Edellisen istunnon pöytäkirjan hyväksyminen
Puhemies
Eilisen istunnon pöytäkirja on jaettu.
Onko huomautettavaa?

Miller
Arvoisa puhemies, asiani koskee eilisen istunnon pöytäkirjaa ja yhtä siitä puuttuvaa kohtaa. Huomautin eilen illalla kahdesta asiasta. Toinen asiani koski Euro 2000:n menestystä ja toinen sitä, yhtyikö jäsen Helmer kuningatar Elisabet II:lle osoittamiini onnitteluihin sen johdosta, että tämä on ilmoittanut kannattavansa euron käyttöönottoa Isossa-Britanniassa. En löydä sitä pöytäkirjasta. Voisitteko lisätä sen pöytäkirjaan?
  

Haarder
Arvoisa puhemies, suuri joukko jäseniä ei päässyt paikalle eilen, koska lentoyhteydet pettivät. Voin kertoa teille, että 25 pohjoismaisen jäsenen ja tulkin saapuminen tänne Strasbourgiin kesti 10-20 tuntia. Toivon, että välitätte tämän ranskalaiselle puhemiehellemme ja kerrotte hänelle, että tilanne on lähes sietämätön ja että ilmeisenä rasitteenamme on se, että istunnot pidetään Strasbourgissa. Haluaisin pyytää puhemiestä ottamaan yhteyttä Air France -lentoyhtiöön, joka nyt ottaa omistukseensa sen lentoyhtiön, joka eilen peruutti lentonsa Strasbourgiin. Pyytäisin häntä kehottamaan Air France -lentoyhtiötä säilyttämään reitin ja lentämään lennot ajallaan, jotta voisimme välttyä näiltä ikuisilta ongelmilta, joita istuntojemme yhteydessä esiintyy. Parasta olisi tietenkin, että emme tulisi Strasbourgiin, mutta, arvoisa puhemies, se on aivan toinen asia.

Puhemies
Jäsen Haarder, panen tietenkin tarkoin merkille huomautuksenne. Uskon, että olette varmasti nähnyt useimmista asiakirjoistanne myös sen, että Ranskan hallitus on tilannut kiireellisesti asiasta tutkimuksen. Siinä teitä pyydetään nimenomaan sanomaan, millaisia vaikeuksia teillä on päästä Strasbourgiin lentokoneella.
Tiedän, että monilla kollegoilla oli eilen ongelmia, mutta täsmennän teille, että puhetta johtaessani en ole ranskalainen vaan eurooppalainen.

Matikainen-Kallström
Arvoisa puhemies, jatkan tuosta äskeisestä asiasta, lentoliikenteen vuoksi monilla ei ollut mahdollisuutta tulla tänne ajoissa. Itse olin kyllä ajoissa, mutta en löytänyt edes listaa, mihin allekirjoittaa, joten toivon, että tämä merkitään tämän päivän pöytäkirjaan.

Frahm
Arvoisa puhemies, olin eilen mukana kyseisellä lennolla. Matkani Strasbourgiin kesti 12 tuntia. Lisäksi minulla oli ongelmia saada ylipäänsä paikkaa Strasbourgin lennolle. On täysin mahdotonta hyväksyä, että parlamentin jäsen joutuu käyttämään sitä aikaa, jonka hän voisi käyttää joko poliittiseen työhön tai ollakseen kotimaassa olevien valitsijoidensa parissa, pohtiakseen sitä, miten hänen pitäisi toimia päästäkseen työpaikalleen ja hankkiakseen yöpymispaikan. Jos ei ole niin onnekas, että voittaa täällä Strasbourgissa pidettävän arvonnan ja saa pysyvän hotellimajoituksen, joutuu joka kerta miettimään myös sitä, missä yöpyy, miten pitää toimia, jotta pääsee kaupungissa olevaan hotelliin, ja niin edelleen. Meidän on saatava nämä asiat kuntoon, jos parlamentin työn halutaan jatkuvan. Käännyn teidän puoleenne, koska olette ranskalainen - vaikka olenkin täysin tietoinen siitä, että kansallisuudellanne ei ole mitään merkitystä puhemiehen asemanne kannalta - sillä Ranskahan toimii nyt EU:n puheenjohtajana, ja tietääkseni juuri ranskalaiset haluavat pitää parlamentin Strasbourgissa. Pyytäisin, että Ranskan presidentille kerrotaan, miten mahdottomat työehdot meillä on, koska parlamentti kokoontuu Strasbourgissa.

Blak
Arvoisa puhemies, haluan vain sanoa, että oltuani 11 vuotta parlamentin jäsen tunnen kyseisen ranskalaisen lentoyhtiön, joten valitsin toisen yhtiön ja pääsin tänne ajoissa.

Seppänen
Arvoisa puhemies, minä ymmärrän tanskalaisia kollegoitamme tässä lentoyhteyskysymyksessä. Eilinen päivä oli todella katastrofaalinen, mutta minä muistutan samalla, että silloin kun tanskalaisten ongelmat alkoivat, minä olin ollut jo viisi tuntia matkalla kohti Strasbourgia. Tulen eurooppalaisesta pääkaupungista Strasbourgiin, toisen eurooppalaisen pääkaupungin kautta lyhintä mahdollista reittiä. Matka kesti neljätoista tuntia pääkaupungista Strasbourgiin. Minä olen äänestänyt kaikissa parlamentin äänestyksissä Strasbourgin puolesta ja myös perjantaipäivän puolesta. Mutta näin ei voi jatkua. Vähitellen alan kääntyä sille kannalle, että meidän täytyy kokoontua Brysselissä, jonne matka ei kestä neljäätoista tuntia.

Puhemies
Hyvät kollegat, huomautuksenne ovat täysin perusteltuja. Ne välitetään toimivaltaisille yksiköille.
Huomaan, että työpöydälleni kasaantuu puheenvuoropyyntöjä. Toivottavasti ne eivät koske pelkästään Strasbourgiin suuntautuvien lentojen ongelmia, koska meillä on tänä aamuna paljon töitä.
  

Evans, Robert
Arvoisa puhemies, asiani ei liity mitenkään lentokoneisiin, mutta voin kyllä puhua lennoista, jos te niin haluatte.
Haluan viitata osittain työjärjestyksen noudattamiseen ja osittain eilisen istunnon pöytäkirjaan. Kuten muistanette, eilisen istunnon esityslistan 13 ensimmäisen asian käsittely kesti lähes tunnin. Sen jälkeen meillä oli kunnia kuulla Portugalin pääministerin puhuvan. Kun pääministeri puhui, noin puolet jäsenistä poistui istuntosalista. Heillä ehkä oli muita kokouksia tai jotain muuta ohjelmaa, mutta on erittäin epäkohteliasta poistua paikalta, kun pääministeri puhuu. Pyytäisin teiltä, että kehotatte poliittisia ryhmiä ja parlamenttia varmistamaan, että kun jonkin valtion päämies tai pääministeri puhuu parlamentissa, pidättäydytään järjestämästä muita kokouksia samaan aikaan, jotta ihmisten ei tarvitse poistua paikalta.

Puhemies
Huomautuksenne välitetään poliittisten ryhmien vastuuhenkilöille, ja saamme muutaman minuutin kuluttua tilaisuuden nähdä, onko sanoma kuultu.
  

Plooij-Van Gorsel
Arvoisa puhemies, haluaisin muistuttaa teitä vierailijoiden sisäänpääsymenettelystä Brysselissä. Voin kertoa teille, että kun meillä Brysselissä käy vierailijoita, heidän on todistettava sisäänpääsyn yhteydessä henkilöllisyytensä, minkä jälkeen he joutuvat jättämään passinsa säilytykseen. Tämä on mielestäni outo menettely. Miksi vierailijoidemme, omien kansalaistemme, täytyy luovuttaa passinsa? Passit heitetään laatikkoon, ja kun parlamentista haluaa poistua, joutuu odottamaan passiaan vielä 15 minuuttia. Haluaisin tietää, miksi näin menetellään. Jos vierailija on todistanut henkilöllisyytensä, sen luulisi riittävän. Eihän passia tai ajokorttia tarvitsisi sitten enää luovuttaa. Haluaisin pyytää teiltä, arvoisa puhemies, että Brysselin sisäänpääsymenettelystä tehtäisiin sellainen kuin se oli aikaisemmin: henkilöllisyyden todistaminen, nimilappu ja sisäänpääsy.

Puhemies
Hyvä kollega, esille ottamanne ongelman osalta on yksinkertaisinta antaa asia suoraan kvestoreiden käsiteltäväksi. Pidän tietenkin huolta siitä, että näin tapahtuu.
  

Katiforis
Arvoisa puhemies, haluaisin lyhyesti kiinnittää parlamentin huomion siihen, mitä Kyproksessa on tällä hetkellä tapahtumassa. Turkkilaisten vartioasemia on siirretty puolueettomalle vyöhykkeelle, mikä estää YK-joukkojen liikkumista ja on eristänyt myös yhden kreikkalaisen kylän. Turkki on ehdokasvaltio, ja sen pitäisi kyproksenturkkilaisten välityksellä asennoitua paremmin sille Helsingissä asetettuihin velvoitteisiin. Tämä tilanne voi kehkeytyä vaaralliseksi, ja haluaisin saada myötätuntoa parlamentilta sekä lisäksi vielä Ison-Britannian hallitukselta, jolla on Kyproksessa erityisiä velvoitteita.

Giannakou-Koutsikou
Aivan samasta asiasta: tiedätte, että kahden yhteisön välillä odotetaan kolmatta neuvottelukierrosta. Huolimatta siitä, että kyproksenkreikkalainen osapuoli ei aio vetäytyä kolmannelta neuvottelukierrokselta, kyproksenturkkilainen osapuoli hyökkää puolueettomalle vyöhykkeelle ja aiheuttaa ongelmia myös YK:lle. Haluaisin pyytää Euroopan parlamenttia lähettämään puhemiehensä välityksellä vastaavan kirjeen YK:n pääsihteeri Kofi Annanille ja kiinnittämään huomiota myös Turkkiin, joka ehdokasvaltiona käytännössä yllyttää kyproksenturkkilaista osapuolta konkreettisiin toimiin tai hyväksyy ne.
Turkki ei voi jatkaa tietään kohti Eurooppaa laittoman käytöksen nojalla, ja Euroopan parlamentin on lähetettävä tämä viesti.

Alyssandrakis
Arvoisa puhemies, myös minä puhun samasta asiasta ja tuomitsen Kyproksen miehitysjoukkojen provosoivat toimet. On selvää, että Euroopan unionin noudattama Turkin-politiikka, politiikka, joka viime kädessä palkitsee Turkin provosoivan toiminnan, on tehnyt Turkista entistä röyhkeämmän. Lisäksi komission jäsen Verheugenin äskettäiset lausunnot Kyproksen sotajoukoista ja G7-maiden tapa hoitaa Kyproksen ongelmaa rohkaisevat Turkkia, ja meidän on oltava todella huolissamme Kyproksen tulevaisuudesta näissä oloissa.

Korakas
Arvoisa puhemies, haluaisin yksinkertaisesti antaa teille tästä asiasta sellaista tietoa, että Turkin sotavoimat ovat edenneet 300 metriä vihreälle vyöhykkeelle Englannin Kyproksessa sijaitsevan tukikohdan vieressä ja että ne ovat saaneet toimilleen myös englantilaisten siunauksen. On totta, mitä kollega Alyssandrakis sanoi, eli että tämä on seurausta siitä, että Denktash ja Turkin valtio ovat rohkaistuneet joukosta tapahtumia, joita olivat Helsingin huippukokouksen päätelmät, jotka käytännössä tunnustavat hyökkäyksen ja miehityksen, joka kohdistuu 38 prosenttiin Kyproksen alueesta, vaikkakin sanotaan, että Kyproksen kysymyksen ratkaisu on edellytys Kyproksen liittymiselle Euroopan unioniin; G7-maiden julkilausuma, jossa hylätään YK:n päätösten kehys Kyproksen kysymyksen ratkaisulle - G7-maissa on mukana myös Euroopan unionin jäsen valtioita - sekä lisäksi komission jäsen Verheugenin lausunnot, joissa käytännössä tunnustetaan miehitys ja Kyproksen jakaminen, koska komission jäsen Verheugen ilmoitti, että ongelmaa ei ole ja että Euroopan unioniin liitetään Kyproksen vapaa osa.
Arvoisa puhemies, kysymys kuuluu: mitä Euroopan parlamentti tekee, jotta Turkin sotavoimat vedettäisiin välittömästi takaisin niiden haltuun ottaman 300 metrin alueelta, jonka verran ne ovat laajentaneet miehitysaluettaan, ja lopuksi mitä Euroopan parlamentti aikoo tehdä vapauttaakseen Kyproksen miehitysjoukoista?

Camre
Arvoisa puhemies, käsittelen Kyproksen tilanteeseen liittyvää kysymystä, koska en ole sitä mieltä, että ainoastaan kreikkalaisten kollegojemme pitää huomauttaa tästä ongelmasta, joka on ollut olemassa jo vuodesta 1974. On mahdotonta hyväksyä sitä, että valtio, joka haluaa jäsenyyttä ja jonka kanssa on neuvoteltu liittymistä edeltävästä asemasta, pitää 27:ttä vuotta 40:ää prosenttia Kyproksen pinta-alasta miehitettynä. Mielestäni on ratkaisevaa, että parlamentti ilmoittaa kantansa tähän ongelmaan ja että teemme selväksi Turkille, että jatkuvat loukkaukset - tässä tapauksessa kyse on vihreän linjan ylityksestä - johtavat jokaisen Turkin kanssa käytävän jäsenyysneuvottelun välittömään keskeyttämiseen.

Puhemies
Kiitos, hyvä kollega. Sallittehan minun tehdä yhden huomautuksen ja sanoa, että istunnon puhemiehenä on pakko panna merkille, että pöytäkirjaa hyväksyttäessä on aina kollegoja, jotka haluavat käydä jostakin asiasta poliittista keskustelua. Ja kun tämä poliittinen keskustelu alkaa, nämä kollegat lähtevät istuntosalista. Mielestäni jonakin päivänä on mietittävä sitä tapaa, jolla käymme keskusteluja tässä istuntosalissa.
(Pöytäkirja hyväksyttiin.)

Vastuuvapaus 1998
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista mietinnöistä:
Staunerin laatima talousarvion valvontavaliokunnan mietintö (A5-0190/2000) vastuuvapauden myöntämisestä komissiolle Euroopan unionin yleisen talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 1998 (SEC(1999) 412 - C5-0006/1999 - 1999/2050(DEC)),
Rühlen laatima talousarvion valvontavaliokunnan mietintö (A5-0167/2000) vastuuvapauden myöntämisestä komissiolle kuudennen, seitsemännen ja kahdeksannen Euroopan kehitysrahaston varainhoidosta varainhoitovuonna 1998 (KOM(1999) 227 - C5-0003/1999 - 1999/2004(DEC)),
Kuhnen laatima talousarvion valvontavaliokunnan mietintö (A5-0189/2000) vastuuvapauden myöntämisestä Euroopan yhteisöjen yleisen talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 1998 - Pääluokka I - Euroopan parlamentti/Euroopan oikeusasiamiestä koskeva liite (SEC(1999) 414 - C5-0008/1999 - 1999/2051(DEC)).

Stauner
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, päätämme 6. heinäkuuta täysistunnossa vastuuvapauden myöntämisestä komissiolle vuoden 1998 talousarviosta. Koska on kulunut lähes vuosi siitä, kun Prodin uusi komissio aloitti työnsä ylevänä vaatimuksenaan se, että eurooppalaisten veronmaksajien rahojen käsittelyssä noudatetaan petosten nollatoleranssia, tämän vastuuvapauden merkitys on erityisen suuri.
Uusi komissio voi ensinnäkin näyttää, kuinka tosissaan se suhtautuu uuteen alkuun. Parlamentti lykkäsi vuoden 1998 talousarviota koskevan vastuuvapauden myöntämistä 13. huhtikuuta 2000. Samalla se asetti 17 ehtoa, jotka komission piti täyttää 15. toukokuuta mennessä. Nämä ehdot vastasivat pääosin tilintarkastustuomioistuimen kertomuksessa esitettyjä vaatimuksia, esimerkiksi velvoitetta työskennellä lopultakin myönteisen tarkastuslausuman saamiseksi.
Tilintarkastustuomioistuin jätti varainhoitovuoden 1998 vastuuvapausmenettelyn yhteydessä viidennen kerran peräkkäin vahvistamatta, että komissio on käyttänyt varoja huolellisesti ja säästäväisesti. Lisäksi vaadittiin kolmen tärkeän petostapauksen, Fléchardin, ECHOn ja Med-ohjelmia koskevien petostapausten, käsittelyyn ja niistä langetettaviin seuraamuksiin liittyviä toimia. Puutteena pidettiin sekä komission asiakirjojen ja tietojen esittämisen hitautta että kurinpitomenettelyjen avoimuuden ja riippumattomuuden puutetta. Koska komissio kuitenkin täytti osan ehdoista määräaikaan mennessä ja koska komissiossa alkoi uuden henkilön aika komission pääsihteeriä vaihdettaessa, esitän mietinnössäni vastuuvapauden myöntämistä, vaikka olen tosin ilmoittanut komissiolle, että Fléchardin tapaukseen ja ECHOn tapaukseen liittyvät summat, jotka kohoavat yhteensä noin 17 miljoonaan ecuun, on sisällytettävä EU:n talousarvioon.
Fléchardin tapauksen käsittelyä pitäisi lisäksi jatkaa, koska asiaintila muuttui toukokuun lopussa, erityisesti tilintarkastustuomioistuimen lausunnon vuoksi. Talousarvion valvontavaliokunnan enemmistö torjui 27. kesäkuuta 2000 vaatimuksen rahojen palauttamisesta. Mikäli täysistunto ei onnistu enää muuttamaan tätä päätöstä, mihin pyydän kollegojen tukea, nämä summat katoavat EU:n kassasta.
Olen sitä mieltä, että jo näiden toteamusten pitäisi riittää siihen, että komissio ryhtyy toimiin rahojen palauttamiseksi. Se olisi lisäksi Fléchardin tapauksessa helppoa, sillä tämä yritys on nähtävästi edelleen komission hyvä liikekumppani. Talousarviosta vastaava komission jäsen ilmoitti 15. kesäkuuta, että Fléchardin kanssa solmittiin vuoteen 1996 mennessä kolme muuta sopimusta. Hän ei ole vastannut tähän asiaan liittyvään kysymykseeni, joka koski yhteisön Fléchardille kolmansiin maihin tapahtuvaa vientiä varten antamien tukien määrää.
Arvoisa komission jäsen, kysyn teiltä sen vuoksi nyt vielä kerran: onko totta, että Fléchard sai pelkkiä vientitukia vuonna 1996 noin 29 miljoonaa, vuonna 1997 noin 105 miljoonaa ja vuonna 1998 72 miljoonaa Ranskan frangia? Miksi ette ole antanut näitä tietoja meille aikaisemmin? Johtuuko se yhteistyöhaluttomuudesta, vai ettekö saa tietoa omilta alaisiltanne? Luin tämänaamuisesta Frankfurter Allgemeine Zeitung -lehdestä, että kirjoititte edelliselle talousarviosta vastanneelle komission jäsen Schmidhuberille kirjeen Fléchardin tapauksesta. Olen varma, että saatte siihen pian vastauksen.
Arvoisa komission jäsen Schreyer, olisin kuitenkin mieluummin kuullut teiltä kuin lehdiltä, milloin aiotte vastata kysymyksiini. Milloin saamme teiltä ne luvut, jotka lupasitte talousarvion valvontavaliokunnalle jo yli kuukausi sitten? Pidättekö yhä kiinni lausunnostanne, jonka mukaan aikoinaan ei saatu mitään tukea Fléchardia koskeville epäselvyyksille, vaikka komission jäsen Schmidhuber esitti tämän kysymyksen jo silloin? Oletteko kysynyt kollegaltanne, komission jäsen Lamylta, miksi hänen kabinetissaan 7. tammikuuta 1994 pidettyyn kokoukseen ei kutsuttu komission jäsen Schmidhuberin edustajaa? Kysyin tämän kysymyksen kirjallisesti myös komission jäsen Lamylta, enkä saanut vastausta.
Arvoisa komission jäsen Schreyer, odotan myös, että vastaatte kysymyksiini samalla tavalla kuin esimerkiksi kollega Morganin kysymyksiin, joihin vastasitte perusteellisesti 23. kesäkuuta, kuten nyt havaitsin, vai suhtaudutteko kenties eri tavoin eri parlamentin jäsenten kirjeisiin vastaamiseen?
Salaaminen ja tukahduttaminen ei ole mielestäni hyvä strategia. Kenen hyväksi (Cui bono?), kysyvät oikeutetusti muutkin kuin Euroopan kansalaiset. Odotamme teiltä johdonmukaisuutta kurinpitomenettelyjen luvatun muutoksen ja sisäisen varainhoidon valvonnan muuttamisen yhteydessä. Se ei saa johtaa siihen, että hajauttamalla varainhoidon valvonta se tosiasiallisesti poistetaan.
Suosittelen vastuuvapauden myöntämistä komissiolle varainhoitovuodelta 1998. Tähän vastuuvapauteen liittyy mielestäni kuitenkin komission suuri vastuu. Voin vain toivoa ja vedota teihin, että arvostatte tätä parlamentin uutta luottamuksenosoitusta!

Rühle
. Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, suosittelen teille tänään vastuuvapauden myöntämistä komissiolle kuudennen, seitsemännen ja kahdeksannen Euroopan kehitysrahaston varainhoidosta varainhoitovuonna 1998. Tästä vastuuvapaudesta on keskusteltu paljon viime aikoina. Haluaisin todeta vielä kerran painokkaasti, ettei minun eikä varmasti myöskään talousarvion valvontavaliokunnan suuren enemmistön tavoitteena ole milloinkaan ollut valtataistelu komission kanssa tai komission heikentäminen.
Olemme aina tunnustaneet, että nykyinen komissio voidaan asettaa vain rajallisesti vastuuseen menneistä virheistä. Nykyinen komissiohan aloitti työnsä kesällä 1999, ja me tarkastelemme varainhoitovuotta 1998. Toisaalta vastuuvapautta voidaan pitää komission uudistusvalmiuden ja -mahdollisuuksien testinä. Komission pitää saada mahdollisuus todistaa myös kansalaisille, että se kykenee torjumaan huonoa hallintoa ja korjaamaan asioita kohtuullisessa ajassa.
Sen vuoksi esitimme huhtikuussa ehdotuksen vastuuvapauden myöntämisen lykkäämisestä ja pyynnön toimintasuunnitelmasta. Odotimme selvää signaalia muutoksesta entistä vastuullisempaan suuntaan ja entistä paremman hallinnon suuntaan, sillä EU:n ulkoisella avulla on suuri merkitys. Noin 55 prosenttia maailmassa annettavasta kehitysavusta annetaan täältä. Voin nyt arvioida tätä toimintasuunnitelmaa, ja minun täytyy sanoa, että tämä toimintasuunnitelma ja yhteistyö komission kanssa huhtikuun jälkeen nopeuttivat komission sisällä jo aloitettuja uudistuksia.
Komissio ja komission virkamiehet olivat erittäin yhteistyöhaluisia kehitysrahastoasioissa, ja sen vuoksi voimme todella nyt suositella täysistunnolle vastuuvapauden myöntämistä, koska olemme sitä mieltä, että menneisyyden virheistä on otettu oppia. Haluaisin kuitenkin vielä kerran korostaa, että oli oikein pyytää vastuuvapauden myöntämisen lykkäämistä ja päättää siitä.
Komission jäsenetkin ovat tällä välin tunnustaneet julkisesti, että tällä alueella oli suuria ongelmia. Esimerkiksi komission jäsen Nielson sanoi 15. toukokuuta Financial Times -lehdelle, että komission koneistoa ei ole suunniteltu kehitysavun antamiseen. Se on suunniteltu direktiivien ja asetusten antamiseen, kauppaneuvottelujen käymiseen ja EU-valtioiden poliittisten suhteiden helpottamiseen. Kehitysavun yhteydessä se ei hänen mukaansa toimi.
Komission jäsen Patten ilmoitti 16. toukokuuta parlamentin täysistunnossa, että EU:lla oli sillä hetkellä yli 21 miljardin euron maksamattomat sitoumukset. Se merkitsee hänen mukaansa sitä, että maksumäärärahojen ja maksusitoumusten välillä on valtava aukko. Se koostuu häpeällisen suuresta summasta. Komission jäsen Pattenin mukaan komissio haluaa hallinnon parantamiseksi siirtää lisää vastuuta edustustoille ja mahdollisuuksien mukaan kansallisille viranomaisille.
Haluaisin vielä kerran korostaa, että olen sitä mieltä, että toimintasuunnitelmamme on nimenomaan tällä alalla oikeansuuntainen, että tämä toimintasuunnitelma luo mahdollisuuden siihen, että otamme parlamentti ja komissio tällä alalla yhdessä lisää vastuuta ja huolehdimme siitä, että hallinto paranee. Parlamentin on kuitenkin toimittava tulevissa talousarvioneuvotteluissa vastuullisemmin myös ennakolta, eli sen on jo etukäteen aloitettava näitä aloja koskeva parempi suunnittelu, eikä sen pidä ymmärtää vastuutaan vain talousarviosta päättämiseksi ja varainhoitovuoden valvomiseksi jälkikäteen.
Meidän on nyt aloitettava kaikilla aloilla valvontaprosessi, jossa huolehditaan siitä, että varainhoitovuoden 1998 ongelmat eivät toistu. Oletamme, että olemme luoneet hyvät edellytykset sille.
Sen vuoksi haluaisin korostaa vielä kerran, että odotamme talousarvion valvontavaliokunnassa jatkossa komission kertomusta puolivuosittain se lupasikin sen meille jo ja että tämä läheinen yhteistyö auttaa meitä pääsemään varainhoitovuonna 1999 ja varmasti myös varainhoitovuonna 2000 yksinkertaisempaan menettelyyn ja ettei meidän tarvitse enää käyttää vastuuvapauden myöntämisen lykkäämistä painostuskeinona. Haluaisin silti korostaa koko talousarvion valvontavaliokunnan puolesta, että lykkääminen oli tärkeä vaihe siinä, että otimme yhdessä vastuun talousarviosta ja teimme selväksi, että haluamme vahvistaa unionin toimielimiä ja selvittää veronmaksajille, että Euroopan tasolla käytetään rahoja oikein, että hoidamme maksut vastuullisesti, että otamme vastuullisesti vastaan komission valvonnan.
Haluaisin kuitenkin tehdä vielä kerran selväksi, ja nyt lopetan, ja olen jo pannut alulle sen, että varainhoidon valvontaa ja talousarviota koskeva keskustelu vahvistaa unionin toimielimiä eikä heikennä niitä. Sen vuoksi olen myös sitä mieltä, että talousarvion valvontavaliokunnan on tulevaisuudessa keskityttävä entistä tiukemmin oleellisiin suuntaviivoihin eikä takerruttava niin paljon yksityiskohtiin. Olen sitä mieltä, että tässä yhteydessä voimme tehdä hyvää yhteistyötä komission kanssa.

Kuhne
Arvoisa puhemies, toisin kuin komission vastuuvapauden myöntämisen lykkäämisen yhteydessä huhtikuussa, emme tuolloin pelkästään lykänneet parlamentin vastuuvapauden myöntämistä, vaan esitimme todettuihin puutteisiin liittyviä täsmällisiä, osittain määräaikoihin kytkettyjä ehtoja. Näin ollen tähän mietintöön piti muokata enää vain huhtikuun päätöslauselman 33 kohta, jossa vaadimme lisätoimia. Totean myös aivan selvästi, että olen esittelijänä vakavamielisen vastuuvapausmenettelyn edun vuoksi sitä vastaan, että vastuuvapautta käsitteleviä mietintöjä käytetään lisätoiveiden täyttämiseen. Joulu on vasta puolen vuoden kuluttua. Sen vuoksi meidän pitäisi keskittyä vain niihin asioihin, joita todella olemme vaatineet. Molemmat tekstit 13. huhtikuuta laadittu teksti ja käsiteltävänä oleva teksti pitää lukea yhdessä parlamentin panoksena omaan uudistamiseensa.
Mitkä olivat pääasialliset puutteet? Ensinnäkin: niin sanotun suoran menettelyn kautta tehtyjen sopimusten luvattoman suuri määrä, mikä merkitsee vaaraa hallintokulttuurille, koska tällöin kukaan ei enää tarkasta, voisiko ostoja tehdä edullisemminkin. Toteamme, että nyt on aloitettu toimet, jotka toivottavasti pian muuttavat tämän asiaintilan.
Toiseksi: luvattoman suuri hävikki inventoinnin yhteydessä. Kaikkea ei ole jumalan kiitos varastettu, mutta aikansa eläneen inventointijärjestelmän vuoksi hävinneitä tavaroita ei löydetä. Elektronisen inventointijärjestelmän käyttöönotto on aloitettu. Tutkimme tulevien vastuuvapausmenettelyjen yhteydessä myös, kuinka tämä inventointijärjestelmä toimii käytännössä.
Kolmanneksi: ylennyksiä annettiin oikeudellisesti pätemättömien kriteerien perusteella. Puhemiehistö on aloittanut toimet, joiden avulla on tarkoitus tulevaisuudessa välttää vastaavat tapaukset. Tämänkin asian osalta jää nähtäväksi, miltä uuden menettelytavan käytäntö näyttää.
Voin todeta, että parlamentin pääsihteeri on antanut kaikki vaaditut tiedot, kuten huhtikuussakin. Sen vuoksi olen, kuten jo huhtikuussakin, vastuuvapauden myöntämisen kannalla. Talousarvion valvontavaliokunnan laaja enemmistö on samaa mieltä.
Parlamentin vastuuvapautta koskevan huhtikuun päätöslauselman 33 kohdassa vastuuvapaus liitettiin tilintarkastustuomioistuimen kertomukseen poliittisten ryhmien rahoituksesta, vaikka jokainen saattoi tietää, että vain ryhmät itse ovat vastuussa varojensa käytöstä. Ne ovat kyllä julkisia varoja, ja sen vuoksi niistä on tehtävä tiliä. Vaikka on erittäin helppo ymmärtää tilintarkastustuomioistuinta, joka toimielimenä toimii yhteistyössä vain koko parlamentin kanssa eikä ole siksi maininnut tiettyihin puutteisiin syyllistyneiden yksittäisten ryhmien nimiä, olen silti sitä mieltä, että meidän pitää keskustella tästä tilintarkastustuomioistuimen kanssa, jotta päätyisimme tulevaisuudessa uusiin sääntöihin. En haluaisi ryhmäni jäsenenä joutua vastuuseen muiden ryhmien varojen käytöstä. Luulen, että muiden ryhmien jäsenet ajattelevat aivan samoin. Sen vuoksi meidän on mielestäni puhuttava tilintarkastustuomioistuimen kanssa, jotta raportointi on tulevaisuudessa käytännöllisempää.
Tässä yhteydessä olin kuitenkin sitten yllättynyt siitä, että ryhmillä on ongelmia, joita ne eivät saa enää lakaista maton alle, koska meidän katsottaisiin muuten suojelevan virkaveljiämme. Minusta olisi väärin yrittää lykätä tätä kaikkea ja sanoa, että odotetaan vielä vuosi, että kaikki ehtii järjestyä itsestään. Aihe palaisi käsiteltäväksemme nopeammin kuin uskommekaan.
Minusta on merkillepantavaa, että jotkin ryhmät eivät ole pitäneet puhemiehistölle antamaansa lupausta riippumattomien tilintarkastajien kertomusten julkaisemisesta. Sitä ei ole tietenkään määrätty. Se on totta, mutta tällainen lupaus annettiin. Sitäkin enemmän kiinnitti huomiotani lisäksi se, että eräs ryhmä rahoittaa omista varoistaan ja näin ollen siis EU:n varoista Luxemburgin lain mukaan perustettua säätiötä, jonka osakepääoma on 10,3 miljoonaa euroa. Luxemburgin laki ei ole erityisen avoin. Minusta voimme oikeutetusti odottaa, että tällaista ei enää tapahdu. Asiassa oli erityisesti mielenkiintoa herättävää se, että kyseessä oli ryhmä, joka huhtikuussa ajoi parlamentin vastuuvapauden myöntämisen lykkäämistä Saksassa tunnetulla mahdollisimman häikäilemättömien paljastusten periaatteella. Olen varma, että se teki niin vain sen vuoksi, että me kaikki voisimme huolehtia näistä asioista mahdollisimman tehokkaasti.

Schreyer
. Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, keskustelemme tänään toisen kerran vastuuvapauden myöntämisestä komissiolle varainhoitovuodelta 1998. Parlamentin enemmistö päätti 13. huhtikuuta lykätä vastuuvapauden myöntämistä ja vaatia komissiolta lisäkertomuksia ja -selvityksiä. Komissio noudatti luonnollisesti parlamentin toiveita ja toimitti 11. toukokuuta muun muassa seuraavat asiakirjat: varainhoidon valvojan kertomuksen ennakkovalvontaan tehdyistä korjauksista, kertomuksen johtopäätöksistä, jotka teimme tullijärjestelmän tutkintavaliokunnan suosituksista, kertomuksen ja katsauksen vierailevien tutkijoiden kanssa tehdyistä sopimuksista, kertomuksen niiden vuodesta 1998 lähtien käynnistettyjen kurinpitomenettelyjen määrästä ja tuloksista, jotka olivat yhteydessä rahoitusepäselvyyksiin.
Komissio on ilmoittanut, että se on ryhtynyt tiettyihin toimiin, muun muassa myös OLAFin avustamana, ja että se on laatinut tiettyjä sitovia toimintasuunnitelmia ja pannut niitä alulle, esimerkiksi myös Euroopan kehitysrahaston toteuttamiseksi. Tilintarkastustuomioistuin antoi tosin komissiolle sen toteuttamisesta myönteisen tarkastuslausuman, joskin varauksin. Talousarvion valvontavaliokunta ja erityisesti esittelijä Rühle eivät kuitenkaan olleet siihen tyytyväisiä vaan toivoivat ja edellyttivät lisätoimia tulosten parantamiseksi. Voin sanoa varauksitta, että toimintasuunnitelma, jota ei laadittu pelkästään parlamentin aloitteesta vaan todella yhteistyössä sen kanssa, auttaa lisäämään ulkoisen avun avoimuutta ja tehokkuutta. Kiitän yhteistyöstä erityisesti niitä, jotka ovat käsitelleet nyt nimenomaan tätäkin aihetta, ja vahvistan, että komissio aikoo kertoa puolivuosittain toimintasuunnitelman toteutumisesta.
Euroopan tilintarkastustuomioistuin antoi kertomuksessaan talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 1998 komissiolle myönteisen tarkastuslausuman talousarvion tulopuolesta, myös maksusitoumusmäärärahojen käsittelystä, mutta ei kuitenkaan maksujen toteuttamisesta talousarviosta. Talousarvion toteuttamisen yhteydessä tehtyjen virheiden määrä on liian suuri. Komissio ja erityisesti minä talousarviosta vastaavana komission jäsenenä olemme siitä aivan samaa mieltä tilintarkastustuomioistuimen ja parlamentin kanssa.
Sen vuoksi komissio on jo ryhtynyt lukuisiin toimiin tai on päättänyt lukuisista toimista talousarvion toteuttamisen parantamiseksi ja virheiden määrän vähentämiseksi, virheiden välttämiseksi. Se vaatii ensinnäkin ehkäisemistä. Tätä virheiden ehkäisemistä edustaa vain yhden esimerkin mainitakseni toimi, jolla pyritään vähentämään ulkoisen avun liittyipä se Phare-, Meda- tai muihin ohjelmiin tarjouskilpailu- ja sopimuksentekomenettelyjen määrää nykyisestä uskomattomasta 80 erilaisesta menettelystä 40:een. Virheiden vähentäminen vaatii myös parempaa valvontaa. Suurin osa komission hallintouudistuksesta tähtää siihen. Poliittisesti valvottua rahaa Euroopan unionissa jakavilla yksittäisillä hallintoyksiköillä on tulevaisuudessa käytettävissään enemmän valvontahenkilökuntaa, ja ne voivat paremmin tarkastaa jäsenvaltioiden valvontajärjestelmiä.
Virheiden vähentämiseen kuuluvat myös tehokkaat seuraamukset, rahoituksen takaisinperintä ja vastaavat kurinpitomenettelyt, mikäli kyseessä on tietoinen hallinnollisten määräysten rikkomus. Saanen viitata vielä kerran siihen, että kollegani Kinnock esittää vielä ennen kesätaukoa luonnoksen kurinpitomenettelyn uudistamisesta.
Käsiteltävänä olevassa mietinnössä arvostellaan nykyistä varainhoidon valvontaa, koska ennakkovalvonta ei ole sen mukaan torjunut maksupyyntöjä. Se ei kuitenkaan kuvasta varainhoidon valvonnan toimimista tai toimimattomuutta. Haluaisin viitata vielä kerran siihen, että tilintarkastustuomioistuinkin ilmoitti, että virheitä, jotka se havaitsi, ei voi havaita ennakkoon, ja komissio päättelee siitä, että meidän on lisättävä oleellisesti jälkikäteen tapahtuvaa valvontaa myös perustamalla riippumaton itsenäinen tarkastuspalvelu.
Komission prioriteetteihin eivät kuulu pelkästään esimerkiksi varainhoidon valvonnan parantaminen, virheiden välttäminen, viivästysten välttäminen ja niukkojen varojen käytön tehokkuuden lisääminen vaan myös varsinkin petostentorjunta.
Tämä koskee tulevaisuutta, ja se koskee myös menneisyyttä. Toistan tämän vielä: komissiolla ei ole mitään salattavaa, ja sen vuoksi käsittelen kysymyksiä, joita täällä esitettiin Fléchardin tapauksesta. Tilintarkastustuomioistuin on tutkinut uudelleen komission yksiköiden vuonna 1994, siis kuusi vuotta sitten, tekemän päätöksen. Komissio kannatti sitä, että kertomus ja komission vastaus, joka sisältää myös tapausten aikajärjestyksen mukaisen kulun, eivät ole salaisia eivätkä luottamuksellisia vaan virallisesti saatavilla, ja ne löytyvät nyt myös Internetistä.
Tilintarkastustuomioistuin ja komissio ovat keskustelussaan kuitenkin edelleen eri mieltä siitä, oliko komissiolla oikeus tai kenties jopa velvollisuus soveltaa suhteellisuusperiaatetta seuraamuksia määrätessään. Nykyinen komissio on sitä mieltä, että komissiolla oli oikeus siihen. Tilintarkastustuomioistuin on sitä mieltä, että vain oikeusistuimet voivat soveltaa suhteellisuusperiaatetta, ja me puolestamme olemme sitä mieltä, että se on yleinen hallinnollinen periaate. Tämä oli myös silloisen komission kanta, ja siteeraan Fléchardin tapauksen osalta silloista talousarviosta ja varainhoidon valvonnasta vastannutta komission jäsen Schmidhuberia. Hän kirjoittaa: "Tämä ei varainhoidon valvojankaan mielestä sulje pois sovitteluratkaisun löytymistä suhteellisuusperiaatteen soveltamiseen." Siltä osin kannat ovat siis samat, ja komissio on puolestaan esittänyt samanaikaisesti, että olisi ollut toivottavaa, että tällöin olisi tutkittu tarkemmin, miksi viety voi ei päätynyt määränpäähänsä Venäjälle vaan se myytiin Puolaan. Takaisinperinnän osalta viittaan kuitenkin taas seuraavaan seikkaan: Irlannin korkeimmassa oikeudessa oli vireillä oikeudenkäynti, ja siellä saatiin aikaan sovinto, laillinen sovinto, ja se on tietysti toimi, joka sitoo myös nykyistä komissiota.
Torjuessaan nyt petoksia tai selvittäessään aiempien vuosien tapauksia komission on noudatettava oikeusvaltion periaatteita ja sääntöjä. Tämä koskee myös tietojen antamiseen liittyviä kysymyksiä. Mikäli OLAFia pyydetään antamaan tiettynä ajankohtana luottamuksellisia tietoja kansallisella tasolla tapahtuvassa tutkinnassa, se on OLAFia sitova oikeusperusta. Se koskee OLAFin johtajaa ja komissiota. Tässä yhteydessä haluaisin viitata vielä kerran siihen, että OLAF tekee tutkimuksensa riippumattomasti, ja juuri parlamentti vaati sitä vastaavaa oikeusperustaa laadittaessa. Se merkitsee sitä, että OLAF on riippumaton myös selvitystensä kannalta ja että meidän on löydettävä vastaus kysymykseen siitä, voiko OLAF, sen täysin vastuussa oleva johtaja, julkaista tietonsa.
Kysymykseen siitä, oliko Fléchardin kanssa olemassa muita sopimuksia, annoin valiokunnalle sellaisen vastauksen, että komissio voi sanoa puolestaan, että tarjouskilpailumenettelyissä on tehty muita sopimuksia, ja sen kysymyksen osalta, onko kansallisella tasolla tehty vientisopimuksia tai päätetty vientikaupoista, viittaan siihen, että maksut maatalousalan yksittäisille maksunsaajille hoidetaan yksinomaan jäsenvaltioiden tasolla. Tämä johtuu siitä, että maksupaikat ovat vastuussa maksuista. Komissio voi asetuksen mukaan pyytää tietoja itselleen, ja komissio voi tutkia, mikä maksu on mennyt millekin maksunsaajalle.
Minun on kuitenkin viitattava myös siihen, että asetuksessa N:o 2390/1999 sanotaan, että komissio takaa jäsenvaltioiden sähköisesti toimittamien tietojen luottamuksellisuuden ja turvallisuuden. Komissio pyytää mielellään jäsenvaltioilta vastausta, lupaa tietojen välittämiseen edelleen, mikäli valiokunta niin päättää.
Haluaisin viitata siihen, että nämä tietojen välittämisen periaatteet sisältyvät myös parlamentin ja komission väliseen sopimukseen parlamentin tiedonsaannista. Tämän sopimuksen pitäisi luoda selkeä perusta tälle parlamentin ja komission välisten suhteiden tärkeälle alueelle ja olla samalla myös hyvä perusta vastuuvapausmenettelylle. Haluaisin kiittää talousarvion valvontavaliokunnan jäseniä, jotka vaikuttivat erittäin paljon mietintöön ja sen tuloksiin, arvioihin, havaintoihin ja ennen kaikkea moniin parannusehdotuksiin ja vaatimuksiin. Komissio toteuttaa esitetyn toimintasuunnitelman konkreettiset toimet ja komission laajan uudistamisen perustamalla riippumattoman tarkastusosaston sekä panemalla johdonmukaisesti täytäntöön tarkastusosastoa koskeneen suosituksen. Se toteuttaa johdonmukaisesti kurinpitomenettelyn uudistuksen, OLAFin henkilöstö- ja toimintarakenteen, petostentorjuntastrategian, joka perustuu laajaan lainsäädäntöön ja läheiseen ja entistä tiiviimpään yhteistyöhön jäsenvaltioiden ja muiden valtioiden kanssa, selkeänä tavoitteenaan ennen kaikkea yhteistyössä Euroopan parlamentin sekä unionin muiden toimielinten kanssa palauttaa kansalaisten luottamus siihen, että unionin varoja käytetään vastuullisesti.

Poettering
Arvoisa puhemies, haluaisin kommentoida kollega Kuhnen mielestäni joidenkin huomautusten osalta skandaalimaista puhetta. Hän käytti puheenvuoroaan Euroopan parlamentin esittelijänä polemisointiin. Koska en haluaisi jatkaa polemisointia, en haluaisi muistuttaa kollega Kuhnea siitä, että hänen edustamansa eurooppalainen puolue maksattaa omalla ryhmällään suuren määrän avustajia. En halua penkoa tätä asiaa enempää, mutta hänen olisi pitänyt mainita se.
Syy, jonka vuoksi pyysin puheenvuoroa, on seuraava: arvoisa puhemies, pyydän Euroopan parlamentin puhemiehistöä selvityttämään, kuinka paljon Euroopan parlamentin esittelijä voi käyttää esittelyään henkilökohtaiseen polemisointiin. Pidän sitä vastuuttomana, ja mikäli haluamme noudattaa täällä yhdenmukaista toimintatapaa ja poistaa meidänkin ryhmiemme toiminnassa esiintyviä epäkohtia, mitä kannatan painokkaasti, siihen tarvitaan yhteistyötä korostavaa toimintatapaa ja ilmapiiriä eikä sellaista polemisointia, jota kollega Kuhne juuri harrasti! Pyydän teitä huolehtimaan siitä, että parlamentin puhemiehistö käsittelee tätä asiaa.
(Suosionosoituksia oikeistolta)

Puhemies
Ymmärrän huolenne, jäsen Poettering, mutta en halua käynnistää polemiikkia, ja toivon, etteivät sananne lietso sellaista.

Morgan
Arvoisa puhemies, asiani koskee työjärjestyksen noudattamista. Haluan korostaa sitä, että nimenomaan PPE-ryhmä vaati, että me tarkastelemme tässä mietinnössä poliittisten puolueiden rahoitusta koskevaa kysymystä kaikilta osin. Nimenomaan PPE-ryhmä ja te, jäsen Elles, vaaditte sitä. Vastaamme nyt tähän pyyntöön. Te pyysitte sitä, ja me vastaamme pyyntöönne.

Thielemans
. Arvoisa puhemies, yritän tehdä parhaani niissä kahdessa minuutissa, jotka minulle on myönnetty.
Haluaisin todeta ensin ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan puolesta, että sen mietinnön osalta, josta meidän on annettava lausunto, on tapahtunut melko huomattavaa kehitystä. Palautan mieliin, että ulkoasioiden valiokunnan olennaisena kantana oli, että on katsottava päättäväisesti kohti tulevaisuutta, hankittava keinot mahdollisen politiikan toteuttamiseen ja joka tapauksessa annettava myös parlamentille todelliset keinot valvoa, mitä komission nimissä ehkä tehdään, erityisesti niiden menojen osalta, josta olemme keskustelleet.
Olemme todenneet, että puheenjohtaja Prodin julkilausuma oli tosiaankin tässä suhteessa erittäin myönteinen: hän ilmoitti, että parlamentin kanssa toteutettavasta yhteistoiminnasta tulisi uudenlaista yhteistoimintaa. Olemme havainneet ajan myötä, että tämä yhteistoiminta on todellakin käynnissä: hyvin monet komission jäsenet ovat saapuneet vastaväitteittä valiokuntiimme vastaamaan kysymyksiin, erityisesti ulkoasioiden valiokuntaan.
Olemme olleet lisäksi sitä mieltä, että olisi ollut hieman tahditonta, jos valiokunnan mielestä nykyisen komission katsottaisiin olevan vastuussa edellisten komissioiden asenteista. Sen sijaan onkin itsestään selvää, että me vaadimme edelleen, että nykyiset komission jäsenet osoittavat mahdollisimman suurta avoimuutta tätä parlamenttia kohtaan. Tämä on mielestäni välttämätöntä, ja niin on mielestäni sitä paitsi asian laita.
Lopuksi haluaisin sanoa myös, että olemme tämän komission osalta sitä mieltä, että parlamentin on otettava Euroopan petostentorjuntavirasto päättäväisesti valvontaansa, koska se on tosiaankin yksi niistä olennaisista keinoista, joita voimme kehittää tulevaisuudessa.
Arvoisa puhemies, olipa asia miten tahansa, mielestäni - ja tämä oli myös monien muiden ja muihin poliittisiin ryhmiin kuuluvien kollegojeni kanta - työmme tuloksena on oltava se, että vastedes teemme kaikkemme asioiden valvomiseksi ja vaadimme erityisesti, että tämä komissio on avoin meitä kohtaan.

Van den Berg
Arvoisa puhemies, haluaisin tehdä muutaman huomautuksen kehitysyhteistyövaliokunnan nimissä ja sen lisäksi vielä yhden huomautuksen koko asiasta sosialistiryhmän nimissä.
Olemme tehneet erittäin hyvää yhteistyötä kollega Rühlen kanssa kehitysyhteistyön talousarvion puitteissa. Alun perin talousarvion valvontavaliokunta ja kehitysyhteistyövaliokunta tekivät työtä eri lähtökohdista käsin. Myöhemmässä vaiheessa ryhdyimme tekemään yhteistyötä ja saimme asian järjestykseen komission kanssa laatimamme toimintasuunnitelman avulla. Taustalla on luonnollisesti vakava tilanne, josta ei voida syyttää ketään tiettyä henkilöä. Itse asiassa meidän talousarviomme koskee kehitysrahastoa ja laajemmin kehitysyhteistyön alaa, jolta puuttuvat selkeät päämäärät, jolla ei ole riittävästi henkilökuntaa hoitamassa sellaisia merkittäviä alueita, joilla on tehtävä työtä ja joilla syntyy sen vuoksi valtava jälkeenjääneisyys, ja jonka valvontakulttuuri koostuu pikemminkin pykälistä ja pelosta kuin todellisista tuloksista, tulosvastuusta ja toiminnasta.
Uskoakseni olemme käänteentekevän kulttuurivallankumouksen kynnyksellä. Se merkitsee vuoden 2001 talousarviossa varoja, joiden yhteydessä asetetaan selkeät koulutukseen ja terveydenhoitoon liittyvät päämäärät. Varoja, jotka mahdollistavat riittävän henkilökunnan. Varoja, joiden osalta voidaan tarkistaa, onko niiden käytössä tosiaan onnistuttu. Siihen tarvitaan tehtävien jakoa ja vastuuta, lyhyesti sanottuna nykyaikaista, tehokasta talousarviota, johon yhdistyy nykyaikainen näkemys siitä, kuinka kehitysyhteistyön budjettipolitiikkaa hoidetaan.
Toimintasuunnitelman pitää olla mielestäni tällainen. Yhteisen toimintamme pitää olla tällaista. Näen sen yhteistoimintana komission kanssa. Mielestäni on myös mukavaa, että voimme jättää pelon ja pykäläkulttuurin ajan taaksemme. Tiedän, että komissiossa on paljon motivoituneita virkamiehiä, jotka saavat nyt mahdollisuuden saavuttaa jotakin, mitä me kaikki haluamme, nimittäin antaa vaikeissa oloissa eläville ihmisille joka viidennellä ihmisellä ei ole vieläkään puhdasta juomavettä eikä mahdollisuutta perusopetukseen paremmat mahdollisuudet oikeudenmukaiseen elämään. Euroopan unioni haluaa näytellä merkittävää osaa tässä myöntämällä varat. Se edellyttää meiltä kuitenkin sitä, että me todellakin muutamme suuntaa tulevina kuukausina.
Nyt sanon jotakin yleisluonteisempaa. Keskustelemme tänään vastuuvapauden myöntämisestä vuoden 1998 talousarviosta. Sosialistiryhmälle se merkitsee laajempaa liikettä kohti pelkojen taakse jättämistä ja uuden lehden kääntämistä, jonka yhteydessä komissio ja Euroopan parlamentti ottavat yhteisen vastuun. Komission jäsen Kinnockin uudistukset eli yleiset sisäiset uudistukset ovat olennaisia yhteisen vastuun ottamisessa. Jos emme nimittäin onnistu rakentamaan uutta järjestelmää, toimintaan perustuvaa talousarviota, ja jos emme onnistu siirtämään riittävästi henkilöstöä niille alueille, joilla tarvitaan lisää ihmisiä, niin käytämme vain enemmän paperia ja suoritamme enemmän valvontaa, mutta emme saa loppujen lopuksi aikaan tuloksia. Se on asia, josta Euroopan kansalaiset syyttävät komissiota ja parlamenttia. Minulle merkitsisi todella paljon, jos me voisimme muuttaa hyvät tarkoituksemme vuoden 2001 talousarvion avulla uudeksi käytännöksi vuonna 2001. Toivotan komissiolle etukäteen paljon onnea siinä.

Morgan
Arvoisa puhemies, tyydyn tarkastelemaan komissiolle myönnettävää yleistä vastuuvapautta varainhoitovuodelta 1998, joka on saanut erittäin poliittisen ja riitaisen sävyn heti keskustelumme alusta alkaen.
Minusta tuntuu kuin olisimme käyneet läpi useita nyrkkeilyottelun eriä, vaikka lopulta koko valiokunta, esittelijä mukaan luettuna, oli sitä mieltä, että vastuuvapaus tulisi myöntää. Valiokunta päätti olla seuraamatta sitä hysteeristä ja rummuttavaa mietintöä, jonka esittelijä oli laatinut, sillä rehellisesti puhuen siitä puuttuivat omaperäisyys ja suuntavaisto, eikä siinä ehdotettu, miten edetä rakentavasti, ja se päätti maaliskuussa lykätä vastuuvapauden myöntämistä ja asettaa 17 selvää ehtoa, jotka oletimme komission hyväksyvän parin seuraavan kuukauden kuluessa. Olemme iloisia siitä, että esittelijä ymmärsi, että hänen ehdottamansa lähestymistapa on väärä, ja kannatti meidän ehdottamaamme lähestymistapaa. Me PPE-ryhmän vastaisessa liittoutumassa voitimme siten ensimmäisen erän.
Sen jälkeen esittelijä kokeili nopeaa vasenta koukkuaan julkisuushakuisilla perusteluillaan. Hän hävisi. Toinen erä PPE-ryhmän vastaiselle liittoutumalle. Komissio vastasi rakentavasti valtaosaan maaliskuussa esittämistämme ehdoista. Jäsen Staunerin seuraava mietintö oli laadittu samaan hysteeriseen sävyyn kuin ensimmäinenkin, mutta tällä kertaa olimme varautuneet siihen. Kolmas erä PPE-ryhmän vastaiselle liittoutumalle. Luulimme ottelun jo päättyneen, mutta ei, jatkoa seurasi uusissa perusteluissa. Meidän on vielä vahvistettava tämän erän tulos, mutta olemme vakuuttuneita lopullisesta tyrmäyksestä ja voimme ennustaa luotettavasti, mitä torstaina tapahtuu.
Ainoa todellinen ratkaisematon kysymys on, miksi jäsen Staunerin nimi on yhä mietinnössä. Tiedämme, että todellisuudessa komission on ponnisteltava voimakkaasti saadakseen tilanteen hallintaansa. Tilintarkastustuomioistuin oli oikeassa, kun se ei hyväksynyt komission menoja vuonna 1998, mutta olemme nyt valmiita jättämään komission tuomiotta todisteiden puuttuessa. Uskomme, että uudistuspyrkimykset ovat aitoja, ja komissio tarvitsee tietyn ajan toteuttaakseen välttämättömät muutokset. Pidämme tilannetta silmällä ja varmistamme, että komissio pitää kiinni antamistaan lupauksista. Esimerkiksi lupaus vähentää virheiden määrää on merkittävä, mutta se ei toteudu, jos me emme ole sitoutuneita siihen ja jos meillä ei ole sen edellyttämiä resursseja.
Arvoisa komission jäsen, voitteko vakuuttaa meille, että etenkin riskialttiilla aloilla, toisin sanoen maatalouden, rakennerahastojen ja tutkimuksen alalla, tarkastuksia lisätään eikä vähennetä, kuten tehtiin vuonna 1998? Myönnetäänkö pääosastoille ja sisäisen tarkastuksen yksikölle huomattavasti enemmän varoja tarkastuksia varten? Voitteko antaa meille näitä koskevat luvut?
Arvoisa komission jäsen, te tiedätte, että antamanne vastaus, johon olimme tyytymättömiä, koski Fléchardin tapauksesta saatuja kokemuksia. Toisin kuin jäsen Stauner, me tiedämme tilintarkastustuomioistuimelta saamiemme tietojen perusteella, että me emme voi saada rahoja takaisin. Sitoudutteko kuitenkin tekemään täydellistä yhteistyötä sisäisen tutkintavaliokuntamme kanssa ja antamaan meille pyytämäämme tietoa?
Lopuksi toivon, että lopetamme valiokunnan sisällä taistelun toisiamme vastaan ja jatkamme taistelua petoksia vastaan.

van Hulten
Arvoisa puhemies, asiani koskee työjärjestyksen noudattamista ja haluan vain kysyä teiltä, onko tavanomaista, että jos jonkin poliittisen ryhmän puheenvuoron pitäjä ei saavu paikalle keskusteluun, hänet voidaan lisätä myöhemmin puhujalistalle. Minusta asia on niin, että jos ryhmän puheenvuoron pitäjä ei edes vaivaudu tulemaan paikalle koko keskustelun ajaksi ja olemaan paikalla omana puheaikanaan, hänen ei tulisi saada puhua lainkaan.

Puhemies
Hyvä kollega, tämä asia on puhemiehen harkinnassa. Mielestäni jäsen Pomés Ruiz oli muutamia kymmeniä sekunteja myöhässä. Täällä Strasbourgissa on hissien takia joskus vaikeaa saapua ajoissa paikalle. Annan hänelle siis heti puheenvuoron, jos teillä ei ole mitään sitä vastaan.

Pomés Ruiz
Arvoisa puhemies, paljon kiitoksia kohteliaisuudestanne ja kiitos myös kollegalleni hänen ystävällisyydestään ja ymmärtäväisyydestään.
En aloita tärkeimmästä mietinnöstä, vaan haluaisin aloittaa vastaamalla joihinkin esittelijä Kuhnen väitteisiin, jotka ovat mielestäni erittäin valitettavia.
Poliittisilla ryhmillä ei tällä hetkellä - te tiedätte sen - ole varsinaisia sääntöjä. Edustamani poliittinen ryhmä noudattaa nykyisiä sääntöjä, kuten käytännöllisesti katsoen kaikki poliittiset ryhmät.
Teidän poliittinen ryhmänne hoitaa raha-asiansa omalla tavallaan, kuten muutkin poliittiset ryhmät. Parlamentissa on 15 Euroopan sosiaalidemokraattiselle puolueelle varattua toimistoa, ja suuri joukko virkamiehiä, joiden palkat maksetaan julkisista varoista, hoitaa pelkästään yhden poliittisen puolueen asioita.
Muut poliittiset ryhmät pitävät toimistoaan mieluummin parlamentin ulkopuolella, ja niillä on omat virkamiehet ja täysin laillisia rahoituskeinoja.
Nyt, kun vaadimme puolueiden ohjesääntöä - Eurooppa nimittäin tarvitsee paitsi eurooppalaisia parlamentaarisia ryhmiä myös eurooppalaisia poliittisia puolueita - ja kun kaikissa ryhmissä vallitsee tietty yksimielisyys, pidän valitettavana sitä, että mietinnössänne - kuten ryhmämme puheenjohtaja Poettering hyvin sanoi - esitetään omituisia väitteitä.
Esittelijä Kuhne, te tiedätte, että asia ei ole näin. Asia on niin, että säännöt puuttuvat. Edustamani poliittinen ryhmä, kuten kaikki ryhmät, noudattaa kaikkia sääntöjä ja antaa tietoja sopivana ajankohtana. Kun meillä on kuitenkin ollut vapaat kädet, kukin ryhmä on hoitanut raha-asiansa sopivaksi katsomallaan tavalla.
Haluan korostaa sitä työtä, jonka kollegani Stauner on tehnyt erittäin tärkeässä mietinnössään, mutta haluaisin lyhyesti todeta, että emme yritä heikentää uutta komissiota, johon olemme kohdistaneet niin suuria odotuksia, kuten myös talousarviosta ja sen valvonnasta vastaavaan komission jäsen Schreyeriin.
Arvioimme edellisen komission varainhoitovuotta, ja olemme pyytäneet nykyiseltä komissiolta, että se hoitaisi nopeasti edeltävältä komissiolta kesken jääneet asiat. Osoituksena siitä, että olemme pohjimmiltamme tyytyväisiä työhönne, on se, että ehdotamme vastuuvapauden myöntämistä, luonnollisesti tietyin korjauksin, varainhoitovuodelta 1998.
Olemme sitä mieltä, että komissio käyttää hyväkseen aikaa. Luonnollisesti se tarvitsee alussa enemmän aikaa, mutta toivokaamme, että se tekee muut päätökset nopeammin. Toivomme niin ikään, että toimielinten välinen sopimus, jonka olemme vihdoinkin saaneet aikaan, parantaisi suhteitamme, tukisi meitä molempia ja nopeuttaisi Euroopan rakentamista.
Olemme lisäksi sitä mieltä, että komissio on uppoutunut hallinnolliseen uudistusprosessiin - joka ei omasta mielestäni ja muiden jäsenten mielestä ole tarpeeksi kunnianhimoinen: siinä ei tehdä päätöksiä, eikä siinä käsitellä tiettyjä asioita. Tämä ei kuulu suoraan sen vastuualueeseen, mutta se tietää jo, että paljon rahaa menetetään mielestämme siksi, että virkamiehet ovat passiivisia ja huonosti motivoituneita eivätkä he ota vastuuta, koska virheiden valvominen tai oman uran edistäminen kiinnostaa enemmän.
Haluan lopuksi sanoa, että olemme samaa mieltä vastuuvapauden myöntämisestä, jota näissä kolmessa mietinnössä käsitellään.

Mulder
Arvoisa puhemies, komission jäsen Schreyer on varmaan huomannut jo ensimmäisenä vuonna, kun hän on tekemisissä parlamentin kanssa, että tämän parlamentin mielipide on otettava huomioon. Voin vakuuttaa hänelle, että niin on myös 4-5 tulevan vuoden aikana. Voin vain sanoa, että hän on tähän mennessä osoittautunut kunnioitettavaksi vastapuoleksi kaikissa keskusteluissa.
Mitä tulee Staunerin mietinnön päätöslauselmaan vastuuvapauden myöntämisestä: liberaaliryhmän mielestä päätöslauselmassa on olennaista se, että tähän asti ei ole ollut mahdollista antaa myönteistä lausumaa tilien luotettavuudesta. Virheprosentti on yhä liian korkea, ja mielestäni meidän täytyy pitäytyä siinä seikassa, joka mainitaan päätöslauselmassa: komission pitää pyrkiä siihen, että myönteinen lausuma tilien luotettavuudesta on saatavilla vuonna 2003. Tarvitaan selkeitä aikarajoja, ja olisi hyödyllistä, jos komissio ilmoittaisi sisäisesti tai ulkoisesti, että se pyrkii erittäin alhaiseen virheprosenttiin tietyissä talousarvion menoluokissa siltä osin kuin se on mahdollista.
Toinen tärkeä asia. Olemme saaneet havaita viime aikoina Euroopassa, eikä siis vain Euroopan komission piirissä, että arkistoja häviää yhtäkkiä. Olemme kuulleet, että komissio ottaa vuoden loppuun mennessä käyttöön arkistointijärjestelmän, joka estää sen, että sellaisia virheitä kuin menneisyydessä tehtiin, ei voida enää tehdä, ja tarkoitamme tässä erityisesti Neuvostoliittoon suuntautunutta voin vientiä.
Sitten itse voin vienti. Komission jäsen puhui jo siitä vastatessaan ensimmäisiin kysymyksiin. Komissio ja Euroopan tilintarkastustuomioistuin ovat selvästi eri mieltä asiasta. Erimielisyyttä ei ole vain tilintarkastustuomioistuimen kanssa, vaan asiantuntijaryhmän viimeinen kertomus osoitti selvästi sen, että komissio ei ollut toimivaltainen suhteellisuuden, takautuvuuden ja muiden vastaavien asioiden osalta, kuten se väittää, tai ainakin se väittää, että sillä on jonkinlaiset valtuudet näillä alueilla. Parlamentin tehtävänä on tutkia asia ja sen me teemmekin. Odotamme rakentavaa yhteistyötä komission kanssa tällä alueella.
Jäsen Kuhne mainitsi jo tärkeimmät seikat mietinnössään: ansioihin perustuva neutraali henkilöstöpolitiikka parlamentissa, julkiset maksumääräykset ja inventoinnin parempi hallinta.
Olemme täysin samaa mieltä jäsen Rühlen tekemistä huomautuksista, jotka liittyvät jäsenvaltioiden ja komission välisen koordinoinnin parantamisen välttämättömyyteen. Jäsenvaltiot antavat varat Euroopan kehitysrahastoon. Jos jäsenvaltiot hyväksyvät tietyn politiikan, jota komissio ehdottaa Euroopan kehitysrahaston komiteassa, on vain loogista, että jäsenvaltiot noudattavat samaa politiikkaa kahdenvälisiin suhteisiin tarkoitettujen varojen myöntämisessä.

Staes
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, mielestäni vastuuvapauden myöntäminen vuoden 1998 talousarvion toteuttamisesta oli jännittävä tehtävä sekä parlamentin että komission talousarvion osalta.
Huhtikuussa näytimme täysistunnon vaikutusvallan. Kieltäydyimme myöntämästä vastuuvapautta parlamentille talousarvion valvontavaliokunnan lausunnon vastaisesti ja esitimme viisi konkreettista pyyntöä parlamentin pääsihteerille. Näin osoitimme, että voimme suhtautua yhtä ankarasti omaan toimielimeemme kuin muihin toimielimiin, erityisesti komissioon.
Haluan kiittää pääsihteeri Priestleytä ja hänen työntekijöitään henkilökohtaisesti ja konkreettisesti siitä nopeasta ja perusteellisesta tavasta, jolla hän vastasi pyyntöihimme ja toimitti meille tarvittavat tiedot.
Mielestäni vastuuvapauden myöntäminen komissiolle vuoden 1998 talousarviosta oli jännittävä ja hyödyllinen tehtävä. Nyt voimme myöntää vastuuvapauden luottavaisin mielin ja ottaen huomioon Staunerin, Kuhnen ja Rühlen mietinnöissä esitetyt huomautukset. Olen kuitenkin hieman huolestunut, sillä Damokleen miekka uhkaa meitä. Se on komission ja parlamentin välinen puitesopimus, josta äänestetään huomenna. Pyydän painokkaasti kaikkia kollegoita, myös niitä, jotka seuraavat tätä keskustelua huoneissaan, lukemaan puitesopimuksen vielä kerran ja katsomaan, millä tavalla parlamentin siivet katkaistaan vastuuvapauden myöntämisen yhteydessä. Olkaa hyvä ja lukekaa 17 artikla. Se on Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 276 artiklan vastainen. Olkaa hyvä ja lukekaa liite 3. Se katkaisee yksittäisten parlamentin jäsenten ja esittelijöiden siivet. Vastustakaa tämän parlamentin vallitsevaa järjestelmää, vastustakaa myös omien ryhmienne vallitsevaa järjestelmää, älkääkä hyväksykö tätä puitesopimusta huomenna.

Seppänen
Arvoisa puhemies, kun puhutaan vastuuvapaudesta, keskustelun henki suurten ryhmien välillä ei ole hyvä. Haluan tukea rouva Stauneria huolimatta siitä, että sosiaalidemokraatit arvostelevat häntä. Tämän arvostelun perusteena saattaa olla se, että niin sanotun Flechard-tapauksen aikana Delorsin toimiessa komission puheenjohtajana hänen kabinettipäällikkönään oli nykyinen komission jäsen Lamy. Missään tapauksessa ei voida hyväksyä sitä, että tietyt asiakirjat, jotka valaisisivat varojen käyttöä, katoavat. Haluan tukea myös esittelijä Kuhnea hänen arvioissaan, joita taas Euroopan kansanpuolueen jäsenet arvostelevat. Mielestäni parlamentin esittelijän on puhuttava ja kirjoitettava, mitä hän ajattelee parlamentin varojen käytöstä. Silloin ei minkään ryhmän etu voi olla esteenä. Ryhmämme yhtyy siihen johtopäätökseen, että vastuuvapaudet voidaan tällä kertaa myöntää.

Camre
Arvoisa puhemies, UEN-ryhmä ei voi suositella vastuuvapauden myöntämistä Euroopan unionin yleisen talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 1998, eikä myöskään parlamentin talousarvion toteuttamisesta, mutta sitä vastoin voimme myöntää vastuuvapauden Euroopan kehitysrahaston varainhoidosta. On totta, että vuoden 1998 tapahtumat eivät ole tämän komission vastuulla, mutta komissio ei ole mielestäni ollut tarpeeksi halukas etsimään syyllisiä menneisyydessä tapahtuneisiin virheisiin. Yleisen talousarvion osalta haluaisin vain korostaa kahta vakavaa asiaa, Fléchardin tapausta ja ECHOn humanitaariseen apuun liittyviä ongelmia, ja haluan myös korostaa, että koko talousarvion laatimista leimaa epätarkkuus. Sitä pidetään yleensä osoituksena hyödyntämättömistä määrärahoista. Talousarvion laatiminen ei ole pelkästään muutamien lukujen asettamista. Se koostuu yhtä paljon siitä, että hallinto- ja tuotantokoneisto mitoitetaan niin, että talousarviossa asetetut tavoitteet voidaan saavuttaa. Fléchardin ja ECHOn tapaukset ovat molemmat esimerkkejä vastuuttomasta tavasta käyttää Euroopan veronmaksajien rahoja. Kyseiset tapahtumat eivät ole tapahtuneet nykyisen komission toimikaudella, mutta molemmissa tapauksissa voimme havaita, että komissiolla ei ole juurikaan tahtoa asettaa korkeita virkamiehiä vastuuseen teoistaan. Komissio tietää, että näiden tapausten taustalla on rikollisia toimia. Komissio tietää, että tietyt laittomat voimat ovat lähettäneet nimettömiä uhkauksia kollegoillemme, jäsen Staunerille ja jäsen Blakille, ja tämän pitäisi saada komissio tajuamaan, että tarvitaan paljon enemmän voimaa, jos halutaan vastustaa niitä sisäisiä voimia, jotka ovat vastuussa siitä, että Euroopan veronmaksajien rahat voivat kadota rikollisten piirien taskuihin.
Nythän komissiolla on selvästi kaksi puolestapuhujaa, toinen on komission jäsen Schreyer, joka on sen virallinen puolestapuhuja, ja toinen on jäsen Morgan, joka on sen epävirallinen puolestapuhuja, ja juuri jäsen Morganin täällä antama lausunto osoittaa hyvin, miksi tämä parlamentti ei ole valmis siivoamaan hallintoa tehokkaammin. Tanskan parlamentissa on valtiovarainvaliokuntaa koskeva sanonta. Kysymme, tiedätkö, mikä kissa on, ja vastaus on: kissa on tiikeri, joka on neuvotellut valtiovarainvaliokunnan kanssa. Se ei pidä paikkaansa täällä, komission jäsen Schreyer voi aina tulla rauhassa tänne, koska parlamentin talousarvion valvontavaliokunta ei taittaisi hiustakaan hänen päästään. Haluan huomauttaa, että parlamentin varainhoitoa vuonna 1998 koskee sama ongelma kuin muutakin unionia, nimittäin liian leväperäinen suhtautuminen rahojen käyttöön. Spinelli-rakennuksen osalta haluaisin korostaa sitä, että se hankittiin liian kalliilla, epätavanomaisella ja melko suljetulla tavalla. Arvoisa puhemies, haluaisin lisätä, että tämä ei ole pääsihteeriin kohdistuvaa arvostelua, koska en ole sitä mieltä, että siihen olisi perusteita, vaan arvostelu kohdistuu itse järjestelmään, koska se ei ole tarpeeksi hyvä.

Dell'Alba
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, haluaisin ennen kaikkea kiittää jäsen Kuhnea ja jäsen Rühleä heidän mietinnöistään ja erityisesti jäsen Kuhnea hänen mietinnöstään, jota pidän tasapainoisena. Olemme ottaneet vastuuvapauden myöntämismenettelyn erittäin vakavasti, ja kiitän myös parlamentin hallintoa ja pääsihteeriä siitä yhteistyöstä, jota he ovat tehneet tässä asiassa. Mielestäni oli hyvä saada asioista selvempi käsitys, pohtia asiaa syvällisemmin ja ratkaista muutamat ongelmat, jotka jäivät auki, kun vastuuvapauden myöntämistä perustellusti lykättiin, minkä ansiosta parlamentti voi myöntää asiantuntevasti vastuuvapauden Euroopan parlamentin hallinnolle ja puhemiehelle.
Tämä vastuuvapaus kohdistuu nimittäin häneen, vaikka tutkittavana olikin parlamentin hallinto. Olen iloinen parlamentille myönnetystä vastuuvapaudesta. Olemme mielestäni tehneet hyvää työtä. Ryhmien raha-asioista tulee myös entistä avoimempia, ja ne sopivat paremmin siihen tehtävään, johon valmistaudumme, jos haluamme jatkaa poliittisten ryhmien rahoituksen tiellä. Työ oli hyödyllistä tehdä, se on nyt tehty, ja kiitos siitä kuuluu jäsen Kuhnelle. Mielestäni hänen mietintönsä voi saada ylihuomenna laajan hyväksynnän.
En voi sanoa samaa jäsen Staunerin laatimasta mietinnöstä. Mielestäni esittelijän aseman käyttäminen henkilökohtaisiin tarkoituksiin johtaa harhapoluille, ja silloin asianomainen pettää sekä parlamenttia että itseään. Hänen tekemänsä työ oli surkeaa. Todistimme loppuun saakka menettelyn väärinkäyttöä. Tähän mietintöön esitetyistä tarkistuksista hyväksyttiin 60 prosenttia. Arvoisa puhemies, on erittäin harvinaista, että jotakin mietintöä pengotaan näin perusteellisesti sen jälkeen, kun se on hyväksytty valiokunnassa. Juuri se todistaa, että esittelijän on oltava johdonmukainen valiokuntansa esittämien mielipiteiden kanssa. Jos hän ei esitä valiokuntansa ilmaisemia mielipiteitä, hänen mietintönsä esteeksi tulevat tarkistukset. Esittelijän tehtävänä on olla parlamentin valiokunnan edustaja. Olen sitä mieltä, että kun tarkistuksista hyväksytään 60 prosenttia, tilanne on järjetön, ja se ilmentää piilevää tyytymättömyyttä. Mietinnön perusteluosan pikkumaista peliä ei pidä jatkaa itsepintaisesti. Perusteluosassa ei voida hyväksyttää asioita, joita valiokunnan enemmistö ei ole hyväksynyt, kuten jäsen Stauner yrittää tehdä.
Asia on hyvin tärkeä. Tässä parlamentissa ei ole enemmistöä eikä vähemmistöä. Luotamme jossakin määrin parlamentaariseen reilun pelin henkeen. Jos jollekin asialle löytyy enemmistön kannatus, on normaalia, että tämä enemmistö näkyy kaikissa mietinnön käsittelyyn liittyvissä seikoissa ja ettei sanoilla tai menettelyillä voida leikitellä.
Lisäksi jotkin television näyttämät Saksasta peräisin olevat ja erittäin kuuluisia henkilöitä koskevat kuvat saavat minut sanomaan, että omat asiat on pantava järjestykseen ennen parlamentin tai Euroopan läksyttämistä. On pidettävä huolta siitä, ettei yksityisasioita ja julkisia asioita sekoiteta toisiinsa. Juuri siksi myönnämme vastuuvapauden. Tuemme tätä mietintöä, josta esittelijä ei ilmiselvästi pidä. Arvoisa puhemies, voitte olla varmoja siitä, että TDI-ryhmä äänestää vastuuvapauden myöntämisen puolesta, ainakin ryhmän radikaali osa, jota minä täällä edustan.

Bonde
Arvoisa puhemies, käsittelemme tänään hyviä mietintöjä, mutta en voi kuitenkaan kannattaa vastuuvapauden myöntämistä, ennen kuin saamme varmuuden siitä, että ne, jotka valvovat varainhoitoa, saavat kaiken tarvittavan tiedon. Oikeusasiamiehellä ei ole oikeutta saada kaikkea tietoa, tilintarkastustuomioistuin on valittanut siitä, että se ei saa kaikkia tietoja, sama asia on pysyvästi parlamentin talousarvion valvontavaliokunnan esityslistalla, ja puheenjohtajamme Theato on arvostellut voimakkaasti uutta parlamentin ja komission välistä puitesopimusta. Puitesopimuksenkaan myötä emme saa haltuumme pyytämiämme asiakirjoja. Hylätkäämme se huomenna. Omat kokemukseni osoittavat, että kun pyydän komissiolta tietoja, joiden pitäisi olla kaikkien saatavilla, saan vain pitkän, asiaa kiertelevän vastauksen. Ne, jotka kannattavat käsiteltävänä olevaa asiaa, eivät tiedä, kuinka monta komiteaa ja komiteakokousta he samalla hyväksyvät. He eivät myöskään tiedä, ovatko kaikki osallistujat päteviä. Useimmissa tapauksissa emme tunne kaikkia niitä, jotka osallistuvat jokapäiväiseen lainsäädäntötyöhön ja nyt käytettävien 800 miljardin hallintoon. Emme myöskään tiedä, kuinka paljon esimerkiksi Danisco-yritykselle maksetaan. Niin kauan kuin komissio ei esitä niitä tietoja, joita tilintarkastustuomioistuin ja parlamentin jäsenet pyytävät, voidaan olla varmoja siitä, että ryhmäni vastustaa vastuuvapauden myöntämistä.

Ilgenfritz
Arvoisa puhemies, unionin toimielinten on tunnettava vastuunsa ja velvollisuutensakin taata kansalaisilleen tehokas ja säästäväinen hallinto. Tilanne on valitettavasti edelleen aivan päinvastainen ajatelkaa Fléchardin tapausta, ECHOn hallintoa. Komissio kieltäytyy edelleen antamasta parlamentille tietoa näistä epäkohdista, joten emme voi missään tapauksessa sietää tätä emmekä saa ihmetellä, mikäli unionin kansalaiset menettävät edelleen uskoaan näihin hallintojärjestelmiin. Sen vuoksi me sitoutumattomat emme missään tapauksessa myönnä vastuuvapautta yleisen talousarvion toteuttamista koskevalle mietinnölle. Tämän on myös tarkoitus olla selvä merkki siitä, että ponnistelemme unionin tehokkaiden ja säästäväisten hallintojärjestelmien luomisen puolesta.

Elles
Arvoisa puhemies, takanamme on nyt kaksi Euroopan unionille äärettömän tärkeää vuotta alkaen vuoden 1996 vastuuvapaudesta ja loppuen vastuuvapauden epäämiseen. Haluaisin onnitella jäsen Stauneria siitä rohkeudesta, jota hän on osoittanut saadakseen mietintönsä läpi parlamentissa, vaikka sen alkuperäisestä muodosta ei ole paljoakaan jäljellä. Meidän on muistettava tässä keskustelussa, että vuotta 1998 koskeva vastuuvapaus liittyy läheisesti huomenna äänestettävän puitesopimuksen mukaiseen vastuuvapauteen. Toivottavasti näemme viitteitä demokraattisemmasta Euroopasta viime kuukausien tuloksena.
Ensinnäkin parlamentin rooli vastuuvapauden myöntämisessä on osoittautunut äärimmäisen tärkeäksi. Se, että neuvosto ei ole tänään paikalla, osoittaa sen olevan haluton tietämään, miten me parlamentissa olemme käyttäneet toimivaltaamme edistääksemme poliittisen Euroopan syntyä. Ilman vuotta 1996 koskevaa vastuuvapautta ei olisi laadittu asiantuntijatyöryhmän kertomusta, komissio ei olisi eronnut eikä komissiolla olisi todellista tarvetta uudistuksiin.
Kaikki parlamentin jäsenet eivät ole kuitenkaan olleet sankareita. Olemme huomanneet jakautuvamme valtioiden välillä, valtioiden sisällä ja valtuuskuntien sisällä, ja mielipiteet ovat usein jyrkkiä. Sosialistiryhmän puheenjohtaja Green oli kaiken huippu, sillä hän äänesti epäluottamuslausetta koskevan luottamuslauseen puolesta, jonka hän todellakin onnistui saamaan läpi. Jäsen Morgan jatkaa nyt tätä perintöä pyytämällä vastuuvapauden myöntämisprosessin epäpolitisoimista. Pari hänen esittämäänsä tarkistusta, kuten tarkistus, joka koskee vastuuvapautta koskevan mietinnön 47 ja 48 kohdan poistamista, osoittavat tänään, että muutamat näistä tarkistuksista ovat pikemminkin komission kuin parlamentin edun mukaisia.
Mitä tehdä sitten seuraavaksi? Seuranta on välttämätöntä sen varmistamiseksi, että se, mitä me olemme parlamentissa saavuttaneet, myös pysyy. Komission puheenjohtaja Prodia on tuettava komission uudistamisessa. Lopuksi vielä eräs tärkeä seikka: tärkein tehtävämme on varmistaa, että lisäämme vastuullisuutta ja demokratiaa, eikä se merkitse lopun alkua vaan alun loppua parlamentin oikeuksille eurooppalaisissa toimielimissä.

Bösch
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, aluksi haluaisin torjua sen, mitä jäsen Poettering sanoi kollegastamme Kuhnesta. Jäsen Poettering, tämä kollega Kuhnen mietintöluonnos hyväksyttiin talousarvion valvontavaliokunnassa suuren enemmistön turvin. Varainhoidon valvonnan olemukseen kuuluu, että aina pitää olla joku, joka tuntee varpailleen astutun. Tässä tapauksessa se olette te, jäsen Poettering! Jossakin toisessa tapauksessa heitä ovat ranskalaiset kollegamme tai joskus muulloin jotkut muut kollegat. Jäsen Poettering, nyt on kyse varainhoidon valvontaa koskevasta väärinkäsityksestä, ei pelkästään komissiossa vaan myös parlamentissa.
(Jäsen Poetteringin välihuuto) Jäsen Poettering, olkaa hyvä älkääkä keskeyttäkö minua, sitä ei voida kääntää. Puhutte ilman mikrofonia.
Se on yksi ongelmistamme, ja lisään siihen, että aivan samoin on torjuttava jäsen Dell'Alban jäsen Stauneriin kohdistama arvostelu. He ovat tehneet tosissaan työtä, joka on tietysti myös värittynyt paikoin oman persoonan ja oman kulttuuritaustan mukaisesti, mutta torjun päättäväisesti ja tyrmistyneenä sen, että esittelijöiden koskemattomuutta loukataan. Ei selvästi ole mikään ihme, että kahdella puheenjohtajakokouksen jäsenellä on ongelmia talousarvion valvontavaliokunnan valvonnan ja valtuuksien kanssa.
Yhdyn siihen, mitä kollega Staes sanoi: se, mitä asiakirjojen luovutusta koskevassa puitesopimuksessa säädetään, on kohtuuton vaatimus, joka oikeastaan jokaisen täysikasvuisen parlamentaarikon pitäisi käsittää sellaiseksi ja torjua!

Arvoisa komission jäsen Schreyer, minua vaivaavat loppuhuomautuksenne, joissa esittelette taas tämän uuden komission kaikki uudistushankkeet, ja muistelen, mitä puheenjohtaja Prodi sanoi täällä parlamentissa parlamentin mahdollisuuksista saada asiakirjoja käyttöönsä, hän käytti nimittäin sanoja avoimuus, vapaa käyttö. Nyt meillä on salaisia neuvotteluja lukemattomine asiakirjoineen, ja kysyn itseltäni, kuinka me loppujen lopuksi pystymme käyttämään parlamentin jäsenten oikeuttamme eurooppalaisten veronmaksajien hyväksi!
(Suosionosoituksia)

Theato
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, aluksi pahoittelen sävyä, joka puheissa on ollut, vaikka kyse on erittäin vaativasta ja yksityiskohtaisesta työstä. En haluaisi laskeutua sille tasolle, jonka jotkut täällä ovat valinneet!
Parlamentti lykkäsi huhtikuussa varainhoitovuoden 1998 vastuuvapauden myöntämistä, mutta ei missään tapauksessa saadakseen aikaan valtataistelun komission kanssa tai pyrkiäkseen vastuuvapauden epäämiseen. Asioita piti vielä selvittää, ja se vaati aikaa ja ponnisteluja, ja minun pyrkimyksenäni talousarvion valvontavaliokunnan puheenjohtajana oli koko ajan saada vastuuvapausmenettely päätökseen ennen kesätaukoa.
Kuten käsiteltävänä olevat mietinnöt osoittavat, viimeksi kuluneet viikot on käytetty asioiden joskaan ei kaikkien asioiden selvittämiseen, niin että suosittelemme vielä myöntämättömien vastuuvapauksien myöntämistä, ei tosin yksimielisesti mutta kuitenkin myönteisessä hengessä. Suhtaudun erittäin myönteisesti siihen, että komissio aikoo pyrkiä varainhoidon virheiden vähentämiseen saadakseen pian paremman tarkastuslausuman. Mahdollisten petosten niin sanottujen vanhojen tapausten osalta havaitsen tiettyä avoimuutta. Emme ole milloinkaan panneet uutta komissiota suoraan vastuuseen näistä tapauksista, mutta haluamme sen ottavan opikseen niitä käsittelemällä, jotta tällaiset tapaukset eivät taas joskus toistuisi.
Arvoisa komission jäsen Schreyer, tässä yhteydessä esitän teille kysymyksen: mihin ovat jääneet lainsäädäntöehdotukset laajasta oikeudellisesta kehyksestä unionin taloudellisten etujen suojelemiseksi? Sovimme mietintöni käsittelyn yhteydessä tammikuussa siitä, että ne esitettäisiin 30. kesäkuuta mennessä. Nyt on 4. heinäkuuta.
Erään asian pitäisi olla kaikille asianosaisille selvä nyt myönnettävän vastuuvapauden osalta: nyt ei ole kyse esteettömyystodistuksesta. Toimielimen pitää tulevaisuudessa osoittaa enemmän yhteistyöhalua ja antaa talousarvion valvontavaliokunnan käytettäväksi ajallaan ja vetkuttelematta tiedot, joita se tarvitsee työhönsä. Mikäli lisäämme luottamusta, poistamme byrokratiaa ja harjoitamme avointa demokratiaa, ja tämän totean moneen suuntaan, minusta tuntuu, että voimme taas myöntää vastuuvapauden ajallaan aina huhtikuussa!

Blak
Arvoisa puhemies, uutta komissiota pitää arvostella sen perusteella, onko sillä rohkeutta ja tahtoa uudistua ja selvittää vanhoja asioita. Vastuuvapauden myöntäminen vuoden 1998 osalta on todellisuudessa luottamuksenosoitus. Annamme komissiolle mahdollisuuden osoittaa, että se poikkeaa vanhasta komissiosta. Haluan myös käyttää tilaisuutta hyväkseni ja kehottaa parlamenttia solmimaan sisäisen aselevon. Yhdistäkäämme kaikki ne tahot, joiden mielestä komission on kehityttävä nykyaikaiseksi, avoimeksi ja tehokkaaksi toimielimeksi. Eurooppalainen hanke voi onnistua vain, jos osoitamme nollatoleranssia petoksia, nepotismia ja korruptiota vastaan. Muutoin emme ikinä saa kansalaisten tukea. Työskennelkäämme puoluerajojen ja kansallisten kuuluvuussuhteiden yli. Komission rakentava arvostelu ei saa hukkua parlamentin sisäisiin erimielisyyksiin. Yhä useammat ovat sitä mieltä, että meidän olisi vain unohdettava menneet ja keskityttävä suurten linjojen muuttamiseen, mutta olen siitä eri mieltä. Meidän on selvitettävä vanhat tapaukset, muutoin tilanne ei koskaan parane. Mielestäni komissio ei ole myöntänyt tarpeeksi omia vanhoja virheitään. Kyse on sekä Fléchardin tapauksesta että ECHOn tapauksesta, ja voin vakuuttaa, että tapauksia ei ole haudattu pelkästään sen vuoksi, että me nyt myönnämme vastuuvapauden vuodesta 1998. Emme unohda niitä, ennen kuin ne saadaan päätökseen kunnolla ja arvokkaasti. Olen sitä vastoin erittäin tyytyväinen niihin uusiin aloitteisiin, joihin komissio on ryhtynyt selvittääkseen kehitysapuun liittyviä kysymyksiä, mikä onkin ollut tarpeen. Sekä komission jäsen Patten että komission jäsen Nielson ovat lausunnoissaan arvostelleet kärkevästi kehitysavun hallintoa. Komission jäsen Patten on pitänyt sitä kiusallisena EU:n ja komission kannalta ja kutsunut sitä kaikkein huonoimmaksi tavaksi antaa kehitysapua, ja komission jäsen Nielson on tyytynyt kutsumaan sitä "pitsataksiksi ilman kotiinkuljetusta". Olen myös erittäin tyytyväinen siihen, että komission jäsen Nielson on käynnistänyt laajan tutkimuksen siitä, toimivatko valtuuskunnat vastuunsa mukaisesti valtioissa, joihin liittyy suuria riskejä. Hän on lisäksi luvannut kurinpitotoimien toteuttamista, jos näin ei ole, ja olen erittäin mielissäni tällaisesta kehityksestä, mutta en usko, että unohdamme teitä. Lopuksi haluaisin sanoa, että mielestäni jäsen Dell'Alban hyökkäys jäsen Stauneria vastaan oli hävytön.

Jean-Pierre
Arvoisa puhemies, muutama sana ensin esittelijämme Staunerin laatiman työn laadusta. Häntä on arvosteltu muun muassa talousarvion valvontavaliokunnassa: hän on kuitenkin tehnyt merkittävää työtä, ja halusin sanoa sen hänelle tänään.
Muutama sana myös sosialistikollegojemme käyttämistä puheenvuoroista. Olen vilpittömästi sitä mieltä - en halua jatkaa väittelyä - mutta olen vilpittömästi sitä mieltä, ettei meillä ole varojen käytön osalta mitään syytä ottaa vastaan nuhteita eurooppalaisilta sosialisteilta.
Muutama sana Rühlen mietinnöstä. Olimme kaikki äärimmäisen järkyttyneitä niin Euroopan kehitysrahastojen kustannuksella tehdyistä massiivisista varojen väärinkäytöksistä kuin komission asenteestakin, komission, joka salasi tietoisesti toimensa tilintarkastustuomioistuimelta, petostentorjunnan entiseltä koordinointiyksiköltä ja Euroopan parlamentilta. Tästä erityisen pöyristyttävästä asiayhteydestä huolimatta noudatimme kuitenkin myönteistä lähestymistapaa ja yritimme löytää yhdessä uuden komission kanssa konkreettisia ja kestäviä ratkaisuja varsinaiseen ongelmaan.
Unionin moniin kolmannen maailman maihin yhdistävien sopimusten tavoitteena on nimittäin antaa näille maille mahdollisuus päästä kestävään ja tasapainoiseen kehitykseen. Näille maille tarkoitettujen varojen olisi kuitenkin ensin saavuttava perille. Korruptio ja petokset riistävät kuitenkin kokonaisilta alueilta suuren osan näistä summista, ja tämän olemme tienneet jo pitkän aikaa. Esimerkiksi Norsunluurannikolle muun muassa aidsin torjuntaan myönnetystä lääketieteellisestä tuesta on kavallettu noin 38 prosenttia eli lähes 30 miljoonaa euroa!
Rühlen mietinnössä annetaan siis tosiaankin vihoviimeinen varoitus Euroopan kehitysrahastojen hoidosta vastaavalle yksikölle. Nämä rahastot on uudistettava perusteellisesti ennen ensi lokakuuta, jotta voitaisiin vastata parlamentin, kaikkien unionin kansalaisten ja etenkin asianomaisten maiden väestön odotuksiin, väestön, joka tarvitsee edelleen välttämättä Euroopan tukea. Palataan siis asiaan lokakuussa.

van Hulten
Arvoisa puhemies, haluaisin vain muistuttaa jäsen Poetteringia ja hänen PPE-ryhmän ystäviään siitä, että kun tilintarkastustuomioistuin laati kertomuksensa poliittisten ryhmien rahoituksesta, nimenomaan hänen ryhmäänsä arvosteltiin ja sosialisti- ja liberaaliryhmät saivat puhtaat paperit. Tämä voi johtua siitä, että PPE-DE-ryhmä ei ole yksi ryhmä, vaan brittiläisten konservatiivien sallitaan ylläpitää omaan yksikköään ja pitää erillisiä tilejä. Nimenomaan heidän on parannettava kirjanpitoaan.
Jäsen Stauner oli keskeytettävä tämän keskustelun alussa, koska hän puhui liian nopeasti. Se kuvastaa osuvasti hänen työtään valiokunnassa. Hän oli asioissa valiokunnan edellä, ilman että me muut ymmärsimme, mistä oli kysymys. Hän syytti komissiota ja tuomitsi komission siitä, että se ei yhtynyt hänen omituisiin käsityksiinsä varainhoidosta ja sen valvonnasta. Edes tilintarkastustuomioistuin ei ole hänen kanssaan samaa mieltä. Talousarvion valvontavaliokunnan tehtävänä ei ole ripustaa komissiota kuivumaan parlamentin toimikauden ajaksi vaan varmistaa, että Euroopan kansalaisia palvelee täytäntöönpanoelin, joka toteuttaa poliittiset prioriteettinsa tehokkaasti ja tuloksellisesti. Onneksi valtaosa valiokunnan jäsenistä yhtyi tähän näkemykseen.
Yksi koko tämän umpikujan tuhoisista seurauksista on huomenna käsiteltävä ehdotus puitesopimukseksi parlamentin ja komission välisistä suhteista. Tämä sopimus rajoittaa yksittäisten parlamentin jäsenten ja esittelijöiden oikeuksia pyytää komissiolta tietoa. Se on lyhytnäköinen ehdotus, ja jos me emme lykkää keskustelua syyskuuhun, meidän olisi äänestettävä sitä vastaan.
Lopuksi: ennen kuin ryhdymme kuuntelemaan presidentti Chiracia ja kuulemme, mitä hänellä on sanottavanaan Ranskan puheenjohtajakaudesta, haluaisin sanoa, että toivon, että hänkin kuuntelee, mitä parlamentilla on sanottavanaan, ja että hän kuulee etenkin parlamentin toiveen saada päättää itse siitä, missä se kokoontuu ja milloin se haluaa kokoontua, ja että jäsenvaltioiden hallitusten ei pitäisi määrätä sitä.

Langenhagen
Arvoisa puhemies, minun piti aikoinaan antaa tunnustusta, kun oli kyse BSE-taudista ja esittelijä teki yksinäistä työtään. Kesti kauan, ennen kuin vastuuta ei vain käsitetty vaan sitä myös alettiin käytännössä kantaa. Nykyiset määräykset ja lait todistavat sen. Minun pitää ja haluan suoda tätä tunnustusta myös meidän esittelijällemme Gabriele Staunerille. Hän keskittyi asiaan kansalaisrohkeutta ja tarkkaa juridista mielenlaatua osoittaen, selvitti virheitä, antoi meille kaikille ja tarkoitan tällä kaikkia asianosaisia EU:n toimielimiä aikaa ajatella ja avasi lopulta viimeistenkin sokeiden silmät.
Henkilöstöä vaihdettiin, monet aluksi näkymättömät ovet aukenivat. Minäkin kävin tutkimusalallani monia keskusteluja. Myrsky laantui vähitellen. Aluksi olimme tapaamisissa varovaisia mutta valppaita, sitten rakentavia. Sekin meidän pitäisi välittää tiedotusvälineille, julkisuuteen, sillä loppujen lopuksi istumme kaikki samassa veneessä. Sen vuoksi kiitän kaikkia keskustelukumppaneita komissiossa, tilintarkastustuomioistuimessa ja parlamentissa. Olin tosin aluksi pettynyt, sillä jotkin tarkistukseni hylättiin yksimielisesti. Lopputulos on kuitenkin hyvä. Jokaisen pitäisi tietää, mistä tulevaisuudessa on kyse. On kyse EU:n uskottavuudesta ja minun tutkimusalallani puhtaasta välttämättömyydestä nähdä tutkimus tärkeänä asiana ja voimakkaana eurooppalaisena lisäarvona ja toimia tulevaisuudessa asiaankuuluvan huolellisesti, jotta komissiolle voitaisiin joskus myöntää vastuuvapaus todella hyvillä mielin. Me emme kuitenkaan unohda kovin nopeasti!

Ferreira
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, hyvät komission edustajat, joidenkin kollegojeni lausumat sanat ovat ilmaisseet omalta osaltaan jo laajasti sitä tyytymättömyyttä, jota vastuuvapautta koskeva mietintö on herättänyt. Puhun teille juuri tässä samassa hengessä.
Jo vastuuvapautta varainhoitovuonna 1998 koskenut Staunerin ensimmäinen mietintö herätti paljon kysymyksiä ja arvostelua. Arvostelua ilmensi muun muassa sen tarkistuksen hyväksyminen, jossa todettiin ristiriita kompromissipäätöslauselman ja mietinnön perusteluosan välillä. Näyttää siltä, ettei esittelijä ole toista mietintöään laatiessaan ottanut huomioon kollegojensa laajaa tyytymättömyyttä. Jäsen Staunerin käyttämä tapa on jälleen kerran tuomittava. Hän vaati valiokunnalta jatkuvasti lisää tietoa, eivätkä hänelle riittäneet ne suositukset, jotka sisältyivät 13. huhtikuuta hyväksyttyyn päätöslauselmaan. Ja hän esittää vielä nytkin kysymyksiä, joihin on jo annettu selvät vastaukset. Tämä asenne sai talousarvion valvontavaliokunnan jäsenten enemmistön muuttamaan perinpohjin mietintöluonnosta. Juuri tämä on syy siihen, miksi teksti, josta äänestämme tällä istuntojaksolla, eroaa alun perin laaditusta luonnoksesta.
Vaikka voimmekin saada tämän tekstin avulla nyt kokonaisvaltaisemman näkemyksen siitä tavasta, jolla komissio toteutti vuoden 1998 talousarvion, se edellytti poliittista taistelua, jossa turhautuneisuuden tunne oli vallitsevana. Voimme vain pahoitella esittelijän asennetta, joka ei ollut kovinkaan rakentava parlamentin valiokuntaa eikä myöskään Euroopan komissiota kohtaan. Voimme vain panna merkille ne samat poliittiset vääristymät, jotka jotkut meistä tuomitsivat jo varainhoitovuoden 1998 vastuuvapautta koskeneen ensimmäisen mietinnön käsittelyn yhteydessä.
Meidän on pyrittävä työskentelemään hyvässä sovussa komission kanssa maanmiestemme etujen ja politiikkojemme toteuttamisen hyväksi sekä arvioitava vastuuvapautta koskevan mietinnön avulla Euroopan unionin talousarvion toteuttamista toden teolla niin määrällisesti kuin laadullisestikin.

Heaton-Harris
Arvoisa puhemies, minäkin haluaisin onnitella esittelijöitä - ja etenkin Walesin asukkaita, sillä en tajunnut, että he ovat olleet niin huolissaan komission hyvinvoinnista, että he ovat valinneet parlamenttiin henkilön edustamaan komission näkemyksiä eivätkä omia näkemyksiään!
Haluaisin myös sanoa korjatakseni jäsen Morganin aiemmin kertomaa, että tunnen olevani hyvin onnekas tässä keskustelussa, sillä puolueeni ilmoitti ohjelmajulistuksessamme - mikä auttoi meitä monia tulemaan valituiksi - että emme myönnä vastuuvapautta yhdellekään EU:n tilille, ennen kuin komissio on menestyksekkäästi toteuttanut uudistusprosessinsa.
En voi siten kannattaa erinomaisen esittelijämme suositusta myöntää komissiolle vastuuvapaus jo aiemmin esittämistäni syistä ja siksi, että monet ihmiset parlamentin ulkopuolella ovat ihmetelleet, mitä oikeastaan on parantunut vuosien 1996 ja 1998 välisenä aikana. Useimmat ihmiset uskovat, että tuona aikana komission asiat ovat pikemminkin menneet huonompaan kuin parempaan suuntaan. Liityin talousarvion valvontavaliokuntaan vain muutama kuukausi sitten, mutta mielestäni kahden viime kuukauden aikana järjestetyt kokoukset ja laaditut mietinnöt ovat luultavasti herättäneet enemmän kysymyksiä kuin antaneet vastauksia.
Lopuksi haluaisin esittää kaksi kysymystä. Ensinnäkin: voiko komissio vahvistaa, onko Fléchardilla minkäänlaisia yhteyksiä Delorsiin ja/tai muihin tämän kabinetin jäseniin? Toiseksi: voiko komission jäsen vahvistaa, onko hänen kabinettinsa tai komission jäsen Kinnockin kabinetti harjoittanut aktiivista lobbausta saadakseen parlamentin jäseniltä tukea sosialistiryhmälle ja etenkin Staunerin mietintöä koskeville jäsen Morganin tarkistuksille? Jos ne ovat tehneet näin, eivätkö ne ole käyttäneet asemaansa väärin?
(Suosionosoituksia oikeistolta)

McCartin
Arvoisa puhemies, haluan kiittää jäsen Stauneria, joka on kollegani ja hyvä ystäväni, hänen mietinnöstään. Näytämme toisinaan unohtavan, että käsittelemme vuotta 1998 koskevaa vastuuvapautta. Olen lukenut huolellisesti tilintarkastustuomioistuimen kertomuksen tuon vuoden tileistä etenkin maatalouden ja rakennerahastojen osalta. Minulla on valtavasti kokemusta parlamentin ja Euroopan unionin asioista, ja olen tullut siihen johtopäätökseen, että tilanne on parantunut tasaisesti ja että vuosi 1998 oli toiminnallisesti yksi parhaista vuosistamme.
Esiintyneet vaikeudet - mahdollinen 4 prosentin virhe maatalouden alalla ja hieman korkeampi virheprosentti rakennerahastojen alalla - eivät johdu Euroopan komission kyvyttömyydestä käyttää näitä määrärahoja tehokkaasti vaan kyvyttömyydestä - ja vain lievästä kyvyttömyydestä - valvoa jäsenvaltioita ja Euroopan hallituksia ja varmistaa, että jäsenvaltiot ja niiden hallinnot ovat hoitaneet tehtävänsä siten kuin ne olisi pitänyt hoitaa.
Tämä oli ensimmäinen näkökohtani. Toinen näkökohtani liittyy Fléchardin tapaukseen. Mielestäni ei ole järkevää kertoa Euroopan kansalaisille, että tämän tapauksen vuoksi Euroopan unionin talousarviosta on menetetty 14 miljoonaa euroa. Käyttäisimme siinä tapauksessa sellaista kirjanpidon ammattikieltä, jota tavallisten Euroopan kansalaisten on mahdoton ymmärtää. Totuus on, että Fléchardin tapauksessa häntä epäiltiin petoksesta ja Irlannin hallitus määräsi hänelle 17 miljoonan euron sakot. Fléchard vei Irlannin hallituksen oikeuteen, voitti jutun ja sai aikaan kiellon, jolla Irlannin hallitusta kielletään perimästä näitä 17 miljoonaa euroa. Tässä vaiheessa Euroopan komissio puuttui tilanteeseen ja ehdotti sovintoa.
Pahinta, mitä tästä sovinnosta voidaan sanoa, on, että sen oikeusperusta ei ollut voimassa rikosta tehtäessä, vaan se tuli voimaan, kun juttu oli yhä kesken. Mielestäni sen vertaaminen 14 miljoonan euron menetykseen on karkeaa liioittelua.
Lopuksi: voimme oppia tästä tapauksesta sen, että tulevaisuudessa meidän parlamentin jäsenten on tehtävä yhteistyötä Euroopan komission kanssa, jotta varmistetaan, että kansalliset hallitukset eivät lyö laimin velvollisuuksiaan, kuten aiemmin, ja että kun komissio pyytää kansallisia hallituksia toimimaan, se voi luottaa meidän tukeemme.

Stauner
. Arvoisa puhemies, haluaisin torjua ankarasti kollega Dell'Alban moitteen siitä, että olisin käyttänyt esittelijän tehtävääni varainhoitovuoden 1998 vastuuvapausmenettelyssä henkilökohtaisiin tarkoituksiin toistan, henkilökohtaisiin tarkoituksiin ja että minun tai meidän saksalaisten, mikäli ymmärsin käännöksen oikein, olisi parempi pitää huoli omista asioistamme! Se on jo henkilökohtainen loukkaus, eivätkä tällaiset kielelliset ilmaisut ole parlamenttimme arvolle sopivia. Pyydän teitä huolehtimaan sopivalla tavalla siitä, että myös kollega Dell'Alba toimii demokraattisten toimintatapojen mukaisesti, vaikka se onkin hänelle näköjään vaikeaa sen kyllä myönnän!

Neuvoston puheenjohtajavaltion julkilausuma - Ranskan puheenjohtajakauden toimintaohjelma
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana neuvoston puheenjohtajavaltion julkilausuma Ranskan puheenjohtajakauden toimintaohjelmasta. Minulla on erittäin suuri ilo antaa heti puheenvuoro presidentti Jacques Chiracille.
(Voimakkaita suosionosoituksia)

Chirac
. Arvoisa puhemies, hyvät Euroopan parlamentin jäsenet, kiitos, että otatte minut tänään vastaan. Ranskasta tuli 1. heinäkuuta Euroopan unionin neuvoston puheenjohtajavaltio, ja saan itsekin tehtäväkseni johtaa kahteen otteeseen Eurooppa-neuvoston työtä. Niinpä halusin esittäytyä parlamentissanne esitelläkseni Ranskan puheenjohtajakauden prioriteetit.
Sitouduin viime talvena, kun minut oli kutsuttu vihkimään uusi istuntosalinne, ottamaan parlamentin täysipainoisesti mukaan Ranskan puheenjohtajakauden työhön. Minusta tuntuu luonnolliselta ja välttämättömältä, että unionissa keskustellaan asioista ja pohditaan niitä tiiviissä yhteistyössä niiden naisten ja miesten kanssa, jotka edustavat kansalaisia, jotka eurooppalaiset ovat valinneet ja joiden tehtävänä on saada kansalaisten ääni kuuluviin keskusteltaessa Euroopan tulevaisuudesta.
Siksi puheenjohtajavaltio Ranska aikoo muun muassa ulkoministeri Hubert Védrinen ja Eurooppa-asioista vastaavan ministerin Pierre Moscovicin välityksellä käydä parlamentin kanssa luottavaista ja jatkuvaa vuoropuhelua. Eurooppalaiset haluavat lisää avoimuutta unionin toimielinten toimintaan. Se aika, jolloin päätökset voitiin tehdä salaa keskushallinnon suojissa, on ohi. Vastedes unionissa ja luonnollisesti täällä Euroopan parlamentissa käytävää keskustelua on jatkettava täysin avoimesti.
Työskentelemme hyvin läheisesti myös Euroopan komission kanssa. Haluan sanoa tänään, että luotan puheenjohtaja Romano Prodiin, Euroopan komission jäseniin ja komission kaikkiin avustajiin ja että annan heille tukeni. He astuivat virkaan poikkeusoloissa, mutta he ovat kyenneet käynnistämään perinpohjaisen uudistustyön, joka kantaa ajan myötä hedelmää.
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, tasan 50 vuotta sitten Schumanin julistuksessa luotiin Euroopan rakentamisen perusta ja ryhdyttiin ensin tekemään sovintoa Saksan ja Ranskan välille. Haluan kunnioittaa tässä Pierre Pflimlinin muistoa: hän oli yksi niistä suurista ja innokkaista eurooppalaisista, jotka avasivat tien Euroopalle. Hän omisti elämänsä Ranskalle, tietenkin, ja Euroopalle, jalomieliselle ja uskaliaalle käsitykselle Euroopasta. Parlamenttinne vahvisti hänen sitoutumisensa nostamalla hänet puhemiehekseen. Yhteisen seikkailumme merkittävä ja miellyttävä hahmo on poistunut keskuudestamme.
Hyvät naiset ja herrat, 50 vuotta kestänyt Euroopan rakentaminen on synnyttänyt täysin omintakeisen unionin, joka perustuu sen muodostavien kansakuntien yhteiselle tahdolle. Ja tunnemme nyt selvästi, että olemme aloittamassa uutta vaihetta tässä Euroopan rakentamisen historiassa, joka on tuonut meille mukanaan rauhan, taloudellisen menestyksen ja yhteiskunnallisen edistyksen.
Suurenmoinen ja välttämätön laajentumishanke muuttaa unionia, sen toimintatapoja ja ehkä jopa sen luonnetta hetkellä, jolloin unioni syventää poliittista ulottuvuuttaan.
Samanaikaisesti ja unionin toiminta-alojen laajetessa kansalaiset vaativat täysin perustellusti, että unionista tulisi entistä demokraattisempi, avoimempi ja tehokkaampi ja että se noudattaisi entistä paremmin toissijaisuusperiaatetta.
Euroopan tulevaisuutta koskeva keskustelu on saanut siten uutta puhtia, ja siitä on täysi syy iloita, ja on myös välttämätöntä katsoa ratkaisevina aikoina hieman välittömiä määräpäiviä tai huolia kauemmas tulevaisuuteen ja vahvistaa kehityksen suunta.
Minulla oli viime viikolla tilaisuus puhua tästä aiheesta. Pohdintani tarkoituksena oli valottaa tulevaisuutta ja kertoa, millainen tulevaisuuden Eurooppa voi olla ja millainen sen on oltava. Esittämäni ajatukset ulottuvat luonnollisesti Ranskan puheenjohtajakauden yli. Yksi asia on kuitenkin selvä, ja korostin sitä Berliinissä: toimielinuudistuksen onnistuminen on unionin kaiken myöhemmän kehityksen ehtona. HVK:n epäonnistuessa olisi turhaa miettiä tulevia vaiheita.
Ranskan viranomaiset ovat tietoisia tämän osalta heille kuuluvasta vastuustaan, ja he aloittavat tämän puheenjohtajakauden pyrkimyksenään viedä eteenpäin tai päätökseen kaikki ne asiakokonaisuudet, jotka ovat tulevaisuuden kannalta ratkaisevia. Toiminnassaan he pyrkivät suojelemaan ja rikastuttamaan hankkeemme merkitystä: perusarvojen puolustamista sekä kansallisen ja kulttuurisen identiteetin kunnioittamista, pyrkimystä taloudellisen suorituskyvyn ja yhteiskunnallisen edistyksen jatkuvaan yhteensovittamiseen ja pyrkimystä vastata kansalaisten konkreettisimpiin odotuksiin sekä Euroopan vahvistamista kansainvälisen tason merkittävänä toimijana.
Juuri tässä hengessä Ranska aikoo toimia jatkaen sitä huomattavaa työtä, jonka puheenjohtajavaltio Portugali teki, ja käyden tiiviitä neuvotteluja Ruotsin kanssa, josta tulee puheenjohtajavaltio meidän jälkeemme 1. tammikuuta.
Olemme siis määritelleet täksi puolivuotiskaudeksi neljä päätavoitetta: pyrimme ensinnäkin valmistamaan unionia laajentumiseen; saamaan sitten Euroopan palvelemaan paremmin kasvua, työllisyyttä ja yhteiskunnallista kehitystä; kolmanneksi lähentämään unionia ja kansalaisia toisiinsa saadaksemme yhteisen hankkeemme elämään sydämissä ja lopuksi vahvistamaan Euroopan asemaa maailmassa.
Puheenjohtajakauden ensimmäisenä päätavoitteena on valmistella laajentuneen Euroopan tulevaisuutta. Sanoin jo, että unionin toimielinten uudistus on yksi puheenjohtajakautemme kaikkein tärkeimmistä haasteista. Älkäämme tehkö sitä virhettä, että aliarvioimme niiden aiheiden merkityksen, jotka sisältyvät puheenjohtajakauden asialistaan. Komission kokoonpano, äänten uudelleenpainottaminen ja määräenemmistöpäätösten laajentaminen ovat ratkaisevan tärkeitä laajentunutta Eurooppaa silmällä pitäen. Jos emme kykene ratkaisemaan näitä kysymyksiä, Eurooppa halvaantuu vääjäämättä erittäin lyhyellä aikavälillä, ja olen vakuuttunut siitä, että kaikki jäsenvaltiot ovat tästä tietoisia ja että ne edistävät ratkaisujen etsintää.
Puheenjohtajavaltio Ranska pyrkii myös päättäväisesti saamaan aikaan edistystä tiiviimmän yhteistyön kysymyksessä, joka lisättiin Feiran Eurooppa-neuvostossa HVK:n asialistalle. Tavoitteena ei ole saada aikaan pysyvää jakoa eurooppalaisten välille. Tavoitteena on lisätä laajentuneen unionin toiminnan joustavuutta antamalla niille jäsenvaltioille, jotka niin haluavat, mahdollisuuden kulkea nopeammin yhteisellä tiellä.
Voitte olla varmoja siitä, että teemme kaikkemme onnistuaksemme näissä neuvotteluissa, joissa Euroopan parlamentti pysyy tietenkin erittäin tiivisti mukana. Biarritzin Eurooppa-neuvostosta, joka pidetään kaksi kuukautta ennen Nizzan Eurooppa-neuvostoa, tulee epävirallinen huippukokous, jossa keskitytään pääasiassa toimielinuudistukseen. Sen on annettava asioille se välttämätön sysäys, jotta joulukuussa voitaisiin tehdä sopimus ja jotta se olisi haasteiden mittainen. Sillä vähimmäistason sopimus ei voisi tyydyttää teitä eikä meitä.
(Suosionosoituksia)Toimielinuudistus avaa tien unionin laajentumiselle. Te tiedätte, että olen laajentumisen vankkumaton kannattaja. Laajentuminen kruunaa maanosamme rauhan ja demokratian ja myös unionin, jota se vahvistaa. Niinpä puheenjohtajavaltio Ranskan määrätietoisena tavoitteena on saada todellakin aikaan edistystä kaikkien ehdokasvaltioiden kanssa käytävissä liittymisneuvotteluissa niiden omien ansioiden pohjalta ja eriyttämisperiaatetta noudattaen. Tavoitteenamme on päästä Nizzan Eurooppa-neuvostossa mahdollisimman perusteelliseen näkemykseen neuvottelujen tilasta, jotta tulevien puheenjohtajakausien töitä voitaisiin suunnata tehokkaasti ja jotta voitaisiin viitoittaa tie, joka johtaa liittymiseen. Lisäksi ehdokasvaltioiden kanssa käytävää vuoropuhelua syvennetään kahdenvälisellä tasolla ja myös eurooppalaisessa konferenssissa, jonka kutsun kokoon Nizzaan valtioiden ja hallitusten päämiesten tasolla ennen Eurooppa-neuvostoa.
Ranskan puheenjohtajakauden toisena päätavoitteena on sellainen Eurooppa, joka palvelee kasvua, työllisyyttä ja yhteiskunnallista edistystä. Euro merkitsee valintaa kasvun ja työllisyyden puolesta. Euro on menestys. Havaitsemme jo nyt sen myönteiset vaikutukset kaikissa unionin jäsenvaltioissa. Rahapolitiikkojemme yhdistämiseen on kuitenkin välttämättä liityttävä suuri yhteiskunnallinen kunnianhimo ja talouspolitiikkojemme parempi yhteensovittaminen. Ranska on jo monen vuoden ajan puhunut sen puolesta, että työllisyys olisi unionin keskeinen huolenaihe ja että siitä tulisi unionin politiikkojen keskeinen tavoite.
Perättäisten puheenjohtajavaltioiden ansiosta on otettu monia edistysaskelia, muun muassa Amsterdamissa, Luxemburgissa, Cardiffissa ja Kölnissä.
Viime maaliskuussa pidetty Lissabonin Eurooppa-neuvosto merkitsi ratkaisevaa vaihetta: vahvistimme siellä strategisen tavoitteemme päästä takaisin täystyöllisyyteen ja siihen, että kaikilla on jotakin työtä, nostamalla eurooppalaisten työhönosallistumisasteen 70 prosenttiin työikäisestä väestöstä, ja tavoitteemme perustuu 3 prosentin vuotuiseen keskimääräiseen kasvuun. Puheenjohtajavaltio Ranska jatkaa tätä Lissabonin Eurooppa-neuvoston työtä.
Halusin ottaa Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön vastaan heti Ranskan puheenjohtajakauden ensimmäisenä päivänä. Kuten tiedätte, minusta on hyvin tärkeää edistää Euroopan sosiaalista mallia, joka perustuu työmarkkinaosapuolten väliseen vuoropuheluun, aikamme vaatimuksiin mukautettuun sosiaaliseen suojeluun ja siihen, että valtion tehtäväksi tunnustetaan sosiaalisen yhteenkuuluvuuden takaaminen. Perusoikeuskirjan on vahvistettava tätä mallia.
Ensisijaisena tavoitteenamme on siis hyväksyä Euroopan sosiaalinen toimintaohjelma. Talouskasvulla ja yhteiskuntiemme nykyaikaistamisella on merkitystä ainoastaan, jos ne johtavat työttömyyden nopeaan vähentymiseen, työttömyyden, joka on kaikkialla Euroopassa viime vuosina saaduista hyvistä tuloksista huolimatta yhä paljon korkeampi kuin Yhdysvalloissa tai Japanissa.
Eurooppa, joka palvelee kansoja, tarkoittaa myös tahtoa ponnistella lujemmin yhteiskunnallisen oikeudenmukaisuuden ja lasten paremman suojelun hyväksi sekä tarmokkaampaa sitoutumista kaikkien syrjäytymisen muotojen torjuntaan, varsinkin kun vastassa ovat tietoon pohjautuvan talouden asettamat haasteet.
Sosiaalinen toimintaohjelma antaa mahdollisuuden laatia komission juuri antaman tiedonannon pohjalta viisivuotinen työohjelma kaikkien asianomaisten toimijoiden kanssa: jäsenvaltioiden, Euroopan parlamentin, komission ja työmarkkinaosapuolten kanssa. Toivottavasti sen sisällöstä tulee kunnianhimoinen, koska kyse on hyvin merkittävistä aloista, kuten sosiaalisesta suojelusta, työntekijöiden mukaan ottamisesta yritysten päätöksentekoon, perhe-elämän ja työelämän yhteensovittamisesta tai vielä elinikäisestä koulutuksesta. Ennen kaikkea juuri näin vahvistamme Euroopan sosiaalista malliamme - viemällä konkreettisesti eteenpäin niitä hankkeita, jotka saavat voimansa poliittisesta tahdostamme.
Meidän on samalla parannettava talouspolitiikkojemme yhteensovittamista ja johdonmukaisuutta. Tämä parantaminen on välttämätöntä euron lujittamiseksi ja Euroopan nykyisen talouskasvun tekemiseksi pitkäaikaiseksi. Puheenjohtajavaltio Ranska ehdottaa nyt Euro 11 -ryhmän ja tulevan Euro 12 -ryhmän toiminnan parantamista tekemällä sen työstä entistä näkyvämpää ja arvovaltaisempaa, budjettipolitiikkojemme yhteensovittamisen vahvistamista tehostamalla yhteisön tutkintamenettelyjämme, veropolitiikkojemme yhdenmukaistamisen eteenpäin viemistä jatkamalla Feiran Eurooppa-neuvoston työtä ja lopuksi väestömme aktiivista valmistamista euron tulevaan käyttöönottoon. On elintärkeää, että kansalaiset ottavat euron omakseen. Meidän on tehtävä kaikkemme onnistuaksemme tässä erittäin tärkeässä vaiheessa niin käytännöllisellä kuin inhimilliselläkin tasolla.
Sanon lopuksi, että Eurooppa on saatava tietoyhteiskunnan kehityksen kärkeen ja että unionin talouskasvu on rakennettava nojautumalla koulutusjärjestelmäämme - joka on yksi maailman parhaista - ja suurenmoisiin tieteellisiin ja henkisiin voimavaroihimme sekä teollisuuteemme, joka on yksi tehokkaimmista.
Ranska pitää tärkeänä, että Portugalin puheenjohtajakaudella tehdyt päätökset toteutetaan koko laajuudessaan: kyseessä on tuki innovatiivisille yrityksille riskipääoman uuden kehityksen ansiosta, yhteisöpatentin laatiminen, Euroopan innovaatiotoiminnan tulostaulun laatiminen, kapasiteetiltaan erittäin suuren tutkijaverkoston luominen, eurooppalaisen sisällöntuotannon kehittäminen ja tietoverkkorikollisuuden torjunta. Meidän on myös toimittava niin, että nämä uudet tekniikat hyödyttäisivät kaikkia, ja vältettävä digitaalisen kuilun syveneminen edistämällä muun muassa Euroopan kaikkien koulujen yhdistämistä Internetiin vuoden 2001 loppuun mennessä, kuten päätimme.
Kiinnitämme myös erittäin paljon huomiota Euroopan aseman vahvistamiseen biotekniikan erittäin strategisella alalla pitämällä tietenkin huolta niiden eettisten sääntöjen noudattamisesta, joita on sovellettava kaikessa eläviin henkilöihin kohdistuvassa tiede-, keksimis- tai teollisuustoiminnassa.
Talouskasvun ja yhteisvastuun on hyödytettävä unionin kaikkia alueita ja erityisesti sen saaristoalueita, joita on tuettava voittamaan haittansa. Puheenjohtajavaltio pitää huolta myös unionin syrjäisimpien alueiden kanssa ylläpidettävien suhteiden lujittamisesta ja syventämisestä. Amsterdamin sopimuksen uudet määräykset on pantava nyt täytäntöön, jotta Azorit, Madeira, Kanariansaaret ja Ranskan merentakaiset departementit hyötyisivät niistä oikeuksista, eduista ja yhteisön erityispolitiikoista, jotka ovat seurausta näiden alueiden erityispiirteistä ja -rajoitteista.
Ranskan puheenjohtajakauden kolmantena päätavoitteena on lähentää Eurooppaa kansalaisiinsa. Tämä on vastedes kaikkien unionin puheenjohtajana toimivien jäsenvaltioiden perusteltu huoli. Eurooppa vaikuttaa edelleen liian kaukaiselta monista maanmiehistämme, joiden on vaikea nähdä, mitä hyötyä unionista on ja voi olla heidän arkielämässään. Unionin on aika hoitaa enemmän niitä kysymyksiä, jotka kiinnostavat heitä kaikkein suorimmin: tehkäämme ihmisten Eurooppa.
Parlamentin jäsenten aktiivisen osallistumisen avulla parhaillaan laadittavan unionin perusoikeuskirjan hyväksyminen antaa mahdollisuuden vahvistaa samassa tekstissä ne arvot, periaatteet ja oikeudet, jotka ovat unionimme perusta: kansalais- ja poliittiset oikeudet sekä taloudelliset ja sosiaaliset oikeudet. On erittäin tärkeää, että tekstiluonnoksen laativa valmistelukunta saa työnsä valmiiksi riittävän aikaisin, jotta perusoikeuskirja voisi tulla voimaan ennen tämän vuoden loppua.
Kehitämme tätä ihmisten Eurooppaa myös rakentamalla liikkuvuuden, tietojen ja taitojen sekä nuorten Eurooppaa. Samalla kun kunnioitamme jäsenvaltioiden toimivaltaa koulutuksen alalla, meidän on edistettävä määrätietoisesti ihmisten ja muun muassa yliopistojen välistä vaihtoa.
Puheenjohtajavaltio Ranska pitää Nizzan Eurooppa-neuvostoa silmällä pitäen tärkeänä tutkijoiden, opiskelijoiden ja opettajien liikkuvuuden esteiden selvittämistä ja niiden voittamiskeinojen etsimistä. Meidän on oltava kunnianhimoisia ja tähdättävä unionissa vaihdon huomattavaan lisääntymiseen. Kyseessä on laboratorioiden ja eurooppalaisten yritysten välinen synergia sekä tutkimus- ja innovaatiokeskusten vahvistaminen, ja niitä on Euroopassa paljon ja ne ovat merkittäviä. Kyseessä on myös tietynlainen näkemys kulttuurien välisestä vuoropuhelusta ja kulttuurisesta monimuotoisuudesta. Kyse on lopuksi Euroopan kansalaisuudesta, siitä tunteesta, että kuulumme samaan poliittiseen ja inhimilliseen kokonaisuuteen.
Sanon vieläkin konkreettisemmin, että puheenjohtajavaltio Ranska vie eteenpäin sellaisia aloitteita, jotka ovat omiaan parantamaan eurooppalaisten jokapäiväistä elämää. Se toimii ensinnäkin kansanterveyden ja kuluttajansuojelun alalla. Hullun lehmän taudin ja muiden vastaavien uhkien aiheuttama trauma velvoittaa meidät perustamaan riippumattoman eurooppalaisen elintarvikeviranomaisen. Tiedän, että voin luottaa tässä tehtävässä parlamenttinne tukeen. Meidän on myös saatava ennalta varautumisen periaatteelle hyväksyntä eurooppalaisella ja kansainvälisellä tasolla ja edistyttävä geneettisesti muunnettujen organismien merkinnässä ja jäljitettävyydessä.
Älkäämme koskaan unohtako, että maatalous on tärkein yhteisistä politiikoistamme. Puheenjohtajavaltio Ranska kiinnittää siihen erityistä huomiota WTO:ssa laajentumisneuvottelujen yhteydessä ja otettaessa huomioon ne vaikeudet, joita jotkin tuotannonalat, kuten sianlihan, hedelmien ja vihannesten tai banaanin tuotanto, kohtaavat.
Ympäristön alalla korostetaan ensinnäkin meriliikenteen turvallisuutta - vaarallisten aineiden tai öljytuotteiden kuljetusten turvallisuutta. Erika-öljytankkerin haaksirikon aiheuttamaa ympäristökatastrofia on mahdoton hyväksyä, varsinkin kun sen syynä oli ihmisten huolimattomuus. Ranskan viranomaiset toimivat päättäväisesti sen hyväksi, että heidän tekemiensä ja komission tekemien jo käsiteltävänä olevien ja tulevien ehdotusten pohjalta saadaan aikaan konkreettista edistystä tulevina kuukausina, jotta rannikkomme voisivat jatkossa säästyä tällaisilta murhenäytelmiltä.
Tämän ohella Eurooppa pysyy ympäristömme suojeluun tähtäävän taistelun etujoukossa. Euroopan on sisällytettävä ympäristö aina vain paremmin politiikkoihinsa. Tunnemme jotkin niistä vaaroista, joita talouden maailmanlaajuistuminen aiheuttaa tässä suhteessa. Ne voivat vahingoittaa ehkä peruuttamattomasti tulevien sukupolvien elinoloja. Puheenjohtajavaltio Ranska haluaa saada tässä hengessä aikaan hyvän, mahdollisimman hyvän, sopimuksen ensi marraskuussa pidettävässä Haagin konferenssissa, jossa käsitellään kasvihuonekaasupäästöjä ja ilmastonmuutosta, ja se pitää huolta Kioton pöytäkirjan täytäntöönpanosta.
(Suosionosoituksia)Oikeus- ja sisäasioissa puheenjohtajavaltio Ranska takaa kunnianhimoiset jatkotoimet niille päätöksille, jotka tehtiin Tampereella lokakuussa 1999. Edistystä on saatava aikaan sellaisen eurooppalaisen turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikan laatimisessa, jossa käsitellään erittäin konkreettisia asioita: pitkäaikaisten oleskelulupien myöntämistä, vastaanottoehtojen yhdenmukaistamista sekä laittoman maahanmuuton ja sen kulkureittien torjuntaa. Doverin murhenäytelmä on meidän kaikkien mielessä. Puheenjohtajavaltio laatii Feiran Eurooppa-neuvoston päätelmien mukaisesti tarkkoja toimia rangaistuksista niitä henkilöitä vastaan, jotka ovat vastuussa tällaisesta ihmiskaupasta.
Painopisteeksi tulee myös huumeiden ja niihin niin usein liittyvän talousrikollisuuden torjunta. Euroopan on edistettävä erityisesti sellaisten toimien hyväksymistä, joiden avulla on mahdollista torjua tehokkaasti pääomien pesua ja tukea toimia, joita toteutetaan G7-ryhmän Okinawassa Japanissa pitämän huippukokouksen puitteissa - ja saan tilaisuuden korostaa tätä kohtaa.
Pyrimme lopuksi määrätietoisesti saamaan aikaan edistystä toteutettaessa Euroopan oikeusaluetta, joka perustuu tuomioistuinten tuomioiden ja päätösten keskinäiseen tunnustamiseen. Sallittehan, että sanon tämän kansalaisten Eurooppaa koskevan osuuden päätteeksi muutaman sanan urheilusta. Samalla kun olemme juuri saaneet päätökseen jalkapallon vuoden 2000 Euroopan mestaruuskisat, jotka tuottivat eurooppalaisille niin paljon iloa ja mielenliikutusta,
(Suosionosoituksia)meidän on pidettävä huolta siitä, että Euroopan unioni ottaa paremmin huomioon urheilun omaleimaisuuden ja sen yhteiskunnallisen tehtävän. Tässä on todellinen ongelma, jota on tutkittava ja joka on ratkaistava. Puheenjohtajavaltio Ranska tekee tässä asiassa parhaansa.
(Suosionosoituksia)Puheenjohtajakautemme neljäntenä ja viimeisenä päätavoitteena on vahvempi Eurooppa kansainvälisellä tasolla. Yhteisessä ulko- ja turvallisuuspolitiikassa puheenjohtajavaltio Ranskalle on erittäin tärkeää vahvistaa eurooppalaista identiteettiä korkean edustajan ja komission tuella. Puheenjohtajavaltion yhtenä prioriteettina on lujittaa puolustuksen ja turvallisuuden Eurooppaa, joka on ottanut viime kuukausina näyttäviä edistysaskelia. Meidän on konkretisoitava ja kehitettävä näitä saavutuksia.
Operatiivisella tasolla on tarkoitus pitää kapasiteetin kiinnitystä käsittelevä konferenssi, jotta Helsingissä vahvistetuista tavoitteista voitaisiin tehdä täysin uskottavia. Toivomme myös, että väliaikaiset elimet, jotka ovat toimineet Brysselissä 1. maaliskuuta lähtien, hoitavat tehtävänsä lopulliseen vaiheeseen siirtymistä silmällä pitäen. Etenkin poliittisesta ja turvallisuuskomiteasta, jonka on tarkoitus korvata poliittinen komitea, on vähitellen tultava YUTP:n keskeinen väline, joka toimii Javier Solanan tukena ja tuella. Sanon lopuksi, että aseteollisuuden on vahvistettava lähentymisellään ja yhteistyöohjelmillaan puolustuksen Euroopan poliittisia pyrkimyksiä. Viime kuukaudet ovat olleet tässä suhteessa erittäin myönteisiä, mitä tulee helikoptereihin, ohjuksiin tai tulevaan kuljetuslentokoneeseen.
Kaikkien näiden alojen yhteydessä puheenjohtajavaltio Ranska ei säästele ponnistelujaan, jotta Eurooppa saisi itselleen täydet keinot harjoittaa ulkopolitiikkaansa, tietenkin ystävyyden ja yhteistyön hengessä liittolaistensa kanssa.
Maantieteellisesti YUTP:n alalla on kolme suurta prioriteettia niiden huippukokousten ohella, jotka on tarkoitus pitää Yhdysvaltain ja Kanadan sekä Venäjän ja Ukrainan kaltaisten merkittävien kumppanien kanssa:
Balkanin niemimaalla on jatkettava käynnistettyä vakauttamisprosessia niin sotilaallisella kuin taloudenkin tasolla. Unionin on annettava alueen maille selvä eurooppalainen näkökulma, jotta niitä voitaisiin kannustaa uudistuksiin ja alueellisen tason yhteistyöhön. Tämä on aiheena huippukokouksessa, jota Feiran Eurooppa-neuvosto ehdotti pidettäväksi Euroopan unionin ja Länsi-Balkanin alueen maiden välillä;
Välimeren alueen asioissa on tarkoitus järjestää Barcelonan prosessin mukainen neljäs ministerikokous ja Marseillessa Euro-Välimeri-kumppanuuden ensimmäinen huippukokous, jos olosuhteet antavat siihen mahdollisuuden.
Tämä on tilaisuus antaa Barcelonan prosessille uutta vauhtia, koska siellä hyväksytään rauhan ja vakauden peruskirja ja vahvistetaan talous- ja kulttuurisiteitä yhteisen meremme molempien rantojen välillä. Kolmantena prioriteettina on Aasia ja kolmas Aasian ja Euroopan huippukokous sekä kahdenväliset huippukokoukset, jotka kokoavat yhteen Euroopan ja Kiinan sekä Euroopan ja Japanin. Puheenjohtajavaltio Ranska haluaa antaa tämänkin asian osalta täyden ulottuvuuden näille suhteille, joita se pitää olennaisina tulevaisuuden moninapaisen ja tasapainoisen maailman rakentamiseksi.
Puheenjohtajavaltio Ranska pyrkii myös panemaan tehokkaasti täytäntöön unionin ja Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioiden välisen uuden sopimuksen. Euroopan on oltava vahva ja avoin maailmalle. Sen on siten hoidettava koko tehtävänsä johdonmukaisesti ja yhteisvastuullisesti, jotta uusi maailmanlaajuinen ja tasapainoinen neuvottelukierros voitaisiin saada käyntiin Maailman kauppajärjestön puitteissa.
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, näettehän, että työsuunnitelma, jonka Ranska on laatinut itselleen unionin puheenjohtajakautta varten, on kunnianhimoinen ja konkreettinen. Tarkoituksena on ensinnäkin varmistaa unionin toimielinten toimivuus, vaikka unioni valmistautuukin muuttamaan ulkomuotoaan. Jäsenvaltioiden lukumäärä on tulevaisuudessa yli kaksinkertainen, ja meidän on löydettävä sellaiset menettelyt, jotka mahdollistavat päätöksenteon ja Euroopan kehityksen vahvistamalla Euroopan tehokkuutta ja oikeutusta. Ja juuri tästä on kyse. Unionimme säilyttää vireytensä ja voimansa, jos ne ihmiset, joita unioni palvelee, eli juuri eurooppalaiset kyetään myös saamaan pitämään siitä.
Parlamenttinne on myös samaa mieltä näistä huolista. Työskentelemällä käsi kädessä luottavaisesti kaikissa näissä asiakokonaisuuksissa onnistumme yhdessä saamaan Euroopan ylittämään tulevaisuuden kannalta välttämättömiä vaiheita. Ja olen vakuuttunut siitä, että kun palaan tänne parlamenttiin kuuden kuukauden kuluttua tekemään tilannekatsausta, Eurooppa ei ole enää täysin entisenlainen. Olemme silloin vahvistaneet rakennelmaa tekemällä siitä samalla entistä vastaanottavaisemman niille, jotka kuuluvat siihen, ja niille, jotka haluavat siihen liittyä.
(Suosionosoituksia)

Prodi
. Arvoisa Euroopan parlamentin puhemies, arvoisa Ranskan tasavallan presidentti, hyvät parlamentin jäsenet, minulla on suuri ilo olla tänään teidän edessänne tämän uuden puheenjohtajakauden alkaessa. Tämä soihdun antaminen toisen vietäväksi on aina suurten mielenliikutusten hetki matkallamme kohti Euroopan päämääriä, ja se on sitä vielä enemmän nyt, vuonna 2000.
Tämän vuoden ensimmäisinä kuukausina Lissabonin ja Feiran Eurooppa-neuvostojen yhteydessä Euroopan unioni saavuttikin jo huomattavia edistysaskeleita talouden kehittämisessä. Tämän lisäksi on saavutettu edistystä kohti unionin poikkeuksellista laajentumista laajentumista, jota te, arvoisa presidentti, kutsuitte "suurenmoiseksi ja välttämättömäksi" ja unionin toimielinten vahvistamista, jota tarvitaan ennen tätä laajentumista. Arvoisa presidentti, tervehtiessäni teitä Ranskan puheenjohtajakauden alussa haluaisin kommentoida eräitä puheessanne esille nousseita seikkoja.
Ensimmäiseksi haluaisin antaa varauksettoman tukeni Euroopan sosiaalisen toimintaohjelman eteenpäin viemiselle. Kun esitin teille helmikuussa komission strategiset tavoitteet ajanjaksolle 2000-2005, ilmoitin, että yksi päätavoitteista olisi Euroopan taloudellisten ja sosiaalisten painopistealueiden määritteleminen. Siitä on vajaat viisi kuukautta aikaa, ja minusta näissä painopistealueiden toteuttamisessa tähän mennessä saavutetut edistysaskeleet ovat jo erittäin rohkaisevia. Euroopan kehityksen sosiaaliset näkökohdat ovat kysymyksen toinen puoli, johon keskitämme ponnistelumme seuraavan puolivuotiskauden aikana.
Puheenjohtajavaltion pitää erityisesti ratkaista lukuisia merkittäviä kysymyksiä, joista komissio on jo esittänyt ehdotuksensa. Vain muutama päivä sitten komissio nimittäin hyväksyi Euroopan sosiaalipoliittisen toimintaohjelman, jossa esitetään, mitä kahden tai kolmen seuraavan vuoden aikana pitää tehdä, jotta Lissabonin ja Feiran Eurooppa-neuvostojen päätelmät voisivat muuttua konkreettisiksi toimiksi. Mielestäni tässä asiakirjassa tasapainotetaan sopivasti yhtäältä Lissabonissa ja Feirassa sovittuja poliittisia suuntaviivoja ja toisaalta niitä velvoitteita ja valtuuksia, jotka perustamissopimus meille antaa: niiden pitäisi saada osakseen kaikkien hyväksyntä Nizzan Eurooppa-neuvostossa.
Onkin tärkeää, ettei unioni aiheuta eriarvoisuutta yhteiskunnassamme, etenkin kun meillä on nyt asianmukaiset taloudelliset olot tämän eriarvoisuuden vähentämiseksi. Siksi komissio tukee puheenjohtajavaltiota näiden ongelmien erityisessä huomioimisessa.
Rasismin vastainen direktiivi hyväksyttiin hiljattain ennätysajassa - se vei ainoastaan puoli vuotta - ja nyt oletamme, että tällä puheenjohtajakaudella ratkaistaan samalla tavalla tämän syrjinnän vastaisen erittäin tärkeän paketin muut näkökohdat. Minkä tahansa syrjinnän vastaisen ohjelman pitää nimittäin ensinnäkin taata yhtäläiset mahdollisuudet miehille ja naisille, ja tämän lisäksi meidän on tehtävä kaikkemme tehdäksemme lopun siitä vastenmielisestä orjuuden muodosta, jollainen naisten ja lasten seksuaalista hyväksikäyttöä varten harjoitettava kauppa on.
Eräs Euroopan yhteiskunnassa edelleen olemassa oleva eriarvoisuuden muoto liittyy koulutusmahdollisuuksiin. Lissabonissa hyväksyttiin toimintaohjelma, joka pannaan nyt täytäntöön, ja tiedän, että puheenjohtajavaltio ryhtyy tarmokkaisiin toimiin, jotta koko nuorisomme saisi tarvittavat kyvyt päästä osaksi tietoon perustuvaa taloutta. Meidän velvollisuutemme on lisäksi kehittää tätä tietoa parantamalla opiskelijoiden, opettajien ja tutkijoiden liikkumismahdollisuuksia laadullisella ja määrällisellä tasolla, kuten Feirassa lopulta ehdotettiin. Olen iloinen siitä, että tämä erittäin tärkeä aihe, jonka lopullisia seurauksia ei vielä ole tutkittu perusteellisesti, otettiin esille.
Toinen eriarvoisuutta aiheuttava tekijä on köyhyysloukku, johon liian monet Euroopan kansalaiset ovat ajautuneet. Lissabonin Eurooppa-neuvostossa vahvistettiin, että jäsenvaltioiden pitää sitoutua tekemään suuria ponnisteluja köyhyyden poistamiseksi, ja tämän lisäksi sosiaalista suojelua käsittelevä korkean tason ryhmä tekee yhteistyötä komission kanssa tämän kunnianhimoisen strategian puolesta. On todellinen skandaali, että yhteiskunnissamme esiintyy edelleen todellisia kurjuuden pesäkkeitä; Nizzan Eurooppa-neuvostossa meidän pitää pyrkiä löytämään yhteisesti hyväksytty lähestymistapa sosiaalista syrjäytymistä kohtaan, ja komissio on jo esittänyt asiasta ehdotuksia.
Feiran Eurooppa-neuvostossa annettiin lisäksi vahvaa tukea komission ehdotuksille elintarviketurvallisuuden alalla ja pantiin merkille jäsenvaltioiden sitoumus ottaa edistysaskeleita elintarviketurvallisuudesta vastaavan riippumattoman viranomaisen perustamisessa heti, kun Euroopan parlamentti on antanut asiasta lausuntonsa. Luotan siihen, että lausunto voidaan antaa viimeistään lokakuun ensimmäisellä istuntojaksolla. Sitten, kun olemme esittäneet ehdotuksemme, toivon, että suunnitelmat viranomaisen luomiseksi edistyvät ripeästi Ranskan puheenjohtajakaudella. Tämä on sitoumuksemme kansalaisille, jotka eivät ole valmiita sallimaan viivytyksiä elintarviketurvallisuuteen liittyvissä kysymyksissä, mutta meidän täytyy lisäksi pitää päämääränämme yhteistä lähestymistapaa etenkin sisämarkkinoittemme ylläpitämiseksi. Viime aikoina ilmenneet ongelmat ovat tarjonneet meille opetuksen, ja uskon, että nyt jokainen on valmis ottamaan vastuun näistä asioista.
Euroopan kansalaiset ovat hyvin huolissaan ympäristökysymyksistä, ja minä tunnen tukevani puheenjohtajavaltio Ranskaa ja niitä lausuttuja sanoja, joiden tarkoituksena on tehdä ympäristön tukemisesta ja parantamisesta yksi suurista painopistealueistamme. Asiassa täytyy tehdä merkittäviä päätöksiä Yhdistyneiden Kansakuntien kuudennessa kansainvälisessä ilmastokokouksessa, joka pidetään Haagissa marraskuussa. Tämän tapaamisen yhteydessä, joka on yksi tärkeimmistä Kioton kokouksen jälkeen, unionin pitää vahvistaa johtava asemansa: meidän täytyy pitää kiinni Kiotossa annetuista sitoumuksista ja jatkaa kumppaniemme painostamista, jotta ne tekisivät samoin.
Liikenne- ja energiapolitiikkojemme vaikutus ympäristöön ja erityisesti ilmastonmuutokset ovat yksi tärkeimmistä aiheista kahdessa asiakirjassa, jotka komissio aikoo esittää ensi syksynä neuvostolle ja parlamentille. Ensimmäinen on yhteistä liikennepolitiikkaa käsittelevä vihreä kirja, ja toinen on strateginen asiakirja, jossa käsitellään eri energiamuotoja ja energiantoimitusten turvallisuutta. Nämä seikat herättävät suurta huolta Euroopan kansalaisissa, jotka odottavat meiltä tehokkaita toimia erityisesti nykytilanteessa.
Kansalaiset ovat erittäin huolissaan öljyn aiheuttamista tuhoista rannikoilla, ja, kuten te sanoitte, arvoisa presidentti, mikäli haluamme välttää näiden suurten onnettomuuksien toistumisen, neuvoston ja Euroopan parlamentin pitää nopeasti hyväksyä meren turvallisuutta koskeva toimenpidepaketti, kuten olemme jo ehdottaneet.
Toinen asia, joka herättää suurta huolta kansalaisissa, on geneettisesti muunneltujen organismien ja biotekniikan käyttäminen. Meidän pitää varmistaa ihmisten ja ympäristön asianmukainen suojelu ja samaan aikaan tarjota yhteiskunnalle mahdollisuus hyötyä nykyaikaisen bioteknologian edistysaskeleista. Meidän on siis nopeasti hyväksyttävä uusi lainsäädäntökehys, joka koskee geneettisesti muunneltujen organismien tahallista kiertoon panemista. Nämä määräykset vahvistavat ja parantavat nykyistä lainsäädäntökehystä, ja meidän on tärkeää löytää tasapainoinen ratkaisu, joka lisää kansalaisten ja markkinoiden luottamusta.
Meillä on siis kunnianhimoinen yhteinen ohjelma seuraavaksi puolivuotiskaudeksi, ja minusta tuntuu, että kaikki eri toimintalinjat voivat palauttaa meille tahdon saavuttaa parempaa elämänlaatua. Koko Euroopassa ja kaikissa yhteiskuntaryhmissä kansalaiset vaativat parempaa sosiaalista laatua, parempaa eettistä laatua ja parempaa ympäristön laatua, ja meidän pitää kuunnella tätä vaatimusta.
Tästä syystä haluaisin yhteenvetona korostaa, että meidän täytyy luoda rakentavia suhteita uusiin naapureihimme. Yksi tärkeimmistä haasteista, joka Euroopan unionin pitää kohdata, on maanosamme vakauttamisen tarve, ja vakauden edistämisen raja-alueillamme pitää tietenkin olla keskeinen osa tätä strategiaa.
Näin ollen kannatamme täysin ehdotusta, joka koskee poliittisen huippukokouksen järjestämistä Euroopan unionin ja kaikkein eniten demokratian tiellä edistyneiden Balkanin maiden välillä. Komissio on jo aloittanut pohjustustyön tätä Balkanin alueen huippukokousta varten, ja toivomme pystyvämme tekemään tiivistä yhteistyötä puheenjohtajavaltio Ranskan kanssa erityisluonteisempia valmisteluja varten.
Minulla oli hiljattain tilaisuus pohtia Euroopan unionin toimielinten välisen vuorovaikutuksen jatkuvuutta, jolla on yhä suurempi merkitys. Siitä asti, kun Amsterdamin sopimus tuli voimaan, lainsäädäntöjärjestelmämme on toiminut yhä tehokkaammin uuden yhteispäätösmenettelyn puitteissa. Tämä menettely soveltuu yhä useampiin lainsäädäntötoimiin, mutta tästä huolimatta tilanteet, joissa olemme joutuneet turvautumaan sovitteluun, ovat harventuneet.
Äskettäin tehdystä tutkimuksesta käy ilmi, että yli puolet tai hiukan yli puolet viime vuonna esitetyistä ehdotuksista hyväksyttiin toisessa käsittelyssä ja että vain yksi käsittely riitti miltei viidennekseen ehdotuksista. Tämä merkitsee sitä, että lainsäädäntöprosessi kehittyy parempaan suuntaan ja että siinä päästään yhä suurempaan yksimielisyyteen. Tämä toteamus on mielestäni rohkaiseva, koska komissio on suositellut hallitustenväliselle konferenssille yhteispäätösmenettelyn laajentamista, samoin kuin määräenemmistöäänestysten laajentamista. Näin Euroopan lainsäädäntöprosessin demokraattinen oikeutus vahvistuu yhä enemmän, oikeutus, joka on välttämätön Euroopan unionin poliittiselle hyvinvoinnille.
Arvoisa presidentti, olen iloinen teidän sitoumuksestanne saattaa menestyksekkäästi päätökseen hallitustenvälisen konferenssin neuvottelut eli toimielintemme tarpeelliset uudistukset. Tuo sitoumus antaakin selkeän ja myönteisen viestin neuvottelukumppaneillemme ehdokasvaltioissa. Biarritzissa ja Nizzassa Eurooppa tarvitsee kaikkia voimavarojaan ja huomattavaa vastuuntuntoa kaikkien taholta. Me kaikki tiedämme, miten tärkeää on vahvistaa toimielimiämme ja saada ne toimimaan tehokkaasti: tämä on laajentumisen kannalta ehdoton edellytys.
Meillä on tulevaisuudessa useita tilaisuuksia käsitellä yksityiskohtaisemmin tätä kysymystä. Tänään haluaisin vain korostaa erästä ehkä itsestään selvää seikkaa, joka on ydinasia siinä, mitä haluamme saavuttaa Nizzassa ja Nizzan jälkeen: 2728 tai useamman jäsenvaltion unioni tarvitsee vahvempia toimielimiä, ei heikompia; tarvitsemme vahvempaa demokraattista sitoumusta, emme heikompaa, ja vankempaa oikeusjärjestelmää, emme epämääräisempää.
Tässä yhteydessä olisi siis harhaanjohtavaa pitää "Monnet'n menetelmää" jonakin sellaisena, joka kuuluu menneisyyteen ja joka voidaan korvata tehokkaammin tilapäisratkaisuilla. Euroopan parlamentti, neuvosto, komissio ja tuomioistuin ovat toimielimiämme, jotka tarjoavat takeita, paino- ja vastapainojärjestelmän, jota ilman emme voi rakentaa mitään pysyvää. Koska niillä on suuri merkitys, meidän on tehtävä työtä niiden kehittämiseksi. Tämä on tehtävä, jonka me kaikki olemme varanneet Nizzaa varten. On siis selvää, että seuraava puolivuotiskausi on erittäin työntäyteinen, ja olen vakuuttunut siitä, että sitten, kun Ranska antaa soihdun Ruotsin vietäväksi, olemme saavuttaneet hyvin merkittävää edistystä rakentaessamme sellaista Eurooppaa, jollaisen kansalaisemme haluavat ja jollaista he odottavat.

Poettering
Arvoisa puhemies, arvoisa Eurooppa-neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission puheenjohtaja, hyvät kollegat, Euroopan kansanpuolueen ja Euroopan demokraattien ryhmä on erittäin iloinen siitä, että te, arvoisa presidentti Chirac, puhuitte tänään Ranskan puheenjohtajakauden alussa täällä Euroopan parlamentissa. Eihän ole itsestään selvää, että Eurooppa-neuvoston puheenjohtaja tulee tänne puheenjohtajakauden alussa. Pidämme sitä todisteena henkilökohtaisesta paneutumisestanne Euroopan yhdentymiseen.
Olemme myös kiitollisia siitä, että Ranskan perustuslaissa sanotaan, että Ranskan presidentti on vastuussa Ranskan Euroopan-politiikasta, ja tiedämme Euroopan-politiikan olevan teidän johdossanne hyvissä käsissä. Luotamme teihin. Toivotamme teille menestyksekästä puheenjohtajakautta. Toivotamme teille henkilökohtaista menestystä, ja me tiedämme, että kun teillä on menestystä, se on meidän kaikkien menestystä, se on Euroopan yhdentymisen menestystä.
Piditte merkittävän puheen Saksan liittopäivillä Berliinissä, piditte merkittävän puheen täällä, ja avasitte näin keskustelun Euroopan tulevaisuudesta. Keskustelut Euroopan tulevaisuudesta ja hallitustenvälisestä konferenssista liittyvät toisiinsa. Meidän on kysyttävä itseltämme: minkälaisen Euroopan me haluamme, ja millä tavoin? Muistutitte aiheellisesti Pierre Pflimlinistä ja Robert Schumanista. Olemme ylpeitä siitä, että molemmat olivat kristillisdemokraatteja.
Jätimme viime perjantaina jäähyväiset Pierre Pflimlinille täällä Strasbourgin tuomiokirkossa. Lähetitte tänne viestin senaatin puhemies Poncelet'n mukana. Kaikki paikalla olleet, kuten puhemiehemme ja muut, olivat syvästi liikuttuneita. Pierre Pflimlinin arkun vieressä oli Euroopan unionin lippu, ja jumalanpalveluksen, joka ei ollut muistojumalanpalvelus vaan toivon, luottamuksen jumalanpalvelus, lopuksi soitettiin Euroopan hymni, jota lauloi kuoro. Jos tämä olisi ollut mahdollista 100 vuotta sitten jo vuonna 1900 mantereemme olisi säästynyt monelta kärsimykseltä, monelta kurjuudelta!

Sen vuoksi Euroopan yhdentymispolitiikka on pohjimmiltaan rauhanpolitiikkaa. Euroopan kansanpuolueen ja Euroopan demokraattien suuri enemmistö jotkut ovat tietysti toista mieltä haluaa yhteistä Eurooppaa. Haluamme vahvoja eurooppalaisia toimielimiä. Haluamme vahvaa Euroopan parlamenttia, joka on kaikissa yhteisön lainsäädäntöön liittyvissä asioissa tasa-arvoinen ministerineuvoston kanssa. Arvoisa puheenjohtaja, haluamme saavuttaa tämän teidän puheenjohtajakautenne aikana ja teidän tuellanne. Tehän olitte Euroopan parlamentin jäsen sen ensimmäisten vaalien jälkeen. Muistamme hyvin sen ajan, olimme silloin kollegoita, jos saan sanoa niin. Sitten lähdimme eri suuntiin, mutta me pidämme teitä Euroopan parlamentin entisenä jäsenenä liittolaisenamme, niin että olemme tasa-arvoisia ministerineuvoston kanssa kaikissa lainsäädäntöasioissa.
(Suosionosoituksia)
Lisäksi haluamme vahvan komission. Juuri viimeksi kuluneina kuukausina komissio on osoittautunut perussopimusten valvojaksi arvoisa komission puheenjohtaja Prodi, olen siitä teille erittäin kiitollinen. Haluamme myös, että Euroopan komissio on unionin toimeenpaneva elin. Olen kiitollinen siitä, että olemme tässä institutionaalisessa asiassa täysin yhtä mieltä komission ja komission erinomaisen ranskalaisjäsenen kanssa, joka vastaa näistä asioista, nimittäin Michel Barnierin kanssa.
Arvoisa Eurooppa-neuvoston puheenjohtaja, olen ilokseni kuullut, että olette sanonut sen ajan olevan ohi, jolloin päätökset tehtiin suljettujen ovien takana, ja että niiden on oltava avoimia. Minulla on sellainen vaikutelma, että yhden unionin toimielimen pitäisi olla vielä hieman avoimempi päätöksenteossaan, ja se on ministerineuvosto, ja pyydän, että miettisimme myös sitä, kuinka voisimme lisätä avoimuutta täällä!
(Suosionosoituksia)
Sitten on vuorossa Euroopan yhteisöjen tuomioistuin. Vahvistakaamme sitä, jotta yhteisöjen tuomioistuin voi käyttää oikeutta, sillä tämän Euroopan unionin suurin saavutus on se, että hoidamme nykyään lainsäädännön avulla konfliktit ja eturistiriidat, joita meillä tietysti on. Euroopan unioni perustuu oikeusvaltion periaatteille, ja sen on meidän tärkein omaisuutemme! Siksi meidän on myös tarjottava Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelle vastaavat välineet.
Puhuitte Berliinissä suuresta perustuslakihankkeesta. Ryhmämme suuri enemmistö suhtautui siihen erittäin myönteisesti. Meidän on vastattava kysymyksiin: mitä tekevät valtiomme, mitä tekevät alueemme, mitä tekevät kunnalliset viranomaiset? Kaiken on tapahduttava toissijaisuusperiaatteen mukaisesti, te puhuitte siitä. Ratkaisevaa on kuitenkin se, että meillä on yhteinen toimielinjärjestelmä, eikä Euroopan unionilla saa olla rinnakkaisia rakenteita. Kansalaiset eivät ensinnäkään ymmärtäisi sitä, eikä siinä tapauksessa olisi myöskään olemassa mitään todellista oikeusperustaa, ja sen vuoksi emme suhtaudu ollenkaan myönteisesti ajatuksiin yhä uusien sihteeristöjen perustamisesta, vaan Euroopan unionin pitää hoitaa asiat vahvojen toimielintensä avulla ja yhteisön oikeuden nojalla!
(Suosionosoituksia)
Arvoisa puheenjohtaja, ratkaisevaa on tietysti se, että enemmistöpäätöksestä tehdään ministerineuvoston normaali päätöksentekomenetelmä. Enemmistöpäätösten lisääminen ei riitä. Enemmistöpäätöksestä on tehtävä ministerineuvoston normaali päätöksentekomenetelmä. Komission osalta näen juuri arvostetun kollegan Jacques Santerin Luxemburg ei luovu milloinkaan komission jäsenyydestään, ja jos jokaisella jäsenvaltiolla on edustaja komissiossa, silloin myös pienemmät maat suostuvat luullakseni ministerineuvoston äänien uudelleenpainotukseen.
Vielä ajatus kansallisten parlamenttien ja Euroopan parlamentin tehtävistä: Euroopan parlamentti on ministerineuvoston kanssa vastuussa lainsäädännöstä, enkä pidä Saksan ulkoministerin, joka muuten on esittänyt hyviä ehdotuksia, siitä ajatuksesta, että Euroopan parlamenttiin kuuluisivat vain kansalliset jäsenet. Se edustaa vanhentunutta ajattelua, ja me vastustamme päättäväisesti tällaisia ajatuksia!
(Suosionosoituksia)
Kansallisten parlamenttien tehtävä on se, että ne voivat valvoa tehokkaammin ministerineuvoston jäsenenä toimivaa hallitustaan, ja olen sitä mieltä, että tässä asiassa Euroopan parlamentin ja kansallisten parlamenttien on tehtävä hyvää yhteistyötä. Arvoisa puheenjohtaja Chirac, luotamme lujasti Ranskan puheenjohtajakauteen ja samoin teihin. Voititte jalkapallon Euroopan mestaruuden, onnittelen teitä siitä! Se on hyvä enne puheenjohtajakaudelle. Toivon, että Euroopalla on yhtä hyvä menestys kuin Ranskan maajoukkueella Euroopan mestaruusturnauksessa! Toivotan teille onnea. Jos teillä on sitä, sitä on meillä kaikilla.
(Suosionosoituksia)

Barón Crespo
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission puheenjohtaja, hyvät parlamentin jäsenet, toivotan ensiksikin tervetulleeksi Ranskan presidentin Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän puolesta. On onnellinen yhteensattuma, että historiamme käännekohdassa yksi perustajavaltioista, Jean Monnet'n, Robert Schumanin ja Pierre Pflimlinin isänmaa, johtaa nyt unionin kohtaloa. Toivon jo nyt, enkä vain toivo vaan myös totean, että tarvitsemme puheenjohtajavaltio Ranskalta sekä maan presidentiltä ja hallitukselta menestystä, paljon menestystä.
Presidentti esitteli Ranskan puheenjohtajakauden työn neljä peruslinjaa. Ensiksikin olemme samaa mieltä puheenjohtajavaltio Ranskan kanssa siitä, että toimielinuudistus on olennainen unionin kaikkien tulevien edistysaskelten ja etenkin näyttävien laajennushankkeiden, sitoumuksemme, kannalta.
Meidän täytyy saada, ja voinen sanoa tämän englanniksi, nice treaty in Nice: luotan tässä asiassa teihin. Mutta nimenomaan tämän takia on tärkeää, että pystymme sisällyttämään perusoikeuskirjan perustamissopimukseen.
(Voimakkaita suosionosoituksia) Kyse on nimittäin tosiasiassa arvojen yhteisömme pyhittämisestä, ja haluan tässä mielessä onnitella puheenjohtajavaltio Ranskaa sen tahdosta, koska ei pidä unohtaa, että olette puolustanut näitä arvoja maassanne ja Euroopassa. Mielestämme on olennaista, jos haluamme ratkaista tämänhetkiset tulevaisuutta koskevat ongelmamme, että - ajattelen Itävallan tapausta - pystymme sisällyttämään perustamissopimukseen sekä tämän vahvistuksen arvojen yhteisöstä että menetelmät niiden puolustamiseksi.

Tasavallan presidentin puheenvuorossa on toinen tärkeä näkökohta: hän arvosteli keskushallinnon suojissa tehtyjä päätöksiä. Olisi hyvä, jos tätä sovellettaisiin hallitustenväliseen konferenssiin. Totesin tyytyväisenä, että presidentti puolusti Saksan liittopäivillä pitämässään puheessa yleissopimuksen menetelmää, jossa Euroopan parlamentin jäsenet, kansallisten parlamenttien jäsenet, hallitusten edustajat ja komissio työskentelevät yhdessä. Miksi emme laajentaisi tätä toivomaanne perustuslain uudistamista koskevaa menetelmää? Jotta rakentaisimme jo olemassa olevan rakenteen pohjalle, emmekä rakentelisi pilvilinnoja! Miksi? Siksi, että jos haluamme laatia perustuslain, sen on tapahduttava institutionaalisesta kolmiostamme käsin. On vahvistettava komissiota ja parlamentteja, neuvostoa ja yhteisöjen tuomioistuinta.
(Suosionosoituksia)
On olemassa olennainen kysymys, mutta - puhuimme Santa Maria da Feirassa tiiviimmästä yhteistyöstä -tiiviimpi yhteistyö liittyy hyvin läheisesti enemmistölakiin neuvostossa ja yhteispäätökseen parlamentissa. Tämä on sama paketti, ja meidän on työskenneltävä sen parissa tarmokkaasti.
Toiseksi puhuitte myös Euroopan sosiaalisen mallin puolustamisesta ja otitte esille Lissabonin huippukokouksen päätelmät - joiden uskomme olevan oikeansuuntaisia - kolmion "työllisyys, sosiaalinen yhteenkuuluvuus, kilpailukyky" puolustamisen kannalta, ja sallinette, arvoisa presidentti, että lisään tähän toimintaohjelmaan kaksi olennaista kysymystä. Toinen niistä koskee julkisten palvelujen, kaikkien saatavilla olevien eurooppalaisten palvelujen, tulevaisuutta.
(Suosionosoituksia)
Toinen koskee niiden suhdetta taloudelliseen ja sosiaaliseen yhteenkuuluvuuteen, jotta ei syvennettäisi jo mahdollisesti olemassa olevaa taloudellista ja sosiaalista kuilua. Mielestämme tämän on sisällyttävä tähän pakettiin. Olemme tyytyväisiä komission Diamantopouloun välityksellä tekemään aloitteeseen ja toivomme, että voimme edistyä asiassa. Tämä liittyy myös tietyllä tavalla hyvin tiiviisti taloudellisen ja rahoituksellisen kykymme vahvistamiseen.
Euroalueeseen on onneksi liittynyt jo 12 jäsenvaltiota, ja pian siihen pitäisi kuulua 15 jäsenvaltiota, mutta euroa on puolustettava ja se on vakiinnutettava. Tämä on ehdottomasti ensisijaista!
Kolmas kohta koskee kansalaisia lähempänä olevaa Eurooppaa. Olemme tässä asiassa täysin samaa mieltä ympäristöstä, kuluttajien puolustamisesta ja elintarviketurvallisuudesta. Pyysimme komissiolta nimenomaan tällaista kansalaisia lähempänä olevaa Eurooppaa, ennen kuin äänestimme sen nimittämisestä. Uskomme, että lähentymisemme kansalaisiin on merkittävä urakka.
Tällä alalla on olemassa myös yksi hyvin arkaluonteinen kysymys eli urheilu, jonka mainitsitte olevan yksi ensisijaisista asioistanne. En tyydy vain onnittelemaan teitä, vaan haluan sanoa, että Ranskan maajoukkueen kokoonpano on jo mitä ilmeisimmin uraauurtava näkemys monikansallisesta ja monikulttuurisesta tulevaisuuden Euroopasta,
(Voimakkaita suosionosoituksia)
ja mielestämme meidän on ehdottomasti taisteltava voimakkaasti, jotta voimme hävittää urheilua likaavan synkeän kapitalismin sekä edistää urheilua ja Euroopan nuorison asemaa.
Lopuksi, arvoisa puhemies, ulkopolitiikka. Pyydän puheenjohtajavaltiota, ettei se toimisi hyväntahtoisena isäntänä, jotta emme joutuisi maksamaan sitoumuksista, jotka eivät vastaa tavoitteitamme. Jos haluamme toteuttaa ulkopolitiikkaa, tämä on suoritettava vastuullisesti sanamme pitäen. Siten pystymme välttämään parlamentin ja neuvoston välisen konfliktin, joka saattaa estää tämän Euroopalle olennaisen ulottuvuuden kehittymisen.
(Voimakkaita suosionosoituksia)

Cox
Arvoisa puhemies, ryhmäni puolesta haluaisin toivottaa lämpimästi tervetulleeksi neuvoston puheenjohtajan, Ranskan presidentti Chiracin, joka on saapunut paikalle korostaakseen, miten tärkeää tämän puheenjohtajakauden aikana tehtävä työ on niin Ranskalle kuin hänelle henkilökohtaisestikin.
Ranskasta tuli viime sunnuntaina sinipaitaisen joukkueensa ("les bleus") ansiosta Euroopan mestari: toivon, että puheenjohtajakautenne aikana Ranskasta tulee jälleen kerran mestari Euroopassa!
Olemme kuunnelleet erittäin kiinnostuneina sekä tämänpäiväistä esitystänne että viime viikolla Berliinissä pitämäänne esitystä. Molemmilla edistetään merkittävästi eurooppalaista keskustelua. Huomisen Eurooppa on tärkeä meille kaikille. Eurooppalaisessa keskustelussa on vielä useita asioita ratkaisematta. Mikä on Euroopan maantieteellinen alue; mikä on sen tehtävä, identiteetti ja arvot? Olette tehnyt Euroopalle palveluksen, kun olette käynnistänyt tällaisen keskustelun.
Vaikka meitä rohkaistaan pohtimaan huomispäivän Eurooppaa, emme saa kuitenkaan lakata toimimasta nykypäivän Euroopan puolesta. Kun neuvottelemme laajentumisesta, nykypäivän 15 jäsenvaltiosta muodostuvalla Euroopalla on vastuullaan suuria tehtäviä, kuten te huomautitte tänä aamuna. Me emme voi aliarvioida Amsterdamissa käsittelemättä jääneiden kysymysten tärkeyttä, kun valmistaudumme laajentumiseen.
Te totesitte, että tavoitteemme on enemmän kuin vähimmäistason sopimus, accord à minimum. Olemme asiasta täysin samaa mieltä. Ryhmäni korostaa voimakkaasti perusoikeuskirjaa osana Nizzassa tarkastelemaamme pakettia, kuten myös te teitte tänään.
Arvoisa puheenjohtaja, kuten te, myös me uskomme, että Euroopan tulisi perustua vapauden, arvokkuuden, suvaitsevuuden, demokratian ja oikeuksien kaltaisiin arvoihin. Kunnioitamme Euroopan komission roolia keskustelumme ja etujemme tasapainottamisessa. Arvostamme sitä, että kansalaisillamme on oikeudet demokraattiseen valvontaan - parlamentissa ja muualla - yhteisön lainsäädännön muotoilussa. Arvostamme avoimuutta ja työskentelyä julkisuudessa, eikä suljettujen ovien takana. Arvostamme kansalaisten oikeutta vedota Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen epäoikeudenmukaisuuden korjaamiseksi. Mikään näistä ei ole luonteenomaista hallitusten väliselle politiikalle. Meidän on varottava ajautumasta siihen suuntaan. Ryhmäni uskoo, että vahva Eurooppa tarvitsee vahvoja eurooppalaisia toimielimiä, joissa komissiolla on avainrooli.
Olen kanssanne samaa mieltä siinä, että meillä pitäisi olla eurooppalainen perustuslaki. Voimme käynnistää siitä keskustelun, mutta se on varmastikin liian monimutkainen kysymys, jotta se voitaisiin ratkaista kuuden seuraavan kuukauden aikana. Haluaisin ilmaista yhden toiveen: toivon, että tästä keskustelusta ei tehdä laajentumisen kolmatta estettä. Helsingissä sovittiin kahdesta testistä: ensinnäkin meidän on tehtävä uudistuksia Nizzassa; toiseksi ehdokasvaltioiden on otettava huomioon yhteisön säännöstö. Meidän ei tulisi luoda kolmatta estettä sanomalla, että meillä on oltava perustuslaki, ennen kuin ne voivat liittyä. Meidän historiallinen tehtävämme on toteuttaa laajentuminen onnistuneesti. Tiedän huomautustenne perusteella, että olette asiasta samaa mieltä. On tärkeää antaa tämä vakuus.
Vielä kerran, uskon, että Ranskalla on mahdollisuus taistella Euroopan päämäärien puolesta. Toivotamme teille ja hallituksellenne onnea kuuden seuraavan kuukauden aikana.

Lannoye
Arvoisa puhemies, arvoisa presidentti, sen jälkeen, kun maanne otti Euroopan jalkapalloilun johtajuuden, sitä pyydetään ottamaan Euroopan unionin johtajuus unionin historian kannalta erittäin tärkeänä hetkenä. Tiedän, että puheenjohtajuus noudattaa toimielinten toiminnan jatkuvuutta, mutta on hetkiä, jolloin on tehtävä tarpeellisia joustoja. Uskon, että kohtaamme kuuden seuraavan kuukauden aikana tällaisia hetkiä. Berliinissä pitämänne puhe, jossa puolustitte Euroopan perustuslakiprosessin täytäntöönpanoa, on, kuten sitä paitsi tänään mainitsemanne tietyt ehdotukset, myönteinen merkki tulevaisuudelle.
Haluaisin omalta osaltani mainita kolme panosta, joiden pitäisi mielestäni olla puheenjohtajakautenne mieleenpainuvia hetkiä. Aloitan asiasta, josta olemme kaikki hyvin huolestuneita, nimittäin toimielinuudistuksesta, joka on laajentumisen ehdoton edellytys. Tämän uudistuksen on oltava kunnianhimoinen. Siinä ei voida tyytyä teknisiin muutoksiin, joiden ansiosta eurooppalainen koneisto voi toimia. Selvästi sanottuna Amsterdamissa ratkaisematta jääneet kolme kohtaa eivät missään tapauksessa muodosta riittävää kokouksen asialistaa.
Vastaus, jonka tarkoituksena on korostaa tiiviimmän yhteistyön mekanismia, ei ole myöskään riittävä, ja selitän kantaani, jos haluamme kaventaa unionin nykyistä toimintaa leimaavaa huomattavaa demokratiavajetta. Tiiviimmällä yhteistyöllä on merkittävä ansio: sen avulla voidaan välttää päätöksenteon lukkiutuminen. Mutta se sisältää myös merkittäviä riskejä, jos niihin ei varauduta: Euroopan parlamentin ja komission sivuuttamisen, pakollisen paluun hallitusten väliseen lähestymistapaan, jonka puutteet ja, tätä ei tarvinne sanoa, epädemokraattinen luonne on tiedetty jo monen vuoden ajan.

Sitä paitsi ei saisi käydä niin, että Euroopan perustuslain ja perusoikeuskirjan kunnianhimoisia ja välttämättömiä hankkeita, joista toinen on siirretty epämääräiseen tulevaisuuteen ja toinen alennettu oikeudellisesti sitomattomaan asemaan, käytetään naamioimaan näiden tulevien kuukausien saavutusten heikkoutta. Julistitte, arvoisa presidentti, että kyse on meitä yhdistävien arvojen vahvistamisesta ja niiden Euroopan unionin perustajien antaman sysäyksen suojelemisesta, joiden tavoitteena oli rauha ja vakaus Euroopassa.
On totta, että olemme saavuttaneet rauhan ja vakauden Euroopan unionissa, mutta meidän ei pitäisi ummistaa silmiämme. Näinä viime vuosina panoksista on tullut maailmanlaajuisimpia. Pohjoisen ja etelän välinen epätasapaino on kasvanut, kuten kaikissa kansainvälisissä raporteissa vahvistetaan. Köyhyys maailmassa ei ole vähentymässä, päinvastoin. Uusia konflikteja on syntymässä kaikkialla maailmassa, samoin kuin ekologisia häiriöitä, etenkin ilmastonmuutos, jonka vaikutukset tuntuvat nimenomaan alueilla, missä kansat ovat kaikkein köyhimpiä.
Koska kyse on hallitsemattomista tapahtumista, nämä vaikutukset ovat huolestuttavia tulevaisuuden kannalta ja Haagin huippukokouksen on tässä suhteessa merkittävä muutosta. Euroopan unionin on omaksuttava siellä hyökkäävä asenne. Olen kuullut, että kannatitte tällaista asennetta Ranskan johdon alaisuudessa. Joudumme kuitenkin täällä käsittelemään ristiriitojamme. Mielestäni emme voi haluta rauhaa ja kestävää kehitystä ja samalla noudattaa aktiivisesti maailmanlaajuisen taloudellisen ja kaupallisen sodan logiikkaa, emme myöskään asettamalla asekauppaa konfliktien ehkäisemisen edelle. Tämä johtuu kehitystyypistämme. Meidän on harkittava uudelleen taloudellisia valintojamme tietäen, että nykyisin sen sijasta, että teollisuusmaat jakaisivat olemassa olevaa rikkautta, ne varastavat tosi asiassa tulevaisuuden rikkautta.
Tässä suhteessa, ja tämä on mielestäni näiden seuraavien kuukausien kolmas panos, jonka haluan nopeasti mainita, on tarkasteltava uudelleen perusteellisesti maailmanlaajuisen kaupallisen järjestön tavoin käyttäytyvän Maailman kauppajärjestön asemaa, joka on tähän mennessä ollut vahingollinen. Maanne, arvoisa presidentti, on arvostellut Euroopan maista tätä asiaa kaikkein voimakkaimmin. Ranskan kansa vastustaa myös kaikkein voimakkaimmin vapaakaupan diktatuuria. Odotamme teiltä konkreettisia ehdotuksia, jotta WTO:lle palautettaisiin sen normaali tehtävä eli maailmanlaajuinen kauppavaihtojen säätelytehtävä, jossa asetetaan etusijalle inhimilliset ja sosiaaliset oikeudet, terveys ja ympäristön laatu. Tällä hinnalla Euroopan unioni vahvistaa asemaansa ei vain unionin sisällä vaan myös kaikkialla maailmassa.
(Suosionosoituksia)

Wurtz
Arvoisa puhemies, arvoisa tasavallan presidentti, Euroopan unionin puheenjohtajavaltio Ranska aloittaa toimessaan samalla, kun keskustelu Euroopan rakentamisen suunnasta ja tulevaisuudesta laajenee jatkuvasti.
En usko liioittelevani puhuessani monien kansalaisten ja unionin toimielinten välisestä luottamuskriisistä, enkä etenkään ahdistuksesta ja Euroopan uuden identiteetin etsimisestä. Eurooppa-aate houkuttaa, Euroopan todellisuus aiheuttaa hämmennystä tai tuntuu vastenmieliseltä. Tämä on ongelma. Tässä mielessä Seattlen, Washingtonin, Geneven tai Millaun tyyppisissä suurissa kokoontumisissa esille nousevat sanonnat kuten "maailma ei ole kauppatavara", "poliitikot myöntävät avuttomuutensa maailmanlaajuistumisen edessä" ja "päätös on meidän", ovat selkeä ilmaisu paljon laajemmalle levinneestä huolesta ja vaatimuksista, jotka koskevat välittömästi rakenteilla olevaa Eurooppaa.
Jotta voisimme toivoa pystyvämme vastaamaan näihin odotuksiin, puheenjohtajavaltio Ranskan olisi ryhmäni mielestä pyrittävä antamaan voimakkaita merkkejä kolmeen suuntaan, jotka liittyvät sitä paitsi tiivisti toisiinsa.
Ensiksikin sen pitäisi osoittaa tahtoa rohkaista Eurooppaa vapautumaan uusliberaalista mallista, joka leimaa nykyistä maailmanlaajuistumista; toiseksi sen pitäisi osoittaa halunsa edistää poliittisen tahdon, poliittisen valinnan ja poliittisen vastuun palauttamista markkinavoimien, megayhteiskuntien ja niiden eturyhmien sijasta; kolmanneksi sen pitäisi rohkaista maittemme sosiaalisten toimijoiden todellista osallistumista sekä eurooppalaisen politiikan valmisteluprosessista syntyviä eurooppalaisia kansalaisliikkeitä.
Ovatko esittämänne puheenjohtajavaltio Ranskan tavoitteet, arvoisa tasavallan presidentti, luonteeltaan sellaisia, että ne avaavat tällaisia näkymiä? Olisi ylimalkaista ja totta tosiaan vähän epätoivoista vastata vain "ei", mutta omasta puolestani ei olisi rehellistä vakuuttaa yksioikoisesti "kyllä", vaikka en olekaan normandialainen. Siten toimielinuudistus on varmasti välttämätön, mutta avainkysymys kansalaisten osallistumisesta Euroopan rakentamisen työmaahan ei sisälly hallitustenvälisen konferenssin esityslistaan.
Mitä sosiaaliseen toimintaohjelmaan tulee, se on valtavan hieno haaste, johon aiomme omalta osaltamme päättäväisesti vastata. Olette tässä suhteessa lausunut sanat, joita myös kannatamme: työllisyys unionin politiikoiden keskeisenä tavoitteena, syrjäytymisen kaikkien muotojen torjunta, elinikäinen koulutus, työntekijöiden osallistuminen yrityksen päätöksiin.
Nyt on vielä määritettävä lukuina ilmoitettavat tavoitteet ja tarkistettavat määräajat, määrättävä asianmukaisesta rahoituksesta sekä pantava täytäntöön palkansaajien oikeus väliintuloon yritysten hallinnossa. Arvoisa puheenjohtaja, lisäksi on vielä täsmennettävä kaikille tarkoitettu toimintatyyppi, jota ehdotetaan palautettavaksi ja jota tarkoitetaan aikamme vaatimuksiin soveltuvalla sosiaaliturvalla.
Painotatte, että voimme vahvistaa Euroopan sosiaalista malliamme poliittisen tahdon avulla. Tarvitaan tosiaankin poliittista tahtoa, jotta voimme lopettaa sosiaalipolitiikan asettamisen vakaussopimuksen ja Euroopan keskuspankin nykyisten tehtävien logiikan alapuolelle. Tarvitaan poliittista tahtoa, jotta voimme saavuttaa 15 jäsenvaltion välisen sosiaalista ja verotuksellista polkumyyntiä vastustavan sopimuksen tai jarruttaa julkisten palvelujen hillittömiä vapauttamispyrkimyksiä. Tarvitaan poliittista tahtoa, jotta voimme harkita komission mielivaltaisen toimivallan rajoittamista kilpailupolitiikan alalla. Tosiasiassa mielestäni on toimittava kaikilla näillä tasoilla ja vielä monilla muilla tasoilla yhteisvastuullisen kehityksen mallin ja sosiaalisen Euroopan edistämiseksi.
Painotitte oikeutetusti miesten ja naisten Eurooppaa. Olemme samaa mieltä vaihtojen edistämistä koskevasta ajatuksesta, samoin kuin eurooppalaista elintarviketurvallisuusvirastoa koskevasta hankkeesta, meriliikenteen turvallisuuden tehostamisesta, ympäristömme suojelua puoltavan taistelun painottamisesta sekä kaupallisista kriteereistä erotettua urheilua koskevasta vahvistetusta tahdosta; olemme lopuksi samaa mieltä taloudellisten ja sosiaalisten oikeuksien sisällyttämisestä perusoikeuskirjaan, jonka toivomme toimivan kiinnekohtana tulevissa taisteluissa ja koko mantereen laajuisen arvojen yhteisön tunnustettuna viitekohtana.
Sitä vastoin emme kuitenkaan kannata - tämä ei tosin hämmästytä ketään - kaikkea sitä, mikä muistuttaa näkymää linnoituksen kaltaisesta Euroopasta. Toivomme huumekauppiailta suljettua Eurooppaa, joka on kuitenkin avoin ihmisille. Tuomitsemme samalla tavoin unionin nopeutetun militarisoinnin, joka pyrkii työntämään taka-alalle nimenomaiset ulkopolitiikan aloitteet. Mielestämme kuitenkin laajentumisen onnistumiseen liittyvä amerikkalaisesta supervallasta eroava voimakas ääni kansainvälisellä näyttämöllä ja päätöksentekoelimissä on se sivilisaatiota koskeva merkittävä panos, joka eurooppalaisten on nykyisin kohdattava.
Olemme tässä yhteydessä tyytyväisiä Euro-Välimeri-huippukokouksen näkymään ja toivomme, että se noudattaa tällaista menetelmää. Yleisemmin ottaen maailman tilaa käsittelevät kansainvälisten järjestöjen raportit kuulostavat toinen toisensa jälkeen hälyttäviltä: aidsin aiheuttama murhenäytelmä Afrikassa, jota ei voida hyväksyä, Genevessä tehty tuhoisa johtopäätös Kööpenhaminassa viisi vuotta sitten tehtyjen sitoumusten soveltamisesta köyhyyden vähentämiseksi, velan kuristusotteen säilyminen ja samalla kertaa rahoitusalan räjähdysmäinen kasvu kaukana todellisesta taloudesta ja kaukana ihmisten elämästä.
Kaikilla näillä aloilla odotetaan Eurooppaa, ja haluaisin puheenvuoroni lopuksi tiedustella teiltä suoraan tätä viimeistä kohtaa, jos sallitte, arvoisa tasavallan presidentti. On olemassa toimenpide, joka teidän aloitteestanne olisi varmasti yksi niistä puheenvuoroni alussa mainitsemistani voimakkaista merkeistä ja vaikuttaisi niihin kolmeen suuntaan, joissa puheenjohtajavaltiolta odotetaan mielestämme toimintaa: haluan puhua Tobin-tyyppisestä toimenpiteestä tai muunlaisesta toimenpiteestä, spekulatiivisten pääomien liikkeiden verotuksesta. On olemassa hetkiä, kuten totesitte Saksan liittopäivillä, jolloin on osattava ottaa riskejä ja kuljettava vaarallisilla teillä. Tämä on yhteisön suuren seikkailun jatkumisen hinta.

Pasqua
Arvoisa puhemies, arvoisa tasavallan presidentti, englantilaiset ystävämme sanovat, että todiste vanukkaan olemassaolosta on se, että se syödään. Tämä on nimenomaan sen epätodennäköisen Euroopan unionin resepti, joka tunkeutuu joka päivä vähän enemmän Euroopan kansalaisten jokapäiväiseen elämään. Kuuden kuukauden ajan kokkina toimii siis ranskalainen, ja tämän pitäisi taata meille täysin eri aloilla kaikkein parasta, kuten äsken näimme. Valitettavasti on olemassa kaksi alaa, joita näyttää olevan hieman vaikea sovittaa Nizzassa tarjottavaan ruokalistaan. Hankaluudet voidaan onneksi häivyttää paikallisen gastronomian avulla, jonka tunnen hyvin: se on konstailematon ruokakulttuuri, joka tarjoaa kaikkein parasta hyvin vähin aineksin.
Hyvät kollegat, puhuakseni asioista vakavammin, hallitustenvälinen konferenssi muistuttaa ongelmaa, jota ei voida ratkaista. Tähän on yksinkertainen syy, jota kaikki kuitenkin pyrkivät peittelemään. Kyse ei ole joidenkin yksityiskohtien setvimisestä, vaan uuden päätöksentekomenettelyn valitsemisesta toimielimissä, jotka säätelevät 80:tä prosenttia eurooppalaisten elämästä ja jotka ovat jo luonteeltaan, halusimmepa tätä tai emme, lähes federalistinen. Kaikkien maittemme ja etenkin harvaan asuttujen maitten panos on seuraava: maiden läsnäolon säilyminen tai katoaminen yhteisön tasolla; maiden vallan sanoa "ei" säilyminen tai hylkääminen; maiden suostuminen tai kieltäytyminen muiden holhouksesta. Brysselin komissio on alusta alkaen ja ministerineuvosto Amsterdamin sopimuksesta alkaen riistänyt niiltä aloiteoikeuden. Ne ovat federalistisia toimielimiä, kuten parlamentti, kuten sitä paitsi keskuspankki ja yhteisöjen tuomioistuin.
Jos siis puheenjohtajavaltio Ranskan ehdotukset ja etenkin määräenemmistöäänestyksen yleistäminen vahvistetaan Nizzassa, sallimme lopullisesti tämän federalistisen Euroopan toimia suljetussa tilassa suojassa kaikilta kansallisilta demokratioilta, jotka kokoontuvat vain Eurooppa-neuvoston kolmen kuukauden välein otettavaa valokuvaa varten.
Rahapoliittisen ja oikeudellisen vallan jälkeen kansallisvaltioilta halutaan riistää kaikki toimeenpano- ja lainsäädäntövalta. Nämä vaikeudet selittävät epäilemättä sen, että korkeat vastuuhenkilöt, jotka hylkäsivät HVK:n määräämät karut kaavat, ovat Saksan ulkoasiainministerin jälkeen halunneet omaksua vapaat kaavat siihen liittyvine etuineen ja haittoineen, ja mielestäni edut voittavat melko nopeasti haitat. Euroopan unioni on nimittäin sitä, mitä me ranskaksi kutsumme espanjalaiseksi majataloksi: Englanti näkee siinä markkinat, Ranska politiikan, Italia uskonnon, Saksa toivon ja tulevaisuuden. Jokainen maistamme ehdottaa Euroopassa oman suuruutta koskevan reseptinsä, joka eroaa naapurin reseptistä. On jo tarpeeksi hankalaa luoda yhteinen valuutta tälle perustalle, saati sitten perustuslakia!
Itsenäiset valtiot ovat liittyneet toisiinsa perussopimusten, eivät saman perustuslain, välityksellä. Ainoa tunnettu poikkeus tähän sääntöön oli hyvin lyhytikäinen Itsenäisten valtioiden yhteisö, joka muistuttaa meitä väistämättä kansallisvaltioiden liittovaltion käsitteestä. Perustuslaki ei ole nimikkeistö, luettelo eikä hakemisto. Perustuslaki on perusta uudelle oikeusjärjestelmälle, jossa se on ylin laki ja kaikkien muiden edellä.
Euroopan perustuslain hyväksyminen tekisi ipso facto mitättömiksi kaikki kansalliset perustuslait, jotka alennettaisiin jäsenvaltioiden sisäisen työjärjestyksen mitättömään asemaan.
(Vaihtelevia reaktioita)
Totuus on, arvoisa puhemies, arvoisa Euroopan unionin puheenjohtaja, että tämä Eurooppa on nyt ja vastedeskin tuomittu kehittymään hallitsemattomasti niin kauan kuin se pitää itseään siihen kuuluvien kansallisvaltioiden yläpuolella olevana ylivaltana ja katsoo, että se korvaa ne ennemmin tai myöhemmin. Tähän ei enää ole syynä niinkään itse hanke vaan sen vanhentuneisuus. Teidän Eurooppanne haalistuu joka päivä yhä enemmän rahoitusalan maailmanlaajuistumisen edessä, jonka painopiste on Yhdysvalloissa. Nykyisin tämän maailmanlaajuistumisen kaikkein kiistanalaisimmat säännöt määrätään maanmiehillemme komission ja tämän parlamentin välityksellä. Täällä lakkautetaan suklaa, mutta laillistetaan GMO:t. Täällä...
(Puhemies keskeytti puhujan tämän ylitettyä puheajan.)

de Gaulle
Arvoisa presidentti, oli aika, jolloin te itse, arvoisa presidentti Chirac, tuomitsitte ulkomaiden etuja ajavan puolueen. Mikä ero onkaan tuon Cochinin vetoomuksen ja Saksan valtiopäivillä pidetyn puheen välillä, jossa ilmoititte ensin ulkomaiselle parlamentille federalistisista pohdinnoistanne tukemalla ajatusta Euroopan perustuslaista! Oletteko muuttunut vai onko tämä ajan hengen mukaista? Pitääkö olla moderni saadakseen joidenkin konservatiivisesti ajattelevien juorukellojen tuen? Vai, kuten Amsterdamin sopimuksen tapauksessa, johtuvatko selitykset hetken välttämättömyydestä? Oliko välttämätöntä - tämä oli jo hyvin vähän gaullistista vuonna 1974 - tulla keskustalaiseksi Mitterrandin hallinnon aikana, vaikka vasemmistolta saamanne tuki korvasi enemmän kuin tarpeeksi oikeistolta menettämänne tuen?
Suosittelitte Maastrichtin hyväksymistä, koska vuoden 1995 presidentinvaalit lähestyivät. Olisitte voineet yhdellä kädenheilautuksella siirtää yhteisen rahan, muka yhteisen, hamaan tulevaisuuteen - mutta piditte parempana alentaa Ranskan keskinkertaiseen asemaan, yleisen neuvonantajan asemaan, joka ei ole kuitenkaan valtionpäämiehen asema.
Koska presidentti Mitterrand sai oman perustamissopimuksensa, te halusitte saada omanne Amsterdamissa. Koska Amsterdamin sopimus oli riittämätön, tavoittelette toista perustamissopimusta, kuulemma Nizzassa. Muistutatte pohjimmiltaan kolmannen tasavallan poliitikkoa, te, joka jatkuvasti aliarvioitte Ranskan mahdollisuudet ja yliarvioitte kilpailijoidemme mahdollisuudet. Ette ole huomannut, että atomin ja elektroniikan aikakautena tehokkuus ei enää riipu suurista määristä ja että Ranskan aseman säilyttäminen edellyttää jatkamista kenraali de Gaullen viitoittamalla tiellä.
(Vaihtelevia reaktioita salissa) Puolustaa kaikkialla - mutta luonnollisesti olette siellä gaullismin vastustaja, tämä on itsestään selvä asia - puolustaa kaikkialla aina pelkästään Ranskan etua, liittyä mahdollisimman vähän kansainvälisiin sitoumuksiin, kuten Eurooppaan, Natoon, YK:hon, G7-, G8- tai G9-maihin, olla sotimatta toisten sotia, olla ratifioimatta perussopimuksia, ennen kuin muut ovat ne ratifioineet. Miten voitte uskotella, että ylikansallinen Eurooppa lisää Ranskan painoarvoa, vaikka sillä on 11 prosentin osuus äänistä eurooppalaisissa elimissä, prosenttiosuus, joka ei vastaa edes sen taloudellista painoarvoa ja vielä vähemmän sen asemaa huipputekniikoissa?
Aloittamalla tiiviimmän yhteistyömenettelyn edistämisen ehdotitte eurooppalaisille kumppaneillemme kahden maan, ei enää kolmen maan, johtokuntaa. Toivon, että tämän johtokunnan ulkopuolelle suljetut vastustavat tätä pyrkimystä, joka edistää - todellisuudessa - vain Saksan peliä. Eikö asia ole näin, hyvä parlamentin jäsen Cohn-Bendit?
Ranskan aseman heikentäminen siten, että sallitaan tärkeiden päätösten tekeminen ilman sen suostumusta, ja jopa siten, että eurooppalaisia perussopimuksia voitaisiin mahdollisesti tiiviimmän yhteistyön kautta muuttaa sen vastaisesti...
(Puhemies keskeytti puhujan.)

Saint-Josse
Arvoisa puhemies, arvoisa presidentti, Ranska vastaa kuuden kuukauden ajan Euroopan unionin puheenjohtajuudesta. Vaikka on välttämätöntä ja oikeutettua pyrkiä uudistamaan toimielimiä ja antamaan niille uutta henkeä, koska järjestelmä on niin turmeltunut ja demokratiavaje syvä, olisi kuitenkin aiheellista pitää mielessä olennaisin asia: Euroopan kansakunnat muodostavien kansojen hyvinvointi, kunnioittaminen ja kehittyminen.
Kuulun Demokratian ja monimuotoisuuden Euroopan ryhmään. Tämä nimi on itsessään ohjelma, jonka ensisijaisena tavoitteena on taata jokaisen valtion identiteettien ja pyrkimysten entistä parempi huomioon ottaminen toissijaisuusperiaatteen mukaisesti.
Miksi ihmeessä Santerin komission kriisin jälkeen - joka horjutti toimielimiä - hyllytettiin asiantuntijakomitean kertomus, jossa tuotiin päivänvaloon vakavat institutionaaliset häiriöt? On otettava oppia menneisyydestä tulevaisuuden valmistelemiseksi, jotta vältettäisiin jälleen kerran vahvistamasta komission, vailla avoimuutta ja demokratiaa toimivan teknokraattisen rakenteen, valtuuksia. Eikö pitäisi kyseenalaistaa komission itselleen myöntämä poliittinen ulottuvuus?
Emme voi tyytyä Eurooppaan, joka hyväksyy yhä enemmän epäinhimillisiä ja kansojen tarpeista liian kaukana olevia tekstejä, joiden uhreina kansat ovat usein jokapäiväisessä elämässään. Ja tämä etenkin siksi, koska usein näiden tekstien epämääräisyyden takia viimeinen sana on lopulta yhteisöjen tuomioistuimella. Se ylennetään siten tulkintavaltansa ansiosta todelliseksi lainsäädäntövallaksi, jota ei kuitenkaan mitenkään valvota poliittisesti. Vastustamme siten virkamiesten hallitusta samoin kuin tuomareiden hallitusta.
Siten HVK:n ei pidä olla sellaisen uudistuksen väline, joka tekee huomisen Euroopasta teknokraattisen hirviön ja joka laiminlyö yhä enemmän kansojen oikeutettuja huolia sekä heitä edustavien kansallisten parlamenttien mielipiteitä.
Emme voi hyväksyä, että tämä uudistus antaa tietyille valtioille oikeuden ja vallan määrätä sitovia tekstejä niille, jotka eivät niitä halua. Meille luvattu toimielinuudistus tukehduttaa valtiomme ja etenkin pienimmät valtiot. Siinä luodaan uusia toiminta- ja äänestysjärjestelmiä, jotka antavat vallan ja johtoaseman niille, joita jotkut kutsuvat pioneerivaltioiksi. Tätä ei voida hyväksyä. On kunnioitettava erilaisuutta ja annettava sen näkyä, koska tämä on Euroopan todellista rikkautta.
Vaikka Euroopan rakentamisessa pitäisi pyrkiä jäsenvaltioiden politiikkojen yhteensovittamiseen, yhdentymisen tavoite johtaa meidät sietämättömään yhdenmukaistamiseen. Tämä väkisin toteutettu yhdenmukaistaminen, joka on yhtenäisen mallin lähde, on vastoin joka päivä puolustamaamme asiaa eli erilaisuutta.
Miten voimme uskotella puolustavamme jokaisen pyrkimystä elää paremmin, kun kyseenalaistamme joka päivä vähän enemmän kulttuuriamme ja perinnettämme? Tosiasiassa institutionaalisten keskustelujen takana tietyt aiheet ovat erityisen tärkeitä, kuten työllisyys, terveys, elintarviketurvallisuus ja tietyn alueen tuotannon puolustaminen.
Paljon keskustelua herättävät myös alueiden tasapainoinen kehitys ja niiden käyttäjien kunnioittaminen, samoin kuin julkisten palvelujen ja valtion monopolien tulevaisuus. Tosiasiassa katsomme, että ranskalaismallista julkista palvelua, jossa korostetaan erityisesti rakenteita aluesuunnittelun ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden aloilla, kuten posti-, rautatie-, energiapalveluja jne., on puolustettava komission asennetta vastaan.
Olemmeko Eurooppa-kielteisiä painottaessamme kansallisia etuja? Olemmeko Eurooppa-kielteisiä pyytäessämme direktiivien, kuten lintu-, luontotyyppi-, ulkoilmamarkkina- tai bioteknologiadirektiivien, muuttamista? Laajentumisen edellä on pohdittava yhteisön säännöstöä, jonka jotkut haluaisivat periaatteessa olevan "muuttumaton" demokratian ja toissijaisuuden kustannuksella.
Arvoisa presidentti, lopuksi toivomme, että teillä on tahtoa palauttaa suunvuoro kansanedustajille ja eri kansoille uuden maaseudun ja alueiden kuilun välttämiseksi. Jotta Ranska puhuisi yhteen ääneen, kansan on oltava sen äänihuulina: Ranskan sinipaitainen joukkue ("les bleus") antoi tästä esimerkin. Arvoisa presidentti, voitto oli upea, mutta mestaruuskilpailut olivat mahdollisia vain kansojen Euroopan ansiosta!

Chirac
. Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, kuuntelin erittäin kiinnostuneena eri ryhmien edustajia ja olen tyytyväinen voidessani esittää joitakin heidän puheenvuorojaan koskevia pohdintoja.
Haluaisin ensiksikin kiittää komission puheenjohtaja Romano Prodia, joka esitti hyvin selvästi tämän Ranskan puheenjohtajakauden alun tilanteen. Olen tyytyväinen hänen komission puolesta ilmoittamiinsa pyrkimyksiin, jotka muistuttavat hyvin paljon Ranskan puheenjohtajakauden pyrkimyksiä. Saimme jo eilen tilaisuuden todeta tämän asian, koska tavan mukaisesti eilen pidettiin hallituksen, kaikkien komission jäsenten, komission puheenjohtajan, pääministerin ja minun välinen työkokous, jonka ansiosta pystyimme toteamaan huoliemme ja tavoitteidemme synergian. Prodi puhui erityisesti yhteispäätöksestä, ja hän oli tyytyväinen siihen, että tämä menettely paranee vähitellen ja saa lisää syvyyttä. Hän toivoi HVK:n rohkaisevan yhteispäätöksen laajentamista. Tämä on, kuten tiedätte, puheenjohtajakauden tavoite yhdessä määräenemmistöäänestyksen laajentamisen kanssa.

Puheenjohtaja Poettering käytti loistavan ja lämpimän puheenvuoron, josta kiitän häntä erityisesti ja joka kosketti minua, ja hän otti esille tiettyjä aiheita. Puheenjohtajavaltio voi jo nyt, arvoisa puheenjohtaja, vastata teille neuvoston suurempaa avoimuutta koskevaan kysymykseen. On ilmoitettu etenkin, että Ranskan ulkoasiainministeri ja Eurooppa-asioista vastaava ministeri saapuisivat jokaisen yleisten asioiden neuvoston jälkeen tiedottamaan asioista Euroopan parlamentille ja kävisivät sen kanssa tarvittavaa vuoropuhelua. Tämä on askel ehdottamaanne suuntaan, ja toivon, että voimme tämän ansiosta parantaa kahden suuren toimielimemme välisiä suhteita ja myös luonnollisesti selvittää niiden käsittelemien aiheiden kehittymistä.
Yhdymme myös vahvojen toimielinten saamista koskevaan huoleenne, kuten te tätä asiaa painotitte. Totesin tämän asian eilen Pariisissa komission kanssa pidetyn kokouksen aikana. Sanoin tämän puheenjohtaja Prodille. Tämä on työmme tehokkuuden edellytys, samoin kuin Euroopan unionin aseman täydellisen varmistamisen edellytys kansainvälisellä näyttämöllä. Vastaisin puheenvuorossanne esittämään huoleen toteamalla, että kannatan täysin kehittämäänne ajatusta, jonka mukaan tarvitaan yhteistä toimielinjärjestelmää eikä missään tapauksessa rinnakkaisia järjestelmiä. Tämä on itsestään selvä asia. Kaikki, minkä ansiosta voidaan antaa Euroopan rakentamiselle uusi sysäys, on toteutettava samalla kertaa toimielinjärjestelmässä ja yhteisön säännöstöä kunnioittaen. Kaikki tämä on täysin selvää puheenjohtajavaltio Ranskalle. Merkitsin muistiin toiveenne siitä, että yhteisöjen tuomioistuimelle annettaisiin sen tarvitsemat keinot.
Puheenjohtaja Barón Crespo, joka tuntee epäilemättä englannin kielen hienoudet yhtä hyvin kuin ranskan kielenkin, mainitsi tiettyjä puheenjohtajakauden pohdinnan keskeisiä aiheita. Euroopan sosiaalisen mallin osalta, joka on yksi Ranskan puheenjohtajakauden ensisijaisista tavoitteista, pyrkimykseni on päästä Nizzassa sopimukseen sosiaalisesta toimintaohjelmasta. Pyrimme kaikin keinoin saavuttamaan tämän tavoitteen.
Julkisista palveluista, jonka tietyt puheenvuoron käyttäjät ja heistä viimeisimpänä jäsen Saint-Josse mainitsivat, haluaisin sanoa, että puheenjohtajavaltio Ranska kiinnittää tähän seikkaan hyvin paljon huomiota. Tiedostamme täysin tarpeen uudistaa ja sopeuttaa julkisia palveluja. Mutta tiedämme myös, että tässä on kyse maan kaikkien kansalaisten yhtäläisten oikeuksien ja mahdollisuuksien olennaisesta osasta ja että näissä yhtäläisissä oikeuksissa ja mahdollisuuksissa ei luonnollisestikaan voida tyytyä tuottavuutta, tai pääasiassa tuottavuutta, koskeviin perusteisiin. Tämä johtaisi pakostakin siihen, että palveluihin nähden kannattamattomissa oloissa elävät henkilöt eivät hyötyisi palveluista. Niistä hyötyisivät sitä paitsi ne, jotka asuvat etenkin suurkaupungeissa taloudellisesti suotuisimmissa oloissa.
(Suosionosoituksia)
Tämä ei tietenkään ole Ranskan tavoite. Edustin pitkän aikaa Ranskassa erittäin köyhää ja maaseutuvaltaista vaalipiiriä, ja voin sanoa teille olevani sitä mieltä, ja olen aina ollut tätä mieltä, että sillä on tärkeimpien julkisten palvelujen ja kansalaisten elämän osalta samat oikeudet - ja sitä paitsi samat velvollisuudet, jotka ilmenevät verojen maksamisessa - kuin millä tahansa Pariisin kaupunginosalla. Seuraamme siten erittäin valppaasti sitä, ettei julkisten palvelujen välttämätöntä uudistamista ja julkisten palvelujen kannattavuuden lisäämistä sekoiteta toisiinsa, sillä tämä olisi vakava virhe.
(Suosionosoituksia)
Puheenjohtaja Barón Crespo mainitsi monia muita asioita, etenkin tiiviimmän yhteistyön, sosiaalisen mallin kehittämisen ja laajentumisen. Hän mainitsi myös perusoikeuskirjan. Tämäkin on kysymys, johon kiinnitämme paljon huomiota. Toivomme, että valmistelukunta, jossa parlamenttinne on hyvin vahvasti mukana, voisi antaa päätelmänsä nopeasti eli mahdollisesti ennen Biarritzin kokousta, jotta niistä voitaisiin puhua jo Biarritzissa. Tämä merkitsee myös sitä, että peruskirjaan on sisällytettävä kaikki vakaumustemme ja yhteiskuntiemme perustana olevat arvot, periaatteet ja oikeudet. Tämä ei tarkoita yksinomaan kansalais- ja poliittisia oikeuksia vaan myös taloudellisia ja sosiaalisia oikeuksia.
(Suosionosoituksia)
Ranskalle on erittäin tärkeää, että taloudelliset ja sosiaaliset oikeudet ilmaistaan selkeästi tässä peruskirjassa. Tämä on sitä paitsi Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön pääasiallinen vaatimus, joka on mielestäni oikeutettu ja perusteltu. Jos haluamme Euroopan sosiaalisen mallin, sen on perustuttava selkeisiin periaatteisiin, jotka on myös ilmaistava. Ne voidaan ilmaista kaikkein parhaiten tässä peruskirjassa.
Peruskirjan sisällyttämistä perustamissopimukseen koskevasta ongelmasta, jonka useat puheenvuoron käyttäjät mainitsivat, on vielä keskusteltava. Valmistelukunnan päätelmiä ei vielä tunneta, joten odottakaamme niitä tässä asiassa. Nykyinen asiaintila on sellainen, että eri kumppanien lausunnot ovat niin sanoakseni varsin ristiriitaisia, eikä niitä missään tapauksessa ole ilmaistu päättäväisesti. Tarvitsemme lisäaikaa ennen kantamme ilmoittamista tästä asiasta. En ole lainkaan varma, että pystymme ratkaisemaan kysymyksen Nizzassa. Jos tämä on mahdollista, niin hyvä. Joka tapauksessa Ranskan tavoitteena on, että Nizzassa voitaisiin luoda peruskirja, jolla on äsken mainitsemani laajuus ja tavoite.
Puheenjohtaja Cox muistutti jäsen Poetteringin tavoin, miten tärkeänä hän pitää vahvoja toimielimiä. Vastaukseni on sama. Mielestäni on olennaista luoda vahvat toimielimet eli toimielimet, jotka ovat riittävän vahvoja kantamaan vastuunsa, mutta joita ei myöskään uhkaa lukkiutuminen. On selvää, että olemme nykyisin tilanteessa, jossa tuleva laajentuminen voi johtaa lukkiutumiseen, ellemme toteuta tarvittavia toimenpiteitä, jotta Eurooppa voisi ylittää laajentumisen myötä lisääntyvät vaikeudet.
Kiinnitämme tämän takia sitä paitsi paljon huomiota yhtäältä äänten painotusta koskevaan ongelmaan ja toisaalta tiiviimpää yhteistyötä koskevaan ongelmaan. Tiiviimmän yhteistyön, ja toistan tämän asian, tavoitteena ei ole missään tapauksessa luoda edistyneiden ja edistymättömien Eurooppaa vaan antaa vain tarvittava kimmoke Euroopan moitteettomalle toiminnalle ja mahdollistaa siten halukkaiden edistyminen tietyillä aloilla, mikä väistämättä edistää myös muiden toimintaa. Tämä on erittäin tärkeä kannustustekijä, joka vahvistaa myös toimielimiä.
Arvoisa puheenjohtaja Cox, teidän ei tarvitse missään tapauksessa pelätä toisten puheenvuorojen käyttäjien mainitsemaa laajentumista koskevaa kysymystä, jota puheenjohtaja Prodi käsitteli erityisen täsmällisesti. Toivomme, että laajentuminen voitaisiin toteuttaa mahdollisimman nopeasti, ja siksi haluamme ehdottomasti onnistua toimielinuudistuksessa eli toisiinsa liittyvissä HVK:ssa ja Nizzan sopimuksessa. Mahdollisimman nopea laajentuminen ei merkitse tietenkään poliittista päätöstä. Laajentuminen ei ole poliittinen päätös. Se on yhteinen poliittinen tahto, jonka mukaan huomisen Euroopassa pystytään soveltamaan samoja pelisääntöjä. Tämä edellyttää Euroopan unionilta luonnollisesti laajentumista koskevaa tahtoa: se on selvää, eikä kukaan aseta sitä kyseenalaiseksi. Mutta tämä edellyttää myös ehdokasvaltioiden tahtoa toteuttaa tarvittavat uudistukset unioniin liittymiseksi. Muuten unionin toiminta häiriintyy, ja siihen liittyvät valtiot, jotka eivät ole toteuttaneet tarvittavia uudistuksia yhteisön pelisääntöihin mukautumiseksi, kohtaavat huomattavia sosiaalisia, taloudellisia ja poliittisia vaikeuksia.
Arvoisa puheenjohtaja, tässä mielessä pyrimme hyvin päättäväisesti toimimaan siten, että käynnistettyjä neuvotteluja jatketaan ja syvennetään jokaisen ehdokasvaltion kanssa. Teemme työmme tällä alalla mahdollisimman nopeasti ja mahdollisimman hyvin siinä hengessä, toistan tämän asian, kuin puheenjohtaja Prodi äsken muistutti eli laajentumalla mahdollisimman nopeasti.
Tässä suhteessa asiaa ei pidä epäillä. Euroopan rakentamisen tavoitteena oli aikoinaan palauttaa ja juurruttaa rauha niin monien hyödyttömien veljessotien jälkeen. Rauhan palauttaminen ja siten demokratian palauttaminen kulkevat käsi kädessä. Rauhaa ja demokratiaa ei voida palauttaa yhteen Euroopan osaan, vaan ne on palautettava kaikkialle Eurooppaan. Voimme sen jälkeen keskustella Euroopan rajoista, tämä on toinen ongelma, mutta ne on palautettava kaikkialle Eurooppaan.
Laajentuminen ei ole siten vain ehdokasvaltioita koskeva moraalinen vaatimus, vaan se on myös Euroopan olennaisen edun mukaista, jos haluamme tulevaisuudessa sen säilyvän ja perustuvan rauhan, demokratian, ihmisoikeuksien ja vapauksien periaatteisiin.
(Suosionosoituksia)
Jäsen Lannoye mainitsi erityisesti tiiviimpää yhteistyötä koskevan ongelman. Vastasin äsken tähän aiheeseen. Hän kuvasi myös nykymaailman tilannetta sanoin, jotka, minun on tämä myönnettävä, koskettivat minua ja joihin yhdyn. On totta, että elämme maailmassa, jossa rikkaiden ja köyhien välinen kuilu syvenee. UNDP:n vuotta 1999 koskeva kertomus, jota ei siis ole annettu tänä vaan viime vuonna, antaa esimerkin, joka ei ole merkityksellinen mutta joka on kuitenkin osuva, sillä sen mukaan maailman kolme suurinta yksityistä omaisuutta vastaavat nykyisin suuruudeltaan kaikkien vähiten kehittyneiden maiden eli 600 miljoonan ihmisen bruttokansantuotetta. Ja on selvää, että tämä ilmiö yleistyy ja siitä aiheutuva syrjäytyminen yleistyy, ja tämä on yksi nykymaailman merkittävimpiä uhkia.
Jäsen Lannoyen mainitsemat maailmanlaajuistumista koskevat merkittävät keskustelut ovat parhaillaan käynnissä. En tietenkään pureudu nyt näiden keskustelujen ytimeen, vaikka Eurooppaa ei voidakaan pitää niistä loitolla, ja siten puheenjohtajavaltio, komissio ja parlamentti liittyvät niihin väistämättä. Maailmanlaajuistuminen on tietenkin väistämätöntä ja pohjimmiltaan tulosta tekniikoiden ja teknologian kehityksestä. Se tuo myös tiettyjä etuja, koska se helpottaa kauppaa, ja nykyisin kauppa luo kaikkein eniten rikkauksia. Se sisältää siten hyvin myönteisiä piirteitä. Niiden kiistäminen on järjetöntä.
Se sisältää kuitenkin myös uhkia, merkittäviä uhkia, etenkin kolmella alalla. On olemassa ensiksikin äsken mainitsemamme uhka eli niiden syrjäytyminen, jotka eivät voi edetä yhtä nopeasti kuin muut. Tämä pitää paikkansa saman maan kansalaisten tasolla, ja huomaammekin nykyisin syrjäytymisen lisääntyvän vahvasta kasvusta ja työttömyyden laskusta huolimatta. Tämä pitää paikkansa valtioiden tasolla, sillä näemme rikkaiden valtioiden rikastuvan entisestään ja köyhien valtioiden valitettavasti köyhtyvän entisestään, kuten jäsen Lannoye äsken muistutti.
(Suosionosoituksia)
Tämä edustaa maailmanlaajuisen yhteiskunnan suunnasta poikkeamista, jota meidän on seurattava erittäin valppaasti ja jota emme luonnollisestikaan voi hyväksyä. Aihe otetaan pian sitä paitsi esille G7- tai G8-maiden tasolla, mutta tämä aihe koskee kaikkia ja etenkin Eurooppaa.
Maailmanlaajuistumisen toinen riski, joka on myös mainittu, on maailman ekosysteemin vakava vaarantuminen. Siitä hetkestä lähtien, jolloin pyritään maksimaaliseen hyötyyn - minkä voin sitä paitsi ymmärtää, koska hyöty itsessään sisältää edistystä - siitä hetkestä lähtien, jolloin pyritään maksimaaliseen hyötyyn ilman todellisia, kansainvälisesti tunnustettuja ja ylilyöntejä estäviä rajoja, voidaan ajatella tulevan sen hetken, jolloin luontoon kohdistuvat loukkaukset ovat niin merkittäviä, ettei se pysty enää uudistumaan. Tämä ei ole ilmeistä, mutta ongelma on olemassa, ja siihen on siksi suhtauduttava vakavasti.
(Suosionosoituksia)
Useat puheenvuoron käyttäjät ovat maininneet malliesimerkin, Haagin konferenssin, joka järjestetään syksyllä ja jossa käsitellään kasvihuonekaasupäästöjä. Jos, kuten on todennäköistä ja jopa erittäin todennäköistä, tieteellisten havaintojen ansiosta voidaan vahvistaa päästöjen olevan erittäin vakava uhka planeettamme ekologiselle tasapainolle ja siten vaarantavan merkittävästi sitä, minkä jätämme perintönä jälkipolvillemme, on pohdittava erittäin huolellisesti, miten niitä voidaan hallita. Kuitenkin nykyisessä tilanteessa pitää paikkansa, että maailmanlaajuistuminen ei etene tätä vaan pikemminkin vastakkaista tietä.
Viimeinen haitta, viimeinen maailmanlaajuistumisen riski, on kaikki se, mikä liittyy suurrikollisuuteen. Maailmanlaajuistumisen ja edistyneen teknologian sekä tietoverkon kehittymisen yhteydessä huomataan selvästi, että tietoverkkorikollisuudella on taipumus kehittyä huomattavasti kaikilla aloilla: huumeiden, terrorismin ja kaikenlaisen rikollisuuden aloilla.
Maailmanlaajuistumisessa on siis vaaransa, mutta mitä tämä tarkoittaa? Tämä tarkoittaa, että maailmanlaajuistumista ei pidä kiistää, koska se on väistämätöntä, tapahtuipa sitten mitä tahansa, että sitä on hyödynnettävä parhaalla mahdollisella tavalla ja että siitä voidaan löytää paras mahdollinen, mutta sitä on hallittava ja inhimillistettävä ja siten on tiedostettava siihen sisältyvät uhat. Tämä on se voimakas viesti, jonka kaikkien merkittävien instituutioiden ja etenkin Euroopan unionin ja sitä edustavien toimielinten on annettava koko maailmalle.
(Suosionosoituksia)
Tämä vastaus on osoitettu myös jäsen Wurtzille, joka mainitsi nämäkin ongelmat sekä tietenkin muita ongelmia ja etenkin ihmisten Eurooppaa koskevat ongelmat. Jaan tietenkin hänen tuntemuksensa siitä, että tämän Euroopan on ensiksi ja ennen kaikkea oltava kansalaisten Eurooppa. Meidän on vastattava jokapäiväisen elämän huoliin. Emme tee näin riittävästi, tämä on tosiasia, vaikkakin mielestäni tällä alalla on muutaman vuoden ajan edistytty merkittävästi. Unionissa kolme tai neljä vuotta sitten käytyjä sosiaalisia keskusteluja ei olisi voitu järjestää seitsemän tai kahdeksan tai kymmenen vuotta sitten. Niitä ei olisi edes harkittu. Edistystä on siis kuitenkin tapahtunut.
Sanoin, mitä ajattelin maailmanlaajuistumisesta. Arvoisa puheenjohtaja, en usko, että linnoituksen kaltainen Eurooppa olisi tavoite tai edes todellisuutta. Eurooppa on määritelmältään avoin. Euroopan tavoitteena on edustaa tiettyjä arvoja, kulttuuria ja identiteettiä, joka on niin sanoakseni tiivistelmä kaikkien kansakuntien kulttuureista ja identiteeteistä. Siksi on tärkeää säilyttää tämä kulttuurinen monimuotoisuus ja Euroopan jokaisen kansakunnan kyky säilyttää kulttuurinsa, identiteettinsä ja kielensä. Tästä lähtökohdasta katsottuna unioni on vanhan sen mietelauseen mukaan, että yhteistyö on voimaa, ainoa keino säilyttää tulevaisuudessa nämä kulttuurit ja identiteetit nykyisin kehittyvän ja kaikkialla näkyvän moninapaisen maailman vastapainoksi. Huomenna Kiina on valtava, Intia valtava ja Kaakkois-Aasia merkittävä; Etelä-Amerikka on järjestäytynyt, Pohjois-Amerikasta puhumattakaan. On täysin selvää, että jos säilytämme nykyisen tilanteen, jossa olemme enemmän tai vähemmän jakautuneita, meitä ei enää ole olemassa, me vain yksinkertaisesti katoamme. Voimme olla olemassa vain säilymällä yhtenäisinä ja olemalla oma itsemme. Meidän ei pidä tässä yhteydessä olla linnoitus, vaan meidän on koottava yhdessä voimamme ja ponnistelumme.
Jäsen Wurtz mainitsi lopuksi kuuluisan Tobinin veron. Haluaisin vain sanoa hänelle, että kansainvälisen valuuttajärjestelmän uudistus on esityslistalla, hän tietää tämän, ja on selvää, että meidän on torjuttava rahoitusmarkkinoiden epävakautta. Tämä on itsestään selvää, ja kannatan sitä omasta puolestani tietenkin täysin. Tämä on yksi aiheista, jonka mainitsemme myös G7-maiden kokouksessa Okinawassa. Tässä hengessä myönnän mielihyvin, että on tarkasteltava syvällisesti kaikkia yksityiskohtaisia sääntöjä, mitä ne sitten ovatkin, jotka voivat edistää samalla tätä vakauden ja tasapuolisuuden tavoitetta, oli se sitten mikä tahansa, mutta luonnollisesti ilman ennakko-odotuksia ja myös realistisesti.
Olen aina, jo hyvin kauan aikaa, kiinnittänyt paljon huomiota Charles Pasquan huomioihin gastronomian alalla, mutta myös muihin huomioihin, ja kuuntelin häntä siten hyvin kiinnostuneena, vaikka - hänen ei pidä tätä epäillä - en täysin kannatakaan hänen puheitaan ja kuvaustaan yhdessä rakentamastamme Euroopasta. Emme ilmeisestikään katso sitä samojen silmälasien läpi.
(Naurua ja suosionosoituksia)
Hän mainitsi erityisesti puheenvuorossaan moneen otteeseen sanan "federalistinen" tai "liittovaltio". Tämä on iänikuinen ja hyvin ranskalainen kiista, joka sitä paitsi juontaa siitä, että liitämme ranskan kielessä tähän sanaan toisen merkityksen kuin muissa kielissä, etenkin saksan kielessä. Ja tämä tulkinta on aiheuttanut väärinkäsityksiä, jotka ovat luonnollisesti synnyttäneet kiistoja.
Olemme kummatkin, sekä Charles Pasqua että minä, olleet erään miehen palveluksessa, jota kunnioitimme paljon. Kyseessä oli presidentti Georges Pompidou. Hänellä oli tapana sanoa, koska hän ei pitänyt turhista kiistoista: "Liittovaltio, valtioliitto, liittovaltio, se on pohjimmiltaan onnistunut liittovaltio."
(Naurua) Tämä oli luonnollisesti hieman provosoivaa, mutta tässä väittämässä oli hieman Cantalin eli Auvergnen alueelle tyypillistä viisautta. Pyydän ystävällisesti Charles Pasquaa pohtimaan tätä.
(Naurua ja suosionosoituksia)
Jäsen de Gaulle ymmärtää varmaankin, etten jaa hänen lähestymistapaansa asioihin. Kuuntelin tässä asiassa myös häntä, mutta sallinette minun sanoa hänelle, että on olemassa yksi oikeus, jota en hänelle suo, ja se on kenraali de Gaullen nimissä puhuminen.
(Suosionosoituksia)
Viimeisenä puheenvuoron käyttäneen jäsen Saint­Jossen osalta, joka mainitsi tiettyjä jo käsiteltyjä asioita, otan esille vain muutaman hänen korostamansa väitteen.
Ensiksikin kulttuurinen monimuotoisuus ja toissijaisuusperiaatteen toteuttaminen. Kannatan varauksetta tämän tarpeen ja sen hengen ilmausta. On totta, että kulttuurinen monimuotoisuus on meille rikkautta ja että toissijaisuusperiaate on ehdoton välttämättömyys. Päätös on tehtävä oikealla päätöksentekotasolla. Meidän ei pidä palata menneisyyteen tai joihinkin esimerkkeihin, joita olisi liian helppo kehitellä. Jotta toissijaisuusperiaatetta todella sovellettaisiin, on tietenkin oltava pelisäännöt. Ajattelen jotakin komission tekemää päätöstä, joka kiistettäisiin sitten juuri tämän toissijaisuusperiaatteen nimissä, jota ei noudatettu. Huomautan kuitenkin, että nimenomaan hallitukset pyysivät alun perin komissiota tekemään tuon päätöksen.
(Suosionosoituksia)Tämä on, jos niin haluatte, epäselvä asia, ja mitä enemmän meitä on, sitä välttämättömämpää on soveltaa ankarasti toissijaisuusperiaatetta. Tämä merkitsee luonnollisesti yhteisiä pelisääntöjä, joiden ansiosta voidaan välttää kaikki epäselvyydet. Toistan tämän, sanoin tämän Berliinissä toisessa yhteydessä ja toisessa mielessä, että on tiedettävä tarkasti, kuka tekee mitäkin, sillä muuten se ei onnistu, kuten näimme äsken mainitsemani esimerkin yhteydessä.
(Suosionosoituksia)On valmistauduttava sanomaan selvästi, mitä Eurooppa tekee, mitä kaikki siihen kuuluvat kansakunnat tekevät ja mitä tekevät valtioissa tietyt hallinnolliset tasot, jotka osallistuvat näiden valtioiden poliittiseen ja inhimilliseen todellisuuteen. Ajattelen esimerkiksi Saksan osavaltioita, mutta voidaan luonnollisesti mainita monia muita esimerkkejä.
Arvoisa puhemies, hyvät jäsenet, olen hyvin tyytyväinen siihen, että sain esittää joitakin kommentteja parlamentin jäsenten erittäin kiinnostaviin huomioihin, ja kiitän teitä palautteestanne.
(Voimakkaita suosionosoituksia)

Puhemies
Kiitän presidentti Jacques Chiracia hyvin täydellisistä vastauksista, jotka hän ystävällisesti antoi parlamenttimme poliittisten ryhmien puheenjohtajille.
Jatkamme keskusteluamme. Presidentin on poistuttava, koska Jolon saarella panttivankina olevan Sonia Wendlingin perhe haluaa tavata presidentti Jacques Chiracin neuvoston puheenjohtajan ominaisuudessa nähdäkseen, miten nämä kaikki poloiset vangit voitaisiin vapauttaa mahdollisimman nopeasti.
Olen vakuuttunut, hyvä parlamentin jäsen Hager, että jaatte näiden perheiden hädän.

Hager
Arvoisa puhemies, en ole ollenkaan samaa mieltä kanssanne. Valitan syvästi, että neuvoston puheenjohtaja lähti salista nimenomaan ennen parlamentin viimeisen ryhmän edustajan puheenvuoroa ilmaisten näin puuttuvan mielenkiintonsa. Jää jäsenten mielikuvituksen varaan päätellä, kohdistuuko tämä teko sitoutumattomien ryhmään vai ensimmäiseen itävaltalaiseen jäseneen, joka nyt puhuu. Pelkään, että neuvoston puheenjohtaja, joka puhui tänään syrjimistä vastaan, syyllistyi käytöksellään juuri syrjimiseen. Jätän sen vuoksi käyttämättä Ranskan puheenjohtajakauden ohjelmaa käsittelevän puheenvuoroni, koska se ei näyttänyt kiinnostavan, ja valitan sitä, että puheenjohtajakauden alussa annetaan tällainen signaali. Siitä huolimatta toivon optimistina, että tämäkin puheenjohtajavaltio ymmärtää tulevaisuudessa puolueettoman asemansa ja että lopulta tässäkin ryhmässä palataan normaaliin tilanteeseen.

Sudre
Arvoisa puhemies, arvoisa komission puheenjohtaja, hyvät kollegat, minulla on kunnia PPE-DE-ryhmän ranskalaisen valtuuskunnan puheenjohtajana käyttää tänään puheenjohtajavaltio Ranskan ensisijaisten asioiden esittämistä koskeva puheenvuoro.
Neuvoston puheenjohtaja piti viime viikolla Saksan valtiopäivillä Berliinissä kaikkien historialliseksi tunnustaman puheen, joka avasi uusia näkymiä Ranskan puheenjohtajakaudelle ja toivottavasti myös sitä seuraaville puheenjohtajakausille.
Hän ei tosiasiassa esittänyt vain oikeita kysymyksiä: miksi rakentaa Eurooppaa? Kenen kanssa? Ja miten? Hän antoi myös ratkaisevia vastauksia unionin tulevaisuutta varten, jolloin on toteutettava ennennäkemätön laajentuminen.
Niille, jotka pitävät parempana keskittyä pelkästään lyhyen aikavälin uudistuksiin, jotka ovat tietenkin välttämättömiä ja jotka odottavat Ranskan puheenjohtajakautta ja joiden on johdettava Nizzan tulevaan sopimukseen joulukuussa, vastaisin, että nämä erittäin tärkeät uudistukset onnistuvat vain, jos niiden innoituksen lähteenä on paitsi maanosamme moderni historia myös kunnianhimoinen ja realistinen näkemys siitä, millainen tulevan Euroopan on oltava: vahva, demokraattinen ja vapaa Eurooppa, jolla on painoarvoa maailmassa.
Kaikki tietävät, että pystyäksemme vastaamaan Euroopan edessä nykyisin oleviin merkittäviin haasteisiin meidän on pystyttävä määrittämään selvästi ja yhdessä Eurooppaa koskeva hankkeemme. Meidän on kiitettävä neuvoston puheenjohtajaa siitä, että hänellä on samalla kertaa ollut sekä rohkeutta että uskallusta kehottaa kumppaneitamme pohtimaan asioita ja ehdottamaan niitä koskevia suuntaviivoja.
Maanmiehemme odottavat sellaista Eurooppaa, jolla on lopultakin tahtoa tarkistaa toimintaansa selvyyden, avoimuuden ja tehokkuuden parantamiseksi.
Komission ja neuvoston uudistusten on vastattava näihin välttämättömiin asioihin. Meidän on pidettävä mielessä, että vaikka tehtävä ei ole helppo, Ranskan ja sen kumppanien on saatava aikaan tuloksia. Meidän on päästävä sopimukseen, ja hyvään sopimukseen.
Nykyinen keskustelu ei mitenkään hämärrä asiaa, vaan se selkiyttää meille seuraavina kuukausina ja vuosina harjoitettavan toiminnan suuntaa, jonka tiivistäisin seuraavasti: läheisyys kansalaisiin, poikkeuksetta kaikkiin kansalaisiin, olivatpa he sitten lähellä tai kaukana päätöksentekokeskuksista; talouden uudistus ja sosiaalinen Eurooppa; tehokkuus ja vahva läsnäolo maailmassa. Luotan täysin neuvoston puheenjohtaja Jacques Chiraciin ja hänen kykyynsä vastata yhdessä unionin kumppaneittemme kanssa näihin historiallisiin haasteisiin.

Le Pen
Arvoisa puhemies, käytän työjärjestyspuheenvuoron työjärjestyksen 120 artiklan nojalla, joka mainitaan sitä paitsi tämänpäiväisen esityslistamme sivulla 25.
Siinä määrätään neuvostolle 30 minuutin puheaika. Presidentti Chirac puhui tunnin ja vartin ajan. Oli määrätty, että parlamentin jäsenet voisivat käyttää puheenvuoron. Puhemies ei kuitenkaan tehnyt mitään hiljentääkseen jäsen de Gaullen keskeyttäneitä henkilöitä. Hän keskeytti sitä vastoin jäsen de Gaullen puheenvuoron tarkalleen 3 minuutin kohdalla, vaikka hän oli myöntänyt minuutin enemmän aikaa muille puheenvuoron käyttäjille, ja lopuksi hän ei sallinut sitoutumattoman jäsenen käyttää puheenvuoroa. Sitoutumattomien puheenvuoron käyttäjällä oli oikeus puhua ennen neuvoston puheenjohtajan vastausta. Puhemies ei täyttänyt puolueettomuutta koskevia velvollisuuksiaan parlamentin keskusteluja johtaessaan.

Berès
Arvoisa puhemies, arvoisa ministeri, hyvät kollegat, olemme kaikki samaa mieltä tavoitteen asettamisesta Ranskan puheenjohtajakauden jälkeen,. Tämä velvoittaa meidät kuitenkin mainitsemaan esille tulleita kysymyksiä, olipa hallitustenvälinen konferenssi menestys tai ei. Tämä tavoite ei voi olla yksinomaan institutionaalinen rakentaminen, jonka tiedämme kiinnostavan ranskalaisia suuresti. Sen on myös vastattava seuraavaan kysymykseen: mitä haluamme tehdä yhdessä? Olemmeko valmiita vastaamaan Ranskan tasavallan presidentin edeltäjien suuren harppauksen kaikista vaikutuksista? Ajattelen erityisesti euron käyttöönottoa.
Meidän on myös vastattava maanmiestemme esittämiin kysymyksiin. He toivovat Euroopan toiminnan tehostamista. Meidän on jo tänään vastattava Euroopan miesten ja naisten toiveisiin, olivatpa tulevaisuuden visioista puhumisen edut sitten mitkä tahansa. Tätä varten tarvitaan Ranskan toimeenpanovallan kaikkien vastuuhenkilöiden toimintaa puheenjohtajakauden onnistumiseksi. Minusta näyttää siltä, että Lionel Jospinin hallituksen toiminta Ranskassa ja Euroopassa antaa neuvoston puheenjohtajalle kaiken kyvyn tavoitteen täyttämiseksi.
Meidän on myös onnistuttava toimintaohjelmassa, ja tämä merkitsee ensiksi hallitustenvälisen konferenssin onnistumista. On ratkaistava olennaisia poliittisia kysymyksiä. Mutta jos haluamme, että unioni pystyy päättämään asioista, on ennen kaikkea edistyttävä määräenemmistön osalta. Parlamentti pyysi tiiviimmän yhteistyön ottamista hallitustenvälisen konferenssin esityslistalle. Olemme tyytyväisiä siihen, että tämä oli mahdollista. Haluamme veto-oikeuden poistamista tiiviimpää yhteistyötä koskevasta kappaleesta, mutta emme halua, että joustavuuden lisäämisen varjolla lisätään hallitusten välistä toimintaa. Haluankin sanoa puheenjohtajavaltio Ranskalle, että se voi luottaa parlamentin tukeen siinä, että on parempi, että Nizzassa ei tehdä lainkaan sopimusta, kuin että siellä tehdään huono sopimus.
Hallitustenvälisen konferenssin lisäksi odotamme myös työmenetelmien ja unionin toimielinten organisaation tarkistamista. Ajattelemme tietenkin komissiossa parhaillaan käynnissä olevaa uudistusta mutta myös ja ehkä ensiksi neuvostossa toteutettavaa uudistusta.
Puheenjohtajavaltio Ranska on asettanut tavoitteekseen kasvun, joka palvelee työllisyyttä. Tämä on uudistettu tavoite, jonka osalta katsomme, että Euro 11 -ryhmän ja pian Euro 12 -ryhmän työn syventäminen on olennainen tavoite. Olemme tyytyväisiä siihen, että Ranskan tasavallan presidentti on sitoutunut puolustamaan avoimuuden lisäämistä ja tämän hyödylliseksi katsomamme tahon vallan vahvistamista.
Sosiaalisen toimintaohjelman osalta olemme tyytyväisiä myös siihen, että täystyöllisyyteen pyritään nykyisin koko Euroopan unionissa. Olemme tyytyväisiä lisäksi Lionel Jospinin hallituksen sitoumukseen panna täytäntöön tiettyjä olennaisia direktiivejä. Ajattelen ensiksi työntekijöille tiedottamista ja heidän kuulemistaan koskevaa direktiiviä, samoin kuin työntekijöiden, joiden asemapaikka vaihtelee, työaikaa koskevaa direktiiviä.
Tasavallan presidentti puhui miesten ja naisten Euroopasta, siitä lisääntyvästä huomiosta, jota meillä on oltava maanmiestemme huolia kohtaan. Tällä alalla valmistelukunnassa käynnistetty työ peruskirjan laatimiseksi on erittäin olennaista. Valmistelukunnan jäsenet ovat valmiita ehdottamaan Biarritzissa järjestettävässä Eurooppa-neuvostossa täydellisen tekstin, jonka on sisällettävä taloudelliset ja sosiaaliset oikeudet. Mutta Eurooppa-neuvoston on odotettava myös sitä, että parlamentti pyytää ja pyytää uudelleen, että peruskirjan perustamissopimukseen sisällyttämistä koskeva mahdollisuus kirjataan muistiin. Tämä on mielestämme olennainen kohta. Mitä hyötyä on oikeuksien tunnustamisesta, jos niitä ei voida perustella?
Tarkoitukseni ei ole kansalaisia lähempänä olevan Euroopan lähestymistavan puitteissa toistaa Ranskan puheenjohtajakauden koko ohjelmaa. Sanon vain pari sanaa. Sananen pääomien pesua koskevasta direktiivistä, jonka uskon vastaavan maanmiestemme odottamia edistysaskelia. He eivät ymmärrä epäröintiämme tällä alalla. Kohtaamme tuomioiden vastavuoroisen tunnustamisen alalla jatkuvasti tilanteita, joissa tuomioistuintemme erilaisuus johtaa maanmiehemme hyvin vakaviin henkilökohtaisiin umpikujiin. Meidän on edistyttävä tässä asiassa.
Arvoisa puhemies, sananen puheenvuoron lopuksi ja sanoakseni, miten paljon mielestämme Ranskan puheenjohtajakaudella on muutettava myös Amsterdamin sopimuksen säännöstöä, kun kyse on yleishyödyllisistä palveluista. Nämä yleishyödylliset palvelut edistävät unionin sosiaalista ja alueellista yhteenkuuluvuutta, siten kuin olemme kirjanneet sen Amsterdamin sopimukseen. Tässä suhteessa testi, joka meidän on läpäistävä, on postipalveludirektiiviä koskeva testi. Nämä palvelut ovat myös nykyaikaa puhuttaessa Internetistä kaikille. Toivomme, että puheenjohtajavaltio Ranska pystyy ehdottamaan meille tätä koskevan puitedirektiivin.

Watson
Arvoisa puhemies, tasavallan presidentin meille äsken ehdottama ohjelma on samalla kertaa sekä kunnianhimoinen että realistinen. Olisin kuitenkin toivonut selkeämpää sitoutumista perusoikeuksiin, jotka sisältyvät kahdella tavalla unionin toimintaohjelmaan.
Ensiksikin nämä oikeudet on määritettävä tulevassa perusoikeuskirjassa. Presidentti ei kuitenkaan maininnut puheenvuorossaan tämän peruskirjan tarkastelua yhtenä Biarritzin Eurooppa-neuvoston pääasiallisena kohtana.
Hän ehdotti vastauksessaan ensimmäisille puheenvuoron käyttäjille, että Biarritzissa voitaisiin käsitellä ehdotusta peruskirjaksi. Hän tietää kuitenkin erittäin hyvin, että sen sisällön takia sitä on lähes mahdotonta sisällyttää perussopimuksiin Nizzan Eurooppa-neuvoston aikana. Eikö jo kaksi vuosisataa ihmisoikeuksien isänmaana toiminut Ranska aseta itselleen kunnianhimoisempaa tavoitetta? Tämä olisi karvas pettymys.
Toiseksi perusoikeudet ovat jo Amsterdamin sopimuksesta lähtien olleet unionimme perusta, ja niiden pitäisi olla jäsenvaltioiden toiminnan jatkuva kiinnekohta. Onko vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen luominen kaikkein vaikein meitä odottava tehtävä, etenkin kun sääntönä on edelleen yksimielisyys? Tämä on hyvä pohdinnan aihe tiiviimmälle yhteistyölle, johon presidentti vielä äsken viittasi.
Presidentti muistutti ensimmäisenä perustamissopimuksen 6 artiklaan sisältyvästä velvollisuudesta Haiderin tapauksen aikana. Hän asetti kannanotollaan riman hyvin korkealle, ei vain Itävallan hallitukselle vaan epäsuorasti kaikille hallituksille.
Puheenjohtajavaltio Ranskan jo ilmoittamat toimenpiteet oikeus- ja sisäasioiden alalla näyttävät vastaavaan tähän haasteeseen. Ne ovat kuitenkin vain suunnitelmia. Sallinettekin minun osoittaa puheenjohtajavaltio Ranskalle kehotuksen, jonka kreikkalaiset osoittivat aikoinaan kaikkein lupaavimmalle urheilijalle: hic rhodus, hic salta.

Cohn-Bendit
Arvoisa puhemies, arvoisa ministeri, haluaisin esittää teille istunnon lopun kodikkaassa ilmapiirissä joitakin huomautuksia. Eurooppa on selvästikin seireeni, joka houkuttelee kaikki poliittiseen siveettömyyteen. En tiedä, kuunneltuani presidentti Chiracin huomioita, missä poliittisessa puolueessa hän lopettaa uransa. Mutta kehitys on uskomatonta, ja on totta, että meiltä on kestänyt 21 vuotta saada presidentti Chirac vakuuttuneeksi siitä, että Eurooppa on nyt toisenlainen Eurooppa kuin Cochinin vetoomuksen aikoihin. Haluaisin sanoa olevani yhä vakuuttunut siitä, että tarvitsemme vähemmän keinoja ja vähemmän aikaa pääministeri Jospinin vakuuttamiseen siitä, että Euroopan aatteeseen on tartuttava vihdoinkin kaksin käsin.
Ei hän aina puolusta tätä aatetta: tällaisia pieniä huomautuksia voidaan hyvin esittää ilman, että siitä tarvitsee hermostua!
Haluaisin vain sanoa olevani vakuuttunut siitä, että asioiden jatkuva hokeminen ei enää riitä: olen samaa mieltä monista presidentti Chiracin sanomista asioista. Kunnianhimoa, kunnianhimoa, tämä pitää paikkansa, mutta tämän kunnianhimon pitäisi näkyä!
Pahoittelen esimerkiksi sitä, ettei hän palannut Berliinissä sanomiinsa asioihin: mikä on perustuslain toimintaohjelma? Hän sanoi meille Berliinissä: laajentuminen ja perustuslaki samaan aikaan. Olisin halunnut, että hän olisi sanonut saman parlamentissa: laajentuminen ja perustuslaki samaan aikaan. Eli saavuttaisimme siten vuodet 2003, 2004, 2005 yhdessä perustuslain ja laajentumisen kanssa.
Toiseksi: puhuttaessa perustuslaista on varottava olemasta liian herkkäuskoinen. Kuka tekee mitäkin? Tämä kuulostaa hyvältä, mutta se on abstraktia. Eurooppa nimittäin koostuu jaetuista toimivaltuuksista, yhä enemmän jaetuista toimivaltuuksista: toisin sanoin perustuslaissa pitäisi kertoa meille, kuka tekee mitäkin ja miten, yhdessä. Ongelma on tässä! Jos se olisi yhtä yksinkertaista kuin poliittisen kirurgian harjoittaminen, edistyisimme nopeammin.
Ja sitten olen kuitenkin - Paul Lannoye totesi tämän - pahoillani kuullessani puhuttavan ulkopolitiikasta, kuullessani puhuttavan asevarustelua ja puolustusta koskevasta paketista, koska sanaakaan ei sanota konfliktien ehkäisemisestä. Euroopan roolina on myös löytää toisenlainen ulkopolitiikka, joka perustuu nimenomaan konfliktien ehkäisemiseen sen tosiseikan perusteella, että aseita tarvitaan yhä vähemmän. En sano, ettemme tarvitsisi aseita. En ole sinisilmäinen, mutta en halua, että Euroopan ulkopolitiikan kuvana olisi vain kuva tehokkaista lentokoneista, Bosniaan ja Kosovoon lähetettävistä sotilaista, vaan myös kyky ehkäistä konfliktin syntyminen Bosniassa ja Kosovossa.
Tässä mielessä sanon, että presidentti Chirac etenee oikeaan suuntaan, ja uskon, että pääministeri Jospin voi nopeasti saavuttaa hänet olemalla päättäväisesti ja selkeämmin Eurooppa-myönteinen.

Krivine
Arvoisa puhemies, arvoisa ministeri, toinen puheenjohtajavaltio korvaa toisen, mutta presidentti Chiracia kuunnellessa voi huomata, että kyse on aina samoista syrjäytymistä koskevista puheista ja hurskaista toiveista. On kuitenkin todettava, että 50 miljoonan köyhän tai 15 miljoonan työttömän kohtalo ei muutu Euroopassa, olipa puheenjohtajavaltio sitten mikä tahansa.
Eurooppa on demokraattisessa vararikossa, ja sen toimielinten toiminta on täysin kansalaisten huolien ja valvonnan ulkopuolella. Eurooppa on koneisto, joka aikoo vapauttaa julkiset palvelut ja purkaa niiden sääntelyn kansojen perustarpeiden kustannuksella. Eurooppa on linnoitus, joka suosii uusien orjien salakuljetusta, kuten Doverin murhenäytelmä paljasti.
Kuitenkin Seattlen, Geneven tai Millaun mielenosoitukset osoittavat, että toisenlainen Eurooppa, toisenlainen maailmanlaajuistuminen on mahdollista. Jotta Euroopasta tulisi demokraattinen, meidän on aloitettava Schengenin linnoituksen purkaminen ja hyväksyttävä, että kaikki miehet ja naiset voivat liikkua yhtä vapaasti kuin pääomat, sekä laillistettava maassa laittomasti oleskelevien henkilöiden asema. Jotta Euroopasta tulisi sosiaalinen, meidän on kiellettävä ensiksi kaikki voittoa tuottavien yritysten lomautukset. Lopuksi: jotta Euroopassa olisivat vallalla oikeus ja yhteisvastuu, meidän on ensiksi luotava Tobinin vero, eikä vain keskusteltava siitä, jotta varmistettaisiin toimeentulo miljardeille täysin varattomille lapsille ja aikuisille. Nämä vaatimukset ovat kansoille tärkeämpiä kuin äänten painotusta tai veto-oikeutta koskeva keskustelu, vaikka tällaista keskustelua tarvitaankin.

Dell'Alba
Arvoisa puhemies, arvoisa ministeri, puhun TDI-ryhmän italialaisten radikaalien puolesta, jotka, kuten kaikki tietävät, ovat eurooppalaisia federalisteja. Tästä näkökulmasta katsottuna seuraamme enemmän kuin valppaasti sitä institutionaalista menetelmää, jota noudatetaan kaikessa edistymisessä kohti tiiviimpää yhteistyötä, joka asettuu selvästi ja määrätietoisesti yhteisön kehykseen.
Käytän kuitenkin puheaikani muistuttaakseni teitä, että tämä parlamentti, arvoisa ministeri, on pyytänyt, että HVK:ssa myönnetään Euroopan parlamentille lopultakin oikeus päättää omasta toimipaikastaan. Kyse on perusoikeudesta, ja 300 kollegaa ovat sitä paitsi ilmaisseet hyvin selvästi tyytymättömyytensä velvollisuuteen matkustaa Strasbourgiin 12 kertaa vuodessa.
Toivon, että puheenjohtajavaltio Ranska ottaa kunnolla huomioon tämän meille erittäin tärkeän kysymyksen. Perjantain poistaminen, arvoisa ministeri, ei ole sattuma. Tämä osoittaa, että monet parlamentin kollegat ovat kyllästyneet niihin vaikeuksiin, joita he kohtaavat matkustaessaan Strasbourgiin ja työskennellessään siellä asianmukaisesti näissä oloissa.

Sichrovsky
Arvoisa puhemies, koska puhujalista on laadittu tänään kollegaani Hageria syrjivästi, haluan sanoa teille vain yhden asian: mikäli itävaltalainen erotuomari Benko olisi toiminut Ranskan ja Portugalin välisessä ottelussa samalla tavalla kaikkien sääntöjen vastaisesti kuin arvoisa puhemies tänään, Ranska ei olisi päässyt edes loppuotteluun. Siinä on asian hilpeä puoli. Tämänpäiväisen konfliktin vähemmän hilpeä puoli on se, että täällä istuu parisataa parlamentin jäsentä, jotka vielä hyväksyvät sen vaieten!

Bayrou
Arvoisa puhemies, olemme tyytyväisiä kuullessamme neuvoston puheenjohtajaa, presidentti Jacques Chiracia hetkellä, jolloin, tiedostamme selvästi, että Eurooppa on syvässä kriisissä, ja haluamme tietää, missä olemme menossa.
Haluaisin ottaa esille kolme kohtaa, jotka muodostavat mielestäni Euroopan nykyisen kriisin. Ensimmäinen kohta on kaikkia Euroopan institutionaalisia toimijoita koskeva syvällinen kysymys; toinen kohta on kansalaisten etäisyys ja hyvin voimakas vieraantuneisuus eurooppalaisista vallanpitäjistä; kolmas kohta on kahden ensimmäisen kohdan avain eli näkymien kadottaminen. Euroopassa tiedettiin pitkän aikaa, mihin suuntaan oltiin menossa, mutta enää tätä ei tiedetä. Siksi monet meistä ovat suhtautuneet myönteisesti Ranskan tasavallan presidentin Saksan valtiopäivillä pitämään puheeseen ja etenkin siihen hänen Saksan valtiopäivillä tekemäänsä valintaan, että hän mainitsi Euroopan perustuslain avaimena kaikille tuleville kehitysmekanismeille.
Hän ei ole tänään halunnut toistaa tätä sanaa. Monet meistä pahoittelevat tätä, koska presidentin toteamus siitä, että Saksan valtiopäivillä esitetyt pohdinnat koskevat Ranskan puheenjohtajakauden jälkeistä aikaa, edustaa meille erilaista näkymää. Meillä on päinvastoin tunne siitä, että näkymiä koskeva kysymys, Euroopan arkkitehtuuria koskeva kysymys ja Euroopan tulevaa perustuslakia koskeva kysymys ovat kuusi kuukautta kestävän Ranskan puheenjohtajakauden keskeisiä kysymyksiä. Ne eivät ole toissijaisia tai epäolennaisia, eikä niitä pidä käsitellä jälkikäteen vaan ensisijaisesti, ja ne ovat tulevan keskustelumme keskipisteenä. Jos emme pysty vastaamaan näkymiä koskevaan kysymykseen, emme pysty vastaamaan esille tuleviin teknisiin kysymyksiin. Tämä olisi meille siten menetetty tilaisuus. Sanon tämän yhdessä lauseessa: perustuslakia ja siten eurooppalaisia näkymiä koskeva työ on käynnistettävä selkeästi Ranskan puheenjohtajakauden aikana. Se on käynnistettävä Nizzassa.

Hänsch
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, Ranskan presidentti esitteli tänään Ranskan puheenjohtajakauden hienon ohjelman, ja minun on aivan mahdotonta käsitellä neljässä minuutissa osaakaan sen kohdista. Sallikaa minun kuitenkin sanoa, että minusta on otettu kolme edistysaskelta, jotka tekevät Ranskan puheenjohtajakaudesta menestyksellisen. Ensimmäinen on Euro 11 -ryhmän tai tulevaisuudessa Euro 12 -ryhmän näkyvyyden lisääntyminen. Siinä on kyse yhteisen valuuttamme poliittisesta tukemisesta, ja kannatan voimakkaasti puheenjohtajavaltio Ranskan toivetta tällaisen euron poliittisen tuen lisäämisestä samalla säilyttäen Euroopan keskuspankin täydellinen riippumattomuus. Se edistää samalla yhteisen valuutan vakautta koordinoimalla talouspolitiikkoja ja lisäämällä veropolitiikkojen yhdenmukaistamista.
Sallikaa minun lausua toinenkin huomautus. Mikäli saisimme aikaan tällaisen voimakkaamman Euro-ryhmän, se olisi niin sanotusti ajankohtainen ja yksi tärkeimmistä esimerkeistä perustamissopimuksen puitteissa tapahtuvasta tiiviimmästä yhteistyöstä. Se on hyvä asia! Siinä yhteydessä toivon kuitenkin myös Ranskalta, että se todella edustaa pioneeriryhmää, eikä se kuulu pioneeriryhmään vaan jälkijoukkoon aloilla, joilla on kyse sisämarkkinadirektiivin täytäntöönpanosta. Sillä alalla Ranskalla on nimittäin jonkin verran parannettavaa, nimenomaan yhteisön oikeuden täytäntöönpanossa. Siinä Ranska on Kreikan, Portugalin ja Luxemburgin kanssa jälkijoukossa, ei etujoukossa. Olisin kiitollinen, jos niin olisi.
Toinen kohta on yhteistyön lisääminen Euroopan unionin turvallisuuden ja puolustuksen rakentamisen yhteydessä. Olen aivan samaa mieltä kanssanne siitä, että Euroopan unionilla pitää olla käytettävissään kaikki keinot ja välineet noudattaa todellista yhteistä ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa, joka ansaitsee tuon nimen, ja siihen kuuluu sotilaallisenkin kapasiteetin lisääminen, ja siihen kuuluu myös niiden poliittisten ja sotilaallisten rakenteiden luominen, joita tarvitsemme yhteiseen ulko- ja turvallisuuspolitiikkaan.
Kolmas kohta koskee tietysti kaikkien 15 jäsenvaltion saamista Nizzassa Euroopan unionin toimielinten ja päätöksentekomenetelmien uudistamisen taakse. Sallikaa minun tehdä kaksi tätä koskevaa periaatteellista huomautusta. Tavoitteena, josta emme saa poiketa, on oltava toimielinten yhteisyyden säilyttäminen. Euroopan unioni ei tarvitse uusia toimielimiä vaan toimielimiä, jotka toimivat paremmin ja voivat tehdä päätöksiä tehokkaammin kuin nykyiset toimielimet. Se on toinen asia. Toinen on seuraavanlainen: on tosin totta, että Euroopan parlamentti olisi toivonut laajempaa esityslistaa, mutta laajempaa esityslistaa tärkeämpää on saavuttaa olennaista edistystä nyt esityslistalla olevissa kohdissa. Komission tuleva koko on tärkeä asia, mutta ei kaikkein tärkein. Neuvoston äänien uusi painotus on myös tärkeää unionin suurten ja pienten valtioiden, pohjoisen ja etelän sekä rikkaiden ja köyhien välisen tasapainon kannalta, mutta sekään ei ole ratkaisevaa. Ratkaisevaa on enemmistöpäätösten lisääminen. Vaikka Saksa ja Ranska ovat jo mistä olen tietysti erittäin iloinen lähentyneet toisiaan, toivon, että Ranska ja Saksa ovat sitten yhtä mieltä tästä neuvoston enemmistöpäätösten lisäämisestä ja antavat esimerkin siitä, että nykyinen tilanne, jossa on vain kaksi alaa, joilla 15 valtiota ovat pystyneet päätymään yksimielisyyteen, ei säily ennallaan.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, neuvoston enemmistöpäätökset merkitsevät sitten myös Euroopan parlamentin osallistumista yhteispäätösmenettelyyn, ja enemmistöpäätösten lisäämisen ja Euroopan unionin koko lainsäädännössä sovellettavan yhteispäätösmenettelyn tunnustamisen välillä on oltava rikkomaton yhteys!

Thors
Arvoisa puhemies, arvoisa puheenjohtaja, Ranskan puheenjohtajakauden ohjelma on mielenkiintoinen, eikä se ole missään mielessä mitäänsanomaton. Monesta asiasta voi olla samaa mieltä. Haluaisin kuitenkin tietää, onko toissijaisuusperiaatteen mukaista puhua asunnoista, terveydenhoidosta ja urheilusta. Pitääkö EU:n todellakin käsitellä sellaisia kysymyksiä?
Yhteiset arvot ovat tärkeitä, mutta niiden saavuttamiseen käytettävistä keinoista on erilaisia käsityksiä. Monet meistä ovat pettyneitä pääministeri Jospinin lausuntoon, jonka mukaan Ranskan puheenjohtajakausi ei tuo mukanaan mitään muutoksia 14 jäsenvaltion Itävaltaan kohdistamiin pakotteisiin.
Viime viikkojen kiihkeä keskustelu Euroopan tulevaisuuteen liittyvistä näkymistä on ollut kiinnostava, mutta ne herättävät huolestuneisuutta hakijavaltioissa. Millainen EU:n tilanne oikeastaan on? Siihen jäsen Coxkin viittasi.
Epäselvät merkit luovat toimintamahdollisuuksia hakijavaltioiden kansallismielisille populisteille, jotka haluavat estää jäsenyyden. Oliko sattumaa, että Feirassa ei mainittu, että vuonna 2002 meidän on oltava valmiita laajentumiseen?
Merkitseekö Ranskan puheenjohtajakauden linja, joka liittyy uuden hallitustenvälisen konferenssin pitämiseen vuosina 2003-2004, sitä, että se tukee liittokansleri Schröderin ehdotusta uudesta työnjakoa käsittelevästä konferenssista? Siinäkin tapauksessa merkit ovat epäselviä, mikä huolestuttaa hakijavaltioita.
Haluan lopuksi viitata huolestuttavaan omin päin toimimiseen. Miksi Ranska pysäytti Slovakian OECD-jäsenyyden viittaamalla EU:n direktiiviin, jossa käsitellään televisioon liittyviä kysymyksiä? Oliko oikein päättää siitä yksin varmistamatta muiden jäsenvaltioiden käsityksiä? Mihin se perustuu? Hakijavaltioita on huolestuttanut myös se, miten suhtaudumme niiden lainsäädäntöön ja niiden oikeutettuun haluun osallistua taloudellisesti tärkeään OECD-yhteistyöhön.

Isler Béguin
Arvoisa puhemies, arvoisa ministeri, hyvät kollegat, Ranskan puheenjohtajakauden laiva on lastattu täyteen, ja toivomme erityisesti, että se yhdessä Chiracin vastausten kanssa saapuu onnellisesti satamaan Nizzassa kuuden kuukauden kuluttua.
Entisen foinikialaisen siirtokunnan Nizzan alkuperäinen nimi oli Nicaia, joka merkitsee voittoa. Odotamme Ranskan puheenjohtajakaudelta vankasti nimenomaan voittoa sekä unionin kansalaisille että niille, jotka siihen liittyvät.
Olemme panneet tyytyväisenä merkille sen tahdon, kunnianhimon ja tarkkanäköisyyden, joita on osoitettu etenkin tiettyjä eurooppalaisia politiikkojamme koskevien ristiriitojen kohdalla. Ilmaston lämpeneminen kuuluu näihin ristiriitoihin. Se roikkuu kuin Damokleen miekka ei vain unionin vaan koko planeetan päällä. Meidän on vastattava tähän poliittiseen haasteeseen eli tämä olennainen tieto on sisällytettävä Euroopan politiikkoihin. En ole vakuuttunut siitä, että etenemme tähän suuntaan tänä aamuna lausutuista mitä kauneimmista sanoista huolimatta.

Madelin
Arvoisa puhemies, Ranskan puheenjohtajakauden historiallinen panos, koska tämä on mielestäni historiallinen panos, on ensiksi ja ennen kaikkea vihdoinkin tien raivaaminen kaikkien eurooppalaisten Euroopan rakentamiselle. Olemme kutsuneet uusia idän demokratioita liittymään unioniin niiden vapauduttua kommunismin ikeestä, ja olemme tässä oikeassa. Olemme kuitenkin tehneet tämän kaiken tietäen erittäin hyvin, että suurta Eurooppaa ei voida sisällyttää pienen Euroopan toimielimiin. Ja siitä lähtien olemme viivytelleet ja vältelleet näiden toimielinten uudistusta.
Kymmenen vuotta Berliinin muurin kaatumisen jälkeen ja vuosi Helsingissä tehtyjen laajentumispäätösten jälkeen uuden puheenjohtajavaltio Ranskan johtama hallitustenvälinen konferenssi on mielestäni kaikkien eurooppalaisten Euroopan odottama lähtölaukaus, koska Eurooppa ei muuta vain ulottuvuuttaan vaan myös luonnettaan. Tosiasiassa Euroopan ajatteleminen täydellisenä pakottaa meidät sanomaan, mikä on Eurooppa ja mitkä ovat sen rajat - ja tämä aiheuttaa sitä paitsi ongelman Turkille, joka olisi mielestäni pikemminkin assosioitava kuin integroitava unioniin - mitkä ovat sen arvot ja mikä on sen hanke. Tämä merkitsee myös Euroopan ajattelemista eri tavalla kuin laajentuneena kansallisvaltiona, jolla on ylikansallinen hallitus, ylikansallinen presidentti, ylikansallinen parlamentti, ylikansallinen hallinto tai ylikansallinen vero. Tämä merkitsee mielestäni sitä, että sitä ajatellaan enemmän sellaisen todellisen federalismin alueen rakentamisena, joka suojelee kansojen ja kansakuntien monimuotoisuutta ja jolla on selkeä perustuslaki, joka rajoittaa ja rajaa Euroopan toimivaltoja sekä soveltaa toissijaisuusperiaatetta ja takaa sen tiukan noudattamisen.
Puheenjohtajavaltio Ranskan on nyt saatava aikaan tuloksia. Ja kuten tasavallan presidentti on todennut: ilman HVK:n menestymistä olisi turhaa harkita seuraavia vaiheita. Päätöksentekomekanismien uudelleentarkastelu halvaantumisen estämiseksi, neuvoston ja komission toiminnan uudelleentarkastelu, kaikki tämä on esityslistalla, ja mielestäni huomisen ja ylihuomisen hankkeiden ei pidä peittää tämän päivän vaatimusta. HVK:n menestyminen tänään on tosiasiassa paras mahdollinen tuki huomisen suurta Eurooppaa koskevalle merkittävälle hankkeelle.

Veltroni
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, puheenjohtajakausi, jonka alussa Ranska nyt on, on erityisen vaativa. Portugalin ansioksi sen puheenjohtajakaudella voidaan lukea sen suorittama merkittävä työ, Lissabonin huippukokouksessa saavutetut huomattavat ja uudistukselliset tulokset, jotka unionin jäsenvaltioiden on nyt määrä panna nopeasti täytäntöön.
HVK:n työt eivät kuitenkaan edisty. Tarvitaan siis vahvaa poliittista tahtoa, ja unionin uudistusta varten neuvottelujen poliittista tasoa pitää välittömästi nostaa, ja tässä mielessä on tärkeää, että ulkoministeri Joschka Fischerin esittämien kannanottojen jälkeen käynnistetään uudelleen keskustelu Euroopan unionin tulevasta rakenteesta. Ensimmäisenä sitoumuksena onkin Nizzassa niiden muutamien ydinseikkojen määrittäminen, joihin presidentti Chirac viittasi alkupuheenvuorossaan: tiiviimpi yhteistyö, määräenemmistöäänestyksen ottaminen säännöksi, sellaisen perusoikeuskirjan hyväksyminen, joka on sisällöltään vahva ja joka liitetään perussopimuksiin, mikä olisi merkittävä askel kohti Euroopan perustuslain määrittämistä.
Mielestämme nämä päätökset ovat unionin uudistamisen kannalta olennaisen tärkeitä seikkoja; ilman niitä jokainen keskustelu rakenteesta olisi muodollinen, ja selvää on, että yhteisen rahan ja keskuspankin lisäksi Eurooppa tarvitsee uutta poliittista yhtenäisyyttä, ja kuten aikaisemmin on sanottu, se tarvitsee uutta vauhtia talouskasvuun ja sosiaaliseen yhteenkuuluvuuteen. Puheenjohtaja Prodi palasi puheessaan juuri näihin kysymyksiin.
Tästä syystä uskon voivamme vakuuttaa, että Ranskan on puheenjohtajavaltiona tehtävä paljon työtä, jotta tämä puolivuotiskausi olisi menestyksekäs, ja samalla tiedämme, että eri maiden välillä on vakavia poliittisia ristiriitoja, jotka pitää ratkaista ja joihin on aika ottaa selkeästi kantaa. Mielestämme raja kulkee niiden välissä, jotka haluavat laajentumisen myötä vesittää unionin politiikkaa, ja niiden, jotka puolestaan ovat sitä mieltä, että laajentuminen edellyttää vahvempaa poliittista yhdentymistä sekä selkeitä ja määriteltyjä aikarajoja.
Toinen erotteleva tekijä koskee mielestämme unionin institutionaalista muotoa laajentumisen jälkeen, ja siten valinta on tehtävä ylikansallisten piirteiden kehittämisen, johon liittyy komission ja parlamentin roolin vahvistaminen, ja hallitustenvälisten ominaisuuksien korostamisen välillä. Meidän pitää antaa mahdollisuus vahvistaa yhteistyötä eräillä aloilla unionin puitteissa sitä haluaville maille: talous- ja rahaliitossa, joka on vielä pitkälti saavuttamatta, sisäisessä turvallisuudessa sekä puolustuksessa ja ulkopolitiikassa, jotka merkitsevät pitemmälle kehittyneen yhdentymisen avointa ja dynaamista ydintä.
Talouden hallinnan osalta kannatamme Euro 12 -ryhmää, koska euron käyttöönoton myötä se on mielestämme tarpeellinen myös keskuspankin kannalta. Mielestämme Euroopan sosiaalista mallia joka toki pitää mukauttaa uuden talouden määrittelemiin eriytymisvaatimuksiin koskevien päämäärien ylläpitäminen on olennaisen tärkeää, ja samalla pitää toteuttaa joustavuus, jolla on uusi muoto verrattuna niihin muotoihin, jotka sääntelevät työmarkkinoita, ja jolla on uudet säännöt. Me uskomme vahvistuneeseen yhteisvaikutukseen Euroopan parlamentin ja kansallisten parlamenttien välillä, mutta vastustamme sellaisia liittoja, jotka asettavat kyseenalaiseksi sen seikan, että Euroopan parlamentti on yleisillä välittömillä vaaleilla valittu ylikansallinen parlamentaarinen elin.
Haluaisin lopuksi esittää viimeisen huomion Euroopan unionin roolista kansainvälisissä instituutioissa. Presidentti Chirac piti Saksan liittopäivillä vahvasti Eurooppa-myönteisen puheen ja sitoutui vauhdittamaan uudelleen Euroopan unionin kehitystä ja kehittämään sille perustuslain, josta Euroopan kansalaiset äänestävät. Me tuemme näitä aikeita. Presidentti Chirac myös toisti Ranskan tuen Saksan pyynnölle saada pysyvä jäsenyys Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvostossa, ja hän vahvisti halun lujittaa Ranska-Saksa -akselia Euroopan unionin tulevaa rakennetta koskevassa hallitustenvälisessä näkymässä.
Olemme jo aiemmin olleet sitä mieltä, että turvallisuusneuvoston kokoonpanoa pitäisi tarkastella uudelleen, mutta kannatamme suurten maanosien, kuten Afrikan, Etelä-Amerikan ja Euroopan, ottamista mukaan. Olemme sitä mieltä, että koska hallitustenvälisen, ylikansallisen ja parlamentaarisen osa-alueen pitää Euroopassa olla tasapainossa, nimenomaan Euroopan unionin sellaisenaan pitäisi olla edustettuna turvallisuusneuvostossa.

Tajani
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission puheenjohtaja, hyvät ministerit, ne pyynnöt, ehdotukset ja hankkeet, joita ovat esittäneet Fischer, Bayrou, Monti, Védrine ja viimeksi presidentti Chirac Berliinissä, ja myös presidentti Chiracin tänään istuntosalissa esittämät puheenvuorot osoittavat, että vaikeuksista ja eroista huolimatta elämme nyt Euroopan rakentamisen uutta aikakautta. Hallitustenväliseltä konferenssilta toivottujen myönteisten ratkaisujen pitää johdattaa meidät laajentumista silmällä pitäen tarvittavaan toimielinuudistukseen.
Tässä asiayhteydessä neuvoston, komission ja Euroopan parlamentin pitää olla yhtä merkittävässä ja vahvassa osassa, mutta samalla niiden pitää harjoittaa aktiivista yhteistyötä. Tätä vaativat kansalaiset, jotka ovat nykypäivän mutta ennen kaikkea tulevan Euroopan todellisia päähenkilöitä, sellaisen laajentuneen ja yhdentyneen Euroopan, joka kykenee kohtaamaan maailmanlaajuistumisen tuoman haasteen, eikä tulevaan Yhdysvaltojen ja Kiinan kohtaamiseen riitä euron syntymisen myötä saavutettu menestys. Meidän pitää kulkea eteenpäin myös ulkopolitiikassa ja yhteisessä puolustuspolitiikassa antaaksemme yhteiselle rahallemme myös poliittista voimaa; mutta meidän pitää edistää myös niitä arvoja, joihin unionimme perustuu, ja perusoikeuskirjan pitää osoittaa tämä.
Meillä vakaumuksellisilla Euroopan kannattajilla, jotka uskomme sosiaaliseen markkinatalouteen, on velvollisuus taistella työttömyyden vitsausta vastaan, ja tämän tuloksen saavuttamiseksi Euroopan pitää edistää pienten ja keskisuurten yritysten toimintaa, kaupan, maatalouden, matkailun, käsityöteollisuuden kehitystä ja toissijaisuusperiaatteen puitteissa myös veropaineen keventämistä.
Mutta kuten presidentti Chirac korosti, meidän pitää tarjota nuorillemme koulutusta ja valmistaa heitä maailmanlaajuistumisen tuomaan haasteeseen ei pelkästään ammatilliselta ja kulttuuriselta kannalta, ja meidän pitää kouluttaa myös arvoista vakuuttuneita nuoria, ja tästä syystä huumeiden vastainen taistelu ja urheilun sosiaalisen merkityksen kehitys voivat olla ensisijaisen tärkeitä. Arvoisa puhemies ja hyvät kollegat, suuria tuloksia saavutetaan kuitenkin ajan myötä, samoin kuin mosaiikit luodaan yksi pala kerrallaan.
Koska tätä puheenjohtajakautta kuitenkin johtaa juuri Ranska, yksi unionin perustajavaltioista, voimmeko olla varmoja siitä, että se saavuttaa ne tavoitteet, jotka se on itselleen asettanut? Se saa PPE-DE-ryhmän Forza Italia -puolueen valtuuskunnan vankan poliittisen ja parlamentaarisen tuen, ja se voi olla varma siitä, että nykyinen ja tuleva Italia on etulinjalla rakentamassa sellaista Eurooppaa, johon me kaikki lujasti uskomme.

Corbett
Arvoisa puhemies, mikä muutos tämä onkaan presidentti Chiracin muutaman vuoden takaiseen puheeseen! Presidentti, joka oli aluksi kuitenkin hyvin "euroskeptinen", saanen käyttää tätä ilmausta, puhuu tänään selvästi Euroopan puolesta, ja hänelle taputtavat sekä parlamentin vasemmisto että oikeisto. Minun on, näin uskon, onniteltava sosialistihallitusta siitä, että se on onnistunut näin hyvin vakuuttamaan Ranskan presidentin.

Presidentin ansiona on, että hän on maininnut sanat, jotka saattavat joskus jakaa meidät. Ajattelen sanaa federalismi, ja hän sanoi hyvin, että kaikki riippuu siitä, mitä halutaan sanoa. Ja nimenomaan tämä on useita nykyisessä keskustelussa käytettäviä sanoja koskeva ongelma. Euroopan unionilla on aina ollut federalistisia piirteitä: määräenemmistöäänestys yksimielisyyden sijasta neuvostossa tehtävissä päätöksissä, suoraan valittu parlamentti, hallituksista riippumaton toimeenpaneva komissio; kansallista oikeutta ylempänä oleva yhteisön oikeus. Muun muassa nämä ovat asioita, joilla on federalistisia piirteitä. Sitä vastoin Euroopan unioni on hyvin kaukana keskitetystä federalismista, kuten monet liittovaltiot maailmassa. Se on hajautettu liittovaltio, jossa jäsenvaltioilla on hyvin tärkeä asema päätöksenteossa ja jossa ne hallinnoivat edelleen perussopimuksia.
Tämän kaiken ristiriitaisuuden takia meidän ei pitäisi ehkä jakaantua terminologiaa ja teologiaa koskevissa kysymyksissä, vaan meidän olisi päästävä yhteisymmärrykseen järjestelmään sisällytettävistä tarkoista muutoksista. Sama koskee sanaa "perustuslaki", joka voi pitää sisällään hyvin erilaisia asioita. Sallinette minun brittinä, joka edustaa maata, jossa meillä ei edes ole kirjallista tai kodifioitua perustuslakia, esittää seuraavan kysymyksen: mitä tarkoittaa perustuslaki? Tämä riippuu siitä, mitä tahdomme sanoa. Ihmiset ymmärtävät sillä eri asioita, ja tässä on myös vaarana se, että jakaannumme sanaston ja teologian osalta, jos näin voin sanoa, sen sijasta, että olisimme samaa mieltä sisällöstä.
Tietyllä tavalla meillä on jo perustuslaki; kyse on perussopimuksista. Loppujen lopuksi perussopimuksissa määritellään unionin toimivalta, sen toimielinten valtuudet sekä lainsäädännön tai talousarvion hyväksymistä koskevat menettelyt. Tietyllä tavalla ne siis muodostavat "perustuslain". Jäsen Pasqua määritti perustuslain uuden oikeusjärjestelmän perustaksi. Emmekö ole tehneet juuri näin Euroopassa?
Siten sen sijasta, että jakaantuisimme perustuslain merkitystä koskevan filosofian kohdalla, on tarkasteleva, miten voimme parantaa nykyistä perustuslakiamme. Ensiksikin sen on oltava kuluttajien eli kansalaistemme kannalta helppolukuisempi ja helpompi käyttää. Firenzen Eurooppa-yliopisto on esittänyt meille hienon hankkeen, joka perussopimusten sisältöä muuttamatta tekee niistä huomattavasti lyhyempiä, helppolukuisempia ja helppokäyttöisempiä.
On myös harkittava, mitä muutoksia perustuslakiimme on tehtävä. Tässä suhteessa on tehtävä etenkin asia, jota presidentti Chirac korosti: on toimittava siten, että lähes 30 jäsenen unionin toimintaa ei uhkaa lukkiutuminen. Kyse ei ole niinkään kovan ytimen luomisesta. Ei ole olemassa kovaa ydintä, vaan on olemassa erilaisia aloja tai erilaisia valtioita, jotka joskus viivyttelevät ja joskus viivyttelevät tilapäisesti. Kyse ei ole siten vain yhden kovan ytimen luomisesta, vaan ennen kaikkea sellaisen tilanteen luomisesta, jossa perustuslaissamme vältetään toiminnan lukkiutumiset. Kyse on siis määräenemmistöäänestyksen vahvistamisesta, sen laajentamisesta mahdollisimman paljon ja siellä, missä se ei ole mahdollista, palaamisesta tiiviimpää yhteistyötä koskevaan kysymykseen.
Nämä ovat HVK:n kaksi olennaista kohtaa. Keskittykää näihin kohtiin ja tehkää tämä ennen kaikkea ennen laajentumista. Tehkää tämä siis Nizzassa, ei sen jälkeen.

Gil-Robles Gil-Delgado
Arvoisa puhemies, onnittelen Euroopan unionin puheenjohtajavaltio Ranskaa siitä, että sen ohjelma on kaikin puolin kunnianhimoinen ja että se ei aio päättää hallitustenvälistä konferenssia vähimmäistason sopimukseen vaan sellaisiin tuloksiin, jotka todellakin mahdollistavat laajentumisen. Viittaan ajanpuutteen vuoksi ainoastaan kolmeen seikkaan.
Ensiksikin on tiiviimpi yhteistyö tai yhdentyminen. Arvoisa puhemies, siitä on hyötyä vain, jos nämä neljä ehtoa täyttyvät: ensiksikin on lisättävä unionin yhteisöllistä eikä hallitusten välistä ulottuvuutta; lisää yhdentymistä eikä yhteistyötä. Toiseksi on käytettävä nykyisiä toimielimiä eikä korvattava niitä uusilla elimillä. Kolmanneksi on vältettävä kokoonpanoltaan vaihtelevaa yhteistyötä tai yhdentymistä, sillä silloin meillä olisi Eurooppa à la carte, toisin sanoen Eurooppa, jota ei voi hallita. Neljänneksi on niin ikään vältettävä sellaisten johtoryhmien tai suljettujen blokkien muodostumista, jotka jakaisivat unionin. Haluamme toisin sanoen sellaista tiiviimpää yhdentymistä, joka on avoin kaikille unionin nykyisille ja tuleville jäsenille.
Toinen seikka, johon haluan viitata, on Euro 12 -ryhmän toiminta, jota on parannettava kuitenkin niin, että nykyistä demokratiavajetta ei lisätä. On siis välttämätöntä, että komissiolla on todelliset valtuudet tehdä ehdotuksia eikä ainoastaan suosituksia ja että parlamentti voi todella osallistua päätöksentekoon, kuulemisesta aina yhteispäätökseen asti.
Arvoisa puhemies, kolmas seikka on se, että minäkin lukeudun niihin, joiden mielestä unioni tarvitsee ehdottomasti perustuslain. Kysyisinkin seuraavaa: miksi emme ota nyt ensimmäistä askelta hyväksymällä Firenzessä komission aloitteesta laadittua perussopimusta? Se ei muuta mitään, mutta samalla se merkitsee jotakin hyvin tärkeää: sitä, että kansalaiset saavat viimeinkin tietää, millaisen järjestelmän alaisuudessa he ovat. Se olisi ainakin askel kohti sellaista selkeyttä, jota me kaikki pyydämme mutta jota emme ole koskaan nähneet ainakaan yhdessä keskeisessä asiassa, arvoisa puhemies, nimittäin unionin toimivaltajaossa. Olemme jättämässä sitä hamaan tulevaisuuteen. Eikö tämä vaikeuta joidenkin maiden ratifioimisprosessia? Jätän kysymyksen avoimeksi.
Päätän tähän. Kunnianhimo on hyvästä, mutta haluamme tekoja. Odotamme niitä Ranskan puheenjohtajakaudelta.

Maij-Weggen
Arvoisa puhemies, nyt, kun olemme matkalla kohti Nizzan sopimusta ja kun olemme lukeneet muutamia Joschka Fischerin ja presidentti Chiracin arvokkaita puheita, on ehkä innovatiivinen ajatus antaa unionin puheenjohtajuus yhdeksi vuodeksi Saksalle ja Ranskalle yhdessä. Kuitenkin yhdellä ehdolla: huolehtikaa sitten Euroopan unionin yhteistyön perusluonteisesta edistyksestä, joka vastaa niitä kaikkia hienoja puheita, joita olemme saaneet kuulla.
Tätä ei ole tarkoitettu vain hauskaksi aloitukseksi, sillä haluan sanoa ennen kaikkea, että ranskalais-saksalaisen akselin ei pidä kehitellä vain tulevaisuudennäkymiä, vaan sen on ratkaistava myös nykyiset ja tulevat institutionaaliset ongelmat.
Nizzassa on tehtävä ennen kaikkea päätöksiä päätöksentekojärjestelmästä. Meidän mielestämme kaikista Euroopan unionin säädöksistä, jotka eivät vaikuta jäsenvaltioiden perustuslakeihin, on päätettävä määräenemmistöllä yhteispäätösmenettelyssä parlamentin kanssa.
On tehtävä myös päätöksiä äänten painottamisesta, ja siinä pitää mielestämme ottaa huomioon jäsenvaltioiden asukasluku, kuten parlamentissakin. On päätettävä komission jäsenten määrästä. Mielestämme yksi kutakin jäsenvaltiota kohti riittää, ja on myös päätettävä parlamentin jäsenten määrästä. Olemme jo pitkään sanoneet, että 700 jäsentä on riittävä määrä. On päätettävä EY:n tuomioistuimesta ja perusoikeuskirjasta. Olen siis täysin samaa mieltä kollega Gil-Roblesin kanssa siitä, että se pitää sisällyttää perussopimuksiin ja että yhteistyötä on vahvistettava.
Mitä viimeksi mainittuun tulee, unionin rakenteeseen puuttuminen on välttämätöntä. Siinä sekä Joschka Fischer että presidentti Chirac ovat oikeassa. En vastusta Euroopan unionin federalistista rakennetta. Sitä voidaan nimittää myös valtioliitoksi, kuten presidentti Chirac tänään sanoi. On korkea aika saada aikaan Euroopan perustuslaki, joka säädetään Firenzen yliopiston hiljattain laatiman mallin mukaisesti.
On korkea aika antaa puheenjohtaja Prodille se valta ja ne oikeudet, jotka Euroopan hallituksella itse asiassa pitäisi olla. On aika luoda myös kaksikamarinen järjestelmä, kuten Joschka Fischer esittää, joka sisältäisi Euroopan parlamentin ja toisen parlamentin, joka koostuisi jäsenvaltioiden parlamenttien jäsenistä. Olisi parempi tehdä neuvostosta jonkinlainen liittoneuvosto. Mielestäni oli hyvä, että presidentti Chirac mainitsi myös sen vastatessaan kysymyksiin. Se olisi ehkä kaikkein luonnollisin menetelmä saada aikaan kaksikamarinen järjestelmä parlamentteineen ja senaatteineen. Tehkäämme neuvostosta senaatti.
Lopuksi sellaisessa perustuslaissa on määriteltävä hyvin täsmällisesti ja selkeästi, mitkä asiat hoidetaan Euroopan tasolla ja mitkä kansallisella tasolla. Mielestäni koko eurooppalainen paketti saa tulla paksummaksi ja jäsenvaltioiden valtuuksia voidaan hyvin lisätä. Kunhan vain on selvää, mikä on eurooppalaisen ja mikä kansallisen tason asia, ja kunhan me vain pääsemme eroon nykyisestä epämääräisestä hallitustenvälisestä ja yhteisöllisestä rakenteesta. Olisi hyvä, jos Nizzassa annettaisiin tehtäväksi tällaisen hankkeen käynnistäminen 2-3 vuoden kuluessa.
Toivon, että Joschka Fischerin ja myös presidentti Chiracin sanat eivät jää merkityksettömiksi vaan että niistä tulee konkreettisia. Haluaisin mielelläni kuulla niiden kahden hallituksen edustajan reaktion, jotka ovat jääneet paikalle, vaikka onkin lounasaika.

Fiori
Arvoisa puhemies, arvoisa ministeri, Ranskan puheenjohtajakaudella on sitouduttu saattamaan päätökseen rohkea, kunnianhimoinen ja loistava asialista, kun otetaan huomioon myös eräät vaikeudet, joita meillä näinä aikoina objektiivisesti ottaen on. Se, mikä meistä vaikutti tärkeältä presidentti Chiracin puheessa, kuvastaa yleistä mielipidettä. Uskomme, että Eurooppa, joka rakentaa tulevaisuuttaan peräänantamattomasti, yhtäjaksoisesti ja vastuuntuntoisesti, on paras tae perustajien suunnitelmalle, jotta tämä suunnitelma toteutuisi myös niiden ihmisten työpanoksen ansiosta, jotka ovat 50 vuoden ajan tehneet työtä sen eteen, ja jotta se rakentuisi konkreettiselle ja vahvalle perustalle.
Minusta on oikein jakaa monimutkainen institutionaalinen ongelma osiin: HVK pitää päättää Amsterdamissa käsittelemättä jääneisiin kolmeen seikkaan ja tiiviimpään yhteistyöhön. Ainoastaan näin voidaan saada aikaan perusteellista pohdintaa Euroopan unionin tulevaisuudesta ja siitä, miten Euroopan talouskehitys saadaan sovitettua yhteen Euroopan sosiaalisen mallin ja myös sosiaalisen syrjäytymisen ja uusien köyhyysilmiöiden vastaisen taistelun kanssa; pohdintaa siitä, miten Eurooppa saadaan vielä lähemmäksi kansalaisia, miten tehostetaan laajentumisneuvotteluita ja miten vahvistetaan entisestään Euroopan unionin roolia maailmassa.
Tässä yhteydessä pidämme olennaisen tärkeänä myös Euroopan komission vahvistamista, komission, joka on ylikansallinen ja riippumaton elin ja Euroopan institutionaalisen erityisrakenteen täysi ilmentymä. Laajentuminen on sellaisen poliittisen hankkeen täyttymys, joka alkoi Länsi-Euroopan maiden 50 vuoden takaisesta sovinnosta. Tuota historiallista tapahtumaa ei pidä loitontaa korvaamalla Berliinin muuria uudella muurilla, puolueellisilla intresseillä, itsekkyydellä tai byrokratialla rakennetulla muurilla. Mutta kuten puheenjohtajavaltio Ranskan edustaja sanoi, laajentuminen ei myöskään saa heikentää unionia ja sen toimintaa.
Presidentti Chiracin ajatus tulevasta Euroopan unionista rauhoittaa meitä jo siitäkin syystä, että hän puhuu HVK:n päättymisen jälkeisestä uudesta vaiheesta, johon kuuluu sellaisia asioita kuin demokraattisen oikeutuksen vahvistaminen päätöksenteossa, turvallisuus ja puolustus, unionin toimielinten erityispiirteiden vahvistaminen, toimivaltuuksien selkeä määritteleminen ja toissijaisuuden vahvistaminen, ja nämä ovat asioita, joita ei voi lähitulevaisuudessa olla ottamatta huomioon. Asia, josta on keskusteltu laajasti ja joka synnyttää suuria ristiriitoja, on tiiviimpi yhteistyö, jota vuosia sitten kutsuttiin kahden nopeuden Euroopaksi ja jota jotkut kutsuvat nyt kovaksi ytimeksi. Jotkut näkevät siinä mahdollisuuden, toiset uhan, mutta kaikki myöntävät, että tämä menetelmä ei saa olla jakautumista aiheuttava väline vaan lähtökohta, josta käsin voimme yhdessä saavuttaa ne uudet rajat, joita Euroopan nykyisessä mallissa ei vielä tunnusteta, mutta jotka pitää tunnustaa uudessa mallissa.
Ranskalaisten ystäviemme pitää tietää, että Italia, joka on aina ollut Eurooppa-hankkeen kehittämisen etulinjassa ja joka toivon mukaan aloittaa pian pitkän poliittisen vakauden kauden, sitoutuu yhä enemmän toden teolla ja konkreettisin toimin vahvistamaan unionin perustaa ja tavoittelemaan tärkeimpien ja kunnianhimoisimpien yhteistyötavoitteiden saavuttamista niiden maiden rinnalla, jotka vilpittömästi toivovat näitä asioita.

Moscovici
. Arvoisa puhemies, arvoisa komission puheenjohtaja, hyvät Euroopan parlamentin jäsenet, en puhu pitkään, jotta paikalle jääneiden jäsenten lounastauolle lähtö ei viivästyisi enempää.
Haluan aluksi sanoa, että olen erittäin iloinen siitä, että olen täällä puhumassa Ranskan hallituksen edustajana. Olenhan itsekin ollut Euroopan parlamentin jäsen, tosin tuolloin, eli vuosina 1994-1997, istuntoja ei pidetty tässä upeassa istuntosalissa. Haluaisin kiittää kaikkia niitä monia puhujia, jotka ovat esittäneet huomionsa, joista kaikki ovat olleet hyödyllisiä. Erityisesti haluaisin kiittää niitä, jotka pitivät puheenvuoronsa ranskaksi, vaikka se ei olekaan heidän äidinkielensä. Haluan myös erikseen huomioida Pervenche Berèsin ja Klaus Hänschin hallitukselle osoittaman kannustuksen mutta myös eräiden, kuten jäsen Watsonin, peräänkuuluttaman kunnianhimon, tai vielä rauhoitella Daniel Cohn-Benditiä hallitusta innoittavasta visiosta, joka toisaalta on saattanut olla avuksikin joissakin tilanteissa.
Tätä puheenjohtajakautta leimaa valtava kaksiosainen liike. Yhtäältä valmistelemme laajentuvaa Eurooppaa, huomisen yhdentynyttä Eurooppaa, ja tosiaankin, kuten Alain Madelin sanoi, tämän seurauksena Eurooppa voi muuttua paljon enemmän kuin pelkästään kooltaan. Lisäksi Euroopan on tultava lähemmäs kansalaisia, jotta se voisi vastata paremmin heidän pyrkimyksiinsä. On selvää, että tässä laajassa keskustelussa on kaksi vaihetta. On lyhyen aikavälin vaihe, tämä puheenjohtajakausi, joka osuu ratkaisevaan käännekohtaan. Sitten on pitemmän aikavälin vaihe, jolloin, kuten kaikki hyvin tietävät, hahmotellaan isompia suunnitelmia ja Eurooppa alkaa varsinaisesti muotoutua. Ja nyt puhun 30 jäsenvaltion Euroopasta.
En usko, toisin kuin François Bayrou, että nyt on oikeudenmukaista, asiaankuuluvaa tai soveliasta hajottaa jollakin tavalla näitä kahta vaihetta ottamalla ne molemmat esiin Ranskan puheenjohtajakaudella. Silloin olisi vaarana, että HVK:n tulokset mutkistuisivat tai että ne päinvastoin jäisivät vähäisiksi, jolloin ne tuntuisivat vain lähinnä eräänlaiselta jatkeelta. Keskittykäämme siihen, mikä meitä odottaa. Toteuttakaamme tämä HVK kunnianhimoisesti. Siten luomme jalustan, jolta voimme ponnistaa pitkälle Euroopan rakentamisessa.
Mitä me teemme juuri tässä HVK:ssa? Meidän kantamme on yksinkertainen. Mielestämme tämän kokouksen on ehdottomasti onnistuttava, mutta ei mihin hintaan tahansa. Meillä on velvollisuus käyttää tiettyjä keinoja, mutta emme ole sidottuja tiettyihin tuloksiin. Ja kuten Enrique Barón Crespo äsken sanoi, me haluamme, että Nizzan tuloksena on nice treaty eli hyvä sopimus eikä mikä tahansa sopimus. On totta, kuten Richard Corbett painotti, että tärkeimpiä asioita ovat erityisesti määräenemmistöpäätösten käytön laajentaminen, johon liittyy yleisesti yhteispäätösmenettely Euroopan parlamentin kanssa sekä vahvempi yhteistyö toimielinten välillä, sillä juuri se yhdistää ensimmäisen ja toisen vaiheen, nykyhetken ja tulevaisuuden, koska se parantaa Euroopan unionin toimintaa ja antaa meille mahdollisuuden ajatella Euroopan unionin tulevaisuutta.
Samalla kuitenkin kaikki Ranskan puheenjohtajakauden kysymykset liittyvät toisiinsa. Feiran Eurooppa-neuvoston kokouksen jälkeen meidän on jatkossa pohdittava neljää kysymystä, ja me olemme siitä iloisia. Meidän on löydettävä varteenotettava, yksimielinen ratkaisu kaikkiin asioihin eli kaikkiin neljään kysymykseen, emmekä saa keskittyä vain joihinkin kysymyksiin. Siksi me muutamme työskentelytapaa. Me aiomme ryhtyä toimeen tietoisina siitä, että se ei tule olemaan helppoa, ja kiitämme tietenkin puheenjohtajavaltio Portugalia, joka on valmistellut maaperän hyvin. Hoidamme velvollisuutemme määrätietoisesti käyttämällä neuvotteluissa poliittisempia ja ehkä vaativampiakin keinoja. Ja sitä varten todellakin tarvitaan, Klaus Hänsch tosiaankin on oikeassa, Ranskan ja Saksan välistä yhteistyötä sekä molempien maiden halua omistautua asialle.
Mitä tulee perusoikeuskirjaan, haluan antaa tunnustusta puheenjohtaja Herzogin työlle ja tämän asiakirjan erikoiselle piirteelle, joka yhdistää kansalliset parlamentit, jäsenvaltioiden edustajat ja tietenkin komission edustajan. Haluan vakuuttaa Euroopan parlamentille, että tämä asiakirja on eräs tärkeimmistä asioista, ja me tosiaankin toivomme, että valmistelukunta pystyy suoriutumaan tehtävistään siten, että voimme keskustella asiakirjan olennaisimmista seikoista heti Biarritzin Eurooppa-neuvoston kokouksessa tavoitteenamme edetä sisällön muokkaamisessa niin pitkälle kuin mahdollista, kuten tasavallan presidentti totesi.
Olen tietoinen, että parlamentti on lähes yksimielinen perusoikeuskirjan sitovuudesta. Nähtäväksi jää, mihin tulokseen päädymme, mutta Ranskan puheenjohtajakauden tavoitteena on korostaa asian ydinsisältöä siten, että olipa tekstin lopullinen muoto millainen hyvänsä, se voisi toimia kaikkien Euroopan unionin toimielimien innoittajana.
Näiden kysymysten lisäksi on pohdittava vielä Euroopan unionille suunniteltavaa perustuslakia. Ensimmäinen ongelma asiassa on aikataulukysymys. Uskon, että siitä on vaikea päättää tässä vaiheessa. Sanoisin, että on tärkeää jatkaa pohdiskeluja pyrkimällä määrittelemään tarkemmin perustuslain suuntaviivat ja miettimällä, mitkä ovat parhaat keinot tämän ajatustenvaihdon toteuttamiseen. Ja uskon todellakin, kuten Richard Corbett, että meidän on vielä tiedostettava tarkoin, että termi "perustuslaki", mikäli sillä tarkoitetaan Euroopan rakentamisen vauhdittamista ja eurooppalaista lujaa tahtoa, herättää ja tulee aina pakostakin herättämään keskustelua. Tämä termi saattaa nimittäin herättää erilaisia mielikuvia ja johtaa mitä erilaisimpiin sisältöehdotuksiin.
Monet Euroopan parlamentin jäsenet ovat ehdottaneet, että aloittaisimme siitä, mihin Firenzessä jäätiin. Ne Firenzen tulokset, joihin olen tutustunut, vaikuttavat mielenkiintoisilta, ainakin esivalmisteluvaiheessa, mutta mielestäni niitä pitää vielä tutkia tarkemmin.
Komissio antaa pian, ehkä ensi viikolla, lausunnon näistä tuloksista, arvoisa puhemies. Myös jäsenvaltioiden pitää analysoida komission lausunto, joka herättää varmasti paljon kysymyksiä. Se tuo keskusteluun uusia piirteitä, ja samalla on mietittävä, yksinkertaistaako se sittenkään asioita. On kysymys tärkeästä aiheesta, johon on suhtauduttava vakavasti, ja niin Ranska puheenjohtajavaltiona myös tekee.
Lopuksi vielä muutama huomio kahden parlamentin jäsenen, muun muassa jäsen Isler-Béguinin, käsittelemästä ympäristöongelmiin liittyvästä aiheesta. Euroopan unionin sitoutumista tiukkoihin toimenpiteisiin ympäristökysymysten ratkaisemiseksi sekä tahtoamme jatkaa Kioton ympäristökokouksen jälkeisiä toimenpiteitä ei pidä aliarvioida. Haluan myös sanoa, että Ranska osallistuu puheenjohtajakaudellaan täysipainoisesti ympäristökysymysten ratkomiseen, mikä on tärkeää kaikissa politiikoissa ja toimii yhteistyössä seuraavan puheenjohtajavaltion, Ruotsin, kanssa, jotta aiheen käsittely ei keskeytyisi.
Lisään vielä lopuksi - ette varmaankaan hämmästy, että otan asian puheeksi täällä - muutaman sanan Strasbourgista vastatakseni muun muassa jäsen Dell' Alban puheenvuoroon.
Olemme nimittäin panneet merkille Euroopan parlamentin äänestyksen perjantaiaamun istuntojen lopettamisesta. Olemme erittäin vilpittömästi pahoillamme asiasta ja toivomme myös, että kyseessä ei ole yritys nakertaa vähitellen Strasbourgin asemaa tai palautella jälleen mieliin kysymystä istuntopaikasta. Sanon suoraan, palatakseni hetkeksi neuvoston tärkeän kansallisen valtuutetun rooliin, että Ranska ei voisi hyväksyä sellaista. Mielestäni Strasbourgia koskeva jatkuva vatvominen on lopetettava.
Sopimuksissa, erityisesti Amsterdamin sopimuksessa, tähän kysymykseen otetaan selkeästi kantaa. Meidän on sitä vastoin keskityttävä käytännön asioihin ja kalustoon liittyviin seikkoihin. Olen tietoinen eräiden parlamentin jäsenten ongelmista ja haluan teidän tietävän, että se on arka aihe Ranskan viranomaisille. Me pyrimme parantamaan lentoyhteyksiä. Olemme toimittaneet puhemiehen välityksellä parlamentin jäsenille kyselyn, jolla pyrimme kartoittamaan heidän tarkat henkilökohtaiset tarpeensa. Toivottavasti saamme paljon vastauksia. Suunnittelemme myös rajanylityskeskusta, joka olisi yhteydessä läheisiin lentokenttiin ja jonka ansiosta Strasbourgiin pääsisi nyt helpommin sekä lentoteitse että maantieliikenneväyliä pitkin.
Hyvät Euroopan parlamentin jäsenet, arvoisa komission puheenjohtaja, tässä oli siis muutamia, toki vielä täydennystä kaipaavia ajatuksia, joita minussa herätti täällä käyty korkeatasoinen keskustelu, joka oli minusta myös erittäin kannustava meidän puheenjohtajakautemme kannalta.

Puhemies
Koska tiedän, että heillä molemmilla on kiireellisiä menoja, haluaisin osoittaa erityiset kiitokset neuvoston puheenjohtaja Moscovicille ja komission puheenjohtaja Prodille siitä, että he ovat olleet läsnä keskustelun loppuun asti. Suuret kiitokset.
(Istunto keskeytettiin klo 14.00 ja sitä jatkettiin klo 15.00.)

Unionin tarkkailijavaltuuskunta Zimbabwen vaaleissa
Puhemies
Hyvät parlamentin jäsenet, pyydän anteeksi ja pyydän ymmärtämystänne sille, että aloitamme muutaman minuutin myöhässä. Nyt pidettiin kuitenkin vielä tärkeä kolmen osapuolen välinen kokous, jossa neuvoston edustajan, ministeri Moscovicin, piti olla läsnä, joten myöhästyminen johtuu siitä, että olemme odottaneet häntä. Hänellä ei ole tilaisuutta sopeutua enempää, vaan jatkamme heti esityslistan mukaisesti neuvoston ja komission julkilausumilla EU:n tarkkailijavaltuuskunnasta Zimbabwen vaaleissa.

Moscovici
. Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, hyvät komission jäsenet, hyvät naiset ja herrat, pyydän heti anteeksi sitä, että olen myöhässä, mikä ei johdu ruokailun pitkittymisestä, vaan ainoastaan siitä, että tasavallan presidentti Jacques Chirac oli seurassamme. Puhemies Fontaine saattoi hänet, joten pääsimme aloittamaan muutaman minuutin myöhässä kolmenkeskisen keskustelumme komission puheenjohtaja Prodin kanssa.
Zimbabwessa on meneillään vakava taloudellinen, sosiaalinen ja poliittinen kriisi. Eräistä kansainvälisen yhteisön paljastamista ihmisoikeusloukkauksista huolimatta Zimbabwe on pysynyt suurimmaksi osaksi oikeusvaltiona, etenkin sen siviiliväestön tarmokkuuden ja oikeudellisen riippumattomuuden ansiosta. Kolmen viime vuoden ajan ulkoisten suhdanteiden muutos on heikentänyt Zimbabween kehittynyttä järjestelmällistä mutta vanhentunutta talousjärjestelmää. Autoritaariset sortotoimet ja leväperäinen taloudenhoito ovat sittemmin himmentäneet maan imagoa ja nakertaneet rahoittajien luottamusta sekä ruokkineet kansalaisten kiistoja.
Tämä tyytymättömyys kävi ilmi helmikuun kansanäänestyksen yhteydessä, jolloin presidentin puolue kärsi ensimmäisen vaalitappionsa vuoden 1980 itsenäistymisen jälkeen. Parlamenttivaaleissa vallanpitäjillä oli siis suuret panokset pelissä. Estääkseen opposition suosion kasvun vallanpitäjät ottivat riskin ja ryhtyivät lietsomaan jännitystä ankaralla vaalikampanjalla ottamalla teemakseen maaseudun väestöön ja vapaussodan veteraaneihin vetoavan viljelymaiden epätasaisen jakautumisen. Tässä yhteydessä valtion päämies salli laajan maiden takaisinvaltaamisen ja laillisti tulevat pakkolunastukset. Nämä sortotoimet, joihin äsken viittasin, aiheuttivat 33 ihmisen kuoleman, syvensivät talouskriisiä ja vääristivät vaalitaistelun ajaen eteläisen Afrikan epävakaiden olojen partaalle.
Euroopan unionin mukaan oli kuitenkin tärkeää, että vaalit järjestettiin ja että niiden tulokset ovat uskottavat ja hyväksyttävät. Euroopan unioni myös pyysi Zimbabwen viranomaisilta suostumuksen lähettää paikalle äänestyksen mahdollisimman varhaisessa vaiheessa noin 200 tarkkailijaa, joiden avulla Euroopan unioni myös ilmaisi kiinnostuksensa Zimbabwen demokratian vahvistumista kohtaan. On selvää, että tämä tarkkailijoiden läsnäolo auttoi rauhoittamaan jännitystä ja ilmapiirin muuttumista mahdollisimman hyväksi sekä yleisen äänioikeuden vapaata toteutumista.
Haluan nyt antaa tunnustusta Pierre Schorille, joka johti tätä operaatiota, sekä hänen loistavaa työtä tehneelle työryhmälleen. Tarkkailijamme panivat merkille, että väkivaltaisuutta, sääntöjenvastaista toimintaa ja uhkailua esiintyi vaaleja edeltävänä ajankohtana, eikä Zimbabwen historian viidensien parlamenttivaalien näin ollen voi sanoa olleen vapaat ja rehelliset. Mutta tarkkailijamme korostivat myös, että itse äänestys oli hyvin järjestetty ja että osanotto oli ahkeraa - luulenpa, että äänestysprosentti oli korkeampi kuin koskaan itsenäistymisen jälkeen - ja äänestys tapahtui rauhallisissa oloissa. Äänestäminen ja ääntenlaskenta eivät sitä paitsi antaneet aihetta keskusteluun.
Saanen siis Euroopan unionin nimissä onnitella Zimbabwen kansaa, joka osallistumalla vaaleihin runsaslukuisena todisti, että se on päättänyt ottaa kohtalonsa käsiinsä rauhanomaisesti ja demokraattisesti. Olen myös tyytyväisenä pannut merkille, että kaikki läsnä olevat osapuolet hyväksyvät yleisesti vaalien tuloksen. Opposition edustajien merkittävä osuus parlamentissa - oppositio sai itse asiassa lähes enemmistön vaaleissa jaossa olleista paikoista - ennakoi rakentavia keskusteluja. Zimbabwe on ehdottomasti kääntämässä uuden sivun lyhyessä historiassaan.
Perusongelmat ovat tietenkin yhä ratkaisua vailla. Siksi Euroopan unioni kutsuu kaikki Zimbabwen poliittiset voimat mukaan rakentamaan vuoropuhelua, jotta maa saataisiin selkeästi elpymään. Euroopan unioni toivoo, että uusi hallitus ryhtyisi kansan valitseman uuden parlamentin tukemana uskottaviin toimenpiteisiin talouden elvyttämiseksi ja voittaisi näin takaisin paikallisten talouselämän keskushenkilöiden ja rahoittajien luottamuksen.
Euroopan unioni on 20 vuoden ajan ollut kiistattomasti ensimmäisenä tukemassa Zimbabwen kehitystä. Euroopan unionilla on ystävyyssuhde Zimbabween, joka kuuluu Lomé-sopimuksen piiriin. Euroopan unioni toivoo saman linjan jatkuvan ihmisoikeuksien, demokratian ja oikeuden kunnioittamisessa. Euroopan unioni haluaa jatkaa kriisistä eniten kärsivien auttamista ja on valmis avustamaan edelleen välttämättömässä maatalousuudistuksessa, jos se vain toteutetaan järjestelmällisesti, selkeästi, rationaalisesti ja niin, että se vähentää köyhyyttä. Euroopan unioni haluaa uskoa demokraattisen ja vauraan Zimbabwen tulevaisuuteen, joka vaikuttaa eteläisen Afrikan vakauteen ja harmoniseen kehitykseen.

Patten
. Arvoisa puhemies, saanen kertoa ensimmäiseksi, että olisin ollut iloinen, jos olisin voinut puhua jäsen Schorin jälkeen, joka on eittämättä tehnyt erinomaista työtä Zimbabwessa - kuten neuvoston puheenjohtaja totesi. Uskon, että me kaikki, jotka toivomme Zimbabwelle hyvää, haluamme onnitella häntä ja kaikkia niitä, jotka olivat mukana EU:n tarkkailijavaltuuskunnassa. He ovat kaikki tehneet loistavaa työtä. He pystyivät selvästikin täyttämään tavoitteensa erittäin vaikeissa olosuhteissa, ja he hoitivat mandaattinsa äärettömän tehokkaasti.
Täysilukuisen ja kokeneen ryhmän liikkeelle saattaminen alle neljä viikkoa sen jälkeen, kun Euroopan unionin ulkoministerit tekivät epävirallisen päätöksen, on kunnianosoitus jokaisen mukana olleen valtaisille ponnisteluille. Tämä ja tarkkailijaryhmän ammattitaito auttoivat ryhmää voittamaan lukemattomia poliittisia esteitä. Se teki operaatiosta tapauksen, johon voimme viitata, kun tarkkailemme kriisitilanteissa olevien maiden vaaleja.
On tunnustettu laajasti, että Euroopan unionin valtuuskunta vähensi osaltaan väkivaltaisuuksia, ja uskon, että tunnustusta annetaan myös sille, että se auttoi lisäämään luottamusta kansalaisyhteiskuntaan vaalien aikana. Saanen korostaa vielä kerran, että jäsen Schorin maine ja hänen roolinsa olivat avaintekijöitä arvioidessamme valtuuskunnan onnistumista.
Uskon, että valtuuskuntamme antoi kaikkein uskottavimmin tarkkailijakuvan tilanteesta näinä Zimbabwen kriittisinä aikoina. Se heijastui laajoissa lehtikirjoituksissa koko kauden aikana sekä paikallisella että kansainvälisellä tasolla. Sen lisäksi Euroopan unionin valtuuskunta oli selvästi suurin maassa toimiva tarkkailijaryhmä, ja oikeus toimia kaikkialla maassa edisti myös merkittävästi vaalien seurannan yhteensovittamista Zimbabwessa.
Meillä on tietenkin ollut mahdollisuus tutustua kertomuksen pääkohtiin, mutta odotamme innokkaina, että pääsemme tutkimaan sitä yksityiskohtaisesti. Tiedän, että kertomuksen ensimmäinen osa noudattaa arvoisan jäsenen laatimaa väliaikaista kertomusta, ja siinä kerrotaan väkivaltaisuuksista ja pelottelusta, jotka valitettavasti leimasivat vaalikampanjan alkuvaiheita. Tiedämme hänen kertomansa perusteella, että kertomuksessa analysoidaan äänestysprosessia ja ääntenlaskentaa, ja vaikka en haluaisikaan laittaa sanoja hänen suuhunsa, uskon, että itse ääntenlaskenta näyttää sujuneen kaiken kaikkiaan melko tyydyttävästi.
Lopuksi, ja mikä on kaikkein tärkeintä, kertomuksessa keskitytään vaalien vaikutuksiin Zimbabwen tulevaisuudelle, ja odotamme innokkaina, että saamme kuulla tästä lisää arvoisalta jäseneltä. Arvoisa jäsen on oikeassa suositellessaan, että Euroopan unionin pitäisi seurata hyvin tarkkaavaisesti Zimbabwen tapahtumia seuraavien viikkojen ja kuukausien aikana ja antaa apua ja tukea aina, kun se on tarkoituksenmukaista. Haluamme todellakin kannattaa tätä lähestymistapaa, ja kollegani, komission jäsen Nielson ja minä pyrimme todellakin lujittamaan ponnistelujamme vahvistaa sekä virallisia että epävirallisia viestintäkanavia presidentti Mugaben ja hänen hallituksensa kanssa ja helpottamaan siirtymistä tehokkaaseen monipuoluedemokratiaan.
Arvoisa jäsen kertoi, miten tärkeää on, että hallitus saattaa oikeuden eteen poliittiseen väkivaltaan tai muihin ihmisoikeusrikkomuksiin syyllistyneet; hän on korostanut myös, miten tärkeää on, että oikeusistuimet päättävät vaalituloksista tehdyistä valituksista. On hyvin tärkeää, että hallitus kunnioittaa oikeuden päätöksiä. Nämä ovat molemmat äärettömän tärkeitä kohtia, ja ne liittyvät tietenkin keskeisesti koko demokratisointiprosessin uskottavuuteen.
Zimbabwe on epäilemättä tullut tienhaaraan. Näiden vaalien tulos voi merkitä suurta muutosta maan poliittisessa kulttuurissa, siirtymistä monipuoluejärjestelmään, jossa parlamentti korvaa hallitsevan puolueen Zanu-PF:n politbyroon tärkeimpänä johto- ja hallintoelimenä. Presidentti Mugaben vaalistrategia, jossa keskityttiin maareformiin ja sotaveteraaneille annettavaan tukeen, ei vedonnut kansalaisiin maan surkeassa taloudellisessa tilassa, ja se heijastui luultavasti hänen puolueensa saamiin ääniin.
Zimbabwen uuden hallituksen ja kaikkien niiden, jotka haluavat nähdä maan voittavan sen nykyiset niin taloudelliseen tilanteeseen, maareformiin kuin HI-viruksen tuhoisaan vitsaukseen liittyvät vakavat vaikeudet, on nyt vastattava haasteisiin tehokkaasti, kollektiivisesti ja rakentavasti.
Meillä on merkittävä vaikutusvalta suurimpana lahjoittajana. Tätä vaikutusta on käytettävä rohkaisemaan hallitusta ottamaan myönteisiä askelia oikeusvaltion ja hyvän hallinnon aikaansaamiseksi, niin että käynnistetään yleinen elpyminen, ja tiedän, että kollegani, komission jäsen Nielson puhuu tästä aiheesta minun jälkeeni. Haluan vielä kerran onnitella henkilökohtaisesti arvoisaa jäsentä tästä hyvin vaikeasta työstä, josta hän on suoriutunut äärettömän hyvin.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen Patten!
Viittasitte jo siihen, että asian monimutkaisuuden vuoksi siihen ottaa kantaa kaksi komission jäsentä. Sen vuoksi olen iloinen myös komission jäsen Nielsonin kannasta.

Nielson
. Arvoisa puhemies, haluaisin aloittaa toistamalla onnittelut EU:n vaalitarkkailijoista koostuvalle valtuuskunnalle. Se on onnistunut tekemään loistavaa työtä hyvin vaikeissa olosuhteissa.
Näiden vaalien tulos antaa EU:lle uuden mahdollisuuden tarkastella yhteistyötämme Zimbabwen kanssa. Valtuuskunnan johtajien laatiman kertomuksen mukaan Zimbabwen poliittisen, taloudellisen ja sosiaalisen alan on mahdollista kehittyä myönteisesti. Heidän mukaansa meidän ei tulisi torjua EU:n mahdollisuuksia auttaa niitä tässä kehityksessä.
Zanu-PF:n on kehitettävä uusia ja asianmukaisempia politiikkoja saadakseen kansainväliseltä yhteisöltä rahoitusta talouden vakauttamiseksi ja kasvun palauttamiseksi, mutta Zanu-PF:n legitimiteetti on vaakalaudalla vaalivoittoa edeltäneen pelottelun ja vaaleihin liittyvien väärinkäytösten takia ja, vaikka näitä tekijöitä ei otettaisikaan huomioon, jo yksistään siitä syystä, että MDC (Movement for Democratic Change) sai 58 paikkaa eli miltei yhtä monta kuin Zanu, joka sai 61+1 paikkaa. MDC ei halua jakaa vastuuta maassa vallitsevasta kriisistä tai niistä kipeistä toimista, jotka ovat välttämättömiä talouden elpymiselle.
Zimbabwen 110 miljoonan euron suuruisen, kahdeksanteen Euroopan kehitysrahastoon (EKR) sisältyvän kansallisen maaohjelman suora tavoite on lieventää köyhyyttä. Sen pääyhteistyöalat ovat maatalous, terveys ja koulutus. Komission lähestymistapa on tähän asti ollut se, että perussosiaalipalvelujen suojeluun ja kansalaisyhteiskunnan lujittamiseen ohjattua tukea jatketaan myös kriisitilanteiden aikana. Mikroprojektiohjelmille myönnetään yhteensä 19 miljoonaa euroa, mutta sitä on siirretty toteutettavaksi vaalien jälkeen yhteisymmärryspolitiikan nimissä. Sitä voidaan nyt näin ollen jatkaa.
Komissio on jatkanut tukeaan maareformille tällä mikroprojektiohjelmalla, jolla pyritään itse asiassa lieventämään köyhyyttä sen maan uudelleenjakoa koskevan ohjelman yhteydessä, jolla edistetään maaomaisuuden laillista hankintaa. Komissio jäädytti kuitenkin huhtikuussa 2 miljoonaa euroa, jotka oli tarkoitettu maareformin teknistä ja poliittista tukea varten. Ei näyttänyt olevan paljoakaan järkeä jatkaa teknistä ja melko teoreettista keskustelua maareformin periaatteista, ennen kuin hallituksen maareformipolitiikka selvitetään. Toivottavasti tähän tulee muutos.
Komissio ja muut lahjoittajat ovat valmiita tukemaan prosessia edellyttäen, että se tapahtuu noudattamalla lakeja, avoimuutta ja köyhyyden lieventämistä koskevia tavoitteita ja sopusoinnussa vuoden 1998 maakonferenssissa tehtyjen sopimusten kanssa.
Komissio valmistelee monialaista ohjelmaa, jossa paneudutaan Zimbabwen hiv/aids-epidemiaan, joka on itsessään kehityskriisi ja olennainen syy nykyhetken ja tulevaisuuden köyhyyteen. Ohjelma on määrä rahoittaa kahdeksannen EKR:n 33 miljoonan euron toisesta maksuerästä. Päätän asiasta seuraavien kuukausien aikana Zimbabwessa tapahtuvan kehityksen perusteella. Joka tapauksessa Euroopan komissio jatkaa köyhyyden lieventämiseen tarkoitettuja tukiohjelmiaan. Jos hallitus tarttuu näiden uusien vaalien tuomaan mahdollisuuteen, EU voi tulevaisuudessa antaa huomattavasti enemmän tukea.
Kuten Hararen valtuuskunnan johtajat ovat huomauttaneet, on ennenaikaista tehdä johtopäätöksiä vaaleista ja niiden seurauksista. Yhdyn täysin siihen näkemykseen, että EU:n ja Zimbabwen välinen kehitysyhteistyö määräytyy demokratian, oikeusvaltion, ihmisoikeuksien ja talousuudistuksen alalla tapahtuvasta todellisesta edistyksestä.
Lopuksi haluaisin korostaa, että yhteistyötä Zimbabwen kanssa voidaan lisätä, mutta se riippuu selvästi maan tilanteen kehittymisestä.

Schori
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja ja komission jäsenet, puhun englanniksi, mutta en siksi, että tuntisin vastenmielisyyttä kumpaakaan kieltä - ranskaa tai ruotsia - kohtaan, joista pidän hyvin paljon, vaan koska englanti oli valtuuskunnan työkieli. Monet kiitokset ystävällisistä sanoistanne.
Minulla on ilo esitellä ensimmäistä kertaa EU:n tarkkailijavaltuuskunnan lopullinen kertomus Zimbabwen vaaleista täällä Euroopan parlamentissa, toimielimessä, jolta olen oppinut niin valtavasti ja jossa on ollut suuri ilo työskennellä.
Oppositiojohtaja Morgan Tsvangirai totesi kuivasti, että "nämä eivät olleet täydelliset vaalit". 190 vaalitarkkailijaamme, joilla on kokemusta keskimäärin seitsemästä tarkkailijavaltuuskunnasta, ovat todellakin sitä mieltä, että vaaleja edeltänyt jakso oli yksi pahimmista, jonka he ovat kokeneet, kun taas varsinaiset vaalipäivät, vaalitoimitus, äänestys ja äänien laskenta olivat yksi parhaimmista.
Mitä meidän olisi pääteltävä tällaisesta skitsofreenisesta tilanteesta, jossa toisaalta poliittisista syistä johtuva väkivalta ja pelottelu vaativat yli 30 ihmisen hengen ja jossa useita muita uhkailtiin, vainottiin, vahingoitettiin, raiskattiin ja kidutettiin, ja toisaalta jossa ennätysmäärä äänestäjiä ilmestyi paikalle ja antoi oppositiopuolueelle lähes puolet äänistä? Kieltäydyin käyttämästä koko tehtävän aikana ilmaisua "vapaat ja oikeudenmukaiset vaalit", sillä sitä ei voi käyttää. Se on liian heikko väline tällaisessa monimutkaisessa prosessissa, jota me todistimme Zimbabwessa.
Valtuuskuntamme korosti tämän vuoksi heti alussa, että emme olleet paikalla ainoastaan vaaliprosessia varten vaan että lopullisessa kertomuksessa kiinnitettäisiin suurta huomiota myös vaalien jälkeiseen kauteen. Tällä kaudella presidentti Mugabella, jonka toimikausi kestää vielä kaksi vuotta, on ensisijaisen tärkeä rooli ja vastuu. Korostin tätä keskustellessani hänen kanssaan kuten myös Zimbabwessa antamissani julkisissa lausumissa, ja kerroin, että vallankumouksen jälkeen seuraa kansakunnan rakentaminen, vaalien jälkeen sovinto.
Toivoimme, että huolimatta laajasta väkivalta- ja pelottelukampanjasta, josta hallitseva Zanu-PF oli selvästikin päävastuussa, ihmiset voisivat äänestää vaalipäivänä suhteellisen vapaassa, oikeudenmukaisessa ja väkivallattomassa ympäristössä, ja tätä edisti suurten kansainvälisten ja kansallisten seurantaryhmien läsnäolo. Vaalien jälkeinen kausi olisi näin ollen ensisijaisen tärkeä kuten myös presidentin ja Zanun johtajien rooli, ja toivoimme, että he edistäisivät sovinnollisen ja rauhallisen ilmapiirin aikaansaamista.
Strategiamme osoittautui tietyssä määrin oikeaksi. Lukuisat ihmiset äänestivät. Väkivalta ja pelottelu eivät näyttäneet estävän heitä saapumasta äänestyspaikoille. Monet osoittivat avoimesti myötätuntonsa oppositiopuolueille. Emme kuitenkaan olleet puoluesidonnaisia, noudatimme ammattietiikkaa ja ankaraa puolueettomuutta koskevia käytännesääntöjämme, mutta halusimme, että ihmiset tunsivat, että heidän äänensä on salainen, että äänestyspäivänä presidentti ja talonpojat ovat yhdenvertaisia ja että demokraattiset vaalit ovat osoitus kansanvallasta.
Vaaleja edeltävänä aikana esiintyi paljon väkivaltaisuuksia ja uhkailua, ja me tuomitsemme ne. Haluaisin korostaa myös sitä, että ilmapiiriä leimasi kuitenkin huomattavasti enemmän väkivallattomuus, mikä ilmeni siinä, että miljoonat ihmiset halusivat harjoittaa demokraattista äänestysoikeuttaan. Pääoppositiopuolue, joka on kyseenalaistanut 20 vaalipiirin tulokset, hyväksyi vaalin tulokset.
Uskon, että Zimbabwen kansalaiset, jotka vaativat rauhaa, lakia ja järjestystä, edistystä ja ihmisarvoista elämää, ansaitsevat parempaa.
Sallinette minun seuraavaksi tiivistää päätelmämme ja suosituksemme neljään kohtaan:
On välttämätöntä, että hallitus ryhtyy nopeisiin toimiin oikeusvaltioperiaatteen palauttamiseksi ja sen varmistamiseksi, että poliisi- ja syyttäjäviranomaiset voivat ryhtyä toimiin poliittisista syistä johtuvaan väkivaltaan tai ihmisoikeusloukkauksiin syyllistyneitä tai niihin yllyttäneitä henkilöitä vastaan.
Tarvitaan uusi riippumaton, mihinkään puolueeseen sitoutumaton vaaliorganisaatio, jolla on riittävät inhimilliset ja taloudelliset varat toimiakseen tehokkaasti. Hallituksen on myös sallittava oikeusistuinten päättää vaalien tuloksiin liittyvistä valituksista tietyissä vaalipiireissä, ja sen on kunnioitettava niiden päätöksiä.
Euroopan unionin on pyrittävä varmistamaan, että kansalliset tarkkailijat ryhtyvät toimiin hyvissä ajoin ennen vuonna 2002 järjestettäviä presidentinvaaleja.
Euroopan unionin olisi tehtävä erityisiä ponnisteluja seuraavien viikkojen ja kuukausien aikana seuratakseen tiiviisti Zimbabwen tapahtumia, ja sen on annettava tarvittaessa apua ja tukea. Olen iloinen kuullessani, että sekä puheenjohtajavaltio että komissio ovat myös omaksuneet tämän näkemyksen.
Tätä tarkoitusta varten Hararen keskusvaaliyksikkömme jatkaa toimintaansa vielä jonkin aikaa, kuten myös eri puolilla maata toimivat 25 EU-tarkkailijaamme. Lisäksi valtuuskuntamme 14 johtajaa pysyvät valppaina. Sallinette minun käyttää tämä mahdollisuus hyväkseni ja osoittaa kunnioitusta vaaliyksikölle, EU:n tarkkailijoille, mukaan luettuina ystävilleni Norjasta ja Keniasta, jotka osallistuivat valtuuskuntaamme, sekä Euroopan parlamentin viidelle jäsenelle. Komissio vastasi tietenkin nopeasti ja kiitettävästi neuvoston päätökseen, ja jatkuva yhteistyö ja vuoropuhelu koko prosessin ajan ovat olleet korvaamattoman tärkeitä.
Sallinette minun lopettaa sanomalla, että EU:n valtuuskunnalla oli korkea profiili, ja ihmiset ottivat sen yleisesti erittäin hyvin vastaan jopa niin, että useat jäsenvaltiot, omani mukaan luettuna, arvoisa komission jäsen Patten, voivat olla siitä kateellisia. Tämä tehtävä voidaan myös käsittää tehokkaaksi konfliktien torjuntaharjoitukseksi. Valtuuskunta saapui paikan päälle nopeasti ja monilukuisena, ja se levitti alueelle levollisuutta ja rauhallisuutta; sen toiminta saatiin heti käyntiin, ja se levittäytyi kaikkialle maahan ja kehitti kestävän strategian myös konfliktin jälkeistä vaihetta varten.
Valtuuskuntamme työ oli osoitus Afrikan kansalaisille ja maailmanlaajuiselle demokratialle antamastamme sitoumuksesta. Minulle Zimbabwen valtuuskuntamme on luonnollinen seuraus siitä, että tuemme Afrikan itsenäisyyttä ja taistelemme sen puolesta ja haluamme luoda vahvan kumppanuuden rauhanomaisen ja demokraattisen Zimbabwen kanssa.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa valtuuskunnan puheenjohtaja Schori, myös siitä, että te ja viisi muuta kollegaa annoitte Zimbabwen vaikeassa tilanteessa hyvän kuvan Euroopan parlamentista!

Gahler
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, Zimbabwen poliittiselle näyttämölle ovat helmikuusta lähtien olleet tunnusomaisia laittomat maatilojen valtaukset, tuomioistuinten päätösten noudattamatta jättäminen, oppositiopuolueiden, niiden ehdokkaiden ja kannattajien pelottelu ja niihin kohdistuva väkivalta sekä ainakin pyrkimys vaikuttaa kansallisten ja kansainvälisten vaalitarkkailijoiden työhön. Tiedämme myös, kuka on pääasiallisesti vastuussa näistä väkivallanteoista hallituspuolue Zanu-PF:n johto.
Haluaisin ilmaista asian vielä selvemmin. Presidentti Mugabe on osittain omien ministeriensä neuvojen vastaisesti antanut valtuutuksen maatilojen valtauksiin, tehnyt tyhjäksi tuomioistuinten päätösten täytäntöönpanon ja puolustanut piittaamattomuutta laista ja oikeudesta. Minusta on selvää, että tämä lausunto esittää pulman, jossa henkilön, joka on pääasiallisesti syynä ongelmaan, pitää ainakin tietyksi ajaksi ottaa vastuulleen myös osa ongelman ratkaisusta, vastuu ennen kaikkea kansallisen sovinnon rakentamisesta. Tarkkailijoina keräämiemme kokemusten ja luotettavista lähteistä saamiemme tietojen mukaan tapahtuneet asiat ovat nimittäin järkyttäviä. Osassa maata opposition edustajat eivät uskaltaneet henkensä menettämisen pelossa liikkua vaalipiirissään, ja lisäksi laajoja kansanosia terrorisoitiin järjestelmällisesti maaseudun kylissä tai kaupallisilla maatiloilla.
Sen lisäksi hallitus käytti televisio- ja radiomonopoliaan häpeilemättä omien näkökantojensa esittämiseen. Oppositiolehdistö saavutti vain kaupunkiväestön. Vaaleja, jotka käydään tällaisissa olosuhteissa, ei voi nimittää vapaiksi ja reiluiksi. Sitäkin enemmän pahoittelen sitä, että jotkut afrikkalaiset tarkkailijat päätyivät päinvastaiseen tulokseen. He tekevät sillä karhunpalveluksen demokratialle ja ennen kaikkea Afrikan ihmisille. Kaikki ne, jotka vaikeista oloista huolimatta ovat käyttäneet demokraattisia oikeuksiaan, ansaitsevat siksi kunnioituksen ja tunnustuksen, erityisesti kansalliset tarkkailijat ja useat tuhannet vaaliavustajat, jotka toteuttivat vaalit teknisesti oikein ja innostuneesti.
Haluaisin erityisesti korostaa ammattimaista tapaa, jolla kollega Pierre Schori johti innostunutta ryhmäämme neuvoston tehtävässä EU:n tarkkailijavaltuuskunnassa. Lahjomattomasti ja analyysissaan täsmällisesti hän päätyi arvioon, jota me parlamentin tarkkailijat täysin tuemme. EU:n tarkkailijoiden läsnäolo vähensi selvästi väkivallan ja pelottelun määrää. Kiitokset ja tunnustus kaikille osallistuneille! Pierre Schori ja hänen ryhmänsä ansioituivat Zimbabwen demokratian puolustajina.
Tilanne ei voi jatkua ennallaan vaalien jälkeen. Jännitys, joka kohoaa maaseudulla ilmeisesti jälleen, myös presidentin asiaan puuttumattomuuden vuoksi, antaa aihetta huoleen. Vaalien jälkeen on vallattu lisää maatiloja. Yksittäisiin opposition kannattajiin kohdistuneista väkivallanteoista saadaan tietoja. Bulawayon arkkipiispa sai tappouhkauksia. Vaadimme kaikkien niiden rankaisemista, jotka ovat syyllistyneet muihin kansalaisiin kohdistuviin rangaistaviin tekoihin, laittomuuksien lopettamista tarvittavan maauudistuksen täytäntöönpanossa, maatilojen valtausta koskevien tuomioistuinten päätösten kunnioittamista. Maauudistuksen tavoitteena on oltava se, että todella tarpeessa olevat hyötyvät uudistuksesta. Vuoropuhelumme hallituksen, opposition ja yhteiskunnallisten vaikuttajien kanssa on edelleen tärkeää, jotta Zimbabwe voi tulevaisuudessa osaltaan vaikuttaa eteläisen Afrikan vakauttamiseen.

Menéndez del Valle
Zimbabwen vaalit merkitsivät samanaikaisesti voittoa ja tappiota Mugabelle. Hän koki tappion siksi, että ensimmäistä kertaa lyhyen itsenäisyytensä aikana Zimbabwe sai monipuoluejärjestelmän, jota Mugabe selvästikin vastusti.
Sen lisäksi, että Mugabe suvaitsee pelottelun ja väkivallan ilmapiirin ja jopa ruokkii sitä, kuten me tiedämme, hän on tehnyt selviä arviointivirheitä. Hän on yhtäältä aliarvioinut Euroopan unionin päättäväisyyttä, toimintavalmiutta ja toimintakykyä Zimbabwen tapauksessa. Hän on kuitenkin erehtynyt myös omassa maassaan olevista tekijöistä. Ihmettelenkin, johtuuko tämä siitä, että hänessä on yhä vallalla vanha, joskin aikoinaan kunnioitettu afrikkalainen "vapaustaistelija", vai siitä, että hän on tietämätön maansa sosiologisesta ja poliittisesta kehityksestä. Luultavasti kyse on näiden tekijöiden yhdistelmästä.
Mugabe on käyttänyt näissä vaaleissa vapaussodalle ominaisia tapoja ja menetelmiä ja välillä kohdellut poliittisia vastustajia niin kuin kolonialistista miehittäjää, joka täytyy karkottaa maasta. Hän ei kuitenkaan ole käsittänyt, että keskiluokan esiinnousu on sellainen asia, jonka oli pakko näkyä ensimmäistä kertaa erilaisissa vaaleissa.
Tämä kaupunkien uusien äänestäjien suhteellinen vahvistuminen yhdistettynä virallisen demokratian manipulointiin ja ihmisoikeuksien polkemiseen johti väistämättä siihen, että kansalaiset äänestivät sankoin joukoin häntä vastaan.
Koko maa ja väestö voittavat, jos nykyisellä hallituksella ja kasvavalla oppositiolla on riittävästi poliittista viisautta ja tervettä järkeä siirtyä selvästi ja varovaisesti vanhoista poliittisista tavoista uusiin. Myös oppositiolla on tässä oma osuutensa.
Meidän täytyy kuitenkin näiden tuomitsevien sanojen jälkeen tarkkailla lähiviikkoina kaikkia merkkejä sovinnosta ja virheiden itsekriittisestä tarkastelusta.
Arvoisa puhemies ja hyvät kollegat, tämä edistää Zimbabwen, sen yhteiskunnan ja näissä vaaleissa syntyneen uuden poliittisen kulttuurin tulevaisuutta. Meidän on päättäväisesti tuettava tätä tulevaisuutta.

Parish
Arvoisa puhemies, se, että EU:n tarkkailijavaltuuskunta on saanut osakseen valtavasti kansainvälistä kiitosta, on osoitus siitä, että jäsen Schori on tehnyt erinomaista työtä tehtävämme profiilin parantamiseksi alueella. Osoitan hänelle suurta kunnioitusta.
Ei ole epäilystäkään siitä, etteikö Zimbabween pätisi ilmaisu "valta turmelee, ja absoluuttinen valta turmelee absoluuttisesti". Presidentti Mugabella on paljon tilillään. Jos tuloksilla voidaan sanoa olevan myönteinen puoli, myönteistä on se, että kellään ei ole enää absoluuttista valtaa.
Suuri osa vaaleja edeltäneestä väkivallasta voidaan laittaa suoraan Zanu-PF:n johdon ja itse presidentti Mugaben tiliin. Niin kutsutuille sotaveteraaneille - heidän on täytynyt olla hyvin nuoria, kun itsenäisyyssotaa käytiin - on maksettu siitä, että he ovat näillä maatiloilla. Tämä on vakava ongelma, joka on lähtöisin suoraan johtajista.
Ongelmia esiintyi myös postiäänestyksessä, sillä nämä äänet lähetettiin suoraan Kongon armeijalle torstaina, mutta ne palautettiin oudosti jo lauantaina, ja nämä asianmukaisesti annetut äänet menivät vaalipiireihin, joissa kilpailu oli tasaista. MDC:n kannattajia on uhattu väkivallalla myös vaalien jälkeen. Bulawayon arkkipiispaa on uhkailtu. Kaikki tämä on saatava loppumaan. Emme voi mitenkään kannattaa hallitusta, joka jatkaa tällaista pelottelua.
Se, että presidentti Mugabe haluaa tukahduttaa kotimaan investoinnit kansallistamalla maatilat ja uhkaamalla tehdä saman kaivoksille, ei millään tavoin auta korjaamaan Zimbabwen taloudellista tilannetta. Zimbabwe tarvitsee useampia ulkomaisista lähteistä tulevia kotimaan investointeja. Nykyinen hallitus ei niitä toteuta.
MDC:n vahvistuminen merkitsee nyt Zimbabwelle valtavaa ja upeaa mahdollisuutta saada kaikki rodut työskentelemään yhdessä. Tulevaisuudentoiveet ovat suuret, mutta meidän on varmistettava, että painostamme jatkossakin Zimbabwea ja etenkin presidentti Mugabea. Meidän olisi ryhdyttävä välittömiin toimiin presidentti Mugaben Zimbabwen ulkopuolella omistamien varojen osalta. Meidän on esitettävä argumentit suoraan sille henkilölle, joka on luonut nämä ongelmat.

Maes
Arvoisa puhemies, puheaikani on liian rajoitettu, jotta voisin kuvata sen maan kohtaloa, joka oli monien vuosien ajan esimerkki toiveikkaasta tilanteesta, mutta joka on viime vuosina ajautunut vakavan alikehittyneisyyden tilaan, vaikka maan kansa onkin hyvin koulutettua. Se on ehkä yksi niistä asioista, joista saamme kiittää Mugaben hallituksen alkuvuosien toimintaa. Kansa tietää, mistä on kyse, huolimatta siitä, että oppositiota on estetty osallistumasta normaalilla tavalla vaalikampanjointiin, ainakin virallisissa tiedotusvälineissä. Tunnen Zimbabwen melko hyvin, olen käynyt siellä useina peräkkäisinä vuosina ja olen seurannut maan kehitystä, mutta järkytyin kuitenkin siitä tavasta, jolla ihmisiä peloteltiin ennen vaaleja, ja pelkään, että pelottelu voi jatkua vaalien jälkeenkin. Olen siis sitä mieltä, että meidän on toimittava kansainvälisen vastuumme puitteissa ja huolehdittava siitä, että voimme jatkaa ennen vaaleja antamamme myönteisen panoksen antamista myös vaalien jälkeen. Siihen voidaan vaikuttaa käymällä tiukkoja mutta konkreettisia neuvotteluja niistä uudistuksista, joita Zimbabwessa aiotaan toteuttaa. Maaseudulla vallitsee pelon tila, jonka ei voida antaa jatkua, sillä se vaikuttaa sekä mustan että valkoisen väestön elämän laatuun. Haluan korostaa tätä, sillä myös nuo ihmiset joutuivat keskelle tapahtumia, joihin he eivät voineet vaikuttaa.
Toivon, että hallituksen, opposition ja kansalaisyhteiskunnan kanssa käytävää vuoropuhelua voidaan jatkaa.

Junker
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, jo puheajan niukkuuden vuoksi en toista mitään siitä, mitä on jo sanottu. Voin vain täysin yhtyä edeltäviin puhujiin ja jäsen Maij-Weggeniin. Jäsen Schorille osoitettuihin oikeutettuihin kiitoksiin haluaisin kuitenkin lisätä vielä yhdet kiitokset, nimittäin kiitokset jäsenvaltioidemme lähetystöille, jotka auttoivat meitä akkreditoitumaan, sillä olosuhteethan olivat hieman kaoottiset. Meidän on kiitettävä myös niitä siitä, että kykenimme toimimaan siellä.
Zimbabwen tilannetta arvioitaessa on korostettava yhtä asiaa. Maatilojen valtauksilla ei ole mitään tekemistä maakysymyksen eikä rotukysymyksen kanssa. Kyse ei ollut mistään muusta kuin häpeällisestä vallassa säilymisestä. Tilanteesta ei puutu traagisuutta, sillä presidentti Mugabe ja hänen puolueensa ovat aiemmin tunnetusti kyllä kunnostautuneet maansa puolesta. Niin sanottujen sotaveteraanien harrastaman terrorin on tarkoitus kääntää katseet maan sen poliittisen johdon laiminlyönneistä, joka on suistanut Zimbabwen syvään poliittiseen kriisiin. Maan talouden tila on surkea, matkailu on tukahtumassa, investoijat ovat vetäytyneet, valuuttapula ja öljykriisi kärjistävät vielä tilannetta. Tupakantuotanto ja matkailu olivat pääasialliset tulolähteet, ja molemmat ovat kärsineet pahoja vaurioita. Niitä ei voi korjata hetkessä. Tarvitaan Euroopan unionin tukea.
Zimbabwen väestön suhteellisen korkea koulutustaso, lahjomaton tuomioistuinjärjestelmä ja suhteellisen hyvä infrastruktuuri tarjoavat siihen kaiken kaikkiaan hyvät edellytykset. Nyt kuuluu kuitenkin taas tietoja uusista maatilojen valtauksista ja väkivallanteoista. Presidentti Mugabelle on tehtävä aivan selväksi, että väkivalta ja terrori on lopetettava ja että ne eivät voi olla edellytyksenä rauhan palauttamiselle tähän maahan. Poliittisen opposition on todistettava, että se kykenee poliittisten asioiden hoitamiseen. Se kykeni tarkkailun mahdollistumisen ansiosta lopulta ilmaisemaan vapaan mielipiteensä vaalipäivänä terrorista huolimatta. Näin oppositio on saanut tehtävän, joka sen on nyt täytettävä. Meidän on täällä myötävaikutettava siihen, että näin palautetaan oikeusvaltio.

Korhola
Arvoisa puhemies, vaaleja edeltänyt poliittinen painostus ja presidentti Mugaben harjoittama suoranainen rohkaisu väkivaltaan saivat aikaan sen, ettemme nyt puhu vapaista ja rehellisistä vaaleista, vaikka olimme vilpittömän vaikuttuneita itse vaalipäivinä näkemästämme halusta toteuttaa moitteeton äänestys. Se kertoi, että Zimbabwen kansalla on aito halu demokraattisen kansalaisyhteiskunnan rakentamiseen.
Zimbabwen tapahtumat pakottavat kuitenkin pohtimaan demokratian ja arvojen suhdetta, ja tämä lienee oikea foorumi siihen, koska puhumme EU:sta arvoyhteisönä. Samalla tunnustamme reilusti, ettei EU voi liehua maailmalla isällisesti holhoten tai muita yläpuolelta neuvoen, kyse on dialogista. Sitä myös EU:n vaalitarkkailua johtanut Pierre Schori ihailtavalla tavalla osoitti.
Zimbabwessa on tapahtunut jotakin sellaista, jonka pitäisi panna jokaisen poliitikon miettimään, miten estämme vallan turmelevan vaikutuksen - myös omassa keskuudessamme. Miksi kansan entinen sankari, itsenäisyystaistelun isähahmo, sallii nyt väkivallan käytön vain oman valtansa pönkittämiseksi? Ja mitä on tapahtunut sen ihmisen sielulle ja moraalille, joka julkeaa vaalien aikana julistaa, että olkoonpa tulos mikä tahansa, hallitus pysyy?
Filosofi ja teologi Niebuhr sanoi aikoinaan, että "ihmisen oikeamielisyyden taju tekee demokratian mahdolliseksi, mutta hänen taipumuksensa vastakkaiseen suuntaan tekee demokratian välttämättömäksi". Toisin sanoen: ihmisen hyvyys tekee demokratian mahdolliseksi, pahuus taas välttämättömäksi. Minusta tämä on yksi realistisimpia lauseita, joita demokratiasta on koskaan lausuttu. Siitä seuraa, että kukoistaakseen demokratia vaatii sisäänrakennettua kriittisyyttä, valmiutta alistaa itsensä arvostelulle. Kasvatuksessa se merkitsee sitä, että olemme halukkaat, demokratian nimissä, rohkaisemaan ihmisiä kriittiseen kansalaisuuteen. Se taas edellyttää avoimuutta päätöksenteossa ja tiedonkulussa. Vain näin demokratia voi säilyttää itseään korjaavan luonteensa.
Zimbabwessa tajusin kouriintuntuvasti myös sen, että ilman ihmisarvon tunnustamista ei voida puhua ihmisoikeuksistakaan. Ne ovat tyhjää puhetta, ellei sisällä ole ydin, joka sitoutuu ihmisyksilön ainutkertaiseen arvoon ja loukkaamattomuuteen. Lausun samalla syvän kunnioitukseni niille yli kolmellekymmenelle väkivallan uhrille, jotka joutuivat kuolemaan ilmaistessaan haluaan taistella vapaan kansalaisyhteiskunnan puolesta.

Moscovici
. Arvoisa puhemies, hyvät komission jäsenet, hyvät Euroopan parlamentin jäsenet, nämä vaalit ovat varmasti tärkeä hetki Zimbabwen sisäpolitiikassa. Vaaleja voidaan pitää myös erittäin myönteisenä merkkinä Euroopan unionin ja Zimbabwen väliselle yhteistyölle. Monet asiat ovat vastedes mahdollisia, tai ainakin helpompia, Euroopan unionin ja Zimbabwen välillä. Pierre Schorin johtamasta tehtävästä laadittu kertomus, joka oli siis laadittu erittäin huolellisesti komission jäsenten Pattenin ja Nielsenin kanssa, antaa meille erittäin selkeän ja puolueettoman arvion parlamenttivaaleista.
Tilanne vaalien aikana oli erittäin jännittynyt, jopa väkivaltainen. Olen vakuuttunut, että Euroopan unioni oli täysin oikeassa lähettäessään hyvissä ajoin tarkkailijaryhmän rauhoittamaan tätä vaalitaistelua. Tässä mielessä, ja monessa muussakin, tämä tehtävä oli ehdottoman hyödyllinen. Työskentelyä on jatkettava paikan päällä, kuten Pierre Schori toivoi.
Neuvoston puheenjohtajavaltio on iloinen, että nämä vaalit sujuivat kokonaisuudessaan hyvin, vaikka äänestysolot saattavatkin paikka paikoin hämmentää meitä, mutta tarkkailijaryhmän johtopäätökset valaisevat meitä näissä epäilyissä.
On tullut aika edistyä vastaisuudessakin yhteistyössä Zimbabwen kanssa. Neuvoston puheenjohtajavaltio kannattaa täysin komission arviota siitä, että on välttämätöntä toimia yhteistyössä Zimbabwen kanssa. Varaukseton avunantomme on tarpeen monella saralla: demokratian vahvistamisessa, köyhyyden vähentämisessä ja taistelussa aidsia vastaan. On siis välttämätöntä, että Euroopan apu kohdistetaan suoraan Zimbabwen kansan taloudellisiin ja sosiaalisiin ongelmiin. Euroopan unionin varat on nyt vapautettava, kuten komission jäsen Nielsen muistutti.
Zimbabwen hallituksen on puolestaan edistettävä maatalousuudistusta ja sitouduttava siihen noudattamalla oikeuden päätöksiä ja selkeyttä talousasioissa. Olen vakuuttunut siitä, että tämän prosessin ansiosta maan olot vakiintuvat ja että demokratia vahvistuu koko Zimbabwen alueella. Siksi voitte olla varmoja, hyvät parlamentin jäsenet, että neuvoston puheenjohtajavaltio sitoutuu asiaan yhtä päättäväisesti kuin Euroopan parlamentti ja komissio.

Puhemies
Arvoisa ministeri, paljon kiitoksia!
Ilmoitan teille, että olen vastaanottanut viisi työjärjestyksen 37 artiklan 2 kohdan mukaisesti käsiteltäväksi jätettyä päätöslauselmaesitystä.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan torstaina klo 12.00.

Ihmiskauppa
Puhemies
Esityslistalla ovat seuraavana neuvoston ja komission julkilausumat ihmiskaupasta. Neuvoston julkilausuman antaa ministeri Queyranne, joka ilmestyykin tänne nyt aivan oikeaan aikaan. Arvoisa ministeri, teillä on onni voida aloittaa heti puheenvuoronne!

Queyranne
Arvoisa puhemies, hyvä komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, ministerineuvosto järkyttyi syvästi Doverin tapauksesta ja 58 kiinalaisen kuolemasta murheellisissa olosuhteissa.
Tämä tapaus kertoo Länsi-Eurooppaan suuntautuvan muuttoliikkeen pahenemisesta, joka on ollut havaittavissa jo jonkin aikaa. Eurooppalaisen yhteisvastuun tunteen vahvistuminen on tarvitsemamme vastaus tähän Euroopan kannalta erittäin huolestuttavaan tilanteeseen. Aluksi on korostettava, että järjestäytyneillä verkostoilla ja halveksuttavan mutta valitettavasti kannattavan ammatin eli ihmisten välittäjien leviämisellä on ratkaiseva merkitys sekä laittomien maahanmuuttajavirtojen kasvun että maahantulomuodollisuuksien kannalta. Tästä äärimmäisenä esimerkkinä on Doverin järkyttävä tapaus.
Tiedämme, että suurin osa laittomista siirtolaisista saapuu Länsi-Eurooppaan ihmisten välittäjien ansiosta. Heitä tarvitsevat varsinkin kaukaisista kohteista, kuten Kiinasta, tulevat henkilöt. Tätä on korostettava vastauksena niille henkilöille, joiden mielestä maahanmuuton valvonta aiheuttaa laitonta maahanmuuttoa. Laittoman maahanmuuton kasvu aiheutuu sitä vastoin laittomien maahantuloverkostojen leviämisestä. On selvää, että kohdemaiden riittämätön lainsäädäntö ja toimenpiteiden puute sekä kaikki seikat, jotka mahdollistavat laittoman maahantulon ja oleskelun, helpottavat tätä toimintaa.
Ei siinä kuitenkaan kaikki: ihmisten välittäjien taustalta paljastuu yhä useammin mafia. Poliisi on tunnistanut srilankalaisia ja kiinalaisia hyväksikäyttävän venäläisen mafian. Turkkilainen mafia huolehtii kurdeista, afgaaneista tai iranilaisista. Tiedetään myös, että albaanimafia on ryhtynyt huolehtimaan Balkanin alueen laittomista maahanmuuttajista. Laittomien maahanmuuttajajoukkojen keskittyminen Calais' n kaupunkiin, joka toimii läpikulkupaikkana Englantiin - yli 10 000:ta henkilöä on kuulusteltu elokuusta 1999 lähtien - kertoo ihmisten välittäjien aktiivisesta roolista: 400 pidätystä elokuusta 1999 lähtien.
Siispä enää ei pidä peitellä sitä tosiseikkaa, että laittomasta maahanmuutosta on tullut todellista ihmiskauppaa, joka on luokiteltavissa rikolliseksi toiminnaksi, jopa järjestäytyneeksi rikollisuudeksi. Se on helpompaa, kannattavampaa ja siinä on vähemmän riskejä, kuin muunlaisessa kaupassa, esimerkiksi huumekaupassa. Näin siitä tulee olennainen osa poliisin ja oikeuslaitoksen toimintaa ja yhteistyötä. Ihmiskauppa seksuaalista hyväksikäyttöä varten on yksi ihmiskaupan vastenmielisimmistä muodoista. Toiminnan tällä tasolla ei ole enää kysymys ainoastaan laittoman maahanmuuton kitkemisestä vaan todellakin rikollisen toiminnan lopettamisesta. Todellisia syyllisiä ovat laittomien maahanmuuttojen järjestäjät, joiden käsissä maahanmuuttajiksi lähtevät ovat vain sätkynukkeja, jotka saattavat huomata joutuneensa keskelle murhenäytelmää.
Meidän on siis taisteltava ensisijaisesti ihmisten välittäjiä vastaan. Laiton maahanmuutto tai ihmiskauppa ovat orjuuden uusi muoto, jota demokraattinen yhteiskunta ei voi hyväksyä. Tiedämme, mitä esimerkiksi kiinalaiselle maksaa ihmisten välittäjän palveluihin turvautuminen: noin 10 000-20 000 euroa sekä vuosikausia pimeää työtä tämän velan takaisinmaksuun vailla minkäänlaisia oikeuksia, sosiaaliturvaa, kamalissa olosuhteissa, alituisen uhan alla.
Populistiset vaatimukset uusien siirtotyöläisten suurten määrien sallimisesta tai kaikille maahanmuuttajille automaattisesti myönnettävästä oleskeluluvasta vain vahvistavat Euroopasta vallalla olevaa haavekuvaa ja edistävät vuosittain satojen tuhansien henkilöiden joutumista laitonta maahanmuuttoa harjoittavien järjestöjen kynsiin.
Euroopan unioni ei siis saa erehtyä, eikä se aiokaan erehtyä, kohdistaessaan rangaistustoimenpiteitä niihin osapuoliin, jotka järjestävät salakuljetuksista kaikkein raukkamaisimpia ja vastenmielisimpiä eli ihmissalakuljetuksia.
Neuvosto on päättänyt tehdä kaikkensa tämän vastenmielisen ilmiön nujertamiseksi. Eurooppalaisen yhteistyön täytyy pohjautua jäsenvaltioiden käytettävissä oleviin keinoihin. On selvää, että jäsenvaltiot ovat päättäneet löytää keinot tämän vitsauksen tehokkaaseen nujertamiseen. Ranskassa on toiminut vuodesta 1995 lähtien laittoman maahanmuuton ja laittoman työnteon torjunnasta vastaava keskustoimisto, joka on viimeisen kahden viime vuoden ajan kehittänyt voimakkaasti toimintaansa verkostojen hävittämiseksi. Tämä elin onkin vuosittain onnistunut pirstomaan ja lopettamaan noin viidentoista järjestön toiminnan.
Koska ihmiskauppa ja laittomaan maahanmuuttoon liittyvä salakuljetus ovat nykypäivän todellisuutta, puheenjohtajavaltio Ranska pyrkii edistämään eurooppalaista yhteisvastuuta, jonka perustana ovat Tampereen huippukokouksen päätelmät ja seuraavat periaatteet: yhteistyö, ulkomaalaisten sopeutuminen yhteiskuntaan, taistelu laitonta maahanmuuttoa vastaan, yhteinen Aasian-politiikka.
Ensimmäinen kohta koskee siis lähtömaassa vallitsevan tilanteen hahmottamista. Kuinka saada asianomaiset henkilöt luopumaan ajatuksesta jättää kotimaansa, jotta he pääsisivät Eurooppaan, jossa heitä odottavat epävarmat olot ja usein myös orjuutta harrastavat rikollisverkostot? Neuvoston on perustettava toimintansa Tampereella sovittujen suuntausten mukaisesti, eli kuten Tampereen kokouksessa todettiin, "Euroopan unioni tarvitsee siirtolaisuuskysymyksessä kokonaisvaltaisen lähestymistavan, jossa huomioidaan ihmisoikeuksien poliittinen näkökulma, ja lähtö- ja kauttakulkumaiden ja -alueiden kehitysnäkymät".
Muuttoliikkeeseen on siis useita syitä: teollistuneiden maiden ja kehitysmaiden väliset väestötieteelliset erot, tulojen ja luonnonrikkauksien epätasaisen jakautumisen jatkuva kasvu rikkaiden ja köyhien maiden välillä, joidenkin maiden poliittisen tilanteen epävakaus, maahanmuuttajien useimmiten vääristynyt kuva tulevaisuudestaan Euroopassa. Laiton maahanmuutto ja ihmiskauppa eivät kuitenkaan ole väistämätön kohtalo. Ne voidaan nujertaa, jos vain löytyy voimakasta poliittista tahtoa. Sekavassa maailmantilanteessa muuttovirtojen hallinta pitemmällä aikavälillä edellyttää tiivistä eurooppalaista yhteistyötä ja lähtömaiden tilanteen vakauttamista. Yhteistyön tarkoituksena on nimenomaan sopia yhteisistä politiikoista kyseisten maiden kehittämistä varten, jotta muuttovirtoja voitaisiin hallita paremmin.
Ranska pyrkii antamaan uuden sysäyksen yhteistyöhankkeelle hyödyntämällä kaikkea alan osaamistaan sen toteuttamisessa. Senegalin kanssa onkin jo allekirjoitettu sopimus, ja sopimusneuvottelut Malin ja Marokon kanssa ovat käynnissä.
Kaksi kysymystä nousee esiin: kuinka edistää paikallisten projektien valmistelua muun muassa ohjaamalla koulutukseen ja lähtömaahan takaisin ne, jotka sitä haluavat, jotta kyseisten maiden talouskasvu vauhdittuisi? Entä kuinka hyötyä tästä paikallisesta kehityksestä niin, että muuttovirtoja voitaisiin hallita väestöjakauman tasoittamiseen? Näiden kahden kysymyksen pohtiminen pohjustaisi hyvin korkean tason työryhmän tulevaa turvapaikka- ja maahanmuuttokeskustelua, jonka tavoitteena on määritellä konkreettiset toimenpiteet muun muassa Marokkoa ja Sri Lankaa koskeville viidelle toimintasuunnitelmalle. Tämän ensisijaisen hankkeen toteuttamisesta järjestetään Pariisissa 6. ja 7. heinäkuuta seminaari, johon osallistuu asiantuntijoita ja useita ministeritason henkilöitä. Tavoitteena on valmistella Euroopan unionin työryhmille suuntaa-antavaa materiaalia, joka perustuu eräisiin pilottiprojekteihin, joihin ovat osallistuneet tällä alalla yhteistyötä tehneet, vakaan valtiorakenteen omaavat maat, muun muassa Marokko.
Toinen Euroopan unionille tärkeä puheenaihe, josta keskusteltiin Tampereella, on laillisten maahanmuuttajien integroituminen. Tämä seikka on tärkeä nimenomaan, kun ajatellaan ihmiskauppaa, joka perustuu joidenkin Euroopan unionin alueella oleskelevien, yhteiskunnan ulkopuolelle jääneiden henkilöiden kurjaan tilanteeseen. Yhteiskuntaan integroituminen edellyttää määrätietoista, taloudelliseen ja sosiaaliseen tasa-arvoon tähtäävää politiikkaa sekä yhtä määrätietoista taistelua kaikkea työelämässä esiintyvää syrjintää vastaan.
Puheenjohtajavaltio Ranska aikoo järjestää lokakuussa seminaarin kyseisestä aiheesta, ja tarkoituksena on esitellä neuvostolle hanke, jossa pyritään yhdenmukaistamaan pitkäaikaiset oleskeluluvat, mikä on erittäin tärkeää integroitumisen kannalta. Mahdollisuus saada Euroopan unionin jäsenvaltion kansalaisuus on myös yksi peruskysymyksistä Euroopassa oleskelevien ulkomaalaisten integroitumisessa, mutta jokaisella maallahan on asiasta omat sääntönsä.
Kolmas Tampereella puhuttanut tärkeä seikka on äsken mainitsemieni verkostojen ja ihmiskaupan nujertaminen, joka on tietenkin myös puheenjohtajavaltio Ranskan ensisijaisia huolenaiheita. Tampereen Eurooppa-neuvoston kokouksessa korostettiin erityisesti seuraavaa seikkaa: "Eurooppa-neuvosto painottaa, että on välttämätöntä huolehtia, että muuttovirran jokainen vaihe hallitaan mahdollisimman tehokkaasti. Neuvosto on päättänyt kitkeä laittoman siirtolaisuuden muun muassa kohdistamalla huomionsa varsinkin niihin, jotka ryhtyvät ihmiskauppaan. Vaadimme tiiviimpää yhteistyötä rajavalvonnan ja jäsenmaiden välillä."
Doverin tapahtumien seurauksena Feiran Eurooppa-neuvosto vetoaa uudelleen Euroopan unionin nopeaan toimintaan. Siteeraan neuvostoa: "Neuvosto on tuominnut ihmiskaupasta hyötyvien rikollisen toiminnan ja ilmaissut Euroopan unionin päätöksen tiivistää yhteistyötä, jotta tämä rajanylityksiin liittyvä, useita kuolonuhreja Euroopassa jo vaatinut, rikollinen toiminta saataisiin torjuttua." Neuvosto vetosi tulevaan puheenjohtajavaltioon, Ranskaan, ja komissioon, jotta tätä aihetta koskevat, Tampereella tehdyt päätökset toteutetaan mahdollisimman pian.
Puheenjohtajavaltio Ranska on jo esittänyt neljä aloitetta neuvostolle. Aivan aluksi, luonnos direktiivistä, jossa määrätään rangaistukset laittomia matkustajia kuljettaville henkilöille. Tämän tekstiluonnoksen tavoitteena on tarjota Euroopan unionille Schengenin sopimukseen kirjattujen säädösten jatkoksi yhteisesti määritellyt keinot rangaistuksia varten. Siinä velvoitetaan edelleenkin kuljetusten järjestäjiä huolehtimaan siitä, että kuljetettavilla henkilöillä on matkaan liittyvät asiakirjat ja tarvittaessa vaaditut viisumit. Kuljetusten järjestäjät ovat myös velvollisia kuljettamaan takaisin tai järjestämään kuljetuksen sellaisille matkustajille, joita ei päästetä maahan edellä mainittujen syiden takia. Lisäksi tekstissä määrätään rangaistuksia henkilöille, jotka ovat kuljettaneet ilman papereita tai vaadittuja viisumeita olevia matkustajia. Esitetyssä tekstissä määrätään 2 000 euron vähimmäissakko.
Tämän puitepäätöksen toisena tavoitteena on tiukentaa laittomaan maahantuloon tai maassa oleskeluun liittyvään avunantoon syyllistyvään henkilöön sovellettavia rangaistustoimenpiteitä. Ranska esittää näin ollen jatkoa Schengenin sopimukselle, joka velvoittaa sopimuksen allekirjoittaneita maita määräämään rangaistuksia kaikille sellaisille henkilöille, jotka edistävät laitonta maahantuloa tai maassa oleskelua. Tämän Ranskan esittämän puitepäätöksen tavoitteena on kansallisten lainsäädäntöjen harmonisoiminen rikkomusten määrittelemisessä. Kyseessä on siis tärkeä teksti, joka tähtää ihmiskaupan tehokkaampaan nujertamiseen.
Puheenjohtajavaltio Ranska on esittänyt myös kolmannen aloitteen luonnoksesta direktiiviksi, joka koskee maasta käännyttämiseen liittyvää yhteistyötä. Sen tavoitteena on edistää käännytyksen täytäntöönpanoa, jonka jäsenvaltio on määrännyt laittomasti maassa oleskelevalle ulkomaalaiselle, silloin, kun jokin muu valtio on jo turvautunut tähän samaan toimenpiteeseen kuulusteltuaan ulkomaalaista alueellaan.
Sitten vielä neljäs ministerineuvoston keskeisistä puheenaiheista, joka koskee eurooppalaisen yhteisvastuun parantamista muuttovirran ja ulkorajavalvonnan tehostamiseksi. Ranska on puheenjohtajavaltiona esittänyt uusia ratkaisuja asiaan, muun muassa toimintasuunnitelman, josta aletaan keskustella Euroopan unionin toimielimissä. Aivan aluksi on kiireellisesti parannettava poliisilaitosten välistä yhteistyötä laitonta maahanmuuttoa ja verkostoja koskevien tietojen vaihdossa. Asiaa varten perustetun työryhmän on pohdittava tietojen keskittämistä ja yhdistämistä sekä niiden analysointia ja hyväksikäyttöä. On erityisen tärkeää, kuten Feiran kokouksen johtopäätöksissä todetaan, tehostaa Europolin roolia ihmissalakuljetuksen torjunnassa. Ranska aikoo siis puheenjohtajakaudellaan pyytää Europolia pikaisesti esittämään yhteenvedon toimenpiteistä, joihin tässä asiassa on ryhdytty.
Toisena poliisiyhteistyöhön liittyvänä tavoitteena on taata viranomaisille nopea keino varoittaa tehokkaasti muita tahoja, jotta jäsenvaltiot voisivat saada tiedon asiasta ja ryhtyä ajoissa toimenpiteisiin laittomaan maahanmuuttoon liittyvissä ongelmatilanteissa. Tämä järjestely edellyttää muun muassa jäsenvaltioiden välisten yhteyksien luomista. Neuvoston puheenjohtajan tehtäväksi jää riittävän yhteisymmärryksen löytäminen, jotta tilanteen vaatimiin toimenpiteisiin voidaan ryhtyä.
Tämän yhteistyön vahvistamisen edellytyksenä on myös se, että maahanmuuttajien lähtömaihin sijoitetaan jäsenvaltioiden virkamiehistä koostuva yhteyshenkilöverkosto, jotta tilannetta voitaisiin seurata paremmin ja hallita maahanmuuttoa tapahtumaketjun alusta lähtien, muun muassa tarkistamalla matkaliput ja muut matkaan liittyvät asiakirjat lentokentällä koneeseen menon yhteydessä.
Näistä laittoman maahanmuuton nujertamiseen tähtäävistä projekteista puhutaan verkostoja käsittelevässä seminaarissa, joka on määrä pitää Pariisissa 20. ja 21. heinäkuuta eli muutaman päivän kuluttua. Tähän seminaariin kokoontuu korkean tason edustajia jäsenvaltioista, Keski- ja Itä-Euroopan maista, Yhdysvalloista, Australiasta, Kanadasta ja Meksikosta. Kokoukseen osallistuu useita jäsenvaltioiden ministereitä, eri osastojen johtajia ja rajapoliiseja.
Haluaisin myös painottaa, että eräs Tampereella käsitellyistä olennaisimmista asioista on turvapaikkaoikeuteen liittyvien periaatteiden harmonisointi jäsenvaltioissa. Se on myös tärkeä asia taistelussa laitonta maahanmuuttoa vastaan. Voimme todeta, että turvapaikka-anomukset ovat lisääntyneet voimakkaasti Euroopan unionin maissa. Tämä lisäys kuvastaa laittomien maahantulojen lisäystä, sillä 80-90 prosenttia eri maiden turvapaikka-anomuksista hylätään.
Verkostot käyttävät usein hyväkseen lain takaamaa turvapaikkaoikeutta edistääkseen laittomia maahantuloja ja laitonta oleskelua maassa. Tehtävämme tekeekin vaikeaksi se, että meidän täytyy sovittaa yhteen kansainvälisissä sopimuksissa määritelty perusoikeus turvapaikkaan ja petosten torjunta. Viittaisin tässäkin yhteydessä vielä Tampereen huippukokoukseen, jossa Eurooppa-neuvosto jälleen korosti sitä, että Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden on ehdottomasti noudatettava turvapaikkaoikeuteen liittyviä määräyksiä. Tampereen kokouksen päätelmien mukaan tähän järjestelmään tulisi lyhyellä aikavälillä sisällyttää selkeä ja toimiva tapa määritellä valtio, jonka vastuulla turvapaikka-anomuksen käsittely on. Tarvitaan myös yhteisiä normeja oikeudenmukaisen ja tehokkaan käsittelyn takaamiseksi sekä yhteisiä vähimmäisvaatimuksia turvapaikkaa hakevien vastaanottamiseksi.
Aluksi on siis olennaista, että edistymme Dublinin yleissopimuksen toteuttamiseen liittyvissä toimissa, kun määrittelemme, mille valtiolle kuuluu vastuu turvapaikka-anomuksen käsittelyssä. Ranska seuraa tiiviisti komission tämänhetkistä työskentelyä asian tiimoilta. Edistysaskeleena voidaan pitää päätöstä siitä, että EU-valtio, johon ulkomaalainen ensimmäisenä saapuu, on yksinään vastuussa turvapaikka-anomuksen käsittelystä. Pian perustettava Eurodac-järjestelmä, joka mahdollistaa turvapaikanhakijoiden tietojen keskittämisen, auttaa jäljittämään vilppiä päällekkäisissä anomuksissa.
On myös päästävä pian tavoitteeseen nopeasta ja tehokkaasta turvapaikkakäsittelystä Euroopassa. Turvapaikanhakijoiden vastaanottamiseen liittyvät ehdot on siis harmonisoitava ripeästi, jotta saataisiin rajoitettua Euroopan unionin sisäistä muuttovirtaa, ja näin on pyrittävä sen tasaisempaan jakautumiseen jäsenvaltioiden välillä. Siksi puheenjohtajavaltio Ranska on esittänyt suuntaa-antavan tekstiluonnoksen helpottamaan komission työtä ja tulevan direktiivin laatimista.
Toivomme saavamme ensimmäiset johtopäätökset neuvoston ensi joulukuun kokoukseen mennessä, jotta voimme olla avuksi komissiolle direktiiviluonnoksen valmistelussa vuoden 2001 alussa. Neuvosto on siis päättänyt taistella kaikin tarvittavin keinoin ihmiskauppaa vastaan, kuten Tampereella ja Feirassa päätettiin. Neuvoston mukaan laittomien maahantulojen väyliin ja keinoihin liittyvät ongelmat eivät enää liity ainoastaan maahanmuuton problematiikkaan vaan myös taisteluun järjestäytynyttä rikollisuutta vastaan. Tällaista on siis odotettavissa, ja puheenjohtajavaltio Ranska pyrkii käyttämään kaikki keinot, niin kansalliset, unionin kuin hallitusten välisetkin keinot, onnistuakseen tehtävässään.

Vitorino
. Arvoisa puhemies, haluaisin aivan aluksi painottaa sitä, että myös komissio on erittäin järkyttynyt Doverin murhenäytelmän takia ja että puheenjohtaja Prodi ilmaisi pahoittelunsa asiasta neuvoston kokouksessa Feirassa, ja myös minulla itselläni oli tilaisuus ilmaista komission pahoittelut asiasta.
Mielestämme nämä tapahtumat osoittavat erittäin murheellisella tavalla sen, että tarvitsemme yhteistä maahanmuuttopolitiikkaa. Komissio on iloinen siitä, että valtion ja hallitusten päämiehet esittivät toiveen tämän prosessin vauhdittamisesta. Komissio sitoutuu omasta puolestaan avustamaan vankasti tässä asiassa puheenjohtajavaltio Ranskan rinnalla.
Komissio muistuttaa, että tämän politiikan suuntaviivat määriteltiin Eurooppa-neuvoston kokouksessa Tampereella ja että prosessin toteuttamisen tarkat määräajat on päätetty sekä Amsterdamin sopimuksessa että itse Eurooppa-neuvostossa.
Tämän politiikan on perustuttava Tampereella määriteltyyn kokonaisvaltaiseen lähestymistapaan. Siispä muuttovirtoja on hallittava tehokkaasti, on kehitettävä yhteistyötä lähtö- ja kauttakulkumaiden kanssa, on luotava yhteinen turvapaikkajärjestelmä, ja jäsenvaltioissa laillisesti oleskeleville kolmansien maiden kansalaisille on taattava tasavertainen kohtelu.
Tämän kokonaisvaltaisen lähestymistavan avulla on pyrittävä saamaan kuriin nämä erityisen vastenmieliset rikollisuuden muodot, joita ihmiskauppa ja ihmisten hyväksikäyttö edustavat. Doverin murhenäytelmä johtuu juuri tällaisista rikollisista toimista, joista aiheutuu myös paljon muita anonyymeja, murheellisia tapauksia, joista me emme tiedä mitään, koska lehdistö ei puhu niistä. Valitettavasti niitä kuitenkin esiintyy.
Komissio muistuttaa erityisesti, että neuvoston on erittäin pikaisesti hyväksyttävä lainsäädäntötoimenpiteet, jotta ihmiskaupasta hyötyviä henkilöitä voitaisiin syyttää ja rangaista. Tämän vuoden loppuun mennessä on ehdottomasti hyväksyttävä lainsäädäntötoimenpiteet tällaisesta kaupasta vastuussa olevien rankaisemiseksi.
Komissio vahvistaa, että se haluaa tehdä yhteistyötä neuvoston kanssa, jotta määräajassa pysyttäisiin ehdottoman varmasti. Komissio panee merkille, että puheenjohtajavaltio Ranska aikoo esittää ensimmäisen aloitteen, puitepäätöksen, jonka tavoitteena on tiukentaa taistelua laittoman maahantulon avustamista ja laitonta maassa oleskelua vastaan. Annamme tunnustusta puheenjohtajavaltio Ranskan vastaukselle ja perehdymme huolellisesti tekstiin, jotta tietäisimme, missä määrin se vastaa komission asettamia tavoitteita sen itsensä esittämän ehdotuksen puitteissa.
Tässä yhteydessä tulisi huomioida erityisesti kaksi seikkaa: työnantajien vastuu ja laittoman työvoiman käyttämisen seuraukset. Ei ole kyse ainoastaan Euroopan unionin maahantulopisteiden kontrolloinnista, vaan on myös seurattava, mitä jäsenvaltioissa tapahtuu, erityisesti laittomilla työmarkkinoilla.
Toisaalta ihmiskauppa on tukahdutettava erityisesti silloin, kun on kysymys naisilla ja lapsilla käytävästä kaupasta, jonka tarkoituksena on heidän seksuaalinen hyväksikäyttönsä, mikä on ihmiskaupasta yleisesti puhuttaessa oma erityisalueensa.
Komissio muistuttaa, että uhrien suojelun ja heidän oikeuksiensa kunnioittamisen on oltava päällimmäisenä huolenaiheena lainsäädäntötoimenpiteitä laadittaessa. On uhreja, jotka maksavat hengellään, mutta on myös sellaisia uhreja, joista tulee orjia.
Komissio harkitsee tämän johdosta esitettäväksi ehdotusta, jonka mukaan sellaisille uhreille, jotka suostuvat yhteistyöhön ihmiskauppaverkostojen nujertamiseksi poliisiviranomaisten ja oikeuslaitoksen kanssa, myönnettäisiin lyhytaikainen oleskelulupa. On itse asiassa erittäin tärkeää saada uhreilta todistajanlausunto, jotta poliisin ja oikeuslaitoksen toimenpiteet tuottaisivat tehokkaasti tulosta. Uhreille on siis taattava riittävä henkilökohtainen turvallisuus, jotta heiltä saataisiin todistajanlausunto asiasta.
Komissio kehottaa myös jäsenvaltioita tiivistämään yhteistyötään Europolin kanssa, jotta tämä pystyisi täysin hyödyntämään kapasiteettiaan taistelussa alan järjestäytynyttä rikollisuutta vastaan. Korostamme tässä yhteydessä, että puheenjohtajavaltio järjestää Pariisissa 20. ja 21. heinäkuuta tärkeän konferenssin, jonka ministeri äsken mainitsikin.
Myös Schengenin sopimusta on kehitettävä ja vahvistettava Amsterdamin sopimuksen mukaisesti. Tässä yhteydessä on ensisijaisen tärkeää löytää keinot valvoa, että viisumien myöntämisessä ja ulkorajavalvonnassa noudatetaan lain takaamia oikeuksia käyttämällä tähän tarkoitukseen olemassa olevia valvontajärjestelmiä.
Lisäksi on kartoitettava jo olemassa olevat keinot ja tarvittaessa tehtävä välttämättömät lainsäädännölliset muutokset Schengenin sopimukseen. On löydettävä keinot, joilla voidaan helpottaa hallinnollista yhteistyötä. Sellainen on esimerkiksi Odysseus-ohjelma, johon vuonna 2000 hyväksytyistä hakemuksista kolmasosa edistää taistelua laitonta maahanmuuttoa vastaan.
Toisaalta komissio on yhtä mieltä puheenjohtajavaltio Ranskan kanssa siitä, että on tärkeää tutkia ensin kuljetuksesta vastaavien yritysten osuus asiaan, minkä jälkeen ryhdytään tilanteen edellyttämiin toimenpiteisiin. Komissio toteaa, että Ranska on ilmoittanut asiaa koskevasta aloitteestaan. Komission mielestä tämän aloitteen pitäisi olla osa Schengenin sopimuksen kehittämistä ja siinä pitäisi punnita kunnolla yhteistyömahdollisuuksia eri osapuolten kanssa, sillä ilman yhteistyötä on vaikea taistella tehokkaasti ihmiskauppaa vastaan.
Yhteistyössä lähtömaiden ja -alueiden sekä yleensäkin kauttakulkumaiden kanssa on kiinnitettävä erityistä huomiota niin köyhyyden nujertamiseen kuin myös ihmisoikeuksien kunnioittamiseen. Toisaalta voidaan ryhtyä tarkempiin toimenpiteisiin laillisesta maahanmuutosta kertovien tiedotuskampanjoiden toteuttamisessa ja salakuljetuksen kaikkien muotojen estämisessä tai lähtömaiden ja kauttakulkumaiden viranomaisten keinojen lisäämisessä, jotta nämä voisivat itse taistella tehokkaasti tätä rikollista toimintaa vastaan. On harkittava mahdollisuutta lisätä määrärahoja tähän tarkoitukseen vuoden 2001 talousarvion esivalmistelussa.
Lisäksi voitaisiin harkita tiiviimpää yhteistyötä ehdokasvaltioiden kanssa, varsinkin koulutuksen ja laitteiston osalta sekä verkostoihin liittyvien tietojen vaihdossa. Mielestämme on tärkeää kehittää tätä varten yhteistyösopimuksia Europolin ja ehdokasvaltioiden poliisin välillä niin pian kuin mahdollista.
Yhteisön takaisinottosopimusten tekeminen ja täytäntöönpano auttavat myös vähentämään niiden salakuljettajien tarjousten viehätystä, jotka väittävät takaavansa uhreilleen pääsyn kohdemaahan. Yleisesti ottaen on välttämätöntä käsitellä käännyttämispoliitikkoja kokonaisuutena, johon kuuluu avustaminen vapaaehtoisessa kotimaahan paluussa siten, että se tapahtuu turvallisesti ja tehokkaasti asianomaisten ihmisoikeuksia kunnioittaen.
On välttämätöntä, että yhteisen eurooppalaisen, turvapaikkaoikeutta ehdottomasti kunnioittavan ja palauttamiskiellon periaatteen mukaisen turvapaikkajärjestelmän luomisessa edistytään nopeasti. Tämän järjestelmän tavoitteena on, että jokainen suojelua tarvitseva henkilö on oikeudenmukaisen ja tehokkaan kohtelun jälkeen asianmukaisessa tilanteessa yhteiskunnassa.
Komission ehdotusta Euroopan pakolaisrahastosta ja pakolaisten tilapäisturvan järjestämisestä sekä Dublinin yleissopimuksen uudelleentarkastelua pitäisi pikaisesti seurata muita turvapaikanhakijoiden vastaanottamiseen liittyviä aloitteita. Komissio arvioi parhaillaan Euroopan parlamentin mietintöä sen yhteismenettelyä koskevasta tiedonannosta, jotta tämän vuoden loppuun mennessä voitaisiin esittää lakialoite Euroopan maiden yhteisestä turvapaikkajärjestelmästä. Annamme tunnustusta myös Ranskan aloitteelle, jossa esitetään suuntaviivoja turvapaikanhakijoiden vastaanottamisesta.
Projektin tarkoituksena on, kuten Tampereella todettiin, että piakkoin pakolaiset määriteltäisiin yhteisin perustein ja että lisäksi löydettäisiin muita suojakeinoja. Komission mielestä pysyvät ratkaisut edellyttävät Euroopan unionin määrittelemään sosiaaliseen, taloudelliseen ja väestölliseen kehitykseen liittyvää todellista maahanmuuttopolitiikkaa. Tämä takaa maahanmuuttajien järjestelmällisen ja selkeän vastaanoton sekä heidän tasapainoisen integroitumisensa vastaanottomaihin.
Komissiossa on valmisteilla syksyksi tiedonanto aiheesta sekä lakialoitteita, jotka seuraavat neuvoston tarkasteltavina olevia lakialoitteita perheiden yhdistämisestä. Näiden toimien tarkoituksena on määritellä erityisesti työntekoon ja opiskeluun liittyvät maahantuloehdot ja menettelytavat.
Me kaikki tiedämme, miten tärkeä tämä Doverin murhenäytelmää seurannut keskustelu ja ajatustenvaihto on. Tunnemme suurta kiusausta sanoa, että paras ratkaisu olisi pakkokeinojen lisääminen. Kuten olette huomanneet, minäkään en hylkää täysin ajatusta pakkokeinojen lisäämisestä. Mutta on ehdottomasti ymmärrettävä, että ennen pitkää tässä taistelussa voiton takaa Euroopan maiden välinen yhteisesti määritelty aktiivinen maahanmuuttopolitiikka, jonka selkeät kriteerit kaikki jäsenvaltiot hyväksyvät. Tämän politiikan on oltava tasapainossa sekä maahanmuuttajien integroimisessa että tehokkaassa taistelussa ihmiskaupan uhreja hyväksi käyttäviä järjestäytyneitä rikollisverkostoja vastaan. Nämä yhteisen eurooppalaisen maahanmuuttopolitiikan molemmat näkökulmat on koko ajan huomioitava tasapainoisesti.

Van Hecke, Johan
Arvoisa puhemies, on traagista, että 58 ihmistä sai surmansa ennen kuin ihmiskauppa otettiin kansainväliselle poliittiselle asialistalle. Doverin draama avasi jälleen kerran silmämme näkemään ihmiskauppiaiden kaikkia keinoja kaihtamattoman toiminnan ja Euroopan unionin kykenemättömyyden, vai onko kyse tahdon puutteesta, tämän hyväksikäytön muodon torjunnassa.
Ihmiskaupasta on tullut suuremman luokan liiketoimintaa kuin huumekaupasta, kuten The Economist -lehti kirjoitti viime viikolla. Järjestäytynyt rikollisuus on havainnut, että se tuottaa enemmän voittoa ja sisältää vähemmän riskejä. Euroopan unioniin salakuljetetaan vuosittain noin puoli miljoonaa ihmistä. Jo Doverin satamassa otetaan päivittäin kiinni satoja laittomasti maahan tulleita henkilöitä. Myös taloudellinen ja seksuaalinen hyväksikäyttö lisääntyvät ihmiskaupan myötä. Kuljettajat pyytävät tähtitieteellisiä summia asiakkaidensa kuljettamisesta länteen. Kun asiakkaat saapuvat perille, heidän henkilöllisyyspaperinsa usein takavarikoidaan, jolloin he ovat täysin rikollisjärjestöjen armoilla. Nuoria tyttöjä raiskataan säännöllisesti matkojen aikana ja he päätyvät myöhemmin prostituoiduiksi tai laittomiksi työntekijöiksi. Terrorin ja väkivallan käyttö niitä uhreja kohtaan, jotka eivät maksa velkojaan, on yleistä.
Ihmiskauppiaista on tullut selvästi yhä ammattimaisempia. Heillä on käytössään parempi infrastruktuuri ja paremmat viestintä- ja valvontakeinot kuin alkuperä- tai kauttakulkumaan poliisilla tai oikeusviranomaisilla. Järjestäytyneen rikollisuuden kansainvälistyminen on jyrkässä ristiriidassa EU:n jäsenvaltioiden kyvyttömyyden kanssa saada aikaan koordinoitu puuttuminen ihmiskauppaan. Kaikki ovat samaa mieltä siitä, että ongelma ylittää yksittäisten maiden kyvyt valvontaan, vastaanottoon ja kotimaahan lähettämiseen ja että yhteinen lähestymistapa on välttämätön. Kaikista hyvistä aikeista huolimatta eurooppalainen yhteistyö on kovin puutteellista. Emme ole onnistuneet ylittämään kansallisia vaikutteita, kun on kyse poliisista ja oikeuslaitoksesta. Järjestäytynyt rikollisuus hyötyy tuosta tyhjiöstä. Kun Euroopan unioni laajenee, ongelma kasvaa entisestään. Uudet jäsenvaltiot ovat sijaintinsa vuoksi erittäin hyviä kohteita ihmiskaupalle. Lisäksi niiden poliisivoimat ja oikeuslaitos toimivat puutteellisemmin kuin nykyisten jäsenvaltioiden vastaavat elimet. Vaadimme päätöslauselmassamme joka tapauksessa yhteisvastuuperiaatteen soveltamista ja teemme joukon hyvin konkreettisia ehdotuksia pitkälle menevästä yhteistyöstä ihmiskaupan torjunnassa. Jos haluamme välttyä tulevaisuudessa Doverin kaltaisilta tapahtumilta, kolmannen pilarin laajentamista ei saa enää lyödä laimin, ja presidentti Chiracin ja ministeri Queyrannen puheet antoivat meille toivoa siinä suhteessa.

Terrón i Cusí
Arvoisa puhemies, minäkin haluan aloittaa puheenvuoroni sanomalla, että olen syvästi pahoillani Doverin katastrofista. Valitettavasti se ei ole mitään uutta.
Asun Euroopassa alueella, jonne saapuu joka päivä ja viikko Afrikan pohjois- ja eteläosan maahanmuuttajien kuolleita ruumiita, joista ei kerrota uutisissa, koska heitä ei onneksi vielä kuole joukoittain vaan tipoittain.
Kuten komission jäsen Vitorino sanoi, olen kuitenkin varma, että Euroopan unioni tarvitsee yhteisen politiikan, jonka avulla voidaan hallita laillista maahanmuuttoa - taloudellinen, sosiaalinen ja väestöllinen tilanteemme huomioon ottaen - järkevästi, mielivaltaisuutta välttäen ja ennen kaikkea ihmiskaupan asemesta laillisia maahanmuuttokanavia käyttäen.
Olen sitä mieltä, että meidän tehtävänämme on luoda oikeudelliset puitteet tätä varten. Meidän tehtävänämme on myös - ja haluan korostaa tätä täällä - soveltaa koko Euroopan unionissa jo voimassa olevia lakeja, jotka säätelevät työmarkkinoitamme. On sopimatonta, että jotkut ihmiset tuovat unioniin työvoimaa ja käyttävät sitä hyväkseen rankaisematta. Meidän ei tarvitse laatia uusia maahanmuuttolakeja tätä varten, vaan meidän on yksinkertaisesti käytettävä jo olemassa olevia lakeja työmarkkinoiden säätelyyn ja laittomia työntekijöitä palkkaavien työnantajien rankaisemiseen.
Tampereen sopimukset hyväksyttiin viime vuoden lokakuussa. Toivon, että komissio tekee kaiken sen, mitä komission jäsen sanoi, ja että neuvosto on tehtäviensä tasalla. Silloin parlamentti tukee sitä.

Wiebenga
Arvoisa puhemies, on surullista todeta, että Doverin kaltaiset tapahtumat toistuvat vielä monta kertaa. Keskustelimme täällä jokin aika sitten ihmisten salakuljetuksesta Gibraltarin salmen yli. Sitä ennen keskustelimme kurdeja kuljettaneesta laivasta, joka rantautui Italian etelärannikolle. Joka kerta, kuten nytkin, viranomaiset olivat paniikissa. Nyt on tosiaan aika ryhtyä toteuttamaan politiikkaa. Sillä totuushan on tämä: joka kerta ilmoitetaan politiikan kehittämisestä, mutta nyt on tosiaan tehtävä jotakin, sillä tiedämme, että ihmiskauppa jatkuu.
Mitä meidän on tehtävä? Ministeri Queyranne ja komission jäsen Vitorino vastasivat siihen. Meidän on puututtava asian syihin ja saatava aikaan yhteinen maahanmuutto- ja turvapaikkapolitiikka, rajat ylittävää rikollisuutta on torjuttava, ja lopultakin on saatava aikaan Euroopan unionin ulkorajojen valvonta.
Haluan muistuttaa eräästä toisesta seikasta. Hallitusten päämiehet, jotka olivat täällä tänä aamuna, voivat heti ryhtyä toimeen presidentti Chiracin johdolla. He voivat kumota Nizzan kokouksessa veto-oikeuden EU:n oikeusasioissa. Sillä tavalla he voivat, ja oikeusministerien neuvosto voi tehdä niin myöhemmin, vahvistaa lopultakin määräenemmistöllä eurooppalaisen maahanmuuttolainsäädännön, jollaista parlamentti on vaatinut jo vuosia.
Ei riitä, että vain Europol toimii ihmiskaupan torjunnassa. On välttämätöntä saada aikaan tähän rikokseen liittyvän syytteeseenpanomenettelyn yhdenmukaistaminen Euroopan unionin tasolla. Ihmiskauppa on todellakin rajat ylittävä rikollisuuden muoto, ja se vaikeuttaa syytteeseenpanoa, ja siksi tällä alalla tarvitaan eurooppalaista syyttäjäviranomaista.
Arvoisa puhemies, on puhuttu tarpeeksi. Nyt on aika ryhtyä toimeen!

Lambert
Arvoisa puhemies, haluaisin yhtyä niihin, jotka ovat puhuneet Doverin tragediasta ja onnettomuudessa menehtyneistä nuorista, mutta haluaisin ilmaista myös vastenmielisyyteni useiden ihmisten asennetta kohtaan: mitä muutakaan voidaan odottaa, jos otetaan tällaisia riskejä, on myös ymmärrettävä, että se voi päättyä kuolemaan. Se on julma ja tuomitseva asenne, jota on esiintynyt monissa lehdissä, eikä se auta meitä löytämään ratkaisua.
Jos hallitukset taistelevat vakavissaan ihmiskauppaa vastaan, niiden on tarkasteltava kolmea asiaa. Miten ihmiset voivat päästä Euroopan unionin maihin laillisesti, etenkin unionin ulkopuolisista maista tulevat ihmiset, jotka kärsivät köyhyydestä tai vainosta? Toiseksi: miten voimme voittaa niiden ihmisten luottamuksen, jotka voivat todistaa ihmiskauppaa harjoittavia järjestöjä vastaan? Suhtaudun myönteisesti siihen, mitä me olemme kuulleet aiheesta tänään iltapäivällä. Kolmanneksi: miten Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden nykyisillä politiikoilla edistetään pakolaisvirtojen syntyä? Meidän ei tulisi keskittyä niin voimakkaasti ehkäisevään politiikkaan rajoillamme. Meidän on tarkasteltava sitä, miten me luomme kannusteita lähtemiselle.
Meidän on tarkasteltava politiikkojemme seurauksia esimerkiksi kaupalle, kaupan säännöille ja sille, kenen kanssa käymme kauppaa, kuten myös Euroopan unionissa toimivien yritysten käyttäytymiselle ja niiden toiminnalle Nigerian kaltaisissa maissa sekä jäsenvaltioiden asemyynnille sortohallituksille. Jos pyrimme aitoon yhteistyöhön, se on suuri edistysaskel ja suhtaudun siihen myönteisesti. Mielestäni meidän olisi tarkasteltava sitä, miten avointen markkinoiden ja suljettujen rajojen politiikoillamme autetaan markkinavoimia, jotka kiihdyttävät ihmiskauppaa.

Boudjenah
Arvoisa puhemies, 58 Doveriin saakka saapunutta ja paremmasta elämästä haaveillutta kiinalaista pakolaista on siis kuollut kammottavissa oloissa tomaattilaatikoiden keskellä. Olin kaikkien teidän laillanne asiasta hyvin tyrmistynyt. Tällaisia rikoksiahan tapahtuu päivittäin Euroopan unionin rajoilla. Älkäämme unohtako Yaginea ja Fodéta, kahta nuorta guinealaista, jotka halusivat viime kesänä nähdä Brysselin. Jo pelkästään tämän vuoden alusta kymmeniä Maghrebin maista kotoisin olevia nuoria on kuollut hukkumalla yrittäessään päästä Espanjan rannikolle. 14 kurdia tukehtui Patrasissa palavan autolautan ruumassa. Kymmenet albanialaiset ja tunisialaiset kuolevat, ennen kuin he pääsevät Italiaan. Tulokset ovat hirvittäviä. Euroopan unionin, joka ylpeilee sillä, että sen perusta on ihmisoikeuksien puolustamisessa, ei pitäisi hyväksyä tätä.
Miten tästä sitten saadaan tehtyä loppu? Siinäpä hyvä kysymys. Doverin murhenäytelmän virittämä keskustelu kohdistui ihmiskauppaan ja salakuljetusta järjestävien mafioiden kukistamiseen. Ihmissalakuljetus tosiaankin kukoistaa. Rikollisverkostojen olemassaolo on ollut tiedossa jo pitkään: esimerkkinä mainittakoon kiinalaiset triadit, jotka käärivät suuria voittoja kuljettamalla epätoivoisia ihmisiä kohti niin sanottuja paratiiseja.
Mafioita on siis rangaistava ankarasti mutta myös laittoman työvoiman hyväksikäyttäjiä. Maahanmuuttohan edellyttää taloudellisen verkoston olemassaoloa. Ranskassa laittomasti maahan tulleet kiinalaiset joutuvatkin työskentelemään vuosien ajan vaatevalmistamoissa voidakseen maksaa matkansa. Nämä nykyajan orjat ovat halpaa työvoimaa kokonaisten talouden sektorien kannalta. Työnantajat järjestävät näin yrityksien siirtymistä itse unionin alueella.
Liberaalin maailmanlaajuistumisen opissa kaunistellaan tavaroiden ja pääoman vapaata liikkuvuutta, mutta pyritään pysäyttämään ihmisten vapaa liikkuvuus. Johtuipa siirtolaisuus sitten poliittisesta sorrosta tai kurjuudesta, se heijastelee vain maapallon epätasapainoa, se on oire pohjoisen ja etelän välisestä ammottavaksi syvenevästä kuilusta, ja siirtolaisuus houkuttelee sitä enemmän, mitä enemmän länsimaisen hyvinvoinnin kuvat valtaavat kolmannen maailman televisioruudut.
Euroopassa perustettu vapaan liikkuvuuden oikeus on perusoikeus, mutta se on varattu vain Euroopan kansalaisille. Ne henkilöt, jotka eivät ole yhteisön jäseniä, ovat saaneet puolestaan havaita, että heidän liikkumistaan on rajoitettu kaikenlaisin estein, kuten Schengenin järjestelmän ja siirtolaisuuden nollatason harhakuvan avulla. Se kaikki on vain lisännyt laittoman maahanmuuton muotoja.
Jos unioni antaisi ehdottoman hillitsevän vastauksen maahanmuuttoa koskevaan kysymykseen, se vahvistaisi taatusti Euroopan linnoitusjärjestelmää, mutta sillä sivuutettaisiin tärkein asia eli ponnistuksien ja kokemuksien levittäminen maailmanlaajuiselle tasolle. Miten olisi siis seminaari, arvoisa ministeri? Aivan, "kyllä" sellaiselle yhteiselle maahanmuuttopolitiikalle, joka ei rajoitu rajojen vartioimiseen ja maahanmuuttajien epäluuloisiin tarkastuksiin Euroopan alueella. "Kyllä" sellaiselle yhteiselle maahanmuuttopolitiikalle, joka perustuu vapaan liikkuvuuden periaatteeseen, siihen, että parannetaan oikeutta...
(Puhemies keskeytti puhujan.)

Berthu
Arvoisa puhemies, brittiläisten tullimiesten Doverissa paljastama 58 laittoman kiinalaisen maahanmuuttajan hirvittävä kuolema osoittaa ensinnäkin, miten valtavia paineita pakolaisuus kohdistaa Euroopan maihin. Nämä ihmisethän olivat kotoisin Kiinasta, toisin sanoen maapallon toiselta puolelta, maasta, jolla ei ole mitään tekemistä Euroopan kanssa ja jonka köyhyydestä johtuvien ongelmien purkautumistienä emme voi missään tapauksessa toimia.
Näinkin irvokkaassa tapauksessa ensimmäinen mahdollinen vastaus on meidän tasollamme laittoman maahanmuuton vastainen taistelu, joka kohdistuu erityisesti mafian kaltaisiin järjestöihin, jotka ovat ihmisten uudenlaisen hyväksikäytön takana. Säikähdimme kuitenkin hiukan, kun kuulimme komission jäsen Vitorinon julistavan 20. kesäkuuta Doverin murhenäytelmää käsiteltäessä, että kaikki tämä osoitti muun muassa, että oli tarpeen ottaa käyttöön todellinen maahanpääsyn ja integroitumisen mahdollistava politiikka, jolla irtisanoudutaan lopullisesti nollasiirtolaisuuden haavekuvasta.
Nollasiirtolaisuuden haavekuva mainitaan valitettavasti liian usein, kun pyritään puolustelemaan etukäteen hölläkätisen politiikan harjoittamista. Emme halua joutua tähän ansaan. Vaadimme sen sijaan ensisijaisesti tällaisen maahanmuuton lopettamista, ei ainoastaan käymällä mafian vastaista taistelua ja harjoittamalla yhteisen kehittämisen politiikkaa vaan myös lisäämällä ulkorajojen valvontaa ja palauttamalla valvonta sisärajoille, jotka on tuhottu harkitsemattomasti viime vuosina tehdyin eurooppalaisin päätöksin.
Sisärajoille ei palauteta tietenkään pysyvää valvontaa perinteisessä muodossa. On harkittava pikemminkin joustavaa verkkoa, joka muotoutuu yhteisten rajojen läheisyydessä sijaitsevien poliisiasemien ympärille. Joka tapauksessa valvonta on kuitenkin tarpeen, koska muuten ajaudumme kohti yhteiskuntiemme asteittaista tuhoutumista, mikä on aivan liiaksi maailmanlaajuistumisen tavoitteiden mukaista ja sopii loistavasti Euroopan vihollisille.

Cappato
Arvoisa puhemies, Doverin satamassa tarkistetaan alle viisi prosenttia saapuvista ja kauttakulkumatkalla olevista kuorma-autoista, ja vielä vähemmän kuin viisi prosenttia niistä tutkitaan huolellisesti. Mitä meidän siis pitää tehdä? Eikö ole niin, että meidän pitäisi tietenkin tehostaa valvontaa, tehostaa poliisin läsnäoloa, kertoa siis tuo luku 20:llä saadaksemme takeita valvonnasta? Ja kuitenkin neuvoston antamat vastaukset ovat aina nämä samat: Europol, Eurodac ja poliisin yhteistyö.
Arvoisa ministeri, neuvoston edustajana te sanoitte, että nämä ovat kaksi eri asiaa: maahanmuuttopolitiikka on yksi asia ja laittoman maahanmuuton synnyttämän rikollisuuden torjuminen toinen asia. Tämä ei voi olla totta, se ei ole totta, ja minusta tuntuu, että parlamentin puheistakin voi päätellä, että se ei ole totta. Parlamentti valmistautuu äänestämään kompromissitekstistä - toivon sen tekevän niin tekstistä, jossa määritellään se suora yhteys, joka maahanmuuton rajoittamisen ja tästä kaupasta hyötyvän järjestäytyneen rikollisuuden välillä on, koska juuri tämä on kieltoja määräävän toiminnan takana: kun laillista maahanmuuttoa koskevaa integrointipolitiikkaa ei ole, kun työlupien saamiseen menee kuukausia, kun Yhdistyneiden Kansakuntien raportit kertovat meille, että Euroopan yhteiskuntamme ja valtiomme tarvitsisivatkin joka vuosi satojatuhansia laillisia maahanmuuttajia jotka eivät kuitenkaan pääse Eurooppaan eikä pelkästään uusien tekniikoiden alalle, jolla vaaditaan huippupätevyyttä, vaan myös teollisuus-, ravintola- ja palvelutyöntekijöitä, ja kun kuvittelemme kieltävämme ja pitävämme kaiken kurissa, olemmekin yhtäkkiä keskellä laittoman maahanmuuton vyöryä, maahanmuuton, joka on rikollista siksi, että se on tosiasiassa näiden lainsäädäntöjen mukaan kielletty.
Uskon, että parlamentti kykenee ilmaisemaan kannan tähän asiaan vastapainona sille, mitä te, arvoisa ministeri, sanoitte tässä istuntosalissa.

Hernández Mollar
Arvoisa puhemies, meillä on ongelma: olemme tapahtumista jäljessä. Olemme täällä tänään Doverin 58 kuolonuhrin takia. Kuten kollegani Anna Terrón, minäkin olen kotoisin Espanjasta, maasta, jossa satoja ihmisiä valitettavasti kuolee ja katoaa Gibraltarin salmeen ja Andalusian rannikolle. Euroopan unionin jokaisessa kolkassa on väkivaltaisia ja muukalaisvihamielisiä purkauksia, ja kun me puhumme täällä uudesta talouden osalta maailmanlaajuistuneesta yhteiskunnasta ja uudesta tietoyhteiskunnasta, emme huomaa, että myös järjestäytynyt rikollisuus, ihmiskauppa, seksuaalinen hyväksikäyttö ja huumekauppa ovat maailmanlaajuistuneet. Kaikki ovat yhteydessä toisiinsa. Kyse on toisin sanoen uudenlaisesta rikollisuuden ja ihmisen orjuuden muodosta, joka tuo mieliimme orjuuden lakkauttamista edeltäneen ajan Yhdysvalloissa.
Mafiat houkuttelevat, kiristävät ja käyttävät hyväkseen kiinalaisia, marokkolaisia, venäläisiä ja eteläamerikkalaisia. Tässä on kyse erittäin merkittävistä kansainvälisistä organisaatioista, ja tilanne edellyttää ehdottomasti kansainvälistä yhteistyötä yhtä kaikkein häpeällisimpiin kuuluvaa ihmisoikeusloukkausta vastaan; se edellyttää eurooppalaisten poliisi- ja oikeusviranomaisten kansainvälistä yhteistyötä niiden maiden poliisi- ja oikeusviranomaisten kanssa, joista muuttovirrat ovat lähtöisin ja jotka ovat osaltaan vastuussa ongelmasta. Ellei niillä ole hallinto-, oikeus- tai poliisirakenteita tätä varten, meidän täytyy tehdä yhteistyötä niiden kanssa, jotta sellaiset saataisiin aikaan. Tässä voi olla merkittävä osuus niillä toimintasuunnitelmilla, joihin neuvoston edustaja viittasi ja joista voimme toivottavasti keskustella parlamentissa tähänastista avoimemmin.
Meidän on lopetettava puheet, koska - kuten täällä on myös sanottu - puheet eivät ratkaise ongelmaa. Meidän on annettava tarvittavat resurssit Europolille, jotta se voisi toimia tehokkaasti, toimintasuunnitelmille, jotta ne voitaisiin toteuttaa, pakolaisrahastolle ja rajoillemme, jotta niitä valvottaisiin asianmukaisesti; sillä mitään ei valitettavasti saada aikaan ilman taloudellisia resursseja. Kaikki muu on pelkkää sanahelinää ja kansankiihotusta.

Evans, Robert
Arvoisa puhemies, Doverin tragedia on yksi lähimenneisyytemme järkyttävimmistä tapahtumista. Se on tragedia siinä menehtyneille ihmisille, tragedia heidän perheilleen ja ystävilleen, mutta se on myös tragedia Euroopalle ja eurooppalaisille ihanteille.
Meidän Euroopan parlamentissa on tehtävä kaikkemme estääksemme tällaista toistumasta. Tämä järkyttävä tapaus olisi voitu välttää. Jäsen Cappato puhui muutama minuutti sitten Doverissa tehtävistä tarkastuksista. Zeebruggen viranomaiset osasivat kuitenkin epäillä kyseistä rekka-autoa. He eivät olleet koskaan kuulleet rekka-auton kyljessä olevasta nimestä, ja kuljettaja maksoi lauttamatkan käteisellä. Niinpä he hälyttivät Doverin viranomaiset. Jos he olisivat tarkastaneet ajoneuvon Belgian puolella, muutamia ihmishenkiä olisi varmasti voitu pelastaa.
Kiitän ministeriä hänen vilpittömästä ja rehellisestä julkilausumastaan. Hän puhui todellisista syyllisistä, salakuljettajista. Hän on tietenkin oikeassa sanoessaan, että meidän on taisteltava järjestäytynyttä rikollisuutta ja maailmanlaajuista ihmiskauppaa vastaan, mutta syyllisten tunnistaminen on vain osa tätä taistelua. Meidän on tehtävä enemmän tukeaksemme maita, joista nämä ihmiset tulivat, ja parannettava näiden maiden oloja. Voimmeko me täällä Strasbourgissa alkuunkaan ymmärtää sitä kurjuutta ja epätoivoa, joka ajoi nämä kiinalaiset viettämään kuukausia luvattomalla matkalla kohti toiselle puolen maailmaa? Entä heidän tulevaisuudennäkymänsä? He olisivat luultavasti työskennelleet kiinalaisissa ravintoloissa ja tyydyttäneet länsimaalaisten kiinalaisen ruuan nälkää. He kohtasivat kuitenkin traagisen ja epätoivoisen kuoleman, koska me eurooppalaiset emme ole saaneet aikaan yhteisiä ja toimivia turvapaikka- ja maahanmuuttomenettelyjä, ja sen on oltava meidän kaikkien omallatunnolla.

Ducarme
Arvoisa puhemies, inhimillinen murhenäytelmä ja tosiasiat ovat tiedossamme. Kuten jäsen Boudjenah hyvin sanoi, ne olivat tiedossa jo ennen Doverin murhenäytelmää. Ilmassa on poliittista tahtoa sanoa, että on aivan selvästi aika säätää normatiivinen laki, jossa tunnistetaan ongelma, tehdään päätöksiä ja säädetään rangaistuksia.
Arvoisa ministeri, arvoisa komission jäsen, olen todella pettynyt teihin. Ette ole toimineet edes Tampereen neuvostossa päätetyn linjan mukaisesti. Tampereen neuvoston päätelmissä esitetään komissiolle selvä pyyntö, että se esittelisi joulukuussa 2000 pidettävälle Eurooppa-neuvostolle kertomuksen turvapaikka- ja maahanmuuttokysymyksiä käsittelevän työryhmän johtopäätöksien täytäntöönpanosta. Se tarkoittaa sitä, että teidän on kuuden kuukauden kuluttua jo laadittava kertomus siitä, mitä on saatu aikaan. Puhettanne kuunnellessani sain kuitenkin sen vaikutelman, ettei minua ole kutsuttu parlamentin istuntoon vaan tyylikkääseen keskustelutilaisuuteen. Toivoisin, että komissio menisi pitemmälle, että se uskaltaisi kerrankin tehdä ehdotuksia ja että se olisi ministerineuvoston pyyntöjen tasalla.
Arvoisa ministeri, jos puheenjohtajavaltio Ranska tyytyy vain arvioimaan tilannetta haluamatta todella analysoida komission kertomusta, jollei Ranska halua kertoa meille, noudattaako komissio Eurodacia koskevaa sopimustaan, ja jollei puheenjohtajavaltio Ranska voi asettaa kouriintuntuvaa aikataulua niille lainsäädäntömenettelyille, jotka on pantava täytäntöön Euroopan tasolla ja saatettava osaksi eri jäsenvaltioiden lainsäädäntöä, epäonnistumme jälleen kerran, mikä johtaa samanlaiseen keskusteluun kuin tänään käymme uusien kuolemantapauksien jälkeen. Kaikki valittavat asiaa, eikä Eurooppa ole edennyt mihinkään.
Pyydän todellakin komissiota osoittamaan, että se on tilanteen tasalla ja että sitä moititaan tarpeeksi voimakkaasti siitä, mitä presidentti Chirac ja ministeri Queyranne sanoivat. Pyydän myös, että komissiota pyydetään tekemään tarpeeksi tarkkaa työtä, jotta poliitikot, ministerit ja neuvosto pystyisivät vihdoinkin tekemään päätöksiä.

Sörensen
Arvoisa puhemies, sanoisinpa, että kaikilla meillä on tunteet, mutta viiden viime vuoden aikana surmansa on saanut 2 000 ihmistä. Nyt ETYJ, IOM, Euroopan neuvosto, komissio ja parlamentti ovat tehneet hyviä ehdotuksia. Olemme puhuneet ja puhuneet, olemme laatineet ja tuottaneet tekstejä ja voimme olla hyvin masentuneita ja pessimistisiä, mutta nyt on ensimmäinen kerta, kun tästä ongelmasta puhutaan kansainvälisellä tasolla ja sen hyväksi tehdään jotakin.
Olen aina toiveikas, mutta suhtaudun realistisesti kahteen asiaan. Olen realisti siinä mielessä, että käytäntö on aina hieman toisenlaista kuin teoria. Esimerkiksi kun lähetämme ihmisiä takaisin kotimaahansa, vaikkapa Saksassa laittomasti työskenteleviä puolalaisia, voimme olla varmoja siitä, että joillakin puolalaisilla on kahden tunnin kuluttua junalippu, jonka he ovat saaneet laittomalta työnantajaltaan, jotta he voisivat palata takaisin, koska heidän työpaikkansa on Saksassa ja koska he voivat ansaita siellä rahaa.
Toiseksi uhrien asema. Älkää unohtako uhrien asemaa. Se tarkoittaa majoitusta ja henkilöllisyyspapereita, jotta he voivat liikkua vapaasti. Kiinalaiset uskaltavat puhua. Minulla on kokemusta tästä. Olen tavannut kiinalaisia tyttöjä, ja olen saanut sen vaikutelman, että etenkin naiset puhuvat enemmän kuin miehet, sillä naiset eivät pelkää käsitellä tätä aihetta kuten miehet. Tunnen kiinalaisia tyttöjä, joiden kasvoja on silvottu veitsellä. Arvet ovat pysyviä. Jos he palaavat takaisin alkuperämaahansa, kaikki näkevät arvet heidän kasvoissaan. He eivät voi palata. Teidän on ymmärrettävä, että ihmiset pitää palauttaa vapaaehtoisesti, mutta en usko heidän lähtevän vapaaehtoisesti. Se on liian vaikeaa joillekin ihmisille.
Joukossa on niitä, joilla on toivoa ja jotka haluavat palata, mutta ajatelkaa uhrien aseman kääntöpuolta. Esimerkiksi Ison-Britannian Doverissa ei ole vastaanottokoteja ihmiskaupan uhreille, eikä koko Yhdistyneen kuningaskunnan alueellakaan, eikä asiaan liittyvää lainsäädäntöä tunneta. Eurooppa on vastuussa omasta lainsäädännöstään, siitä, mitä voidaan tehdä itse, ja me voimme tehdä sen. Meidän asemamme on ylellinen. Ajatelkaa vaikka Balkanin maita, Ukrainaa, Liettuaa ja kaikkia niitä maita, joilla ei ole varoja eikä keinoja ja joissa kansalaisjärjestöt ovat mukana epäoikeudenmukaisessa valtataistelussa.
Lopuksi sana poliisista. Antakaa myös poliisivoimille välineet. Poliisi käy epäoikeudenmukaista sotaa.

Morgantini
Arvoisa puhemies, nämä uhrit vaivaavat mieltämme ja omaatuntoamme, uhrit, jotka vaativat eurooppalaista vastaanottopolitiikkaa, maahanmuuttajien oikeuksien ja velvollisuuksien politiikkaa, politiikkaa, jonka pohjalta voidaan sanoa: meillä kukaan ei ole ulkomaalainen, eikä kukaan ole maassa laittomasti.
Vuodesta 1993 lähtien 2 063 miestä, naista ja lasta on menettänyt henkensä taistellessaan elämänsä puolesta: he ovat maapallon uusia kirottuja, ihmisiä, jotka ovat kuolleet kuljetuskontteihin tukehtuneina, meriimme hukkuneina, pidätyskeskuksissa itsemurhan tehneinä; tämä kaikki on niiden salakauppiaiden syytä, jotka muodostavat nykyään kansainvälisen verkoston, minkä takia unionin pitää ottaa käyttöön kaikki mahdolliset keinot ja maiden välinen yhteistyö näiden rikollisverkostojen purkamiseksi; tämä on sellaisen politiikan syytä, joka vastaa maahanmuuttajien tarpeisiin sulkemalla rajat; sellaisen hätä- ja turvallisuuspolitiikan syytä, joka lietsoo pelkoa ihmistulvista. Mutta maahanmuutto läheisiltä ja kaukaisilta alueilta on olennainen osa Euroopan historiaa. Laiton kaupankäynti voidaan lopettaa käsittelemällä niitä syitä, jotka ovat aiheuttaneet kuilun rikkaiden ja köyhien maiden välille, ja harjoittamalla kehitysyhteistyöpolitiikkaa, joka antaa kaikille mahdollisuuden elää maailman kansalaisina.

Pirker
Arvoisa puhemies, dramaattista ei ole vain se, että Doverin kaltaisia tapauksia sattuu, vaan vielä dramaattisempaa on se, että me huomaamme enää vain tietyn kokoiset tapaukset. Näitä dramaattisia tapauksia sattuu päivittäin sadoille ihmisille rajoilla. Sitä ei tapahdu, että toimisimme. Me keskustelemme täällä, olemme keskustelleet kuukausia; yritämme suunnitella mitä erilaisimpia keinoja, mutta sanalla sanoen emme ole saaneet aikaan toimenpidepakettia, joka todella auttaisi. Iloitsen tosin joka kerta, kun neuvoston puheenjohtaja tekee uusia ehdotuksia, ja tälläkin kertaa on tehty useita ehdotuksia, joista olen iloinen.
Olisi kuitenkin toivottavaa, että nämä ehdotukset kytkeytyisivät toisiinsa. Toteutamme suuria määriä yksittäisiä toimia, jolloin jälkimmäiseksi tarkoitettu toimi toteutetaan usein ennen edellistä eikä päinvastoin. Nämä toimet on sovitettava toisiinsa paremmin, ja niitä on koordinoitava paremmin. Sen vuoksi pyydän, että koordinaatio todella toteutettaisiin lopulta.
Haluaisin mainita muutaman erityisen tärkeän kohdan, kuten yhteistyön lähtömaiden kanssa, toimintasuunnitelman täytäntöönpanon, perussopimusten määräysten toteuttamisen lopultakin, salakuljettajien rangaistusten tiukentamisen eli Europolin vahvistamisen voimakkaammin kuin tähän asti, maahanmuuton säätelyn yhteisön tasolla samoin kuin pakolaisuuden ja väärinkäytösten torjunnan. Sallikaa minun esittää tähän liittyvä kysymys: keskustelemme aina jokaisen puheenjohtajakauden alussa Eurodac-valvontajärjestelmästä, ja joka kerta kuulemme, että kohta Eurodac toteutuu. Sillä välin on kulunut vuosia, ja Eurodac ei ole toteutunut vieläkään. Olisin iloinen, mikäli saisitte Eurodacin todella toteutumaan. Arvoisa ministeri, kysymykseni teille kuuluu: toteutatteko sen, ja oletteko parlamentin kanssa yhtä mieltä siitä, että täytäntöönpanovaltuudet annetaan komissiolle, vai käydäänkö edelleen väärään suuntaan vieviä keskusteluja?
Sallikaa minun liittää edelliseen vielä toinen kysymys. Mainitsitte 20. ja 21. heinäkuuta pidettävän seminaarin, se on erittäin tervetullut. Onko parlamentin jäsenetkin kutsuttu, kuten Portugalin puheenjohtajakaudella esimerkillisesti oli, jolloin saatoimme lähettää edustajia näihin konferensseihin? Saanen esittää teille pääministeri Jospinin lausuntojen jälkeen myös kysymyksen, onko itävaltalaisetkin kutsuttu tähän konferenssiin.

Watson
Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää neuvoston puheenjohtajaa ja komission jäsentä heidän sanoistaan ja yhtyä niihin lukuisiin puheenvuoroihin, joissa on ilmaistu järkytys ja kauhu näiden Doverin traagisten kuolemien johdosta.
Valiokunta, jonka puheenjohtajana minulla on kunnia toimia, on toistuvasti ilmaissut selkeän näkemyksensä siitä, että tarvitsemme eurooppalaista maahanmuuttopolitiikkaa. Tämä tragedia, jonka taustalla ovat maahamme epätoivoisesti pyrkineet ihmiset - eikä tämä ole tietenkään ainoa tapaus - tuo voimakkaasti esille maahanmuuttopolitiikkamme puutteet. Tiedämme, että Eurooppaan pyrkivien ihmisten määrä ei itse asiassa ole kasvanut aikaa myöten. Lailliset keinot ovat yksinkertaisesti loppuneet, joten yksityinen sektori on alkanut käyttää hyväksi laittomia keinoja.
Viime vuonna Tampereella järjestetyssä huippukokouksessa komissiolle annettiin mandaatti ryhtyä kehittämään yhteistä politiikkaa, ja viime viikolla oikeus- ja sisäasioiden neuvoston puheenjohtaja Chevenementin kanssa järjestetyn tapaamisen perusteella tiedän, että puheenjohtajavaltio Ranska tekee aloitteita tapaukseen osallistuneiden ihmisten, näiden uhrien salakuljettajien rankaisemiseksi. Euroopan parlamentti odottaa innokkaana, että sitä kuullaan näistä aloitteista.
Tämä ei ole kuitenkaan riittävästi. Miten kauan hallitusten kestää ymmärtää, että niillä ei ole edellytyksiä ratkaista tätä asiaa? Miten kauan niiden kestää ymmärtää, että rikolliset ovat hyvin kaukana niiden edellä, ja kehittää yhteistyömenetelmiä poliisiviranomaisten välillä, jotta tämä häpeällinen ihmiskauppa saadaan loppumaan? Mieleni tekisi jopa ehdottaa, että ne voisivat käyttää Echelonin kaltaisia järjestelmiä aloittaakseen taistelun ihmiskauppiaita vastaan, mutta se voi olla hieman provosoivaa torstaina pidettävää äänestystä silmällä pitäen.
Tosiasiassa meidän tulisi olla ylpeitä siitä, että olemme kehittäneet niin puoleensavetävän yhteiskunnan, että ihmiset haluavat liittyä siihen, mutta meidän olisi myös oltava jossakin määrin häpeissämme siitä, että kehitysyhteistyöpolitiikkamme ei ole onnistunut paremmin muutamien lähtömaiden maastamuuton syiden poistamisessa. Meidän olisi ehkä raotettava hieman oviamme, kunnes me onnistumme - ja annan tunnustusta korkean tason työryhmille - vähentämään näitä maastamuuton syitä. Olisi ehkä jopa meidän oman etumme mukaista nuorentaa ikääntyvää väestöämme ja rikastuttaa omaa kulttuuriamme.
Olen tyytyväinen kuullessani, että Kanada on niiden maiden joukossa, jotka on kutsuttu puheenjohtajavaltion seminaariin. Meitä ehkä kehotetaan ottamaan Kanada esikuvaksi. Maan liberaalihallituksen ehdotuksilla on määrä sulkea takaovi laittomalta maahanmuutolta mutta samalla avata etuovi lailliselle maahanmuuttopolitiikalle.

Queyranne
Arvoisa puhemies, hyvät jäsenet, mielestäni tämän keskustelun avulla on voitu todentaa, että Tampereen huippukokouksen suuntaviivoista ollaan laajalti yhtä mieltä ja erityisesti siitä kolmiosaisesta asiakokonaisuudesta, jonka ensimmäinen osa koskee suhteita alkuperämaihin, yhteisen kehittämisen toimia, joita on lisättävä, koska epätasapaino johtaa maahanmuuttoon, samoin kuin se, että väestö, jolla ei ole työtä eikä tulevaisuudenkuvia, haluaa päästä rikkaampiin maihin.
Toinen tekijä on, että ulkomaalaiset kotoutetaan maassa vakituisesti eläviksi asukkaiksi, enkä tältä kannalta usko nollasiirtolaisuuden politiikkaan Euroopassa. Se tuntuu epätodelliselta. Lakiemme mukaisin ehdoin maissamme asuvien ulkomaalaisten on saatava elää joutumatta kokemaan syrjintää, ja heidät on integroitava maan kansalaisiin.
Vihdoin kolmas tekijä, jonka mukaan on taisteltava laitonta maahanmuuttoa vastaan, epävirallista maahanmuuttoa vastaan ja erityisesti verkostoja vastaan. Olen samaa mieltä monen tänään puhuneen kanssa, esimerkiksi jäsen Cappaton: nuo verkostot ovat tosiaankin osa järjestäytynyttä rikollisuutta. Meidän on siis kohdattava nämä kansainväliset järjestöt, nämä voimakkaat mafiat, jotka pyrkivät nimenomaan hyödyntämään lakien porsaanreikiä, yhteistyön ongelmakohtia ja asianosaisien maiden suuria tarpeita.
Voimme puheenjohtajakaudellamme parantaa tämän keskustelun ehdotuksia. Ajattelen erityisesti komission jäsen Vitorinon ehdotusta, jonka mukaan Kiinan kaltaisten alkuperämaiden kanssa voitaisiin tehdä takaisinottoa koskevia sopimuksia, jotta erityisesti ihmiskauppa seksuaalista hyväksikäyttöä varten voitaisiin tehdä rangaistavaksi. Olen myös sitä mieltä, että meidän on pyrittävä kouriintuntuviin toimiin ja laadittava aikataulu niiden täytäntöönpanolle, mitä sitten vaadittekin. Tämä koskee myös Eurodacin soveltamisasetusta, joka on määrä laatia vuoden loppuun mennessä ja josta jäsen Pirker esitti minulle kysymyksen.
Tänä puolivuotiskautena on erityisesti selvennettävä suuntaviivoja etenkin Euroopan pitkän aikavälin maahanmuuttopolitiikassa. Tarkoituksenamme on kutsua koolle epävirallinen neuvosto, oikeus- ja sisäasioiden neuvosto, Marseillessa kuun loppupuolella, ja siltä osin olemme ottaneet kysymyksen esityslistalle. Valiokuntanne puheenjohtaja Watsoninhan pitäisi osallistua tähän kuun lopussa pidettävään keskusteluun. Haluan sanoa, että parlamentin jäsenet kutsutaan eri kokouksiin, jotka tässä yhteydessä pidetään.
Arvoisa puhemies, olen tämän keskustelun jälkeen tullut vakuuttuneeksi siitä, että meillä on vain kaksi keinoa taistella laitonta maahanmuuttoa ja etenkin sen niitä hyväksikäytön muotoja vastaan, joita kukaan ei puolustellut Doverin murhenäytelmän ja Gibraltarin salmen ja monien maittemme rannikoilla sattuneiden muiden tapauksien valossa. Meidän on ensinnäkin yhdenmukaistettava lainsäädäntöjä ja toiseksi lisättävä yhteistyötä. Lainsäädäntöjä on yhdenmukaistettava, koska emme voi enää leikitellä turvapaikkaoikeuden eroilla maiden välisten pakkotoimien osalta ja koska emme voi käyttää vapaata liikkuvuutta tekosyynä unionin valppauden harhauttamiseksi; yhteistyötä on kuitenkin myös lisättävä, koska meitä vastassa on voimakkaita järjestöjä, jotka on pystyttävä kohtaamaan.
Euroopan on mielestäni neuvoston, komission joka voi edistää tätä pohdintaa ja parlamentin toiminnan välityksellä vahvistettava tasapainoista ja inhimillistä käsitystämme maahanmuutosta sekä suojeltava näin ollen ihmisoikeuksia tältä kasvavalta järjestäytyneeltä rikollisuudelta ja ihmisten hyväksikäytöltä.

Vitorino
Haluaisin aivan ensiksi ilmaista komission kannan Tampereen ohjelmaan. Haluan korostaa, että komissio on Tampereen huippukokouksen jälkeen esittänyt merkittävän määrän lainsäädäntövälineitä, jotta niistä voitaisiin keskustella neuvostossa ja jotta ne voitaisiin hyväksyä päätelmissä määrättyjen määräaikojen puitteissa. Kyse ei ole pelkästään Eurodac-asetuksesta vaan myös Euroopan pakolaisrahastoa koskevasta päätösehdotuksesta, väliaikaista suojaa koskevasta direktiivistä, Dublinin yleissopimuksen tarkistamisesta jossa määritellään, mikä valtio on vastuussa turvapaikka-anomusten käsittelystä mutta myös ja lisäksi sen kuulemismenettelyn tuloksista, jossa määritellään turvapaikka-asioita koskevat yhteiset menettelysäännöt.
Voitaisiin uskoakseni jopa lisätä, että komissio on tehnyt laillisesta maahanmuutosta direktiiviehdotuksen, joka koskee perheiden yhdistämistä. Teimme ehdotuksen Tampereen huippukokousta seuranneiden kuuden kuukauden aikana ja sen aikataulun mukaisesti, joka hyväksyttiin komission neuvostolle esittämässä tulostaulussa. Komissio ei ole myöhässä, ja keskustelu on monimutkainen, mutta sitä käydään sekä parlamentissa että neuvostossa.
Tästä syystä uskon ymmärtäväni, miksi jäsen Ducarme sanoo olevansa pettynyt. Olemme kaikki pettyneitä, pettyneitä todellisuuteen, mutta minun on sanottava, että ja haluan korostaa sitä komissio on tehnyt esitykset, jotka oli määrä tehdä suunniteltujen määräaikojen mukaisesti. Sanoitte minulle, että puheeni oli ristiriidassa sen tämän vuoden loppuun asetetun määräajan kanssa, jossa Nizzan Eurooppa-neuvoston oli voitava arvioida turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikkaa. Tältä osin ehdotan, että selvitätte tarkemmin, mitkä ovat ne määräajat, joista olemme puhumassa.
Nizzan Eurooppa-neuvoston odotetaan tekevän ensimmäisen arvion turvapaikka- ja maahanmuuttoasioita käsittelevän korkean tason työryhmän toimista. Kyse ei ole turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikan arvioimisesta. Kyse on turvapaikka- ja maahanmuuttoasioita käsittelevän korkean tason työryhmän toimintasuunnitelmista, ja minun on sanottava teille, että komissio suhtautuu asiaan nyt toiveikkaammin kuin kolme kuukautta sitten, koska komissio ja jäsenvaltiot ovat onnistuneet pääsemään yhteisymmärrykseen yhteiseen kehittämiseen liittyvistä toimista, joihin komission olisi ryhdyttävä useiden yhteisön politiikkojen yhteydessä (ihmisoikeuspolitiikka, talouspolitiikka, kehitysapupolitiikka), ja niistä toimista, jotka jäsenvaltioiden on hyväksyttävä toimintasuunnitelmien viiden maan kanssa.
Joulukuun 2000 määräaika, josta puhuin, onkin sitten toinen määräaika! Se ei ole Nizzan Eurooppa-neuvoston määräaika, vaan se asetettiin Tampereella, jotta saataisiin hyväksyttyä sellainen lainsäädäntöväline, jossa annetaan yhteiset määritelmät, yhteiset syytteet ja yhteiset rangaistukset ihmiskaupalle ja erityisesti naisilla ja lapsilla seksuaalisen hyväksikäytön tarkoituksessa käytävälle kaupalle. Komissio voi vakuuttaa teille, että niin puheenjohtajavaltio Ranska arvoisa ministerihän sanoi juuri, että puheenjohtajavaltio Ranska oli ehdottanut sellaista lainsäädäntövälinettä, puitepäätöstä, jolla välittämisestä ja välittäjien toiminnasta tehdään rangaistavaa kuin itse komissiokin pystyvät noudattamaan tätä määräaikaa ja esittelemään puitepäätöksen, joka koskee sitä, että ihmiskaupasta tehdään rangaistavaa. Luulen siis, että aloitteita ollaan tekemässä, ja luotan niin neuvoston kuin parlamentinkin tukeen, jotta voisimme päättää nämä lainsäädäntömenettelyt asetetuissa määräajoissa.
Haluaisin vain tehdä kaksi lisähuomautusta. Osoitan ensimmäisen jäsen Berthulle, joka ei valitettavasti ole enää paikalla, sanoakseni, että kun puhuin nollasiirtolaisuuden kangastuksesta, tein sen siksi, että nollasiirtolaisuuteen perustuvaa väitettä käytetään toisinaan retorisena välineenä, ja olisi sitä paitsi varsin mielenkiintoista havaita, että jotkut niistä, jotka käyttävät nollasiirtolaisuuteen perustuvaa väitettä retorisena välineenä, ovat pääasiallisesti vastuussa maahanmuuttoon liittyvistä hölläkätisistä politiikoista, kun kyse on maahanmuuttajien kotouttamisesta vastaanottajayhteiskuntiin. Kun halutaan hälventää nollasiirtolaisuuden kangastus tai siihen liittyvä kaunopuheisuus, halutaan sanoa, että on olemassa vaihtoehto, ja vaihtoehtona on proaktiivinen maahanmuuttopolitiikka, jossa yhteisistä huolenaiheista etusijalle asetetaan laillisten maahanmuuttajien kotouttaminen vastaanottajayhteiskuntiin sekä selvennetään yhteensovitetun maahanmuuttopolitiikan kriteerejä ja periaatteita eurooppalaisella tasolla. Tämä on vaihtoehto, enkä olen pahoillani joutuessani sanomaan tämän ole samaa mieltä siitä, että vaihtoehtona on ottaa uudestaan käyttöön tarkastukset sisärajoilla yhteistyössä 30 kilometriä rajalta sijaitsevien poliisiasemien kanssa.
Lopuksi ja tämä on toinen huomautukseni olen iloinen siitä, että tässä keskustelussa on vallinnut hyvin laaja yksimielisyys siitä, että järjestäytyneen rikollisuuden vastainen taistelu on asetettava etusijalle, ja esitän toivomuksen siitä, että tämä yksimielisyys jatkuu silloinkin, kun parlamentille annetaan puheenjohtajavaltio Ranskan aloitteesta, komission tuella ja Tampereen määräaikojen puitteissa sopivan hetken tullen tarpeelliset välineet, jotta se voisi taistella rahanpesua vastaan. Rahanpesun vastainen taistelu on nimittäin todellista taistelua, jota käydään järjestäytyneen rikollisuuden vastaisen tehokkaan välineen avulla. Se ei ole enää retoriikkaa vaan itse kentällä käytävää taistelua, joka on voitettava.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen António Vitorino.
Olen vastaanottanut seitsemän työjärjestyksen 37 artiklan 2 kohdan mukaisesti käsiteltäväksi jätettyä päätöslauselmaesitystä.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan torstaina klo 12.00.

Vastuuvapaus 1998 (jatkoa)
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana jatkoa yhteiskeskustelulle vastuuvapauden myöntämisestä varainhoitovuonna 1998.
Hyvät jäsenet, kuten muistanette, tämän aamun yhteiskeskustelua vastuuvapauden myöntämisestä komissiolle ei saatu vietyä loppuun, koska siitä puuttui täällä nyt läsnä olevan komission jäsen Schreyerin loppupuheenvuoro. Olen näin ollen erittäin iloinen voidessani antaa komission jäsen Schreyerille puheenvuoron, jonka myötä voimme päättää vastuuvapautta koskevan yhteiskeskustelun.

Schreyer
Arvoisa puhemies, kiitän teitä siitä, että annatte minulle vielä puheenvuoron, koska istunto keskeytettiin juuri silloin, kun arvoisa puheenjohtaja Chirac tuli, tosin myöhässä, mutta lento Pariisista Strasbourgiin onnistui kuitenkin.
Haluaisin kuitenkin vastata vielä muutamaan niistä kysymyksistä, joita minulle esitettiin keskustelussa. Ensimmäinen koski varainhoidon valvonnan uudistamista, ja kysymys kuului: miten se toteutetaan? Voin kertoa vielä kerran komission puolesta, että riippumaton ja itsenäinen virasto perustetaan perustamalla sisäisen tarkastuksen osasto; siirtymäkaudella toteutamme tietysti edelleen myös keskitettyä ennakkovalvontaa riskien hallinnan muodossa, mikä merkitsee sitä, että arvioimme riskejä, joita eri aloilla on olemassa.
Toinen kohta koskee kysymyksiä, jotka liittyivät takaisinperintään ja konkreettisesti edelleen Fléchardin tapaukseen. Jäsen Morgan kysyi minulta, onko komissio edelleen valmis vastaamaan kysymyksiin. Tietysti komissio on valmis siihen, ja olen oikeastaan luottavainen sen osalta, arvoisa talousarvion valvontavaliokunnan puheenjohtaja, että löydämme tähänkin tilanteeseen menetelmän tietojen vaihdon toteuttamiseksi niin, ettei meillä ole täällä mielipide-eroja.
Toinen kohta, josta puhuttiin, koski vuonna 1994 pidetyn kokouksen pöytäkirjaa. Sen osalta haluaisin toistaa kysyjälle, että OLAF etsii pöytäkirjaa uudelleen, eikä etsintä ole vielä päättynyt, mutta komissio teki tästä kaikesta sen johtopäätöksen, ja pidän sitä tärkeänä asiana, että koko arkistointijärjestelmä uudistetaan.
Jäsen Theato, te kysyitte minulta: missä viipyvät ehdotukset nimenomaan petostentorjuntaa koskevaksi laajaksi oikeudelliseksi kehykseksi, ei pelkästään varainhoidon parantamiseksi vaan nimenomaan petosten torjumiseksi? Komissio hyväksyi viime viikolla laaja-alaista petostentorjuntaa koskevan strategia-asiakirjan, josta voimme varmasti keskustella pian myös talousarvion valvontavaliokunnassa ja joka käsittää neljä pääasiallista toimintalinjaa, nimittäin petostentorjuntaa koskevan laajan lainsäädännön, joka sisältää myös petosten ennaltaehkäisyn, toiseksi jäsenvaltioiden, hakijavaltioiden ja kolmansien valtioiden kanssa tehtävän yhteistyön rakentamisen, sitten kolmantena linjana toimielinten välisen yhteistyön petosten torjumiseksi ja välttämiseksi virkaa hoidettaessa. Neljäntenä linjana on rikosoikeudellinen ulottuvuus, rikosoikeudellisten päätelmien tekeminen. Tästä asiasta voin ilmoittaa, että komissio tekee todennäköisesti vielä tässä kuussa hallitustenväliselle konferenssille ehdotuksen perussopimusten täydentämisestä siten, että Euroopan syyttäjäviranomaisen perustaminen mahdollistuu.
Se on vaatimus, jonka juuri talousarvion valvontavaliokunta esitti parlamentille, komissiolle ja tietysti myös neuvostolle. Me tiedämme, että neuvostossa väitellään tästä ehdotuksesta ja ettei se saa erityisen paljon kannatusta. Mikäli tätä ehdotusta ei hyväksytä, on sitten pohdittava sitä, pitäisikö sopimus, jota ei ole edelleenkään ratifioitu, sisällyttää toiseen säädökseen eli direktiiviin.
Kiitän komission puolesta vielä kerran aamupäivän keskustelusta ja kriittisestä yhteistyöstä, ja haluaisin vakuuttaa teille vielä kerran, että komissio toteuttaa ja on jo osittain toteuttanutkin vaatimuksenne Euroopan unionin paremman varainhoidon takaamiseksi.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen Schreyer.
Yhteiskeskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan keskiviikkona klo 12.00.

LIFE
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Lienemannin laatima parlamentin sovittelukomiteavaltuuskunnan mietintö (A5-0172/2000) sovittelukomitean hyväksymästä yhteisestä tekstistä ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi ympäristöalan rahoitusvälineestä (LIFE) (LIFE) (C5-0221/2000 - 1998/0336(COD)).

Moreira da Silva
- Arvoisa puhemies, hyvät jäsenet, LIFE III:n toisen käsittelyn aikana käydyssä keskustelussa, joka pidettiin tässä salissa viime helmikuussa, tulimme siihen tulokseen, että tämä asetus oli parempi kuin LIFE I:een ja LIFE II:een liittyneet asetukset. Se oli parempi, koska se oli täsmällisempi, avoimempi ja järkiperäisempi. Se oli parempi, koska siinä mainittiin työllisyyden edistäminen sellaisena tekijänä, joka olisi otettava huomioon mahdollisia hankkeita valittaessa. Se oli parempi, koska siinä määritettiin ympäristön LIFE-tuen yhdeksi tavoitteeksi tuotteiden kokonaisvaikutuksen vähentäminen, alkaen niiden tuotannosta ja päätyen kierrätykseen ja hävittämiseen asti. Lopuksi se oli parempi, koska se otti rannikkoalueiden arvostamisen ja maankäytön ympäristön LIFE-tuen yhdeksi painopistealueeksi.
Näistä ansioista huolimatta Euroopan parlamentin, komission ja neuvoston kannat ovat eronneet neljässä kohtaa, jotka siirrettiin sovittelumenettelyyn: viittaan talousarvioon, komitologiaan, LIFE-rahoitusvälineen neljännen vaiheen ennakointiin ja ympäristön LIFE-tuen tavoitteisiin. Sovittelumenettelyssä saatiin aikaan uusia parannuksia LIFE III:n asetuksiin, ja hieman yksinkertaistaen voimmekin sanoa, että vaikka hävisimme komitologiakysymyksessä, näkökantamme painoi keskeisissä kysymyksissä.
Tästä syystä onnittelen esittelijäämme Lienemannia paitsi hänen ensimmäisen ja toisen käsittelyn aikana näkemästään vaivasta myös sovittelun aikana tehdystä työstä. Sallikaa minun tuoda esiin kaksi kohtaa, jotka ovat mielestäni oleellisia. Pääasiallisen kiistakysymyksen eli vuosien 20002004 viitetalousarvion osalta on ilmeistä, että olisimme halunneet päästä sellaiseen sopimukseen, jossa summa olisi ollut mieluummin Euroopan parlamentin ehdottaman 850 miljoonan euron tienoilla kuin komission ja neuvoston asettaman 613 miljoonan euron tienoilla. Kuten tavataan sanoa, politiikassa kaikki on kuitenkin mahdollista, ja jos emme olisi lopulta sovittelussa suostuneet 640 miljoonan euron viitesummaan, olisimme joutuneet poliittiseen vastuuseen siitä, että tuhannet hankkeet olisivat jääneet ilman vastausta ja rahoitusta vuonna 2000. Teimme joka tapauksessa komissiolle ja neuvostolle tiettäväksi, että vaikka tämä määräraha on Euroopan parlamentista parempi kuin se, mitä yhteisen kannan mukaan olisi voinut edellyttää, se ei vieläkään vastaa LIFE-hankkeen saavutuksia.
Haluaisin ilmaista iloni tästä sopimuksesta, joka on mahdollistanut kestävän vesihuollon ja kasvihuonekaasupäästöjen vähentämisen lisäämisen ympäristön LIFE-tuen tavoitteiden joukkoon.

Lage
Arvoisa puhemies, hyvät jäsenet, sanotaan, että jokainen aikakausi ja jokainen sukupolvi kehittää oman näkemyksensä, jonka pohjalta se kehittää suhdettaan luontoon. Luontosuhteen käsite muuttuu meidän aikakaudellamme voimakkaasti. Tästä lähtien sitä ei voi alistaa tuottoa, itsekkyyttä ja riistoa palvelemaan. Liittyivätpä politiikat mihin alaan tahansa, niiden on nykyään ilmennettävä tätä uudenlaista, ihmisen ja yhteiskunnan luontosuhdetta kuvastavaa filosofiaa.
Siksi Euroopan unioni on ollut edelläkävijä ympäristölainsäädännön laatimisessa, samoin kuin se on ollut määrätietoinen kumppani niissä kansainvälisissä neuvotteluissa ja sopimuksissa, jotka liittyvät koko maapallon suojeluun.
Yhteisön direktiivien siirtäminen kansallisiin lainsäädäntöihin on ollut, ja on yhä, ratkaisevassa osassa kaikissa maissa, erityisesti Portugalissa. LIFE-ohjelma on ainoastaan Euroopan unionin ja sen naapurimaiden, Baltian, Välimeren ja Itä-Euroopan maiden, ympäristöpolitiikkojen käytössä oleva rahoitusväline. Se ei kuitenkaan ole ainoa rahoitusväline, jolla on vaikutusta ympäristöpolitiikkoihin: tiedämme, että aluepolitiikalla ja maatalouspolitiikalla on suunnaton vaikutus maatalouspolitiikalla enimmäkseen turmiollinen Euroopan ympäristöön, maaperään ja veteen.
LIFE:n hyväksyminen on ehdottoman tärkeää. Monien hankaluuksien ja tämän ohjelman kautta rahoitettujen hankkeiden seisahtumisen jälkeen puheenjohtajavaltio Portugali ja Euroopan parlamentti päättivät lopulta sopimuksesta, joka koskee erityisesti 640 miljoonan euron talousarviokehystä vuosille 2000-2004.
LIFE III on näin ollen toiminnassa ennen tätä kesää. Aikaansaadulla sopimuksella on lukuisia ansioita, joista voidaan kiittää tasapuolisesti puheenjohtajavaltio Portugalia, joka antoi jälleen kerran osoituksen Euroopan parlamentin kanssa ylläpitämistään rakentavista ja tehokkaista suhteista sekä harkintakyvystään, ja Euroopan parlamentin valtuuskuntaa, aivan erityisesti jäsen Lienemannia. En myöskään halua jättää mainitsematta sitä yksimielisyyttä, jonka puheenjohtajavaltio Portugali ja Euroopan parlamentti saavuttivat Euroopan unionin ympäristöpolitiikan kannalta aivan ensiarvoisen tärkeästä välineestä, vesipolitiikan puitedirektiivistä.

Fitzsimons
Arvoisa puhemies, eurooppalainen LIFE-ohjelma on tärkein Euroopan unionin aloite, jolla ympäristötoimenpiteet integroidaan Euroopan unionin eri alojen politiikkoihin. Poliittisena yhteisönä unionilla on moraalinen ja laillinen velvollisuus varmistaa, että puhdasta ympäristöä suojellaan ja edistetään Maastrichtin sopimuksen 130 artiklan mukaisesti. Itse asiassa vuosina 1992-1992 LIFE-aloitteella rahoitettiin lähes 1 600 hanketta ja yhteisön tuen kokonaismäärä oli noin 2,1 miljardia euroa.
Olen erityisen tyytyväinen siihen, että Euroopan unionin LIFE-ohjelmalla on edistetty puhtaampien tekniikoiden käyttöä ja tuettu taloudellisesti useita jätteenkierrätysohjelmia. Irlannissa tilanne on se, että yli 90 prosenttia jätteestämme viedään yhä kaatopaikoille. Haluaisin kertoa suhtautuvani myönteisesti Irlannin hallituksen esittämiin aloitteisiin, myös aloitteeseen johtaa 50 prosenttia kaikista kotitalousjätteistä pois kaatopaikoilta, vähentää kaatopaikoille tarkoitettuja biologisesti hajoavia jätteitä jopa 65 prosenttia, kehittää laajemmat jätteentalteenottojärjestelmät ja vähentää metaanipäästöjä jopa 80 prosenttia. Olen tyytyväinen myös siihen, että jäsenvaltiot ovat myöntäneet 27 miljoonan euron lisäyksen uudelle LIFE-ohjelmalle viiden seuraavan vuoden ajaksi ja että LIFE-ohjelman kokonaismäärärahat ovat noin 640 miljoonaa euroa. Onnittelen esittelijää.

Bernié
Arvoisa puhemies, Euroopan unionin ympäristöpolitiikka hämmästyttää minua edelleen.
Rakennerahastot on varattu niille maille, jotka noudattavat ympäristödirektiivejä, mikä on todellista syrjintää. Sitä vastoin on laillista lisätä kasvirasvaa suklaaseen, käyttää geneettisesti muunneltuja organismeja, kuljettaa öljyä ja sen kaikkein myrkyllisimpiä jätteitä missä hyvänsä lahossa purkissa, jolla ei ole asiaa Yhdysvaltoihin, ja viimein saastuttaa kaikessa rauhassa Atlantin rannikkoa. Mikä meni vikaan?
LIFE-ohjelma, johon on annettu 640 miljoonaa euroa, ei todellakaan ole esimerkki avoimuudesta, mikä herättää kysymyksen siitä, käytetäänkö julkisia varoja oikein.
Ehdotin teille helmikuussa turhaan, että tonttien ostamiseen käytetyt varat varattaisiin julkisille viranomaisille, koska julkisten varojen ei pidä mielestämme muodostaa yksityistä kiinteistöpääomaa, ei edes ympäristönsuojelun nimissä. Komissio on samaa mieltä asiasta; se selventää kustannuksien kelpoisuuskriteerejä SEM 2000 -rakennerahastojen yhteydessä näin: "Tonttien ostaminen kuuluu julkisen toimielimen tai julkisoikeuden alaisen elimen tehtäviin." Haluaisin tietää, miksi rakennerahastoja koskevia sääntöjä ei sovelleta LIFE-ohjelman varoihin.
Tein myös kuusi muuta konkreettista ehdotusta, jotka on helppo panna täytäntöön ja joiden avulla voidaan rajoittaa paikallisia kiistoja ja perustella julkisten varojen oikeaa käyttöä. Totean mielipahakseni, ettei ehdotuksia ole otettu mitenkään huomioon, koska LIFE-ohjelman varojen käyttö on edelleen yhtä hämärää: kelpoisuuskriteerit on määritelty huonosti, toiminta on enemmän tai vähemmän epäilyttävää eikä siitä neuvotella mitenkään, tuloksia ei julkaista, arviointipolitiikkaa ei harjoiteta ja niin edelleen. Äänestämme siis tätä mietintöä vastaan.

Schreyer
. Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, LIFE-ohjelmaa koskeva uusi asetus on nyt päässyt loppusuoralle. Keskustelu ja menettely kestivät erittäin pitkään, mutta täällä esitetystä arvostelusta huolimatta ohjelmasta voidaan todeta: hiljaa hyvä tulee. Komission alkuperäinen ehdotus tehtiin joulukuussa 1998. Vaikka täysistunnossa on keskusteltu LIFE-ohjelmaa koskevasta asetuksesta jo kaksi kertaa, haluan vielä korostaa ohjelman merkitystä ympäristönsuojelua edistävänä ohjelmana. Se ei ole tietenkään läheskään ainoa ympäristötavoitteiden hyväksi annettava tuki EU:n talousarviossa. Haluan viitata erityisesti suuriin summiin, jotka ovat käytettävissä rakennerahastoissa, joissa ympäristötavoite sisältyy kaikkiin aloihin eli on yleinen tavoite.
Viittaan myös maaseudun kehittämiseen liittyviin menoihin, tutkimusmenoihin, jotka ovat ympäristötutkimuksen käytettävissä, trooppisten sademetsien suojelemiseen liittyviin menoihin ja ympäristöä säästävän energian tukemiseen liittyviin menoihin. LIFE-ohjelmalla on kuitenkin erityistavoitteet. Sen avulla edistetään sekin on toimi, jota te tuette Natura 2000 -verkon luomista, ympäristövaatimusten sisällyttämistä maankäytön suunnitteluun ja ympäristöhankkeita Välimeren ja Itämeren alueella.
Ohjelma ulottuu useille vuosille (20002004), ja käytettävissä olevia varoja lisättiin sovittelumenettelyssä 613:sta 640 miljoonaan euroon. Sovitteluneuvotteluissa keskusteltiin myös komiteoista, jotka tukevat komissiota ohjelman toteuttamisessa, ja niiden osalta viittaan komission nimissä siihen, että meidän mielestämme neuvoston vastaavan päätöksen määräyksiä ei sovellettu oikein, minkä vuoksi komissio esitti menettelyn päättyessä sitä koskevan lausuman.
Kaiken kaikkiaan vallitsevana piirteenä oli kuitenkin ilahduttavasti yksimielisyys, ja kiitän sydämellisesti komission ja erityisesti kollegani Wallströmin puolesta ympäristöasioiden valiokuntaa, sen puheenjohtaja Jacksonia ja erityisesti esittelijää, ja haluaisin myös käyttää hyväkseni tilaisuutta sanoa, että haluaisin mielelläni keskustella joskus ympäristöasioiden valiokunnan kanssa EU:n varainhoidosta ja ympäristönsuojelusta. Toivon, että voimme pian kertoa myös uuden LIFE-ohjelman ensimmäisistä onnistuneista hankkeista.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.30.

Talousarvio 2001 (neuvottelumenettely)
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Haugin laatima budjettivaliokunnan mietintö (A5-0184/2000) vuoden 2001 talousarviosta - neuvoston ensimmäistä käsittelyä edeltävä neuvottelumenettely.

Haug
. Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, sen jälkeen, kun keskustelimme ja päätimme keväällä varainhoitovuoden 2001 talousarvion suuntaviivoista parlamentin osalta, muodostamme ja muotoilemme nyt neuvottelumenettelyssä noudatettavan kantamme. Tämä menettely aloitetaan torstai-iltana kolmen osapuolen keskustelulla, ja sitä seuraa neuvottelu kolmen osapuolen keskustelun tuloksista perinteisessä valtuuskuntien kokouksessa neuvoston ensimmäisen käsittelyn aikaan. Se pidetään 20. heinäkuuta.
Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission välillä 6. toukokuuta viime vuonna solmittu uusi toimielinten välinen sopimus talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta ja talousarviomenettelyn parantamisesta uudisti vanhan tilapäisen neuvottelumenettelymme. Nykyisestä neuvottelumenettelystä on muodostunut toimielinten talousarviota koskevan yhteistyön ydin. Tämä menettely käsittää nyt kaksi aihealuetta, nimittäin ensinnäkin entisen tilapäisen menettelyn sisältämän alueen eli maatalousmenot, kalastussopimuksista johtuvat menot sekä yhteisestä ulko- ja turvallisuuspolitiikasta unionin talousarvioon aiheutuvat menot.
Toiseksi puhutaan myös kaikista muista menoista. Ainakin puhutaan, jollei jopa sovita. Neuvottelumenettely luo siis kehyksen, joka mahdollistaa keskustelun jatkamisen yleisestä menokehityksestä ja tulevan varainhoitovuoden talousarvion perusteista komission alustavan talousarvioesityksen pohjalta. Olemme nyt päässeet juuri siihen vaiheeseen.
Olemme saaneet komission alustavan talousarvioesityksen, ja annamme päätöslauselmallamme neuvostolle ohjeita sen ensimmäisestä käsittelystä. Ohjeet ovat selviä. Yksi mielestämme tärkeimmistä asioista oli, on ja tulee olemaan Balkanin rauhan- ja vakausprosessin edistäminen. Siihen vaadimme jo viime vuonna monivuotista ohjelmaa, jotta prosessin rahoituksen ei tarvitse enää toimia kädestä suuhun -periaatteella, vaan että se on vakaalla pohjalla. Sen vuoksi lisäsimme jo toimielinten väliseen sopimukseen neuvoston ja komission kanssa avauslausekkeen. Lisäksi laadimme jo viime joulukuussa toisessa käsittelyssä neuvoston kanssa yhteisen julistuksen.
Nyt komissio on siis ehdottanut rahoitusnäkymien muuttamista, monivuotista ohjelmaa Länsi-Balkanin hyväksi, ja se on esittänyt alustavan talousarvioesityksen, joka perustuu rahoitusnäkymien muutokseen. Suhtaudumme tähän komission aloitteeseen myönteisesti, sillä olemme sitä mieltä, että rahoitusnäkymien muuttaminen on ehdottoman välttämätöntä, jotta voimme myös vastata sitoumuksistamme, joita Euroopan unioni on Balkanilla antanut. Emme ole kuitenkaan sitä mieltä, että meidän pitäisi rahoittaa Kosovoon ja Balkanille annettava apumme pelkästään ulkopolitiikan perinteisten painopistealueiden useiden vuosien uudelleenjärjestelyillä, kehitysmaiden kanssa tehtävään yhteistyöhön ja kaikkein köyhimmille maille annettavaan apuun kohdistuvilla leikkauksilla.
Hyväksyimme jo Agenda 2000 -ohjelman yhteydessä 22 prosentin leikkauksen otsakkeeseen 4. Tosin vain sillä edellytyksellä, että Kosovoon ja Balkanille tarvittavat varat kerätään muulla tavalla.
Sen vuoksi odotamme, että neuvosto neuvottelee kanssamme yhtä rakentavasti ja pääsemme tulokseen ennen neuvoston ensimmäistä käsittelyä.
Sallikaa minun tehdä muutama huomautus tilapäisen menettelyn perinteisistä alueista. Olemme sitä mieltä, että voimme odottaa alaotsakkeen 1 a, maatalous, ylärajojen korjauksia, kunnes komissio lähettää oikaisukirjelmänsä. Olemme ilahtuneita siitä, että komissio on myös ottanut alaotsakkeeseen 1 b koko rahoitusnäkymien mukaisesti käytettävissä olevan summan. Toivomme, että se voi myös hyödyntää sen täydellisesti.
Parlamentti taisteli viime vuonna kiivaasti alaotsakkeen 1 b puolesta. Emme ole niin ailahtelevia, että toimisimme tänä vuonna toisin. Olemme kuitenkin erittäin halukkaita muuttamaan alaotsakkeen 1 b määrärahat jaksotetuiksi määrärahoiksi.
Kalastussopimusten osalta odotamme, että komissio esittää edeltävien tilapäisten menettelyjen tavoin ennen parlamentin ensimmäistä käsittelyä tarkistetut ajanmukaiset luvut, jotka voimme sitten ottaa huomioon.
Meistä on hyvä ja oikein, että yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka muuttuu yhtä enemmän yhteiseksi politiikaksi, mikä merkitsee sitä, että se siirtyy toisesta pilarista ensimmäiseen pilariin. Haluaisimme kuitenkin voimakkaasti kiinnittää neuvoston huomiota siihen, että se ei tietenkään saa johtaa siihen, että se vähentää jatkuvasti mahdollisuuksiamme perinteisiin ulkoisiin toimiin.
Emme lainkaan voi ymmärtää neuvoston pyrkimystä siirtää erikoislähettiläiden määrärahoja neuvoston talousarvioon. Herrasmiessopimus koskee vain hallinnollisia menoja. Erikoislähettiläiden menot ovat luonteeltaan toimintamenoja. Mikäli neuvosto menettelisi näin sopimatta siitä parlamentin kanssa, pitäisimme sitä toimielinten välisen sopimuksen rikkomisena.
Siinä ohjeet neuvostolle. Huomenna äänestykseen tuleva päätöslauselma sisältää lisää niitä. Odotamme, että neuvosto sisällyttää pohdintamme ja päätöksemme omiin päätöksiinsä.

Maat
Arvoisa puhemies, elämme talousarvion käsittelyssä vaihetta, josta voidaan sanoa, että se on tyyntä myrskyn edellä. Komissio on tehnyt toisen luonnoksen, ja maatalousalan näkökulmasta on tehtävä muutamia huomautuksia.
Ensiksi Euroopan unionin talousarvio poikkeaa kielteisessä mielessä muiden suurten maanosien talousarvioista, koska valtion varoja on käytettävissä vähemmän kuin muissa maanosissa. Toiseksi talousarvio alittaa sille asetetun ylärajan, ja toivon, että neuvosto täyttää sen tyhjiön, sillä muuten parlamentti tekee asiasta esityksiä.
Muutamat muutkin seikat kiinnittävät huomiomme. Meidän on pyrittävä tehokkaaseen panokseen talousarvion avulla. Toisaalta havaitsemme tässäkin talousarviossa otsakkeiden siirtoa, joiden yhteydessä on kysyttävä: turvataanko tällä tavalla suhteellinen vakaus tai koko Euroopan unioni? Onko Euroopan unionissa käytävään yhteiskunnalliseen keskusteluun olemassa riittävästi liittymäkohtia, myös kuluttaja-asioissa, ympäristön alalla ja eläinten hyvinvoinnin alalla? Euroopan parlamentin maatalouden valiokunta puuttuu tällaisiin asioihin, jotka liittyvät myös mahdollisesti tehtäviin ehdotuksiin.
Sama koskee myös politiikan laatua, ja siinä yhteydessä on erityisesti katsottava, panostaako politiikka taloudellisesti korkeatasoisen maaseudun säilyttämiseen Euroopan unionissa. Kiinnitetäänkö siihen tarvittavaa huomiota ja sijoitetaanko siihen varoja?
Mietinnöstä ja maatalouden valiokunnan lausunnosta käy ilmi, että olemme sinänsä tyytyväisiä siihen, että keskustelua 300 miljoonan myöntämisestä Balkanin jälleenrakentamiseen lykätään. Keskustelua on siirretty lokakuuhun, mutta maatalouden valiokunta on ilmoittanut selkeästi, mitä mieltä se on asiasta. Toinen tähän liittyvä seikka on se, että koska maatalouden talousarviosta jää joka vuosi varoja käyttämättä, pitäisi olla mahdollista siirtää nämä rahat seuraavalle vuodelle, siis varata ne eikä maksaa niitä takaisin. Kolmas seikka on se, että rahat on sijoitettava tehokkaammin etenkin maaseutupolitiikkaan ja jäsenvaltioita tai komissiota on painostettava tekemään nopeammin suunnitelmia, joiden toteuttaminen on mahdollista.

Pohjamo
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, ensiksi haluan kiittää esittelijä Haugia erinomaisesta mietinnöstä ja siitä, että hän kävi kuulemassa aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan näkemyksiä. Valiokuntamme teki mietintöön kaksi tarkistusta. Kokousaikatauluista johtuen ne on tuotu täysistuntoon oman ryhmäni kautta, ja toivon, että ne voidaan hyväksyä.
Tarkistus 19 muistuttaa, että rakennerahasto-ohjelmia, Euroopan laajuisia liikenneverkkoja ja muita liikenteen budjettikohtia varten on oltava riittävästi maksumäärärahoja, jotta ohjelmat voidaan panna tehokkaasti täytäntöön heti ohjelmakauden alussa. Näin vältytään maksusumalta ohjelmakauden lopussa - kuten kävi edellisellä kaudella.
Tarkistus 20 koskee innovatiivisia toimenpiteitä. Määräraha on säilytettävä Berliinissä tehtyjen päätösten tasolla. On muistettava, että toimielinten väliseen sopimukseen sisältyy lupaus siitä, että edellisellä kaudella tehty määrärahojen vähentäminen kahdellasadalla miljoonalla eurolla pitäisi korvata tällä kaudella. Valiokuntamme ei esitä Urban-aloitteen määrärahojen siirtämistä innovatiivisiin toimiin, vaan korvaavat määrärahat on haettava muualta. Innovaatioiden merkitystä on korostettu sekä Lissabonin että Feiran huippukokouksissa. Innovaatiota tulee siis tukea riittävästi. Rakennerahastojen alalla innovatiivisten toimenpiteiden käytännön toteutus ei ole käynnistynyt sen tähden, että komission valmistelu on ollut pahasti myöhässä.
Valiokuntamme tukee rouva Haugin mietinnön työllisyyttä tukevaa ja pk-yritysten merkitystä korostavaa linjaa. Komission ja jäsenvaltioiden tulisi myös yksinkertaistaa ja nopeuttaa rakennerahastojen hallintomenettelyjä. Hankkeiden tuloksellisuuteen pitää kiinnittää enemmän huomiota jo hyväksymisvaiheessa.

Haarder
Arvoisa puhemies, ulkoasioiden valiokunnassa kannatamme - kuten yleisesti ottaen parlamenttikin - lämpimästi yhteistä ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa, ja kannatamme myös näitä erityislähettiläitä, joiden rahoitus sisältyy tällä hetkellä komission talousarvioon. Joudun mainitsemaan nämä erityislähettiläät, koska neuvosto vaatii erityislähettiläiden toiminnan rahoittamisen siirtämistä neuvoston hallinnolliseen talousarvioon. Se kuulostaakin ehkä hyvin järkevältä, mutta ongelmana on se, että sen myötä menetettäisiin mahdollisuus valvoa niitä komission talousarvion budjettikohtien tapaan, ja sen vuoksi olen samaa mieltä siitä, mitä lukee jäsen Haugin mietinnössä, jonka mukaan meidän on vaadittava, että nämä erityislähettiläitä koskevat määrärahat olisi sisällytettävä komission talousarvioon, koska siten varmistamme jatkuvan parlamentin valvonnan ja varmistamme, että parlamenttia kuullaan, sille tiedotetaan ja niin edelleen. Ulkoasioiden valiokunnassa olemme kuitenkin olleet niin rakentavia, että olemme ajatelleet myös sitä, kuinka neuvoston kanssa käytävissä neuvotteluissa voitaisiin päästä kompromissiratkaisuun, ja tämän voi lukea ulkoasioiden valiokunnan laatimasta jäsen Haugin mietintöä koskevasta lausunnosta. Jos neuvosto välttämättä haluaa, että nämä määrärahat sisältyvät neuvoston talousarvioon, neuvosto saattaisi solmia parlamentin kanssa eräänlaisen toimielinten välisen sopimuksen, jossa neuvosto lupaisi meille mahdollisuuden suorittaa samanlaista valvontaa, saada samat tiedot ja niin edelleen kuin jos nämä kohdat sisältyisivät komission talousarvioon. Arvoisa puhemies, tämä on siis ulkoasioiden valiokunnan rakentava panos, ja haluaisinkin lisätä, että me tietenkin vaadimme, että neuvosto - aina kun päätetään jostakin uudesta yhteistä ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa koskevasta asiasta - tiedottaa Euroopan parlamentille sekä siihen liittyvistä kustannuksista että siihen liittyvistä aloitteista.

Evans, Jonathan
. Arvoisa puhemies, aloitan yhtymällä jäsen Haugille esitettyihin suosionosoituksiin. Hän on todellakin tehnyt valtavasti töitä, vaikka pelkään, että teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan näkökulmasta hän teki niin valtavasti töitä, että hänen aikansa ei riittänyt muuhun kuin hyvän tahdon vierailuun valiokunnassamme. Tämän vuoksi olemme valmistelleet parlamentille nyt esiteltävän lausunnon. Käsittelen lyhyesti muutamia siinä esitettyjä kohtia.
Ensinnäkin haluan kannattaa jäsen Haugin esittämiä huomautuksia Balkanille annettavan rahoituksen seurauksista. Tämä kysymys on erityisen tärkeä teollisuusvaliokunnalle. Olemme erityisen huolissamme sen seurauksista monille toimialaamme kuuluville eri ohjelmille. On epäilemättä totta, että siirtymällä toimintoperusteiseen budjetointiin luovumme periaatteesta, jonka mukaan kaikki, mitä on sisällytetty talousarvioon aiemmin, on säilytettävä tulevaisuudessa. Joka tapauksessa Balkania koskevilla rahoitusehdotuksilla olisi merkittäviä vaikutuksia suurelle osalle toimialaamme kuuluvista ohjelmista, jos jäsen Haug ei onnistu saamaan kantaansa läpi. Haluaisin siten ilmoittaa teollisuusvaliokunnan nimissä, että tuemme häntä tässä kysymyksessä.
Monivuotisten ohjelmien vaikutus näkyy kahdella erityisellä alalla. Haluan toistaa, että olemme sitoutuneita edistämään tutkimusta. Ymmärrän, että tässä tapauksessa talousarviolla ei ole vaikutusta tähän kysymykseen, mutta meidän ei tulisi jättää huomioimatta energia-alalla odotettavissa olevia muutoksia Save- ja Altener-ohjelmissa. Save-ohjelmalle varatut summat ovat seurausta viime vuoden talousarviomenettelystä, ja niiltä osin energiatehokkuusohjelmien talousarviota on leikattu huomattavasti. Se on tulossa ilmi vasta nyt.
Lopuksi haluaisin esittää kauppaa koskevan huomautuksen: meidän on varmistettava, että transatlanttista vuoropuhelua koskevaa säännöskokoelmaa mukautetaan. Toivon, että komission jäsen tarkastelee asiaa.

Kuckelkorn
 - Arvoisa puhemies, komission alustava talousarvio ei tarjoa juuri yllätyksiä talous- ja raha-asioiden valiokunnalle. Tämän valiokunnan lausunnon valmistelijana korostan tämän neuvottelumenettelyn yhteydessä vain kolmea kohtaa, jotka kiinnostavat valiokuntaa. Ensimmäinen liittyy euroa koskevaan tiedotuskampanjaan eurosetelien ja -kolikoiden käyttöönoton valmisteluvaiheessa. Jäljelle jäävä aika on käytettävä tehokkaasti, mikä merkitsee sitä, että eurotiedotuskampanjaa (Prince) jatketaan vuonna 2001 ja pidetään ensisijaisen tärkeänä. Kansalaisten mahdollista epävarmuutta on lievitettävä tehostamalla tiedotusta nimenomaan eurosetelien sekä euron ja dollarin vaihtokurssien käyttöönoton valmisteluvaiheessa.
Toinen talous- ja raha-asioiden valiokunnan mielestä tärkeä kohta koskee Lissabonin Eurooppa-neuvoston esittämiä suuntaviivoja. Pk-yrityksille tarjottavien riittävien varojen ja teknologian lisäksi on tärkeää tukea ohjelmia ja toimia, jotka parantavat unionin työllisyyspoliittisten toimijoiden omaa rahoitusta ja lainarahoitusjärjestelyjä. Tähän liittyvät rahoituspalvelumarkkinoiden kehittäminen, riskipääoman tukeminen ja erityisesti myös naisyrittäjien huomioon ottaminen, kuten talous- ja raha-asioiden valiokunta jo suuntaviivoissa vaati.
Kolmas kohta koskee henkilöstöstä käytävää keskustelua. Mikäli komissio aikoo täyttää sopimusten mukaiset velvoitteensa erityisesti fuusioiden valvonnan sekä kartelleihin ja valtion tukiin liittyvien kysymysten alalla, sen pitäisi talous- ja raha-asioiden valiokunnan mielestä ottaa kilpailu tämän alan henkilöstöjärjestelyjen painopistealueeksi.

Jöns
Arvoisa puhemies, sallikaa minun aloittaa työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan lausunnon valmistelijana suoraan niistä kohdista, jotka aiheuttavat valiokunnassa eniten rauhattomuutta. Vaikuttaa melkein siltä kuin komissio olisi unohtanut, että sitouduimme Lissabonissa taas huolehtimaan Euroopan unionin täystyöllisyydestä, kuten presidentti Chirac juuri tänään taas korosti täällä parlamentissa.
Miten on muuten ymmärrettävissä, että se yksinkertaisesti poistaa nimenomaan budjettikohdan "paikallinen sitoutuminen työllisyyteen" määrärahat? Se järkytti minua. Varsinkin sen vuoksi, että komissio antoi vielä huhtikuussa tiedonannon, jossa se korosti Euroopan työllisyysstrategian paikallisen ulottuvuuden merkitystä. Tuo budjettikohta oli parlamentin aloite. Halusimme lisää rahaa työllisyyteen, ja halusimme koota kolmelta vuodelta lisää kokemuksia tällaisista hankkeista, jotta saisimme sitten aikaan oikeusperustan. Sen vuoksi emme missään tapauksessa hyväksy tätä komission päätöstä vain siksi, että komissiolta loppuvat nyt ajatukset siitä, mitä innovatiivisia toimia te voisitte tukea sosiaalirahastossa. Toivomme tästä asiasta lujasti, että neuvosto asettuu parlamentin puolelle ja säilytämme todella tämän työllisyysaloitteen.
Yhtä mahdotonta hyväksyä ja ylipäänsä täysin käsittämätöntä on, että komissio leikkaa huomattavasti sosiaalisen syrjäytymisen ja syrjinnän torjumiseen liittyviä budjettikohtia, vieläpä 32 prosentilla ja 18 prosentilla, vaikka vaadimme jatkuvasti juuri Euroopan unionin sosiaalisen yhteenkuuluvuuden parantamista ja varsinkin vaikka olemme tänä aamuna taas keskustelleet perusteellisesti syrjinnän poistamiseen tähtäävästä paketista. Luulen, että komissiolle on selvää, ettemme missään tapauksessa hyväksy tätäkään leikkausta, ja senkin osalta panostamme nyt yhteisiin keskusteluihin.
Toivon kuitenkin, että neuvosto ja komissio antavat vielä periksi näissä kohdissa. Sama koskee kansalaisjärjestöjä ja työpaikkojen terveydensuojelua koskevaa budjettikohtaa.

Miguélez Ramos
Arvoisa puhemies, kalatalousvaliokunta on vaatinut yhteisen kalastuspolitiikan vahvistamista myös kansainvälisesti. On välttämätöntä tukea kalastusalaamme ja auttaa sitä pääsemään yhdenvertaiselle tasolle Yhdysvaltojen, Venäjän tai Japanin kaltaisten jättiläisten kanssa.
Haluan kalatalousvaliokunnan lausunnon valmistelijana ilmaista tyytyväisyyteni siitä, että budjettivaliokunta tukee ehdotuksiamme, jotka koskevat kansainvälisiä kalastusjärjestöjä ja -sopimuksia.
Viittaan ensiksi kansainvälisiä järjestöjä koskevaan ehdotukseemme. Unionin täytyy koko ajan globaalistuvassa maailmassa vahvistaa läsnäoloaan näissä avomerikalastusta valvovissa järjestöissä syistä, jotka liittyvät arvovaltaan, kalavarojen hyvään hoitoon ja erityisesti teollisuutemme ja sen työntekijöiden etujen puolustamiseen.
Toiseksi viittaan kansainvälisiin sopimuksiin. Tämä puolivuotiskausi, jolloin Ranska on neuvoston puheenjohtajavaltio, on ratkaiseva, jotta muun muassa Marokon kanssa tehtävästä kalastussopimuksesta käytävät neuvottelut saataisiin onnistuneesti päätökseen.
Me kaikki olemme seuranneet huolestuneina Marokon aluevesillä kalastaneen yhteisön laivaston pitkään - jo seitsemän kuukautta - jatkunutta seisokkia. Tämä sopimus on todellakin Euroopan unionin tärkein sopimus tällä alalla ja ensisijainen tavoitteemme: 500 alusta, tuhannet työttömät kalastajat ja monet taloudellisesti lamaantuneet alueet ovat riippuvaisia sopimuksen uusimisesta.
Haluan onnitella esittelijä Haugia hänen työstään, joka ei ole ollut helppo, ja olen tyytyväinen siihen, että komission ehdottamia rahasummia vuonna 2000 ja 2001 neuvoteltaviin sopimuksiin, muun muassa Marokon kanssa neuvoteltavaan sopimukseen, on noudatettu.
Hyvä esittelijä Haug, mietintönne on näin ollen selkeä osoitus Euroopan parlamentin tuesta yhteisön neuvottelijoille ja niille tuhansille eurooppalaisille perheille, jotka odottavat kärsimättöminä neuvottelujen lopputulosta.

Van den Berg
Arvoisa puhemies, ensiksi kiitän hyvästä yhteistyöstä budjettivaliokunnan kanssa. Toiseksi kehitysyhteistyövaliokunta haluaisi hyvin mielellään lisää varoja, koska 45 miljoonaa lasta Afrikassa on vailla perusopetusta ja köyhien määrä maailmassa lisääntyy samalla, kun tämä maanosa rikastuu.
Olemme kuitenkin realisteja. Tyydymme talousarvion säilyttämiseen vuoden 2000 tasolla ja torjumme ne säästöt, joita komissio on ehdottanut Kosovon rahoituksen hyväksi. Ei enempää eikä vähempää. Olemme tietoisia parlamentin laajasta tuesta tässä asiassa.
Kolmanneksi talousarvion nykyaikaistaminen on olennaista. Puhuimme tänä aamuna vastuuvapauden myöntämisestä komissiolle vuoden 1998 talousarviosta. Siinä tavassa, jolla se on tähän asti hoidettu, on paljon vikaa. Komissio haluaa ottaa meidän kanssamme käyttöön uuden lähestymistavan, jossa alueelliset ohjelmat sisältävät selkeät tavoitteet ja alat ja jossa alatavoitteet on myös ryhmitelty selkeästi ja talousarvion luokat on jaoteltu selkeästi, jolloin me voimme siirtää henkilöstöä sinne, missä toiminta tapahtuu. Se merkitsee jakoa ABB-alojen mukaisesti. Se on nykyaikainen talousarvio ja antaa meille lisäksi kuvan, joka kertoo meille parlamentin raportoinnin yhteydessä, olemmeko todellakin saavuttaneet ne tulokset, joita tavoittelimme talousarvion puitteissa. Tähän talousarvioon sisällytetään myös EKR:n talousarvio, vaikka se ei kuulukaan meille oikeudellisesti, mutta kylläkin ohjelmallisessa mielessä, jolloin kokonaisuus antaa ikään kuin selkeän kuvan köyhyyden torjunnasta eri aloilla.
Toivomme, että voimme muuttaa tämän lähestymistavan avulla, talousarvion nykyaikaistamisen avulla, sen kielteisen kuvan, josta komission jäsen Patten oikeutetusti valitti, myönteiseksi kuvaksi Euroopasta, joka on valmis torjumaan köyhyyttä maailmassa.

Costa Neves
- Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät jäsenet, keskustelussa vuoden 2001 talousarviosta edistytään koko ajan. Komission kannat käyvät pikkuhiljaa yhä ymmärrettävämmiksi, erityisesti alustavasta talousarvioesityksestä lähtien. Lähiaikoina neuvosto ilmaisee oman kantansa. Olen sitä mieltä, että tässä monimutkaisessa prosessissa parlamentin on vaadittava samalla, kun se yrittää päästä sopuun omista kannoistaan, jotta se voisi puolustaa niitä mahdollisimman tehokkaasti että komission ehdotukset selvitetään täydellisesti ja että neuvostolta saadaan yksiselitteinen kanta. Vasta sitten sen on muodostettava oma kantansa yhtenäisenä rintamana. Olemme siis eräänlaisessa selvitysvaiheessa, jossa meidän on parempi katsoa ja odottaa. Tällä hetkellä tuntuu sallitulta uhkailla, antaa näyttö parlamentin voimasta tai viedä eteenpäin kaikkia omia kantojamme. Kaikki tietävät tai saavat pian tietää, kuinka merkittävä tekijä Euroopan parlamentti on talousarviomenettelyssä ja kuinka tärkeää tuossa menettelyssä on päästä yksimielisyyteen asioista.
Sillä välin joistakin keskeisistä kysymyksistä on saatava enemmän tietoa. Esimerkiksi:
on kiinnitettävä huomiota vuoden 2000 talousarvion toteutukseen, erityisesti sen otsakkeeseen 1 niin alaotsakkeen 1 a kuin myös alaotsakkeen 1 b osalta;
on arvioitava komission ehdottamia leikkauksia useilla sisäpolitiikan aloilla otsake 3 ja erityisesti on otettava huomioon, ovatko ne oikeutettuja ja mikä on niiden vaikutus haluttuihin politiikkoihin;
ehdotuksia komission uudistamiseksi on tarkasteltava perusteellisesti, mukaan luettuina sen tarpeita palkata lisää henkilökuntaa ja ulkoistaa toimintaansa;
on määriteltävä neuvoston ja komission ulkopolitiikan painopistealueet otsake 4 ja otettava selvää tämän otsakkeen alla olevien sitoumusten ja maksujen välisestä suhteesta samalla, kun on penättävä syitä sitoumusten täytäntöönpanon huomattavaan viivästymiseen ja varmistettava, miten menot ovat toteutuneet;
on tunnettava täydellisesti uuden Länsi-Balkanin aluetta Serbia ja Kosovo mukaan luettuina koskevan ohjelman ehdotukset, erityisesti rahoituksen osalta;
on saatava selville, miten yhteinen puolustus- ja turvallisuuspolitiikka aiotaan rahoittaa.
Kuten näistä esimerkeistä käy ilmi, se, mitä ei vielä tiedetä, käsittää paljon muitakin asioita kuin Länsi-Balkanin rahoitusta koskevan keskustelun. Olisi siis virhe keskittää Euroopan parlamentin vuoden 2001 talousarviota koskeva keskustelu pelkästään tähän kysymykseen.
Kaksi loppuhuomiota, joiden viitekehyksenä ovat maksumäärärahat. Vuonna 2000 ne määriteltiin 1,11 prosentiksi jäsenvaltioiden bruttokansantuotteesta, ja vuodeksi 2001 ehdotetaan pienempää lukua eli yhtä prosenttia. Onko mitään mieltä yrittää syventää Eurooppa-hanketta, kun samaan aikaan Euroopan unionin talousarvion suhteellista painoarvoa pienennetään vuosi vuodelta? Kun huomioon otetaan myös aiemmin saamamme tiedot, olisiko syytä keskustella jo nyt siitä, riittääkö rahoitus kattamaan uudet painopistealueet ja olisiko joitakin aiemmin päätettyjä alueita jopa kyseenalaistettava ja samalla palautettava jäsenvaltioille merkittäviä käyttämättä jääneitä summia? Onnittelen jäsen Haugia hänen tekemästään työstä.

Wynn
Arvoisa puhemies, kaikki nyt esittämäni huomautukset on osoitettu neuvostolle, ja vaikka sille varatut paikat ovatkin tyhjät, olen varma, että ahkerasti työskentelevät kirjurit toimittavat tiedon puheenjohtajavaltiolle ja kaikille neuvoston valtuuskunnille.
Haugin mietinnöstä käy ilmi, että parlamentti haluaa löytää ratkaisun. Pyrimme itse asiassa neuvoston kanssa sopimukseen sen varmistamiseksi, että saamme aikaan hyvän talousarvion tämän vuoden loppuun mennessä. Tehkäämme tämä asia selväksi. Emme pyri vastakkainasetteluun, vaan pyrimme itse asiassa löytämään keinon tehdä yhteistyötä. Älkää kuitenkaan erehtykö luulemaan, ettemme ole valmiita tekemään tarvittaessa kovia päätöksiä.
On melko vaikeaa saada aikaan tällainen sopimus, kun neuvosto jättää yksinkertaisesti huomioimatta toimielinten välisen sopimuksen 20 artiklan. Sen jälkeen, kun komissio julkaisi alustavan talousarvioesityksen (ATE), neuvoston velvollisuutena on ollut keskustella kanssamme komission ehdottamien rahoitusnäkymien tarkistuksesta. Se ei ole tehnyt sitä. Olemme pyytäneet sitä kahteen otteeseen järjestämään kolmikantaneuvottelun, ja olemme saaneet kieltävän vastauksen. Se vaikeuttaa asiaa melkoisesti. Tämä asia tulee myös olemaan keskustelumme etualalla tällä viikolla järjestettävässä kolmikantakeskustelussa ja 20. heinäkuuta järjestettävässä neuvottelumenettelyssä. Riippumatta siitä, miten neuvosto äänestää 20. heinäkuuta, esitämme silti tämän huomautuksemme syksyllä ensimmäisessä käsittelyssä.
Sen jälkeen, kun puheenjohtajavaltio Portugalin kanssa järjestettiin tänä vuonna ensimmäinen kolmen toimielimen välinen kokous, jokaiselle on ollut selvää, että tarvitsemme kolmen toimielimen välisen sopimuksen Länsi-Balkanille annettavasta rahoituksesta.
Olen melko varma, että parlamentti on nyt päättänyt kannastaan. Neuvoston ehdotus on noin 200 miljoonaa vähemmän kuin meidän ehdotuksemme, mikä tarkoittaa sitä, ettemme pääse asiassa sopimukseen, ja ellemme pääse asiassa sopimukseen, otsakkeen 4 tarpeiden rahoitus tulee muodostamaan ongelman.
Nyt näyttää siltä, että meidän on ehkä mahdollista järjestellä uudelleen Meda-ohjelmalle varattuja määrärahoja, jotta voimme ratkaista ongelmamme. Kun muistetaan, että neuvosto sanoi meille, että se, mitä Berliinissä sovittiin, pitää myös käytännössä, mielestäni se käyttäytyy jokseenkin julkeasti siirtäessään suuria summia Meda-ohjelman määrärahoja, joista se sopi 12 kuukautta sitten, minkä jälkeen se läksyttää meitä siitä, mitä voidaan ja mitä ei voida siirtää. Tästä huolimatta olemme tietenkin halukkaita kuuntelemaan neuvostoa ja kuulemaan sen ehdotukset, ja odotan innokkaana kolmikantakeskusteluamme tällä viikolla ja neuvottelumenettelyä 20. heinäkuuta.

Virrankoski
Arvoisa puhemies, ensinnäkin haluan kiittää esittelijä Haugia hyvästä mietinnöstä. Käsittelyssä oleva mietintö koskee parlamentin alustavaa kantaa budjetista käytäviin sovitteluneuvotteluihin. Aivan kuten herra Wynn totesi, ongelmat koskevat oikeastaan keskeisesti otsaketta neljä - Ulkoiset toimet - ja Balkanin jälleenrakentamista.
Komissio esitti viime keväänä Länsi-Balkanin jälleenrakentamiseksi niin sanotun CARDS-ohjelman, jonka kokonaislaajuus on viisi ja puoli miljardia euroa. Ohjelmasta on jo rahoitettu 1,9 miljardia euroa, loppuosasta 1,4 miljardia euroa rahoitettaisiin otsakkeesta 4 uudelleen kohdentamalla ja 1,8 miljardia euroa siirtämällä varoja maatalouden pääluokasta. Uudelleenkohdentamisen määrä on noin viisi prosenttia otsakkeen neljä kokonaismäärästä, joten se lienee teknisesti mahdollista, jos poliittista tahtoa riittää. Sen sijaan maatalousmenojen käyttö Kosovon jälleenrakentamiseen ei ole oikeudenmukaista, koska jokaisen EU-kansalaisen on osallistuttava talkoisiin eikä ainoastaan viljelijäväestön. Lisäksi maatalouden tulevia tarpeita on vaikea arvioida, koska Agenda 2000 -uudistus on vasta alussa ja WTO-neuvottelut alkutekijöissään.
Komission esitys CARDS-ohjelmaksi on selkeä, ja ryhmämme tukee sitä. EU:n jäsenvaltioiden on kannettava vastuunsa Balkanin jälleenrakentamisesta, koska useimmat jäsenvaltiot olivat innokkaasti tukemassa sotatoimia ja monet valtiot myös osallistuivat niihin. Elleivät Euroopan maat auta rehellisesti ja voimakkaasti Balkanin asukkaita näiden jälleenrakennustyössä, seurauksena on syvä kauna ja katkeruus, joka voi kestää sukupolvia. Sotilaallisiin toimiin ryhtyminen on aina äärimmäinen toimenpide, jonka seuraukset on myös kannettava.
Kun neuvoston ja parlamentin välille hyväksyttiin toimielinten välinen sopimus, joka sisälsi rahoitusnäkymät vuosille 2000 - 2006, siinä ennakoitiin, että Kosovon jälleenrakentaminen saattaa vaatia "tuoreita varoja". Tämä todetaan Haugin mietinnössä kohdassa 3. Neuvosto on kuitenkin viestittänyt, että se ei hyväksy mitään rahoitusnäkymien tarkistusta - ei edes otsakkeiden välillä. CARDS-ohjelma on niin suuri, että sen sovittaminen nykyisiin rahoitusnäkymiin on mahdotonta. Edessä on kaksi vaihtoehtoa: joko ohjelmasta rahoitetaan vain osa tai tehdään rahoitusnäkymien tarkistus.
Neuvosto on vastuussa Balkanin jälleenrakentamisesta. Jos se ainoastaan lupaa rahaa mutta ei ole valmis maksamaan, sen uskottavuus kansainvälisenä toimijana katoaa. Silloin parlamentin on toimittava rahoitusnäkymien puitteissa, mikä merkitsee CARDS-ohjelman voimakasta karsimista.

Buitenweg
Arvoisa puhemies, esittelijä Haug on uudessa tilanteessa. Ensimmäistä kertaa Berliinin sopimuksen jälkeen kyse on neuvoston ensimmäistä käsittelyä edeltävästä neuvottelumenettelystä, jossa keskustellaan rahoitusnäkymien mahdollisesta muuttamisesta. Ryhmäni suhtautuu tähän myönteisesti.
Komission aloite on välttämätön Balkanin vakautussopimuksen rahoittamiseksi. Tuemme myös suunnitelmaa varata rahat Serbian Miloeviæin kauden jälkeistä aikaa varten. Neuvoston viime vuoden vaivalloisissa neuvotteluissa ottaman asenteen vuoksi meillä ei ole juurikaan luottamusta poliittisiin lupauksiin, joihin ei liity paikkansa pitävää talousarviota. Huolimatta tästä komission suunnitelman yleisluontoisesta kehumisesta ryhmäni tekisi ehkä toisenlaiset johtopäätökset, jotka liittyvät ulkopolitiikan otsakkeessa ehdotettujen leikkauksien suuruuteen ja jakoon. Nyt kansalaisyhteiskunta eli kansalaisjärjestöt ja ihmisoikeushankkeet maksavat suhteessa suurimman laskun, ja se näyttää pitkällä aikavälillä huonolta ratkaisulta vakauden aikaansaamiseksi. Ryhmäni toivoo, että neuvosto on valmis suhtautumaan asiaan rakentavasti ja täyttämään lopultakin lupauksen riittävien varojen myöntämisestä uusiin painopistealueisiin, kuten vakautussopimukseen, mutta ei kuitenkaan harjoitettavan politiikan kustannuksella, jonka hoitamista ei voida jättää sisällöllisistä syistä vähemmälle. Tähän asti ei ole näyttänyt siltä, että näin olisi, ja se on ikävää. EU:n uskottavuus joutuu tällä tavalla koetukselle, ja se on mielestäni huono perusta EU:n ulko- ja turvallisuuspolitiikan tulevalle kehittämiselle.

Seppänen
Arvoisa puhemies, radiotaajuuksien huutokaupat lisäävät jäsenvaltioiden tuloja ennen kokemattomalla tavalla. Samaan aikaan laittoman Kosovon sodan jälleenrakennus rahoitetaan muiden avunsaajamaiden kustannuksella, tavalla, joka on epäreilu ja epärehellinen. Ryhmämme tukee parlamentin aikaisemmin ilmaisemaa kantaa, jonka mukaan neuvoston on suostuttava tarkistamaan rahoitusnäkymiä erityisesti otsakkeen 4 osalta. Jos soditaan ja jälleenrakennetaan, se ei saa tapahtua budjetissa ilmaistujen aikaisempien preferenssien kustannuksella.
Tuemme myös sitä valiokunnan kantaa, jonka mukaan yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan menot ovat toimintamenoja, jotka pitää säilyttää komission budjettivastuulla. Se selkiyttää tilannetta, jossa myönnetään vastuuvapaus. Myös yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan pitää olla vastuuvapauden myöntämisen piirissä. Sen sijaan emme tue sitä neuvoston ja komission linjaa, jonka mukaan poliittista painopistettä ei siirretä lainkaan työttömyyden torjuntaan.

Martinez
Arvoisa puhemies, hyvä esittelijä, hyvät kollegani, vietimme presidentti Jacques Chiracin kanssa institutionaalisen aamupäivän ja vietämme nyt talousarvioon liittyvää iltapäivää, mikä on tosiasiassa sama asia.
Mitä ensinnäkin talousarvioon tulee: 93 miljardia euroa maksumäärärahoja tarkoittaa 5 prosentin lisäystä, kun kansalliset talousarviot on laadittava niukoiksi. On kuitenkin totta, että Euroopan maatalousbudjetti on niukka. Vaikka se kasvoikin ilmeisesti 7 prosenttia, maataloustulot laskevat, ja tämä 7 prosentin kasvu on silmänlumetta. Kyse on yksinkertaisesti hintatukipolitiikan muuttumisesta tulotukipolitiikaksi. Maatalouden varoja siirretään 300 miljoonan euron edestä mikä on pöyristyttävää Kosovon jälleenrakentamiseen, ihan kuin Balkanin maat olisivat osa yhteistä maatalouspolitiikkaa! YMP:tä typistetään yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan hyväksi. Huomatkaa, että tässä ei tarvita perussopimuksien muuttamista.
Tässä on kyse sellaisesta neuvottelumenettelystä, josta ei ole määrätty perussopimuksissa. Toimimme toukokuussa 1999 tehdyn toimielinten välisen sopimuksen puitteissa, josta ei ole määrätty perussopimuksissa. Viimeisen 20 vuoden aikana ei-pakolliset menot ovat kasvaneet 5 prosentista yli 45 prosenttiin kaikista talousarviomenoista, ilman että perussopimuksia on muutettu. Toimielinten tasolla on tapahtunut vallankumous, mikä on hyödyttänyt parlamenttiamme, ilman että olisi pidetty HVK:ta. Mitä tämä siis tarkoittaa? Sitä, että toimielimet mukautuvat vaistomaisesti, että Euroopan komissio ja neuvosto voisivat toimia 20:n tai 21 maan kokoonpanossa niin kuin ne toimivat 15 maan kokoonpanossa ja että ongelmat olisi mahdollista ratkaista empiirisesti.
Jos Nizzan HVK:ssa halutaan siis asettaa syventäminen laajentumisen ehdoksi, se on tekosyy, jolla viivytetään Itä-Euroopan maiden liittymistä, ja Puolahan on näinä päivinä ilmaissut tyytymättömyytensä asiaan. Tiedämme nimittäin, että Itä-Euroopan maiden mukaantulo merkitsisi talousarviomullistusta, mikä tarkoittaa verotuksen kovenemista. Toisin sanoen tulevien 10 vuoden vallankumous ei liity Euroopassa toimielimiin, vaan meitä odottaa talousarvion ja verotuksen mullistus.

Turchi
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, minun mielestäni Haugin mietintö on hyvä erityisesti sen tähden, että siinä käsitellään mielestäni ydinkysymystä, eli maatalouden leikkauksia. Tämä on mielestäni kielteinen asia sikäli kuin se koskee juuri otsakkeeseen 1 kohdistuvia leikkauksia, koska maatalous on mielestäni olennaisen tärkeä osa talouttamme, Euroopan unionin taloutta. Kun puhumme kehityksen uudelleen vauhdittamisesta, kun puhumme työllisyyden uudelleen vauhdittamisesta, maatalous on varmasti huomattavan tärkeä osa-alue, ei siksi, että joidenkin meistä pitää harjoittaa edunvalvontaa maatalouden puolesta, vaan koska sitä ei todellakaan voi vahingoittaa. Tätä seikkaa pitää tähdentää, vaikka samaan aikaan tässä mietinnössä korostetaan erästä asiaa: vaikeutta löytää rahoitusmuotoja uskomattomille ja varmasti tärkeille toimille Kosovossa. Kysymykseni on siis seuraavanlainen: voimmeko toteuttaa toimia Kosovossa ilman, että joudumme ottamaan rahoitusta muista talousarviomme määrärahoista? Vastaukseni on, että tämä on mahdollista ilman, että joudumme tekemään leikkauksia muihin määrärahoihin ja puuttumaan muihin aloihin, jotka ovat mielestäni erittäin tärkeitä Euroopan unionin talouden kehitykselle, ja samalla tarjoamme varmuutta eri aloille, koska jos emme toimi näin, heikennämme Euroopan markkinoita ja itse euroa niihin verrattuna, jotka ovat toisella puolen, eli dollariin ja Naftaan verrattuna.
Jos siis julistamme, että meillä on talousarviopolitiikka, jota viemme eteenpäin ja joka pitää mielestäni kohdistaa ja keskittää ennen kaikkea kehityksen vauhdittamiseen ja yksittäisten maiden kasvuun, Kosovoon suuntautuvien toimien toteuttaminen ilman, että tiedämme, mitä toimia voimme tulevaisuudessa rahoituksen kannalta kohdistaa talousarviomäärärahoihin, ei varmastikaan ole myönteinen seikka.
Toisaalta juuri se, että neuvosto saattaisi tehdä jotakin ennenkuulumatonta halutessaan sisällyttää omiin budjettikohtiinsa erikoislähettiläät ja kaikki meidän suorittamamme erityistoimet, voi olla vakava asia, jota ei saa tapahtua ja jota täytyy varmasti korostaa kielteisin sanoin. Jos onnistumme kääntämään tämän suuntauksen päinvastaiseksi, teemme mielestäni varmasti jotakin merkittävää taloutemme ja parlamenttimme kannalta.

Ilgenfritz
Arvoisa puhemies, vuoden 2001 talousarviosta ei saa tehdä maataloudelle tappiollista. Sen vuoksi suhtaudun myönteisesti budjettivaliokunnan ehdotukseen, jonka mukaan emme ota sianlihan hintojen vaihtelujen vuoksi käyttöön sitovaa omavastuuta. Meidän on kuitenkin ponnisteltava sen hyväksi, että maataloudessa työskentelevän väestön tulot ja samalla elintaso eivät edelleen huonone.
Maanviljelijämme eivät ole pelkästään ravinnontuottajiamme, vaan he säilyttävät myös maaseutuamme. Jos he lopettavat yrityksensä, koska heidän työnsä ei enää kannata, maaseudun autioituminen jatkuu. Seuraukset koskettavat meitä kaikkia. Sen vuoksi meidän on vastustettava kaikenlaisia maaseutua vahingoittavia talousarvioleikkauksia. Euroopassa ei voi olla periaatteena, että köyhien rahoitus tapahtuu muiden köyhien kustannuksella.

Garriga Polledo
Arvoisa puhemies, hyvät jäsenet, onnittelen esittelijää hänen mietinnöstään. Onnittelen häntä myös hänen pyrkimyksistään saada aikaan yksimielisyys, mikä on erittäin vaikeaa. Hänen mietinnössään on yksi kiistaton tosiseikka: Berliinissä hyväksytty otsake 4 ei välttämättä riitä, jos lisäämme siihen vielä uusia rahoitussitoumuksia.
Toisaalta unionin ulkoisten ohjelmien toteutusasteet ovat erittäin huonot, mikä on toisinaan kolmansien valtioiden syytä ja toisinaan - enimmäkseen - komission syytä. On totta, että talousarvion toteutusaste on paljon pienempi kuin se työmäärä, joka näinä vuosina on tehty ohjelmien sisällyttämiseksi talousarvioon.
Sitten meillä on Eurooppa-neuvostoihin liittyvä ongelma. Saamme joka kuudes kuukausi uusia rahoitussitoumuksia, koska neuvosto on havainnut uusia painopistealueita parlamenttia kuulematta. Kaikki tämä johtaa ajan myötä siihen, että ei-pakollisia menoja koskeva päätösvalta siirtyy vähitellen neuvostolle, mikä ei suinkaan ole toimielinten välisen sopimuksen mukaista.
Haluan lopuksi sanoa, että Terence Wynnin kanta on mielestäni erittäin johdonmukainen. Se on loogista, koska hän on myös budjettivaliokunnan puheenjohtaja. Olen sitä mieltä, että - kuten hän sanoo - meidän täytyy aloittaa kolmikantavuoropuhelu erittäin avoimin mielin. On selvää, ettei kukaan pysty antamaan luotettavaa arviota Kosovon tarpeista. On niin ikään totta, että jos ulkoisten ohjelmien määrärahoja on leikattava, se on tehtävä lineaarisesti, tai muuten jollakulla on asiassa vakava vastuu. Hyvät jäsenet, parlamentin on tuettava toimielinten välistä sopimusta. Jos joku syyllistyy vastuuttomuuteen, en haluaisi, että me syyllistyisimme siihen, hyvät jäsenet.

Colom i Naval
Arvoisa puhemies, tämä oli odotettavissa, mutta silti on tietyllä tavalla huolestuttavaa ja samalla pitkästyttävää nähdä, että yhteisön talousarviokäsittely noudattaa jälleen kerran viime vuosina tutuksi tullutta ristiriitojen täyttämää kaavaa. Se on melkeinpä toisinto varainhoitovuoden 2000 menettelystä.
Ulkopolitiikkaa varten Berliinissä maaliskuussa 1999 hyväksyttyjen varojen riittämättömyys saa jälleen kerran yhteisön talousarvion natisemaan liitoksistaan. Neuvoston lyhytnäköisyys vaikeuttaa johdonmukaista päätöksentekoa. Hyvät jäsenet, näyttää siltä, että meillä on talousarviosyklin asemesta talousarviokaivo.
Komissio on sentään pitänyt lupauksensa ja ehdottanut Balkanin aluetta koskevaa monivuotista suunnitelmaa. Olen kuitenkin suoraan sanottuna melko samaa mieltä siitä neuvostoa kohtaan esitetystä arvostelusta, että summat eivät ole kovinkaan perusteltuja. Kuten entinen kollegamme lordi Tomlinson sanoi, ei ole mitään kalliimpaa kuin ulkoministerien päivällinen: he ovat aina valmiita lupaamaan rahaa katsomatta, mistä se otetaan.
Olen suoraan sanottuna sitä mieltä, että ehdotus on hieman asiaankuulumaton ja se on tehty ikään kuin kello pysäytettynä. Meille ehdotetaan jopa maatalouteen tarkoitettujen varojen siirtämistä ulkopolitiikkaan, mitä Yhdistynyt kuningaskuntakaan ei hyväksy. Kuvitelkaa. Emme voi edetä tällä tavalla.
Serbian osalta meille ehdotetaan koko ajanjaksoksi yli kahta miljardia euroa. Hyvät jäsenet, haluaisin muistuttaa teille, että Euroopan yhteisö käytti 10 miljoonaa euroa Pinochetin kaatamiseksi. Käytimme kansanäänestyksessä 10 miljoonaa euroa Pinochetin vastaiseen kampanjaan.
Käytämme 40 miljoonaa vuodessa Serbian demokraattisiin voimiin, ja meiltä pyydetään yli 200:aa miljoonaa lisää. Hyvät jäsenet, sitten, kun Miloeviæ kaatuu, olen ensimmäisenä valmis tarkistamaan rahoitusnäkymiä. Ennen kuin niin tapahtuu, unohtakaamme kuitenkin ne 200 miljoonaa vuodessa, joita meiltä pyydetään tästä hetkestä ajanjakson loppuun asti. Älkäämme rasittako koneistoa tämän enempää.
Hyvät jäsenet, en tiedä, onko neuvosto tietoinen nykytilanteesta. Ellei se vieläkään suostu siirtämään otsakkeen 1 a maatalousmäärärahoja otsakkeeseen 4 ja ellei se hyväksy ulkopolitiikan otsakkeen 4 ylärajan nostamista, ja kaikki on taas purettava auki, tilanne on yksinkertaisesti se, että rahoitusnäkymiä ei tarkisteta. Tilanne on yksinkertaisesti se, että meillä on ei-pakollisia menoja koskeva talousarviomenettely, ja tällöin voisi käydä niin, että neuvosto ei ole noudattanut toimielinten välisen sopimuksen 20 artiklaa.

Stevenson
Arvoisa puhemies, olen kiitollinen tästä mahdollisuudesta esittää muutamia yleisiä huomautuksia vuoden 2001 talousarviosta. Panen merkille kalastusalan talousarviosta, että kansainvälisten sopimusten rahoitukseen on ehdotettu yli 27 prosentin lisäystä. Näillä tarkoitetaan eteläisten valtioiden ja Euroopan unionin ulkopuolisten maiden välisiä sopimuksia, joiden ansiosta EU:n alukset voivat kalastaa Marokon, Mauritanian, Argentiinan ja muiden valtioiden vesillä. Minun on muistutettava parlamenttia siitä, että nämä sopimukset maksavat EU:n veronmaksajille tällä hetkellä 269 miljoonaa euroa vuodessa ja niistä hyötyvät lähinnä Espanjan, Portugalin ja Ranskan kalastusalukset. Nämä eteläisten valtioiden sopimukset lasketaan aina soveltamalla "käteistä kalaa vastaan" -periaatetta, kun taas pohjoisten valtioiden sopimukset perustuvat vastavuoroisuuteen. Tämä ero eteläisten ja pohjoisten jäsenvaltioiden välillä heijastuu niin yhteisen maatalouspolitiikan kuin myös yhteisen kalastuspolitiikan talousarviossa. Komissio ilmoitti hiljattain vientikorvausten mielivaltaisesta leikkauksesta, joka maksaa skotlantilaisille viskintuottajille noin 32 miljoonaa euroa vuodessa. Komission selitys oli yksinkertaisesti se, että skotlantilainen viskiteollisuus on rikas, eikä se siten tarvitse mitään tukea.
Minkä vuoksi sitten havaitsemme, että viinin kasvattajille tarkoitettua tukea on määrä lisätä 64,5 prosenttia ensi vuonna, jolloin talousarvio kasvaa yli miljardin euron? Miksi oliiviöljyteollisuus saa 8,9 prosentin lisäyksen, jolloin se saa lähes 2,5 miljardia euroa ensi vuonna ja, mikä on kaikkein järkyttävintä, miten ikinä me voimme perustella tupakanviljelijöille annettavaa 2,8 prosentin lisäystä, jolloin tukien määrä on yli miljardin euron, kun tiedämme, että tupakkatuotteet tappavat puoli miljoonaa kansalaistamme joka vuosi?
Sen sijaan kovia kokeneella maitotalousalalla toimiville maitotilallisille annettavaa tukea lisätään mitättömät 0,3 prosenttia, vaikka ne kärsivät kaikkialla EU:ssa. Varmistakaamme, että talousarvio on kaikkien EU:n kansalaisten edun mukainen, ei vain EU:n eteläisten jäsenvaltioiden.

Schreyer
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, tämänpäiväisen keskustelun tarkoituksena on kuten esittelijä asian esitti valmistella vuoden 2001 talousarvion neuvostossa 20. heinäkuuta tapahtuvaa ensimmäistä käsittelyä, jotta voimme ennen kaikkea keskustella äänestyksistä, jotka koskevat pakollisia menoja, siis maatalousmarkkinoiden menoja, kalastusmenoja, kalastussopimuksia ja ulko- ja turvallisuuspolitiikan menoesitystä. Meillä on näin tällä viikolla mahdollisuus antaa suuntaa kolmen osapuolen neuvottelulle.
Siellä keskustellaan todennäköisesti lähinnä vuoden 2001 talousarvion yleisistä kasvuprosenteista varainhoitovuoteen 2000 verrattuna. Komission ehdotuksessa toistan sen taas maksumäärärahojen lisäys on 5,0 prosenttia ja maksusitoumusmäärärahojen lisäys 3,9 prosenttia. Tähän tulokseen ei päädytty helposti, koska niihin oli sisällytettävä vakauspaketin lisätarve, ja Agenda 2000 -asiakirjassa oli päätetty erittäin suuresta kasvusta maatalouden alalla.
Neuvosto on ehdottanut ensimmäisissä valmisteluissaan budjettikomiteassa vain 3,5 prosentin lisäystä maksumäärärahoihin ja 2,8 prosentin lisäystä maksusitoumusmäärärahoihin, ja tällainen leikkaus on maatalousmenojen suuren osuuden vuoksi mahdollinen tietysti vain, mikäli myös maatalousmenoja leikataan komission ehdotukseen verrattuna. Toteankin hämmästyneenä, että neuvoston budjettikomitea on jo nyt ehdottanut maatalousalalle suurempia säästöjä kuin komissio, nimittäin puolen miljardin euron säästöjä.
Komission ehdotuksesta julkisuudessa käytyjen keskustelujen valossa tämä on hämmästyttävää, mutta nyt jää jäljelle kysymys, minkälaista valmiutta siellä on sanoa tällaisten säästömahdollisuuksien yhteydessä, että summa voidaan käyttää myös muilla aloilla. Tämä koskee nyt ulkoista apua. Sen osalta neuvosto ehdottaa komission ehdotusta pienempää 400 miljoonan euron maksusitoumusmäärärahaa. Komission mielestä tämä ehdotus ei ole poliittisesti harkittu, kun otetaan huomioon tehtävät, joita ulkopolitiikan alalla on hoidettavana.
Komissio on tietysti iloinen parlamentin tuesta Balkanin-politiikalleen, ja haluaisin kiittää siitä, ennen kaikkea myös siitä, että parlamentti on toteuttanut tämän kuulemisen, jossa on mielestäni saatu tärkeitä tietoja. Neuvoston mielestä Balkanin-politiikka on erittäin tärkeää, mutta siitä huolimatta neuvosto tekee mielestäni rahoitusehdotuksen, joka ei ole riittävä. Komissio on viitannut siihen, että esimerkiksi Bosnian apua leikataan, että myöskään Albaniaa ja Montenegroa koskevia määrärahoja ei ole ainakaan runsaasti, vaan että meidän mielestämme täytetään vain sitoumus. Meidän on myös huolehdittava siitä, että Kosovolle antamiimme sitoumuksiin, joita jälleenrakennusvirasto nyt ilahduttavasti myös hyvin toteuttaa, varataan tarvittavat määrärahat, jotta voimme toteuttaa onnistunutta politiikkaa, sillä juuri tämä asia on Euroopan unionin yhteisen ulkopolitiikan koetinkivi.
Haluaisin käsitellä lyhyesti kalastussopimuksia. Meillä on vuonna 2001 todella erikoinen tilanne, koska useita sopimuksia pitää neuvotella uudelleen tai jatkaa, jolloin ei ole vielä selvää, milloin uudet sopimukset solmitaan ja minkälaisiin summiin niissä päädytään. Se houkuttelee sitten helposti siihen, että määrärahat merkitään liian pieniksi. Luulen kuitenkin, että komission ehdotus siitä, ettei määrärahoja merkitä liian pieniksi, saa tukea. Komissio esittää lokakuussa uuden arvionsa menoista. Silloin tällä alalla voidaan mahdollisesti tehdä tarkempia suunnitelmia kuin nyt.
Puhuitte puheenvuoroissanne siitä, että mielipide-erot ovat suuret nimenomaan rahoitusnäkymien muuttamisesta. Voin toistaa komission puolesta, että olemme sitä mieltä, että Balkanin tehtävä, jota ei voitu ottaa huomioon vielä viime vuonna tapahtuneessa rahoitussuunnittelussa, on niin tärkeä, että mukauttaminen on nyt oikeutettua. Nyt ei todellakaan ole kyse siitä, että rahoitusnäkymien muuttamisesta päätetään aina uuden tarpeen tullen, mutta silloin kun ilmaantuu tärkeitä tehtäviä, komissio pitää sitä oikeutettuna.
Saanen käsitellä ulkopolitiikan alalta vielä yhden komissiolle tärkeän asian. Olemme ehdottaneet nopean toiminnan välineelle, jota on siis tarkoitus käyttää kriisien ei-sotilaalliseen ehkäisyyn, vuoden 2001 talousarvioon 30 miljoonaa. Neuvosto ehdottaa tämän summan leikkaamista 10 miljoonalla ja yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan määrärahojen lisäämistä vastaavasti 10 miljoonalla. Komissio on sitä mieltä, että meidän ei pitäisi etukäteen heikentää tätä uutta nopean toiminnan, ei-sotilaallisen kriisien ehkäisyn välinettä.
Jäsen Haugin mietinnöstä haluaisin sanoa vielä tämän: vaaditte uudelleen, että komission pitää esittää luvatut ulkopolitiikan hallintoa koskevat ehdotukset, iskusanana "ulkoistaminen". Saanen viitata vielä kerran siihen, että työskentelemme erittäin intensiivisesti sellaisen ratkaisun löytämiseksi, jolla hankkeet annetaan tulevaisuudessa yhden henkilön vastuulle, jotta lyhentäisimme ennen kaikkea aikaa tämä on myös oma päätavoitteeni ulkopoliittisten lupausten ja sen hetken välillä, jolloin raha lopulta siirtyy.
Haluaisin kiittää sydämellisesti esittelijää ja budjettivaliokuntaa. Toivon, että käytämme myös tulevat viikot mieluummin yhteisten kuin erottavien mielipiteiden löytämiseen, jotta talousarvioneuvottelut saisivat hyvän alun.

Puhemies
Yhteiskeskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.30.

Kyselytunti (neuvosto)
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana neuvostolle osoitetut kysymykset (B5-0532/00). Neuvostoa edustaa Eurooppa-ministeri Moscovici, jonka monet teistä tuntevat jo niiltä ajoilta, kun hän oli Euroopan parlamentin jäsen.

Andrew Nicholas Duff
Kysymys nro 1 (H-0518/00):
Aihe: Yhteinen ulko- ja puolustuspolitiikka Kun tarkastellaan tulevaa EY:n perustamissopimuksen puitteissa piakkoin tapahtuvaa yhteisen ulko- ja puolustuspolitiikan kehittämistä, mitä järjestelyjä puheenjohtajavaltio aikoo toimeenpanna, jotta parlamenttia kuullaan ja informoidaan asianmukaisesti tällä alueella? Milloin puolustusministeri Alain Richard on valmis osallistumaan istuntojaksolle?

Moscovici
Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 21 artiklassa säädetään, että puheenjohtajavaltio kuulee Euroopan parlamenttia yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan keskeisistä näkökohdista ja perusvalinnoista ja huolehtii siitä, että Euroopan parlamentin näkemykset otetaan aiheellisesti huomioon. Voitte olla varmoja siitä, että puheenjohtajavaltio Ranska pitäytyy tunnontarkasti näissä määräyksissä. Tämä pätee erityisesti yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan viimeaikaiseen kehitykseen Feiran Eurooppa-neuvoston jälkeen ja ennen Nizzan Eurooppa-neuvostoa. Tiedätte, että yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka on yksi puheenjohtajavaltio Ranskan etusijalle asettamista pääasiallisista työkohteista, kuten Ranskan tasavallan presidentti Jacques Chirac teille tänä aamuna ilmoitti.
Kuten puolustusministeri Alain Richard jo sanoikin, hän aikoo pitää puheenvuoroja Euroopan parlamentissa myöhemmin määriteltävinä ajankohtina. Haluan täsmentää, että ulkoasioiden valiokunnassa kuullaan joko Hubert Védrineä tai minua itseäni yleisten asioiden neuvoston päättämistä asioista seuraavana tiistai-iltapäivänä. Voimme siis sitä kautta pitää Euroopan parlamenttia näiden puolustukseen liittyvien ongelmien tasalla.

Duff
Kiitos, arvoisa ministeri, ensimmäisestä vastauksestanne puheenjohtajakaudellanne. Olen erityisen tyytyväinen siihen, että näemme paikalla puolustusministeri Richardin. On äärettömän tärkeää, että Euroopan turvallisuus- ja puolustuspolitiikan kasvu saa kansalaisten täyden tuen ja kunnioituksen, ja vahva ja uskottava parlamentaarinen valvonta on varmastikin askel oikeaan suuntaan.

Moscovici
Haluan vain vahvistaa, että Ranskan hallitus ja erityisesti puolustusministeri ovat täysin valmiita käymään näistä asioista hyvin avointa keskustelua Euroopan parlamentissa.

Kauppi
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, Feiran huippukokouksessa toissaviikolla päästiin yhteisymmärrykseen siitä, että niin sanottu joustavuus otetaan HVK:n asialistalle. Kokouksessa ei kuitenkaan tarkemmin määritelty sitä, miten joustavuus on tarkoitus mahdollistaa koskemaan myös toista pilaria eli yhteistä ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa. Haluankin kysyä, milloin neuvoston puheenjohtajavaltio tulee esittämään oman näkemyksensä siitä, miten joustavuuslauseketta voidaan toteuttaa koskien toista pilaria. Jos ja kun näin tapahtuu, ovatko Naton ulkopuoliset jäsenvaltiot automaattisesti ulkona joustavuuden nojalla tehdyistä ratkaisuista, joiden myötä osa jäsenvaltioista mahdollisesti etenee nopeammin kohti yhteistä puolustusta? Viittaan erityisesti neuvoston puheenjohtajavaltion puolustusministerin Alain Richardin viime viikolla antamaan lausuntoon, jossa hän esitti huolestumisensa siitä, jos myös liittoutumattomat maat ovat lähdössä täysipainoisesti mukaan toisen pilarin kehittämishankkeisiin.

Moscovici
Hyvä jäsen, tiedätte, että tätä kysymystä NATOon kuulumattomien Euroopan unionin jäsenvaltioiden välisistä suhteista käsiteltiin monissa Feiran huippukokouksen keskusteluissa ja että siihen ollaan löytämässä tyydyttävä ratkaisu.
Mitä tulee siihen, että toiseen pilariin suhtaudutaan joustavasti, sallinette, että puheenjohtajavaltio vastaa hallitustenvälisestä konferenssista, niin kuin se tekeekin ensi maanantaina, 10. heinäkuuta, pidettävästä yleisten asioiden neuvostosta lähtien. Saamme näin nähdä, mitä mieltä asiasta ollaan. Muistutan teille, että puheenjohtajavaltion tehtävänä on saattaa HVK päätökseen eikä vahvistaa sen ja sen jäsenvaltion kantoja.

Newton Dunn
Olen hyvin tyytyväinen nähdessäni, että neuvoston puheenjohtaja ja entinen parlamentin jäsen on paikalla. Aikooko hän ehdottaa Nizzan sopimuksessa tai Nizzan sopimukseen johtavissa neuvotteluissa vuoden lopulla yhteispäätösmenettelyä parlamentin ja neuvoston välillä yhteiseen ulko- ja puolustuspolitiikkaan liittyvissä kysymyksissä? Meidän on määrä olla valittu kansanedustuslaitos, kuten tasavallan presidentti ilmoitti meille tänä aamuna, ja jos meidän on määrä edustaa kansalaisten mielipidettä turvallisuus- ja puolustuspolitiikkaan liittyvissä kysymyksissä, me tarvitsemme asianmukaisen aseman. Onko hän näin ollen samaa mieltä siitä, että yhteispäätösmenettely on oikea tapa edetä tällä politiikan alalla?

Moscovici
Hyvä jäsen, sallinette, että pidän kiinni edellisestä vastauksestani.

Puhemies
Muistutan teille aivan yleisesti, että meidän täytyy esittää kysymyksiä, sillä siksihän tämä on kyselytunti, ja että neuvoston puheenjohtaja vastaa kysymyksiin harkintansa mukaan.

Puhemies


Marie Anne Isler Béguin
Kysymys nro 2 (H-0519/00):
Aihe: Veden johtaminen Ranskasta Espanjaan ja vesivarojen kestävä hoito Ranska aikoo tiettävästi aloittaa vesikanavien rakennushankkeen veden johtamiseksi Rhône-joesta aina Barcelonaan asti yhteistyössä Lyonnaise-yhtiön kanssa. Vettä käytettäisiin tehokkaan, kasteluun perustuvan maanviljelyn kehittämiseen Kataloniassa. Hanke on alueen vesivarojen kestävää hoitoa koskevien toimintatapojen vastainen.
Onko neuvosto tietoinen tästä hankkeesta? Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 174 artiklan mukaan yhteisön ympäristöpolitiikka perustuu ennalta varautumisen periaatteelle ja periaatteelle, jonka mukaan ennalta ehkäiseviin toimiin olisi ryhdyttävä. Eikö neuvosto katso, että tällainen toimintatapa, jolla muualle johdetun veden kuluttajat vapautetaan vastuusta, on ristiriidassa tämän artiklan kanssa? Mihin toimiin neuvosto aikoo ryhtyä vesivarojen kestävän hoidon kehittämiseksi unionissa niin, että hankkeet, joissa vettä johdetaan pitkiä matkoja, eivät vaarantaisi kyseessä olevien alueiden luonnon tasapainoa?

Moscovici
Sellainen hanke on tosiaankin olemassa, ja Rhône-joen vesien siirtämistä kohti Kataloniaa tutkitaan. Tämä hanke ei kuitenkaan sido ainakaan tässä vaiheessa sen enempää Ranskan kuin Espanjankaan viranomaisia.
Toisaalta on olemassa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi, jossa asetetaan puitteet vesialaan liittyvälle yhteisön politiikalle. Se hyväksyttiin sovittelumenettelyssä 29. kesäkuuta 2000. On huomattava, että tämän puitedirektiiviehdotuksen tavoitteena on erityisesti ympäristön laadun säilyttäminen, suojeleminen ja parantaminen samoin kuin luonnonvarojen varovainen ja järkevä käyttäminen. Siinä asetetaan perusperiaatteet Euroopan unionin kestävälle vesipolitiikalle, ja se perustuu perustamissopimuksen periaatteisiin, erityisesti niihin, jotka liittyvät ennalta varautumiseen, ennaltaehkäiseviin toimiin, siihen, että ympäristövahingot pyritään ensisijaisesti torjumaan niiden lähteellä, sekä saastuttaja maksaa -periaatteeseen.
On pantava merkille, että tätä hanketta on määrä soveltaa niin pintavesiin kuin maanalaisiin vesiinkin ja että hankkeen tavoitteena on estää kaikenlainen uusi pilaantuminen, edistää kestävää käyttöä, joka perustuu saatavilla olevien vesivarojen kauaskantoiseen suojelemiseen, sekä edistää tulvien ja kuivien kausien vaikutuksien lieventämistä. Hankkeen tarkoituksena on saada kaikki nämä vesimassat hyvään kuntoon sellaisten toimien avulla, joihin jäsenvaltioiden on ryhdyttävä tietyn aikataulun mukaisesti. Tästä seuraa, että kaikissa pitkien matkojen taakse ulottuvissa vedenkuljetushankkeissa on otettava huomioon edellä mainitut tavoitteet. Toisaalta on syytä huomauttaa, että kaikkia tämäntapaisia aloitteita on arvioitava sekä sosioekonomiselta että ympäristölliseltä kannalta.

Isler Béguin
Kiitoksia vastauksesta, arvoisa ministeri. Kuitenkin ottaen huomioon, että vastauksenne oli seikkaperäinen, teillä on varmaankin vielä lisätietoja asiasta, ja minua huolestuttaa, että puhutte tehdyistä tutkimuksista, koska esitin tosiaan tämän kysymyksen siksi, että Espanjan ja Ranskan kansalaiset ovat saaneet meidät huomaamaan tämän kysymyksen pyytämällä meiltä lisätietoja. Asiastahan käytiin keskustelu Euroopan parlamentissa, jossa kysymys hylättiin juuri vesidirektiivin yhteydessä. Tiedätte kuitenkin, että kaikissa direktiiveissä on poikkeuksia, ja poikkeus voisi hyvin koskea juuri tätä siirtoa. Haluaisin siis teidän vahvistavan, että poikkeus ei koske tätä hanketta, ellei tehdä vaikutusarviointia ja varoiteta Euroopan parlamentin jäseniä.

Moscovici
Sijoitin tosiaan tämän hankkeen kokonaisvaltaiseen ja yleiseen kehykseen ja muistutin myös, ettei hanke sido tässä vaiheessa sen enempää Ranskan kuin Espanjankaan viranomaisia. On itsestään selvää, että heti, kun saan lisätietoja asiasta, välitän ne parlamentin jäsenelle. Muun osalta muistutan teitä loppupäätelmästäni eli että on syytä huomauttaa ja vahvistaa, että kaikkia tämäntapaisia aloitteita on välttämättä arvioitava sekä sosioekonomiselta että ympäristölliseltä kannalta.

Korhola
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, vesipuitedirektiivin käsittelyn yhteydessä on toistuvasti esitetty ja esiintynyt pelkoja, että EU:ssa voisi myöhemmin olla mahdollista siirtää vettä jäsenvaltiosta toiseen vastoin veden alkuperäisen haltijamaan tahtoa. Näkeekö puheenjohtaja tällaisen uhkakuvan mahdollisena, ja onko tarpeen suojata jäsenvaltioita tällaista vastaan?

Moscovici
Minulla ei totta puhuen ole lisättävää edellisiin vastauksiini.

Puhemies


Roy Perry
Kysymys nro 3 (H-0525/00):
Aihe: Digitaaliradio Onko neuvosto sitä mieltä, että digitaaliradiota olisi tuettava poliittisesti samalla lailla kuin matkapuhelinteknologiaa ja digitaalitelevisiota, jotta luottamusta radioalan tulevaisuuden kehitykseen voitaisiin vahvistaa?

Moscovici
Voin vain sanoa vastauksena parlamentin jäsenen kysymykseen, että koska komissio ei ole tehnyt aloitetta minkä ei enää pitäisi kestää kauan neuvosto ei ole vielä vahvistanut kantaansa asiaan.

Perry
Arvoisa puhemies, olen pettynyt saamaani vastaukseen. Euroopan parlamentti järjesti vain muutama viikko sitten kuulemistilaisuuden, johon osallistui sekä ministerin edustaman maan että oman maani edustajia. Radioalan edustajat korostivat hyvin voimakkaasti sitä, että mediaviestinnän aloista digitaaliradio on se ala, joka ei kehity yhtä nopeasti ja tehokkaasti kuin se voisi, ja he katsoivat, että ala ei saa poliittista tukea. Haluaisin uskoa, että jos neuvosto saa komissiolta asiaa koskevan ehdotuksen, se tukee voimakkaasti digitaaliradiota.
Ongelmia tuottaa myös se, että digitaaliradiotaajuuksien eri osia allokoidaan Euroopassa hyvin vapaasti täysin ilmaiseksi. Sama taajuus olisi tietenkin hyvin tuottava, jos sitä käytettäisiin puhelinviestinnässä. Voidaanko taata, että ministerineuvosto tutkii asiaa hyvin huolellisesti ja varmistaa, että se ei aiheuta uhkaa digitaaliradion kehittymiselle Euroopassa?

Moscovici
Muistutan, että digitaaliradiolähetystoimintaa on ollut jo vuodesta 1989 ja että suurin ongelma, jota ei ole vielä ratkaistu, on, että vastaanottimet ovat edelleen kalliita. Yksi tärkeimmistä kysymyksistä, joita asiaan avoimesti suhtautuvan neuvoston on aikanaan määrä tarkastella, koskee sellaisten periaatteiden määrittelemistä, joiden tarkoituksena on vahvistaa tämän sähköisen viestinnän alueen selvyyttä ja tehokkuutta.
Tietoliikenteen, tiedotusvälineiden ja tietotekniikan lähentymiskysymys otettiin esille vuoden 1999 lopussa eräässä neuvoston istunnossa sekä 2. toukokuuta 2000 eräässä julkisessa keskustelussa. Neuvosto korosti tässä yhteydessä seuraavia periaatteita, eli sitä, että sääntelyn on perustuttava selkeästi määriteltyihin poliittisiin tavoitteisiin, kiihotettava taloudellista kasvua ja kilpailukykyä sekä valvottava yleisen edun mukaisia tavoitteita. Sääntelyssä on myös pidettävä tavoitteena teknologista riippumattomuutta, koska viestintäpalveluja koskevat säännöt ovat mahdollisimman riippumattomia näiden palvelujen tuottamisessa tarvittavasta teknologiasta. Neuvosto korosti 2. toukokuuta 2000, että on tärkeää taata, että oikeusturva joka taataan pääasiallisesti pakottavin määräyksin ja mahdollisuus reagoida nopeasti tekniseen ja markkinoiden kehitykseen joustavien toimien avulla ovat tasapainossa. Toistan, että neuvosto suhtautuu asiaan toisin sanoen avoimesti.

Puhemies


John Walls Cushnahan
Kysymys nro 4 (H-0531/00):
Aihe: EU:n ja Kiinan välinen WTO-sopimus Onko neuvosto tietoinen, että Kiina on kieltänyt valtion johtamaa televisiota, sanomalehtiä ja tienvarsimainostaulujen omistajia esittämästä Sprite-mainosta, joissa esiintyy nuori pop-tähti Sherry Chang Huei-mei, joka lauloi presidentti Chen Shui-bainin virkaanastujaisissa? Onko neuvosto tietoinen, että Kiina on kehottanut Hongkongin ja Kiinan Kansantasavallan liikeyrityksiä olemaan käymättä kauppaa sellaisten taiwanilaisten yritysten kanssa, joita Kiinan Kansantasavalta pitää Taiwanin itsenäisyyttä puoltavana? Kun otetaan huomioon EU:n hiljattain Kiinan kanssa allekirjoittama Kiinan WTO-jäsenyyttä koskeva sopimus, miten komissio suhtautuu tällaiseen vapaankaupan periaatteen vastaiseen poliittiseen kiristykseen?

Moscovici
Neuvosto on jo pitkään ollut sitoutunut Kiinan ihmisoikeustilanteen samoin kuin kansalais- ja poliittisten oikeuksien parantamiseen; viimeksi mainittuja uhkaavat vakavasti parlamentin jäsenen kuvailemien kaltaiset teot. Tämän sitoutumisen merkittävin puoli on ihmisoikeuksia koskeva vuoropuhelu, jota Euroopan unioni on ryhtynyt käymään Kiinan kanssa. Siitä huolimatta, että taloudellisia ja sosiaalisia oikeuksia koskevan oikeusjärjestelmän parantamisessa on edistytty, kentällä on saavutettu vain vähäistä edistymistä etenkin kansalais- ja poliittisissa oikeuksissa. Neuvosto on siis hyvin huolestunut perusoikeuksien jatkuvasta ja yleistyvästä rajoittamisesta, erityisesti kokoontumis-, mielipiteen- ja yhdistymisvapauksien osalta.
On sovittu, että Euroopan unioni ilmaisee edelleen avoimesti huolensa Kiinan ihmisoikeustilanteesta ja että unioni ottaa tämän kysymyksen esille kaikilla tasoilla Kiinan kanssa pitämissään kokouksissa. Näin ollen neuvostossa sovittiin, että Euroopan unioni omaksuu lujan kannan Kiinan ihmisoikeustilannetta koskevaan päätöslauselmaesitykseen, jonka Yhdysvallat esitteli Yhdistyneiden Kansakuntien ihmisoikeuskomission 56. istunnossa. Neuvostossa sovittiin, että siinä tapauksessa, että Kiinaa koskevasta päätöslauselmaesityksestä äänestettäisiin, tähän komissioon kuuluvat jäsenvaltiot äänestäisivät sen puolesta. Päätöslauselmaesityksestä ei loppujen lopuksi äänestetty, koska Kiinan aloitteesta päätettiin hyväksyä esitys olla puuttumatta asiaan.
Neuvostossa sovittiin lisäksi, että se omaksuu ihmisoikeuskomission seuraavassa istunnossa lähestymistavan, joka perustuu vuoropuhelusta saatuihin tuloksiin, jotka koskevat Kiinan ihmisoikeustilannetta.
Mitä tulee siihen prosessiin, jonka on määrä johtaa Kiinan liittymiseen Maailman kauppajärjestöön, neuvosto katsoo, ettei tämä elin sovellu ihmisoikeuskysymysten käsittelemiseen, ja se katsoo tältä osin myös, että kauppatoimien lisääminen tukisi Euroopan unionin ponnistuksia, joiden tarkoituksena on taata ihmisoikeuksien kunnioittaminen, demokratia ja oikeusvaltio, jotka ovat kaikki Euroopan perusarvoja.

Cushnahan
Arvoisa puhemies, sallinette minun aivan ensimmäiseksi onnitella neuvoston puheenjohtaja Moscovicia siitä, että hänen maansa voitti Euro 2000 -turnauksen. On erittäin hienoa voida onnitella entistä kollegaa uudesta korkeasta virasta, mutta sallinette minun muistuttaa teille, arvoisa puheenjohtaja Moscovici, miten turhautuneita me parlamentin jäsenet olemme olleet, kun olemme esittäneet neuvostolle kysymyksiä. Toivon, että ensi kerralla, kun palaatte tänne istuntosaliin, ette vastaa yhtä ylimalkaisesti kuin vastasitte juuri jäsen Newton Dunnille, mikäli puheenjohtajavaltio haluaa tehdä yhteistyötä parlamentin kanssa.
Olen tyytymätön vastauksenne sisältöön. Mielestäni EU:n Genevessä antama vastaus oli järkyttävä. Se, että emme tukeneet USA:n aloitetta, kuvasti suurta pelkuruutta. Jos olisimme omaksuneet paljon voimakkaamman kannan, emme joutuisi nyt kohtaamaan Kiinan ylimielisyyttä. Toivon, että kun tämä kysymys tulee seuraavan kerran YK:n käsiteltäväksi, jäsenvaltiot asettavat periaatteet kaupallisten etujen edelle. Kiina käyttää tässä kysymyksessä kauppaa poliittisen kiristyksen välineenä WTO:ssa, ja meidän olisi käytettävä vastaavasti kaikkia mahdollisia keinoja. Kun otetaan huomioon, mitä sanoitte, haluaisin pyytää teiltä vahvistusta sille, että tulevaisuudessa jäsenvaltiot omaksuvat voimakkaan kannan Kiinan kanssa käytävissä keskusteluissa, jos ihmisoikeuksia on rikottu, eivätkä anna Kiinan kiristää itseään taloudellisin uhkauksin.

Moscovici
Hyvä jäsen, kiitän teitä henkilökohtaisesta kannustuksestanne ja onnentoivotuksistanne Ranskan viime sunnuntaina Euro 2000 -kisoissa saavuttaman menestyksen johdosta.
Mitä muuhun tulee, pyrin näiden kysymyksien aikana esittelemään neuvoston kannan. Muistutan, että puheenjohtajavaltio on saanut siihen valtuutuksen neuvoston kantojen mukaan.

Puhemies
Arvoisa ministeri, en voi onnitella teitä menestyksestä, koska minun on oltava täysin puolueeton, kuten ymmärtänette. Sitä paitsi olen kotoisin maasta, joka koki yllättävän tappion, kuten muutkin täällä olevat jäsenet.
Kysymys nro 5 Ioannis Souladakis (H-0536/00):
Aihe: Kaakkois-Euroopan maiden vientikyvyn kehittäminen
Kaakkois-Euroopan vakaussopimus merkitsee Euroopan unionin erittäin tärkeää poliittista valintaa. On ilmeistä, että Kaakkois-Euroopan taloudellinen ja yhteiskunnallinen uudelleenjärjestäminen on etusijalla kyseisessä unionin politiikassa.
Kun otetaan huomioon edellä mainitut seikat, mihin taloudellisiin tekijöihin liittyviin konkreettisiin toimiin neuvosto aikoo ryhtyä Kaakkois-Euroopan vakaussopimusta soveltaessaan, jotta alueen maiden vientikyky Euroopan unionin markkinoille paranisi ja niiden talouden tila kohenisi?

Moscovici
Arvoisa puhemies, olen hyvin tietoinen siitä, ettemme ole saaneet paljonkaan ystäviä näiden Euro-kisojen aikana.
Euroopan unioni tukee ajatusta, jonka mukaan kansainvälisen kaupan syventämisen pitäisi ennen pitkää korvata riippuvuus ulkomaiden avusta ja kaupallisen yhdentymisen pitäisi olla pitemmällä aikavälillä ensimmäisiä vaiheita Kaakkois-Euroopan maiden pitemmälle viedyssä yhdentymisessä euroatlanttisiin rakenteisiin. Vakaus- ja assosiaatioprosessi on Euroopan unionin politiikan tärkein osa. Tiedätte, että politiikan tarkoituksena on auttaa asianomaisia maita jälleenrakentamaan taloutensa uudistamalla ja parantamalla infrastruktuurejaan ja suuntaamalla entiset sota- ja suunnitelmataloudet kohti markkinaoloja.
Niiden Lissabonin Eurooppa-neuvoston päätösten seurauksena, joissa määrätään, että Länsi-Balkanin maiden kanssa tehtäviä vakaus- ja assosiaatiosopimuksia pitäisi edeltää kaupan epäsymmetrinen vapauttaminen, komission pitäisi piakkoin esittää konkreettinen ehdotus, jossa laajennetaan nykyisiä kaupallisia suosituimmuusasemia kumoamalla jäljellä olevat hintaylärajat, jotka koskevat joitakin teollisuustuotteita, ja parantamalla maataloustuotteiden pääsyä markkinoille.
Kaakkois-Euroopan vakaussopimuksen tarkoituksena on auttaa yleisesti alueen maita, jotta koko alueella saavutettaisiin taloudellinen vakaus ja hyvinvointi. Tämän tavoitteen saavuttamiseksi on perustettu Kaakkois-Euroopan alueellinen työryhmä samoin kuin taloudellista jälleenrakentamista käsittelevä työryhmä, jonka alaan kuuluvat myös taloudelliset suhteet.
Sekä avunantajat että avunsaajat korostivat niin alueen maiden kuin myös alueen ja unionin välisen kaupan vapauttamisen ja helpottamisen merkitystä alueellisessa konferenssissa, joka käsitteli sopimuksen rahoittamista ja joka pidettiin Brysselissä tämän vuoden maaliskuun lopussa.
Kaikilla vakaussopimuksen kattamilla alueilla siis myös talouden ja kaupan alalla avunantajien ja avunsaajien väliset vastavuoroiset sitoumukset ovat edelleen vakaussopimuksen menestyksen tae. Sopimuksen ydin perustuu siihen, että alueen maat sitoutuvat panemaan täytäntöön uudistuksia ja luomaan sellaisen ympäristön, joka on suotuisa kestävän talouskehityksen kannalta.

Souladakis
Kiitän vastauksesta, mutta haluan esittää seuraavat huomautukset: ennen teitä keskustelin parlamentissa vuoden 2001 talousarviosta, ja se, mistä löydetään varat vakaussopimuksen rahoittamiseen, näytti jälleen kerran umpikujalta.
Kysymykseni koski juuri tätä. Ottaen huomioon, että kyseessä ovat taloudet, jotka ovat aiemmin toimineet toisten markkinaverkostojen pohjalta sekä aiemman talousjärjestelmän takia vaihtokaupan pohjalta, kysymys, joka minun käytännössä täytyy esittää, kuuluu: mitä pitää tapahtua, jotta näkisimme Euroopan unionin jäsenvaltioiden markkinoilla vihdoinkin tuotteita, jotka on tuotettu näillä alueilla? Kysymys on tämä: mitkä ovat ne politiikat, jotka tukevat tuotantoa näillä alueilla, ilman että Euroopan unioni antaa rahaa, koska joka tapauksessa olemassa olevien sisäisten ongelmien takia näitä varoja on vaikea löytää? Ongelma on selvästi juuri tällä kohdin.
Kysymys koskee juuri sitä, mihin toimiin Euroopan unioni voi ryhtyä, jotta luotaisiin nämä verkot, joita aiemmin ei ole ollut, jotta nämä ihmiset voisivat myydä tuotteitaan.

Moscovici
Hyvä jäsen, se on juuri vakaussopimuksen ja assosiaatiosopimuksien koko tavoite; muistutan, että assosiaatiosopimuksiin sisältyy talouteen ja kauppaan liittyviä määräyksiä, ja tehtävänämme on suostua jälleen kerran epäsymmetriseen vapauttamiseen ottaaksemme huomioon näiden maiden viivästymiset. Voin kuitenkin taata, että niin neuvoston kuin Eurooppa-neuvostonkin puheenjohtaja pitää tämän alueen tulevaisuutta ensisijaisen tärkeänä: sen vuoksi tasavallan presidentti ehdotti Länsi-Balkanin maiden huippukokousta, joka olisi määrä pitää puheenjohtajakautemme aikana, kenties Zagrebissa.

Puhemies


Alexandros Alavanos
Kysymys nro 6 (H-0539/00):
Aihe: Irakin vastaisten pakotteiden poistaminen YK:n vuonna 1991 tekemässä päätöksessä 687 todetaan, että Irakin vastaiset pakotteet poistetaan, jos Irak suostuu luopumaan joukkotuhoaseista, jotka sen hallussa arveltiin olevan. Tuhansien tarkkailijoiden tämän jälkeen tekemissä tarkoissa tutkimuksessa ei ole löydetty tällaisia aseita eikä mahdollisuutta niiden valmistamiseen, ja viralliset kertomukset eivät ole antaneet lainkaan aihetta huoleen. Irakin kauppasaarto on kuitenkin edelleen voimassa, millä on dramaattisia vaikutuksia maan väestölle. Tästä kuvaavana esimerkkinä on lapsikuolleisuuden räjähdysmäinen kasvu: viimeisten kymmenen vuoden aikana on kirjattu 1,5 miljoonaa lapsikuolemaa, jotka ovat johtuneet lääke- ja elintarvikepulasta jne.
Ruokaa öljyä vastaan -ohjelma ei saa toimia alibina rikokselle, johon jatkuvasti syyllistytään, koska vain murto-osa Irakille sallitun viennin arvosta palautuu maahan elintarvikkeina ja lääkkeinä ja loput pidätetään "vahingonkorvauksina" tai jäädytetään länsimaiden pankkeihin siten, että Irak ei kykene käyttämään sitä.
Kysyn neuvostolta, onko se tutkinut mahdollisuutta poistaa kauppasaarto, jonka ainoiksi uhreiksi joutuvat Irakin asukkaat ja erityisesti pienet lapset?

Moscovici
Euroopan unioni panee kokonaisuudessaan täytäntöön kaikki Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvoston päätöslauselmat, myös ne, jotka koskevat Irakia.
17. joulukuuta 1999 hyväksytyn päätöslauselman 1284 tavoitteena on käynnistää uudelleen YK:n tarkastukset ja myötävaikuttaa niin sanotun "Ruokaa öljyä vastaan" -ohjelman parantamiseen sekä poistaa Irakin vastaiset pakotteet.
Euroopan unioni kehottaa Irakin hallitusta tekemään täysimääräistä yhteistyötä YK:n ja sen elimien kanssa. Neuvosto toteaa, että vuoden 1998 loppupuolen jälkeen ei ole voitu mitenkään tarkastaa, noudattaako Irak tosiasiassa turvallisuusneuvoston aivan tarkoituksenmukaisia päätöslauselmia, erityisesti päätöslauselmaa 687. Tästä seuraa, että Irakia vastaan määrätty kauppasaarto on edelleen voimassa.
On totta, ja olemme aivan erityisen vakuuttuneita siitä, että Irakin humanitaarinen tilanne on kauppasaarron vuoksi vakava ja jopa huolestuttava, erityisesti irakilaislasten kannalta. Irakin hallituksen vastuu on tässä tilanteessa perustavaa laatua. Kuitenkin, kuten suurlähettiläs Amorimin johtama asiantuntijapaneeli totesi huhtikuussa 1999, Irakin väestö ei joutuisi kärsimään tällaisesta puutteesta, jollei niitä toimia olisi pitkitetty, joihin turvallisuusneuvosto ryhtyi 1999. Kansainvälisen yhteisön ja Irakin hallituksen pitäisi tehdä kaikkensa, jotta "Ruokaa öljyä vastaan" -ohjelma hyödyttäisi täysimääräisesti Irakin väestöä. Tältä osin neuvosto suhtautuu myönteisesti sellaisen Yhdistyneiden Kansakuntien työryhmän perustamiseen, jonka tehtävänä on laatia yleisiä suosituksia siitä, miten voidaan lisätä YK:n pakotteiden tehokkuutta etenkin kohdistamalla ne paremmin ja välttää turha inhimillinen kärsimys.
Neuvosto pani merkille, että Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvosto kehotti päätöslauselmassaan 1302 YK:n pääsihteeriä nimittämään riippumattomia asiantuntijoita, joiden tehtävänä on tutkia perusteellisesti Irakin humanitaarista tilannetta.

Alavanos
Esitin kysymykseni, koska Ranskalle tämä on herkkä asia. Kuulin neuvoston puheenjohtajan muodollisen vastauksen, mutta kuitenkin tiedämme, että Irakin tilanne liittyy Yhdysvaltojen omavaltaiseen hyökkäyspolitiikkaan. On esimerkiksi olemassa lentokieltoalue, jota yksikään YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselma ei ole laillistanut. Lisäksi tiedämme, että YK:n edustaja Egeo puhui asiasta YK:ssa vuonna 1997 kaikkiaan 6 900 vierailun ja tarkastuksen jälkeen ja sanoi, että ei ole olemassa epäilyksiä, että Irakissa olisi ydin- tai kemiallisia aseita.
Haluaisin kysyä puheenjohtajavaltio Ranskalta, jos otetaan huomioon kaikki tämä ja varsinkin jos otetaan huomioon, että suuri osa niistä tuloista, joita Irakin pitäisi saada öljystä, on nykyisin jäädytettynä New Yorkissa sijaitsevassa ranskalaisessa pankissa, aikooko Ranska ryhtyä toimiin puheenjohtajakautensa aikana hajottaakseen Yhdysvaltojen aikaansaaman diktatorisen tilanteen, joka aiheuttaa valtavia vahinkoja Irakin kansalle ja lapsille.

Moscovici
Olette oikeassa korostaessanne, että Ranska saattaa kenties suhtautua kysymykseen herkemmin, mutta jos niin on, kyse ei ole välinpitämättömyydestä Irakin kansaa kohtaan. Tiedätte varmaankin, että maani on YK:n turvallisuusneuvoston pysyvä jäsen, ja toistan, että maani haluaa todellakin, että kaikkia näitä päätöslauselmia noudatetaan, mutta se tarkastelee samanaikaisesti kaikkia mahdollisuuksia löytää ratkaisu, alkaen "Ruokaa öljyä vastaan" -päätöslauselman ankarasta soveltamisesta.
Tähän arkaluonteiseen suuntaan meidän on nyt edettävä.

Perry
Arvoisa puhemies, olen tyytyväinen ministerin vastaukseen, mutta haluaisin, että hän antaisi parlamentille vakuutuksen siitä, että hän ja neuvosto eivät jätä huomioimatta tämän ongelman tarkastelussa niitä 604:ää Kuwaitin kansalaista, jotka katosivat, kun Irak miehitti Kuwaitin laittomasti, ja että ne painostavat jatkossakin Irakin viranomaisia saadakseen siltä selvityksen näiden ihmisten kohtalosta.

Moscovici
Haluan vain vahvistaa, että aiomme tarkastella tätä ongelmaa sen kaikilta ulottuvuuksilta.

Korakas
Arvoisa puhemies, minäkin olen esittänyt tämänsuuntaisen kysymyksen, kysymyksen 20. Valitettavasti kuitenkin sain tänään tiedon neuvoston osastoista, että kysymystäni ei ole ehditty kääntää, koska se jätettiin kolmen viimeisen päivän aikana ennen määräajan umpeutumista. Mielestäni tätä ei voida hyväksyä, eikä tämä ole minun vastuullani.
Minäkin haluan vielä korostaa, kuten kysymyksessäni sanoin, että yksinomaan viime kuussa eli toukokuussa 8 000 ihmistä kuoli lääkkeiden puutteen vuoksi. Lapsikuolleisuus on kaksinkertaistunut lääkkeiden puutteen vuoksi. Tilastot kertovat, että Irakissa pakotteiden vuoksi henkensä menettäneiden ihmisten lukumäärä vuodesta 1990 lähtien nousee jo 1 309 153 henkilöön. Edelleen vallassa pysyvän Saddam Husseinin hallinnon vastaisten pakotteiden tekosyyllä ja löytämättä jääneiden ydinaseiden vuoksi toteutetaan Irakin vastaista kansanmurhaa.
Kysyn siis, tietääkö neuvosto, että tätä jo vuosikymmenen kestänyttä kansanmurhaa ei voida enää jatkaa, ja aikooko neuvosto vaatia Irakin kansaan kohdistuvan kauppasaarron poistamista ja aikooko neuvosto ryhtyä vaikka yksipuolisesti toimiin Irakin kansan suojelemiseksi.

Moscovici
Ensinnäkin uskon tosiaan vaikka olenkin vasta-alkaja tässä toimessa että tässä erityisessä asiassa on olemassa sääntöjä, joiden mukaan kysymyksien kääntäminen on parlamentin vastuulla, minkä ansiosta neuvosto voi vastata kysymyksiin äärimmäisen tarkasti.
Toiseksi haluan vain vahvistaa, että kukaan ei tue Saddam Husseinin hallintoa näiden päätöslauselmien avulla, eikä kansanmurha joka koski näin ollen käsittääkseni niitä, jotka ryhtyivät pakotteisiin ole mielestäni perusteltu ilmaisu. Se ei ole sen enempää Ranskan kuin neuvostonkaan kanta.

Puhemies
Nyt ei ole oikea aika keskustella neuvoston ja parlamentin suhteista, koska silloin veisimme aikaa vastauksilta.
Minun on kylläkin sanottava, että vaikka kuusi kysymystä saapui asiaankuuluvasti joillekin kielille käännettynä, valitettavasti ne eivät saapuneet kaikille kielille käännettynä neuvostoon, luultavasti Luxemburgissa olleen pyhäpäivän takia. Neuvosto onkin päättänyt olla vastaamatta niihin.
Joka tapauksessa tämä keskustelu voidaan käydä puheenjohtajakokouksessa, jossa käsitellään näitä suhteita ja mahdollisia ongelmatilanteita.
Kysymys nro 7 Esko Olavi Seppänen (H-0542/00):
Aihe: Eräiden EU:n jäsenmaiden liittoutumattomuus
Feiran huippukokouksessa käsiteltiin EU:n puolustusulottuvuutta, ja asia on esillä hallitusten välisessä konferenssissa. Jotkut EU:n jäsenmaat eivät kuulu NATO-sotaliittoon. Mikä on neuvoston kanta näiden maiden asemaan EU:n tulevassa puolustusyhteistyössä ja kunnioittavatko liittoutuneet jäsenmaat puheenjohtajamaan käsityksen mukaan näiden maiden tahtoa säilyttää liittoutumattomuutensa?

Moscovici
Parlamentin ja komission välillä ei ole ongelmia. On kuitenkin totta, että kyseinen asia selitettiin meille tietyllä tavalla ja että on tosiaankin sääntönä, että saamme kysymykset käännettyinä voidaksemme vastata niihin, koska muuten joutuisimme ryhtymään improvisoimaan, mikä saattaisi johtaa heikkoon lopputulokseen.
Palaan esitettyyn kysymykseen. Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 17 artiklassa määrätään, että tässä artiklassa tarkoitettu unionin politiikka ei vaikuta tiettyjen jäsenvaltioiden, ei myöskään liittoutumattomien jäsenvaltioiden, turvallisuus- ja puolustuspolitiikan erityisluonteeseen.
Unionin politiikassa niin ikään kunnioitetaan niitä velvollisuuksia, jotka johtuvat Pohjois-Atlantin sopimuksesta ja koskevat niitä jäsenvaltioita, jotka haluavat hoitaa yhteisen puolustuksensa NATOn puitteissa, ja tämä sopii yhteen näissä puitteissa säädetyn yhteisen turvallisuus- ja puolustuspolitiikan kanssa.
Amsterdamin jälkeen Euroopan unioni käynnisti prosessin, jonka tarkoituksena on mahdollistaa, että unioni voi ryhtyä kaikkiin tarvittaviin toimiin konfliktien ehkäisemisen ja kriisien hallinnan alalla, joka on määritelty Euroopan unionista tehdyssä sopimuksessa; näitä toimia kutsutaan Petersbergin tehtäviksi, eikä asiaan vaikuta se, kuuluvatko jäsenvaltiot NATOon tai WEU:hun. Tämä vahvistettiin puheenjohtajavaltion raportissa, joka hyväksyttiin Helsingin Eurooppa-neuvostossa.

Seppänen
Arvoisa ministeri, Feiran kokouksessa päätettiin lisätä joustavuutta. Olen tulkinnut asian niin, että tämä joustavuus otetaan käyttöön myös toisen pilarin asioissa, ulko- ja turvallisuuspolitiikassa. Onko teidän tulkintanne sama? Samanaikaisesti olen seurannut Ranskan presidentin käsityksiä siitä, miten Euroopan unionia pitäisi kehittää eritahtisesti ja sille pitäisi mahdollisesti saada kova, kiinteä ydin joidenkin pioneerimaiden toimesta. Katsotteko, että tähän kovaan ytimeen - jolla nimellä komission entinen puheenjohtaja Jacques Delors sitä kutsuu -voisi kuulua maa, joka on sotilaallisesti liittoutumaton?

Moscovici
Näin esitettynä kysymys on äärimmäisen monimutkainen. Se viittaa koko HVK:hon, joten ehdotankin, että vastaan siihen tyhjentävämmin myöhemmässä keskustelussa.
Haluan vain korostaa, että ilmaisimme Feirassa tosiaankin toivovamme, että olemassa olevaa kehystä voitaisiin soveltaa myös liittoutumattomiin maihin ja niihin maihin, jotka eivät kuulu NATOon, ja jos tarkoitatte tätä joustavuuden muotoa, se pannaan epäilemättä täytäntöön.
Mitä muuhun tulee, meillä on tilaisuus keskustella uudelleen siitä, miten Euroopan puolustus ja tiiviimpi yhteistyö alalla kehittyvät.

Puhemies


María Izquierdo Rojo
Kysymys nro 8 (H-0545/00):
Aihe: Puheenjohtajavaltio Ranskan painopisteet naisten aseman edistämisessä Mitä käytännön toimenpiteitä puheenjohtajavaltio Ranska aikoo painottaa Euroopan naisten aseman parantamiseksi?

Moscovici
Kollegani ja naisten oikeuksista vastaava valtiosihteeri Nicole Péry esittelee heti ensi viikolla puheenjohtajavaltio Ranskan tätä alaa koskevan ohjelman toimivaltaisessa valiokunnassanne. Haluan tässä vain tehdä muutamia yleisiä huomioita.
Sanoisin, että Ranskan puheenjohtajakaudella neuvoston on määrä käsitellä muutamia asiakirjoja, jotka liittyvät miesten ja naisten väliseen tasa-arvoon. Ensinnäkin komissio antoi neuvostolle äskettäin tiedonannon, jonka otsikkona on "Kohti miesten ja naisten välistä tasa-arvoa koskevaa yhteisön puitestrategiaa"; tarkasteltavana on myös neuvoston päätösehdotus, joka liittyy miesten ja naisten välistä tasa-arvoa koskevan yhteisön puitestrategian tukiohjelmaan, sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviehdotus, jolla muutetaan direktiiviä 67/207/ETY miesten ja naisten yhtäläisen kohtelun periaatteen täytäntöönpanemisesta ja tämä on ratkaisevan tärkeää työnsaannissa, koulutuksessa, ammatillisessa koulutuksessa ja työoloissa. Sanon teille painokkaasti, että puheenjohtajavaltio Ranska on jo ottanut ohjelmaansa näiden komission tekstien esittelemisen.
Sen päätösehdotuksen osalta, joka liittyy perustamissopimuksen 13 artiklaan perustuvaan ohjelmaan, sikäli kuin ohjelma on määrä aloittaa 1. tammikuuta 2001, puheenjohtajavaltion tavoitteena on hyväksyä ehdotus 28. marraskuuta pidettävässä työllisyyttä ja sosiaalista suojelua käsittelevässä neuvostossa. Direktiiviehdotuksen osalta puheenjohtajavaltio Ranska pyrkii edistämään työtä mahdollisimman pitkälle. Näiden lainsäädäntötekstien lisäksi neuvosto tarkastelee aiempien vuosien tavoin sitä, miten jäsenvaltiot ovat panneet täytäntöön Pekingin toimintaohjelman.
Lisäksi puheenjohtajavaltio Ranska järjestää kaksi tähän alaan liittyvää tapahtumaa: Pariisissa 27. lokakuuta pidettävän ministerikonferenssin, joka on omistettu kolmelle aiheelle naiset ja päätöksenteko, perhe- ja työelämän yhteensovittaminen sekä valtavirtaistaminen sekä Pariisissa 24. marraskuuta pidettävän ammatilliseen tasa-arvoon liittyvän kokouksen, jossa käsitellään työhönotossa tapahtuvaa syrjintää ja työelämään palaamisen vaikeuksia.
Voitte siis olla varma siitä, että miesten ja naisten väliseen tasa-arvoon kiinnitetään aivan erityistä huomiota Ranskan puheenjohtajakaudella.

Izquierdo Rojo
Arvoisa puhemies, kiitän lämpimästi neuvoston puheenjohtaja Moscovicia tästä erittäin rohkaisevasta vastauksesta, joka lisäksi toteuttaa käytännössä sen, mitä Ranskan tasavallan presidentti Chirac sanoi meille tänä aamuna todetessaan, että Ranskan puheenjohtajakausi on kunnianhimoinen ja konkreettinen. Olette osoittanut sen tässä vastauksessa. Presidentti Chirac sanoi meille myös, että yksi tärkeimmistä asioista, joita puheenjohtajavaltio Ranskan täytyy käsitellä, on perhe- ja työelämän yhteensovittaminen. Haluaisin tältä osin kysyä teiltä, miten estetään tämän tärkeän käsitteen väärinkäyttö naisten aseman heikentämiseksi ja mikä tulee olemaan miesten osuus perhe- ja työelämän yhteensovittamisessa.

Moscovici
En esittäisi tuollaista väitettä, varsinkin kun miessukupuoli on hyvin vaihteleva eikä mikään yksittäinen laji. Ei, luulen, että on viisaampaa keskustella asiasta enemmän valtiosihteeri Péryn kanssa, ja sanon vain, että jos asiaa katsotaan filosofiselta kannalta, perhe- ja työelämän yhteensovittamisen tarkoituksena ei taatusti ole asettaa naisia huonompaan asemaan tai palata täysin perinteiseen malliin vaan päinvastoin pyrkiä kohti yhteistä tahtoamme eli naisten ja miesten välistä tosiasiallista tasa-arvoa. Tähän on löydettävä keinot, joihin kuuluu epäilemättä miesten osallistuminen perhe-elämään.

Puhemies


Jonas Sjöstedt
Kysymys nro 9 (H-0552/00):
Aihe: Neuvoston kanta Pelinkan oikeustapaukseen Itävallassa Professori Anton Pelinka antoi 1. toukokuuta 1999 Italian RAI-televisioasemalle lausunnon, joka koski vapauspuolueen Jörg Haiderin aiemmin kansallissosialismista antamia lausuntoja. Tuomioistuin Wienissä (Landesgericht für Strafsachen) totesi 11. toukokuuta 2000 professori Pelinkan herjanneen Jörg Haideria kyseisessä TV-lähetyksessä ja tuomitsi hänet 60 000 sillingin sakkorangaistukseen. Syytettä ajoi Haiderin asianajaja Dieter Böhmdorfer, joka on nykyään Itävallan oikeusministeri.
Eikö Pelinkan lausunto ole täysin demokratiassa hyväksyttyjen normien mukainen? Kyse onkin siitä, onko itävaltalainen tuomioistuin syyllistynyt vakavaan mielipiteenvapauden loukkaamiseen yleisesti ja akateemisen vapauden loukkaamiseen erityisesti, sillä Itävalta kuuluu jäsenenä Euroopan neuvostoon ja EU:hun, josta tehdyn sopimuksen 6 artiklan 2 kohdassa todetaan, että unioni pitää arvossa yhteisön oikeuden yleisinä periaatteina perusoikeuksia, sellaisina kuin ne taataan ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyssä Euroopan yleissopimuksessa.
Mikä on neuvoston kanta siihen, että yhden jäsenvaltion oikeusministeri on aktiivisesti ajanut syytettä, joka on selvästi vastoin kyseisiä sopimuksia?

Moscovici
Vastaukseni on äärimmäisen lyhyt. Se kuuluu seuraavasti: neuvosto on ilman muuta tietoinen tästä erityistilanteesta, joka tuskin on kovin helppo. Ymmärtänette kuitenkin, ettei neuvoston kuulu ottaa kantaa oikeuden päätöksiin. Neuvosto ei voi myöskään arvioida jonkin jäsenvaltion oikeuslaitoksen toimintaa.

Sjöstedt
Arvoisa puhemies, kiitän puheenjohtajavaltio Ranskaa lyhyestä vastauksesta. Minulla on kuitenkin kaksi lisäkysymystä, koska kyse on erittäin vakavasta tapauksesta, joka on demokraattisesta näkökulmasta katsottuna hyvin epäilyttävä.
14 jäsenvaltiota suunnittelee pyytävänsä Euroopan neuvoston asiantuntijoita tutkimaan eräitä Itävaltaa koskevia asioita. Ensimmäinen kysymykseni liittyy siihen, onko puheenjohtajavaltio Ranska sitä mieltä, että tämän tutkimuspyynnön pitäisi kattaa myös Pelinkan oikeustapaus, mikä olisi kohtuullista.
Toinen kysymykseni koskee perustamissopimuksen 6 ja 7 artiklaa, jotka liittyvät perusoikeuksiin. Haluaisin tietää, onko puheenjohtajavaltio Ranska sitä mieltä, että tätä tapausta on syytä tutkia perustamissopimuksen 6 ja 7 artiklan pohjalta.

Moscovici
Tältä osin haluan vain muistuttaa, että puheenjohtajavaltio Portugali, joka toimi hyvin tasapainoisesti, joutui jokin aika sitten ryhtymään toimiin, ei neuvoston vaan 14 jäsenvaltion nimissä, toimiin, jotka hyväksyimme ja joita sovellamme sekä arvioidessamme Itävallan tilannetta että jatkaessamme pakotteita. Pidämme kiinni näistä toimista sen enempää lisäämättä kuin karsimattakaan niitä, kunnes meille osoitetaan, että tilannetta ja FPÖ-puolueen poliittista laatua on arvioitu merkittävällä tavalla.

Rübig
Arvoisa puhemies, Itävallalla on erittäin tiukat fasismin, kansallissosialismin ja uusnatsismin kieltävät lait, ja niiden perusteella on annettu viimeksi kuluneina vuosina useita tuomioita. Tietääkö neuvoston puheenjohtaja vastaavia tai parempia lakeja muissa valtioissa? Jättääkö neuvosto edelleen huomiotta perussopimusten loukkaamisen, jota Itävallan vastaiset sanktiot näistä sanktioista päättivät 14 pääministeriä merkitsevät, ja eikö se edelleenkään esitä siitä kantaansa rikkoen siten edelleen perustamissopimusta? Eikö neuvosto käsittele kahdenvälisiä päätöksiä tulevaisuudessakaan?

Moscovici
Minusta tuntuu, että olen jo vastannut kysymykseen toimien jatkamisesta ja tilanteen arvioimisesta samanaikaisesti. Muun osalta en voi tarkasti ottaa kantaa Itävallan oikeudelliseen tai juridiseen tilanteeseen. Tiedän kuitenkin, että on muita maita, joiden poliittinen tilanne on minusta kadehdittavampi. Ja tässä ilmaisen kantani hallituksen ministerinä, en neuvoston puheenjohtajana.

Puhemies
Toisen lisäkysymyksen esittää jäsen Ford, ja minun on huomautettava, että hän on esittänyt seuraavan kysymyksen nro 10, jota ei käsitellä, sillä se on yksi niistä kuudesta kysymyksestä, jotka eivät saapuneet neuvostoon kaikille kielille käännettynä.

Ford
Arvoisa puhemies, haluaisin ilmaista huoleni siitä, että kukaan puheenjohtajavaltio Ranskan edustajista ei puhu ranskan lisäksi muita eurooppalaisia kieliä. Vahvistaako puheenjohtajavaltio tässä vaiheessa myös sen, että Itävallan jäsenyyden pidättämistä koskevasta suosituksesta päättävät 14 jäsenvaltiota - kaikki paitsi asianomainen maa - perustamissopimuksen mukaisesti, jos se on välttämätöntä? En väitä, että se olisi välttämätöntä, mutta jos se osoittautuu välttämättömäksi, emmekö voisi saada kuulla puheenjohtajavaltion näkemystä siitä, huolettaako tämä erityiskysymys sitä? Eikö ole oikein ja asianmukaista, että saman henkilön ei pitäisi olla tuomari, valamies ja pyöveli ja että syytösten esittäjän ei pitäisi myöskään olla samalla oikeusministeri? Emmekö arvostelisi tällaista tilannetta, jos se tapahtuisi esimerkiksi Zimbabwessa tai muualla maailmassa?

Moscovici
...puheenjohtajavaltio Ranskan mahdollisesta kyvystä ymmärtää muita kieliä kuin ranskaa. Emme ole kaikki luku- ja kirjoitustaidottomia. Nämä kysymykset eivät vain ole saapuneet tänään parlamentin ja neuvoston välillä olevien toimitussääntöjen takia. Toivon hyvin vilpittömästi, että asiat järjestyvät seuraavissa istunnoissa, joko käännöksien kanssa tai ilman niitä. Kyse on ongelmasta, joka korjaantuu lyhyellä aikavälillä.
Mitä muuhun tulee, ymmärtänette, että puheenjohtajavaltio Ranska aikoo mukautua niihin toimiin, joista 14 jäsenvaltiota ovat jo päättäneet. Ja jos kyse on 14 jäsenvaltion tekemästä päätöksestä, on selvää, ettei ongelma liity oikeastaan neuvostoon vaan 14 jäsenvaltioon suhteessa toisiinsa. Toistan, että nämä toimet ovat sitä paitsi ehdottoman kahdenvälisiä, eivätkä ne heikennä mitenkään sitä tosiasiaa, että Itävalta on Euroopan unionin jäsenvaltio, jolla on pääsy kaikkiin unionin toimielimiin, joka osallistuu toimintaan kaikilla tasoilla ja jota toisin sanoen kohdellaan puheenjohtajakautemme aikana merkittävänä maana Euroopan unionissa.

Ford
Arvoisa puhemies, pyysin neuvoston puheenjohtajaa vastaamaan kysymykseeni, kehotetaanko perustamissopimuksen 7 artiklassa 14:ää jäsenvaltiota ryhtymään toimiin sellaisen maan osalta, jonka ihmisoikeustilanne on asetettu kyseenalaiseksi. Hän näyttää vihjaavan, että tämä kysymys kuuluu nykyiselle puheenjohtajavaltiolle, eikä sitä tarkastella 14 jäsenvaltion kahdenvälisten suhteiden puitteissa.

Moscovici
Luulen, että tämä asia on hieman kaksiselitteinen. Kukaan ei ole väittänyt häätävänsä Itävaltaa Euroopan unionista, ja selitin asian juuri äsken. 14 jäsenvaltiota on samanaikaisesti ryhtynyt näihin toimiin poliittiselta pohjalta. Jatkamme toimintaamme poliittiselta pohjalta kunnioittaen jälleen kerran täysimääräisesti Itävallan oikeuksia Euroopan unionissa.

Puhemies
Se on yksi niistä kysymyksistä, joihin neuvosto ei vastaa, koska se ei aikanaan saapunut neuvostoon kaikille kielille käännettynä.
Parlamentti pohtii tätä kysymystä, mutta älkäämme keskustelko siitä tänään tämän enempää, jos se vain sopii teille.
Kysymys nro 11 Maj Britt Theorin (H-0554/00):
Aihe: Kansainvälinen rikostuomioistuin
Euroopan komissiolla ja erityisesti kehitysyhteistyöstä vastaavalla komission jäsenellä oli tärkeä rooli uuden pysyvän kansainvälisen rikostuomioistuimen (ICC) perustamisessa kesäkuussa 1998.
Rooman yleissopimuksen, johon kansainvälinen rikostuomioistuin perustuu, hyväksyminen oli tärkeä edistysaskel, jolla pyritään lopettamaan raiskauksen järjestelmällinen käyttö sotastrategiana. Sopimus on ensimmäinen kansainvälinen yhteisymmärrysasiakirja, jolla vahvistetaan, että raiskausta, seksiorjien käyttöä ja pakotettua raskautta voidaan käsitellä ihmiskuntaa vastaan tehtyinä rikoksina ja sotarikoksina.
Yhteensä 60 valtion täytyy ratifioida Rooman sopimus. Vaikka kaikki EU:n jäsenvaltiot ovat allekirjoittaneet sopimuksen, valitettavasti vain Italia on ratifioinut sen.
Mihin toimiin neuvosto aikoo ryhtyä varmistaakseen tämän tärkeän sopimuksen täytäntöönpanon?

Moscovici
Saadakseen tarkan vastauksen tähän kysymykseen parlamentin jäsen voi lukea jäsen Cushnahanin maaliskuun istunnossa esittämän suullisen kysymyksen H-0217/00, johon neuvosto vastasi, että siitä asti, kun kansainvälisen rikostuomioistuimen perusasetus hyväksyttiin Roomassa 17. heinäkuuta 1998, neuvosto on aktiivisesti kannustanut jäsenvaltioita ratifioimaan sen. Muistutamme, että ratifiointi on oikeusperiaate, joten se kuuluu jäsenvaltioiden yksinomaiseen toimivaltaan, ja ne ovat asiassa suvereeneja.

Theorin
On ilahduttavaa, että Ranska ja Belgia ovat juuri ratifioineet kansainvälistä rikostuomioistuinta koskevan sopimuksen, mutta olen kuitenkin erittäin huolestunut tilanteen kehityksestä. Rooman yleissopimuksen allekirjoittamisesta on kulunut nyt kaksi vuotta, ja vain viidesosa vaadittavista valtioista on ratifioinut pysyvän kansainvälisen rikostuomioistuimen perustamisen. Tällä vauhdilla on epävarmaa, selviämmekö joulukuisesta määräajastamme.
Olen kyllä sitä mieltä, että EU:n pitää johtaa kansainvälisen oikeusjärjestelmän luomista, ja kun kansalliset oikeusjärjestelmät eivät toimi, kansainvälisen yhteisön on oltava valmis toimimaan pahimpia rikollisia vastaan. Kyse on erityisesti naisiin ja tyttöihin kohdistuvista hyökkäyksistä ja niistä puutteista, joita tiedämme esiintyneen 1990-luvulla Ruandan ja Jugoslavian sotarikoksia käsittelevien tuomioistuinten hahmottelussa ja perustamisessa. Siitä käy selvästi ilmi, että nykyiset järjestelmät ovat riittämättömiä käsiteltäessä sellaisia rikoksia kuin väkisinmakaaminen, seksiorjuus ja järjestelmälliset raiskaukset.
Jotta kansainvälinen rikostuomioistuin toteutuisi ja toimisi tehokkaasti, tarvitaan laajaa kansainvälistä tukea. Minun on kuitenkin kysyttävä neuvostolta, aikooko se laatia erityisiä aloitteita ratifioinnin edistämiseksi myös EU:n ulkopuolisissa valtioissa. Venäjä ja Yhdysvallat ovat olennaisia tässä tapauksessa.

Moscovici
Neuvosto katsoo jälleen kerran, että kansainvälisen rikostuomioistuimen perustamiskokouksen onnistunut päätös oli historiallinen aikaansaannos, joka merkitsi, että on mahdollista toimia niin, että maailmasta tulee samanaikaisesti turvallisempi ja oikeudenmukaisempi. Voimakkaampaa samanaikaista kannanottoa on vaikea kuvitella. Emme voineet loukata valtioiden itsemääräämisoikeutta sopimuksien ratifioimisen osalta.
Haluan huomauttaa, että esimerkiksi Ranska on ratifioinut myös tämän sopimuksen, jota se tukee ponnekkaasti, ja että olin itse tasavallan presidentin rinnalla pari kuukautta sitten vierailulla Haagissa, jossa tutustuimme entisen Jugoslavian asioita käsittelevään kansainväliseen rikostuomioistuimeen. Tältä osin tunnemme sitoutuneemme asiaan. Innostus on kuitenkin ainoa aseemme.

Puhemies


Concepció Ferrer
Kysymys nro 12 (H-0556/00):
Aihe: Timanttikauppa Afrikan konfliktien syynä On osoitettu, että Sierra Leonen ja Afrikan suurten järvien alueen väkivaltaisuudet liittyvät alueen mineraaliesiintymien monopoleihin sekä näiden monopolien hallintaa koskeviin kiistoihin.
Jotkut jäsenvaltiot, kuten Yhdistynyt kuningaskunta, ovat jo kaavailemassa Sierra Leonen timantteja koskevan kauppasaarron julistamista, koska on selkeästi osoitettu, että jalokivien kauppaa on käytetty ja käytetään RUF-sissien toiminnan rahoittamiseen.
Tutkiiko neuvosto mahdollisuutta puuttua Sierra Leonesta ja Afrikan suurten järvien alueelta tulevien timanttien kauppaan alueen rauhan edistämiseksi?
Jos näin on, voiko neuvosto antaa tietoja siitä, mitä toimenpiteitä se on tätä varten toteuttamassa tai aikoo toteuttaa lähitulevaisuudessa?

Moscovici
Neuvosto on ilmaissut useaan otteeseen olevansa huolestunut laittomasta timanttikaupasta, koska se lietsoo konflikteja joissakin Afrikan maissa, etenkin Angolassa, Kongon demokraattisessa tasavallassa ja Sierra Leonessa.
Neuvosto varoitti äskettäin, 13. kesäkuuta, Liberian hallitusta siitä, että jollei se käyttäydy vastuullisesti Sierra Leonea kohtaan erityisesti laittoman timanttikaupan osalta, Euroopan unioni ottaa asian huomioon politiikassaan, etenkin Lomén yleissopimuksen puitteissa.
Täsmennän kuitenkin, että neuvosto ei ole vielä keskustellut Yhdistyneen kuningaskunnan aloitteista Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvostolle, eikä se ole ollut yhteydessä pääasiallisiin timanttien maahantuojiin, jotta laiton timanttikauppa saataisiin estettyä.

Ferrer
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, olen todellakin pahoillani vastauksestanne. Olen sitä mieltä, että neuvoston on syytä kiinnittää entistä aktiivisemmin ja päättäväisemmin huomiota timanttikauppaan liittyviin ongelmiin, joiden takia on menetetty ja menetetään edelleen monia ihmishenkiä. En toki voi moittia siitä teitä, koska Ranskasta on vasta äsken tullut puheenjohtajavaltio, mutta pyytäisin teitä kylläkin tekemään paljon nykyistä voimakkaampia ja tehokkaampia päätöksiä.
Euroopan unioni on sitoutunut edistämään rauhaa ja vakautta paitsi Euroopassa myös muualla maailmassa. Ellei timanttikauppaa valvota, on selvää, ettei Afrikassa voida edistää rauhaa eikä vakautta.
Sierra Leonen tapauksessa Iso-Britannia oli puoltanut tuontikieltoa, ja tietyssä mielessä myös Ranska. Neuvosto voisi edistää kaikkia Afrikasta peräisin olevia timantteja koskevaa yleistä tuontikieltoa ja erityisesti todistusten valvontaa. Tiedämme, että näitä toimenpiteitä on vaikea soveltaa, mutta joka tapauksessa kaikenlainen edistys siihen suuntaan säästäisi ihmishenkiä ja edistäisi Afrikan mantereen erittäin dramaattisten konfliktien ratkaisua.

Moscovici
Kyllä, esittelin yksinkertaisesti neuvoston työtilanteen. Se ei missään tapauksessa tarkoita, ettemme kiinnittäisi asiaan aivan erityistä huomiota ja ettemme pitäisi teitä säännöllisesti ajan tasalla. Ilmoitin vain, millainen on tilanteemme.

Puhemies
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, kysymys nro 13 on yksi niistä kuudesta kysymyksestä, joihin neuvosto ei vastaa tänään sääntöihin liittyneiden ongelmien takia.
Kysymys nro 14 jätetään käsittelemättä, koska kysymyksen esittäjä ei ole läsnä.
Jäsen Medina Ortegan kysymystä nro 15 ei käsitellä, koska aihe on jo tämän istuntojakson esityslistalla.

Ioannis Marinos
Kysymys nro 16 (H-0565/00):
Aihe: Turkin hävittäjät loukkaavat Kyproksen ilmatilaa Euroopan unioniin lähivuosina liittyvä Kypros joutuu toistuvasti Turkin aggressiivisuuden uhriksi. Sen lisäksi, että Turkin armeija on miehittänyt 26 vuoden ajan 37 prosenttia saaren pinta-alasta, Turkki, EU:n ehdokasvaltio, kyseenalaistaa Kyproksen olemassaolon itsenäisenä valtiona lähes päivittäin. Viimeisin esimerkki tästä olivat YK:n pääsihteeri Kofi Annanin tuomitsemat tapaukset, joissa yhteensä 78 turkkilaista hävittäjää loukkasi Kyproksen ilmatilaa ja Nikosian lentotiedotusaluetta 27. ja 30. huhtikuuta sekä 1., 4., 5., 8., 9., 10., 12., 17., 18., 19. ja 26. toukokuuta 2000. Kyproksen täysivaltainen edustaja YK:ssa lähettiläs Zakheou esitti virallisen vastalauseensa Annanille 5. kesäkuuta lähettämässä kirjeessä. Mikä on neuvoston virallinen kanta YK:n itsenäisen jäsenvaltion ja EU:n ehdokasvaltion kansallisen itsemääräämisoikeuden loukkauksiin? Sopiiko Turkin noudattama taktiikka nykyaikaiselle eurooppalaiselle valtiolle?

Moscovici
Parlamentin jäsen kiinnitti neuvoston huomion siihen, että turkkilaiset sotilaskoneet ovat loukanneet Kyproksen tasavallan ilmatilaa. Neuvosto pitää itsemääräämisoikeuden periaatetta hyvin tärkeänä, ja se voi näin ollen vain muistuttaa, miten merkittävinä se pitää Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvoston 20. heinäkuuta 1974 antamaa päätöslauselmaa 353 sekä Yhdistyneiden Kansakuntien yleiskokouksen 1. marraskuuta 1974 antamaa päätöslauselmaa 3212, joissa kaikkia valtioita vaaditaan kunnioittamaan Kyproksen tasavallan itsemääräämisoikeutta.
Neuvosto odottaa tietenkin, että kaikki ehdokasvaltiot noudattavat eurooppalaisia arvoja ja luovat hyvät naapuruussuhteet naapurimaihinsa.
Kyproksen osalta on käynnistetty selvitysprosessi Yhdistyneiden Kansakuntien suojeluksessa. Neuvosto, joka tukee Yhdistyneiden Kansakuntien pääsihteerin ponnisteluja, odottaa Turkin kuten muidenkin osapuolien edistävän näiden keskustelujen onnistumista, jotta Kyproksen kysymykseen löydetään oikeudenmukainen ja kestävä ratkaisu.

Marinos
Kiitän arvoisaa ministeriä, mutta valitettavasti hänen vastauksensa ei mielestäni ollut tyydyttävä. Neuvosto puhuu jatkuvasti Kyproksen ongelmasta, vaikka kyseessä on miehitys, joka kohdistuu 40 prosenttiin itsenäisestä YK:n jäsenvaltiosta, Euroopan unionin ehdokasvaltiosta, joka kuitenkin jätetään ylivertaisen valloittajan armoille. Jo nyt Turkki rohkaistuneena Euroopan ja Yhdysvaltojen suvaitsevaisuudesta ja myönnytyksistä ryhtyi toissapäivänä uuteen hyökkäävään provokaatioon, joka olisi voinut aiheuttaa sodan kahden yhtä voimakkaan valtion välille. Turkin miehitysjoukot ottivat haltuunsa 200 metriä lisää Kyproksen maaperää, asettivat tiesulun viimeisen brittivankilan viereen ja saartoivat sinne myös 10 kyproksenkreikkalaista, joista tuli näin panttivankeja.
Kysyn nyt neuvostolta, sietääkö se jälleen myös tämän Turkin hyökkäävään käytöksen ryhtymättä päättäväisiin vastatoimiin. Ymmärtääkö neuvosto vihdoinkin, että Turkki pitää kansainvälistä oikeutta pilkkanaan, vie YK:lta uskottavuuden, provosoi Euroopan unionia ja asettaa myös Kreikan hallituksen vaikeaan asemaan? Muistutan, että Kreikka luopui veto-oikeuden käyttämisestä Turkin ehdokkuutta vastaan perusteena muiden 14 valtion lupaukset Turkin käyttäytymisen muuttumisesta. Tunteeko Turkki kenties, että sen myöntyvyys on samanlaista kuin Münchenin sopimus, ja sen vuoksi etenee?

Moscovici
Ymmärsin hyvin kysymyksen. Halusin vain toistaa vastaukseni korostaen sitä, ettei voida väittää, että kaikki tahot kannustaisivat Turkkia omaksumaan hyökkäävän asenteen.

Zaharakis
Arvoisa ministeri, ymmärrän haluttomuutenne antaa selvä ja konstailematon vastaus kysymyksiin, jotka koskevat Turkin tuomittavaa käytöstä Kyproksessa. Vastaavanlaista oli sitä paitsi myös edeltäjienne haluttomuus tuomita Turkki selkein sanoin, ja pelkään pahoin, että vastaavanlainen tulee olemaan myös seuraajienne asenne, koska nyt on omaksuttu amerikkalaisten ja muiden innoittama kaksinaismoralistinen kaava Turkkia kohtaan, käytännöllinen menetelmä vedota tekosyihin, kuten 26 vuotta muka näkyvillä olleeseen mahdollisuuteen ratkaista Kyproksen kysymys ja tästä muka seuraavaan tarpeeseen tyynnytellä Ankaran sätkynukkea Denktashia.
Tästä huolimatta rohkenen esittää vielä yhden kysymyksen, ja toivon tällä kertaa saavani teiltä tyydyttävän vastauksen. Onko puheenjohtajavaltio Ranska valmis hylkäämään tämän pontiuspilatiusmaisen käytännön ja valmis tekemään Turkille Euroopan unionin nimissä kristallinkirkkaaksi ensiksi, että Kypros otetaan Euroopan unionin täysjäseneksi riippumatta siitä, päästäänkö Kyproksen kysymyksessä tätä ennen ratkaisuun, sikäli kuin tällainen ratkaisu osoittautuu mahdottomaksi Turkin taipumattomuuden vuoksi, ja toiseksi, että Turkki pysyy ikuisesti pelkkänä ehdokasvaltiona, jos se jatkaa kansainvälisen oikeuden perusperiaatteiden ja eurooppalaisten ihanteiden loukkaamista?

Puhemies


Olivier Dupuis
Kysymys nro 17 (H-0569/00):
Aihe: Milosevic Lukuisissa tiedotusvälineissä on viime päivinä kerrottu, että eräs Euroopan unionin jäsenvaltio toimii parhaillaan sovittelijana ratkaisun löytämiseksi Serbian vakavaan tilanteeseen. Tiedotusvälineiden mukaan tämä jäsenvaltio laatii yhteistyössä kansainvälisen yhteisön muiden jäsenten kanssa suunnitelmaa, jonka mukaan Milosevicia ja hänen perhettään suojeltaisiin maanpaossa ja Milosevicin koskemattomuus taattaisiin entisen Jugoslavian sotarikoksia käsittelevässä kansainvälisessä tuomioistuimessa, mikäli hän luopuu vallasta.
Eikö neuvosto katso, että toteutuessaan tällainen suunnitelma olisi täysin sen politiikan vastaista, jota Euroopan unioni on tähän asti noudattanut entisen Jugoslavian alueen kansainvälisessä rikostuomioistuimessa syytettyjen henkilöiden osalta? Eikö neuvosto lisäksi katso, että tällainen täyskäännös vaarantaisi vakavasti tulevan kansainvälisen rikostuomioistuimen uskottavuuden?

Moscovici
Kaikkien asianomaisten hallitusten edustajat ovat kiistäneet virallisesti ne varomattomat puheet, joihin parlamentin jäsen viittaa ja jotka on julkaistu joissakin kansainvälisissä lehdissä ja jotka koskevat eräiden hallituksien välisiä hienovaraisia neuvotteluja, joiden tavoitteena on taata presidentti Miloeviæille ja hänen perheelleen suojattu turvapaikka.
Voin vakuuttaa teille, että Euroopan unionin politiikka, jonka tavoitteena on taata täysimääräinen ja ehdoton tuki entisessä Jugoslaviassa tehtyjä rikoksia käsittelevälle kansainväliselle tuomioistuimelle samoin kuin kaikille sellaisille toimille, joihin on ryhdytty näihin rikoksiin syyllistyneiden henkilöiden löytämiseksi ja tuomiseksi kansainvälisen oikeuden eteen, pysyy ehdottoman ja täysin muuttumattomana.

Dupuis
Arvoisa ministeri, olen täysin tyytyväinen vastaukseenne, ja huomaan, että teillä on ongelmia äänenne kanssa. Istunto on jatkunut jo tarpeeksi pitkään. Kiitän teitä kovasti. Hyvää puheenjohtajakauden alkua ja jatkoa ja kaikkea menestystä.

Puhemies
Mekin kiitämme arvoisaa ministeriä hänen läsnäolostaan ja toivomme ilman muuta, että hän paranee flunssasta. Minäkin kärsin samasta taudista. Nämä kesäflunssat on hoidettava hyvin.
Koska neuvoston kyselytunnille varattu aika on kulunut, kysymyksiin nro 18, 21 ja 24 vastataan kirjallisesti.
Julistan kyselytunnin päättyneeksi.
(Istunto keskeytettiin klo 19.45 ja sitä jatkettiin klo 21.00.)

Esitykset korjaaviksi ja täydentäviksi talousarvioesityksiksi (KTT) varainhoitovuodeksi 2000
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista mietinnöistä:
Bourlangesin laatima budjettivaliokunnan mietintö (A5-0183/2000) esityksestä korjaavaksi ja täydentäväksi talousarvioksi nro 1/2000 Euroopan unionin varainhoitovuoden 2000 talousarvioon (C5-0314/2000),
Virrankosken laatima budjettivaliokunnan mietintö (A5-0192/2000) esityksestä korjaavaksi ja täydentäväksi talousarvioksi nro 2/2000 Euroopan unionin varainhoitovuoden 2000 talousarvioon (C5-0342/2000).
Koska jäsen Bourlanges ei ole vielä paikalla, annan ensin viideksi minuutiksi puheenvuoron jäsen Virrankoskelle.

Virrankoski
. Arvoisa puhemies, käsittelyssä oleva korjaava ja täydentävä talousarvioesitys nro 2/2000 sisältää määrärahoja neuvostolle ja parlamentille. Neuvoston talousarvion suuruus on 6,635 miljoonaa euroa. Tämä menee yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan sekä puolustuspolitiikan tarpeisiin. Uuden rakennuksen vuokraamiseen, saneeraamiseen ja kalustamiseen arvioidaan tarvittavan 5,877 miljoonaa euroa. Rakennus tulee ulko- ja turvallisuuspoliittisen henkilökunnan tarpeisiin. Sinne sijoitetaan muun muassa Euroopan unionin sotilasesikunta, johon sijoitetaan jäsenvaltioista siirretyt sotilasasiantuntijat. Heidän lukumääränsä lienee alkuvaiheessa 45, mutta kasvanee myöhemmin 60:een ja jopa 90:een henkeen. Heidän palkkausmenonsa ovat 758 000 euroa loppuvuoden osalta. Vanhan herrasmiessopimuksen mukaan kumpikaan toimielin - ei neuvosto eikä parlamentti - ole sekaantunut toistensa talousarvioesityksiin.
Euroopan parlamentin osalta korjaava ja täydentävä talousarvio sisältää 15 miljoonan euron määrärahan Brysselissä sijaitsevan toimitilan ylimääräiseen ennakkomaksuun. Tämä vähentää vuotuista korkokustannusta 2,2 miljoonaa euroa kymmenen vuoden aikana. Rahoitusnäkymien marginaaliksi jää näiden määrärahojen jälkeen 69,1 miljoonaa euroa.
Budjettivaliokunta siirsi tämän toimitilan, siis Spinellin, rahoitukseen jo keräilysiirrolla C6/2000 38 miljoonaa euroa tänä vuonna käyttämättä jäävistä varoista. Koska myös puhemies on voinut tehdä omalta osaltaan siirtoja tähän tarkoitukseen, kaiken kaikkiaan nopeutettuihin maksuihin voidaan käyttää tässä vaiheessa noin 58 miljoonaa euroa, mikä vähentää kymmenen vuoden aikana vuotuista maksua noin 8 - 9 miljoonaa euroa parlamentin osalta, mikä on suuri helpotus. Euroopan parlamentin on järkevää maksaa toimitilansa etuajassa. Näin säästyy korkomenoja ja samalla saadaan parlamentin budjettiin liikkumavaraa tulevia vuosia varten. Tätä liikkumavaraa tullaan tarvitsemaan, kun itälaajenemisen myötä parlamentin muut menot tulevat kasvamaan.
Korjaavan ja täydentävän talousarvion nro 2/2000 mukaan parlamentin osuus otsakkeen 5 menoista eli hallintomenoista nousee nyt 20,41 prosenttiin, joka on hiukan yli parlamentin itse asettaman 20 prosentin katon. Alun perin hallintomenojen osuus oli budjettia laadittaessa alle 20 prosenttia. Koska on erittäin todennäköistä, että muun muassa jäsenten ohjesäännön määrärahasta - 60 miljoonasta eurosta - jää huomattava osa käyttämättä, koska vuosi on kulunut jo yli puolen välin, tätä kattoa voidaan tarkastella uudelleen loppuvuodesta. Toisaalta on huomattava, että parlamentti säästää varoja, koska sijoitus on mitä järkevin.
Neuvoston budjetti on mielenkiintoinen, koska siinä on ensimmäisen kerran määrärahoja yhteiseen turvallisuus- ja puolustuspolitiikkaan. Neuvostoon luodaan rakenteita puolustusulottuvuuden kiinteämmäksi liittämiseksi osaksi EU:n toimintaa Helsingin huippukokouksen päätelmien mukaisesti. Tämä kysymys tulee olemaan äärimmäisen vaikea pienille puolueettomille maille, kuten esimerkiksi Suomelle. Kriisinhallintaoperaation jäljet Kosovossa pelottavat. Kuinka laaja on humanitaaristen sotatoimien oikeutus ja mitkä ovat niiden rajat? Suuri ongelma on tuleva budjettitekniikka. Perussopimuksen artikla 28 on epäselvä, erityisesti yhteisen turvallisuus-, puolustus- ja sotilaspolitiikan osalta. Hallintomenot kuuluvat EU:n budjettiin, mutta toimintamenoissa on neuvostolla harkintavaltaa. Mikä siis on tuleva käytäntö ja kuinka paljon näitä menoja yritetään sijoittaa otsakkeeseen 4 - Ulkoiset toimet, joka jo nyt on ylikuormitettu? Tulevissa neuvotteluissa menojen luokittelu on saatava selkeämmäksi ja paremmin parlamentin toivomuksia vastaavaksi.

Puhemies
Ennen kuin annan puheenvuoron viideksi minuutiksi jäsen Bourlangesille, haluaisin viitata siihen, että esityslistamme on tänään vielä loputtoman pitkä, ja sen vuoksi pyydän, että noudatatte mahdollisuuksienne mukaan puheaikoja, muuten meillä menee yli puolenyön. Se olisi kaikkien osallistujien kannalta huono asia!

Bourlanges
Arvoisa puhemies, pyrin pitämään kiinni viisaista neuvoistanne.
Teille esitetyn korjaavan ja täydentävän talousarvion ei pitäisi aiheuttaa suuria ongelmia. Syykin on yksinkertainen: sen lisäksi, että parlamentti voi talousarvion avulla ja tämä on tyydyttävä uudistus ottaa käyttöön talousarvioon liittyviä osatekijöitä ja tehdä talousarvioon liittyviä valintoja, jotka sopivat parlamentille ja miellyttävät sitä, tämä esitys on neuvoston kannalta pääasiallisesti tyydyttävä.
Käsiteltäväksenne annetussa esityksessä neuvosto on nimittäin suuri voittaja. Oikeutettuna voittajana se ei voita meitä, vaan se on yksinkertaisesti voittaja. Se on voittaja siksi, että tämän talousarvion tarkoituksena on pääasiassa auttaa neuvostoa saamaan takaisin kuluneen vuoden talousarvion ylijäämä eli 3,2 miljardia euroa. Ison-Britannian korjauksen osuus on vähäisempi, mutta omien varojen, etenkin tullimaksujen, tuotto on suurempi. Tämä kaikki keventää neuvoston maksutaakkaa.
Käsiteltäväksenne annettu esitys on siis neuvoston kannalta hyvä. Se ei ole kuitenkaan parlamentin kannalta huono. Ensinnäkin siksi, että olemme sopineet kolmen toimielimen kesken, että teille esitettyä talousarviota ei käytetä pelkästään jäsenvaltioiden maksuerien palauttamiseen, vaan että siihen on voitava lisätä menoeriä ja että se on todellinen korjaava ja ylimääräinen talousarvio. Tämä on suppea mutta merkittävä voitto parlamentille.
Toiseksi pääsemme tässä tekemään joitakin onnistuneita valintoja. Ensinnäkin myönnämme miljoonan euron suuruisen erityismäärärahan harvinaislääkkeille. Pystymme rahoittamaan nämä lääkkeet nyt, kun oikeusperusta on olemassa. Se on ensisijaisen tärkeää toimivaltaiselle valiokunnalle samoin kuin budjettivaliokunnalle ja parlamentille.
Toiseksi ja tämä on toinen tärkeä lisäys myönnämme tietyn määrän ylimääräisiä varoja eli 11 miljoonaa euroa jaettavaksi seuraavasti: 5 miljoonaa korkealle edustajalle Bosniassa ja Hertsegovinassa, 6 miljoonaa väliaikaiselle siviilihallinnolle eli UNMIKille siirtymäkauden siviilihallintojen rahoittamiseksi. Tässäkin on hyväksytty oikeusperusta. Meillä on varat, tarpeita on, Kosovo sekä Bosnia ja Hertsegovina ovat ensisijaisia huolenaiheita, ja olemme päättäneet tukea niitä rahallisesti. Miten se tapahtuu? No, ottamalla varat maksusitoumusmäärärahoina ECIP-välineen määrärahoista, joita ei enää tarvita, jotka ovat siis olemassa määrärahoina mutta joita ei voida käyttää oikeusperustan puuttuessa. Menoerän takuuna on siis uhraus, joka ei maksa meille juuri mitään.
Kolmas tärkeä asia: Montenegron erityisavun rahoittaminen. Muistanette, että vastustimme kaikki sitä, että tämä rahoitettaisiin muista ulkoisista menoista, erityisesti MEDA-ohjelmasta. Päätimme siis rahoittaa tämän avun marginaalista, joka on tässä otsakkeessa 21 miljoonan suuruinen. Tarvitsemme 20 miljoonaa. Kaikki järjestyy aiempien talousarvioiden avulla. Käytämme lähes koko marginaalin, ja näin tämä toimi saadaan rahoitettua ilman vähennyksiä tai siirtoja muiden määrärahojen avulla. Tämä kaikki on hyvin tyydyttävää.
Nyt ja päätän puheenvuoroni tähän suuri kysymys on, seuraako neuvosto meitä menettelyn osalta. Neuvostossa pidettiin nimittäin ensimmäinen käsittely, tämä on meidän ensimmäinen käsittelymme, ja toivomme todellakin pääsevämme asiassa ratkaisuun ensimmäisen käsittelymme perusteella. Toivomme toisin sanoen, että neuvoston toisessa käsittelyssä 20. heinäkuuta hyväksytään ensimmäinen käsittelymme, koska muuten kaikki olisi aloitettava alusta. En usko toisen käsittelyn olevan neuvoston jonka edustajia ei valitettavasti tänä iltana ole läsnä etujen mukaista.
Korostan lisäksi erästä tiettyä seikkaa: jos päädymme toiseen käsittelyyn, tarkasti noudatettuina määräajat pakottaisivat meidät pitämään istuntojakson elokuussa voidaksemme hyväksyä tämän KTT:n toisessa käsittelyssä. Se ei tietenkään tule kysymykseenkään; parlamentin ja toimielimien välillä on aina ollut käytäntönä, ettei elokuuta oteta huomioon määräaikoja asetettaessa. Olen vakuuttunut siitä, että neuvosto pitää kiinni tästä säännöstä. Se on neuvoston etujen ja meidän etujemme mukaista, ja on yhteisen etumme mukaista päästä yhteisymmärrykseen niin menettelyjen kuin asiasisällönkin osalta.

Ferber
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, Euroopan unioni ja Euroopan parlamentti antavat tänään lahjoja jäsenvaltioille, vaikka on vasta heinäkuu, koska palautamme taas korjaavassa ja täydentävässä talousarviossa 3,2 miljardia euroa sinne, mistä rahat alun perin tulivat. Sanoakseni saman myös aivan selvästi: emme jaa lahjoja, vaan palautamme rahat sinne, mistä ne ovat tulleet, nimittäin jäsenvaltioille ja lopulta veronmaksajille.
Tämä osoittaa, että käsittelemme varoja erittäin tunnollisesti, ja kollega, esittelijä ja ystäväni Jean-Louis Bourlanges esitti juuri asiat sisällöllisesti selkeästi. Haluan kiittää häntä sydämellisesti, tietysti aivan yhtä sydämellisesti kuin kollega Virrankoskea korjaavasta ja täydentävästä talousarviosta, joka koskee erityisesti parlamenttia ja neuvostoa. Käytämme varoja säästäväisesti, se on tärkeä tehtävämme. Käytämme varoja asiallisesti, sekin on tärkeä tehtävämme. Sehän oli aihe, jota saimme erityisesti käsitellä tänään iltapäivällä.
Sallikaa minun vain huomauttaa eräästä asiasta neuvostolle. Toivon, että nyt, kun rakennus on lopulta käytettävissä, korkea edustaja Solana voi nyt lopulta selviytyä kaikkine tehtävineen, myös erittäin salaisine papereineen! Meillä on todella kiireellisempiäkin tehtäviä kuin miettiä sitä, kuinka papereita voidaan piilottaa kutsumattomilta vierailta! Sen vuoksi olen intohimoisesti kannattanut määrärahojen siirtoa, jotta nämä tekniset ongelmat saataisiin lopulta ratkaistua ja menestyksellisen eurooppalaisen turvallisuus- ja puolustuspolitiikan harjoittamiselle ei olisi enää mitään esteitä!
Menettelemme korjaavassa ja täydentävässä talousarviossa parlamentin osalta siten, että pienennämme edelleen korkorasitustamme. Sekin lisää toimintavapauttamme otsakkeen 5 itse asettamiemme marginaalien sisällä, ja se antaa meille mahdollisuuden käyttää rahoja kestävästi ja järkevämmin parlamentin työhön eikä vain rakennuspolitiikan aiheuttamien korkojen maksamiseen. Sen vuoksi PPE-ryhmä voi luonnollisesti hyväksyä sekä Bourlangesin että Virrankosken mietinnöt.

Walter
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, minulla ei periaatteessa ole paljonkaan lisättävää siihen, mitä täällä on jo sanottu. Mekin äänestämme tietenkin kummankin mietinnön puolesta. Puhun etupäässä korjaavasta ja täydentävästä talousarviosta N:o 1, jossa ollaan - kuten jäsen Ferber jo sanoi - tosiaan siirtämässä joulua heinäkuuhun, ja vieläpä neuvoston hyväksi.
Neuvostollehan tämä on oivallinen tilaisuus saada takaisin ja sijoittaa 3,2 miljardia euroa. Olisimme iloisia, jos tämä otettaisiin aivan yhtä intensiivisesti ja kiihkeästi huomioon ja siitä myös keskusteltaisiin, kun keskustelemme siitä, että tarvitsemme 200 miljoonaa euroa saadaksemme yleisen talousarvion ensi vuonna tasapainoon ja rahoittaaksemme menoerän, joka koskee Eurooppaa hyvin kiinteästi, nimittäin Kosovon tai koko Balkanin rahoituksen. Puhumme nyt 3,2 miljardista eurosta eli 16 kertaa suuremmasta summasta, joka palautetaan aivan oikeutetusti, sitä en lainkaan epäile. Myöhemmin jossakin toisessa vaiheessa kyse on todennäköisesti taas 200 miljoonasta. Meillä oli viime vuonna tämä ongelma, ja todennäköisesti olemme taas tänä vuonna samanlaisen ongelman edessä. Summa on ehkä hieman suurempi, mutta periaatteessa kyse on aivan samasta asiasta, ja meidän on ratkaistava tämä ongelma. Pyyntöni neuvostolle onkin: muistakaa se myös tulevia neuvotteluja silmällä pitäen.
Olisi tietenkin hienoa, jos meidän ei tarvitsisi palauttaa rahasummaa kokonaan, jos neuvoston ja parlamentin välillä voitaisiin sopia siitä, että osa näistä varoista varattaisiin ennakoimattomia tapauksia varten. Se mahdollistaisi tietenkin tulevaisuudessa niiden välillä aivan toisenlaisen asioiden käsittelyn. Myönnän kyllä, että ehdotus on varsin poikkeuksellinen, mutta meidän pitäisi tosiaankin harkita jonkinlaista vararahastoa ennakoimattomien tapausten varalle. Luulen, että se edistäisi myös kulloistenkin budjettineuvottelujen jännityksen laukeamista.
Haluan puhua vielä täydentävän talousarvion kahdesta osasta. Ensimmäinen kuuluu: pystymme tosiaankin - esittelijä Bourlangesin erinomaisen ehdotuksen pohjalta - asettamaan käyttöön 20 miljoonaa euroa Montenegroa varten; tämän avustuksen kiireellisyys on tunnustettu. Nämä 20 miljoonaa euroa on hankittava siten, että puristamme marginaalin todella äärimmilleen. Emme voi sijoittaa näitä 3,2 miljardia euroa, vaan meidän on puristettava marginaalit äärimmilleen. Emme toimi englantilaisen sananlaskun put your money where your mouth is mukaisesti eli emme pane rahaa sinne, missä se olisi tarpeen, vaan annamme rahaa takaisin ja nuuskimme sitten todella mitättömiä pikkuasioita selviytyäksemme menoistamme.
Neuvostoa pyytäisin olemaan vastaisuudessa hieman pidättyväisempi julistuksissaan ja lupauksissaan, jos se ei samalla sano, mistä muista kohdista meidän on poistettava jotakin. Voin vain pyytää neuvostoa olemaan aiheuttamatta nykyisessä menettelyssä - täydentävän talousarvion N:o 1 osalta - enempää ongelmia, jos se ei nyt äänestä puolesta. Pitäisimme edessä olevan talousarviomenettelyn kannalta erittäin myönteisenä, jos neuvosto tulisi tässä asiassa vastaan ja voisi tehdä meidän kanssamme yhteisen päätöksen. Silloin antaisimme hyvän signaalin, joka voisi olla leimaa-antava myös edessä oleville budjettineuvotteluille. Pyyntöni neuvostolle: menetelkää niin, me otamme sen huomioon oikein suopeasti, jos niin käy!

Gill
Arvoisa puhemies, esittelijä on jo kertonut, että KTT:ssä pyydetään hyväksymään kaksi eri rahasummaa. Toivon, että nämä summat ovat talousarvion kurinalaisuuden ja kannattavuuden periaatteiden huolellisen harkinnan tulos.
15 jäsenvaltiota tekivät jo Helsingissä poliittisen päätöksen korkea edustaja Solanan ja 45 hengen sotilashenkilöstön käyttöön tulevan kiinteistön hyväksymisestä.
Haluaisin esittää kolme tätä aihetta koskevaa kysymystä. Ensinnäkin: ei ole selvää, miksi rakennuksen sotilashenkilöstön menot tulisi laskea hallintomenoihin. Olisi järkevämpää sisällyttää ne toimintamenojen otsakkeeseen.
Toiseksi: ymmärtääkseni Euroopan parlamentti ja neuvosto ovat tehneet herrasmiessopimuksen, jonka mukaan ne eivät puutu toistensa talousarvioihin. Mielestäni tätä on nyt koeteltu äärimmilleen. Neuvoston tulkinta herrasmiessopimuksesta on varmasti mielikuvituksellinen. Sopimusta sovelletaan kiinteistöihin ja neuvoston henkilöstöön mutta ei välttämättä komennuksen saaneeseen sotilashenkilöstöön, jonka palkka maksetaan asianomaisen henkilön omasta jäsenvaltiosta. EU maksaisi kuitenkin tulevaisuudessa heidän yleiskustannuksensa, eikä yksikään toimielin hoitaisi todellista seurantaa tai olisi vastuuvelvollinen.
Kolmanneksi: en ole tyytyväinen KTT:n käyttöön tämän välineenä, sillä nämä lisätarpeet olivat ennustettavissa, ennen kuin talousarviomenettely saatiin loppuun viime vuonna, ja ne olisi pitänyt sisällyttää tämän vuoden talousarvioon.
Herrasmiessopimuksen hengen mukaisesti en aio huomauttaa 45-henkisen sotilashenkilöstön tarpeesta rakennuksessa. Se on varmasti yhtä turvallinen kuin Fort Knox. Haluan korostaa tässä yhteydessä, että neuvoston on sovellettava samaa budjettikuria hallintomenoihinsa kuin se edellyttää muilta toimielimiltä. Haluaisin myös jonkinlaisen vakuuden siitä, että tulevaisuudessa nämä menot käytetään mahdollisimman tehokkaasti ja säästäväisesti.
Parlamentin pyyntö saada 15 miljoonan verran lisärahoitusta Brysselin uusien kiinteistöjen ylimääräistä ennakkomaksua varten voidaan ymmärtää harkituksi askeleeksi, joka mahdollistaa suuret säästöt tulevaisuudessa, mutta olen kuitenkin huolestunut niistä signaaleista, joita se mahdollisesti antaa. Mielestäni parlamentin on ensisijaisen tärkeää ottaa käyttöön toimintoperusteinen budjetointi, ja se tulisi tehdä kiireisesti.

Bourlanges
En tosiaankaan esitellyt neljättä tarkistusta, joka saattoi vaikuttaa vähemmän tärkeältä siitä syystä, että siinä ei käsitelty menoeriä, mutta näin ei ole. Haluaisin vain sanoa, että Euroopan parlamentti ehdotti muun muassa "Nopean toiminnan väline" -budjettikohdan lisäämistä budjettikohtaan B5-671N; tarkoituksena on nimittäin, että talousarvion kurinalaisuudesta tehdyn toimielinten välisen sopimuksen määräysten nojalla ja yksinkertaisen p.m.-merkinnän avulla tähän toimeen voidaan myöntää mukautetut varat, kun lopullinen asetus hyväksytään. Asian käsittely on ulkoasioiden valiokunnan etuoikeus. Olisin ollut harmissani, jollen olisi maininnut asiaa.

Schreyer
. Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, puhumme nyt vuoden 2000 toisen puoliskon alussa kummastakin tämänhetkiseen talousarvioon tehdystä ensimmäisestä muutossuunnitelmasta. Ensimmäinen muutossuunnitelma koskee komission ja toinen neuvoston ja parlamentin talousarviota. Jälkimmäisessä tapauksessa on kummassakin tapauksessa kyse rakentamispolitiikasta. Parlamentin myöntämät 15 miljoonaa euroa on määrä käyttää rakennusten maksamiseen etuajassa, mikä säästää tulevaisuudessa korkokuluja, mutta neuvoston ylimääräisestä menoerästä taas aiheutuu tulevaisuudessa muita menoja, koska Brysselistä vuokrataan lisää rakennuksia esimerkiksi turvallisuuspolitiikan tarpeisiin.
Talousarviosta vastaavana komission jäsenenä suhtaudun tietenkin myönteisemmin menoihin, joista koituu tulevaisuudessa säästöjä, mutta - tämä on tarkoitettu pieneksi piikiksi neuvostolle, jonka edustaja ei nyt ole paikalla - neuvoston pyyntö on tietenkin oikeutettu. Kun päätetään uusista menoista, on myös niiden henkilökuntaa ja hallintoa varten oltava riittävästi varoja. Toivon vain, että neuvosto myöntää tämän perusteen myös komissiolle eikä käytä asiassa kahta eri mittapuuta.
Korjaavassa ja täydentävässä talousarviossa N:o 1 on tärkeitä muutoksia vuoden 2000 talousarvion tuloihin - sitä jo painotettiinkin - ja menoihin: kuten sanottua, tuloihin lisätään vuodelta 1999 jääneen 3,2 miljardin euron ylijäämän palauttaminen. Sen lisäksi on tehty muitakin merkittäviä korjauksia siten, että nyt voidaan lopullisesti vahvistaa vuodelle 2000 myönnettävät määrärahat. Menoissa on seuraavia muutoksia: ehdotettua kotiuttamisrahastoa - esittelijä mainitsi sen juuri taas kerran - eli ei-sotilaallista kriisien ehkäisyä varten luodaan talousarvioon tekniset edellytykset. UNMIKin korkeiden edustajien osalta rahoitusta muutetaan siten, että heidän käyttöönsä asetetaan 11 miljoonaa euroa. Montenegrolle on määrä varata 20 miljoonan euron lisäavustus.
Kiitän esittelijöitä ja sanon esittelijä Bourlangesille vielä kerran, että komissio hyväksyy kaikki parlamentin ehdottamat tarkistukset, joskin siten esimerkiksi Montenegron rahoituksesta jäljelle jäävästä marginaalista tulee todella pieni, mutta se tarkoittaa sitä, että meidän on hoidettava taloutta hyvin, ja sitähän mekin haluamme.
Nyt komissio asettuu sille kannalle, ettei neuvosto järjestäisi toista käsittelyä. Sehän tarkoittaisi sitä, että päätös tosiasiallisesti lykättäisiin syyskuulle. Ehkä maksujen vähentäminen on silloin neuvostolle riittävä kannustin tehdä asiassa nopeammin päätös, niin kuin parlamentilla on ollut tapana, ja siitä haluaisin vielä kerran kiittää.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen, te kuuluttekin siihen komission edistysmieliseen osaan, joka on jo ymmärtänyt, että iltaistunnoissa puheen pituus ja puhujan suosio ovat kääntäen verrannollisia - paljon kiitoksia!
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan torstaina klo 12.00.

Energiamarkkinoiden vapauttaminen
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Mombaurin laatima teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan mietintö (A5-0180/2000) komission toisesta kertomuksesta neuvostolle ja Euroopan parlamentille energiamarkkinoiden vapauttamisen tilanteesta (KOM(1999) 198 - KOM(1999) 164 - KOM(1999) 612 - KOM(2000) 297 - C5-0163/2000 - 2000/2097(COS)).

Mombaur
Arvoisa puhemies, sähkö- ja kaasumarkkinat ovat kiistatta yksi Euroopan kilpailukyvyn ja ympäristönsuojelun olennaisista perustoista. Olen laatinut mietinnön, jossa vastataan neljään komission asiakirjaan, ja perimmältään kyse on siitä, että 15 jäsenvaltion osina toimivista markkinoista tehdään yhteismarkkinat.
Valiokunnan esittelijänä haluaisin kiinnittää huomiota joihinkin kohtiin, arvoisa puhemies, mutta ehkä sallitte minun keskeyttää vähäksi aikaa, koska varapuhemies saapui vasta nyt paikalle.
Saanen toistaa: mietinnössäni on perimmältään kyse siitä, että vastataan neljään komission asiakirjaan ja luodaan 15 jäsenvaltion osina toimivista markkinoista sähkön ja kaasun yhteismarkkinat. Siinä on valiokunnan kannalta monta tärkeää kohtaa, jotka nimeän. Ensinnäkin unionin kansalaisten sijoittautumisoikeus ja oikeus tarjota palveluja on tähän mennessä pantu täytäntöön vain osittain. Kehotamme panemaan ne pikaisesti täytäntöön.
Toiseksi: pidämme myönteisenä sitä, että kehittyy uusia tarjoajarakenteita. Kehotamme komissiota varomaan kilpailuviranomaisen ominaisuudessa yhteistyössään kansallisten kartelliviranomaisten kanssa visusti sitä, ettei syntyisi uusia monopoleja, että uusien tarjoajien verkkoonpääsy pysyy vapaana, että perustetaan pörssejä ja että toimittajan vaihtaminen pysyy mahdollisena.
Kolmanneksi: otamme huomioon toimitusvarmuuden ja katsomme, että siihen on kiinnitettävä paljon huomiota ja että jäsenvaltiot, jotka niin toivovat, velvoittaisivat kaikki kilpailuun osallistuvat huolehtimaan niin sanotuista yleishyödyllisistä velvoitteista. Sopimukseen sisältyy avoimuutta ja selkeyttä koskevia säännöksiä, mutta siinä myös annetaan kaikille jäsenvaltioille mahdollisuus niin halutessaan huolehtia yleishyödyllisistä velvoitteista. Haluamme panna painoa sille, että se pysyy sellaisena.
Neljänneksi: sääntelyviranomainen. Useimmat jäsenvaltiot ovat perustaneet sääntelyviranomaisen, ainoastaan yksi ei ole. Toteamme, että niissä valtioissa, joihin sellainen on perustettu, niin suurkuluttajat kuin myös keskitason kuluttajat ja pienkuluttajatkin osallistuvat paremmin markkinoihin ja verkkoon pääsyn ehdot ovat selkeämmät. Ehkä pitäisi vielä miettiä, onko neuvotellun verkkoonpääsyn malli oikea, sillä suurkuluttajan on helppo toimia ja keskitason kuluttajan vaikea, ja kyse saattaa myös olla välineestä, joka on Euroopan yhteismarkkinoiden esteenä.
Viidenneksi: verkot ovat markkinoiden keskeinen markkinapaikka. Niihin on siten oltava vapaa pääsy, ja se tarkoittaa, että tariffien on annettava oikeanlaisia markkinasignaaleja niin, että kaikilla on syrjimätön pääsy verkkoihin ja - tästä on kyse niin sanotussa Firenzen prosessissa - on sovittava kansainvälisesti hyvistä tariffeista, jotka mahdollistavat rajat ylittävän kaupan. Tässä on kehitelty malli, jonka mukaan rajat ylittävän kaupan kustannukset maksetaan rahastoista. Kansalliset verkonkäyttäjät maksavat nämä rahat, ja ne maksetaan edelleen niille, jotka hoitavat transit-linjoja.
Arvoisa komission jäsen, arvoisa varapuhemies, vielä kaksi toteamusta. Ensinnäkin, verkon käyttäjien nyt ilmoittamat kulut tuntuvat meistä aivan satumaisilta ja perusteettomilta. On tarkastettava hyvin tarkasti, ettei kustannuksia vain ole ilmoitettu aivan väärin. Toiseksi, kulujen, jotka näkyvät tariffeissa, on joka tapauksessa annettava oikeanlaisia markkinavirikkeitä eli niiden on katettava kaikki tappiot ja myös rohkaistava investointeihin. Tämä on tässä prosessissa tärkeä näkökohta.
Kuudenneksi: rajat ylittävillä linjoilla ei vielä kaikkialla ole vaadittavaa kapasiteettia. Tilanne on huomattava ja mahdollisesti korjattava tai jaettava markkinoilla tasapuolisesti mahdollisesti huutokauppojen avulla. Sitten haluan vielä puuttua kahteen seikkaan. Odotamme komissiolta keskustelua valiokunnassa siitä, miten Keski- ja Itä-Euroopan maista tuotavan sähkön ja kaasun osalta on oikeastaan toimittava, sillä emme haluaisi, että Euroopan omia sähkö- ja kaasumarkkinoita vahingoitetaan erilaisin turvallisuusvaatimuksin tai väärin kilpailukeinoin.
Viimeinen kohta: siirtoverkko-operaattorit ovat perustaneet sähköalalla liiton, jonka ansiosta Firenzessä oli mahdollista päästä tuloksiin. Pyydämme komissiota vaikuttamaan siihen ja toimimaan myös itse sen hyväksi, että kaasun siirtoverkko-operaattorit perustaisivat vastaavanlaisen liiton, jotta Madridin vastaavan kaasualaa koskevan prosessin lopputulos olisi samanlainen kuin Firenzessä.

Valdivielso de Cué
Energia ja erityisesti sähköenergia ovat tietenkin erittäin tärkeä taloudellisen toiminnan ja sosiaalisen hyvinvoinnin osatekijä, sillä tällä alalla käydään vuosittain kauppaa noin 150 miljardin euron arvosta.
Sen jälkeen, kun ensimmäinen vapauttamisdirektiivi hyväksyttiin vuonna 1996 ja toinen vuonna 1998, alan hinnat ovat laskeneet huomattavasti etenkin niissä maissa, joissa direktiivejä on sovellettu kaikkein päättäväisimmin.
Olen komission ja esittelijän kanssa samaa mieltä siitä, että on välttämätöntä nopeuttaa vapauttamista, jotta yhteisö voisi hyötyä täysin dynaamisista ja kilpailukykyisistä markkinoista.
Vaikka nykyiset säännöt sisältävätkin vapauttamisen edellytyksiä, tapaa ja tahtia koskevat perusperiaatteet, on kuitenkin olemassa joitakin erittäin tärkeitä osa-alueita, joihin on sovellettava täydentäviä toimenpiteitä ja erityisratkaisuja. Näitä ovat ylikuormituksen hallinta, rajat ylittävät kysymykset ja Euroopan laajuisten liikenneverkkojen pullonkaulat, jotka estävät jakamasta tasapuolisesti sitä hyötyä, jota saadaan näistä yhteisön yhtenäismarkkinoita mahdollisesti edistävistä toimenpiteistä.
Toisaalta jäsenvaltioiden ja verkkomonopolien välillä on vielä nykyisinkin syrjiviä siirtohintoja, jotka vaikeuttavat alan todellista vapauttamista.
Olen sitä mieltä, että kilpailusta vastaavien komission yksiköiden on puututtava voimakkaasti näihin käytäntöihin sekä siihen mahdollisuuteen, että eurooppalainen oligopoli korvaisi tunnetut kansalliset monopolit.
Tämä asia antaisi aihetta vaikka kuinka moniin pohdintoihin, mutta haluaisin päättää puheenvuoroni tukemalla esittelijän tasapainoista mietintöä ja korostamalla sitä, että meidän on mahdollisimman pian vastattava kansalaistemme odotuksiin.

McNally
Arvoisa puhemies, jäsen Mombaur on antanut mietinnössään eittämättä kattavan selostuksen näiden markkinoiden vapauttamisen seurauksista. Energia ei tietenkään ole mikä tahansa tuote tai palvelu. Se on hyvin perusluonteinen ja hyvin tärkeä tuote, ja sitä on käsiteltävä eri tavoin kuin tavanomaisia tuotteita.
Nämä kaksi direktiiviä on harkittu hyvin tarkkaan niin, että varmistetaan, että vältytään lukuisilta ja odottamattomilta työpaikkojen menetyksiltä - tällä alalla on menetetty lähes 250 000 työpaikkaa ja yhä useampia menetetään - ja toiseksi sallitaan niiden jäsenvaltioiden, jotka ovat tehneet suuria investointeja esimerkiksi ydinenergiaan, tehdä strategisia suunnitelmia, eikä niitä rasiteta kohtuuttomasti hukkakustannuksilla. Tästä syystä näitä direktiivejä ei ole tarkoitettu toteutettavaksi kiireisesti. Tästä huolimatta jokaisen jäsenvaltion olisi pitänyt panna ne täytäntöön ajoissa, mutta ne eivät ole tehneet niin. Ne valtiot, jotka ovat viivytelleet, ovat väärässä, etenkin ne, jotka ovat käyttäneet samaan aikaan hyväkseen muualla avautuvia markkinoita, ja meillä on todisteita siitä, että tämä koskee myös Euroopan unionin ulkopuolisia maita.
Totesin, että alalla on menetetty lukuisia työpaikkoja. Alalla on myös tapahtunut suuria mullistuksia ja rakenneuudistuksia, ja on saatu todisteita uusien monopolien synnystä, jota vastaan on taisteltava. Tutkimus- ja kehittämistoiminta on vähentynyt, ja se on sääli. Tähän asti yhdenmukaistaminen on ollut puutteellista, ja jäsen Mombaur on täysin oikeassa vaatiessaan yhdenmukaistamista. Suhtaudun melko epäluuloisesti siihen, että se voitaisiin antaa sääntelyelinten tehtäväksi Firenzen prosessissa.
Mietinnössä mainitaan usein yleisen edun mukaisia palveluja koskevat velvoitteet. Sosialistiryhmä on esittänyt tarkistuksen, jossa ehdotetaan puitedirektiiviä sen varmistamiseksi, että energia-alan kaltaisilla aloilla suojellaan yleisen edun mukaisia palveluja. Toivon, että tarkistusta kannatetaan.
Vaikka näiden kahden direktiivin ja vapauttamisen yhteydessä esiintyy ongelmia, ne ovat osa Euroopan luomisprosessia ja ihmiset hyötyvät alhaisimmista hinnoista. Niillä on kuitenkin ympäristövaikutuksia, joihin me emme ole suhtautuneet kovinkaan vakavasti.
Lissabonissa kokoontunut neuvosto pyysi komissiota tarkastelemaan, onko prosessia tarpeen nopeuttaa. En hyväksy kuitenkaan sitä, että jäsenvaltioille saarnataan ja kerrotaan, mitä niiden tulisi tehdä. Päätös on niiden. Toivon hyvin innokkaasti, että uusiutuvien energianlähteiden käyttöä kannatetaan vapautetuilla markkinoilla. Sitä ei ole helppo toteuttaa, mutta se on parlamentille hyvin tärkeää. Olen hyvin huolestunut lämmön ja sähkön yhteistuotantoon kohdistuvasta uhasta kaasudirektiivissä. Se on poistettava hyvin nopeasti.

Beysen
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, haluan kiittää ensiksi ja erityisesti esittelijää siitä huolellisuudesta, jolla hän on suhtautunut tähän mietintöön. Energiamarkkinoiden vapauttamisprosessissa erotellaan kaksi tärkeää seikkaa. Ensiksi vapauttaminen ei tapahdu kaikissa jäsenvaltioissa samaan tahtiin. Toiseksi vapauttaminen ei tapahdu kaikissa jäsenvaltioissa samaan aikaan. Sen lisäksi voidaan vielä korostaa, että energiamarkkinoiden avaaminen riippuu pitkälti jäsenvaltion maantieteellisestä sijainnista. Näistä eri syistä pitää suosia käytännöllistä lähestymistapaa teoreettisen asemesta. Käytännöllinen lähestymistapa on myös oikea tapa toteuttaa vapauttaminen sopeuttaen, sillä meidän mielestämme direktiiviä ei pidä panna täytäntöön nopeutetusti vaan asteittain.
Tätä taustaa vasten on tärkeää, että komissio hyväksyy ryhmämme esittämän tarkistuksen, joka velvoittaa jäsenvaltiot perustamaan riippumattomat sääntelyelimet, joilla on valtuudet edistää täydellistä kilpailua. Saman tarkistuksen tavoitteena on myös kuluttajien etujen ajaminen vapautetuilla energiamarkkinoilla turvaamalla maailmanlaajuinen palveluiden tarjonta.
Lopuksi haluan vielä korostaa, että ehdotuksemme sellaisen yksityiskohtaisen aikataulun vahvistamisesta, jonka puitteissa tarkasti määritellyt tavoitteet on toteutettava, on tärkeä, jotta energiamarkkinoiden asteittainen mutta täydellinen vapauttaminen loppujen lopuksi toteutuisi. Jos myös täysistunto hyväksyy tämän ehdotuksen, estetään vilpillinen kilpailu, jota käydään nyt sähkömarkkinoilla ja joka johtuu niistä erilaisista tavoista, joilla vapauttaminen toteutetaan jäsenvaltioissa.

Ahern
Arvoisa puhemies, monopolit eivät ole hyväksyttäviä, olivatpa ne sitten valtion tai muita monopoleja, ja meidän on varottava, ettei yhtenäismarkkinoilla luoda uusia yksityisiä energia-alan monopoleja.
Haluaisin myös korostaa sitä, että yleisen edun mukaisia palveluja ja tuotteita koskevan käsitteen on käytävä käsi kädessä vapauttamisen kanssa. Viittaan sosiaali- ja ympäristöalan tavoitteisiin, joita parlamentti on aina kannattanut mutta jotka on muotoiltu yhä puutteellisesti energia-alan yhtenäismarkkinoita silmällä pitäen.
On erityisen valitettavaa, että vapauttaminen on edennyt käsi kädessä heikentyneen energian säästämisen kanssa. Me kaikki annamme siitä suuria lupauksia, vaikka käytännössä taannumme; menemme taaksepäin energian säästämisessä. Meidän on täytettävä Kioton velvoitteemme: meillä on kansainvälisiä sopimuksia ja niistä johtuvia velvoitteita, ja meidän on aika suhtautua tähän vakavammin.
Olen tyytyväinen ehdotuksiin, jotka koskevat uusiutuvien energianlähteiden pääsyä verkkoon. Perinteisiä energianlähteitä on tuettu hyvin voimakkaasti, ja se on osittain syynä uusiutuvien energianlähteiden rajoittuneelle kehittymiselle. Olisi hyvin valitettavaa, jos esimerkiksi Japani ohittaisi meidät uusissa tekniikoissa, joita olemme kehittäneet ja tutkineet useita vuosia. Meidän tulisi nyt huolehtia tästä kysymyksestä. Jos kannatamme Euroopassa uusiutuvien energianlähteiden pääsyä verkkoon, meidän ei pitäisi joutua tällaiseen tilanteeseen.
Vapauttamisen tulisi koskea kaikkia energia-aloja, etenkin ydinvoimaa, jota muutamat valtiot tukevat voimakkaasti. Komissio ei kuitenkaan pyri ratkaisemaan tätä asiaa suoralta kädeltä. Ehkä se on peloissaan. Olen keskustellut asiasta komission jäsen Montin kanssa. Hän on vaikutusvaltainen komission jäsen, mutta hänkin on haluton ottamaan asiaa puheeksi suoraan muutamien jäsenvaltioiden kanssa. Kilpailuedellytysten on kuitenkin oltava yhtäläiset, eikä ydinvoimaa saa tukea.
Totean lopuksi Firenzen prosessista, että meidän on saatava parlamentti osallistumaan siihen ja parannettava prosessin demokraattisuutta. Emme voi yksinkertaisesti jättää sitä parlamentin valvonnan ulkopuolelle, vaikka se onkin ollut tietyssä mielessä hyödyllistä.

Brie
Arvoisa puhemies, tämäkin mietintö osoittaa, että nykyään vapauttaminen, vapaat markkinat ja kilpailu nähdään ainoina ratkaisuina lähes kaikkiin talous- ja muihin ongelmiin. Otan kyllä huomioon eräät kauttaaltaan myönteiset kehityssuunnat Euroopan energiapolitiikassa. Myös sähköenergian hinnat ovat kiistatta laskeneet. Siitä, että muut energiahinnat ovat nousseet osin räjähdysmäisestikin, sitä vastoin vaietaan häpeällisesti. Tämä tosiseikkahan ei vapauttamiseuforiaan sovi.
Eräistä EU:n energiapolitiikan hyvin vakavista ongelmista ja virheellisistä kehityssuunnista ei kaiken kaikkiaan mielestäni puhuta. Ensinnäkään ei ole vaihdettu ajatuksia juuri puheena olleesta laajalle levinneestä, tyystin epäliberaalista käytännöstä tukea voimakkaasti ydinenergiaa ja fossiilisia energianlähteitä lukemattomin eri tavoin. Toiseksi, EU:n direktiiviä sähkön sisämarkkinoista on laajennettava EU:n laajuiseksi verkkoon toimittamista koskevaksi direktiiviksi, jolla edistettäisiin ekologista ja hajautettua energiataloutta. Kolmanneksi, EU:n tukipolitiikkaa pitäisi samoin muuttaa perusteellisesti niin, ettei edistettäisi suurjännitejohtojen rakentamista keskitettyä energiataloutta varten vaan uusiutuvista energianlähteistä koituvaa energiansäästöä ja energiapolitiikan alueellistamista.
Neljänneksi, haluaisin varoittaa tuhoamasta kunnallisia energiayrityksiä nykyisellä EU:n laajuisella vapauttamisella. Siinä ei ole kyse ainoastaan taloudellisista näkökohdista vaan myös kuntien demokraattisesta vahvuudesta sekä sosiaalisesta ja muusta toimintakyvystä. Niitä ei missään nimessä saa uhrata vapauttamiselle.

Chichester
Arvoisa puhemies, haluaisin välittää esittelijälle onnitteluni tästä mietinnöstä. Se on hyvin tasapainoinen työ, joka sisältää useita eri näkökantoja.
Meidän olisi korostettava tähän mennessä saavutettua edistystä sähkö- ja kaasumarkkinoiden vapauttamisessa, etenkin kun sähkömarkkinat on nyt vapautettu yli 60-prosenttisesti, mutta samalla on muistettava, että meidän on jatkettava painostusta jatkokehityksen varmistamiseksi.
On vaikeaa yliarvioida tämän prosessin tärkeyttä eurooppalaisten talouksiemme kilpailukyvyn kannalta kaikkein laajimmassa merkityksessä. Tiedän, että sitä voi olla vaikeaa todistaa lyhyellä aikavälillä, mutta olen täysin varma siitä, että pitkällä aikavälillä se on ensisijaisen tärkeää talouksiemme yleismaailmallisen kilpailukyvyn parantamiseksi. Uskon myös, että meidän on hyvin tärkeää erottaa toisistaan prosessit, joilla tehostetaan markkinoita, minkä vapauttaminen pitää sisällään, ja muut politiikan tavoitteet, jotka haluamme ehkä saavuttaa, kuten yleistä toimitusta koskeva kysymys tai tavoitteet vähentää CO2:ta, ja on hyvin tärkeää pitää nämä kaksi erillään.
Minun on sanottava, että yhdyn muutamien kollegoiden pahoitteluun siitä, että muutamat maat ovat olleet melko vastahakoisia näiden toimenpiteiden täytäntöönpanossa, ja on ironista, että ainakin yksi näistä maista pyrkii nyt nopeuttamaan Euroopan yhdentymistä. Mieleeni tulee tähän yhteyteen sopiva pyyntö: "Pyhä Augustinus, salli minun vapautua, mutta älä ihan vielä."
Haluaisin huomauttaa, että pessimistien pelot siitä, että vapauttaminen johtaa toimitusvarmuuden heikkenemiseen, on tehty tyhjäksi. Yksityinen sektori on hoitanut tuotteiden toimituksen.

Caudron
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, kollega Mombaurin mietintö koskee energiamarkkinoita, ja kaikki lienevät ymmärtäneen, että siinä puhutaan niiden vapauttamisen nopeuttamisen puolesta. Tässä vaiheessa päivää ja keskustelua ei mielestäni ole sen enempää toivottavaa kuin hyödyllistäkään kaunistella puheitaan. Kun ajattelen sanaa "energia", mieleeni tulevat "toimitusten turvaaminen pitkällä aikavälillä", "julkisten palvelujen toiminnan takaaminen" ja "ympäristöä kunnioittavan kestävän kehityksen edistäminen". Ja jos ajattelen lisäksi sanaa "kilpailukyky" niin kuin tietysti teenkin myönnän, että se ei kuitenkaan ole päätavoitteeni.
Tästä syystä, hyvät kollegat, en pysty samastumaan sen enempää useimpiin esittelijän johtopäätöksiin kuin "Eurooppa ilman rajoja" -julkaisussa ilmestyneeseen komission jäsen Bolkensteinin lausuntoonkaan. Ei, ne, jotka eivät kannata julkisten palvelujen vapauttamisen nopeuttamista, eivät jouda museoon. Ei, julkisten palvelujen puolustajat eivät käytä vetoa pelkoon puolustaessaan arvojaan. Ei, yleispalvelujen puolestapuhujat eivät ole tunteellisia ja vanhuudenhöperöitä nationalisteja vaan eurooppalaisia.
Hyvä esittelijä, en luota teidän laillanne sokeasti ja ehdottomasti markkinamekanismeihin. En aseta hintojen laskua turvallisuuden edelle. Puolustan ennen kaikkea työllisyyttä, enkä unohda varsinkaan sitä, että julkiset palvelut ovat samanaikaisesti osa yhteisvastuuta, osa Euroopan sosiaalista mallia, johon ystävänne Jacques Chirac on kovin kiintynyt, ja erityisesti edellytys tasapainoiselle aluesuunnittelulle, jonka epäonnistuminen tai puuttuminen tulee paljon kalliimmaksi kuin ne säästöt, jotka väitätte haluavanne toteuttaa.
Hyvä esittelijä, olisin siis halunnut, että mietinnössänne olisi otettu huomioon yleishyödyllisiä palveluja koskevien sopimuksien määräykset ja että siinä olisi ehdotettu sellaisia toimia, joiden tavoitteena on taata, että julkiset energiapalvelut ovat kaikkien kansalaisten ulottuvilla. Haluan nimittäin korostaa, että julkiset energiapalvelut ovat sosiaalista yhteenkuuluvuutta edistävä tekijä, keino taistella syrjäytymistä vastaan, keino kehittää alueita tasapainoisesti, keino edistää ympäristön kunnioittamista ja turvallisuutta ja lopuksi kansallisen ja eurooppalaisen itsenäisyyden edellytys.
Hyvä esittelijä, olette tehnyt suuren työn, sitä en kiellä, ja voin jopa onnitella teitä siitä, mutta en voi yhtyä ehdotuksienne perustana olevaan ideologiaan. Toivon vielä, että jäsen Harlem Desirin ja muiden huoleni jakavien kollegojen jättämät tarkistukset hyväksytään, koska jos mietintö säilyy tällaisena, en voi henkilökohtaisesti äänestää mietintönne puolesta.

Clegg
Myös minä haluaisin onnitella esittelijää erinomaisesti tehdystä työstä ja esittää kaksi huomautusta, jotka muut ovat jo kertaalleen maininneet.
Korostan ensinnäkin vahvan sääntelyviranomaisen merkitystä. Niiden kokemusten perusteella, jotka on saatu 15 jäsenvaltion yhä erillisiltä markkinoilta, on täysin selvää, että vahvat sääntelyelimet helpottaisivat pienten toimijoiden markkinoille pääsyä, suojelisivat kuuluttajien etuja ja määräisivät sellaisten suurten monopolitoimittajien tahdista, jotka muutoin voisivat edetä verkkaisemmassa tahdissa. Toinen huomatukseni koskee aikataulun merkitystä. On sääli, että Lissabonissa tehdyissä päätelmissä ei vaadittu aikataulun asettamista. Esimerkiksi televiestinnän alalla saadut kokemukset ovat osoittaneet, että jäsenvaltiot reagoivat paremmin tähän kannustimeen, ja toivon, että komissio laatii vapauttamiselle erityisen aikataulun tulevien kuukausien aikana.

Vachetta
Arvoisa puhemies, asiakirjassa, joka koskee komission toista kertomusta neuvostolle ja Euroopan parlamentille energiamarkkinoiden vapauttamisen tilanteesta, ei oteta huomioon kuin kaksi asiaa: kilpailu ja yhtenäisten energiamarkkinoiden syventäminen. Sähkö- ja kaasumarkkinoiden täydellisen vapauttamisen strategian perustelemiseksi asiakirjassa ylistetään epäröimättä kilpailun oletettuja vaikutuksia eli tuotantokustannusten laskua, työmahdollisuuksien lisääntymistä ja jopa sitä, että kilpailu vaikuttaa kokonaistaloudellisesti myönteisesti työmarkkinoihin. Minkä mekanismin tai pikemminkin minkä ihmeen avulla?
Toteutetulla tai meneillään olevalla vapauttamisella ei ole nimittäin koskaan luotu työpaikkoja, päinvastoin. Joidenkin julkisten palvelujen osalta se on jopa vähentänyt henkilöstöä. CES:n ammattiliittojen mukaan 300 000 työpaikkaa on jo menetetty ja 200 000 muuta työpaikkaa on uhattuna. Palkansaajien asema on kaikkialla murenemassa käsiin.
Kiistän toisen väitteen: energian hinnan alenemisen. Kenelle ja miten? Hinnan aleneminen ei nimittäin useinkaan hyödytä kuin suuria teollisia kuluttajia. Tavallisille käyttäjille kaasusta ja sähköstä on tullut kauppatavara, jota voi tai jota ei voi ostaa. Onko käyttäjien kohta maksettava sähkönkulutuksensa etukäteen niin kuin Isossa-Britanniassa, vai joutuvatko he tulemaan toimeen ilman, kun heidän maksukorttinsa on käytetty loppuun?
Energiantarve on ensisijainen tarve. Energiansaannin on siis oltava perusoikeus. Olemme sitä mieltä, että vain todellisen julkisen ja demokraattisen hallinnan avulla voidaan järkiperäistää energian tuotantoa ja kulutusta siten, että samalla taataan ympäristön kunnioitus ja hintojen kertakaikkinen tasaus. Se olisi ensimmäinen askel kohti eurooppalaista julkista palvelua, joka vastaisi käyttäjien ja palkansaajien nykyisiä tarpeita. Tämä huolenaihe tuntuu kuitenkin olevan varsin etäinen tässä mietinnössä, ja siitä syystä en voi äänestää sen puolesta sen tämänhetkisessä muodossa.

Langen
Arvoisa puhemies, haluaisin ensiksikin kiittää esittelijä Peter Mombauria ja antaa hänelle tunnustusta tästä pätevästä mietinnöstä, ja voidaan tosiaankin sanoa, että energiamarkkinoiden vapauttaminen on edennyt nopeammin ja vaikuttavammin kuin edellisellä vaalikaudella osasimme odottaa. Tämä on ensimmäinen asia. Arvoisa kollega Caudron, te ette myöskään voi kääntää kehitystä enää taaksepäin, ja hyvä niin.
Toiseksi, energiamarkkinoiden vapauttamisen epäilijät on tehokkaasti vaiennettu. Sähkön ja kaasun hinnat ovat kilpailussa laskeneet huomattavasti, hyvä kollega Vachetta, myös kuluttajien kannalta! Te teette täällä aina suuryrityksistä voittajia, mikä on täysin väärin, se on pelkkää pötyä! Kuluttajien ja talouden kannalta toimitusvarmuus on säilytetty, ja työpaikkojen kilpailukyky on huomattavasti parantunut eikä huonontunut. Kansainvälisessä kilpailussa se on parantunut!
Vielä on ratkaistava joukko ongelmia. Markkinoiden avaaminen ei ole vielä edennyt yksittäisissä valtioissa tarpeeksi pitkälle. Lähdemme siitä, että siinä voidaan aikaansaada lisää edistystä myös Ranskan puheenjohtajakaudella. Toiseksi, vapauttamisen on tapahduttava kilpailuviranomaisten valvonnassa, ja siihen tarkoitukseen meillä on eurooppalainen elin, joka pystyy siihen ja tekee sen, muussa tapauksessahan valtion monopoli korvataan yksityisellä monopolilla. Mombaur viittasi juuri siihen.
Kolmanneksi, energian tuottaminen ja verkkojen hallinta on ehdottomasti erotettava selvästi toisistaan. Myös korvaukset ja pääsyehdot voidaan minun nähdäkseni selvittää paremmin sääntelyviranomaisen kuin suuryritysten vapaaehtoisen sopimuksen avulla. Neljänneksi, televiestinnän esimerkin mukainen verkon säännelty ja kiinteähintainen käyttöoikeus on paras ratkaisu etenkin pk-yritysten ja myös pienempien kunnallisteknisten huoltolaitosten tasavertaisen kohtelun kannalta. Tulevaisuudessa pitää valvoa ja myöntää myös valtiontukia eikä ainoastaan fuusioita. Puheenjohtaja Monti selitti tätä. Pidän sitä periaatteessa oikeansuuntaisena, mutta uskon kuitenkin, että hänen esittämänsä viiden vuoden aikaraja on liian lyhyt; sitä on mielestäni pidennettävä kymmeneen vuoteen, jotta Euroopan teollisuus voi täysin kehittyä ja tehdä lupaavia investointeja näille tärkeille tulevaisuuden markkinoille.

Thorning-Schmidt
Arvoisa puhemies, tämän keskustelun aikana on käynyt ilmi, että joillekin vapauttaminen on tavoite sinänsä. Sitä se ei mielestäni ole. Vapauttamisella on oltava tavoite, ja tavoitteena voivat olla alemmat hinnat, toimitusvarmuus, parempi kilpailukyky ja kestävä teknologinen kehitys. Tästä näkökulmasta tarkasteltuna Tanskassa on - todellakin EU:n direktiivien innoittamana - käynnistetty sähköalan täysi vapauttaminen. Kyse on suurista muutoksista, jotka huolestuttavat työntekijöitä. Kun heidän kanssaan keskustelee kyseisestä vapauttamisesta, he sanovat: kannatamme vapauttamista, mutta sen on oltava kaikille sama Euroopassa. Se on juuri tämän asian ongelma. Olemme saaneet vapauttamisen, joka koskee 15:n eri maan markkinoita, vapauttaminen on aloitettu 15:ssä eri maassa, mutta täydellinen vapautuminen ei ole vielä toteutunut. Voimme ehkä päätellä, että olemme vapauttaneet pelkästään vapauttamisen vuoksi. Alalla työskentelevät pudistavat päätään, ja tavalliset kuluttajat eivät saa vapauttamisella tavoiteltua hyötyä. Sen vuoksi on oikein jatkaa aloittamaamme vapauttamista ja toteuttaa se täysin. Vapauttaminen on tietenkin toteutettava, mutta se on toteutettava samoin ehdoin. Samalla on tärkeää muistaa, että vapauttamisen toteuttaminen ei saa jäädä ainoaksi toimeksi. Meidän on varmistettava, että tulevaisuudessa tehtävään energiamarkkinoiden vapauttamistyöhön on otettava mukaan koko energiapolitiikka. Useita näkökohtia on otettava huomioon. Tarkoitan kuluttajia, ympäristöä, kilpailukykyä, uusiutuvia energianlähteitä ja työntekijöitä. Täydellisen vapauttamisen lisäksi meillä on useita muita asialistoja, joita meidän on ryhdyttävä toteuttamaan.

Matikainen-Kallström
Arvoisa puhemies, kiitän kollega Mombauria erinomaisesta mietinnöstä. Energiamarkkinoiden vapauttaminen on ainoa oikea tie kuluttajien oikeuksien ja sisämarkkinoiden uskottavan toimintakyvyn turvaamiseksi. Komission on pidettävä huolta siitä, että energiamarkkinoiden avaaminen tapahtuu aidosti ja reilun pelin hengessä. Erilaiset kilpailun näennäisesteet, kuten siirtoverkko-operaattoreiden luomat pullonkaulat, pitää setviä viipymättä. Myös Euroopan suurimmat "energiapelaajat" pitää saada ruotuun. Esimerkiksi Ranska, jonka energiasektori on huippuedistyksellinen, suojelee härkäpäisesti omia markkinoitaan. Mitä pelättävää näin kilpailukykyisellä maalla on vapaan kilpailun olosuhteissa?
Energiamarkkinoiden vapauttamiseen kuuluu myös se, että komissio kykenee suhtautumaan eri energiamuotoihin tasapuolisesti. En malta olla hämmästelemättä energiakomissaari Palacion lausuntoja, joiden mukaan vapaana virtaava vesi ei kuuluisi uusiutuvien energialähteiden joukkoon. Komission on harkittava kantaansa uudelleen. Pohjoismainen vesivoima on ympäristöystävällinen ja luonnonmukainen energialähde, jota kyetään tuottamaan usein erittäin kilpailukykyiseen hintaan, kuten tällä hetkellä hyvästä vesitilanteesta johtuen. Vesivoimalla tuotettu sähkö pystyy nykyään kilpailemaan hinnassa jopa Itä-Euroopasta ja Venäjältä tuotavalle sähkölle, joten ainakaan Pohjoismaiden markkinoille tuleva itäsähkö ei ansaitse polkumyyntileimaa.
Keski-Euroopassa toimivien suurten energiapelaajien protektionismi on keskeinen syy siihen, että vesivoimalla tuotetun edullisen sähkön pääsy Keski-Euroopan markkinoille kangertelee. Sertifiointijärjestelmät takaavat sen, että kuluttajan valintamahdollisuus on suorassa suhteessa sähkön hinnanmuodostukseen.

Fiori
Arvoisa puhemies, aivan ensimmäiseksi haluan esittää onnitteluni mietinnön esittelijälle hänen erinomaisesta työstään. Energiamarkkinoiden vapauttaminen on olennaisen tärkeä seikka talouden kehityksen kannalta. Kilpailukyvyn parantaminen ja hintojen aleneminen myös kuluttajien kannalta ovat päämääriä, joita pitää tavoitella perinpohjaisesti. Markkinoiden vapauttaminen antaa mahdollisuuden sellaisiin uudelleenjärjestelyihin Euroopan tasolla, joissa kaikilla mailla on yhteiset säännöt.
Toivon, että komissio esittäisi perusteellisia ehdotuksia niiden esteiden ylittämiseksi, joita yhteisön sisäisen kaupan tiellä on, sekä tilapäistoimenpiteitä niitä valtioita vastaan, jotka eivät sovella direktiivejä. On tärkeää vauhdittaa vapauttamisprosessia sähkö- ja kaasualalla ja samalla yhdenmukaistaa energiapolitiikan kehystä jäsenvaltioissa. Kuten muilla aloilla on jo tapahtunut, vapauttamisprosessin avulla pitää aloittaa esikuva-analyysi komission julkaiseman puolivuosittaisen kertomuksen myötä sähkön ja kaasun kuluttajahinnoista Euroopan unionissa. Näin saadaan suora arvio energiamarkkinoiden vaikutuksista kuluttajille. Tämän lisäksi on laadittava suuntaviivat hinnanmäärityskriteereiden ja kerätyn tiedon yhdenmukaistamiseksi siten, että jäsenvaltioiden tilanteiden vertailusta saadaan mahdollisimman hyödyllinen.
Mietinnön esittelijän tavoin haluan korostaa, että kilpailu ei estä määräämästä toimijoille yleisen edun mukaisia palveluvelvoitteita. Muistutan lisäksi, että vapauttaminen ei merkitse pelkkää yksityistämistä, koska todellisuudessa yrityksen johtamista jatketaan kuten ennenkin: vapauttamisen pitää merkitä avautumista, kauppavaihtoa ja kilpailukykyä. En usko, että vapauttamisella on kielteisiä vaikutuksia työllisyyteen, koska pienemmät energiakustannukset antavat yrityksille mahdollisuuden kehittyä entisestään ja luoda työpaikkoja niiden tilalle, joita menetetään monopolien purkautumisen myötä.

Novelli
Arvoisa puhemies, hyvät kollegani, kollega Mombaurin mietinnössä, joka käsittelee energia-, sähkö- ja kaasumarkkinoiden vapauttamisen tilannetta, on se hyvä puoli, että siinä tehdään yhteenveto komission eri tiedonannoista tällä alalla. Mietinnössä muistutetaan kuitenkin myös joistakin tosiasioista, ja mainitsen niistä kaksi. Ensinnäkin energia-alan sisämarkkinoiden toteuttaminen on kirjattu perussopimuksiin, ja niin on siis tehtävä. Toiseksi tämä tavoite edellyttää kiistatta samanaikaista avautumista kilpailulle, vapauttamisprosessia sekä näiden energiamuotojen siirron, tuotannon ja jakelun erottamista erillisiksi toimiksi.
On pakko todeta näin Ranskan puheenjohtajakauden alussa, että enkä ole asiasta iloinen Euroopan parlamentin ranskalaisena jäsenenä Ranska viivyttelee joidenkin yhteisön direktiivien siirtämisessä osaksi kansallista lainsäädäntöään. Ranska on ilmeisesti luokan huonoin oppilas. Niinpä yhteisön sähködirektiivi siirrettiin myöhässä ja mahdollisimman vähiltä osin osaksi maani lainsäädäntöä. Pahoittelen yleisemmin esittelijän tavoin sitä, että jotkin maat eivät halua toteuttaa kuin pienimmän mahdollisen vapauttamisen. Kuitenkin on sanottu, ja haluan itsekin korostaa sitä, että täydellinen vapauttaminen sellaisena kuin muut ovat sen toteuttaneet on hyödyttänyt kuluttajia suuresti esimerkiksi sähköalalla: Yhdistyneessä kuningaskunnassa hinnat alenivat neljänneksen tai kolmanneksen ja Saksassa lähes 35 prosenttia pitääkö siitä muistuttaa? Tästä syystä on mielestäni nyt tuettava komissiota sen ponnisteluissa ja, kuten Mombaurin mietinnössä ehdotetaan, sovittava yksityiskohtaisesta ja sitovasta aikataulusta, jotta voidaan toteuttaa täydellinen energiamarkkinoiden vapauttaminen, ilman muuta ehdokasvaltioissa mutta ensisijaisesti jäsenvaltioissa.
Unionin uuden puheenjohtajavaltion esittelemissä eurooppalaisissa pyrkimyksissä ei voida tyytyä saavutettujen ja ohitettujen tilanteiden puolustamiseen. Sisämarkkinoiden toteuttaminen ei voi tosiaankaan yksinään olla tiivistelmä Euroopan unionista. Sitä ei kuitenkaan voida lykätä loputtomiin.

De Palacio
. Arvoisa puhemies, haluan ensiksi onnitella esittelijä Mombauria hänen mietinnöstään, joka ymmärtääkseni sitä paitsi vastaa suurelta osin komission kantaa. Toiseksi haluan kiittää kaikkia puhujia, vaikka en olekaan samaa mieltä kaikesta, mitä täällä on sanottu.
Haluan joka tapauksessa todeta, että olen esittelijä Mombaurin kanssa samaa mieltä siitä, että sähköalan vapauttaminen on laskenut hintoja ja tuonut parannuksia asiakkaille, kotitalouksille ja myös suurteollisuudelle. Tämä on lisännyt työpaikkoja ja parantanut Euroopan teollisuuden kilpailukykyä ja tuonut siis kehitystä ja työtä, vaikka onkin totta, että työpaikat ovat vähentyneet jonkin verran teollisuuden sähköalalla. Hyödyt ovat kuitenkin olleet paljon suurempia kuin ongelmat.
Lisäksi on sanottava, että Lissabonin ja Feiran huippukokouksissa toistettiin, että on välttämätöntä jatkaa vapauttamista. On totta, toisin kuin joku totesi, että aikataulua ei ole. Se ei tarkoita, etteikö meillä olisi selvää tahtoa edetä.
Joka tapauksessa tähänastinen edistys - joka on erittäin tärkeää - ei mielestäni riitä. Meidän on 15 jäsenvaltion vapautuneiden markkinoiden asemesta luotava vapautuneet eurooppalaiset yhtenäismarkkinat. Sitä varten meidän täytyy ratkaista keskeneräisiä asioita, kuten markkinoiden avoimuusaste, siirtoverkko-operaattorien erottaminen tuotantojärjestelmistä ja syrjimättömien hintojen takaaminen. Haluan tässä yhteydessä kiittää siitä, että esittelijä Mombaurin päätöslauselmassa tuetaan sähköntuotannon ja siirtoverkkojen hallinnan erottamista toisistaan.
Toisaalta Firenzen prosessissa tehdyt ponnistelut ovat erittäin tärkeitä, ja meidän on jatkettava tätä tietä. Jos ne osoittautuvat riittämättömiksi, niitä täydennetään komission aloittein. Tältä osin on halukkuutta etsiä sellaisia tariffeja, jotka mahdollistavat vaihdon lisäämisen ja selkeän pääsyn verkkoon.
Lisäksi on sanottava, että Firenzen prosessia - jossa käsiteltiin sähköä - on täydennettävä kaasua käsittelevällä Madridin prosessilla. Kummassakin niistä on toimielinten kannalta omaperäinen lähestymistapa, sillä niihin osallistuu edustajia parlamentista.
On olemassa eräs fyysinen näkökohta, nimittäin yhteenkytkentäkyky, jota tarvitsee myös kehittää ja joka rajoittaa nykyisin yhtenäismarkkinoiden kehittämistä niin sähkö- kuin kaasualallakin.
Jos vapauttamista on jatkettava, emme saa unohtaa erästä avaintekijää: julkisen palvelun tehtävää sähköalalla - myös kaasualalla, joskin toisella tasolla. Tämä tarkoittaa toimitustakeita - kuten joku jäsenistä sanoi - ja riittävää palvelua kaikille kansalaisille. Tämä näkökohta on mukana niissä aloitteissa, jotka aion esittää tämän vuoden lopussa neuvostolle ja parlamentille, jotta ne olisivat keväällä Eurooppa-neuvostossa valmiita vauhdittamaan entisestään mainitsemieni alojen vapauttamista.
Haluan myös sanoa, että turvallisuusmääräyksiä koskevaa näkökohtaa on tarkasteltava lähiaikoina ja että ehdotan parlamentille ja neuvostolle keskustelua, jossa ei käsitellä ydinvoima-alaa, hiilivoima-alaa eikä uusiutuvia energianlähteitä vaan jossa käsitellään kokonaisvaltaisesti unionin energiahuollon takeita, erilaisia energianlähteitä ja niihin kaikkiin liittyviä ongelmia, sillä mikään ei ole ilmaista, vaan kaikella on hintansa, hyvät ja huonot puolensa. Tarvitsemme kiihkotonta keskustelua käytettävissämme olevista energianlähteitä ja toimitustakeita koskevista vaihtoehdoista Kioton sitoumusten pohjalta.
Olen sitä mieltä, että vesi on uusiutuva energianlähde - miksikäs ei? Vesivoima on uusiutuva energianlähde. Asia on vain niin, että vesivoimaa ei lasketa mukaan myönnettäessä tukia, jotka ovat aivan eri asia. Uusiutuvien energianlähteiden kehittämistä on mielestämme tuettava mahdollisimman paljon. Tätä erittäin tärkeää eurooppalaista teknologiaa, jonka teollisuus ulottuu kauas rajojemme taakse, on vastedeskin tuettava. Vesivoima jätetään direktiivissä tukien ulkopuolelle, mikä ei tarkoita, etteikö se olisi uusiutuvaa. Se on vastedeskin otettava huomioon uusiutuvien energianlähteiden kokonaistarkastelussa.
Arvoisa puhemies, minulla ei ole aikaa puhua pitempään. Haluaisin jälleen kerran kiittää esittelijä Mombauria suurenmoisesta mietinnöstä ja todeta, että aiomme tehdä ehdotuksia vapauttamisen jatkamisesta ja että aiomme käsitellä sähköalan sosiaalisia näkökohtia ja julkista palvelua. Saldo on suoraan sanottuna positiivinen, ja meidän on jatkettava sen mukaan, mitä neuvosto meille sanoi Lissabonin ja Feiran huippukokouksissa.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.30.

Yhteisön rautatiet
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista suosituksista toiseen käsittelyyn:
aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A5-0173/2000) neuvoston yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin antamiseksi yhteisön rautateiden kehittämisestä annetun neuvoston direktiivin 91/440/ETY muuttamisesta (5386/1/2000 - C5-0178/2000 - 1998/0265(COD)) (Esittelijä: G. Jarzembowski),
aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A5-0171/2000):
I. neuvoston yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin antamiseksi rautatieyritysten toimiluvista annetun neuvoston direktiivin 95/18/EY muuttamisesta (5387/1/2000 - C5-0176/2000 - 1998/0266(COD)),
II. neuvoston yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin antamiseksi rautateiden infrastruktuurikapasiteetin käyttöoikeuden myöntämisestä ja rautateiden infrastruktuurin käyttömaksujen perimisestä sekä turvallisuustodistusten antamisesta (5388/1/2000 - C5-0177/2000 - 1998/0267(COD)) (Esittelijä: H. Swoboda).
Ennen kuin näytän vihreätä valoa rautateiden puolestapuhujille ja koska meillä on täällä taas uusi kokoonpano, lyhyt huomautus. Meillä on vielä pitkä keskustelu edessämme. Pyydän hartaasti pitämään puheajoista kiinni. Koska niillä kahdella äänekkäimmällä rautateiden puolestapuhujalla, jotka puhuvat aluksi, on loputtoman pitkät puheajat, toivon hartaasti, että he puhuisivat hieman lyhyemmin.

Jarzembowski
Arvoisa puhemies, arvoisa komission varapuheenjohtaja, hyvät parlamentin jäsenet, liikennevaliokunta ehdottaa täysistunnolle, että rautatiemarkkinat tosiaankin vihdoin avattaisiin asteittain vuoteen 2010 mennessä. Vain tällaisen avaamisen myötä voidaan saavuttaa yhteinen tavoite eli siirtää enemmän tavaraa maanteiltä rautateille ja saavuttaa sen myötä Euroopan unionissa pysyvästi kestävää kehitystä edistävä liikkuvuus.
Ensinnäkin komissiolle, etenkin varapuheenjohtaja Palaciolle, ja puheenjohtajavaltio Suomelle sydämellinen kiitos siitä, että neuvostossa saatettiin joulukuussa 1999 ylipäätään vahvistaa yhteinen kanta. Olemme siitä hyvin kiitollisia. Aiomme kuitenkin yhteispäätösmenettelyssä edustaa parlamenttina sitä näkemystä, että kannoissa ei mennä tarpeeksi pitkälle rautateiden tulevaisuuden pitkän linjan turvaamisessa. Neuvosto haluaa edetä vain pienin askelin. Olemme sitä mieltä, että kahdeksan vuotta sisämarkkinoiden toteutumisen jälkeen on aika antaa ainakin viesti ja säätää lopullisesti siitä, että vuonna 2010 on saatu päätökseen ainakin rautatiealan vapauttaminen. Tämän pitäisi olla myös Lissabonin huippukokouksen hengen mukaista; siellähän valtion- ja hallitusten päämiehet vaativat jouduttamaan liikenteen vapauttamista.
Mitkä sitten ovat tärkeimmät tarkistuksemme? Olemme ensinnäkin samaa mieltä neuvoston kanssa siitä, että rautatieverkkojen tehokkaamman käyttämisen edistämiseksi avattaisiin erityinen Euroopan laajuinen rautateiden rahtiliikenneverkko ainoastaan kansainvälistä rahtiliikennettä varten. Katsomme, että viisi vuotta on riittävä aika osoittaa rautateille ja niiden henkilökunnalle, että niiden ei tarvitse pelätä verkkojen avaamista. Katsomme, että rautatieyritysten käyttöoikeuden pitäisi ulottua viiden vuoden kuluttua 15 jäsenvaltion koko rautatieverkkoon niin kansainvälisen kuin kansallisenkin tavaraliikenteen osalta ja viimeistään vuonna 2010 myös kansainväliseen ja kansalliseen henkilöliikenteeseen.
Tällaisen asteittaisen ja varovaisen avaamisen myötä Euroopan unionissa olisi tosiaan lopultakin vuonna 2010 yhteinen rautatieverkko. Sen varmistamiseksi, että kaikkien jäsenvaltioiden rautatieyritykset saisivat todellisen käyttöoikeuden toisten jäsenvaltioiden verkkoihin, on meidän käsittääksemme vaadittava, että kunkin verkon hallinto ja kunkin kansallisen rautatieyhtiön liikennepalveluiden tarjoaminen erotetaan selvästi toisistaan. 40 viime vuoden ajan vallinnut käytäntö osoittaa, että jos niitä ei eroteta toisistaan, ottaa kansallinen rautatieyhtiö aina itselleen parhaat infrastruktuurin käyttömahdollisuudet ja epää siten muilta rautatieyhdistyksiltä todellisen syrjimättömän pääsyn.
Jotta verkkojen käyttöastetta voitaisiin edelleen nostaa, katsomme, että rautatieyritysten muilla oikeushenkilöillä, kuten laivaajilla ja huolitsijoilla, pitäisi olla oikeus hakea kaikkialla yhteisön alueella reittien käyttöoikeutta ja saada sellainen. Tämä reittien käyttöoikeuden hakijapiirin avaaminen kaikissa jäsenvaltioissa - viimeistään vuodesta 2005 lukien - on ensinnäkin laivaajien ja huolitsijoiden edun mukaista, sillä he ovat valmiita käyttämään rautateitä, ja toiseksi se olisi askel eteenpäin rautatiealan sisämarkkinoiden loppuunsaattamiseksi, koska rautateiden yksinomaista käyttömahdollisuutta rajoitettaisiin siten hieman.
Eräs elementti ovat vielä reittimaksut. Niitä on mielestämme nostettava keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä kustannusten kattamisen suuntaan, koska vasta sitten, kun käyttäjät - the user pays - eli rautatieyritykset todellisuudessa vastaavat verkon hallinnosta ja ylläpidosta, niitä voidaan rahoittaakin.
Liikennevaliokunta päätti lopuksi suurella enemmistöllä, että Irlantia, Kreikkaa, Luxemburgia ja Isoa-Britanniaa Pohjois-Irlannin osalta koskevat poikkeussäännökset poistetaan. Unionin eri osissa ei mielestämme saa olla käytössä erilainen oikeus, ja toiseksi myös maantieteellisesti eristyksissä olevilla alueilla, joita me kaikki tietenkin erityisesti arvostamme, pitäisi ottaa käyttöön kustannusten todenmukaisuuden ja selkeyden ja verkon avoimen käyttöönoton periaatteet.
Haluaisin lopuksi tehdä vielä kerran selväksi, että voimme kaikki huomenna äänestyksessä antaa tietynlaisen viestin. Jos hyväksymme liikennevaliokunnan suosituksen suurella enemmistöllä, meillä on todelliset mahdollisuudet päästä sovittelumenettelyssä neuvoston kanssa kompromisseihin, jotka niin neuvosto kuin parlamenttikin voivat hyväksyä ja jotka tietenkin ylittäisivät yhteisen kannan, mutta joiden ansiosta otettaisiin todellisia edistysaskeleita rautatiealan avaamiseksi, sillä me kaikkihan haluamme lisätä rautateiden käyttöä. Haluamme siirtää enemmän tavarakuljetuksia maanteiltä rautateille, ja siksi tarvitsemme selkeää kompromissia neuvoston kanssa. Siihen pääsemme kuitenkin vain omaksumalla parlamenttina selkeän kannan.

Swoboda
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, tänään keskusteltavana olevia kolmea asiakirjaa voitaisiin oikeastaan pitää teknisinä asiakirjoina. Selvitettyäni tänään ryhmässäni mietintöäni huomasin kuitenkin, millaisia tunteita se voi täällä herättää, mutta se on hyväkin, sillä todellisuudessa onkin kyse hyvin suuresta asiasta, nimittäin siitä, miten rautatiet voivat tulevaisuudessa Euroopassa saada jälleen painoarvoa, ei aineellista merkitystä vaan entistä suuremman merkityksen, sillä monet unohtavat uudistuksia vastustaessaan sen, että rautateiden nykytilanne on nyt ja on viime vuodet ollut sellainen, että kiskoilla kuljetetaan yhä vähemmän tavaraa. Euroopassa kulkee yhä junia, mutta niiden vaunuissa on yhä vähemmän rahtitavaraa, emmekä voi hyväksyä sellaista asiaintilaa. Siksi uskonkin, ja se on meille yhteistä, että haluamme rakentaa eurooppalaisen rautatieverkon ja että neuvoston päätös, neuvoston yksimielisyys, on eräänlainen vähimmäistason yksimielisyys, joka ei riitä meille, joskin meillä ehkä on eriäviä mielipiteitä siitä, miten paljon pitemmälle meidän on mentävä kuin neuvosto.
Menneisyydestä on tietysti korjattava monia laiminlyöntejä, sillä tähän mennessä on ollut vain kansallisia rautateitä. Nyt puhutaan kuitenkin globaalistumisesta. Yksityiset yritykset toimivat nykyään kansainvälisesti, ja ainoastaan rautateiden osalta kansainvälisyys ei ole vielä todella lyönyt itseään läpi. Kyse on siis vapauttamisesta ja markkinoiden avaamisesta, ja asiasta on tietenkin erilaisia mielikuvia. Sellainenkin mielikuva on, että markkinat ovat se näkymätön käsi, lähes jumalainen prinsiippi, jonka pitää johtaa ja ohjata kaikkea, mutta on niitäkin, joiden mukaan meidän pitäisi avata aloja markkinoille vain varovaisesti ja ainoastaan välttämättömät alat. Uskon, että ainakin meidän kantamme ja minun kantani on, että on olemassa keskitie, jota yritämme edetä, mutta on määriteltävä selvästi, kuinka markkinoiden avaaminen toteutetaan. Rautatieyrityksille on tietenkin tässä yhteydessä annettava mahdollisuus sopeutua vähitellen uusiin ehtoihin.
Kilpailu on meille väline suorituskyvyn nostamiseen, joten rautateille on saatava enemmän liikennettä erityisesti lisäämällä tavaraliikennettä, jonka osalta tilanne on tukalin, jotta rautateiden suorituskyky ei entisestään vähenisi. On siis aloitettava asteittainen prosessi mutta selkeämmin ja joutuisammin kuin neuvosto esittää.
Olemme ensinnäkin ylivoimaisella enemmistöllä sitä mieltä, että kaikissa maissa olisi oltava kilpailuviranomainen, eräänlainen sääntelyviranomainen. Siten kaikkia rautatieyrityksiä, kaikkia asianosaisia, huolitsijoita ja muita varten olisi joka maassa viranomainen, jonka puoleen voisi kääntyä kilpailun julkisuutta ja avoimuutta rikottaessa. Siksi ei voi olla myöskään mitään poikkeussäännöksiä. Rakennamme eurooppalaista rautatieverkkoa, emme yhtä verkkoa yhdelle maalle ja toista toiselle. Siksi nämä poikkeussäännökset on lakkautettava. Se ei merkitse, että kaikesta olisi oltava yksityiskohtaiset määräykset, vaan että ne etuoikeudet, joita annamme, pitää antaa kaikille maille eikä joillekin enemmän ja toisille vähemmän.
Toiseksi, olemme eri mieltä infrastruktuurien pakollisesta erottamisesta. Uskomme, että pitäisi olla mahdollista toimia puolueettomasti myös integroitujen yritysten osalta, kunhan tietenkin tase ja tietyt perusedellytykset ovat erillisiä. Meidän ehdotuksemme ja minun ehdotukseni on, että komissio laatisi muutaman vuoden kuluttua kertomuksen ja selvittäisi meille, parlamentille, onko asiassa rikottu vapaan ja avoimen kilpailun periaatteita vai ei, ja sitten voisimme tehdä toisenlaisen päätöksen.
Olemme sitä mieltä, että vapauttamisen pitää koskea ennen kaikkea tavaraliikennettä, kansainvälistä mutta viime kädessä myös kansallista tavaraliikennettä. Henkilöliikenteestä olemme sitä mieltä, että on tärkeää ja ainakin tällä hetkellä riittävää todeta selvästi, että rajat ylittävä henkilöliikennekin on saatava markkinoiden avaamisen piiriin. Se, pitäisikö Stuttgartin ja Münchenin välinen henkilöliikenne vapauttaa, on kysymys, joka voidaan minun puolestani ratkaista Saksan liittohallituksessa tai Baijerin maakuntahallituksessa muttei välttämättä Euroopan unionin tasolla. Tarkoitamme, että yksittäisille jäsenvaltioille pitäisi antaa päätöksenteossa liikkumavaraa.
Hintajärjestelmä on tärkeä kysymys. Millä hinnoilla kapasiteetin käyttöoikeus pitäisi myöntää? Asiasta on kaksi periaatetta. Ensimmäinen periaate kuuluu: maksetaan vain rajakustannukset eli ne kustannukset, jotka syntyvät, kun paikalle tulee ylimääräinen juna. Toinen periaate kuuluu: kaikkien syntyvien kustannusten pitäisi palautua, kun annetaan käyttöön reitit, raiteet ja niin edelleen. Uskomme, että rajakustannukset ovat kyllä lyhyellä aikavälillä mielekkäitä, jotta saataisiin jälleen aikaan kilpailua ja jotta rautateillä olisi jälleen liikennettä, mutta pitkällä aikavälillä pitäisi kylläkin ottaa käyttöön jonkinlainen periaate, jonka mukaan kulut katetaan täysin, siis vastaavanlainen periaate kuin maanteillä. Muuten ei päästä siihen, että esimerkiksi raiteilla kuljetetaan enemmän tavaraa, ja joillakin rautateillä, myös esimerkiksi Saksan valtionrautateillä, on juuri se ongelma, että kulujen täysimääräiseen kattamiseen tähtäävä periaate johtaa nykytilanteessa siihen, että varsin monet eivät hyväksy näiden rautateiden tarjouksia, koska ne ovat yksinkertaisesti liian kalliita. Siksi myös tässä tapauksessa pitäisi olla asteittainen ylimenokausi ja vastaavuutta rautateiden ja maanteiden välillä.
Viimeinen seikka, jonka halusin vielä mainita, on, että aina vain arvostellaan sitä, miten julkisten palveluiden nyt käy ja siirrytäänkö niissä nyt kokonaan maantiekuljetusten varaan. Päteekö tässä vain markkinoiden periaate, yksityistalouden periaate? Tätä tarkoitusta varten olemme jälleen esittäneet julkisten palvelujen osalta erästä säädöstä, jota - ja olen kiitollinen myös saamastamme tuesta - oli jo suunniteltu, koska Euroopan komissio ei ole tähän mennessä valitettavasti tehnyt mitään yleisluonteista ehdotusta siitä, miten julkiset palvelut on hoidettava. On myös mahdollista, että tulevaisuudessa jokin maa voi sanoa, että julkisten palveluiden on oltava ensisijaisia tietyillä seuduilla ja tiettyinä aikoina. Tässä kohden voidaan siis aivan hyvin vahvistaa ensisijaisuus.
Uskon siis, että voimme huomenna tehdä päätöksen, joka varmasti johtaa siihen, että sovittelumenettely saatetaan alulle. Se ei ole mikään erityinen ongelma. Me, kumpikin esittelijä ja kaikki parlamentin ryhmät olemme valmiita kompromissiin. Tosin neuvostonkin on tehtävä myönnytyksiä. Me olemme tehneet myönnytyksiä, ja jos myös neuvosto tekee myönnytyksiä, voidaan kompromissiin päästä. Lopuksi haluaisin kiittää sydämellisesti koko oman ryhmäni ja parlamentin muidenkin ryhmien henkilöstöä, joka on tehnyt kovasti töitä, ja tietenkin myös komissiota, jotta huomenna syntyisi toivottavasti kaksi tai kolme varsin hyvää asiakirjaa.

Hatzidakis
Arvoisa puhemies, arvoisa komission varapuheenjohtaja, aluksi haluaisin lausua onnitteluni kahdelle esittelijälle, jäsen Jarzembowskille, joka otti viestikapulan entiseltä kollegaltamme Pavlos Sarlisilta, joka Euroopan parlamentin jäsenenä oli esittelijänä ensimmäisessä käsittelyssä, sekä jäsen Swobodalle heidän mietintöjensä johdosta. Haluaisin sanoa, että molemmat esittelijät esittelivät erittäin hyvin mietintöjen tekniset seikat.
Aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan puheenjohtajana haluaisin käsitellä kahta johtopäätöstä, jotka meidän mielestäni pitää tästä keskustelusta tehdä. Ensimmäinen johtopäätös koskee rautateiden vapauttamista. Tästä on puhuttu jo vuosia, kuten on jo vuosia puhuttu yhteismarkkinoista Euroopan unionissa. On koittanut aika siirtyä sanoista tekoihin sekä ensimmäisessä että toisessa asiassa. Meidän pitää ymmärtää, että yhteismarkkinat eivät voi täysin toteutua, ellei myös liikennettä ole täysin vapautettu, ja mielestäni rautateiden vapauttaminen vaikuttaa ratkaisevasti tähän suuntaan. Yhtä ratkaisevasti se vaikuttaa myös tämän aina vain enemmän rappeutuvan liikennevälineen elvyttämiseen, jota kutsutaan rautatieksi.
Toinen viesti koskee neuvostoa. Neuvoston pitää ottaa vakavasti huomioon parlamentin näkemykset. Tietysti on olemassa Helsingissä de Palacion avulla saavutettu kompromissi. Tähän kompromissiin on suhtauduttu myönteisesti, mutta se ei ole riittävä; on mentävä pitemmälle ja tämän edistämiseksi on otettava huomioon parlamentin kannat. Neuvosto on väärässä uskoessaan, että keskustelu päättyi viime joulukuussa Helsingissä, kun neuvoston tasolla saatiin aikaan kompromissi. Parlamentti on olemassa, ja sillä on kantansa, joita se tukee selvästi myös huomenna, kuten me kaikki uskomme, äänestyksessä, jonka luulen toistavan sen, mitä tapahtui valiokuntamme kokouksessa, jossa mietinnöt hyväksyttiin suurella ääntenenemmistöllä.

Watts
Arvoisa puhemies, rautateille status quo ei todellakaan ole mikään vaihtoehto. Niiden on joko muututtava tai kuoltava. Eurooppalaiset rautatiet heikkenevät pysyvästi, eikä vähiten tavaraliikenne. Uudet rahdit kuljetetaan Euroopassa maanteitse, ei rautateitse. Siihen on tultava muutos, ja uskon, että niin tapahtuu. Tämän vuoksi kannatan laajasti neuvoston kantaa, joka merkitsee pientä mutta tärkeää askelta kohti rautateiden vapauttamista.
Tämän vaatimattoman askeleen vaihtoehto on paikallaan pysyminen. Tämän vuoksi en valitettavasti voi tänään kannattaa jäsen Jarzembowskin ehdottamaa taktiikkaa, sillä tällä reseptillä emme pääse nopeasti minnekään. Meidän on otettava huomioon kansalliset erot ja etenkin sosiaali- ja ympäristöaloja koskevat huolenaiheet.
Yleisesti ottaen neuvoston kannassa on löydetty oikea tasapaino hinnoittelussa, toimilupien myöntämisessä, käyttöoikeuksien myöntämisessä ja tehtävien jaossa. Se on löytänyt oikean tasapainon äärimmäisyyksien välillä, ja suosittelen, että Euroopan rautateihin sovelletaan - käyttääkseni esittelijä Swobodan ilmaisua - "kolmatta tietä".
Labour-puoluetta edustavilla parlamentin jäsenillä on kaksi erityistä huolenaihetta, joihin tiedän monen muun jäsenen yhtyvän: toinen koskee poikkeuksia. Uskomme, että Kreikalle, Irlannille ja Pohjois-Irlannille pitäisi myöntää viiden vuoden rajoitettu poikkeus niiden erityisen maantieteellisen ja geopoliittisen aseman takia. Toiseksi toivomme, että tekstiin voidaan lisätä uudelleen 12 artikla, jonka poistamista liberaaliryhmä ajoi valiokunnassa ja jonka poistaminen voisi riistää kansalaisilta ja verkon käyttäjiltä etuja ja estää vammaisilta käyttöoikeudet. Nämä perusturvatoimet on säilytettävä.
Meidän palkintomme tänä iltana on se, että ensimmäistä kertaa historian aikana voimme vapauttaa kansainvälisen tavaraliikenneverkon. Tämä tavoite on mahdollista saavuttaa. Älkäämme hukatko tätä mahdollisuutta.

Sterckx
Arvoisa puhemies, mielestäni esittelijät ovat tehneet erittäin hyvää työtä, ja heidän työnsä tulos, jonka olemme saaneet aikaiseksi liikennevaliokunnassa heidän johdollaan, on yhtenäinen kokonaisuus, jolla on selkeä tavoite. Esittelijä Swoboda puhuikin juuri siitä: sisämarkkinoiden elinvoimaiset rautatiet, jotka voivat olla koko unionin palveluksessa. Tämä on myös merkki neuvostolle siitä, että parlamentti haluaa mennä pitemmälle kuin komissio. En ole samaa mieltä kollega Wattsin kanssa. Meidän pitää mielestäni mennä pitemmälle kuin neuvoston yhteisessä kannassa mennään.
Meidän on nyt vahvistettava rautateiden täydellisen vapauttamisen kaava keskipitkällä aikavälillä, ja nyt ottamamme askel on ensimmäinen askel. Neuvoston ehdottama askel on ensimmäinen. Meidän on myös otettava seuraavat askeleet, eli kaiken tavaraliikenteen vapauttaminen vuonna 2005, ja pitkällä aikavälillä vuonna 2010, johon on vielä kymmenen vuotta, myös kansallisen ja kansainvälisen matkustajaliikenteen alalla pitää ottaa se askel.
Muutama seikka on tässä yhteydessä hyvin tärkeä, ja toivon, että riittävä määrä kollegoja tukee huomenna niitä kantoja. Ensiksi eron tekeminen infrastruktuurin ja palveluiden välillä. Se on olennainen. Kukaan ei voi olla samalla tuomari ja asianosainen. Toiseksi: kuka voi anoa mukaan pääsyä? Eivät vain rautatieyhtiöt, vaan myös muille pitää antaa mahdollisuus. Hyvä kollega Swoboda, en näe mitään syytä lykätä sitä vuoteen 2010. Mielestäni voimme tehdä niin jo vuonna 2005.
Sitten 12 artikla. Mielestäni emme tarvitse 12 artiklaa, meidän pitää asettaa eurooppalaiset vaatimukset eurooppalaisille lisensseille. Tämä ei tarkoita, etteivätkö kuluttajat olisi tärkeitä, etteikö rautateillä työskentelevien sosiaaliturva olisi tärkeä tai etteikö turvallisuus olisi tärkeää. Sen on oltava ensimmäisellä sijalla. Näin on tehtävä siksi, että eurooppalaiset rautatiet tarvitsevat eurooppalaisia säädöksiä eivätkä kansallisia, sillä niiden avulla jäsenvaltiot voivat tehdä asioita, joita niiden ei enää tarvitse tehdä eurooppalaisilla markkinoilla. Jos noudatamme tätä linjaa, rautatieyhtiöt ajattelevat ensisijaisesti asiakkaitaan ja matkustajiaan eivätkä itseään.
Haluan sanoa vielä yhden teknisen seikan. Parlamentin sihteeristö on ilmoittanut, että tarkistusta 23 ei oteta käsiteltäväksi. Kiistän sen työjärjestyksemme 80 artiklan 2 kohdan b alakohdan ja 80 artiklan 3 kohdan perusteella. Toivoisin, että sihteeristö tarkistaisi asian, sillä tarkistukseni liittyy myös tarkistukseen 24, joka käsittelee 12 artiklaa ja joka on otettu käsiteltäväksi.

Isler Béguin
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, minun on myönnettävä, että ryhmässäni on vallalla kaksi väitettä, joiden perusteella kiistellään näistä yhteisön rautateihin liittyvistä kysymyksistä. Vaikka olemmekin kaikki yksimielisiä siitä, että rautatiekuljetuksia on vihdoinkin todella kehitettävä ja vaikka haluammekin yksimielisesti tehdä kaikkemme käynnistääksemme maantiekuljetusten siirtämisen rautateille, toiset ovat sitä mieltä, että tämä saavutetaan täydellisen vapauttamisen myötä, kun taas toiset katsovat minun laillani, että on täysi syy hankkia mahdollisimman paljon takuita etenkin ennen matkustajaliikenteen vapauttamista.
Olen sitä mieltä, että eri jäsenvaltioiden rautatieverkkojen nykytila ei salli kilpailulle avautumista. Verkkoja on uudenaikaistettava huomattavasti, ennen kuin saavutetaan yhtäläiset kilpailuedellytykset. Kilpailuedellytykset on määriteltävä, jotta kilpailu olisi todellista ja oikeudenmukaista. Näitä edellytyksiä ei ole saavutettu, ja meidän on vältettävä kaikkia poikkeamia. Etenkin julkisille yrityksille on annettava aikaa uudenaikaistaa verkostonsa ennen kilpailulle avautumista.
Niin työolojen kuin myös välttämättömien turvallisuussääntöjen yhdenmukaistamiseen liittyviä takuitakaan ei ole vielä saavutettu. Muistamme vieläkin Ison-Britannian katastrofin, joka vaikuttaa edelleen siihen, mitä odotamme rautatiekuljetuksien turvallisuusvaatimuksilta. Liikenneministerien neuvoston 10. joulukuuta tekemä kompromissi oli jo edistysaskel. Perustakaamme siis rautatiekuljetusten verkko. Kyse ei ole matkustajaliikenteen sivuuttamisesta. Ensin on perustettava rautatieverkko, jonka myötä kansalaisilla on todella mahdollisuus liikkua saastuttamatta paikasta toiseen.

Ainardi
Arvoisa puhemies, rautatiekuljetukset ovat tosiaan hyvin tärkeitä kansalaisten liikkuvuuden, Euroopan kaupan kehityksen sekä ympäristön ja aluesuunnittelun kannalta.
Euroopan parlamentti on jo ensimmäisessä käsittelyssä avannut oven kansainvälisen tavaraliikenteen vapauttamiselle sallimalla valtuutettujen ehdokkaiden pääsyn reiteille. Neuvosto teki joulukuussa kompromissipäätöksen tästä rautatiepaketista.
Neuvosto ehdottaa, että jäsenvaltiot arvioivat valtuutettuja ehdokkaita, että tavaraliikenneverkkojen avaaminen tapahtuu erityisverkon välityksellä, jota kutsutaan Euroopan laajuiseksi rautateiden tavaraliikenneverkoksi, ja lopuksi että erottaminen erillisiin yksiköihin tapahtuu vain vaiheittain.
En ole tyytyväinen neuvoston kantaan, mutta totean, että siinä otetaan huomioon tilanteiden erilaisuus ja annetaan jokaiselle valtiolle mahdollisuus tehdä valintansa, esimerkiksi jatkaa niitä sitoumuksia, joihin on yhteistyössä ryhdytty. Tämän toisen käsittelyn myötä joudumme vastakkain ääriliberaalin ylitarjonnan kanssa. Ehdotetuissa tarkistuksissa siunataan rautatiejärjestelmän täydellinen hajauttaminen. Valtuutettujen ehdokkaiden osalta toissijaisuus päättyy viiden vuoden kuluttua. Kyse on vaiheettomasta erottamisesta, kansainvälisen ja kansallisen tavaraliikenteen täydellisestä avaamisesta sekä vuonna 2010 matkustajaliikenteen avaamisesta.
Vähän aikaa sitten puhuimme sähköstä. Torstaina puhumme yhteisestä ilmatilasta. Koko julkinen ala vannoo saman asian nimiin: taikasanana on vapauttaminen! Olen sitä mieltä, että ainakin rautatiekuljetuksille laskusta uhkaa tulla hyvin suuri. Rautatieyritykset joutuvat näin tyytymään palvelujen tarjoajien osaan. Tilanne aiheuttaa vilpillistä kilpailua. Kun palvelujen tuottajat hyötyvät kaupallisen marginaalin suurimmasta osasta ja voivat valita kannattavimmat alat, rautatieyritykset joutuvat vastaamaan korkeista materiaalikustannuksista ja henkilöstömenoista.
Huolimatta siitä väitteestä, että liikenne tulee kasvamaan, vaarana on, että järjestelmä eristää kannattavat alat ja aiheuttaa tuhoisaa valikoitumista. Saman opinkappaleen mukaan ainoana tavoitteena on saavuttaa tuloksia vapauttamisessa. Käyttäjiä ja näiden alojen palkansaajia ei kuunnella. Mitään etukäteistutkimusta ei ole tehty vakavassa mielessä. Minusta vaikuttaa sitä paitsi siltä, että neuvoston päätösten vaikutusta olisi jo ryhdyttävä tarkastelemaan. Olisi myös mielenkiintoista verrata, miten yksityinen ala ja yhteistyöala eroavat rautatiekuljetuskäytävien osalta.
Jos tässä toisessa käsittelyssä tehdyt ehdotukset hyväksytään, kaikki alan toimijat pitävät niitä todellisena yllyttämisenä. En halua tukea heitä sen enempää kuin sosialistiryhmän tarkistuksiakaan, joissa pidetään välttämättömänä edetä lisää vapauttamisen tiellä.

Van Dam
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, neuvoston yhteinen kanta rautateistä ei ole yllättävä, vaan se on joiltakin osin pettymystä herättävä. Jos nämä suunnitelmat toteutetaan muuttumattomina, näyttää siltä, että yhteisön rautateillä ei tapahdu tulevina vuosina juurikaan muutoksia hyvään suuntaan. Siksi esitän muutaman huomautuksen siitä kriittisestä tilasta, joka vallitsee rautatiealalla.
Ensiksikin rautatiealan kehitys kulkee koko Euroopan unionissa liian hitaasti oikeaan suuntaan, ja tämä pätee sekä henkilöiden että tavaroiden kuljetukseen. Siksi on välttämätöntä, että molempien alojen toimenpiteet toteutetaan koko unionin alueella. Historia osoittaa, että valtion liiallinen puuttuminen asiaan on estänyt välttämättömän joustavuuden. Tiettyjen markkinoiden osien suojaaminen sekä maantieteellisesti että aloittain ei myöskään ole vaihtoehto, koska se ei voi estää tätä taantuvaa kehitystä.
Sen lisäksi myös alan sisällä on tehtävä parannuksia. Monilla rautatieyhtiöillä on historiallista perua olevat kiinteät siteet valtiovaltaan. Tehtävien erottaminen on välttämätöntä, jotta estettäisiin eri markkinaosapuolten epätasa-arvoinen kohtelu. Infrastruktuurin hallinta ja kuljetuspalveluiden tuottaminen on siksi erotettava jyrkästi toisistaan, eikä erottelu saa olla voimassa vain paperilla.
Lopuksi tämäkin ala hyötyy selkeydestä ja toimintakyvystä. Alan sisäisestä sääntelystä aiheutuville tehtäville ei pidä kehittää monimutkaista rakennetta. Mitä harvemmat elimet puuttuvat asiaan, sitä parempi.
Eurooppalaisesta tarkkailukeskuksesta ei olekaan mielestäni juurikaan hyötyä, ja se saattaa vain hämärtää näkymiä.
Arvoisa puhemies, sanottakoon selvästi, että olen samaa mieltä useimmista esittelijöiden huomautuksista. Haluankin kiittää heitä siitä hyvästä työstä, jota he ovat tehneet.

Scallon
Arvoisa puhemies, ymmärrän, että tämän mietinnön taustalla on tavoite saattaa loppuun rautatieliikenteen sisämarkkinat niin, että rautateitse tapahtuva tavaraliikenne voi kilpailla menestyksekkäästi maanteitse tapahtuvan tavaraliikenteen kanssa. Se on välttämätöntä Euroopan rautateiden pitkän aikavälin jatkuvuuden kannalta, ja kaikki jäsenvaltiot ovat varmasti yhtä mieltä tästä tavoitteesta.
Meidän tehtävämme on sopia siitä, miten tämä voidaan parhaiten saavuttaa pitäen samalla mielessä muutamissa jäsenvaltioissa ilmenevät ongelmat. Puhun oman maani Irlannin puolesta. Sekä Irlannin tasavalta että Pohjois-Irlanti pyrkivät jatkamaan joulukuussa 1999 sovitun poikkeuksen soveltamista maantieteellisistä ja geopoliittisista syistä. Irlanti on pieni, Euroopan mannermaasta eristäytynyt maa. Maahan ei voi päästä rautateitse muualta Euroopasta.
Olen itse nähnyt, miten pohjoisen ja etelän välisiä rautateitä on pommitettu jatkuvasti 30 viime vuoden ajan Irlannissa esiintyneiden levottomuuksien vuoksi. Vasta nyt niiden on mahdollista kehittyä ja menestyä. Rautateiden vapauttamispaketin toteuttaminen tässä vaiheessa edellyttää monimutkaisen hallintorakenteen luomista, mutta Irlanti ei pääse hyötymään sen mukanaan tuomista eduista, toisin kuin muut jäsenvaltiot. Olen varma, että Irlannin hallitus on hyväksynyt infrastruktuurin ja toiminnan jakoa koskevan laajan periaatteen ja että se on sitoutunut uudistamaan Irlannin rautateiden rakennetta saavuttaakseen tämän tavoitteen.
Pyydän, että nykyisen poikkeuksen soveltamista jatketaan niin, että näiden muutosten toteuttamiseen annetaan aikaa ja että samalla pidetään mielessä, että jos jokin EU:n rautatieliikenteen harjoittajista haluaa päästä Irlannin markkinoille, poikkeus lakkautetaan välittömästi. Lopuksi totean, että vaikka kannatankin tätä poikkeusta, henkilökohtainen toiveeni on, että mikään ei estä Irlannin rautateiden kipeästi kaivattua parannusta ja laajennusta.

Savary
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, Euroopan kuljetustilanne on esitettävissä muutamalla valaisevalla luvulla. Vuosina 19901997 tavaraliikenne kasvoi 21 prosenttia, kun taas rautateiden tavaraliikenne väheni samaan aikaan 7 prosenttia. Samalla matkustajaliikenne kasvoi 15 prosenttia ja rautatieliikenne vain 3 prosenttia. Euroopan rakentaminen on ollut niin tavara- kuin matkustajaliikenteenkin kannalta mahtava liikkuvuutta edistävä tekijä, mutta siitä on hyötynyt lähinnä tieliikenne, koska se on ollut rajatonta 1990-luvun alusta lähtien. Euroopan rautateiden on siis avauduttava pikaisesti ja pelottomasti. Niiden tulevaisuus riippuu laajalti niistä itsestään. Se riippuu myös siitä, annammeko niille kaikki mahdollisuudet.
Rautatieläisten on vastattava haasteeseen, jonka kansainvälisten verkkojen avaaminen kaikkien unionin maiden junille asettaa. Tähän pyritään 15 jäsenvaltion liikenneministereiden joulukuussa 1999 tekemässä päätöksessä, jossa kannatetaan rautateiden tavaraliikenneverkkoa, joka edustaa 94:ää prosenttia kansainvälisestä rautatieliikenteestä. On luonnollista, että rautatielainsäädäntömme mukautetaan tähän uuteen tilanteeseen, joka edellyttää pääsyä koskevaa sääntelyä, hintoihin liittyviä periaatteita sekä yhtäläisiä ja johdonmukaisia tarkastusmuodollisuuksia unionissa.
Tältä osin Swobodan mietinnössä näkyy kiitettävä pyrkimys sopeutua monimuotoisiin kansallisiin oloihin. Sitä vastoin on mahdotonta hyväksyä ja sitä paitsi parlamentin ensimmäisen käsittelyn vastaista, että tätä toista käsittelyä käytetään hyväksi, kuten Jarzembowskin mietinnössä ehdotetaan, jotta voitaisiin säätää kaikkien verkkojen, niin paikallisten kuin kansallisten verkkojenkin, kilpailuttamisesta ja yleisestä yksityistämisestä, koska se perustuu sellaiseen opinkappaleeseen, tarkistamattomaan uskomukseen sellaisen markkinamallin ylivertaisuudesta, joka on osoittanut Yhdistyneessä kuningaskunnassa selvästi rajoittuneisuutensa. Sanoin aiemmin, että rautateiden tulevaisuus riippuu myös meistä. Tarkoitin, että se opinkappale, jonka pohjalta ohjaamme tätä asiakokonaisuutta, uhkaa sen menestymistä. Kaikki tietävät täällä hyvin, että rautateiden Euroopan rakentaminen ei voi jäädä sellaisen teologisen väittelyn varaan, jossa vertaillaan valvotun avaamisen ja villin yksityistämisen etuja.
Rautatiealalla, jolle uhrataan Euroopassa vain 25 prosenttia kuljetusinfrastruktuurien sijoituksista, kun taas tieliikenteelle omistetaan niistä 65 prosenttia, tarvitaan erityisesti mittavia sijoituksia, jotka kohdistuvat yhteentoimivuuteen, pullonkaulojen vähentämiseen, verkkojen laajentamiseen, yhdistettyihin kuljetuksiin ja niin edelleen. Yhdistynyt kuningaskunta osoittaa meille tältä osin, miten yksityistäminen voi merkitä taantumista. Tästä syystä olemme sitä mieltä, ettei työmme saa vaarantaa neuvoston yhteisessä kannassa saavutettua herkkää tasapainotilaa.

Attwooll
Arvoisa puhemies, rautateitse tapahtuvan tavaraliikenteen osuus EU:ssa on miltei puolittunut viimeisten 30 vuoden kuluessa. On ensisijaisen tärkeää muuttaa tämän kehityksen suuntaa, jos me haluamme aidosti kestävän liikennepolitiikan.
Onnittelen jäsen Swobodaa ja jäsen Jarzembowskia heidän erinomaisista mietinnöistään, joilla edistetään merkittävästi rautateiden kehittymistä, mikäli ne vain hyväksytään. Yhdyn kuitenkin osittain jäsen Wattsin huoleen tarkistuksesta 1, joka koskee toimiluvan myöntämistä rautatieyrityksille, sekä ehdotuksesta poistaa korvausta koskeva 12 artikla. Vapauttamisprosessissa on aina hyvin tärkeää varmistaa, että tietyt normit säilytetään, esimerkiksi sekä työntekijöiden että kuluttajien turvallisuuteen liittyvät normit. Samalla meidän on huolehdittava siitä, että markkinoiden avautumiselle ei aseteta keinotekoisia esteitä.
Näiden molempien tavoitteiden saavuttaminen edellyttää, että löydämme herkän tasapainon. Epäilen, edistetäänkö tarkistuksella 1 sen suunniteltua oikeudellista tarkoitusta ja voisiko sillä olla jäsen Wattsin pelkäämiä vaikutuksia. Uskon, että sillä voidaan lähettää vääriä signaaleja. Kannatan sen sijaan tarkistuksia 23 ja 24, jotka yhdessä voivat turvata jälkimmäisen näistä tavoitteista vahingoittamatta edellistä.

Nogueira Román
- Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegani, voisin hyväksyä parhaillaan käsiteltävinä olevissa direktiiveissä ehdotetun rautatieliikenteen eurooppalaistamisen ja siitä aiheutuvan rautatiealan vapauttamisen. Samaa voisin sanoa rautateiden infrastruktuurin hallinnan ja liikennepalveluiden erottamisesta toisistaan oikeudellisesti ja liiketoiminnallisesti. Tehdäkseni sen minun olisi kuitenkin saatava takeet eräistä perusasioista, jotka toimivat näihin direktiiveihin perustuvien ensiarvoisen tärkeiden talouspoliittisten toimien hyvyyden ja tehokkuuden koetinkivenä.
Tiedämme kaikki, että useat Euroopan maat eivät päässeet oikealla hetkellä osallisiksi 1800-luvun teollisesta vallankumouksesta nimenomaan siksi, että sopivat rautatieyhteydet puuttuivat. Jotkut niistä odottavat vieläkin rautateidensä nykyaikaistamista, ja tarkemmin sanoen ne odottavat pääsyä suurnopeuksisten junien verkkoon. Alan vapauttaminen ei saa missään tapauksessa muodostua tuon kytkennän esteeksi. Rautatieverkkojen on siksi jatkossakin oltava osa julkista palvelua kaikilla alueilla, erityisesti syrjäisimmillä alueilla.
Toisaalta vapauttaminen ei saa tuoda mukanaan tarpeellisten linjojen lakkauttamista ja työttömyyttä tai aiheuttaa turvallisuuden ja palvelun laadun heikkenemistä. Viimeaikaiset kokemukset ovat saaneet meidät pelkäämään näitä seurauksia, joita on ehdottomasti vältettävä. Siksi suhtaudumme varsin varauksellisesti näiden direktiivien puoltamiseen.

Meijer
Arvoisa puhemies, rautateiden kehitystä käsittelevä esittelijä ottaa lähtökohdakseen sen, että rautatiet ovat toistaiseksi suurilta osin hävinneet kilpailun maantieliikennettä ja lentoliikennettä vastaan, mutta siitä huolimatta on toivottavaa säilyttää rautatiet ja vahvistaa niitä. Olen hänen kanssaan täysin samaa mieltä.
Se onkin sitten ainoa asia, josta voimme olla samaa mieltä. Olen sitä mieltä, että esittelijä Jarzembowski erehtyy. Se, mitä hän haluaa saavuttaa, edellyttää täysin toisenlaista lähestymistapaa, ja se, mitä hän esittää, saa aikaan taantumuksen. Hänen esityksensä sopivat 1900-luvun lopun muotisuuntaukseen.
Voimme havaita kaikilla alueilla uusliberaalisen suuntauksen julkisia palveluita, yhteisön yrityksiä ja järjestäytyneitä työntekijöitä vastaan. Tämä suuntaus kohdistuu etenkin postilaitosta, rautateitä ja energia-alaa vastaan, sellaisia yrityksiä, joilla on mahdollisuudet näyttää, että voimme järjestää taloutemme demokraattisemmalla, ympäristöä säästävämmällä ja vähemmän voittoa tavoittelevalla tavalla. Valitettavasti näiden yritysten omistajat, demokraattisesti valitut yhteisömme, ovat laiminlyöneet näitä yrityksiä vuosikausia ja kohdelleet niitä kuin yksityisiä yrityksiä.
Esittelijä näkee rautatiet haitallisena valtion monopolina, joilla on hankalat ja vaativat ammattiliitot. Hän haluaa murtaa monopolin mahdollisimman nopeasti ja radikaalisti. Sen sijaan, että hän kiinnittäisi huomionsa parempaan yhteistyöhön nykyisten rautatieyhtiöiden välillä ja näiden yhtiöiden demokraattisen valvonnan vahvistamiseen, jolloin rautateidemme eduista voitaisiin hyötyä paremmin Euroopan tasolla ja harmilliset seikat voitaisiin poistaa, hän panee kaiken toivonsa kilpailuun ja vapauttamiseen. Sitä organisaatiomallia, jonka avulla maantieliikenne ja lentoliikenne ovat voittaneet kilpailun rautateitä vastaan, pitäisi hänen mielestään soveltaa myös itse rautateihin.
Olemme tähän mennessä saaneet kokemusta vapauttamisesta Englannin ja Alankomaiden malleista. Englannin mallissa kansallinen rautatieyhtiö on jaettu alueellisiin yrityksiin, jotka ovat osittain suurten ulkomaalaisten konsernien omistuksessa. Joillakin alueilla ne ovat monopoliasemassa. Englannissa investoidaan uudistuksiin nyt vähemmän kuin muissa maissa. Junat ovat lyhyempiä ja ylikuormitettuja, ja rautatieliikenteen turvallisuus on vähentynyt.
Alankomaiden mallissa kilpailijat voivat saada yksinoikeuden joidenkin linjojen käyttöön, jolloin ne ryhtyvät kilpailemaan nykyisen rautatieyhtiön kanssa, joka perustettiin vuonna 1939 vanhojen, yksityisten ja huonosti toimivien rautatieyhtiöiden yhdistyessä. Kun uusi yrittäjätulokas oli käynyt propagandasotaa nykyistä yhtiötä vastaan poikkeavin maksuin ja poikkeavin junin, suuri ranskalainen vesiyhtiö osti uuden tulokkaan ja sen jälkeen linja lakkautettiin. Tiettävästi on kannattavaa käyttää vain linjoja, joihin saa monopolin, ja se totuus tekee esittelijä Jarzembowskin ehdotuksista toteuttamiskelvottomia.

Peijs
Arvoisa puhemies, kymmenen vuotta sitten kollegani Cornelissen osallistui täsmälleen samanlaiseen keskusteluun. Jos lukisin hänen tekstinsä tänään, kukaan ei huomaisi sitä. Juna on pysähtynyt. Kuka menee junaan kulkeakseen taaksepäin?
Sisämarkkinoiden ja sähköisen kaupankäynnin takia Euroopan unionin liikenne- ja tavarakuljetukset lisääntyvät 70 prosenttia. Siihen tarvitaan kaikkia ajateltavissa olevia kuljetusmahdollisuuksia: sisävesiä, ilmateitä, maanteitä ja junia. Kaiken pitää toimia aikataulussaan ja olla puhtaita.
Tähän mennessä rautateistä ei ole ollut apua tässä. Junien prosenttiosuus kuljetuksista on laskenut huomattavasti, ja on vaikeaa havaita minkäänlaista kehitystä Euroopan rautateillä. Junat todistavat Euroopan unionin olevan oikeassa, eli kilpailu pitää valveilla ja terävänä. Jos kilpailu puuttuu, mikä johtuu jäsenvaltioiden poikkeavan protektionistisesta suhtautumisesta, junat on tuomittu tällä vuosisadallakin toisen luokan asemaan. Tästä hetkestä lähtien rautateiden on poistettava rajatylittävän tavaraliikenteen esteet käyttämällä hyväkseen toistensa infrastruktuureja. Niiden pitää tehdä materiaaleistaan huomattavasti kestävämmät, sillä ne häviävät siltä osin reilusti maantieliikenteelle.
Seuraavassa vaiheessa seuraavat seikat ovat mielestäni tärkeitä. Infrastruktuurin oikeudenmukainen käyttö, joka ei ole syrjivää. Kuljetusyritykset ja infrastruktuurin hallinta on erotettava toisistaan. Ne eivät saa olla samassa omistuksessa. Turvallisuus on asetettava ehdottomasti etusijalle, eivätkä itse kuljetusyritykset voi hoitaa turvallisuuden valvontaa.
Toinen tärkeä seikka on rautateiden infrastruktuurin avaaminen ja markkinoiden vapauttaminen, joka ei ole aivan sama kuin yksityistäminen. Tämä on olennaisen tärkeää, jotta tavarakuljetuksiin saataisiin uutta elämää ja niiden avulla houkutellaan uusia yrittäjiä, joilla on uudet näkemykset ja uusi johtamiskulttuuri.
Vapauttaminen, josta yhteisessä kannassa puhutaan, on hyvä alku, mutta se ei ole riittävä. Vain rautatieverkkojen lopullinen avaaminen tarjoaa rautatieyhtiöille ja niiden työntekijöille mahdollisuuden. Silloin pitää olla kyse molemminpuolisesta vapauttamisesta. Kenenkään ei tarvitse päästää kilpailijaa hyötymään omasta infrastruktuuristaan, ellei kilpailija halua tai voi tarjota samoja mahdollisuuksia.

Mastorakis
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, ei ole mitään epäilystä tarpeesta elvyttää Euroopan rautateitä, mihin tähdätään käsiteltävänä olevalla lainsäädäntöpaketilla. Liikenteen infrastruktuurin tukkeutuminen, joka käy päivä päivältä uhkaavammaksi liikenteen turvallisuuden ja ympäristön kannalta, tekee rautateiden tukemisen välttämättömäksi.
On selvää, että asiaa koskevat neuvoston hyväksymät yhteiset kannat edistävät toivottua elvyttämistä kaikkien rautatieyritysten oikeudenmukaisella ja avoimella kohtelulla, infrastruktuurikapasiteetin käyttöoikeuden myöntämistä ja käyttömaksujen perimistä koskevan loogisen kehyksen määrittelyllä sekä erottamalla toisistaan rautatieinfrastruktuurin hallinto ja liikennepalveluiden tarjoaminen, jolloin keskusteltavaksi tietenkin jää, missä muodossa, missä määrin ja miten nopeasti tämä erottaminen pannaan täytäntöön. On varmaa, että olemme menossa oikeaan suuntaan. On kuitenkin tietysti ymmärrettävää, että eräät jäsenvaltiot kohtaavat ongelmia välittömästi tai lähes välittömästi hyväksyessään ehdotetut uudet toimenpiteet niiden koko laajuudessaan. Toisaalta koska eri valtioissa rautatieverkot poikkeavat huomattavasti toisistaan ja erityisesti joidenkin jäsenvaltioiden tai alueiden maantieteellisten erityispiirteiden vuoksi, järjestelmän nopea muuttaminen on hyvin vaikeaa, ja toisaalta mikään raju tapa panna täytäntöön tämä muutos näissä valtioissa ei tarjoaisi valtioille eikä yhteisölle mitään merkittävää hyötyä.
Uskomme, että ehdottoman dogmaattiseen kantaan sisältyy monta vaaraa, ja se on myös epäoikeudenmukainen, koska tiedämme hyvin, että se ei päde kaikkiin aloihin. Toisinaan tehokkaampi on muinaisten kreikkalaisten näennäisesti ristiriitainen ohje, tunnettu oksymoron "kiiruhda hitaasti".
Lopuksi minun täytyy rehellisesti onnitella kahta esittelijää hyvin tehdystä työstä ja pyytää heiltä ymmärrystä objektiivisesti todetuille erityispiirteille. Tässä nimenomaisessa tapauksessa näin tapahtuu myös kotimaassani Kreikassa, joka on kuitenkin osoittanut pystyvänsä suuriin saavutuksiin silloin, kun sitä todella tarvitaan.

Ortuondo Larrea
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, miljoonat kuorma-autot, linja-autot ja henkilöautot ruuhkauttavat päivittäin Euroopan laajuiset reittimme, maantiemme ja moottoritiemme, mikä johtaa muun muassa suureen ajanhukkaan, energiantuhlaukseen ja merkittäviin ympäristöhaittoihin.
Kaikista näistä syistä Verts/ALE-ryhmä on aina puolustanut rautateitä - joita nykyisin ei juuri käytetä - vaihtoehtona, joka tuhoaa vähemmän luonnonvaroja ja on puhtaampi ja luontoa säästävämpi kuin muut liikennemuodot.
Nyt, kun rautatiealan vapauttamista koskevia yhteisön direktiivejä muutetaan ja kehitetään, haluamme puolustaa paitsi sitä, että rautateitä ei rangaistaisi muihin liikennemuotoihin verrattuna, myös sitä, että niitä syrjittäisiin myönteisesti, jotta ne voisivat toipua sijoitusten vähenemisestä, jonka me olemme aiheuttaneet.
Mitä tulee määräyksiin sellaisten infrastruktuurien käytöstä, jotka käyttäjät lopulta maksavat, esitämme, että lyhyellä ja keskipitkällä aikavälillä perittäisiin vain pelkästä junaliikenteestä aiheutuneet rajakustannukset eikä sijoituksista ja ylläpidosta aiheutuneita kustannuksia, jotka olisi katettava valtion talousarvioista, kuten maanteiden ja moottoriteiden tapauksessa. Ainoastaan näin pystymme tekemään rautateistä kilpailukykyisen joukkoliikennemuodon.

Rack
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, kun joku saa huomattavan paljon postia ihmisiltä, joita ei tunne, voi siihen olla kaksi syytä. Joko hän on hyvin kuuluisa tai sitten asia on kirjeiden kirjoittajille hyvin tärkeä. Euroopan parlamentin jäsenet eivät ole kovin kuuluisia. Niin ollen jälkimmäinen syy on vaikuttanut tähän kirjeenvaihtoon. Olemme kaikki saaneet viime päivinä hyvin monia kirjeitä, asiakirjoja ja keskustelutarjouksia, joista lähes kaikki ovat kansallisten rautateiden edustajilta. Niissä kaikissa varoitetaan kuin yhdestä suusta toteuttamasta hallinnon ja infrastruktuurin pakollista erottamista, kuten esittelijä Georg Jarzembowskin ehdotuksissa vaaditaan.
Myös esittelijä Swoboda käsitteli tätä asiaa. Hän oli sitä mieltä, että vapauttaminen on toteutettava mutta vähitellen. Georg Jarzembowski väitti, että tähänastiset järjestelmät, joissa kansallisilla liikenteenharjoittajilla on miltei monopoliasema, eivät ole johtaneet järjestelmän parhaaseen mahdolliseen käyttöön. Kukapa sen voisi kiistää? Luvut puhuvat sangen selvää kieltä. Rautatiemme eivät nykyään tosiaankaan ole sitä, mitä Euroopassa kipeästi kaivattaisiin, eli tehokas järjestelmä, ja se myös myönnetään.
Kaikki lähialoilta saadut esimerkit vahvistavat tämän väitteen oikeellisuuden. Pienin askelin emme enää edisty. Sen on osoittanut televiestintäliikenne, sen osoittavat sähkötalous ja monet muut alat. Samaa odotamme rautatiealaltakin. Rautatiet ovat ensisijaisesti käyttäjiensä palveluksessa ja siten tehokkaan, paremmin toimivan eurooppalaisen liikennejärjestelmän palveluksessa. Sitä me haluamme, sitä me tarvitsemme, ja siksi aiomme myös äänestää sen puolesta.

Jeggle
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, tänään keskusteltavana olevalla rautatiepaketilla pyritään kokonaisuudessaan Euroopan rautateiden nopeaan vapauttamiseen. Kuten tiedättekin, me PPE-ryhmässä vaadimme sitä kaikille niille aloille, jotka ovat välttämättömiä sisämarkkinoiden lopullisen toteutumisen kannalta ja joilla halutaan tuoda tervettä kilpailua perinteisen monopolitalouden tilalle.
Vain pitkälle ulottuvalla vapauttamisella voidaan aikaansaada tarvittavaa edistystä niin rautateiden laadullisessa ja määrällisessä suorituskyvyssä kuin tarvittavassa yhdistämisessäkin muihin liikenteenharjoittajiin. Komission luonnokset rautatieyritysten kehittämiseksi sekä toimilupien ja kapasiteetin käyttöoikeuden myöntämiseksi ovat sikäli oikeansuuntaisia. Voin vain antaa täyden tukeni kollegalleni Georg Jarzembowskille hänen pyrkimyksissään aikaansaada onnistunut rautatiepaketti ja kiittää häntä erinomaisesta mietinnöstä. Minulle on tärkeää, että investoinnit, joita kertyy verkkoon, tutkitaan tarkoin ja korvataan hallinnon ja infrastruktuurin erottamisen yhteydessä. Vapauttaminen hyväksytään kuitenkin vasta sitten, kun siitä koituu todellisia etuja, eikä kuluttajan tarvitse pelätä turvallisuutensa puolesta. Tässä mielessä meidän pitäisi ehdottomasti pitää kiinni tietyistä edellytyksistä myönnettäessä rautatieyritysten toimilupia. Mitä tulee rautateiden kapasiteetin käyttöoikeuden myöntämiseen, pitäisi taata, että ketään syrjimätön käyttöoikeus on mahdollinen. Olen kyllä tietoinen siitä, että joustava sääntely verkon käyttöoikeudessa on johtanut energia-alalla erinäisiin ongelmiin. Se on minun näkökulmastani kuitenkin erittäin markkinataloudellinen lähestymistapa, ja sama pätee myös rautatiealaan. Meidän ei pitäisi vain puhua yhteisestä Euroopasta vaan olla rohkeita ja tehdäkin asialle jotain!

Vatanen
Arvoisa puhemies, viimeiset hereillä olevat kollegat, haluan kiittää Jarzembowskia ja Swobodaa selkeistä mietinnöistä, joilla pyritään vihdoinkin rautateiden elvyttämiseen avaamalla ne kilpailulle. Rautateistä puhuminen on tänä päivänä muotia, se on poliittisesti korrektia. Tuntuukin siltä, että parlamentti on monesti vain yhden sallitun totuuden talo. Ryntäämme kaikki samaan suuntaan kuin lammaslauma uskotellessamme toisillemme, että rautatiet ratkaisevat Euroopan kuljetusongelmat. Tosiasioiden myöntäminen on meille poliitikoille vaikeaa. Minulla ei ole suinkaan mitään rautateitä vastaan, päinvastoin, nautin suuresti juodessani ravintolavaunussa olutta ja ihaillessani ohikiitäviä maisemia.
Pystyäksemme järkevään päätöksentekoon meidän on selvitettävä itsellemme rautateiden todellinen merkitys taloudelle ja eri kuljetusmuotojen suuruusluokat. Maantiekuljetukset ovat ylivoimaisia. Tonnikilometreissä mitattuna rautatiekuljetusten osuus on laskenut alle viiteentoista prosenttiin, mutta tämäkin mittaustapa antaa liian ruusuisen kuvan tilanteesta. On talouden kannalta aivan eri asia, kuljetetaanko viisikymmentä tietokonetta tuhannen kilometrin päähän kuin sata tonnia soraa kymmenen kilometrin päähän. Tonnikilometrimäärä on molemmissa sama. On myös aivan eri asia kuljettaa tonnien painoista raakatekstiiliä kuin iso läjä silkkisolmioita - otin siitä läjästä muuten yhden itselleni. Tämän takia vertailu on tehtävä kuljetusten arvon perusteella, ja näin laskettuna rautateiden osuus jää - yllätys yllätys - vain kolmeen prosenttiin. En ole matemaattinen lahjakkuus, mutta huomaan dramaattisen eron maantieliikenteen hyväksi, sen osuus on yli 95 prosenttia. Suuruusero on kuin kärpäsellä ja härkäsellä, mutta eipä ihme, sillä maantiekuljetusten kuljetuskykyä, joustavuutta ja ovelta ovelle -toimitusta on mahdotonta lyödä laudalta.
Tällä hetkellä rautateiden todellinen rooli Euroopan taloudessa on valitettavasti marginaalinen, vaikka niitä tuetaan voimakkaasti veronmaksajien rahoilla. Mutta juuri tämän vuoksi meidän on tehtävä kaikkemme rautatieliikenteen elvyttämiseksi ja tuettava asteittaista avaamista kilpailulle. Odotamme Ranskalta rakentavaa panosta Euroopan rautatieasemien kellojen asettamisessa uuden vuosituhannen aikaan.

De Palacio
. Arvoisa puhemies, ennen kuin käsittelen yksityiskohtaisesti erilaisia rautatieinfrastruktuuripakettiin liittyviä kysymyksiä, haluan erittäin vilpittömästi onnitella esittelijä Swobodaa ja esittelijä Jarzembowskia heidän suurenmoisesta työstään.
On ilahduttavaa, että parlamentti pysyy lujasti vakaumuksessaan erityisesti rautatieliikenteen markkinoiden täyden toteuttamisen osalta. Hyvät jäsenet, puhumme nimittäin yksinkertaisesti siitä, että sen sijasta, että meillä on rinnakkain 15 kansalliset rautatiet, yhdistäisimme ne koko yhteisön alueen kattavaksi yhteiseksi verkoksi, joka mahdollistaisi rautateiden toiminnan parantamisen.
Hyvät jäsenet, kumpikin esittelijä sanoi jo tämän, kuten myös jäsen Rack viitatessaan äänestäjiltä saamiensa kirjeiden määrään, mutta vaikka tässä keskustelussa on joitakin erittäin teknisiä osa-alueita, siinä on myös suuri poliittinen osa-alue. Tässä mielessä se herättää voimakkaita tunteita, kuten täällä on todettu ja kuten me hetki sitten kuulimme.
Haluan sanoa teille, että useimmille meistä on kuitenkin selvää, että asiat eivät voi jatkua entisellään: suljetut, kansallisten rajojen sisällä olevat julkiset järjestelmät aiheuttavat sen, että rautatiet menettävät päivä päivältä osuuttaan tavara- ja myös henkilöliikennemarkkinoista lukuun ottamatta erästä tiettyä rautatiemuotoa, nimittäin suurnopeuksisia junia tai lähiliikennejunia.
Tämän vuoksi on ehdotettava sellaisia ratkaisuja, joiden avulla voidaan parantaa palvelun laatua, koska kuluttajien ja käyttäjien kannalta on kyse juuri tästä. Olemme sitä mieltä, että jos mahdollistamme aluksi sen, että Hampurista Lissaboniin voisi järkevästi liikennöidä jokin juna, meidän täytyy ensiksi mahdollistaa se, että tuo juna voi kuulua saksalaiselle tai ranskalaiselle tai espanjalaiselle tai portugalilaiselle yhtiölle ja niin edelleen. Ne ovat julkisia tai yksityisiä, emmekä käsittele sitä kysymystä nyt, mutta on selvää, että jos yhdistämme verkon, meillä on automaattisesti avoimet markkinat. Unohtakaamme siis dogmaattiset väitteet, joita täällä on tänäkin iltana esitetty.
Hyvät jäsenet, haluan sanoa esittelijöille, että pidän kovasti heidän tarkistuksistaan. En kuitenkaan voi hyväksyä monia niistä, vaikka olisinkin halunnut voida tehdä niin. Kerron teille, miksi en. Siksi, että lukeudun niihin ihmisiin, joiden mielestä täydellisyys on hyvän pahin vihollinen ja että on parempi ottaa yksi askel eteenpäin kuin joutua umpikujaan.
Jos hyväksyisimme esittelijä Jarzembowskin ja esittelijä Swobodan tarkistukset, joista suurin osa vastaa komission alkuperäistä ehdotusta ja yleistä näkemystäni, rikkoisimme kompromissin, joka saatiin vaivoin aikaan neuvostossa, kuten te erittäin hyvin tiedätte, pitkien keskustelujen ja pitkällisen pattitilanteen jälkeen aamun pikkutunneilla.
Haluan tältä osin sanoa teille, että liikkumavaraa on, koska parlamenttia ei suinkaan sivuuteta, vaan sen täytyy osallistua näiden direktiivien laatimiseen, mutta neuvoston kanssa on saatu aikaan perusluonteinen kompromissi, jota en tietenkään halua rikkoa, ja teidän täytyy ymmärtää se. Se olisi nimittäin karhunpalvelus teidän pyrkimyksillenne ja myös minun pyrkimyksilleni, nimittäin rautateiden edistämiselle.
Haluan sanoa teille, että olen valmis ottamaan ensi vuonna lisäaskeleen ja tekemään toisen aloitteen, joka voidaan aikanaan hyväksyä tai hylätä niin neuvostossa kuin parlamentissakin ja jonka eri kohtia voidaan muuttaa. Siinä tarkastellaan myös joitakin näkökohtia, jotka liittyvät ainakin henkilöliikenteeseen tai mahdollisesti tavaraliikenteeseen eri maiden sisällä, mutta se on erillään nykyisestä paketista, josta meillä on - toistan - perusluonteinen kompromissi neuvoston kanssa.
Ennen kuin lausun toistamiseen kiitokseni esittelijöille työstä, jonka tiedän olleen erittäin monimutkainen - tunnen sen läpikotaisin - mutta joka on mielestäni ollut erittäin tärkeä, ja ennen kuin käsittelen yksitellen kaikkia tarkistuksia, pyytäisin esittelijöiltä ja koko parlamentilta tiettyä joustavuutta, jotta onnistuisimme lopuksi löytämään sovitteluratkaisun, joka - sillä pelkäänpä, että asia on niin, että meidän on mentävä sovitteluun - mahdollistaa tämän rautateiden tulevaisuuden kannalta keskeisen paketin etenemisen.
Siirryn nyt kumpaankin mietintöön ja totean näiden yleisluonteisten kysymysten jälkeen ja kenties keskustelun selventämiseksi ja sitä tämän enempää pitkittämättä, että voisimme hyväksyä tarkistukset 3, 6, 8, 9, 11, 13, 14, 17, 20, 21 ja 24 direktiivin 91/440/ETY muuttamista käsittelevästä mietinnöstä, jonka esittelijä on jäsen Jarzembowski. Sen sijaan minun on hylättävä tarkistukset 1, 2, 4, 5, 7, 10, 12, 15, 16, 18, 19, 22, 23, 25, 26 ja 27. Vaikka - toistan - olen täysin samaa mieltä monista niistä, en voi hyväksyä niitä.
Tarkistukset 6, 8, 9 ja 11, joissa ehdotetaan infrastruktuurien hallinnon ja palvelujen tarjoajan erottamista toisistaan, selkiyttävät tekstiä huomattavasti. Pidän lisäksi tärkeänä 6 artiklan 4 kohdan poistamista, sillä se olisi mielestäni voinut aiheuttaa väärinkäsityksiä, ja tuen näin ollen erityisesti tarkistusta 8 ja sanamuotoon tehtyjä vastaavia korjauksia.
Siirryn nyt jäsen Swobodan esittelemiin direktiiveihin ja totean, että emme voi direktiivin 95/18/EY osalta hyväksyä tarkistusta 1, sillä 12 artiklan tarkoituksena on muistuttaa, että yhteisön lainsäädännön lisäksi on olemassa kansallisia määräyksiä, joita täytyy kunnioittaa - on olemassa tietty määrä kansallista sääntelyä, joka ei katoa täysin tämän säädöksen jälkeen - ja että voimme hyväksyä tarkistuksen 24.
Direktiivin 95/19/EY osalta on sellaisia avainkysymyksiä kuin esimerkiksi - esittelijä Swoboda ja jäsen Ortuondo ovat maininneet tämän - rajakustannusten tai kokonaiskustannusten hintoja koskeva kysymys, johon esitetään yhdessä tapauksessa siirtymäkautta. Haluan sanoa, että vaikka toisenlaiset ehdotukset olisivat saattaneet mielestäni olla parempia, komissio hyväksyy tarkistukset 4, 6, 8, 12, 13, 15, 16, 19 ja 20; mutta emme voi tukea tarkistuksia 1, 2, 3, 5, 7, 9, 10, 11, 14, 17, 21, 22 ja 23.
Arvoisa puhemies, haluan jälleen kerran kiittää esittelijöitä heidän työstään ja sanoa heille, että pyydän niin heiltä kuin parlamentiltakin joustavuutta, jotta saisimme lopulta aikaan jonkinlaisen tuloksen, jota täytyy sitä paitsi täydentää toisella direktiivillä, järjestelmien yhteentoimivuutta koskevalla direktiivillä, jolloin otamme suuren askeleen eteenpäin. Ehkäpä se ei ole kaikkea sitä, mitä jotkut meistä haluavat, ja se menee jopa hieman pitemmälle kuin jotkut haluaisivat, mutta olen varma, että todellisuus osoittaa meidän olevan oikeassa.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.30.

Ammatillisen koulutuksen tunnustaminen
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A5-0174/00) neuvoston yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi ammatillisen koulutuksen tunnustamista koskevasta yleisestä järjestelmästä (esittelijä: R. Wieland).

Wieland
. Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, käsiteltävänä olevassa mietinnössä on kyse varsin mutkikkaasta asiasta. Yksi tarkistuksista koskee johdanto-osaa, jossa itse asiassa käsitellään erästä täällä parlamentissa varsin yleistä asiaa - koska oikeudellisten asioiden valiokunta hyväksyi sen suurella enemmistöllä - nimittäin sitä, että sen paremmin oikeutta hakeville kansalaisille kuin asiantuntijoillekaan ei anneta kohtuullisessa ajassa käyttöön riittäviä säädöstekstejä.
Siksi komissiota erityisesti kehotetaan yhdessä tarkistuksessa toimittamaan ajoissa ja sopivassa muodossa käyttöön tekstejä, joissa esitetään kulloinenkin oikeudellinen tilanne. Tässä on tietyssä määrin kyse asiasta, josta parlamentissa pitäisi neuvotella kaikkien direktiivien yhteydessä.
Toiseksi on kyse asiasta, joka pitää tietyssä määrin panna sulkeisiin. Italialaisille farmaseuteille vaaditaan poikkeussäännöstä. Oikeudellisten asioiden valiokunta ehdottaa yhteisestä kannasta poiketen, että tähän poikkeussäännökseen liitettäisiin määräaika. Direktiivi suojaisi kaikkia ennen lokakuuta 1990 opintonsa aloittaneita. On kuitenkin odotettava, että opinnot päätetään kohtuullisessa ajassa.
Näiden yleisten säännösten lisäksi meillä on vielä tarkistuksia erityisesti lääkäreitä koskevien direktiivien osalta. Lääkärit ja ihmisten terveys ovat hyvin arkaluonteisia asioita. Jos joudun auto-onnettomuuteen, voin arvioida auton kärsimän vahingon ja korjata sen. En tunne asianajajatoimintani ajalta ketään, joka ei saadessaan vahingonkorvauksen ruumiinvammasta sanoisi antavansa rahoja mielellään takaisin, jos niillä lievennettäisiin hänen ruumiinvammaansa. Siksi asiaan on kiinnitettävä aivan erityistä huomiota.
Oikeudellisten asioiden valiokunta panee siksi painoa sille, että erikoisalojen lääkäreiden olisi ensinnäkin otettava erikoistumiskoulutuksessaan huomioon myös yleislääketiede. Differentiaalidiagnostiikka muuttuu jatkuvasti, joten erikoislääkäreiden koulutuksessa pitäisi ottaa huomioon myös yleislääketiede.
Toiseksi, kannatamme suurella enemmistöllä erikoislääkäreiden koulutuksen pidentämistä vähintään kahdesta vuodesta vähintään kolmeen vuoteen, jotta noudatettaisiin Euroopan unionissa laajalti vallitsevaa suuntausta. Asiaintilaan on aika tehdä parannuksia.
Kolmanneksi, oikeudellisten asioiden valiokunta kannattaa sitä, että jatkokoulutukselle annetaan enemmän painoarvoa. Tiedämme ja myönnämme, ettei asia ollut vielä ajankohtainen ensimmäisessä käsittelyssä. Työjärjestyksessä on joitakin erityispiirteitä, jotka tekevät tästä asiasta erityisen ongelmallisen. Yksi näistä poikkeuksista on, että ensimmäisen ja toisen käsittelyn välillä on pidetty uudet parlamenttivaalit. Tässä tapauksessa on käynyt niin. Siksi oikeudellisten asioiden valiokunta esittää ajatuksen jatkokoulutuksesta yhtenä perustavista elementeistä parlamentissa, yhtenä perustavista elementeistä Euroopan unionissa. Olemme sitä mieltä, että meidän ei pidä puhua elinikäisestä oppimisesta vain juhlapuheissa, vaan lääkärien jatkokoulutus on vaatimus, jota potilaat voivat, saavat ja heidän pitääkin odottaa. Siksi valiokunta ja huomenna kai parlamenttikin kokonaisuudessaan tukee tarkistuksia 1-11.
Haluaisin vielä lopuksi puuttua erääseen kohtaan. Käsiteltävänä on vielä kaksi Irlannin arkkitehtejä koskevaa tarkistusta. PPE-ryhmä, minun ryhmäni, aikoo peruuttaa asiaa koskevan tarkistuksensa. Suosittelen samoin UEN-ryhmän samansuuntaisen tarkistuksen hylkäämistä. Asiassa on kysymys kansallisesta ongelmasta, joka on ratkaistava kansallisella tasolla, ja se ratkaistaankin, mutta missään tapauksessa sitä ei voida ratkaista Euroopan tasolla. Jos otamme tässä asiassa käyttöön säännöksiä, on aivan varmaa, että muut, joilla on siihen vielä vähemmän oikeutta, esittävät vastaavan pyynnön.

Inglewood
Yhtenäismarkkinat ovat yksi Euroopan yhteisön suurista saavutuksista. Jäsenvaltioiden erillisten ja pirstoutuneiden markkinoiden muuttaminen Euroopan yhtenäismarkkinoiksi on valtaisa ja vallankumouksellinen muutos. On totta, että prosessia ei ole vielä saatettu loppuun, mutta se on saatettu peruuttamattomasti alkuun. Tämän muutoksen edellyttämät mekanismit ovat hyvin laajat, kuten voidaan todeta yhden sotien jälkeisen maailman vallankumouksellisimman, joskin päällisin puolin tylsän, ohjelman, toisin sanoen lordi Cockfieldin vuoden 1992 ohjelman jo hyvin pintapuolisen tarkastelun jälkeen.
Tämän rajoissa voimme selvästikin valita yhtenäismarkkinoiden toteuttamisen välineet, ja tämä valinta on tehtävä yhdenmukaistamisen ja vastavuoroisen tunnustamisen välillä. Näistä yhdenmukaistaminen on houkuttelevampi vaihtoehto gung ho -poliitikoille, joka haluavat tulla nähdyksi toimeliaina, mikä on yksi nykymaailman vitsauksista. Minun mielestäni vastavuoroista tunnustamista koskevat järjestelmät ovat houkuttelevampia. Ne ovat loppujen lopuksi hienostuneempia ja kehittyneempiä.
Tunteeton yhdenmukaistamispakko on aiheuttanut lukemattomia poliittisia vahinkoja Euroopan poliittisille yrityksille, ja jos yhtenäismarkkinat olisivat perustuneet enemmän vastavuoroiseen tunnustamiseen ja vähemmän Euroopan poliittisten olojen yhdenmukaistamiseen, ne eivät olisi läheskään yhtä kuumeiset kuin ne ovat tänään.
Yksi vastavuoroista tunnustamista koskevan verkoston käyttöönottoon liittyvistä suurista ongelmista on, että sen toteuttamisen ja jatkuvan yhteensopivuuden ja tarkoituksenmukaisuuden varmistamisen edellyttämät menettelyt ovat monimutkaisia.
Se edellyttää jatkuvaa seurantaa, ja suhtaudumme erittäin myönteisesti tämäniltaisen keskustelun aiheena olevien direktiivien muuttamiseen. Kuten esittelijä Wieland on korostanut erinomaisessa mietinnössään, tämä direktiivi koskee lähinnä todistusten tunnustamiseen liittyviä menettelyjä.
Lopuksi totean, jos saan päättää puheenvuoroni brittiläisen parlamentin jäsenen näkökulmasta patrioottiseen huomautukseen, että olemme erityisen tyytyväisiä ehdotukseen pidentää yleislääkärin erityiskoulutuksen vähimmäisaikaa kahdesta vuodesta kolmeen vuoteen. Toiseksi olemme tyytyväisiä säännökseen, jonka mukaan jäsenvaltioiden on määrä laatia tutkimuksia kolmannessa maassa hankitusta ja jossakin jäsenvaltiossa jo tunnustetusta kelpoisuudesta.
Lopuksi totean yleisesti, että haluaisin toistaa esittelijän yleisen päätelmän siitä, että koko järjestelmä on aivan liian vaikea ja monimutkainen kaikille muille paitsi asiantuntijoille ja juristeille, ja meidän on tehtävä kaikkemme yksinkertaistaaksemme lainsäädäntöä ja tehdäksemme siitä ymmärrettävämmän niin, että kaikki kansalaiset ymmärtävät, miten yhtenäismarkkinat toimivat.

Gebhardt
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, jos Eurooppaan suhtaudutaan vakavasti, on huolehdittava siitä, että nuorilla ihmisillä olisi Euroopan unionissa hyvä tulevaisuus. Siihen kuuluu erityisesti se, että nuoret voivat kehittää kykyjään ja taipumuksiaan samalla tavoin unionin jokaisessa maassa ja jokaisella paikkakunnalla valintansa mukaan ja alkuperästään ja koulutuspaikastaan riippumatta. Jos joku on jollakin unionin laidalla opiskellut jotakin, hänen pitäisi voida harjoittaa ammattiaan myös keskellä unionia tai jossakin maassa unionin jollakin toisella laidalla. Euroopan parlamentti suhtautuu tähän nuorten tulevaisuutta koskevaan näkökohtaan hyvin vakavasti. Siksi huolehdimme aina samantasoisten ammattitutkintotodistusten tunnustamisesta kaikissa jäsenvaltioissa. Emme halua byrokratian olevan liikkumis- ja sijoittautumisvapautta koskevien kansalaisoikeuksien esteenä. Haluamme kuitenkin varmistaa koulutuksen korkeat standardit. Se takaa edistyksen ja on kaikkien kansalaisten edun mukaista.
Esittelijä Wielandin tekemän hyvän työn ansiosta oikeudellisten asioiden valiokunnan oli helppo painottaa joitakin tärkeitä asioita tänään käsiteltävänä olevasta direktiivistä. Toivon, että täysistunto on samaa mieltä ja äänestää sen puolesta suurella enemmistöllä. Sosiaalidemokraattinen ryhmä aikoo joka tapauksessa äänestää kaikkien - korostan, kaikkien - tarkistusten puolesta. Minulle itselleni ja ryhmälleni on hyvin tärkeää, että elinikäisen oppimisen välttämättömyyttä on painotettu. Se takaa nimenomaan lääkäreiden, joista tässä direktiivissä pääasiallisesti on kyse, korkean ammattitason tulevaisuudessa. Oli myös selvää yli ryhmärajojen, että yksittäisissä jäsenvaltioissa hankitun ammatillisen pätevyyden on oltava samanarvoista. Se on potilaille ja siten viime kädessä kaikille kansalaisille vähintään yhtä tärkeää kuin lääkäreille itselleen. Jo siksi on tärkeää, että neuvosto yhtyy Euroopan parlamentin kantaan eikä turvaudu sovittelumenettelyyn. Sovittelussa se voi sitä paitsi voittaa vain aikaa muttei missään tapauksessa saada tunnustusta. Kiitän tarkkaavaisuudestanne!

MacCormick
Arvoisa puhemies, myös minä ilmoitan ryhmäni nimissä, että suhtaudumme myönteisesti tarkistuksiin 1 ja 11 ja siihen, missä hengessä ystäväni, jäsen Wieland on ne esittänyt. Nämä ovat tärkeitä kohtia, ja olemme niistä samaa mieltä.
Suhtaudumme erityisen myönteisesti yleislääkärin koulutuksen pidentämiseen kolmeen vuoteen, kuten myös jäsen Gebhardtin alun perin esittämään tarkistukseen, joka koskee yleislääkärien elinikäistä oppimista. Se on äärettömän tärkeää. Lääketieteen järjestöt ovat painostaneet meitä tässä kysymyksessä, ja olen niiden kanssa täysin samaa mieltä. On myös tärkeää varmistaa puhtaasti kielinäkökulmasta, että sana gleichwertig käännetään sanalla "vastaava" ja vastaavin eurooppalaisten kielten ilmaisuin.
Korostan lopuksi sitä, että mikään ei ole tärkeämpää kuin se, että Euroopan unionin lait ovat kansalaisten ymmärrettävissä. Ilman sitä yhteisöstämme ja unionistamme puuttuu selvä tarkoitus, joka tekee niistä sekä hyväksyttävämmän että toivotumman kansalaisten silmissä. Tämän vuoksi meidän tulisi antaa suurin mahdollinen tukemme kaikille lakien konsolidointihankkeille, jotka tekevät lainsäädännöstä ymmärrettävämmän ja sen tarkoituksista selvempiä kansalaisten näkökulmasta.
Olen hyvin tyytyväinen voidessani kannattaa tätä mietintöä. Onnittelen vielä kerran ystävääni, jäsen Wielandia siitä, missä hengessä hän on esittänyt sen.

Angelilli
Arvoisa puhemies, vuosien sekaannusten jälkeen on vihdoinkin aika selkiyttää koulutuksen ja tutkintotodistusten tunnustamista koskevaa yleistä järjestelmää nimenomaan siksi, että Euroopan kansalaiset saisivat mahdollisuuden olla tekemisissä selkeän, avoimen ja ennen kaikkea kaikkien saatavilla olevan lainsäädännön kanssa.
On selvää, että kyse on melkoisen vaikeasta hankkeesta etenkin, kun meillä on edessämme 14 direktiiviä, joita jokaista on muutettu useampaan kertaan. Tämän lisäksi liian usein jäsenvaltioiden laiminlyönnit ja viiveet on kuitattu Euroopan säännöstön monimutkaisuudella ja vaikeudella päästä käsiksi tietoihin Euroopan tasolla. Kuten mietinnön esittelijäkin sanoi, tällainen tilanne on vaikea lakimiehillekin. Viime kädessä kansalaiset ovat kuitenkin ainoita, jotka joutuvat maksamaan tämän tilanteen seurauksista, erityisesti nuoret, jotka ovat kaiketi käyttäneet voimavaroja ja aikaa, koska he ovat olleet varmoja tulosten ja virallisten tunnustusten saavuttamisesta ja jotka ovat tunteneet itsensä instituutioiden pettämiksi. Ja tilanne on vielä vakavampi, jos otetaan huomioon työttömyysluvut koko Euroopassa.

Gutiérrez Cortines
Kuulun kulttuurivaliokuntaan, jota ei taaskaan ole kutsuttu koolle keskustelemaan aiheesta, joka ei liity ainoastaan oikeudellisiin näkökohtiin vaan josta pitäisi vallita yksimielisyys myös muilla aloilla.
Koulutuksen tunnustamiseen Euroopassa liittyvät hankaluudet johtavat tällaisiin asiakirjoihin, jotka parlamentin ja komission ponnisteluista huolimatta ovat varsinainen "kollaasi". Tämä asiakirja on "kollaasi", koska siinä pyritään korjaamaan epäoikeudenmukaisia tosielämän tilanteita. Ne, joilla on eniten vaikutusvaltaa, kuten lääkärien eturyhmä, joka on osoittautunut erittäin aktiiviseksi, onnistuvat saamaan tilanteeseensa ratkaisun. Monet muut ihmiset ovat kuitenkin matkustaneet ja hankkineet akateemisia tutkintoja ja ammatillista koulutusta, mutta heidän koulutustaan ei vieläkään tunnusteta eikä heillä ole mitään oikeuksia.
Olen sitä mieltä, ja tässä asiassa ajattelen siis päinvastoin kuin jäsen Wieland, vaikka hän onkin tehnyt hyvää työtä, että tämä on hyvin yksinkertainen ongelma, jos sitä tarkastelee roomalaisen oikeuden ja siihen sisältyvän yksilöiden oikeuden käsitteen kautta. Jokaisella yksilöllä on oikeus siihen, että hänen koulutuksensa tunnustetaan. Puhumme nykyisin jatkuvasti liikkuvuudesta ja annamme apurahoja liikkuvuuden edistämiseksi, mutta emme sitten kuitenkaan tunnusta näillä apurahoilla hankittua koulutusta. Puhumme tutkimuksen Euroopasta ja tietojen ja taitojen Euroopasta, mutta emme silkan pelon ja omien intressiemme vuoksi tunnusta sitä, mitä yksilöt tekevät oman maansa ulkopuolella.
Näin ollen haluaisin pyytää, että tämän direktiivin myötä koulutuksen tunnustamista laajennettaisiin lääkärien koulutuksesta moneen muuhun koulutusalaan, koska mielestäni on todella epäoikeudenmukaista, ettei näin ole ja että näin maat siirtävät tietoa niihin maihin, joissa koulutus tunnustetaan.
Lopputulos on se, että suuri osa koulutuksesta jää tietyille alueille, tiettyihin yliopistoihin, tiettyihin yrityksiin. Jos koulutuksen tunnustamista laajennettaisiin, Euroopassa voitaisiin jo puhua täysin oikeutetusti tietojen ja taitojen siirrosta ja todellisista innovaatioista.
Näin ollen pyydän tässä tapauksessa kulttuurivaliokunnan edustajana, että koulutuksen tunnustamista laajennettaisiin ja että tutkintojen hyväksymiselle annettaisiin mahdollisuus.

Klaß
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, suhtaudun myönteisesti ylipäätään kaikkiin toimenpiteisiin ja direktiiveihin, jotka koskevat muodollista kelpoisuutta osoittavien asiakirjojen ja myös korkeakoulujen päästötodistusten vastavuoroisen tunnustamisen parantamista. Kaikki kollegat, jotka minun laillani asuvat rajaseuduilla, tuntevat ne ongelmat, joita koituu kansalaisillemme, jotka työskentelevät jossakin naapurijäsenvaltiossa tai haluavat sijoittautua sinne. Euroopan unionista tehdyssä sopimuksessa on säädetty yksiselitteisesti henkilöiden vapaasta liikkuvuudesta ja sijoittautumisoikeudesta. Vitsaus piilee kuitenkin yksityiskohdassa. Huomaamme nyt, että jokaisesta ammatillisesta profiilista pitäisi oikeastaan antaa oma säädös. Ihmiset eivät enää ymmärrä sellaista. Tätäkö on kansalaisten Eurooppaa? Nämäkö ovat yhteismarkkinat? Näin voidaan kysyä.
Pelkästään olemassa olevien direktiivien määrä - tämänpäiväisestä asiasta niitä on "vain" 14 - osoittaa, kuinka paljon vaikeuksia on. Meidän on vähennettävä ja yhtenäistettävä valtavia hallinnollisia kustannuksia myös jäsenvaltioiden sisällä. Siksi komission ehdotusta menettelyjen yksinkertaistamiseksi on pidettävä hyvin myönteisenä. Ammatilliset profiilit, koulutustavat ja edellytykset ovat EU:n sisällä yksittäisissä maissa hyvin erilaisia. Meidän on jo pyrittävä yhtenäistämään koulutusta ja opintoja. Yhtenäisestä koulutusohjelmasta ja koulutussisällöstä olisi pitkällä aikavälillä varmasti paljon apua. Siihen meidän on pyrittävä.
Jäsenvaltioiden on siihen mennessä harkittava hyvin huolellisesti, miten ja missä jälkivaatimukset ja jälkikäteen tehtävät täydennykset ovat tarpeen ja missä muodossa on vaadittava täydentävää tarkistusta. Komission esittämää aikarajoitusta - sen mukaan tunnustamisesta on päätettävä kolmen kuukauden kuluessa - on pidettävä hyvin myönteisenä. Myös kolmansissa maissa hankittujen todistusten tunnustamismenettelyjä on yksinkertaistettava. Meidän on avauduttava EU:n sisällä, jotta kaikilla kansalaisilla olisi mahdollisuus toteuttaa kykyjään kaikissa jäsenvaltioissa!

Caudron
Arvoisa puhemies, hyvät kollegani, haluan tänä iltana vain antaa tunnustusta aloitteelle, jonka tavoitteena on yksinkertaistaa ja selventää todistusten ja ammatillisen koulutuksen tunnustamiseen liittyviä direktiivejä. Haluan siis onnitella esittelijä Wielandia ja sanoa, että yhdyn Evelyn Gebhardtin jo lausumiin sanoihin.
Rajaseudun edustajana joudun nimittäin hyvin usein vastaamaan opiskelijoiden kysymyksiin heidän törmätessään vuosina 1989 ja 1992 käyttöön otettuun järjestelmään. Sanonkin liioittelematta, että asialla on kiire. Nykyiset järjestelmät ovat läpinäkymättömiä. Liian monet opiskelijat tuntevat törmäävänsä kuin seinään, kun he kääntyvät jäsenvaltioiden hallintojen puoleen, jotta heidän koulutuksensa tunnustettaisiin. Heille esitetään liian usein perusteettomia kieltoja, jotka asettavat heidät sietämättömiin tilanteisiin. Periaatetasolla kyse on vapaan liikkuvuuden loukkaamisesta. Inhimillisellä tasolla kyse on usein katastrofista opiskelijoille, jotka ovat pyrkineet parantamaan ammattitaitoaan ja jotka eivät löydä vastaavaa ammattia. Kyse on myös tunnustamismenettelyn hinnasta. Minä siis olen hyvin tyytyväinen siihen, että vihdoin ryhdytään toimiin, joiden avulla vapaan liikkuvuuden periaatteet näkyvät käytännössä.
Direktiiviehdotus sisältää konkreettisesti mielenkiintoisia ja selventäviä määräyksiä. Niinpä on määrätty, että vastaanottavan jäsenvaltion on otettava huomioon ammattikokemus, jonka asianosainen on hankkinut todistuksen saamisen jälkeen ja ettei voida enää järjestelmällisesti vaatia korvaavia toimia. Epäilemättä olisi voitu mennä pitemmällekin. Toisten ammattien osalta joudutaan epäilemättä menemään pitemmälle, ja toivon, että neuvosto suhtautuu asiaan huomenna rohkeammin. Silloin puhumme asiasta varmasti uudelleen, mutta luulen, että voimme olla jo tänä iltana tyytyväisiä vaiheeseen, jonka olemme saavuttaneet.

Bolkestein
Arvoisa puhemies, ensiksi haluan kiittää parlamentin jäseniä siitä mielenkiinnosta, jota he osoittavat esitystä ja sitä työtä kohtaan, jota oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunta ja erityisesti esittelijä Wieland ovat tehneet.
Joissakin parlamentin esittämissä tarkistuksissa esitetään parannuksia neuvoston yhteisen kannan tekstiin selventämällä eräitä kohtia, joiden tulkinnasta voisi muuten aiheutua epäselvyyttä. Näitä ovat tarkistukset 4, 5, 6 ja 11, ja komissio suhtautuu niihin myönteisesti.
Komissio ottaa lisäksi huomioon tarkistuksissa 1 ja 2 esitetyt pyynnöt todistusten tunnustamista koskevan direktiivin konsolidoimisesta ja kolmansissa maissa hankittujen todistusten tunnustamista koskevan ongelman uudelleentarkastelusta. Komissio ei periaatteessa vastusta näitä pyyntöjä, mutta se muistuttaa jälleen kerran, että niiden paikka ei ole direktiivin johdanto-osassa. Etenkin siksi, että ne eivät millään tavalla liity direktiivin sisältöön. Niiden hyväksyminen olisi ristiriidassa lainsäädäntötekniikan ja tällä alueella tehdyn toimielinten välisen sopimuksen kanssa.
Mitä tulee lääketieteelliseen koulutukseen, jota käsitellään tarkistuksissa 3 ja 7-10, komissio on parlamentin tavoin toisaalta sitä mieltä, että kyseessä on erittäin tärkeä asia, johon tulee kiinnittää enemmän huomiota, mutta toisaalta nämä tarkistukset sisältävät vain joitakin irrallisia ehdotuksia, jotka edellyttävät yleisempää analysointia, ennen kuin niitä voidaan tutkia ja ne voidaan hyväksyä.
Yhteisön lainsäädäntöä ei voida muuttaa, ennen kuin kotilääkärin ja erityislääkärin asemasta ja peruskoulutuksen, erityiskoulutuksen ja elinikäisen oppimisen merkityksestä on tehty todellinen kokonaisvaltainen analyysi. Siksi komissio on sitä mieltä, että on liian aikaista hyväksyä tarkistukset 3 ja 7-10. Lisäksi näiden tarkistusten hyväksyminen hidastuttaisi huomattavasti ehdotuksen lopullista hyväksymistä, mikä ei olisi vain harmillista vaan epäoikeudenmukaista kaikkien niiden etujen takia, joita tämä direktiiviehdotus tarjoaa.
Tarkistukset 12 ja 13 eivät oikeastaan ole uusia. Niissä on kyse ensimmäisessä käsittelyssä hyväksytyn tarkistuksen uudelleen esittämisestä, ja niiden tarkoituksena on järjestää joidenkin irlantilaisten arkkitehtien asema. Neuvosto ja komissio ovat jo selittäneet, miksi näitä tarkistuksia ei voida hyväksyä, eli siksi, että niissä on kyse puhtaasti maan sisäisestä asiasta.
Tässä oli vastaukseni. Kiitän teitä minulle antamastanne mahdollisuudesta puhua täällä tästä asiasta.

Puhemies
Arvoisa komission jäsen, kiitän nimenomaisesti sekä lyhyydestä että täsmällisyydestä!
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.30.
(Istunto päättyi klo 23.40.)

