
Rübig
Arvoisa puhemies, näin tällä viikolla muutaman veneen rantautuvan parlamentin luo, ja ilmoitin asiasta turvallisuudesta vastaavalle osastolle. Meillä oli kielellisiä ymmärtämisvaikeuksia, mutta myös puhelinlinja oli niin huono, että meidän oli lähes mahdotonta ymmärtää toisiamme. Pyytäisin laittamaan myös parlamentissa selkeästi esille turvallisuudesta vastaavan osaston numeron, josta sen voi tavoittaa, jotta halutessaan ilmoittaa poikkeuksellisesta tilanteesta sen voi myös tehdä nopeasti ja tehokkaasti.

Puhemies
Jäsen Rübig, ilmoitamme mielihyvin tuon numeron. Koska otitte tämän asian esille, minun on sanottava, että ajauduimme eilen erittäin vaikeaan tilanteeseen. Mielenosoittajat tässä tapauksessa emme voi puhua vierailijoista aiheuttivat suuria ongelmia. Haluan sanoa, että minusta turvallisuuspalvelumme toimi todella ripeästi ja tehokkaasti ja että tällaisen tehokkuuden ansiosta tilanne saatiin hallintaan. Halusin tuoda asian esiin täällä istuntosalissa.

Zorba
Arvoisa puhemies, olen saanut tietää, että lähipäivinä täysistunnossa käsitellään kysymystä kielistä ja tulkkauksesta uusien jäsenvaltioiden liittymisen jälkeen. Kuten tiedätte, koska tämä on meille kaikille arka ja ennen kaikkea poliittinen asia, ja koska se ei voi rajoittua vain hallinnollisiin toimenpiteisiin, pyytäisinkin teitä tiedottamaan meille olemassa olevista ajatuksista sekä siitä tavasta, millä me mielestänne voisimme kaikki osallistua tähän välttämättömään keskusteluun.

Puhemies
Jäsen Zorba, puhemiehistö tekee syyskuussa päätökset suuntaviivoista, joihin viittaatte, ja siihen asti ryhmillä on runsaasti aikaa paneutua asiaan. Minusta on hyvin tärkeää, että ryhmillä on mahdollisuus tehdä näin.

Wuermeling
Arvoisa puhemies, ehkä yksi huomautus, kun täällä on jo kaksi kertaa puhuttu kieliä koskevista järjestelyistä. Haluan muistuttaa, että kielikysymyksestä on säädetty työjärjestyksessä. Sen mukaan täysistunto päättää itse lopullisesti täysistuntojen kieliä koskevista järjestelyistä, ja siksi on täysin perusteetonta huolestua millään lailla - edes puhemiehistön käsiteltäväksi annettavista asioista.

G8-maiden valtioiden ja hallitusten päämiesten huippukokous
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana komission julkilausuma G8-maiden valtioiden ja hallitusten päämiesten huippukokouksesta.
Annan puheenvuoron komission jäsen Pattenille.

Patten
. (EN) Arvoisa puhemies, olen iloinen tilaisuudesta puhua G8-huippukokouksesta. G8-maiden puheenjohtajavaltio Italian ehdotuksesta Genovassa järjestettävässä huippukokouksessa keskitytään yhtäältä maailmanlaajuiseen kehitykseen ja toisaalta joihinkin siihen liittyviin keskeisimpiin huolenaiheisiin, kuten ympäristöön ja elintarvikkeiden turvallisuuteen. Komissio tukee täysin näitä huippukokouksen painopisteitä. G8-maiden valtioiden ja hallitusten päämiehet haluavat todellakin lähettää Genovasta voimakkaan viestin, että G8-maat suhtautuvat hyvin vakavasti kansalaistensa ja kehitysmaiden huoliin.
Viime vuonna Okinawassa järjestetyn huippukokouksen jälkeen G8-maat tarkastelevat kehitysasioita paljon entistä vakavammin. Komission mielestä huippukokouksessa pitäisi käsitellä kehityksen seuraavia avainasioita. Ensimmäinen on tartuntatautien torjunta. Euroopan unioni on asettunut vahvaan johtoasemaan. Neuvosto hyväksyi aiemmin tänä vuonna toimintasuunnitelman tartuntatautien torjumiseksi. YK:n pääsihteeri Kofi Annan on pyytänyt maailmanlaajuisen terveysrahaston perustamista, jota YK:n yleiskokous ilokseni ilmoitti viime viikolla kannattavansa, ja G8-maiden odotetaan antavan ehdotetulle rahastolle poliittista ja taloudellista tukea. Pääsihteeri Annan saapuu Genovaan osallistuakseen "laajennettuun tapaamiseen" G8-maiden ja muiden maiden johtajien kanssa, mikä auttaa keskittämään huomion maailmanlaajuiseen terveysrahastoon.
Useita asioita on vielä ratkaisematta, ja meidän täytyy varmistaa, että rahaston painopiste ja hallinto ovat yhdenmukaiset Euroopan unionin toimintasuunnitelman tavoitteiden kanssa. On kuitenkin luonnollista ja odotettua, että Eurooppa antaa Genovassa voimakkaan merkin tuestaan asialle.
Toisena asiana käsitellään kolmannen maailman velkaa. G8-maat asettuivat johtoasemaan köyhimpien valtioiden velkakysymyksessä - HIPC-aloitteella - ja meidän täytyy nyt pyrkiä viemään asiaa pidemmälle. Komission puheenjohtaja Prodi ja pääministeri Verhofstadt aikovat viitata toukokuussa tehtyyn neuvoston päätökseen, jossa pyydettiin kaikkien jäljellä olevien ensimmäisen, toisen ja kolmannen Lomén yleissopimuksen nojalla vähiten kehittyneille maille myönnettyjen erityislainojen anteeksi antamista kokonaisuudessaan.
Kolmantena asiana käsitellään vähiten kehittyneiden maiden pääsyä markkinoille. Tuemme voimakkaasti G8-maiden puheenjohtajavaltio Italian ponnisteluja laajentaa köyhyyden vähentämisestä käytävää keskustelua velkojen huojentamista pidemmälle. Erityisesti köyhyyden vähentämisen ja kaupankäynnin välisiä siteitä pitäisi korostaa. Tässä yhteydessä täytyy tietenkin mainita "Kaikkea muuta paitsi aseita" -aloite, ja komissio aikoo vaatia, että muut G8-ryhmän jäsenet seuraavat sen mallia sallimalla kaikille vähiten kehittyneistä maista peräisin oleville tuotteille verottoman ja kiintiöttömän pääsyn markkinoilleen.
Ympäristöstä puheen ollen G8-maiden valtioiden ja hallitusten johtajat aikovat keskustella ilmastonmuutoksesta. Tästä tulee presidentti Bushin ensimmäinen G8-huippukokous. Komissio samoin kuin epäilemättä muutkin eurooppalaiset osallistujat odottavat innokkaasti pääsevänsä keskustelemaan huolistamme, jotka koskevat Yhdysvaltojen nykyistä kantaa ilmastonmuutokseen ja Kioton pöytäkirjan ratifioimiseen. Pyrimme varmistamaan, että julkilausumaan sisältyy selkeä maininta tieteellisistä todisteista, jotka tukevat kansainvälisten toimenpiteiden kiireellisyyttä ilmastonmuutoksen lieventämiseksi.
Aiomme omasta puolestamme toistaa päättäväisyytemme jatkaa Kioton pöytäkirjan ratifioimista sekä toiveemme, että ilmastonmuutosta koskevan puitesopimuksen osapuolten kuudennessa konferenssissa, joka järjestetään Bonnissa, löydetään keino, jonka avulla Yhdysvallat voi pysyä mukana prosessissa.
Elintarvikkeiden turvallisuuden osalta komissio haluaa, että G8-huippukokouksen päätelmiin sisällytetään viittaus ennalta varautumisen periaatteeseen. Olemme yhä sitoutuneet saamaan eri tahot vastaamaan yleisön kasvavaan huoleen elintarvikkeiden turvallisuudesta, elintarvikkeisiin mahdollisesti liittyvistä riskeistä sekä biotekniikan kehityksessä tapahtuvien muutosten kiihtyvästä tahdista. Nämä eivät ole ainoat asiat kolmipäiväisen kokouksen esityslistalla. Kehityksen, ympäristön ja elintarvikkeiden turvallisuuden pääaiheiden ohella keskustellaan alueellisista kysymyksistä, joissa keskitytään Lähi-itään ja Balkanin alueeseen sekä Afrikan konflikteihin. Näistä asioista keskustellaan ulkoministerien tapaamisessa, johon osallistun juuri ennen valtioiden ja hallitusten päämiesten tapaamista.
Kuten yleensäkin G8-huippukokousta edeltää G7-maiden tapaaminen, johon Venäjä ei siis osallistu ja jonka tärkeimpiä keskustelunaiheita ovat maailmantalous - öljynhinta ja kansainvälisen rahoitusjärjestelmän kehittäminen mukaan luettuina. Japanin pääministeri Koizumi julkistaa rakenneuudistuksia koskevan suunnitelmansa maassaan järjestettävien vaalien alla. Valtioiden ja hallitusten päämiehet aikovat myös keskustella kaupasta tavoitteenaan lähettää yksiselitteinen viesti uuden neuvottelukierroksen aloittamisesta Doharissa marraskuussa järjestettävässä WTO:n neljännessä ministerikokouksessa.
G7-maiden ryhmä aikoo myös keskustella ydinturvallisuudesta ja käsitellä sekä Venäjän tilannetta että tarvetta noudattaa Tsernobylin voimalan sulkemisen vuoksi Ukrainalle tehtyjä lainasitoumuksia K2R4-reaktorien rakentamista varten.
G8-maille on muodostunut käytännöksi järjestää laajennettu tapaaminen joidenkin kehitysmaiden valtioiden ja hallitusten päämiesten kanssa. Tätä varten italialaiset isännät ovat kutsuneet johtajia Etelä-Afrikasta, Nigeriasta, Malista, Algeriasta, Bangladeshista ja El Salvadorista osallistumaan työistuntoon ja illalliselle, joissa on tarkoitus keskittyä pääasiassa köyhyyden vähentämisen strategiaan ja maailmanlaajuiseen terveysrahastoon. Kuten jo aiemmin sanoin, YK:n pääsihteeri osallistuu tähän osaan huippukokousta samoin kuin Maailmanpankin johtaja ja Maailman kauppajärjestön, Maailman terveysjärjestön sekä elintarvike- ja maatalousjärjestön johtajat.
G8-ryhmä ei ole järjestö tai toimielin. Se ei pohjaudu sopimukseen, eikä sillä ole sihteeristöä. G8-ryhmä on maailman johtavien valtioiden demokraattisesti valittujen johtajien vuotuinen tapaaminen. Euroopan komissio on kutsuttu osallistumaan sen kokouksiin etenkin koko unionin kaupankäynnin ja muiden velvollisuuksien edustajana. Kuten aiemminkin puheenjohtaja Prodi aikoo käyttää tilaisuuden hyväksi esittääkseen Euroopan unionin näkemykset ja kannat. Ei kuitenkaan riitä, että maailman johtajat tapaavat ja keskustelevat näistä asioista keskenään. Heidän täytyy myös kuunnella kolmansien maiden ja kansalaisyhteiskunnan huolia ja sen jälkeen keskustella niiden kanssa. Tästä syystä G8-ryhmä järjestää yhä enemmän rinnakkaistapahtumia ja -kokouksia kolmansien maiden ja kansalaisyhteiskunnan kanssa huippukokouksen ohessa.
Olen maininnut jo muiden johtajien kanssa järjestettävät laajennetut tapaamiset. Japanilaiset perustivat viime vuonna Okinawassa kansalaisjärjestöjen keskuksen. Italialaiset jatkavat tänä vuonna useilla kokouksilla, joista osa on jo pidetty ja osa pidetään huippukokouksen aattona. Komissiolla on kattava kokemus omista suhteistaan ja neuvotteluistaan kansalaisyhteiskunnan kanssa - olemme jakaneet innokkaasti tietojamme muille G8-ryhmän jäsenille, ja toivomme, että tällaisen vuoropuhelun tukemista jatketaan ja kehitetään edelleen.
Sanon vielä lopuksi yhden asian. Riippumatta siitä, kuinka samaa tai eri mieltä ollaan joidenkin kansalaisyhteiskunnan edustajien kanssa sellaisista aiheista kuin maailmanlaajuistumisesta, mielestäni on äärimmäisen tärkeää ylläpitää avointa vuoropuhelua, jota katuväkivallan ei anneta pilata. Jotkin välikohtaukset, jotka ovat liittyneet viimeaikaisiin huippukokouksiin ja tapaamisiin, ovat mielestäni valitettavasti tehneet kansalaisyhteiskunnan oikeutetuille edustajille vaikeammaksi tuoda kantansa läsnäolevien johtajien tietoon. Tämä on mielestäni surullista. Se heikentää epäoikeudenmukaisesti näiden kansalaisjärjestöjen esiin tuomia näkemyksiä, ja toivon todella, että ne tekevät tämän selväksi ja että väkivaltaisuuksiin syyllistyneet ymmärtävän sen.

Brunetta
Arvoisa puhemies, samalla, kun kiitän komission jäsen Pattenia hänen julkilausumastaan, en voi kuitenkaan olla ilmaisemasta syvää pettymystä siitä, että parlamentti ei päättänyt käydä laajaa keskustelua tästä niin huomattavan tärkeästä aiheesta, joka kiinnostaa kovasti yhteiskuntamme kansalaisia, ja tämän keskustelun päätteeksi olisimme voineet tehdä yhteisen esityksen. On järjetöntä, että huippukokousta, jonka asialistalla keskitytään niin tiiviisti yleisiin hallintotapoihin, arvostellaan sekä kiivaasti että perusteettomasti. Asiassa on selvästikin ollut ja on edelleen ongelmia, jotka eivät johdu pelkästään viestinnästä vaan myös demokraattisesta osallistumisesta, joka ei tarkoita sellaista, jota maailmanlaajuistumista vastustavat väkivaltaiset ryhmät toivovat, vaan sellaista, joka on lähtöisin kansallisista parlamenteista.
Genovassa ei siis puhuta pelkästään markkinoista, päinvastoin: asialistalla keskitytään nimittäin tiiviisti köyhyyden torjuntaa käsittelevään kysymykseen. Köyhyyden torjuminen merkitsee ennen kaikkea työtä ja maailmanlaajuistumisprosessin tuomien rikkauksien tasapuolista jakautumista. Maailmanlaajuistumista vastustaville haluan ekonomistina muistuttaa, että ennen kuin rikkautta voidaan jakaa, sitä pitää tuottaa. Mutta jotta Euroopan täystyöllisyyden tavoitetta eivät luonnehtisi pelkästään rikkaan yhteisön itsekkäät visiot, tavoitteesta pitää tulla yleismaailmallinen, ja sen tehtävänä on viedä kauppavaihtojen vapautusprosessia eteenpäin sellaisten aktiivisten työvoimapolitiikkojen avulla, jotka edistävät aktiivisten yhteisöjen ja näin ollen myös sosiaalisen osallisuuden syntymistä: tämä tapahtuu täyttämällä niin sanottu digitaalikuilu, kehittämällä henkilöstöä ja tukemalla itsenäistä työtä. Työn ensisijaisen aseman ansiosta kaikkien pitää saada ainakin vähimmäismäärä tukea. Köyhyyden torjuminen tarkoittaa, että yhteistyötä parannetaan Maailmanpankin, valuuttarahaston, Kansainvälisen työjärjestö ILO:n ja WTO:n välillä makrotaloudellisten vakaus- ja kehityspolitiikkojen integroimiseksi sosiaalipolitiikkojen kanssa.
Kuten voimme huomata, 1970-luvun puolivälissä pidettyihin huippukokouksiin verrattuna on tapahtunut suuria muutoksia. Kuten komission jäsen Patten muistutti, Genovan huippukokouksen ensimmäisenä päivänä valtioiden ja hallituksen päämiehillä, jotka ovat Italian presidentin vieraita, on tapaamisia YK:n pääsihteerin Kofi Annanin, Euroopan komission puheenjohtaja Prodin, Euroopan unionin neuvoston nykyisen puheenjohtajan Verhofstadtin, FAO:n, WTO:n, WHO:n, Maailmanpankin sekä Nigerian, Etelä-Afrikan ja Algerian presidenttien kanssa, jotka ovat panneet alkuun Afrikan tuki- ja kehityssuunnitelman.
G8-kokous on varmasti yleisten hallintotapojen harjoitus, jota voidaan ja jota pitää parantaa, mutta jolla on jo nyt vahvemmat lähtökohdat kuin 19701980-luvulla.

Napoletano
Arvoisa puhemies, 20. heinäkuuta kahdeksan suurta valtiota ovat koko maailman silmien alla ja käyvät läpi hyvin tiukkaa asialistaa: köyhyys, ympäristö, aidsin torjunta. Toivon, että G8:n kokouksen mahdollistavia varoja ja keinoja käytetään sopusuhtaisesti verrattuna niihin kykyihin, joilla nykypäivän ongelmiin esitetään asianmukaisia ratkaisuja. Italia on pyrkinyt valmistelemaan nämä asiakirjat mahdollisimman hyvin, ja uusi hallitus näyttää haluavan seurata edellisen jalanjälkiä: tarkoitan tällä, että 20 prosenttia maailman väestöstä kuluttaa 83 prosenttia maailman varoista; viittaan tällä 1,3 miljardiin ihmiseen, jotka elävät päivittäin yhden dollarin turvin; viittaan tällä maapallon ilmasto-oloihin.
Emme nyt kyseenalaista tämän huippukokouksen oikeutusta, mutta tämänkaltaiset tapaamiset joilla ei ole mitään todellista valtaa, kuten tiedämme ovat merkki hyvin vakavasta edustusvajeesta, ja kun puhun edustusvajeesta, en puhu pelkästään kaikkein köyhimpien maiden edustuksesta joka on erittäin vakava ongelma vaan tarkoitan esimerkiksi sitä, miten itse Euroopan unioni on kokouksessa edustettuna. Tämän kaiken ei siis pidä heikentää tarvetta tehdä Yhdistyneiden Kansakuntien ja sen talous- ja sosiaalikomitean, Maailman kauppajärjestön puhumattakaan Euroopan valuuttarahaston ja Maailmanpankin kaltaisista kansainvälisistä instituutioista uskottavia, tehokkaita ja demokraattisia, ja pyrkimyksenä on luoda instituutioita, jotka kykenevät palauttamaan politiikan ja talouden, hallituksen ja markkinoiden välisen yhteyden niihin yleismaailmallisiin suuntauksiin, jotka tähän mennessä ovat edistäneet pääoman liikkuvuuden vapauttamista ja spekulatiivisia tuottoja suhteessa suoriin sijoituksiin.
Nyt asialistan kysymyksistä: yksi on köyhimpien maiden ulkomaanvelkakysymyksen käsittely, mutta tätä asiaa on tarkoitus käsitellä perusteellisemmin "Kaikkea muuta paitsi aseita" -ehdotuksen avulla; toinen kysymys on Kansainvälisen työjärjestön strategian tukeminen; tarvitaan suunnitelmaa ihmisarvoista työtä varten, jotta köyhimpiä maita ei ajettaisi valloittamaan markkinoita pääosin sosiaalisen polkumyynnin pohjalta; Kioton sopimus pitää ratifioida; Afrikan maiden, kuten Etelä-Afrikan, strategiaa pitää tukea aidsin vastaisessa kamppailussa sellaisen rahaston turvin, josta komission jäsen Patten meitä muistutti.
Aiotaanko Genovassa tehdä nämä päätökset? Me toivomme, että ne tehdään, ja mielestämme tämänhetkisen voimakkaan ja vaihtelevan liikehdinnän tuoma painostus on tässä mielessä tärkeää. Mutta sen lisäksi, että minkäänlaisia väkivallan muotoja ei voida hyväksyä poliittisina ilmaisumuotoina, tulivatpa ne mistä tahansa, minäkin katson, että niiden pyrkimyksenä on lopulta kätkeä todelliset asiat tässä kohdin komission jäsen Patten on oikeassa ja käyttää uutisarvonsa vaikutusta sellaisten tuhoisien tavoitteiden saavuttamiseksi, joilla ei ole mitään tekemistä näiden ongelmien ratkaisemisen kanssa.

Dybkjær
Arvoisa puhemies, osallistuin viime viikolla Tukholmassa konferenssiin, jossa siinä istunnon osassa, jossa minulla oli puheenvuoro, Afrikkaa edustanut puheenjohtaja aloitti afrikkalaisten ystäviensä pyynnöstä kokouksen seuraavasti: "I was asked to bring back to Africa the cure for AIDS, the cure for poverty, the cure for political conflict and the cure for non-availability of information technology - the four diseases that are increasing the already wide gap between North and South" (Minua pyydettiin tuomaan täältä Afrikkaan lääke aidsiin, lääke köyhyyteen, lääke poliittisiin konflikteihin ja lääke tietotekniikan puuttumiseen - nämä ovat ne neljä sairautta, jotka syventävät jo ennestään syvää kuilua pohjoisen ja etelän välillä). Hänen toteamuksensa onkin perusteltu. Vuonna 1960 maailman rikkaimpien maiden väestöstä 20 prosenttia ansaitsi kolmekymmentä kertaa enemmän kuin köyhimmät 20 prosenttia. Vuonna 1990 tulot olivat 60 kertaa suuremmat, vuonna 1997 ne olivat 74 kertaa suuremmat, ja luku on nykyisin epäilemättä vieläkin suurempi. "The Economist" -lehden 16. kesäkuuta julkaisemien tietojen mukaan maailmassa on enemmän rikkaita ihmisiä kuin koskaan ennen.
Kokouksen jälkeen hän joutui tekemään valitettavan päätelmän: "So it seems that I have to return to Africa without the cure for our four ongoing major crises" (Joten näyttää siltä, että joudun palaamaan Afrikkaan ilman lääkkeitä neljään nykyiseen merkittävään kriisiin). Tämä ongelma leimaa monia kokouksiamme. Kuinka paljon me oikeastaan pystymme muuttamaan asioita? Voimme toivoa, että asioita voidaan hieman muuttaa G8-maiden huippukokouksessa, jossa jokainen EU:n jäsenvaltio, komissio ja puheenjohtajisto on edustettuna. Jos näissä kokouksissa ei saada aikaan mitään merkittäviä tuloksia, on pelättävissä, että maailmanlaajuistumiseen liittyvä pelko pahenee ja että me sen vuoksi näemme vielä nykyistä suurempia mielenosoituksia. Ongelman yhtenä osanahan on, että ihmiset ovat yleensäkin vain sitä mieltä, että tästä maailmanlaajuistumisesta on haittaa, kun taas me poliitikot olemme sitä mieltä, että siitä pitäisi olla hyötyä, ja tiedämme, että siitä voisi olla hyötyä. Tulokset kuitenkin puuttuvat, ja saamme tietoja yhä suuremmista eroista.
Toivon siis, että pystymme ratkaisemaan joitakin todellisia ongelmia. Haluan sen vuoksi kehottaa voimakkaasti komissiota - ei siis komission jäsen Pattenia vaan selvästikin komission puheenjohtaja Prodia - kohdistamaan huomion kehitysmaiden epätoivoiseen tilanteeseen, sillä sehän on maailman suurin ongelma nykyään. Kun keskustelemme rahaston perustamisesta, velkasaneerauksen suorittamisesta ja niin edelleen, meidän on muistettava mainita myös "additional money", siis lisärahoitus, jotta pääsisimme siitä tilanteesta, että järjestelmässä pyöritetään aina vain samoja rahoja ja että niitä ei ikinä makseta.

Lucas
Arvoisa puhemies, olen hyvin tyytyväinen, että komission jäsen Patten vakuuttaa köyhyyden vähentämisen olevan keskeisessä asemassa G8-huippukokouksen esityslistalla. G8-maiden hallitukset ovat teoriassa sitoutuneet saavuttamaan vuoteen 2015 mennessä YK:n kehitystavoitteet, yleinen perusopetus mukaan luettuna. Yli vuosi sitten maailman koulutusfoorumissa Dakarissa nämä samat hallitukset lupasivat, ettei yksikään valtio, joka haluaa tosissaan tarjota kaikille opetusta, saa epäonnistua siinä resurssien puutteen vuoksi. Nämä ovat kauniita sanoja, mutta missä ovat resurssit ja missä on velkojen huojennus?
G8-ryhmän pitäisi nyt perua kaikki IMF:n ja Maailmanpankin velat maille, jotka ovat sitoutuneet vuodeksi 2015 asetettuihin kehitystavoitteisiin. Sadat kansalaisyhteiskunnan ryhmät kautta Euroopan unionin jakavat nämä pyrkimykset ja tuhannet yksityishenkilöt pitävät näitä asioita niin tärkeinä, että he matkustavat Genovaan ja osallistuvat rauhanomaisiin mielenosoituksiin kiinnittääkseen maailman huomion tarpeeseen ryhtyä kiireisiin toimiin näissä asioissa.
Toivon lopuksi, että maailman tiedotusvälineet kuuntelevat heitä ja välittävät heidän huolensa, eivätkä kiinnitä läheskään yhtä paljon huomiota niihin harvoihin henkilöihin, jotka saattavat osallistua väkivaltaisuuksiin mutta jotka aivan liian usein jättävät varjoonsa tuhansien rauhanomaisten mutta omistautuneiden mielenosoittajien oikeutetut huolet.

Bertinotti
Arvoisa puhemies, uskomme, että uutta Genovassa ei olekaan enää G8-maiden kokous, vaan päinvastoin tuo vastustava liikehdintä. Monet sekä sosiaaliset että poliittiset tahot johon me kuulumme pitävät G8-maiden kokousta epäoikeutettuna ja osoituksena vakavasta suuntauksesta, jossa täysivaltaisilta osapuolilta viedään pois mahdollisuus tärkeisiin päätöksiin. Emme ole ainoita, jotka ajattelevat näin: myös kokouksen isäntänä toimivan maakunnan koko katolisen kirkon piispakunta ilmaisi tämänsuuntaisia mielipiteitä. Göteborgin onnettomien tapahtumien jälkeen G8-kokous olisi ollut järkevää jättää pitämättä. Joskus se, että luopuu esittelemästä julkisesti omaa mahtiaan, on osoitus viisaudesta; on olemassa vaara, että Eurooppa syöstään ajassa vuosisatoja taaksepäin aikoihin, jolloin järjestysvalta ampui mielenosoituksissa, jotka tuolloin olivat työväenliikkeen järjestämiä. G8-kokouksen voidaan jo katsoa olevan tarpeetonta voimannäyttöä ja oman voiman ylistystä, mutta monet eivät enää usko tuohon voimaan siksi, että maailmanlaajuistumisprosessissa ei kyetä kätkemään vahinkoja, joita se maailmassa aiheuttaa: maailmanlaajuistuminen liittää yhteen kriisitekijöitä, se pahentaa pohjoisen ja eteläisen pallonpuoliskon välisiä vääryyksiä, sen avulla ei kyetä ratkaisemaan köyhyyden ja sairauden ongelmia, ja se aiheuttaa laajaa ja syvää epävarmuutta ihmiskunnan tulevaisuudesta ja luonnon kohtalosta. Tämän vuoksi juuri G8-kokouksia vastustavat kansalaisyhteiskunnan liikkeet tuovat maailmassa äänensä kuuluviin; köyhiä maita ja niiden kansoja edustavat juuri rikkaiden maiden nuoret, joiden vaatimuksia demokratiasta ja osallistumismahdollisuuksista ei täytetä ja jotka kohtaavat ihmisen, ympäristön ja sosiaalista oikeudenmukaisuutta peräävien ryhmien vaatimukset.
Mielenosoittajien tunnuslause kuuluu: toisenlainen maailma on mahdollinen. Tähän tunnuslauseeseen yhtyvät työntekijät taisteluissaan työllisyyden ja palkkojen puolesta ja maanviljelijät taistellessaan toisenlaisen maatalouden ja nälkäongelman ratkaisun puolesta; näissä asioissa yhtyvät kaikki tärkeät vaatimukset. Missä Eurooppa on? Eurooppa vaikenee. Minusta saamme hyvän opetuksen siitä, että Euroopan vaikenemisen edessä katolisen kirkon kaltainen merkittävä uskonnollinen mahti onnistuu vastaamaan paremmin tämän suuren maanosan kansalaisyhteiskunnan tarpeisiin ja tulkitsemaan niitä arvostellessaan voimakkain sanoin tämän huippukokouksen perusteettomuutta ja kyvyttömyyttä hallita maailman nykyaikaistumisen mullistavia prosesseja.

Segni
Arvoisa puhemies, viime viikkojen aikana Italiassa on kansalaisten keskuudessa tehty mielipidemittauksia, ja suureksi yllätyksekseni kävi ilmi, että suurin osa italialaisista tuntee G8-kokousta vastustavien tavoin levottomuutta. Tämä ei suinkaan tarkoita, että valtaosa italialaisista kannattaisi väkivaltaa, jollaista on esiintynyt muissa yhteyksissä ja jota pelkäämme ilmaantuvan jatkossakin. Minä en tietenkään kannata väkivaltaa valtaosan italialaisista tapaan, mutta tämä tarkoittaa, että Italiassa ja uskoakseni myös muissa maailman maissa ollaan todella huolissaan tavasta, jolla maailmaa halutaan yhtenäistää ja joka ei ole valtaosaväestön odotusten mukainen. Olisi suuri virhe ajatella, että tämä ongelma koskee oikeistoa tai vasemmistoa. Tämä ongelma koskee eräitä ihmiskunnan peruskysymyksiä, ja haluaisin vieläpä sanoa, että se koskee nimenomaan vapaamielisen kulttuurin kannattajia, joihin minä kuulun, koska yksi suurimmista edessämme olevista huolista on se, että maailmassa on käynnissä vailla sääntöjä oleva talouden maailmanlaajuistumisprosessi, mikä saattaisi johtaa entistä pahempiin seurauksiin.
Tällaisessa tilanteessa Euroopalla on suuria mahdollisuuksia ja suuri vastuu. Suuria mahdollisuuksia siksi, että Euroopassa syntyy parhaillaan monia suuntauksia ja ajatuksia, jotka voisivat ainakin osittain vastata maailmanlaajuistumisen aiheuttamiin ongelmiin. Eurooppa on vaistomaisesti pitkälti samaa mieltä kysymyksistä, jotka koskevat ihmisoikeuksia, ympäristönsuojelua, vähemmistöjen kunnioitusta ja kansalaisten yhteiskuntaan sijoittumista, erilaisuuksia ja erilaisuuksien hyväksymistä. Tämän osoittaa miltei yksimielinen kanta Kioton sopimuksesta, tämän osoittaa kuolemanrangaistuksen torjuminen, ja tämän osoittaa myös harjoittamamme ei ehkä vielä täysin riittävä, mutta merkittävä yhteenkuuluvuuspolitiikka. Samanaikaisesti tämä näkyy myös vastuustamme, koska saavutetut tulokset eivät ole nyt poliittisia; tällä hetkellä ei ole olemassa Eurooppaa, joka vahvistaa maailman edessä nämä ajatukset, on vain yksittäisiä maita. Genovan huippukokouksesta saa päinvastoin sen vaikutelman, että Eurooppa ei ole läsnä, ja on olemassa vaara, että yksi ja ainoa suuri supervalta hallitsee tällaista vaikutelmaa. Eikä syy ole suinkaan tässä supervallassa, vaan tämä johtuu juuri siitä, että paikalta puuttuu maanosa, joka ei niinkään noudata erilaista linjaa, vaan joka vastaa valtaväestön huoliin.
Meillä on siis edessämme kaksi tehtävää: ensimmäiseksi meidän on syvennettävä tätä suunnitelmaa ja tätä keskustelua. Mielestäni voimme itse saada aikaan eräät suuret asiat, kuten esimerkiksi sen ajatuksen, että seuraavassa ympäristöä koskevassa huippukokouksessa tuomme kuuluviin yhden ainoan yksimielisen Euroopan äänen; sitten on esimerkiksi ajatus sisäisen yhteenkuuluvuuskäsitteen syventämisestä. Ongelmana on myös varojen lisääminen: sellaisella Euroopalla olisi suuri merkitys, joka suuntaisi suuren osan varoistaan politiikkaan, jonka tällä ajatuksella on jo osittain ollut menestystä pyrkimyksenä on parantaa tiettyjen taantuneiden alueiden oloja. Mutta tähän on liitettävä kokonaisvaltaista poliittista toimintaa. Jos näitä ajatuksia lausuvat edelleen yksittäiset maat, kuten tähän mennessä on tapahtunut, ne jäävät edelleen heikoiksi maailman kokouksissa. Jos sen sijaan onnistumme edistymään Euroopan integraation tiellä ja saamaan aikaan sen, että eräissä suurissa maailmanlaajuisissa kokouksissa eivät kuulu joidenkin yksittäisten maiden äänet, vaan yksi ainoa Euroopan ääni, silloin olemme tehneet jotakin paitsi Euroopan ongelmien myös koko maailman ongelmien ratkaisemiseksi.
Italian hallitus edistyy hyvin pyrkiessään aloittamaan keskustelua kaikkien sosiaaliryhmien kanssa. Tässä vaiheessa olisi syytä lisätä eräs asia: muille maille pitäisi antaa kimmoke kohti Euroopan integraatiota, jotta näitä ajatuksia ja toiveita joita perustellusti viedään eteenpäin ilmaisisi sellainen taho, jolla on siihen tarvittavaa voimaa. Tämä taho ei voi olla mikään yksittäinen valtio, vaan koko Euroopan pitää viedä niitä eteenpäin.

Cappato
Arvoisa komission jäsen, maailmanlaajuistumisen pitää mahdollisimman pitkälle merkitä oikeuksien ja vapauksien maailmanlaajuistumista: niinpä kannatan ensinnäkin "Kaikkea muuta paitsi aseita" -ehdotusta, tätä komission aloitetta, jonka pyrkimyksenä on yksipuolisesti poistaa tullimaksut kaikkein köyhimpien maiden kohdalla. Tämä taloudelliseen vapauteen tähtäävä toimi on vietävä loppuun asti, sillä näin voidaan paremmin vastata niille, jotka panevat maailmanlaajuistumisen syyksi kokonaisten kansojen ja maapallon osien kurjuuden ja hyväksikäytön, kansojen, joita hallitsevat tyrannit käyttävät hyväkseen ja joita käyttävät hyväkseen useimmiten suljetut ja omavaraiset taloudet. Ei siis pidä paikkansa, että taloudellinen vapaus ja markkinoiden avautuminen ajavat väestöjä kurjuuteen: tässä mielessä tulliesteiden yksipuolinen poistaminen on poliittisesti olennaisen tärkeää.
Olennaisen tärkeää kuitenkin on lisäksi oikeuksien maailmanlaajuistuminen: jonkun pitäisi mennä huippukokoukseen muistuttamaan paitsi osallistuville maille myös koko maailmalle, mitä tämä pitää sisällään: kuolemanrangaistuksen poistaminen ja kuolemanrangaistusten täytäntöönpanon keskeyttäminen koko maailmassa; 60 ratifiointia kansainvälistä rikostuomioistuinta varten; maailmanlaajuinen taistelu naisten sukuelinten silpomista vastaan. Tämänkaltaiseen maailmanlaajuistumiseen kansalaiset saattaisivat suhtautua myönteisesti.
Meidän on nyt pohdittava ongelmaa, joka ei niinkään koske kokouksen perusteettomuutta vaan sääntöjen ja menettelyjen puuttumista. Osallistuminen ei voi koskea pelkästään kansalaisjärjestöjä, niin sanottuja kansalaisyhteiskunnan edustajia, vaan tämä ongelma koskettaa kaikkia kansalaisia. Miksei siis esimerkiksi pyritä toteuttamaan G8-keskusteluja suoraan, eli kaikkien saatavilla olisivat esityslista, keskustelut, mitä puhutaan, kuka päättää? Nämä tiedot pitää palauttaa ihmisille. G8-maat eivät ole instituutio, mutta maiden velvollisuutena on kuitenkin esitellä tekemiään töitä ja päätöksiä avoimesti.

Van den Berg
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Patten, G8-maiden valtioiden ja hallitusten päämiehet kokoontuvat runsaan kahden viikon kuluttua Genovaan. Keskustelun aiheena on maailmanlaajuistuminen ja tarkemmin sanoen köyhyyden torjuminen, ympäristöongelmat ja selkkausten torjuminen.
Genovan kadut täyttynevät taas mielenosoittajista. Kuvat rähinöivästä ja kiviä heittävästä vähemmistöstä saanevat televisiossa ja tiedotusvälineissä valitettavasti taas runsaasti huomiota osakseen. Tuomitsen tämän vähemmistön teot, sillä kivi ei ole oikeistolainen eikä vasemmistolainen, kivi ei ole muuta kuin destruktiivinen. Sen sijaan tuen mielenosoittajien rauhanomaista enemmistöä, joka vastustaa nykyistä varallisuuden epätasaiseen jakautumiseen johtavaa maailmankauppajärjestelmää. Maailmankauppa ei koskaan aikaisemmin ole kukoistanut siinä määrin kuin nyt. Siksi on hätkähdyttävää, että 20 rikkainta valtiota ansaitsee keskimäärin 37 kertaa enemmän kuin 20 köyhintä valtiota. Tämä ero oli 40 vuotta sitten ainoastaan puolet nykyisestään.
Köyhät maat, ja varsinkin niiden köyhä väestö, eivät pääse hyötymään maailmanlaajuisesta hyvinvoinnista. Melkein puolet maailman väestöstä joutuu tulemaan toimeen vähemmällä kuin kahdella dollarilla päivässä, ja viidesosa maailman väestöstä elää kansainvälisten mittapuiden mukaan sen absoluuttisen köyhyysrajan alapuolella, joka on yksi dollaria päivää kohti. Tästä näkökulmasta ei voida mitenkään hyväksyä, että kehitysmaat pakotetaan avaamaan markkinansa tuotteillemme, samalla kun kaikenlaiset lännen asettamat kauppaesteet osoittautuvat niille ylipääsemättömäksi esteeksi.
Euroopan unioni on tehnyt kiitettävän aloitteen: kaikkea muuta paitsi aseita. Euroopan on jatkettava edelleen tähän suuntaan. Kehotan etenkin kaikkia muita läntisiä suuria teollisuusvaltioita, kuten esimerkiksi Yhdysvaltoja, joka nyt vaikenee häpeällisesti, noudattamaan tätä Euroopan aloitetta.
Maailman kauppajärjestön uudet neuvottelutkin ovat uskottavat ainoastaan siinä tapauksessa, että niistä tulee todella kehitysneuvottelut. Maailmankauppaa köyhyyden torjumiseksi. Se vasta olisi todella voimakas kimmoke kohti rikkauksien oikeudenmukaista jakaantumista. Mutta tarvitaan paljon enemmän. Ilman poliittista sitoutumista ei kansainvälisiä sopimuksia, kuten yleismaailmallista oikeutta perusopetukseen ja perusterveydenhoitoon, saavuteta vuoteen 2015 mennessä. Vuonna 2001 jää yhä 130 miljoonaa lasta kokonaan koulunkäynnin ulkopuolelle, minkä lisäksi vielä 150 miljoonaa peruskoulun aloittanutta lasta lopettaa koulunkäynnin osaamatta vielä lukea tai kirjoittaa.
Aids-epidemia aiheuttaa kehitysmaissa ennenkuulumattomia sosiaalisia vaikeuksia. Genovan lupaukset varojen myöntämisestä kansainväliselle rahastolle köyhyyteen liittyviä sairauksia varten ovat tietenkin kiitettävä asia, etenkin uutisten kannalta, mutta ne haihtuvat kuin pisarat kuumalla liedellä, jos samat antajapuolet eivät edes täytä kansainvälisiä sopimuksia: 0,7 prosenttia bruttokansantuotteesta annetaan kehitysapuun. Tämä koskee myös sellaisia jäsenvaltioita kuin Englanti ja Saksa, mutta erityisesti Yhdysvaltoja, jonka kehitysapu on 0,1 prosenttia bruttokansantuotteesta.
Genovassa aiotaan lisäksi keskustella maailman rahamarkkinoilla vallitsevasta epävakaudesta. Mielestäni olisi erinomainen asia, jos neuvottelemaan kokoontuvat G8-maiden valtioiden ja hallitusten päämiehet asettuisivat kannattamaan puheenjohtajavaltio Belgian suunnitelmaa tutkia mahdollisuuksia toteuttaa Tobinin vero lyhyen aikavälin valuuttakauppojen kohdalla. Tämä muun muassa Yhdysvaltojen parjaama verotuksen muoto saattaa juuri ehkäistä valuuttakriisejä, ja sen tuottama voitto voitaisiin sitten käyttää kehitysprojekteihin.
Arvioin G8-kokouksen tuloksia vain niiden todellisten poliittisten sitoumuksien perusteella, joita toteutetaan köyhyyden torjumiseksi. Siinä vaaditaan päättäväisiä toimenpiteitä, jo olemassa olevien kansainvälisten sopimusten täytäntöönpanoa ja tahtoa asettaa maailmanlaajuiset edut useinkin erittäin ahtaasti määriteltyjen kansallisten taloudellisten tai teollisten etujen yläpuolelle.

Modrow
Arvoisa puhemies, G8-ryhmän neuvotteluista näytti tulevan rutiiniasia. Tilanne on muuttunut. Yhä useammat ihmiset tiedostavat, että G8 etääntyy talous- ja rahoituskysymyksistä, että se on omaksumassa tietynlaisen maailmanhallituksen roolin. Tämä aiheuttaa epäluuloa ja myös vieroksuntaa. YK:n heikkouksia tosin valitellaan, mutta se on kansainvälisen yhteisön legitimoima, mikä pätee myös YK:n kauppa- ja kehityskonferenssiin (UNCTAD), joka nykyään kuitenkin on määrätty nukkumaan Ruususen unta.
Sen sijaan G7-maat - tai G8-maat - ovat antaneet itselleen pelkästään taloudellisen valtansa ja yleisen vahvuutensa pohjalta mandaatin haluta ohjata maailman kohtaloa. Näin edistettävä uusliberalismi ei jarruta vaan nopeuttaa pohjoisen ja etelän välisen kuilun syvenemistä ja vauhdittaa kehitysmaiden köyhtymis- ja velkaantumisprosessia. Ne, jotka kuitenkin, kuten on tapahtunut, kriminalisoivat kokonaan maailmanlaajuistumisen vastustajien vastarinnan - vaikka minäkin vieroksun väkivaltaa - peittelevät syitä ja seurauksia ja sekoittavat ne keskenään. Tarvitsemme vaihtoehtoja uusliberalismille, emme poliisin hätätoimia tai jopa matkailuliikenteestä tehtyjen sopimusten kumoamista. On välttämätöntä kunnioittaa kansalaisten intressejä, ja myös Euroopan unionin pitäisi toimia sen hyväksi. Meidän pitäisi vaatia juuri tätä eikä sallia sitä, mitä tällä hetkellä tapahtuu.

Sacconi
Arvoisa puhemies, erään italialaisen sanomalehden tämänpäiväisessä artikkelissa puheenjohtaja Prodi muistuttaa Göteborgin kestävää kehitystä koskevista päätelmistä, että ne ovat esimerkki maailmanlaajuistumisen ohjaamisesta kohti tavoitteita jakaa maailman rikkauksia tasapuolisesti ja suojella ympäristöä.
Keskityn tähän ensimmäiseen näkökohtaan: on totta, että Göteborgin myötä ympäristöulottuvuus integroidaan taloudelliseen ja sosiaaliseen ulottuvuuteen. Ympäristönsuojelu ei ole enää pelkästään moraalinen tavoite, vaan myös tilaisuus uuteen uudistusvirtaan, joka luo kasvua ja lisää työllisyyttä. Ympäristönsuojelun poliittinen arvo on selkeä: on saavutettu piste, josta ei ole paluuta, ja tämä koskee niin jäsenvaltioita, ehdokasvaltioita kuin kolmansiakin maita. Siitä lähtien, kun Yhdysvallat ilmaisi tahtonsa kyseenalaistaa Kioton sopimus, päämääriä on julistettu seuraavia kansainvälisiä tapaamisia silmällä pitäen: tämä koskee tietysti Genovaa, mutta erityisesti myös Bonnia ja sen jälkeen Johannesburgia vuonna 2002. Mutta tässä on asian ydin: silloinkin, kun kansainvälisissä huippukokouksissa saavutetaan näin merkittäviä tuloksia, niiden osallistujat eivät kykene kommunikoimaan Seattlen kaltaisten liikkeiden kanssa, ja ennen kaikkea he eivät onnistu vastaamaan kansalaisten vielä syvempään, laajaan ja hiljaiseen vaatimukseen turvallisuudesta, vaatimukseen, joka on näkymättömissä oleva perusta jäävuoressa, jonka huippuna on protestien kirjava maailma.
Miksi? Miksi tämä vuoropuhelu on sitten niin vaikeaa, jollei jopa mahdotonta? Tietysti näihin huippukokouksiin liittyy tiedotusvälineiden järjestämät esitykset, joista on tullut sietämättömiä. Mutta minä uskon myös, että luottamus poliittiseen kykyyn toteuttaa näitä tehtäviä on romahtanut. Syitä tähän on runsaasti, ja ne koskevat myös meitä. Kun Göteborgissakin oli määrä siirtyä sanoista tekoihin, toimia siirrettiin tuonnemmaksi: mistään kestävyyttä käsittelevän neuvoston kokouksesta eikä mistään aikarajoista tehty päätöksiä, eikä ympäristöystävällisempien sääntöjen soveltamiseen viitattu millään tavoin konkreettisesti. Milloin on näiden toimien aika?

Cossutta
Arvoisa puhemies, taloutta pitää ohjata eri tavalla kuin nykyään, eikä ohjaamisesta pidä vastata muutaman harvan, vaan ohjaamisen pitää aina tapahtua demokraattisen valvonnan alaisuudessa. Kaikkien talousprosessien tavoin maailmanlaajuistuminen ei ole luonnollinen tapahtuma vaan maailmanlaajuinen prosessi, jota mitataan ottamalla huomioon tiiviit suhteet kaikilla tasoilla. Siksi prosessin ohjaamiseen pitää vaikuttaa toimimalla demokraattisten näkymien hyväksi ja palauttamalla kansoille ja hallituksille valvonta- ja hallintamahdollisuudet. Tästä syystä aiomme olla paikalla Genovassa G8:n vastaisia rauhanomaisia mielenosoituksia varten, eikä kukaan voi pysäyttää oikeuttamme osoittaa mieltä. Ilmassa on kuitenkin aistittavissa vakava vaara, että paikalla on järjestäytyneitä mielenosoittajia, joiden kannattama selkeä päämäärä on aiheuttaa julkisia yhteenottoja ja synnyttää kaupungissa väkivaltaisuuksia, ja tämän vuoksi pyydämme kaikkia mielenosoituksiin osallistuvia julkisesti ja selvästi irtautumaan jo nyt vastuuttomien ryhmien toiminnasta ja sitoutumaan jo nyt konkreettisesti eristämään provosoijat ja estämään heidän toimintansa.

Randzio-Plath
Arvoisa puhemies, G8-huippukokoukset ovat todellakin yritys löytää maailmanlaajuisia poliittisia vastauksia markkinoiden maailmanlaajuistumiseen, joka on nyt tosiasia. Me tarvitsemme näitä poliittisia vastauksia. Olisin kuitenkin myös erittäin iloinen, jos mekin voisimme kerran tehdä G8-huippukokousten tilinpäätöksen ja nähdä, ovatko G8-huippukokouksissa tehdyt sopimukset johtaneet tuloksiin. Haluaisin vain muistuttaa yhdestä aivan erityisestä ongelmasta: lapset aseellisissa konflikteissa ja heidän suojelemisensa - tässä asiassahan me emme valitettavasti ole päässeet paljon eteenpäin, vaikka tästäkin kerran sovittiin G8-huippukokouksissa.
Sen hyvin tärkeän kysymyksen lisäksi, miten köyhimpiä kehitysmaita voidaan auttaa, on esityslistalla perustellusti myös kysymys kansainvälisen kaupan sääntöjen parantamisesta kehitysmaiden tilanteen parantamiseksi. Toivoisin tässä yhteydessä, että myös G8-huippukokous esittää toiveen sellaisen kansainvälisen kilpailusäännöstön luomisesta kansainvälisen kaupan sääntöjen puitteissa, jota ei rajoitettaisi koskemaan vain tiettyjä maantieteellisiä alueita. Tämä on entistä tärkeämpää ajankohtana, jolloin eräästä tärkeästä aiheesta, joka tähän asti ei ole ollut esityslistalla, varmasti tulee myös puheenaihe ja neuvottelujen aihe, nimittäin maailmantalouden kehityksen synkistyminen. Toivon hartaasti, että kokouksessa tapaavien hallituksen päämiesten optimismi kuitenkin auttaa saamaan myönteisen suhdannekehityksen taas vauhtiin, sillä me tarvitsemme ehdottomasti kestävää kasvua sekä Yhdysvalloissa että muualla maailmassa, ja Eurooppaankin vaikuttaa toki muualla maailmassa tapahtuva kehitys.
Tässä yhteydessä haluan myös vielä kerran puhua sen puolesta, että valtioiden ja hallitusten päämiehet ottaisivat aiheekseen uudet rahoitusrakenteet. Markkinoilla tarvitaan rahoitussektorin vakautta. Epävakaus vaikuttaa kielteisesti maailmantalouteen, meidän omiin talouksiimme. Tässä asiassa valtioiden ja hallitusten päämiesten on myös ilmaistava toive ja esitettävä vaatimus siitä, että yksityinen sektori osallistuu rahoitusmarkkinoiden kriisien selvittämiseen. Haluan vielä kerran korostaa: rahoitusmarkkinoiden vakaus on julkinen hyödyke, tarkoitettu myös kaikkien ihmisten yhteiseksi eduksi!

Patten
. (EN) Haluaisin antaa kaksi lyhyttä vastausta keskusteluun. Näiden kahden asian pitäisi olla itsestään selviä meille kaikille sellaisina demokratian kannattajina, jotka välittävät sellaisista asioista kuin maailmanlaajuinen yhteiskunnallinen tasavertaisuus, mutta ne on kuitenkin tärkeää tuoda esiin.
Ensinnäkin lyhyen mutta mielenkiintoisen keskustelun useimmat puhujat yhtä valitettavaa poikkeusta lukuun ottamatta ovat tehneet selkeän eron väkivallan ja Genovan esityslistalla olevista vakavista aiheista käytävän avoimen keskustelun välille. On todella vaarallista antaa ajoittain ymmärtää, että on jonkinlainen moraalinen vastaavuus niiden henkilöiden välillä, jotka tulevat tällaisiin konferensseihin kommandopipo taskussaan valmistautuneena väkivaltaan vastustamiaan poliiseja ja omaisuutta kohtaan, sekä hallitusten demokraattisesti valittujen johtajien välillä, jotka tapaavat kaupungissa, jossa mielenosoituksia pidetään. Kun tämän eron annetaan hämärtyä, ollaan mielestäni hyvin heikoilla jäillä.
En usko, että hallitus olisi Göteborgissa voinut ponnistella enempää ottaakseen kansalaisyhteiskunnan mukaan tapahtumista käytävään keskusteluun. Todistimme kuitenkin väkivaltaisia yhteenottoja muutoin niin rauhallisen kaupungin kaduilla. Tästä syystä on mielestäni tärkeää, että kaltaisenne demokraattisesti valitun parlamentin sanoma on erittäin selkeä: väkivaltaisten mielenosoittajien ja kansojen valitsemien edustajien välillä ei ole mitään moraalista vastaavuutta.
Toiseksi, en aio vaivata parlamenttia yksityiskohtaisella selostuksella omista maailmanlaajuistumista koskevista näkemyksistäni, mutta haluan tuoda esiin yhden itsestään selvän asian. Vaikka onkin totta, että suurin osa ihmisistä on tällä kerralla hyötynyt maailmanlaajuistumisesta, kun on yhdistetty markkinoiden avaaminen ja tekniikka, niin liian monet rikkaiden maiden köyhät ihmiset sekä liian monet köyhät maat ovat jääneet muista jälkeen. Liian monet köyhät ihmiset kohtaavat maailmanlaajuistumisen tarjoamien mahdollisuuksien sijasta sen asettamat haasteet, sen nurjan puolen: tartuntataudit, huumekaupan, ihmiskaupan, kansainvälisen rikollisuuden, ympäristön pilaantumisen sekä loputtoman köyhyyden. Ainoa tapa puuttua asioihin, kuten tukien vähenemiseen 1990-luvulla, on tehdä se monenvälisten ponnistelujen avulla. Sitä en tiedä, kuinka voidaan tehdä monenvälisiä ponnisteluja ilman, että maailman johtajat tapaavat, kuten he tekevät tässä kuussa Genovassa!
Maailman demokraattisten johtajien täytyy kokoontua pohtimaan näitä ongelmia ja antamaan jonkinlaista vauhtia niiden ratkaisuun. Ongelmana ei ole huippukokousten järjestäminen, vaikka toivoisinkin, että tiedotusvälineet kiinnittäisivät enemmän huomiota siihen, mistä niissä keskustellaan kuin siihen, mitä niiden liepeillä tapahtuu. Ongelmana ei ole huippukokousten järjestäminen vaan sen varmistaminen, että huippukokousten päätöksiä toteuttavilla toimielimillä on mahdollisimman suuri legitimiteetti ja uskottavuus maailman kansalaisten silmissä. Se saavutetaan vain, jos onnistumme pitämään paremmin kiinni monenvälisistä ratkaisuista. Siksi on tärkeää, että kun puhumme Genovassa Kioton pöytäkirjasta, voimme tehdä sen tavalla, joka johtaa toimiin ilmastonmuutoksissa, emmekä anna kansainvälisen yhteisön suuren muutoksen käsittelyssä tekemän äärimmäisen tärkeän ponnistelun valua hukkaan.
En ymmärrä niitä, jotka sanovat, ettei G8-ryhmän kokouksia pitäisi järjestää. Olisin halunnut vastata myös siihen, mitä jäsen Bertonotti sanoi kirkkojen tehtävästä. Hänen mainitsemansa kirkon jäsenenä minulla on omat näkemykseni tavasta, jolla se voisi osallistua enemmän yleisistä ihmisoikeuksista käytävään keskusteluun samoin kuin keskusteluun yhteiskunnallisesta tasavertaisuudesta, mutta koska jäsen Bertonotti ei valitettavasti voinut jäädä tänne keskustelun loppuun saakka, niin lopetan tähän.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.

Huviveneet
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Callananin laatima ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan mietintö (A5-0218/2001) huviveneitä koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä.

Callanan
. (EN) On mielenkiintoista, kuinka voimme parlamentissa siirtyä saumattomasti maailman talouspolitiikasta ja huippukokouksista Euroopan huviveneiden pakokaasu- ja melusaasteiden teknisiin säännöksiin: näin laaja on täällä käsiteltyjen politiikkojen kirjo. Olen vahvasti sitä mieltä, että meidän täytyy Euroopassa aina varoa tarkasti liikasäännöstelyä, "hyttysten ampumista tykillä", tarpeettomien, hankalien ja byrokraattisten säännösten käyttöönottoa. Jotta tämä direktiivi asetettaisiin oikeisiin mittasuhteisiin, täytyy muistaa, että EU:n huviveneet ovat vastuussa alle puolesta prosentista kaikista unionin pakokaasupäästöistä, ja jos käy ilmi, että tällä säännöksellä on vakavia seurauksia pienten veneiden omistajille niin, että se häätää heidät tarpeettomasti vesiväyliltä, niin se valitettavasti vain kasvattaa useiden kansalaistemme pettymystä EU:hun.
Kotimaassani on kukoistava pienten kanavalaivojen teollisuudenala, johon komission jäsen Patten äsken viittasi. West Country -alueen entisenä parlamentin jäsenenä hän tuntee kyseisen teollisuudenalan erittäin hyvin. Siihen kuuluu useita historiallisia aluksia, matkailun mahdollisuudet ovat valtavat, ja meidän täytyy varmistaa, ettei niitä tuhota sääntelyllä. Alaan kuuluu useita pienyrityksiä ja innokkaita harrastajia. Ehdotuksen tavoitteena on täydentää sisämarkkinoita ja suojella käyttäjien ja kolmansien osapuolien terveyttä Euroopassa: tavoitteet ovat todellakin kiitettävät.
Mutta kuten vihjasin, tapa, jolla säännökset on laadittu, saa minut suuresti huolestumaan useista asioista. Ensinnäkin ne ovat luonteeltaan taannehtivia. Mielestäni taannehtivat lait ovat usein erittäin huonoja lakeja - ne ovat törkeän epäoikeudenmukaisia nykyisille käyttäjille ja teollisuudenaloille, jotka ovat kasvaneet aikansa sääntelypuitteissa. Toiseksi ne toimivat usein käänteisenä kannustimena. Esimerkiksi direktiivissä esitettyjen säännösten mukaan vanhan veneen vanhaa saastuttavaa moottoria ei tarvitse vaihtaa uudempaan, mahdollisesti jopa vähemmän saastuttavaan ja tehokkaampaan moottoriin. Jos moottorin vaihtaa ja parantaa siten selvästikin ympäristön laatua, joutuu noudattamaan näitä säännöksiä kokonaisuudessaan, ja aluksen muutosten kustannukset saattavat kohota hyvinkin korkeiksi. Mielestäni tällaiset säännökset eivät ole kenenkään edun mukaisia. Lisäksi on tietenkin hyvin vaikea nähdä, kuinka niitä voitaisiin valvoa käytännössä asettamatta Euroopan jokaiselle venetelakalle, jokaiseen satamaan, jokaiselle joelle ja kanavalle tarkastajaa, mihin emme selvästikään aio ryhtyä.
Haluaisin siirtyä eteenpäin ja sanoa muutaman sanan esitetyistä tarkistuksista. En käy läpi niitä kaikkia (mikä varmasti ilahduttaa parlamenttia). Jäsen Lange esitti sosialistien puolesta tarkistuksen, jonka ympäristövaliokunta välitti minulle (tarkistus 30) ja jolla on tarkoitus ottaa käyttöön toinen ylimääräinen taulukko, jossa on muita tiukemmat raja-arvot juomaveden lähteinä käytettävillä järvillä liikkuville veneille. Ymmärrän tämän ehdotuksen taustalla olevat vaikuttimet, mutta uskon, että se aiheuttaisi suuria ongelmia. Sitä olisi hyvin vaikea toteuttaa käytännössä, se haittaisi kauppaa ja se olisi täysin vastoin komission pyrkimystä yhdenmukaistaa sisämarkkinoita, jotka pirstoutuisivat entisestään. Toivon parlamentin miettivän tarkasti, ennen kuin se hyväksyy tämän tarkistuksen. Jäsen Langen tarkistuksessa ehdotetut raja-arvot ovat äärimmäisen tiukat, erityisesti kaksitahtisille ja nelitahtisille bensiinimoottoreille. Ne ovat teknisesti hyvin vaikeat toteuttaa, eivätkä saavutettavat hyödyt ole kovin suuria. Uskon vakaasti, että muutamassa Saksan ja Itävallan järvessä esiintyneet ongelmat voidaan ratkaista, mutta se ei tapahdu määräämällä raja-arvot koko Eurooppaan, jossa ne olisivat usein tarpeettomat. Se johtaisi vain siihen, että valmistajat valmistaisivat moottoreita vain paikallisille markkinoilleen omassa kotimaassaan, ja kehotan parlamenttia hylkäämään sen kaltaiset tarkistukset.
Haluaisin myös puhua lyhyesti toisesta jäsen Langen esittämästä tarkistuksesta 48, joka koskee äänenvoimakkuuden mittaamista. Menemättä teknisiin yksityiskohtiin hänen ehdottamansa uusi menetelmä aiheuttaisi useita ongelmia, erityisesti sellaisen hetkellisen vaikeuden kuten aalloniskun yhteydessä, joka antaisi yksittäisen äänenvoimakkuuden lukeman, jota olisi vaikea toistaa päivittäin, ja siksi tämä olisi vaikea toteuttaa käytännössä.
Ehdotus voisi parantaa hieman ympäristön tilaa, mutta meidän täytyy varmistaa, ettei näiden pienien ympäristöetujen hintana ole satojen työpaikkojen menetys Euroopan useissa pienyrityksissä tai useiden eurooppalaisten häätäminen vesiväyliltä, joista he ovat nauttineet satojen vuosien ajan.

Schnellhardt
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, huviveneitä käytetään Euroopan unionissa pääasiallisesti harrastustoiminnassa, ja uskon asian pysyvän ennallaan lähivuosina. Tämä urheiluharrastus on kasvanut viime vuosina voimakkaasti. Euroopan unionin venekantaan kuuluu 3,5 miljoonaa moottorivenettä, ja määrä kasvaa. Jos esimerkiksi lisäämme lukuun purjeveneet ja soutuveneet, veneitä on yksi 70:tä kansalaista kohti.
Huviveneiden käyttö - tässä kohden haluaisin olla hiukan eri mieltä esittelijän kanssa - ei ole aivan ongelmatonta. Toki pakokaasuarvot ovat hyvin pieniä verrattuna muiden moottoreiden aiheuttamiin kokonaispakokaasupäästöihin Euroopan unionissa. Olemme viime vuosina saavuttaneet henkilö- ja kuorma-autojen kohdalla hyvin monia parannuksia, ja tässä asiassa meidän pitäisi myös huvivenealalla pyrkiä merkittäviin parannuksiin.
Etenkin paljon käytettävien vesialueiden äärellä asuva joutuu jatkuvasti kokemaan tulevansa häirityksi moottoriveneiden melun takia myös lepoaikoina. Uskon ratkaisevan kysymyksen olevan juuri se, että meidän täytyy laskea näiden veneiden aiheuttamaa melutasoa. Erityisesti virkistyskäyttäjille sekä vesialueiden äärellä asuville haitta on kyllä osittain erittäin suuri, nimenomaan huviveneiden lisääntymisen takia.
Vähäinen ei ole sekään melu, joka aiheutuu veden siirtymisestä ajettaessa nopeasti. Direktiivin täytäntöönpano laskee jo varmaankin melu- ja pakokaasupäästöjen arvoja. Olen myös sitä mieltä, että valiokunnassa ehdotetut poikkeukset ovat aiheellisia. Erityisesti historiallisia veneitä ja tee-se-itse-menetelmällä rakennettuja veneitä koskevia poikkeuksia pidän perusteltuina. Hyvin usein näiden veneiden valmistukseen on uhrattu paljon aikaa, ja niitä käytetään omaan harrastustoimintaan. Nämä poikkeukset meidän pitäisi säilyttää.
Huviveneitä käytetään kuitenkin - mainitsin tämän jo aiemmin - alueilla, joilla oleskelee paljon virkistyskäyttäjiä. Siksi on tärkeää vähentää tasaisesti erityisesti meluhaittoja. Minusta olisi väärin edelleenkin sallia tässä asiassa suurehkoja poikkeuksia. Mielestäni on kuitenkin oikein, että yhdenmukaistamisen välttämättömyydestä huolimatta jäsenvaltioille jää mahdollisuus antaa tiukahkoja määräyksiä niille vesialueille, joita käytetään juomaveden lähteinä. Tällä ei ole mitään tekemistä rajoittamisen kanssa, vaan se auttaa alentamaan kustannuksia.

Lange
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, mielestäni jäsen Schnellhardt mainitsi ratkaisevan asian. Välineitä, joista tässä on kyse, huviveneitä ja ennen kaikkea vesiskoottereita, käytetään ainoastaan urheiluharrastuksiin. Ei siis mihinkään, mitä yhteiskuntamme ehdottomasti tarvitsee, vaan kansalaisten harrastuskäyttäytymiseen. Jos ympäristöä ei kuormiteta sen takia, että se olisi yhteiskunnallisesti välttämätöntä, vaan puhtaasti harrastustoiminnan takia, pitäisi välineiden olla niin puhtaita ja niin hiljaisia kuin mitenkään on mahdollista. Siksi on oikein ja välttämätöntä parantaa tätä direktiiviä joiltakin osin.
Hyvä esittelijä, kyse ei ole Ison-Britannian perinteisistä kanavaveneistä, kyse ei ole veneistä, jotka rakennetaan itse ja joita ei myydä. Ne eivät ole ratkaiseva ongelma, ja niitä varten olemmekin laatineet poikkeussäännöksiä. Ratkaiseva ongelma ovat huviajoneuvot ja - sanon vielä kerran - erityisesti vesiskootterit, joita valmistetaan suuria määriä ja käytetään herkillä, myös lähivirkistysalueina ja juomaveden lähteinä toimivilla vesialueilla.
Tämän vuoksi tarvitsemme näille alueille erittäin tiukkoja määräyksiä, jotka edistävät tekniikan, jota olemme jo soveltaneet ja ottaneet käyttöön liikkuvien koneiden - henkilö- ja kuorma-autojen - kohdalla, käyttöönottoa myös huviveneiden moottoreissa. Tätä ei voida tehdä yhdessä yössä. Sehän on täysin selvää. Siihen tarvitaan tietty siirtymäkausi, siinä olemme kaikki realisteja, ja myönnämme tämän valmistajille. Tarvitsemme kuitenkin tämän teknisen muutoksen, jotta vapaa-ajan toiminta tuottaisi mahdollisimman vähän pakokaasuja ja mahdollisimman vähän melua.

Thors
Arvoisa puhemies, arvoisat komission jäsenet, esimerkiksi Suomen huviveneteollisuus on kaivannut tätä direktiiviä, koska sen mielestä on tärkeää, että meillä on yhtenäiset säännöt. On tärkeää, että otamme huomioon käynnissä olevan kehityksen esimerkiksi nelitahtisten bensiinimoottorien kohdalla, kuten komission ehdotuksessa tehdään. Uskon, että komission ehdotus yhdessä täällä tekemiemme parannusten kanssa vähentää päästöjä huomattavasti. Pakokaasujen sanotaan laskevan puoleen. Voimme siten edistää herkkien vesiympäristöjen parannusta.
Suomalaisena, ei välttämättä ELDR-ryhmän edustajana, minun täytyy sanoa, että olen sitä vastoin huolissani esittelijän ehdottamasta kaksiosaisesta järjestelmästä. Muutoin olen sitä mieltä, että hän on useissa kohdissa tehnyt realistisia ehdotuksia, jotka korjaavat tiettyjä komission ehdotuksessa esiintyviä virheitä ja joissa otetaan huomioon kulut ja historialliset veneet. Minulla itselläni on venevajassani yli 30 vuotta vanha vene, joka ei täyttäisi näitä vaatimuksia; pidän sitä historiallisena veneenä. Tässä mielessä ehdotus on hyvä, mutta jaottelu, jonka mukaan sisävesiä ja meriä koskevat eri säännöt, ei ole hyvä. Esimerkiksi siinä maassa, jonka asiasta vastuussa oleva komission jäsen ja minä parhaiten tunnemme, samaa venettä voidaan saman päivän aikana käyttää sekä sisävesillä että merellä. Venettä valmistettaessa ei tiedetä, missä oloissa sitä käytetään. Sen vuoksi olen sitä mieltä, että tarkistus 15 on mahdoton, ja siihenhän esittelijä itsekin viittaa.
Vielä on paljon tehtävää, jotta pääsisimme käsiksi huvivenealaan. Olisinkin toivonut, että tässä yhteydessä olisi käsitelty sakosäiliötä koskevaa vaatimusta. Luulen nimittäin, että se muodostaa ainakin Itämeren oloissa suurimman veneteollisuuteen liittyvän ympäristöongelman. Kiitän esittelijää hyvästä ehdotuksesta. Olemme kiinnostuneina panneet merkille, että komissio on tehnyt tämän ehdotuksen. Se on tärkeää vesiympäristön paranemisen kannalta. Luulen kuitenkin, että jäsen Langen pohjaveteen liittyvät kysymykset pitää ratkaista siellä, missä näitä kysymyksiä esiintyy, jota varten meillä on muita juridisia välineitä.

De Roo
Arvoisa puhemies, huviveneet aiheuttavat kohtalaisen paljon melua, ja ne saastuttavat ilmaa erittäin paljon. Kotikaupungissani Amsterdamissa saa kymmenkunta venettä aikaan huomattavasti enemmän hajua kuin kymmenettuhannet autot.
Siksi onkin myönteistä, että Euroopan komissio tahtoo saada tähän parannuksen Skandinavian maiden ja Saksan veneteollisuuden painostamana. Kristillisdemokraattien ja liberaalien enemmistö on kuitenkin lieventänyt ympäristöasioiden valiokunnassa Euroopan komission vaatimattomia ehdotuksia. Vihreiden ryhmä on ehdottanut yhtä parannustarkistusta. Luotamme siihen, että ne kristillisdemokraatit ja liberaalit, joille ympäristöasiat ovat läheisiä, heräävät eivätkä seuraa enää konservatiivista esittelijää, Callanania. Jos ne jatkavat entiseen tapaan, ne aiheuttavat tahran Euroopan parlamentin vihreään aseistukseen. Vielä pahempi asia on, että joudumme Amsterdamissa ja muualla Euroopassa veden päällä ja äärellä jatkuvasti kestämään huviveneiden aiheuttamaa melua ja hajua.

Liikanen
. (EN) Arvoisa puhemies, haluaisin ensimmäiseksi kiittää Callanania sekä ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokuntaa kattavasta mietinnöstä. Sillä on osuva ajoitus niiden Euroopan kansalaisten kannalta, jotka valmistautuvat nyt viettämään kesälomaa ja saattavat törmätä tähän ongelmaan päivittäin.
Moottorin melusaaste sekä ilman ja veden saastuminen häiritsevät yhä enemmän vapaa-ajan toimintoja. Luin hiljattain lehdestä, ettei aiemmin kiinnitetty lainkaan huomiota melusaasteen tutkimukseen ja tekniikkaan ja tästä johtuvat viipeet kehityksessä.
Vaikka huviveneiden pakokaasupäästöt ovat suhteellisen vähäiset verrattuna ympäristön kokonaissaastemäärään, tapa, jolla huviveneitä käytetään, kasvattaa saasteiden vaikutuksia. Melusaasteeseen on puututtu, koska moottoriveneitä käytetään usein alueilla, joille ihmiset menevät rentoutumaan. Epämiellyttävästä melusta vapaat virkistysalueet ovat tärkeä mutta harvinainen kansallinen voimavara, jota täytyy suojella. Tämä on johtanut erilaisiin päästörajoituksiin eri jäsenvaltioissa. Ehdotetun säädöksen tavoitteena on välttää sisämarkkinoiden pirstoutuminen ja turvata samalla korkea taso kuluttajien terveyden, turvallisuuden ja ympäristönsuojelulle.
Komission ehdotus on hyvä esimerkki ympäristö- ja teollisuuspolitiikkojen kestävää kehitystä edistävästä yhteisvaikutuksesta. Yhdysvalloissa on vastaavanlaista lainsäädäntöä huviveneiden perämoottorien pakokaasupäästöille. Ympäristönsuojeluvirasto valmistelee parhaillaan säädöstä kattamaan huviveneiden keski- ja sisäperämoottorit. Näistä asioista keskustellaan kauppaa koskevan transatlanttisen vuoropuhelun yhteydessä, johon minäkin osallistun. Jäsen Callanan sekä ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunta ansaitsevat kiitoksen tarkistuksista, joilla pyritään yksinkertaistamaan melun testausmenetelmiä, arvioimaan vaatimustenmukaisuuden kustannuksia pk-yrityksille ja selkeyttämään vaihtomoottoreihin sovellettavia vaatimuksia.
Komissio voi hyväksyä tarkistukset, joilla pyritään selkeyttämään ja parantamaan alkuperäisen tekstin sanamuotoa, joka koskee keskeneräisiä veneitä ja sääoloja, sekä ne tarkistukset, jotka koskevat melun testausmenetelmien yksinkertaistamista. Periaatteessa voidaan hyväksyä tarkistukset, jotka koskevat perämoottoreiden erottelua, melun testausmenetelmissä käytettäviä kaavoja ja vaihtomoottoreiden määritelmän selkeyttämistä. Vaikkei meillä ole mitään ehdotusten yleistä suuntaa vastaan, ehdotettuja arvoja ja määritelmiä täytyy vielä analysoida.
Toimielimiä koskevista näkökohdista puhuttaessa ehdotuksessa suunnitellaan komiteamenettelyä koskevien sääntöjen mukaisesti, että sääntelykomitea käsittelisi vaatimuksia, jotka koskevat teknisten säännösten mukauttamista tekniikan kehittymiseen, myös toimenpiteitä, jotka koskevat pakokaasu- ja melupäästöjen raja-arvojen muuttumista. Sääntelykomitea on siten olennainen, jotta voidaan tehokkaasti toteuttaa ja päivittää säännöllisesti tarkoin määritelty sarja ehdotetun direktiivin teknisiä aineksia. Säännöllisen tarkistamisen kohteena olevien epäolennaisten säännösten virallisen muutosmenettelyn käynnistäminen olisi vastoin komiteamenettelystä tehdyn päätöksen yksinkertaistamistavoitetta. Näin ollen komissio ei voi hyväksyä tarkistuksia, joissa vaaditaan komiteamenettelyä koskevan säännöksen poistamista, sillä ne ovat ristiriidassa komission perustamissopimuksen 202 artiklan mukaisen täytäntöönpanovallan kanssa.
Vastauksena joidenkin parlamentin jäsenten, kuten jäsen Langen, esiin tuomiin huoliin, jotka koskevat lisätoimia päästöjen raja-arvojen kohdalla, voidaan tulevissa neuvotteluissa kuitenkin päästä sopuun kaikkien hyväksymästä kaavasta. Komissio tutkii, mikä olisi paras tapa ottaa huomioon pakokaasu- ja melupäästöjen muuttuminen. Esimerkiksi kysymystä päästöjen raja-arvojen laskemisesta entisestään voidaan käsitellä kertomuksessa, jonka komissio esittää Euroopan parlamentille ja neuvostolle komission ehdotuksen 2 artiklan mukaisesti.
Uskon vakaasti, että läheisen yhteistyön jatkaminen Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission välillä johtaa tasapainoiseen ratkaisuun, joka hyödyttää sekä ympäristöä että sisämarkkinoita samalla, kun se minimoi pk-yrityksille aiheutuvat lisärasitteet.
Johtopäätöksenä komissio voi hyväksyä tarkistukset 1, 6, 14, 18, 19, 22, 27-29, 37, 39, 41 ja 44. Lisäksi komissio voi hyväksyä periaatteessa tarkistukset 3, 5, 7, 8, 12, 13, 21, 23, 35 ja 36. Komissio voi myös hyväksyä osittain tarkistukset 10, 43 ja 45. Sitä vastoin komissio ei voi hyväksyä tarkistuksia 2, 4, 9, 11, 15, 16, 17, 20, 24-26, 30-34, 38, 40, 42 ja 46-50.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 12.00.

Juuriltaan siirtymään joutuneiden väestöryhmien avustaminen Aasian ja Latinalaisen Amerikan kehitysmaissa
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Carrilhon laatima kehitysyhteistyövaliokunnan mietintö (A5-0228/2001) juuriltaan siirtymään joutuneiden väestöryhmien avustamista Aasian ja Latinalaisen Amerikan kehitysmaissa koskevista toimista.

Carrilho
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, käsittelemme aihetta, joka on tämän vuosisadan alun järkyttävimpiä: kyse on väkivaltaisten konfliktien takia siirtymään joutuneista väestöryhmistä. Jo mietinnössäni tiedot ovat riittävän vaikuttavia. Viimeisimmät tilastot osoittavat kuitenkin tilanteen pahentuneen. Kahden viime vuoden aikana noin yli viisi miljoonaa ihmistä on joutunut jättämään kotinsa. Tällä hetkellä arvioidaan, että yli 30 miljoonaa ihmistä on joutunut siirtymään kotoaan. Jotkut heistä etsivät pakolaisina suojaa ulkomailta, kun taas jotkut ovat joutuneet pakenemaan turvallisemmille alueille kotimaassaan. Tilanne on pahin Afrikassa, mutta se on huonontunut myös Aasiassa. Ajatellaanpa vaikka Afganistania ja Pakistanin pakolaisleirejä. Myös esimerkiksi Timorissa on yhä ongelmia, vaikka Itä-Timorissa ollaankin edistymässä merkittävästi itsenäisyyden ja demokratian rakentamisessa. Latinalaisessa Amerikassa taas Kolumbian tilanne on muodostunut käytännössä sietämättömäksi. Voisimme mainita vielä muitakin hälyttäviä tilanteita, mutta muuten olennaiset asiat on tehty selväksi.
Mitä olemme tehneet tässä tilanteessa? Euroopan parlamentissa on edistetty vuodesta 1984 lähtien Aasian ja Latinalaisen Amerikan pakolaisia koskevan talousarvion otsakkeen luomisessa. Tälle tuelle luotiin oikeusperusta kuitenkin vasta vuonna 1997. Ja millä tätä tukea perustellaan? Me kaikki tiedämme, että on olemassa kiireellistä apua koskevia talousarvion otsakkeita, kuten ECHO-ohjelma ja muita tukimuotoja, joita voitaisiin kutsua horisontaalisiksi. Niitä myönnetään kuitenkin vain kuudeksi ensimmäiseksi kuukaudeksi. Niillä rahoitetaan vaihe, jonka voisimme luokitella toimeentulotukivaiheeksi.
Tässä mietinnössä tarkastellun tukimuodon avulla halutaan nimenomaan täyttää aukko, joka on kiireellisen avun ja kehitysavun välissä. Monessa tapauksessa väestöryhmät eivät todellakaan alun toimeentulotukivaiheen jälkeen kykene vielä organisoitumaan siten, että ne voisivat saada kehitysapua, mikä johtuu toisinaan myös valtioiden puutteellisista poliittisista rakenteista. Parlamentissa vallitsee laaja yhteisymmärrys tämän tukimuodon merkityksestä, mistä on todisteena vuonna 1996 hyväksytty Howittin mietintö. Vuoden 1997 asetuksen voimassaolo loppui kuitenkin vuonna 1999. Entä mitä parlamentti sai käsiteltäväkseen vähän yli vuosi sen jälkeen? Edellisen kaltaisen asetusehdotuksen. Samaan aikaan ikään kuin vertailuna edelliseen talousarviota supistettiin. Huomattakoon myös, että parlamentille annettu valmisteluaika oli komission huonon suunnittelun vuoksi poikkeuksellisen tiukka. Lisäksi olemme vasta tänään saaneet valmistelut päätökseen, mikä johtuu yhteistyöstä, jota olemme tehneet sekä useiden kansalaisjärjestöjen että komission ja neuvoston puolesta prosessia seuranneiden henkilöiden kanssa.
Parlamentin työskentelyn tarkoituksena ei ollut vain tukien arvioinnin ja täytäntöönpanon joustavoittaminen, selkeämpi yhteensovittaminen ja täsmällistäminen, vaan se halusi tämän asetuksen avulla myös sovittaa paremmin yhteen kehitysyhteistyöpolitiikkoja ottaen huomioon Euroopan unionin poliittiset sitoumukset. Juuri johdonmukaisuuden takia on tärkeää lisätä käytettävissä olevia määrärahoja: meidän on nostettava ne vuonna 2001 myönnetystä 36 miljoonasta eurosta vuodessa noin 55 miljoonaan euroon kolmen seuraavan vuoden aikana. Emme yritä väittää, että se riittäisi. On kuitenkin tärkeää korostaa, että kyse on myönteisestä poliittisesta viestistä, joka on kansainvälisesti merkittävä ja toimii kannustimena myös kansalaisjärjestöjen sekä Yhdistyneiden Kansakuntien pakolaisasioista vastaavan komissaarin viraston toiminnalle.
Sallikaa minun vielä kiinnittää huomionne siihen, että meidän on Euroopan unionissa alettava pian hoitaa pakolaiskysymystä. Strategisena tavoitteenamme pitää olla tämän ilmiön toistumisen välttäminen. Meidän on panostettava konfliktien torjuntaan ja sellaisten elinolojen luomiseen, joissa väestöryhmät välttyvät joukkomuutolta kotikonnuiltaan. Meidän on pidettävä kehitysyhteistyöpolitiikkaa Euroopan unionin ulkopolitiikan osana ja jopa yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan merkittävänä oikeuttajana. Puheenjohtajavaltio Belgia on menetellyt näin ottaessaan Afrikan tilanteen yhdeksi ensisijaisista tavoitteistaan, mistä me olemme iloisia. Toivomme siis, että voimme luottaa komission ja neuvoston tukeen. Lisäksi tämänkaltaiset toimet lisäävät Euroopan yhteisen hankkeen mielekkyyttä.

Gill
. (EN) Arvoisa puhemies, haluan aloittaa onnittelemalla esittelijää. Kuten hän sanoi, tämä mietintö on tärkeä, koska sillä pyritään auttamaan juuriltaan siirtymään joutuneita henkilöitä, toisin sanoen pakolaisia, siirtymään joutuneita henkilöitä ja paluumuuttajia Aasiassa ja Latinalaisessa Amerikassa.
Haluaisin budjettivaliokunnan puolesta korostaa tarvetta parantaa tätä ohjelmaa välittömästi, jottemme menetä tämän vuoden määrärahoja. Parlamentti on aina kannattanut erillistä toimea juuriltaan siirtymään joutuneille väestöryhmille heidän ainutlaatuisten olojensa vuoksi, kuten esittelijä korosti.
Suhtaudun hieman varauksellisesti hallintokomitean tehtävään. Lausuntooni sisältyy tarkistus, jossa hallintokomitea korvataan neuvoa-antavalla komitealla, jotta komissio voisi täyttää paremmin talousarvion toteuttamista koskevan velvoitteensa. Yksi suurimmista huolistani on, että näiden toimien oikeusperusta raukesi vuoden 2000 joulukuun lopussa. En tiedä, miksi komissio antoi tämän uuden ehdotuksensa näin myöhään, etenkin kun meille myönnettiin vuonna 1999 vain vuoden jatkoaika. Tähän kysymykseen en ole saanut vielä kunnollista vastausta.
Jos haluamme parantaa määrärahan käyttöä, on sietämätöntä, että komissio antaa joka ainoan hankkeen komitean käsiteltäväksi. Komitean olisi keskityttävä enemmän vuosittaisiin toimintasuunnitelmiin ja jälkikäteen tapahtuvaan arviointiin.
Lopuksi komissio ei ole tässä yhteydessä sisällyttänyt säädökseen mitään ohjemääriä. Tämä on täysin perusteltua, sillä ohjelman luonne on sellainen, että yritykset arvioida tulevia tarpeita ovat täysin turhia.
Suosittelen, että hyväksymme tämän mietinnön.

Blak
. (DA) Arvoisa puhemies, kannatan voimakkaasti ohjelmaa, jonka avulla voidaan auttaa monia pakolaisia sekä Aasiassa että Latinalaisessa Amerikassa. Ohjelma näyttää kaiken kaikkiaan onnistuneelta. Haluaisin onnitella esittelijää siitä, että hän on puuttunut kaikkiin tärkeimpiin ongelmiin, ja kiittää häntä, koska hän on hyväksynyt kaikki tarkistukseni. Eräs aikamme suurimmista inhimillisistä katastrofeista on parhaillaan meneillään Afganistanissa. Olen sen vuoksi iloinen voidessani todeta, että suurin osa varoista käytetään niiden juuriltaan siirtymään joutuneiden väestöryhmien auttamiseen, jotka ovat kotoisin kyseiseltä alueelta. Yli 50 prosenttia tuesta maksetaan tällä hetkellä Afganistanista siirtymään joutuneiden pakolaisten tukemiseen. Afganistanissa on noin 500 000-1 000 000 "hätäsiirtolaista", ja melkein 2,6 miljoonaa "hätäsiirtolaista" elää naapurivaltioissa Iranissa ja Pakistanissa. Näiden ihmisten, erityisesti naisten, tilanne on maailman huonoimpia. Me kaikki olemme nähneet ne kamalat kuvat kummitusmaisesti hunnutetuista naisista, jotka ammutaan pienimmästäkin kapinan yrityksestä.
Tällaisia ohjelmia on kuitenkin valvottava tiukemmin. Olen tehnyt lisäyksen, jonka mukaan petostentorjuntavirastolla pitää olla mahdollisuus suorittaa tarkastuksia itse paikalla. Olen myös pyytänyt komissiota vastaamaan kysymykseen, onko EU:n muun muassa Afganistanille suunnattuja tukivaroja ohjattu laittoman Havela-rahaverkoston kautta. Havela on suljettu salainen maailmanlaajuinen verkosto, joka voi vuorokauden kuluessa siirtää suuria rahasummia minne tahansa. Siirrot tapahtuvat liitteittä, eikä niitä voi sen vuoksi koskaan jäljittää. Verkostoa pidetään hallitsevana tekijänä maailmanlaajuisessa rahanpesussa. Tarkoitus pyhittää keinot tietyssä määrin, kun kyse on niinkin vakavasta ja katastrofaalisesta tilanteesta kuin Afganistanissa vallitsee, mutta keinot on tuotava päivänvaloon, ja olen sen vuoksi kysynyt komissiolta, onko sen mielestä paikallaan, että EU:n tukivaroja käytetään rahanpesuun ja huumeisiin ja ihmisten salakuljetukseen liittyvien rahojen peittämiseen.

Deva
Arvoisa puhemies, minulla on varjoesittelijänä ilo ylistää mietintöä parlamentille ja onnitella Carrilhoa erinomaisesta mietinnöstä. Olin viime vuonna mietinnön esittelijänä, kun jatkoimme budjettikohdan voimassaoloa muutamalla kuukaudella.
Olen myös iloinen, että komission jäsen on täällä tänään osallistumassa keskusteluun, sillä haluan esittää hänelle hienon ajatuksen. Emmekö olekin aika mielenkiintoisessa tilanteessa? Yhtäältä Eurooppaan tulee turvapaikanhakijoita, jotka etsivät apua, suojaa ja tukea, ja toisaalta siirtymään joutuneet henkilöt joutuvat asumaan leireissä esimerkiksi Afganistanissa ja kautta maailman. Kyse on samoista ihmisistä, ja meidän täytyy nähdä yhteys heidän välillään: tänne tulevat ihmiset ovat oikeastaan samanlaisia kuin ne, jotka asuvat leireillä. Jos voimme auttaa heitä asettumaan uudelleen, emme ainoastaan auta heitä perusteellisesti, vaan lievennämme myös Euroopassa jatkuvasti kasvavaa ongelmaa.
Hieno ajatukseni ei kuitenkaan liity siihen. Se liittyy Montevideon yleissopimukseen. Haluaisin kysyä komission jäseneltä, olisiko hän valmis harkitsemaan uutta lähestymistapaa. Helsingin ja Hararen kokousten jälkeen annamme nyt maille tukea ihmisoikeustilanteen, hyvän hallintotavan ja muiden vastaavien seikkojen perusteella. Maailmassa on kuitenkin 59 siviilien konfliktia, jotka pakottavat väestöryhmiä siirtymään juuriltaan, ja useat näistä konflikteista liittyvät luonnon voimavarojen ryöstämiseen, ahneuteen ja diktaattoreihin, jotka haluavat toimia mielensä mukaan.
Kaikesta tästä huolimatta tunnustamme kaikki maat yhdenveroisina suvereeneina valtioina. Minusta on kummallista, että kun me jaamme tukea, me käsittelemme maita tietyllä harkinnalla, mutta kun me tunnustamme maan kansallisen suvereniteetin, me sovellamme Montevideon yleissopimusta ja toteamme kaikki suvereeneiksi. Kun brittiläiset johtivat Brittiläistä imperiumia, etenkin Intiaa, heillä oli tapana tervehtiä erilaisin kunnialaukauksin eri maharad&#x017E;oja ja rad&#x017E;oja riippuen siitä, kuinka he käyttäytyivät. Meidän on aika tarkastella tapaamme tunnustaa se, mitä me kutsumme kansalliseksi suvereniteetiksi, ja tapaamme kohdella niin sanottuja itsenäisiä valtioita. Meidän täytyy tehdä ero niiden valtioiden, presidenttien ja hallitusten välillä, jotka ovat demokraattisia ja jotka käyttäytyvät sivistyneesti, ja niiden valtioiden välillä, jotka ovat diktatorisia tai julmia. Sitten voimme tervehtiä erilaisin kunnialaukauksin jälkimmäisiä valtioita niin, ettemme kohtele kaikkia samalla tavalla.

Howitt
Kiitän lämpimästi ystävääni ja kollegaani Carrilhoa. Minä valmistelin tämän mietinnön edellisessä parlamentissa. Jäsen Carrilho on erittäin taitavasti jatkanut ja kehittänyt työtä, jota jäsen Deva ja minä olemme aiemmin tehneet, ja kiitän ja onnittelen häntä lämpimästi hänen työstään.
Haluan tuoda esiin kolme asiaa. Ensinnäkin on tärkeää sanoa komissiolle, että tämän budjettikohdan vahvistanut parlamentti on hyväksynyt joitakin tärkeitä periaatteita, jotka me haluamme sisällyttää budjettikohdan toteuttamistapaan vahvistaen sitoutumistamme palauttamiskiellon periaatteeseen. Aiemmin on sattunut tapauksia, joissa meitä olisi voitu syyttää osallisuudesta väkisin palauttamiseen: sellainen on kansainvälisen oikeuden mukaan täysin laitonta ja komission täytyy pysyä asiassa valppaana. Haluamme varmistaa, että tätä budjettikohtaa käytetään luovasti siten, että siihen sisältyy paitsi näkyvä tuki leireille puhtaan veden hankintaan ja muuhun vastaavaan myös vähemmän näkyvä apu, joka on olennaisen tärkeää pakolaisia koskevissa tilanteissa ja johon kuuluu muun muassa psykososiaalinen tuki ja neuvonta, tuki perhesuunnitteluasioissa ja tietenkin tuki vammaisille pakolaisille. Yhdyn siihen, mitä jäsen Gill sanoi komiteamenettelystä niissä asioissa, joissa siitä on erityistä haittaa tämän budjettikohdan toteuttamiselle. Komission jäsen Patten on varmasti samaa mieltä tästä asiasta.
Toiseksi haluan sanoa komission jäsen Pattenille, että on outoa, ettei komissio osoittanut Latinalaiselle Amerikalle yhtään rahaa alustavassa talousarviossaan, etenkin kun Kolumbiassa on 2,1 miljoonaa siirtymään joutunutta henkilöä. Komission jäsen Patten tekee paljon hyvää työtä maahan annettavan hätäavun suhteen, mutta maan sisällä siirtymään joutuneiden henkilöiden turvallinen ja turvattu paluu on olennaisen tärkeä asia, ja on outoa, ettei komissio sisällyttänyt sitä suunnitelmiinsa.
Lopuksi komission jäsen Patten sanoi itse parlamentille, kun hän esitti 12 kuukauden jatkoaikaa, ettei asiassa enää viivyteltäisi; hän kuunteli näkemyksiämme, ja silti tilanne on jälleen toistunut. On tärkeää, että pystymme vakuuttumaan siitä, että uudistus on oikeilla urilla, ja se tarkoittaa, että nämä asiat pitäisi käsitellä paljon aikaisemmin kuin nyt jälleen kerran on tapahtunut. Komission jäsen Patten on varmasti itsekin kiusaantunut joutuessaan tulemaan tänne jälleen tänään näin myöhäisessä vaiheessa.

Dybkjær
Arvoisa puhemies, G8-maista huviveneisiin, huviveneistä juuriltaan siirtymään joutuneisiin väestöryhmiin. Sitä voidaan kyllä kutsua tietyksi aiheiden moninaisuudeksi. Siihen on varmasti hyvät syyt, joten en käsittele lähemmin sitä, mitä tarkoitan. Kuitenkin, ennen kuin kuulin komission jäsen Liikasen kommentoivan huviveneitä, olin melko vakuuttunut siitä, että huviveneistä keskusteltaisiin lehdistössä. Komission jäsen Liikasen puheenvuoron jälkeen en ole siitä kuitenkaan yhtä varma. Hän onnistui todellakin puhumaan asiasta hyvin eleettömästi.
Kun keskustelimme aiemmin G8-maiden huippukokouksesta, keskustelimme maailmanlaajuisten kokousten hyödystä. Kuten komission jäsen Patten voimakkaasti korosti, ne ovat tärkeitä, mutta on myös tärkeää, että harjoitamme näiden kokousten seurantaa, ja voidaan kai sanoa, että tämä on yksi esimerkki sellaisesta seurannasta. Tämä on myös yksi esimerkki siitä, kuinka - voitaneen sanoa - ikävän konkreettista demokraattinen työ myös on, ja että sen vuoksi demokratian on vaikea kilpailla väkivaltaisten, vaikuttavien maailmanlaajuisten mielenosoitusten kanssa. Se ei kuitenkaan vähennä yhtään tämän työn erittäin tärkeää merkitystä.
Ehdotuksessa kuitenkin hyvin selvästi edelleen korostetaan, että ainoa todella tehokas keino, jota voimme käyttää tässä yhteydessä, on tehokas ennaltaehkäisy, ja olisin toivonut, että sitä olisi painotettu hieman enemmän. Sen lisäksi ehdotus osoittaa, että kansalaisjärjestöt otetaan työhön mukaan, mikä on mielestäni hyvä asia. Emme onnistu ilman niitä. Lopuksi totean, että aiemmin puhuneen jäsen Blakin tavoin olen sitä mieltä, että Afganistanin tilanteen kehittymisen tarkkailu herättää suurta epätoivoa. Voin selkeästi muistaa ensimmäisen kerran, jolloin kuulin siitä radiosta. Epätoivo kasvaa entistä suuremmaksi kehitystä tarkasteltaessa, ja myös sen vuoksi, että kansainvälisellä yhteisöllä on niin vähän mahdollisuuksia puuttua ajoissa tilanteeseen.

Schörling
Arvoisa puhemies, Euroopan vapaa allianssi -ryhmän vihreät jäsenet haluavat tietenkin onnitella esittelijää. Haluan sanoa, että kannatamme täysin hänen mietintönsä edustamaa linjaa ja niitä ehdotuksia, joita hänen mietintönsä sisältää. En aio lainkaan paneutua yksityiskohtiin vaan haluan vain sanoa, että me kaikki odotamme, että komissio antaisi pian yleisen Aasiaa ja Latinalaista Amerikkaa koskevan ehdotuksen - kesän jälkeen, jos olen ymmärtänyt oikein.
Haluaisin yleisemmin ottaen arvostella komissiota ja neuvostoa siitä, että ne ovat osoittaneet olevansa erittäin huonosti valmistautuneita lainsäädäntöprosessiin, mikä on johtanut siihen, että kehitysapuun käytettävien rajallisten varojen maksaminen on kestänyt erittäin kauan. Nyt monet apujärjestöt ja kansalaisjärjestöt odottavat epätoivoisesti rahoja. Asioita ei ikinä saa hoitaa näin!
Haluankin muistuttaa komissiota siitä, että Göteborgin huippukokouksen yhteydessä sitouduttiin maailmanlaajuisen kestävän kehityksen edistämiseen, muun muassa huolehtimalla siitä, että saavutettaisiin YK:n asettama kehitysaputavoite, 0,7 prosenttia BKT:stä. Haluan kysyä komissiolta, onko olemassa suunnitelmia siitä, miten tämä tavoite voitaisiin konkreettisesti saavuttaa, kun otetaan huomioon, että Saksan antama apu on vain 0,25 prosenttia BKT:stä ja että vain Ruotsi, Tanska ja Luxemburg ovat päässeet tavoitteeseen tai ylittäneet sen. Millaisia suunnitelmia siis on, jotta tämä tavoite voidaan saavuttaa konkreettisesti? Minusta on todellakin häpeällistä, että Saksa on tällä hetkellä lähes yhtä alhaisella tasolla kuin Yhdysvallat.

Miranda
Arvoisa puhemies, nyt käsiteltävän aiheen, Latinalaisen Amerikan kehitysmaiden juuriltaan siirtymään joutuneiden väestöryhmien, ajankohtaisuus ja merkitys ovat ilmeisiä, ja haluan ilmaista kaiken tukeni esittelijän esiin tuomille huolenaiheille yleensä ja erityisesti sille, että neuvoston kanssa päästäisiin nopeasti sopimukseen, jotta näin voitaisiin jatkaa asiallisesti konkreettisia tukitoimia.
Tästä huolimatta haluan tähdentää, että olen pettynyt neuvoston vaatimukseen voimassaoloajan asettamisesta ja sen rajoittamisesta ainoastaan nykyisen asetuksen pituiseksi. Pakolaiskysymys ja siirtymään joutuneiden väestöryhmien tilanne on rakenteellinen ja maailmanlaajuinen ongelma, jota ei voida ratkaista lyhyen aikavälin erityistoimien avulla. Tässä asiassa osoittamallaan heltymättömyydellä neuvosto estää strategisen näkemyksen, joka muuten oli mukana komission alkuperäisessä ehdotuksessa. Emme voi olla moittimatta neuvostoa tästä asenteesta.

Maij-Weggen
Arvoisa puhemies, ensin minäkin tahdon omasta puolestani osoittaa tyytyväisyyteni Carrilhon mietintöön ja luonnollisesti myös puolueryhmämme ensimmäisen puheenvuoron käyttäjän, kollega Devan, osuuteen. Yhdyn oikeastaan täysin viimeksi mainitun hahmottamaan linjaan.
Käytän tämän puheenvuoron pyytääkseni kiinnittämään huomiota tiettyyn erityiseen tilanteeseen, nimittäin Indonesian tilanteeseen, ja aivan erityisesti Molukeilla vallitsevaan tilanteeseen. Teen tämän myös sen vuoksi, että raportista käy ilmi, että suurin osa unionin Indonesian pakolaisille ja juuriltaan siirtymään joutuneille myöntämistä varoista on mennyt Timoriin. Tämä on mielestäni tietysti täysin ymmärrettävää, kun otetaan huomioon Timorin murhenäytelmät ja kaikki se työ, joka on vielä suorittamatta. Mutta Molukkien tilanne on sillä välin kehittynyt paljon vakavammaksi. Siellä on kysymys yli 300 000 ihmisestä, jotka ovat paenneet saarelta toiselle väkivaltaa, jota harjoittavat etenkin Laskar Jihadin äärimuslimit ja Indonesian armeijalle ja poliisille lojaalit ryhmät. Toukokuun 20. päivänä surmattiin vielä yhdeksän henkeä ja 17 henkeä haavoittui Belakang Soyassa ja Karan Pajangissa, ja sen jälkeenkin väkivaltaisuudet ovat vain jatkuneet.
Kristillisten yhteisöjen jäsenet pakenevat myös siksi, että heidät pakotetaan siirtymään islamin uskoon. Jopa ympärileikkauksiakin on tehty väkisin. Irian Jayassa tapahtuu samanlaisia väkivaltaisuuksia.
Siksi pyydän komissiota käyttämään Indonesialle tarkoitettuja varojaan Timorin lisäksi myös Molukkien ja Irian Jayan kodittomien ja pakolaisten hyväksi.
Tahtoisin mielelläni komissiolta reaktion tähän pyyntöni. Ja sitten tahdon vielä korostaa sen asian tärkeyttä, että Euroopan unionin on toimittava yhteistyössä Yhdistyneiden kansakuntien pakolaisjärjestön ja myös kansalaisjärjestöjen kanssa. Tässä jäsen Dybkjær on aivan oikeassa, sillä nämähän joutuvat tekemään käytännön työn. Tässä yhteydessä tahtoisin vielä mielelläni kuulla komissiolta, onko ongelmat YK:n ihmisoikeustoimikunnan (UNHCR) kanssa jo ratkaistu, eli saako se jo enemmän määrärahoja komissiolta. Sillä samalla kun juuriltaan siirtymään joutuneiden väestöryhmien määrä kasvaa, YK:n ihmisoikeustoimikunnan talousarvio supistuu. Tämä ei tietenkään ole mitenkään puolustettavissa.

Belder
Arvoisa puhemies, yhdyn mielelläni kollega Maij-Weggenin esittämään mielipiteeseen Molukkien tilanteesta. Siirtykäämme sitten Carrilhon mietintöön. Carrilhon mietinnössä esitetään joukko sellaisia ensiarvoisen tärkeitä huomautuksia, jotka koskevat komission ehdotusta. Kritiikki siitä, että Euroopan politiikasta puuttuu yhtenäisyys, on yhä tuoreessa muistissani, ja sen valossa ovat varsinkin tarkistukset 3 ja 4 mielestäni erittäin tärkeitä. Hätäapu on myös osa kehitysapua, ja sen on mahduttava Euroopan unionin kehityspolitiikan yleisten tavoitteiden puitteisiin.
Järjestöt, jotka osallistuvat kehitystoimintaan hätäavun ja kehitysavun välisellä harmaalla alueella, uhkaavat joskus jäädä puristuksiin. Jokin aika sitten jouduin todistamaan tämän erään alankomaalaisen kehitysapujärjestön kohdalla. Sen lisäksi olosuhteet, joihin kohderyhmät ovat joutuneet, ovat usein erittäin painostavia. Juuri sen tähden tahtoisin yhtyä kannattamaan esittelijän vetoomusta tämän budjettikohdan säilyttämisestä.

Martínez Martínez
Arvoisa puhemies, haluan kehottaa teitä kaikkia tukemaan kollegani Maria Carrilhon mietintöä, jolla pyritään parantamaan tärkeänä pitämäämme asetusta. Euroopan unionin pitää tehdä voitavansa auttaakseen siirtymään joutuneita ihmisiä, tässä tapauksessa Latinalaisessa Amerikassa ja Aasiassa. Meidän on autettava ihmisiä, joiden on omasta mielestään pakko lähteä pois kotiseudultaan äärimmäisen kurjuuden, sodan, muiden lähtöön painostavien tai pakottavien olosuhteiden - sekä siviilihallinnon hajoamisesta että tavanomaiseksi muodostuneesta demokratian sivuuttamisesta aiheutuneiden sisäisten kriisien vuoksi.
Euroopan unionin pitää ryhtyä poliittisiin toimiin kansainvälisellä tasolla levittääkseen Geneven yleissopimuksen joustavaa tulkintaa valtioissa sekä toimia uusien kansainvälisoikeudellisten, valtion sisäisten pakolaisten tilannetta helpottavien välineiden hyväksi. Euroopan unionin jäsenvaltioiden ja Euroopan unionin itsensä pitää lahjoittajan ominaisuudessa käyttää suorasukaisesti hyväkseen kaikkia mahdollisia keinoja, jotta maat, joiden kanssa teemme yhteistyötä, takaavat kansalaistensa turvallisuuden ja ihmisoikeuksien kunnioittamisen maassa.
Euroopan unionin lisääntyvä vastuu asiassa, jota nyt täällä käsittelemme, edellyttää tietenkin vastaavia budjettitoimia, joiden pitäisi näkyä jo vuoden 2002 talousarviossa. Mutta auttaessamme juuriltaan siirtymään joutuneita ihmisiä välittömin poliittisin ja rahoituksellisin hätätoimin meidän täytyy pitää mielessä, että on taisteltava myös ongelmien varsinaisia syitä vastaan.
Keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä meidän pitää pyrkiä poistamaan köyhyys ja lujittamaan kaikkialla oikeusvaltiota ja demokratiaa, koska nämä puolestaan voivat edistää kehitystä ja sosiaalista oikeudenmukaisuutta. Toisin sanoen tarvitaan vaurautta ja vakautta, jotta jokainen voisi elää ihmisarvoisesti omassa maassaan.

Patten
. (EN) Tämä on ollut mielenkiintoinen joskin lyhyt keskustelu. Haluaisin kommentoida muutamaa esiin tuotua asiaa, vaikka uskonkin, että meillä on jatkossa muita tilaisuuksia keskustella jäsen Devan mainitsemasta suvereniteetista. Jäsen Schörling kysyi, mitä teemme velvoittaaksemme jäsenvaltiot täyttämään YK:n asettamat kehitysavun tavoitteet. Jos jäsen Schörling olisi ollut paikalla, kun keskustelimme aikaisemmin tänään G8-ryhmästä, hän olisi kuullut, kuinka paljon tuen hänen tavoitettaan, mutta asia täytyy esittää jäsenvaltioiden hallituksille ja parlamenteille, jotka äänestävät hallitustensa julkisista menoista. Olen samaa mieltä hänen kanssaan varsinkin, kun otetaan huomioon, että tukia vähennettiin 1990-luvulla.
Jäsen Maij-Weggen tietää, että jaan hänen huolensa Indonesian tilanteesta, erityisesti tilanteesta Molukeilla ja joillakin muilla saarilla ja muissa maakunnissa, ja voin vakuuttaa jäsen Maij-Weggenille, että aiomme myöntää Molukeille 3 miljoonaa euroa ensi vuonna ja tarpeen mukaan tulevina vuosina.
Haluaisin kuitenkin aloittaa varsinaisen puheenvuoroni onnittelemalla Carrilhoa hänen mietintönsä laadukkuudesta. Olen täysin tietoinen vaikeista työoloista ja aikataulun asettimista paineista. Hänen mietintönsä sisältämät analyysit, päätelmät ja tarkistukset ovat komission mielestä erittäin korkealaatuisia ja parantavat huomattavasti komission alkuperäistä ehdotusta. Sanon tämän täysin varauksetta. Olemme samaa mieltä kaikista arvoisan jäsenen mietintöön sisältyvistä huolista ja suosituksista. Haluan myös kiittää budjettivaliokuntaa ja talousarvion valvontavaliokuntaa niiden antamasta panoksesta keskustelulle.
Kesäkuun 21. päivänä kansainvälinen yhteisö juhli pakolaisten oikeusasemasta Genevessä vuonna 1951 tehdyn yleissopimuksen 50-vuotisjuhlaa. Juhlimisen aihetta ei vain valitettavasti ollut paljonkaan. Tällä hetkellä maailmassa on yli 22 miljoonaa juuriltaan siirtymään joutunutta henkilöä, ja luku vain kasvaa. Aina Afganistanista - ja aion todellakin tarkastella jäsen Blakin esiin tuomia seikkoja - Kolumbiaan, Balkanilta Suurten järvien alueelle, tuhannet perheet ovat tälläkin hetkellä joutuneet siirtymään sodan, nälänhädän ja köyhyyden takia. Tiedämme, että kansainväliseen yhteisöön on iskenyt rahoitusväsymys. YK:n ihmisoikeustoimisto kamppailee kerätäkseen varat, joita se tarvitsee hoitaakseen näitä inhimillisiä tragedioita, ja se on joutunut hiljattain supistamaan toimintaansa. Voin vastata arvoisalle jäsenelle, että käymme keskusteluja paitsi YK:n ihmisoikeustoimiston myös muiden YK:n järjestöjen kanssa saadaksemme taloudellisen suhteemme heihin järkevämmälle tolalle.
On jo aika tehdä täysin selväksi, että Euroopan yhteisö aikoo jatkossakin varata taloudellisia ja henkilöstöresursseja auttaakseen juuriltaan siirtymään joutuneita väestöryhmiä palaamaan koteihinsa, aloittamaan uuden elämän ja elämään rauhassa ja turvassa. Parlamentti on päättänyt antaa tämän yhteydessä poliittisen viestin ehdottamalla käytettävissä olevien taloudellisten resurssien lisäämistä, ja me suhtaudumme myönteisesti ehdotukseen. Vuodesta 1997 lähtien on hankkeiden rahoittamiseen Aasiassa ja Latinalaisessa Amerikassa varattu yli 200 miljoonaa euroa juuriltaan siirtymään joutuneiden väestöryhmien auttamiseksi. Rahoilla on autettu pakolaisia elämään kelvollisissa leireissä, palaamaan kotimaahansa tai asettumaan kolmanteen maahan ja elämään omavaraisena. Budjettikohdasta on rahoitettu hankkeita juuriltaan siirtymään joutuneiden väestöryhmien suojelemiseksi vastaanottomaassa, kotimatkalla ja lopullisessa kohteessa. Sillä on autettu vastaanottavia yhteisöjä hyväksymään ja sopeuttamaan juuriltaan siirtymään joutuneita perheitä. Ennen kaikkea sillä on varmistettu kansainvälisen yhteisön läsnäolo herkässä siirtymisessä humanitaarisesta avusta pitkän aikavälin kehitysyhteistyöhön - minkä jäsen Deva mainitsikin - johon kuuluu kotien ja koulujen jälleenrakentaminen, juomaveden ja kasteluveden saatavuuden varmistaminen, terveydenhoito- ja koulutuspalvelujen parantaminen, luottomahdollisuuksien perustaminen ja taloudellisen toiminnan elvyttäminen.
Vuonna 2000 tehdyssä arvioinnissa vahvistettiin, että budjettikohta on hyvin tärkeä ja että se täytyy pitää voimassa, kun todettiin sarja hallinnollisia heikkouksia, joihin komissio on puuttunut ulkoisen avun uudistuksessaan. Parlamentin esittämien erityisten tarkistusten kohdalla komissio on samaa mieltä kaikista ehdotetuista muutoksista. Ensinnäkin arvostamme asetuksen ihmisoikeuksia koskevien säännösten vahvistamista; toiseksi asetuksen roolin selkeyttämistä hädän lievityksen, kuntoutuksen ja kehityksen jatkumossa; kolmanneksi valvonnan ja raportoinnin vahvistamista sekä lopuksi asetuksen rauhanrakentamis- ja konfliktinhallintaulottuvuuden vahvistamista hiljattain hyväksytyn komission konfliktien ehkäisyä koskevan tiedonannon mukaisesti.
Asetuksen voimassaoloajasta komissio alun perin ehdotti, että asetus olisi voimassa toistaiseksi, jotta vältyttäisiin säännöllisiltä keskusteluilta aiheesta, joka ei valitettavasti vaikuta olevan katoamassa tai muuttamassa merkittävästi luonnettaan. Pidämme kuitenkin joulukuuta 2004 kohtuullisena kompromissina etenkin, kun otetaan huomioon, että aiomme tarkistaa Aasiaa ja Latinalaista Amerikkaa koskevaa asetusta ja miettiä mahdollisuutta sisällyttää kysymys juuriltaan siirtymään joutuneista väestöryhmistä yhteen ainoaan maantieteelliseen välineeseen.
Lopuksi panemme merkille parlamentin toivomuksen varata asetuksen mukaisesti rahoitettaville toimille enemmän taloudellisia resursseja kuin tällä hetkellä on suunniteltu. Haluan vielä kerran kiittää esittelijää erinomaisesta työstä, ja toivon sen johtavan siihen, että ohjelmistamme tällä erittäin tärkeällä alalla tulee sekä avokätisiä että paremmin suunnattuja ja hallittuja.

Puhemies
Kiitos, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 12.00.
(Istunto keskeytettiin klo 11.50 ja sitä jatkettiin klo 12.00.)

Mayer, Hans-Peter
Arvoisa puhemies, pyydän, että kaikki jäsenet voisivat koska tahansa kuljetuspalvelua käyttäen käydä vierailijaryhmiensä luona 25 kilometrin säteellä Euroopan parlamentista. Toistaiseksi saamme ajaa vain 20 ajokilometriä, mikä vastaa 15 kilometrin sädettä. Se on liian vähän, kun ajatellaan niitä monia ryhmiä, jotka matkustavat tänne satojen kilometrien päästä. Pyydän teitä ryhtymään asianmukaisiin toimenpiteisiin.

Puhemies
Hyvä jäsen, puhuimme asiasta jo eilen. Pyydän teitä kuitenkin välittämään asian kirjallisesti kvestoreille.

Knolle
Arvoisa puhemies, eilen iltapäivällä parlamenttirakennuksen edessä osoitettiin mieltä. Mielenosoittajat käyttivät valtavia äänentoistolaitteita, siis kaiuttimia. Sietämättömän kovaääninen mekkala haittasi minun lisäkseni myös muita kollegoja toimen hoitamisessa. Pyydän teitä huolehtimaan ensinnäkin, että mielenosoittajat eivät pääse parlamentin alueelle, kuten eilen tapahtui, ja toiseksi, että mielenosoittajia kielletään käyttämästä äänentoistolaitteita parlamentin lähiympäristössä.
Jotta tulen ymmärretyksi oikein: minä kannatan vapautta osoittaa mieltä. Painotan nimenomaan, että edustajien musikaaliset vierailijaryhmät musiikkiesityksineen parlamentissa ja parlamentin sisäpihalla ovat parlamentille rikkaus!

Puhemies
Hyvä kollega, olemme panneet asian merkille.

Dell'Alba
Arvoisa puhemies, suoritamme pian erittäin tärkeitä nimenhuutoäänestyksiä. Voitteko varmistaa meille, että kollegamme Brienza on tänään rekisteröity äänestysjärjestelmään?

Puhemies
Hyvä kollega Dell'Alba, toimivaltaiset yksiköt vakuuttavat minulle, että asia on näin.
Siirrymme äänestyksiin.

ÄÄNESTYKSET
(9802/2001 - C5-0271/2001 - 2001/2049(BUD))

Pääluokka III - Komissio
Pääluokka VI - Talous- ja sosiaalikomitea
Pääluokka VII - Alueiden komitea
esityksestä korjaavaksi ja täydentäväksi talousarvioksi nro 4 varainhoitovuoden 2001 talousarvioon
(9803/2001 - C5-0272/2001 - 2001/2049(BUD)]
Pääosasto III - Komissio
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Haugin laatima budjettivaliokunnan mietintö (A5-0238/2001) unionin omien varojen tilanteesta vuonna 2001 (2001/2019(INI))
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Costa Nevesin laatima budjettivaliokunnan mietintö (A5-0241/2001) vuoden 2002 talousarviosta ennen neuvoston ensimmäistä käsittelyä käytäviä neuvotteluja silmällä pitäen (2001/2063(BUD))
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Bourlangesin laatima talousarvion valvontavaliokunnan mietintö (A5-0216/2001) ehdotuksesta neuvoston asetukseksi yhteisön ohjelmien hallinnointiin liittyvistä tietyistä tehtävistä huolehtivien toimeenpanovirastojen asemasta (KOM(2000) 788 - C5-0036/2001 - 2000/0337(CNS))
Bourlanges (PPE-DE), esittelijä. (FR) Arvoisa puhemies, kuvittelin, että eilen istuntosalissa komission jäsen Schreyerin kanssa käydyn melko kiivaan keskustelun jälkeen toimeenpanevan komission oli tarkoitus antaa julkilausuma, ennen kuin siirrymme äänestyksiin. Kuvittelin teidän olevan tietoinen tästä ja niinpä toivoisin, että komission jäsen antaa julkilausuman, jos hänellä edes on aikomusta sellainen antaa.

Fischler
. (EN) Esittelijä pyysi komissiota ottamaan kantaa siihen tarkistuksen 25 osaan, joka koskee ehdotuksen 18 artiklan 2 kohtaa. Osa koskee virastoon siirrettyjä yhteisön virkamiehiä sekä muita toimeenpanoviraston palvelukseensa ottamia toimihenkilöitä. Komission jäsen Schreyer ilmoitti eilisessä keskustelussa, ettei komissio voi vahvistaa virastoon siirrettyjen komission virkamiesten prosenttiosuuden alarajaa eikä siksi voi hyväksyä esittelijän ehdottamaa 25:tä prosenttia.
Virastoon siirretään riittävästi komission virkamiehiä, jotta tehtävän vaatimukset täyttyvät. Komission jäsen Schreyer voi kuitenkin vahvistaa, että muut toimihenkilöt palkataan uusittavin sopimuksin.
Tarkistuksen loppuosa, joka koskee sopimusten luonnetta sekä sitoumuksia ja pätevyysvaatimuksia, voidaan myös hyväksyä. Toivon, että tämän ilmoituksen myötä jäsen Bourlanges voi kannattaa mietintönsä hyväksymistä, jotta ehdotus voitaisiin esittää mahdollisimman nopeasti neuvostolle. Kiitän häntä erinomaisesta työstä asian parissa.

Bourlanges
. (FR) Kiitän komission jäsentä hänen julkilausumastaan, jossa selvitettiin varsin tärkeää asiaa, eli sitä, että virastojen henkilökunta ei joudu epävarmaan ja laadullisesti kelvottomaan tilanteeseen. Minusta tämä on erittäin tärkeä näkökohta.
Käytän tilaisuutta hyväkseni ja lisään, että kävimme hyvin myöhään keskustelua sosialistiryhmän jäsenen van Hultenin kanssa, ja puhun hänen silmälläpidon alaisenaan toisin kuin tähänastinen aikomus oli, sosialistiryhmä voisi nyt suostua tukemaan yhtäältä tarkistusta 13, josta budjettivaliokunta äänesti, ja toisaalta tarkistuksen 25 3 ja 4 kohtaa, joihin komission jäsen äsken viittasi.
Sanon tämän siis siksi, ettei asiassa syntyisi väärinkäsitystä ja sen varalta, että tulkitsen väärin eri tavalla asian esittävän jäsen van Hultenin ajatusta, mutta näin parlamentissa äänestetään paljon yhtenäisemmin.

Van Hulten
Arvoisa puhemies, jäsen Bourlanges mainitsi juuri ennen äänestyksen alkamista, ettei hänellä ole kovinkaan hyvää numeropäätä, ja hän on nyt todistanut asian paikkansapitävyyden, sillä tarkistus, jonka mukaan pystyn häntä nyt seuraamaan, on tarkistus 8 eikä 13. Arvelen meidän kuitenkin puhuvan samasta aiheesta. Komission jäsenen tiedonannon vuoksi voin myös omasta puolestani ilmoittaa, että olemme nyt valmiit hyväksymään tietyiltä osin tarkistuksen 25, nimittäin sen ensimmäisen, kolmannen ja neljännen osan. Siis päinvastoin kuin äänestyslistassamme mainitaan, tuemme tarkistusta 8 ja tarkistuksen 25 kolmea osaa.
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)
Nieblerin laatima teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan mietintö (A5-0232/2001) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi Euroopan yhteisön radiotaajuuspolitiikan sääntelyjärjestelmästä (KOM(2000) 407 - C5-0449/2000 - 2000/0187(COD))
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)
McKennan laatima ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan mietintö (A5-0219/2001) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston suositukseksi rannikkoalueiden yhdennetyn käytön ja hoidon toteuttamisesta Euroopassa (KOM(2000) 545 - C5-0474/2000 - 2000/0227(COD))
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)
Callananin laatima ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan mietintö (A5-0218/2001) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi huviveneitä koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä annetun direktiivin 94/25/EY muuttamisesta (KOM(2000) 639 - C5-0529/2000 - 2000/0262(COD))
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)
Carrilhon laatima kehitysyhteistyövaliokunnan mietintö (A5-0228/2001) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi juuriltaan siirtymään joutuneiden väestöryhmien avustamista Aasian ja Latinalaisen Amerikan kehitysmaissa koskevista toimista (COM(2000) 831 - C5-0758/2000 - 2000/0338(COD))
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)
Brokin laatima ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan mietintö (A5-0244/2001 ehdotuksesta neuvoston päätökseksi makrotaloudellisen avun myöntämisestä Jugoslavian liittotasavallalle (KOM(2001) 277 - C5-0231/2001 - 2001/0112(CNS))
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)
Päätöslauselmaesitys hedelmä- ja vihannesalan yhteisestä markkinajärjestelystä (B5-0480/2001)
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Wuoren laatima ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan mietintö (A5-0193/2001) ihmisoikeuksista maailmassa vuonna 2000 ja Euroopan unionin ihmisoikeuspolitiikka (11317/2000 - C5-0536/2000 ja C5-0628/2000 - 2000/2105(INI))
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Cornillet'n laatima kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan mietintö (A5-0223/2001) perusoikeuksien tilasta Euroopan unionissa vuonna 2000 (2000/2231(INI)).
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
ÄÄNESTYSSELITYKSET
Haugin ja Ferberin mietintö (A5-0239/2001)

Dell'Alba
Arvoisa puhemies, minulle oli tärkeää saada pitää puheenvuoro, sillä tänään äänestyssekaannuksen aikana, joka johtui myös siitä, että äänestimme tärkeistä asioista, Euroopan parlamentti lahjoitti, palautti, tai pikemminkin salli palauttaa 12 miljardia euroa täsmälleen sanottuna 11,6 miljardia euroa jäsenvaltioille, koska niitä ei käytetty vuoden 2000 talousarviossa. Minusta tämä kaikki on naurettavaa: olemme noudattaneet tätä käytäntöä vuosia, joten emme ainoastaan jätä valvomatta tuloja, vaan sen lisäksi annamme jäsenvaltioille mahdollisuuden saada nämä rahat takaisin tai vähentää ne kuluvan vuoden maksuista. Minun mielestäni nyt, kun laajeneminen lähestyy, nyt, kun meillä on vaikeuksia talousarviossa ja nyt, kun meidän on välttämätöntä etsiä uusia varoja, tällainen järjestelmä ei kerta kaikkiaan sovi, järjestelmä, jonka vuoksi jäsenvaltiot eivät hyväksy Edinburghissa määrättyjä ja talousnäkymissä vahvistettuja menorajoja, ja lisäksi ne haluavat takaisin rahat, joita voitaisiin hyödyntää käyttämällä ne uudelleen, kuten missä tahansa valtion talousarviossa, koska rahoja ei valitettavasti palauteta kansalaisille, vaan ne siirretään toisiin tarkoituksiin. Niinpä protestini tarkoitus on korostaa, että äänestämme tätä mietintöä vastaan.

Caullery
. (FR) Pyrkimyksenä esityksessä KTT:ksi nro 3, jota käsittelemme Haugin mietinnön yhteydessä, on ennen kaikkea muuttaa Olafin ja Euroopan komission henkilöstön määrää. Mitä tulee petostentorjuntavirastoon, tarkistuksessa, jota budjettivaliokunta ehdotti yksimielisesti talousarvion valvontavaliokunnan kanssa, muutetaan vakinaisten ja väliaikaisten virkojen jakoa, mitä me pidämme kiitettävänä, ja kokonaisuudessaan KTT:stä ei ole syytä tehdä huomautuksia.
Esityksessä KTT:ksi nro 4 on ennen kaikkea kyse varainhoitovuoden 2000 saldosta, ja siinä suunnitellaan myös Länsi-Balkanille tarkoitettujen maksusitoumusmäärärahojen lisäämistä vuoden 2000 saldosta lähtien niin, että määrä nostetaan 350 miljoonasta 450 miljoonaan, toisin sanoen Balkanille annetaan 70 miljoonaa lisää, ja Jugoslavian liittotasavallalle annetaan 30 miljoonan verran lisätalousapua. Esittelijä hyväksyy tämän KTT:n tuloja koskevan osan, toisin sanoen sen, että jäsenvaltioille maksetaan takaisin 7,5 miljardia euroa, jotka tulevat vuoden 2000 ylijäämästä, ja me kannatamme tätä. Unioni kansakuntien Euroopan puolesta -ryhmä ei voi kuitenkaan allekirjoittaa sitä esittelijän kantaa, jossa tuodaan ilmi, että parlamentilla ei ole mitään osuutta talousarvion tuloja koskevaan yleiseen yhteenvetoon.
Haugin toinen mietintö unionin omien varojen tilanteesta vuonna 2001 herättää yhtä lailla keskustelua tulojen kasvusta, koska siinä arvioidaan, että Euroopan unionin on oltava yhä vahvemmin riippumaton jäsenvaltioiden maksuosuuksista ja että omien varojen järjestelmää on muutettava siten, että saavutetaan taloudellinen riippumattomuus. Päätöslauselmassa muistutetaankin, että uudistuksen tarkoituksena on taata Euroopan unionille "itsenäiset tulonlähteet", ja siinä tuetaan pyrkimyksiä ottaa käyttöön suorana tulonlähteenä eurooppalainen vero ja vaaditaan samalla Euroopan parlamentin ottamista täysimääräisesti mukaan talousarviomenettelyyn erityisesti tulopuolella.
Unioni kansakuntien Euroopan puolesta -ryhmän ranskalainen valtuuskunta vastustaa näitä epäasianmukaisia ehdotuksia, jotka ovat sitä paitsi perustamissopimuksen vastaisia.
(Äänestysselitystä lyhennettiin työjärjestyksen 137 artiklan mukaisesti.)

Gallagher
. (EN) Tämän vuoden korjaavasta ja täydentävästä talousarviosta nro 3 puheen ollen haluaisin puhua tarkistuksesta, jonka esitin ryhmäni, UEN:n, puolesta budjettivaliokunnalle, mutta joka valitettavasti hylättiin. Tarkistus koski budjettikohtaa A-3015, jota käytetään Euroopan vähemmistökielten toimiston rahoittamiseen.
Olen iloinen tilaisuudesta selittää tarkistustani. Monet kollegat tietävät varmasti toimiston erinomaisesta työstä vähemmän käytettyjen kielten ja vähemmistökielten suojelun edistämisessä. Asia tulee entistäkin tärkeämmäksi laajennuksen yhteydessä, kun otetaan huomioon useiden ehdokasvaltioiden kulttuurinen ja kielellinen monimuotoisuus.
Kuten useat kollegat varmasti tietävät, komissio pyrkii määräämään toimistolle sellaiset ehdot, että ne johtaisivat Irlannissa sijaitsevan toimipaikan sulkemiseen. Toimisto perustettiin joitakin vuosia sitten Irlannin hallituksen aloitteesta, ja Irlannin hallitus osallistuu yhä sen rahoitukseen. Sihteeristö oli alun perin kokonaisuudessaan Dublinissa, mutta viime vuosien aikana avattiin Brysselissä sivukonttori hoitamaan suhteita EU:n toimielimiin. Olen ollut yhteydessä Irlannin kieliasioista vastaavaan ministeriin, ja uskon, että olisi hyvin vaikeaa ylläpitää Irlannin hallinnon mielenkiintoa toimistoa kohtaan, jos toimisto joutuisi sulkemaan Dublinin toimipaikkansa.
Myös saaren pohjoisosassa on huolestuttu asiasta, sillä toimisto on hoitanut aktiivisesti pitkänperjantain sopimuksen kielellisiä näkökohtia.
Uskon, että komissio pyrkii kumoamaan parlamentin tahdon määräämällä tällaiset ehdot määrärahoille, ja siksi ehdotin, että alaviitteeseen lisättäisiin suora viittaus Dublinin ja Brysselin sihteeristöihin. Kun uusi talousarviomenettely käynnistyy syyskuussa, pyydän jälleen kerran tukea tällaiselle toimenpiteelle. Nyt haluan vain kiinnittää kollegojeni huomion komission juonitteluun, jolla voi uskoakseni olla tuhoisia seurauksia.
Haugin mietintö (A5-0238/2001)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, sekä edustamani eläkeläispuolueen että ranskalaisen, hollantilaisen, espanjalaisen, ruotsalaisen, slovenialaisen, bulgarialaisen ja latvialaisen eläkeläispuolueen puolesta nämä puolueet valtuuttivat minut puhumaan heidänkin puolestaan haluaisin sanoa Euroopan parlamentin omien varojen käytöstä, että kannatan avoimesti ehdotusta, että Euroopan unioni ottaa käyttöön oman verotusjärjestelmän ja että tämä ei lisää kansalaisten verotusta, vaan se päinvastoin merkitsee alhaisempia veroja, joita kansalaiset maksavat kansallisille valtioilleen. Vain siten kansalaiset näkevät Euroopan myönteisenä asiana.

Blak ja Lund
. (DA) Olemme tänään äänestäneet kaikkia niitä kehotuksia vastaan, jotka koskevat suoran eurooppalaisen veron käyttöönottoa. Mielestämme varsinainen eurooppalainen vero ei ole hyvä ajatus. On erittäin epätodennäköistä, että tällainen eurooppalainen vero vahvistaisi kansalaisten osallistumista EU:n yhteistyöhön ja saisi heidät innostumaan siitä. Mahdollinen eurooppalainen vero muodostaisi monimutkaisen kokonaisuuden yhdessä kansallisten verojen kanssa, ja voidaan pelätä, että kansallisilla hallituksilla olisi vaikeuksia valvoa koko verorasitetta. Sen vuoksi ei ole mahdollista taata, että eurooppalaisen veron käyttöönotto ei lisäisi veronmaksajien verotaakkaa. Eurooppalaisen veron käyttöönotto vaikuttaa myös askeleelta kohti EU:n liittovaltiota, jota emme me eikä suurin osa Euroopan kansoista halua.

Markov
. (DE) Minun ryhmäni, kuten monet muut kollegat ja asiantuntijat, on sitä mieltä, että rahoitusnäkymissä 2000-2006 suunnitellut Euroopan unionin varat ovat riittämättömät, erityisesti EU:n laajentumisen, Balkanin tilanteen vakauttamiseen liittyvien tehtävien ja työllisyyden sekä sosiaaliturvajärjestelmien vakauttamisen ongelmien ratkaisemisen kannalta, vain joitakin harvoja kysymyksiä mainitakseni. Siksi on aiheellista ottaa esiin Euroopan unionin lisätulonlähteiden ongelma.
Jäsen Haug ehdottaa mietinnössään tähänastisen, jäsenvaltioiden maksuosuuksiin perustuvan järjestelmän lakkauttamista ja omien varojen järjestelmän muuttamista siten, että Euroopan unioni saavuttaa taloudellisen riippumattomuuden. Hän vaatii eurooppalaisen veron käyttöönottoa suorana tulonlähteenä.
Tätä lähestymistapaa ryhmäni ei voi kannattaa.
Tähänastinen, bruttokansantulon pohjalta maksettavien prosentuaalisten maksujen järjestelmä perustuu erääseen unionin taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden olennaiseen periaatteeseen - yhteisvastuullisuuden periaatteeseen. Tästä periaatteesta luopuminen tarkoittaisi, että Euroopan unionilta vietäisiin sen perustukset. Tätä me emme voi hyväksyä.
Me suhtaudumme rakentavasti ajatukseen EU:n tämänhetkistä rahoitusjärjestelmää eurooppalaisten verojen muodossa täydentävistä lisätulonlähteistä, jotka eivät saa vaikuttaa siten, että verot Euroopan unionin jäsenvaltioissa laskevat minimiin. Tarkoitamme tässä yhteydessä esimerkiksi Tobinin veron käyttöönottoa valuuttakaupoista saatavien voittojen verottamiseksi ja yleiseurooppalaisen yrityksiin kohdistuvan hiilidioksidiveron käyttöönottoa. Viimeksi mainitulla olisi myös myönteisiä vaikutuksia tulevaisuuteen suuntautuvan ympäristöpolitiikan toteuttamisen kannalta; se lisäisi paineita ympäristöystävällisten energiantuotantomenetelmien suuntaan ja tukisi Kioton sopimuksen varmistamista.
Lisäksi olemme sitä mieltä, että tähänastista rahoitusjärjestelmää pitäisi muuttaa siten, että varoja, joita jäsenvaltiot eivät ole ottaneet vastaan, ei palauteta niille, vaan ne jäävät yhteisön talousarvioon. Samalla on tehtävä rahoitustoiminnasta kurinalaista, esimerkiksi säätämällä, että edunsaaja viimeistään kolmen vuoden kuluttua menettää maksusitoumusmäärärahat, jotka ovat vielä maksamatta sen takia, ettei hän ole ottanut niitä käyttöön. Tämä tarkoittaa, että tukipäätöstä on muutettava.
Näistä syistä ryhmäni vastustaa mietintöä.

Martinez
. (FR) Lisäämällä vapaan kaupan alueita, laajentamalla tullioikeuksista luopumista yksipuolisessa yleisessä etuusjärjestelmässä, lisäämällä 49 vähiten kehittyneelle maalle lahjaksi annettuja tullimaksuja sillä verukkeella, että "kaikkea muuta" voidaan saada "paitsi aseita" ja ennen kaikkea alistumalla imperiumin herrojen vaatimuksiin GATTista WTO:hon, Euroopan komissio on katkaissut rahoitusoksat, joihin Euroopan talousarvio oli ripustautunut, toisin sanoen tullimaksut, joiden osuus yhteisön varoista oli 1960-luvulla yli 55 prosenttia ja joiden osuus on tällä hetkellä enää 14 prosenttia.
Lisäksi sen vuoksi, että yhteisön maatalousetuudesta luovuttiin, kansanyhteisöstä, Keski-Amerikasta tai muualta tuoduista maataloustuotteista saadut yhteiset maatalouden maksut, joilla etuutta tuettiin, ovat koko ajan häviämässä. Maatalousmaksut ovat enää noin 2 prosenttia yhteisön varoista.
Tilanne on siis se, että Euroopan talousarvio saa tullimaksujen ja näiden maatalouden maksujen muodossa enää 17 prosenttia niistä tuloista, jotka lasketaan omiin varoihin. Mutta koska nämä kahdet ensimmäiset todelliset varat olivat ainoita yhteisölle tyypillisiä varoja, joiden avulla se oli riippumaton jäsenvaltioista, niiden vähettyä yhteisön talousarvio on riippuvainen jäsenvaltioiden maksuista.
Valaisevan esimerkin tarjoaa BKTL-maksujen merkitys, ja näistä 4. Euroopan talousarvion todellisista varoista päätettiin vasta vuonna 1988. Koska varojen osuus kasvaa koko ajan, näitä maksuja, jotka muodostavat jo yli 45 prosenttia yhteisön varoista, voidaan verrata yksinkertaisesti sellaisiin klassisiin maksuihin, joita valtiot maksavat kansainvälisen organisaation rahoittamiseksi.
Niinpä olemme päätyneet yllättävään nykytilanteeseen, jossa Euroopan komissio, joka on kuin liittovaltiointegraation sykkivä sydän, on harjoittanut sellaista maailmanlaajuista tullipolitiikkaa, jonka vuoksi unionin on rahoitettava toimintansa kuin minkä tahansa muun hallitustenvälisen kansainvälistä oikeutta noudattavan organisaation, joka toimii kaikkein eniten valtioiden välillä.
(Äänestysselitystä lyhennettiin työjärjestyksen 137 artiklan mukaisesti.)

Sacrédeus
Olen äänestänyt mietintöä vastaan. Ruotsin kristillisdemokraatit eivät kannata 5 ja 11 kohtaa, joissa ehdotetaan, että Euroopan unionilla pitää olla oma verotusoikeus.
Emme halua lisätä kansalaisten verotustasojen määrää yhteiskunnassa. Ruotsin veronmaksajat maksavat veroa kunnalle, maakäräjille ja valtiolle. Uuden verotusasteen, eurooppalaisen veron, luominen merkitsisi pidemmällä aikavälillä väistämättä verotaakan kasvua. Emme halua tukea sellaista kehitystä.
Jos EU:ssa saavutetaan se, mitä mietinnössä kutsutaan "taloudelliseksi riippumattomuudeksi", johtaa se myös poliittiseen riippumattomuuteen jäsenvaltioista ja niiden hallituksista kaikkine niine vaaroineen ja valvontaan liittyvine puutteineen, mitä se tuo mukanaan. Emme halua tukea tällaista kehitystä.
Costa Nevesin mietintö (A5-0241/2001)

Miranda
. (PT) Nyt käsiteltävä komission alustava talousarvioesitys on vain 1,06 prosenttia yhteisön BKT:stä eli vähemmän kuin koskaan ennen, ja juuri siksi sitä ei voida hyväksyä. Siinä supistetaan menoja erityisesti vähemmän kehittyneiden kolmansien maiden kanssa tehtävän yhteistyön alalla, eikä edes Itä-Timor säästy supistuksilta.
Niinpä mietinnön sovitteleva sävy sekä siinä ilmenevä strategian ja painopistealueiden puute ovat kummastuttavia: sen lisäksi moneen otteeseen mainittu laajentuminen, puhumattakaan yhteiskunnallisista kysymyksistä, on unohdettu täysin. Euroopan parlamentin pitäisi olla uskaliaampi ja olla alistumatta, kuten se on jälleen kerran tehnyt. Sitä paitsi peräti neljännen oikaisevan talousarvion esittäminen osoittaa, että yhteisön talousarvio on kaoottisessa tilassa ja todistaa samalla oikeiksi ne syyt, joiden takia esitimme talousarviosta hylkäävän ehdotuksen viimeksi kuluneena vuonna.
Mikäli Haugin mietintöön on uskomista, kaikki kuitenkin ratkeaisi yhteisöveron avulla! Meistä tämä ehdotus on harhaanjohtava. Sen synnyttämien periaatteellisten kysymysten lisäksi on tärkeää korostaa, että yhteisön talousarvion painoarvon lasku johtuu suurelta osin vakaussopimuksen rajoittavista suuntaviivoista. Juuri tällä alueella voidaan saada asianmukaisia ratkaisuja. Sen lisäksi on ensisijaisesti taattava, että jäsenvaltiot osallistuvat talousarvioon suhteellisen vaurautensa mukaan eli BKT:n perusteella ja että kansalaisten panos siihen on tasapuolinen. Yhteisvastuullisuus on peruskysymys, joka liittyy myös yhteisön talousarvion tuloihin.
Nieblerin mietintö (A5-0232/2001)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, eletään vuotta 2005. Eräs eläkeläinen kysyy toiselta: "Mitä sinä katsot televisiosta?" "Katson tanssiesityksiä, show-esityksiä, kauniita tyttöjä." Toinen vastaa: "Ei, sellainen ei ole enää ajankohtaista. Minä katson joka ilta Fatuzzo's European Show'ta. Jäsen Fatuzzo se vasta on eläkeasiantuntija ja kertoo eläkeläisille, miten omaa eläkettä voi nostaa. Kehotan sinuakin katsomaan Fatuzzo's European Show'ta." Näin tapahtuu jäsen Nieblerin mietinnön ansiosta, jossa varataan radiotaajuuksia, ja toivon, että tämä vahvistetaan myös tiedotuksen kohdalla kaikkien kansalaisten ja erityisesti eläkeläisten hyväksi.
McKennan mietintö (A5-0219/2001)

Ortuondo Larrea
Arvoisa puhemies, olemme juuri hyväksyneet kollegani Patricia McKennan mietinnön, ja minun pitää tietenkin myöntää, että olemme saaneet aikaan hyvän asiakirjan, johon on saatu kerätyksi yksityiskohtaisesti kaikki rannikkoalueisiimme liittyvät seikat ja ongelmat, jotka ulottuvat aina maantieteeseen, ilmastoon, ympäristöön ja luonnon monimuotoisuuteen saakka, ja tarkastelemme niitä taloudellisesta, sosiaalisesta, kulttuurisesta sekä vapaa-ajan ja virkistyksen näkökulmasta. Olisi vai tarvittu selkeämpi ja suorempi viittaus matkailukeskuksiin ja etenkin niihin lukuisiin laittomiin rakennuksiin, joita on laskelmoiden rakennettu useille Espanjan valtion - ja muiden valtioiden - rannoille ja jotka ovat selvä urbaani hyökkäys ja uhka ympäristön tasapainolle. Mielestäni näiden valtioiden hallitusten pitää rivakasti ryhtyä päättäväisiin toimiin ja ottaa vastuu valvonnan laiminlyöntinsä seurauksista näiden laittomien rakennusten kohdalla.
Lopuksi haluan ilmoittaa olevani pahoillani, koska ei hyväksytty ehdotustani siitä, että tälle äsken pelkkänä suosituksena hyväksytylle asiakirjalle olisi annettu yhteisön direktiivin asema, jolloin se olisi sitonut jäsenvaltioita ja se olisi sisällytetty kunkin jäsenvaltion kansalliseen lainsäädäntöön.

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, paitsi eläkeläispuolueen edustajana, myös en siis pelkästään eläkeläispuolueen edustajana genovalaisena ja Genovassa syntyneenä suhtaudun myönteisesti tähän Euroopan parlamentin ehdotukseen. Italiassa, Genovassa ja pitkin koko Ligurian rannikkoa usein, kun sataa yhden päivän ajan liikaa, valitettavasti kaikki talot, asumukset, kaikki liikkeet ja kaikki alimmassa kerroksessa olevat paikat joutuvat tulvan armoille. Toivon, että tästä aloitetaan rannikkoalueiden hyväksi todella hyödyllinen eurooppalainen politiikka, josta on hyötyä Euroopan rannikoilla asuville Euroopan kansalaisille.

Figueiredo
. (PT) Mietinnössä suhtaudutaan arvostelevasti ehdotukseen suositukseksi rannikkoalueiden yhdennetyn käytön ja hoidon toteuttamisesta Euroopassa ja siinä esitetään useita tarkistuksia, jotka saavat useimmissa tapauksissa tukemme, olipa kyse sitten rannikkoalueiden merkityksestä, nykyisin useilla alueilla havaittavan ympäristön huonontumisen tai tuhoutumisen syistä tai maapallon lämpenemisestä ja ilmastonmuutoksista aiheutuvista uusista uhkista, jotka ehkä eniten vaarantavat Euroopan rannikkoalueita. On kuitenkin tärkeää edelleen mainita, että kalastustoiminnan ja siihen liittyvien työpaikkojen väheneminen tekee näistä alueista erittäin haavoittuvia, sillä kalastusalan työpaikat ovat keskeisiä monien kalastuksesta riippuvaisten alueiden sosioekonomisen yhteenkuuluvuuden kannalta.
Vaikka esittelijän mukaan tämä suositus on ensimmäinen askel Euroopan rannikkoalueiden suojelemiseksi, jäsenvaltioiden on syytä myös ponnistella noudattaakseen sitä ja sovittaakseen yhteen käytössä olevat monet välineet. Suhtaudumme kuitenkin varauksellisesti joihinkin esittelijän mainitsemiin toimiin, erityisesti yhteiseen sitovaan strategiaan, sillä jäsenvaltioiden rooli ja mahdollisuus puuttua prosessin kulkuun yleensä eivät ole selkeitä.

Meijer
. (NL) Rannikkoa myötäilevien matalien merialueiden, niin kutsutun mannerjalustan, ja matalien rannikkoalueiden välillä on vain pieni korkeusero. Monet näistä alueista ovat aikojen kuluessa muuttuneet maasta mereksi tai merestä maaksi, joko tietoisesti ihmiskäden kautta tai muulla tavoin. Yhdysvaltain presidentin Bushin ja suurten öljy-yhtiöiden ansiosta nämä alueet uhkaavat muuttua uudelleen maasta mereksi, sillä niin kauan kuin keinotekoinen maapallon ilmaston lämpeneminen jatkuu, jatkuu myös napajäätikköjen sulaminen ja merenpinnan nousu. Suuri osa maapallon väestöstä on keskittynyt juuri näille matalille rannikkoalueille, ja niillä sijaitsevat myös tärkeät talouselämän keskukset. Asuinaluettaan eivät menetä ainoastaan kahdeksan miljoonaa alankomaalaista ja kaksi miljoonaa flaamia, vaan myös Po-joen tasangon asukkaat Italiassa, Les Landesin asukkaat Lounais-Ranskassa ja osa sellaisten kaupunkien asukkaista kuin Helsinki, Kööpenhamina, Lontoo, Hampuri, Barcelona, Lissabon ja Tessaloniki. Väestökeskittymien lisäksi näiden alueiden rannikkovyöhykkeillä sijaitsee myös poikkeuksellisia luonnonalueita, kuten esimerkiksi alue, jossa on lammikoita (étangs) Ranskan rannikolla ja Alankomaiden, Saksan ja Tanskan Waddenzee, joita satama- ja teollisuusalueiden laajentaminen uhkaa jatkuvasti. Olen kollega McKennan kanssa täysin samaa mieltä siitä, että rannikkoalueiden suojelemiseksi vaaditaan paljon voimakkaampia toimenpiteitä kuin komissio on ehdottanut.

Sudre
. (FR) Lukuisten rannikkoalueiden sosiaalista rakennetta on näiden viime vuosien aikana muutettu tekemällä rakenneuudistuksia perinteisellä kalastus- ja maatalousalalla. Vaikka alkuperäisväestö onkin paennut joiltakin alueilta, valtaosassa rannikkoalueita yleinen väestöllinen paine on kasvanut, ja samaten pääosin matkailuun liittyvien kausiluonteisten työpaikkojen kohdalla on tapahtunut merkittäviä muutoksia.
Mittavat työt, joita tarvitaan kaupungistamista ja kehittämistä varten, saattavat uhata rannikon ympäristöä, jos ne tehdään ilman riittävää tietoa rannikoiden dynaamisuudesta, ja tämä vauhdittaa rannikon eroosiota. Toisaalta merestä tai maasta peräisin olevat saasteet pilaavat yhä enemmän maaperä- ja juomavesivaroja.
Rannikkoalueilla esiintyy keskittyneesti vastakkaisuuksia ja toistuvia ristiriitoja. Meren ja maan luonnonvarojen yhtenäisen hallinnan puuttuminen aiheuttaa vakavia jännitteitä eri toiminta-alojen, eli kalastuksen, maatalouden tai palvelujen välillä, mikä vaarantaa rannikkoalueiden kestävän kehityksen.
Komission ehdottama strategia on mielenkiintoinen lähestymistapa, jonka pyrkimyksenä on ratkaista perusongelmat, joita rannikoilla joudutaan kohtaamaan ja joita tässä tapauksessa ovat tiedon puute, väestön riittämätön osallistuminen hankkeisiin, heikonlainen yhteistyö alueen hoidosta vastaavien välillä sekä sellaisen todellisen kumppanuuden puuttuminen, jossa päätöksentekoon osallistuu asianosaisten talousalojen edustajia, alueellisia ja paikallisia viranomaisia sekä alueiden välisiä järjestöjä.
Mutta rannikkoalueiden strategian pitää ehdottomasti toimia yhtenä ensimmäisistä esimerkeistä, joka koskee Euroopan aluekehityssuunnitelman (ESDP) puitteissa kehitettyjen suuntaviivojen toimeenpanoa, sillä niissä määritellyt periaatteet sopivat tietenkin unionin rannikkoalueisiin sovellettaviksi. Tämä voisi olla jopa erinomainen tilaisuus antaa voimaa erityisen tarmottomalle ESDP:lle, jonka todellinen vaikutus on edelleenkin hyvin rajoittunut.
Lopuksi haluan yhtyä niihin, jotka valittavat, ettei komission ehdotuksessa oteta huomioon ilmastonmuutoksia, vaikka ne näyttävät vaikuttavan merien pinnan nousuun ja rajuilmojen yleistymiseen ja lisäävät näin ratkaisevasti tulviin, rannikon eroosioon ja rannikon puristumiseen liittyviä vaaroja.
Vaikka vasta nyt alamme tiedostaa, minkälaisten uusien haasteiden eteen rannikkoalueet tulevina vuosikymmeninä joutuvat, rannikkoalueiden yhdennetyn hoidon toteuttamisstrategiassa ei voida olla ottamatta näitä haasteita huomioon.
Callananin mietintö (A5-0218/2001)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, jokunen päivä sitten olin lomailemassa merellä huvipurrella ja ottamassa aurinkoa. En ollut siellä yksin, vaan seuranani olikin kaunis ja ruskettunut tyttö, joka otti aurinkoa kannella, ja tämä erittäin sympaattinen ja kiehtova Marilyn-niminen tyttö kysäisi minulta yhtäkkiä: "Sinähän olet Euroopan parlamentin jäsen! Voisitko siis selittää minulle, miten ihmeessä huviveneissä ei ole kansallisen lipun lisäksi Euroopan lippua?" Saatoin vain rauhoitella häntä, että äänestäessäni tämän toimenpiteen puolesta, aikomukseni olisi myös suosittaa, että huviveneisissäkin vedettäisiin Euroopan lippu mastoon.
Brokin mietintö (A5-0244/2001)

Alavanos
. (EL) Kun kyse on äänestämisestä Jugoslavialle myönnettävästä makrotaloudellisesta avusta, haluan ilmaista tukeni avustustoimenpiteille, jotka ovat kuitenkin hyvin vähäiset suhteessa niihin tuhoihin, joita Naton hyökkäykset ovat aiheuttaneet Jugoslavialle. Samalla haluan kuitenkin ilmaista ehdottoman tuomioni sitä tapaa vastaan, jolla lahjoittajien apua on piittaamattomasti käytetty kiertämään Jugoslavian perustuslaillisia menettelytapoja lähettämällä Miloseviæ Haagin tuomioistuimeen. On kyse taloudellisesta kiristyksestä, joka loukkaa kaikkea kansainvälisen oikeuden käsitystä.
Varmastikin Miloseviæ kantaa valtavaa vastuuta rikoksista, joita tapahtui entisen Jugoslavian alueella, ja hänen on saatava tuomio. Kuitenkin tämä taloudellisen avun kytkeminen perustuslakia vastaan yllyttävään toimintaan apua saavan maan sisällä, jopa demokraattisesti valitun presidentin Kostunican tietämättä, vääristää ja horjuttaa Euroopan unionin avustusohjelmien luonnetta.

Krivine ja Vachetta
. (FR) Kannatamme tietenkin avun myöntämisestä Jugoslavian liittotasavallan jälleenrakentamiseen ja kehittämiseen, mutta tässä mietinnössä pidetään täysin pimennossa Naton ja Jugoslavian liittotasavallan suorittamat pommitukset. Ja vielä pahempaa on, että mietinnössä muutetaan näkökulmaa yllättävästi ja varsin kyynisesti, kun sen perusteluosassa muistutetaan, että Jugoslavian liittotasavallan tilanne on pahentunut, mikä mietinnön mukaan johtuu "Naton kanssa vuonna 1999 syntyneestä konfliktista".
Emme voi tukea sellaista politiikkaa, jossa talousapua käsitellään niin, että Jugoslavian liittotasavaltaa vaaditaan poliittisesti ja taloudellisesti käyttäytymään banaanitasavallan tavoin, mutta ei edistetä sitä, että serbien tietoisuus erityisesti Miloseviæin Serbian kansan nimissä tekemistä rikoksista herää, eikä myöskään edistetä oikeusvaltion syntymistä pikaisesti, ei avusteta siinä, että entisen Jugoslavian alueen kansainvälisen tuomioistuimen uskottavuus poliittisesta vallasta riippumattomana tuomioistuimena paranisi, eikä liioin auteta kyseistä maata sen jälleenrakennuksessa niin, että avustamiseen liittyisi edes hiukan sosiaalista yhteenkuuluvuutta ja rauhanomaisia suhteita naapurikansojen kanssa. Kaikista näistä syistä me pidättäydyimme äänestämästä.

Meijer
. (NL) Se, että hyväksyn määrärahojen myöntämisen Jugoslavialle, ei vähimmässäkään mielessä tarkoita sitä, että hyväksyisin todennäköiset yritykset liittää maa Natoon, alistaa sen talous palvelemaan ulkomaiden etuja tai unohtaa Montenegron ja Kosovon asukkaiden oikeudet sen hyväksi, että saadaan solmittua suhteet Serbian hallitukseen, joka on yllättäen osoittautunut halukkaaksi yhteistyöhön. Köyhtynyt ja rikki pommitettu Jugoslavia tarvitsee paljon rahaa, ja entinen presidentti ansaitsee saada tuomion sortamisesta, sodasta ja epädemokraattisesta hallinnosta. Siksi oli itsestään selvä asia, että kotimaista oikeudenkäyntiä seuraisi myös kansainvälinen oikeudenkäynti. Sillä, mitä nyt tapahtuu, ei juuri ole oikeuden kanssa mitään tekemistä, vaan se on pikemminkin osavaltion pääministerin harjoittamaa kaupantekoa poliittisesta vastustajasta vastustaen liittotasavallan hallitusta ja korkeinta oikeutta. Vasta sen jälkeen kun Miloseviæ viime torstaina oli tuotu Haagiin, vapautuivat perjantaina valtavat määrärahat käyttöön. Ilmeisesti on ensin hävittävä sota, menetettävä hallitusvalta ja saatettava maan talous perikatoon, ennen kuin voi tulla tuomituksi sotarikollisena. Tuomiota ei koskaan langeteta voittajille vaan ainoastaan hävinneille. Rahoitusavun myöntäminen on erittäin tarpeen vuoden 1999 sodan vahingonkorvaukseksi, mutta tällä hetkellä se näyttää lähinnä keinolta palkita myötämieliset hallitusviranomaiset ja rangaista siten muita. Pelkään pahoin, että useiden asianomaisten kohdalla ymmärtämyksen puute ja nationalismi tämän vuoksi vain kasvaa.
Päätöslauselma (B5-0480/2001) hedelmä- ja vihannesalan yhteisestä markkinajärjestelystä

Patakis
. (EL) Vaikka päätöslauselma onkin yleisluonteinen, olemme periaatteessa yksimielisiä ja äänestämme sen puolesta, koska siinä halutaan lisätä tukea johanneksenleivälle ja pähkinöille, jotka kuuluvat hedelmä- ja vihannesalaan.
Meidän on kuitenkin huomautettava, että olemme eri mieltä niissä kohdissa, joissa päätöslauselma käy yksityiskohtaiseksi.
Ensimmäinen erimielisyys koskee tuottajaorganisaatioita, joita vastustamme, koska ne horjuttavat osuuskuntia. Myös niissä tapauksissa, joissa osuuskunnista tulee tuottajaorganisaatioita, syntyy runsaasti ongelmia, sillä osuuskunnat, kuten myös maanviljelijät, toimivat maassamme usealla alalla, kun taas tuottajaorganisaatiot koskevat tiettyä tuotetta, ja tuloksena on, että saman osuuskunnan sisällä toimii useita tuottajaorganisaatioita, ja jos nämä toimivat asiaa koskevan asetuksen määräysten mukaisesti, on osuuskunta silloin käytännössä paloiteltu yhtä moneen osaan kuin mitä tuotteita se tuottaa. Ongelma saataisiin ratkaistua, jos jäsenvaltioille annettaisiin oikeus tunnustaa nuo viljelijäjärjestöt ja osuuskunnat mainittaisiin asetuksissa tasavertaisina tuottajaorganisaatioiden kanssa. Näin ei kuitenkaan ole, ja EU epädemokraattisella lainsäädännöllään tunnustaa viljelijäjärjestöiksi vain tuottajaorganisaatiot.
Toinen erimielisyys koskee päätöslauselman tuottajaryhmien toimintaohjelmille antamaa erityisasemaa. Emme ole eri mieltä näistä ohjelmista, mutta meistä ne ovat tärkeysjärjestyksessä toisella tai kolmannella tilalla. Puhuessamme tuotteiden tehokkaammasta tukemisesta tarkoitamme parempia interventiohintoja, enemmän tukia, suojelua liiallista tuontia vastaan. Ympäristön saastumista rajoittava toiminnallinen ongelma on hyvä asia, mutta se ei yksistään paranna viljelijän tulotukea.
Wuoren mietintö (A5-0193/2001)

Korhola
Arvoisa puhemies, en aio liittyä äänestysselittäjien vakituiseen kaartiin, eilen aikataulut vain ylittyivät ja valitettavasti olin myöhässä Wuoren mietinnön käsittelystä. Tuon mietinnön merkitys vain korostuu, kun EU:n ihmisoikeuspolitiikka selkeästi on nyt kehittymisvaiheessa. Sen perustana on luovuttamaton käsitys ihmisen arvosta, sillä ilman ihmisarvoa ei ole ihmisoikeuksiakaan.
On tärkeää, että EU:n sisäisistä ongelmista raportoidaan vähintään yhtä tehokkaasti ja avoimesti kuin kolmansien maiden ongelmista. Kun puolitoista vuotta sitten nostin esiin eräänä EU:n sisäisenä ihmisoikeusongelmana poliisiväkivallan, en nyt malta olla nostamatta tätä valiokunnan painopisteenä pitämän sananvapauden rinnalle. Göteborgin huippukokouksen yhteydessä ilmenneiden väkivaltaisuuksien uutisointia on syytä analysoida yhtä vakavasti kuin itse tapahtumia. Yhtä suurella surulla kuin loukkaantumisista luin siitä toimittajien melko kritiikittömästä asenteesta, jolla tapahtumia uutisoitiin. Kansalaisten ja lehdistönkin sananvapautta on vaikea uskottavasti puolustaa, jos tätä vapautta käytetään kasvamassa määrin vastuuttomasti. Jos EU on globaalisti tärkeä ihmisoikeustoimija, ovat myös EU:n kansalaiset tärkeitä malleja muiden maiden hallinnolle siitä, mitä vapauksien toteuttaminen käytännössä saattaa merkitä.

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, kannatan tietysti tätä Wuoren Euroopan unionin ihmisoikeuksia koskevaa mietintöä, mutta uskon ja olen vakuuttunut, että Euroopan unionin pitää tehdä asiassa vielä enemmän. Tässä Strasbourgin täysistuntosalissa puhutaan usein ihmisoikeuksista koko maailmassa, mutta me Euroopan unionina annamme edelleen rahallista talousapua maille, joissa ihmisoikeuksia ei kunnioiteta. Pyydän, että parlamentti ei, että toimielimemme ei antaisi enää yhtä ainoaa euroa niille maailman maille, joissa ei kunnioiteta ihmisoikeuksia.

Caudron
. (FR) Koskaan ei tarpeeksi toisteta, että Euroopan unionin pitää aktiivisesti edistää ihmisoikeuksia ja demokratiaa kaikessa toiminnassaan, jota se harjoittaa ympäri maailmaa. Ihmisoikeuksien kunnioittamisen pitää olla painopistealue kaikessa EU:n toiminnassa, myös sen ponnisteluissa ehkäistä kriisien syntymistä. Kuten unionissa usein sanotaan, onkin tärkeää, että unioni "vie muihin maihin" yhteisiä arvoja, kuten vapauden, demokratian, ihmisoikeuksien kunnioittamisen ja perusvapauden sekä oikeuden ensisijaisuuden periaatteita, jotka ovat unionin perusperiaatteita. Haluan kuitenkin korostaa, että unionin on kunnioitettava kansallista suvereniteettia, eikä sen pidä virheellisesti langeta sekaantumaan muiden maiden asioihin.
Euroopan toimielinten on yhdessä suunniteltava entistä tehokkaampia keinoja. Mietinnön esittelijä ehdottaa, että neuvosto ja komissio kehittäisivät yhteisiä strategioita, jotka kohdistetaan yhä enemmän ihmisoikeuksiin.
EU:n puheenjohtajavaltiota kehotetaan puolestaan valvomaan, että nämä työohjelmat sisältävät automaattisesti kohtia, jotka koskevat tarkoin määriteltyjä politiikkoja ja toimia, joiden pyrkimyksenä on edistää ihmisoikeuksia ja demokratiaa. Olisi syytä määritellä vuosittain erityispainopistealueet, joihin liittyy soveltamismenettelyjä. Näitä strategioita on tarkoitus tarkastella vuosittain, ja eri asiaa koskevien yhteisön politiikkojen yhteensopivuus pitää varmistaa.
Euroopan parlamentista puheen ollen minusta olisi tärkeää parantaa niitä parlamentin rakenteita, joiden tehtävänä on käsitellä ihmisoikeusasioita. Suhtaudun myönteisesti ehdotukseen nimittää erikoisedustaja, joka voisi olla ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan puheenjohtaja: hän tutkisi kaikkia ihmisoikeuksiin liittyviä ongelmia ja varmistaisi, että yksittäisiä ihmisoikeusrikkomustapauksia seurataan.
(Äänestysselitystä lyhennettiin työjärjestyksen 137 artiklan mukaisesti.)

Krivine ja Vachetta
. (FR) Euroopan unioni on sopimaton antamaan oppitunteja ihmisoikeuskysymyksissä. Muiden mukana se vetoaa vuoden 1948 kansainväliseen ihmisoikeusjulistukseen ja talous-, sosiaali- ja kulttuurioikeussopimuksiin, mutta se ei kunnioita niitä. Mitä unioni on tehnyt tehdäkseen lopun siitä tyrmistyttävästä tappiosta, jota velkojen takaisinmaksu eteläisille maille merkitsee? Jäsenvaltiot eivät maksa WHO:lle aidsin tai tuberkuloosin torjuntaan tarvittavia summia, koska julkistalouden alijäämiä pitää pienentää: Maastrichtin kriteerit velvoittavat tähän. Konfliktien ehkäisemiseksi "politiikka, jolla pyritään johdonmukaisempaan kriisien ehkäisemiseen" edellyttäisi sitä, että monikansallisten öljy-yhtiöiden ei pitäisi antaa aiheuttaa vahinkoa, ja näitä yhtiöitä ovat esimerkiksi Total Fina Elf, jonka merkitys sodanlietsojana Etelä-Sudanissa tai Kongossa on osoittautunut yhä vahvemmin todeksi.
Toisaalta on hyvin tärkeää, että Euroopan unioni noudattaa turvapaikkaoikeutta ja vuonna 1951 tehtyä pakolaisten oikeusasemaa koskevaa yleissopimusta lakkauttamalla "odotusalueet" ja pakolaiskeskukset eikä niin, että se tiukentaa viisumivaatimuksia, kuten mietinnössä suositellaan. Eikä ole riittävää pahoitella, että romanit joutuvat kärsimään vakavasta syrjinnästä. Heille on myönnettävä turvapaikka ja erityisesti Belgian harjoittamat joukkomaastakarkotukset on tuomittava. Ainoastaan vapaan liikkumisen ja kaikkien ilman henkilöasiakirjoja olevien ihmisten aseman laillistamisen myötä voidaan noudattaa turvapaikkaoikeutta ja torjua tehokkaasti ihmiskauppaa.
Mitä tulee lehdistövapauteen ja "tiedotusvälineiden liiallisen keskittymisen" torjuntaan, Italian johdossa oleva populistinen saalistaja tarjoaa valaisevan mielikuvan vapaamielisen Euroopan kaksinaamaisesta kielestä.

Uca
. (DE) Äänestin jäsen Wuoren Euroopan unionin ihmisoikeuspolitiikkaa käsitelleen mietinnön puolesta. Pidän myönteisenä vaatimusta paremmasta EU:n ihmisoikeusstrategiasta suhteessa kolmansiin maihin ja ehdokasvaltioihin. Jäsenyysneuvotteluissa etusijalla ovat taloudelliset kysymykset, kun taas ihmisoikeuskysymyksillä ei ole niin suurta merkitystä.
Äänestin esittelijän tarkistusta 10 vastaan, koska sillä poistetaan kohta, jossa vaaditaan Turkin hallitusta takaamaan yli kolmen miljoonan pakolaisen kotiinpaluu. Olen vieraillut pakolaisleireillä Turkin kaakkoisosassa ja nähnyt kurjuuden, jossa ihmiset siellä elävät. Ihmisoikeusmietinnössäkään ei pitäisi sivuuttaa pakolaisia.
Haluan vielä lisätä Wuoren mietintöön, että Turkissa ei ole ainoastaan kristittyjä vähemmistöjä, kuten artiklassa 90 esitetään, vaan myös jesidejä, sellaisen uskonnollinen yhteisö jäseniä, jota ei tunnusteta. Virallisiin asiakirjoihin, kuten syntymätodistuksiin, merkitään jesidin sijaan rasti tai jätetään tyhjä kohta merkiksi siitä, että uskontoa ei tunnusteta. Jokaisella on oikeus vapaaseen uskonnon harjoittamiseen, ja siksi vaadin kaikkien uskonnollisten yhteisöjen tunnustamista Turkissa.

Van Orden
. (EN) Brittiläiset konservatiivit tukevat voimakkaasti todellisia ihmisoikeuksia ja äänestivät siksi yleisesti Wuoren päätöslauselman puolesta. Päätöslauselmassa on kuitenkin useita kohtia, joista monet meistä ovat eri mieltä, kuten ihmisoikeuksien uudelleen määritteleminen (kohdat 50, 51 ja 72), Turkin yksipuolinen tuomitseminen (kohdat 88 ja 89), Intian kastijärjestelmän luonteen ja aseman väärin käsittäminen (kohta 106 jne.) sekä oikeudellisesti sitovien perusteiden vaatiminen aseiden viennille (kohta 113).
Cornillet'n mietintö (A5-0223/2001)

Kratsa-Tsagaropoulou
Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää kollegaani Cornillet'ta, vaikkakin poissaolevana, sillä hänen mietintönsä sisältö on antanut meille runsaasti ja monipuolisesti tietoa ihmisoikeuksien tilasta Euroopan unionissa, mutta haluaisin myös lähettää selvän viestin Euroopan hallituksille ja kansoille siitä, että Euroopan unioni aikoo vastaisuudessakin olla vapaa, oikeudenmukainen ja sosiaalisesti yhtenäinen alue, jossa kunnioitetaan perusoikeuskirjaa.
Lopulliseen tekstiin ryhmälläni, Euroopan kansanpuolueen Euroopan parlamentin kreikkalaisilla jäsenillä, sekä minulla itselläni, on joitakin huomautuksia, ja sen vuoksi olemme äänestäneet kuka vastaan ja kuka tyhjää, kuten minä. Nämä huomautukset koskevat maahanmuuttajien poliittisia oikeuksia ja äänioikeutta sekä sitä, että uskomme, että nykyisin etusijalla ovat poliittinen tahto, Euroopan toimielinten hyväksymä, käyttöönottama ja soveltama maahanmuuttopolitiikka sekä jäsenvaltioiden pyrkimys luoda sopivat olosuhteet maahanmuuttajien sijoittautumiselle yhteiskuntaan, heidän alkuperästään riippumatta. Poliittiset oikeudet ja äänioikeus voivat olla luonnollisen ja historiallisen kehityksen tulos, mutta uskottavaan ratkaisuun pääseminen vaatii tietyn ajan, jotta kansalaiset voivat keskustella ja päästä yhteisymmärrykseen.
Toinen huomautuksia aiheuttanut aihe on homoseksuaalien avioliiton virallinen hyväksyminen, sillä uskomme, ettei se kosketa ainoastaan seksuaalista vapautta vaan myös perheinstituutiota, joka on herkkä aihe Euroopan kansalaisille ja joka turvataan perusoikeuskirjassa.

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, äänestin tämän Cornillet'n Euroopan kansalaisten oikeuksia koskevaa mietintöä vastaan. Miksi? Siksi, että Euroopassa ei mielestäni kunnioiteta vanhusten oikeuksia, ei ainakaan kovin monessa Euroopan unionin 15 jäsenvaltiosta. Olen sitä mieltä, että vanhusten oikeuksia ei kunnioiteta silloin, kun me sairastumme tai olemme kyvyttömiä toimimaan itsenäisesti: jos olemme onnekkaita, omaisemme hoitavat meitä kotona, mutta jos emme ole, meidät viedään hoito- ja vanhainkoteihin, joissa ihmiset tekevät parhaansa, mutta joka tapauksessa meidän pitää omilla rahoillamme ja omalla omaisuudellamme jos meillä sellaista on maksaa hoitokulut, ja tämä tapahtuu sen jälkeen, kun olemme tehneet työmme, maksaneet veromme ja maksumme koko elämämme ajan. Meidän pitää Euroopassa huolehtia toden teolla ja konkreettisesti myös kaikkein eniten apua tarvitsevien vanhusten oikeuksista.

Borghezio
Arvoisa puhemies, haluan puheenvuorossani ilmaista tyytyväisyyteni historialliseen päätökseen, jonka Euroopan parlamentti teki äänestämällä tänään kahden sellaisen hyvin tärkeän tarkistuksen puolesta, joissa vahvistetaan eräs vapauden periaate kehottamalla Italian hallitusta ja parlamenttia kumoamaan Italian perustuslain 13. määräys, joka koskee Savoijin hallitsijasuvun miespuolisten henkilöiden maastakarkotusta. Ilmaisen kannatukseni ja tyytyväisyyteni myös omasta, piemontelaisesta näkökulmastani: päätös on merkittävä ja hyvin perusteltu, koska edessämme oli viimeinen tapaus, joka koski kuninkaallisen perheen jäseniä, joita pidettiin karkotettuna vielä yli 50 vuotta sen jälkeen, kun toimenpiteestä päätettiin, ja tämän perheen historia Emanuele Filibertosta Savoijin Mafaldaan, on kiinteä osa Euroopan historiaa; nyt vaaditaan sellaisen normin kumoamista, joka on vastoin kaikkien Euroopan maiden jakamia perusvapausoikeuksia ja joka vahingoittaa Euroopan kansalaisia, joista nuorin ei edes ollut syntynyt siihen aikaan, kun 13. määräyksen puolesta äänestettiin.

Gollnisch
. (FR) Koska puhumme ihmisoikeuksista, haluaisin lisäksi puhua kaikkien sellaisten erikoisalojen intellektuellien oikeuksien rikkomisesta, jotka rohkenevat ilmaista itsenäisiä mielipiteitään historiankertomuksissa, mikä tarkoittaa, että he esimerkiksi tarkastelevat uudelleen toisen maailmansodan ja keskitysleirien karmeiden tapahtumien tiettyjä näkökohtia. Valitettavasti noita tapahtumia käytetään nykyään hyväksi päivittäin ja ahdistavalla tavalla sellaisten poliittisten tai taloudellisten etujen saavuttamiseksi, joilla ei ole juurikaan tekemistä uhrien muiston kanssa.
Tällä hetkellä Euroopassa onkin tuhansia historioitsijoita, sosiologeja, tutkijoita, yliopistotutkijoita tai yksinkertaisesti kansalaisia, joita vainotaan vain sellaisen virheen vuoksi, että he haluavat vapaasti tutkia oppeja, jotka sitä paitsi ovat häilyviä, eivätkä sen mukaan kuin viralliset kirjoittajat olettavat.
Kuten vuonna1999, haluaisin palauttaa mieliin pienen esimerkin, joka tulee Rhône-Alpes'n alueelta, josta esittelijämme Cornillet on kotoisin. Eräs nuori varaton historioitsija nimeltä Plantin, jota minä en tuntenut, on tuomittu rikolliseksi, koska erään hänen itsensä kustantaman tiedelehden julkaisuluettelossa hän mainitsi teoksista, joissa on oikaistu historian virheitä, joihin yksikään vakavasti otettava historioitsija ei enää yhdy. Hänet pidätettiin, ja hänen henkilökohtainen tietokoneensa takavarikoitiin. Jokainen tavallisesti stipendejä myöntävä yhdistys, joka nosti kanteen häntä vastaan, sai tuntuvia korvauksia historioitsijan itsensä sekä hänen käyttämänsä kirjanpainajan, maalla toimivan käsityöläisen, kustannuksella.
Lisäksi Lyonin hovioikeuden tuomarit Dominique Fournier, Jean-Luc Gouverneur ja Marie-Odile Théolleyre kielsivät julkaisutoiminnan antamalla tuomion, joka oli stalinististen tuomioistuinten antaman tuomion arvoinen. Korkeimman oikeuden neuvonantajat Bruno Cotte, Christine Chanet ja Guy Joly jättivät tehtävänsä hoitamatta, koska he eivät arvostelleet tässä tapauksessa selkeästi virheellistä nuorisolle suunnattuja julkaisuja koskevan lain käyttöä.
Tämän lisäksi painostuksen alaisina ja täysin lainvastaisesti professorit Régis Ladous ja Claude Prudhomme toimivat naurettavasti ja vastenmielisesti mitätöimällä 11 vuoden jälkeen Plantinin tutkielman, jolle he olivat asiantuntevasti suoneet maininnan "Erittäin hyvä".
Ja kaikki tämä on tapahtunut 2000-luvulla Ranskassa, kuten monissa muissakin Euroopan maissa! Tällainen vaino tietenkin vain vahvistaa epäilyksiä, jotka kohdistuvat virallisiin oppeihin. Tämä on häpeällistä ja sietämätöntä. Vaino pitää lopettaa mitä pikimmin.

Kauppi
. Olen erittäin tyytyväinen siihen, että Cornillet'n muutoin erinomaiseen mietintöön lisättiin tarkennuksia, jotka liittyvät samaa sukupuolta olevien henkilöiden parisuhteiden tunnustamiseen. Joidenkin kysymysten osalta olisin tosin toivonut mietintöön vieläkin pidemmälle meneviä kantoja. Viittaan esimerkiksi homo- ja lesboparien adoptio-oikeuteen. Seksuaalisia vähemmistöjä koskevat ihmisoikeusongelmat ovat vielä tänä päivänä valitettavan usein arkipäivää EU:n jäsenvaltioissa. Erityisesti pidän tärkeänä viittauksia hakijamaiden lainsäädäntöön ja siihen, että kansalaisten tasavertainen kohtelu myös erilaisten parisuhde- ja perhemallien osalta otetaan huomioon laajentumisneuvotteluissa.

Krivine ja Vachetta
. (FR) Jotkin Cornillet'n mietinnön suosituksista ovat kiistämättä myönteisiä. Äänioikeuden ulottaminen koskemaan yhteisön ulkopuolelta tulevia kansalaisia, turvapaikkaoikeuden konkreettisesti kieltävän Aznar-pöytäkirjan poistaminen, sellaisen pakolaisaseman tunnustaminen, joka ei ole rajoittava ja joka ulotetaan esimerkiksi kaikkiin vainon kohteena oleviin algerialaisiin, sellaisen syrjinnän vastaiset toimet, joista esimerkiksi romanit kärsivät tai homoseksuaalien oikeuksien tunnustaminen ovat toimia, joita kannatamme.
Hyvät aikeet jäävät kuitenkin joskus puolitiehen: pakolaiskeskukset ja "odotusalueet" ovat itse asiassa vankiloita, joilla ei ole nimiä ja joissa elinolot ovat epäinhimilliset. "Vangitsemisen määrääminen tai rajoittaminen enimmäisaikaan" ovat sellaisia riittämättömiä suosituksia, joilla ylläpidetään turvapaikanhakijoiden ja vailla henkilöasiakirjoja olevien ihmisten kriminalisointia.
Alaikäisten ei pidä joutua kärsimään sellaisissa nöyryyttävissä vankilaoloissa, joita 32 artiklassa ehdotetaan "inhimillistettäväksi" heidän vuokseen.
Jotta ihmiskaupan ja kotiorjuuden uhrit voisivat vapautua vainoojistaan, Euroopassa on luotava yleiset säännöt. Pysyvä oleskelulupa olisi paljon tehokkaampi hyväksikäyttäjiä vastaan kuin "tilapäinen oleskelulupa... tutkinnan ja oikeudenkäynnin ajaksi". Jos äänioikeutta ja homoseksuaalien oikeuksia koskevat johdanto-osan kappaleet ja tarkistukset säilytetään, äänestämme mietinnön puolesta. Kaikissa muissa tapauksissa pidättäydymme äänestämästä.

Lulling
. (FR) Pidättäydyin äänestämästä mietinnöstä, joka koskee perusoikeuksien tilaa Euroopan unionissa, koska tietyt läsnä olevat osapuolet ovat taas kerran käyttäneet mietintöä hyväkseen saadakseen vahvistusta väitteelle, että jokin jäsenvaltio ei kunnioita perusoikeuksia Euroopan unionissa, jos se ei muuta lainsäädäntöään, jolla sallittaisiin homoseksuaalien väliset avioliitot ja myönnettäisiin homoseksuaalisille pareille samat oikeudet kuin heteroseksuaalisille pareille. Tällainen on liioittelua.
Naimattomille heteropariskunnille ja homopariskunnille pitää luoda mahdollisuus ratkaista heidän tilanteeseensa liittyvät tietyt vaikeudet esimerkiksi jonkin sovitun sopimuksen puitteissa.
Ei kuitenkaan voi tulla kuuloonkaan, että heille myönnetään samat sosiaali-, perintö-, verotus- ja adoptio-oikeudet kuin esimerkiksi naimisissa olevalle pariskunnalle, olipa heillä lapsi tai ei.
Naimattomat pariskunnat voivat erota paljon helpommin ja pienemmin kustannuksin kuin naimisissa olevat, kun sitä vastoin avioeromenettelyt ovat aina monimutkaisia, kalliita ja rasittavia. Mietinnössä suositellut säännöt johtaisivat lopulta naimisissa olevien heteroseksuaalisten pariskuntien syrjintään. Näin ei saa tapahtua.
Euroopan kansalaisuutta käsittelevässä kappaleessa halutaan ihmisten myöntävän, että jäsenvaltio rikkoo perusoikeuksia, jos se ei myönnä äänestysoikeutta ja vaalikelpoisuutta Euroopan parlamentin vaaleissa ja kunnallisvaaleissa kolmansien maiden kansalaisille, jotka ovat asuneet maassa laillisesti vähintään kolme vuotta.
Toisessa jäsenvaltiossa asuvat unionin jäsenvaltioiden kansalaiset saavat äänestysoikeutensa vastavuoroisen järjestelmän pohjalta. Portugalilaiset voivat äänestää ja tulla valituiksi Luxemburgissa, ja minä voisin tehdä samoin, jos asuisin Portugalissa. Mutta miksi esimerkiksi jäsenvaltiossa asuvalle algerialaiselle pitäisi myöntää äänestysoikeus, jos kyseisen jäsenvaltion kansalaisella ei ole oikeutta äänestää Algeriassa?
En voi kannattaa tällaisia vaatimuksia, ja sitä paitsi nämä asiat koskevat kansalais- ja poliittisia oikeuksia, jotka kuuluvat kansalliselle suvereniteetille. Jokainen jäsenvaltio on vapaa myöntämään tällaisia oikeuksia kolmansien maiden kansalaisille ja tarjoamaan tällaisia ratkaisuja asukkailleen. Ei tule kysymykseen, että parlamentti tuomitsee sellaiset jäsenvaltiot, jotka päättävät olla toimimatta näin.

Sacrédeus
Ruotsalaisena kristillisdemokraattina olen äänestänyt niitä kohtia (78 ja 82-84) vastaan, joissa halutaan ohjata jäsenvaltioiden lainsäädäntöä perhepoliittisissa asioissa. Se on toissijaisuusperiaatteen mukaan kansallinen kysymys, joka ei kuulu Euroopan ihmisoikeuksia käsittelevään mietintöön.
Olen äänestänyt myös 119 ja 120 kohtaa vastaan, joissa käsitellään Euroopan parlamentin vaaleissa myönnetyn äänioikeuden ulottamista henkilöihin, jotka eivät ole minkään Euroopan unionin jäsenvaltion kansalaisia. Oikeuksien ja vaalikelpoisuuden pitää olla sidoksissa vastuuseen ja velvoitteisiin. Sen pitäisi olla itsestään selvä periaate ja elämänohje.
Wuoren mietintö (A5-0193/2001) ja Cornillet'n mietintö (A5-0223/2001)

Korakas
. (EL) Euroopan parlamentin täysistunnossa on tänään käsitelty kahta mietintöä, joista toinen koskee ihmisoikeuksia maailmassa (Wuoren mietintö) ja toinen perusoikeuksia EU:ssa (Cornillet'n mietintö). Kyseessä on kaksi provosoivaa tekstiä, sekä niissä mainittujen asioiden vuoksi (erityisesti Wuoren mietintö) että mainitsematta jätettyjen asioiden vuoksi (erityisesti Cornillet'n mietintö).
Wuoren mietintö perustuu alusta lähtien harhaluulojen välttämiseksi EU:n imperialistiseen luonteeseen, kun siinä sanotaan, että "kansallisen suvereniteetin periaate ei epää EU:lta oikeutta puuttua räikeisiin ja järjestelmällisiin ihmisoikeusloukkauksiin". Balkanilla, mutta myös muualla maailmassa, kansat ovat maksaneet ja maksavat kalliin hinnan EU:n hurskaasta lähetystyöstä. Tuhansia on kuollut, vielä useammat ovat saastuneet köyhdytettyä uraania sisältävistä pommeista, EJTM on "voittamattomien" albaaniääriainesten panttina, on protektoraattivaltioita, joissa Euroopan monopolit ja heidän poliittiset äänitorvensa toimivat mielensä mukaan. Äskettäinen presidentti Miloseviæin häpeällinen sieppaus, mikä on suoraa halveksuntaa maan perustuslakituomioistuinta ja presidenttiä kohtaan, sekä hänen luovutuksensa tarkoitusta varten luodulle Haagin kansainväliselle rikostuomioistuimelle ovat kaunopuheisia esimerkkejä siitä, millaisena EU näkee ihmisoikeuksien puolustamisen. Mietinnössä mennään kuitenkin vieläkin pidemmälle, ja siinä vaaditaankin uusien kansainvälisten rikostuomioistuinten perustamista Tsetsenian, Itä-Timorin ja Irakin tapauksia varten.
"Nopean toiminnan järjestelmää konfliktinestossa" eli euroarmeijaa pidetään EU:n strategian perustyövälineenä, mutta toisaalta hyväksytään "älykkäiden" pakotteiden määrääminen "summittaisten" sijaan. Ilman minkäänlaista viittausta tuomittaviin seurauksiin, jotka kauppasaarron julistus EU:n päättäväisellä myötävaikutuksella on aiheuttanut Irakin kansalle, esitetään yhtä tunnottomasti mahdollista kauppasaartoa myös muita maita kohtaan, tekosyynä hyökkäykset ihmisarvoa vastaan.
Vaikka mietinnössä sekaannutaankin kaikenlaisiin asioihin, siinä ei kuitenkaan yritetä peitellä sitä, että se suosii tiettyjä maita ja on valikoiva. Kun siinä esimerkiksi esitetään suoraa kritiikkiä Kuuban sosialistista hallitusta kohtaan "vapaan" lehdistön kukistamisesta, ollaan siinä erityisen hienotunteisia ja varovaisia Turkin ja Ukrainan tapauksissa, vaikka tiedetään, että Turkissa kymmeniä lehtimiehiä on vankiloissa ja Ukrainassa murhattiin viime vaalien aikaan lehtimies.
Lopuksi mietinnön laajassa maininnassa Turkista ei löydy sanaakaan yhä jatkuvasta syömälakosta Turkin vankiloissa eikä Turkin peräänantamattomuuden uhreista.
Kaikista näistä syistä me Kreikan kommunistisen puolueen Euroopan parlamentin jäsenet olemme äänestäneet mietintöä vastaan.

Puhemies
Äänestykset päättyvät tähän.
(Istunto keskeytettiin klo 14.05, ja sitä jatkettiin klo 15.00.)

Keskustelu tärkeistä, ajankohtaisista ja kiireellisistä aiheista
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana keskustelu tärkeistä, ajankohtaisista ja kiireellisistä aiheista.

Kuolemantuomiot maailmassa
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista päätöslauselmaesityksistä:
B5-0486/2001 Méndez de Vigo ja muut Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän puolesta;
B5-0497/2001 van den Berg ja muut Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän puolesta;
B5-0504/2001 Malmström ja Rutelli Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmän puolesta;
B5-0484/2001 Frassoni ja muut Vihreät/Euroopan vapaa allianssi -ryhmän puolesta;
B5-0512/2001 Manisco ja muut Euroopan yhtyneen vasemmiston konfederaatioryhmä/Pohjoismaiden vihreä vasemmisto -ryhmän puolesta;
B5-0527/2001 Dupuis ja muut TDI-ryhmän puolesta
kuolemanrangaistuksista maailmassa ja kuolemanrangaistuksen vastaisen eurooppalaisen päivän vakiinnuttamisesta.

Frassoni
Arvoisa puhemies, koska koko Euroopan unioni on täysin samaa mieltä vain harvoista asioista, joista kuolemantuomion poistaminen on yksi, minusta tuntuu, että meidän pitää ennen kaikkea olla tyytyväisiä ja ylpeitä aloitteesta, jonka parlamentti teki yhdessä Euroopan neuvoston kanssa kuolemantuomiota koskevan konferenssin järjestämisestä 22. kesäkuuta. Toiseksi meidän on julistettava, että on aika siirtyä seuraavaan asiaan, joka tarkoittaa Yhdistyneiden Kansakuntien yleiskokouksen valmistelua ja kuolemanrangaistusten lopettamista koskevan päätöslauselman mahdollista hyväksymistä. Tämä on mielestäni tehtävämme seuraavina kuukausina, ja toivon, että puheenjohtajavaltio Belgia sitoutuu olemaan meidän puolellamme, kuten se jo eilen täällä osoitti.

Méndez de Vigo
Arvoisa puhemies, jäsen Frassoni oli oikeassa sanoessaan, että nyt olemme tästä asiasta yksimielisiä mutta että 20 vuotta sitten emme sitä olleet. Toisin sanoen, me olemme kehittyneet. Euroopan unioni on nyt yksimielinen ja vastustaa yhdessä kuolemanrangaistuksia, näin se ilmenee myös Euroopan unionin perusoikeuskirjasta, koska sen 2 artikla koskee oikeutta elämään. Muistan, että keskustellessamme perusoikeuskirjasta useat väittivät, hyvin vakuuttuneina asiastaan, olevan epäjohdonmukaista, että sanottiin perusoikeuskirjan olevan suunnattu Euroopan unionin toimielimille - ja te, arvoisa puhemies, varmaankin muistatte tämän - ja samaan aikaan pyydettiin kuolemanrangaistuksen lakkauttamista, vaikka Euroopan unioni ei voi tuomita ketään kuolemaan.
On totta, että se oli epäjohdonmukaista. Mutta hyväksyimme sen, koska perusoikeuskirjaan piti mielestämme sisältyä Euroopan rakentamista tukevat arvot ja periaatteet. Arvoisa puhemies, haluan vielä lisätä, että vähän aikaa sitten matkustaessani lentokoneessa luin uutisen, jossa kerrottiin Turkin ulkoministerin sanoneen, että maan perustuslaki piti uudistaa, koska Euroopan unionin jäseneksi liittymiseksi oli välttämätöntä lakkauttaa kuolemanrangaistukset perusoikeuskirjan säädösten mukaisesti. Mieleeni tuli silloin erään Oscar-palkinnon voittaneen elokuvan nimi, "Kaunis elämä" , ja ymmärsin, että työmme tuottaa toisinaan myös tuloksia.
Arvoisa puhemies, olen näin ollen sitä mieltä, että meidän eurooppalaisten ei pidä ainoastaan ilmaista toivovamme, että kuolemanrangaistus lakkautettaisiin, vaan meillä on oikeus ja velvollisuus puuttua muiden valtioiden asioihin niin, että ne tekevät samoin. Siksi kaksi viikkoa sitten Strasbourgissa pidetyn kongressin päätöslauselma huomioon ottaen pyydämme tässä päätöslauselmassa - jota parlamenttimme varmasti yksimielisesti tukee - kuolemanrangaistuksen vastaisen päivän perustamista: eurooppalaisen päivän, jonka toivon pian muuttuvan maailmanlaajuiseksi päiväksi, koska mielestäni meillä on aihetta toivoon. Hyvä ystäväni Ana Palacio, joka lukee kaiken mitä julkaistaan, näytti minulle tänään Herald Tribune -lehden pääkirjoituksen, jossa aina aikaisemmin kuolemanrangaistusta kannattanut korkeimman oikeuden tuomari O'Connor ilmaisi olevansa tänään asiasta eri mieltä.
Arvoisa puhemies, olen sitä mieltä, että jos älykkäät ihmiset muuttavat mielipiteitään, voimme voittaa tämän taistelun koko maailmassa.

Van den Berg
Arvoisa puhemies, kuolemanrangaistus on epäeettinen teko, koska ihmisillä ei ole oikeutta riistää henkeä toisilta ihmisiltä. Lisäksi liian usein viattomia ihmisiä tuomitaan kuolemaan, ja tuomio on peruuttamaton, eikä jälkeenpäin ole enää mahdollista vedota oikeuteen, vaikka uusia todisteita olisikin. Kuolemaan tuomitseminen on taantumusta ja sotii yleistä oikeudenmukaisuuden periaatetta vastaan.
Jokin aika sitten Yhdysvalloissa vapautettiin Joaquín José Martínez, ja näimme hänet myös täällä parlamentissa, sen jälkeen kun hän oli ollut useita vuosia vangittuna. Nyt on selvinnyt, että hänen oikeusjuttunsa kohdalla meni vikaan kaikki, mikä yleensä voi mennä vikaan. Amnesty International -järjestön mukaan vuonna 2 000 on teloitettu vähintään 1 475 vankia ja julistettu yli 3 000 kuolemantuomiota. Kiinan, Iranin, Saudi-Arabian ja Yhdysvaltain osuus on tästä noin 88 prosenttia. Ensimmäinen kuolemanrangaistuksen vastainen maailmankongressi pidettiin 21-23 kesäkuuta täällä Strasbourgissa: 87 maata maailmassa tunnustaa kuolemanrangaistuksen, jonka uhrien joukossa on usein alaikäisiä ja myös henkisesti vammautuneita.
Pidämme erityisen valitettavana, että maat, joiden ihmisoikeusnormit useissa tapauksissa ovat erittäin korkeat, ovat päättäneet kaikesta huolimatta säilyttää tämän välineen, kuolemanrangaistuksen, ja teloittaa syyttömiä ihmisiä, kuten usein käy ilmi, samalla kun tilastot usein edelleen osoittavat, ja etenkin Yhdysvaltojen kohdalla tämä tulee erittäin selvästi esille, että sosiaali- ja rotunäkökohdilla on tärkeä osuutensa asiassa.
Pidämme erityisen valitettavana myös sitä seikkaa, että teloitettujen elimiä tarjotaan tuomion täytäntöönpanon jälkeen myyntiin. Olen kollega Méndez de Vigon kanssa samaa mieltä siitä, että kuolemanrangaistuksen vastainen eurooppalainen päivä olisi erittäin hyvä asia.
Saanen viitata päätöslauselman 4 kohtaan, jossa sanotaan, että pyydämme puheenjohtajavaltio Belgiaa yrittämään nyt Yhdistyneiden Kansakuntien yleiskokouksen istunnossa syyskuussa saamaan aikaan uuden äänestyksen kuolemanrangaistuksen poistamista koskevasta päätöslauselmasta. Toivomme, että puheenjohtajavaltio pystyy kaikkien EU-maiden edustajana hankkimaan riittävästi tukea, niin että päätöslauselma tällä kertaa myös tulee hyväksytyksi.

Malmström
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, kaikki ovat tietoisia siitä, miten tämä parlamentti inhoaa kuolemanrangaistusta, missä tahansa sitä esiintyykin. Euroopan parlamentti käy pitkää ja sitkeää kampanjaa tätä julmaa rangaistusta vastaan, ja me tiedämme, että komission jäsen Patten on hyvä liittolaisemme. Arvoisa komission jäsen, arvostamme todellakin toimianne tässä asiassa. Yhteinen taistelumme on johtanut siihen, että ehdokasvaltio toisensa jälkeen on luopunut kuolemanrangaistuksesta. Tämä vaatimus on lopullinen, jos haluaa osallistua Euroopan yhteisöön. Turkinkin on jo korkea aika luopua kuolemanrangaistuksesta - viipymättä.
Joskus kuolemarangaistuksen vastainen taistelu voi tuntua lohduttomalta nykymaailmassa vallitsevan tilanteen vuoksi. Kollegani mainitsi juuri lukuja maailman tilanteesta. On tärkeää kiinnittää huomiota siihen, että 90 prosenttia kaikista teloituksista tapahtuu vain neljässä maassa. Kaikkein pahin tilanne on Kiinassa, jossa pelkästään tänä vuonna on teloitettu yli 1000 ihmistä.
On myös erittäin murheellista, että Yhdysvallat on kirjattava samaan luetteloon diktatuurien kanssa. Olemme kerta toisensa jälkeen vedonneet Yhdysvaltain hallitukseen, jotta se lykkäisi kuolemanrangaistusten täytäntöönpanoa ja jotta nuoria ja älyllisesti kehitysvammaisia ei enää tuomittaisi kuolemaan. Pelkän epäilyn siitä, että yksikin ihminen teloitetaan syyttömänä - tiedämme, että Yhdysvalloissa on käynyt niin - pitäisi riittää kuolemanrangaistuksesta luopumiseen.
Tunnelin päässä on kuitenkin hieman valoa. On ilahduttavaa, että mielipiteet muuttuvat Yhdysvalloissa jonkin verran, vaikkakin hitaasti. Kuolemanrangaistuksesta on luopunut 30 valtiota 1990-luvun aikana. Täällä Strasbourgissa pidettiin kaksi viikkoa sitten onnistunut konferenssi. Sekä EU että Euroopan neuvosto jatkavat väsymätöntä taisteluaan.
Jotta kuolemanrangaistuksen vastaista taistelua tehostettaisiin ja jotta huolehdittaisiin siitä, että tämä kysymys olisi aina esityslistalla, kollegani Rutelli ehdotti parlamentissa vuosi sitten yhteistä kuolemanrangaistuksen vastaista eurooppalaista päivää. Voimme viettää sitä joka vuosi niin kauan, kunnes kuolemanrangaistus on poistettu kaikkialta maailmasta. On ilahduttavaa, että se on myös parlamentin käsitys, ja toivon, että neuvosto ja komissio voivat tehdä työtä Euroopan parlamentin kanssa tällaisen päivän toteuttamiseksi.

Manisco
Arvoisa puhemies, puhun hyvin lyhyesti. Minulle on viiden viimeisen vuoden aikana syntynyt käsitys, että aina kun otamme tämän dramaattisen aiheen, kuolemantuomion rutiininomaisen kauhistuksen esityslistalle, parlamentti muuttuu väittelykerhoksi. Kaikki ilmaisevat tuomionsa, oikeamielisen paheksuntansa, mutta kun koittaa hetki päättää, mihin toimiin ryhdymme suhteessa joidenkin maiden välinpitämättömyyteen, apatiaan ja itsepintaisuuteen pitää kiinni näistä julmista tavoista, tuuli kääntyy, sillä selvästikin raha ratkaisee. Kauppasuhteet ovat hyvin tärkeät kaikille, ja vaikka on hyvä paljastaa synti, meidän täytyy myös tunnistaa synnintekijät.
Tästä syystä haluaisin kovasti lisätä pian hyväksyttävään päätöslauselmaan synnintekijöiden nimet. Niistä ensimmäinen on Kiinan kansantasavalta. Olemme eilen ja tänään lukeneet 15 naisen niin sanotusta "itsemurhasta" keskitysleirillä.
Hyväksyimme parlamentissa kaksi vuotta sitten päätöslauselmia teloitetuilta ihmisiltä siirrettyjen elinten kaupasta. Nyt meidän pitäisi harkita esimerkiksi, ettemme puoltaisi niin innokkaasti varauksitta olympialaisten järjestämistä Kiinassa. Sama koskee Yhdysvaltoja. Tästä syystä olen esittänyt päätöslauselmaan kaksi tarkistusta.

Dupuis
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, sallinette minun esittää heti aluksi yhden huomautuksen: päätöslauselmassamme puhutaan 87 maasta, joissa kuolemantuomio on edelleen olemassa. Uskoakseni tämä luku jonka Amnesty International on meille välittänyt ei ole oikea. Kuolemantuomiota soveltavia maita on nimittäin 71, ja mielestäni tämä ero on merkittävä, koska kansainväliseen yhteisöön kuuluu 180 maata, mikä tarkoittaa, että kuolemantuomion tuomitsevien maiden määrä on paljon suurempi kuin Amnesty Internationalin luvut antavat ymmärtää.
Toisaalta olen sitä mieltä, että erinäisten asioiden vuoksi Amnesty Internationalia ei pitäisi enää pitää jotenkin erehtymättömänä tai kansalaisyhteiskunnan edustajana, koska asia ei todellakaan ole näin: se on järjestö, joka tekee tietynlaista työtä ja joka ansaitsee myös mielestäni arvostelevan katseen taholtamme aika ajoin, jos ei useamminkin.
Toiseksi Monica Frassoni puhui tästä, samoin jäsen van den Berg ja jäsen Manisco mielestäni ongelmamme on, että Yhdistyneiden Kansakuntien yleiskokoukseen mennessä meillä pitää olla päätöslauselma kuolemanrangaistuksen lykkäämisestä. Ongelma ei ole kuoleman lakkauttaminen, vaikka mielestäni joskus ilmaantuu tämänsuuntaisia kiusauksia. Ongelmamme on kuolemantuomion lakkauttaminen, koska mielestämme on olemassa keinoja jakaa oikeutta joutumatta turvautumaan kuolemantuomioon. Ongelma koskee siis täytäntöönpanon lykkäämistä ja täysin ei-kirkollista aloitetta, jolla pyritään saamaan muut valtiot pohtimaan perusteita, joilla vedotaan kuolemantuomion vastaisuuteen ja tekemään ei-kirkollisen ja viisaan johtopäätöksen, että tällaiseen keinoon ei ole enää tarvetta turvautua. Niinpä uskon, että tulevien viikkojen aikana tekemämme työ on tärkeää, jotta voisimme yhdessä puheenjohtajavaltio Belgian kanssa esitellä New Yorkissa kuolemantuomion lykkäämistä koskevan päätöslauselman.

Sauquillo Pérez del Arco
Arvoisa puhemies, meidän pitää Euroopan unionissa tukea kaikkia toimia, joilla pyritään kuolemanrangaistuksen lakkauttamiseen. Strasbourgissa pidettyyn ensimmäiseen kuolemanrangaistuksen vastaiseen maailmankongressiin kokoontuneet lakkauttamisen kannattajat voivat luottaa - ja tietävät luottavansa - meidän täyteen, aktiiviseen tukeemme.
Kuolemanrangaistuksen vastainen eurooppalainen päivä on hyvä asia - kuten Méndez de Vigo sanoi, ja olen hänen kanssaan siitä yhtä mieltä - se ei kuitenkaan riitä. Lisäksi meidän pitää kannustaa yhteisön toimielimiä ja Euroopan unionin jäsenvaltioita toteuttamaan loppuun asti tätä vakaumusta, joka epäilemättä heijastuu kaikesta lainsäädännöstämme ja joka sisältää sellaisen ajatuksen, että kuolemanrangaistus on vastoin oikeutta ja samanarvoinen kuin muut menneisyyden hirveydet, kuten esimerkiksi orjuus. Euroopan unionin siis pitäisi päätöslauselmassamme pyytämällämme tavalla pitää kuolemanrangaistuksen lakkauttamista peruslähtökohtana suhteissaan kolmansiin maihin, eli tämän pitäisi heijastua kansainvälisten sopimusten johtopäätöksissä, avustusohjelmissa ja kauppavaihdossa.
En halua puhua - toverini Van den Berg teki sen jo - alaikäisten enkä fyysisesti vajavaisten teloittamisen hirvittävyydestä enkä myöskään käsitellä syyttömien tuomittujen tapauksia. En myöskään halua ottaa esille lukuja - sillä se, mitä jäsen Dupuis juuri sanoi, on aivan totta - ja lisäksi ne eivät ole mielestäni olennaisia; jo yksikin tapaus on hirmuteko. Kuolemanrangaistuksen lakkauttaminen on perustekijä tällaisessa nykyaikaisessa sivistysvaltiossa, jossa nyt elämme, eikä keneltäkään voida riistää elämää tuomioistuimen päätöksellä. Siksi tuen sekä tätä päätöslauselmaa että kuolemanrangaistuksen vastaista eurooppalaista päivää, mutta luulen, että meidän pitäisi edetä pidemmälle tässä työssämme saadaksemme kuolemanrangaistus lakkautettua.

Sylla
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, haluaisin vuorostani antaa tunnustusta ensimmäisen kuolemanrangaistuksen vastaisen maailmankongressin alkuunpanijoille, ja mielestäni tämä kongressi kruunasi koko maailman kuolemantuomiota vastustavien työn. Noiden kolmen päivän aikana saatiin päätökseen hyvin merkittävä työ, ja haluaisin antaa tunnustusta myös puheenjohtajamme omalle sekä hänen Eurooppa-neuvoston virkaveljensä osallistumiselle, kun he esittivät valtioille vetoomuksen kuolemanrangaistusten maailmanlaajuisesta lakkauttamista, ja tämän lakkautusvetoomuksen allekirjoitti 40 tässä täysistuntosalissa läsnä ollutta maata.
Taistelu kuolemanrangaistuksen lakkauttamisen puolesta tämä asia on täällä tullut esiin tarkoittaa taistelua ihmisarvon vahvistamisen ja ihmisoikeuksien laajentamisen puolesta. Uskon, että Euroopan unioni tekee tässä asiassa parhaansa ja että sen jatkaa ponnistelujaan, mutta uskon myös, että Yhdistyneiden Kansakuntien kaltaisessa yleiskokouksessa on joskus syytä selvittää ensin omat ongelmat ja sitten vasta muiden. Haluan sanoa tällä, että Turkin, Venäjän ja Armenian kaltaisten maiden, jotka ovat Euroopan neuvoston jäseniä ja jotka anovat Euroopan unionin jäsenyyttä, pitää poistaa kuolemanrangaistus maidensa rikoslaista. Tämä on mielestäni ehdoton edellytys, josta niiden jäsenyys riippuu, ja tae siitä, että Euroopan unionin alueella kunnioitetaan tätä perusihmisoikeutta.
Tämän lisäksi, kuten Robert Badinter korosti, keskustelu on mielestäni jo edennyt merkittävästi: jo 100 maata on lakkauttanut kuolemanrangaistuksen. Ja Yhdysvalloissakin melkein 80 prosenttia väestöstä kannatti kuolemanrangaistusta viisi, kuusi vuotta sitten. Nyt kannattajia on enää 66 prosenttia. Tämä tarkoittaa, että taistelu etenee, mikä on aina parempi.
Tästä huolimatta on olemassa eräs hyvin symbolinen tapaus, joka liittyy kuolemanrangaistuksen vastaiseen taisteluun, eli Moumia Abou Jamalin tapaus. Niiden 3 700 ihmisen joukossa, jotka kulkevat edelleen kuoleman käytävillä Yhdysvalloissa, Moumia Abou Jamal on symboli sen vuoksi, että hän on vankilassa ja kulkee kuoleman käytävillä, koska hän on mustaihoinen, ja tässä mielessä minulle tulee jossakin määrin mieleen Nelson Mandelan taistelu. Moumia Abou Jamal on vankilassa, koska hän oli intellektuellikirjailija - ja tästä tulee mieleeni Aleksander Solzhenitsyn - ja koska hän rohkeni kirjoittaa aikana, jolloin ei voinut kirjoittaa Philadelphian poliisin vallan väärinkäytöstä. Sanalla sanoen hän oli militantti ja aktivisti, kuten englanniksi sanotaan.
Näistä syistä Moumia Abou Jamal kulkee nyt noilla kuoleman käytävillä, ja minusta olisi loistava signaali, jos Yhdysvaltojen kaltainen maa, joka esittelee itsensä maailman suurimpana demokratiana, lakkauttaisi kuolemanrangaistuksen ja päättäisi vapauttaa hänet. Kuvitelkaa, miten painava merkitys tällä olisi Kiinan kaltaisille ja muille maille, jotka mitä ilmeisimmin jatkavat julman käytäntöä!
Luotan vahvasti siihen, että puheenjohtajavaltio Belgia vie eteenpäin tätä ajatusta, jota täällä olevat vahvasti kannattavat.

Uca
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, kaikki jäsenvaltiot ovat sitoutuneet noudattamaan ihmisoikeuksien yleismaailmallista julistusta ja siten vastustamaan kuolemanrangaistusta. Kuolemanrangaistus loukkaa oikeutta elämään ja on nöyryyttävä. Vuonna 2000 Amnesty Internationalin mukaan teloitettiin 1457 ihmistä, näistä 85 USA:ssa, 1000 Kiinassa, 75 Iranissa ja 123 Saudi-Arabiassa. Iranissa tuomittiin viime viikolla nainen aviorikoksen takia kuolemaan kivittämällä. Tämä muistuttaa minua kovasti keskiajasta. Olen kauhistunut ja tyrmistynyt tästä julmuudesta. Turkissa ei tosin vuodesta 1984 lähtien ole enää pantu täytäntöön kuolemanrangaistuksia, mutta ihmisiä tuomitaan edelleen kuolemaan. Juuri sellaisen valtion kohdalla, joka pyrkii EU:n jäseneksi, tätä ei voida hyväksyä. Turkin on lakkautettava kuolemanrangaistus voidakseen päästä Euroopan unionin jäseneksi. Joka kerta, kun kuolemanrangaistus pannaan täytäntöön, saattaa tuomittu olla myös syytön. Näin on jo ollut joitakin kertoja.
Erityisen huolestunut olen Venäjällä parhaillaan käytävästä keskustelusta, joka koskee halua ottaa kuolemanrangaistus taas käyttöön. Viisi vuotta viimeisen teloituksen jälkeen siellä kuuluu yhä enemmän ääniä sen puolesta, että kuolemanrangaistus otettaisiin jälleen käyttöön terroristien ja huumekauppiaiden kohdalla. Haluaisin muistuttaa Venäjää, että se liittyessään Euroopan neuvoston jäseneksi viisi vuotta sitten sitoutui lakkauttamaan kuolemanrangaistuksen. Myös Armenian ja Turkin on Euroopan neuvoston jäseninä täytettävä velvollisuutensa. Kesäkuussa pidettiin Strasbourgissa ensimmäinen kuolemanrangaistuksen vastainen maailmankongressi. Suhtaudun myönteisesti tämänkaltaisiin tilaisuuksiin, joissa etsitään keinoja kuolemanrangaistuksen lakkauttamiseksi. Pidän kuolemanrangaistusta barbaarisena tapana. Kuolemanrangaistus on julma ja epäinhimillinen. Tuomitsen kaikki ne 87 valtiota, joissa kuolemanrangaistus on vielä käytössä, ja vaadin vastuullisia tahoja lakkauttamaan kuolemanrangaistuksen!

González Álvarez
Arvoisa puhemies, mielestäni meidän pitää kiittää myös puhemies Fontainea. Espanjalaisessa lehdistössä on julkaistu artikkeli, joka mielestäni kuvaa oikein hyvin parlamenttimme kuolemanrangaistuksen vastaisia tuntemuksia. En tiedä, onko artikkelia julkaistu muiden eurooppalaisten valtioiden lehdissä.
Arvoisa puhemies, toiseksi haluan muistuttaa, että kahdesti aikaisemmin käyttäessäni puheenvuoron kuolemanrangaistuksen vastustamiseksi, olen puhunut Espanjan kansalaisesta nimeltä Joaquín José Martínez, joka oli kuolemanrangaistussellissä Yhdysvalloissa. Viime viikolla meillä oli tilaisuus keskustella hänen ja hänen vanhempiensa kanssa, ja he kertoivat meille monia puistattavia yksityiskohtia, mm. sen, että heidän piti kerätä 100 miljoonaa pesetaa saadakseen poikansa vapauteen. Tällainen tilanne on yleinen vähemmistöjen keskuudessa Yhdysvalloissa.
Myönnän, että en kuvitellut hänen milloinkaan voivan vapautua ja olen iloinen nähtyäni hänet täällä elossa. Arvoisa puhemies, hengen riistäminen rangaistuksena on mielestäni julmaa. Näistä kuolemanrangaistuksista 88 prosenttia langetetaan neljässä maassa ja näille maille Euroopan on kerrottava, että niiden pitää lopettaa lakiin perustuva murhaaminen. Meidän pitäisi käyttää hyödyksemme myös läsnäoloamme Yhdistyneissä Kansakunnissa, kuten niin usein on jo sanottu, osoittaaksemme mieltämme kuolemanrangaistusta vastaan.

Patten
. (EN) Olen hyvin tyytyväinen siihen, että kaikki Euroopan unionin toimielimet työskentelevät yhdessä kuolemantuomion lakkauttamisen puolesta, ja olen iloinen, että Euroopan parlamentti on jälleen kerran ponnistelujen eturivissä.
Kuten parlamentti tietää, sekä neuvosto että komissio ovat asettaneet kuolemantuomion lakkauttamisen painopisteasemaan. Neuvosto jatkaa Euroopan unionin suuntaviivojen täytäntöönpanoa maissa, joissa kuolemantuomio on yhä voimassa. Euroopan unioni vaatii, että kuolemantuomioiden langettamista täytyy asteittain vähentää ja siinä täytyy noudattaa tiettyjä vähimmäisvaatimuksia.
Euroopan unioni kannustaakin maita lykkäämään tuomioiden täytäntöönpanoa mahdollisuuksien mukaan. Olisi varmaan hyvä, jos esittäisin yksityiskohtaisesti kolmansia maita koskevien politiikkojemme suuntaviivat kuolemantuomion osalta. Suuntaviivoissa vaaditaan, että aihe täytyy ottaa esiin noiden maiden kanssa käytävässä poliittisessa vuoropuhelussa silloin, kun se on tarkoituksenmukaista. Se otettiin esiin muun muassa viimeaikaisissa tapaamisissa Yhdysvaltojen kanssa.
Suuntaviivoissa määrätään, että täytyy ryhtyä toimenpiteisiin, kun on vaarana, että kuolemantuomio otetaan uudelleen käyttöön tai että virallinen tai tosiasiallinen täytäntöönpanojen keskeytys lopetetaan. Suuntaviivoissa tehdään selväksi, että täytyy ryhtyä tukitoimiin tai antaa julkisia lausuntoja, kun maa ryhtyy toimiin kuolemantuomion lakkauttamiseksi. Suuntaviivoissa ilmoitetaan, että tarvitaan yksittäisiä toimenpiteitä, kun voidaan olettaa, että vähimmäisvaatimuksia tällä alalla rikotaan. Esimerkiksi jos oikeudelliset takeet puuttuvat, jos sellaisen henkilön, joka oli alaikäinen rikoksen tehdessään, raskaana olevan naisen tai pienen lapsen äidin, tai psyykkisesti sairaan henkilön kuolemantuomio pannan täytäntöön, sekä jos kuolemantuomio langetetaan muusta kuin väkivaltarikoksesta tai -rikkomuksesta, kuten mielipide- tai omantunnonrikoksesta ja talousrikoksesta.
Hiljattain hyväksytyssä ihmisoikeuksia ja demokratisointia koskevassa tiedonannossa komissio ilmoitti, että kuolemantuomion lakkauttaminen on yksi neljästä prioriteetista, joihin aiomme panostaa tulevina vuosina kansanvaltaa ja ihmisoikeuksien suojelua koskevan eurooppalaisen aloitteen puitteissa. Olemme rahoittaneet jo useita hankkeita tällä alalla saaden yleisen mielipiteen kautta maailman vastustamaan kuolemantuomiota. Toivomme, että kuolemantuomio siirtyy historiankirjoihin rangaistusmuotona, jolle ei ole sijaa nykymaailmassa. Esimerkiksi - ja jatkan siitä, mitä eräs parlamentin jäsen äsken sanoi - minun on lähes mahdotonta uskoa, että luen vuonna 2001 julkaistua sanomalehteä, kun luen artikkelia siitä, että Iranissa on jälleen tuomittu naisia kuolemaan kivittämällä.
Olen parlamentin jäsenten kanssa samaa mieltä siitä, että Strasbourgissa 21.-22. kesäkuuta pidetty ensimmäinen kuolemanrangaistuksen vastainen maailmankongressi oli erittäin tärkeä tapaaminen. Vaikken voinutkaan itse osallistua siihen, komission yksiköt edustivat minua ja toimittivat adressin. Olen kuullut, että erityisen liikuttava ja arvokas oli niiden henkilöiden osallistuminen kongressiin, jotka kertoivat vuosista, joina he odottivat teloitustaan, ennen kuin heidät todettiin syyttömiksi. Kongressi osoittautui mielestäni hyödylliseksi myös siinä, että siellä korostettiin vaikeita ongelmia, jotka liittyvät kuolemanrangaistuksen lakkauttamiseen, ja koottiin etenkin amerikkalaisilta osanottajilta ehdotuksia useista innovatiivisista strategioista. Oli mielenkiintoista kuulla parlamentin jäsenten huomioita tuoreista muutoksista tässä asiassa.
Käytänkin tilaisuutta kiittääkseni puhemiestä hänen aloitteestaan kutsua useita parlamenttien puhemiehiä sekä kongressin osanottajia osallistumaan juhlalliseen vetoomukseen, joka tehtiin Euroopan parlamentissa Strasbourgissa 22. kesäkuuta. Tämä oli tärkeä osa kongressia, ja se korosti parlamenttien tärkeää roolia kuolemanrangaistuksesta luopumisessa. Tilaisuudessa hyväksytty Strasbourgin vetoomus tulee toimimaan tärkeänä viiteasiakirjana jatkuvissa ponnisteluissamme kuolemanrangaistuksen lakkauttamiseksi. Olen vakuuttunut, että parlamentti yhdessä muiden EU:n toimielinten kanssa asettaa asian sen ansaitsemalle etusijalle niin kauan kuin tarvitaan.

Puhemies
Paljon kiitoksia, komission jäsen Patten!
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 18.30.

Pekingin ehdokkuus vuoden 2008 olympiakisojen isännäksi
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista päätöslauselmaesityksistä:
B5-0487/2001 Thomas Mann ja Maij-Weggen Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän puolesta;
B5-0498/2001 van den Berg Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän puolesta;
B5-0505/2001 Malmström ja muut Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmän puolesta;
B5-0524/2001 Frassoni ja Wuori Vihreät/Euroopan vapaan allianssi -ryhmän puolesta;
B5-0525/2001 Dupuis ja muut TDI-ryhmän puolesta
Pekingin ehdokkuudesta vuoden 2008 olympiakisojen isännäksi.

Mann, Thomas
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, komission jäsen Patten, te tunnette tämän alueen erittäin hyvin. Ensi viikolla KOK päättää, mikä maa järjestää vuoden 2008 olympiakisat. Kiinan kansantasavalta, joka hakee parhaillaan tunnustusta kaikilla poliittisilla rintamilla, kokee olevansa ehdokas, jolla on parhaat mahdollisuudet. Se, jonka mielestä Pekingiä ei saisi vuosien 2000 ja 2004 menestyksettömien kampanjoiden jälkeen taas kerran kolhaista, ei ajattele kovin pitkälle.
Olympiakisojen hengen kanssa Kiinan politiikalla ei ole mitään tekemistä. Ihmisoikeuksia poljetaan, mielipiteenvapautta ja mielenosoittamisen vapautta rajoitetaan aggressiivisesti. Tiibet on ollut miehitettynä yli 50 vuotta. Vähemmistöillä, kuten uiguureilla ja mongoleilla, ei ole täysiä oikeuksia, ja ne menettävät kulttuuri-identiteettiään. Syytetyiltä evätään oikeudenmukaiset oikeudenkäynnit. Kuolemantuomioita, joista juuri puhuttiin, langetetaan ja pannaan varoittavana esimerkkinä usein julkisesti täytäntöön.
Politiikkaa ja urheilua ei vain voi erottaa toisistaan. Berliini näytti vuonna 1936, miten maailman nuorison tapaamista, johon osallistui 100 000 katsojaa ja jota miljoonat seurasivat radion ja TV:n ääressä, käytettiin hyväksi propagandatarkoituksiin. Ihmisten ilo oli aitoa ja järjestelyt täydelliset, mutta natsihallinto teki tästä myönteisestä kuvasta politiikan välineen, jonka tarkoituksena oli hankkia tunnustusta diktatuurille. Vuoden 1980 Moskovan olympiakisojen boikottia, joka seurasi puna-armeijan tunkeutumista Afganistaniin, arvioitiin hyvin eri tavoin - oikeutetusti. Kaikki tulivat kuitenkin yhteen yhteiseen tulokseen. Silloin, kun kansainvälistä oikeutta loukataan, ei voida siirtyä normaaliin päiväjärjestykseen.
Kiinan tapauksessa me PPE-ryhmän jäsenet olemme tyytymättömiä myös vuosikymmeniä jatkuneeseen metsien tuhoamiseen, jokien saastuttamiseen ja valvomattomaan päästöjen tuottamiseen, niin että ekosysteemi on kaatumisen partaalla. Eläinsuojelijat ovat perustellusti raivoissaan eräästä julmuudesta, jota juurikaan ei tunneta. Kiinassa pidetään 7 000:ta karhua teljettyinä tuskallisesti ahtaisiin häkkeihin, ja elävistä karhuista otetaan jatkuvasti sappinestettä kosmetiikan ja lääkkeiden valmistukseen. Tätä ei voida antaa anteeksi!
Kiinan olympiakisojen isännyyden vastaisia argumentteja on siis runsaasti. Uskooko joku tässä salissa todella, että tilanteen muuttaminen onnistuisi seitsemän vuoden aikana? Kiinan kansantasavaltahan voi hyvin hakea kisoja uudelleen, ja siitä tulee näiden olympiakisojen arvoinen isäntä, jos se itse huolehtii muista edellytyksistä lopettamalla ihmisoikeuksien loukkaamisen ja astumalla demokratian, oikeusvaltion tielle. Vasta sitten, kun Kiinasta on tullut osa kansainvälistä arvoyhteisöämme, voi KOK ensi viikolla tai tulevaisuudessa hyvällä omallatunnolla antaa myöntävän vastauksen vastaavalle hakemukselle.

Van den Berg
Arvoisa puhemies, noin 12 vuotta on nyt kulunut siitä, kun opiskelijoiden mielenosoitus ja vaatimus demokratiasta tukahdutettiin verisesti Tienanmenin aukiolla. Komission jäsen Patten oli samoihin aikoihin senaikaisessa tehtävässään erittäin aktiivinen Hongkongissa, ja hänet tunnettiin erittäin hyvin panoksestaan ihmisoikeusasiaan. Voisi sanoa, että Kiinassa on siitä lähtien vallinnut konservatiivinen suunta uudistusmielisiä kohtaan ja että Kiina oikeastaan etsii yhä edelleen ulospääsyä siitä umpikujasta, johon tuolloin peruuttamattomasti jouduttiin. Historiallisesta näkökulmasta katsoen voisi tietysti sanoa, että yhä edelleenkin on olemassa kaksi eri tendenssiä, vaikka viime vuosina onkin päätetty antaa poliittisessa keskuksessa kommunistiselle puolueelle erittäin keskeinen ja vahva asema, oikeastaan hyvinkin klassillinen, vanhanaikainen asema, ja samanaikaisesti vapauttaa tuntuvasti talouselämää. Näiden kahden suunnan välillä vallitsee tietenkin valtava jännitystila, mistä on myös seurauksena suuria valtakunnan sisäisiä epätasaisuuksia. On ilmeistä, ettei Kiina lopultakaan voi enää jatkaa näin eteenpäin.
Olen sitä mieltä, samoin kuin puolueryhmänikin, että strategian on oltava monipuolinen: sen on ulotuttava osallistumiseen, yhteistyöhön, keskustelemiseen ja politiikkaan, sillä heidän onkin lopulta ryhdyttävä ottamaan uusia askeleita vuoden 2002 kongressissa, joka heille merkitsee askelta kohti uutta sukupolvea. Myös suuren maailmanvallan, joka tahtoo näytellä tärkeää osa tulevaisuuden maailmannäyttämöllä, on lopulta omaksuttava toinen asenne. Olympialaisten hengessä, ja ottaen huomioon Euroopan aseman ja normit ihmisoikeusasioissa, emme tällä hetkellä voi mitenkään tukea Kiinan ehdokkuutta. Siksi puolueryhmänä kritisoimme Kiinaa ja tuemme Kiinaa kohtaan esitettyä kritiikkiä. Osallistuminen merkitseekin mielestäni juuri sitä, että asiat esitetään selkeästi ja puhutaan vapaasti. Siksi puolueryhmämme tukee päätöslauselmaa. Kiina ei ole pimeyden valtakunta, mutta ihmisoikeuksissa siellä on todellakin tapahduttava paljon muutoksia, ennen kuin maan ehdokkuutta olympiakisojen järjestäjänä voidaan harkita.

Puhemies
Kun komission jäsen Pattenia on jatkuvasti puhuteltu kiinalaiseksi, on nyt kai sopiva hetki huomauttaa, että hän oli tuolloin Hongkongin kuvernööri. Ehkä asia ei ole tuttu kaikille, erityisesti vieraillemme. Huomautan siis nyt asiasta, jotta he voivat ymmärtää asiayhteydet.

Malmström
Arvoisa puhemies, ensi viikon perjantaina äänestetään siitä, kuka saa isännöidä vuoden 2008 olympialaisia. Olympialaiset on tilaisuus, jossa naiset ja miehet kaikkialta maailmasta kokoontuvat yhteen kilpaillakseen samoin ehdoin rauhan ja kansojen välisen yhteistyön hengessä. Niin sanotaan, vaikka suurin osa osallistujamaista on raakoja diktatuureja, joissa halveksutaan sekä demokratiaa että ihmisoikeuksia. Olympiakomitea vastaa olympialaisten taustalla olevien ajatusten edistämisestä. ELDR-ryhmä on vaatinut kansainvälistä olympiakomiteaa laatimaan olympiakisojen isäntävaltioita koskevat suuntaviivat, joihin sisältyy vaatimus ihmisoikeuksien ja demokraattisten periaatteiden kunnioittamisesta.
Yksi ajankohtaisimmista ehdokkaista olympialaisten isännäksi on Peking. Se on yhden maailman kovimman diktatuurivaltion pääkaupunki. Toisinajattelijoiden sortaminen, kidutus, tiedotusvälineiden ja Internetin sensuroiminen ja useat teloitukset, joiden määrä ylittää kaikissa muissa maissa suoritettujen teloitusten yhteisen määrän, ovat vain muutamia esimerkkejä siitä, miten Kiinan hallitus yrittää pitää kansansa aisoissa. Tiibetiä pidetään edelleen miehitettynä ja sen kansaa sorretaan. Uskonnollisten vähemmistöjen ei anneta harjoittaa uskontoaan. Kahden vuoden ajan Falun Gong -liikkeen jäseniä on vainottu järjestelmällisesti; kymmeniätuhansia uskonnon harjoittajia on pidätetty ja kidutettu, joissakin tapaukissa kuolemaan asti. Viime päivinä 15 naista on kidutettu hengiltä kiinalaisella työleirillä, ja viranomaiset sanovat, että kyse on itsemurhasta.
Urheilua ja politiikkaa ei pidä sekoittaa toisiinsa sanovat ne, jotka haluavat, että Peking saa isännöidä olympialaisia. Juuri niin Kiinan hallitus kuitenkin tekee. Jos Peking saisi järjestää olympialaiset, olisi sillä valtavaa propaganda-arvoa Kiinan hallituksen kannalta, eikä maata sen jälkeen painostettaisi yhtä voimakkaasti muuttamaan politiikkansa.
Eräässä lausunnossa, joka koskee Pekingin ehdokkuutta olympialaisten isännäksi, kansainvälinen olympiakomitea sanoo seuraavaa: "Voimakas valtion ylläpitämä kuri on hyväksi, ja sen pitäisi parantaa olympiaorganisaation toimintatehokkuutta." Painostuksen kutsuminen "hyväksi" on pöyristyttävää!
Kaikki ihmisoikeusaktivistit vaativat yksimielisesti, että Kiina ei saa järjestää olympialaisia. Päätös, jonka mukaan olympialaiset järjestettäisiin Kiinassa olisi koko olympia-aatteen vastainen. Liberaaliryhmä vetoaa sen vuoksi kaikkiin kansainvälisen olympiakomitean jäseniin, jotta ne vastustaisivat Pekingiä perjantaina.

Frassoni
Arvoisa puhemies, olympialaiset ovat tapahtuma, joka tekee ihmiskunnasta hyvän ja joka muistuttaa meitä kaikista ihmissielun ylevistä ominaisuuksista. Hyväksymällä Kiinan ehdokkuus järjestää olympialaiset tarkoittaisi sitä, että olympiarenkaiden kauniilla väreillä ja lipuilla peitettäisiin kaikki Kiinassa tapahtuvat kuolemanrangaistukset ja jokaiseen vastustajaan kohdistetut vainot, aineelliset ja ympäristötuhot sekä karkotukset, eivätkä nämä toimet todellakaan vähentyisi näin, vaan päinvastoin minusta kansainvälisen yhteisön välinpitämättömyys vain rohkaisisi jatkamaan niitä. Tämä ei tietenkään tarkoita, että olisimme tilanteeseen tyytyväisiä. Me toivomme, että sellainen päivä tulee ja että meillä on mahdollisuus olla tyytyväisiä tai vieläpä innostuneita juhlimaan Kiinan olympialaisia: mutta nyt sellaista päivää ei vielä ole, se on vielä kaukana, ja meidän on oltava johdonmukaisia. Sen jälkeen, mitä kollegani ovat sanoneet, voin mielestäni päättää puheeni tähän, koska tämä on toinen niistä aiheista, joista koko parlamentti on samaa mieltä. Toivon, että meitä kuunnellaan.

Dupuis
Arvoisa puhemies, päätöslauselmamme alkaa muistutuksella, että siteeraan olympiakisojen sääntöjä "olympia-aatteen tavoitteena on panna urheilu palvelemaan ihmiskunnan harmonisen kehityksen tavoitetta ja että sen päämääränä on rauhanomaisen yhteiskunnan luominen". Lucio Manisco muistutti meille kyselytunnilla ihmiselinkaupasta, ja muistan, että jouduimme parlamentissa kamppailemaan kovasti, jotta päätöslauselma saavutettaisiin. Meitä pidettiin kirjaimellisesti hulluina tarinoita sepittävinä ihmisinä. Nyt näihin operaatioihin osallistuneiden lääkäreiden suorat todisteet ovat nähtävissä kaikissa sanomalehdissä, eikä kukaan voi enää kieltää ilmiselvää asiaa.
Samoin kukaan ei voi enää kieltää ilmiselviä teloituksia eikä semanttista muutosta: nykyään Kiina taivuttaa itsemurhan tekoa tarkoittavan verbin transitiivisesti. Kiinassa 15 pikkutytölle tehtiin "itsemurha" viime päivien aikana, sadoille Falun gong -liikkeen aktiivijäsenelle tehtiin "itsemurha" viime viikkojen ja viime kuukausien aikana; Tiibetissä kaikki jatkuu kuten ennenkin, ja kaikkien sellaisten etunenässä, jotka toivovat, että vuonna 2002 Kiinaan nousee uusi johto, on kukapas muu kuin Tiibetissä oleva Kiinan entinen kuvernööri, joka tunnetaan hyvin hänen harjoittamastaan politiikasta, joka oli tuhon politiikkaa ja johon kuului osana ihmisten järjestelmällinen vangitseminen.
Minua ilahdutti suuresti kuunnella jäsen Van den Bergia ja jäsen Thomas Mannia, ja mielestäni meillä on enemmän kuin riittävästi osoituksia siitä, että olympialaisten pitämistä Pekingissä voidaan pitää vähintään sopimattomana ja minusta hyvin sopimattomana. Tietenkin me kaikki toivomme, että olympialaisten järjestäminen Pekingissä olisi pian sopivaa, eikä pelkästään sopivaa, vaan toivottavaa, mutta tällä hetkellä ollaan kaukana tavoitteesta, ja arvoisa komission jäsen Patten, tämä johtuu mielestäni myös tästä kriittisen vuoropuhelun politiikasta, joka muuttuu yhä enemmän aktiiviseksi kumppanuuspolitiikaksi Pekingissä vallassa olevan hallinnon kanssa.

Van den Bos
Arvoisa puhemies, jos juhlitaan suurta olympialaisten urheilujuhlaa, juhlimiseen on oltava aihetta. Kiinassa tähän ei ole aihetta. Ihmisoikeudet eivät ole parantuneet siitä, kun poliittinen keskustelu Euroopan unionin kanssa aloitettiin. Päinvastoin, hallituksen poliittisten vastustajien oikeuksien loukkaaminen ei ole vähentynyt. Toisinajattelijoita häviää usein naurettavan pitkäksi ajaksi kaltereiden taakse. Rikollisina tuomitut saavat usein erittäin lyhyen oikeudenkäynnin jälkeen kuolemanrangaistuksen.
Kiinalaiset vallanpitäjät pelkäävät tavattomasti väkivallatonta ja rauhanomaista uskonnollista Falun Gong -liikettä. Liikkeen kannattajia pidätetään mielivaltaisesti, kidutetaan, piilotetaan psykiatrisiin laitoksiin tai teloitetaan. Vasta äskettäin kidutettiin taas 15 naista hengiltä työleirillä. Tiibetiltä on järjestelmällisesti riistetty sen oma luonne.
Ympäristön ja eläinten hyvinvoinnin tilanne on karmiva. On erittäin naiivia olettaa, että suuret kansainväliset urheilutapahtumat ja politiikka voidaan pitää erillään toisistaan. Nykyajan olympialaisten historia osoittaa liiankin selvästi, kuinka urheilujuhlaa voidaan väärinkäyttää poliittisen hallitusjärjestelmän ihannoimiseen. Koko maailman tiedotusvälineiden huomio on vain lisännyt näitä mahdollisuuksia. Etenkin sellaiset maat, joille olisi hyötyä niiden kansainvälisen maineen perinpohjaisesta puhdistamisesta, tarttuvat tilaisuuteen tehdä tämän tapahtuman poliittisessa hyväksikäytössä uusi olympiaennätys.
Kiinan väestö ei kisoista tule paljoa nauttimaan. Kisat maksavat noin 20 miljardia dollaria, ja osa Pekingiä tuhotaan, ja sen asukkaat ajetaan kaupungista ulos.
Kiinan taloudelliset siteet maailmaan vaikuttavat siihen, että myös liberaaliset arvot ja normit pääset kulkeutumaan maan sisäpuolelle. Sen tähden on toivoa. Hyvinvoinnin lisääntyminen johtaa lopulta suurempaan poliittiseen vapauteen. Kiinalaiset ovat kärsivällisiä ihmisiä. Kisojen järjestämisen suhteen heidän on osoitettava kärsivällisyyttä ja huolehdittava siitä, että Kiinassa on aihetta juhlimiseen.

Ribeiro e Castro
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, olen eri mieltä parlamentin enemmistön kanssa. Olen suurelta osin samaa mieltä kuin kollegamme Thomas Mann ja muut. Olen äänestänyt, ja aion tehdä niin edelleenkin, kaikkien sellaisten täällä esitettyjen päätöslauselmien puolesta, jotka koskevat ihmisoikeuksia, uskonnollisia vainoja tai Tiibetin tilannetta Kiinassa. Mielestäni tämä päätöslauselma vie meidät kuitenkin harhaan, sillä vakaa käsitykseni on, että jos olympialaisten pitopaikaksi valitaan Peking, tuetaan uudistusmielisiä voimia, ja että olympialaisten järjestäminen voi olla merkittävien muutosten alkuna. Se on minun vakaa käsitykseni. En tunne avustavani rikoksessa, vaan puolustan yhä ihmisoikeuksia parlamentissa enkä taatusti ole Kiinan hallituksen propagandisti. Mielestäni on virhe eristää Kiina. Meidän on jatkossakin esitettävä arvostelua täällä ja asianmukaisissa kansainvälisissä yhteyksissä. Emme voi eristää 1,3 miljardin ihmisen kansallisvaltiota. Vastustin Kiinan eristämistä jo silloin, kun sen omat viranomaiset yrittivät sitä monta kymmentä vuotta sitten, ja vastustan sitä myös, mikäli me haluamme eristää sen. Meillä on sitä paitsi valaiseva esimerkki eli Kuuba: Yhdysvallat on itsepintaisesti pannut Kuuban saartoon jo vuosia sitten. Se ei ole saanut mitään aikaan, vaan olemme päinvastoin voineet havaita, että Yhdysvaltojen saarrosta on muodostunut suurin poliittinen tuki, jonka nojalla Fidel Castro voi jatkaa diktatuuriaan Kuubassa. Tämä on siis ääneni välittämä viesti ja syy, jonka takia ryhmäni ei kannata päätöslauselmaa: uskomme, että se on harhaanjohtava niiden mielestä, jotka tukevat uudistuksia Kiinassa.

Patten
. (EN) Kansainvälinen olympiakomitea päättää vuoden 2008 olympiakisojen isäntämaasta, kun se kokoontuu Moskovassa 13. heinäkuuta. Tiedän jonkin verran tavasta, jolla Kansainvälinen olympiakomitea työskentelee. Esiinnyin sen edessä vuonna 1990, kun tuin Manchesterin ehdokkuutta olympiakisojen isännäksi. Se oli taistelua tuulimyllyjä vastaan, mutta opin jotain KOK:n työskentelytavasta. Euroopan unioni kokonaisuudessaan sen enempää kuin komissiokaan ei ota kantaa siihen, pitäisikö kisat järjestää Kiinassa vai jossain muualla. Sen päättää Kansainvälinen olympiakomitea, vaikka tiedän, että parlamentin jäsenillä on voimakkaita mielipiteitä asiasta.
Minun ei varmasti tarvitse kertoa parlamentille, että jaan esiin tuodut huolet Kiinan ihmisoikeustilanteesta - ja palaan tähän asiaan hetken kuluttua. Mutta samoin kuin olen aina suhtautunut epäilevästi kaupan edistämisen ja ihmisoikeuksien edistämisen sekoittamiseen, suhtaudun epäilevästi myös urheilun ja ihmisoikeuksien sekoittamiseen. Molemmissa tapauksissa huolenani on, että tavoitteet jäävät usein saavuttamatta, ne vain sotkeutuvat. Toimiessani Hong Kongin kuvernöörinä osallistuin aktiivisesti keskusteluun ja väittelyyn ihmisoikeuksista ja demokratisoinnista, mutta matkustin kuitenkin joka vuosi Washingtoniin vetoamaan sen puolesta, että Kiinalle myönnettäisiin suosituimmuuskohtelu, enkä totisesti kritisoinut Kiinan edellistä olympiakisojen isännyyttä koskenutta hakemusta.
Myönnän, että urheiluun kohdistettavista toimenpiteistä voi joskus olla jotain hyötyä. Kukaan ei voisi esimerkiksi väittää, ettei tällaisiin toimenpiteisiin ryhtymisestä Etelä-Afrikkaa vastaan rotuerottelun vuosina olisi ollut apua pitkälti siksi, että Etelä-Afrikan valkoinen yhteisö piti urheiluyhteyksiä niin tärkeinä.
Kun puhutaan olympiakisoista, niin vaikka myönnän, että on kamalia esimerkkejä olympiahengen väärinkäytöstä - yksi puhujista mainitsi vuoden 1936 olympiakisat, joissa edesmennyt appeni juoksi - pitäisi kuitenkin ottaa huomioon myös Soulin olympiakisat. Monikaan Soulin demokratian kannattajista ei väittäisi, että olympiakisojen järjestäminen siellä olisi haitannut demokratian ja ihmisoikeuksien edistämistä, vaan pikemminkin päinvastoin, joten väite on kenties hieman monimutkaisempi kuin jotkut parlamentin jäsenet ovat antaneet ymmärtää. Vaikka nämä asiat kuuluvatkin jossain määrin subjektiivisen arvioinnin piiriin, niin mielipiteideni taustalla ei ole - lainatakseni erään parlamentin jäsenen sanoja - alistuva hyväksyminen. Niiden taustalla on maltillinen muttei aukoton vakaumus.
Jos Peking valitaan kisojen isännäksi, kiinalaisten viranomaisten täytyy toteuttaa myönteisiä ja tarpeellisia toimia, jos ne haluavat pärjätä lainkaan vertailussa Sidneyn viimevuotiselle erinomaiselle suoritukselle isäntämaana. Olisi esimerkiksi mahdotonta, että olympiakisoja isännöivä maa estäisi tai edes voisi estää kansalaisiaan ja vierailijoita lukemasta Internetistä uutisia kisoista. Kävin muutama viikko sitten erittäin mielenkiintoisella vierailulla Kiinassa, ja oli erikoista, ettei siellä päässyt sen enempää BBC:n kuin CNN:n verkkosivustoille. En usko, että sellainen olisi mahdollista olympiakisojen aikana.
Olen puhunut parlamentille moneen otteeseen Euroopan unionin ja Kiinan välisestä ihmisoikeuksia koskevasta vuoropuhelusta. Ymmärrän, mitä parlamentin jäsen tarkoitti sanoessaan, että meidän täytyy huolehtia, että vuoropuhelu johtaa todelliseen edistykseen eikä muutu, kuten hän sanoi, ihmisoikeusrikkomusten hyväksymiseksi. Vuoropuhelumme Kiinan kanssa on epäilemättä monimutkaisin ja moniulotteisin ihmisoikeuksia koskeva vuoropuhelu, jota käymme minkään maan kanssa, kuten sellaisen maan kanssa käytävän vuoropuhelun kuuluukin olla, jossa rikkomuksia tapahtuu valitettavasti yhä niin paljon.
Euroopan unioni pyrkii jatkuvasti työskentelemään Kiinan kanssa, jotta vuoropuhelusta tulisi nykyistä tehokkaampi ja jotta sillä olisi konkreettisempi vaikutus ihmisoikeustilanteeseen paikan päällä. Kannustamme ja tuemme Kiinaa ratifioimaan ja panemaan pikaisesti täytäntöön YK:n yleissopimukset ja kehotamme sitä jatkuvasti yhteistyöhön YK:n ihmisoikeusvaltuutetun kanssa. Suhtaudumme myönteisesti yhteisymmärryspöytäkirjaan, jonka Kiina allekirjoitti Mary Robinsonin kanssa, mutta toivomme Kiinan panevan sen nyt täytäntöön.
Vuoropuhelun yhteydessä painostamme Kiinaa toimiin aloilla, jotka huolestuttavat meitä eniten ja joita ovat muun muassa poliittisten toisinajattelijoiden sorto, uskonnonvapauden kieltäminen, kuolemanrangaistuksen kauhistuttava ja liiallinen käyttö rikollisuuden torjuntakampanjan aikana, etnisten vähemmistöjen, muun muassa tiibetiläisten, kohtelu sekä mielivaltaiset pidätykset. Toin myös esiin viime Kiinan-vierailullani raportit Falun Gong -liikkeen kannattajien kidutuksista ja pahoinpitelyistä, ja on muitakin asioita, joihin täytyy puuttua. Olemme yhä huolestuneempia psykiatrian väärinkäytöstä toisinajattelijoiden ja uskonnollisten ryhmien jäsenten käsittelyssä Kiinassa.
Haluan kertoa parlamentille artikkelista, joka julkaistiin hiljattain Asian Wall Street Journal -lehdessä ja jossa esiteltiin Robin Monroen tekemää akateemista tutkimusta. Robin Monroe on kuuluisa Kiinan tutkija, joka on kirjoittanut todennäköisesti parhaan kirjan Tiananmenin aukiosta: Black Hands of Beijing. Suosittelen sitä parlamentille.
Jaan parlamentin huolet Pekingin ja koko Kiinan ympäristöoloista ja kisojen valmistelun mahdollisista seurauksista kaupungille. Toukokuisen vierailuni aikana tapasin osan niistä muutamasta todellisesta kiinalaisesta valtiosta riippumattomasta järjestöstä, jotka työskentelevät ympäristökysymysten parissa. Minulle jäi voimakas vaikutelma, ettei Kiina voi yltää tavoitteisiin, jotka se on asettanut itselleen ympäristönsuojelussa ilman tukea kansalaisyhteiskunnalta, joka on ryhtynyt toimiin vapaaehtoisesti. Todellisten ruohonjuuritason valtiosta riippumattomien järjestöjen perustamista ja toimintaa koskevia sääntöjä täytyy höllentää, jotta pystytään hyödyntämään yli miljardin asukkaan tarmoa ja sitoutumista. Sama pätee kaikkiin maihin ja kaupunkeihin, jotka isännöivät olympiakisoja.
Sydneyn menestys juontui sen asukkaiden täydellisestä sitoutumisesta kisojen isännöimiseen ja niiden onnistumiseen maailman silmien edessä. Jokainen olympiakisoja isännöivä maa kohtaa ongelmia, jollei se saa kansalaistensa tukea taakseen. En usko olevani sinisilmäinen. Tiedän Kiinan kauhistuttavat ongelmat, mutta mielestäni on vähintäänkin vaikea uskoa, että mikään Kiinan kaltainen maa, vaikka mitään Kiinan kaltaista maata ei todellisuudessa olekaan, mutta mikään maa, jossa on samanlainen autoritaarinen ja sortava hallitus kuin Kiinassa, pystyisi järjestämään olympiakisat ilman, että kisoilla olisi huomattava vaikutus kansalaisyhteiskunnan kehitykseen kyseisessä maassa.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen!
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 18.30.

Ihmisoikeudet
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista päätöslauselmaesityksistä:
YK:n yleiskokouksen lasten oikeuksia käsittelevä erityisistunto - B5-0483/2001 Wuori ja muut Vihreät/Euroopan vapaa allianssi -ryhmän puolesta;
B5-0490/2001 Van Hecke ja muut Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän puolesta;
B5-0495 Collins ja muut Unioni kansakuntien Euroopan puolesta -ryhmän puolesta;
B5-0496/2001 van den Berg Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän puolesta;
B5-0506/2001 Thors ja muut Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmän puolesta;
B5-0513/2001 Boudjenah ja muut Euroopan yhtyneen vasemmiston konfederaatioryhmä/Pohjoismaiden vihreä vasemmisto -ryhmän puolesta
EU:n kannoista YK:n yleiskokouksen lasten oikeuksia käsittelevään erityisistuntoon.
Uskonnonvapaus Vietnamissa
B5-0482/2001 Belder Demokratian ja monimuotoisuuden Eurooppa -ryhmän puolesta;
B5-0488/2001 Nassauer ja muut Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän puolesta;
B5-0499/2001 van den Berg Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän puolesta;
B5-0507/2001 Maaten Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmän puolesta;
B5-0521/2001 McKenna ja Wuori Vihreät/Euroopan vapaa allianssi -ryhmän puolesta;
B5-0514/2001 Sjöstedt ja muut Euroopan yhtyneen vasemmiston konfederaatioryhmä/Pohjoismaiden vihreä vasemmisto -ryhmän puolesta;
B5-0521/2001 Dupuis ja muut TDI-ryhmän puolesta
uskonnonvapaudesta Vietnamissa
Etelä-Afrikka
B5-0489/2001 Marques ja Smet Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän puolesta;
B5-0500/2001 van den Berg Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän puolesta;
B5-0509/2001 Andreasen ja van den Bos Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmän puolesta;
B5-0511/2001 Queiro ja Ribeiro e Castro Unioni kansakuntien Euroopan puolesta -ryhmän puolesta
B5-0522/2001 Rod ja muut Vihreät/Euroopan vapaa allianssi -ryhmän puolesta
Etelä-Afrikan tilanteesta.
Valko-Venäjä
B5-0481/2001 Belder Demokratian ja monimuotoisuuden Eurooppa -ryhmän puolesta;
B5-0491/2001 Sacrédeus ja Posselt Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän puolesta;
B5-0501/2001 Wiersma Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän puolesta;
B5-0508/2001 Ludford ja Väyrynen Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmän puolesta;
B5-0516/2001 Seppänen Euroopan yhtyneen vasemmiston konfederaatioryhmä/Pohjoismaiden vihreä vasemmisto -ryhmän puolesta.
B5-0523/2001 Schroedter Vihreät/Euroopan vapaa allianssi -ryhmän puolesta
Valko-Venäjästä.
Burundilaisten pakolaisten tilanne Tansaniassa
B5-0494 Ferrer Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän puolesta
Burundilaisten pakolaisten tilanteesta Tansaniassa.

MacCormick
Arvoisa puhemies, minulla on suuri ilo suositella tätä päätöslauselmaa kokonaisuudessaan parlamentille. Lasten oikeuksien tunnustaminen on hyvin tärkeää. Olen iloinen voidessani sanoa, että 25 vuotta sitten julkaisin artikkelin, joka ainakin joiltakin osin auttoi viemään asiaa eteenpäin. En kuitenkaan halua puhua tänään koko päätöslauselmaesityksestä. Haluan puhua yhdestä erityisestä ongelmasta, jota käsitellään ryhmäni esittämässä tarkistuksessa.
Olen kyllin vanha, että minulla voisi olla yli 25-vuotiaita lapsia. Näen käytävillämme vierailijoita, jotka ovat noin 25-vuotiaita. Monen muun tavoin voin vain kuvitella, millaista olisi, jos käsistäni riistettäisiin 20 päivää vanha vauva, enkä enää koskaan näkisi häntä, jos minua itseäni kidutettaisiin ja kohdeltaisiin julmasti vankilassa viiden vuoden ajan, ja sen jälkeen viettäisin loppuelämäni vapaudessa yrittäen löytää kadottamani lapsen.
Uruguaylainen Sara Méndez vieraili eilen parlamentissa edistääkseen lapsensa löytämistä tai tietojen saamista pojastaan Símonista, joka riistettiin hänen käsistään 20 päivän ikäisenä, kun äiti vangittiin laittomasti Buenos Airesissa vuonna 1976. Sellainen on kamalaa, ja meidän täytyy lisätä tähän erinomaiseen päätöslauselmaesitykseen lauseke, jossa Uruguayn päättäjiä vaaditaan tunnustamaan katoamisten kauheus sekä tunnustamaan velvollisuutensa saattaa lapset takaisin vanhemmilleen ja päättää tämä skandaali ja häpeä. Toivon, että hyväksymme päätöslauselmaesityksen ja teemme asian selväksi.

Hermange
Arvoisa puhemies, Näin YK on siis päättänyt arvioida tilannetta kymmenen vuoden kuluttua ensimmäisestä lapsille omistetusta maailmanlaajuisesta huippukokouksesta. Oli varsin normaalia, että ryhmämme päätti esittää syyskuussa 2001 päätöslauselman antaakseen osoituksen siitä, että se aikoo ryhtyä toimiin huippukokouksen kynnyksellä, kuten ryhmämme on aina tehnyt.
Muistan sellaisen ajan, jolloin täällä oli vaikeaa lausua sana lapset. Tarvittiin ensin Dutroux'n kaltainen tapaus, ennen kuin tähän tarkoitukseen voitiin irrottaa budjettikohtia ja ennen kuin voitiin äänestää tietystä määrästä päätöslauselmia lastemme hyväksi. Olemme siis jossakin määrin onnistuneet. Viimeksi onnistuimme, kun perusoikeuskirjassa viitattiin lapsuuteen ja kun voitimme muutamia taisteluita yhdessä joidenkin parlamentin jäsenten kanssa etenkin Mary Banottin johdolla.
On siis tärkeää, että tämän huippukokouksen kynnyksellä palautamme mieliin toimintamme ja päättäväisyytemme, että palautamme edelleen mieliin, että meidän on ryhdyttävä entistä voimakkaampiin toimiin lasten hyväksi eikä pelkästään Euroopassa vaan myös kaikkialla muualla maailmassa, sillä tiedetään, että maailmassa on tällä hetkellä 600 miljoonaa lasta, joiden perheet elävät alle yhden dollarin turvin päivittäin; samoin meidän on muistettava, että lasten koulutus, terveys ja aliravitsemus ovat todellisia ongelmia, ja että näissä asioissa meidän on lähdettävä liikkeelle.
Tässä tarkoituksessa ehdotamme päätöslauselmassamme institutionaalisten puitteiden tarjoamista lasten hyväksi: toisin sanoen haluamme, että tekemissämme eri päätöksissä hyödynnettäisiin lapsipolitiikan ja perhepolitiikan vaikutteita; toiseksi haluamme, että komissioon voitaisiin perustaa yksikkö lasten hyväksi, ja kolmanneksi haluamme, että erityislähettiläs koordinoisi lapsipolitiikkaa.
Arvoisa puhemies, itse asiassa meistä olisi tärkeää, että voitaisiin perustaa eurooppalainen solidaarisuusrahasto maailman lasten hyväksi.

Ribeiro e Castro
Arvoisa puhemies, hyvät jäsenet, ryhmämme on iloinen tästä aloitteesta ja kompromissipäätöslauselman aikaansaamasta laajasta yhteisymmärryksestä. Saimme huomata, että siihen on sisällytetty oman päätöslauselmaluonnoksemme tärkein huolenaihe: suuri huoli kauhistuttavasta tilanteesta monissa aseellisissa selkkauksissa ja hyvin varhaisessa iässä sotilaiksi värvättyjen lasten julmasta ja karkeasta hyväksikäytöstä. Tämä paheksunta on tuotu päätöslauselmassa selkeästi esille.
Haluan kuitenkin esittää joitakin tarkistuksia, joihin pyydän parlamentin tukea, sillä minusta päätöslauselmasta puuttuu jotakin: siinä ei mainita lainkaan perhettä, ja lapsista puhuttaessa meidän täytyy kääntää katseemme perheeseen. On ilmeistä, että näissä päätöslauselmissa meillä on aina taipumus esittää huolemme sellaisista järkyttävistä tilanteista, joissa on kyse sairauksista ja, kuten sanoin äsken, aseellisissa selkkauksissa hyväksikäytettyjen lasten hylkäämisestä jne. Lapset elävät kuitenkin yleensä perheissä, eikä lapsia koskeva politiikka voi olla muuta kuin läheisyysperiaatteen mukaista perhepolitiikkaa. Kuten minusta on hyvä sanoa, lapsille sopivan maailman täytyy olla myös perheille sopiva maailma. Haluaisin myös sanoa, että kollegamme MacCormickin puheenvuoro sai minut liikuttumaan ja että aiomme tukea hänen tarkistustaan. Eilen pidetyssä kompromissikokouksessa oli epäilyjä siitä, pitäisikö meidän sisällyttää kompromissiin yksittäistapaus vai ei, mutta hänen puheenvuoronsa vakuutti minut, koska myös Portugalissa lasten katoaminen ja perheiden tavattomat kärsimykset jotkin tapaukset Portugalissa ovat kestäneet jo vuosia on aihe, joka on valtioiden tai poliisin kyvyttömyyden takia ollut monta kertaa huolenamme. Näissä tapauksessa tuska, joka viiltää kauhistuttavalla tavalla, on myös parlamentin huomion arvoinen.

Van den Berg
Arvoisa puhemies, kuten kollegamme jo mainitsivat, Sara Mendez oli tällä viikolla täällä parlamentissa. Joskus on kyllä hyvä vaihtaa laajan päätöslauselman ja laajan suunnitelman yhteydessä kuvakulmaa ja siirtyä tarkastelemaan jotain erittäin konkreettista yksityiskohtaa.
Kysymyksessä on henkilö, joka yli 24 vuotta tapahtuneen jälkeen yhä edelleen etsii poikaansa Símonia. Sotilaat ovat riistäneet häneltä mahdollisuuden elää täydellisessä vapaudessa omassa maassaan, mutta nauttivat itse yhä tänäkin päivänä vapaudesta. Mielestäni meidän on syytä antaa hänelle tukemme - ja panen arvoa sille, että puhemiehemme Fontaine on myös antanut oman tukensa. Siksi, että näin meille tulee hiukan selvemmäksi, keitä nämä ihmiset ovat. Sillä jos oikeusjärjestyksen kansainvälisessä sekasorrossa lopulta päädymme havaitsemaan, että kansainvälisestä oikeusjärjestyksestä on tullut vahva, niin sen ovat saaneet aikaan heidän kaltaisensa rohkeat yksityiset henkilöt, jotka ovat niin kauan olleet antamatta periksi. Siksi toivon meidän pian, yli puoluerajojen ja erillään keskusteluista, tukevan tätä kohtaa koskevia tarkistuksia.
Toiseksi muutama sana valinnaisesta lisäpöytäkirjasta. Haluaisin myös esittää sitä koskevan kysymyksen komission jäsenelle. Tähän mennessä 29 maata on allekirjoittanut pöytäkirjan. Niiden joukossa ovat myös kaikki 15 Euroopan jäsenvaltiota. Pöytäkirjan sisältö on se, ettei lapsia saa aseellisissa selkkauksissa niin kutsutusti käyttää hyväksi eikä lapsisotilaina. Ainoastaan neljä maata on ratifioinut sen. Jotta se myös astuisi voimaan, vaaditaan vähintään kymmenen maan vahvistus. Siksi meillä on erittäin voimakas tarve sanoa: painostakaa myös neuvostoa, Euroopan eri järjestöjä ja valtioita allekirjoittamaan, niin että tämä asia onnistutaan viemään läpi.
Lopuksi tahtoisin sanoa, että olen yhdessä kohdin eri mieltä kansanpuoluelaisten kollegojemme kanssa. En heidän esittämissään perhettä koskevissa tarkistuksissa. Arvostan niitä suuresti. Siinä suhteessa mielipiteemme eivät eroa. Mutta lasten oikeuksien kohdalla meillä oli tunne, että perhettä koskevan aiheen käsittely kaipaa erillistä huomiota eikä sellaisenaan kuulu tähän. Me emme äänestä vastaan. Pidättäydymme äänestyksestä, koska meillä ei sisällön puolesta ole huomauttamista esittämiänne tekstejä vastaan.

Beysen
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, Belgian puheenjohtajakauteen kohdistetaan syystä suuret odotukset. Belgian puheenjohtajakaudella saattaa olla huomattava merkitys etenkin vaadittaessa kunnioittamaan ihmisoikeuksia, samoin määritettäessä EU:n yhteistä kantaa Yhdistyneiden Kansakuntien lastenoikeuksien erityisistuntoa silmällä pitäen.
Yleistä arvostusta ansaitsisi se, jos Belgian puheenjohtajakaudella onnistuttaisiin saamaan Euroopan unioni puhumaan yksituumaisesti. Belgia voi jatkaa työtä yhteisen strategian aikaansaamiseksi siitä, mihin päästiin jo Ruotsin puheenjohtajakaudella.
Sisällöstä on korostettava etenkin sitä, että on tehtävä sitovia sopimuksia siitä, että kaikille lapsille annetaan mahdollisuus vapaan opetuksen nauttimiseen ja takeet terveydenhuollosta.
Euroopan parlamentin on kiinnitettävä erikoisesti huomiota lasten asemaan ehdokasvaltioissa, erikoisesti Bulgariassa ja Romaniassa. Sivumennen sanoen saattaisi olla ratkaisevaa, jos Euroopan parlamentti tekisi aloitteen siitä, että lasten oikeudet ulotettaisiin kuulumaan ihmisoikeuksien joukkoon yleensä. Tahtoisin muuten esittää vaatimuksena, että Euroopan jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden välisissä kahdenkeskisissä suhteissa kiinnitetään järjestelmällisesti huomiota lasten asemaan kolmansissa maissa. Johdonmukaisesti sovellettuna tämä menetelmä osoittautuu epäilemättä hedelmälliseksi.

Sylla
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, halusimmepa tai emme, kansainvälisen työjärjestön mukaan olemme epäsuorasti vastuussa 250 miljoonan 514-vuotiaan lapsen kohtalosta. Lapset valmistavat Nepalissa mattoja tai kenkiä Thaimaassa; he työskentelevät kahvi- ja kaakaoviljelmillä Afrikassa: kaikki tämä tapahtuu vientiä ja meidän hyödykkeitämme varten.
Euroopassa tällaista tapahtuu salakavalammassa muodossa: harjoittelupaikat tarjoavat tilaisuuden työaikaan liittyviin väärinkäyttöihin; lapsimalleja käytetään hyväksi; painostamme nuoria urheilijoita, jotka tuottavat iloa meille televisioittemme ääressä oleville. Tämän lisäksi esiintyy sellaisia asioita, joita kukaan meistä ei siedä: seksuaalista väkivaltaa, joka tuhoaa monien elämän täysin, pornografiaa ja prostituutiota. Näin ollen meidän pitää kannassamme olla taipumattoman lujia. Lasten pakottaminen työhön estää heitä kehittymästä älyllisesti, fyysisesti ja psyykkisesti, ja niinpä katson, että emme voi enää sallia, että maat allekirjoittavat yleissopimuksia ja että ne kehuvat toimintaansa laadukkaaksi, kun samalla tiedämme, että ne tekevät tämän aivan kuin ostaisivat parin kenkiä.
Vähintä, mitä syyskuun konferenssissa voidaan vaatia, on oikeus koulutukseen, ja että jokaisella lapsella on oikeus vapaa-aikaan ja että jokainen lapsi saisi tietoa omista oikeuksistaan. Meidän on saavutettava vähintään nämä asiat. Jos emme saavuta niitä, tämä tarkoittaa, että lasten oikeudet ovat kuin pari sukkia: kun ne ovat likaiset ja niissä on reikiä, ne heitetään roskalaatikkoon.

Banotti
Arvoisa puhemies, haluan sanoa, kuinka suunnattoman mielissäni olin kuullessani, että puheenjohtajavaltio Belgia on ottanut lasten oikeudet osaksi puheenjohtajakauden ohjelmaansa. Haluan onnitella heitä lämpimästi. Odotamme paljon puheenjohtajakaudelta ja seuraamme tarkasti tapahtumia ja edistystä.
Yhdyn myös jäsen Hermangeen, joka toi osuvasti esiin, että vielä vähän aikaa sitten parlamentissa ei voitu edes puhua lapsista. Meille toistettiin jatkuvasti, etteivät he kuuluneet perussopimusten toimivaltaan, eikä parlamentti voinut puuttua huoleemme heidän hyvinvoinnistaan. Onneksi voimme nyt puhua heistä. Niin kauan kuin olen ollut parlamentin jäsen, olemme tarkastelleet kamalia vaaroja, joiden keskellä monet maailman lapsista elävät: sarja kurjuuksia on luetteloitu tämänpäiväisessä päätöslauselmassa. Aivan lähellämme lapset nähdään yhä käyttöesineinä esimerkiksi kansainvälistä adoptiota varten. Meidän pitäisi painaa päämme häpeästä, sillä Euroopan unionin kirjoissa on enemmän lainsäädäntöä eläinten hyvinvoinnista kuin lasten hyvinvoinnista. Ja jottei kukaan käyttäisi tätä minua vastaan, haluan sanoa, että kannatan myös eläinten hyvinvointia koskevaa lainsäädäntöä. Tilanne on kuitenkin häpeällinen.
Asiassa on tapahtunut poliittista edistystä. Huomaatte päätöslauselmasta, että pyydämme esimerkiksi perustamaan komissioon yksikön, joka on omistettu lasten oikeuksille ja lainsäädännölle, jotta voimme arvioida lainsäädännön vaikutuksia lapsiin ja heidän perheidensä elämään. Suosittelen erittäin mielelläni tätä päätöslauselmaa parlamentille. Minulla on ilo olla yksi Sara Méndezin ja hänen kadonneen lapsensa tukijoista. Parlamentissa tekemäni työn kautta minäkin olen voinut todeta, että monet lapset jäävät vaille molempien vanhempiensa seuraa ja rakkautta, mikä johtuu usein itsekkyydestä ja siitä, ettei lasten erityisten tarpeita ymmärretä.

Mann, Thomas
Arvoisa puhemies, lasten oikeuksia koskevan YK:n yleissopimuksen on tähän mennessä hyväksynyt 191 maata. Syyskuussa New Yorkissa pidettävän YK:n erityisistunnon tavoitteena täytyy olla, että kaikki maat eivät ainoastaan ratifioi tätä yleissopimusta vaan myös panevat sen täytäntöön. Olennainen osa on lapsityövoiman käytön vastainen taistelu. Liian usein lapsia pidetään sijoituksena perheen selviytymisen hyväksi. Vanhemmat, jotka eivät ole lapsiensa tapaan koskaan saaneet koulutusta, joutuvat väistämättä köyhyys- ja velkaloukkuun.
Lapset, jotka joutuvat aikaisin alttiiksi hyvin raskaille fyysisille rasituksille, eivät menetä ainoastaan huolettomuuttaan ja identiteettiään vaan usein koko lapsuutensa. Olen saanut havaita, kuinka lapset eivät voi elää kauemmin kuin 14-vuotiaiksi. UNICEFin arvion mukaan Länsi- ja Keski-Afrikassa myydään vuosittain 200 000 lasta työskentelemään plantaaseilla. Koko maailmassa seksikauppiaat käyttävät hyväkseen kahta miljoonaa 5-15-vuotiasta lasta - ennen kaikkea tyttöjä. Kuitenkin on syytä toivoon. Myönteisiä esimerkkejä koin paikan päällä Intiassa ja Nepalissa. Rugmark-säätiö antaa lapsille, joiden vanhemmat työskentelevät mattotehtaissa, mahdollisuuden ammatilliseen koulutukseen. Tämän kansalaisjärjestön perustivat yhdessä saksalaiset kehitysyhteistyöjärjestöt ja mattoja valmistavat yritykset.
Oikeutetusti näissä matoissa on laatumerkki, joka kertoo, ettei niiden valmistuksessa ole käytetty lapsityövoimaa. Tähän mennessä 10 prosenttia intialaisista vientiä harjoittavista yrityksistä on onnistunut saamaan Rugmark-lisenssin. Tämä on ensimmäinen askel oikeaan suuntaan. Pysyvää menestystä tapahtuu kuitenkin vasta, kun kuluttajien tietoisuus muuttuu ja he haluavat hankkia juuri näitä tuotteita.
Toinen esimerkki, joka antaa toivoa, tulee Brasiliasta. 11 miljoonalle köyhimpien perheiden lapselle otettiin käyttöön koululaispalkka. Tämän erityisohjelman on suunniteltu kestävän kymmenen vuotta, ja vuosittaisten 850 miljoonan euron avulla lapset pääsevät vihdoinkin nauttimaan maksetusta opetuksesta. Tällaisten esimerkkien, joista mainitsin vain joitakin, pitäisi toimia tiennäyttäjinä kaikkialla maailmassa, lasten tähden!

Uskonnonvapaus Vietnamissa

Belder
Arvoisa puhemies, Vietnamissa ei vallitse uskonnonvapaus. Käsiteltävänämme olevassa päätöslauselmassa korostetaan tätä vakavaa epäkohtaa. Siinähän puolustetaan Vietnamin hallituksen kieltämien buddhalaisten uskontokuntien uskonnonvapautta.
(Puhemies keskeytti puhujan.)

Puhemies
Jäsen Belder, suokaa anteeksi, mutta uskon, että komission jäsen halusi puhua edellisestä esityslistasta.
Arvoisa komission jäsen, periaatteessa teidän oli määrä pitää puheenvuoro keskustelun päätteeksi. Haluatteko todellakin pitää puheenvuoron nyt?

Patten
. (EN) Haluan vain sanoa, että on ilo osallistua keskusteluun, etenkin kun ystäväni MacCormickin puhe liikutti minua syvästi.
Tämä on tärkeä keskustelu osana lapsille omistetun YK:n erityisistunnon valmisteluprosessia. Komissio yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa tukee voimakkaasti oikeuksiin pohjautuvaa lähestymistapaa, joka perustuu lasten oikeuksia koskevaan yleissopimukseen. Vuodesta 1992 lähtien, eli lähes kymmenen vuoden ajan, kaikkiin Euroopan unionin ja kolmansien maiden välisiin yhteistyösopimuksiin on sisältynyt lauseke, jossa ihmisoikeudet määritellään olennaiseksi osaksi sopimuksia. Ihmisoikeuksiin kuuluvat lasten oikeudet ja ILO:n kahdeksassa perustavassa yleissopimuksessa määriteltyjen perustyönormien kunnioitus. Komissio tukee voimakkaasti kansainvälisen yhteisön ponnistuksia lapsityövoiman käytön poistamiseksi koko maailmasta. Tässä yhteydessä komissio tukee erityisesti ILO:n työtä, kun se hyväksyi vuonna 1999 yleissopimuksen, jolla kielletään lapsityövoiman kamalimmat muodot, joista osa on jo mainittu tässä keskustelussa.
Komissio alleviivasi 15. syyskuuta 2000 tukeaan ILO:n lapsityövoiman vastaisille ponnisteluille hyväksymällä jäsenvaltioille annetun suosituksen uuden yleissopimuksen ratifioimisesta. Vaikka ei ole mitään tiettyä yhteisön toimivaltaa lapsia koskevissa asioissa, Euroopan komissio tunnistaa lapset erityisen haavoittuvaksi ryhmäksi köyhyyteen ja haavoittuvuuteen keskittyvän yleispolitiikan puitteissa, ja huoli lapsista samoin kuin ihmisoikeuksista ja tasa-arvokysymyksistä on olennainen osa kehitysyhteistyöpolitiikan tavoitettamme, eli köyhyyden lievitystä, erityisesti yhteiskunnallisilla aloilla kuten opetuksessa ja terveydenhuollossa.
Vaikka kehitysyhteistyössä ei erikseen painoteta lapsia, ECHO on asettanut lapset etusijalle tämänvuotisessa humanitaarisessa avussamme. Lasten oikeuksien edistäminen onkin tärkeässä asemassa myönnettäessä rahoitusta kansanvaltaa ja ihmisoikeuksien suojelua koskevan eurooppalaisen aloitteen puitteissa, joka otti lasten oikeuksien edistämisen prioriteetiksi, kun se myönsi rahoitusta tämänvuotisesta talousarviosta.
Sen lisäksi, että Euroopan unioni toimii kansainvälisillä näyttämöillä, kuten YK:ssa, komissio tarjoaa huomattavaa tukea hankkeille, joilla pyritään helpottamaan konflikteista kärsivien lasten ahdinkoa, ja tähän ongelmaan on viitattu monesti. Vuoden 2000 alusta lähtien on käytetty yli 40 miljoonaa euroa hankkeisiin, joilla tarjotaan apua ja turvaa aseellisista konflikteista kärsiville lapsille. Komissio tukee siis aktiivisesti lasten oikeuksia niin poliittisella tasolla kuin käytännön aloitteiden kautta. Kiitos pitkämielisyydestänne, arvoisa puhemies, tämä oli mielestäni niin tärkeä aihe, että halusin kommentoida sitä.

Puhemies
Arvoisa komission jäsen, toimitte oikein hyvin.
Palaamme nyt uskonnonvapauteen Vietnamissa, ja istunnon puhemiehistö pyytää nöyrästi anteeksi, että se keskeytti jäsen Belderin. Kuuntelemme nyt jäsen Belderiä kaksin verroin kiinnostuneemmin hänen esittelemästään päätöslauselmaesityksestä kahden ja puolen minuutin ajan.

Belder
Arvoisa puhemies, kannatti odottaa jonkin aikaa komission jäsen Pattenin väliintuloa.
Vietnamissa ei vallitse uskonnonvapaus. Käsiteltävänämme olevassa päätöslauselmassa korostetaan tätä vakavaa epäkohtaa. Siinähän puolustetaan sellaisten buddhalaisten, roomalaiskatolisten ja protestanttistien uskonnollisten ryhmittymien uskonnonvapautta, joita Vietnamin hallitus ei tunnusta. Hallituksen tunnustamat, kolmea kirkkoa edustavat ryhmittymät tuovat mieleen perinteisen kommunistisen esikuvan: Vietnamin viranomaiset kontrolloivat niitä. Tämä on toinen osoitus siitä, että Vietnamin kansalaiset eivät tunne uskonnonvapautta.
Perustuslain vastainen tilanne johtuu suoraan maan poliittisesta tilasta. Vietnamin kommunistiset vallanpitäjät suhtautuvat ilmeisesti yhä yhtä pelokkaasti kaikkeen vapaaseen ryhmän tai mielipiteen muodostamiseen. Tämä pätee sitäkin voimakkaammin uskonnollisten ryhmien kohdalla. Vielä tänäkin päivänä Vietnamin hallitus indoktrinoi kansalaisensa täysin uskonnonvastaisin aattein.
Tässä yleisesti ottaen epävapaassa yhteiskunnassa Keski-Vietnamin ylängön protestanteilla on oma erityinen asemansa. He ovat kaksin verroin alttiina sosiaaliselle syrjinnälle, tai mikä vielä pahempaa, vainolle. He kuuluvat eri etnisiin vähemmistöihin, ja itseään parempiarvoisina pitävät kinh-vietnamilaiset, niin kutsutut oikeat vietnamilaiset, kirjaimellisesti pyyhkivät jalkansa heihin.
Sen lisäksi Vietnamin hallituksen kannustama laajamittainen kinh-vietnamilaisten muuttoliike viimeisten 15 vuoden aikana Keski-Vietnamin ylängön hedelmällisille viljelysmaille merkitsi ja merkitsee alkuperäisille etnisille vähemmistöille yksinkertaisesti ilmiselvää maanryöstöä. Vähempiarvoisina, koska he eivät ole kinh-vietnamilaisia, ja "takapajuisina" kristittyinä heidän oli vain hyväksyttävä omistusoikeutensa menettäminen!
Vietnam tahtoo toimia mukana kansainvälisellä tasolla. Siitä on todisteena sen osallistuminen ASEM-prosessiin. Siksi on järjenmukaista, että neuvosto ja komissio puhuttelevat Hanoita vakavasti maassa vallitsevasta silmiinpistävästä uskonnonvapauden puutteesta. Siksi kehotankin niitä painokkaasti tekemään sen. Emme voi hyväksyä, että uskonnonvapaus sidotaan perustuslakiin mutta että sitä ei käytännössä toteuteta. Stalinin ja hänen hengenheimolaistensa ajan on nyt vihdoinkin oltava ohi!

Posselt
Arvoisa puhemies, monista ihmisistä näyttää siltä, kuin Vietnam olisi hyvin kaukana. Mutta täällä istuu esimerkiksi kollegamme Mayer, joka edustaa Ala-Baijeria, yhtä suurista taloudellisen kasvun alueista Euroopan sydämessä. Voisimme sanoa, että Ala-Baijerilla on yhteinen raja Vietnamin kanssa, sillä jos menemme sieltä Tsekin rajan yli Böömiin, näemme suuret vietnamilaistorit ja kaikki vaikutukset, joita niillä raja-alueella on. Tämä osoittaa, miten monia pakolaisaaltoja 30 viime vuoden aikana on tullut Vietnamista Keski-Eurooppaan ja Eurooppaan, ja se osoittaa, miten pieni maailmastamme on tullut ja miten läheisesti kaikki liittyy yhteen.
Edellisen täysistunnon aikana jäsen Modrow GUE/NGL--ryhmästä piti puheen 1900-luvun suurista rikoksista Aasiassa. Hän puhui tuolloin Saksasta, Yhdysvalloista ja Japanista. Nähtävästi hän kuitenkin unohti täysin, että Aasian 1900-luvun suurimpien rikosten tekijät olivat kommunisteja, nimittäin Punaiset khmerit, nimittäin Stalin, Lenin Neuvostoliiton itäosissa, Kiinassa eikä vähiten myös Vietnamissa, missä myös hirveän Vietnamin sodan jälkeen ihmisiä vainottiin vuosikymmeniä ja vainotaan vielä nykyäänkin. Vietnam on kommunistinen maa, jossa uskonnonvapautta poljetaan edelleenkin.
Me kannatamme yhteyksiä Vietnamiin, ja me kannatamme taloudellisia yhteyksiä Kaakkois-Aasiaan. Me olemme kuitenkin sitä mieltä, että taloudellisella yhteistyöllä on perusta vain silloin, kun tämän perustan muodostavat oikeusvaltio ja demokratia. Vietnam ei ole oikeusvaltio eikä demokraattinen. Meidän täytyy tukea voimakkaasti sikäläistä tuskin vauhtiin päässyttä uudistusprosessia, sanomalla aivan selvästi, että uskonnon- ja mielipiteenvapaus, buddhalaisten, katolilaisten ja protestanttien vapaus on meille mittapuu yhteistyössämme tämän maan kanssa. Näitä ryhmiä vainotaan ja vangitaan Vietnamissa väkivaltaisesti. Vietnamista voi tulla meille kumppani vain, jos uskonnonvapaus taataan, ja vain, jos näitä vaatimuksia noudatetaan

McKenna
Ensinnäkin haluan sanoa, ettei kyse ole kommunismin vastustamisesta. Olisi hienoa, jos kommunismi voisi elää rinnakkain uskonnollisten vakaumusten kanssa, ja ihmisillä pitäisi olla oikeus ilmaista uskonnolliset vakaumuksensa, jos he asuvat kommunistisessa maassa.
Vietnamissa näin ei selvästikään ole. Päätöslauselmassa mainitaan kaksi erittäin vanhaa buddhalaista munkkia, joita pidettiin kaksi vuosikymmentä kotiarestissa ihmisoikeuksien, demokratian ja uskonnonvapauden rauhanomaisesta tukemisesta. Tällainen on aivan sietämätöntä. Ongelmana Vietnamissa on myös, ettei maan sisäistä ihmisoikeuksien tarkkailua sallita ja ettei riippumattomia ihmisoikeustarkkailijoita vieläkään päästetä vierailemaan maassa. Meidän täytyy painostaa Vietnamia vapauttamaan kaikki vangit, jotka on vangittu tai pidätetty uskonnollisten tai poliittisten vakaumusten rauhanomaisesta ilmaisemisesta.
Meidän pitäisi myös pyytää vietnamilaisia lopettamaan vankien ahdistelu ja vapautettujen vankien tarkkailu. Lisäksi heidän pitäisi tarkastella rikoslakinsa niitä osia, jotka koskevat kansallisen turvallisuuden vastaisia rikoksia varmistaakseen, ettei näitä lakeja voi soveltaa henkilöihin, jotka vain harjoittavat sananvapauden oikeuttaan, sekä hallinnollista vankeutta koskevaa toimintaohjettaan, jonka nojalla henkilöitä voidaan pitää pidätettyinä jopa kahden vuoden ajan. Sellainen on aivan sietämätöntä.
Olen pettynyt yhteen asiaan, siihen, ettei päätöslauselmassa ole mainintaa Vietnamin kansalliskokouksen tuoreesta päätöksestä tukea padon rakentamista pohjoiseen maakuntaan, padosta saattaa tulla Kaakkois-Aasian suurin vesivoimahanke, ja se voi johtaa yli 100 000 henkilön uudelleen sijoittamiseen.
Toivoisin vietnamilaisten ottavan huomioon hankkeen kansainväliset näkökohdat sen aiheuttamien valtavien yhteiskunnallisten ja ympäristöllisten ongelmien vuoksi.

Dupuis
Hyvä Patricia McKenna, uskon, että ystävämme Bernd Posselt haluaa puhua kommunistista hallinnoista eikä kommunisteista, mikä on hiukan eri asia.
Kuten eräät teistä tietävät, tein hiljattain lyhyen matkan Vietnamiin. Matkan tarkoitus oli viedä Kunnianarvoisa Thich Quang Do, Vietnamin yhdistetyn buddhalaiskirkon toinen johtaja, halki Vietnamin ja saattaa patriarkka Saigoniin, jossa hänen oli määrä saada terveydentilansa vaatimaa lääkärinhoitoa.
Patriarkka on ollut vangittuna 20 vuotta. Hänet vapautettiin vuonna 1997, mutta vapautuksesta huolimatta hän on edelleen "hallinnollisessa", vankeudessa, hän ei voi koskaan liikkua vapaasti eikä harjoittaa vapaasti uskontoaan. Meidän toimintamme keskeytettiin, koska kirkoissa, vietnamilaisissa pagodeissa, on nykyään enemmän poliiseja kuin munkkeja. Itse onnistuin näkemään kaksi munkkia pagodissa viettämäni päivän aikana ja näin ainakin kymmenisen poliisia, ja sitten, kun asioita joudutettiin, kadulle ilmestyi vielä lisää poliiseja, jotka olivat ilmeisesti siviiliasussa.
Kerroin tämän kaiken kuvaillakseni teille tilannetta Vietnamissa, Saigonin tilannetta, joka ei ole oikeudenmukainen. Maan kymmenissä muissa pagodeissa munkit lähtivät matkaan saattaakseen Kunnianarvoisaa Thich Quang Dota, ja heidän matkansa pysäyttivät hyvin usein katupojat, jotka hakkasivat heitä; muissa tapauksissa poliisit veivät heidät väkipakolla takaisin heidän pagodeihinsa.
Tällainen on nykypäivän Vietnamin tilanne; tämä on jälleen kerran todellisuutta sellaisessa järjestelmässä, joka kutsuu itseään uudistajaksi, mutta jossa ei ole nähtävissä minkäänlaisia uudistuksia, ja tämän vuoksi päätöslauselma on mielestäni tärkeä. Se on tärkeä myös siksi, että siinä kehotetaan parlamentin suhteista ASEANin jäsenmaihin, Kaakkois-Aasiaan ja Korean tasavaltaan vastaavaa valtuuskuntaamme menemään paikan päälle tekemään täsmällinen arvio uskonnonvapaustilanteesta.
Kehotan kollegojamme painottamaan valtuuskunnan puheenjohtajalle Nassauerille, että matka pitää tehdä lähipäivänä tai lähiviikkoina, eikä lähikuukausina. Tämä on kiireellinen asia, kysymyksessä on ihmisten elämä ja vapaus, ainakin heidän vähimmäisvapautensa.
Pyytäisin myös komissiota ja neuvostoa ottamaan yhteyttä Vietnamin viranomaisiin ja muistuttamaan heille, että on olemassa esimerkkejä Puolan ja Unkarin kaltaisista entisistä kommunistimaista, joissa kommunistiluokat ymmärsivät muutosten välttämättömyyden. Kommunistiluokkia toimii vielä nykyäänkin poliittisina vaikuttajina. Muissa maissa nämä kommunistiluokat eivät ymmärtäneet muutosten tarvetta, ja ne lakkautettiin. Mielestäni tämä on tärkeä viesti, joka pitää erittäin pikaisesti toimittaa Vietnamin viranomaisille.
Etelä-Afrikka

Marques
Arvoisa puhemies, vaikeuksien koettelemalla Afrikan mantereella ja erityisesti sen eteläisessä osassa Etelä-Afrikan tasavalta on elintärkeä poliittisen vakauden ja kehityksen synnyttäjä. Sitä paitsi nykyään sen merkitys on kasvanut entisestään sen naapurivaltiossa Zimbabwessa puhjenneen kriisin takia. Jos totta puhutaan, Etelä-Afrikan tasavalta on osoitus siitä, että Afrikka pystyy löytämään tien vaikeuksistaan, että kurjuudelle, alikehittyneisyydelle, sodalle, hirmuvallalle, lahjonnalle ja huonolle hallinnolle on olemassa vaihtoehto. Me tiedämme kuitenkin, miten vakavat ongelmat ravistelevat Etelä-Afrikan tasavaltaa: erittäin korkeat aids-luvut, valtava työttömyys, köyhyys ja vakava sosiaalinen epäoikeudenmukaisuus, talouden pysähtyneisyys ja pelottava väkivaltaisen rikollisuuden määrä. Korostan niitä murheellisia seurauksia, joista väkivaltaisen rikollisuuden uhrit, Etelä-Afrikan kansa, erityisesti naiset, mutta myös eurooppalaisten maahanmuuttajien yhteisöt, joutuvat kärsimään.
Etelä-Afrikan tasavalta ei pysty voittamaan suunnattomia vaikeuksiaan ilman kansainvälisen yhteisön tukea ja solidaarisuutta. Tunnustamme tyytyväisinä, että Euroopan unionilla on tässä asiassa merkittävä rooli, sillä se on yhdessä jäsenvaltioiden kanssa vastuussa 70 prosentista kansainvälisestä avusta. Itse asiassa Euroopan unionilla on käytössään Etelä-Afrikan kanssa tehtävää yhteistyötä varten viitemääräraha, jonka suuruus vuoteen 2006 asti on noin 180 miljardia escudoa eli noin 9,02 miljardia euroa sekä samansuuruinen summa Euroopan investointipankilta saatavaa rahoitusta. Yhteistyön suuria tavoitteita on köyhyyden torjunta, taloudellisen ja sosiaalisen kehityksen kannustaminen, työllistäminen, yksityissektorin edistäminen sekä demokratian ja oikeusvaltion lujittaminen. On kuitenkin välttämätöntä, että tätä yhteistyötä varten kehitetään uusia toimia ja että vahvistetaan jo olemassa olevia toimia, joilla on välitöntä vaikutusta rikollisuuden torjuntaan. Tällaisia ovat toimet poliisilaitoksen organisoimiseksi ja tukemiseksi sekä oikeusjärjestelmän uudenaikaistamiseksi ja vahvistamiseksi. Toiveenamme on, että tämä kunnianhimoinen yhteistyöohjelma, joka pitää panna täytäntöön viimeiseen euroon asti, voi olla ratkaiseva tekijä, jonka avulla Etelä-Afrikan tasavalta kykenee ratkaisemaan vakavat ongelmansa.

Ribeiro e Castro
Arvoisa puhemies, hyvät jäsenet, 1980-luvun alussa lähestulkoon ellei aivan kaikki meistä seurasivat jännittyneen kiihkeästi poliittisen järjestelmän vaihtumista Etelä-Afrikassa. Me kaikki voimme nähdä elävänä edessämme, miten esimerkillisesti presidentti Nelson Mandela johti tapahtumia, eikä suinkaan sattumalta. Etelä-Afrikan poliittisen järjestelmän vaihdoksen vuoksi Nobelin rauhanpalkinto myönnettiin kahdelle presidentille: apartheid-järjestelmän viimeiselle presidentille ja Afrikan mantereen suurmiehelle, presidentti Nelson Mandelalle. Viime aikoina maassa on kuitenkin vallinnut pahenemaan päin oleva kriittinen tilanne, jonka vuoksi erityisesti rikollisuus on lisääntynyt huolestuttavasti. Kyseessä on erittäin tärkeä asia, joka huolestuttaa kovasti siellä asuvia portugalilaisia. Neljän viime vuoden aikana Etelä-Afrikassa on surmattu 400 portugalilaista, ja pelkästään tänä vuonna 14 Portugalin ja siten myös Euroopan kansalaista, mikä on järkyttänyt suuresti portugalilaisyhteisöä sekä Etelä-Afrikassa että Portugalissa. Usein tämänkaltaisten tapahtumien aiheuttama järkytys estää vakavasti otettavan keskustelun asiasta. Siksi Euroopan unionin väliintulosta voi olla suurta apua Etelä-Afrikalle sen ratkaistessa tätä ongelmaa, sillä rikollisuuden taustalla oleva sosiaalinen ja taloudellinen kriisi sekä rikollisuuden kehittyminen ovat ratkaisevia kysymyksiä, joiden takia Etelä-Afrikka onnistuu joko etenemään meidän ihailemallamme lujittumisen tiellä tai epäonnistumaan kokeilussa, jossa me kaikki olisimme halunneet sen onnistuvan.

Sylla
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, usein sanotaan, että historian kertomuksissa asiat esitetään sekavasti, ja uskon Etelä-Afrikan kohdalla näin tapahtuvankin. Tiedämme kaikki, mistä maa on lähtöisin. Se nousi vuosien sosiaalisesta syrjinnästä, apartheidistä, mikä on jättänyt siihen lähtemättömiä merkkejä. Nykyään, kun tässä maassa esiintyy rikoksia ja ongelmia, ne liittyvät ennen kaikkea noihin sosiaalisen kurjuuden ja syrjinnän vuosiin, joita maassa on eletty.
Mutta nyt tämä maa valmistautuu pitämään maailmanlaajuisen rasismin vastaisen konferenssin. Nyt Nelson Mandela taistelee valkoihoisten vastaista rasismia vastaan. Ja kaikesta huolimatta maa on vastikään saavuttanut ratkaisevan voiton lääketeollisuutta vastaan, joka päätti, ettei se anna maalle lääkkeitä, ja joka tapauksessa, että Etelä-Afrikan väestö ei pääse käsiksi kolmoishoitoon, eli AZT:hen, lääkkeisiin, joilla maa voisi nykyään pelastaa väestönsä.
Nyt on siis minun vuoroni esittää asiat sekavasti ja sanoa teille se, mitä aina toistan täällä: olennaista on, että kolmansien maiden velat on kumottava, ihmisille on vihdoinkin annettava mahdollisuus elää ihmisarvoista elämää, ja nämä rahat on suunnattava koulutukseen ja terveyteen, eli perusasioihin, joita nämä maat tarvitsevat elpymiseensä. Meidän on lakattava kiertämästä asioita kuin kissa kuumaa puuroa ja nostettava vihdoinkin esiin todelliset ongelmat, jotka liittyvät apartheidin jälkeisiin vuosiin. Nyt on taisteltava sosiaalista syrjintää vastaan, mikä tapahtuu kumoamalla kolmansien maiden velat, ja näihin maihin kuuluu myös Etelä-Afrikka.

Schroedter
Arvoisa puhemies, Etelä-Afrikka etääntyy, kollegat ovat jo sanoneet sen, yhä enemmän toiveestamme olla vakauttava tekijä Afrikassa. Meidän on todella oltava huolissamme suurten kansanosien suunnattomasta köyhtymisestä, joka liittyy aidsin huikean nopeaan leviämiseen ja myös huumeisiin ja laittomaan kauppaan. Emmekö tiedä, että köyhyys ja kamppailu olemassaolosta ovat syy kriiseihin nimenomaan Afrikassa? Nyt tarvitaan kriisien ennaltaehkäisyä, josta viime viikkojen aikana olemme niin usein puhuneet. Tarvitaan kehitysohjelmia, joilla mustaa väestönosaa autetaan auttamaan itse itseään, tarvitaan terveyden suojelua, tukea ennaltaehkäisylle terveydenhuollossa ja ennen kaikkea tukea koulutusjärjestelmälle, ja nimenomaan ennen kuin on liian myöhäistä. Tästä olemme keskustelleet riittävän kauan.
Olemme keskustelleet myös eräästä toisesta asiasta, nimittäin asevientikiellosta maihin, joissa köyhyys voi häiritä yhteiskuntarauhaa! Valitettavasti neuvosto ei ole pitänyt tätä Euroopan parlamentissa antamaansa lupausta. Ruotsi vie yhdessä Saksan, Ison-Britannian ja Italian kanssa 43 miljardin Ruotsin kruunun arvosta aseita Etelä-Afrikkaan. Ruotsin hallitus on ilmeisesti unohtanut kaikki täällä tehdyt päätökset esittää konfliktien ennaltaehkäisyyn tarkoitettuja ohjelmia ilman asevientiä.
Eikä siinä kaikki! Tämän kaiken sai lisäksi alulle lahjontaskandaali Etelä-Afrikan hallituksessa. Tämä osoittaa, että meidän asevientiä koskevat menettelysääntömme ovat vielä puutteelliset ja että emme voi vieläkään käyttää niitä välineenä todellisessa konfliktien ennaltaehkäisyssä. Asian eteen on tehtävä töitä! Meillä on oltava selkeät kriteerit ja avoimet mekanismit, jotta tällaista ei tapahdu uudelleen!

Martínez Martínez
Arvoisa puhemies, hyväksymämme asiakirja sisältää mielestäni tekijöitä, jotka voivat vaikuttaa ristiriitaisilta. Tuomme toistamiseen julki tukemme Etelä-Afrikan hallitukselle, mutta samalla pyydämme sitä toimimaan aikaisempaa tehokkaammin useissa eri asioissa, kuten esimerkiksi parantamaan mustan väestön elintasoa, vähentämään epätasa-arvoa, luomaan työpaikkoja, kunnioittamaan vähemmistöjä, torjumaan rikollisuutta sekä ehkäisemään ja hoitamaan aidsia.
Palkitsemalla tällä tavoin eteläafrikkalaisia viranomaisia piilottelemme yhtäältä vastuuta, joka kuuluisi usealle meidän kotivaltioistamme sekä niin kutsutulle "läntiselle maailmalle" siitä suuresta vääryydestä, josta eteläafrikkalaisten piti rakentaa demokraattinen yhteiskunta uudelleen.
Toisaalta vaikuttaa siltä, että annamme ymmärtää, etteivät maata nyt hallitsevat tekisi parhaansa mainitsemiemme ongelmien voittamiseksi, ja tällainen tuomio olisi toinen epäoikeudenmukainen teko meidän taholtamme.
Nämä ovat Pretorian hallituksen esisijaisina pitämiä asioita ja kehitys näiden ongelmien ratkaisemisessa tekee valtiosta kohtalaisen hyvän esimerkin Afrikan mantereen eteläisen kolmion kaikille valtiolle. Mielestäni on erittäin tärkeää korostaa meidän ymmärtäväistä suhtautumistamme Etelä-Afrikan ponnisteluihin; sen tekemä työ on monessa suhteessa rohkeaa ja uraauurtavaa, ja sillä on saavutettu merkittäviä voittoja, kuten äskettäin suuresta lääketeollisuudesta saavutettu voitto aidsin kohdalla.
Lisäksi haluan muistuttaa, että kun viime vuonna käsittelimme Etelä-Afrikan kanssa käytävää kauppaa, kehitystä ja yhteistyötä koskevaa sopimusta, toimin silloin esittelijänä, enkä muista, että Euroopan unioni siinä käsittelyssä olisi suhtautunut järin runsaskätisesti mahdollisuuteen lisätä Etelä-Afrikan hallituksen resursseja niin, että se olisi voinut voittaa kaikki nämä suuret haasteet. Nyt me sitten olemme itse vaatimassa siltä aikaisempaa tehokkaampia toimia. Meidän tietenkin pitää tarkkailla tilannetta, mutta me emme saa unohtaa, millaisia vakavia ongelmia Etelä-Afrikka joutuu kohtaamaan, ja meidän pitää ennen kaikkea tuoda huolemme julki yhteisvastuullisena yhteistyönä, joka antaa eteläafrikkalaisille paremmat mahdollisuudet saavuttaa tavoitteensa, jotka ovat muilta osin yhteneväiset meidän vaatimustemme kanssa.

Lage
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, arvoisa komission jäsen, nykyään on muodissa afropessimismi, joka perustuu usein hätiköityihin yleistyksiin. Kuitenkin epävakauden, sotien ja päättymättömien konfliktien esimerkiksi Angolassa kurimuksessa alueellinen mahti, Etelä-Afrikka, voi varmistaa vähimmäisjärjestyksen ja -rauhan eteläisessä Afrikassa. Tässä valtiossa tapahtui todellinen poliittinen ihme, joka on säilynyt tuoreena muistissamme: vaihdos apartheidista demokratiaan. Siirtyminen demokratiaan tapahtui Etelä-Afrikassa rauhanomaisesti ja lopetti vuosikymmeniä jatkuneen rotusorron. Vielä nykyään Etelä-Afrikassa painitaan sellaisten täällä jo esille tuotujen vakavien ongelmien kanssa, jotka ulottuvat väkivaltaisen rikollisuuden uhasta tai mahdollisesta hyökyaallosta kammottavaan sairauteen, aidsiin. Muutokset ovat kuitenkin herättäneet Etelä-Afrikassa suuria toiveita. Mandelan viisaus ja hänen saamansa arvostus antoivat Etelä-Afrikalle vertaansa vailla olevaa arvovaltaa maailmassa. Hänen poliittiset manttelinperijänsä ovat nyt suuressa vastuussa menneisyydelle ja niille arvoille, jotka Mandela jätti heille perinnöksi. Etelä-Afrikka voi olla ainoastaan mahti, joka vaikuttaa myönteisesti alueensa ja maailman kehittymiseen, ellei se suistu rodullisiin tai etnisiin ristiriitoihin.
Maahanmuuttajayhteisössä tunnetaan ahdistusta ja pelkoa. Portugalilaisyhteisö, joka on yksi väkirikkaimmista ja väkivallan eniten koettelemista, on ollut jo niin rohkea, että se on osoittanut mieltään kaduilla ja vaatinut suojatoimia. Arvoisa puhemies ja hyvät jäsenet, Etelä-Afrikkaa on syytä auttaa holhoamatta kehittymään ja torjumaan epävarmuutta, selkkausvirittyneisyyttä, väkivaltaisia kuolemantapauksia ja murhia. Väkivaltaan ajautuminen ei olisi murheellista ainoastaan Etelä-Afrikan vaan myös Euroopan ja koko maailman kannalta. Monien Euroopan parlamentissa hyväksyttyjen päätöslauselmien joukosta tämä on yksi merkittävimmistä ja ajankohtaisimmista. Näin portugalilaiset ja muut Etelä-Afrikassa asuvat eurooppalaiset voivat tuntea, että Eurooppa ei jätä heitä oman onnensa nojaan, ja he voivat pitää yllä toivon liekkiä, mutta muu voidaan toteuttaa tehokkaammin komission ja jäsenvaltioiden diplomatian avulla. Muistutan tässä Montaignen, kuuluisan ranskalaisen filosofin ajatuksesta: jokainen ihminen kantaa itsessään ihmiskohtalon täydellisenä. Tietyllä tapaa tässä suuressa valtiossa on pelissä koko ihmiskohtalo.
Valkovenäjä

Belder
Arvoisa puhemies, tämä on jännittävää aikaa presidentti Lukasenkalle. Yli kahden kuukauden kuluttua järjestetään hänen maassaan, Valko-Venäjällä, presidentinvaalit. Vallanhaluinen Valko-Venäjän päämies ei ole syyttä huolissaan siitä, kuinka ne tulevat päättymään. Onnistuuko opposition esimerkiksi päästä yksimielisyyteen yhteisestä ehdokkaasta? Onnistuuko se lisäksi luomaan yhteistyösuunnitelman Lukasenkan leirin kasvavalle kriitikkojen joukolle?
Lukasenkan tekee lisäksi epäilemättä rauhattomaksi hänen venäläisen virkatoverinsa Putinin asenne. Äskettäiset mielipidetutkimuksetkaan eivät liioin ole omiaan rauhoittamaan häntä. Päälle päätteeksi Valko-Venäjän virallisen syyttäjän kahden korkean tuomarin terävät syytökset tuovat erittäin huonoon valoon presidentin itsensä sekä maan nykyisen valtioneuvoston oikeuskanslerin: väitetään, että erityisesti tarkoitusta varten perustetut tappojoukot olisivat heidän käskystään surmanneet vuosien 1998 ja 2000 välisenä aikana vähintään 30 kansalaista. Surmattujen joukossa sanotaan olevan sellaisia tärkeitä kadonneita henkilöitä kuin Valkovenäjän entinen ulkoministeri Zacharenko, oppositiopoliitikko Gontsar ja valkovenäläinen televisioreportteri Zavadsky.
Varmistaakseen ennen kaikkea uudelleen valitsemisensa Minskin yksinvaltias ei kaihda mitään keinoja poliittisten - valtion tiedotusvälineiden kansan viholliseksi ja rikollisiksi leimaamien - kilpailijoidensa neutralisoimiseksi etukäteen. Ei ihme, että yli puolet väestöstä ilmoittaa mielipidetutkimuksissa, että he eivät odota syyskuun 9. päivän presidentinvaaleista oikeudenmukaisia, vapaita vaaleja.
Heidän asenteensa on ymmärrettävä ilmaistakseni asian vielä kerran. Sillä presidentti Lukasenka pyrkii estämään kaikki oikeudenmukaisiin vaaleihin tähtäävät ponnistukset - konkreettisesti ilmaistuna: Minskin Etyjin lähetystön aktiivisesti tukemien kotimaisten, virallisesti rekisteröityjen huomioitsijoiden verkoston ponnistukset. Ottakaamme tässä yhteydessä huomioon erityisesti presidentin 12. maaliskuuta ja 7. kesäkuuta esittämä määräys, jonka parlamentti on hyväksynyt.
Kun otetaan huomioon Moskovan mahdollinen vaikutusvalta Minskin tapahtumiin, venäläisten valvojien sijoittaminen Etyjin lähetystöön syyskuun 9. päivän presidentinvaalien valvontaan olisi suositeltava asia. Haluaisin mielelläni kuulla, voiko ja haluaako komission jäsen Patten tehdä tämänsuuntaisen aloitteen.

Sacrédeus
Haluan kääntyä komission jäsen Pattenin puoleen ja pyytää häntä ja kaikkia muita kiinnittämään huomiota erityisesti Valko-Venäjää koskevan päätöslauselman 7 kohtaan. Kyseisessä kohdassa Euroopan parlamentti pyytää "Venäjän hallitusta ja presidentti Putinia tukemaan Venäjän ja Valko-Venäjän välisessä poliittisessa unionissa demokraattista monipuoluejärjestelmää ja Valko-Venäjän yhteiskunnan moniarvoista kehitystä".
Meillä on yksi keino vaikuttaa Valko-Venäjään Venäjän avulla. Meidän on kaikin tavoin käytettävä hyväksemme sitä poliittista unionia, joka todellakin on olemassa näiden kahden valtion välillä. Luotamme suuresti komission jäsen Patteniin ja haluamme, että hän kaikissa yhteyksissä kiinnittää tähän huomiota unionin puitteissa.
Sallikaa minun lopuksi sanoa, että Valko-Venäjällä vuoden 2000 lokakuussa toimitetuissa parlamenttivaaleissa neljäsosa ehdokkaista ei saanut asettua ehdokkaaksi. Se on osoitus siitä, millaisesta hallituksesta on kyse.

Marset Campos
Arvoisa puhemies, ensimmäiseksi haluan sanoa, että ulkoasiain valiokunta valtuutti minut kaksi vuotta sitten laatimaan mietinnön Euroopan unionin ja Valko-Venäjän välisistä suhteista, ja minun pitää myöntää, että haluaisin hyvin mielelläni mahdollisimman pian saattaa sen valmiiksi ja myönteiseen lopputulokseen.
Valko-Venäjälle tekemäni vierailu antoi monessa suhteessa pessimistisen kuvan, mikä ei tarjoa minkäänlaista toivoa. Järjestelmä on henkilökeskeinen ja autoritäärinen eikä oppositiolla ole mitään mahdollisuuksia tuoda itseään julki. Tähän oppositioon kuuluvat demokraattiset kommunistit ja kristillisdemokraatit sekä kaikki siltä väliltä, esimerkiksi sosiaalidemokraatit, ja oppositio joutuu toimimaan olosuhteissa, jossa ei ole mitään vapauksia, kuten useasti olen jo sanonut.
On myös hyvin huolestuttavaa, että ihmisoikeuksia loukataan lakkaamatta. Tämän vuoksi katson, että Euroopan komission, Euroopan unionin, neuvoston, ja parlamentin pitää ilmaista kantansa hyvin selvästi yhdessä Etyjin ja Euroopan neuvoston kanssa, jotta Valko-Venäjän hallitus omaksuisi demokraattiset säännöt ja saisi toivon heräämään Valko-Venäjän kansan keskuudessa.

Schroedter
Arvoisa puhemies, voin yhtyä jälleen edellisiin puhujiin ja sanoa, että tuleva naapurimaamme Valko-Venäjä etääntyy edelleen demokratiasta, ja demokratia nyt vain on yhteiselon perusta Euroopassa. Huolestuneina meidän on todettava, että ei täytetä edes niitä neljää peruskriteeriä, jotka asetimme presidentinvaalien valmisteluille. Oppositiota vainotaan ja kriminalisoidaan edelleen. Se ei edelleenkään saa vapaasti ja oikeudenmukaisesti käyttää tiedotusvälineitä, varsinkaan valtiollista televisiota. Edelleenkään ei ole selvitetty tiettyjen ihmisten katoamisia, etenkin Viktor Kontsan ja venäläisen kuvaajan Zavadskyn kohtaloa, joiden muistoviikkoa toimittajat juuri viettävät.
Erityisesti haluan kuitenkin tänään muistuttaa professori Bandashevskin tapauksesta. Hän pyrki vuosien ajan valistamaan Tsernobylin saastuttamien alueiden asukkaita. Koska hän sanoi totuuden ja koska hän vastusti näiden alueiden uudelleenasuttamista, hän on nyt joutunut vankilaan ja saanut kahdeksan vuoden tuomion. Kuvitelkaa millainen tilanne! Tätä emme voi hyväksyä!
Valko-Venäjä muodostaa yhä uudelleen haasteen yhteisön diplomatialle. Meidän on oltava kriittisiä siellä, missä se on tarpeen, mutta meidän on myös annettava tukea siellä, missä se on mahdollista. Valko-Venäjällä on strateginen merkitys EU:lle, ja siksi meidän on tehtävä kaikkemme sen eteen, että demokratia palaa tähän maahan.

Posselt
Arvoisa puhemies, Valko-Venäjällä on kysymys enemmästä kuin yhden, joskin tärkeän maan tilanteesta. Kysymys on koko itäisen Euroopan kehityksestä. Paavi oli nyt Ukrainassa, ja siellä käytiin kiivasta keskustelua puolesta ja vastaan. Ei kuitenkaan uskontokuntien välillä, kuten jatkuvasti väitettiin, sillä kaikkien uskontokuntien Eurooppaan myönteisesti suhtautuvat jäsenet pitivät paavin vierailua myönteisenä, Euroopan vastaiset kritisoivat häntä. Venäjän patriarkka Aleksi matkusti Valko-Venäjälle, mutta ei kritisoidakseen siellä ihmisoikeuksien ja uskonnonvapauden tukahduttamista vaan mainostaakseen siellä valtion tuella Venäjän, Ukrainan ja Valko-Venäjän välisen valtiollisen yhteyden palauttamista. Tämä esimerkki osoittaa, että Valko-Venäjällä on kyse tärkeästä poliittisesta suunnanmäärityksestä. Siksi on tärkeää tukea Valko-Venäjän kansan vapautta ja huolehtia siitä, että Valko-Venäjästäkin tulee demokratia ja oikeusvaltio. Kun Miloseviæ nyt on kukistunut, viimeinen todellinen kommunistinen diktatuuri Euroopassa on Valko-Venäjän hallinto. On erittäin tärkeää - tässä asiassa haluan ennen kaikkea tukea kollega Schroedteria, joka ajaa voimakkaasti tätä asiaa - huolehtia siitä, että mielipidevangit vapautetaan, että poliittiset vangit vapautetaan, että oppositio saa vihdoinkin oikeudenmukaiset mahdollisuudet ja että Valko-Venäjällä voidaan vihdoinkin järjestää vapaat vaalit, jotta tämäkin maa voi palata sinne, minne se historiansa alusta alkaen on kuulunut, nimittäin eurooppalaisten yhteisöön!

Burundipakolaisten tilanne Tansaniassa

Khanbhai
Arvoisa puhemies, bantu-heimoihin kuuluvat hutut ovat Burundin enemmistöheimo, johon kuuluu 6 miljoonaa henkilöä. Niilin heimoihin kuuluvat tutsit ovat vähemmistöheimo, mutta hallitus ja armeija ovat heidän käsissään. Tällainen heimojen kahtiajako, joka on Afrikassa yleistä, on ollut tärkeä tekijä sisäisissä konflikteissa Burundin lisäksi myös sen naapurivaltioissa.
Vuonna 1993 Burundin hutupresidentti murhattiin ja kuukauden kuluessa tapettiin yli 100 000 siviiliä. Sen jälkeen on tapettu vielä 150 000 siviiliä lisää. Yli puoli miljoonaa ihmistä on yhä tänä päivänä pakolaisena Tansanian pakolaisleireillä. Kongon demokraattisessa tasavallassa on ollut samankaltainen konflikti, ja siellä on kuollut tai kadonnut lähes kaksi miljoonaa siviiliä kahden tai kolmen kuluneen vuoden aikana. Afrikan sarvessa sekä Itä- ja Keski-Afrikassa, joihin kuuluvat 12 maata, on 20 miljoonaa kodeistaan ja kylistään siirtymään joutunutta henkilöä.
Nämä ihmiset olivat jo aikaisemmin köyhiä. Nyt he ovat entistäkin köyhempiä. Heillä ei ole koulutusta, terveydenhuoltoa, työtä tai suojaa. He ovat ravinnossaan täysin riippuvaisia Maailman elintarvikeohjelmasta ja pelkäävät niiden pakolaisleirien johtajia, joissa he asuvat. Siksi ei ole yllättävää, että näillä pakolaisleireillä leviävät taudit, tyytymättömyys ja levottomuus. Sotapäälliköt houkuttelevat nuoria miehiä ja naisia liittymään kurittomiin joukkoihinsa. Nämä viattomat ja epätoivoiset ihmiset, jotka olivat aiemmin tavallisia siviilejä, todennäköisesti maanviljelijöitä, on helppo suostutella valmentautumaan ja aseistautumaan sotapäälliköiden ahneuden ja valtataistelujen puolustamiseksi. Lusakan ja Arushan rauhansopimuksin ei ole onnistuttu lopettamaan väkivaltaisuuksia ja sisäisiä konflikteja. Pakolaisten kotiuttaminen ei käy, sillä ihmiset pelkäävät palata terroristien ja sotapäälliköiden tuhoamiin, valtaamiin ja terrorisoimiin kyliin.
Kuinka voimme sallia näiden siirtymään joutuneiden miljoonien ihmisten, näiden epätoivoisten pakolaisten elää leireillä kerjäläisinä loppuikänsä? Kuinka voimme sammuttaa konfliktien ja sisällissotien tulet kehitysmaissa? Säiliölliset lääkkeitä, telttoja, elintarvikkeita, huopia, ja muita vastaavia asioita, tuovat tilapäisen helpotuksen, mutta se ei riitä.
Meidän täytyy olla nykyistä aktiivisempia ja suunnitella uudelleen strategiamme. Meidän pitää ensinnäkin antaa köyhien osallistua maatalouteen niin, että he voivat omistaa oman maansa ja pääsevät rakentamaan elämäänsä. Toiseksi meidän täytyy antaa heille asianmukainen teknologia - kolmannen maailman teknologia - jota he voivat käyttää perustaakseen paikallisia yrityksiä ja katkaista riippuvuuskierteen meistä. Meidän täytyy suunnitella uudelleen strategiamme ja arvioida uudelleen alueella toimivan henkilöstömme, suurlähettiläidemme ja edustajiemme pätevyys ja kokemus, ja miettiä, miten paikalliset kansainvälistä mainetta ja kokemusta keränneet asiantuntijat voisivat toimia neuvonantajinamme, toimia puolestamme ja käyttää rajallisia resurssejamme mahdollisimman tehokkaasti.
Meidän täytyy ryhtyä tähän kiireellisesti. Minulla on vakaa luottamus komission jäsen Patteniin ja Nielsoniin tämän asian hoitamisessa, ja toivon että he yhteistuumin varmistavat, että EU:n seuraava vuosikymmen on huomattavasti parempi kuin neljä kulunutta vuosikymmentä, jolloin mielestäni tuhlattiin paljon aikaa ja resursseja.

Patten
. (EN) Ensinnäkin Vietnamista: haluan sanoa, että jaan parlamentin jäsenten huolet maan ihmisoikeustilanteesta ja etenkin viimeaikaisesta kehityksestä. Se viittaa siihen, että poliittinen ja taloudellinen edistys, jonka Vietnamin hallitus on saavuttanut sen jälkeen, kun perustuslaki hyväksyttiin vuonna 1992, saattaa olla hidastumassa tai jopa kääntymässä etenkin poliittisten vapauksien kannalta.
Euroopan unionin politiikkana suhteessa Vietnamiin samoin kuin kaikkiin muihinkin maihin on kannustaa ja tukea edistystä ihmisoikeuksissa ja demokratisoinnissa ja tuoda esiin huolensa niin yksityisesti kuin julkisestikin, kun väärinkäytöksiä tai tilanteen huononemista havaitaan. Mielipiteenvapauden ja uskonnonvapauden salliminen Vietnamissa on olennaisen tärkeää Euroopan unionille. Vietnamin perustuslaki takaa vakaumuksen- ja uskonnonvapauden, ja valtio on viime vuosina sopinut entistä yhteistyöhaluisempia järjestelyjä katolisen kirkon kanssa. Perustuslaissa kuitenkin edelleen tarkennetaan, että vakaumuksen- tai uskonnonvapauden loukkaaminen tai niiden hyödyntäminen valtion lakien tai politiikkojen vastaisesti on kiellettyä. Tämä määräys kuvastaa selkeästi vietnamilaisten virkamiesten halua pyrkiä hillitsemään muutoksen tahtia tai säilyttää otteensa yhteiskunnasta siirtymäprosessin aikana. Se kuitenkin myös rajoittaa selkeästi mielipiteenvapautta, ja lehdistönvapautta rajoitetaan samalla tavalla. Tämänpäiväisessä keskustelussa mainituissa tapauksissa tunnutaan mielestäni olevan huolestuneempia mielipiteenvapaudesta kuin uskonnonvapaudesta, joita Euroopan unioni pitää tietenkin yhtä tärkeinä. Isä Ly on vedonnut julkisesti Yhdysvaltoihin, ettei se ratifioisi kahdenvälistä kauppasopimustaan Vietnamin kanssa sitoen sen ihmisoikeuskysymyksiin.
Vietnamin yhdistyneen buddhalaiskirkon jäsenet ovat todistettavasti esittäneet vastaavanlaisia vetoomuksia. Vetoomukset ovat selvästi hallituksen politiikan vastaisia, ja hallituksen on vaikea suvaita niitä yhteiskunnassa, jossa ei ole totuttu eroavien mielipiteiden julkituomiseen. Vietnamissa tarvitaan jatkuvaa edistystä maan uudistusohjelmassa, jotta hallitus oppii käsittelemään näkemysten laajempaa kirjoa ja arvostamaan eriävien mielipiteiden sisällyttämistä hallitusjärjestelmään. Jatkamme edistyksen tukemista ja käytämme jokaisen tilaisuuden kiinnittääksemme huomion mielipiteenvapauden perustavaan tärkeyteen.
Vietnamin hallituksen kanssa vuonna 1995 tehdyn EY:n ja Vietnamin välisen yhteistyösopimuksen ensimmäisessä artiklassa todetaan, että ihmisoikeuksien ja demokratian periaatteiden kunnioitus on yhteistyömme perusta. Järjestämme pian Hanoissa EY:n ja Vietnamin sekakomission tapaamisen, jossa käsitellään kaikkia suhteidemme näkökohtia, yhteinen sitoutumisemme ihmisoikeuksien kunnioittamiseen mukaan luettuna.
Siihen saakka komission valtuuskunta osallistuu Hanoissa edustettujen jäsenvaltioiden kanssa kaikkiin EU:n ja Vietnamin hallituksen välisiin ihmisoikeuksia koskeviin toimenpiteisiin sekä siihen säännölliseen keskusteluun ihmisoikeuksista, jota EU:n edustajat ylläpitävät vietnamilaisten viranomaisten kanssa. Voin vakuuttaa parlamentille, että aiomme tässä prosessissa tuoda esiin erityisiä huolenaiheita ja yksittäisiä tapauksia ja että aiomme tukea toimia, joilla puututaan ihmisoikeusrikkomuksiin Vietnamissa. Otan nämä asiat esiin, kun menen käymään Vietnamissa myöhemmin tässä kuussa. Olisin halunnut puhua eräästä jäsen Dupuis'n esiin tuomasta asiasta, mutta jätän sen tekemättä, kun hän ei ole täällä.
Etelä-Afrikka on toinen aihe, josta haluaisin puhua. Komissio jakaa Euroopan parlamentin näkemyksen, että Etelä-Afrikan ja EU:n välisessä yhteistyössä pitäisi pyrkiä korjaamaan nykyiset eriarvoisuudet, jotka ovat jäänteitä rotuerottelun aikakaudelta, ja väestön elinoloja pitäisi pyrkiä parantamaan ohjelmin, jotka kohdistetaan työllisyyteen, terveydenhoitoon, opetukseen ja asuinoloihin. Juuri siitä on kyse jälleenrakentamisen ja kehittämisen Eurooppa-ohjelmassa.
Jaamme täysin Euroopan parlamentin huolen kiireellisestä tarpeesta torjua Etelä-Afrikan HIV/aids -ongelmaa, ja olen varma - kuten sanoin aamupäivällä, kun keskustelimme tulevasta G8-huippukokouksesta - että se on yksi Genovassa keskusteltavista aiheista.
Komissio on myös samaa mieltä siitä, että Etelä-Afrikassa tarvitaan turvallista ilmapiiriä, jota rauhallinen yhteiskunta ja talouskehitys edellyttävät. Pelkäämme, ettei rikollisuustilanne ole uhka vain maan asukkaille ja yhteiskunnalliselle rakenteelle, vaan se vaarantaa myös Etelä-Afrikan maineen muualla, vähentää ulkomaisia sijoituksia ja haittaa koko taloutta.
Kuten parlamentti tietää, vuosiksi 2000-2002 laaditun monivuotisen suuntaa-antavan ohjelman painopistealueita ovat köyhyyden vähentäminen tarjoamalla perussosiaalipalveluja, yksityisen sektorin tukeminen sekä oikeusvaltion vahvistaminen ja ihmisoikeuksien edistäminen. Komissio on rahoittanut kahta ohjelmaa Etelä-Afrikan poliisivoimien tukemiseksi. Niistä tuoreinta toteutetaan parhaillaan.
Vaikka totta onkin, ettei viime vuonna käynnistetty mitään uusia hankkeita tai ohjelmia terveydenhuollossa, kansanterveysalan tukiohjelma 2000, josta sovittiin vuonna 1999, käynnistettiin viime vuonna. Vuonna 2001 rahoitettavaksi suunniteltuihin ohjelmiin kuuluu tärkeä perusterveydenhuoltoa koskeva terveydenhuolto-ohjelma, joka kattaa myös HIV:n/aidsin tietyissä maakunnissa.
Seuraavan monivuotisen suuntaa-antavan ohjelman valmistelut alkavat pian, ja ne toteutetaan ensi vuoden aikana. Tässä suunnitteluvaiheessa komissio kiinnittää tarkasti huomiota Euroopan parlamentin ilmoittamiin huolenaiheisiin ja mielenkiinnon kohteisiin.
Siirryn nyt Valko-Venäjään. On hyvin tärkeää, että parlamentti keskustelee asiasta, ja panen tarkasti merkille useiden parlamentin jäsenten esiin tuoman asian, eli sen, kuinka tärkeää on, että otamme puheeksi huolemme Valko-Venäjästä Venäjän federaation kanssa. Olemme tehneet niin, teemme niin parhaillaan ja aiomme jatkossakin tehdä niin. Suhtaudun hyvin myönteisesti tähän ajankohtaiseen keskusteluun. Kiitän parlamentin jäseniä, että he korostivat Valko-Venäjän erittäin huolestuttavaa tilannetta. Komissio jakaa syvät huolet, jotka on esitetty tänään käsiteltävissä päätöslauselmissa. Yhdyn parlamentin presidentti Lukasenkalle esittämään vetoomukseen kääntää tämänhetkinen hälyttävä autoritaarisuuteen suuntaava kehitys määrätietoisin toimin ihmisoikeuksien, lehdistönvapauden ja demokratian edistämiseksi.
Lyhyellä aikavälillä tämä tarkoittaa erityisesti vapaiden ja oikeudenmukaisten vaalien turvaamista ja kadonneiden opposition edustajien ja poliittisten vankien tilanteen käsittelemistä. Yhteistyön parantaminen ETYJin kanssa on olennainen osa tätä kaikkea.
Maan demokratisoitumisen seuraava testi ovat 9. syyskuuta järjestettävät presidentinvaalit, ja seuraamme tarkasti ETYJin ja ODIHRin (Demokraattisten instituutioiden ja ihmisoikeuksien toimisto) keskusteluja kansainvälisen vaalitarkkailuryhmän toivottavuudesta. Yhtenäisyyden lisääntymisestä oppositiopuolueiden välillä on saatu joitakin - painotan "joitakin" - rohkaisevia merkkejä. Kaikki viittaa kuitenkin siihen, että viranomaiset epäonnistuvat jälleen kerran demokratiatestissä, aivan kuten viime vuoden lokakuussa järjestetyissä parlamenttivaaleissa jäätiin valitettavan kauas ETYJin vahvistamista ehdoista.
Euroopan unionin kanta on selkeä: niin kauan kuin vallitsee nykyinen sietämätön tilanne, emme voi harkita taloudellisten tai poliittisten suhteiden lähentämistä Valko-Venäjän kanssa. Siihen saakka, kunnes tilanne paranee huomattavasti, taloudellinen tukemme rajoittuu suoraan apuun kansalaisyhteiskunnan ja demokratian edistäjille sekä tarpeen mukaan humanitaariseen apuun.
Euroopan unioni on tuominnut hallituksen tuoreen asetuksen, joka koskee valtiosta riippumattomien järjestöjen ulkoista rahoitusta, ja me pyrimme kiireisesti selvittämään, miten se saattaa vaikuttaa meidän tukiohjelmiimme. Itse soisin mieluummin, että tämänhetkinen rajallinen tukemme keskeytettäisiin kuin että se alistettaisiin viranomaisten ennakkohyväksynnälle.
Poliittisen vuoropuhelun rajoittaminen ei ole estänyt Euroopan unionia tuomasta toistuvasti esiin syvää huoltaan merkittävien julkisuuden henkilöiden salaperäisistä katoamisista tai vangitsemisesta poliittisin perustein. Euroopan unioni on hiljattain nostanut esiin entisen sisäministerin Juri Zaharenkon, vaalilautakunnan entisen johtajan Viktor Gontsavin, liikemies Anatoli Krasovskin ja keskustelussa mainitun valokuvaajan Dimitri Zadavskin tapaukset.
On outoa, ettei tapausten tutkinnassa ole lainkaan edistytty painostuksesta huolimatta. Tämänpäiväisessä keskustelussa on painotettu erästä toista tapausta: professori Bandashevskin vangitsemista hänen tutkittuaan Tsernobylin onnettomuuden hälyttäviä yhteiskunnallisia ja ympäristöllisiä seurauksia. Euroopan unionin Valko-Venäjän edustustojen päälliköt ovat hiljattain käynnistäneet tutkimuksen Tsernobylin vaikutuksista kansanterveyteen. Komissio haluaa keskustella jäsenvaltioiden kanssa siitä, miten Euroopan unionin pitäisi suhtautua huolestuttaviin tuloksiin ja professori Bandashevskin vangitsemiseen ottaen huomioon parlamentin jäsenten voimakkaat mielipiteet.
En epäröi lainkaan puoltaa oikeudenmukaista mutta tiukkaa linjaa suhteessa Valko-Venäjään, mutta on harmi, että sellaista tarvitaan. Valko-Venäjä sijaitsee Euroopan ytimessä, ja siitä voisi tulla tärkeä poliittinen ja taloudellinen kumppani Euroopan unionille erityisesti laajentumisen jälkeen. Tämä myönteinen sanoma meidän täytyy välittää Valko-Venäjän asukkaille. Näin voimme tarjota tukeamme niille yhteiskunnan tahoille, jotka ajavat tarpeellisia uudistuksia - uudistuksia, jotka varmasti vielä toteutuvat.
Lopuksi puhun jäsen Khanbain pitämästä tärkeästä puheesta, jossa hän toi esiin useita erittäin tärkeitä asioita, jotka koskevat burundilaisten pakolaisten tilannetta Tansaniassa. Komissio on huolestunut siitä, ettei Burundissa ole edistytty rauhan saavuttamisessa. Kuinka voisimme olla olematta huolestuneita? Olemme huolestuneita siviiliväestöön kohdistuvan väkivallan jatkumisesta, joka johtuu jatkuvista yhteenotoista Burundin armeijan ja kapinallisten välillä. Tämänhetkisissä oloissa burundilaisten pakolaisten vapaaehtoinen paluu Tansanian leireiltä ei suoraan sanoen ole todennäköistä eikä pakotettu kotiuttaminen ole kovin suositeltavaa.
Burundilaisten pakolaisten jatkuva ja kasvava läsnäolo Tansaniassa kiristää maiden hallitusten välejä. Toukokuun lopulla Länsi-Tansanian leireillä oli noin 523 000 pakolaista, joista yli 383 000 oli burundilaisia.
Tansanian hallitusta syytetään ennen kaikkea siitä, ettei se estä burundilaisia kapinallisia käyttämästä pakolaisleirejä hyökkäystensä tukikohtina. Vastauksena Burundin hallituksen hiljattain esittämiin tämänsuuntaisiin väitteisiin Tansanian presidentti Mkapa ehdotti, että kaikki pakolaiset pakotetaan välittömästi palaamaan kotimaahansa Burundin tämänhetkisestä turvallisuustilanteesta huolimatta.
Tansanian hallitus on sen jälkeen vakuuttanut YK:n ihmisoikeustoimistolle, ettei se aio muuttaa burundilaisiin pakolaisiin kohdistamaansa politiikkaa, ja lupasi kunnioittaa aiempaa sitoutumistaan asteittaisen vapaaehtoisen kotiuttamisen helpottamiseen heti, kun Burundin turvallisuustilanne sallii sen.
Euroopan komissio aikoo omasta puolestaan antaa 25 miljoonaa euroa YK:n ihmisoikeustoimiston burundilaisten pakolaisten vapaaehtoisen kotiinpaluun suunnitelman täytäntöönpanoon, joka on tarkoitus aloittaa heti, kun tilanne sallii sen. Tällä hetkellä komissio on ryhtynyt tarvittaviin toimenpiteisiin auttaakseen Tansanian hallitusta selviytymään pakolaisväestön ylläpitämisestä. Komissio rahoittaa humanitaarisen avun toimiston, ECHOn, kautta yli kolmasosan Tansanian pakolaisten saamasta humanitaarisesta avusta. Viime vuonna ECHOn budjetti Tansanian pakolaisten auttamiseksi oli lähes 27 miljoonaa euroa. Summaa korotettiin tänä vuonna yli 32 miljoonaan euroon.
Jäsen Khanbhai toi esiin myös useita tärkeitä asioita, jotka liittyvät avustus- ja kehitysyhteistyöohjelmiemme hallintoon ja edustukseemme Afrikassa ja muualla maailmassa. Odotan pääseväni tulevaisuudessa keskustelemaan näistä asioista hänen ja koko parlamentin kanssa, etenkin EU:n ulkomaanedustuksesta juuri laatimamme tiedonannon yhteydessä.

Puhemies
Kiitos paljon, arvoisa komission jäsen.
Yhteiskeskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 18.30.

Luonnonvarojen laiton hyödyntäminen Kongon demokraattisessa tasavallassa
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu viidestä päätöslauselmaehdotuksesta:
B5-0485/2001, Maes, Isler Béguin ja Lucas Verts/ALE-ryhmän puolesta luonnonvarojen laittomasta hyödyntämisestä Kongon demokraattisessa tasavallassa;
B5-0492/2001 Van Hecke PPE-DE-ryhmän luonnonvarojen laittomasta hyödyntämisestä Kongon demokraattisessa tasavallassa;
B5-0502/2001 Van den Berg, Sauquillo Pérez del Arco ja Carlotti PSE-ryhmän puolesta luonnonvarojen laittomasta hyödyntämisestä Kongon demokraattisessa tasavallassa;
B5-0510/2001, Van den Bos ja Dybkjær ELDR-ryhmän puolesta luonnonvarojen laittomasta hyödyntämisestä Kongon demokraattisessa tasavallassa;
B5-0517/2001, Miranda, Vinci ja Sylla, GUE/NGL-ryhmän puolesta luonnonvarojen laittomasta hyödyntämisestä Kongon demokraattisessa tasavallassa;

Sörensen
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, pyytäisin teitä kiinnittämään erityistä huomiota erääseen ongelmavyyhtiin, joka on osasyyllinen kokonaista aluetta, miljoonaa ihmistä, kohdanneeseen katastrofien aaltoon. Kongon demokraattista tasavaltaa kalvaa tällä hetkellä sota. Sota, joka ensi sijassa koskee maan huomattavia luonnonrikkauksia. Maata on jo vuosikausien ajan käytetty hyväksi ja väärin, väestön edut on jätetty huomioon ottamatta voittoa tuottavien luonnonvarojen hyödyntämisessä.
Sota on erinomainen tilaisuus erityisen paljon voittoa tuottavalle kaupanteolle, koska silloin vain harvoin on kysymys mistään valvonnasta tai vastuuvelvollisuudesta. Nykyään ehkä eniten mielikuvitukseen vetoava esimerkki on colombotantaliitin hyödyntäminen ja kauppa, mineraalin, jota ilman kukaan meistä ei pystyisi kommunikoimaan langattomasti ja kuin itsestään selvästi. Me maksamme naurettavan vähän tästä mineraalista, kun taas alueen väestö kamppailee tällä hetkellä ensimmäistä kertaa historiansa aikana vakavan nälänhädän kourissa.
Tällä hetkellä vallitseva sotatila sallii tämäntyyppisen niin kutsutun "laillisen" hyväksikäytön lisäksi myös paljon hämäräperäisemmät ryöstöt. Sen lisäksi on selvää, että kannattava uraani- ja ydinjätekauppa koituu melkein pelkästään länsimaisten eduntavoittelijoiden hyväksi. Voimme myös kysyä itseltämme, mitä osaa länsimaiset suurlähetystöt piireineen esittävät.
Pyytäisin kiinnittämään erikoisesti huomiota tämän pitkään jatkuneen väärinkäytöksen erääseen näkökohtaan. Eurooppalaiset valtiot ja Yhdysvallat ovat jo vuosikausia hyödyntäneet uraania, jota on muun muassa käytetty aiheuttamaan Hiroshiman ja Nagasakin hirmuteot. Ja päälle päätteeksi länsimainen ydinjäte dumpataan samalle alueelle. Radioaktiivinen jäte, joka on peräisin 1960- ja 1970-luvulta on yhä vieläkin varteenotettava suoranainen uhka väestölle. Siksi on rohkaisevaa, että pääministeri Verhofstadt puhui eilen kunnianhimoisesti puuttumisesta tällä alueella vallitsevaan tilanteeseen. Hänen sanansa eivät kuitenkaan saa jäädä pelkäksi irralliseksi lausahdukseksi.
Kylmän sodan ja aseistautumiskilpailun päättyminen merkitsee, ettei ole yhtään liioiteltua vaatia uraani- ja ydinjätekaupan lopettamista, vaan päin päinvastoin vaatimus on erittäin kohtuullinen ja syntyy kuin itsestään Euroopan omien normien vaatimuksesta.

Deva
Arvoisa puhemies, Kongon demokraattisen tasavallan konfliktissa on kyse tärkeimpien mineraalivarojen saannista, hallinnasta ja kaupasta. Maan ahneet naapurit havittelevat sen rikkauksia. Kaikki konfliktin osapuolina olevat kuusi valtiota jakavat vastuun laittomista toimista, myös niistä toimista muissa maissa, joilla on edistetty tätä hyödyntämistä. Onko alueen pitkän aikavälin epävakaus kohtuullinen hinta lyhytaikaisesta varkaudesta? Vieraiden armeijoiden harjoittaman rosvoamisen, ryöstämisen ja laittomien liiketoimien rinnalla myös rikolliskartellit pitävät Kongon demokraattista tasavaltaa heikkona linkkinä. Yhdistyneiden Kansakuntien asiantuntijapaneeli varoittaa, että rikolliskartelleilla on haarakkeita ja yhteyksiä ympäri maailman, ja ne ovat alueen seuraava vakava turvallisuusongelma.
Haluaisin kysyä komission jäseneltä, mitä eroa on sillä, että Miloseviæ harjoittaa etnisiä puhdistuksia naapurialueillaan, ja sillä, että Afrikan johtajat ryöstävät ja tappavat 2,5 miljoonaa kongolaista naapuriaan? Milloin näemme näitä johtajia Haagissa syytettyjen penkillä? En näe mitään eroa erilaisten tappamisten välillä lukuun ottamatta sitä, että toinen koskee valkoisia ja toinen mustia. Kun Yhdistyneiden Kansakuntien tutkimuksen tulokset julkaistaan, EU:n ja YK:n pitäisi reagoida harkitsemalla kapinaliikkeiden sekä niiden rikolliskartellien ja ulkovaltojen johtajien rahavarojen jäädyttämistä, jotka eivät suostu vetäytymään alueelta.
Me parlamentin keskustaoikeistossa haluamme jämeriä toimia Kongon demokraattisen tasavallan tuhoamisen estämiseksi. Ironista on, että kongolaisilta varastetut rikkaudet voisivat tarjota perustan alueen todelliselle pitkän aikavälin kasvulle ja vakaudelle. Se edellyttää kuitenkin, että Afrikan johtajat laskevat aseensa.
Kun otetaan huomioon historialliset suhteemme Afrikkaan - erityisesti Belgian puheenjohtajakauden aikana - meillä on tilaisuus saadaan jotain aikaan hyvin nopeasti.

Van den Berg
Arvoisa puhemies, asiantuntijaryhmän kertomus luonnonvarojen laittomasta hyödyntämisestä on erittäin rohkea. Tavallisesti nämä kertomukset eivät ole niin selkeitä etu- ja sukunimistä puhuttaessa, mutta tässä mainitaan eri syylliset nimeltä. Siinä suhteessa se on myös erittäin käyttökelpoinen kertomus. Se osoittaakin selvästi, että alueen hallitusten päämiehet sekä tietysti myös osa kyseisten maiden sotaherroista samoin kuin tietyt eurooppalaiset teollisuudenhaarat laittomine, ainakin materiaalin käytön osalta, vienti- ja tuontitoimineen kantavat yhdessä suuren vastuun. Kertomus on suosituksiensa puolesta yksiselitteinen ja selkeä. Oikeastaan se on järjestyksessä toinen Fowlerin timanttikertomuksen jälkeen. Se tarjoaa meille tilaisuuden jokseenkin tehokkaisiin toimiin kansainvälisenä yhteisönä.
Verhofstadt mainitsi täällä tällä viikolla, että jos nämä tapahtumat sijoittuisivat Eurooppaan, niitä kutsuttaisiin maailmansodaksi. Katastrofin uhrien lukumäärä on erittäin suuri. Mielestäni on aiheellista - tasapuolisuuden ja oikeiden kriteerien soveltamisen nimissä - soveltaa siis nyt Kongonkin kohdalla samoja kriteerejä, joita muuallakin sovellamme. Pystymme tähän, sillä meillä on tiedossa osa yrityksistä. Ne voidaan kutsua neuvottelupöytään. Tunnemme osan hallituksista, joihin meillä myös on suhteet. Meillä on myös oikeus harjoittaa tässä kohdin ankaraa painostusta. Tämä on monimutkaista peliä. Se on selvä asia. Uganda, Ruanda, Kongo, uusi keskustelu, Lusakan sopimukset, vuoropuhelun ylläpitäminen. Mutta jos emme poista syytä, eli asekaupan ja aseellisten yhteenottojen rahoittamista, niin väärinkäytökset tulevat siellä jatkumaan. Me pystymme ne estämään. Mielestäni olisi erityisen tärkeää, että Euroopan komissio, tai oikeastaan komission jäsen Patten yhdessä kollegansa Solanan kanssa, harkitsisi keinoa, miten me voisimme YK:n turvallisuusneuvoston puitteissa ryhtyä tiettyihin erityistoimenpiteisiin tehokkaan painostuksen harjoittamiseksi, jotta selkkaukset myös loppuvat.
Vielä yksi huomautus tästä asiasta puheenjohtajavaltio Belgialle. Verhofstadt vapautti viime viikonloppuna itse paikalla ollessaan yhdessä ministeri Reyndersin ja muiden kanssa hyvin nopeasti määrärahat, joiden käyttö oli kielletty. Ymmärrän kyllä, että on välttämätöntä saada osapuolet liikkeelle ja neuvottelupöytään. Samalla on tietysti oltava varovaisia. Määrärahojen myöntäminen esittämättä samassa yhteydessä ankaria vaatimuksia ja sallimalla luonnonvarojen laittoman hyödyntämisen jatkuvan samanaikaisesti ei ole kaikkein uskottavin tapa. Kannatan kovaa ja selvää linjaa - se on oppia menneisyydestä, ja tässä kohdin meidän ei tarvitse olla amerikkalaisia huonompia. Tässä kohdin pätee oikeastaan sama, minkä olemme sanoneet aikaisemmissakin keskusteluissa: meidän pitää osoittaa voimakasta osallistumista, mutta olla myös kovia ja selväpuheisia ja esittää vaatimuksemme niin omalle teollisuudellemme ja omille jäsenvaltioillemme kuin myös kyseisille kuudelle maallekin. Toivon ja odotan teidän tukevan puheenjohtajavaltio Belgiaa siten, että tässä kohdin myös päästään tiettyyn tehokkuuteen.

Van den Bos
Arvoisa puhemies, on surullista, että Eurooppa näyttää asettavan Kongon poliittisesti etusijalle vasta nyt, kun Belgia on puheenjohtajavaltio. Balkan ja Lähi-itä vaativat kaiken huomion osakseen. Eikö tämä itse asiassa osoita, että strategiset ja maantieteelliset motiivit ovat Euroopalle loppujen lopuksi tärkeämpiä kuin puhtaat humanitaariset motiivit? Sillä inhimillisen kurjuuden näkökulmasta unionilla olisi riittävästi aihetta tarttua hyvinkin intensiivisesti Kongon asioihin. Kongossa on jo saanut surmansa yli puolitoista miljoonaa ihmistä. Sadattuhannet ihmiset ovat joutuneet lähtemään pakomatkalle ja noin 28 miljoonaa ihmistä elää alistettuna, riistettynä ja raiskattuna sotilasmiehityksen alaisuudessa.
Heikko keskushallinto ei pysty hallitsemaan valtavaa maata sen monine luonnonrikkauksineen. Kongo on äärimmäisen helposti haavoitettavissa säälimättömien naapurimaiden taholta, jotka sotilaallista väkivaltaa käyttäen järjestelmällisesti ryöstävät maalta sen tärkeimmät tulolähteet. Niiden tuotosta ei asukkaille jää mitään käteen.
On vaikea selittää, että Euroopan unioni on sallinut Ruandan, Ugandan ja Burundin röyhkeiden toimien jatkuvan ja että se kehitysavulla mahdollistaa miehityksen jatkumisen. Myös Angola, Zimbabwe ja Zambia osallistuvat hiukkaakaan häpeämättä tämän maan väkivaltaisuuksiin. On jo aika asettaa näille ulkomaisille hyötyjille selvät ehdot. Kehitysavun saanti voi jatkua ainoastaan, jos kaikki ulkomaiset joukot poistuvat maasta. Vastaamaan on pantava myös länsimaiset yritykset, jotka osallistuvat Kongon rikkauksien laittomaan hyödyntämiseen. Nekin vaikuttavat sodan jatkumiseen.
On voitava odottaa, että Kabila aloittaa Kongossa vihdoinkin vuoropuhelun ja toteuttaa demokratisointiprosessin. Belgian tehtävä puheenjohtajavaltiona, ja myös komission tehtävä, on voittaa Euroopan unioni lopullisesti Kongon väestön surkuteltavan kohtalon puolelle.

Patten
. (EN) Komissio on täysin tietoinen parlamentin käsittelemässä päätöslauselmaesityksessä ja lehdistössä mainituista tiedoista, jotka koskevat luonnonvarojen laitonta hyödyntämistä Kongon demokraattisessa tasavallassa. Tiedoille on saatu vahvistusta komission itse paikalla olevilta keskustelukumppaneilta sekä kansalaisjärjestöiltä ja YK:n välikertomuksesta, johon useat jäsenet ovat viitanneet. Arvoisa parlamentin jäsen viittasi kyseiseen kertomukseen puheessa, jossa hän tuki voimakkaasti kansainvälistä rikostuomioistuinta, jonka valtuudet voisivat kattaa koko maailman, toisin kuin Haagin tuomioistuin, joka keskittyy Balkanin alueeseen.
Kertomuksessa käsitellään Kongon demokraattisen tasavallan luonnonvarojen ja muiden rikkauksien laitonta hyödyntämistä. Pääsihteeri Kofi Annan esitteli sen turvallisuusneuvostolle 14. huhtikuuta 2001, ja siitä käytiin kiivas keskustelu. Pääsihteeri päätti jatkaa kertomuksen laatineiden asiantuntijoiden toimeksiantoa kolmella kuukaudella, jotta he voisivat jatkaa tutkimusta ja kerätä lisää tietoja. Kertomus on tärkeä lähtökohta kansainväliselle yhteisölle, jonka täytyy ottaa siihen jokin kanta.
Colombotantaliitin ja muiden mineraalien kaivaukset vaikuttavat väistämättä Kivun turmeltumiseen. Alueen rappeutuminen alkoi presidentti Mobutun aikana, ja sille on useita syitä, joista yksi merkittävimmistä on etninen jännite. Tilanne paheni huomattavasti Ruandan kansanmurhan ja jälkeen ja Ruandan osallistuttua maan molempiin sotiin, jotka käytiin alun perin maan ulkoisten rajojen turvaamiseksi. Kansainvälinen yhteisö on tietoinen taloudellisten etujen yhteydestä Kivun sodan jatkumiseen. Ainoa kestävä ratkaisu on kuitenkin rauhanprosessin jatkaminen ja voimavarojen hyödyntämistä säätelevien legitiimien toimielinten perustaminen. Komissio tukee tavoitetta toiminnallaan Kongon demokraattisessa tasavallassa. Tässä kontekstissa suunnittelimme avun asteittaista palauttamista rinnakkain Lusakan sopimuksen täytäntöönpanon ja Kongon sisäisen vuoropuhelun edistymisen kanssa.
Parlamentin jäsenet, ja erityisesti jäsen van den Berg keskittyivät puheenvuoroissaan joidenkin hyödykkeiden laittoman kaupan ja konfliktin väliseen yhteyteen. Tiedämme ongelmista, joita timanttien ja aseiden kauppa ovat muualla aiheuttaneet. On äärimmäisen tärkeä, että teemme mahdollisuuksiemme mukaan aloitteita ja toteutamme niitä molemmilla mainituilla aloilla. Tästä syystä olemme työskennelleet niin aktiivisesti Yhdistyneissä Kansakunnissa käsiaseiden parissa, ja meidän täytyy hyödyntää mahdollisuuksiemme mukaan yhteisön toimivaltaa ja puuttua jäsenvaltioiden kanssa tehokkaasti timanttien ja muiden tavaroiden laittomaan kauppaan, joka on aiheuttanut valtavasti kärsimystä ja köyhtymistä erityisesti Afrikassa mutta myös muissa maanosissa.

Puhemies
Kiitos paljon, arvoisa komission jäsen.
Yhteiskeskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 18. 30.

Perun maanjäristys
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu viidestä päätöslauselmaehdotuksesta:
B5-0493/2001, Salafranca Sánchez-Neyra PPE-DE-ryhmän puolesta Perua, Chileä ja Boliviaa 23. kesäkuussa 2001 koetelleesta maanjäristyksestä;
B5-0503/2001 Medina Ortega ja Linkhor PSE-ryhmän puolesta Perun maanjäristyksestä 23. kesäkuuta 2001;
B5-0518/2001 Puerta ja muut GUE/NGL-ryhmän puolesta Perun maanjäristyksestä;
B5-0519/2001 Muscardini UEN-ryhmän puolesta Perun maanjäristyksestä;
B5-0520/2001 Lipietz ja Nogueira Román Verts/ALE-ryhmän puolesta Perun maanjäristyksestä.

Ojeda Sanz
Arvoisa puhemies, Arequipan kaupunki ei enää koskaan palaudu entiselleen. Siellä koetut menetykset ovat yllättäneet meidät kaikki, kun puhutaan sekä kuolleiden määrästä että taloudellisista vahingoista samoin kuin tämän erittäin kauniin kaupungin historiallisen perinnön ja monumenttien tuhoutumisesta.
Eteläinen Peru on tällä hetkellä sekasortoisessa tilassa kesäkuun 23. päivän maanjäristyksen jäljiltä, tuhoisassa järistyksessä kuoli yli sata ja loukkaantui yli tuhat ihmistä, se tuhosi yli 10 000 asuntoa ja jätti yli 40 000 ihmistä kodittomiksi Arequipan, Moqueguan ja Tacnan maakunnissa.
Maanjäristys on aiheuttanut suurta tuhoa myös pohjoisessa Chilessä ja Boliviassa. Taloudelliset vahingot ovat taannuttaneet alueet 20 vuotta ajassa taaksepäin. Maanjäristyksen vaikutukset ulottuvat alueiden infrastruktuuriin ja taloudelliseen kehitykseen. Se tuhosi kokonaan joitakin pieniä ja isohkoja kyliä, kaupunkien alueita, siirtokuntia ja teitä.
Tällaisen tuhon edessä kansainvälinen yhteisvastuu ja ennen kaikkea eurooppalainen yhteisvastuu ei antanut odotuttaa itseään. Euroopan yhteisön humanitaarisen avun toimisto lähti liikkeelle ennätyksellisen nopeasti, ja haluan ilmaista Euroopan komission vastuuhenkilöille olevani iloinen siitä, että he valmistelivat nopeasti, heti ensi tuntien aikana, toimenpidepaketin, joka sisälsi toimia alkaen elintarvikeavusta, väliaikaisesta majoituksesta, veden puhdistuksessa tarvittavista tuotteista aina lääkkeiden toimittamiseen asti. Siinä mielessä olenkin hyvin ylpeä siitä yhteisvastuullisuudesta, jota Espanjan hallitus ja kansa osoittivat osallistuessaan avustamiseen hyvin anteliaasti.
Nyt on aika kääntää katseet kohti tulevaisuutta, ja kunnostamis- ja jälleenrakennussuunnitelmat pitää koordinoida nopeasti ja tehokkaasti. Tätä varten pitäisi laatia tiedonanto strategiasta, jossa käsiteltäisiin kaikkia näkökohtia, jotka koskevat järistyksessä kärsineille alueille kohdistettujen, edellä mainittujen kunnostamis- ja jälleenrakennussuunnitelmien koordinointia.
Tämä inhimillinen tragedia voi lisätä iberoamerikkalaisten yhtenäisyyttä ja antaa heille päättäväisyyttä kamppailussa alueen lukuisten ongelmien voittamiseksi sekä syventää iberoamerikkalaisten keskinäisiä siteitä alueellisessa yhdentymiskehityksessä ja antaa heille lisää yhteisvastuullisuutta.

Medina Ortega
Arvoisa puhemies, sekä komission jäsen Patten että parlamentin jäsenet ovat hyvin selvillä Perun tilanteesta ja ennen minua puhunut jäsen Ojeda tiivisti tilanteen erittäin hyvin.
Euroopan parlamentin päätöslauselma todellakin lähtee komission nopeasta toiminnasta, ja haluan esittää muiden muassa kiitokseni komissiolle ja erityisesti komission jäsen Pattenille tästä nopeasta toiminnasta.
Päätöslauselmamme tarkoituksena on kuitenkin muistuttaa, että katastrofin suuruusluokka huomioon ottaen tämä ensimmäisen vaiheen apu ei todennäköisesti vielä riitä. Juuri näinä päivinä olemme ottaneet vastaan Perun valitun uuden presidentin Alejandro Toledon, hän on tavannut sekä parlamentin jäseniä että komissiota ja esittänyt heille maan tarpeet.
Mielestämme nyt ei ole oikea aika Perun talouspolitiikkaa koskevan päätöslauselman hyväksymiseen, eikä olisi harkittua tukea Verts/ALE-ryhmän esittämää tarkistusta, sillä katsomme, että asiassa pitää toimia pidättyväisemmin. Mielestämme nyt ei missään tapauksessa ole oikea hetki kertoa Perun hallitukselle, miten sen pitää laatia vuoden 2002 talousarvio. Sitä vastoin toivomme, että päätöslauselman koko asiayhteydestä riippumatta komissio ottaa seuraavien viikkojen ja kuukausien aikana huomioon erikoistilanteen Perussa, joka on juuri ohittanut perustuslaillisesti ja taloudellisesti melko kriittisen kauden ja on tällä hetkellä astumassa ensimmäisiä askelia demokratian palauttamisen tiellä sekä voittamassa takaisin koko kansan luottamuksen. Toivomme, että komissio - ja toistan, riippumatta siitä, mitä täällä tehdään - etenee työssään ottaen huomioon nämä näkökohdat.
Arvoisa komission jäsen Patten, on olemassa eräs melko arkaluonteinen asia: yhteisön avun tehokkuus. Vaikuttaa siltä, että Latinalaisen Amerikan aluetta varten varattuja varoja ei ole käytetty aikaisemmin täysin tehokkaasti. Arvoisa komission jäsen Patten, hallinnon tehokkuudesta on kannettu huolta toimikautenne alusta lähtien, ja haluaisimme tietää - vaikka se olisikin ennenaikaista - saavutetaanko yhteisön toimittamalla avulla nykyään sille asetetut tavoitteet, sekä sen, mitä toimenpiteitä on suunniteltu tulevaisuudessa toimitettavan avun kehittämiseksi. Avun myöntämisen yhteydessä sen seuranta on tärkeää, samoin on tärkeää, että komissio tiedottaa meille, saavutetaanko myönteisiä tuloksia sillä avulla, jota me olemme täällä hyväksymässä ja joka rahoitetaan veronmaksajien rahoilla.
Muutoin haluan vielä toistamiseen esittää muiden muassa kiitokseni komissiolle ja komission jäsen Pattenille. Toivon, että komissiosta ja Euroopan unionista voisi muodostua uutta vaihetta elävälle Perulle tärkeä liittolainen ja että komissio esittelisi meille pian esityksiä, joissa käsitellään avustuksia Perun elpymiseen ja Andien maiden yhteistyöhön, joka, kuten tiedämme, on vaikeuksissa Perun lisäksi myös muissa valtioissa.

Mayol i Raynal
Arvoisa puhemies, haluaisin esittää joitakin lisähuomioita siitä humanitaarisesta päätöslauselmasta, jonka olemme allekirjoittaneet.
Itse asiassa on tärkeää pyrkiä nopeasti löytämään apukeinoja niihin vahinkoihin, joita tuo 23. kesäkuuta sattunut maanjäristys aiheutti. Edelliset puhujat kuvasivat tuon maanjäristyksen seurauksia. Minä en toista niitä, koska me jo tunnemme seuraukset. On vain tärkeä muistuttaa, että järistys oli 8.3 Richterin asteikossa. Siinä kaikki.
Valitettavasti ei ole olemassa Richterin asteikkoa, jolla mitata institutionaalista, taloudellista, sosiaalista ja kulttuurista tuhoa, joka johtuu Alberto Fujimorin ja hänen apurinsa Vladimiro Montesinosin miltei kymmenen vuoden pituisesta diktatuurista. Vain toissapäivänä parlamentin lähellä olevassa salissa Alfredo Toledo, Perun tuleva presidentti, kuvaili meille tiukin sanoin maansa tilannetta. Hän kertoi meille raunioituneista instituutioista, taloudesta, joka on perikadon partaalla. Hän kertoi aikovansa käydä käsiksi jälleenrakennustehtävään heti virkaanastujaisista lähtien, jonka on määrä tapahtua Perun kansallispäivänä 28. heinäkuuta. Ennen kaikkea hän sanoi vastustavansa sitä, että tämän tilanteen aiheuttajat jäävät rangaistuksetta.
Olemme myös sitä mieltä, että Japania on soveliasta vaatia luovuttamaan entinen diktaattori Alberto Fujimori ja vaatia myös, että hän ja hänen rikostoverinsa Montesinos voitaisiin tuomita Perussa. Me vaadimme, että ehdokkaat perustavat lupaamansa "Totuus"valtuuskunnan, että valtuuskunta määrittää syylliset, että tämän seurauksena osasyyllisten sotajoukoista erotetaan tietyt osapuolet ja että diktatuurin aikana Perun kansalta varastetut rahat palautetaan, eli 43 miljoonaa dollaria, jotka todennäköisesti makaavat jossakin eurooppalaisessa pankissa. Olisi siis hyvä, että toimielimemme ottaisivat selvää, makaavatko nämä Perun kansalta varastetut rahat jossakin pankeistamme.

Patten
. -(EN) Kuten parlamentti tietää, voimakas maanjäristys iski Etelä-Peruun 23. kesäkuuta 2001. YK:n humanitaaristen asiain osaston tuoreimmat luvut kertovat, että maanjäristyksestä kärsi lähes 190 000 ihmistä, ja noin 35 000 kotia vaurioitui tai tuhoutui. Komissio on reagoinut tilanteeseen humanitaarisen avun toimiston, ECHOn, kautta, ja olen kiitollinen jäsen Medinan kauniista sanoista.
Komissio reagoi hyvin nopeasti. Kaksi päivää maanjäristyksen jälkeen tehtiin päätös myöntää 1,15 miljoonan euron humanitaarinen apu uhrien kiireisimpien tarpeiden tyydyttämiseksi. Tämä on ensimmäinen kerta, kun komissio käytti alle kaksi viikkoa sitten voimaantullutta uutta järjestelmää, jolla se voi vastata välittömästi humanitaarisen kriisin yllättävään puhkeamiseen.
Lisäksi on jo käynnistetty viisi kiireistä humanitaarista operaatiota. Espanjan Punainen risti jakaa ruoka-apua ja hätäapupaketteja tuhannelle perheelle 250 000 euron edestä. Oxfam käyttää 200 000 euroa veden varastointi- ja jakelulaitteisiin sekä puhtaanapitoon. Lastensuojelusäätiö Save the Children Fund käyttää 300 000 euroa huopiin ja telttoihin. Medicos Del Mundo käyttää 100 000 euroa huopiin, lääkkeisiin, vesisäiliöihin ja muovikatoksiin. Kansainvälinen Punainen risti käyttää 300 000 euroa suojiin, ruokaan ja pelastustöiden tukemiseen terveydenhuollon, veden, puhtaanapidon ja muiden aputarvikkeiden yhteydessä. Näin hätäapuamme käytetään ja sitä käytetään mielestäni järkevästi.
Kentältä saamamme tiedon perusteella kansainvälinen reaktio on ollut avokätinen, ja välittömät tarpeet tuntuvat olevan tyydytetty. Komission yksiköt seuraavat kuitenkin yhä tilannetta siltä varalta, että apua tarvitaan lisää.
Perun maanjäristyksestä tehdystä päätöslauselmasta käytävä keskustelu ei kenties ole paras tilaisuus keskustella Perun poliittisesta tilanteesta, mutta haluan kuitenkin korostaa, että olemme hyvin tyytyväisiä Perun ja sen siirtymäkauden hallituksen osoittamaan kykyyn järjestää avoimet ja puhtaat vaalit niiden poliittisten katastrofien jälkeen, jotka arvoisa parlamentin jäsen kuvaili erinomaisesti neitsytpuheessaan. Odotamme innokkaasti kuulevamme hänen puheitaan useasti tulevaisuudessa. Se oli aika voimakas puhe neitsytpuheeksi!
Euroopan unionin tarkkailijaryhmä oli erittäin tyytyväinen vaaleihin. Parlamentin jäsenten tavoin keskustelin katastrofista ja Euroopan reaktiosta presidentti Toledon kanssa tiistaina, kun hän vieraili parlamentissa. Haluamme onnitella siirtymävaiheen hallitusta ja Perun väestöä kypsyydestä, jota ne ovat osoittaneet tässä tilanteessa sekä tuesta ja yhteistyöstä, joita ne ovat tarjonneet ryhmällemme paikan päällä.
Minulla oli tilaisuus sanoa presidentti Toledolle, kun hän kävi täällä, että ne köyhyyden lievittämisohjelmien noin 60 miljoonaa euroa, jotka jäädytettiin vuoden 2000 vaalien vuoksi, voidaan nyt ottaa taas käyttöön. Haluamme edetä noiden hankkeiden parissa mahdollisimman nopeasti. Olen aivan samaa mieltä jäsen Medinan esittämästä huomiosta, te haluatte edistyä hankkeissa mahdollisimman nopeasti, ja tiedän, että köyhyyden lievittäminen on yksi uuden presidentin prioriteeteista.
Haluamme myös keskustella uuden hallituksen kanssa tulevan avustuksemme suunnittelusta. Presidentti korosti itse sitoutumistaan oikeusjärjestelmän uudistamiseen ja sen varmistamiseen, että vahvistetaan oikeusturva ja toimielimet takaamaan oikeusturvan tehokkuus. Tämä on mielestäni tärkeä tapa, jolla voidaan kannustaa yksityisiä sijoituksia Perussa ja kasvattaa kansainvälisen yhteisön luottamusta.
Esitämme kaikki osanottomme niille, jotka ovat kärsineet tästä kauhistuttavasta maanjäristyksestä, mutta ainakin se on antanut meille tilaisuuden ilmoittaa jälleen kerran parlamentille solidaarisuutemme Perun demokratiaa kohtaan ja tukemme Perun uudelle hallitukselle.

Puhemies
Suuret kiitokset, arvoisa komission jäsen.
Yhteiskeskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 18.30.

Kalastuslaivastojen monivuotisten ohjausohjelmien tulokset
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Buskin laatima kalatalousvaliokunnan mietintö (A5-0188/2001) komission vuosikertomuksesta neuvostolle ja Euroopan parlamentille kalastuslaivastojen monivuotisten ohjausohjelmien tuloksista vuoden 1999 lopulla (KOM(2000) 738 - C5-0107/2001 - 2001/2056(COS)).

Busk
. (DA) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, haluaisin kiittää kalatalousvaliokunnan kollegoitani siitä suuresta kiinnostuksesta ja tuesta, jota kalastuslaivastojen monivuotisia ohjausohjelmia koskeva mietintöni on saanut. Se osoittaa, että kyse on erittäin tärkeästä mietinnöstä. Komission ehdottamissa monivuotisissa ohjausohjelmissa on paljon järkeä. Kaiken kattavana ongelmana on, että jäsenvaltiot eivät noudata ohjausohjelmia. Sen vuoksi me emme saa koskaan tietää, ovatko ohjausohjelmat onnistuneita vai eivät. Meidän on vain mahdoton hyväksyä sitä, että niitä ei toteuteta kokonaan. Komission mukaan 7-8 jäsenvaltiota ei noudata ohjausohjelmia. Jos siihen lisätään ne valtiot, jotka eivät harjoita kalastusta, jäljelle ei jää montakaan valtiota, jotka noudattavat yhteisiä päätöksiä.
EU:lla on lyhyesti sanottuna liian suuri kalastuslaivasto suhteessa kalojen vähäiseen määrään. Itämerellä on juuri ollut käytössä turskan kalastuskielto, ja se osoittaa selvästi, että ketjussa on joitakin erittäin heikkoja lenkkejä, kun kyse on siitä, miten kestävä kalastus voitaisiin varmistaa yhteisen kalastuspolitiikan avulla. Eurooppalaiset kalastajat vaativat vakaampaa kalastus- ja kiintiöpolitiikkaa, jotta he voisivat järjestää elinkeinonsa sen mukaiseksi. Eräs tärkeimmistä keinoista kestävän kalastuksen varmistamiseksi on juuri huolehtia siitä, että kalastuslaivaston koko vastaa pyydettävissä olevien kalojen määrää. Teknologiset edistysaskeleet lisäävät entisestään tarvetta pienentää kalastuslaivastoja. Olemmehan nyt siinä ikävässä ja valitettavassa tilanteessa, että emme onnistuneet neuvottelemaan uutta kalastussopimusta Marokon kanssa. EU:n kalastuslaivaston ylikapasiteetti on sen vuoksi erittäin haavoittuvainen.
Odotan, että komissio käyttää uusia neuvoston asetuksen 6 artiklassa ja 10 artiklassa annettuja välineitä, jotka antavat komissiolle mahdollisuuden evätä kalastuslaivaston uudistamiseen ja nykyaikaistamiseen tarkoitettu tuki. On tietenkin valitettavaa, että jäsenvaltioilla ei ole parempia kannustimia noudattaa niitä päätöksiä, joita nämä samat maat ovat olleet hyväksymässä yhteisön tasolla, ja että joidenkin maiden mielestä niiden ei tarvitse noudattaa ohjausohjelmia, koska ne eivät ylitä kiintiöitä. Se on mielestäni erittäin valitettavaa. Tässä yhteydessä haluaisi melkein ehdottaa, että käyttöön olisi otettava palkintojärjestelmä, joka koskisi niitä valtioita, jotka noudattavat yhteisiä päätöksiä ja pienentävät kalastuslaivastoa.
Joudun arvostelemaan komission vuosikertomuksen muotoa, koska sitä on mahdoton lukea, ellei ole alan asiantuntija. Erilaiset tiedot on esitetty kommentoimatta sitä, kuinka uskottavia ne ovat. Kaiken lisäksi ne on kirjoitettu kertomukseen siten, että lukija itse joutuu melkeinpä toimimaan lukujen tulkitsijana ja siten tekemään ne tulkinnat, joita pidetään oikeina. Vuosikertomus ei toisin sanoen ole helppolukuinen, eikä se todellakaan anna mitään kokonaiskuvaa tilanteesta. Siitä puuttuu esimerkiksi taulukko, jossa olisi kuvattu selkeästi jokaisen yksittäisen jäsenvaltion tilanne. Tämä on valitettavasti melko huono lähtökohta yhteisen kalastuspolitiikan uudistamiselle vuonna 2002. Arvoisa komission jäsen, komissio joutuu sen vuoksi tekemään hyvin paljon työtä, kun uusi ja entistä parempi kalastuslaivaston pienentämistä koskeva ohjausohjelma pannaan täytäntöön, ja kaikkien jäsenvaltioidenhan on noudatettava kyseistä ohjelmaa.

Fraga Estévez
Arvoisa puhemies, ensimmäiseksi haluan kertoa jäsen Buskille, että hän on tehnyt erinomaista työtä. Ryhmämme tukee mietintöä kokonaisuudessaan sen alusta loppuun asti. Lisäksi haluan kiittää jäsen Buskia koko valmistelun ajan kestäneestä yhteistyöstä kanssamme.
Mietinnöstä heijastuu toistamiseen parlamentin Euroopan komissiolle esittämä pyyntö rangaista asetetut laivastotavoitteet toistuvasti laiminlyöneitä jäsenvaltioita ankarasti, varoittavan esimerkin tavoin, jotta yhteisön laivaston yleiset tavoitteet eivät nyt enää tämän jälkeen jäisi toteutumatta, kun niiden toteutumiseksi on ryhdytty perinteisesti sitoumuksia noudattavien jäsenvaltioiden joillakin alueilla sosiaalisesti ja taloudellisesti hyvin vaativiin ponnisteluihin. Monivuotisen ohjausohjelman (MOO) tavoitteiden saavuttamatta jäämisen vuoksi Euroopan komissio on tehnyt esityksen MOO IV:n jatkamisesta vuoden 2002 loppuun asti ja on asettanut, ikävä kyllä, joukon ehtoja, joita ei missään tapauksessa voida hyväksyä.
Pyrkiessään sopeuttamaan laivastoa uudelleen kalavaroja vastaavaksi komissio on taas unohtanut, että on valtioita, jotka ovat ylittäneet omat tavoitteensa, ja näin ollen komissio on siis tehnyt luonteeltaan yleisen esityksen: se rankaisee kaikkia uusilla lakkauttamisuhilla ja sen tavoitteena on tukien poistaminen laivaston uudenaikaistamiselta.
Kuten olen jo useasti sanonut (viimeksi juuri täällä, viime täysistunnossa), kilpailukykyisen laivaston ylläpito, yhteisön kalataloustuotteiden erinomainen laatu ja alusten miehistön hyvät olosuhteet ja turvallisuus on mahdollista taata ainoastaan myöntämällä rakenteellisia tukia laivaston uudenaikaistamiseen. Euroopan komissio ei ymmärrä asiaa näin, vaan todellisuudesta täysin vieraantuneena se ajaa itsepintaisesti näiden tukien poistamista, ja uudessa monivuotista ohjausohjelmaa koskevassa ehdotuksessa konkreettisesti ja sananmukaisesti sanotaan, että olisi turvallisuusperusteilla poistettava artikla, joka mahdollistaa vetoamisen uudenaikaistamiseen.
YKP:n tarkistamisen yhteydessä komissio puhuu laveasti asianosaisten kuulemisesta, keskustelusta alalla ja keskustelusta viranomaisten kanssa. Kaikki nämä tahot ovat toistuvasti ilmaisseet erittäin selvästi ja yksimielisesti, että ne pitävät uudistamiseen kohdistettuja talousarvioita välttämättöminä. Kaiken tämän vuoksi pyydän arvoisaa komission jäsentä selvittämään minulle, mikä on tämän esityksen tarkoitus.

Lage
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, arvoisa komission jäsen, yhteisellä kalastuspolitiikalla on vaikea ja välillä epäkiitollinen tehtävä: sen tehtävänä on sovitella eturistiriitoja, joita on ihmiskunnan ikäisen toiminnan sekä kalavarojen ja merien ekosysteemien säilyttämisen välillä. Kalavarojen jatkuva väheneminen vaarantaa pitkällä aikavälillä Euroopan kalastajien toimeentulon ja lajien säilymisen. On tietenkin itsestään selvää, ettei ilman kalastusta ole kalaa. Siksi on välttämätöntä hyväksyä järkevästi välittömät menetykset, jotta pitkällä aikavälillä saataisiin taloudellisia ja ympäristöllisiä voittoja. Yhteisön kalastuslaivaston liikakapasiteetti, jonka meritieteen asiantuntijat ovat arvioineet 40 prosentiksi luku on poimittu maaliskuussa 2001 julkaistusta yhteisen kalastuspolitiikan tulevaisuutta käsittelevästä vihreästä kirjasta on yksi kalastusalalla harjoitetun ja kalavarantoihin kohdistuvan liikapainostuksen pääasiallisista syistä. Ei kuitenkaan voida unohtaa, että muukin toiminta kuin kalastus, erityisesti matkailu ja monenlaiset saasteet, vaikuttavat meriympäristön pilaantumiseen.
Tästä syystä kalastuslaivastojen monivuotiset vähentämisohjelmat ovat tärkeä osa koneistoa, joka on kehitetty liian suuren pyynnin kohteena olevien lajien suojelemiseksi. Näiden tosiaankin monimutkaisten ja hankalasti toteutettavien ohjelmien keskeisenä tavoitteena on kalavarojen ja kalansaaliiden tasapainottaminen eikä pyynnin tukahduttaminen. Kalastajat ja teollisuus suhtautuvat luonnollisesti epäillen kalastuslaivastojen jatkuvaan vähentämiseen. Siksi ohjelmat pitää toteuttaa avoimesti ja huolellisesti ja kaikkien osapuolten on oltava vilpittömiä toisilleen. Vuoden 1999 tulokset ovat keskinkertaisia ja epätyydyttäviä. Siksi on painotettava jäsen Buskin mietinnössään esittämiä suosituksia, joissa vaaditaan, että komissio ja jäsenvaltiot alkavat soveltaa täsmällisiä ja selkeitä perusteita alusten ja kalastuslaivaston osien määrän määrittelyssä niin, että eri laivastojen kehitystä ja monivuotisten ohjelmien tavoitteita voidaan valvoa. Jäsenvaltioiden pitää uskaltaa noudattaa asetettuja pyyntirajoituksia. Kalastuksen pitää olla yhä kasvavassa määrin kalastusystävällistä ja merielämää suosivaa toimintaa eikä saalistusta.

McKenna
Arvoisa puhemies, törmäämme jälleen kerran samaan tilanteeseen. Useat jäsenvaltiot ovat jättäneet täyttämättä velvollisuutensa supistaa kalastuslaivastojaan, emmekä taas kerran tee asialle mitään. Seuraava mietintö, jonka jäsen Nicholson on laatinut Irlanninmeren turskakannasta, osoittaa selkeästi puutteellisuuden laivastojen hallinnan nykyisessä lähestymistavassa.
Komissio ehdottaa monivuotisen ohjausohjelman jatkamista vuodella, jotta laivastopolitiikkaa voitaisiin käsitellä vihreän kirjan yhteydessä. Me tuemme tätä. Se on mielestämme hyvä ajatus. Laivastopolitiikkaa täytyy kuitenkin uudistaa perusteellisesti. Olemme samaa mieltä komission kanssa siitä, että laivastot ovat liian suuria ja niiden kokoa täytyy supistaa. Mielestämme neuvoston pitäisi myös herätä nykyaikaan, sillä se tuntuu pitävän asiaa tarpeettomana.
Vihreiden ryhmä tukee askeleena oikeaan suuntaan ajatusta rangaistuksista maille, jotka eivät noudata laillisesti sitovaa velvollisuuttaan supistaa laivastoja. Meidän täytyy suhtautua ongelmaan vakavasti, ja tarkastella maita, jotka ilmoittavat täyttäneensä monivuotisen ohjausohjelman mukaiset velvollisuutensa, tarkistaaksemme, etteivät ne siirrä aluksiaan muiden maiden lipun alle. Meidän täytyy varmistaa, että ne tekevät, mitä niiden odotetaan tekevän pitkällä aikavälillä monivuotisissa ohjaussuunnitelmissa.

Van Dam
Arvoisa puhemies, kalastuslaivaston rakenteen määräävät alueella vallitsevat sosiaaliset ja taloudelliset olosuhteet, suurimmat sallitut saaliit (TAC) ja kiintiöt yhdessä teknillisten toimenpiteiden kanssa. Monivuotinen ohjausohjelma (MOO) on tässä kokonaisuudessa toiminut liikaa tavoitteena ja liian vähän keinona. Tavoitteena on kalakantojen säilyttäminen kestävästi. Jos jäsenvaltion laivasto pitää kiinni kiintiöstään, niin se on samalla täyttänyt tärkeimmän tavoitteen. Kiintiöiden pienentämisellä uhkaaminen siinä tapauksessa, että monivuotisen ohjausohjelman tavoitteita ei saavuteta, ajaa tämän tavoitteen ohi. Silloin joudutaan siihen omituiseen tilanteeseen, että laivastoja, jotka saavuttavat MOO:n tavoitteen mutta jotka harjoittavat rakenteellisesti ylikalastusta, ei rangaista, kun taas kalastuslaivastoja, jotka eivät harjoita ylikalastamista, rangaistaan ainoastaan siksi, että niiden moottoriteho on liian suuri. Viimeksi mainitun osalta merkitsee jo aikamoista edistystä, että vuonna 1999 ensimmäisen kerran otettiin huomioon maat, jotka säännöstelevät laivastokapasiteettiaan luvallisten kalastuspäivien järjestelmällä - toisin sanoen rajoittamalla kapasiteettia toiminnan kautta. Valitettavasti käytössä on yhä edelleen hämmennyttävän suuri määrä laivaston kapasiteetin mittaukseen käytettyjä yksikköjä, kuten bruttorekisteritonni, bruttotonni ja kilowatti käyttövoima. Se, ettei vielä tähänkään päivään mennessä ole löydetty sopivaa yksikköä alusten toiminnoille, todistaa näkemyksen puutteesta laivaston rakenteen osalta ja komission kalastuspolitiikan joustamattomuudesta. Pyynnin tehon kasvaessa tarvitaan kipeästi selvää indikaattoria, joka ilmaisee pyyntimäärän pyyntiponnistusta kohti. Entistä suuremman moottoritehon ei toisaalta tarvitse merkitä suurempaa pyyntiponnistusta, kun otetaan huomioon, että jäädytyskapasiteettikin vaatii joillakin aluksilla lisää moottoritehoa.
Kestävään kalastukseen päästään ainoastaan, jos sallittujen pyyntimäärien puitteissa on tilaa tehokkaalle laivastolle. Uusien aluksien rakentamiseen myönnettävät tukipalkkiot häiritsevät samalla markkinoiden toimimista ja kannustavat kapasiteetin laajentamiseen. Kehotan siksi komissiota lopettamaan nämä tukipalkkiot, ja tässä minua tukevat Alankomaiden kalastajat.
Komission kalastuspolitiikka tarvitsee onnistuakseen kalastajien tuen. Monivuotista ohjausohjelmaa ei saa nähdä irrallisena työkaluna, jonka tavoitteet ovat riippumattomia muista hallinnollisista toimenpiteistä, kuten suurimmista sallituista saaliista ja kiintiöistä. Antamalla kalastajille itselleen omissa tuottajajärjestöissään mahdollisuuden vaikuttaa politiikkaan Euroopan säännösten puitteissa saatetaan voittaa heidän tukensa. Näiden tuottajajärjestöjen puoleen voidaan sitten kääntyä kiintiöiden jakamista, saaliiden aluksesta purkamisen selvittämistä ja alusten rekisteröintiä koskevissa kysymyksissä.

Berthu
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, pidän puheenvuoroni kollegani Dominique Souchetin puolesta esittämällä hänen kalatalousvaliokunnassa puolustamansa kannan, joka on myös minun kantani.
Tämä vuosikertomus olivatpa mietinnön esittelijän ansiot ja ponnistelut minkälaisia hyvänsä näyttää joka kerran edellisen toistolta, sovinnaiselta ja melko joutavalta. Tämän toiminnan joutavuudessa korostuu mikäli tarpeen se, että koko prosessi on joutava: kyse on monivuotisten ohjausohjelmien joutavuudesta, josta pääasiassa aiheutuu vilpillisiä toimia, jotka suosivat tiettyjä laivastoja toisten kustannuksella. Se, että ostetaan ulkomailta miltei romutavaraa, joka rikotaan kappaleiksi, jotta saataisiin käyttöön epäoikeudenmukaisesti sähkövaroja, on alusta alkaen väärentänyt tätä mekanismia. Tällaisesta turmeltuneesta taipumuksesta on joissakin valtioissa tullut jopa todellinen kansallista urheilua. Siinä ei siis ole kovinkaan paljon järkeä, että valitetaan rajattomasti monivuotisiin ohjausohjelmiin liittyvien tilastotietojen laatua. Olisi vaarallista, jos jäsenvaltioihin sovellettaisiin komission ehdottamaa sanktio- ja rangaistusjärjestelmää, joka itse asiassa vahingoittaisi ammattilaisia. Nyt on vain todettava, että monivuotisissa ohjausohjelmissa on epäonnistuttu sen sijasta, että yritetään keinotekoisesti pitkittää tämän tehottoman ja kielteisiä vaikutuksia aiheuttavan välineen olemassaoloa.
Monivuotisten ohjausohjelmien korkeista kustannuksista huolimatta niiden tavoitteita ei ole saavutettu. Nämä tavoitteet, jotka lisättiin vielä vaatimukseen suurimmista sallituista saaliista TACeista olivat jo alun alkaen huonosti suunniteltuja ja saavat käytetyn tavaran markkinat kukoistamaan erityisesti nuorten ammattinsa aloittavien pienkalastajien kustannuksella. Kaikki tunnustavat henkilökohtaisesti tämän epäonnistumisen, mutta olisi tervettä toimia rohkeasti ja tunnustaa se julkisesti ja tehdä asiasta johtopäätökset. Näistä johtopäätöksistä tärkeimmän pitäisi johtaa siihen, että samalla, kun monivuotiset ohjausohjelmat poistetaan, suunnitellaan sellainen uusi yhteinen kalastuspolitiikka, jolla varojen kestävä hallinta suunnattaisiin kohti uudistettua järjestelmää, jossa suurimmat sallitut saaliit ja osuudet on pitemmälle kehitettyjä, paremmin järjestettyjä, monivuotisia ja perustuvat varoja koskeviin tarkkoihin arvioihin tieteellisten tutkimusten tuntuvan kasvun ja ammattilaisten tiiviin prosessiin osallistumisen ansiosta.
Haluamalla pitkittää monivuotisten ohjausohjelmien politiikkaa komissio on vaarassa lähteä vaaralliselle tielle, josta me varoitamme sitä. Näin toimimalla komissio ei onnistu sovittamaan yhteen kalastajia ja yhteistä kalastuspolitiikkaa.

Nicholson
Haluaisin ensimmäiseksi käyttää tilaisuutta kiittääkseni esittelijää. Hänelle, kuten minulle, annettiin vaikea tehtävä laatia äärimmäisen tekninen mietintö ja yrittää löytää ratkaisu. Minun mietintöäni käsitellään myöhemmin. Haluan onnitella häntä erinomaisesta mietinnöstä. Parlamentin kalatalousvaliokunnan jäsenet eivät saa mielestäni aina riittävästi kiitosta työstään tai komission työstä.
Minun täytyy kysyä komissiolta, ja meidän täytyy jokaisen kysyä itseltämme, miksei monivuotista ohjausohjelmaa toteuteta? Onhan siitä helppo valittaa, mutta meidän täytyy kysyä "miksi". Tärkein syy, miksei sitä toteuteta, on että jäsenvaltiot ja niiden hallitukset eivät useinkaan ole valmiita järjestämään rahoitusta toimille, joita tarvitaan tämän elinkeinon uudistamiseksi, vaikka olemme kaikki tietoisia ja yksimielisiä uudistamisen tarpeellisuudesta.
Ennen kuin keksimme keinon kannustaa kaikkia jäsenvaltioita tekemään näin, ei ole mitään järkeä, että yksi jäsenvaltio tai kaksi, jopa kolme, neljä tai viisi jäsenvaltiota tekee niin: sen täytyy tapahtua kaikissa jäsenvaltioissa, muuten päädytään siihen, että jäsenvaltiot vain syyttelevät toisiaan siitä, kuka tekee mitäkin. Se, ettemme ole onnistuneet saamaan jäsenvaltioita asettamaan asiaa painopisteasemaan, huolestuttaa meitä kaikkia syvästi. Voisin sanoa komission jäsenelle, että riippumatta siitä, miksi te sitä kutsuttu tai kuinka te sen saavutatte, teidän pitäisi tarttua ongelmaan, pistää siihen vauhtia ja yrittää pakottaa jäsenvaltiot saavuttamaan tuloksen, jota kaikkien mielestä tarvitaan, ja selvittämään sen todelliset vaikutukset kalastuselinkeinolle.
Jäsenvaltiot menevät yhteen suuntaan, komissio toiseen, tiedemiehet väittävät aivan muuta ja kaiken keskellä kalastajat ja kalastuselinkeino ihmettelevät, mitä niiden pitäisi tehdä.

Hudghton
Arvoisa puhemies, on olennaisen tärkeää, että pyyntiponnistus - ja tarkoitan ponnistusta, en kapasiteettia - saadaan vastaamaan kalavaroja. Jäsenvaltiot täytyy velvoittaa täyttämään laivaston supistamistavoitteet, ja siksi suhtaudun myönteisesti Buskin mietinnön yleiseen henkeen. Valitettavasti siihen lisättiin valiokunnan tarkistuksen myötä viittaus Cunhan mietintöön ja ajatus kiintiörangaistuksista, ja tämä ehdotus on yhteisön säännöstön vastainen. Komissio on itse todennut aiemmin parlamentissa, että määräyksiä noudattamatta jättävien maiden kiintiöiden automaattinen supistaminen heikentää huomattavasti yhteisen kalastuspolitiikan perusperiaatetta, eli suhteellisen vakauden periaatetta.
Kiintiörangaistukset ovat epäkäytännöllisiä ja epäreiluja, niillä rangaistaan kalastajia jäsenvaltioiden rikkomuksista. Kiintiöiden pitää perustua tieteeseen ja säilyttämistavoitteisiin, niitä ei saisi käyttää väärin automaattisina rangaistuksina. Tästä syystä pyydän erillistä ja kohta kohdalta -äänestystä tekstin 4 kohdasta, ja kehotan jäseniä hylkäämään viittaukset Cunhan mietintöön ja varmistamaan, että tehokkaat rangaistukset kohdistetaan niihin, joiden täytyy täyttää MOO:n tavoitteet, eli jäsenvaltioiden hallituksiin, ei kalastajiin.

Fischler
komissio. (DE) Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, hyvät naiset ja herrat, ensin haluan kiittää teitä, jäsen Busk, erinomaisesta mietinnöstänne. Monivuotiset ohjausohjelmat (MOO) ovat, kuten me kaikki tiedämme, laivastopolitiikan tärkeitä välineitä. Siitä olemme kanssanne täysin samaa mieltä. Vuosikertomus kertoo, että MOO IV:n päämäärät eivät toisaalta olleet läheskään riittävän kunnianhimoisia ja että toisaalta myös nämä vaatimattomat tavoitteet toteutettiin vain osittain.
Nyt haluan käsitellä mietinnön kahta päävaatimusta: alusten mittausta sekä niihin jäsenvaltioihin kohdistettavia pakotteita, jotka eivät toteuta MOO-tavoitteitaan.
Jäsen Busk, te vaaditte ensinnäkin selkeitä ja täsmällisiä perusteita kapasiteetin mittaamiseen. Muodollisesti asia on niin, että vuonna 1994 otimme käyttöön asetuksella 3259 yhtenäisen ja koko yhteisössä voimassa olevan kapasiteetin määritelmän. Tämän asetuksen mukaan jäsenvaltioiden oli vuoteen 1995 mennessä esitettävä arviot kapasiteeteista, ja niillä on vuoteen 2003 asti aikaa mitata kaikki alukset näiden yhtenäisten määräysten mukaisesti ja ilmoittaa todelliset arvot.
Olemme kuitenkin saaneet tähän mennessä vain arvioita, ja meidän on nyt korvattava ne vähitellen todellisilla arvoilla. Tämä tarkoittaa siis sitä, että vuoden 2003 loppuun saakka meidän on tehtävä työtämme oikeiden mittaustietojen ja arvioiden yhdistelmän avulla. Myös koneteholle on olemassa muodollisesti yhtenäistetyt määritelmät. Tässä kohtaa meillä on kuitenkin valvontaongelmia, koska usein tosiasiallinen koneteho on ilmoitettua konetehoa suurempi tai sitä lisätään jälkikäteen.
Tämä käytäntö meidän on lopetettava, ja komissio aikoo tämän vuoden syksyllä järjestää asiaan liittyvän työryhmän kokouksen, johon osallistuu jäsenvaltioiden asiantuntijoita ja jonka tarkoituksena on etsiä ratkaisuja tähän ongelmaan. Mutta suoraan sanoen, on todella oikeutettua kysyä lisäksi, ovatko nämä kaksi perustetta, nimittäin koneteho ja kapasiteetti, todella ainoat mahdolliset ja parhaiten soveltuvat perusteet aluksen pyyntiponnistusten täsmälliselle määrittämiselle.
Minä aion joka tapauksessa esittää tämän kysymyksen vielä kerran, kun pohditaan yhteisen kalastuspolitiikan uudistamista, ja aion myös tutkia sitä tarkemmin.
Hyvä jäsen Busk, toiseksi te vaaditte tehokkaita pakotteita niitä jäsenvaltioita vastaan, jotka eivät täyttäneet MOO IV:ään liittyneitä velvollisuuksiaan. Viittaatte tässä yhteydessä parlamentin aiemmin hyväksymiin, Cunhan samaa aihetta koskenutta mietintöä seuranneisiin päätöslauselmiin. Olen kanssanne täysin samaa mieltä. Me tarvitsemme entistä tehokkaampia pakotteita, joilla on vastaava vaikutus. Tähän asti tehokkain oikeustien ulkopuolinen menetelmä on ollut laivaston saamien julkisten tukien jäädyttäminen. Mutta tällä ei tietenkään ole minkäänlaista vaikutusta niissä jäsenvaltioissa, joissa ei muutenkaan myönnetä tukia, kuten on asian laita esimerkiksi Alankomaissa tai Yhdistyneessä kuningaskunnassa.
Ainoa mahdollinen käytettävissä oleva oikeudellinen keino MOO-tavoitteiden ylittyessä on asian vieminen yhteisöjen tuomioistuimeen, tai sitä ennen on käytävä lävitse sopimuksen rikkomisesta johtuva menettely. Me olemme kuitenkin valmistelleet tällaisia sopimuksen rikkomisesta johtuvia menettelyjä useita jäsenvaltioita vastaan, ja aiomme käynnistää ne nyt, koska muuten meillä ei ole mitään mahdollisuutta tiukentaa kuria tässä asiassa.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 18.30.

Turskakannan elvyttäminen Irlanninmerellä
Puhemies
esityslistalla on seuraavana James Nicholsonin laatima kalatalousvaliokunnan mietintö (A5-0213/2001) ehdotuksesta neuvoston asetukseksi teknisistä lisätoimenpiteistä turskakannan elvyttämiseksi Irlanninmerellä (ICES-alue VIIa) annetun asetuksen (EY) N:o 2549/2000 muuttamisesta (KOM(2001) 165 - C5-0140/2001 - 2001/0083(CNS)) (A5-213/2001).

Nicholson
. (EN) Arvoisa puhemies, olen kiitollinen tuesta, jota sain mietinnön valmistelussa. Kuten sanoin aiemmassa keskustelussa, kyse on teknisestä mietinnöstä. Joskus asiasta täytyy tietää jonkin verran, jotta pääsee kiinni ongelman ytimeen. Kiitän myös komissiota.
Kyse on jossain määrin Irlanninmeren suoja-alueesta VIIa, joka yhteistuumin kalastajien kanssa on viime aikoina ollut ajoittain suljettuna. Suhtaudun asiaan hyvin myönteisesti. Keskustelut pohjautuivat väittelyyn siitä, mitä Pohjanmerellä tapahtui. Sekin alue suljettiin, kun norjalaiset työskentelivät hankkeen parissa ja tiedemiehet esittivät uudet päätelmät, joilla ei ollut vaikutuksia kalastuselinkeinoon. Tästä mietinnöstä on apua myös ranskalaisille kalastajille.
Mietintö toimii yhdessä Irlanninmeren turskan elvyttämissuunnitelman kanssa. Kaikki ovat nyt hyväksyneet, että turskakanta on vaikeuksissa. Kukaan ei kuitenkaan ole onnistunut sopimaan, mitä sen elvyttämiseksi pitäisi tehdä. Toivon todella, että tämä tutkimus ja esitetyt ehdotukset auttavat yhdessä kalastajien kanssa kalastuselinkeinoa, laivastoa ja kaikkia, jotka työskentelevät merellä. Mietintö on pitkälti tekninen, kuten olen sanonut. Siihen liittyy ero 6 millimetrin paksuista moninkertaista lankaa vastaavan 4 millimetrin paksuisen kaksinkertaisen langan käyttämisessä kalojen pyytämiseen tarkoitetun verkon perässä.
Toivon, että tiedemiehet ovat oikeassa, ja tämä parantaa tilannetta. Meidän täytyy kaikkien hyväksyä, että kyse on Irlanninmeren nuorien turskien suojelemisesta. Toivon, että siinä onnistutaan. Jos kalakantoja halutaan elvyttää, nuorien kalojen täytyy antaa kasvaa ja kehittyä, jotta koko elinkeino voi elpyä.
Yksi mielestäni rohkaiseva asia on yhteistyön ja vuoropuhelun parantuminen komission ja kalastuselinkeinon parissa työskentelevien henkilöiden välillä. Kaikkien pitäisi olla tyytyväisiä tästä. Meillä on kaikille osamme tässä: kalastajilla, jäsenvaltioilla, tiedemiehillä ja komissiolla. Jokaisen täytyy tuntea toisen tilanne, jos haluamme onnistua. Jokaisen täytyy tehdä yhteistyötä, jos haluamme onnistua. Toivoisin, että komission jäsen vahvistaisi tänään, että yhteistyö on mahdollisimman kattavaa ja niin hyvää kuin hän haluaisi. Hän voisi kenties ehdottaa keinoja parantaa tilannetta, etenkin lähikuukausina, kun päätämme joulun alla noiden alueiden suurimmista sallituista saaliista ja kiintiöistä ja kohtaamme väistämättä suuria vaikeuksia.
Komission jäsen saattaa olla tietoinen, että kahden viimeisen vuoden ajan Irlanninmerellä on kielletty pyynti kutuaikaan kalakantojen elvyttämiseksi. Alueen kalastajat ovat olleet täysin yhteistyöhaluisia, kuten tänä vuonna Pohjanmerellä. Vaikuttavatko uudet menetelmät? Voitteko kertoa, onko tiedemiesten kannalta saavutettu toivottu vaikutus?
Ongelman tiedostaminen lisääntyy. Olemmeko kuitenkaan ratkaisemassa ongelmaa? Onko meillä käytössä oikeat menetelmät ja mekanismit ongelman ratkaisemiseksi? Kaikki nämä uudet toimenpiteet aiheuttavat lisää kuluja, vaikka olemme vähentäneet kalastusta ja kalastuslaivasto on ainakin jossain määrin taloudellisissa vaikeuksissa. Tarvitsemme kipeästi tukea kalastuselinkeinolle: aluksia pitää poistaa käytöstä, kalastuslaivastojen kokoa ja kalastusaikaa täytyy supistaa, jotta edes alalla jäljelle jääville voidaan antaa jonkinlainen selviytymismahdollisuus.
Arvoisa komission jäsen, toivon, että kannustatte osapuolia tarvittavaan yhteistyöhön. On tullut aika saada tämä tekninen sopimus valmiiksi. Toivon, että kannustatte henkilöstöänne, tiedemiehiä ja kalastuselinkeinossa työskenteleviä tekemään yhteistyötä. Se on oikea tapa edetä.

Stevenson
Haluaisin ensimmäiseksi onnitella ystävääni ja kollegaani Jim Nicholsonia hänen mietinnöstään. Tekniset toimenpiteet turskakannan elvyttämiseksi Irlanninmerellä ovat erittäin tärkeitä, ja niillä on suuret vaikutukset Skotlannin kalastajille, jotka etsivät nyt epätoivoisesti tapoja elvyttää turskakantaa Pohjanmerellä. Seuraamme siksi hyvin kiinnostuneina Irlanninmerellä toteutettavien toimenpiteiden onnistumista.
Kuten tiedätte, kalakannat ovat romahtaneet Pohjanmerellä, minkä takia komissio on joutunut hiljattain ottamaan ensimmäistä kertaa käyttöön hätätoimenpiteitä kieltämällä turskan kalastus 12 kuukauden ajaksi 40 000 neliömailin alueella. Lisäksi se on ottanut käyttöön hätätoimenpiteitä pohjoisen kummeliturskan suojelemiseksi. Ennen niin uljas skotlantilainen kalastuslaivasto, joka purki Skotlannin satamiin 400 000 tonnia turskaa vuonna 1970, joutuu nyt suurimpien sallittujen saaliiden ja kiintiöiden takia rajoittamaan saaliinsa 20 000 tonniin vuodessa. Tilanne on käynyt sietämättömäksi.
Komission vihreä kirja YKP:n uudistamisesta sisältää joitakin ehdotuksia, joita kalastuselinkeino kannattaa laajasti ja jotka koskevat 6-10 mailin rajoitusta rannikkoalueen kalastuksen suojelemiseksi, menestyksekkäiden suojelualueiden, kuten Shetlannin suoja-alueen säilyttämistä ja suhteellisen vakauden periaatteen voimassapitoa Pohjanmerelle pääsyn rajoittamiseksi. Komissio on myös suositellut joidenkin kalastuksenhoidon alojen siirtämistä alueellisille komiteoille, joissa tärkeimmillä asianosaisilla, kuten kalastajilla ja tiedemiehillä, olisi neuvoa-antava rooli.
Tämä kaikki on erittäin myönteistä ja auttaa kalakantojen elvyttämisessä ja nuorten kalojen määrän kasvattamisessa. Mutta kuten esittelijä sanoi, tarvitaan myös useita teknisiä toimenpiteitä, kuten verkon vähimmäissilmäkoon määräämistä. Tästä syystä minua huolestuttaa, että sallimme yhä tuulenkalojen ja harmaaturskan teollisen kalastamisen Pohjanmerellä. Teollinen kalastus on täysin ristiriidassa kestävän kalastuksen kehittämisen kanssa. Kuinka voimme pakottaa kalastajamme käyttämään verkoissaan 110 millimetrin silmäkokoa EU:n alueella 1. tammikuuta 2002 lähtien kalastettaessa turskaa, koljaa ja valkoturskaa samalla, kun sallimme näiden riistokalastajien kahmia kaiken reitiltään käyttämällä verkkoja, joiden silmäkoko on erittäin pieni. Tämän tuhoisan käytännön täytyy loppua ja toivon, että komissio ryhtyy tarvittaviin toimenpiteisiin teollisen kalastuksen valvomiseksi osana YKP:n yleistä uudistamista.

Hudghton
Arvoisa puhemies, tämä on erittäin tekninen ehdotus, ja tuen täysin Nicholsonin mietintöä ja siinä mainittua ehdotusta. Mutta jos puhutaan elvytyssuunnitelmista yleensä, Irlanninmeri ei tietenkään ole ainoa, jolla kalakannat ovat romahtaneet. Myös Pohjanmerellä ovat kalakannat supistuneet jyrkästi, mikä on johtanut merialueiden osittaisiin kalastuskieltoihin sekä toisen turskan elvytyssuunnitelman ja kummeliturskan elvytyssuunnitelman laatimiseen.
Kalastuksenhoidossa täytyy selvästikin ottaa huomioon paikallinen ekosysteemi sekä alueelliset erot. Väittäisin, ettei yleispätevä lähestymistapa ole toiminut vähenemässä oleviin kalakantoihin, ja elpyminen on ollut erittäin hidasta, jos sitä ylipäänsä on tapahtunut.
Tästä syystä alueellinen hallinto on oikea tapa edetä. Tämän kaltaisissa mietinnöissä esitettyjen lyhyen aikavälin teknisten toimenpiteiden lisäksi on syytä kannattaa myös komission vihreän kirjan lähestymistapaa, joka on sekä entistä alueellisempi että suojeluun suuntautunut. Tältä kannalta suhtaudun myönteisesti myös ehdotuksiin osoittaa lisävaroja pyyntikieltojärjestelyihin, jotka ovat olennainen osa suojelun hallinnan välineitä yhdessä elvytyssuunnitelmien kanssa. Korvausten myöntäminen pyyntikieltojärjestelyistä on myös tärkeää YKP:n sosiaalisen roolin säilyttämiseksi.
Skotlannissa kaikki asianosaiset tunnustavat elvytystarpeen, mutta kalastajille täytyy tarjota heidän tarvitsemansa taloudellinen ja sosiaalinen turva heidän kannustamisekseen vastuuntuntoisissa toimissa. Siksi pyydän komissiota varmistamaan sellaisen järjestelmän käyttöönoton, joka mahdollistaa, että pyyntikielloista maksetaan korvauksia, jotka eivät ole jäsenvaltioiden hallitusten mielijohteiden varassa. Täten taataan yhtäläiset kilpailuedellytykset ajoittain elvytyssuunnitelmien kohteeksi joutuvien eri jäsenvaltioiden kalastuselinkeinoille.

Fischler
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, minä voin puhua lyhyesti. Ensin haluan kiittää jäsen Nicholsonia sydämellisesti hänen mietinnöstään. Toiseksi haluan todeta, että komissio on täysin samaa mieltä esittelijän kanssa.
Tutkijat ovat tulleet siihen tulokseen, että 6 millimetrin paksuiset yksinkertaiset silmät vastaavat valikoivuudeltaan 4 millimetrin paksuisia kaksinkertaisia silmiä. Siksi ei ollut mitään syytä estää 4 millimetrin paksuisten kaksinkertaisten silmien käyttöä kalastuksessa Irlanninmerellä. Olemme sen takia mukauttaneet säädöksemme vastaavasti.
Kiitän teitä siis komission ehdotuksen myönteisestä vastaanottamisesta.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 18.30.
(Istunto keskeytettiin klo 18.30 alkaneeseen äänestykseen saakka.)

ÄÄNESTYKSET
Puhemies
Siirrymme nyt äänestykseen.
James Nicholsonin laatima kalatalousvaliokunnan mietintö (A5-0213/2001) ehdotuksesta neuvoston asetukseksi teknisistä lisätoimenpiteistä turskakannan elvyttämiseksi Irlanninmerellä (ICES-alue VIIa) annetun asetuksen (EY) N:o 2549/2000 muuttamisesta (KOM(2001) 165 - C5-0140/2001 - 2001/0083(CNS)) (A5-213/2001)
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)
Caroline F. Jacksonin esittämä ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan päätöslauselmaesitys (B5-0327/2001) Euroopan unionin strategiasta Bonnin ilmastonmuutoskonferenssiin (COP-6, osa 2)
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Jonas Sjöstedtin laatima ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan mietintö (A5-0214/2001) komission tiedonannosta turvallisesta kaivostoiminnasta: viimeaikaisten kaivosonnettomuuksien jälkeiset toimet (KOM(2000) 664 - C5-0013/2001 - 2001/2005(COS))
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Niels Buskin laatima kalatalousvaliokunnan mietintö (A5-0188/2001) komission vuosikertomuksesta neuvostolle ja Euroopan parlamentille kalastuslaivastojen monivuotisten ohjausohjelmien tuloksista vuoden 1999 lopulla (KOM(2000) 738 - C5-0107/2001 - 2001/2056(COS))
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)

ÄÄNESTYSSELITYKSET- Päätöslauselma B5-0327/2001

Krivine ja Vachetta
. (FR) Äänestämme sen päätöslauselman puolesta, joka koskee Euroopan unionin strategiaa Bonnin ilmastonmuutoskonferenssia silmällä pitäen. Päätöslauselma onkin vastaus kiireelliseen kysymykseen, koska siinä vahvistetaan tahto edetä kysymyksessä, joka koskee presidentti Bushin yksipuolista ilmoitusta Kioton sopimuksesta. Siinä on myös myönteisiä kohtia, kuten se, jossa vahvistetaan, että on edistettävä "puhtaan kehityksen mekanismia" suosimalla tekniikoita, joiden ulkopuolelle jätetään ydinenergia, laajamittainen fossiilisten polttoaineiden käyttö ja hiilinielujen käyttö. Tai kohta, jossa edistetään kansallisia toimia koskevia politiikkoja ja toimenpiteitä kasvihuonekaasupäästöjen vähentämistä silmällä pitäen ennemmin kuin "joustavien mekanismien" käyttöä (päätöslauselmassa vaaditaan, että osuutta rajoitetaan enintään 50 prosenttiin). Myönteinen on myös kohta, jossa vaaditaan, että huolimatta varovaisesta sanamuotoilusta WTO taipuu kansainvälisessä konferenssissa päätettyihin ympäristövaatimuksiin, ja tämän tarkoituksena on estää niitä maita, jotka eivät ratifioi Kioton pöytäkirjaa, saamasta kilpailuetuja.
Tämä päätöslauselma osoittaa, missä määrin tilanne on tällä hetkellä rappeutunut. Unioni tyytyy vain puolustamaan Kioton sopimusta, joka ei kuitenkaan ollut suinkaan riittävän hyvä. Itse asiassa Kioton sopimuksessa tuetaan liikaa epäsuhtaisten markkinoiden mekanismeja. Siinä hyväksytään Rion konferenssin jälkeen tapahtuneet jatkuvat laiminlyönnit, joita ympäristöpolitiikassa on pantu merkille, ja niitä perustellaan saavutetuilla eduilla ja taloudellisen liberalismin kannattajien näkemyksillä. Emme voi olla tyytyväisiä tällaiseen tilanteeseen.

Thomas-Mauro
. (FR) Mikään ei ole kyennyt tähän päivään mennessä todistamaan, että meitä huolestuttavat ilmastonmuutokset johtuisivat luonnollisesta ilmaston kiertokulusta, joka on muuttunut aina siitä lähtien, kun planeettamme sai alkunsa.
Ei toki voida kieltää, etteivätkö ilmansaasteet olisi lisääntyneet, mikä johtuu ihmisen toiminnasta, ja meidän velvollisuutemme on pohtia sellaisen tehokkaan politiikan kehittämistä, jonka pyrkimyksenä on Euroopan ja koko maailman ympäristön suojeleminen. Tässä mielessä kannatan ajatusta kehitysmaille tarjottavasta avusta, jonka ansiosta ne voivat varmistaa, että ympäristöä kunnioitaan.
Koska kannatan ennemmin sitä, että jäsenvaltiot pannaan kantamaan vastuunsa sakkojärjestelmän avulla, mikäli ne eivät noudata sitoumuksiaan, en yhdy ajatukseen, että perustetaan "arviointiyksikkö", joka rankaisisi valtioita sellaisten kriteerien pohjalta, joita en voi hyväksyä ja jotka merkitsisivät muun muassa ydinenergiasta luopumista.
Sitä vastoin, jos haluamme toimia johdonmukaisesti, meidän pitää viipymättä kehittää verokannustimien avulla saastuttamattomia energiamuotoja, kuten biopolttoaineita.
Lopputuloksena, meidän on oltava tiukkoja tavoiteltavissa päämäärissä, mutta joustavia keinoissa, joilla ne saavutetaan.
Mietintö A5-0214/2001

Bordes ja Cauquil
. (FR) Kaksi hiljattain tapahtunutta kaivosonnettomuutta, joista mainittiin perusteluissa, olivat ekologisia katastrofeja, joiden vaikutukset levisivät kauas niiden alueiden ulkopuolelle, joissa onnettomuudet tapahtuivat.
Baia Maren tapauksessa sen jälkeen, kun katastrofi oli sattunut, australialainen pääosakas veti pääomansa pois yrityksestä ja pesi kätensä Tiszan ja suurimman osan Tonavan eläimistön ja kasviston tuhoamisesta.
Jos halutaan estää samankaltaista katastrofia toistumasta, pitää vähintään laatia velvoittava lainsäädäntö, jossa aiheutetuista vahingoista asetetaan vastuuseen paitsi asianosaiset kaivosyhtiöt myös niiden omistajat ja kaikki osakkeenomistajat sillä uhalla, että kaikki heidän hyödykkeensä ja pääomansa takavarikoidaan, myös ne, joita he ovat investoineet toisille aloille.
Ei ole mitään hyötyä esittää pelkkiä toiveita tai edes suosituksia, jos ei kyseenalaisteta omistusoikeutta, johon ei ole lupa koskea, kun sen harjoittaminen aiheuttaa tuhoisia seurauksia kokonaiselle väestölle, eikä vain nykyisille.
Äänestimme eräiden tekstin ehdotusten puolesta, mutta kokonaisuudessaan pidättäydyimme äänestämästä tekstin kangertelevan luonteen vuoksi.

Krivine ja Vachetta
. (FR) Jonas Sjöstedtin mietintö oli jatkoa komission tiedonannolle, ja siinä käsitellään erittäin tärkeää kysymystä, jota usein laiminlyödään: kaivostoiminnan vaikutuksia ympäristöön. Siinä otetaan opiksi kahdesta hiljattain tapahtuneesta suuronnettomuudesta: onnettomuudesta, joka tapahtui metallikonsentraatteja tuottavassa kaivoksessa Espanjan Doñanassa, ja Romaniassa sattuneesta Maia Maren onnettomuudesta.
Koska tämänhetkiset valvontasäännöt ja -normit ovat päivänselvästi riittämättömiä, oikeastaan yhteisön ympäristöpolitiikkaa pitäisi tarkistaa, ja siihen pitäisi vihdoinkin ottaa systemaattisesti mukaan kaivostoimintaa koskevat kysymykset (ja erityisesti niiden tuottamien jätteiden hallinta). On siis selkeästi määriteltävä sellaisten kaivosyhtiöiden vastuu, jotka tällä hetkellä käyttävät hyväkseen liian hölläkätisiä sääntöjä.
Äänestämme Jonas Sjöstedtin mietinnön puolesta.
Mietintö A5-0188/2001

Figueiredo
. (PT) Esittelijä keskittyy voimakkaasti jäsenvaltioiden laivastokapasiteetin alentamiseen ja sellaisten rangaistusjärjestelmien luomiseen, joissa "jäsenvaltiot saadaan täyttämään kalastuslaivaston supistamista koskevat määräykset monivuotisten ohjausohjelmien edellyttämällä tavalla". Hän muistuttaa myös, että kaikki jäsenvaltiot eivät ole täyttäneet monivuotisissa ohjelmien ohjelmissa asetettuja perusteita. Toisaalta hän vaatii täsmällisempiä alusten määrän määrittelyä koskevia perusteita. Valitettavasti esittelijä ei kuitenkaan nimeä jäsenvaltioita, jotka eivät ole täyttäneet monivuotisten ohjausohjelmien perusteita. Portugali on tietysti yksi perusteet täyttäneistä valtioista, joka ei ole käyttänyt toisten jäsenvaltioiden tapaan ohjelmaa hyväkseen uudenaikaistaakseen ja jopa kasvattaakseen laivastoaan.
Kun otetaan huomioon yhteisön kalastuspolitiikan tulevaisuutta käsittelevä vihreä kirja, on tarpeen, että niiden valtioiden, jotka ovat jo alentaneet voimakkaasti kapasiteettiaan, ei tarvitse tehdä sitä enää tulevaisuudessa. On myös otettava huomioon tasapaino jäsenvaltioiden kalankulutuksen ja laivaston kapasiteetin välillä. Toisaalta pyynnin alentaminen ei merkitse väistämättä laivojen jäämistä rannalle. Alentaminen voidaan toteuttaa parantamalla pyyntimenetelmiä tai ottamalla käyttöön rauhoitusaikoja, joiden aikana toiminnan keskeytymisestä kärsiville maksetaan korvauksia.

Puhemies
Äänestys on päättynyt.

Istuntokauden keskeyttäminen
Puhemies
Julistan Euroopan parlamentin istuntokauden keskeytetyksi.
(Istunto päättyi klo 18.45.)

