3. Tilanteen kärjistyminen Burundissa (keskustelu) 
Puhemies
(EL) Esityslistalla on seuraavana keskustelu kuudesta Burundin tilanteen kärjistymistä koskevasta päätöslauselmasta.
Alain Hutchinson
päätöslauselmaesityksen esittelijä. - (FR) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, emme alun perin tahtoneet ottaa Burundin tilannetta parlamentin käsittelyyn juuri nyt, sillä, kuten tiedätte, Burundin viranomaiset neuvottelevat parhaillaan FNL-liikkeen (National Liberation Forces) kanssa. He ovat saavuttaneet ratkaisevan vaiheen, jonka ansiosta tilanne näyttää vihdoin lupaavalta ja jonka seurauksena toivon mukaan voidaan aloittaa Dar es Salaamissa tehtyjen sopimusten täytäntöönpano käytännössä - sopimusten, jotka tähtäävät maata koettelevien taisteluiden, väkivallan ja turvattomuuden lopettamiseen. Kuten kokemuksesta tiedämme, perhosen siipien isku Strasbourgissa saattaa joskus aiheuttaa pyörremyrskyn tuhansien kilometrien päässä.
Toisaalta kyseisen pienen maan tilanteen jättäminen käsittelemättä - maan, joka on kehityksensä suhteen jätetty heitteille, sillä siltä on riistetty usein rahoittajia houkuttelevat luonnonvarat - olisi ollut anteeksiantamatonta. Sen vuoksi tahdoimme yhdessä muiden poliittisten ryhmien kanssa muotoilla päätöslauselman, jossa kehotetaan myönteiseen toimintaan kyseisen ongelmallisella Suurten järvien alueella sijaitsevan kumppanimaan hyväksi. Tahdoimme vakuuttaa, että EU, ja erityisesti parlamentti ja te komission jäsen itse suhtaudutte edelleen päättäväisyydellä sellaisten uusien kehitysapua koskevien ratkaisujen etsimiseen, joilla autetaan tehokkaammin konfliktien, tässä tapauksessa sisällissodan, koettelemia maita. Näissä maissa olisi tarpeen puuttua ja niitä tulisi tukea entistä tehokkaammin ja nopeammin sellaisissa kysymyksissä kuin demokratian jälleenrakennus, konfliktin tuhoamien julkisten palvelujen luominen sekä terveydenhuollon ja koulutuksen kaltaisia perustavia asioita koskevan politiikan saaminen uudelleen käyntiin. Toiveemme oli, että päätöslauselma olisi osa Burundia koskevaa toimintasuunnitelmaa, jonka laatiminen on annettu Alankomaiden tehtäväksi, sillä Burundi on iloksemme valittu yhdeksi kolmesta kokeilumaasta, joihin toteutetaan uutta lähestymistapaa. Sen vuoksi ilmaisemme toiveemme selvästi. Toivomme, että Burundista tulee kehitysyhteistyön mallimaa, ja tämän tavoitteen saavuttamiseksi toivomme, että kyseisen pienen maan viranomaisille tarjotaan heidän maan yhteiskunnalliseen, poliittiseen ja taloudelliseen jälleenrakentamiseen tarvitsemansa varat ja tuki.
Parlamentti valvoo kehitystä tiiviisti, mutta se myös toivoo, että Burundin parlamentin kaikkien poliittisten ryhmien jäsenet pyrkivät kiireellisesti etsimään keinoja maan instituutioiden saattamiseksi jälleen toimintaan, sillä se on keskeytynyt kuukausien ajaksi. Parlamentin olisi jälleen kokoonnuttava keskustelemaan ja äänestämään, ja Burundin hallituksen ryhdyttävä panemaan täytäntöön jälleenrakennukseen tähtääviä hankkeita, kuten kauan odotetut oikeuslaitoksen ja terveydenhuoltojärjestelmän uudistukset, muiden kiireellisiä toimia vaativien alojen ohella.
Haluamme vielä huomauttaa, että Burundi, joka on yksi maailman köyhimmistä valtioista, vastaanottaa vähiten kehitysapua henkeä kohti. Näin ei voi jatkua. Esitämme vaatimuksen, että Burundille osoitetaan ripeästi lisävaroja ensisijaisten kehitysapuohjelmien ja ennen kaikkea tuhoutuneen infrastruktuurin jälleenrakentamisen rahoittamiseksi. EU:n lisäksi vain viisi jäsenvaltiota osallistuu Burundin kehitysyhteistyöhön, vaikka maan tilanne on sellainen, että kehitystyö on aloitettava aivan alusta. Toivomme, että mukana olevat maat koordinoivat toimiaan tehokkaasti ennen kuin hankkeista tehdään päätöksiä Euroopan pääkaupungeissa ja että paikan päällä Burundissa sijaitsevat, kehitysyhteistyöpolitiikan täytäntöönpanosta huolehtivat lähetystöt jatkavat yhteistyön tekemistä ja että niiden henkilökunnan määrää lisätään.
Lopuksi haluaisin kiinnittää erityistä huomiota päätöslauselman kohtaan, jossa viitataan erittäin tarpeellisen humanitaarisen avun toimittamisen jatkamiseen ja mahdolliseen lisäämiseen, sekä siihen, että avun maksaminen järjestetään läheisessä yhteydessä sellaisten kehitysyhteistyöhankkeiden laajentamisen kanssa, joiden täytäntöönpano on monimutkaisempaa. Tässä yhteydessä tahdoimme korostaa, että Burundin viranomaisten paikan päällä Euroopan unionin ja jäsenvaltioiden tuella harjoittamien toimien täytyy olla näkyviä. Sen lisäksi, että hallituksen ja FNL:n välinen konflikti saadaan ratkaistua ja maan vakaus palautettua, on erittäin tärkeää, että vaikeissa oloissa elävät Burundin kansalaiset näkevät maan tilanteen paranemisen myös päivittäisessä elämässään.
Raül Romeva i Rueda
päätöslauselmaesityksen esittelijä. - (ES) Arvoisa puhemies, väkivaltaisuuksien alkaminen uudelleen Burundissa merkitsee käännettä huonompaan suuntaan jo ennestään hauraan rauhaprosessin kannalta.
Kymmenet surmansa saaneet ja tuhannet kodeistaan ajetut ihmiset ovat osoitus siitä, että pyrkimykset rauhan rakentamiseksi eivät ole vielä olleet riittäviä. Kaikkien osapuolten olisi otettava vastuu tilanteesta.
On erittäin ikävää, että FNL on jälleen tarttunut aseisiin, mutta on muistettava, että myös Burundin turvallisuusjoukkojen ja poliisivoimien on toistuvasti väitetty syyllistyneen ihmisoikeuksien rikkomuksiin.
On myös selvää, että Burundin levottomuuksilla voi olla vakavia seurauksia koko alueen kannalta, etenkin Kongon demokraattisessa tasavallassa ja Ruandassa.
Olen samaa mieltä siitä, että vakaus Burundissa on lisääntynyt sen jälkeen, kun uusi perustuslaki astui voimaan ja järjestettiin yleiset vaalit. Siksi on myös tärkeää perustaa rauhan- ja sovittelukomitea luottamusta rakentavana toimena. Euroopan unionin on tuettava tätä aloitetta taloudellisesti ja logistisesti.
Tämä on kysymys, jonka vuoksi päätöslauselma mielestäni ansaitsee erityistä huomiota, etenkin kun otetaan huomioon, että Euroopan unioni, kuten todettua, on valinnut Burundin kokeilumaaksi painopistetoimintasuunnitelman suhteen, jolla pyritään nopeuttamaan ja tehostamaan apua. Tämä koskee paitsi Euroopan komissiota myös erityisesti jäsenvaltioita sekä ennen kaikkea kahta päätöslauselman esitystä.
Ensimmäisenä on esitys Euroopan unionin Burundille myöntämien varojen lisäämisestä, eritoten kymmenennen Euroopan kehitysrahaston väliarvioinnin yhteydessä.
Toisena on esitys siitä, että kipeästi kaivatun toimintasuunnitelman puitteissa pitäisi tukea ensisijaisesti antaa parempaa hallintoa ja demokraattista maan hallintaa koskeville ohjelmille, terveydenhuoltotoimille perustamalla terveyskeskuksia ja sairaalaverkoston tarpeellisella uudistamisella, Burundin hallituksen päätökselle antaa ilmaista perusopetusta sekä jatkuville ponnisteluille maan infrastruktuurin parantamiseksi.
Erik Meijer
päätöslauselmaesityksen esittelijä. - (NL) Arvoisa puhemies, Sudanin tapaan, joka oli aikaisemman keskustelumme aihe, Burundi on etnisesti jakautunut maa, jossa on pitkään ollut epäsopua eri väestöryhmien välillä.
Sen mukanaan tuomien ongelmien ratkaiseminen on Burundissa paljon vaikeampaa kuin muiden Afrikan maiden kohdalla. Maantieteellisesti on vaikea erotella alueita, joissa eri etniset ryhmät ovat olleet enemmistönä. Väestön jakautuminen muistuttaa enemmänkin Intian perinteistä kastijärjestelmää. Jo ennen Saksan ja Belgian siirtomaahallintoa hutut olivat enemmistönä ja tutsit vähemmistönä Burundissa ja Ruandassa. Valtaa käyttivät tutsit, jotka poikkeavat myös ulkonäöltään hutuista, ja he hallitsivat hutuja.
Eurooppalaisten siirtomaavallan aikana tilannetta pyrittiin muuttamaan, muttei siten, että hutujen asemaa ja oikeuksia olisi parannettu. Tuolloin päämääränä oli kahden etnisen ryhmän välisen jännitteen ylläpitäminen Hollannin tai Belgian siirtomaahallinnon aseman vahvistamiseksi. Maan itsenäistymisen jälkeenkään ei ole kyetty löytämään pysyvää ratkaisua vanhojen ristiriitojen selvittämiseksi. Burundi säästyi hutuväestön pohjoisnaapuri Ruandassa harjoittamalta massiiviselta kampanjalta, jossa se pyrki hävittämään hankalan tutsivähemmistön. Tämä saattaa johtua myös siitä, että Burundissa hutujen vapautuminen ei ollut levinnyt yhtä laajalle.
Kun päätöslauselmassa puhutaan 14 vuotta kestäneestä sisällissodasta, rauhanneuvotteluista, FNL:n vastarintaliikkeestä, kapinallisten aseistariisumisesta ja 17. huhtikuuta uudelleen puhjenneista taisteluista, on tärkeää tuntea maata kauan koetelleiden ongelmien taustat. Päätöslauselman päätarkoitus on väkivallan lopettaminen ja sovinnon aikaansaaminen. Olen samaa mieltä, mutta nimenomaan tuon kysymyksen suhteen nykyinen tilanne ei juuri anna aihetta toiveikkuuteen. Päätöslauselmassa myös kehotetaan Eurooppaa tukemaan Burundin demokraattista hallitusta, koulutusta ja terveydenhuoltoa. Niitä me voimme itse tukea.
Filip Kaczmarek
päätöslauselmaesityksen esittelijä. - (PL) Arvoisat puhemies ja komission jäsen, olemme hyvin iloisia kuullessamme, että rauhanneuvottelut on aloitettu uudelleen FNL-liikkeen ja Burundin hallituksen välillä. Kyseessä ei ole ensimmäinen kerta, kun kapinalliset ja hallitus pyrkivät pääsemään sopuun. Olemme toiveikkaita sen suhteen, että sopimus lopettaa verisen konfliktin.
Viattomat ihmiset ovat joutuneet konfliktin uhriksi, mutta ennen kaikkea se horjuttaa maan haurasta tasapainoa ja lisää jännitteitä, jotka vaarantavat vuonna 2003 solmitun rauhansopimuksen mukanaan tuoman myönteisen kehityksen. Monien väkivaltaisten vuosien jälkeen Burundi pyrkii jälleenrakennukseen ja palaamaan kansainväliselle näyttämölle ja onkin onnistunut siinä jossain määrin.
Toinen vielä suurempi ristiriita on se, että Burundin tämänhetkisen vaikean tilanteen taustalla eivät ole hutujen ja tutsien erimielisyydet, vaan sen on aiheuttanut yksittäinen, hutukapinallisista koostuva FNL:n vähemmistösiipi, joka ei ole hyväksynyt rauhansopimusta ja taistelee edelleen koalitiohallitusta vastaan, johon kuuluu myös hutuja. Kansainvälisen yhteisön on annettava tukensa rauhansopimukselle ja saatava konflikti loppumaan.
Marcin Libicki
päätöslauselmaesityksen esittelijä. - (PL) Jälleen kerran keskustelemme eri maissa ympäri maailmaa tehdyistä rikoksista, eikä näille keskusteluille näy loppua ennen kuin Euroopan unionilla on yhteinen ulkopolitiikka. Tämän lisäksi yhteinen ulkopolitiikka ei voi toimia, jollei Euroopan unionilla ole asevoimia. Lissabonin sopimus, jolla luodaan ulkoministeriön kaltainen toimielin, ei ratkaise ongelmaa, sillä siihen ei liity asevoimia.
Presidentti Lech Kaczyński sanoi aikanaan, että Euroopan unionilla pitäisi olla oma armeija. Presidentti Sarkozy puhui hiljattain samasta asiasta. Mielestäni aiheesta pitäisi käydä julkista keskustelua Euroopan unionissa. Aiheesta pitäisi valmistella poliittisia ratkaisuja koskevia esityksiä ja lopulta lakiesityksiä. Ilman asevoimia ei voida harjoittaa ulkopolitiikkaa. Jos EU:n koskemattomuus ja vahvuus ovat meille tärkeitä, niin siinä tapauksessa Euroopan unionilla täytyy olla oma armeija, jotta se kykenee puuttumaan Burundin kaltaisiin tilanteisiin.
Marios Matsakis
päätöslauselmaesityksen esittelijä. - (EN) Arvoisa puhemies, Burundin tilanne on ollut epävakaa jo vuosia. Emme varmasti koskaan unohda hutujen ja tutsien välisiä julmuuksia 1990-luvulla, ja ne järkyttävät meitä edelleen. Kansainvälisen yhteisön sekä paikallisten toimijoiden toistuvista yrityksistä huolimatta ei alueella ole vielä kyetty saavuttamaan kauan kaivattua kestävää rauhaa ja vakautta, vaikkakin on sanottava, että huomattavaa edistystä on tapahtunut.
Olemme järkyttyneitä viimeaikaisista taisteluista hallitusten joukkojen ja FNL-liikkeen välillä, joiden seurauksena on kuollut viattomia ihmisiä. Kummankin osapuolen on nähtävä, että erimielisyydet täytyy ratkaista neuvottelupöydässä eikä taistelukentällä. Kummankin on ymmärrettävä, että väkivalta synnyttää vain lisää väkivaltaa. Kapinallisliikkeen on luovuttava väkivallasta ja laskettava aseensa, mutta toisaalta Burundin hallituksen on lopetettava rankaisematta jättäminen ja lakattava suojelemasta turvallisuusjoukoissa palvelevia rikollisia, jotka harjoittavat kidutusta ja laittomia pidätyksiä.
Toivon mukaan terve järki voittaa lopultakin ja Burundin raa'an sisällissodan osapuolet kykenevät ratkaisemaan erimielisyytensä rauhanomaisesti maan kansalaisten turvallisuuden ja hyvinvoinnin vuoksi.
John Bowis
PPE-DE-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, näen mielessäni kauniin maan. Näen ihmisiä, jotka yrittävät selvitä sisällissodan julmuuksien seurauksista. Näen nuo väkivallan muistomerkit. Näen köyhiä ihmisiä, joilla on vaikeuksia selviytyä. Näen Bujumburan hiljenevän iltaisin, kun ihmiset pyrkivät takaisin koteihinsa ennen väkivallan vuoksi julistettua ulkonaliikkumiskieltoa. Näen terveysongelmat, malarian, hengityssairaudet ja hygieniaan liittyvät ongelmat. Näen pakolaisleirit - ihmisten palaavan, vaikkeivät ole varmoja, missä heidän kotinsa aiemmin oli, ihmisten palaavan Tansaniasta ja ihmisten palaavan Kivusta Kongosta.
Ja toisinaan tietenkin näemme väkivaltaa, kun FNL rikkoo solmittuja sopimuksia. Näemme väitteet kidutuksista ja pahoinpitelyistä. Burundi tarvitsee apuamme. Se tarvitsee myös maltillisuutta, jos se haluaa välttää ajautumasta uudelleen suvaitsemattomuuteen ja julmuuksiin.
Glyn Ford
PSE-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, olemme pahoillamme viimeaikaisista hallituksen joukkojen ja FNL-liikkeen välisistä taisteluista Burundissa. Kehotamme kumpaakin osapuolta kunnioittamaan 7. syyskuuta 2006 solmittua tulitaukoa ja vaadimme erityisesti FNL:n johtajaa Agathon Rwasaa sitoutumaan rauhaprosessiin. Pyydämme komissiota myöntämään varoja, joilla helpotetaan entisten FNL-taistelijoiden sopeutumista uudelleen yhteiskuntaan, joilla autetaan pakolaisia ja joilla erityisesti edistetään maassa olevien lapsisotilaiden kotiuttamista.
Meidän on vaadittava, että Burundin hallitus kunnioittaa oikeusvaltioperiaatetta, lopettaa rankaisemattomuuden ilmapiirin ja varmistaa, että syylliset saatetaan ripeästi oikeuden eteen. Odotamme komissiolta ja hallitukselta mainittuja toimia.
Eija-Riitta Korhola
(FI) Arvoisa puhemies, kuten olemme kuulleet, 14 vuotta jatkunut sota Burundissa on tuonut valtavan määrän maan sisäisiä pakolaisia, pulaa ruoasta ja silmitöntä väkivaltaa myös niiltä tahoilta, joiden tehtävään kuuluu kansalaisten suojelu.
Vaikka viimeisin aseellinen yhteenotto on jälleen hankaloittanut sovun löytymistä ja kyseenalaistanut sen, löytyykö molemmilta osapuolilta riittävästi uskoa ja poliittista tahtoa rauhanneuvotteluihin, on myös huomioitava tärkeät edistysaskeleet. Useiden osapuolten kesken käytyjen pitkien ja sitkeiden neuvottelujen tuloksena kapinallisjoukot ovat suostuneet vapauttamaan huomattavan määrän lapsisotilaita, viimeksi toukokuun alussa.
Burundi tarvitsee kiireellisesti päätöslauselman peräänkuuluttamaa EU:n jäsenvaltioiden apua humanitaariseen kriisiinsä, siksi kehotankin kaikkia kollegoitani tukemaan tätä päätöslauselmaa.
Ewa Tomaszewska
(PL) Arvoisa puhemies, Burundin tilanteen kärjistyminen, etnisten ryhmien välinen sisällissota ja väkivalta on saatava loppumaan välittömästi. Konfliktin seurauksena on kuollut ja haavoittunut satoja aseettomia siviilejä. On ensiarvoisen tärkeää, että tulitaukoa kunnioitetaan, ja on ensiarvoisen tärkeää, että rauhanturvaajat osallistuvat tilanteen vakauttamiseen. Euroopan unionin Burundille myöntämää taloudellista tukea on valvottava tarkasti ja kohdennettava se ensisijaisesti humanitaarisiin tarkoituksiin, ennen kaikkea terveydenhuoltoon, turvallisuuden parantamiseen ja lasten koulutukseen.
Louis Michel
komission jäsen. - (FR) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet: ensiksikin Euroopan unioni kehotti konfliktin osapuolia aloittamaan uudelleen vuoropuhelun, sillä vain sen avulla voidaan vähitellen saavuttaa rauha ja sovinto, mitä Burundin kansalaiset hartaasti odottavat. Siksi Euroopan komissio ilahtui kuulleessaan, että 16. toukokuuta 2008 PALIPEHUTU-FNL:n eli Party for the Liberation of the Hutu People-National Liberation Forces -puolueen valtuuskunta palasi Bujumburaan, ja toivomukseni on, että molemmat osapuolet kykenisivät jälleen aloittamaan aktiiviset neuvottelut.
Jätän mieluiten sivuun aiemmin valmistelemani vastauksen, sillä olen nyt kuunnellut esitettyjä huomautuksia ja katson, että on velvollisuuteni tuoda esille joitakin tosiasioita.
Tahdon ensinnäkin sanoa - lyhyesti ja välttääkseni toistamasta kuulemiani erinomaisia puheita, joita pitivät etenkin Alain Hutchinson, Filip Kaczmarek ja John Bowis -, että Burundin tämänhetkisellä tilanteella ei ole mitään tekemistä etnisten ongelmien kanssa, ja jos sitä pidetään etnisenä kriisinä, tilannetta tarkastellaan erilaisesta ja hyvin vaarallisesta näkökulmasta. Siksi jakaisin Alain Hutchinsonin näkemyksen, vaikkakin olen harmissani siitä, että tätä keskustelua käydään täällä juuri nyt. Se tapahtuu jokseenkin sopimattomalla hetkellä, sillä mielestäni poliittiselle vuoropuhelulle olisi nyt annettava tilaisuus. Hyvä Erik Meijer, esittämänne kanta kriisin etnisistä syistä on hyvin vaarallista arvailua.
Toiseksi Alain Hutchinson toi esille seuraavan asian: kansainvälinen yhteisö, ja tämä koskee Maailmanpankkia - olen puhunut aiheesta Bob Zoellickin kanssa - sekä komissiota, on niin pahasti sotkeutunut menettelyihinsä, että se ei kykene järjestämään tarvittavia varoja maalle, joka on ottanut askeleen kohti muodollista demokratiaa, osoittaakseen, että rauhaan liittyy hyödyllisiä seurauksia. Tämä on yksi syy sille, miksi Burundin on vaikea saada kehitystä jälleen käyntiin, ja sama pätee esimerkiksi Liberiaan, Kongon demokraattiseen tasavaltaan ja mihin tahansa valtioon, joka on juuri selviämässä konfliktista. Olemme sotkeutuneet menettelyihimme, emme pysty toimimaan joustavasti ja siten emme pysty vastaamaan nopeasti kyseisten maiden jälleenrakennukseen liittyviin tarpeisiin, ja ne tosiasiassa ovat Burundin ongelmien taustalla.
Pidättäydyn tietenkin kommentoimasta puheenvuoroa, jossa vaadittiin eurooppalaisia asevoimia - en väitä, etteivät asiat mitenkään liittyisi toisiinsa, mutta aihe ei varsinaisesti kuulu tämän keskustelun alaan. Jatkamme aktiivisesti Burundin tukemista sekä poliittisesti että taloudellisesti sen yrityksissä rakentaa rauhaa ja toipua konfliktista yhteiskunnallisesti ja taloudellisesti. Tahtoisin huomauttaa, että kehitysyhteistyöhön liittyvät sitoumuksemme vuosille 2008-2013 ovat tällä hetkellä 188 miljoonaa euroa, ja on myös esitetty, että rahoitusta edelleen lisättäisiin väliarvioinnin yhteydessä. Tässä yhteydessä minun on kerrottava säännöstä, että rahoitusta voidaan lisätä vain, jos Burundi on ottanut vastaan asianmukaisesti kaikki alun perin sille osoitetut varat. Sääntö on tämä, ja toivon, että maalla on tilaisuus hyötyä seuraavasta väliarvioinnista.
Uudella kaudella sovellettavaan strategiaan kuuluu talousarviotukemme lisääminen sekä keskittyminen kahteen alueeseen: ensimmäinen on kunnostaminen ja maaseudun kehitys, jotka ovat kiistattoman tärkeitä tavallisten kansalaisten hengissä pysymisen kannalta, ja toinen on terveydenhuoltosektori. Tukemalla kyseistä maata sen yhteiskunnan ja talouden toipumisessa pyrimme osoittamaan Burundin kansalaisille, että rauhan tekemisellä on seurauksia, jotka edistävät heidän tilanteensa paranemista. Kuten jo mainittiin, Burundi on valittu kokeilumaaksi neuvoston marraskuussa 2007 hyväksymän toimintasuunnitelman täytäntöönpanon suhteen, ja olen iloinen tästä valinnasta. Olemme myös sopineet Burundia koskevasta pilottihankkeesta yhteistyössä YK:n Maailman ruokaohjelman kanssa, ja sen kohteena ovat erityisesti koulutus ja kouluruokaloiden järjestäminen koulua käyville lapsille, sillä on selvää, että ilmainen kouluruoka houkuttelee lapsia takaisin koulunpenkille. Toteutamme myös kokeiluluontoisen tapaustutkimuksen, jossa Burundi on mukana.
Lisäksi vierailen lähitulevaisuudessa Burundissa, sillä komissio osallistuu tiiviisti kaikkeen konfliktin ratkaisemiseen liittyvään välitystyöhön. Tahtoisin vielä lisätä, että toimiessani ulkoministerinä osallistuin henkilökohtaisesti Arushan neuvotteluihin presidentti Mandelan kanssa, joten tunnen kyseisen aiheen melko läheisesti ja voin vakuuttaa, hyvä Erik Meijer, että Burundin perustuslaki, Burundin oikeusjärjestelmä ja Burundin parlamentti - kansalliskokous ja senaatti - tarjoavat kaikki tarvittavat institutionaaliset ratkaisut, joilla etninen ongelma saadaan kestävästi hallintaan. Sen vuoksi kysymyksessä ei ole etninen ongelma, vaan kyse on ryhmien välisten erimielisyyksien sijaan yhden etnisen ryhmän sisäisistä levottomuuksista, joten kysymys on selvästi erilaisesta ongelmasta kuin FNL:n kohdalla. FNL:n on nyt tultava mukaan neuvottelupöytään, muututtava aidosti poliittiseksi puolueeksi ja osallistuttava maan elvyttämiseen ja jälleenrakentamiseen.
(Suosionosoituksia)
Puhemies
(EL) Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan keskustelujen päätteeksi.
