EU:n ja Venäjän huippukokous 18. marraskuuta 2009 Tukholmassa (keskustelu) 
Puhemies
(EL) Esityslistalla on seuraavana neuvoston ja komission julkilausumat Tukholmassa 18. järjestettävästä EU:n ja Venäjän huippukokouksesta.
Cecilia Malmström
Arvoisa puhemies, kuten juuri sanoitte, EU:n ja Venäjän välinen huippukokous järjestetään Tukholmassa 18. marraskuuta. Se on EU:lle oiva tilaisuus arvioida meidän ja Venäjän välisiä suhteita. Tiedän, että monet jäsenet täällä parlamentissa seuraavat hyvin tiiviisti kehitystä Venäjällä. Haluaisin siksi esitellä tärkeimmät kysymykset, joista aiomme keskustella huippukokouksen aikana, ja olen varma, että komission jäsen haluaa lisätä siihen enemmän yksityiskohtia komission vastuualueeseen liittyvistä aloista.
Yleisesti ottaen haluamme selkeästi käyttää huippukokousta EU:n ja Venäjän välisen strategisen kumppanuuden kehittämiseen. Meillä on kaikilla aloilla paljon voitettavaa yhteistyöstä Venäjän kanssa. Tarvitsemme Venäjää, jos aiomme vastata maailmanlaajuisiin haasteisiin tehokkaasti. Meidän on kuitenkin myös tehtävä Venäjälle selväksi, että kumppanuutemme pitää perustua yhteisen sitoumuksen ja yhteisten arvojen kunnioittamiseen. Se tarkoittaa ihmisoikeuksien, demokratian ja oikeusvaltion kunnioittamista. Huippukokous antaa meille tilaisuuden painostaa Venäjää täyttämään sopimusvelvoitteensa näillä ja muillakin aloilla.
Yksi tärkeimmistä kysymyksistä on ilmastonmuutos. Neuvosto korostaa, että EU:n ja Venäjän välinen tiivis yhteistyö on tärkeää, jotta Kööpenhaminassa pystytään saavuttamaan tuloksia. Venäjän pitäisi luvata konkreettisia ja vertailukelpoisia vähennyksiä sen kasvihuonekaasupäästöihin G8-maiden L'Aquilassa sopiman kahden asteen tavoitetta vastaavasti.
Energiakysymys liittyy tähän - siinä on kyse energiatehokkuudesta ja energiavarmuudesta. Koska Venäjä on EU:n tärkein kumppani energia-alalla, huippukokous antaa meille tilaisuuden korostaa, että EU:n ja Venäjän välisiin energia-alan suhteisiin on palautettava luottamus ja avoimuus. Ilmaisemme myös pettymyksemme siitä, että Venäjä vetäytyi äskettäin energiaperuskirjaa koskevasta sopimuksesta.
Toivomme, että huippukokouksessa laaditaan ja hyväksytään vahvempi varhaisvaroitusmekanismi. Siihen pitäisi kuulua Venäjän muista asiaankuuluvista kolmansista maista erillään antamat selkeät takeet siitä, että kaasun siirtoa tai vientiä EU:hun ei vähennetä tai pysäytetä mahdollisten tulevien energiakiistojen takia.
Keskustelemme tietenkin talous- ja rahoituskriisistä. Neuvosto haluaisi saada huippukokouksessa aikaan sopimuksen siitä, että tarvitaan jatkuvia ja koordinoituja ponnistuksia vastauksena kriisiin, ja se vahvistaa, että vaadimme talouksiemme olevan avoimia ja että protektionistisia toimenpiteitä on vältettävä. Huippukokous antaa meille myös mahdollisuuden arvioida neljään yhteiseen alueeseen liittyvässä työssämme saavutettua edistystä. Käytämme tilaisuutta hyväksemme korostaaksemme edistymisen merkitystä alueilla, joilla sitä tarvitaan tai joilla on ilmennyt ongelmia.
Venäjän kannan muutos Maailman kauppajärjestön osalta on saanut aikaan uuden tilanteen, jota olemme juuri analysoimassa. Viiveet Venäjän liittymisessä WTO:hon vaikuttavat kahdenvälisiin suhteisiimme, myös neuvotteluihin EU:n ja Venäjän välisestä uudesta sopimuksesta. Vahvistamme tukemme Venäjän liittymiselle WTO:hon, ja tämä on tärkeää Venäjän yhdentymiselle maailmantalouteen.
Sillä välin meidän on työskenneltävä jäljellä olevien kauppa- ja talousongelmiemme parissa, ja niitä ovat esimerkiksi Siperian ylilentomaksut, rajatoimenpiteet, jotka haittaavat hyötyajoneuvojen tuontia Venäjälle, syrjivät tieverot, suunnitelmat rajoittaa konttien tuontia teitse, puun vientitullit ja Venäjän äskettäin käyttöönottamat protektionistiset toimet.
Olen hyvin tietoinen suuresta huolesta, jota Euroopan parlamentti tuntee Venäjän ihmisoikeustilanteesta. Tästä voidaan nähdä todisteita erityisesti päätöksessänne myöntää tämän vuoden Saharov-palkinto ihmisoikeuksien puolustajille Venäjällä. Puheenjohtajavaltio Ruotsi jakaa huolenne, ja takaamme, että ihmisoikeusasiat ovat näkyvällä sijalla huippukokouksen keskusteluissa. Pidämme tietysti myönteisenä presidentti Medvedevin lausuntoa ihmisoikeuksista, demokratiasta ja oikeusvaltiosta, mutta konkreettisten toimenpiteiden on seurattava sitä. Ihmisoikeustilanne Venäjällä on järkyttävä. Korostamme erityisesti viimeaikaisimpia tapahtumia Pohjois-Kaukasiassa, joka on ollut näyttämönä väkivallalle ihmisoikeuksien puolustajia, rikostentorjuntahenkilöstöä, viranomaisten edustajia ja koko väestöä kohtaan. On erityisen huolestuttavaa, että ihmisoikeuksien puolustajia ja toimittajia on tapettu, ei pelkästään Pohjois-Kaukasiassa vaan myös koko Venäjällä. Siksi toistamme Venäjälle vetoomuksemme, että se tekisi kaikkensa taatakseen, että ihmisoikeuksien puolustajat voivat tehdä työnsä ilman, että heidän pitää elää väkivallan, häirinnän tai uhkausten pelossa.
Ulkopolitiikan ja turvallisuuden osalta korostamme, että on tärkeää ylläpitää ja parantaa vuoropuhelua, joka koskee sitä, että olemme aivan toistemme naapureita. Meidän on tehtävä sen osalta yhteistyötä Venäjän kanssa, jos aiomme edistyä rauhanomaisen ratkaisun aikaansaamisessa pitkiin ja ratkaisemattomiin ristiriitoihin. Emme tietenkään poikkea perusperiaatteistamme.
Otamme esiin Georgiaa koskevaa kysymyksen ja toistamme, että Venäjän on kunnioitettava täysimääräisesti sille 12. elokuuta laaditulla kuuden kohdan ohjelmalla määrättyjä sitoumuksia ja siten 8. syyskuuta 2008 tehtyä sopimusta. Meidän on myös saatava takaisin tarvittava luottamus Akhalgorin, Ylä-Kodorin ja Perevin tarkastuspisteen osalta. Kehotamme myös Venäjää käyttämään vaikutusvaltaansa ja myöntämään EU:n tarkkailuoperaatiolle pääsyn Etelä-Ossetian ja Abhasian georgialaisille alueille operaation koko maan kattavan toimeksiannon mukaisesti. Huippukokous antaa meille myös tilaisuuden arvioida Geneven keskusteluissa saavutettua edistystä, ja tässä yhteydessä odotamme Venäjän jatkavan sitoutunutta toimintatapaansa.
Ymmärrämme, että meidän on tehtävä Venäjän kanssa yhteistyötä Transnitrian ja Vuoristo-Karabahin niin sanottujen pitkittyneiden selkkausten osalta. Korostamme, että on tärkeää sitoutua edelleen konfliktinratkaisumekanismeihin, joita ovat Minskin ryhmä ja 5+2-malli Transnistriassa.
Venäjän aktiivinen sitoutuminen Armenian ja Azerbaidžanin presidenttien Vuoristo-Karabahia koskevan vuoropuhelun edistämiseen on tietysti myönteistä. Huomautamme myös kuitenkin Venäjälle, että Minskin ryhmän ottaminen mukaan prosessien kaikkiin vaiheisiin on tärkeää. EU on valmis osallistumaan Minskin prosessiin ja tukemaan sitä muun muassa luottamusta edistävien toimenpiteiden avulla. Huippukokouksessa pitäisi ilmaista tuki Armenian ja Turkin välisten uusien pöytäkirjojen ratifioinnille ja täytäntöönpanolle. Muut tämän alueen asiat liittyvät euroatlanttiseen turvallisuuskumppanuuteen ja itäiseen kumppanuuteen.
Euroatlanttisen turvallisuuden osalta kehotamme Venäjää osallistumaan aktiivisesti Korfun prosessiin ennen kuin Ateenassa tehdään kauaskantoinen päätös. Huippukokouksessa Venäjältä pitäisi pyytää vahvistusta sille, että se tukee prosessin perusperiaatteita, toisin sanoen Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestön (Etyj) asetusten täysimääräistä kunnioittamista ja niiden täytäntöönpanoa, sitä, että Etyj on tärkein neuvottelufoorumi Korfun prosessissa ja sitä, että kaikenkattavan turvallisuusstrategian kaikkia näkökohtia pitäisi käsitellä tasapainoisesti.
EU puolestaan on halukas tiedottamaan Venäjälle kaikista itäiseen kumppanuuteen liittyvistä tapahtumista ja vahvistamaan, että kolmansille maille voidaan tapauskohtaisesti antaa osallistumisoikeus Prahassa toukokuussa 2009 annetun yhteisen julistuksen mukaisesti. Huippukokouksen avulla voimme ottaa esille myös monia kansainvälisiä ja alueellisia kysymyksiä. Mielestäni on erittäin todennäköistä, että Iranin, Afganistanin/Pakistanin, Etelä-Kaukasian ja tietysti Lähi-idän kaltaisia aiheita otetaan esiin.
Arvoisa puhemies, arvoisat jäsenet, olen puhunut sangen kauan, mutta tiedän, että olette hyvin sitoutuneita tähän asiaan. Se on tärkeä huippukokous, jonka asialistalla on paljon kohtia, ja odotan näkemystenne ja ehdotustenne kuulemista tehdessämme viimeisiä valmisteluja kokousta varten.
Benita Ferrero-Waldner
komission jäsen. - (EN) Arvoisa puhemies, vain vuosi sitten tarkistimme EU:n ja Venäjän suhteita ja päätimme, että Euroopan unionin pitäisi - huolimatta siitä, että Georgian selkkauksen osalta Venäjän ja meidän välillä oli suuria eroja - jatkaa yhteistyötä tämän suuren naapurin kanssa, myös uutta sopimusta koskevien neuvottelujen osalta. Päätimme myös, että meidän pitäisi perustaa suhteemme omien intressiemme arviointiin. Ensi viikon Tukholman huippukokouksessa keskitytään siksi niihin alueisiin - kuten on aiemmin sanottu - joissa molemmilla on intressejä, esimerkiksi ilmastonmuutos ja energia ja maailmanlaajuinen talouskriisi.
Rahoituskriisi on iskenyt Venäjään ankarasti, ja se on juuri sellainen politiikanala, jolla Euroopan unionilla myös on selkeä intressi pyrkiä yhteiseen poliittiseen lähestymistapaan. G20-sitoumukset olivat merkittävä askel oikeaan suuntaan. Mielestäni on tärkeää, että kaikki kumppanit kannattavat niitä nyt. On myös olennaista, että Venäjä ei anna periksi protektionismin houkutuksille. Suuntaus protektionistisiin käytäntöihin vahingoittaa jo EU:n yrityksiä.
Selvästikin katsomme, että paras etenemistapa on sääntöihin perustuva monenvälinen yhteistyö. Huippukokous on jälleen tilaisuus korostaa Venäjän WTO:hon liittymisen merkitystä. Venäjän aikomus saattaa neuvottelut päätökseen samaan aikaan kuin Valko-Venäjä ja Kazakstan, joiden kanssa se suunnittelee tulliliittoa, jättää edelleen monia kysymyksiä avoimiksi. Samalla toivomme saavamme huippukokouksessa paremman käsityksen Venäjän uudesta lähestymistavasta. Se on tärkeää, eikä vähiten komission järjestämissä ja meneillään olevissa neuvotteluissa sopimuksesta, jonka on sisällettävä selkeät, oikeudellisesti sitovat säännökset kaupasta ja investoimisesta sekä energiasta.
Huippukokouksessa pitäisi myös saada lopullinen selkeys ehdoista, jotka koskevat kahdenvälistä kauppaa 1. tammikuuta 2010 alkaen tulliliiton ulkoisia tulleja koskevan uuden yhteisen järjestelmän nojalla.
Siirrytään ilmastonmuutoksen, ja sen osalta kollegani on jo sanonut, että huippukokouksessa pitäisi korostaa johtavia asemia, jotka Venäjä ja Euroopan unioni voivat yhdessä ottaa pyrittäessä saavuttamaan tuloksia Kööpenhaminan kokouksessa. Venäjällä on mahdollisuudet hyvin huomattavaan osuuteen, koska sillä on valtavat mahdollisuudet päästövähennyksiin energiatehokkuuden parantamisen avulla. Kehotamme siksi Venäjää sitoutumaan kunnianhimoisempiin kasvihuonekaasupäästöjä koskeviin vähennyksiin, jotka ovat vertailukelpoisia niiden tavoitteiden kanssa, jotka olemme itsellemme asettaneet EU:ssa.
Energiavarmuuden osalta jatketaan työtä paremman varhaisvaroitusmekanismin aikaansaamiseksi. Pidämme valitettavana, että Venäjä vetäytyi energiaperuskirjaa koskevasta sopimuksesta, mutta muistutamme, että kaikki sopimuksen periaatteet vahvistettiin Venäjän G8-puheenjohtajakauden aikana esimerkiksi Pietarin julistuksessa. Niiden pitäisi siksi muodostaa perusta energiavarmuutta koskevalle työllemme EU:n ja Venäjän välisen uuden sopimuksen nojalla. Vaikka meidän pitää olla valmiita keskustelemaan Venäjän toiveesta käydä kansainvälistä energiavarmuusrakennetta koskevaa laajempaa keskustelua, luulen kuitenkin, että me myös haluamme ennen kaikkea laatia kahdenvälisen energiasuhteemme pääkohdat.
Vaikka teemme yhdessä Venäjän kanssa hyvää työtä monien kansainvälisiä suhteita koskevien näkökulmien osalta, meidän on edistyttävä enemmän yhteisiä naapureitamme koskevassa yhteistyössämme. Siksi selitämme jatkossakin omaa näkemystämme, jonka mukaan itäisen kumppanuuden edistämä poliittinen ja taloudellinen vakaus on loppujen lopuksi kaikkien osapuolten edun mukaista. Kannustamme edelleen Venäjää työskentelemään rakentavasti ratkaisemattomien kysymysten ja selkkausten ratkaisemiseksi, olivatpa ne sitten Transnistriassa tai Vuoristo-Karahabissa, sekä myös Geneven prosessin kautta.
Presidentti Medvedevin ehdotus euroatlanttista turvallisuutta koskevasta laajemmasta keskustelusta on johtanut uuteen neuvotteluprosessiin Etyjin suojissa. Mielestäni nyt on tärkeää, että tämä keskustelu ei vie huomiotamme pois tämän päivän jäätyneiden konfliktien ratkaisemista koskevasta välittömästä tehtävästä. EU:n ja Venäjän strategisen kumppanuuden on - kuten aiemmin sanottiin - perustuttava yhteisille sitoumuksille ihmisoikeuksien ja demokratian alalla. Venäjä on tehnyt sitoumuksia Yhdistyneiden Kansakuntien, Etyjin ja Euroopan neuvoston jäsenenä, ja niistä on pidettävä kiinni.
Mielestäni on myös olennaista, että etenemme pidemmälle ja teemme yhteistyötä kaikkien eri asioiden osalta. Tiedämme, että Venäjän ja EU:n välinen suhde on monimutkainen, mutta se on täynnä tilaisuuksia ja siinä on myös valtavat mahdollisuudet. Jatkamme siksi periaatteellista toimintaamme, johon kuuluu kriittinen mutta myös rakentava yhteistyö naapurimme kanssa, ja luotamme siihen, että myös Venäjä tietää, että sille on edullista pitää kiinni todellisesta strategisesta kumppanuudesta kanssamme.
Michael Gahler
Arvoisa puhemies, on hyvä, että EU:n ja Venäjän välillä järjestetään säännöllisesti huippukokous, koska keskusteltavaa on tietysti paljon. Kattavan asialistan tärkeimpiä aiheita ovat muun muassa suunniteltu yhteistyösopimus, energiatoimitusten varmistaminen, Venäjän liittyminen WTO:hon, ilmastonmuutos, tilanne Kaukasiassa ja ennen kaikkea demokratiaan ja oikeusvaltioon liittyvä tilanne Venäjällä.
Aseriisunta, aseiden valvonta ja mahdollinen ohjuskilpi ovat myös asialistalla. Meillä molemmilla on myös uhkia kansainvälisen terrorismin ja fundamentalismin muodossa. Iranin kaltainen maa on haaste sekä EU:lle että Venäjälle. Me molemmat kuulumme Lähi-idän kvartettiin ja velvollisuutemme on yhdessä Yhdysvaltojen kanssa pyrkiä löytämään ratkaisu tälle alueelle.
Toivomme, että EU:n ja Venäjän välinen viisumivapaa matkustus saadaan pian toimimaan. Olen varma, että ihmisten välinen esteetön yhteys on paras tapa antaa erityisesti nuorille venäläisille oikea kuva eurooppalaisten elämästä ja ajatuksista ja aikomuksistamme Venäjää kohti.
Edellytykset tämän asialistan selvittämiseksi ovat mielestäni yhteisymmärrys EU:n sisällä ja muualle maailmaan lähettämämme viestin selkeys. Vaikka onkin kulunutta sanoa näin, meillä on liian usein jakoja omassa keskuudessamme tai olemme antaneet itsemme jakautua pikkuasioiden takia. Tässä suhteessa minkään EU:n hallituksen ei pitäisi uskoa, että se voi pitkällä aikavälillä neuvotella tasa-arvoisesti Venäjän kanssa paremmin yksin kuin mitä voimme saavuttaa EU:n yhteisen painoarvon avulla.
Arvojen yhteisönä meillä on yhteinen näkemys tilanteesta, joka koskee oikeusvaltiota ja ihmisoikeuksia Venäjällä, ja meidän pitäisi sanoa se. Valitettavasti meidän piti antaa Saharov-palkinto venäläiselle järjestölle. Kiitos puheenjohtajavaltiolle sen selkeydestä tämän suhteen.
Koska olemme samalla tavoin riippuvaisia energiatoimituksista, meidän on varmistettava, että sopimukset Venäjän, Ukrainan ja EU:n kolmenvälisessä suhteessa laaditaan siten, että niillä estetään kaasunpaineen lasku EU:n osissa joka talvi. Kaukasiassa meidän on yhdessä vaadittava rajoittamatonta pääsyä EU:n tarkkailijoille.
Aseriisunnan tai ohjuskilven osalta EU:n on tehtävä kantansa selväksi Venäjälle ja Yhdysvalloille. Jos saamme tämän kaiken aikaan, sitten Venäjä ottaa meidät vakavasti ja rinnakkaiselomme sujuu hyvin.
Adrian Severin
S&D-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, Venäjää koskevat keskustelut jakavat meidät usein idealisteihin ja pragmaatikkoihin, uhmakkaisiin geostrategeihin ja sovittelijoihin, kylmän sodan veteraaneihin ja uusiin hyötyä tavoitteleviin opportunisteihin. Mielestäni on korkea aika luopua näistä ongelmallisista manikealaisuuksista ja ilmaista selkeästi halumme olla mukana rakentavassa ja tehokkaassa vuoropuhelussa Venäjän kanssa.
Minun mielestäni meidän pitäisi suhteissamme Venäjään aina osoittaa lujuutta strategisesta näkökulmasta ja joustavuutta taktisesta näkökulmasta. Meidän pitäisi aina puolustaa arvojamme ja etujamme, mutta meidän pitäisi myös osoittaa myötätuntoja ja kunnioitusta Venäjän pyrkimyksiä ja etuja kohtaan.
Vain tällä perustalla voimme kehittää uskoa ja keskinäistä luottamusta ja löytää molempien kannalta tehokkaat ja hyväksyttävät ratkaisut.
Konkreettisemmasta näkökulmasta, meidän on muutettava itäinen naapuruutemme kilpakentästä yhteisen strategioiden ja yhteisten hankkeiden alueeksi. Mustanmeren alueen yhteinen strategia voisi kenties hitaasti täydentää vuorovaikutustamme ja antaa nykyiselle lähestymistavallemme enemmän sisältöä.
Näissä puitteissa meidän on käsiteltävä pitkittyneitä selkkauksia koskevaa kysymystä hyvin oikeudenmukaisesti ja avoimesti ja jätettävä syrjään kaikki kielletyt aiheet yrittäessämme löytää pragmaattisia ratkaisuja.
Meidän on myös autettava Venäjää saavuttamaan tavoitteensa siitä, ettei se jäisi loukkuun mahdollisena öljystä ja kaasusta riippuvaisena mahtina, ja samalla saavutettava oma riippumattomuutemme energian kannalta.
Meidän on pyrittävä johonkin mielikuvituksellisempaan, jotta saamme aikaan todellista yhteistyötä, teknologiaan liittyvää yhteistyötä ja hyödyntämiseen liittyvää yhteistyötä ja jotta avaamme markkinat energia-alalla.
Meidän on yhdessä Venäjän kanssa pyrittävä uuteen maailmanlaajuiseen turvallisuusjärjestelyyn tai -sopimukseen. Mielestäni presidentti Medvedevin aloitetta ei pitäisi tyrmätä suoralta kädeltä. Jotkut ajattelevat, että tämän aloitteen takana on suunnitelma, jota emme voi hyväksyä. Jotkut ajattelevat, että suunnitelmaa ei ole ja että sillä vain testataan reaktioitamme. Mitä tahansa sen takana on, nykyiset turvallisuusjärjestelymme ovat peräisin eri ajoilta ja meidän on päivitettävä ne. Meidän on katsottava, mitä voidaan edelleen soveltaa, ja meidän on lisättävä niihin jotakin uutta.
Viimeinen kohtani on se, että meidän on käytettävä hyödyksemme uusia transatlanttisia suhteita, jotta saamme ehkä aikaan Venäjän, Yhdysvaltojen ja EU:n kolmenvälisen vuoropuhelun. Meidän on myös mietittävä kyseistä kolmenvälistä lähestymistapaa, jotta voidaan ainakin olla varmoja, että Venäjä ja Yhdysvallat eivät tee sopimuksia ilman meitä.
Kristiina Ojuland
ALDE-ryhmän puolesta. - (ET) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, arvoisa komission jäsen Ferrero-Waldner, puhun Euroopan liberaalidemokraattien liiton puolesta ja haluaisin korostaa selkeästi, että hyvät naapuruuteen ja vastavuoroiseen etuun perustuvat suhteet Euroopan unionin ja Venäjän välillä ovat erittäin tärkeät. Sellaiset suhteet kuitenkin edellyttävät hyvää tahtoa molemmilta puolilta, jotakin, johon presidentti Havel todellakin viittasi tänään iltapäivän puheessaan.
Hyvät kollegat, me kaikki tiedämme, että Venäjä on aina arvostanut suuresti vahvoja kumppaneita. Ja nykyiset valmistelut viikon kuluttua pidettävää huippukokousta varten todellakin osoittavat Euroopan unionin osalta, että jos haluamme, pystymme puhumaan yhdessä äänellä. Ja se on hyvin tärkeää - kuten laatimamme päätöslauselma todellakin osoittaa - ja kuunnellessani neuvostoa ja komission edustajia, minusta alkoikin tuntua oikein hyvältä tämän suhteen. Tarpeetonta sanoakaan, että myös Lissabonin sopimuksen ratifiointi luo tälle laajemman ja kattavamman perustan.
Katsokaamme tätä nyt kuitenkin Venäjän näkökulmasta. Venäjällä on itse asiassa ensi viikolla erittäin hyvä tilaisuus osoittaa vilpitöntä halua tehdä yhteistyötä kanssamme, sekä energiavarmuuden tai Euroopan unionin ja Venäjän välisen uuden puitesopimuksen valmistelun aloilla että esimerkiksi suuntaviivoissa, jotka koskevat Venäjän käytöstä ja aikomuksia WTO:ta lähentyessä. On totta, että tällä hetkellä asenteet ovat hieman kaksijakoisia: presidentti Medvedev ja pääministeri Putin ovat antaneet erilaisia viestejä. Toivon hyvin paljon, että ensi viikolla Euroopan unioni saa hieman selkeyttä siitä, minkälaisen kannan Venäjä omaksuu WTO:n osalta. Ja mielestäni Euroopan unionin on ehdottomasti tuettava Venäjää sen lähentyessä WTO:ta.
Tietysti yksi hyvin merkittävä asia, jossa Venäjä voi kuitenkin osoittaa halukkuutensa yhteistyöhön kanssamme, on yhteistyö ja sopimuksen aikaansaaminen ilmastonmuutoksen alalla. Se on jotakin hyvin konkreettista ja se tapahtuu hyvin pian - joulukuussa Kööpenhaminan huippukokouksessa - ja se on todellakin asia, jossa meidän pitäisi pystyä punnitsemaan kaikkea ja miettimään, onko tämä Euroopan unionin ja Venäjän välinen yhteistyö mahdollista vai ei.
Hyvät kollegat, viime vuoden aikana on sanottu hyvin usein, että Euroopan unionin ja Venäjän suhteita pitäisi kehittää pragmaattisemmiksi, ja myös minä olen kuullut ihmisten kyseenalaistavan tämän seuraavan kohdan: heittääkö Euroopan unioni sen tähden syrjään ihmisoikeudet, perusarvot ja demokratian. Mielestäni meidän ei pitäisi missään nimessä tehdä sitä, koska jos me tekisimme niin, alentaisimme kokonaan oman arvomme sekä koko Euroopan unionin arvon. Ja ihmisoikeuksien ottaminen esiin ei tarkoita mitenkään Venäjän ahdistelemista, sen ajamista nurkkaan tai sille luennoimista; ihmisoikeuksien ottaminen esiin on ennen kaikkea Venäjällä asuvista ihmisistä huolehtimista, eli tavallisten kansalaisten suojelemista.
Ja ihmisoikeuksien alalla mustat pilvet ovat itse asiassa jälleen kerran saapumassa Moskovaan, koska - kuten eilen kuulitte - perustuslakituomioistuin on keskustellut kuolemanrangaistuksen mahdollisesta palauttamisesta ensi vuodesta alkaen, ja liberaaleille tämä on ehdottomasti hyvin hankala aihe. Hyvät kollegat, en voi puhua tästä aiheesta täällä enempää, mutta selkkausten osalta on sanottava, että aiomme varmasti ottaa ne keskustelussa esiin, ja meidän pitäisi ehdottomasti keskustella niistä.
Werner Schulz
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, tänä vuonna emme juhli ainoastaan muurin murtumisen ja rauhanomaisen vallankumouksen 20-vuotispäivää, vaan vuosi 1989 oli myös vuosi, jolloin kuoli Andrei Saharov, jolla oli huomattava osa itäblokin totalitaarisen järjestelmän kaatumisessa. Andrei Saharov jätti meille myös neuvon, jonka mukaan hänen maansa tarvitsee ymmärrystä ja painostusta - voimakasta painostusta. En kuitenkaan tänä päivänä kääntäisi sanaa davlenie painostukseksi, vaan pikemminkin voimakkaaksi tueksi, ja todellakin, voimakkaaksi tueksi kaikilla aloilla, joilla Venäjä liikkuu kohti nykyaikaistamista ja joilla alkaa näkyä merkkejä sosiaalisesta markkinataloudesta, demokratiasta ja oikeusvaltiosta.
Venäjän presidentti Medvedev ilmaisi äskettäin huolensa pysähtyneisyydestä ja ongelmista kotimaassaan ja pyysi tukea ponnisteluilleen uudistuksen aikaansaamiseksi. Sitä meidän pitäisi antaa, jos se on aito pyyntö. Se sisältää Venäjän osallistumisen WTO:n ja energiaperuskirjan kaltaisiin kansainvälisiin sääntelypuitteisiin. Siksi meidän ei pidä luoda tarpeettomia esteitä. Venäjän on myös tunnustettava, että se ei voi nujertaa tätä kriisiä yksin.
Kuten Václav Havel sanoi aiemmin tänään, kumppanuus kuitenkin edellyttää, että kerromme toisillemme koko totuuden. Siksi haluaisin sanoa tämän: kun vaaleja vääristellään, jopa käsite ohjatusta demokratiasta alkaa aiheuttaa kyynisyyttä, ja siksi vaalitarkkailu on erittäin tärkeää. Kun kriittisiä toimittajia murhataan, myös totuus kuolee. Emme edisty yhtään kaupan avulla tapahtuvaa muutosta koskevalla lähestymistavallamme. Sen sijaan meidän on perustettava suhteemme Venäjään arvojen lujalle perustalle.
Charles Tannock
ECR-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, ECR-ryhmä hyväksyy sen, että Venäjä on olennaisen tärkeä taloudellinen kumppani ja maailmanlaajuisen diplomatian raskassarjalainen, mutta tämä asema tuo mukaan vastuita. Ensimmäinen näistä vastuista on sen Ukrainan ja Georgian kaltaisten naapureiden alueellisen koskemattomuuden kunnioittaminen ja loukkaavan lähiulkomaa-käsitteen hylkääminen.
Venäjän on myös toteutettava konkreettisia toimenpiteitä suojellakseen ihmisoikeuksia ja oikeusvaltiota toimittajien ja ihmisoikeusaktivistien ratkaisemattomien murhien määrä huomioon ottaen. Memorial-ihmisoikeusjärjestölle myönnetty Saharav-palkinto osoittaa vain, miten vakavasti me tässä parlamentissa suhtaudumme tähän asiaan.
Venäjän on myös tehtävä yhteistyötä ydinaseiden leviämisen estämiseksi, erityisesti Iraniin, eikä se saa myydä Iranille S300-ohjusjärjestelmää solidaarisuuden osoittamiseksi lännelle tätä vaarallista hallintoa vastaan.
Lisääntyvä nostalgia Neuvostoliitosta ja Stalinista on myös hyvin huolestuttavaa.
Lopuksi, talven lähestyessä, Venäjän ei voida taas antaa käyttää Eurooppaan suuntautuvia kaasutoimituksia koskevaa tosiasiallista monopoliaan diplomaattisena aseena. EU:n sitoumus energialähteiden ja -toimitusten monipuolistamiseen ulkoista energiaturvallisuutta koskevan yhteisen politiikan nojalla vahvistaa varmasti asemiamme neuvottelupöydässä Venäjän kanssa.
Vladimír Remek
GUE/NGL-ryhmän puolesta. - (CS) Hyvät kollegat, en pysty uskomaan, että Euroopan parlamentin laatiman päätöslauselman ohjaamat EU:n edustajat onnistuisivat saamaan Tukholmassa tuloksia aikaan. Jos Venäjän valtuuskunnalla on vastaava suositus, huippukokous on tuomittu epäonnistumaan. Haluammeko neuvotteluja EU:n ja Venäjän välisen yhteistyön tukemiseksi? Tietysti haluamme. Venäjä kuvataan asiakirjoissa usein EU:n tärkeimmäksi kumppaniksi. Melkein kaikki kuitenkin ilmaistaan vaatimuksina ja ehtoina eikä ehdotuksina. Esimerkiksi vastuu Kööpenhaminan ilmastokokouksen onnistumisesta vieritetään Venäjälle. Se oli kuitenkin juuri Venäjä, joka pelasti Kioton pöytäkirjan, kun taas Yhdysvallat kieltäytyi ratifioimasta sitä. Vastaavasti Venäjää koskeviin epärealistisiin kantoihin kuuluu tiedotusvälineiden vapauden selvittämistä koskeva tehtävä. Tilanne ei todellakaan ole ihanteellinen. Vastaavasti, hyvät kollegat, päätimme edellisen täysistunnon aikana Italian osalta, että se on sisäinen asia. Italia sattuu olemaan unionin jäsenvaltio. Joten mitä toivomme saavuttavamme Venäjällä? Jos Venäjän halutaan olevan tärkeä kumppani, neuvotelkaamme sen kanssa siltä pohjalta.
Fiorello Provera
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, äänestän tyhjää tätä päätöslauselmaesitystä koskevassa äänestyksessä, koska minusta se on hieman ristiriitainen. Päätöslauselmassa itse asiassa tunnustetaan, että Venäjän ja Euroopan välinen taloudellinen yhteistyö on parantunut suuresti kymmenen viime vuoden aikana. Siinä tunnustetaan, että Venäjä on parantanut suhteita energian, kaupan, viisumien vapauttamisen, laittoman maahanmuuton valvonnan, terrorismin torjunnan, ilmastonmuutoksen ja ulkopolitiikan aloilla ja Iranin ydinaseiden kaltaisissa kysymyksissä ja Kaukasian ja Lähi-idän rauhanponnisteluissa.
Kun kehotamme tekemään kaikkia näitä asioita, arvostelemme samassa päätöslauselmassa ankarasti Venäjän sisäistä tilannetta. Yleisesti tuntuu, että Venäjää kohtaan tunnetaan vastenmielisyyttä eikä siihen luoteta, eikä se ole vakaa perusta yhteistyölle, johon kehotamme. Tämä ei tarkoita, että meidän pitäisi sulkea silmämme demokratia- ja ihmisoikeustilanteelta tuossa maassa, mutta mielestäni tällä hetkellä tarvitaan enemmän tukea ja luottamusta kuin arvostelua juuri siksi, että ihmisoikeustilanne Venäjällä paranisi.
Zoltán Balczó
(HU) Vaikka aiheena on EU:n ja Venäjän suhteet, minun on myös mainittava tämän päivän juhlaistunto.
On todellakin 20 vuotta Berliinin muurin murtumisesta, joka lopetti Neuvostoliiton kommunistisen diktatuurin. Unkarilaiset olivat tämän diktatuurin suurimpien uhrien joukossa. Minun on mainittava kaksi täydentävää seikkaa. Ensinnäkin vallitseva tila pystyi jatkumaan vuosikymmeniä, koska myös länsivallat halusivat säilyttää tämän tilanteen toisen maailmansodan jälkeen. Toiseksi, Neuvostoliitto ei edes silloin ollut sama asia kuin Venäjän kansa, joka kärsi myös kommunistisesta diktatuurista. Venäjä on selkeästi erittäin tärkeä taloudellinen ja strateginen kumppanimme.
Euroopan unioni puhuu selkeästi ihmisoikeusloukkauksia vastaan. On todellakin aivan oikein tehdä niin. Onko sillä kuitenkaan moraalista oikeutta tehdä niin sen jälkeen, kun se hankki Václav Klausin allekirjoituksen Lissabonin sopimukseen sallimalla Benešin asetusten soveltamisen edelleen ja hyväksymällä siten, että sen seurauksena tiettyjä ihmisiä pidetään kollektiivisesti syyllisinä?
Puhuimme viime täysistunnossa Yhdysvaltojen ja EU:n huippukokouksesta. Keskustelun yleinen suunta oli tämä: mitä meidän on tehtävä, jotta meidät hyväksytään Yhdysvaltojen hyväksi kumppaniksi. Tunnelma, jonka nyt aistin, on taas tämä: mitä ehtoja säädämme Venäjälle, jotta voimme hyväksyä sen luotettavana kumppanina? Mielestäni meidän pitäisi pyrkiä saamaan aikaan tasapainoisempi yhteistyö näiden molempien kumppaneiden kanssa, jos me pidämme niitä sellaisina.
Paweł Zalewski
(PL) Arvoisa puhemies, tuleva EU:n ja Venäjän huippukokous vahvistaa sen, miten merkittävänä Euroopan unioni pitää suhteitaan Venäjään. Tässä yhteydessä haluaisin kiinnittää huomionne kahteen kysymykseen, jotka ovat perustavanlaatuisia Venäjän ja Euroopan unionin etujen kannalta. Nämä kysymykset vaikuttavat noihin suhteisiin ja itse asiassa määrittävät ne.
Viittaan yhteistyöongelmiin energia- ja turvallisuusalalla. Jos Euroopan unioni ja Venäjä aikovat menestyä yhdessä, ja se on varmasti tavoitteemme, meidän on esitettävä näkemyksemme hyvin selkeästi. Venäläiset kumppanimme tekevät sen taitavasti, ilman epäselvyyttä, koska epäselvyys johtaa väärinymmärryksiin. On tärkeää, että Euroopan unioni rakentaa oman näkemyksensä juuri tällä tavalla.
Euroopan parlamentin suurimpien poliittisten ryhmien yhteisestä ja, todellakin, erittäin hyvästä päätöslauselmaesityksestä aikaansaama sopimus on askel, jota arvostan suuresti. Mielestäni se voisi kuitenkin olla vielä parempi, jos sisällyttäisimme kolmannen tarkistuksen, jossa korostetaan EU:n ja Venäjän yhteistyön merkitystä energia-alalla, mutta osoitetaan myös perusta, jolla kyseisen yhteistyön pitäisi toteutua. Se tarkoittaa, että erityisesti talous- ja rahoituskriisin aikana tämän yhteistyön pitäisi perustua taloudellisten kustannusten pitämiseen mahdollisimman pieninä, mutta myös siihen, että kaikki energiatoimituksia koskevat ehdot pitäisi esittää.
Viimeinen asia koskee turvallisuutta. Haluaisin sanoa muutaman sanan poliittisen ryhmäni, Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ehdotuksesta siitä, että järjestettäisiin keskustelu Venäjän ja Valko-Venäjän sotaharjoituksista, joissa harjoitellaan Länsi-Euroopasta, Euroopan unioniin ja Natoon kuuluvien maiden alueelta tulevan mahdollisen uhan torjumista. Olin erittäin pahoillani, kun sain tietooni, että tälle keskustelulle ei ollut löydetty paikkaa työjärjestyksestä ja että siitä ei keskusteltaisi.
Knut Fleckenstein
(DE) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, edelliset puhujat ovat jo selkeästi korostaneet monia kohtia ja ongelmia, esimerkiksi ihmisoikeustilannetta. Meille on tärkeää, että nämä kohdat ovat selkeitä, koska vain siten voimme keskustella avoimesti ja rehellisesti. Jos Venäjällä tällä hetkellä keskustellaan jälleen kerran vakavasti kuolemanrangaistuksen käyttöönottamisesta Yhdysvaltojen mallin mukaisesti, emme voi olla ilmaisematta mielipidettämme siitä.
Haluaisin puhua lyhyesti kahdesta asiasta. Ensimmäinen asiani koskee Venäjän liittymistä WTO:hon, ja vilpitön pyyntöni, myös neuvostolle ja komissiolle, on, että sitä tuetaan mahdollisimman paljon. Venäjän on tietysti myös tehtävä osansa, mutta luotamme molemmat siihen, ja olisi hyväksi meille molemmille, jos tässä asiassa kehitys veisi myönteiseen suuntaan. Se, että Venäjä haluaa liittyä WTO:hon eikä vain muodostaa tulliliittoa Valko-Venäjän ja Kazakstanin kanssa, on askel oikeaan suuntaan.
Toinen asiani on vilpitön pyyntö siitä, ettemme lakkaisi kehittämästä yhteistyötämme tieteen ja tutkimuksen alalla ja kansalaisyhteiskunnan alalla. Tarvitsemme uutta vauhtia kulttuurivaihdossa ja nuorisovaihdossa, ei pelkästään yhteen suuntaan, kuten Michael Gahler sanoi, vaan molempiin suuntiin. Jokainen nuori ihminen, joka osallistuu tähän, alkaa ymmärtää toisia paremmin, ja hänestä tulee suhteidemme myönteisemmän kehityksen viestinviejä. Toivon, että puhumme enemmän näistä yhteisistä eduista ja että näihin näkökulmiin kiinnitetään myös enemmän huomiota.
Heidi Hautala
(FI) Arvoisa puhemies, kolme asiaa aivan lyhyesti. Mielestäni Venäjän olisi oman etunsa vuoksi ymmärrettävä, että sen täytyy muuttua oikeusvaltioksi. On hyvin vaikea nähdä, että Venäjä voisi taloutena tai yhteiskuntana kehittyä ennen kuin sillä on riippumaton tuomioistuinlaitos. On mahdotonta kuvitella, että ulkomaiset yritykset voisivat tuntea olot turvallisiksi maassa sijoituksilleen, jos riippumaton tuomioistuinlaitos ei ole toteutunut.
Toiseksi, haluaisin korostaa sitä, että Venäjä on saatava sitoutumaan kansainvälisiin pelisääntöihin. Euroopan neuvostossa meillä on ongelmana se, että Venäjä ei ole vielä ratifioinut pöytäkirjaa numero 14, joka tehostaisi ihmisoikeustuomioistuimen toimintaa, ja haluamme myös Itämeren alueella, että Venäjä liittyy Espoon sopimukseen, joka koskee kansainvälisten hankkeiden ympäristövaikutusten arviointia.
Kolmanneksi, arvoisa puhemies, ihmisoikeudet ovat tärkeitä sinänsä. Olin hyvin rohkaistunut rouva Malmströmin puheesta siitä, kuinka ihmisoikeusasiat halutaan nyt nostaa huippukokouksessa esiin. Viekää ihmisoikeusdialogin tulokset sinne ja tehkää se myös hyvin julkisesti.
Jacek Olgierd Kurski
(PL) Arvoisa puhemies, EU:n ja Venäjän huippukokous järjestetään viikon päästä. Haluan puhua siitä päivänä, joka on erityisen merkittävä kotimaalleni, päivänä, jolloin Puola sai itsenäisyytensä takaisin. Ei pelkästään Puolan, vaan myös muiden alueen maiden itsenäisyyttä on aina uhannut neuvostoimperialismi ja sitten Venäjän imperialismi.
Nyt me tahdomme tuntea olomme viimeinkin turvalliseksi vapaiden kansakuntien Euroopan rakenteissa, ja juuri sen takia meidän on nähtävä, miten Venäjä yrittää rakentaa uudelleen imperiumiaan ja miten se ei ole ikinä hyväksynyt tuon imperiumin menetystä. Siksi Venäjä hyökkäsi Georgiaan. Siksi se tekee sen, mikä on käytännöllisesti katsoen Etelä-Ossetian ja Abhasian Anschluss, siksi se uhkaa Ukrainaa, siksi se puuttuu Puolan ja Tšekin tasavallan ohjuskilpeen ja siksi se käyttää energiavarojaan kiristämiseen. Siksi onkin sekä hieman symbolista että salakavalaa, että juuri ennen EU:n ja Venäjän huippukokousta maa, joka on tällä hetkellä Euroopan unionin puheenjohtajavaltio ja joka isännöi huippukokousta - Ruotsi - on perunut ympäristöä koskevan veto-oikeutensa Nord Stream -hankkeen osalta. Nord Stream ei ole taloudellisesti järkevä, ja sen ainoa tavoite on käytännössä perua energia-alan solidaarisuutta koskeva periaate, jonka piti olla yksi Lissabonin sopimuksen pääperiaatteista ja ihanteista.
Kotimaassani suositun lauseen sanoin kehotan EU:n vanhoja jäsenvaltioita: älkää menkö siihen suuntaan! Älkää tehkö Venäjän kanssa kauppoja, jotka on poliittisesti suunnattu uusia jäsenvaltioita vastaan, koska se uhkaa romuttaa ajatuksen yhteisestä Euroopasta.
Anna Rosbach
(DA) Arvoisa puhemies, Venäjällä lehdistönvapaus toteutuu vain nimellisesti, ei käytännössä. Kriittisiä toimittajia uhkaillaan, vainotaan ja murhataan. Venäjä on 153. sijalla maailman lehdistönvapausindeksillä mitattuna - toisin sanoen lehdistönvapaus Venäjällä on nyt huonommassa tilassa kuin Valko-Venäjällä, Sudanissa ja Zimbabwessa. Pitäisikö tästä todellakin palkita? Eikä se edes lopu siihen. Meidän on saatava kaasutoimituksia EU:n kansalaisille. Taas tänä vuonna näemme, miten Venäjä uhkaa keskeyttää kaasutoimitukset, ja on merkkejä siitä, että meidän on tulevaisuudessa valmistauduttava tähän mahdollisuuteen joka talvi. Voiko todellakin olla siis oikein, että palkitsemme Venäjän tästä?
Haluaisin ehdottaa neuvostolle ja komissiolle, että sen sijaan, että vain puhumme mukavia venäläisille, olisi asianmukaista puhua suoraan ja sanoa, että tätä ei sangen yksinkertaisesti voida hyväksyä. Mitä te itse asiassa aiotte tehdä Venäjän ja EU:n välisten suhteiden kielteisen kehityksen osalta? Vai aiotteko vain antaa asioiden olla ennallaan? Haluatteko todella palkita tämän kielteisen kehityksen?
Nick Griffin
(EN) Arvoisa puhemies, täällä puhutaan loputtomasti kauniita sanoja ystävyydestä ja yhteistyöstä kaikkien maiden kanssa auringon alla Venäjää lukuun ottamatta. Kiina suorittaa joukkotuhontaa Tiibetissä. Turkki kieltää syyllistyneensä armenialaisten kansanmurhaan. Yhdysvallat hävittää Irakia ja täällä liehakoidaan Yhdysvaltoja. Mutta Venäjästä pidetään vain mahtipontisia ja tekopyhiä luentoja. Tämä uhmakas Venäjän pelko ruokkii häpeällisesti Yhdysvaltojen sotaisan uuskonservatiiviryhmän uutta kylmä sota -kampanjaa.
Tietysti Venäjän ja sen naapureiden välillä on joitakin paikallisia eroja, mutta emmekö voi sopia, että ensi viikon huippukokousta pitäisi käyttää yrityksenä rakentaa siltoja ja yhteistyötä sivilisaatiomme itäisen ja läntisen puoliskon välille. Se on historiallisista ja kulttuurisista syistä huomattavasti käytännöllisempää ja turvallisempaa kuin yrittää luoda yhtenäisyyttä Turkin, Euroopan vanhan ja ikuisen vihollisen kanssa.
Francisco José Millán Mon
(ES) Arvoisa puhemies, suhteet Venäjään ovat erittäin tärkeät: se on turvallisuusneuvoston pysyvä jäsen ja sotilasmahti; sen yhteistyö on välttämätöntä Iranin ydinasehaasteen, Lähi-idän kysymyksen, aseriisunnan, ilmastonmuutoksen ja monien muiden asioiden ratkaisemiseksi.
Venäjä on lisäksi Euroopan naapurimaa, jonka kanssa monilla EU:n jäsenvaltioilla on huomattavat taloudelliset suhteet ja josta ne ovat energian osalta hyvin riippuvaisia. Se on maa, jonka kanssa meillä on kaksi säännöllistä vuotuista huippukokousta - jotka varmasti tarjoavat hyvän tilaisuuden suhteen tilan arviointiin.
Nyt neuvottelemme uudesta kumppanuussopimuksesta, joka lisäisi yhteistyötä niin kutsutulla neljällä yhteisellä alueella. Mielestäni tärkein näistä alueista on talous ja energia: tarvitsemme avoimuutta, selkeitä sääntöjä, takauksia investoinneille, ja ennen kaikkea Venäjän on liityttävä WTO:hon.
Ensi viikon huippukokouksen pitäisi siksi olla tilaisuus selventää Venäjän aikomuksia WTO:n suhteen ja taata, ettei se käynnistä sen kanssa yhteensopimattomia aloitteita. Viime vuosien kaasutoimituskriisin ei pitäisi myöskään antaa toistua, ja uuden sopimuksen on sisällettävä Euroopan energiaperuskirjan periaatteet, sehän on sopimus, josta, kuten on jo sanottu, Moskova on valitettavasti vetäytynyt.
Meidän on jatkettava työtä myös kolmella muulla alueella. Olen jo maininnut Venäjän merkityksen maailmanlaajuisena toimijana.
Hyvät kollegat, voimme tehdä monia asioita yhdessä Venäjän kanssa, mutta kuten on jo sanottu, suhteessa on yksi näkökulma, jota emme saa unohtaa, koska Venäjä on Euroopan maa ja naapuri. Se on se, että Venäjän on kunnioitettava ihmisoikeuksia ja velvoitteita, jotka sille niiden suhteen johtuvat sen jäsenyydestä Euroopan neuvostossa.
Yksi EU:n ulkopolitiikan näkyvimmistä laiminlyönneistä on Venäjää koskevan yhteisen politiikan puute. Lissabonin sopimuksen välineillä on yksinkertaisempaa luoda tämä yhteinen politiikka, mutta myös meillä, jäsenvaltioilla, on oltava aitoa halua luoda kyseinen yhteinen politiikka eikä suosia edelleen joskus avoimesti eri suuntiin meneviä kahdenvälisiä kanavia Moskovaan.
Kristian Vigenin
(BG) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Ferrero-Waldner, arvoisa puheenjohtaja Malmström, en voi aloittaa puhettani mainitsematta, että tänään vietimme tässä parlamentissa Berliinin muurin murtumisen 20-vuotispäivää.
Näytti jotenkin siltä, että erityisesti korostettiin sitä, mitä me kaikkien näiden vuosien aikana olemme saaneet aikaan, sitä, että Eurooppa on yhdentynyt 20 vuotta sitten tapahtuneiden muutosten ansiosta, ja että jotenkin yksi maa ei osallistunut, vaikka, jos olemme rehellisiä, se olisi voinut halutessaan pysäyttää nämä muutokset, siis Neuvostoliitto.
Sanon tämän siksi, että mielestäni näistä muutoksista tuli mahdollista juuri siksi, että länsi käynnisti yhteistyöpolitiikan Neuvostoliiton kanssa. Samastamatta Neuvostoliittoa ja tämän päivän Venäjää haluan sanoa, että se, mitä tänään kuulin komission jäseneltä Ferrero-Waldnerilta ja puheenjohtaja Malmströmiltä, on ilahduttavaa, koska sillä jatketaan tätä pragmaattista kumppanuutta Venäjän kanssa koskevaa politiikka ja korostetaan, että on asioita, joissa Euroopan unioni ei saavuttaa menestystä ilman Venäjän osallistumista.
Haluaisin tietysti korostaa, että olemme ehdottomasti huolissamme ihmisoikeustilanteesta ja muista asioista kuten siitä, että Amnesty Internationalin arvion mukaan tilanne on huononemassa: paikallisvaaleissa on ollut vilppiä ja kansalaisjärjestöjen toiminnassa on ongelmia. Venäjää koskevan lähestymistapamme on kuitenkin ehdottomasti oltava yhtenäinen.
Tähän johtopäätökseen meidän on päädyttävä viime vuosien perusteella. Haluan myös sanoa, että yksi asioista, joka puuttuu parlamenttimme ehdottamasta päätöslauselmasta, on itäinen kumppanuus. Haluaisin, että tähän itäistä kumppanuutta koskevaan asiaan kiinnitettäisiin erityistä huomiota tulevassa huippukokouksessa, koska se on ainoa tapa, jolla voimme taataa uuden politiikkamme menestyksen.
Paweł Robert Kowal
(PL) Arvoisa puhemies, Venäjä ansaitsee sen, että se otetaan vakavasti. Luulenpa, että jos kumppanimme Kremlissä olisivat kuunnelleet komission jäsenen puheenvuoroa, he olisivat olleet kovin hämmästyneitä hänen EU:n ja Venäjän suhteita koskevasta arviostaan.
Seuraavaa EU:n ja Venäjän huippukokousta koskevassa lähestymistavassamme ei ole rohkeutta ja vilpittömyyttä, joita tarvitaan niiden perustavanlaatuisten kysymysten käsittelyyn, jotka tällä hetkellä ovat EU:n ja Venäjän välissä. Jos EU ei ole vilpitön, jos, vasta muutama päivä sen jälkeen, kun Tšekin tasavalta ratifioi lopullisesti Lissabonin sopimuksen, energia-alan solidaarisuutta koskevilla sanoilla ei ole merkitystä ja pohjoisen kaasuputken rakentamisessa otetaan uusia askeleita, jos suhteissamme ei käsitellä vakavasti energiaperuskirjaa tai Sarkozyn suunnitelmaa tai äskettäisiä Venäjän sotilasoperaatioita Puolan itärajalla, emme saavuta mitään.
Haluaisin kuulla jotakin komission jäseneltä, ja olkaa hyvä ja vastatkaa meille vilpittömästi: mitä EU:n ja Venäjän välisten suhteiden osia pidätte omana saavutuksenanne? Missä meillä on tilaisuus menestykseen tällä alalla? Ilman vilpittömyyttä emme saa mitään aikaan.
Andreas Mölzer
(DE) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, Georgian sota, kaasukiista ja Euroopan unionin kyvyttömyys sopia kohtuullisen yhtenäisestä linjasta Venäjän suhteen ovat jättäneet jälkensä.
Samalla Venäjä on epäilemättä tärkeä strateginen kumppani EU:lle, eikä vain energiatoimitusten osalta. Näemme pian, ovatko energiakriisien estämistä koskeva uusi pöytäkirja ja EU:n varhaisvaroitusjärjestelmä niiden kirjoittamiseen käytetyn paperin arvoisia - tai ainakin näemme sen uuden kaasukiistan ilmaantuessa. Tosiasia on, että riippuvuuttamme Venäjän kaasusta ei voida lopettaa helposti, eikä Nabucco-hankekaan juuri muuta tilannetta. Olisi naiivia uskoa, että Teheran ei voisi painostaa Eurooppaa.
Mielestäni Euroopan unionin on harjoitettava järkevää ja realistista politiikkaa Venäjää kohtaan. Sen on saatava aikaan tasapaino EU:n ja Venäjän etujen välillä ja myös osoitettava kunnioitusta Venäjän historiallisesti herkille kohdille geopoliittisten asioiden osalta. Muuten saatamme pian joutua huolehtimaan kahdenvälisen jääkauden lisäksi Euroopassa kaasukiistan takia jäätyvistä kansalaisista.
Vytautas Landsbergis
(LT) Tuen Paweł Zalewskin kantaa, ollakseni tarkempi tarkistusta 1, koska siinä kiinnitetään vakavasti huomiota kahteen Euroopan unionin kannalta elintärkeään kysymykseen. Ensinnäkin, emme hyväksy tapaa, jolla kolmas maa on ylimielisesti välittämättä EU:sta ja torjuu sen yhdenvertaisena ja kunnioitettavana kumppanina ulkoista energiavarmuutta koskevissa Euroopan unionille merkittävissä asioissa. Toiseksi, emme hyväksy Euroopan vastaista jakolinjaa, jota kolmas maa on tietysti toteuttamassa Nord Stream -kaasuputkihankkeessa. Meidän on vastustettava eturyhmistä johtuvaa ja joskus korruptoitunutta Euroopan jakoa, eikä meidän pidä suvaita Venäjän ylimielisyyttä meitä, Euroopan parlamenttia, kohtaan. Emme saa antaa Gazpromin - Nord Streamin suurimman osakkeenomistajan - olla täysin välittämättä parlamenttimme päätöslauselmasta kaasuputken ympäristövaikutuksista.
Ongelma ei ole vain Itämeren traaginen ekologinen tila vaan myös toimielimemme moraalinen tila. Kun äänestimme täällä viime vuonna, vaadimme, että on tehtävä ympäristövaikutusten arviointi, joka on riippumaton ja jota ei voi ostaa etukäteen, ja että Itämeren rantavaltioille annetaan takeet katastrofin varalta. Gazprom ei edes vaivautunut vastaamaan Euroopan unionille. Se oli kuin märkä rätti vasten parlamentin kasvoja, emmekä voi vastata sanomalla kiltisti "Yes, sir, great pleasure". Meidän on käyttäydyttävä arvokkaasti ja kunnioittavasti manipuloimatta tai estämättä Euroopan parlamentin jäsenten nyt käynnistämiä erityiskeskusteluja Itämeren elämää koskevista ongelmista. Jos me pelon takia suostumme siihen, että Itämeri murhataan ja että rakennetaan uusi Moskovasta Berliiniin ulottuva meriraja putkea suojelevine Venäjän laivastoineen, hautaamme oman vapaan tulevaisuutemme. Todellakin, jutustellessamme energiasta myymme oman tulevaisuutemme.
Hannes Swoboda
(DE) Arvoisa puhemies, meidän on todellakin otettava Venäjä vakavasti, kuten Paweł Robert Kowal sanoi, erityisesti Lissabonin sopimuksen allekirjoittamisen jälkeen, minkä osalta on mielenkiintoista, että presidentti, joka kauan kieltäytyi allekirjoittamasta sopimusta, eli Václav Klaus, on omaksunut erityisen kritiikittömän kannan Venäjää kohtaan. Venäjän vakavasti ottaminen tarkoittaa järkevän suhteen ja pragmaattisen taloudellisen suhteen luomista Venäjään, mutta se ei tarkoita, etteikö meidän pitäisi suhtautua kriittisesti Venäjän poliittiseen kehitykseen erityisesti ihmisoikeusasioiden osalta.
Oli hyvin valitettavaa, mitä edellisten vaalien aikana tapahtui; että asiat eivät selkeästi olleet niin kuin niiden olisi pitänyt olla. Olemme tietysti erityisen huolissamme ihmisoikeuksien puolustajiin kohdistuneista hyökkäyksistä. En halua osoittaa näistä hyökkäyksistä syyttävällä sormella Venäjän hallitusta. Mutta haluan, ja sitä me vaadimme tässä päätöslauselmassa, joka on hyvin tasapainoinen, että Venäjä ottaa näiden ihmisoikeuksien puolustajien suojelun vakavasti. Tällä hetkellä niin ei tapahdu, ei ainakaan tarpeeksi. Tässä suhteessa meidän pitäisi keskittyä enemmän presidentti Medvedeviin kuin pääministeri Putiniin. Erot eivät saata olla kovin suuria, mutta jos jompikumpi on omaksunut kohtuullisen valistuneen ja myönteisen kannan, se on varmasti presidentti Medvedev, ja meidän pitäisi vahvistaa ja tukea häntä siinä.
Energiakysymyksen osalta: myös sen osalta meidän on kehitettävä hyvin tyyni, järkevä suhde. Minulla ei ole mitään Nord Streamia vastaan tai South Streamia vastaan, mutta en halua, että kaasutoimituksemme ovat riippuvaisia kenestäkään, mistään maasta. Siksi kannatan hyvin lujasti Nabucco-putkea. Moninaisuus, monipuolistaminen - se on olennainen tekijä kaasuntoimitusyhteydessä, tuleepa kaasu sitten eri putken, kuten Nabuccon kautta tai nesteytetyn maakaasun satamien kautta. Se ei johdu siitä, että kyseinen maa on Venäjä, vaan siitä, että EU:n ei pitäisi olla riippuvainen kenestäkään.
Jos nyt otamme Ukrainan mukaan valikoimaan, haluaisin, että Ukrainan poliitikot hyväksyvät vastuunsa täysimääräisesti ja tekevät investoinnit, joista on sovittu EU:n kanssa. Tiedän, että Venäjä käyttää usein tilannetta hyväkseen, mutta jos Ukraina pitää lupauksensa, sitten Venäjä ei pysty käyttämään tilannetta hyväkseen, koska kyseiset investoinnit on tehtävä Ukrainassa.
Elena Băsescu
(RO) Haluan onnitella päätöslauselman laatijoita eri poliittisten ryhmien näkökulmien yhtenäistämisestä. Tukholman huippukokous tarjoaa hyvän tilaisuuden osoittaa jäsenvaltioillemme, että voimme olla yhtenäisiä. Vaikka puhumme 23 kieltä, voimme ilmaista itseämme yhdellä äänellä puolustaessamme talouteen, politiikkaan tai energiaan liittyviä etujamme.
Euroopan unionin on kiinnitettävä erityistä huomiota energiavarmuuteen sekä takaamalla jatkuvat toimitukset Venäjältä että kehittämällä vaihtoehtoisia hankkeita, kuten Nabucco ja Constanţan ja Triesten välinen yleiseurooppalainen öljyputki.
Meille romanialaisille energiavarmuus merkitsee Mustanmeren alueen turvallisuutta. Kyseisen alueen ratkaisemattomat selkkaukset voivat vaikuttaa EU:n energiapolitiikkaan.
Samalla meidän on vaihdettava vaikutuspiireihin perustuva ajatusmallimme luottamuspiireihin perustuvaan ajatusmalliin. Venäjän on tehtävä yhteistyötä Euroopan unionin kanssa tällä erittäin kiinnostavalla alueella. Tiettyjen Euroopan unionin kehityksen kannalta elintärkeiden hankkeiden edistyminen riippuu myös energiavarmuudesta.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Arvoisa puhemies, EU:n ja Venäjän välisen uuden kumppanuuden ja yhteistyön luominen on erittäin tarpeen. Sitä rajoittaa kuitenkin tällä hetkellä monien EU:n jäsenvaltioiden ja Venäjän välinen historiallinen kiista. Euroopan unionin ja Venäjän suhteita ei voida pitää näiden historiallisten keskustelujen panttivankina.
Olemme keskinäisesti riippuvaisia energia-alalla, kuten myös Hannes Swoboda mainitsi. Energia-alalla Euroopan unionin ja Venäjän kannalta merkittävää kehitystä olisi sopimuksen aikaansaaminen energiaperuskirjasta vetäytymisen jälkeen. Energiaa koskevan kuuman linjan perustaminen olisi myös tärkeää, jotta Keski-Euroopan jäsenvaltioiden ei tarvitsisi kärsiä Venäjän ja Ukrainan välisten kiistojen sivutuotteesta.
Lopuksi, meillä on täysi oikeus tuomita oikeusvaltion ja ihmisoikeuksien loukkaukset Venäjällä. Huomiota on myös kiinnitettävä niihin oikeuksien rikkomiseen, kuten kansalaisuuden epäämiseen 400 000:lta Latviassa asuvalta venäläiseltä, jotka osoittavat, että Euroopan unionilla on vielä paljon tehtävää omalla takapihallaan.
Ivo Vajgl
(SL) Tuen puheenjohtaja Malmströmin ja komission jäsenen Ferrero-Waldnerin omaksumaa lähestymistapaa. Mielestäni tällaisella asialistalla Venäjän ja Euroopan välinen vuoropuhelu osoittautuu edulliseksi molemmille osapuolille.
Meillä on ollut tänään juhlallinen päivä: olemme muistaneet Berliinin muurin murtumista. Emme kuitenkaan muistelleet sitä, että samaan aikaan Venäjällä murtui toinen merkittävä muuri ja että siirtymävaihe, joka on edelleen menossa, alkoi. Nyt Venäjä on parempi maa kuin se oli ennen Berliinin muurin murtumista, ja joskus meidän on muistutettava itseämme siitä. Joskus meidän pitäisi antaa Venäjälle, tärkeälle kumppanillemme, tunnustusta siitä, eikä vain antaa oman historiamme herättämien tunteiden viedä meitä mukanaan.
Tarvitsemme Venäjää maailmanlaajuisena kumppanina maailmanpolitiikassa ja kumppanina Euroopan unionin ja Venäjän välisissä suhteissa. Se ei kuitenkaan tarkoita, kuten muut jäsenet ovat vihjanneet, perusarvojemme hylkäämistä. Minulla ei ole aikaa sellaisille puheille.
Marek Henryk Migalski
(PL) Arvoisa puhemies, haluaisin ennen kaikkea sanoa jotakin komission jäsenelle Ferrero-Waldnerille. Ette ehkä ollut läsnä tänä iltapäivänä presidentti Havelin puhuessa. Kristiina Ojulandin ja Martin Schulzin tavoin haluaisin viitata presidentti Havelin lausuntoon Euroopan unionin velvoitteesta levittää demokratiaa ja ihmisoikeuksien kunnioitusta.
Puheenjohtaja Malmström viittasi myös tähän, mistä kiitän häntä. Te puhuitte aivan kuin Euroopan unioni olisi valmistautumassa huippukokoukseen Sveitsin kanssa. Te puhuitte kaupasta, liiketoiminnasta, ilmastopaketista, ja unohditte täysin merkittävät asiat, ne, jotka ovat ehkä merkittävimpiä Euroopan unionille. Toivon teidän, meidän ja ennen kaikkea Venäjän federaation kansalaisten puolesta, että EU esittää useammin puheenjohtaja Malmströmin tänään hahmotteleman kannan kuin sen, jonka te esititte.
Andrew Henry William Brons
(EN) Arvoisa puhemies, ennen kuin arvostelemme Venäjää ihmisoikeusrikkomuksista, meidän pitäisi käsitellä jopa Euroopan unionin sisällä tehtyjä vastaavia rikkomuksia: maat, joissa oppositiopuolueita vastaan hyökätään fyysisesti, kuten Unkari, tai maat, joissa niitä vastaan hyökkäävät hallitsevan puolueen aseelliset joukot, kuten jopa Yhdistynyt kuningaskunta, tai maat, jotka vangitsevat ihmisiä väkivallattoman toisinajattelun takia tai kieltävät poliittisia puolueita, kuten Belgia.
Meidän on luotava suhteemme Venäjään omien jäsenvaltioidemme etujen eikä tekopyhien tunteenpurkausten perusteella.
Cecilia Malmström
Arvoisa puhemies, paljon kiitoksia hyvin rakentavasta keskustelusta. Uskon, että useimmat meistä ovat samaa mieltä siitä, että Venäjä on EU:n strateginen kumppani ja että suhteemme kyseisen maan kanssa ovat tärkeitä. Sen on oltava kumppanuutta, joka perustuu toinen toisensa kunnioittamiseen, yhteisten sitoumustemme kunnioittamiseen ja myös niiden arvojen kunnioittamiseen, joita Euroopan unioni puolustaa ihmisoikeuksien, demokratian ja oikeusvaltion periaatteen osalta.
Tässä suhteessa meidän on oltava erittäin selkeitä, ja luulen, että ne, jotka ovat arvostelleet minua, esimerkiksi Anna Rosbach, eivät luultavasti kuunnelleet avauspuheenvuoroani, koska sanoin hyvin selkeästi, että olemme huolissamme ihmisoikeuksiin liittyvästä kehityksestä Venäjällä. Venäjä on tärkeä naapuri. Meillä on tietenkin monia ratkaisemattomia kysymyksiä ja kukaan meistä ei ehkä usko, että ratkaisemme ne kaikki Tukholman huippukokouksessa. Se on kuitenkin arvokas tilaisuus tapaamiseen ja puhumiseen.
Meillä on yhteisiä asioita, joissa pystymme ehkä pääsemään hieman lähemmäs ratkaisua. On Lähi-idän ja Afganistanin kysymys, ja tällä hetkellä tietysti Kööpenhaminan ilmastokokous on hyvin asiaankuuluva. Sitten on rahoitus- ja talouskriisi ja sitä koskevat yhteiset sitoumuksemme, sekä energiaan liittyvät suhteemme, liittyminen WTO:hon ja ulko- ja turvallisuuspolitiikkaan liittyvät eri asiat. Meidän on tehtävä yhteistyötä konfliktien ratkaisemiseksi yhteisellä alueellamme. Siinä on kyse niiden erityisten asioiden määrittämisestä, joissa molemmat osapuolet hyötyvät yhteistyöstä. Meidän on tehtävä se asianmukaisesti ja kunnioittavasti hylkäämättä arvojamme.
Toivon, että huippukokous auttaa meitä myös vahvistamaan strategista kumppanuuttamme ja raivaamaan tietä meidän välisellemme rakentavalle yhteistyölle. Se olisi myönteinen asia. Olen lukenut päätöslauselman, johon monet teistä viittasivat ja josta ymmärtääkseni äänestätte huomenna. Mielestäni se on erittäin hyvä päätöslauselma ja mielestäni on myös erinomaista, että näistä asioista ollaan kokonaisuudessaan hyvin yksimielisiä komissiossa sekä neuvostossa ja Euroopan parlamentissa.
Kuten niin monet teistä ovat sanoneet, meidän on Venäjän kanssa puhuessamme puhuttava yhdellä äänellä. Jos olemme samaa mieltä ja jos käymme selkeää ja rakentavaa vuoropuhelua, se on hyväksi Venäjälle, se on hyväksi EU:lle ja se on hyväksi monelle merkitykselliselle asialle EU:ssa ja maailmassa.
Benita Ferrero-Waldner
komission jäsen. - (EN) Arvoisa puhemies, Venäjä on toisaalta strateginen kumppani, mutta se on myös naapuri, ja naapurina se on monimutkaisempi. Erityisesti taloudellisen epävarmuuden aikana katson kuitenkin, että on vielä tärkeämpää varmistaa, että EU:n ja Venäjän välinen suhde toimii mahdollisimman tehokkaasti, jotta sen avulla voidaan luoda varmuutta, vakautta ja vaurautta kansalaisillemme ja myös Venäjän kansalaisille. Meidän on siksi lisättävä ponnistelujamme löytääksemme yhteisen perustan asioille, joissa näkemyksemme ovat erilaisia - esimerkiksi ihmisoikeuskysymykset tai yhteisiä naapurimaita koskevat kysymykset - mutta pidettävä myös ovi avoinna vuoropuhelulle ja keskustelulle, joissa kunnioitetaan erojamme mutta kunnioitetaan myös yhteisiä sitoumuksiamme. Se on, niin sanoakseni yleinen linja.
Nyt haluaisin sanoa muutaman erityisen asian. Venäjän liittyminen WTO:hon on meidän avaintavoitteemme ja se pysyy sellaisena. Niin sanoessani on kuitenkin aika ratkaista monia kysymyksiä, jotka ovat vielä jäljellä tässä kauppasuhteessa. Jotkin niistä, kuten Transnistrian ylilentomaksut, ovat olleet asialistallamme monia vuosia. Ne on aina mainittu niissä monissa huippukokouksissa, joissa minä olen ollut. Toiset, kuten ehdotettu asetus konttien tiekuljetuksen rajoittamisesta, ovat viimeaikaisempia, ja minä itse - kuten kaikki komission yksiköt - otan nämä asiat esiin aina Venäjän kanssa puhuessamme. Meillä oli todellakin juuri pysyvä kumppanuusneuvosto, mutta voisimme pitää sen uudelleen.
Toinen asia, jonka haluan mainita, on energia. Euroopan unioni ja Venäjä ovat, kuten sanoin, myös merkittäviä kumppaneita energia-alalla. Suhde on keskinäisesti riippuvainen, ja se antaa molemmille osapuolille vahvan motivaation järjestää energia-alan suhteet ennakoivasti ja konkreettisesti. Esteettömien ja jatkuvien energiatoimitusten takaaminen Euroopan unionille, ja siten hätätilanteiden ehkäisy ja ratkaiseminen, on siksi erittäin tärkeää. Sen pyrimme saamaan aikaan esimerkiksi varhaisvaroitusmekanismilla, jota työstämme ja jonka osalta on tärkeää, että teemme yhteistyötä Venäjän federaation energiaministeriön kanssa. Olemme keskustelleet tästä asiasta ja toivon todella, että voimme edistyä.
Ukrainan ja erityisesti kaasun siirron osalta me olemme komissiossa tehneet yhteistyötä Ukrainan viranomaisten kanssa, mutta myös kansainvälisten rahoituslaitosten kanssa, lainapaketista, joka koskisi sekä Venäjältä peräisin olevaa kaasuvarastoa koskevia maksuvaikeuksia että Ukrainan kaasualan uudistamista ja ajanmukaistamista.
Sopimus saatiin aikaan heinäkuun lopussa, ja se tasoitti tietä kansainvälisten rahoituslaitosten antamalle rahoitustuelle, joka perustuu moniin ehtoihin vastaamiseen. Me toivomme, että se todella toimii, ja meidän on myös varmistettava, että energia-alan suhteella on hyvin selkeä ja avoin oikeusperusta. Siihen me pyrimme, erityisesti uudessa sopimuksessamme.
Ihmisoikeuksien osalta on sanottava, että minä todella puhuin ihmisoikeuksista. Olemme puhuneet ihmisoikeuksista aina, kun olemme olleet huippukokouksessa. Haluaisin sanoa muutaman sanan kuolemanrangaistuksesta, koska se ei tietenkään ole meistä hyväksyttävää arvojen yhteisömme mukaisesti. Kyllä, Venäjän perustuslakituomioistuin keskustelee tällä hetkellä kysymyksestä, mutta meille on kerrottu, että olisi nähtävissä merkkejä siitä, että tuomioistuin päättäisi, että Venäjää sitoo Euroopan ihmisoikeussopimuksen pöytäkirjan 6 allekirjoittaminen ja siten se ei mitä todennäköisimmin soveltaisi kuolemanrangaistusta. Toivokaamme, että se on todellakin totta.
Kuten aiemmin mainitsin, Venäjä itse on YK:n jäsenenä, Etyjin jäsenenä ja Euroopan neuvoston jäsenenä tehnyt hyvin merkittäviä ihmisoikeuksia koskevia sitoumuksia. Niistä puhutaan aina meidän EU:n ja Venäjän ihmisoikeuskuulemisissamme. Koska ne järjestettiin juuri Tukholmassa 5. marraskuuta, en mene yksityiskohtiin, mutta kaikki, joille on tiedotettu, tietävät siitä.
Viimeinen asiani on todellakin myönteinen: nuorisoyhteistyö tieteessä ja teknologiassa. Kyllä, kuten Knut Fleckenstein mainitsi, kannustavat vaihdot ja yhteistyö Euroopan unionista ja Venäjältä tulevien nuorten välillä on tärkeä huolemme, ja annamme ohjelmiamme käyttöön sitä varten. Ne ovat osoittautuneet hyödyllisiksi itse Euroopan unionissa, esimerkiksi Tempus ja Erasmus Mundus, ja se on myös tie, jonka tutkimista meidän pitäisi jatkaa.
Olemme näissä puitteissa jälleen käynnistämässä neuvotteluja Venäjän liittymisestä Euroopan yhteisön tutkimusta ja teknologista kehittämistä koskevaan puiteohjelmaan. Myös tällä alueella on valtavat taloudelliset mahdollisuudet.
Katson edelleen, että suhteemme ala on valtava. Keskusteltavaa on paljon, emmekä aina ole Venäjän kanssa täysin samaa mieltä, mutta voimme aina keskustella kaikista asioista, ja sen me teemme.
Puhemies
- (EN) Olen vastaanottanut kuusi työjärjestyksen 110 artiklan 2 kohdan mukaisesti käsiteltäväksi jätettyä päätöslauselmaesitystä .
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna, torstaina 12. marraskuuta 2009.
Kirjalliset lausumat (työjärjestyksen 149 artikla)
Sebastian Valentin Bodu  
Talven alkaessa Eurooppaa uhkaa kaasukriisi, joka on samanlainen kuin tämän vuoden alussa, kun riippuvuus venäläisestä kaasusta oli selvempää kuin koskaan. On todennäköistä, että myös tänä vuonna toistuu viime vuonna alkanut näytelmä, johon pääministeri Putin äskettäin kiinnitti huomiota ja joka jälleen johtuu väärinymmärryksestä Ukrainan kanssa. Näissä puitteissa Venäjän kaasun vaihtoehto, Nabucco-hanke, on ehdottoman välttämätön. Kaasutoimitukset Eurooppaan eivät voi olla riippuvaisia Venäjän ja Ukrainan välisistä selkkauksista. Kaikkien EU:n laitosten on tehtävä ehdottomasti Nabuccosta painopisteala, aivan kuten Eurooppa-neuvosto itse asiassa maaliskuussa päätti. EU:n on puhuttava yhdellä äänellä Nabucco-hankkeesta. Venäjän etujen mukaista on päästä käsiksi Kaspianmeren kaasuun, ja EU:n päättäväinen ja yhtenäinen rintama saisi Venäjän tulemaan samaan neuvottelupöytään. Emme joudu kilpailuun kahden hankkeen välillä. Kyseessä ei ole Nord Stream vastaan South Stream. Kyseessä on yhteinen etu vaihtoehtoisen kaasutoimituksen varmistamisessa. Viimeisenä vaan ei vähäisimpänä EU:n toimielinten on esitettävä Venäjälle ja Ukrainalle vahva vetoomus, että ne eivät antaisi geopolitiikkaan tai vaaleihin liittyvien etujen saneleman ylpeyden vaikuttaa EU:n väestön ja talouksien turvaan.
András Gyürk
kirjallinen. - (HU) EU:n ja Venäjän kumppanuus- ja yhteistyösopimuksen uudelleenneuvottelu antaa molemmille osapuolille hyvän tilaisuuden tarkastella asioita, jotka selkeimmin määrittävät niiden suhteita. Muutaman viime vuoden tapahtumien vanavedessä ei ole mikään sattuma, että neuvottelujen asialistalla näkyy energiakaupan kasvava asema. Lehdistön mukaan emme voi mitenkään olla varmoja siitä, että tänä vuonna ei tule kaasukriisiä, josta on tulossa säännöllinen ja pysyvä tapahtuma. EU:n kaasutoimituksia koskeva direktiivi, jota ei ole vielä annettu, ei ole valitettavasti minkään arvoinen, jos EU:n jäsenvaltioissa jälleen kerran herätään siihen, että hanat on suljettu. Juuri siksi EU:n on pyrittävä tekemään energiaperuskirjan, jota Venäjä ei ole vielä ratifioinut, perusperiaatteista uuden yhteistyösopimuksen kiinteä osa. Tällä hetkellä sekä energian siirtoa että markkinoille pääsyä koskevat asiat ovat täynnä ristiriitaisuuksia. Todellakin, niin kauan kuin Venäjä on markkinoiden avoimuutta hyödyntäen edelleen mukana sijoittajan ominaisuudessa useimmissa EU:n jäsenvaltioissa, se sulkee johdonmukaisesti omat markkinansa länsimaisilta yrityksiltä. Energiaperuskirja voi ratkaista tämän ristiriidan. Markkinaperiaatteiden kirjaaminen voi olla hyvä perusta myös tulevia pitkän aikavälin kaasuntoimitussopimuksia koskevien neuvottelujen aikana. Jos niissä ei onnistuta luomaan avoimia suhteita, tulevaisuudessa on edelleen mahdollista saada jäsenvaltiot toisiaan vastaan, kun ne maksavat erilaista hintaa kaasuntoimituksesta.
Lena Kolarska-Bobińska  
kirjallinen. - (EN) Arvoisa puhemies, tämän päivän Venäjällä viranomaiset ahdistelevat kansalaisyhteiskuntaa. Järjestöjä, joiden ainoa tehtävä on auttaa suojelemaan peruskansalaisvapauksia ja ihmisoikeuksia, ajetaan ulos antamalla häätöilmoituksia, epäämällä hallinnolliset luvat ja, joissakin Venäjän osissa, murhaamalla niiden jäseniä.
Olemme vasta tällä viikolla lukeneet raportteja, joiden mukaan For Human Rights -keskus ja Moskovan Helsinki-ryhmä, joka on Venäjän vanhin ihmisoikeusjärjestö, aiotaan häätää tiloistaan.
Kun me, Euroopan parlamentti, olemme antamassa tämän vuoden Saharov-palkinto Memorial-järjestölle, johon kuuluu myös yksi Moskovan Helsinki-ryhmän perustaja, Ljudmila Mihailovna Aleksejeva, meidän on korostettava, että tässä parlamentissa, tässä unionissa, on kyse paljosta muustakin kuin liiketoiminnasta ja kaasun mahdollisimman halvan saannin varmistamisesta. Me olemme arvojen yhteisö, ja arvoihin kuuluvat kansalaisvapaudet, demokratia, ihmisoikeudet ja ihmisarvo. Ensi viikolla EU:n johtajiemme on huippukokouksen aikana puhuttava putkia ja vapaakauppaa suuremmista asioista. Vielä ei ole aika antaa Venäjän kansalaisyhteiskunnan liekin sammua. Kiitos.
Krzysztof Lisek  
On hyvin tärkeää, että meillä on Venäjän kanssa hyvät suhteet ja hyvä kumppanuus. Samalla ponnistellaan kuitenkin, jotta voitaisiin kehittää itäistä kumppanuutta, jonka tarkoituksena on vauhdittaa EU:n suhteita Valko-Venäjään, Ukrainaan, Moldovaan, Georgiaan, Azerbaidžaniin ja Armeniaan. Monista Euroopan unionin ja Puolan tekemistä yhteistyötä Venäjän federaation kanssa koskevista julkilausumista huolimatta olen huolestunut siitä, että syyskuussa tuhannet venäläiset sotilaat osallistuivat Valko-Venäjällä sotaharjoitukseen nimeltä "Länsi 2009". Tämän harjoituksen tavoite oli nujertaa kuvittelut Puolan etnisen vähemmistön kansannousu. Venäjän ja Valko-Venäjän yhteisten sotaharjoitusten järjestäminen sen oletuksen perusteella, että hyökkääjä on Euroopan unionin jäsenvaltio, on erittäin järkyttävää. Lisäksi minua hämmästyttää, että Euroopan komissio tai EU:n yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan korkea edustaja eivät ole reagoineet tähän mitenkään. Toivon, että tämä asia otetaan esille tulevassa Euroopan unionin ja Venäjän huippukokouksessa, joka pidetään Tukholmassa 18. marraskuuta.
