Läti mittekodanike hääletamisõigus kohalikel valimistel (arutelu)
Juhataja
Järgmine päevakorrapunkt on arutelu suuliselt vastatava küsimuse üle komisjonile n-ö mittekodanike hääleõiguse kohta Läti kohalikel valimistel, mille esitasid David Hammerstein Roheliste/Euroopa Vabaliidu fraktsiooni nimel, Alexandra Dobolyi Euroopa Parlamendi Sotsiaaldemokraatide fraktsiooni nimel, Willy Meyer Pleite Euroopa Ühendatud Vasakpoolsete/Põhjamaade Roheliste Vasakpoolsete liitfraktsiooni nimel ja Marian Harkin Euroopa Demokraatide ja Liberaalide Liidu fraktsiooni nimel - B6-0007/2009).
David Hammerstein
Härra juhataja, Euroopa Liidus on liikmesriik, mis kasutab sadade tuhandete kõnealuses riigis elavate inimeste tähistamiseks mõistet "mittekodanikud”. Valdav enamus neist on kõnealuses riigis sündinud, töötab seal, kuid siiski kasutatakse nende puhul epiteeti "mittekodanikud”. See on Euroopa Liidus kõrvalekalle.
See on kõrvalekalle, sest Euroopa Liit põhineb mittediskrimineerimise ideel, võrdsuse põhimõttel, mida täna selles riigis eitatakse: see riik et tunnusta nende inimeste õigusi ja rakendab ühe rühma suhtes ajaloolist diskrimineerimist vaid selle rahvusliku päritolu tõttu. See ei ole vastuvõetav.
Me oleme konkreetseid juhtumeid petitsioonikomisjonis läbi vaadanud. Esimene juhtum puudutas meest, kes tuli ja ütles: "Esimest korda sain ma hääletada siis, kui ma õppisin Saksamaal. Ma sain hääletada Saksamaa kohalikel valimistel, kuid oma kodumaal pole ma saanud hääletada, sest nad ei tunnusta mind. Mul pole teist passi. Mul pole teist kodumaad. Mul on vaid see kodumaa ja hääletada ma ei saa.” See on kõrvalekalle.
Käsitlesime petitsioonikomisjonis ka teist juhtumit seoses mehega, kes on Lätis sooritanud keeleeksamid, kes teab kõiki seadusi ja kellele siiski ei anta kodakondsust, sest riik on seisukohal, et - ja ma kordan saadiku sõnu meile - see inimene pole riigile lojaalne. Kuidas see võimalik on? Kuidas on võimalik, et selles olukorras on 20-25% Euroopa Liidu liikmesriigi elanikest?
Me palume austada inimeste põhiõigusi ja seda, et kõiki olukorrast teavitataks, arvestades et mõned riigid on Euroopa Liiduga ühinenud ilma Kopenhaageni kriteeriumeid täitmata. Samuti palume komisjonile survet avaldada, sest seni on Euroopa Komisjon üles näidanud ainult nõrkust ja huvi või mure täielikku puudumist.
Alexandra Dobolyi
küsimuse esitaja. - Härra juhataja, tuleb kurvastusega märkida, et täna, peaaegu viis aastat pärast laienemist, on vähe tõendeid sellest, et Läti oleks üles näidanud austust oma suurima vähemuse vastu. Euroopa Parlamendi ja paljude teiste institutsionaalsete organisatsioonide soovitusi on täielikult ignoreeritud.
Suur osa Läti elanikkonnast on riigist ja selle institutsioonidest võõrandunud. Pole ime, et naturalisatsioon kulgeb nii aeglaselt. Inimeste muutmine välismaalasteks ja neile välismaalaste passide väljastamine ei ärata neis tundeid, mis neid riigiga seoksid. Nad ei osale. Nad ei otsusta. Nad ei hääleta isegi linnades, kus neid on kuni 40% elanikkonnast ja kus poliitilised otsused otseselt nende elu mõjutavad.
Kas see olukord on Euroopa Liidule hea või halb? See on küsimus komisjonile ja nõukogule. Demokraatia ei saa õitseda ilma kodanikuühiskonnata ja osalemiseta pole kodanikuühiskonda. Osalemine algab kohaliku kogukonna tasandilt.
Need inimesed on selles riigis sündinud või elanud seal enamiku oma elust ja me räägime umbes rohkem kui 15% Läti elanikkonnast või umbes 372 000 inimesest. EL peab nende nimel tegutsema. Miks komisjon siin midagi ette ei võta? Lätis resideeruvad muude ELi liikmesriikide kodanikud võivad hääletada ja kandideerida kohalikel ja Euroopa Parlamendi valimistel, kuid sadadel tuhandetel inimestel, kes on riigis sündinud või seal enamiku oma elust veetnud, ei ole seda õigust.
Sooviksin komisjonilt ja nõukogult küsida, mida nad on teinud selleks, et seda küsimust koos Läti ametivõimudega käsitleda ja paluda neil viivitamatult edasi tegutseda.
Willy Meyer Pleite
Härra juhataja, minu fraktsioon, Euroopa Ühendatud Vasakpoolsete/Põhjamaade Roheliste Vasakpoolsete liitfraktsioon, ei kõhelnud, et esitada see suuline küsimus komisjonile pärast seda, kui mitmel petitsioonikomisjoni koosolekul saime teadlikuks olukorrast, milles on paljud Läti kodanikud.
Komisjoni liikmed, volinik, on vastuvõetamatu, et 21. sajandil näeme Euroopa Liidus kodanike segregatsiooni. See ei vasta Euroopa Liidule, selle põhimõtetele või selle väärtustele. Riigis, mis on Euroopa Liitu kuulunud alates 2004. aastast, kus elab vaevalt 2,5 miljonit elanikku, kehtib praegu seadus, mis lihtsalt välistab poole miljoni inimese kodanikuõiguste kasutamise.
Neid inimesi nimetatakse mittekodanikeks. Neil on musta värvi pass ja seetõttu nimetatakse neid "mustadeks” või "baklažaanideks”. Isegi administratsioon, riik, valitsus nimetavad neid niimoodi ja nad on kodanikud, kellel puudub seaduslik õigus hääletada või kandideerida.
Me usume seepärast, et Euroopa Komisjon peaks avaldama valitsusele märkimisväärset survet, et ei ignoreeritaks soovitusi, mida on andnud mitmed institutsioonid, näiteks ÜRO inimõiguste komisjon, ÜRO rassilise diskrimineerimise likvideerimise komitee, Euroopa Nõukogu Parlamentaarne Assamblee, Euroopa Nõukogu Kohalike ja Piirkondlike Omavalitsuste Kongress, Euroopa Nõukogu inimõiguste volinik, ja ka Läti ühinemist käsitleva arutelu käigus parlamendi antud soovitust, 11. märtsi resolutsiooni, milles sätestati selgelt, et segregatsiooni probleemile ja nende isikute küsimusele, kes peavad tõestama, kas nad on sündinud enne 1940. aastat, tuleb leida tegelik lahendus. See lihtsalt on vastuvõetamatu.
Ma ei usu, et seda tuleks taluda. Me ei saa Euroopa Liidus koos eksisteerida, kuni see olukord jätkub, ja seepärast usume, et on väga tähtis, et komisjon, Euroopa Liidu asutused ja meie kõik esitaksime samas toonis ettepanekud selle olukorra lõpetamiseks.
Selleks ootab meie fraktsioon, et komisjon esitaks siin arutelul meie poolt tõstatatud küsimustes konkreetsed ettepanekud. Seoses keelega valmistab meile samuti muret asjaolu, et vastavalt uutele õigusaktidele - ja eelmisel aastal toimusid õpilaste meeleavaldused - tuleb 60% õppekava mahust õpetada läti keeles, tekitades vene keele suhtes selge diskrimineerimise.
Mulle näib meenuvat, et Franco diktatuuri ajal oli minu kodumaal Hispaanias keelatud rääkida baski, katalaani või galiitsia keeles. Need keeled olid lihtsalt keelatud. Tänapäeva reaalsus on see, et nad on samuti ametlikud keeled. Ma usun, et see olukord tuleks samuti jõustada selleks, et lõppkokkuvõttes ei takistataks mitte ühelgi Euroopa Liidu kodanikul väljendumast oma emakeeles, oma keeles, mis peaks jagama võrdset ametlikku staatust iga muu keelega, mida selles riigis saab kasutada.
Seepärast kutsun komisjoni üles üks kord ja lõplikult jõuliselt tegutsema, et lõpetada segregatsioon, mis leiab aset Euroopa Liidu liikmesriigis.
Christopher Beazley
Härra juhataja, märkusena korra kohta, selle parlamendi liikmetel võivad arutelu all olevas küsimuses olla erinevad seisukohad, kuid teil kui juhatajal on õigus ja tegelikult kohustus öelda kolleegidele, kuidas nad võivad väljendada neid seisukohti, mille väljendamisele neil on õigus.
Ma usun, et eelmine avaldus sisaldas elemente, mis olid väga lähedal Euroopa Liidu liikmesriigi valitsuse solvamisele. Jään selles osas eriarvamusele. Ma arvan, et kui vaadata meie kodukorda, siis arutelude asjakohane läbiviimine parlamendis ei luba liikmetel kasutada väljendusviisi, mida me just pidime kuulma.
Juhataja
Kuna ma ei tõlgendanud parlamendiliikme kõnet äsja teie poolt esitatud viisil, siis ei kasutanud ma mulle kodukorraga antud volitust.
Willy Meyer Pleite
(ES) Härra juhataja, arvestades, et siin mainiti mind: ma jään kõigile oma sõnadele kindlaks.
Jacques Barrot
Härra juhataja, siin esitati just Hispaania näide, kuid tegelikult on see just Hispaania riik, mis on probleemi sisuliselt käsitlenud.
Komisjon on teadlik venekeelse vähemuse konkreetsest olukorrast Lätis. Ühinemiseelse strateegia osana tehti suuri jõupingutusi, et edendada nende inimeste naturalisatsiooni ja integreerumist vastavalt Euroopa Julgeoleku- ja Koostööorganisatsiooni ja Euroopa Nõukogu soovitustele.
Komisjon on korduvalt rõhutanud, et kõik osapooled, sh vähemus ise, peavad sellele keerulisele protsessile kaasa aitama ja lahendusi välja pakkuma.
Mis puudutab konkreetselt Läti mittekodanike osalemist kohalikel valimistel, siis kõik, mida Euroopa Ühenduse asutamisleping valimisõiguse osas tagab, on ELi kodanike osalemine Euroopa ja kohalikel valimistel liikmesriikides, kus nad elavad, isegi kui nad pole kõnealuse riigi kodanikud.
Nende inimeste osalemine valimistel, kes pole ELi riigi kodanikud ja seega ka mitte ELi kodanikud, on küsimus, mida ühenduse õigus ei reguleeri.
Seepärast ei saa komisjon seoses nende inimeste osalemisega kohalikel valimistel Lätit suunata. Sellised küsimused on liikmesriikide otsustada.
Ma mõistan suuliselt vastatava küsimuse kaasesitajate kirjeldatud olukorda, kuid kahjuks ei saa ma neile anda muud vastust, seega peame jätma Läti ülesandeks lahendada see probleem, mille lähendamiseks liidul puudub õiguslik alus.
Rihards Pīks
fraktsiooni PPE-DE nimel. - (LV) Tänan, härra juhataja, pean teile meelde tuletama, et minu väikesel kodumaal Lätis on 2,3 miljonit elanikku, kellest umbes 1,6 miljonit on rahvuselt lätlased. Sellegipoolest annavad Lätis riik ja kohalik omavalitsus algharidust kaheksas vähemuskeeles, millest mõned, näiteks romi keel ja eesti keel, on väga väikesed. Vene keelt kõnelevatest mittekodanikest rääkides ei saa kasutada mõistet "traditsiooniline vähemus”. Lääne-Euroopa riikide mõistes võiks neid nimetada uuteks saabujateks või sisserändajateks, kes Nõukogude okupatsiooni ajal saabusid Lätisse ja nautisid paljusid eesõigusi. Esiteks oli nende eesõigus mitte õppida selle maa ja inimeste keelt, kuhu nad olid saabunud, vaid rääkida ainult vene keeles. Minu kodumaa on kehtestanud ühe kõige suuremeelsematest naturalisatsiooniseadustest Euroopas just nimelt selleks, et neile inimestele poolele teele vastu tulla. Kümne aasta jooksul, kui see seadus on kehtinud, on umbes 50% mittekodanikest saanud kodanikuõigused. Siiski näitas hiljuti 2008. aasta lõpul läbi viidud uuring, et 74% inimestest, kes polnud naturaliseerunud, ei soovinud saada Läti kodakondsust. Teiseks on ainult üks kolmandik mittekodanikest kasutanud õigust registreerida pärast Läti iseseisvuse taastamist sündinud lapsed Läti kodanikena - ainult üks kolmandik. Miks see nii on, seda ma ei tea. Proua Ždanoka, kes on valitud Lätist ja esindab vene päritolu Läti kodanikke, ei tee saladust asjaolust, et pärast hääleõiguse saavutamist mittekodanikele oleks järgmine samm nõuda vene keelele teise riigikeele või ametliku keele staatust. Mida see tähendab? Esiteks tähendab see Venemaalt Lätisse tulnud inimeste eesõigustatud staatuse säilitamist ja teiseks oleks see läti keele ja kultuuri [surma]otsuse allkirjastamine, sest vene keelt rääkivate inimeste taga on Venemaal veel 140 miljonit inimest, kellel on kasvavad natsionalistlikud ambitsioonid. Läti keele seisukohalt pole see võimalik, arvestades kui väikesed me oleme, kui vähe meid on. Lõpuks, me ühinesime Euroopa Liiduga mitte selleks, et säilitada Nõukogude okupatsiooniga loodud jagatud ühiskond, vaid selleks, et see ületada ja säilitada oma identiteet. Tänan.
Proinsias De Rossa
fraktsiooni PSE nimel. - Härra juhataja, volinik Barrot vastus valmistas väga suure pettumuse. Ma oleksin oodanud temalt positiivsemat vastust, vaatamata õiguslikele piirangutele, mille raames ta toimib. Ma arvasin, et ta oleks võinud öelda, et ta teeb kõik võimaliku, et julgustada Lätis muutust Euroopa Liidu mitmekesisuse põhimõtte vaimus.
Ma olen pärit Iirimaalt, ma räägin inglise keelt. Inglise keel on minu emakeel, kuid ma pole inglane - olen iirlane. Tegelikkus on see, et Euroopa Liit koosneb paljudest riikidest. Peaaegu kõigis meie riikides on vähemused ja enamused, kelle ajalugu on seotud impeeriumi osaks, impeeriumiks või kolooniaks olemisega. Me oleme pidanud sellega hakkama saama.
Kui ma koliksin Lätisse ja elaksin ning töötaksin seal mõnda aega, siis saaksin ma kohalikel valimistel hääletada. Siiski on Lätis sajad tuhanded inimesed, kes on Lätis sündinud, kuid kes kohalikel valimistel hääletada ei saa. See on ebaõiglane, kuid ma ütleksin hr Pīksile, et see on ka ennasthävitav, raskuste ja hirmude ületamiseks peavad oma riigis kõik inimesed olema teretulnud. Peame julgustama neid poliitiliselt osalema. Võimaldades inimestel kohalikel valimistel hääletada, võimaldaksime neil tunda end kogukonna osana ja oma kohaliku kogukonna juhtimises osalejana ning aitaksime, nagu ütlesin, ületada tõkkeid.
Üks suuremaid ümberasujate kogukondi Iirimaal on britid. Nad kõik hääletavad Iirimaa kohalikel valimistel. Nad kõik ei saa hääletada riiklikel valimistel, sest neil kõigil pole Iiri kodakondsust, kuid nad kõik hääletavad Iiri kohalikel valimistel ja annavad väga tähtsa panuse Iiri poliitilisse ellu. Seega ma pöörduksin nende poole siin saalis, kes on pärit Lätist ja tegelikult ükskõik millisest muust meie liikmesriigist, kus on vähemuse või isegi enamusega probleeme, et nad peaksid meeles, et nende raskuste ja hirmu ületamiseks peavad inimesed olema teretulnud ja neid tuleb kaasata oma poliitilisse protsessi, mitte hoidma neid sellest eemal.
Georgs Andrejevs
fraktsiooni ALDE nimel. - Härra juhataja, esiteks tuleb meeles pidada, et kui pärast 1945. aastat hakkasid britid, prantslased, belglased ja hollandlased oma kolooniatest välja valguma, siis venelased hakkasid neisse sisse valguma. Samuti, aastal 1949, kui Genfi konventsiooniga keelati tsiviilisikute asustamine okupeeritud territooriumidele, siis intensiivistati Läti venestamist ja Nõukogude ametivõimud korraldasid kahe miljoni sisserändaja sissevoolu.
Seepärast võib öelda, et kui Läti Vabariik 1991. aastal oma iseseisvuse taastas, siis viibisid Nõukogude ajastu uustulnukad Lätis ebaseaduslikult. Seega antakse venelastele täna naturalisatsiooni kaudu kodakondsus Läti valitsuse humanitaarse aktina ja mitte õigusena.
ÜRO põhikirja kohaselt on kodakondsusseadused normaaljuhul riigi siseasjad ja muud riigid, ka mitte ÜRO, ei tohi neisse sekkuda. Seepärast on Läti ametivõimude seisukoht seoses võimalusega anda hääleõigus mittekodanikele kindel ja muutumatu: valimisõigus on kodakondsuse lahutamatu osa.
Selline seisukoht on kooskõlas ka rahvusvahelise õiguse ja praktikaga. Samal ajal on Läti muudelt riikidelt, v.a Venemaalt, saadud märkimisväärse rahalise abi toel teinud olulisi jõupingutusi, et Lätis mittekodanike naturalisatsiooniprotsessi kergendada, tuues mittekodanike osakaalu alla 16% juurde 2008. aasta lõpus.
Meie eesmärk on tagada, et kõik Läti elanikud saavad kodakondsust taotleda ja täielikult ja tõhusalt oma õigusi teostada. Läti eesmärk on täieõiguslikud kodanikud, mitte paljude õigustega mittekodanikud.
Ma mõistan, et see Läti seisukoht läheb vastuollu Venemaa väljaandes Diplomatic Herald 1992. aastal avaldatud härra Karaganovi poliitikaga, samuti tema toetajatega siin Euroopa Parlamendis, kuid me ei lõpeta kunagi oma riigi kaitsmist nende desinformatsioonikampaaniate eest.
Ģirts Valdis Kristovskis
Volinik, daamid ja härrad, Läti liberaalne seadus on lubanud igaühel kinnitada oma lojaalsust Läti riigi ja Lääne demokraatlike väärtuste suhtes. Selle tulemusena on mittekodanike arv alates 1993. aastast vähenenud 59% võrra. Enamik Läti ettevõtteist kuulub vene ettevõtjatele. Need on argumendid, mis lubavad tagasi lükata kaebused Läti riigi vastu. Lisaks väärib märkimist asjaolu, et Lätis elab inimesi, kes Interrinde liikmetena võitlesid NSVLi kurjuseimpeeriumi säilitamise nimel Läti iseseisvuse vastu, kes siiani eitavad Läti okupeerimise fakti, siiani õigustavad Nõukogude totalitaarsete režiimide kuritegusid Balti riikides ja hääletasid Läti Euroopa Liidu ja NATOga ühinemise vastu. On võimalik, et nende sellised veendumused on oluliseks takistuseks mis tahes soovile omandada Läti kodakondsus. Seepärast ärgem takistagem neil oma mineviku väärtuste maailmas elamast!
Tatjana Ždanoka
fraktsiooni Verts/ALE nimel. - Härra juhataja, me arutame Läti juhtumit just seepärast, et see on unikaalne. Läti mittekodanikud pole ühegi riigi kodanikud ja neil pole õigust osaleda ühelgi valimistel. Kõik Läti täiskasvanud mittekodaniku staatuses olevad isikud olid 1990ndate alguses riigi alalised elanikud. Viimane kord, kui neil oli hääleõigus, oli 19 aastat tagasi, s.o 1990. aasta märtsis, kui valiti Läti Ülemnõukogu. Poolteist aastat hiljem jättis seesama Ülemnõukogu ühe kolmandiku oma valijatest hääleõigusest ilma. See on parlamentaarses ajaloos unikaalne juhtum.
Volinik rääkis ainult mittekodanike integratsioonist ühiskonda ja nende naturalisatsioonist. Siiski, selline lähenemisviis pöörab asjad pea peale: mittekodanikud juba on ühiskonna osa, 32% neist on seal sündinud ja paljudele neist on enda kodumaa kodakondsuse taotlemine alandav ja nad ei läbi naturalisatsiooniprotsessi põhimõtteliselt.
Läti poliitilisele eliidile on selle vähemuse olulise osa põhiõigustest ilmajätmine võimu säilitamise instrument. Nad kasutavad vana jaga-ja-valitse-meetodit ja seepärast peab Läti mittekodanike nimel tegutsema Euroopa Liit.
Olen veendunud, et ELi põhiväärtused, näiteks rahvusliku päritolu tõttu mittediskrimineerimine ja osalusdemokraatia, peavad olema riikliku pädevuse suhtes ülimuslikud.
Christopher Beazley
Härra juhataja, me oleme siin arutelul kuulnud, kuidas Läti demokraatia, sõltumatus ja kõik viisakad ühiskonna normid purustati kahe eelmise sajandi kuritegeliku diktaatori poolt. Lätisse tungis Stalin, siis Hitler ja siis jälle Stalin. Läti elanikele said osaks vangistused, deporteerimine ja hukkamised. Seejärel importis Stalin mitte ainult vene, vaid ka ukraina ja valgevene keelt kõnelevad inimesed.
Meie kõik, sealhulgas proua Ždanoka, mõistame Stalini ja tema teod täna hukka, kuid, volinik, mida me peaksime sellega peale hakkama. Kas te kinnitaksite praegu avalikult mitte ainult seda, et teil puudub juriidiline õigus sekkuda, vaid ka, et kõik liidu liikmesriigid peaksid austama nende täielikke õiguslikke nõudeid valimisseaduse osas? Arvan, et see on tähtis mitte ainult Lätile, vaid kõigile meie liikmesriikidele.
Kindlasti on vastuseks see, et kui teil on sellega seoses tugevad tunded, nagu neil paljudel vene keelt kõnelevatel Läti elanikel, kes on kodakondsusesse astunud, siis peaksite võtma selle riigi kodakondsuse, mille üle te olete uhke, kus te sündisite ja kus elate. Ärge lükake seda tagasi. Ärge nõudke privileege, kui te ei soovi anda oma panust. Te saate võtta kodakondsuse.
Oli üks Palestiina sisserändaja, kes võttis Läti kodakondsuse. Kui tema sai keele ära õppida, siis olen kindel, et need vene keelt kõnelevad Läti elanikud suudavad teha sedasama. Muidugi tuletatakse meile meelde, et suur enamus on võtnud kodakondsuse. Kui olete osa riigist, siis ma arvan, et teil on õigused ja kohustused.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Soovin õnnitleda Alexandra Dobolyit ja tema kaasautoreid. See on üks tõsisemaid inimõigusega seotud küsimusi Euroopa Liidus täna. Ma mõistan kogu meie Läti sõpradele põhjustatud ajaloolist kahju, sest stalinistlikul Nõukogude ajastul allutati nad kohutavale assimilatsioonile. Olen selle praktikaga hästi tuttav, kuid mitte miski ei saa õigustada ajaloolist kättemaksu. Soovitaksin meie Läti sõpradel eeskuju võtta Soomest, keda Rootsi sajandeid rõhus, ja siiski ei maksnud Soome kunagi kätte rootsi keelt kõnelevatele Soome kodanikele. Pole võimalik mitut sadat tuhandet inimest kas deporteerida või assimileerida ja seega tuleb neile anda nende ELi õigused. Volinik Barrot sõnad tegid mind väga kurvaks, sest selle asemel, et EL annaks selge signaali, et olukord on väljakannatamatu ja vastuolus ELi põhiväärtustega, tõstab härra Barrot käed üles ja ütleb, et Euroopa Liit ei saa mitte midagi teha. See on väga kurb. Läti enamuse ja vene vähemuse vahel tuleb leida ajalooline kompromiss. See on ainus lahendus, muud lahendust ei ole. Tänan tähelepanu eest.
Inese Vaidere
(LV) Daamid ja härrad, eelmisel sügisel esitasin ma kirjalikult vastatava küsimuse volinik Ferrero-Waldnerile, väljendades muret, et Venemaa poolt Läti ja Eesti mittekodanikele antav eesõigus siseneda Venemaale viisavabalt, mõjutab negatiivselt nende soovi saada kodanikeks. Proua Ferrero-Waldner nõustus minuga, kuid täna näitavad teatud parlamendiliikmed, küsimuse esitajad, Läti olukorra täielikku mittemõistmist. Kui me anname mittekodanikele veelgi õigusi juurde ja lisame valimisõiguse kohalikel valimistel, siis mittekodanike arv, mis alates 1995. aastast on poole võrra vähenenud, väga tõenäoliselt enam ei vähene. Läti kodakondsusseadus on üks kõige suuremeelsemaid Euroopas. Iga mittekodanik võib saada täielikud õigused, sealhulgas valimisõiguse, saades kodanikuks. Läti mittekodanikud on 50aastase Nõukogude okupatsiooni otsene tulemus. Teatud poliitilised jõud, mis toetavad Kremli n-ö kaasmaalaste kaitse poliitikat, manööverdavad endiselt nende inimeste kaudu oma poliitilise kapitali suurendamiseks. Tänan.
Roberts Zīle
(LV) Härra juhataja, volinik, seda, kuivõrd käesolev arutelu küsimuse esitajaid huvitab, võib näha asjaolust, et ükski neist ei viibi enam saalis ja seega nad ei kuulnud, mida Inese Vaidere just ütles: et Venemaa tegelik viisapoliitika on relv, mida ta kasutab mitte Läti naturalisatsiooniprotsessi tugevdamiseks, vaid just vastupidise saavutamiseks. Kahjuks kinnitavad avaliku arvamuse uuringud, et enamus neid inimesi ei saa kunagi Läti patriootideks, vaid enamus neist on juba ühe teise riigi patrioodid. Kui nad saaksid võimu kohalikes omavalitsustes, siis järgmine samm oleks muidugi autonoomia ja oma keelele ametliku staatuse nõudmine. Me võime juba näha, millised võiksid olla järgmised sammud, nagu on näidanud pikaajaline olukorra areng kohtades, nagu Abhaasia ja Lõuna-Osseetia - neis omavalitsuspiirkondades jagataks Vene passe. Tänan.
Laima Liucija Andrikien
(LT) Tavapärases olukorras oleks võimalik teha ettepanek, et alalised elanikud osaleksid kohalike volikogude valimistel, kuid me teame väga hästi, et enamuse Läti mittekodanike kohta võib vaevalt öelda, et nad saabusid riiki tavapärases olukorras. Nende saabumine on Nõukogude Liidu poolt toime pandud Läti okupeerimise otsene tagajärg. Samuti on see viie kümnendi jooksul rahvusvahelise õiguse norme rikkudes teostatud venestamisprotsessi tulemus. Meil kõigil on õigus valida olla kodanikud või olla oma riigile lojaalsed, kas pole? Siiski on igal valikul ka tagajärjed ja seetõttu võime süüdistada vaid ennast, mitte riiki, mis selle valikuvabaduse andis.
Henrik Lax
(SV) Millised on viiekümneaastase Nõukogude okupatsiooni tagajärjed Läti rahvale? Miks ei soovi suur osa venekeelsest elanikkonnast taotleda kodakondsust? Milline on selles kõiges Venemaa osa? Läti vajab meie tuge, mitte meie hukkamõistu selleks, et suuta julgustada oma mittekodanikke kodakondsust taotlema. Sooviksin härra Tabajdilt küsida järgmist: miks peaks Soome soovima kätte maksta Rootsile ja kuidas on see seotud arutlusel oleva teemaga?
Paul Rübig
(DE) Härra juhataja, volinik, daamid ja härrad, Euroopas on tavapärane, et inimesed läbivad kohustusliku hariduse. See hõlmab asukohamaa tavade ja kultuuriga tutvumist, et te saaksite seal elada. Kohustuslik haridus hõlmab riigikeele ja võib-olla muude keelte õppimist. Samuti on see kutseõppe aluseks ja näitab kuidas riigi kultuur on arenenud ning kuhu on arenemas. Lisaks õpivad õpilased ajalugu. Kohustuslik haridus nii, nagu meie seda mõistame, aitab inimestel harmooniliselt koos elada. Kui elate mõnes riigis, siis on selge, et te peate suutma mõista ka riigikeelt. Seda eesmärki täidab hea kohustuslik haridussüsteem. Selle taustal sooviksin öelda, et paljud probleemid Euroopas saaks lahendada kõigile riigi elanikele tõhusa kohustusliku hariduse andmisega.
Jacques Barrot
Härra juhataja, ma kuulasin mõlemaid pooli väga tähelepanelikult.
Komisjonil on väga raske sellega seoses Läti riigilt selle probleemiga tegelemist üle võtta. Kõik, mida ma selles olukorras teha saan, on julgustada neid alustama sisemist dialoogi, mis, ma arvan, oleks soovitav. Kahjuks on see kõik, mis ma saan öelda.
Juhataja
Arutelu on lõppenud.
