Utarbetandet av 2012 års budget (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är ett betänkande av Francesca Balzani, för budgetutskottet, om allmänna riktlinjer för utarbetandet av budgeten för 2012 (2011/2042 (BUD)).
Francesca Balzani
Herr talman, mina damer och herrar! Dokumentet som vi granskar i dag är inte endast ett betänkande om prioriteringarna i nästa EU-budget, utan det är också och framför allt ett strategiskt dokument som gäller den nya roll som EU-budgeten bör ha inom ramen för en förstärkt ekonomisk styrning.
Detta är första året av den europeiska planeringsterminen, som har tagits fram just för att få till stånd bästa möjliga samordning mellan EU:s budget och medlemsstaternas budgetar, största möjliga synergi och bästa komplementaritet. Det innebär framför allt en sak: konvergens, och att se till att medlemsstaternas budgetar konvergerar med de viktigaste målen i EU-budgeten. Målen - EU-målen - kan i dag endast vara de som fastställdes i Europa 2020-strategin. Det är en omfattande och ambitiös strategi med fem väldigt viktiga mål och sju stora flaggskeppsinitiativ. De är omfattande, viktiga mål, men också väldigt specifika mål.
Första målet är oerhört viktigt och handlar om att bygga upp ett EU med fler och bättre sysselsättningstillfällen genom riktiga investeringar. Vi har därför en mycket stor prioritering för 2012 års budget. Vi får inte förlora tid, utan måste se till att 2020-strategin genomförs, till att börja med första målet, det vill säga fler sysselsättningstillfällen i EU. Det är därför mycket viktigt och brådskande att omedelbart fastställa dimensionen för 2020-strategin i vår budget.
Två saker är grundläggande för att åstadkomma det. Vi måste planera och titta framåt. Planering innebär att man inte ska se på budgeten på ett matematiskt sätt, det är absolut ingen mening med det. Matematiska, allmänna och godtyckliga ökningar är till ingen nytta. Vi måste i stället titta på vad programmen och åtgärderna exakt kan bidra med för att uppnå målen i 2020-strategin. Att titta framåt har en absolut avgörande betydelse. Vi måste fästa största möjliga uppmärksamhet på våra åtaganden och inte bara på våra betalningar, för åtagandena utgör verktyg för att bygga en hållbar finansiell framtid för EU.
Flexibilitet är en annan viktig fråga. Vi är i slutet av planeringsperioden och budgeten är därför särskilt stram. Jag anser därför att det är mycket viktigt att vi redan från början tittar på alla flexibilitetsinstrument som vi har till vårt förfogande. De är grundläggande och oumbärliga för den budget vi kommer att utarbeta, om vi vill att det ska vara inte bara möjligt eller väsentligt att ta första steget mot 2020-strategin - som vi absolut inte får misslyckas med, som vi har sett tidigare - utan också om vi vill att det ska vara en användbar och effektiv budget.
Jag är övertygad om att dessa omfattande mål endast kan uppnås om vi redan från första början arbetar tålmodigt tillsammans för att bygga upp ett förnyat klimat för institutionellt samarbete. Institutionellt samarbete är en av Lissabonfördragets stora utmaningar, som vi alltid talar ganska tanklöst om. Institutionellt samarbete innebär att verkligen hitta en förnyad känsla av jämställdhet för att kunna arbeta tillsammans med denna känsliga fråga, budgeten, som inte bara är ett av de viktigaste strategiska instrumenten för att bygga vår framtid, utan också ett av de mest verkliga och praktiska instrumenten.
Janusz Lewandowski
ledamot av kommissionen. - (EN) Fru talman! Jag välkomnar parlamentets ståndpunkt om prioriteringarna i 2012 års budget enligt föreslagna riktlinjer. I linje med sin rätt till initiativ kommer kommissionen naturligtvis att beakta parlamentets riktlinjer och också bedöma rådets riktlinjer. Vi måste å andra sidan beakta de senaste uppgifterna som inkommit från de 27 medlemsstaterna, och våra avdelningar kommer att noga granska och utvärdera dessa inslag för att utarbeta ett budgetförslag den 20 april.
Det är nu andra gången vi prövar det årliga förfarandet enligt Lissabonfördraget. Alla är medvetna om sambandet med finansiell konsolidering. Gällande detta anser jag att det vore klokt att beakta och besvara alla EU:s skattefinansiella skyldigheter, men också komma ihåg den åtstramning som gäller i medlemsstaterna. Ingen kan - särskilt för närvarande - argumentera mot behovet av att grunda budgeten på principerna för en stram och sund budgetering. Det har aldrig tidigare varit så viktigt att titta på besparingar, men vi bör även använda EU-budgeten som ett verktyg för att hjälpa EU i denna situation efter krisen.
Med detta i minnet vill jag understryka två skillnader mellan nationell budgetering och EU:s budget. Nationell budgetering avser främst sociala överföringar som rör konsumtion. EU:s budget avser investeringar med flerfaldiga konsekvenser. Den skulle därför kunna stimulera tillväxt och sysselsättning. Det är inte god eller sund budgetering att inte betala ut de utestående åtaganden som man kommit överens om tidigare år, och därför måste båda beaktas när det slutliga utkastet till 2012 års budgetförslag utarbetas.
Som det angavs i brevet från kommissionens ordförande och som föredragande Francesca Balzani tydligt nämnde, måste vi se till att det finns tillräckliga medel för utgifterna under 2020-strategin. Ja, vi måste samordna det som görs för nationell budgetering och EU-budgetering, men å andra sidan måste vi vara särskilt stränga när det gäller administrativa utgifter - härav kommissionens åtagande av högst 1 procent för administration. Det innebär besparingar när det gäller avtalsskyldigheter och besparingar inom områden som konferenser, resekostnader, möten och informationsteknik.
Med beaktande av det som hände förra året hoppas vi att det den här gången blir ett smidigare förfarande som bygger vidare på erfarenheterna från 2011. Jag ser därför fram emot vårt första trepartsmöte den 30 mars. Vi kommer därefter att kunna lägga fram 2012 års budgetförslag.
Giovanni La Via
Herr talman, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! De riktlinjer som vi snart ska rösta om är det första steget mot EU:s budget för 2012. Sedan början har Europeiska folkpartiets grupp (kristdemokrater) uttryckt sitt stöd för ett preliminärt betänkande som ger en antydan om parlamentets prioriteringar inför den kommande budgeten som sedan ska läggas fram för kommissionen så som det görs av rådet.
Vårt bidrag har medverkat till att vidga utrymmet för de politiska prioriteringarna och gett stöd till den balanserade grund som lagts av föredraganden, Francesca Balzani, genom att infoga en rad starka och tydliga prioriteringar som ger uttryck för traditionerna i PPE-gruppen, nämligen utveckling och tillväxt för Europa jämte forskning och innovation.
Jag anser att detta är den politik som vi bör investera i för unionens framtid och som parlamentet verkligen bör lägga vikt vid före det preliminära budgetförslag som läggs fram av kommissionen. Såsom Janusz Lewandowski mycket riktigt för inte så länge sedan påpekade framhöll vi också att ansvarsbegreppet bör vara centralt i budgeten 2012. Detta vill inte säga att vi hittills inte har visat budgetansvar, men det belyser det faktum att vi nu som en följd av krisen mer än någonsin tidigare måste agera ansvarsfullt.
Slutligen anser jag att något måste sägas om vad som har hänt och vad som händer i många länder i Nordafrika, helt enkelt för att visa att vi avvisar strategier på medellång sikt som inte kan hantera oförutsedda händelser eller nya politiska utvecklingar. När det gäller omröstningens tekniska aspekter anser jag att det betänkande som har lagts fram av budgetutskottet förtjänar att i allt väsentligt lämnas oförändrat. Jag ställer mig verkligen frågande till Gruppen Europeiska enade vänstern/Nordisk grön vänsters krav på att ta med skatt på finansiella transaktioner. Bortsett från frågans innehåll syns det mig vara helt irrelevant för budgetförfarandet 2012.
Göran Färm
för S&D-gruppen. - Fru talman! Först vill jag rikta ett stort tack till Francesca Balzani. Hon har valt en väldigt klok utgångspunkt för sitt betänkande. Det är kort, konkret och konstruktivt och har en tydlig inriktning på de viktigaste frågorna. Vilka är då de viktigaste frågorna? Jo, att visa att Europa 2020-strategin inte bara är prat utan ett seriöst försök att få EU att spela en konkret roll för tillväxt och jobb.
EU:s budget är omstridd trots att den egentligen är väldigt liten, ungefär 1 procent av BNP eller lite drygt 2 procent av de samlade offentliga utgifterna. Men den kan spela en strategisk roll för investeringar i projekt som medlemsstaterna inte kan klara själva eller som kräver solidaritet i Europa. Det handlar om forskning och utveckling, om infrastruktur för transport och energi och om att kunna förverkliga den inre marknadens verkliga potential - en väl fungerande arbetsmarknad i EU och en rejäl grund för tillväxt och konkurrenskraft.
Men de här gemensamma projekten kostar pengar. Därför är det nu upp till bevis, framför allt för medlemsstaterna och rådet. Ska 2020-strategin bli verklighet eller gå Lissabonstrategins öde till mötes - bra idéer som begravs i en byrålåda? Jag tror att budgeten 2012 blir helt avgörande för svaret på den frågan.
Carl Haglund
för ALDE-gruppen. - Fru talman! Låt mig inledningsvis tacka föredraganden för ett gott arbete. I dessa tider är det ingen lätt uppgift att göra budgetprioriteringar. Jag är också glad över att vi väljer Europa 2020-strategin som ledstjärna för nästa års budget. Vi har som tidigare påpekats inte råd att vänta med att förverkliga 2020-strategin till 2014 då nästa budgetram träder i kraft.
Kommissionen har ett viktigt ansvar att lägga fram förslag i sitt utkast till budget i sommar. Hittills har vi inte kunnat rikta resurserna till 2020-strategin i den mån som skulle behövas. Risken är att det kan gå precis som Göran Färm varnade för, att strategin inte förverkligas utan fastnar i en byrålåda, vilket vi ju inte vill.
Min grupp lade fram ett antal ändringsförslag till betänkandet och vi är mycket nöjda med det sätt som de har infogats i förslag. Jag vill gärna tacka föredraganden för det. Till rådet måste jag säga att vi i Europaparlamentet säkert har anledning att granska oss själva och det sätt som vi närmar oss budgeten för 2011. Vi har lyckats skapa en konflikt som säkert gett både oss själva och politikerna i rådet anledning till eftertanke.
Vi måste fundera hur vi på bästa möjliga sätt kan utnyttja de resurser vi har. Vi kanske måste fundera på besparingar även inom EU budgeten. Samtidigt får vi inte glömma att man har gett unionen en massa uppgifter som ska förverkligas. De förverkligar inte sig själva. Emellanåt har man en känsla av att rådet tror att saker och ting kan bli verklighet av sig själva utan att man måste omprioritera eller öronmärka resurser, men så är det tyvärr inte. Jag ser fram emot ett konstruktivt förslag från kommissionen som kan hjälpa oss att hitta en mera konstruktiv ton i förhandlingarna om budgeten 2012.
James Elles
för ECR-gruppen. - (EN) Fru talman! Jag vill gratulera föredraganden till hennes betänkande. Jag anser att det till skillnad från andra riktlinjer som vi under många år har diskuterat i denna kammare är målinriktat och inte går in på en mängd olika detaljer som uppenbarligen blir aktuella längre fram i budgetförfarandet.
För det första vill jag säga att vi i min grupp vill ta stor hänsyn till vad som händer på andra håll i EU och inte bara hålla oss inom ”Brysselbältet”. Därför är den punkt som du har infogat i punkt 21 - där du säger att institutionerna bör komma överens om negativa prioriteringar och besparingar, och uppmanar våra specialiserade utskott att fastställa prioriteringar - mycket viktig, men mycket lite arbete har hittills lagts ned på detta.
Jag kan mycket väl förstå att vi är uppfyllda av en önskan om att få mer pengar till förfogande för Europa 2020-strategin och flaggskeppsinitiativen, men vi bör inte bara leta efter åtgärder som har att göra med pengar utan med att stärka den inre marknaden. Det handlar inte bara om belopp. Där vi letar efter pengar bör vi fundera på var vi kan göra besparingar på annat håll i budgeten, så som vi försöker göra i parlamentet och i de andra institutionerna. Vår ståndpunkt är att om man vill ha mer pengar så kan man ta dem från besparingar någon annanstans. Detta bör också vara ett viktigt inslag i vår strategi för budgeten 2012.
Slutligen anser min grupp att vi med hänsyn till det ansvar vi bör ta i en bister tid bör inrikta oss på att frysa våra utgifter för 2012 om vi ska kunna klara de finansiella besparingarna för nya investeringar.
Helga Trüpel
för Verts/ALE-gruppen. - (DE) Fru talman, herr Lewandowski, mina damer och herrar! Även vi i Gruppen De gröna/Europeiska fria alliansen anser att vi måste reagera när budgetmedlen är knappa och det finns behov av en stram politik eftersom vi måste minska skuldnivåerna i medlemsstaterna. Detta är inte fallet på EU-nivå eftersom vi lyckligtvis inte får sätta oss i skuld. Men den politiskt kloka lösningen innebär inte bara att minska skulden utan också att uppnå en balans så att det blir möjligt att investera i projekt för framtiden för att inte äventyra den nationella ekonomin ytterligare. Att uppnå denna balans måste vara en av principerna för EU-budgeten 2012. Dessutom har vi under de senaste åren gjort åtaganden i EU-budgeten som härrör från strukturfonderna och som måste finansieras nästa och kommande år.
Jag anser att vi bör ta Francesca Balzanis initiativ på största allvar. Det riktar in sig på de viktigaste områdena i Europa 2020-strategin som är avgörande för vart Europa är på väg. Vi kräver mer medel på EU-nivå för att vi ska kunna bekämpa klimatförändringen, för att påskynda övergången till förnybara energikällor och för att stödja utbildning och forskning. Vi måste fortsätta koncentrera oss på dessa frågor och inte sätta detta på spel.
Jag anser också att mekanismen för den europeiska terminen används på ett riktigt sätt för att se till att medlemsstaterna och EU:s budget, med andra ord sammanlagt 28 budgetar, är inriktade på målen i Europa 2020-strategin. Var måste vi satsa mer pengar? Med utgångspunkt i den förhoppningsvis demokratiska utvecklingen i arabländerna har vi européer ett intresse av att stödja civilsamhället, demokratiska strukturer och övergång till parlamentarisk demokrati i dessa stater och därför behöver vi flexibel finansiering för att, vilket naturligtvis ligger i vårt eget intresse, främja demokrati i hela världen.
Som ledamot av Gruppen De gröna/Europeiska fria alliansen vill jag ställa frågan var exakt vi kan göra besparingar, särskilt i ljuset av de senaste händelserna i Japan. I min grupp anser vi att vi kan spara pengar på kärnfusionsreaktorn ITER. Vi vet inte vad vi ska göra med kärnavfallet från detta projekt. Varför lägger vi ut så mycket pengar på att lansera detta projekt när vi bör omdirigera medlen för Euratom så att vi kan avveckla kärnkraften och införa förnybara energikällor snabbare? När vi ser på Förenta nationerna och klimatpolitiken vet vi alla mycket väl att vi måste förändra vårt sätt att producera energi. Detta måste även EU-budgeten 2012 bidra till. Jag hoppas att vi kommer att ha kraft att göra sådana kvalitativa förändringar i nästa fleråriga budgetram.
Miguel Portas
Fru talman! Medan vi är här och diskuterar riktlinjerna för nästa budget finns det tiotusentals arbetare där ute som sänder oss ett mycket tydligt budskap. De talar om för oss att EU:s åtstramningspolitik tar kål på ekonomin och förstör förmånerna och levnadsvillkoren för allmänheten i Europa. De talar om för oss att den modell för ekonomisk samordning som införs bygger på böter och straff som inte ger någon garanti för hållbar tillväxt och sysselsättningsskapande - utan leder till raka motsatsen.
De talar om för oss att den pakt för euron, som regeringarna antar i dag, är en pakt mot löner och pensioner. Det är en pakt som även fortsättningsvis låter arbetarna betala kostnaderna för krisen trots att det inte var de som orsakade den.
Jag anser att vi bör lyssna på denna protest eftersom den med avseende på EU-budgeten ställer en viktig fråga om de offentliga investeringarnas plats i diskussionerna om den ekonomiska politiken. Vi har hört de konservativa säga att vad vi behöver är en ”nollbudget” med ”nollökning”. Vi har hört olika regeringar säga att i åtstramningspolitikens namn behöver vi en EU-budget med ”nollökning”.
Den diskussion som vi för i dag är mycket viktig, men detta är fel svar. Det är fel svar av en mycket enkel anledning: det är omöjligt att ha allt hårdare åtstramningspolitik på nationell nivå och ändå samtidigt säga att vi på grund av denna åtstramningspolitik måste ha allt svagare EU-budgetar.
Detta resonemang får oundvikligen en enda följd: lägre offentliga investeringar både på nationell nivå och EU-nivå. Det innebär också ökad arbetslöshet och social nedrustning. Detta är den viktiga diskussion som ska föras i samtalen om budgeten 2012. Den är riktad mot dem som tror att krisen kan lösas genom att öka ojämlikheten och göra politik av recessionen. Det är detta som min grupp motsätter sig. Vi kommer att avstå från att rösta om detta betänkande eftersom det visserligen innehåller många goda avsikter men inte på ett klart och tydligt sätt svarar på denna utmaning, och arbetsmarknaden kräver ett svar från oss i denna fråga.
Marta Andreasen
för EFD-gruppen. - (EN) Fru talman! Den grundläggande svagheten i detta betänkande är att det helt bortser från de iakttagelser som revisionsrätten gjort i sina årliga rapporter. Vi bör komma ihåg att den enda information som finns är med vilken integritet och effektivitet EU:s medel har använts. Försöket att försvara en ökning av budgeten utifrån förutsättningen att Europa 2020-strategin kommer att föra oss ut ur krisen saknar all trovärdighet när vi ser tillbaka på Lissabonstrategins fullständiga misslyckande.
Hotet - och det är ett hot - att en begränsning av EU-budgetens nivå kommer att skada den europeiska solidariteten och ekonomiska utvecklingstakten i medlemsstaterna är både ytlig och röjer en stor okunnighet om krisens inverkan på de europeiska medborgarna. För de brittiska skattebetalarnas räkning uppmanar jag David Cameron att inte begära en frysning utan en avsevärd minskning av budgeten för 2012. Med hänsyn till vad han har presterat i dag kommer jag inte att hålla andan i spänd förväntan.
Angelika Werthmann
(DE) Fru talman, mina damer och herrar! Jag vill framföra mina åsikter om tre saker i Francesca Balzanis betänkande. För det första bygger betänkandet om budgeten för 2012 på följande förutsättningar: förstärkt ekonomisk styrning inom EU, den europeiska planeringsterminen och Europa 2020-strategin för att öka tillväxt och sysselsättning. I nästa års budget kommer det att finnas stöd i synnerhet för två av strategins överordnade mål: att höja utbildningsnivåerna och att främja social integration. Dessa är enligt min åsikt två centrala förutsättningar för Europas framtida bärkraft.
För det andra betonas i betänkandet behovet av att förbättra synergierna mellan europeiska och nationella offentliga investeringar i syfte att uppnå EU:s politiska mål mer effektivt. Vi behöver uppmuntra ökad samordning och samstämmighet och inrikta oss på förnuftiga gemensamma mål så att de överordnade målen mer sannolikt kan uppnås.
Den tredje punkten som jag vill ta upp handlar om klimatförändring och energimål. I ljuset av katastrofen i Japan behöver vi göra allt som står i vår makt för att påskynda införandet av förnybara energikällor. En aktiv klimatpolitik och skapande av gröna arbetstillfällen kommer inte bara att hjälpa oss att uppnå våra klimatmål, utan också bidra positivt till socialpolitiken.
Sist men inte minst vill jag påminna parlamentet om att det inte är tillåtet för EU:s budget att gå med underskott - och att det därför är nödvändigt att den genomförs ordentligt - samt att den endast utgör 2 procent av de samlade offentliga utgifterna.
Salvador Garriga Polledo
(ES) Fru talman, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Jag vill börja med att tacka föredraganden, Francesca Balzani, för den flexibilitet hon har visat.
Jag säger detta eftersom denna debatt om riktlinjer för budgeten ursprungligen inte var tänkt att hållas. Jag anser emellertid att det är bra att den hålls, eftersom detta bidrar till att fastställa de prioriteringar som kommer att forma budgetförhandlingarna under de kommande månaderna.
Jag vill ta upp två grundläggande frågor. Först av allt vill jag tala om åtstramningspolitiken. Åtstramningspolitik är inte en princip - den är ett instrument. Den är ett instrument för att kunna uppnå en verkligt trovärdig budget som inte kommer att leda till de konsekvenser som nu uppenbarat sig i många länder, konsekvenserna av att spendera över våra tillgångar och senare råka i allvarliga politiska svårigheter när vi måste täppa till hålen i budgeten.
Jag anser också att när vi arbetar med det årliga budgetförfarandet bör vi inte blanda in frågor som i själva verket handlar om ekonomi ur ett flerårigt perspektiv. Jag syftar exempelvis på frågan om skatt eller avgifter på finansiella transaktioner. Detta är en fråga som hör hemma i ett betydligt större ekonomiskt sammanhang. Alla försök att på konstgjord väg göra detta till en del i debatten om den årliga budgeten kommer bara att leda till att strategin för förhandlingarna med rådet blir missriktad redan från början.
Så sent som förra året såg vi vad som händer när vi vill behandla politikområden eller idéer som egentligen har bredare räckvidd inom ramen för ett årligt budgetförfarande med en enda behandling: misslyckande, dödläge och i slutändan en situation som den vi befinner oss i nu under 2011, där anslagen, liksom kommissionsledamoten mycket väl vet, inte är tillräckliga för att täcka EU:s omedelbara kortsiktiga behov under de kommande månaderna.
Jens Geier
(DE) Fru talman, herr kommissionsledamot Lewandowski, mina damer och herrar! Denna förmiddag debatterar vi behovet av besparingar mot bakgrund av den skuldkris vi genomgår i medlemsstaterna. Helga Trüpel och andra har helt riktigt påpekat att denna skuldkris bara påverkar oss indirekt, eftersom det inte är tillåtet för EU att skuldsätta sig.
Hur kan vi emellertid bedriva åtstramningspolitik i EU om EU:s utgifter bara utgör 2 procent av alla de 27 medlemsstaternas samlade offentliga utgifter? Jag anser att detta inte alls är någon åtstramningspolitik. Snarare handlar det om symboler - symboler som på något vis överlämnas till oss från medlemsstaterna, som om de pengar som överförs till Bryssel för EU:s budget praktiskt taget försvinner ned i ett djupt svart hål. Detta synsätt bortser helt från att de medel som förs in i EU:s budget faktiskt kommer tillbaka till medlemsstaterna igen. Naturligtvis får man inte exakt samma belopp tillbaka som man satte in, eftersom EU inte är någon sparbank, och eftersom vi givetvis bedriver en solidaritetspolitik och stöder de delar av EU som är mindre välutvecklade. I min delstat Nordrhein-Westfalen i Tyskland är exempelvis alla de arbetsmarknadsinstrument som nu genomförts samfinansierade av Europeiska socialfonden. Om vi tar bort denna finansiering kommer det att ske en motsvarande minskning av arbetsmarknadspolitiken. Det kan inte vara vad den socialdemokratiska gruppen har i sinnet.
Låt oss ägna en stund åt medlemsstaternas användning av EU-medel. I revisionsrättens årsrapport uppges att det finns brister i hur förvaltningen och kontrollsystemen för användning av EU-medel fungerar. Det framgår också att återkraven av felaktigt investerade medel i medlemsstaterna uppgår till miljarder euro. Dessutom står det att kommissionen nu, tack och lov, kommer att hålla inne betalningar i fall där EU-program förvaltas illa. Detta sker nu i exempelvis Tyskland och Storbritannien.
Rådet, som företräder medlemsstaterna, är inte närvarande här i dag. Jag uppmanar emellertid medlemsstaterna att snarast förbättra sin förvaltning av EU:s budgetresurser. Den ökade effektivitet som detta skulle kunna leda till skulle göra det möjligt för oss att avsevärt förbättra hur vi använder EU-medel - inte genom att lägga ut mer pengar, utan genom att förbättra hur vi använder pengarna. Medlemsstaterna kan bidra till detta för att understryka sin sparvilja.
Anne E. Jensen
(DA) Fru talman! Jag vill rikta ett tack till Francesca Balzani. Jag anser att hon har en mycket spännande, men också mycket svår uppgift i att förhandla fram denna budget, och det beror på att ramarna är snäva. EU:s sjuåriga budgetram är utformad på ett sådant sätt att den stadigt blir snävare under sjuårsperiodens lopp, särskilt på jordbruksområdet. Vi har faktiskt kunnat utnyttja oanvända jordbruksmedel som ett sätt att finansiera nya initiativ, exempelvis investeringar i energi för återhämtningspaketet och satellitnavigeringssystemet Galileo. Det blir därför svårare och svårare att garantera konsekvens och sammanhang. Jag håller inte med gruppen De gröna/Europeiska fria alliansen om att vi inte borde finansiera Iter-systemet för fusionsenergi. Detta är viktig forskning, särskilt med tanke på vad som hänt i Japan och mot bakgrund av behovet att se till att vi inte är beroende av fossila bränslen. Detta är också en svår uppgift. Vi måste hitta finansiering för fusionsenergiprojektet under 2012.
Jag är glad över att kommissionsledamot Janusz Lewandowski betonade att EU:s budget inte är samma sak som de nationella budgetarna. Den är en projektbudget, och EU måste kunna betala sina räkningar. Vi måste betala ut de pengar vi har utlovat. I detta avseende hoppas jag att Janusz Lewandowski har rätt i att våra budgetförhandlingar kommer att gå smidigare denna gång. Detta kräver att rådet uppträder mer intelligent och mindre dumt - att det ger oss en mycket definitiv siffra för betalningarna, men är mer konkret och ser till de verkliga behoven.
Sist men inte minst vill jag tacka Janusz Lewandowski för att han konstaterade att vi måste skära ned på våra administrativa utgifter, för detta är ett av de få områden där vi faktiskt kan spara pengar på kort sikt. Jag anser att det är bra att han började med att säga att kommissionen ska minska sina administrativa utgifter till nästintill noll. Det bör man göra även inom andra institutioner, och jag anser att detta är något som vi verkligen bör ta på allvar - även i parlamentet.
Hynek Fajmon
- (CS) Fru talman! EU:s budget för 2012 bör bygga vidare på traditionen av balanserade budgetar. Å andra sidan får vi inte driva vidare de dispyter som uppstod när vi godkände budgeten för 2011. Vi får inte tillåta att en tillfällig budget skapas. Det skulle ha en mycket negativ inverkan på driften av EU. För att undvika dispyter och kunna godkänna budgeten snabbt måste vi föreslå en förnuftig budget. Under dagens kvardröjande ekonomiska kris innebär detta en stram budget. Allmänheten i medlemsstaterna förväntar sig att i nedskärningstider ska även EU sköta sina affärer väl och sparsamt. Om vi förlorar detta ur sikte kommer vi att förlora vår trovärdighet.
João Ferreira
(PT) Fru talman! Vi uttalar oss i denna debatt för att visa att det finns ett alternativ till det samförstånd mellan högern och socialdemokratin som har gjort att vi hamnat i denna kris. Detta samförstånd innebär inte i sig självt någon möjlighet att få ett slut på krisen. Alternativet, som är både möjligt och nödvändigt, genomgår också djupgående förändringar på grund av EU:s budgetpolitik och omprövningen av resurserna och målen.
I en tid då ojämlikheten mellan de olika medlemsstaterna ökar borde EU:s budget användas till förmån för verklig konvergens, för att främja fullt utnyttjande av varje lands verkliga potential, skapande av arbetstillfällen med rättigheter, utrotande av fattigdom och social utestängning och bevarande av miljön. Den bör syfta till äkta ekonomisk och social sammanhållning.
Vi avvisar en budget som syftar till kommersialisering av fler och fler aspekter av det sociala livet, avreglering på många områden av ekonomisk verksamhet och avsaknad av anställningstrygghet, i enlighet med vad som förespråkas i Europa 2020-strategin. Denna inriktning kommer att göra de befintliga ekonomiska, sociala, regionala och nationella uppdelningarna och skillnaderna än mer markerade och underblåsa strukturarbetslösheten.
Vi föreslår därför en ny europeisk strategi för solidaritet och hållbar utveckling, som bygger på en uppsättning nya åtgärder på områdena för ekonomisk politik, socialpolitik och miljöpolitik och stöds av EU:s budget, liksom vi förklarade i våra ändringsförslag till detta betänkande. EU:s budget bör också användas till förmån för en genuin politik för utvecklingsbistånd, samarbete och fred, inte ingripanden utifrån, inblandning, militarism och krig - områden som frestar alltmer på EU:s budget.
Vi vill därför påpeka hur brådskande det är att styra in EU på en annan kurs, och detta bör också framgå i budgetbesluten.
Claudio Morganti
(IT) Fru talman, mina damer och herrar! Detta betänkande, som borde beskriva parlamentets riktlinjer för budgeten för 2012, förefaller mig nästintill innehållslöst. Det innehåller bara en rad vaga påståenden och enligt min åsikt framgår det inte tydligt vilka parlamentets verkliga prioriteringar är vid utarbetandet av den nya budgeten.
Exempelvis nämns Europa 2020-strategin ett antal gånger. Den är en ambitiös, slösaktig och kanske överdrivet bred strategi. Har den ens något som ska föreställa prioriteringar? Det är medlemsstaterna själva som måste handskas med begränsade budgetar och krisens följder. Det är naivt att tro att vi kan göra särskilt mycket på EU-nivå. Därför skulle jag ha föredragit att se färre avsiktsförklaringar och färre ord, och i stället ett fåtal begränsade och precist angivna områden där vi bör agera. Jag är medveten om att detta betänkande handlar om allmänna riktlinjer, men i sitt nuvarande tillstånd verkar det enligt min åsikt nästintill meningslöst och bara ett självändamål.
Lucas Hartong
(NL) Fru talman! Francesca Balzani från gruppen Progressiva förbundet av socialdemokrater och demokrater i Europaparlamentet har med sitt betänkande bevisat att EU inte tar väl hand om sina medborgare, men det tar hand om sig självt. Det styrande kotteriet av socialdemokrater och kristdemokrater ser till att det även fortsättningsvis finns en majoritet i parlamentet som är för att slösa ännu mer pengar.
En nätt summa på 3 000 euro per ledamot för personal, ett bra extrajobb i den europeiska historiens hus (för den som har turen att ha de rätta kontakterna), en fullständigt onödig och vansinnigt dyr europeisk TV-kanal, ett prestigeladdat satellitprojekt vid namn Galileo - allt detta leder alltmer till ekonomisk katastrof. Det är tydligt hur det står till, och till råga på allt har man mage att tala om hållbarhet och ansvarighet. Det finns ingen ansvarighet att tala om, och hållbarhet är bara möjlig till ett högt pris.
Jag tänker fatta mig kort och tydligt: Kasta ut detta meningslösa betänkande. Detta är absolut inte vad medborgarna i Europa väntar på. EU visar inga tecken på att vilja hushålla med pengarna. Tvärtom kommer detta bara att leda till att mer pengar slösas bort. Jag trodde att vishet kommer med åldern, men det verkar tyvärr inte vara sant när det gäller parlamentet.
László Surján
(HU) Fru talman, mina damer och herrar! Efter de senaste anförandena rekommenderar jag att vi försöker återgå till en förnuftig debatt. Föredraganden befann sig inte i någon enkel situation när hon utarbetade sitt betänkande. Vi kan ju trots allt inte diskutera belopp på något meningsfullt sätt förrän kommissionen redogör för oss om de gränser den förutser för nästa års budget. Vi kan emellertid diskutera principer. I detta avseende behandlade föredraganden dessutom delvis ämnet mycket skickligt genom att försöka ta med Europa 2020-politiken inom ramen för budgeten. Å andra sidan är det sant att hennes beslut att avstå från ställningstaganden om politikområden vid denna tidpunkt, och att inte heller ta upp övergripande drag och mål för politikområdena, berättigar vissa kritiska anmärkningar om att betänkandet verkar något ihåligt.
Vi kan nog alla ändå hålla med om att vi även fortsättningsvis ser sammanhållningspolitiken som extremt viktig, liksom under tidigare år. Denna politik kommer att ta fart på allvar först nu, i slutet av budgetcykeln, och det är nu de största betalningskraven kommer. Till skillnad från en del andra som uttalat sig vill jag starkt betona att dessa betalningar inte är något självändamål. Detta handlar inte om att spendera pengar, utan snarare om att använda pengarna på sätt som faktiskt främjar EU:s mål och utgör framsteg med att hjälpa mindre utvecklade regioner att komma ifatt. Om de inte gör detta, är något fel. Då måste parlamentet sannerligen säga ifrån mot alla former av olämpliga utgifter och prestigeinvesteringar. Jag anser att budgetutskottet, i samarbete med de övriga utskotten, hanterar denna tveeggade kamp väl. Tack för ordet.
Estelle Grelier
(FR) Fru talman, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Jag vill tacka vår föredragande, Francesca Balzani, för hennes konsekventa förslag till betänkande om allmänna riktlinjer för budgeten för 2012. Denna resolution utgör ett tydligt politiskt budskap. Parlamentet är fullständigt medvetet om de budgetbegränsningar som påverkar EU, och det är därför det i dag uppmanar till antagande av en budget för 2012 som kan möta de politiska, ekonomiska och sociala utmaningar vi nu står inför.
I en tid då det enda ämne som diskuteras bland medlemsstaterna är genomförandet av ytterligare åtstramningsåtgärder tänker parlamentet - åtminstone vi på denna sida av kammaren - visa sitt engagemang för de tusentals arbetstagare som i dag marscherar genom Bryssels gator för att visa sitt avståndstagande från dessa ekonomiskt sett tvivelaktiga och socialt sett orättvisa åtgärder, vars resultat kommer att bli en ytterligare ökning av strukturarbetslösheten i Europa.
Att EU:s budget för första gången på ett tydligt sätt anpassas till målen i Europa 2020-strategin inför 2012 innebär att sysselsättning och tillväxt åter kan sättas i centrum för EU:s politik. Jag vill påpeka att dessa är våra prioriteringar, eftersom ett av de mål som fastställs i Europa 2020-strategin är en sysselsättningsgrad på 75 procent av den arbetande befolkningen.
Vi bör emellertid inte lura oss själva. Detta budgetförfarande kommer att bli långt och svårt, till skillnad från vad Janusz Lewandowski uppgav i den franska pressen innan han hörde parlamentsledamöternas ståndpunkt. Medlemsstaterna har redan framfört sin kortsiktiga syn på budgeten. De förespråkar disciplin och har begärt att deras bidrag till finansieringen av EU-åtgärder ska begränsas. De ser inte EU och dess åtgärder som ett medel för att uppnå mervärde eller bidra till att uppnå ambitiösa politiska mål, utan snarare som en extra kostnad. Låt oss inte missta oss. Budgetförfarandet för 2012 kommer att ge ännu en inblick i den taktik som används för att forma den framtida fleråriga budgetramen.
Faktum är att med en budget som bara utgör ynka 2 procent av EU:s offentliga utgifter blir det svårt att bedriva ambitiös politik på alla områden. Det pågår redan stormiga debatter om huruvida det kommer att bli den gemensamma jordbrukspolitiken eller sammanhållningspolitiken som plundras. Detta hetsar medborgare mot varandra när det skulle lända oss till heder att i stället hjälpa dem att samarbeta och uppnå synergi. Därför vill jag åter betona betydelsen av Janusz Lewandowskis meddelande om att använda egna resurser.
Gerben-Jan Gerbrandy
(NL) Fru talman! När man låter bygga ett hus kommer de högsta räkningarna på slutet. Detta vet man i förväg, och det är vad man samtycker till redan från början. Samma sak händer i Europa. De högsta räkningarna kommer i slutet av fleråriga budgetar, och även detta vet man om i förväg.
Att flera olika medlemsstater, bland annat mitt hemland Nederländerna, vägrar att betala dessa räkningar är därför inget mer än en reaktion från opålitliga regeringar. Detta är samma sak som om någon som lät bygga ett hus godtog offerten och sedan vägrade att betala sluträkningen. Naturligtvis kan man i slutskedet undersöka var besparingar kan göras, och det måste även vi i EU göra. Detta har Francesca Balzani helt riktigt påpekat, särskilt i skäl 21. Sluträkningen måste emellertid ändå betalas. Att vägra att betala är inte bara ett bevis på opålitlighet, utan späder också på de EU-fientliga sinnesstämningarna i Europa.
Edit Herczog
(HU) Fru talman, mina damer och herrar! Budgeten för 2012 är den sjätte av de sju budgetarna inom den gällande fleråriga budgetramen. Budgetmyndighetens två grenar har därför fått en tydlig överblick över brister och positiva utvecklingstendenser i samband med de befintliga fleråriga programmen. Anslagen för 2012 måste göra det möjligt att uppnå EU:s mål och prioriteringar inom ramen för Europa 2020-strategin. Det underlättar nämligen för EU att gå stärkt ur krisen. Det handlar om att främja sysselsättning, innovation, forskning och utveckling samt mål med anknytning till energistrategin och social integration, framför allt genom minskad fattigdom.
Europa 2020-strategin kan givetvis bara bli trovärdig om den får tillräcklig finansiering. Vi vill påminna alla om att parlamentet vid flera tillfällen har tagit upp denna allvarliga politiska fråga. Nu måste vi uppmana medlemsstaterna och rådet att vidta ansvarsfulla och beslutsamma åtgärder. Vi får inte nöja oss med ett svagt EU i en värld där naturkatastrofer och ekonomiska kriser utan förvarning kan ödelägga miljontals människors liv, där konsekvenserna av sådana tragedier drabbar inte bara ett land, ett folk eller ett religiöst samfund utan får effekter för hela regioner och tvärsöver oceaner. Vi behöver ett starkare EU och ett effektivare utnyttjande av EU-medel. Tack för er uppmärksamhet.
Monika Hohlmeier
(DE) Fru talman, mina damer och herrar! Bakgrunden till budgeten för 2012 är den besvärliga ekonomiska och finansiella situationen i de 27 medlemsstaterna. Därför kommer vi definitivt inte att ha råd att göra allt vi skulle vilja göra. Jag anser att Francesca Balzanis betänkande är en fungerande kompromiss, men jag vill också göra några kritiska anmärkningar.
Enligt min mening betyder mer pengar inte nödvändigtvis mer solidaritet och mer Europa. Det viktiga är att förbättra kvaliteten på det vi får för de pengar som spenderas och framför allt att se till att de mål vi sätter upp verkligen nås, så att pengarna inte bara betalas ut oavsett. Vi måste också alltid kritiskt granska frågan om våra eventuella nya egna medel. Dessa egna medel får inte medföra ytterligare bördor för medborgare eller företag som måste - och ska - kunna konkurrera med övriga världen.
Jag anser vidare att det är viktigt att vi inte alltid betonar att EU-budgeten bara uppgår till 2 procent, för i slutänden är det många stater som delfinansierar motsvarande EU-medel och därmed givetvis ställer mycket större belopp till förfogande inom ramen för EU-program. Jag menar att det är synnerligen viktigt att vi gör framsteg i fråga om forskning, utbildning, hållbarhet och stärkt ekonomisk tillväxt. Därför anser jag att det också är viktigt att storskaliga projekt som Iter - och här vill jag tacka Anne E. Jensen för hennes kommentar - finansieras till fullo och förvaltas på ett tydligt sätt. Annars kommer amerikanerna, som just nu genomför samma projekt, att ligga långt före oss, och vi européer får inte alltid komma på andra plats.
José Manuel Fernandes
(PT) Fru talman! Till att börja med vill jag säga att jag välkomnar Francesca Balzanis arbete men ändå vill framföra några synpunkter här. Jag anser att den allmänna hållning som intas i själva verket är alltför allmän. Det här är snarare en resolution om en Europa 2020-strategi än ordentliga riktlinjer för 2012.
Unga människor har prioriterats 2011, och så kommer det inte att bli 2012 med de här riktlinjerna. Men det finns fortfarande tid. Frasen ”unga människor” förekommer inte en enda gång i dessa allmänna riktlinjer. Den betoning av Europa 2020-strategin, som jag stöder, leder dessutom till att exempelvis sammanhållningspolitiken glöms bort. Inte heller sammanhållningspolitiken nämns en enda gång. Sammanhållningspolitiken är oerhört viktig, och den får inte vara en anpassningsåtgärd eller en åtgärd eller en politik som blir lidande exempelvis för att pengar tas från den och går till Europa 2020-strategin.
Sammanhållningspolitiken, som vi ser som oerhört betydelsefull, nämns inte en enda gång. Jag menar att det finns tid att rätta till denna brist. Det finns fortfarande tid att lösa dessa två problem.
Barbara Matera
(IT) Fru talman, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Först och främst vill jag tacka föredraganden Francesca Balzani för hennes arbete. Budgetarna för 2012 och 2013 kommer att vara konsolideringsbudgetar som syftar till att återspegla medlemsstaternas utgiftsnedskärningar och utgöra ett riktmärke för de belopp som ska fastställas i nästa budgetram.
Bidraget från Europeiska folkpartiets grupp (kristdemokrater) till riktlinjerna för budgeten för 2012 grundades på principen om ansvar, vilket betyder att sträva efter hushållning, ändamålsenlighet och effektivitet och att använda så lite som möjligt av de tillgängliga resurserna.
Europa 2020-strategin baseras på viktiga prioriteringar - forskning, innovation, utveckling och tillväxt - som inte från början fanns med i Francesca Balzanis betänkande men som betonats starkt av PPE-gruppen. Unionens prioriteringar kräver en lämplig finansieringsnivå. Därför är det viktigt att säkra flexibilitet mellan utgiftsposterna, så att vi mer effektivt kan hantera svårigheterna i samband med den ekonomiska krisen och även föreslå en budgetram som innefattar egna medel.
Jag anser dock inte att dessa medel bör komma från införandet av en skatt på finansiella transaktioner, såsom föreslås av gruppen Europeiska enade vänstern/Nordisk grön vänster. I stället menar jag att kommissionen bör undersöka hur denna oerhört viktiga fråga ska hanteras i tekniskt hänseende, så att EU:s mervärde befästs och bekräftas.
Vladimír Maňka
. - (SK) Fru talman! EU har satt upp fem mätbara mål för perioden fram till 2020. Målen har också godkänts av medlemsstaterna själva. De visar i vilken riktning vi bör gå. EU:s framgång är beroende av i vilken grad vi når målen.
Enskilda staters ansvarsfulla uppträdande avgör om vi kommer att få högre sysselsättning, om vi kommer att lyckas minska den andel av befolkningen som slutar skolan i förtid, om vi kommer att nå målen för antalet unga som skaffar en universitetsutbildning, om vi kommer att kunna minska antalet människor som riskerar att drabbas av fattigdom och om vi kommer att kunna skydda vårt klimat.
Trots att det råder samförstånd i EU om de gemensamma förfarandena har mitt lands regering beslutat att begränsa de prioriterade operativa programmen. Man vill utnyttja dem för att finansiera höghastighetskommunikation och diskuterar detta med kommissionen. Jag vill fråga dig, Janusz Lewandowski, om du personligen och kommissionen som helhet stöder att stater väljer en väg som strider mot de gemensamma målen under det inledande skedet av fullgörandet av Europa 2020-strategin?
Monika Flašíková Beňová
- (SK) Fru talman! Budgeten är ett nyckelinstrument för den europeiska integrationen, och hur den fastställs har därför betydelse.
Det är just i kristider som EU-budgeten kan bidra till att lindra nationella regeringars restriktiva budgetpolitik och rikta finansiering mot önskvärda långsiktiga investeringsprojekt. I det sammanhanget välkomnar jag betänkandets stöd för planen att införa projektobligationer, exempelvis på infrastrukturområdet. Jag vill dock påpeka att de inte bör ses som ett alternativ till euroobligationer. Euroobligationer är som jag ser det ett särskilt ämne, och jag stöder införandet av dem eftersom de utgör en logisk fortsättning på integrationsprocessen och symboliserar en fördjupning av den.
En motsatt tendens - mot upplösning - skulle bli resultatet om det exempelvis gjordes försök till nedskärningar i EU-budgeten. Vid sidan av de ogynnsamma ekonomiska effekterna undergräver sådana försök också solidariteten mellan medlemsstaterna. Med den själviska och kortsynta uppdelningen i nettobidragsgivare och nettobidragsmottagare bortser man från det djupare och viktigare integrationsperspektivet. Alla medlemsstater drar lika stor nytta av det. Enligt min mening måste diskussioner om EU-budgeten föras med den utgångspunkten.
Jaroslav Paška
- (SK) Fru talman! När vi behandlar prioriteringarna i budgeten för 2012 tittar vi också framåt, och jag anser att vi därför också bör titta på möjligheterna till besparingar i framtiden.
Enligt min mening är det mycket viktigt att tänka på de regelbundna resor till Strasbourg som parlamentsledamöterna och hela Europaparlamentet gör tolv gånger om året. Jag tror att detta irriterar våra medborgare, för det är skattebetalarna som måste finansiera våra resor och det kostar dem mycket pengar. Vi bör därför, om inte 2012 så i alla fall på längre sikt, överväga om denna mekanism kan avvecklas eller ändras i framtiden.
En annan potentiell besparing som jag anser bör diskuteras gäller kostnaden för att inrätta EU- eller Europamuseet, något som jag menar skulle kunna skjutas upp till ett senare tillfälle när det går bättre för EU. I dag skulle vi kunna överföra dessa medel till annan verksamhet, särskilt 2012, så att programmet för 2012 kan genomföras och vår verksamhet därmed bli mer effektiv.
Monika Smolková
- (SK) Fru talman! Jag vill till att börja med berömma föredragandens arbete - hon har helt riktigt fastställt ett antal svårigheter i sitt betänkande.
EU-budgeten för 2012, men även för påföljande år, måste vara ambitiös om vi vill fullgöra uppgifterna och målsättningarna i Europa 2020-strategin, gå segrande ur krisen och konkurrera på global nivå. Jag stöder budgetutskottets förslag om att anordna möten med nationella parlament för att diskutera utkasten till EU:s och medlemsstaternas budgetar för 2012. Vid dessa möten bör det betonas att EU-budgeten inte får ha ett underskott, att den endast utgör 2 procent av de totala offentliga utgifterna i EU och att det finns stora skillnader mellan medlemsstaternas budgetar och EU-budgeten. EU-budgeten täcker till stor del investeringar i Europas framtid.
Framför allt rådet bör vara medvetet om detta, eftersom vi redan har hört företrädarna för Tyskland, Frankrike och Storbritannien tala om att försöka frysa EU-budgeten, vilket helt säkert skulle leda till att tillväxten i EU saktades ned.
Janusz Lewandowski
ledamot av kommissionen. - (EN) Fru talman! Jag ska bara ta upp tre saker. En tydlig punkt i Francesca Balzanis riktlinjer som gäller justeringen för Europa 2020-strategin: i den gällande budgeten för 2011 kan 41 procent av utgifterna hänföras till målen för Europa 2020-strategin.
Samma insats görs för strategin 2012, men justeringen måste göras inom den budgetram som fastställdes för flera år sedan, den som gäller 2007-2013. Det begränsar givetvis vårt manöverutrymme att justeringen måste göras inom ramen för den fleråriga överenskommelsen från 2006.
För det andra vill jag vända mig till James Elles - men inte bara till honom, eftersom även Jens Geier och Monika Hohlmeier gjorde samma anmärkning om negativa prioriteringar. Det här stämmer tyvärr när det gäller budgeten för 2012. Det ska vara så. Den här gången bör vi mer än någonsin, vid sidan av positiva prioriteringar, undersöka vad som inte fungerar. Vi tittar på det som inte fungerar, det som inte sköts på rätt sätt, för att hitta besparingar. Den här gången tänker vi lika mycket på positiva som på negativa prioriteringar. Åtstramning är ett måste för förvaltningen.
Mitt svar till Edit Herczog om slöseriet med pengar: förvaltningen står bara för 5,7 procent av EU:s totala budget. Det är en lägre andel än i kommunerna i Rotterdam och många andra nederländska städer som är kända för måttlighet i budgethänseende.
Till Marta Andreasen vill jag säga att hon inte bara talade om att frysa budgeten. Hon talade om att skära i den. Vår budget, EU-budgeten, som inte har underskott, kan inte ges skulden för misskötseln av de offentliga finanserna i många medlemsstater. Den har sin logik, vilket Gerben-Jan Gerbrandy tydligt förklarade. Logiken handlar helt om att program mognar med tiden. Det är inte överraskande. Det handlar om vår trovärdighet. EU-budgeten har sin egen trovärdighet som helt handlar om att åtaganden och slutförda projekt ger resultat. Även i tider av måttlighet måste man betala sina elräkningar.
Det här handlar i själva verket om vår trovärdighet. Det handlar om sammanhållning. Det här är faktiskt en investering, som till sin karaktär därför antagligen motsvarar kraven från dem som nu demonstrerar utanför parlamentet och Berlaymontbyggnaden.
Francesca Balzani
Fru talman, mina damer och herrar! Ordet ”ansvar” har nämnts ett antal gånger under anförandena. Det finns dock ett ansvar som jag verkligen ser som prioriterat för institutionerna: vi är framför allt ansvariga för att genomföra våra program och se till att EU-medborgarna inte bara får höra tomma ord. Vi är ansvariga för att vara konsekventa i det vi säger och det vi lovar.
De viktigaste projekten i dag är de som ingår i Europa 2020-strategin. Det första målet, ”mer arbete”, är inte bara mycket ambitiöst utan också mycket tydligt, eftersom det till och med kan mätas med hjälp av parametrar för minskad arbetslöshet. Jag ser det som ett mycket specifikt och ambitiöst mål, och jag anser att det är oerhört viktigt att inleda arbetet för att nå det.
Så länge vi fortsätter att se Europa 2020-strategin som alltför omfattande och alltför ambitiös för att inrymmas i ett konkret dokument som budgeten menar jag att det enda vi uppnår är en ökad risk för ännu ett misslyckande, vilket är just vad ingen vill ha - i synnerhet inte kommissionen, om jag minns det första meddelandet om Europa 2020-strategin rätt.
Det finns dock en annan viktig fråga: måttlighet är inte en politik eller ett instrument utan en förutsättning som måste ligga till grund för våra åtgärder, inte bara genom att vi konsoliderar våra utgifter utan också genom att vi utnyttjar EU-budgeten - ett fantastiskt instrument som skiljer sig radikalt från de nationella budgetarna och ger oss möjlighet att göra något annat det här året.
Det är just vad den europeiska planeringsterminen är till för. Den syftar inte bara till att blockera årets första sex månader. Den ger oss möjlighet att utforma en övergripande strategi och skapa synergieffekter - och att skapa synergieffekter mellan medlemsstaternas budgetar och vår budget är ett fantastiskt europeiskt system för att ge offentliga medel ett mervärde och skapa en verklig metod för att omvandla den långsiktiga och ambitiösa Europa 2020-strategin till en europeisk realitet.
Talmannen
Debatten är härmed avslutad.
Omröstningen kommer att äga rum kl. 11.30.
Skriftliga förklaringar (artikel 149 i arbetsordningen)
Ilda Figueiredo
Tyvärr förespråkas i detta betänkande ”en budget för 2012 som styrs av en förstärkt europeisk ekonomisk styrning, den europeiska planeringsterminen och Europa 2020-målen”. Det rör sig med andra ord om en budget som stöder en fördjupning av nyliberalismen, militarismen och federalismen i EU genom antagande av djupt antisociala och antidemokratiska åtgärder, fast förankring av stabilitetspakten, införande av brutala böter för medlemsstaterna och ständig övervakning av alla nationella makroekonomiska åtgärder. Det är också ett förslag som syftar till att åstadkomma en budget som underlättar avreglering, otryggt arbete och ett angrepp på rättigheter och offentliga tjänster.
Vi föreslår därför en rad viktiga ändringar, som syftar inte bara till att fördöma denna hållning utan också till att lägga fram riktlinjer för ett alternativ som är både möjligt och nödvändigt. Dessa förslag är av avgörande betydelse för en förbättring av den situation med arbetslöshet, fattigdom och orättvisa som råder och som förvärras i och med kapitalismen, för vilken EU är ett redskap. EU-budgeten måste baseras på en annan vision för att vi ska kunna hantera den ekonomiska och sociala krisen och avvisa den nyliberala inriktningen, den så kallade ekonomiska styrningen och förstärkningen av militarismen.
Jiří Havel
skriftlig. - (CS) I sitt betänkande om allmänna riktlinjer för utarbetandet av budgeten för 2012 anger Francesca Balzani EU:s fem viktigaste budgetprioriteringar. Jag stöder helt och hållet hennes uppfattning att det är Europa 2020-strategin som ska hjälpa EU att ta sig igenom den globala ekonomiska krisen och gå starkare ur krisen genom skapande av nya arbetstillfällen med utgångspunkt i de fem prioriteringarna: stöd för sysselsättning, bättre förutsättningar för innovation, forskning och utveckling och offentlig finansiering av detta, uppfyllande av klimatförändrings- och energimål, högre utbildningsnivåer och stöd till social integration och, framför allt, minskad fattigdom i Europa. Om vi vill lyckas och genomföra denna strategi på allvar måste vi dock avsätta tillräcklig finansiering för den, utan betydande kompromisser eller nedskärningar. Den gällande fleråriga budgetramen ger nu mycket begränsat manöverutrymme, och jag håller därför med föredraganden om att det just nu helt enkelt är olämpligt med fler försök att begränsa eller skära ned på budgetmedel med anknytning till fullgörandet av centrala prioriteringar. Jag stöder föredragandens tanke om att fullgörande av centrala prioriteringar kan fungera som en katalysator för att få fart på investeringar, tillväxt och skapande av sysselsättning i hela unionen. Generellt sett stöder jag de föreslagna riktlinjerna, och jag rekommenderar att betänkandet godkänns.
Ian Hudghton
skriftlig. - (EN) Över hela Europa måste regeringar och offentliga myndigheter finna sätt att spara pengar och visa återhållsamhet. Mitt eget land Skottland drabbades av dubbel olycka - en global konjunkturnedgång som förvärrades av vanstyre av myndigheterna i London, som alltid vill plundra Skottland på resurser samtidigt som man vägrar låta Skottlands folk sköta sina egna angelägenheter. Den skotska regeringen har därför tvingats arbeta extra hårt för att lyckas upprätthålla Skottlands grundläggande offentliga tjänster. Under dessa ekonomiska omständigheter är det helt och hållet orealistiskt att här i parlamentet kräva en ökning av budgeten - EU:s offentliga tjänster måste prioriteras framför EU-institutionernas verksamhet.
(Sammanträdet avbröts kl. 10.55 och återupptogs kl. 11.35.)
