Posebni ukrepi za kmetijske trge (razprava) 
Predsednik
Naslednja točka je razprava o vprašanju Komisiji za ustni odgovor v zvezi s posebnimi ukrepi za kmetijske trge - B7-0208/2010), ki ga v imenu Odbora za kmetijstvo in razvoj podeželja postavlja Paolo De Castro.
Ker gospod De Castro ni prisoten, ima besedo gospod Le Foll, ki nadomešča gospoda De Castra.
Stéphane Le Foll
Gospod predsednik, tako je nocoj naša odgovornost, da zaključimo te razprave in pozno je že. Najprej bi rad opravičil predsednika Odbora za kmetijstvo in razvoj podeželja, gospoda De Castra, ki nocoj ne more biti z nami zaradi razlogov, ki jih poznate. Kot drugi poslanci v tem parlamentu, ni mogel zapustiti svoje države, da bi prišel in sodeloval v naših razpravah v Strasbourgu.
Vprašanje, s katerim se ukvarjamo, je posledica splošne krize, ki jo doživlja celoten kmetijski sektor. Kakor vemo danes, doživljamo krizo in predvsem padec cen in kmetijskih dohodkov, ki prizadevata pridelovalce žit, živinorejce, naj bodo to prašičerejci ali govedorejci, in tudi, in to pravim v imenu gospoda De Castra - pridelovalce olivnega olja in ki zelo močno prizadevata in sta prizadela pridelovalce mleka.
Samoumevno je, da si parlamentarni Odbor za kmetijstvo in razvoj podeželja, ki se srečuje s krizo in padcem cen, želi izvedeti od Komisije, kaj lahko storimo sedaj in v prihodnosti, da bi se izognili tej krizi, in predvsem, kakšne ukrepe lahko sprejmemo v prihodnjih mesecih za podporo kmetom in za zagotavljanje, da bodo kmetijski trgi manj nestanovitni.
Prvo vprašanje, ki bi ga rad postavil komisarju, se izrecneje nanaša na krizo v mlečni industriji: kakšne so razmere glede ukrepov, ki sta jih Parlament in Svet sprejela glede te krize v mlečnem sektorju in zlasti za uporabo slavnega 300 milijonov EUR vrednega mlečnega sklada, ki je bil sprejet? To je prvo vprašanje, ker mislim, da če bomo sprejemali zakonodajne odločitve, potem moramo vedeti, kako se uporabljajo.
Kakor sem dejal, vse vrste proizvodnje sedaj prizadevata padec cen in globoka kriza na trgih. To sproža vprašanje in iskanje odgovorov glede tega, kar bi lahko imenovali tržna uredba, in glede načina, kako lahko omejimo razvpito nestabilnost.
Nihče se ne pritožuje, ko cene rastejo, zlasti ne kmetje. Evropski potrošniki se bojijo rasti cen v kmetijstvu, ki omejujejo njihovo kupno moč in vplivajo na njihovo sposobnost kupovanja kmetijskih izdelkov.
Kadar so cene nizke in ko padajo daljša časovna obdobja, takrat so proizvajalci kaznovani v smislu njihovih dohodkov in predvsem najresneje za evropsko kmetijstvo v smislu njihovih sposobnosti vlaganja in pripravljanja na prihodnost. Kmetijstvo je težka industrija; vlaganja so precejšnja in potrebnega je veliko časa, da se ta naložbe povrnejo. Cene moramo stabilizirati.
Gospod komisar, vprašanje Odbora za kmetijstvo in razvoj podeželja in njegovega predsednika gospoda De Castra je sestavljeno iz dveh točk.
Najprej, naznanili ste, da se bodo številni ukrepi, povezani z mlečno industrijo, izvajali pred koncem tega leta. To je pomembno. Ali nam lahko podate kakšne podrobnosti v zvezi z njimi? Drugič, obstajajo posebni ukrepi, ki jih je treba uporabljati za vse trge, ne le za mlečni sektor.
Nazadnje pa je vprašanje, ki smo vam ga želeli postaviti, kako namerava Komisija predvideti in preprečiti te padce cen v srednjeročnem smislu. Kateri mehanizem tržnega upravljanja je mogoče uporabiti za omejevanje nenadnih dvigov in predvsem nenadnih padcev cen. Kaj Komisija sedaj dela in kako gleda na to vprašanje?
To so trije elementi, ki sem jih želel omeniti: mlečni sklad, perspektive glede krize v mlečnem sektorju, in splošneje, način, kako namerava Komisija reševati to vprašanje nestabilnosti cen in padcev cen.
Dacian Cioloş
Gospod predsednik, najprej bi se rad zahvalil gospodu De Castru in gospodu Le Follu iz parlamentarnega Odbora za kmetijstvo in razvoj podeželja, ker sta te probleme podala v razpravo v tem parlamentu.
Res je: tudi jaz moram priznati, da so dohodki kmetov presenetljivo padli v letu 2009, kar je bilo le nadaljevanje težnje, zabeležene v letu 2008. Zato so to razmere, s katerimi smo se redko srečali na evropskem trgu. Sovpadajo z vse večjim odpiranjem trga na svetovni trg in so posledica nedavnih reform skupne kmetijske politike.
Ta kriza je prizadela zlasti mlečni sektor. Lani smo bili priča temu, da so številni proizvajalci v tem sektorju preživljali težke razmere, zlasti tisti na območjih podeželja, kjer je proizvodnja mleka bistvena ne le za kmetijski sektor, ampak tudi za gospodarsko dejavnost in na splošno za zaposlovanje.
V tem kontekstu je Evropska komisija lani sprejela ukrepe, najprej z mobilizacijo mehanizmov za posredovanje na trgih, da bi ustavila padanje cen. Sprostila je pomembna sredstva, več kot 400 milijonov EUR, za financiranje teh posredovanj na trgih. Vendar pa, kakor je poudaril gospod Le Foll, je bil mobiliziran tudi sklad v višini 300 milijonov EUR za omogočanje državam članicam, da so prišle na pomoč najbolj prizadetim proizvajalcem v mlačnem sektorju.
Ta odločitev je bila potem sprejeta lansko leto. Državam članicam je dala možnost določiti merila, na podlagi katerih so bila razdeljena sredstva in usmerjena predvsem k tistim proizvajalcem, ki so jih najbolj potrebovali.
Razjasniti moram, da so ta merila določile države članice in zanje ni bila potrebna odobritev Komisije. Države članice so bile dolžne le obvestiti Komisijo o tem, katere ukrepe so sprejele.
Oznanim vam lahko, da so, kolikor sem seznanjen, Komisijo o svoji odločitvi, da uporabijo te ukrepe, obvestile vse države članice. Določile so torej merila, na podlagi katerih bodo razdeljevale ta sredstva, in postopek razdeljevanja pomoči se bo začel. Države članice imajo do junija čas, da razdelijo ta sredstva.
Kot sem torej povedal, smo imeli fazo posredovanja na trgih, da bi jih ponovno postavili v enakovreden položaj. Mislim, da nam sedanje razmere kažejo, da je to posredovanje uspešno, ker so se cene ustalile. Seveda še vedno obstajajo razlike, a se nahajajo znotraj razumnih meja, znotraj običajnih meja trga. Drugič, obstajajo podporni ukrepi, ki bodo kmalu dosegli proizvajalce. To so potem ukrepi, ki so že bili sprejeti.
Rad bi tu ponovno izjavil, kar sem nedavno povedal parlamentarnemu Odboru za kmetijstvo in razvoj podeželja: kot komisar upam, da se bom iz tega posebnega položaja, ki smo ga doživeli lani, nečesa naučil. Ne želim čakati na reformo skupne kmetijske politike po letu 2013, ko bomo zagotovo prišli sem z trdnejšimi odgovori za celoten kmetijski sektor. Ne bom čakal na zaključek reforme skupne kmetijske politike leta 2013, da bi podal posebne predloge za mlečni sektor na podlagi sklepov skupine na visoki ravni, ki je bila lani ustanovljena zaradi krize in sedaj opravlja svoje delo. Ta skupina bo junija predstavila svoje ugotovitve.
Takoj za tem, julija, bom Svetu kmetijskih ministrov in parlamentarnemu Odboru za kmetijstvo in razvoj podeželja na podlagi teh ugotovitev predlagal razpravo. Torej od sedaj do jeseni ali do konca leta, bom prišel sem s predlogi, ki nam bodo omogočili predvideti in, kolikor je mogoče, preprečiti takšno krizo - zlasti v mlečnem sektorju, ker je doživel najtežje razmere med vsemi - in tako predlagati rešitve, ne le kratkoročno, ampak tudi srednje- in dolgoročno.
Seveda se bomo iz tega nekaj naučili za druge kmetijske sektorje, kjer bomo morali posredovati. Morda bi lahko sedaj izkoristil priložnost in vam podal nekaj informacij, po katerih lahko nadaljujete v razpravah, ki bodo tu potekale danes.
Komisija podrobno spremlja razvoj trgov v drugih sektorjih. Z uporabo metod posredovanja, ki jih imamo sedaj na voljo - mehanizmov za posredovanje na trgih, ki se zlasti uporabljajo kot zaščitne mreže - se bomo po svojih močeh potrudili, da bi preprečili, da se ponovijo razmere, podobne tistim, ki so prizadele mlečni sektor.
Najlepša hvala. Pozorno bom poslušal vprašanja in probleme, ki jih boste sprožili in ponovno bom na koncu spregovoril, da bi povedal nekaj stvari.
Peter Jahr
Gospod predsednik, gospod Cioloş, gospe in gospodje, temeljna preusmeritev kmetijske politike, da bi bila bolj osredotočena na tržno gospodarstvo, je pravi pristop, ki ga moramo sprejeti. Odločitev za povečanje povezav med evropskim kmetijstvom in svetovnim trgom je tudi pravilna. Začetni uspeh te politike je bil zelo očiten do leta 2007 ali do začetka leta 2008. Evropska kmetijska politika je za denar nudila boljšo vrednost. Posredovanj na trgu skoraj ni bilo, kmetje pa so imeli stabilne in rastoče dohodke. Vendar pa sedaj doživljamo negativni vidik te preusmeritve, ki vključuje velika nihanja cen in padanje kmetijskih dohodkov. Kmetje in tudi oblikovalci kmetijske politike se morajo biti v prihodnosti sposobni prilagoditi velikim nihanjem proizvodnih cen na vseh področjih, ne le v mlečnem sektorju.
Da bi lahko učinkoviteje obvladali resne padce na trgu, potrebuje kmetijska politika orodja, ki ji bodo omogočala hitro in dosledno ukrepanje brez velike količine birokracije. Zato pozivam, da se ukrepi, kot so posredovanja ali izvozne subvencije, ne odpravijo v celoti, ampak se v proračun vključijo s številko nič. Ti instrumenti bi se morali uporabljati samo v izjemnih okoliščinah in ne za neprestana tržna posredovanja. Vendar pa morajo biti ti instrumenti, ko jih potrebujemo, pripravljeni za uporabo. Prav tako moramo določiti ukrepe za poklic kmetovanja, ki bodo ustvarili enakost na trgu. Med te sodijo zlasti krepitev pravnega položaja skupin proizvajalcev.
Upam, da bo Komisija držala svojo obljubo in obravnavala boljše temeljne pravne pogoje in nato hitro sprejela ukrepe, ko bodo potrebni za preprečevanje, da bi kmetje in potrošniki doživeli resno škodo.
Marc Tarabella
Gospod predsednik, gospod komisar, podpiram vaše prve korake v vlogi komisarja za kmetijstvo in razvoj podeželja, ker smo od vašega nastopa in ob več drugih priložnostih z zadovoljstvom poslušali, kako ste izražali svoje želje, saj ste razumeli, da je izredna nestalnost cen resna grožnja za kmetijstvo in njegovo prihodnost. Enako velja za kmetovalce, ki ne morejo več dolgoročno načrtovati, ker se naložbe jasno - zlasti za najmlajše med njimi - izračunavajo v obdobjih 20 do 30 let.
Pred komaj šestimi meseci sem na današnji dan skupaj z gospodom Le Follom in nekaj drugimi kolegi podpisal spremembo glede tega vprašanja in glede resne nestalnosti, katere namen je bil zmanjšati 1-odstotno povečanje, ki je bilo določeno zlasti za proizvodnjo mleka, ker smo dejansko v obdobju prekomerne proizvodnje. Sprememba je bila s skoraj 250 glasovi proti 350 zavrnjena.
Dejali ste, da bomo v prihodnosti razmislili o uredbi. Skupina na visoki ravni se srečuje, njeni člani pa so, kakor razumem, visoko strokovni posamezniki: zastopani niso le proizvajalci, ampak tudi distributerji.
Ne bi rad, da bi bili pozabljeni akterji, ki se nahajajo med temi dvemi, med proizvajalci in distributerji - to so predelovalci. Upam, da ne bomo pozabili nanje, ker se tudi in predvsem preko njih pridobivajo zaslužki; po mojem mnenju še toliko bolj kot preko distributerjev, Tedaj bi rad zagotovilo, da v razpravi ne bomo pozabili nanje.
Poleg mlečnega sektorja na vse sektorje vpliva nestalnost in toliko bom drzen, da bom dejal, da so cene visoke. Bodimo previdni; to ni nujno dobro za kmetijstvo, saj se predelovalci - uporabniki - obračajo k alternativnim proizvodom. Ko se bodo cene povrnile na običajnejšo in nižjo raven, se ti uporabniki ne bodo nujno vrnili k prvotnemu proizvodu.
Gospod komisar, glede na to, da je tako, bi rad vedel - čeprav je nekoliko prezgodaj -, ali resnično nameravate v prihodnosti izvajati na vseh drugih področjih proizvodnje regulativne mehanizme, ki jih proizvajalci vneto čakajo.
Martin Häusling
v imenu skupine Verts/ALE. - (DE) Gospod predsednik, gospod Cioloş, trenutno so stvari na podeželju sorazmerno mirne, ne zato, ker so kmetje zadovoljni, ampak zato, ker je mnogo kmetov sedaj zelo razočaranih. Ne moremo imeti vseh za norca in jim govoriti, da bomo leta 2013 določili pomembno rešitev kmetijske krize. Odgovore jim moramo dati sedaj. Glede tega se strinjamo. Protesti se lahko zelo hitro premaknejo nazaj v Bruselj, da bomo morali zagotoviti nekatere odgovore.
V mlečnem sektorju je potrebna temeljna sprememba politike. Udeležil sem se konference na visoki ravni in ugotovil, da so odzivi, dani na mlečno krizo, zanimivi, a nikakor primerni. Če je treba izvesti spremembo politike, potem je treba postaviti pod vprašaj nedavno odločitev, da se odpravijo predpisi. Ob zaključku tega procesa bi lahko rekli, da je konec kvot povzročil zelo trd pristanek in ne mehkega. Sedaj moramo nujno premisliti, kako bomo sprejeli novo politiko, kako lahko postavimo nova merila in kako lahko državo, z drugimi besedami Evropsko unijo, vrnemo v igro, da bomo dobili jasnejša pravila za trg. Trgi ne funkcionirajo brez pomoči. To je odgovor na finančno krizo in tudi na krizo v kmetijstvu. Zagotoviti moramo pravila.
Sedaj se srečujemo z norim procesom zgoščevanja v kmetijstvu. Zelo sem zaskrbljen, ko berem v časopisu, da se na jugu Anglije gradijo enote, v katerih bo 8 000 krav. Po drugi strani pa se morajo mnoge male kmetije v prikrajšanih regijah zapreti. To so spremembe, ki ne bodo ustvarile evropskega, ampak ameriški kmetijski model z vse večjimi in večjimi podjetji, ki bodo na koncu pripeljala do izgube mnogih malih mlečnih kmetij v Evropi. Zapomniti si moramo, da to pomeni tudi izgubo delovnih mest.
Gospod Jahr, strinjamo se glede ene točke, čeprav se ne strinjamo, da je prav, da našo kmetijsko politiko osredotočamo na svetovni trg. Za kmete potrebujemo jasno pravno stališče. So najšibkejši člen v poslovni verigi. So prvi, ki jih bodo prizadele dumpinške cene, ki na mnogih področjih postajajo vse bolj vsakdanje. Strinjamo se, da nujno potrebujemo jasno politično izjavo o tem, kako lahko v prihodnosti bolje urejamo trge.
Gledati moramo izven meja Evrope, da bi videli, kako to težavo rešujejo druge regije. Nihče nam ne bo povedal kako in kdaj naj upravljamo svoje trge. V zadnjih letih smo stvari peljali predaleč z odpravo mnogih tržnih predpisov. Poglejmo si druge države - enako bi morala storiti skupina na visoki ravni -, da bi videli, katera pravila se uporabljajo drugje. Jasno je, da ima Kanada to, za kar mnogo kmetovalcev in potrošnikov verjame, da je preiskušen model. Tega ne bi smeli že takoj na začetku izključiti iz razprave. Namesto tega bi morali prav tako zagotoviti nekaj odgovorov.
Kot del izziva v smeri naše politike moramo poskrbeti, da bomo sprejeli politike za regionalne trge. Vedno se moramo osredotočati na regije in ne na 5 % proizvodov, ki se prodajajo na svetovnem trgu. Izvoznih subvencij in posredovanj ne smemo obravnavati kot običajna pravila za vpliv na trg v prihodnosti. Ta proces moramo končno odpraviti.
James Nicholson
v imenu skupine ECR. - Gospod predsednik, najprej pozdravljam priložnost, da imamo to razpravo. Mislim, da je ravno pravočasna in nedavna kriza v mlečnem sektorju, ki je pohabila toliko naših kmetovalcev po Evropski uniji, zagotovo pokazala resno nestalnost, ki lahko vpliva na naše kmetijske trge. Pomembna nihanja cen se pojavljajo iz leta v leto in zagotovo iz meseca v mesec in so pogosto posledica dejavnikov, ki so zunaj našega nadzora, kot sta globalna finančna kriza in seveda cena nafte.
Učinke dramatičnega upada cen mleka v letu 2009 je sestavljala nesposobnost dovolj hitrega ukrepanja EU na razmere. Medtem smo bili sčasoma zmožni izvajati mešanico tržnega upravljanja in ukrepov za dohodkovno podporo, kot je posredovanje v mlečnem skladu in izvoznih nadomestilih, ki so do določene mere olajšali skrbi, mnogi kmetovalci, ki proizvajajo mleko, pa so na koncu ostali brez posla in mnogi trpijo resne finančne izgube.
Po mojem mnenju moramo sprejeti dvojni pristop, da bi poskušali olajšati učinke znižanih cen na naše kmetovalce. Najprej se moramo dogovoriti glede določene minimalne varnostne mreže za vse sektorje, ki so ranljivi za nihanja cen. Drugič, zagotoviti moramo, da se bomo sposobni, ne glede na to, katera orodja uvedemo, hitro in učinkovito odzvati na vsako krizo, ki se pojavi.
Trenutno poteka veliko razprav v Parlamentu in zunaj njega o kmetovalcih, ki prejemajo pošten in stabilen dohodek za tisto, kar proizvajajo. Podrobnosti preskrbe s hrano in živilske preskrbovalne verige so tema, ki je pomemba enako za kmetovalce in tudi potrošnike. Bližajoča se reforma SKP nam daje resnično možnost za reševanje teh težav. Seveda je pomembno, da ne spodkopavamo konkurenčnosti evropske kmetijsko-živilske industrije. Vendar pa se mora biti reformirana SKP sposobna odzvati na različne krize v kmetijstvu, da bi stabilizirala trge in zagotovila pošten dobiček našim državljanom.
Georgios Papastamkos
(EL) Gospod predsednik, izhajam iz predpostavke, da je na kmetijskih trgih veliko nestabilnosti. Cene osnovnih kmetijskih proizvodov so bistveno padle. Hkrati so se povečale potrošniške cene, znatno pa so se znižali kmetijski dohodki.
Po mojem mnenju bo SKP po reformah in ločitvi pomoči postala zadosti usmerjena v trg. Moj glavni predlog - in rad bi, da je to jasno - je, da kmetijskega sektorja ne moremo prepustiti le pravilom trga. Proizvaja javne dobrine in potrebuje javno evropsko finančno pomoč. Ne morem slediti protislovju argumentov poslancev, ki tu predlagajo usmerjenost v trg v državah, ki ohranjajo, gojijo in pospešujejo etnocentričnost, potrošniški patriotizem. Vendar pa sedanji ukrepi tržnega upravljanja ne zagotavljajo nujne varnostne mreže, kakor je povedal predhodni govornik, gospod Nicholson. Potrebujemo dopolnilne ukrepe, prožnejše in učinkovitejše ukrepe, ki zagotavljajo tržno stabilnost v kriznih časih. Po mojem mnenju moramo SKP "oborožiti" s finančnim mehanizmom za reševanje kriznih položajev, nekakšen sklad za upravljanje krize. Zagotavljanje dohodkov proizvajalcev je odvisno predvsem od varovanja preglednosti v živilski preskrbovalni verigi.
Da zakjlučim, ne moremo se omejevati na oblikovanje prihodnjih tržnih orodij za obdobje po letu 2013. Vemo, da so razmere - predvsem v mlečnem sektorju - prav tako kritične v drugih izredno pomembnih sektorih, ki se razlikujejo od enega geografskega območja do drugega v Evropi.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Razprava je do sedaj pokazala, da je to zelo zapleten problem. Do določene mere sta gospod Tarabella in gospod Nicholson, pa tudi drugi, omenila, da ima na eni strani problem opraviti z živilsko verigo kot celoto, kar je prav tako obravnavano v poročilu Joséja Bovéja, namreč, da Evropska unija do sedaj ni mogla doseči poštenega ravnovesja med proizvajalci, predelovalci in trgovci. Kar zadeva gospoda Cioloşa, se popolnoma strinjam, da bi bilo dobro najti srednje- in dolgoročno rešitev. Obstajajo štiri teoretične možnosti.
Ena, ki jo je omenil tudi gospod Jahr, je pregledati neoliberalno stališče, ki je do sedaj zavračalo in poskušalo porušiti interventne sisteme. Torej se v celoti strinjam, da moramo premisliti, ali je mogoče te interventne sisteme zavreči ali jih je mogoče dejansko uporabiti za upravljanje trga.
Druga možnost, ki jo je predlagala francoska vlada po ameriškem modelu, je proticiklična uredba. Vprašanje je, ali je to izvedljivo v Evropi, a preveriti moramo tudi to, glede na to, da je celoten trg tako nestanoviten, da je treba premisliti o vsaki možnosti.
Tretja možnost je borzna možnost. Ne tako dolgo nazaj je potekala konferenca o borzi Borsa Merci Telematica Italiana, spletnemu borznemu sistemu in tako moramo preveriti, do kolikšne mere je mogoče uporabljati sistem borzne izmenjave. Zaradi gospoda Cioloşa bi takoj dodal, da je borzni sistem za vzhodno Evropo in baltske države žal slabo izvedljiv.
Francosko predsedstvo je tudi izpostavilo možnost ustvarjanja sistema Evropske unije za spremljanje cen. Tudi o tem moramo premisliti in premisliti moramo - nekaj, kar je, če se ne motim, blizu načinu razmišljanja gospoda Cioloşa - o možnosti ustanovitve nekakšnega sklada po vzoru sadne in zelenjavne reforme, ki bi ga bilo mogoče uporabiti pri upravljanju tveganj. Žal bi bili v primeru žitaric za to potrebni izredno veliki zneski. Z drugimi besedami, v celoti se strinjam s komisarjem, da moramo premisliti o vsaki možnosti, ker sedaj EU ni sposobna ustrezno upravljati trgov.
Michel Dantin
(FR) Gospod predsednik, gospod komisar, kakor dobro veste, je kmetijstvo gospodarski sektor, ki je obsega posebne značilnosti, ki pomenijo, da je morda občasno nujno javno posredovanje, če ne zaželeno, v interesih proizvajalcev, potrošnikov in javnosti. Imamo vsaj tri razloge, zakaj je javno posredovanje v tem gospodarskem sektorju ravno toliko upravičeno v Evropski uniji, kot je v drugih državah po svetu.
Značilnosti preskrbe s kmetijskim blagom in povpraševanja po živilih povzročajo nestabilnost kmetijskih trgov. Kmetijstvo prav tako proizvaja netržno blago in pomaga zagotavljati določeno stopnjo socialne stabilnosti v naših državah in na našem podeželju preko delovnih mest, ki jih ustvarja. Predvsem je kmetijstvo osnova obilne, raznolike in zdrave preskrbe s hrano. Ali smo lahko potem zadovoljni s sedanjim gospodarskim položajem naših podeželskih območij in naših kmetovalcev?
Pred nekaj dnevi, gospod komisar, mi je visoki uradnik podal naslednje številke za svoj département - to je francoski département, ki ga dobro poznate, oddelek za živinorejo. Ta upravni center ima 2 500 kmetijskih računov. Od teh računov jih ima 800 stopnjo zadolženosti, ki je višja od 80 %, 20 % pa jih ima stopnjo zadolženosti v višini 100 % ali več.
Ko se srečamo s takšnimi številkami - ki priznam, da so presenetile celo mene -, vprašanje, ki ga moramo reševati danes, ni le vprašanje dohodka, ampak dekapitalizacije evropskega kmetijstva. Manj pomoči, manj javnega posredovanja in več omejitev na proizvodnjo: to je resnično eksplozivna kombinacija.
Res je, da splošna gospodarska kriza poslabšuje položaj. Vendar pa moramo pod vprašaj postaviti tudi odločitve, ki jih sprejema Komisija, določene odločitve, ki so jih sprejeli vaši kolegi, gospod komisar. Kmetijstvo ostaja pogajalsko sredstvo v trgovinski sporazumih. Kljub položaju v Evropi so prizadeta vsa področja mesa, določenih žitaric, sadja in zelenjave. Nedavni sporazum med Evropsko unijo in Andskimi državami, zlasti Perujem in Kolumbijo, bo žrtvoval proizvajalce najbolj zunanjih regij. Ne moremo nadaljevati s takšno politiko.
Sergio Paolo Francesco Silvestris
(IT) Gospod predsednik, gospod komisar, gospe in gospodje, prihajam iz južne Italije. V moji regiji, v naših regijah, se proizvodnja vrti okoli sredozemskih pridelkov, olja, poljedeljskih pridelkov in zelenjave. O tem je bilo povedanega malo, saj sta bili Evropa in Komisija vedno prevladujoče osredotočeni na proizvodnjo mleka in živinorejo, vendar pa moramo pozornost prav tako pritegniti k sredozemskim pridelkom.
Zagotavljam vam, da smo priča pojavu zapuščanja podeželja na naših območjih, v naših regijah zaradi učinkov podnebnih spremeb in desertifikacije. Za nas se dezertifikacija kaže v plevelih, ki rastejo, kjer so se nekoč gojili zelenjavni pridelki, zelenjava in sadje, kjer se ne gojijo več oljčni nasadi in kjer se zemlja ne orje več.
Lahko vam povem, da so pridelovalci oliv dobili v letu 1995, preden smo dobili evro, plačilo v višini 170 000 ITL, kar je enako 90 EUR. Letos so pridelovalci oliv dobili plačilo v znesku 30 EUR na sto kilogramov. Preteklo je trinajst ali štirinajst let in cena sedaj znaša tretjino tistega, kar je bila. Naši pridelovalci olje prodajajo na debelo po ceni 2 EUR za liter; takšni prejemki jim niti ne dopuščajo, da bi si pokrili stroške, in kmetije zadolžujemo, ker prodajajo po ceni, ki je nižja od stroškov.
Prav tako smo priča čudnemu pojavu: v prodaji na debelo se olje kupuje za 2 EUR in ugotovimo, da se v veleblagovnicah prodaja na drobno po 2 EUR ali manj. Zagotovo je treba uvesti več nadzora. Z zadovoljstvom bi se srečal z vami, da bi začrtala problem posodobitve Uredbe (ES) št. 2568/1991; obstajajo novi sistemi nadzora in v korist potrošnikov in tudi pridelovalcev se moramo boriti proti izkrivljanju in ponarejanju.
V naslednji SKP ne moremo razmišljati o nacionalizaciji pomoči, niti ne moremo premišljevati o zmanjšanju neposredne pomoči, saj bi odsotnost neposredne pomoči ali zmanjšanje njenih sredstev vodilo do krize v kmetijstvu v južni Italiji in v Sredozemlju.
Gospod komisar, zaključil bom tako, da vam povem, da tisti, ki imajo danes v lasti zemljišče, le-tega nimajo v lasti, ker so ga zadeli na loteriji, ampak ker jim ga je predal oče ali stari oče, ki je obdeloval zemljo, ki je vanjo vlival pot in kri in jo je prepustil svojemu sinu.
Danes tisti, ki prepustijo kmetijo svojim otrokom, tvegajo, da jih bodo pustili v velikih dolgovih. Evropa mora zagotoviti energetičen in močan odziv v pomoč in podporo oživitvi našega kmetijskega sektorja.
Sari Essayah
(FI) Gospod predsednik, stabilizacija trga mora biti ena od skupnih osrednjih ciljev gospodarske politike. Zdi se, da smo si v tem parlamentu glede te zadeve enotni. V skupni kmetijski politiki potrebujemo varnostno mrežo tržnih ukrepov, tako za zaščito kmetov, kot tudi za zaščito vseh tistih, ki so udeleženi v živilski verigi.
Obdobje po letu 2013 se zdi še zlasti zaskrbljujoče, na primer zaradi umika izvoznih subvencij in mlečnih kvot, pa tudi povečanja uvoza iz drugih držav. Zato se zdi dobro, da komisar na tej stopnji pravi, da namerava ukrepati pred letom 2013.
Sedaj moramo pregledati, kako bomo lahko v rabo dali nova administrativna orodja za trg: na primer, za mnoge različne ukrepe za razvoj sistema za zavarovanje prihodka, s čimer bi postali proizvajalci in podjetja močnejši, izboljšala pa bi se tudi preglednost trga.
Ulrike Rodust
(DE) Gospod predsednik, gospod Cioloş, pred sabo imam analizo gospodarskega položaja v nemškem kmetijskem sektorju. V analizi je bila vključena ocena 19 100 kompletov računov iz čistih kmetij in mešanih kmetij. Rezultati so bili predvideni na podlagi distribucije kmetij iz Raziskave o strukturi kmetijskih gospodarstev iz leta 2007.
V finančnem letu 2008-2009 se je celoten položaj bistveno poslabšal. Številke za 18 200 čistih mlečnih in poljedeljskih kmetij so padle s 45 400 EUR na 34 400 EUR. To pomeni 24-odstotno znižanje. Posebno velike izgube so se pojavile v obdobju 2008-2009. Poslovni rezultati so padli na 29 300 EUR (minus 45 %) in na 43 000 (minus 18 %).
Nasprotno pa živinorejske kmetije...
(Predsednik je prekinil govornika)
Dacian Cioloş
gospod predsednik, mislim, da razprava, ki sem jo ravno slišal, kaže na obseg tega, kar bi se morali naučiti iz te mlečne krize. Dalje, kakor je na začetku svojega govora dejal gospod Le Foll, premisliti bi morali o izvajanju mehanizmov za upravljanje trgov kot del skupne kmetijske politike po letu 2013.
Trdno verjamem, da mora biti SKP poleg spoštovanja raznolikosti hkrati sposobna predlagati ukrepe, ki se nanašajo na naše skupne cilje na evropski ravni in nam bodo omogočili izpolnjevanje vloge, ki ji je zagotovljena v okviru Lizbonske pogodbe. Z drugimi besedami, zagotavljati mora stabilnost dohodkov kmetovalcev in da so trgi dobro oskrbljeni. Prihodnji instrumenti SKP bi nam morali zato omogočiti, da dosežemo me drugim te cilje. Seveda obstajajo tudi drugi cilji, a ti so temeljni cilji, ki jih moramo upoštevati.
Ukrepi za upravljanje trgov, ki nam bodo omogočili, da se izognemo položajem nestalnosti cen ali trga ali da posedujemo v takšnih razmerah, bodo v središču naših skrbi in predlogov, ki jih bo podala Komisija kot del SKP po letu 2013. Lakhko vam zagotovim, da sedaj delamo na tem. Trdno sem prepričan in zavedam se dejstva, da morajo biti mehanizmi za upravljanje trga primerni za igranje vloge poleg neposredne pomoči, ki jo moramo ohraniti, čeprav s prilagoditvijo meril za njihovo dodeljevanje. Trg mora biti seveda zmožen delovanja. Trgu moramo dovoliti, da deluje, ko je tega zmožen, strinjam pa se tudi z gospodom Dantinom, ko pravi, da posebna narava kmetijskega sektorja opravičuje javno posredovanje. To mora biti seveda ciljno usmerjeno, njegov cilj pa mora biti reševanje problemov pri delovanju trga in zagotavljanje pravilnega delovanja. V tem duhu bomo pripravljali predloge za SKP po letu 2013.
Popolnoma razumem, da sedaj težave poleg mlečnega sektorja doživljajo tudi drugi. Tako je tudi sektor sadja in zelenjave pogosto predmet velikih tržnih nihanj: nihanj cen in trženih ali prodanih količin. Ta sektor je bil pred nekaj leti reformiran. Prav tako se bomo naučili lekcij iz tega, kako se je uporabljala reforma, ki je proizvajalcem dajala več pogajalskih pristojnosti znotraj organizacij pridelovalcev. Mislim, da bi se tudi na tej ravni lahko česa naučili, kar bi se lahko uporabljalo za druge sektorje.
Seveda menim, da je treba pridelovalcem poleg javnega posredovanja dati tudi možnost, da v pogajanjih dosežejo boljše pogodbe in tako boljše cene, hkrati pa zagotovijo del stabilnosti glede tega, kateri izdelki se dajejo na trg preko zasebnih pogodb. Zato mislim, da poleg javnega posredovanja lahko najdemo boljše načine dopuščanja, da trg dobro deluje, hkrati pa damo javnim oblastem pristojnosti, da lahko posredujejo, ko trg ne bo zmožen igrati svoje vloge, ker kmetijstvo ne sme oskrbovati le trgov, ampak mora še naprej pridelovati javne dobrine. Glede tega se strinjamo. Zato bomo morali pomagati kmetijstvu, da bo lahko izpolnjevalo svoje funkcije.
Kar zadeva vprašanja v živilski verigi, zlasti pristojnosti za doseganje boljše razporejenosti dodane vrednosti, je nekaj dela opravil Parlament, Komisija je izdala sporočilo, v Svetu pa so potekale razprave. Na podlagi vseh teh elementov mislim, da bomo podali nekaj predlogov, da bi našli mehanizme, ki bodo pridelovalcem omogočili, da se bodo bolje pogajali glede svojih marž.
Mislim, da sem bolj ali manj zajel vse govore in vse probleme, ki so bili izpostavljeni. Še enkrat bi se rad zahvalil za priložnost, ki ste mi jo dali, da se lahko pojasnim. Razprava se šele začenja. Preden sem predložil predloge za reformo SKP po letu 2013, sem sprožil tudi javno razpravo. Mislim, da bomo po razpravi in delu, ki poteka v Parlamentu, lahko do jeseni, ko se vrnem s sporočilom Komisije o prihodnosti SKP, podali predloge, ki bodo kmetovalcem dali več zaupanja v njihove dejavnosti. Te kmetovalce potrebujemo, ne le zaradi tega, s čimer oskrbujejo trg, ampak tudi zaradi tega, kar delajo na svoji zemlji.
Predsednik
Razprava je zaključena.
Pisne izjave (člen 149)
Luís Paulo Alves  
Na različnih kmetijskih trgih so v zadnjih mesecih padle cene zaradi gospodarske in finančne krize, ki je prizadela EU, kar pa je posledično vplivalo na povpraševanje po teh izdelkih. Nižje cene so v korist potrošnikom in srednjeročno bodo vodile k povečanemu povpraševanju, a med tem je to za mnoge pridelovalce velik udarec. Zato je nujno izdelati evrpsko kmetijsko politiko, ki bo odgovor na ključno vprašanje: potrebo po zagotavljanju trajnostne varne preskrbe s hrano po razumnih tržnih cenah. Potreben je kmetijski model, ki je konkurenčen in gospodarsko izvedljiv ter odgovarja potrebam državljanov po hrani ter njihovim okoljskim in družbenim potrebam. Čeprav je skupna kmetijska politika tržno usmerjena, mora vsebovati vrsto instrumentov za reševanje potrebe po kompenzaciji za ustvarjanje javnih sredstev, ki jih trg ne povrne, in nadzorovanju skrajne nestalnosti trga. Prav tako mora imeti ustrezno uredbo, močno varnostno mrežo in pametno upravljanje tveganj. Izboljšati mora tudi živilsko preskrbovalno verigo z večjo preglednostjo in boljšimi pogodbenimi praksami, ki ne škodujejo proizvajalcem. Da zaključim, nujno je zagotoviti kakovostno ravnanje z uvoženimi kmetijskimi materiali in pridelki.
Alan Kelly  
v pisni obliki. - Najprej mi dovolite, da povem, da pozdravljam poteze svojih kolegov, zlasti gospoda de Castra, ki je prevzel pobudo za začetek razprave o tem vprašanju. Dejstvo je, da se danes naši kmetovalci srečujejo z ogromnimi ovirami, ko gre za doseganje poštene cene za njihove pridelke. Vpliv na cene med nedavno mlečno krizo je le en primer. Borzno posredovanje je pri stabilizaciji trga odigralo svojo vlogo, enako pa velja tudi za Sklad za mleko in mlečne izdelke za nujne primere. A nismo še na zeleni veji, da se tako izrazim. Veleblagovnice predstavljajo ovire, ko gre za pošteno kupčijo s kmetovalci. Vsi vemo, kako se veleblagovnice potrošnikom rade prestavljajo kot "uničevalci" cen. Vendar pa moramo biti previdni, da veleblagovnice ne bodo še naprej uničevale tudi cen, ki gredo k našim kmetovalcem. Če bi dovolili, da se sedanji sistem nadaljuje neomejeno, kmetije ne bi imelei nikakršne spodbude in kje bi bila takrat naša podeželska družba? To se mora spremeniti. Upam, da je Komisija glede tega zaskrbljena, kot so poslanci Parlamenta.
Czesław Adam Siekierski  
Leta 2009 so evropski kmetovalci doživeli bistvene težave. Dohodki so se zmanjšali skoraj za četrtino in kriza je vplivala na večino kmetijskih trgov, vključno z mlekom, žitaricami, svinjino, govedino, olivami, itd. Najzahtevnejše razmere so bile zagotovo tiste, s katerimi se je srečal mlečni trg. Kot posledico svetovnega sesutja cen so evropski mlečni proizvajalci utrpeli velike izgube. Kmetovalci so propagirali svoj težak položaj na raznih sestankih, prav tako pa so v mnogih državah potekali množični protesti kmetovalcev. Sedaj nihanja cen niso več tako velika, a to ne pomeni, da so težave izginile. Če vedno se srečujemo z majhnim povpraševanjem in nihanjem cen na mnogih področjih v kmetijstvu. Sedanji mehanizmi za posredovanje v mlečnem sektorju in ustanovitev sklada za mleko in mlečne izdelke so se izkazali za nezadostne. Lahko si že predstavljamo, kaj se bo zgodilo, ko bodo ti instrumenti prenehali veljati. Zagotovo lahko pričakujemo nadaljnja znižanja dohodkov in tržna nihanja. Strinjam se z izjavo gospoda Cioloşa, da bi bilo treba težaven položaj na mlečnem trgu rešiti takoj in da ne smemo čakati na leto 2013, ko je načrtovana pomembna reforma SKP. Junija pričakujemo odločitev skupine na visoki ravni, ki bo predstavila svoja razmišljanja in misli glede izboljšanja položaja v mlečnem sektorju. Upam, da bo to telo izpolnilo naša pričakovanja in prestavilo uravnovešen program stabilizacijskih ukrepov. Vesel sem, da ima gospod Cioloş enake strahove kot mi in da je upošteval naše predloge.
