Sudan in Južni Sudan (razprava) 
Predsednica
Naslednja točka je izjava podpredsednice Komisije in visoke predstavnice EU za zunanje zadeve in varnostno politiko o Sudanu in Južnem Sudanu (2011/2717 [RSP]).
Mislim, da jo nadomešča gospod Piebalgs. Hvala, gospod Piebalgs. Komisar, imate besedo v imenu visoke predstavnice in Komisije.
Andris Piebalgs
član Komisije, v imenu podpredsednice Komisije in visoke predstavnice EU za zunanje zadeve in varnostno politiko. - Gospa predsednica, šestletno prehodno obdobje sudanskega celovitega mirovnega sporazuma se bo zaključilo čez kak mesec. To je zgodovinski trenutek za Sudan in pravzaprav za celotno afriško celino. Ljudstvo Južnega Sudana je zelo dolgo čakalo na ta trenutek, ko bo razglašena neodvisnost njihove države 9. julija. Na slovesnosti ob dnevu neodvisnosti bo Evropsko unijo zastopala visoka predstavnica in podpredsednica Komisije.
Po verodostojnem referendumu na začetku tega leta smo pohvalili sudanske stranke za izjemno delo, ki so ga opravile pri organizaciji referenduma. Pozdravili smo besede predsednika Baširja, ki je javno izjavil, da bo Severni Sudan prvi priznal neodvisni Južni Sudan. Toda pozitivni zagon v obdobju takoj po referendumu je izginil. Prisotne so zaskrbljujoče težnje v smeri večjih napetosti in konflikta. Nedavni nasilni spopadi v Abjeju in okoli njega bi kaj lahko privedli do ponovnega vojaškega soočenja med Severnim in Južnim Sudanom.
O Sudanu smo razpravljali v Svetu za zunanje zadeve, tako januarja kot maja, in k njemu se bomo vrnili na zasedanju Sveta za zunanje zadeve 20. junija. V Svetu namerava visoka predstavnica predstaviti celovit strateški pristop EU za Sudan, ki bo osredotočen predvsem na neodvisni Južni Sudan, vključeval pa bo tudi elemente za konstruktivno sodelovanje s Severnim Sudanom, vključno s prehodnimi območji, Darfujem in vzhodom. Dejansko bomo priča rojstvu ne ene nove države, temveč dveh.
Celovit pristop bo dokument o politični strategiji, ki bo opredeljeval vse ključne dele naše politike do Sudana. Glavni cilji EU so podpreti mir med obema državama ter demokratizacija in blaginja v obeh. Želimo, da dve uspešni državi soobstajata kot dobri sosedi in si delita odprto mejo, ki omogoča čezmejno izmenjavo ljudi, blaga, kapitala in zamisli.
Južni Sudan bo potreboval vso našo pozornost v smislu stabilizacije, krepitve države, institucij in zmogljivosti ter dolgoročnega razvoja. Naša glavna skrb bo izogniti se neuspehu države.
V okviru možne strategije odziva bomo preučili številne pomembne elemente: okrepitev prisotnosti EU v Jubi z ustanovitvijo delegacije EU; vzpostavitev celovitega političnega dialoga; stabilizacija Južnega Sudana in skupne meje s posebnimi ukrepi in instrumenti - vključno s skupno varnostno in obrambno politiko ter instrumentom za stabilnost - in povečanje razvojne pomoči.
Kar zadeva slednjo, je EU ravnokar zagotovila dodatnih 200 milijonov EUR Južnemu Sudanu, kar pomeni, da naša sredstva zdaj znašajo okoli 300 milijonov EUR. Z državami članicami sodelujemo v skupni programski vaji EU, da bi kar se da povečali vpliv na terenu. Obenem bomo nadaljevali s humanitarno pomočjo in si prizadevali zagotoviti, da bo trgovina del našega celovitega pristopa.
Po drugi strani pa bo Severni Sudan utrpel nekaj izgub. Podpreti moramo reformam naklonjene elemente na severu, spodbujati vključujoč političen dialog in okrepiti naša prizadevanja za spodbujanje človekovih pravic. Trudimo se pospešiti naš politični dialog z vlado v Kartumu. Namen mojega nedavnega obiska je bil nakazati ponovno sodelovanje EU po pozitivnem odzivu Kartuma na izid referenduma.
Vendar nas izjemno skrbi nedavno nasilje in, kot sem dejal, vojaška okupacija mesta Abjej, ki predstavlja očitno kršitev celovitega mirovnega sporazuma. Obe strani pozivamo, da se izogibata izzivanju ter da se dogovorita o pogojih za dolgotrajno mirno sobivanje lokalnih skupnosti v mestu Abjej in njegovi okolici.
Prav tako smo še vedno zaskrbljeni zaradi pridržanja zagovornikov človekovih pravic, novinarjev, opozicijskih politikov in miroljubnih študentov protestnikov. Eno od osnovnih načel celovitega mirovnega sporazuma je bila vzpostavitev demokratičnih vlad na podlagi spoštovanja raznolikosti in temeljnih svoboščin. Spoštovanja temeljnih svoboščin in resnično vključujočih demokratičnih vlad pa si želimo tako v Severnem kot Južnem Sudanu.
Omeniti moram tudi Darfur. Evropska unija je še vedno zelo zaskrbljena zaradi nadaljujočega se nasilja v Darfurju, ki je pripeljalo do razselitve, kar ima resne posledice za humanitarne operacije.
So pa tudi pozitivne novice. Trije evropski državljani, ki so bili talci v Darfurju več mesecev, so bili izpuščeni, a obenem vemo, da se razmere v Darfurju niso spremenile. Še naprej bomo morali podpirati prizadevanja, da se doseže celovit in pravičen mir v Darfurju, ter poskušati zagotoviti pozitiven izid pogajanj o mirovnem procesu in ustvariti pogoje, ki bodo omogočali političen proces, osnovan v Darfurju. Pozdravljamo izid konference vseh zainteresiranih strani v Dohi in upamo, da bo prinesla tako pomemben razvoj v smeri trajnega miru v Darfurju.
Na koncu moram omeniti pravico. Trajnega miru v Darfurju ni mogoče doseči brez pravice in sprave. Nekaznovanost se mora končati. Svet je vlado Sudana večkrat opomnil na obveznost popolnega sodelovanja z Mednarodnim kazenskim sodiščem skladno z resolucijo Varnostnega sveta Združenih narodov št. 1593. Ljudstvo v Darfurju si zasluži tisto, po čemer hrepeni tako dolgo - trajen mir in pravico.
Mariya Nedelcheva
Gospa predsednica, komisar, gospe in gospodje, v času referenduma o samoodločbi v Južnem Sudanu me je najbolj presenetilo navdušenje in veselje prebivalcev, celo radost. Ljudje so bili srečni, saj so končno imeli besedo. Po več kot 20 letih vojne so končno čutili, da se bo prisluhnilo tistemu, kar imajo povedati.
Teh šest milijonov Južnih Sudancev ne smemo razočarati, vendar ne smemo pozabiti tudi na prebivalce severa. Pomembno je, da so v okviru demokratičnega zagona, ki je posledica rezultatov referenduma, pogajanja čim bolj pregledna, tako da zagotavljajo trdno osnovo za prihodnji razvoj vsake nove države kot tudi prihodnji razvoj odnosov med njimi in z mednarodno skupnostjo. Uspešnost in stabilnost severa in juga sta ključni. Nujno je treba končno najti rešitve za težave, ki so do zdaj ostale nerešene. Govorim o težavah glede državljanstva, delitve dolga in prihodkov od nafte ter težavno zadevo nedoločenih meja.
Poleg tega se morajo v okviru celovitega mirovnega sporazuma nadaljevati referendumi v pokrajinah Abjej, Južni Kordofan in Modri Nil. Razmere v pokrajini Abjej se vsak dan poslabšujejo. To je nadvse zaskrbljujoče. Abjej ne sme priti do točke brez povratka, ki bi izničila več kot šest let pogajanj. Napetosti, ki preraščajo v odprt konflikt, grozijo, da bodo zasenčile neodvisnost Južnega Sudana in regijo ponovno pahnile v kaos.
Vendar zaradi razmer v pokrajini Abjej ne smemo pozabiti razmer v Darfurju. V tem pogledu je treba upoštevati zaključke konference v Dohi, kot ste ravnokar dejali, komisar, in ne smemo pozabiti na stalno potrebo po usmerjanju humanitarne pomoči in zagotavljanju varnosti humanitarnih delavcev. Zagotovilo za dve uspešni državi so pregledna pogajanja kot tudi prekinitev nasilja in učinkovito sodelovanje med državama.
To je seveda okvir, ki je bil opredeljen že med postopkom referenduma. Pomembno je, da se to nadaljuje, tako da se zagotovi uveljavitev politične volje obeh držav in mednarodne skupnosti v praksi v obliki pravih razvojnih projektov za državljane obeh držav. Ti državljani in njihova blaginja bi morali biti v središču demokratizacije, političnega pluralizma, pa tudi spoštovanja človekovih pravic ter verske, kulturne in etnične raznolikosti tako v Južnem kot Severnem Sudanu.
Véronique De Keyser
v imenu skupine S&D. - (FR) Gospa predsednica, 9. julija bo Južni Sudan praznoval svojo novo odkrito neodvisnost in dostojanstvenost in Sudanci govorijo o tem dogodku ravno v smislu dostojanstvenosti in čustvenosti.
Gospod Piebalgs, pripravila sem triminutni govor. Toda medtem ko sem vas poslušala, sem se vprašala, ali naj sploh spregovorim. Moram vas pohvaliti: Mislim, da je Parlament lahko ponosen na ukrepanje celotne Evropske unije in na to, kako se je obravnavala zadeva Sudana, kot Sudanci pa tudi jaz trdno držim fige, da se bo to nadaljevalo v neodvisnost in dlje.
Govorili ste o glavnih vprašanjih, namreč o vprašanju pokrajine Abjej, ki je še vedno nerešeno, političnih odločitvah, ki naj bi bile sprejete o državljanstvu, dolgu, valuti itd. Predvsem pa ste omenili vse, kar upate, da boste storili na področju razvoja, humanitarnega delovanja, dejstvo, da je treba zadostiti pravici, in da ne smemo podcenjevati Mednarodnega kazenskega sodišča. Dejansko ste zajeli vse najpomembnejše točke.
Dodala bom samo nekaj točk. Kar zadeva težavo razvoja in humanitarnih ukrepov, je res, da je treba še veliko storiti v Južnem Sudanu in da moramo nadaljevati z razvojem severa in, najpomembnejše, da ga ne smemo izolirati. Toliko je treba še narediti, kajti država je živela zgolj od nafte. Ni razvila raznolikega gospodarstva; izobraževanja ni; ni cest, bolnišnic in tako dalje. Potrebe in pričakovanja ljudi so ogromni in če ne želimo, da te ljudi neodvisnost razočara, se morajo razvoj in humanitarni ukrepi še dolgo nadaljevati. Tega nikakor ne smemo pozabiti.
Kar zadeva vprašanje človekovih pravic, pravic žensk in političen pluralizem, še vedno obstaja poligamija, tudi na jugu. Ženske se kupujejo skupaj s kravami; 80 % žensk je nepismenih; pravice otrok še niso uvedene in političen pluralizem ne obstaja: ni kulture političnega pluralizma, kar smo videli med volitvami in referendumom. Obenem je vznemirljivo in čudovito.
Sestala sem se z volilnima komisijama Južnega Sudana in Severnega Sudana, čeprav predvsem z južno. Želijo ustvarjati zakone. Želijo dobro ustavo, želijo graditi svojo državo in pravijo nam "denar bomo imeli, brez skrbi, toda pomagajte nam - bodite tam". Mislim, da ste v tem pogledu izpolnili njihovo prošnjo. Vaš obisk, obisk gospe Georgieve v preteklosti in verjetni obisk lady Ashton zaradi slovesnosti ob neodvisnosti so pomembni dogodki.
Vaša želja, da predstavite strateški načrt za Južni Sudan, je nekaj, k čemur pozivamo po vsakih volitvah. Ne želimo, da je to ponesrečen poskus, temveč da mu sledi ustrezno nadaljevanje in prihodnost za države, ki jih obiščemo. Zaradi vsega tega sem povsem spremenila besedilo svojega govora, gospod Piebalgs. Rada bi se vam zahvalila, kajti kot sem rekla, dobro je, da smo lahko ponosni na Evropsko unijo, zlasti v teh težkih časih.
Ivo Vajgl
Spoštovana predsedujoča, spoštovani gospod komisar, ko bo 9. julija proglašena neodvisnost še ene afriške države, Južnega Sudana, bo na tem kontinentu zaprto še eno poglavje kolonialnega nasledstva. Želimo verjeti, da bo po demokratični odločitvi na referendumu Južni Sudan na miroljuben način, s pogajanji rešil še odprta vprašanja z državo na severu, da se bo regija izognila nevarnosti, da bi izbruhnili spori in spopadi zaradi meja, demografskih in migracijskih gibanj zaradi nafte in drugih naravnih bogastev, ki jih imata obe državi veliko, pa četudi sta statistično revni.
Opozarjam na nujnost kontinuiranega sodelovanja mednarodne skupnosti, OZN, Afriške unije in Evropske unije, pri konsolidaciji obeh držav, pri zagotavljanju miru in graditvi institucij demokratične in pluralne države na jugu. Kako aktualen izziv, spoštovani kolegi, v času, ko celotna širša regija doživlja preporod in se odpira zahtevam in standardom modernega časa.
Sudan je spet enkrat pred pomembno zgodovinsko prelomnico. Vsi dogovori, ki so bili sprejeti ob koncu krvave državljanske vojne, še niso uresničeni. Položaj v pokrajini Abjej je bližje krizi kot miru, v Darfurju vlada nasilje, Sudan potrebuje naše zanimanje in nesebično pomoč.
Pomembno je tudi, da je Varnostni svet podaljšal mandat misije UNMIS v Sudanu in da bo napotil dodatne mirovne sile v Sudan. Vladama v Kartumu in Jubi sporočamo, naj mirovnike Združenih narodov sprejmeta kot prijatelje in jim zagotovita varnost.
Nirj Deva
v imenu skupine ECR. - Gospa predsednica, komisar Piebalgs ima prav. Pred nami je tudi eden največjih izzivov Evropske unije. Kot poročevalec za poročilo Evropskega parlamenta o izgradnji države moram reči, da je to izjemna priložnost, da 9. julija postanemo partnerji Južnega Sudana, ene od najrevnejših in najnovejših držav v nastajanju, in da uresničimo izgradnjo države - o kateri kar naprej govorimo v tem parlamentu.
Ta država je bogata z naravnimi viri, vendar ima tudi najslabše socialne kazalnike. Danes rojeni otroci v Južnem Sudanu imajo več možnosti, da umrejo v zgodnjih letih, kot da se vpišejo v osnovno šolo. Kakšna statistika je to. Prehrambeni izdelki, ki jih posredujejo organizacije za pomoč in naj bi se brezplačno razdelili revnim, se prodajajo na trgu. Zmogljivost moramo graditi od spodaj navzgor. Nimajo civilne službe. Nimajo usposobljenih administratorjev. Nimajo infrastrukture, ki je potrebna za sodobno državo v nastajanju. Potrebujejo pravno državo, dobro upravljanje, preglednost, potrebujejo naše strokovno znanje v vlogi partnerjev. Morajo nas povabiti, mi pa jim moramo zagotoviti partnerstvo na področju znanj in izkušenj.
Judith Sargentini
Gospa predsednica, vi bi želeli dvigniti zastavo in kozarec šampanjca, kajti ko lahko ljudstvo glasuje na podlagi lastne neodvisnosti, je to edino pravilno in primerno. Neprijetno tukaj je, da je Južni Sudan dejansko podedoval dediščino iz preteklosti in da dvig zastave ali kozarca šampanjca morda ni primerno glede na razmere, v katerih so se znašli Južni Sudanci. Zdaj ko je pokrajina Abjej vključena v sever, bi bilo Južne Sudance treba pohvaliti, ker so zavzeli stališče, da se ne pustijo izzvati. Vprašanje je pa je, seveda, kako dolgo bo to trajalo.
Dejstvo, da smo mi, mednarodna skupnost, opazovali, medtem ko je vprašanje pokrajine Abjej ostalo nerešeno na referendumu, je pravzaprav zelo neodgovorno in recept za ponoven začetek vojne v prihodnosti. Mirno lahko predpostavimo, da bo treba ponovno poslati enote ZN za ponovno vzpostavljanje miru. Zlasti težavno se mi zdi vprašanje glede tega, o čem govorimo in o čem ne? Razmislimo o dejstvu, da poskuša Sudan vplivati na bližajoči se referendum v Abjeju tako, da vztraja pri tem, da se nomade, ki so del časa preživeli tam in del drugje, vključi v štetje. Ali je upravičeno, da Južni Sudan trdi, da se jih ne bi smelo šteti, ker niso stalni prebivalci? Če je to pravo stališče, ali potem ne zanikate pravice nomadov do obstoja? To je brezupna situacija, kjer odgovora ni mogoče potegniti iz klobuka.
Treba je omeniti še dva dejavnika. Ali je treba omogočiti Južnemu Sudanu pošten začetek? V tem primeru so Južni Sudanci vsekakor upravičeni do odpisa dolga. Zadevni dolgovi so nastali zaradi režima v Kartumu in nihče ne more reči, da so bili ti dolgovi za dobro ljudi na jugu.
Drugi dejavnik je, kako bomo obravnavali podzemno bogastvo v Južnem Sudanu? Ko že govorimo o tem, ali za Južni Sudan velja pobuda za preglednost v ekstraktivnih industrijah (EITI), ki preverja odsotnost korupcije in preučuje, katero premoženje, ustvarjeno iz nafte, koristi prebivalstvu? Če ne, kako lahko mi v Evropi pomagamo? Tisto, kar konec koncev res pomaga, kar zadeva evropsko pomoč Južnemu Sudanu - in severu tudi -, je trgovina in zagon poštenih naložb. Vsi zaskrbljeno spremljamo dogodke in upam, da bomo lahko še enkrat nazdravili svobodi Južnega Sudana z zastavo in kozarcem šampanjca.
Gabriele Zimmer
v imenu skupine GUE/NGL. - (DE) Gospa predsednica, to regijo sveta vsi opazujemo z veliko zaskrbljenostjo in vsi se dobro zavedamo, da je tveganje državljanske vojne še kako prisotno. Sedanji dogodki v pokrajini Abjej kažejo na osnovno krhkost mirovnega procesa, ki je bil sprožen.
Konflikt, ki je izbruhnil, je dramatičen. Severna vojska je okupirala Abjej in 15 tisoč ljudi je pobegnilo. Mislim, da moramo mi, Evropska unija, nuditi zelo oprijemljivo pomoč, kot smo jo prej, in to v obliki zagotavljanja hrane in humanitarne pomoči beguncem za čim hitrejšo preselitev ter priprave nujne humanitarne pomoči za begunce.
Tudi brez zaostrovanja konflikta je v Južnem Sudanu več kot 40 % prebivalstva že odvisnega od pomoči v hrani. Južni Sudan bo ena od najrevnejših držav na svetu, če pa želimo, da se tudi tu uveljavijo razvojni cilji tisočletja, je treba sredstva, ki jih je zagotovil Svet - več kot 200 milijonov EUR - nujno dejansko porabiti za zanesljivo preskrbo s hrano, izobraževanje in zdravje v tem delu sveta.
Moja skupina zagovarja takojšen umik oboroženih enot severa in juga iz pokrajine Abjej, spoštovanje celovitega mirovnega sporazuma in priznavanje demilitariziranega območja. Glede na podaljšanje mandata ZN, o katerem je tekla razprava, pozivamo k upoštevanju in oceni tveganj in težav, kakršne so prišle na dan v zvezi z misijo MONUC v Demokratični republiki Kongo.
Razočarani smo, da v to resolucijo ni bil vključen noben odločen poziv k odpisu dolga in preučitvi zunanjega dolga. To se mi zdi obžalovanja vredno.
Bastiaan Belder
Gospa predsednica, dve točki bi rad predstavil visoki predstavnici ali osebi, ki jo nadomešča, v zvezi s sedanjimi razmerami v Sudanu. Najprej pozivam visoko predstavnico, naj nujno pritisne na sudanske oblasti, da izpustijo kristjanko Hawo Abdalla Muhammad Saleh, ki jo je varnostna služba 25. maja aretirala v begunskem taborišču v Darfurju iz verskih razlogov. Po poročanjih naj bi Saleh po aretaciji mučili in jo nato odpeljali na neznano lokacijo v Kartumu, kar je osebna tragedija, v katero se Evropa mora vključiti.
Moja druga točka je, da me je kot poslanca Evropskega parlamenta močno prizadela ostra graja glede razmer v Sudanu, ki so jo izrekle oblasti, ki so zunanji opazovalec v pokrajini Abjej, kjer se spopadi kar vrstijo, rekoč, da je diplomatski pritisk Evrope na morilski in vojne željan režim predsednika al Baširja "ničen in slabo usklajen". To je dejansko silovita graja.
Ali mednarodna skupnost, vključno z Evropo, daje predsedniku al Baširju po okupaciji pokrajine Abjej občutek ponovne neranljivosti? Na tej točki je treba izpostaviti, kako šibek je položaj al Baširja v domovini in da je zdaj nadvse primeren trenutek, da se vrši mednaroden pritisk na režim. Zato upam, da bo vršen evropski pritisk na al Baširja.
Mario Mauro
(IT) Gospa predsednica, komisar, z največjim spoštovanjem do pragmatičnega pristopa, ki ste ga zavzeli v vašem govoru, bi rad podal dve priporočili, v katerih bi rad poudaril tudi delo glede spremljanja referenduma, ki ga je pred kratkim tako temeljito opravila gospa De Keyser in je bilo po mojem mnenju neprecenljivo za naše institucije.
V mislih imam zelo posebno zadevo: jaz osebno sploh nisem bil presenečen, da je referendumu in njegovemu izidu sledilo povečanje sovražnosti, ki so ga - skoraj - povzročile sudanske institucije in oblasti, predvsem v pokrajini Abjej. Za nenehno "stop-and-go" kartumsko politiko je značilno, da se rešitev nakaže, nato pa brez vsakega opozorila umakne. To je privedlo do katastrofe, kakršna je postal Sudan.
Dovolite, da nekaj predlagam: v Evropski službi za zunanje delovanje smo ustanovili oddelek, ki se ukvarja prav s humanitarnimi krizami. Ta oddelek je treba na pokrajino Abjej opozoriti zdaj in ne, ko bo pred nami ogromna katastrofa. Treba ga je uporabiti, saj je verodostojen oddelek, ki se je izkazal, na primer v libijski krizi. Mislim, da je treba ta oddelek danes spodbuditi, da pripravi načrt in ga predstavi Odboru za zunanje zadeve ter pojasni, kako namerava ukrepati, kar nam bo omogočilo, da razumemo, kako koristna je lahko zunanja politika Evropske unije, ko vsi sodelujemo v smeri najboljšega rezultata.
Moje zadnje priporočilo se nanaša na naše odnose s Kitajsko; z vseh strani slišimo, da ima Kitajska pomembno vlogo v Sudanu, kar zveni kot kakšna srhljiva navzočnost, ki se je moramo bati. Osebno v tem trenutku zagovarjam potrebo po veliki previdnosti, vendar naklonjenosti odnosom s Kitajsko, prek katerih lahko ocenimo, ali jo poleg gospodarskih interesov zanima tudi temeljno vprašanje človekovih pravic.
Ana Gomes
Gospa predsednica, EU mora še naprej vršiti pritisk na vlado Sudana, da umakne čete iz obmejnega mesta Abjej. Nujno je treba rešiti težavo Abjeja, da se prepreči stopnjevanje oboroženega spopada med Sudanom in Južnim Sudanom. Ta spor ogroža mirovni proces, ki bi moral slediti referendumu januarja 2011.
Streljanje milice na helikopter ZN konec maja je bilo nezaslišano in strahopetno dejanje; ravno tako nezaslišano kot poziv kartumske vlade, naj se mirovne sile ZN umaknejo po 9. juliju. Prisotnost ZN je zdaj potrebna bolj kot kdaj koli prej, da pomagajo opazovati strani in stabilizirati regijo, s čimer bi preprečili širitev spopadov.
Za zagotovitev mirnega prehoda v neodvisnost v Južnem Sudanu mora boj proti nekaznovanosti ostati na vrhu programa EU za obe državi in njune sosede, ki z vmešavanjem ne koristijo. EU ne smejo zamikati nobeni "prikladni dogovori" s predsednikom al Baširjem v zameno za to, da se pozabi, da je treba njega in njegove privržence pripeljati pred Mednarodno kazensko sodišče, da bi odgovarjali za vojne zločine in zločine proti človeštvu, ki so jih zakrivili proti Sudancem v Darfurju.
Charles Goerens
(FR) Gospa predsednica, nedavni referendum o neodvisnosti v Južnem Sudanu je prinesel novo obdobje za politične odnose s to novo državo. Z nastankom te mlade države je zadeva, ki je prej veljala za notranjo zadevo Sudana, postala mednarodna. Vsi odnosi s Kartumom, zlasti glede varnostnih zadev, bodo zdaj mednarodne zadeve, kar pomeni, da bodo sodile pod mednarodno pravo.
Zato pozdravljamo način, na katerega različne strani izvajajo svoje naloge, in v tem pogledu je treba omeniti nekaj največjih neposrednih izzivov, s katerimi se bo spopadla novoustanovljena država. Prvič, med temi stranmi moram omeniti nekdanjega južnoafriškega predsednika in predsednika Afriške unije, Thaba Mbekija, ter posredovanje, ki ga je izvedel, in mislim, da moramo poudariti tudi posredniško vlogo, ki jo je imela naša posebna predstavnica za Sudan, Rosalind Marsden.
Drugič, nova država s tem, ko spoštuje sporazum iz Cotonouja, odpira nove možnosti za razvojno sodelovanje in odnose z Evropsko unijo. Mislim, da je to nujno in da moramo storiti vse, kar lahko, da spodbudimo hitro ratifikacijo.
Tretjič, treba je razviti zmogljivost za obvladovanje velikanskih težav, s katerimi se nova, še vedno zelo krhka država spopada. To kliče tudi k pozornosti mednarodne skupnosti.
Četrtič, treba je prispevati tudi k razvoju v Severnem Sudanu, ki ga ne smemo pozabiti in ki pripravlja novo ustavo.
Na koncu pa imamo grozljive varnostne razmere v regiji Darfur in enostransko željo vlade, da 1. julija 2011 organizira referendum o njenem statusu.
Seveda pozdravljam osebno vključenost našega komisarja za razvoj in njegovega osebja v tej ključni fazi. Razumel je, da to odločilno obdobje za prihodnost Južnega Sudana predstavlja tudi preizkus moči za Evropsko unijo in tudi druge.
Peter van Dalen
(NL) Gospa predsednica, veličastni datum 9. julij se približuje. Južni Sudan bo uradno postal neodvisen - narod, ki se je odkrito zavzel za ključne vrednote krščanske vere, pa tudi narod, ki bo na preizkušnji, saj je stari prekaljeni lisjak Omar al Bašir morda res skoraj plešast, toda vsekakor še ima ase v rokavu. V pokrajini Abjej je začel pobijati državljane. Kaže, da se je začelo etnično čiščenje južnega naroda Dinka Ngok. Življenja osebja Združenih narodov tam so ogrožena.
Baronica Ashton ve, da ima našo podporo za svojo politiko na področju človekovih pravic, in glede upornikov v Bengaziju se je jasno odločila, in to pravilno. Storite zdaj enako glede Omarja al Baširja, saj si ljudstvo Južnega Sudana zasluži našo trdno podporo.
Sabine Lösing
(DE) Gospa predsednica, februarja je bilo mnogo ljudi, tudi v tem parlamentu, polnih upanja in zaskrbljenosti glede prihodnosti Sudana. Obstajali so različni pogledi na nadaljnjo nevarnost nasilnih spopadov. Jasno je bilo, da so pred Sudanci velike težave in da potrebujejo podporo. Zdaj se o razmerah v Sudanu ponovno piše na naslovnicah časopisov. Vzrok za zadnje dogodke so nerešena vprašanja, povezana z bližajočo se neodvisnostjo juga, teh težav pa ni mogoče rešiti z orožjem. Zato pozdravljam nedavni sporazum med Severnim in Južnim Sudanom, pri katerem je posredovala Afriška unija, o demilitariziranem območju ob prihodnji meji med obema državama. Toda sedemtisoč članska enota ZN po vzoru MONUC bi lahko povzročila več škode kot koristi. Če pogledamo samo Kongo, lahko vidimo, kaj lahko naredijo čete MONUC.
Pomoč za Sudan mora biti nepristranska in ne vezana na katero koli interesno skupino. V svoje središče mora postaviti interese ljudstva na jugu in severu, kar velja tako za materialno kot diplomatsko pomoč. Da bi preprečili nadaljnje podžiganje spopada, je treba ustaviti vso dobavo orožja. Pozivamo h koncu vsega civilnega/vojaškega sodelovanja in misije za vojaško usposabljanje.
Michèle Striffler
(FR) Gospa predsednica, komisar, gospe in gospodje, vsekakor pozdravljamo mirno in verodostojno izvedbo januarskega referenduma Južnega Sudana o samoodločbi. Kot je bilo že rečeno, bo Južni Sudan razglasil svojo neodvisnost 9. julija 2011. Izzivi so ogromni, tako v smislu notranje organizacije nove države kot v smislu njenih odnosov s Sudanom na skupnih mejah in v z nafto bogati pokrajini Abjej.
Tako Sudan kot Južni Sudan morata izpolniti ogromne humanitarne potrebe. Osnovni cilji so varnost, doseganje prebivalcev v stiski in spoštovanje humanitarnih načel. Krize še zdaleč ni konec. Ključno je, da mednarodna skupnost ohrani svojo prisotnost in zelo visoko raven humanitarne vključenosti. Zelo budno moramo spremljati odvijanje razmer, ki so že grozljive, vendar se lahko poslabšajo in ogrozijo stabilnost regije.
Ključno je tudi, da je razvojna pomoč, organizirana za Južni Sudan, usklajena in dopolnjujoča humanitarni pomoči. Pravi pomen povezave med nujnostjo in razvojem je poudarjen v tem okviru, kjer so državne infrastrukture zelo šibke, humanitarna kriza pa bo trajala. Zato mora razvojna pomoč zagotoviti podporo državnim infrastrukturam in večji dostop prebivalstva do osnovnih storitev, ki jih trenutno organizirajo nevladne organizacije in mednarodne organizacije.
Končno pa zaradi dogodkov v Južnem Sudanu in pokrajini Abjej ne smemo spregledati razmer v Darfurju, ki velja za najhujšo humanitarno krizo na svetu. Življenja milijonov ljudi so še vedno odvisna od zunanje pomoči.
Ker imam še nekaj sekund časa, bi rada na koncu pozdravila delo gospoda Piebalgsa, ki je bilo po mojem mnenju izjemno.
Richard Howitt
Gospa predsednica, to popoldne želim odločno poudariti potrebo po sodelovanju EU z Južnim Sudanom pri demokratizaciji in vzpostavljanju institucij. Da, to bo država z eno najvišjih stopenj umrljivosti dojenčkov ter najnižjim kazalnikom izobraženosti na svetu, zaradi česar je potreben pristop k sporazumu iz Cotonouja po hitrem postopku, z dostopom do Evropskega razvojnega sklada in poštenim odpravljanjem dolgov. Toda kot bi morala biti EU ponosna, da smo prispevali k večinoma mirnemu in verodostojnemu postopku referenduma - izrekam priznanje kolegici Veronique De Keyser za njeno osebno vodstvo -, mora EU dati prednost pomoči Južnemu Sudanu pri njegovem postopku presoje ustave, uveljavljanju večstrankarskega sistema in preprečevanju korupcije na samem začetku.
Gospa predsednica, kar zadeva Južni Sudan, 9. julij presega vse ostalo; kar zadeva Severni Sudan, pa njegove obveznosti niso končane, čeprav se celoviti mirovni sporazum morda zaključuje. Nevarnost nasilja ostaja, ne samo v Južnem Sudanu, temveč v sosednjih pokrajinah Modri Nil in Južni Kordofan ter še vedno v Darfurju. Pravzaprav želim prositi gospoda Piebalgsa, da v odgovoru pojasni, kako se EU bojuje proti nenehnim in vse hujšim kršitvam človekovih pravic, zlasti glede zagovornikov človekovih pravic, kot je Hawa Abdulla iz mirovne misije AU-ZN, ki je bila žrtev samovoljnega pridržanja in pretepanja.
Imel sem čast biti prisoten v Vzhodnem Timorju ob rojstvu prve nove države tega tisočletja na svetu. Upam, da bo Južni Sudan dosegel neodvisnost in se izognil tragičnemu prehodu, ki so ga utrpeli ljudje Vzhodnega Timorja, ter zagotovil mir in blaginjo Sudancem, ki so že preveč trpeli med najdaljšo državljansko vojno v Afriki.
Niccolò Rinaldi
(IT) Gospa predsednica, težko je nadzorovati končne korake oblikovanja nove države po mirni poti. Temeljni cilj - mir - je treba zavarovati, a pri tem ne izgubiti znatnih delov svetovnega sporazuma.
Kartumski vojaški posegi v pokrajini Abjej očitno ogrožajo dober celotni izid tega potovanja, ne pa tudi ustanovitve 54. afriške države 9. julija.
Jug se ne sme odzvati na izzivanje in ne sme izgubiti izpred oči končnega cilja, ki ni le neodvisnost, temveč tudi ustanavljanje verodostojnih institucij in napredek prebivalstva, od katerega 90 % živi pod pragom revščine. Ljudje verjetno ne bodo imeli koristi od tujih naložb, za katere se že obljublja, da bodo pregledne in ne plenilske.
Mislim, da bo to - težava tujih naložb v Južnem Sudanu - kmalu v prvi vrsti tistega, kar mora Evropska unija spremljati in kjer mora uveljaviti verodostojnost, ki si jo je prislužila v zadnjih letih v tej regiji.
Charles Tannock
Gospa predsednica, 9. julija bo Južni Sudan razglasil neodvisnost kot nova angleško govoreča afriška država. EU je upravičeno podpirala proces akcijskega načrta državnega programa in referendum v Južnem Sudanu. Toda naslednjih nekaj mesecev bo kritičnih. Južnemu Sudanu je treba omogočiti, da se uveljavi kot uspešna suverena država. Že brez sovražne sosede na severu se Južni Sudan spopada z izjemnimi razvojnimi izzivi. Infrastruktura večinoma ne obstaja. Tam je široko razširjena sovražnost med skupnostmi. Kazalniki zdravstvenega varstva so med najslabšimi na svetu in gospodarstvo je skoraj v celoti odvisno od izvoza nafte.
Zato je ključna večja razvojna in humanitarna pomoč EU Južnemu Sudanu. Južni Sudan pa potrebuje tudi nedvoumno politično podporo EU. To, da je kartumska vlada pred kratkim zavzela sporno mejno pokrajino Abjej, kaže, da se predsednik Bašir še ni povsem sprijaznil z razcepom svoje države. Končno pa upam tudi, da bo Južni Sudan izpolnil svojo obljubo in bo prva država Afriške unije, ki bo ponovno priznala tudi stabilno in demokratično Republiko Somaliland kot neodvisno državo.
Charalampos Angourakis
(EL) Gospa predsednica, nedavni spopadi v pokrajini Abjej ponazarjajo, kako neutemeljena so bila slavja ZDA in Evropske unije po referendumu. Ponovno smo videli, da je imperialistični mir ravno tako krvav kot imperialistična vojna. Očitno se bosta sever in jug, ki sta na imperialistični poti in žrtvi notranjega boja ter politike "deli in vladaj", težko izognila neposrednemu konfliktu.
Različne imperialistične sile se že 20 let trudijo izkoriščati nahajališča nafte in zlata ter bakra in urana v pokrajini Abjej. Ti notranji boji so odgovorni za nevarnost nove, še bolj krvave vojne, zdaj ko so neposredno vpleteni Nato, ZDA in Evropska unija, kar si, kot kaže, želijo sile evropskega poenotenja po vojni v Libiji.
Nujno je treba narediti konec imperialističnim posegom v Sudanu ter vsej sovražnosti in opoziciji med severom in jugom. Mislimo tudi, da mora ljudstvo Sudana, tako Severnega kot Južnega, vzeti svojo usodo v lastne roke. To je edini način, da se izognejo vojni, in edini način za nadzor nad bogastvom njihove države ter premik k drugačnemu razvoju.
Joachim Zeller
(DE) Gospa predsednica, komisar, gospe in gospodje, imel sem priložnost izkusiti referendum o neodvisnosti v Južnem Sudanu kot opazovalec volitev za Parlament in navdušen sem bil nad veliko podporo, ki so jo Južni Sudanci namenili zamisli o samostojnem odločanju o usodi svoje države v prihodnosti.
Bil sem tudi priča velikim pričakovanjem ljudi, ki so se odločili za osvoboditev svoje države iz suženjstva. Na tisoče, morda deset tisoče oseb, ki so danes znane kot notranji razseljenci in ki jih je desetletja dolg boj na jugu pahnil v begunska taborišča na severu, se je podalo nazaj na nekdanje domove na jugu.
Seveda poleg neodvisnosti svoje države ljudstvo Južnega Sudana želi predvsem živeti v miru in najti način za srečnejšo prihodnost po desetletjih vojne, v katerih so morali milijoni Južnih Sudancev žrtvovati svoje življenje.
Nova država Južni Sudan naj bi uradno postala neodvisna 9. julija, s čimer se bo povečala družina držav na našem svetu. Začetni pogoji so izjemno slabi in o tem je bilo seveda že veliko povedanega. Kot nomadski živinorejci živi 70 % prebivalcev; 80 % je nepismenih; spor glede pokrajine Abjej prerašča v vojaški spopad. Prišlo je že do smrtnih žrtev in ranjencev. Kot da to še ni dovolj, narašča rivalstvo med plemeni in oboroženimi skupinami v Južnem Sudanu, opazovalci pa ocenjujejo, da je od januarja že več kot tisoč ljudi izgubilo življenje. Ranjenih in posiljenih se skoraj ne šteje.
Sudan je bil propadla država. Obstaja nevarnost, da bo Južni Sudan propadla država od samega začetka. Trdno sem prepričan, da ima glede na kolonialno zgodovino teh držav Evropa veliko obveznost do te regije. Skupaj z Združenimi narodi in Afriško unijo te razmere kličejo po skupni zunanji politiki Evrope in ta politika se ima priložnost dokazati. Ne gre samo za denar, temveč tudi za podpiranje krhke in nastajajoče civilne družbe. Moramo se trdo pogajati s tistimi, ki imajo v rokah prihodnost te države, namreč s plemenskimi poglavarji in vodji vojaških skupin, da ne bodo zatrli upanja ljudstva te države.
Corina Creţu
(RO) Gospa predsednica, v manj kot mesecu dni bo Južni Sudan razglasil neodvisnost, ki je na januarskem referendumu prejela na množično odobravanje. Žal v tem času niso bili rešeni spori, povezani z določitvijo meje in delitvijo prihodkov iz pridobivanja nafte. To pomeni, da bo nova država nastala v senci spora. Zato mislim, da je treba pospešiti diplomatska prizadevanja, tudi na strani Evropske unije.
Pozdravljamo vaš obisk Sudana in obisk kolegov poslancev, tudi dejavnosti gospe De Keyser. Toda kot veste, so se v zadnjem času razmere drastično poslabšale. Več kot 80 tisoč ljudi je zapustilo svoj dom, kar je znak preteče nevarnosti za humanitarno krizo. Moje vprašanje komisarju se nanaša na možnost prisotnosti mirovne sile na območju, glede na včerajšnjo izjavo ZN, ki priznava neuspeh svojih enot, ki so se pasivno odzvale na nedavne napetosti.
Marielle De Sarnez
(FR) Gospa predsednica, pred nekaj urami je sudanska vlada obvestila Združene narode, da bodo uvedeni potrebni pogoji za vrnitev tisočih prebivalcev, ki so zbežali iz sporne pokrajine Abjej na meji med Severnim in Južnim Sudanom.
Kot vemo, razseljeni ljudje vedno zelo hitro odidejo, toda za njihovo vrnitev je potreben čas in vse prepogosto pride do znatnih humanitarnih in socialnih težav. Zato predlagam, da Evropska unija čim prej organizira misijo spremljanja, podobno kot smo to storili na Balkanu. Ta misija bi bila seveda lahko izvedena s pomočjo Afriške unije in ni razloga, da ne bi sodelovale tudi tretje države.
Končno pa še besedo o govoricah, ki krožijo o možnosti "etničnega čiščenja" v regiji. Če se sumi izkažejo za resnične, bo mednarodna skupnost seveda morala hitro ukrepati ob spodbudi Evropske unije. V nobenih okoliščinah se ne sme dovoliti, da se ponovi tragedija nekdanje Jugoslavije.
Cristian Dan Preda
(RO) Gospa predsednica, izid referenduma o neodvisnosti Južnega Sudana je pozdravilo precej ljudi. To naj bi pomenilo nastanek 54. države v Afriki.
Toda dogodki, ki potekajo zdaj, so nekoliko zadušili navdušenje. Biti moramo zelo realni in priznati, da je na sedanjem razpotju mirna razdelitev Sudana ogrožena. Okupacija sporne pokrajine Abjej, ki so jo 21. maja izvedle sudanske vladne sile, in nasilje, ki se je nadaljevalo včeraj kot tudi v mestu Kadugli, kažejo, da se lahko državljanska vojna med severom in jugom vsak trenutek ponovno zaneti. Temu se je seveda treba izogniti za vsako ceno in naše sporočilo mora biti jasno in glasno.
Vojaške operacije, ki jih izvajata sudanska vlada in milica v pokrajini Abjej, ponazarjajo hudo kršitev celovitega mirovnega sporazuma. Iskreno verjamem, da smo vsi prepričani o nečem: izogniti se je treba vsakemu stopnjevanju nasilja, saj bi lahko privedlo do nadaljnjih človeških žrtev. Varnostne razmere je treba rešiti v skladu s sporazumoma iz mest Kadugli in Abjej iz začetka leta, mislim, da vključno s posegom mešane varnostne sile, ki bi jo imenovali ZN.
Če se premagajo te ovire, bodo še vedno ostala mnoga vprašanja o uspešnosti teh dveh držav, ki morata sobivati na ozemlju nekdanjega Sudana. Potrebni sta politična volja in pripravljenost na dialog, kajti cela vrsta vprašanj ostaja nerešena: skupne meje, državljanstvo, mednarodne obveznosti in seveda viri nafte.
Po drugi strani pa bi rad izpostavil poslabšanje razmer na področju človekovih pravic in pravne države v Sudanu, kjer so pred kratkim bili priča samovoljnim odvzemom prostosti. Moram vas posvariti, da je za Omarja al Baširja še vedno razpisan mednarodni nalog za prijetje, česar oblasti v tej državi ne upoštevajo.
Končal bom v pozitivnem duhu. Rad bi zaželel dobrodošlico trem bolgarskim talcem, ki so delali za humanitarno letalsko službo ZN in bili ugrabljeni januarja v Darfurju.
Miroslav Mikolášik
(SK) Gospa predsednica, krvava državljanska vojna, ki je v Sudanu trajala več kot dve desetletji, je opustošila državo ter uničila ali drugače pustila tragičen pečat na milijonih prebivalcev. Grozodejstva, ki so bila storjena med državljansko vojno, so se končno prenehala s podpisom mirovnega sporazuma, katerega sestavni del je bila izvedba uspešnega referenduma.
Preprečevanje je najboljše zdravilo, zato trdno verjamem, da bi bilo treba sredstva EU, namenjena za Sudan, dodeliti ne samo za humanitarno in razvojno pomoč, temveč tudi za podporo demokratičnega nadzora in pravne države, ki sta temeljna pogoja za izvajanje osnovnih človekovih pravic od vojne opustošenih Sudancev.
Rezultati referenduma jasno kažejo hrepenenje pretežno krščanskega Južnega Sudana po neodvisnosti. Če se to zgodi - in mislim, da se že dogaja -, bo Južni Sudan kot najmlajša država na svetu potreboval pomoč in podporo.
Katarína Neveďalová
(SK) Gospa predsednica, povsem se strinjam z izjavo in naznanilom baronice Ashton, obenem pa tudi mene skrbi prihodnji razvoj te države.
V pokrajini Abjej v Sudanu že mnoga leta divjajo spopadi. Državljanska vojna se je končala pred manj kot šestimi leti, trajala pa je več kot 20 let. Ta pokrajina je bila ključna za spor in sodeč po izjavi mednarodne krizne skupine bodo dogodki v tem delu države vplivali na usodo celotnega Sudana. Ali se bo v državi ohranil mir ali se bo pogreznila v še eno vojno?
Če se južni del odcepi, bo treba podpreti čim bolj miren prehod. Zato bi rada izrazila podporo Komisiji, ki je splošno obsodila uporabo sile proti nedolžnim državljanom, ki so bili in so še vedno žrtve posredovanja sudanske vojne, ki je okupirala to pokrajino.
EU ima priložnost, da je mirovnik, da pripomore k stabilnosti v pokrajini in okrepi svoj položaj, ne le položaj največje donatorke na svetu, temveč tudi političen položaj, in predvsem pomaga prebivalcem te države.
Janusz Władysław Zemke
(PL) Gospa predsednica, želel bi opozoriti na dejavnik, ki je po mojem mnenju zelo pomemben. V tej dvorani smo vsi zelo zadovoljni, da bo zaradi referenduma kmalu ustanovljena nova država - Južni Sudan. Toda treba je poudariti, da je to samo priložnost, kajti ta država danes nima osnovnih lastnosti, ki bi jih morala imeti vsaka država. Nima struktur in pristojnih uradnikov in nima pravosodnega sistema. Z drugimi besedami, pot je odprta tudi za delovanje različnih sil, ki bi tam lahko spodkopale mir in varnost. V tem okviru mislim, da je zelo pomembna humanitarna pomoč, pa tudi zavarovanje varnosti in da so sedanje sile ZN še vedno potrebne tam.
Elena Băsescu
(RO) Gospa predsednica, tudi jaz bi rada pozdravila izjavo podpredsednice Komisije glede na poglabljajoči se spor med obema stranema. Mislim, da morajo politični vodje spoštovati voljo ljudi, izraženo na referendumu o neodvisnosti. Sudan ima dolgo zgodovino nasilnih notranjih pretresov, zadnji dogodki pa nakazujejo povratek v to zgodovino. Rada bi poudarila posebno težke razmere, s katerimi se spopada prebivalstvo na območjih spopadov. Obstaja nevarnost, da se bo sprožila humanitarna katastrofa, če člani mednarodne skupnosti ne bodo posredovali.
Poleg tega se poroča o napadih na območjih, ki jih varujejo enote ZN, kar ogroža življenja vojakov in vrnitev beguncev. Poudariti moramo pomen postopne razorožitve skupin, ki zavirajo izvajanje izida referenduma. Trgovanje z orožjem v regiji spodbuja tudi večje uporniške nemire in ogroža postopek vzpostavitve neodvisnosti.
Seán Kelly
Gospa predsednica, današnja razprava o Sudanu in Južnem Sudanu je spodbudna in pozitivna v svetu, kjer je več slabih kot dobrih novic.
Evropska unija ima priložnost in odgovornost, da neguje novo državo in zagotovi vzpostavitev demokracije, pravne države in spoštovanja človekovih pravic v Sudanu in Južnem Sudanu. Mislim, da smo predvsem zaradi preteklih dosežkov Evropske unije - zaradi ustanovnih načel Schumana, ki temeljijo na miru in blaginji - v položaju, v katerem ne bi mogla biti nobena velika država na svetu, kajti lahko bi bilo videti, da želi izkoristiti Sudan za lastne notranje in zunanje politike.
Veliko lahko storimo v sodelovanju z ZN, da ustanovimo ti novi državi, zlasti Južni Sudan, in zagotovimo, da tam nimajo državljanskih vojn, kar se pogosto zgodi ob nastanku novih držav.
Monika Flašíková Beňová
(SK) Gospa predsednica, po neodvisnosti, ki naj bi nastopila točno čez en mesec, se bo moral Južni Sudan takoj spoprijeti s številnimi humanitarnimi in socialno-ekonomskimi težavami. Glede na te okoliščine bodo zunanja pomoč v podporo Južnemu Sudanu v boju proti izjemni revščini, okrepitev lokalnih organizacij in pospešitev koristi miru za prebivalce še dolgo pomembnejši kot kdaj koli.
Čeprav se pričakuje, da bo Južni Sudan zaprosil za pristop k sporazumu iz Cotonouja, 10. Evropski razvojni sklad ne bo na voljo še nekaj časa po pristopu k sporazumu. Zato obstaja nevarnost vrzeli v financiranju v obdobju takoj po referendumu, ko bo Južni Sudan zelo ranljiv in bo znatno tveganje nacionalnega zloma. To je seveda treba preprečiti zaradi grožnje humanitarne katastrofe, zato moramo storiti vse, kar je v naši moči, da pomagamo Sudancem prebroditi to kritično obdobje in preprečiti ponovne krvave spopade.
Andreas Mölzer
(DE) Gospa predsednica, severna vojska je 15 tisoč podpornikov Južnega Sudana pregnala iz mesta, nato pa nenadoma želijo imeti referendum v Abjeju v dvakrat krajšem času v senci vojske, prej pa se niso mogli dogovoriti z jugom niti o tem, kdo ima pravico glasovati. To je zares grotesken podvig.
Abjej ni kamen spotike več desetletne državljanske vojne le zaradi različnih pogledov na lastnino in pripadnost; obstajajo tudi različne vere, namreč muslimanski sever v nasprotju s krščansko vero in južnosudanskimi verami na podlagi narave, ki so jih na silo združile nenačrtne meje, ki so jih zarisale nekdanje kolonialne sile. Tega ne smemo pozabiti pri obravnavi zadnjih zaostritev.
Referenduma ne bi bilo mogoče nikoli spraviti skozi, dokler bi bil status volivcev v pokrajini Abjej nerešen. Podobno ne smemo pozabiti na enako sporni pokrajini Modri Nil in Južni Kordofan z gorovjem Nuba. Po mojem mnenju bi to predstavljalo hudo malomarnost in se ne sme dovoliti.
Boris Zala
(SK) Gospa predsednica, gospe in gospodje, nikoli nisem zaupal predsedniku Baširju in tudi zdaj mu ne zaupam. Iz tega je povsem jasno, da sem črnogled glede možnosti, da se v Sudanu kaj zgodi. Trdno verjamem, da si predsednik prek vojaške sile prizadeva posredovati proti jugu, bodisi z okupacijo nekaterih delov ozemlja ali pomembnih mest ali virov surovin.
S tega stališča bi bilo zelo zanimivo videti, kakšne preventivne ukrepe ali korake je pripravil Urad visokega komisarja, da se to ne bi zgodilo, morda v sodelovanju z ZN ali Afriško unijo na eni strani, seveda pa bi bilo zanimivo videti način ali ukrepe, ki bi jih Urad želel izvesti, če se to zgodi in v primeru, da Severni Sudan ne spoštuje mirovnega sporazuma, ki ga je podpisal in v katerega načeloma verjamem.
Jaroslav Paška
(SK) Gospa predsednica, Južni Sudan je glasoval za neodvisnost in bo najnovejši član Združenih narodov. To je država, ki je glasovala za neodvisnost, vendar je tako rekoč v vseh pogledih odvisna. Odvisna je od svoje severne sosede in od pomoči, bodisi iz Evrope ali afriških držav, ki jo obdajajo. To je država, v kateri se moški niso naučili delati. Moški čakajo na znak, da se začenja vojna, da lahko primejo za orožje in se začnejo boriti drug proti drugemu. To je država, kjer delajo samo ženske in otroci, kjer otroci ne hodijo v šolo in zato niso izobraženi. To je država, ki nima delavcev, učiteljev in zdravnikov. To je država, kjer je vse treba zgraditi iz nič, zato bo zelo težko in zelo zahtevno tam vzpostaviti politični sistem in državo postaviti na noge. To je težka naloga, ne samo za Evropo, temveč tudi za ZN.
Andris Piebalgs
član Komisije, v imenu podpredsednice Komisije in visoke predstavnice EU za zunanje zadeve in varnostno politiko. - Gospa predsednica, najprej naj povem, da sem zelo hvaležen za vašo široko podporo strategije, ki vam je bila predstavljena. Na hitro bom šel skozi nekaj elementov, ki so bili omenjeni v razpravi.
Ljudstvi Severnega in Južnega Sudana sta nedvomno gospodarja svojih držav. Podpiramo proces, toda referendum nedvomno predstavlja prelomnico: gre za povsem nove kakovostne razmere. Razmere niso enake kot prej. Res obstaja nasilje in težave, toda razmere so drugačne. Zdaj vidimo luč na koncu tunela. Zato bi rekel, da je to za nas velika zmaga, saj smo podpirali proces politično, tako z našimi ukrepi kot v finančnem smislu. To so torej povsem nove razmere.
Nikoli nismo sklepali kompromisov glede človekovih pravic ali Mednarodnega kazenskega sodišča. Naše stališče o Mednarodnem kazenskem sodišču in človekovih pravicah je zelo jasno. Kadar pride do kršitve človekovih pravic, visoka predstavnica poda zelo odločne in jasne izjave in vrši pritisk na oblasti. Rečeno je bilo, da ni takojšnjega odziva, toda spremembe se dogajajo. To ni preprost proces in še naprej se bomo ukvarjali z njim.
Kar zadeva Abjej, so razmere težke, toda stališče Evropske unije bo ponovno zajemalo zelo jasno in odločno obsodbo okupacije s pozivom k takojšnji ureditvi razmer. O razmerah mora načeloma odločiti Varnostni svet Združenih narodov. Odločil bo, ali bo še ena misija, in če bo Varnostni svet Združenih narodov sprejel resolucijo, bomo njeni največji podporniki.
Toda ne smemo pozabiti na naše odločno politično stališče in izjavo ter podporo civilnim operacijam. Mislim, kot sem povedal Južnemu Sudanu, da ne smemo pričakovati, da se bodo do 9. julija rešila vsa vprašanja. Razglašena bo neodvisnost, potekale bodo razprave in pomemben element je, da ima skupina Afriške unije pod predsedstvom Thaba Mbekija podporo obeh strani, severa in juga. Zelo odločno smo podprli skupino Mbekija. Zato povsem upravičeno mislimo, da bodo podani odgovori na vsa težka vprašanja.
Kar zadeva vprašanje dolga, poteka delo v okviru pobude za pomoč zelo zadolženim revnim državam. To traja in vprašanje Abjeja vsekakor ni pripomoglo. Toda na to vprašanje nismo pozabili.
Kitajska, kolikor jo lahko vključimo, je polnopravna članica Varnostnega sveta in bi bila v veliko pomoč pri iskanju rešitev za državo. Na tej stopnji ne morem trditi, da je bilo veliko dejavnosti s Kitajci. So na področju nafte, na severu Sudana, toda vsekakor je v veliko pomoč, ko poskuša širša mednarodna skupnost najti rešitev za vprašanja.
Nenazadnje naj povem, da sem zelo hvaležen za vaše zanimanje za Sudan. Po eni strani je razmeroma daleč od nas, po drugi strani pa zelo blizu. Če gredo stvari narobe, če ljudje umirajo v Afriki, Evropska unija ne more ostati zunaj, rekoč "je pač predaleč". Vaše obsežno zanimanje za vprašanja nedvomno spodbuja tako visoko predstavnico kot mene, da s skupnimi močmi pomagava ljudem ustvariti mirno življenje.
Predsednica
Razprava je zaključena.
Glasovanje bo potekalo v četrtek, 9. junija ob 12.00.
Pisne izjave (člen 149)
Fiorello Provera
Sudan, največja država v podsaharski Afriki, je križišče med arabskim in afriškim svetom kot tudi mozaik mnogih heterogenih etničnih skupin. Odkar se je leta 1956 osamosvojil od Združenega kraljestva, je izkusil mnoge spopade. S podpisom sporazuma v Naivaši in celovitega mirovnega sporazuma (2005) se je 20-letni spor med severom in jugom uradno končal. Januarja 2011, kot predvideva celoviti mirovni sporazum, je referendum zaznamoval zadnjo etapo poti proti neodvisnosti juga od Severnega Sudana. V tej izjemno občutljivi prehodni fazi moramo ohraniti uravnotežen pristop tako k severu kot jugu, posebno pozornost pa posvetiti potrebam juga glede vzpostavljanja institucij in upravljanja. Pomoč, ki jo je EU zagotovila Južnemu Sudanu, je treba meriti glede na učinkovito sposobnost te nove države, da jo črpa. Res moramo zagotoviti, da se prihodnji tokovi financiranja do Jube ne uporabijo neustrezno ali, še hujše, prispevajo k že tako razširjeni korupciji. Evropa mora tudi okrepiti svojo zavezo, da zaščiti krščanske manjšine na severu države, ki so vse pogosteje tarča preganjanja in diskriminacije.
