Sotsiaalmajandus (lühiettekanne)
Juhataja
Järgmine päevakorrapunkt on tööhõive- ja sotsiaalkomisjoni nimel Patrizia Toia koostatud raporti "Sotsiaalmajandus” lühiettekanne.
Patrizia Toia
raportöör. - (IT) Härra juhataja, daamid ja härrad, mul on hea meel ja ma olen uhke, et Euroopa Parlament on pööranud pilgu sotsiaalse turumajanduse poole ning teeb praktilisi ettepanekuid, et sellele sektorile tegelikku tuge pakkuda.
Minu raportil on kolm eesmärki. Esimene eesmärk on juhtida tähelepanu ja heita valgust sektorile, millel on suur mõju mitmele valdkonnale, sealhulgas majandusele; kõnealune sektor moodustab 10% kogu Euroopa Liidu ettevõtlusest ja loob 9-10% töökohtadest. Selles sektoris tegutsevad erinevad ettevõtjad - ühistud, vastastikused ühingud, sihtasutused, sotsiaalettevõtted ja ühingud -, kes jagavad teatud väärtusi ja annavad märkimisväärse panuse sisemajanduse kogutoodangusse. Seega loodame anda sellele sektorile suurema institutsioonilise nähtavuse.
Teine eesmärk on kinnitada, et nimetatud sektor ei ole vähetähtis või erandlik, pigem on see sektor saavutanud turumajanduses kindla koha, säilitades seejuures temale omased reeglid, mida siseturg peab tunnustama ja austama. See sektor esindab alternatiivset ettevõtlus-, tootmis-, tarbimis- ja tööhõiveviisi, mis on siiski teeninud välja õiguse olla turuosa. Sektorit iseloomustavad mitmed teistest erinevad jooned, mida ei tohi ära kaotada ning mis seisnevad peamiselt soovis ühendada ja sobitada tootmist ja tööhõivet solidaarsust, vastutust ja inimväärikust esindavate väärtustega kõikides valdkondades, sealhulgas tööhõive valdkonnas.
Keegi on kunagi minu meelest väga tabavalt öelnud, et sellised ettevõtted töötavad kapitaliga, mitte kapitali jaoks. See käsitus moodustab osa Euroopa Liidu ideoloogilisest pärandist - mõelge kas või Jacques Delorsi peale -, sest me oleme sageli kinnitanud, et sotsiaalmajandus on Euroopa sotsiaalmudeli nurgakivi, kuid tegelikult teinud selle heaks väga vähe.
Nüüd on ideaalne aeg selle ettevõtluse taasavastamiseks, sest praegune tootmiskriis on näidanud, et paljud traditsioonilised ettevõtjad on väga õrnad, nõrgad ja vahel ka väga hoolimatud. Sotsiaalmajanduslik maailm on seevastu kohalikul tasandil hoopis rohkem juurdunud, lähemal tegelikule majandusele ja inimestele ning sellest tulenevalt kaitstud spekulatsioonide eest, nagu kogemus on näidanud. See sektor hõlmab erinevaid suurel määral sotsiaalhoolekandega tegelevaid ettevõtjaid ning seetõttu on sektor ka tunnustatud sotsiaalse kasu keskus. Usun, et see sektor suudab säilitada meie sotsiaalsüsteeme ka rasketel aegadel.
Kolmas eesmärk on otsustada, mida me saame selle sektori toetamiseks praktiliselt ära teha. Kirjeldan väga lühidalt paari ettepanekut. Esiteks on meil vaja selget määratlust, mis võimaldaks üheselt mõista nende äärmiselt mitmepalgeliste õigussubjektide sisu ja tähendust. Samuti on väga oluline, et riikide statistikas dokumenteeritaks täpselt nimetatud sektori panus. Et see sektor ei kuulu kapitalistliku majanduse ega rahvamajanduse alla, vajab ta eraldi määratlust. Komisjon on oma käsiraamatuga selles vallas teatud samme teinud, kuid käsiraamatut tuleb ka rakendada. Usun, et akadeemilised ja teadusringkonnad ning ülikoolid saavad siin samuti abiks olla.
Lõpuks on vajalikud teatud õigusloomega seotud algatused. Tehtud on nii mõndagi, näiteks ühistu põhikirja ja sihtasutuse põhikirja näol, ning ma näen, et komisjon on taasalustanud konsultatsioone. Me peame tegema endale selgeks, mis tuleb kasuks ja kas üldse tasub valitud rada jätkata. Me ei soovi paberimajandusega suruda maha sektorit, mis pulbitseb ideedest, motivatsioonist ja vabadusest, kuid kui ühenduse õigusaktid on vajalikud või osutuvad tulevikus vajalikuks, siis tuleb need luua.
Viimane üleskutse on kaasata see sektor sotsiaalsesse dialoogi. Millal ja millisel tasandil peaks konsulteerimine ja dialoog Euroopa Komisjoniga aset leidma? Lõpetuseks, millist vahetut tuge peaksid pakkuma Euroopa programmid - kas peaksime sotsiaalmajanduse jaoks looma ühekordsed programmid või laiendama olemasolevaid programme vastavatele ettevõtjatele? Sellele hinnangu andmine on komisjoni ülesanne.
Enne kui lõpetan, sooviksin tänada riiklikke ühinguid ja Euroopa võrgustikke, kes mind käesolevas töös palju toetasid, Euroopa Parlamendi sotsiaalmajanduse fraktsioonidevahelist töörühma, mis teeb tublit tööd, variraportööre ning samuti härra Verheugenit ja härra Špidlat, kellega oleme oma seisukohti avameelselt ja põhjalikult vahetanud.
Esitame selle raporti, mille valmimisele palju kaasa aidanud sotsiaalvaldkonnas tegutsejad ja sotsiaalühingud, lootes, et vaatamata järelejäänud lühikesele ametiajale leiab komisjon - härra volinik, te esindate täna siin kogu komisjoni - aega mõne algatuse tegemiseks ja selgeks märguandeks, et Euroopa Parlamendi ja komisjoni järgmised koosseisud ei peaks jälle kõike otsast alustama, vaid et neil oleks juba midagi konkreetset, millest lähtuda.
Janez Potočnik
komisjoni liige. - Härra juhataja, komisjonil on hea meel Euroopa Parlamendi mõtte üle koostada sotsiaalmajanduse kohta omaalgatuslik arvamus. Eelkõige just praeguse finants- ja majanduskriisi olukorras väärib see tähtis sektor tõhusamat edendamist.
Sotsiaalmajandusettevõtetel on oma ainulaadne viis ettevõtluse arendamiseks, sest nende ärieesmärk ühendab majandustulemuste saavutamise liikmete tegevusega ning sageli ka sotsiaalsete ja ühiskondlike eesmärkide saavutamisega. Nii on neil hea koht, et anda oma panus ühenduse poliitikasse ja eesmärkide saavutamisse, eelkõige tööhõive, sotsiaalse ühtekuuluvuse, regionaalarengu, maaelu arengu, keskkonna- ja tarbijakaitse ning sotsiaalkindlustuse valdkonnas. Sotsiaalmajandusettevõtted on komisjoni ettevõtluspoliitika lahutamatu osa. Et enamasti on tegemist mikro-, väikeste või keskmise suurusega ettevõtetega, siis saavad nad juba praegu kasu Euroopa väikeettevõtlusalgatusest "Small Business Act” ja kõikidest muudest väikeettevõtetele mõeldud meetmetest.
Sotsiaalmajanduse puhul on meie eesmärk luua Euroopa tasandil ja igas liikmesriigis selline õigus- ja halduskeskkond, kus sotsiaalmajandusettevõtted saaksid olenemata oma vormist ja suurusest jõudsalt areneda ning lahendada üleilmastumisest ja majanduslangusest tulenevaid probleeme. Täpsemalt on komisjoni poliitika eesmärk tagada, et sotsiaalmajandusettevõtted võiksid kasvada ja õitseda kõrvuti teist liiki äriühingutega. Selle saavutamiseks pöörab komisjon erilist tähelepanu sellele, et kõikides muudes komisjoni poliitikavaldkondades nagu konkurents, raamatupidamine, äriühinguõigus, riigihanked, tervishoid, sotsiaalküsimused, põllumajandus, kalandus, pangandus, kindlustus, avaliku ja erasektori partnerlus ning regionaalareng, arvestatakse seda liiki ettevõtete erivajaduste, konkreetsete eesmärkide, jõupingutuste ja tööstiiliga.
Kokkuvõtteks: komisjoni teenistused töötavad praegu dokumendiga, milles analüüsitakse alates 2004. aastast ühistute edendamisel tehtud edusamme. Ühtlasi hinnatakse selles teiste sotsiaalmajandusettevõtete olukorda ja pakutakse vajaduse korral välja uued meetmed.
Juhataja
Päevakorrapunkti käsitlus on lõppenud.
Hääletus toimub neljapäeval, 19. veebruaril 2009.
Kirjalikud avaldused (kodukorra artikkel 142)
Iles Braghetto
kirjalikult. - (IT) Mittetulunduslik tegevus ja organisatsioonid, kes ei taotle kasumit, levivad Euroopas jätkuvalt.
Praegusel majandus- ja finantskriisi ajal, millel on tõsised sotsiaalsed tagajärjed, on kasumi asemel pigem sotsiaalsel kasul põhineva majanduse tugevdamine strateegiline valik, mis võimaldab meil leevendada kriisi mõju ja jätkata Lissaboni strateegia arendamist, täites ühe selle peamistest eesmärkidest, s.o üleskutse sotsiaalsele vastutustundlikkusele.
Teiseks suudab sotsiaalmajandus tegevuse kohalikul tasandil käima lükata ja saab sellega usaldusväärseks partneriks riiklikele haldusorganitele, kelle ülesanne on kavandada meetmeid ühiskonna kaitsetumate liikmete toetamiseks.
Sellest tulenevalt peaksime rõõmustama selle üle, et Euroopa Parlament soovib nii õigusaktides kui ka statistikas tunnustada neid organisatsioone, kes tegutsevad euroopalikel alustel ja on need täielikult omaks võtnud, sest nad on võimelised saavutama sotsiaalseid eesmärke.
See on kodanikuühiskonna tulevikupilt, mis toetab kindlalt Euroopa sotsiaalmudelit.
Gabriela Creţu  
Sotsiaalmajandusel võib olla elutähtis osa Euroopa majanduses, sest see loob uut liiki demokraatlikel väärtustel põhineva majanduse, s.o majanduse, mis asetab inimesed esikohale ja toetab säästvat arengut.
Siiski on sotsiaalmajanduse teel tohutu takistus - institutsioonilise nähtavuse puudumine, mis tuleneb asjaolust, et sotsiaalmajandust ei tunnistata avalikust ja erasektorist eraldiseisva majandussektorina.
Me kutsume komisjoni ja liikmesriike üles töötama välja õiguslikku raamistiku, millega tunnustatakse sotsiaalmajandust kolmanda sektorina, ning rakendama määrusi, milles sätestatakse selgelt, millised õigussubjektid võivad selles sektoris tegutseda, et teist liiki organisatsioonid ei saaks kasu sotsiaalmajanduses tegutsevatele ettevõtetele mõeldud vahenditest või riiklikust poliitikast.
Samuti kutsume komisjoni ja liikmesriike üles pakkuma finantstuge, koolitust ja nõustamist ning ühtlasi lihtsustama sotsiaalsektoris ettevõtete asutamiseks tehtavaid toiminguid.
Sel moel täidab sotsiaalmajandus oma tegelikku rolli Euroopa majanduse üldfoonil - see mitte üksnes ei aita võidelda vaesusega, vaid ka lihtsustab juurdepääsu ressurssidele, õigustele ja teenustele, mis on kodanikele ühiskondlikus elus osalemiseks vajalikud.
Gábor Harangozó  
kirjalikult. - Kõigepealt soovin õnnitleda raportöör Patrizia Toiat täna esitletava sisuka raporti puhul. Tõepoolest on oluline luua teatud selgus sotsiaalmajanduse mõistes ja tagada selle õiguslik seisund mitmesuguste riiklikul tasandil võetavate meetmete raames. Sotsiaalmajandus peab tõesti olema nähtav - kogu ELi hõlmavate andmete parema tundmise kaudu -, et saavutada terves liidus paremini solidaarsust, tööhõivet, ettevõtlust, kasvu, konkurentsivõimet, sotsiaalset ühtekuuluvust ja sotsiaalset dialoogi puudutavaid eesmärke. Sotsiaalmajandus muutub järjest olulisemaks nii kohalikul kui ka piirkondlikul tasandil ning selle osatähtsus Euroopa sotsiaalses ja majanduslikus arengus on finantskriisi tõsiste mõjude tõttu praegu suurem kui kunagi varem. Liit peab tegema jõupingutusi sotsiaalsete ja majanduslike muutuste toetamiseks, et lõpetada üksnes avaliku ja erasektori eristamine, kui me tõesti tahame leida uusi ja uuenduslikke lahendusi selleks, et pakkuda oma kodanikele püsivaid töökohti ja paremat elukeskkonda, kus kaasav ühiskond tagab kvaliteetsed üldhuviteenused.
Magda Kósáné Kovács  
Oleme juba mitu kuud püüdnud koondada kõiki ELi institutsioone ja ressursse, et leevendada järjest kasvava kriisi mõjusid. Üks lootuskiir selles raskes olukorras on see, et Patrizia Toia raport on nüüd täiskogu istungjärgu päevakorras, sest solidaarsusele ning sotsiaalsele ja piirkondlikule ühtekuuluvusele keskenduvad algatused on praegu eriti tähtsad. See ongi sotsiaalmajanduse tulipunkt, sest sotsiaalmajandus tähendab nende organisatsioonide koondumist, kelle eesmärgid on kasumi asemel solidaarsus ja ühised finantshuvid. Selliseid asutusi ei saa asendada ükski turumajandusest lähtuv organisatsioon. Nad annavad võimaluse vähendada majandusliku kihistumise mõju ühiskonnas kõrvale jäänud liikmetele, pakuvad lugupidamist väärivat tööd ning suudavad oma eri vormidega, alates füüsilisest isikust ettevõtjast ja lõpetades sotsiaalühistutega, oma töö vilju kogukonna hüvanguks rakendada.
Oleme sotsiaalmajandusest palju kõnelnud ja kirjutanud, kuid ilma Euroopa statistilise aluseta ei muutu see meie igapäevaelus nähtavaks. Kui ühiskond seda mõistet ei tunne, ei suuda selle solidaarsus kuidagi aidata. Teisest küljest on osalevad organisatsioonid liiga väikesed selleks, et makromajanduslikul tasandil tuntuks saada.
Patrizia Toia raport aitab kustutada seadusandjate ja turuosaliste kahtlusi, et sotsiaalmajanduse raha ja tooted on üksnes vahendid, mille abil püütakse hiilida kõrvale konkurentsieeskirjade täitmisest.
Just nüüd võib see raport anda sotsiaalmajandusele võimaluse kriisiga hästi toime tulla, hoida suhteliselt vähese vaevaga ära töökohtade kadumine ja pakkuda kaitset elatusvahendite kaotamise vastu.
Silvia-Adriana Ţicău  
Sotsiaalmajandus tagab töökohtade püsimise, sest sotsiaalmajandust ei paigutata ümber. Leian, et Euroopa Liit ja liikmesriigid peaksid oma õigusaktides ja poliitikas edendama ja toetama sotsiaalmajanduse rakendamise vorme, näiteks ühistuid, vastastikuseid ühinguid, ühinguid ja sihtasutusi.
Tuleb näha ette hulk meetmeid, mille eesmärk on töötada välja mikrokrediidi võimalused ja Euroopa Liidu poolne kohandatud rahastamine, sest sotsiaalmajanduse väärtused on kooskõlas Euroopa sotsiaalse integratsiooni eesmärgiga ning aitavad kaasa töö- ja eraelu tasakaalu, soolise võrdõiguslikkuse ja eakate või puudega inimeste elukvaliteedi parandamisele. Arvan, et naiste rolli sotsiaalmajanduses tuleb suurendada, arvestades naiste kaasatust ühingute ja vabatahtlike organisatsioonide tegevusse.
Ma nõuan tungivalt, et komisjon integreeriks sotsiaalmajanduse oma muudesse sotsiaalvaldkonda ja majandusarengut puudutavatesse poliitilistesse meetmetesse ja strateegiatesse, eriti algatuse "Small Business Act” raames, sest sotsiaalmajanduse struktuurid jäävad eelkõige väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete ning üldhuviteenuste osutajate huvide ringi. Neile jõupingutustele aitaks kaasa sotsiaalmajanduse valdkonnas tegutsevate ettevõtete statistilise registri loomine igas Euroopa Liidu liikmesriigis ja andmete koondamine Euroopa statistikasüsteemi Eurostat.
