Lennuettevõtja pankroti korral reisijatele makstav hüvitis (arutelu)
Juhataja
Järgmine päevakorrapunkt on arutelu Brian Simpsoni poolt transpordi- ja turismikomisjoni nimel komisjonile esitatud suulise küsimuse üle lennuettevõtja pankroti korral reisijatele makstavahüvitise kohta-B7-0210/2009).
Brian Simpson
autor. - Proua juhataja, tahaksin volinik Tajanit tänada, et ta täna õhtul siin meiega oli. Esitasin selle küsimuse transpordi- ja turismikomisjoni nimel, mille liikmed on SkyEurope lennuliini kokkuvarisemise tõttu suvekuude jooksul väga murelikuks muutunud, ning palusid mul nende nimel selle algatusega välja tulla.
Väärib märkimist, et 2000. aastast alates on meil Euroopa Liidus olnud 77 lennuettevõtjate pankrotti, ning sel kurval, kuid tõenäolisel juhul, et niisuguses karmis majanduskliimas võib neid veelgi tulla, peame me hädavajalikuks, et kasutaksime seda tänaõhtust küsimust nüüd vähemalt arutelu algatamiseks selle üle, kuidas saaksime Euroopa Liidu tarbijaid ja lennureisijaid kõige paremini kaitsta.
Kui räägime SkyEuropest, siis oli selle lennuettevõtja asukoht Slovakkia. Nägime, et reisijad jäeti väljapääsmatusse seisukorda nende sihtkohtades ilma majutuseta või isegi kojulennu võimaluseta. Samuti oli probleemiks, et paljudele neist inimestest öeldi, et kompensatsioon või isegi raha tagastamine ei ole võimalik, kui nad pole ostnud oma piletit krediitkaardiga või broneerinud reisiagendi kaudu. Seda öeldi reisijatele, kes olid broneerinud internetis oma reisiarve kaudu - see on praktika, mis juba palju aastaid on aina kasvanud.
See ei ole üksikjuhtum. Nägime sedasama juhtuvat eelmisel aastal mu kodumaal Ühendkuningriigis, kui Excel Airways pankrotti läks, jättes kõigisse Euroopa lennujaamadesse kitsikusse ilma kompensatsioonita üle 200 000 kahjusaanud inimese, kellele majutuse leidmine ja kojulend läks väga kalliks maksma.
Paljud neist inimestest polnud tavapärased tööasjus lendajad või üldse kuigi tihti lendajad, nagu oleme meie, ja neil polnud rahalisi vahendeid, et sedasorti ootamatustega hakkama saada. Nad olid üldiselt sellistest peredest, kes kulutavad oma säästud perekonna ühistele puhkusereisidele, ning nägid oma raskelt teenitud raha kanalisatsioonist alla lastavat, ilma et neil endal oleks olnud selles mingit süüd.
Selline olukord on selgelt vastuvõetamatu. Siin Euroopa Liidus ja Euroopa Parlamendis peaksime olema uhked oma reisijate õiguste dokumentide üle. Oleme näinud, kuidas kehtestati lennukile mitte lubamise kompensatsioon - kuigi me teame, et sellega seoses on veelgi lahendamata küsimusi. Oleme näinud, kuidas kehtestati abisaamise õigused ja karmimad seadused seoses piletihindade läbipaistvusega, samuti ka karmid kompenseerimismeetmed reisipakette käsitlevas direktiivis. Arvan tegelikult, et oleme hõlmanud enamiku probleemidest tarbijate kaitsmisel lennureisidel, kuid siin on selgelt üks vajakajäämine, mis tuleb kõrvaldada.
Kui broneerite tšarterlennu reisibüroo kaudu, olete hõlmatud reisipakette käsitleva direktiiviga. Kui broneerite lennuettevõtja kaudu, siis olete hõlmatud nende süsteemiga, aga kui broneerite internetist endale ainult koha lennukis mõnele lennule, siis ei ole teil kindlustust. See on anomaalia. See on vajakajäämine, mida parlament koostöös komisjoniga püüab kõrvaldada.
Selle probleemiga seoses oleme algatanud ka mõtte asutada kompenseerimise reservfond, kuid seda ei tohi vaadata kui meie või komisjoni nõudmist. Soovime kõigest alustada arutelu mehhanismide üle, mille abil meil oleks kõige paremini võimalik seda probleemi lahendada, nii et mu küsimuse mõte oli algatada dialoogi komisjoniga lootuses, et saame selle vajakajäämise kõrvaldada ja leida lahenduse tõsisele probleemile, mis on eriti raske inimestele, kes leiavad end lennuettevõtja maksejõuetuse ohvritena.
Ootan huviga koostööd komisjoniga, et püüda sellele probleemile koos minu komisjoniga lahendus leida, ning loodan kuulda teiste parlamendiliikmete seisukohti.
Antonio Tajani
Proua juhataja, olen tänulik härra Simpsonile ning kogu transpordi- ja turismikomisjonile, et nad juhtisid parlamendi tähelepanu niisugusele tundlikule küsimusele. See küsimus annab mulle võimaluse ametlikult korrata, mida on öelnud paljud Euroopa kodanikud, paljud reisijad pärast viimastel nädalatel üleelatud raskusi, mille põhjuseks oli teatavate lennuettevõtjate pankrot.
Nagu see parlament teab, on reisijate kaitse kõigis transpordisektorites minu jaoks tõeliseks prioriteediks. Ma ütlesin seda kuulamise ajal, kui parlament mulle oma poolthääle andis, ja ma soovin seda korrata täna õhtul. Ma arvan, et kõik me peaksime meetmeid võtma, et välja tulla konkreetse juriidilise lahendusega, mitte ainult selleks, et ära hoida - nagu härra Simpson ütles - nende reisijate, kes on ostnud oma pileti lennuettevõtjalt, mis seejärel pankrotti läheb, erinevat kohtlemist reisijatest, kes on ostnud pileti osana ulatuslikumast puhkusepaketist.
Sellepärast arvan, et esimese asjana peame kasutama rahalisi vahendeid, mis on juba meie käsutuses. Teisisõnu, avalikkus peab kasutama kõiki regulatsioone kõige tõhusamal võimalikul moel, isegi kui need on puudulikud või viivad põhjalike erinevusteni. Sama eesmärgiga, optimeerida meile kättesaadavad ressursid, nagu näiteks siis, kui SkyEurope pankrotti läks, kutsuti Euroopa tarbijakaitse võrgustikku üles tarbijatele nende õiguste kohta nõu andma ja kaebusi koguma. Meil on tarvis reisijatele siiski ka paremat kaitset pakkuda juhul, kui lennuettevõtja pankrotti läheb. Reisijad broneeringutega, mis hiljem tühistatakse, peavad saama hüvituse ning mõnedel juhtudel ka kojulennu. See on keeruline probleem, mis tähendab, et peame võetavaid meetmeid hoolikalt hindama.
Komisjon on juba tööd alustanud, et tulla välja praktilise reageeringuga neile probleemidele. Meie nõudmisel tegeldakse juba peamiste uuringutega pankroti tagajärgede kohta õhutranspordisektoris, seda eriti reisijatele. See üksikasjaline uuring seletab praktilises mõttes ära pankrottide tagajärjed ja nende mõju 700 miljonile või rohkemale reisijale, keda igal aastal terves Euroopa Liidus transporditakse.
Uuring pakub mitmesuguseid erinevaid stsenaariume parimate lahenduste leidmiseks pankrottide põhjustatud probleemidele, eriti hüvitiste ja kojulendude näol, nagu ma just nimetasin. Kui kõne all olid nii hüvitis kui ka kojulend, oli võimalik koostada mitmesuguseid stsenaariume, mis varieerusid tagatisfondide loomisest kuni reisijatele või lennuettevõtjatele kohustuslike kindlustusskeemide väljatöötamiseni ning viimaks ideeni, et rahvusvahelistesse pankrotiseadustesse tuleb sisse viia sihtotstarbelisi muudatusi.
Käesoleva aasta veebruaris saatsin uuringu härra Costale, kes oli sel ajal transpordi- ja turismikomisjoni esimeheks. Komisjon jätkab praegu selle uuringu põhjal mitmesuguste võimalike variantide analüüsimist ning keskendub eelkõige reisijatele ja õhutranspordisektorile avaldatavatele kahjulikele tagajärgedele. Oma analüüsil võtame arvesse arutelu kõiki aspekte ning kasutame kõigilt huvitatud osapooltelt saadud panuseid. Samasse valdkonda kuuluvate jõupingutuste abil algatab komisjon lähematel nädalatel laialdase avaliku konsulteerimisprotsessi reisijate õiguste kohta õhutranspordisektoris.
Samas kontekstis ning alahindamata puhkusepakettide erinevusi ja erijooni, arvestab komisjon ka mõjuhindamist, mida parajasti tehakse direktiivi 90/314 läbivaatamise kohta seoses nimelt puhkusepakettidega. Seda sellepärast, et avaliku konsulteerimisprotsessi üks põhilisi eesmärke on kindlaks teha, millised tagajärjed tekivad reisijatele, kui lennuettevõtjad pankrotti lähevad, ning võimalikud lahendused nende leevendamiseks. Ilmselt viiakse üheaegselt avalike konsultatsioonidega läbi ka uuring - nagu ma juba nimetasin - võimalike lahendusvariantide mõju analüüsimiseks.
Niipalju, kui minusse puutub, saab parlamendi panus ilmselt olema otsustava tähtsusega ning - võttes arvesse ka pühendumist, millega transpordi- ja turismikomisjon on töötanud, et täna selle suulise küsimusega välja tulla - ma arvan, et suudame lähematel nädalatel kasulikult koostööd teha, et ühiselt leida parim lahendus, mis vastab reisijatele vajadustele ja kaitseb tõhusalt nende õigusi, kui lennuettevõtja peaks pankrotti minema.
Marian-Jean Marinescu
Praeguse majanduskriisi ajal, kui kütusehinnad kõiguvad ja konkurents karmistub, on lennuettevõtjatel, eelkõige odavlennufirmadel, väga rasked ajad. Piletihinna tõstmine pole praeguses olukorras võimalik, kuna teenustasude suurendamine, mida mõned odavlennufirmad kohaldavad, võib lõppeda reisijate arvu veel järsema langusega.
Lennuettevõtjate poolt 2009. aastal kantud rahaliste kaotuste suurus on umbkaudu 11 miljardit USA dollarit; sellisest olukorras on võimalik toibuda alles järgmise kolme aasta jooksul. Sellisel taustal on tekkinud olukord, mida keegi näha ei taha, et lennuettevõtjad lähevad pankrotti. Pankroti puhul ei ole asjakohaste õigusaktide puudumise tõttu praktilisi vahendeid võrdväärse piletihinna hüvitamiseks või välismaale kimpu jäetud reisijate kojutoomiseks. Euroopa lennuettevõtjate poolt pankrotti läinud lennuettevõtjate reisijatele pakutud toetus on küll tagasihoidlik, kuid iseenesest kiiduväärt, ent pakub üksnes ajutist lahendust, et konkreetsest kriisist läbi saada. Teisest küljest ei saa me alati majanduskriisi ennast keerulistes olukordades vabanduseks tuua, kuna lennuliinid läksid pankrotti ka enne seda, kui kriis valla pääses.
Rangem kontroll lennuettevõtjate finantsolukorra üle, seda eelkõige odavlennufirmade puhul, rangem kontroll ühinemiste ja ülevõtmiste üle, samuti piisavalt suure tagatisfondi loomine on mõned lahendustest, mis võiksid pikema aja pärast hakata lennufirma pankrotti mineku puhul reisijatele kaitset pakkuma.
Saïd El Khadraoui
Proua juhataja, volinik, daamid ja härrad, meie fraktsioon on nõudnud arutelu pankrottide probleemi üle lennundussektoris ning on tõsi, et juttu pole enam üksikjuhtumist. Nagu mainis juba mu kolleeg härra Simpson, meie komisjoni esimees, on 2000. aastast alates toimunud 77 pankrotti - tõsi küll, peamiselt väiksemate ettevõtjatega - mis tähendab ka seda, et mitu tuhat inimest on näinud oma piletile kulutatud raha ühel või teisel viisil suitsuna minema hõljuvat või on nad lihtsalt kuskile iseenda hooleks maha jäetud. On põhjust karta, et sel lennundussektorile majanduslikult raskel ajal võib pankrotte veelgi tulla. Järelikult peame midagi ette võtma.
On muidugi tõsi, et ka liikmesriigid peavad lennuettevõtjate krediidivõimelisuse ja finantsnõuetele vastavuse järelevalvel oma osa täitma - see on õige ja kohus - kuid meie ülesanne on välja töötada Euroopa tasemel kaitsemehhanism, mille abil tagada, et kitsikuses reisijaid välja külma kätte ei jäetaks. Sellepärast kutsun ma komisjoni üles kiiremini töötama, et esitada konkreetne ettepanek; eriti sellepärast, nagu te rõhutasite, et süsteemid on tänu muude õigusaktide iseloomule tagatisfondi kujul ja nõnda edasi juba paika pandud - sealhulgas ka inimeste jaoks, kes broneerivad reisipakette. Seega valitseb siin mõnes mõttes ebavõrdsus reisikorraldaja kaudu lende broneerivate inimeste ja internetist oma pileti ostjate vahel; arvan, et see on teine probleem, mille peame lahendama.
Kuulsin, et teil on huvitatud asjaosalistega konsulteerimise protsess käimas. Kavatsete ettepaneku esitada järgmisel aastal. Arvan, et peame tõesti püüdma oma tegevust kiirendada: selle asemel, et järgmise aasta lõpuni oodata, peaksime ehk otsima lahendust mõnevõrra kiiremini. Rääkigem sellepärast viivitamata konkreetsest seadusandlikust ettepanekust, et saaksime korraldada arutelu mingisuguse pankrotikindlustuse praktiliste üksikasjade üle.
Lõpetuseks tahaksin öelda, et mul on hea meel kuulda volinikku ütlemas, et võime oodata teatavat üldist seisukohavõttu reisijate õiguste kohta lennundussektoris. Me teame, et kehtivaid õigusakte ei kohaldata täielikult, võrdväärselt ja rahuldavalt igal pool, mis on asi, mis nõuab meie tähelepanu, ning ma olen kindel, et tuleme selle juurde veel tagasi.
Gesine Meissner
Proua juhataja, volinik, tänan teid teie vastuse eest. Olen samuti transpordi- ja turismikomisjoni liige ning arvan, et on väga oluline, et see küsimus meil nüüd päevakorras on. Tegelikult on härra Simpson selle meile juba esitanud.
Praeguse seisuga on tarbijakaitses vajakajäämisi seoses lennureisijatega. Need vajakajäämised on seotud lennuettevõtjate maksujõuetusega, nagu juba räägiti. Minu arvates on äärmiselt oluline tarbijate õigusi kaitsta ja seda me teemegi. Püüame tarbijaid kaitsta nii palju kui võimalik.
Tahaksin meie fraktsiooni vaatepunktist nimetada üht aspekti, mis praeguseni pole erilist rolli mänginud, kuid mis minu arvates on samuti tähtis tähelepanek. Muidugi me tahame, et tarbijate õigused oleksid kaitstud, kuid me tahame ka, et tarbijad saaksid valida. Mõeldes, mismoodi saaksime vajakajäämised kõrvaldada, võib väga vabalt juhtuda, et teie poolt komisjonis koostatud ettepaneku tulemus on ülereguleerimine, mis võib seejärel takistama hakata innovatsiooni, kui asi selles valdkonnas pakutavate võimalusteni jõuab.
Tarbijakaitseseadus tähendab muidugi ka seda, et peaks saama näiteks valida mitmesuguste lennuettevõtjate eri pakkumiste vahel. Näiteks on praegu suundumus pakkuda mõningaid väga odavaid lende kindla hinnaga piletite asemel ning tarbijatele meeldib see väga.
Palun ärge minust valesti aru saage; ma ei taha tarbijate õigusi mingil moel vähendada. Ka nende õiguste kaitse on minu jaoks väga oluline ning meil on selleks tarvis asjakohaseid instrumente. Peaksime siiski kaaluma perspektiive, millega meil tuleb arvestada tagamaks, et lennureiside puhul jääks tõepoolest alles suurel hulgal valikuvõimalusi ning et ka uued võimalused saaksid turule tulla, aga et tarbijad oleksid igal juhul kaitstud ning ei satuks igasugustesse finantsprobleemidesse, kui lennuettevõtja peaks tegelikult pankrotti minema.
Selles suhtes on mul hea meel kuulda teid ütlemas, et tegelete lahenduse leidmisega. Muidugi on õige mõte, et võiks olla ka üks toetusfond. Ootan huviga arutelu komisjonis, mis võib ehk isegi juba sel aastal toimuda.
Eva Lichtenberger
Proua juhataja, volinik, daamid ja härrad, rahalised tingimused lennuettevõtjate turulepääsemiseks on transpordi- ja turismikomisjonis muidugi juba läbi arutatud. Tookord võeti tagatisfondide asi üles, kuid seda ei peetud siis ilmselt piisavalt tähtsaks või enamuse jaoks oluliseks.
Praegu me näeme juhtumeid, mis muidugi annavad meile põhjust järelemõtlemiseks ja reguleerimiseks, sest me vajame reguleerimist selles valdkonnas. Esiteks, peame jätkuvalt tagama, et reisijate õigustest, mille me siin reisijate kaitsmiseks vastu võtame, kinni peetaks.
Lennule mitte lubamise küsimus ning paljud muud juhtumid, mida oleme kahjuks näinud, demonstreerivad, et kõik olemasolevad vajakajäämised kasutatakse silmapilk ära. See nõuab meie tähelepanu ja vajab reguleerimist. Peame lahenduseks arvatavasti abi otsima tagatisfondist või mingist kindlustusest, et reisijaid selliste äritavade eest asjakohaselt kaitsta. Peame vaid tähelepanelikult vaatama äsjast juhtumit: isegi viimasel päeval teatati ikka veel, et kõik on korras, ja paljud inimesed jäid seda uskuma.
Sedalaadi lahenduse puhul peab siiski olema tagatud, et kõik kaasatud osalised maksaksid ausalt oma osa ning et asi ei lõpeks sellega, et üksikud lennuettevõtjad, sealhulgas odavlennufirmad, istuksid mugavalt ohutuses ja laseksid teistel riskeerida. Aus turg kaitseb ebaausate tavade eest mitte ainult reisijaid, see kaitseb ka konkurente.
Ryszard Czarnecki
Proua juhataja, viimase üheksa aasta jooksul on Euroopa Liidus läinud pankrotti ligemale 80 lennuettevõtjat. Oleme täna siin kuulnud, kuidas odavlennufirma SkyEurope viimase puhkusteperioodi ajal pankrotti läks, jättes tuhanded kliendid kahju kannatama. Selline olukord kordub. Muidugi on kannatajateks mitte ainult eralennufirmade omanikud, vaid inimesed, kes tihtipeale on vähem jõukad, kes peavad mitmeid kuid säästma, et lennukipiletit osta. Arvan, et sellises olukorras peab Euroopa Parlament - ja ma kõnelen kui transpordi- ja turismikomisjoni liige - nõudma väga tungivalt, et Euroopa Komisjon võtaks vastu põhimõtted reisijate ja klientide õiguskaitseks, ning see tähendab ka finantskaitset. Spetsiaalse reservi loomine, millest maksta kompensatsioone pankrotti läinud ettevõtjate reisijatele ja klientidele, võib ära hoida selliseid olukordi nagu oleme viimase kümne aasta jooksul näinud, kui vähemalt mitu tuhat inimest kaotas oma raha äkki ja igavesti. Euroopa Liidu liikmesriikide kodanikud ootavad meilt konkreetseid meetmeid.
Jaromír Kohlíček
Tahaksin tänada Brian Simpsonit tema suurepärase sissejuhatuse eest sellesse teemasse. Hiljuti on hulk lennuettevõtjaid tohutult kiiresti pankrotti läinud. Probleem pole piirdunud odavlennufirmadega, kuigi nemad on teinud enamiku vigadest. Kui meil ei õnnestu arutada sadade reisijate hättajätmist sihtpunktidesse, kust on raske koju tagasi pääseda, siis ei juhtu midagi põhjapanevat. Mitmetel tegevusaladel esineb aeg-ajalt probleeme ning üldiselt leitakse lõpuks lahendus. Praegusel juhul on kannatada saanud tuhanded inimesed, sageli koos väikeste lastega ja vajalike rahaliste vahenditeta. Sellepärast on tarvis selgelt märku anda, et me teame lahendust. Siin on tegemist kapitali adekvaatsuse ja tagasisõitude kindlustamise küsimusega. Ma usun, et komisjon ja ELi liikmesriigid on suutelised reisijate probleemidele kiire lahenduse leidma. Muidugi vajavad lennuettevõtjate probleemid teistsugust lahendust. Kriisiolukord sektoris vajab asjakohaseid instrumente ning ma usun, et neid hakatakse kasutama.
Juozas Imbrasas
Majanduslanguse ajal lähevad ettevõtjad pankrotti ja lennuettevõtjad pole mingi erand. Leedus läks käesoleval aastal samuti pankrotti Leedu lennufirma FlyLAL. See on üks kümnetest tänavu pankrotti läinud Euroopa lennufirmadest. Kuigi Euroopa Parlamendi vastuvõetud õigusaktid pakuvad reisijatele piisavaid tagatisi ja hüvitisi, kui nad peaksid lennufirma süü läbi kavandatud lennureisil hilinema või pagasi kaotama, saab seda tagada ainult juhul, kui lennufirmal pole rahalisi raskusi. Kui firma on kord juba pankrotti läinud, kaotavad pileti ostnud reisijad tavaliselt kogu oma raha. Sellepärast on komisjon soovitanud, et kuna riikide valitsusasutused jälgivad ja litsentseerivad lennufirmade tegevust ning annavad lendudeks lubasid, võiksid ja peaksid valitsused lennufirma pankrottimineku korral reisijatele ostetud piletite eest raha kohe tagasi maksma ja hiljem selle pankrotistunud ettevõtjalt sisse nõudma. Peaksime arutama ka härra Simpsoni tehtud ettepanekut kompenseerimise reservfondi kohta, Seda pakilist probleemi võib arutada ning parima lahenduse leida, täiendades Euroopa Parlamendi ja nõukogu vastuvõetud määrust üldeeskirjade kohta, mis hõlmavad õhuveoteenuste pakkumist. Sellega võiksime anda oma panuse lennufirmade teenuseid kasutavate reisijate turvalisuse tagamisele.
Artur Zasada
(PL) Proua juhataja, volinik, asjaolu, et lennufirmade kohustusi oma reisijate vastu ei tühistata isegi kui lennufirma pankrotti läheb, on enesestmõistetav ning see tuleks võtta lähtepunktiks selles väga vajalikus arutelus, mille algatas härra Simpson.
Sellepärast kuulasin hämmastusega SkyEurope eestkõneleja selgitusi. Ronald Schranz väljendas kahetsust reisijatele tekitatud ebamugavuste pärast. Ma rõhutan sõna "ebamugavused”. Ta teatas ka, et pankrotistunud ettevõtte kliendid, kes välismaa lennujaamades ootasid, oleksid võinud kojusaamiseks ise alternatiivseid võimalusi otsida. Tema sõnade kohaselt puudutas probleem mõnda tuhandet inimest, ent nende täpset arvu ei osanud ta öelda. SkyEurope esindaja jaoks oli see kõigest statistika. Ta unustas siiski, et selles arvus sisaldusid nende reisijate tuhanded isiklikud draamad, kes ei pääsenud koju, oma perekonna juurde või tööle. See on näide sellest, et probleem tuleb võimalikult kiiresti reguleerida. SkyEurope oli noteeritud äriühing ja sellepärast on meil tema kohta rohkem informatsiooni. Odavlennufirmade puhul pole see alati nõnda. Võib juhtuda, et hiljutine Bratislava õudusunenägu kordub mõnes teises Euroopa lennujaamas.
Praegusel hetkel käib tuline arutelu, milles tehakse mitmesuguseid ettepanekuid selle tähtsa probleemi lahendamiseks. On räägitud erifondist, mis luuakse lennupiletite juurdemaksudest, ning pankrotikindlustusest. Need on väärtuslikud algatused, kuid neil on oma mõju piletihindadele. Kriisiajal vajame menetlust, mis ühest küljest oleksid abiks reisijatele, aga teisest küljest ei muudaks lennufirmade juba niigi rasket majandusolukorda veel keerulisemaks.
Sellepärast tahaksin volinikule esitada ühe küsimuse ja teha ühe ettepaneku: kas osaliseks lahenduseks ei võiks olla "taeva solidaarsuse” idee, mis sisaldab põhimõtte lennuettevõtjate ühisest vastutust reisijate ees? Jah, solidaarsus on idee, mis mulle kui poolakale on eriti kallis. See võiks olla vastus ja väljakutse, mida saab viivitamata kohaldada. Mu ettepanek põhineb ideel, et pankrotistunud lennufirma reisijad, kes on mõnes lennujaamas kitsikuses, saaksid kasutada mõne teise ettevõtja lennukeid, mis lendavad samas suunas, muidugi tingimusel, et neil leidub vabu istekohti. Kõik kaasnevad kulud võiksid asjaomased lennuettevõtjad ise lahendada. Tahaksin volinikult sellele vastuse saada.
Olga Sehnalová
(CS) Volinik, daamid ja härrad, lennuettevõtja SkyEurope kokkukukkumine on koondanud tähelepanu lennuettevõtjate reisijate viletsa tarbijakaitse üldisele probleemile. See ei ole ettekujutatud probleem - mul oli võimalus isiklikult kohtuda nende reisijatega, kes selle lennuettevõtja pankroti tõttu kahju said. Need olid juhtumisi külalised meie prantsuse sõpruslinnast Chateau d'Ain, kes olid tulnud kohtumisele Tšehhi Vabariigi idaosas asuvasse linna Kroměříž, mille esindajaks ma olen. Nende tagasisõit oli väga masendav kogemus, millega kaasnes ühepäevane sunnitud vahepeatus Praha lennujaamas.
Räägin sellest kogemusest rõhutamaks, et SkyEurope ei olnud tavaline odavlennufirma. Ta pakkus oma reisijatele regulaarlennufirmadele sarnaseid teenuseid ja maandus suurtes lennujaamades. Tema teenuseid kasutasid väga paljud tarbijaid. Tarbijate jaoks, kelle peamine mure oli mitte reisi kuupäev, vaid pigem pileti hind, oli SkyEurope Tšehhi Vabariigis eelistatud valikuks. SkyEurope oli ka üks tähtsamaid kliente Tšehhi Vabariigi suurimas lennujaamas Prague-Ruzyně. SkyEurope kokkukukkumine ei kahjustanud siiski üksnes lennujaamadesse jäänud inimesi, vaid ka 280 000 muud klienti, kes olid piletid juba ära ostnud. Olemasoleva teabe kohaselt olid lennukipiletid välja müüdud kuni hetkeni, mil pankrot välja kuulutati.
Inimestel, kes ei ostnud piletit krediitkaardiga, ei ole praktiliselt mingit võimalust oma raha kätte saada. Lennuettevõtetel pole juriidilist kohustust pankroti vastu kindlustada ning sellepärast mõned neist seda ei teegi. Sellepärast peavad reisijad oma nõuded esitama pankrotimenetlustes. Võimalused raha sel teel tagasi saada on nulli lähedased. Seega on aeg selles suhtes midagi ette võtta. Tahaksin tänada transpordikomisjoni, et ta on selle küsimusega tegelema hakanud, ning Euroopa Komisjoni, et ta on lubanud hakata. Olen kindel, et leitakse lahendus, mis tõstab tarbijate usaldust õhutranspordi sektori vastu, mida ülemaailmne majanduskriis on nii kohutavalt kahjustanud.
Oldřich Vlasák
(CS) Proua juhataja, daamid ja härrad, lennuettevõtjate suured pankrotid käesoleval aastal sunnivad meid uuesti kaaluma, kas õhutranspordi ühendatud siseturg töötab ikka korralikult. Kuigi mitu peamist ettevõtjat on tegevuse lõpetanud ja sektori olukord jätkab kütusehindade tõusu ja aeglustunud majanduskasvu tõttu halvenemist, ei ole minu arvates kindlasti põhjust paanikaks. Enne, kui me astume reguleerimise libedale teele, peaksime meelde tuletama, et EL on liberaliseerimismeetmete tõttu õhutranspordis näinud odavlennufirmade võimsat laienemist ja raevukat konkurentsi ELi kõigi lennuettevõtjate vahel.
Endine tugevalt reguleeritud ja kalliste lennukipiletitega tegevusvaldkond on nüüd muutunud dünaamiliseks sektoriks, mille teenuseid tänu ELis taskukohastele hindadele on hakanud kasutama üha suurem hulk reisijaid, kes varem poleks saanud seda endale lubada. Kaalugem siis hoolikalt, kuidas saaksime tarbijate - praegusel juhul siis lennuettevõtete klientide - kaitset suurendada, ilma et tõhusalt toimiva õhutranspordi turu ohtu seaksime. Euroopa Parlamendis on hiljuti juba tehtud ettepanek kehtestada kohustuslik kindlustus lennufirmade pankroti vastu. Seepärast oleks õige kaaluda, mismoodi saaks selle ettepaneku ellu rakendada.
Christine De Veyrac
(FR) Proua juhataja, komisjoni asepresident, daamid ja härrad, suuline küsimus, mida me siin täna õhtul arutame, paljastab - nagu paljud on öelnud - tõelise juriidilise vaakumi, mis jätab reisijad vähimagi tagatiseta, kui lennuettevõtja peaks pankrotti minema.
Muidugi kaitsevad Euroopa õigusaktid reisijaid, kes on oma pileti ostnud osana puhkusepaketist, kuid need ei kaitse inimesi, kes ostavad oma pileti Internetist. Nagu härra El Khadraoui ütles, on tarbijate käitumine Interneti arenemisega muutunud ning seadusandjad peavad järgnema sellele muutusele, et meie Euroopa kaaskodanikke kaitsta. Suur hulk reisijaid ostab nüüd oma lennukipiletid Internetist. Kuna odavlennufirmad müüvad oma pileteid peaaegu eranditult Internetis, on noored ja madala sissetulekuga inimesed need, kes sellest nähtusest eriti kahju saavad. On vastuvõetamatu, et neil inimestel pole enam raha, kui lennuettevõtja, kellelt nad oma pileti ostsid, pankrotti läheb. Seda enam, et paari viimase kuu jooksul on õhutranspordisektor läbi elanud enneolematu kriisi, mis viib õhureiside märkimisväärse vähenemiseni. Me kõik teame, et praegune kriis on hullem kui see, mis kahjustas sektorit pärast 11. septembrit, ning et hulk lennuettevõtjaid on pankrotti läinud.
Sellepärast on oluliselt tähtis, et Euroopa Komisjon - ning ma tean, asepresident, et olete sellest teadlik - esitaks meile võimalikult kiiresti tegelikud lahendused, et saaksime reisijaid kaitsta, kui lennuettevõtja, kellega nad pidid lendama, peaks pankrotti minema, olenemata sellest, mil viisil nad on oma piletid hankinud.
Magdalena Álvarez
(ES) Proua juhataja, volinik, mul on hea meel küsimuse üle, mida me täna arutame, kuid ma arvan, et see hõlmab ainult üht võimalust nende hulgast, mille puhul ettevõtja lõpetab tegevuse: nimelt finantskrahh või maksejõuetus.
On siiski ka muid olukordi, mille puhul lennuettevõtjad võivad tegutsemise lõpetada või peatada. Viitan juhtudele, kui nende litsents on peatatud ohutuse põhjustel, tegevuse lõpetamisele omal soovil või mõnel muul kui finantspõhjusel. Need olukorrad toovad kaasa samasuguseid probleeme nagu need, mida me täna arutame, kui reisijad jäetakse abitult maha, sest nende lennu maksumust ei ole hüvitatud, või kui on, siis toob see hüvitamine mõnel juhu kaasa märkimisväärseid kulusid.
Arvan, et lennu hilinemise või ärajäämise korral reisijate kompensatsioonide reguleerimine võiks olla üks instrument, mida kasutada, kuid ma ei usu, et sellest piisab.
Tahaksin selles kontekstis paluda komisjonil uurida võimalust esitada seadusandlikke meetmeid muude juhtude puhuks, mida ma nimetasin, mis lähevad kaugemale lennufirma kokkukukkumisest ega ole hõlmatud ühenduse kehtivate õigusaktidega. Vastasel korral tekib kõigile meie headele kavatsustele vaatamata oht küündimatuks jääda ja pakkuda juriidilist kaitset ainult ühes konkreetses olukorras, jättes sellest välja hulga reisijaid, kes võivad samuti lennuliini sulgemise tõttu kannatada, ehkki seda ei suletud majandus- või finantspõhjustel.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Kui tahame, et meil oleks tõhusalt toimiv siseturg, siis peab meil olema ka ühenduse tarbijakaitsepoliitika. Aastate vältel on Euroopa Liit selles valdkonnas asjakohaseid meetmeid võtnud ning vastuvõetud meetmed on taganud ja tugevdanud tarbijakaitse taset sellistes valdkondades nagu puhkusepaketi teenused ja reisijate õigused.
Suur enamik Euroopa tarbijatelt saadud kaebusi on siiski seotud lennureisijate õiguste rikkumisega. Paljud neist kaebustest tulevad reisijatelt, kelle lennud on ära jäetud, sest lennuettevõtjad või reisikorraldajad lähevad pankrotti. Neil juhtudel saavad tarbijad probleemidest teada alles siis, kui sõiduplaanis ettenähtud lend toimumata jääb.
Kuigi Euroopa Liidu Nõukogu direktiiv 90/314/EMÜ puhkusepakettide kohta kaitseb reisijaid juhul, kui reisikorraldaja läheb likvideerimisele, ei kaitse see neid siis, kui lennukipiletid on ostetud individuaalselt. Peale selle on lennukile mittelubamise juhtudest välja jäetud kompensatsioon selleks puhuks, kui tegemist on erakorraliste asjaoludega, mis hõlmavad ka ettevõtja pankrotistumise. Hiljutise uuringu kohaselt on lennuettevõtjate pankrottide arv aastatel 2000-2008 tõusnud 79-le. 41% ettevõtjatest, kes läksid pankrotti aastatel 2005-2008, pakkus kohalikke lende ning 17% oli odavlennufirmasid.
Milliseid meetmeid me peaksime siis võtma, et reisijatele sellises olukorras paremat kaitset pakkuda? Võimalikud lahendused hõlmavad reisikindlustusskeemi niisuguste stsenaariumide hõlmamiseks, rangemat järelevalvesüsteemi, samuti õigusnormide koostamist, mis tagaksid sellisesse olukorda sattunud reisijatele kompensatsiooni.
Zita Gurmai
Proua juhataja, reisijate kompensatsioon pankrotijuhtudel pole ainult rahaküsimus. See on seotud märksa tõsisemate küsimustega, nagu näiteks ohutus, teenuste kättesaadavus ja konkurentsivõime. Kriisiaegadel on kõik majandusvaldkonnad ohtlikus olukorras ja õhutransport pole siin mingi erand. Oluliselt tähtis on mitte lasta vankuma lüüa inimeste usaldusel ettevõtjate vastu, sest see võiks viia nõudluse märkimisväärse languseni ja seega lennufirmade finantsolukorda veelgi nõrgestada. See võib kahjustada tervet Euroopa majandusolukorda ja konkurentsivõimet.
Reisijate kompensatsioon on seotud ka teenuste kättesaadavusega. Arvan, et igal inimesel Euroopas peab olema võimalus lennureisiks, kui ta seda soovib. Peate tunnistama, et selleks on meil tarvis turvalisi, kuid odavaid lennufirmasid, mis on kõigile kättesaadavad. Neil lennufirmadel peab olema stabiilne finantstaust, sest turvalisus ei tähenda üksnes turva mingi õnnetuse puhul, vaid tähendab ühtlasi ka seda, et kui ma ostan lennukipileti, siis võin kindel olla, et lennuks ettenähtud ajal ootab seal tõepoolest lennuk, mis mu sihtkohta toimetab.
Kõik see annabki meie suulisele küsimusele tema tähtsuse ning fakt, et 2000. aastast peale on Euroopas olnud peaaegu 80 lennuettevõtjate pankrotti, teeb selle küsimuse pakiliseks. Vajadus selge reguleerimise järele selles valdkonnas on silmnähtav. Sellepärast tahaksin paluda, et volinik seda küsimust tõsiselt kaaluks ning toimiva lahendusega võimalikult kiiresti välja tuleks.
Joanna Katarzyna Skrzydlewska
(PL) Proua juhataja, härra Tajani, umbes kuu aega tagasi muutusid odavlennufirmad maksujõuetuks ning üks lennuettevõtja - SkyEurope - kuulutas välja pankroti. Vaatamata faktile, et lennundusala analüütikud ennustasid seda pankrotti tükk aega ette, müüs SkyEurope sellest hoolimata lendudele pileteid veel pankroti väljakuulutamisele eelnenud päeval. Selle tagajärjel on sadadelt selle lennufirma reisijatelt mitte ainult võetud võimalus teha reis, mida nad olid kavatsenud, vaid eelkõige pidid nad lennuettevõtja pankroti tõttu kandma märkimisväärseid rahalisi kaotusi. Lennufirma lihtsalt edastas klientidele ametliku teadaande, et nad jäävad ilma oma rahast, mille on investeerinud piletitesse.
SkyEurope näide demonstreerib üheselt, et meie ühises Euroopas ei ole meil veel õnnestunud koostada õigusakti, mis võiks lennuteenuste tarbijaid mõne lennufirma kokkuvarisemise eest kaitsta. See on tähelepanuväärne probleem, mida võib näha faktist, et alates 2000. aastast on kogu maailmas läinud pankrotti 77 lennuettevõtjat. Näiteks 2004. aastal läks pankrotti Poola lennuettevõtja Air Polonia. Sellepärast tahaksin, et volinik esitaks põhimõtted tarbijate kaitseks lennuettevõtjate võimalike pankrottide eest.
Antonio Tajani
Proua juhataja, proua De Veyrac, härra Vlasák ja proua Gurmai koondasid tähelepanu pankrotijuhtumile, teisisõnu majanduskriisile ja õhutranspordisektori ees praegu seisvatele raskustele, mis kimbutavad nii odavlennufirmasid kui ka tavalisi lennuliine.
Euroopa Parlament ja komisjon on kooskõlastatult tegutsenud, et vastuseks sellele kriisile käivitada hulk algatusi. Ma viitan teenindusaegade külmutamisele, mida siin parlamendis toetas ülekaalukas enamus, ning algatusele "Ühtne Euroopa taevas”, õhutranspordi süsteemi ulatuslikule reformile, mis võimaldab lennuettevõtjatel kokku hoida kütusehindadelt, kuna oleme vähendanud lennuväljade hinnavahesid.
Eelkõige selleks, et kõigile Euroopa lennuettevõtjatele praktilist toetust pakkuda, olgu need odavlennufirmad või mitte, olen kutsunud üles 27 Euroopa Liidu transpordiministrit ühtse Euroopa taeva reformi ennetähtaegselt kehtestama, kuna see on hea viis võimaldada lennuettevõtjatel kütust säästa ning hoida sellega ära bilansi kahjustamist. Lennuettevõtjate pankrotti mineku ärahoidmine ei kaitse mitte ainult reisijaid kahjude eest, vaid võib peale selle olla erakordselt oluline seoses töökohtade kaitsega. Me ei tohi unustada, et sel finants- ja majanduskriisil ei tohiks lasta täisjõuliseks sotsiaalkriisiks muutuda.
Me teame, et õhutranspordisektorit ründavad rahvusvahelise taseme probleemid: tarvitseb vaid meenutada, mis juhtus kaks nädalat tagasi Japan Airlinesiga, kui teatati koondamistest. Meie kohus peaks olema mitte ainult kodanikke kaitsta, vaid tegutseda ka selleks, et tagada heade lennuettevõtjate teovõimeliseks jäämine, kaitstes seega töökohti.
Euroopa Komisjon - ja palun vabandage mind, kui kaldun kõrvale - ning parlament on teinud tööd, et seda võimalikuks muuta. Võin kinnitada, et oleme oma jõupingutuste läbi teinud võimalikuks täiesti privaatse uue lennufirma mudeli loomise: näidete hulka kuulub Olympic Airwaysi juhtum, Alitalia juhtum ning Australian Airlinesi juhtum - millest ma loodan, et see saab lahendatud. See tähendab, et pole enam olemas riigi poolt kontrollitavaid lennufirmasid, mida üldsus peab välja aitama, kui need raskustesse satuvad. Vastupidi - see, kes teeb vea, peab selle eest ka maksma.
Tahaksin vastata proua Alvareze tõstatatud küsimusele teemal, mis on kindlasti huvitav: arvan, et võin tema ettepanekuga nõustuda, lisades seejuures meie tehtavasse töösse soovituse, et turvalisus tuleks tagada ka nende lennufirmade reisijatele, mis suletakse mitte pankrotti mineku tõttu, vaid sellepärast, et need ei vasta ohutusnõuetele. Sel konkreetsel juhul kannab reisija sama palju kahju kui reisija, kes ostis pileti lennufirmalt, mis seejärel pankrotti läks. Tuleb kinni pidada põhimõttest säilitada reisijate turvalisus, kui nad kahju kannatavad, teisisõnu, kui nad lennuks oma lennuki pardale ei pääse. Peale selle toetab see põhimõte mu jõupingutusi - ja teeb seda ka edaspidi - senikaua kui jään volinikuks, et reisijatele tuleb pakkuda samaväärset turvalisust kõigis transpordisektorites.
Sel põhjusel tegeleme homme ja ülehomme Luksemburgis peetaval transpordinõukogul mere- ja jõetranspordi reisijate õigustega. See on komisjoni poolt parlamendi toetusel tehtud valik, mis on mõeldud Euroopa kodanike kaitseks. Kui me tõepoolest soovime võita üldsuse usaldust ja saavutada samasuguseid positiivseid tulemusi, nagu saadi Iirimaal, peame looma seadusi, mis näitaksid kodanikele, et ühenduse institutsioonid hoiavad nende poole, et need ei ole lihtsalt hõlptulu saamise asutused, vaid kohad, kus tehakse tööd Euroopa kodanike õiguste turvamiseks ja kaitseks.
Juhataja
Arutelu on lõppenud. Hääletus kõigi resolutsiooni ettepanekute üle toimub järgmisel osaistungjärgul.
Kirjalikud avaldused (artikkel 149)
Edit Herczog  
Reisiharjumuste muutumise tulemusel teeb üha rohkem inimesi ise oma reisikorraldused, reisibüroode teenuseid kasutamata. Viimase kümne aasta jooksul on odavlennufirmad sellest trendist kasu saanud nii tulu kui ka turuosa mõttes. Kolleegid, reisibüroode pidev pankrottiminek on muret tekitanud ka Ungaris. Võime pidevalt televiisorist näha pilte võõrsile kitsikusse jäetud peredest. Me ei tohi järgmisel pankrotilainel lasta odavlennufirmasid minema pühkida, tekitades miljoneid eurosid kahju nii majandusele kui ka reisijatele, rääkimata turvalisuse ohust, kui ettevõtjal puudub oma tegevuse toetamiseks kindel finantsalus.
Nimelt sellepärast peamegi keskenduma järgmistele eesmärkidele. Me peame mõtlema ettevõtete loomise eeskirjade rangemaks muutmisele. Lennuettevõtjate puhul tuleb jätkuvalt nõuda kapitali- ja struktuuritagatisi. Peame mõtlema finants- ja tegevusaruandluse süsteemi rangemaks muutmisele ning kuidas läbi viia sagedasi kohapealseid kontrolle. Selle sektori suurus nõuab, et regulaarsete Euroopa uuringute kaudu analüüsitaks ettevõtete lennunduspoliitikat, kaebustega tegelemise mehhanismi ja hüvitusmenetluse lihtsustamist. Peame muutma veel kergemaks piiriüleste kaebustega tegelemise seoses samasuguste juhtumitega tulevikus. Kui tahame tõepoolest luua Euroopas ühisturgu, mille tähtsaim osa on tarbija heaolu, siis peame piiriüleste kaebustega ja kompensatsiooninõuetega tõhusamalt tegelema.
