Tolesni veiksmai po 2002 m. Monterėjaus vystymosi finansavimo konferencijos (trumpas pristatymas)
Pirmininkas
Kitas klausimas - Thijs Bermano pranešimas Vystymosi komiteto vardu dėl tolesnių veiksmų po 2002 m. Monterėjaus vystymosi finansavimo konferencijos.
Thijs Berman
pranešėjas. - (NL) Gerb. pirmininke, šiuo metu Niujorke JT vyksta diskusijos dėl Tūkstantmečio tikslų. Jei reikalai nepasikeis, šių tikslų nebus pasiekta iki 2015 metų. Tai reiškia, kad skurdas nesumažės perpus, motinų mirštamumo santykis nepasikeis ir ne visi vaikai turės galimybę įgyti pradinį išsilavinimą. Vienur ar kitur mes netgi girdime reikalavimų atidėti tūkstantmečio tikslų įgyvendinimą, nes jie neveikia. Problema yra pagalbos trūkumas. Tai dar viena cinizmo ir trumparegiško savanaudiškumo išraiška. Dėl nepakankamos pagalbos nebus gauta rezultatų. Taip paramos programos dažnai žlunga. Ir tai yra problema. Per mažai teikiama parama neveiksminga. Tai lyg futbolo treneris, aprūpinęs savo komandą tik batais dešiniajai kojai. Po maždaug tuzino rungtynių jis sako: "Jūs kiekvieną kartą pralaimite, iš jūsų nebus nieko gero. Aš išeinu - galite pasilikti sau batus, bet dabar jūs liekate patys vieni".
Yra daugybšalių, kuriose parama duoda rezultatų. Paramos mastas yra svarbus. Ruanda po genocido sulaukdidelės paramos. Puiku matyti, kaip atsigavo šalis. Prezidentas P. Kagame sulaukdaug kritikos, ir aš jos turiu, bet po 1994 metų įvykusio teroro, Ruanda rodo pavyzdį, kaip gyventi visam pasauliui. Tačiau be paramos jos ekonomikos sparta būtų mažiau įspūdinga. Taip pat ir Mozambike parama davrezultatų. Dar yra daugybkitų pavyzdžių. Nuo tada, kai buvo parengti Tūkstantmečio tikslai, dvidešimt devyni milijonai vaikų gavo galimybę pasinaudoti pradiniu mokymu. Jei pasaulyje būtų laikomasi pažadų, nebūtų jokios maisto krizės. Jei kiekviena klestinti valstybės 0,7 proc. savo BNP skirtų pagalbai vystymuisi, vaikų, nusilpusių nuo prastos mitybos, skaičius dabar vėl nedidėtų po tiek metų mažėjimo.
Šiame pranešime Europos Parlamentas aiškiai primena valstybėms narėms tesėti pažadus, ypač toms, kurios šioje srityje atsilieka - Prancūzija, Vokietija, JungtinKaralystir Italija. Jos privalo padidinti paramą iki 2015 m., nustatyti aiškų laikotarpį ir didinti tolygiai. Negalima delsti, nes vėlavimas reikštų, kad neturtingos šalys nuo dabar iki2015 m. netektų paramos, vertos 17 mlrd. EUR.
Turi būti aišku tai, kad valstybės lėšų nepakanka užtikrinti vystymąsi. Reikia daug daugiau. Europos Sąjunga turi toliau investuoti į taiką ir saugumą, gerą valdymą ir žmogaus teisių laikymąsi. Dėl Europos spaudimo tai pasiteisino Kenijoje. Dabar jos ministras pirmininkas yra Raila Odinga. Rytiniame Čade EUFOR (Europos Sąjungos vadovaujamų pajėgų) yra daug sunkiau. Bet svarbu privačias lėšas panaudoti valstybiniams tikslams. Svarbiausia, kad yra galimybpasiskolinti pinigų. Labai retai paskolos prieinamos neturtingiausiems. Tai turi būti pakeista. Turint galvoje vystymąsi kaip tikslą, tiek moterims, tiek vyrams turi būti užtikrintos vienodos galimybės jas gauti be jokių nepakeliamų palūkanų, padėti smulkiesiems darbdaviams, kurie turi labai gerus gebėjimus užmegzti kontaktus ir visa tai daryti kartu su vietos organizacijomis. Privatūs bankai negalvoja apie šias sąlygas ir moterims teikia paskolas rečiau nei vyrams. Europos Sąjunga galėtų tai pakeisti taikydama kredito garantijas. Europos investicinis bankas privalo suteikti daugiau nei dabar mikropaskolų institucijoms. Žmonėms atsirastų galimybparodyti, ką jie gali, ir tapti nepriklausomais, savarankiškais piliečiais. Neturtingos šalys taip pat privalo turėti daugiau galimybių kreiptis į TVF.
Daugiau lėšų taip pat reikia kovai su klimato kaitos pasekmėmis naudojant anglies dvideginio išmetimo prekybos sistemas. Moka teršėjai. Už pasaulinį klimato atšilimą yra atsakingos ne neturtingos šalys. Parama privalo būti skiriama tvarioms energijos formoms.
Vystymosi politika yra pagrindinis Europos Sąjungos rūpestis. Europos Sąjunga turi būti stipri žaidėja pasaulinėje arenoje. Kiekviena valstybnarsavo ruožtu turi tai daryti, bet visos kartu ir prisidėdamos 0,7 proc. BNP. Tai yra Tūkstantmečio tikslas. Šio tikslo įgyvendinimas padės siekti ir kitų tikslų.
Baigdamas noriu pasakyti, kad per tą laiką, kiek truko mano kalba, nuo bado miraštuoniasdešimt žmonių ir penkiasdešimt jaunesnių nei penkeri metai amžiaus vaikų, kurių ligos galėjo būti lengvai pagydytos.
Ján Figeľ
Komisijos narys. - Gerb. pirmininke, norėčiau labai padėkoti Thijs Berman už šį pranešimą. Jis labai išsamus ir žvelgiantis į priekį.
Manau, kad šis pranešimas padarytas pačiu laiku ir gali turėti poveikį dviem sritims. Viena iš jų - Niujorke vykstančios derybos dėl Dohos svarstymo konferencijoje dėl vystymosi finansavimo priimto dokumento, kuri turėtų įvykti lapkričio mėn. pabaigoje. Kita - ES pozicija dėl Jungtinių Tautų derybų ir pačios Europos indėlį Dohos konferencijos sėkmingą baigtį. Šiuo metu ši pozicija rengiama.
Kaip jau minėjote, 2002 m. Monterėjui buvo sėkmingi. Išsivysčiusios ir besivystančios šalys bendrai suvienijo pajėgas ir įsipareigojo atlikti tam tikrus veiksmus. Tai buvo vadinama Monterėjaus susitarimu. Europos Sąjunga veikryžtingai ir tvirtai, kad būtų gautas sėkmingas rezultatas. Manau, kad Europa tvirtai laikėsi Dohoje prisiimtų įsipareigojimų. Komisija kasmet vertino mūsų valstybių narių padarytą pažangą. 2005 m. ES apsvarstir toliau stiprino mūsų įsipareigojimus.
Vienas iš žinomiausių ES įsipareigojimų yra tikslas per tam tikrą laiką padidinti oficialios paramos vystymuisi dydį iki 2015 metų, skiriant 0,7 proc. ES nacionalinių pajamų. Manau, kad visi žinote, kad tai nusprendėme daryti laipsniškai. Pirmasis tikslas visos ES buvo pasiektas 2006 metais. Kitas terminas numatytas2010 metais, kai bendra parama turėtų sudaryti 0,6 proc. BVP.
Šių metų liepos mėn. (2008 m.) Europos Vadovų Taryba dar kartą patvirtino įsipareigojimus. Ši priemonyra laukiama ir svarbi, nes ES paramos lygis nuo praeitų metų sumažėjo pirmą kartą po Monterėjaus. Tai gana neigiamas ženklas. Tačiau Komisija yra įsitikinusi, kad Europos Sąjungos paramos lygis vėl padidės 2008 metais. Daugiamečiai besikeičiantys planai, rodantys, kaip kiekviena ES valstybnarnorėtų įgyvendinti nustatytus tikslus, yra labai svarbi priemonė. Mes norime matyti ne tik bendrą vaizdą, bet ir visų šalių mozaiką.
Po Monterėjaus Europos Sąjunga padarpažangą ir dėl kitų įsipareigojimų. Dohos konferencijos tikslas yra įvertinti padarytą pažangą, vėl patvirtinti įsipareigojimus, nustatyti kliūtis ir rasti būdus joms įveikti. Taip pat tai turėtų būti susiję su naujais iššūkiais, pavyzdžiui, klimato kita ir brangiomis bei kintančiomis maisto, degalų ir prekių kainomis vykstant pasauliniam ekonominiam nuosmukiui ir netgi finansinei krizei.
Komisija tikisi, kad Dohoje tarptautinvisuomendar kartą susitars dėl pasaulinio bendradarbiavimo skiriant lėšų vystymuisi, pagrįstu išsivysčiusių ir besivystančių šalių atsakomybės pasidalijimu. Todėl šis procesas nėra vienpusis, o dvipusis.
Dohoje gauti rezultatai turėtų būti susiję su veiksmais, kurie palengvintų visa apimantį veiksmingą Monterėjaus susitarimo įgyvendinimą, įskaitant vidinių išteklių mobilizavimą, tiesiogines užsienio investicijas, tarptautinę prekybą, besivystančių šalių išorinius įsiskolinimus, finansinį ir techninį bendradarbiavimą ir pasaulinį valdymą.
Pranešime, kurį ketinama priimti, sprendžiami tam tikri klausimai bei prisidedama prie tarptautiniu mastu vykstančių diskusijų. Dėkoju už pranešimą ir jūsų dėmesį.
Pirmininkas
Diskusijos baigtos.
Balsavimas vyks rytoj.
Raštiški pareiškimai (Darbo tvarkos taisyklių 142 straipsnis)
Sirpa Pietikäinen  
raštu. - (FI) Gerb. pirmininke, ponai ir ponios, norėčiau padėkoti T. Bermanui už puikų pranešimą, kuriame labai gerai įverta ES vystymosi politikos kryptis. Vystymasis prasidėjo, bet dar daug ką reikia padaryti.
Visai neseniai, ES paskelbtiriamąjį darbą pavadinimu: "Tūkstantmečio vystymosi tikslų pusiaukelė". Šiame dokumente buvo nagrinėjamas tūkstantmečio tikslų įgyvendinimas ir Europos Sąjungos vaidmuo. Buvo padaryta išvada, kad vystymasis vyksta teigiama linkme, bet dar yra sričių, kurias reikia gerinti.
ES yra didžiausia paramos vystymuisi teikėja. Jos teikiama parama sudaro 60 proc. visos paramos. 2006 m. ES pasiekoficialų tikslą skirti 0,31 proc. bendro BVP paramai vystymuisi.
Nepaisant to, teikiamos paramos nepakanka ir 2007 metų prognozės rodo, kad ji mažėja. Dauguma ES šalių nepadidino praeitais metais skirtos paramos vystymuisi, o kai kurių šalių parama sumažėjo daugiau nei 100 proc. Todėl ES šalys, kurios yra įsipareigojusios vykdyti tūkstantmečio vystymosi tikslus, turi šią paramą didinti.
Pagal nustatytus ES rodiklius iki 2015 metų parama turi didėti 0,7 proc. BVP. Tačiau vystymosi problemos ir skurdas skyrus šias lėšas savaime nedings. Būtinas skubus planas, struktūra ir kontrolė. Tačiau be pinigų niekas nevyks, todėl labai svarbu įgyvendinti tikslą ir laikytis duoto pažado.
