5-oji sanglaudos ataskaita ir sanglaudos politikos strategija po 2013 m. - 2007-2013 m. sanglaudos politikos programų įgyvendinimas - Europos miestų darbotvarkir jos ateitis vykdant sanglaudos politiką - 3 tikslas: būsimoji pasienio regionų, tarpvalstybinio ir tarpregioninio bendradarbiavimo darbotvark- Didesnis ERPF ir kitų struktūrinių fondų efektyvumas (diskusijų tęsinys)
Pirmininkas
Dabar tęsime diskusijas dėl pranešimų dėl sanglaudos politikos.
Oldřich Vlasák
Pone pirmininke, pirmiausia norėčiau padėkoti visiems kolegoms EP nariams už puikų bendradarbiavimą ir labai konstruktyvias diskusijas. Apibendrindamas visą diskusiją norėčiau pateikti dvi gana provokuojančias pastabas.
Svarbiausias tikslas, kurio siekta įsteigiant struktūrinius fondus - išlyginti tarp pavienių regionų esančius skirtumus, todėl jų veikla turėtų būti sutelkta pirmiausia į labiausiai atsilikusias ES dalis, kitaip sakant, į 1 tikslą, konvergenciją. Turtingesniems regionams tai bus naudinga, nes jie turės daugiau rinkos galimybių savo prekėms ir paslaugoms. Kita vertus, turėtume atmesti visus siūlomus bandymus padidinti investicijas į regionus, priskiriamus 2 tikslui, arba sukurti griežtą tarpinę regionų kategoriją be finansinės kompetencijos. Nematau jokios priežasties, kodėl lėšos turėtų būti nuolat perskirstomos atimant jas iš vienų turtingųjų ir atiduodant jas kitiems. Tačiau laikau specialią perėjimo nuo 1 prie 2 tikslo tvarką tinkamu papildymu.
Antra, manau, kad mums gyvybiškai svarbu panaikinti rinkos iškraipymus pasitelkiant minėtus fondus. Logiškai mąstant, tai, kad vienas verslininkas gauna leidimą statyti gamyklos pastatą, o kitam toks leidimas nesuteikiamas, lems rinkos iškraipymą. Tas kitas verslininkas, kuriam leidimas nesuteiktas, tuomet turės įtraukti gamyklos pastato statybos išlaidas į savo gaminių kainą, taigi logiška, kad jo gaminių kaina bus aukštesnarba jis uždirbs mažesnį pelną. Būtų daug geriau, jeigu vieninteliais galutiniais lėšų gavėjais būtų viešojo administravimo institucijos, kitaip sakant, valstybė, regionai, prefektūros, miestai ir kaimai, kurie investuotų lėšas į augimą skatinančias priemones. Man aišku, kad toks esminis pokytis yra neįmanomas. Tačiau yra įmanoma bent pasistengti eiti šiuo keliu darant mažus žingsnius šia kryptimi. Anot Neilo Armstrongo, tai būtų mažas žingsnis Europos fondams, bet didžiulis šuolis Europos ekonomikai.
Marie-Thérèse Sanchez-Schmid
Pone pirmininke, Europa šiuo metu patiria krizę - finansų, makroekonominę, socialinę ir moralinę. Piliečiai suvokia Europą kaip priešą, kuris reguliuoja ir primeta griežtas taupymo priemones. Jie nemato, ką Europos Sąjunga daro tam, kad būtų investuojama, remiamas augimas, integruojami tie, kas turi mažiau galimybių, ir mažinami regionų vystymosi skirtumai.
Netrukus balsuosime dėl ekonomikos valdysenos priemonių rinkinio, kuriame aprašomos patikimos priemonės, būtinos siekiant įgyvendinti Stabilumo ir augimo paktą, sutvarkyti viešuosius finansus ir paskatinti augimą. Sanglaudos politika - tai antrasis ramstis, kuriuo turi būti grindžiamas šis tvarus, pažangus ir integracinis augimas.
Ekonomikos valdysena ir sanglaudos politika yra dvi tos pačios monetos pusės ir yra svarbu atkreipti dėmesį į tai, kad be vienos pusės negali būti ir kitos. Būtent todėl privalome stengtis apginti šią politiką, apginti jos biudžetą ir įtikinti valstybes nares, kad regioninpolitika yra ne prabanga, o būtinybė.
Daugelis dalykų atsidūrpavojuje derantis dėl kito programavimo laikotarpio biudžeto. Privalome ir toliau imtis veiksmų kovodami už tokią Europos sanglaudos politiką, kuri būtų integruota ir plataus užmojo, paprastesnir matomesnė, kuria būtų skatinamas didesnis teritorinis bendradarbiavimas ir kuri būtų nukreipta į visus regionus.
Taigi aš ypač remiu M. Pieprio pranešime pateiktą pasiūlymą nustatyti tarpinę regionų, kurių BVP sudaro 75-90 proc. ES vidurkio, kategoriją. Nustačius šią kategoriją galima bus užtikrinti, kad daugybregionų, patiriančių struktūrinio augimo problemų, būtų traktuojami vadovaujantis sąžiningu ir suderintu požiūriu.
Be to, aš, žinoma, noriu dar kartą primygtinai pabrėžti Europos teritorinio bendradarbiavimo svarbą. Tai yra praktinis Roberto Schumano išsakytos minties įkūnijimas, o jis pasakštai ką: "Europos negalima sukurti vienu mostu arba pagal vieną planą, kad ji bus sukurta pasiekus konkrečių laimėjimų, kurie pirmiausia sudarys sąlygas atsirasti tikram solidarumui". Šie žodžiai buvo teisingi prieš 60 metų, tebėra jie teisingi ir šiandien.
Georgios Stavrakakis
pranešėjas. - (EL) Pone pirmininke, norėčiau pasveikinti pranešėjus parengus pranešimus, kurie mums suteikgalimybę šiandien aptarti pagrindinius būsimos sanglaudos politikos matmenis ir pateikti savo pagrindines pozicijas šiais klausimais. Tačiau norėčiau pateikti pastabų dėl M. Pieperio pranešimo, kurio šešėliniu pranešėju esu, nes jame išdėstomos išsamios Europos Parlamento pozicijos dėl sanglaudos politikai reikalingos struktūros po 2013 m.
Kalbant apie sanglaudos politiką, norėčiau atkreipti dėmesį į tai, kad Europos Parlamento pagrindinės pozicijos jau suformuluotos ir patvirtintos plenariniame posėdyje priimtos rezoliucijos dalyje, susijusioje su Europos Sąjungos būsimu perspektyviniu finansiniu planu. Dėl šių pozicijų jokių nuolaidų nedarysime.
Būsimajai sanglaudos politika turi būti numatytas tinkamas biudžetas, kad ji galėtų veiksmingai mums padėti įveikti naujus iššūkius, remti visus Europos Sąjungos regionus kaip visada ypatingą dėmesį skiriant regionams, patiriantiems daugiausiai vystymosi problemų, įtraukti teminius tikslus ir kartu numatyti galimybę veikti lanksčiai, remtis supaprastintomis taisyklėmis, kuriomis reglamentuojama fondų veikla ir kurias pasistengta kuo labiau suvienodinti, ir užtikrinti, kad visi Europos Sąjungos piliečiai galėtų džiaugtis jos teikiama nauda, net jeigu jie gyvena atokiausiose Europos Sąjungos dalyse, salose ar kalnų regionuose.
Galiausiai, ypač kalbant apie pasiūlymą nustatyti tarpinės paramos kategoriją, kurį aš ir mano frakcija bei didžioji Parlamento dauguma visada rėmė, norėčiau pabrėžti, kad visiškai sutinku su šiandien Komisijos nario J. Hahno išsakyta nuomone. Jos nustatymas visiškai pagrįstas ir norime, kad būsimoje paramos regionams sistemoje to paties išsivystymo lygio regionų problemos būtų sprendžiamos sąžiningai, remiantis supaprastintomis taisyklėmis ir skaidriai. Manau, turime pateikti aiškią žinią, kad Europos Sąjungai rūpi ne tik statistika, ypač dabartinėmis ekonomikos krizės sąlygomis.
Pirmininkas
Bendros diskusijos baigtos.
Balsavimas įvyks netrukus.
(Posėdis sustabdytas 11.45 val. ir atnaujintas 11.50 val.)
Raštiški pareiškimai (Darbo tvarkos taisyklių 149 straipsnis)
Slavi Binev
raštu. - (BG) Verslo aplinkos gerinimas taip pat yra sanglaudos politikos dalis. Tačiau siekiant pagerinti verslo aplinką, reikia turėti efektyviai veikiančią teisminę sistemą. Tai, kad įstatymų leidžiamoji valdžia nesiima veiksmų, būtinų siekiant įgyvendinti labai būtinus pokyčius teisminėje sistemoje, yra pastebima. Esame įsipareigoję savo europiniams partneriams įgyvendinti plataus masto reformas šioje srityje, kurios turi padėti tinkamai spręsti daugybę bylų Bulgarijos teismuose, ypač bylas, susijusias su aukšto lygio pareigūnų korupcija ir jos požymiais. Bulgarija ne kartą sulaukneigiamo Europos Komisijos ir Europos teismų vertinimo dėl teisminės sistemos reformų ir plintančios korupcijos, tačiau šalies vyriausybnepakeitsavo nusikalstamai aplaidaus požiūrio ir nesiėmjokių reformų šioje srityje. Kodėl žmonės, turintys teisę inicijuoti įstatymus, to nedaro, tačiau teisinasi dėl savo klaidų reformų trūkumu? Kodėl yra ginami dvejopi standartai? Kam naudinga vilkinti reformas? Tai, kad XXI a. Bulgarijos piliečiai neturi galimybės teikti asmeninių skundų Konstituciniam Teismui, o Vokietijos piliečiai, pvz., tokią teisę laiko savaime suprantamu dalyku, kelia pasipiktinimą. Kodėl vyresnieji teisėjai renkami pagal labai abejotiną ir sunkiai suprantamą tvarką ir kodėl tebėra rimtų įtarimų dėl vykdomosios valdžios kišimosi į teismų veiklą?
Vilija Blinkevičiūt
raštu. - (LT) Ruošiantis naujajam finansavimo laikotarpiui po 2013 m., turime pateikti konkrečius pasiūlymus Europos Sąjungos finansinei perspektyvai (2014-2020 m.) dėl bendros strateginės programos, kad būtų užtikrintas ES sanglaudos politikos tikslų įgyvendinimas ir struktūrinių fondų veiksmingumas. Šiuo nelengvu laikotarpiu, siekiant pašalinti finansų ir ekonomikos krizės padarinius, turime gerą galimybę išnaudoti būsimų derybų dėl kitos daugiametės finansinės programos laiką ir pasiekti efektyvesnio ES struktūrinių fondų ir programų valdymo bei įgyvendinimo.
Europos Komisija turėtų didinti valstybių narių, regionų ir vietos valdžios institucijoms teikiamą techninę pagalbą ir organizuoti daugiau joms skirtų mokymų, taip siekiant didinti jų gebėjimus ir gilinti jų žinias apie taisykles, taikomas sprendžiant su įgyvendinimu susijusias problemas. Be to, pačios valstybės narės turėtų teikti pirmenybę investicijoms į institucinius gebėjimus, supaprastinti administracines nuostatas, siekiant sumažinti administracinę naštą.
Pritariu Europos Parlamento raginimui, jog Komisija turėtų parengti Europos daugiapakopio valdymo vadovą ir paskatinti valstybes nares juo vadovautis, atsižvelgiant į specifinius vietos ir regiono tikslus, bei išplėsti sanglaudos politikos valdymo priemonių (t. y. programavimo, finansavimo ir įgyvendinimo remiantis nacionaline, regionine ir vietos partneryste) taikymą ir taikyti jas fondams, kurie pateks į planuojamą bendrą strateginę programą, kad būtų užtikrintas didesnis viešųjų išlaidų efektyvumas.
Tamás Deutsch
raštu. - (HU) Sanglaudos politikos būtinumas, veiksmingumas ir lankstumas kovojant su krize pasiteisino. Be to, šia politika labai prisidedama įgyvendinant strategijos "Europa 2020" tikslus, nors svarbu pabrėžti, kad sanglaudos politika yra tik vienas iš būdų siekti šių tikslų ir kad kiekviena politikos sritimis turi tinkamu mastu prisidėti prie naujos Europos Sąjungos augimo strategijos sėkmės. Norėčiau pabrėžti, kad pastaraisiais metais labai sumažėjo klaidų dažnumas, o dauguma klaidų atsiranda srityse, nesusijusiose su sanglaudos politika (pvz., viešojo pirkimo srityje). Sanglaudos politikos finansavimas neturėtų būti sumažintas, nes tebėra netolygumų, kuriuos pašalinti galima tik įgyvendinant sanglaudos politiką. Skurdžiausiems regionams reikia daugiau paramos, bet mainais už ją jie turi stengtis didinti efektyvumą. Tačiau svarbu, kad regioninės politikos srityje taikomos sąlygos būtų susijusios su sritimis, kurioms sanglaudos politika gali daryti įtaką, ir kad taikant jas iš valstybių narių nebūtų reikalaujama įgyvendinti radikalias socialines ir ekonomines reformas. Dabar galiojančios labai sudėtingos reguliavimo sistemos supaprastinimas, vienodas taisyklių ir prievolių aiškinimas, nuosekli teisėkūros aplinka ir aiškus pareigų apibrėžimas būtini siekiant padidinti sanglaudos politikos efektyvumą. Sanglaudos politika nėra pagalbos politika, ji veikiau susijusi su investicijomis į mažiau išsivysčiusių regionų plėtrą, kurios teigiami rezultatai dėl padidėjusios paklausos bus naudingi ir turtingesniems regionams.
Filiz Hakaeva Hyusmenovа
Sanglaudos politika būtina siekiant pašalinti skirtumus tarp Europos regionų, įveikti krizę ir pasiekti pažangų, tvarų ir integracinį augimą. Nepaisant jau pasiektų laimėjimų, regionų, kurių vystymasis atsilieka, tebėra. Tai lemia būtinybę įgyvendinti daugiau tikslinių priemonių, kuriomis siekiama sumažinti socialinius ir ekonominius skirtumus Europoje ir kovoti su skurdu bei socialine atskirtimi. Geresnstruktūrinių fondų tarpusavio sąveika, geresnis šių fondų koordinavimas su kitomis ES finansinėmis priemonėmis ir vietos lygmeniu teikiama pagalba yra tai, ko reikia siekiant padidinti sanglaudos politikos veiksmingumą. Pakankamas veiklos programų lankstumas taip pat atliktų svarbų vaidmenį užtikrinant kuo didesnį jų ryšį su aplinkos sąlygoms. Turime siekti sumažinti paramos gavėjams tenkančią administracinę naštą, o tai galima padaryti ir protingiau naudojant elektroninės valdžios galimybes, taip pat siekti sustiprinti vaidmenį, kurį atlieka vietos ir regioninės valdžios institucijos bei socialiniai ir ekonominiai partneriai. Apibendrindama norėčiau pabrėžti, kad siekiant užtikrinti tikrą socialinę, ekonominę ir teritorinę sanglaudą ir tai, kad kiekvienas Europos pilietis turėtų tinkamas sąlygas dirbti ir gyventi, sanglaudos politikos biudžetas kitą programavimo laikotarpį turi būti bent toks pats, kaip ir dabartiniu laikotarpiu.
Tunne Kelam
raštu. - (ET) Ateityje Europos Sąjungos sanglaudos politika turi būti drąsesnir įgyvendinant ją turi būti labiau nei iki šiol atsižvelgiama į makroregioninę strategiją, pvz., į Baltijos jūros regiono ir Dunojaus regiono strategiją. Makroregioninės strategijos planai parengti tam, kad būtų pasinaudota tarpvalstybinėmis galimybėmis, pagerintas skirtingų valdymo pakopų subjektų bendradarbiavimas, vadovaujamasi bendru požiūriu sprendžiant bendras problemas ir padidintas regionų konkurencingumas bei jų pajėgumas diegti inovacijas. Rengiant ateinančiam laikotarpiui skirtą sanglaudos politiką būtina aiškiau apibrėžti, kaip ateinančiu laikotarpiu makroekonominės strategijos planai turėtų būti įgyvendinami, koks vaidmuo ir vieta jiems turėtų būti skirti sanglaudos politikoje ir kaip jie turėtų būti finansuojami. Svarbu, kad makroregioninės strategijos planai būtų nagrinėjami atsižvelgiant į Lisabonos sutartyje ir 2020 m. ES teritorinės plėtros plane nustatytos teritorinės sanglaudos tikslus. Europos Komisija privalo pateikti valstybėms narėms tikslesnes gaires, pvz., tiksliau nurodyti makroregioninės svarbos turinčias veiklos kryptis ar sritis, susijusias, pvz., su transporto koridoriais, laisvu paslaugų judėjimu ir aplinkos apsaugos klausimais. Geriau derinant galiojančių paramos mechanizmų veiklą bus įmanoma tikslingiau panaudoti ES struktūrinių fondų lėšas neskiriant daugiau lėšų šioms tarpregioninio bendradarbiavimo sritims. Taip pat manau, kad labai svarbu numatyti papildomus išteklius makroregionės strategijos planų koordinavimui ir bendradarbiavimo sąveikos didinimui. Koordinavimas reikalauja nuolatinio tobulinimo ir valstybių narių atsakomybšioje srityje neabejotinai turėtų būti didesnė.
Lena Kolarska-Bobińska
Sanglaudos politika yra geriausias Europos Sąjungoje esamo solidarumo įrodymas. Lenkija ir ypač tokie skurdūs regionai kaip Liublino vaivadija, kuriai aš atstovauju, panaudojo šias lėšas sparčiai plėtrai. Šiandien sunku įsivaizduoti, koks būtų mūsų regionas be ES paramos. Gaila, kad nepakanka informacijos apie konkrečius rezultatus, gautus panaudojus šias lėšas, nes, iš tikrųjų, būtent viso regiono, kuriame buvo įgyvendinamos įvairios programos, o ne pavienių programų įvertinimo tyrimo rezultatai turėtų tapti gairėmis, nurodančiomis būsimą sanglaudos politikos plėtojimo kryptį.
Sanglaudos politika yra strategijos "Europa 2020" ramstis, taigi pagal kitą bendrą finansinę programą sanglaudos politikai turėtų būti skirta ne mažiau lėšų nei dabartiniu programavimo laikotarpiu. Šiuo metu ieškome lėšų naujiems tikslams, kuriuos įgyvendinus turi būti padidintas Europos konkurencingumas, finansuoti, tačiau neturėtume to daryti miestų ir regionų sąskaita. Politinių išbandymų komiteto ir M. Pieperio pranešimais Europos Parlamentas pateikstiprų signalą: nelieskite sanglaudos politikos.
Marian-Jean Marinescu
Europos Parlamentas savo pranešime dėl būsimos sanglaudos politikos strategijos po 2013 m. pateikia Europos Sąjungai palankią suderintą poziciją. Europos Sąjungai ir toliau reikia tvirtos sanglaudos politikos, kuri turi būti ir atitinkamai finansuojama. Taip pat turi būti patobulintos taisyklės. Kiti reikalavimai apima projektus su didele europine pridedama vertė, sąžiningumą, atsakingumą ir valstybių narių įsipareigojimą panaudoti visą skirtų lėšų sumą remiantis sutartimi su Europos Komisija.
Ekonomikos nuosmukio laikotarpiu reikalingos investicijos siekiant išsaugoti darbo vietas ir skatinti plėtrą. Sanglaudos politika yra nukreipta išskirtinai į investicijas. Sanglaudos politikai skirtas biudžetas kitais finansiniais metais turi būti bent tokio paties lygio kaip ir dabar.
Monika Smolková
Sanglaudos politika po 2013 m. ir toliau turėtų būti svarbiu Europos plėtojimo veiksniu. Ji turi padėti užtikrinti infrastruktūros plėtojimą ir išlyginti vystymosi skirtumus tarp pavienių regionų. Finansų krizės sąlygomis regioniniai skirtumai dar padidėjo. Be to, Europa susiduria su plataus masto nedarbo problema. Šiuo metu, kai bedarbių yra daugiau nei 23 mln., sanglaudos politika yra viena iš politikos sričių, kurią plėtojant taip pat gali būti prisidėta kuriant naujas darbo vietas. Turbūt nėra nei vieno EP nario, abejojančio būtinybe įgyvendinti sanglaudos politiką po 2013 m. Klausimas dėl efektyvaus lėšų panaudojimo, skaidrumo ir viso proceso patobulinimo bei investicijų grąžos tampa aktualus. Sanglaudos politikos sėkmyra išmatuojama ir labai pastebima ir ES gyventojai ja labai džiaugiasi. Todėl taip pat svarbu, kad sanglaudos politikai būtų skirta pakankamai lėšų tvirtinant daugiametę finansinę programą. Investicijos į regioninę plėtrą - tai investicijos į ateitį ir ES plėtrą.
Zbigniew Ziobro
Siekdami įgyvendinti Europos sanglaudos politikos tikslus, daugelyje sričių neabejotinai judame tinkama kryptimi, nors jau gauta keletas pamokų, iš kurių galima pasimokyti nustatant būsimus Europos sanglaudos politikos prioritetus. Dėl palyginti prasto infrastruktūrai ir aplinkos apsaugai skirtų lėšų įsisavinimo iškilo būtinybperžiūrėti priemones, kuriomis skatinama įgyvendinti projektus šioje srityje.
Tai ypač svarbu Rytų Europos šalims, kuriose šiam tikslui skirtų lėšų panaudojimo lygis yra žemesnis, palyginti su kitomis strateginėmis sritimis. Be to, reikalinga papildoma parama plėtros ir europinės konvergencijos požiūriu būtinam tarpvalstybiniam ir pasienio regionų bendradarbiavimui ir bendrai regionų įgyvendinamų infrastruktūros plėtojimo ir aplinkos apsaugos projektų užbaigimui.
Dar vienas svarbus elementas - plėtros stiprinimas remiant mažąsias ir vidutines įmones. Šiuo atžvilgiu svarbu ne tik skatinti naujų įmonių steigimąsi, bet ir sukurti joms tinkamas sąlygas išlikti rinkoje. Tai lemia būtinybę geriau suderinti Smulkiojo verslo akto principus su sanglaudos politika. Atsižvelgus į šias sritis rengiant strategiją ir sanglaudos politiką po 2013 m. gali būti prisidėta prie ilgalaikės ir darnios Europos Sąjungos ekonominės plėtros.
