Paaiškinimai dėl balsavimo
Žodiniai paaiškinimai dėl balsavimo
Charles Goerens
(FR) Pone pirmininke, vakar Komisijos Pirmininkas visiškai pagrįstai labai pagerbBendrijos metodą. Šis metodas užtikrina visų valstybių narių ir Bendrijos institucijų dalyvavimą sprendimų priėmimo procese ir taip buvo nuo pat pradžių.
Tai, kaip G4 valstybės sprendbankininkystės ir finansų sektoriaus krizę 2008 m., buvo minėto metodo, kuriuo vadovautis vakar po pietų J. M. Barroso paragino, priešingybė. 2008 m. raginimo laikytis tvarkos iš Komisijos Pirmininko J. M. Barroso nesulaukėme.
Europos Sąjunga - tai, žinoma, Prancūzija, JungtinKaralystė, Vokietijos FederacinRespublika ir Italija, t. y. visos G4 narės, bet taip pat Austrija, Belgija, Estija, Latvija, Rumunija, Lenkija, Vengrija, Liuksemburgas ir t. t., kurios nebuvo įtrauktos į svarbų sprendimo priėmimo proceso etapą 2008 m.
Pone Pirmininke J. M. Barroso, turėjote reikalauti pagarbos Bendrijos metodui 2008 m. padarydamas tą patį pareiškimą kaip ir vakar. Būtent todėl negaliu palaikyti jūsų kandidatūros.
Pone pirmininke, ar galiu padaryti asmeninę pastabą? Labai sunku kalbėti tiems, kuriems buvo suteiktas žodis, kai aplink toks ūžesys.
Crescenzio Rivellini
(IT) Pone pirmininke, ponios ir ponai, kai baigsiu kalbą, pasakysiu porą žodžių neapolietiškai. (Šios dalies tekste nėra, nes neapoliečių kalba nėra ES oficialioji kalba). Tą nutariau padaryti ne siekdamas suteikti kalbai vietos koloritą, bet norėdamas atkreipti politikų ir žiniasklaidos dėmesį į mūsų, Italijos pietinės dalies, kritišką padėtį. Balsavau už Pirmininką J. M. Barroso vildamasis, kad jis bus visos Europos, įskaitant ir pietinę Italijos dalį, Pirmininkas.
Pietų Italija, esanti Viduržemio jūros regiono vidury, yra vartai į Europą ir tiltas tarp skirtingų pasaulių. Dėl savo istorijos, geografinės padėties, kultūros ir svetingumo ji gali atlikti visam senajam žemynui svarbų vaidmenį. Pietų Italija turėtų būti gerbiama taip pat, kaip ir kitos Europos vietos, ir dabar, kai ji susidūrsu sunkumais, Europa privalo įsikišti taip pat energingai, kaip tą padarė, kai 150 mln. Rytų Europos gyventojų tapo ES piliečiais. Toks įsikišimas turėjo savo kainą ir jei šiandien darbininkas iš Gdansko uždirba 28 kartus daugiau nei prieš tai, už tai jis taip pat turi būti dėkingas Italijai ir Pietų Italijai.
(Kalbėtojas tęsneapoliečių kalba)
Daniel Hannan
Pone pirmininke, per daugelį metų turbūt pripratome prie šio tuščio ritualo, kurį ką tik atlikome. Taip gerai žinodami ES organizacijas, nebematome tokio nenormalaus ir pasipiktinimą keliančio dalyko, kad mūsų aukščiausioji vykdomoji ir įstatymų leidžiamoji valdžia yra niekam neatskaitingų ir niekieno nerenkamų biurokratų rankose. Daugumą įstatymų valstybėse narėse "nuleidžia" Europos Komisija, už kurią niekas nebalsuoja ir kuria niekas negali atsikratyti. Vienintelis kąsnelis, pretenduojantis būti vadinamas demokratine valdžia, yra ši ką tik rūmuose atlikta ceremonija, kuri - negaliu susilaikyti nepasakęs - primena man vieną iš įprastų liaudies asamblėjų senais Ekonominės savitarpio pagalbos tarybos gyvavimo laikais, kuriose visi atsistodavome ir save pasveikindavome už tai, kad mechaniškai patvirtinome sprendimą.
Nesu asmeniškai nusiteikęs prieš José Manuelį Barroso. Jei jau ketiname turėti federalistinių pažiūrų Komisijos Pirmininką - matau, kad Parlamentas to nori - tai kodėl tai negalėtų būti J. M. Barrosso. Atrodo, jis puikus vyras - aš, kaip ir visi britų politikai, esu prisiekęs "lusofilas", puoselėjantis labai šiltus jausmus portugališkai kalbančioms šalims ir gerai žinantis mūsų santykius su mūsų seniausia sąjungininke - bet šiek tiek absurdiška apsimetinėti dėl demokratiško dalyvavimo sistemoje, kurioje įstatymų inicijavimo monopoliją turi tie, kurių negalime rinkti ir kuriais negalime atsikratyti.
Syed Kamall
Pone pirmininke, kaip ir prieš tai kalbėjęs mano kolega, aš taip pat norėčiau pasakyti, kad turiu abejonių dėl J. M. Barroso pakartotinio išrinkimo Komisijos Pirmininku.
Šiaip ar taip, jis daugiau nei kas kitas yra įsipareigojęs tęsti Europos integraciją, dažnu atveju prieš Europos tautų norą. Bet vis dėlto jis atėjo į mūsų frakcijos, ECR frakcijos, posėdį ir paaiškino, kad yra už protingą reguliavimą.
Dabar, žinoma, tapo labai neaišku, ką gi tas "protingas reguliavimas" reiškia. Daugybžmonių mano, kad protingas reguliavimas yra blogas reguliavimas ar kad bet koks reguliavimas nėra labai protingas.
Bet norėčiau paprašyti Komisijos Pirmininko, jei jis iš tikrųjų yra už protingą reguliavimą, užtikrinti, kad kiekvieną kartą priimdama direktyvą, Komisija atliktų tinkamą jos poveikio ekonomikai vertinimą. Kitais metais šiuose rūmuose bus svarstoma direktyva dėl alternatyvaus investavimo fondų valdytojų. Komisija iki šiol neatliko jokio tinkamo šios direktyvos poveikio ekonomikai vertinimo, tiesą sakant, Komisija teigia, kad jo atlikti neįmanoma.
Kaip tokiomis sąlygomis ketiname užtikrinti protingą reguliavimą? Prašau pono J. M. Barroso šį klausimą persvarstyti.
Andrew Henry William Brons
Pone pirmininke, nepritariau bendram pasiūlymui dėl rezoliucijos dėl miškų gaisrų nepaisant to, kad palaikau mintį dėl savanoriško Europos šalių bendradarbiavimo užkertant kelią gaisrams, kovojant su jais ir atitaisant jų daromą didžiulę žalą.
Tačiau nepritariu sumanymui įsteigti Europos Sąjungos organus, kuriems būtų suteikti daug platesni įgaliojimai valstybių narių atžvilgiu, nei būtina sprendžiant šią problemą. Kalbu apie bendro pasiūlymo dėl rezoliucijos 3, 7 ir 8 punktus.
Šiame pasiūlyme pasinaudota susižavėjimą keliančiu humanitariniu atsaku į baisias tragedijas, kurias matėme, kad galima būtų imtis tolesnių žingsnių kuriant Europos saugos pajėgas, vadinamas "Europos pagalba", kaip apibrėžta M. Barnier pranešime.
Philip Claeys
(NL) Pone pirmininke, susilaikiau galutiniame balsavime dėl šios rezoliucijos, nors tą padariau su tam tikra išlyga ir turėdamas abejonių, nes šiame tekste, be abejo, yra daug teigiamų elementų, kuriems niekas iš tikrųjų negalėtų paprieštarauti. Kalbu, pvz., apie paramą valstybių narių civilinės saugos priemonių stiprinimui keičiantis specialistais ir darbo metodais. Praeitą vasarą dar kartą pamatėme, kad kai kuriais atvejais miškų gaisrai įgauna tokį mastą, kad bendradarbiavimas tampa būtinybe, bet valstybės narės jau bendradarbiauja. Toks bendradarbiavimas, žinoma, gali būti toliau plėtojamas, bet neaišku, kokia nauda būtų turėti atskiras ES greito reagavimo pajėgas. Tokiu sprendimu tik atimtume dalį lėšų iš valstybių narių, sukurtume dar vieną ES organą, turintį savo personalą, ir dar padidintume biurokratiją.
Rašytiniai paaiškinimai dėl balsavimo
Maria da Graça Carvalho  
Pirmininkas J. M. Barroso padarEuropą pasaulio kovos su klimato kaita lydere. Europos Sąjunga yra vienintelis tarptautinis blokas, turintis aiškią, nuoseklią derybinę poziciją, kurios ketina laikytis Kopenhagos konferencijoje. Pirmininko J. M. Barroso apibrėžtose politinėse gairėse, skirtose naujajai Komisijai, pateikiama plataus užmojo šiuolaikinEuropos vizija, kurioje pagrindinę vietą užima kova su klimato kaita ir vadinamosios žinių trikampio sritys.
Mums kilę iššūkiai apima daugybę sričių, tad ir atsakas į juos turi būti holistinis. Pirmininkas J. M. Barroso siūlo po 2010 m. vadovautis suderintu ir vienodu požiūriu, apimančiu Lisabonos strategiją, energetikos ir kovos su klimato kaita politiką, taip pat socialinę politiką. Siūlomi nauji augimo ir socialinės sanglaudos šaltiniai, grindžiami nauja Europos pramonės strategija, šiuolaikišku paslaugų sektoriumi ir dinamišku žemės ūkiu.
Taigi Pirmininkas J. M. Barroso teikia pirmenybę tikrajai ekonomikai ir jos modernizavimui plėtojant mokslinių tyrimų veiklą, technologijas, taip pat diegiant naujoves ir tvarumo principus. Pirmininko J. M. Barroso vadovaujama Komisija, bendradarbiaudama su Europos Parlamentu ir Taryba, padės plėtoti klestinčią, tvarią ir socialiniu požiūriu pažangią Europos Sąjungą.
Françoise Castex  
Dėl politinio nuoseklumo ir pagarbos elektoratui balsavau prieš tai, kad J. M. Barroso būtų dar kartą išrinktas. Per penkerius savo kadencijos metus J. M. Barroso, kuris parūpino tam tikrų ES šalių paramą G. W. Bushui Irako kare, niekada negalėjo atgaivinti Europos Sąjungos ar sustiprinti jos savanaudiško nacionalinio intereso akivaizdoje. Jis nesusidorojo su iškeltu uždaviniu įvykus finansų, ekonomikos ir socialinei krizei.
Viskas, ką jis padarper šiuo penkerius metus - tai užuot pasiūlęs naujas taisykles, kurių Europai reikia XXI a., jis parėmsavavališkus kelius, kuriais pasuko finansų kapitalizmas. Europos Komisija turi pakeisti savo politikos kryptį. J. M. Barroso nėra tas asmuo, kuris sugebės tą padaryti. Jo programa visiškai neatitinka dabartinės krizės masto: joje nėra Europos ekonomikos atkūrimo plano, pakto užimtumo srityje, veiksmingos finansų rinkų reguliavimo ir priežiūros sistemos bei griežtesnių priemonių, kurios leistų greitai pašalinti šiuo metu atsiradusius neatitikimus ir atkurti pusiausvyrą. Mums reikia direktyvos dėl viešųjų paslaugų ir persvarstytos Komisijos politikos bankininkams mokamų premijų klausimu. Jei norime išsaugoti europinį socialinį modelį, privalome įgyvendinti daug platesnio užmojo socialinę darbotvarkę.
Diogo Feio  
Kaip portugalas ir Europos Parlamento narys, džiaugiuosi galėdamas pasakyti, kad balsavau už tai, kad José Manuel Durão Barroso būtų dar kartą išrinktas eiti Komisijos Pirmininko pareigas. Manau, kad jo gebėjimas tvarkytis su pareigomis praeitą kadenciją, kupiną daugybės politinių, finansinių ir socialinių sunkumų, ir patirtis, kurią jis įgijo būdamas šiame poste, pateisino vyriausybių paramą ir dar kartą šių rūmų parodytą pasitikėjimą.
Smerkiu tą daugybę pastangų - ne visos jos yra atviros ar rimtos - neleisti, kad šis kandidatas laimėtų, ir pastebiu, kad šios pastangos nuėjo perniek ne tik dėl nesugebėjimo pateikti jokios patikimos alternatyvos, bet taip pat dėl argumentų, kuriais buvo remiamasi, kvailumo. Apgailestauju, kad EP nariai iš mano paties šalies neatsispyrpagundai eiti šiuo lengvu, bet nenuosekliu keliu.
Tikiuosi, kad antroji J. M. Barroso Komisija galės suderinti techninę kompetenciją su tuo "kažkuo papildomu". Taip pat tikiuosi, kad ši Komisija iš tikrųjų gerbs subsidiarumo principą ir jį taikys bei pasirinks saugumą ir patikimumą eidama mažais žingsneliais, kaip patarJeanas Monnet, o ne pasuks tuo trumpiausiu keliu, kuris žadėjo gerų rezultatų, bet labai mažai prisidėjo prie tikrosios pažangos įgyvendinant Europos projektą ir svajonę. Tačiau kad ir kokių horizontų siektume, atsidursime ten, kur norime, tik neskubėdami, žingsnis po žingsnio. Tad eikime šiuo teisingu keliu.
José Manuel Fernandes  
Džiaugiuosi šio balsavimo rezultatu, kuris leis dr. José Manueliui Durão Barroso vėl vadovauti Europos Komisijai. Portugalija didžiuojasi, kad portugalas, turintis tokių pripažintų gebėjimų ir savybių kaip dr. J. M.Barroso, vadovaus Komisijai. Portugalija net dar labiau didžiuojasi galėdama matyti jo darbo, atlikto pirmosios 2004-2009 m. kadencijos metu, vertę. Šiandien balsuodamas Europos Parlamentas šią vertę pripažino. Tiesą sakant, J. M. Barroso išrinktas labai didelės daugumos balsais, daug didesnės daugumos, nei reikalaujama pagal Lisabonos sutartį.
Per pastaruosius penkerius metus dr. J. M. Barroso rodstiprų ir visapusišką vadovavimą. Energetikos ir kovos su klimato kaita priemonių paketas, Paslaugų direktyva ir reglamentas dėl cheminių medžiagų yra tik keli jo sėkmingo vadovavimo pavyzdžiai. Jis taip pat buvo priešaky ieškodamas sprendimų ir teikdamas konkrečius pasiūlymus, kaip įveikti mus tebeveikiančią ekonomikos krizę. Europos Parlamentas ką tik davženklą, kad Europa yra stipri ir turi stiprų vadovą. Taigi pasitikėdami ir tikėdami galime judėti link labiau klestinčios ir solidaresnės Europos.
João Ferreira  
Ką tik pateiktos kitos kadencijos Komisijos politinės gairės byloja apie Komisijos Pirmininko ketinimą tęsti pagrindinę liniją, kuri buvo numatyta jau besibaigiančios kadencijos politinėse gairėse. Šios gairės sudarprielaidas atsirasti šiai didžiulei ekonomikos ir socialinei krizei, kurią dabar patiriame ir kurios tragiški padariniai - nedarbas, nelygybė, skurdas ir atskirtis - negailestingai smogEuropos darbininkams ir tautoms.
Šiomis gairėmis grindžiamos politikos įgyvendinimo padariniai Portugalijoje - tai sugriauti ar visiškai suparalyžiuoti tokie pagrindiniai gamybos sektoriai kaip žemės ūkis, žuvininkystir pramonė, pažeistos darbininkų teisės, nuvertėjęs darbo užmokestis ir atitinkamai išaugęs nedarbas bei užimtumo nesaugumas, nelygybskirstant pajamas, kurių lygis dabar akivaizdžiai atitrūko nuo ES vidurkio, taip pat pagrindinių sektorių reguliavimo mažinimo, liberalizavimo ir privatizavimo politika, kurią įgyvendinant sugriautas viešųjų paslaugų sektorius ir sukomercinti pagrindiniai mūsų kolektyvinies būties aspektai. Toliau vadovautis tomis pačiomis gairėmis reiškia amžiams išsaugoti turto koncentraciją, skatinti ne vienijimąsi, o skirtumus, taip pat sukurti pagrindą tolesniems smarkiems latentinės sisteminės krizės protrūkiams, kurie įvyks veikiau greičiau nei vėliau.
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg  
raštu. - (PL) Mes visi norėtume, kad Europa būtų stipresnir kad žmonės geriau gyventų! Jūs taip pat, sprendžiant iš "politinių gairių kitai Komisijai", kurias pateikėte Parlamentui. Vis dėlto iš kandidato į būsimos Komisijos Pirmininko postą tikimasi daugiau: tikimasi, kad jis paaiškins, kaip ketina pasiekti šį tikslą, o ne tik pateiks iššūkių sąrašą.
Tiesą sakant, tikslai yra tokios plačios apimties, kad yra pavojus, jog vieni tikslai padarys kitų tikslų įgyvendinimą neįmanomą, ir tikrai ateis toks laikas, kai privalėsime pasirinkti, kurie prioritetai yra "svarbesni". Pvz., ką pasirinktumėte, jei tikslas padidinti Europos ekonomikos konkurencingumą prieštaraus tikslui užtikrinti aukštą užimtumo lygį? Tekste, kurį mums pateikėte, aiškaus atsakymo į šį klausimą nėra.
Man susidarįspūdis, kad jūsų pateiktas dokumentas yra paprasčiausiai labiausiai trokštamų tikslų, kurių nepavyko įgyvendinti praeitą kadenciją, sąrašas. Kyla klausimas, kodėl nepavyko?
Tačiau norėčiau pakalbėti dėl jūsų programos punkto, susijusio su internetu. Kalbate apie interneto svarbą Europos ekonomikos plėtrai ir socialinei sanglaudai ir net žadate, kad naujoji Komisija parengs "Europos skaitmeninę darbotvarkę". Norėčiau sužinoti, kaip ketinate šį sumanymą įgyvendinti ir kas naujo bus šioje darbotvarkėje, palyginti su ankstesnėmis iniciatyvomis?
Bruno Gollnisch  
Kaip ir mano draugai, atstovaujantys nacionaliniams judėjimams Europoje, esu vienas iš 219 Parlamento narių, kurie balsavo prieš J. M. Barroso kandidatūrą. Jis yra malonus ir kultūringas žmogus, bet pirmiausia jis yra Europos Sąjungos nesėkmės simbolis. Jam nepavyko apsaugoti mūsų ekonomikos ir darbo vietų nuo nesąžiningos pasaulio konkurencijos, padėti Europos šalims išbristi iš krizės, reformuoti finansų sistemą siekiant pažaboti nevaržomą spekuliaciją, garantuoti demokratiją, užtikrinti galimybę savarankiškai apsirūpinti maistu ir pažaboti vis spartesnį mūsų šalių industrializacijos mažinimą.
Vienu žodžiu, jam nepavyko parodyti, kad Briuselio Europa yra daugiau nei spaudimo aparatas, nuskurdinantis ir pavergiantis šalis ir tautas. Atidžiau pasinagrinėjus, J. M. Barroso rinkimai taip pat yra simbolis metodo, pagal kurį ši Europa dirba. Koks triukšmas kiltų, jeigu vietoje Komisijos Pirmininko, kurio vykdoma politika turės įtakos 500 mln. Europos gyventojų gyvenimui, tai būtų valstybės vadovas, išrinktas tik labai nedidele balsų persvara, nepaisant to, kad yra vienintelis kandidatas?
Sylvie Guillaume  
Šiandien balsavau prieš J. M. Barroso kandidatūrą dėl trijų pagrindinių priežasčių. Pirmoji priežastis - jo paties "laimėjimai" per pastaruosius penkerius metus: pirmininkavimas, kuris buvo silpnas, konservatyvus ir liberalus, taip pat pasyvus krizės akivaizdoje, negebantis skatinti suderinto ekonomikos atkūrimo ir įsiklausantis tik į valstybių ir vyriausybių vadovų norus. José Manuel Barroso, be abejo, neparėmEuropos stiprinimo. Antroji priežastis - tai jo netinkamas atsakas į sąlygas, kurias iškėlSocialistų ir demokratų pažangiojo aljanso frakcija Europos Parlamente: jis nepateiknei tikro ekonomikos atkūrimo plano, nei pakto dėl užimtumo, nepateikjokių sprendimų dėl reguliavimo ir priežiūros ir jokių veiksmingų priemonių atkurti pusiausvyrai finansų rinkose, taip pat neprisiėmnvieno įsipareigojimo dėl viešųjų paslaugų sektoriaus apsaugą užtikrinančios pagrindų direktyvos. Trečioji, paskutinė, priežastis - Europos rinkimuose dalyvavusių piliečių siųsta žinia, kuri parodmums, kad jie daugiau nebenori susilpnintos, nesuprantamos Europos, kurioje kompromisas laikomas didesne vertybe nei politinkryptis.
Jacky Hénin  
Europos Komisijos Pirmininko rinkimai yra labai svarbus įvykis ir ES piliečiai turi teisę žinoti savo atstovų pasirinkimą.
Aš asmeniškai apgailestauju, kad buvo balsuojama slaptai, ir smerkiu tokią procedūrą, kuri veda prie visiško atskaitomybės nebuvimo.
Dar daugiau, kadangi mano politinės nuostatos ir J. M. Barroso pasiūlyta politika neturi sąlyčio taškų, patvirtinu, kad neremsiu jo paskyrimo eiti Komisijos Pirmininko pareigas.
Cătălin Sorin Ivan  
Europos Komisijos veiklos įvertinime, atliktame baigiantis jos 2004-2009 m. penkerių metų kadencijai, Pirmininkas J. M. Barroso nepateiktas palankioje šviesoje. Remiantis šiuo faktu, susilaikyti nuo balsavimo, ypač tokiu metu, kai neigiamas balsas būtų neprotingas politinis sprendimas, ypač nesant kitų alternatyvų, o teigiamas balsas prilygtų besąlygiškam ir nepagrįstam pasitikėjimui netinkama programa, regis, būtina.
Manau, kad parama, kurią Pirmininkui J. M. Barroso teikia valstybės narės, yra neginčijamas įrodymas to, kad jo pirmininkavimas buvo silpnas, teikiantis prioritetą nacionaliniams interesams, vadinasi būtent nacionaliniai lyderiai nustatgaires jo mandatui. Europos Komisijai reikia Pirmininko, kuris rems Bendrijos politikos sričių plėtojimą, nuolat sieks integracijos ir propaguos vieningos Europos idėją. Jis jokiu būdu neturi būti nacionalinių interesų gynėjas. Socialinių ir demokratinių principų požiūriu Pirmininkas J. M. Barroso neįgyvendino daugybės įsipareigojimų, kuriuos prisiėm2004 m. pradėdamas eiti Komisijos Pirmininko pareigas. Dėl daugelio šių įsipareigojimų, įskaitant įsipareigojimą dėl socialinio Europos stiprinimo, Komisija parodlabai nedaug susidomėjimo. Taigi pasirinkau nebalsuoti už tai, kad J. M. Barroso būtų dar kartą išrinktas Komisijos Pirmininku.
Astrid Lulling  
Balsavau už J. M. Barroso paskyrimą eiti Komisijos Pirmininko pareigas.
Tokį sprendimą priėmiau dėl keturių priežasčių.
Taryba vieningai pasiūlJ. M . Barosso kandidatūrą.
Pagal mano demokratijos supratimą rinkimų laimėtojai gali reikalauti teisės pasirinkti savo kandidatą.
Kito pasirinkimo, išskyrus J. M. Barroso, nėra. Joks alternatyvus sprendimas nebuvo rimtai svarstomas.
Tie, kurie kritikuoja kadenciją baigiantį Pirmininką, klysta dėl esminio fakto, būtent dėl to, kad Komisija gali teikti pasiūlymus ir kad šiuos pasiūlymus jai "nuleidžia" valstybės narės.
Remdama šią kandidatūrą taip pat puoselėju tam tikrus lūkesčius.
Antrąją pirmininkavimo Komisijai kadenciją J. M. Barroso turėtų parodyti truputį daugiau nepriklausomumo, pirmiausia didelių valstybių narių atžvilgiu, ir vienintelis tikslas, kurio jis savo veikla turėtų siekti - tai bendrųjų Bendrijos interesų gynimas.
Apgailestauju, kad Komisija turi polinkį tapti savavališkų Komisijos narių konglomeratu. Norėčiau paprašyti J. M. Barroso panaudoti visą savo įtaką, kad tokiam polinkiui būtų pasipriešinta.
Norėčiau, kad ši institucija, kaip "steigimo sutarčių saugotoja", vėl atgautų savo pirminę stiprybę, kitaip tariant, savo gebėjimą rodyti teisingą kelią įgyvendinant mus vienijančius projektus.
Willy Meyer  
J. M. Barroso, Europos Komisijos Pirmininkas, yra atsakingas už šiandien Europą apėmusią finansų, ekonomikos, maisto ir aplinkos krizę. Iki šiol niekas nepripažino savo klaidų, bet visą kaltę vertJungtinėms Amerikos Valstijoms. Iki šiol Komisija stengėsi sukurti Europą, grindžiamą privatizavimo ir socialinės valstybės griovimo politika.
Komisija patvirtino Lisabonos strategiją, kurioje prognozuojama, kad iki 2010 m. ekonomikos augimo tempas pasieks 3 proc. lygį ir bus sukurta 20 mln. naujų darbo vietų. Šios strategijos nesėkmakivaizdi, tačiau Komisija siūlo atnaujinti ją ir tęsti politiką, lėmusią krizę. Ši kriznėra pandemija, ją sukėlspekuliavimas viena konkrečia politika - Europos Komisijos politika. Jos užsienio politikos programoje nėra minima Sachara ar Palestina. Šie klausimai nėra jos prioritetas, negana to, ES dar planuoja suteikti aukštesnio lygio statusą Maroko Karalystei ir pagerinti santykius su Izraeliu.
Maria do Céu Patrão Neves  
Darbui, kurį Pirmininkas J. M. Barroso atliko per pastaruosius penkerius metus, būdingas labai didelis pragmatizmas, rimtumas ir tvirtumas, kurį Pirmininkas parodrūpindamasis svarbiausiais Europos interesais.
Jo vadovaujamas vaidmuo pasaulyje kovojant su klimato kaita, tinkamu laiku įtraukiant europiečius į vandenynų problemų sprendimo procesą patvirtinant naująją Europos jūrinę politiką, ir jo gebėjimas pasiekti sutarimą dėl finansinės perspektyvos Europoje, sudarytoje iš 27 valstybių - tai tik keli pavyzdžiai, kurie pateisina pasirinkimą matyti jį Europos Komisijos Pirmininku dar vieną kadenciją.
Ekonomikos augimas, investavimas į naujovių diegimą ir mokymą bei kova su nedarbu yra pagrindiniai tolesnės Europos integracijos ramsčiai. Šie ramsčiai yra taip pat J. M. Barroso būsimos veiklos prioritetinės sritys.
Tokiu metu, kai pasaulio ekonominir finansinpadėtis nėra pati geriausia, Europai reikia stipraus vadovo, kuris galės įkvėpti gyvybės Europos projektui.
Dėl visų minėtų ir kitų priežasčių manau, kad J. M. Barroso yra idealus Pirmininkas, galintis būti ES likimo vedlys ateinančią kadenciją.
Frédérique Ries  
Kaip ir 381 iš mano kolegų EP narių, aš parėmiau J. M. Barroso paskyrimą eiti Komisijos Pirmininko pareigas. Tą padariau dėl daugelio priežasčių, pirmiausia dėl to, kad kai kurie žmonės ypač nepagrįstai kaltina šį kandidatą. Girdžiu svaičiojimų apie naująjį J. Delorsą, bet šie žmonės užmiršo, kad pakeitėme pasaulį... ir Europą. Dvylikos valstybių narių Europos, H. Kohlio ir J. Mitterrando Europos jau nebėra ir nebebus.
Pirmajam Pirmininkui, vadovavusiam 25, o vėliau ir 27 valstybių narių Komisijai, buvo patikėta subtili 2004 m. užduotis - konsolidacijos mandatas. Antrasis mandatas - tai plataus užmojo tikslų įgyvendinimo mandatas. Tikiuosi, taip ir bus, ir noriu suteikti jam savo pasitikėjimo kreditą. Noriu atsisakyti žaisti burtininko mokinės žaidimą, noriu atsisakyti laukti - ne Godo, bet kitos hipotetinės kandidatūros, kurios Taryba nneketina pateikti. Noriu atsisakyti laukti ir matyti, kaip toliau silpsta mūsų institucijos ir ta gera reputacija, kurią Europa dar turi europiečių akyse. Taigi taip, tikėsimės, kad Komisijos Pirmininkas laikysis savo pažadų, kaip antai pažadas kovoti su klimato kaita ir diskriminacija bei pažadas imtis skubių suderintų veiksmų ekonomikos ir socialinės krizės akivaizdoje. Atidėti balsavimą dar kartą reikštų eiti klaidingu keliu. Laukti iliuzinio kandidato būtų klaida.
Nuno Teixeira  
Stiprus ir ambicingas pirmininkavimas Komisijai būtinas Europai, jei ji nori atgauti pasaulio lyderės poziciją siekdama pusiausvyros tarp ekonominių bei politinių tikslų ir socialinės bei teritorinės sanglaudos. Apibrėžiant prioritetus būtina vadovautis pragmatiniu požiūriu, bet svarbu taip pat nepamiršti vertybių, kurios glūdi Europos projekto ištakose.
Mūsų laukia daug iššūkių, tokių kaip Bendrijos biudžeto pertvarkymas, kuriuos Europa privalo įveikti parodydama, kad geba parengti pasaulio darbotvarkę įvairiomis temomis, įskaitant kovą su klimato kaita ir finansų rinkų reguliavimą. Tokiu metu, kai keliose valstybėse narėse labai sparčiai didėja nedarbas, būtina ieškoti tvaraus būdo įveikti šiandien mus ištikusią ekonominę ir socialinę krizę. Šis tikslas turėtų suvienyti valstybes nares bendram darbui įgyvendinant solidarumo principą ir stiprinant vieną bendrą Europos rinką.
Kadangi manau, kad José Manuel Durão Barroso turi savybių, leisiančių jam toliau sėkmingai įgyvendinti mūsų viltis, kurias jam patikėjome, kadangi manau, kad jo buvimas šiame poste yra garbPortugalijai ir kad tokiam mažam, atskirtam ir atokiausiam regionui kaip Madeira yra didelis pranašumas turėti Komisijoje asmenį, kuris gerai supranta šio regiono tikrovę, palaikau šią naują kandidatūrą į Komisijos Pirmininko postą.
Frank Vanhecke  
Balsavau prieš tai, kad J. M. Barroso būtų vėl paskirtas eiti Komisijos Pirmininko pareigas, nes per pastaruosius penkerius metus jis buvo pačiu tikriausiu Komisijos, kuri pasirinko negerbti demokratinio nepritarimo Lisabonos sutarčiai ir tą padarlabai nepagarbiai ir ypač arogantiškai, simboliu. J. M. Barroso taip pat ne kartą pasisakuž naująją masinės imigracijos bangą ir nuolat menkindavo problemas, susijusias su galimu Turkijos stojimu į ES. Nemažai pasako ir tas faktas, kad J. M. Barroso vakar atsisakatsakyti į pagrįstą EP nario iš Britanijos klausimą apie Pirmininko ketinimus dėl Komisijos nario, atsakingo už žmogaus teisių sritį, posto, kuris yra tik vienas iš ES vidaus postų. "Didžiojo brolio" Europa juda pirmyn, bet niekas, įskaitant EP narius, apie tai nežino.
Derek Vaughan  
raštu. - Nors man nėra įprasta susilaikyti balsuojant, jaučiau, kad susilaikymas šiandien renkant Komisijos Pirmininką yra teisingas pasirinkimas. Sutinku, kad J. M. Barroso padartam tikrų nuolaidų, pvz., dėl socialinio poveikio vertinimo. Tačiau J. M. Barroso neparodįsipareigojimo ir nepateiksvarbių pasiūlymų S&D frakcijai, pvz., dėl direktyvos dėl darbuotojų siuntimo į užsienį dirbti, direktyvos, kuri yra labai svarbi Velso darbuotojų apsaugos požiūriu, stiprinimo. Mums taip pat reikia daugiau įsipareigojimo dėl naujai paskirtų Komisijos narių veiklos sričių ir J. M. Barroso paaiškinimo dėl būsimos kolegijos organizacijos. Nemanau, kad J. M. Barroso įsipareigojimas kovoti su socialiniu dempingu yra pakankamai plataus užmojo, ir būtent dėl šios bei pirmiau minėtų priežasčių nutariau susilaikyti nuo balsavimo.
Bernadette Vergnaud  
Balsavau prieš J. M. Barroso kandidatūrą pirmiausia todėl, kad nuoširdžiai tikiu politine Europa, kurios negali tenkinti Komisija, saistoma įsipareigojimo pildyti didžiojo verslo norus. Taip pat manau, kad negalima agituoti už kitokią europinio vadovavimo formą tik tam, kad po to būtų įteiktas tuščias čekis liberalizmo gynėjui, kurio programai labai stinga plataus užmojo tikslų ir vertybių. Tai žmogus, kuris dangstosi "geresnio reguliavimo" idėja siekdamas panaikinti visko, ką aš, kaip socialistė, ginu, reguliavimą - kalbu apie viešąsias paslaugas, socialinę darbininkų apsaugą, pagarbą sveikatos apsaugos sistemoms, finansų sektoriaus reguliavimą ir vartotojų bei aplinkos apsaugą nuo pramonės sindikatų valdžios. Gerbiu savo pačios ir elektorato įsitikinimus ir manau, jog negalima leisti, kad dėl savanaudiškų motyvų ir gudrybių siekiant gauti juokingų nuolaidų iš konservatorių, kurie valdo daugumą valstybių narių, Europos Parlamentą ir Komisiją ir kurie nenusiramins, kol įgyvendins savo reguliavimo panaikinimo politiką, šiomis vertybėmis būtų suabejota.
Dominique Vlasto  
Nors Europos Komisijos Pirmininkas renkamas slaptuoju balsavimu, norėčiau viešai išreikšti savo paramą kandidatui iš mūsų politinės šeimos, José Manueliui Barroso, ir nuoširdžiai pasveikinti jį vėl tapus Komisijos Pirmininku. Kadangi Europos liaudies partijos (krikščionių demokratų) frakcija laimėjo EP rinkimuose, savaime suprantama, kad būsimosios Komisijos Pirmininkas turėtų būti iš mūsų gretų. Taigi nepaisant bergždžių neramumų susiskaldžiusių dešiniųjų bei žaliųjų, kurie, deja, nesugebėjo pateikti savo kandidatūros, gretose, J. M. Barroso buvo ramiai dar kartą išrinktas. Taip pat džiaugiuosi, kad jis dar kartą patvirtino savo įsipareigojimą glaudžiai bendradarbiauti su mūsų asamblėja, kurioje kiekvieną kartą balsuojant dėl mūsų Europinio projekto pasiūlymų jis gali pasikliauti mūsų ryžtingumu ir mūsų parama. Parlamentas ir Komisija dabar galės imtis darbo be jokių vilkinimų, o tai šiuo sunkmečiu buvo svarbiausia, srityse, kuriose iškilo daug visų europiečių labui skubiai spręstinų problemų. Be to, kadangi Europa dalyvauja G20 procese ir derybose dėl klimato, ji turi būti vieninga ir pasirengusi darbui: mūsų aiškus ir nedviprasmiškas balsas šiandien įvykusiuose rinkimuose taip pat stiprina Europą didžiųjų pasaulio šalių akyse.
Jean-Pierre Audy  
Balsavau už 2009 m. rugsėjo 16 d. Europos Parlamento rezoliuciją dėl 2009 m. vasaros miškų gaisrų. Ši rezoliucija išplaukia iš daugybės kitų rezoliucijų, kuriose pabrėžiamas stichinių ir žmogaus sukeltų nelaimių Europoje dažnumas, rimtumas, sudėtingumas ir poveikis. Pastaraisiais metais tokios nelaimės kartojasi vis dažniau. Miškų gaisrų reiškinį sunkina gyventojų kėlimasis iš kaimų ir tradicinės veiklos atsisakymas, prasta miškotvarka, didžiulių miškų plotų užsodinimas tik vienos rūšies medžiais, netinkamų medžių sodinimas, taip pat tai, kad nėra veiksmingos prevencijos politikos, taikomos nepakankamai griežtos nuobaudos tyčinio miškų padegimo atveju ir netinkamai įgyvendinami teisės aktai, priimti siekiant uždrausti neteisėtą statybą ir užtikrinti miškų atželdinimą. Tenka apgailestauti, kad, nepaisant Parlamento reikalavimų, Komisija nesiėmveiksmų, kad būtų sukurtos Europos civilinės saugos pajėgos, ir džiaugiuosi, kad mano draugas M. Barnier, jau seniai siūlęs šią priemonę, ėmėsi veiksmų pateikdamas savo pranešimą. Galiausiai tokiu metu, kai privačios draudimo bendrovės nuo gaisrų nedraudžia, kyla būtinybapsvarstyti galimybę sukurti bendrą privačiojo ir valstybės sektorių miškų draudimo nuo liūčių ir gaisrų priemonę.
Carlos Coelho  
Deja, sausrų ir miškų gaisrų reiškinys pietinėje Europos dalyje tapo ir dažnesnis, ir intensyvesnis. Dėl sausros ir gaisrų patirta didžiulžala: žuvo žmonės (tik šią vasarą gaisrai nusinešvienuolikos žmonių gyvybę), sumažėjo ūkinės veiklos apimtys ir labai pablogėjo aplinkos būklė, pirmiausia dėl to, kad sausra ir nuolatiniai gaisrai greitina didelių pietų Europos teritorijų dykumėjimo procesą ir per pastarąjį dešimtmetį kasmet sunaikindavo daugiau kaip 400 000 hektarų Europos miškų.
Klimato kaita taip pat prisideda prie stichinių nelaimių dažnėjimo, bet daugeliu atvejų gaisrų prognozuoti dar neįmanoma arba jie įvyksta dėl padegimo. Todėl būtina išplėtoti mokslinių tyrimų veiklą, kad būtų patobulintos rizikos vertinimo procedūros, priešgaisrinės saugos sistemos ir gaisrų gesinimo priemonės, bei skirti šiai veiklai lėšų.
Mums reikia kovos su stichinėmis nelaimėmis europinės strategijos, taip pat skirtingų Bendrijos priemonių suderinamumo ir derinimo. Valstybės narės turėtų daugiau tarpusavyje bendradarbiauti ir derinti veiksmus, kad būtų užtikrintas solidarumas ir papildomų skubiai mobilizuojamų išteklių rezervas, skirtas kovai su šiomis nelaimėmis.
Raginu Tarybai pirmininkaujančią valstybę kuo skubiau priimti sprendimą dėl naujo Solidarumo fondo reglamento, kad būtų užtikrintas didesnis šio fondo lėšų naudojimo kriterijų skaidrumas ir kad nelaimės atveju jo lėšomis galima būtų greičiau pasinaudoti.
Diogo Feio  
Pietų Europą siaubia tokios stichinės nelaimės kaip sausros ir gaisrai, keliančios grėsmę žmonių gyvybei, ūkiui ir vietos ekosistemoms bei prisidedančios prie laipsniško kadaise tankiai apgyvendintų, dirbamų ir tinkamai prižiūrimų didžiulių teritorijų tuštėjimo. Tai nėra tik vienos ar kitos šalies problema, ši problema ir jos sukeliami padariniai dabar įgavo tarpvalstybinį mastą ir, be abejonės, turi būti sprendžiama Europos lygmeniu.
Kaip sakiau, Europos Sąjunga laimės, jei sugebės išlikti vieninga net ištikus nelaimei ir jei sugebės mobilizuoti išteklius, pvz., Solidarumo fondo lėšas, taip pat sistemas ir darbo patirtį užkertant kelią tokioms nelaimėms ir švelninant jų padarinius bei duoti šioms nelaimėms lankstų, greitą ir tinkamą atsaką.
Vadovaujamą vaidmenį ieškant sprendimų ir diegiant gerąja patirtimi grindžiamus darbo metodus turėtų prisiimti Europos Komisija, bet miškininkystės sektorius taip pat turėtų būti raginamas dalytis patirtimi, teikti sprendimus ir rodyti kelią įvairinant su miškais susijusią veiklą.
Portugalai turi vaikams skirtą eilėraštį, kuriame sakoma, kad medis yra draugas. Europos Sąjunga turėtų atsidėkoti už šią draugystę ir paremti kaimo ateitį.
João Ferreira  
Priežastis, dėl kurios balsavau už šį pasiūlymą, susijusi su būtinybe parodyti veiksmingą solidarumą ir nedelsiant mobilizuoti lėšas, kad galėtume su derama skuba spręsti socialiniu ir aplinkos požiūriu tragišką padėtį, kurioje atsidūrnuo šios vasaros gaisrų nukentėjusios teritorijos ir bendruomenės.
Tačiau manau, kad rezoliucijoje vertėtų labiau pabrėžti padarinius, atsiradusius dėl tam tikros Bendrijos politikos, pirmiausia žemės ūkio politikos, kurią įgyvendinant daugybžmonių buvo priversti keltis iš kaimo ir atsisakyti žemės ūkio gamybos veiklos, ir veiklą, kuri prisideda prie prevencinio požiūrio į gaisrų problemą formavimosi.
BŽŪP padariniai, ypač tokiose šalyse kaip Portugalija, yra viena iš pagrindinių priežasčių, prisidėjusių prie kasmet didžiulius žemės plotus suniokojančių gaisrų problemos. Tačiau manau, kad šis įmanomas ir pageidautinas valstybių narių bendradarbiavimas kovojant su miškų gaisrais neturėtų būti naudojamas siekiant susilpninti svarbius valstybių narių suverenumo aspektus, susilpninti jų suverenumą civilinės saugos sistemos ir vidaus valdymo bei įsikišimo priemonių požiūriu.
Sylvie Guillaume  
Šią vasarą pietinę Prancūzijos dalį vėl nusiaubmiškų gaisrai. Prancūzijos piliečiams, kaip ir kaimyninių Europos šalių gyventojams, teko kovoti su šiais gaisrais, kurie pridaro didžiulės materialinės žalos ir atneša žmonėms daug kančių. Būtent todėl raginau įsteigti nepriklausomas ir nuolat veikiančias Europos greito reagavimo pajėgas, kurios padėtų nuo gaisrų ir kitų nelaimių nukentėjusioms valstybėms narėms ir regionams. Taip pat mums reikia - to taip pat turime prašyti Komisijos - strategijos, kuri leistų mums išsaugoti mūsų nacionalinių parkų, - Božės, Ardešo, Luberono ar kitų - turtingas ekosistemas, ir visam šiam sumanymui skirti biudžetą, kurio lėšomis būtų finansuojamas prevencinių priemonių ir veiklos atkuriant pažeistas sistemas įgyvendinimas. BŽŪP panaudojimas pasiteisintų užkertant kelią miškų gaisrų plitimui, nes šie gaisrai dažnai kyla dėl to, kad įgyvendinant bendrąją žemės ūkio politiką kai kuriose teritorijose labai mažėja gyventojų ir nutraukiama veikla. Galiausiai aš taip pat raginau mobilizuoti ES solidarumo fondą - fondą, kurio įsteigimą Taryba šiandien blokuoja, nepaisydama to, kad jo mums žūtbūtinai reikia.
Eija-Riitta Korhola  
Pone pirmininke, pirmadienį įvykusiose diskusijose dėl 2009 m. vasaros miškų gaisrų sakiau, kad vykstant klimato kaitai kis ir gamtinės sąlygos. Tai nepaneigiamas faktas. Tačiau jis nepaaiškina ekologinių nelaimių, ypač jei tie patys reiškiniai kasmet kartojasi. Mes galime ir privalome būti šioms nelaimėms geriau pasirengę. Todėl šiandien balsavau prieš savo frakcijos poziciją dėl 5 pakeitimo. Atvirai kalbant, tokia pozicija mane labai glumina. Iš tikrųjų atėjo laikas Europos Sąjungos valstybėms narėms pasižiūrėti į veidrodį. Kalbos, kad miškų sukeltos žalos galima buvo išvengti, jei tam tikros valstybės narės imtųsi veiksmingesnių prevencinių priemonių ir dėtų daugiau pastangų kovodamos su nusikalstama veikla siekiant įsigyti daugiau žemės statyboms, yra visiškai pagrįstos.
Mūsų politinaplinka negali būti tokia, kur užsimerkiama prieš faktus. Tai niekam nenaudinga, ypač kai kalbama apie didžiulę žmogiškąją tragediją, kurią sukelia miškų gaisrai. Buvo pasakyta, kad viena iš priežasčių, dėl kurių dažnėja miškų gaisrai, yra klimato kaita, todėl teisūs tie, kurie sako, kad Europa turės pasirengti ilgesniems miškų gaisrų sezonams, iki šiol įprastai trukusiems tik nuo birželio iki rugsėjo mėn. Dabar vasaros prasideda anksčiau, jos yra karštesnės ir sausesnės, ypač pietuose, taigi gaisrų pavojus didėja. Tačiau pati gaisrų problema glūdi ne laipsniškoje gamtinių sąlygų kaitoje, o kitur. Viena yra prisitaikyti prie aplinkos pokyčių, visai kas kita - taikyti netinkamus konservatyvius darbo metodus ir nesugebėti šioms nelaimėms pasirengti.
Willy Meyer  
Graikijoje gaisrai sunaikino 130 000 alyvmedžių, taip pat daug hektarų vynuogynų, daug galvijų, bičių avilių, sandėlių, tvartų bei daugybę šiltnamių ir pastatų. Ispanijoje gaisrai išdegino 95 769 hektarus žemės, nusinešvienuolikos žmonių gyvybę, o bendra gaisrų padarytų nuostolių suma siekia apytikriai 395 mln. EUR.
Socialinir ekonominžala bei žala aplinkai, kurią padaršie gaisrai vietos ūkiams, gamybinei veiklai ir turizmui, yra didžiulė, todėl parama nuo gaisrų nukentėjusiems piliečiams ir parama pirminės aplinkos būklės atkūrimui imantis skubių įsikišimo priemonių nacionaliniu ir Bendrijos lygmenimis yra būtina.
Primygtinai raginame Komisiją nedelsiant mobilizuoti esamą ES solidarumo fondą ir skirti lėšų, būtinų nukentėjusių teritorijų atstatymo planui, jų gamybinio potencialo atkūrimui ir visiškam gaisrų suniokotų teritorijų atželdinimui.
Prie miškų nykimo iš dalies prisidėjo kelių ir geležinkelių tiesimas. Komisija turi skatinti, kad dalis civilinės statybos darbams skiriamų ES lėšų būtų panaudota investicijoms į valstybės žinioje esančių miškų būklės gerinimą, jų priežiūrą ir želdinimą.
Andreas Mölzer  
Deja, 2009 m. vasara pažymėta pietų Europą nusiaubusių gaisrų, kurie padardidžiulę materialinę ir ekologinę žalą. Ši padėtis aiškiai parodė, kad padegėjus, kuriems naikinti miškus pelninga, taip elgtis skatina tai, kad miškų registrai yra prastai tvarkomi arba iš viso nepildomi, ir tai, kad nėra aiškiai apibrėžta žemės sklypų naudojimo paskirtis. Todėl buvo svarbu šiame pasiūlyme dėl rezoliucijos paraginti valstybes nares pakeisti arba papildyti šiuos registrus.
Be atželdinimo, dar būtinas specialistų, gaisrininkų brigadų ir kitų susijusių grupių bendradarbiavimas ne tik gesinant gaisrus ir šalinant jų padarinius, bet ir vykdant prevencinę veiklą. Šiame pasiūlyme dėl rezoliucijos yra logiškų pasiūlymų, pvz., kaip valstybės narės gali būti paremtos nelaimės atveju vadovaujantis solidarumo principu. Todėl balsavau už bendrą pasiūlymą dėl rezoliucijos dėl 2009 m. vasaros miškų.
Frédérique Ries  
Turime tiesiai pripažinti, kad gamtos stichijų prevencija ir prisitaikymas prie klimato kaitos nėra lengva užduotis. Net jei Europos Sąjunga yra šiek tiek geriau pasirengusi kovoti su gaisrų problema nei kiti pasaulio regionai, nes turi stiprią civilinės saugos sistemą ir tokį finansinį laimikį kaip Solidarumo fondas, vis tiek kiekvienais metais suniokojama per 600 000 hektarų miškų.
Kalbu ne tik apie miškų gaisrus Viduržemio jūros regione, kurie 2009 m. vasarą ypač siautėjo kalnuotose vietovėse aplink Atėnus. Du pasiūlymai sprendžiant miškų gaisrų problemą, mano galva, yra ypač svarbūs. Pirma, būtina visapusiškai įgyvendinti visas priemones, pasiūlytas 2006 m. M. Barnier pranešime dėl Europos civilinės saugos pajėgų. Tebelaukiame, kad būtų sukurti Europos "žalieji šalmai" siekiant suteikti pagrindą Europos civilinės saugos politikai, už kurią piliečiai balsavo. Antra, svarbu, kad Komisija turėtų teisę prižiūrėti vietos lygmeniu vykdomą veiklą. Mažų mažiausiai būtų keista skirti Europos subsidijas, kai tikėtina, jog kai kurie miškų gaisrai kilo dėl padegimo siekiant vienintelio tikslo - padaryti žemes tinkamas statyboms.
Joanna Senyszyn  
Balsavau už rezoliuciją dėl miškų. Šiais metais Europos Sąjungoje įvykę gaisrai jau sunaikino 200 000 hektarų miškų. Daugiau nei per visus 2008 m.! Lenkijoje gaisrų rizikos rodiklis yra aukščiausiais visoje Europoje. 2009 m. balandžio mėn. įvyko daugiausiai gaisrų per visą penkmetį.
Privalome imtis skubių ir veiksmingų kovos su klimato kaita priemonių, nes klimato kaita yra viena iš gaisrų problemos priežasčių. Šioje rezoliucijoje taip pat iškeltas labai svarbus klausimas dėl ES klimato kaitos prevencijos mechanizmų derinimo, konkrečiau kalbant, dėl veiksmingo Solidarumo fondo lėšų panaudojimo švelninant gaisrų sukeltus padarinius.
Turime sukurti Europos greito reagavimo pajėgas, gebančias imtis skubių veiksmų gamtos stichijos atveju. Tai būtų finansinis ir organizacinis veiksmų, kurių ėmėsi valstybės narės, užbaigimas. Tikiuosi, kad Europos Komisija deramai apsvarstys eilinę Parlamento rezoliuciją kovos su miškų problema srityje ir pasitelks ją savo veiklai šioje srityje stiprinti.
Catherine Stihler  
raštu. - Šiandieninės diskusijos dėl miškų gaisrų yra sveikintinos. Daugelyje vietų sunaikintas gamtos grožis yra mūsų visų praradimas. Turime parodyti solidarumą su savo kolegomis ir padėti nuo gaisrų nukentėjusioms šalims.
Nuno Teixeira  
Dėl miškų atželdinimo, kurį skatina regioninvaldžia, ir aplinkos apsaugos organizacijų iniciatyvų, Madeiros miškų plotai, kaip rodo pastaruoju metu atliktų tyrimų duomenys, per pastaruosius 36 metus padidėjo beveik 5 000 hektarų - tai tikras laimėjimas, ypač atsižvelgiant į tai, kad jis prieštarauja nacionalinei tendencijai. Šis neįkainojamos vertės paveldas turi būti apsaugotas ir manau - nors mums, žinoma, reikia pasirengti duoti tinkamą atsaką miškų gaisrams - kad labai svarbu užtikrinti pusiausvyrą skirstant lėšas gaisrų prevencijai, gaisrų židinių nustatymui ir gaisrų gesinimui. Balsavau už šią rezoliuciją, nes manau, kad ši politika gali būti propaguojama Europos lygmeniu įgyvendinant solidarumo strategiją, kuria siekiama suderinti atsaką į miškų gaisrų problemą ir veiksmingai užkirsti kelią pavojingam elgesiui.
Taikant šį metodą ypač didelis dėmesys turi būti skiriamas atokiausiems regionams, taip pat bus būtina įtraukti į veiklą švarinant miškus, sodinant vietinius medžius ir vėl pritraukiant gyventojus į kaimą ir regioninę valdžią, ir miškais apželdintos žemės savininkus. Nusikalstamas elgesys turi būti tinkamai baudžiamas nacionaliniu lygmeniu. Lankstumas taikant procedūras, susijusias su esamų ar naujų struktūrinių fondų, pvz., Solidarumo fondo, lėšų panaudojimu leis greičiau suteikti pagalbą žmonėms, kurie dėl gaisrų ir kitų nelaimių prarado dirbamą žemę, namus ir gyvulius.
Frank Vanhecke  
Susilaikiau galutinai balsuojant dėl kompromisinės rezoliucijos dėl 2009 m. gaisrų padarinių. Tokį sprendimą priėmiau, nes pastebiu, kad dauguma šio Parlamento narių mano, kad kova su miškų gaisrais Europos lygmeniu neturėtų apsiriboti parama ir veiksmų derinimu ir kad tikrovėje turėtų būti sukurtos atskiros Europos kovos su gaisrais pajėgos - dar vienas Europos organas, kuris brangiai kainuos ir dubliuos kitų jau atliekamą darbą.
Bet kuriuo atveju tai pavyzdys, bylojantis apie tai, jog eurofederalistams mažiau rūpi veiksmingas ir kompetentingas mūsų žemyno valdymas, o labiau rūpi padaryti pareiškimą, kad viskas turi būti reguliuojama Europos lygmeniu, nepaisant subsidiarumo principo, kurį taip dažnai girdime skelbiant.
