Spørgetid (spørgsmål til Rådet)
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er spørgetiden (B6-0448/2006)
Vi behandler en række spørgsmål til Rådet.
Formanden

Om: Det finske formandskabs indsats for børn og børnefamilier
Hvilke fremskridt har det finske formandskab gjort med hensyn til en forbedring af børn og børnefamiliers velfærd i EU?
Paula Lehtomäki
formand for Rådet. - (FI) Hr. formand, mine damer og herrer! Mange af de beslutninger, der træffes af Den Europæiske Union, har direkte eller indirekte indvirkning på børns hverdag. Eksempler er lovgivning om social sikring, arbejdsmarked, sundhed, retfærdighed og ligestilling. Kombineringen af familiepolitikken, arbejde og familieliv samt fremme og bevarelse af gode arbejdsbetingelser er også vigtige for børnenes og familiernes velfærd. Disse og andre spørgsmål var på dagsordenen for det uformelle møde først i juli mellem EU's ministre for beskæftigelse, sociale anliggender og sundhed.
Foranstaltninger, der er effektive og indføres så tidligt som muligt for at afskaffe fattigdom og social udstødelse, forbedrer velfærden for børn og børnefamilier. I marts understregede Det Europæiske Råd behovet for handling for at udrydde fattigdom blandt børn, og dette blev også drøftet ved den femte europæiske rundbordssamtale om fattigdom og social udstødelse midt i oktober. Emnet var også med i de nationale strategirapporter om social sikring og bekæmpelse af social udstødelse, som medlemsstaterne udarbejdede til Kommissionen i september.
Kombinationen af arbejde og familieliv er en stor udfordring på et arbejdsmarked i bevægelse. Børns velfærd betyder, at begge forældre skal være ansvarlige for familiens hverdag. Det finske formandskab har gjort fædres og mænds mere ligelige engagement i familielivet til genstand for diskussion. Først i oktober blev der afholdt en ekspertkonference med titlen "Mænd og ligestilling", og i december vedtog man Rådets konklusioner om emnet. Under det finske formandskab fremsendte Kommissionen en meddelelse om børns rettigheder. Den blev drøftet i forskellige arbejdsgrupper i Rådet og i den stående mellemstatslige gruppe L'Europe de l'enfance, som består af højtstående embedsmænd med ansvar for børne- og familiepolitikken i medlemsstaterne.
Under det finske formandskab har Rådet arbejdet flittigt med forslaget om oprettelse af DAFNE III-programmet. Dette program kan også bruges til at finansiere nogle af de foranstaltninger, der nævnes i meddelelsen om børns rettigheder. Det er meningen, at Parlamentet og Rådet skal træffe en fælles beslutning inden årets udgang på grundlag af den politiske enighed, som man nåede om emnet på Rådets møde i december.
Endelig vil jeg gerne nævne, at Finland afholdt et åbent seminar om førskoleuddannelse i slutningen af november i Helsinki. Derfor kan man med en vis ret hævde, at Ministerrådet under det finske formandskab har været aktivt inden for flere af de politikområder, der er nært knyttet til børns velfærd. Formandskabet er også selv ansvarligt for adskillige vigtige initiativer vedrørende børn og familier.
Marie Panayotopoulos-Cassiotou
(EL) Hr. formand! Jeg vil gerne takke ministeren for hendes informering og grundige redegørelse for alle aktiviteter, både formandskabets og Kommissionens. Jeg håber, det kommende formandskab vil videreføre arbejdet, så vi får nogle resultater. Jeg har ikke nogen tillægsspørgsmål.
Paula Lehtomäki
formand for Rådet. - (FI) Hr. formand! I Rådets arbejde bestræber vi os på at sikre kontinuiteten inden for alle politikområder. Det finske formandskab har på forskellige politikområder arbejdet meget tæt sammen med Tyskland, det næste land, der overtager formandskabet, og jeg har tillid til, at de gode politikker vil fortsætte og blive styrket også under det kommende formandskab.
Paul Rübig
(DE) Fru formand for Rådet! Vi ved, at de fleste arbejdstagere er beskæftiget i familievirksomheder. Der findes koncepter for den familievenlige virksomhed. Har De planer om, at der skal ske en videreudvikling heraf, og tror De, at man også ville kunne stille forslag om den skattemæssige behandling af familier?
Paula Lehtomäki
formand for Rådet. - (FI) Hr. formand! Skattemæssige incitamenter kan også bruges til at sikre en mere vellykket kombination af arbejde og familieliv, men som det ærede medlem må vide, er harmoniseringen af beskatningen på EU-plan fortsat ret begrænset. Det er ikke desto mindre vigtigt, at et af kriterierne er det familievenlige udgangspunkt, når vi overvejer disse spørgsmål.
Manuel Medina Ortega
(ES) Fru formand! I dag er der stadig visse problemer med børnenes velfærd i EU, men de er mere eller mindre løst. Men hvad sker der med de børn, der befinder sig i EU, men som ikke er EU-borgere? Der er en international lovgivning, der forpligter os til at beskytte disse børn, men i visse områder sker der f.eks. en ophobning som følger af indvandrerbørn, der ikke kan sendes tilbage til deres oprindelseslande, og det er de regionale eller lokale myndigheder, der skal påtage sige ansvaret.
Har Rådet overvejet muligheden for at træffe foranstaltninger med hensyn til de indvandrerbørn, der befinder sig i EU?
Paula Lehtomäki
formand for Rådet. - (FI) Hr. formand! Spørgsmålet om integration i forbindelse med indvandringspolitikken er et vigtigt område, som også har direkte indvirkning på indvandrernes børn. Med disse familier, som er genstand for aktive integrationsforanstaltninger, skal børnenes levevilkår og deres integration i et nyt hjem i Europa være en bedre og mere frugtbar løsning. Som jeg sagde i mit oprindelige svar, har Kommissionen fremsendt en meddelelse om fremme af børns rettigheder i Unionen, og den vedrører rent faktisk andre statsborgere end dem, der er født i Den Europæiske Union. Desuden er EU's storstilede handlingsprogram til bekæmpelse af social udstødelse f.eks. et forsøg på at forbedre informationsudvekslingen for at forhindre social udstødelse.
Formanden

Om: Indvandringsstrategier
Hvilke strategier agter Rådet at følge i den nærmeste fremtid for at styre indvandringen i Europa i betragtning af de omfattende migrationsbevægelser på verdensplan og de demografiske problemer og den tiltagende befolkningsaldring i EU-medlemsstaterne?
Paula Lehtomäki
formand for Rådet. - (FI) Hr. formand, mine damer og herrer! Haag-programmet til styrkelse af frihed, sikkerhed og retfærdighed i Den Europæiske Union, som blev vedtaget i november 2004, og den tilhørende handlingsplan fra Rådet og Kommissionen fra 2005 indeholder begge en ramme, inden for hvilken der skal udvikles en EU-politik om lovlig indvandring. I Haag-programmet anerkender man f.eks. den lovlige indvandrings vigtige rolle med hensyn til at styrke Unionens økonomiske udvikling. Samtidig hedder det i programmet, at medlemsstaterne har kompetence til at fastlægge antallet af lovlige indvandrere. Med dette for øje har Kommissionen til hensigt at fremlægge adskillige forslag til retsakter til godkendelse i henhold til det politiske handlingsprogram om lovlig indvandring, der blev vedtaget i januar 2006.
Det første af disse er et forslag til et overordnet rammedirektiv, hvis hovedformål skal være at sikre fælles rettigheder for alle statsborgere fra tredjelande, der allerede arbejder lovligt i en medlemsstat, men som endnu ikke har ret til længerevarende ophold i EU. Desuden vil Kommissionen fremlægge fire separate forslag til et direktiv vedrørende de grupper af arbejdstagere, som medlemsstaterne generelt mangler. Disse forslag drejer sig om indrejse- og opholdskrav for højtkvalificerede arbejdstagere, indrejse- og opholdskrav for sæsonarbejdere, indrejse- og opholdskrav for lærlinge og procedurerne for regulering af indrejse for medarbejdere, der udsendes midlertidigt af deres virksomhed til et andet land samt midlertidig bopæl og ophold i et land.
En anden prioritering er bedre adgang til information om forskellige aspekter af indvandringen, udveksling af oplysninger om indvandring og en mere effektiv informationsformidling. Det er planen at udvikle nye instrumenter til dette i de næste par år. Der bliver fem i alt, og det første er dette års europæiske år for arbejdstagernes bevægelighed, som skal efterfølges af næste års europæiske år for lige muligheder for alle. Det andet instrument er EU's indvandringsportal, der skal oprettes mod slutningen af 2007. Det tredje instrument er det interaktive informationssystem om medlemsstaternes foranstaltninger vedrørende asyl og indvandring. Det fjerde instrument er det europæiske indvandringsnetværk, og det femte er videreudviklingen af den europæiske faglige mobilitetsportal og EURES-netværket, eftersom de anses for at kunne forbedre administrationen af den økonomiske indvandring.
Med hensyn til integration af statsborgere fra tredjelande i værtslandenes samfund, som vi talte om i forbindelse med det foregående spørgsmål, støtter Unionen medlemsstaternes integrationspolitikker gennem finansieringsinstrumenter, herunder forberedende foranstaltninger for integration af statsborgere fra tredjelande. Et nyoprettet solidaritetsinstrument inden for rammerne af de finansielle overslag for 2007-2013, den europæiske fond for integration af statsborgere fra tredjelande, vil skabe fornyet dynamik i medlemsstaternes integrationspolitikker. Formålet med fonden vedrører de udfordringer, der dukker op i forbindelse med integrationen, og supplerer dermed foranstaltningerne under Den Europæiske Socialfond. Disse formål er baseret på de fælles grundprincipper for integration, som Rådet vedtog i november 2004.
Manuel Medina Ortega
(ES) Hr. formand! Antallet af spørgsmål, der er blevet stillet om denne sag, viser den interesse, som vi som repræsentanter for de europæiske befolkninger har i dag for indvandringsspørgsmålene. Jeg vil gerne konkret lykønske det finske formandskab på grund af den betydning, det har tillagt spørgsmålet.
Mit tillægsspørgsmål lyder: Mener formandskabet ikke, at indvandringen i dag er et spørgsmål, der berører hele EU, og at det i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet ikke burde være staternes ansvar, men derimod EU's? Mener formandskabet for Rådet derfor ikke, at tiden er inde til at anvende passarelle-bestemmelsen?
Hvad angår det forrige spørgsmål, så vedrørte det ikke de indvandrerbørn, der opholder sig i Europa sammen med deres familier, men de indvandrerbørn, der ankommer alene til EU. Der er ingen, der tager sig af dem, og regeringerne ved ikke, hvad de skal gøre.
Paula Lehtomäki
formand for Rådet. - (FI) Hr. formand! Da vi inden spørgetiden diskuterede dagsordenen for denne uges møde i Det Europæiske Råd, blev det gjort meget klart, at EU's stats- og regeringschefer også ville drøfte Unionens indvandringspolitik i denne uge. I den henseende er det i høj grad ved at blive et fællesskabsanliggende, fordi vi mener, at det vil være nyttigt med fælles retningslinjer og grundprincipper for indvandringspolitikken. Som jeg sagde i mit første indlæg, skal medlemsstaterne imidlertid tage stilling til omfanget af den lovlige indvandring, og hvor mange mennesker, de selv ønsker at modtage. Hvad angår "passerelle"klausulen, som det ærede medlem henviser til, gav jeg ved en forhandling her for nylig en detaljeret beskrivelse af, hvordan formandskabet har forsøgt at gøre beslutningstagningen mere effektiv inden for retlige og indre anliggender, men at forsøget ikke lykkedes.
DanutBudreikait
(LT) Fru formand! De nævnte, at et direktiv er under udarbejdelse med henblik på at tilskynde til og regulere indvandringen af højt kvalificerede specialister. Vi har her i Europa-Parlamentet en politik for udviklingssamarbejde, hvor man stræber imod at forbedre tilværelsen i de lande, som mennesker udvandrer fra. Kolliderer disse politikker og muligheder ikke? Vi inviterer kvalificerede indvandrere til vores lande, vi ikke lade dem opbygge deres egen velfærd i deres egne lande, men i stedet bruge dem til vores egen fordel.
Paula Lehtomäki
formand for Rådet. - (FI) Hr. formand! Først og fremmest skal vi huske på, at Kommissionen har enekompetence til at fremsætte forslag til lovgivning, så Rådet kommer ikke til at arbejde på dette direktiv. I stedet vil Kommissionen udarbejde et udkast, selv om Kommissionen endnu ikke har fremsendt det til de lovgivende organer. Spørgsmålet om kvalificerede arbejdstageres status hører netop til dem, hvor der er behov for en meget overordnet tilgang til Den Europæiske Unions indvandringspolitik. På den ene side sigter Unionen mod at rekruttere nogle i visse henseender velkvalificerede mennesker fra udviklingslandene til sine egne behov. På den anden side må vi også erkende, at det vil skade udviklingslandenes egen udvikling, hvis kvalificerede menneskelige ressourcer forlader disse lande. Derfor er det vigtigt, at disse meget følsomme spørgsmål også drøftes på unionsplan, og at de ligeledes drøftes med vores partnere, således som det skete ved to konferencer mellem Den Europæiske Union og Afrika i løbet af de seneste seks måneder, hvor disse spørgsmål, som er meget multilaterale, blev behandlet.
Derek Roland Clark
(EN) Hr. formand! Jeg har ikke et tillægsspørgsmål. Jeg ville blot gøre Dem opmærksom på, at jeg er til stede til mit eget spørgsmål, som De allerede har fået.
Reinhard Rack
(DE) Fru formand for Rådet! Anser De det for at være en hjælp, når EU-medlemsstater ensidigt giver op imod en million mennesker indfødsret inden for kort tid og på denne måde naturligvis også præjudicerer de andre medlemsstater? Er dette også et emne, som Rådet kan og vil tage op i løbet af de kommende dage?
Paula Lehtomäki
formand for Rådet. - (FI) Hr. formand! Det står ikke helt klart, præcis hvad det ærede medlem henviser til, men som jeg har nævnt under forhandlingen, bliver reguleringen af antallet af indvandrere medlemsstaternes ansvar. For med princippet om fri bevægelighed i Unionen har den ene medlemsstats indvandringspolitik også indvirkning på andre lande, så derfor er det vigtigt, at vi indgår i et tættere samarbejde på dette område. Vi bør virkelig huske på, at der skal tages behørigt hensyn til statussen for de indvandrere, der allerede har opholdt sig i Den Europæiske Union i lang tid, og som derfor har kontakter og rødder, hvor de nu bor.
Formanden

Om: Rådets planer for Ligestillingsåret 2007 og Året for Interkulturel Dialog 2008
Hvilke planer har Rådet med henblik på at stimulere interessen for Ligestillingsåret 2007 og Året for Interkulturel Dialog 2008?
Paula Lehtomäki
formand for Rådet. - (FI) Hr. formand! I maj måned vedtog Europa-Parlamentet og Rådet en beslutning om at erklære 2007 for det europæiske år for lige muligheder for alle. Det er Kommissionens opgave at sikre, at alle former for diskrimination, der omtales i traktatens artikel 13, tages op og løses upartisk. Alle interessenter skal medtages i disse foranstaltninger.
Hensigten i henhold til artikel 2 er for det første at øge bevidstheden om retten til lighed og ikkediskrimination; for det andet at få mennesker, der har været udsat for diskrimination inddraget mere i samfundet; for det tredje at øge respekten for mangfoldighed og lighed; og for det fjerde at fremme samhørigheden ved at afskaffe stereotype opfattelser, fordomme og vold.
For at opfylde målsætningerne for det europæiske år for lige muligheder for alle skal de gennemførte foranstaltninger omfatte forskellige møder og begivenheder, oplysninger, pr- og uddannelseskampagner samt undersøgelser udført af Fællesskabet eller medlemsstaterne. De enkelte medlemsstater får ansvaret for det, de iværksætter i løbet af de kommende måneder. Som en understregning af betydningen af det europæiske år for lige muligheder for alle afholdes der en åbningskonference i Berlin med det kommende tyske formandskab som værter.
Med hensyn til det europæiske år for interkulturel dialog vil jeg gerne sige, at Kommissionen fremsatte et forslag til Europa-Parlamentets og Rådets beslutning i oktober sidste år. I begrundelsen til forslaget hedder det, at der skal tages hensyn til de erfaringer, der indhøstes gennem det kommende års projekter, i det europæiske år for lige muligheder, i løbet af det europæiske år for interkulturel dialog. Rådets fælles holdning om beslutningen blev vedtaget medio november og forelagt Europa-Parlamentet.
I forslaget til beslutning hedder det, at medlemsstaterne og Kommissionen skal prioritere gennemførelsen af de planlagte projekter og begivenheder. Det hedder, at der skal lægges særlig vægt på samarbejdet med Europa-Parlamentet. Formålet er at tilskynde det civile samfund og aktørerne på europæisk, nationalt og lokalt plan til at iværksætte både erfaringsudveksling og udveksling af bedste praksis. Den vigtigste målgruppe bliver de unge. Udfordringen består nu i at få den interkulturelle dialog ind på skoler og gymnasier, arbejdspladser, i fritidsaktiviteter, i kultur- og sportscentre og i organisationer i det civile samfund.
Richard Corbett 
Jeg vil gerne takke rådsformanden for det omfattende svar og blot spørge, hvilke planer man har for at sikre synergien mellem de to forskellige år - 2007 og 2008 - således, at der anvendes en holistisk metode, og så de kan gavne hinanden gensidigt og interagere i stedet for at blive afholdt hver for sig.
Paula Lehtomäki
formand for Rådet. - (FI) Hr. formand! Som sagt omfatter beslutningerne og forslagene om afholdelse af det europæiske år om interkulturel dialog princippet om, at erfaringer og resultater fra året for lige muligheder i 2007 og begivenheder i forbindelse med dette skal udnyttes ved arrangementer i det efterfølgende år. Det er naturligvis vigtigt, at man foretager en grundig gennemgang af alt, hvad der foregår til næste år, og bestræber sig på at forbedre tingene for at sikre, at det europæiske år for interkulturel dialog bliver så vellykket som muligt lige fra begyndelsen.
Formanden

Om: Terrorbekæmpelsesstrategi
Det Europæiske Råd vedtog en EU-terrorbekæmpelsesstrategi i november 2005. Hverken denne strategi eller handlingsplanerne om terrorisme er blevet sendt til høring i Europa-Parlamentet trods gentagne anmodninger. Ikke desto mindre har terrorbekæmpelsesstrategien et afsnit med titlen "demokratisk redegørelsespligt", hvori der loves en politisk dialog om terrorbekæmpelse på højt plan med deltagelse af Rådet, Europa-Parlamentet og Kommissionen én gang pr. formandskab for at sikre den interinstitutionelle styring.
Mener formandskabet, at en indbydelse i sidste øjeblik til formanden for Europa-Parlamentets Udvalg om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender til at deltage i dialogmødet på højt plan i maj 2006 opfyldte forpligtelsen til en egentlig dialog, virkelig demokratisk redegørelsespligt og effektiv interinstitutionel styring på dette område, der er vigtig for EU's virksomhed?
Paula Lehtomäki
formand for Rådet. - (FI) Hr. formand, mine damer og herrer! Formandskabet mener stadig, at dialogmødet på højt niveau mellem Rådet, Europa-Parlamentet og Kommissionen om kampen mod terror gavner prioriteringen af åbenhed og ansvarlighed inden for strategien for bekæmpelse af terror i EU. Mødet den 10. maj, under det italienske formandskab, var det sidste tegn på dette engagement.
Med hensyn til påstanden i spørgsmålet om, at indbydelsen blev udsendt i sidste øjeblik, vil formandskabet gerne påpege, at Europa-Parlamentets formand fik en officiel indbydelse den 10. april 2006. Det er ikke en del af formandskabets kompetence at gætte på grundene til, at det tog så længe at udsende en indbydelse til formanden for Udvalget om Borgernes Rettigheder, Retlige og Indre Anliggender, men det glæder os, at udvalgets formand alligevel kunne deltage.
Under sit formandskab har Finland forsøgt at opfylde sine forpligtelser i henhold til strategien og arrangere dette møde på højt niveau, men mulige datoer blev hele tiden aflyst, før indbydelserne kunne sendes ud, fordi den ene eller anden af parterne havde en anden vigtig aftale. Det finske formandskab beklager, at det ikke lykkedes at tilrettelægge denne begivenhed trods alle bestræbelserne på dette. Vi håber, at de kommende formandskaber vil få mere succes med dette, for det er vigtigt at opretholde regelmæssige kontakter med Europa-Parlamentet om dette vigtige spørgsmål.
Sarah Ludford
(EN) Tak, fru minister, men det ligger sådan, at det andet møde ikke fandt sted, så man må sætte spørgsmålstegn ved prioriteringen. Og at have udvalgets formand til stede ved kun ét møde om året er virkelig ikke det helt store.
Som Parlament var vi ikke involveret i udarbejdelsen af denne strategi for terrorbekæmpelse eller i den planlagte foranstaltning, trods gentagne anmodninger. De var i gang med diskussioner - vi havde en forhandling tidligere på eftermiddagen om det automatiske identifikationssystem, som De kendte til i september 2005, selv om De ikke fortalte det til os. Hvis der virkelig er et ønske om at holde os underrettet om alle vigtige begivenheder inden for terrorbekæmpelse, hvorfor fik vi så ikke noget at vide om det? Hvorfor deltager vi ikke i alle diskussioner med USA om sikkerhed og beskyttelse af personoplysninger? Jeg tillader mig at tvivle på Deres engagement i denne dialog.
Paula Lehtomäki
formand for Rådet. - (FI) Hr. formand! Som sagt arbejdede vi hårdt på at tilrettelægge dialogen på højt niveau, men desværre lykkedes det ikke på grund af tidsplanen. Jeg er sikker på, at Parlamentets medlemmer har forståelse for, at den slags kan ske i den moderne verden. Hvis det ikke altid lykkes at få alle de vigtige parter samlet omkring samme bord, viser det blot, at seks måneder er et meget kort tidsrum.
I forbindelse med den diskussion, vi havde tidligere i dag om den amerikanske ATS, som jeg nævnte, og som jeg har forstået det, blev dette omtalt i september 2005 i dokumenter, som også blev sendt til Europa-Parlamentet, men det har aldrig før været et så stort spørgsmål.
Jörg Leichtfried
(DE) Med al respekt for bekæmpelsen af terrorisme får man det indtryk, at denne form for politik bliver brugt til - hvilket især illustreres af et afskrækkende eksempel fra USA - at indskrænke de demokratiske frihedsrettigheder, ja næsten afskaffe dem og beskære pressefriheden. Hvad har det finske formandskab foretaget sig på europæisk plan for at undgå, at udviklingen også kommer til at gå i denne retning hos os, for når alt kommer til alt, ønsker vi så enten at have et demokratisk Europa eller intet Europa?
Paula Lehtomäki
formand for Rådet. - (FI) Hr. formand! Menneskerettigheder og databeskyttelse har altid været af central betydning i alle diskussioner, når den europæiske politik for terrorbekæmpelse er blevet formuleret og gennemført. Her i Parlamentet har jeg hyppigt udtrykt Rådets holdning om, at menneskerettigheder og forpligtelserne i henhold til internationale aftaler skal respekteres, også i forbindelse med gennemførelsen af foranstaltninger til terrorbekæmpelse. Dette er rent faktisk også grundlaget for kampen mod terror i Den Europæiske Union. Vi må huske på, at det europæiske samfund i høj grad er baseret på den enkeltes frihed. Vi må være meget forsigtige, når vi forsvarer og beskytter dette samfund og vores samfundsmodel, så vi ikke samtidig indfører foranstaltninger, der rent faktisk undergraver dette samfund baseret på den enkeltes frihed.
Formanden
Da spørgeren ikke er til stede, bortfalder spørgsmål nr. 5.

Om: Perspektiver på energiområdet i Litauen
Blandt de nye medlemsstater er Litauen et af de lande, hvis energiforsyning er mest afhængig af Rusland, der benytter denne som et politisk pressionsmiddel. Litauen er kun selvforsynende med elektricitet, der for 80 % vedkommende kommer fra atomkraftværket Ignalina, som efter planerne skal lukkes i 2009.
I henhold til Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 1364/2006/EF om retningslinjer for de transeuropæiske net på energiområdet skal der etableres en forbindelse Polen-Litauen (Elk-Alytus). Der findes dog ikke i den polske by Elk hverken udviklede energiinfrastrukturer eller højspændingsnet, der forbinder byen med de vesteuropæiske energinet. Denne forbindelse er således ikke nogen løsning på problemet med Litauens tilkobling til EU's energinet. Der kan ikke opføres et nyt atomkraftværk i Litauen før 2014. Den manglende fælles energipolitik i EU og de manglende fælles energinet (til elektricitet og gas) samt fraværet af solidaritet mellem EU's medlemsstater udgør for Litauen en stor risiko for, at landet kan blive isoleret fra energileverandørerne.
Litauen har som bilag til traktaten om tiltrædelse til Den Europæiske Union undertegnet protokol nr. 4 om Ignalina-kernekraftværket i Litauen. Heri forpligter Litauen sig til definitivt at demontere værkets blok I senest i 2005 og blok II i 2009. Med forbehold af denne forpligtelse finder den generelle beskyttelsesklausul, der er omhandlet i artikel 37 i traktaten om tiltrædelse, anvendelse indtil den 31. december 2012, hvis energiforsyningen afbrydes i Litauen. Kan Litauen på baggrund af denne usikre situation påberåbe sig artikel 37 i tiltrædelsestraktaten med henblik på at forlænge aktiviteterne på Ignalina-kernekraftværket, forudsat at sikkerhedsbestemmelserne er opfyldt, og indtil landets problemer med energiforsyning er løst?
Paula Lehtomäki
formand for Rådet. - (FI) Hr. formand, mine damer og herrer! Det ærede medlem henviser til anvendelsen af den generelle sikkerhedsklausul i artikel 37 i tiltrædelsesakten. Rådet vil gerne henvise det ærede medlem til svaret på hendes mundtlige forespørgsel H-0815 i år. Hun er sikkert klar over, at det er op til Kommissionen, hvis denne modtager begrundet anmodning herom fra en medlemsstat, at træffe beslutning om beskyttelsesforanstaltninger, som den finder nødvendige for at reagere på en medlemsstats anmodning.
Lad mig nævne, at der i sidste uge blev etableret et elkabel mellem Estland og Finland, som forbinder elnettene i de baltiske lande og de nordiske lande og dermed også forbedrer energisikkerheden i Litauen. Dette bliver et vigtigt skridt fremad for udviklingen af de europæiske net.
DanutBudreikait
(LT) Fru formand! I artikel 4 i tiltrædelsestraktaten indføres der en fælles sikkerhedsklausul frem til den 1. december 2012. Samtidig indføres der ved artikel 37, stk. 1, i tiltrædelsestraktaten sikkerhedsklausuler i tilfælde af energiproblemer i en treårig periode fra tiltrædelsesdatoen. Det betyder frem til den 1. maj 2007 for Litauens vedkommende. Måske kan ministeren forklare muligheden for at kombinere disse to normative akter, og hvordan de kan anvendes i praksis. Jeg vil gerne anmode om et skriftligt svar.
Paula Lehtomäki
formand for Rådet. - (FI) Hr. formand! Disse sikkerhedsklausuler kan således anvendes, hvis en medlemsstat fremsætter anmodning herom, hvis denne anses for begrundet, og hvis Kommissionen anser det for nødvendigt med beskyttelsesforanstaltninger som reaktion på anmodningen. Jeg må dog gentage, at det er op til Kommissionen at beslutte, hvorvidt der skal indføres beskyttelsesforanstaltninger for en medlemsstat.
Justas Vincas Paleckis
(LT) Jeg vil gerne stille ministeren et spørgsmål om bygning af atomkraftværker.
Som vi ved, beslutter de enkelte EU-lande selv, om de vil bygge nye atomkraftværker. Finland gør det og gør det med succes. Eftersom atomkraftværker bliver mere og mere pålidelige år for år, og videnskab og teknologi når hidtil usete niveauer, er tiden da ikke inde til at genoverveje dette spørgsmål også i Den Europæiske Union og til at udtrykke en mere positiv holdning over for atomkraft?
Paula Lehtomäki
formand for Rådet. - (FI) Hr. formand! Dette spørgsmål hænger grundlæggende sammen med den fælles europæiske energidebat. Det finske formandskab har indtaget den holdning, som har opnået bred opbakning i Rådet, at beslutninger om metoder til energiproduktion nu og fremover vil blive overladt til medlemsstaterne. Det er også det, der sker nu. Når vi taler om atomkraft, findes der medlemsstater, hvor man i øjeblikket er i færd med at bygge atomkraftværker, medlemsstater, der skærer ned på kapaciteten, og alting ind imellem. Det er ikke desto mindre meget vigtigt af hensyn til de europæiske energimarkeder og energisikkerheden i Europa, at vi kan skabe og etablere en infrastruktur, hvor de europæiske energinet rent faktisk forbindes, selv om vi på dette område bogstaveligt talt stadig står ved startlinjen.
Paul Rübig
(DE) Hvad kan Rådet gøre for at få indstillet driften af farlige atomkraftværker ved domstolsafgørelse? Hvilke forslag kan De fremover stille i forbindelse med de europæiske borgeres sikkerhed?
Paula Lehtomäki
formand for Rådet. - (FI) Hr. formand! Tiltrædelsesakten vedrører bestemmelser om bestemte atomkraftværker, og på EU-niveau har man også været særligt opmærksom på midlerne til energiproduktion.
Det er dog op til de nationale myndigheder at sikre, at disse sikkerhedsbestemmelser anvendes i praksis. Dette er dog et særdeles vigtigt spørgsmål, som fortjener opmærksomhed.
Laima Liucija Andrikien
(EN) Jeg vil gerne stille et spørgsmål vedrørende spørgsmål nr. 6.
Formanden
Forretningsordenen tillader kun to supplerende spørgsmål for hvert spørgsmål. Undtagelsesvist får De ordet.
Laima Liucija Andrikien
(EN) Fru rådsformand, mit spørgsmål drejer sig om udsigterne på energiområdet i Litauen. Litauen planlægger at bygge et nyt atomkraftværk i Ignalina. Det bliver et fælles projekt for Polen, Estland, Letland og Litauen. Disse lande vil ikke kunne gøre det inden 2015. I henhold til vores tidligere aftaler er vi nødt til at lukke en af vores reaktorblokke i 2009, og Litauen vil lide under energimangel. Mener De, som formandskabets repræsentant, at det er muligt at forlænge levetiden for den anden reaktorblok i Ignalina frem til 2015?
Paula Lehtomäki
formand for Rådet. - (FI) Hr. formand! Så vidt jeg husker, skal atomkraftværket i Ignalina lukkes i 2009, og visse sikkerhedsklausuler er knyttet til denne frist. Lad mig sige det for tredje gang: Beslutningerne om sikkerhedsklausulerne træffes af Kommissionen, når denne har modtaget en begrundet anmodning, så det ligger ikke inden for mine beføjelser at vurdere anvendelsen af en sådan. Hvis der hentydes til et nyt atomkraftværk, vil jeg gerne sige, at dette er en meget langsigtet proces, som ikke vil løse de kortsigtede problemer. Derfor er etableringen af energinet, dvs. infrastruktur, i forskellige retninger et meget vigtigt fremskridt med henblik på at øge energisikkerheden, og det gælder også disse medlemsstater.
Formanden

Om: COP12
Er Rådet på baggrund af det seneste COP12-møde samt konklusionerne fra Rådet (miljø) den 23. oktober 2006 og Rådet (landbrug og fiskeri) den 24.-25. oktober 2006 enig i, at undgået skovrydning skal medtages i en eventuel ordning efter 2012?
Paula Lehtomäki
formand for Rådet. - (FI) Hr. formand! Afskovning er en af de vigtigste faktorer i problemet med globale klimaforandringer, idet den tegner sig for omkring 20 % af de samlede menneskeskabte drivhusgasemissioner, dvs. omkring en femtedel af emissionerne fra menneskelige aktiviteter. Det er Den Europæiske Unions målsætning, at for at nå det grundlæggende mål i FN's klimatraktat må den samlede gennemsnitlige stigning i temperaturen ved Jordens overflade ikke være mere end to grader Celsius over temperaturen i den førindustrielle tidsalder. For at nå dette mål er der behov for betydelige reduktioner i de samlede mængder i overensstemmelse med fælles, men differentierede ansvarsområder og kapaciteter.
Fordi ødelæggelsen af de tropiske skove har stor betydning for de samlede emissioner, kan udviklingslandene få en central rolle med hensyn til at afhjælpe klimaforandringerne, således at emissionerne på grund af skovfældning kan begrænses og det bæredygtige skovbrug fremmes. Sådanne foranstaltninger vil også hjælpe disse lande til at tilpasse sig klimaforandringerne og ligeledes have andre gavnlige virkninger. EU understreger derfor betydningen af at undersøge forskellige spørgsmål med henblik på at se, hvordan emissionerne som følge af afskovning kan begrænses og navnlig muligheden for at udnytte synergier med foranstaltninger i andre sammenhænge.
Avril Doyle
(EN) Jeg vil gerne takke rådsformanden for svaret. Jeg fik ikke et "ja" eller "nej" på mit spørgsmål, men et meget interessant sammendrag af problemerne med klimaforandringer - jeg er enig i det hele, men vidste det allerede i forvejen.
Mit spørgsmål var, om Rådet er enigt i, at hindring af skovfjernelse må medtages i alle aftaler efter 2012 - med andre ord den anden aftaleperiode, hvis vi stadig taler Kyoto-sprog. Vil Rådet mene, at hindring af skovfjernelse bliver en del af vores værktøjer og mekanismer til reduktion af kuldioxidemissionerne?
Paula Lehtomäki
formand for Rådet. - (FI) Hr. formand! Rådet har ikke taget endelig stilling til netop dette spørgsmål, så jeg kan ikke besvare det. Jeg henviser dog til afskovningen og arbejdet på at begrænse den, hvilket Den Europæiske Union f.eks. lægger vægt på i forbindelse med udviklingssamarbejde. Dette spørgsmål blev også drøftet på konferencen om klimaforandringer i Nairobi, så dets betydning anerkendes helt bestemt.
Formanden

Om: Kommissionens sammensætning
Hvornår vil Rådet træffe en afgørelse, jf. artikel 4, stk. 3, i protokollen om udvidelsen af Den Europæiske Union, der er knyttet som bilag til Nice-traktaten?
Er der indledt forberedende arbejde vedrørende dette spørgsmål?
Paula Lehtomäki
formand for Rådet. - (FI) Hr. formand, mine damer og herrer! Rådet har endnu ikke påbegyndt forberedelserne af dette. Det kræver en nødvendig beslutning i god tid i henhold til forpligtelserne under protokollen om udvidelsen af Den Europæiske Union, der er vedlagt Nice-traktaten. På nuværende tidspunkt er det imidlertid umuligt at sige præcis, hvornår dette vil ske. Lad mig blot sige, at hvis den forhandlede forfatningstraktat træder i kraft, vil det bidrage til at løse problemet.
Richard Corbett
(EN) Tak for svaret, som viser, at Rådet i henhold til de gældende traktater som ændret ved Nice- eller forfatningstraktaten skal i gang med at udarbejde et nyt system for sammensætningen af Kommissionen, formentlig med en rotationsordning. Hvis det forholder sig sådan, og hvis det skal indføres i tide, før den næste Kommission skal indsættes, ville det så ikke være en god idé at gå i gang med arbejdet, hellere før end siden?
Paula Lehtomäki
formand for Rådet. - (FI) Hr. formand! Det er lidt svært at sige, om det vil være bedre at starte snart, men vi må huske på, at disse spørgsmål alle hænger sammen. Det drejer sig om hele den institutionelle pakke, som igen hænger sammen med forfatningstraktaten, der omfatter Kommissionens sammensætning. Jeg vil gentage, at Rådet endnu ikke har indledt forberedelserne.
Formanden
Spørgsmål nr. 9 er trukket tilbage.

Om: Kosovos status
Hvordan forklarer det finske formandskab, at spørgsmålet om Kosovos status på trods af den meget dygtige FN-chefforhandler Ahtisaaris håb ikke har kunnet løses inden årets udgang, og hvordan ser det på mulighederne for et vellykket resultat næste år?
Paula Lehtomäki
formand for Rådet. - (FI) Hr. formand! Siden årets begyndelse har FN's særlige udsending Martti Ahtisaari fremmet samtalerne mellem parterne især gennem en ikkehierarkisk metode. I juli afholdt hr. Ahtisaari det første møde på højt plan mellem Beograd og Pristina i Wien. Præsidenterne og premierministrene fra begge sider deltog. På mødet gav Beograd og Pristina udtryk for fuldkommen modsatrettede synspunkter om Kosovos status.
Det er fortsat Den Europæiske Unions strategiske mål at finde en hurtig og varig løsning på situationen i Kosovo uden at bringe det serbiske demokrati og den generelle stabilitet i regionen i fare. Efter meddelelsen om, at der skulle afholdes parlamentsvalg i Serbien den 21. januar 2007, sagde Martti Ahtisaari, at han ville fremlægge et forslag for parterne straks efter valget, fordi han ikke ønskede, at en løsning på spørgsmålet om Kosovos status skulle blive et våben ved det kommende valg i Serbien.
Den Europæiske Union bakker fortsat fuldt op om hr. Ahtisaari og ligeledes hans bestræbelser som leder af den politiske proces om fastlæggelsen af Kosovos fremtidige status samt hans forsøg for nylig på at frembringe en omfattende løsning. Det er i Unionens interesse, at processen får et positivt resultat. Succes er vigtigt, for det vil give gunstige udsigter for fremtiden, både for Kosovos indbyggere og for den overordnede stabilitet i regionen. Den Europæiske Union forbereder sig nu på sin fremtidige tilstedeværelse i Kosovo som en del af en international civil mission. EU er også i færd med at forberede gennemførelsen af retsstatsprincippet og en politioperation.
Bernd Posselt
(DE) De ved, at befolkningen i Kosovo har gennemgået mangt og meget, og at den naturligvis også er bekymret på grund af de vedvarende udsættelser. Tror De, at dette vil være den sidste udsættelse, således at den endelige rapport altså rent faktisk vil blive fremlagt i februar eller marts?
Hvad siger De til de bekymringer, som udløses af planerne om en deling af Kosovo og af de territorialkrav i forhold til Kosovo, som indgår i den nye serbiske forfatning?
Paula Lehtomäki
formand for Rådet. - (FI) Hr. formand! Den særlige udsending hr. Ahtisaari har gjort det klart for Rådet, at han ikke har til hensigt at udskyde fremlæggelsen af sit forslag, når valget i januar er overstået. Jeg vil endnu ikke forsøge at forudsige indholdet af hans forslag til løsning af spørgsmålet om status.
Formanden

Om: Sene aborter på abortklinikken Ginemedex i Barcelona
Har Rådet kendskab til den danske reportage om abortklinikken Ginemedex i Barcelona, der udfører sene aborter helt frem til efter den 30. svangerskabsuge, hvilket internationalt har ført til indignation og afsky over denne flagrante krænkelse af menneskeligt liv?
Kan Rådet bekræfte, at borgere fra andre EU-medlemsstater gør brug af denne klinik for at få foretaget abort helt frem til efter den 30. svangerskabsuge, hvorved disse medlemsstaters strafferet omgås?
Er Rådet opmærksomt på denne omgåelse af medlemsstaternes strafferet og denne krænkelse af menneskeligt liv, og er Rådet bekymret herover?
Hvilke bestræbelser vil Rådet udfolde for at nå frem til aftaler mellem medlemsstaterne, hvorved medlemsstaternes strafferet kan håndhæves, og det kan forhindres, at levedygtige fostres rettigheder undermineres via anvendelsen af personers ret til fri bevægelighed?
Paula Lehtomäki
formand for Rådet. - (FI) Hr. formand! Rådet har aldrig drøftet dette, fordi det ikke hører under dets kompetenceområde. Traktaterne for Den Europæiske Union har ikke givet Fællesskabet eller Unionen kompetence til, at Unionen kan lovgive om aborter. Medlemsstaterne har således kompetence til at regulere dette spørgsmål og sikre overholdelsen af deres lovgivning på deres eget område. EU kan ikke gribe ind i utilfredsstillende forhold på grund af forskelle i medlemsstaternes lovgivning, når der er tale om områder, der ligger uden for Unionens kompetence.
Bastiaan Belder
(NL) Hr. formand! Jeg forstår faktisk, at det drejer sig om et kompetencespørgsmål, men det er et grænseoverskridende spørgsmål, og derfor overrasker det mig, at det slet ikke er drøftet i Rådet. Når vi taler om europæiske værdier - denne sag har også været meget omtalt i medierne - og også ser på spørgsmålet om fri bevægelighed for personer, så er der jo her tale om et europæisk problem, især når vi tager i betragtning, at nederlandske læger har været inddraget i denne affære. Kort sagt, spørger jeg igen, hvordan dette forholder sig til den frie bevægelighed for personer, og om der ikke er tale om et europæisk problem med en grænseoverskridende karakter.
Paula Lehtomäki
formand for Rådet. - (FI) Hr. formand! Jeg vil blot gerne sige, at fri bevægelighed for personer er en af Den Europæiske Unions grundlæggende prioriteringer. Bevægeligheden for tjenester har også længe været veletableret, og hvis der foregår ulovligheder i medlemsstaterne, er det deres ansvar og pligt at overvåge disse og gribe ind. I dette tilfælde ligger det uden tvivl fast, at de store forskelle mellem medlemsstaternes lovgivning fører til meget forskellige former for praksis rundt om i Europa.
Formanden
Spørgsmål, der på grund af tidnød ikke var blevet besvaret, ville blive besvaret skriftligt (se bilag).
Spørgetiden er afsluttet.
(Mødet udsat kl. 19.00 og genoptaget kl. 21.00)
