Стратегия на разширяване от 2009 г., засягаща държавите от Западните Балкани, Исландия и Турция (разискване)
Председател
Следващата точка са изявленията на Съвета и на Комисията относно стратегия на разширяване от 2009 г., засягаща държавите от Западните Балкани, Исландия и Турция.
Карл Билд
Г-н председател, уважаеми колеги, това e действително важно разискванe по една наистина значима тема. Въпреки това, ако исках, можех да огранича изказването си днес само до твърдението, че председателството е напълно съгласно с предложението за резолюция, направено от г-н Albertini, от името на комисията по външни работи. Важно е Парламентът и Съветът, както и Комисията, да не си противоречат по въпрос от такова решаващо значение като този.
Ако погледнем назад, може би най-решаващият член от всички останали в Договора, който беше подписан на Капитолия в Рим преди повече от половин век, е днешният член 49 от Договора от Лисабон: всяка европейска държава, която зачита нашите ценности и се ангажира да ги насърчава, може да поиска да членува в Съюза.
Именно по този начин 19 от страните в днешния ни Съюз станаха негови членове, както и част от историческото му дело. Благодарение именно на този член успяхме да допринесем за мира и благоденствието и да укрепим принципите на правовата държава и представителното управление на все по-големи територии от тази част на света, така силно раздирана от конфликти.
Понякога е нужно да посетиш други части на света, което аз имам задължението да правя често, за да си припомниш колко огромно е това постижение в действителност.
В продължение на повече от половин век нашата Европа изнасяше войни и тоталитарни идеологии в останалата част от планетата. Две световни войни; две тоталитарни идеологии; съперничество и страдание.
Вместо това сега изнасяме идеята за мирно регулиране, за интеграция отвъд старите граници и за общи правила и разпоредби като общ път към по-добро управление. Добавете към това всичко, което беше постигнато по силата на член 49 - то също извисява нашия Съюз в света.
Европа на 6-те, 9-те, 12-те, 15-те или дори на 25-те държави-членки би била по-малка във всеки аспект - амбиция, положение, възможности и уважение в целия свят.
Във вашата резолюция съвсем правилно се казва, че разширяването, цитирам: "се доказа като една от най-успешните политики на ЕС". И това дори е умерено твърдение.
Всички знаем, че процесът не беше особено лесен. Спомням си как посетих един предишен Европейски парламент в друго свое качество - като представител на страна, която се стремеше към членство - и как се срещнах с онези, които се страхуваха, че по-нататъшното разширяване на съюза на 12-те би създало опасност от отслабване на политическите амбиции на Съюза.
Имаше трудности както в изпълнението на непрестанно растящите ни политики и достижения на правото на Общността от страна на новите държави-членки, така и в приспособяването ни към собствения ни успех под формата на нови членки, но когато обърнем поглед назад лесно забелязваме, че периодите на разширяване бяха и периоди, в които задълбочихме нашето сътрудничеството.
През последните две десетилетия увеличихме повече от два пъти броя на държавите-членки, при това в бърза последователност се сдобихме с договорите от Маастрихт, Амстердам, Ница и Лисабон. В предходните три десетилетия не успяхме дори изцяло да изпълним Договора от Рим.
Бих казал, че член 49 е толкова важен за нашето бъдеще, колкото беше за миналото ни. Все още притежаваме притегателна сила. През последната година постъпиха нови кандидатури за членство от Черна гора, Албания и Исландия, а има и други, известни на всички ни, които също толкова силно желаят да стигнат до положението, при което може да се подаде кандидатура.
След последното разширяване, което увеличи нашия Съюз с около 100 милиона нови граждани, сега вниманието ни е насочено към страните от Югоизточна Европа - вероятно също с до 100 милиона граждани.
Това няма да е нито бързо, нито лесно. Различните предизвикателства, пред които сме изправени в различните страни от Западните Балкани, са добре известни, а от нашето внимание не убягва и степента на преустройство на Турция.
Всички знаем, че сред субектите, които формират съответно обществено мнение, има такива, които биха предпочели просто да затворят вратата пред всички страни с надеждата, че проблемът ще изчезне, и които подкрепят идеята за по-затворена Европа.
Аз съм от онези, които са убедени, че това би било грешка от исторически мащаб, последиците от която ще преследват нашата Европа много дълго в бъдеще.
Възможно е понякога тяхната врата към Съюза ни да се намира доста далеч. На някои от тях ще се наложи да преминат през дълъг и мъчителен път на реформи, но ако тази врата се затвори, незабавно ще се отворят други врати към други сили и е възможно да станем свидетели на отдалечаването на тези части от Европа в посоки, които с времето ще причинят отрицателни последици за всички ни.
Поради тази причина член 49 продължава да е от такова фундаментално значение. Той е стожерът на реформите и помирението, който също така вдъхновява и насочва регионите на Европа, които все още не са членове на нашия Съюз.
Членът на Комисията Рен ще се спре по-подробно на оценката на Комисията за напредъка на заинтересованите страни, като председателството също споделя оценката, направена от Комисията.
Остава амбицията ни за придвижване напред в процеса на присъединяване на всички страни от Западните Балкани, за които знаем, че са на много различни етапи от този процес. Очакваме, донякъде в тази връзка, да се вземе решение от 19 декември да се въведе безвизов достъп до нашия Съюз за гражданите на бивша югославска република Македония, Черна гора и Сърбия. Това е голяма и изключително важна стъпка напред.
Заедно с Парламента споделяме надеждата, че Албания и Босна ще догонят останалите и ще могат да се присъединят към изключително важната стъпка възможно най-скоро.
Процесът на присъединяване на Хърватия беше отблокиран и сега напредва. Това е важно за Хърватия и за целия регион. Докладът на Комисията за бивша югославска република Македония е много положителен и се надявам, че през декември Съветът ще може да посочи конкретни по-нататъшни стъпки в процеса на нейното присъединяване.
Молбите за членство на Черна гора и Албания са препратени към Комисията и считам, че можем да очакваме становището й след около година.
Надяваме се, че политическите лидери в Босна ще успеят да постигнат съгласие относно необходимите реформи, които ще позволят и на тази страна да планира подаването на молба за членство. Дори днес, паралелно с нашето разискване, протичат непреки разговори, подпомагани от Европейския съюз и Съединените щати, които действат в тясно сътрудничество.
Сърбия отбелязва добър напредък в едностранното изпълнение на временното споразумение и очевидно ние много внимателно ще се запознаем с предстоящия доклад на главния прокурор на Международния трибунал за бивша Югославия (МТБЮ) относно съдействието на Сърбия за дейността на съда. Надяваме се, че главният прокурор ще остане доволен от настоящата степен на усилията, въпреки че е от решаващо значение, разбира се, усилията също така да продължат.
Като преминавам по-нататък в югоизточна посока, искам да отдам дължимото на фундаменталните реформи, които се провеждат в Турция по кюрдския въпрос. Техният успех ще доближи страната в много голяма степен до нашите европейски стандарти в области от основополагащо значение.
Има много други въпроси, които смятам, че членът на Комисията ще засегне. Без пряка връзка, но също така очевидно значими в това отношение, са и продължаващите разговори между президента Христофиас и г-н Талят относно обединението на Кипър. Можем само да ги насърчим да постигнат напредък по пътя към всеобхватното решение на базата на двуобщностна, двузонална федерация с политическо равенство съгласно съответните резолюции на Съвета за сигурност на ООН. Едва ли може да се преувеличи значимостта на такова решение.
Или ще отбележим напредък по пътя към нова ера на помирение и сътрудничество в тази част на Европа и в целия регион на източното Средиземноморие, или ще се доближим до положение, при което е понятно, че ще се натъкнем на бързо трупащи се проблеми.
Голяма част от нашето внимание е насочено към предизвикателствата в Югоизточна Европа, но кандидатурата за членство на Исландия е допълнителна причина, поради която следва още повече да съсредоточим вниманието си върху всички проблеми на Арктика и по-обширната територия на Далечния север. Това е област, в която Съюзът ни също следва да увеличи присъствието и ангажиментите си в бъдеще. Нейната значимост все повече попада в полезрението на всички важни световни участници и кандидатурата на Исландия също следва да се разглежда от този ъгъл.
С демократичната си традиция, съществуваща от около хилядолетие, и с членството си в единния ни пазар посредством Европейското икономическо пространство, Исландия очевидно вече е изминала доста голяма част по пътя към членството, въпреки че ще трябва да оценим по-нататъшния напредък, когато получим становището на Комисията.
Г-н председател, това е, което шведското председателство успя да постигне до момента във важната област на разширяването. Все още ни остават няколко важни седмици, през които очаквам но-нататъшен напредък, но позволете ми да приключа с това, че не считам, че сме завършили изграждането на нашата Европа. Убеден съм, че трябва да продължим да сме отворена Европа и да сме ангажирани с процеса по разширяване, който води до добро управление, прилагане на принципите на правовата държава, помирение, мир и благоденствие във все по-големи части от нашата Европа.
Очевидно това е от първостепенно значение за тях, но трябва да признаем, че е от първостепенно значение и за нас, и нека не забравяме, че то ще ни позволи да се извисим в света, а нашата дума да се зачита още повече в бъдеще.
Оли Рен
Г-н председател, позволете ми най-напред да благодаря на членовете на комисията по външни работи и на председателя й, Gabriele Albertini, за балансираната и всеобхватна резолюция. Искам да благодаря и на всички ви за отличното сътрудничество през последните пет години. Европейският парламент допринесе значително за формирането на нашата политика на разширяване, а вие дадохте пример за демократична отчетност. С нетърпение очаквам да продължим отличното си сътрудничество в бъдеще независимо от ресора ми.
Европейският съюз ще направи една дългоочаквана стъпка напред следващата седмица, когато влиза в сила Договорът от Лисабон. Това ще постави началото на нова ера във външната политика на ЕС. Непряко, то също така ще укрепи подновения консенсус на ЕС за разширяването въз основа на трите "К"та, а именно консолидиране, изпълнение на конкретни условия и комуникация, съчетани с повишена способност на ЕС да интегрира нови членове. Това ще ни позволи да продължим нашия процес на постепенно и внимателно ръководене на процеса на присъединяване.
Както вашата проекторезолюция илюстрира, разширяването е един от най-мощните външнополитически инструменти на ЕС днес. В този дух беше и посланието на Карл Билд и аз съм съгласен с това послание, като се осланям на емпирични доказателства, натрупани по време на шведското председателство, както и с течение на годините и десетилетията. Вярно е също така, че доверието в ЕС като световен играч бележи ръст или спад в зависимост от нашата способност да влияем на собствените си съседи. Именно в това отношение постигнахме най-забележителните си успехи през последните 20 години на трансформиране на европейския континент чрез повторно обединяване на Изтока и Запада, а оттук и изграждането на един по-силен Европейски съюз.
Разширяването е ключова движеща сила в процеса, която продължава да трансформира Югоизточна Европа и днес. Кандидатурата за членство на Албания и Черна гора в ЕС подчертават продължаващата притегателна сила на Съюза. Кандидатурата на Исландия добавя ново политическо и гео-икономическо измерение към нашия план за разширяване. Както Босна и Херцеговина, така и Сърбия обмислят въпроса за кандидатура. Като се има предвид икономическата криза, всички тези страни можеха лесно да се затворят в себе си. Вместо това те продължават да се придържат към европейската си ориентация с всичките трудни решения и смели реформи, с които тя е свързана. Хърватия е близо до финала след четири години на усилени преговори за присъединяване. Сега Загреб трябва да положи още по-големи усилия в областта на реформите по-специално в съдебната система и в борбата срещу корупцията и организираната престъпност, за да могат преговорите да приключат. Съдействието на МТБЮ остава задължително.
Станахме свидетели на устойчив напредък и в Турция. Турция играе ключова роля в енергийната сигурност и в диалога между цивилизациите. Ангажираността на Анкара с нормализирането на отношенията с Армения е от историческо значение, както и демократичното начало на разрешаването на кюрдския въпрос, но на Турция все още й предстои дълъг път. Освен реформи от Турция очакваме да осигури пълното изпълнение на Протокола от Анкара и да постигне напредък в нормализирането на отношенията с Кипър.
Напоследък бивша югославска република Македония постигна убедителен напредък и се зае по същество с приоритетите на ключовите реформи. Страната изпълнява в достатъчна степен политическите критерии от Копенхаген. Тези фактори позволиха на Комисията да препоръча започване на преговори за присъединяване. Моето впечатление е, че правителството в Скопие правилно разглежда нашата препоръка като стимул за окончателно уреждане на спора за името с Гърция. Сега има нов контекст, ново разискване и нова възможност, от която, надявам се, действително ще се възползват и Скопие, и Атина.
Новините в Сърбия също са добри. Белград доказа ангажираността си с евроинтеграцията, не на последно място чрез едностранното прилагане на временното споразумение с ЕС, и предполагам, че МТБЮ следва вече да е удовлетворен от усилията на Сърбия. Изразявам съгласието си с вашата проекторезолюция за деблокиране на споразумението. Крайно време е да се позволи на Сърбия да премине към следващия етап от европейското си пътешествие.
Босна и Херцеговина има свои собствени сериозни предизвикателства, дължащи се отчасти на военновременната й история, но искам ясно да подчертая, че не може да има отстъпки при разширяването на ЕС. Кандидатурата на Босна за членство в ЕС може да бъде разгледана само след закриването на Службата на върховния представител (СВП). Нужно е също така Босна да внесе частични промени в конституцията си, за да постигне съответствие с Европейската конвенция за правата на човека. Зачитането на правата на човека е основополагащ принцип в Европейския съюз. Съвместно с председателството и със Съединените щати предложихме пакет от реформи за постигане на набелязаното. Надявам се, че в интерес на гражданите и на региона като цяло босненските лидери ще се окажат на висотата на положението и ще постигнат споразумение. ЕС и САЩ са ангажирани на най-високо ниво, защото искаме Босна да успее, и считам, че тя може да успее.
Що се отнася до Косово, там се поддържа стабилност, но тя продължава да бъде крехка. Комисията представи проучване за това как да се стимулира социално-икономическото развитие на Косово и как да се обвърже то с Европа. Като водещи мерки определихме евентуално улесняване издаването на визи и търговията след като условията бъдат изпълнени.
В заключение, преди пет години, в началото на мандата ми като член на Комисията, отговарящ за разширяването, ние заедно предприехме изпълнението на един амбициозен, но в ретроспекция реалистичен дневен ред. По време на моите изслушвания заявих пред Парламента, че нашето желание е до 2009 г. да видим един Европейски съюз, състоящ се от 27 държави-членки, включително България и Румъния, Хърватия да е достигнала последния етап от процеса на присъединяване, другите страни от Западните Балкани да са обвързани с ЕС чрез договори за асоцииране, Турция да е стъпила здраво на пътя към Европа, да е уреден статутът на Косово, а Кипър да е обединен. Изпитвам радост и гордост от факта, че с едно важно изключение - Кипър, където разговорите за уреждане на проблема все още продължават - почти всички наши амбиции се осъществиха. Работихме заедно в името на тези много достойни цели и заедно постигнахме промяна. Дори плановете за Кипър все още могат да се осъществят, което ще е от полза за всички негови граждани и за Европейския съюз.
Нещо повече, макар да се надявах на това, преди пет години не посмях да прогнозирам напредък в либерализирането на визовия режим. А ето че сега само месец ни дели от сбъдването на мечтите на гражданите на Сърбия, Черна гора и бивша югославска република Македония. Надяваме се да направим същото за Албания и Босна и Херцеговина следващата година, когато изпълнят условията.
Ето защо е много важно за всички нас, които работим с Югоизточна Европа, да си припомним колко привлекателна е европейската мечта за милиони граждани в непосредствено съседство с нас. Нека поддържаме мечтата, а след време да я превърнем в реалност.
Gabriele Albertini
Г-н председател, госпожи и господа, гласуването в комисията по външни работи в понеделник осигури допълнителни доказателства за сложността и същевременно ползата от разширяването на географските и политически граници на познатата ни днес Европа.
Благодарение на труда и усилията на моите колеги съдокладчици и на приноса на отделните политически групи изготвихме текст, който e по-широкообхватен от първоначалния и в който са подобрени много аспекти, които в началото бяха само бегло споменати.
По време на разискванията в комисията, а и в самите групи, не липсваха спорове, понякога бурни, които са типични за една всеобхватна конфронтация, която надхвърля съответните политически позиции. Историческите събития в рамките на всяка нация и настоящото състояние на отношенията им не бяха в унисон с кандидатурите на страните кандидатки или на стремящите се към такъв статут.
След по-малко от година бяха подадени три нови кандидатури за започване на преговори за членство: Черна гора - през декември 2008 г., Албания - през април 2009 г. и Исландия - през юли 2009 г. Това е знак, че европейският проект все още може да се похвали с голяма привлекателност и че се счита за основен фактор на стабилността, особено след срива на финансовите пазари.
Текстът, който се получи в резултат на гласуването в комисията по външни работи, още по-убедително подчертава необходимостта страните, които желаят да се присъединят към Европейския съюз, да се отнесат съвестно към прехода със съзнание за задълженията и последиците, свързани с него.
С влизането им от тях се изисква да съблюдават европейските параметри - не само икономическите и политическите, но и културните, социалните и правните, за да се гарантира, че крайният резултат е по-голям от сбора на неговите части.
Надявам се, че в текста, който ще се гласува по време на пленарната сесия утре, ще са представени по-балансирано и сбито всички аспекти на общата стратегия на разширяване. Той очевидно ще спечели от добавянето на конкретни резолюции за всяка страна.
Кристиан Вигенин
Г-н председател, документът относно стратегията на разширяване и резолюцията, която ще приемем утре, показват категоричната ни ангажираност с политиката на разширяване, която се оказа една от най-успешните от всички политики на Европейския съюз, донесла полза както на досегашните, така и на новите държави-членки.
Разширяването допринесе за безпрецедентното разрастване на зоната на мир, сигурност и благоденствие в Европа, а сега подготвяме по-нататъшното разширение на тази зона, която в идните години ще обхване Западните Балкани, Исландия и Турция.
Алиансът на социалистите и демократите остава една от силите в Парламента, която в най-голяма степен подкрепя разширяването, като същевременно подчертава, че не могат да се правят компромиси с изпълнението на критериите от Копенхаген и с всички важни показатели, чрез които се оценява подготовката на кандидатите.
Надяваме се да станем свидетели на края на преговорите с Хърватия възможно най-рано следващата година. Очакваме, че Съветът ще потвърди предложението на Европейската комисия за започване на преговори с бивша югославска република Македония през идната година, за да може процесът да започне следващата година. Надяваме се на нова динамика в процеса на преговорите с Турция, което включва и отварянето на глава "Енергетика". И считаме, че ЕС може да поддържа темпото като укрепва положителните тенденции във всички присъединяващи се страни. Либерализирането на визовия режим е отлична стъпка, с която ще покажем на хората от Западните Балкани, че се движат в правилната посока.
Позволете ми също така да изразя надеждата, че с влизането в сила на Договора от Лисабон допълнително ще се увеличи капацитетът на ЕС за интегриране на нови членове и ще завършат институционните реформи в Съюза.
Annemie Neyts-Uyttebroeck
Като председател на групата на Алианса на либералите и демократите за Европа имам приятели, познати и другари във всички страни, които са предмет на днешния доклад.
В началото искам да отправя към члена на Комисията Оли Рен пожелание за успех във всичко, по което работеше през последните пет години, и по-специално да го приветствам за тези му усилия. Той заслужава пълното ни признание. Както казах, имам приятели и познати във всички тези страни и мога да заявя с известна гордост, че доколкото ми е известно, ние сме единственото голямо политическо семейство, което постигна споразумение относно статута за Косово. Още в 2006 г. стигнахме до единодушна позиция по въпроса, която поддържаме до този момент. Не си мислете, че това е просто съвпадение, защото тя е нещо, по което работихме много и упорито.
Ето защо можете да си представите колко съм разочарована, на първо място, тъй като виждам, че Косово не е включено в споразумението за облекчаване на визовия режим. Струва ми се, че косоварите са наказани за това, че няколко държави-членки на ЕС все още не са успели да се примирят с факта, че сега Косово вече е независима държава. Според мен това е много жалко. Г-н действащ председател на Съвета, г-н член на Комисията, позволете ми да повдигна и няколко въпроса относно настоящето състояние на Босна и Херцеговина. Боя се, че в сравнение с Вас храня по-слаб оптимизъм относно положителните резултати на редица фронтове, пък било то само защото е възможно хората там да останат с впечатлението, че изведнъж всичко трябва да се случи невероятно бързо и че няма време за адекватни консултации, най-малкото не и с каквито и да било политически партии, различни от най-големите, с които поддържате връзка.
Накрая искам ясно да заявя от името на моята група, че твърдо настояваме страните кандидатки да съблюдават всички критерии от Копенхаген, без да се прави каквото и да било изключение за когото и да било. При това не бива да считате, че ни е безразличен въпросът за интеграционния капацитет на Европейския съюз. Онова, от което не сме доволни обаче, е фактът, че някои от нашите колеги сякаш искат да използват идеята за капацитета за интегриране, за да отложат присъединяването на нови страни за неопределен срок. Не одобряваме това.
Позволете ми да завърша. Г-н член на Комисията, действително считам, че последните пет години бяха успешни. Пожелавам Ви успех във всички начинания в бъдеще. Сигурна съм, че отново ще се срещнем на тези банки, пък било то, може би, в различни роли - във всички случаи много ви благодаря.
Ulrike Lunacek
Г-н председател, от името на европейските Зелени и Свободния алианс трябва да отбележа, че съм много доволна, че в общата резолюция отново се заявява, че Европейският парламент е силно ангажиран с разширяването и че стимулът за разширяване, за който проведохме обсъждане в комисията по външни работи, следва да се поддържа.
Това важи с особена сила за Югоизточна Европа. Надявам се, че историческите въоръжени конфликти и невъобразима жестокост в тази част на Европа ще отминат безвъзвратно, и считам, че Европейският съюз играе съществена роля в това отношение. В този смисъл изпитвам и голямо задоволство, че силната ангажираност се поддържа в резолюцията.
Напредък има, както вече беше споменато, по много въпроси. Има напредък по някои от конфликтите, които съществуват там и като докладчик за Косово много се радвам, че испанското председателство обяви по време на своя мандат, че ще покани Косово да участва в конференцията за Западните Балкани, която, надявам се, ще предостави възможност за напредък по въпроса за статута.
Има нещо относно Косово, което ораторът преди мен вече каза. Предпочитам Косово да е част от него, но поне осигурихме бъдещото начало на диалог за визите с цел либерализиране на визовия режим.
Искам да коментирам едно изменение, което ще предложим за утре. Става дума за едно от малцинствата, чието положение е много тежко в множество райони на Югоизточна Европа, а и в други части на Европа, но най-вече в Косово, а именно ромското малцинство. В момента предстои връщането на около 12 000 роми, предимно деца, от държави-членки главно в Косово, където, както знаем, условията са такива, че те няма да могат да водят човешко съществувание. Ето защо апелирам към членовете на Парламента утре да гласуват за изменението, което предлагаме, за да може, поне през зимата, да спрем връщането на роми в Косово и да помогнем на Косово да създаде приемливи условия за живот на ромските малцинства и там, и тук.
Изпитвам голямо задоволство и от факта, че в Международния ден за изкореняване на насилието спрямо жените успяхме да постигнем изменения в текста, от които става ясно, че дискриминацията на жените и насилието срещу тях е нещо, на което следва да се противопоставят както правителствата в региона, така и Европейският съюз.
И последно - другите етнически малцинства и сексуалните малцинства. Считам, че това е важен път към демократизацията.
Charles Tannock
Г-н председател, групата на ECR силно подкрепя разширяването на Европа. Надяваме се, че чрез увеличаване на ползите от членството в ЕС за страните, които, съгласно член 49 имат право да се присъединят към него, ще станем свидетели на развитието на една по-освободена, по-гъвкава Европа, в която ние като група вярваме.
Между другото аз съм постоянният докладчик за Черна гора, която осигурява добър новинарски материал за напредък по пътя към членството, макар че подаде кандидатура сравнително скоро. Въпреки това скоро ще посетя страната, за да мога сам да взема решение и да направя независима оценка.
Приветствам и факта, че Исландия може скоро да стане кандидатка. Все още на Балканите, двустранният граничен спор между Хърватия и Словения не бива да възпрепятства присъединяването й към Европейския съюз и се надявам, че скоро и Македония ще започне преговори.
По отношение на Турция все още има много опасения, свързани с правата на човека, с продължаващата блокада на Армения, с религиозните свободи и с отказа й да допусне кипърски кораби в турски пристанища. Според мен също така е жалко, че неотдавна Турция покани на срещата на високо равнище на Организацията на ислямската конференция (OIC) в Истанбул президента на Судан Ал Башир - човекът, подведен под отговорност от Международния наказателен съд за жестокостите в Дарфур.
Накрая, макар че Украйна е страна, която не е пряко свързана с настоящото разискване, аз също така се надявам, че независимо от резултатите от предстоящите президентски избори в тази държава, ЕС ще продължи да поддържа възможността за евентуално членство на Украйна в ЕС, ако това действително е мнението на болшинството от украинците. Същият принцип следва да се приложи и спрямо Молдова и, някой ден, спрямо Беларус, ако стане демократична страна.
Nikolaos Chountis
Г-н председател, г-н член на Комисията, г-н действащ председател, като въведение към изказването ми относно стратегията на разширяване искам да посоча, че съдейки от досегашните разширявания и от начина, по който подхождаме към нови страни кандидатки, считам, че политиката на Европейския съюз не винаги спомага за атакуването на икономическите и социални проблеми на работниците и на обществата, които вече са се присъединили или на които им предстои присъединяване, като в много случаи помощта - финансова и друга - е или недостатъчна, или се отклонява в неправилна посока и в резултат на това регионалното и социално равенство или се увековечава, или се разширява.
Искам да спомена случая с Турция. Нужно е да се упражни натиск, за да се накара Турция да спази обещанията си и да изпълни ангажиментите си, особено що се отнася до Протокола от Анкара за признаването на Република Кипър, чиито права според международното право Турция оспорва. Напомням на Парламента, че все още има проблеми с демократичните права и синдикалните свободи в Турция, което беше подчертано от неотдавнашното наказателно преследване и последвалия го съдебен процес срещу турски синдикалисти в Измир.
Искам да спомена и случая с Косово. Тук трябва да подходим съгласно Резолюция 1244/99 на Съвета за сигурност на ООН. Все още съществуват проблеми като положението на сърбите в Косово, които живеят в състояние на изолация и неспазването на споразуменията за повторното установяване на бежанци.
Накрая, бивша югославска република Македония (БЮРМ) - проблемът с името трябва да бъде решаван в рамките на ООН и в рамките на двустранно споразумение за определяне на географските граници. Искам да Ви попитам, г-н член на Комисията, и Вас, г-н действащ председател, какво мислите за най-новата инициатива на новоизбрания министър-председател на Гърция за среща с министър-председателите на Албания и БЮРМ?
Nikolaos Salavrakos
Г-н председател, член 49 от Римския договор по мое мнение не е романтично средство да се приканят държавите-членки да участват в разширяването на обединена Европа. Той е плод на реалистичната амбиция възможно най-много европейски страни да възприемат принципите на Европейския съюз. Само тогава ще са налице основните предпоставки за прилагане на трите "К"та - консолидиране, изпълнение на конкретни условия и комуникация.
Утре Съветът ще разгледа предложението за резолюция на г-н Albertini, в което той изрично заявява, че макар Турция да е постигнала известен напредък по отношение на изпълнението на политическите критерии от Копенхаген, все още трябва да се направи много както в областите на правата на човека, свободата на словото и свободата на вероизповеданието, така и в цялостното политическо поведение на Турция, в съдебната система и така нататък.
Ясно е обаче, че напоследък Турция полага усилия да наложи своето управление в района на Близкия изток и в Кавказ по начин, който противоречи на общоприетите принципи на Европейския съюз. Друг пример е поведението на Турция във връзка с иранския въпрос, което изцяло противоречи на външната политика на ЕС и на нейните ангажименти съгласно Протокола от Анкара. Все още има осем глави, които трябва да се разгледат с Турция, и поради това считам, че Турция все още не е готова за определяне на дата за започване на преговори.
Що се отнася до БЮРМ, имам да кажа две неща: обърнахме внимание, че неотдавнашните действия и изявления на нейния министър-председател създават проблеми в съседни страни и искаме това поведение да бъде смекчено.
Barry Madlener
(NL) Г-н Ван Ромпой беше естествено съвсем прав, когато през 2004 г. направи следното изказване: "Турция не е част от Европа и никога няма да бъде".
В това си изказване г-н Ван Ромпой изтъкваше основополагащите ценности на Европа, които според него Турция би подронила. Така г-н Ван Ромпой даде израз на принципните си възражения срещу членството на Турция. И ние, от нидерландската Партия на свободата, сме изцяло съгласни с него. Разбира се, сега той не може да се отрече от такива принципни слова, дори заради изгодата да си осигури доходна длъжност като председател на Европейския съюз. Турция дори прояви неуважение към демокрацията и свободата на изразяване като нарече фашист и расист лидера на моята партия, Герт Вилдерс, който е демократично избран представител на народа. Какво възмутително и безпочвено сравнение. Не трябва да бъдем лишавани от възможността да критикуваме исляма. Но тук Турция показа истинската си същност.
Г-н Рен, отправям следния въпрос към Вас: каква е реакцията Ви на това възмутително отношение от страна на Турция? Разбира се, има само един възможен отговор: незабавното прекратяване на всички преговори с Турция. Нека да се отнесем честно спрямо турците. Да сме искрени с тях, както постъпиха Ангела Меркел и Никола Саркози, а също така и големият им приятел Херман ван Ромпой. Да прекратим всички преговори с Турция и с други ислямски страни.
(Ораторът се съгласява да отговори на въпрос, зададен чрез вдигане на синя карта, съгласно член 149, параграф 8)
William
(EN) Изглежда силно ви вълнува онова, което има да каже г-н Ван Ромпой. Не считате ли, че по-голямата част от хората биха се впечатлили повече от факта, че едва 3% от цялата територия на Турция е на континента Европа и че предложението Турция да стане пълноправен член на Европейския съюз е крайно ексцентрично от географска гледна точка?
Barry Madlener
(EN) Всъщност не чух истински въпрос, но всички сме съгласни, разбира се, че има множество причини, поради които да кажем "не" на Турция. Споменах само няколко от тях. Това е още една основателна причина да кажем "не", така че Ви благодаря за въпроса.
Elmar Brok
(DE) Г-н председател, г-н Билд, г-н член на Комисията, възможно е това да е последното разискване относно разширяването, което провеждаме с Ваше участие, г-н Рен. Искам да Ви благодаря за многобройните ползотворни разисквания, които проведохме с Вас от 2004 г. досега.
Искам да направя няколко коментара. По мое мнение, сега е моментът бързо да се преодолеят спънките, които се създават за Хърватия извън страната, така че идната година да успеем бързо да достигнем до решение с Хърватия, да завършим преговорите и да ратифицираме договора за присъединяване. Считам, че двустранните въпроси, които се отнасят до редица други страни, включително БЮРМ и Гърция, както и мерките, които непрестанно се предприемат срещу Сърбия, за която смятам, че е изключително важна страна във връзка с устойчивостта в района, трябва да бъдат разрешени бързо.
Трябва да стане ясно, че всяка страна следва да се преценява според нейните възможности и че обещанието, дадено в Солун по-специално относно Западните Балкани, ще бъде спазено. Всяка страна трябва да се оценява въз основа на нейните способности, а темпът на процеса трябва да се регулира съобразно с тях.
Важно е обаче също така да обясним, че критериите от Копенхаген се прилагат. Съжалявам, че социалдемократите, Зелените и други отказаха да споменат критериите от Копенхаген в комисията. Надявам се, че въпросът ще бъде преразгледан по време на пленарната сесия. Ще изпратим напълно грешно послание на страните кандидатки - както ако не бяхме споменали интеграционния капацитет на Европейския съюз.
Европейската перспектива трябва да е правилна, за да могат да започнат процесите на вътрешни реформи. Но също така е важно да са изпълнени необходимите условия, за да не се създават нереалистични очаквания.
Поради тази причина, по отношение на критериите от Копенхаген, в случая с Турция трябва също така да се погрижим политическите условия, свързани със свободата на словото, демокрацията, принципите на правовата държава и свободата на вероизповеданието, да са изискване за присъединяване и да няма място за компромис в тази област.
Adrian Severin
(EN) Г-н председател, може би най-важната поука от последното разширяване е, че включихме в Съюза страни, пазари, институции и промишлени активи, но оставихме на заден план сърцата и умовете на хората. Считам, че това не бива да се повтаря и следва да се избягва в бъдеще.
Нужно е също така да подготвим не само присъединяващите се страни, но и настоящите държави-членки. Прочутата умора от разширяването говори повече за липса на подготовка на сегашните държави - на старите държави-членки, които не са подготвени да живеят заедно с новите държави-членки - отколкото за трудно смилаем характер на новите държави-членки.
На следващо място, смятам, че когато говорим за страните кандидатки трябва да избягваме да поставяме каквито и да било условия, които не са пряко свързани с техния капацитет и с нас от правна, институционална, политическа и културна гледна точка и да се конкурират с нас в рамките на вътрешния пазар в по-широкия смисъл на това понятие. Не бива да налагаме условия, които не са свързани с критериите. Трябва да помним, че главното при разширяването е по-доброто бъдеще, а не по-доброто минало. Прекалено много мислим за миналото.
Трето, действително всяка страна трябва да влезе в ЕС въз основа на заслугите си. Но трябва да оценим и потенциала им да допринесат чрез присъединяването си за подобряване на положението в района, за по-голяма стабилност и укрепване на интеграцията на регионално ниво.
Управлението на очакванията е също изключително важно и смятам, че може би в бъдеще трябва да проявим малко повече въображение като се опитаме да предвидим някакъв вид постепенна интеграция за дадена страна, за която не бива да се предвижда пълна интеграция в краткосрочен план.
На последно място, считам, че следва да преразгледаме проблемния въпрос за нашата идентичност - за културната ни и геополитическа идентичност, за да знаем точно какви са границите на разширяването ни.
Ivo Vajgl
(SL) Днес, тук, сме на път да приемем една резолюция, която се очаква с голям интерес и голямо нетърпение от много страни в Югоизточна Европа.
В резолюцията се употребява фразеология, която се различава значително от използваната в Югоизточна Европа едва преди няколко години. Всъщност именно тези изрази дадоха тласък и насока на днешното разискване. Мисля, че е важно, че онова, което може да се извлече от думите на г-н Билд, действащ председател на Съвета, и на члена на Комисията Рен, от една страна, и от словата на г-н Albertini, председател на комисията по външни работи, който спомогна да приемем толкова богата и съдържателна резолюция, от друга страна, е, че подкрепяме европейската перспектива на всички заинтересовани страни. Тук по-специално бих откроил Турция.
Едва когато предложим перспектива на разширяване и включване на всички заинтересовани страни, някои от проблемите в района, като например тенденциите, вещаещи по-нататъшна фрагментация на някои от страните наследнички на бивша Югославия, проблемите с границите и възникващите понякога инциденти, включващи религиозна или подобна нетърпимост, ще станат по-малко опасни за по-обширния регион.
Следователно в заключение можем да отбележим, че проектът за осигуряване на мир и напредък в една някога нестабилна част от Европа неминуемо ще продължи.
Hélène Flautre
(FR) Г-н председател, и аз, и групата, към която принадлежа, сме съгласни, че политиката на разширяване на Европейския съюз е една от най-плодотворните и най-убедителни политики.
Затова, г-н Рен, малко съм загрижена за Вашето бъдеще, тъй като не съм напълно сигурна как ще успеете да намерите ресор в бъдещата Комисия, който да е по-привлекателен от разширяването.
Действително е изумително да наблюдаваш какво може да предизвика перспективата за членство - енергия за промяна, за изграждане на демокрация в една страна като Турция. Да, разбира се, има още много неща, които трябва да бъдат постигнати: независимостта на съдебната власт, ролята на армията, свободата на изразяване и естествено истинското справяне с всички аспекти на кюрдския въпрос веднъж завинаги.
Считам обаче, че е важно да се наблегне, че стратегията на разширяване на ЕС е от полза не само за страните, преминаващи през процеса на присъединяване; тя е от полза и за нас и за онези наши представители, които вземат решения на европейско равнище.
Безотговорно е да омаловажаваме усилията за промяна на страна като Турция, като позволим да останат съмнения относно резултата от преговорния процес. Да, резултатът от процеса на преговори ще е присъединяването на Турция и ние трябва ясно да го заявим.
Ryszard Antoni Legutko
(PL) Г-н председател, разширяването на Европейския съюз не е само в интерес на страните, които се присъединяват към ЕС или които се стремят към членство - то е също така в интерес на всички нас. Това е така, защото разширяването повишава интеграцията и сигурността. Затова с удоволствие отбелязваме напредъка, който постигат страните от Западните Балкани и Турция, както и факта, че Исландия подаде кандидатура за членство. Действително съществува нещо като умора от разширяването, но нека помним, че всяка демократична европейска страна, която отговаря на много точно определените критерии, може да кандидатства за членство в Европейския съюз. Не бива да забравяме критериите, но не бива и да затваряме вратата пред кандидатите. Нека не затваряме вратата и пред източните ни партньори. Трябва да предложим на Украйна ясна възможност за членство.
Има и още нещо. Думата "солидарност" се употребява много често в Европейския съюз. Това е дума, която привлича други европейски страни в нашата Общност, като в същото време ни задължава да разширим още ЕС. За съжаление, в много случаи ЕС не проявява солидарност във вътрешните си взаимоотношения. Очевиден пример е проектът за северния газопровод, с който пряко се цели да се засегнат транзитните страни, и по-специално Полша, докато "Южен поток" е отговорът на Москва на плановете за енергийна диверсификация, свързани с "Набуко". Много е обезпокоително да се наблюдава как определени страни толкова лесно позволяват на Русия да ги манипулира. Ето защо реализацията на двустранни интереси между отделни държави-членки на ЕС и Русия води до вътрешни конфликти и отслабва нашата позиция - позицията на ЕС. Това противоречи на принципа на солидарност. Разширяването е логично, но трябва да има съответствие между думи и дела.
Charalampos Angourakis
(EL) Г-н председател, Договорът от Лисабон създава още по-негативна рамка за народите от държавите-членки на Европейския съюз и за страните, към които той се разширява. За съжаление, народите на Балканите са в тежко положение, причинено от последиците от войната на НАТО, от капиталистическото преустройство, от споразуменията с Европейския съюз, от чуждестранните военни бази в района, от капиталистическата криза и енергийната конкуренция между големите сили. Присъединяването на тези страни служи на интересите на големия бизнес и империалистическите планове, които включват дори прекрояване на границите на страните в района. Присъединяването на БЮРМ към НАТО и Европейския съюз ще изостри вътрешните борби, докато суверенните власти на тази страна продължават да отстояват изстраданата си позиция. Турция се възползва от геостратегическото си положение и упорито продължава да окупира голяма част от Кипър, предявява претенции в Егейско море и арестува хиляди синдикалисти, кюрди, журналисти и други. В Исландия беше развенчан митът за икономическото чудо и се долавя натиск страната да се впрегне в европейската империалистическа каляска. Гръцката комунистическа партия е против разширяването на Европейския съюз, защото е против самия Европейски съюз и против това, че Гърция се присъедини и продължава да членува в него. Ние се борим заедно с хората от Европа за мир и социална справедливост и срещу империалистическите съюзи.
Fiorello Provera
(IT) Г-н председател, госпожи и господа, разширяването на Европейския съюз може да бъде възможност или проблем, но то си остава голямо предизвикателство.
Възможността се състои във факта, че новите държави-членки могат да допринесат осезаемо за изграждането на европейската политика. За да се постигне това, не е достатъчно да се изпълнят критериите от Копенхаген и просто да се получи официално одобрение. От съществено значение е да се повиши осведомеността за Европа по отношение на гражданите от страните кандидатки чрез кампания, насочена към сърцата и умовете, в която трябва да се включат политици, интелектуалци и медии.
На Европа вече не може да се гледа единствено като на огромен резерв от финансови ресурси за разрешаване на икономически, социални и инфраструктурни проблеми, а като на институция, към която всеки трябва да допринесе по оригинален начин, за да се създаде политика, основана на споделени ценности.
Подкрепата за разширяването е слаба в държавите-членки, особено в някои от тях. Искаме ли да затворим очи пред ситуацията или искаме да включим нашите съграждани и да вземем тяхното мнение? Смятам, че референдумът е най-добрият начин на действие, защото той е най-пряката форма на демокрация и би доближил Европа до нейните граждани и тяхната свобода на избор.
Philip Claeys
(NL) Трябва да престанем с това голямо преструване, когато става въпрос за присъединяването на Турция. Трябва да спрем да прикриваме и омаловажаваме проблемите. Всички ние трябва да сме достатъчно смели и да приемем реалността. Вече пет години водим преговори за присъединяване с Турция и какъв е резултатът? Страната все повече следва антиевропейска и антизападна външна политика. Под ръководството на г-н Ердоган и президента Гюл държавата все повече се ислямизира в действителност. Турция все още отказва да признае всички настоящи държави-членки на Европейския съюз и да изпълни задълженията, които се изискват от нея в рамките на митническия съюз. Тя все още продължава да окупира част от територията на една от държавите-членки на ЕС. А дори още не съм споменал постоянния структурен проблем с незачитането на свободата на изразяване от страна на Турция.
Преди малко г-н Билд каза, че не приема идеята за затворена Европа. Е, до колкото знам, никой от тук присъстващите не подкрепя идеята за затворена Европа, но тук има няколко члена на Европейския парламент, и аз съм един от тях, които подкрепят идеята за европейска Европа. Ще си послужа с думите на Херман ван Ромпой, назначения председател на Европейския съвет: "Турция не е част от Европа и никога няма да бъде".
Cristian Dan Preda
(RO) Говорим за разширяване във връзка със Западните Балкани, Исландия и Турция, които представляват три много различни случая. Първо, имаме страните от Западните Балкани, които далеч не отговарят на икономическите и политически критерии съгласно очакванията на Европейския съюз. В тези страни обаче общественото мнение и политическите ръководители подкрепят интеграцията като цел и са изключително оптимистично настроени по отношение на присъединяването.
Вторият случай е Исландия - страна, която отговаря на много от икономическите и политически критерии, но в която съществува дълбоко разделение между общественото мнение и лидерите относно присъединяването към ЕС като цел. Това, което изглежда свързва страните от Западните Балкани и Исландия за момента, е фактът, че дълбоката икономическа криза им дава смелост да се присъединят.
На последно място обаче имаме Турция, чийто европейски стремеж не е свързан с какъвто и да било икономически цикъл. Тя е една от страните с най-динамична стопанска дейност, в която в момента се води голямо разискване. Съвсем наскоро 45% от турците подкрепиха тази цел.
Искам да направим разграничение между трите хипотези, защото Западните Балкани, Исландия и Турция представляват три различни алтернативи от гледна точка на интеграцията. От друга страна, също добра идея е да не разглеждаме случаите съгласно логиката на двустранната политика.
По мое мнение различията между държавите-членки и потенциалните страни кандидатки не могат да се използват от държавите-членки или от трети страни за блокиране на пътя към европейската интеграция. Считам, че достойнствата на всяка страна и общественият консенсус са единствените показатели, по които може да се определи пътят към европейска интеграция.
Maria Eleni Koppa
(EL) Г-жо председател, въпреки резервите на някои хора, политиката на разширяване донесе стабилност, мир и благоденствие на Европа. Днес ни призовават да продължим преговорите със страните кандидатки от Западните Балкани, с Исландия и Турция. Интеграцията на Западните Балкани е без съмнение най-голямото предизвикателство. Тяхното интегриране ще сложи край на период на сблъсъци, които започнаха през 1990 г., и ще премахне онова, което е на път да се превърне в черна дупка в сърцето на Европа. Хърватия ще бъде готова за интеграция след няколко месеца, а другите страни отбелязват динамичен напредък. По-специално по отношение на Сърбия всички трябва да признаем колко далеч стигна тя и да подкрепим напредъка й като насърчим сближаването й с Европа. Разбира се, има и нерешени въпроси. Неизясненият статут на Косово, тежкото положение в Босна и спорът относно името на БЮРМ са отворени рани в района. Що се отнася до Гърция, новото правителство полага усилия за намиране на решение, което ще сложи край на спора. След 17 години на обтегнати отношения трябва да мине време, за да може най-после да се намери решение, което е приемливо и за двете страни. В общи линии бяха демонстрирани добросъседски отношения, които - независимо дали това ни харесва или не - са предпоставка за интеграция. Затова нека всички работим за подобряването им.
Alexander Graf Lambsdorff
(DE) Г-жо председател, Вие, г-н Билд, направихте добро, ясно и кратко изказване. Всички неща, които казахте - че Европейският съюз е стабилизиращ геополитически фактор и че политиката на разширяване е инструмент - са верни.
Считам обаче, че от политическа и интелектуална гледна точка не е удовлетворително да се държим така, сякаш не съществува конфликт между целите за все по-голям и все по-сплотен Съюз. Това е въпрос, на който не сме дали окончателен отговор. Прав сте, когато казвате, че един по-голям Европейски съюз има по-голямо влияние, но той е и по-сложен, което се отразява върху нашата способност да действаме. Ето защо трябва да проведем нов диалог за разширяването, както предложи г-н Severin от социалдемократите, което да включва постепенна интеграция и нови форми на членство, за да можем да изгладим противоречието между тези две легитимни цели.
Необходими са ни институционални реформи. Например не мога да обясня на хората в Германия защо подкрепям решенията от Солун и защо държавите, наследници на Югославия, един ден ще имат повече членове в Комисията, отколкото всички страни учредителки на Европейския съюз взети заедно. Това не е правилно. Трябва да сме честни относно нашата политика на разширяване, за да бъдем отново подкрепени от гражданите в тази важна политическа област.
Peter van Dalen
(NL) Според едно проучване на Евробарометър европейските граждани ясно са показали какво е мнението им за присъединяването на Турция: 28% го подкрепят, а 59% са против. Тези цифри са достатъчно красноречиви и нито един политик не може и не бива да ги отрича. А ако ги отречем, само допълнително ще разширим пропастта между граждани и политици.
От географска гледна точка Турция не е част от Европа, както не е част и от европейската история, чийто религиозен, културен и политически пейзаж се е определял от християнството, ренесанса, просвещението и демократичната национална държава. От друга страна, една форма на привилегировано сътрудничество би съчетала най-доброто от двата свята. Наред с множеството икономически предимства такова партньорство би създало по-спокойни взаимоотношения между Европа и Турция и би ни освободило от безпощадния стрес, свързан с присъединяването. Ето защо е време да се вземе ясно решение: нека прекратим преговорите за присъединяване и да започнем процеса по договаряне на привилегировано партньорство. Нека това да е стратегията ни на разширяване за 2010 г.
Helmut Scholz
(DE) Г-жо председател, г-н действащ председател на Съвета, г-н член на Комисията, и аз, и много от колегите от моята група винаги сме гледали на разширяването като на един от най-важните проекти на ЕС и винаги сме го подкрепяли. Въпреки всичките ни основателни критики на различни аспекти на разширяването, то е една от най-успешните части от външното развитие на ЕС и представлява сложна дългосрочна задача както за страните кандидатки, така и за ЕС. Това беше вече обсъдено по време на пленарната сесия днес.
Трябва да се запитаме дали по-нататъшни процеси на разширяване са подходящи за нас. По отношение по-специално на Югоизточна Европа, с нейната дълга история на разпадане на държави и империи, е правилно и подходящо, че на хората в тези страни, които съставляват част от един изтерзан от проблеми регион, беше предложена възможността за членство в Европейския съюз. Фактът, че някои политици от държавите-членки на Европейския съюз се дистанцираха от това обещание под претекст, че укрепването на идентичността и институциите на ЕС взема превес над по-нататъшното присъединяване към ЕС, не само засили недоверието на страните кандидатки, но имаше и задържащо въздействие върху демократичния процес на формиране на мнение и върху процесите на реформи в региона.
Bastiaan Belder
(NL) Все още ярко си спомням как членът на Комисията Рен каза на една от срещите ни наскоро, че за да си член на Комисията, отговарящ за разширяването, трябва да си оптимист.
Трябва да призная, че според мен тази дума го описва много добре, но доколкото знам, ролята на оптимист не е подходяща за него. Личното ми мнение е, че в политиката, а това включва и европейската политика, оптимизмът следва да е на второ място след реализма. Намирам за крайно възмутително това, че Парламентът се съгласи с такъв подход на розовите очила. Защо беше необходимо да се смекчи ясния сигнал, отправен към Турция и Босна в първоначалния вариант на доклада на г-н Albertini? Защо трябваше да правим комплименти на Турция? Защо положихме отчаяни усилия да намерим положително първоначално послание за Босна?
Нима Парламентът не съзнава докрай факта, че ние сме длъжни да представляваме народите на държавите-членки на Европейския съюз? Информационните кампании по никакъв начин няма да спомогнат за постигането на процес на разширяване, който се подкрепя от хората. Ще го постигнем само чрез честна и реалистична оценка на степента, в която тези страни са изпълнили критериите от Копенхаген.
Franz Obermayr
(DE) Г-жо председател, обезпокоително е колко е очевиден демократичният дефицит в ЕС в случая с присъединяването на Турция. Очевидно е, че по-голямата част от населението на ЕС е против приемането на Турция в ЕС. Въпреки това процесът на прикриване на недостатъците, на оценка и преговори продължава, без да се отчита мнението на гражданите.
Не е почтено да се държим така, сякаш липсва движение към пълноправно членство. Като кандидатка за присъединяване Турция вече получава 2,26 млрд. евро в периода 2007-2010 г. Тази сума се заплаща от страните, които се нетни донори и чиито граждани не желаят присъединяването на Турция.
Очевидно е, че всичко опира до американски интереси. След присъединяването на Турция би било възможно да се разрешат множество неевропейски конфликти. Но въпреки участието на Турция в конкурса "Eurovision Song Contest", аз съм на същото мнение, както високо уважаваният бивш президент на Германия Теодор Хойс, който даде ясна дефиниция на Европа. Той каза, че Европа е построена на три хълма: Акропола, заради гръцкия хуманизъм, Капитолия в Рим, заради идеята за европейската държава, и Голгота, заради християнския западен свят.
Doris Pack
(DE) Г-жо председател, г-н действащ председател на Съвета, г-н член на Комисията, госпожи и господа, разширяването на ЕС към Западните Балкани е решено още в Солун. Приемането на тези страни, след като изпълнят условията, не е знак на милосърдие, както твърдят мнозина, а просто необходимост, като се има предвид географското им положение - в центъра на Европейския съюз.
Нашата стабилност се определя от тяхната стабилност, както за жалост установихме през 90-те години на 20 век. Разбира се, всички страни трябва да изпълнят изискванията на критериите от Копенхаген, а тъй като в миналото тези страни са били врагове, те трябва да участват в регионални програми за сътрудничество. Това се отнася и за съседните страни на кандидатките за присъединяване. Очаквам Словения и Гърция да помогнат на кандидатките за присъединяване да постигнат целта си бързо и лесно.
За съжаление, Босна и Херцеговина е в много трудно положение, което считам, че няма да мога да разгледам в рамките на минута и половина, въпреки че съм докладчик за региона. Няма и да се опитвам. Г-н Билд, г-н Рен, моето единствено желание е преговорите там да се проведат в близост до хората, а не да се диктуват отвън.
Всяка страна в района трябва да преодолее различно разстояние и ние трябва да им помогнем да се справят с проблемите си. Г-н Lambsdorff, идеята, че кандидатките за присъединяване ще имат повече членове на Комисията, отколкото страните основателки на ЕС, е жалък аргумент. Всъщност не е никакъв аргумент, а пораженчески довод. Проблемът може да се разреши, но хората в тези страни не трябва да бъдат изключени, само защото Вие не искате да разрешите проблема.
Zoran Thaler
(SL) Искам да поздравя както члена на Комисията Рен, така и г-н Билд, действащия председател на Съвета, за конструктивните и положителни встъпителни бележки.
Като докладчик за БЮРМ с особена радост отбелязвам, че страната постигна напредък през 2009 г. и че Комисията предложи Съветът да определи дата за започване на преговори. Отбелязваме и факта, че министър-председателите Папандреу и Груевски вече поддържат директна връзка.
Призовавам г-н Билд и члена на Комисията Рен, както и правителствата на държавите-членки, за които въпроса представлява интерес, да вдигнат телефоните си и да се свържат с министър-председателя Папандреу и министър-председателя Груевски по време на подготовката за срещата на върха през декември, да покажете солидарността си и да ги поощрите в решителните им действия за намиране на решение на спора, който продължава вече 20 години.
Това е единственият начин, по който Гърция, като дългогодишен член на Европейския съюз, ще съумее да реализира амбициите си и да изпълни отговорностите, които има в региона.
Jelko Kacin
(SL) Сърбия отбеляза напредък през последните няколко месеца и като изпълни критериите за либерализиране на визовия режим, тя показа както на себе си, така и на Европа, че е в състояние да постигне повече и да се справя по-добре, отколкото досега. Тя заслужава признание за успеха си.
Сърбия има скрит потенциал, който трябва да реализира по пътя си към членство в ЕС и следва да го стори в името на собствения си интерес и в името на интересите на съседите си, на региона като цяло и на Европейския съюз. Като се има предвид нейния размер и стратегическото й местоположение, Сърбия може да се превърне във водеща сила, която сплотява региона. Време е тя да осъзнае тази роля и да допринесе за разширяването повече, отколкото досега.
Ръководството в Белград трябва да се залови систематично с неотложни политически и икономически реформи и със сътрудничеството с всичките си съседи. Пълното сътрудничество с Трибунала в Хага не е достатъчно, защото то трябва да се доведе до успешен завършек. Сърбия трябва да подобри политическата си култура, защото досегашните й изяви в това отношение могат да възпрепятстват процеса на присъединяване. Нужна й е прозрачност, както и активност за изграждане на възможно най-широк обществен консенсус и за преодоляване на разногласията между управляващата коалиция и опозицията по ключови въпроси, свързани с ЕС. Две важни предпоставки за по-бърз напредък обаче са свободата и независимостта на медиите и прекратяване на манипулирането на медиите.
Geoffrey Van Orden
(EN) Г-жо председател, всичко, за което настоявам, е повече честност в отношенията ни с Турция и правилно и справедливо тълкуване на събитията по-специално във връзка с Кипър, където, за съжаление, една изопачена версия на събитията от близкото минало се е превърнала в общоприета мъдрост.
Съществува реална възможност между настоящия момент и президентските избори в Северен Кипър през април, която трябва да се използва, и това се отнася за всички страни. Винаги трябва да помним, че през април 2004 г. кипърските турци приеха плана за обединение на ООН. Той беше отхвърлен от Юга. Трябва да помним и обещанието на Европейския съюз от май 2004 г. за прекратяване на изолацията на Северен Кипър - обещание, което така и не беше спазено. Тук ЕС има морален дълг. Боя се, че ако продължаваме да се отнасяме към турските интереси по този начин, рискуваме да загубим ключов съюзник в стратегическа област от голямо значение и да насърчим всякакви погрешни тенденции в самата Турция.
Разбира се, много от нас са силно загрижени относно проблемите с миграцията, касаещи нашите страни. Това е аспект от преговорите ни с Турция, с който трябва да се справим по специален и надежден начин.
Ако имах време, щях да се спра на Хърватия и на други страни от Югоизточна Европа, които следва да предприемат спешни мерки срещу корупцията, организираната престъпност и потъпкването на определени права на частна собственост преди присъединяването, какъвто е случаят с Хърватия, за да може кандидатурата им уверено да се придвижи напред.
William
(EN) Г-жо председател, страните, предложени за членство в ЕС, са сравнително бедни. Тяхната европейска мечта е, цитирам члена на Комисията, да получат субсидии. Това е същината. Истината е, че богатите страни като Норвегия и Швейцария просто не желаят да се присъединят към ЕС. Ще приведа един убедителен аргумент - когато Исландия беше богата страна, тя нямаше интерес да се присъедини към ЕС. Сега, когато изпадна в несъстоятелност, което е много жалко, исландското правителство е на опашката за присъединяване. Разломът Сан Андреас за Европейския съюз разделя седемте държави-членки, които са големи нетни донори, от останалите.
Ситуацията е нестабилна, неудържима и неустойчива. Вие считате, че разширявате империята на ЕС чрез тази зле обмислена политика. Всъщност я тласкате към бъдещ икономически хаос.
Francisco José Millán Mon
(ES) Г-жо председател, процесът на разширяване е блестящ успех. Последното разширяване ни даде възможност да се сближим с онези страни от Централна и Източна Европа, на които несправедливо бяха отказани свободата и благоденствието след Втората световна война. Понастоящем разширяването е насочено към Западните Балкани, Турция и Исландия.
Подкрепям идеите, които определихме като водещи принципи в процеса на разширяване през последните години. Имам предвид консолидиране, изпълнение на конкретни условия и комуникация. Тоест, следва да изпълняваме задълженията си, но не и да даваме прибързани обещания относно бъдещи разширявания.
Второ, напредъкът в различните процеси на присъединяване зависи от стриктното изпълнение на условията. Страните кандидатки трябва да положат решителни усилия, за да осъществят необходимите реформи. Трето, всички трябва да положим усилия да общуваме с гражданите. В резолюцията, която ще гласуваме утре, се набляга на изключително важния въпрос за комуникацията.
В тази връзка искам да повторя по-широкото предложение, което съм правил при предишни случаи, а именно, че би било подходящо също така да обогатим знанията на младите европейци за Съюза, като въведем такъв задължителен предмет в гимназиалната програма.
Друга идея от практическо значение, която се съдържа в резолюцията, е тази за интеграционния капацитет. Разширяването изисква от сегашните държави-членки да предприемат определени мерки. По отношение на финансите например за разширяването са необходими значителни финансови ресурси, за да се гарантира, че политики от първостепенно значение за Общността, каквито са общата селскостопанска политика или политиката на сближаване, няма да бъдат изложени на риск.
Преминавам към заключителния си коментар. Искам да отбележа, че както всички съзнаваме, Косово е специфичен случай. За съжаление обаче в резолюцията има раздели, където тази особеност не е ясно откроена.
Pier Antonio Panzeri
(IT) Г-жо председател, госпожи и господа, считам, че резолюцията, която обсъждаме днес в Парламента, е действително позитивна.
Спирайки се на част от този въпрос, считам, че темата за разширяването на ЕС към Западните Балкани е и трябва да остане една от най-съществените части от делата на Европейския съюз през идните месеци.
Искам да поздравя шведското председателство и преди всичко члена на Комисията Рен за тяхната работа. Въпреки това обаче трябва да се чувстваме по-ангажирани с процеса на разширяване.
Някои страни несъмнено трябва да подобрят дейността си на правния фронт във връзка с борбата срещу престъпността и реформите. Не бива обаче да губим от поглед политическата си цел, която е да затвърдим демокрацията в тези страни и да направим да следват европейския път в областта на икономиката, социалните дейности и инфраструктурата.
Мисля си например за страни като Косово - и в тази връзка съм съгласен с изменението, внесено от г-жа Lunacek, по отношение на ромския въпрос - защото това е страна, която не можем да оставим извън играта, само защото пет европейски страни все още не са признали независимостта й.
В обобщение ще кажа, че ни е нужно подходящото количество смелост и далновидна политика, която може да се справи с предизвикателството, отправено към всички нас от процеса на разширяване.
Jorgo Chatzimarkakis
(DE) Г-жо председател, г-н действащ председател на Съвета, изказвам се в качеството си на ръководител на делегацията на БЮРМ и ще се съсредоточа върху тази страна. Искам да изразя сърдечните си благодарности към г-н Рен за смелостта му. Докладът му и зелената светлина, която той даде на тази страна, представляват смела стъпка напред, която послужи като импулс. Същевременно в Гърция се проведоха избори, в Атина има ново правителство, което ни осигурява положение и възможност да постигнем нещо. Искам обаче да помоля моите колеги в Парламента да реагират спокойно. В петък ще се проведе среща между г-н Папандреу и министър-председателя Груевски и ако формираме прекалено големи очаквания, бихме могли да повишим натиска до такава висока степен, че всичко да се разпадне, а не искаме да поемаме такъв риск.
Трябва да насърчим всички страни да продължат по вече поетия път в дух на приятелство. Искам да благодаря на докладчика, г-н Thaler, за това, че описа пътя толкова точно. Искам също да пожелая на моя приятел, г-н Рен, успешно бъдеще в Комисията.
(Ораторът се съгласява да отговори на въпрос, зададен чрез вдигане на синя карта, съгласно член 149, параграф 8)
Alexander Graf Lambsdorff
(DE) Г-жо председател, имам един въпрос към г-н Chatzimarkakis, ако той ми позволи да го задам. Г-жа Pack очевидно не ме е чула, когато казах, че подкрепяме решенията от Солун. Тук бих искал да го повторя.
Исках да попитам г-н Chatzimarkakis кои според него са най-неотложните стъпки, които БЮРМ трябва да предприеме, за да постигне напредък в спора за името на страната и за да осигури възможно най-голям успех на преговорите, които са в самото си начало.
Jorgo Chatzimarkakis
(DE) Г-жо председател, много Ви благодаря за въпроса. Считам, че и двете страни следва рязко да променят възгледите си, а очевидно и двете страни са готови да направят стъпка напред. Сега очакваме трайно решение. Поради тази причина очаквам въпросът с името да бъде решен ясно и окончателно в рамките на петминутен разговор. Не това е проблемът.
Прилагането на името, така нареченият му обхват, е главният проблем и двете страни очевидно имат нужда от време, за да го разрешат. Искам да видя трайно решение, защото алтернативата е краткотрайно разрешение, което може да доведе до катастрофа. Поради тази причина всички трябва приятелски да насърчим и двете страни да намерят дълготрайно разрешение, което има широк обхват и широко приложение.
Mario Borghezio
(IT) Г-жо председател, госпожи и господа, трябва внимателно да обмислим твърдението, че разширяването ще бъде фактор на стабилност.
Нека си припомним какво каза министър-председателят Ердоган преди няколко дни. Той каза, че не можел да се спогоди с г-н Нетаняху, но се чувствал много по-удобно с г-н Башир, който, ако не греша, е президентът на Судан, когото разследват по обвинение в престъпления срещу човечеството.
По темата за съседите, ако Турция се присъедини към Европа, Иран, Ирак и Сирия ще ни станат съседи. Това не ми прилича на идеалния квартал. Би било много по-добре Турция да е обвързана с Европа чрез привилегировано партньорство. Една донякъде тревожна тенденция на премахване на западното влияние в Турция достигна много напреднал етап пред самите ни очи. Нужно е само да се замислим за мерките, засягащи социалния живот в общностите, като отделни плувни басейни за мъже и жени, ограничения за свободата на опозицията, на практика достигащи до налагане на глоба в размер на 3 млн. евро за опозиционни радио и телевизионни предавания и т.н.
Считам, че все пак трябва да обмислим един факт: може и да има мнозинство в Парламента в подкрепа на членството на Турция, но по-голямата част от турския народ е против присъединяването на Турция. Настояваме за разширяване на границите ни чрез присъединяването на Турция, а самите турци не го желаят.
Президентът на Италианската република каза, че договорите трябва да се спазват. Съгласен съм, но трябва да вземем предвид факта, че турците са си турци.
Georgios Koumoutsakos
(EL) Г-жо председател, с доклада, който разискваме днес, се цели да се изпрати положително послание относно европейската перспектива и в крайна сметка относно присъединяването на страните от Западните Балкани, Турция и Исландия към Европейския съюз. Смятам, че всички тук, в залата, или поне повечето от нас сме съгласни с положителното послание. Същевременно обаче трябва да стане ясно, че преди присъединяването е необходим напредък. Това не е път, постлан с рози. Следователно става въпрос да се заслужи доверието на Европейския съюз, да се увери той, че заложените от него критерии и предварителни условия се изпълняват на дело, а не са само добри намерения. С други думи, за да се постигне пълна интеграция, е необходима пълна адаптация.
В тези рамки е много важно поддържането на добросъседски отношения. Не трябва да се опитваме да се скрием като заравяме глава в пясъка. Сериозните неразрешени проблеми в съседските отношения между страните кандидатки и държавите-членки влияят на напредъка към присъединяване на тези, които желаят да станат членове на това семейство. Това се потвърждава от прецедента със Словения и Хърватия. Затова откритият въпрос за името на БЮРМ трябва да бъде решен преди, а не след започването на преговорите за присъединяване. Причината е проста. Ако на тази страна се определи дата за започване на преговори, без да е решен въпроса, то нейното правителство вече няма да има какъвто и да било голям стимул за възприемане на конструктивна позиция за постигане, в крайна сметка, на взаимно приемливо решение с Гърция.
Що се отнася до Турция, нормализирането на отношенията й с Република Кипър и прекратяването на полетите на турски военни самолети над територията на Гърция са два важни фактора за ускоряване на нейния напредък по пътя към присъединяването. С тези мисли ще вземем решение за позицията си по време на гласуването утре.
Richard Howitt
(EN) Г-жо председател, днешното разискване и резолюцията дават възможност на Европейския парламент отново да се ангажира с по-нататъшното разширяване на Европейския съюз, да отбележи положителното развитие на събитията в страните кандидатки - в почти всеки индивидуален случай - както и да си припомним, че освобождаването на търговията, укрепването на стабилността, подобряването на контрола върху границите ни и разширяването на възможностите за пътуване и свободен обмен между народите ни заздравяват, а не отслабват Европейския ни съюз.
Днес Европейските консерватори повтарят, че заявяват подкрепата си за разширяването, но в същото време го изключват от учредителните документи на новата си група, чийто официален говорител, в изказването си по време на настоящото разискване, повтори, че е против членството на Турция, като по този начин постави групата в един и същ лагер с крайно десните, както всички чухме този следобед.
Изразявам обаче сърдечните си благодарности към члена на Комисията Оли Рен, чието добро чувство за хумор се прояви в неотдавнашния му коментар, че в бъдеще Генерална дирекция "Разширяване" не трябва да е на равно разстояние както от Съвета, така и от Комисията - в средата на улица "Rue de la Loi".
Оценявам доброто му чувство за хумор, ценя и добрата му преценка. Надявам се завещаното от него да е присъединяването на всички настоящи страни кандидатки към ЕС.
Pat the Cope Gallagher
(GA) Г-жо председател, винаги е имало силна връзка между Исландия и Европейския съюз и като председател на Делегацията за връзки с Швейцария, Исландия и Норвегия и Европейското икономическо пространство с голяма радост посрещнах парламентарната делегация от Исландия миналата седмица. Надявам се скоро да бъде учредена съвместна парламентарна комисия, като исландското правителство участва в подробни разговори с Комисията след решението на министрите на външните работи на Съюза от юли миналата година. Сигурен съм, че европейските лидери ще дадат зелена светлина за започване на преговорите между ЕС и Исландия на срещата на върха идната пролет. Тъй като Исландия е член на Европейското икономическо пространство, тя вече е постигнала съответствие по двадесет и две от главите, които трябва да бъдат изпълнени. Голяма част от работата вече е свършена. Убеден съм, че останалите глави ще бъдат разгледани по положителен и организиран начин и в дух на приятелство.
Krzysztof Lisek
(PL) Г-жо председател, като поляк, но същевременно и гражданин на Европейския съюз от вече пет години, искам да изразя голямото си задоволство от това, че водим разискване тук, в присъствието на такива видни личности, сред които има хора, пряко свързани с процеса на разширяване като г-н Рен и г-н Билд. Говорим за по-нататъшно разширяване на Европейския съюз, при това, въпреки че има хора, които твърдят, че ЕС е достигнал горната граница на възможностите си за териториално развитие. Единствената добра новина, която имам за тези противници на по-нататъшното разширяване е, че няма да има никакво разширяване на ЕС през 2009 г.
Не искам да възприемаме процеса на разширяване на ЕС единствено от гледна точка на правните клаузи. Искам да го разглеждаме като исторически процес. От историята знаем, че в края на краищата Балканите например са били източник на много конфликти през 20 век. Това са конфликти, които впоследствие обхващат целия континент, като например Първата световна война, както и такива като войната от 90-те години на 20 век, която засегна и други страни, било то само поради миграцията на милиони хора. Ето защо приемането на балканските държави в ЕС може според мен да се окаже най-значимият принос на ЕС към стабилизирането и мира на континента ни за всички времена.
Искам да добавя само едно нещо относно казаното от г-н Билд за отворените врати - искам да ви приканя да не забравяте, че има и други страни, които не са споменати в днешния документ, които мечтаят за членство в ЕС.
Emine Bozkurt
(NL) Първо, съжалявам, че в момента не можем да обрисуваме политическото положение в Босна и Херцеговина в розови краски.
Процесът на реформи в тази страна все още е парализиран от нейните политически сили. Двата субекта не успяха да разработят обща визия, в резултат на което напредъкът спря.
Отново искам да подчертая значението на изграждането на устойчива конституционна рамка, която е необходима, за да може тази страна и институциите й да работят по-ефективно. Затова призовавам политическите лидери на двата субекта да работят за постигането й като отправна точка.
Освен това искам да подчертая, че с радост научих, че Турция е толкова близка до сърцата и умовете на членовете на партията на колегата ми Madlener, нидерландската Партия на свободата. Именно заради преговорите на Турция с Европейския съюз тази страна направи такива огромни стъпки напред. Ето защо очаквах Партията на свободата да изрази по-голяма подкрепа за преговорния процес.
Накрая, искам да отбележа, че процесът на присъединяване следва да е насочен към постигането на резултати и че той следва да се ръководи не от датата на присъединяване, а от постигнатите резултати. Едва когато страните кандидатки изпълнят поставените изисквания и по този начин придобият ценз за пълноправно членство, може да се говори за присъединяване.
Arnaud Danjean
(FR) Г-жо председател, г-н член на Комисията, г-н министър, правилно отбелязахте, че приемането на Договора от Лисабон ще ни позволи да влезем в нова ера по отношение на политиката на разширяване и че трябва да подходим към новия процес с реализъм и ясно съзнание: това е същината на резолюцията.
От една страна, един нов процес не означава да заложим всичко. Това би бил най-сигурният начин за създаване на недоразумения, дори на подозрения, сред обществеността, а също така би бил най-добрият начин за създаване на погрешни представи у страните кандидатки и за насърчаването им да прибягнат до риторични и козметични политики, а не до политики, насочени към по-задълбочени реформи. Трябва да сме предпазливи по отношение на стъпки, условия и ценности, с които не можем да правим компромиси, като вярвам по-специално в сътрудничеството с Международния наказателен трибунал.
От друга страна, трябва отново да се потвърди с най-ясните изразни средства, че мястото на Западните Балкани, на всички страни от Западните Балкани, включително Косово, действително е в Европейския съюз и че трябва да ги насърчаваме да продължават и да увеличават усилията си. Няма противоречие между ясното формулиране на изискванията, от една страна, и демонстрирането на пълна подкрепа на процеса на разширяване чрез включване на Западните Балкани, от друга страна, така, както няма противоречие между прилагането на философията всеки да се преценява по своите достойнства и необходимостта да се предприемат важни инициативи за всички страни в региона, като например либерализацията на визовия режим.
Позволете ми накрая да кажа няколко думи за Турция. Преди да споделя размисли за какъвто и да било твърде хипотетичен бъдещ резултат от процеса на присъединяване на Турция, просто ще кажа, че Комисията отбеляза, за втора поредна година, че не е постигнат никакъв напредък по Протокола от Анкара и че това не позволява отварянето на каквито е да било нови преговорни глави.
Hannes Swoboda
(DE) Г-жо председател, пропуснах началото на обсъждането, защото като докладчик за Хърватия трябваше да докладвам пред Съвместния парламентарен комитет ЕС-Хърватия.
Искам да използвам възможността да благодаря на г-н Билд и на г-н Рен за помощта им при намирането поне на временно решение на граничния спор между Словения и Хърватия. Ето един добър пример за това как сътрудничеството между Съвета, Комисията и Парламента може да помогне на страните да преодолеят своите проблеми. Аз също допринесох за осигуряване на почти единодушното ратифициране на договора, поне в Хърватия.
Но страната, която предизвиква много по-голяма тревога у мен, е Босна и Херцеговина. Наскоро бях в Баня Лука и Сараево. Вярно е, че г-н Додик направи някои компромиси и предложи някои промени по-време на срещата ни, по които можем да постигнем съгласие. Искам обаче да обърна внимание на една идея, която г-жа Pack току-що спомена. Как можем да установим контакт с широки слоеве от населението? Има голям интерес там да се преодолее липсата на глас и противоречията, които характеризират много политики на върха. Някак трябва да успеем да разговаряме с хората директно, защото противно на онова, което отново каза графът на Дартмут, има много хора в региона, които не се интересуват от парите на Европейския съюз, но искат да преминат от един регион, изпълнен с омраза и война, в един съюз на мир и разбирателство. Това е същността на Европа. Вие не искате да го разберете и никога няма да го разберете. Хората в Сараево и Баня Лука обаче знаят какво означава Европа и именно те се нуждаят от помощта ни.
Bernd Posselt
(DE) Г-жо председател, трябва да приемем Хърватия в Европейския съюз догодина или най-малкото да завършим преговорите за присъединяване и да започнем процеса на ратификация. В продължение на 20 години Хърватия напредва към членството в Европейския съюз и към свободата. По пътя й бяха поставяни изкуствени препятствия и аз съм благодарен на шведското председателство за помощта при отстраняването им.
Хърватия вече ратифицира споразумението със Словения с мнозинство от две трети и ние трябва да направим всичко, което е по силите ни, за да гарантираме, че и Словения също ще изпълни задълженията си към Европейския съюз. Предвиденият срок - 2010 г. - също е важен, защото става въпрос за доверието в самия Европейски съюз.
Що се отнася до Македония, надявам се, че шведското председателство ще успее да създаде условия за започване на преговори за присъединяване през следващата година, така че най-после да успеем да разрешим двустранния проблем, който съществува и в този случай. Надявам се, че ще можем да променим текста на доклада, в който доста едностранчиво се възлагат прекалено много задължения на Македония и недостатъчно на нейните съседи. Всеки трябва да изпълни своята част, включително държавите-членки на Европейския съюз.
Считам, че е от първостепенно значение да включим Косово изцяло в Солунския процес и това са важни пасажи в доклада Albertini. Тази страна също се нуждае и от европейска перспектива Искам да призова всички държави-членки, които все още не са го сторили, да признаят Косово, за да нямаме повече никакви правни и технически проблеми и за да може Косово да участва пълноценно в интеграционния процес.
(Ораторът се съгласява да отговори на въпрос, зададен чрез вдигане на синя карта, съгласно член 149, параграф 8)
Nikolaos Salavrakos
(EL) Г-жо председател, забелязах, че г-н Posselt, подобно на други членове на Парламента, използва названието "Македония" вместо бивша югославска република Македония. Именно названието "Македония" предизвиква разногласия между Гърция, която е държава-членка на Европейския съюз, и тази страна кандидатка. Ще съм особено благодарен, ако може да се отправи препоръка към колегите да използват истинското име на тази страна.
Bernd Posselt
(DE) Г-жо председател, искам да отговаря накратко като цитирам моя високо уважаван колега г-н Cohn-Bendit от групата на Зелените/Европейски свободен алианс, който веднъж каза в Парламента, че Македония е Македония е Македония. Аз съм на абсолютно същото мнение. Упражняването на тормоз над съседна страна никога не е от полза.
Nikolaos Salavrakos
(EL) Г-жо председател, има само една Македония и тя е гръцка. Поради тази причина тези игри трябва да спрат. Когато се изказваме в Парламента, трябва да използваме названията, които всички са приели, а за БЮРМ, страната кандидатка, е възприето названието "БЮРМ", а не Македония.
Андрей Ковачев
Искам първо да благодаря на г-н Albertini за работата, която свърши по този нелек доклад, който се отнася за стратегията за разширяване на напредък на много държави, намиращи се на различен етап от тяхната готовност да покрият критериите за членство в Европейския съюз. Разбирам и подкрепям желанието на г-н Albertini да има максимална яснота и да даде положителен сигнал за разширяването на Западните Балкани, Исландия и Турция към Европейския съюз. Обаче, множеството предложения за поправки показват, че темата е сложна. С влизането на Лисабонския договор в сила от първи декември трябва да анализираме и увеличим интеграционния капацитет на нашия Съюз. Аз искам да предложа това на Комисията, да направи такъв анализ за интеграционния капацитет на Европейския съюз, защото без подкрепата на нашите граждани, самият Европейския съюз рискува да се превърне в празна обвивка.
Подкрепям и мнението, че страна-членка не би трябвало да поставя непреодолими условия за членство на страна-кандидат. Всички билатерални проблеми трябва да се решават в дух на европейско разбирателство, споделяне на общи ценности, история и култура и в тази връзка искам да призова за съвместно честване на исторически събития и герои от Балканския полуостров.
Kyriakos Mavronikolas
(EL) Г-жо председател, искам да се изкажа във връзка с интересите на Турция, чието преследване според мен е в ущърб на интересите на Република Кипър. Искам да изразя недоволството си от факта, че проблеми, свързани с Република Кипър, се пренебрегват; проблеми, за които Турция трябва да бъде порицана, днес се използват за подобряване на позицията на Турция във връзка с присъединяването й към Европейския съюз. Още в 2006 г. Турция пое ангажимента да признае Република Кипър, да приложи Протокола от Анкара и да спомогне за разрешаването на кипърския въпрос. Тя не направи нищо. Точно обратното, днес разговорите се използват за облагодетелстване на Турция и се увенчават с усилия за отваряне на глава "Енергетика", за която естествено се счита, че е от полза за самия Европейски съюз. Вие обаче ще разберете, че Република Кипър като малка държава трябва да се грижи за интересите си и да поиска санкции за Турция, едната от които, разбира се, е да не се отварят глави.
Franziska Keller
(EN) Г-жо председател, първо, моята група на Зелените предпочита да не се посочва срок за присъединяването на Хърватия. Считаме, че опитът е показал, че това не е било добра идея в миналото - във всеки случай Хърватия трябва да се присъедини веднага след като бъдат изпълнени критериите.
Второ, г-н Brok, критериите от Копенхаген, разбира се, са валидни. Те съществуват, не е нужно да ги споменаваме отново и отново. Придържаме се към споразуменията, които Европейският съюз сключи във връзка с присъединяването, и към критериите от Копенхаген. Целта на процеса на присъединяване е самото присъединяване.
Когато обсъждаме Турция, не бива да забравяме изумителния напредък, който беше отбелязан в Турция, включително в области, в които преди няколко години считахме, че той никога не би бил възможен. Това е очевидният успех на процеса на присъединяване, който не бива да забравяме.
Marian-Jean Marinescu
(RO) Г-жо председател, г-н член на Комисията, моля позволете ми да Ви благодаря за всеотдайната Ви работа по разширяването на Европейския съюз. Европейският съюз оказа мощно въздействие върху Западните Балкани през последните две години по отношение на демократичните промени и икономическата дерегулация. Отмяната на визите за някои страни от Западните Балкани и започването на преговори за присъединяване с БЮРМ бележат напредък, който ще бъде от полза за европейските граждани както в резултат на съдебното и полицейско сътрудничество с ЕС, така и от икономическа гледна точка.
Считам, че в настоящото време на икономическа криза процесът на разширяване на ЕС предлага разрешение за съживяване на икономиката на Европейския съюз. Не бива обаче да забравяме отрицателните последици, произтичащи от несправедливите облаги, предлагани от Европейския съюз на различни страни в региона на Западните Балкани. Комисията трябва внимателно да обмисли включването и на Молдова в групата от страни от Западните Балкани, тъй като следва да продължи справедливото предоставяне на помощта, предлагана на съседните страни за подпомагане осъществяването на необходимите реформи. Молдова е потенциален кандидат, който е готов да си сътрудничи с Европейския съюз като част от политическия и икономически интеграционен процес.
Corina Creţu
(RO) Европейският съюз вече има конституция - Договор от Лисабон, председател и върховен представител по въпросите на външните работи и политиката на сигурност. Следователно можем да възприемем различна гледна точка, когато боравим с новия процес на присъединяване, включващ страните от Западните Балкани и Исландия, и по-специално Турция.
Съзнавам, че има мнозина в Европейския съюз, които не се решават да се ангажират с нов процес на разширяване, но опитът на Румъния и България например показва, че присъединяването към ЕС е най-мощният инструмент за промяна към по-добро в нашите страни.
Необходимо е, разбира се, да проследим с критичен поглед процесите във всички тези страни, които желаят да се присъединят към Европейския съюз. Трябва да съсредоточим вниманието си преди всичко върху стабилността и функционалността на демократичните политически системи. От друга страна, разполагаме с адекватни инструменти за следене на изпълнението на условията за присъединяване. Предлагането на по-ясна перспектива за присъединяване на тези страни би било стабилизиращ фактор и би послужило като катализатор за вътрешен напредък в страните кандидатки.
György Schöpflin
(EN) Г-жо председател, много съм благодарен за възможността да споделя няколко мисли с вас. Разширяването с право беше определено като една от най-успешните политики на Европейския съюз; много от нас го посочиха по време на настоящото разискване. А идеята, че главните ценности на Европа - демокрация, права на човека и солидарност - трябва да обхващат всички държави в Европа, е била и ще остане в основата на европейската идентичност.
Днешна Европа е изградена върху тезата, че посредством интеграция държавите от Европа постепенно ще възприемат мирното разрешаване на конфликти, но процеса не се осъществява без усилия. Присъединяващите се страни трябва да преминат през цялостна трансформация, за да изпълнят изискванията за членство в ЕС. Следва да се подчертае, че това е доброволен процес. Никоя страна не бива заставяна да се присъедини, но за да стане член на ЕС, тя следва да изпълни определени условия.
Същевременно именно защото изпълнението на условията изисква големи усилия, присъединяващите се страни трябва да бъдат и насърчавани да положат необходимите усилия и не само това. Формулираните на хартия задължения, които съпътстват членството в ЕС, трябва да бъдат претворени в практика. Без изпълнение процесът остава лишен от съдържание.
Това е посланието, което резолюцията Albertini изпраща на потенциалните кандидати за членство в ЕС. Европейският съюз е готов да приеме държавите от Западните Балкани и Турция като пълноправни членове, но от тях зависи да изпълнят условията, поставени от ЕС.
Карл Билд
Г-жо председател, ще се опитам да бъда кратък.
Първо, ако е уместно от гледна точка на председателството, присъединявам се към членовете на Парламента, които отдадоха почит на члена на Комисията Рен заради извършената от него работа през последните пет години. Много беше постигнато. Може би е добре за наследника Ви, че все още е останало нещо за вършене, но беше направено много.
Изразявам и нашата признателност за много широката подкрепа за политиката на разширяване, благодарност за която изразиха в хода на цялото разискване всички представители на всички основни политически фракции тук. Считам, че това е източник на сила.
(Възклицание от William (The Earl of) Dartmouth: "Слушахте ли разискването?")
Да, слушах разискването. Вие не принадлежите към никоя от основните групи. Съжалявам за това.
Г-н Severin беше един от тези, които споменаха, че това е процес, с който трябва да обвържем и сърцата, и умовете на хората. Съгласен съм с това, но трябва също така да признаем, че то изисква непоколебимо политическо ръководство от страна на всеки един от нас. Ако си спомните историята на нашия Съюз, лесно ще забележите, че съвсем малка част от историята на европейската интеграция се е случила поради някакво внезапно масово настояване, подкрепено от общественото мнение.
Почти всичко е резултат от мъдро, далновидно, често трудно и изискващо политическо ръководство, но впоследствие ние също така спечелихме подкрепата на нашите граждани за това, което правим.
Казах, че бях министър-председател на страната си, когато влязохме в Европейския съюз. Водихме много тежка битка по време на кампанията за референдума. Спечелихме я с много малка преднина. У нас доста дълго общественото мнение беше против Европейския съюз. Сега, ако погледнете проучванията на общественото мнение, ние сме една от страните в Европа с по-положително отношение към Европейския съюз. За да го постигнем, беше необходимо политическо ръководство. То не става от само себе си.
Нека кажа също така, като стигаме до по-трудните области в Европа, че помирението не е лесно. То изисква доста от споменатото ръководство, а постигането на пълно помирение във всички части на Европа е все още въпрос на бъдеще.
Въпросът за Западните Балкани беше засегнат от няколко оратори и с основание. Нека ви уверя, че сме осведомени за проблемите в Косово и съзнаваме необходимостта от напредък в разрешаването им при отчитане и на някои от проблемите, които съществуват в нашия Съюз.
Босна беше предмет на изказванията на няколко души, като например г-жа Pack и г-н Swoboda, и позволете ми само да направя няколко коментара в това отношение. Тази година прекарах четири цели дни в контакт с политическите лидери на Босна, като се опитвах да придвижа нещата напред и да им обясня опасностите, свързани с изоставането, докато останалата част от региона върви напред. Вероятно съм се престарал, защото в крайна сметка, както каза г-жа Pack, това трябва да се свърши от самите тях. Става въпрос за тяхната страна, не за нашата, но наш дълг е също така да им кажем, че ако не го сторят, останалата част от региона ще се придвижи напред, а това няма да е добре за тяхната страна. Това е, което се опитвахме да направим и до известна степен все още се стремим да осъществим.
Нашият процес на разширяване, както всички наблегнаха, се основава на постигнати резултати. Той изисква реформи. Изисква и помирение. И това се отнася за абсолютно всички. Преди се отнасяше за Швеция - и се справихме. Отнася се за всички до един.
Що се отнася до господина, който прояви интерес към започване на разискване, забелязах, че има няколко предимно господа от крайната десница там горе, които изразиха резерви по отношение на Турция, възможно най-меко казано. Ако правилно съм разбрал аргумента, той е че Турция е прекалено голяма, прекалено сложна и прекалено мюсюлманска.
Ако прочетете член 49 от Договора, а ние следва да основаваме политиките си именно на него, ще видите, че там не се предвиждат никакви изключения за големи страни, не се предвиждат никакви изключения за сложни случаи и не се съдържат религиозни критерии.
(Ръкопляскания от левоцентристите)
Следователно към това трябва да се придържаме. Изслушах трогателните думи относно християнското наследство и в тях има много истина. Възможно е всички католици и православни християни или протестанти и англиканци да изтълкуват това по много различни начини, но аз бих посъветвал да се въздържаме от определяне на еврейското наследство като непринадлежащо към Европа. Те не са християни, но предвид на всичките проблеми в нашата история, те са също така част от нашата Европа в миналото, настоящето и бъдещето.
Мога да приведа и довода, че също толкова погрешно би било да се определят гражданите от мюсюлманска вяра, било то в рамките на настоящите държави-членки, било то в Босна, било то някъде другаде или в Турция, и да се изключат от приложното поле на член 49 от Договора. Според мен това би било грешка.
(Ръкопляскания от левоцентристите)
В тази връзка слушах внимателно г-жа Koppa, представляваща Гърция, докато коментираше както предизвикателствата пред Западните Балкани, така и помирението с Турция, също така проследих и стъпките и изявленията, направени напоследък от министър-председателя Папандреу.
Съвсем накрая, ако позволите, бих се спрял на една от любимите си теми. Някой спомена, както понякога се случва по време на такова разискване, въпроса за интеграционния капацитет - че просто не можем да абсорбираме прекалено много страни. Не ми харесва тази дума. Не мога да възприема нашия Съюз като "абсорбиращ" нации. Не знам дали сме абсорбирали Великобритания. Не знам и дали Франция иска да бъде абсорбирана. И се надявам Швеция никога да не бъде абсорбирана.
Моето виждане е, че Съюзът ни обогатява страните, когато влизаме в него, и все още не съм станал свидетел на разширяване, което да е довело до отслабване на нашия Съюз. Всяко отделно разширяване, макар и трудно, правеше Съюза по-силен, по-богат и по-амбициозен и поне аз не принадлежа към онези, които смятат, че историята ни е достигнала крайната си точка. Член 49 се прилага.
Накрая, един от господата каза, че има и други страни, които не бяха включени в разискването. Това е вярно. Член 49 се прилага спрямо всяка отделна европейска страна, включително тези, които още не са споменати в днешното разискване.
Оли Рен
член на Комисията. - (EN) Г-жо председател, искам да ви благодаря за това толкова оживено и съдържателно разискване относно разширяването на ЕС и относно нашата стратегия - сега, следващата година и в близко бъдеще. Разискването е в съзвучие с най-добрите демократични традиции на Парламента и съм благодарен за широката всеобща подкрепа на внимателно проведената ни политика на разширяване.
Правилно подчертахте значението на едновременното и успоредно поемане на ангажименти и изпълнение на условия при разширяването на ЕС. Съгласен съм и искам да подчертая първостепенното значение на това да сме едновременно справедливи и строги.
Следва да сме справедливи и да изпълняваме поетите от нас ангажименти към страните, включени в обединения ни план за разширяване в Югоизточна Европа, а именно Западните Балкани и Турция. В същото време можем да бъдем толкова строги, колкото и справедливи и следва стриктно да прилагаме условията при взаимоотношенията си със страните кандидатки и потенциалните кандидатки.
Двата подхода действат само заедно - в тандем, в унисон - и това наистина е най-добрата рецепта за придвижване на реформите и на демократичното и икономическо преустройство в Югоизточна Европа. Това е също така най-добрата рецепта за постигане на дълготрайна стабилност на Западните Балкани и за придвижване на реформите, които укрепват основните свободи в Турция.
Смятам, че г-жа Flautre е права, че по дефиниция не може да има по-привлекателен ресор от разширяването. Аз обаче съм човек с умерени възгледи - независимо дали го вярвате - и считам, че има определени граници на привлекателността и чара, които един човек може да понесе. И както поиска Карл, ще остане малко работа и за наследника ми, за следващата Комисия и за Парламента.
Във всеки случай за мен беше удоволствие да работя с вас. Заедно постигнахме положителни промени. Нека си припомним, че разширяването на ЕС до голяма степен допринесе за факта, че днешна Европа е цяла и свободна. Нека я поддържаме такава и нека да довършим работата си в Югоизточна Европа.
(Ръкопляскания)
Председател
Внесено е едно предложение за резолюция съгласно член 110, параграф 2 от Правилника за дейността.
Разискването приключи.
Гласуването ще се проведе в четвъртък, 26 ноември 2009 г.
Писмени изявления (член 149)
Elena Băsescu  
Смятам, че е изключително важно Европейският парламент да участва в оценката на процеса на разширяване. Процесът е голям успех за Европейския съюз, защото му донесе мир и стабилност. В този контекст следва да имаме предвид, че страните от Западните Балкани са част от Европа от географска, културна и историческа гледна точка. Сред потенциалните страни кандидатки, посочени в резолюцията, искам да откроя успешните усилия и осезаемия напредък, постигнати от Сърбия. Тази страна се придвижи напред и изпълни едностранно Временното споразумение за търговия, което подписа с ЕС, и по този начин демонстрира, че е решена да се сближи с Европейския съюз, въпреки политическите и икономически трудности, пред които е изправена. Европейският парламент трябва да насърчи Сърбия да продължи по пътя си към ЕС. По този въпрос следва да поискаме от Съвета и Комисията да демонстрират откритост и да продължат преговорите с тази страна в конструктивен дух. Считам, че напредъкът в процеса на интегриране на Сърбия в Европейския съюз не трябва да зависи от признаването на независимостта на Косово.
Takis Hatzigeorgiou  
Позицията против Турция е много важен въпрос, който ще бъде обсъждан в рамките на темата за разширяването по време на срещата на върха на Европейския съвет през декември. Ние подкрепяме пълната интеграция, като се има предвид, че тази цел трябва да играе ролята на движеща сила за реформи и промяна на политики по важни въпроси. Бихме подчертали, че Турция все още не е изпълнила договорните си задължения към ЕС и всички държави-членки. Тя трябва незабавно да започне да съблюдава задълженията си - в противен случай няма да премине успешно оценката през декември. Ангажиментите, по които ще бъде оценявана, както и сроковете, се съдържат в заключенията от декември 2006 г. Те включват прилагането на Допълнителния протокол, подобрени двустранни отношения с Република Кипър и признаването й и конструктивна позиция по процедурата за разрешаване на кипърския въпрос. Абсурдно е, че докато се стреми към интеграция и регулаторна роля в района, Турция продължава да нарушава международното право и принципите, на които се основава ЕС като поддържа окупационни войски в държава-членка. Накрая, глава "Енергетика" не може да бъде отворена, докато Турция не позволява на Република Кипър да упражнява суверенните си права в ексклузивната си икономическа зона.
Cătălin Sorin Ivan  
ЕС наподобява сграда в процес на строеж и затова прекратяването на разширяването му би била в противоречие със самия принцип, на който той се основава. Съгласно член 49 от Договора за ЕС, "Всяка европейска държава...може да поиска да членува в Съюза". Именно поради тази причина стратегическият документ относно разширяването за Западните Балкани, Исландия и Турция е обект на повишено внимание като част от нашата дейност. Безрезервно подкрепям този засилен интерес. Хърватия, Турция и БЮРМ са със статут на кандидати, тъй като поеха отговорно по пътя на интеграцията. Исландия, Черна гора и Албания кандидатстваха за присъединяване като първите две страни в момента се оценяват от Комисията. Определено все още има проблеми, които трябва да бъдат преодолени, като например корупцията, престъпността и свободата на медиите. Въвеждането на безвизов режим в Сърбия, Черна гора и БЮРМ от 19 декември ще даде значителен тласък на процеса. Искам обаче да насоча вниманието ви и към факта, че когато говорим за разширяване, трябва да обърнем поглед и към Република Молдова, която понастоящем се намира в решаващ политически период във връзка с поемането по пътя към демокрацията и присъединяването към ЕС. Като имаме предвид това, трябва да подкрепим изпълнението на целите на Европейската стратегия за Република Молдова 2007-2013 г., за да постигнем желаните и от двете страни резултати.
Tunne Kelam  
Искам да направя три коментара. Първо, доволен съм, че министърът на външните работи Карл Билд наблегна на най-важното послание от резолюцията Albertini - че ЕС остава силно ангажиран с политиката на разширяване и я счита за една от най-успешните свои политики. До голяма степен това се дължи на отличната работа на члена на Комисията Рен. Второто важно послание е, че принципите на правовата държава се смятат за основни принципи на демократичния прогрес и за едно от главните условия за присъединяване в бъдеще. Също така следва ясно да съзнаваме, че критериите от Копенхаген продължават да са валидни. Третият коментар: настойчиво предлагам решението за започване на преговори за присъединяване с Македония да се вземе от Европейския съвет през декември съгласно препоръката на Комисията.
Petru Constantin Luhan  
Исландия вече е активен и дългогодишен партньор в по-широкия европейски интеграционен процес. Исландия поддържа тясно сътрудничество с държавите-членки на ЕС като член основател на НАТО, член на Съвета на Европа, на Европейската асоциация за свободна търговия (ЕАСТ), на Организацията за сътрудничество и сигурност в Европа (ОССЕ) и на шенгенското сътрудничество. Също така по приблизителни изчисления Исландия вече е приела около 60% от огромните по обем достижения на правото на Общността. От тази гледна точка кандидатурата на Исландия за членство в ЕС е логична стъпка.
Според мен Исландия винаги е имала влечение към Европа и членството й ще бъде от полза и за двете страни. Ние вече се учим от опита на Исландия в устойчивото управление на рибните ресурси, в ползването на геотермална топлинна енергия и в прилагането на мерки за борба с изменението на климата. Исландия доказа решимостта си да се присъедини към Съюза с това, че представи отговорите на въпросника на Комисията много преди крайния срок, и аз с нетърпение очаквам оценката, която ще бъде дадена по време на срещата на върха в средата на декември. Ако са изпълнени всички изисквания и е спазен принципът на собствените достойнства, надявам се, че присъединяването на Исландия ще може да се съчетае с това на Хърватия.
Andreas Mölzer  
в писмена форма. - (DE) Необходим е диференциран подход към стратегията за разширяване. Въпреки че Исландия е европейска страна, която е готова за членство в ЕС, балканските държави, с изключение на Хърватия, в голяма степен не са готови за членство. Неразрешените проблеми се преодоляват трудно след присъединяването и остават без решение с години. Ето защо не бива да има абсолютно никакви съмнения относно готовността за присъединяване на балканските държави, а заплатите и социалните условия там трябва да съответстват на средните за Европа. От години докладите за напредъка на Турция се състоят от дълъг списък с проблеми. Ако Турция беше автомобил, отдавна щеше да се е провалила на годишния технически преглед. Вярно е, че тази страна не е част от Европа нито от географска, нито от духовна или културна гледна точка. Това е очевидно от системното незачитане на правата на човека и на свободата на словото от нейна страна, което планът за кюрдите не може да прикрие, както и от кипърския въпрос. Но може би ЕС също иска да се отклони от стандартите си по отношение на правата на човека. Това е единственият начин, по който може да се обясни реверансът му към декретите "Бенеш". Турция се смята за върховната сила на тюркските народи. В резултат на това проблемите на ЕС само ще се увеличават след присъединяването на Турция, както става ясно от многократните сигнали за нейните действия. Положителните аспекти като подобряването на енергийната сигурност също могат да се постигнат чрез привилегировано партньорство. Крайно време е да започнем да говорим честно и ясно.
Csaba Sándor Tabajdi  
в писмена форма. - (HU) Като член на Европейския парламент от Унгария - страна, която е в съседство с региона на Западните Балкани - от все сърце подкрепям амбициите на страните от Западните Балкани да се присъединят към ЕС. Важна стъпка в тази област е инициативата, реализирана от Европейската комисия, за премахване на изискването за виза за Сърбия, Македония и Черна гора от 1 януари 2010 г. Но предложението на Европейския парламент, по силата на което изискването за виза ще бъде премахнато още на 19 декември, ще има символично значение, а също така ще доведе до практически ползи.
Европейският съюз едва ли би могъл да предложи по-хубав коледен подарък от безвизово пътуване на унгарците, живеещи във Войводина, Сърбия, с множество връзки с Унгария, което ще е от полза за семейства и приятели, живеещи от двете страни на границата. Убеден съм, че държавите-членки ще дадат одобрението си на това решение още през този месец.
Премахването на визовия режим е положителна реакция на истинските усилия на страните от Западните Балкани във връзка с евроинтеграцията. Напоследък Сърбия отбеляза особено голям напредък. Дори в доклада, публикуван наскоро от Комисията, се посочва, че новото правителство на министър-председателя Мирко Цветкович успешно е подело борба против корупцията, без да споменаваме изключително важния напредък, постигнат в областта на правата на малцинствата. Сръбският парламент прие закон за националните съвети. След като бяха насърчени предварителните обсъждания, следващата седмица в сръбския парламент ще се разглежда решение за статута на Войводина. Въпреки големия брой положителни събития, трябва да продължат усилията за пълното изкореняване на насилствените престъпления на етническа основа и непрестанно увеличаващите се инциденти с побой над унгарци от Войводина.
Jarosław Leszek Wałęsa  
Искам да благодаря на г-н Albertini за резолюцията относно стратегията на Комисията за разширяването. Съгласен съм, разбира се, че страните кандидатки трябва да продължат процеса на реформи. Необходимо е да се съсредоточат усилията върху принципите на правовата държава и равното третиране на етническите малцинства, както и върху борбата с корупцията и организираната престъпност. Оценката на политическата ситуация в Турция, включително на планираните и осъществени реформи, съвпада с оценката на Комисията, която се съдържа в редовния доклад. Очевиден е напредъкът в областта на изпълнението на политическите критерии от Копенхаген, но за съжаление все още предстои много работа в широко разбираната категория на гражданските свободи. Но най-важното е двустранните спорове да бъдат разрешени с участието на страните. Тези неща, сами по себе си, не трябва да бъдат пречки по пътя към присъединяването, но ЕС трябва да се стреми те да бъдат разрешени преди присъединяването. Европейският парламент следва да е обективен наблюдател, защото искаме преговорите да приключат със споразумение, което ще улесни присъединяването на Турция към ЕС. Като гражданин на Полша - страна, която се присъедини към Европейския съюз през 2004 г. - знам, че стратегията за разширяване е една от най-ефективните области от политиката на ЕС. От решаващо значение е да се спазват поетите ангажименти, а това се отнася и за Европейския съюз. Целта на преговорите за присъединяване е пълноправното членство и затова изпълнението на трудни, но ясни условия също трябва да бъде основна предпоставка за това, те да постигнат целта. Това се отнася за всички държави, включително за Турция.
Dominique Vlasto  
Нашата резолюция относно бъдещите разширявания трябва да отразява преобладаващото мнение в Европа. Трябва да избегнем повтарянето на минали грешки и да изградим Европа заедно с нейните народи. Решенията, които трябва да се вземат, са обременени с ангажименти и трябва да бъдат добре подготвени и добре обяснени, така че болшинството от европейските граждани да ги подкрепят. Нашият Парламент, който представлява гражданите, трябва да бъде особено бдителен в това отношение.
Прибързаността би била възможно най-лошата политика и би могла да ни върне към институционалната нестабилност, въпреки че Европейският съюз вече я загърбва с влизането в сила на Договора от Лисабон. Днес трябва да изпитаме на практика новия институционален механизъм, произтичащ от Договора от Лисабон, да изградим политическа Европа и да укрепим политиките, които нашите съгражданите желаят в областта на заетостта, възстановяването на икономиката, борбата срещу изменението на климата, сигурността на енергийните доставки и общата отбрана.
Не трябва да променяме приоритетите, а по-скоро да увеличим последователността и ефективността на политиките на Общността, преди да се насочим към нови разширявания на ЕС. Накрая, аз все още съм против присъединяването на Турция към Европейския съюз и продължавам да се надявам на привилегировано партньорство с тази страна в рамките на Съюз за Средиземноморието.
