Druhý samit EÚ/ Afrika (Lisabon, 8. a 9. decembra 2007) (rozprava) 
Predsedajúci
Ďalším bodom sú vyhlásenia Rady a Komisie o druhom samite EÚ/ Afrika, ktorý sa konal v Lisabone 8. a 9. decembra 2007.
Manuel Lobo Antunes
úradujúci predseda Rady. - (PT) Vážený pán predsedajúci, vážený pán komisár Michel, dámy a páni, druhý samit EÚ/ Afrika, ktorý sa konal minulý víkend v Lisabone bol nesporným úspechom a znamená začiatok nového vzťahu Európskej únie a Afriky, ktorý sa zakladá na strategickom dialógu. Takmer 80 hláv štátov a vlád, predsedov Európskeho parlamentu a Panafrického parlamentu a predstaviteľov občianskej spoločnosti vyslalo Európanom a Afričanom a svetu presvedčivé správy.
Konkrétne vyjadrenie tohto nového vzťahu EÚ a Afriky je možné nájsť v dokumentoch, podľa môjho názoru veľmi kvalitných dokumentoch, ktoré sa na tomto samite prijali. Spoločná stratégia, akčný plán a Lisabonská deklarácia. V týchto dokumentoch sa uvádzajú konkrétne podrobnosti o vzťahu Európy a Afriky. Po prvé, tento nový prístup uprednostňuje multilaterálne kanály a po druhé sa pokúša integrovaným spôsobom riešiť všetky rôzne rozmery tohto vzťahu. Tento prístup predstavuje rozdiel, ktorý môže EÚ priniesť pri porovnaní s inými medzinárodnými subjektmi.
Postoj k Afrike ako k partnerovi v strategickom dialógu sa odzrkadlil tiež v postupe, ktorý sa použil pri príprave na tento samit, aj pri tvorbe dokumentov, ktoré sa mali prijať na tomto samite. Táto stratégia, po prvýkrát naozaj spoločná stratégia a akčný plán boli výsledkom intenzívnej a dôkladnej práce s africkou stranou, najmä s Africkou úniou a napokon ich pripravila a dokončila spoločná skupina odborníkov.
Na tomto mieste musím tiež vyzdvihnúť konštruktívnu úlohu, ktorú pri vypracovaní uvedených dokumentov a príprave na lisabonský samit zohral Európsky parlament. Spoločná stratégia označuje štyri navzájom prepojené oblasti spoločného záujmu: mier a bezpečnosť, demokratická vláda a ľudské práva, obchod a regionálna integrácia a rozvoj. Pre úvodné obdobie od roku 2008 do roku 2010 stanovuje prvý akčný plán osem partnerstiev v oblastiach spoločného záujmu, ktoré sa zameriavajú predovšetkým na dosiahnutie pozitívneho vplyvu na každodenný život občanov Afriky a Európy.
Lisabonský samit potvrdil významné zmeny, ku ktorým došlo v Európe, Afrike a vo svete. V dnešnej Európe, ktorá má 27 členských štátov existujú veľmi rôznorodé priority a prístupy k vonkajšej politike. Africká únia sa ukazuje ako preferovaný partner EÚ v diskusii, ktorej program zahŕňa tiež otázku ľudských práv a dobrej verejnej správy. Existuje tiež veľmi rozšírená predstava, že séria globálnych výziev, ako je mier, bezpečnosť a medzinárodný obchod si vyžadujú zo strany medzinárodného spoločenstva spoločnú činnosť, čím sa zdôvodňuje vznik nových foriem spolupráce. To isté sa dá povedať o hľadaní odpovedí na problémy, ktoré sa týkajú Európy aj Afriky, najmä účinky klimatických zmien, riadenie zdrojov energie a migračné toky.
Afrika a EÚ chápu, že je potrebné dostať ich vzťahy na vyššiu novú úroveň, pričom tento samit predstavuje chvíľu, keď sa táto spoločná túžba stala zreteľnou a jednoznačnou. Druhý samit EÚ/ Afrika sa však nesmie prezentovať ako koniec cesty, ale skôr ako bod obratu vo vzťahu týchto dvoch kontinentov.
Preto má v prijatých dokumentoch mimoriadny význam výslovný odkaz na mechanizmy nadväzujúce na uskutočnené rozhodnutia, najmä vzhľadom na zabezpečenie strednodobého a dlhodobého výhľadu. Okrem toho, že sa stanovila trojročná frekvencia týchto samitov, plánujú sa aj stretnutia ministrov a stretnutia odborníkov na rôzne oblasti akčného plánu, spoločne s pravidelnými kontaktmi Komisie Európskej únie a Komisie Africkej únie. Pri vykonávaní a monitorovaní plánovaných opatrení však budú zohrávať veľmi dôležitú úlohu tiež občianska spoločnosť, mimovládne organizácie, odbory, podnikateľské fóra a skupiny odborníkov (think-tanks).
Nakoniec musím zdôrazniť ústrednú úlohu Európskeho parlamentu a Panafrického parlamentu pri realizácii tohto nového partnerstva. Teraz sa musia upevniť súčasné väzby medzi parlamentnými predstaviteľmi Európy a Afriky. Ako si určite uvedomujete, predsedníctvo má veľkú radosť zo spoločného prehlásenia predsedov obidvoch parlamentov na druhom samite EÚ/ Afrika. Nemožno pochybovať, že na lisabonskom samite sa vo vzťahu Európy a Afriky otvára nová a veľmi vzrušujúca cesta.
Louis Michel
člen Komisie. - (FR) Vážený pán predsedajúci, vážený pán minister, dámy a páni, veľmi ma teší, že vám môžem oznámiť výsledky lisabonského samitu. Už sa toho nedá veľa doplniť, pretože si myslím, že pán úradujúci predseda Rady opísal výsledky výborne. Rád by som tiež zablahoželal portugalskému predsedníctvu za usporiadanie a organizáciu tohto samitu a hlavne za jeho veľký úspech, pretože si myslím, že bol naliehavo potrebný.
Samit nám očividne priniesol novú a jasnú správu: správu o radikálnej zmene vzťahov Afriky a Európy. Ako už bolo povedané, Lisabonský samit znamenal prijatie novej, spoločnej vízie v rámci spoločnej stratégie, politického partnerstva a vzájomnej zodpovednosti rovnoprávnych, nezakomplexované, oslobodené a pragmatické. Ako už bolo povedané, na samite sa prijalo osem strategických plánov, ktorých prostredníctvom sa bude táto nová vízia konkrétne realizovať.
Na samite prebiehali intenzívne, bohaté, veľmi kvalitné diskusie poukazujúce na nový charakter nášho vzťahu a teda na jeho jedinečný a v podstate politický charakter. Áno, diskutovali sme o Zimbabwe a veľa nových európskych vedúcich predstaviteľov, ako pán predseda Barroso a pani kancelárka Merkelová povedali jasne, že politika pána Mugabeho je úplne neprijateľná, že nemôžeme tolerovať porušovanie ľudských práv a že politika, ktorá sa tam uskutočňuje poškodzuje túžby po reforme na africkom kontinente. Mnohí africkí vedúci predstavitelia sa stotožňujú s týmito kritickými postojmi a myslím, že EÚ by mala plne podporiť africké sprostredkovanie pod záštitou Juhoafrického rozvojového spoločenstva (SADC) a vedeného prezidentom Mbekim.
Áno, hovorili sme o Dárfúre a neprijateľnej humanitárnej a bezpečnostnej situácii a kritizovali sme nespolupracujúci postoj sudánskej vlády. Na stretnutí trojky s prezidentom Sudánu sme jasne vysvetlili naše očakávania a požiadavky, aby prijal rozhodnutie o povolení rýchleho nasadenia hybridných síl s cieľom čo najskôr ukončiť násilie, ktoré, ako vieme, sa tam pácha. Je potrebné poznamenať, demokracia, dobrá verejná správa a ľudské práva už vo všeobecnosti nie sú ďalej tabu a veľa afrických krajín sa vydalo na cestu pokroku, ako hovoria nie v reakcii na očakávania Európy, ale v reakcii na očakávania svojich vlastných občanov.
Áno, hovorili sme tiež o dohodách o hospodárskom partnerstve (EPA) a dosiahli sme dohody s mnohými africkými vedúcimi predstaviteľmi. Spolu s pánom predsedom Barrosom sme stále znovu vysvetľovali skutočné problémy, ktoré stoja za EPA. Vysvetľovali sme tiež, že v krátkom čase bude skutočnou výzvou nie EPA, ale vypracovanie dočasnej dohody pred 1. januárom s cieľom zabezpečiť kompatibilitu s pravidlami WTO a tak zabrániť, aby sa krajiny, ktoré nepatria medzi najmenej rozvinuté (non-LDC) dostali od 1. januára 2008 do nepriaznivejšej pozície. Povedali mi o príklade Pobrežia slonoviny, ktoré, pokiaľ by nevypracovalo dočasnú dohodu by v obchode s komoditami stratilo okolo 750 miliónov EUR. Pán predseda Barroso navrhol, aby sa na budúci rok usporiadali diskusie o EPA na najvyššej úrovni s každým z príslušných regiónov, aby sa uzavreli tieto dohody s cieľom primeranej hospodárskej integrácie.
Ide samozrejme o ťažké záležitosti. Predniesli sme ich bez strachu z rozdielnych názorov. Myslím, že to očividne pridá nášmu novému partnerstvu kvalitu a hĺbku, ale dámy a páni, od zajtra budeme čeliť ešte väčšej výzve transformovať túto novú politickú víziu do konkrétnych opatrení. Našou politickou povinnosťou je predložiť konkrétne výsledky do roku 2010, inými slovami, keď sa opäť stretneme na treťom samite EÚ/ Afrika. Máme spoločnú povinnosť priniesť výsledky.
Ako povedal pán predseda, spoločná stratégia a prvý akčný plán tvoria plán postupu pre naše partnerstvo a rozdeľujú ho do veľmi konkrétnych, operačných a tematických cieľov. Tieto dva spoločné dokumenty prijaté na samite boli vzhľadom na ich kvalitu a ambicióznu povahu jednohlasne uvítané. Tento úspech je výsledkom veľmi dlhého obdobia prípravných prác, ktoré sa začali v decembri 2005 oznámením Komisie o stratégii pre Afriku, ktorá sa v roku 2007 stala spoločnou stratégiou EÚ/ Afrika.
Európska komisia má v úmysle v plnej miere prijať svoje zodpovednosti počas realizačnej fázy. Úspech však nie je iba zodpovednosťou Komisie. Členské štáty a naši africkí partneri musia v plnej miere zabezpečiť fungovanie svojich mechanizmov. Jedna z hlavných zodpovedností Európy pri realizácii tohto partnerstva bude spočívať v mobilizácii fondov na financovanie. Rád by som pripomenul, že členské štáty sa zaviazali vyplácať ďalších 20 miliárd EUR ročne do roku 2010.
Po druhé, jedným z veľmi dôležitých aspektov je lepšia deľba práce medzi prispievateľmi. Preto je životne dôležitou súčasťou kódex rozdelenia práce.
Po tretie by som vám tiež rád pripomenul, že členské štáty sa v Gleneagles zaviazali získať na podporu obchodu jednu miliardu eur ročne, z ktorej polovica sa musí vyplatiť Afrike. Ide o verejné politické záväzky. Rád by som vám to pripomenul, pretože to sú súčasti, ktoré budú posilňovať uskutočniteľnosť a dosiahnutie týchto strategických plánov.
Mám ešte jednu myšlienku k tejto téme: teraz je jasné, že záväzok Komisie a členských štátov nesmie byť monopolom ministrov zahraničných vecí alebo ministrov pre rozvoj. Bol by som rád, keby sme inštitucionalizovali zásadu spoločných a pravidelných stretnutí ministrov o týchto otázkach. Ministri sektorov, napríklad v oblastiach vedeckého výskumu, obchodu, poľnohospodárstva a financií, môžu samozrejme významne prispieť k novému vzťahu s africkými krajinami.
Ako som vysvetlil na konferencii Európskeho parlamentu a Panafrického parlamentu v Lisabone, veľmi sa tiež spoliehame na Európsky parlament a národné parlamenty Afriky a Európy, že zhromaždia a odovzdajú ďalej názory a očakávania občianskych spoločností. Ústredná pozícia prisúdená demokratickým subjektom a africkým a európskym občianskym spoločnostiam v samotnom jadre tohto strategického partnerstva a jeho realizácia je tiež inovačným rysom, ktorý, ako dúfam, prinesie skutočné partnerstvo zamerané na občanov. Prejavy predsedov Európskeho parlamentu a Panafrického parlamentu k hlavám štátov a vlád vyznačili oficiálnu realizáciu.
Rád by som vám tiež povedal, že som si náležite všimol požiadavku vašich kolegov z Panafrického parlamentu na finančnú podporu pre túto inštitúciu, vzhľadom na jej autonómnosť. Sme samozrejme ochotní spoločne s rozpočtovými orgánmi zvážiť priamejší prístup k finančným prostriedkom. Opäť vám opakujem svoju nádej, že jedného dňa možno do rozpočtu zahrnieme Európsky rozvojový fond, pretože je podľa môjho názoru správne a spravodlivé, aby ste plnili svoju funkciu demokratickej kontroly procesu prideľovania verejných rozvojových fondov.
Vážené dámy a páni, pred samitom som povedal, že hlavnou úlohou bude vytvorenie správnej atmosféry pre toto politické partnerstvo EU/ Afrika a vyslať jasnú správu o jednoduchom, spoločnom a pragmatickom vzťahu. Myslím si, že z lisabonské ho samitu vyplýva presne takáto správa. Ako povedal portugalský premiér José Socrates, mám pocit, že vo vzťahoch medzi EÚ a Afrikou sa bude rozlišovať pred Lisabonom a po Lisabone.
Maria Martens
Vážený pán predsedajúci, vážený pán komisár, dámy a páni, samit je za nami, historická chvíľa, bod obratu v našom vzťahu s Afrikou. Základ tohto vzťahu sa skutočne zmenil: od dominancie k spolupráci, od monológu k dialógu. Je správne hovoriť o partnerstve rovných. Napokon, za rozvoj Afriky je zodpovedná Európa aj Afrika. Európa je zodpovedná za európsku politiku, africké vlády sú zodpovedné za svoje politiky.
Spoločná stratégia založená na spoločných hodnotách a vzájomnom rešpekte a zameraná na dobré životné podmienky ľudí bola veľmi potrebná. Spoločná stratégia bola tiež potrebná, aby nám umožnila riešiť problémy, ktoré sa týkajú spoločne obidvoch kontinentov. Teší ma, že pán Mugabe nedržal samit ako svojho rukojemníka. Situácia v Zimbabwe je neprijateľná a je dobre, že jeho politiky sa tvrdo kritizujú. Ale samit nebol iba o Zimbabwe. V Afrike sa odohrávajú aj iné katastrofy, ktoré si vyžiadali veľa obetí. Spomeňte si iba na Dárfúr v Somálsku, nesmieme zabudnúť na Kongo.
Vážený pán predsedajúci, Parlament prijal túto správu o stratégii v októbri. Spoločné vyhlásenie Parlamentu a Panafrického parlamentu bolo podpísané pri parlamentných prípravách na samit. Obidvaja predsedovia ho predstavili na otváracom zasadaní samitu. Parlamenty by skutočne nemali zohrávať svoju úlohu iba pri príprave stratégie, majú tiež dôležitú monitorovaciu úlohu v súvislosti s ich vykonávaním.
Čo sa týka akčného plánu, je žiaľ stále vágny, rovnako ako otázky financovania a štrukturálneho zapojenia parlamentov. Tešia ma sľuby pána komisára v tejto záležitosti. Akčný plán hovorí o seminároch, štúdiách a hodnoteniach. To všetko je veľmi dôležité, napokon sú však dôležité výsledky. Všetci vieme, že je dosť vody, poznatkov a finančných prostriedkov, ktoré môže Afrike priniesť lepší život. Veľa závisí od politickej vôle. Nech je táto stratégia naozaj novým začiatkom udržateľného rozvoja Afriky.
Josep Borrell Fontelles
v mene skupiny PSE. - (ES) Vážený pán predsedajúci, rád by som pripojil svoje blahoželanie portugalskému predsedníctvu. Bolo úplne nesprávne, že najväčší svetový obchodný subjekt a najchudobnejší kontinent si sedem rokov nesadli, aby spoločne diskutovali. Táto prekážka bola teraz prekonaná. Samit sa konal a bezpochyby dosiahol veľa úspechov, pričom prvým úspechom bolo, že sa naozaj uskutočnil.
Parlamenty a najmä tento Parlament sú pripravené priniesť na scénu inšpiráciu, ako hovoríme v španielčine, čo znamená dať do súladu slová so skutkami. Ľutujem však, pán komisár, že odkazy na parlamentný rozmer boli iba prázdnymi slovami, pretože žiadna zo žiadostí, ktoré sme predložili na poslednom samite v súvislosti s konkrétnymi smermi činnosti a finančnými zdrojmi na rozvoj úlohy parlamentov sa nedostala do záverov samitu.
Parlament bude aj napriek tomu naďalej pokračovať v práci a poukazovať na oblasti, v ktorých s nám nedarí. Je potrebné povedať, že v súvislosti s tými slávnymi dohodami o hospodárskej spolupráci sme nepracovali dobre. To čo sa podarilo je, že máme nezakomplexovaný, rovnoprávny vzťah. Niektorí africkí vedúci predstavitelia jasne pomenovali problémy spôsobené niektorými prístupmi, ktoré sme tak neľútostne hájili. Mať pravdu alebo dôvody nestačí. Musíme dosiahnuť dohodu. Dohody sú dohody a nemôžu byť nariadeniami. Mali by sme pracovať s väčším nasadením a lepšie, aby sme zabezpečili dohody na tomto rovnocennom základe, ktorý sme vyhlásili v duchu samitu. Táto obchodná nezhoda sa zapíše do histórie, ako jeden z hlavných znakov tohto samitu.
Ďalším hlavným prvkom boli ľudské práva. Aj tu bol nedostatočný obsah. Áno pán, komisár, diskutovali ste o Dárfúre, ale nie veľa. Nie veľa, nie, v skutočnosti vôbec nie, pretože niektorí z nás tu prítomných vám museli napísať, aby vám pripomenuli, že to nie je na programe a že ja hanba, ak sa má stretnúť Afrika a Európa bez toho, aby diskutovali o Dárfúre. Ľudia boli opäť raz znepokojení, ale v praxi sa tým vážne nezaoberali. Ako nám bolo dnes dopoludnia pripomenuté skutočne je na čase, aby sme prejavili záujem, ale tiež na čase, aby sme sa angažovali omnoho viac, a tiež účinnejším spôsobom.
(potlesk)
Thierry Cornillet
Vážený pán predsedajúci, pán komisár, dámy a páni, rád by som sa vrátil k medziparlamentnému stretnutiu Panafrického a Európskeho parlamentu a vyjadril sa o dvoch bodoch, v prípade ktorých je v rámci spoločnej stratégie potrebná spoločná vízia. Rovnako ako v láske, slová nestačia: potrebujeme činnosť a dôkaz. Preto si myslím, že tu existujú dva body, v ktorých by sme mohli uplatniť spoločnú víziu a naozaj ju začleniť do spoločnej stratégie.
Vážený pán komisár, prvým krokom je, ako ste povedali, rozpočtová kontrola. Našou úlohou je kontrolovať vydávané finančné prostriedky, a preto je pre nás absolútne nevyhnutné, aby sme do rozpočtu začlenili Európsky rozvojový fond (EDF) takým spôsobom, ktorý nám umožní vykonávať parlamentnú kontrolu. Naše vydávané finančné prostriedky sú samozrejme pre našich kolegov v afrických parlamentoch prijímané finančné prostriedky. Je veľmi dôležité, aby pri narábaní s prijatými zdrojmi mohli využívať národné parlamentné kontroly, ktoré hlavne v politike rozpočtovej podpory môžu byť často dôležitou pákou ich vnútroštátnych politik. Preto je najvyšší čas, aby sme sa sústredili na začlenenie EDF do rozpočtu a poskytli im mechanizmy rozpočtovej kontroly a v prípade potreby aj pomoc.
Druhý bod, ku ktorému sa chcem vyjadriť sa týka spoločnej činnosti v kontexte medzinárodného humanitárneho práva. Pán komisár, ako ste povedali, medzinárodné humanitárne právo sa nerešpektuje a je pošliapavané, a to je absolútne neprijateľné a často sa to deje z neobyčajne prekvapujúceho dôvodu, že je vojna. Medzinárodné humanitárne právo je práve to právo, ktoré sa uplatňuje iba vo vojnovom stave: nie je to právo pre mierové časy. Preto v tejto záležitosti môžeme všetci spoločne, Európsky parlament a Panafrický parlament jednohlasne trvať na tom, aby nikto, kto niekedy porušil medzinárodné humanitárne právo, najmä počas boja o moc, nebol ospravedlnený a aby sme potom mohli tým, ktorí nesú zodpovednosť uložiť sankcie. Tieto sankcie však splnia svoj skutočný účel a budú správne vnímané iba vtedy, ak ich bude podporovať Afrika a ak sa obmedzí ten typ pasívnej spoluviny, ktorú v takýchto prípadoch pozorujeme. Verím, že naši parlamentní kolegovia by boli poctení, ak by sme sa touto otázkou začali zaoberať spoločne.
Eoin Ryan
v mene skupiny UEN. - Vážený pán predsedajúci, najprv by som rád zablahoželal predsedníctvu a tiež pánovi komisárovi Michelovi a africkým vedúcim predstaviteľom za všetok pokrok, ktorý sa na samite dosiahol. Myslím si, že sa veľmi často zaoberáme negatívnou stránkou, ale domnievam sa, že sa dosiahlo veľmi veľa dobrých vecí.
Téma, ktorá vyplynula zo samitu bola téma partnerstva. Bol to samit rovnoprávnych. Musíme však zabezpečiť, aby to bolo viac než prázdne reči. Nech sa tento záväzok partnerstva odzrkadľuje v praxi. S týmto cieľom by sme mali od svojich partnerov vyžadovať rovnaké normy pre oblasť ľudských práv a tiež s nimi zaobchádzať, ako s rovnocennými partnermi v obchodných a hospodárskych otázkach.
Chceme spolu s Afrikou vybudovať nové strategické partnerstvo, také, ktoré pomôže vytvoriť mierovú a bezpečnú budúcnosť národov Afriky, také , ktoré pomôže posliniť investície, rast a prosperitu prostredníctvom užších hospodárskych väzieb a také, ktoré bude vychádzať zo spoločnej vízie Afriky.
Pred samitom boli určité obavy súvisiace s prezidentom Mugabem a tiež v súvislosti s dohodami EPA, ale som presvedčený, že prezident Mugabe odkaz pochopil veľmi jasne. Viem, ako ma potešilo, keď som počul ako pán komisár hovorí, že spolu s predsedom Barrosom opakovane vysvetľovali africkým vedúcim predstaviteľom, aké to má výhody. Chcel by som ešte raz poďakovať za stretnutie, ktoré som s ním mal spoločne s ostatnými skupinami. Vyjadrovali sa veľmi jasne o výhodách EPA pre dlhodobú hospodársku budúcnosť Afriky a samozrejme tiež pre národy Afriky.
Rád by som ešte raz zablahoželal všetkým, ktorí boli do samitu zapojení a myslím, že sa urobil veľký pokrok a vzniklo veľa podnetov.
Marie Anne Isler Béguin
v mene skupiny Verts/ALE. - (FR) Vážený pán predsedajúci, vážený pán úradujúci predseda Rady, pán komisár, najprv by som chcela povedať, že my z delegácie Európskeho parlamentu sme sa zúčastnili na dvoch samitoch: po prvé, na parlamentnom prípravnom samite s našimi kolegami z Panafrického parlamentu, a tiež na oficiálnej schôdzke na najvyššej úrovni. Vážený pán úradujúci predseda Rady, myslím, že nemôžte vedieť nič o štatúte, ktorý sme tam mali, inými slovami degradujúcom štatúte pozorovateľov. Napriek tomu, že poslanci Európskeho parlamentu, počas predchádzajúcich príležitostí pracovali dobre, nemali na oficiálny samit prístup. Veľmi som chcela Parlament o tom informovať a mám pocit, že my, ako poslanci Európskeho parlamentu zastupujeme občanov v rovnakom postavení, ako hlavy štátov alebo vlád. Bolo by preto dobré, keby sme na ďalšom samite boli tiež zastúpení.
Oficiálny samit však bol vynikajúcou iniciatívou a je dobré vedieť, že sa konal po siedmych rokoch neúspešných pokusov. Myslím si však, že hlavným ponaučením zo samitu je skutočnosť, že africký kontinent sa konečne stáva emancipovaným a organizovaným ako africký celok, a to je určite dobrá správa. Pripomína mi to diskusie, ktoré sme mali na našom parlamentnom prípravnom samite s pánom komisárom, kde sme upozornili na rozpor medzi politickou exhibíciou vízie Európskej únie a jej nového prístupu k partnerom na jednej strane a tlakom vyvíjaným Európskou úniou na podpísanie dohôd o hospodárskom partnerstve na strane druhej. Rada by som sa teraz pána komisára spýtala na štatút týchto partnerstiev, týchto dočasných dohôd, ktoré sa majú podpísať, pretože vám musím pripomenúť, že africké krajiny tento typ dohôd a tento typ tlaku odmietli.
Nakoniec, pán komisár, ešte jedna otázka týkajúca sa záležitosti, ktorá vyvoláva určité znepokojenie:
jadrová otázka. Skupina zelených sa pýta:
prečo sa začali s africkými krajinami jadrové rozhovory? Africké krajiny teraz potrebujú obnoviteľnú energiu. Naša technológia, naša solárna energia, fotovoltaické systémy a systémy veternej energie sú pre Afriku naozaj vhodné. Aký bol potom dôvod, najmä keď si uvedomujeme problémy, ktoré to so sebou prináša, ako je tomu práve teraz s Iránom? Prečo, vážený pán miestopredseda? Je to veľmi dôležitá otázka. Rada by som tiež vedela, ktorá krajina prinútila Európsku úniu, aby ku stratégii pridala jadrovú otázku. Bol to môj prezident, celosvetový jadrový obchodný zástupca? To je úplne neuveriteľné. Afrika teraz potrebuje obnoviteľné formy energie.
Luisa Morgantini
Vážený pán predsedajúci, dámy a páni, verím, že s tým, čo sa odohralo v Lisabone môžeme byť spokojní. Napriek všetkým rozdielom, ktoré máme napokon aj my, Afrika konečne ukazuje, že je jednotná a schopná prekonávať paternalistický vzťah vznikajúci medzi krajinami poskytujúcimi pomoc a krajinami, ktoré ju prijímajú.
Budovanie politického, hospodárskeho a sociálneho partnerstva je súčasťou našej stratégie. Môžeme byť preto veľmi radi, že to, čo sme v našich dokumentoch presadzovali už od Rímskej zmluvy v roku 1957 sa dnes stáva skutočnosťou. Pán Konaré prehlásil, že Afrika si chce vytvoriť svoj vlastný program: to je skutočne výnimočné a dúfam, že to skutočne znamená zodpovednosť, ktorú Afrika prijíma za spoločné riešenie chudoby, rozširovanie púští a chorôb. V tomto Parlamente dlho zaznieva kritika dohôd o hospodárskom partnerstve (EPA) a podľa môjho názoru by sme si mali uvedomiť, že teraz takúto kritiku vyjadrujú nielen spoločenské skupiny, ale aj africké vlády, a preto sa snažia nájsť alternatívy.
Panafrický parlament a Európsky parlament teraz vstúpili do tejto oblasti s odhodlaním, so spoločným vyhlásením, a to je niečo výnimočné. Bude to však tiež výzva vzhľadom na politiky, ktoré sa budú vykonávať spoločne s organizáciami občianskej spoločnosti.
Gerard Batten
v mene skupiny IND/DEM. - Vážený pán predsedajúci, pán Mugabe si robil nárok na diplomatické víťazstvo v Lisabone, v ktorom porazil Britov. Svojim spôsobom mal pravdu. Pán Gordon Brown namiesto toho, aby sa na konferencii zúčastnil sám, poslal pani barónku Amosovú, ktorá je v britskej vláde, a nechcem tým pani barónku nijako uraziť, relatívne menej dôležitou postavou. Podobne vo štvrtok pošle svojho poslíčka, pána Milibanda do Lisabonu, aby sa podpísal pod Lisabonskú zmluvu.
Pani Angele Merkelovej pripadlo, aby pána Mugabeho pokarhala nádherným, takmer britským zdržanlivým vyjadrením, že "Zimbabwe poškodzuje imidž novej Afriky". Nuž, to by sa dalo určite povedať!
Pán Brown sa mal na konferencii zúčastniť a využiť túto príležitosť, aby pánovi Mugabemu povedal do oči, že je krvilačný tyran, ktorý nemá v modernom spoločenstve civilizovaných národov žiadne miesto. To by utláčaných občanov Zimbabwe povzbudilo a vyžadovalo by si to tiež skutočne vodcovské schopnosti, a to je presne ten dôvod, prečo sa to nestalo.
Koenraad Dillen
(NL) Vážený pán predsedajúci, dámy a páni, musíme mať odvahu vidieť pravdu, ktorú máme pred očami. Samit EÚ/ Afrika, ktorý sa konal minulý víkend bol v skutočnosti zlyhaním a nemusíte chodiť príliš ďaleko, aby sta našli dôvod prečo. Môžu sa celkom dobre vydávať pekné vyhlásenia o novom strategickom partnerstve, ale skutočnosťou je, ako som povedal v Lisabone, že uspokojivé partnerstvo Európy a Afriky sa musí zakladať na spoločných hodnotách a zásadách, ako je demokracia, ľudské práva a dobrá verejná správa. Dnes to tak vôbec nie je.
Európa prestiera na zem pred Kaddáfiho a Mugabeho červený koberec: pred Kaddáfiho, aby zabezpečila lukratívne kontrakty, pred Mugabeho, aby neurazila ostatných partnerov. Ak však budú členské štáty Africkej únie aj naďalej otvorene podporovať diktátora Mugabeho, vzniká otázka, akú cenu v skutočnosti majú ich vlastné sľuby o demokracii a ľudských právach. Poviem to preto ešte raz: ak existuje nejaký signál, ktorý mala Európa vyslať na tomto samite, potom je to signál, že záruku zlepšenia vo vlastných radoch ponúkajú iba demokratické systémy založené na právnom štáte a že rozvojová pomoc by mala byť podmienená splnením týchto podmienok.
Luís Queiró
(PT) Vážený pán predsedajúci, to či samit EÚ/ Afrika stál za vynaloženú námahu zistíme až v roku 2010, keď sa bude konať ďalší samit podľa toho, či budeme diskutovať o nových otázkach alebo o tých istých, ako dnes. To bude kritérium a čas na hodnotenie výsledkov toho, čo sa stalo tento víkend v Lisabone. Zatiaľ však môžeme v určitom rozsahu urobiť inventúru.
Tento samit bol predstavovaný, ako samit pre dialóg, skutočne dvojstranné partnerstvo a spoločné znášanie zodpovedností. Sú to hodnotné ciele. V novom vzťahu Európy a Afriky nemôže byť nikto vodca, pretože Afričania musia byť zodpovední za svoj vlastný osud. Je na nás, európskych susedoch, aby sme boli pri našej rozvojovej pomoci veľkorysí a dôslední. Ak budeme v roku 2010 dostatočne ďaleko na ceste k dosiahnutiu rozvojových cieľov tisícročia a ak bude menej mŕtvych, menej hladu, viac demokracie, viac rešpektovania ľudských práv, viac spravodlivého obchodu a viac rastu a rozvoja, potom bol tento samit úspešný. Ak budú pri moci stále tí istí diktátori a budú sa uzatvárať stále tie isté dohody, ktoré prinášajú veľký prospech veľmi malému počtu ľudí, potom to bola, žiaľ, stratená príležitosť.
Alain Hutchinson
(FR) Vážený pán predsedajúci, pán komisár, po samite EÚ/ Afrika by som rád predniesol niekoľko poznámok, ako určité zhrnutie tohto dôležitého stretnutia. Podľa toho, čo povedal pán komisár sa bude určite zdať, že výsledky samitu sú pozitívne.
Po prvé, mesiace alebo viac mesiacov sme žiadali Komisiu, aby preskúmala program a obsah dohôd o hospodárskom partnerstve. Komisia alebo jej zástupcovia nám pri každej príležitosti hovorili, že žiadni štátni úradníci alebo partneri z Afriky sa s našou kritikou nestotožňujú a keďže si tú odpoveď pamätám, že iba ďalej odovzdávame zvrátené argumenty viacerých veľkých mimovládnych organizácií. Obrovská väčšina hláv štátov a vlád v súvislosti s metodológiou aj s obsahom rokovaní vyjadrila v Lisabone záplavu kritiky. Bolo počuť jasnú výzvu, aby sme si dali na čas a podpísali spravodlivé a vyvážené dohody v súlade so záväzkami Európskej únie voči rozvoju Afriky.
Komisiu už dlhý čas žiadame, aby zabezpečila skutočnú súdržnosť svojich rôznych politík. Súhlasíme, že niekoľko desaťročí európskej rozvojovej spolupráce s Afrikou zlyhalo, ale trváme na tom, že to bolo Komisia, kto stále určoval hranice tejto spolupráce a bral späť v jednej oblasti to, čo daroval v inej. Po Lisabone je teda zrejmé, že táto záležitosť nespočíva v nahradení obchodu spoluprácou, ale v krokoch, vďaka ktorým budú obidve politiky napĺňať rovnaké ciele udržateľného rozvoja.
Komisiu sme tiež stále žiadali, aby robila viac a lepšie pre Afriku a spolu s Afrikou v súvislosti s potravinovou bezpečnosťou, bojom proti chorobám, ľudskými právami a migráciou, najmä podporou pre slabšie štáty. Vidíme, že odteraz to tak bude, a to je dobre. Nemožno však naďalej ignorovať, že požiadavky tohto Parlamentu sú požiadavkami bežných afrických občanov a tiež ich politických zástupcov. Preto nás teší, že napokon sa tohto procesu zapojili Parlamenty, ktoré boli doteraz ignorované. Dúfame, že budúci samit poskytne príležitosť posúdiť efektívnosť tejto novej stratégie rýchlejšie a bez veľkého oneskorenia, aby sa potvrdila udržateľnosť dosiahnutých úspechov.
Miguel Portas
(PT) Tento samit sa uskutočnil, pretože na tom portugalské predsedníctvo trvalo a Africká únia prijala riziko. Tí v Európe, ktorí chceli zmenšiť význam samitu pod zámienkou prítomnosti pána Roberta Mugabeho v Lisabone prehrali. Okrem toho tí, ktorí v Londýne prijímajú kráľa Saudskej Arábie so všetkou náležitou pompou a obradnosťou nemajú postavenie, z ktorého by mohli hovoriť o ľudských právach. Mnohé občianske akcie počas konania samitu odsúdili túto dvojtvárnosť slov a činov, dvojtvárnosť tých, ktorí chýbali, ale aj tých, ktorí tam boli.
V Portugalsku samit ľuďom umožnil, aby o Afrike a jej problémoch hovorili a už len z tohto dôvodu bolo vynaložené úsilie hodné námahy. Avšak tí, ktorí počúvali predsedníctvo a Komisiu sa budú domnievať, že to bola skutočne historická udalosť, chvíľa, ktorí má svoje pred a potom, čo je jasné zveličovanie. Ako bolo zrejmé z európskej tlače, pre Portugalsko to bol v skutočnosti istý druh portugalsko-tropikalistického provincionalizmu. Dosiahol sa pokrok: hlavným prvkom pokroku bolo v skutočnosti to, že africké krajiny si vytvorili svoj vlastný program. Vo všetkých ostatných aspektoch tu však bola otvárajúca sa priepasť medzi márnivosťou slov a skromnosťou výsledkov. Tento samit bol lepší ako Káhirský samit, ale to určite nebolo ťažké! Ťažké je akceptovať spoločnú zodpovednosť, keď sa začína utkvelou predstavou o dohodách o hospodárskom partnerstve.
Michael Gahler
(DE) Vážený pán predsedajúci, je dobre, že sa samit EÚ/ Afrika uskutočnil. Teraz vidíme omnoho jasnejšie. Máme stratégiu a prvý akčný plán. My tu v Európskom parlamente budeme starostlivo monitorovať ich vykonávanie. Ako predseda delegácie pre vzťahy s Panafrickým kontinentom vám môžem povedať, že na tom budeme pracovať spoločne s našimi africkými partnermi.
V oblasti dobrej verejnej správy sme vydali spoločné vyhlásenie na našom parlamentnom prípravnom samite, ktoré obsahovalo tiež vyjadrenia nášho presvedčenia, že opatrenia na posilnene úlohy afrických parlamentov by týmto inštitúciám, ktoré sa predtým prehliadali, umožnilo účinne prispievať k dobrej verejnej správe a podrobne skúmať vykonávanie politiky. Preto potrebujeme, aby sa v špecifických programoch Komisie a členských štátov vyčlenili zodpovedajúce zdroje.
Čo sa týka ľudských práv, sme svedkami toho, ako Afričania vždy, keď sa v Európe vysloví oprávnená kritika podmienok v konkrétnych krajinách uzatvárajú spojenectvo. Sporadické poznámky delegátov, ktorí sa pred samitom dištancovali od politiky pána Roberta Mugabeho uvoľnili cestu zjednotenému frontu na samotnom samite. Moja vďaka patrí nemeckej kancelárke, pani Angele Merkelovej, za to, že sa v mene nás všetkých jasne vyjadrila o Zimbabwe.
Domnievam sa však, že máme problém v súvislosti s dohodami o hospodárskom partnerstve. Cieľom Európskej únie nemôže byť spôsobiť faktické rozpadnutie Juhoafrického rozvojového spoločenstva alebo Colnej únie južnej Afriky tým, že s niektorými krajinami uzatvorí dohody a s inými nie. V tomto prípade sú argumenty pána Mbekiho objektívne, kým v prípade Zimbabwe má tendenciu zaujímať predpojatejší postoj. V súvislosti s dohodami o hospodárskom partnerstve vyzývam Radu, aby udelila Komisii pružnejší mandát na vyjednávanie, aby 1. januára nedošlo k nežiaducim účinkom, ako je prerušenie obchodných tokov v prípade krajín, ktoré nepatria k najmenej rozvinutým krajinám (non-LDC) jednoducho preto, že vypršia súčasné obchodné dohody.
Áno, kompatibilita s WTO je nevyhnutná, ale na jej dosiahnutie sa musí dať tiež uplatniť určitý stupeň kreativity. Niekedy sa stopky môžu na určitý obmedzený čas zastaviť. Napokon, všetky naše krajiny sú tiež členmi WTO.
Glenys Kinnock
Vážený pán predsedajúci, je jasné, ako povedal pán Michael Gahler, že samit bol trochu zatienený existenciou týchto príkrych rokovaní o dohodách o hospodárskom partnerstve (EPA) a tieto rokovania boli skutočne príčinou zhoršenia vzťahov, aj keď sa pán komisár a Rada snažili pracovať na dobrom partnerstve.
Svoje obavy vyjadrili viaceré hlavy štátov vrátane vedúceho predstaviteľa Africkej únie, pána Konarého, ktorý povedal, že sa Komisia snaží postaviť africké regióny jeden proti druhému. Niektorých z nás trochu sklamalo, že tento týždeň rada pre všeobecné záležitosti neodporučila pružnosť, ktorú viacerí z nás chceli vidieť, najmä voči krajinám, ktoré nepatria k najmenej rozvinutým (non-LCD), hoci, ako tomu rozumiem ja, najmä Spojené kráľovstvo a Holandsko naliehali, aby sa tak stalo. Nad hlavami krajín, ktoré nepatria medzi najmenej rozvinuté stále visí tento Damoklov meč a sú postavené pred hospodárske aj sociálne dôsledky a hospodárske šoky, ktoré by pre nás boli úplne nemysliteľné.
Stále ešte existujú záležitosti, ktoré sa neriešili v súvislosti s EPA, rozvojovou pomocou, pravidlami pôvodu a záväzkami týkajúcimi sa vplyvu na poľnohospodárske dotácie. To všetko sú veci, ktoré africké, karibské a tichomorské (AKT) štáty všeobecne a Afrika v tomto prípade žiadali. Nestačí, aby Komisia povedala, že tí z nás, ktorí kritizujú EPA sú nejako v hrsti mimovládnych organizácií, že štáty AKT sú dezinformované a zavádzané na scestie ľuďmi a že sa iba snaží dodržiavať pravidlá svetovej obchodnej organizácie. Tento druh argumentov skutočne nezaberá, keď vidíme tento druh nebezpečnej situácie, v ktorej sa ocitli štáty, ktoré nepatria k najmenej rozvinutým.
Nakoniec chcem povedať, že naši občania v Európe nebudú akceptovať situáciu, keď budú v roku 2008 niektoré chudobné krajiny na tom horšie než sú na tom teraz a my nemôžeme iba tak stáť a pripustiť, aby sa to stalo. Žiadame naliehavo Komisiu, aby prejavila pružnosť.
Gabriele Zimmer
(DE) Vážený pán predsedajúci, dovoľte mi zmieniť sa o niektorých výsledkoch, ktoré, ako verím viac ako čokoľvek iné odhaľujú nedostatok dôslednej rozvojovej politiky. Dobré rámce, ktoré boli vytvorené na naplňovanie rozvojových cieľov tisícročia a klimatických cieľov sa opäť rúcajú pod tlakom rastúceho napätia vyvolaného v súvislosti s dohodami o hospodárskom partnerstve, a dokonca v ešte väčšej miere pod tlakom energetickej politiky presadzovanej potrebami konglomerátov.
Z jednotlivých partnerov sa majú vyžmýkať dohody o voľnom obchode, čo určite povedie k opätovnej segmentácii dokonca aj etablovaných regionálnych hospodárskych oblastí Afriky. Jedinou starosťou v oblasti energetickej politiky je, ako poslúžiť záujmom významných európskych investorov a snaha o export jadrových elektrární do Afriky je podľa môjho názoru škandál.
Pokiaľ ide o tému riadenia migrácie, znovu ste dali významné sľuby. Tie sú však v rozpore s návrhmi smerníc o selektívnej migrácii, ktoré predstavil pán komisár Frattini. Som presvedčená, že je naliehavo potrebné tieto návrhy stiahnuť, v opačnom prípade zostane mobilita a sloboda pohybu medzi Európou a Afrikou iba vzdušným zámkom.
Marie-Arlette Carlotti
(FR) Vážená pani predsedajúca, v Lisabone sa uskutočnili politické rozhovory Afriky a Európy na najvyššej úrovni, a to je veľmi dobrá správa. Chcela by som si byť istá, že hovoria rovnakým jazykom, hlavne v súvislosti s tromi významnými otázkami. Po prvé partnerstvo rovnoprávnych. Pán Alpha Konaré povedal fóru, že Afrika nepotrebuje ani charitu ani paternalizmus. Lisabonská deklarácia to potvrdzuje: budeme vytvárať partnerstvo rovnoprávnych. Európa však s týmto záväzkom často zaobchádzala dosť ľahkomyseľne alebo à la carte, pretože vždy, keď išlo o jej vlastné záujmy vnucovala svoj vlastný program: témy terorizmu, migrácie a v súčasnosti dohôd o hospodárskom partnerstve.
Po druhé partnerstvo národov. Na túto otázku tiež očakávame určitú reakciu. Toto nové partnerstvo musí systematickejšie zbližovať občianske spoločnosti a tiež zástupcov ľudu, inými slovami parlamenty, hlavne poskytovaním pomoci africkým parlamentom. To je správa sprostredkovaná spoločným vyhlásením Európskeho parlamentu a Panafrického parlamentu a dúfam, že táto správa bude vypočutá.
A nakoniec v súvislosti s migráciou: Európania a Afričania mali v Lisabone šancu vyslať jasný politický signál, ktorý by v našom partnerstve postavil ľudské práva do stredu pozornosti. Som skutočne presvedčená, že Lisabon bol, žiaľ, stratenou príležitosťou. Nová stratégia stále kladie dôraz viac na ochranu hraníc, ako na práva prisťahovalcov. Znamená to, že Európa môže naďalej príležitostne nerešpektovať práva prisťahovalcov, pretože v skutočnosti si vo svojom akčnom pláne migrácia, mobilita a zamestnanosť dala iba veľmi málo záväzkov.
Ana Maria Gomes
(PT) Samit Európa/ Afrika sa konal vďaka diplomatickej a politickej vytrvalosti portugalského predsedníctva. Európa informovala o úspechu, nie je však isté, že Afrika urobí to isté, najmä tí muži a ženy, ktorí bojujú s utláčateľskými a kleptomanskými režimami. Vedia, že väčšina ich predstaviteľov nemá vôbec v úmysle riadiť sa tým, čo sa na samite legitímne dohodlo. Budúce preverovanie spoločnej stratégie a prijatého akčného plánu bude v rukách portugalského predsedníctva.
Pretože hrozné tragédie, ktorým je Afrika vystavená v Dárfúre a Somálsku sa na samite spomínali iba stručne, musíme sa dostať ďalej k praktickým opatreniam. Kedy postúpia európske ozbrojené sily do Čadu, podľa prísľubu z minulého leta? Kedy prijme Európska únia rázne opatrenie proti sudánskemu režimu, ktorý bráni hybridným silám s mandátom Bezpečnostnej rady OSN, aby poskytovali ochranu civilnému obyvateľstvu v Dárfúre? Kedy budú vyslané európske jednotky alebo iné formy spoluúčasti, aby donútili invázne etiópske vojenské sily stiahnuť sa zo Somálska, podľa rozhodnutia Bezpečnostnej rady OSN?
Zabúdanie na tieto naliehavé záležitosti sa nedá ospravedlňovať organizovaním samitov, pretože medzi miliónmi Afričanov a Európanov to spochybňuje dôveryhodnosť Európskej únie. Musíme ukázať, že ochrana životov v Sudáne, Somálsku, Východnom Kongu a v iných krajinách Afriky sa považuje za viac než podpisovanie kontraktov v stanoch zločinca Kaddáfiho.
Manuel Lobo Antunes
úradujúci predseda Rady. - (PT) Vážená pani predsedajúca, pán komisár, budem rovnako úprimný, ako niektorí poslanci, niektorí viac než iní. Samit EÚ/ Afrika znamenal úspech. Tu sú moje poznámky, ktoré nie sú obmedzené písaným textom. Veľmi dobre sa pamätám, keď sme na začiatku portugalského predsedníctva alebo vlastne počas príprav na portugalské predsedníctvo naznačili, že samit EÚ/ Afrika je jedným z našich cieľov, že boli vyjadrené rôzne komentáre, pochybnosti a niekedy dokonca kritiky na našu adresu, pretože sme si stanovili tento samit ako jeden z našich cieľov.
Niektorí hovorili: "Afrika nevyvoláva dostatočný záujem a odhodlanie verejnej mienky, spoločnosti, členských štátov alebo inštitúcií, aby sa samit mohol konať: vy, predsedníctvo v tom budete osamotení a bude mať iba veľmi malú podporu. Afrika nie je na medzinárodnom programe a nie je tu žiadny záujem." Iní hovorili: "Existujú problémy týkajúce sa spoluúčasti a organizácie, ktoré budú ťažké, ak nie neprekonateľné." Odrádzali nás od ďalšieho rozvíjania tejto myšlienky. Skutočnosťou ale je, že sa nám podarilo tento samit uskutočniť, ako hovoríme v portugalčine "napriek vetru a moru" alebo inými slovami proti všetkým očakávaniam. Podarilo sa nám to, pretože sme nakoniec predsa len mali podporu mnohých členských štátov, ktoré s nami, s predsedníctvom, spolupracovali na príprave textov a tiež pri priamych rokovaniach o textoch s africkými zástupcami. Na zlosť kritikov a skeptikov sme mali tiež podporu orgánov EÚ, Komisie a Parlamentu. Podarilo sa nám tiež vyriešiť určité delikátne a zložité diplomatické záležitosti. Netrúfal by som si povedať, či to bol alebo nebol historický samit: to nám povie budúcnosť. Nemožno však pochybovať, že tento samit znamená novú etapu vo vzťahoch Európy a Afriky a skutočnosť, že sa vôbec konal je už sama osebe úspechom.
Ako povedal pán komisár Michel, na tomto samite sme sa počas nášho komplexného dialógu s Afrikou nevyhli problémom, ťažkostiam a rozdielnym názorom. Naopak! Hovorili sme o problémoch, ťažkostiach, o tom, čo nás rozdeľuje. Hovorili sme o obchode, bezpečnosti, konfliktoch a porušovaní ľudských práv z očí do očí, úprimne a transparentne. Cieľom samitu však samozrejme nebolo rokovanie o obchodných dohodách, na takéto dohody to nebolo to správne miesto a určite sa neplánovalo okamžite vyriešiť na samite problém Sudánu. Na samite sa nemala ani okamžite, mávnutím čarovného prútika, vyriešiť situácia v Zimbabwe. Obidve strany spoločne však o týchto otázkach otvorene hovorili, diskutovali o nich, vyjadrovali svoje názory a tam, kde medzi nimi boli rozdiely necúvli pred ich otvoreným pomenovaním.
Posolstvo odovzdané Európskou úniou v súvislosti so všetkými týmito otázkami bolo úplne jednoznačné. Ako viete, o Sudáne sme diskutovali v pléne a potom na stretnutí ministerskej trojky. Obhajovali sme tiež naše stanovisko, stanovisko Európskej únie, k dohodám o hospodárskom partnerstve. Pán Mitchell možno hovoril o tejto otázke viac do hĺbky a podrobnejšie, ale mali sme príležitosť jasne vysvetliť, aké stanovisko Európska únia zaujíma k dohodám o hospodárskom partnerstve. Snažíme sa dosiahnuť dohody, ktoré sú spravodlivé a vyvážené a ktoré uprednostňujú Afriku a našich afrických partnerov: to je naše stanovisko a nič iné. V tejto veci by sme sa mali vyjadrovať úplne jasne! Nesnažíme sa o nič iné, iba reagovať na obavy a ambície Afriky. Tí, ktorí v tejto súvislosti napádajú, kritizujú alebo znehodnocujú úsilie Komisie a tiež Rady, ktorá Komisiu podporuje, zamerané na uzatvorenie čo najväčšieho počtu dohôd o hospodárskom partnerstve do konca tohto roku sa mýlia.
Pravdu však majú tí, ktorí hovoria, že samit sám osebe nie je koncom cesty a že sám osebe zásadným spôsobom nezmení vzťahy s Afrikou. Bez akýchkoľvek pochybností preto musíme postupovať podľa prijatých rozhodnutí. Skutočnú hodnotu tohto samitu, jeho skutočný význam v strednodobom alebo dlhodobom horizonte určí naša schopnosť plniť to, čo sa dohodlo, rozhodlo a prijalo ako záväzok. Preto musíme postupovať podľa prijatých rozhodnutí. Dosiahnuté výsledky musíme vyhodnotiť a až po tomto vyhodnotení v strednodobom a dlhodobom horizonte budeme schopní náležite povedať, či bol samit z hľadiska dôsledkov a účinkov úspešný.
Ako som už povedal, odsúhlasením spoločnej stratégie, špecifického akčného plánu a konkrétnych nadväzujúcich mechanizmov, prerokovaním dôležitých a aktuálnych tém, ako sú klimatické zmeny, integrácia, energia a migrácia predstavuje samit jasne krok vpred, dospievanie nášho vzťahu s Afrikou. Čakali sme sedem rokov, aby sme sa z Káhiry dostali do Lisabonu. Sme si absolútne istí, že na ďalší samit Európa/ Afrika nebudeme čakať tak dlho. Dôležitosť, užitočnosť a význam tohto samitu bez najmenších pochybnosti dokazujú potrebu v krátkom čase uskutočniť ďalší samit. Portugalské predsedníctvo má z tejto udalosti a našej spoločnej iniciatívy veľkú radosť. Ďakujeme všetkým za spoluprácu, odhodlanie a úsilie, vďaka ktorým bol tento samit úspešný.
Louis Michel
člen Komisie. - (FR) Vážená pani predsedajúca, dámy a páni, chcem v rýchlosti reagovať na hlavné pripomienky a potom mám v úmysle v krátkosti pohovoriť o dohodách o hospodárskom partnerstve.
Dvaja poslanci hovorili o svojej ľútosti nad nedostatočným zapojením Európskeho parlamentu. Musím povedať, že snáď môžeme veci robiť lepšie, ale aby som bol úprimný, vzhľadom na iné významné medzinárodné stretnutia v minulosti mám v každom prípade pocit, že Parlament sa na tomto procese plne podieľa. A navyše, čo sa mňa týka, vždy ma veľmi tešia rozpravy s poslancami, dokonca i keď si odporujeme, pretože mi to pomáha ujasniť si svoje vlastné stanovisko. Svoje názory pravidelne mením, nie aby som vám urobil radosť, ale jednoducho preto, lebo ma presvedčíte.
Druhým bodom je Dárfúr a Sudán. Predovšetkým by som rád povedal, rovnako ako pán predseda, že vyriešenie tohto problému nebolo prioritou tohto samitu. Napriek tomu sme však usporiadali stretnutie trojky, na ktorom sa zúčastnilo portugalské predsedníctvo, pán predseda Barroso, vysoký predstaviteľ pre spoločnú zahraničnú a bezpečnostnú politiku a ja. Stretli sme sa so sudánskym prezidentom a môžem vám povedať, že tón a obsah správy tlmočenej počas stretnutia viac ako dostatočne odzrkadľovali tvrdé slová, ktoré som tu počul. Pánovi Bachirovi sme povedali celkom jasne, že musí čo najskôr pozitívne reagovať na OSN, aby umožnil rýchle nasadenie hybridných síl, ktoré sú očividne potrebné aspoň na nepatrené zlepšenie situácie ľudí v Dárfúre.
Vážený pán Cornillet, musím vám povedať, že plne súhlasím s tým, čo ste povedali o medzinárodnom humanitárnom práve. Ako viete, napríklad včera som sa stretol so všetkými partnerskými organizáciami Úradu pre humanitárnu pomoc (ECHO). Bolo ich tam veľa a diskutoval som s nimi o probléme medzinárodného humanitárneho práva. Prijal som návrh, ktorý ste mi pripomenuli a prijali sme opatrenia na zorganizovanie veľkej konferencie o tejto záležitosti v apríli alebo v máji. Povedal som im tiež, že i keď na to nemám právomoc, pozvem Európsky parlament a národné parlamenty, aby sa, ak to bude možné a ak Parlament prejaví o túto ponuku záujem, zúčastnili na tejto konferencii, pretože naozaj denne pozorujme rastúcu banálnosť, s akou sa k medzinárodnému právu pristupuje, a to je veľmi závažné. Skutočne v takom rozsahu, že keď som sa na schôdzke zúčastnil, hovoril som tam s človekom zodpovedným za získavanie prístupu pre humanitárne konvoje. Povedal som mu: "Vy ale vôbec nerešpektujete medzinárodné humanitárne právo" a on odpovedal: "Vy ale musíte pochopiť, že tam je vojna." Počuť niečo také je samozrejme dosť dramatické, pretože tento postoj je v rozpore so samotnou podstatou, samotnými zdrojmi medzinárodného humanitárneho práva. Preto sa v tejto veci posunieme ďalej, verte mi.
Vážená pani Isler Béguinová, čo sa týka jadrovej otázky musím povedať, že to je dobrá otázka, ktorá upútala moju pozornosť. Mali by ste si jednoducho uvedomiť, že túto požiadavku vyslovili naši africkí partneri, myslím, že skôr zo zásady, ako skutočnú požiadavku. Inak skutočne súhlasím s vašimi zlými predtuchami. Najprv sme ich požiadali o rozhovor o nešírení zbraní hromadného ničenia a oni povedali: "Dobre, o tom môžeme hovoriť, ale v tom prípade niet dôvodu nehovoriť o civilných jadrových zariadeniach." Toto všetko je teda súčasťou súčasnej atmosféry. Ľutujem to, rovnako ako aj vy, ale oni o to požiadali a sotva môžeme odmietnuť o tom s našimi partnermi hovoriť. Bolo to tiež veľmi neformálne a nikto nehovorí o rozvoji jadrového sektoru v Afrike. Dohodli sme sa, že budeme diskutovať o jadrových otázkach a súhlasili sme, že o tejto téme budeme vzájomne diskutovať, pretože hneď na začiatku sme jasne povedali, že žiadna téma nie je tabu. Preto si myslím, že naozaj musíme byť zásadový.
Chcem hovoriť ešte o dvoch ďalších otázkach a potom skončím dohodami o hospodárskom partnerstve. Myslím, že to bol pán Zimmer, kto povedal, že existuje konkrétny záujem o čokoľvek, čo môžu využiť hlavní európski investori. Ešte sa k tomu vrátim, keď budem hovoriť o dohodách o hospodárskom partnerstve, ale s týmto argumentom samozrejme nesúhlasím. Môžete ma tu držať ďalšie dva týždne, vo dne v noci a aj tak túto kritiku neprijmem. Neprijmem ju z jedného veľmi jednoduchého dôvodu. Zúčastňujem sa na týchto rokovaniach už niekoľko mesiacov, aj keď by som mal povedať, že nerokujem, ale skutočne sa na týchto rokovaniach zúčastňujem. Nikdy mi to nepripadalo, že konečným cieľom je pomáhať, či už európskemu hospodárstvu alebo európskym firmám. Myslím si, že tí, ktorí niečo také tvrdia sa mýlia alebo sú zle informovaní alebo to robia so zlým úmyslom. Myslím si, že sú zle informovaní, pretože človek nikdy nekoná so zlým úmyslom. Mám však pocit, že v súvislosti s touto témou sú tieto poznámky veľmi neopodstatnené.
A teraz sa dostávam k dohodám o hospodárskom partnerstve. V súvislosti s témou dočasných dohôd by som sa rád spýtal: aké sú ich ciele? Boli navrhnuté, aby podporovali európske firmy? Vôbec nie: v skutočnosti je cieľom poskytnúť ochranu krajinám s priemernými príjmami, ktoré, ako dobre viete, by v opačnom prípade spadli do systému všeobecných preferencií. Ten je samozrejme omnoho menej výhodný, než systém, ktorý uplatňujú v súčasnosti, to znamená systém zodpovedajúci najmenej rozvinutým krajinám (LDC), inými slovami všetko okrem zbraní. Preto, ak na konci tohto roku napriek všetkej mojej dobrej vôli, nebudú mať príslušné krajiny uzatvorenú žiadnu inú dohodu, ktorá ich postaví na iný základ, aký mali doteraz, celkom určite stratia trhy a už som spomenul príklad Pobrežia Slonoviny. Touto inou dohodou je dočasná dohoda. S kým sme tieto dočasné dohody uzatvorili? Vo väčšine prípadov sme ich dohodli s krajinami s priemernými príjmami, ktoré by v opačnom prípade skončili v oveľa menej výhodnom systéme, než ktorý mali doteraz. Urobili sme to preto, aby sme chránili naše podniky, otvorili cesty našim spoločnostiam, aby sa mohli do Afriky nasťahovať alebo do nej podniknúť inváziu? Nie, to nie je pravda.
Čo sme teda navrhli? Teraz sa dostávam k podstate dohôd, pretože pravda by mala vyjsť najavo. Som ochotný počúvať všetkých, som ochotný každého pochopiť a dokonca som ochotný súhlasiť s určitými poznámkami a kritickými pripomienkami tohto Parlamentu. Čo sme teda navrhli? Navrhli sme prechodné obdobia od 15 do 25 rokov. Pán Wade tvrdí, že jeho trh bude zaplavený dotovanými európskymi poľnohospodárskymi výrobkami. To je presne moja téma. Poľnohospodárske výrobky mu môžu ponúknuť ochranu pred tými 20 %, ktoré nie sú liberalizované. Nechápem presne, čo tým myslí. A navyše, pána Wadeho sa to priamo nedotkne. Je pravda, že je oprávnený hovoriť v mene celej Afriky, ale jeho sa to netýka, pretože je LDC a má systém Všetko okrem zbraní. Pán Mbeki, ktorého veľmi obdivujem a s ktorým si naozaj veľmi dobre vychádzam rád kritizuje dohody o hospodárskom partnerstve, to sa však robí veľmi ľahko. Znamená to, že sa môžeme sami seba spýtať, do akej miery nemá záujem, aby sa do tohto regiónu dostali iné krajiny, ako jeho konkurenti. Nehovorím to so zlým úmyslom. Nemyslím si, že je to tak, ale mohli by sme sa ho spýtať.
Pokiaľ ide o pána Konarého, predsedu Komisie Africkej únie, je to skvelý právnik a jeho poslaním je zbierať obavy, ktoré počuje od ľudí vo svojom okolí. To všetko je legitímne. Keď mi však, pán Hutchinson poviete, že "všetci vedúci predstavitelia Afriky povedali...", nie je to pravda. Nie je to pravda o všetkých vedúcich predstaviteľoch Afriky. Je pravda, že mnohí z nich nám skutočne položili určité otázky. Napríklad: "Čo sa stane, pán Michel, keď sa odstránia colné prekážky? Zrejme prídeme o peniaze a náš rast a rozpočtové prostriedky. Ako budeme platiť našich učiteľov, políciu, štátnych úradníkov atď.?" A my sme povedali: "Môžeme založiť regionálne fondy a spíšeme to, čomu hovoríme dohoda o príspevku, čo znamená poskytnutie finančných prostriedkov, ktoré budú zodpovedať prinajmenšom čistému fiškálnemu dopadu odstránenia colných bariér, aby sa tak vykompenzovali straty, a to vám dá prostriedky na financovanie štátnych služieb atď."
Ide o asymetrický systém, prechodné obdobie. Čo sme ešte urobili? S týmito krajinami sme na ich žiadosť zostavili generické matice, pretože obsah týchto dohôd poskytli oni. Čo znamená tento byrokratický výraz? Generické matice sú určitým druhom plánu, ktorý obsahuje všetky projekty, všetky sektory, skutočne podstatu toho, čo chcú naozaj vidieť, ako sprievodné opatrenia, ktoré, ak si to budú želať pôjdu ruka v ruke s postupným otváraním trhov: transfery technológií, zvyšovanie kapacít, zvyšovanie odbornosti, práca na infraštruktúrach, prepojenie alebo lepší prístup, všetky tieto aspekty.
Vypracoval som tiež finančné memorandum regionálneho hospodárskeho spoločenstva. Je to určitý druh písomného záväzku na zdroje, ktoré im dá Európska únia k dispozícii, aj s číslami. Existuje iba jedna vec, ktorú nemôžem urobiť, a to je sľúbiť im peniaze, ktoré sľúbili členské štáty v Gleneagles. Sľúbili jednu miliardu eur a najmenej polovica z toho bola pre Afriku. Dúfam, že tento sľub splnia. Tieto peniaze sa budú poskytovať od roku 2010 a plánujú sa, ako podpora obchodu. Ide teda o peniaze navyše. Zdvojnásobili sme regionálne fondy, o ktorých som hovoril predtým. To všetko je na programe rokovaní.
Musím sa priznať, že mojim veľkým záujmom je hospodárska integrácia, pretože si myslím, že v súvislosti s aspektom rozvoja je to spočiatku hospodárska integrácia, ktorá im možní vytvárať bohatstvo, bohatstvo, ktoré zrejme využijú na sociálne služby a na prerozdelenie prosperity medzi svojich občanov. Je pravda, že z dôvodov, ktoré som už spomenul sme v tomto smere urobili veľmi malý pokrok.
Preto budeme o tejto záležitosti regionálnych dohôd o hospodárskom partnerstve diskutovať možno celý budúci rok, aby sme tento rozmer hospodárskej integrácie vytvorili, udržali a skonsolidovali. Preto to pripúšťam, ale k tomu dôjde, iba keď dáme všetko... Reagovali sme kladne na všetko, o čo nás požiadali. Platilo to v oblasti financovania alebo v každom prípade v rámci rozpočtových obmedzení a tiež v súvislosti s technicko-právnymi otázkami, inštitucionálnymi alebo aj politickými otázkami. Pravda tiež je, že v roku 2008 sa musíme vyrovnať s pokusom zabezpečiť túto regionálnu integráciu, musíme byť veľmi presvedčiví a samozrejme musíme mať argumenty. Nemajte obavy, budú vypočutí a budeme im načúvať... Určite sa pokúsim urobiť všetko, čo bude v mojich silách, aby som odpovedal na ich obavy, neistoty a otázky, aby sme ich mohli skutočne konkrétne upokojiť. Mal by som vám ale povedať, že okrem tejto ďalšej čiastky jednej miliardy eur, z ktorých polovica sa musí prideliť Afrike, nemám veľa ďalších argumentov. Uvidíme, čo z toho vznikne.
Napriek tomu ma trochu zranilo, keď som počul, že našich partnerov vydierame. Nikdy k žiadnemu vydieraniu našich partnerov nedošlo z jedného veľmi jednoduchého dôvodu, že sme na ich vydieranie nemali žiadnu moc. Predovšetkým by som nič také neurobil Jednoducho nemôžeme našich partnerov nútiť, aby podpisovali dohody. Prepáčte, ale to je prílišné zjednodušovanie vecí. Vidím výsledok. Chcem vás tiež informovať o súčasnom štatúte krajín, ktoré podpísali, aby som vám ukázal, že existuje omnoho viac krajín, ako by ste si mysleli, ktoré podpísali a pochopili ten mechanizmus.
A posledný bod na záver sa týka dohôd o hospodárskom partnerstve, ktoré teraz využívajú systém všetko okrem zbraní, a preto majú úplný a neobmedzený prístup na naše trhy. V tomto prípade sa ma pýtali, čo môžu očakávať, že stratia. Nestrácajú v skutočnosti nič, vôbec nič, ale získavajú príležitosť využívať mimoriadne veľkorysé pravidlá pôvodu. Aké sú tieto mimoriadne veľkorysé pravidlá pôvodu? V súčasnosti musí výrobok, ktorý sa má považovať za výrobok s pôvodom v partnerskej krajine prejsť najmenej dvomi transformáciami. Odteraz to bude jediná transformácia. Napríklad bude to postačovať, v prípade rýb ulovených v ich vodách, ktoré sa k nám doviezli. Bude sa to počítať ako jedna transformácia, preto môžu vstupovať na náš trh bez kvót a bez cla. To je potom veľký rozdiel. Existuje veľký potenciál príležitostí, o ktoré sú v súčasnosti ukracovaní.
Chcel som vám to všetko povedať a naozaj som ochotný túto skúsenosť zopakovať, kedykoľvek si budete želať. Položte mi otázky alebo mi ich pošlite písomne. Sľubujem, že sa pokúsim vám odpovedať úprimne a v plnom rozsahu. Pokiaľ sa vám bude zdať, že moja odpoveď na jednu z vašich otázok nie je dosť dobrá alebo je zlá, ochotne to pripustím a môžete si byť istí, že to napravím. Doposiaľ som vypočul všetky otázky, všetky otázky som preskúmal a snažil som sa na ne čo najlepšie odpovedať. Ešte som nepočul otázku, na ktorú by som presne, konkrétne a úprimne neodpovedal.
Predsedajúci
Rozprava sa skončila.
John Attard-Montalto  
písomne. - Samit medzi európskymi a africkými krajinami sa konal v dňoch 8. a 9. decembra v portugalskom Lisabone. Zúčastnilo sa na ňom viac než 70 hláv štátov a vlád.
Príspevok Malty sa zameral na otázku nelegálneho prisťahovalectva.
Je v záujme Malty, aby Afrika bola vnímaná ako súčasť zodpovednosti Európy. Pomoc poskytnutá Afrike a do nej vložené investície budú znamenať, že menej ľudí z tohto kontinentu bude nútených opustiť svoju krajinu pre lepší život. Väčšina nelegálnych prisťahovalcov, ktorí sa dostanú na Maltu, pochádza zo subsaharskej Afriky a sú to ekonomickí imigranti. Situácia by sa však mohla zhoršiť, keď sa 31. decembra skončí platnosť všeobecných preferenčných obchodných dohôd.
Väčšina afrických krajín odmietla návrh na "osobitné dohody o partnerstve". Iba pätina z nich podpísala dočasné dohody. Aj keby bol termín vypršania odročený, je v záujme každej krajiny, aby dočasné dohody podpísala a absorbovala tak negatívny hospodársky účinok nasledujúci po ukončení "preferenčných dohôd".
Ďalšími nelegálnymi prisťahovalcami, ktorí prichádzajú na Maltu, sú politickí utečenci. Skutočnosť, že problematika ľudských práv v Dárfúre a Zimbabwe bola z pôvodného programu vypustená, nie je dobrým znamením pre tých, ktorí nemajú možnosť vyjadriť sa a naďalej trpia v tichosti.
Richard Corbett  
písomne. - Európska rada musí obrátiť svoju pozornosť na Mjanmarsko, kde situácia v tejto oblasti zostáva katastrofálna.
Sankcie Európskej únie, o ktorých sa rozhodlo 15. októbra, sa zameriavajú na vodcov režimu, ich stúpencov a tých, ktorí ťažia z ich politiky, vrátane obchodných sankcií v tých odvetviach - drevárstvo, nerastné suroviny, kovy, drahokamy -, z ktorých režim získava väčšinu svojich príjmov.
Ale stačí to? Európska rada musí túto situáciu zhodnotiť a dospieť k záveru, aké ďalšie opatrenia môže EÚ prijať, aby v Mjanmarsku dosiahla skutočné zmeny. Je na čase uplatniť ďalšie reštriktívne opatrenia vrátane zákazu nových investícií.
Pedro Guerreiro  
Hoci je ešte príliš skoro, aby sa dal presne zhodnotiť účinok rozhodnutí prijatých počas samitu EÚ a Afriky, a napriek určitým rozporom, odmietnutie dohôd EÚ o voľnom obchode (známych ako "dohody o hospodárskom partnerstve") zo strany afrických krajín by sa malo uvítať.
Toto odmietnutie "dohôd o hospodárskom partnerstve" africkými krajinami, navzdory všetkému neprijateľnému nátlaku a vydieraniu zo strany Európskej únie, predstavuje ironicky skutočný príklad toho, čím vlastne je tá neslávna "dobrá verejná správa", toľko vychvaľovaná Európskou úniou. Inými slovami predstavuje situáciu, keď krajina preberá kontrolu nad svojím hospodárstvom a bráni ho.
Podľa nášho názoru vyžaduje účinná rozvojová spolupráca úctu k národnej zvrchovanosti, politickej a hospodárskej nezávislosti a právu všetkých národov na rozhodovanie o svojej súčasnosti i budúcnosti a na určovanie a budovanie svojej krajiny a jej rozvojového projektu. Taká spolupráca je nezlučiteľná s viac či menej skrytými cieľmi a myšlienkami zasahovania, vykorisťovania, plienenia zdrojov a politickej a hospodárskej kontroly.
Už bolo povedané, že samit EÚ a Afriky obrátil "novú stránku". Pokiaľ ide o nás, budeme aj naďalej vystupovať otvorene, aby neokolonialistické ambície Európskej únie a jej hlavných nadnárodných spoločností neboli na túto stránku (znovu) zapísané.
