Rovné zacházení pro muže a ženy, pokud jde o přístup k zaměstnání, odbornému vzdělávání a postupu v zaměstnání a o pracovní podmínky (krátké přednesení)
Předsedající
Dalším bodem je zpráva paní Rierové Madurellové předložená jménem Výboru pro práva žen a rovnost pohlaví o provedení a uplatňování směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/73/ES ze dne 23. září 2002, kterou se mění směrnice Rady 76/207/EHS o zavedení zásady rovného zacházení pro muže a ženy, pokud jde o přístup k zaměstnání, odbornému vzdělávání a postupu v zaměstnání a o pracovní podmínky.
Teresa Riera Madurell
zpravodajka. - (ES) Pane předsedající, směrnice, o níž se zpráva zmiňuje, je pozměněnou verzí směrnice z roku 1978 o stejném tématu, která byla vypracována s ohledem na Amsterodamskou smlouvu, dle judikatury Soudního dvora Evropských společenství a nových společenských skutečností. Tato verze zahrnuje základní zásady zlepšování práv žen, které se v této zprávě hodnotí.
Právní text zavádí definici přímé a nepřímé diskriminace, násilí a sexuálního násilí; požaduje po členských státech, aby podporovaly zaměstnavatele v přijímání opatření, zabraňujících všem formám diskriminace na základě pohlaví; a chrání práva pracujících po mateřské nebo otcovské dovolené.
Provedením této směrnice se členské státy nejen zavážou vytvořit orgány, které budou propagovat, hodnotit, zavádět a podporovat rovné zacházení, ale také se ujmou závazku podněcovat společenský dialog zaměřený na podporu rovného zacházení na pracovišti, a to plánovaně, cestou kolektivních dohod. Zavážou se také posilovat úlohu nevládních organizací v podpoře rovnosti, přijímat účinná opatření na trestání těch, kdo neplní ustanovení směrnice, a zavádět ochranná opatření pro ty, kdo poskytují pomoc obětem.
Pokud byla Komise schopná vytvořit zprávu, která je podle směrnice závazná po čtyři roky, měla by být její hodnotící práce relativně snadná. K tomu by měly všechny členské státy provést směrnici do vnitrostátního práva ve stanovené časové lhůtě, udělat to řádně a předložit veškeré informace Komisi. V takovéto situaci jsme se však na začátku nenacházeli.
Po vypršení lhůty na provedení směrnice do vnitrostátního práva neposkytlo devět členských států informaci o opatřeních přijatých k jejímu provedení. Komise proto zahájila řízení o porušení povinnosti a v květnu loňského roku bylo toto řízení stále ještě vedeno proti dvěma členským státům. Komise navíc kvůli složitosti směrnice a novým aspektům, které obsahuje, zjistila problémy s jejím prováděním ve 22 členských státech, ačkoliv se očekávalo, že mnoho z nich se vyřeší cestou dialogu.
Pro přípravu důkladné, užitečné a co možná nejkompletnější zprávy jsme potřebovali mít k dispozici více údajů, a proto jsme se rozhodli o ně členské státy požádat. S informacemi od Komise, s informacemi od členských států - od jejich orgánů zabývajících se rovným zacházením a od vnitrostátních parlamentů - a s příspěvky od mých kolegů z různých skupin jsme byli schopni připravit tuto zprávu, která nám nyní podává jasnou představu o tom, jak proces provádění směrnice v každém členském státě pokračuje.
Po této zkušenosti bych ráda zdůraznila, že spolupráce mezi vnitrostátními parlamenty a Evropským parlamentem byla pro řádné provedení práce zcela zásadní. Bez informace od parlamentů a orgánů zabývajících se rovným zacházením bychom nebyli schopni tuto zprávu sepsat, přinejmenším ne tak důkladně, jako jsme ji sepsali; nebylo by to možné ani bez vzájemné spolupráce, kterou se nám podařilo navázat s Komisí, nebo bez neocenitelné pomoci služeb Výboru pro práva žen a rovnost pohlaví, mého úřadu a služeb mé parlamentní skupiny. Chtěla bych rozšířit své poděkování na všechny tyto ženy. Chci také poděkovat stínovým zpravodajům za jejich příspěvky a za jejich snahu.
Naším cílem bylo od samotného počátku, aby naše práce nebyla jen důkladná a užitečná, ale aby byla výsledkem co nejširšího konsensu, neboť jsme potřebovali získat přesný obraz toho, jak provádění postupuje. Tato směrnice je nesmírně důležitá, neboť Evropské unii poskytuje velmi účinný nástroj, který členským státům umožní podpořit právní předpisy o rovném zacházení na pracovišti - což je něco, co je zcela zásadní, pokud máme dosáhnout cílů, které jsme si sami jako Evropané dali.
Nezapomínejme, že i dnes je v Evropské unii 28,4% rozdíl v míře nezaměstnanosti mezi muži a ženami, že jsme daleko od dosažení lisabonského cíle, podle něhož by měla být do roku 2010 míra nezaměstnanosti žen 60 %, a že navíc ženy vydělávají v průměru o 15 % méně než muži.
Pokud tato zpráva poslouží i k tomu, že si lidé v členských státech tuto otázku uvědomí, budeme spokojení dvojnásobně.
Androulla Vassiliou
členka Komise. - Pane předsedající, Komise vítá zprávu Parlamentu o této důležité směrnici a děkujeme paní Madurellové za náročnou práci, kterou na ní odvedla.
Směrnice 2002/73/ES je významným nástrojem boje proti diskriminaci na základě pohlaví při přístupu k zaměstnání, odbornému vzdělávání, postupu v zaměstnání a pokud jde o pracovní podmínky. Právo Společenství se na tomto poli významně zlepšilo, obsahuje jasnější definice typů diskriminace a řadu inovativních právních řešení. Zahrnují ustanovení na ochranu těhotných žen a žen na mateřské dovolené, zapojení sociálních partnerů a nevládních organizací do zajišťování rovnosti mužů a žen na pracovišti a vytváření orgánů, jež se zabývají problematikou rovného zacházení pro muže a ženy.
Tato zpráva je obzvlášť důležitá, vzhledem k mnoha nerovnostem mezi muži a ženami v oblasti zaměstnání. Upozorňuje členské státy, Komisi, sociální partnery a občanskou společnost na klíčová ustanovení směrnice a zdůrazňuje nutnost jejího plného uplatnění. Může proto přispět k většímu dodržování směrnice a lepšímu povědomí o právních předpisech Společenství v oblasti rovného zacházení pro muže a ženy.
Komise jako "strážkyně Smluv" dál pečlivě monitoruje, jak členské státy směrnici uplatňují. Udržuje dialog s členskými státy v souvislosti s řízením o porušení povinnosti, aby zajistila řádné uplatnění směrnice.
V souladu s povinností, kterou jí směrnice ukládá, přijme Komise v první polovině tohoto roku zprávu o uplatňování směrnice ve všech členských státech a předá ji Parlamentu a Radě.
Předsedající
Rozprava je ukončena.
Hlasování se bude konat ve čtvrtek.
Písemná prohlášení (článek 142)
Proinsias De Rossa  
písemně. - Irský úřad pro rovné zacházení je považován za vzor správné praxe. Irská vláda mu však snížila rozpočet o přibližně 43 % a urychlila decentralizaci úřadu, v době, kdy byl vládní obecný program decentralizace veřejných orgánů zastaven.
Pan Niall Crowley, výkonný ředitel Irského úřadu pro rovné zacházení, na svou funkci rezignoval, přičemž prohlásil, že "Úřad se stal nefunkčním kvůli rozhodnutí [...] snížit jeho rozpočet o 43 % a pokračovat v decentralizaci jeho zaměstnanců" a že "práce Úřadu pro rovné zacházení byla fatálně ohrožena". Navíc rezignovalo dalších šest členů vedení úřadu.
Tato zpráva vyzývá členské státy, aby rozvíjely své kapacity a zajistily adekvátní zdroje pro orgány podporující rovné zacházení pro muže a ženy a rovné možnosti pro muže a ženy dle směrnice 2002/73/ES. Opakuje také požadavek směrnice na zajištění nezávislosti těchto orgánů.
Irská vláda je se směrnicí v jasném rozporu, protože je očividné, že nemá v úmyslu ani zajistit adekvátní zdroje, ani nezávislost orgánu, jehož rozpočet byl zkrácený téměř o polovinu, což si vyžádalo rezignaci poloviny vedení.
Louis Grech  
písemně. - S ohledem na přetrvávající propast mezi muži a ženami, pokud jde o míru nezaměstnanosti, mzdy a přístup k manažerským pozicím, vyzývám členské státy, aby urychlily uplatňování směrnice 2002/73/ES tím, že zajistí její plné a účinné provedení ve vnitrostátním právu. S rozvíjející se finanční krizí jsem přesvědčen, že pomalé nebo nekvalitní provedení této směrnice pravděpodobně zhorší nerovnosti mezi muži a ženami, ohrozí plnění cílů Lisabonské strategie a zabrání EU v rozvoji plného potenciálu své ekonomické kapacity.
Politováníhodné je rovněž rozhodnutí některých členských států omezit rozsah zakázaných typů diskriminace a tím vyhovět směrnici 2002/73/ES jen částečně. Je neuspokojivé, že i přes řadu studií vyhotovených v této věci stále někteří vnitrostátní zákonodárci opomíjejí destruktivní účinky diskriminace a sexuálního obtěžování na morálku zaměstnanců a produktivitu.
Aby se lépe zavedly antidiskriminační postupy a praktiky zabraňující obtěžování, je nutné zapojit zainteresované osoby na úrovni nejširších vrstev, využívat nevládní organizace i formálnější nástroje včetně speciálních ustanovení v kolektivních smlouvách a ve vnitrostátních právních předpisech, jež se týkají rovného zacházení pro muže a ženy.
Zita Pleštinská  
písemně. - (SK) Schválením evropské legislativy začíná proces provádění směrnice v jednotlivých členských státech. Evropský parlament podrobně monitoruje provádění každé směrnice, příkladem čehož je i zpráva kolegyně Teresy Rierové Madurellové, která zkoumá provádění zásady rovného zacházení s muži a ženami.
Výbor pro práva žen a rovnost mezi muži a ženami intenzivně upozorňuje, že neustále přetrvává diskriminace na základě pohlaví v mnoha sociálních a politických aspektech. Pomalé a nekvalitní uplatňování směrnice 2002/73/ES ohrožuje realizaci Lisabonské strategie a možnost plného uplatnění sociálního a hospodářského potenciálu EU.
Vyzývám Komisi a členské státy, aby zavedly jasné, podrobné a měřitelné ukazatele stejného zacházení a normy hodnocení vztahů mezi ženami a muži. Věřím, že institut pro rovné zacházení, který zahajuje svou činnost, významně přispěje svou agendou v oblasti rovnosti mezi muži a ženami.
Jsem přesvědčená, že úspěšného provedení této směrnice dosáhneme výměnou osvědčených postupů a přijetím pozitivních opatření v oblastech, v kterých byla zjištěna znevýhodňování.
Rovana Plumb  
S velkou radostí jsem si přečetla na webových stránkách Evropského parlamentu, že se téma rovného zacházení pro muže a ženy umístilo na vynikajícím třetím místě mezi nejčtenějšími zprávami za rok 2008. Obrovský zájem o toto téma nám však ukazuje, že je toho v této věci ještě stále potřeba hodně udělat, především v oblasti rovného zacházení pro muže a ženy, pokud jde o přístup k zaměstnání, odborné vzdělávání a postup v zaměstnání. V tomto směru je zpráva Teresy Rierové Madurellové úspěšná, protože objasňuje roli zaměstnavatelů a občanské společnosti při podpoře rovnosti mezi muži a ženami.
Myslím, že Komise má v boji o zajištění rovného zacházení pro muže a ženy na pracovišti nesmírně důležitou úlohu. Především musí prověřit způsob, jakým členské státy EU učinily pozitivní kroky ve vztahu k znevýhodněním, s nimiž se ženy během své pracovní kariéry setkávají. Mluvím především o integraci a dodržování principu rovnosti mužů a žen v administrativních a politických rozhodnutích členských států.
Současně s předkládáním zpráv Komisi jednou za čtyři roky musí každý členský stát nabídnout ucelenou prezentaci skutečných sankcí za porušování této směrnice, která by měla velice pomoci při výměně zkušeností a osvědčených postupů.
