CS14 - Proces demokratizace v Turecku (rozprava) 
Předsedající
Dalším bodem jsou prohlášení Rady a Komise k procesu demokratizace v Turecku.
Diego López Garrido
úřadující předseda Rady. - (ES) Dámy a pánové, je mi potěšením promluvit v této sněmovně o záležitosti, která má pro Evropskou unii obrovský význam a kterou je otázka vztahů s Tureckem. Konkrétněji proces demokratizace v Turecku, který se zdá být hlavním tématem rozpravy a je záležitostí, jež s Unií souvisí nejen nepřímo, ale i přímo, protože musíme mít na paměti, že Turecko je kandidátskou zemí.
Má status kandidátské země, která několik let vede jednání o vstupu do Evropské unie a, jak známo, mezi politickými požadavky z Kodaně je i požadavek, aby země usilující o vstup do Unie měla stabilní politické instituce a garance demokracie, aby se jednalo o právní stát, ve kterém jsou dodržována lidská práva a respektovány menšiny.
Turecko proto musí tyto podmínky splnit. Některé kapitoly jsou otevřené a lze o nich případně jednat. Některé kapitoly jsou otevřené, další ještě otevřené nejsou, některá jednání uvízla a je zjevné, že Turecko má pro Evropskou unii obrovský strategický význam. Za prvé proto, že jde o stát, který má evropskou perspektivu, a dále proto, že je to velká země, jejíž význam z hlediska dodávek energie narůstá, a je to rovněž země, která má nezpochybnitelnou hospodářskou a samozřejmě také politickou váhu. Turecko je mimochodem členem NATO, proto pro některé země Evropské unie je Turecko rovněž spojencem v rámci této vojenské aliance.
Je třeba říci, že v Turecku došlo k pozitivním změnám. Evropská perspektiva poskytla Turecku konkrétní pozitivní motivaci, proč se vydat cestou demokratických změn a konsolidace demokratického systému. Současná turecká vláda dokonce spustila takzvanou "demokratickou iniciativu", která je reakcí na potřebu série institucionálních změn politického systému Turecka na jeho cestě k demokratizaci. Ve vztahu k Evropské unii bylo důkazem tohoto zájmu dokonce jmenování ministra Bağışe členem vlády, se kterým jsem mnohokrát mluvil a který je konkrétně zodpovědný za vyjednávání s Evropskou unií, což je jeho oblast působnosti.
Můžeme tedy na jednu stranu pozorovat, že Turecko, bezpochyby motivováno evropskou perspektivou, zahájilo reformy, ale na druhou stranu zcela očividně přetrvávají nedostatky v oblasti, na kterou je specificky zaměřena tato rozprava, v oblasti demokracie a respektování základních svobod.
Za nedostatečnou stále považujeme úroveň ochrany a záruky určitých svobod, jako je svoboda vyjadřování, tisku, vyznání či práv odborů, menšin, práv žen a dětí, dále úsilí v boji proti diskriminaci a o dosažení rovnosti mezi muži a ženami. To nás vedlo k tomu, že jsme Turecku jako součást tohoto procesu navrhli řadu ústavních reforem, bez nichž by byl pokrok v těchto oblastech velmi obtížný.
Proto chce Evropská unie, jak bylo ustanoveno v rámci pro jednání s Tureckem, postupovat tímto způsobem, a co je více, v případě potřeby a pokud usoudí, že opatření určitého druhu požadovaným směrem nesměřují či by mohla ohrozit pokrok, bude Turecko usměrňovat.
K tomu skutečně došlo v případě rozhodnutí tureckého ústavního soudu ze dne 11. prosince rozpustit stranu DTP (Demokratik Toplum Partisi) a zabránit řadě jejích demokraticky zvolených zástupců vykonávat jakoukoli politickou činnost. Předsednictví Rady tehdy vyjádřilo své obavy ohledně tohoto soudního rozhodnutí a z Evropské unie jasně zazněl hlas, který na tyto obavy poukázal. EU dále podporuje potřebné reformy turecké legislativy, které by upravily pravidla týkající se politických stran, aby byla v souladu s určitými doporučeními zformulovanými Benátskou komisí Rady Evropy a příslušnými nařízeními Evropské úmluvy o ochraně lidských práv a základních svobod, kterou Turecko mimochodem podepsalo a ratifikovalo a která byla odevzdána do jurisdikce v tomto případě štrasburského soudu.
Paní předsedající, tím skončím. Předsednictví Rady bude této záležitosti dále přikládat velký význam. Veškeré aspekty současného reformního procesu v Turecku budou pozorně sledovány v rámci, který považujeme za pozitivní, což je rámec vyjednávání a přidružení. Domníváme se, že se jedná o strategický rámec, který musíme udržovat, a současné španělské předsednictví Rady zamýšlí otvírat nové cesty pro jednání, a tak, jako se to stalo v Turecku loňského roku, budeme mít možnost při těchto jednáních jít do hloubky.
Olli Rehn
člen Komise. - Paní předsedající, vítám tuto velmi důležitou rozpravu o procesu demokratizace v Turecku. Připomíná nám, že proces přistoupení Turecka k EU má pro Evropskou unii strategický význam.
Demokratické reformy a demokratická transformace v Turecku posilují stabilitu a bezpečnost v Turecku a v širším sousedství EU a Turecka. Pokrok v Turecku je inspirací pro reformátory a působí jako katalyzátor šíření demokracie a lidských práv v celém regionu.
Pokrok samozřejmě není vždy přímočarý a pozitivní. Jsme rovněž svědky událostí, které vzbuzují obavy, a v těchto případech s tureckými orgány o těchto otázkách vážně hovoříme a využíváme dostupných nástrojů, které díky podmíněnosti perspektivy přistoupení Turecka máme.
Když ve společnosti, jako je turecká, dochází k základním politickým změnám, lze jen zřídka udržet naprostou jasnost a směr v průběhu sledu událostí.
Jedním z příkladů takového vývoje je demokratické otevírání Turecka ve vztahu ke kurdskému obyvatelstvu. V létě roku 2009 zahájila turecká vláda proces demokratického otevírání, které má za cíl zvýšit životní úroveň a úroveň demokracie všech tureckých občanů Tato významná iniciativa řeší kurdskou otázku prostřednictvím dialogu, v rámci tureckých demokratických institucí. K dnešnímu dni byla uskutečněna řada zásadních reforem. Některé z nich byly ještě před pár lety takřka nemožné: vzpomeňte si na televizní programy v kurdštině, které jsou vysílány soukromými i veřejnými stanicemi. Představují výmluvný příklad těchto vítaných změn a transformace.
Nedávné problémy v procesu demokratického otevírání však vskutku představují důvod k vážným obavám. Litujeme prosincového rozhodnutí tureckého ústavního soudu, který zrušil Stranu za demokratickou společnost (DTP). Po zrušení DTP bylo několik členů strany - včetně zvolených starostů - zatčeno v souvislosti s vyšetřováním terorismu. Zároveň v neztenčené míře pokračují teroristické útoky PKK na jihovýchodě země a ohrožují životy tureckých vojáků. K napětí v politické atmosféře přispěly i oslavy, které následovaly po návratu příslušníků a příznivců PKK ze severního Iráku. Nacionalistické kruhy v Turecku se chopily této příležitosti a zaútočily na vládní politiku a samotný proces demokratického otevírání.
Po této prudké reakci na demokratické otevírání vítám prohlášení turecké vlády z minulého týdne, že v něm hodlá dále pokračovat. Demokratická transformace v Turecku je mocným důkazem přetrvávající měkké síly perspektivy přistoupení k ES, pokud je užívána spravedlivě, pevně, energicky a konzistentně.
Nejedná se o snadný proces, ale cesta k němu je přinejmenším stejně důležitá jako její cíl. Udržme ho při životě, ať přispěje ke společnému prospěchu EU a Turecka.
Ria Oomen-Ruijten
Paní předsedající, pane komisaři Rehne, uvědomuji si, že tato rozprava o Turecku a rozšíření je možná poslední příležitostí, kdy k vám mohu promluvit. Každopádně bych vám chtěla poděkovat za informace, které jste vždy ochotně poskytoval při diskuzích s námi, se mnou. Velmi vám děkuji.
Pane úřadující předsedo Rady, pane Lópezi Garrido, dámy a pánové, dnešní rozprava není o otvírání kapitol. Je o demokratizaci - konkrétně o určitých aspektech demokratizace - jelikož zpráva o pokroku Turecka a vize Parlamentu jsou na programu příštího dílčího zasedání ve Štrasburku. Souhlasím s komisařem Rehnem, že je ohromně důležité, aby Turecko postupovalo směrem k demokracii. Chtěla bych rozhodně poblahopřát Turecku k veškerému úsilí, které v této oblasti už vynaložilo, včetně úsilí v oblasti kurdské otázky. Kdo by koneckonců před deseti lety, dokonce i před pěti lety, pomyslel, že budou existovat televizní programy v kurdštině?
Když Turecko v polovině roku 2009 zahájilo iniciativu takzvaného demokratického otevírání, spustila se nevídaná diskuze - nejen diskuze v parlamentu, ale rovněž bezprecedentní diskuze v hromadných sdělovacích prostředcích. Tehdy jsem doufala, že tato diskuze konečně přinese hmatatelná, pevně zakotvená práva pro všechny turecké občany. V říjnu jsem blahopřála svým tureckým protějškům k odvaze uspořádat tuto diskuzi navzdory nesouhlasu veřejnosti. Vyzývala jsem je, aby diskuzi doprovodili velmi konkrétními opatřeními, která by toto demokratické otevírání zhmotnila. Po veškeré pozitivní energii, která byla do procesu vložena, však znovu zvedla hlavu temná stránka Turecka, neboť rozhodnutí tureckého ústavního soudu přineslo obnovení teroristických útoků. Došlo k vlně zatýkání příslušníků Strany za demokratickou společnost (DTP) a hrozba zatčení stále visí nad hlavami poslanců tureckého parlamentu. Hrozí, že tím rovněž dojde k ukončení tohoto otevírání, a já mám v tomto ohledu špatný pocit. Zatímco lituji rozhodnutí ústavního soudu, chápu, že tentýž soud volá po realizaci doporučení Benátské komise. Tato sněmovna vždy odsuzovala násilí a terorismus a zasazovala se o politická řešení. Koneckonců pouze dialog uvnitř turecké společnosti a právně zaručená udržitelná práva mohou přinést mír, bezpečnost a prosperitu všem tureckým občanům a velmi prospějí i nám.
Richard Howitt
jménem skupiny S&D. - Paní předsedající, loňské ohlášení demokratického otevírání přineslo naději na skutečný průlom v otázce zajištění dodržování jazykových, kulturních a lidských práv Kurdů v Turecku a ukončení dlouhých let terorismu a násilí.
Dnes se však Parlament připojuje k Radě a Komisi a vyjadřuje hluboké obavy, že prosincové rozhodnutí ústavního soudu namísto toho ukončuje činnost politické trany která má v oblastech s většinou kurdské populace většinu hlasů a je tím, co sdružení na ochranu lidských práv v zemi nazývají "přirozeným vyjednávačem" jménem kurdského obyvatelstva.
Před dvěma roky jsem se osobně jako pozorovatel zúčastnil stranického sjezdu, kde bylo přítomno na 20 000 lidí, a na vlastní oči jsem pozoroval legitimitu strany v očích jejích příznivců.
Beru na vědomí, že turecký předseda vlády se ve svém prohlášení po rozhodnutí soudu postavil proti rušení politických stran a dnešní turecký tisk píše o oznámeném úmyslu vládní strany zabránit dalším neopodstatněným rušením stran tím, že ústavu přizpůsobí tak, aby byla v souladu s článkem 11 Evropské úmluvy o ochraně lidských práv. Tyto sliby musí být uskutečněny.
Je však pro nás obtížné spojit tureckou výzvu, aby guerriloví bojovníci sestoupili z hor, se skutečností, že další členové téže komunity, kteří se vydali cestou demokracie, jsou ukazováni, jak seřazeni v poutech pochodují do vězení. Udává se, že 700 až 1000 příslušníků strany bylo uvězněno, mnozí z nich pouze proto, že na veřejnosti mluvili svým jazykem.
V Evropském parlamentu bychom měli zejména litovat uvěznění devíti starostů zvolených za tuto stranu a zákazu činnosti pro dva její poslance.
Důvodem, proč v tomto Parlamentu, stejně jako v jejich, máme poslaneckou imunitu, je to, abychom jako zástupci lidu mohli mluvit beze strachu. Strach, se kterým se musíme potýkat my, kteří si přejeme vstup Turecka do Evropské unie, je nemístný strach části většinové populace, že v mnohonárodnostní zemi představuje to, co označujeme jako práva menšin, ohrožení jednoty státu. V moderní Evropě tomu tak prostě není.
Tak tedy zmizela strana, jejíž název v překladu zní Strana za demokratickou společnost, ale nesmí zmizet její cíl vybudovat demokratickou společnost v moderním Turecku.
Sophia in 't Veld
jménem skupiny ALDE. - (NL) Paní předsedající, především bych se ráda připojila k paní Oomen-Ruijtenové a vyjádřila vřelé díky komisaři Rehnovi za veškeré úsilí v uplynulých letech. Rovněž vítám nový elán, který přineslo španělské předsednictví do vyjednávání s Tureckem.
Dámy a pánové, i já lituji rozhodnutí tureckého ústavního soudu. Jde zřetelně o krok zpět, ale doufejme, že půjde o jediný krok zpět, který bude následován několika kroky kupředu, neboť musíme též uznat, že současná turecká vláda vyvinula zřetelné úsilí uvést demokratizační proces do pohybu a poskytnout též Kurdům jejich právoplatné místo ve společnosti a v politickém systému. Ráda bych však poukázala na skutečnost, že chceme-li podpořit tento proces demokratizace, rozvoje a reforem v Turecku, musíme se jednoznačně zavázat k plnému členství Turecka. Domnívám se, že musíme obyvatelům Turecka - nejenom turecké politické třídě - dát pořádnou povzbuzující injekci a že bychom neměli váhat, diskutovat o přechodných řešeních či přestavovat branky v průběhu hry. Musíme učinit jednoznačný závazek. To platí rovněž pro všechny turecké politické strany, a já bych je proto chtěla vyzvat, aby v tomto směru zakopaly válečnou sekyru a vyvíjely společné úsilí o reformy.
Při své nedávné návštěvě země v rámci Smíšeného parlamentního výboru EU-Turecko jsem zaznamenala obrovský pokrok občanské společnosti. Turecko koneckonců nejsou pouze politici a vyjednávači, jsou to také jeho obyvatelé. Pozoruji, že obyvatelé Turecka se skutečně chápou výzvy a tvrdě pracují na reformě své společnosti. Tomu musíme poskytnout plnou podporu. Proto naléhavě vyzývám k posílení pilíře, který byl kdysi schválen: nejen vyjednávání, ale rovněž investice do vzájemného poznávání. To bylo výslovně uvedeno jako druhý prvek. Doufám, že i tato sněmovna přijme jednoznačný závazek a bude podporovat přístupový proces.
Hélène Flautre
jménem skupiny Verts/ALE. - (FR) Paní předsedající, pane komisaři Rehne, děkuji vám, že jste s námi v tuto pozdní hodinu zůstal, abyste diskutoval o procesu demokratizace v Turecku, což je oblast, v níž jste vykonal obrovský kus práce, za kterou vám děkuji.
Domnívám se, že když vláda ohlásila svou demokratickou iniciativu, demokratické otevírání, tak si mnozí z nás uvědomili, jak ohromně odvážný krok to byl, a zároveň byli přesvědčeni, že tato obrovská ambice je během na dlouhou trať, který má před sebou plno nástrah; tyto nástrahy se projevily poměrně záhy.
Prvním činem bylo, jak jste řekli, rozpuštění DTP, ale zaznamenala jsem, že spolu se zrušením DTP přišel i zákaz vyvíjet politickou činnost, který se týká několika zvolených členů této strany a který zároveň vylučuje osobnosti, které se nejvíce angažovaly v demokratickém politickém dialogu usilujícím o vyřešení kurdské otázky. Toto rozhodnutí tak zanechává řadu otazníků.
Dále je tu vlna zatýkání, která dnes ve skutečnosti odstraňuje politické vůdce a tedy i mluvčí v této kurdské otázce. Kurdská otázka však má v demokratizačním procesu Turecka ústřední roli! Především proto, že je systémová, představuje řadu let utrpení, násilí, konfliktů a války, jejichž tragické jizvy lze pozorovat i dnes; tyto jizvy jsou hospodářské, sociální, kulturní i politické.
Kurdská otázka rovněž představuje zátěž pro proces demokratizace. Představuje zátěž pro svobodu vyjadřování, svobodu tisku, pro práva občanů a pro boj proti mučení. A když nyní pozoruji, jak je protiteroristická legislativa využívána jako zástěrka pro politické represálie, říkám, že právě přišel čas, kdy musíme podpořit vládu a očekávat od ní, že vyvine další nanejvýš ambiciózní iniciativu, aby se z této situace vymanila, protože, jak víme, ne všechny skupiny v Turecku mají zájem na demokratickém vyřešení kurdské otázky. Jsme si této skutečnosti dobře vědomi a byli jsme si jí vědomi od samého počátku.
Turecko proto nyní v procesu demokratizace potřebuje naši podporu, naši neutuchající podporu. Kolegyně poslankyně, paní in't Veldová, má pravdu, když říká, že tato neustálá podpora musí zahrnovat obnovení příslibu členství poté, co bude demokratizační proces dokončen; je naprosto klíčové takové prohlášení učinit.
Vláda pak bude muset nakonec provést reformy, které neodvratně povedou k návrhu nové ústavy. Bezprostřední reformy se pochopitelně budou týkat legislativy vztahující se k politickým stranám. Budou se také týkat reformy volebního systému - což je záležitost nanejvýš naléhavá - a nezávislosti soudního systému. Turecká vláda nyní musí odvážně a odhodlaně prosazovat tyto základní pilíře demokratického státu.
Vláda musí navíc uskutečnit iniciativy podporující konsenzus a usmíření, protože polarizace společnosti a politických sil v Turecku by měla katastrofální následky pro hledání všeobecné shody potřebné pro přijetí nové ústavy, v níž všichni doufáme.
Charles Tannock
jménem skupiny ECR. - Paní předsedající, turecký politický systém je nyní dostatečně zralý na to, aby Turecko mohlo být považováno za pluralitní demokracii. Probíhá živá politická diskuze a voliči mají skutečnou možnost volby. Turecko je navíc členem Rady Evropy, což jeho vládu samozřejmě zavazuje k dodržování společných norem v oblasti demokracie, lidských práv a právního státu.
Stabilní, trvalá demokracie je předpokladem pro členství v Evropské unii, jež je konečným cílem. V současnosti však existují dvě oblasti, které vzbuzují obavy.
První z nich je turecká historie vojenských zásahů do politického vývoje. Zatímco armáda je bezpochyby významným strážcem sekularismu a stability, jakýkoli pokus podrývat zvolenou vládu by nadobro zmařil turecké ambice na vstup do EU.
Další obavy se týkají dominance AKP na politické scéně, která vede některé pozorovatele k obavě z postupného vývoje ve stát de facto jediné strany. Pokud k tomu dojde demokratickou cestou, tak nemůžeme nic namítat, přestože někteří lidé již vyjádřili obavy z poměrně vysokého prahu pro parlamentní zastoupení, který v Turecku činí 10 %, což samozřejmě z parlamentního procesu vyřazuje menší strany.
Někteří se rovněž obávají mírně islamistického sklonu AKP a popularita strany naznačuje fundamentální posun ve struktuře povahy turecké společnosti. Do dnešních dnů tureckému euro-atlantickému směřování dobře sloužila kemalistická tradice, ale její postupný ústup v důsledku demografických změn by mohl naznačovat, že ti, kdo věří v sílu Atatürkovy vize, ji považovali až za příliš zaručenou. Pro dobro turecké společnosti je zapotřebí, aby demokracie byla pluralitní, sekulární a stála na skálopevném respektování lidských práv, včetně práv kurdské menšiny.
Další obavy samozřejmě vzbuzuje členství Turecka v Organizaci islámské konference (OIC), kde nelze zřetelně pozorovat běžné západní hodnoty, které sdílíme v Evropské unii, protože OIC uvádí právo šaría jako základ pro lidská práva v islámském světě. To podle mého názoru rovněž vyvolá vážný střet zájmů, pokud Turecko jednoho dne vstoupí do Evropské unie.
Takis Hadjigeorgiou
Paní předsedající, jako poslanec EP za Kypr mám v případě, kdy hovořím o Turecku, pocit, že musím vyjádřit naši podporu vstupu této země do EU, pokud samozřejmě splní předem dané podmínky a pokud v ní proběhne rozsáhlá demokratizace.
Jak můžeme procesu demokratizace v Turecku pomoci? To je velká otázka. Tvrdím, že toho můžeme dosáhnout tím, že budeme Turecku říkat pravdu. Ano, Turecko činí pokroky. Značná část tohoto pokroku je významná. To bychom mu měli říct.
Turecko se stalo hřbitovem politických stran. Třináct stran pohřbily rozsudky Nejvyššího soudu. Nedávno byla zakázána DTP; ve vězení je 200 členů této strany, devět starostů, šest bývalých starostů a dva bývalí vedoucí představitelé této strany. Vyvíjí se v takovém státě situace směrem k demokratizaci proto, že tam existuje televize v kurdštině? Jsme sousedy Turecka a vyzýváme vás, abyste si vzali ponaučení z našich zkušeností coby sousedů, nikoli z našich slabých stránek. Demokratizace v Turecku proběhne, pokud s ním budeme mluvit jasně a přísně.
Nikolaos Salavrakos
Pane ministře, vítám uměřenou a - mohu-li to tak říci - moudrou analýzu pana Lópeze Garrida a komisaře Olli Rehna, kterému blahopřeji a přeji mnoho úspěchů v jeho novém úřadě.
Není pochyb, že Turecko je velká muslimská země s obrovským strategickým významem. Nechci opakovat názory ostatních poslanců, s nimiž souhlasím. Analýza informací o této zemi ve mně však vzbuzuje dojem, že v ní existuje řada mocenských center, která nejsou schopna jednat společně a odporují si. Zatímco se tak Erdoğanova vláda snaží prezentovat jako umírněná, vojenské síly země se projevují agresivitou vůči Řecku, neustále narušují řecký vzdušný prostor a neustále působí potíže agentuře Frontex.
Zároveň bylo v poslední době zaznamenáno, že soudnictví v této zemi opakovaně projevilo zřetelnou tendenci ke zrušení vlády stejným způsobem, jako se to odehrálo před dvěmi či třemi lety s Erkabanem.
Zdá se, že turecká vláda nedokáže v tento okamžik v zemi zaručit svrchovanost lidu, která je pro demokracii charakteristická, a že plánuje jakýsi nový typ otomanského společenství, jak dokumentují názory vyjádřené panem Davutoglou, které pak pan Erdoğan zopakoval při své nedávné návštěvě Libanonu.
Rovněž mi připadají podivné vstřícné kroky turecké vlády vůči Íránu a jeho jaderného programu, které jsou v rozporu s názory mezinárodního společenství, zejména Evropské unie a USA.
Navíc Turecko v rozporu s Ankarským plánem a mezinárodními dohodami umožňuje a snad i podporuje pohyb ilegálních přistěhovalců přes své území do zemí Evropské unie a nedodržuje své závazky poskytnout právo na přistání kyperským lodím a letadlům.
Zároveň se primas ortodoxní církve, patriarcha Bartholomaios, nezpochybňovaný duchovní vůdce stamiliónů křesťanů pravoslavné církve, osobně vložil do boje a přímo a jasně načrtl situaci patriarchátu a stěžuje si na porušování náboženských svobod a práv menšin. Proto se domnívám, že Turecko má před sebou ještě dlouhou cestu, než vstoupí do Evropské unie.
Barbara Matera
(IT) Paní předsedající, dámy a pánové, podobně jako další kolegové poslanci se domnívám, že proces demokratizace v Turecku je zásadní cestou, která zemi umožní přiblížit se Evropské unii, a že naše společná existence v rámci Evropské unie musí být založena na nezadatelných zásadách a hodnotách, jejichž uznávání je nezbytnou podmínkou pro vstup kteréhokoli státu.
To se týká i Turecka , které musí realizovat takové reformy, které jsou nezbytné pro zaručení demokracie, právního státu, ochrany lidských práv a práv menšin. Zejména kulturní, náboženská a politická pluralita představují základy demokratické společnosti, ale jejich uznání je obtížným procesem, jímž se proplétají historické, etnické a náboženské ohledy. Události doprovázející rozhodnutí tureckého ústavního soudu o zákazu Strany za demokratickou společnost, strany blízké kurdské menšině, jsou příkladem této skutečnosti. Je jasné, že zákaz politické strany a odstranění zvolených zástupců z jejich úřadu, představuje vždy velmi závažnou událost, protože porušuje svobody jednotlivce a demokratické zásady.
Úspěch procesu demokratizace v Turecku bezpochyby závisí na vyřešení kurdské otázky. Evropská unie musí spolu s politickými orgány zúčastněných států učinit silný politický závazek a postupovat společně s Organizací spojených národů. Demokracie nemůže existovat bez plurality, jak při četných příležitostech opakovaně prohlásil Evropský soud pro lidská práva ve Štrasburku.
Doufám proto, že se turecký politický systém bude rychle vyvíjet v souladu s těmito zásadami. Pokud Turecko v tomto směru uspěje, pak bude jeho vstup do Evropy pro nás představovat obrovskou příležitost.
Raimon Obiols
(ES) Připadá mi, že lze rozhodně prohlásit, že od začátku jednání o členství s Tureckem, na němž se Rada jednomyslně shodla, si tento proces jako celek zaslouží kladné hodnocení. Jednání přispěla k procesu demokratizace a modernizace Turecka. Je však zjevné, že tu existuje množství problémů, dochází k pokrokům i krokům zpět, občas se objeví špatné zprávy - jedním z příkladů je nedávný zákaz kurdské strany DTP - a před námi leží dlouhá, ohromně složitá cesta.
Zde v Parlamentu jsme zvyklí říkat, co by měli ostatní dělat. Domnívám se, že by bylo rovněž dobře, kdybychom s přihlédnutím k budoucím jednáním s Tureckem prohlásili, jaký je postoj naší většiny. Domnívám se, že se to odráží ve zprávě Rii Oomen-Ruitenové, kterou podporuje velká většina a která doporučuje nevytvářet v průběhu jednání kritérium dvojí váhy a dvojích opatření, doporučuje jasně a pevně projevit naše záměry a nevysílat protichůdné signály, protože to by mohlo prohlubovat bludný kruh, v němž evropská neochota, nejasnost a protimluvy mohou poskytovat živnou půdu reakcionářům či těm, kteří se staví proti členství Turecka v Evropě, nacionalistickým a jim podobným skupinám, které jsou proti integraci s Evropou.
V tomto smyslu bych ráda řekla, že jsem spokojená s intervencemi Rady a Komise. Improvizujme. Nevíme, jaký bude výsledek, ale musíme dodržet své slovo: pacta sunt servanda.
Máme tu proces jednání o členství Turecka v Evropské unii a v něm musíme být jednoznační, přesní a samozřejmě obezřetní.
Sarah Ludford
Paní předsedající, mnohé z reforem, které po Turecku neustále požadujeme, jsou součástí ságy obsahující opakované zákazy kurdských politických stran, kde zákaz DTP z minulého měsíce představuje jen nejnovější příklad.
Stále neúspěšná snaha o reformu ústavy, zákon o politických stranách, soudnictví, jakož i trvalé zapojení armády do politiky, to vše má vliv na situaci, v níž je kurdská politická reprezentace opakovaně sabotována. Zákazy stran rovněž sabotují proces demokratického otevírání, který Erdoğanova vláda loni zahájila a který byl právem srdečně vítán. Jediný způsob, kterým lze dosáhnout trvalého vyřešení otázky Kurdů v Turecku, je prostřednictvím politického řešení, a to je zároveň nejlepší způsob boje proti PKK.
Pan komisař Rehn hovořil o uvěznění několika starostů a politiků DTP, ale mé informace uvádí, že ve vězení je kolem 1200 aktivistů, včetně členů BDP, strany, která je nástupkyní DTP. Není mi jasné, jak vláda v tomto kontextu zamýšlí posílit své demokratické otevírání. Kdo vydává rozkazy k těmto zatčením? Někdo prohlásil - tuším, že to byl Richard Howitt - že předseda vlády Erdoğan odsoudil zákaz DTP, i když musím přiznat, že mi tato skutečnost unikla. Cynici mohou říkat, že co se týká volebních preferencí, tak AFP zákaz DTP prospěl, protože jsou volebními rivaly na jihovýchodu země.
Souhlasím s paní in 't Veldovou, paní Flautreovou a dalšími, že pevná a spolehlivá záruka, že Turecko vstoupí do Evropské unie, pokud splní kodaňská kritéria, je naší nejsilnější pákou v procesu demokratizace v Turecku - přestože ji musí vykonat i pro sebe samé. Turecko je významným státem s mnoha úžasnými přednostmi. Zaslouží si a potřebuje demokracii.
Závěrem bych chtěla osobně poděkovat panu komisaři Rehnovi za vše, co v uplynulých pěti letech vykonal pro rozšíření nejenom ohledně Turecka ale - což je má srdeční záležitost - také ohledně západního Balkánu. Těším se, že ho brzy uvítáme v jeho nové oblasti působnosti.
Franziska Keller
Paní předsedající, připojuji se k těm, kdo prohlásili, že demokratické otevírání umožnilo takový pokrok, jaký jsme už léta nepozorovali, a přineslo vývoj v oblastech, kde jsme ho před pár lety považovali za nemožný.
Připojuji se rovněž k těm, kteří prohlásili, že je zapotřebí, aby demokratické otevírání a reformy pokračovaly a byly dále posíleny. Chtěla bych dodat, že musíme sledovat, jak budou reformy skutečně realizovány - ne jakou podobu budou mít zákony na papíře, ale jak budou prováděny v terénu.
Jelikož se všichni očividně shodneme, že je dobře, že reformy probíhají, musíme je rovněž podpořit. Nefunguje to tak, že budeme vyžadovat reformy, ale pak řekneme, že stejně není možné, aby Turecko zahájilo spravedlivý proces přistoupení. Pokud chceme reformy, pak musíme ukázat, že jejich uskutečnění povede k nějakému úspěchu a povede ke spravedlivému procesu přistoupení s cílem, aby tento proces byl ve své podstatě přistoupením.
V tomto ohledu je nanejvýš politováníhodné, že v okamžiku, kdy se ujal předsednictví, pan Zapatero podstatně oslabil své dřívější odhodlání ke spravedlivému procesu přistoupení.
Jelikož jsme jako EU takový závazek učinili, domnívám se, že ho musíme dodržet: na naši zahraniční politiku musí být spolehnutí. Proto bych ráda věděla, zda by zde představitel Rady mohl objasnit jak, pokud pan Zapatero dodrží svůj závazek, se ho pokusíte provést v Radě, jejíž někteří členové jsou dosti skeptičtí.
Jan Zahradil
Já budu mluvit z pozice někoho, kdo podporuje členství Turecka v Evropské unii jako plnoprávného člena, ne jako náhradníka nebo jakéhosi privilegovaného partnera, a dovolte mi několik kritických slov do vlastních řad. My hodnotíme Turecko z pozice organizace, která této zemi slíbila plné členství v Evropské unii, ale která zároveň není schopna mu garantovat, že pokud splní všechny podmínky, které po něm požadujeme, tak se mu toho plného členství opravdu dostane.
Pozice Evropského parlamentu je v této věci jasná, ten se vyslovil jasně pro, pozice Evropské komise je také jasná a tady se mohu pouze připojit k ocenění pana komisaře Rehna za objektivitu a velkou práci, kterou v této věci za posledních pět let udělal. Pozice Evropské rady tak jasná není, protože máme pořád některé vlády některých členských států, které prostě odmítají dát jasně najevo, že pokud Turecko splní všechny podmínky, které po něm požadujeme, může se stát plnoprávným členem Evropské unie. V takovém případě tady hrajeme dvojí hru, stáváme se nedůvěryhodnými a těžko můžeme něco žádat po někom, komu nejsme schopni zaručit, že své sliby také splníme.
Zadruhé turecká demokracie je prostě svým způsobem specifická záležitost. Jestliže oprávněně voláme po tom, aby se přiblížila evropským standardům, jestliže oprávněně voláme po tom, aby např. role armády byla omezena, pak ale také musíme vědět, co to bude znamenat a jaký dopad to bude mít na strukturu turecké společnosti a na celý charakter turecké demokracie. Já mám obavy, abychom mechanickým posuzováním kritérií pro demokratizaci nezpůsobili někdy víc škody než užitku, a přimlouval bych se za více citlivosti, více vnímavosti, více empatie vůči Turecku v této věci.
Søren Bo Søndergaard
(DA) Pane komisaři Rehne, podle překladu, který mi zazněl ve sluchátkách, jste prohlásil, že cesta je stejně důležitá jako cíl. Musím říct, že s tím naprosto nesouhlasím. Je možné podporovat pouze tu část cesty, která vede směrem k demokratickému Turecku. Naproti tomu se musíme vyjádřit proti jakémukoli úseku cesty, který vede špatným směrem. Slova musí doprovázet činy. Zajímalo by mne, jak dlouho bude Komise tolerovat, že část podpory tureckého přístupu ze strany EU je využívána k odměňování politických spojenců vládnoucí strany, zatímco, jak ukázalo nedávné vyšetřování, dochází k diskriminaci etnických a náboženských menšin. EU by s tím měla něco dělat!
Já jsem byl 29. prosince v sídle DTP, když policie přišla zatknout Ahmeta Türka - ale kde byla Komise a kde byla Rada? Učiní Komise a Rada nějak právní kroky a postaví se na obranu lidských práv?
Závěrem otázka týkající se starosty Diyarbakiru, pana Baydemira, kterému turecké orgány zabránily v návštěvě tohoto Parlamentu: bude proti tomu v Turecku vznesen protest?
Gerard Batten
Paní předsedající, Turecko pořádá volby, ale nejedná se o demokracii v západním smyslu. Politické strany mohou být zakázány; v právním systému existuje korupce; dochází k porušování lidských práv; neexistuje svoboda slova a shromažďování stejného druhu jako v Británii či ve většině ostatních evropských zemí.
Pokračuje pronásledování malé křesťanské menšiny, což je - bohužel - k čemuž stále častěji dochází ve většině islámských států.
Je třeba obdivovat reformy Kemala Atatürka z dvacátých let dvacátého století, neboť se snažily za sebou nechat přežitky Otomanské říše a nejhorší středověké islámské praktiky a přivést Turecko do 20. století.
I tyto úspěchy jsou nyní ohroženy, neboť celosvětové ideologické hnutí islámského fundamentalismu nabývá moci, a je financováno zeměmi jako Saudská Arábie - díky příjmům z prodeje ropy západním státům - a jemuž mocně napomáhá netečná kapitulace západní civilizace.
Tato rozprava je samozřejmě jen dalším krůčkem na cestě, která Turecku umožní vstup do Evropské unie. Turecký vstup do Evropské unie nadšeně podporují britská Konzervativní, Labouristická a Liberálně-demokratická strana. Těší se, jak přivítají statisíce, či dokonce milióny tureckých přistěhovalců, kteří do Británie přijdou, pokud Turecko do EU vstoupí.
A představte si situaci, kdy Turecko vstoupí do Evropské unie a bude využívat běžných právních postupů, jako je například evropský zatýkací rozkaz. Britští voliči by si měli představit svůj možný výlet tureckým půlnočním expresem, jenž by umožnili liberální demokraté, labouristé a toryové, a podle toho se rozhodovat ve volbách.
Turecko se bohužel snaží vstoupit do Evropské unie proto, že chtějí nastavit ruce a nechat si je naplnit spoustou peněz evropských daňových poplatníků ve formě dotací, vidí příležitost, jak se zbavit miliónů svých chudých a nezaměstnaných prostřednictvím jejich exportu do západních zemí jako je Británie, kde budou buď pracovat za nízké mzdy nebo využívat systému sociální podpory.
To stěží představuje pozitivní vizi pro hrdý národ. Přeji Turkům hodně úspěchů a doufám, že časem dosáhnou skutečné demokracie, ale zároveň doufám, že přijmou radu britské Strany nezávislých, aby do Evropské unie nevstupovali, ale uchovali si svou svobodu a nezávislost.
Anna Maria Corazza Bildt
Paní předsedající, především bych chtěla přivítat prohlášení Komise a Rady a poděkovat, poblahopřát a vzdát hold panu komisaři Olli Rehnemu za jeho osobní úsilí o členství Turecka v Evropské unii.
Vztahy mezi Tureckem a Evropskou unií mají dlouhou historii a jsou vzájemně prospěšné. Stejně jako ostatní kandidátské země se Turecko samozřejmě musí řídit zásadami demokracie, svobody a lidských práv a musí svůj právní systém přizpůsobit acquis communautaire. Ráda bych se připojila ke kolegům, kteří přivítali dosavadní pokrok Turecka, ale zároveň si uvědomuji, že na cestě Turecka ke vstupu leží ještě řada překážek: svoboda vyjadřování a práva kurdské menšiny, jež tu kolegové popsali, jsou příklady těchto obtíží.
Rovněž bych chtěla vyjádřit své znepokojení nad rozhodnutím tureckého ústavního soudu zakázat Stranu za demokratickou společnost a zakázat činnost řadě jejích demokraticky zvolených představitelů, to by se však nemělo stát důvodem pro zdržení přístupových jednání s Tureckem. Evropská perspektiva je hybnou silou demokratických reforem. Nedostatečné odhodlání na naší straně by vyslalo negativní signál obyvatelům Turecka. Naše nejistota něco stojí. Mohla by podkopat probíhající proces demokratizace. Politiku Evropské unie by nikdy neměl řídit strach. My, Evropané bychom reformy měli podporovat. Budou vyžadovat čas, budou složité, dojde k problémům, ale ve věci kodaňských kritérií bychom nikdy neměli zakolísat. Nikdy bychom neměli zakolísat v našem závazku ke členství Turecka. Na konci tunelu musí být vidět jasné světlo.
Proto Turecko vyzývám, aby pokračovalo ve svém procesu demokratických reforem. Domnívám se, že bychom měli slíbit, že ho na jeho cestě podpoříme.
Maria Eleni Koppa  .(
Paní předsedající, podporovali jsme perspektivu vstupu Turecka do EU v naději, že přispěje především k celkové demokratické reformě. Po několika letech jsou výsledky bohužel velmi chatrné. Reformy ztratily dech a ty, které byly realizovány, jsou v podstatě jen na papíře. Zdá se, že se zastavil i pokrok v řešení kurdské otázky, který vzbuzoval velké naděje.
Aby Turecko mohlo vstoupit do Unie, musí prokázat skutečné respektování lidských práv, práv menšin, náboženských svobod a politických stran a jejich demokraticky zvolených představitelů. Evropský parlament uvítal demokratické otevírání ohlášené tureckou vládou. Potlačování svobody vyjadřování a zatýkání tisíců občanů a desítek politických představitelů jsou však nepřijatelné a ničí důvěryhodnost jakýchkoli prohlášení o pokračujících reformách.
Hlavní složkou demokracie je navíc úplné oddělení politických a vojenských orgánů. Nemůžeme mít kandidátskou zemi, ve které armáda po všech těch letech nepodléhá plné politické kontrole.
Evropská perspektiva Turecka je a musí být naším závazkem za podmínky, že odhodlá v praxi prosazovat zásady a cíle Evropské unie.
Johannes Cornelis van Baalen
(NL) Paní předsedající, s Tureckem je třeba jednat spravedlivě. To znamená, že i Evropská unie se musí upřímně podívat do zrcadla. Kodaňská kritéria, která všichni dobře znají, jsou tu klíčovou věcí. Musí být splněna. Proces přistoupení je proces otevřený, což jsme rovněž prohlásili, když byla přístupová jednání zahájena. To znamená, že kritéria jsou klíčová, ona rozhodnou o tom, zda Turecko může pokročit k přistoupení. Životně důležitá je samozřejmě demokracie. To znamená, že Evropská unie musí na podporu demokratizace v Turecku vyvinout veškeré úsilí. Je tedy velmi podivné pozorovat, že dochází ke špatnému provádění předvstupního programu, programu předvstupní pomoci. Účetní dvůr Evropské unie zcela jasně prohlásil, že bylo stanoveno příliš mnoho priorit, což znamená, že nejsou žádné priority, a konkrétně poukázal na pomoc určenou pro demokratizaci. Rád bych slyšel, jaký je názor Komise na tuto kritiku Účetního dvora a co udělá, aby zajistila správnou organizaci předvstupní pomoci.
Geoffrey Van Orden
Paní předsedající, není mi úplně jasné, proč tuto rozpravu vedeme právě nyní. Snad proto, že uběhly tři roky od smrti Hranta Dinka a nezodpovězeny stále zůstávají vážné otázky týkající se tohoto zločinu.
Setkal jsem se s Hrantem Dinkem po soudním procesu s Orphanem Pamukem. Dinkova smrt samozřejmě představovala obrovskou tragedii a já jako přítel Turecka neváhám poukázat na to, jak uškodila postavení Turecka v oblasti omezování svobody vyjadřování a přílišné citlivosti vůči kritice tureckého státu. V zájmu Turecka samozřejmě je posílit veškeré aspekty demokracie.
I já podporuji myšlenku Turecka jako sekulárního, jednotného státu, který po osmdesát let vzhlížel k Západu. Uvědomuji si potřebu silné turecké armády a uvědomuji si rovněž klíčový geostrategický význam Turecka. Z těchto důvodů se domnívám, že bychom Turecko měli podporovat a nehledat neustále způsoby, jak ho kritizovat a napadat.
Zákazy politických stran jsou obecně špatné, ale existují výjimky z tohoto pravidla. Všichni víme, že teroristické organizace mají své politické fasády a je velmi složité rozhodovat, zda více škody nadělá tuto fasádu ponechat nebo strhnout. PKK má samozřejmě své politické fasády.
O PKK se zmíním jen pár slovy, protože stále pokračuje ve své teroristické činnosti. Je zjevné, že PKK pokračuje nejen jako teroristická organizace, ale rovněž se svými zločineckými sítěmi, které přesahují hranice Turecka a působí po celé Evropě. PKK je jako mafie, její organizace provádí kriminální činnost, získává finance a podporu. Zapojuje se do všech druhů organizovaného zločinu: daňových úniků, padělání peněz, obchodování s lidmi - a jedním z klíčových zdrojů financí je samozřejmě obchod s drogami. Připadá mi prostě, že bychom se měli soustředit na řešení podobných problémů v našich zemích, a tím pomoci Turecku, namísto toho, abychom ho neustále napadali a kritizovali.
Jürgen Klute
(DE) Paní předsedající, rád bych znovu poukázal na skutečnost, že zákaz kurdské Strany za demokratickou společnost znamená, že v posledních letech turecká vláda zakázala celkem 27 kurdských stran. Od zákazu - o tomto jsme pouze slyšeli - bylo uvězněno více než tisíc osob. Domnívám se, že v zemi, kde běžně dochází k zákazům politických stran, nelze hovořit o demokracii. Zákaz 27 kurdských stran představuje téměř pokus o zápis do Guinnessovy knihy rekordů.
Nejde jenom o menšiny v Turecku - to bych rád na tomto místě také zmínil. V současné době probíhá stávka zaměstnanců v tabákové firmě Tekel, která je velice napjatá a nyní eskaluje. Tisíce pracovníků dnes zahájily hladovku, aby se domohly svých práv. Mají pocit, že je turecká vláda a turecké orgány vážně utlačují. Tento aspekt je třeba zohlednit, protože ochrana práv pracovníků a odborů je nedílnou součástí demokracie. Odbory ale i menšiny v Turecku očekávají jasný, jednoznačný postoj této sněmovny.
Sari Essayah
(FI) Paní předsedající, pane komisaři Rehne, v předchozí Komisi jste měl na starosti velmi náročnou oblast působnosti a vaše nová role jistě také není nijak jednoduchá.
Ve vývoji turecké demokracie došlo v poslední době k potížím a postavení Kurdů nepředstavuje jediný znepokojující faktor. Je zapotřebí zlepšit status dětí a žen, a to zejména ve venkovských oblastech. Turecko po léta postupovalo jen velmi pomalu ve věci ochrany práv náboženských menšin, jako například alavitů a křesťanů.
O postavení patriarchátu se tu již hovořilo. Pravoslavní křesťané byli diskriminováni a v současnosti jich je v Turecku pravděpodobně pouze kolem 3 000. Naprosto nepochopitelný zákon stanovuje, že pravoslavní kněží, biskupové a patriarchové musí být tureckými občany. Patriarcha je hlavou celosvětové církve, může být proto samozřejmě vybrán z kterékoli členské církve. Podobně musí být zaručena ochrana církevního majetku a majetek, který byl nezákonně odebrán, musí být navrácen. V této sněmovně byl sestaven seznam jmen s písemným vyjádřením, jež podporuje otevření církevního semináře v Halki. Poslední osobou, která apelovala v zájmu otevření semináře, byl prezident Barack Obama.
Pokud by Turecko tímto způsobem zabezpečilo lidská práva křesťanské menšiny, stanovilo by skvělý příklad ostatním muslimským státům a podnítilo je k zaručování naprosto stejných práv pro křesťany, jako křesťanské státy zaručují pro své muslimské menšiny.
Pane komisaři, často si klademe otázku, zda je Turecko připraveno vstoupit do EU. Domnívám se, že EU by se měla upřímně zeptat sama sebe, zda je skutečně připravena přijmout Turecko za člena. Prohlásil jste rovněž, že cesta je stejně důležitá jako cíl. Musíme mít na paměti, že vývoj demokracie v Turecku není pro EU tak důležitý, jak je důležitý pro občany Turecka. Proto stojí za to v této cestě pokračovat, i když se neshodneme na jejím cíli.
Emine Bozkurt
(NL) Paní předsedající, turecká vláda zahájila demokratickou iniciativu mající za cíl demokratizaci země a zlepšení kulturních práv Kurdů. Šlo o odvážný krok vpřed. Zákaz politických stran však představuje velký krok zpět. Demokratický právní stát musí vždy umožňovat demokratickou diskuzi, ve které mohou svůj názor projevit všichni občané. Zákaz Strany za demokratickou společnost (DTP) nepovede k úspěchu této demokratické iniciativy. Před osmnácti měsíci unikla jen o vlásek stejnému osudu vládní Strana pro spravedlnost a rozvoj (AKP). Očekávám, že Turecko co nejdříve novelizuje svou ústavu, aby byla v souladu s kritérii vypracovanými Benátskou komisí, aby se předešlo zákazům politických stran. Musí se zapojit všechny strany; koneckonců by je mohl potkat stejný osud. Dále musí být zaveden stranický systém, který bude lépe zastupovat obyvatelstvo Turecka. Toho lze dosáhnout dramatickým snížením 10% prahu pro vstup do parlamentu. Je třeba zamezit využívání zákazů politických stran jako karty v politické hře. Turecko na tom bude muset pracovat s evropskou podporou, okamžitě a bez prodlení. Zbývá mi už jen poděkovat panu komisaři Rehnovi za úžasnou spolupráci. Přeju mu hodně úspěchů s novým portfoliem.
Olle Schmidt
(SV) Rozšíření umožnilo EU podpořit na našem kontinentu základní hodnoty, jako jsou demokracie a lidská práva, a zavést podmínky pro vládu práva založenou na nezávislých soudech a právních orgánech s fungující tržní demokracií - pro stabilní, mírovou Evropu.
Tento vývoj musí pokračovat. Právě proto by mělo být Turecko přivítáno do náručí EU. Až příliš mnoho lidí v Parlamentu a vládách zemí EU se snaží vykroutit ze slibů, jež dali Turecku jako kandidátské zemi. To je nečestné a vytváří to nejistotu nejen v Turecku, ale i v dalších kandidátských zemích. Turecko přirozeně nemůže vstoupit do EU, dokud nesplní všechna kritéria. EU musí stanovit přísná kritéria, ale zároveň musí kandidátskou zemi podporovat, aby je skutečně mohla splnit.
Jak už bylo řečeno, v Turecku došlo k určitému pokroku, ale situace bohužel zdaleka není jednoznačná. Stále existují významné nedostatky. Rozhodnutí ústavního soudu zakázat největší kurdskou stranu je samozřejmě nepřijatelné a brání členství Turecka v EU.
Rád bych se zmínil o další záležitosti spojené s tureckým členstvím. Myslím, že se jí dotkl již kolega poslanec z Dánska. Minulý týden Radio Sweden podalo zprávu o auditu, který odhalil vážné nedostatky ve způsobu, jakým jsou v Turecku využívány fondy EU. Peníze se nedostávají k těm, kdo je potřebují nejvíc. Kritizována byla i chabá následná opatření a skutečnost, že venkovské obyvatelstvo - menšiny jako Kurdové a Asyřané - nedostávají podíl z pomoci EU. Rovněž s ženami se zachází nespravedlivě. Pravidla pro podávání žádostí o finanční prostředky na projekty jsou velmi složitá a lze jim jen stěží rozumět. Kolega poslanec, pan Färm, a já jsme požádali pana Rehna, aby záležitost během posledních dnů svého působení ve funkci komisaře pro rozšíření prozkoumal. Očekáváme rychlou odpověď. Závěrem bych rád poděkoval panu Rehnovi za skvělou práci ve funkci komisaře pro rozšíření a přeju mu hodně štěstí v novém úřadě.
Frieda Brepoels
Paní předsedající, demokratické otevírání ohlášené tureckou vládou se zvrhlo v popírání demokracie. Zákaz Strany za demokratickou společnost (DTP) zničil, a tudíž popřel svobodu vyjadřování, shromažďování a účasti na politickém životě kurdských obyvatel již po bůhví kolikáté. Nedostatek demokracie, prominentní role armády a policie, vysoký práh 10 % pro vstup do parlamentu, neprovedené reformy ústavy a zákona o politických stranách, pronásledování a věznění kurdských politiků a ozbrojenců, to vše jsou známky toho, že Ankara očividně nedokáže řešit otázku práv menšin zralým způsobem. Kdykoli Turecko otevře dveře demokratizaci, okamžitě práskne jinými dveřmi. Zajímalo by mne, zda lze ještě hovořit o demokratickém otevírání. Ráda bych, aby pan komisař vyjádřil svůj názor k této věci a sdělil nám, zda je připraven spolupracovat s tureckou vládou na přípravě konkrétního harmonogramu pro provedení klíčových reforem v souladu s evropskými normami.
Nikolaos Chountis
Paní předsedající, pane Lópezi Garrido, pane komisaři, vaše dnešní prohlášení ve mně vzbudila dojem, že rádi přejdete skutečnost, že nedávné rozhodnutí tureckého ústavního soudu postavit prokurdskou politickou stranu mimo zákon bylo učiněno několik hodin před rozhodnutím Rady ve složení pro obecné záležitosti a rozhodnutí z tohoto zasedání v podstatě dává Turecku zelenou na cestě přímo do Evropy, zatímco se jedná o stát, který porušuje lidská a demokratická práva, nedodržuje mezinárodní právo a odmítá uznat Kyperskou republiku. Nedošli jste snad k závěru, že tato věčná shovívavost nepřivádí Turecko k rozumu, ale naopak mu dodává odvahy? Skutečností je, že turecká ústava vytváří politickou nestabilitu, nezaručuje náboženské a politické svobody a vytváří alibi pro zásahy státu.
Otázka zní: jaká opatření na ochranu práv kurdských občanů učiníte? A ještě důležitější: budeme už konečně požadovat zásadní ústavní reformu, která poskytne institucionální rámec, jenž tyto svobody zaručí a přiměje Turecko k respektování všech práv, což jsou kritéria, aby se mohl jakýkoli stát vydat po cestě směřující ke vstupu do EU?
Róża, Gräfin von Thun Und Hohenstein
(PL) Paní předsedající, příslib členství v Evropské unii byl po dlouhou dobu hnací silou demokratických změn v Turecku. Po roce 2005 však turecká podpora vstupu do EU klesla ze 70 % na pouhých 42 %. V této situaci proto další demokratizace Turecka skutečně vyžaduje lepší spolupráci s Evropskou unií.
Mnohého se v Turecku již dosáhlo - kolegové poslanci o tom zde hovořili - a to si zaslouží naše uznání, ale stále existují oblasti, jimiž bychom se měli velmi pečlivě zabývat. Je tu otázka svobody tisku, která již byla zmíněna, a otázka svobody elektronických médií. OBSE například uvádí, že Turecko blokuje 3 700 internetových stránek. Další důležitou otázkou je možnost žen podílet se na veřejném životě. Turecká ústava nedovoluje ženám v tradičních šátcích vstup na univerzitu, přičemž tyto šátky nosí až 70 % žen. Tento boj mezi sekularismem a demokracií představuje v Turecku skutečnou výzvu.
Ráda bych se zmínila i o Kurdech, konkrétně o jejich uznání za národnostní menšinu. Řešení navrhovaná tureckou vládou jsou neuspokojivá. Je pravda, že byla uznána kurdština, ale turecká ústava stále obsahuje článek 42, který zakazuje výuku kurdštiny jako mateřského jazyka ve vzdělávacích zařízeních.
Je důležité trvale rozvíjet spolupráci s vládou i parlamentem, ale rovněž podporovat nevládní organizace, společenské iniciativy a partnerství na úrovni místních správ v Turecku. Musíme zvýšit spolupráci mezi institucemi, ale měli bychom mít na paměti, že zejména v případě, kdy mluvíme o rozvoji demokracie, jsou to ve skutečnosti vztahy mezi obyčejnými občany, které mění svět.
Arlene McCarthy
Paní předsedající, bohužel musím souhlasit s ostatními, že výrok ústavního soudu, kterým byla zakázána DTP, lze považovat pouze za krok zpět v úsilí o demokratizaci Turecka, přestože nedávné demokratické iniciativy vedly k výraznému pokroku.
Zákona zakazující DTP bylo - jak zde zaznělo - od roku 1982 použito k zákazu 27 stran, ale politické strany jsou samozřejmě vyjádřením vůle lidu. Jsou životní mízou demokracie a nastal čas pro zavedení právních reforem, které skoncují s jejich zakazováním.
Na druhou stranu musí všechny politické strany a kandidáti usilující o zvolení do úřadu v demokratické zemi respektovat základní pravidla demokracie a vládu práva a musí usilovat o dosažení politických cílů výhradně mírovými prostředky. Během svého dospívání v Severním Irsku jsem viděla příliš mnoho lidí zmrzačených a zavražděných v honbě za dosažením politických cílů. V demokracii se politika musí odehrávat prostřednictvím volebních uren, nikoli pomocí kulek a bomb.
Proto spolu s ostatními apeluji na tureckého předsedu vlády a vládu, aby zajistili demokracii, aby reformovali ústavu a zabezpečili, že tento krok nevykolejí turecký vývoj směrem k členství v EU, jež já, moje politická strana a vláda s hrdostí podporujeme.
Charalampos Angourakis
(EL) Paní předsedající, spor mezi zastánci turecké integrace a těmi, kdož upřednostňují zvláštní vztah mezi Tureckem a Evropskou unií, dokumentuje imperialistický vnitřní boj uvnitř Evropské unie a soutěžení se Spojenými státy a dalšími významnými mocnostmi.
Zprávy o pokroku Turecka předkládané Evropskému parlamentu jsou výsledkem rovnováhy mezi těmito silami. Nemají nic společného s barbarským vykořisťováním, útlakem a pronásledováním pracujících v Turecku. Dochází k obžalobám a odsouzením odborářů ve zmanipulovaných procesech. Politické vraždy a násilí ze strany orgánů činných v trestním řízení pokračují. Politické strany jsou zakazovány prostě a jednoduše proto, že vyjadřují přání kurdského obyvatelstva. Zvolení představitelé jsou pronásledováni a hromadně zavíráni do vězení. Turecko nadále upírá Kurdům a ostatním menšinám základní práva. Nezákonně okupuje 40 % území Kyperské republiky a maří veškerá řešení tohoto problému. Vyhrožuje Řecku casus belli a vznáší územní nároky.
Navzdory tomu Evropská unie Turecku blahopřeje, protože to vyžaduje NATO a evropské nadnárodní společnosti, které investují do projektu Nabucco a mají v této zemi a na Středním východě obecně své hospodářské a geostrategické ambice.
Jarosław Leszek Wałęsa
(PL) Paní předsedající, podporuji členství Turecka v Evropské unii, ale chtěl bych odsoudit prosincové rozhodnutí tureckého ústavního soudu, kterým byla zakázána strana DTP. Rozhodnutí bylo ospravedlněno údajným propojením strany s teroristickou organizací PKK. Vím, že žijeme v době, kdy je bezpečnost nade vše; kvůli tomu by však neměly být porušovány svobody občanů. Jak víme, strana zastupovala zájmy Kurdů v tureckém parlamentu od roku 2007. Přestože s 20 poslanci tak činila symbolickým způsobem, byla v posledních letech významným dokladem procesu řešení kurdské otázky, který v Turecku začal. Přítomnost DTP v parlamentu nepředstavovala žádné nebezpečí, ale byla jednou z podmínek nezbytných pro politickou stabilitu. Nedomnívám se však, že bychom měli mluvit o destabilizaci, protože konflikt s Kurdy je dlouhodobý a v žádné své fázi Tureckem vážně neotřásl. Nedomnívám se, že by k tomu došlo nyní, a nepředpokládám, že taková situace nastane.
V minulosti učinila vláda řadu pozitivních gest a stěží lze hovořit o nějaké protikurdské kampani. Kurdsko-turecký mírový proces však utržil vážnou ránu. Zákaz činnosti politické strany představuje typický politický manévr. Výnos soudu nejenom vrací pokrok v turecko-kurdských vztazích o mnoho let zpět, ale představuje i krok zpět v celém procesu demokratizace.
Inés Ayala Sender
(ES) I já bych se ráda zabývala rozporuplnou situací, v níž se dnes nacházíme, když neustále podporujeme proces vedoucí k členství Turecka, protože Turecko v Evropské unii z mnoha důvodů potřebujeme. Dnes jsme se ocitli v rozporuplné situaci proto, že jen před několika týdny vyjadřoval Evropský parlament podporu a uspokojení nad kroky, jež byly učiněny ve vztahu mezi Tureckem a kurdskou menšinou, zatímco nyní jsme náhle překvapeni zákazem hlavní kurdské strany v Turecku, což samozřejmě znovu vyvolává vážné otázky.
V tomto smyslu chci apelovat na Parlament a Evropskou unii a chci požádat Komisi, aby pokračovaly či obnovily své úsilí a znovu se zabývaly oblastmi vyžadovanými pro členství, v nichž jsme pozorovali pokrok, například aspekty spojenými s potřebou všeobecné politické shody mezi politickými stranami, a to by samozřejmě mělo vést k výzvě směrem k turecké vládě, aby uspokojivě vyřešila situaci, v níž se ocitla kurdská politická strana DTP.
Theodor Dumitru Stolojan
(RO) Jsem rozhodným zastáncem vstupu Turecka do Evropské unie. Souhlasím se silnými postoji, jež byly v této sněmovně vyjádřeny v souvislosti s nutností, aby Turecko dodržovalo lidská práva. Chtěl bych však rovněž vyjádřit naději, že stejně pevný postoj bude uplatňován při podpoře úsilí, jež Turecko vyvíjí ve snaze o vstup do Evropské unie.
Vítám postoj španělského předsednictví, jež chce pokračovat v otevírání kapitol jednání s Tureckem.
Chtěl bych vám sdělit, že jsem loni navštívil Turecko jako člen delegace Smíšeného parlamentního výboru EU-Turecko, přičemž od mé předchozí návštěvy tehdy uplynulo 20 let a pokrok, kterého turecká společnost dosáhla, je působivý.
Antigoni Papadopoulou
(EL) Paní předsedající, zdá se, že roky násilí a terorismu v Turecku neberou konce. Kurdové, alevité, nemuslimské menšiny, odboráři, ekumenický patriarchát, Arméni, Kypřané, vězni, orgány místní správy, homosexuálové, ženy, kurdské politické strany a veřejná média mají mnohé co říci, pokud se odváží porušit své mlčení.
Navzdory reformám a dosaženému pokroku se v Turecku mnohé zákony neuplatňují. Temná stránka a porušování lidských práv jsou velmi reálné, když dojde na svobodu tisku, rovnost pohlaví, svobodu projevu a práva menšin. Právě z tohoto důvodu na základě stížností tureckých občanů a menšin odsoudil Evropský soud pro lidská práva Turecko za porušování práva na život, nelidské a ponižující zacházení a celou řadu dalších porušení.
Domnívám se, že Evropská unie může být katalyzátorem demokratizace Turecka tím, že bude vyžadovat plné uplatňování evropského acquis bez výjimek, prospěchářského počítání a bez uplatňování politiky dvojího metru. Pane Rehne, lichocením a otevíráním dalších kapitol k procesu demokratizace Turecka nepřispíváte, přispíváte tím k trvalé nezodpovědnosti a politické amorálnosti.
Bogusław Sonik
Paní předsedající, přes pokrok, který Turecko na cestě ke vstupu do Evropské unie učinilo, je třeba učinit ještě mnoho dalšího, pokud jde o proces demokratizace této země. V usnesení, které Evropský parlament loni schválil, byly vyjádřeny obavy ze situace panující v Turecku v oblasti svobody projevu jakož i politování nad omezeným pokrokem v oblasti svobody vyznání. Parlament tehdy trval a stále trvá na tom, aby turecká vláda ustanovila právní rámec v souladu s Evropskou úmluvou o ochraně lidských práv, který nemuslimským náboženským skupinám a alevitům umožní pracovat bez zbytečných omezení.
Bezprostředně po přijetí usnesení, o kterém jsem mluvil, v prosinci roku 2009, vzbudilo v Evropské unii obavy rozhodnutí tureckého ústavního soudu zakázat DTP - Stranu za demokratickou společnost, která má 21 poslanců v tureckém parlamentu. Záminkou pro zákaz strany bylo její údajné propojení s kurdskou PKK.
Franz Obermayr
(DE) Paní předsedající, rozhodnutí tureckého ústavního soudu, které zakazuje prokurdskou politickou stranu, protože je v rozporu s ústavou, je jasným signálem, že turecká vnitřní politika nemá blízko k demokracii ve smyslu, jak ji chápeme my Evropané. Rovněž zcela jasně viní ze lži velmi silně pocukrovanou zprávu o pokroku vypracovanou Ahtisaariho komisí.
Istanbul má sice tradičně osvícené, proevropsky orientované, vzdělané obyvatelstvo, tato skutečnost ani bezpochyby vynikající akce spojené s Istanbulem coby hlavním městem kultury v roce 2010 bohužel neodrážejí situaci v celé zemi. Musíme si proto přiznat skutečnost. Kdokoli, kdo zakazuje politické strany menšin z důvodu, že jsou v rozporu s ústavou, není v souladu s evropskými hodnotami. Toto neustálé osekávání a změny jsou rovněž nesrozumitelné a rozhodně nám nezískají dobré renomé a neudělají dobrý dojem na naše turecké partnery v dialogu.
Zastavme proto jednání! Zastavme také, prosím, tyto předvstupní platby, protož ten, kdo si chce nechat zaplatit za morální hodnoty, se takovými platbami rozhodně nenechá přesvědčit.
Anna Záborská
(SK) Demokracie žije z podmínek, které sama nedokáže vytvářet. To platí pro naše členské státy a zrovna tak to platí i pro demokracii v Turecku. Problematických otázek je sice více, já se ale zmíním pouze o jedné.
Turecká republika sice uznává svobodu kultu, ale v oblasti náboženské svobody v posledních letech k velkému pokroku nedošlo. Svoboda bohoslužeb je sice formálně uznána, ale fakticky omezována, například při výběru místa bohoslužeb. Je mi líto, že EU k tomuto problému nepřistupuje důsledně. V poslední hodnotící zprávě, která má sto osmdesát stran, je tento problém zmíněn na dvou. Nikde se v ní nehovoří o silném omezení autonomního řízení náboženských komunit, nejen co se týče administrativní a hospodářské úrovně, ale i úrovně pastorační a duchovní.
Jelikož Rada Evropských biskupských konferencí dlouhodobě konstatuje trvalé porušování náboženské svobody v Turecku, měla by Evropská unie důsledně trvat na dodržování lidských práv v rámci svobody vyznání.
Ismail Ertug
Paní předsedající, dámy a pánové, Turecko je samozřejmě velmi emotivní téma, to je zcela jasné. Měli bychom však v tomto kontextu vždy brát do úvahy jednu věc, která tu dnes byla několikrát zmíněna, totiž to, že jakkoli je zákaz politické strany naprosto nepřijatelný, tak nebyl vysloven vládou, ale soudním systémem. Abychom byli spravedliví a čestní, musíme mít tento rozdíl na paměti.
O tom jsem však mluvit nechtěl. Jako Evropané se musíme sami sebe zeptat, kam se vlastně chceme vydat. Pokud chceme jako globální hráč šířit nejenom hospodářské - a to bych jako sociální demokrat rád zdůraznil - ale rovněž politické hodnoty, nejen v rámci Evropy, ale i za jejími hranicemi ve světě, pak pro to nakonec budeme Turecko potřebovat. Poskytne nám to rovněž příležitost jednat s Tureckem pevně a jasně, což je přesně to, čeho je zapotřebí. Pouze tak uspějeme v rozpohybování procesu demokratizace, abychom uspěli v našem celkovém záměru.
Diego López Garrido
úřadující předseda Rady. - (ES) V souvislosti s otázkou, kterou nazýváme vztah Evropské unie a Turecka, s přihlédnutím k procesu přistoupení bude Rada jednat následujícím způsobem:
Především jsme přesvědčeni, že v Turecku musíme udržet evropskou perspektivu. Chápeme, že pokud Turecko jednoho dne do Evropské unie vstoupí, tak ji posílí, nikoli oslabí. Proces proto poslouží oboustranným zájmům.
Za druhé, jednání. Jak poukázal pan Obiols, jednání jsou nezpochybnitelnou zbraní pro vývoj v daném procesu a pro prohloubení vnitřních reforem v Turecku. To se nezvratně prokázalo. Jednání představují strategický prvek a měla by být vedena tak, jak ve svém projevu nastínil komisař Olli Rehn.
Za třetí, jasné poselství Turecku. S Tureckem musíme jednat velmi jasně. O to se zasazuje nejen paní Oomen-Ruijtenová, autorka návrhu usnesení, jenž mi připadá jako velmi široký, důkladný, podrobný návrh, který je skvělým základem, na jehož základě lze pracovat, ale i mnoho dalších účastníků dnešní rozpravy: paní Corazzová, paní Ludfordová, paní Kellerová, pan Zahradil a mnozí další se zasazují o to, abychom Turecku vyslali jasné poselství.
Turecko je země, která, pokud splní kodaňská kritéria, bude moci a musí vstoupit do Evropské unie.
V tuto chvíli však Turecko tato kritéria neplní a v tomto ohledu existují dva zásadní faktory, demokracie a lidská práva, které jsou klíčové pro hodnocení případného budoucího členství Turecka v Evropské unii. Co se týká lidských práv, některá z nich, některé jejich konkrétní rozměry, mají základní význam pro definici demokracie, která splňuje požadavky, jež označujeme jako kodaňská kritéria.
Otázky spravedlnosti, otázky rovnosti žen a mužů, otázky mučení a špatného zacházení, svobody vyjadřování, respektování menšin a plurality, ty vše je třeba mít na paměti. Ve všech jsme pozorovali, že lze dosáhnout nepochybného pokroku, a ve všech rovněž pozorujeme nedostatky či dokonce kroky zpět. Zhruba taková je situace. Záleží na tom, jak se na ni díváte. Sklenice může být poloplná nebo poloprázdná. Proto se domnívám, že se ve vztazích mezi Evropskou unií a Tureckem musíme zaměřit na tyto základní prvky.
Domnívám se, že proces sbližování Turecka a Evropské unie je možný, jde o proces proveditelný. Z těchto příčin je otevřený a Turecko má status kandidátské země. Jde o proces nezbytný, který musí přirozeně pokračovat co nejrychleji. Evropský parlament v něm hraje nepostradatelnou roli. Musí mít klíčovou úlohu ve vývoji, analýze, hodnocení a konsolidaci tohoto procesu, který bychom všichni rádi viděli postupovat co nejrychlejším tempem.
Olli Rehn
člen Komise. - Paní předsedající, jsem rád, že se k Turecku mohu naposledy vyjádřit.
Chtěl bych vám poděkovat za dnešní velmi podnětnou a zodpovědnou rozpravu. Své rozloučení ohledně Turecka jsem vám vlastně přednesl už v prosinci či listopadu. Nebudu ho nyní opakovat. Doufám, že už nebudu muset v této sněmovně přednášet žádná další loučení týkající se Turecka, že pokročíme a budeme se zabývat významnými hospodářskými a dalšími výzvami, které před Evropskou unií stojí.
Chtěl bych rovněž využít této příležitosti a poděkovat španělskému předsednictví a španělskému předsedovi vlády Zapaterovi za zahájení iniciativy Aliance civilizací, která je velmi důležitá, a chci říci, že se k této alianci rád dobrovolně připojím. Je rovněž důležitá pro vztahy mezi Evropskou unií a Tureckem.
Dnešní rozprava se oprávněně zaměřovala zejména na zákaz politické strany. Je velmi důležité, aby Turecko reformovalo svou legislativu a celý ústavní právní rámec politických stran tak, aby byl v souladu s doporučeními Benátské komise.
Pánové van Baalen a Schmidt otevřeli otázku nedávné zprávy Účetního dvora o Turecku. Mohu říci, že náš závěr v Komisi v generálním ředitelství pro rozšíření se shoduje se zprávou a jejími závěry týkajícími se toho, jak zajistit, aby naše finanční pomoc byla strategičtější, víceletá a jak ji jasněji propojit s potřebami vyplývajícími z programu politických reforem v našich zemích, v tomto případě v Turecku.
Na tomto záměru se pracuje, včetně zcela nové orientace pro přípravu našich plánovacích dokumentů na víceletém základě a přechodu od programů založených na projektech směrem k sektorovým programům. Tento nový přístup rovněž obsahuje větší důraz na sektorové strategie vyvíjené samotnými příjemci pomoci, což by v konečném důsledku mělo usnadnit stanovení společných priorit Komise a tureckých orgánů.
Rád vám poskytnu delší a podrobnější písemnou odpověď v této záležitosti, pokud mi v nejbližší době pošlete dopis, abych tak mohl učinit během funkčního období současné Komise.
Domnívám se, že kromě zákazů stran je třeba hovořit i o demokratické transformaci v širším pohledu. To jste dnes udělali a já bych jen v krátkosti zmínil tři body, které podle mého názoru představují nejdůležitější příští kroky.
V uplynulých pěti letech jsme v Turecku byli svědky obrovské demokratické transformace. Ve srovnání se situací před řekněme pěti lety je to dnes země velmi odlišná. Sklenice však stále ještě není plná a je stále třeba provést řadu důležitých reforem.
První a nejvýznamnější z nich se týká práv občanů a základních svobod. Turecké výsledky v oblasti svobody projevu nejsou v souladu s normami EU. Mnozí autoři a novináři stále čelí žalobám a soudním výrokům kvůli své práci. Je nejvyšší čas, aby Turecko přijalo nezbytné právní reformy, aby tento problém patřil turecké minulosti, nikoli budoucnosti. To je nezbytné pro jakoukoli otevřenou, demokratickou společnost a rovněž je nutné více hovořit o citlivých otázkách, jako je arménská otázka, kurdská otázka či problém Kypru.
Za druhé, v loňském roce došlo k významnému vývoji ve vztazích mezi armádou a civilní složkou. Probíhající vyšetřování případu Ergenekon má pro demokratizaci Turecka klíčový význam a turečtí občané si rozhodně zaslouží, aby toto vyšetřování bylo dotaženo do konce, a oprávněně očekávají, že budou přijata veškerá nezbytná preventivní opatření, aby se všem obžalovaným dostalo spravedlivého soudu.
Za třetí, demokracie v neposlední řadě nelze dosáhnout, pokud je polovina obyvatelstva - ženy - podstatně méně zastoupena v národní a místní politice. Nevládní organizace tureckých žen jsou neúnavné ve svém úsilí o propagaci tohoto programu, což je správné a my jsme jejich spojenci. Zřízení zvláštní komise pro rovnost žen a mužů představuje významný krok, který doufám výrazně přispěje k většímu politickému zastoupení žen na všech úrovních turecké společnosti.
Na závěr lze říci, že proces vstupu Turecka do EU může představovat dlouhou a někdy klikatou cestu, ale je nutné nespustit oči ze základního cíle demokratické transformace země. Ta je prvořadým zájmem nejen Turecka, ale i Evropské unie, a lze jí nejlépe dosáhnout tím, že budeme vůči Turecku zároveň spravedliví a pevní, čímž si udržíme svou důvěryhodnost a sílu podmíněnosti při úsilí o vedení reforem zaměřených na základní svobody v Turecku. V tomto obrovském úsilí budu dále spoléhat na vaši silnou podporu. Ta je nezbytná pro konečný úspěch tohoto projektu.
Předsedající
Rozprava je ukončena.
Písemná prohlášení (Článek 149)
Kristiina Ojuland
písemně. - (ET) Paní předsedající, zpráva o vývoji v Turecku, vypracovaná Evropskou komisí v roce 2009, označuje provedení ústavní reformy za významnou výzvu při pokračování procesu demokratizace. Zpráva uvádí, že navzdory zřetelné podpoře vlády ze strany veřejnosti a velké parlamentní většině byl dosavadní pokrok v uskutečňování politické a ústavní reformy nedostatečný, protože strany nedokázaly nalézt společnou řeč. Stejně jako v ostatních demokratických státech odráží postoj tureckých politických stran přání jejich voličů. Nesmíme zapomínat, že v demokratické společnosti se strany zodpovídají především svým voličům, a v Turecku musí Evropská unie zaměřit svou pozornost na vývoj mezi obyvatelstvem. Musíme být velmi obezřetní a nezaujímat pouze didaktický postoj při usměrňování procesu demokratizace v Turecku. Úspěšné provedení žádoucích reforem vyžaduje podporu veřejnosti, pro niž je zapotřebí většího obecného povědomí, jakož i vědomí významu reforem a důvodů, proč jsou prováděny. Reformy, které byly provedeny shora, nepovedou k požadovaným výsledkům, pokud bude existovat pocit, že představují nebezpečí pro vnitřní stabilitu Turecka. Tlak na tureckou vládu, aby urychlila reformy, jež nemají podporu veřejnosti, by mohl neúmyslně vést k rozkvětu separatismu či náboženské nevraživosti. Doufám, že Rada a Komise spolu s tureckou vládou vyvinou úsilí směřující k provedení opatření, jež tureckému obyvatelstvu umožní podílet se na procesu demokratizace podstatně více, než tomu bylo doposud, aby se vytvořila úrodná půda pro provádění reforem nezbytných pro vstup do EU na základě kodaňských kritérií.
Pavel Poc
písemně. - (CS) Přístupová jednání s kandidátskou zemí by měla mít za cíl vstup dané země do EU. V případě Turecka je situace ale mnohem složitější. Přístupová jednání jsou otevřena od 3. října 2005. Kromě samotného přistoupení mají přispět k prosazování demokracie, svobody, dodržování občanských a lidských práv v Turecku. Tohoto cíle je třeba dosahovat spíše než politickými prohlášeními legislativními úpravami v rámci harmonizace s právním řádem Evropské unie, ale především politickou a společenskou praxí vycházející z příkladu členských států. Argumenty proti vstupu na téma "evropské země" a "islámské země" jsou nekorektní a nesprávné. Historická příslušnost Turecka k Evropě je nezpochybnitelná. Dnes je ostatně Turecko členem Rady Evropy a Organizace pro bezpečnost a spolupráci v Evropě. Neexistuje žádné religiózní kritérium pro hodnocení kandidátské země a naopak svoboda vyznání je jednou z hlavních evropských hodnot. Proto jedinými a rozhodujícími stanovisky pro vstup Turecka do EU musí být dodržování zásad právního státu, legislativní potvrzení občanských i menšinových práv a respektování všech členských států EU.
Renate Sommer  
písemně. - (DE) Je dobře, že se Evropský parlament přinejmenším zabývá otázkou demokratizace v Turecku. Komise a Rada mají obecně tendenci situaci přikrášlovat - ať už je jakkoli dramatická. Nazývají to "měkkou silou". Kam jsme se ale s touto měkkou silou dostali? Je poměrně zřejmé, že od zahájení přístupových jednání bylo v Turecku učiněno více kroků zpět než kroků správným směrem. Nyní došlo k zákazu další strany. Pokračuje však rovněž rozsáhlé omezování občanských svobod, útlak náboženských menšin, který dosahuje až k pokusům o jejich vypuzení či zničení pomocí krveprolévání, omezování svobodného přístupu k informacím a svobody tisku, jež se snaží o zničení opozičního tisku a svobodných odborů, a seznam dále pokračuje. "Pacta sunt servanda” - to se v souvislosti s Tureckem neustále zdůrazňuje a právem. Platí to ovšem i pro Turecko! Tím, že zahájilo přístupová jednání, uzavřelo Turecko s EU dohodu, že bude dodržovat kodaňská kritéria. Pokud bude takto dále pokračovat a neplnit je, pak si bude muset položit otázku, zda se skutečně chce stát součástí Evropy. "Měkcí" představitelé v Komisi, předsednictví Rady a Radě by měli konečně začít jednat důsledně namísto neustálého otvírání nových kapitol jednání.
