Výsledky zasadnutia Európskej rady 19. a 20.júna 2008 v Bruseli - Pokrok činnosti slovinského predsedníctva (rozprava) 
Predseda
Ďalším bodom rokovania sú vyhlásenia Rady a Komisie týkajúce sa výsledkov zasadnutia Európskej rady 19. a 20. júna 2008 v Bruseli a vyhlásenie úradujúceho predsedu Rady týkajúce sa slovinského predsedníctva.
Vážené dámy a páni, predsedovia politických skupín a politické skupiny poskytnú svoje stanovisko a takisto vyhodnotenie slovinského predsedníctva.
Dovoľte mi, aby som úprimne poďakoval úradujúcemu predsedovi Rady a premiérovi Slovinska, Janezovi Janšovi a takisto jeho ministrovi, Janezovi Lenarčičovi, za vynikajúcu spoluprácu s Európskym parlamentom a predsedom.
Chcel by som sa vám poďakovať, pán predseda Európskej rady, pán premiér Janez Janša, za jedno, podľa mňa, z najpriateľskejších predsedníctiev, aké Parlament kedy zažil, a rád by som vám za to úprimne poďakoval tu na tomto plenárnom zasadnutí Európskeho parlamentu.
(potlesk)
Janez Janša
úradujúci predseda Rady. - (SL) Vážený pán predseda, ďakujem vám veľmi pekne za slovo. A ďakujem vám aj za vaše slová chvály na slovinské predsedníctvo. Veľmi oceňujem dobrú spoluprácu počas nášho predsedníctva Európskej rady a spoluprácu s Parlamentom. Vážený pán predseda Komisie Barroso, Vám môžem povedať, že spolupráca s Európskou komisiou bola veľmi dobrá a synergia medzi Radou, Komisiou a Parlamentom za posledných šesť mesiacov nám pomohla dosiahnuť niekoľko pokrokov, vďaka ktorým je Európa lepšia a efektívnejšia, najmä pokiaľ ide o potrebné odpovede na globálne výzvy.
Som veľmi rád, že mám dnes možnosť, dámy a páni, predstaviť vám závery júnovej Európskej rady. Bolo to zaujímavé zasadnutie plné výziev a svojím spôsobom aj možnosť zhrnúť pokrok, ktorý sme spolu dosiahli za posledných šesť mesiacov. V prvej polovici roku 2008 zo všetkých strán prichádzala jedna udalosť za druhou. Zmeny, ktoré sme dosiahli, dokazujú, že Európa je dynamická, že funguje a je schopná čeliť problémom.
Za posledných šesť mesiacov - ak môžem vymenovať len zopár úspechov - sme posledný týždeň rozšírili eurozónu pozvaním Slovenska, ktoré vstúpi do eurozóny 1. januára 2009, odstránili sme posledné schengenské bariéry a otvorili a zrealizovali sme značnú časť Európskeho roka medzikultúrneho dialógu. Osobitná vďaka patrí predsedovi Parlamentu, Hansovi-Gertovi Pötteringovi za podujatia organizované v Európskom parlamente počas Roka medzikultúrneho dialógu. Sám som sa zúčastnil niekoľkých z týchto podujatí. Najmä stretnutie s náboženskými predstaviteľmi predstavovalo, podľa môjho názoru, veľkú pridanú hodnotu a pokračovanie tradície, ktorú stojí za to uchovať pre budúcnosť.
Založili sme euro-stredomorskú univerzitu na pobreží Slovinska a dosiahli dohodu o hlavnom sídle Európskeho inovačného a technologického inštitútu v Budapešti. Stanovil sa prvý Európsky námorný deň. V marci sme začali druhý cyklus obnovenej lisabonskej stratégie a zaviedla sa piata sloboda.
Oslávili sme aj niektoré dôležité výročia pre Európsku úniu: desiate výročie Európskej centrálnej banky a eura, 50. výročie tohto váženého Európskeho parlamentu a 60. výročie Haagskej konferencie.
Ako som už povedal, mohli sa pokročiť najmä vďaka dobrej spolupráci a synergii, ktorú sme dosiahli medzi Radou, Parlamentom a Komisiou. A opäť ďakujem obom predsedom za ich preukázanú silnú osobnú zaangažovanosť. Bez tohto by bola koordinácia podstatne zložitejšia a tieto pokroky neistejšie. Jedným slovom, bola to strategická pomoc. Vďaka vám za to - a vďaka patrí aj predsedom politických skupín, vedúcim predstaviteľom výborov Európskeho parlamentu za dobrú komunikáciu, za ich spoluprácu, najmä počas týchto posledných pár týždňov po referende v Írsku, ktoré boli politicky veľmi náročné. Musím povedať - samozrejme je to moje zhodnotenie - že z našej strany považujeme túto spoluprácu za veľmi dobrú.
Rád by som začal dnešnú dôležitú správu o júnovej Európskej rade tam, kde som skončil môj prejav v januári, keď som stanovoval priority, najmä so želaním, aby kedykoľvek a akýkoľvek náhodný okoloidúci v ktoromkoľvek meste Európskej únie vrátane Írska, mohol bez zaváhania povedať, že sa cíti byť Európanom a že mu záleží na tom, čo bude zajtra s Európou, pretože vie, že Európe záleží na tom, čo bude s ním zajtra.
Sám si myslím, že posledné udalosti a hlasovanie proti ratifikácii Lisabonskej reformnej zmluvy v Írsku, dali tejto myšlienke určitú pridanú hodnotu. Musíme si uvedomiť, že toto nie je kríza Lisabonskej zmluvy alebo kríza Európy, alebo Európskej únie vo všeobecnosti. Myslím, že je to prípad odvekej výzvy pre celú politiku, odkedy politika existuje, odkedy politika pracuje pre spoločné dobro.
Touto výzvou je konkrétne: ako dokážeme zaistiť podporu väčšiny pri reformných návrhoch a návrhoch na zmeny vtedy, keď je všetko v poriadku. A vtedy, keď nie je zjavné žiadne vonkajšie nebezpečenstvo. V časoch, kedy všetci vidíme, že život súčasných generácií v Európe je podstatne lepší ako ten predchádzajúcich generácií? Ako presvedčíme ľudí, že pre to, aby tento dobrý alebo stabilný život pokračoval, musíme zaviesť niektoré zmeny? A ako zabezpečíme podporu týchto navrhovaných zmien vtedy, keď svieti slnko, keď je pekné počasie alebo aspoň celkom pekné? A ako vysvetlíme, že je naozaj potrebné opraviť strechu práve vtedy, keď je pekné počasie?
Keď sa nám toto nepodarí vysvetliť - a toto je problémom vnútroštátnych politík, ako aj európskych politík - podvedomou reakciou jednotlivca - je to logické a normálne - je brániť to, čo existuje. Držíme sa presvedčenia, že to, čo máme, sme dosiahli existujúcimi riešeniami, prečo by sme ich preto mali meniť. Za týchto okolností je jednoznačne ľahšie vykresliť obavy, ako vykresliť budúce výsledky, ktoré ešte nemáme.
Táto výzva je veľká a diskusia na júnovej Európskej rade nám jasne ukázala, že sa musí prijať. Takisto sa ukázalo, že sme spoločne uznali, že rozšírená Európska únia na jednej strane potrebuje nástroje pre efektívnejšie a demokratickejšie vnútorné fungovanie, a na druhej strane potrebuje samozrejme novú inštitucionálnu základňu pre efektívnejšie vonkajšie fungovanie. Tu jednoducho neexistuje iná alternatíva. Môžeme hľadať rozličné možnosti, ale na túto strategickú odozvu neexistuje iná alternatíva.
Takisto sme sa zhodli na tom, že na základe spoločného prístupu, spoločnej analýzy a na základe návrhov našich írskych kolegov na októbrovej Európskej rade určíme náš ďalší postup. Ale dovtedy by sme sa mali držať troch usmernení, najmä: hľadať riešenie tak, aby sme nepoškodili základy Lisabonskej zmluvy, na ktorej sme sa dohodli a spoločne podpísali minulý rok 13. decembra, a ktorá dáva dobré odpovede na kľúčové problémy, ktorým musí čeliť Európska únia. Preto sme sa zhodli, že budeme pokračovať v budovaní a nezačneme zase od začiatku.
Rovnako sme sa dohodli a zhodnotili, že proces ratifikácie bude pokračovať. Demokracia znamená, že názor všetkých sa rešpektuje, že názor všetkých má rovnakú váhu, že sa rešpektuje rozhodnutie voličov v Írsku, ktoré vyjadrili v referende, ale takisto, že sa samozrejme rešpektujú aj názory ostatných. Doteraz Zmluvu ratifikovalo 19 národných parlamentov. Parlament Spojeného kráľovstva ukončil ratifikáciu presne v čase konania referenda v Írsku a zasadnutia Európskej rady. Skrátka v tom istom čase jeden z členských štátov pokračoval v procese ratifikácie, držal krok a udržoval tempo.
Napriek tomu, ako som už povedal, signál z Írska musíme brať vážne. Ak pre nič iné, tak pre to, že to nie je prvýkrát, čo sme sa stretli s negatívnou odozvou na navrhované zmeny alebo na reformnú zmluvu. A takisto preto, že toto nie je záverečná zmluva, ktorú harmonizujeme, alebo ktorá bude potrebovať zmeny a doplnenia. Toto nie je posledná zmena a doplnenie, ktorú Európska únia navrhne. Budúce roky a desaťročia budú takisto vyžadovať odpovede na nové výzvy, ktoré sa objavia. Takéto a dokonca dôležitejšie rozhodnutia ako sú tieto sa budú musieť neustále koordinovať. Práve preto sa teraz musia zohľadniť stanoviská a k nim prijať aj náležité uváženia.
Po prvé, prečo sa to stalo? Musíme určiť všetky dôvody a podľa môjho názoru sa pevne sústrediť na to, o čom som predtým hovoril - o odvekej výzve pre celú politiku. Zároveň si myslím, že sa musíme zamerať na komunikáciu, ktorá by mala alebo musí Európanom jasne dokázať, prečo Európa potrebuje novú zmluvu. Verím, že sa to ľuďom môže vysvetliť, že to nie je také zložité, ale že na to potrebujeme určitý čas spolu so správnym prístupom.
Verím, že takisto musíme zakladať na fakte, že sa mení určitý všeobecný prístup k inštitúciám Európskej únie. Ak mám byť presnejší, verím, že musíme prispievať viac k budovaniu európskej identity. Európska identita, ktorá nezasahuje do národných identít členských štátov. Akási synergia týchto identít. Nevidím tu spôsob v nejakom druhu konfrontácie rozličných identít, ale v synergii. Verím, že pri tomto prístupe je pre nás veľmi dôležité vedieť, že táto identita sa buduje len relatívne pomaly, prostredníctvom formálnych úkonov a formálnych inštitúcií a že takisto potrebujeme miernejší prístup.
O tomto bode sa veľmi dobre diskutovalo s európskou občianskou spoločnosťou, ak to takto môžem prezentovať, na 60. výročí Haagskeho kongresu, kde sa predložilo niekoľko dobrých návrhov. Predseda Parlamentu sa zúčastnil tejto diskusie, rovnako ako aj predseda Komisie a predstavitelia viacerých európskych inštitúcií a stovky mladých ľudí, a takisto aj zástupcovia starších generácií z celej Európskej únie. Niekoľko návrhov sa tam opakovalo, ktoré podľa môjho názoru musíme začať v budúcnosti zavádzať.
Napriek faktu, že v Európskej únií máme veľký počet úradných jazykov, ktoré majú rovnocenné postavenie - a čo je do určitej miery problémom, pokiaľ ide o vytváranie európskych médií alebo napríklad európskeho filmového priemyslu - nemalo by to byť prekážkou prijať prístupy alebo podniknúť také kroky, a nie robiť také veci, ktoré sú jednoduchšie. Pokiaľ ide o identitu, je veľmi dôležité pre ľudí stotožniť sa s niečím, čo je spoločné - napríklad s futbalovým tímom Európskej únie. Mohol by sa zorganizovať futbalový zápas medzi Európskou úniou a Latinskou Amerikou alebo Africkou úniou. V minulosti sa už vyskúšali podobné experimenty. Prilákali oveľa väčšiu pozornosť európskej verejnosti ako samotné podujatie. A z tohto by sme sa mali poučiť.
Následne musíme prispôsobiť komunikáciu. (príhovor prerušený poslancom - smiech) Účasť na takomto zápase by bola určite vysoká. Možno lepšia ako na tomto zasadnutí. (smiech)
Pokiaľ ide o komunikáciu, myslím, že si musíme uvedomiť, že moderné technológie vytvárajú typ nového prístupu v komunikácii pre mladé generácie, že toto otvára viaceré nové možnosti a umožňuje nám zdolávať viaceré bariéry, ktoré sa v minulosti nedali prekonať. Zároveň to samozrejme znamená, že naši obyvatelia majú veľmi veľké požiadavky. Sú to ľudia, ktorí sú si vedomí svojich práv, a takisto možností uplatňovať si tieto práva, a práve to musí komunikácia zohľadňovať.
Skrátka, som presvedčený, že tempo hľadania riešení, ktoré boli obsiahnuté v Lisabonskej reformnej zmluve sa medzi dnešným dňom a októbrom nestratí. Väčšina mojich kolegov z tých členských štátov Európskej únie, v ktorých sa ešte neukončil proces ratifikácie Lisabonskej reformnej zmluvy, povedala Rade pri tejto diskusii, že sa tak stane v nasledujúcich mesiacoch. Tieto údaje budú v októbri vyzerať celkom inak.
Európska rada nezmenila program schôdze napriek tomu, že sme kvôli referendu v Írsku natrafili v ratifikácii na mŕtvy bod. Program schôdze sa zameral na otázky bezpečnosti, rast ceny ropy a energetických produktov a s tým spojenými sociálnymi dôsledkami a samozrejme na otázky týkajúce sa životného prostredia a energie.
Podrobne sme naplánovali určitý spôsob, ako hľadať riešenia pre rastúce ceny potravín a ropy - verím, že predseda Komisie o tomto povie viac - aj Rada potvrdila, že problém je vážny. Kým v roku 2006 ceny potravín vzrástli o 9 %, minulý rok prudko vyleteli o 40 % a počas prvých troch mesiacov tohto roka dosiahli svoje najvyššie nominálne hodnoty za posledných 50 rokov. A ceny ropy vzrástli za šesť rokov o 500 percentuálnych bodov, čím sa situácia strategicky zmenila.
Preto sme sa v Rade veľa rozprávali o krátkodobých opatreniach, najmä o tých, ktoré naliehavo potrebujeme pre jednotlivcov a domácnosti s nízkym príjmom, v ktorých sa veľký podiel osobných a rodinných rozpočtov vynakladá na potraviny. Tu samozrejme potrebujeme vedieť, ktoré z týchto opatrení spadá pod európske politiky a ktoré spadá pod vnútroštátne politiky alebo vlády členských štátov. Viaceré z týchto opatrení sa prijímajú v jednotlivých krajinách. Európska komisia takisto prijala niekoľko opatrení, ktoré sú v jej kompetencii. A tieto opatrenia sú potrebné; krátkodobé opatrenia sú potrebné. Len hovoriť o dlhodobých opatreniach je samozrejme chybou, pretože kým dlhodobé opatrenia začnú fungovať, ľudia potrebujú žiť. A v tomto predbežnom období musíme pomáhať tým, ktorých sa to najviac dotýka. To sa takisto očakáva od národných vlád a od Európskej únie. Potrebujeme však vedieť, ktorá reakcia je účinnejšia a na akej úrovni.
Samozrejme v prvom rade máme Európsku úniu, pretože v rámci tohto Spoločenstva, v Európskej únii, môžeme nájsť odpovede na otázky, ktoré jednotlivé štáty nedokážu vyriešiť. Keď hovoríme o skutočných dôvodoch rastúcich cien ropy, potravín, základných surovín a energie vo všeobecnosti, sú to strategické globálne problémy. Ak kedy existovala veľmi zrejmá potreba pre nejaké spoločné opatrenia na celoeurópskej úrovni, tak potom je to teraz, práve v tejto situácii.
Skutočné alebo strategické dôvody týchto cenových zvýšení sú samozrejme spôsobené oddelením ponuky od dopytu. V nedávnej dobe dopyt značne vzrástol. Z krátkodobého hľadiska a zo strednodobého hľadiska sa môžeme pokúsiť preklenúť tento rozdiel, najmä prostredníctvom zvýšenej výroby, otvorenosti, trhovej orientácie poľnohospodárskeho a energetického odvetvia, a samozrejme prostredníctvom inovácií, ktoré vytvárajú krátkodobé výsledky a takisto prostredníctvom opatrení, akým je napríklad systematické monitorovanie rastu cien.
Ale nemali by sme si nahovárať. Časy lacných potravín a hlavne lacnej energie sú už minulosťou. Už sa nevrátia. Zmeny v návykoch rovnako ako aj nové technologické riešenia sú v tomto prípade kľúčové. A aby sme to dosiahli - popri environmentálnych dôvodoch, o ktorých sme veľa rozprávali v marci - teraz vidíme aj veľmi osobité hospodárske a do veľkej miery aj sociálne dôvody. Už nemáme dostatok času bližšie sa na to sústrediť.
Dovoľte mi vyjadriť sa o ďalších záveroch. Takisto sme dohodli opatrenia, ktoré zvýšia bezpečnosť Európanov. Úspech Európskej únie bude závisieť čím ďalej, tým viac od smerovania von, a preto je dôležité, aby občania cítili, že otvorenosť nekompromituje ich bezpečnosť, ale zvyšuje ju. Samozrejme za predpokladu, že zavedieme tie správne mechanizmy.
Európska rada preto potvrdila nedávne úspechy v oblasti spravodlivosti a vnútorných vecí, závery rozšírenia schengenského priestoru a dohodu o prechode na novú druhú generáciu systému IT do septembra 2009. Potvrdila transformáciu Europolu na agentúru Európskej únie, pokrok pri realizácii protiteroristickej stratégie a rámcové rozhodnutie posilňujúce práva občanov pri výkone rozhodnutí vydaných v neprítomnosti.
Takisto sme podnikli niektoré kroky na vytvorenie dobrej základne pre prijatie energetického a klimatického balíka do konca roka. A k tomu istému bodu - z vlastnej skúsenosti môžem po týchto posledných šiestich mesiacoch povedať - keď sa hovorí o energetickom a klimatickom balíku a o zmene klímy, prakticky všetky oči sveta sa upierajú práve na Európsku úniu. Očakávajú sa od nás riešenia. Rovnako ako aj vodcovstvo. A v tomto nesieme veľmi veľkú zodpovednosť.
Keď som sa spolu s predsedom Komisie stretol s niektorými predstaviteľmi karibských krajín na samite Európskej únie, Latinskej Ameriky a Karibiku, prosili nás, aby sme primali Európsku úniu vytrvať. Mali by sme pokročiť s týmito opatreniami, pretože povedali, že budú priamo čeliť možným následkom, ak sa zmeny klímy nezastavia. Počuli sme takisto veľmi smutné príbehy o tom, ako veľké územia, ostrovné územia niektorých z týchto krajín už začínajú miznúť.
Na júnovom zasadnutí Európska rada zhrnula viaceré kroky vpred, ktoré sme dosiahli. Teraz nemáme dostatok času všetko vymenovať. Teší nás dohoda Galileo. Teší nás dohoda o niektorých smerniciach, ktoré si vyžadovali dlhé obdobie na harmonizáciu. Teší nás dosiahnutý výrazný pokrok pri liberalizácii trhu s energiou, pokiaľ ide o plyn aj elektrinu. A takisto nás teší, že tieto riešenia sa dosiahli, ako som už predtým povedal, buď s alebo na základe dobrej spolupráce s Radou, Európskym parlamentom, politickými skupinami, predsedami pracovných skupín v Európskom parlamente, a že táto komunikácia bola reálna a že sa nám podarilo urobiť tieto kroky vpred.
Takisto nás teší výrazný pokrok dosiahnutý v oblasti európskej perspektívy pre západný Balkán. V tomto období sme boli svedkami podpísania dohôd o pridružení a stabilizačných dohôd so všetkými týmito krajinami. A pokiaľ ide o situáciu v Kosove, Európska únia zohrala strategickú a stabilizačnú úlohu. Teší nás, že sme harmonizovali praktické opatrenia a že napriek obavám, ktoré existovali v januári, keď sme hovorili o týchto prioritách a keď som odpovedal na vaše otázky o situácii v tomto regióne, dnes môžem povedať, že celková situácia v regióne je podstatne stabilnejšia a jednoznačne oveľa stabilnejšia, ako mnohí očakávali vrátane Kosova.
Preto ešte raz úprimná vďaka za vašu spoluprácu, ktorá nám priniesla synergiu. Viacero pokrokov, ktoré sme dosiahli, a takisto niektoré z tých, ktoré sú spolovice dokončené a ktoré čakajú na ďalšie predsedníctvo, sa mohli uskutočniť vďaka úžasnej spoločnej dobrej vôli, ktorú sme vložili do týchto snáh pre dobro Európy.
(potlesk)
José Manuel Barroso
predseda Komisie - Vážený pán predseda, každá Európska rada je iná a táto už nemohla byť viac zložitejšia, tým, že sa konala v ťažkom období, len týždeň po írskom hlasovaní za "nie" a v čase rastúcich obáv z prudkého nárastu cien potravín a ropy.
Môžeme to pripísať efektívnemu predsedníctvu pána ministra Janeza Janšu a konštruktívnemu zanieteniu členov Európskej rady, že sa na zasadnutí našla cesta, ako sa pohnúť vpred bez pocitu drámy, ktorú sa niektorí snažili vyvolať. Dôraz sa kládol viac na členské štáty a európske inštitúcie, ktoré spolu pracovali, aby sa našli riešenia pre inštitucionálne ako aj praktické problémy dotýkajúce sa priamo našich občanov.
Pokiaľ ide o Lisabonskú zmluvu, nastal široký konsenzus týkajúci sa pozícií, ktoré vyplynuli z našich diskusií v Štrasburgu. Nikto nevzniesol námietky proti prínosom Lisabonskej zmluvy alebo proti tomu, že členské štáty majú plné právo pokračovať v ratifikácii - a skutočne by sa im mala poskytnúť plná podpora. Uznalo sa, že rozhodnutie v referende sa musí rešpektovať a náležite pochopiť, a že je potrebný určitý čas, aby sme sa dohodli na ďalších krokoch.
Zároveň sa Európska únia nesmie nechať odkloniť inštitucionálnymi obavami od plnenia politického programu pre svojich občanov. Návrat späť k tejto problematike na októbrovej Európskej rade sa vníma ako nájdenie tej správnej rovnováhy, aby mali írske orgány čas prehodnotiť a prekonzultovať a zároveň uznať, že je stále naliehavé nájsť cestu vpred.
Medzitým Európska rada preukázala svoje odhodlanie pokračovať v politickom programe, ktorý je zameraný na potreby občanov. Obzvlášť prebehla detailná diskusia o prínose, ktorý by mohla Európska únia vytvoriť, pokiaľ ide o rastúce ceny potravín a palív a Európska rada je jasne presvedčená, že oznámenie Komisie o cenách potravín a ropy poskytuje pre tieto ceny ten správny rámec. Som veľmi vďačný za podporu udelenú našim oznámeniam a takisto za žiadosti ďalšej práce zo strany Komisie v tejto problematike.
Prebehla živá diskusia medzi niektorými členskými štátmi, ktoré chcú, aby sa Európska únia zamerala len na dlhodobé štrukturálne opatrenia, pričom krátkodobé opatrenia zostanú na vnútroštátnej úrovni, a ďalšími, ktorí chcú občanom dokázať, že sme schopní odpovedať na ich obavy osobitnými opatreniami na celoeurópskej úrovni ako aj na vnútroštátnej úrovni. Pevne podporujem politickú podporu dokázať, že sme pripravení konať, aby sme čelili vplyvu vysokých cien ropy a energie na tých najzraniteľnejších v našej spoločnosti.
Skutočne nevidím rozpor medzi potrebou pre štrukturálnu odpoveď na to, čo je štrukturálnym problémom - energetická kríza - a potrebou pre okamžité opatrenia na pomoc tým, ktorí to potrebujú. Je takisto dôležité pochopiť, že existujú rozličné úrovne práce, najmä pokiaľ ide o to, čo môžeme urobiť na vnútroštátnej, európskej a svetovej úrovni. Preto som v mene Komisie potvrdil náš zámer vystúpiť s názormi, ktoré som naznačil minulý týždeň v Štrasburgu, najmä pokiaľ ide rozšírenie podpory Európskej únie na potraviny pre najchudobnejších v rámci Európskej únie, pretože v Európskej únii existujú ľudia, ktorí potrebujú našu podporu. Sú tu chudobní ľudia, ktorí potrebujú opatrenia Európskej únie. Takisto som načrtol naše návrhy na podporu poľnohospodárstva v rozvojových krajinách a balík na pomoc rybárov, ktorí čelia potrebe reštrukturalizácie.
Členské štáty majú samozrejme k dispozícii aj rozličné nástroje na vnútroštátnej úrovni prostredníctvom systému sociálneho zabezpečenia, aby sa mohla poskytnúť pomoc bez potreby opatrení Spoločenstva. Takéto opatrenia môžu skutočne pomôcť, ale najlepšie vtedy, keď sú správne zamerané a koordinované, a najmä, a sú dobre zladené s našimi dlhodobými stratégiami a dlhodobými záujmami.
Preto som bol obzvlášť potešený, že Európska rada silne podporila pretlačenie balíka o zmene klímy a energetickej bezpečnosti. Argument Komisie, že vysoké ceny ropy hovoria v prospech nášho energetického a klimatického balíka a v prospech jeho okamžitého prijatia, sa priaznivo prijal a nikto proti nemu nevzniesol žiadne námietky. Ako sme diskutovali minulý týždeň v Štrasburgu, najlepší spôsob, ako byť menej zraniteľnými pred ropnými šokmi v budúcnosti, je stať sa menej závislými. Najlepší spôsob, ako byť menej závislými, je pokračovať v ceste vyššej energetickej účinnosti a energetickej diverzifikácie, ako aj vyššej vyprodukovanej energie v rámci Európskej únie. Presne to sme podrobne rozplánovali v návrhoch z januára.
Viem, že Parlament venuje osobitnú pozornosť tomuto balíku a pre všetky tri inštitúcie je veľmi dôležité, aby spolu účinne pracovali s cieľom pokročiť s balíkom smerom k dohode. Ešte raz, toto nie je len o budúcnosti našej planéty a životnom prostredí - samozrejme aj to je zásadne dôležité - ale je to takisto aj o energetickej bezpečnosti a naliehavosti niektorých hospodárskych odpovedí na obavy našich občanov.
Ako viete, Komisia jasne objasnila, že vnútorný trh s energiou je zásadne dôležitý pre vytvorenie komplexnej politiky týkajúcej sa zmeny klímy. Naozaj, jedna politika nemôže existovať bez ďalších - energetickej politiky, politiky v oblasti zmeny klímy a environmentálnej politiky. Preto je dôležité poukázať na rozsiahlu dohodu o nevyhnutných zložkách legislatívneho balíka vnútorného trhu, obzvlášť o problematike účinného oddelenia ponuky a výrobných činností zo sieťových prevádzok v odvetví plynu a elektrickej energie. Vo svojich záveroch Európska rada nabáda Radu a Európsky parlament, aby dosiahli záverečnú dohodu o balíku pred skončením súčasného legislatívneho obdobia.
Mimoriadne ma teší, že Európska rada podporila ďalšie dôležité dlhodobé opatrenie vo forme dohody o umiestnení Európskeho inovačného a technologického inštitútu v Budapešti. Výskum o zmene klímy a energetickej účinnosti bude na najvyššom mieste jeho zoznamu. V skutočnosti sú časťou odpovede na túto problematiku energie a zmeny klímy práve inovácie a technológie. V založení Európskeho inovačného a technologického inštitútu a v rozhodnutí o jeho umiestnení v Budapešti vidím jasné odhodlanie pokračovať v programe inovácií a technológií.
Na tejto Európskej rade sa diskutovalo o ďalších viacerých problémoch. Premiér Janša už niektoré z nich predstavil. Nebudem sa zaoberať podrobnosťami, chcel by som len spomenúť západný Balkán, Stredomorskú úniu, Východné partnerstvo a rozvojové ciele milénia. Dovoľte mi zdôrazniť dôležitosť záverov týkajúcich sa tohto posledného bodu. Európska rada pevne potvrdzuje svoj záväzok ročne poskytnúť zahraničnú rozvojovú pomoc Európskej únie v roku 2010 vo výške viac ako 66 miliárd EUR. Prinajmenšom polovica tohto spoločného navýšenia sa vyčlení pre Afriku. Následne po návrhu Komisie sa členské štáty vyzvali, aby stanovili indikatívne časové rozvrhy, ktoré preukazujú spôsob, ako plánujú dosiahnuť dohodnuté ciele pre oficiálnu rozvojovú pomoc (ORP).
Takže som presvedčený, že táto Európska rada - aj napriek tomu, že sa konala vo veľmi zložitom čase z dôvodov, ktoré som práve spomenul - patrí k tým úspešným. Do veľkej miery to bol výsledok veľmi kompetentného a oddaného spôsobu, akým slovinské predsedníctvo pripravilo celú prácu. Chcem vzdať hold zanieteniu, intelektuálnej a politickej čestnosti a poctivosti slovinského predsedníctva. Ak by sa všetky členské štáty držali rovnakých princípov, Európska únia by prekonala viaceré zo svojich problémov.
Európska rada čelila nečakaným tlakom. Dokázala sa rázne prispôsobiť novým skutočnostiam a dosiahnuť konsenzus o ďalšom pokroku. Výsledok potvrdil odolnú a vynaliezavú Európsku úniu - tú, v ktorú verím a ktorá je odhodlaná zotrvať a prinášať tie správne výsledky pre našich občanov.
Hartmut Nassauer
v mene skupiny PPE-DE. - (DE) Vážený pán predseda, úradujúci predseda Rady, predseda Komisie, dámy a páni, Rade sa podarilo stručne zhrnúť svoje závery o najdôležitejších otázkach svojho programu na zruba pol strany. Celý dokument má 25 strán. To je - a to by som chcel zdôrazniť - chvályhodný prejav zdržanlivosti. Spôsob rokovaní je takisto v súlade s danými okolnosťami. Rada si dáva načas, želá si prekonzultovať problematiku Lisabonskej zmluvy opäť v októbri, a dovtedy robí čo môže, aby objasnila túto záležitosť.
To je dobré a správne. Je dobré a správne rešpektovať írske hlasovanie. Je nesprávne teraz začať práskať bičom a čakať, že sa nám potom Íri budú podlizovať - to je úplný nezmysel. Musíme však teraz popremýšľať o tom, ako prekonať túto situáciu, keďže kríza, ktorej v súčasnosti čelíme, prekračuje hranice toho, čo je teraz druhý neúspešný pokus o reformu zmluvy, ktorú stále potrebujeme. Táto kríza ovplyvňuje základný vzťah EÚ s jej občanmi a vzťah občanov s ich Úniou.
Íri povedali prirodzene "nie" z viacerých rozličných dôvodov. Referendum je politickým mišmašom, ktorý pozostáva z viacerých rozličných prísad; v tomto prípade zohrali úlohu viaceré dôvody. Sčasti spočívajú v írskej vnútroštátnej politike a sčasti vo všeobecnom rozčarovaní írskych občanov s politikou - to je pravda; avšak, dámy a páni, začína nám tu prenikať systémová chyba. Pri ústave je potrebné referendum a všeľudová zhoda, ale v tomto prípade ide o medzinárodnú zmluvu. Medzinárodná zmluva sa vo všeobecnosti nehodí na referendum. Táto systémová chyba je na naše náklady.
Musíme zvážiť, či chceme takýmto spôsobom pokračovať aj v budúcnosti. Avšak ak neberieme do úvahy všetky aspekty, ktoré vyplývajú z vnútroštátnych politických uvážení, írske "nie" bolo v podstate namierené na Európsku úniu a možno najmenej zo všetkého na text zmluvy. Pán predseda Barroso, váš komisár, pán McCreevy pravdepodobne nie je jediným, kto nečítal zmluvu, pretože je v podstate celom jasné, že občania Európskej únie sa čím ďalej, tým viac obracajú proti nej.
Je to teda na nás, aby sme začali s hľadaním dôvodov - nemôžeme to nechať na Írov. Je to na nás, na Parlamente, na Rade a v neposlednom rade, pán predseda, na Komisii, aby sme začali hľadať tieto dôvody. Úlohou Komisie je slúžiť ako zdroj politických iniciatív EÚ. Predovšetkým Komisia utvára politickú situáciu. Keď ľudia hovoria o Bruseli, potom väčšina z nich naráža na Komisiu a len potom - oprávnene alebo bohužiaľ - na Parlament alebo Radu.
Európske zjednotenie je v zásade nepopierateľné. Nepoznám takmer žiadneho občana, ktorý by tvrdil, že je proti tomu, aby európske krajiny pracovali spolu. Je to o to viac prekvapujúce, že toto odmietnutie nabralo rozsiahle rozmery a v podstate sa vyskytlo vo väčšej či menšej miere vo všetkých ďalších krajinách. Je to skôr každodenný imidž Európskej únie, vytváraný hlavne Komisiou, ktorý nás prezentuje s problémami.
Myslím si, že je možné povedať, pán predseda Komisie, že Brusel čoraz viac lezie ľuďom na nervy. Predstava EÚ ako mierotvorcu a ako úspešnej ekonomickej superveľmoci rýchlo mizne a zdá sa byť molochom, ktorého rozsiahla a ťažko ovládateľná byrokracia, ktorá z času na čas svojvoľne funguje, v ľuďoch zanecháva pocit, ako keby nemali žiadne slovo vyjadriť sa ku svojim vlastným záležitostiam.
Pán predseda Komisie, vyhlásili ste, že nemôžete celý týždeň udierať do Európy, a potom v nedeľu očakávať radostné "áno" pre Európu. Bolo by správnejšie povedať, že nemôžete celý týždeň ustavične predpisovať právo, regulovať a všetko byrokraticky zväzovať, a potom v nedeľu od ľudí očakávať prívetivé "áno".
Dovoľte mi uviesť jeden príklad: požadovaný počet členských štátov zamietol smernicu o ochrane pôdy z toho dôvodu, že porušuje zásadu subsidiarity. Komisiu neznepokojuje to, prečo sa to stalo, ale namiesto toho sa teraz snaží ignorovať hlasovanie za "nie" a dosiahnuť stanovený cieľ. Bolo by vhodnejšie, aby sme v Európskej únii sami stanovili obmedzenia - okrem Zmluvy a jej detailných ustanovení - a rozhodli v Európe o tom, čo sa zjavne musí prijať na európskej úrovni.
Preto potrebujeme vytvoriť novú kultúru subsidiarity. Musíme umožniť členským štátom vykonávať svoje právomoci a zodpovednosti a takisto musíme zabezpečiť, že na seba túto zodpovednosť preberajú.
Predseda Rady rozprával o európskej identite. Naozaj je dôležitá. Avšak musí byť založená na tom, čo je zodpovednosť Európy a čo musí zostať zodpovednosťou členských štátov. Preto musíme urobiť všetko pre to, aby sme zachránili Zmluvu. Je to oveľa lepšie, ako hocičo, čo nám ponúkla Nice. Musíme túto možnosť využiť čo najlepšie - ak takáto možnosť existuje - a musíme sa snažiť znovu spojiť občanov s Európou.
(potlesk)
Martin Schulz
v mene skupiny PSE. - (DE) Vážený pán predseda, dámy a páni, pozorne som počúval to, čo nám povedal pán Nassauer; dobre zanalyzoval súčasný názor skupiny Európskej ľudovej strany (kresťanských demokratov) a Európskych demokratov, ktorá je na čele 21 vlád v Európskej únii, ktorá zabezpečuje veľkú väčšinu komisárov a zastáva veľkú väčšinu aj v Európskom parlamente. Navrhujem, aby ste zopakovali opis, ktorý ste nám práve povedali o súčasnom stave vašej skupiny rovnako ako aj Komisie na kongrese EPP - potom môžete napredovať. Pretože jedna vec je celkom pravdivá: otázka, ktorú tu musíme prediskutovať je, ako veľmi je Európa vzdialená - a predovšetkým, ako veľmi sú vzdialené členské štáty, ktoré tvoria túto Úniu a vlády týchto členských štátov - od každodenných problémov jej občanov? Je dosť priľahké len tak povedať, že je to chyba európskych inštitúcií.
Rozhodne sa o tom musíme dohodnúť spolu s Komisiou. Nebolo to dobré, predstaviť balík opatrení v piatok po írskom referende - absolútne úžasné! V írskom referende sa nezahrnuli nevyhnutné opatrenia, ktoré mala prijať Komisia a ktoré pre nás práve stanovila. Potom sa oznámili v piatok, keď sa počítali hlasy. Aká obrovská chyba. Určite by sme o tom mali hovoriť. Avšak určite tu nemôžeme stáť a povedať, že to bola vina Komisie, a vzápätí nato túto inštitúciu tak trochu pokarhať. To by bolo príliš jednoduché.
O chvíľu sa k tomu vrátim. Po prvé, chcel by som niečo povedať predsedníctvu Rady. Bolo to dobré predsedníctvo. Predseda tohto Parlamentu správne podotkol, že to bolo predsedníctvo priaznivé k Parlamentu.
Rád by som sa vám chcel takisto poďakovať za záležitosť, o ktorej sme vy a ja diskutovali začiatkom tohto roka: odstránenie embarga voči Kube bolo, podľa môjho názoru, životne dôležitým krokom, pretože sa tým značne zjednoduší politika Európskej únie voči Latinskej Amerike. Toto je súčasťou strategického partnerstva, ktoré musíme propagovať v oblasti zmeny klímy a energetickej politiky. Myslím si, že je dobré, že ste túto prekážku odstránili z cesty. Aby som nezabudol, zakončili ste pokryteckou poznámkou, pokryteckou v tom zmysle, že niektoré z členských štátov, ktoré neustále využívali svoje právo veta v Rade na zachovanie tohto embarga, sú tie, ktoré patria k najväčším priamym investorom na Kube. Preto to bolo veľmi, veľmi dobré opatrenie.
Počas vášho predsedníctva ste pokročili vo viacerých iných oblastiach, v oblastiach, na ktoré sa už nemusím jednotlivo odvolávať, keďže už ich spomenuli iní rečníci v tomto Parlamente. Myslím si však, že táto malá krajina, nový členský štát Európskej únie, ktorý odviedol také skvelé predsedníctvo, si takisto zaslúži vďaku a chválu Európskeho parlamentu!
(potlesk)
Už sa dnes povedalo veľa skvelých slov o tom, že Zmluvu musíme zachrániť. Naozaj, áno! Už sa urobili mnohé veľkolepé vyhlásenia o tom, čo EÚ môže urobiť - alebo radšej, čo Komisia môže navrhnúť a čo členské štáty musia zaviesť. V každom prípade majme zásadu subsidiarity, ale v tom prípade, členské štáty musia takisto konať. V takomto prípade musia takisto konať v oblasti, ktorá v Európskej únii chýba predovšetkým: sociálna rovnováha. V Európe už nechýba jednotný trh - toho máme dosť. V Európe už nechýba podnikateľská sloboda - tej máme dosť. V Európe chýba sociálne a politicky zodpovedná protiváha k tomuto rozvoju jednotného trhu! Európski občania sú si toho vedomí: sú si vedomí toho, že v Komisii sa neustále rozpráva o sociálnych opatreniach, ale aj toho, že ku žiadnym konkrétnym krokom sa doteraz ani len nepristúpilo. To je hlavný dôvod, prečo sú európski občania čím ďalej tým viac nervóznejší, pokiaľ ide o Úniu.
Rád by som uviedol malý príklad: môj sused, ktorý žije v mojom volebnom obvode, má čistý príjem 1 300 EUR. Za byt a za kúrenie platí 600 EUR, takže to zahŕňa náklady na energiu - prinajmenšom zahŕňalo... Potom mu na živobytie zostalo 700 EUR pre neho, jeho ženu a ich dve deti. Predvčerom mi povedal, že tento rok bude musieť zaplatiť o 700 EUR viac za náklady na energiu - kvôli benzínu na cestu autom a na vykurovanie: o 700 EUR viac. 700 EUR viac znamená, že každý mesiac musí ušetriť 60 EUR - zo 700 EUR čistého, ktoré mal na živobytie - aby pokryl náklady na energiu. To znamená takmer 10 % z celkovej výšky prostriedkov, ktoré mal na životné náklady. Týchto ľudí nezaujíma žiadna Zmluva o EÚ, ani ich nezaujímajú stanoviská, ktoré rozoberáme tu v tomto Parlamente. To, čo potrebujú, je priama pomoc, a potrebujú ju teraz!
Ak títo ľudia veria, že hodnota akcionára je pre Komisiu dôležitejšia, ako ich každodenné životné podmienky, potom sa Európe obrátia chrbtom. Preto by som rád povedal, že pre nás tento samit nebol úspešný, pretože ešte raz, nezameral sa práve na tieto problémy. Kým budeme hovoriť o inštitúciách a ľudia budú presvedčení, že tieto inštitúcie nevenujú pozornosť tomu, čo ste vy, pán Janša, práve povedali, konkrétne tomu, že Európa by mala byť dôležitá pre každého jedného občana, pretože každý jeden občan by mal mať pocit, že aj on je dôležitý pre Európsku úniu, kým ľudia majú dojem, že oni so svojimi každodennými obavami nie sú pre EÚ dôležití, nepodarí sa nám vybudovať vieru v Európu.
(potlesk)
Graham Watson
v mene skupiny ALDE. - Vážený pán predseda, aj ja by som rád poblahoželal úradujúcemu predsedovi za úspechy predsedníctva jeho krajiny.
Niektorí môžu mať dojem, že to bola len taká rozcvička pred ďalším predsedníctvom, ale tí, ktorí sú hlbšie zainteresovaní vedia, že sa urobil solídny pokrok a že Slovinsko naozaj zanechalo v Únii svoju stopu.
V oblasti spravodlivosti a vnútorných vecí rozšírilo slovinské predsedníctvo slobodu schengenského priestoru na nové členské štáty, podniklo kroky na zlepšenie Schengenského informačného systému, dosiahlo politickú dohodu o Europole a čo je najdôležitejšie, doviedlo do konca smernicu, ktorá je prvým stavebným blokom spoločnej imigračnej politiky.
Dúfam, že sa poučíme z toho, že takéto stavebné bloky sa musia lepšie vysvetliť, keďže sa stretla so značným odporom verejnosti, ale moja skupina ju aj napriek tomu podporila a vníma ju ako značný pokrok.
V poľnohospodárstve predsedníctvo zaviedlo kontrolu stavu s cieľom modernizácie a zjednodušenia SPP, dozrelo na opatrenia na zníženie inflačného tlaku na ceny potravín a v hospodárskej politike vytvorilo piatu slobodu - a to pohyb poznatkov. Takisto stanovilo systém mobilných satelitných služieb, nástroj, ktorý sa má dnes podpísať.
Smernica o spotrebiteľskom úvere, balík o tovare, colný kódex, poštová smernica a smernica o ochrane životného prostredia podľa trestného práva, všetky sa môžu pripísať k úspechom predsedníctva Rady.
Moju skupinu teší vidieť určitý pokrok na západnom Balkáne, najmä podpísanie stabilizačných dohôd a dohôd o pristúpení so Srbskom a rovnako aj s Bosnou a Hercegovinou, a blahoželáme vám k vašej úlohe pri vytváraní novej vlády v Belehrade.
Ak predsedníctvo Rady nebolo úspešné pri riešení rastúcej dezilúzie verejnosti s Európskou úniou, nie je v tom jedinečné. Hnev na nekonečné kolóny automobilov a policajných áut na uliciach Ľubľany je príznakom širšieho nepokoja. Potrebujeme dokázať, že sme služobníkmi ľudí a nie ich pánmi.
Vieme, že Íri nie sú rozčarovaní kvôli vlastnej vláde, ale kvôli inštitúciám Európskej únie. Ako hovorí France Prešeren v "Magistrale": "Všetkých kŕmil žiaľ a nárek... Ako cez nich leteli zlé búrkové mraky."
Nezaškodilo by nám znovu si prečítať Laekenskú deklaráciu, ktorá tak bolestne zhrnula problém, ktorému čelíme pri prekonávaní rozdielov medzi ovládanými a vládnucimi.
Ak problémy s Lisabonskou zmluvu zatienili slovinské predsedníctvo, nebolo to spôsobené jeho chybou. Naozaj je v tom určitá poetická spravodlivosť, v krajine, ktorá ako prvá spôsobila problém 29. mája 2005 a teraz musela pomôcť nájsť riešenie, 37 mesiacov nato. "Nebeský tím" Sarkozyho a Klausa sa bude musieť rozhodovať, pokiaľ ide o vývoj až do nasledujúcich európskych volieb a vytvorenie nasledujúcej Komisie.
Dúfam, že minulý víkend zasadnutie Rady dokázalo, že je nápomocné pri uznávaní toho, že potrebujeme uprednostňovať záležitosti ľudí, najmä v oblasti občianskeho práva a pri ochrane ľudí pred nárastom cien ropy a potravín a pri presadzovaní práva predsedníctva, bez ohľadu na veľkosť členského štátu, prizvať k stolu kohokoľvek chcú!
(potlesk od skupiny Aliancie liberálov a demokratov za Európu)
Monica Frassoni
v mene skupiny Verts/ALE. - (IT) Vážený pán predseda, Slovinsko je prvé z nových členských štátov, ktoré je predsedníckou krajinou, pozerali sme sa na to s pochopením a veľkým záujmom.
Naše hodnotenie je však také, že napriek tomu, že slovinské predsedníctvo skutočne urobilo to najlepšie, nepodarilo sa mu presadiť proti väčším hráčom ani pokročiť s takými záležitosťami, ako sú napríklad "práva a migrácia" predovšetkým tým, že by predložilo rozdielny názor novej krajiny, ktorá je otvorenejšia a ostražitejšia k právam migrantov a nových občanov. Pokiaľ ide o dôležité problematiky, ako je "energetický balík" a "Stredomorská únia", dokonca stanoviská Číny k olympijským hrám, tie čakajú na francúzske predsedníctvo. Počas týchto šiestich mesiacov drzé aktivity dvoch alebo troch väčších hráčov v rozličných oblastiach - od automobilov k odpadu a zahraničnej politike - dokazujú, že Rada a jej predsedníctvo sa stávajú čím ďalej, tým viac nepodstatnými do tej miery, že dnes slávime udalosti, ako je "Námorný deň", ktoré sú podstatné, ale určite to nie sú priority.
Čo môžeme teda povedať o slovách a skutkoch novej talianskej vlády, ktorá sa snaží urobiť z výnimočnosti, kontrastnosti a zo záujmov jej vedúceho predstaviteľa jediné záchytné body na vyriešenie všetkých problémov - od odpadu k nelegálnym prisťahovalcom až po kontrolu súdnictva - zatiaľ čo Rada sa len nečinne a ticho prizerá a Komisia je až príliš opatrná a umiernená. Rada by som vedela - a neoznačte ma antitalianskou nálepkou - čo by sa stalo, keby jedna z kandidátskych krajín, od Chorvátska po Turecko, oznámila opatrenia podobné tým, ktoré naplánovala talianska vláda pokiaľ ide o nariadenie o odpade alebo bezpečnosti, kde sa z nelegálnej imigrácie stáva porušenie zákona a na uliciach sú nasadení vojaci, a kde je cieľom dosiahnuť podozrenie na všetky konania, ktoré majú to nešťastie, že ich časové rámce a prvky sú podobné tým, ktoré sú namierené proti premiérovi Berlusconimu.
Čo môžeme povedať o problematike pracovného času, keď Rada počas predsedníctva zase raz úplne podkopala svoje rozprávanie, pán predseda, o potrebe priblíženia občanov k Európe: pretože odkaz, ktorý sa nahlas a jasne vyslovil, je ten "viac práce za menej peňazí". Viac práce, menej práv, menšia právna istota, pretože to, na čom nakoniec najviac záleží, je rovnováha moci medzi štátmi. To je viac ako len problém s komunikáciou! To, čomu tu teraz čelíme, je skutočné narúšanie dôveryhodnosti Európskej únie a jej predpokladanej "sprievodnej" úlohy a na jej mieste čím ďalej, tým zjavnejšej výkonnej úlohy, ktorá prehlušuje a vytláča menšie krajiny, ako sú Slovinsko a Írsko a rovnako aj inštitúcie Spoločenstva. V neposlednom rade je tento Parlament nútený tým, čo sa dá vnímať len ako vydieranie, pokiaľ ide o hľadanie dohovorov, ktoré veľká časť názorov verejnosti skutočne len s ťažkosťou prehltne, ako je napríklad "smernica o odpade" alebo ešte horšie "smernica o spoločných štandardoch a postupoch v členských krajinách pri návrate štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí majú nelegálny pobyt." A Komisia je čím ďalej, tým viac v područí všetkých nátlakových skupín okrem skupín občanov, ako potvrdzuje len nedávne Kallasovo oznámenie o lobovaní.
Mali by sme o tom popremýšľať a mali by sme tak urobiť spolu s našimi írskymi priateľmi: pokiaľ ide o skutočnosť, že Európa spoločných inštitúcií, oslabená tlakmi ekonomických a národných lobingov, sa síce nemôže, ale stále viac a viac sa vzďaľuje a stáva bezvýznamnou pre svojich občanov. Subsidiarita nie je problém, pán Nassauer! Problémom je totálny nedostatok ambície a akéhokoľvek pokusu dať spoločnú odpoveď európskym občanom, nielen Írom, ale všetkým! Práve tu, dámy a páni, musíme konať. Nemali by sme len uvažovať, ale naozaj aj nájsť európsky význam našej existencie a rázne presadzovať naše ambície vodcovstva v oblasti ľudských práv, migrácie, zmeny klímy a presunu európskeho hospodárstva smerom ku kritériám udržateľnosti.
Je to len týmto spôsobom, pán Schulz - a nie len poskytnutím peňazí novým chudobným - ako budeme my Európania schopní nielen prekonať inštitucionálne výzvy, ale takisto aj vyhrať ďalšie voľby a odhodlane pokračovať v našom úsilí.
Brian Crowley
v mene skupiny UEN. - Vážený pán predseda, chcel by som poďakovať úradujúcemu predsedovi, premiérovi Janšovi a celému tímu v slovinskom predsedníctve za fantastickú prácu, ktorú vykonali za posledných šesť mesiacov. Chcel by som takisto vzdať hold všetkým členom stáleho zastúpenia Slovinska a pracovníkom v zákulisí, ktorí tak efektívne pracovali na úrovni Európskej únie v týchto posledných šiestich mesiacoch. Najmä - vraciam s k tomu, čo som spomenul po našej prvej návšteve Konferencie predsedov v Ľubľane v decembri - nádherný obraz krajiny nám tam reprezentovali styční zástupcovia, ktorí s nami a s ďalšími zástupcami Rady v Ľubľane spolupracovali v posledných šiestich mesiacoch. Aká fantastická reklama pre krajinu, ktorá má takých energických, inteligentných a vizionárskych mladých ľudí, ktorý ju reprezentovali na svetovej úrovni.
Nech je ako chce a napriek slovám chvály, ktoré sa teraz udeľujú slovinskému predsedníctvu, mnohí sa budú snažiť získať slávu pre seba. Teraz je čas pre Slovinsko, aby bolo žiarlivé a chránilo svoj obraz, to, čo dosiahlo a čo urobilo, pretože, ako sa vždy hovorí, úspech je všetkých, neúspech nikoho.
Videli sme - s problémami, ktoré vznikli v Írsku a ktoré sa týkali referenda, a v iných krajinách s ohľadom na prebiehajúci ratifikačný proces Lisabonskej zmluvy - krik od ľudí, pokiaľ ide o to, čo chcú vidieť a potrebujú od inštitúcií Európskej únie. Takže nanešťastie, navzdory tomu, čo hovoril Martin Schulz, nie je to také jednoduché, ako riešiť priamo problémy, s ktorými sa dnes kvôli vysokým cenám palív mnohí ľudia stretávajú, s tlakmi na nich, pokiaľ ide o infláciu a klesajúce mzdy v určitých odvetviach.
Za posledný týždeň otriasla rybármi v Írsku a v Európe cena palív. A v rámci Európskej únie čoraz viac rastie dopyt po rybách. Okrem toho, že tu máme celosvetovo vytvorený problém s cenami palív, máme takisto európske inštitúcie a európske smernice, ktoré hovoria, že ryby, ktoré sa ulovia a ktoré sú živou potravinovou komoditou sa musia hodiť späť do mora a vyradiť jednoducho preto, že sa už presiahli povolené kvóty. Snažiť sa povedať ľuďom, že je to pozitívna politika zachovania druhov rýb, je nevysvetliteľné.
Nech je ako chce, podľa môjho názoru môžu byť viaceré úspechy slovinského predsedníctva zhrnuté do troch alebo štyroch hlavných oblastí. Predovšetkým je to západný Balkán, ktorý už pred predsedníctvom predstavoval problémy, ale pre ktorý sa už teraz riešenia začínajú uvádzať do praxe. Slovinské predsedníctvo by malo dostať plnú zásluhu za to, čo dosiahlo tichou diplomaciou, činnosťami a vodcovstvom v tejto oblasti.
Po druhé, s ohľadom na odblokovanie viacerých záležitostí na úrovni Európskej rady a obzvlášť smernice o dočasnej pracovnej sile a o agentúrach sprostredkúvajúcich dočasnú pracovnú silu, sme sa 14 rokov snažili hľadať riešenia všetkých týchto problémov a tentokrát sme ich našli.
Po tretie, ide o celú záležitosť s Kubou a Zimbabwe. Sú to dve veľmi rozdielne záležitosti, ale obe sú globálnej povahy, a preto na ne musíme odpovedať. Je neuveriteľné, že v Zimbabwe včera zomrelo 85 ľudí, spolu s hlavným opozičným lídrom, Morganom Tsvangiraiom, o ktorom sme boli všetci presvedčení, že vyhral prvé kolo volieb, pričom mal nárok na azyl a ochranu holandského veľvyslanectva. Po prvýkrát za mnohé roky, Bezpečnostná rada OSN prijala jednohlasné rozhodnutie, ktorým odsúdila Mugabeho konanie. To sú tie veci, ktoré musíme pretláčať ďalej, uzatvárať a doťahovať do konca.
Nakoniec by som chcel povedať úradujúcemu predsedovi a všetkým ministrom v jeho vláde, že toto sa môže zdať, ako koniec hry, ale ako zistí 2. júla, bol to vlastne len začiatok novej hry, hry, ktorá bude vyžadovať v budúcnosti ešte viac diplomacie a viac taktu zo strany Slovinska a Európskej únie.
Ďakujem vám, úradujúcemu predsedovi, za všetky snahy a čas, a obzvlášť vám, pán minister Lenarčič za to, že ste často chodili do Parlamentu tak často a boli ku všetkým z nás veľmi prívetivý.
Francis Wurtz
v mene skupiny GUE/NGL. - (FR) Vážený pán predseda, úradujúci predseda Rady, predseda Komisie, za posledných šesť mesiacov Rada prijala viaceré rozhodnutia, o ktorých sa pán Janša nezmienil, a ktoré sú tým typom rozhodnutí, ktoré hrajú na strunu občanov a ktoré ovplyvňujú to, čo si ľudia myslia o európskych inštitúciách.
Spomeniem tri také rozhodnutia, ktoré sa prijali práve tento mesiac. Rýchlo poviem, že nechcem svedčiť proti slovinskému predsedníctvu, ale skôr proti tým členským štátom, ktoré v každom prípade umožnili dosiahnuť požadovanú väčšinu.
Prvý príklad: dohoda dosiahnutá 9. júna o návrhu smernice o pracovnom čase. V tomto prípade Rada vyslovene zlyhala pri splnení očakávaní, obrazne rozzúrila celé odborové hnutie: zamietnutie spochybniť výnimku, ktorá umožňuje rozšíriť maximálny pracovný týždeň na 65 hodín alebo dokonca viac; a zavedenie pojmu "neaktívna časť v čase pohotovosti", ktorá sa už nebude rátať ako pracovný čas. Nech žije sociálna Európa!
Druhý príklad: poburujúca smernica o harmonizácii predpisov upravujúcich vyhostenie nelegálnych prisťahovalcov. Tento text neodsúdil nielen vysoký komisár OSN pre ľudské práva, Amnesty International, Medzinárodná federácia pre ľudské práva, Európska konfederácia odborových zväzov, Komisia biskupských konferencií Európskeho spoločenstva a začínajúce demokratické spoločnosti Latinskej Ameriky, ale takisto aj uznávané osobnosti, od ktorých sa prinajmenšom očakáva nadmerná kritickosť voči Európskej únii, ako je napríklad Jacques Delors. Vitajte v Európe ľudskej dôstojnosti! To sa vzťahuje na všetky európske inštitúcie vrátane Parlamentu.
Tretí príklad: 16. júna začiatok oficiálnych rokovaní s Izraelom s cieľom podstatného zlepšenia vzťahov medzi Európskou úniou a touto krajinou, a to po roku tajných rozhovorov. Chcel by som podotknúť, že delegácia reprezentujúca všetky politické skupiny Parlamentu vo východnom Jeruzaleme 2. júna jednohlasne vyhlásila, citujem:
v mene skupiny GUE/NGL. "Sme pevne presvedčení, že bez vážnych znakov dobrej viery, ktoré sa premenili do konkrétnych zlepšení, ešte neprišiel ten správny čas, aby sme postúpili vzťahy EÚ - Izrael na vyššiu úroveň.
Veľa šťastia dôveryhodnosti Európy na Blízkom východe a pri Stredozemnom mori!
Je to proti postoju, ktorý mala Európska rada a ktorý, aby som to zaklincoval, práve zamietla po štyroch mesiacoch úvah o možných opatreniach na boj proti rastúcim cenám ropy, ktoré, ako sa už povedalo, utláčajú desiatky miliónov obyčajných ľudí. Skoro som zabudol: "Európska rada sa dohodla, že potrebuje viac času na analyzovanie situácie" a na pochopenie dôvodov rozčarovania našich spoluobčanov. Ak som správne pochopil predsedu Rady, "komunikácia" urobí to, čo ešte treba urobiť, aby sme ľudí presvedčili, že "všetko je v poriadku".
Veľa šťastia!
Kathy Sinnott
v mene skupiny IND/DEM. - Vážený pán predseda, Slovinsko zvládlo predsedníctvo s hrdosťou a horlivosťou. Pred niekoľkými dňami ste sa na vašom samite rozhodli zistiť, prečo Íri volili "nie", takže aby som odpovedala, zopakujem to, čo som povedala minulý týždeň.
Írsko čím ďalej tým viac znepokojuje zistenie, že jeho demokracia sa rozpadá a menia sa jeho hodnoty. Írsko má za sebou históriu, vďaka ktorej si obzvlášť cení demokraciu. Čoraz viac však zisťuje, že jeho rozhodovacia právomoc sa presúva na Komisiu. Avšak pri otázkach o konkrétnom rozhodnutí ho Komisia presunie na vnútroštátne orgány. Zdá sa, že nikto nie je zodpovedný.
Toto je príjemná situácia takmer pre každého, len nie pre občana. Národ dostane také nariadenie, aké chce, a takisto aj príjmy, ale vyhýba sa zodpovednosti. Môžeme to pocítiť pri každodenných záležitostiach, ako je rámcová smernica o odpade a smernica o vode spolu s poplatkami za vodu. Takisto sme to pocítili na začiatku referenda, keď z Európy prichádzali hlasy a tvrdili nám, že na výsledku nášho hlasovania aj tak nezáleží. Ďalšie hlasy sa nám vyhrážali odplatou a dokonca vylúčením z EÚ, ak to nedopadne dobre. Napriek týmto hrozbám - alebo pravdepodobne kvôli nim - veľký počet Írov hlasoval proti tejto Zmluve.
Pokiaľ ide o hodnoty, mnohí stále považujú svoju krajinu - Írsko - za kresťanský národ, aj napriek posledným desaťročiam sekularizácie. Znepokojujú ich hlasy z Európy volajúce buď po práve na potrat alebo práve na eutanáziu. Je to len rok odvtedy, ako sa tento Parlament, Rada a Komisia rozhodli v smernici o pokrokových liečebných postupoch nezakázať klonovanie ničiace embryá, komercionalizáciu ľudského tela a kríženie zvierat s ľuďmi. Krátko predtým sa siedmou rámcovou smernicou umožnilo financovanie výskumu embryí z EÚ. Len rok predtým, 5. júla 2007 sa konala konferencia v tomto Parlamente na propagáciu samovraždy s lekárskou pomocou a eutanázie v Európe. Poslanci Parlamentu a veľký počet záujmových skupín sa zúčastnili v hojnom počte. Ako táto konferencia pokračovala, bolo jasné, že nedočkavo čakajú, kým Charta základných práv vstúpi do platnosti, ktorá, ako mali pocit, by s pomocou súdnych pojednávaní, otvorila dvere eutanázie do celej Európy. V Írsku nič z tohto nezostalo bez povšimnutia.
Navyše tí, ktorí chceli, aby sa hlasovalo za "áno" Írom vytrvalo pripomínali, ako dobre Európu obtiahli, ale to im nie je známe, že priemysel rybolovu ostrovného národa bojuje o prežitie, že ziskový cukrovarnícky priemysel sa stráca škrtom pera z Bruselu a stavební robotníci žijú zo dňa na deň, z práce do práce. Teraz je jasné, že veľké krajiny sa nás snažia prinútiť, aby sme znovu hlasovali, až kým Lisabonu nedáme svoje "áno". Získali si ochotných spojencov z politických tried v Írsku - ktorí vôbec nemali kontakt s ľuďmi, takže boli v šoku z výsledku referenda a nahnevaní na voličov. Ak chcete, aby ľudia z Írska - alebo odkiaľkoľvek inde, uvítali Európu, budete im musieť načúvať, keď budú rozprávať o Európe, akú chcú a pracovať pre ich záležitosti. Inak budú opäť hlasovať "nie".
Roger Helmer
Vážený pán predseda, prezident Sarkozy označuje v londýnskom Times Írov ako "prekliatych hlupákov. Celé roky sa napchávajú na náklady Európy a teraz na nás s-e-r-ú" - to sú jeho slová, nie moje. Minulý týždeň sme všetci povedali, že rešpektujeme írske hlasovanie, ale nerešpektujeme ho. S Írmi zaobchádzame s absolútnym pohŕdaním. Ako Robert Mugabe, jednoducho odmietame verdikt ľudu. Wolfgang Schäuble povedal, že milión Írov nemôže rozhodnúť za pol miliardy Európanov. Dobre teda, tak nechajme o zmluve hlasovať aj ostatných z nás. To sa neodvážite, pretože viete, že by sme tiež hlasovali za nie.
Práve tento mesiac stratila EÚ svoju poslednú pretvárku verejného súhlasu alebo demokratickej legitímnosti. Odhalilo sa to, čo to je, autoritatívna konšpirácia proti ľuďom. Referendum bolo v Írsku, ale demokracia nakoniec zomrela práve tu v Bruseli. My sme ju sem dnes prišli pochovať.
Philip Bushill-Matthews
Vážený pán predseda, v prvom rade sa chcem pripojiť ku kolegom a poblahoželať Slovinsku za veľmi úspešné predsedníctvo Rady, uskutočnené s takou účinnosťou, takou priateľskosťou a takým vkusom.
Avšak čítal som závery Rady z minulého týždňa týkajúce sa írskeho referenda a musím povedať, že si zúfam. Všetkých predstaviteľov vlád, ktorí sa zúčastnili zasadnutia Rady, ako aj mojich kolegov z Parlamentu, zvolili ľudia, aby zodpovedali za ľudí. Avšak počas tohto sa zdá, že tí, ktorí sa zúčastnili zasadnutia Rady veria, že sa zvolili navzájom a nie sú zodpovední za nikoho. Ako inak sa dajú vysvetliť tieto závery?
Na prvej strane sa uvádza, že Rada si všimla výsledok írskeho referenda, a potom okamžite prešla k tomu, že ho ignoruje. Na prvej strane sa takisto dodáva, že účelom Lisabonskej zmluvy je pomôcť, aby EÚ demokratickejšie pracovala. Kto to hovorí? Ako môže fungovať demokratickejšie, keď väčšina ľudí nemá právo hlasovať, a tí, ktorí môžu hlasovať, sa ignorujú? Žiadne prekvapenie, že Európa má problém. Žiadne prekvapenie, že Íri volili "nie".
Chcem, aby EÚ uspela a prosperovala, a nie zlyhala. Avšak to znamená, že sa musíme spojiť s ľuďmi, ktorí nás volia. Prosím, dovoľte nám sa zastaviť a počúvať.
Rád by som adresoval tento odkaz obzvlášť nadchádzajúcemu predsedníctvu Rady, Francúzsku. Francúzsko je obrovská krajina a zakladajúci člen EÚ. Jeho prvá republika bola založená na troch hlavných princípoch: sloboda, rovnosť a bratstvo. To neznamenalo len slobodu pre politikov v rovnosti s ostatnými politikmi. Znamenalo to slobodu a rovnosť pre ľudí a bratstvo medzi ostatnými. Teraz máme čas preukázať práve takéto bratstvo s obyvateľmi Írska. Zastavme teraz ratifikačný proces. Nech politici dokážu, že ľudí konečne počúvame. Potom možno - len možno - začnú ľudia počúvať politikov.
Hannes Swoboda
(DE) Vážený pán predseda, rád by som sa pridal ku slovám chvály na predsedníctvo. Verím, že sa počas neho dosiahlo veľa dobrého. Ako príklad by som chcel uviesť začatie rokovaní s Ruskom týkajúce sa dohody o partnerstve. Nebude to ľahká úloha, keďže máme veľa rozličných názorov, ale tieto rokovania a tento dialóg sú absolútne nevyhnutné.
Rád by som chcel poďakovať za prípravy, ktoré sa urobili pokiaľ ide o Stredomorskú úniu a takisto za to, čo sa podľa mňa stane "Čiernomorskou úniou". Dúfam, že sa táto "Východná dimenzia" posilní, najmä - ak Komisia vymyslí stratégiu - keďže je to región, ktorý je mimoriadne dôležitý pre našu dodávku energie, ako aj pre ďalšie iné záležitosti.
Avšak dovoľte mi zamerať sa na problematiku juhovýchodnej Európy a Balkánu. Myslím, že potrebujeme objasniť dva body. Proces integrácie v tomto regióne, pri ktorom ste veľa pomohli, musí pokračovať. Sami sebe by sme uškodili, keby sme tento integračný proces zastavili. Avšak mali by sme takisto pochopiť - v tomto smere očakávam od Komisie jasné vyhlásenie - že rozširovanie sa môže dovŕšiť len po inštitucionálnych reformách. Z nášho pohľadu, to je teraz účelom Lisabonskej zmluvy.
Sú to dve problematiky, ktoré musíme riešiť súbežne. Tieto rokovania nesmieme pozastaviť. Musíme presadzovať stabilitu v tomto regióne, ale musíme takisto veľmi jasne vyjadriť - a tu mám na mysli rozličné názory na úrovni Rady - že musíme najskôr sami zaviesť inštitucionálne reformy, aby sme sa sami pripravili na rozširovanie, a potom aby sa nové štáty - Chorvátsko a ďalšie krajiny - naozaj mohli pripojiť. Pre Radu je takisto nevyhnutné vyjadriť jasné stanovisko k tejto záležitosti. V každom prípade, taký je náš názor!
(potlesk)
Jelko Kacin
(SL) Ako ste videli a počuli, Parlament uvítal prvé predsedníctvo Slovinska, a ja takisto, v mene mojej politickej skupiny, môžem povedať, že stovky členov mojej politickej skupiny dôsledne uvítali vaše snahy počas predsedníctva Rady Európskej únie.
Sám to vnímam ako záverečnú fázu integrácie Slovinska do Európskej únie. Toto nie je len o slovinskom predsedníctve, ale o tom, že občania našej krajiny ako prví spomedzi nových členských štátov zažili zodpovednosť, ktorú členstvo v Európskej únii prináša aj širšiemu spoločenstvu občanov a celému obyvateľstvu. Takže táto integrácia je už za nami, pričom sa zavŕšila úspešne a ja sám, samozrejme, vám za to musím poďakovať.
Ak sa niečo potvrdilo, potom to, že teraz už neexistujú žiadne pochybnosti o tom, či pochádzate zo Slovinska alebo Slovenska. Za týchto šesť mesiacov som už nestretol nikoho, kto by sa ma snažil poslať späť do Bratislavy. Každý sa chváli tým, že bol v Ľubľane a že sa mu tam veľmi páčilo.
Avšak nezdieľam hodnotenie toho, čo sa v súčasnosti dosiahlo na západnom Balkáne. Dosiahlo sa toho menej, ako bolo v skutočnosti možné. Najdôležitejšia Macedónia, Macedónska republika, má ešte ďaleko od stanovenia dátumu. Situácia tam sa nenapravila, podmienky sú stále zhoršené, politická kultúra je prevrátená naopak a susedské vzťahy na ústupe. Preto tam ešte stále leží pred nami kus práce.
Zakončím len jednou žiadosťou: veľmi veľa ľudí tvrdo pracovalo na tomto predsedníctve, pán predseda, a bolo by dobré, keby sme mali možnosť zostať tu ešte aspoň ďalší mesiac a pomôcť francúzskemu predsedníctvu. Ako predsedníctvo začína a napreduje, tak aj končí. A do konca tohto roka by mohlo Slovinsko spolu so svojimi znalosťami veľmi prispieť k úspešnému francúzskemu predsedníctvu.
Mario Borghezio
(IT) Vážený pán predseda, dámy a páni, naozaj dúfam, že nás táto írska lekcia niečomu priučila. Z toho, čo povedal pán Crowley, sa mi zdá, že sme si vážne a čestne uvedomili skutočný hlas ľudí v Írsku.
Pán Crowley hovoril o rybároch a mal pravdu, keď tak urobil. To je Európa ľudí, ktorí pracujú, ktorí vyrábajú, Európa skutočného hospodárstva, ktorá sa nechala vypočuť prostredníctvom írskeho referenda: chce inú Európu. Európu, ktorá inšpirovala prácu a zmýšľanie zakladateľov, nie Európu byrokracie, ktorá je veľmi často a podľa môjho názoru vždy, hluchá voči hlasom skutočného hospodárstva.
Pozrime sa na problematiku cien poľnohospodárskych výrobkov a potravín a najmä na súčasnú ropnú krízu. Čo v tomto prípade hovorí Európa? Zdá sa mi, že v poslednej správe Európskej rady je o tom len malá zmienka. Toto je vážne! V čase, kedy svetové financie zistili, že špekulovanie s ropnými futures je bezpečnejšie a výhodnejšie, ako špekulovanie so zlatom alebo s menami, cennými papiermi, akciami a všetkými ostatnými komoditami. Každé takéto ticho, neuveriteľné pokiaľ ide o bublinu s ropnými futures, je znepokojujúce, keďže vieme, že svetové financie na Wall Street sa snažia upchať rozpočtové medzery spôsobené pohromou sub-prime hypoték, pričom špekulujú v neprospech chudobných a ľudí, ktorí pracujú a vyrábajú. Európa pritom nehovorí nič o explózii, v čase, keď Goldman-Sachs predpovedá cenu za barel vo výške 200 dolárov. Keďže práve komerčná banka financuje špekulantov, musí byť dobre informovaná! Neobmedzená šialenosť totálnej deregulácie. Európa by mala mať odvahu to povedať!
Žiadna činnosť na kontrolu toho, že za virtuálnymi transakciami existuje skutočný obchod. Neplatia ani žiadne pravidlá týkajúce sa platby za bezpečné hranice, ktoré sú určené pre čisté daňové špekulácie a na odlíšenie od nefalšovaných rizikových operácií určených na krytie. Podľa môjho názoru, Európa musí teraz riešiť skutočné problémy svojich občanov. Toto je odkaz írskych obyvateľov: bráňte nás pred svetovými špekuláciami, bráňte našich občanov a hospodárstva členských štátov, ktoré trpia v dôsledku týchto špekulácií, na ktoré Európe chýba odvaha čokoľvek vôbec povedať.
Mary Lou McDonald
Vážený pán predseda, veľmi pozorne som počúvala túto diskusiu a mala by som objasniť hneď na začiatku, že Írsko nie je zmietané krízou identity. Írsko sa samo seba jasne vníma ako európsky národ, v srdci európskeho projektu, ale Írsko takisto prejavilo svoj jasný názor, ktorý vyjadril jeho ľud, ako by tento projekt mal vyzerať.
Tento projekt musí byť v prvom rade založený na demokratických hodnotách. Tento projekt musí jednoznačne chrániť verejné služby a práva zamestnancov. Tento projekt musí jednoznačné byť tým, čo je v záujme medzinárodného mieru a stability, a nie projektom militarizácie. Írski občania to vyjadrili veľmi konkrétnym spôsobom a ako neutrálny členský štát.
Veľa sme počúvali rozprávať o identite. Európske národy spája jeden spoločný faktor, ktorým nie je len rešpektovanie demokracie, ale žiadosť o demokratické hodnoty v Únii. Keď počúvam o tom, že na jednej strane sa írske hlasovanie bude rešpektovať, ale že na druhej strane proces ratifikácie musí pokračovať - že Lisabonská zmluva sa musí za každú cenu zachrániť - potom si musím sadnúť a uvažovať.
Všetky oči sa upierali na Írsko počas kampane k referendu, a teraz sa všetky oči upierajú na európske inštitúcie a európske vedenie. Budete alebo nebudete, v tejto chvíli pravdy o demokracii, počúvať ľudí?
Írsko nepotrebuje preplesk po hlave alebo objasnenie existujúcej zmluvy. Chce a potrebuje novú dohodu. Verím tomu, že pri tejto žiadosti hovoria írski občania aj za Európanov zo všetkých členských štátov.
Luca Romagnoli
- (IT) Vážený pán predsedajúci, vážené dámy a páni, šesť mesiacov slovinského predsedníctva sa končí v čase krízy. Krízy ani tak nie európskeho cítenia, ale krízy v Úniu, ktorú by aj tak spôsobila Ústava a tým pádom aj Lisabonská zmluva.
Aby sme Únii vliali nový život, musíme akceptovať to, že občania nesúhlasia so spôsobom, akým bola až doteraz chápaná, ani so spôsobom, akým sa pretvára do neuspokojivého modelu, ktorý sa nám predkladá. Kritizovať výsledok verejných konzultácii - nedávno vo Francúzsku a Holandsku, dnes v Írsku - je celkom zbytočné; tento problém sa musí vyriešiť len jediným možným spôsobom: predložením modelu, ktorý je založený na rešpekte a vzájomnej spolupráci medzi identitami a navrhnutím počiatočných, spoločných a zdieľaných hodnôt založených na historickej a kultúrnej identite, ktorá nie je predmetom zahraničných - finančných a geopolitických - záujmov; odstránením byrokracie z aparátu, o ktorom veľa občanov vie len veľmi málo a ktorý je stále vzdialený od toľkých z nich; najmä vytvorením toho, čo chceme dosiahnuť s ohľadom na priamu vôľu občanov vo všetkých členských štátoch Únie, bez toho, aby chýbala komunikácia a porozumenie, ktoré až doteraz išlo ruka v ruke s akýmkoľvek referendom v týchto štátoch, ktoré majú zdravú povinnosť pýtať sa svojich občanov.
Mihael Brejc
(SL) V oblasti spravodlivosti, vnútorných vecí a ľudských práv preukázalo slovinské predsedníctvo podrobné vedomosti o problematikách a s veľkým odovzdaním a otvorenosťou prispelo k ich úspešnému zavŕšeniu.
Dnes sa napríklad spomenula smernica o spoločných štandardoch a postupoch v členských krajinách pri návrate štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí majú nelegálny pobyt. Niektorí poslanci ňou nie sú nadšení. Avšak je potrebné povedať, že je to dobrý kompromis, krok vpred k vhodnejšiemu riešeniu vážnych problémov spojených s nelegálnymi prisťahovalcami.
Navyše rámcové rozhodnutie o súdnom konaní ľudí, ktorí nie sú prítomní, alebo ako tu hovoríme "in absentia" sa najskôr zdal byť rutinnou záležitosťou, ale neskôr sa objavili značné rozdiely názorov. Nakoniec sme dosiahli kompromis a približne o hodinu budeme o tom vo výbore hlasovať.
Zmeny a doplnenia kódexu o schengenských hraniciach v zmysle používania vízového informačného systému zavádzajú používanie biometrických údajov na hraničných kontrolách pre občanov tretích krajín s vízovou povinnosťou. Toto je veľmi dôležitá záležitosť, ktorej zavedenie prispeje k väčšej bezpečnosti a zároveň zabezpečí náležité zaobchádzanie s osobami vstupujúcimi na schengenské územie. Takisto sme harmonizovali túto dokumentáciu po dvoch dialógoch s troma zúčastnenými stranami a očakávame, že sa prijme na júlovom zasadnutí Parlamentu. Celkovo môžem povedať, že v oblasti bezpečnosti a slobody našlo slovinské predsedníctvo spolu s ďalšími správnu rovnováhu medzi požiadavkami väčšej bezpečnosti a požiadavkami slobody.
Aby som ukončil, chcel by som len dodať, že ako spravodajca viacerých záležitostí v oblasti bezpečnosti, slobody a práv, môžem povedať, že slovinské predsedníctvo splnilo očakávania na politickej ako aj na odbornej úrovni. Chcel by som najmä poďakovať predsedom pracovných skupín v predsedníctve, z ktorých väčšinu tvoria mladí ľudia, a ich spolupracovníkom, ktorí tak usilovne pracovali.
(potlesk)
Jo Leinen
(DE) Vážený pán predseda, rád by som poblahoželal slovinskému predsedníctvu za úspešné povzbudzovanie všetkých 27 členských štátov, aby pokračovali v ratifikačnom procese. Zaujímala by ma len poznámka v zápisnici pre Českú republiku. Neviem, čo to znamená za podporu, keďže v ostatných krajinách, ako sú napríklad Nemecko a Spojené kráľovstvo, takisto prebiehajú súdne preskúmania. Takže prečo je teda v zápisnici poznámka pre Českú republiku? Dúfam, že to pre túto krajinu neznamená vyzvanie, aby odložila ratifikačný proces a dokonca znemožnila ratifikáciu hraním nejakých vnútroštátnych politických hier. Možno by ste k tejto téme mohli povedať niečo bližšie.
Úradujúci predseda Rady, chválili ste synergiu medzi Komisiou, Parlamentom a Radou. To je dobré a správne, ale na druhej strane, pokiaľ ide o politiku komunikácie, je to takisto nesprávne. Narazili sme na mŕtvy bod, na ktorom zotrvávame už dosť dlhý čas. Rada nie je pripravená zúčastniť sa spoločnej komunikačnej stratégie. Je naozaj celkom šokujúce vidieť, akí sú tí proeurópsky orientovaní bezmocní a vydaní na milosť tým protieurópsky orientovaným. Spôsob, akým sa táto Zmluva propagovala, bol podradný, amatérsky a totálne hlúpy. Teraz sme z tohto šoku zistili, že potrebujeme prijať inú stratégiu dialógu s občanmi. Takto to nemôže pokračovať.
Správne ste povedali, že musíme presadzovať európsku identitu, že musíme občanom jasne ukázať, čo nás spája. Nápad vytvoriť futbalový tím nie je zlý. Možno by mohli naše informačné kancelárie zostaviť zoznam všetkých olympijských medailí, ktoré vyhrali obyvatelia EÚ. Verím však, že symbolizmus je jedna vec a podstata druhá. Skutočnosť, že sa ľudia Európy boja a nestotožňujú Európu so žiadnou nádejou, nám musí dať dôvod na obavu. Musí nastať takisto aj určitá zmena v politike, v takých oblastiach, ako sú ceny potravín, ceny energie, úverová kríza a platy vysoko postavených manažérov. V mnohých oblastiach, ktoré občanom dávajú príčinu na obavy, sa dostaneme buď príliš neskoro alebo robíme len polovičaté rozhodnutia.
Preto Európa musí slúžiť ľuďom, musí ľudí chrániť, až potom nás oni budú takisto podporovať a stáť za nami. Toto je takisto lekcia írskeho hlasovania, z ktorej sa máme poučiť.
Andrew Duff
Vážený pán predseda, Európska rada vrhne kontinent do vážnej krízy, ak sa jej nepodarí oznámiť nevyhnutnú reformu na jej októbrovom zasadnutí.
S Írmi by sa malo zaobchádzať presne tak isto, ako s Francúzmi a Holanďanmi, a preto sa tešíme na konštruktívny balík návrhov od pána Cowena. Avšak quid pro quo znamená, že Írsko sa potom zaviaže zmeniť svoj názor a podporiť reformný balík, ktorý posilní Európsku úniu. Dôsledky toho, že presadzovanie Lisabonskej zmluvy zlyhalo, by sa mali skutočne preskúmať a naozaj podrobne objasniť.
Jim Allister
Vážený pán predseda, skutočný odkaz Írskej republiky a jej hlasovania za "nie" je, že rozľahlé časti zvyšku EÚ by urobili to isté, keby na to mali príležitosť.
Írsko nie je prirodzene euroskeptické - od toho má ďaleko. Je to skutočnosť, že práve voliči tam zamietli Lisabonskú zmluvu, ktorá desí politickú elitu, ktorá sa minulý týždeň stretla v Bruseli. Vedia, že keby sa odvážili a nechali svoje národy prehovoriť, takisto by vyzerali ako nešťastný Brian Cowen. Na ich hanbu sa spikli a s ratifikáciou sa ponáhľali inak, a potom sa teraz arogantne snažia prinútiť Írov k druhému referendu.
Lisabonská zmluva si sama určila test na prežitie: prijatie vo všetkých členských štátoch. V tomto teste sa jej podarilo ohromne zlyhať. Ak by boli vedúci predstavitelia EÚ úprimní, uznali by, že Zmluva je mŕtva.
V Zimbabwe demokraciu ukameňovali na smrť. V EÚ ju utláčajú tým, že ľuďom zapchávajú ústa.
Avril Doyle
Vážený pán predseda, predovšetkým by som chcela poďakovať úradujúcemu slovinskému predsedovi, všetkým jeho ministrom, stálemu zastúpeniu Slovinska a úradníkom za ich pôsobivý výkon, pokiaľ ide o riadenie ich zodpovedností.
Keďže pochádzam z malého štátu, mám osobité pochopenie toho, aké napäté môžu byť oficiálne zdroje počas šiestich mesiacov pod veľkým tlakom. Takisto mám mierne predsudky týkajúce sa toho, že predsedníctvo malých štátov je oveľa lepšie ako veľkých štátov - pokiaľ ide o naše sústredenie sa na prácu.
Signál z Írska sa musí zobrať vážne. Potrebujeme veľmi dôkladne analyzovať to, kvôli čomu presne Íri hlasovali za "nie". Bolo to "nie" kvôli právnemu textu, ktorý už jeho povahou bolo ťažké porozumieť a ktorého sa báli aj samotní politici, a ktorý sa ani nám na strane "áno" očividne nepodarilo správne odovzdať?
Možno to "nie" bolo dôsledkom neuvedomelého strachu z toho, kam smeruje Európa, z nejasného pocitu "príliš ďaleko, príliš rýchlo" a z potreby upevnenia.
Voliči povedali "nie" na príliš veľké zasahovanie do ich životov zo strany Bruselu, a "nie" na írsku vládu, ktorá urobila len málo k tomu, aby vylepšila reputáciu profesie politikov. Bolo to takisto ich "nie" proti cenám ropy, proti cenám potravín a proti WTO. Poľnohospodári cukrovej trstiny povedali "nie", rybári povedali "nie". Bolo to "nie" prameniace z nesprávne umiestnených obáv z neutrality, militarizácie, potratu, eutanázie, klonovania, zdaňovania a práv zamestnancov - nesprávne umiestnených v zmysle textu Lisabonskej zmluvy.
Ak po sebe idúce írske vlády za posledných 35 rokov cynicky prezentovali výhody z členstva v Európskej únii čisto len z finančného hľadiska, bez žiadnej zmienky o filozofii a zmyslu skrytom za týmto veľkým projektom - a to je mier, stabilita a prosperita, ktorú Európe priniesol - a ak obviňovali Európu za všetky problémy a zlé správy, pričom si uplatňovali zásluhy za všetky úspechy a pokroky, je sa čo čudovať, že väčšina tých, ktorí prišli voliť, odmietli chabo pochopený dokument s pomocou a s napomáhaním viacerých extrémnych euroskeptických trubirohov z ostatných členských štátov, ktorí využili Írov ako svojich splnomocnených voličov pre svoju vlastnú vec?
Politická zodpovednosť za budúce kroky teraz leží na írskej vláde a jej Taoiseach (premiérovi), Brianovi Cowenovi. Zmluva nemôže vstúpiť do platnosti bez jednohlasného rozhodnutia. Ďalšie vlády, ak si tak želajú, by takisto mali k Lisabonskej zmluve čo povedať. Tak ako žiadame rešpektovanie írskeho hlasovania, musíme rešpektovať právo ďalších členských štátov ratifikovať Lisabonskú zmluvu alebo nie, ako sa neustále tvrdí.
Sedem členských štátov ratifikovalo Ústavnú zmluvu potom, ako hlasovalo Francúzsko a Holandsko. Parlamentná ratifikácia je prinajmenšom taká demokratická ako referendum.
Andrzej Jan Szejna
- (PL) Vážený pán predseda, Slovinsko je prvým z nových členských štátov, ktoré predsedá Rade Európskej únie. Šesťmesačné predsedníctvo bolo pre Slovinsko určite obrovským organizačným záväzkom, ale je nutné povedať, že tri roky príprav spolu s podporou Európskej komisie, Nemecka, Portugalska a Francúzska boli veľmi úspešné a Slovinsko odviedlo svoju prácu za posledných šesť mesiacov v Rade veľmi efektívne.
Program na predsedníctvo obsahoval niekoľko priorít, ktoré určite nebolo ľahké dosiahnuť a ktoré sa presunú do ďalšieho predsedníctva. Hlavným bodom programu bola samozrejme ratifikácia Lisabonskej zmluvy. Ak vezmeme do úvahy, že ratifikácia tohto dokumentu závisí od jednotlivých členských štátov, najlepšie, čo Slovinsko mohlo urobiť, bolo dať dobrý príklad, čo aj urobilo. Referendum v Írsku však nanešťastie schladilo optimistickú víziu vstupu do platnosti Lisabonskej zmluvy pred francúzskym predsedníctvom. Nad Európou sa vynoril prízrak ešte ďalšej krízy a na samite Európskej rady, ktorý sa konal minulý víkend v Bruseli, nebolo možné odpovedať na otázku, kam by Európa mala teraz smerovať. Táto otázka je stále otvorená a budeme čakať na odpovede nielen od Francúzska alebo írskej vlády, keďže toto je úloha pre všetkých stúpencov spoločného európskeho projektu. Poľská ľavica vyzvala vládu Donalda Tuska a prezidenta Kaczynského, aby bez omeškania zmluvu ratifikovali.
Ďalšou veľmi dôležitou prioritou slovinského predsedníctva boli záležitosti týkajúce sa energie a zmeny klímy. V marci 2005 sa členské štáty zaviazali znížiť emisie oxidu uhličitého do roku 2020 o 20 %, zvýšiť množstvo energie vytvorenej z obnoviteľných zdrojov o 20 % a zvýšiť energetickú účinnosť o 20 %. Tak sa stalo, že príprava konsenzu, pokiaľ ide o smernice pripravené Komisiou týkajúce sa tejto záležitosti, takisto pripadla slovinskému predsedníctvu. Toto nebola a stále ani nie je ľahká úloha, keďže, a toto je poľutovaniahodné, väčšine členských štátov Európskej únie sa doposiaľ nepodarilo splniť svoje záväzky v rámci Kjótskeho protokolu.
Európska energetická bezpečnosť a schopnosť čeliť finančným krízam v období globalizácie: patria bezpochyby k najdôležitejším výzvam, ktorým EÚ čelí. Rastúce náklady na materiál a potraviny, neistota na finančných trhoch, ktoré sú pre mnohé spoločnosti jediným zdrojom financovania rastu, ako aj špecifických projektov, nie sú len hrozbou hospodárskeho rastu Európy, ale poškodzujú domácnosti a ohrozujú realizáciu projektu sociálnej Európy.
Silvana Koch-Mehrin
- (DE) Vážený pán predseda, vážený pán úradujúci predseda Rady, vážené dámy, vážení páni, írske hlasovanie za "nie" sa musí rešpektovať; Íri majú plné právo hlasovať, tak ako to aj urobili. Avšak aj ostatné krajiny majú plné právo pokračovať vo vytváraní demokratickejšej, transparentnejšej a efektívnejšej Únie. Lisabonská zmluva predstavuje krok týmto smerom. Preto vítam skutočnosť, že ratifikácia bude pokračovať. Takisto si myslím, že by bolo dobré, keby sme sa tiež úprimne porozprávali o viacrýchlostnej Európe.
Táto viacrýchlostná Európa už existuje a odráža jednak národné citlivé otázky a želania členských štátov EÚ, ktoré umožňujú rozdielne stupne integrácie. Umožňuje tým členským štátom, ktoré by chceli robiť viac vecí spolu, aby tak robili bez toho, aby ich na jednej strane zdržovali nerozhodné krajiny a na druhej strane, odhliadnuc od princípu slobodnej vôle, hlavne kvôli tomu, aby tie krajiny, ktoré chcú robiť niečo spolu, tak mohli urobiť z vlastnej vôle.
Vo viacrýchlostnej Európe sa takisto zjednodušia ďalšie pristúpenia do EÚ, keďže je nesprávne trestať Chorvátsko a Turecko za fakt, že väčšina Írskych občanov hlasovala za "nie". Hádzať vinu na jednotlivé inštitúcie nikam nepovedie. Problém spočíva v skutočnosti, že hlavné európske projekty posledných rokov - také dobré a správne, akými sú - a rozšírenie EÚ boli nedostatočne zakotvené v demokracii. Teraz musíme platiť pokutu: stále postupne.
Na írskom "nie" je dobré to - ak sa pokúsime pozrieť sa na to z tej lepšej strany - že sa o Európe znovu rozpráva. Ak sa táto možnosť využije na prediskutovanie alebo preskúmanie iných ciest, verím, že sa potom môžeme priblížiť "Európe občanov".
Philip Claeys
(NL) Vážený pán predseda, pán Barroso práve hovoril asi desať minút a počas týchto desiatich minút rozprával sotva minútu o írskom referende a o súčasnom stave ratifikačného procesu. Sme samozrejme zvyknutí na určitú aroganciu zo strany Komisie, ale toto už presahuje všetky hranice. Je zjavné, že referendum už nie je dôležité. Pokračujeme s programom. Je tu zjavná myšlienka, že si Írsko teraz musí tento problém vyriešiť samo. Nuž, Írsko povedalo, čo si myslí a už to nemusí urobiť znovu.
V skutočnosti, pán Barroso, írske referendum má väčšiu váhu, ako ratifikácia parlamentmi v ostatných členských štátoch. Len sotva nájdete jeden členský štát, v ktorom by vládnuca strana šla do volieb s programom pre Európu. O zmluve neprebehla žiadna verejná diskusia. Napríklad v Belgicku sa v médiách nevysvetlili argumenty proti Zmluve dokonca ani počas parlamentnej diskusie. Voliči sa nemohli nikde vyjadriť o tom, čo si myslia o vašich plánoch. Je toto demokracia, akú chceme? Európa musí prestať byť taká povýšenecká a arogantná, inak sa čím ďalej, tým viac odlúči od jej občanov.
Elmar Brok
(DE) Vážený pán predseda, úradujúci predseda Rady, predseda Komisie, chcel by som sa predovšetkým srdečne poďakovať slovinskému predsedníctvu. Je to prvé predsedníctvo nového členského štátu. Vďaka vám, odviedli ste skvelú prácu v zložitom období! Je to zložité obdobie, pretože teraz musíme čeliť novým možnostiam reformy EÚ, a to kvôli výsledku írskeho referenda.
Avšak je jedna vec, ktorú by som chcel v tomto Parlamente povedať - niečo, čo som sa naučil od Spojeného kráľovstva, od Westminsteru: zastupiteľská demokracia má rovnaký stupeň demokratickej legitímnosti ako referendum. Ak upustíme od tohto princípu, potom celý náš demokratický systém padne a ocitneme sa v situácii manipulovania, tak ako sme to videli v Írsku. Niektoré argumenty musíme brať vážne. Musíme to objasniť - poukázal na to pán Nassauer - že musíme posilniť Európsku úniu a musíme vynaložiť všetko úsilie na to, aby sme obmedzili nadmerné právne predpisy. Avšak musíme sa takisto uistiť, že klamstvá nie sú v demokratickom procese dovolené.
Ako predo mnou povedal môj kolega, táto zmluva jednoznačne zakazuje reprodukčné klonovanie, pretože to zakazuje Charta základných práv. Pravda je taká, že sa z toho stáva Európa hodnôt. Je to presne prípad, keď si občania Európy môžu užívať väčšie práva, pretože sa Európsky parlament a národné parlamenty stávajú silnejšími, zavádza sa iniciatíva občanov a stanovuje sa postup kontroly subsidiarity. To je celkom pravda! Tvrdenia, že máme príliš málo demokracie, je to, čo nám bráni mať viac demokracie, keďže väčšina tých, ktorí viedli kampaň lží, nechcú Európu v žiadnom prípade a predkladajú tieto falošné argumenty, aby túto skutočnosť utajili. Nemali by sme dovoliť, aby sa to stalo a preto si myslím, že legitímnosť je dobrá.
Preto si takisto myslím, že by sme sa mali snažiť pohnúť sa ďalej v ratifikačnom procese, byť kritickí, ale takisto potvrdiť, že táto Európska únia nám doteraz priniesla najšťastnejšie obdobie mieru, slobody a prosperity v histórii tohto kontinentu. Nemusíme sa hanbiť za úspechy tejto Európskej únie a takisto by sme mali ľuďom povedať o tomto úspechu, ak chceme ich podporu pre EÚ - hoci majú právo kritizovať EÚ v individuálnych prípadoch.
Myslím si, že na základe tejto skutočnosti by malo 26 členských štátov pokračovať v ratifikačnom procese a potom vyzveme našich írskych priateľov, aby analyzovali túto situáciu a prišli s návrhom. Keďže nie je stanovený žiadny okamžitý termín, mali by sme k tomu pristupovať uvážlivým spôsobom. Bolo by milé, keby sme to všetko mohli uzavrieť ešte pred budúcoročnými európskymi voľbami. Avšak ako v každom historickom dianí, takéto detaily sú obyčajnou trivialitou. Myslím si, že by sme mali dať našim írskym priateľom príležitosť venovať sa tejto záležitosti a prísť s návrhom.
Proinsias De Rossa
Vážený pán predseda, chcela by som predovšetkým pogratulovať slovinskému predsedníctvu za skvele odvedenú prácu. Národy Európy vrátane Írska potrebujú Európsku úniu viac ako kedykoľvek predtým. Náš svet poháňa nespravodlivosť a strach z budúcnosti, a skutočne ho poháňa jednoduchá neoliberálna ekonómia, ktorá náš svet priviedla na okraj priepasti.
Pôvodná európska sociálna zmluva, ktorá priniesla prosperujúci kontinent, ktorý žije v mieri, sa musí oživiť a zmodernizovať. Európa, ktorú tvoria vnútroštátne vlády spoločne s týmto Parlamentom, musí prevziať vedúce postavenie pri riešení ťažkých obáv ľudí a musí viesť nové hnutie za dosiahnutie konsenzu založenom na poctivom obchode, slušnej práci a udržateľnom rozvoji a nahradiť neúspešný Washingtonský konsenzus.
Hlasovanie Írska za "nie" je odrazom hlbokých obáv ľudí z budúcnosti, a preto sa v hlasovaní vyjadrili za status quo. "Leukoplastové" programy na pomoc chudobným sú potrebné, ale sami o sebe sú úplne nepostačujúce.
Pokrokom pre Európu je dokázať, že sa ako Únia dokáže vážne pobiť s finančnou krízou, zmenou klímy a udržateľnosťou, hospodárskou recesiou, energetickou bezpečnosťou, nákladmi za palivá a za slušné pracovné podmienky Európa sa musí vnímať ako súčasť riešenia a nie ako súčasť problému. Za takýchto okolností sa Lisabonská zmluva ľahko ratifikuje vo všetkých členských štátoch.
Ako poznámku pod čiarou by som chcel navrhnúť mojej kolegyni, pani McDonaldovej, ktorá nám dala prednášku o demokracii a militarizácii, že by získala viac na dôveryhodnosti, keby prevzala slovo v tomto Parlamente a vyhlásila koniec podpory pre ETU, vraždiaci gang v Španielsku a koniec politiky, ktorá sa snaží o zničenie Španielska, ktoré je demokratickým štátom tejto Únie.
Romana Jordan Cizelj
(SL) Slovinsko dokázalo, že 27 členských štátov spolupracuje pri vytváraní európskej politiky zodpovedným spôsobom. Skutočnosť, že je nejaká krajina novým členským štátom, alebo že má relatívne malý administratívny aparát, nie je znakom slabosti, ale je to skôr dobrým znamením. Počas týchto šiestich mesiacov sa muselo čeliť viacerým podstatným záležitostiam, ktoré dobre zapadli do priorít slovinského predsedníctva. Takže by som chcela úprimne pogratulovať Slovinsku za pokrok v tejto oblasti.
Predovšetkým by som chcela spomenúť určité vývojové úlohy, ktoré sa v tomto období uzatvorili alebo sa práve riešia, keďže sú to podstatné úlohy, ktoré umožnia lepší život každému občanovi a zároveň znamenajú veľké možnosti pre výnimočných jednotlivcov.
Začali sme nový cyklus lisabonskej stratégie, zaviedla sa piata sloboda, a to sloboda voľného pohybu znalostí. Pre členské štáty je to veľká výzva, ktorou sa bude musieť zabezpečiť, aby schopní ľudia voľne prichádzali do krajín a neopúšťali krajiny kvôli tejto slobode.
Zároveň sa rozhodlo o sídle Európskeho technologického inštitútu. Výnimočné diplomatické schopnosti umožnili krajinám rešpektovať rozhodnutie Rady z roku 2003. Dúfam, že sa toto rozhodnutie bude takisto rešpektovať pri určovaní hlavného sídla dozorného orgánu agentúry Galileo. Takisto by som chcela samozrejme pogratulovať ku spusteniu projektu Galileo, aj keď to znamená nové organizačné a administratívne úlohy a hľadanie nových fondov.
Zároveň sa dosiahol veľký úspech v oblasti klimatického a energetického balíka a v rámci Rady sa dosiahla dohoda o treťom liberalizačnom balíku v oblasti fungovania trhu s elektrinou a zemným plynom. Je pravda, že návrhy Parlamentu a Rady sa v tomto prípade líšia, ale je to veľmi dobrá základňa pre našu nepretržitú prácu.
Vážené dámy a páni, Slovinsko tento týždeň oslavuje. Oslavuje Deň štátnej suverenity, čo je sviatok národnej hrdosti. Tento rok takisto oprávnene s podporou silným európskym prvkom.
Libor Rouček
(CS) Pán predseda, dámy a páni, dovoľte, aby som aj ja vo svojom príspevku najskôr poďakoval slovinskému predsedníctvu, slovinskému premiérovi Janšovi a jeho týmu za veľmi kvalitnú a veľmi dobre odvedenú prácu ako počas šiestich mesiacov, tak samozrejme aj minulý týždeň na vrcholnom zasadnutí Rady. Rade sa podarilo zvládnuť neľahkú situáciu po írskom referende a nájsť vhodný a citlivý postup. Írsko dostalo čas cez leto, aby vyhodnotilo súčasnú situáciu a navrhlo spoločné riešenie. Štáty, ktoré ešte nepristúpili k ratifikácii, boli vyzvané, aby tak urobili a pokračovali v schvaľovacom procese. Povinnosť dokončiť ratifikáciu má aj Česká republika. Jej vláda sa alibisticky schováva za správanie svojich senátorov, ktorí poslali Lisabonskú zmluvu v Prahe k Ústavnému súdu, a ratifikačný proces sa tak zablokoval.
Dôležitým krokom pre eurozónu aj členské štáty strednej a východnej Európy je takisto prizvanie Slovenskej republiky do eurozóny. Toto pozvanie znamená nielen ocenenie práce slovenskej vlády, výsledkov slovenskej ekonomiky, ale takisto podporu a povzbudenie pre proeurópske a proreformné sily v krajinách, ako je Poľsko, Maďarsko alebo Česká republika tak, aby aj tieto štáty mohli prijať euro, hneď ako budú spĺňať potrebné podmienky a spĺňať potrebné predpoklady.
Gay Mitchell
Vážený pán predseda, chcel by som uviesť dva body. Jeden o tom, že pre ľudí, ktorí dávali nerozumné sľuby v nedávnom referende v Írsku, neexistuje žiadne morálne ohrozenie či nejaké mínus.
Írska verejnosť sa vo všeobecnosti viedla k tomu, aby verila, že sa bez ohľadu na naše rozhodnutie nestane nič, čo by nebolo v súlade s našimi záujmami. Naozaj sme všetci nechali priestor na to, aby sme videli, či nejako, nejakým spôsobom, nemôže nastať reorganizácia.
Avšak nevyslovenou skutočnosťou v tejto miestnosti je, keďže Lisabonská zmluva nemôže pokračovať bez schválenia všetkými 27 členskými krajinami, EÚ môže nájsť spôsob vytvorenia koalície, ktorá by sa chcela pohnúť ďalej. Politika je umením možného. Je možné, že existuje riešenie vrátane Írska, ale všetci vieme, že umenie politiky môže dať želaniu pohnúť sa ďalej ďalšiu možnosť. Úprimne dúfam, že to nedôjde až k tomu, ale musíme byť k ľuďom otvorení a úprimní, aby pochopili riziká, ktoré sa toho týkajú. Potrebujeme presne vedieť, kde sa nachádzame, aby sme mohli vidieť, čo je v našom najlepšom záujme a v najlepšom záujme Európy.
Pre tých, ktorí použili tú najodpornejšiu propagandu v nedávnej kampani írskeho referenda, neexistuje žiadne morálne ohrozenie. Pani Sinottová, ktorá nedávno získala predsedníctvo svojej skupiny, ktorá zahŕňa Stranu za nezávislosť Spojeného kráľovstva, dala do obehu tento dokument, v ktorom sa tvrdí, že platy, mzdy a demokracia ide dolu kopcom a znázorňuje injekčnú striekačku, ktorá prinajmenšom znamená eutanáziu a potraty! Potom príde sem a do dvoch týždňov získa od Strany za nezávislosť Spojeného kráľovstva predsedníctvo svojej skupiny! Ale neexistuje žiadne morálne ohrozenie, pretože nikto v tomto Parlamente nezasiahne proti tomuto odpornému dokumentu, ktorý sa dal plnofarebne do obehu.
Druhý bod, o ktorom by som sa chcel zmieniť je, že politický systém sa už dlhšie nemôže hrbiť za Eurobarometrami, zisťovaniami či prieskumami verejnej mienky. Franlin D. Roosevelt povedal o cynikoch, že "poznajú len pravidlá generácie tých, čo hľadajú len vlastný záujem. Nemajú žiadnu víziu, a keď neexistuje žiadna vízia, ľudia zomierajú."
Je čas, aby sme začali hovoriť o zázraku, akým je Európska únia. Dosiahla sa Schumanová vízia. Európska únia nám pomohla zabudnúť na všetky tie otrasné divízie obrnených vozidiel či plynové komory. Navyše padol berlínsky múr a uvítali nás členské štáty, v ktorých len nedávno panoval komunizmus. Bol to zázrak pred našimi vlastnými očami.
Nenechajme sa vtiahnuť detailmi tejto Zmluvy. Začnime hovoriť o vízii. Prestaňme byť nasledovníkmi a začnime byť vodcami. Ľudí zaujmeme, ak im budeme o tejto vízii rozprávať, to je to, čo potrebujú.
Enrique Barón Crespo
- (SK) Vážený pán predseda, úradujúci predseda Rady, predseda Komisie, v prvom rade by som chcel poďakovať slovinskému predsedníctvu Rady, ktoré dokázalo, že európsky duch je nákazlivý a účinný a dobrý pre nás všetkých.
Chcem sa zamerať na záväzok slovinského predsedníctva, ktorým bolo dosiahnuť ratifikáciu dvoch tretín členských štátov počas predsedníctva. Dosiahli ste dve tretiny plus jedna, a preto ste váš cieľ splnili.
O demokracii sa hovorí toľko príšerných vecí, ale ja si myslím, že stojí za to poukázať na to, že sme dosiahli veľmi jasný konsenzus. Rada, Komisia a Parlament prostredníctvom svojho predsedu sa dohodli o ďalšom postupe, ktorý je založený na rešpektovaní výsledku v Írsku a takisto rešpektovaní takmer päťsto miliónov občanov, ktorí tvoria zvyšok Európskej únie. Nemôžeme očakávať, že menej ako polovica milióna môže rozhodnúť o osude päťsto miliónov ľudí. To by nebolo demokratické.
Podobne si myslím, že Taoiseach, írsky predseda vlády, veľmi jasne a konštruktívne prispel do Rady.
Preto všetci súhlasíme pokračovať s ratifikáciou. Práve tento týždeň bude španielsky kongres poslancov ratifikovať Lisabonskú zmluvu v jednom čítaní. Potom pôjde pred Senát a vy budete môcť pridať na zoznam ďalšiu krajinu.
Po druhé, riešením nie je zmluvu podkopať. Musíme sa pohnúť vpred.
Po tretie, je to veľmi pozitívny prejav solidarity.
Vážený pán predseda, rád by som položil dve veľmi špecifické otázky úradujúcemu predsedovi Rady.
Prvá, keď hovoríte o pokračovaní v ratifikácii, myslíte si alebo prediskutovala už Rada ustanovenia článku 48 ods. 5 Lisabonskej zmluvy, podľa ktorého by sa záležitosť predložila Európskej Rade, ak ju ratifikovali štyri pätiny, ale nemohlo by dôjsť k ďalšiemu pokroku?
Druhá otázka, prečo ste na spodu strany uviedli veľmi zvláštnu poznámku, v ktorej sa uvádza, že český Ústavný súd môže držať celý európsky proces ako svojho rukojemníka?
Ako všetci ostatní, aj ja som počul v správach, čo povedal prezident Klaus zo svojej nemocničnej postele: vyhlásil, že Zmluva je mŕtva a že euro nefunguje a len škodí. Myslím si, že toto je relevantná politická skutočnosť, pretože český prezident bude na čele predsedníctva počas prvej polovice budúceho roka.
Ljudmila Novak
(SL) Ako slovinská poslankyňa Európskeho parlamentu som úzko sledovala a takisto sa zúčastňovala príprav na toto predsedníctvo. Zo strany našich ministrov a každého, ktorí sa zapojil do týchto príprav som videla veľkú starostlivosť a takisto veľkú zodpovednosť a túžbu vykonávať túto úlohu čo najlepšie.
Nebudem vymenúvať všetky úspechy. Som spokojná a hrdá, že toto predsedníctvo sa vykonávalo tak vynikajúco, a chcela by som len poďakovať pánovi predsedovi vlády Janšovi a štátnemu tajomníkovi Lenarčičovi, ktorí niesli značnú zodpovednosť, a takisto všetkým ministrom. Ešte by sme nemali zabudnúť na celý podporný tím tvorený veľmi mladými ľuďmi, ktorí niesli zodpovednosť, ale ktorí veľmi dobre pracovali na európskej scéne. A z tohto dôvodu by som ako Slovinka chcela využiť túto príležitosť a poďakovať celému tímu.
V Slovinsku už znejú predvolebné delá a ja dúfam, že nezostrelia toto úspešné predsedníctvo, a že občania Slovinska budú takisto vďační za to, že sa reputácia Slovinska v Európe a vo svete vďaka predsedníctvu značne zlepšila.
Carlo Fatuzzo
(IT) Vážený pán predseda, dámy a páni, včera poobede sa na stretnutí Výboru pre zahraničné veci zúčastnil predseda čiernohorskej vlády po sto dňoch vo vláde. Spýtal som sa ho: "Pán Djukanović, keď diskutujeme o tom, čo sa stalo v Írsku, - nie Európe, nie Lisabonskej zmluve - prečo by ste tak radi vstúpili do Európskej únie, boli súčasťou Európskej únie, keď máte nezávislosť len taký krátky čas?" Odpovedal: "Nechceme byť izolovaní, nechceme byť sami. Chceme patriť do Spoločenstva". Podľa môjho názoru, toto je to tajomstvo, vďaka ktorému môžeme vyriešiť tieto problémy.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Ako Maďar sa cítim veľmi hrdý a blahoželám našim slovinským priateľom. Ako nový členský štát odviedli skvelú prácu. Odviedli skvelú prácu pri stabilizovaní západného Balkánu a pri záležitosti s Kosovom, pri pristúpení Chorvátska a pri zrušení vízových požiadaviek. Som obzvlášť hrdý na to, že podporili maďarský návrh sídla Európskeho inovačného a technologického inštitútu (ETI); naozaj, moja vďaka patrí všetkým členským štátom, ktoré podporili náš návrh. Chcel by som takisto pogratulovať našim slovenským priateľom k prijatiu eura v roku 2009.
Nič z toho však nezmení skutočnosť, že Európska únia je uprostred svojej najväčšej krízy. Tu sa odvolávame na Lisabonskú zmluvu ako na inštitucionálnu reformu. Nie, priatelia: zavedenie Lisabonskej zmluvy by predstavovalo krok smerom k politickej únii a k spoločenstvu hodnôt. Rešpektujme rozhodnutie írskeho ľudu, ale stále sme sa vôbec nepohli z pozície, v ktorej sme boli pred týždňom. Naši írski priatelia sa musia raz a navždy rozhodnúť, či chcú zostať v Európskej únii alebo nie. Musia sa rozhodnúť, a Lisabonská zmluva sa musí zrealizovať. Veľmi pekne vám ďakujem.
Reinhard Rack
(DE) Vážený pán predseda, ako Rakúšan som potešený, že naša susedná krajina Slovinsko odviedla také skvelé predsedníctvo. Blahoželám, úradujúci predseda Rady! Avšak ak dovolíte, moje blahoželanie prichádza s prosbou, tou, ktorá sa týka drobných detailov, na základe ktorých občania Európy súdia Európu a jej hodnoty. V nadchádzajúcich dňoch bude veľa rakúskych a európskych občanov prechádzať vašou krajinou, v ktorej narazia na systém diaľničného mýta, ktorý je celkom diskriminačný. Generálne riaditeľstvo pre dopravu už vám takisto zaslalo list. Môže Slovinsko ako predsednícka krajina uplatniť svoj vplyv na Slovinsko ako členský štát, aby sa s tým niečo urobilo?
Gérard Onesta
(FR) Vážený pán predseda, nakoniec sa mi zdá, že sme všetci veľmi rozdelení. Sú tu takí, ktorí veria, že máme írsky problém - takých je väčšina - a takí vrátane mňa, ktorí veria, že máme európsky problém. Najhoršie na tom je, že cez vŕtanie sa v inštitúciách, nás tí, ktorí veria, že máme írsky problém, z našich miest vypískajú, ale nevyriešia tým náš hlavný problém, ktorým je nedôvera našich občanov.
Môžete na to pridávať toľko inštitucionálnej pozlátky, koľko chcete - celá základňa dôvery bola postupne zničená. Draho za to o rok zaplatíme počas európskych volieb kvôli vzniku nových ľudových hnutí a nízkej účasti. Guľka nie je na írskom dvorci, guľka je na európskom dvorci. Musíme predložiť dokument, v ktorom sa ustanoví nový základ, musíme podpísať nový pakt dôvery medzi občanmi a inštitúciami; aby sme tak urobili, či sa vám to páči alebo nie, mali by sme jedného dňa predložiť túto záležitosť európskemu ľudu ešte raz, a čím skôr, tým lepšie.
Bude to vyžadovať celoeurópske referendum o presnom, jasnom texte, ktorý sa zameria výhradne na hodnoty, zodpovednosti a fungovanie Únie. Ak sa dosiahne dvojitá väčšina občanov a členských štátov, mali by sme po tomto historickom hlasovaní skutočný plán pre tých, ktorí sa ho želajú držať.
Utópia? Nuž, vzopriem sa tým, ktorí tvrdia pravý opak, že môžeme budovať Európu bez Európanov!
Genowefa Grabowska
(PL) Vážený pán predseda, chcela by som začať tým, že poblahoželám slovinskému predsedníctvu, ako aj ministrom a odborníkom, ktorí vytvárali takú priateľskú atmosféru pre našu prácu počas posledných šiestich mesiacov. Mali by sme si zapamätať, že to bolo počas vášho predsedníctva, kedy väčšina krajín Európskej únie povedala "áno" Lisabonskej zmluve. Túto skutočnosť by nemalo zatieniť jediné írske "nie". Mali by sme pokračovať v našej práci, takže sa zamerajme na to pozitívne. Chcela by som poďakovať slovinskému predsedníctvu za jeho prácu na nariadení o vyživovacej povinnosti, pri ktorej som bola spravodajkyňou. Musím povedať, že je mi ľúto, že pri tejto záležitosti má Európsky parlament len právo konzultovať. Som presvedčená, že rozhodnutie Rady odmietnuť nám spolurozhodovanie, je chybné. Chcela by som vám takisto poďakovať za vašu účasť pri záležitosti týkajúcej sa všetkých členských štátov v oblasti amerického programu bezvízového styku - čo je v záveroch bod 23. To umožní všetkým občanom, aby sa s nimi zaobchádzalo rovnocenne, čo je niečo, na čo každý čaká vrátane mojich vlastných krajanov.
Moja záverečná vďaka patrí za Východné partnerstvo. Toto je veľmi dôležité pre všetky členské štáty Európskej únie, ale najmä pre krajiny s východnými hranicami.
Tunne Kelam
Vážený pán predseda, chcel by som sa pripojiť ku gratuláciám slovinskému predsedníctvu. Avšak skutočnosťou je, že Európu 27 krajín nemôže vziať ako rukojemníka len jej minorita. Ratifikačný proces by mal pokračovať. Predovšetkým by sme sa mali dohodnúť na spoločnom odkaze a ratifikačnom postupe medzi členskými krajinami, aby sa už podobné prípady nezopakovali.
Ako môžeme vysvetliť Lisabonskú zmluvu našim občanom? Najdôležitejšie je, že sa politickým vodcovstvom poskytne osobný príklad. Naši občania sú pravdepodobne unavení zo sofistikovaných rutinných kompromisov medzi krátkodobými vnútroštátnymi záujmami a princípmi EÚ, ktoré môžu spôsobovať frustráciu a nejasnosti.
Prípad zrušenia sankcií voči Kube bez toho, aby sa pokročilo v oblasti ľudských práv, je len jeden príklad. Našim občanom by sme dnes mali poslať odkaz nie o tom, "čo pre nás Európa môže urobiť", ale predovšetkým "čo môžem urobiť ja pre Európu".
Richard Corbett
Vážený pán predseda, každý tvrdí, že musíme počúvať Írsko. Rozdiel je medzi tými, ktorí si myslia, že môžeme načúvať len írskemu "nie" a tými z nás, ktorí si myslia, že musíme načúvať odpovediam každého členského štátu, a až potom sa pokúsiť preklenúť túto priepasť.
Nie je na tom nič nerozumné, že ak sa stane situácia, že máme 25 alebo 26 "áno" a jedno "nie", môžeme sa spýtať toho jedného "nie" či by nechcelo zvážiť a nájsť nové riešenie, ktoré je prijateľné pre všetkých 27, ktoré zahŕňa vypočutie si ich obavy a odpovedanie na ne - možno ich uistiť, možno objasniť určité body, možno dokonca urobiť určité zmeny a doplnenia tohto balíka (hoci pravdepodobne nie textu Zmluvy).
Nebolo by na tom nič nerozumné, a verím, že toto je to riešenie, ku ktorému sa postupne prepracúvame.
Derek Roland Clark
Vážený pán predseda, počuli sme toho veľa o rešpektovaní nedávneho írskeho hlasovania. Chcel by som počuť viac o rešpektovaní vašich vlastných nariadení. Rímska zmluva je stále dokument, ktorý riadi všetko, čo robíte a celkom jasne stanovuje, že akákoľvek nová Zmluva vstupuje do platnosti, keď ju ratifikovali všetky členské krajiny v súlade so svojimi ústavnými požiadavkami.
Nuž, Írsko to práve urobilo, a ich hlasovanie "nie" preto usmrcuje Lisabonskú zmluvu. Musíte preto zastaviť ďalšie ratifikácie. Ak tak nemôžete urobiť z úcty k Írsku, tak to urobte z úcty k vlastnej zakladajúcej Rímskej zmluve.
Alojz Peterle
(SL) Na konci júna roku 1991 bola v Slovinsku vojna. Táto vojna za našu nezávislosť a demokraciu znamenala takisto vojnu pre Európu. Som rád, že o sedemnásť rokov neskôr úspešne zakončujeme predsedníctvo, ktoré je tou najväčšou zodpovednosťou, ktorú na seba môže prevziať členský štát. Môžem povedať, že gratulujem premiérovi, jeho celému tímu a tisíckam ľudí, ktorí sa podieľali na ich úspechu.
Obzvlášť by som chcel poďakovať za vykonanú prácu v dvoch prioritných oblastiach: medzikultúrny dialóg a zdravie. Dôraz, ktorý Slovinsko kládlo na medzikultúrny dialóg, je pre mňa zaktulizovaním základnej myšlienky európskych otcov týkajúcej sa dodržiavania ľudskej dôstojnosti teraz v globálnom rámci.
Pokiaľ ide o zdravie, som obzvlášť vďačný za vykonanú prácu v boji s rakovinou, ktorou sa pacientom v celej Európe dodala nová nádej na novú kvalitnú prácu v rámci členských štátov a na európskej úrovni, keďže len samotné členské štáty nemôžu byť dostatočne úspešné v boji s touto chorobou, ktorá sa šíri ako epidémia. Vnímam to ako konkrétny krok, ako sa dostať bližšie k občanom.
Janez Janša
úradujúci predseda Rady. - (SL) Vážený pán predseda, ďakujem Vám veľmi pekne za slovo. Ďakujem samozrejme všetkým za chválu, blahoželania a za hodnotenie slovinského predsedníctva. Veľmi ma to teší. Je to zadosťučinenie nielen pre mňa, ale takisto aj pre mojich kolegov. Ešte raz by som rád vyjadril vďaku za vaše porozumenie. Vedeli ste, že všetci z nás, ktorí sme do toho boli zapojení, sme to robili po prvýkrát, a v tomto ohľade bol váš postoj plný solidarity a konštruktívnosti.
Ako sa dalo čakať, väčšina diskusie sa týkala Lisabonskej zmluvy. Dalo sa to takisto čakať z toho dôvodu, že je to jedna z kľúčových priorít Európskej únie. Chcel by som len vysvetliť určité nedorozumenia týkajúce sa záverov, ktoré sme dosiahli na júnovej Európskej rade.
Rada neprijala tieto závery zamietnutím ostatných. Neboli to závery, ktoré by sa prijali prehlasovaním Írov alebo Čechov, alebo ktoréhokoľvek členského štátu. Boli to závery prijaté na základe konsenzu. A boli uvedené do súladu s každým. Rada nenariadila nikomu, aby pokračoval v ratifikácii. Rada vzala do úvahy tieto informácie, zvážila informácie, ktoré sme získali od kolegov z krajín, v ktorých sa ešte nezavŕšil proces ratifikácie Lisabonskej zmluvy s cieľom pokračovať v procese. V záveroch sa takisto uvádza, že sme to vzali do úvahy a na základe toho stanovili, že proces pokračuje a ako som povedal, takisto pokračoval aj počas obdobia od referenda v Írsku až po zasadnutie Európskej rady.
Preto má každý členský štát právo rozhodnúť o spôsobe ratifikácie a takisto či v procese bude pokračovať alebo nie. Myslím si, že tento záver bol logický a v tejto situácii samozrejme len prínosný. Neprijal sa navzdory rozhodnutiu našich írskych kolegov. V prvom rade sme ako predsednícka krajina prirodzene zosúladili tieto závery s tými, ktoré doma vytvárajú najspornejšiu situáciu a samozrejme, v tomto prípade je Írsko na poprednom mieste.
Pokiaľ ide o Českú republiku, Európska rada neodovzdala svoj osud českému Ústavnému súdu, pretože to už tak urobil český Senát. A toto je len jeden takýto príklad medzi členským štátmi, ktoré Zmluvu ešte neratifikovali, keďže v procese parlamentnej ratifikácie poslal český Senát zmluvu Ústavnému súdu na preskúmanie.
Úplne iný príkladom z právneho hľadiska je Nemecko alebo Spojené kráľovstvo, kde sa proces ukončil v parlamente, a až potom niekto požiadal o rozhodnutie ústavného súdu. Preto teraz hovoríme o 19 ratifikáciách ukončených parlamentným procesom. Z týchto dve stále preskúmavajú ústavné súdy.
Upriamujem vašu pozornosť na skutočnosť, že Lisabonská zmluva je medzivládnou dohodou prijatou na medzivládnej konferencii v Lisabone v októbri minulého roka. Podpísali sme ju my, hlavy štátov a vlád, a nie Európska komisia. Preto obviňovať Európsku komisiu alebo Európsky parlament za súčasné komplikácie je trošku nespravodlivé. Môžeme samozrejme hovoriť o prístupe európskych inštitúcií a ako celková situácia ovplyvňuje rozhodovací proces v príslušnej krajine. Ale potom musím hovoriť za a proti: pozitívne a negatívne, bez toho aby sme pozerali len na to negatívne.
Pokiaľ ide o to, či sa na Európsku úniu pozeráme s dôverou alebo nie: za moju vlastnú krajinu môžem povedať, že Európsku úniu a jej budúcnosť vnímame s veľkou nádejou. A ako už predtým povedal pán Peterle - ktorý bol vtedy so mnou vo vláde a ktorý vlastne bol na čele vlády pred sedemnástimi rokmi - v júni pred sedemnástimi rokmi bola v Slovinsku vojna. V tom čase bola pre nás Európska únia viac než len nádej. Pre nás vtedy znamenala riešenie. Nevedeli sme, či sa vôbec dožijeme nasledujúceho dňa.
Takže to, čo máme dnes, o sedemnásť rokov neskôr, je pre nás obrovským úspechom. Nemáme dôvod strácať nádej len kvôli nejakým problémom právnej alebo procesnej povahy. To sa mi zdá byť extrémne pesimistický prístup. Takisto upriamujem vašu pozornosť na skutočnosť, že toto nie je prvýkrát, čo sa Európska únia nachádza v situácii, kedy sa proces zamotal a je potrebné hľadať riešenia. Nie je to prvý raz. Doteraz sa to už niekoľkokrát stalo, a vždy sa našli riešenia. A vždy sa našli riešenia bez toho, aby bol niekto vylúčený. A ani teraz sa v Európskej rade nenašiel nikto, kto by navrhoval riešenie, ktorým by sa niekto vylúčil. Musíme si nechať čas na to, aby sme našli riešenie, ktoré bude zahŕňať každého.
Ak by napríklad niekedy na začiatku tohto storočia, kedy sa okolo rozhodnutí krúžilo stále dokola - sčasti podobne, ako sa to pri rozhodnutiach robí aj teraz - o Zmluve z Nice, keby po prvom zamietnutí Zmluvy z Nice vtedy hovorili tak, ako sme to dnes počuli z niektorých miest - že musíme zohľadniť skutočnosť, že táto záležitosť sa skončila; jednoducho musíme prijať toto rozhodnutie a pokračovať v práci - v tom prípade by som tu dnes k vám nerozprával, keďže bez Zmluvy z Nice by nebolo veľké rozšírenie možné, ktoré podľa môjho názoru a takisto s ohľadom na súčasné výsledky, posilnilo Európsku úniu a umožnilo jej to lepšie čeliť globálnym výzvam. Toto sa už predtým stalo a vždy sa našli riešenia. A pri žiadnom z týchto rozhodnutí sa Európska únia nezmenšila. Bola väčšia a silnejšia. A tieto riešenia sa určite nájdu aj teraz.
Zdá sa mi zbytočné diskutovať a hľadať riešenia v začarovanom kruhu; hovoriť o tom, že existujú dôvody, pre ktoré sme v ratifikácii Lisabonskej reformnej zmluvy natrafili na mŕtvy bod... skrátka riešenia, ktoré nemáme, hoci zároveň vieme, že existuje veľa takýchto riešení, ktoré nemáme, sú súčasťou Lisabonskej reformnej zmluvy.
Ak sa budeme pohybovať v tomto začarovanom kruhu, nedostaneme sa nikam. Takisto si myslím, že by sme si nemali nahovárať, že Európska únia, ktorá je zložitým mechanizmom tvoreným 27 členskými štátmi, môže pokračovať a byť úspešne riadená a mať harmonizované záležitosti tak, ako pred päťdesiatimi rokmi, keď mala šesť členských štátov, alebo keď mala 12 členských štátov. V súčasnosti máme rovnaké mechanizmy, len čiastočne prispôsobené, ako v počiatočnom štádiu, ktoré boli značne menšie a rozdielne počas studenej vojny. Svet sa teraz zmenil a tieto mechanizmy sa musia takisto zmeniť. A nemali by sme si nahovárať, že je to možné len nejakou zmluvou, ktorá by mala tri články, ktoré by sme všetci poznali naspamäť a chápali. To je nemožné. A nahovárať si, že ak to dosiahneme, znamená to, že jednoducho nehľadáme riešenia správnym spôsobom.
Verím, že Európska rada dospela k správnym záverom, pokiaľ ide o mŕtvy bod v ratifikácii Lisabonskej reformnej zmluve. Nehľadala riešenia alebo analýzy v bezvýsledných diskusiách, ktoré k ničomu neprispievajú. Sústredila sa na to, čo sa môže urobiť, a preto stanovila atmosféru a určite časové obdobie, ktoré môže byť plodné pri hľadaní riešení. Nedostali by sme sa nikam, ak by sme nasledujúce štyri mesiace strávili diskusiami o tom ako, prečo a kde. Potrebujeme toto časové obdobie samozrejme na to, aby sme sa pozreli dopredu.
Len krátko - za pol minúty, čo mi zostáva - dve odpovede. Pokiaľ ide o Čínu a kritiku toho, že sme sa nezamerali na vážne globálne problémy. Myslím si, že Európska únia tu urobila - aj vďaka tichej diplomacii - veľkú prácu, aby aspoň dosiahla začiatok dialógu medzi čínskymi vedúcimi predstaviteľmi a zástupcami Dalajlámu. Nie náhodou sa tento krok dosiahol počas návštevy predsedu Európskej komisie v Pekingu. A čínsky prezident mi už dal listom vedieť. Verím, že tento dialóg bude pokračovať a že sa tu takisto nájde riešenie. Bola to Európska únia, ktorá uviedla veci do pohybu. Nebol to nikto iný.
Pokiaľ ide o Kubu, ktorá sa viackrát spomenula: osobne si myslím, že je správne, že sme reagovali na pozitívne zmeny na Kube našimi vlastnými pozitívnymi krokmi - hoci zároveň nikto netvrdí, že záležitosti tam sa vyriešili. Bolo viacero návrhov, ako postupovať. Európska únia samozrejme nemôže podpísať dohodu o partnerstve s krajinou, v ktorej je toľko politických väzňov. Avšak bolo by veľmi nesprávne nereagovať na pozitívne signály pozitívnymi krokmi, inak by jednoducho neexistoval žiadny z týchto pozitívnych stimulov. A ako povedal pán Schulz, toto je takisto pozitívnym signálom európskej flexibilnej politiky voči Latinskej Amerike a Karibiku.
Je mi ľúto, že nemôžem nanešťastie odpovedať na určité ďalšie otázky. Zakončil by som vyhlásením, že som veľmi rád, že ďalšie tri krajiny - Francúzsko, Česká republika a Švédsko - prevezmú tie záležitosti programu, ktoré sa snažili zrealizovať aktuálne tri krajiny - prostredníctvom spolupráce Portugalska, Nemecka a Slovinska. V rámci tohto programu sa podľa môjho názoru stanovili správne priority: pokračujúca harmonizácia environmentálneho a energetického balíka, migračná politika a samozrejme hľadanie riešení pokračujúcej ratifikácie, alebo skôr hľadanie riešení tohto mŕtveho bodu Lisabonskej zmluvy.
Som presvedčený, že francúzske predsedníctvo vďaka rozsiahlym skúsenostiam z predchádzajúcich období vrátane veľmi vážnych rozhodovaní, ktorým v minulosti čelilo, bude úspešné a že určitým spôsobom už júnová Európska rada poukázala na túto kontinuitu. Som preto presvedčený, že keď budete na konci roka uvažovať nad správou francúzskeho predsedníctva, viaceré problematiky, o ktorých sme tu dnes hovorili ako o otvorených alebo neurovnaných, budú už v tom čase vyriešené.
Takže ešte raz úprimná vďaka za vašu konštruktívnu spoluprácu a za spoločné úsilie, ktoré sme vložili do hľadania týchto riešení. Ako jediný priamo volený orgán Európskej únie sa Európsky parlament podľa môjho názoru nachádza v určitom rozhodujúcom momente. Sčasti preto, že jeho úloha sa môže posilniť, potrebujeme naliehavo nové inštitucionálne riešenie.
Mrzí ma, že sme sa dnes a samozrejme aj na poslednej Európskej rade museli zaoberať touto záležitosťou tak dlho, ale nie je dôvod na pesimizmus. Európska únia je dostatočne silná, aby tento krok prekonala. Som presvedčený, že úloha Európskeho parlamentu v tejto diskusii bude rozhodujúca.
Veľmi pekne vám ďakujem.
(potlesk)
Predseda
Úprimná vďaka, pán predseda Európskej rady, Janez Janša, za vašu správu. Avšak nechcem sa vám poďakovať len v mene Parlamentu, rád by som vám vyjadril aj moju osobnú vďaku. Rád by som dodal - a toto je takisto veľmi osobná poznámka - že, keď som bol po prvýkrát zvolený do Európskeho parlamentu v roku 1979, nikdy by mi nenapadlo, že sa dožijem dňa, kedy bude slovinský predseda vlády - slobodného, demokratického Slovinska - podávať správu o Európskej rade tomuto Parlamentu, a teraz, sme tu! Chcel by som k tomu povedať: je to zázrak našej doby, že premiér Slovinska hovoril v tomto Parlamente v mene Európskej únie.
Mali by sme z tohto takisto čerpať odvahu a silu v čase, kedy do tejto diskusie prenikla nálada plná sklamania zapríčinená referendom v Írsku. Je dôležité, že pokrok bude pokračovať, ak zostaneme odhodlaní. Rád by som sa vám chcel úprimne poďakovať za vaše odhodlanie. Môžem vás v mene Európskeho parlamentu uistiť, že zostaneme odhodlaní. Budeme trpezliví, ale takisto odhodlaní, a na základe toho teraz poprosím predsedu Komisie, pána Barrosu, aby na záver povedal svoje pripomienky.
Ešte raz veľká vďaka, pán predseda Janša!
José Manuel Barroso
predseda Komisie - Vážený pán predseda, veľa sme hovorili o tom, že máme počúvať občanov, a som veľmi rád, že tu aspoň niekoľkí z vás zostali, aby si vypočuli mňa a pána premiéra Janšu, aby sme mohli odpovedať na veľmi zaujímavé pripomienky, ktoré sa spomenuli počas tejto diskusie.
Prirodzene sa diskutovalo aj o záveroch a následkoch negatívneho hlasovania v Írsku.
Dovoľte mi poukázať na jeden bod, ktorý si myslím, že je pre budúcnosť veľmi dôležitý: nedajme sa chytiť do pasce, v ktorej sa udiera do Európy - tým, že sa budeme ako európske inštitúcie mlátiť medzi sebou. To by bola naozaj chyba. Z toho by nikto nič nezískal.
V skutočnosti všetky dostupné údaje - všetky objektívne prieskumy - dokazujú, že vo všeobecnosti občania Európy viac dôverujú európskym inštitúciám - vrátane Komisie - ako väčšine národných vlád a určite viac ako väčšine politických strán na vnútroštátnej úrovni. Preto identifikovať problém ako problém dôvery v európske inštitúcie je intelektuálne nečestné.
Takže podľa našich údajov a toho, čo nám povedal predseda vlády Cowen o írskych voličoch, írski voliči nehlasovali proti Európe. V skutočnosti 80 % voličov, ktorí hlasovali za "nie" povedalo, že sú Európe naklonení. Môžu mať určitú kritiku k tomu či tamtomu aspektu, ale podľa írskych predstaviteľov a podľa našich dostupných údajov, nemôžeme to vnímať len ako hlasovanie proti Európe.
Preto neobviňujme Európu. Buďme skromní; pochopme, kde sú naše slabiny; akceptujme kritiku; lepšie vykonávajme našu prácu v Bruseli alebo v Štrasburgu, ale neobviňujme Európu a pochopme, že v súčasnosti je zodpovednosť za moc - či už na európskej, vnútroštátnej, regionálnej alebo miestnej úrovni - obrovská a že tomu musíme čeliť s pocitom skromnosti a nie prepadať populistickým, ľahkým argumentom.
Imidž Európskej únie určujú prijaté rozhodnutia - nie vytvorené návrhy. Rozhodnutia prijíma Rada a Európsky parlament - nie Komisia. Európe častokrát škodí karikatúra jej rozhodovacieho procesu; Európe škodia útoky na európske inštitúcie častokrát vedené niektorými oddanými Európanmi; Európe častokrát škodí karikatúra nielen našich inštitúcií, ale takisto aj našich politík.
Dovoľte mi uviesť príklad. Všetci ste počuli príbeh o rovných uhorkách. Je veľmi obľúbený v Nemecku a v niektorých ďalších krajinách. Celé roky bola Európa na smiech kvôli predpísaniu trhových noriem pre uhorky. Moja Komisia navrhla, aby sme ich pri preskúmaní odstránili spolu s 35 ďalšími trhovými normami pre potraviny a zeleninu, ktoré považujeme za nepotrebné. Naším plánom je ponechať len 10 z týchto 35 noriem. Ale hádajte čo? Keď sme zisťovali názor členských štátov, jasná väčšina bola proti tejto zmene. Taká je proste skutočnosť. Je to naozaj Brusel, kto dozerá na členské štáty?
Ale nezastavíme sa, predložíme návrh, aby sme odstránili tieto nepotrebné normy. Potom bude čas postaviť sa za alebo sklapnúť s ohľadom na byrokraciu z Bruselu. Ak je niečo horšie, ako byrokracia z Bruselu, tak potom je to 27 národných byrokracií prichádzajúcich do Bruselu, ktoré žiadajú posilnenie právnych predpisov na úrovni Bruselu.
Preto bojujme proti zbytočnej byrokracii a rešpektujme zásadu subsidiarity, ale urobme tak nie proti európskym inštitúciám, ale pretože chceme byť bližšie našim občanom.
Počas diskusie sa spomenula smernica o ochrane pôdy. Poskytla sa ako príklad nadmernej regulácie z Bruselu. Pripomeniem vám, že v novembri roku 2007 práve tento Parlament hlasoval veľkou väčšinou v prvom čítaní v prospech tejto smernice o ochrane pôdy. Takže čo chcete? Keby sa ma niekto spýtal ako predsedu Komisie, aby som ignoroval hlasovanie Európskeho parlamentu, nemohol by som to urobiť. Takže či sa táto smernica stane zákonom je teraz v rukách spoločne pracujúcich zákonodarných orgánov. Chcel by som, aby sa nikto z proeurópsky orientovaných neskrýval za Komisiu, ak väčšina v Európskom parlamente hlasuje inak, ako by sa to niektorým z vás páčilo.
To isté sa vzťahuje aj na smernicu o spoločných štandardoch a postupoch v členských krajinách pri návrate štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí majú nelegálny pobyt. Počul som ako predseda jednej zo skupín kritizoval túto smernicu, ktorú práve tento Parlament prijal a predstavil ako jeden z problémov legitímnosti Európskej únie. Buďme úprimní: ak samotné európske inštitúcie spochybňujú právne predpisy, ktoré sami prijali, potom naozaj máme problém týkajúci sa podpory našich občanov.
Toto je dôležité, pretože na vnútroštátnej úrovni, keď nejaká politická strana alebo politický vodca nesúhlasí s konkrétnym rozhodnutím o právnych predpisoch, nespochybňuje sa tým legitímnosť národa alebo štátu, alebo vnútroštátnych demokracií, ale v Európe veľmi často badám, že ak niektorí politici nesúhlasia s konkrétnou politikou, snažia sa spochybniť celú legitímnosť nášho európskeho procesu. Toto je neprijateľné a nie je to čestný spôsob, ak chceme pokročiť s naším európskym projektom.
To isté sa vzťahuje aj na sociálnu a liberálnu karikatúru. V súčasnosti postupuje naša diskusia v Európskej rade či riešiť alebo nie okamžité obavy najzraniteľnejších skupín v našej spoločnosti. Odpoveď Komisie bola jasná: urobme to. Sú to ľudia, ktorí najviac potrebujú pomôcť a my musíme za nich teraz konať a ak existujú nejaké európske nástroje, potom ich využime a spojme s tým, čo existuje na vnútroštátnej úrovni. Verím, že je možná aj štrukturálna odpoveď aj okamžitá odpoveď. Verím, že je možné podporovať aj trhové aj sociálne politiky.
Verím, že niekedy je európsky tábor zbytočne a umelo rozdelený na tých, ktorí uprednostňujú skôr trhovú orientáciu a tých, ktorí uprednostňujú skôr sociálnu orientáciu. Myslím si, že je celkom možné uprednostňovať vnútorný trh pred štátnymi zásahmi, ktoré deformujú hospodársku súťaž, a zároveň byť proti ultraliberalizmu, ktorý deformuje solidaritu. Je celkom možné robiť obe veci naraz na európskej úrovni a nie prehlbovať ideologické rozdiely ktoré, ak ich správne neriešime, len pomôžu extrémistickým populistom v ich boji proti európskemu projektu.
Musíme diskutovať o týchto záležitostiach, ak chceme spoľahlivo pokračovať v našom európskom projekte. Verím, že toto obviňovanie európskych inštitúcií je márne a odsúdené na neúspech pre všetkých, ktorí veria v európsky ideál.
Dovoľte mi aj veľmi úprimne povedať, že ako sa už častokrát stalo v histórii európskej integrácie, vždy keď sa objaví nejaká prekážka, niektorí národní politici ju zneužijú, aby sa pokúsili obmedziť úlohu európskych inštitúcií a oslabiť úlohu Komisie. Niektorí dokonca navrhujú, že Komisia by nemala otvorene hovoriť za to, v čo verí. Ja toto neuznám. Komisia vytrvá pri kompetenciách Spoločenstva a pri záležitostiach Spoločenstva. Pôjdeme proti akémukoľvek pokusu obmedziť európske kompetencie, pretože naozaj verím, že problémom nie je to, že máme priveľa európskych kompetencií, ale to, že tým politikom, ktorí by mali brániť európske ideály a európsky projekt chýba odhodlanie.
Mojou prosbou je, aby sme všetci stáli za našimi hodnotami: tí, ktorí pracujú tu v európskych inštitúciách v Bruseli - hrdo v Bruseli - alebo v našich hlavných mestách, alebo v celej Európe, by sa mali spojiť v duchu partnerstva medzi všetkými našimi inštitúciami a členskými štátmi, aby vysvetlili, prečo teraz potrebujeme Európu viac ako kedykoľvek predtým. Neospravedlňujme sa za to, že bránime Lisabonskú zmluvu, ktorou sa snaží upevniť zodpovednosť, demokracia, súdržnosť a účinnosť našej Únie. Povedzme odvážne našim európskym občanom, že hlasovanie za "nie" v Írsku nevyriešilo problém, ktorý mala vyriešiť Lisabonská zmluva, že je tam vonku tvrdá konkurencia, že svet nebude čakať na Európu a že svet potrebuje Európu, ktorá je viac ako kedykoľvek prítomná, nielen pre blaho svojich občanov ale aj pre podporu jej hodnôt.
Predseda
Ďakujem veľmi pekne, pán predseda Komisie. Ak tak môžem povedať, vzhľadom na to, že ste sa zmienili o princípoch, ktoré usmerňujú prácu európskych inštitúcií, európske inštitúcie by sa mali starať nie o to, aby sa vzájomne obviňovali, ale každá inštitúcia by sa mala sama seba spýtať, aké sú úlohy, ktoré má vykonávať. Verím, že Komisia a Parlament majú spoločnú zodpovednosť brániť Európske spoločenstvo a tvrdo pracovať, aby sa vyhli návratu k obyčajnej spolupráci medzi vládami. To je spoločná úloha, ktorá nás spája a ja ešte raz ďakujem za vyjadrenie týchto princípov vo vašich záverečných pripomienkach.
Rozprava sa skončila.
Písomné vyhlásenia (článok 142)
Alessandro Battilocchio  
písomne. - (IT) Slovinské predsedníctvo sa ocitlo v jednej z najvážnejších kríz v súčasnej histórii Európskej únie. Írske odmietnutie spochybňuje celú štruktúru Lisabonského plánu.
Teraz musíme konať. Myslím si, že nemôžeme odkladať zmenu tempa v rámci inštitúcií, zmenu tempa, ktorá takisto zahŕňa rozhodovacie procesy: v posledných rokoch Únia ako celok vždy vyrovnávala krok s najpomalším partnerom. Možno prišiel čas, aby sme hľadali nové spôsoby, ako umožniť tým krajinám, ktoré chcú väčšiu integráciu a zapojenie, aby dosiahli presne to.
Tí, ktorí si myslia, že by sme mali robiť veci pomalšie, by mali mať možnosť posilnenej spolupráce s členskými štátmi Únie. Prišiel ten pravý čas: je to dôležité pre všetkých hráčov na scéne, každý podľa svojej vlastnej kompetencie, aby si boli rovní v tejto veľmi zložitej situácii.
Pedro Guerreiro  
písomne. - (PT) Írske "nie" vyjadrené demokraticky a nezávislo írskym ľudom - jediným, ktorému sa nebránilo vyjadriť svoj názor v referende kvôli ústavnej požiadavke - je hlavnou prekážkou pri pokuse zaviesť predtým zamietnutý návrh zmluvy prostredníctvom neprijateľných lží a do očí bijúcich klamstiev, ktorá nerešpektuje a snaží sa obísť želania francúzskeho a holandského ľudu.
Írske "nie" znamená, že proces ratifikácie Lisabonskej zmluvy v EÚ sa musí uzatvoriť a uložiť na večný spánok raz a navždy. Skutočnosť je taká, že akokoľvek sa snažia obísť alebo oklamať, pravidlá v zmluvách Spoločenstva ustanovujú, že stačí, aby jedna krajina zamietla nový návrh zmluvy a ten nebude môcť vstúpiť do platnosti.
Ak sa však pozrieme na slogan okamžite roztrúbený pani Merkelovou a pánom Sarkozym - ktorý dokazuje pohŕdanie želaním írskeho ľudu - inštitúcie EÚ sa snažia vzbudzovať dojem, že sa nič nestalo, trvajú na tom, že sa v ratifikačnom procese pokračuje a hrajú o čas (zatiaľ, až do samitu EÚ v októbri), aby vytvorili podmienky pre izolovanie, vykonávanie nátlaku a vyhrážanie sa írskemu ľudu (ľudu, ktorého nútia opakovať referendum o zmluvách EÚ, vždy, keď je výsledkom "nie").
Skrátka, toto je škandál!
Anneli Jäätteenmäki  
písomne. - (FI) Len málokedy som súhlasila s predsedom konzervatívnej skupiny, pánom Hartmunom Nassauerom tak veľmi pri všetkom, čo dnes chcem povedať. Vo svojom prejave pán Nassauer analyzoval dôvody, pre ktoré výsledok írskeho referenda dopadol tak, ako dopadol, a ja s ním úplne súhlasím.
Írsko volilo proti Európskej únii, a tým pádom proti Lisabonskej zmluve. EÚ musí tieto dôvody sama prešetriť.
Zdá sa, že Komisia je technokratickou inštitúciou. Ľudia sa hnevajú na Brusel čím ďalej, tým viac a zdá sa, že je šialenou byrokraciou, ktorá koná despoticky.
Zdieľam želanie pána Nassauera, aby viac rozhodnutí bolo na úrovni členských štátov.
Filip Kaczmarek
, písomne. - (PL) Slovinské predsedníctvo zažilo niekoľko veľmi dôležitých úspechov. Počas tohto obdobia sa rozhodlo o vstupe Slovenska do eurozóny. Rozhodlo sa o umiestnení Európskeho technologického inštitútu do Budapešti. Vlastne toto rozhodnutie nás veľmi nepotešilo, keďže sme dúfali, že sídlo EIT bude vo Vroclave. Ďalším dôležitým krokom pre mnohé krajiny vrátane Poľska bol vstup do schengenského priestoru. Zrušenie vnútorných hraničných kontrol v krajinách, ktoré patria do tohto priestoru, je naozaj značnou zmenou jednak z praktického aj z psychologického aspektu. Koncept voľného pohybu osôb je celkom iný, keď neexistujú žiadne hraničné kontroly. Úspechy slovinského predsedníctva sú ešte povzbudivejšie, keďže táto krajina nie je členom EÚ veľmi dlho.
Je potrebné povedať, že koniec predsedníctva sa ukázal byť mimoriadne zložitým obdobím kvôli odmietnutiu Lisabonskej zmluvy v írskom referende. Aj predsedníctvo aj Európska únia ako celok sa tým pádom nachádzajú v paradoxnej situácii. Musíme rešpektovať tých, ktorí Zmluvu ratifikovali, ale takisto ten istý rešpekt patrí tým, ktorí Zmluvu odmietajú. Okrem toho otázka, aký by mal byť teraz priebeh činnosti pre tie krajiny, ktoré ešte s ratifikačným procesom neskončili, takisto vyvoláva veľké emócie. Samozrejme majú právo dokončiť tento proces. Pána prezidenta Lecha Kaczyńskeho nezastaví nič od dodržania jeho sľubov a rýchleho podpísania nástroja ratifikácie.
Vytautas Landsbergis
, písomne. - Mám niekoľko pripomienok k niekedy zavádzajúcim formuláciám, ktoré sa tu veľkou mierou takisto používali. "Želanie írskeho ľudu", "írska kauza" alebo "írske nie", "rozhodnutie Írska, vrah Lisabonu": takýto a podobný slovník by sa mal odložiť bokom. Výsledok hlasovania v Írsku sa musí rešpektovať, ale nie nereálne mytologizovať. Ak veľká časť tých, ktorí sa hlasovania zúčastnili, vyjadrila svoj nesúhlas a nedôveru v politiky írskej vlády, ktoré sa týkali hlavných vonkajších záležitostí, jeho skutočnou politickou interpretáciou je otázka pre írsku spoločnosť. Ale sú potrebné ďalšie opatrenia na realistické zhodnotenie toho, čo sa deje.
Tí, ktorí hlasovali "nie" predstavujú len jednu tretinu celkového počtu írskych voličov. O výsledku rozhodli 4 % súčasných voličov. Preto je len malý dôvod, prečo velebiť alebo obviňovať všetkých Írov. Volebné štatistiky uvádzajú, že írski muži volili "áno", zatiaľ čo ženy volili "nie". V Írsku bolo viac politicky aktívnych žien, keďže muži pravdepodobne zostali v krčmách. Kým mladí ľudia volili "nie", okolo 60 % starších ako 55 rokov, pravdepodobne menej citlivých, ale rozumnejších, hlasovalo "áno". Vidíte, že v rámci Írska existuje niekoľko identít, nie len dve, príliš jednoducho vymedzované ako heroickí demokrati a prekliati antieurópania. Nemali by sme ani velebiť, ani chváliť všetkých Írov, keďže len polovica z nich prišla voliť a vláda takisto preukázala svoju ľahostajnosť. Buďme realistickí a presní, taký je môj návrh. Inak bude EÚ nútená sa Írska spýtať, či si želá zostať v Lisabonskej Európe alebo nie.
Janusz Lewandowski
písomne. - (PL) Program samitu EÚ v júni 2008 v Bruseli až tak celkom neodráža skutočné výzvy, ktorým EÚ v súčasnosti čelí. Sociálny nepokoj vo viacerých krajinách spôsobený vysokými nákladmi na energiu a potraviny by mal slúžiť ako varovanie pre vedúcich predstaviteľov Európskej únie, ktorých teraz tak zamestnáva zamietnutie Lisabonskej zmluvy v Írsku. Musíme nájsť odpovede na obavy, ktoré dnes majú európski občania a ktoré jasne ukázali na uliciach viacerých miest vrátane Bruselu. Nestačí stanoviť ambiciózne plány obnoviteľnej energie a ochrany životného prostredia. V skutočnosti môžu vyústiť do dodatočných nákladov a zhoršenia konkurencieschopnosti Európy na svetových trhoch. Tie môžu namiesto zníženia tieto nepokoje skôr zhoršiť.
Správnou odpoveďou by mohla byť dohoda o európskej stratégii boja proti vysokým cenám potravín a energie spolu s ochranou chudobnejších domácností. V dôsledku toho by sa mala preskúmať spoločná poľnohospodárska politika. Predtým, ako diverzifikácia energetických zdrojov a prepravcov vstúpi do platnosti, je vhodné liberalizovať európsky trh s cieľom vytvoriť vzájomne prepojený systém, ktorý dokáže ochrániť jednotlivé krajiny od energetického vydierania. To sa môže stať, len keď sa 27 členských štátov rozhodne konať spolu proti vonkajším dodávateľom energie, ako je napríklad Gazprom. Súčasné tendencie uzatvárať bilaterálne dohody ako v prípade Nemecka, Talianska, Rakúska, Bulharska, Maďarska a Grécka, maria nádeje, že to bude možné uskutočniť. Lisabonská zmluva nie je jedinou podmienkou európskej solidarity v oblasti energie.
Zita Pleštinská
, písomne. - (SK) Dnešný júnový deň bilancujeme polročné slovinské predsedníctvo EÚ, ktoré sa chýli ku koncu.
Pripájam sa ku všetkým gratuláciám, ktoré zazneli v dnešnej rozprave pre slovinské predsedníctvo. Slovinsko, ktoré je často zamieňané so Slovenskom, je jasným príkladom, ako si práve malé členské štáty dokážu hrdinsky zastať svoju úlohu v EÚ.
Pre moju krajinu, Slovensko, je obdobie slovinského predsedníctva historickým obdobím, keďže počas neho sa rozhodlo o vstupe Slovenska do eurozóny.
Chcela by som poďakovať slovinskému predsedníctvu za jeho konštruktívny prístup v oblasti posilnenia vnútorného trhu EÚ. Tovarový balíček, ktorý EP schválil aj vďaka úsiliu slovinského predsedníctva, je základným predpokladom na revíziu ďalších sektorových smerníc, napríklad smernice o hračkách, kozmetických a stavebných výrobkoch.
Vyjadrujem však svoj nesúhlas s urýchleným politickým rozhodnutím júnového samitu, ktorý definitívne bez dôslednej analýzy situácie všetkých aspektov života kubánskych obyvateľov zrušil sankcie EÚ voči Kube. Apelujem na štáty Európskej únie, aby naďalej pokračovali v presadzovaní demokracie a občianskych slobôd na Kube.
Verím, že EÚ bude po tomto kroku ešte ráznejšie trvať na tom, aby kubánsky prezident Raúl Castro s okamžitou platnosťou prepustil všetkých politických väzňov na Kube.
Katrin Saks
písomne. - (ET) Z Európskej únie sa po zamietnutí írskym referendom stáva zaujímavá organizácia: únia, ktorá v minulosti cválala vpred, stratila hlavu v prvých referendách, teraz vohnala svojho koňa do slepej uličke. Zdá sa, že ani rozprava nepriniesla prílišnú jasnosť do tejto problematiky.
Niekoľko poznámok: V prvom rade by som chcela vyjadriť svoje pobúrenie sloganom kampane za "nie" v Írsku. "Európa bola k Írsku dobrá. Nechajme to tak!" je jednoducho škandalózne. Nemyslím si, že názor euroskeptikov je v poriadku, že teraz, keď Íri prehovorili, by sa Lisabonská zmluva mala pochovať.
Zároveň nesmieme vyvíjať nátlak na írsku vládu: prirodzene musia sami rozhodnúť, čo urobiť ďalej.
Chcela by som takisto poznamenať, že politická sabotáž je v Európe na vzostupe a v niektorých krajinách nastali prípady typu "ak chcete, aby sme ju ratifikovali, dajte nám niečo na oplátku". Po tretie, neustále sa rozpráva o demokratickom deficite, hoci neexistuje ľudová konvergencia o kľúčových otázkach EÚ, dokonca aj keď sa vytvorila možnosť pre konzultáciu.
Výsledok írskeho referenda svedčí o tom, že sa úspech Európy obetuje nadmernej a diskutabilnej verejnej mienke. Individuálne vrtochy majú systematicky prednosť pred spoločným dobrom a krátkodobé voľby zaslepujú dlhodobé vízie.
Toomas Savi  
písomne. - Teší ma výsledok samitu Európskej rady, keďže sa súhlasilo s návrhom Írska vrátiť sa k odmietnutiu Lisabonskej zmluvy v Írsku na zasadnutí Rady 15. októbra 2008 , čím sa írskej vláde poskytne dostatok času na to, aby našli spôsob, ako zachrániť Zmluvu.
Som obzvlášť rád, že írske "nie" neovplyvní plánované ratifikačné procesy v ostatných členských štátoch. Keďže Íri dostali príležitosť odmietnuť Zmluvu v tomto kritickom okamihu, všetky ostatné členské štáty musia mať príležitosť pohnúť sa vpred, aby sa Íri mohli vrátiť k svojmu rozhodnutiu, keď nastane ten pravý čas. Som presvedčený, že čas odoženie mraky a ukáže cestu k reformovanej Európskej únii.
Okrem Lisabonskej zmluvy sa na Európskej rade diskutovalo o rozvojových cieľoch milénia, ktoré sľubujú radikálne reformy s cieľom zlepšiť účinnosť pomoci, a ktoré sú založené na plnej realizácii Parížskeho vyhlásenia o účinnosti pomoci z roku 2005 a na Európskom konsenze o rozvoji z roku 2005. Dúfam, že Európska rada bude tentokrát konať v súlade so svojimi záväzkami.
Richard Seeber  
Írske odmietnutie reformnej zmluvy môže predstavovať prekážku európskeho rozvoja, ale nie je to dôvod, prečo by mala Únia uviaznuť. Musíme brať írske "nie" vážne a nemôžeme sa jednoducho vrátiť k normálnemu stavu. Mali by sme pracovať na zlepšení komunikácie s občanmi EÚ. Najmä v časoch hospodárskeho nepokoja je dôležité, aby sme ľuďom poskytli riešenia.
Výzvy, ktorým Európa čelí, neubúdajú. Rastúce ceny ropy a potravín znamenajú, že éra lacných fosílnych palív a potravín je za nami. Európa sa bude musieť prispôsobiť nielen zmene klímy, ale takisto aj vysokým cenám energií. Energetická účinnosť a udržateľná dodávka energie sa musí stať dlhodobým cieľom EÚ. Ak sa spotreba energie domácnosti zníži na udržateľnú úroveň, potom sa takisto znížia aj náklady. A to bude predstavovať úžitok ako pre klímu, tak aj pre ľudí.
Czesław Adam Siekierski
písomne. - (PL) Odmietnutie Lisabonskej zmluvy v írskom referende je prekážkou, ktorá by mohla podnietiť vážne uvažovania v európskych inštitúciách a vládach členských štátov.
Čo bolo príčinou? Kto zlyhal vo svojich povinnostiach? Spoločnosť nerozumie politikom? Alebo možno sú to práve politici, ktorí stratili kontakt s obyčajnými ľuďmi?
Chyba leží na európskych inštitúciách, ako aj na vládach jednotlivých krajín. Nepodarilo sa im zabezpečiť dostatočné informačné kampane. Priemernému občanovi chýbajú jasné informácie napísané jednoduchým jazykom.
To dokazuje nielen úplnú absenciu budúceho plánovania, ale takisto úplnú ignoranciu sociálnych prístupov, ako aj názorov občanov Európskej únie pokiaľ ide o Lisabonskú zmluvu.
Výsledok írskeho referenda takisto dokazuje, že EÚ v súčasnosti chýba vnútorná koherencia. Vlády členských štátov sa často prezentujú proti európskym inštitúciám a vinia ich za všetky neúspechy či nepopulárne rozhodnutia. Je príliš jednoduché obviňovať niektorých anonymných európskych byrokratov, ktorí sa nie vždy vedia vžiť do situácie obyčajného občana. To vyúsťuje do negatívnych postojov voči Európskej únii a jej inštitúciám. Mali by sme ukončiť toto rozdelenie na nás a na nich. MY sme Európska únia!
Silvia-Adriana Ţicău  
Lisabonská zmluva a írske "nie" otvorilo program Rady na zasadnutí v dňoch 19. - 10. júna. Viac ako dve tretiny parlamentov členských štátov už Zmluvu ratifikovali. Írska vláda si vyžiadala znovu zváženie situácie na zasadnutí Rady plánovanom na október 2008. Hlasovanie Írov dokazuje, že občania očakávajú, že im Únia poskytne riešenia ich každodenných problémov: práca, sociálne podmienky, rast cien energie a potravín, zmena klímy a demografické zmeny.
Rada potvrdila potrebu rýchlo prijať balík opatrení v oblasti energie a zmeny klímy, keďže diverzita zdrojov energie v Únii a rast energetickej účinnosti sú nevyhnutné pre jej hospodársky rozvoj. Rada podčiarkla dôležitosť investícii do inovácii, výskumu a rozvoja poľnohospodárskej výroby a upriamila pozornosť na sociálny a environmentálny vplyv výroby biopalív a ich využívanie v rámci a mimo EÚ.
Vítam pevný záväzok Rady podporiť účasť všetkých členských štátov na programe bezvízového styku s cieľom zabezpečenia úplnej vzájomnosti cestovania bez víz a rovnaké zaobchádzanie všetkých občanov EÚ v súvislosti s USA.
Vítam záväzok Rady podporiť regionálnu spoluprácu, najmä v čiernomorskom regióne a na západnom Balkáne.
