Trajanje varstva avtorske pravice in določenih sorodnih pravic (razprava) 
Predsednik
Naslednja točka je poročilo gospoda Crowleya v imenu Odbora za pravne zadeve o predlogu direktive Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi Direktive 2006/116/ES Evropskega parlamenta in Sveta o trajanju varstva avtorske pravice in sorodnih pravic - C6-0281/2008 -.
Brian Crowley
poročevalec. - Gospod predsednik, rad bi pozdravil komisarja McCreevyja in vse, ki ste nocoj z nami.
Podaljšanje trajanja varstva avtorske pravice je pomenilo za vse nas dolgo in naporno pot, še zlasti zato, ker ogromno ljudi ne pozna vseh dejstev v zvezi z avtorskimi pravicami.
Na začetku naj se v zapisnik naše zbornice zapiše moja zahvala vsem kolegom, tistim, ki podpirajo moj predlog, pa tudi tistim, ki mu nasprotujejo, za njihove prispevke, podatke in predvsem koristne nasvete in smernice na tej poti. Rad bi se zahvalil tudi sekretariatu Odbora za pravne zadeve, še posebej Giorgiu, ki je bil zelo odločen borec in svetovalec na vseh področjih, na koncu pa še komisarju McCreevyju in vsem njegovim sodelavcem. Ne bom naštel vseh od njih po imenih, ampak mož, ki sedi ob vas, je opravil herkulsko delo pri poročilu in pri direktivi.
Slišali smo veliko laži - in besedo "laži" uporabljam pri tem, kar skušamo doseči, premišljeno. Naša prizadevanja lahko zelo preprosto razdelimo na štiri razvidna področja. Prvič, podaljšanje trajanja varstva s sedanjih 50 let na še enkrat daljše obdobje. Zdaj v smislu kompromisa predlagamo 70 let. Predlog za tak kompromis temelji na določenem odporu s strani Sveta ministrov in razočaran sem, ker predstavnikov predsedstva Sveta danes ni med nami. Dejansko sem skozi ves proces imel občutek, da predsedstvo Sveta ne prispeva prav vsega k napredku te zadeve. Ob začetku češkega predsedstva sem predsednika vlade, pa tudi resornega ministra in uradnike v češkem predsedstvu opozoril, da bi to lahko pomenilo velik uspeh predsedstva, pa tudi uspeh Parlamenta. Ampak posvetiti so se morali drugim nujnim zadevam, njihova zavzetost za iskanje rešitev na našem področju pa je uplahnila.
Poleg tega pa so v Svetu ministrov nekatere države članice skušale namerno ovirati napredek tega procesa, z dvomljivimi zahtevami in dvomljivimi spremembami, ne da bi se v resnici seznanjale s podrobnostmi vsebine ali posvetovale s Parlamentom in ugotovile, kjer je Parlament pripravljen prožno reševati stvari.
Druga novost te direktive - in morda najpomembnejša - je, da je zdaj prvič priznan prispevek študijskih glasbenikov in da se vzpostavlja sklad, ki jim bo zagotavljal plačilo in nadomestilo za njihovo delo - ki je že dolgo predmet izkoriščanja - za katerega zdaj lahko prejmejo kvečjemu enkratno plačilo, če imajo srečo. Tako bo izvajalcem, katerih kariera se približuje zaključku ali ki imajo drugačne materialne težave, zagotovljeno varstvo tudi naprej.
Tretjič, kar se tiče uravnovešanja pravic in pogajalskih moči udeležencev pogajanj med glasbenimi založbami, direktiva podeljuje glasbenikom in drugim dodatne pravice v ta namen.
Četrtič, in najpomembneje od vsega, jasnost glede delovanja zakonodaje v Evropski uniji. Številni kolegi, zlasti tisti iz Španije in drugih mediteranskih držav, so predlagali različne zamisli v zvezi z avdiovizualnim sektorjem in njihovim zamislim smo skušali ugoditi tako, da smo v poročilo zapisali zamisel o ločeni direktivi za avdiovizualni sektor, saj pri njem srečamo drugačna vprašanja in potrebuje drugačne rešitve. Podobno smo med razpravami in razgovori odkrili obsežno področje upravljanja društev za zbiranje nadomestil in najboljšega možnega uveljavljanja pravic, ter upravljanja zbiranja denarnih sredstev za umetnike, ki bo zagotovilo, da jih bodo umetniki tudi prejeli.
Na koncu bi rad dejal le, da bi se morali ljudje zavedati, da so to pravice iz ustvarjalnosti, iz nečesa, kar je posameznik ustvaril in nam dal, so nekaj, kar moramo plačati - ne vrtoglavih zneskov, nekaj pa vendarle. Danes je videti, da je pojem avtorskih pravic odnesla voda - vsakdo lahko dobi vse zastonj. Če bomo nadaljevali pot v tej smeri, nam bo sicer kratkoročno morda ugodneje, dolgoročno pa bomo zadušili ustvarjalnost, odrekli se bomo možnostim, da bi spoznavali nove glasbenike, nove skupine in nove izkušnje.
Nocoj je med nami nekaj glasbenikov, nekaj proizvajalcev in tudi nekaj predstavnikov interesnih skupin. Nj jim povem, da je to prvi korak na poti, ki nas bo pripeljala do tega, da bodo umetniki in glasbeniki imeli usodo svojih pravic v svojih rokah. Če nam uspe ta prvi korak, ste lahko prepričani, da nam bodo uspeli tudi naslednji koraki, vse tja do Mount Everesta.
Charlie McCreevy
član Komisije. - Gospod predsednik, Komisija v celoti podpira kompromisno besedilo Parlamenta, ki je predloženo v glasovanje na tem delnem zasedanju. To zelo uravnoteženo kompromisno besedilo bo, upajmo, pripomoglo k sprejemu predloga že v prvi obravnavi. Tak izid bo zelo dobrodošel izvajalcem v EU. Pokazal bo naše spoštovanje do prispevka glasbenikov v našem življenju in v naši kulturi.
Kompromisno besedilo Parlamenta vsebuje štiri glavne vidike in vse podpiramo z vsem srcem: prvič, podaljšanje trajanja varstva avtorske pravice izvajalcev in proizvajalcev nosilcev zvoka s 50 na 70 let, drugič, novo povračilo studijskim izvajalcem v znesku 20 % prihodkov založbe od celotne prodaje, tretjič, določba "uporabi ali izgubi", ki izvajalcem po 50 letih omogoča povrnitev avtorskih pravic, če proizvajalec fonograma ne da na trg, in četrtič, "nov začetek", ki prepoveduje proizvajalcem fonogramov odbijati predplačila od avtorskega honorarja ali nadomestila nastopajočim izvajalcem.
Zlasti me veseli ugotovitev, da je sklad za studijske izvajalce, ki deluje na podlagi 20 % kosmatega prihodka od prodaje, prestal vse dosedanje faze zakonodajnega postopka neokrnjen. V bistvu je ta sklad utemeljen s tem, da bo kljub vsem kritikam, ki smo jih slišali zadnje leto, podaljšanje trajanja varstva pravic na eni strani zagotovilo dohodek izvajalcem po zatonu kariere, na drugi strani pa spodbujalo nastajanje novih umetniških del.
Naj poudarim, da predlog pomeni mnogo več kot le preprosto podaljšanje varstva pravic. Prvič v zgodovini evropske zakonodaje o avtorskih pravicah bomo imeli ureditev, v kateri bodo izvajalci prejemali delež od prodajnih prihodkov založb: 20 % kosmatega prihodka je dodeljenih studijskim umetnikom. To je resnična inovacija. Najpomembneje je to, da teh 20 % ne bo dohodek peščice super zvezd. Teh 20 % se bo delilo izključno studijskim izvajalcem. V nasprotju s splošnim prepričanjem zvezdniki, kakršen je Sir Cliff Richard, ne bodo prejeli niti beliča iz sklada za studijske izvajalce, založbe, kakršni sta EMI in Universal, ki bodo prispevale v sklad za studijske izvajalce, pa bodo lahko ustvarjale dobičke le iz preostalih 80 % kosmatega prihodka.
Nadalje imamo načelo "novega začetka", ki bo odpravilo obžalovanja vredno prakso odbitkov predplačil od avtorskih honorarjev ali nadomestil glavnim izvajalcem. Tudi ta določba je v korist manj znanim izvajalcem, saj navadno prodaja plošč takih izvajalcev ne pokrije predplačil.
Imamo tudi klavzulo, po kateri lahko izvajalci razdrejo odkupno pogodbo, ko proizvajalci prenehajo prodajati posnetke. Vse to so pomembne inovacije in še noben predlog EU doslej ni pomaknil nihala tako daleč v prid izvajalcem. To ni predlog v prid založb. Gre za pazljivo uravnotežen pristop, katerega namen je priznati pravice evropskim ustvarjalcem.
Kdo bi se lahko oglasil, da so evropski ustvarjalci preveč zaščiteni. Tisti, katerih dohodki so odvisni od avtorskih pravic, s tem nikakor ne soglašajo. Če bi umetniki vztrajali v poslu snemanja glasbe, ker bi se jim izplačalo, bi potrošniki lahko uživali mnogo več glasbe.
Pozdravljamo tudi poziv Komisiji, naj opravi ločeno oceno učinkov za avdiovizualne izvajalce in pripravi ustrezen predlog v letu 2010. Verjamemo, da bomo lahko oceno učinkov predložili v roku, ki ga je predvidel Parlament.
Komisija soglaša, da vprašanje upravljanje pravic iz spletnega razpečevanja televizijskih in radijskih oddaj zasluži podrobno obravnavo. V zvezi s predlogom glede trajanja varstva smo obravnavali tudi utemeljene skrbi izdajateljev glede spletnih pravic. Komisija tako predlaga izjavo po sprejemu predloga v Svetu.
Izjava naj bi se glasila: "Komisija se zaveda nujnosti kolektivnega uveljavljanja pravic izvajalcev in proizvajalcev fonogramov v primeru, če se radijska ali televizijska oddaja, katere sestavni deli so tudi komercialni fonogrami, da na voljo javnosti na tak način, da imajo lahko posamezniki dostop do radijskih oziroma televizijskih oddaj s kraja, ki ga izberejo sami, in ob času, ki ga izberejo sami. Komisija bo z ustreznimi ukrepi omogočila tako kolektivno uveljavljanje pravic, kot prvi korak pri tem pa bo Komisija organizirala strukturiran dialog med interesnimi skupinami, katerega namen bo vzpostavitev delujočega sistema licenc. Deklaracija velja omejeno za objavljanje radijskih in televizijskih oddaj na zahtevo in ne zajema objavljanja samih fonogramov." Konec predvidene izjave.
Komisija je ta predlog vložila julija 2008. V tem času smo zašli v v gospodarsko krizo, kakršne svet ne pomni za našega življenja. Kriza vpliva na vsakodnevno življenje mnogih ljudi. Mnogi evropski izvajalci živijo v materialni negotovosti tudi v najboljših časih. Ta predlog zagotavlja, da bodo izvajalci tudi v poznih letih deležni dela prihodka, ki so ga pomagali ustvariti.
Parlament je ravnal rahločutno in zakonodajni postopek je dokazal, da smo se še vedno pripravljeni postaviti za naše ustvarjalce. Prepričan sem, da se bodo strahovi nasprotnikov podaljšanja varstva pravic izkazali za neutemeljene.
Za zaključek bi se rad toplo zahvalil poročevalcu, Brianu Crowleyu, in izrazil pohvalo in občudovanje Evropskemu parlamentu za učinkovito obravnavo tega dosjeja.
Erna Hennicot-Schoepges
Gospod predsednik, rada bi čestitala našemu poročevalcu in vsem poslancem, ki so sodelovali pri tej zadevi. Rada bi se zahvalila tudi komisarju za dosje, ki nam ga je predal.
Sedaj veljavna zakonodaja izvajalce vse prepogosto prezre, čeprav imajo pravico do primernega nadomestila tako kot vsakdo, ki prispeva pri ustvarjanju intelektualne lastnine. Sprememba je tako razširila načelo tudi na izvajalce, kar je že samo po sebi pomemben dosežek.
Še vedno pa nas čaka precej dela, saj je sedanji kompromis zgolj prvi korak. Okoliščine delovanja podjetij, ki distribuirajo avtorsko zaščitene izdelke, se med državami znatno razlikujejo, razlikujejo se predpisi; s tega vidika uskladitve ne bo mogoče takoj in preprosto uveljaviti v praksi.
Poročilo Parlamenta poziva Komisijo, naj oceni učinke in spremlja izvajanje tega ukrepa. Naslednjo Komisijo bo torej čakalo nadaljevanje dela na tem področju. Kar se tiče prenosa licenc, bi rada opozorila, da je zaradi takega in podobnih pristopov umetniška srenja v hudi negotovosti, saj se umetniki ves čas bojijo, da se bodo veliki proizvajalci okoristili z delom, ki so ga opravili mali proizvajalci. Torej bomo morali glede tega pravo ravnovesje še poiskati.
Emmanouil Angelakas
pripravljavka mnenja Odbora za notranji trg in varstvo potrošnikov. - (EL) Gospod predsednik, tudi jaz bi se rada pridružila čestitkam poročevalcu in Komisiji za doseženi kompromis.
Glavne novosti v predlogu direktive so podaljšanje varstva pravic izvajalcev in proizvajalcev s 50 na 70 let, vzpostavitev sklada za glasbenike in uvedba klavzule "uporabi ali izgubi" v pogodbe. Vse te novosti so pomembne in smo o njih razpravljali v našem odboru, tudi o klavzuli "uporabi ali izgubi", poenostavitvi administrativnih postopkov in poenotenju pravil v vseh državah članicah.
To so pomembna vprašanja in so zajeta v kompromisu, s katerim smo zadovoljni. Obenem smo zadovoljni z izbiro obdobja 70 let, saj je tako trajanje varstva usklajeno z varstvom pravic intelektualne lastnine, ki prav tako traja 70 let. Tako podaljšanje varstva bo prispevalo k uveljavljanju mladih proizvajalcev glasbe, s tem pa bo Evropi pomagalo razviti se v vir izjemnih glasbenih talentov v svetovnem merilu, aktivno prispevati k umetniški ustvarjalnosti in k varnosti delovnih mest. Obenem bodo države članice pridobile davčne prihodke, Evropa pa bo postala izvoznik intelektualne lastnine.
Ocenjujem, da je kompromis zadovoljiv, in pozdravljam doseženi uspeh.
Christopher Heaton-Harris
pripravljavec mnenja Odbora za kulturo in izobraževanje. - Gospod predsednik, rad bi čestital poročevalcu, prvič v svojih 10 letih v tej hiši pa tudi Komisiji za njen predlog, pa tudi za kompromis, ki ga je kasneje ponudila.
Izhajam iz okolja, kjer avtorske pravice cenimo. Prepričan sem, da avtorske pravice in patenti ščitijo ljudi, podjetja in intelektualno lastnino, intelektualna lastnina pa je temeljni kamen podjetništva in tržnega gospodarstva. Ljudje in podjetja brez skrbi vlagajo čas in denar v razvoj izdelkov - v našem primeru glasbe - za katere upajo, da bodo ljudem všeč in jih bodo kupovali. Po vsem svetu najbolje napredujejo družbe, ki imajo čvrsto varstvo intelektualne lastnine. Družbe z redkimi podjetniki in malo patenti preprosto nazadujejo.
Do danes je že 38 000 studijskih glasbenikov v Združenem kraljestvu podpisalo peticijo v podporo predlogom, o katerih razpravljamo. Studijski glasbeniki si zaslužijo podporo, ki jim jo bo zagotovil ta predlog. Eden od več sto studijskih glasbenikov v mojem volilnem okolišu, možak po imenu Ted Caroll, mi je poslal pismo s prošnjo, naj kompromise sprejmemo. Zato odločno podpiram poročilo.
Jacques Toubon
v imenu skupine PPE-DE. - (FR) Gospod predsednik, gospe in gospodje, predlog, ki ga imate pred seboj, je pozitiven ukrep v korist umetnikov, umetnosti in kulture in naša Skupina Evropske ljudske stranke (Krščanskih demokratov) in Evropskih demokratov ga bo podprla.
V resnici imate pred seboj kompromis, ki poskuša upoštevati različne vidike in različne interese in - kar je pri tem zanimivo - ki ga bo verjetno sprejel tudi Svet, v katerem je doslej znake nasprotovanja pokazala le manjšina.
Kompromis izboljšuje predlog Komisije. Vzpostavlja bolj poštene odnose med proizvajalci in izvajalci, s klavzulo, ki omogoča izvajalcem uveljavljati svoje pravice, če jih ne uveljavljajo proizvajalci. Zagotavlja bolj poštene pogoje studijskim glasbenikom glede na soliste. Studijski izvajalci bodo deležni trajnega nadomestila v znesku 20 %.
Pod španskim predsedstvom bomo razmislili o razširitvi predloga tudi na avdiovizualni sektor, na proizvajalce in igralce. Kar se tiče izdajateljev, gospod komisar, sem vam hvaležen za izjavo, ki ste jo pravkar podali, in prepričan sem, da bi morala biti skupnemu stališču Sveta priložena zelo natančna izjava, da ne bomo ogrozili zadev, povezanih z radijskim predvajanjem glasbe.
Tu govorimo o otipljivih prihodkih, studijskim glasbenikom se bodo dohodki potrojili, na zneske tja do 2 000 EUR. Koristi potrošnikov ne bodo prizadete, saj ta oblika varstva ne pomeni zvišanja cen. Koristi knjižnic ne bodo prizadete, saj knjižnice ne plačujejo nadomestil izvajalcem ali proizvajalcev fonogramov. Plačujejo jih samo avtorjem, pa še pri tem je veliko izjem.
Zato sem globoko hvaležen gospodu Crowleyu, gospe Gill, komisarju McCreevyju in Komisiji za opravljeno delo. Opravljeno delo odraža dejansko stanje, daljšanje življenjske dobe in nove načine uporabe umetniških del, zato moramo besedilo sprejeti - po možnosti že v prvi obravnavi.
Neena Gill
v imenu skupine PSE. - Gospod predsednik, pot tega poročila na svet v Parlamentu je bila dolga in včasih zapletena, zaradi hudih pritiskov najrazličnejših lobijev in zaradi bajk in zmotnih mnenj, ki smo jih srečevali na vsakem koraku. Ker je nujno in pomembno poročilo sprejeti še v tem mandatu Parlamenta, sta si poročevalec in naš kolega poročevalec v senci močno prizadevala doseči dogovor o ključnih točkah v stališču Sveta. Zato čestitam vsem udeležencem za razumen, pravičen in trajnosten kompromis. Sem pa razočarana, da Svetu nikakor ni uspelo doseči podobnega dogovora.
Vesela pa sem, da poročilo izpolnjuje moje glavne cilje in cilje skupine PSE, in da bo, če bomo sprejeli podaljšanje varstva avtorske pravice, večji prihodek najprej in predvsem koristil izvajalcem. Zato lahko sprejmem kompromisni predlog poročevalca, saj vsebuje dodatne ukrepe za izvajalce.
Rada bi posebej osvetlila nekaj ključnih sprememb: Sprememba 58, ki določa klavzule "uporabi ali pusti" v vseh primerih, spremembe 59 do 61 o nadomestilih za studijske izvajalce, za katera morajo založbe nameniti 20 % prihodka od prodaje, sprememba 62 s klavzulo o "novem začetku" za glavne izvajalce, sprememba 71 o možnosti ponovnih pogajanje za boljše pogodbene pogoje za glavne izvajalce, in na koncu sprememba 75 o oceni učinka na avdiovizualne izvajalce.
Zato prosim kolege, ki imajo zadržke, naj še enkrat pretehtajo zadevo in glasujejo v podporo poročilu. Strinjam se, da predlog ni popoln in da ne rešuje vseh vprašanj. V drugačnih okoliščinah bi si želela dodatne obravnave, zlasti v zvezi z glavnimi izvajalci, časa, ki ga imajo na voljo založbe pri klavzuli "uporabi ali pusti", ki se uveljavi šele po enem letu namesto po nekaj mesecih, kar bi bilo bolje.
Za zaključek bi nujno prosila Svet, naj doseže dogovor o tej zadevi. Vsi drugi ključni akterji smo dogovor že dosegli, izvajalci pa potrebujejo ureditev raje prej kot slej.
Sharon Bowles
v imenu skupine ALDE. - Gospod predsednik, niti po pravi ofenzivi prijaznega prepričevanja s strani komisarja in njegove službe ne morem podpreti tega predloga za podaljšanje varstva avtorske pravice.
Vem, da je bil predlog mišljen dobro, ampak čemu naj v digitalnem času, v katerem se načini distribucije posnetkov hitro spreminjajo, uvedemo nepovratno spremembo s podaljšanjem veljavnosti sistema, k v svojem jedru še vedno deluje prek pogodb in struktur, ki se bolje ujemajo s fizično distribucijo in prodajo? Edina možnost za razrešitev stanja je preučiti področje pogodb, ki so se s časom razvijale v nepošteno smer, tega pa nismo storili. Jasno bi morali povedati, da dosmrtni prenos pravic brez klavzul o obnavljanju ni več sprejemljiv in da morajo za obnavljanje pravic založbe pač plačevati določeno ceno.
Obilo dela je bilo vloženega v zagotovitev dobrih pogojev v zameno za podaljšanje, bojim pa se, da s takimi priveski predlogi niso povsem primerni za dolgoročno prihodnost, predlog pa kazijo tudi notranje nedoslednosti in nepoštenost, saj ne obravnava vprašanja pogodb.
Poskušala sem najti kompromis, ki bi ga lahko sprejela, in predložila sem zamisel o omejitvi podaljšanja varstva na posnetke, objavljene pred letom 1975, kot je navedeno v spremembah ALDE 80 in 81, ki sta združljivi z osnovnim svežnjem. Priznam, da to je to zasilna rešitev za obdobje rock-and-rolla, o katerem se zdaj največ razmišlja in ki je hkrati prineslo pravo eksplozijo popularne glasbe, obenem pa izredno slabe pogodbe. Vendar taka sprememba ne bi privedla do nepovratnih sprememb pri vseh novejših posnetkih. Pomagala bi nam premostiti obdobje do izteka sedanjega modela delovanja snemalnih podjetij, ki, konec koncev, s podaljšanjem varstva največ pridobijo, zato tudi najglasneje navijajo zanj. Prav tako bi pridobili čas za razmislek in oblikovanje predloga, bolj usmerjenega na izvajalce in v prihodnost, ki bi bil resnično primeren za digitalno obdobje.
Če bi še enkrat premislili vprašanja, ki sem jih odprla, bi dobili sveženj, za katerega bi bilo vredno glasovati, drugače pa predloga ne bom mogla podpreti.
Roberta Angelilli
v imenu skupine UEN. - (IT) Gospod predsednik, gospe in gospodje, najprej bi rada čestitala poročevalcu za odlično opravljeno delo. Varstvo avtorske pravice trenutno traja največ 50 let, to pa po mojem mnenju ni dovolj za pošteno nadomestilo umetnikom za njihovo ustvarjalno delo in izvedbo. Treba je izboljšati socialni položaj umetnikom z večjo zaščito, ki jo bodo zagotavljale institucije.
Iz tega razloga zagovarjamo podaljšanje varstva avtorske pravice na 95 let in zahtevamo, da dodatne zaslužke iz naslova podaljšanja prejmejo izključno umetniki, poleg tega pa, da se v dodanih 45 letih umetnike sprosti vseh pogodbenih obveznosti odvajanja dela dohodka tretjim osebam. Ta ukrep bi moral biti usmerjen izključno v prid avtorjem in izvajalcem. Na drugi strani pa bi bilo zaželeno, da bi Komisija ocenila učinke in potrebo po razširitvi področja veljavnosti podaljšanja varstva tudi na avdiovizualni sektor.
Eva Lichtenberger
v imenu skupine Verts/ALE. - (DE) Gospod predsednik, imamo težave pri avtorskih pravicah in težave pri nadomestilih umetnikom. Zato moramo ravnati proaktivno in zadevo urediti. Če naj bomo proaktivni, se moramo odzvati na izzive digitalnega obdobja, ne pa bičati mrtvega konja.
Naj pojasnim, kako sem prišla do te prispodobe. Predlog pred nami dejansko izpolnjuje eno samo obljubo, in sicer obljubo, da bomo spodbujali glasbeno industrijo. Če bi preučili, kaj to dejansko pomeni za umetnike, in napravili izračune, bi ugotovili, da se v povprečju umetniki z nadomestili nikakor ne bodo mogli preživljati, kaj šele da bi jim karkoli ostalo.
Nadalje denar ne bo šel neposredno umetnikom. Sklad bo premajhen, da bi z njim lahko kaj dosegli. Umetnik, s katerim sem se pogovarjala, mi je rekel, da gre tu samo za prelivanje iz votlega v prazno. Morala sem mu oporekati: prelivamo med umetniki in proizvajalci ter med glasbeno industrijo, vendar samo med velikimi imeni.
Gledano v celoti, komisar, ta predlog ni primeren. Poiskati moramo kaj boljšega. Vzpostaviti moramo nekaj podobnega pavšalni ceni. Tudi vaši predlogi v zvezi s klavzulo "uporabi ali pusti" so zaenkrat pravna teorija. Poskusimo vendar narediti nekaj domiselnega in smotrnega, kot so nam priporočali in nas prosili umetniki na obravnavi v Odboru za pravne zadeve.
Mary Lou McDonald
v imenu skupine GUE/NGL. - Gospod predsednik, prepričana sem, da je bil iskreni namen te pobude izboljšati socialni položaj izvajalcev, kot sta zatrdila komisar McCreevy in kolega Brian Crowley, vendar tega namena dejansko ni dosegla. Na žalost tudi spremembe iz odbora niso dovolj izboljšale predloga. Ta predlog bo po mojem prepričanju koristil umetnikom, ki so že zdaj uspešni, in koristil industriji.
Osupla sem nad zamislijo, da bi varstvo avtorske pravice podaljšali, naj bo na 70 ali 95 let, nad njo pa sem osupla ne le zato, ker je dvomljiva in praktično nezdružljiva z digitalnimi časi, pač pa tudi zato, ker bo tak ukrep povsem očitno koristil predvsem industriji, ne pa umetnikom v težavah.
Menim, da bi morali kljub vsemu vloženemu trdemu delu in dobri volji poslanci ta predlog zavrniti. Mislim, da bi se morala Komisija vrniti nekaj korakov nazaj in oblikovati nov, primeren predlog, ki ne bo le z besedami izražal podpore umetnikom in izvajalcem, ampak jim jo tudi konkretno in praktično zagotovil.
Manuel Medina Ortega
(ES) Gospod predsednik, v nasprotju z govornicama pred mano soglašam z večino poslancev, ki so govorili o predlogu pred tem.
Direktiva je dobra, v resnici odlična, namenjena zaščiti umetnikom-izvajalcem.
Kadar govorimo o potrebi po inteligentnejših pogodbah, v resnici govorimo o tem, kako urediti področje intelektualne lastnine. Pogodbe je mogoče sklepati samo, če imamo veljaven pravni red.
Na nacionalni ravni veljaven pravni red že imamo. Komisija je pod vodstvom komisarja gospoda McCreevy sprožila plemenito, pozitivno pobudo, in prepričan sem, da bi naša zbornica morala potrditi dogovor, ki smo ga dosegli v Odboru za pravne zadeve po zaslugi prizadevanj poročevalca gospoda Crowleya in poročevalcev v senci, med njimi gospe Gill in gospoda Toubona.
Prepričan sem, da je direktiva sijajna in da bo spodbudila ustvarjanje intelektualne lastnine. Poleg tega direktiva vsebuje nekaj priporočil v zvezi z nadaljnjim delom.
Prepričan sem, da bo sprejem poročila v zbornici - in upam, da se bo Svet uskladil s Komisijo in Parlamentom - zagotovil, da bo v naslednjem mandatu Komisija nadaljevala delo v tej smeri, da bo pripravljala predloge Parlamentu in da bomo uspešno napredovali na področju varstva intelektualne lastnine, kar je nujno za razvoj naše Evropske unije kot čudovite institucije, ki temelji na skupni kulturi.
Olle Schmidt
(SV) Gospod predsednik, komisar, gospod Crowley je sposoben poslanec, ki ima pogosto razumne predloge. Tokrat pa imam težave pri dojemanju njegovih namenov. Komisija predlaga podaljšanje varstva za glasbene posnetke s sedanjih 50 na 95 let, kar bi pomenilo skoraj dvakrat daljši čas. Večina med nami bi se strinjala, da je tako trajanje pretirano. Sedaj govorimo o kompromisnih 70 letih in to je korak v pravo smer.
Odprtih pa ostane več vprašanj. Ali bo podaljšanje povečalo kulturno raznolikost in olajšalo pisanje novih skladb? Kakšni so bili učinki podaljšanja varstva avtorske pravice v Združenih državah na tamkajšnja dogajanja? Ali je podaljšanje izboljšalo položaj umetnikov ali pa so imele glavno korist glasbene hiše? Ali lahko utemeljimo tako dramatično podaljšanje? Ali ni morda preveč poenostavljeno trditi, da sta ustvarjalnost in želja po ustvarjanju neposredno povezani s trajanjem varstva? Po mojem mnenju odgovorov na ta vprašanja še nimamo.
Kot liberalec verjamem v zakonodajo avtorskih pravic in njene namene, zato lahko soglašam z več kolegi poslanci. Seveda je pomembno, da ohranimo ustvarjanje novih skladb in da imajo skladatelji nadzor nad svojimi ustvarjalnimi dosežki, tudi s finančnega vidika. Zakonodajni posegi Parlamenta pa morajo biti seveda sorazmerni, kar po mojem mnenju v tem primeru ne drži.
V moji domovini tečejo razprave o dostopu do skladb prek interneta, zlasti po znanem sodnem procesu, ki se je končal z razsodbo "Pirate Bay". V tem trenutku, ko o avtorskih pravicah tečejo vroče razprave, sem prepričan, da bi napravili napako, če bi odobrili predlog Komisije za podaljšanje varstva za glasbene skladbe s 50 na 95 let. Zato bom podobno kot gospa Bowles zavrnil predlog v celoti. Prepričan sem, da bi morala Komisija poskusiti znova. Komisar, ponovno premislite, preoblikujte predlog in pridite ponovno!
Roberto Musacchio
(IT) Gospod predsednik, gospe in gospodje, dozdeva se mi, da Evropa tvega, da bo njen odziv na bistvene spremembe, ki smo jih priče na področju kulture in glasbe na splošno, vseboval protekcionistične rešitve in preživele ureditve, ki sicer obetajo drobtinice izvajalcem in malim glasbenim založbam, v resnici pa gredo v prid zvezdnikom, ki bodo dobili še več priložnosti za večje dobičke.
Namreč, po razsodbi švedskega sodišča proti upraviteljem spletnih strani The Pirate Bay, v kateri jih je kaznovalo za spodbujanje izmenjave glasbenega gradiva med uporabniki, bi naša potrditev predloga še utrdila negativen in povsem neprimeren odnos do nove dinamike tehnološke sedanjosti in potreb celih generacij po kulturi, komunikaciji in prostosti.
Zaščita avtorjeve svobode izražanja namreč zadeva odnos med avtorjem in družbo, svoboda ustvarjanja umetnosti in svoboda uživanja v njej sta tesno povezani, njun skupni sovražnik pa je podrejenost kulture trgovini, ki bi jo ta zakonodaja še poglobila.
Athanasios Pafilis
(EL) Gospod predsednik, predlog Komisije in poročilo skušata ustvarjanje umetnosti in kulturnih dosežkov uvrstiti med trajne dobrine. Njun namen ni varstvo glasbenikov.
Podaljšanje bo koristilo samo monopolističnim pošastim, multinacionalkam, ki se ukvarjajo z glasbo in zabavo, saj bodo lahko še naprej bogatele z ustvarjalnimi dosežki drugih. Izgubili bodo delavci in umetniki, pa tudi človekov napredek, kajti na izsiljevanje multinacionalk se mora pretežna večina igralcev in izvajalcev odreči vsem svojim pravicam v zameno za drobiž.
Podaljšanje varstva bo zagotovilo multinacionalkam stotine milijonov evrov dobičkov na leto, glasbenikom pa le kak ducat evrov. Obenem bodo lahko velika podjetja obvladala ustvarjanje intelektualne lastnine na podlagi zakonov dobička.
Predlog Komisije, ki ga podpira večina političnih skupin v Parlamentu, natančno kaže, katere interese brani in ščiti Evropska unija. Za ohranitev donosnosti kapitala uvršča med blago prav vse, od vode do umetnosti, kulture in človekove ustvarjalnosti.
Jens Holm
(SV) Gospod predsednik, predlog za podaljšanje varstva avtorske pravice na 95 let je nezaslišan primer uspešnega lobiranja velikih glasbenih založb za rešitev, ki je ukrojena povsem po njihovi meri. Tolikšno podaljšanja varstva avtorske pravice bo samo udarilo po žepu državljana potrošnika in zadušilo ustvarjanje nove glasbe. Konfederalna skupina Evropske združene levice/Zelene nordijske levice je zato predložila spremembo, v kateri zahtevamo odpravo zahteve po 95-letnem varstvu. Zahtevamo tudi zavrnitev direktive v celoti.
Domnevna lastnica avtorskih pravic za pesmico Happy Birthday je severnoameriška korporacija Warner. Ljudje, ki praznujejo rojstne dneve na javnih krajih, ponekod v Združenih državah komaj upajo zapeti to pesmico, iz strahu pred pregonom in globo. To je absurden zgled, kako daleč lahko pridemo, če pustimo interesom posameznikov in industrije usmerjati politiko. Primer je iz ZDA, kjer varstvo avtorske pravice že traja 95 let. Ne pustimo, da bi bilo tako tudi v Evropi! Zavrnite zahtevo za 95-letno varstvo in zavrnite direktivo v celoti!
Zanima me tudi, ali je Komisija v oceni učinkov ugotavljala tudi to, kolikšen delež dodatnih dohodkov bodo prejeli umetniki-posamezniki, kolikšen delež pa bodo obdržale zase velike korporacije.
Manolis Mavrommatis
(EL) Komisar, kot smo slišali med razpravo, so mnenja glede zakonodajne uredbe o podaljšanju varstva pravic intelektualne lastnine deljena.
Še enkrat bi rad opozoril, da sprejem konkretne direktive ne bo vplival na potrošnike, niti ne bo povzročil dviga cen fonogramov. Vsi med nami si prizadevamo za podaljšanje varstva pravic v skladu s podaljševanjem pričakovane življenjske dobe. Varstvo pravic intelektualne lastnine traja 70 let po avtorjevi smrti, tako da prinaša določene dohodke njegovi družini. Sedaj veljavno obdobje varstva pravic izvajalcev, to je 50 let od izdelave fonograma, je torej precej kratko. Zato bi bila kompromisna izbira obdobja 70 let dobra rešitev.
Rad bi vas opozoril tudi na raziskavo, ki naj bi jo izvedli, in na morebitni predlog, ki je napovedan v letu 2010. Menim, da bi bilo treba zavarovati tudi nastope igralcev, zlasti v današnjem času, ko je umetniško ustvarjanje tako pomembno in lahko tehnološki dosežki pomagajo zagotavljati dohodek umetnikom.
Za zaključek naj izrazim upanje, da bo Komisija sodelovala tudi pri pripravi nove direktive.
Glyn Ford
Gospod predsednik, naj povem naravnost. Podpiram podaljšanje varstva avtorske pravice s 50 na 70 let. Težave pa imam z vprašanjem: komu to koristi?
Vesel sem, da bodo na zahtevo sindikata glasbenikov studijski glasbeniki prejemali 20 % dobička od distribucije. Težava pa je pri ravnovesju med multinacionalnimi glasbenimi založbami in glavnimi izvajalci. Številni od teh izvajalcev so podpisali pogodbe 30 ali 40 let nazaj, po pogodbah pa jim gre 8 % trgovske cene, podjetja pa odgovarjajo za produkcijo, distribucijo in zbiranje deleža od prodaje. Zdaj bodo prav tem glasbene multinacionalke na krožniku dobile milijone in milijone, ne da bi jim bilo treba ganiti s prstom, kajti v našem digitalnem času jim tudi ni treba napraviti ničesar. Pri tem ustroju panoge, ki je s tehnološkim razvojem že davno postal odvečen, zmaguje šerif iz Nottinghama, ne pa Robin Hood. Umetnikom bi morali omogočiti, da si vzamejo svojo lastnino, za katere nastanek imajo zasluge izključno oni sami.
Christofer Fjellner
(SV) Gospod predsednik, ena stvar bi nam morala biti jasna: podaljšanje varstva avtorske pravice ne bo prineslo več glasbe ali boljše glasbe. Le kateri 25-letni glasbenik bi lahko z resnim obrazom rekel "ne, te plošče ne bom posnel, saj bom prejemal tantieme le do 75., ne pa do 120. leta"? Ne bo pomenilo spodbude slabim glasbenikom, saj njihove plošče ne ostajajo v prodaji niti 50 let. Pomagalo bo le velikim glasbenim založbam ali tistim, ki s svojimi posnetki že zdaj obilno služijo. Menim, da smo popolnoma izgubili občutek za mero.
Kdor bi danes izumil zdravilo za raka, bi - seveda ob Nobelovi nagradi za medicino - užival zaščito svojega izuma borih 20 let, kdor posname ploščo, pa naj bi užival zaščito svojega izuma, oziroma posnetka, kar 95 let! Ta razmerja so povsem popačena. Soglašam, da je 70 let bolje kot 95 let, vseeno pa mislim, da bi bilo najbolje zavrniti predlog v celoti.
Charlie McCreevy
član Komisije. - Gospod predsednik, mislim, da sem se v času svojega opravljanja funkcije evropskega komisarja precej naučil. Nekateri ljudje menijo, sa se nisem, jaz pa sem prepričan, da sem se.
Ena stvar, ki sem se je zagotovo naučil, pa je, da je vsaka razprava, ki je kakorkoli povezana s področjem intelektualne lastnine, podobna minskemu polju. V Parlamentu in v Svetu ministrov sem doživel že celo vrsto razprav o vprašanjih s področja intelektualne lastnine, tako zdaj kot komisar kot v prejšnjih časih kot minister irske vlade, nekatere razprave se vlečejo že po dvajset ali trideset let. Naučil sem se torej, da vsak vidik te tematike vzbudi izjemno pozornost, sproži burne razprave in razdeli poglede številnih poslancev v Parlamentu, držav članic in drugih interesnih skupin.
Naučil sem se torej, ja je izredno težko obravnavati katero koli vprašane na tem področju in iskati sprejemljive rešitve. V času, kar sem komisar, smo imeli že vrsto primerov, ko nam ni uspelo doseči nikakršnega dogovora na določenih področjih.
Ker so stvari pač take, nisem niti malo presenečen nad globino in odkritostjo argumentov na obeh straneh v tej razpravi, kajti vsako vprašanje s področja intelektualne lastnine obvezno sproži tako razpravo in ljudje, ki so se razdelili na dva nasprotna bloka pri kompromisu, ki ga predlaga gospod Crowley, bi se prav tako razdelili v dva popolnoma nasprotna bloka tudi pri katerem koli drugem vprašanju s področja intelektualne lastnine.
Zato pa je pri taki razpravi zelo zanimivo, ko nekdo, za katerega kar več, na katero stran se bo postavil pri zadevah z drugih področij intelektualne lastnine, tukaj zagovarja drugačno stališče, in iskrenost prispevkov takih ljudi cenim.
Ne bi imelo veliko smisla po vrsti razpravljati o vsaki točki iz te razprave, saj so o njih razpravljali do onemoglosti že v odborih. Drži pa, da so gospod Crowley in poročevalca drugih odborov zadevi posvetili veliko časa. Parlament je vanjo vložil ogromno časa in truda, vrsta pomočnikov in mojih sodelavcev iz GD je zelo trdo delala, da bi dosegli po našem mnenju sprejemljiv kompromis.
Vseeno pa naj se dotaknem nekaterih področij. Naj že na začetku odpravim nekaj zadev, ki niso povezane toliko s sedanjo razpravo, pač pa s prejšnjo razpravo, pri kateri se je rodila zamisel za sedanji predlog.
Naj vam zagotovim, da so me k oblikovanju predloga nagovarjali predvsem izvajalci - oni so bili tisti, ki so najbolj zagnano lobirali.
Če ugotavljamo nesoglasja med poslanci v Parlamentu in med državami članicami, lahko dodam, da so tudi med mojimi sodelavci v GD vladala različna stališča glede tega, kako naj se zadeve lotimo, in precej podobnih razlik kot danes v razpravi sem opazil tudi pri nas v GD. Menim, da je to povsem naravno: če zadeva tako ostro deli stališča tukaj in v državah članicah, ne moremo pričakovati, da jih ne bo tudi v GD.
Ampak pri meni so precej intenzivno lobirali običajni izvajalci. Da, tudi izpostavljeni izvajalci so mi izražali podporo tej stvari, saj so običajni izvajalci menili, da bi bilo bolje, če bi se zanjo zavzela tudi velika imena, ampak najprizadevnejši lobisti so bili prav običajni izvajalci - studijski glasbeniki, za katere večina od nas ni še nikoli slišala. Menim, da je pomembno upoštevati, da je, kot je povedal gospod Heaton-Harris, predlog podprlo 38 000 studijskih glasbenikov.
Zdaj moramo torej presoditi, po kateri poti je najprimerneje nadaljevati. Predstavljam si, da večina ljudi pri svojih štirih najbolj priljubljenih pesmih ali ploščah pozna imena pevcev, močno pa dvomim, da bi mnogi med njimi znali našteti tudi imena skladateljev. Ampak skladatelj uživa pravice vse življenje in 70 let.
Če bi vam zdajle naštel šest najbolj priljubljenih skladb, dvomim, da bi sploh kdo med vami vedel povedati imena skladateljev, vsakdo, ki določeno ploščo pozna, pa bi znal povedati: to je pel ta in ta. Skladatelj uživa pravico do konca življenja in 70 let, izvajalec pa samo 50 let od izvedbe.
S katerega koli moralnega vidika je to nepošteno. Nekateri ljudje so ustvarili en sam hit pri 21 ali 22 letih, nato pa od njih nismo slišali ničesar več, in s tistim hitom niso prav veliko zaslužili. Mislim, da bi bilo dostojno, če bi bili v svojih starejših letih, pri sedemdesetih ali čez, deležni še kančka dodatnega zaslužka. Lahko navajamo vsakovrstne tehnične argumente in intelektualne argumente in vse druge argumente, z vidika poštenosti pa omenjeni argument pomete z vsemi.
Kot so omenili gospod Crowley in nekateri drugi, je predlog iskren poskus urediti nekatere od teh zadev - in to precej spornih zadev. Za predlog smo se vsi zelo potrudili. Gospod Crowley je vložil izredno veliko dela in časa, da bi prišli do dogovora in kompromisa.
Naj omenim le nekaj vprašanj, ki ste jih odprli.
Gospa Gill, ki močno podpira predlog in se ji za podporo toplo zahvaljujem, je omenila klavzulo "uporabi ali pusti", ki se uveljavi po enem letu - pri prenosu ureditve v lastno notranje pravo lahko države članice izberejo rok treh mesecev, šestih mesecev ali kateri koli rok po lastni presoji.
Gospa Bowles -in o njeni iskrenosti ne dvomim niti trohico - meni, da ne more glasovati niti za ta predlog niti za kompromisni predlog, ki ga je vložil Brian Crowley. Omenila je vprašanje pogodb. Sodim, da vprašanje pogodb ne bi smelo izničiti predloga. To je povsem drugo vprašanje, ki bi ga lahko obravnavala kaka nova pobuda, če - in samo če - bo sedanji predlog sprejet.
Gospa Lichtenberger je imela zanimivo pripombo. Naj pa ji pojasnim, da 2 000 evrov za večino studijskih glasbenikov zagotovo ni zgolj drobiž. Kot sem že rekel, sklad podpira 38 000 izvajalcev in oni že vedo, kako stojijo stvari.
Gospod Medina Ortega je na podlagi svojih bogatih izkušenj v politiki prispeval zelo umestno pripombo in soglašam z njim, da mora biti naš predlog tak, da bo imel realne možnosti za sprejem tudi v Svetu ministrov. Kot je poudaril, moramo biti realistični, saj moramo, glede na obstoječe razlike v stališčih v Svetu, pripraviti predlog - kot so ga gospod Crowley in drugi - ki bo imel možnosti za sprejem v Svetu ministrov, nato pa ga odločno in kakovostno podpirati.
Gospod Scmidt in gospod Musacchio sta govorila o sedanjem poslovanju glasbenih založb - ta razprava ni namenjena potrditvi modelov poslovanja glasbenih založb. 70-letno varstvo avtorske pravice pušča vrata odprta tudi za vse inovativne modele poslovanja.
Gospod Holm je omenil, da te lahko zaradi popevanja skladbice Happy Birthday oglobijo, ampak po mojem mnenju je zadeve nekoliko pomešal. Ne gre za skladbo: gre le za njeno izvedbo in posnetek; gospod Holm lahko mirno popeva Happy Birthday, kadarkoli in kjerkoli si tega želi, pa ne bo tvegal nikakršne globe. Gre za posnetek in izvajalca, ne za skladatelja.
Gospod Mavrommatis je povedal več stvari, ki jih jemljemo na znanje, ampak po mojem je 70 let najboljši približek doživljenjskemu varstvu.
Na koncu bi rad vsem sodelujočim v Evropskem parlamentu izrazil svojo pohvalo in občudovanje za učinkovito obravnavo tega dosjeja. Nastal je kompromisni predlog, ki ga je predstavil gospod Brian Crowley, in menim, da ta predlog dokazuje našo voljo izboljšati pravni okvir za našo ustvarjalno srenjo. Menim, da bo prihodnost pokazala, da je bila odločitev za zaščito ustvarjalcev pravilna, in da bo učinkovitejše delovanje infrastrukture za uveljavljanje pravic dokazalo zmoto tistih, ki trdijo, da bo boljša zaščita zadušila razcvet spletne kulture.
Rad bi se zahvalil vsem, ki ste sodelovali v razpravi, zlasti poročevalcu Brianu Crowleyu, ne zato, ker je moj irski rojak in dolgoletni prijatelj, pač pa zato, ker je vložil izredno veliko dela v to, da bi bil kompromis sprejemljiv za čim večje število zastopnikov različnih interesov tu v Parlamentu, pa tudi, da bi, kot je rekel gospod Medina Ortega, imel realne možnosti tudi za sprejem v Svetu ministrov.
Brian Crowley
poročevalec. - Gospod predsednik, še enkrat bi se rad zahvalil kolegom za prispevke v tej razpravi. Na žalost ob vseh naših razpravah, predlogih, spremembah in spremembah sprememb ter ob vsem dogajanju nekateri kolegi še zdaj niso dojeli, kam gredo stvari. Čisto osebno moram reči, da cenim vsako stališče in upoštevam, od kod izvira.
To pa je rahlo težko, kadar od kolegov prejmeš predlog spremembe s priloženim člankom iz časopisa Financial Times, ki nagovarja k glasovanju proti avtorskim pravicam, na koncu članka pa je opomba "avtorske pravice zaščitene". Celo Financial Times, ki nasprotuje varstvu avtorskih pravic, sam uporablja tako zaščito!
Podobno slišim od zvez potrošnikov, da podaljševanje varstva pravic ni v redu, ker bi to pomenilo vmešavanje v pravice potrošnikov in možnost izbire, ob tem pa se ne zavedajo ali ne verjamejo, da avtorske pravice že obstajajo in da so že zaščitene.
Nadalje slišim od kolegov, da bo to zadušilo inovacije in ustvarjalnost, ampak kako naj pričakujemo, da bodo ljudje ustvarili karkoli, če ne morejo zavarovati svojih pravic? Če svojih stvaritev ne morejo zavarovati, kako naj jih ustvarjajo?
Nadalje bi se morali tisti, ki govorijo o pretvarjanju stvaritev v blago, končno zbuditi in spiti svojo jutranjo kavo. S tem živimo že od nekdaj. Še preden so glasbo sploh začeli snemati, si moral ob nakupu not doplačati prispevek, ki ga je nato prejel ustvarjalec glasbe, in ob vsaki izvedbi je svoj delež od tega prejel tudi izvajalec.
Govorimo torej o tem, kako vzpostaviti ravnotežje in poštenost, kako poskrbeti za pravice tistih, ki so po pogodbenih pogojih v šibkejšem položaju, ki imajo majhne možnosti uveljavljanja pogodbenih pogojev in ki se približujejo zatonu glasbenih karier - kako jih zaščititi in podpreti.
Ljudje bi morali upoštevati, da širjenje novih tehnologij - ki so dobrodošle in čudovite - ne pomeni, da si zdaj lahko nekaj kar vzamejo brez plačila. Če bi v preteklosti vstopil v trgovino s ploščami, vzel ploščo in odkorakal, bi te prijeli kot tatu, prenašanje glasbe s spleta na računalnik brez plačila in brez nadomestila nekomu pa pomeni povsem enako dejanje.
Gre za uvedbo primernih mehanizmov.
Radi bi se zahvalil Jacquesu Toubonu, Neeni Gill in vsem kolegom za pomoč, še posebej pa sem hvaležen gospodu Medini Ortegi za koristne smernice in nasvete pri razreševanju zapletov s španskimi stališči.
Predsednik
S tem se ta točka zaključi.
Glasovanje bo potekalo jutri ob 12.00.
Pisne izjave (člen 142)
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg  
v pisni obliki. - (PL) Namen poročila je podpreti evropske umetnike s podaljšanjem varstva avtorske pravice pri fonogramih s 50 na 70 let.
Dokument predvideva tudi ustanovitev sklada za studijske glasbenike, ki bi ga napajali s prispevki proizvajalcev, v znesku vsaj 20 % letnih prihodkov od podaljšanja varstva avtorske pravice. Petdeset leto po izdaji fonograma bo imel izvajalec pravico razdreti pogodbo, če proizvajalec fonograma ne bo tržil.
To so nove, čeprav samo kozmetične, spremembe v zakonodaji avtorskih pravic, ki nujno potrebuje temeljito prevetritev. Avtorske pravice so obstajale že pred internetom, zadevajo pa drugo področje. Pri tej zadevi potrebujemo nov pristop.
Veljavna zakonodaja, vključno z Direktivo 2006/116/ES z dne 16. decembra 2006, ne odpravlja pravne praznine, ki se je odprla z razvojem novih tehnologij. Sprejem poročila gospoda Crowleya v Evropskem parlamentu bo odprlo možnosti za določeno varstvo večkulturnosti in spodbudilo tekmovalnost v svetovni produkciji glasbe. Parlament je tudi pozval Komisijo, naj oceni, ali bi bilo treba varstvo avtorske pravice na podoben način podaljšati tudi pri izvajalcih in proizvajalcih v avdiovizualnem sektorju. Najkasneje 1. januarja 2010 mora Komisija predložiti poročilo o ugotovitvah take ocene Evropskemu parlamentu, Svetu in Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru. Temeljita revizija zakonodaje o avtorskih pravicah pa nas še čaka.
