Kriis põllumajandussektoris, välja arvatud piimasektoris (arutelu) 
President
Järgmiseks päevakorrapunktiks on komisjoni avaldus seoses kriisiga põllumajandussektorites, välja arvatud piimasektoris.
Mariann Fischer Boel
komisjoni liige. - Austatud president! Tänan teid võimaluse eest siin täna sõna võtta, et selgitada praegust majandusolukorda põllumajandussektoris.
Finants- ja majanduskriis on avaldanud mõju ka põllumajandussektorile. On toimunud nõudluse kahanemine, valuutakursside muutumine; on esinenud raskusi laenude saamisega ning kõik see on mõjutanud põllumajandustoodete hindasid ja seeläbi ka põllumajandustootjate tulusid.
Ametlikud hinnangud põllumajandussektori tulude kohta avaldatakse alles selle nädala lõpus, kuid võime kindlalt ennustada, et võrreldes eelmiste aastatega on tulud 2009. aastal oluliselt langenud, kui võtta arvesse suhtelist arengut tootmiskuludes ja põllumajandusturu hindades.
2008. aasta sügisese esialgse languse järel võib eeldada, et see uus põllumajandussektori tulude langus tühistab täielikult märkimisväärse tulude kasvu, mille põhjuseks oli 2007. aasta suvel ning seejärel aasta hiljem alguse saanud põllumajandustoodete hindade tõus.
Austatud president! Kui lubate, siis räägiksin ma lähemalt mõnedest eri sektoritest. Kõigepealt teravili. 2008. aastal langesid hinnad oluliselt peamiselt heade saakide tõttu. Viimastel kuudel on aga tõusnud just nisu ja maisi hinnad. Selle valguses ei oleks hetkel sobilik võtta kasutusele erimeetmeid, nagu sekkuva pakkumise avamine seoses maisiga, või sekkuda ekspordi tagasimaksetega.
Olukord on mõnevõrra teistsugune söödaodra puhul, mille eksport on vähenenud ja siseturu hinnad madalad, kuid nagu teate, avati antud juhul sekkumine, mis peaks söödateraviljade turgudele abiks olema.
Sealihasektori olukord on endiselt kehv. Majanduskriis tabas antud sektorit ajal, mil see ei olnud taastunud veel täielikult 2007. aasta raskustest. Sel aastal on hinnad möödunud aastast madalamad, kuid samas on näha, et sööda hinnad on palju stabiilsemad kui 2007. ja 2008. aastal, mis on isegi positiivne. Vaatamata sellele, et ekspordi maht on madalam kui 2008. aastal, on see eeldatavasti siiski suurem 2007. aasta mahust.
Üleüldiselt ei näe ma hetkel täiendava turuvahendi kasutuselevõtmiseks piisavat põhjust, kuid võite olla kindlad, et peame olukorral hoolega silma peal hoidma.
Mis puudutab köögivilju, siis on majanduskriis vähendanud kohalikku tarbimist ning oleme täheldanud ka vähenemist mõnede eksporditurgude puhul. See mõjutas tootjate puu- ja köögivilja hindasid. Võttes arvesse antud sektori omadusi, otsustasime aga viimases puu- ja köögiviljasid puudutavas reformis, et antud sektori probleemide lahendamiseks tuleb muuta tootmisorganisatsioonid palju atraktiivsemaks ja anda neile ka vastutus kriisihalduse eest.
Tootmisorganisatsioonide toodang moodustab tänapäeval 40% puu- ja köögiviljade kogutoodangust. Need organisatsioonid saavad ka üleminekuliselt ühineda majanduslikult tugevamateks üksusteks, mis on väga oluline, kuna kaasaegsed kriisid on piiriülesed.
2007. aasta reformis esitasime tootmisorganisatsioonidele stiimuleid just selle tegemiseks. Andsime neile ka uued vahendid kriisi haldamiseks, näiteks saagi toorelt koristamine või koristamata jätmine lisaks traditsioonilisele kõrvaldamisele.
Lõime ka õigusliku raamistiku, millega puu- ja köögiviljatootjad saavad turgu ise mõjutada ja stabiliseerida, kuid siiski on vaja ka altpoolt tulevaid lähenemisi, mille eest komisjon vastutada ei saa. Seetõttu julgustan ma tootmisorganisatsioonide loomist ning arvan, et liikmesriigid ja põllumajandustootjad peaksid tutvuma eri liikmesriikides olevate tootmisorganisatsioonide hulgaga. Ei ole eriti arukas, kui tootmisorganisatsioonid konkureerivad hoopis omavahel, mitte jaesektoriga.
Ebasoodsate kliimaolude tõttu tõusid oliiviõli hinnad nelja aasta eest rekordtasemele. Sellest peale on kolm järjestikust head saaki ja majanduskriis viinud hinnad järk-järgult alla, mistõttu komisjon taasalgatas selle aasta alguses eraladustusabi osutamise. Turg reageeris sellele viivitamatult ning hinnad taastusid järjekindlalt.
Vaatamata juba neljandat korda tehtud headele ennustustele seoses saagiga olid varud saagikoristusperioodi alguses väga madalal tasemel. Nii palju, kui me öelda oskame, tarbimine aga taastub.
Kokkuvõtvalt ütlen, et on näha tagasihoidlikke märke taastumisest. Olen nõus, et olukorda peab hoolega jälgima, et oleks võimalik reageerida seal, kus seda vaja on.
See oli kiire ülevaade lühiajalistest meetmetest, kuid võite olla kindlad, et me tegeleme ka keskpikkade ja pikaajaliste probleemidega, eriti seoses selliste küsimustega nagu toiduahela lisaväärtuste jagunemine ning meetmed hindade volatiilsusega toimetulekuks. Olen kindel, et me käsitleme jälle ka neid tähtsaid küsimusi.
Albert Deß
fraktsiooni PPE nimel. - (DE) Austatud juhataja, lugupeetud volinik, head kolleegid! Möödunud aastal ja samuti sel aastal väljendasid piimatootjad selge häälega oma muresid, seda isegi Brüsselis. Meedia jätab aga mulje, et ainult piimatootjate olukord on väga raske. Tõsiasi on aga see, et mõjutatud on ka teised põllumajandussektorid. Kontrastiks meie piimatootjatele on sealihatootjad, nuumsigade kasvatajad, linnulihatootjad, puu- ja köögiviljakasvatajad, viinamarjakasvatajad ja isegi teraviljakasvatajad harjunud sellega, et on häid aastaid ja on halbu aastaid ning ei tõsta seetõttu oma häält nii palju. Sellegipoolest arvan ma, et ka nende põllumajandustootjate olukorra esiletõstmine on väga oluline.
Volinik Fischer Boel, ütlesite, et finants- ja majanduskriis on mõjutanud kogu põllumajandussektorit ja et peaksime kaaluma võimalusi selle probleemiga tegelemiseks. Kohapeal mõjutatud põllumajandustootjatega rääkides kuulen ma ikka ja jälle seda sama: üldiselt ütlevad nad, et tulevad turgudega toime, välja arvatud väga rasketel juhtudel, nagu möödunud aastal ja sel aastal piimatootjate ning teiste olukord. Põllumajandustootjad aga ei mõista, miks me Euroopas neid veelgi rohkem bürokraatiaga koormame. Nad ütlevad, et nad tahavad oma maad harida ja oma loomade eest hoolt kanda, mitte raisata tervet päeva raamatupidamise ja kirjete koostamisele oma tegevuse kohta.
Juba sajandeid on tootnud meie põllumajandustootjad toitu ilma sellise tohutu hulga arvestusdokumentideta. Maa viljakus on kasvanud, loomad on palju tootlikumad ja nüüd uputame oma põllumajandustootjad bürokraatiasse. Lugesin alles, et põllumajandusministrid peavad arutelusid bürokraatia vähendamise teemal. Meie põllumajandustootjad isegi ei usu ka ise enam sellesse. Loodan, et seoses sellega toimuvad lõpuks mingisugused arengud ja meie põllumajandustootjad saavad tegeleda taas sellega, mida nad kõige paremini oskavad - ehk siis poolele miljardile inimesele tervisliku toidu tootmisega. Peame neid selles toetama ning kandma hoolt selle eest, et nad seda ka edaspidi teha saavad.
Paolo De Castro
fraktsiooni S&D nimel. - (IT) Austatud juhataja, lugupeetud volinik, head kolleegid! Tegeleme taas siin põllumajandussektori kriisi üle arutlemisega.
Viimastel kuudel on parlament rääkinud mitmel korral piimasektoris valitsevatest raskustest ja palunud komisjonil ja nõukogul kiirelt midagi ette võtta. Oleme jõudnud tulemusteni, kuigi ainult osaliste tulemusteni, kuid nende algatuste baasil on kättesaadavaks tehtud spetsiaalne 300 miljoni eurone fond hädaolukorraga toimetulemiseks.
Tuleb aga märkida, et piimasektorit mõjutanud kriis on levimas kiiresti ka teistesse Euroopa põllumajandussektoritesse, kus nisu-, oliiviõli- ning puu- ja köögiviljaturud näitavad väga murettekitavaid märke, nagu volinik Fischer Boel äsja ütles.
Mis piimandusse puutub, siis on tegemist tsüklilise probleemiga, mis käib käsikäes raske majandusolukorraga, mis on toonud vältimatult kaasa languse ning sellest tulenevalt ka turgude arenguseisaku. Kriis on saavutamas murettekitavaid mõõtmeid, mida tõestavad paljude Euroopa regioonide põllumajandustootjate arvukad meeleavaldused. Need on märgid raskest ja tõsisest olukorrast ning kaugeleulatuvast murest kogu sektori tuleviku pärast.
Seepärast otsustasime põllumajanduse ja maaelu arengu komisjoni viimasel kohtumisel 1. detsembril ühehäälselt kutsuda komisjoni siia täiskogule, et viia meid kurssi meie põllumajandust mõjutava kriisi olukorraga ja trendidega, mis eri tootvates sektorites hetkel valitsevad. Seoses sellega ootame ennekõike, et komisjon kasutaks kõiki enda käsutuses olevaid meetmeid turu stabiliseerimiseks ja tarbimise taastumise stimuleerimiseks, kuid samas oleme arvamusel, et antud võimalust tuleb kasutada ka tuleviku suunas vaatamiseks ja tagamaks, et ühine põllumajanduspoliitika oleks jätkuvalt tähtis Euroopa poliitika, mille raames kantakse hoolt kõikide meie kodanike huvide ja kõikide Euroopa regioonide eest alates Rootsist kuni Lõuna-Küproseni.
Põllumajandustootjad tahavad kiireid vastuseid ja täna olemegi siin, et võtta endale vastutus seoses protsesside kiirendamisega, võtta kriisi lahendamine otsustavalt käsile ja kasutada hästi ära minevikus saadud õppetunde, et me enam aega ei raiskaks ja kiiresti halvenevat olukorda leevendama hakkaksime. Seoses kõige sellega tahame saada komisjonilt vastust ja uudiseid.
Marian Harkin
fraktsiooni ALDE nimel. - Austatud juhataja! Ma tänan komisjoni olukorrast ülevaate andmise eest. Tahan keskenduda ainult ühele valdkonnale, kus me tegutseda saame, ning selleks on autoriseerimata geneetiliselt muundatud organismide madalatasemeline olemasolu imporditud loomasöödas ning selle mõju ELi loomasöödatööstusele, mis on kõikehõlmavaks probleemiks.
Saatsin mitme Euroopa Parlamendi liikme allkirjaga kirja president Barrosole ja ta vastas, et komisjon on tegutsenud kiiresti ja autoriseerinud kolm geneetiliselt muundatud organisme sisaldavat toodet ning neljas on autoriseerimisel. Aga meil on ikka veel palju teha.
Järgmisel aastal saab probleemiks Brasiilia. Riik tegi oma heakskiidu andmise süsteemi tõhusamaks ning vähendas aega 22 kuuni ja see probleem ei kao kuhugi. Teame kõik, et põllumajandussektor kannatab madalate marginaalide all, ja ma arvan, et vähim, mida ELi põllumajandustootjad ootavad, on see, et sisendi kulud ei tohi suureneda ainult seepärast, et EL ei suutnud piisavalt kiiresti autoriseerimisega tegeleda. Madalad väljundi hinnad on üks asi, kuid see, kui sisend ei ole saadaval maailmaturu hindadega, on kahekordne karistus. Iirimaal on viivitatud autoriseerimisest tingitud kulud sel aastal olnud 23 miljonit eurot.
Lõpetuseks ütlen, et ennist mainitud madalatasemelise esindatuse olemasolu probleem ei kao kuhugi ja vaatamata sellele, et autoriseerimissüsteemi kiire toimimine olukorda paremaks muudab, on meil ka tehnilist lahendust vaja.
Martin Häusling
fraktsiooni Verts/ALE nimel. - (DE) Austatud juhataja, lugupeetud volinik, head kolleegid! Volinik Fischer Boel, te vastasite kriiside teemal väga lühidalt ja ma ei kuulnud, et oleksite maininud võimalikku lahendust kriisidele. Tõepoolest ei valitse kriis ainult piimandussektoris. Kriis on ka teraviljasektoris ja samuti köögiviljasektoris ning viimase kümne aasta jooksul oleme kaotanud poole oma seakasvatajatest. Selle põhjuseks ei ole ainult asjaolu, et praegu valitseb majanduskriis, austatud volinik, vaid ka asjaolu, et viimastel aastatel on meie põllumajanduspoliitika arenenud vales suunas. Tuleb kindlasti tunnistada, et liberaliseerimine on läbi kukkunud ja et maailmaturu lähenemine ei ole põllumajanduse jaoks lahenduseks.
Järgmised aastad saavad oluliseks meie põllumajanduse suuna määramisel. Seetõttu oleme tänulikud, et 22 põllumajandusministrit Pariisis selgelt näitasid, milline see suund olema peab. Oleme nõus paljuga. Vajame usaldusväärset plaanimist põllumajanduses ja põllumajanduspoliitika peab olema jätkusuutlik. Oleme seda juba kaua aega propageerinud.
Hinnad langevad põllumajandustootjate jaoks, kuid mitte tarbijate jaoks. See näitab, et meie põllumajanduspoliitikast on tegelikult kasu ainult suurtele kontsernidele. Volinik Fischer Boel! Ütlesite väga õigesti, et peame tugevdama põllumajandustootjate positsiooni, kuid keeldute alati vastamast küsimusele, kuidas seda tegelikult saavutada. Meie üritame sellele vastust leida ning tulevatel aastatel saabki see väga tähtsaks. Põllumajandustootjad ei tohi olla kõigest toorainetootjad. Nad peavad aktiivselt otsima turul võimu ja seoses sellega vajavad nad meie abi.
Pidev surve põllumajandussektori hindadele soodustab tootmise halba kvaliteeti. Üha suurem põllumajandussektori industrialiseerimine toob kaasa bioloogilise mitmekesisuse kadumise ning industriaalkultuur suurendab ka süsinikdioksiidi ja metaani heitkoguseid. Vastus ei seisne selles, et räägime kliimakaitsest, kuid jätkame siis ikka industrialiseerimisega.
Sel põhjusel peab parlament oma tööd tulevatel aastatel väga tõsiselt tegema. Loodame, et meie koostöö uue komisjoniga on konstruktiivne.
James Nicholson
fraktsiooni ECR nimel. - Austatud juhataja! Me kõik mõistame paljude teiste põllumajandussektori osade muret ning kindlasti arvasid nad, et me paneme liiga suure rõhu piimandussektori probleemide lahendamisele. Kuid need meist, kes asjaga seotud olid, teadsid, et meil polnud alternatiivi, et piimasektori probleemid tuli lahendada ja loodetavasti oleme nii kaugel, et saame lahendada mõned probleemid selle sektori mõnedes valdkondades. Nendele valdkondadele peamegi nüüd keskenduma.
Rääkisime näiteks probleemidest, mis on teraviljatootjatel, kes on juba mõnda aega madalate hindade all kannatanud, ning samuti kartuli- ja õunakasvatajate probleemidest. Võin teile anda terve nimekirja valdkondadest, kus on tõsiseid probleeme, kuid üheks suurimaks probleemiks on viivitused seoses geneetiliselt muundatud organisme sisaldavate teraviljade heakskiitmisega Euroopa Liitu importimiseks, mida ka Marian Harkin mainis.
Me ajame suureks sööda hinna, mis annab meie sea-, linnu- ja loomakasvatajatele raske hoobi, ning nimetatud heakskiitmisprotsessi kiirendamisest oleks antud olukorras palju abi. On suur oht, et liigne bürokraatia ja õigusaktid hakkavad meie põllumajandustootjaid lämmatama. Seda näete te 1. jaanuaril CPIDi rakendamisega, mis on minu arvates täielik ajaraiskamine.
Vahekokkuvõte andis meile palju muudatusi ja me võtame veel palju uusi muudatusi vastu. Sellele vaatamata arvan ma, et peame veel kord hindama mõju, mida need muudatused tööstusele avaldasid. Tean kogemustest oma valdkonnas, et paljud lambakasvatajad ja ammlehmade kasvatajad lihtsalt lahkuvad tööstusest.
See on väga murettekitav trend. Peame vaatama mõlemat sektorit ja seda, kuidas neid tegelikult toetame. Kas saame teha midagi enamat? Kas saame neid lahkumast takistada? Me ei tohi unustada, et paljud nende sektorite valdkonnad, nagu lamba- ja ammlehmade kasvatus, tegutsevad keskkondlikult väga tundlikes piirkondades, mägistel maastikel ja piirkondades, kus alternatiivid puuduvad, ning arvan, et peame vaatama uuesti üle, kuidas me neid tööstuse osasid toetame.
Patrick Le Hyaric
fraktsiooni GUE/NGL nimel. - (FR) Austatud juhataja! Volinik Fischer Boel, ütlesite, et põllumajanduskriis on tõsine, mida me juba teadsime. Väikese ja keskmise suurusega põllumajandustootjad ei tule tõepoolest enam toime. Selle põhjuseks, proua volinik, ei ole mitte tehniline probleem, vaid dereguleerimise poliitika, mida te ise järgisite, ühise põllumajanduspoliitika ühiste põhimõtete õõnestamine, teie keeldumine seoses töö eest taas miinimumhinna maksmisega ning teie ulatuslik vabakaubanduslik lähenemine, mis on vastuolus ühenduse põhimõtteliste eelistustega.
Nüüd, kus hakkame taas arutlema ühise põllumajanduspoliitika üle, on õige aeg mõelda põllumajandustööle kui üldhuviga seotud ülesandele, mis annab panuse avalikule hüvele. Uus põllumajanduspoliitika peab seetõttu olema nii toidu-, keskkonna- kui ka territoriaalpoliitika.
Peame esmalt tuvastama antud poliitika eesmärgid ja suuna ning alles siis eelarve aspektide üle otsustama. Igal juhul tähendaks see, et tehtud töö eest makstakse alati garanteeritud miinimumhinda, millega moodustuks tootlik põllumajandustööstus, mis loob lisaväärtust ja töökohti ning edendab põllumajandusarengut, mis peab lugu toiduainetega varustamise sõltumatusest ja võitleb näljahädadega.
Praegu viitavad kõik tõendid sellele, et sotsiaalne, keskkondlik ja tervise tõhusus sõltub põllumajandusest just inimlikul individuaalse põllumajandustootja tasandil, mitte tööstuslikul tasandil. Kui tahame põllumajanduskriisile lõppu teha, siis just sellele peaksidki meie arutelud keskenduma.
Lorenzo Fontana
fraktsiooni EFD nimel. - (IT) Austatud juhataja, lugupeetud volinik, head kolleegid! Praegu põllumajandust kurnava kriisi põhjuseks on kahtlemata kiire territoriaalne laienemine, millega Euroopa Liit viimastel aastatel alustas, ning ennekõike turgude liiga kiire globaliseerumine.
Põllumajandussektorit on vaja kaitsta ja kindlustada ning selleks on vaja rakendada Euroopa Liidu toimimise lepingut ning ennekõike selle artikleid 32 kuni 38, pöörates erilist tähelepanu eesmärkidele, mille saavutamiseks tuleb lähtuda kindlatest õiguslikest eeskirjadest. Antud sektoris ei luba turukriisi korral sekkumist käsitsevad eeskirjad meil põllumajandustootjate kaitsmiseks ning põllumajandussektori vajadustest lähtudes piisaval määral reageerida, olgugi et praegu on kogu põllumajandussektoris, kuid eriti puu- ja köögiviljasektoris, näiteks õuna- ja virsikukasvatuses, ja teravaviljasektoris, näiteks nisu- ja maisikasvatuses, väga rasked ajad.
Põllumajandustootjaid tuleb aidata, kuid neile tuleb garanteerida ka turukaitse, nagu see on aluslepingu põhieeskirjades sätestatud. Kahjuks tehakse seda hetkel ainult piiratud määral. Samamoodi toimiti näiteks varem piimakriisi puhul ning nüüd tegutsetakse nii ka puu- ja köögiviljakriisi puhul.
Euroopa peab võtma vastu palju kindlamaid otsuseid, et tagada igakülgne kaitse meie põllumajandustootjatele, põllumajandusele ja meie maale, mida kahjuks veel liiga tihti unustatakse. Sel juhul oleks palju parem mõelda tõsiselt sellele, mida tehakse Euroopa turul meie põllumajandustoodete edendamise jaoks väljastpoolt liitu tulevate põllumajandustoodete ees, ning kordan veel, et eriti tähtsad on siinjuures puu- ja köögiviljad.
Kui loome spetsiifilised eeskirjad, mida peavad austama nii Euroopa Liit ise kui ka kolmandad riigid, millega meil on ulatuslikud kaubandussuhted põllumajandustoodete valdkonnas, saame ehk luua palju vähem moondunud turu, mis ka paremini meie põllumajandustootjaid ja ELi põllumajandustooteid kaitsta suudab.
Georgios Papastamkos
(EL) Austatud juhataja! Maapiirkondade majandussektorid, nagu nisu-, puu- ja köögiviljakasvatus ning oliiviõli- ja puuvillatootmine, kannatavad tõsiselt. Olete kindlasti kursis sellega, et Kreeka virsikukasvatajad on väga pahased. Piisab vaid sellest, kui ütlen, et praeguseks on müümata umbes 200 000 tonni virsikukomposti.
Ka nisusektoris on olukord endiselt kriitiline ning selle lahendamiseks on liikmesriikides vaja kiiresti võtta kasutusele riigi sekkumise vahend. Peame toetama kaitstud päritolunimetuse või kaitstud geograafilise tähise alla kuuluvaid tooteid.
Ka loomakasvatus seisab kriisiga silmitsi. Piimandussektorit juba nimetati ja selle sektori kaitsmiseks on juba vastavad algatused kasutusele võetud. Põhja-Kreekas blokeerisid karjakasvatajad Kreeka rahvuskaardi tollipunkti ning üks nende mõistlikest nõudmistest on, et piimatoodete siltidel peab olema ka päritolunimetus. Minu arvates kaitseb päritolunimetuse lisamine nii tootjaid kui ka tarbijaid.
Vajame rohkem meetmeid põllumajandustoodete kaitsemiseks nii liidusiseselt kui ka kolmandates riikides väljaspool Euroopat. Peame turgusid veel edasi ratsionaliseerima ja tõhusalt tarneahela läbipaistvust jälgima. Peame vähendama ka võimalikku lõhet tootja- ja tarbijahindade vahel.
Nagu ma ka seoses aruteluga 2010. aasta eelarve üle mainisin, on väga oluline hoida eelarves rahuldavat varu põllumajanduskulude jaoks, et oleks võimalik kompenseerida ettenägemata vajadusi muudes põllumajandussektorites.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Peaaegu kogu Euroopa põllumajandussektor on kriisiolukorras. Selle põhjuseks ei ole ainult ülemaailmne majanduskriis ja majanduslangus ning sise- ja välisturgude kokkutõmbumine, vaid ka ühine neoliberaalne põllumajanduspoliitika, mida komisjon on viimastel aastatel järginud. Ühine põllumajanduspoliitika on praegusele kriisile palju kaasa aidanud. Kui põllumajandussektoril on juba praegu seoses tasuvusega sellised suured mured, siis mis saab seejärel, kui põllumajanduseelarvet 2013. aasta järel veel kärbitakse, nagu paljud tahavad? See tekitab tõsiseid kahtlusi seoses Euroopa toiduainetega kindlustatusega.
Praegune olukord on eriti kriitiline karjakasvatajate, seakasvatajate ja puu- ning köögiviljakasvatajate jaoks. Mul on hea meel selle üle, et komisjon tahab tootmisorganisatsioonidele rohkem raha anda, kuid sellest ei piisa veel antud sektori probleemide lahendamiseks. Üheks teiseks murettekitavaks asjaoluks on, et Euroopa Liidust on viimase kuue aastaga saanud veiseliha netoimportija, mistõttu me nüüd antud valdkonnas sõltume välisturgudest.
Julie Girling
Austatud juhataja! Kui tahate teada, kui raske on põllumajandustootjate elu, tarvitseb vaadata vaid Ühendkuningriigi valitsuse muudetud madala sissetuleku künnist. See on künnis, millest allapoole jääv perekond elab vaesuses. Ühendkuningriigist saadud viimased sellekohased arvud näitavad, et antud kategooriasse kuulub üks neljandik Suurbritannia põllumajandustootjatest.
Põllumajandustootjate abistamine ei kuulu siiski vaid põllumajanduspoliitika valdkonda ning me peaksime siinkohal lähtuma holistlikust põhimõttest. Tarbijad tahavad osta kvaliteetset toitu, mida toodetakse kodule võimalikult lähedal. Euroopa Parlament peab tarbijate nõudmisi seoses toiduainete selge päritoluriigi märkimisega kuulda võtma, et tarbijad saaksid oma toidu päritolu suhtes kindlad olla. Paljude toiduainete puhul juba kasutatakse päritoluriigi märkimist ja ei ole põhjust, miks päritoluriigi märkimise kohustust ei võiks laiendada ka muudele sektoritele, kaasa arvatud töödeldud toiduainete koostisainetele.
Järgmise aasta alguses on meil siin parlamendis võimalus seda teha ja me ei tohi seda võimalust kasutamata jätta.
Ilda Figueiredo
(PT) Oleme aastate jooksul ning ühise põllumajanduspoliitika pideva muutmise käigus hoiatanud selle tagajärgede eest ning esitanud võimalikke alternatiive. Kahjuks ei kuulanud meid keegi ja nüüd on näiteks Portugali põllumajandus katastroofilises olukorras. Hoiatasime rahvusvahelise põllumajandustoiduainete kaubanduse liberaliseerimise tagajärgede eest. Ütlesime, et põllumajandust ei saa käsitleda nagu mingisugust tööstuskaupa ning seda ei tohi kaasata Maailma Kaubandusorganisatsiooni (WTO) läbirääkimistesse, misläbi seda hakkaks mõjutama aktsiaturg ja finantsspekuleerimine.
Oleme alati öelnud, et toiduainetega varustamise sõltumatus ja turvalisus peavad olema esmatähtsad ning et maaharijad vajavad ärateenitud tunnustust. See on ka põhjus, miks oleme olnud tootmisabi osutamise lõpetamise ja piimakvootide kaotamise vastu. Oleme alati juhtinud tähelepanu sellele, et ELi lõunapoolsete riikide põllumajandusel on erilised omadused ning sealsed tootmistingimused erinevad oluliselt teiste piirkondade omadest ja sellega tuleb arvestada, kui tahame kindlustada sealse kvaliteetse toiduainetetootmise, mille hulka kuulub muuhulgas ka veini, oliiviõli, puu- ja köögiviljade, riisi ning samuti liha ja piima tootmine.
Seetõttu nõuame me nimetatud poliitikate muutmist nii, et need võtaksid arvesse tootmishinda tõstvaid tegureid, näiteks diislikütust, elektrit, väetisi, loomasööta, laene ja kindlustusi. Peame võtma põllumajandustootjate abistamiseks kasutusele poliitikad, mis toetavad tootjaid ja loovad maapiirkondades töökohti juurde.
On aeg tõsta esikohale väiketalupidajad ja üha mahajäetumaks muutuvad maapiirkonnad ning samuti regionaalsed köögiviljad ja kohalikud liigid. Meie põllumajandustootjad on seda väärt, sest nemad toodavad meie laudadele toitu.
John Stuart Agnew
Austatud juhataja! Paistab, et ma liitusin ajutiselt Marian Harkini fännklubiga, kui juhtisin teie tähelepanu loomasööda turul valitsevale kriisile seoses imeväikeste geneetiliselt muundatud materjali jälgedega, mida võib leida ühes 60 000-tonnises sojaubade laadungis.
Kui need jäljed ei kuulu sorti, millel on ELi autorisatsioon, ei lubata nimetatud laadungit maha laadida. Sellisel juhul ulatuvad antud kaubasaatja kulud 2,3 miljoni naelani, kuid sellega esineb tõsiseid häireid ka muudes ahela osades, kui kaubaautod saabuvad tühjalt veskitesse, millel oma omakorda väga raske leida nii kiiresti alternatiivseid valguallikaid.
Pärast seda, kui komisjonile oli antud teemal piisavalt survet avaldatud, kiitis Euroopa Komisjon heaks veel neli geneetiliselt moondatud maisi varianti, mis komisjoni arvates on ohutud saasteained. Sellise heakskiidu andmine võib kesta mitu aastat, kuid samas võtavad Ameerika põllumajandustootjad pidevalt kasutusele uusi geneetiliselt moondatud maisi variante. Umbes aasta jooksul kerkib antud probleem taas päevakorda.
Hetkel on olemas ka mitu geneetiliselt moondatud lina- ja puuvillatoodet, millest võivad jääkkogused sattuda tahtmatult suurema sojaubade laadungi sekka, mis seetõttu samuti tagasi lükatakse.
On väga perversne, et on olemas väike tolerants seoses kivide, mulla, surnud putukate, metallipuru ja puulaastudega, kuid puudub igasugune tolerants seoses üheainsa maisitera suhtes.
Sellisest nulltolerantsi poliitikast tulenev ebakindlus on toonud kaubasaatjatele kaasa järsult kasvanud kindlustusmaksud, mis antakse omakorda edasi loomakasvatajatele, rääkimata hirmust, mis kaasneb teatega, et mõne loomakasvataja söödatellimust ei ole võimalik täita.
Tegemist on väga mitterahuldava olukorraga, mis tekitab liha- ja munatööstuses kriisi. Palun komisjonil käsitleda antud probleemi praktiliselt ja arukalt, võttes seoses geneetiliselt moondatud lisanditega kasutusele teiste saasteainetega võrdväärse tolerantsi taseme.
Giovanni La Via
(IT) Austatud juhataja, head kolleegid! Ka mina soovin tänada volinik Fischer Boeli analüüsi eest, kuid soovin ka rõhutada, et mõnesid Euroopa põllumajanduse tootvaid sektoriteid ohustab hetkel kriis.
Nisu tootmise valdkonnas valitsev kriis on viimastel kuudel viinud hinnad nii madalale, et need ei kata enam kulusid. Paljudes Euroopa regioonides on sel aastal vähendatud külvatavat põllumaad, mis peaks olema 30% ringis, eriti kaugemale jäävates piirkondades, kus on vähe alternatiivseid kasutusvõimalusi. Mis aga puu- ja köögiviljadesse puutub, siis mainis lugupeetud volinik aspekti, mis on iseloomulik uuele ühisele turukorraldusele ja jätab kriisiga tegelemise tootmisorganisatsioonide hooleks.
Loomulikult on rakenduskavade raames selleks eraldatud vahendid piiratud, millest ei piisa kaugeltki sekkumiseks struktuuriliste kriiside korral, mis on sama ulatuslikud kui kriis, millega me praegu silmitsi seisame. On tõepoolest võimalik, et need vahendid on piisavad teatud juhtudel, mida mainisite, näiteks saagi toorelt koristamise või väikeste saagikoguste hävitamise korral, juhul kui esinevad väikesed mittevastavused nõudluse ja pakkumise vahel harilikel aastatel, kuid kindlasti mitte praeguse kriisiga sarnase ulatusliku kriisi korral.
Sama võib öelda ka oliiviõli ja muude sektorite kohta, kuid ma arvan, et hetkel on väga tähtis paluda komisjonil esitada ettepanekute paketti seoses põhjaliku ettepanekuga, mis katab kõiki sektoreid, peale piimasektori, mille puhul ei ole veel võetud kasutusele spetsiifilisi tegevusi kriisi lahendamiseks.
Iratxe García Pérez
(ES) Austatud juhataja! Põllumajandussektor on kannatanud samade raskuste käes, mille all kogu majandus üldiselt kannatab. Mitme kuu eest arutlesime piimatoodete teemal, kuid isegi siis ütlesid paljud meist, et kriis mõjutab ka teisi põllumajandussektoreid.
Kogu sektor on raskes olukorras. Paljude toodete alghinnad on väga madalad ning paljude põllumajandustootjate tulud hakkavad langema allapoole tasuvuse piiri. Antud olukord näitab tasakaalu puudumist põllumajandus- ja toiduainesektori väärtusahelate vahel. Endiselt on lahendamata küsimused seoses hindade määramise süsteemi läbipaistvaks tegemisega ning tasakaalu taastamisega asjaomaste osapoolte läbirääkimiste pidamise võimes olemasolevate õigusaktide raames.
Üks teine probleem, mis meile antud tõsises kontekstis muret tekitab, on meie põllumajandustootjate konkurentsivõime langemine, kuna nende tootmiskulud on konkurentidega võrreldes palju suuremad. Minu sooviks on, et võetakse kasutusele ühised tugimeetmed ja et lahenduse leidmine ei oleks sõltuv iga liikmesriigi võimekusest.
Peter Jahr
(DE) Austatud juhataja! Esmalt tahan öelda, et mul on väga hea meel selle üle, et me antud päevakorrapunkti üle siin täna arutleme, sest meediat jälgides võib jääda mulje, et kriis on tabanud ainult piimandussektorit. See ei olnud ega ole nii ning seetõttu on asjasse puutuvate põllumajandustootjate jaoks väga oluline, et me nende olukorra üle täna Euroopa Parlamendis arutleme.
Põllumajandustootjad kannatavad tõsiselt kriisi all. Viimane eelarveaasta oli viimase kümne aasta halvim. Paljude põllumajandustootjate kasum on märgatavalt langenud ning seetõttu on neist paljude olukord väga tõsine. Majanduskriisid paljastavad puudusi - puudusi, mille põhjuseks on inimesed. Kriisidest saavad katastroofid ainult siis, kui nende lahendamiseks midagi ei tehta, kuid nende probleemide lahendamine ongi just võimalik tänu sellele, et majanduskriisid paljastavad inimeste tehtud vigasid.
Iga kriis annab ka uusi võimalusi ning just neid võimalusi me paremini ära kasutama peamegi. Selle saavutamiseks peab komisjon majandusliku tasakaalu häirimise korral suutma kiiremini ja järjekindlamalt reageerida. Teiseks peame looma vajaliku poliitilise raamistiku, millega põllumajandustootjad turgu ise reguleerida saavad. Kolmandaks peame suurendama oluliselt tootmisorganisatsioonide õiguslikku võimu. Neljandaks peame turu reguleerimise teel täiustama ja lihtsustama põllumajanduslike toorainete kasutamist taastuvenergia tootmiseks. Ning viiendaks peame bürokraatlike takistuste vähendamisest rääkimise asemel probleemi lahendamise tegelikult käsile võtma.
Seega on minu palve, nagu alati, järgmine: saame kriisist oma õppetunni ja kasutame võimalusi, mida see meile pakub. See on meie kohustus meie endi ees, kuid ennekõike meie põllumajandustootjate ees. Seoses sellega ootan komisjonilt 2010. aasta alguses kausta meetmetega, mille üle siis asjaomases parlamendi komisjonis täpsemalt arutleda.
Luis Manuel Capoulas Santos
(PT) Austatud volinik! Olen teile väga tänulik, et te vaatamata sellele, et komisjonis toimub hetkel üleminek, siin istungitesaalis meiega olete ning et te ka varem kunagi siinolemisest loobunud ei ole. Põllumajandussektori probleemid ei pea lugu poliitilise kalendri kapriisidest ja põllumajandustootjad tahavad, et me nende probleemidele, raskustele ja muredele lahedused leiaksime.
Nagu me kõik teame, on majanduskriis avaldanud mõju ka teistele põllumajandussektoritele, mitte ainult piimandussektorile, nagu seda meedia väidab. Viimastel kuudel on tootmiskulude kasvamise tõttu kannatanud tõsiselt piima-, puu- ja köögivilja-, teravilja- ja oliiviõlitööstus, nagu kannatas lihatööstus enne neid.
Puu- ja köögiviljatööstuse olukord muutub tõenäoliselt veelgi halvemaks, kui turg hetkel vastuvõtmisel oleva lepinguga ka veel Maroko toodetele avatakse. Nagu lugupeetud volinik mainis, on turud viimastel nädalatel tõepoolest näidanud positiivseid märke, kuid me ei tohiks sellest liiga elevile minna, sest sellise paranemisega kaasneb kindlasti ka nafta hinna tõus, mis vältimatult ka põllumajandussektori tootmiskulusid tõstab.
Sel põhjusel, lugupeetud volinik, peab parlament poliitilisest kalendrist hoolimata nõudma, et komisjon nendele küsimustele vastused leiab. Põllumajandustootjad ootavad poliitilisi signaale parlamendilt ja komisjonilt, mistõttu on tänane arutelu igati ajakohane. Komisjonil on võimalus anda signaale ja öelda, milline teave on komisjoni käsutuses ja milliseid lühiajalisi meetmeid komisjon nimetatud probleemide leevendamiseks kasutada soovitab.
Michel Dantin
(FR) Austatud juhataja, lugupeetud volinik! Tänan teid tähelepanu eest!
2007.-2008. aasta hinnakriis näitas, kui nõrk on tarbijate positsioon seoses hindade volatiilsusega. 2009. aasta põllumajanduskriis avaldab põllumajandustootjatele palju kahjustavamat mõju, kui välja paistab. Miks? Põhjuseks on see, et paljud pidasid põllumajandussektori hindade tõusu jätkusuutlikuks ja kahtlemata tegid põllumajandustootjad 2008. aastal ja 2009. aasta alguses liiga suuri investeeringuid, mida oli liiga palju, kuna teatud viivitus on kogunenud juba alates 2000. aastast.
Mitmel juhul väljendas ka lugupeetud volinik oma soovi seoses turumäärusesse sekkumise lõpetamisega. Kas oleme siis viimase 20 aasta jooksul unustanud, et põllumajandustooted on peamiselt toiduained ja et teatud hindade stabiilsus on vajalik mõlemas ahela otsas? Hindade stabiilsus on vajalik tarbijate tasandil, sest muude rahaliste kohustuste tõttu, nagu hüpoteekide, laste kasvatamise ja vaba aja veetmisega kaasnevate kuludega, ei ole tarbijatel enam piisavalt raha, et hindade kõikumisega toime tulla. Tootjate tasandil aga on hindade stabiilsus vajalik seetõttu, et ettevõtlus nõuab palju kapitali, mis omakorda nõuab suuri investeeringuid.
Tänu sektorites planeerimisele, mis hõlmab kõiki tarneahela elemente ning samuti uusi elemente - siinkohal mõtlen ma massitoitlustuse sektorile ja kiiresti külmutatud või isegi värskelt ette valmistatud toodete sektorile -, on kahtlemata võimalik võtta kasutusele erasektori vahendid hindade stabiliseerimiseks.
Kas teie arvates on võimalik seoses sellega edasi liikuda, lugupeetud volinik? Ja kas komisjon on valmis sellistes aruteludes osalema?
Diane Dodds
Austatud juhataja! Tänan lugupeetud volinikku selle eest, et ta taas siia meid kuulama tuli, ja soovin rääkida paarist probleemist, mis Põhja-Iirimaa põllumajandustööstuses viimastel kuudel valdaval kohal olnud on. Ehk olete lugenud, lugupeetud volinik, et Fermanaghi maakond on viimase paari nädala jooksul suurte üleujutuste all kannatanud. See on põllumajandustootjatele tõsiseid probleeme tekitanud, sest vihma tõttu on raske põldudele juurde pääseda ning paljud teed on suletud ja läbipääsmatud. Üleujutuste tõttu on neil ka raskusi maapinna virtsaga väetamisega ning üleüldiselt põhjustab see suuri kaotusi. Palun komisjonil antud teema päevakorda võtta ja leida võimalusi põllumajandustootjate otseseks abistamiseks antud sektoris.
Palun komisjonil pöörata tähelepani Põhja-Iirimaa kartulitööstusele. Mulle on kirjutanud mitmed kartulikasvatajad, kes on viimaste nädalate jooksul tõsiselt tugeva vihmasaju tõttu kannatanud. Neile valmistab muret see, kuidas nad oma kartulisaaki koristada saavad ja kiiresti läheneva talvekülma tõttu kardavad nad, et võivad oma saagi täielikult kaotada. Rõhutan veel kord, et tegemist on Põhja-Iirimaa põllumajandustööstusega, mis rasket aega läbi elab.
Alles hiljuti kohtusin ma ka mitme munatootjaga, põllumajandustootjatega, kes on võtmas kasutusele uut liiki täiustatud linnupuure. Nad tahavad saada komisjonilt garantiid, et nad ei pea neid puure nüüd enam pikema aja jooksul välja vahetama ning palun komisjonil ka sellele küsimusele tähelepanu pöörata.
Sergio Paolo Francesco Silvestris
(IT) Austatud juhataja, lugupeetud volinik, head kolleegid! Põllumajandussektorit vaevav kriis on väga tõsine ja on oht, et see muutub pöördumatuks.
Minu regioonis Apulias on oliiviõli tootmine peamine tootmisharu ja suurim sissetulekuallikas. Selle aasta jooksul on oliivide hind langenud 30 eurole 100 kg kohta ja oliiviõli hulgimüügihind 2,50 eurole kilogrammi kohta. Selliste hindade juures töötavad tootjad kahjumiga. Ekstra külmpressitud oliiviõli, roheline kuld, mis on alati minu maa uhkus olnud, on muutumas kodanlikuks ja sotsiaalseks surmaks. Terves regioonis korraldavad põllumajandustootjad teesulgusid ja meeleavaldusi.
Ütlesite, et kõik on korras ja hinnad on taas tõusmas, aga ma tõin just näiteks järjekordse olukorra, mida ma ise iga päev näen. Kasutusele on vaja võtta vajalikud kiireloomulised meetmed. Ma palun võtta oliivi-, puu- ja köögiviljasektori puhul kasutusele solidaarsusfondi vahendid, nagu seda piimasektori puhul tehti. Mis oliiviõli tootmisesse puutub, siis palun ma komisjonil võtta kasutusele täiendavad kiireloomulised meetmed, eriti seoses oliiviõlide omadusi käsitleva komisjoni määruse (EMÜ) nr 2568/91 muutmisega, et lisada määrusesse analüüsimeetodina magnetresonantstomograafia. Sellega saaksime paljastada kaubamajalettidel toimepandavad pettused seoses oliiviõliga, mis kannab ekstra külmpressitud oliiviõli nime, kuid mis sisaldab destilleeritud ja rafineeritud õlide segu.
Elisabeth Köstinger
(DE) Austatud juhataja! Suured tänud teie aruande eest, volinik Fischer Boel! Sellega andsite tähtsa signaali meie põllumajandustootjatele, kes praeguse pingelise turuolukorra all kannatavad.
Oma aruandes mainisite te ka põllumajandussektori nõudluse langust, mis ongi põhjus, miks antud sektori elavdamine ja müügi stimuleerimine on väga tähtis. Komisjon peab nüüd tuvastama rohkem kui kunagi varem kriise olenemata tootmisharust juba varajases etapis ning kiiresti ja tõhusalt nende vastu midagi ette võtma.
Olen kindel, et selline tundlik sektor nagu toiduainetööstus vajab väga turuvahendeid ning asendamatud on ka põllumajanduse lisaväärtused nagu kultuurmaastike avatuna hoidmine, maastiku hooldamine, bioloogiline mitmekesisus ja palju muudki. Seda kõike on vaja säilitada ning sellega tuleb uue põllumajanduspoliitika üle arutledes ka arvestada.
Marc Tarabella
(FR) Austatud juhataja! Lugupeetud volinik! Ma tänan teid selgituse eest, mille andsite eri liiki põllumajandustoodete hinnakõikumiste kohta. Teie järeldus oli, et olukorda tuleb edasi jälgida, et oleks võimalik õiges kohas tegutseda.
Juhtisite tähelepanu ennekõike volatiilsusele, mis on kaasaegse põllumajandustootja suurim vaenlane. Ma soovin rõhutada, et peame uuesti looma ja võtma kasutusele avaliku hinna- ja reguleerimise poliitika. Vähemalt tulevikus peab selle avaliku reguleerimispoliitika võtma kasutusele näiteks hindade ja piirmäärade vaatluskeskuse abiga, mis määratleb hinnad õiglaselt kõikidele tootmisprotsessis osalejatele, olgu nad siis tootjad, töötlevad ettevõtted või levitajad.
Kui lubame nüüd asjadel areneda nii kaugele, et hindasid reguleerib erasektor, jääb alati juurdehindlus levitajatele ja töötlevatele ettevõtetele, kuid tootjad kaotavad, mis põhjustab kohaliku põllumajanduse jaoks tõsiseid probleeme. Soovin öelda ka seda, lugupeetud volinik, et me ei saa jätta tähelepanuta ka asjaolu, et peame suutma pidada läbirääkimisi ja Ameerika Ühendriikidega - eriti seoses nisu hinnaga, mida Chicagos kokku lepitakse -, kuna tegemist on ülemaailmse probleemiga, mitte ainult Euroopa omaga.
Cristina Gutiérrez-Cortines
(ES) Austatud juhtaja, lugupeetud volinik! Olen mures, et tihti tähendab puudulik koordineerimine, et põllumajanduse puhul jätkusuutlikkuse kriteeriume ei kasutata.
Mul on teile kaks küsimust. Kõigepealt küsin, miks kasutatakse liidu raha, et juurida välja oliivipuid ja viinapuid sel ajal, kui Lõuna-Euroopa kannatab kõrbestumise all, millele kliimamuutus tõsist mõju avaldab, ning arvestades sellega, et maakasutus on kõige olulisem? See tähendab ju, et Euroopa maksab kõrbe juurdeloomise eest. Kas te kavatsete sellele lõpu teha?
Minu teine küsimus puudutab Marokot. Kui Euroopa kasutab ühist välispoliitikat, siis peab Euroopa kaitsma oma kodanike ja oma tootmise huvisid. Euroopa peab ebaausalt positsioonilt Marokoga läbirääkimisi kokkuleppe sõlmimise üle ilma võrdsuse põhimõttega arvestamata, ilma tervishoiu tagamisele mõtlemata ja ilma insektitsiidide ja toidu kvaliteedi programmide säilitamisele tähelepanu pööramata.
Kuidas on võimalik, et see protsess ei ava mitte ainult ust kvoote ületavatele toodetele, vaid seab ohtu ka kvaliteedi?
Béla Glattfelder
(HU) Väga tähtis on rääkida nüüd põllumajandussektoreid vaevavast kriisist, kuna avalikkuse ette on sattunud mitmed kavad seoses põllumajandustoetuste kaotamisega pärast 2013. aastat. Pidage meeles, kui rängad olid alles hiljuti kasutusele võetud liberaliseerimismeetmete tagajärjed. Võtame nendest näidetest õppust, et me samu vigu enam ei kordaks! Mida rohkem inimesi meie planeedil nälja käes kannatab, seda enam kasvab põllumajanduse tähtsus.
Mis lihtsustamist puudutab, siis leiavad põllumajandustootjad kahjuks, et alati, kui lihtsustamisest räägitakse, ei tehta selle nimel tegelikult midagi. Põllumajandustootjad peavad tagama vastavuse üha keerukamate süsteemidega. Näiteks on kasutuselevõtmisel mitmeid loomade heaoluga seotud meetmeid. Kõik need tõstavad kulusid, millest nende konkurendid aga pääsevad. Lisaks sellele kaasneb iga uue loomade heaoluga seotud meetme kasutuselevõtmisega üha kasvav energiatarbimine, mis omakorda süsinikdioksiidi heitkoguseid tõstab.
Karin Kadenbach
(DE) Austatud juhataja! Oma suuniseid käsitleva arutelu käigus ütles José Manuel Barroso, et Euroopa Liidu praegusel ametiajal on peamisteks poliitika eesmärkideks jätkusuutlikus ja bioloogilise mitmekesisuse säilitamine. Seetõttu tuleb nendest eesmärkidest lähtuda kõikides poliitikavaldkondades ning ennekõike loomulikult põllumajanduse valdkonnas. Esitan teile täna palve, et te edendaksite ja toetaksite ainult neid eesmärke, mis aitavad kaasa bioloogilise mitmekesisuse ja jätkusuutlikkuse säilitamisele.
Seán Kelly
Austatud juhtaja! Mul on selle arutelu üle väga hea meel! On palju probleeme, mille suhtes me eriti midagi teha ei saa, kuid on ka probleeme, mille suhtes me väga palju teha saame. Mitmed kolleegid mainisid liigse reguleerimise probleemi ning sellest räägivad ka paljud Euroopa liidu põllumajandustootjad. Räägiti ka geneetiliselt moondatud toidust ja ma olen nendega nõus, et selles valdkonnas ei ole vaja midagi ette võtta.
Üks minu arvates väga tähtis valdkond on aga elusloomade eksportimine. On suur oht võtta kasutusele nii palju õigusnorme, et see ei ole enam tulus põllumajandustootjatele ja neile, kes ekspordivad loomi saareriigist, nagu Iirimaa.
Vahetevahel mõtlen ma, et oleks huvitav võrrelda näiteks täna siia tulevate Euroopa Parlamendi liikmete reisimise ajakava loomade ülemeremaadesse eksportimise ajakavaga ja ma arvan, et kohati võib olla Euroopa Parlamendi liikmete stressitase palju suurem.
Seoses sellega peame olema väga ettevaatlikud, et me ei kehtestaks liiga palju määrusi ja ennast hinna tõttu turult välja ei aja.
Juhataja
Ma tänan teid, Seán Kelly! Olgugi et kõiki parlamendiliikmeid tuleks julgustada rääkima siin istungisaalis ka teisi keeli, juhin ma teie tähelepanu sellele, et alustasite oma sõnavõttu sõnadega "Merci, Monsieur President”. Ma oletan, et te ei palunud minult halastust, vaid tahtsite öelda "Tänan!”, mitte kreeka keeles - peaksin lisama -, mis oleks "Ευχαριστώ, κύριε Πρόεδρε”!
Gabriel Mato Adrover
(ES) Austatud juhataja! Olukord põllumajandussektoris ei ole ainult murettekitav, vaid ma ütleksin, et see ei ole jätkusuutlik. Põllumajandustootjate sissetulekud vähenevad ja iga päevaga kasvab vahe põllumajandustootjate tulu ja tarbijahinna vahel. Põlvkondade vahetumine on juba ammu utoopia ning assotsieerimislepinguid rikutakse korduvalt, nagu oli näha Maroko häbiväärse tomatijuhtumi puhul, mida Euroopa Pettustevastane Amet küll tunnistas, kuid mille suhtes komisjon midagi otsustavat ette võtnud ei ole. Taimede tervise eeskirju ja kontrollmeetmeid rakendatakse vahelduval määral, mis loob täiesti ebaausa olukorra.
Kui liidame sellele veel üksikud juhtumid, nagu banaanisektori tollimaksude vähendamine, millel on ainult negatiivsed tagajärjed, või asjaolu, et sisendi hind on loomakasvatajate jaoks liiga kõrgeks kasvanud, tuleb nõustuda, et kõne all oleva sektori tulevik on igati ebakindel.
Lisaks on põllumajanduse tulevik kõige kaugemates regioonides mitte ainult ebakindel, vaid koguni väga murettekitav. Põllumajandustootjad tahavad tööd jätkata, aga see muutub nende jaoks päevast päeva üha raskemaks. Komisjon peab põllumajanduse tähtsust tunnistama. Tehke seda julgelt!
Herbert Dorfmann
(DE) Austatud juhataja, lugupeetud volinik, head kolleegid! Paljud põllumajandussektorid kannatavad hetkel tõepoolest kriisi käes ning kahtlemata on sellele mitmeid põhjuseid. Üks põhjus on arvatavasti põllumajanduspoliitika liberaliseerimine viimastel aastatel. Kui me võtame ühisest põllumajanduspoliitikast ära üha enam turvavõrkusid, siis hinnakõikumised ainult tõusevad ja see tekitab meie põllumajandustootjatele ainult suuremaid probleeme.
Seepärast peab lühemas perspektiivis olema eesmärgiks kriisile lahenduse leidmine. Ennekõike aga peame meie põllumajanduspoliitika läbivaatamise käigus mõtlema sellele, mida seoses hinnakõikumistega teha. Lissaboni lepingu jõustumise järel on parlamendil kohustus olla palju aktiivsem. Tõsiasi, et põllumajandusministrid kohtusid alles hiljuti väljaspool nõukogu Pariisis, et antud teema üle arutleda, on kindlasti väga hea, kuid meie parlamendis peame oma uue rolli täitmist oma põllumajandustootjatele näitama. Peame leidma oma tulevasele põllumajanduspoliitikale demokraatlikud lahendused.
Mariann Fischer Boel
komisjoni liige. - Austatud juhataja! Ma üritan nüüd vastata mõnedele esitatud küsimustele, kuid minu arvates näitab praegune arutelu väga hästi, kui selgesti kõik mõistavad meie põllumajandussektorit vaevavaid probleeme.
Kõigepealt ütlen, et mind üllatas mõte, et me oleksime pidanud eemaldama põllumajandussektorit kaitsva ohutusvõrgu. Kindlasti ei ole see nii. Meil on olemas ohutusvõrk olukordade jaoks, kus põllumajandustootjad toetust vajavad. Tegemist on järjekindla ohutusvõrguga, milleks on otsesed maksed. See toimib kindlasti ja vastutab põllumajandustootjate eest. Siis on meil veel eri sekkumissüsteemid, eraladustamine, ekspordi tagastamise süsteemid, mida saab vajadusel kasutusele võtta.
Mis puutub lihtsustamisse ja bürokraatia vähendamisse, siis olen teiega täiesti nõus, et põllumajandustootjate olukorda tuleb võimalikult palju kergendada ja sel põhjusel esitan ma kolmapäevasel nõukogu kohtumisel nõukogule arutlemiseks mõned dereguleerimisega seotud ettepanekud.
Nõukogu esitas 39 eri ettepanekut ja me saame neist suure osa vastu võtta. Teised ettepanekud on rohkem poliitilised ja seotud perioodiga pärast 2013. aastat, kuid ma olen kindel, et ka teie arvates on need väga huvitavad.
Neile, kes tõstatasid küsimuse seoses geneetiliselt muundatud organismidega (GMO), võin ma öelda, et mina mõtlen sama moodi ja arvan, et tuleb leida lahendus seoses heakskiitmata GMOde olemasolu tehnilise hulgaga ning ma arvan, et järgmine komisjon teebki sellekohase ettepaneku.
Euroopa Liit on tõepoolest suurim põllumajandustoodete importija, kuid samas on Euroopa Liit ka suurim põllumajandustoodete eksportija. Selle põhjuseks on meie väga hea maine ning ülemeremaades peetakse Euroopa tooteid väga kvaliteetseteks. Seetõttu on mõte, et me peaksime oma tootmist kaitsma, põllumajandussektori seisukohalt väga kahjulik.
Seetõttu peame eksporditurgudel säilitama oma esindatuse. Arvan, et edaspidi vajame rohkem raha oma kvaliteetsete toodete edendamiseks uutel arenevatel turgudel ning seoses sellega loodan ka Euroopa Parlamendi toetusele. Minu arvates saaksime me veel paremini hakkama, aga vajame selleks veidi toetust.
Nüüd siis reguleeriva raamistiku küsimuse juurde - ma küll ei kuulnud täpselt sellist sõnastust, aga ma arvan, et just seda nende kommentaaridega antud teema suhtes mõeldi. Juba praegu saavad põllumajandustootjad sõlmida piimatööstusega lepingu, et fikseerida hinnad teatud koguste jaoks. Seda saavad nad juba teha ja nagu teate, kaalume piimandussektori kõrgetasemelises rühmas antud süsteemi täiustamiseks ka vabatahtlikke lahendusi.
Bioloogiline mitmekesisus: ma olen täiesti nõus, et see on väga tähtis ja just sellel põhjusel lisasime me bioloogilise mitmekesisuse ka eesmärkide sekka, kui me 2008. novembris ühise põllumajanduspoliitika tervisekontrolli asjus kokkuleppele jõudsime. Seega on bioloogiline mitmekesisus kõrge prioriteediga ja olen igati nõus lugupeetud parlamendiliikme kommentaariga sellega seoses.
Mis meetmeid puudutab, siis saame hetkel kasutada juba kõiki meie käsutuses olevaid vahendeid, kuid ajutine komisjon ei saa esitada uusi algatusi. Olen kindel, et te kõik mõistate seda probleemi, ja seetõttu loodan, et uus komisjon hakkab võimalikult kiiresti tegutsema.
Viimaks soovin öelda, kui hea meel mul on, et Lissaboni lepinguga kasutusele võetud kaasotsustamismenetlustega saab Euroopa Parlament edaspidi palju olulisemat rolli mängida. Selle juurde ei kuulu mitte ainult kaasotsustamine seoses põllumajandusküsimustega, vaid ka seoses eelarvega. Sellega saate avaldada suurt mõju 2013. aasta järgse perioodi eelarvevõimalustele, mis on seotud põllumajandussektoriga.
Isegi kui ma seda enam oma praeguselt ametikohalt ei tee, jälgin kindlasti huviga, kuidas te oma uute põllumajandussektoriga seotud vastutustega toime tulete.
Juhataja
Arutelu on lõpetatud.
Kirjalikud avaldused (kodukorra artikkel 149)
Luís Paulo Alves  
kirjalikult. - (PT) Majandus- ja finantskriisi tõttu on meil nüüd ka põllumajandus- ja sotsiaalkriis, mistõttu mul on parlamendis peetava arutelu üle väga hea meel vaatamata sellele, et see väga hilja toimub. Teravilja-, sealiha-, oliiviõli-, puu- ja köögiviljatootjad on hetkel vähese nõudluse tõttu väga raskes olukorras ja võrreldes tootmiskuludega saavad nad oma toodete eest küsida väga madalaid hindasid. Lisaks on neil ka raske laenu saada. Kõik need probleemid mõjutavad nende sissetulekut. Põllumajandussektori hindade volatiilsus on väga kompleksne probleem, mis avaldab mõju plaanimisele ja etteennustatavusele, mida põllumajandustootjad vajavad, ning avaldab tõsist mõju tasuvusele ja investeeringute tasemele. Seetõttu on igati vajalik luua head tingimused põllumajandusettevõtete jätkusuutlikkuse ja hindade stabiilsuse tagamiseks, et tootjad saaksid oma elatise kindlustamiseks toodete kvaliteeti parandada, mis omakorda tervele ahelale alates tootjast kuni tarbijani positiivset mõju avaldab.
Spyros Danellis  
kirjalikult. - (EL) Mitmel töökohal töötamine on ELis levinud tava, mille eesmärgiks on tagada inimestele täiendav sissetulek lisaks põllumajandusega seotud sissetulekule. Väike põllumajandusettevõte palkab tõenäoliselt mitme töökohaga töötajaid ning seetõttu kannatab väike põllumajandusettevõte praegu palju rohkem kui suur. Selle põhjused on:
lisaks põllumajandusega seotud sissetuleku vähenemisele peab põllumajandusettevõte olenemata oma tegevusalast
tulema toime ka:
oma põllumajandusega mitteseotud sissetuleku vähenemise või kadumisega samal ajal,
kui sissetulekud, mida ettevõte saab otsese abina, on ebapiisavad korraliku elustandardi tagamiseks.
Selle tagajärjel vajavad väikesed põllumajandusettevõtted olenemata põllumajandussektorist, milles need tegutsevad, kriisiga toimetulemiseks horisontaalset abi.
