Istuntokauden uudelleen avaaminen
Puhemies. -
Julistan Euroopan parlamentin torstaina 13. kesäkuuta 2002 keskeytetyn istuntokauden uudelleen avatuksi.

Puhemies. -
Siirrymme nyt käsittelyjärjestykseen.
Torstai:
Olen vastaanottanut PPE-DE-ryhmältä ja PSE-ryhmältä pyynnön, että tärkeistä, ajankohtaisista ja kiireellisistä aiheista käytävän keskustelun 4 kohta "Demokratia Afganistanissa" korvattaisiin uudella kohdalla "Argentiinan kriisi".
Wurtz (GUE/NGL).
Haluaisin tehdä ehdotuksen: koska esityslistalle on tällä hetkellä merkitty vain neljä kiireellistä asiaa, ja työjärjestyksen ja käytännön perusteella niitä voi olla viisi, ehdottaisin, että Argentiina lisättäisiin sen sijaan, että sillä korvattaisiin jokin toinen aihe.

Van den Berg (PSE).
Arvoisa puhemies, sosialistiryhmä haluaa keskustella Afganistanista ja Kuubasta syyskuussa. Haluamme kuitenkin, että kumpaakin aihetta valmistellaan hyvin ulkoasioiden valiokunnassa. Meistä tuntuu, että näitä aiheita ei pidä käsitellä tarttumalla yhteen ainoaan asiaan, vaan että se pitää tehdä perusteellisesti, ja silloin kumpaakin aihetta voidaan käsitellä syyskuussa. Tämä koskee siis sekä Kuubaa että Afganistania. Sen takia kannatamme ajatusta Afganistanin korvaamisesta Argentiinalla.

Puhemies. -
Ehdotettu korvaisi vanhan kohdan.

Cohn-Bendit (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, haluaisin sanoa ainoastaan, että ryhmämme tukee täysin jäsen Wurtzin ehdotusta ja haluaa lisätä Argentiinan kiireellisiin asioihin. On selvää, että Argentiinasta on keskusteltava, koska tapaus on kiireellinen eikä kiireellisyyttä rajoiteta vain johonkin puheeseen. On ollut tapauksia, joissa esimerkiksi minun näkemykseni poikkeaa jäsen Wurtzin näkemyksestä. On siis ollut erilaisia tapahtumia, on esitetty Afganistanin tilannetta koskevia valituksia, ja parlamentin tehtävänä on keskustella niistä ja selkeyttää hiukan tilannetta. Uskon siis, että on ehdottomasti tarpeen aloittaa yhtä hyvin Argentiinaa kuin Afganistaniakin koskeva keskustelu, ja se on tehtävä jo nyt sen sijaan, että aihetta lykättäisiin syyskuuhun.
Jos keskustelussa päädytään esittämään kysymys komissiolle tai neuvostolle, niin hyvä on, siinä tapauksessa keskustelua jatketaan syyskuussa ja lokakuussa neuvostolle ja komissiolle esitettävällä kysymyksellä.

Puhemies. -
En halua aloittaa keskustelua tästä aiheesta, sillä se olisi vastoin työjärjestystä. Ryhmän varapuheenjohtaja van den Berg tukee sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän esitystä. Näin ollen äänestämme siitä, pitäisikö 4 kohta "Demokratia Afganistanissa" korvata uudella kohdalla "Argentiinan kriisi".

De Rossa (PSE). -
Arvoisa puhemies, tässä kohdin työjärjestystä meidän pitäisi juhlia tänään avattavaa kansainvälistä rikostuomioistuinta. Valitettavasti Yhdysvallat käytti eilen veto-oikeuttaan Yhdistyneissä Kansakunnissa ja äänesti Bosniassa toimivien Sfor-joukkojen mandaatin jatkamista vastaan. Monet Euroopan unionin valtiot ovat osallistuneet näiden Yhdistyneiden kansakuntien mandaatilla toimivien Sfor-joukkojen toimintaan.
Haluan esittää voimakkaan vastalauseen tämän veto-oikeuden käyttöä vastaan turvallisuusneuvostossa. Paitsi että Yhdysvaltojen veto estää tehokkaasti Yhdistyneiden Kansakuntien Sfor-joukkojen toiminnan, se vaikuttaa myös Irlannin ja muiden Yhdistyneiden Kansakuntien mandaatilla Sfor-joukkoihin osallistuneiden maiden ulkopolitiikkaan. Tästä syystä, jos veto jää voimaan ja Yhdistyneiden Kansakuntien mandaatti loppuu, Irlanti joutuu ehkä vetäytymään Sfor-joukoista.
Pyydän välittämään tämän henkilökohtaisen vastalauseeni Yhdysvaltojen toiminnalle, johon monet muutkin parlamentin jäsenet yhtyvät. On uskomatonta, että Yhdysvallat pyrkii toimimaan kansainvälisen oikeuskäytännön ulkopuolella. On uskomatonta, että Yhdysvallat haluaa vapauttaa oman henkilöstönsä syytteistä, jos tämä on sekaantunut ihmisoikeusrikkomuksiin. Euroopan parlamentti ei voi hyväksyä sitä, eikä Euroopan unioninkaan pitäisi hyväksyä sitä.

Puhemies. -
Hyvä jäsen De Rossa, voimme keskustella tästä aiheesta myös keskiviikkoaamun esityslistan nojalla ja seurata neuvoston ja komission ilmoituksia, mutta parlamentin reaktiosta kävi jo selväksi, mikä on vallitseva kanta tässä asiassa.

Stevenson (PPE-DE). -
Arvoisa puhemies, haluaisin käyttää työjärjestyspuheenvuoron. Aikaisin aamulla viime torstaina 43:a Largs Academya Skotlannin Ayrshiressa käyvää koululaista kuljettava linja-auto joutui traagiseen onnettomuuteen lähellä Bierre-les-Semurin kylää, Burgundyn maakunnassa Ranskassa lähellä Dijonin kaupunkia. Valitettavasti onnettomuudessa sai surmansa 15-vuotias tyttö, Katherine Fish. Yksi ryhmän mukana olleista opettajista menetti käsivartensa. Monet oppilaista saivat vakavia vammoja ja ovat edelleen sairaalahoidossa Semur-en-Auxios'ssa ja Dijonissa. Lievempiä vammoja saaneet lennätettiin kotiin Skotlantiin heitä varten järjestetyllä erikoiskuljetuksella.
Olen varma, että muut skotlantilaiset Euroopan parlamentin jäsenet haluavat ilmaista kanssani syvän järkytyksemme tämän traagisen onnettomuuden johdosta sekä kiitoksemme Bierre-les-Semurin pormestarille, Michel Neugnot'lle, pelastuspalvelulle, lääkintähenkilöstölle ja alueen asukkaille. Heidän toimintansa; se, miten he huolehtivat onnettomuuden uhreiksi joutuneista koululaisista ja opettajista sekä Skotlannista lastensa luo kiirehtineistä vanhemmista, on osoitus suunnattomasta huolenpidosta, sympatiasta ja ihmisyydestä. Koko Skotlanti oli syvästi liikuttunut siitä ystävällisyydestä ja hienovaraisuudesta, jota nämä useassa tapauksessa vapaaehtoisesti apuaan ja huolenpitoaan onnettomuuden uhreille tarjonneet hyvät ihmiset toiminnallaan osoittivat.
Toivon, että Euroopan parlamentti yhtyy vilpittömiin kiitoksiini, jotka on osoitettu kaikille niille, jotka avasivat sydämensä onnettomuuteen joutuneille urheille koululaisille. Toivotamme kaikille loukkaantuneille pikaista paranemista ja otamme osaa Katherine Fishin vanhempien ja sukulaisten syvään suruun.
Figueiredo (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, kuten jo esitin kirjallisessa pyynnössäni, neuvoston on annettava nopeasti täydellinen selvitys niistä huolestuttavista tapahtumista, joihin sadat Portugalin kansalaiset, myös poliittisten ryhmien valtuuskunnat ja Portugalin parlamentin jäsenet, joutuivat osallisiksi heidän yrittäessään osallistua 22. toukokuuta Sevillan Eurooppa-neuvoston takia järjestettyyn mielenosoitukseen. Heidän ei annettu ylittää Portugalin ja Espanjan välistä rajaa, ja Espanjan poliisi käytti jopa väkivaltaa joitakin kohtaan, minkä lisäksi valokuvat ja audiovisuaalinen aineisto takavarikoitiin.
Tällaiset tapahtumat rikkovat räikeästi perusoikeuksia, -vapauksia ja -takeita, erityisesti mielenosoitus- ja kokoontumisoikeutta, ja jotta niitä ei sattuisi enää tulevaisuudessa, on selvitettävä, kuka niistä on vastuussa ja mikä on niiden syynä. Lisäksi on selvitettävä, kyseenalaistetaanko henkilöiden vapaa liikkuvuus sekä mielenosoitus- ja kokoontumisoikeus tästä lähtien aina, kun järjestetään Euroopan laajuinen huippukokous. Mikäli näin kävisi, se olisi vakava isku demokratialle ja rajoittaisi anteeksiantamattomalla tavalla oikeutta esittää vastalause ja olla eri mieltä. Portugalin parlamentti otti jo kantaa tähän asiaan, koska sen jäsenet joutuivat kärsimään tästä tilanteesta. Arvoisa puhemies, pyydänkin teitä hankkimaan neuvostolta kaikki mahdolliset tiedot näistä Espanjan puheenjohtajakauden lopun huolestuttavista tapahtumista.
Lage (PSE).
Arvoisa puhemies, pyydän puheenvuoroa voidakseni yhtyä jäsen Ilda Figueiredon sanoihin ja pyytääkseni hänen kanssaan neuvostolta ja komissiolta selvitystä Portugalin ja Espanjan rajalla sattuneista vakavista välikohtauksista. Nämä välikohtaukset on tuomittava ja niistä on tehtävä tarvittavat päätelmät. Ne aiheuttivat Portugalissa suuren tunnekuohun ja poliittisen myrskyn, eikä Euroopan parlamentti voi suhtautua välinpitämättömästi jonkin Euroopan unionin jäsenvaltion tapahtumiin. Mielenosoitusoikeus ja vapaan liikkuvuuden oikeus ovat Euroopan kansalaisten perusoikeuksia, eikä niitä voida loukata ilman todella hyvää syytä ja ilman, että parlamentti esittää asiasta kantansa ja vastalauseensa.

Galeote Quecedo (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, yhdyn luonnollisesti kollegoideni täällä esittämiin periaatteisiin, mutta haluaisin muistuttaa, vaikka he sen varmaan tietävät, että heidän maanmiehensä, komission jäsen Vitorino ilmaisi julkisen muistutuksen muodossa, että Schengenin periaatetta ei ole lainkaan loukattu näissä tapauksissa, joista myös ulkoasiainministeri esitti asianosaisille pahoittelunsa.

Plooij-van Gorsel (ELDR).
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, me kaikki saimme viime viikolla kvestoreilta ilmoituksen siitä, että ranskalaisen tuomioistuimen päätöksen seurauksena Strasbourgissa on tällä viikolla hyvin suppeat kuljetuspalvelut ja että voimme käyttää ainoastaan parlamentin omia kuljettajia emmekä takseja, joita yleensä käytämme.
Arvoisa puhemies, kun aloitimme vuonna 1999 nykyisen toimikautemme, Ranskan hallitus sanoi, että se tekee kaiken voitavansa tehdäkseen meidän elämämme täällä Strasbourgissa mukavammaksi. No niin, ensinnäkin hyvin suuri osa Strasbourgin ja pääkaupunkien välisistä lennoista on karsittu. Toiseksi lämpimän veden jakelu ei enää toimi, ja nyt meillä ei ole enää autojakaan. Mitä Ranskan hallitus voi vielä tehdä vaikeuttaakseen meidän elämäämme täällä Strasbourgissa?

Arvoisa puhemies, haluaisinkin ehdottaa, että parlamentin autoja saavat käyttää enää vain ne jäsenet, jotka äänestävät Strasbourgia vastaan.

Puhemies. -
Hyvä jäsen Plooij-van Gorsel, voin vakuuttaa teille uudelleen, että parlamentti on järjestänyt väliaikaisen kuljetuspalvelun siihen saakka, kunnes Ranskan hallitus on tehnyt tarvittavat muutokset. Teidän kaltaisianne erityisen hyvässä kunnossa olevia parlamentin jäseniä varten olemme kaksinkertaistaneet jäsenten käytössä olevien polkupyörien määrän tämän viikon aikana.

Dupuis (NI).
Arvoisa puhemies, Kansainvälistä rikostuomioistuinta koskevaan puheenvuoroon palatakseni haluaisin sanoa, että minua ilahduttaa huomata, että jotkut kollegat ovat erittäin kiinnostuneita tästä aiheesta.
Tämän sanottuani olen sitä mieltä, että tilaisuutta ei pidä käyttää hyväksi liukuaksemme Yhdysvaltain vastaisuuteen. Kansainvälisen rikostuomioistuimen perussääntöön sisältyy niin sanottu täydentävyysmekanismi, joka ei siis koske amerikkalaisia joukkoja. Siitä huolimatta kyseessä on perusluonteinen ongelma, ja uskoakseni parlamenttimme on palattava tähän kysymykseen, koska meidän on onnistuttava vakuuttamaan Yhdysvallat. Itse asiassa ilman Yhdysvaltoja tuomioistuin ei olisi todellinen kansainvälinen tuomioistuin.

Helmer (PPE-DE). -
Arvoisa puhemies, haluaisin käyttää lyhyen työjärjestyspuheenvuoron Yhdysvaltojen asemasta kansainvälisessä rikostuomioistuimessa. Meidän pitäisi olla kiitollisia yhdysvaltalaisille liittolaisillemme, joiden panos Euroopan rauhanturvaoperaatioissa on ollut valtava. Meidän pitäisi tiedostaa se, minkä Yhdysvallat on tiedostanut, että yksi tärkeimmistä kansallisvaltiolle kuuluvista tehtävistä on suojella kansalaistensa oikeuksia omissa tuomioistuimissaan. Meidän pitäisi myös kunnioittaa Yhdysvaltojen näkemystä, jonka mukaan maa löisi laimin tämän velvollisuutensa, jos se sallisi sotilaidensa tai muiden kansalaistensa saapua tähän tuomioistuimeen.

Malmström (ELDR).
Arvoisa puhemies, kuten varmasti tiedätte, Kuubassa tapahtuu parhaillaan erittäin jännittäviä asioita. Meneillään on suuri kansanäänestyshanke, jossa vaaditaan, että kansa saa äänestää demokratian käyttöön ottamisesta. Presidentti Fidel Castro reagoi tähän sisällyttämällä sosialismin ikuisiksi ajoiksi perustuslakiin, mikä on erittäin vakava asia.
ELDR-ryhmä pitää torstaina kokouksen tässä rakennuksessa. Olemme kutsuneet paikalle neljä liberaaleja edustavaa ystäväämme Kuubasta, jotka tekevät täysin rauhanomaista työtä demokratiaa koskevien kysymysten puolesta. Kuuban hallitus on kuitenkin estänyt heitä matkustamasta ulkomaille. Euroopan parlamentti on siis kutsunut heidät, mutta he eivät saa poistua Kuubasta, mikä on mielestäni erittäin huolestuttavaa. Arvoisa puhemies, toivon, että voisitte kenties esittää tätä toimintaa koskevan vastalauseen kuubalaisten viranomaisten välityksellä.

Alyssandrakis (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, joka päivä Israelin valtio antaa uusia osoituksia barbaarimaisuudestaan. Uusi yritys hävittää palestiinalaiset siviilien murhilla, väestön liikkumisen estämisellä, tuhoamalla palestiinalaishallinnon päämajan Hebronissa, jolloin 15 ihmistä sai surmansa, etenee samaan aikaan kun tuomittavalla tavalla pyritään pääsemään eroon palestiinalaisten demokraattisesti valitusta johdosta. On selvää että Israelin ja sen tukijoiden tavoite on tuhota palestiinalaishallinto tai korvata se jollain kansainväliselle imperialismille alisteisella muodolla ja palauttaa miehitystila koko Palestiinan alueelle.
Tuomitsemme jälleen kerran Israelin palestiinalaisiin kohdistuvan kansanmurhapolitiikan ja muistutamme, että alueen ainoa väkivallan lähde on Israelin jatkama miehitys. Tuomitsemme jyrkästi hyökkäykset palestiinalaishallintoa vastaan ja puolustamme Palestiinan kansan oikeutta valita omat johtajansa.
Lopuksi, arvoisa puhemies, tuomitsemme Euroopan unionin kannan, koska sen muka tasapuolinen politiikka tukee todellisuudessa Israelin barbaarimaisuutta.

Turco (NI).
Arvoisa puhemies, käytän puheenvuoron ilmoittaakseni oikeusvaltion ja demokratian vahingoittamista Italiassa koskevan päätöslauselman osalta, jonka 10 prosenttia parlamentin jäsenistä on allekirjoittanut ja joka esitettiin 18. huhtikuuta, että pääsihteeristö on 42 päivän kuluttua tästä päättänyt hylätä päätöslauselmaluonnoksen muotovirheen vuoksi. Tämä päätöslauselma esitettiin 20. kesäkuuta. Kuten ilmoitin aikaisemmin ryhmien puheenjohtajille, olen aloittanut tänään klo 17 alkaen nälkälakon ja huomenna siirryn juomalakkoon, jotta tämä päätöslauselma, tuomitun asian vakavuuden vuoksi, saataisiin seuraavan, 4. heinäkuuta pidettävän puheenjohtajakokouksen esityslistalle. Kun tuomitaan se, että jokin jäsenvaltio loukkaa oikeusvaltiota ja demokratiaa, tarvitaan edes jonkinlainen poliittinen vastaus, jolla vastustetaan selvää byrokraattista välinpitämättömyyttä.

Tannock (PPE-DE). -
Arvoisa puhemies, haluaisin käyttää työjärjestyspuheenvuoron ja korostaa, että kollega Roger Helmerin tavoin, olen eri mieltä De Rossan kommenteista, joita hän esitti tänään Haagissa avatusta kansainvälisestä rikostuomioistuimesta. Roomassa tehty perustava sopimus on puutteellinen, sillä se ei suojaa yhdysvaltalaisia joukkoja ja poliittisia päättäjiä poliittisesti motivoiduilta syytteiltä. Nyt rauhan ja sovituksen aikaansaaminen on vielä entistäkin vaikeampaa, sillä sissipäälliköille ja diktaattoreille ei enää voida antaa taata syytesuojaa ja sitä, että heitä ei aseteta syytteeseen rauhanprosessin ja sovituksen jälkeen.
On mielenkiintoista, että vain noin 70 maata on allekirjoittanut kansainvälisen rikostuomioistuimen perussopimuksen - ja että kukaan parlamentin toisella laidalla ei ole arvostellut Venäjää ja Kiinaa, jotka nekin ovat hyvistä syistä kieltäytyneet vahvistamasta perussopimusta. Esimerkiksi entisessä Jugoslaviassa ja Ruandassa perustetut tilapäiset tuomioistuimet ovat kiistatta paljon parempi ratkaisu.

Puhemies. -
Esityslistalla on seuraavana Klaus-Heiner Lehnen laatima oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan mietintö (A5-0245/2002) pyynnöstä Efstratios Korakasin parlamentaarisen koskemattomuuden pidättämiseksi (2001/2230 (IMM)).

Lehne (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, en halua käyttää viisiminuuttistani kokonaan. Mielestäni se ei kannatakaan tämän menettelyn kohdalla. Kyseessä on suhteellisen vähämerkityksinen asia. Sanon sen teille heti aluksi: oikeudellisten asioiden valiokunta suosittelee, myös minun ehdotuksestani, erittäin suurella enemmistöllä, että parlamentaarista koskemattomuutta ei pidätetä. Ateenan yleisen syyttäjäviranomaisen mukaan kyseinen kollega on mahdollisesti käyttänyt hyväkseen vaikutusvaltaansa Euroopan parlamentin jäsenenä elinkumppaniaan kohtaan saadakseen tämän puolestaan esittämään panettelevia solvauksia aiemmasta elinkumppanistaan. Yleinen syyttäjäviranomainen viittasi päätöksessään, jolla se kumosi Ateenan syyttäjäviranomaisen hylkäämispäätöksen, nimenomaan kyseisen kollegan asemaan Euroopan parlamentin jäsenenä.
Lainaan mietintöä: kantajan - siis syytepyynnön esittäjän, aiemman elinkumppanin - väite on perusteltu, koska esitetystä jäljennöksestä asiakirjasta N:o se ja se ilmenee todisteita siitä, että kun otetaan huomioon Korakasin asema Euroopan parlamentin jäsenenä ja sen hänelle suoma auktoriteetti, hän antoi ainakin psykologista tukea solvausrikkomuksiin.
Normaalioloissa lähdemme valiokunnassa siitä, että tässä on kyseessä niin sanottu fumus persecutionis -tapaus, eli ei ainakaan voida sulkea pois sitä, että syyttäjäviranomainen - tässä tapauksessa yleinen syyttäjäviranomainen - on aloittanut rikosoikeudellisen menettelyn kollegaa vastaan myös tämän Euroopan parlamentin jäsenyyden takia. Tätä taustaa vasten oikeudellisten asioiden valiokunnan suuri enemmistö oli sitä mieltä, ettei parlamentaarista koskemattomuutta tässä tapauksessa tule pidättää.
Pyydän täysistuntoa tekemään vastaavan päätöksen ja säilyttämään huomenna parlamentaarisen koskemattomuuden. Paljon kiitoksia mielenkiinnosta!
Puhemies. -
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.30.

Puhemies. -
Esityslistalla on seuraavana Gilles Savaryn laatima aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan mietintö (A5-0191/2002) muutetusta ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi tietyillä teillä kansainvälisessä liikenteessä raskaisiin tavarankuljetusajoneuvoihin sovellettavia ajorajoituksia koskevasta yhdenmukaistettujen sääntöjen avoimesta järjestelmästä (KOM(2000) 759 - C5-0679/2000 - 1998/0096(COD)).

Peijs (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, haluaisin mielelläni olla itse esittelijänä tässä aiheessa. Me kaikki tiedämme, että Strasbourgiin on hankalat kulkuyhteydet, joten ymmärrämme täysin, jos myös ranskalaiset kollegamme kokevat ne hankaliksi.
Arvoisa puhemies, tavaroiden vapaa liikkuvuus on yksi Euroopan unionin neljästä perusvapaudesta. Periaatteessa ajokiellot rikkovat sitä vastaan, niiden muodosta riippumatta. Euroopan unionin kummassakin ydinvaltiossa, Ranskassa ja Saksassa, rahtiajoneuvojen aiheuttama liikenne viikonloppuisin kauttakulkuväylillä on hyvin arkaluonteinen aihe näiden väylien varrella asuvien ihmisten keskuudessa. Otamme asukkaiden vastustuksen erittäin vakavasti.
Toisaalta meidän pitää tunnustaa, että meidän monimutkaisessa yhteiskunnassamme tavaraliikenne huolehtii siitä, että tuotteet ja elintarvikkeet saapuvat ajoissa perille. Meidän pitää näiden reunaehtojen puitteissa yrittää löytää kaikkia osapuolia tyydyttävä ratkaisu ottaen samalla huomioon asian arkaluonteisuus. Olemme Euroopan komission kanssa mielestämme löytäneet sen jäsen Savaryn mietinnössä, joka ansaitsee sen takia kaiken kiitoksen. Nykyisiä viikonloppuajokieltoja ei tarvitse lyhentää yhtään minuuttia.
Hyvä jäsen Ferber - olisi mukavaa, jos hän kuuntelisi -, nykyisiä viikonloppuajokieltoja ei tarvitse lyhentää minuuttiakaan. Haluamme ainoastaan tehdä kielloista ennustettavia, niin että kuljetus- ja logistiikka-alan asiantuntijat voivat suunnitella ajot ajoissa ja neuvotella asiakkaiden kanssa toimitusrytmin mahdollisista muutoksista.
Tällä hetkellä uusien koordinoimattomien ajokieltojen määrän kasvaminen on alalle painajainen. Yritämme ratkaista ongelman siten, että uusista ajokielloista pitää ilmoittaa Euroopan komissiolle edellä mainituin ehdoin. Ei siis ole kysymys ajoaikojen yhdenmukaistamisesta. Haluamme ainoastaan suojella toisiamme yllätyksiltä. Myöskään kansallisia juhlapäiviä ei yhdenmukaisteta. Kaikki kansalliset juhlapäivät, joille on jo asetettu ajokielto, voivat yksinkertaisesti jäädä ennalleen.
Kannatamme sen takia komission ehdotusta eräänlaisesta yhdenmukaistettujen ehtojen vähimmäisjärjestelmästä uusille ajorajoituksille. Toivottavasti myös ne, jotka vastustavat Euroopan puuttumista ajokieltoihin, ovat tyytyväisiä tähän tarkistettuun ehdotukseen. Sääntöjä sovelletaan nimittäin vain TEN-verkon teillä. Kaikkien muiden teiden osalta jäsenvaltiot voivat itse määrätä, asettavatko ne ajokiellon. Useimmat liikennevaliokunnan tarkistuksista täydentävät rakentavalla tavalla komission ehdotusta. Esimerkiksi eurooppalainen tietojärjestelmä on hyvin tärkeä yhteisön kuljetusalalle.
Lisäksi parlamentti on esittänyt tarkistuksia, joilla halutaan varmistaa, että kuljettajilla on käytettävissä hyvät pysäköinti- ja saniteettitilat silloin, kun he eivät koko viikonloppuna pääse kotiin ja heidän pitää saada aikansa kulumaan pysäköintipaikalla. Ajokieltojen seurauksena kuljettajien sosiaaliset olot ovat sellaiset, että niitä voidaan hyvällä syyllä kutsua dramaattisiksi.
Mietintöön on tehty hyvin paljon tarkistuksia, joiden tarkoituksena on laajentaa poikkeuksien listaa. Ryhmäni torjuu kaikki laajennukset. Henkilökohtaisesti minun pitää sanoa, että aion äänestää kukkakuljetuksia koskevan tarkistuksen 21 puolesta, mutta ryhmäni äänestää valitettavasti sitä vastaan. Se muuten tuskin vahingoittaa ajokieltoa, arvoisa puhemies.
Lopuksi haluan huomauttaa, että tarkistuksilla 4 ja 13 direktiivi lievästi sanottuna saatetaan vaaraan. Näistä tarkistuksista seuraa, että jäsenvaltiot voivat päättää ajokieltojen asettamisesta vapaasti oman harkintansa mukaan eikä enää komitologiamenettelyssä Euroopan komission sisällä. Näissä tarkistuksissa siis koko ehdotus kaadetaan. Sen takia haluan vakavasti kehottaa parlamenttia äänestämään näitä tarkistuksia sekä tarkistusta 12 vastaan. Ryhmäni hyväksyy tällä kertaa myös kollega Ferberin ja hänen lähipiirinsä tekemän tarkistuksen. Valiokunnassa äänestimme sen puolesta.

Savary (PSE)
. (FR) Arvoisa puhemies, pyydän anteeksi myöhästymistäni. Luulin vuoroni olevan ohjelmassa myöhemmin, mutta kollegani Karla Peijs oli erittäin vakuuttava, ja kiitän ja onnittelen häntä hänen puheenvuorostaan.
Kyseessä on äärimmäisen vaikea mietintö. Kaikki liikennevaliokunnan jäsenet tuntevat sen jo erittäin hyvin, sillä se on hylätty jo kaksi kertaa. Meillä on vastassamme eroavaisuuksia, jotka eivät ole aivan tavanomaisia, jotka ovat ennemminkin maantieteellisiä kuin poliittisia, liikkumista kannattavien reuna-alueiden maiden ja liikkumiskieltoa ajavien keskusalueen kauttakulkumaiden välisiä. Jonkin aikaa pelkäsin, että suuntaamme kohti ristiriitaista yksimielisyyttä, jossa kaikki hylkäisivät tämän direktiivin, toiset siksi, että he haluavat vapauden liikkua, ja toiset siksi, että he haluavat vapauden kieltää. Uskoakseni olemme lopultakin vuosien työn jälkeen päätyneet hyvään tasapainoon komission ehdotuksen ansiosta, joka jo sinänsä on kompromissi. Ainut kysymys, joka yhä on välillämme eli direktiiviehdotuksen hylkäämistä toivovien ja muiden välillä, on kysymys siitä, pitääkö tästä asiasta säätää lakeja. Itse uskon, että pitää.
Nykyinen tilanne on itse asiassa täysin anarkistinen. Se synnyttää tahattomia ongelmia monilla alueilla maiden sisällä ja erityisesti rajoilla. Vain seitsemässä maassa kahdeksasta noudatetaan ajokieltoa tiettyinä päivinä, eikä niitä ole sovitettu yhteen. Ajokieltopäivät lisäävät luvatonta pysäköintiä moottoriteiden varsilla ja joskus jopa moottoriteiden pysäköintialueilla. Ajokieltopäivien vuoksi kuljettajat eivät useinkaan pääse palaamaan koteihinsa suunnitteluongelmien vuoksi, ja lopuksi kieltopäivät tekevät logistiikkaketjun organisoinnin erittäin vaikeaksi kuljetusliikkeille ja -alalle.
Aihetta koskeva lainsäädäntö on nähdäkseni kaikin puolin asiaankuuluva. Ensiksikin koska mielestäni meillä on käytössämme tarvittava oikeusperusta. Olisi äärimmäisen ristiriitaista, jos Euroopan tieliikenne, joka Euroopan liikennemuodoista kehittyi ensimmäisenä, jäisi nyt uudelleen toissijaiseen asemaan. Euroopan parlamentin viesti olisi erittäin ikävä, jos se sanoisi, että loppujen lopuksi EY:n perustamissopimuksen liikennettä koskevaa osastoa ei sovelleta tieliikenteeseen. Millä tavoin me sitten voisimme soveltaa sitä tulevaisuudessa rautatieliikenteeseen, meriliikenteeseen ja kaikkiin muihin aloihin?
Minulle itselleni on erittäin tärkeää, että liikennealan Eurooppa toteutuu ja että se johtaa meidät kohti politiikkaa, jota valkoisessa kirjassa sitä paitsi ennakoitiin, ja juuri tässä on mielestäni hyvä syy. Voidaan kuitenkin ottaa huomioon toinen vielä paljon tärkeämpi syy: tällä hetkellä ei ole olemassa minkäänlaista viikonloppujen ajokieltoja koskevaa oikeusvarmuutta ja - osoitan tämän niille, jotka haluavat hylätä ehdotuksen - ne maat, jotka haluaisivat koventaa tätä ehdotusta yksipuolisesti, asettaisivat itsensä alttiiksi syytteille ja mahdollisille valituksille, jotka perustuisivat ainoastaan vapaan liikkuvuuden ja syrjimättömyyden periaatteisiin ja jotka hyvin todennäköisesti alkaisivat uhata joitakin tällä hetkellä voimassa olevia kieltoja samoin kuin vuonna 1998 annettua, yleisesti "mansikka-asetukseksi" kutsuttua asetusta, jonka perusteella Ranska on juuri pakotettu sallimaan rekka-autojen liikkuminen Mont Blancin tunnelissa. Mielestäni kyseessä on siis turvallisuustae kaikille kieltoja käyttöön ottaneille maille.
Muistutan sitä paitsi, että komission ehdotus on ehdotus, joka laillistaa tämän hetken tiukimmat kiellot eli Itävallan ja Saksan kiellot ja jonka ansiosta muut maat voivat valita, noudattavatko ne näitä kieltoja. Itse asiassa kyseessä on järjestelmä, joka lähestyy Saksan ja Itävallan kieltoja sisältäen erittäin tärkeitä ilmoitettuja tai muita erivapauksia, eli se on lyhyesti sanottuna vapautusjärjestelmä, ja henkilökohtaisesti tuen jäsen Peijsiä, jotta pyydettäisiin vapautuksen myöntämistä tuoreille puutarhatuotteille ja kukille, sillä uskoakseni ne ovat heikosti säilyviä tuotteita. Lyhyesti sanottuna järjestelmä samalla kertaa on erittäin joustava ja takaa rekka-autojen ajokiellot viikonloppuisin. Ja minun, joka asun rekka-autojen voimakkaasti rasittamalla alueella, on vaikea kuvitella selittäväni oman alueeni väestölle, että Euroopan parlamentti ei halua rekka-autoille ajokieltoa viikonlopuiksi, mikä olisi luonnollisesti suuri askel taaksepäin.
Olen ilahtunut, että liikennevaliokunta on lopulta onnistunut löytämään yhteistoimintatavan. Huomenna meidän on tarkasteltava valiokunnassa äänestettyjä 21:tä tarkistusta ja 18:aa uutta tarkistusta. Uskoakseni tekstin tasapainoon ei pitäisi liikaa puuttua, ja itse toivon, että hylättäisiin EDD-ryhmän tekemät tarkistukset (30, 28 ja 31), joissa esitetään loppujen lopuksi paluuta komission vuonna 1998 hylättyyn ehdotukseen: "ainoastaan sunnuntaisin". Se on aivan riittämätöntä. Toiseksi ehdotan, että hylättäisiin myös ELDR-ryhmän esittämät tarkistukset 22 ja 23, jotka päinvastoin, ja aivan oikeutetusti, lisäisivät komission valtaa verrattuna siihen, mitä tekstissä sanotaan. Lopuksi olen yhtä mieltä jäsen Peijsin kanssa siitä, että jotkin tarkistukset vääristävät tekstin merkitystä ja että tästä syystä ei pidä uskaltautua niiden osoittamalle tielle.

Swoboda (PSE)
Arvoisa puhemies, haluan ensin onnitella esittelijää, että hän on tehnyt komission hyvästä ehdotuksesta vielä paremman. Tervehdin tietenkin myös komission jäsentä. Kuitenkin olen sitä mieltä, että jotkut meistä - ja lasken itseni mukaan - ovat hyvästä syystä esittäneet joitakin tarkistuksia.
Kuorma-autonkuljettajien ja kuljetusyrittäjien asema ei monien erilaisten sääntöjen takia varmastikaan ole helppo. Unohtaa ei saa kuitenkaan, miten monet kansalaiset juuri viikonloppuna haluavat hieman enemmän rauhaa ja miten monet autoilijat haluavat käyttää juuri viikonlopun retkien tekoon; tästä muodostuu tämä konflikti. Olen siksi sitä mieltä, että koko väestön, siis myös kuljetusalan, on toki myös osoitettava solidaarisuutta kyseisten kansalaisten selvää enemmistöä kohtaan.
Esittelijän mielestä kuljetukset voidaan organisoida paremmin. Se on totta, mutta niitä on usein vaikea suunnitella. Olen sitä mieltä, että viikonloppuajoa koskevien kieltojen perusteella kuljetusalalla varmasti voitaisiin myös suunnitella kuljetukset paremmin, jotta vältettäisiin nämä kieltämättä epämiellyttävät odotusajat rajoilla, mitkä tällä hetkellä usein ovat todellisuutta. Jos siis tiedottaminen paranisi - ja tässä asiassa komissiolla on myös suunnitelmia, joita esittelijä tukee - olisi tämäkin parannus mahdollinen. Varmasti myös rautatiet tarjoavat jossakin määrin mahdollisen vaihtoehdon.
Kaiken kaikkiaan mielestäni olisi erittäin tärkeää, että jättäisimme tilanteen ennalleen. Erittäin tärkeää olisi myös, että tilanne jätettäisiin ennalleen ilman, että sitä varten kehitettäisiin nyt oma lainsäädäntö. Tämä on myös joidenkin esitettyjen tarkistusten tarkoitus. Haluan silti sanoa tässä vielä kerran selvästi, että ryhmä, jonka puolesta nyt puhun, tukee ehdottomasti esittelijän peruslinjaa. Huomenna määräävät sitten demokratia ja äänestys, mihin tulokseen päädymme. Esittelijä on joka tapauksessa tehnyt hyvää työtä.

Sterckx (ELDR).
Arvoisa puhemies, luen kollega Vermeerin puolesta puheenvuoron, jonka hän halusi pitää. Hänen tänne tulonsa on estynyt niiden tavarakuljetusten johdosta, jotka ovat sunnuntaina kiellettyjä ja aiheuttavat sitten maanantaina niin paljon liikennettä, että hän ei pääse tänne ajoissa. 
Ryhmäni ei aseta kyseenalaiseksi ajokieltojen yhdenmukaistamista Euroopan laajuisessa verkossa käsittelevän ehdotuksen hyödyllisyyttä. Yhdenmukaistamistapaa sen sijaan epäilemme. Viikonloppuajokieltojen yleinen laajentaminen on hyvin arkaluonteinen aihe meidän ryhmällemme. Ajokielto, oli se sitten miten hyödyllinen tahansa, häiritsee merkittävästi tavaroiden vapaan liikkuvuuden periaatetta ja koskettaa ankarimmin reuna-alueita. Ennen kaikkea reuna-alueille marjat ovat happamia, koska sisämarkkinoiden edut eivät niille ole aina yhtä itsestään selviä. Ajokiellon asettaminen johtaa yksinkertaisesti siihen, että rajattuna aikana syntyy enemmän liikennettä ja siis myös täysin toisenlaista kuormitusta, myös niin sanotuissa kauttakulkumaissa. Ironista tässä keinotekoisessa tilanteessa on se, että paljolti EU:n rahoittaman TEN-verkon jäsenvaltioilla on oikeus asettaa ajorajoituksia ilman, että esimerkiksi komissio selvittää asianmukaisesti niiden hyödyllisyyttä. 
Olenkin tehnyt ELDR-ryhmän nimissä pari tarkistusta, joilla pyritään tekemään tämä mahdolliseksi. Tarkistuksellani pyritään siihen, että jäsenvaltiot saavat varmasti asettaa ajokiellon, jos se on perusteltua esimerkiksi ympäristöön tai turvallisuuteen liittyvistä tai sosiaalisista syistä. Sillä halutaan estää ajokieltojen määrän holtiton kasvaminen. Pyydänkin tukeanne tarkistukselle 23. 
Ryhmäni ei hyväksy esittelijän tarkistuksia 4 ja 13, joissa otetaan puheeksi pinnanmuodostukseen liittyvät syyt ajokieltojen legitimoimiseksi. Mitä pinnanmuodostukseen liittyvä syy oikeastaan tarkoittaa ja miten se määritellään? Tarkistuksen perustelussa viitataan Alppeihin. Kuitenkin myös esimerkiksi alankomaalainen polderimaisema voi olla pinnanmuodostukseen liittyvä syy ajokieltoon. Tätä käsitettä voidaan mielestäni käyttää liian helposti väärin. Jos tarkistukset 4 ja 13 huomenna hyväksytään tämän mietinnön äänestyksessä, niin varjoesittelijänä aion suositella ryhmälleni, että se äänestää mietinnön kokonaisuutta vastaan. Minusta meidän tulisi pitää sisämarkkinat avoimina ja olla luomatta liikaa rajoitteita tai mahdollisuuksia niihin.

Meijer (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, kansainvälinen teitä pitkin tapahtuva raskas tavaraliikenne pitää sisällään hyvin vastakkaisia etuja. Jos jotkut yrittäjät saisivat päättää asiasta, niin kuljetusajoneuvot voisivat ajaa pysähtymättä, niin päivällä, yöllä, viikonloppuna kuin juhlapäivinäkin. Pysähtymättä ajaminen on edullista yrityksille, kun ne kilpailevat rautatieliikenteen ja sisävesiliikenteen kanssa nopeudella ja edullisilla hinnoilla. Palkkasuhteiset rahtiajoneuvojen kuljettajat ovat tyytyväisiä ajoaikojen rajoituksiin, joilla pyritään suojelemaan heidän terveyttään, mutta eivät pakolliseen odotteluun epämukavissa paikoissa. Itsenäiset kuljettajat ovat suurelta osin entisiä työntekijöitä, joiden on esimiehensä painostuksesta pitänyt ryhtyä yrittäjäksi, ja he haluavat ajaa pysähtymättä voidakseen taata toimeentulonsa. Jos taas asiasta saisivat päättää kauttakulkuteiden varsilla asuvat, niin Euroopan läpi kulkisi mahdollisimman vähän rekkoja. Eivätkä ne saisi ajaa varsinkaan asutuksen, luonnonalueiden, laaksojen ja solien läpi.
Kunnanhallitukset suhtautuvat myönteisesti vain oman kunnan teollisuusalueelle suuntautuvaan rahtiliikenteeseen, koska siltä odotetaan työllisyyttä ja tuloja, eivätkä kauttakulkuliikenteeseen, joka koetaan vain rasitteena. Tällä hetkellä on olemassa kirjava tilkkutäkki erilaisia toimia, joilla kunnat ja alueet suojelevat ympäristöä ja sunnuntairauhaa ja yrittävät tasoittaa vaarallisia liikennepiikkejä. Useimmille ihmisille on tärkeää, että tämä vapaus säilyy ilman että rajojen ylitykselle asetetaan tarpeettomia esteitä. 
Jäsen Savaryn ehdotukset tekevät TEN-reiteillä asetettavista kielloista ennustettavia. Haluaisin tosin mieluummin määrätä hänen puolustamansa pilaantuvien maataloustuotteiden pikakuljetukset siirtymään rautateille, ja tässä suhteessa olen eri mieltä hänen poikkeustensa kanssa. Lopun osalta hän on mielestäni punninnut erilaisia vastakkaisia etunäkökohtia hyvin.

Ortuondo Larrea (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, uskomme yhtenäismarkkinoihin ja yhteisön periaatteeseen henkilöiden, pääomien, palvelujen ja tavaroiden vapaasta liikkuvuudesta, mutta puhumme myös ihmisten elämänlaadun ja ympäristön puolesta. Usein nämä törmäävät toisiinsa, ovat keskenään eturistiriidassa, ja sen vuoksi ymmärrämme, että tiettyjä rajoituksia on sovellettava liikkuvuuteen yhteiselon turvaamiseksi.
Tässä mielessä niitä jäsenvaltioita on paljon, jotka ovat vahvistaneet eriäviä aika- ja päivärajoituksia. Tästä aiheutuu huomattavaa sekaannusta liikenteenharjoittajille sekä tavaroiden lähettäjille ja vastaanottajille, samoin häiriöitä jakelu- ja hankinta-alan rahtimarkkinoille.
Näin ollen aikarajoituksia on pyrittävä edes vähän yhdenmukaistamaan yhteisössä. Tätä tarkoitusta varten on olennaisen tärkeää varmistaa ensin tehokas ilmoitusjärjestelmä liikenteenharjoittajille. Tarvitaan myös luotettavia tilastoja Euroopan laajuisten verkkojen ruuhkista, ruuhkapäivistä ja -ajoista, jne., samoin vilkkaan liikenteen aiheuttamasta ympäristövaikutuksesta ympäristön suojelun tehostamiseksi. Meidän on myös hyödynnettävä näitä kuorma-autojen liikkumisrajoituksia, jotta kuljettajille varmistetaan yhtäjaksoinen vähimmäislepoaika.
Toisaalta ei olisi demokraattista, että joissakin jäsenvaltioissa saataisiin pitää ilman minkäänlaista aikarajaa aikaisemmin vahvistetut rajoitukset, kun taas uusien jäsenvaltioiden ei sallittaisi ottaa niitä käyttöön. On oikeudenmukaisuuskysymys, että tällä etuoikeudella on rajattu määräaika.
Haluaisin lopuksi kiittää esittelijä Savarya laadukkaasta mietinnöstä ja siitä, että hänen on onnistunut kahden aikaisemmin epäonnistuneen yrityksen jälkeen tulla keskustelemaan tänne parlamentin täysistuntoon liikenteenharjoittajien liikkuvuutta koskevien rajoitusten yhdenmukaistamisesta, joka on markkinoiden ja henkilöiden välisen yhteiselon moitteettoman kulun ja Euroopan ympäristön kannalta hyvin tärkeää.

Van Dam (EDD).
Arvoisa komission jäsen, aivan kaikki eivät ole vakuuttuneita ajokieltojen hyödyllisyydestä ja legitiimiydestä, ja se ilmenee myös tässä keskustelussa. Meidän pitää löytää tasapaino toisaalta tavaroiden ja palvelujen vapaan liikkuvuuden ja toisaalta sen välillä, että jäsenvaltioilla on toimivaltuudet luoda liikennetarjontaan rauhallisia hetkiä. 
Kansalliset viranomaiset eivät onnistu löytämään tätä tasapainoa, joten siihen tarvitaan eurooppalaisia kehyksiä.
Miten avarat näiden kehyksien pitää olla? Nykyisiin ajokieltoihin kajoaminen ei nauti suurta tukea asianosaisissa jäsenvaltioissa. Meidän pitää hyväksyä nämä kiellot. Sen sijaan on mahdollista asettaa kehykset uusille ajoaikakielloille, myös laajentumista silmällä pitäen. Tällaisten kehysten ei tarvitse olla tavattoman laajat, kysymyshän on vain lisäkielloista. Minun nähdäkseni aika pitää rajoittaa sunnuntaihin. Se heijastaa sunnuntain erityistä asemaa ja voi ehkäistä vapaa-ajan liikenteen ja tavaraliikenteen kumuloitumista.
Tämän asetuksen vaikutuksia voidaan rajoittaa eri tavoin. Esimerkiksi kriteereillä, jotka pitää täyttää ajokiellon asettamiseksi, ja tietyille ajoneuvoille ja tavaroille myönnettävillä poikkeuksilla. Jos poikkeuksia on liikaa, ne tekevät vaikutuksen tyhjäksi. Raskaiden rahtiajoneuvojen vaikutus tieliikenneonnettomuuksiin ei ole selvä. Olisi erittäin hyödyllistä saada siitä lisää tietoa. Sen perusteella voisimme ryhtyä ehkäiseviin toimiin turvallisuuden parantamiseksi.
Sosiaalisten määräysten sisällyttäminen tekstiin ei sen sijaan ole hyvä ajatus. Niiden paikka ei ole siellä.
Arvoisa puhemies, emme ole vielä täysin löytäneet tasapainoa yhteiskunnallisten ja taloudellisten etujen välillä. Suosittelenkin koko sydämestäni ryhmäni tekemiä tarkistuksia.

Ferber (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, toista kertaa komissio yrittää huolehtia asioista, joita ei oikeastaan tarvitse säännellä yhteisön tasolla. Tämä on tämän mietinnön sisältö ja aihe, jota meidän on käsiteltävä. Häiritsevätkö kansalliset ajorajoitukset tällä hetkellä tavaroiden vapaata liikkuvuutta? Sanon teille aivan selvästi, että "eivät", sillä jos näin olisi, komissiolla olisi jo nyt oikeus haastaa jäsenvaltioita Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen. Tätä se ei ole tähän mennessä tehnyt, joten tavaroiden vapaa liikkuvuus ei voi olla häiriintynyt.
Toiseksi emme saa Euroopassa koskaan yhdenmukaistettua yleisiä vapaapäiviä. Sekin sisältyy lainsäädäntöön. Luulen, ettei suuri kansakunta Ranska anna koskaan kieltää itseltään heinäkuun 14. päivää, ja mekin tulemme Saksassa vastustamaan lokakuun 3. päivän poistamista. Tämä tarkoittaa, että meillä on erilaisten yleisten vapaapäivien takia joka tapauksessa erilaiset ajorajoitukset.
Kolmanneksi: komissio teki jo vuonna 1998 teidän edeltäjänne, komission jäsen Kinnockin, aikana ehdotuksen, jossa haluttiin säilyttää ajokielto vain sunnuntain kohdalla, ja siihen te oikeastaan pyritte. Siksi emme saa äänestyksessä tänään tai huomenna kannattaa sitä, että Euroopan unioni saa oikeuden ylipäänsä asettaa ajorajoituksia. Toissijaisuusperiaatteen mukaisesti tässä on kysymys asioista, joista on säädettävä ja myös voidaan säätää ainoastaan jäsenvaltioiden tasolla.
Tästä syystä olemme käynnistäneet parlamentin sisäisen kansainvälisen aloitteen ja esittäneet tarkistuksen komission ehdotuksen hylkäämiseksi. Pyytäisin kollegoita myös kannattamaan tätä tarkistusta. Eurooppalainen lisäarvo ei tässä asiassa avaudu. Eurooppalaista lisäarvoa ei ole, koska ehdotuksen poikkeukset ovat sellaisia, ettei tosiasiassa mikään muutu. Kun kyse on ainoastaan tiedon välittämisestä, komissiolla on ilman muuta oikeus luoda vastaavia tietojärjestelmiä ilman lainsäädäntöhanketta. Ei riitä, hyvä komission jäsen, että kaikista Euroopan unionin yleisistä vapaapäivistä ilmoitetaan tänään ainoastaan Virallisessa lehdessä. Saatte minun täyden tukeni, kun kyseessä on tietojärjestelmien luominen. Sen voitte kuitenkin komissiona tehdä omalla vastuullanne direktiivitason alapuolella. Minun pyyntöni on: tehkää se, jotta kaikille asianosaisille kaikkialla Euroopan unionissa myös tiedotetaan yksittäisten jäsenvaltioiden säännöistä.
Lopuksi sanoisin vielä, että kyse on myös poikkeussääntöjen laajentamisen estämisestä. On oikein, että pilaantuvat tuotteet ja etenkin elintarvikkeet jätetään ajokieltojen ulkopuolelle. Minulle ei kuitenkaan avaudu myöskään se, minkä lisäarvon me saamme, jos leikkokukkia voidaan kuljettaa myös lauantaina ja sunnuntaina, lisäksi vielä kesällä, kun joka paikassa muutenkin kaikki kukkii - ja talvellahan niitä saa kuljettaa lauantaina. Pyydän teiltä siis: äänestäkäämme tätä ehdotusta vastaan. Antakaamme jäsenvaltioiden päättää asiasta itse, niin saamme myös kansalaiset tueksemme, kun on kyse Euroopasta!

Vairinhos (PSE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisa esittelijä, monella jäsenvaltiolla on ollut huomattavia vaikeuksia hyväksyä Euroopan laajuisessa tieverkossa kansainvälisessä liikenteessä toimiviin raskaisiin tavarankuljetusajoneuvoihin sovellettavien ajorajoitusten yhdenmukaistamista viikonloppuisin ja pyhäpäivinä, sillä komissio on tehnyt monta yritystä yhdenmukaistettujen sääntöjen avointa järjestelmää koskevan direktiivin soveltamiseksi.
On myönteistä, että komissio on muuttanut ehdotusta, joka on nyt tasapainoinen ja perusteltu, kun otetaan huomioon oikeusvarmuus ja kansallisten lainsäädäntöjen kasvavat erot, jotka asettavat kauttakulkumaat ja reuna-alueilla sijaitsevat valtiot jyrkästi vastakkain. Euroopan unioni muodostaa tieliikennealueen, jolla ei ole rajoja, ja laajentuminen merkitsee ongelman kärjistymistä ja jännitteiden kasvamista yhdenmukaistamisen puuttuessa.
Lisäksi esittelijää on onniteltava erinomaisesta työstä, erityisesti ehdotuksen niistä tarkistuksista, jotka koskevat yhteisön tieliikenteen tietojärjestelmän perustamista, liikenteellisten poikkeusten ulottamista koskemaan kukkia ja puutarhatalouden tuoretuotteita sekä kansallisten lainsäädäntöjen eroista johtuvia sosiaalisia oloja, jotka voidaan ratkaista sosiaalisin toimin. Mietinnössä ehdotettiin joitakin toimia, kuten korvaavia lepoaikoja ja ylityökorvauksia. Minusta ne ovat hyviä ratkaisuja tähän ongelmaan.

Markov (GUE/NGL)
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyväksyn ehdottomasti käsiteltävänä olevan Savaryn mietinnön raskaan liikenteen ajokielloista. Se on hyvä kompromissi, jota kannatan. Ensinnäkin jäsenvaltioilla on mahdollisuus asettaa ajorajoituksia raskaille tavarankuljetusajoneuvoille nyt jo tavanmukaisiksi aikaväleiksi: lauantait, sunnuntait ja kansalliset vapaapäivät. Toiseksi: soveltamisala määriteltiin kansallisen ja kansainvälisen liikenteen välisen syrjimättömyyden periaatteen mukaisesti. Direktiivillä säädellään vain Euroopan laajuisessa tieverkossa tapahtuvia kansainvälisiä kuljetuksia, vaikka jäsenvaltioilla onkin oikeus säätää muista oikeudellisista rajoituksista maan sisäisten kuljetusten osalta koko tieverkossa. Kolmanneksi: yleisluontoisten lainsäädäntöön kuuluvien poikkeusten lisäksi kansallisilla viranomaisilla on liikkumavaraa, jotta ne voivat poiketa myös TEN-verkoissa tapahtuvia kansainvälisiä kuljetuksia koskevista säännöistä. Neljänneksi: kieltojen rikkomisen valvonta ja siitä aiheutuvat seuraamukset kuuluvat kansallisten viranomaisten yksinomaiseen toimivaltaan.
Esittelijä otti mukaan muun muassa kaksi tärkeää tarkistusta, ensinnäkin yhteisön tieliikenteen tietojärjestelmän perustamisen ja toiseksi poikkeusten ulottamisen koskemaan kukkia ja puutarhatalouden tuoretuotteita. Hyvä jäsen Ferber, tästä erittäin tärkeästä seikasta olemme eri mieltä; tämän direktiivin hyväksyminen luo nimittäin oikeusvarmuuden, ja näin ei eri tuomioistuimissa enää voida argumentoida eri tavalla. Tieturvallisuus parantuu, ja ihmisten ja luonnon kuormitus minimoidaan. Jäsenvaltioita, joilla jo nyt on vapaamielisempiä ratkaisuja, ei pakoteta ottamaan käyttöön rajoittavampia toimenpiteitä, ja jäsenvaltioita, joilla on tiukempia rajoituksia raskaan liikenteen kuljetusten osalta, ei pakoteta liberalisoimaan niitä.

Bouwman (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisa esittelijä, te olette tehnyt hyvää työtä siinä mielessä, että liikenneturvallisuus-, ympäristö- ja melunrajoittamisnäkökohdista käsin on todella hyvä, että on valittu kevyt yhdenmukaistamisen muoto. Mielestäni Savaryn oikeusperustaa koskevat argumentit ovat hyviä, ja oikeusperusta on välttämätön, koska muuten voisi syntyä juridisia kiistoja. Mielestäni myös nykyisen tilanteen ylläpitäminen on tärkeää. Sanon tämän vastoin oman maani ja sen kuljetusalan etuja. Uskon, että tässä tapauksessa keskusmaiden edut pitää ehdottomasti asettaa etusijalle, kun on kysymys juuri mainitsemistani ongelmista.
Reuna-alueiden, joilla satamat muuten sijaitsevat ja joilta liikenne saa alkunsa, pitää sopeutua tähän. Ja silloin tulee täysin selväksi, että jos ajatellaan, että on kysymys tavaroiden vapaan liikkuvuuden rajoittamisesta, niin meidän pitää käsittää, että tietysti on vielä olemassa sisävesiliikenne, rautatieliikenne ja lyhyen matkan meriliikenne. Jos pitää mennä Alankomaista Italiaan, kannattaa käyttää lyhyen matkan meriliikennettä. Me kaikki teemmekin sen eteen kovasti työtä. Mielestäni Savary on oikeassa esittäessään tarkistuksen 13. Haluaisin itse asiassa vain ehdottaa hänelle, että hän lisäisi rajoituksiin liittyvään tekstin osaan uudestaan pois jättämänsä sanan "erityistapaukset", koska sen poisjättäminen jarruttaa kokonaisuutta. Lopetan tähän ja jäsen Vermeeriä kehotan matkustamaan ensi kerralla junalla.

Jarzembowski (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, hyvä komission varapuheenjohtaja, halusin vastata baijerilaiselle kollegalleni, mutta hän on jo poistunut salista. Siksi kerron tämän, jotta se merkitään pöytäkirjaan.
On omituista, että joku aina huutaa komission apuun, kun itävaltalaiset sulkevat Alpit liikenteeltä. Kun sitten teemme jotain todella järkevää, nimittäin yhtenäisiä ajokieltoja koskevia sääntöjä, hän kiistää yhteisön toimivallan. Tilaisuuden tullen muistutan häntä siitä, ettei hän voi käyttää eri lähtökohtia. Tämähän on aivan loogista: me puhumme Euroopan laajuisesta verkosta, kansainvälisestä liikenteestä, siitä, että me vihreän kirjan mukaan haluamme TEN-verkon tehokkaan käyttöjärjestelmän, ja sitten tulee Euroopan parlamentin jäsen ja sanoo, ettei yhteisöllä ole toimivaltaa. Voin vain sanoa, että se on naurettavaa. Se on kerta kaikkiaan naurettavaa.
Vaikka olenkin maasta, jota kauttakulku kuormittaa, koska Saksan läpi ajavat rekat ristiin rastiin pohjoisesta etelään ja lännestä itään, olen kuitenkin sitä mieltä, että tarvitsemme eurooppalaisia sääntöjä. Meillä on oltava sääntöjä siitä, miten ratkaisemme paikallisten asukkaiden - jotka vastustavat melua ja ruuhkaisia teitä - ja talouden - jonka edun mukaista on pitää liikenne käynnissä - tavoitteiden välisen ristiriidan.
Me harmittelemme korkeaa työttömyyttä. Jos haluamme poistaa työttömyyden, tarvitsemme taloudellista kasvua. Taloudellista kasvua ei saavuteta Internetin kautta. Internetin kautta voi tosin tilata tavaraa, mutta se täytyy toimittaa perille, niin että teollisuuden työpaikat ovat riippuvaisia siitä, että tätä Euroopan laajuista verkkoa hyödynnetään tehokkaasti. On suorastaan päätöntä sanoa, että tällä ei ole mitään tekemistä Euroopan kanssa, että jokainen maa voi hoitaa asian miten haluaa. Se on vielä päättömämpää siksi, että edessä on Euroopan unionin laajentuminen. Meidän pitäisi antaa maille, jotka tulevat liittymään lähiaikoina, nippu yksiselitteisiä, yhdenmukaisia sääntöjä, joista ne tietävät, että niitä ne voivat noudattaa ja niihin ne voivat varautua. Eurooppalaisille säännöille on tarvetta.
Meidän on yksinkertaisesti todettava, ettei kukaan, ei myöskään komissio, halua tällä tehokkaiden ilmoitusten ja lisäkieltojen valvonnan järjestelmällä muuttaa jäsenvaltioiden yleisiä vapaapäiviä. Sehän on älytöntä! Kyse on pääasiallisesti viikonloppuajoista. Niistä tässä on kysymys! Huolitsijoiden ja heidän työntekijöidensä on tiedettävä, milloin he voivat ajaa läpi mistäkin ja milloin heidän on missäkin jäätävä seisomaan. Luonnollisesti käytössä on silloin oltava myös oikeita saniteettitiloilla varustettuja pysäköintipaikkoja.
Siksi arvoisa komission jäsen, arvoisa varapuheenjohtaja, minulla on vain yksi kysymys, ja pyydän teitä vastaamaan minulle siihen. Jäsen Savary, joka oli erittäin hyvä esittelijä, ehdotti tätä yhteisön tieliikenteen tietojärjestelmää. Oletteko valmis tukemaan sitä? Sillä silloin sanoisin myös kollega Markus Ferberille: jos halutaan tehokas tietojärjestelmä, siitä on säädettävä direktiivissä, jotta jäsenvaltiot ovat velvollisia yhteistoimintaan. Tiedämme, että kun järjestelmät ovat vapaaehtoisia, jäsenvaltiot eivät anna ajankohtaisia tietoja. Me tarvitsemme siis direktiivin. Arvoisa komission jäsen, arvoisa varapuheenjohtaja, oletteko valmis tukemaan tätä jäsen Savaryn erinomaista ideaa tällaisesta järjestelmästä?
Turmes (Verts/ALE)
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, on täysin oikeutettua, että Euroopan keskuksessa sijaitsevien maiden kansalaiset eivät halua tulla yksipuolisesti tien päällä hoidetun liikennepolitiikan yliajamiksi. On kuitenkin myös ymmärrettävää, että reuna-alueilla sijaitsevat valtiot vaativat samoja oikeuksia kuljetusyrityksilleen. EU:n on yritettävä saada asiassa aikaan tasapaino.
EU sisällytti Maastrichtin ja Amsterdamin sopimuksiin kaksi tavoitetta, jotka oikeastaan asettavat liikennepolitiikan valtavan uudistuspaineen alaiseksi. Maastrichtissa otettiin liikenneturvallisuus EU:n tavoitteeksi, ja Amsterdamissa EU sitoutui myös turvaamaan kansalaisten elämänlaadun. Liikenteestä kärsivien kansalaisten ja herkkien alueiden ympäristön suojelua melulta ja pakokaasuilta voidaan tosin hieman parantaa ajorajoituksilla, mutta pitkällä aikavälillä voi ainoastaan rautatieliikenteen määrätietoinen edistäminen toteuttaa kaksiosaisen tavoitteen, johon kuuluu Euroopan keskuksessa asuvien kansalaisten elämänlaadun turvaaminen ja sen takaaminen, että raja-alueiden mailla on hyvät yhteydet sisämarkkinoille.
Itse direktiivistä sanoisin, että minäkin suhtaudun myönteisesti vertailukelpoisten tilastojen käyttöönottoon. Sitä taustaa vasten, että EU:n liikennepolitiikka ei tällä hetkellä ole tasapainoista, olen kuitenkin myös sitä mieltä, että tarvitsemme nyt vielä laajoja oikeuksia jäsenvaltioille, jotta ne voivat pitää puoliaan EU:n epätasapainoista liikennepolitiikkaa vastaan.

Titford (EDD). -
Arvoisa puhemies, mikä tässä mietinnössä on hämmästyttävää, on se, että siinä väitetään Euroopan unionin alueen muodostavan teiden osalta yhtenäisen alueen, jossa ei ole sisärajoja. Tämän yllättävän väitteen esittäjältä on ilmeisesti jäänyt huomaamatta, että Yhdistyneen kuningaskunnan ja Manner-Euroopan välillä kulkee raja. Sen nimi on Englannin kanaali tai la Manche - jos pidätte enemmän siitä nimestä. Kanaali ei ehkä ole tieraja, mutta tämä lyhyimmillään 22 merimailin matka muuttaa asiaa kuitenkin huomattavasti. Saatatte myös olla huomanneet, että me Englannissa ajamme vasemmalla puolella ja että Yhdistyneen kuningaskunnan liikennejärjestelmässä on tiettyjä muitakin eroavaisuuksia. Meillä on erilaiset kaupalliset järjestelmät ja erilainen elämänrytmi.
Tästä johtuen olemme kehittäneet omat valvontajärjestelmämme. Ne toimivat omalla tavallaan. Kiitämme mietinnön esittelijää siitä, että hän on kehitellyt lähentymiseen ja vapauteen perustuvaa järjestelmää, joka sallii jäsenvaltioiden säätää omat määräyksensä. Emme kuitenkaan tarvitse tätä vapautta. Pystymme vallan hyvin säätämään omat määräyksemme ja olemme tyytyväisiä rekkakuskiemme tilanteeseen. Siksi emme tarvitse sen enempää lähestymistä kuin yhdenmukaistamistakaan, joita olette ajaneet.

De Palacio
. (ES) Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, haluaisin ensiksi kiittää esittelijä Savarya siitä, miten tarkasti ja taitavasti hänen on onnistunut käsitellä tätä varsin vaikeaa, hankalaa ja mutkikasta aihetta, josta, kuten on sanottu aikaisemmin, on kaksi varhempaa, usean mietinnön muodossa esitettyä, epäonnistunutta yritystä.
Tiedämme kaikki, että maantiekuljetusten kukoistus on olennaisen tärkeää yhteisön sisämarkkinoiden ja Euroopan talouselämän sujuvuuden kannalta ja että puhumme yhteisön sisämarkkinoiden peruspilareiden ja yhteisöjen perustuslain tärkeimmistä vapauksista. Tiedämme myös, että alalla eletään vaikeita aikoja hyvin suuren kilpailupaineen, useiden väylien ruuhkaongelmien, tiettyjen kohtien, kuten Alppien, läpikulkuvaikeuksien, tieturvallisuuden aiheuttamien huolien tai voimakkaan sosiaalisen paineen vuoksi.
Nämä ongelmat vääristävät kuvaa alasta ja ovat todellisia ongelmia, joita laajentuminen saattaa lisätä. Tämän vuoksi komissio korosti, että on viipymättä toteutettava koko joukko toimia maantieliikenteen yhtenäisyyden edistämiseksi toteutettavan yhteisön strategian ja alan yhtenäismarkkinoiden lujittamiseksi.
Te olette tietoisia kaikista suurelta osin Ranskan puheenjohtajakaudella komission ehdottamista toimista, joista joistakin myös keskusteltiin ja jotka ovat osa valkoisen kirjan tarkasteluamme. Tähän yhteyteen meidän on sijoitettava liikennerajoituksia koskeva ehdotus, josta keskustelemme tänään.
Uskon vakaasti, että on tärkeää määrätä yhteisön tason säännöistä tällä alalla ja vahvistaa koko unioniin rajoituksia raskaalle tavaraliikenteelle viikonlopuiksi. Seitsemässä jäsenvaltiossa viidestätoista määrätään rajoituksista tietyissä ajoneuvoluokissa. Yhteensovittamisen puute tällaisissa toimissa vaikeuttaa sisämarkkinoiden toimintaa maantiekuljetuksissa, ja komissio ja suuri osa jäsenvaltioita kannattavat yhteisiä määräyksiä, joilla vakiinnutetaan kestävä, selkeä ja avoin järjestelmä. Tällä mahdollistetaan, kuten on sanottu, kahden vastakkaisen edun yhdistäminen ja vaikea tasapaino. Näitä ovat kansalaisten oikeus viikonloppuisin ruuhkattomiin teihin ja vapaus hyödykkeiden ja tavaroiden kuljettamiseen unionin halki.
Nykyisessä komission muutetussa ehdotuksessa pyritään vastaamaan alkuvastustukseen ja ilmaisemaan selvästi, että ehdotusta sovelletaan yksinomaan raskaiden ajoneuvojen kansainvälisiin tavarakuljetuksiin ja Euroopan laajuisiin liikenneverkkoihin. Näin ollen kuuluu edelleen jäsenvaltioiden toimivaltaan määrätä erilaisista aikarajoituksista kaikilla maanteillä, jotka ovat kyseisen verkon ulkopuolella ja joihin sisältyvät muut kansalliset maantiet. Ehdotuksella yhdenmukaistetaan viikonloppujen aikarajoituksia estämättä kuitenkaan nykyisiä rajoituksia hyvin suuressa osassa unionin jäsenvaltioita. Siinä vakiinnutetaan myös ilmoitusjärjestelmä päivistä, mukaan luettuina pyhäpäivät, joiksi jäsenvaltiot suunnittelevat antavansa rajoituksia. Vastaan siis jäsen Jarzembowskin kysymykseen ja kiitän häntä tuesta. Periaatteessa meillä on sama pyyntö jäsen Savaryn kanssa ja vain joitakin ratkaisemattomia kysymyksiä on kustannus-hyöty-analyysin toteuttamisesta ja tarkasteltavana olevan tiedotusjärjestelmän tehokkuudesta.
Konkreettisista tarkistuksista sanoisin, että suurin osa on hyväksyttäviä, tarkemmin sanottuna 20 tarkistusta. Mutta jotkin meidän on hylättävä, tarkemmin sanottuna tarkistus 32, yksinkertaisesti koska se torjuu ehdotuksemme. Hylkäämme myös tarkistukset 4, 13, 35 ja 38, sillä niissä sallitaan, että jäsenvaltio ottaa käyttöön rajoituksen ja yksinkertaisesti ilmoittaa siitä komissiolle ja vieläpä muille unionin valtioille ja niiden liikenteenharjoittajille. Mielestämme tämä on aivan liian joustamatonta eikä sitä voi hyväksyä. Ei voida hyväksyä, että komitologiamenettely on tarkoituksenmukainen, että sillä säilytetään ja annetaan takuut kaikille. Emme voi kannattaa myöskään tarkistuksia 24-28 ja tarkistuksia 30, 36, 37 ja 40, jotka merkitsevät liian rajoittavaa tarkastelutapaa. Se häiritsisi ehdotuksen tasapainoa ja alentaisi sen laatua. Tarkistukset 18, 29 ja 31 merkitsisivät lisävaatimuksia, joita komissio ei voi hyväksyä, koska ne ovat suhteettomia ehdotettuun tavoitteeseen nähden. Tarkoitan sellaisia velvollisuuksia kuin tilastojen kokoaminen, luettelot rikkomuksista ja sakoista sekä syventyminen tieturvallisuusnäkökohtiin sisämarkkinoista puhumattakaan. Hylkäämme vielä tarkistukset 2, 23, 25 ja 39 osittain, sillä ne eivät ole mielestämme merkityksellisiä.
Arvoisa puhemies, arvoisat jäsenet, haluan kiittää vielä kerran jäsen Savarya väsymättömästä uurastuksesta. Tähän mietintöön tarttumiseen tarvitaan rohkeutta, emmekä saa menettää uskoamme, sillä ymmärrän, että kannat ovat niin vastakkaisia, että näyttää mahdottomalta päästä sopuun. Mutta aivan niin kuin jäsen Savary minäkin uskon - ja sen vuoksi olenkin tehnyt kyseisen tarkistetun ehdotuksen ja pidän siitä itsepintaisesti kiinni - että on löydettävä keskitie, joka ilmeisestikään ei tule tyydyttämään ketään, mutta joka voi merkitä tasapainoa, jossa otetaan huomioon kohtuullisella tavalla kaikkien osapuolten edut.
Sitä paitsi on todellakin muistettava, että pian sisämarkkinat laajenevat itään, ja silloin on entistäkin välttämättömämpää löytää yhteensovitettu kanta ja tarkastelutapa, tietty yhdenmukaisuus. Kyse ei ole täydellisestä, vaan vähimmäisyhdenmukaisuudesta Euroopan laajuisten verkkojen liikennerajoituksia koskevissa säännöissä, joilla voidaan taata tarkoituksenmukainen tavaroiden liikkumisvapaus unionissa, mikä on erittäin olennaista maidemme taloudellisen kehityksen ja toiminnan kannalta.
Paljon kiitoksia, arvoisa puhemies, paljon kiitoksia, jäsen Savary. Toivon, että parlamentti voi huomenna viimeinkin hyväksyä Savaryn mietinnön, jota pidän hyvin tasapainoisena ja kaikin puolin parhaana mitä voimme saavuttaa.

Puhemies. -
Kiitos, komission jäsen Loyola de Palacio.
Julistan keskustelun päättyneeksi.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.30.

Puhemies. -
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu kahdesta biopolttoaineita käsittelevästä mietinnöstä:
Mayol I Raynalin laatima talous- ja raha-asioiden valiokunnan mietintö (A5-0218/2002) ehdotuksesta neuvoston direktiiviksi direktiivin 92/81/ETY muuttamisesta alennetun valmisteverokannan tiettyihin biopolttoaineita sisältäviin kivennäisöljyihin ja biopolttoaineisiin soveltamisen mahdollisuuden osalta [KOM(2001) 547 - C5-0030/2002 - 2001/0266(CNS)]
ja
Ayuso Gonzálezin laatima teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan mietintö (A5-0244/2002) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi liikenteen biopolttoaineiden käytön edistämisestä [KOM(2001) 547 - C5-0684/2001 - 2001/0265(COD)]

Mayol i Raynal (Verts/ALE)
. (FR) Arvoisa puheenjohtaja, meitä on pyydetty esittämään mielipiteemme biopolttoaineita koskevasta verodirektiiviehdotuksesta. Ennen kuin ryhdyn tarkastelemaan ehdotuksen ansioita, haluaisin esittää kaksi alustavaa huomiota.
Ensimmäinen huomautus liittyy kieleen. Arvoisa puhemies, kollegani, pyydän teiltä anteeksi täällä käyttämäni kielen puutteita. Äidinkieleni on itse asiassa katalaani, ja esitän teille pahoitteluni siitä, että kymmenen miljoonaa kansalaista ei voi käyttää kieltään. Toinen huomautukseni liittyy terminologiaan. Termissä "biopolttoaine" on mielestäni arvostelun varaa. Olen ehdottanut talousvaliokunnalle termin "maatalousperäinen polttoaine" käyttämistä. Koska tätä ehdotusta ei ole hyväksytty, mainitsen siitä vain muistuttaakseni.
Direktiiviehdotus tuntuu olevan seurausta direktiiviehdotukselle, jolla pyritään edistämään biopolttoaineiden käyttöä liikenteessä. Komissio nojautuu oletukseen maantieliikenteen jatkuvasta kasvusta. Unionin Kiotossa allekirjoittamien sitoumusten toteuttamiseksi on varauduttava korvaamaan fossiiliset polttoaineet osaksi sellaisilla polttoaineilla, jotka eivät vaikeuta kasvihuoneilmiötä entisestään.
Tästä aiheesta liikennepolitiikkaa koskevassa valkoisessa kirjassa ennustetaan, että liikenteen hiilidioksidipäästöt kasvavat 50 prosenttia vuosien 1990 ja 2010 välillä. Valkoisessa kirjassa tehtyjen arvioiden mukaan maantieliikenteen osuus näistä päästöistä on 84 prosenttia.
Sitä paitsi liikennealan kysynnän kasvu lisää riippuvuutta öljyä ja luonnonkaasua tuottavista kolmansista maista. Energiahuoltovarmuutta koskevassa komission vihreässä kirjassa ennustetaan, että vuoteen 2020 mennessä vaihtoehtoisten polttoaineiden osuuden pitäisi olla 20 prosenttia kokonaiskulutuksesta. Komission mukaan etumme on seurausta bio- tai maatalousperäisten polttoaineiden edistämisestä. Näin voidaan käyttää peltoja, jotka Blair House -sopimusten perusteella jäävät elintarviketuotannon ulkopuolelle. Tämä on näkökanta, joka saattaisi komission mukaan olla edullinen tuleville jäsenvaltioille, Itä-Euroopalle, Maltalle ja Kyprokselle.
Biopolttoaineiden käytön edistämiseksi on tarpeen ottaa käyttöön kannustava verotus. Kun otetaan huomioon raakaöljyn tämänhetkinen hinta, puhtaan biodieselin tuotannon nykyiset lisäkulut nousisivat todellakin 0,25-0,30 euroon litralta fossiiliseen dieselöljyyn verrattuna. Vaikuttaa itse asiassa siltä, että komissio on halunnut muokata biopolttoaineita koskevaa verotusjärjestelyä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen 27. syyskuuta 2000 antaman tuomion seurauksena.
Kyseessä oleva järjestely kumoaa kivennäisöljyihin sovellettavia valmisteveroja koskevan yleisen oikeuden, jonka yhdenmukaistamisesta säädetään direktiivissä 92/81, jota tällä direktiivillä halutaan muuttaa. Tähän saakka jäsenvaltiot saattoivat bio- tai maatalousperäisten polttoaineiden tuotannon edistämiseksi määrätä valmisteveron alennuksia tai valmisteverovapautuksia koskevia toimia direktiivin 92/81 8 artiklan 2 kohdan d alakohdan perusteella. Kyseisessä direktiivissä säädetään muun muassa, että vapautuksia voidaan soveltaa kokeiluhankkeisiin, joiden tarkoituksena on vähemmän saastuttavien tuotteiden, muun muassa uusiutuvista luonnonvaroista saatavien polttoaineiden, tekninen kehittäminen.
Näiden säännösten perusteella muun muassa Saksa, Ranska ja Ruotsi ovat ottaneet käyttöön poikkeusjärjestelyjä, jotka saattavat koskea jopa täydellistä vapautusta. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on kuitenkin kumonnut komission päätöksen hyväksyä Ranskan valtion erityinen poikkeusjärjestely, koska kohteena oleva menetelmä - kyseessä oli ETBE:n tuotanto - oli ohittanut kokeiluhankevaiheen.
Direktiiviin 92/81 sisältyy toinenkin poikkeusmahdollisuus sen 8 artiklan 4 kohdassa. Neuvosto päättää siitä yksimielisesti komission ehdotuksen perusteella. BP Chemicals -yhtiötä koskevan ennakkotapauksen vuoksi useat jäsenvaltiot ovat toimittaneet komissiolle poikkeuspyyntöjä. Direktiiviehdotus pyrkii perustamissopimuksen 93 artiklan mukaisesti yhdenmukaistamaan biopolttoaineita koskevan valmisteverojärjestelmän. Sen vuoksi on tarkoitus, että jäsenvaltiot voivat määrätä kyseisten tuotteiden alimmaksi verokannaksi säädettyä 20 prosentin verokantaa matalamman verokannan, mutta verokantoja ei voida kuitenkaan alentaa yli 50 prosenttia fossiilisiin polttoaineisiin sovellettavaan valmisteveroon verrattuna. Jäsenvaltiot voivat myöntää ylimääräisen alennuksen tiettyjen kuljetusliikkeiden, kuten julkista liikennettä hoitavien paikallisyhtiöiden, käyttämälle biopolttoaineelle tai maatalousperäiselle polttoaineelle. Useiden tarkistusten tarkoituksena on mahdollistaa biopolttoaineiden täydellinen vapautus. On tuskin todennäköistä, että valtiot, jotka tekevät aihetta koskevan päätöksen yksimielisesti, pääsevät sopimukseen tästä kysymyksestä.
Ekologiselta kannalta ei ole missään tapauksessa itsestään selvää, että tällaisista tuotteista, joita kyseiset direktiivit pyrkivät suosimaan, on todellista hyötyä - tarkoitan tällä biopolttoaineita tai maatalousperäisiä polttoaineita, jotka voidaan sekoittaa raakaöljyyn (biodiesel ja bioetanoli). Voidaan miettiä, eivätkö kasvihuoneilmiön vähentämistä koskevat huomautukset olekin öljy-yhtiöiden, kemianteollisuuden, autoteollisuuden ja teollisen maatalouden käyttämiä verukkeita.
Sen tähden esittämämme tarkistuksen tavoitteena on, että verokantojen alennusten suuruus on sidoksissa ainoastaan tuotteiden ja käyttötapojen ekologiseen merkitykseen. Tältä kannalta katsottuna meistä olisi kannattavampaa suosia niin sanottujen sidonnaisajoneuvojen eli taksien, linja-autojen ja dieselvetureiden biopolttoaineiden käyttöä. Silloin voidaan perustaa erikoistunut jakeluverkosto sekä ottaa käyttöön ainoastaan biopolttoaineilla toimivia moottoreita, ja energian kannalta lopputulos olisi vain suotuisa.
Tämän ratkaisun etuna on myös se, että se suosii hajautettua kehitystä. Voidaan harkita täydellisen vapautuksen myöntämistä tämäntyyppisille tuotteille ja käyttötavoille. Samoin vapautus pitäisi myöntää biomassasta tuotetuille biopolttoaineille Välimeren alueella, missä metsäpalovaara on tosiasia. Mitä itse asiaan tulee, vaikka me hyväksymme tavoitteen biopolttoaineiden 2 prosentin suuruisen osuuden saavuttamisesta vuoteen 2005 mennessä, me vastustamme vuodelle 2010 asetettua 5,75 prosentin tavoitetta. Me pyydämme, että kvantitatiiviset tavoitteet määritettäisiin uudelleen sen jälkeen, kun on suoritettu ympäristövaikutusten arviointi, jossa otetaan huomioon biomassan vaihtoehtoiset käyttötavat.

Ayuso González (PPE-DE)
. (ES) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen ja hyvät parlamentin jäsenet, tämä direktiivi on vastaus komission tiedonantoon, vihreään kirjaan ja useisiin Euroopan parlamentin päätöslauselmiin. Me katsomme, että direktiivi on realistinen ja voidaan aivan hyvin panna täytäntöön.
Ennen kuin jatkan, haluan korostaa yhteistyötä ja hyvää yhteisymmärrystä, joka on vallinnut varjoesittelijän, jäsen Rothen ja ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan lausunnon valmistelijan Kronbergerin välillä, sillä edessämme on Hughesin menettely. Tämä tilanne tietenkin viivästytti melkoisesti direktiivistä sen ensimmäisessä käsittelyssä käytyä keskustelua toimivaltaongelman vuoksi, jonka ratkaisemiseen parlamentti käytti liian paljon aikaa.
Keskityn pääasiallisesti direktiivin kaikkein ristiriitaisimpaan näkökohtaan, siis tavoitteisiin.
Komissio ehdotti joitakin velvoittavia tavoitteita, jotka on toteutettava usean vuoden kuluessa. On maita, jotka etenevät pyrkimyksessään ja voisivat toteuttaa tavoitteet ennen komission vahvistamia aikarajoja. Monet maat ovat kuitenkin olleet hyvin haluttomia hyväksymään tavoitteita.
Huolimatta esitetyistä tarkistuksista, joita on ollut paljon, Euroopan parlamentin teollisuusvaliokunta ja ympäristövaliokunta ovat suuntaa-antavia tavoitteita ehdottaessaan hyväksyneet hyvin suurella enemmistöllä, että tavoitteet olisivat velvoittavia. Tarkemmin sanottuna, teollisuusvaliokunnassa 38 äänesti puolesta ja 5 vastaan.
Tästä huolimatta varjoesittelijä, minä itse ja ympäristövaliokunnan lausunnon valmistelija tarjosimme neuvostolle hyvin jalomielisenä tekona parlamentin taholta yhteisesti esittämäämme tarkistusta, että tavoitteet olisivat suuntaa-antavia. Odotamme tietysti, että neuvosto vuorostaan hyväksyy tietyt toiset, parlamentin ehdottamat tarkistukset ja komission direktiiviehdotuksen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tavoitteita. Ehdotamme neuvostolle myös sovintoa tarkistuksessa 53, jossa myönnytään siihen, että jäsenvaltiot voivat perustelluista syistä siirtää direktiivin täytäntöönpanoa yhden kerran kahdella vuodella.
Toinen asia, jota haluan käsitellä, ei koske tätä direktiiviä, mutta vaikuttaa välillisesti seosten käyttämiseen. Kyse on bensiinien laadusta annetusta direktiivistä 98/70/EY. Komissio tietää, että direktiiviä pitää soveltaa seoksia varten, sillä sitä ei voida soveltaa samalla tavalla seoksiin kuin muihin raakaöljystä peräisin oleviin polttoaineisiin. Kuumien kesien maissa haihtuvuus lisääntyy ja sen vuoksi höyrypainetta on lisättävä. Minä itse olin esittänyt tämänsuuntaisen tarkistuksen. Oikeudellisten ongelmien vuoksi peruin tarkistuksen toisen osan, mutta haluan korostaa, että komission on ehdotettava direktiivin 98/70/EY muuttamista, sillä seoksilla voi olla kuumien kesien maissa 70 kPa:n (kiloPascalin) haihtuvuus, kuten asian laita on, ja se on sallittua arktisten kesien maissa.
Toinen tarkistuksia koskevassa keskustelussa esiin tullut seikka oli ehdotus muiden polttoaineiden sisällyttämiseksi direktiiviin. Tämä ei ole direktiivin tavoite. Johdanto-osien kappaleissa on kuitenkin joukko tarkistuksia, jotka voidaan hyväksyä, sillä on otettava huomioon vaihtoehtoiset polttoaineet. Kannatamme kyllä tarkistuksia, joiden tavoitteena on sisällyttää biohydrogeeni direktiivin soveltamisalaan. Toisten tavoitteiden tarkoituksena on vahvistaa laatuvaatimukset sekoitettaville biopolttoaineille. On vahvistettava vakiovaatimukset kaikille biopolttoaineille.
Lopuksi haluan sanoa, että tämä direktiivi on laadittu biopolttoaineiden korvaamista ajatellen. Kyseessä ei ole direktiivi, jolla on lopullinen ympäristöön liittyvä tavoite, mutta sillä on huomattava vaikutus ympäristöön. Jotkut sanovat, että on halvempia keinoja hiilidioksidipäästöjen vähentämiseksi. Epäilemättä niitä on, mutta direktiivi voi merkitä yhtä yhteisvaikutusta enemmän. Lisäksi sillä on muita, työllisyyteen ja maatalouteen vaikuttavia etuja. Pyydän vain, että neuvosto hyväksyy komission ehdotuksen ja parlamentin ehdotuksen ja että direktiivi hyväksytään, koska biopolttoaineiden tuottajat tarvitsevat vakaat tuotantopuitteet.

Kronberger (NI)
Arvoisa puhemies, komission esittämät asiakirjat, joista toinen koskee biopolttoaineiden verotusta ja toinen biopolttoaineiden käytön edistämistä, ovat keskenään hieman ristiriitaisia. Yhdessä direktiivissä halutaan ottaa käyttöön biopolttoaineiden verotus, ja näin niiltä vietäisiin tämänhetkinen kilpailukyky suhteessa fossiilisiin polttoaineisiin. Toisessa direktiivissä suunnitellaan biopolttoaineiden käytön edistämistä, jotta niiden osuus polttoaineiden kokonaiskulutuksesta saataisiin kasvamaan selvästi. Biopolttoaineiden käytön edistäminen on varmasti olennainen osa Euroopan tulevaa, ympäristöystävällistä ja kestävää energiahuoltoa. Ympäristö- ja talousvaliokuntien tarkistukset, jotka sisältävät mahdollisuuden vapauttaa biopolttoaineet verosta kokonaan, taas tekevät ehdotuksista yhteensopivia.
Keskustelussa biopolttoaineista on käsitelty erästä painopistettä, nimittäin ympäristövaikutuksia. On vaadittu biopolttoaineiden koko ekologisen elinkaaren analysointia. Tämä on periaatteessa oikein; vastaavasti tällaiseen arvioon on kuitenkin otettava mukaan myös fossiiliset polttoaineet. Niidenkin koko elinkaari on siis arvioitava, ja näin päästään objektiivisesti vertailukelpoisiin tuloksiin. Tämä pitäisi sitten huomioida myös neuvoston kanssa käytävässä keskustelussa, jossa olemme ehdottaneet kompromissia. Näin voidaan todennäköisesti arvioida paljon paremmin, toimitaanko ekologisesti, kun pyritään pakollisiin tai ohjeellisiin tavoitteisiin. Me pääsemme kyllä kompromissiin, mutta yksi sen tärkeimmistä edellytyksistä on neuvoston hyväksyntä.

Auroi (Verts/ALE)
Arvoisa puhemies, hyvä komission jäsen, hyvät kollegani, saavuin juuri paikalle ja olen ilahtunut voidessani esittää puheenvuoron tästä biopolttoaineita koskevasta kysymyksestä, jota olen valmistellut maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan puolesta.
On ilmeistä, että biopolttoaineita koskeva keskustelu on aloitettu jollakin tavoin väärästä päästä sikäli, että kyseessä on aivan ensiksi maatalouteen liittyvä ongelma ja olisi ollut viisaampaa odottaa Berliinin toimintaohjelman arvioinnin valmistumista, toisin sanoen puolivälin tarkastelun päättämistä tietääksemme todellakin, mihin suuntaan biopolttoainepolitiikkaa on suunnattava.
Itse asiassa biopolttoaineiden tuotannon laatu on ensiksi sidoksissa maatalouden johtamistapaan, ja ennen muuta tämä seikka on syytä pitää mielessä aihetta käsitellessämme. Tämäntyyppisiä biopolttoaineita voidaan tuottaa tehotuotantona käyttämällä GMO:eja ja hehtaarikohtaisia tuotantopanoksia, mutta silloin ekologinen kokonaislopputulos olisi kielteinen.
Jos me sitä vastoin seuraamme yhteisen maatalouspolitiikan jo jonkin aikaa noudattamaa suuntautumistapaa, toisin sanoen jos suosimme yhä enemmän vuoroviljelyä ja jos todellakin otamme huomioon ympäristön, siinä tapauksessa biopolttoaineista ja niiden tuotannosta voisi tulla maanviljelijöille suoran tuotannon myönteinen lisä. On todellakin parempi tuottaa puhdasta biodieseliä ja puhdasta öljyä tai käyttää biomassaa vedyn tuottamiseen kuin noudattaa logiikkaa, jonka mukaan vähäinen määrä maataloudesta peräisin olevaa polttoainetta lisätään polttoaineisiin, jotka silti pysyvät fossiilisina polttoaineina ja joiden tuottaminen on siten yhä erittäin saastuttavaa.
Tällä tavoin avataan tie suuntaukselle, joka mielestämme on oikea. Ja koska ehdotettu suuntaus tuntuu tyydyttävältä, tulemme tarkastelemaan yksityiskohtaisesti lopuksi tehtävää päätöstä.

Grönfeldt Bergman (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, koska Euroopan unioni on sitoutunut huolehtimaan, että kasvihuonekaasupäästöt vähenevät, mielestäni on erittäin tärkeää, että luomme hyvät edellytykset uusiutuvien energialähteiden, erityisesti biopolttoaineiden, kehittämiseksi. Päästöjen vähentäminen ei kuitenkaan ole ainoa syy, miksi meidän on tärkeää sijoittaa kehitystyöhön, jonka avulla pyritään löytämään vaihtoehtoisia polttoaineita. Myös kysymys, joka koskee pitkän aikavälin energiahuoltovarmuutta Euroopan unionin kannalta, on entistä tärkeämpi.
Koska verot muodostavat hyvin suuren osan energiatuotteiden myyntihinnasta, erilaiset verokannustimet ovat tehokkaita ohjauskeinoja. Aion puhua pelkästään ehdotuksesta, jossa kyse on jäsenvaltioille annettavasta mahdollisuudesta alentaa valmisteverokantaa, toisin sanoen komission ehdotuksesta direktiivin 92/81/ETY muuttamiseksi. Tässä ehdotuksessa jäsenvaltioille annetaan mahdollisuus käyttää joustavaa taloudellista välinettä biopolttoaineiden tuotannon kehittämiseksi. Siinä otetaan huomioon jäsenvaltioiden talousarviomäärärahoja koskeva tilanne, paikalliset olot ja omat, teknisiä ratkaisuja koskevat valinnat. Sen vuoksi ehdotus noudattaa myös toissijaisuusperiaatetta. Esittelijän ja talous- ja raha-asioiden valiokunnan laatimat ja valiokunnan hyväksymät tarkistukset ovat mielestäni parantaneet ehdotusta entisestään. Tarkistuksissa vaaditaan määräaikoja, valvontaa, kokonaisenergiatehokkuuden arviointia ja ympäristövaikutusten arviointia ja tutkimistakin. Sen vuoksi kannatan mietintöä ja toivon, että Euroopan parlamentti hyväksyy sen.

Randzio-Plath (PSE)
Arvoisa puhemies, haluan onnitella esittelijää, ja uskon, että tämä mietintö vie meitä todella eteenpäin kysymyksessä, jolla on suuri poliittinen, taloudellinen, ympäristöpoliittinen ja energiapoliittinen merkitys. Biomassasta tuotettujen polttoaineiden valmistus ja käyttö on poliittisesti ja taloudellisesti vaihtoehto öljyn tuonnille. Liikenteen käyttöön tarvittavan energian kysyntä tulee kasvamaan edelleen. Se on meille kaikille selvää, koska yhteiskunta muuttuu aina liikkuvammaksi ja unionin laajentumisen myötä liikenteen määrä myös Euroopassa jatkaa dramaattista kasvuaan.
Energiahuoltovarmuus on Euroopan taloudelle ja työpaikoille ehdoton edellytys. Siinä mielessä kannustavan verotuksen lähestymistapa on oikea, koska voimme nimittäin olettaa, että polttoaineita varten tapahtuva öljyntuonti voidaan jo muutaman vuosikymmenen kuluttua täysin korvata biomassasta koostuvien polttoaineiden tuotannolla. Siksi on oikein yhteisön tasolla edistää biopolttoaineita verotusinstrumenteilla siirtymäkauden ajan. Ei riitä, että yhteisillä sisämarkkinoilla jotkin valtiot ovat kehittäneet välineitä ja toiset eivät.
Biopolttoaineet nyt vain kuuluvat polttoaineveron piiriin, oman hiilivetyosuutensa ja välttämättömän kivennäisöljyyn sekoittamisen takia. Siksi on myös oikein, että suosittelemme Euroopan parlamentille täysistunnossa, että menisimme kuitenkin komission ehdotusta pidemmälle emmekä ajattelisi huojennuksena ainoastaan alennettuja verokantoja vaan myös verotuksesta vapauttamista, jotta edistyisimme jälleen päätetyn asian tukemisessa.
Verohelpotukset - tehtäisiin ne sitten veronalennusten tai verotuksesta vapauttamisen muodossa - johtavat selvään kustannusten laskuun, niin että biopolttoaineiden kilpailukyky voidaan taata. Samalla tämä biopolttoaineiden edistäminen voi luoda työpaikkoja maataloudessa ja laitosrakentamisessa, mikä taas johtaa suurempiin verotuloihin ja sosiaaliturvamaksuihin. Biopolttoaineiden valmistus on lopulta työvoimavaltaista ja aikaansaa suuremman työllistymisvaikutuksen kuin tavanomaisten polttoaineiden tuotanto. Yhteisön tasolla tapahtuva edullisempi verotus on yhdenmukainen sisämarkkinaperiaatteen kanssa ja soveltuu myös unionin kilpailukyvyn vahvistamiseen. Innovaatioita voi syntyä prosessi-, viljely- ja sadonkorjuutekniikan aloilla, mutta myös autonvalmistuksessa. Yhteiset, moottoritekniikan kulloisenkin tason mukaiset laatunormit biopolttoaineille mahdollistaisivat edistymisen moottoritekniikassa, jopa auton, joka ei aiheuttaisi lainkaan päästöjä ja joka todennäköisesti olisi myös vientimenestys. Kaikki tämä vahvistaa kasvua ja luo työpaikkoja. Tämä pätee myös vastaavien tuotteiden ja menetelmien vientiin niiden maiden kohdalla, jotka nyt ovat riippuvaisia öljyn tuonnista taloutensa tarpeisiin.

Mulder (ELDR).
Kiitos, arvoisa puhemies, myös minun ryhmäni pitää komission ehdotusta hyvin houkuttelevana. Ryhmäni on ollut iät ajat sitä mieltä, että meidän pitää edistää maataloustuotteiden käyttöä teollisiin tarkoituksiin. Voisin kuvitella, että tämä biopolttoaineita koskeva ehdotus on ensimmäisiä pitkässä rivissä ehdotuksia. Maataloustuotteita nimittäin voidaan käyttää myös muihin tarkoituksiin. Voisin ajatella voiteluöljyjä, kierrätettäviä muoveja ja vastaavaa. Niitä voidaan keksiä vielä suuri joukko.
Muut puhujat ovatkin jo todenneet, että Eurooppa on liian riippuvainen tuontienergiasta. Suunnilleen puolet eli 45 prosenttia meidän tarvitsemastamme energiasta tuodaan muualta, ja tämä riippuvuus todennäköisesti vain kasvaa. Komissio on siis ottanut askeleen oikeaan suuntaan tällä ehdotuksella. Yksi tarkasteltavista asioista on se, miten voimme käyttää kasvipohjaista biodieseliä vielä tehokkaammin. Eri tahoilla on herännyt epäilys, johon en itse täysin yhdy, että biodiesel ei ole taloudellisesti ja ekologisesti todella täysin kannattavaa. Minun mielestäni se on, mutta komissio voi ehkä parantaa siinä vielä yhtä ja toista.
Komission ehdotuksessa ei mainita, että polttoaineena voidaan käyttää myös puhtaita kasviöljyjä eikä siis pelkästään biodieseliä, minkä vahvistan täysin. Sitä varten on kehitetty Saksassa tietynlaiseen moottoriin perustuva tekniikka, ja mikä estäisi meitä kokeilemasta myös sitä? Miksi emme voisi myöntää verovapautusta maanviljelijöille, jotka käyttävät omaa kasviöljyään? Me kannatamme sitä joka tapauksessa.
Ja sitten veroihin. Monet maat ovat jo aiemmin yrittäneet edistää biopolttoaineita, ja monissa Euroopan maissa on eri tavoin toteutettu veroeriytys. Meidän mielestämme se pitää toistaiseksi säilyttää. Mielestäni se voisi pitkällä aikavälillä aiheuttaa eroja kilpailukyvyssä, mikä pitää pystyä estämään. Meidän mielestämme nämä veroeriytykset voidaan säilyttää nykyisellään suunnilleen vuoteen 2008 asti, mutta niihin aikoihin tarvitaan välttämättä tietynlaista yhdenmukaistamista, ja mielestäni on hyvä, että komissio ottaa myös sen huomioon.
Tiivistetysti sanon, että komission ehdotus ansaitsee onnentoivotukset, siihen pitää sisällyttää myös puhtaat kasviöljyt ja komission pitää tehdä ehdotuksia myös voiteluöljystä, kierrätettävästä muovista yms. edistääkseen yleensä maataloustuotteiden käyttöä tulevaisuudessa.

Sjöstedt (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, biopolttoaineiden käyttö voi olla aivan loistavaa ympäristönäkökulmasta tarkasteltuna, erityisesti, kun kyse on kasvihuonekaasupäästöistä. Asian ei kuitenkaan välttämättä ole näin, vaan kaikki riippuu täysin siitä, kuinka näitä biopolttoaineita tuotetaan. Voimakkaasti tuettujen, pitkälle jalostettujen maataloustuotteiden käyttäminen biopolttoaineiden valmistukseen voi olla monissa tapauksissa typerää ympäristönäkökulmasta tarkasteltuna. On olemassa huomattavasti kiinnostavampia tekniikoita, esimerkiksi etanolin valmistus puusta, jos asioita halutaan tarkastella kaikkien ympäristövaikutusten kannalta. Pitkäaikaisen kestävän järjestelmän luominen edellyttää, että biopolttoaineita on arvioitava kaikista näkökulmista, kun kyse on niiden aiheuttamasta ympäristön kuormituksesta. Verotuskin on sopeutettava tähän pitkän aikavälin ympäristövaikutukseen.
Olen lisäksi sitä mieltä, että jos haluamme todella toteuttaa tämän uuden tekniikan ja suorittaa välttämättömät kattavat investoinnit, valtioilla on oltava oikeus poistaa valmistevero täysin siirtymäajan ajaksi, jotta ne pystyisivät toteuttamaan muun muassa moottoreita ja bensiiniasemia koskevat investointinsa.

Blokland (EDD).
Arvoisa puhemies, kasvihuonekaasujen päästöjen vähentäminen on mielestäni tavoittelemisen arvoinen päämäärä. En ole kuitenkaan varma siitä, että tämä tavoite saavutetaan biopolttoaineiden käyttöä edistämällä. Biopolttoaineilla on positiivisen CO2-vaikutuksen lisäksi myös muita ympäristövaikutuksia. Niitä poltettaessahan vapautuu myös muita kaasuja, ja nämä ympäristövaikutukset ovat yleensä vähemmän myönteisiä. Mielestäni biopolttoaineiden ympäristövaikutuksista tarvitaankin integraalista arviointia niiden käyttöön liittyvien epäilyjen poistamiseksi. Jos edistämme nyt biopolttoaineita verotuksellisin toimin ilman selkeää etukäteiskuvaa niiden ympäristövaikutuksista, voimme joutua pettymään. Jos biopolttoaineiden käyttö on yksiselitteisesti ympäristön edun mukaista, niin sitä kannattaa edistää. On kuitenkin syytä korostaa, että biomassaa polttoaineenaan käyttäviin moottoreihin pitää soveltaa samoja päästönormeja kuin tavallisiin bensiinimoottoreihin.

Karas (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kuulijat, mitä biopolttoaineet oikeastaan ovat? Biopolttoaineet ovat polttoaineita, joilla voidaan korvata perinteiset polttoaineet tai joita voidaan sekoittaa perinteisiin polttoaineisiin. Ne saadaan jalostamalla tai mädättämällä erilaisia biologisia ei-fossiilisia materiaaleja. Sanon tämän sen takia, että meidän pitäisi myös aina selittää, mistä puhumme. Tällä hetkellä eniten käytetyt biopolttoaineet ovat bioetanoli ja biodiesel. Molempien kannattavuus on hyvin lähellä toistaan, mutta ne eivät pysty vielä kilpailemaan öljystä johdettujen polttoaineiden kanssa. Biopolttoaineiden kannattavuus on selvästi riippuvainen toisaalta tuotantoprosessin optimoinnista sekä tuotantovolyymista ja toisaalta hinnasta. Biodieselin osalta haluan mainita, että biodieseliä valmistetaan kasviöljyistä - rapsi-, auringonkukka-, soija- ja palmuöljystä jne. ja että kasviöljyt tuotetaan yleensä paikallisviljelynä EU:ssa ja niitä voidaan käyttää polttoaineiden ohella myös eläinten rehuna.
Hyvät kuulijat, ekososiaalisen markkinatalouden vannoutuneena puolestapuhujana olen tämän vuoksi erittäin tyytyväinen siihen, että jäsenvaltiot voivat säätää biopolttoaineista koostuville tuotteille vahvistettuja vähimmäisverokantoja alemmat verokannat. Vaadin kuitenkin myös, kuten jo talous- ja raha-asioiden valiokunnassakin, että tähän lupaan on sisällyttävä myös täydellinen verovapaus puhtaille biopolttoaineille tietyksi ajaksi.
Miksi vaadimme sitä? Koska meidän on taattava biopolttoaineiden kilpailukyky suhteessa kivennäisöljyihin. Tällä hetkellä lisäkustannukset ovat noin 0,30 euroa litraa kohti. Toinen syy on se, että biopolttoaineista ei vapaudu hiilidioksidia ja ne vaikuttavat siten merkittävästi kasvihuonepäästöjen vähentämiseen ja Kioton tavoitteiden saavuttamiseen. Kolmanneksi ne ovat parannus matkalla kohti Euroopan riippumatonta energiahuoltoa, jonka olemme itse asettaneet tavoitteeksemme, sillä tällä hetkellä emme ole ainoastaan suhteettoman riippuvaisia öljyntuonnista, vaan laskelmien mukaan tämä riippuvuus kasvaa vuoteen 2020 mennessä 85 prosenttiin. Neljänneksi biopolttoaineet ovat EU:sta peräisin oleva resurssi samoin kuin muut uusiutuvat energiavarat ja hiili. Siksi otamme tämänpäiväisellä askeleella tietoisen askeleen kohti ekososiaalisen markkinatalouden vahvistamista.

Rothe (PSE)
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, pidän komission molempia biopolttoaineita koskevia aloitteita myönteisinä. Aikomukset antaa biopolttoaineille verohelpotuksia tai vapauttaa ne verosta samoin kuin edistää biopolttoaineiden käyttöä selvän tavoiteluettelon avulla auttavat vähentämään Euroopan unionin suurta riippuvuutta öljyntuonnista ympäristöystävällisellä tavalla. Jäljempänä aion kuitenkin keskittyä ehdotukseen biopolttoaineiden edistämisestä.
Ensin kiitän lämpimästi esittelijää, kollega Ayuso Gonzálezia, joka on esittänyt erinomaisen mietintöluonnoksen, ja kiitän myös erittäin lämpimästi todellakin erittäin hyvästä yhteistyöstä. Biopolttoaineiden edistäminen kytkeytyy unionin kokonaisstrategiaan, jonka mukaan uusiutuvien energialähteiden osuus kaksinkertaistetaan vuoteen 2010 mennessä. Tälle strategialle meillä on hyviä syitä. EU sitoutui Kiotossa vähentämään kasvihuonekaasupäästöjä 8 prosentilla. Nimenomaan liikenne on olennainen päästöjen aiheuttaja. Lisäksi on tärkeää taata energiahuollon varmuus, ja biomassan edistäminen energialähteenä tuo samalla uusia ja tärkeitä kehityssykäyksiä maaseudulle.
PSE-ryhmän puolesta osoitan siksi tyytyväisyytemme siihen, että asiasta vastaava valiokunta on vahvistanut komission linjan pakollisten kansallisten tavoitteiden asettamisesta biopolttoaineiden edistämiselle. Olen silti mietinnön esittelijän - joka jo mainitsi tämän - kanssa esittänyt kompromissitarkistuksen, jossa ehdotetaan ohjeellisten tavoitteiden yhdistämistä tarkistusmahdollisuuteen. Esittelijä selvitti jo tarkistuksen taustaa. Meille on nyt vain yksi asia todella tärkeä: me lähestymme neuvostoa eli olemme valmiita asettamaan myös ohjeellisia tavoitteita. Se merkitsee kuitenkin myös, että odotamme neuvostolta vielä tällä viikolla, että se suostuu vaatimuksiin, joita asiasta vastaava valiokunta on eri alojen osalta esittänyt. On tärkeää, että tässä asiassa otetaan erityisen tarkastelun alaisiksi myös ympäristö- ja ilmastonäkökohdat, että maatalouden toimintatavat tarkastetaan vastaavasti ja ettei missään tapauksessa ole hyväksyttävää, että neuvosto - kuten se tällä hetkellä ilmeisesti suunnittelee - antaa jokaiselle jäsenvaltiolle mahdollisuuden olla soveltamatta direktiivin määräyksiä ilman suurempia hankaluuksia. Mitä me teemme direktiivillä, jossa ensin asetetaan ohjeellisia tavoitteita ja sitten tingitään niistä? Me olemme siis valmiita nopeaan sovintoon ja toivomme sitä myös asian edun vuoksi, mutta tätä sovintoa ei synny hinnalla millä hyvänsä. Me toivomme, että pääsemme sovintoon neuvoston kanssa torstaihin mennessä.

Langen (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, biopolttoaineiden edistäminen on järkevää. Siitä ollaan luullakseni yhtä mieltä, ei ainoastaan vaihtoehtoisten raaka-aineiden käytön vaan myös CO2-tavoitteen kannalta. Tätä CO2-tavoitetta ei vaan saa yliarvioida. Haluan varoittaa siitä, että asia nähtäisiin ainoastaan CO2-problematiikan näkökulmasta, koska biopolttoaineet ovat selvästi kalliimpia ja mahdollisuudet säästää CO2-päästöjä verrattain kalliit ja alhaiset.
Minä näen myös kysymyksen maataloudelle tarjoutuvista vaihtoehdoista, ei ainoastaan siitä, että riippumattomuutta energiahuollosta voitaisiin parantaa vaan myös siitä, että maanviljelijämme saisivat mahdollisuuden kasvavien ylituotanto-ongelmien aikana tarjota vaihtoehtoja, jotka vahvistavat omaa energiaperustaa. Tämän vuoksi teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunta hyväksyi suurella enemmistöllä kollega Ayuso Gonzálezin erittäin hyvän mietinnön. Olemme myös esittäneet joitakin tarkistuksia, arvoisa komission jäsen. Olisi tietenkin hienoa, jos komissio ottaisi ne mukaan. Ensin käsittelen kysymystä sekoituspakosta. Me olemme sitä mieltä, ettei sekoittaminen ole ratkaisu ongelmaan, vaan kokonaistavoitteeseen pääsy, tapahtui se sitten käyttämällä pelkkää biopolttoainetta, mikä on jo mahdollista esimerkiksi minun dieselini kohdalla, tai vaihtoehtojen kautta. Tämä on yksi tärkeistä seikoista. Tavoitteet voidaan hyväksyä, mutta ei sekoituspakon muodossa.
Toiseksi esitän kysymyksen: millainen on biopolttoaineiden arviointi? Jäsen Rothe otti asian jo puheeksi: se, mitä vielä kerran korostettiin jäsen Ayuso Gonzálezin ja jäsen Rothen tarkistuksissa 68 ja 69, sisällytettiin moniin teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan yksittäisiin tarkistuksiin. Me haluamme, ennen kuin ylitämme sovitut 2 prosenttia, vuoteen 2006 mennessä kertomuksen vaikutuksista. Haluamme siis selkeän arvion ympäristöön kohdistuvista kokonaisvaikutuksista, haluamme selkeän arvion CO2-vaikutuksista ja vaihtoehdoista. Ennen kuin biopolttoaineiden markkinaosuuden kasvattaminen tavoiteltuihin 5,75 prosenttiin, jotka tämänhetkisten mallien mukaan joka tapauksessa ulottuvat Euroopan unionin viljelyalan ylärajalle, tulee pakolliseksi, me haluamme arvion vaikutuksista ja jatkossa joka toinen vuosi kertomuksen komissiolta. Jos pääsemme täällä yksimielisyyteen tästä paketista, niin tämä on hyvä ehdotus, silloin pääsemme eteenpäin. Jos komissio voi suostua tähän, pakettia tukee suuri enemmistö.
Verovapaus on paljon vaikeampi asia. Minun kokemukseni, jota olen koonnut täällä vuodesta 1994 lähtien, mukaan jäsenvaltiot pitävät verotuskysymyksissä kiinni itsekkäistä näkemyksistään, ja yksimielisyys yhdenmukaisesta energiaverotuksesta on edelleen kaukana tulevaisuudessa. Vuodesta 1992 lähtien asiasta on olemassa direktiivi. Kuusi jäsenvaltiota on soveltanut sitä. Minun kotimaassani Saksan liittoneuvosto päätti viime perjantaina täydellisestä verovapaudesta, siis erittäin pitkälle menevästä. Muissa jäsenvaltioissa tämä ei kuitenkaan ole esityslistalla. Siksi minulla on vain vähän toivoa siitä, että neuvoston toinen direktiivi, josta parlamentti voi antaa vain lausunnon, hyväksyttäisiin lähiaikoina.

Ettl (PSE)
Arvoisa puhemies, biopolttoaineista on sanottava, että niihin sisältyy valtava innovaatiopotentiaali, kaikkine myönteisine sivuvaikutuksineen mutta myös suurine alkukustannuksineen - senkin on oltava selvää - joista on selviydyttävä. Biopolttoaine sinänsä kuulostaa korvissamme siksi niin hyvältä, että se vetoaa jotenkin ympäristötietoisuuteemme. Sen sijaan biopolttoaineen ylistäminen kasvihuonekaasupäästöjen vähentämistoimenpiteenä on hiukan liioiteltua. Meidän pitäisi tässä asiassa pitää jalat maassa. Tuote, jonka nettoparannusvaikutus on korkeintaan 45 prosenttia, pakottaa meidät panostamaan entistä enemmän kehitykseen muilla aloilla. Tämä pätee myös verotuksellisiin etuihin.
Jopa siten, että esimerkiksi lämpöeristykseen panostettaisiin samalla potentiaalilla, samoilla taloudellisilla varoilla kuin mitä tälle alalle on suunniteltu, voitaisiin energiantarvetta vähentää kolme kertaa enemmän. Puhtaasti ekologisesta näkökulmasta voidaan hyödyllisyydestä siis ainakin keskustella. Tämän tuotteen mahdollista tulevaisuutta ei tosin varmasti voida kiistää. Siinä piilee innovaatiota.
Tulevaisuuteen katsottaessa on kuitenkin myös otettava huomioon, että ennen kaikkea ehdokasvaltioille, joiden maatalouskäytössä oleva pinta-ala on suuri, on näkyvissä ratkaisu. Toisaalta politiikka johtaa tuotannon optimointiin juuri tällä alalla, ja se tapahtuu todennäköisesti myös geenimanipulaation avulla. Haluammeko sitä? Jos näin on, asia on kunnossa. Tämän lisäksi kustannus-hyötyvaikutus kuluttajalle on tässä vaiheessa vielä kyseenalainen. Toivon, että voimme ratkaista asian. Jos esimerkiksi raakaöljyn hinta maailmanmarkkinoilla putoaa, laskevat myös kivennäisöljyn tuotantohinnat, ja maatalouden raakatuotteiden valmistajat saattavat tarvita tai tulevat tarvitsemaan lisätukia. Ei siis kannata innostua, mutta ehdotettujen, ryhmien välisten kompromissien ansiosta tässä piilee varmasti tietty mahdollisuus.

Matikainen-Kallström (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, kiitän lämpimästi kollega Ayuso Gonzálezia hänen tekemästään työstä mietinnön valmistelussa. Direktiivi on tärkeä alan teollisuuden kannalta ja linjaa tulevien vuosien kehityksen suuntaa.
Kaikkein keskeisin ja useissa tarkistuksissa käsitelty asia on asetettavien prosenttiosuuksien sitovuus, ovatko ne velvoittavia vai vain tavoitteellisia. Pyrkimykset ja tavoitteet tulee asettaa siten, että ne vievät pitkällä aikavälillä vähäpäästöisten biopolttoaineiden käyttämistä kohti. Liikenne on suuri hiilidioksidipäästöjen lähde, ja perinteisten raakaöljypohjaisten polttoaineiden osalta olemme suuressa tuontiriippuvuudessa. Riippuvuus tuontiöljystä kasvaa tulevaisuudessa, ja tästä riippuvuudesta meidän on yleensäkin kaikin keinoin pyrittävä pääsemään eroon.
En kuitenkaan kannata tässä vaiheessa sitovien prosenttitavoitteiden asettamista. Vapaaehtoisuus on monesti toimivin ratkaisu. Liian nopeassa pakottamisessa on aina omat vaaransa. Monet jäsenvaltiot ovat harvaanasuttuja, ja harvaanasutuilla seuduilla oman auton käyttö on usein ainoa mahdollinen liikkumismuoto. Emme voi kiristää harvaanasuttujen seutujen asukkaita käyttämään biopolttoaineita, jos tämä tarkoittaa merkittävästi kohonneita polttoainekustannuksia.
Jos haluamme asettaa biopolttoaineiden käytön edistämiseksi tavoitteita, tulee meidän olla valmiita myös tiettyihin verohelpotuksiin niiden osalta. Biopolttoaineille voidaan myöntää verohelpotuksia niiden kilpailukyvyn takaamiseksi, kuten komissio on erillisessä direktiiviehdotuksessaan esittänyt. Biopolttoaineet kun eivät ole kilpailukykyisiä perinteisiin polttoaineisiin verrattuna ilman erillisiä verohelpotuksia. En usko ministerineuvoston, varsinkaan valtiovarainministerien, olevan kuitenkaan kovin ilahtunut tästä ajatuksesta. Haluan noudattaa tässä asiassa, verohelpotuksissa, kohtuullisuutta.
Biopolttoaineiden markkinaosuuden kasvattaminen tulee jättää myöhemmän arvion varaan. Katsotaan ensin, kuinka markkinat ja kuluttajat ottavat uudet tuotteet vastaan ja mitä muita vaikutuksia uusilla biopolttoaineilla ja biokomponenteilla on. Biopolttoaineiden eittämättä positiiviset työllisyysvaikutukset EU-valtioissa eivät saa jäädä tarkastelussa huomiotta. Tämä direktiivi ei saa myöskään olla kallista maataloustukea tietyille jäsenvaltioille. On tarkasteltava huolellisesti, kuinka raaka-aineen saatavuus kehittyy eri jäsenvaltioissa. Komission esittämä vuosittainen prosenttiosuuden korottaminen tulee tässä vaiheessa jättää pois direktiivistä.

Linkohr (PSE)
Arvoisa puhemies, parlamentissa ollaan tästä kysymyksestä pitkälti yksimielisiä, ja hyvä niin. Ongelma on kai ennemminkin neuvoston puolella. Voin vain toivoa, ettei tässä käy niin kuin monta vuotta sitten, kun silloinen komission jäsen Scrivener esitteli samankaltaisen paketin ja neuvosto sitten lopulta hylkäsi sen. Toivon, että lopputulos on tällä kertaa parempi.
Useat puhujat ovat hyvällä syyllä sanoneet, että on olemassa halvempia mahdollisuuksia välttää hiilidioksidipäästöjä. Ja siihen ei kai ole vastaan sanomista. Toisaalta biopolttoaineilla on kuitenkin joukko etuja, joita ei myöskään pitäisi aliarvioida. Energiariippuvuus vähenee sen mukaan, kuinka paljon tuotamme biopolttoaineita. Maatalouspolitiikan puolelle ne tuovat helpotusta, ja uskon tämän olevan peruste, jolla on merkitystä erityisesti unionin laajentuessa Itä-Euroopan maihin. Kolmanneksi - ja tämän sanon ihmisenä, joka on jonkin verran paneutunut tekniikkaan - uskon, että tästä aiheutuu myös jonkinlainen sysäys teknologian kehitykselle, eli kehitetään uusia menetelmiä, uusia tekniikkoja, ja yritykset voivat olla varmoja, että niitä tuetaan vielä monia vuosia, jos ne toimivat biopolttoaineiden parissa, ja se on hyvä.
Haluan kuitenkin vielä kiinnittää huomion kahteen seikkaan, jotka tästä direktiivistä varmasti seuraavat ja jotka eivät ehkä ole kaikille mieluisia, kuten jo valiokunnassakin sanoin. Luonnollisesti biopolttoainedirektiivi tulee ensinnäkin lisäämään myös biologien halua ja ponnisteluja kehittää uusiutuvia raaka-aineita, jotka ovat ympäristöystävällisempiä ja tehokkaampia. Sitä ei pidä unohtaa. Toisaalta meidän on myös tuotava biopolttoaineita, mikä tarkoittaa, että Eurooppa muodostaa uudet markkinat sellaisille maille kuin Brasilia, Argentiina ja myös Yhdysvallat, ja meidän pitäisi huolehtia, ettemme ainoastaan luo markkinoita muille vaan että luomme myös markkinat itsellemme.

Titley (PSE). -
Arvoisa puhemies, olemme kaikki samaa mieltä siitä, että kasvihuonekaasuja pitää vähentää ja haluamme, että puhtaampia polttoaineita tuetaan. Kysymys on siitä, miten nämä tavoitteet voidaan saavuttaa. Mielestäni komission ehdotukset, joilla tuettaisiin biopolttoaineiden käyttöä liikenteessä, eivät välttämättä ole paras tapa näiden tavoitteiden saavuttamiseksi.
Ensinnäkin direktiivin soveltamisalan rajoittaminen ainoastaan biopolttoaineisiin pikemminkin jarruttaisi kuin edistäisi ympäristöä koskevien yleisten tavoitteiden saavuttamista. Tarvitsemme laajemmalle alalle pohjautuvan strategian, joka kattaa kaikki uusiutuvat ja vähäpäästöiset polttoaineet. Hiilipäästöjä pitää vähentää nopeasti ja mahdollisimman halvalla.
Toiseksi lähinnä velvoittavat tavoitteet ovat liian rajoittavia. Jäsenvaltioita pitää kannustaa neuvottelemaan itselleen sellaiset tavoitteet, jotka soveltuvat juuri niiden erityispiirteisiin, ja suosimaan polttoaineita, jotka ympäristövaikutuksiltaan sopivat juuri niiden maantieteellisiin olosuhteisiin. Meidän pitäisi myös pitää mielessä, että monet korkeaenergiset biopolttoaineet soveltuvat paremmin lämmitykseen ja voimaloihin kuin liikenteeseen. Tässä on toinen syy sille, miksi jäsenvaltioiden pitäisi antaa itse kehittää omat biopolttoainestrategiansa.
Joka tapauksessa, jos nyt pääsemme yhteisymmärrykseen polttoaineveron laskemisesta biopolttoaineiden kohdalla, velvoittavia tavoitteita ei tarvittaisi niin paljon. Kannatan siis tänä iltana esitettyä kompromissia, joka suosii tavoitteellisten tavoitteiden asettamista ja sallii komission määrätä myöhemmin velvoittavista tarpeista, jos tuntuu siltä, että edistystä ei tapahdu.
Neuvoisin muita kollegoja olemaan uskomatta väitteisiin, joiden mukaan biopolttoaineiden saatavuus on turvattu. Olen samaa mieltä siitä, mitä jäsen Linkohr juuri sanoi. Saatamme hyvinkin joutua tuomaan suuren osan näistä biopolttoaineista. Brasilia ja Yhdysvallat ovat tässä asiassa paremmassa kilpailuasemassa: niillä on halvempi maa ja taatusti suotuisampi ilmasto. Tästä syystä saatamme päätyä suojaamaan omaa biopolttoaineteollisuuttamme ja korvaamaan yhden maatalouspolitiikan muodon toisella. Tähän tilanteeseen haluamme kaikkein viimeiseksi joutua, sillä epäilen, että kyse on ennemminkin maatalouspolitiikasta kuin ei teollisuuspolitiikasta. Tietenkään emme saa aliarvioida myöskään sitä merkitystä, mikä geneettisellä muuntelulla on biopolttoaineita koskevien tavoitteiden saavuttamisessa.

Maat (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, käykö niin, että eurooppalaiset maanviljelijät saavat saman aseman kuin kuwaitilaiset öljysheikit, alkavat samalla tavalla tuottaa polttoaineita ja ehkä hyötyvät siitä yhtä paljon? Tuohon viimeksi mainittuun en usko, mutta olen kyllä komission jäsen De Palaciolle hyvin kiitollinen siitä, että hän on uskaltanut ehdottaa biopolttoaineiden tuotannon ja erityisesti niiden käytön edistämismahdollisuuksien tarkastelemista.
Itse asiassa se merkitsee ympyrän sulkeutumista. Näimme menneisyydessä, miten maaseudun hevoset korvattiin mekaanisilla välineillä, ja jos asia minusta riippuu, niin samalla tavalla tulevaisuudessa Euroopan viljelijät käyttävät traktoreissaan ja koneissaan etupäässä biopolttoaineita, ja se merkitsee luonnollisen ympyrän sulkeutumista, koska he ovat itse tuottaneet polttoaineensa. Jos pääsemme niin pitkälle, olemme astuneet hyvin suuren askeleen eteenpäin.
Olen iloinen siitä, että talous- ja raha-asioiden valiokunta on hyväksynyt tarkistukseni valmisteveroprosentin alentamisesta nollaan tai ainakin sellaisen mahdollisuuden tarjoamisesta sen sijaan, että alennus olisi vain 50 prosenttia. Haluaisin kysyä komission jäseneltä, onko todella totta, että myös valtiovarainministerit ovat sanoneet, että biopolttoaineiden täydellinen vapauttaminen valmisteverosta on yksi mahdollisuuksista.
Toinen asiani koskee rypsiä ja kylmäpuristettua rypsiöljyä. Näiden raaka-aineiden tuonnista on tietysti esitetty ajatuksia, mutta minusta näyttää siltä, että jos haluamme tulla vähemmän riippuviksi erityisesti polttoaineiden tuonnista, niin meidän pitää painokkaasti sisällyttää sellainen lauseke, että valmisteverosta vapautetaan kokonaan vain Euroopan unionissa tapahtuva biopolttoaineiden tuotanto. Se vaikuttaa minusta melkoisen oleelliselta, myös Euroopan maaseudulle, ja tarjoaa hyvän tulevaisuudenperspektiivin uuteen, teknistä kehitystä korostavaan maaseudun kehityspolitiikkaan.
Mikä on hienompaa, kuin tulkita toista pilaria rypsiöljystä mutta myös muista raaka-aineista saatujen biopolttoaineiden tuotantoa ja viljelyä varten, nimenomaan polttoaineita varten? Olisin todella iloinen, jos komissio valmistelisi tästä asiasta muitakin sovelluksia ja erityisesti jos se määräisi jäsenvaltioille enemmän velvoitteita tämän tavoitteen toteuttamiseksi.
Tämä koskee myös niitä jäsenvaltioita, jotka ovat tähän asti menestyneet heikosti tässä asiassa. Lisään tähän, että muun muassa oma maani on menestynyt kaikkea muuta kuin hyvin. Odotan paljon nykyiseltä komission jäseneltämme De Palaciolta ja toivon, että hänen onnistuu myös todella määrätä nämä tavoitteet jäsenvaltioille vähän nykyistä sitovammassa muodossa.

Liese (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, haluan ensin kiittää esittelijää hänen paneutumisestaan työhönsä. Haluan kuitenkin kiittää myös aivan erityisesti komission varapuheenjohtajaa kunnianhimoisesta ehdotuksesta. Kiitän lämpimästi siitä, että te, arvoisa varapuheenjohtaja, olette ehdottanut sitovia tavoitteita, sillä luulen, että jos emme saa sitovia tavoitteita, tämä direktiivi on vähemmän arvoinen. Meillä ei saa olla, se on totta, liioiteltuja odotuksia direktiivin osalta. Se ei ratkaise koko ilmasto-ongelmaa eikä koko energiahuolto-ongelmaa, mutta se voi edistää energiahuollon varmuutta ja ilmastonsuojelua, ja se voi tuoda maataloudelle uusia tulonlähteitä.
Epäilyksiä kuitenkin on. Epäilykset kuuluvat: näin edistetään tehomaataloutta. Tietenkin on olemassa tehomaataloutta, mutta olemassa on myös laajaperäistä maataloutta, mutta en ole vielä koskaan nähnyt jalostamoa, joka tuottaisi perinteisiä polttoaineita laajaperäisesti. Se on aina intensiivistä, yhteen paikkaan keskitettyä ympäristön kuormittamista. Elinkaari, biopolttoaineiden valmistuksesta aiheutuva ympäristön kuormitus on mainittu. Kuka arvioi perinteisten polttoaineiden elinkaaren? On otettava huomioon myös muita tekijöitä, esimerkiksi kuljetukset öljyntuotantoalueilta Eurooppaan ja mahdolliset katastrofit kuten tankkilaiva Erikan kohdalla. Jos Erikan lastina olisi ollut biodieseliä, ei ympäristölle olisi tapahtunut mitään. Jos siis lasketaan yhteen biopolttoaineiden haittapuolet, pitäisi mainita myös perinteisten polttoaineiden haittapuolet.
Minä uskon tekniikkaan, ja uskon innovaatioon. Jos säädämme selvät puitteet, biopolttoaineista tulee Euroopassa erittäin paljon tehokkaampia, edullisempia ja myös ympäristöystävällisempiä. Mutta nämä puitteet meidän on säädettävä. Siksi pyydän teitä tukemaan aivan erityisesti tarkistuksia 25 ja 33, joissa ekotehokkuus asetetaan etusijalle ja siitä tehdään kriteeri direktiiviin. Minun äänestyskäyttäytymiseni torstaina, siis se, kannatanko ylipäänsä kompromissia neuvoston kanssa, riippuu siitä, otetaanko tarkistukset, joista päätimme valiokunnassa yksimielisesti, kuten tarkistukset 25 ja 33, myös todella mukaan. Jos näin ei käy, en voi myöskään täällä ensimmäisessä käsittelyssä kannattaa mitään kompromissia.

Klaß (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kuulijat, "ekologinen" ja "biologinen" ovat ajankohtaisia iskusanoja, ja ne ovat usein myös tyhjiä iskusanoja. Ei varmasti riitä, että sanan "polttoaine" eteen lisätään "bio" ja samassa on luotu sataprosenttinen biologinen polttoaine. Tällä kohdin olen samaa mieltä kollegojen kriittisten kommenttien kanssa. Mutta mitä tarkoitetaan biologisella? Biologinen tarkoittaa minulle kaikenkattavaa ympäristöön kohdistuvaa vaikutusta, vaikutusta, johon sisältyvät sekä viljely, tuotanto että pakokaasupäästöt. Pyydän kuitenkin, että tavanomaisen polttoaineen arvioinnissa toimitaan samalla tavoin eikä sorruta kiusaukseen mitata kahdella eri mittapuulla.
Minun mielestäni ympäristöön kohdistuviin vaikutuksiin kuuluu myös biopolttoaineen taloudellinen arviointi, ja sekin verrattuna tavanomaiseen polttoaineeseen. Meillä on tässä tilaisuus muodostaa Euroopan unionissa omat markkinat, mikä merkitsee lisää työpaikkoja unionissa, tuotannossa ja jalostuksessa. Omat markkinat merkitsevät kuitenkin myös riippumattomuutta, riippumattomuutta maailmanmarkkinoista ja maailmantalouden kriiseistä. Me emme saavuta Euroopassa polttoaineiden alalla koskaan täydellistä riippumattomuutta, sillä siihen kulutuksemme on liian suuri. Me voimme kuitenkin tulevaisuudessa ainakin osittain itse palvella polttoainemarkkinoitamme ja turvata ne. Euroopan unionin maataloudelle - tämäkin on mainittu usein - uusiutuvien raaka-aineiden viljely voisi olla tervetullut uusi tulonlähde. Kesannoituja aloja käytettäisiin järkevästi, kun niistä syntyisi jotain tärkeää ja uutta.
Lopuksi haluan todeta, että kaikki uudet markkinat tarvitsevat poliittista, taloudellista ja - mikä on erityisen tärkeää - myös henkistä tukea voidakseen muodostua pysyviksi. Väitän, että vähintään 50:tä prosenttia tuulivoimaloista ei rakennettaisi ilman tukia, eivätkä ne kaikki suinkaan toimi tehokkaasti. Tehkäämme kaikkemme, jotta mietinnöt lähtevät eteenpäin, ja pyydän tässä kollegoilta tukea käsiteltävänä oleville mietinnöille.

Valdivielso de Cué (PPE-DE)
. (ES) Arvoisa puhemies, minulla on suuri ilo kiittää jäsen Ayusoa loistavasta työstä.
Kuten tiedätte, tämän verotusasioita koskevan direktiivin tavoite on vahvistaa yhteisön puitteet, joilla jäsenvaltioille annetaan mahdollisuus soveltaa biopolttoaineita suosivaa differentioitua verotusjärjestelmää. Keskityn Euroopan komission direktiivin sisältöön. Direktiivissä ehdotetaan useita toimia, jotka kokonaisuutena ovat tasapainoisia ja hyvin suunniteltuja.
Olen kuitenkin sillä kannalla, että jokaisella jäsenvaltiolla pitäisi olla täysi vapaus vahvistaa, mille tasolle ne alentavat valmisteverot tämänkaltaisten polttoaineiden käytön tukemiseksi ja vähimmäisverokannan vahvistamatta jättämiseksi. Uskon, että kaikki Euroopan unionin maat yrittävät lähivuosina yltää hiilidioksidipäästöjen alentamisessa tasolle, jonka olemme vahvistaneet vuoteen 2020 Kioton pöytäkirjalla, ja tilanteen mukaan jotkin maat korostavat enemmän biopolttoaineiden käyttöä ja toiset ilmakuumennusta, jne. Tämän vuoksi direktiivi on saatava mielestäni joustavammaksi.
Toisaalta tarvitsee tuskin sanoa, että jokaisella jäsenvaltiolla on valta päättää osaltaan, missä määrin se saa hyvitystä valmisteveroista saatavien tulojen menetyksestä, jos se tällä tavoin vähentää hiilidioksidipäästöjään. Pelkäänpä, että tämä on ainoa tapa saada kannatusta neuvoston ehdotukselle, josta, kuten tiedätte, on suurta erimielisyyttä.
Mitä tulee tiedotuspolitiikkaan ja toimielinten väliseen avoimuuteen yleensä, niin kannatan vakaasti erityisesti ympäristöä koskevissa asioissa, joissa ollaan erityisen varovaisia, mikä on hyvin tärkeää, että me kaikki saisimme täsmällistä tietoa eri ohjelmien kehittymisestä.

Auroi (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, hyvä komission jäsen, esitän puheenvuoron kollegani Dominique Souchet'n puolesta, joka oli toinen maatalouden valiokunnan vero-osaa koskevan lausunnon valmistelija.
En aio palata poliittisiin argumentteihin, mutta, kuten tiedätte, markkinoiden lakien vaikutuksesta biopolttoaineet eivät kahden merkittävän syyn vuoksi voi tällä hetkellä kehittyä itsestään Euroopan unionissa.
Ensimmäinen syy on se, että fossiilisten polttoaineiden hintaan eivät sisälly ulkopuoliset kustannukset, jotka ovat tulosta toisaalta uusiutumattoman luonnonvaran - öljyn - käytöstä ja toisaalta kasvihuonekaasujen valtavista päästöistä.
Toinen syy on se, että öljyteollisuus nauttii sadan vuoden pituisen teollisen kokemuksen tuomasta edusta, jonka ansiosta teolliset kustannukset voidaan optimoida huomattavissa mittasuhteissa.
On siten täysin oikeutettua, että jäsenvaltiot soveltavat eriytettyä verotusta - joka ilmauksena on meistä sopivampi kuin veronalennuksesta puhuminen - verotusta, joka edistää uusiutuvien ja kasvihuoneilmiön kannalta vaarattomien kasviperäisten polttoaineiden kilpailukykyä.
Ajoneuvojen polttoaineiden valmisteveroa on siis kehitettävä eräänlaiseksi ympäristöveroksi, jolla fossiilisia polttoaineita verotetaan uusiutuvia polttoaineita ankarammin fossiilisten polttoaineiden kielteisten ulkoisten vaikutusten vuoksi.
Komission veroehdotus voisi osaltaan edistää Euroopan unionin mahdollisuutta saavuttaa energiahuoltostrategiaa koskevassa vihreässä kirjassa esitetty tavoite: vaihtoehtoisten polttoaineiden 20 prosentin osuus maantieliikenteessä vuoteen 2020 mennessä.
Maatalouden valiokunnassa hyväksytyillä tarkistuksilla pyritään tehostamaan tätä direktiiviä: painottamalla, että Euroopan unionissa tuotettavien biopolttoaineiden sivutuotteena saadaan runsaasti kasvisproteiinia sisältäviä tuotteita, joita voidaan käyttää eläinten rehuissa, poistamalla täysin mielivaltainen 50 prosentin raja verotuksen eriyttämiseltä, poistamalla aikaraja - 31. joulukuuta 2010 - koska öljyteollisuuden ulkoiset vaikutukset ovat pysyviä, sallimalla täysi verovapautus biopolttoaineiden tuotannossa käytetyille polttoaineille, niin kuin jo tehdään öljytuotteiden tuotannossa, täsmentämällä, että verovapautusta voidaan soveltaa vain Euroopan unionissa tuotettuihin biopolttoaineisiin, mitä ilman Euroopan unioni ei hyötyisi kasvihuonekaasupäästöjen vähennyksistä eikä sivutuotteina syntyvien rehuvalkuaisten saannista.

De Palacio
. (ES) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, meillä on tänään esityslistalla kaksi merkittävää ehdotusta, jotka kuuluvat Euroopan unionin kannalta pulmallisiin kysymyksiin. Biopolttoaineiden tukeminen edistää osaltaan energiahuoltoa yhtenä harvoista mahdollisista toimista, joita meillä on käytettävissämme liikenteen alalla. Lisäksi biopolttoaineiden käyttöön ottaminen on yksi harvoja mahdollisuuksia vähentää raakaöljyriippuvaisuuttamme ja hiilidioksidipäästöjä kyseisellä alalla. On sanottava, että maaseudun kehitys on toinen näkökohta, jota lujitetaan laajentumista silmällä pitäen. Tässä mielessä, arvoisa puhemies, puhun molemmista ehdotuksista.
Puhun ensiksi biopolttoaineiden tukemista liikenteen alalla koskevasta ehdotuksesta, jonka esittelijä on Ayuso. Kiitän häntä oikein vilpittömästi suurenmoisesta työstä. Se, että viisi valiokuntaa on osallistunut tämän direktiiviehdotuksen käsittelyyn, osoittaa selvästi biopolttoaineiden erittäin korkean monikäyttöisyyden.
Asia on edennyt keskustelussa niin, että neuvosto on toistamiseen keskustellut näistä aloitteista sekä energianeuvostossa että Ecofin-neuvostossa. Itse asiassa merkittävämpi ongelma, kuten esittelijä Ayuso on tuonut esille, on kysymys siitä, onko tavoitteiden oltava suuntaa-antavia vai velvoittavia.
Ottaen huomioon useimpien unionin valtioiden asenteen ja sen mielestäni erittäin keskeisen seikan, että vakaata järjestelmää on kehitettävä erityisesti verotuksen kannalta vakaassa ympäristössä biopolttoaineiden käytön edistämiseksi, komissio voisi hyväksyä, että biopolttoaineisiin sovelletaan samankaltaista ratkaisua kuin uusiutuvista energialähteistä tuotettavasta sähköstä annetussa direktiivissä on säädetty. Näin olisi uudelleentarkastuslauseke, jonka ansiosta komissio voisi esittää uudelleen velvoittavia tavoitteita, jos unionin valtiot eivät onnistuisi ehdotettujen suuntaa-antavien tavoitteiden kohtuulliseen täytäntöönpanoon.
On kaksi tarkistusta, 68 ja 69, joiden allekirjoittajia ovat eri esittelijät tai varjoesittelijät. Komission puolesta voin sanoa, että hyväksyn ne, koska niillä mahdollistettaisiin parlamentin ja neuvoston kantojen selvä läheneminen. Haluan sanoa teille myös, että suhtaudun myönteisesti kaikkiin tarkistuksiin, joilla ympäristö asetetaan etusijalle biopolttoaineiden käytössä. Jotkut teistä ovat sanoneet, että sellaisia tarkistuksia ei ole kovin paljon. Minä haluan sanoa teille, että vähintään 45 prosentin säästö hiilidioksidipäästöissä on mielestäni olennaisen tärkeä. Joissakin biopolttoaineissa prosenttiluku on paljon suurempi, noin 80 prosenttia, ja on vieläkin suurempia lukuja.
Esittelen teille lyhyesti uuden ehdotuksen selkeän kehyksen luomiseksi lämmön ja sähkön yhteistuotantoa eli kuumennusta varten, ja kerron teille, että keskustelemme koko järjestelmän kokonaistehokkuuden parantamisesta 5 tai 10 prosentilla, ja siitä, että kaikkein tehokkaimmat järjestelmät yltävät hädin tuskin 10 prosentin parannukseen. Tällä osoitan teille, että 45 prosentin parannus esimerkiksi hiilidioksidipäästöissä on varsin huomionarvoinen seikka.
Ympäristönäkökohdista haluan sanoa, että on tiettyjä tarkistuksia, joita emme voi kuitenkaan hyväksyä, kuten tarkistukset 1, 5, 6, 25 (aikaisemmin joku viittasikin siihen, ja olen pahoillani, mutta emme voi hyväksyä sitä) sekä tarkistukset 37, 41, 44, 60 ja 66, koska ne merkitsisivät ylimääräistä taakkaa, jota emme voi hyväksyä, tai ne johtaisivat meidät liian kauas ehdotuksestamme.
Komissio tietää, että energiankulutus liikenteen alalla on mutkikas aihe. Pelkästään yksi toimenpide ei johda tällä alalla olennaisiin parannuksiin. Olemme tehneet ehdotuksen biopolttoaineista yhdessä vaihtoehtoisista polttoaineista annetun tiedonannon kanssa. Tavoite vaihtoehtoisissa polttoaineissa on yleensä 20 prosenttia, jolla katetaan paljon laajempi ala, ja näin ollen voin hyväksyä kaikki tämänsuuntaiset tarkistukset.
Katsomme kuitenkin, että tarkistukset, joilla sisällytetään muut fossiiliset polttoaineet tämän direktiivin säännöksiin, menevät soveltamisalan ulkopuolelle, ja niinpä emme voi hyväksyä tarkistuksia 9, 13, 29 ja 30 (osittain). Emme voi hyväksyä myöskään tiettyjä tarkistuksia, joilla biopolttoaineiden käyttöä ei sallita huonokuntoisessa ajoneuvokalustossa tai tehdään tyhjäksi ehdotuksen sisältö, siis tarkistukset 11, 17, 27, 33, 40, 48, 50, 51, 52, 56, 62, 63, 64, 65, 66 ja osa tarkistuksesta 19. Meidän on päätettävä energiahuollosta liikenteen alalla. Emme saa enää viivästyttää toimiin ryhtymistä raakaöljyriippuvaisuutemme vähentämiseksi. Tukikampanjat ja hyvien aikeiden julistukset ovat hyödyllisiä, mutta eivät riittäviä Euroopan energiatilanteen muuttamiseksi. Ehdotuksemme biopolttoaineiden tukemiseksi tulee avaamaan uusia markkinoita uusiutuvasta energiasta tuotettaville tekniikoille, ja sillä määrätään strategisesta päätöksestä niiden mahdollisuuksien hyödyntämiseksi.
Biopolttoaineiden ominaisuuksia koskevan direktiivin 98/70/EY muuttamisesta ja kaikkein kuumimpien maiden, siis Euroopan unionin eteläisten maiden haihtuvuusongelman huomioon ottamiseksi sanon, että tarkoituksenamme on, että tällä hetkellä parlamentin toisessa käsittelyssä käytävässä keskustelussa ja parhaillaan toteutumassa olevassa direktiivin muuttamisessa olisi sijaa tälle. Joka tapauksessa tämä ongelma on todellakin ratkaistava, koska jos sitä ei ratkaista, niin eteläisissä maissa olisi useita kuukausia vuodessa, jolloin tiettyjen biopolttoaineiden, tarkemmin sanottuna etaanin, käyttö olisi yksinkertaisesti mahdotonta.
Tänään meillä on tilaisuus sopia säädöksestä, jolla itse asiassa tietyltä kannalta ei pyritä yhtä pitkälle kuin komission alkuperäisellä ehdotuksella, mutta mielestäni se on realistinen ja sen avulla voidaan edetä vain ja jos - ja nyt alan puhua toisesta ehdotuksesta - neuvosto hyväksyy myös meidän ehdotuksemme biopolttoaineiden valmisteverojen vapauttamisesta.
Itse asiassa neuvostosta saamiemme tietojen mukaan tästä on keskusteltu myös siellä. Näyttää siltä, että tällä kertaa talous- ja valtiovarainministerit ovat valmiita todella toimimaan saadakseen aikaan merkittävän sysäyksen biopolttoaineiden käyttämiselle.
Haluan kiittää myös esittelijää työstä, ja korostan, että neuvoston suunnalta tulee hyviä uutisia ja että niiden ansiosta voidaan siis hyväksyä paketti, molemmat toimet, ei velvoittavine, vaan yksinkertaisesti suuntaa-antavine tavoitteineen. Mielestäni näin päästäisiin askel eteenpäin biopolttoaineiden käytön vauhdittamiseksi.
Tästä ehdotuksesta komissio voi hyväksyä useita tarkistuksia. Se ei kuitenkaan voi hyväksyä tarkistuksia 2, 4, 6, 8, 9, 10, 13, 14, 15, 17, 18, 19, 20, 23, 24 ja 25, koska niillä pyritään asettamaan jäsenvaltioille velvoitteita tai koska ne on jo sisällytetty voimassa olevaan lainsäädäntöön tai yksinkertaisesti koska ne ovat turhia eivätkä sovi yhteen ehdotuksen kanssa.
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, parlamentin tuki molemmille ehdotuksille suunnitellun mukaisine sanamuotoineen ja tarkistuksineen, tarkemmin ja erittäin täsmällisesti sanottuna tarkistukset 68 ja 69, antaisi todella vauhtia biopolttoaineiden käytön leviämiselle liikenteen alalla.
Toivon, että huomenna päästään sopuun, jonka ansiosta hyväksyminen olisi mahdollista ensimmäisessä käsittelyssä. Tällä edistettäisiin aloitteen pikaista käynnistämistä.

Puhemies. -
Kiitos, komission jäsen De Palacio.
Yhteiskeskustelu on päättynyt.
Äänestys Mayol i Raynalin mietinnöstä toimitetaan huomenna klo 12.30 ja Ayuso Gonzálezin mietinnöstä torstaina.

Puhemies. -
Esityslistalla on seuraavana Rübigin laatima teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan mietintö (A5-0196/2002) komission kertomuksesta Euroopan parlamentille ja neuvostolle Euratomin turvavalvontatoimiston toiminnasta vuosina 1999-2000 (KOM(2000) 436 - C5-0535/2001 - 2001/2214(COS))

Rübig (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisat kuulijat, syyskuun 11. päivä on vielä kaikkien huulilla, ja me tiedämme, että ydinmateriaalia on käsiteltävä hyvin huolellisesti. Sitä varten on olemassa Euratomin turvavalvontatoimisto, ESO, joka paneutuu erittäin intensiivisesti siihen, että olemassa olevan materiaalin määrä tarkastetaan ja sitä valvotaan asiaankuuluvasti, ja toimii sen puolesta, että materiaalia käytetään ainoastaan rauhanomaisiin tarkoituksiin.
Lisäksi niitä sopimuksia, jotka Euroopan unioni ja yksittäiset jäsenvaltiot ovat solmineet, on noudatettava, ja meidän pitäisi huolehtia, että ydinmateriaaliin kiinnitetään tulevaisuudessa vielä selvästi enemmän huomiota kuin tällä hetkellä. Me kaikki tiedämme pommiuhkauksista USA:ssa, missä terroristiryhmät ovat muun muassa uhanneet, että ne aikovat räjäyttää tätä materiaalia julkisilla paikoilla. Tästä näkökulmasta meidän pitäisi juuri nyt huolehtia siitä, että tämä materiaali turvataan tulevaisuudessa. Me lähdemme siitä, että olemme ennen kaikkea kiinnostuneita väestön suojelusta. Väestön ja työntekijöiden terveyttähän on myös Euratomin perustamissopimuksen mukaan suojeltava ionisoivan säteilyn aiheuttamilta vaaroilta, ja komissiolla on oikeus tätä tarkoitusta varten toteuttaa asianmukaisia toimenpiteitä.
Uskon, että nyt on todella tullut aika nimenomaan luoda yhteisiä eurooppalaisia, ydinvoimaloita ja ydinmateriaalin kuljetusta koskevia turvastandardeja. Haluan kiittää erittäin lämpimästi komission jäsen de Palaciota, että hän on luvannut, että komissio alkaa toimia tässä asiassa ja tulee esittämään standardeja. Luullakseni myös Euroopan parlamentti on jo vaatinut tätä, nimittäin Schwaigerin liittymistä koskevassa mietinnössä, jossa vaadittiin ydinturvallisuuskoodeksia, ja vielä ennen uusien jäsenvaltioiden liittymistä. Euroopan parlamentti on jo hyväksynyt tämän mietinnön. Oletan myös, että Euroopan parlamentti hyväksyy huomenna myös vaatimuksen väestön suojelusta.
Tilintarkastustuomioistuin on tietenkin myös jo vaatinut turvastandardeja, ja Euroopan parlamentilla on myös esitysoikeus; Euratomin perustamissopimuksen mukaan parlamentti voi pyytää komissiota tekemään sille aiheellisia ehdotuksia asioista, joissa se katsoo että on valmisteltava yhteisön säädös. Euroopan parlamentin mielipide on, että näissä asioissa yhteisön säädös tosiaankin on tarpeellinen. Tällä hetkellä ei ole olemassa mitään yhdenmukaisia EU:n turvastandardeja, ja jos nyt ilmoitamme, että pidämme yhtä tai toista ydinvoimalaa vaarallisena, meillä ei oikeastaan ole oikeudellista asemaa, jonka perusteella näitä väitteitä voitaisiin kumota tai esittää. Siksi ydinmateriaalivalvonta vielä ennen näiden valtioiden liittymistä on meille aivan erityisen tärkeä asia.
Mielestämme tämän ei pitäisi myöskään sortua rahan puutteeseen. Nimenomaan ydinmateriaalivalvonta on meille erittäin tärkeää. Asetamme myös kymmenelle uudelle ehdokasvaltiolle tässä asiassa korkeita vaatimuksia, ja meidän pitäisi myös miettiä, mikä ESO:n ulottuvuus voisi olla tulevaisuudessa. Siksi olemme sitä mieltä, että meillä pitäisi olla myös kaksi direktiiviä, nimittäin yksi ydinmateriaalin kuljetuksesta ja toinen auditoinnista ja sertifioinnista ydinturvallisuusvalvonnan, ydinturvallisuuden ja ydinmateriaalivalvonnan aloilla. Ehkä olisi myös mahdollista kehittää ESO:sta riippumaton toimisto, joka voisi myös todella valvoa ja koordinoida tätä toimintaa. Tämä olisi hieno tilaisuus Euroopan unionille tulevaisuudessa vahvistaa toimintaympäristö tässä asiassa konkreettisesti myös yhteisön tasolla.
Lopuksi sanoisin vielä, että Euroopan parlamentti on sitä mieltä, että tästä aiheesta pitäisi keskustella myös Euroopan tulevaisuutta käsittelevässä valmistelukunnassa. Valmistelukunnan pitäisi esittää tähän liittyviä ideoita ja uusia tulevaisuudensuunnitelmia ja pohtia, miten voimme tulevaisuudessa toimia menestyksekkäästi tällä alalla.

Karlsson, Hans (PSE).
Arvoisa puhemies, turvallisuus on keskeistä kaikessa toiminnassa, mutta kun kyse on ydinmateriaaliin liittyvästä toiminnasta, turvallisuus on ratkaiseva asia. Sen enempää inhimillisille erehdyksille kuin sabotaasimahdollisuuksille tai laitoksiin tai ydinmateriaaliin kohdistuville terrorihyökkäyksillekään ei saa jäädä mitään mahdollisuutta. Sen vuoksi on ilahduttavaa, että Euratomia koskevasta tiedonannosta käy ilmi, että turvallisuus on parantunut ja että vaarat tiedostetaan paremmin. Valiokunta on täysin yksimielisesti kiinnittänyt huomiota lisäksi turvallisuuteen ja turvallisuuskysymyksien korostamista koskeviin toimiin, jotka kohdistuvat kaikkiin niihin henkilöihin, jotka työskentelevät ydinmateriaalin kanssa. Korostan erityisesti henkilöstöä koskevia koulutuskysymyksiä, kuljetusten turvallisuuden parantamista ja terrori-iskujen vaaraa, joka on kasvanut 11. syyskuuta 2001 jälkeen.
Arvoisa puhemies, ydinvoima on erittäin kiistelty ja ristiriitainen energiantuotantomenetelmä. Olemme kokeneet useita vakavia onnettomuuksia ja useita tapahtumia, jotka olisivat voineet olla erittäin kohtalokkaita, jos turvajärjestelmät ja henkilöstö eivät olisi olleet tehtäviensä tasalla. Turvallisuuskysymykset ovat sen vuoksi erittäin keskeisiä, aina kun kyse on ydinmateriaalin käsittelystä, eikä siihen saa koskaan tehdä poikkeuksia. Meidän on suhtauduttava erittäin vakavasti siihen, että kansalaiset ovat huolissaan ydinvoimasta, ydinmateriaalista ja siihen liittyvistä asioista.

Martin, Hans-Peter (PSE)
Arvoisa puhemies, kerta se on ensimmäinenkin. Emme voi tänään tervehtiä täällä edes yhtä ainutta vierailijaa. Hiljaista oli myös eilen Jokohamassa, mistä olen juuri palannut. Eihän siihen, mitä me täällä teemme, tarvita sentään 70 000 katsojaa. Nolla on kuitenkin nolla ja selvä osoitus siitä, ettemme ole onnistuneet informoimaan tätä parlamenttia edes minimaalisesti. Se että tätä keskustelua seuraa vain kolme istuvaa edustajaa, osoittaa, minkä arvon parlamentti itse antaa tälle mietinnölle. Jos ihmiset uudistetun työjärjestyksen ansiosta tietäisivät, mitä kaikkea me täällä teemme ja ennen kaikkea emme tee, tämä paikka olisi ääriään myöten täynnä. Kysymys kuuluu, miten kauan ja miten nopeasti me itseämme uudistamme, ja onko se keskustelun aihe? Kyllä vaan, arvoisa puhemies, se on keskustelun aihe, sillä sitä samaa, mitä me täällä parlamentissa teemme piiloutuessamme, tehdessämme niin paljon sen eteen, ettei meitä vaan kukaan kuuntelisi, tekee Euratom. Se välttelee kaikkea järkevää demokraattista valvontaa, ja tässä yhteydessä on tietenkin vaikeaa esittää perustavanlaatuista kritiikkiä, mutta kehut ovat kollega Rübigin mietinnön tietyissä kohdissa aivan asiaankuuluvia.
Tällaisia kohtia ovat 16 ja 17 kohta ja ennen kaikkea 13 kohta, koska niissä edes varovasti, joskin vain oireellisesti, näytetään sormella juuri kuvailtuja puutteita. Euratom työskentelee epädemokraattisesti, sen toiminta ei ole avointa eikä se ole tilivelvollinen kenellekään - tämä myös ilmaistaan hyvin selvästi 13 kohdassa. Erittäin vaikea on ymmärtää, paitsi jos tuntee parlamentaariset tottumukset ja ehkä myös tietyt käytännöt sopia asioista suljettujen ovien takana, 1, 2 ja 3 kohtaa. Miten voidaan siltä pohjalta, että meillä on niin paljon kadonnutta materiaalia, sanoa: toimii erittäin hyvin, erittäin hyvä, mitään ei ole havaittu?
Jos tämä jatkuu näin, viedään lisää pohjaa ei ainoastaan meidän työltämme vaan myös siltä, mikä ydinenergian käytössä mahdollisesti on järkevää. Mikä tuokin minut loppusanoihin, arvoisa puhemies: muuten olen sitä mieltä, että ilman avoimuutta ei ole demokratiaa!

De Palacio
. (ES) Arvoisa puhemies, ymmärrän todellakin sen, mitä jäsen Martin juuri sanoi julkisuuden puutteesta ja parlamentin istuntojen todellisuudesta tai sen puutteesta tuolla ulkona, unionin eri valtioissa oleviin kansalaisiin nähden. Näin on ennen kaikkea siksi, että mielestäni työskentelemme ja puhumme kansalaisten kannalta hyvin merkittävästä asiasta, jonka periaatteessa pitäisi kiinnostaa heitä, ja uskon, että kiinnostaakin.
Tältä osin, arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, haluan ennen kaikkea kiittää puheenvuoron käyttäneitä jäseniä ja erityisesti esittelijä Rübigiä aloitteesta laatia tämä mietintö.
Olen erityisen kiitollinen siitä, että kyseessä on ensimmäinen kertomus, jonka komissio on esittänyt Euratomin turvavalvontatoimista kahdeksaan vuoteen. Kertomusta odotettiin vastauksena tiedottamisen ja avoimuuden haluun, jonka komissio on ilmaissut täyttäessään Euratomin sopimuksen mukaisia tehtäviään.
Valtaosa parlamentin äänestykseen toimitetussa päätöslauselmaesityksessä ilmaistuista pyynnöistä ja ehdotuksista ovat sataprosenttisesti samoja kuin toiveet ja huolenaiheet, jotka minä olen esittänyt teille useissa yhteyksissä. Viime viikolla komissio hyväksyi aloitteeni ryhmittää uudelleen saman osaston alaisuuteen komission tehtävät ydinturvallisuuteen liittyvissä asioissa laajasti ymmärrettynä. Tällä vastaan yhteen parlamentin olennaiseen huolenaiheeseen, siihen, että yhtenäisyys ydinalan keskeisissä kysymyksissä saadaan lujittumaan.
Menemättä Rübigin esittämän päätöslauselmaesityksen yksityiskohtiin haluaisin mainita kaksi konkreettista kysymystä.
Ensiksi haluan ilmoittaa teille, että uusi mietintö Euratomin turvavalvontatoimiston toimista lähetetään teille lähiviikkoina.
Toiseksi, mitä tulee toimivaltuuksiin ydinturvallisuuskysymyksissä laajasti ymmärrettynä, pidän hyvin tärkeänä sitä, että yhteisön toimivallan käyttö voi perustua kansallisten viranomaisten tekniseen tietämykseen ja että sitä voidaan harjoittaa yhteensovitetusti ja yhdenmukaisesti viranomaisten kanssa. Tämä toteamus, joka on tosi tänään, on enemmän totta yhteisön laajentuessa.
Tässä mielessä haluan sanoa jäsen Rübigille ja muille puheenvuoron käyttäneille, että toivon voivani esittää lähikuukausina neuvostolle ja Euroopan parlamentille aloitepaketin nimenomaan ydinturvallisuudesta, jolla vastataan siihen, että Euroopan unionin voimaloiden on täytettävä yhteiset turvavaatimukset yhteisön säännöstön mukaisesti. Tätä te olette huolestuneina tuoneet esille. Vaatimusten noudattaminen velvoittaisi kaikki 15 nykyistä jäsenvaltiota, mutta myös ehdokasvaltiot, joista kerran tulee unionin jäsenvaltioita, ja sen vuoksi niiden on annettava takuut kaikille kansalaisille siitä, että asiat tehdään oikein ja erittäin turvallisesti. Tätä vaaditaan Euroopan unionissa.
Mitä tulee ydinenergiaan, niin te tiedätte kantani. Asia on kiistanalainen, mutta ottaen huomioon uudet, ilmastonmuutokseen ja muihin kysymyksiin liittyvät ongelmat, mielestäni, ja olen sanonut tämän toistamiseen, se on jotain aivan väistämätöntä. Se on jotain aivan välttämätöntä, ja ydinvaihtoehto on pidettävä avoimena Euroopan unionissa. Myös tämä sisällytettiin komission äskettäin hyväksymän vihreän kirjan päätelmiin.
Mutta tästä toteamuksesta seuraa uusissa olosuhteissa, että on taattava täysi avoimuus ja tarkoituksenmukaisten turvavaatimusten erittäin suuri tehokkuus kaikissa Euroopan unionin voimaloissa. Tätä varten tulemme tekemään työtä, ja tätä varten teemme työtä edelleen myös kansainvälisissä yhteyksissä, Wienin virastossa, vaadittavien normien tehostamiseksi entisestään kaikissa maailman ydinvoimaloissa.

Puhemies. -
Kun arvoisa komission jäsen oli jo aloittanut puheenvuoronsa, jäsenet Doyle ja Ahern, joilla oli ilmeisesti vaikeuksia päästä tänne, tulivat istuntosaliin. Kyse ei ole ennakkotapauksesta, mutta jos he pyytävät puheenvuoron, annan heidän puhua hyvin lyhyesti.

Ahern (Verts/ALE). -
Arvoisa puhemies, olemme aivan samassa veneessä, tätä ilmausta käyttääkseni. Kun lähdin kotoani tänä aamuna kello seitsemän, ajattelin olevani perillä Strasbourgissa kello neljä iltapäivällä. Lentomme oli kuitenkin neljä tuntia myöhässä, ja jouduimme tulemaan Düsseldorfin kautta. En halua pitkästyttää teitä yksityiskohdilla, mutta lopulta pääsimme Strasbourgiin.
On ollut erittäin mielenkiintoista kuunnella komission jäsenen ajatuksia. Se, miten ydinmateriaalien loppusijoitus järjestetään, on erittäin tärkeä kysymys sekä Euroopan unionin alueella että sen ulkopuolella. Syyskuun 11. päivän tapahtumien jälkeen ydinmateriaalien turvallisuudesta Euroopan unionissa tuli vielä entistäkin tärkeämpi aihe. Toisin kuin komission jäsen, uskon, että paras tapa huolehtia ydinmateriaalien loppusijoituksesta on lopettaa niiden tuotanto ja että ydinmateriaalien jälleenkäsittelyyn on kiinnitettävä erityistä huomiota. Tiedämme, että Ranskan La Haguessa on ilmatorjuntaohjuksia ja että Sellafieldin jälleenkäsittelylaitoksen turvajärjestelyt jäävät salaisuudeksi. Se, että plutoniumin varastointia jatketaan ja että näitä varastoja, jotka jo nyt sisältävät satoja tonneja radioaktiivista ainetta, laajennetaan vielä entisestään, ei voi olla hyväksyttävää sen jälkeen, mitä tapahtui syyskuun 11. päivänä.

Doyle (PPE-DE). -
Arvoisa puhemies, myöhästymiseni ei tarkoita, ettenkö kunnioittaisi teitä tai erinomaisen mietinnön esitellyttä jäsen Rübigiä tai komission jäsentä, mutta kuten kollegani jo selitti, en mahtanut sille mitään. Valitettavasti tässä olisi taas yksi tarina lisää siihen, millaisia hankaluuksia kukin on Strasbourgin-matkallaan kohdannut.
Olen iloinen, että ydinjätteen loppusijoitus ja ydinturvallisuus on nyt erotettu selvästi toisistaan. Soisin turvavalvontatoimistolle mielelläni kaikki ne resurssit, jotka se tarvitsee jatkaakseen työtään parhaalla mahdollisella tavalla, etenkin sitten, kun uudet jäsenvaltiot liittyvät unioniin.
Pidän erittäin myönteisenä komission jäsen De Palacion aikomusta esitellä ydinvoimaa koskeva paketti, johon hän viittasi 23. huhtikuuta 2002 ja uudelleen täällä tänään. Toivon, että tämä paketti, jonka on määrä kattaa ydinturvallisuuden ala laidasta laitaan, valmistuu tänä syksynä. Pyytäisinkin arvoisaa komission jäsentä sisällyttämään pakettiin maininnan, että Euroopan unionin ja sen naapurimaiden - ehdokasvaltiot mukaan luettuina - välille kaivataan kunnollista neuvontaa ja molemminpuolista tiedottamista, jotta asioista voidaan keskustella niille varatussa foorumissa.
Lordi Inglewood Britannian ydinpolttoainevirastosta (British Nuclear Fuels Ltd.) mainitsi jokin aika sitten, että hän olisi valmis sisällyttämään pakettiin asiat, jotka olin ottanut esille - kuten komissio on ottanut huomioon ne pelot ja huolenaiheet, joita itävaltalaisilla on Temelinin suhteen. Toivon, että tätä lähestymistapaa käytetään kaikissa Euroopan unionin ydinturvallisuutta ja turvallisuustoimenpiteitä koskevissa toimissa, jotta osapuolet voivat keskustella asianmukaisesti niin todellisista kuin kokemistaan peloista tähän tarkoitukseen varatussa foorumissa. Myönnän, että kaikki osapuolten kokemat pelot eivät ehkä ole todellisia, mutta niistäkin pitää puhua, ennen kuin ne riistäytyvät käsistä ja muuttuvat poliittisiksi kiistakysymyksiksi.
Jos meillä on edellä kuvatun kaltainen asiantuntijoista koostuva ja molempia osapuolia kuunteleva foorumi, tähän paljon kiisteltyyn asiaan voidaan suhtautua huomattavasti rauhallisemmin. Itse tulen maasta, jossa ei ole ydinvoimaloita ja joka vastustaa ydinvoimalla tuotettua sähköä. Kunnioitan muiden jäsenvaltioiden oikeuksia, mutta näidenkin pitää kunnioittaa meidän oikeuksiamme sekä kuunnella, mitkä asiat meitä huolestuttavat, ja toimia sen mukaisesti. Toivomme, että te, arvoisa komission jäsen, toteutatte sellaisen rakenteen, että luvattuun ydinvoimapakettiin, johon suhtaudun erittäin myönteisesti, voitaisiin ehkä sisällyttää tämänkaltainen foorumi. Kiitän esittelijä Rübigiä erinomaisesta mietinnöstä.

Puhemies. -
Haluaako arvoisa komission jäsen lisätä jotakin?
Olen kuunnellut arvoisia jäseniä ja pöytäkirjassa on merkintä, että he itsestään riippumattomista syistä, tässä tapauksessa lentoliikenteestä johtuvista syistä, eivät saapuneet ajoissa, minkä arvoisa komission jäsen ja Euroopan parlamentti epäilemättä myös pannevat asiaankuuluvasti merkille.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.30.

Puhemies. -
Esityslistalla on seuraavana Vander Taelenin laatima kulttuuri-, nuoriso-, koulutus-, tiedonvälitys- ja matkailuvaliokunnan mietintö (A5-0222/2002) tietyistä elokuviin ja muihin audiovisuaalisiin teoksiin liittyvistä oikeudellisista näkökohdista (KOM(2001) 534 - C5-0078/2002 - 2002/2035(COS))

Vander Taelen (Verts/ALE)
. (NL) Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, tämä on minulle hyvin merkityksellinen hetki, vaikka olin tietysti toivonut, että sali olisi täydempi. Käytän tosiaan nyt viimeistä kertaa puheenvuoron tässä parlamentissa, sillä 1. syyskuuta ryhdyn johtamaan säätiötä, joka myöntää varoja flanderilaisen elokuvan edistämiseksi. Ja juuri siihen olen loppujen lopuksi pyrkinyt täällä tekemälläni työllä näiden kolmen vuoden aikana. Myös Euroopan komissio yrittää tehdä Euroopan tasolla sitä, mitä minä yritän tehdä Flanderissa. Komission tiedonanto, johon mietintöni perustuu, on tietysti hyvin positiivinen askel. Se on askel oikeaan suuntaan. Tiedonannon suuri ansio on juuri siinä, kuten mietinnössänikin sanotaan, että asiat tulevat lopulta avoimemmiksi ennen kaikkea juridisella tasolla ja että yritetään luoda vähän selvyyttä siitä, mitä audiovisuaaliselle alalle annettavan valtiontuen alalla saa tai ei saa tehdä. Siitä voimme olla vain iloisia. Mutta jos tiedonantoa tarkastelee toisesta näkökulmasta, on kuitenkin pakko pahoitella sitä, että Euroopan komissio näyttää yhä alistuvan kunnianhimon puutteeseen, kun on kyse audiovisuaalisesta politiikasta. Kilpailusäännösten noudattamiselle pannaan erittäin paljon painoa. Ikään kuin Euroopassa olisi kilpailua audiovisuaalisella alalla! On todella merkillistä, että Eurooppa kiinnittää niin paljon huomiota eri jäsenvaltioiden tilanteen tarkasteluun samaan aikaan kun nämä jäsenvaltiot ovat vastakkain musertavan kilpailijan kanssa, joka ei kuitenkaan ole Euroopan unionin jäsen, onneksi. Tarkoitan Yhdysvaltoja, jonka elokuvatuotannolla on useimmissa Euroopan maissa 80 - 85 prosentin osuus elokuvissa käynneistä. Se on tietysti tyrmistyttävä luku. Näin kohtalokkaan tilanteen takia pitää toivoa, että Euroopan komissio lopulta onnistuu tekemään todellisen aloitteen sillä tasolla, millä Euroopan unionin pitäisi liikkua. Missään ei ole nimittäin säädetty, että Euroopan pitää pysyä Yhdysvaltojen elokuvateollisuuden jäljessä. Mutta on selvää, että jäsenvaltioilla on erilaisia puutteita, kuten Euroopan parlamentti aiemmissa mietinnöissään totesi. Euroopan komission onkin jo aika näyttää, että se ei pelkästään ymmärrä, sillä se tietysti ymmärtää, vaan että se myös haluaa antaa varoja käytettäväksi. Onhan toki anteeksiantamatonta, hyvät kuulijat - tämä esimerkki on kerrottu jo niin usein, että se on menettänyt vähän tehoaan -, onhan toki kovin kuvaavaa, että Eurooppa antaa kymmenen kertaa enemmän rahaa tupakkateollisuuden tukemiseen kuin Media-ohjelmaan. Euroopassa kannattaa olla ennemmin oliivinviljelijä kuin elokuvantekijä. Sillä alalla Euroopalla on hyvin selvä, selkeästi ilmaistu politiikka. Mutta kun on kysymyksessä yksi kaikkein kunnianhimoisimmista aloista, jonka tulevaisuudenperspektiivit ovat kaikkein hienoimmat, myös työllisyyden osalta, niin Eurooppa jättää kentän suosiolla muille joukkueille. Ei, minä liioittelen, Eurooppa on läsnä, mutta tavattoman vaatimattomalla tasolla. Haluaisinkin viimeisenä pyyntönäni Euroopan parlamentissa kehottaa parlamenttia jatkamaan Euroopan komission ja jäsenvaltioiden ahdistelemista, niin että voimme ehkä jonakin päivänä puhua aidosta eurooppalaisesta politiikasta, joka pystyy tarjoamaan eurooppalaisille sen, mihin heillä on oikeus, nimittäin oman korkealaatuisen audiovisuaalisen teollisuuden.

Hieronymi (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, hyvät kuulijat, ensimmäiseksi haluan kiittää Luckas Vander Taelenia lämpimästi tästä mietinnöstä, mutta myös hänen sitoutumisestaan työhönsä Euroopan parlamentissa. Hän on todellinen eurooppalaisen elokuvan puolestapuhuja. Vaikka menetämmekin hänet parlamentissa, saamme hänestä kumppanin asiantuntijapuolelle. Uskon, että voimme jatkossakin tehdä erittäin hyvää yhteistyötä.
Kiitän kuitenkin myös komissiota sen esittämästä tiedonannosta. Se antaa meille tilaisuuden tehdä välitilinpäätös. Mihin olemme päässeet tämän parlamentin ja tämän komission tehtyä työtään noin kolme vuotta? Minun mielestäni välitilinpäätös osoittaa yhden asian: eurooppalainen elokuva on vahva silloin, kun me teemme yhteistyötä, toisin sanoen parlamentti, komissio, neuvosto, mikä on joskus todella erittäin vaivalloista, sekä ammattiliitot.
Kolmen viime vuoden tilinpäätös todistaa, että olemme saavuttaneet tärkeitä asioita. Haluan ottaa puheeksi vain kolme seikkaa. Ensinnäkin Euroopan unionin elokuvateattereissa näytettyjen ei-kansallisten eurooppalaisten teosten osuus kasvoi viime vuonna 21 prosentilla. Se tarkoittaa, että Media-ohjelmallamme on ollut todella merkittävä osuus tämän tärkeän tavoitteen saavuttamisessa.
Toiseksi komission jäsen Redingin ja parlamentin aloitteen ansiosta Euroopan investointipankki on perustanut rahaston, joka antaa audiovisuaalisia teoksia varten käytettäväksi kipeästi kaivattua riskipääomaa, pelkästään tänä vuonna yhteensä 400 miljoonaa euroa - tärkeä askel oikeaan suuntaan.
Kolmas näkökohta on, että komissio on tutkinut kilpailuoikeuden suhteessa jäsenvaltioiden elokuville antamaan tukeen ja todennut tuen joka mielessä lailliseksi, joten olemme saaneet selvästi lisää takeita eurooppalaiselle elokuvalle. Näille laakereille emme saa jäädä lepäämään. Tässä tiedonannossa viitataan suurimpiin ongelmiin, jotka meidän on tulevina vuosina ratkaistava, ja nimenomaan unionin tasolla. Meidän on kuitenkin myös ratkaistava ne - ja tässä vetoan neuvostoon, joka vaatii toissijaisuutta - jäsenvaltioiden vastaavien aloitteiden avulla.
Mainitsen tässäkin vain kolme seikkaa. Tehokkaaksi perustaksi työllemme tarvitsemme Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 151 artiklaan vihdoinkin muutoksen, jolla siirrytään määräenemmistöäänestyksiin. Tarvitsemme koehankkeita digitalisoidun perinnön suojelemiseksi, ja tarvitsemme asianmukaisia määräyksiä eurooppalaisen elokuvan tulevaisuuden tukemisoikeudesta.
Sanders-ten Holte (ELDR).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat. Olemme aiemmin esittäneet kehotuksen eurooppalaisten elokuvien levityksen tehostamisesta, ja nyt syvennymme oikeudellisiin ulottuvuuksiin, joilla voimme edistää eurooppalaista elokuvaa. Jäsen Vander Taelen on jälleen suoriutunut erinomaisesti komission tiedonannon kommentoimisesta, ja kiitän häntä siitä sydämellisesti.
Alankomaissa elokuvatuotantoon tehtyjä investointeja kannustetaan verotuksellisin toimin elokuvatuotantoon sijoittavien kommandiittiyhtiöiden kohdalla. Se on minusta oikein hyvä asia ennen kaikkea siksi, että Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan poikkeuslauseke kulttuurista antaa siihen tilaisuuden. Se ei kuitenkaan riitä.
Kaksi asiaa. Euroopan investointipankki ja Euroopan investointirahasto voivat antaa tärkeän rahallisen panoksen varsinkin silloin, kun on kysymys eurooppalaisesta elokuvatuotannosta, johon sisältyy tuotantotoimenpiteitä eri jäsenmaista. Epäilen kuitenkin sitä, pitääkö meidän mennä niin pitkälle, että Euroopan investointipankin pitää osallistua elokuvateatterien digitaalisen projisointimateriaalin hankintaan, kuten jäsen Vander Taelen ehdottaa. Ryhmäni pelkää, että sillä tavalla avataan ovi sepposen selälleen mielivallalle ja kilpailun vääristymiselle.
Toiseksi haluan vielä kerran muistuttaa, että niin kauan kuin emme tiedä, mitä ihmisten mielissä liikkuu, emme voi toteuttaa suunnattua myynninedistämispolitiikkaa eurooppalaisen elokuvan hyväksi. Sen takia on oleellista tutkia elokuvissa kävijöiden motiiveja elokuvan valinnassa. Lisäksi on keskeistä, että saamme myös nuoret kiinnostumaan eurooppalaisesta elokuvasta. Koulussa tapahtuva kuvanlukutaidon opetus ja tietotekniikkaa hyödyntävä opetus ovat juuri oikea tapa tutustuttaa heidät eurooppalaiseen elokuvatuotantoon ja opettaa heitä myös arvostamaan sitä.
Kannatan lämpimästi kiinnostavaa aloitetta lapsille tarkoitettuja kanavia tarjoavan Euroopan laajuisen ohjelmanlähettäjien verkoston luomisesta, jotta hyvät eurooppalaiset lastenelokuvat voitaisiin tehdä tunnetuksi koko Euroopassa, ja se on minusta loistava väline tähän tarkoitukseen. Sillä tavalla eurooppalaiset tehdään jo lapsuudestaan lähtien tietoiseksi meidän niin kovin monimuotoisesta kulttuuristamme sellaisena kuin se ilmenee muun muassa eurooppalaisessa elokuvassa, ja sen eteen meidän on tehtävä työtä.

Fraisse (GUE/NGL).
Hyvä jäsen Lucas, tulemme kaipaamaan sinua. Tulemme kaipaamaan toimintaasi elokuvien levityksen edistämiseksi Euroopassa, ja haluan tässä kiittää sinua kaikesta siitä, mitä näiden kolmen vuoden aikana olet tehnyt. Yhdyn kiitoksiin, joita kollegat ovat esittäneet ennen puheenvuoroani.
Esitän vain muutamia huomautuksia elokuvien levityksestä. Paitsi että "televisio ilman rajoja" -direktiiviä ei tarkisteta, mutta lisäksi täsmälleen samaan aikaan toiset ehdottavat eurooppalaisen televisiokanavan perustamista elokuvien levittämistä varten. Haluaisin kuulla komission kannan tästä - muun muassa - Belgian tekemästä aloitteesta televisiokanavan perustamiseksi. Ihmettelen nimittäin jälleen kerran, millä tavoin eurooppalainen teos määritellään.
Tästä kysymyksestä luvattiin puhua "televisio ilman rajoja" -direktiivin tarkistuksen yhteydessä. Keskustelua ei käydä, koska direktiiviä ei tarkisteta. Kysymys on kuitenkin jäljellä. Audiovisuaalisten siirtolaitteiden moninkertaistuessa tulee nimittäin esiin myös kysymys audiovisuaalisen teoksen rajoista. Onko televisiostudiolähetys audiovisuaalinen teos ja millä tavoin sitä levitetään? Koskevatko sitä eurooppalaisen elokuvakanavan edistämistoimet? Mielestäni kaikki nämä kysymykset ovat riittävän tärkeitä, jotta niihin pyrittäisiin vastaamaan. Oikeastaan kysymys, jonka esitän yhä uudelleen ja uudelleen, on kysymys audiovisuaali- ja elokuvateollisuuden tuotannon kulttuurisisällöstä. Millä tavoin me puolustamme kulttuurisisältöä?
Toinen kysymys komissiolle: uskon komission suhtautuvan avoimesti ajatukseen luoda WTO:n rinnalle kansainvälinen kulttuurikysymyksiin erikoistunut väline. Tiedämme, että ranskalais-quebeciläinen asiantuntijaryhmä on laatinut tällaista välinettä koskevan toteutettavuustutkimuksen. Asiat hahmottuvat siis vähitellen konkreettisesti. Tämä aihe koskettaa läheisesti meitä Euroopan parlamentin jäseniä, ja haluaisin käynnistää asiasta keskustelun. Uskoakseni komission jäsenet Reding ja Lamy ovat useita kertoja avoimesti ottaneet ehdotuksen esille. Haluaisin siksi kulttuuriperinnön etua ajatellen kuulla joitakin selvityksiä.

Gutiérrez-Cortines (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, minustakin on ikävää, että jäsen Vander Taelen, joka on tehnyt hyvää, laadukasta ja erittäin demokraattista työtä, jättää meidät. Hänestä on mukava tehdä yhteistyötä ja toimia aina yksimielisesti. Olen todella pahoillani, että hän lähtee.
Kiitän komissiota pyrkimyksestä saada tiettyjä oikeudellisia muutoksia eurooppalaisten elokuvien levittämiseen ja suhtaudun myönteisesti tiettyihin tiedonannon näkökohtiin, joista puhun myöhemmin.
Minua huolestuttaa kuitenkin valtavasti se, että jälleen kerran on eräänlaista suurta perusujoutta, ja luulen sen johtuvan siitä, että näkökanta, toisin sanoen paikka, jonne olemme asettautuneet tarkastellaksemme elokuvaa, audiovisuaalista kuvaa, ja kilpailuhakuisuus, ei ole oikea.
Katson esimerkiksi, että kulttuurin ja teollisuuden välinen suhde ei ole selvä. Pidämme kulttuuria vieläkin jotenkin erilaisena, ikään kuin erillisenä, toissijaisuuden piiriin kuuluvana maailmana, mutta voimmeko sanoa, että digitaalielokuva on vain kulttuuria? Suojelu- ja tukitoimet ovat aina vähäisiä ja vaatimattomia, vaikka paljon on saavutettu osittain parlamentin ja jäsen Hieronymin ansiosta, kuten merkittävä yhteistyö BCI:n kanssa. Mutta se ei riitä. Tästä ujoudesta kertoo tapa, jolla rajat tasoittavaa ja poistavaa sekä elokuvateatterit käytännöllisesti katsoen hävittävää digitaalimaailmaa käsitellään. Kyseessä on laadun huomiotta jättäminen, minkä vuoksi meidän on muutettava toimintalinjojamme, ja tarkastelutapoihimme on tultava jyrkkä muutos.
Ajattelutapa, jonka mukaan ratkaisu digitaaliseen maailmaan voi olla tuki tutkimuksen ja kuudennen ohjelman kehittämiselle, on mielestäni keino käsitellä aihetta, jota tullaan kehittämään 27 eikä neljä vuotta. Siirtymisemme digitaalimaailmaan merkitsee sitä, että mullistamme teknisen järjestelmämme useimmissa tapauksissa, lujitamme Eurooppaa yhdellä perustalla ja olemme tällä hetkellä siirtymässä jälkituotannon aiheeseen. Tätä ei nähdäkseni ole käsitelty, sillä kulttuurin ja teollisuuden yhdistämistä pelätään, koska astuessamme teollisuuden maailmaan meidän olisi astuttava kilpailun maailmaan, ja uskomme edelleen, että kulttuuri tarvitsee rajoja. Mutta me myöhästymme.
Kun otetaan toisaalta huomioon kehotus puhua nykyaikaisin, tämän aikakauden sanoin ja se, että tiedämme, mitä on tekninen vallankumous, joka tulee mullistamaan kulttuurinäyttämöt, haluan myös sanoa, että tarvitaan todellakin uskallusta ja rohkeutta puolustaa samalla audiovisuaalisen perinnön säilyttämistä. Se on mielestäni hyvin kiinnostavaa ja rohkeaa, ja kannatan sitä. On tarpeen perustaa myös tietopankki. On aivan oikein tunnustaa digitaalinen omaisuus ja käsitellä kokonaisuutena mahdollisuutta antaa tiettyjä määräyksiä ja toteuttaa toimia, jotta pääsisimme kaikki sopimukseen. Katson kuitenkin edelleen, että teollisuuden ja kuvan maailmaa ei voida ratkaista toissijaisuudella.

Zorba (PSE).
Arvoisa puhemies, on totta, että kuulemme väitteet ilmentävät moniarvoisuutta, enkä haluaisi, että komission jäsen Lamy, joka on täällä, pitää tätä ristiriitaisena. Me kaikki rakastamme elokuvaa ja sen paras puolestapuhuja näissä saleissa oli kollega Vander Taelen. En usko, että menetämme hänet, vaan että näemme häntä hänen uudessa asemassaan säännöllisesti ja voimme työskennellä hänen kanssaan yhtä hyvin kuin aiemmin.
Elokuva, seitsemäs taiteenlaji, joka on tullut muiden taiteiden rinnalle vasta hyvin äskettäin, on alusta alkaen yhdistänyt taiteen ja teollisuuden, laadun ja laajan yleisön, ja se on kasvattanut kokonaisia sukupolvia Euroopassa. Nykytilanteessa, kuten tiedetään, elokuvaan kohdistuu amerikkalaisen elokuvan tukahduttava paine. Parlamentti ja Euroopan unioni ovat tähän mennessä tehneet poliittisia päätöksiä, jotka tukevat elokuvaa ja audiovisuaalisia teoksia, nyt on kuitenkin ryhdyttävä myös muihin toimiin. Tässä tarkoituksessa Vander Taelenin mietinnössä ehdotetaan oikein hyviä lainsäädännöllisiä ja verotuksellisia toimia ja siinä tarkastellaan myös tutkimusta sekä arkistoja. Lähestymme kuitenkin kolmea kriittistä rajapyykkiä, vuotta 2004, jolloin päätetään taloustuista, vuotta 2005 jolloin asiasta neuvotellaan WTO:n puitteista sekä toistaiseksi määrittelemätöntä, yhä vain kauemmaksi siirtyvää vuotta, jolloin uudistetaan "televisio ilman rajoja" -direktiiviä. Ennen kuin saavutamme nämä aikarajat meidän on käytettävä kaikki voimavaramme ja poliittinen kekseliäisyytemme pelastaaksemme eurooppalaisen elokuvan ja audiovisuaalisen alan. Kollega Lucas Vander Taelen on tehnyt näin ja hän ansaitsee onnittelut. Toivottavasti hänen aloitteensa ei kuitenkaan jää ilmaan roikkumaan. Tästä syystä olisi hyvä saada komissiolta mahdollisimman konkreettinen vastaus.

Lamy
. (FR) Arvoisa puhemies, komissio kiittää jäsen Vander Taelenia mietinnön valmistelusta ja on ilahtunut sen johtopäätöksistä, joista olemme yhtä mieltä. Otamme tietysti huomioon lausutut huomautukset ja esittämänne kysymykset ja erityisesti koska jäsen Vander Taelen muistutti meille mietinnön olevan tavallaan viesti, jonka hän jättää meille perinnöksi.
Elokuvaa koskeva tiedonanto on osoitus huomiosta, jota komissio kiinnittää elokuva-alaan ja laajemmin koko audiovisuaalialaan politiikkojemme kehittämisessä. Omalta osaltamme olemme täysin tietoisia parlamentin ja komission näitä kysymyksiä koskevien kantojen lähentymisestä, ja olemme siihen tyytyväisiä. Olitte sitä paitsi täällä parlamentissa jo osoittaneet tähän alaan kiinnittämänne huomion edellisessä myös jäsen Vander Taelenin valmistelemassa oma-aloitteisessa lausunnossa, joka koski eurooppalaisten elokuvien tehokkaampaa levitystä sisämarkkinoilla ja ehdokasvaltioissa.
Tämän elokuvaa koskevan tiedonannon tavoitteena on ensiksi kuvata selvästi komission myönteistä ja rakentavaa lähestymistapaa elokuva-alan kansallisia tukia kohtaan. Audiovisuaali- ja elokuva-alan on kahtalaisen taloudellisia ja kulttuurinäkökohtia koskevan luonteensa seurauksena - jonka vuoksi tätä alaa ei voida jättää ainoastaan markkinavoimien varaan - sopeuduttava koko ajan myös jatkuvasti kehittyvään maailmaan. Komissio on ottanut myönteisesti kantaa kaikkiin jäsenvaltioiden ilmoituksiin kansallista elokuva-alaa tukevista valtiontukijärjestelmistä. Komission tarkastelemia kansallisia järjestelyjä siis tuetaan vuoteen 2004 saakka, mikä ei kuitenkaan merkitse sitä, että niistä tulisi laittomia tai että ne pitäisi asettaa kyseenalaisiksi tämän päivämäärän jälkeen. Kyseinen päivämäärä merkitsee ainoastaan, että siihen saakka komission esittämät perusteet pysyvät muuttumattomina ja että jos niitä on myöhemmin muutettava, siihen olisivat syynä esille tulleet uudet tekijät, jotka osoittaisivat esiintyneen erilaisia poikkeamia.
Jäsen Vander Taelenin mietinnössä käsitellyistä muista aiheista haluaisin täsmentää erityisesti, että komissio tukee digitaalielokuvaa - vastaan tällä jäsen Gutiérrez-Cortinezin esittämään puheenvuoroon - ja arkistojen digitalisointia Media Plus -ohjelman eri koehankkeissa. Muut tiedonannossa mainitut seurantatoimet ovat jo toteutusvaiheessa.
Mitä tulee lakisääteistä tallentamista ja rekisteröintijärjestelmiä koskeviin tarkasteluihin, elokuva-alan asiantuntijaryhmät kutsutaan koolle syksyllä, ja aloitamme keskustelun tarkastelujen tuloksista. Lopuksi tiedonannossa ilmoitetut tutkimukset on käynnistetty, ja loppuraporttien on tarkoitus valmistua tämän vuoden lopulla. Ja viimein jäsen Fraisselle täsmentääkseni, televisio ilman rajoja -direktiivin tarkistusta koskevat työt ovat käynnissä. Yksi kolmesta laajasta tutkimuksesta on julkaistu komission verkkosivustossa. Kaksi muuta tutkimusta julkaistaan myöhemmin. Direktiivin soveltamista koskeva mietintö hyväksytään komissiossa tämän vuoden loppuun mennessä.
Ennen kuin vastaan joihinkin tiettyihin kysymyksiin, haluan vain palauttaa mieliimme, että komission tiedonanto, jota tänä iltana keskustelun aiheena oleva mietintö käsittelee, muodostaa vasta ensimmäisen vaiheen. Me jatkamme yhteistyötämme saavuttaaksemme tämän yhteisen tavoitteen, josta te kaikki olette poikkeuksetta muistuttaneet puheenvuoroissanne: luovan ja monipuolisen eurooppalaisen audiovisuaalialan elinvoiman, kehityksen ja kasvun.
Parista kolmesta tarkemmasta kysymyksestä: jäsen Sanders-ten Holte puhui Euroopan elokuvaperinnöstä. Käytän tilaisuutta hyväkseni kiinnittääkseni huomionne "CinEd@ys"viikkoon, joka järjestetään 15.-24. marraskuuta ja jonka tarkoituksena on tarjota eurooppalaisille mahdollisuus tutustua Internetissä ja elokuvasaleissa joihinkin eurooppalaisen elokuvan aarteisiin. Näin ihmiset voisivat tutustua niihin.
Jäsen Fraissen esittämästä eurooppalaista elokuvakanavaa koskevasta kysymyksestä sanoisin, että kyseessä on hanke, joka on jo jonkin aikaa otettu esille eri yhteyksissä. Olimme sitä paitsi jo rahoittaneet asiasta tutkimuksen vuonna 1997, mutta ilman kovin ratkaisevia tuloksia. Julkiset yleisradiolaitokset tutkivat kysymystä edelleen, mutta joitakin ongelmia ei selvästikään ole ratkaistu, muun muassa kysymykset tekijänoikeuksista sekä tuottajien eduista - tuottajien, jotka rahoitusta, kannattavuutta ja katsojia koskevia kysymyksiä lukuun ottamatta, ovat tällä hetkellä estäneet asian käsittelyn.
Jäsen Fraisse, päättääkseni puheenvuoroni ajatukseen kansainvälisestä välineestä, jolla vahvistettaisiin kulttuurin monimuotoisuutta koskevat periaatteet, sekä sen tuloksena todennäköisesti syntyvistä kansainvälisiä sopimuksia koskevista tavoitteista, tämä ajatus on todellakin ollut jonkin aikaa ilmassa. Aiheesta on Unescossa laadittu mielenkiintoisia tutkimuksia, mutta ne eivät ole toistaiseksi saavuttaneet riittävää kriittistä massaa laadullisesti tai aiheen perusteellisuuden kannalta eikä myöskään järjestelyyn osallistuvien tai siihen sitoutumisesta kiinnostuneiden maiden osalta. Siten me jatkamme sillä välin keskusteluja Maailman kauppajärjestössä audiovisuaalialan kansainvälisiä kauppaneuvotteluja koskevasta osasta. Aikaisempaan tapaan me jatkamme meille annetun tehtävän hoitamista kulttuurin monimuotoisuuden säilyttämiseksi niin tällä alalla kuin muillakin.

Puhemies. -
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.30.

Puhemies. -
Esityslistalla on seuraavana Turchin laatima budjettivaliokunnan mietintö (A5-0188/2002) muutetusta ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi Euroopan laajuisten verkkojen alaan liittyvän yhteisön rahoitustuen myöntämistä koskevista yleisistä säännöistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2236/95 muuttamisesta (KOM(2002) 134 - C5-0130/2002 - 2001/0226(COD))

Turchi (UEN)
. (IT) Arvoisa puhemies, Euroopan laajuiset verkot ovat yksi unionin kilpailukyvyn ja työllisyyden kasvua edistävistä voimista. Essenin Eurooppa-neuvoston kokouksessa joulukuussa 1994 tehtiin lopullinen aihetta koskeva poliittinen aloite hyväksymällä 14:n ensisijaisen hankkeen luettelo. Yhteisö ja Euroopan investointipankki perustivat joukon rahoitusvälineitä näiden tavoitteiden saavuttamiseksi.
Yhteisön Euroopan laajuisille verkoille tarjoaman tuen päätavoitteena on auttaa selviytymään rahoituksellisista esteistä, joita voi ilmetä hankkeen käynnistyessä. Nykyään yhteisön tuki on periaatteessa rajoitettu 10 prosenttiin kokonaiskustannuksista lukuun ottamatta Galileo-ohjelmaa, jonka rahoituksesta jopa 20 prosenttia voidaan saada yhteisöltä. Loput menoista on tarkoitus yhteisrahoittaa joko paikallisten, alueellisten tai kansallisten budjettien kautta.
Valitettavasti työt eivät edisty niin nopeasti kuin on suunniteltu: Essenin huippukokouksessa hyväksytyistä 14 erityishankkeesta vain kolme on saatu päätökseen; kuusi muuta hanketta on määrä saada valmiiksi vuoteen 2005 mennessä; viiden jäljelle jäävän hankkeen aikataulua ei ole määritetty selkeästi. Millaisia ongelmat siis ovat? Ennen kaikkea investointitahti on ollut liian hidas, ja komissio on sitä mieltä, että mikäli rahoitus ei kasva tästä ajankohdasta alkaen vuoteen 2010 mennessä, on erittäin todennäköistä, että verkkoa ei saada täysin valmiiksi, erityisesti rautateiden osalta. Viivästyksiä on eniten rajat ylittävissä hankkeissa, sillä jäsenvaltiot ovat asettaneet Euroopan laajuisen verkon kansalliset osuudet investointipäätöksissään etusijalle.
Viivästymiset johtuvat pääasiassa siitä, ettei raja-alueinfrastruktuurien suunnittelussa, arvioinnissa ja rahoituksessa ole noudatettu yhtenäistä lähestymistapaa. Toisaalta yhteisöllä ei ole riittäviä budjettivaroja eikä oikeudellisia välineitä, jotta se voisi yksinään nopeuttaa kyseisiä hankkeita, koska hankkeiden toteuttaminen jäsenvaltioiden alueella kuuluu perustamissopimuksen mukaan kansallisten viranomaisten toimivaltaan. Ongelmallisimpia alueita ovat kansainväliset liikennekäytävät, joille pakkautuu Euroopan läpi kulkeva pohjois-eteläsuuntainen liikenne, luonnonesteet, kuten Alpit ja Pyreneiden vuoristo, suurimpien taajamien esikaupunkialueet, joihin keskittyy sekä pitkän matkan, alueellista että paikallista liikennettä, sekä tietyt Euroopan unionin rajat, erityisesti rajat EU:n jäsenyyttä hakeneiden maiden kanssa. Komissio ehdottaakin, että yhteisön toimet ja hankkeet keskitetään näiden pullonkaulojen vähentämiseen.
Mitä tulee toteuttamiseen, komissio on onnistunut viime vuosina ylläpitämään suhteellisen korkeaa toteuttamisastetta, ja vuodesta 2002 lähtien myös viivästymiset ovat vähentyneet. Komissio onkin ehdottanut, että Euroopan laajuisten verkkojen alaan liittyvän yhteisön rahoitustuen myöntämistä koskevia yleisiä sääntöjä muutetaan. Tukea nostettaisiin 10 prosentista 20 prosenttiin, jotta saataisiin aikaan vipuvaikutus ja houkuteltaisiin etenkin yksityisiä sijoittajia. Tämä muutos suunnattaisiin kolmeen hankeluokkaan: rajatylittäviin rautatiehankkeisiin, joihin liittyy luonnonmuodostumista aiheutuvia esteitä, kuten Alpit tai Pyreneiden vuoristo; hankkeet, joilla pyritään vähentämään tunnettuja pullonkauloja ehdokasvaltioiden vastaisilta rajoilta; 12 ensisijaista energiahanketta. Kaksi ensimmäistä luokkaa kuuluvat liikenneverkkojen alaan, niin kuin on määritelty päätöksessä N:o 1692/96/EY. Euroopan laajuisia liikenneverkkoja koskevaan budjettikohtaan (B5-700) lisättäisiin 100 miljoonaa euroa vuosina 2003-2006 ISPAn tuen täydentämiseksi. Euroopan laajuisten verkkojen rahoituskehystä ja rahoitusnäkymiä vuosille 2000-2006 pitäisikin siksi tarkistaa. Lopuksi komissio ehdottaa 50 miljoonan euron osoittamista rajat ylittäville hankkeille nykyisen Euroopan laajuisille liikenneverkoille laaditun talousarvion rajoissa.
Mitä tulee Galileo-ohjelmaan, sen yhteisrahoitusaste pysyy 20 prosentissa, kuten se oli jo aiemminkin.
Mistä asioista olen huomauttanut? Tarkistuksissa 1, 3, 5 ja 6 sovitaan yleisistä puitteista ja tasapainotetaan komission esitystä, jonka ehdotuksessa pyrittiin painottamaan yksinomaan jäsenyyttä hakeneita valtioita koskevien hankkeiden merkitystä. Tarkistuksessa 2 komissiota pyydetään laatimaan arviointi jäsenvaltioiden vastuista; tarkistuksessa 4 esitetään niille jäsenvaltioille, jotka pitäisivät sitä hyödyllisenä, mahdollisuutta käyttää yksityistä pääomaa ja siinä painotetaan, että hankkeita valittaessa myös niiden taloudellinen ja sosiaalinen lisäarvo ja yhdenmukaisuus kestävän liikkuvuuden tavoitteiden kanssa olisi arvioitava; tarkistuksessa 7 todetaan, että rahoituksen korottaminen on yhdenmukainen rahoitusnäkymien kanssa ilman, että joudutaan tekemään leikkauksia muihin ohjelmiin. Pyydänkin komissiota kuulemaan budjettivallan käyttäjää ennen kuin Euroopan laajuisille liikenneverkoille kohdennetaan uudelleen määrärahoja. Tarkistuksessa 8 sovitaan verkkoehdotuksen täytäntöönpanosta 23 päivänä heinäkuuta 1996 hyväksytyn päätöksen mukaisesti. Tarkistuksessa 9 komissio valtuutetaan perimään takaisin rahat, jotka on myönnetty hankkeisiin, joita ei ole saatu päätökseen 10 vuoden kuluessa; tarkistus 10 koskee komitologiaa ja, viimeiseksi, tarkistus 11 koskee niin sanottua raukeamislauseketta (sunset clause).
Toivon, että esitykseni, joka tosin aikarajoitusten vuoksi on lyhyt, on ollut tyhjentävä, ja toivon, että Euroopan laajuisten verkkojen kehittäminen voitaisiin saada päätökseen, ei ainoastaan meidän itsemme vaan ennen kaikkea Euroopan tulevaisuuden vuoksi.

Bradbourn (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, aluksi haluaisin sanoa, että olen täysin samaa mieltä mietinnön laatijan kanssa siitä, että tällainen varojen seisottaminen keskeneräisissä hankkeissa ei ole missään nimessä hyväksyttävää ja että nyt kaivataan kiireellistä toimintaa tilanteen pelastamiseksi.
Minun mielipiteeni, jonka esitän aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan puolesta, on se, että määräyksistä pitää tehdä tarpeeksi joustavia, jotta ne olisivat toimivia niin laajentumista, tehokasta kilpailua kuin kannattavuuttakin ajatellen. Vuotta 2004 ajatellen on ensiarvoisen tärkeää, että keskitymme ensin niiden jo aloitettujen Euroopan laajuisiin verkkoihin kuuluvien hankkeiden täytäntöönpanoon, jotka vievät aikaa ja ovat nyt myöhässä. Ennen kuin jäsenvaltiot ovat sisäistäneet ne liikenteelle asetetut strategiset vaatimukset, joita Euroopan laajuisiin verkkoihin kuuluvien hankkeiden toteuttaminen edellyttää, reagoivat niihin ja tekevät vaadittavat taloudelliset sitoumukset, olemme varmasti jo tarkistamassa ja perustelemassa uudelleen niitä koskevia taloudellisia vaatimuksia.
Minusta itsestäni tuntuu, että komission ehdotuksessa ei oteta huomioon asian kaikkia puolia. Jos rahoitustuen enimmäismäärää nostetaan 20 prosenttiin vain joidenkin tiettyjen liikenteen muotojen osalta, se talouden kasvu, joka olisi ensiarvoisen tärkeä laajentuneen unionin koheesion kannalta, jää toteutumatta. Olen sitä mieltä, että jäsenvaltioiden täytyy saada käyttää nämä varat siellä, missä maantieliikenteen pullonkauloja syntyy, oli kyse sitten mistä liikennemuodosta tahansa - sen sijaan, että niiden täytyisi noudattaa komission teoriaa, jonka mukaan jotkin liikennemuodot ovat parempia kuin toiset. Tärkeintä on kuitenkin, että varat käytetään tehokkaasti ja kannattavasti, ja että tämä voidaan osoittaa avoimesti. Tässä suhteessa pidän erittäin myönteisenä mietinnön laatijan ehdotusta, jolla lisättäisiin rehellisyyttä varojen käytössä.
Haluaisin esittää parlamentille mielipiteeni erityisesti mietinnön laatijan painottamasta ns. N+2-periaatteesta sekä jäsenvaltioiden edustajista koostuvasta neuvoa-antavasta komiteasta. Mikäli hankkeita ei saada toteutettua järkevässä ajassa, komissiolla pitäisi olla oikeus periä maksettu tuki takaisin. Jos näin ei ole, rahan tuhlaus jatkuu ja Euroopan liikenneverkkojen kehittäminen pysähtyy.

Mann, Erika (PSE)
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, 12. maaliskuuta 2002 komissio suositteli energiaverkkojen sisällyttämistä käsiteltävänä olevaan asetuksen muutokseen. Suosituksen taustalla on ehdotus Euroopan laajuisia energiaverkkoja koskevien suuntaviivojen muuttamisesta, josta jäsen Beysen esittelee teollisuusvaliokunnan mietinnön. Komissio ehdottaa yhteisön tuen enimmäismäärän nostamista 10 prosentista 20 prosenttiin. Investointien on määrä turvata energian toimitusvarmuuden korkea taso, ja tämän on määrä tapahtua suurempien investointien avulla, joiden on määrä ratkaista infrastruktuurin kehittämisen suunnittelussa ja toteutuksessa ilmenneet monenlaiset ongelmat.
Tavoite on todellisten energia-alan sisämarkkinoiden luominen, joihin sisältyvät myös ne alueet ja ne strategiat, jotka nyt eivät ole mukana tai joita ei ole toteutettu. Näihin kuuluvat myös ehdokasvaltiot. Valiokunta hyväksyy asetuksen muun muassa seuraavilla lisäyksillä: Suunnitellut investoinnit on kohdennettava EU:n talouden kannalta tarpeellisiin ja liiketaloudellisesti kannattaviin hankkeisiin. Niistä ei saa seurata kilpailun vääristymistä. Vuosia 2002-2006 koskevissa rahoitusnäkymissä energiaverkkoja varten varattujen yhteisön varojen määrän nouseminen on suljettava pois, ja komission on esitettävä parlamentille kertomus, johon kirjataan ne hankkeet, jotka voivat valmistua nopeammin, jos yhteisön tukea korotetaan 10 prosentista 20 prosenttiin.
Haluan kiittää erittäin lämpimästi esittelijää, joka pystyi sisällyttämään mietintöön teollisuusvaliokunnan ehdotukset hieman muutettuina. Haluan kiittää aivan erityisesti kollegojani, jäsen Beyseniä, Mombauria ja Turmesia, jotka paneutuivat kanssani erittäin tiiviisti mietinnön valmisteluun, osittain myös esittämällä tarkistuksia ja ehdotuksia. Haluan kiittää sihteeristöä ja aivan erityisesti komissiota.

Pittella (PSE).
Arvoisa puhemies, arvoisat työtoverit, esittelijä Turchi ja budjettivaliokunta ovat mielestäni tehneet erinomaista työtä yhtenäistämällä komission ehdotusta siten, että siitä on saatu soveltuvampi kohtaamaan pääasiallinen ongelma, joka meillä on ollut, eli liiallinen viivästyminen. Tässä mielessä on tulkittava jo mainittuja Franz Turchin uudistuksia, kuten yhteisrahoituksen nostamista 20 prosenttiin ja hankkeiden saattamista päätökseen kymmenen vuoden kuluessa. Pidän lisäksi tärkeänä, että uuteen asetukseen on sisällytetty Galileo-hanke ja televiestinnän ja energia-alan verkkohankkeet ja että on korostettu sitä, että ensisijainen ala on rautatieala, myös kestävyyden kannalta.
Tehdystä myönteisestä työstä huolimatta on edelleenkin syytä vaatia, että koko monimutkaisen "verkko-operaation" filosofiaa ja toimintamekanismeja tulkitaan laajemmin. Euroopan laajuiset verkot liittyvät itse asiassa varsin läheisesti koheesiopolitiikan tarkistamiseen ja unionin laajentumiseen. Me sosialistit kutsummekin näiden kolmen haasteen tiimoilta suureen keskusteluun, johon osallistuisivat kaikki ja jossa verkkokysymystä käsiteltäisiin sen todellisen tehtävän kannalta, joka tarkoittaa epäyhtenäisyyden vähentämistä unionin sisällä ja sen estämistä, että laajentunut unioni olisi Eurooppa, jolla olisi yksi suuri, eteenpäin puskeva moottori eli pohjoinen Eurooppa, ja raskas, kompuroiva kärry eli eteläinen Eurooppa.

Hudghton (Verts/ALE). -
Arvoisa puhemies, me olemme yhtä lailla huolissamme siitä, että näiden ensisijaisiksi määriteltyjen hankkeiden toteuttaminen on viivästynyt merkittävästi. Mitä tulee valiokunnassa hyväksyttyihin tarkistuksiin, suhtaudumme myönteisesti siihen, että ehdokasvaltioille annetaan tarkkailuoikeus niitä koskevissa asioissa. Hyväksymme myös teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan ehdottaman energiatuotteita koskevan kompromissin. Niin ikään hyväksyttiin tarkistukset, jotka koskivat vesitiehankkeiden sisällyttämistä sekä varojen toteuttamisen sitomista liikenteen kasvun ja ilman saastumisen vähentämiseen.
Äänestimme kuitenkin mietintöä vastaan valiokunnassa, koska siinä on lukuisia sellaisia kohtia, joihin aiomme huomenna esittää joukon tarkistuksia ja vaatimuksia ja kohta kohdalta -äänestyksiä. Esitämme tarkistusta muun muassa siihen vaatimukseen, että vuoden 2006 jälkeisessä uudessa rahoituskehyksessä Euroopan laajuisille verkoille pitäisi myöntää lisää varoja. Emme ole vakuuttuneita siitä, että näin pitäisi tapahtua. Myös televiestintähankkeiden sisällyttäminen yhteisön rahoitukseen oikeutettujen hankkeiden luetteloon askarruttaa meitä.
Mitä tulee rangaistuksiin tai mahdollisuuteen saada vahingonkorvausta, jos vahinko johtuu kyseisistä valtion ulkopuolelle ulottuvista toimista (Claw back), olemme sitä mieltä, että mietinnön pitäisi noudattaa Bradbournen Euroopan laajuisia verkkoja koskevan mietinnön tekstiä ja edellyttää, että jos hankkeita ei ole saatu olennaisilta osin päätökseen 15 vuodessa, ne poistetaan luettelosta.
Lopuksi, olen erittäin huolestunut siitä, että viittaus yksityisen pääoman käyttöön saatetaan tulkita velvollisuudeksi käyttää yksityistä pääomaa. Aiomme pyytää kohta kohdalta -äänestystä näiden sanojen poistamiseksi, jotta tällaista sekaannusta ei pääsisi syntymään.

Van Dam (EDD).
Euroopan laajuiset verkot vaativat paljon hyvää tahtoa ja sitoutumista, sen on käytäntö kiistatta osoittanut. Sekä sijoittajia että toteuttavia tahoja on joskus vaikea vakuuttaa TEN-yhteyksien tärkeydestä. Sen takia meidän on löydettävä ratkaisu rahoitukseen ja toteutukseen liittyviin ongelmiin.
Essenissä vahvistettiin 14 ensisijaista (liikenne-) hanketta. Niistä on tähän mennessä saatettu päätökseen vain kolme. Olisi loogista keskittää käytettävissä olevat varat jäljelle jääviin 11 hankkeeseen, niin että niille voitaisiin antaa uusia impulsseja ja ne voitaisiin toteuttaa tarmokkaasti. Käsillä oleva aloite ja päätöksen N:o 1692/96 tarkistaminen eivät edistä sitä.
Lisäksi koko TEN-mappi tarkistetaan perusteellisesti vuonna 2004. Se on siis oikea hetki tehdä muutoksia sekä hankeluetteloon että rahoitusehtoihin. Välitarkistuksesta olisi prosesseille ja hankkeille vain haittaa. Se ei palvelisi ketään. Ei sijoittajia, ei toteuttajia eikä käyttäjiä.

Della Vedova (NI).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, uskon, että esittelijä Turchi ja valmistelija ovat tehneet hyvää työtä parantelemalla komission ehdotusta. Uskon, että tavoite nopeuttaa Euroopan laajuisten verkkojen toteuttamista on olennainen tavoite, ennen kaikkea kun otetaan huomioon eurooppalaisen järjestelmän kilpailijat, jotka ovat erityisesti Aasiassa lukemattomista syistä paljon nopeampia hankkeiden ja infrastruktuurien toteuttamisessa ja pystyvät siten saamaan talousjärjestelmänsä kilpailukykyisemmiksi.
Turchin mietinnössä on mielestäni merkittäviä parannuksia komission tekstiin verrattuna. Haluaisin mainita niistä kaksi, ja toisaalta korostaa sitä, että on mahdollista, joskaan ei välttämätöntä, käyttää yksityistä pääomaa. Uskon, että ponnistus yhteisön osuuden saamiseksi 20 prosenttiin on eräänlainen vedonlyönti näiden investointien tehokkuuden puolesta ja uskon, että yksityisen pääoman etsiminen auttaisi valitsemaan sellaisia toimia, joilla olisi jokin taloudellinen peruste, jota muuten ei ehkä olisi. Uskon lisäksi, että hankkeiden toteuttamisen määräajan sopiminen kymmeneksi vuodeksi on merkittävä asia niiden tavoitteiden kannalta, jotka verkkojen toteuttamisella halutaan saavuttaa, mutta ennen kaikkea eurooppalaisten osakkaiden kannalta, joista rahat viime kädessä tulevat.

Lamy
. (FR) Arvoisa puhemies, kuten esittelijä ilmoittikin, eurooppalaisesta liikennepolitiikasta laaditussa valkoisessa kirjassa tuotiin esiin huomattavat viivästymiset Euroopan laajuisten liikenneverkkojen toteutuksessa, muun muassa joissakin vuosikymmenen kunnianhimoisimmissa hankkeissa ja erityisesti Alppien yli kulkevia rautatieratoja, kuten Brennerin reittiä tai Lyonin ja Torinon välistä rataa koskevissa hankkeissa.
Nämä hankkeet, jotka vastaavat täysin kestävän kehityksen ensisijaisia tavoitteita, kuuluvat samalla kaikkein monimutkaisimpiin hankkeisiin sekä teknisesti että rahoituksen kannalta. Sitä paitsi, kuten olette huomauttaneet, unionin hakijamaihin yhdistävien infrastruktuurien kunnostamisessa ja rakentamisessa on myös havaittu huomattavia viivästymisiä.
Energia-alalla nimettiin energiainfrastruktuureista äskettäin laaditussa tiedonannossa useita puuttuvia renkaita sähköverkkojen yhteenliitännöissä jäsenvaltioiden välillä, ja Barcelonan Eurooppa-neuvostossa asetettiin hyvin kunnianhimoinen tavoite saavuttaa vuoteen 2005 mennessä rajat ylittävien yhteenliitäntöjen kapasiteetiksi vähintään 10 prosenttia unionin tuotantokapasiteetista.
Kaikkien näiden kiistämättä tarpeellisten hankkeiden tukemiseksi voimassa oleva Euroopan laajuisten verkkojen rahoitusta koskeva asetus tarjoaa mahdollisuuden osallistua tutkimusten rahoitukseen 50 prosenttiin saakka ja töiden rahoitukseen 10 prosenttiin saakka. Viimeksi mainittua ylärajaa ei voida missään tapauksessa ylittää. Jos laaditaan selvitys asetuksen täytäntöönpanosta, on selvää, että tutkimuksille myönnettävä 50 prosentin raja on todellinen kannustin, kun taas 10 prosentin raja ei riitä hankkeiden käynnistämiseen eikä yksityisten sijoittajien houkuttelemiseen silloin, kun se olisi mahdollista.
Tästä näkökulmasta sekä liikennepolitiikkaa koskevan valkoisen kirjan ja Göteborgin Eurooppa-neuvoston esittämien rautatiehankkeiden rahoitustuen lisäämistä koskevien pyyntöjen mukaisesti, nyt tarkasteltavananne oleva rahoitusasetuksen tarkistusehdotus pyrkii nostamaan Euroopan laajuisille verkoille tarkoitetun yhteisön rahoitustuen enimmäisrajaa 20 prosenttiin rajat ylittäville rautatiehankkeille, joihin liittyy luonnonmuodostumista aiheutuvia esteitä, ja hankkeille, joilla pyritään poistamaan rautatieverkkojen pullonkauloja, kuten se on nykyisen asetuksen mukaisesti jo mahdollista Galileon tyyppisiä satelliittinavigointia koskevia hankkeita toteutettaessa.
Tuen 20 prosentin rajaa tullaan soveltamaan myös hakijamaiden rajat ylittäviin infrastruktuureihin, jotta voidaan vastata ennustettavissa olevaan liikenteen kasvuun hakijamaiden ja unionin välillä. Lisäksi myönnetään 100 miljoonan euron lisärahoitus yhteensä kaikkia eri liikennemuotoja koskeville hankkeille, jotka pyrkivät ensisijaisesti parantamaan liikenneväylien turvallisuutta sekä poistamaan näiden väylien pullonkauloja.
Energia-alalla korotettua rahoitusastetta sovelletaan kahteentoista ensisijaiseen hankkeeseen, jotka komissio on nimennyt äskettäin julkaistussa energiainfrastruktuureja koskevassa tiedonannossaan ja joiden taloudellista kannattavuutta ei aina voida taata.
Tavoite on siis täysin selvä: tarkoituksena on tarjota yhteisön rahoitustuelle mahdollisuus toimia tehokkaasti liikkeellepanevana voimana myös hankkeiden toteutusvaiheessa sekä tehdä rajat ylittävien liikenne- ja energiainfrastruktuurien investoinneista entistä houkuttelevampia yksityiselle rahoitukselle.
Tarkistuksista ja itse mietinnöstä komissio haluaa ensiksi kiittää jäsen Turchia, sillä hänen valmistelemansa mietintö tukee ja jopa vahvistaa ehdotuksemme useiden näkökohtien ulottuvuutta. Ehdotetuista tarkistuksista, toisin sanoen esitetyistä 15 tarkistuksesta komissio joutuu kuitenkin hylkäämään tarkistuksen 2, koska se vaikuttaa aloiteoikeuteemme, tarkistuksen 12, koska se on seurausta tulkintavirheestä, johon palaan myöhemmin, tarkistuksen 14, jossa määrätään asetuksen soveltamisalaan kuulumattomia velvoitteita, ja tarkistuksen 15, joka muuttaa oleellisesti komission ehdotuksen luonnetta, koska se poistaa ehdotuksen energiaa koskevan osan.
Joitakin tarkistuksia komissio voi hyväksyä osittain, mutta vain osittain: tarkistuksen 3, jonka sanamuoto voi johtaa sekaannukseen, sillä energiahankkeiden kehitysvaiheelle voidaan jo nykyisen järjestelyn mukaisesti myöntää tukea 50 prosentin rajaan saakka, tarkistuksen 7, jonka toista ja kolmatta kappaletta me emme voi hyväksyä, sillä ne ovat seurausta sekaannuksesta rakennerahastojen kanssa. Viimeksi mainitut ovat nimittäin monivuotisia ohjelmia, toisin kuin Euroopan laajuisten verkkojen talousarvio, jota koskevat päätökset tehdään vuosittain. Samat huomautukset pätevät sitä paitsi tarkistukseen 12, josta puhuin hetki sitten. Älkäämme sekoittako, jäsen Turchi, Euroopan laajuisia verkkoja aluekehitysrahastoon.
Kolme huomautusta tarkistuksesta 8. Ensiksikin komissio on yhtä mieltä turvallisuuteen liittyvien näkökohtien lisäämisestä 5 artiklan 3 kohdassa mainittuihin 20 prosentin rajaa koskeviin kelpoisuusehtoihin. Sitä vastoin komissio ei voi hyväksyä viittausta maanteiden ja vesiväylien yhteensopivuuteen. Määritelmä on nimittäin liian epämääräinen, ja se saattaisi tarjota mahdollisuuden korotettuun rahoitukseen muun muassa maantiehankkeille, mikä ei kuulu yhteisön ensisijaisiin tavoitteisiin, muun muassa jäsen Bradbournin tässä keskustelussa ilmaisseen toiveen vastaisesti.
Lopuksi kiinnitän huomionne siihen, että komission ehdotus kattaa vain kaksi alaa, liikenteen ja energian. Televiestinnän osalta, ottaen huomioon perustavaa laatua olevat erot verrattuna mainitsemiini kahteen alaan, komissio ei voi hyväksyä ehdotusta korotetun rahoitusasteen ulottamisesta jo nyt televiestintään.
Päädyn tarkistukseen 10. Komissio antaa täyden tukensa ehdotukselle muuttaa Euroopan laajuisten verkkojen rahoituskomitea neuvoa-antavan komitean kaltaiseksi. Sitä vastoin emme halua hyväksyä tarkistusta, jonka tarkoituksena on ehdottaa, että komiteaan osallistuisi EIP:n edustaja ilman äänioikeutta sekä hakijamaiden edustajia tarkkailijoina, sillä se on meitä kaikkia sitovan komitologiapäätöksen vastaista.
Tarkistuksesta 13 samoin kuin tarkistuksesta 8 komissio voi hyväksyä turvallisuutta edistävän näkökohdan mutta ei tarkistuksen muita osia. Lyhyesti sanottuna näistä 15 tarkistuksesta komissio voi hyväksyä kaikki ne, joista en ole puhunut, eli tarkistukset 1, 4, 5, 6, 9 ja 11, tarvittaessa joidenkin sanamuotoa koskevien muutosten kanssa, sillä ne vahvistavat ehdotuksemme ulottuvuutta, ja erityisesti haluaisin painottaa, että me jaamme parlamentin kanssa huolen tarpeesta saavuttaa tulevien rahoitusnäkymien yhteydessä talousarvio, joka vastaisi meidän kaikkien hyvin korkealle asettamia Euroopan laajuisia liikenne- ja energiaverkkoja koskevia pyrkimyksiä.

Puhemies. -
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.30

