Euroopan liikuntakasvatuksen teemavuosi 2004
Puhemies.
Esityslistalla on seuraavana Packin laatima kulttuuri-, nuoriso-, koulutus-, tiedonvälitys- ja urheiluvaliokunnan suositus toiseen käsittelyyn neuvoston yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen hyväksymiseksi Euroopan liikuntakasvatuksen teemavuoden 2004 perustamisesta (9605/2/2002 - C5-0498/2002 - 2001/0244(COD)) (A5-0419/2002).

Pack (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, meille on koulussa opetettu: "Mens sana in corpore sano" eli terve sielu terveessä ruumiissa ja teoriassa me kaikki tunnemme tämän antiikin Rooman viisauden. Kaikista vapaa-ajan harrastuksista urheilu on laajimmalle levinnyt laji ja yksi kolmesta eurooppalaisesta urheilee jollakin tavalla. Osa näistä henkiöistä jatkaa urheilua vielä myöhemmällä iälläkin.
Fyysinen toiminta edistää terveyttä ja urheilukilpailut kehittävät sosiaalisia taitoja kuten ystävyyttä, joukkuehenkeä, yhteenkuuluvuutta, sitoutumista, pitkäjännitteisyyttä ja, viimeisenä muttei vähäisimpänä asiana, reilua peliä. Kuten kaikki tiedätte, urheilijan tunnistaa voittamistavasta, mutta hyvän urheilijan tavasta, jolla hän häviää.
Hyvät kollegat, vaikka urheilun sosiaalinen merkitys on tärkeä, Euroopan yhteisöllä ei ole urheilupolitiikkaa. Tästä syystä olemme kampanjoineet täällä parlamentissa jo useiden vuosien ajan, jotta saisimme oikeusperustan asian sisällyttämiseksi perussopimuksiin. Tästä syystä voimme varauksetta olla tyytyväisiä siihen tapaan, jolla komission jäsen on viimeinkin vastannut viimeisessä urheilua koskeneessa mietinnössäni, joka julkaistiin niinkin kauan aikaa sitten kuin 1996, ilmoittamiini pyrkimyksiin, ja siihen, että komissio on julistanut järjestettäväksi urheilun teemavuoden. Teemavuoden nimi ei kylläkään ole urheilun teemavuosi, vaan lukuisista ymmärrettävistä syistä johtuen nimi on Euroopan liikuntakasvatuksen teemavuosi 2004.
Ajatuksena on toteuttaa lukuisia hankkeita, joiden kautta korostetaan urheilun asemaa vapaamuotoisessa oppimisessa ja urheilun kasvatuksellista arvoa sekä koululiikunnan ja useiden eurooppalaisten urheilujärjestöjen tarjoamien palveluiden välistä tiivistä yhteistyötä. Päästäkseni itse asiaan, Euroopan liikuntakasvatuksen teemavuoden 2004 tavoitteena ja perusajatuksena ei ole osoittaa, mitä ihmiset voivat tehdä urheiluareenoilla - sen voi jokainen itse onneksi nähdä vuoden jokaisena päivänä kymmeniltä televisiokanavilta - vaan tarkoituksena on osoittaa, mitä urheilu voi tarkoittaa inhimillisesti käsitettynä ja ihmisille.
Parlamentissa vallitsee yhteisymmärrys teemavuoden seitsemän tavoitteen suhteen. Tarkoituksena on edistää koulutuslaitosten ja urheilujärjestöjen välistä yhteistyötä, sosiaalisten taitojen kehittämistä urheilun avulla, vapaaehtoistoimintaa, oppilaiden liikkuvuutta kansainvälisten kilpailujen avulla, psyykkisen ja fyysisen terveyden välistä tasapainoa sekä ajatusta siitä, miten nuorten mies- ja naisurheilijoiden kasvatustarpeisiin voidaan vastata.
Hyvät kollegat, neuvosto on hyväksynyt parlamentin ensimmäisessä käsittelyssä muokatun mietinnön tärkeimmät kohdat. On tärkeää, että neuvosto on vahvistanut rahoituksen määrän eli 11,5 miljoonaa euroa. Tuo on komission riittäväksi arvioima summa sen suunnittelemien toimien toteuttamiseksi teemavuoden aikana. Jos jokainen tekee tehtävänsä - tiedotusvälineet mukaan luettuina - teemavuosi voi olla todella merkittävä urheilulle. Minä itse toivon todella, että koululiikunnan merkityksen laskusuuntaus voidaan kääntää nousuun. Teemavuoden avulla me voimme rakentaa verkostoja ja antaa lisäpotkua rajat ylittävälle yhteistyölle.
Me emme halua, että käytettävissä oleva pieni rahamäärä käytetään loputtomiin tutkimushankkeisiin. Tutkimusta on aina meneillään, ja tämä teemavuosi ei ole sitä varten. Mielestäni meidän ei tarvitse käyttää rahaa tutkimukseen, vaan ainoa tutkimuskysymys, mikä meidän on esitettävä itsellemme, kun kaikki on ohi, on: mitä saavutimme teemavuotena? Neuvosto on meidän kanssamme samaa mieltä asiasta. Neuvosto on myös hyväksynyt ajatukseni eurooppalaisten kilpailujen järjestämisestä vauhdin ottamiseksi olympialaisia varten. Tätä ajatusta ei kirjata perustamissopimukseen, vaan pöytäkirjaan. Olen erittäin iloinen tästä ja toivon todella, että komissio vastaa ajatukseemme ja antaa ilmoituksen kilpailusta, jonka huippukohtana on se, että voittajat voivat olla läsnä olympiatulen sytyttämistilaisuudessa Olympiassa 2004. Tämä olisi sopiva huipentuma Euroopan liikuntakasvatuksen teemavuodelle.
Hyvät kollegat, mistä tässä kaikessa on kyse? Tarkoituksenamme on luoda perusta liikuntakasvatustoiminnalle, joka ylittää maiden, valtioiden koulutuslaitosten ja järjestöjen rajat. Me haluamme käynnistää rajat ylittäviä aloitteita ja verkostoja, ja meidän on myös vaihdettava ajatuksia. Näin mahdollistetaan esimerkkihankkeiden ja aloitteiden eli parhaiden käytäntöjen syntyminen, ja niistä on noudatettava mahdollisimman useaa vuonna 2003 tapahtuvan valmistelutoiminnan ajan sekä varsinaisena teemavuotena 2004. Euroopan yhteisön hankkeisiin saa 80 prosentin tuen ja ainoastaan kansallisella tasolla toteutettaviin hankkeisiin saa 50 prosenttia yhteisrahoitusta. Tämä vaikuttaa mielestäni sopivalta, sillä tässä järjestelyssä teemavuoden eurooppalaiselle ulottuvuudelle on annettu keskeinen asema.
Omalta osaltani jätän asian tähän, mutta haluan kiittää neuvostoa ja komissiota sekä ilmaista toiveeni siitä, että me kaikki voimme viedä ajatuksen Euroopan liikuntakasvatuksen teemavuodesta omiin yhteisöihimme. Toivon myös, että ehkä myös Eurooppa-valmistelukunta on niin viisas, että se antaa urheilulle oikeusperustan.
Puhemies.
Hyvät parlamentin jäsenet, minulla on ilmoitus teille. Asia koskee Prestige-öljytankkerin traagista onnettomuutta. Öljytankkerihan upposi Galician rannikolla, ja neuvosto on vastikään hyväksynyt loppupäätelmät kokouksessaan Kööpenhaminassa. Olen saanut komissiolta asiaan liittyvän ehdotuksen asetukseksi toimenpiteistä korvauksen myöntämiseksi Espanjan kalastus-, simpukanviljely- ja vesiviljelyaloille Prestige-säiliöaluksen öljyvuotojen vuoksi. Koska asia on olosuhteet huomioon ottaen erittäin kiireellinen ja seuraukset vakavia, neuvosto tekee kaiken toimivaltansa puitteissa taatakseen sen, että tämä ehdotus hyväksytään viivästyksettä ja mahdollisesti vielä meneillään olevan neuvoston kokouksen aikana. Parlamentin on annettava lausuntonsa mahdollisimman pian. Kalatalousvaliokunta on hyväksynyt ehdotuksen, ja ehdotan esityslistan muuttamista niin, että voimme äänestää ehdotuksesta tänään keskipäivään mennessä. Koska tätä ehdotusta ei vastusteta, menettelemme ehdotetulla tavalla.
Reding
Arvoisa puheenjohtaja, hyvät parlamentin jäsenet, minulla on ollut usein ilo olla puhumassa täällä parlamentissa, mutta minun on sanottava, että tämä päivä on erityinen ja olen samaa mieltä teidän kansanne siitä, että olemme tekemässä jotakin todella merkittävää. Haluaisin mennä jopa niin pitkälle, että totean tämän olevan melkein historiallinen hetki maidemme nuorille. Olette hyväksymässä päätöksen vuoden 2004 julistamisesta Euroopan liikuntakasvatuksen teemavuodeksi. Tämä on ensimmäinen kerta, kun Euroopan yhteisössä käynnistetään urheilun alalla näin laaja-alainen aloite, jossa keskitytään erityisesti urheilun kasvatukselliseen merkitykseen.
Tämä on myös ensimmäinen kerta, kun kansalaisillemme lähetetään näin selkeä viesti siitä, että Euroopan yhteisön toimielimet ottavat tästä lähtien huomioon urheilun sosiaaliset ja kasvatukselliset mahdollisuudet sekä urheilun perustavanlaatuisen aseman vapaamuotoisessa kasvatuksessa. On oikein, että tämä arvo tunnustetaan Euroopan parlamentissa, sillä nimenomaan Euroopan parlamentti on jo vuosien ajan peräänkuuluttanut lisähuomiota urheiluun.
Koko Euroopan teemavuoden ajan hyödynnetään voimavaroja, hyviä ajatuksia ja mielikuvitusta sellaisen toiminta- ja lähestymistavan edistämiseksi, jonka kautta koko kansalaisyhteiskunta voi osallistua tähän. Olen varma, että Euroopan liikuntakasvatuksen teemavuosi vaikuttaa osaltaan ratkaisevasti jakamiemme ihanteiden edistämiseen eli siihen, että urheilulla on kasvatuksellinen rooli ja että urheilu on keino välittää arvoja.
Tästä syystä tänä päivänä tehtävä päätös, jonka te hyväksytte kohta äänestämällä, on hyvä uutinen kasvatuksen ja urheilun maailmalle. Tämä tarkoittaa myös parlamentin, komission ja neuvoston yhdessä tekemän viisaan työn virallistamista. Kumppanuuden henki, saumaton yhteistyömme ja yhteisymmärryksemme tekstistä tarkoittavat sitä, että jos nämä olisivat olympialaiset, meidän olisi jaettava kultamitali. Kaikki tämä tarkoittaa sitä, että asiat ovat nyt kunnossa ja että voimme tästä syystä siirtyä eteenpäin käytännön työssä, sillä keskustelut ovat edenneet nopeasti ja hyvin. Käyttääkseni jalkapallon termejä, meillä ei ole ollut tarvetta antaa punaisia kortteja, mikä on selvä todiste siitä, että yhteistoiminta on tapahtunut todellisen ystävyyden ilmapiirin vallitessa. Euroopan parlamentti on lisäksi täyttänyt tehtävänsä täydellisesti: alkuperäistä tekstiä on muokattu ja muutettu ja lopputulos - minua ei hävetä tunnustaa tätä - on parannettu versio komission tekstistä.
Hyvät parlamentin jäsenet, te korostitte tarvetta toteuttaa perusurheilua koskevia käytännön toimenpiteitä. Korostitte enemmän kenttähankkeita kuin raportteja ja tutkimuksia ja painotitte urheilu- ja kasvatusjärjestöjen kumppanuutta. Lopuksi te selkeytitte liikuntakasvatuksen teemavuoden tavoitteita ja osoititte tarpeen noudattaa toissijaisuusperiaatetta ja siihen liittyvää toimivaltaa. Kaikki nämä vaatimukset on otettu huomioon, ja ne on sisällytetty lopulliseen päätökseen. Viime kokouksessaan kulttuuri-, nuoriso-, koulutus-, tiedonvälitys- ja urheiluvaliokunta arvioi, että neuvoston yhteisessä kannassa kiinnitetään perustellusti huomiota parlamentin päähuolenaiheille, ja minä uskon, että näin on.
Matkustaessani ympäri Eurooppaa sekä keskusteluissa ja kokouksissa olen huomannut, kuinka suosittu tämä uusi aloite on jo nyt ja kuinka korkealla odotukset ovat kouluissa, urheilujärjestöissä sekä kansalaisten ja viranomaisten parissa. Hyvät parlamentin jäsenet, olen melko vakuuttunut siitä, että tämä Euroopan liikuntakasvatuksen teemavuosi on upea vuosi. Jos tarkastelemme esimerkiksi Euroopan kielten teemavuotta ja tapaa, jolla sitä kehitettiin kansalaisten osallistumisen myötä, olen varma, että samalla tavalla toteutettu Euroopan urheiluvuosi on vielä tehokkaampi ja sen vaikutus on vielä suurempi erilaisissa yhteiskunnissamme.
Muutama päivä sitten Wienissä pidetyssä Eurooppaa ja etiikkaa käsitelleessä konferenssissa puheenjohtaja Prodi totesi: "Eurooppa tarvitsee ajatuksia ja sielun". Voimme saavuttaa tämän tavoitteen työskennellessämme urheilun merkityksen ja sen sosiaalisen ja kasvatuksellisen puolen edistämiseksi. On ilo todeta, että kasvatus ja urheilu ovat jokaisen ihmisen jokapäiväisiä huolenaiheita. Ainoa asia, mikä meidän on tehtävä ja missä onnistumme varmasti, on edistää urheilun myönteistä puolta, joka jättää varjoonsa urheilun kielteiset suuntaukset.
Käytännön tasolla voin todeta, että henkilökuntani on jo työstänyt ehdotuspyyntöjä, jotka julkaistaan seuraavien kuukausien aikana. Me pohdimme jo aikataulua, tapahtumia ja neuvoa-antavan komitean perustamista. Minun on tunnustettava, ja kuten huomaatte, tämä äänestys ei ole viimeinen puhallus pilliin moitteettomasti pelatun poliittisen pelin päättyessä. Sen sijaan se on pikemminkin starttipistoolin pamaus. Parlamentille ilmoitetaan tietysti säännöllisesti Euroopan teemavuoden edistymisestä. Komissiolla on luonnollisesti virallinen velvoite antaa parlamentille tietoja, mutta samalla tämä on minulle tilaisuus kuulla teidän ajatuksianne, sillä teidän työpanoksenne on ollut todella hyödyllinen teemavuoden ajatuksen alkuvaiheen kehittelyssä.
Arvoisa puhemies, puhuin juuri historiallisesta äänestyksestä, joka koskee liikuntakasvatusta. Vuosi 2004, kuten kaikki tietävät, on historiallinen vuosi myös muussa mielessä: laajentuminen, Eurooppa-valmistelukunta ja useita muita suuria tapahtumia. Tässä yhteydessä haluan pyytää teitä pohtimaan seuraavia kysymyksiä. Euroopan unioni haluaa olla lähellä kansalaisiaan, mutta voimmeko edelleen ajatella unionissa, että urheilu on vain kaupallista toimintaa? Eikö meidän pitäisi ottaa huomioon se seikka, että urheilulla on kunniapaikka kansalaisten jokapäiväisessä elämässä? Eikö urheilu ole tärkeä osa kaikkea kansalaisia koskevaa politiikkaa?
Arvoisa puhemies, tiedän, että parlamentti on aloittanut keskustelut näistä kysymyksistä ja että te olette jo tietoisia urheilun asemasta Euroopan yhdentymisessä ja eurooppalaisten hengen herättämisessä kansalaisissamme. Samalla tavalla myös ne urheilun arvot, joita me aiomme tarmokkaasti edistää nuorten sukupolvien ja Euroopan kansalaisten parissa, ovat perustana aktiiviselle kansalaisuudelle, jossa kunnioitetaan toisia ja noudatetaan Euroopan unionin ihanteita.
Zabell (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, ensiksi haluaisin onnitella esittelijää hänen tekemästään kovasta työstä ja todeta vielä kerran, että urheilu on tehokas kasvatusväline niin normaaleissa kuin ääritilanteissakin ja syrjäytyneillä alueilla, missä yhdentyminen on tarpeen. Tämän lisäksi se on hieno keino kasvattaa ihmisiä muun muassa ympäristöön, elintarvikkeisiin, terveyteen ja tiimityöskentelyyn liittyvissä kysymyksissä. Meidän pitäisi hyödyntää tämä tilaisuus parhaalla mahdollisella tavalla.
Meidän on hyödynnettävä Euroopan liikuntakasvatuksen teemavuotta 2004 ja osoitettava eurooppalaisille, että myös me Euroopan unionissa ajattelemme urheilua ja kiinnitämme paljon huomiota esimerkiksi -- en halua antaa loputonta luetteloa - urheilun hyödyllisyyteen terveydelle, ihmisten yhdentymiselle Euroopassamme ja muukalaisvihan torjumiselle.
Meidän on myös hyödynnettävä teemavuotta 2004 osoittaaksemme, että yhdenmukainen toiminta urheilun alalla on täysin mahdollista viidessätoista jäsenvaltiossa - tai laajentumisen jälkeen 25:ssä - ja Euroopan yhteisössä samanaikaisesti. Jäsenvaltioiden ei ole syytä pelätä, että me käytämme niiden toimivaltaa. Me haluamme täyttää toissijaisuusperiaatteelta jäävän tyhjiön, niin että eurooppalaiset voivat hyötyä urheilun moninaisista myönteisistä puolista. Tästä syystä pyydän, että pyrimme vielä aktiivisemmin siihen, että seuraavaan Euroopan unionin perustamissopimuksen tarkastettuun versioon sisällytettäisiin urheilua koskeva artikla. Näin eurooppalaiset näkevät, että urheilu on tärkeä väline heidän elämänlaatunsa parantamisessa meidän kaikkien mielestä täällä Euroopan parlamentissa, Euroopan komissiossa ja kaikissa unionin toimielimissä.
Prets (PSE).
Arvoisa puhemies, olen iloinen, että urheilu on otettu tänään esityslistalle niin, ettei keskustelua ole lykätty illaksi, kuten usein tapahtuu. Mielestäni asiat alkavat hyvin, koska pystymme keskustelemaan aiheesta päivällä.
Olen iloinen, että vuosi 2004 on kokonaisuudessaan omistettu urheilulle. Olympialaiset, vammaisten olympialaiset, Euroopan jalkapalloturnaus, vain muutaman mainitakseni, kiinnittävät miljoonien ihmisten huomion ja he ovat innoissaan ja osa pettyneitä, mutta tämä kannustaa heitä osallistumaan myös itse tai osallistumaan toimintaan vielä enemmän. Yleisön kiinnostusta voidaan hyödyntää urheilun sosiaalisen merkityksen korostamiseksi Euroopan liikuntakasvatuksen teemavuonna. Lukuisilla tutkimuksilla on osoitettu, että urheilulla on kasvatuksellista arvoa, se ehkäisee sairauksia ja edistää toipilaiden kuntoutusta, parantaa nuorten ja vanhempien ihmisten sosiaalisia taitoja sekä myötävaikuttaa useaan muuhun asiaan, mistä on jo ollut puhetta.
Olen tyytyväinen siihen, että me emme enää tuota uusia tutkimuksia, vaan saamme tietoa liikuntakasvatuksen teemavuoden käytännön kokemuksista. Teemavuonna laajennetaan toimintaa muun muassa koulujen ja urheilujärjestöjen välistä yhteistyötä kannustamalla. Tällä on suuri merkitys näiden kahden tahon yhteensaattamisessa ja hyödyn maksimoimisessa niin oppilaiden, kerhojen ja toimitsijoiden liikkuvuuden suhteen kuin urheilusta saatavan yhteiskunnallisen hyödyn ja yhteiskunnallisten velvollisuuksien täyttämisen suhteen.
Minusta tämä kaikki kuitenkin liittyy siihen, että meidän on tärkeää kysyä itseltämme, mitä me tarkoitamme reilulla pelillä, mikä on erottamaton osa urheilua. Mielestäni rasismi, doping ja nais- ja miesurheilijoiden hyödyntäminen kaupankäynnin välineinä ovat jättäneet syvät arvet mielikuvaan reilusta pelistä. Tähän liittyen meidän olisi kohdeltava naisia uudella kunnioituksella urheilussa ja meidän on myös tehtävä jotain heidän asemalleen urheilussa. Korostimme tätä seikkaa myös pyytäessämme seuroja osallistumaan Euroopan liikuntakasvatuksen teemavuoteen; tätä ei mainittu ensimmäisissä ehdotuksissa. Urheiluseuroja on noin 600 000, ja niissä toimii tuhansia toimitsijoita. Seuroilla on erittäin tärkeä ja keskeinen kasvatuksellinen tehtävä, jota ilman me emme voi tulla toimeen.
Hyvät kollegat, kohta käsillä oleva vuosi 2003 on Euroopan vammaisten teemavuosi. Meidän on käytettävä myös tätä vuotta teemavuoden 2004 varhaista valmistelua varten ja kysyttävä jo nyt, millaiset mahdollisuudet vammaisilla nais- ja miesurheilijoilla on integroitua? Millaista toimintaa urheiluseurat - kaikki 600 000 ja muutkin - tarjoavat näille urheilijoille? Tietoisuutta on lisättävä tällä alalla, ja siihen on saatava myös taloudellista tukea. Kaikki nämä seikat tukevat vaatimustamme sisällyttää tämä asia perustamissopimukseen.
De Clercq (ELDR).
Haluan aluksi onnitella esittelijää tästä tärkeästä mietinnöstä. Parlamentti on painostanut meitä Euroopan urheiluvuoden järjestämiseksi aikaisemmissa päätöslauselmissaan, joista viimeisin annettiin 1997. Tähän saakka Euroopan unionissa on kiinnitetty huomiota pääasiassa ammattiurheiluun, eikä niinkään urheilun kulttuuriin, kasvatukseen ja yhteiskuntaan liittyviin arvoihin. Kuten oikeutetusti on todettu, tämä johtuu luultavasti pääasiassa siitä, että perustamissopimuksessa ei ole vieläkään artikloja, joilla Euroopan unionille annettaisiin selvä toimivalta alalla. Kun otetaan huomioon, että kolmasosa EU:n kansalaisista urheilee aktiivisesti ja että urheiluseuroja on yli 600 000, on urheilu kiistämättä tärkeä yhteiskunnallinen ilmiö.
Urheilu ei ole tärkeää pelkästään yhteiskunnan ja kulttuurin kannalta, vaan myös taloudellisesti. Arvioiden mukaan urheilun osuus Euroopan unionin koko bruttokansantuotteesta on noin 2 prosenttia. Urheilu on merkittävä tekijä myönteisten arvojen, kuten tahdonvoiman, rohkeuden, suvaitsevaisuuden, uskollisuuden ja ystävyyden välittäjänä. Koska sen vaikutus on näin mittava, urheiluun yhdistetään usein myös kielteisiä ajatuksia, kuten kansalliskiihko, rasismi ja väkivalta. Valitettavasti urheiluun liittyy myös kielteistä julkisuutta juuri väkivallan, korruption ja huliganismin vuoksi. Euroopan teemavuoden keskeisinä asioina ovat liikuntakasvatus ja nuorten koulutus, ja tästä syystä teemavuoden juhliminen on aiheellista. Voimme myös todeta, että kouluissa käytetään yhä vähemmän aikaa ja kiinnitetään yhä vähemmän huomiota liikuntakasvatukseen. Suuntaus olisi muutettava pikaisesti. Juuri näissä asioissa urheiluseurat voivat täydentää ja tukea kouluja. Tästä syystä on tärkeää, että parannamme urheiluseurojen ja koulujen välisiä yhteyksiä. Urheilun pitäisi ensisijaisesti parantaa ihmisten fyysistä ja henkistä tasapainoa sekä integroitumista yhteiskuntaan. Euroopan unioni laajentuu vuonna 2004, joten nämä seikat ovat nyt tärkeämpiä kuin koskaan aikaisemmin ja erityisesti, kun suvaitsemattomuus on lisääntynyt.
Wyn (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, kiitän esittelijää ja olen iloinen tästä erinomaisesta aloitteesta. Sen lisäksi, että kyse on tärkeästä yhteiskunnallisesta ilmiöstä sekä psyykkisen ja fyysisen kunnon parantamisesta, urheilu on myös erinomainen kasvatuskeino, joka auttaa nuoria oppimaan tärkeitä yhteiskunnallisia taitoja. Tästä syystä kannatan vahvasti ja lämpimästi Euroopan liikuntakasvatuksen teemavuotta 2004.
Odotan innolla ohjelman tuloksia urheilun myönteisestä vaikutuksesta sellaisen nuorten elämään, jotka tulevat heikommassa asemassa olevista yhteisöistä. Ohjelmassa urheilu esitetään keinona parantaa näiden ihmisryhmien ja yhteisöjen integroitumista yhteiskuntaan. Mielestäni on kuitenkin valitettavaa, että neuvosto ja komissio hylkäsivät parlamentin esittämät tarkistukset, joissa esitettiin koulujenvälisiä kilpailuja. Kilpailujen voittajakoulut olisivat voineet päästä seuraaviin Kreikassa järjestettäviin olympialaisiin. Tämän todettuani haluan kuitenkin kiittää neuvostoa siitä, että se on ymmärtänyt parlamentin tahdon tässä asiassa.
Titford (EDD).
Arvoisa puhemies, urheilu on arvokas väline kansallisen identiteetin ja yhdentymisen edistämiseksi. Tämä seikka on ollut tiedossa jo kauan. Niin demokraattiset kuin totalitaarisetkaan hallitukset eivät ole turhaan käyttäneet veronmaksajien rahoja urheilutoiminnan rahoittamiseen.
Euroopan yhdentymisprosessissa Euroopan yhteisöt tunnustivat urheilun aseman muodollisesti Adoninon raportissa, joka esiteltiin Milanon Eurooppa-neuvostolle kesäkuussa 1985. Ei ole epäilystäkään siitä, että urheilun katsottiin olevan erittäin tärkeä keino, jonka avulla yhteisöt voivat edistää Euroopan kansalaisten aktiivista sitoutumista hankkeen edistämiseen. Tästä syystä tämän Euroopan teemavuoden todellinen tarkoitus on edistää edelleen Euroopan yhdentymistä, siitä huolimatta mitä täällä parlamentissa hienoin sanankääntein todetaan. Toisin sanoen, tämä on täyttä propagandaa.
Ei ole mikään yhteensattuma, että teemavuonna pidetään myös olympialaiset. Parlamentin jäsenet ajattelevat ehkä eri tavalla, mutta tämä on kyyninen yritys käyttää olympialaisia Euroopan unionin asioiden edistämiseksi.
Tästä syystä on järkyttävää, että eurooppalaisten veronmaksajien rahoja käytetään tähän hankkeeseen. Yhteensä 11,5 miljoonan euron rahamäärä on ehkä pieni summa muiden isompien asioiden rinnalla, mutta silti kyse on suuresta summasta rahaa. Mitään oikeutusta tähän ei ole olemassa. Me emme ole täällä rahoittaaksemme näin selvää ja kyynistä propagandaa.
Mauro (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, monien arvostettujen parlamentin jäsenten keskuudessa on useita henkilöitä, jotka me muistamme historiasta urheilukilpailujen voittajina, ja mielestäni juuri heidän läsnäolonsa myötä viesti, jonka halusimme yhteistyössä Packin kanssa välittää mietinnön kautta, käy selkeästi ilmi. Rakkaat ystävämme Zabell, Matikainen-Kallström ja Mennea ovat jollakin tavalla esimerkkejä ja todisteita siitä yksinkertaisesta asiasta, että liikuntakasvatus luo sukupolven, joka tietää näiden asioiden arvon sekä niiden hinnan. Juuri siitä syystä, että tuo sukupolvi ymmärtää näiden asioiden arvon, se voi osoittaa kypsyessään suurta intoa edistää yhteiskunnallisia arvoja ja osoittaa myös sellaista vahvuutta ja sitoutumista, joka ei rajoitu tulosten saavuttamiseen hinnalla millä hyvänsä. Tästä syystä nämä parlamentin jäsenet ovat täysin oikeutettuja istumaan parlamentissa ja he ovat arvokkaita Euroopan unionin edustajia.
Tarkoituksenamme on välittää tämä ajatus ja nämä arvot sellaisen keskustelun kautta, jossa käsitellään myös koulutusjärjestelmiä. Jos mietinnössämme esiintyy voimakasta arvostelua, se koskee eurooppalaisia koulutusjärjestelmiä, joissa omistetaan yhä vähemmän aikaa koululiikunnalle. Lisäksi yhä useampien koulujen liikuntatilat rappeutuvat. Näiden koulujen on saatava tukea ja apua. Tämä on yksi syy esittelijän ajatukseen lähestyä kysymystä käytännön tasolla kannustamalla käytännön keskusteluun urheilun kasvatusmahdollisuuksista kilpailujen kautta. Toisin sanoen olen sitä mieltä, että Euroopan liikuntakasvatuksen teemavuosi voi olla juuri oikea innoituksen lähde, jotta koulut tekisivät jotain huomisen eurooppalaisten nuorten hyväksi, sukupolven kohtalon muuttamiseksi niin, että tulevaisuudessa meillä olisi erilaisia nuoria, jotka eivät ole pelkästään voittajia kilpailuissa. Tärkeämpää on, että heistä tulee ihmisiä, jotka näkevät urheilun tienä totuuteen ja toisin sanoen ihmisiä, jotka ovat humaanisuuden mestareita, sillä humaanisuuden mestarista voi tulla myös mestari urheilussa.
Bautista Ojeda (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, urheilua harrastaville tärkein urheilun vaikutus on fyysisen ja henkisen terveyden edistäminen sekä suvaitsevaisuuskasvatus, sääntöjen noudattaminen ja kaikkien lopputulosten hyväksyminen. Nämä säännöt ovat todella demokraattisia ja edistävät vuorovaikutusta ja toveruutta.
Maailmassa vallitsee yksi, absoluuttinen ja reduktionistinen ajattelutapa ja urheilun arvojen edistäminen tässä maailmassa on ainoa vasta-aine suvaitsemattomuutta ja muukalaisvihaa vastaan. Urheilu edistää yhteiskunnallista integraatiota.
Liikuntakasvatuksella varmistetaan tulevien sukupolvien demokraattiset arvot ja liikuntakasvatuksen on sisällytettävä perustamissopimuksiin.
Matikainen-Kallström (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, kiitän kollega Packia hänen tätä mietintöä varten tekemästään arvokkaasta työstä. Arvoisa kollega, olette tehnyt todella hienoa työtä urheilun ja liikuntakasvatuksen eteen jo monen vuoden ajan. On todella ollut ilo tehdä töitä kanssanne. 
On hienoa, että komissio on lähtenyt organisoimaan urheilun teemavuotta.
Liikunnan positiivinen merkitys henkisen ja ruumiillisen hyvinvoinnin kivijalkana saa nyt Euroopan laajuista julkisuutta. Jo vähäinenkin liikunta - säännöllisestä ja monipuolisesta harrastamisesta, elämänasenteesta, puhumattakaan - ehkäisee ennalta sydän- ja verisuonitauteja, liikunta- ja tukielinten sairauksia sekä mielenterveydellisiä ongelmia. Juuri liikunnan kyky ehkäistä mielenterveysongelmia jää usein liian vähälle huomiolle. Liikunnalla voidaan ehkäistä suuria kansantaloudellisestikin merkittäviä ongelmia. Lukemattomia ovat ne menetetyt miestyövuodet, jotka olisi voitu ehkäistä liikunnan harrastamisella.
Tätä taustaa vasten teemavuodelle myönnetty 11,5 miljoonan euron budjetti ei ole ainakaan ylimitoitettu. Monissa jäsenvaltioissa kouluilla järjestetään merkittävää vapaaehtoista toimintaa varsinaisen opetuksen jälkeen. Näiden iltapäivätoimintojen resursseja tulee lisätä merkittävästi, sillä kysyntä niiden tarjoamille palveluille on valtava. Usein vapaaehtoistoimin järjestettävät iltapäiväkerhot tekevät arvokasta työtä. Liikuntaan perustuvan iltapäivätoiminnan avulla tarjotaan lapsille mahdollisuus purkaa luontaista liikkumisen halua ja tarvetta. Samalla lapsille tarjotaan mielekästä tekemistä ja ehkäistään sosiaalisia ongelmia ja syrjäytymistä.
Miksei urheilusta voida puhua urheiluna? On naurettavaa, että oikeusperustan, oman urheiluartiklan puuttuessa urheiluhankkeet joudutaan naamioimaan muiden momenttien alle. Parempi on puhua asioista niiden oikeilla nimillä nyt ja tulevaisuudessa.

Reding
Arvoisa puhemies, puhun lyhyesti, sillä aika rientää, kuten tiedätte, ja meillä on erittäin laaja esityslista.
Haluaisin onnitella lisäksi vielä kaikkia niitä parlamentin jäseniä, jotka ovat korostaneet Packin arvokasta työtä ja hänen päättäväistä ja pitkäjännitteistä vuosia kestänyttä työtään; tästä työstä on lopultakin saatu tuloksia. Voidaankin sanoa, että hänen vauvansa on tänään viety kirkkoon kastettavaksi.
Haluaisin vastata lyhyesti muutamiin esitettyihin kysymyksiin.
Vaikka tekstiin ei ole ollut mahdollista sisällyttää parlamentin ehdotusta koulujenvälisten kilpailujen järjestämisestä ja voittajien osallistumisesta olympiatulen sytyttämistilaisuuteen Olympiassa, voin kertoa teille salaisuuden. Työtoverini työskentelevät jo nyt yhdessä kansainvälisen koululiikuntaliiton kanssa tarkastellakseen, mitä parlamentin pyynnön täyttämiseksi on tehtävissä.
Arvoisa puhemies, olen täysin tietoinen siitä, että parlamentti ei toivo kasoittain tutkimusta näistä asioista. Tämä on ihan hyvä ajatus sillä edellytyksellä, että parlamentti ei peru sanojaan myöhemmin ja totea, että tutkimukset olisivat sittenkin olleet hyödyllisiä. Tunnustan käytännön työn tarpeen, mutta samalla olen sitä mieltä, että tarvitsemme jälkikäteen suoritettavaa arviointia, kuten tehtiin Euroopan kielten teemavuoden tapauksessa. Tuo vuosihan oli menestys, ja voisimme mielestäni käyttää sitä mallina pohtiessamme, mitä meidän on syytä tehdä ja mitä ei.
Voin kertoa teille myös toisen salaisuuden. Olen saanut jo lukuisia pyyntöjä suurilta eurooppalaisilta urheiluliitoilta, jotka haluavat osallistua hankkeeseen tai tehdä yhteistyötä kansamme. Ne haluavat olla mukana ja antaa panoksensa hankkeeseen. Liitot eivät pyydä meiltä rahaa, sillä niillä on käytössään paljon enemmän rahaa kuin meillä! Yhteensä 11,5 miljoonan euron määrärahojemme tarkoituksena on kannustaa ja antaa vauhtia, sillä käytännön työn tekevät kansalaisyhteiskunta, urheilun parissa työskentelevät ihmiset ja koulut.
Euroopan vammaisten teemavuodesta on esitetty lukuisia kysymyksiä, joita käsittelemme parhaillaan. Special World Olympics -kisat pidetään kesällä 2003. Tässä yhteydessä me rahoitamme irlantilaisten vapaaehtoistyöntekijöiden palkkaamisen, jotta tämä suuri vammaisten urheilutapahtuma voisi toteutua. Tämä on kokeilu, joka toistetaan vuosina 2003 ja 2004: hankimme nuoria vapaaehtoistyöntekijöitä - 100, 200 tai 300 vapaaehtoista - kaikista Euroopan maista työskentelemään yhdessä urheilun hyväksi suurten ja symbolisesti merkittävien urheilutapahtumien aikana. Ensimmäinen kokeilu Dublinissa kokoaa yhteen 200 vapaaehtoista ympäri Eurooppaa. Sama tehdään uudelleen Ateenassa olympialaisten ja vammaisten olympialaisten yhteydessä ja kaikissa suurissa urheilutapahtumissa, missä vapaaehtoiset työskentelevät, pääsee nuortemme hyvä tahto ja idealismi valloilleen. Toisin sanoen, nuorisomme on kaiken keskipisteenä.
Huomaatte varmaan, että käytännön toimenpiteitä toteutetaan parhaillaan. Kuten lupasin, teille annetaan tietoa siitä, miten asiat kehittyvät. Omasta puolestani luotan myös teidän osallistumiseenne, jotta tästä teemavuodesta muodostuu kaikkien alueiden ja maiden ihmisten vuosi, sillä kansalaisten edustajina teillä on merkittävä tehtävä tässä yhteydessä.
Puhemies.
Yhteiskeskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 11.30.
Puhemies. -
Esityslistalla on seuraavana komission julkilausuma yleishyödyllisistä palveluista Euroopassa.

Reding
Arvoisa puhemies, yleishyödyllisistä palveluista keskustellaan laajalti Euroopassa ja muualla, ja 20 viime vuoden aikana suuntauksena on ollut julkisen vallan roolin kehitys; se ei enää suoraan laadi pelisääntöjä, vaan vahvistaa ne ja sääntelee niitä. Näin on erityisesti Euroopassa, jossa tavoitteena - ja välttämättömänä tarpeena - ollut yhtenäismarkkinoiden luominen on varmasti edistänyt tätä kehitystä.
Kokemus on osoittanut, että terveeseen kilpailuun perustuvat yhtenäismarkkinat eivät ole mitenkään ristiriidassa sosioekonomisten näkökohtien kanssa. Yleishyödylliset palvelut ovat yksi näiden käytännönläheisimmistä aiheista. Myös lisääntynyt kilpailu koko talouden alalla on johtanut yleishyödyllisten palvelujen tehostumiseen.
Yhteisö on ollut johdonmukainen koko olemassaolonsa ajan. Euroopan yhdentymisen jokaisessa uudessa vaiheessa on edistetty sekä tavaroiden, henkilöiden, palvelujen ja pääoman vapaampaa liikkuvuutta että entistä parempaa osallisuutta ja yhteenkuuluvuutta. Jokaisen sisämarkkinoiden alalla otetun edistysaskeleen yhteydessä on pyritty varmistamaan, että heikommassa asemassa olevat seudut ja kansalaiset eivät jää muista jälkeen. Näin toimittiin Euroopan yhtenäisasiakirjan sekä Maastrichtin ja Amsterdamin sopimusten yhteydessä. Esimerkkeinä perustamissopimukseen sisällytetyistä politiikoista ovat taloudellinen ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus, kuluttajan suojelu ja ympäristöpolitiikka, joiden kaikkien tarkoituksena on täydentää ja tasapainottaa markkinoiden avaamis- ja vapauttamisstrategioita.
Amsterdamin sopimuksen 16 artiklassa tunnustetaan selväsanaisesti yleistä taloudellista etua koskevien palvelujen merkitys. Siinä vahvistetaan, että on kehitettävä parempia tapoja sovittaa yleishyödyllisiä palveluja koskevat periaatteet ja perustamissopimuksen muut tavoitteet, etenkin sisämarkkinoiden ja vapaan kilpailun alalla, sopusointuisemmin ja johdonmukaisemmin yhteen.
Komissio on aina tunnustanut yleishyödyllisten palvelujen ensiarvoisen tärkeän merkityksen. Vuonna 1996 se ehdotti yleishyödyllisiä palveluja Euroopassa koskevassa tiedonannossaan, että perustamissopimukseen lisättäisiin maininta näiden palvelujen edistämisestä. Tärkeimpiä verkkotoimialoja ja erityisesti energia-alaa koskevassa yhteisön laajuisessa alakohtaisessa lainsäädännössä säädetään erittäin kunnianhimoisia tavoitteita korkealuokkaisille julkisille palveluille.
Lisäksi komissio on aina soveltanut kilpailu- ja markkinasääntöjä siten, että korkealuokkaisten yleishyödyllisten palvelujen tarjonnalle ja kehittämiselle ei muodostuisi esteitä. Esimerkkinä mainitsen tiedonannon valtiontukisääntöjen soveltamisesta julkiseen yleisradiotoimintaan, jonka komission jäsen Monti ja minä laadimme viime vuonna. Se on esimerkki niistä keinoista, joiden avulla voimme soveltaa kilpailusääntöjä järkevästi samalla, kun hallituksille annetaan kaikki niiden tarvitsema vapaus julkisten palvelujen järjestämiseen.
Yleishyödylliset palvelut ovat siis eurooppalaisen yhteiskuntamallin keskeinen osa. Niillä parannetaan kansalaisten elämänlaatua, ja ne ovat välttämätön edellytys sille, että kansalaiset voivat toteuttaa täysimääräisesti monia oikeuksistaan.
Laekenin Eurooppa-neuvostolle esittämässään raportissa komissio ilmoitti aikomuksensa seuraavasti: "komissio tarkastelee ehdotusta perustamissopimuksen 16 artiklan taustalla olevien, yleishyödyllisiä palveluja koskevien periaatteitten kokoamiseksi ja täsmentämiseksi puitedirektiivissä".
Komissio valitsi tarkastelun välineeksi vihreän kirjan. Sen valitsemaan lähestymistapaan on kaksi pääsyytä. Ensinnäkin esille tulleet kysymykset ovat hyvin laaja-alaisia eikä niitä voida käsitellä keskustelussa, joka rajoittuu pelkkään puitedirektiiviehdotukseen. Toiseksi puitedirektiivin toteutettavuuteen ja sen mahdolliseen lisäarvoon liittyvien odotusten ja varsin erilaisten näkökantojen takia tuntui olennaiselta päättää ensiksi viitekehyksestä. Emme myöskään saa aliarvioida niitä teknisiä ja käsitteellisiä ongelmia, joita syntyisi varmasti puitedirektiivin antamisen myötä.
Vihreän kirjan myötä komission on ensinnäkin mahdollista tarkastella, olisiko puitedirektiivi järkevä ratkaisu, ja toiseksi käynnistää laajamittainen keskustelu asiasta. Vihreän kirjan tarkoituksena ei siis ole viivyttää puitedirektiiviä koskevaa toteutettavuustutkimusta. Asia on aivan päinvastoin: jäsenvaltioiden perinteiden, rakenteiden ja kantojen eroavuuksien vuoksi ainoastaan laajassa, koko Euroopan kattavassa keskustelussa voidaan hahmotella tarpeeksi laaja yhteinen perusta yhteisön laajuiselle toimintakehykselle. Vihreän kirjan valmistelun lisäksi työskentelemme muiden asioiden hyväksi, erityisesti valtiontukien käyttöönoton ja palvelujen arvioinnin aloilla. Tämä työ voi lisäksi koitua vihreän kirjan hyödyksi. Aikataulusta voin sanoa, että vihreä kirja pitäisi hyväksyä maaliskuussa 2003 ja että päätelmät olisi tehtävä ennen vuoden loppua.
Arvoisa puhemies, tämä on komission julkilausuma käsillä olevasta kysymyksestä.
Langen (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, komission jäsenellä Redingillä on tänään vaikea tehtävä, sillä hänen on esitettävä komission puolesta julkilausuma toimesta, jota se on siirtänyt vuodella eteenpäin. Kolmetoista kuukautta sitten parlamentti nimittäin antoi yleishyödyllisiä palveluja koskevan lausuntonsa suuren osallistujamäärän turvin äänestyksessä, jossa lopulta laskettiin 435 ääntä. Sen jälkeen komissio ei ole saanut juuri mitään aikaan. Se on esittänyt neljä asiakirjaa. Näistä kahdessa jälkimmäisessä - jotka esitettiin ennen Kööpenhaminan huippukokousta, samalla tavoin kuin muut niistä esitettiin kuusi kuukautta sitten ennen Sevillan Eurooppa-neuvostoa - ei sanota muuta kuin että Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta odotetaan ratkaisuja. Arvoisa komission jäsen, en kerta kaikkiaan ymmärrä, miksi komissio ei tuo ehdotuksiaan käsiteltäväksi tänne parlamenttiin avoimesti ja varauksetta. Jos te tuijotatte Euroopan yhteisöjen tuomioistuinta niin kuin jänis käärmettä, kuten tässä tapauksessa, vaikuttaa siltä, ettei teillä ole käytettävissänne kaikkia vaihtoehtoja.
Arvoisa komission jäsen, vaikka tällä kysymyksellä on vain vähän tekemistä teidän kanssanne, koska se kuuluu kilpailusta vastaavalle komission jäsenelle, haluan juuri siksi painottaa, että komission ei pitäisi tyytyä esittämään "epävirallisia asiakirjoja", joita se lähettää hallituksille - viimeksi 12. marraskuuta - vaan ottaa parlamentti mukaan keskusteluun. Me emme ole valmiita ottamaan syitä niskoillemme komission tulevista päätöksistä, jos parlamentti ei saa olla asianmukaisesti mukana lainsäädäntöprosessissa.
Saanen siis sanoa suoraan, että kuten mainitsitte, me pyysimme komissiolta puitedirektiiviä. Me pyysimme sitä sisämarkkinoita koskevan 95 artiklan perusteella. Se merkitsee sitä, että tämä 95 artiklan pohjalta käyty julkinen keskustelu johtaa parlamentin ja neuvoston yhteispäätösmenettelyssä tekemään päätökseen. Toistaiseksi meille on esitetty ainoastaan, että kilpailupolitiikassa noudatettaisiin aiempaa menettelyä, toisin sanoen, että neuvoston yksin tekemä päätös olisi riittävä ja että parlamentti pidettäisiin ajan tasalla. Tämän jälkeen olisi odotettava, mitä tapahtuu seuraavaksi. Asia on aivan kuten sanoitte: kysymys nostattaa laajan keskustelun sosiaali- ja talouspolitiikasta. Sitä komissio ei voi käydä neuvoston kanssa suljettujen ovien takana, vaan se on käytävä julkisesti suorilla vaaleilla valitun parlamentin kanssa.
Syynä lievästi kärkeviin huomioihini on, että näitä kysymyksiä ei ole käsitelty yhdessäkään näistä monista laadullisesti eritasoisista asiakirjoista, joista epävirallinen on ilman muuta paras meille esitetyistä. Kesällä esitetty arviointimenetelmä oli kasattu niin huolimattomasti ja huonosti, että se ei kelpaa perustaksi, jolle voi rakentaa todellista tietoa.
Pyydän komissiota lopettamaan ajan hukkaamisen ja ryhtymään toimiin. Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa ajettava Ferringin asia on käyttökelpoinen perusta valtiontukien ja julkisten palvelujen arvioimiseksi. Pyydän teitä olemaan ripeä siihen perustuvissa päätöksissänne ja olemaan viivyttelemättä pitempään.

Van Lancker (PSE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, haluan tietenkin kiittää komission jäsentä hänen esityksestään ja vihreän kirjan näkymistä. Usein en kuitenkaan voi yhtyä komission jäsenen Langenin sanoihin. Ryhmäni on erityisen pettynyt komission haluttomuuteen esitellä parlamentille puitedirektiiviä. Kuten sanoitte, yleishyödylliset palvelut ovat Euroopan sosiaalisen mallin kulmakivi. Puhun nyt ihmisten yhteiskunnallisista oikeuksista, veden, energian, julkisen liikenteen, viestinnän ja terveydenhuollon kaltaisista perusedellytyksistä, jotka ovat välttämättömiä myös sosiaalisen yhteenkuuluvuuden ja talouksiemme toimivuuden kannalta. Tämä puitedirektiivi on vuosien ajan ollut ryhmäni ja itse asiassa koko parlamentin tavoitteena. Jopa neuvosto on komission edellä, sillä se yritti painottaa tätä puitedirektiiviä Nizzassa ja myöhemmin huomattavasti selvemmin Barcelonassa. Siitä huolimatta komissio vaatii ensin laajaa kuulemista keväällä 2003 esitettävän vihreän kirjan muodossa.
Ymmärrän kyllä, että yleishyödyllisiin palveluihin liittyy mutkikkaita ongelmia. Ymmärrän kyllä, että jäsenvaltioiden lähestymistavoissa on eroja. Tiedän, että mukana on julkisia ja yksityisiä osapuolia, ja sen takia on totta, että on myös alakohtaisia eroja. Samalla me joudumme kuitenkin jatkuvasti tekemisiin monien talousalojen vapauttamista koskeviin näkökantojen kanssa ilman, että meillä olisi yleiset periaatteet määrittävää puitedirektiiviä. Jotta asia ei jäisi epäselväksi, totean, että ryhmäni kannattaa tietyin sosiaalisin ja ympäristöllisin perustein sopeutettuja sisämarkkinoita. Markkinat ovat kuitenkin vain väline, ja niillä on rajansa. Kun on kyse ihmisten yhteiskunnallisista perusoikeuksista, pelisäännöt eivät saa määräytyä markkina- ja kilpailusääntöjen mukaisesti.
Lisäksi vihreä kirja ilmestyy liian myöhään, että siitä olisi hyötyä Eurooppa-valmistelukunnan yleishyödyllisten palvelujen asemaa koskevassa keskustelussa. Me käymme tätä keskustelua nyt. Se päättyy helmikuussa, ja komissio esittää vihreän kirjan vasta maaliskuussa. Nähdäkseni komissio myöhästyy laivasta.
Lopuksi minua huolettaa kovasti vielä yksi asia, joka liittyy komission jäsenen Langenin kommentteihin. Toistaiseksi komissio on aina olettanut, että jäsenvaltiot ovat saaneet rahoittaa yleishyödylliset palvelunsa sosiaalisella mandaatilla ilman, että sitä olisi pidetty luvattomana valtiontukena, mikä on mielestäni täysin oikein. Perustamissopimus on kuitenkin kiistämättä epäselvä. Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen kahden julkisasiamiehen äskettäisissä päätelmissä osoitetaan, ettei tämä periaate ole enää epäilyjen ulkopuolella. Komissio päättelee nyt mitä ilmeisimmin, että ne eivät enää voi antaa jäsenvaltioille oikeusturvaa yleishyödyllisten palvelujen rahoittamisen alueella. Mitä on siis tapahtunut tälle suuresti ylistetylle jäsenvaltioiden vapaudelle järjestää julkiset palvelut? Hyvät jäsenet, johtopäätös on selvä.
Ensiksi pyydämme komissiota esittämään välittömästi puitedirektiivin, kuten olemme useaan otteeseen tehneet.
Toiseksi Eurooppa-valmistelukunnalle on myönnettävä mahdollisuus päättää julkisten palvelujen perusperiaatteista jäsenvaltioiden määräysvaltaa täysimääräisesti kunnioittavalla tavalla.
Kolmanneksi perustuslaissamme on eriteltävä selkeästi, että yleishyödylliset palvelut kuuluvat kansalaisten yhteiskunnallisiin oikeuksiin, joita ei saa jättää markkina- ja kilpailusääntöjen armoille. Toivon, että komissio voi tukea meitä pyrkimyksissämme.
Wallis (ELDR).
Arvoisa puhemies, olin aikeissa sanoa ryhmäni puolesta, että olemme iloisia tulevasta vihreästä kirjasta, mutta olen ehkä vähemmistössä sanoessani olevani iloinen tulevasta vihreästä kirjasta siinä mielessä, että jotakin todella tapahtuu. Lupausta tulevasta kuulemismenettelystä ja toteutettavuuden tutkimisesta on pidettävä myönteisenä, mutta se ei saisi olla tekosyynä asioiden jättämiselle silleen. Siksi olen kollegojeni kanssa samaa mieltä siitä, että jotakin on tapahduttava pikemmin ennemmin kuin myöhemmin. Prosessi voi olla merkittävä, ja meidän on suoriuduttava siitä hyvin.
Haluaisin tehdä ryhmäni puolesta tiettäväksi kaksi seikkaa, joista ensimmäinen koskee kilpailua. Olemme sisämarkkinoiden kannattajia ja pidämme kilpailua erinomaisena asiana siinä mielessä, että sen avulla voidaan nostaa vaatimustasoa niin yleensä kuin asianomaisten palvelujen osalta, mutta emme pelkästään kilpailun itsensä takia. Olisi ehkä kiinnostavaa tarkastella Euroopan unioniin kuulumatonta Sveitsiä ja sen energiapolitiikkaa. Sveitsissä järjestettiin äskettäin kansanäänestys, jotta saataisiin selville, olisiko paikallisten kantoneiden hallinnoima energiahuolto vapautettava. Sveitsiläiset äänestivät ehdotusta vastaan, koska he eivät uskoneet, että valinnanmahdollisuus kohottaisi palvelun tasoa; se saattaisi yksinomaan sekoittaa asioita. Tämä kysymys esitettiin Sveitsin kansalaisille. Me puolestamme odotamme kehystä, jonka perusteella voisimme päättää, miten tällaiset valinnanmahdollisuudet voitaisiin ottaa käyttöön Euroopassa.
Ryhmäni mielestä toinen erityisen tärkeä asia on yleispalvelujen tarjoaminen. Siten taataan sosiaalinen yhtenäisyys koko Euroopassa. Kun ajatellaan esimerkiksi omaa vaalipiiriäni ja ajankohtaista laajakaistakysymystä, toimistooni tulvii kirjeitä maaseudulla asuvilta äänestäjiltä, jotka valittavat, että joissakin kaupungeissa on laajakaista, mutta heillä ei. 
Tällaiset kysymykset on ratkaistava, jotta kaikille kansalaisille voidaan tarjota yhtäläinen palvelutaso ja taata siten Euroopalle tärkeäksi muodostunut sosiaalinen yhteenkuuluvuus. On naurettavaa, että Eurooppa-valmistelukunnassa ja sen työryhmissä keskustellaan parhaillaan näistä kysymyksistä. Niissä tarvitaan koordinaatiota, kun kehitämme Eurooppaa edelleen. 
On siis hyvä, että jotakin todella tapahtuu, on hyvä, että asiasta on annettu julkilausuma, mutta siirtykäämme vihdoin eteenpäin.

Ainardi (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, on hyvä, että komission julkilausuman seurauksena keskustelemme taas kerran yleishyödyllisistä palveluista. Yleishyödylliset palvelut ovat mielestäni Euroopan yhdentymisen ydinkysymyksiä, tai ainakin niiden pitäisi olla.
Vaikka yleishyödyllisten palvelujen asema ja merkitys tosiaankin tunnustetaan perustamissopimuksen 16 artiklassa, niihin sovelletaan silti kilpailusääntöjä, joista on tietysti omat seurauksensa. Monella alalla on ilmennyt kasvavaa painetta palvelujen vapauttamisen nopeuttamiseen. Viime maaliskuussa järjestetty Brysselin huippukokous oli myös ratkaiseva tässä mielessä: energia, liikenne ja postipalvelujen uusi aikakausi. Usein väitetään, että nämä palvelut voitaisiin saattaa ajan tasalle vapauttamalla alat. Useat esimerkit ovat osoittaneet, ettei se ole totta. Mielestäni yksi yleishyödyllisten palvelujen tehtävistä on sosiaalisen ja maantieteellisen yhteenkuuluvuuden varmistaminen. Niiden avulla on taattava, että alueen kaikki kansalaiset voivat saada korkealuokkaisia palveluja samaan hintaan. Tuottavuussäännöt ja kilpailuperiaate ovat kuitenkin ristiriidassa näiden tavoitteiden ja tehtävien kanssa.
Kansalaisten tarpeesta saada korkealuokkaisia eurooppalaisia julkisia palveluja keskustellaan tällä hetkellä monessa unionin maassa. Etenkin laajentumisen yhteydessä on käynyt välttämättömäksi laatia sellaiset yhteiset eurooppalaiset säännöt, jotka mahdollistavat yhdenmukaistamisen ylhäältä alaspäin. Yleishyödyllisiä palveluja ajantasaistamalla ei pyritä avaamaan markkinoita kilpailulle, vaan vastaamaan esitettyihin tarpeisiin. Se edellyttää aitoa demokratiakehitystä ja työntekijöiden ja käyttäjien todellista osallistumista näiden palvelujen kehittämiseen. Tässä yhteydessä Euroopan unionilla on erityinen vastuu harteillaan. Ensiksikin sen on mahdollistettava, että erilaisista vapauttamisprosesseista tehdään asianmukaiset maakohtaiset arviot. Vaikka Euroopan parlamentti on moneen otteeseen pyytänyt arviointia vapauttamisen vaikutuksista turvallisuuteen, ympäristöön, laatuun ja sosiaalisiin näkökohtiin, arviointia ei ole koskaan toteutettu. Miksi?
Minunkaan mielestäni emme voi odottaa, että tätä kysymystä käsitellään muutaman kuukauden kuluttua vihreässä kirjassa, olipa se kuinka käyttökelpoinen tahansa. Vaikka vihreästä kirjasta voisi olla jotakin hyötyä, olen sitä mieltä, että yleishyödyllisiin palveluihin ei pitäisi enää suhtautua kilpailullisena poikkeuksena, niin kuin tähän asti; ne pitää päinvastoin nähdä yhtenä Euroopan unionin ensisijaisista vastuualueista. Siksi niitä ei pidä enää alistaa kilpailulle. Eurooppa-valmistelukunnassa valmistellaan uutta perussopimusta vuoden 2004 hallitustenvälisen konferenssin käsittelyyn. Meidän on käsiteltävä tätä asiaa perussopimusta koskevassa keskustelussa. On aika kuunnella kansalaisten ja ammattijärjestöjen vaatimuksia. Ne osoittavat kaikkialla mieltään korkealuokkaisten palvelujen puolesta. Nämä vaatimukset ovat yhteneviä yhteiskunnallisesti kehittyvän Euroopan, demokraattisemman Euroopan, tarpeen kanssa. Siksi emme voi tyytyä eurooppalaisten yleispalvelujen vähimmäismääritelmään. Meidän on pyrittävä sosiaaliseen Eurooppaan. Meidän on asetettava yleishyödylliset palvelut Euroopan yhdentymisen ja Euroopan kansalaisuuden ytimeen.

Flautre (Verts/ALE).
Arvoisa komission jäsen, yllätyin aika tavalla kuullessani teidän sanovan, että 20 vuoden aikana on näytetty toteen, etteivät kilpailulainsäädännön hallitsemat yhtenäismarkkinat ole mitenkään ristiriidassa sosiaalisten tavoitteiden kanssa. Komission sanoissa oli enemmän järkeä aiemmin sen tuodessa ilmoille epäilyksiä, jotka koskivat nimenomaan sitä, voidaanko kaikki sosiaaliset ja ympäristöön liittyvät tavoitteet saada toteutetuksi kilpailulainsäädännön avulla. Itse asiassa meidän, ja erityisesti komission, olisi paljon helpompaa antaa näitä itseämme onnittelevia lausuntoja, jos meillä olisi käytössämme arvio, kuten kollegani ovat esittäneet. Mielestäni mikään osapuoli ei voi voittaa yhtään mitään aliarvioimalla Euroopan kansalaisten valtavia odotuksia. He vaativat enemmän palveluja, parempaa laatua ja lisää turvallisuutta. Jos annamme näiden palvelujen jatkuvuutta ja kestävyyttä koskevien huutojen kaikua tänään kuuroille korville, erityisesti, koska katastrofit ovat tuoneet ne uudelleen puheenaiheeksi, ja koska huononemista on tapahtunut ilmiselvästi monissa julkisissa palveluissa, vahingoittaisimme vakavasti Euroopan tulevaisuutta ja sen päätöksen tulosta, joka kansalaisten on tehtävä tulevasta perustuslaista. 
Olette päättäneet aloittaa vihreää kirjaa koskevan laajan kuulemismenettelyn. On totta, että tämä aloite on hyvin yllättävä, jos otetaan huomioon sen yhteys niihin erittäin ongelmallisiin keskusteluihin, joita haluamme käydä Eurooppa-valmistelukunnassa. Nämä keskustelut koskevat pyrkimystä kirjata täysimääräinen oikeus julkisiin palveluihin tulevaan Euroopan perustuslakiin. Haluaisinkin kuulla teidän puhuvan asialistoista, sillä olisi varsin uskomatonta, että keskustelua puitedirektiivin toteutettavuudesta tai käyttökelpoisuudesta alettaisiin käydä nykyisten perussopimusten puitteissa, vaikka keskustelun päämääränä onkin saada julkisia palveluja koskevalle eurooppalaiselle lähestymistavalle tulevassa perussopimuksessa tunnustus ja perusta.
Kuulemismenettelyssä olemme jo kärsineet kylliksi ehdotuksia, jotka ovat selvästi ristiriidassa erilaisten eurooppalaisessa yhteiskunnassa ilmenevien etunäkökohtien kanssa. Haluaisin komission selittävän selkeästi, minkälaista julkista kuulemismenettelyä aiotaan käyttää, jotta eri osapuolet - käyttäjät, ammattijärjestöt, kansalaisjärjestöt, paikallis- ja alueviranomaiset jne. tulevat kuulluksi vihreää kirjaa koskevan kuulemismenettelyn aikana.

Della Vedova (NI).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, komissio yrittää sovittaa yleishyödyllisten palvelujen yhteydessä kaksi vaatimusta, jotka ovat monessa suhteessa vastakkaisia: eräiden sellaisten palvelujen turvaaminen, joiden osalta katsotaan, että markkinat eivät voi tarjota niitä tehokkaasti ja kohtuullisin hinnoin, ja sen estäminen, että jotkin palvelut alkaisivat vääristää markkinoita tai kilpailua. Mielestäni komissio kiinnittää edelleen liian paljon huomiota ensimmäiseen seikkaan ja liian vähän toiseen eli kilpailun vääristymiseen. Se ei ole yllättävää, koska hallitukset, ja siten myös neuvosto, painostavat siihen suuntaan selvän eturistiriidan takia. Tietoliikenteen, energian, vesihuollon, liikenteen, television ja median kaltaisilla avainaloilla, joilla hallitukset ovat sekä erotuomareita että pelaajia, niiden on temppuiltava rasittavien eturistiriitojen kanssa. Ne eivät ole säätelijöitä ja lainsäätäjiä, vaan toimivat itse yrittäjinä suuressa monikansallisessa liiketoiminnassa, jota käytetään välistä poliittisiin ja muihin tarkoituksiin. Toistaiseksi tätä eturistiriitaa ei ole ratkaistu monessakaan Euroopan valtiossa. Näille aloille on tosiaankin saatu aikaan ei- kenenkään maa, jossa tavoitellaan pikemminkin yritysten ja niiden kanssa kytköksissä olevien taloudellisten ja poliittisten vallankäyttäjien erityisetuja eurooppalaisten kuluttajien hyvän ja yleisen edun sijasta.
On olemassa lukemattomia esimerkkejä markkinapaikkojen jakamisesta epäasiallisesti tällaisille yrityksille. Yhtenä esimerkkinä mainittakoon Deutsche Post, joka käyttää postipalvelujen alalla nauttimansa monopoliasemansa tuottoja voittaakseen kilpailun myös yrityskaappausten avulla, kuten DHL Internationalin tapauksessa: Deutsche Post hankki yrityksen omistukseensa käyttämällä monopoliasemansa tuottoja kilpailijan kampeamiseen markkinoilta. Älkäämme unohtako myöskään sähköyhtiö EDF:ää: Ranska sopi, että se pyrkii avaamaan energia-alansa samalla, kun se tiesi varmasti, että kokonaan valtion omistama EDF, joka ei ollut mukana arvopaperipörssissä ja pystyi myöntämään valtion takaamia lainoja, hankkisi omistukseensa ulkomaisia yrityksiä Italiasta ja muualta, että se menisi toisin sanoen tekemään kauppoja ja lujittamaan hallitsevaa asemaansa eurooppalaisilla markkinoilla. Tämän lisäksi Italiassa on RAI:n kaltaisen suuren televisioyhtiön tapaus: veronmaksajat rahoittavat sitä suurilla summilla, ja yhtiö kilpailee kaikin keinoin muiden televisioyhtiöiden kanssa kaupallisen kanavan tavoin.
Tilanne on seuraavanlainen: on olemassa julkisia palveluja, joita tarjoavat viime kädessä kilpailua vääristävät valtionyhtiöt. Kun valtiot ovat vapauttaneet itsensä kaikista yhtiöistä, saattaisi olla helpompaa kehittää sääntelevä valtio, joka ulkoistaa palvelut tai järjestää niistä tarjouskilpailun, mikäli se katsoo, että ainoastaan markkinat voivat tarjota ne riittävän hyvin.
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, haluaisin esittää vielä yhden huomion. Komissio ei pidä matkapuhelinpalveluja yleishyödyllisenä palveluna. Olen sitä mieltä, että tämä on suuri virhe ja että tällä hetkellä matkapuhelinpalvelut ovat kaikista näkökulmista tarkasteltuna yleishyödyllinen palvelu. Se on tosiaankin yksi Euroopan tehokkaimmin järjestetyistä palveluista. Se tarjotaan erittäin tehokkaasti ja optimihinnoilla, ja se on yleishyödyllinen palvelu, jonka markkinat tarjoavat kilpailuun perustuvan järjestelmän kautta.

Jarzembowski (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet ja arvoisa entinen kollegamme, mielestäni puitedirektiivissä tai vihreässä kirjassa olisi otettava huomioon aiemmat kokemuksemme yleishyödyllisistä palveluista.
Näin ollen haluan antaa esimerkin siitä, kuinka me voimme parlamentissa vaikuttaa asioihin. Jos me todella saisimme vihdoinkin jonkinlaista edistystä aikaan julkisessa paikallisliikenteessä, saisimme tehdyksi huomattavan osan parlamentin ja neuvoston työstä. Tässä asiassa voin kerrankin kehua komissiota siitä, että se esitti erittäin merkittävän ehdotuksen julkisen paikallisliikenteen sääntelystä niinkin kauan sitten kuin vuonna 2000. Parlamentti antoi yksimielisen lausunnon asiasta vuonna 2001. Entä mitä neuvosto on tehnyt? Se on sullonut luonnoksen laatikkoon ja jättänyt sen sinne, eikä se edelleenkään halua tehdä sille mitään. Mielestäni meidän on tehtävä neuvostolle selväksi, ettemme siedä enempää viivyttelyä eri kaupungeissa ja eri alueilla asuville ihmisille tarjottavan oikean palveluvalikoiman kaltaisessa olennaisessa asiassa, vaan että meidän on ehkä harkittava ryhtymistä neuvoston vastaisiin menettelyihin sen toimintahaluttomuuden takia.
Hyvät parlamentin jäsenet, miksi julkista paikallisliikennettä koskeva lainsäädäntö on niin tärkeä? Tältä osin lainsäädäntö on epäselvää. Voimme odottaa Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen ratkaisuja, mutta haluamme poliittisia päätöksiä siitä, minkälaisia julkisen liikenteen järjestelmien pitäisi olla. Niinpä kaupungit, yhteisöt ja yksityisyritykset tarvitsevat oikeusvarmuuden julkisen paikallisliikenteen järjestämisestä.
Toinen huomionarvoinen kohta on seuraava: mielestäni täällä on tehty kielellisiä lipsahduksia. Yleishyödylliset palvelut ja kilpailu eivät ole toisensa poissulkevia, vaan minun nähdäkseni toisiaan täydentäviä, minkä voi havaita erityisen selvästi julkisessa paikallisliikenteessä. Kun julkisista palveluista vastaava kaupunki tai alue tekee oikean päätöksen ja määrittelee, mitä julkiselta paikallisliikenteeltä vaaditaan - sen saatavuus vammaisille, aikataulut, vuorovälit ja hinnat; voitte lisätä kaikki haluamanne sosiaaliset tekijät - sen on, arvoisa puhemies, järjestettävä tarjouskilpailu, jonka jälkeen paras tarjous on hyväksyttävä, olipa se sitten julkisen sektorin tai yksityisyrittäjän. Kilpailu ratkaisee asian ja kansalaiset korjaavat hyödyn.

De Rossa (PSE).
Arvoisa puhemies, olen todella pettynyt komission tämänpäiväiseen julkilausumaan. Taas kerran on puhuttu tyhjää yleishyödyllisten palvelujen periaatteesta. Meille oli kerrottu aiemmin, että komissio laatisi yleishyödyllisiä palveluja koskevan kehyksen ennen vuoden loppua, mutta nyt saimme lupauksen vihreästä kirjasta.
Me tarvitsemme kiireellisesti puitedirektiivin, emme vihreää kirjaa. Me tarvitsemme kiireellisesti kilpailulainsäädännön muutoksen, joka mahdollistaa yleishyödyllisten palvelujen ja julkisten palvelujen, säilymisen ja kehittymisen, ja me tarvitsemme uuteen perustuslakiimme lausekkeen, jossa taataan julkiset palvelut koko Euroopan alueella.
Solidaarisuus ja kansalaisuus ovat Euroopan unionin koko olemuksen ydin. Sanoisin, että nyt kun tällä viikolla on otettu suuri harppaus kohti Euroopan poliittista ja maantieteellistä yhtenäisyyttä, meillä on oltava, mikäli haluamme olla Euroopan kansalaisia, kaikkien saatavilla olevia yleishyödyllisiä palveluja, jotka ovat helppokäyttöisiä, kohtuuhintaisia ja korkealuokkaisia.
Oikein ymmärrettynä yleishyödylliset palvelut on tarkoitettu kaikille ihmisille, ei ainoastaan syrjäytyneille, köyhille, tai tosiaankin vammaisille - vaikka tietysti ne ovat elintärkeitä näille ihmisille. Yleishyödyllisillä palveluilla tuetaan ja ylläpidetään kasvua. Niillä ylläpidetään ympäristön kestävää kehitystä. Ne ovat avaintekijä missä tahansa vakavasti otettavassa aluekehitysstrategiassa, joka mahdollistaa kestävät maaseutuyhteisöt ja todella asumiskelpoiset kaupungit. Niiden ansiosta kansalaiset ovat terveitä eivätkä pelkää sairautta. Ne mahdollistavat kansalaisten työmatkat ja kommunikoinnin. Ne mahdollistavat kansalaisten tiedonsaannin ja hyvän koulutuksen, ei ainoastaan teknisen kasvatuksen tarkoittamassa mielessä, vaan myös poliittista lukutaitoa ajatellen. Kaikki nämä asiat ovat tarpeen, mikäli haluamme saada aikaan Euroopan, josta voimme olla ylpeitä ja jonka kansalaiset tuntevat omakseen.

Markov (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, olen tietysti iloinen komission julkilausumasta, joka koskee sen aikomusta laatia yleishyödyllisiä palveluja koskeva vihreä kirja vuoden 2003 ensimmäisen neljänneksen aikana, vaikka se onkin aivan liian myöhässä.
En kuitenkaan voi ymmärtää, että siihen liittyvät lopulliset päätelmät ja erityisaloitteet ilmestyvät vasta kuusi kuukautta myöhemmin. Arviot ja niitä seuraavat toimintavaatimukset kuuluvat yhteen. Barcelonan Eurooppa-neuvosto pyysi maaliskuussa 2002 komissiota ottamaan käyttöön uuden arviointimenetelmän julkisten palvelujen laadun arvioimiseksi, ja komissio otti uuden menetelmän käyttöön kesäkuussa 2002. Tiedätte varmaan, että sitä koskevat mielipiteet ovat jakautuneet tiukasti kahtia, ja kerronkin teille nyt, että uusi arviointimenetelmä on laadullisesti ajatellen kertakaikkinen katastrofi.
Koska julkisia palveluja koskevassa keskustelussa on ollut pysyvänä suuntauksena toistella rituaalinomaisesti ajatuksia sääntelyn purkamisesta ja yksityistämisestä, olisi vähintäänkin kohtuullista toteuttaa yhdessä vihreän kirjan kanssa tieteellisesti vankka analyysi niiden markkinoiden ja yritysten tilanteesta, jotka on jo vapautettu ja yksityistetty. Eri liiketoiminta-alueiden onnistumisten ja epäonnistumisten välillä on selviä eroja.
Ensimmäinen vastausta vaativa kysymys kuuluu, onko kaikille Euroopan kansalaisille taattu yhtäläinen palvelun saatavuus asuinpaikasta tai tulotasosta riippumatta. Toinen kysymys on, ovatko palvelun kustannukset nousseet vai laskeneet? Kolmanneksi: onko sen laatu parantunut vai huonontunut? Ja neljänneksi: ovatko palvelua tarjoavien työntekijöiden työolot parantuneet vai huonontuneet?
Tähän liittyy myös se, että palveluntarjoajat on asetettava samalle lähtöviivalle omistajarakenteista riippumatta. Kilpailu ei ole missään määrin reilua, jos tukia koskevat asetukset asettavat sellaiset yritykset, joiden julkinen omistus on yli 25 prosenttia, epäedulliseen asemaan yksityisen sektorin vastapelureihin nähden. Sanon siis "kyllä" parhaisiin palveluihin perustuvalle kilpailulle ja "ei" omistajuuteen perustuvalle kilpailulle!

Jonckheer (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, aamunne olisi varmaan voinut olla miellyttävämpikin. Kaiken lisäksi tehtävänne on edustaa komissiota ja asiasta suoraan vastuussa olevia kollegojanne, jotka ovat delegoineet tehtävän teille. Se on kuitenkin osa työnkuvaa!
En aio puhua sisällöstä, sillä kollegani ovat jo esittäneet laajasti minunkin näkemykseni. Olen tutustunut uusimpaan komission asiakirjaan, muutama päivä sitten laadittuun tiiviiseen tekstiin. Erityisesti siitä käy ilmi, että komission ensimmäinen yleisasiakirja aiheesta on vuodelta 1996.
Kuusi vuotta myöhemmin komissio on ilmoittanut laativansa vihreän kirjan. Minusta se ei ole vastuullista käytöstä. Teillä on aikatauluongelmia, joita moni on jo huomauttanut: teillä on ongelmia saada työnne sovitettua samaan aikaan Eurooppa-valmistelukunnan kanssa. Teillä on alakohtaisten direktiivien täytäntöönpanoon ja erityisesti, kuten jäsen Ainardi mainitsi, laajentumiseen liittyviä aikatauluongelmia. Hyvät parlamentin jäsenet, joka tapauksessa ei ole järkevää pyytää komissiolta edelleen asiakirjoja. Haluan hieman provosoida sanoillani: komissio on epäyhtenäinen. Siellä ei selvästikään ole poliittista johtajuutta, mikä on häiritsevää, kun ajatellaan, että ainoastaan komissiolla on aloiteoikeus.
Parlamentin jäsenten on mielestäni kannettava vastuunsa Eurooppa-valmistelukunnassa. On tehty jo lukuisia esityksiä, jotka koskevat yleishyödyllisiä palveluja ja niiden yhteensovittamista kilpailulainsäädännön kanssa. Toukokuussa tekemässään ensimmäisessä ehdotuksessa komissio painotti itse, kuinka tärkeää on saada oikeusperusta yleishyödyllisille palveluille. Asiakirjan sivulla 6 jopa väitetään, että ilman oikeusperustaa kaikki muutokset itse asiassa vahingoittavat eurooppalaista yhteiskuntamallia ja eurooppalaisten demokratioiden tunnustamia arvoja. Komissio siis sekä tuntee ongelman että on kykenemätön poliittiseen päätöksentekoon.
Eurooppa-valmistelukunnan tai Euroopan parlamentin jäsenten on käännyttävä kansallisten parlamenttien puoleen ja varmistettava Eurooppa-valmistelukunnassa, että tulevaan Euroopan perustuslakiin todella sisältyy lainsäädännöllisiä määräyksiä kilpailulainsäädännön puitteista.

Berthu (NI).
Arvoisa puhemies, joulukuussa 2000 pidetyssä Nizzan Eurooppa-neuvostossa pyydettiin komissiota kirjaimellisesti pohtimaan "tiiviissä yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa, millä keinoin voitaisiin lisätä ennakoitavuutta sekä parantaa oikeusvarmuutta yleishyödyllisiä palveluja koskevaa kilpailulainsäädäntöä sovellettaessa".
Tämä tarkoittaa yksinkertaisemmin sanottuna, että epäselvästä oikeuskäytännöstä johtuvista ristiriitaisuuksista oli tehtävä loppu, samoin kuin komission lakkaamattomista yrityksistä käyttää toimivaltaansa kilpailun alalla yleishyödyllisten palvelujen määrittelyyn ja toimintaan sotkeutumiseen.
Kaksi vuotta myöhemmin Laekenin Eurooppa-neuvoston raportin ja Barcelonan Eurooppa-neuvoston puitedirektiivin laatimista koskevan pyynnön jälkeen olemme edelleen jokseenkin samassa pisteessä, ja komission ainoana ehdotuksena on lykätä jälleen kerran ratkaisua asiassa ja laatia laajoihin kuulemismenettelyihin johtava vihreä kirja. Se on hirvittävä pettymys.
Vaikka ratkaisu on selvästi yksinkertainen, jäsenvaltioiden on kuitenkin vaadittava sitä. Perustamissopimuksessa on ilmaistava selkeästi ensinnäkin se, että unioni tunnustaa valtioiden ja niiden viranomaisten hallinnollisen vapauden, johon kuuluu oikeus määritellä ja järjestää julkiset palvelut, ja toiseksi se, ettei onnistuneista yleishyödyllisistä palveluista koituvien lisäkustannusten rahoitusta katsota valtiontueksi.
Komission epäjohdonmukaisesta käytöksestä kansainvälisellä tasolla on myös tultava loppu. Maailman kauppajärjestössä käytävät neuvottelut tulevasta palvelukaupan yleissopimuksesta uhkaavat tällä hetkellä vakavasti suistua raiteiltaan ja muuttua yksityisten palvelujen vapauttamista koskevasta pohdinnasta epäsuoraksi keskusteluksi julkisten palvelujen vajavaisuuksista. Komissio johtaa näitä keskusteluja huomattavan salamyhkäisesti ilman selvää demokraattista valtuutusta, josta osapuolet sopisivat laajan julkisen keskustelun jälkeen. Lisäksi tilanne muistuttaa omituisella tavalla maatalousalan tapahtumia niin kutsuttujen Dohan päätösten, joita mikään taho ei ole vielä ratifioinut demokraattisesti, soveltamisen osalta.
Arvoisa puhemies, neuvostossa kokoontuvien jäsenvaltioiden on otettava kaikki nämä asiat viipymättä hoitaakseen.

Karas (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisat parlamentin jäsenet, komission tiedonannossa on sanat "yleishyödyllisiä palveluita koskevaksi puitedirektiiviksi laadittavan ehdotuksen edistymisestä". Pidän tätä ilmaisua jonkinlaisena provokaationa. Me emme tarvitse puitedirektiivin tarpeellisuutta koskevaa tarkastelua, vaan sitä, että komissio esittää puitedirektiivin, joka vastaa parlamentin pitkäaikaiseen pyyntöön. Jos haluatte tarkastelua, teidän pitää lukea Langenin 35-sivuinen raportti, jossa selitetään yksityiskohtaisesti, miksi tarvitsemme tämänkaltaisen puitedirektiivin. Vaadimme siis, että menettelyä nopeutetaan ja että parlamentin päätöslauselmia noudatetaan.
Arvoisa komission jäsen, on olemassa Lissabonin prosessi, jossa kerrotaan selkeäsanaisesti, että Euroopan unionin tavoitteena on sosiaalinen yhteenkuuluvuus. Nähdäkseni yleishyödylliset palvelut edistävät tätä sosiaalista yhteenkuuluvuutta. Suuri osa yleishyödyllisistä palveluista tarjotaan vapaaehtoispohjalta eikä pelkästään päätyönä. Ne edistävät ihmisystävällisyyttä ja toimivat yleensä parhaiten julkisen ja yksityisen sektorin välimaastossa. Niiden valtiolta saamaa tukea ei saa pitää valtiontukena, ja ne ovat yksityisiä, vaikka eivät kokonaan kilpailulainsäädännön alaisia. Juuri siksi tarvitsemme oikeusvarmuuden tuovan oikeuskehyksen.
Koska joulu on vain muutaman päivän päässä, haluaisin esittää lämpimät kiitokseni niille, jotka tekevät ammattinsa puolesta tai vapaaehtoisesti työtä yhteisen hyvän puolesta. Ilman heitä yhteiskuntamme olisi kylmempi paikka, eikä Euroopan sosiaalinen malli olisi toimiva.

Désir (PSE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, on totta, että Barcelonassa puhuttiin vielä puitedirektiivistä, mutta Sevillassa se ei enää ollut asialistalla. Nyt aiheena on vihreä kirja, mutta vuonna 2000 on jo esitetty komission tiedonanto yleishyödyllisistä palveluista, komission raportti Laekenin Eurooppa-neuvostolle ja tosiaankin monta toimielinten, erityisesti Euroopan parlamentin, esittämää asiakirjaa ja kantaa.
Tällä vauhdilla siihen mennessä kun puitedirektiivi on annettu, kaikki energiaa, postipalveluja ja liikennettä koskevat alakohtaiset direktiivit on jo hyväksytty, vapauttamisaikatauluista on päätetty eikä tarvetta puitteille juurikaan ole. Komissio on todellakin jälkijunassa, emmekä voi kuin ihmetellä sitä. Kun puhutaan vapauttamisesta, me säädämme lakeja ja asetamme määräaikoja suunnittelematta edes kunnolla väliarviointeja. Kun on kyse julkisista palveluista, me järjestämme keskusteluja asiakirjoista keskustelemisesta.
Olen monen kollegani tavoin sitä mieltä, että täsmällisen oikeuskehyksen avulla suojellaan ja edistetään ensisijaisesti Euroopan julkisten palvelujen kehittymistä kansalaisuuden keskeiseksi osaksi. Julkiset palvelut eivät kuitenkaan voi olla pääasiassa sisämarkkinasääntöjen alaisia, koska niiden tavoitteet ovat pitkän aikavälin tavoitteita, eivätkä välittömästi tuottavia, liittyvätpä ne sitten sosiaaliseen ja alueelliseen yhteenkuuluvuuteen, yhtäläiseen kohteluun, tai niin kuin joissakin tapauksissa, jopa yhtäläiseen hinnoitteluun. Nämä eivät siis ole tavoitteita, jotka tuottavat välitöntä vastinetta investoinneille, eikä niitä siis voi hallinnoida puhtaasti kaupallisin perustein myöskään silloin, kun on kyse niiden kilpailukyvystä ja rahoituksesta.
Mielestäni meidän on julkisten palvelujen alalla kyettävä jatkamaan tuottamattomien toimintojen rahoitusta tuottavilla toiminnoilla, ja siksi hintoja on tasapainotettava. Koska työn alla on vihreä kirja, olisi asiallista pohtia yhdessä työmarkkinaosapuolten, käyttäjien ja paikallishallinnon edustajien kanssa vapauttamisen pitkän aikavälin vaikutuksia laatuun ja turvallisuuteen useilla aloilla. Mielessäni on esimerkiksi Yhdistyneen kuningaskunnan rautatiejärjestelmä, työllisyys ja alueellinen yhteenkuuluvuus. Mielessäni ovat postipalvelut ja oligopolien muodostama uhka; myös tietoliikennettä voi käyttää esimerkkinä.
Tiivistettynä meidän on mielestäni annettava jäsenvaltioille mahdollisuus toiminnan harjoittamiseen yksinoikeudella joillakin alueilla ja pitää jotkin alat vapaana kilpailusta, sillä unionin kansalaisten julkisia palveluja koskevat odotukset ovat varsin suuria.

Cauquil (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, Lutte ouvrière -puolueen jäsenet vastustavat ilmaisua "yleishyödylliset palvelut", sillä sen käyttäminen "julkisten palvelujen" sijasta tarkoittaa luopumista julkisista palveluista ja ihmisille kovin hyödyllisten palvelujen siirtämistä kokonaan markkinavoimien armoille.
Te itse olette joissakin tapauksissa pakotettu tarjoamaan valtiontukena tunnettua lisärahoitusta, sillä tiedätte, että markkinavoimat ovat typeriä ja epätasapuolisia ja tyydyttävät ainoastaan rahoitustarpeita. Tiedätte varmasti, että voitontavoittelu johtaa katastrofeihin julkisessa liikenteessä.
Asettaessanne yksityiset etunäkökohdat julkisten palvelujen edelle estätte kokonaan alhaisimman tulotason ryhmiin kuuluvilta kansalaisilta koulutus-, terveydenhoito-, posti- ja kunnollisten liikennepalvelujen käytön tai rajoitatte sitä.
Vastustammekin sekä tiedonantonne muotoa että sen sisältöä, ja vaadimme, että julkiset palvelut säilytetään ja tarpeen vaatiessa palautetaan kaikilla niillä aloilla, joilla se hyödyttää enemmistöä. Vastustamme kaikkea julkisten palvelujen yksityistämistä ja tuoton tai tuottavuuden käsitteiden käyttöönottoa.

Radwan (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, me kaikki, tai parlamentin laaja enemmistö, pidämme yhteisiä sisämarkkinoita ja kilpailua erittäin myönteisenä asiana. Kysymys yleishyödyllisyydestä on kuitenkin närkästyttänyt monia ihmisiä, ja olemme tosiaankin havainneet, että niin kutsuttuja yleishyödyllisiä palveluja on lisääntyvässä määrin kaupallistettu. Tämä kaupallistaminen on suurelta osin oikeutettua, mutta olisi ajateltava myös sitä, kannattaako meidän jatkaa tätä tietä vai ei.
Vihreästä kirjasta ja Eurooppa-valmistelukunnasta on puhuttu jo paljon, samoin kuin siitä, olemmeko jättäneet asioiden hoitamisen liian myöhään. Yhden asian voimme sanoa varmasti: parlamentin mielestä komission ja Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen välisestä vuoropuhelusta on tultava loppu. Parlamentti on jätetty erityisesti tässä asiassa siinä määrin huomiotta, ettei vähempää huomiota enää voitaisi antaa. Pyydämme siis komissiota kiireellisesti edistämään tätä koskevien perusteiden asettamista.
Pidän hyvin tärkeinä kahta seikkaa, jotka haluaisin saada ratkaisuksi heti paikalla. Yleishyödyllisiä palveluja koskevan keskustelun yksi piirre on, että komissio haluaa puuttua asiaan ainoastaan silloin, kun on kyse taloudellisesta toiminnasta. Tämä on varmasti periaatteessa täysin ymmärrettävää, viime kädessä kyse on aina yksityiskohdista. Ovatko ambulanssipalvelut taloudellista toimintaa? Kyllä vai ei? Emme tarvitse päätöksiä yksittäistapauksissa, mutta haluamme komission lopultakin määrittelevän ne perusteet, jotka ovat sen tulevien päätösten pohjalla. Ei voida sallia, että päätökset tehdään - kuten säästöpankkeja koskevat päätökset - lyhyellä varoitusajalla ja että päätökset annetaan aina ainoastaan tiedoksi, vain hieman etukäteen.
Toinen kohta liittyy toissijaisuuteen, joka on tosiaankin etusijalla Eurooppa-valmistelukunnan pohdinnoissa. Juuri tässä asiassa komission viivyttely esityksensä antamisessa Eurooppa-valmistelukunnalle on ollut erittäin merkittävää, mutta alueille ja jäsenvaltioille on jatkossakin annettava mahdollisuus päättää näistä asioista paikallistasolla. Sitäkään ei voida sallia, että komissio hivuttaa omat standardinsa sisään takaoven kautta.
Toissijaisuus tarkoittaa sitä, että on olemassa liikkumatilaa, jonka puitteissa päätökset voidaan tehdä paikallistasolla. Täten asiat voivat ehkä olla toisin kotiseudullani Baijerissa kuin esimerkiksi komission jäsenen kotimaassa Luxemburgissa, tai Espanjassa, Portugalissa, Kreikassa tai tulevaisuudessa kenties Liettuassa. Siksi määritelmiä ei saa hivuttaa sisään takaoven kautta. Päivän päätteeksi minun on kuitenkin sanottava, että sekä me että kansalaiset tarvitsemme oikeusvarmuutta, eikä sen saamista edistetä erään kolleganne ajoittaisilla tekosilla jopa veden säännöstelyn purkamiseksi. Se ei ole tällä hetkellä asialistalla, ja sitä on käsiteltävä alakohtaisesti; tästä syystä komission on vihdoinkin ryhdyttävä toimiin asiassa.

Rapkay (PSE).
Arvoisa puhemies, toivon, ettei komission jäsen käytä tätä minua vastaan - se ei ole henkilökohtaista - mutta komission julkilausumana antamanne esitys oli sisällyksetön, viimeistä piirtoa myöten yhtä sisällyksetön kuin meille viime viikkojen aikana toimittamanne asiakirjat ja painotan sanaa "meille", sillä puhun parlamentista. Puhun lyhyesti muista sellaisista asiakirjoista, jotka ovat maininnan ja keskustelun arvoisia, mutta ensiksi puhun meille antamistanne asiakirjoista ja julkilausumasta.
Aloititte sanomalla esittelyssänne, että olemme mukana keskustelussa, jota on johdettu hyvin avoimesti. Ainakin sen käsityksen sai saksankielisestä tulkkauksesta. Mitä tarkoitatte avoimella? Avoin sen mahdolliseen lopputulokseen nähden vai avoin sen johtamistapaan nähden? Molemmat tulkinnat saavat minut levottomaksi. Me olemme edenneet jo liian pitkälle sitä ajatellen. Mainitsitte äsken vihreän kirjan, joka tuntuu minusta vain savuverhon kyhäämiseltä, kun pitäisi kiireesti tehdä muita päätöksiä. Tämä on taas yksi tapa olla tekemättä mitään samalla kun muilla aloilla jatketaan erittäin käytännönläheisiä valmisteluja. Keskustelua ei myöskään johdeta avoimesti, sillä kuten juuri sanoin teille, me saimme komission julkilausuman yhdessä 4-5 -sivuisten asiakirjojen kanssa, vaikka sivumäärä onkin sivuseikka. Kuitenkin samalla, kun meille on toimitettu nämä asiakirjat, muut ovat saaneet niin kutsuttuja epävirallisia asiakirjoja - merkityksellisiä ja todella keskustelun arvoisia asiakirjoja, joista me voisimme todeta, että joistakin asioista on olemassa oikeusvarmuus. Ottakaamme esimerkiksi niin kutsuttu epävirallinen asiakirja marraskuun 12. päivältä, kaikkine reunanumeroineen, joita on 102! Te keskustelette näistä asioista muiden kanssa, ette meidän. Haluan vain poimia esiin yhden kohdan ja kuulla, mitä komissio todella ajattelee siitä. Se tarkoittaa sitä, että jos me saisimme vastauksen, me ratkaisisimme tärkeän taloudellisen kysymyksen, joka auttaisi meitä saamaan oikeusvarmuuden. Me tarvitsemme vastausta nyt heti, emme tätä tai tuota vihreää kirjaa, joka vain viivyttää keskusteluprosessia ikuisuuksiin asti.

Figueiredo (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, vaikka yleishyödyllisten palvelujen merkitys tunnetaan, niiden julkisina palveluina saamaa erittäin huomattavaa yhteiskunnallista merkitystä väestölle aliarvioidaan, mikäli ne alistetaan kilpailusäännöille. Tämä on nykyhetken suurin ongelma, joka johtuu komission ja neuvoston päätöksistä erityisesti Lissabonin ja Barcelonan huippukokouksissa, joissa nopeutettiin vapauttamista ja useita aloja, kuten tietoliikennettä, postipalveluja, energiaa ja liikennettä koskevan sääntelyn purkamista, vain muutamia mainitakseni.
Näiden päätösten seuraukset alkavat jo olla nähtävissä, ei ainoastaan irtisanomisina ja työllisyyden horjuvuutena joillakin aloilla, vaan joissakin tapauksissa myös korkeampina taksoina ja hintoina sekä heikkolaatuisena palveluna. Työntekijät ja koko yhteiskunta vastustavat jyrkästi tätä kehityskulkua, ja Portugalin äskettäinen yleislakko oli hyvä osoitus tästä.
Meidän on siis tunnustettava korkealuokkaisten julkisten palvelujen merkitys saatavuuden takaamisessa kaikille kansalaisille, mikä edellyttää myös Maailman kauppajärjestön neuvotteluissa esitettävää lujaa kantaa julkisten palvelujen vapauttamista vastaan.
Arvoisa komission jäsen, mitä sitoumuksia aiotte siis antaa Maailman kauppajärjestössä?

Poignant (PSE).
Arvoisa komission jäsen, viimeisenä puhujana voin joko toistaa edellisten puhujien kommentteja tai vastustaa niitä. Yritän esittää yhden tai kaksi lisähuomiota. Nähdäkseni on niin, että jos Euroopan perustuslakiin ei sisälly yhtä julkisia palveluja koskevaa merkityksellistä lukua tai artiklaa, sen laatijat voivat huomata pelaavansa niiden pussiin, jotka eivät halua koko perustuslakia. Heidän on pidettävä varansa, sillä perustuslaki ratifioidaan kansanäänestyksessä! Toinen huomioni on seuraava: jos julkisten palvelujen käsitettä ei oteta huomioon, kansalaiset lakkaavat uskomasta Euroopan sosiaaliseen malliin ja pitävät sitä järjen puutteena. Siksi käsitteen on oltava mukana.
Arvoisa komission jäsen, viimeiseksi sanon teille: varokaa ideologioita! Vaikka kommunistinen "valtio on kaikki" -järjestelmä ei toiminut 1900-luvulla, se ei tarkoita, että kapitalistisessa järjestelmässä kaikki on saatu sujumaan. Älkää langetko siihen ansaan, että loikkaatte "valtio on kaikki" -järjestelmästä "markkinat on kaikki" -järjestelmään. Kilpailun jumala ei tarvitse muistomerkkiä.

Puhemies. -
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 11.30.

Puhemies.
Asialistalla ovat seuraavana äänestykset.
Joan Colom i Navalin laatima budjettivaliokunnan mietintö ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi joustovälineen käyttöön ottamisesta 6 päivänä toukokuuta 1999 tehdyn toimielinten sopimuksen 24 kohdan mukaisesti (KOM(2002) 399 - C5-0599/2002 - 2002/0157(ACI)) (A5-0445/2002)
(Parlamentti hyväksyi tekstin.)

Tarkistukset esitykseen Euroopan unionin yleiseksi talousarvioksi varainhoitovuodeksi 2003 sellaisena kuin se on neuvoston muuttamana 
Ennen äänestyksiä:

Färm (PSE)
Arvoisa puhemies, haluan ilmoittaa muutamista teknisistä muutoksista ennen äänestystä. Esitin aikaisemmin tällä viikolla ansaitut kiitokset komissiolle ja toiselle esittelijälle Schreyerille, budjettivaliokunnan kollegoilleni sekä puheenjohtajallemme Wynnille ja muille. Koska Tanskan valtiovarainministeri ei kuitenkaan ollut tuolloin läsnä, haluan esittää uudelleen vilpittömät kiitokseni puheenjohtajavaltio Tanskalle ja erityisesti valtiovarainministeri Pedersenille rakentavasta ja tehokkaasta toiminnasta. Pedersen onnistui saamaan aikaan yksimielisyyden kaikkien jäsenvaltioiden kesken ja löysi kanssamme ratkaisut joihinkin erittäin vaikeisiin ongelmiin. Hän tasoitti tietä laajalti hyväksytyille ratkaisuille, joista tänään äänestetään toivottavasti lyhyesti ja helposti. Suuret kiitokset puheenjohtajavaltio Tanskalle.

Haluan myös esittää kiitokseni erittäin tehokkaalle ja pätevälle budjettivaliokunnan sihteeristölle, joka työskenteli erinomaisesti valtavan painostuksen alaisena kuitenkin hyvässä ja suotuisassa ilmapiirissä. Haluan myös kiittää lämpimästi täysistunto-osastoa, joka on aina käsitellyt äänestyslistojen monimutkaiset asiat erittäin asianmukaisesti ja tehokkaasti. 
(Suosionosoituksia)
Seuraavaksi muotoseikat. Ennen kuin talousarviota koskevista tarkistuksista äänestetään, ilmoitan muutamista teknisistä mukautuksista, joista eräistä on äänestettävä. 
Ensiksi täysin tekninen mukautus: budjettikohtia B1-406 ja B1-4081 - maataloustuotteiden jalostuksen ja kaupan pitämisen parantaminen - koskeva tarkistus 1 on peruttu, sillä se sisältyy talousarvioesitykseen tehtyyn oikaisukirjelmään nro 3, josta olemme jo äänestäneet. 
Seuraavien korjausten vahvistamisesta on äänestettävä. Ensiksi budjettikohtaan B2-5120 - maatalouden kirjanpidon tietoverkko - tehdyn tarkistuksen 25 lukuja olisi mukautettava seuraavasti: maksusitoumuksiin olisi lisättävä 1 391 000 euroa ja maksuihin 1 383 000 euroa, jolloin lopulliset luvut olisivat 11 337 000 euroa maksusitoumusmäärärahoja ja 11 329 000 euroa maksumäärärahoja.
Toiseksi kasvien ja eläinten geneettisiä voimavaroja koskevaan budjettikohtaan B2-517 esitetty tarkistus olisi peruttava, sillä sekin sisältyy oikaisukirjelmään nro 3. 
Kolmanneksi Prince-ohjelmaa koskevaan budjettikohtaan B3-3062 esitetty tarkistus 246. Huomautuksesta olisi poistettava sanat "jäsenvaltioiden julkisen sektorin".
Lopuksi budjettikohtaan A-200 - vuokrat ja pitkäaikaisista vuokrasopimuksista maksettavat korvaukset - esitetyn tarkistuksen 168 lukuja olisi mukautettava seuraavasti: lisätään 3 409 073 euroa, jolloin loppusummaksi tulee 132 590 904 euroa.
Ehdotan, että äänestämme kaikista näistä korjauksista yhtenä ryhmänä ennen tarkistuksista äänestämistä.

Howitt (PSE).
Arvoisa puhemies, jokaisen parlamentin jäsenen, eikä vain joidenkin jäsenten, oikeutena on käyttää työjärjestyspuheenvuoro. Jos ette hyväksy tarkistuksen 139 kolmatta osaa koskevan äänestystuloksen tarkistamista koneäänestyksessä, mitä vaadittiin asianmukaisesti heti äänestyksestä ilmoittamisen jälkeen, haluaisin kuulla, kuinka perustelette parlamentille tarkistamisesta kieltäytymisen. Jos parlamentti ei hyväksy selitystänne, kuten epäilen, pyydän teitä tarkistamaan äänestystuloksen.
Puhemies.
Täältä käsin oli selvää, että enemmistö oli sama. Toiseksi tulos on julkistettu, ja kun tulos on julkistettu, siihen ei voida enää palata.

Wynn (PSE).
Arvoisa puhemies, esittelijä Färm vei sanat suustani. Haluan ainoastaan kiittää puhemiehistöä sekä täysistunto-osastoa kaikesta tehdystä työstä sen varmistamiseksi, että talousarviomenettely etenee kitkattomasti. 
Puhemies.
Haluaisin keskeyttää äänestyksen hetkeksi ja kutsua valiokunnan puheenjohtajan, esittelijät sekä neuvoston ja komission edustajat osallistumaan talousarvion allekirjoittamistilaisuuteen. Olemme hyväksyneet talousarvion, jonka maksusitoumusmäärärahat ovat hieman alle 100 miljardia euroa. Teimme sen ennätysajassa. Minäkin haluan kiittää kaikkia menettelyyn osallistuneita - kollegoitani ja hallintoa - erinomaisesta työstä, tehokkuudesta ja ripeydestä.

Wynn (PSE).
Arvoisa puhemies, teidän on vielä kysyttävä neuvoston puheenjohtajalta, hyväksyykö neuvosto talousarvion.

Puhemies.
Noudatan antamaanne neuvoa.

Pedersen
Arvoisa puhemies, parlamentti on nyt saattanut päätökseen varainhoitovuoden 2003 talousarvion toisen käsittelyn, ja huomaan, että parlamentin ja neuvoston saavuttama yksimielisyys 25. marraskuuta 2002 pidetyssä yhteistoimintakokouksessa on vahvistettu vuoden 2003 talousarviossa. 
Talousarvion menoluokituksesta on kuitenkin vielä hieman erimielisyyttä, ja tässä asiassa neuvosto pitää kiinni oikeuksistaan. Neuvosto on kuitenkin valmis hyväksymään talousarvion sellaisena kuin se on parlamentin toisen käsittelyn jälkeen. 
Nyt kun Tanskan puheenjohtajakausi on päättymäisillään, haluan sanoa, että olen aina kunnioittanut Euroopan parlamenttia ja voin vakuuttaa teille, ettei suhtautumiseni ole muuttunut saatuani viimeisten kuuden kuukauden aikana osoituksen toimielintemme erittäin sujuvasta yhteistyöstä. 
Haluan esittää erityiskiitokset budjettivaliokunnan puheenjohtajalle Wynnille ja esittelijöille Färmille ja Stenmarckille. Heti Kööpenhaminan kokouksessa käynnistetyn talousarviomenettelyn ensimmäisessä kokouksessa havaitsin heidän olevan erittäin päteviä ja halukkaita siihen, että kannamme jokainen oman vastuumme ja pyrimme löytämään ratkaisut ongelmiin. Tästä syystä voin onnitella parlamenttia juuri hyväksytyn talousarvion johdosta. 
Kiitokset rakentavasta yhteistyöstänne ja tarkkaavaisuudestanne.
Stevenson (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, kun otetaan huomioon Galician rannikon edustalla tapahtuneen onnettomuuden traagisuus ja myös niiden jäsenvaltioiden tilanne, jotka ovat myöhemmin kärsineet öljyvuodosta aiheutuneista vahingoista, parlamentti tuntee suurta solidaarisuutta galicialaisia kollegoitaan kohtaan ja haluaa antaa heille tukensa. Näin ollen kehottaisin parlamenttia tukemaan 30 miljoonan euron määrärahasiirtoa. Kyseinen summa olisi muutoin käytetty korvausten maksamiseen niille, jotka menettivät elinkeinonsa, kun epäonnistuimme kalastussopimuksen neuvottelemisessa Marokon kanssa. Koska näitä varoja ei enää tarvita korvausten maksuun, ne varataan Prestige-onnettomuuden uhrien auttamiseen. Kehotan parlamenttia tukemaan tätä siirtoa ja osoittamaan solidaarisuuttaan onnettomuudesta kärsiville Galician kalastajille ja heidän perheilleen.
Wynn (PSE).
Arvoisa puhemies, tavanomaisessa tilanteessa tällainen komission juuri esittämä menettely olisi täysin mahdotonta hyväksyä. Prestige-säiliöaluksen onnettomuus tapahtui 19. marraskuuta. Kuusi päivää myöhemmin parlamentin valtuuskunta piti yhteistoimintakokouksen, jossa päätimme ottaa käyttöön joustovälineen Espanjan ja Portugalin kalastuslaivastoa koskevaan rakenneuudistukseen tarkoitettujen jäljellä olevien 27 miljoonan euron osalta. Tämä asia olisi voitu hoitaa toisin ja jollain muulla hetkellä. 
Kyseinen ehdotus on vastoin tiettyjä periaatteita. Ensiksikin siinä rikotaan avoimen menettelyn vaatimusta. Toiseksi se on vastoin varainhoitoasetuksessa vahvistettua periaatetta, jonka mukaan määrärahat on osoitettava tiettyyn käyttötarkoitukseen. Lisäksi se on ristiriidassa viime vuonna tehdyn päätöksen kanssa, joka koskee joustovälineen käyttöönottoa Espanjan ja Portugalin kalastuslaivastoa koskevan rakenneuudistuksen osalta, ja rikkoo moitteettoman varainhoidon periaatetta, sillä otsakkeeseen 2 ei jää liikkumavaraa, mikä tarkoittaa, että tarvittavan rahoituksen varmistamiseksi määrärahoja on vapautettava ja sidottava uudelleen.
Nyt kun tämä asia on selvä, tarkastelkaamme poliittista ja käytännön lähestymistapaa. Me budjettivaliokunnan jäsenet huolehdimme poliittisista ja käytännön asioista emmekä ainoastaan budjettiin liittyvistä asioista, kuten muut näyttävät ajattelevan.
(Vaihtelevia reaktioita)
Kuten jäsen Schmid minulle kertoi jokin aikaa sitten, kaikki eivät usko Jumalaan mutta jokainen uskoo budjettivaliokuntaan!

Komission ehdotuksessa meille annetaan ainakin mahdollisuus käyttää kuluvan varainhoitovuoden, eli vuoden 2002, talousarviovaroja. Veronmaksajien kannalta on parempi ratkaisu varmistaa, että käytämme kuluvan vuoden varoja kuin että ensi vuonna kerätään normaalia enemmän omia varoja. Vaikka tuomitsen tämän menettelyn ja haluan tehdä täysin selväksi, että komission toimintaa ei missään tapauksessa saa pitää ennakkotapauksena, voin suositella budjettikomitean koordinoijan puolesta kiireellisen käsittelyn noudattamista.
(Suosionosoituksia)

Puhemies.
Jäsen Wynn, suosionosoitukset käsittääkseni tarkoittavat, että parlamentti arvostaa poikkeuksellista käytännöllisyyden puuskaanne tässä tilanteessa. 

(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)
Kulttuuri-, nuoriso-, koulutus-, tiedonvälitys- ja urheiluvaliokunnan suositus toiseen käsittelyyn neuvoston yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen tekemiseksi Euroopan liikuntakasvatuksen teemavuodesta 2004 (9605/2/2002 - C5-0498/2002 - 2001/0244(COD)) (Esittelijä: Pack)
(Puhemies julisti yhteisen kannan hyväksytyksi.)
Graham R. Watsonin laatima kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan mietintö ehdotuksesta neuvoston päätökseksi Euroopan yhteisön ja Kiinan kansantasavallan erityishallintoalueen Hongkongin hallituksen ilman lupaa oleskelevien henkilöiden takaisinottoa koskevan sopimuksen allekirjoittamisesta (SEC(2002) 412 - C5-0263/2002 - 2002/0092(CNS)) (A5-0381/2002)
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)
Yhteinen päätöslauselmaesitys

Schnellhardt (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, äänestysnappulani eivät toimi. Halusin äänestää tarkistusta vastaan!

Puhemies.
 Aikomuksenne otetaan huomioon, mutta äänestystulos pysyy voimassa.
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)

Puhemies. Äänestys on päättynyt.
Haluan käyttää työjärjestyspuheenvuoron ennen kuin poistutte salista. Jäsen Howitt, toivottavasti ette ole sitä mieltä, että kohtelin teitä huonosti tänä hyväntahtoisuuden vuodenaikana. 
Toivotan teille kaikille hyvää joulua. Olemme kaikki ansainneet lepoa ja rentoutusta. Jatkamme työskentelyämme jälleen ensi vuonna uudella innolla. 
Hyvää joulua!
Äänestysselitykset
Figueiredo (GUE/NGL)
. (PT) Äänestimme mietinnön puolesta, sillä mietinnöllä varmistetaan 27 miljoonan euron rahoitus Marokon vesillä toimineiden Espanjan ja Portugalin kalastuslaivastojen toiminnan uudelleen suuntaamiseen. Korostamme myös sitä, että ehdotus, jonka allekirjoitin varainhoitovuoden 2003 talousarviota koskevan kalatalousvaliokunnan lausunnon laatijana, on ainakin osittain hyväksytty. Ehdotuksen tarkoituksena on varmistaa joustovälineen käyttö. Meidän on varmistettava, että budjettivallan käyttäjän viimevuotinen sitoumus 27 miljoonan euron sisällyttämiseksi varainhoitovuoden 2003 talousarvioon toteutetaan käytännössä. 
Haluan kuitenkin ilmaista pahoitteluni siitä, että nyt on luotu vakava ennakkotapaus, kun on ennakoitu, että rakennerahastovaroista siirretään vuonna 2002 käyttämättä jätetyt määrät, eli yhteensä lähes 15 miljoonaa euroa, seuraavalle varainhoitovuodelle. Tämä vaikuttaa varojen uudelleenjärjestelyyn ja uudelleen jakamiseen, ja tämä on tunnetusti arkaluonteinen asia kaikkien jäsenvaltioiden mielestä.

Montfort (NI)
. (FR) Esitys varainhoitovuoden 2003 talousarvioksi on itsessään asianmukainen. Euroopan parlamentti on tehnyt ensimmäistä kertaa todella täsmällistä työtä ottamalla huomioon talouden tilanteen ja jäsenvaltioille asetetut rajoitukset ja suhtautunut unionin talouteen kiitettävällä tiukkuudella. 
Talousarvioon sisältyy kuitenkin joitakin kiistanalaisia toimenpiteitä, joista kaikkein kiistanalaisin on lisääntymisterveyteen liittyvä väestölle ja terveydenhuoltoon myönnettävä tuki, jota ehdotettiin lisättäväksi 200 prosenttia, minkä neuvosto kuitenkin hylkäsi. 
Sandbaekin mietinnössä asetettujen tavoitteiden saavuttamista rahoitetaan kyseisestä budjettikohdasta, ja jos tarkastelemme näitä kahta yhdessä, havaitsemme, ettei missään taata, että raskauden keskeytysten harjoittaminen ja edistäminen on suljettu rahoituksen ulkopuolelle. Parlamentti ei hyväksy raskauden keskeyttämistä, vaan se on juhlallisesti julistanut biotiedettä ja biotekniikkaa koskevasta mietinnöstä äänestäessään, että kaikkien ihmisten elämää ja ihmisarvoa on kunnioitettava kehitysasteesta tai terveydentilasta riippumatta. 
Tämän epäselvyyden vuoksi, johon emme ole saaneet selvitystä komission jäseneltä Nielsonilta, emme voi äänestää tämän budjettikohdan puolesta.

Meijer (GUE/NGL)
. (NL) EU:n talousarviomenettelystä on tulossa jokavuotinen rituaali, jossa parlamentti haluaa myöntää komission ehdotusta enemmän määrärahoja, kun taas neuvosto suojelee jäsenvaltioiden kukkaroita haluten pienentää kyseisiä määrärahoja. Tuloksena on, että vuonna 1998 sovitun menojen ylärajan ja todellisten menojen välinen ero kasvaa jatkuvasti. Alankomaiden sosiaalidemokraattien edustajana minun on kussakin vaiheessa tehtävä kaksi valintaa. Puolueeni kannattaa julkisten menojen pitämistä ennallaan tai niiden lisäämistä, jotta voitaisiin luoda paremmat julkiset palvelut ja parempi elinympäristö sekä osoittaa entistä enemmän solidaarisuutta maailman köyhiä kohtaan. On itsestään selvää, että tämä nostaa veroja enemmän kuin vallassa olevat uusiliberaalipoliitikot haluaisivat. Nämä verot on perittävä suuripalkkaisilta ja yrityksiltä. Suurempien menojen ja korkeampien verojen hyväksyminen ei kuitenkaan tarkoita, että tuhlaisimme huomattavasti enemmän rahaa turhaan hallinnon keskittämiseen EU:ssa. Osa EU:n menoista menee hukkaan byrokratian ja suuruudenhullujen suunnitelmien tukemiseen. Jopa rakennerahastovaroja ja yhteisen maatalouspolitiikan varoja käytetään joskus vääriin tarkoituksiin, vaikka ne pitäisi käyttää köyhien alueiden ja pienviljelijöiden tukemiseen. GUE/NGL-ryhmän ehdottamaan talousarvioesitykseen sisältyvistä menojen lisäyksistä voin tukea ainoastaan sosiaalirahastojen, Pohjois-Irlannin rauhanrahaston ja koheesiorahastojen menojen lisäämistä.

Figueiredo (GUE/NGL)
. (PT) Tuemme ajatusta vuoden 2004 nimeämisestä Euroopan liikuntakasvatuksen teemavuodeksi, sillä näin korostetaan liikunnan myönteisiä arvoja yhteiskunnassa ja erityisesti liikunnan osuutta koulutusprosessissa. On muistettava, että yksi huomioon otettava osa tätä teemavuotta 2004 on Portugalissa järjestettävät jalkapallon Euroopan-mestaruuskisat. 
On luotava tiiviimpi yhteys koulutusjärjestelmän sekä liikunnan ja urheilun eli koulujen sekä urheiluseurojen, -järjestöjen ja -ryhmien ja paikallisviranomaisten välille. Näin voidaan parhaiten edistää ruohonjuuritason liikuntajärjestöjen toimintaa ja kaikille tarkoitettua liikuntaa, mikä edellyttää myös parempaa tiedotusta ja avoimuuden lisäämistä rahoitettavien hankkeiden valmistelussa. 
Valitettavasti varatut määrärahat ovat kuitenkin rajalliset eivätkä vastaa ilmaistuja huolenaiheita. Myös me äänestämme mietinnön puolesta, sillä toivomme, että määräraha-asiaa pohditaan vielä.

Marques (PPE-DE)
. (PT) Haluan onnitella jäsen Packia hänen erinomaisesta mietinnöstään, jolle annan täyden tukeni. Noudattamalla neuvoston yhteistä kantaa siinä pyritään mielestäni erittäin tärkeään tulokseen: vuoden 2004 nimeämiseen Euroopan liikuntakasvatuksen teemavuodeksi.
Liikunta ja urheilu ovat merkittäviä yhteiskunnallisia ilmiöitä Euroopassa ja erinomaisia kasvatuskeinoja. Mietinnön esittelijän tavoin olen sitä mieltä, että olympiaihanteiden vaikutusta kasvatukseen olisi korostettava. Liikunta ja urheilu lisäävät erityisesti nuorten sosiaalisia taitoja, kuten ryhmähenkeä, solidaarisuutta ja reilun pelin henkeä.
Suhtaudun näin ollen myönteisesti Euroopan liikuntakasvatuksen teemavuoden järjestämiseen vuonna 2004. Näin muutetaan tähän mennessä säännöksi muotoutunutta suuntausta toteuttaa yhteisön toimia liikunnan alalla ainoastaan kokeiluhankkein ja valmistelevin toimin. 
Olen esittelijän kanssa samaa mieltä myös siitä, että neuvoston yhteinen kanta on hyväksyttävä sellaisenaan, sillä siihen on sisällytetty suurin osa Euroopan parlamentin esittämistä tarkistuksista.

Queiró (UEN)
. (PT) Komissio on ehdottanut vuoden 2004 nimeämistä Euroopan liikuntakasvatuksen teemavuodeksi. On muistettava, että kyseisenä vuonna järjestetään jalkapallon Euroopan-mestaruuskisat Portugalissa ja olympialaiset ja vammaisten olympialaiset Ateenassa. 
Jäsen Packin ja komission tarkoitus on edistää liikunnan kasvatuksellisten arvojen käyttöä kehitettäessä koulutusohjelmia ja etenkin koulun ulkopuolista oppimista luomalla entistä tiiviimpää yhteistyötä koulutus- ja liikunta-alan organisaatioiden välille.
Kun tarkastellaan mietinnössä asetettuja tavoitteita, näiden tavoitteiden saavuttamiseksi toteutettavia toimia ja ehdotettuja määrärahoja, joita olisi myönnettävä erityisesti sellaisten käytännön aloitteiden tukemiseen, joilla lujitetaan liikunnan ja kasvatuksen välistä yhteyttä, tämä mietintö todellakin ansaitsee kaiken tukemme. Tästä syystä äänestin sen puolesta.

Ribeiro e Castro (UEN)
. (PT) Äänestin mietinnön puolesta ja olen täysin samaa mieltä kulttuuri-, nuoriso-, koulutus-, tiedonvälitys- ja urheiluvaliokunnan tekemistä suosituksista komission ehdotuksen tarkistamiseksi, jotta ensinnäkin poistettaisiin selvityksiä ja tutkimuksia koskevat budjettikohdat ja lisättäisiin tästä saatavat säästöt, noin 420 000 euroa, niihin varoihin, joilla on tarkoitus tukea paikallisia, valtakunnallisia ja kansainvälisiä toimia sekä urheilu- ja koulutusjärjestöjen aloitteita teemavuotta koskevien tietojen levittämiseksi. Kuten tiedätte, olen tukenut näitä aloitteita siitä lähtien, kun vuosi 2004 nimettiin Euroopan liikuntakasvatuksen teemavuodeksi, ja ilmaisin tukeni ensimmäisissä asiaa koskevissa parlamentin keskusteluissa. Haluan todeta uudestaan, että luomalla entistä tiiviimpää yhteistyötä koulutus- ja liikunta-alan organisaatioiden välille edistetään merkittävästi liikunnan kasvatuksellisten arvojen käyttöä koulutusohjelmien ja etenkin koulun ulkopuolisen oppimisen kehittämisessä. Mielestäni samalla on lisäksi korostettava liikunnan ja urheilun sekä koulutuksen yhteyksiä ja lisättävä näin Euroopan liikuntakasvatuksen teemavuoden 2004 näkyvyyttä järjestämällä ja rahoittamalla esimerkiksi koulujen liikuntatapaamisia kussakin teemavuotta viettävässä maassa. Koululiikunnan edistämisen on nimittäin oltava urheilupolitiikan ensisijainen tavoite ja sille on samalla annettava ensisijainen asema kouluissa ja koulutuspolitiikassa.

Berthu (NI)
Äänestin Watsonin mietintöä vastaan. Mietinnössä kannatetaan sopimuksen allekirjoittamista Euroopan yhteisön ja Hongkongin välillä ilman lupaa oleskelevien henkilöiden takaisinotosta, ja siihen sisältyy erittäin vaarallinen ehdotus viisumien vaatimisen lopettamisesta Hongkongin kansalaisilta. 
Komissio on yrittänyt selittää ehdotusta keskustelun aikana, mutta se ei ole pystynyt vakuuttamaan minua.
Ensinnäkin komissio väittää, että nämä kaksi päätöstä eivät liity toisiinsa, sillä ne eivät ole samanaikaisia. On totta, että päätösten aikaväli on vuosi, mutta niiden välillä on tiivis looginen yhteys. Lisäksi ne esitetään tällä tavoin sopimuksen perustelujen alussa. 
Toiseksi komissio toteaa, että Hongkongista tulee hyvin vähän laittomia siirtolaisia. Vaikka tämä olisikin totta (enkä usko, että se on) päätös viisumien vaatimisen lopettamisesta Hongkongin kansalaisilta olisi silti vastuuton, kun otetaan huomioon Kiinan kansantasavallan nykyisen erityishallintoalueen Hongkongin erityistilanne. 
Kaiken kukkuraksi olemme kuulleet, että maatalousasiain neuvosto antoi joulukuussa ehdotukselle lopullisen hyväksyntänsä. 
Näin meille tapahtuu, jos siirrämme kansalliset neuvottelu- ja ratifiointivaltuutemme järjestelmälle, joka on irrallaan kansasta ja jota emme voi valvoa mitenkään.

Bordes ja Cauquil (GUE/NGL)
 Ennen tätä sopimusta Euroopan yhteisö teki useiden maailman köyhien maiden kanssa muita aivan yhtä pöyristyttäviä sopimuksia, jotka mukailevat Euroopan unionin jäsenvaltioiden hallitusten ja viranomaisten niitä ihmisiä kohtaan harjoittamaa sortopolitiikkaa, jotka yrittävät paeta köyhyyttä tai riistoa ja toivovat löytävänsä töitä ja tulevaisuuden unionista. 
Tämä sopimus tarkoittaa heidän kannaltaan henkilöllisyystarkastuksia, vankeutta ja lopuksi karkotusta. Tämä on ainakin niiden kohtalo, jotka eivät ole jo menehtyneet yrittäessään selvitä johtajiemme heille asettamista uusista esteistä, johtajiemme, jotka haluavat tehdä Euroopasta piikkilanka-aidalla ympäröidyn linnakkeen. 
Sopimuksessa suhtaudutaan erityisen ankarasti köyhiin, joita pidetään ei-toivottuina ihmisinä. Sen sijaan siinä vähennetään huomattavasti liikemiehiltä vaadittavia muodollisuuksia. Tämä paljastaa oikeat kasvot - jos emme niitä vielä ole nähneet - Euroopan unionin virallisten vakuuttelujen tekopyhän naamarin takaa, kun se väittää haluavansa suojella ihmisoikeuksia Hongkongissa ja muissa maissa.

Meijer (GUE/NGL)
Koska Hongkong aiemmin varastettiin Kiinalta ja sen jälkeen vuokrattiin siltä, Kiinalla oli oikeus saada Hongkong takaisin. Tämä aiheuttaa kuitenkin huomattavia ongelmia useille Hongkongin asukkaille. Heidän elintasonsa on korkeampi kuin muulla kansalla ja he esittävät suurempia vaatimuksia hallitukselle. He haluavat osallistua hallituspolitiikkaan, mutta heidät onkin ainoastaan siirretty yhden siirtomaavallan alaisuudesta toisen alaisuuteen. Kahden järjestelmän olemassaolo yhdessä maassa voi taata kapitalismin jatkuvuuden, mutta se ei takaa demokratian syntymistä ja kehitystä. Näin ollen voidaan olettaa, että useat tuntevat olonsa turvattomaksi ja haluavat lähteä maasta. He haluavat mennä Eurooppaan, Yhdysvaltoihin tai Japaniin, josta he kaikkein todennäköisimmin löytävät sellaisen yhteiskunnan, johon he ovat tottuneet. Toisaalta Kiinan hallitus haluaa tehdä Hongkongista enemmän Kiinan kaltaisen alueen. Siitä voidaan tehdä rikas näytekappale, mutta sielläkin rajoitetaan liikkumisvapautta kuten Kiinassa eikä sallita normaaleja demokraattisia vaaleja, joissa oppositio voi nousta valtaan. Näin ollen epäilen pakolaisten takaisinottoa koskevan sopimuksen toimivuutta. Tarkoituksena on tehdä sopimuksesta malli muille valtioille, joissa yhteiskunnan toimivuudesta vastaavat ihmiset tuntevat olonsa turvattomaksi, mikä on vielä kiistanalaisempi asia. Tästä syystä äänestän mietintöä vastaan.

Oostlander (PPE-DE).
Turkin erityiskumppanuutta koskeva tarkistus hylättiin, joten minun ei tarvitse selittää sitä enää. Joillekin ryhmäni jäsenille tämä oli käytännön askel eteenpäin, toisille se tarkoitti seuraavaa askelta kohti Turkin EU-jäsenyyttä, johon he suhtautuvat edelleen aika pessimistisesti. Koska tarkistus hylättiin, siitä ei kuitenkaan kannata enää keskustella.

Dehousse (PSE).
Arvoisa puhemies, joidenkin muiden jäsenten tavoin jätin äänestämättä useista syistä. Ensinnäkin syyni ovat samat kuin jäsen Goebbelsin eri tilanteissa esittämät syyt yhteisön laajentumiseen varattujen määrärahojen vähyydestä. Toiseksi olemme edelleen vakuuttuneita siitä, että laajentuneen unionin julkisen talouden liikkumavarasta vallitsee mitä suurin epätietoisuus, ja olemme huomanneet, että sama epätietoisuus leviää vähitellen laajentumisen onnistumisen kannalta ratkaisevan tärkeiden oikeudellisten toimien toteuttamista koskevaan aikatauluun. Arvoisa puhemies, lopuksi haluan pyytää teitä puolustamaan parlamentin etuoikeuksia ja esittämiämme pyyntöjä erityisesti huippukokouksiin osallistuessanne.

Berthu (NI)
Äänestimme Kööpenhaminassa pidetyn Eurooppa-neuvoston kokouksen tuloksia koskevaa päätöslauselmaa vastaan, sillä siinä todetaan, että suurin osa jäsenvaltioista hyväksyy selvästi Itä-Euroopan kymmenen ehdokasvaltion liittymisen unioniin, ja annetaan ymmärtää Turkin liittymisprosessia käsittelevissä kappaleissa, että sama koskee myös Turkkia. 
Näissä kappaleissa suhtaudutaan myönteisesti erityisesti Turkille myönnettävän rahoitustuen kaksinkertaistamiseen strategiassa, joka Kööpenhaminan Eurooppa-neuvoston päätelmien mukaisesti ei enää edes ole "liittymistä valmisteleva strategia" vaan "liittymisstrategia". Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 49 artiklaa ei itse asiassa voida soveltaa tässä tapauksessa, sillä siinä määrätään ainoastaan "Euroopan" valtioiden liittymisprosessista, eikä se kata muita valtioita. Mielestämme ensiksi olisi pitänyt käynnistää yhteinen keskustelu Euroopan unionin tarkoituksesta ja rajoista, mikä olisi voitu järjestää valmistelukunnan kokousten yhteydessä. 
Lopuksi päätöslauselmassa suhtaudutaan myönteisesti Naton kanssa saavutettuun "kokonaisvaltaiseen sopimukseen", mutta jätetään täsmentämättä, että Euroopan unioni sitoutuu samalla ottamaan Turkin mahdollisimman pian mukaan yhteiseen turvallisuus- ja puolustuspolitiikkaansa.

Bordes ja Cauquil (GUE/NGL)
Suhtaudutte myönteisesti Kööpenhaminan Eurooppa-neuvoston kokouksen tuloksiin ja erityisesti kymmenen uuden valtion liittymiseen Euroopan unioniin. Me emme. 
Kannatamme unionin laajentumista jopa huomattavan paljon laajemmalle kuin niihin kymmeneen valtioon, jotka olette hyväksyneet jäseniksi. Laajentuminen siinä muodossa kuin te sen olette toteuttaneet korostaa kuitenkin ainoastaan Länsi-Euroopan suurpääoman hegemoniaa köyhimpien ja vähiten kehittyneiden maiden kustannuksella. Laajentuminen tekee mahdolliseksi toimet näiden maiden työväenluokkaa vastaan ja yritysten sulkemispäätökset, lisää työttömyyttä ja johtaa useiden pienten perheyritysten toiminnan loppumiseen; tämä kaikki liittyy olennaisesti laajentumiseen. Toisin sanoen maaseudun työntekijöistä tehdään työttömiä. 
Lisäksi unioniin juuri liittyneiden valtioiden asukkaita pidetään toisen luokan kansalaisina, joilla ei pitkän siirtymäajan aikana ole samoja oikeuksia kuin muiden jäsenvaltioiden asukkailla, erityisesti oikeutta asettua asumaan ja työskentelemään haluamaansa maahan. 
Näin ollen äänestimme itsekästä mietintöänne vastaan.

Ducarme (ELDR)
Historiallisesti laajentumisen toteutuminen on Euroopan unionin perustarkoitus. Euroopan unionissa pyritään yhteisiin liberaalin demokratian, ihmisoikeuksien kunnioittamisen, heikoimpien sosiaalisen suojelun, vähemmistöjen suojelun sekä markkinatalouden ja rauhallisen rinnakkaiselon arvoihin oikeusvaltiossa. Laajentumisen avulla voimme herättää henkiin Euroopan maantieteellisen, poliittisen ja kulttuurisen identiteetin. 
Näkymä 25 jäsenvaltion unionista on nyt totta. Ennennäkemättömän suuren laajentumisen taustalla on historiallinen velvollisuutemme yhdistää maanosamme uudelleen. Meidän on myös pohdittava perusteellisesti Eurooppaa koskevaa hanketta ja tapaa, jolla laajentunut Eurooppa toimii. 
Laajentuminen on myös mahdollisuus. Kööpenhaminassa virallistetun ensimmäisen vaiheen myötä Unionin ulotetaan kattamaan yli 100 miljoonaa uutta kansalaista, mikä edistää vaihtoa ja taloudellista toimintaa sekä tuo uutta potkua Euroopan talouden kehittämiseen ja yhdentämiseen. Uusien jäsenvaltioiden liittyminen lisää unionin mahtia ja vaikutusvaltaa kansainvälisillä foorumeilla.

Figueiredo (GUE/NGL)
. (PT) Kööpenhaminan huippukokouksen päätelmät osoittavat, että Eurooppa-neuvosto on päättänyt lykätä vakavien ongelmien käsittelyä. Sen sijaan se on ottanut merkittävän askelen eteenpäin ja päättänyt kymmenen uuden jäsenvaltion liittymisestä. Laajentuminen perustuu sekä uusien jäsenvaltioiden että niiden nykyisten jäsenvaltioiden syrjintään, joiden talous on heikoin ja joiden yhteiskunnalliset ongelmat ovat suurimmat, kuten Portugalissa. Laajentumisessa syrjitään myös Kyprosta ja herätetään lisää epävarmuutta siitä, mitä maassa todellakin tulee tapahtumaan. 
Huippukokouksen päätelmissä viitattiin Portugalin maatalouden erityispiirteisiin niin epämääräisesti, ettei niihin sisältynyt minkäänlaisia takeita. Seuraukset voivat olla erittäin vakavat, ellei Portugalin intressejä oteta asianmukaisesti huomioon tulevissa neuvotteluissa vielä liittymistä koskevan poliittisen päätöksen jälkeenkin. Ei voida hyväksyä, että YMP:n ja rahoitusnäkymien perustavanluonteista uudistusta ei puolusteta esimerkiksi tässä yhteisessä päätöslauselmaluonnoksessa, jonka hylkäsimme. On vaarana, että eriarvoisuus ja erot korostuvat ja että taloudellisen ja sosiaalisen koheesion haave siirtyy yhä kauemmaksi tulevaisuuteen. 
Hylkäämme myös päätelmissä ilmaistun tuen EU:n ja Naton välisten suhteiden lujittamiseksi osapuolten välillä tehdyn kokonaisvaltaisen sopimuksen nojalla.

Goebbels (PSE)
Olen iloinen, että Kööpenhaminassa päätettiin Euroopan poliittisen yhdentymisen periaatteista, mutta pahoittelen sitä, että laajentumiseen ryhdyttiin aivan liian vähäisin määrärahoin. Eurooppa-neuvosto ei ole edes käyttänyt kaikkia Berliinissä kaudelle 2003-2006 vahvistettuja määrärahoja. Tuolloin kyseisillä määrärahoilla oli tarkoitus rahoittaa kuuden uuden jäsenvaltion liittyminen, kun taas nyt on tarkoitus huolehtia kymmenen uuden jäsenvaltion tarpeista vielä vähemmillä määrärahoilla. Kolmen vuoden aikana varatuista 41 miljardista eurosta lähes 14 miljardia euroa on uusien jäsenvaltioiden omaa rahoitusta, mikä vähentää nykyisten jäsenvaltioiden "yhteistä" rahoitusosuutta noin 27 miljardiin euroon kolmen vuoden aikana. Toisin sanoen ehdokasvaltiot saavat vuosittain summan, joka on alle 0,1 prosenttia yhteisön BKT:sta. Tämä on hävettävän vähän, kun otetaan huomioon, että lähes kaikilla ehdokasvaltioilla on rakenteellisia ongelmia. Yhdysvallat antoi Euroopalle toisen maailmansodan jälkeisinä viitenä vuotena prosentin BKT:staan osana Marshall-apua. Saksan liittotasavalta on yli kymmenen vuoden ajan myöntänyt 3-4 prosenttia BKT:staan uusille osavaltioille, eli yhteensä noin 75 miljardia euroa vuosittain. 
Maksusitoumusmäärärahat eivät ole sama asia kuin maksumäärärahat, joten vaarana on, että tiettyä osaa varatuista määrärahoista ei makseta niille maille, joille ne oli tarkoitus antaa. Tilintarkastustuomioistuin on vastikään havainnut, että Sapard-ohjelmassa vuonna 2001 varatuista 520 miljoonasta eurosta ehdokasvaltioille on todellisuudessa maksettu ainoastaan miljoona euroa. 
(Puhemies keskeytti puhujan työjärjestyksen 137 artiklan 1 kohdan mukaisesti.)

?orakas (GUE/NGL)
Kööpenhaminan huippukokous ja siellä tehty päätös EU:n laajentumisesta oli erittäin merkittävä askel imperialistisessa laajentumispolitiikassamme. Laajentumisen uhrit, jotka kasvattavat riistettyjen rivejä, ovat työntekijöitä ja pienten ja keskisuurten maatilojen maanviljelijöitä laajentuneessa Euroopassa ja erityisesti uusissa jäsenvaltioissa, jotka liittyvät unioniin vielä muita heikommilla ehdoilla.
Naurettavan vähäisten määrärahojen myöntämisen päätarkoituksena on lujittaa pääoman valtaa ja romuttaa sosialistiselta kaudelta mahdollisesti jäljellä olevat yhteiskunnalliset saavutukset. 
Se, että kommunistiset puolueet, kommunismin aatteiden kannatus ja kommunististen symbolien käyttö ovat kiellettyjä ja että kommunistipuolueiden johtotason jäsenet ja fasisminvastaisen liikkeen veteraanit on vangittu näissä maissa, joiden pitäisi täyttää demokratian kriteerit, on sopusoinnussa EU:n johtajien valedemokraattisten ajatusten kanssa. 
Hyväksyä ei myöskään voida sitä, että Kyproksen pakotetaan noudattamaan Annanin - pohjimmiltaan saaren jakamiseen perustuvaa - suunnitelmaa. Tämä osoittaa, ettei YK:n päätöslauselmia enää oteta vakavasti eikä toivoa enää ole oikeudenmukaisen ja toteuttamiskelpoisen ratkaisun löytämisestä. 
Huippukokouksessa jätettiin provosoivasti täysin huomiotta kysymys Irakia ja pian useita muitakin maita vastaan mahdollisesti käytävästä sodasta ja nopeutettiin sen sijaan EU:n militarisointia ja lujitettiin uutta "terrorisminvastaista" Natoa. Euroopan armeijan sotilasoperaatioista entisessä Jugoslavian tasavallassa Makedoniassa tehtiin lopullinen päätös, ja samanlaisia sotilasoperaatioita suunnitellaan toteutettavaksi Bosniassa ja Hertsegovinassa.

MacCormick (Verts/ALE)
Tämänpäiväisessä päätöslauselmassa Kööpenhaminan huippukokouksesta onniteltiin Tanskan hallitusta erinomaisesta työstä neuvoston puheenjohtajavaltiona ja siitä, että saamme tänään juhlia unionin historian suurinta laajentumista. Uusia jäsenvaltioita liittyy nyt kymmenen, ja suurin osa niistä on suhteellisen pieniä valtioita ja niistä kuusi on vastikään itsenäistynyt demokraattisin keinoin. 
Meille skotlantilaisille kerrotaan usein, että pienenä maana emme saisi Euroopassa kovinkaan merkittävää asemaa, jos itsenäistyisimme samalla tavoin Euroopassa irtautumalla demokraattisesti suuremmasta liitosta. Kalataloutta koskevien neuvottelujen aikana meitä on toisaalta varoitettu siitä, ettemme saisi odottaa liikoja, sillä Yhdistyneellä kuningaskunnalla ei ole vahvoja liittolaisia Euroopassa. 
Euroopassa on viisi miljoonaa tanskalaista ja viisi miljoonaa skotlantilaista. Kunnioitan Euroopan historiallisten pienten kansojen merkittäviä saavutuksia ja odotan sitä päivää, jolloin oma historiallinen kansani saa yhtäläisen aseman. 
Luulo siitä, että pienet jäsenvaltiot eivät voi vaikuttaa päätöksiin, joita isot jäsenvaltiot tekevät omien etujensa ajamiseksi, on osoittautunut täysin vääräksi. 
Äänestäessäni käytin perusteena näitä ajatuksia ja tyytyväisyyttä siihen, että suurempi unioni on saatu toteutettua turvallisesti.

Meijer (GUE/NGL)
Näyttää siltä, että joillekin jäsenvaltioille EU:n laajentuminen tarkoittaa mahdollisuutta ostaa omien maidensa yrityksille mahdollisimman halvalla mahdollisimman suuri markkinaosuus ehdokasvaltioiden markkinoista. Tämä tarkoittaa sitä, että rakennerahastovarojen maksuosuudet, jotka on jo vahvistettu, jaetaan uudelleen vuoteen 2006 mennessä suunniteltua useamman jäsenvaltion kesken. Uusien jäsenvaltioiden maanviljelijät saavat huomattavasti vähemmän varoja kuin heidän kollegansa nykyisissä jäsenvaltioissa. Asiat olisivat voineet mennä vieläkin huonommin, mutta Tanskan tekemän kompromissiehdotuksen ja Puolan itsepintaisuuden ansiosta Kööpenhaminan huippukokouksessa onnistuttiin edes hieman kuromaan umpeen rikkaiden ja köyhien välistä kuilua. Erityisesti Alankomaiden laskelmointi epäonnistui. Tämä ei kuitenkaan estä sitä, että Keski-Eurooppa tulee olemaan Länsi-Euroopan köyhä serkku vielä kauan aikaa. Jos suurin osa äänestäjistä äänestää EU:hun liittymisen puolesta, toivottavasti omasta halustaan eikä massiivisen propagandan vuoksi, EU laajentuu vuonna 2004 ja mukaan otetaan luultavasti puolet Kyproksen saaresta. EU:n on varmistettava, ettei se sekaannu tästä saaresta käytävään sotaan tai myönny painostuksen alla ja ota Turkkia pikaisesti EU:n jäseneksi ilman, että Turkki sitoutuu noudattamaan demokratian ja ihmisoikeuksien periaatteita.

Queiró (UEN)
. (PT) Äänestin Kööpenhaminan Eurooppa-neuvoston kokousta koskevan yhteisen päätöslauselmaesityksen puolesta - vaikken olekaan täysin samaa mieltä joistakin sen kohdista - sillä kyseisessä Eurooppa-neuvoston kokouksessa otettu historiallinen askel kohti laajentumista on luja osoitus Euroopan kansojen sitoutumisesta rauhaan, demokratiaan ja kehitykseen. Lisäksi se on täysin oikeutettu kunnianosoitus ehdokasvaltioiden pyrkimyksille noudattaa Kööpenhaminan poliittisia ja taloudellisia kriteerejä ja yhteisön säännöstöä. 
Olen kuitenkin eri mieltä useasta asiasta ja haluan mainita olevani tyytymätön päätöslauselmaesityksen 5 kohdan toiseen osaan, jossa korostetaan tarvetta uudistaa yhteistä maatalouspolitiikkaa ennen vuotta 2006 komission ehdotusten mukaisesti. 
Itse asiassa ehdotus on ristiriidassa nykyisten jäsenvaltioiden tekemän päätöksen kanssa, sillä ne ovat päättäneet uudistaa YMP:aa vasta vuoden 2006 jälkeen. Ehdotuksessa hyväksytään ennakolta joitakin perustavanluonteisia ratkaisuja, joista ei ole vielä käyty tarvittavaa keskustelua parlamentissa. 
Tässä keskustelussa on erityisesti Portugalin osalta otettava huomioon Portugalin maatalouden erityispiirteet ja maanviljelijöiden epänormaalin alhaiset tulot, jotka johtuvat siitä, että maa liittyi Euroopan yhteisöön vasta vuonna 1986, jolloin muut jäsenvaltiot olivat hyötyneet YMP:sta jo vuodesta 1962 lähtien.

Sacrédeus (PPE-DE)
. (SV) Olen äänestänyt päätöslauselman puolesta.
Me Ruotsin kristillisdemokraatit suhtaudumme vilpittömän myönteisesti siihen, että Euroopan jakautuminen on nyt lopullisesti ohi. Toinen maailmansota on nyt lopullisesti päättynyt. EU ei enää ole Länsi-Euroopan vaan lähes koko Euroopan kattavan yhteistyön muoto.
EU:n rauhanprosessi on kuitenkin vakavasti uhattuna, jos neuvosto vahvistaa tulevaisuudessa päivämäärän liittymisneuvottelujen aloittamiseksi Turkin kanssa samalla, kun kyseinen maa on miehittänyt vuodesta 1974 lähtien 37:ää prosenttia Kyproksesta, tulevasta jäsenvaltiosta. Olen näin ollen erittäin pahoillani, että tarkistusta 13, jossa kiinnitetään huomiota tähän seikkaan, ei hyväksytty. 
PPE-DE-ryhmän esittämässä tarkistuksessa 10 esitettiin Turkille erityiskumppanuuteen perustuvaa tarkistettua tukistrategiaa. Valitettavasti tämä Turkin jäsenyystoiveita täydentävä vaihtoehto hylättiin äänestyksessä äänin 201 ääntä puolesta, 238 ääntä vastaan ja 16 tyhjää.

Souchet (NI)
Kööpenhaminan huippukokous jää historiaan täydellisen epäyhtenäisyyden huippukokouksena. Kokouksessa oli tuskin valmisteltu Euroopan yhdentymistä kun siinä jo vahvistettiin prosessi, joka muuttaisi unionin luonteen täydellisesti ulottamalla unionin väärin perustein maahan, joka sijaitsee Aasiassa. 
Kööpenhaminan huippukokouksessa kiellettiin maantieteelliset ja historialliset tosiasiat, eikä siinä pystytty korjaamaan Helsingin huippukokouksen virheitä vaan ainoastaan pahennettiin vuoden 1999 tilannetta johtamalla Turkkia entistä enemmän harhaan. Tämä johtaa lopulta siihen, että Turkki nousee hallitsevaan valta-asemaan Euroopan unionissa. 
Sen sijaan, että Turkille olisi tarjottu sille luonnollisesti kuuluvaa asemaa osana tiivistä Euro-Välimeri-kumppanuutta, jossa kunnioitetaan kunkin valtion erityispiirteitä eli joka on mukautettu geopoliittisiin tosiasioihin, Eurooppa-neuvosto päätti olla tekemättä maiden välille minkäänlaista eroa ja noudattaa näin osittain kristinuskon vastaista ideologiaa. 
Kööpenhaminan huippukokousta seuraavana päivänä suuri pariisilainen päivälehti kirjoitti otsikossaan: "Bush avaa Euroopan ovet Turkille". Eurooppa-neuvosto on todellakin taipunut Yhdysvaltain painostuksen edessä ja huippukokouksen jälkeen julkaistu Naton ja EU:n yhteinen kirje on osoitus tästä. Kirjeessä esitetään, että Turkin olisi tästä lähtien osallistuttava täysimääräisesti unionin turvallisuus- ja puolustuspolitiikkaan. Kööpenhaminassa on näin ollen vahvistettu kaikki tekijät, joilla varmistetaan, ettei eurooppalaista Eurooppaa synny koskaan.

Vachetta (GUE/NGL)
Kööpenhaminan huippukokouksen tuloksista on jäänyt paha maku kaikkien suuhun. Valtionpäämiesten rakentama Eurooppa horjuu voimattomuuden ja halveksunnan välimaastossa. Euroopan unioni on voimaton siinä mielessä, ettei se pysty luomaan oikeudenmukaista ja kestävää rauhaa Lähi-itään tai edes vaatimaan Venäjän joukkojen vetämistä pois T?et?eniasta tai Ranskan joukkojen vetämistä pois Norsunluurannikolta. EU on voimaton myös siksi, ettei se pystynyt estämään Prestige-öljytankkerin, joka oli 25 vuotta vanha ja purjehti mukavuuslipun alla, ennakoitavissa olevaa haaksirikkoa Galician rannikon edustalla. 
Halveksuntaa on havaittavissa siinä, kun eurovirkamiehet kokoontuvat valmistelukunnassa ja tekevät 450:tä miljoonaa kansalaista koskevia päätöksiä perustavanluonteisista perustuslakiteksteistä ottamatta kansalaisia mukaan päätöksentekoon tai edes kuulematta heitä. Halveksuntaa on osoitettu kymmenelle uudelle jäsenvaltiolle, joiden on käytävä läpi lisää vapauttamis- ja yksityistämistoimia. Halveksuntaa on osoitettu myös Turkin kansalaisille, jotka eivät Giscard d'Estaingin mukaan jaa "eurooppalaisen sivilisaation kristillisiä arvoja". Johtajiemme painokkaat puheet huippukokouksen historiallisesta luonteesta eivät peittäneet alleen niiden tuhansien mielenosoittajien ääniä, jotka toivat Kööpenhaminan kaduille toisenlaiset eurooppalaiset arvot - demokratian, rauhan ja yhteiskunnallisen oikeudenmukaisuuden arvot. Vastustin huippukokouksen tuloksia mielenosoittajien kanssa Kööpenhaminassa ja niin teen nytkin.

Nogueira Román (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, halusin oikeastaan puhua talousarviosta ja siitä, että tuin määrärahojen uudelleen osoittamista Prestige-onnettomuuden aiheuttamien vahinkojen kattamiseksi. Olen tyytyväinen parlamentissa saavutettuun yksimielisyyteen. 
On huomautettava, ettei varojen uudelleen osoittaminen ole oikea toimintatapa ja ettei neuvosto ole vieläkään hyväksynyt Erika-pakettien korvausrahastoa, eikä sitä ole hyväksytty ministerineuvostossa eikä Eurooppa-neuvostossa. Lisäksi Euroopan toimielinten välillä on huomattavaa erimielisyyttä, joka vaarantaa toimemme, joiden tarkoituksena on estää vaarallisilla aineilla lastattujen laivojen kansainvälinen liikennöinti aluevesillämme. 
On huomautettava myös, että Eurooppa-neuvosto on myöntänyt Prestige-onnettomuuden tuhojen kattamiseen ainoastaan 5 miljoonaa euroa, määrän, jota kuvailtiin eilen surkean pieneksi. Tämä on sanottava ääneen ja muistettava, että Yhdysvallat on soveltanut öljypäästöjen aiheuttamaa pilaantumista koskevaa erityistä lainsäädäntöä ja vaatii ja varmasti myös saa Exxon Mobililta 4 000 miljoonaa euroa Exxon Valdésin onnettomuuden aiheuttamien tuhojen kattamiseksi. 
Mielestäni nämä asiat on otettava esille, jotta Euroopan unionista tulisi todellinen poliittinen unioni, joka osoittaa solidaarisuutta erityisesti Galiciassa tapahtuneen onnettomuuden kaltaisissa tilanteissa, joista aiheutuu Euroopan laajuisia ongelmia. Onnettomuuden seurauksista kärsii juuri Galicia siksi, että suurin osa meriliikenteestä kulkee sen rannikon edustan kautta, mutta kyseessä on silti todellinen eurooppalainen ongelma.

Ribeiro e Castro (UEN)
On erittäin myönteistä, että jälleen kerran asiassa, joka saadaan parhaiten käsiteltyä Euroopan tasolla, on saatu laadittua kompromissi, joka on kaikkien poliittisten ryhmien laajan konsensuksen mukainen. Olen täysin samaa mieltä perustekstistä, jonka pääasiallisia kannattajia olimme ja joka on jatkoa täysistunnoissa tänään ja niinkin kauan aikaa sitten kuin 21. marraskuuta käydyille keskusteluille sekä alalla aiemmin laaditulle päätöslauselmalle. Haluan vahvistaa tärkeimmät toimintatapamme: komission ja neuvoston on viipymättä hyödynnettävä tästä järkyttävästä katastrofista saatuja kokemuksia eli määrättävä uusista tiukoista toimista tulevaisuutta varten, toteutettava pian ne toimet, jotka on jo hyväksytty, ja tutkittava perinpohjaisesti toimien lainsäädännöllinen ja tekninen ympäristö. Komission on myös toimitettava meille yksityiskohtainen ja täsmällinen tutkimus koko Prestige-onnettomuudesta sekä siitä, kuinka kriisiä hallinnoitiin käytännössä. Meidän olisi otettava opiksemme tästä ikävästä tapahtumasta. 
Onnettomuuden johdosta toteutettujen toimien on oltava teknisesti tehokkaita, tieteellisesti tarkkoja ja poliittisesti puolueettomia. Kansalliseen puolueelliseen etuun perustuva pikkumaisuus tässä keskeisessä arvioinnissa, mihin parlamentin vasemman puolen edustajat ovat pyrkineet, 21. marraskuuta saavutetun spontaanin konsensuksen horjuttaminen sekä Euroopan parlamentin harhaanjohtaminen Espanjan parlamentin poliittisten kiistojen vuoksi ainoastaan haittaa vakavaa ja puolueetonta keskustelun. Tällaista kielteistä asennetta on havaittu parlamentin kaikissa ryhmissä. Tällä tavalla vaarannamme yhteisen tulevaisuutemme jälleen kerran, kun jätämme ottamatta huomioon tärkeimmän asian eli rannikkomme ja rannikkoalueidemme yhteisöt, Euroopan kansalaisten ensisijaisen edun puolustamisen, kyvyn estää onnettomuudet tehokkaammin ja reagoida onnettomuuksiin oikein tulevaisuudessa. Tärkeintä tässä on meri eikä pääministeri Aznar!

Souchet (NI)
Ranskan varustamoyhdistyksen puheenjohtaja on todennut, että maailman laivastoista 20 prosentilta pitäisi kieltää liikennöinti huonon ylläpidon tai tarkastusten puuttumisen vuoksi. Jotkin varustamot ja lippuvaltiot, eikä vähiten Turkki, joka on mustan listan kärjessä, suhtautuvat kuitenkin tuomittavan suvaitsevaisesti näihin kelluviin romukasoihin. 
Puhuin eilen tarpeesta määrittää selvästi rahtaajien vastuu, jotta ne tiukentaisivat käytäntöjään. 
Öljypäästöt ovat myös osoitus siitä, että lippuvaltiot ovat luovuttaneet itsemääräämisoikeutensa siinä mielessä, etteivät ne varmista, että niiden laivat noudattavat merioikeutta. 
Tästä syystä öljypäästöistä kärsivien valtioiden olisi järjestelmällisesti vaadittava onnettomuuden aiheuttaneen laivan lippuvaltiota kansainväliseen vastuuseen kansainvälisessä merioikeustuomioistuimessa. Espanjan olisi näin ollen heti tänään - ja Ranskan ehkä jo huomenna - haastettava Bahama Hampurissa sijaitsevaan tuomioistuimeen. 
Rahdinantajan vastuun toteaminen ja lippuvaltion vaatiminen vastuuseen ovat epäilemättä kaksi lupaavinta keinoa meriympäristön suojelemiseksi. Onnettomuuksille alttiimpien valtioiden olisi puolustauduttava ja käytettävä näitä keinoja yhdessä.
Lulling (PPE-DE).

Arvoisa puhemies, äänestin luonnollisesti päätöslauselman puolesta, mutten voi hyväksyä tapaa, jolla kohtelitte jäsen Schnellhardtia hänen ilmoitettuaan, ettei hänen äänestyskoneensa toiminut. Hän olisi äänestänyt päätöslauselmaa vastaan, ja enemmistö riippui yhdestä ainoasta äänestä, sillä tulos oli 223 ääntä 224:ää vastaan. Jos jäsen Schnellhardtin äänestyskone olisi toiminut - ja hän ilmoitti välittömästi, ettei näin ollut - tarkistus olisi hylätty. Mielestäni teidän olisi otettava huomioon epäkunnossa olevat äänestyskoneet erityisesti, kun jäsen ilmoittaa teille siitä välittömästi. Tämä on meille erittäin tärkeää, kun tarkistus hyväksytään tai hylätään yhdellä äänellä. Arvoisa puhemies, mielestäni minulla on oikeus ilmoittaa teille, etten hyväksy tapaa, jolla hoiditte asian.

Puhemies.
Jäsen Lulling, pitkäaikaisena - jopa minuakin pitempiaikaisena - jäsenenä tiedätte hyvin, että juuri esille ottamanne asia ei kuulu parlamentin käytäntöön. Tulkitsette työjärjestystä täysin virheellisesti. Työjärjestyksen säännöt ovat selkeät tässä asiassa: kun nimenhuutoäänestys on pidetty ja tulos julkistettu, tulos on lopullinen. Tämä on ollut edeltäjieni noudattama käytäntö, ja se on työjärjestyksen mukainen. 
Teknisten ongelmien vuoksi jäsenten antamia ääniä ei valitettavasti aina pystytä kirjaamaan asianmukaisesti. Noudatan kuitenkin aikaisempaa käytäntöä kirjaimellisesti enkä poikkea siitä. Näin ollen, vaikka kollegat saattavat pahoittaa mielensä, jos heidän ääntään ei kirjata, parlamentin käytäntönä on, että ainoastaan kirjatut ja asianmukaisesti annetut äänet vaikuttavat tulokseen. Äänestys oli tiukka, mutta c'est la vie, Madame!

Lulling (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, jos työjärjestyksessä lukee näin, sen säännöt ovat typeriä ja ne pitäisi muuttaa.

Puhemies.
Jäsen Lulling, pallo on siis teillä. Toivotan teille hauskaa joulua työjärjestyksen uudelleenlaadinnan parissa. 
Toivotan hyvää joulua jäsen Fatuzzolle, joka jätti tänään puhumatta eläkeläisten puolesta, mutta hän varmasti haluaisi minun toteavan, että jos hän olisi puhunut tänään, hän olisi tehnyt sen eläkeläisten puolesta.

Fatuzzo (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, tämä on minun perinteinen joululahjani puhemiehistölle, puhemiehistöä avustaville virkamiehille, tulkeille ja kaikille parlamentissa työskenteleville henkilöille, jotka uhraavat vuosittain paljon aikaa jäsen Fatuzzon äänestysselitysten kuuntelemiseen. On tullut tavaksi, ettei jäsen Fatuzzo anna äänestysselityksiä viimeisessä joulua edeltävässä äänestyksessä joululahjana teille kaikille.

Puhemies.
Tähän päättyvät äänestysselitykset.
(Istunto keskeytettiin klo 12.30 ja sitä jatkettiin klo 15.05.)

Puhemies.
Esityslistalla on seuraavana Kratsa-Tsagaropouloun laatima naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunnan mietintö (A5-0403/2002) naisten ja miesten yhtäläisiä mahdollisuuksia Euroopan unionissa koskevasta kuudennesta vuosikertomuksesta (2001) (KOM(2002) 258 - C5-0336/2002 - 2002/2180(COS)).

Kratsa-Tsagaropoulou (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, totean aluksi, että minua ilahduttaa suuresti nähdä, että Euroopan uusi sukupolvi seuraa yleisölehteriltä tätä keskustelua, joka vaikuttaa suoraan sen tulevaisuuteen.
Kukaan ei ylläty, jos sanon, että Euroopan komission kertomuksen ansiosta saimme vielä toisen tilaisuuden vakuuttaa, että yhtäläisten mahdollisuuksien toteuttamisessa on erittäin paljon parantamisen varaa. Valitettavasti myös komission kertomuksessa on parantamisen varaa. Siinä pelkästään kuvaillaan tapahtmia. Vuoden 2001 kertomuksessa on tietysti enemmän tietoja ja lukuja kuin edellisissä kertomuksissa, mutta se on silti rutiininomainen kertomus. Siinä ei oikein selvitetä, miksi emme ole onnistuneet pääsemään tavoitteisiimme tai lunastamaan lupauksiamme tai miksi meidän on ollut niin vaikea soveltaa menettelytapojamme yhteisössä ja jäsenvaltioissa. Vaikka kertomuksessa viitataan tulevaan kehitykseen, siinä ei tehdä sitoumuksia eikä vahvisteta aikatauluja.
Yksittäisistä kysymyksistä sanoisin, että Euroopan komissiolla on ilmeisiä vaikeuksia soveltaa yhtäläisiä mahdollisuuksia käytännössä. Se ei onnistu siinä asiaankuuluvasti. Tietyt pääosastot eivät ole tehneet tätä asiaa koskevia sitoumuksia. Myöskään toimet naisten kannustamiseksi esittämään hakemuksia tai osallistumaan hakemusten jättämiseen eivät ole tuottaneet tulosta. Päätöslauselmaesityksessämme komissiota kehotetaan tutkimaan uusia keinoja jakaa tietoa ja yksinkertaistaa byrokratiaan liittyviä ja muita sitoumuksia. Näin naiset ja naisjärjestöt saavat tietoja yhteisön ohjelmista ja voivat osallistua niihin. Sama koskee jäsenvaltioita, jotka eivät oikein ymmärrä sukupuolten tasa-arvoa ja sen toteuttamista käytännössä. Jos keskuksilla tai alueilla ei ole poliittisia tukijärjestelmiä, yhtäläisten mahdollisuuksien ohjelmia ei toteuteta. Jäsenvaltioilla ei yleensä ole määrällisiä tavoitteita ohjelmissaan, ne eivät arvioi yhtäläisten mahdollisuuksien vaikutuksia talouspolitiikkaan eikä niillä ole sukupuolen mukaan jaoteltuja indikaattoreita tai tilastoja kansallisten menettelytapojen suunnittelua tai arviointia varten. Tilanteen asianmukaisen tiedostamisen ja tulevien menettelytapojen laatimisen kannalta olisi siis erittäin hyödyllistä, jos komissio toteuttaisi luotettavan tutkimuksen, jossa on indikaattoreita ja vertailevia tietoja kunkin jäsenvaltion tilanteesta, erityisesti yhteisön lainsäädännön soveltamisesta, jotta voimme vertailla ongelmia ja saavutuksia sekä vaihtaa tietoja parhaista toimintatavoista.
Yhteisön toimielinten ja jäsenvaltioiden on toimittava rohkeasti ja päättäväisesti tulevana vuonna 2003. Rakennerahastojen väliarvioinnissa, joka siis suoritetaan vuonna 2003, jäsenvaltioiden on päätettävä, missä kohdin yhtäläisiä mahdollisuuksia on edistettävä, jotta naisten hyväksi toteutettaviin toimiin tarkoitettuja määrärahoja ei siirretä muihin tavoitteisiin. Valmistaudumme vuonna 2003 ensimmäisiin Euroopan parlamentin vaaleihin hakijavaltioiden ottamiseksi mukaan ja useissa jäsenvaltioissa pidettäviin kansallisiin parlamenttivaaleihin. Neuvoston suositukset miesten ja naisten tasapuolisesta osallistumisesta eivät ole tuottaneet toivottuja tuloksia. Neuvostolla ei ole myöskään toimivaltaista virastoa tasa-arvokysymysten koordinoinnin tehostamiseksi. Odotamme kovasti Euroopan komissiolta mahdollisimman pikaista 13 artiklaan perustuvaa direktiiviehdotusta sukupuolten tasa-arvosta, jotta voimme toteuttaa yhtäläisten mahdollisuuksien ohjelman, josta päätettiin Beijingissä, ja saavuttaa asettamamme tavoitteet kaikilla julkisen ja talouselämän aloilla. Sanotte tietysti, että kaikki tämä on sanottu moneen kertaan, ja olette oikeassa.
Sekä parlamentissa että sen ulkopuolella on sanottu usein, että meistä naisista ja joistakin miehistä, jotka käsittelemme näitä asioita, on tulossa pitkäveteisiä itsemme toistajia. Meidän on syytä pohtia, miksi näin sanotaan. Miksi tämä kysymys ei koske yhteiskuntaamme ainakaan siinä määrin kuin me toivoisimme asian inhimillisen ja taloudellisen merkityksen vuoksi? Miksi menettelytapojamme ja periaatteitamme ei sovelleta suoraan ja asianmukaisesti? Mielestäni nyt on erittäin korkea aika käydä laaja-alaista ja perusteellista vuoropuhelua sekä yhteiskunnan että yhteisön politiikasta vastaavien henkilöiden kanssa.
Arvoisa komission jäsen, me haluamme komissiolta hyviä ideoita ja tehokkaita keinoja niiden toteuttamiseksi. Koska komissio ei voi pakottaa jäsenvaltioita toimimaan, sen olisi saatava ne ymmärtämään, että tasa-arvosta on hyötyä. Se ei aiheuta tappioita eikä vaikeuksia. Jäsenvaltiot olisi saatava ymmärtämään, miten tärkeää tasa-arvon edistäminen on Euroopan unionin strategisten tavoitteiden kannalta, millä tarkoitan sekä Lissabonin tavoitteita, jotka ovat mutkistuneet laajentumisen johdosta, että tavoitetta puolustaa ihmisoikeuksia maailmanlaajuisesti ja tavoitetta edistää ihmiskunnan taloudellista ja sosiaalista kehitystä varsinkin omilla seuduillamme, joilla tarkoitan Balkania ja Välimerta.

Schreyer
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, kiitän valiokunnan jäseniä ja erityisesti esittelijää erittäin huolellisesta ja arvokkaasta työstä, loistavista ehdotuksista ja kriittisistä huomautuksista.
Hyvin edistyksellisiä ja innostavia ehdotuksia on käsitelty ja ne kannustavat komissiota jatkamaan toimiaan tavoitteen saavuttamiseksi. Joka vuosi huomaamme, että kaksoisstrategiamme on tehokas, toimiva ja innovatiivinen, sillä siihen kuuluvat sukupuolikysymysten valtavirtaistaminen kaikilla komission toiminnan aloilla ja myönteisten erityistoimien toteuttaminen naisten hyväksi. Edellisen vuosikertomuksen tavoin otimme huomautuksenne ja ehdotuksenne tarkoin huomioon myös vuoden 2001 kertomuksessa. Ehdotuksenne ja huolenaiheenne otetaan tietysti huomioon myös vuoden 2002 kertomuksen valmistelussa ja laatimisessa. Tämä työ on jo aloitettu.
Haluaisin nyt käsitellä yksityiskohtaisemmin yhtä erityistä seikkaa, nimittäin arviointia. Voin jo kertoa teille, että arviointi suoritetaan vuonna 2003 käyttämällä kahta menetelmää, jotka erilaisuudestaan huolimatta täydentävät toisiaan. Joka vuosi vahvistetaan niin kutsuttu tasa-arvoasioiden tulostaulukko. Suunnitelmien mukaan toisen arvioinnin suorittavat ulkopuoliset asiantuntijat. Näissä toimissa on otettava huomioon arvio vuosien 2001-2005 puitestrategiasta sekä rahoitussuunnitelma. Alustava selvitys toimista annetaan suunnitelmien mukaan vuoden 2003 lopussa.
Säädöskäytännön osalta tuemme vuodeksi 2003 suunniteltua naisten ja miesten tasa-arvoista kohtelua koskevan direktiivin tarkistamista laatimalla esim. kertomuksen, jossa arvioidaan jäsenvaltioiden täytäntöönpanotoimia. Juuri tähän kiinnititte äsken huomiota ja otamme yhteiseksi huoleksemme arvioinnin suorittamisen tällä alalla. Tasa-arvoista kohtelua koskevien direktiivien tarkistamisen tavoitteena on yksinkertaistaa ja yhdentää direktiivejä sekä saattaa ne vastaamaan paremmin yhteisön säännöstöä.
Tuleva vuosi on merkittävä myös sen vuoksi, että pyrimme tasapainottamaan naisten ja miesten osallistumista päätöksentekoon. Tältäkin osin pyrimme konkreettisiin tuloksiin kaikilla aloilla, jotta naiset olisivat paremmin edustettuina kaikilla aloilla, myös työmarkkinaosapuolina. Mietintönne on meille tässä suureksi avuksi.
Vuonna 2004 tärkeänä tehtävänämme on naisiin liittyvien kielteisten stereotypioiden torjuminen. Naisvihaajien kliseet, joilla estetään tehokkaasti sukupuolten yhtäläinen kohtelu, voidaan torjua ja ne on torjuttava. Tämä on kaikille toimijoille suunnattu laaja-alainen toimi, jolla pyritään hylkäämään vahanaikaiset ajattelutavat vallasta ja keskipitkällä aikavälillä, kuka tietää, ehkä jopa kitkemään ne kokonaan pois. Joka tapauksessa naisvihaajien kliseet olisi nähtävä naurettavina jäänteinä menneiltä ajoilta.
Parlamentti on peräänkuuluttanut varojen käyttämistä parhaalla mahdollisella tavalla tähän tarkoitukseen. Haluaisin tässä yhteydessä muistuttaa teitä arvioinnista, jonka suorittavat ulkopuoliset asiantuntijat, ja kiinnittää huomionne pian hyväksyttävään komission tiedonantoon sukupuolikysymysten sisällyttämisestä rakennerahaston piiriin. Tiedonanto tulee olemaan arvokas väline ohjelman väliarvioinnissa.
Vaikka ehdokasvaltiot ovat selvästi ryhtyneet toimiin tasa-arvoista kohtelua koskevan yhteisön säännöstön saattamiseksi osaksi kansallista lainsäädäntöä, varsin paljon on vielä tehtävää, ja siksi komissio kiinnittää jatkossakin aiheeseen erityisen suurta huomiota. Yhteisön laajentumispolitiikan onnistuminen riippuu yhteisten sääntöjen asianmukaisesta noudattamisesta. Tältä osin toimintaohjelma, johon kahdeksan ehdokasvaltiota on ottanut osaa tänä vuonna, on varsin tehokas ja arvokas kannustin.
Lopuksi haluan palata kysymykseen naisiin kohdistuvasta väkivallasta. Komissio suhtautuu myönteisesti 19. heinäkuuta 2002 annettuun neuvoston puitepäätöslauselmaan ihmiskaupan torjumisesta. Päätöslauselma on hyvin tärkeä niiden johtopäätösten osalta, joita on tehtävä ihmiskauppaa koskevista rikoksista. Komissio seuraa tarkkaan päätöslauselman saattamista osaksi yksittäisten kansallisten valtioiden lainsäädäntöä ja tekee tiivistä yhteistyötä valiokunnan kanssa seuraamalla tilannetta tarkkaavaisesti.

Avilés Perea (PPE-DE).
Arvoisa komission jäsen, meillä on käsiteltävänä vuoden 2001 vuosikertomus yhtäläisten mahdollisuuksien saavuttamisessa havaituista kehitysaskelista ja vaikeuksista. Toteutettuja poliittisia toimia on analysoitu, mutta niiden seurauksia ei ole arvioitu.
Tämän puitestrategian tavoitteena on taata, että kaikissa komission toimenpiteissä otetaan huomioon sukupuolikysymykset ja analysoidaan toimien vaikutuksia miehiin ja naisiin.
Meidän on yhä korostettava, että enemmän ja parempia työpaikkoja on luotava vuoteen 2010 mennessä Lissabonin huippukokouksessa vahvistettujen tavoitteiden mukaisesti. Meidän on vaadittava, että miesten ja naisten tasa-arvo taataan kaikilla politiikan aloilla perustamissopimuksen 3 artiklan 2 kohdan mukaisesti.
Meidän on jälleen vaadittava, että on otettava käyttöön lasten ja muiden huollettavien hoitopalvelujen tarjoamista ja perhe-etuusjärjestelmiä kuvaavia sekä miesten ja naisten välisten palkkaerojen poistamista palvelevia indikaattoreita.
Barcelonan Eurooppa-neuvosto pyysi jäsenvaltioita poistamaan esteitä naisten osallistumiselta täysipainoisesti työvoimaan erityisesti päiväkoteja perustamalla.
Sukupuolten tasa-arvon kunnioittaminen ja edistäminen on osa yhteisön säännöstöä ja näin ollen perusedellytys Euroopan unionin uusille valtioille. On totta, että komissio on toteuttanut toimia sukupuolten tasa-arvon edistämiseksi, mutta toimet ovat olleet vielä riittämättömiä.
Rakennerahastoilla rahoitetuista ohjelmista on huomautettu, että tasa-arvon tavoitteeseen, joka on sisällytetty ohjelmista annettuun asetukseen, ei ole päästy. Vaikka joissakin ohjelmissa tasa-arvo esitetään yhtenä tavoitteena, tuloksia ei tarkastella, ja tämä tasa-arvon tavoite ei todellakaan täyty.
On merkittävää, että naiset eivät ole tasapuolisesti edustettuna varsinkaan työmarkkinaosapuolina päätöksentekoelimissä eivätkä muissa elimissä. Lisätoimia on toteutettava, jotta naisia saadaan päätöksentekoelimiin. Voimme olla tyytyväisiä siihen, että tämä kysymys on sisällytetty vuoden 2003 ensisijaisiin tavoitteisiin, ja toivomme, että tulokset ovat myönteisiä.
On hyvin tärkeää, että komissio on ottanut huomioon sukupuolten tasa-arvon periaatteen ulkosuhteisissa, ja asia on mainittava kaikissa kolmansien maiden kanssa tehtävissä sopimuksissa.

Gröner (PSE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, jäsenet ovat täällä tänään lähes tasapuolisesti läsnä keskustelemassa naisten oikeuksista. Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän puolesta haluan kiittää komissiota kertomuksesta ja jäsen Kratsa-Tsagaropoulouta mietinnöstä.
Komissio on varsin onnistuneesti viitoittanut tien kohti yhtäläisiä mahdollisuuksia. Se on tehnyt sen sukupuolikysymysten valtavirtaistamista koskevalla puitestrategialla ja siihen liittyvällä sukupuolten tasa-arvoa koskevalla viidennellä toimintaohjelmalla. Tietyillä aloilla on edistytty varsin nopeasti. Hyväksyimme viime vuonna direktiivin miesten ja naisten yhtäläisestä kohtelusta työssä. Se on merkittävä virstanpylväs, ja odotamme kovasti ensimmäistä arviointikertomusta.
Muilla aloilla asiat vievät vähän kauemmin aikaa. Selviä merkkejä kehityksestä on kuitenkin havaittavissa rakennerahastoissa sekä väkivallan torjumisessa. Haluankin korostaa, että me naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunnassa olemme useissa yhteyksissä ehdottaneet sitä, mistä sovittiin täällä tänä aamuna, toisin sanoen, että vuodesta 2004 tehdään Euroopan liikuntakasvatuksen teemavuosi. Sekä parlamentti että minä itse olemme useita vuosia peräänkuuluttaneet Euroopan väkivallan vastaisen toimintavuoden järjestämistä. Toivottavasti aiheeseen vielä palataan.
Odotamme kovasti myös ehdotusta direktiiviksi syrjinnän kieltämisestä 13 artiklan mukaisesti. Siinäkin on viivästytty. Siihen on pyrittävä erittäin tarmokkaasti. Meillä on myös oltava poliittista tahtoa, jotta edistymme naisten saamisessa mukaan kaikille päätöksenteon tasoille sekä oikeudellisesti että käytännössä. Euroopan tulevaisuutta käsittelevän valmistelukunnan tässä asiassa saavuttamat tulokset ovat aiheuttaneet suuren pettymyksen, joten meidän on toimittava viipymättä.
Euroopan parlamentissa on vielä paljon tehtävää ja kritiikkini kohdistuu siis myös parlamenttiin. Suoraan sanottuna parlamentti on jonkin verran komissiota jäljessä, kun kyse on sukupuolikysymysten sisäisestä valtavirtaistamisesta. Meidän on edistyttävä sekä poliittisessa päätöksenteossa että hallinnossa. Naisten ja miesten tasapuolinen osallistuminen voidaan saavuttaa vain aidolla politiikalla, mikä edellyttää ylhäältä päin ohjattua lähestymistapaa. Käännämme katseemme erityisesti poliittisten ryhmien puheenjohtajiin, parlamentin puhemieheen ja valiokuntien puheenjohtajiin, jotta he näyttäisivät tehokkaasti esimerkkiä.
Valmistelemme parhaillaan naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunnassa aloitetta, jolla pyritään saavuttamaan sukupuolikysymysten valtavirtaistaminen Euroopan parlamentissa. Kyseessä on jonkinlainen sukupuolten tasa-arvon terveysohjelma, jos näin halutaan sanoa. Se on valmis ennen vuoden 2003 kansainvälistä naistenpäivää. Voimme varmasti näyttää täältä esimerkkiä tehdäksemme täysin selväksi, että Euroopan parlamentti suhtautuu laajentumisenkin edellä vakavasti naisten ja miesten yhtäläisiin mahdollisuuksiin.
Varsinkaan vaalien lähestyessä ei riitä, että puolueet vain sisällyttävät yhtäläiset mahdollisuudet ohjelmiinsa. Meidän on vielä varmistettava, että ne todella toteutetaan. Odotustemme mukaan täällä Euroopan parlamentissa, jossa 30 prosenttia jäsenistä on naisia, joten olemme hieman keskitason yläpuolella, asiat tulevat olemaan jopa paremmin vaalien jälkeen. Lähestymme siis huomattavasti miesten ja naisten yhtäläisen edustuksen tavoitetta parlamentissa.
Kertomuksessa ja mietinnössä on monia muitakin seikkoja, joita voisin kommentoida. Nähdäkseni ratkaiseva tekijä on viime kädessä poliittinen tahto, joka on osoitettava, jos naisten asemaa aiotaan todella parantaa.

Pérez Álvarez (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, kukaan järkevä ihminen ei uskaltaisi vastustaa miesten ja naisten, toisin sanoen ihmisten välisen tasa-arvon periaatetta.
Kotiseudullani Galiciassa tasa-arvo on viime aikoina ilmennyt selvästi solidaarisuutena ja myös tuskana. Televisioasemat lähettivät eilen ihmisläheisiä ja sydäntä särkeviä kuvia minuutin hiljaisuudesta viimeisimmän terroristi-iskun tuomitsemiseksi. Iskun tuomitsivat ihmiset, miehet ja naiset, jotka tekivät töitä pelastaakseen Galician meriympäristön ja torjuakseen Prestigen onnettomuuden seuraukset.
Niin ikään eilen tiedotusvälineissä näytettiin kuvia aviomiesten, poikaystävien tai entisten kumppaneiden harjoittamasta naisiin kohdistuvasta kotiväkivallasta. Jossakin tiedotusvälineessä korostettiin vielä sitä, että valtaosa uhreista ei tunnistanut tilannettaan. Juuri tämä loukkaa nähdäkseni kaikkein eniten sukupuolten tasa-arvoa. Toisaalta lohduttaa, että tutkimuksen mukaan tilanne on parantunut vuoden 1999 tutkimuksesta. On kuitenkin huolestuttavaa, että tilanne on jatkunut samanlaisena 15 vuotta sen jälkeen kun perustuslain 14 artiklassa julistettiin kauniisti, että kaikki espanjalaiset ovat sukupuoleen katsomatta yhdenvertaisia lain edessä, ja että rotuun, sukupuoleen jne. perustuvaa syrjintää ei hyväksytä.
Perusoikeuskirjan 20 artiklassa sanotaan, että kaikki ihmiset (siinä ei sanota, että miehet ja naiset, sillä se ei ole tarpeen) ovat yhdenvertaisia lain edessä, ja 21 artiklassa sanotaan, että kaikenlainen, erityisesti sukupuoleen, rotuun jne. perustuva syrjintä kielletään.
Espanjan edustajainhuoneen viime tiistain täysistunnossa hyväksyttiin ehdotus, jonka mukaan hallituksen antamien säädösten olisi sisällettävä selvitys säädösten vaikutuksesta sukupuolten tasa-arvoon. Mielestäni käytännön johtopäätöksiä olisi tehtävä Kratsa-Tsagaropouloun mietinnöstä, joka on erinomainen, sillä esittelijä on käsitellyt hyvin tasapainoisesti kysymystä, jossa voisi helposti sortua kansankiihotukseen ja lyhytsanaisuuteen. Meidän on siirryttävä teoriasta käytäntöön ja vaadittava tasa-arvoa laajentamalla sitä edistäviä menettelytapoja, jotta periaatteista voi tulla todellisuutta ja todellisuus ilmentää periaatteita, joita valtaosa meistä kannattaa ja joiden haluamme nähdä kukoistavan ja säilyvän yhteisessä Euroopassamme.

Karamanou (PSE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, haluan aloittaa esittämällä lämpimät kiitokset ystävälleni jäsen Kratsalle erinomaisesta mietinnöstä, josta saamme erittäin hyvän käsityksen tähänastisista saavutuksista ja tulevasta kehityksestä.
Sukupuolten tasa-arvokysymyksessä on todella edistytty, joskin hypähdellen. Jotkut miespuoliset kollegat ovat alkaneet käyttää puheenvuoroja, joissa he tukevat innokkaasti sukupuolten tasa-arvoa. Tämä osoittaa, että kehitystä on tapahtunut myös Euroopan parlamentissa. Minun on kuitenkin kerrottava, että olen erityisen huolissani, kuten jäsen Gröner sanoi aikaisemmin, että Euroopan tulevaisuudesta keskusteleva ja sitä suunnitteleva valmistelukunta, jossa ei ole naisia, kokee, että on hyödytöntä keskustella vakavasti sukupuolten tasa-arvon säilyttämisestä uudessa perustamissopimuksessa saati sitten soveltaa sitä käytännössä. Valitettavan usein tapahtuu rikkomisia ja loukkauksia jopa aloilla, joilla on yhteisön lainsäädäntö. Myös lakia, jonka mukaan samasta työstä on maksettava sama palkka, rikotaan. On totta, että vastustus, joka johtuu pitkään vallalla olleesta käytännöstä johtuvista asenteista ja rakenteista, osoittautuu usein poliittista tahtoa tai jopa lainsäädäntöä voimakkaammaksi.
Arvoisa komission jäsen, huomaamme myös, että 13 artiklaan perustuva uusi syrjinnänvastainen direktiivi, jota olemme odottaneet melko kauan, on viivästynyt huomattavasti. Olemme erityisen huolissamme siitä, että Euroopan komissio siirtää päätöstä jatkuvasti myöhemmäksi. Mistä tämä viivästys johtuu? Voiko komissio kertoa meille syyn? Miksi tämän päätöksen tekeminen kestää niin kauan?
Toinen kysymys on kaikenlainen naisiin kohdistuvan väkivallan torjuminen. Tiedämme, että väkivallan eri muodot ovat levinneet nopeasti Euroopan unionissa. Tiedämme, että tuhannet naiset ovat täysin orjakauppiaiden armoilla. Minä tiedän, arvoisa komission jäsen, että mainitsitte komission tekemät päätökset ihmiskaupan torjumiseksi, mutta me emme ole lainkaan vakuuttuneita, että nämä päätökset ja teidän antamanne suuntaviivat saatetaan pian osaksi jäsenvaltioiden lainsäädäntöä. Tiedämme myös, että ilman oikeudellista tai poliisiyhteistyötä, toisin sanoen ilman Euroopan laajuista tehtävää yhteistyötä, näiden rikollisjoukkojen hajottaminen on mahdotonta.
Lopuksi totean, että olen iloinen siitä, arvoisa komission jäsen, että olette vuoden 2003 ohjelmassa asettaneet etusijalle lasikaton rikkomisen. Tämä on erityisen arvokas tavoite, koska ennusteemme mukaan vuoden 2004 vaalien jälkeen Euroopan parlamentissa on miehiä ja naisia tasapuolisesti.

Klaß (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, yhtäläistä kohtelua koskevia direktiivejä on kaikkiaan yhdeksän, mutta toimenpiteitä niiden tehokkaaksi täytäntöön panemiseksi ei ole. Juuri siksi tarvitsemme tietoja ja tilastoja helpottamaan vertailevaa arviointia kannatettavista ratkaisuista. Pelkkä ilmoitus, että miehet ja naiset ovat yhdenvertaisia lain edessä, ei riitä. Komission ensisijainen tavoite vuonna 2001 oli samapalkkaisuus. Mietinnössä muistutetaan kuitenkin toistamiseen, että naisten palkat samasta tai samanarvoisesta työstä ovat edelleen keskimäärin vain 76 prosenttia miesten palkoista. Vuoden 2001 yhteisessä työllisyysraportissa sanotaan, että jäsenvaltiot ovat toteuttaneet vain joitakin toimia eripalkkaisuuden vähentämiseksi, ja komission on toimittava tässä asiassa aktiivisesti erityisesti unionin laajentuessa. Valiokunta tekee ahkerasti työtä vuosien 2002 ja 2003 ensisijaisten tavoitteiden eteen, joita ovat työ- ja perhe-elämän yhteensovittaminen sekä naisten osallistuminen päätöksentekoon. Tällä hetkellä voimassa olevat määräykset on mukautettava nykyajan vaatimuksia paremmin vastaaviksi. Jos naiset ja miehetkin valitsevat perhe-elämän ja lasten hankkimisen, sen ei pitäisi estää heitä osallistumasta työelämään. Naisia on saatava kaikille päätöksenteon tasoille. Ainoastaan yhtäläisiin mahdollisuuksiin perustuvalla keskinäisellä yhteistyöllä voidaan edistää tehokkaasti sukupuolipolitiikkaa.
Arvoisa komission jäsen, naisjärjestöt ovat kehittäneet hyviä hankkeita, mutta ne tarvitsevat enemmän tietoa komission rahoituksen ja tuen saatavuudesta. Olisi pyrittävä takaamaan, että mahdollisimman monet osakkaat voivat osallistua naisjärjestöjen ohjelmiin. Määrärahoja annetaan joka tapauksessa joka vuosi naisiin liittyvien hankkeiden tukemiseen esimerkiksi rakennerahastoista ja erityisesti vuosien 2000-2006 toimintaohjelmasta. Menettelyjä on kuitenkin järkeistettävä ja yksinkertaistettava, koska ne ovat liian monimutkaisia sekä yhteisössä että jäsenvaltioissa. Kiitän lopuksi erittäin lämpimästi jäsen Rodi Kratsa-Tsagaropoulouta tasapainoisesta mietinnöstä. Valitettavasti käytettävissämme oleva aika on rajallinen, joten voin puuttua vain muutamaan kohtaan.

Valenciano Martínez-Orozco (PSE).
Arvoisa puhemies, kiitän aluksi jäsen Kratsa-Tsagaropoulouta työstä, Euroopan parlamentin naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokuntaa hienosta työstä ja Euroopan komissiota yhtäläisiin mahdollisuuksiin liittyvistä toimista.
On hyvin tärkeää, että suhtaudumme tasa-arvoon vakavasti, ei ainoastaan julkilausumilla, vaan myös aikomuksin, menettelytavoin ja toimin. Meidän on näin ollen punnittava, mitattava ja arvioitava tasa-arvopolitiikkaa. Vaadimme siis määrällisiä tavoitteita työllisyyspolitiikkoihin ja naisten mahdollisuuksiin saada tietoa ja koulutusta sekä osallistua politiikkaan.
Meidän kaikkien, miesten ja naisten, on saatava unionin nykyisten jäsenvaltioiden hallitukset ja ehdokasvaltioiden hallitukset suhtautumaan tasa-arvoon vakavasti, saattamaan tarvittaessa direktiivit osaksi kansallista lainsäädäntöä ja varmistamaan yhteisön lainsäädännön noudattaminen. On alkamassa uusi vaihe, jossa meidän on oltava hyvin valppaita.
Kuten monet meistä täällä tietävät, tasa-arvo saavutetaan ahkeralla jokapäiväisellä työllä, ja jokainen päivä, jolloin ei tapahdu edistystä, on itse asiassa taantumista. Monet naiset kohdistavat katseensa yhteisön toimielimiin. Monet heistä elävät kaukana hyvinvoivasta Euroopastamme. Heille meidän täällä saavuttamamme edistys on aivan olennaisen tärkeää. Ehkä monille heistä ainoa toive on, että yhteisön toimielimet suhtautuvat vakavasti sekä unionissa asuvien että niiden naisten tasa-arvoon, joiden on unionin ulkopuolella asuvina paljon hankalampi täyttää elämänsä toiveet.
Sanomme usein, että ei ole pahempaa syrjintää kuin se, että sattuu olemaan nainen. Kukaan ei valitse naiseksi syntymistä. Sitä synnytään ja heti sen jälkeen eteen tulee hyvin monia vaikeuksia, joita ei olisi, jos olisi syntynyt mieheksi. Koska siis meitä naisia on puolet Euroopan unionin kansalaisista, on olennaisen tärkeää ottaa huomioon naisten tarpeet ja toiveet, koska naiset edustavat useimpien yhteisön kansalaisten tarpeita ja toiveita. Puhumme samalla useimpien maailman naisten toiveista, oikeuksista ja tasa-arvon puolustamisesta.
Euroopan parlamentin naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunta on tehnyt ahkerasti työtä kaikissa näissä kysymyksissä. Mielestäni valiokunta on edistynyt huomattavasti, mutta se ei riitä. Meitä kiinnostavat kovasti myös Euroopan komission toimet, ja katson, että mietinnöstä selviää täysin sekä omat arviomme että kaikki se, mitä odotamme lähitulevaisuudelta.
Katson, että valiokuntamme erinomainen yhteistyö on ollut tuloksekasta. Kun nyt on aika arvioida vuoden työ, voimme kaikki olla tyytyväisiä.

Schreyer
Arvoisa puhemies, monet jäsenvaltiot ovat kysyneet, milloin komissio esittää ehdotuksen direktiiviksi sukupuoleen perustuvasta syrjinnästä 13 artiklan mukaisesti. Komissio esittää ehdotuksen ensi vuoden alussa.

Puhemies.
Kiitoksia paljon, arvoisa komission jäsen, tästä tarkennuksesta.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään iltapäivällä klo 17.30.
KIRJALLISET KANNANOTOT (TYÖJÄRJESTYKSEN 120 ARTIKLA)

Fraisse (GUE/NGL)
Kratsa-Tsagarapouloun mietinnössä esitetään selvästi ongelmat, joita ovat jatkuvat palkkaerot sekä ihmiskaupan ja prostituution räjähdysmäinen kasvu. Esittelijän dynamismi on erittäin tervetullutta. Haluan kuitenkin tehdä kaksi huomautusta.
Ensiksikin meidän on pidettävä mielessä köyhyyden esiintyminen naisten keskuudessa. Suurin osa 60 miljoonasta EU:n määrittämän köyhyysrajan alapuolella elävistä on naisia.
Toiseksi meidän on pyrittävä tehokkaasti täyttämään Euroopan toive sukupuolten tasa-arvon turvaamisesta.
Itse asiassa ensimmäinen alustava luonnos Euroopan tulevaisuutta käsittelevän valmistelukunnan lokakuussa 2002 esittämästä perustuslaillisesta sopimuksesta huolestuttaa minua. Maininta sukupuolten tasa-arvosta Euroopassa loistaa poissaolollaan. Sitä ei mainita arvona eikä tavoitteena, vaikka se on sisällytetty perussopimuksiin.
Euroopan tulevaisuutta käsittelevän valmistelukunnan työohjelma, jossa keskitytään jatkossa sosiaalisiin kysymyksiin, mahdollistaa tämän puutteen korjaamisen. Meidän on ehdottomasti korjattava puute.

Zrihen (PSE)
Perusoikeuskirjan 23 artiklaan sisällytetyt yhtäläiset mahdollisuudet ovat perusoikeus ja tärkeä arvo. Vuoden 1975 jälkeen, jolloin annettiin ensimmäinen samapalkkaisuutta ja yhtäläistä kohtelua koskeva direktiivi, on toki edistytty, mutta paljon on vielä tehtävää.
Sukupuolen mukaan jaotellut tilastot ja kaikkiin politiikkoihimme sisällytetty sukupuoliulottuvuus ovat olennaisia edellytyksiä. Käytännön toimet, joilla varmistetaan, että vanhemmat, sekä miehet että naiset, voivat käyttää päiväkodin kaltaisia yhteiskunnan peruspalveluita, joiden avulla he voivat sovittaa yhteen perhe- ja työelämän, olisivat huomattava edistysaskel.
Meidän on saatava toimillamme ihmiset tietoisiksi mentaliteetin muuttumisesta, jotta yhä useammat naiset pääsisivät viimeinkin vastuullisiin asemiin ja miehille tyypillisinä pidettyihin ammatteihin. Tähänkin tarvitaan työmarkkinaosapuolten kanssa toteutettavia yhteisiä toimia, joilla varmistetaan, että perusperiaatetta sovelletaan kaikissa yrityksissä ja työehtosopimusneuvotteluissa.
Samapalkkaisuus on vain yksi osa sukupuolten tasa-arvoa. Ei pidä unohtaa kotiväkivaltaa, seksuaalista hyväksikäyttöä, jne. Euroopan velvollisuus on antaa esimerkkiä. Kiitän jäsen Kratsaa tämän lähestymistavan tavoittelusta.

Puhemies.
Esityslistalla on seuraavana komission julkilausuma vuoristoalueiden kestävästä kehityksestä.

Schreyer
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, Euroopan parlamentti tekee oikein kiinnittäessään huomiota vuoristoalueisiin. Kuten tiedätte, myös komissio kiinnittää paljon huomiota tähän kysymykseen, kuten kollegojeni Michel Barnierin ja Franz Fischlerin aloitteesta lokakuussa järjestetty yhteisön toimintaperiaatteita ja vuoristoalueita käsittelevä konferenssi osoittaa. Kollegani Wallström ja Barnier - joista jälkimmäinen osallistuu parhaillaan Brysselissä järjestettävään Eurooppa-valmistelukunnan puheenjohtajiston kokoukseen - ovat pyytäneet minua saattamaan teidät ajan tasalle Euroopan unionin vuoristoalueita koskevista komission toimista ja joistakin vielä ratkaisematta olevista kysymyksistä.
EY:n perustamissopimuksessa ei viitata vuoristoalueiden käsitteeseen sellaisenaan. Sopimuksen 158 artiklassa, joka on tässä oikeusperustana, todetaan taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden yhteydessä, että yhteisö pyrkii erityisesti vähentämään alueiden välisiä kehityseroja sekä muita heikommassa asemassa olevien alueiden tai saarien jälkeenjääneisyyttä, maaseutu mukaan luettuna. Voitaisiin väittää, että vuoristoalueiden käsitteen sisällyttäminen perustamissopimukseen kuvaisi paremmin eri toimijoiden huolenaiheita, esimerkiksi 95 prosenttia vuoristoalueista kuuluu Euroopan rakennepolitiikan tavoite 1- tai tavoite 2 -alueisiin. Epäsuotuisille alueille suoritetut yhteisen maatalouspolitiikan tasausmaksut hyödyttävät usein myös vuoristoalueita.
Komissio on tilannut tutkimuksen arvioidakseen tehokkaammin vuoristoalueiden vahvuuksia ja heikkouksia. Tällä tutkimuksella on kolme tavoitetta: määritellä laajentuneen EU:n vuoristoalueet, luoda näitä alueita koskeva tietokanta ja suorittaa puolueeton analyysi vuoristoalueiden tilanteesta ja nykyisistä yhteisön ja jäsenvaltioiden toimintaperiaatteista sekä arvioida näitä toimintaperiaatteita.
Edellä mainitun ensimmäisen tavoitteen mukaisesti luodaan vuoristoalueita koskeva määritelmä tutkimuksen piiriin kuuluville 27 jäsenvaltiolle ja ehdokasvaltiolle. Tämä määritelmä laaditaan topografisten kriteerien perusteella, ja joissakin tapauksessa otetaan huomioon myös ilmastokriteerit. Tutkimuksen toimeksisaaja esitti joulukuun 2002 alussa komissiolle 16 mahdollista määritelmää, ja näitä tutkitaan parhaillaan yksityiskohtaisesti. Käytettävästä määritelmästä tehdään päätös joulukuun lopussa.
Tämän alueiden määrittelyprosessin perusteella voidaan nyt aloittaa tilastotietojen kerääminen. Odotamme, että tietojen keruu- ja analysointiprosessi on saatu päätökseen ja loppukertomus on esitelty syyskuuhun 2003 mennessä.
Tarkasteltaessa, miten vuoristoalueet otetaan tulevaisuudessa huomioon aluepolitiikassa ja yhteisessä maatalouspolitiikassa, olen jo selittänyt, että aluepolitiikka ja maatalouden ja maaseudun kehittämispolitiikka ovat todellakin kaksi eri politiikkaa, jossa vuoristoalueet otetaan suoraan huomioon. Aluepolitiikassa tämä tapahtuu tavoite 1- ja tavoite 2 -alueiden alueohjelmissa ja myös niin kutsutussa Interreg-yhteisöaloitteessa, erityisesti alppialueita koskevassa ohjelmassa. Yhteisessä maatalouspolitiikassa vuoristoalueita tuetaan epäsuotuisille alueille suoritettavilla tasausmaksuilla.
Näiden politiikkojen tulevaisuutta harkitaan parhaillaan. Komission ehdotukset aluepolitiikan tulevaisuudesta on tarkoitus esittää vuoden 2003 lopussa kolmannen koheesiokertomuksen osana. Näin ollen olisi ennenaikaista määrätä näin varhaisessa vaiheessa, miten vuoristoalueet on otettava huomioon tulevalla aluepolitiikan ohjelmakaudella 2007-2013.
Käynnissä olevan yhteisen maatalouspolitiikan väliarvioinnin yhteydessä tehdyssä komission ehdotuksessa painotetaan erityisesti vuoristoalueita usein hyödyttävien maatalouden ympäristötoimenpiteiden lujittamista.
Tarkasteltaessa muussa yhteisön politiikassa toteutettavia vuoristoalueita hyödyttäviä toimenpiteitä haluan sanoa muutaman sanan kilpailupolitiikasta ja yleishyödyllisistä palveluista. Kuten tiedätte, EU:n valtiontukea koskeva toimintalinja perustuu perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohtaan, jossa todetaan, että valtion tuki ei sovellu yhteismarkkinoille. Tässä artiklassa määritellään kuitenkin myös tapaukset, joissa valtion myöntämä tuki voidaan hyväksyä. Näihin poikkeuksiin kuuluvat alueellinen tuki tai tarkemmin sanottuna tuki "alueellisen kehityksen edistämiseen alueilla, joilla elintaso on poikkeuksellisen alhainen tai joilla vajaatyöllisyys on vakava ongelma". Tämä tarkoittaa toisin sanoen alueita, joilla bruttokansantuote asukasta kohti on alle 75 prosenttia yhteisön keskiarvosta. Tietyt muut alueet voivat myös kuulua tämän poikkeuksen piiriin.
Lisäksi komissio pitää yleishyödyllisiä palveluja erittäin tärkeinä, kuten sen tammikuussa 2001 antamasta tiedonannosta kävi ilmi. Yleishyödyllisten palvelujen ylläpitäminen ja kehittäminen on kuitenkin, kuten tiedätte, täysin yksittäisten jäsenvaltioiden vastuulla. Komissio voi tällä alalla ainoastaan kannustaa toimintaan. Tiedonannossaan komissio toteaa, että yleishyödyllisten palvelujen tarkoituksena on varmistaa yleinen perustarjonta eli keskeisten palvelujen saatavuus myös syrjäisillä ja vaikeapääsyisillä alueilla. Lisäksi EY:n perustamissopimuksen uudessa 16 artiklassa tunnustetaan nimenomaisesti yleistä taloudellista etua koskevien palvelujen tärkeä asema taloudellisen, sosiaalisen ja alueellisen yhteenkuuluvuuden edistämisessä. Myös valtion ja hallitusten päämiehet korostivat näiden säännösten tärkeyttä maaliskuussa 2000 pidetyssä Lissabonin huippukokouksessa.
Haluan lopuksi mainita Alppien suojelua koskevan yleissopimuksen. Vaikka se vaikuttaa suoraan ainoastaan neljään jäsenvaltioon, komissio osallistui tämän aloitteen käynnistämiseen. Vasta kesällä 2002 riittävän moni sopimuksen allekirjoittanut osapuoli oli ratifioinut lukuisat pöytäkirjat, jotta sopimus tuli voimaan. Komissio puolestaan tutkii käytettävissä olevia eri vaihtoehtoja, jotta se voisi yleissopimuksen puitteissa osallistua toimintaan entistä aktiivisemmin. Komissio on jo esittänyt neuvostolle ehdotuksensa liikennettä koskevan pöytäkirjan allekirjoittamisesta. Minun on kuitenkin todettava, että ehdotuksen käsittely ei ole tähän mennessä juurikaan edennyt neuvostossa. Lisäksi on tehtävä erittäin selväksi, että jäsenvaltioiden on myös hyväksyttävä nämä pöytäkirjat neuvoston tasolla, sillä neuvosto vastaa niiden allekirjoittamisesta ja ratifioimisesta yhteisön puolesta. Kuten tiedätte, useat maat, jotka ovat allekirjoittaneet Alppien suojelua koskevan yleissopimuksen, eivät ole vielä ratifioineet pöytäkirjoja. Toivomme kuitenkin, että asiat etenevät myönteisesti tulevina kuukausina, kun otetaan huomioon, että jotkin jäsenvaltiot ryhtyivät kesän lopussa toimenpiteisiin tuodakseen uutta potkua Alppien suojelua koskevaan sopimukseen.
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, komissio seuraa edelleen tarkasti vuoristoalueita koskevaa kysymystä. Nykyiset ja tulevat toimet, erityisesti aluepolitiikan pääosaston tutkimus, nykyisten ohjelmien väliarvioinnin tulokset ja kolmannen taloudellista ja sosiaalista koheesiota käsittelevän kertomuksen päätelmät, antavat meille tarkemman kuvan tilanteesta ja uusia toimintavaihtoehtoja.

Grossetête (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, hyvä komission jäsen, kiitos julkilausumastanne, jonka perusteella näyttää siltä, että vuoristoalueita ei jatkossa ehkä enää täysin laiminlyödä Euroopan politiikassa. Tähän mennessä vuoristoalueet ovat olleet valitettavan harvoin huomautustemme tai suositustemme kohteena. Näihin alueisiin on kuitenkin kiinnitettävä erityistä huomiota. Vuoristoalueet tarjoavat runsaasti erilaisia rikkauksia. Ne ovat yleensä omalaatuisia alueita, joista on siksi huolehdittava erityisellä tavalla vuoristojen kestävän kehityksen maailmanlaajuisessa politiikassa. Vuoristoalueet ovat ongelmallisia maantieteellisen sijaintinsa ja ilmastonsa takia. Näillä alueilla maanviljely on tärkeässä asemassa, mutta ei mikä tahansa perinteinen maaviljely; maanviljelyn on oltava laajaperäistä, ja siinä on huolehdittava eläin- ja kasvilajien, runsaiden vesivarojen, metsien ja Euroopan unionin määrittelemien luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta.
Tämäntyyppinen maanviljely ei kuitenkaan ole mahdollista ilman ihmisiä, joten on tarpeen suojella näitä vuoristoalueita autioitumiselta ja tehdä kaikki mahdollinen, jotta asutus näillä alueilla turvataan. Meidän on näin ollen lujitettava ja ajantasaistettava säädöksiä nuorten maanviljelijöiden hyväksi. Komissio on laatinut monia ohjelmia, jotka ovat meille melko tuttuja, muun muassa Leader ja Interreg, jotka komission jäsen juuri mainitsi. Tätä tukea on todennäköisesti yksinkertaistettava nimenomaan siksi, että näillä alueilla on omat erityispiirteensä, ja tukien on oltava joustavampia sen varmistamiseksi, että ne sopivat paremmin kyseiselle seudulle ja että niissä otetaan huomioon alueen erityispiirteet, ympäristön välttämätön suojelu ja alueiden lukuisat erityiset hoitomenetelmät, kuten laiduntaminen.
Tämä koskee myös matkailua. Meidän on rohkaistava kestävää matkailua ja edistettävä näiden alueiden luonnonrikkauksia, mutta vastustettava niiden muuttamista betonista rakennetuiksi vapaa-ajan puistoiksi - mitä on valitettavasti tapahtunut aivan liian usein muun muassa Alpeilla. Tämän tavoitteen saavuttamiseksi meidän on rohkaistava yksityisiä aloitteita, autettava paikallisia pk-yrityksiä, jotka usein kärsivät eristyneisyyden ja viestintävaikeuksien takia, ja ylläpidettävä palveluja.
Hyvä komission jäsen, olin tyytyväinen kommentteihinne tästä aiheesta ja erityisesti siihen, että muistutitte, että palvelujen saatavuuden turvaaminen on tärkeää myös kaikkein syrjäisimmillä alueilla. Meidän on näin ollen annettava etusija rakenteellisille hankkeille, joiden tarkoitus on edistää ympäristöystävällisiä liikennemuotoja ja joissa rautateille annetaan luultavasti entistä tärkeämpi asema. Vuoristoalueilla tämä on tietenkin vaikeampaa, mutta meillä on ensi käden tietoa näistä ongelmista Alpeilla. Meidän on myös annettava etusija uudistuville energialähteille, kuten vesistöille ja metsille, ja lisättävä tutkimusta ympäristöön ja materiaaleihin kohdistuvien riskien ehkäisystä.
Painotitte kuitenkin myös tarvetta määritellä vuoristoalueet unohtamatta mäkialueita, koska nämä ovat ratkaisevia puskureita vuoristojen ja tasaisten alueiden välillä. Kun puhumme vuoristoista, meidän on myös pidettävä mielessä, että Alpit eivät ole ainoat vuoristot. Meidän on myös otettava huomioon muinaiset vuoristot, joilla on omat erityispiirteensä.
Lopuksi totean, että vuoristoalueiden kestävä kehitys voidaan varmistaa ainoastaan, jos kaikki kumppanit sitoutuvat siihen täysimääräisesti.
Guy-Quint (PSE).
Arvoisa puhemies, hyvä komission jäsen, olen iloinen saadessani puheenvuoron Grossetêten jälkeen, sillä kaikki vuoristoalueita edustavat jäsenet kohtaavat samat ongelmat omilla alueillaan ja jakavat samat ajatukset niistä. Olen erittäin kiitollinen komission jäsenen Schreyerin sanoista, jotka osoittavat, miten kiinnostunut komissio on tällä hetkellä vuoristoalueiden monista ongelmista. Olemme tästä erittäin tietoisia. Haluan myös, että tiedätte, että olemme lujasti päättäneet tehdä yhteistyötä sen varmistamiseksi, että alueitamme, joiden haitat on hyvin määritelty, voidaan tehokkaasti suojella. Tarkastelen näin ollen muutamaa kysymystä, jotka täydentävät edellä sanottua.
Jos haluamme, että alueemme nauttivat taloudellisesta kehityksestä, jossa yhdistyy maaseudun suojelu, vuoristoalueelle ominaisen maanviljelytyypin suojelu ja matkailun kehittäminen, komission pitäisi ehkä keskittyä enemmän kahteen tai kolmeen seikkaan, jotka ovat ratkaisevan tärkeitä.
Haluan muistuttaa, että kilpailupolitiikka sen nykyisessä Euroopan unionin säätämässä muodossa ei voi mitenkään täyttää näiden alueiden tarpeita, sillä niillä ei ole yhtä paljon mahdollisuuksia kuin muilla alueilla.
Mielestäni on ratkaisevan tärkeää, että yhteisön kilpailulainsäädäntöä muutetaan ottaen huomioon alueittemme erityispiirteet taloudellisten ja rakenteellisten haittojen vähentämiseksi. Meidän on myös otettava käyttöön taloudellista ja rahoitustukea ja rakenteellisia ja kestäviä veromyönnytyksiä. Tällaiset toimenpiteet ovat olennaisia, jos haluamme estää näiden alueiden autioitumisen ja väestön ikääntymisen, mikä näyttää tällä hetkellä olevan väistämätöntä.
Haluan myös painottaa uudelleen EU:n ympäristöpolitiikan merkitystä. Tämä on ehkä kielletty aihe, mutta toivon, että aina, kun työtä tehdään tällä alalla, näiden säädösten sovellettavuutta harkittaisiin, sillä ne on laadittu kaupunkiympäristöä ja tasaisia alueita varten, joilla ole samantyyppisiä ongelmia kuin vuoristoalueilla. Erittäin usein, kun alueet, joille maantieteellisistä olosuhteista johtuvat haitat ovat luonteenomaisia, joutuvat soveltamaan tätä sääntelymenettelyä, ne tuntevat itsensä täysin voimattomiksi. Sanoisin jopa, että ne kärsivät aidosta puutteesta.
Näin ollen toivomme, että voisimme yhdessä edistyä yhtenäisen näkemyksen pohjalta, sillä vuoristoalueilla on laajentumisen jälkeen erittäin merkittävä asema. Lisäksi Eurooppa-valmistelukunnan on työssään käsiteltävä erityisesti meidän ongelmiamme. Tämä koskee Euroopan unionin alueellista yhtenäisyyttä ja yhteenkuuluvuutta.

Caveri (ELDR).
Arvoisa puhemies, haluan ensiksi todeta, että Yhdistyneiden Kansakuntien järjestämän kansainvälisen vuoristojen vuoden loppu häämöttää. Mielestäni on erittäin myönteistä, että parlamentti pystyy keskustelemaan Euroopan tehtävistä tässä asiassa, erityisesti vuoristojen vuoden lopulla.
Läsnä olevan komission jäsenen ja poissa olevien jäsenten tavoin suhtaudun myönteisesti siihen, että tapahtumassa on näkökannan muutos. Vuosien mittaan kollegani ja minä olemme arvostelleet unionia siitä, ettei se ole kiinnittänyt huomiota vuoristoalueiden ongelmiin. Olemme tänään havainneet asenteen muutoksen, joka ilmeni jo aiemmin komission aloitteesta lokakuussa järjestetyssä EU:n toimintaperiaatteita ja vuoristoalueita käsittelevässä seminaarissa, jossa muun muassa komission puheenjohtaja Prodi piti puheen.
Arvoisa komission jäsen, olin tyytyväinen puheeseenne, sillä onnistuitte esittämään lyhyesti monta eri asiaa. Haluan lyhyesti palata muutamaan aiheeseen.
Ensinnäkin, kuten Guy-Quint totesi puheenvuoronsa lopussa, keskeisenä ongelmana on sisällyttää vuoristoalueita koskeva kysymys perussopimuksiin, mikä on ehdottoman välttämätöntä. Mielestäni meidän olisi otettava huomioon Eurooppa-valmistelukunnan tärkeä tehtävä. Meidän on myös hyödynnettävä neuvoston kahta puheenjohtajavaltiota, Kreikkaa ja Italiaa, sillä vuoristoalueiden ongelmat koskevat luonnollisesti näitä kahta valtiota. Tämän kysymyksen sisällyttäminen perussopimuksiin tarjoaa merkittävän oikeusperustan vuoristoalueita koskevalle direktiiville, jossa meidän on tietysti ratkaistava kilpailua koskeva ongelma. Katson siksi, että tässä asiassa olisi edistyttävä.
Meidän olisi myös tarkasteltava aluepolitiikkaan liittyviä näkymiä kaudelle 2007-2013. Miksi emme harkitse erityistä rakennerahastoa vuoristoalueita tai ehkä pikemminkin sellaisia alueita varten, joille maantieteelliset tai luonnonolosuhteet aiheuttavat haittaa? En lisää mitään maatalouskysymykseen. Maatalous on edelleen tärkeää vuoristoalueiden säilymisen kannalta. Tämä pätee myös matkailuun, jota Grossetête käsitteli yksityiskohtaisesti.
Haluan lisätä muutaman sanan Alppien suojelua koskevasta kansainvälisestä yleissopimuksesta. En valitettavasti usko, että komissio on tarpeeksi seurannut tähän yleissopimukseen liittyvää työtä. Tämän suhteen meidän on edistettävä liikennettä koskevaa pöytäkirjaa saadaksemme oikeusperustan, jonka nojalla voimme toteuttaa erityistoimenpiteitä raskaiden tavarankuljetusajoneuvojen liikenteen sääntelemiseksi vuoristoalueilla. Meidän on tietenkin myös tarkasteltava lähemmin Torinon ja Lyonin välisen sekä Pyreneiden ja Brennerin solan kaltaisten tärkeiden rautatieyhteyksien rahoitusta koskevaa kysymystä, sillä mielestäni tämä on yksi avaintekijöistä vuoristoalueiden kestävän kehityksen kannalta.

McKenna (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, meneillään on kansainvälinen vuoristojen vuosi, ja olen iloinen, että yhteispuheenjohtajamme Frassoni onnistui sisällyttämään aiheen esityslistalle, sillä tämä on todellakin tärkeä aihe. Vuoristoaluilla sijaitsevat Euroopan harvat jäljellä olevat luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelualueet. Niille on annettava herkkien alueiden erityisaseman. Perustamissopimuksessa on erittäin syrjäisiä alueita koskeva lauseke, jossa todetaan, että EU:n politiikan täytäntöönpanossa voidaan soveltaa joustavuutta erityistarpeiden täyttämiseksi. Näin komission pitäisi tehdä. Sen tulisi julistaa vuoristoalueet herkiksi alueiksi ja tämän jälkeen hyväksyä asianmukaista lainsäädäntöä.
Olen pettynyt siihen, ettei komissio ole tänä vuonna esittänyt vuoristoja koskevia aloitteita - ei edes tiedonantoa tai valkoista kirjaa. Näihin olisi suhtauduttu erittäin myönteisesti. Komissio toteaa edistäessään Alppien suojelua koskevaa kansainvälistä yleissopimusta, että pöytäkirjat on ratifioitu, mutta kaikki osapuolet eivät ole ratifioineet liikennettä koskevaa pöytäkirjaa. Kun otetaan huomioon valtateiden ja Euroopan laajuisten verkkojen aiheuttama uhka vuoristoalueille, nämä pöytäkirjat on pantava täytäntöön asianmukaisesti, ei pelkästään alppialueilla vaan myös muilla vaarassa olevilla alueilla, kuten Pyreneillä. Tarvitsemme myös näiden alueiden suojelua koskevia yleissopimuksia.
Tarkasteltaessa ensisijaisia tavoitteita voidaan havaita, että Euroopan laajuisten verkkojen ja ihmisten tarpeiden ja huolenaiheiden välillä on ristiriita. On täysin selvää, että Euroopan laajuisia verkkoja vastustaneet ihmiset ovat tuoneet esiin aitoja ja todellisia huolenaiheita. Nämä on jätetty huomiotta ja Euroopan laajuiset verkot on asetettu etusijalle. Tässä on ristiriita.
Lopuksi totean, etten voi ymmärtää, miksei komission jäsen painosta jäsenvaltioita varmistaakseen, että ne noudattavat Natura 2000 -ohjelmaa alppialueilla tai miksi meillä ei ole virallisesti hyväksyttyjä luetteloita yhteisön tärkeinä pitämistä alueista. Tämä on häpeällistä. Kehotan komission jäsentä painostamaan jäsenvaltioita.

Mathieu (EDD).
Arvoisa puhemies, vuoristoalueet ovat julistautuneet taloudellisen, sosiaalisen ja kulttuurisen elämän alueiksi, mutta ne vaativat tiettyjen asioiden tunnustamista. Ensinnäkin ne vaativat, että alueiden haitat tunnustetaan. Alueet voidaan luokitella vuoristomaisiksi korkeuserojen perusteella. Vaikea pääsy, karu ilmasto ja kaltevuus tulisi myös ottaa huomioon.
Vuoristoalueiden tilanne edellyttää myös, että niillä tuotettujen tuotteiden laatu tunnustetaan. Niiden tuotteet ovat tunnetusti korkealaatuisia, mutta laatua voidaan arvostaa ainoastaan, jos kuluttajat pystyvät tunnistamaan kyseiset tuotteet. Tämän suhteen ryhdytään toimenpiteisiin, joita meidän on tuettava.
Vuoristoalueiden talouden edistämisessä meidän on otettava huomioon, että se kehittyy herkässä ympäristössä, jota on sekä suojeltava että kehitettävä. Sen tähden on vaikea löytää tasapaino, jota on tuettava yhdenmukaisella lainsäädännöllä, joka tällä hetkellä puuttuu. Ajattelen erityisesti lainsäädäntöä, jolla karjankasvatus ja paimenten asumisolot saatetaan vaatimusten mukaisiksi, mikä on vaikea toteuttaa joillakin vuoristoalueilla.
Suojeluohjelmilla, kuten LIFE- ja Natura 2000 -ohjelmilla on myös haitallisia vaikutuksia taloudelliseen toimintaan. Vuoristoalueet pysyvät avoimina ainoastaan, jos kaikki mahdollinen tehdään siellä asuvien henkilöiden ja erityisesti nuorten tulevaisuudennäkymien parantamiseksi.
Tarvitsemme näin ollen vuoristoalueita koskevia tehokkaita toimintaperiaatteita, joita mukautetaan jokaisen vuoristojonon mukaan ja jotka perustuvat hallintoon, jota valitut edustajat, viranomaiset ja alan ammattilaiset kehittävät yhdessä. Näissä toimintaperiaatteissa on otettava huomioon ylimääräisten tuotantokustannusten korvaaminen, alueiden avautuminen, toiminnan monipuolistaminen, julkisten palvelujen ylläpitäminen, erityiskoulutuksen kehittäminen ja uuden tekniikan saatavuus.
Maataloudella, laiduntamisella ja metsätaloudella on tärkeä asema vuoristoalueilla. Niistä saadaan korkealaatuisia tuotteita, ja ne ovat myös ainoita keinoja turvata seutujen asutus.
Tietyillä vuoristoalueilla laiduntaminen kuitenkin vaarannetaan tuomalla alueille uudelleen petolajeja ja hoitamalla huonosti niiden kantoja.
Vaihtelevat maisemat, korkealaatuiset tuotteet, "vihreät keuhkot", harvinaiset lajit: vuoristoalueet ovat monimuotoisia. Sellaisina niiden on myös säilyttävä. Meidän ei pitäisi tehdä niistä suojelualueita tai autiomaita.

Ebner (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, hyvä komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, vuoristoalueet kattavat noin 30 prosenttia viidentoista jäsenvaltion pinta-alasta, ja 10 prosenttia väestöstä asuu vuoristoalueilla. Tähän saakka Euroopan unioni on pitänyt vuoristoalueita koskevaa politiikkaansa maatalouspolitiikan osana. Katson, että tätä kysymystä on tarkasteltava kokonaisuutena eikä pelkästään alakohtaisesti. Vuoristoalueet kattavat yli puolet Itävallan, Italian, Espanjan ja Kreikan kaltaisten jäsenvaltioiden kokonaispinta-alasta. Tästä syystä on ehdottoman tärkeää laatia vuoristoalueita koskeva määritelmä ja arvioida elämän eri osa-alueisiin kohdistuvia vaikutuksia. On tärkeää, että vuoristoalueita pidetään alueina, joilla asuu ihmisiä, eikä pelkästään tiettyjen taloudenalojen liiketoiminta-alueina.
Olen iloinen siitä, että komission jäsen on ilmoittanut meille, että vuoristoalueiden määritelmää koskevassa ongelmassa on päästy myönteiseen ratkaisuun. Uskon, että syyskuussa 2003 esitettävässä loppukertomus antaa meille perustan, jolta edetä.
Hyvä komission jäsen, ehdotukset siitä, että vielä on liian aikaista antaa yksityiskohtaisia tietoja rahoituskysymyksistä, voivat ilmentää väistämätöntä varovaisuutta, mutta tämä ei tietenkään ole tyydyttävää. Olen itse kotoisin vuoristoalueelta, joka on suhteellisen hyvässä asemassa sen itsenäisen aseman ansiosta. Alueiltamme on tapahtunut jonkin verran poismuuttoa, mutta viime vuosina se on ollut vähäistä. Piemonten, Lombardian tai Veneton vuoristoalueet esimerkiksi ovat täysin autioituneet, ja ne ovat lopulta muuttuneet suurten kaupunkien varakkaiden alueiden takamaiksi - ja olen varma, että muissa EU:n jäsenvaltioissa on monia vastaavia esimerkkejä. Jos pohditte näitä, on selvää, miten ehdottoman tärkeää on antaa jäljellä olevalle vuoristoalueiden väestölle myönteisiä merkkejä siitä, että muutoksia on tulossa ja ettei heidän tarvitse odottaa toiset kymmenen vuotta. Yksi mahdollinen toimenpide on tehdä lyhyen aikavälin muutoksia kilpailupolitiikkaan. Vuoristoalueiden luokitteleminen herkiksi vyöhykkeiksi perustamissopimuksissa antaisi myös voimakkaan tätä koskevan viestin.
Mielestäni sekä parlamentti että komissio ovat hoitaneet vuoristoaluepolitiikkaa melko huonosti. Tähän mennessä parlamentissa on järjestetty vain kolme keskustelua tästä aiheesta, mikä on mielestäni valitettavaa, vaikka komissio päätti kansainvälisen vuoristojen vuoden järjestämällä jo aiemmin mainitun konferenssin tarkoituksena muodostaa käsitys tilanteesta ja kutsua jokainen tai kuunnella jokaista, jota vuoristojen vuosi koski. Konferenssi pidettiin lokakuussa Brysselissä komission jäsenten Fischlerin ja Barnierin ansiosta. Olisi tietenkin myös hyödyllistä, jos voisitte vakuuttaa komissiolle, että sen on otettava asianmukaisesti huomioon aihetta käsittelevä mietintö, jonka Euroopan parlamentti hyväksyi 9. syyskuuta viime vuonna ja toimittava sen mukaisesi.
Lopuksi haluan lyhyesti mainita Alppien suojelua koskevan yleissopimuksen. Komissio on ollut täysin toimeton tällä alalla. Komission antama kuva ei ollut kovinkaan täsmällinen. Alppien suojelua koskevan yleissopimuksen allekirjoittaneet valtiot eivät niinkään ole laiminlyöneet läksyjään vaan näin on tehnyt pikemminkin komissio, joka on allekirjoittanut vain kolme pöytäkirjaa ja joka on kustannussyistä lakannut käymästä kokouksissa. Mielestäni tämän suhteen on syytä ryhtyä pikaisiin toimenpiteisiin.
Santini (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, sydämemme hypähtävät ilosta, kun puhumme tänään vuoristoista, vaikka istuntosali on, kuten aina, melko tyhjä. Tämän keskustelun järjestäminen on jo saavutus sinänsä, ja sanoisin, että tänä vuonna kansainvälisen vuoristojen vuoden kunniaksi myös Euroopan parlamentti on pyrkinyt antamaan oman panoksensa. Komissio ja minä muistamme, että 17.-18. lokakuuta pidetyssä mieleenpainuvassa seminaarissa keskustelimme tästä aiheesta yhteisen maatalouspolitiikan väliarvioinnin ja myös Agenda 2000:n yhteydessä, ja keskustelemme siitä tänään. On häpeällistä, että keskustelu tapahtuu, kuten aina, muutaman ystävän kesken, mutta se on aina ollut vuoristojen kohtalo Euroopan yhteisön historiassa.
Arvoisa puhemies, jos te tutkisitte hieman asiaa Internetistä ja etsisitte tietokannoistanne sanaa "vuoristo", löytäisitte kolme viittausta aikaisempiin päätöslauselmiin. Ensimmäisen esitti eräs Colleselli vuonna 1983, toisen esitin minä vuonna 1998 ja kolmannen esitti vuonna 2001 Ebner, joka puhui juuri äsken. Jos lisäätte nämä nimet niiden muutaman jäsenen joukkoon, jotka ovat tänään läsnä istuntosalissa, olette saaneet selville, ketkä ovat vuoristoihmisiä, vuoristojen ritareita, jos rohkenen käyttää tätä ilmaisua. Kuten tiedämme, vuoristot kattavat kuitenkin 30 prosenttia Euroopan yhteisön alueesta. Omassa maassani Italiassa sekä Kreikassa, Portugalissa ja Espanjassa yli 50 prosenttia pinta-alasta on määritelty vuoristoalueeksi. Miksi vuoristoihin on kuitenkin kiinnitetty niin vähän huomiota kautta historian? Koska vuoristoalueiden asukkaita on vähän. Euroopan kansalaisista keskimäärin 5-7 prosenttia asuu vuoristoalueella. Koska asukkaita on vain vähän, he eivät pysty muodostamaan vahvaa painostusryhmää lukumäärän tai vaurauden perusteella. Tämä on sääli, sillä tämä saattaa hyvinkin olla historiallinen ajankohta vuoristoille niiden tulevaisuuden ja tulevaisuudennäkymien kannalta. Ensinnäkin vuoristoalueiden on muunnettava monimuotoisuutensa, jota on tähän asti pidetty heikkoutena, lisäarvoksi niiden tarjoamien todellisten mahdollisuuksien hyödyntämiseksi. Eurooppa ei ole heikommassa asemassa oleva alue: se on monimutkainen, täydellinen taloudellinen ja sosiaalinen järjestelmä. Sanoisin, että Eurooppa ei tarvitse niinkään taloudellista tukea vaan pikemminkin uskottavuutta ja erityislainsäädäntöä, jolla se voi käynnistää tulevaisuuteen tähtääviä aloitteitaan. Arvoisa puhemies, tämän takia, jos etsitte direktiiviä tietokannasta, huomaatte, että viimeisin direktiivi on vuodelta 1975. Tästä on kulunut 27 vuotta, melkein 30. Vuoristot ovat muuttuneet merkittävästi tässä ajassa, mutta meillä on yhä käytössä erittäin vanhentunut direktiivi. 
Mitä voimme ehdottaa? Jotkut jäsenet ovat jo tehneet ehdotuksia ja minäkin haluaisin esittää joitakin vaatimuksia. Meidän on pidettävä tiukasti kiinni 158 artiklan ehdotuksista, jotka komission jäsen mainitsi juuri äsken. Tässä artiklassa Euroopan unionia kehotetaan vähentämään ja välttämään Euroopan alueiden välisiä kehityseroja. Samassa artiklassa tunnustetaan yhteisön saarien erityistilanne. Emme vaadi toista artiklaa tai uutta oikeusperustaa, vaan pyydämme, että vuoristojen erityistilanne tunnustetaan saarten erityistilanteen lisäksi. Kaikki voivat selvästi havaita, että vuoristot ovat erilaisia kuin muut alueet: niiden ympäristö, biologia ja luonnonhistoria ja yhteiskunnalliset olot ovat erilaiset.
Haluaisin tässä mainita Mantovanin tekemän ehdotuksen. Hän ei päässyt tänne, koska hän ei onnistunut saamaan lentoa sopivana ajankohtana. Hän valittaa, että ympäristöongelmien ja taloudellisten ongelmien lisäksi myös terveydenhuolto on ongelmallista vuoristoalueilla. Vuoristoalueen sairaalan lakkauttaminen aiheuttaa vakavan ongelman. Kun varsinkin terveyshuoltoverkostot ovat riittämättömät, syntyy todellisia ongelmia. Tämän takia vuoristot tarvitsevat kokonaisvaltaisia, yleisiä toimenpiteitä. Meidän tarvitsee vain auttaa niitä: ne eivät pyydä avustusta, ne pyytävät vain hieman huomiota ja erityisluonteensa tunnustamista, kuten juuri äsken totesin.

Posselt (PPE-DE).
Haluaisin käyttää tämän erittäin mielenkiintoisen vuoristoalueita koskevan keskustelun luomaa tilaisuutta hyväkseni ja kiittää Ebneriä ja Radwania erittäin vaikuttavasta ja miellyttävästä tavasta, jolla he ovat opettaneet meille jotain vuoristoalueista tällä viikolla järjestämällä tämän erinomaisen esittelyn ja juhla- tilaisuuden. Se on ollut suuri menestys, ja haluaisin kiittää heitä siitä, että he ovat erinomaisella tavalla esitelleet meille nämä Etelä-Tirolin ja Ylä-Baijerin ihanat alueet!

Puhemies.
Haluisin lisätä, että myös Ruotsin vuoristoalueet on viime aikoina esitelty parlamentissa.
Keskustelu on päättynyt.

Puhemies.
Esityslistalla ovat seuraavana keskustelut ihmisoikeuksien sekä demokratian ja oikeusvaltion periaatteiden loukkauksia koskevista tapauksista (työjärjestyksen 50 artikla).

Puhemies.
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista Hongkongia koskevista päätöslauselmaesityksistä:
B5-0643/2002 Andreasen, Plooij-van Gorsel, van den Bos ja Watson ELDR-ryhmän puolesta: Hongkong
B5-0645/2002 Sjöstedt, Eriksson, Frahm ja Di Lello GUE/NGL-ryhmän puolesta: Hongkongin perustuslaki
B5-0649/2002 Gahrton ja Wuori Verts/ALE-ryhmän puolesta: Hongkongin perustuslaki
B5-0650/2002 van den Berg PSE-ryhmän puolesta: Hongkongin perustuslaki
B5-0653/2002 Belder EDD-ryhmän puolesta: Hongkongin perustuslaki
B5-0655/2002 Cushnahan, Posselt ja Sacrédeus PPE-DE-ryhmän puolesta: Hongkongin perustuslaki
B5-0657/2002B5-0657/2002 Muscardini, Ribeiro e Castro ja Queiró UEN-ryhmän puolesta: Hongkongin perustuslaki.

Malmström (ELDR).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, ELDR-ryhmä on hyvin huolissaan Hongkongin perustuslain 23 pykälään suunnittelusta muutoksesta. Toimittajat, poliitikot, monet uskonnolliset ryhmittymät sekä ihmisoikeusjärjestöjen ja Falun Gongin kaltaisten järjestöjen edustajat ovat kaikki ilmaisseet huolensa suunnitellusta muutoksesta. Hongkongin vahvuus piilee siinä, että sen on onnistunut säilyttää "yksi valtio, kaksi järjestelmää" -periaate. Pelkään monien muiden tavoin, että suunniteltu muutos vaarantaa tämän periaatteen, mitä olisi tietenkin täysin mahdotonta hyväksyä.
Kiina painostaa Hongkongia toteuttamaan muutoksen, mikä ei rauhoita meitä lainkaan. Tiedämme, että Kiina painostaa usein Hongkongia soveltamaan Kiinassa voimassa olevaa lainsäädäntöä. Pelkään, että 23 pykälän tulkitseminen voi johtaa siihen, että perusvapaudet, kuten akateeminen vapaus, sananvapaus, kokoontumisvapaus ja uskonnonvapaus katoavat. Falun Gongin kaltaisen Kiinassa kielletyn järjestön kieltäminen myös Hongkongissa olisi vakava rikkomus "yksi maa, kaksi järjestelmää" -periaatetta kohtaan.
Muutkin kuin minä ovat asiasta huolissaan. Viikonloppuna tuhannet hongkongilaiset osoittivat mieltään suunniteltua muutosta vastaan. Tämä on osoitus siitä, etteivät Hongkongin viranomaiset ole onnistuneet rauhoittamaan kansalaisiaan, eivätkä siten myöskään meitä. Jos kyseessä on vain tekninen muutos, kuten Hongkong väittää, tämä on tehtävä aivan selväksi. Pelkäänpä, ettei näin ole. Toivon komission tarkastelevan tätä asiaa huolellisesti. Haluan myös vedota Hongkongin viranomaisiin, jotta ne pidentäisivät lausuntokierrosta ja olisivat äärimmäisen tarkkoja näiden muutosten kanssa.
Maes (Verts/ALE).
Toivomme, ettei Hongkong ota käyttöön Kiinassa voimassa olevia yleisiä sääntöjä, joiden nojalla poliittisia vastustajia voidaan vainota täysin mielivaltaisesti. Pelkäämme Malmströmin tavoin erityisesti Falun Gongin kannattajien puolesta. Heidän rauhanomaiset mielenilmauksensa eivät riitä perustelemaan minkäänlaista vainoamista. Hongkongin pitää antaa pysyä säilyä ennallaan, kunnes Kiina demokratisoituu ja noudattaa ihmisoikeuksia. Tämä on ainut keino ylläpitää vuoropuhelua ja yhteistyötä. Vieraillessani Kiinassa muutaman muun Vihreät/Euroopan vapaa allianssi -ryhmän jäsenen kanssa huomasin, miten Hongkongin talousmallia pidettiin esikuvana Manner-Kiinan suurkaupungeissa. "Yksi maa, kaksi järjestelmää" -periaatetta sovelletaan kuitenkin edelleen ihmisoikeusasioihin, demokratiaan ja sananvapauteen. Siinä mielessä Hongkong on edelleen ainutlaatuinen ilmiö Kiinan vaikutuspiirissä.
Monet kiinalaiset kertoivat, että tulevaisuudessa on odotettavissa kehitystä kohti demokratiaa ja ihmisoikeuksien noudattamista. Olemme siis erityisen huolissamme siitä, että ollaan valmistelemassa lakia, jolla pyritään torjumaan Hongkongin kumoukselliset voimat. Pelkäämme, että tämä on haitaksi sananvapaudelle, lainkäytön puolueettomuudelle, uskonnonvapaudelle, tieteen ja taiteen vapaudelle ja niin edelleen. Tämä olisi täysin ristiriidassa sen kanssa, mitä olemme aina toivoneet - että voisi syntyä yksi suuri alue, jolla demokratiaa ja ihmisoikeuksia kunnioitetaan.

Gebhardt (PSE).
Arvoisa puhemies, Hongkongin erityishallintoalueen hallituksen päätös julkaista kuulemisasiakirja, jossa esitetään sen ehdotus perustuslain 22 pykälän mukaisesta vallankumouksellisen toiminnan kieltävästä laista on aiheuttanut kuohuntaa ja huolestuneisuutta niin Hongkongissa kuin täällä Euroopan parlamentissakin.
Olemme kuulleet, mitä uskonnolliset tahot ovat asiasta mieltä. Samoin olemme kuulleet Hongkongin talousmaailman edustajien, sanomalehtien ja toimittajien mielipiteen. Meidän on otettava heidän pelkonsa vakavasti. Monet pelkäävät, että oppositio vaimennetaan, sananvapautta, lehdistön vapautta, julkaisuvapautta ja kokoontumisvapautta rajoitetaan ja ettei vapautta perustaa ammattijärjestöjä enää taata. Pelot ovat todellisia ja meidän on suhtauduttava niihin vakavasti, koska kyseessä ovat perusarvoina pitämämme kansalaisoikeudet ja haluamme puolustaa niitä myös Kiinassa.
Siksi vetoammekin Kiinan kansantasavaltaan, jotta se kunnioittaisi Hongkongin autonomiaa "yksi maa, kaksi järjestelmää" -periaatteen mukaisesti. Edelliset puhujat viittasivatkin jo tähän. Periaatetta on noudatettava. Vetoan Kiinaan, jotta se kunnioittaisi periaatetta ja varmistaisi, että Hongkong voi soveltaa omia oikeuksiaan ilman, että sitä painosteta millään tavoin rajaamaan nykyisiä oikeuksiaan tai vapauksiaan.

Belder (EDD).
Arvoisa puhemies, "yksi maa, kaksi järjestelmää" kuulostaa melkein liian hyvältä ollakseen totta Hongkongille. Perustuslain 23 pykälä saattaa kuitenkin olla aikapommi kaikkea tätä vastaan. Pykälässä vaaditaan laatimaan lakeja, joilla torjutaan Kiinan kansantasavallan hallitukseen kohdistuvia monenlaisia vakavia rikoksia. Hongkongin viranomaiset ovat ryhtyneet soveltamaan kyseistä hyvin ristiriitaista pykälää erittäin huonolla hetkellä ja tavalla, josta puuttuu avoimuus. Siksi hongkongilaiset osoittivatkin suurin joukoin mieltään alkuviikosta. Onko Hongkong sitten antanut Kiinalle aihetta pelätä valtionpetoksia, separatismia, levottomuuksia, vallankumouksellisia toimia, valtionsalaisuuksien kavaltamista, vaarallista poliittista toimintaa tai vaarallisia poliittisia yhteyksiä? Ei ole! Kiinan viranomaiset vaativat kuitenkin 23 pykälän soveltamista. Huomatkaa, että tämä pykälä laadittiin nykyisessä muodossaan vasta Taivaallisen rauhan aukion verilöylyn jälkeen, ja se ilmentää siis kommunistisen Kiinan niin nykyistä kuin mennyttäkin vainoharhaisuutta. Samaa voidaan sanoa Hongkongin asukkaiden silloisista ja nykyisistä peloista. Hongkongin taloudellinen tilanne on tällä hetkellä vaikea, ja Kiinan hallituksen lamauttava poliittinen epävarmuus vain pahentaa asioita. Jopa Hongkongin kauppatoiminta on kääntynyt laskuun, mikä kertoo paljon ja kuvastaa laajaa tyytymättömyyttä 23 pykälän soveltamista koskevaan suunnittelemattomaan kuulemismenettelyyn. Olisi tarpeen julkistaa tarkka lakiesitys. Euroopan neuvoston ja komission on siis neuvoteltava asiasta mahdollisimman pian Hongkongin ja Kiinan tahojen kanssa, sillä Euroopan unioni todella haluaa, että "yksi maa, kaksi järjestelmää" -periaatetta noudatettavan Hongkongissa tulevaisuudessakin.

Cushnahan (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, Euroopan parlamentti on kannattanut vuoden 1997 heinäkuusta lähtien Hongkongin autonomiaa ja siihen liittyvää "yksi maa, kaksi järjestelmää" -periaatetta. Tätä politiikkaa harjoittaessamme olemme tehneet rakentavaa yhteistyötä Hongkongin hallinnon kanssa. Tästä osoituksena on entisen hallinnon pääsihteerin Anson Chanin ja hänen seuraajansa Donald Tsangin osallistuminen ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan kokouksiin. Meidän on siis tarkkailtava edelleen sellaista kehitystä, joka voisi jollakin tavalla horjuttaa Hongkongin autonomiaa ja uhata perusvapauksia. Hongkongin perustuslain 23 artiklan soveltaminen on herättänyt tällaisen huolen.
Olen tietenkin iloinen pääsihteeri Donald Tsangin vakuutuksesta, jonka mukaan hän anna Hongkongin kansalaisten nykyisten vapauksien vaarantua. Tämän täytyy kuitenkin näkyä myös lainsäädäntöehdotuksissa. Viime viikonlopun mielenosoitus osoittaa, että ihmiset ovat todella huolissaan siitä, että 23 pykälän muuttaminen saattaa johtaa saavutettujen ihmisoikeuksien sekä kansalais- ja uskonnonvapauden vaarantumiseen. Olen itsekin tästä huolissani ja vetoan siis Hongkongin erityisalueen hallitukseen, jotta se vastaisi esitettyihin huoliin lopullisissa ehdotuksissaan. On erityisen tärkeää, etteivät uudet lait riko poliittisia ja kansalaisoikeuksia koskevaa kansainvälistä yleissopimusta. Ne eivät myöskään saa millään tavoin vaarantaa Hongkongin tuomioistuinten riippumattomuutta ja niiden oikeutta jakaa korkeimman oikeusasteen tuomioita. Kiinan kansankongressin pysyvän komitean tekemä perustuslain uudelleentulkinta kotipaikkaoikeutta koskevassa asiassa on vielä tuoreena ihmisten muistissa. Perustuslain 23 pykälä ei saa olla tuon tapauksen toisinto.
Pyytäisinkin Hongkongin viranomaisia ottamaan huomioon nyt käymämme keskustelun, päätöslauselmamme ja aivan erityisesti pyyntömme julkaista lainsäädäntöluonnos, josta olisi neuvoteltava lisää.

Balfe (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, olen erityisen kiinnostunut tästä aiheesta, sillä olen Hongkongin ystävyysryhmän puheenjohtaja yhdessä hyvän ystäväni ja kollegani, ELDR-ryhmän De Clercqin kanssa.
Aluksi huomauttaisin, ettei Hongkong voi antaa perustuslakiinsa pohjautuvaa lakia, joka on vastoin kansainvälisiä ihmisoikeusvaatimuksia, kuten ystäväni ja kollegani Cushnahan minulle totesi. Toiseksi olen sitä mieltä, että kaikki maat tarvitsevat turvallisuuslainsäädäntöä. Mielestäni ehdotettu laki on paljon maltillisempi kuin Yhdysvaltojen antama kotimaan turvallisuutta koskeva laki (Homelands Security Act), jota Euroopan parlamentti ei sen kummemmin vastustanut.
Olemme pyytäneet Hongkongin viranomaisia varmistamaan, ettei 23 pykälää koskevaa ehdotusta käytetä opposition vaimentamiseen. Esitän muutamia lainauksia. Joitakin päiviä sitten, 27. marraskuuta, valtiovarainministeri Antony Leung vieraili Euroopan parlamentissa. Hän osallistui kokouksiin, joiden pöytäkirjoista luen otteen: "Hän takasi henkilökohtaisesti, että hallitus sitoutuu noudattamaan lakia sekä ihmisoikeuksia ja vapauksia, jotka on määritelty Hongkongin perustuslaissa ja jotka ovat siten osa Hongkongin oikeusjärjestystä." Näin hän totesi äskettäin Euroopan parlamentille. Muutama päivä sitten, 10. joulukuuta, entinen valtiovarainministeri ja nykyinen hallinnon pääsihteeri Donald Tsang sanoi Hongkongissa pitämässään puheessa seuraavaa: "Tiedon vapaa kulku sekä vapaus tehdä ja sanoa mitä itse haluamme on oleellinen osa Hongkongin yhteiskuntaa."
Aihetta huoleen siis taitaa olla. Odotan, että saisimme selkeän ja yksityiskohtaisen säännöksen ja toivoisin, että saisimme lakiehdotuksen, josta voisimme keskustella. Keskittykäämme kuitenkin kunnon lainsäädännön kehittämiseen älkäämme joutuko niiden pauloihin, jotka välillisesti vastustavat Kiinan kansantasavaltaa.

Sacrédeus (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, syyskuussa Hongkongin hallitus teki ehdotuksen uudesta, sananvapauden sekä lehdistön- ja uskonnonvapauden vaarantavasta laista. Myös 23 pykälänä tunnetulla lailla on tarkoitus suojata Hongkongia sisäisiltä ja ulkoisilta uhkilta. Samaan aikaan lailla pyritään yhdenmukaistamaan Hongkongin lainsäädäntöä Kiinan lainsäädännön kanssa. Siten kommunistisessa Kiinassa kielletyt järjestöt ja liikkeet tulevat kielletyiksi myös Hongkongissa. Kiinassa vuonna 1999 kielletty Falun Gong samoin kuin Kiinan hallituksen kieltämät kristilliset kirkkokunnat olisivat tällöin kiellettyjä Hongkongissakin.
Lailla lisättäisiin viranomaisten valtaa kontrolloida ja siten myös sensuroida kaikkea, mitä sanomalehdissä, muissa tiedotusvälineissä ja muussa painetussa sanassa julkaistaan. Kaikki kyseiselle alueelle ja koko Kiinalle haitalliseksi katsottu materiaali siis sensuroitaisiin, ja sen hallussapito olisi rangaistava teko. Äänestys on määrä toimittaa Hongkongissa jouluaattona. Toivon, että joulua juhlistetaan poistamalla 23 pykälä.

Schreyer
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, komissio on seurannut tarkkaan julkista keskustelua Hongkongin aluehallinnon ehdotuksesta, joka koskee Hongkongin perustuslain 23 pykälän toimeenpanoa. Komissio on tietoinen siitä, kuinka valtavan tärkeä ja poliittisesti arkaluontoinen tämä aloite on erityisesti Hongkongin ja myös koko Kiinan kehityksen kannalta. Aluehallinnon tekemä ehdotus on muotoiltu hyvin yleisesti, joten sitä on vaikea arvioida kunnolla ennen kuin se - luultavasti helmikuussa 2003 - esitellään Hongkongin lainsäädäntöelimelle.
Komission lähestymistapa perustuu siihen oletukseen, että pian järjestetään kattava kuulemismenettely, joka laajennetaan koskemaan myös yksityiskohtaisia lakiesityksiä, kun ne aikanaan esitellään lainsäädäntöelimelle. Komission mielestä on hyvin tärkeää ottaa eri ryhmien kuulemismenettelyssä ilmaisemat mielipiteet huomioon tulevia lainsäädäntöehdotuksia laadittaessa. Ehdotetut säännökset ja niiden soveltaminen eivät myöskään saisi horjuttaa Hongkongin perustuslaillista järjestystä eivätkä ihmisoikeuksien tai perusvapauksien kunnioittamista "yksi maa, kaksi järjestelmää" -periaatteen mukaisesti. Lopuksi totean, että Hongkongin perustuslain nojalla ehdotetun lainsäädännön on oltava yhteensopivaa kansalaisoikeuksista ja poliittisista oikeuksista sekä taloudellisista, sosiaalisista ja sivistyksellisistä oikeuksista tehtyjen YK:n yleissopimusten kanssa.
Euroopan unioni valvoo tarkkaan alan kehitystä suurlähettiläidensä välityksellä. Heidän suosituksestaan unioni aikoo osoittaa Hongkongin aluehallinnon mahdollisimman korkealle taholle julkilausuman mitä pikimmiten, kuitenkin viimeistään ennen kuulemismenettelyn päättymistä 24. joulukuuta. Julkilausumassa painotetaan Euroopan unionin sitoutumista juuri mainitsemiini periaatteisiin.
Puhemies.
Kiitos, komission jäsen Schreyer.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 17.30.

Puhemies.
Esityslistalla on yhteiskeskustelu seuraavista kulttuuriperinnön tuhoamista Hebronissa käsittelevistä päätöslauselmista:
B5-0644/2002 Morgantini, Boudjenah, Herman Schmid, Seppänen, Cossuta ja Miranda da Silva GUE/NGL-ryhmän puolesta: kulttuuriperinnön tuhoaminen Hebronissa
B5-0647/2002 Lagendijk, Boumediene-Thiery, Dhaene, Gahrton ja Isler-Béguin Verts/ALE-ryhmän puolesta: kulttuuriperinnön tuhoaminen Hebronissa
B5-0652/2002 Trentin ja van den Berg PSE-ryhmän puolesta: kulttuuriperinnön tuhoaminen Hebronissa
B5-0654/2002 Perry ja Morillon PPE-DE-ryhmän puolesta: kulttuuriperinnön tuhoaminen Hebronissa.
Morgantini (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, palestiinalaisille heidän kulttuuriperintönsä tuhoaminen on avoin, tuon tuosta vuotava haava. Vuosien 1948 ja 1952 välillä Israelin hallitus tuhosi 420 palestiinalaiskylää, kuten Israelin historioitsijat kertovat. Osa Jaffan arabialueista tuhottiin. Vuonna 1967 Itä-Jerusalemin miehityksen jälkeen vanhankaupungin marokkolaiskortteli tuhottiin, jotta saatiin tilaa Itkumuurin vastapäiselle suurelle aukiolle. Sotilasmiehityksen vuosina lupaa kaupunkien historiallisten osien kunnostamiseen ei koskaan annettu.
Oslon sopimuksen ja palestiinalaishallinnon perustamisen jälkeen Nabluksen, Betlehemin ja Hebronin vanhoja kaupunginosia alettiin kunnostaa innokkaasti. Viimeisten kahden vuoden aikana autonomiset alueet on miehitetty uudelleen ja Israelin panssarivaunut ja pommitukset ovat saaneet aikaan valtavaa tuhoa. Kuusikymmentäkuusi 1200-1700-luvuilta peräisin olevaa palatsia sekä karavaaniseraijit, turkkilaiset kylpylät ja vanhat saippuatehtaat on tuhottu. Nyt on Hebronin vanhan kaupungin vuoro. Mamelukki- ja ottomaanikauden sekä Ison-Britannian mandaattihallinnon aikaiset talot sijaitsevat Abrahamin sukuhaudan vieressä. Kyse ei kuitenkaan ole pelkästään vanhojen rakennusten suojelusta, vaan vanhoissa kaupunginosissa asuu naisia, miehiä ja lapsia, kuten Jeninin ja Rafahin pakolaisleireillä asuvat, joilla ei ole kattoa päänsä päällä. Pakolaisten määrä on lisäksi noussut viimeisten kahden vuoden aikana 15 000:een.
Israelin viranomaiset esittävät Hebronin rakennusten tuhoamisesta annetussa sotilaallisessa määräyksessä viralliseksi perusteluksi turvallisuuden ja sotilaalliset syyt. Mikään ei voisi olla kauempana totuudesta. Ariel Sharon on selvästi todennut, että Hebronin siirtokunnan ja Abrahamin sukuhaudan välille on saatava kulkuyhteys. Hebronin siirtokunnat ovat laittomia, joten kyseessä on alueen valtaus. Totta on, että päätöslauselmamme aiheena oleva päätös vanhan kaupungin tuhoamisesta tehtiin palestiinalaisryhmän aseellisen, yhdeksän ihmishenkeä vaatineen hyökkäyksen jälkeen. Uhrit olivat armeijan sotilaita ja siirtokunnan aseistautuneita vartijoita. Totta on myös, että joissain tapauksissa Länsirannan tuhotut talot kuuluvat perheille, joiden jäsenistä joku - poika, veli tai serkku - on tehnyt järkyttävän päätöksen tappaa itsensä ja samalla israelilaisia siviilejä. Vuoden aikana on kuitenkin tuhotta kaksituhatta taloa! Tämä ei oikeuta Israelia rikkomaan kansainvälistä lakia ja Geneven yleissopimusta, jossa selkeästi kielletään joukkorangaistukset, omaisuuden tuhoaminen ja siviilien tappaminen. Yli kaksituhatta taloa on tuhottu ja 20 000 ihmistä on loukkaantunut viimeisten kahden vuoden aikana. On surullista, että myös monia israelilaisia on kuollut - tällä hetkellä yli 600. Israel on valloittajamaa, joka rikkoo neljännessä Geneven yleissopimuksessa säädettyä velvoitetta siirtää asukkaansa pois miehitetyiltä alueilta. Siirtokunnissa asuu tällä hetkellä 400 000 ihmistä. Sopimuksen mukaan Israelin olisi myös turvattava palestiinalaisten hyvinvointi ja perustarpeet, mutta 72 prosenttia palestiinalaisista on työttömiä ja asuu kyliin suljettuina.
Laittomuuksista ensimmäinen on Länsirannan ja Gazan alueen miehittäminen, jota on jatkunut vuodesta 1967. Israelin ei enää voida antaa jatkaa kaikkien kansainvälisten lakien rikkomista ja tuskan ja kärsimyksen tuottamista niin palestiinalaisille kuin omilleenkin. Meidän on viestitettävä palestiinalaisille, että toivoa oikeudenmukaisesta kohtelusta on, ja auttaa heitä estämään fundamentalismin leviäminen. Meidän on viestitettävä Israelin hallitukselle, ettei se voi ikuisesti toimia lainvastaisesti ja käyttää hyväkseen juutalaisvastaisuuden ja terrorismin uhkaa. Meidän on varmistuttava, ettei synny kahdenlaisia sääntöjä, vaan että ihmisoikeudet ja oikeus elämään ovat kaikille ihmisille samat.
Nyt käsittelemämme päätöslauselma sisältää ehdon, että tuhoamisen on loputtava. Meidän on toimittava yhdessä niiden israelilaisten kanssa, jotka palestiinalaisten rinnalla vaativat, että Hebronin tuhoamisen lopetetaan, ja jotka huomenna osoittavat mieltään Hebronissa. Hebronin ja Palestiinan kulttuuriperintö on nimittäin osa maailman kulttuuriperintöä. Sitä pitää suojella, ei tuhota.

Boumediene-Thiery (Verts/ALE).
Hyvät parlamentin jäsenet, Lähi-idän kulttuuriperintö on ainutlaatuinen. Se on täynnä symboliikkaa ja muistoja menneestä. Se on kuitenkin ollut pitkään Palestiinaa koettelevan siirtokuntaselkkauksen kohteena ja on nyt vaarassa tuhoutua. Israelin joukot ovat tuhonneet monia ikivanhoja historiallisia keskuksia. Armeija valmistautuu parhaillaan tuhoamaan noin satakunta taloa Hebronissa rukousreitin varrelta. Rukousreitti on käytävä, jonka varrella on vartiotorneja ja jonne vain siirtokunnissa asuvat pääsevät. Siitä ollaan kehittämässä kulkureittiä siirtokunnista Abrahamin sukuhaudalle, joka on kolmen uskonnon vertauskuva ja jonka Israel nyt haluaa omia itselleen.
Hebron on räikeä esimerkki rotuerottelusta. Kaupungin jakaa kahtia leveä tie, jota vain israelilaiset käyttävät. Osa kaduista on kokonaan kielletty palestiinalaisilta. Tilanne tuo mieleen syöksykierteen, joka voi johtaa vain väkivallan lisääntymiseen. Selkkauksen aikana Palestiinan kulttuuriperinnöstä on tullut tärkeä poliittinen kysymys. Kulttuurikohteiden perustukset saavat tehdä tietä Israelin panssarivaunujen ja helikoptereiden hyökkäyksille. Ne murskaavat myös julkisia rakennuksia ja työpaikkoja, kouluja, asuintaloja ja pakolaisleirejä ja vaativat tuhansia siviiliuhreja. Eikö tätä voida kutsua varsinaiseksi terrorismiksi, sotilasterrorismiksi ja valtionterrorismiksi? Israel on selvästi osoittanut, ettei palestiinalaisilla ole mitään asemaa sen siirtokuntien laajentamista koskevissa suunnitelmissa. Israelin valtion yritykset saada oikeutusta ovat johtaneet haluun riistää palestiinalaisilta menneisyys ja muistot.
Haluan tässä yhteydessä antaa tunnustusta myös kansainvälisten ja siviilitoimikuntien rohkeudelle. Ne eivät pysty puuttumaan asiaan muuten kuin välittämällä tietoja ja tarkkailemalla tilannetta, ja niiden toiminta onkin tasoittavaa ja suojelevaa. Ne toimivat alueella, ja niiden kansalaisdiplomatia auttaa siinä, mihin meidän kansainvälinen diplomatiamme ei pysty. Meidän on välittömästi tuomittava kaikki ihmiskunnan yhteistä kulttuuriperintöä vastaan tehdyt rikokset, vaadittava kulttuuriomaisuuden ja henkilöiden suojelusta annettujen Haagin ja Geneven yleissopimuksien noudattamista ja pyydettävä komissiota vetoamaan YK:n turvallisuusneuvostoon, jotta tämä lähettäisi joukkoja suojelemaan palestiinalaisia, heidän historiallista ja kulttuuriperintöään ja heidän ympäristöään.
Pyytäisin kaikkia muistamaan, että lähtökohtina oikeudenmukaiselle ja kestävälle palestiinalaisten ja israelilaisten väliselle rauhalle voivat olla vain kansainvälisen lainsäädännön noudattaminen, siirtokuntien ja miehitysjoukkojen vetäytyminen sekä vuoden 1967 rajojen mukaisen palestiinalaisvaltion perustaminen.

Souladakis (PSE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, muutaman päivän kuluttua on joulu, ja kehotamme päätöslauselmassamme sallimaan uskovaisille oikeuden käydä jouluna Jeesuksen syntymäkirkossa. Asiat ovat todella huonolla tolalla välinpitämättömyyden, piittaamattomuuden ja kiihkoilun takia. Täysistunnossa äänestimme jonkin aikaa sitten Palestiinan infrastruktuurin suojelua koskevista päätöslauselmista, sillä tuo infrastruktuuri on rakennettu Euroopan unionin rahoilla. Nyt äänestämme kulttuuriperinnön suojelua koskevista päätöslauselmista, koska mikään maailman kulttuuriperintö ei kuulu tämän maailman sharoneille tai arafateille, vaan se on osa historiaa ja kuuluu ihmisille.
Meidän onkin nyt ymmärrettävä, ettei pelkkä päätöslauselmien laatiminen auta. Muutama päivä sitten Euroopan unioni todisti Kööpenhaminassa pystyvänsä tarpeen vaatiessa toimimaan ja puuttumaan asioihin. Ei siis ole mitään järkeä katsella vierestä Lähi-idässä meneillään olevaa vehkeilyä, iskuja, tuhoamista ja molemminpuolista verenvuodatusta. Meidän on omaksuttava uudenlaisia toimintatapoja ja uudenlaista määrätietoisuutta saadaksemme tämän loppumattoman, umpikujaan johtavan kriisin päätökseen. Siirtokunnat ja terrorismi eivät ole mitään ratkaisukeinoja - eikä terrorismia voisi miksikään keinoksi kutsuakaan.
Hyvät parlamentin jäsenet, muutama kuukausi tai oikeastaan pari vuotta sitten näimme televisiosta, kuinka talebanit tuhosivat Buddha-patsaita. Silloin mietimme, millä oikeudella he kuvittelivat voivansa tuhota ihmiskunnan historiaa. Nyt sama toistuu aivan Euroopan kynnyksellä, ja me vain katselemme vierestä. Meidän tehtävämme ei tässä tilanteessa ole vain katsella vierestä tai pahoitella tilannetta. Tehtävämme on puuttua asiaan. Siirtokunnista on päästävä! Ne eivät ratkaise tilannetta. Meidän on saatava tuhoaminen ja terroriteot loppumaan! Nekään eivät ratkaise tilannetta. Meidän on pitäydyttävä Arafatin ja pääministeri Rabinin - rauha hänen sielulleen - vuosia sitten sopimissa toimintatavoissa. Se on keino päästä eteenpäin ja saada ratkaisu aikaan. Se on ainut mielekäs tapa toimia.
Lopuksi totean vielä, että jos 25 valtion Euroopan unioni haluaa vakiinnuttaa poliittisen asemansa ja toimia kansainvälisesti, sen on muutettava suhtautumistaan Lähi-idän kysymykseen. Yleisön joukkoon jääminen ei auta. EU:n on oltava avainasemassa, ja nyt sillä on mahdollisuus saavuttaa asema, joka sillä olisi pitänyt olla jo vuosia.
Kiitän kaikkia ja toivotan hyvää joulua.

Morillon (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, olen hyvin varovainen puhuessani jälleen kerran tuskallisesta Lähi-idän kysymyksestä. Voi aluksi vaikuttaa naurettavalta tai jopa huolestuttavalta, että Euroopan parlamentti taas kerran laatii päätöslauselman samasta aiheesta, koska tällä kertaa päätöslauselmalla on tarkoitus suojella vanhoja rakennuksia - olivatpa ne sitten historian kannalta miten merkittäviä tahansa - vaikka samaan aikaan ihmishenkiä uhrataan joka päivä väkivallan, pelon, verenvuodatuksen ja koston hirvittävässä kierteessä, joka syvenee tässä meille monelle niin rakkaassa maassa.
Vaikka PPE-DE-ryhmä ottaa kuitenkin osaa nyt käytävään keskusteluun, se on tietoinen ja vakuuttunut siitä, että Israelin viranomaisten ilmoittamat toimet Hebronin siirtokuntaan johtavan reitin suojelemiseksi voivat olla ainoastaan tuhoisia pitkään jatkuneen kriisitilanteen kehitykselle. Niillä ei aidosti taata siirtokunnan asukkaiden turvallisuutta. Olen osallistunut kahden aiemman konfliktin selvittämiseen, ensin Algeriassa melkein viisikymmentä vuotta sitten ja nyttemmin Balkanilla. Niistä saamani kokemuksen perusteella voin todeta, ettei mikään muuri maailmassa ole ylittämätön, vaikka sitä ympäröisivät miinat ja vaikka se olisi kuinka hyvin vartioitu tahansa. En ole kuitenkaan unohtanut vieläkin tuoreempaa kansainvälistä kauhun reaktiota, jonka Bamianin Buddha-patsaiden tuhoaminen aiheutti ja johon kollegani Souladakis viittasikin. Tämä reaktio johti siihen, että taleban-hallinto tuomittiin yksimielisesti.
Emme halua olla tuomareita tai vielä vähemmän syyttäjiä tilanteessa, jossa Euroopan unionin ei ole onnistunut vielä vakiinnuttaa asemaansa, kuten Souladakis perustellusti totesi. Siksi voimme vain kiinnittää Israelin viranomaisten huomion niihin seuraamuksiin, joihin päätös Hebronin vanhankaupungin osittaisestakin tuhoamisesta johtaisi.

Cauquil (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, Hebronin kulttuuriperinnön tuhoamisella on suuri vertauskuvallinen merkitys. Siitä kumpuava sortovalta ei rajoitu vain rakennusten tuhoamiseen, vaan samalla tuhotaan myös ihmisiä ja heidän elämäänsä. Sortovalta tappaa ihmisiä. Israelin valtio sortaa palestiinalaisia, ja kaikki suurvallat tukevat sitä joko avoimesti tai tekopyhillä salaisilla sopimuksilla.
Miksi Israelin äärioikeiston pitäisi olla huolissaan lempeästä, satunnaisesta nuhtelusta, jota Israelin armeijaan kohdistetaan sen ylittäessä tietyt rajat? Ariel Sharon tietää varsin hyvin, että hän toimii Israelissa samalla tavalla kuin Yhdysvaltain johto toimi Afganistanissa ja aikoo nyt toimia Irakissa. Miksi Sharonia häiritsisivät tyhjät mielenilmaukset, kun ne tulevat sellaisilta mailta kuin Ranska, joka väittää ottavansa etäisyyttä Sharonin politiikkaan, mutta samalla on itse sekaantumassa likaiseen sotaan?
Ranskan armeija ei suojele väestöä etnisiin ryhmiin kohdistuvilta eikä muukalaisvastaisilta verilöylyiltä, vaan suojelee vallassa olevaa ryhmittymää, joka niistä on vastuussa. Vallankumoukselliset tuskin ovat sen parempia, muttei ole Ranskan armeijan asia toimia erotuomarina tai poliisina. Suojelemalla vallassa olevaa hallitusta Ranska vain suojelee ranskalaisia yrityksiä ja niiden huomattavia etuja tuossa maassa.
Israelin armeijan on siis vetäydyttävä Palestiinasta ja Ranskan armeijan poistuttava Norsunluurannikolta ja Afrikasta.

Sandbæk (EDD).
Arvoisa puhemies, kyseessä ei ikävä kyllä ole ensimmäinen kerta, kun Israel tuhoaa uskonnollisia ja kulttuurimuistomerkkejä ja rikkoo Venetsian peruskirjaa sekä kaikkia Unescon ja ICOMOSin yleissopimuksia ilman, että kukaan sanoo vastaan. Protestien pitäisi olla nyt yhtä äänekkäitä kuin silloin, kun Buddha-patsaita tuhottiin törkeästi Afganistanissa. Kyseessä on uskonnollisesti ja kulttuurisesti korvaamattoman arvokas kulttuuriperintö, joka ulottuu 1400-luvun mamelukkiajalta 1800-luvun ottomaanikaudelle. Kulttuuriaarteet eivät kuulu yksin palestiinalaisille vaan koko maailmalle. Näiden kulttuuriaarteiden tuhoaminen ei liity mitenkään turvallisuuteen tai puolustukseen. Niiden tuhoaminen on pelkää kostamista, joka vain entisestään pahentaa sitä väkivaltakierrettä, jossa Israelin sotilaat ja siirtokuntien asukkaat tappavat Palestiinan siviilejä panssarivaunuin ja kiväärein kaukana yleisön katseilta samalla kun monet nuoret palestiinalaiset räjäyttävät itsensä tiedotusvälineiden valokeilassa. Yli kolmeasataa kotia uhkaa tuho. Uskonnollisesti merkittävä Hebronin vanhakaupunki ja sen ainutlaatuinen arkkitehtuuri eivät koskaan palaa ennalleen. Tämä on häpeällistä. Euroopan unionin onkin vedottava kansainväliseen yhteisöön, jotta se ottaisi tehtäväkseen lopettaa tuhoamisen.

Schreyer
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, komissio on syvästi huolissaan suunnitelmista tuhota palestiinalaisten perheiden koteja Hebronin vanhassakaupungissa. Rakennuksilla on kulttuurista ja historiallista arvoa, mutta niiden tuhoaminen pahentaisi myös viattomien palestiinalaissiviilien kärsimystä entisestään.
Euroopan unioni on tuominnut palestiinalaisten 15. marraskuuta tekemän iskun, jossa kaksitoista israelilaista sotilasta sai surmansa. Komissio ei kuitenkaan käsitä, miten suunnitellut toimenpiteet voisivat lisätä alueen turvallisuutta. Niillä vain kärjistetään jo ennestään äärimmäisen kireää tilannetta. Komission mielestä historiallisesti arvokkaiden palestiinalaisrakennusten tuhoaminen on ristiriidassa Israelin ja palestiinalaishallinnon vuonna 1997 hyväksymän Hebronin pöytäkirjan kanssa. Pöytäkirjalla sopimuspuolet velvoitetaan säilyttämään ja suojelemaan kaupungin historiallinen luonne niin, ettei sen kulttuuriperintöä vahingoiteta eikä muuteta miltään osin.
Komissio haluaa myös kiinnittää parlamentin huomion Kööpenhaminan Eurooppa-neuvoston äskettäin antamiin päätelmiin, joissa neuvosto ilmaisi huolensa siirtokuntien laajentumisesta ja niihin liittyvistä rakennustöistä. Se vetosi Israeliin, jotta tämä muuttaisi välittömästi siirtokuntapolitiikkaansa, keskeyttäisi siirtokuntien rakennustyöt ja lopettaisi uusien maa-alueiden takavarikoinnin.
Puhemies.
Kiitos, komission jäsen Schreyer.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 17.30.

Puhemies.
Esityslistalla seuraavana on yhteiskeskustelu seuraavista Tiibetiä koskevista päätöslauselmaesityksistä:
B5-0642/2002 Andreasen, Plooij-van Gorsel ja Van den Bos ELDR-ryhmän puolesta: Tiibet
B5-0646/2002 Sjöstedt, Eriksson, Frahm ja Di Lello Finuoli GUE/NGL-ryhmän puolesta: Tiibetin ihmisoikeustilanne
B5-0648/2002 Messner, Gahrton, Maes ja Wuori Verts/ALE-ryhmän puolesta: Tiibetin ihmisoikeustilanne
B5-0651/2002 van den Berg PSE-ryhmän puolesta: Tiibetin ihmisoikeustilanne Sichuanin maakunnassa
B5-0656/2002 Mann ja Posselt PPE-DE-ryhmän puolesta: Tiibetin ihmisoikeustilanne
B5-0658/2002 Angelilli UEN-ryhmän puolesta: Tiibetin ihmisoikeustilanne.
Malmström (ELDR).
Arvoisa puhemies, hyvä komission jäsen, Euroopan parlamentissa on keskusteltu Tiibetistä moneen otteeseen, eikä tämä kerta myöskään jääne viimeiseksi. Monet täällä tuntevat solidaarisuutta tiibetiläisiä kohtaan. Kiinan hallitus on kohdellut tiibetiläisiä tyrmistyttävällä tavalla jo usean vuoden ajan, ja sama kohtelu jatkuu. Saattaa kuitenkin olla, että tunnelin päässä näkyy nyt hiukan valoa, sillä Kiinan hallitus ja Dalai-laman edustajat ovat käynnistäneet varovaisen vuoropuhelun. On samoin myönteistä, että tunnetut mielipidevangit Ngawang Sangdrol ja Jigme Sangpo, joiden tilanteeseen Euroopan parlamentti on monesti kiinnittänyt huomiota, vapautettiin pitkän vankeuden jälkeen. Vankeja on kuitenkin paljon enemmän.
En usko tämän kehityksen kertovan mistään perustavasta muutoksesta Kiinan politiikassa. Toivon vain, että näin olisi. Tämä on kuitenkin askel eteenpäin. Siksi onkin erityisen huolestuttavaa, että kaksi Tiibetin buddhalaista, Tenzin Delek ja Lobsang Dhondup, on nyt tuomittu kuolemaan. He sattuivat olemaan väärässä paikassa väärään aikaan, ja heidät on nyt leimattu terroristeiksi. Heille ei suotu oikeudenmukaisen oikeudenkäynnin tapaistakaan: mitään todisteita ei esitetty, heitä pidettiin täydellisessä eristyksissä kahdeksan kuukautta, ja nyt heidät teloitetaan. Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmä vaatii oikeudenmukaista ja laillista oikeudenkäyntiä ja kansainvälisten yleissopimusten mukaista kohtelua. Vastustamme aina kuolemanrangaistusta, sovellettiinpa sitä missä tahansa. Kiinan panos terrorismin kansainväliseen torjuntaan näyttäisi tähän mennessä ikävä kyllä rajoittuneen siihen, että Kiinan hallitus on leimannut opposition toisinajattelijat ja useat vähemmistöt terroristeiksi ja saanut siten syyn sortaa heitä. Asioita ei hoideta tällä tavalla. Terrorismin torjunnassa on aina noudatettava oikeusvaltion periaatteita. Taistelemme edelleen Tiibetin oikeuksien puolesta, tuomitsemme kaikki Kiinassa tapahtuvat ihmisoikeusrikkomukset ja toivomme, että komissio tehostaa Kiinan kanssa käytävää ihmisoikeusvuoropuhelua.

Maes (Verts/ALE).
Tiibetillä on oma kulttuuri, oma uskonto ja omat poliittiset perinteensä. Se on myös Kiinan niin kutsuttu autonominen alue, vaikka tämä autonomia onkin käytännössä täysin merkityksetön. Kaikkia yrityksiä saavuttaa todellinen autonomia pidetään nimittäin rikollisina, ja ne johtavat oikeustoimiin. Kiinassa ei myöskään tunneta poliittisen rikoksen käsitettä. Poliittisia vastustajia kohdellaan pelkkinä tavallisina rikollisina, ja terrorismin vastainen taistelu antaa tähän jälleen uuden tekosyyn.
Vaikutusvaltaiselle buddhalaiselle lamalle Tenzin Delekille ja hänen avustajalleen Lobsang Dhondupille 3. joulukuuta langetettu kuolemantuomio kuvaa tilannetta surullisella tavalla. Mielestämme syytöksiä ei ole näytetty toteen, mutta tapa, jolla näitä kahta pidettiin eristysvankeina ja jolla heidät lopulta tuomittiin usean kuukauden vankeuden jälkeen kuolemaan käsittelyssä, joka oli oikeudenkäynnin irvikuva, on hämmentävä. Kuolemantuomioita ei saa antaa panna täytäntöön. Tuomioita on tarkasteltava uudelleen oikeudenmukaisen oikeudenkäynnin perusteella. Dalai-laman edustajien ja Kiinan välistä vuoropuhelua, joka herättää niin paljon toivoa täällä parlamentissa, on jatkettava, muttemme silti saa suhtautua tähän suureen maahan naiivisti. Kiina seuraa tarkkaavaisena sitä, mitä me siitä ajattelemme, muttemme saa antaa näiden temppujen hämätä meitä. Meidän täytyy selvittää, mitä todella tapahtuu, ja saada aikaan muutoksia niin lainsäädännössä kuin käytännössäkin.

Gebhardt (PSE)
. (DE) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, suhteista Kiinan kansantasavaltaan vastaavan valtuuskunnan jäsenenä olen viime aikoina voinut käydä kiehtovia keskusteluja kiinalaisten kollegoideni kanssa. Vaikutelmani oli, että todellinen avautuminen ja aito ihmisoikeusvuoropuhelu oli alkamaisillaan. Olin siis itsekin hyvin tyytyväinen Ngawang Sangdrolin ja Jigme Sangpon vapauttamiseen. Pidimme sitä merkkinä lupausten pitämisestä.
Olimme todella tyytyväisiä siihen, että Li Peng vihdoin noudatti sitoumustaan ryhtyä neuvotteluihin Dalai-laman kanssa ja että alustavat neuvottelut myös käytiin Dalai-laman edustajien kanssa. Mielestämme nämä olivat erittäin myönteisiä merkkejä.
Olemmekin hyvin kauhistuneita siitä, että juuri samaan aikaan lama Tenzin Delek ja hänen opetuslapsensa Lobsang Dhondup pidätettiin ja heitä pidettiin eristettyinä vankeudessa kuusi tai jopa kahdeksan kuukautta, vaikkei vakuuttavia todisteita heidän syyllisyydestään ole vieläkään esitetty. Tämä on täysin vastoin sitä perustuslain mukaisuutta, jota tietenkin odotamme ja vaadimme kansoilta ja hallituksilta.
Ymmärrämme hyvin, että terrorismin torjunta on tärkeää. Sen on kuitenkin oltava todellisten terroristien eikä toisinajattelijoiden vastustamista. Jotta terrorismin torjunta olisi oikeutettua, siinä on tietenkin noudatettava myös perustuslaissa esitettyjä edellytyksiä.
Toivonkin, että kyseessä oli kömmähdys, jonka Kiinan hallitus hyvin pian korjaa ja että Delek ja Dhondup vapautetaan tai että heille suodaan ainakin oikeudenmukainen oikeudenkäynti. Toivon myös, ettei ovea, jota Kiina on ihmisoikeuspolitiikassa hiukan raottanut, paiskata uudelleen kiinni vaan päinvastoin avataan enemmän, jotta perustuslakia todella noudatetaan myös Kiinassa.
Mann, Thomas (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, asiat lähtivät todellakin lupaavasti käyntiin. Dalai-laman virallinen valtuuskunta vieraili syyskuussa Kiinan johtajien luona. Vuosikymmeniä vankeudessa ollut nunna Ngawang Sangdrol vapautettiin lokakuussa valtavien kansainvälisten ja myös Euroopan parlamentin esittämien mielenilmausten jälkeen. Monet Euroopan parlamentin jäsenet olivat jo useaan kertaan asettaneet hänet ehdolle Saharov-palkinnon saajaksi.
Oliko tämä Kiinan tervetullut edistys vain poliittista taktikointia Kiinan presidentin Yhdysvaltain-matkan kynnyksellä? Ehtyykö rakentava keskustelu taas kerran kommunistipuolueen kokouksen ja sen tuomien merkittävien henkilönvaihdosten jälkeen? Pääsevätkö kovan linjan edustajat voitolle?
Tietoomme on viime aikoina tullut huolestuttavia uutisia. Kuten edelliset puhujat jo mainitsivat, Kardzen tuomioistuin tuomitsi kuolemaan kaksi tiibetiläistä. Oikeuskäsittely oli niin hätäinen, että sen laillisuutta on epäiltävä. Tiibetiläisiä syytettiin laittomien aseiden hallussapidosta, separatismista ja osallistumisesta Chengdussa huhtikuussa tapahtuneeseen iskuun, jossa käytettiin räjähteitä.
Tiibetiläisistä toinen on Tulku Tenzin Delek, jolle langetetun kuolemanrangaistuksen täytäntöönpanoa on lykätty kahdella vuodella. Hän on vaalinut Tiibetin kulttuuria, kieltä ja uskontoa jo vuosikymmenten ajan. Hän on perustanut uusia luostareita ja taistellut kansalaisten hyvinvoinnin puolesta. Hänen kollegaansa Lobsang Dhondupia taas odottaa välitön kuolemarangaistus.
Lienee selvää, ettei kumpikaan syytetyistä saanut oikeudenmukaista oikeudenkäyntiä. Kansainvälisiä normeja rikottiin. Tenzin Delek joutui esimerkiksi viettämään kahdeksan kuukautta vankeudessa täysin eristyksissä perheestään ja asianajajista, mikä on selkeästi vastoin vankeinhoidosta annettuja YK:n vähimmäisvaatimuksia. Viranomaiset vaativat 120 000 euron suuruisia takuita ehtona asianmukaiselle oikeudenkäynnille. Delekin oppilaat pidätettiin, kun yrittivät kerätä rahaa takuita varten.
Kyseessä on kansainvälisten ihmisoikeusnormien räikeä rikkomus. Kiinan viranomaisten on ehdottomasti noudatettava lain vaatimuksia. Terrorismin vastaista taistelua ei voida käydä lakia ja ihmisoikeuksia kunnioittamatta, oli taistelu kuinka tärkeää tahansa ja kannatimme me sitä kuinka hartaasti tahansa. Ei voida millään hyväksyä, että rauhanomaista vaatimusta saada harjoittaa Tiibetin uskontoa ja kulttuuria pidetään terroritekona.
PPE-DE-ryhmän puolesta vetoan komissioon, jotta se ottaisi nämä epäoikeudenmukaiset tuomiot välittömästi esille Kiinan kanssa käymässään ihmisoikeusvuoropuhelussa. Meidän on estettävä laittomien tuomioiden täytäntöönpano, ja ihmisoikeustilanteen on parannuttava, jotta taloudellista tukea voitaisiin myöntää.
Hyvät kollegat, kehotan painokkaasti, että saisitte jäsenvaltionne Kiinan-suurlähetystön ryhtymään asiassa toimiin välittömästi, jotta syytetyille voitaisiin suoda oikeudenmukainen oikeudenkäynti. Aluksi on kumottava langetetut kuolemantuomiot.
Lopuksi esitän toiveeni Euroopan parlamentin Tiibet-työryhmän puheenjohtajana siitä, että Kiinassa järki saa vallan ja että voitamme maailmanlaajuisen taistelumme ihmisoikeuksien ja oikeusvaltion periaatteiden puolesta.
Posselt (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, kuten muut ovat jo todenneet, näillä kuolemantuomioilla ei ole mitään tekemistä terrorisminvastaisen taistelun kanssa. Tämä on kuitenkin myös osoitus siitä, että meillä on vastuu tuosta taistelusta. Yhdysvalloilla on sama vastuu kansainvälisissä järjestöissä, YK:ssa ja kansainvälisen lainsäädännön nojalla.
Jos terrorismia vastaan taistelee vain suurvaltojen ryhmittymä, on vaarana, että ne käyttävät terrorisminvastaista taistelua väärin omien etujensa suojelemiseen - Venäjä t?et?eenejä vastaan ja Kiina tiibetiläisiä vastaan - ja sama on ikävä kyllä myös Yhdysvaltain hallituksen vaarana. Meidän on ymmärrettävä, että Tiibetissä ja T?et?eniassa harjoitettu sorto ei ole terrorisminvastaista taistelua, vaan päinvastoin terrorismin syy.
Puhuimme aiemmin vuoristoalueista. Muutama kymmenen vuotta sitten pommi-iskuja tapahtui myös Euroopan unionin alueella Etelä-Tirolissa. Nykyisin alue on rauhallinen ja mallikelpoinen, ja voimme olla siitä ylpeitä. Myös täällä Euroopan demokratioissa oli ääriliikkeitä. Tämä kuulostaa nykypäivänä uskomattomalta, koska myöntämällä autonomian olemme taanneet, ettei kukaan ryhdy separatistisiin tai terroristitekoihin. Viihdymme nyt hyvin osana laajempaa eurooppalaisten yhteisöä ja katsomme olevamme Euroopan sydämessä.
Viestini kiinalaisille kuuluukin seuraavasti: "Suokaa Tiibetille autonomia, demokratia ja ihmisoikeudet!" Näin taistellaan terrorismia ja separatismia vastaan. Tämä toimiva lähestymistapa ei johda terrorismiin vaan takaa todellisen ja pysyvän rauhan maailman tärkeimmällä ja historiallisesti arvokkaimmalla vuorialueella. Saavutettu rauha voi olla esikuvana koko maailmalle.
Käsiteltävänämme oleva päätöslauselmaesitys on ansiokas, mutta sen sanamuoto on melko epäonnistunut. Tarkoitan erityisesti ilmaisua "Kiinan tiibetiläisvähemmistö". Kiinan valtavaan väkilukuun verrattuna olemme tietysti kaikki vähemmistöjä. Kyseessä on kuitenkin mahtava Tiibetin kansa, jonka ikivanha maailmankulttuuri on ihmiskunnan kallisarvoista kulttuuriperintöä. Vetoamme Kiinaan, jotta se kunnioittaisi Tiibetin kansaa ja kulttuuria täysivaltaisina kumppaneina, samoin kuin me kohtelemme Tiibetiä ja Kiinaa keskenään tasa-arvoisina.
Dupuis (NI).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, Posselt on täysin oikeassa sanoessaan, että kyseessä on tiibetiläisten enemmistö Tiibetissä. Maesille toteaisin, että näiden kahden kuolemantuomion nyt synnyttämä ongelma tuo ilmi muutokset Kiinan vetämissä rajoissa. Vain kolmannes Tiibetistä kuuluu Tiibetin autonomiseen alueeseen. Jäljellä on vielä Sichuanin maakunta, josta suuri osa kuuluu historialliseen Tiibetiin.
Edelliset puhujat käsittelivät tätä. Kolme kuukautta sitten saimme hiukan toivoa, kun Dalai-laman edustajat Kelsang Gyaltsen ja Lodi Gyari palasivat Beijingin-vierailultaan, joka oli ensimmäinen virallinen vierailu pitkään aikaan. Samalla tapahtui pieni muutos Kiinan kansantasavallassa. Hu Jintaosta tuli uusi presidentti, Kiinan kommunistipuolueen pääsihteeri. Näiden niin kutsuttujen neuvotteluiden tulos ovat Tenzin Delekin ja Lobsang Dhondupin kuolemantuomiot.
Jäsen Gebhardt, näistä neuvotteluista voisi syntyä parempiakin tuloksia. Mielestäni meidän tulisi kuitenkin Euroopan parlamentin jäseninä ja eurooppalaisina miettiä, miten tuemme tiibetiläisiä. Meidän tulisi miettiä sitä todella vakavasti. Vaarana on, että sorrumme erikoisuuden tavoitteluun ja että tiibetiläisten ystäviemme rauhanomainen taistelu ei johda Tiibetin vapautumiseen, joka on niin tiibetiläisten kuin koko maailman vapaiden ihmisten tavoitteena.
Kesäkuussa 2000 eli melkein kolme vuotta sitten Euroopan parlamentti antoi päätöslauselman, jossa kehotettiin jäsenvaltioiden hallituksia tunnustamaan Tiibetin maanpaossa oleva hallitus eli Dalai-laman hallitus. Mielestäni voimme näin todella tukea tiibetiläisiä ja osoittaa kiinalaisille, että oikeusvaltion periaatteiden perustana ovat todelliset eivätkä vain pintapuoliset neuvottelut. Kiina heittää neuvottelun rippeitä Tiibetille ja samoin meille eurooppalaisille saadakseen meidät uskomaan - niin kuin se on tehnyt jo neljänkymmenen vuoden ajan - että se haluaa vuoropuhelua, vaikka todellisuudessa se hylkää oikean vuoropuhelun ja kaikki poliittiset ratkaisut.
Tiibetin maanpaossa olevan parlamentin puhemies, professori Samdhong Rinpoche on pyytänyt maltillisuutta kesäkuuhun saakka. Pysyttelen maltillisena kesäkuuhun asti, mutta meidän on mielestäni sen jälkeen mietittävä uudelleen koko lähestymistapaamme Tiibetin vapautumispyrkimysten tukemiseksi.

Schreyer
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, komissio on tyytyväinen parlamentin aloitteeseen esittää Tiibetin ihmisoikeustilannetta käsittelevä päätöslauselma. Olemme todella huolissamme Lobsang Dhondupille ja Tenzin Delekille 2. joulukuuta langetetusta kuolemantuomiosta. Muistanette varmaan, että Delek oli yksittäisten tapausten luettelossa, jonka esittelimme Kiinan viranomaisille Euroopan unionin ja Kiinan välisten ihmisoikeusvuoropuhelun yhteydessä. Komissio on huolissaan myös siksi, että kyseiset kuolemantuomiot ovat moneen vuoteen ensimmäiset, joita tiibetiläisille langetetaan väitetyistä poliittisista rikoksista. 
Komissio käyttää hyväkseen tätä tilaisuutta tiedottaakseen parlamentille, että 13. joulukuuta Euroopan unionin troikka otti asian esille Kiinan viranomaisten kanssa diplomaattisia kanavia käyttäen ja suurlähetystöjen välityksellä. EU vaati saada tietoja molemmista tapauksista ja erityisesti esitetyistä todisteista ja vaati uutta käsittelyä oikeudenmukaisille oikeudenkäynneille asetettujen kansainvälisten normien mukaisesti. Troikka vahvisti, että Euroopan unioni tuomitsee kuolemanrangaistuksen ja sen käytön Kiinassa, ja viittasi meneillään olevaan voimakkaiden toimien kampanjaan. Euroopan unionin ripeän asioihin puuttumisen sekä Yhdysvaltain ja Australian harjoittaman painostuksen ansiosta kuolemantuomioita ei ole vielä pantu täytäntöön, ja molemmat tuomitut ovat valittaneet tuomiostaan. Tuomioita ei näin ollen voida panna täytäntöön ennen kuin tuomioistuin on tutkinut tapauksen uudelleen. Uskomme, että tuomion täytäntöönpanon välitön uhka on vältetty, mutta komissio aikoo tarkkailla tapausta edelleen ja kiinnittää erityistä huomiota siihen, ovatko esitetyt todisteet pitäviä ja onko oikeudenkäynti oikeudenmukainen.
Lisäksi Euroopan unioni jatkaa Kiinan painostamista Tiibetin kulttuurin, kielen ja uskonnon aseman säilyttämiseksi. Se on useaan otteeseen vaatinut aloittamaan välittömän vuoropuhelun Kiinan hallituksen ja Dalai-laman välillä, sillä se on ainut tapa turvata rauhanomainen ja kestävä ratkaisu Tiibetin kysymykseen.
Kaiken tämän huomioon ottaen komissio pitää rohkaisevina Kiinassa syyskuussa 2002 vierailleiden Dalai-laman edustajien tuomia hyviä uutisia. Toivomme, että kyseessä on ensi askel kohti säännöllisempää Kiinan hallituksen ja Dalai-laman vuoropuhelua. Komissio aikoo jatkossa ryhtyä Tiibetissä vain sellaisiin yhteistyötoimiin, jotka hyödyttävät suoraan tiibetiläisiä.
Puhemies.
Kiitos, komission jäsen Schreyer.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan heti keskustelun jälkeen.

Puhemies.
Siirrymme äänestykseen.
Ennen Tiibetistä toimitettua äänestystä:

Mann, Thomas (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, aiheesta käydyn keskustelun takia ehdotan, että otsikkoa muutettaisiin. Olen varma, että monet puhujat kannattavat ehdotusta siitä, että uusi otsikko on Situation des droits de l'homme des Tibétains eli Tiibetiläisten ihmisoikeustilanne.

Posselt (PPE-DE)
. (DE) Arvoisa puhemies, toteaisin vain, että yhdenmukaisuuden nimissä samaa sanamuotoa olisi käytettävä myös 7 kohdassa. Ehdotan, että sitä käytetään koko päätöslauselmassa, otsikossa ja 7 kohdassa.

Dupuis (NI).
Arvoisa puhemies, lienemme myös unohtaneet 8 kohdassa pyytää päätöslauselman toimittamista Dalai-lamalle ja Tiibetin maanpaossa olevalle hallitukselle, kuten tapana on.

Puhemies.
Hyvä ajatus. Varmistamme, että näin tapahtuu.
(Puhemies totesi, ettei kukaan vastustanut ehdotettuja suullisia tarkistuksia, joten ne hyväksyttiin.)

Maes (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, kysyisin, toimititteko juuri nimenhuutoäänestyksen? Äänestyskorttini ei ollut täällä, joten äänestin liian myöhään. Voisitteko merkitä muistiin, että äänestin puolesta?

Puhemies.
Merkitsen asian muistiin.
Äänestys on päättynyt.
ÄÄNESTYSSELITYKSET
Kratsa-Tsagaropouloun mietintö (A5-0403/2002)

Arvidsson, Cederschiöld, Grönfeldt Bergman, Stenmarck ja Wachtmeister (PPE-DE)
Ruotsin maltillisen kokoomuspuolueen Euroopan parlamentin valtuuskunta äänesti Kratsa-Tsagaropouloun mietintöä komission kertomuksesta "Naisten ja miesten yhtäläisiä mahdollisuuksia Euroopan unionissa koskeva vuosikertomus 2001" vastaan.
Mielestämme tasa-arvo syntyy siitä, että kaikki yksilöt ovat tasa-arvoisia ja että jokaisella on oikeus tulla kunnioitetuksi niin ihmisenä kuin yksityis-, perhe- ja työelämään liittyvissä valinnoissakin. On oikeudenmukaista, ettei ketään syrjitä sukupuolen tai muiden seikkojen takia. Meidän on taisteltava sortoa, syrjintää ja ennakkoluuloja vastaan ja edistettävä jokaisen mahdollisuutta tehdä vapaita valintoja.
Emme siis ole sitä mieltä, että mietinnössä esitetty ehdotus olisi oikeansuuntainen. Vastustamme mietinnön niitä osia, joissa suositellaan kiintiöiden käyttöönottoa ja niin sanottua positiivista syrjintää. Poliitikkojen ei kuulu tällä tavalla päättää siitä, miten yksityiset työnantajat tekevät työhönottopäätöksiä. Matemaattinen uusjako ei tarkoita oikeudenmukaisuutta eikä johda todelliseen tasa-arvoon.
Työhönotossa ja korkeakoulujen valinnoissa pitäisi kuitenkin taata mahdollisimman hyvin, ettei sukupuoli vaikuta valintaan. Mielestämme tasa-arvokysymyksissä päästään tuloksiin muuttamalla asenteita pitkällä aikavälillä. Painotamme erityisesti koulujen tehtävää asenteiden muuttamisessa tähän suuntaan.
Mielestämme työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan olisi vastattava niistä kysymyksistä, jotka nyt ovat naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunnan vastuulla.
Cauquil (GUE/NGL)
. (FR) Meillä on edessämme taas uusi mietintö naisten ja miesten yhtäläisistä mahdollisuuksista Euroopan unionissa, ja se johtaa yhtä vähiin toimenpiteisiin kuin edeltäjänsäkin.
Äänestimme tietenkin mietinnön puolesta periaatteen vuoksi, mutta tiedämme, ettei se muuta yhtään mitään. Voisimme pettää itseämme sanomalla, että viivästykset johtuvat yhteiskunnan raskaista rakenteista ja että lausumalla periaatteita Euroopan parlamentti voi ainakin olla edellä yhteiskuntaa. Edes tämä ei kuitenkaan ole totta.
Vain yhden esimerkin mainitakseni totean, että monessa Euroopan unionin jäsenvaltiossa tai siihen pian liittyvässä valtiossa abortin tekeminen on käytännössä kiellettyä tai sille on ainakin asetettu hyvin tiukat rajoitukset.
Euroopan unionin toimielimet voisivat ryhtyä voimakkaisiin poliittisiin toimiin ottamalla naisten oikeudet ehdoksi unionin jäsenyydelle. Unioni tuntuu varsin hyvin pystyvän kaatamaan aitoja, kun kyseessä on tavaroiden ja pääoman liikkuvuus. Samaan se ei kuitenkaan pysty, kun kyseessä on naisten perusoikeus päättää omasta kehostaan.

Posselt (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, puhemiehemme toivotti meille hyvää joulua jo puoliltapäivin, mikä saattaa selittää sen, miksi monet parlamentin jäsenet ovat jo lähteneet. Haluaisin käyttää tilaisuutta hyväkseni ja kiittää ja onnitella teitä siitä, että olette torstai-iltana hoitanut puhemiehen tehtävää erinomaisesti. Toivotamme teille sekä tietenkin kaikille niille, jotka ovat vielä paikalla, oikein hyvää joulua.

Puhemies.
Kiitän teitä kaikkia ja toivotan kaikille oikein hyvää joulua ja onnellista uutta vuotta.

Puhemies.
Julistan Euroopan parlamentin istuntokauden keskeytetyksi.
(Istunto päättyi klo 17.25.)
