EU:n ja Venäjän huippukokous (keskustelu) 
Puhemies
(ES)Esityslistalla on seuraavana neuvoston ja komission julkilausumat EU:n ja Venäjän huippukokouksesta.
Manuel Lobo Antunes
neuvoston puheenjohtaja. -(PT) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, kuten tiedätte, EU:n ja Venäjän välinen 20. huippukokous pidetään ensi perjantaina Portugalissa Mafran kaupungissa. Se tarjoaa mielestämme erinomaisen tilaisuuden sekä Venäjän että Euroopan unionin johtajille suhteidemme punnitsemiseen.
Uskomme Euroopan unionin ja Venäjän suhteiden olevan yleisesti ottaen hyvät ja taatusti huomattavasti paremmat, kuin mitä kansainvälinen lehdistö haluaisi meidän toisinaan uskovan. Venäjä on keskeinen kumppani EU:lle, ja pidämme suhteitamme suuressa arvossa. Huippukokouksessa käsitellään tilannetta EU:ssa ja Venäjällä. Kerromme Euroopan unionissa tapahtuneesta kehityksestä, ja etenkin edistymisestä juuri Lissabonissa hyväksytyn uuden uudistussopimuksen laadinnassa sekä komission esittämän 9. syyskuuta hyväksytyn energiamarkkinoiden vapauttamista koskevan paketin suhteen.
Yhteisten alueiden osalta tarkastelemme tiekarttojen täytäntöönpanon edistymistä. Prosessin eteneminen on yleisesti ottaen myönteistä, vaikka joitakin osa-alueita on tarpeen edistää. Eräillä tärkeillä aloilla pysyvä kumppanuusneuvosto on auttanut tavoitteen saavuttamisessa. Kulttuurin pysyvä kumppanuusneuvosto, joka kokoontuu huippukokousta edeltävänä päivänä, auttaa tehostamaan kulttuurialan yhteistyötä.
Puhun nyt huippukokouksen ensisijaisista painopistealueista. Aiomme päästä sopimukseen energia-alan varhaisvaroitusjärjestelmän käynnistämisestä, josta sovittiin periaatteellisella tasolla viimeisimmässä Samarassa pidetyssä kokouksessa. Ottaen huomioon Euroopan unionin ja Venäjän keskinäisen riippuvuuden energia-alalla, luottamusta on lujitettava ja yhteistyötä lisättävä. Painotamme siksi tavoitteita ja periaatteita, joita EU:n on noudatettava energia-alan kumppanuudessa, ja joita ovat etenkin vastavuoroisuus, läpinäkyvyys, avoimuus sekä tehokkaan oikeudellisen ja sääntelykehyksen luominen. Energiaperuskirjaa koskevan sopimuksen periaatteet sekä G8-ryhmän Pietarissa hyväksymä teksti maailmanlaajuisesta energiaturvallisuudesta on mielestämme sisällytettävä uuteen EU:n ja Venäjän väliseen sopimukseen. Tämä oikeudellisesti sitova sopimus korvaa aikanaan nykyisen kumppanuus- ja yhteistyösopimuksen.
Investointien osalta kannatamme yhteisen talousalueen tiekartassa suunniteltua muodollista vuoropuhelua. On olennaisen tärkeää luoda Venäjälle investoivia EU:n yrityksiä varten avoimet, syrjimättömät ja ennakoitavissa olevat olosuhteet, pitäen mielessä duuman harkitseman strategisia investointeja koskevan lain. Kehotamme lisäksi Venäjää välttämään esimerkiksi ympäristöä ja verotusta koskevien liitännäistoimien valikoivaa käyttöä, mikä voi hankaloittaa nykyisiä investointeja ja luoda piileviä esteitä uusille investoinneille. Pidämme Venäjän liittymistä Maailman kauppajärjestöön (WTO) ensisijaisena tavoitteena, josta syystä aiomme ottaa myös tämän asian puheeksi huippukokouksessa. Komissio haluaa ehkä puhua tarkemmin tästä kysymyksestä.
Minun on korostettava, että huippukokousta käytetään myös Venäjän painostamiseen etenemisen varmistamiseksi, mikäli tyydyttävää ratkaisua ei ole löydetty tärkeimpiin avoimiin kysymyksiin, joita ovat muun muassa puun vientitullit ja syrjivät rautatiemaksut.
Olemme tietoisia siitä, että huippukokous ajoittuu Venäjän duuman ja presidentinvaalien alle. Vaaliprosessin aikana on olennaisen tärkeää taata ilmaisunvapaus, mukaan lukien lehdistönvapaus ja kokoontumisvapaus. Kyse on Venäjän demokraattisen legitimiteetin tulikokeesta. Demokraattisten instituutioiden ja ihmisoikeuksien toimiston (ODIHR) on voitava tarkkailla vapaasti duuman vaaleja. Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestön (Etyj) ja Euroopan neuvoston jäsenenä Venäjällä on erityinen vastuu suojella yhteisiä arvoja. On valitettavaa, että eräät kysymykset varjostavat Euroopan unionin ja Venäjän välisiä suhteita, sillä keskinäinen riippuvuutemme kasvaa eikä suinkaan vähene.
Venäjän ja EU:n on työskenneltävä yhdessä vaikeuksien voittamiseksi, sillä yhteistyölle ei ole vaihtoehtoja. EU:n ja Venäjän välisen uuden sopimuksen neuvotteluja ei valitettavasti ole vielä voitu käynnistää. Venäjän asettamat puolalaista lihaa ja vihanneksia koskevat tuontikiellot ovat edelleen merkittävä este neuvottelujen aloittamiselle. Komissio on ilmoittanut valmiutensa jatkaa yhteydenpitoa molempien osapuolten kannalta hyväksyttävän ratkaisun löytämiseksi. Tilannetta on valitettavasti vaikeuttanut entisestään Venäjän eläinlääkintäviranomaisten viime kuun lopulla tekemä päätös 36:N EU:ssa toimivan yrityksen tuottaman lihan tuonnin kieltämisestä.
Liettuaan Druzhba-putken kautta tuodun öljyn toimitusten keskeyttäminen hankaloittaa myös EU:n ja Venäjän välisen uuden sopimuksen neuvottelujen aloittamista. Kuluneen reilun vuoden aikana Venäjä ei ole antanut lainkaan virallista tietoa putkilinjan vuodosta tai toimitusten mahdollisesta jatkamisesta. Siksi on olennaisen tärkeää löytää tyydyttävä ratkaisu, joka luo tarvittavan luottamuksen EU:n ja Venäjän energia-alan kumppanuuden kehittämiseksi edelleen.
Vaikka neuvottelut ovatkin umpikujassa, tilannetta ei pidä dramatisoida liiaksi. Sovimme Venäjän kanssa vuonna 2006, että kumppanuus- ja yhteistyösopimus pysyy voimassa välttääksemme oikeudellisen tyhjiön syntymisen Venäjän-suhteissamme.
Lopuksi, käsittelemme varmasti myös tärkeimpiä ajankohtaisia kysymyksiä kansainvälisellä rintamalla ja etenkin Kosovoa ja Irakia. Aiomme myös korostaa, kuinka tärkeää myönteinen yhteistyö Venäjän kanssa on yhteisellä naapurialueellamme, ja käsitellä molempia osapuolia kiinnostavia ja huolestuttavia kysymyksiä, erityisesti niin sanottuja jäätyneitä konflikteja.
Benita Ferrero-Waldner
komission jäsen.-(EN)Arvoisa puhemies, Venäjä ei ole ainoastaan lähinaapurimme vaan myös strateginen kumppanimme. Jos tarkastelemme kauppaa ja investointeja, näemme niiden olevan jyrkässä kasvussa, ja kuten puheenjohtajamme sanoikin, myös keskinäinen riippuvuutemme kasvaa edelleen. Olemme myös tietoisia siitä, että Venäjä on tärkeä kumppani täälläkin mainittujen alueellisten konfliktien käsittelyssä ja globaaleihin haasteisiin vastaamisessa, ja että paljon on vielä tehtävä EU:n ja Venäjän välisen suhteen koko potentiaalin hyödyntämiseksi.
Perjantain huippukokous antaa seuraavan tilaisuuden arvioida suhteidemme nykytilaa. Vaikka monia jäljellä olevia ongelmia ei tulla ratkaisemaan kokouksessa, voimme edistyä toisilla aloilla ja valmistella siten tulevan työn puitteita tällä muutoksen hetkellä.
Tiedämme Venäjän olevan nyt kriittisessä vaiheessa, muutamaa kuukautta ennen ratkaisevan tärkeitä parlamentti- ja presidentinvaaleja, ja tiedämme myös, että Euroopan unioni on toistuvasti ilmaissut huolestuneisuutensa demokratian periaatteiden ja ihmisoikeussitoumusten täytäntöönpanosta Venäjällä. Euroopan unioni seuraa tiiviisti kehitystä - tulevat vaalit ovat tässä suhteessa tärkeä testi - ja odottaa Venäjän tekevän järkevän ratkaisun kutsumalla Etyjin tarkkailijat valvomaan vaaleja.
Hyödynnämme myös kokouksen antamaa tilaisuutta tuodaksemme esiin ihmisoikeuskysymyksiä koskevat huolemme, jotka liittyvät muun muassa lehdistönvapauden rajoituksiin, toimittajiin kohdistuviin hyökkäyksiin, kansalaisjärjestöjen painostukseen sekä Pohjois-Kaukasian tilanteeseen.
Sain tilaisuuden keskustella tulevasta huippukokouksesta presidentin pääneuvonantajan erityisedustaja Sergei Jastrzhembskin kanssa vieraillessani Kaliningradissa 11.-12. lokakuuta. Esitän aluksi pari myönteistä esimerkkiä ja kerron sitten kysymyksistä, joiden suhteen edistystä ei todennäköisesti tapahdu.
Venäjä valmistelee uskoakseni ilmoitusta merkittävästä taloudellisesta tuesta useille EU:n hallinnoimille rajat ylittäville yhteistyöhankkeille. Tuki on myönteistä, sillä unionin muuttuneet rajat ylittävä yhteistyö on vuonna 2004 tapahtuneen laajentumisen jälkeen tärkeää. Lisäksi Kaliningrad on tietenkin erityistapaus ainutlaatuisen maantieteellisen sijaintinsa vuoksi.
Kuten aiemmin on todettu, tämä edellyttää erityisjärjestelyjä rajat ylittävän yhteistyön ja paikallisen rajaliikenteen helpottamiseksi. Nyt olisi myös hyvä aika Venäjän taloudelliselle panokselle, ottaen huomioon vaikeat liikenneruuhkat jäsenvaltioiden ja Venäjän välisellä rajalla Kaliningradissa sekä monilla muilla rajanylityspaikoilla.
Jopa 50 kilometrin pituisia rekkajonoja EU:n puolella rajaa ei mitenkään voida hyväksyä. Toimenpiteet on toteutettava, ja niinpä Venäjän kanssa on sovittu pullonkaulojen vähentämisestä. Komissio on juuri aloittamassa pilottihanketta, jonka puitteissa lisätään tullien välistä tiedonvaihtoa ja rahoitetaan rajan infrastruktuurien nykyaikaistamista. Venäjän puolestaan on virtaviivaistettava rajamenettelyjään, johon se onkin periaatteessa valmis. Kehitys vie kuitenkin aikansa.
Puheenjohtaja mainitsikin jo energia-alan. Haluaisin lisätä, että pääsemme todennäköisesti sopimukseen varhaisesta varoitusjärjestelmästä, jonka ansiosta toimitusongelmiin voitaisiin vastata ennen kriisiin ajautumista. Puheenjohtaja kertoi energia-alalla vallitsevasta kulttuurista ja investoinneista, joiden osalta ei siis ole tarpeen lisätä mitään. Haluaisin vain täydentää sen verran, että investointeja ja kauppasuhteita käsitellään myös Lissabonissa järjestettävissä teollisuusjohtajien pyöreän pöydän keskusteluissa, joihin osallistuvat Günter Verheugen ja Andris Piebalgs ja jotka alkavat huomenna torstaina. Pyöreän pöydän päätelmät esitellään huippukokouksessa perjantaina. Uskon sen antavan erinomaisen panoksen kasvaviin liikesuhteisiin.
Venäjä on tärkeä toimija talouden alalla ja haluaisin lisätä, että WTO:n suhteen aiomme helpottaa Venäjän pyrkimyksiä. Kuten tiedätte, olemme aina olleet Venäjän WTO-jäsenyyden vankkumattomia kannattajia. Uskomme myös, että kaikkien toimijoiden yhtäläisten mahdollisuuksien takaaminen on erittäin tärkeää, ja painotamme siksi voimakkaasti Venäjän WTO-jäsenyyden toteuttamista. Huippukokous antaa uutta vauhtia tälle monimutkaiselle prosessille, joka on nyt kriittisessä vaiheessa.
Huippukokouksen yhteydessä on määrä allekirjoittaa uusi terässopimus, joka sallii Venäjän lisätä tuontia Euroopan unioniin. Toinen myönteinen merkki EU:n ja Venäjän välisestä yhteistyöstä on yhteistyöpöytäkirja, jonka Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskus sekä Venäjän liittovaltion huumausaineiden valvontavirasto allekirjoittavat kokouksen yhteydessä.
Puhun nyt vähemmän myönteisistä seikoista. Haluan kertoa teille, että vaikka Venäjä sitoutui toukokuussa Samarassa allekirjoittamaan lopultakin Siperian ylilentoja koskevan sopimuksen ennen Mafrassa järjestettävää seuraavaa huippukokousta, sen toteutumisesta on vain vähän toivoa. Toivomme voivamme kääntää sivua tämän pitkään jatkuneen kiistan osalta. Venäjän myönteinen ele mahdollistaisi myös suunnitteilla olevan, Moskovassa marraskuussa järjestettävän ilmailualan huippukokouksen edistymisen ja tämän sektorin valtavan yhteistyöpotentiaalin tunnistamisen.
Kansainvälisistä kysymyksistä Kosovo on epäilemättä yksi tärkeimpiä, ja meidän on pohdittava yhdessä Venäjän kanssa, kuinka ongelmaan voitaisiin löytää ratkaisu troikan jatkuvien ponnistelujen pohjalta. Balkanin konfliktin uusiutuminen on voitava välttää.
Keskustelemme kokouksessa myös muista tärkeistä kansainvälisistä kysymyksistä, joita ovat Lähi-idän tilanne ennen Annapolisin kokousta, tilanne Iranissa presidentti Putinin äskettäisten Teheranin- ja Afganistanin-matkojen valossa, Burma/Myanmar, sekä niin sanottujen jäätyneiden konfliktien tilanne etenkin Georgiassa ja Moldovassa.
Haluamme tehdä yhteistyötä Venäjän kanssa rakentavassa hengessä ratkaisujen löytämiseksi näihin riidanalaisiin kysymyksiin. Siksi meidän on jatkettava nykyistä työtä pitäen alati mielessä pitkän tähtäimen suunnitelmat.
José Ignacio Salafranca Sánchez-Neyra
PPE-DE-ryhmän puolesta. - (ES) Arvoisa puhemies, toivomme lehdistön osuneen oikeaan sanoessaan, että Portugalin syksystä tulee lämpimämpi kuin Venäjän keväästä Samaran huippukokouksen aikaan.
Uskon, että meidän on jatkettava työskentelyä strategisen liiton rakentamiseksi Venäjän kanssa, kuten komission jäsen sanoi. Ilmanala riippuu kuitenkin ensi sijassa Venäjän lämpötilasta, ei Euroopan unionista. Jossain määrin kyse on siitä, mistä komission jäsen puhui, ennen kaikkea uudesta roolista, jonka Venäjä haluaa kansainvälisellä näyttämöllä, ja etenkin energiaturvallisuuden alalla.
Kuitenkin, arvoisa puhemies, suhteen on nojattava useisiin eri peruspilareihin. Ensimmäinen niistä on periaate, jonka mukaan kaikki jotakin jäsenvaltiota vastaan suunnatut päätökset tai toimet kohdistuvat Euroopan unioniin kokonaisuudessaan.
Toisekseen, arvoisa puhemies, Euroopan unioni on sitoutunut peruuttamattomasti ja ehdottomasti kunnioittamaan ihmisoikeuksia, ja sen on pysyttävä lujana tässä kannassa. Tässä yhteydessä meidän olisi annettava tunnustusta Venäjän hallituksen päätökselle sallia Vihreät/Euroopan vapaa allianssi -ryhmän järjestää tapaaminen Moskovassa ja myöntää tarvittavat viisumit.
Huolta aiheuttaa myös Kaspianmerta ympäröivien maiden taannoisen huippukokouksen tiimoilta annettu julistus eräänlaisen laajan rintaman muodostamisesta alueellisten ja kansainvälisten uhkien torjumiseksi ja tiettyjen näkemysten vastustamiseksi Yhdistyneiden Kansakuntien puitteissa.
Päätän puheenvuoroni tähän, arvoisa puhemies. Arvoisa komission jäsen, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, puolustakaa pragmaattisesti Euroopan unionin etuja, rakentakaa tämä liitto, mutta pitäkää mielessä, että todellisuuden on vastattava ihanteita. Mieleeni muistuu eräs viimeaikainen The Economist -lehden luonnollisesti erinomainen artikkeli, jossa kerrottiin presidentti Putinin sanoneen Wiesbadenin huippukokouksessa liittokansleri Angela Merkelille, että Dostojevski oli hävinnyt siellä ruletissa.
Toivon, että Euroopan unionilla on Portugalissa parempi onni matkassa kuin tällä venäläisellä kirjailijalla aikanaan Wiesbadenissa.
Jan Marinus Wiersma
PSE-ryhmän puolesta. - (NL) Arvoisa puhemies, tulevan huippukokouksen alla poliittisen ryhmäni lähtökohtana on, että Venäjällä ja Euroopan unionilla on lukuisia tärkeitä yhteisiä intressejä, ja monista näkemyseroista huolimatta Euroopan unionin olisi pohjattava toimintansa tähän olettamukseen myös tulevan huippukokouksen aikana. Venäjä ja Euroopan unioni tarvitsevat toisiaan käsitelläkseen Euroopassa esiintyviä ongelmia, ja etenkin tärkeitä kansainvälisiä kysymyksiä. Kestävä turvallisuus Euroopassa edellyttää yhteistyötä Venäjän kanssa.
Näistä syistä olen poliittisen ryhmäni tavoin aina tukenut strategista kumppanuutta Venäjän kanssa. Huippukokouksen asialista on hyvin pitkä, ja komission jäsen samoin kuin puheenjohtajavaltion edustaja ovat jo puhuneet asiasta. Toivomme myös, että jossain vaiheessa tapahtuu edistystä uuden kumppanuus- ja yhteistyösopimuksen neuvottelumandaatin suhteen. Toivomme, että Puolan uusi hallitus kykenee tekemään parempaa yhteistyötä Moskovan kanssa ja siten ehkä luomaan tilaa edistymiselle.
Energia-alan suhteemme on erittäin tärkeä ja uskomme myös, että vastavuoroisuuden on oltava lähtökohtana. Meidän on kuitenkin ymmärrettävä, että kyse on molemminpuolisesta riippumattomuudesta, jota meidän olisi pyrittävä vaalimaan paremmin yhdessä. Haluamme myös lisätä yhteistyötä Mustanmeren alueella, ja toivomme huippukokouksessa käsiteltävän muun muassa Transnistrian ja Georgian kysymystä.
Edelliset puhujat mainitsivat jo demokratian tilan Venäjällä, eikä tätä kysymystä voida tietenkään sulkea pois keskusteluista. Kannamme myös huolta duuman vaalien lähestymisestä. Haluamme vaalikampanjan olevan vapaa ja rehellinen, jolloin kaikilla puolueilla on yhtäläiset mahdollisuudet ja sanansa sanottavana. Siksi on hyvin tärkeää, että edistämme vaalitarkkailijoiden asiaa Moskovassa, ei pelkästään itse vaalipäivänä vaan myös kampanjan aikana vaalien alla. Tiedämme, kuinka tärkeää on, että voimme muodostaa oman mielipiteemme vaaleista. Maalla, joka haluaa toimia Euroopan neuvoston parlamentaarisen edustajakokouksen puheenjohtajana, olisi todellakin oltava myös kykyä ja halua tehdä yhteistyötä Etyjin kanssa vaalitarkkailussa.
Toistan lopuksi mitä sanoin puheenvuoroni alussa: meidän on suhtauduttava jatkossakin kriittisesti Venäjään ihmisoikeuksien ja demokratian ollessa kyseessä, mutta meidän ei tule kärjistää asioita tarpeettomasti. Lähtökohtanamme olisi edelleen oltava hyvä naapuruus, yhteistyö ja asioiden käsittely Euroopan tasolla yhdessä ongelmien jatkuvan paisuttelun sijaan.
Graham Watson
ALDE-ryhmän puolesta.-(EN)Arvoisa puhemies, toukokuinen Samaran huippukokous paljasti säröjä strategisessa kumppanuudessamme Venäjän kanssa - näitä ovat energiaa, Kosovoa ja ihmisoikeuksia koskevat kysymykset. Säröistä on nyt tullut niin syviä ja leveitä halkeamia, että on vaikea sanoa, kuinka voisimme jatkaa mielekästä, yhteisiin arvoihin perustuvaa kumppanuutta.
Vladimir Putin itse on myöntänyt, ettei Venäjästä tule ainakaan lyhyellä aikavälillä - jos koskaan - maata, jossa liberaalit arvot olisivat juurtuneet syvälle historiaan.
Kuinka kauan voimme jättää huomiotta kasvavat todisteet? Venäläiset eivät tietenkään kiellä omaavansa kulttuurisiteitä länsimaihin, onhan presidentti Putin puhunut useaan otteeseen maansa asemasta eurooppalaisen kulttuurin sydämessä. Ei vainkaan, vaan kiihko ja kieltäytyminen kohdistuvat ensisijaisesti niihin arvoihin, joita puheenjohtaja Barroso kutsuu Euroopan pyhiksi arvoiksi, kuten vapaus, demokratia ja oikeusvaltio, joiden puute tämän päivän Venäjällä on silmiinpistävää.
José Salafranca Sánchez-Neyra oli oikeassa. Olemme kuulleet neuvoston ja komission taholta liian paljon reaalipolitiikkaa eikä riittävästi moraalipolitiikkaa. Suhteemme Venäjään on kyllä strateginen, mutta sitä ei voida kutsua kumppanuudeksi.
Tarvitsemme käytännönläheistä lähestymistapaa, jonka puitteissa yhteistyötä tehdään mahdollisuuksien mukaan molempia osapuolia koskevilla aloilla, joita ovat rajanylitys, energiatoimitukset ja WTO-jäsenyys - vaikkakin eilinen ilmoitus elintarvikkeiden hintavalvonnasta on merkki paluusta entiseen talouspolitiikkaan.
Jonkinasteinen edistyminen Venäjän-suhteissa on mahdollista, mutta se tapahtuu ilman fanfaareja ja sitä seuraa turhautuminen, joka leimaa turhan monia EU:n ja Venäjän huippukokouksia.
Myös suorapuheisuutta olisi lisättävä nyt kaksien tärkeiden vaalien lähestyessä Venäjällä. Mikäli ihmisten kloonaaminen olisi nykyistä kehittyneempää, presidentti Putin olisi varmaankin ehdolla sekä presidentiksi että pääministeriksi, Puolan Kaczyńskin veljesten esimerkin mukaisesti! On aika uskomatonta, että itsevaltius saa jälleen jalansijaa maassa, joka kumosi oligarkian jo vuonna 1917. Meidän ei tule hillitä kritiikkiä siinä pelossa, että se vaarantaa kumppanuuden, joka on olemassa vain paperilla.
Vasta sitten, kun riippumaton oikeuslaitos, ilmaisunvapaus ja demokratia ovat muutakin kuin pelkkää sanahelinää, ja kun toimittajat, oppositiopuolueet ja kansalaisjärjestöt voivat harjoittaa toimintaansa pelkäämättä rangaistusta, Eurooppa voi tuntea yhteenkuuluvuutta Venäjän kanssa.
Tästä syystä ryhmäni pyrki sellaiseen päätöslauselmaan, joka päättäisi keskustelun, ja yli 300 Euroopan parlamentin jäsentä kannatti pyrkimyksiämme. Meidän on oltava valmiita panemaan paperille julkisesti ilmaisemamme näkemykset ja kumottava väitteet, joiden mukaan parlamentti on vain yliarvostettu keskustelupiiri.
Uudistussopimuksessa parlamentille luvataan ensimmäistä kertaa todellista sananvaltaa ulkoisen toiminnan alalla. Parantakaamme siis peliämme, jotta voisimme vastata haasteisiin ja lähettää huippukokouksessa viestin, jota presidentti Putin ei voi jättää huomiotta.
Konrad Szymański
UEN-ryhmän puolesta. -(PL) Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän johtajien eilinen päätös olla hyväksymättä päätöslauselmaa ennen EU:n ja Venäjän huippukokousta osoittaa, että Venäjä on edelleen ongelma meille. Kyseinen päätös on vakava virhe. Emme kaipaa tällaista ranskalais-saksalaista moottoria tällä Euroopan alueella.
Samaran huippukokouksen alla 2. toukokuuta antamamme päätöslauselma oli hyvin hyödyllinen. Tämänpäiväinen vaiteliaisuutemme ei toivoakseni ole merkkinä pyrkimyksestä poiketa selkeästi määritellystä vaativasta politiikasta Venäjän suhteen. Mikäli Samarassa omaksuttua toimintamallia heikennetään, Venäjä vakuuttuu entistä lujemmin siitä, että yhdentyminen ja etenkin vuoden 2004 laajentuminen ovat tapahtumia, joista ei tarvitse välittää vaan joita voidaan vähätellä. Poliitikot, jotka yrittävät olla näkemättä Venäjän diktatuurista kehitystä pseudorealismin nimessä, alistuvat Suomen tapauksen toistumiseen. Suostuessaan Keski-Euroopan syrjintään he heikentävät Euroopan unionin asemaa globaalina kumppanina.
Bart Staes
Verts/ALE-ryhmän puolesta. - (NL) Arvoisat puhemies, komission jäsen ja ministeri, hyvät parlamentin jäsenet. Arvoisa ministeri, sanoitte aloituspuheenvuorossanne, että suhteet Venäjän kanssa ovat hyvät, tai ainakin paremmat kuin mitä kansainvälisessä lehdistössä on kerrottu. Arvoisa ministeri, elättekö Mars-planeetalla? Tai ehkä Venuksella? Uskallatteko puhua venäläisille todella tärkeistä asioista, vai onko Euroopan unionissa teidän mielestänne loppujen lopuksi kyse vain rahasta ja pelkästä kaupankäynnistä? Pidättekö sitä demokratiaa ja ihmisoikeuksia tärkeämpänä?
Älkäämme kaunistelko sanojamme: Venäjä on liukkaalla rinteellä luisumassa kohti täyttä diktatuuria. Sillä on vahva johtaja, joka ei salli minkäänlaista protestia ja joka lähettää salaisen poliisinsa FSB:n hoitamaan asioita aina katsoessaan sen olevan tarpeen; johtaja, joka ei luovu vallasta millään ehdoilla ja joka turvautuu mihin tahansa temppuihin pysyäkseen vallan kahvassa joulukuun parlamentinvaalien ja maaliskuun presidentinvaalien jälkeen. Venäjästä, arvoisa ministeri, on kehittymässä suljettu yhteiskunta, jonka vallanpitäjät eivät halua sallia kenenkään seurata toimiaan olkansa yli.
En halua tyytyä pelkkään teoreettiseen pohdintaan. Tosiasia on, että ihmisoikeudet ovat Venäjällä jatkuvan paineen alla, ja demokratian tila on maassa valitettava. Tosiasia on, että sananvapaus ja lehdistönvapaus ovat antaneet periksi tiukalle itsesensuurille. Hiljattain hyväksyttyä ääriliikkeitä koskevaa lakia voidaan helposti käyttää riippumattomien toimittajien ja poliittisten vastustajien vaientamiseen.
Tosiasia on, että Venäjän hallinto pitää vahvaa ja riippumatonta kansalaisyhteiskuntaa ei-toivottavana, ja että kansalaisjärjestöjen asemaan kohdistuu suuria paineita rajoittavan lainsäädännön vuoksi. Tosiasia on, arvoisa ministeri, että vapaat vaalit ovat Venäjällä utopiaa. Vaaleihin voivat osallistua vain ne, joiden hallinto suvaitsee ottaa osaa. Esimerkiksi Garri Kasparovin ympärille ryhmittynyttä Toinen Venäjä -liittoutumaa on estetty osallistumasta tuleviin parlamenttivaaleihin.
Lopuksi, arvoisa ministeri, Tšetšenian tilanne ei ehkä ole enää poliittisesti ajankohtainen, mutta todellisuus paikan päällä on erittäin huolestuttava. Ihmisten murhaaminen jatkuu, samoin myös mielivaltainen talteenotto ja laiton pidättäminen sekä kiristäminen; kidnappauksia tapahtuu edelleen päivittäin ja kidutus on yleinen käytäntö. Tällainen on Venäjän todellisuus, arvoisa ministeri, ja toivon teidän muistavan sen keskustellessanne presidentti Putinin kanssa tämän viikon lopulla.
Helmuth Markov
GUE/NGL-ryhmän puolesta. - (DE) Arvoisa puhemies, vakaus ja kehitys Euroopassa ja maailmassa ei ole mahdollista ilman Euroopan unionin ja Venäjän järjellistä yhteistyötä. Mitä odotan tältä kokoukselta, mitä olisi tehtävä toisin kuin Samarassa? Toivoisin, että voisitte takaisin palatessanne kertoa, että teillä on yhteinen strategia Venäjän kanssa Kosovon ongelman ratkaisemiseksi ja Lähi-idän rauhanprosessia varten, yhteinen kanta Iranin ydinvoimakysymykseen sekä yhteinen strategia Transnistrian ongelman ratkaisemiseksi.
Kyse ei ole vain energiatoimituksista. Unohtakaamme Galileo. Teollisuus ei halua sitä, ja laskun maksavat kuluttajat. Kehittäkäämme Venäjän kanssa järkevä energiapolitiikka, joka hyödyntää uutta teknologiaa. Ratkaiskaamme viisumivapaata matkustamista koskeva ongelma Venäjän kanssa. Miksi tällä alalla ei ole edelleenkään juuri edistytty, paitsi erityisryhmien osalta? Paljon voitaisiin mielestäni tehdä.
Mikä on Euroopan unionin kanta ohjuskilpeen? Seisommeko Venäjän rinnalla Yhdysvaltojen puolustuskilpeä vastaan? Se olisi mielestäni loistava saavutus. Meidän on tietenkin oltava myös kriittisiä Venäjää kohtaan, ja kerrottava sille, että jos puhumme Wolfgang Schäublen ja Franz Josef Jungin Saksassa suunnittelemia terrorismin torjuntatoimia vastaan, niin meidän on myös sanottava Venäjälle, ettemme halua tätä syrjinnän vastaista lakia. Tämä on täysin selvää.
Mikäli katsomme, että Tšetšenian tilanteessa rikotaan ihmisoikeuksia, meidän on tehtävä kantamme selväksi venäläisille, mutta meidän on myös seurattava kehitystä jälkeenpäin. Mikäli kumppanuussopimuksemme on toimiva, meidän on voitava hyvinä kumppaneina puhua toisillemme asiasta. Tarvitsemme Venäjää, ja Venäjä tarvitsee meitä. Voimme edetä yhdessä, jos nostamme kaikki ongelmat pöydälle ja etenkin jos hahmottelemme keinoja niiden ratkaisemiseksi.
Jana Bobošíková
(CS) Hyvät parlamentin jäsenet, mikäli haluamme pitää puolemme kansainvälisellä kentällä, EU:n vahvan ryhmittymän ja supervalta Venäjän on integroitava taloutensa.
Vain siten ne voivat vastata väistämättömiin poliittisiin paineisiin, jotka saattaisivat muutoin hajottaa tämän rationaalisen kumppanuuden. Jos energiakauppaa ei lasketa mukaan, Venäjän vienti EU:hun vastaa nykyisellään arviolta Marokon tai Argentiinan osuutta. Tästä syystä kannatan kaupasta vastaavan komission jäsenen Mandelsonin EU:lle ja Venäjälle esittämää pyyntöä siitä, etteivät ne enää käyttäytyisi kuin kaksi kaupunkia, joita yhdistää vain kapea tie ja kaasuputki.
Olen vakuuttunut siitä, että molempien kumppaneiden olisi keskityttävä molempia osapuolia hyödyttävien pitkän tähtäimen talous- ja kauppasuhteiden rakentamiseen sallimatta lyhyen aikavälin poliittisen taktiikan voittaa. Uskon, että on EU:n kansalaisten edun mukaista, että EU on Venäjän suhteen johdonmukainen, toisin kuin nykyisin. Meidän olisi kannustettava Venäjää luomaan vakaampi poliittinen ja yritysympäristö, mikä tarkoittaa tuonnin esteiden vähentämistä ja paremman toimintaympäristön luomista EU:n investoijia varten.
Reino Paasilinna
(FI) Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, on kaksi tapaa tarkastella EU:n Venäjän-suhteita. Me katsomme niitä ongelmien tai mahdollisuuksien kautta. Kuten tiedämme, kumpiakin on tällä hetkellä runsaasti.
Unionin johtajat ottivat viime viikolla Lissabonissa askeleen kohti yhtenäisempää ulkopolitiikkaa. Eikö Venäjän-politiikka voisi olla ensimmäinen näytön paikka molemmille osapuolille, siis myös Venäjälle? Kumppanuus- ja yhteistyösopimus pitäisi uusia, ja me tiedämme sen. Pohjoisen ulottuvuuden alueella on saatu jotakin aikaan Itämerta koskevissa asioissa, mutta meidän on siirryttävä uusille alueille. Tiekartatkin ovat olemassa, mutta tiellä on vähän kulkijoita.
Me olemme tukeneet Venäjän WTO-jäsenyyttä. Sopimus on syytä saada aikaan. Silloin komission jäsenen Ferrero-Waldnerin mainitsemat puutullit ja laiton rahastus rajoilla ehkä saataisiin kuriin. Me olemme energian kautta täysin sidoksissa toisiimme, mutta riippuvuus on molemminpuolista. Yksipuolinen vientikin on riippuvuutta, ei ainoastaan tuonti.
Mykkäkoulu Venäjän kanssa on siis syytä lopettaa. Valitettavasti tilanne on jatkunut pitkään, mutta tervehdin Puolan uutta johtajaa, joka halusi parantaa suhteita Venäjään, ja myös Saksaan. Venäjä tietysti on ongelmallisempi.
Neuvotteluissa on saatava aikaan tuloksia myös kansalaisoikeuksien alalla, eikä ainoastaan silloin, kun on kyse tavaroista. Kysyisinkin neuvostolta, että otetaanko puutullit esille huippukokouksessa? Entä Venäjän uusi lainsäädäntö eli käytäntö, jonka mukaan rikoksesta epäiltyä ei luovuteta kuulusteltavaksi siihen maahan, jossa rikos on tapahtunut? Kyseessä on erikoinen käytäntö. Toisin sanoen Venäjälle pääsee turvaan rikollinen, joka tekee rikoksen jossakin jäsenvaltiossa. Puuttuuko neuvosto kyseiseen asiaan huippukokouksessa?
Annemie Neyts-Uyttebroeck
(NL) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, tämän keskustelun sekä neuvoston ja komission puheenvuorojen perusteella on ilmiselvää, kuinka Venäjän ollessa kyseessä on vaikeaa sovittaa yhteen tarvittava kunnioitus tätä suurta ja tärkeää maata ja kansaa kohtaan sekä unionin keskeisten periaatteiden, eli oikeusvaltioperiaatteen, toimivan demokratian, vapaiden tiedotusvälineiden ja ihmisoikeuksien kunnioituksen edistäminen. Tasapainon löytäminen on vaikeaa, varsinkin koska presidentti Putin osaa paremmin kuin kukaan muu hyödyntää vähäisintäkin mielipide- tai vivahde-eroa jäsenvaltioiden välillä.
Olemme kuulleet Venäjällä parin viikon päästä järjestettävistä vaaleista. Tässä yhteydessä haluan korostaa, että niille puolueille asetetut ehdot, jotka eivät ole edustettuina duumassa, ovat täysin demokratiaan sopimattomia. Sen paremmin vakuuden suuruuden, vaadittujen allekirjoitusten lukumäärän tai niiden tarkistamisen osalta - muistakaa, miten kävi Pietarissa joitakin kuukausia sitten - ne eivät täytä kriteerejä, joita vapaat ja oikeudenmukaiset vaalit meidän ja muun maailman mielestä edellyttävät. Toisin sanoen, tilanne ei ole lainkaan lupaava.
Olemme myös kuulleet hyvin huolestuttavia kertomuksia yrityksistä valvoa tiukasti opiskelijoiden välisiä kontakteja ja vaihto-ohjelmien osanottajia. Toisin sanoen - ja päätän puheenvuoroni tähän, arvoisa puhemies - jäsenvaltioiden on nyt pidettävä tiukemmin yhtä ja pysyttävä valppaampina kuin koskaan ennen, jotta yhteistyötä voitaisiin jatkaa.
Inese Vaidere
(LV) Hyvät parlamentin jäsenet, Venäjä on tärkeä kumppani, mutta sen harjoittama politiikka on huolestuttavaa. Vaikka Venäjän kaduille ei ole vielä pystytetty presidentti Putinin patsaita, henkilökultin syntymisestä on merkkejä. Valtionpäämiehen ehdokkuus parlamenttivaaleissa on ennenkuulumatonta demokraattisen valtion historiassa, samoin kuin radikaaliliike Nashin johtajan nimittäminen nuorisoministerin virkaan sekä kieltäytyminen Euroopan parlamentin ihmisoikeuksien alivaliokunnan valtuuskunnan vastaanottamisesta. Venäjän harjoittama vieraiden kansojen manipulointi on vaarallista. Latviassa suoritetut selvitykset osoittavat, että Venäjän tuki kansalle on täysin ristiriidassa yhteiskunnan yhdentymisen kanssa. Pelkään myös, että niiden henkilöiden poliittinen menneisyys, jotka järjestivät hiljattain Venäjä-foorumin Euroopan parlamentissa, antaa syytä uskoa tuhoisien suunnitelmien olemassaoloon muissa Euroopan valtioissa. Velvollisuutemme on taistella näitä manipulaatioita vastaan, sillä Venäjä koettelee kärsivällisyyttämme. Energiavuoropuhelun osalta on varmistettava, että energiaperuskirjan periaatteet ja ratifiointi ovat erottamaton osa uutta sopimusta huolimatta Moskovan tyytymättömyydestä vastavuoroisuuslausekkeeseen. Kiitos.
Hélène Flautre
(FR) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, olkaamme selvänäköisiä! Venäjän viranomaiset tulevat tulkitsemaan ja ovat jo tulkinneet eilisen päätöksemme suureksi menestykseksi: ei päätöslauselmaa, ei viestiä. Siinä vasta palkkio parlamentin virallisen ihmisoikeusvaltuuskunnan vierailun kieltämisestä. Nyt enemmän kuin koskaan ennen Venäjän yhteiskunta on propagandalehdistön vanki ja eristäytyy vaaralliseen nationalismiin.
Tämän päivän Venäjällä pelkoon perustuvasta väkivallasta on tullut normi samalla kun rasismi ja muukalaisviha kukoistavat. ”Riippumaton” ei enää ole hyväksyttävä termi. Riippumattomat ihmisoikeuksien puolustajat ja toimittajat tai poliittiset vastustajat leimataan automaattisesti hallitusjärjestelmän vihollisiksi. Vuonna 2007 säädetty laki koskeekin näitä epävirallisesti. Äärisuuntauksien torjumisen varjolla kyseinen laki antaa itse asiassa viranomaisille täydet valtuudet tässä taistelussa, jossa voimasuhteet eivät ole tasapainossa. Ja kuten Marie Mendras eilen kertoi, jatkuva ihmisoikeuksien loukkaaminen ei itse asiassa juuri saa liikkeelle kansanjoukkoja Venäjällä. Vladimir Putinin uhkapeli siis onnistui: hän on saanut maansa kansalaiset vakuuttuneiksi siitä, että Venäjä voi soveltaa erityiskäytäntöjä demokratian ja ihmisoikeuksien alalla.
Ajatusmallin ollessa tällainen ei ole lainkaan yllättävää, että Venäjä on ainoa Euroopan neuvoston jäsenvaltio, joka ei ole vielä ratifioinut neljättätoista pöytäkirjaa. Tuomioistuimen päätös on Putinille onnenpotku ja siunaus. Se sallii hänen olla valvomatta tuomioiden täytäntöönpanoa ja viivyttää etenkin kidutettujen tšetšeenien anomusten käsittelyä. Näiden tosiseikkojen valossa olisi varsin naiivia kuvitella, että Venäjällä järjestetään ensi joulukuun 2. päivänä vapaat ja avoimet vaalit. Eikö tämän parodian osalta olisi oikeutettua puhua ennemminkin kansanäänestyksestä Vladimir Putinin puolesta tai häntä vastaan? Perustuslakia muuttamatta hän onnistuu pitämään hallussaan kaiken poliittisen, taloudellisen, rahataloudellisen, hallinnollisen ja oikeudellisen vallan sekä turvallisuutta koskevat valtuudet.
Nyt EU:n ja Venäjän huippukokouksen alla kehotan neuvostoa ja komissiota asettamaan ihmisoikeudet korkeimmalle mahdolliselle politiikan tasolle. On olennaisen tärkeää säilyttää ihmisoikeudet keskeisessä asemassa, keskusteltiinpa sitten tulevasta sopimuksesta, Kosovon tilanteesta taikka energiasta. Tätä meiltä pyytävät Venäjän demokraatit, jotka sanovat meille yksinkertaisesti: jatkakaa puhumista heistä, jatkakaa totuuden sanomista. Me emme ainakaan vaaranna henkeämme näin tehdessämme.
Vladimír Remek
(CS) Hyvät parlamentin jäsenet, EU:n ja Venäjän väliset suhteet kuuluvat yleisimpiin keskustelunaiheisiin parlamentissa.
Samat kliseet kuullaan säännöllisin väliajoin, joko tarkoituksella tai johtuen näiden kysymysten suhteen vallitsevista väärinymmärryksistä ja tietämättömyydestä. Siitä huolimatta, halusimmepa tai emme, meidän on kohdeltava Venäjää kumppanina. Mikäli emme löydä yhteistä kieltä ja ponnistele suhteidemme parantamiseksi asteittain, EU kärsii tilanteesta Venäjää enemmän. Se ei tarkoita, että suljemme silmämme vaikeuksilta, vaan että kohtaamme todellisuuden ja tuomitsemme kaikki samalla asteikolla.
On tosiasia, että Venäjä on nykyisin taloudellisesti vahvempi ja siten entistä itsevarmempi. Se suojelee myös omia etujaan kuten Yhdysvallat taikka EU. Tarvitsemme maltillista lähestymistapaa. Iloitsen siksi siitä, että lykkäämällä päätöslauselmaa annoimme edustajillemme Portugalin huippukokouksessa vapaammat kädet.
Tämän päivän Venäjä ei ole entinen Neuvostoliitto. Sanon näin paitsi oman pitkän työkokemukseni perusteella kyseisessä maassa, myös Yhdysvaltojen diplomatian johtohahmojen toteamusten pohjalta.
Ria Oomen-Ruijten
(NL) Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää neuvoston ja komission puheenjohtajia. En aio mitata huippukokouksen menestystä suhteessa lopullisen yhteisen julistuksen pituuteen. Minulle tärkeää on - ja toivon asiasta keskusteltavan - että käsittelemme yksityiskohtaisesti niitä kysymyksiä, joiden tiedämme edellyttävän yhteisiä vastauksia.
EU:n ja Venäjän suhteet ovat uskomattoman monisyiset, eikä se muutu nyt vaalien alla. Meidän on kuitenkin todellakin tarpeen tunnustaa, ettei Venäjällä ja EU:lla ole taloudellista ja poliittista vaihtoehtoa kumppanuudelle. Arvoisa puhemies, meillä on erinomainen sopimus kumppanuutta varten. Se on ollut käytössä jo kymmenen vuoden ajan. Kuinka aiomme hoitaa asian luovasti tulevaisuudessa? Huippukokous antaa myös tärkeän tilaisuuden pyytää selvennystä demokratian käsitteeseen, ja kiitän komissiota sen suunnitelmista tämän asian suhteen.
Yllätyn aina siitä, että Venäjällä vakautta ja demokratiaa pidetään toistensa vastakohtina. Se ei tietenkään ole eikä koskaan voi olla meidän näkemyksemme. Venäjän liittyminen WTO:hon on meille kaikille erittäin tärkeää.
Hannes Swoboda
(DE)Arvoisa puhemies, reaalipolitiikan ja moraalipolitiikan vastakkainasettelu ei ole järkevää, kuten Graham Watson sanoi. Tosiasia on, että tarvitsemme niitä molempia. Meidän on oltava realistisia Venäjän-suhteissamme sekä selväsanaisia ja vankkumattomia eettisen ja moraalisen kantamme suhteen.
Monet meistä uskoivat, että kommunismin romahduksen jälkeen Venäjä katoaisi yksinkertaisesti kansainväliseltä näyttämöltä, ja monet myös toivoivat niin käyvän. Näin ei tapahtunut lähinnä siksi, että energian hinnannousun ansiosta Venäjä on voinut kasvattaa tulojaan ja saada siten jälleen valtaa kansainvälisellä kentällä. Meidän on tunnustettava tämä, sillä päinvastainen merkitsisi todellisuuden kieltämistä.
On kuitenkin asioita, joita emme halua hyväksyä, ja joihin kuuluu tietenkin kielteinen kehitys. Sekä neuvoston puheenjohtaja että komission jäsen tekivät tämän selväksi. Emme aio hyväksyä demokratian hajottamiseen tähtäävää kehitystä Venäjällä. Emme voi hyväksyä tällaisia toimia, jotka eivät mitenkään liity demokratian lujittamiseen vaan päinvastoin sen hajottamiseen. Emme halua hyväksyä sitä, että Venäjä ei valitettavasti halua tarjota naapurimailleen, yhteisille naapureillemme, avointa kumppanuutta. Se olisi etujemme mukaista ja meidän olisi tehtävä hyvin selväksi, että haluamme työskennellä yhdessä Venäjän kanssa kumppanuuden kannustamiseksi, mutta Venäjän on sitä varten tunnustettava kaikkien naapurimaidensa itsenäisyys ja täysivaltaisuus.
Emme voi hyväksyä tilannetta, jossa Venäjä pyrkii yhtäältä oikeutetusti vaikuttamaan muihin maihin esimerkiksi Euroopan neuvoston tai Etyjin jäsenyytensä kautta, mutta toisaalta se kieltäytyy vastuun kantamisesta ja vastustaa siten esimerkiksi vaalitarkkailua. Meidän ei tietenkään tule olla epäluuloisia vaalien suhteen periaatteesta, mutta maan, joka uskoo Venäjän lailla demokratiansa kehittyneisyyteen, on myös sallittava jonkinasteiset tarkkailutoimet. Mikäli Venäjä haluaa olla tärkeässä asemassa Euroopan neuvostossa ja Etyjissä, niin meidän kaikkien on kehotettavaa Venäjää osoittamaan se sallimalla vaalitarkkailijoiden todeta, ovatko maan omat vaalit avoimet ja oikeudenmukaiset. Tämä on se selvä viesti, joka Euroopan unionin olisi välitettävä Venäjälle.
Bronisław Geremek
(PL) Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, Venäjän ja Euroopan unionin suhteista keskustellessamme meidän olisi mielestäni kysyttävä itseltämme, mitä Venäjä haluaa Euroopan unionilta ja mitä EU odottaa Venäjältä. Eräs venäläinen poliitikko on sanonut, että Venäjän olisi nyt harjoitettava eräänlaista patoamispolitiikkaa. Jos Venäjä todellakin tekee niin, se merkitsee tavallaan paluuta kylmän sodan aikakaudelle. Meidän olisi pohdittava sitä, mitä Venäjä oikein pyrkisi tällöin patoamaan. Ehkäpä Euroopan unionista lähtöisin olevat vapauden tuulet? Tämä on suuri ongelma. Euroopan unioni väittää samalla pyrkivänsä strategiseen kumppanuuteen Venäjän kanssa.
Haaste on epäilemättä vaikea, ja meidän olisi hyvä pitää mielessä, että oikeusvaltioperiaatteen kunnioittaminen on olennainen ennakkoedellytys lujan kumppanuuden luomiseksi Venäjän kanssa. Oikeusvaltioperiaatteeseen kuuluu tuomioistuinten riippumattomuus. Se edellyttää myös tiedotusvälineiden vapautta, ilmaisunvapautta ja taloudellista vapautta. Yrittäjien vangitseminen ei ole tämän periaatteen mukaista. Se tarkoittaa lisäksi oikeusvaltioperiaatteiden soveltamista kansainvälisissä suhteissa, mikä edellyttää Kaukasian ja Moldovan jäätyneiden konfliktien purkamista ja kansainvälisen yhteisön painostamista Kosovon kysymyksen käsittelyyn.
Hanna Foltyn-Kubicka
(PL) Arvoisa puhemies, EU:n ja Venäjän huippukokous osuu Venäjän historiassa ratkaisevaan aikaan eli Vladimir Putinin aikakauden loppuun. Päättyykö kyseinen kausi kuitenkin tosiasiassa?
Venäjän federaation presidentinvaalit eivät johda muutokseen. Valta säilyy yhdellä ja samalla henkilöllä, joka hoitaa tällä kertaa pääministerin virkaa. Alexander Litvinenkon murhasta epäillystä Andrei Lugovoista on määrä tulla parlamentin jäsen, jolloin hänelle myönnettäisiin koskemattomuus. Venäjän viranomaiset suojelevat siis avoimesti henkilöä, joka on kaiketi syyllistynyt vakavaan rikokseen Euroopan unionin alueella. Niin tehdessään he lähettävät selvän viestin siitä, että Kremlin etujen turvaaminen on lakien ja Euroopan unionin jäsenvaltioiden kunnioittamista tärkeämpää.
Mikään ei muutu vaalien jälkeen. Tšetšenian kansan tuhoaminen jatkuu, samoin kuin lehdistön vaientaminen, ja Kremlin runsaat luonnonvarat sallivat sen toteuttaa jatkossakin raakamaista ulkopolitiikkaansa. Toivon todellakin, että Euroopan unionin edustajat pitävät tämän mielessään Venäjän valtuuskunnan kanssa keskustellessaan. Edustajiemme olisi myös muistettava, että keskustelut itsessään eivät ole tärkeitä. Niillä on merkitystä vain, jos ne johtavat todellisiin muutoksiin Venäjän federaatiossa.
Christopher Beazley
(EN)Arvoisa puhemies, pyytäisin neuvoston puheenjohtajaa ja komission jäsentä vastaamaan eiliseen pyyntöön ja antamaan parlamentille takeita siitä, että sen näkökannat välitetään todella suoraan presidentti Putinille ja tämän neuvonantajille perjantaina Mafrassa.
Olemme kuulleet kerrottavan kolmesta toimintaamme ohjaavasta periaatteesta, joita puheenjohtaja Barroso kutsuu pyhiksi periaatteiksi ja jotka ovat solidaarisuus, vastavuoroisuus ja oikeusvaltio. Neuvoston puheenjohtaja on portugalilainen ja tietää siten, että kotimaani Englanti on solminut hänen maansa kanssa yhden historian vanhimmista liitoista. Näin ollen me ymmärrämme, mitä yhteisvastuu ja molemminpuolinen tuki merkitsevät. Jos sen unohdamme, maidemme yhteinen suojelupyhimys São Jorge eli Pyhä Yrjö on muistuttamassa meitä siitä.
Yksittäiseen jäsenvaltioon tai sen diplomaattisiin edustajiin kohdistuvat iskut tai jotakin jäsenvaltiota vastaan tehdyt verkkohyökkäykset ovat hyökkäyksiä koko Euroopan unionia vastaan. On varmasti paikallaan muistuttaa presidentti Putinille, että solidaarisuus ja vastavuoroisuus ovat meille olennaisia. Emme voi hyväksyä suvereenin demokratian käsitettä, jos se merkitsee, että Venäjä liittyy kansainvälisiin organisaatioihin - komission jäsen viittasi Maailman kauppajärjestöön - luvaten noudattaa sitoumuksia, joita se ei myöhemmin täytä. Tätä seikkaa on korostettava.
Mihail Hodorkovskin nelivuotinen vankeustuomio Siperiassa päättyy huomenna. Venäjän lain mukaan tuomio olisi pitänyt panna täytäntöön Moskovassa. Voisi olla paikallaan muistuttaa presidentti Putinia siitä, että oikeusvaltioperiaatteen on toimittava suhteessamme molempiin suuntiin. Mihail Hodorkovskia ei vapauteta, sillä häntä vastaan on nostettu uusia syytteitä.
Saatatte kysyä, mitä merkitystä tällä on EU:lle. Vastaus tähän kysymykseen on, että monet EU:n sidosryhmät ovat huolissaan kaupallisten ja oikeudellisten sitoumusten noudattamatta jättämisestä.
Sanoisin lopuksi, arvoisa puheenjohtaja, että emme ole tuomittuja tekemään yhteistyötä, eikä kumppanuussuhde ole mahdollinen ilman molemminpuolista kunnioitusta ja ymmärrystä. Teemme omalta osaltamme suuria ponnisteluja sen takaamiseksi. Tarvitsemme presidentti Putinilta takeita siitä, että hän ymmärtää toimintaamme ohjaavat periaatteet.
Libor Rouček
(CS) Hyvät parlamentin jäsenet, olen täysin samaa mieltä ministeri Antunesin kanssa hänen todetessaan, että EU:n ja Venäjän suhde on vahvempi ja luotettavampi kuin ensi näkemältä vaikuttaa.
Strategisen kumppanuuden luominen on EU:n ja Venäjän molempien edun mukaista, elämmehän samalla mantereella. Olemme taloudellisesti riippuvaisia toisistamme. Ilman yhteistyötä emme voi ratkaista vakavia kansainvälisiä ongelmia, olipa kyse ilmaston lämpenemisestä, joukkotuhoaseiden leviämisen estämisestä, konflikteista Lähi-idässä tai Kosovossa ja niin edelleen. Toisin sanoen, EU:n ja Venäjän välisillä lujilla, mukautuvilla ja tasapainoisilla naapuruussuhteilla on keskeinen merkitys koko Euroopan vakaudelle, turvallisuudelle ja vauraudelle.
Kehittäessämme ja lujittaessamme tätä suhdetta emme kuitenkaan saisi unohtaa EU:n perustana olevia perusarvoja, joita ovat ihmisoikeudet ja kansalaisvapaudet, demokratia ja oikeusvaltioperiaate. Olen vakuuttunut siitä, että meidän olisi edelleen muistutettava venäläisiä kollegoitamme näistä arvoista nyt vaalien lähestyessä Venäjällä.
Tulevassa Mafran huippukokouksessa EU:n olisi myös muistutettava venäläisiä kumppaneitamme avoimuus- ja vastavuoroisuusperiaatteiden merkityksestä taloussuhteissa. Euroopan markkinoiden olisi pysyttävä venäläisille yrityksille avoimina. Kuitenkin myös Venäjän markkinat olisi avattava täysin eurooppalaisille yrityksille, energiamarkkinat ja alan yritykset mukaan lukien.
Georgios Papastamkos
(EL) Arvoisa puhemies, EU:n ja Venäjän väliseen uuteen strategiseen kumppanuuteen siirtyminen ei ole helppoa. Sitä haittaavat jatkuvat mielipide-erot, jotka aiheuttavat toisinaan suuria jännitteitä. Eroavaisuuksien ylidramatisointi johtaa menneisyyden raskaiden toimintamallien nousemiseen pintaan uudelleen, tekee nykyhetken epävarmaksi ja haittaa rakentavaa edistystä.
On paikallaan esittää eräitä kysymyksiä EU:n ja Venäjän kumppanuudesta. Onko Venäjä hyväksynyt laajentuneen unionin todellisuuden? Onko unioni päässyt eroon itään suuntautuvaan laajentumiseen liittyvistä kasvukivuista? Kokevatko uudet jäsenvaltiot osallistuvansa tehokkaaseen eurooppalaisen turvallisuusjärjestelmään? Kuinka unioni suhtautuu Venäjän pyrkimyksiin roolinsa uudelleen määrittelemiseksi ja lujittamiseksi kansainvälisessä valtatasapainossa? Jatkavatko osapuolet etenemistä epäluottamuksen ilmapiirissä ja hiljaista diplomatiaa harjoittaen, vai pyrkivätkö ne laatimaan yhteisiä toimintasuunnitelmia?
Hyvät parlamentin jäsenet, yksinomaan alakohtainen lähestymistapa ei mielestäni ole paras mahdollinen vaihtoehto. Julkistetun tavoitteen neljän yhteisen alueen luomisesta on pysyttävä poliittisesti sitovana, samoin myös Venäjän WTO-jäsenyyttä koskevan tavoitteen. Tarvitaan siis laaja-alaisia ja vahvoja kumppanuusrakenteita yhteistyön tekemiseksi talouskysymyksissä, vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueella, ulkoisen turvallisuuden alalla sekä tutkimuksessa, koulutuksessa ja kulttuurialalla. Venäläisvastaisuutta ei voida hyväksyä Euroopan unionissa, joka perustuu demokratiaan, oikeusvaltioperiaatteeseen ja perusvapauksiin. Ymmärrän eräiden uusien jäsenvaltioiden kansalaisten vahvoja tunteita, mutta menneiden kokemusten ylikorostaminen voi vaarantaa mahdollisuudet avoimeen poliittiseen yhteistyöhön ja tiiviin keskinäisen institutionaalisen yhteyden luomiseen.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, on unionin ja Venäjän yhteisen edun mukaista asettaa yhteisiä poliittisia ja taloudellisia tavoitteita demokraattisten periaatteiden, rauhan, vakauden ja turvallisuuden nimissä.
Józef Pinior
(PL) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, haluaisin aluksi painottaa Euroopan unionin ja Venäjän välisen strategisen kumppanuuden merkitystä ja ilmaista kiintymykseni Venäjän federaation kansalaisia ja kaikkia Venäjän kansoja kohtaan. Haluan myös antaa tunnustusta Venäjän saavutuksille talouskehityksen alalla ja yhteiskunnallisen kriisin käsittelyssä. Aito strateginen kumppanuus edellyttää kuitenkin vakavaa ja rehellistä asennetta molemminpuolisissa suhteissa. Euroopan unioni on pannut huolestuneena merkille uuden valtajärjestelmän kehittymisen presidentti Putinin persoonan ympärille. Se uhkaa heikentää pysyvästi koko Venäjän liberaalidemokratiaa. Se lietsoo myös uusimperialismin tulta Venäjän ulkopolitiikassa. EU:n ja Venäjän huippukokouksen alla laatimissaan teksteissä Amnesty International kiinnittää huomion ihmisoikeusloukkauksiin Venäjällä. Amnestyn toimittamat tiedot koskevat hallituksen viranomaisten ihmisoikeusloukkauksia Pohjois-Kaukasiassa ja etenkin Tšetšeniassa ja Ingušiassa, ilmaisunvapauden ja yhdistymisvapauden heikentymistä, toimittajien murhia ja rasistisen väkivallan lisääntymistä.
Puheenjohtajavaltio Portugalin olisi käsiteltävä Amnesty Internationalin mainitsemia kysymyksiä Mafrassa 26. lokakuuta 2007 pidettävässä huippukokouksessa. Venäjän kansalaisyhteiskunnan, toimittajien ja ihmisoikeusaktivistien on voitava nähdä Euroopan unioni perusoikeuksien takaajana ja demokraattisen, liberaalin ja maailmalle avoimen Venäjän liittolaisena.
Elmar Brok
(DE)Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, toivon, että EU:n ja Venäjän huippukokous saa meidät pysähtymään hetkeksi määritelläksemme lopultakin yhteiset intressimme, sillä molemmille yhteisiä etunäkökohtia on epäilemättä olemassa. Niitä ovat muun muassa taloudelliset ja turvallisuuspoliittiset intressit etenkin Lähi-itää, Irania ja terrorismin torjuntaa koskevissa kysymyksissä, joiden osalta meidän on tunnustettava, että tavoitteita ei voida saavuttaa ilman Venäjän osallistumista. Venäjän on kuitenkin myös ymmärrettävä, että ulkopuolelle jääminen heikentää sen omia intressejä.
Venäjän väestökehitystä sekä Siperian laajoja alueita ja väkirikkaita maita ajatellen en Venäjän asemassa kuvittelisi uhan kohtaavan sitä Euroopasta. Pitkällä aikavälillä ajattelisin uhan tulevan muualta. Luulen meidän olevan tässä asiassa pitkälti yhtä mieltä siitä, millä alalla toimet ovat tarpeen.
Me niin sanotut länsimaat, joihin lasken Yhdysvallat, emme puolestamme ottaneet Venäjää vakavasti silloin, kun asiat olivat maassa huonolla tolalla, minkä johdosta Venäjä on jälleen omaksunut imperialistisen asenteen. Tämä näkyy myös Venäjän sisäisessä kehityksessä etenkin ihmisoikeuksien ja lehdistönvapauden alalla, ja sen yhä useammin esittämissä toteamuksissa naapurimaiden itsenäisyydestä, joita ei voida hyväksyä. Venäjän lähialueen maille esitettyjä vaatimuksia tietyn käyttäytymismallin omaksumisesta suhteessa tiettyihin maihin ei voida hyväksyä. Jokaisella maalla on oikeus tehdä päätöksensä vapaasti ja itsenäisesti ja määrätä oman tiensä suunta. Venäjän on hyväksyttävä se. Se ei voi palata vanhentuneisiin käsitteisiin tai energian käyttämiseen aseena, mikä on vielä vähemmän hyväksyttävää.
Voimme edistyä vain analysoimalla uudelleen perinpohjaisesti molempien osapuolten intressejä. Uskon sen olevan jälleen mahdollista, kunhan vaalit ovat ohi Venäjällä, ja toivon myös, että se estää Venäjää jatkamasta väärällä tiellä talouden alalla. Öljyn ja kaasun kaupasta maahan virtaavat varat käytetään nykyisin raskasteollisuuden vanhojen konsernien elvyttämiseen ilmailualalla, laivanrakennusteollisuudessa ja vastaavilla aloilla. Mikäli tilanne huononee, niitä odottaa sama katastrofaalinen skenaario kuin aiemmin, sillä Venäjä ei ole rakentanut vakaata, laajapohjaista taloudellista rakennetta, johon kuuluvat pienet ja keskisuuret yritykset, ja tämän puutteen seuraukset ovat ilmeiset. On myös meidän etumme mukaista varmistaa, ettei Venäjällä synny uusia tyhjiöitä, jos öljyn hinta kääntyy laskuun.
Ana Maria Gomes
(PT) Huippukokous voi osoittautua hyödylliseksi niiden epäselvyyksien ratkaisemisessa, jotka hankaloittavat edelleen Euroopan unionin ja Moskovan suhteita. Ministeri Amado on kuitenkin jo varovaisesti laskenut rimaa kertomalla, ettei puheenjohtajavaltiolla ole kunnianhimoista asialistaa Mafran huippukokousta varten.
Uutistoimisto Lusalle hiljattain antamassaan haastattelussa tämän venäläinen virkaveli Lavrov valitti Euroopan unionissa leviävästä sairaudesta viitaten eräiden jäsenten vastahakoiseen asenteeseen. Todellisuudessa suhteillemme myrkkyä ovat kuitenkin ennemminkin demokratian, ihmisoikeuksien, lehdistönvapauden ja oikeusvaltion hidas kuolema Venäjällä sekä se, että turvallisuusjoukkojen entiset jäsenet määrittelevät häikäilemättä Venäjän federaation agendan. Se huolestuttaa eurooppalaista suurta yleisöä ja se heijastuu myös suhteissamme. Euroopan unionia vaivaava sairaus eli erimielisyys pyritään hoitamaan, ja uudistussopimus on tehokas lääke sitä vastaan. Näköpiirissä ei valitettavasti ole hoitokeinoa Putinin Venäjän yksinvaltiuteen ajautumista vastaan, ja mikäli Euroopan unionin neuvosto sulkee silmänsä tilanteelta, parannuskeinon löytäminen vie vielä pitempään.
Roberta Alma Anastase
(RO) Mafrassa 26. lokakuuta 2007 pidettävä huippukokous ajoittuu Euroopan unionin ja Venäjän suhteiden tulevaisuuden kannalta hyvin tärkeiden tapahtumien aattoon. Mainitsen niistä vain muutaman: Euroopan unionin ja Venäjän välisen kumppanuus- ja yhteistyösopimuksen umpeutuminen, joulukuun 2007 parlamenttivaalit ja maaliskuun 2008 presidentinvaalit Venäjällä. Tässä yhteydessä meillä on tilaisuus paitsi painostaa Venäjää avoimeen ja rehelliseen vuoropuheluun Euroopan unionin kanssa, myös tarkastella kriittisesti kuluneita kymmentä yhteistyövuotta.
Edellisten puhujien mielipiteisiin yhtyen haluaisin keskittyä puheenvuorossani tärkeään rooliin, joka Venäjällä olisi oltava yhteisellä naapurialueellamme ja Mustanmeren alueella. Kuluneiden 10 vuoden analyysi osoittaa, että jäätyneet konfliktit alueella ovat jatkuneet ja että Venäjän taloudelliset ja poliittiset suhteet sekä tämän alueen maiden että sen naapurimaiden, Euroopan unionin nykyisten jäsenvaltioiden kanssa eivät aina perustu vastavuoroisuuden, luottamuksen ja hyvien naapuruussuhteiden periaatteisiin. Jäätyneistä konflikteista puheen ollen, hyvä ja tunnettu tuore esimerkki koskee poliittisten vankien Andrei Ivanţocin ja Tudor Popan vapauttamisen olosuhteita. He ovat elävä todiste tällä maantieteellisellä alueella vallitsevasta epävakaudesta ja turvattomuudesta, joka vaikuttaa koko alueeseen. Mafran kokouksessa olisi siis käsiteltävä myös näitä kysymyksiä, ja muistutettava Euroopan unionin perustavoitteesta eli todellisen demokratian, vakauden ja vaurauden luomisesta Mustanmeren alueella ja yhteisellä naapurialueellamme.
Näin ollen Venäjän kannan ja sen kansainvälisten normien ja velvoitteidensa mukaisesti antaman rakentavan panoksen olisi oltava pysyvä teema Euroopan unionin vuoropuhelussa maan kanssa. Todellinen strateginen kumppanuus sekä vahva ja molempia hyödyttävä suhde edellyttävät suurempaa vastuullisuutta ja lujaa sitoumusta molemmilta osapuolilta.
Katrin Saks
(ET) Näimme eilen parlamentissa unkarilaisen nukketeatteriesityksen. Se toi mieleeni ajatuksen siitä, kuinka me toisinaan äänestämme täällä parlamentissa nostamalla veltosti kätemme. Onko meistäkin tullut marionetteja?
Huhu kertoo salaisista sopimuksista ja puheenjohtajavaltion ehdotuksesta, että Venäjää koskevaa päätöslauselmaa katsottaisiin läpi sormien, näennäisesti siksi, ettei se varjostaisi Euroopan unionin ja Venäjän huippukokousta. On kuohuttavaa, että luovumme näin nöyrästi ilmaisunvapaudestamme.
Tämä on paras esimerkki siitä, kuinka Eurooppa ei ole ymmärtänyt, että ongelmallista Venäjän-suhteissamme eivät ole yksityiskohdat vaan oma käytöksemme. Euroopan parlamentti on aiemmin vastustanut tällaisia tilanteita, mutta Venäjän yhteiskunnan lamaannuttanut pelko on ilmeisesti alkanut vaikuttaa meihinkin.
Miksi teemme toistuvasti poikkeuksia Venäjän suhteen? Uskommeko jatkossakin entisen lailla omiin periaatteisiimme, vai sallimmeko sen ajatuksen saada jalansijaa, että Venäjä on niin erilainen, että paitsi pannukakkujemme, myös kumppanuussuhteidemme on noudatettava venäläistä tapaa. Tällainen käytös on tuhoisaa molemmille osapuolille, sekä Euroopan unionille että Venäjälle itselleen.
Tunne Kelam
(EN)Arvoisa puhemies, nyt on mielestäni korkea aika kohdata todellisuus. Graham Watson sanoi aiemmin, että nykyisessä yhteistyömekanismissa on säröjä, joista kehittyy halkeamia. Kumppanuus- ja yhteistyösopimuksessa vakuutetaan, että jaamme samat arvot. Kuitenkin joitakin vuosia sitten Chris Patten kirjoitti, ettei hän usko meidän jakavan vielä samoja arvoja todellisuudessa. Venäjän valtiopolitiikkaan kuuluu perinteisesti teeskentely - Potemkinin kylien rakentaminen - ja Vladimir Putin teeskentelee edelleen olevansa demokratiassa, vaikka hän on tällä välin saanut lähes päätökseen autoritaarisen ja sangen nationalistisen valtion rakentamisen.
Teeskentelemme myös tulevien vaalien olevan ratkaisevan tärkeät. Epäilen, että näin on, koska kaikki on valmista vaalien manipuloimiseksi ja Vladimir Putinin toiveiden mukaisten tulosten saamiseksi, lavastetut oppositiopuolueet ja tekaistut kansalaisjärjestöt mukaan lukien. Jos lähdemme nyt mukaan tähän leikkiin ja teeskentelemme uskovamme tällaiseen demokratiaan, olemme osaltamme vastuussa tapahtumista Venäjällä sekä niiden maan tavallisten kansalaisten kohtalosta, jotka ansaitsevat parempaa kuin tämän valedemokratian.
Olen siksi jyrkästi eri mieltä neuvoston väitteestä, jonka mukaan yhteistyölle ei ole vaihtoehtoja. Demokratia perustuu vaihtoehtoihin ja niiden luomiseen, ja meidän on myös sitouduttava puolustamaan ihmisoikeuksia vankkumatta. Suhteita on tasapainotettava ja meidän on välitettävä viesti siitä, että olemme valmiita lopettamaan yhteistyön, mikäli Venäjän vastaus siihen ei ole vastavuoroisuus ja avoimuus.
Manuel Lobo Antunes
neuvoston puheenjohtaja. -(PT) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, olen kuunnellut tarkasti täällä pidettyjä puheita, joissa käsittelitte Euroopan unionin ja Venäjän tulevaa huippukokousta, EU:n ja Venäjän suhteita yleisemmin sekä näkemystänne Venäjän sisäisestä tilanteesta. Olen tietenkin pannut mielipiteenne merkille velvollisuuteni mukaisesti ja tulen huomioimaan ne asianmukaisesti.
Kaikkia tämänpäiväisiä kommentteja ja analyysejä yhdistävä tekijä on mielestäni se ajatus, että Venäjä on Euroopan unionille strateginen kumppani. EU tarvitsee Venäjää, aivan kuten Venäjä tarvitsee Euroopan unionia. Tämän ehdottoman kiistämättömän toteamuksen pohjalta meidän on rakennettava molempia osapuolia hyödyttävä vankka ja vakaa suhde, joka perustuu yhteisiin arvoihin ja periaatteisiin.
Täällä on puhuttu solidaarisuudesta, ihmisoikeuksista ja vastavuoroisuudesta. Nyt enemmän kuin koskaan ennen Euroopan unionin on pysyttävä lujana Venäjää kohtaan unionin sisäisen solidaarisuuden suhteen. Kuten olen aina sanonut, yhden jäsenvaltion ongelma on kaikkien jäsenvaltioiden ongelma. Jäsenvaltioiden välistä solidaarisuutta ei tule kyseenalaistaa missään olosuhteissa.
Ihmisoikeuskysymyksen osalta haluaisin sanoa, että me kaikki tunnemme unionin ytimessä olevat periaatteet, jotka ovat oikeusvaltion kunnioittaminen, demokratia ja ihmisoikeudet. Näiden luovuttamattomien arvojen ja periaatteiden on aina ohjattava suhteitamme kolmansien maiden kanssa.
Meidän on tietenkin varmistettava omalta osaltamme vastavuoroisuus. Olemme kuitenkin niin tehdessämme oikeutettuja odottamaan vastavuoroisuutta myös toisilta. Jos suhteessa on tässä vaiheessa säröjä, kuten parlamentin jäsen sanoi, Euroopan unionille ja Venäjälle voi mielestäni olla vain hyödyksi tehdä kaikkensa mainitsemani kehyksen eli solidaarisuuden, vastavuoroisuuden ja ihmisoikeuksien kunnioituksen puitteissa.
Suhteen murtumien parantaminen on tietenkin Euroopan unionille olennaista ja aiomme ponnistella sen eteen. Tässä työssä olemme tietenkin tietoisia vaikeuksista ja erilaisista tavoitteista, mutta pysymme määrätietoisina, sillä tiedämme myös, ettei nykyinen tilanne ole unionin kannalta paras mahdollinen. On tietenkin velvollisuutemme ajaa Euroopan unionin etua, ja teemme niin avoimesti, keskustellen kasvokkain, kuten meidän on aina tehtävä strategisina pitämiemme kumppaneiden kanssa.
Aiomme käydä intensiivistä ja tärkeää vuoropuhelua. Keskustelemme taloudesta, kaupasta, ihmisoikeuksista ja tietenkin kansainvälisestä ja alueellisesta poliittisesta tilanteesta. Toivomme, ja ponnistelemme sen eteen, että vaikeuksista, ongelmista ja mielipide-eroista huolimatta, kaikesta huolimatta, voimme huippukokouksen päättyessä perjantaina todeta, että suhteissamme on tapahtunut edistystä ja olemme vaikeuksista huolimatta saavuttaneet tavoitteemme.
Benita Ferrero-Waldner
komission jäsen. -(DE) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, haluaisin käsitellä eräitä mainittuja seikkoja. Käyty keskustelu on osoittanut hyvin selvästi täällä tänään vallitsevat jännitteet.
Pidän edelleen Venäjää strategisena kumppanina. Sanoin kuitenkin myös, että kyseessä on naapurimaamme, jonka vuoksi on erityisen tärkeää suhtautua vakavasti muun muassa Graham Watsonin ja Christopher Beazleyn käsittelemiin kysymyksiin. Otamme ne todellakin vakavasti.
Luokaamme silmäys edelliseen, Samarassa järjestettyyn huippukokoukseen. Neuvoston silloinen puheenjohtaja Angela Merkel pelasi täysin avointa peliä paitsi kokouksessa, myös tiedotusvälineissä. Älkää siis kuvitelko, että nämä arvot eivät olisi meille tärkeitä. Tiedämme kehityksen olevan huolestuttavaa tiedotusvälineiden vapauden, oikeuslaitoksen riippumattomuuden sekä oikeudenmukaisuuden alalla myös vaalien yhteydessä.
Tänään esitetyt kysymykset osuvat oikeaan. Haluaisin kuitenkin sanoa myös, että Elmar Brokin kommentit vastaavat näkemystäni siltä osin, että meidän on määriteltävä selvästi intressimme. Yhtäältä kyse on tietenkin hyvin tärkeistä turvallisuuskysymyksistä, ja toisaalta asiaan liittyy ihmisoikeuksia ja demokratiaa koskevia näkökohtia.
On tietenkin myös hyvin tärkeää puhua kolmesta keskeisestä periaatteesta, joihin Christopher Beazley viittasi, ja jotka ovat solidaarisuus, vastavuoroisuus ja oikeusvaltioperiaate. Ne ilmenevät luonnollisesti monin eri tavoin, sitä ei voida kiistää. Olette aivan oikeassa, hyvä Christopher Beazley, ja voin vakuuttaa teille, että myös näitä kysymyksiä käsitellään.
Tiedän, että puheenjohtaja Barroso aikoo ottaa nämä kysymykset esille hyvin selvästi etenkin muun muassa energiakysymyksen yhteydessä. Kuten tiedätte, komissio on juuri hyväksynyt tähän tähtäävän toimenpidepaketin. Haluamme selkeitä sääntöjä, joita kaikki osapuolet noudattavat todellisen vastavuoroisuuden nimissä.
Tämän sanottuani haluaisin muistuttaa teitä eräästä seikasta: mitä valmiimpia olemme Euroopan unionissa puhumaan todellakin yhdellä äänellä, sitä vahvempia olemme. Kuten tiedämme, emme aina onnistu siinä. Kuitenkin mitä vahvempi Venäjä on, sitä tärkeämpää on, että puhumme yhdellä äänellä. Energiariippuvuus on totta, ja voimme puolustaa etujamme tehokkaasti vain, jos välitämme vahvan ja selkeän viestin.
Emme ehkä kiinnittäneet asiaan riittävästi huomiota menneisyydessä, ja Venäjän ollessa niin sanoakseni heikommassa taloudellisessa asemassa emme todennäköisesti tukeneet sitä riittävästi. Tänä päivänä meidän on kuitenkin omaksuttava vastavuoroisuuteen perustuva lähestymistapa ja pyrittävä aitoon kumppanuuteen, mutta se tarkoittaa, että myös Venäjän on tunnustettava meille tärkeät seikat.
Puhemies
(DE)Olen vastaanottanut kuusi työjärjestyksen 103 artiklan 2 kohdan mukaisesti käsiteltäväksi jätettyä päätöslauselmaesitystä.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan seuraavalla istuntojaksolla.
Kirjalliset kannanotot (142 artikla)
András Gyürk  
kirjallinen.-(HU) EU:n ja Venäjän huippukokouksen yhteydessä haluaisin kiinnittää huomion eräisiin energiapolitiikkaan liittyviin tekijöihin. Ei ole lainkaan liioiteltua sanoa, ettei Venäjän energiateollisuudessa sovelleta nykyään markkinatalouden periaatteita. Venäjä ei ole samaistanut ulkomaisten investointien suojelun ja syrjimättömän kaupan periaatteita. Se pyrkii Euroopan energiasektorille, mutta se ei kuitenkaan avaa omia markkinoitaan ulkomaisille yrityksille. Energiakysymyksissä olemme myös nähneet viime vuosina Moskovan käyttäneen useaan otteeseen vientiä poliittisen painostuksen välineenä. Samalla se on yrittänyt kylvää eripuraa Euroopan unionin jäsenvaltioiden välille.
Euroopan yhteisen energiapolitiikan suunnittelussa on otettava huomioon, että Venäjä ei nykyisin kykene enää kattamaan omaa maakaasun kulutustaan ja vientitarpeita kaasuvarannoistaan. Merkittävä osuus sen tarvitsemasta maakaasusta tuodaan siksi Keski-Aasiasta. Toimitusten väheneminen voisi tarkoittaa, että Moskova hyödyntää enenevässä määrin poliittisia tekijöitä energiantarpeensa kattamiseen tulevaisuudessa.
Uskomme, että on tärkeää soveltaa vapaan kilpailun periaatetta myös Euroopan unionin ulkosuhteissa. Meidän on tehtävä selväksi, ettemme hyväksy energiamonopolin luomiseen tähtääviä pyrkimyksiä. Energiatoimitusten turvaaminen on Euroopan unionin kannalta keskeistä. Olemme vakuuttuneita siitä, että jäsenvaltioihin kohdistuvat kasvavat paineet voidaan torjua onnistuneesti vain, jos Euroopan unioni pysyy yhtenäisenä ja noudattaa yhteisön solidaarisuuden periaatetta.
Nykyisellään on mahdotonta kuvitella Euroopan energiahuollon järjestämistä ilman Venäjää. Samalla kuitenkin tämän erityisen suhteen on perustuttava vastavuoroisuuteen.
Richard Seeber  
Nyt samoin kuin menneisyydessä EU:ta ja Venäjää yhdistävät niiden yhteinen historia, vahvat taloudelliset ja poliittiset yhdyssiteet ja yhteiset perinteet. Tiivis yhteistyö on syventynyt entisestään globalisaation myötä ja Euroopan maiden fossiilisten polttoaineiden tarpeen kasvaessa. Energiantoimitusten turvaamiseksi myös tulevaisuudessa EU:n jäsenvaltiot ovat lisänneet alan yhteistyötä sitten 1990-luvun.
Energiaperuskirja on tässä yhteydessä olennainen väline. Sopimuksella edistetään Itä-Euroopan maiden energiapotentiaalin kehittämistä samalla kun varmistetaan EU:n jäsenvaltioiden energiahuollon jatkuvuus. Ulkopoliittisten ja ulkomaankauppaa koskevien kysymysten ja energiakysymysten välisen rajan hämärtyessä enenevässä määrin on huolestuttavaa, ettei Venäjä ole ratifioinut energiaperuskirjaa. Perusoikeuskirjassa turvattuja oikeuksia on kuitenkin varjeltava aina, myös EU:n ulkosuhteissa.
Ottaen huomioon EU:n ja Venäjän suuren keskinäisen riippuvuuden talouden alalla taloudellisilla toimilla uhkailu ei voi koskaan olla hyödyksi ulkopoliittisten tavoitteiden saavuttamisessa, eikä sitä tule siksi hyväksyä. Kehotan painokkaasti komissiota ja neuvostoa vastustamaan Venäjän yrityksiä yksipuolisten etujen turvaamiseksi Euroopan energiamarkkinoilla. On tarpeen taata markkinoiden vapauttamisen täysi vastavuoroisuus ja investointien suojelu.
(Istunto keskeytettiin klo 11.40 LUX-palkinnon jakotilaisuuden takia, ja sitä jatkettiin klo 12.00.)
Martin Schulz
PSE-ryhmän puolesta. - (DE) Arvoisa puhemies, haluaisin esittää pyynnön parlamentin puhemiehelle, en siis teille puheen johtajana vaan parlamentin varsinaiselle puhemiehelle.
Esitän tämän pyynnön ryhmäni puolesta. Olen kuitenkin varma, että puhun kaikkien parlamentin demokraattisten ryhmien nimissä. Kuten kollegani, pidän tätä asiaa niin vakavana, että minun on pyydettävä puhemies Pötteringiä ryhtymään toimiin nimeämiäni henkilöitä vastaan.
Budapestissa on viimeisten kahden päivän aikana ollut merkittäviä protesteja. Se ei ole sinällään epätavallista, mielenosoitusten järjestäminen on normaalia Euroopan pääkaupungeissa, ja ne johtavat joskus väkivaltaisuuksiin. Niitä voidaan kyllä vastustaa, muttei ehkäistä. Viime päivien tapahtumilla Budapestissa on kuitenkin uusi ulottuvuus, josta haluaisin kertoa teille.
Teillä voi olla mielipiteenne pääministeri Gyurcsányn suhteen. Voitte olla hänen puolellaan tai häntä vastaan. Ei kuitenkaan ole hyväksyttävää, hyvät parlamentin jäsenet...
(Hälinää istuntosalissa)
Voitte olla pääministeri Gyurcsányn puolella tai häntä vastaan. Ei kuitenkaan ole hyväksyttävää, hyvät parlamentin jäsenet - ja ehdottaisin, että katsotte tarkkaan, ketkä yrittävät jo nyt hukuttaa puheeni meteliin - ei siis ole hyväksyttävää, että Euroopan unionin valtion pääministeriä haukutaan mielenosoituksissa likaiseksi juutalaiseksi. Tämä tuo uuden ulottuvuuden, nimittäin fasistisen ulottuvuuden, tälle puolen parlamenttia.
(Jatkuvia suosionosoituksia)
Olisin kiitollinen, arvoisa puhemies, mikäli pyytäisitte Hans-Gert Pötteringiä ilmaisemaan parlamentin murskaavan kannatuksen näiden henkilöiden viralliselle nuhtelulle.
(Parlamentti osoittaa puhujalle suosiota seisaallaan.)
Puhemies
(FR)Kiitos paljon.
Luulen, että viestinne kuultiin, mutta se välitetään tietenkin myös pyydetysti.
Graham Watson
(EN)Arvoisa puhemies, puhun nyt aivan toisesta asiasta. Haluaisin ilmaista monien poliittisen ryhmäni jäsenten ja varmasti myös monien muiden puolesta kiitokseni teille tämän LUX-palkinnon jakotilaisuuden järjestämisen johdosta. Emme ole aiemmin harjoittaneet tällaista toimintaa parlamenttina. Tämä on kuitenkin juuri sellaista toimintaa, jota meidän olisi harjoitettava, ja kuten eräs Ruotsin entinen pääministeri on sanonut, politiikkojen olisi hyvä käydä useammin elokuvissa.
(Suosionosoituksia)
Puhemies
(FR)Kiitos, arvostan suuresti kommenttianne.
Hyvät kollegat, minulla on ilo muistuttaa teille, että juhlimme tänään Yhdistyneiden Kansakuntien 62. vuosipäivää. Olette saaneet näinä päivinä postitse kopion YK:n pääsihteerin asiaa koskevasta viestistä.
Haluan myös ilmoittaa teille, että Euroopan parlamentissa Strasbourgissa julkaistiin tänään virallisesti Euroopan unionin ja YK:n välistä yhteistyötä koskeva vuosikertomus, jossa käsitellään kriisinhallintaa sekä demokratian ja perusvapauksien kehittämistä ja edistämistä. Tämä ele on merkkinä organisaatioidemme välisten suhteiden tärkeydestä ja yhteisestä sitoumuksestamme monenkeskisyyteen sekä siitä, että on etujemme mukaista työskennellä yhdessä rauhan puolesta ja maidemme kansalaisten hyvinvoinnin eteen.
