Pöytäkirjan hyväksyminen
Puhemies
Eilisen istunnon pöytäkirja on jaettu.
Onko huomautettavaa?

Rübig
Arvoisa puhemies, haluaisin ilmoittaa, että postimaksuille varatusta lippaastani on hävinnyt 100 frangia. Tämä on nyt jo toinen kerta. Pyytäisin vetoamaan parlamentin turvallisuuspalveluihin, jotta parlamentin tiloissa keskimäärin 10-15 kertaa kuukaudessa tapahtuvat varkaudet saadaan loppumaan. Kiitos, arvoisa puhemies!

Puhemies
Kuten tiedätte, herra Rübig, pyrimme takaamaan kaikilla työpaikoillamme mahdollisimman korkean turvallisuustason. Kiitän teitä tästä tiedosta. Takaan teille, että tehostamme ponnistelujamme vielä entisestään.

Falconer
Arvoisa puhemies, esitin eilen parlamentille lausunnon, joka kirjattiin rainbow 'hun, sanatarkkojen istuntoselostusten monikieliseen versioon. Siitä ei kuitenkaan ollut mainintaa pöytäkirjassa, lukuun ottamatta huomautusta, jonka mukaan olin läsnä istuntosalissa, mutta en äänestänyt. Osallistuin eilen kaikkiin äänestyksiin. Tämän vuoksi haluaisin, että pöytäkirjaa korjataan vastaavasti.

Puhemies
Kiitos, herra Falconer. Lupaan teille, että korjaamme tämän kaksinkertaisen virheen.

Rack
Arvoisa puhemies, minulla on kysymys, johon haluaisimme saada puhemiehistöltä vastauksen niin pian kuin mahdollista. Parlamentista on julkaistu ja julkaistaan edelleen ajankohtaista " Plenum aktuell" -nimistä lehdistöosaston julkaisua. Saksankielistä tekstiä - muunkielisiä versioita en ole vielä tarkistanut - on nyt lyhennetty ja lyhennetään rajusti. Esimerkiksi Spaakin mietintöä koskevassa selostuksessa ei komissaarin ja esittelijän lisäksi mainittu ketään muuta. Haluaisin saada selityksen, koskeeko tämä vain saksankielistä versiota vai ovatko syynä yleiset säästötoimenpiteet. Koska on tärkeää tiedottaa parlamentin työstä yleisölle, uskon, että tällaiset toimenpiteet eivät ole oikeutettuja.

Puhemies
Herra Rack, en voi kuvitella, että kyse olisi taloudellisista syistä. Joka tapauksessa tarkistamme asian. Mielestäni on erittäin tärkeää, että lehdistöosaston julkaisut ovat mahdollisimman luotettavia.

Kreissl-Dörfler
Arvoisa puhemies, haluaisin yhtyä edelliseen puheenvuoroon, joka koski " Plenum aktuell" - julkaisussa käsiteltyä eilistä istuntoa. Latinalaisen Amerikan rahoituskriisin yhteydessä mainitaan juuri ja juuri komissaari Bangemann, mutta ei ketään muuta. Jos tämä on vastedes yleinen käytäntö, voidaan lehti yhtä hyvin lakkauttaa kokonaan, koska se on jo menettänyt merkityksensä. Näin ei myöskään edistetä jäsenten mielipiteiden julkistamista. Sen pyytäisin toki varmistamaan!

Puhemies
Aivan. Kiitän teitä näistä huomautuksista. Vakuutan toistamiseen, että asia tarkistetaan.

Wijsenbeek
Arvoisa puhemies, yhdyn kahteen edelliseen puhujaan ja haluaisin huomauttaa siitä, ettei puolen Euroopan parlamentin henkilökunnasta sallittu tulla Strasbourgiin tätä lokakuun toista istuntoviikkoa varten, koska näin säästetään hallintokuluja. Koska meidän on tultava Strasbourgiin, arvoisa puhemies, meillä on myös oltava riittävästi henkilökuntaa, jotta voimme työskennellä asianmukaisesti.
(Pöytäkirja hyväksyttiin.)

Äänestykset
Dührkop Dührkop
Arvoisa puhemies, ennen kuin aloitamme tämän tärkeän äänestyksen, haluan esittää kolme huomiota. Ensinnäkin parlamentti äänestää ensin tarkistuksesta 888, joka koskee strategista varausta, jonka määrärahoja on mahdollisesti korjattava äänestyksen lopussa. Toiseksi neljään budjettikohtaan - kohtiin B2-517, B3-4003, B7-6201 ja B7-6211 - täytyy tehdä pieniä korjauksia määrien osalta, ja kerron yksityiskohdista sitten, kun tulemme näitä kohtia koskevaan äänestykseen. Kolmanneksi kahdessa budjettikohdassa, kohdassa B3-301 ja B3-309, on selvitysosien oltava täsmällisempiä. Lopuksi on tehtävä joitakin teknisiä muutoksia budjettikohtia B3-4304, B7-500 ja B7-6602 koskevien tarkistusten selvitysosiin.

Puhemies
Kiitän teitä, hyvä jäsen. Mielestäni olisi tosiaankin parempi, jos antaisitte kussakin kohdassa tarvittavat täsmennykset, jotta kollegat tietävät, mistä oikein äänestävät.

Samland
Arvoisa puhemies, jotta sanottavani ei myöhemmin äänestyksessä hukkuisi hälinään, haluaisin käyttää paikoilleen asettumiseen menevän ajan hyväksi kiittääkseni parlamentin osastoja esikuvallisesta yhteistyöstä, jota ne ovat tehneet saadakseen tarkistukset ja asiakirjat ajoissa kaikilla kielillä valmiiksi. Meillä on sentään käsiteltävänä yli 1 000 tarkistusta, ja olen näin ollen sitä mieltä, että on syytä edes kerran esittää osastoille ja parlamentille onnittelut sen johdosta, että kaikki on saatu ajoissa valmiiksi.

Tarkistusluonnoksesta 714:

Dührkop Dührkop
Arvoisa puhemies, ehdotan, että maksusitoumusmäärärahoja lisätään 400 000 eurolla, toisin sanoen, että äänestetään yhteensä 3 miljoonan suuruisista maksusitoumusmäärärahoista tässä budjettikohdassa.
Tarkistusluonnoksesta 844:

Dührkop Dührkop
Arvoisa puhemies, haluaisin, että selvitysosaan kirjataan, että 1, 7 miljoonan euron summa on siirretty kansainväliselle Eurooppa-talojen liitolle.
Tarkistusluonnoksesta 738:

Dührkop Dührkop
Arvoisa puhemies, pyytäisin lisäämään seuraavan selityksen: tämä määräraha on osoitettu myös vuonna 1999 järjestettävään naisiin kohdistuvan väkivallan vastaiseen kampanjaan.
Tarkistusluonnoksesta 741:

Dührkop Dührkop
Arvoisa puhemies, pyydän, että äänestäisimme 3 miljoonaa euroa suuremmasta summasta maksusitoumusmäärärahojen osalta, eli yhteensä 5 miljoonan euron summasta tässä budjettikohdassa.
Tarkistusehdotus 584:

Müller
Arvoisa puhemies, luulen, että kyse on erehdyksestä. Tarkistus, joka koskee 30 %: n lisäämistä varaukseen, on alun perin minun ryhmäni esittämä tarkistus, ja haluaisin korostaa, ettei ole kyse varauksen uudelleen sijoittamiseen liittyvästä ehdosta vaan niistä ehdoista, joita meillä oli 100 %: n varauksen yhteydessä, koska yksi ehto - asiakirjojen toimittaminen Belgian syyttäjäviranomaisille - on yhä jäänyt täyttämättä.

Dell'Alba
Arvoisa puhemies, en oikein ymmärtänyt rouva Müllerin puheenvuoroa. Jos hän haluaa esittää suullisen tarkistuksen erittäin monimutkaisessa ja pitkässä äänestysmenettelyssä, vastustan tätä, ja uskon, että myös muut kollegat ovat tätä vastaan. Äänestäkäämme hänen tarkistuksestaan sellaisena kuin se on laadittu. Tämä on ainoa menettelytapa näin monimutkaisessa äänestyksessä.
Pyydän siten, että suoritatte äänestyksen rouva Müllerin alkuperäisestä tarkistuksesta sellaisena kuin se on laadittu.

Puhemies
Kyllä, tarjouduin tekemään juuri tämän, herra Dell'Alba. Kiitän teitä avustanne.

Maij-Weggen
Arvoisa puhemies, eikö meidän pitäisi kysyä talousarvion valvontavaliokunnan puheenjohtajan mielipidettä asiasta? Hän voi mielestäni selvittää parhaiten, mikä tähän tarkistukseen liittyvä tilanne tarkalleen ottaen on.

Puhemies
Ei, rouva Maij-Weggen, en pidä tätä tarpeellisena.
Siirrymme äänestykseen.
Tarkistusluonnoksesta 808:

Dührkop Dührkop
Arvoisa puhemies, pyydän, että äänestäisimme 5 miljoonaa euroa suuremmasta maksusitoumusmäärärahasta sen osalta, mitä budjettivaliokunnan tarkistuksessa ehdotetaan, toisin sanoen yhteensä 45 miljoonan euron maksusitoumusmäärärahasta tässä budjettikohdassa.
Tarkistusluonnoksesta 810:

Dührkop Dührkop
Arvoisa puhemies, pyydän, että sen sijaan, mitä budjettivaliokunnan tarkistuksessa ehdotetaan, äänestäisimme tässä budjettikohdassa 16, 5 miljoonan euron maksusitoumusmäärärahasta.

Puhemies
Siirrymme pääluokan I tarkistuksia koskevaan äänestykseen.
Herra Martens, teillä on puheenvuoro.

Martens
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, pyydän ryhmäni nimissä, että äänestettäisiin 115 artiklan 3 kohdan nojalla ensin tarkistuksen 899 viidennestä kohdasta, jossa esitetään asian yhdistämistä jäsenten ohjesääntöön. Sallikaa minun selittää kahdessa minuutissa syy tähän.
Matkakorvausjärjestelmä on ollut olemassa jo 20 vuotta. Tilintarkastustuomioistuimen kertomuksen mukaan tätä järjestelmää ei voi enää puolustaa. Mutta meidän on pyrittävä löytämään oikeudenmukainen ratkaisu ja se voidaan löytää vain yhdistämällä matkakorvaukset jäsenten ohjesääntöön. Ryhmämme vastustaa monimutkaista ja suljettua järjestelmää, jonka puolustaminen yleisen mielipiteen edessä on osoittautunut erittäin vaikeaksi viime aikoina.
Toiseksi, ja pyydän huomiota tähän, pelkäämme, että mikäli hyväksymme väliaikaisen järjestelmän, se voi antaa tietyille neuvoston jäsenille syyn olla hyväksymättä asetusta.
Asetus on hyväksyttävä yksimielisesti. Parlamentin on tehtävä esitys, komission on annettava lausunto ja neuvoston on tehtävä yksimielinen päätös. Pelkäämme, että oikeudenmukaista ratkaisua, joka saadaan aikaan vain yhdistämällä matkakorvaukset jäsenten ohjesääntöön, ei saavuteta, mikäli hyväksymme väliaikaisen järjestelmän. Meidän on päinvastoin - kuten ryhmämme onkin päättänyt - laadittava Rothleyn mietinnön pohjalta esitys, jonka parlamentti voi esittää Wienissä 11. ja 12. joulukuuta kokoontuvalle Eurooppa-neuvostolle. Hyväksymme siis Rothleyn mietinnön toimielinten välisen sopimuksen perustana. Ainoa tae, joka meillä on, on se, että te, hyvät kollegat, suostutte äänestämään viidennestä kohdasta etukäteen ja hyväksymään sen. Silloin olemme mielestäni oikealla tiellä, jolloin voimme ensiksikin purkaa järjestelmän, jota ei voida enää puolustaa ja toiseksi saada aikaan asiaa koskevan asetuksen.
(Suosionosoituksia)
Green
Arvoisa puhemies, Itävallan liittokansleri Klima teki eilen parlamentissa selväksi, että jos parlamentti tekee ajoissa ehdotuksen joulukuussa järjestettävään Wienin huippukokoukseen, hän tulee esittämään ehdotuksen Wienin huippukokoukselle. Hän teki sen ehdottoman selväksi, ja hän esitti sen myös epävirallisessa yhteydessä ryhmänjohtajille, kun hän tapasi meidät edellisenä päivänä teidän pyynnöstänne, arvoisa puhemies. Näemme tässä yrityksen hämätä ja piiloutua tällaisen lähestymistavan taakse. Ryhmäni on asiassa samaa mieltä.
(Vastustavaa mutinaa) Kuuntelin herra Martensia hiljaisena. Odotan, kunnes ulvova väkijoukko hiljenee.
Ryhmäni kannattaa äänestystä. Tulemme äänestämään vapaan äänestyksen puolesta, niin että ryhmäni jokainen jäsen voi tehdä oman päätöksensä tästä tärkeästä aiheesta. Pyydämme, että äänestys toimitetaan siinä järjestyksessä kuin esityslistassa on esitetty. Kannatamme kaikki tässä asiassa jäsenten ohjesääntöä. Ainoa keino, jolla saimme sen esityslistalle Amsterdamissa - jolloin muutettiin perustamissopimusta - oli muuttaa neuvoston poliittista tasapainoa. Tämän vuoksi otamme itsellemme osan siitä kunniasta, että saimme sen sisällytettyä ainakin Amsterdamin esityslistalle ja perustamissopimukseen. Uskomme, että olemme nyt valinneet oikean tien jäsenten ohjesäännön toteuttamiseksi. Se on päämäärämme oikeusasioita ja kansalaisten oikeuksia käsittelevässä valiokunnassa. Kuten tiedätte, olemme muuttaneet aikataulua niin, että sitä voitaisiin tarkastella Wienin huippukokouksessa. Uskomme kuitenkin olevan tärkeää, että laadimme poliittisen lausunnon valtakirjoistamme ja halustamme varmistaa ensinnäkin, että toimimme kuten tilintarkastustuomioistuin vaatii, ja toiseksi, että olemme täysin selkeitä ja avoimia tässä asiassa. Tiedän, että muutamat parlamentin vastapuolen jäsenistä säntäilivät tänä aamuna ympäriinsä ja toivoivat saavansa ääniä tätä pyyntöä koskevaa salaista äänestystä varten, ja mielestäni on jokseenkin naurettavaa, että juuri herra Martens esittää tällaisen pyynnön. Haluaisimme säilyttää äänestysjärjestyksen aikataulun mukaisena.

Fabre-Aubrespy
Arvoisa puhemies, jos oikein ymmärrän, tämä pyyntö on esitetty teille tarkistusten äänestysjärjestystä koskevan 115 artiklan perusteella. En käsitä, minkä takia äänestysjärjestystä olisi muutettava äänestyslistassa ilmoitetusta.
Ongelma on jo tullut esille budjettivaliokunnassa. Äänestimme toiseksi alamomentista, ja nyt teiltä pyydetään, että siitä äänestettäisiin ensin. Ensimmäinen äänestys ja parlamentin jäsenten ohjesääntöä koskeva äänestys eivät liity toisiinsa. Meitä pyydetään äänestämään ensin periaatekysymyksestä eli korvausten maksamista koskevien yksityiskohtaisten määräysten luonteesta. Parlamentin jäsenten ohjesääntö on eri kysymys. Ei ole siten olemassa mitään oikeudellista tai poliittista syytä pyytää äänestysjärjestyksen muuttamista.

Cox
Arvoisa puhemies, esitän työjärjestystä koskevan puheenvuoron. Haluan ilmaista selvästi ELDR-ryhmän puolesta, että haluamme säilyttää äänestysjärjestyksen ennallaan. Tiedämme kaikki omissa ryhmissämme, että tämä on vaikea kysymys. On vaikeaa luoda tasapainoa, mutta meidän on kunnioitettava toisiamme ja suvaittava toistemme näkemyksiä. Meidän on kuitenkin tehtävä tämä siten, että jokainen meistä ottaa selvästi, avoimesti ja läpinäkyvästi vastuun velvollisuuksistaan tämän parlamentin ja kansalaisten edessä julkisesti, ei siksi, että emme kunnioittaisi yksilöllisiä eroja, vaan koska meidän on tuotava ilmi nämä erot. Meillä on oltava rohkeutta ja vakaumusta puolustaa näitä eroja.
Ryhmäni kannattaa ja haluaa edistää jäsenten ohjesäännön ja matkakorvausjärjestelmän uudistamisen yhdenmukaisuutta ja niiden voimakasta toisiaan täydentävää luonnetta. Asioiden kulun kannalta itse parlamentti on kuitenkin vastuussa matkakorvausjärjestelmänsä määrittämisestä, kun taas ohjesäännön osalta muiden velvollisuutena on varmistaa, että parlamentti järjestää asiat kuntoon ajoissa Wienin huippukokousta varten. Ottakaamme vastuu velvollisuuksistamme parlamenttina tällä alueella, jolla meillä on täysi toimivalta tehdä näin, ja äänestäkäämme annetussa järjestyksessä.

Puhemies
Mielestäni on tarpeetonta jatkaa tätä keskustelua, koska työjärjestyksen 115 artiklan 3 kohdan toisessa kappaleessa sanotaan, herra Martens, että puhemiehen on varmistettava se, ettei vähintään 29 jäsentä vastusta menettelyä. Minä kysyn teiltä, pysyttekö kannassanne, sillä minusta näyttää selvältä, että vähintään 29 jäsentä vastustaa menettelyä, mutta voin aivan hyvin myös laskea heidät. Jos te sanotte minulle pysyvänne kannassanne, pyydän niitä jäseniä, jotka vastustavat menettelyä, nousemaan seisomaan, ja laskemme heidän lukumääränsä hetkessä. Sanokaa, herra Martens, pysyttekö kannassanne.

Martens
Arvoisa puhemies, on selvää, että enemmän kuin 25 jäsentä vastustaa äänestyksen muuttamista. Pyydän vain, että ainakin 5 kohdasta äänestettäisiin erikseen.

Puhemies
Kyllä, herra Martens. Ryhmät ovat pyytäneet kohta kohdalta -äänestystä ajoissa, ja se tullaan pitämään.
Tarkistusluonnoksia 899 ja 537 koskevan äänestyksen jälkeen:

Pasty
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, jotta hälventäisimme hieman vallitsevaa epäselvyyttä, haluaisin, että tekisitte ja tekisimme johtopäätökset äsken toimitetuista äänestyksistä. Tämä tarkoittaa - ja kannatan täysin tätä tulkintaa - että sovelletaan puhemiehistön 19. lokakuuta tekemää päätöstä korvausten siirtymäjärjestelmästä. Haluaisin, että tämä tehtäisiin selväksi.

Puhemies
Aivan niin, herra Pasty. On päätetty, että puhemiehistön päätöstä muuttavia selvitysosia ei lisätä. Puhemiehistön päätöstä siis sovelletaan myös jatkossa. Summa on hyväksytty ja sitä aletaan soveltaa puhemiehistön päätöksen mukaisesti.

Tarkistusluonnoksesta 899:

Colom I Naval
Arvoisa puhemies, osa tiettyjen budjettikohtien selvitysosista hylättiin. Nämä samat selvitysosat on kirjoitettu myös päätöslauselmaluonnoksen tarkistusluonnoksen muotoon. Voiko edellisen äänestyksen tulosta soveltaa myös päätöslauselmaluonnokseen?

Puhemies
Totta kai. Parlamentti on jo ilmaissut kantansa. Samanlaisista teksteistä ei äänestetä kahta kertaa sen takia, että ne sijaitsevat eri paikoissa.
Esittelijä Viola pyytää ryhmää 28 koskevaa puheenvuoroa.

Viola
Arvoisa puhemies, nyt kun valmistaudumme äänestämään ryhmästä 28, haluaisin sanoa, että budjettivaliokunnan tarkistus 697, joka kuuluu tähän ryhmään, koskee erityisesti lukuun 21 " Tietojenkäsittely ja televiestintä" kuuluvia määrärahoja. Tämä tarkistus esti osin varaukseen otettujen määrärahojen käytön. Nyt kaikkien lukuun 21 " Tietojenkäsittely ja televiestintä" osalta varaukseen otettujen määrärahojen käyttö voidaan estää budjettivaliokunnan puoltavalla lausunnolla. Lisäksi lukua 37 koskevissa tarkistuksissa 900 ja 901 otetaan huomioon talousarvion erityisyyden periaate sekä uusi tilisuunnitelma, josta ryhmien johtajat ovat jo päässeet yksimieliseen sopimukseen. Pyydän siis, arvoisa puhemies, että nämä tarkistukset, tarkistukset 900 ja 901, voitaisiin myös sisällyttää ryhmään 28.

Puhemies
Esittelijä pyytää puheenvuoroa.

Dührkop Dührkop
Arvoisa puhemies, ennen kuin siirrymme päätöslauselmaehdotusta koskevaan äänestykseen, haluaisin esittää kolme huomiota, jotka liittyvät juuri toimitettuun pääluokkaa III koskevaan äänestykseen.
Ensinnäkin haluan toistaa sen, mitä totesin ennen äänestystä, ja sanoa, että parlamentti äänesti ensinnäkin tarkistuksesta 888 - joka koskee strategista varausta - ja sen vuoksi ehdotetut maksumäärärahat ja maksusitoumusmäärärahat on nyt korjattava rahoitusnäkymien asettamien rajojen mukaisiksi, ja otsakkeisiin 3, 4 ja 5 on jätettävä liikkumavaraa. Ehdottamani määrät ovat: 400 miljoonaa euroa otsakkeeseen 3; 990 miljoonaa euroa otsakkeeseen 4; ja 150 miljoonaa euroa otsakkeeseen 5.
Toiseksi haluan kiittää, arvoisa puhemies, paitsi läsnä olevaa - kuten sanomme Espanjassa - puhemiestä, myös rouva Fontainea siitä, että hän johti tätä talousarviota koskevaa keskustelua ja edesauttoi sen kulkua todella erinomaisesti. Haluan kiittää myös parlamentin yksikköjä sekä budjettivaliokunnan sihteeristöä heidän erinomaisesta työskentelystään, jota ilman tämä talousarviota koskeva äänestys ei olisi sujunut näin helposti.
Haluan sanoa myös neuvostolle, että mielestäni olemme äänestäneet talousarviosta Euroopan kansalaisia varten ja haluan pyytää neuvostoa jälleen tukemaan parlamentin kantaa.

Samland
Arvoisa puhemies, haluaisin pitää kiinni siitä - tämä on kaikkien ryhmien ehdottama rakenne tarkistusten käsittelyä varten - että hyväksyimme talousarviosta toimitetun äänestyksen myötä myös alamomentteja 3307 ja 3308 koskevat tarkistukset. Niissä oli kysymys niin sanotusta putkesta, joka saatiin uudelleen aikaan tiedotuspolitiikkaa koskevan alamomentin 3307 ja alamomentin 3308 välille. Kaikkien ryhmien puheenjohtajat olivat pyytäneet meitä hyväksymään tämän tarkistuksen jälkikäteen. Teimme niin, ja asiasta sovittiin kaikkien ryhmien välillä. Haluaisin vain korostaa, että edellä kuvattu myös tapahtui täällä toimitetun äänestyksen myötä.
21 kohdasta:

Dell'Alba
Arvoisa puhemies, tähän ryhmään kuuluu 21 kohta, joka on ristiriidassa talousarviosta toimitetun äänestyksen kanssa. Haluaisinkin pyytää esittelijää peruuttamaan sen, koska se on ristiriidassa äskeisen äänestystuloksen kanssa.

Dührkop Dührkop
Arvoisa puhemies, totta kai se on ristiriidassa toimittamamme äänestyksen kanssa; tämä ristiriita on poistettava kyseisestä kohdasta.
30 kohdasta:

Dührkop Dührkop
Arvoisa puhemies, 30 kohta on mielestäni ristiriidassa myös aikaisemmin toimittamamme äänestyksen kanssa, ja minun mielestäni se on jätettävä pois päätöslauselmasta.

Samland
Arvoisa puhemies, tässä on kysymys banaaneista. Rouva Dührkop totesi aivan oikein, ettei parlamentin tekemällä päätöksellä kyseenalaisteta määrärahojen suuntaamista banaaneille myös talousarviosta. Näillä muotoiluilla ilmaistaan juuri, että talousarvion määrärahojen ohella annetaan käyttöön myös EKR: n varoja. Tältä osin tämä käsiteltävänä oleva teksti ei ole ristiriidassa äänestyksessä tehdyn päätöksemme kanssa. Pyydän teitä siksi puoltamaan sitä.
Tarkistuksesta 4:

Dührkop Dührkop
Arvoisa puhemies, mielestäni se ei ole ollenkaan ristiriitainen, ja sen vuoksi minusta olisi parempi, että parlamentti äänestäisi siitä.
39 kohdasta:

Viola
Arvoisa puhemies, liittyen 39 kohtaan, josta kohta äänestämme, haluaisin, että komissio antaisi budjettiviranomaiselle toimittamassaan kertomuksessa toimielinten välisen yhteistyön rajoissa tarpeellisia tietoja myös muiden toimielinten tilanteesta. Luulen, että tilan säästämiseksi tätä kohtaa ei tarvitse mainita muita toimielimiä koskevassa päätöslauselmassa.

Puhemies
Rouva Dührkop, mikä on teidän kantanne herra Violan pyyntöön?

Dührkop Dührkop
Olen samaa mieltä herra Violan kanssa.
Tarkistuksesta 6:

Dührkop Dührkop
Arvoisa puhemies, tämä tarkistus on mielestäni ylimääräinen, koska se sisältyy jo herra Violan laatimaan päätöslauselmaan, jossa mainitaan kaikki toimielimet. Sen vuoksi haluaisin, että mielipiteeni merkittäisiin muistiin, mutta päätöksenteon jätän tietenkin viisaan parlamentin tehtäväksi.
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman näin muutettuna.)

Viola
Arvoisa puhemies, kuten te hetki sitten aivan oikein totesitte, tarkistukset 1, 4 ja 5, jotka liittyvät talousarviosta hetki sitten toimitettuun äänestykseen, on katsottava rauenneiksi, koska ne eivät nyt enää ole äskeisen äänestyksen mukaisia. Jos tuette tätä näkemystä, ehdottaisin, että parlamentti yhtyisi budjettivaliokunnan koordinointiyksikön eli kaikkien eri ryhmien koordinaattorien tekemään päätökseen, joka koskee juuri tällaisia tapauksia, joissa yhtään tarkistusta ei hyväksytä. Talousarviota koskevaan päätöslauselmaan on kuitenkin lisättävä suullinen tarkistus, jossa vain viitataan kahteen tosiseikkaan eikä lisätä mitään. Jos sallitte, arvoisa puhemies, luen tämän suullisen tarkistuksen.
8 kohdan uusi teksti kuuluu seuraavasti: " Muistuttaa, että se oli pyytänyt neuvostoa tukemaan varauksetta Euroopan parlamentin jäsenten ohjesäännön periaatetta Amsterdamin sopimuksen mukaisesti; palauttaa mieliin 15. ja 16. kesäkuuta 1998 pidetystä Cardiffin Eurooppa-neuvostosta antamansa päätöslauselman ja erityisesti sen 20 kohdan" .

Fabre-Aubrespy
Arvoisa puhemies, esittelijämme puolustama tarkistusta 1 koskeva väite on kiistaton. Tarkistuksen on tehnyt budjettivaliokunta, ja tarkistuksessa otetaan uudestaan esille juuri äsken kohta kohdalta -äänestyksessä hylätty teksti kokonaisuudessaan.
Sitä vastoin esittelijän tarkistuksia 4 ja 5, eli oman ryhmämme esittämää tarkistusta ja ELDR-ryhmän esittämää tarkistusta koskevat väitteet voidaan asettaa kyseenalaisiksi. Näihin tarkistuksiin sisältyy määräyksiä, joita ei mainittu äsken lainkaan. Puhemiehistölle annetaan tarkistuksessa 4 tehtävä, joka poikkeaa täysin tarkistuksessa 1 ilmoitetusta tehtävästä, ja tarkistuksessa 5 - pyydän anteeksi, että puhun ELDR-ryhmän puolesta - määrätään uusista korvauksista ja toisista ehdoista. Mielestäni tarkistuksia ei siten pitäisi pitää rauenneina.
Mitä tulee herra Violan suulliseen tarkistukseen, pidätän itselleni oikeuden vastustaa sitä, kun sen aika tulee.

Puhemies
Tämä tulkinta on selvästikin oikea, ja puhemiehistön yksiköt ovat vahvistaneet sen. Aikaisempi äänestys ei vaikuttanut tarkistuksiin 4 ja 5 ja toimitan niistä äänestyksen sen jälkeen, kun tarkistusta 1 koskeva ongelma on ratkaistu. Tarkistus 1 raukesi, mutta nyt esitetään suullista tarkistusta. Kysyn, vastustetaanko tätä suullista tarkistusta.

Green
Arvoisa puhemies, kun otetaan huomioon, että kysymyksessä on hyvin vaikea ja arkaluonteinen aihe, voisin itse hyvinkin haluta äänestää asian puolesta. Tämä koko asia on kuitenkin niin ristiriitainen, että olisi parempi, jos emme äänestäisi lainkaan tässä yhteydessä. Jos hyväksymme sen, että budjettivaliokunnan tarkistus 1 hylättiin, kuten se hylättiin aiemmin, meidän pitäisi yksinkertaisesti hyväksyä sen hylkääminen ja olla tekemättä mitään.

Puhemies
On selvää, että yli 12 jäsentä vastustaa tätä suullista tarkistusta, minkä vuoksi en voi toimittaa sitä koskevaa äänestystä.

Cox
Arvoisa puhemies, on selvää, kuten rouva Green sanoi, että olemme nyt vahvistaneet aiemman äänestyksen periaatteet, ja meidän olisi yritettävä sopeutua siihen tässä vaiheessa. Tiedämme asiaintilan; olemme kirjanneet budjettiäänestyksen perusperiaatteita koskevat äänet, ja olisi järkevää, jos välttäisimme yritystä toistaa jotakin, josta olemme jo pääkohdittain päättäneet.

Puhemies
 Kyllä, näyttää selvästi siltä, että tätä suullista tarkistusta vastustetaan.
31 kohdasta:

Viola
Arvoisa puhemies, katson, että tämä sosialistiryhmän esittämä 31 kohtaa koskeva tarkistus ei ole äänestyksen jälkeen käytännössä ajan tasalla. Katsonkin, että päätöslauselmani eli toisin sanoen budjettivaliokunnan tekstin 31 kohtaa on muutettava siten, että poistetaan sanat " neljän pysyvän B5-viran luomisesta oikolukijan nimikkeellä" , koska niiden luominen hylättiin talousarviosta äsken toimitetussa äänestyksessä.
(Parlamentti hvyäksyi päätöslauselman.)

Viola
Arvoisa puhemies, sallinette minun yhtyä - hetki sitten se ei ollut mahdollista - kollega Dührkopin budjettivaliokunnan koko henkilökunnalle esittämiin kiitoksiin, sillä sen apu on ollut työni kannalta ehdottoman hyödyllistä ja korvaamatonta.

Voggenhuber
Arvoisa puhemies, haluaisin vain huomauttaa teille, että olemme hylänneet tämän kolmannen luetelmakohdan sisällön jo talousarviosta toimitetussa äänestyksessä.

Puhemies
Kyseessä on kaksi eri päätöslauselmaa, vaikka niiden merkitys onkin sama, ja minun on toimitettava äänestys niistä molemmista.
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)

Ojala
Arvoisa puhemies, haluaisin kysyä, että sanoitteko, että eräissä kieliversioissa on virhe. Esimerkiksi suomenkielisessä versiossa on virhe. Siinä puhutaan kovista puista ja havupuista. Kuitenkin valiokunta on lähtenyt koko ajan siitä, että puhumme vain kaikista lehtipuista, emme havupuista. Halusin tehdä selväksi kaikille, että suomenkielisessä versiossa on virhe.

Puhemies
Olette aivan oikeassa, rouva Ojala. Saksan-, suomen-, espanjan- ja ruotsinkielisistä versiosta on olemassa korjattu versio ja toinen korjattu versio tanskankielisestä versiosta. Kaikki tarkistetaan erittäin huolellisesti.
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)

Andrews
Euroopan parlamentin eri poliittiset ryhmät tulevat aina olemaan eri mieltä siitä, miten Euroopan yhteisön budjettivarat olisi kulloinkin kulutettava. Minä itse haluaisin merkittävän parlamentin pöytäkirjaan, että mielestäni meidän olisi aina varattava asianmukaiset taloudelliset varat yhteiskunnassamme syrjäytyneiden ja huonossa asemassa olevien auttamiseksi. Esitän teille yhden esimerkin: Irlannin hallitus laatii parhaillaan kansallista kehittämissuunnitelmaa, jossa määritetään ensisijaiset sosiaaliset ja taloudelliset investointitavoitteemme kaudeksi 2000-2006. Meille on kerrottu, että Irlanti on kuluttanut rakennerahaston varoja hyvin viisaasti yhteisön nykyisen tukikehyksen puitteissa kaudella 1994-1999, ja tästä on ollut taloudellista etua.
Euroopan unionissa on useita ihmisiä, etenkin Saksassa ja Alankomaissa, jotka katsovat, että Irlannille ei pitäisi antaa lisävaroja seuraavaksi EU: n rakennerahastojen kaudeksi 2000-2006. Henkilö, joka keksi ilmaisun " kelttiläinen tiikeri" , ei tehnyt Irlannille palvelusta. Dublinin kaupungin ja kreivikunnan, johon minä kuulun, toimeentulorekisterissä on tällä hetkellä yhä 70 000 henkilöä. Irlannin hallituksen on sisällytettävä konkreettisia ehdotuksia kansalliseen kehittämissuunnitelmaan, joka lähetetään Euroopan komissiolle, jotta tämän Dublinin kaupungin ja kreivikunnan alueelle voimakkaasti keskittyneen ongelman torjumista voitaisiin helpottaa.
Yhden ensisijaisista tavoitteista on koskettava useampien innovatiivisten koulutusohjelmien käyttöönoton edistämistä, jotta pitkäaikaistyöttömyys voitaisiin poistaa lopullisesti.
Huolimatta siitä, että Irlanti ei tule maana saavuttamaan tavoite 1 -asemaa vuoden 1999 jälkeisellä seitsenvuotiskaudella, Dublinin kaupunki ja kreivikunta ovat silti oikeutettuja saamaan EU: n rakennerahaston varoja erityishankkeita varten. Sen on kuvastuttava EU: n kulloisestakin talousarviosta. Ensisijaisesti on varmistettava, että Euroopan sosiaalirahaston varoja voidaan myöntää nuoriso- ja pitkäaikaistyöttömyyden torjumiseen tähtääviä toimenpiteitä varten. Muilla alueilla, jotka ovat oikeutettuja EU: n aluerahaston apuun, on kuitenkin tarve toteuttaa yhteensovitettu liikennejärjestelmä ja ottaa käyttöön innovatiivisia toimenpiteitä, joilla käsitellään lisääntyviä jäteongelmia.

Gahrton, Holm, Lindholm ja Schörling
Talousarviota koskevassa äänestyksessä tavoitteenamme on ollut EU: n kokonaistalousarvion supistaminen, koska se on mielestämme aivan liian kattava. Tämä koskee muun muassa rakennerahastoja ja maatalouspolitiikkaa. Olemme myös äänestäneet kaikkia niitä ehdotuksia vastaan, jotka käsittelevät propagandaan, muun muassa Prince-ohjelmaan, suunnattuja rahoja.
Mitä tulee äänestykseen Euroopan parlamentin jäsenten matkakulukorvauksista, enemmistö ei taaskaan kyennyt äänestämään ainoan moraalisesti oikean ratkaisun puolesta, nimittäin sen puolesta, että korvausta maksetaan vain todellisista kuluista. Järjestelmä, jossa jäsenet voivat pistää rahaa omiin taskuihinsa, voi siis jatkua, mitä vastustamme erittäin voimakkaasti. Pitäisi olla itsestään selvää, että me jäsenet saamme korvausta vain matkojen todellisista kuluista. Parlamentin puhemiehistön tekemä uusi päätös, joka astuu kohta voimaan, merkitsee karkeasti ottaen samanlaista järjestelmää, joka meillä nykyään on. Euroopan parlamentin enemmistö on jälleen kerran osoittanut kypsymättömyytensä ryhtyä toimenpiteisiin tässä tärkeässä kysymyksessä, mikä kenties kertoo enemmän jäsenistä kuin Euroopan parlamentista toimielimenä...
Mielestämme ei ole hyvä, että jäsenet saavat samansuuruista palkkaa, ja olemme sen vuoksi äänestäneet tätä ehdotusta, toisin sanoen tarkistuksen 899 viidettä luetelmakohtaa, vastaan.
Pidämme hyvin arvokkaana tarkistusta, joka koskee varojen myöntämistä naisiin kohdistuvan väkivallan torjumiseksi suunnattuun hankkeeseen, ja olemme sen vuoksi äänestäneet sen puolesta.

Graenitz
Vaikka vastustankin joitakin talousarvion kohtia, etenkin ydinenergian ja fuusiotutkimuksen tukemista, NATOn 50-vuotisjuhlaan osallistumista sekä eräitä maatalouden palkkioita, annoin talousarviolle kannatukseni, koska sen kautta rahoitettavat järkevät toimenpiteet painottuvat edellä mainittuja enemmän.

Grosch
Äänestin nimenomaan todellisista kulukorvauksista yhdistämättä tätä päätöstä kuitenkaan parlamentin jäsenten uuteen ohjesääntöön. Tämä ohjesääntö on välttämätön asian selkeyttämiseksi, mutta näitä kahta aihetta ei voi liittää toisiinsa.
Olen pahoillani siitä, että puhemiehistön päätöstä aiotaan nyt tämän parlamentin äänestyksen perusteella soveltaa. Päätös on virheellinen ainakin kahdesta syystä. Ensiksi sitä sovelletaan vasta 1. toukokuuta 1999 alkaen (viikkoa ennen istuntojakson päättämistä). Toiseksi jäsenille, joille maksetaan nyt jo suurimmat korvaukset, myönnetään ylimääräinen kiinteä hyvitys.

Lindqvist
Olen äänestänyt sellaisia ehdotuksia vastaan, jotka merkitsevät " enemmän unionia" . Organisaatiossa täytyy olla jotakin vikaa, jos sen kansalaisten tuen puuttumisen vuoksi täytyy jatkuvasti pitää suuria propagandakampanjoita omasta toiminnastaan, esimerkiksi eurosta.
Olen tukenut ehdotuksia, jotka koskevat maatalous- ja rakennerahastopolitiikan muutosta kohti vähempää sääntelyä ja yksinkertaisempia sääntöjä, esimerkiksi suurta osaa Agenda 2000 -ohjelman sisällöstä.
Olen äänestänyt sitä vastaan, että Turkille myönnettäisiin EU-varoja, koska Turkki ei ole täyttänyt EU: n kanssa tehdyn tulliliittosopimuksen ehtoja, jotka koskevat kurdeihin kohdistuvan sodan, kidutuksen ja vainon lopettamista sekä ihmisoikeuksien, demokratian ja sananvapauden toteuttamista.
Olen äänestänyt sen ehdotuksen puolesta, jossa sanotaan, että matkakulukorvaukset on maksettava kuittia ja maksettuja kuluja vastaan. Olen äänestänyt yhteistä ohjesääntöä vastaan ja hylännyt siten ehdotuksen parlamentaarikkojen samansuuruisista EUpalkoista, joiden EU-vero on alhainen.

Reding
Epäselvät tilitykset, valesopimukset ja suhteiden hyväksi käyttö humanitaarisen avun alalla (ECHO-ohjelma) ovat syystäkin aiheuttaneet hälyä. Euroopan parlamentti reagoi valvonta- ja tiedotusvelvollisuutensa nojalla välittömästi ja jäädytti humanitaarisen avun määrärahat ensivaiheessa sataprosenttisesti komission riittämättömien reaktioiden ja ilmeisen tiedonpuutteen takia.
Komissio antoi periksi tämän painostuksen tähden ja lupasi luovuttaa parlamentille petostentorjunnan yksikön UCLAFin kaikki asiakirjat. Lisäksi komissio sitoutui antamaan oikeusviranomaisille valesopimuksia koskevat asiakirjat.
Ongelmia ei kuitenkaan vielä läheskään ole ratkaistu. Siksi nyt olisi vastuutonta luopua komission painostamisesta. On päinvastoin hyödynnettävä kaikkia käytettävissä olevia parlamentaarisia keinoja täyden selvyyden aikaansaamiseksi tässä kiusallisessa asiassa.
Tästä syystä puolsin vihreän ryhmän tarkistusta 584, jonka mukaan 30 % Tacis-määrärahoista pitäisi ottaa varantoon, kunnes selvittämättömät kysymykset (ECHOn riippumaton tilintarkastus, kurinpitomenettely, asiakirjojen välittäminen) on selvitetty. Komissiolta olisi näin vaadittu avoimuuden aikaansaamista ja selvyyden luomista (tämän vuoden joulukuussa pidettävään) talousarvion toiseen käsittelyyn mennessä.
Olen syvästi pahoillani siitä, että sosialistinen oppositio kaatoi tämän tarkistuksen. Näin parlamentti luopui tehokkaasta keinosta rehellisen ja avoimen Eurooppa-politiikan etuja vastaavien vaatimusten läpiviemiseksi.

Swoboda
Vaikka vastustankin joitakin talousarvion kohtia, etenkin ydinenergian ja fuusiotutkimuksen tukemista, osallistumista NATOn 50-vuotisjuhlaan sekä eräitä maatalouden palkkioita (kuten esimerkiksi " Herodes-palkkiota" ), annoin talousarviolle kannatukseni, koska sen kautta rahoitettavat järkevät toimeenpiteet painottuvat edellä mainittuja enemmän.

Willockx
1) Matkakorvauksista käytyjen kiihkeiden keskustelujen valossa haluan sanoa seuraavaa: sosialistipuolueen valtuuskunta kannattaa järjestelmää, jossa korvataan vain tosiasialliset ja todistettavissa olevat kulut. Olemme jo muuten ottaneet käyttöön sellaisen järjestelmän omalta osaltamme. Anne Van Lancker, Philippe De Coene ja minä emme ota kassasta enempää kuin todellisten kulujen verran.
2) On totta, että eri jäsenvaltioista tulevien parlamentin jäsenten väliset palkkaerot ovat suuria. Siirryttäessä todelliset matkakulut korvaavaan järjestelmään voi olla toivottavaa ottaa käyttöön korvaava väliaikainen järjestelmä tietyistä jäsenvaltioista tulevia kollegoita varten. Parlamentin puhemiehistön päätöksessä esitetty järjestelmä on liioiteltu, verotuslainsäädännöllisesti epäilyttävä eikä sosialistipuolueen valtuuskunta voi siksi hyväksyä sitä.
3) Samanaikaisesti matkakorvausjärjestelmän uudistamisen kanssa tarvitaan uusi parlamentin jäsenten ohjesääntö. Jotta saataisiin aikaan tehokas ratkaisu, näitä kahta asiaa ei saa yhdistää toisiinsa.
Dührkop Dührkopin mietintö (A4-0360/98)
Fabre-Aubrespy
Arvoisa puhemies, äänestimme talousarvioita vastaan, ja haluaisin mainita syyt, jotka tulevat yleiskeskustelussa jo ilmoittamieni syiden lisäksi.
On totta, että olemme hyväksyneet kolme äänestystä. Äänestyksen tarkistuksesta 439: olemme poistaneet varaukseen otetut määrärahat Turkin osalta; äänestyksen tarkistuksesta 866: olemme myöntäneet AKT-maiden banaanintuottajien tukemiseen jälleen rahoitusta; tämä on hyvä asia. Olemme poistaneet ulkopolitiikkoja koskevat erityiset varaukset ja olemme tähän tyytyväisiä.
Sitä vastoin kaksi päätöstä näyttävät meistä tuomittavilta. Poistimme ensiksikin humanitaarista apua varten tarkoitetun varauksen: tarkistus 784. Ja päätöslauselmaan sisältyvä tarkistuksemme 1 hylättiin.
Totean humanitaarisen avun osalta, että Euroopan parlamentti, osoitettuaan taistelutahtonsa ECHOa koskevassa skandaalissa, tyytyy jälleen kerran selityksiin ja pelkkään kirjeeseen, vaikka, arvoisa puhemies, meillä ei ole vieläkään UCLAFin selontekoa, josta koko juttu alkoi.
Lopuksi tietojenvaihtoa kansallisten parlamenttien toimivaltaisten valiokuntien kanssa koskeva tarkistuksemme 1 perustui rouva Dürhkop Dürhkopin mietinnön alkuperäiseen versioon. Tarkistuksessa mainittiin ainoastaan samat asiat kuin hänen alkuperäisessä mietinnössäänkin.
Huomaan kuitenkin, että kaikki puhuvat lakkaamatta minulle ja meille lähentymisestä kansallisiin parlamentteihin. Tähän mietintöön sisältyi yksinkertainen määräys, jonka mukaan kansallisten parlamenttien toimivaltaiset valiokunnat olisi otettava mukaan talousarvion suunnitteluun. Hetkellä, jolloin talousarvio aiheuttaa yhä enemmän ongelmia, hetkellä, jolloin jäsenvaltioilta vaaditaan yhä enemmän, hetkellä, jolloin jotkut jopa harkitsevat pyytävänsä jäsenvaltioilta uudestaan tiettyjen menojen rahoittamista, miten voimme hyväksyä sen, että kieltäydymme tästä välttämättömästä yhteistyöstä kansallisten parlamenttien kanssa?
Näiden lisäsyiden takia vastustamme tätä mietintöä.

Flemming
Arvoisa puhemies, en kannattanut maatalouteen liittyviä talousarvion lukuja. Ei siksi, että en haluaisi maataloutta koskevaa talousarviota. Pidän sitä jopa erittäin hyvänä, lukuun ottamatta rahoja, jotka maksetaan tavoitteena tukea tiettyjä toimenpiteitä, joihin minun ohellani yhä useammat Euroopan unionin kansalaiset suhtautuvat torjuvasti, haluttomina ymmärtämään ja kerta kaikkiaan vastahakoisesti. Rahoitamme taas Herodes-palkkiot ja tuemme elävien eläinten kuljetuksia vuoden 1999 talousarviolla. Annan täyden tukeni Euroopan maanviljelijöille, joiden on erittäin vaikeaa ansaita toimeentuloaan Euroopan unionin kansalaisten palveluksessa. Maanviljelijöiltä ei pidä riistää ainoatakaan ecua! Mutta etsikäämme toki keinoja ja mahdollisuuksia, joilla maanviljelijöiden edut voidaan ottaa huomioon rahoittamatta julmia Lähiitään suuntautuvia eläinten kuljetuksia ja Herodes-palkkiota. Halusin omalla äänestyskäyttäytymiselläni saada niiden ihmisten äänen kuuluville, joilla ei muuten ole äänivaltaa parlamentissa.

Alavanos
Komissio, komission puheenjohtaja ja ulkosuhteista vastaava komissaari saivat tänään talousarviota koskevassa äänestyksessä Euroopan parlamentilta voimakkaan poliittisen vastauksen esitykseen Turkille annettavasta rahoituksesta. Äänin 365 puolesta ja 135 vastaan täysistunto ei vain laittanut Turkille annettavaa rahoitustukea varaukseksi, vaan pyyhki yli koko varauksen. Toivon, että annamme saman vastauksen, kun äänestykseen tulevat komission uudet asetukset, jotka valitettavasti merkitsevät institutionaalista vallankaappausta. Lisäksi toivon, että Turkki pian toteuttaa ne demokratiaan ja kansainväliseen oikeuteen liittyvät ennakkoehdot, jotka Euroopan parlamentti on asettanut tämän rahoituksen lopulliselle vapauttamiselle.

Andersson, Hulthén, Lööw ja Sandberg-Fries
Yli puolet yhteisön talousarviosta kuluu jäsenmaiden maatalouden tukemiseen. Pidämme sen vuoksi myönteisenä EU: n budjettiviranomaisen ehdottamia muutoksia, jotka koskevat yhteisen maatalouspolitiikan leikkauksia. Se on askel oikeaan suuntaan. Neuvoston tehtäväksi jää nyt ratkaista se ongelma, että maatalouden suuntaviivoista on muodostunut ylimääräisten menojen yläraja, joka on paljon todellisia tarpeita korkeammalla. Maatalousmenojen kasvamista pitäisi sen sijaan rajoittaa suuntaviivojen avulla.
Olemme vakuuttuneita siitä, että nykyisen yhteisen maatalouspolitiikan pitkälle menevä uudistus on välttämätön, jos Euroopan unioni haluaa selvitä seuraavan vuosituhannen suurista haasteista. Tämä on erittäin tärkeää, kun ajatellaan unionin tehostamista ja laajentamista. On vaarana, että voimassa olevista tukijärjestelmistä voi muuten aiheutua ongelmia uusille maille, jotka haluavat liittyä unioniin. EU: n ei pidä ainoastaan edistää kestävää maataloutta huolellisesti sovittujen operationaalisten ympäristönormien avulla, vaan sen on myös otettava huomioon kuluttajien edut. Mielestämme on periaatteessa väärin, että unioni tukee tupakan viljelyä.
Mielestämme on myönteistä, että Euroopan parlamentti, talousarvionsa prioriteettien kautta, jatkaa unionin työllisyyttä lisäävien toimenpiteiden rahoittamista ja että ympäristönäkökulmaa vahvistetaan niissä ohjelmissa ja hankkeissa, jotka viedään läpi rakennerahastojen avulla. Pidämme myös erittäin myönteisenä ehdotusta Itämeren aluetta koskevan erityisen budjettikohdan perustamisesta. Toivomme nyt, että neuvosto löytää oikeudellisen perustan myöntääkseen tälle kohdalle varoja talousarviosta.
Lopuksi olemme hyvin huolestuneita siitä, ettei komissio ole tietyissä tapauksissa kyennyt hoitamaan yhteisön varoja oikein. On huolestuttavaa, ettei komissio ole löytänyt menettelytapaa, jonka avulla Euroopan parlamentille voitaisiin tiedottaa sen omissa riveissä tapahtuneista EU: n kansalaisten rahoihin kohdistuvista petoksista ja huonosta hallinnosta.

Gahrton, Holm, Lindholm ja Schörling
Mielestämme Euroopan parlamentin päätöslauselma on useilta kohdiltaan liian " sovinnollinen" komissiossa käsiteltävinä olevia hankkeita kohtaan. Mielestämme siinä olisi pitänyt mainita jotakin ECHOsta ja komission puutteista ja epäonnistumisista tällä alueella ja siitä, että tällä olisi luonnollisesti vaikutusta talousarvioon.
Meillä on lisäksi mielipiteitä siitä, että EU ryhtyy harjoittamaan erityistä pakolaispolitiikkaa, koska EU: n ei mielestämme pidä puuttua sellaisiin kysymyksiin. Pakolaispolitiikan pitäisi kuulua jäsenmaille. Pelkäämme, ettei EU: n pakolaispolitiikka toimi hyvin pakolaisten kannalta kaikkine valvontajärjestelmineen ja henkilökohtaisen koskemattomuuden rajoituksineen.
Olemme syvästi pahoillamme siitä, ettei tarkistus 1 mennyt läpi. Pitäisi olla EU: n etujen mukaista, että jäsenmaiden parlamentit otetaan mukaan EU: n talousarvioon liittyvään työhön. Lisäksi tuntuu siltä, että Euroopan parlamentin enemmistö haluaa estää sekä tavallisia kansalaisia että kyseisten parlamenttien kansallisia päättäjiä tarkkailemasta EU: n laajaa talousarviota koskevaa työtä.
Suhtaudumme lopuksi kriittisesti EMUa käsitteleviin kohtiin, 3 kohtaan ja kappaleisiin, joissa käsitellään EU: n " propagandakoneistoa" , Prince-ohjelmaa.
Edellä mainituista syistä olemme äänestäneet koko tätä mietintöä vastaan.

Mendes Bota
Äänestin vuoden 1999 talousarviomenettelyä koskevaa päätöslauselmaesitystä vastaan (asiakirja A4-0360/98), koska halusin esittää vastalauseeni sille, että matkailuala on tyystin sivuutettu ja syrjäytetty hylkäämällä tarkistus 75 ja estämällä matkailua saamasta edes omaa budjettikohtaansa, vaikkei tuohon budjettikohtaan eli matkailun edistämiseksi tarkoitettuihin yhteisön toimenpiteisiin edes sisältynyt minkäänlaisia erityisesti matkailua varten osoitettuja määrärahoja.
Tämä kanta, jonka Euroopan parlamentin enemmistö on nyt omaksunut, on jatkoa budjettivaliokunnan päätökselle hylätä ehdotus 3, 5 miljoonan ecun määrärahan osalta, ja sama kanta tulee näkyviin myös ehdotuksessa parlamentin valiokuntien uudelleenjärjestämisestä, sillä tuon ehdotuksen mukaan matkailu yksinkertaisesti poistettaisiin erillisenä alueena valiokuntien toiminnasta (nykyään on olemassa liikenne- ja matkailuvaliokunta).
Tämä torjuva asenne, joka ilmentää neuvoston enemmistön näkemystä ja johon Euroopan parlamentin enemmistökin on nyt yhtynyt, on suuri loukkaus alaa kohtaan, joka on niin työllisyyden, sijoitustoiminnan kuin bruttokansantuotteenkin osalta Euroopan unionin merkittävin, mutta joka vaatii erityistä eurooppalaista lähestymistapaa alaa koettelevien ongelmien ratkaisemiseksi.
Euroopan parlamentti on huolehtinut ainoastaan siitä, että kolmansiin maihin suuntautuvan seksimatkailun vastaiset toimenpiteet saavat oman budjettikohtansa (B7-663), ja jättänyt Euroopan oman matkailualan ilman sellaisia keinoja ja oikeudellista perustaa, joiden turvin voitaisiin käynnistää matkailun edistämiseksi tarkoitettuja yhteisön toimenpiteitä.
Koska tulen Portugalista, jossa matkailun taloudellinen merkitys on elintärkeä, ja koska olen lisäksi kotoisin Algarvesta, joka on leimallisesti matkailusta elävä alue, en voi olla ilmaisematta pettymystäni unionin toimielinten osoittamaan asenteeseen ja toimimatta tunteeni mukaisesti. Sen vuoksi äänestin päätöslauselmaesitystä vastaan.

Palm, Theorin ja Wibe
Maatalousalueeseen liittyvät kustannukset ja alueelliset rakennerahastot kuuluvat pakollisiin kustannuksiin ja niistä päättää ministerineuvosto, vaikka parlamentin puhemies lopuksi allekirjoittaakin talousarvion. Mielestämme kyseiseen kahteen alueeseen liittyviin EU: n kustannuksiin sisältyy paljon kyseenalaisia asioita. Valitettavasti meillä ei ole mahdollisuuksia vaikuttaa äänillämme niihin maatalous- ja aluepolitiikan kustannuksiin, joita emme kannata.
Mielestämme aluepolitiikan hoito on palautettava jäsenmaille. Samoin nykyisen yhteisen maatalouspolitiikan pitkälle menevät uudistukset on vietävä läpi mahdollisimman nopeasti sekä tehokkuussyistä että unionin laajentumisen helpottamiseksi. Lisäksi viinin ja tupakan viljelylle maksettava tuki on lopetettava mahdollisimman nopeasti.
Lisäksi on joukko epäilyttäviä budjettikohtia, joiden tavoite on perustelujen mukaan vahvistaa " Eurooppa-ajatusta" . Vastustamme ennen kaikkea budjettikohtia, joilla tuetaan organisaatioita ja joilla edistetään Eurooppa-aatetta, ja vastustamme tukia hankkeille, joita järjestävät eurooppalaisia etuja ajavat yhteenliittymät ja liitot sekä vastustamme valmisteluja ja tukia talous- ja rahaliiton toteuttamiseksi. Vastustamme näitä budjettikohtia.
Violan mietintö (A4-0361/98)
Fabre-Aubrespy
Arvoisa puhemies, äänestimme Violan mietintöä vastaan, ja haluaisin korostaa tätä mietintöä koskevan kantamme olennaisinta syytä: sitä, mitä tapahtui matkakulukorvauksia koskevien äänestysten aikana.
Budjettivaliokunnan tarkistuksen 899 selvitysosa hylättiin. Se sai vain 224 ääntä. Liberaaliryhmän todellisia menoja puoltava tarkistus sai 214 ääntä. Päätöslausemaa koskeva tarkistuksemme 4 sai 143 ääntä ja liberaaliryhmän tarkistus 188 ääntä.
Olemme pyytäneet joka vuosi talousarviokeskustelun aikana, että matkakulukorvaukset vastaisivat jäsenten todellisia menoja. Näiden tarkistusten hylkääminen, kuten tänään tapahtui, osoittaa kollegoidemme vastuuttomuuden asteen. Miten voimme oikein säilyttää järjestelmän, jonka mukaan tulojen suuruus riippuu jäsenten matkan pituudesta Strasbourgiin ja Brysseliin, tulon, josta ei ole määrätty missään perustamissopimuksessa tai yhteisön säädöksessä ja josta ei makseta veroa?
Meille on puhuttu jäsenten ohjesääntöä koskevasta ongelmasta ja epätasa-arvoisuudesta, mutta jäsenvaltiot ovat itse vastuussa parlamentin jäsentensä tilanteesta. Jäsenvaltioiden on itse päätettävä siitä, onko heitä käsiteltävä eri tavalla kuin kansallisten parlamenttien jäseniä. Ei ole Euroopan parlamentin tehtävä, etenkään kun sitä ei tähän mitenkään velvoiteta, määrätä korvausjärjestelmästä, joka sitä paitsi lisää epätasa-arvoisuutta, koska korvaus nousee sitä mukaa, mitä kauempana ollaan maantieteellisesti. Se ei riipu jokaisen maan parlamentin korvaussummasta.
Tämän takia olemme vastustaneet tätä mietintöä. On väärin teeskennellä, että puhemiehistön päätös on hyvä päätös. Puhemiehistön päätös vahvistaa kuviteltujen menojen korvausjärjestelmää. Vastustamme tätä nyt ja tulemme vastustamaan tätä tulevaisuudessa.

Lulling
Arvoisa puhemies, en äänestänyt herra Violan Euroopan parlamentin talousarviota koskevan mietinnön puolesta, koska suurin osa jäsenistä äänesti niitä tarkistuksia vastaan, joissa määrättiin todellisten matkakulujen korvauksesta todisteasiakirjojen perusteella. Äänestin henkilökohtaisesti näiden tarkistusten puolesta. Äänestyksen tulos on, että Euroopan parlamentin puhemiehistön 19. lokakuuta tekemä päätös, joka on yhtä epäoikeudenmukainen kuin tekopyhäkin ja joka kohentaa entisestään niiden jäsenten tilannetta, joille maksetaan jo liikaa matkakuluja, tulee voimaan. Jäsenille maksetaan tämän päätöksen mukaisesti välimatkakorvaus, joka on itse asiassa niiden jäsenten saama ylimääräinen palkka, joille maksetaan jo heidän kansallisten parlamenttiensa määräämiä kaikkein korkeimpia parlamentin korvauksia.
Äänestin siten Euroopan parlamentin talousarviota käsittelevään päätöslauselmaesitykseen tehdyn tarkistuksen 4 puolesta, jonka hyväksyminen olisi voinut korjata vahingot. Tämän tarkistuksen tavoitteenahan oli valtuuttaa puhemiehistö hylkäämään todelliset menot ylittävät matkakulukorvaukset. Valitettavasti vain 143 jäsentä äänesti puolesta. Ne 275 jäsentä, jotka äänestivät vastaan, ovat onneksi näin paljastaneet tekopyhyytensä, jonka aion tuoda tässä asiassa jatkuvasti esille. Tämä ei paranna tämän parlamentin kuvaa, ja vielä vähemmän puhemiehistön enemmistön kuvaa, joka 19. lokakuuta tekemänsä tekopyhän ja salailevan päätöksen takia on luonut todellisen itsepalvelun veronmaksajien rahojen kustannuksella.

Andersson, Hulthén, Lööw ja Sandberg-Fries
Vuoden budjettikäsittelyn yhteydessä kysymys Euroopan parlamentin jäsenten matkakulukorvauksista on noussut jälleen esiin. Matkakulukorvauksia koskevat nykyiset säännöt sallivat sen, että halvalla matkustavat jäsenet voivat pitää itsellään todellisten matkakulujen ja vakiomäärän erotuksen. Olemme aikaisemmin puoltaneet ja tukeneet ehdotuksia, jotka ovat perustuneet siihen, että nykyiset matkakulukorvaukset korvattaisiin järjestelmällä, jossa korvausten maksu pohjautuu matkan todellisiin kuluihin eikä matkalle laskettuun vakiosummaan. Olemme aikaisemmin yrittäneet löytää kunnollisia kaiken kattavia ratkaisuja.
Olemme kuitenkin sitä mieltä, etteivät nykyiset ratkaisut ole tyydyttäviä. Kysymys parlamentaarikkojen korvauksista on luottamuskysymys, joka on kerta kaikkiaan ratkaistava. Olemme sen vuoksi omasta aloitteestamme päättäneet ottaa vuodenvaihteesta lähtien käyttöön järjestelmän, joka merkitsee sitä, että korvaukset perustuvat todellisiin matkakuluihin. Ylijääneet rahat on maksettava takaisin yhteisön talousarvioon. Tämän järjestelmän avulla pyritään luomaan selvyyttä ja vähentämään sen riskiä, että korvauksia käytetään muuhun kuin ne on tarkoitettu.

Gahrton, Holm, Lindholm ja Schörling
Mitä tulee paljon keskustelua herättäneeseen kysymykseen matkakulukorvauksista, olemme luonnollisesti, aivan kuten aikaisemminkin, äänestäneet sen puolesta, että korvauksia maksettaisiin vain todellisten kulujen perusteella. Kaikki muu on moraalitonta. Tarkistusehdotus 1, joka poistettiin aikaisemman äänestyksen perusteella ja joka suureksi osaksi rakentuu V-ryhmän ehdotukselle, olisi ollut meistä paras mahdollinen äänestyksen kohde, lukuun ottamatta kohtaa, jossa käsitellään jäsenten yhteisen oikeussäännön käyttöönottoa, mitä emme tue.
Äänestimme niiden kahden tarkistusehdotuksen 4 ja 5 puolesta, joista täysistunnossa äänestettiin. Suhtaudumme kuitenkin epäilevästi tarkistusehdotuksessa 5 olevaan ehdotukseen, jonka mukaan käyttöön otettaisiin vielä yksi korvaus, joka kattaisi kotimaan matkat. Olisimme kuitenkin hyväksyneet sen, jos matkakulukorvaukset olisi maksettu todellisten kulujen perusteella.
Euroopan parlamentti on siis jälleen kerran osoittautunut kykenemättömäksi tekemään välttämättömiä päätöksiä. Ainoa järkevä ja moraalisesti oikea päätös olisi ollut ottaa käyttöön matkakulukorvaukset, jotka perustuvat todellisiin kuluihin. Nyt tuloksena on se, että jäsenet voivat pistää korvauksista matkojen jälkeen ylijäävän osan omiin taskuihinsa.
Pahoittelemme syvästi sitä, ettei myöskään tarkistusehdotus 3, jonka mukaan EU: n toimielinten on mukautettava hallintonsa ympäristönäkökohtiin, mennyt läpi.
Koska tämän mietinnön tärkeitä kohtia ei otettu mukaan, olemme päättäneet äänestää koko mietintöä vastaan.

Ojala
Äänestin täysistunnossa tarkistuksen 899 kappaleiden 1-4 ja tarkistuksen 537 puolesta luottaen siihen, että parlamentti olisi vihdoin valmis siirtymään käytäntöön, jossa matkakulut korvataan todellisten kulujen perusteella. Tällainen käytäntö vastaisi kansalaisten oikeustajua ja odotuksia.
Nyt syntynyt tilanne, eli että puhemiehistön päätös tulee voimaan, ei tuo kaivattua parannusta, vaan päinvastoin sekoittaa tilannetta entisestään. Parlamentti ei tunnu ymmärtävän sitä, että tällaiset näytelmät ja ratkaisut murentavat uskottavuuttamme entisestään, mitä pahoittelen suuresti.

Palm, Theorin ja Wibe
EU: n jäsenvaltioita ovat jo usean vuoden ajan koetelleet sosiaalialan, hoitoalan ja julkisten palvelujen leikkaukset, jotka johtuvat lähentymisohjelmasta. Samaan aikaan näyttää siltä, että yhteensä noin 20 miljoonan työttömän määrä on jäänyt pysyväksi 15 jäsenmaassa. Olemme myös sitä mieltä, että EU: n talousarvio on nyt arvioitava huolellisesti ja että se on kyseenalaistettava. EU: ssa on useita toimialueita, jotka sosiaalisiin toimialueisiin verrattuna, joita jäsenmaissa nyt leikataan, ovat hyvin merkityksettömiä ja jotka on poistettava ensin, jos kohdat pannaan tärkeysjärjestykseen. Kun nyt Ruotsin sairaaloiden pitkäaikaissairaiden osastoja suljetaan, pidämme erittäin valitettavana, että EU: ssa on toimielimiä, joiden työ maksaa paljon ja joiden tulokset, ehkä jopa olemassaolo, ovat erittäin kyseenalaisia.
On taloudellista tuhlausta, että parlamentti muuttaa Brysselin ja Strasbourgin välillä. Näissä molemmissa paikoissa tällä hetkellä rakennettavat uudisrakennukset aiheuttavat suunnattomia kustannuksia. Se on taloudellista tuhlausta, joka heikentää vakavasti unionin arvostusta kansalaisten silmissä.
Parlamentin Brysselissä, Luxemburgissa ja Strasbourgissa sijaitseviin rakennuksiin liittyvät kustannukset nousevat yhteensä 149 610 706 ecuun. Tilanne on muuttunut järjettömäksi korkeiden ja tarpeettomien paikalliskustannusten myötä. Tämän ongelman hoitamiseen ei kuitenkaan kenelläkään tunnu olevan valtaa. Muita alueita, joista meillä on huomautettavaa Euroopan parlamentin talousarvioon liittyen ja joita haluamme muuttaa, ovat:
Euroopan parlamentin jäsenille maksettavia matkakulukorvauksia voidaan leikata, jos otetaan käyttöön matkakortti sen sijaan, että nykyiseen tapaan maksettaisiin runsaskätisesti yleisiä korvauksia. Luonnollisesti vaaditaan selvityksiä kuittien muodossa.-Euroopan parlamentin jäsenten eläkerahastoa ei pidä millään ehdoin tukea yleisillä EU: n varoilla, jos se ei taloudellisesti käy päinsä. Ne, jotka kuuluvat eläkerahastoon, eivät voi vain saada osinkoa, kun rahasto on voitollinen, vaan heidän on myös osallistuttava mahdollisten tappioiden peittämiseen. Ne rahat, jotka EU: n talousarviosta on tähän mennessä maksettu eläkerahastolle, on vaadittava takaisin.Olemme lisäksi sitä mieltä, että kaikki ehdotukset taloudellisten määrärahojen myöntämisestä Euroopan tason puolueille on hylättävä. Leikkausten aikakautena näyttää pahalta, että poliitikot myöntävät omille järjestöilleen lisäetuja. Puolueiden on huolehdittava siitä, että osallistuvat osapuolet rahoittavat poliittisten puolueiden välisiä " Euroopan tason" toimenpiteitä.
Olemme myös sitä mieltä, että talous- ja sosiaalikomitean olemassaolo on kyseenalaistettavissa. Onko tämän komitean työ sen kustannusten arvoista?
Valtioiden ja hallitusten päämiesten kokous
McKenna
Arvoisa puhemies, äänestin tätä päätöslauselmaa vastaan, koska se johtaa täysin väärään suuntaan ja koska siinä jätetään täysin huomiotta jäsenvaltioiden kansalaiset ja heidän oikeutensa sekä kansallisten parlamenttien oikeudet, vaikka nämä ovat paljon lähempänä kansalaisia kuin Euroopan parlamentti ja eurooppalaiset toimielimet. On ensisijaisen tärkeää, että jäsenvaltiot sallivat kansalaistensa mahdollisimman laajan osallistumisen päätöksentekoon ja että kansallisilla parlamenteilla olisi oikeus tutkia tarkoin kaikkien EU: n toimielinten toimintaa. Eritoten on täysin uskomatonta, että parlamentti ei arvostelisi - sillä se on usein arvostellut - rooliaan suhteessa komissioon ja että emme voisi erottaa yksittäisiä komissaareja vaan koko komission kollegiaalisena toimielimenä, sillä parlamentti ei tule koskaan käyttämään tätä toimivaltaa.
Yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan merkityksen osalta on selvää, että yhteisen puolustuspolitiikan kehittämisestä on muodostunut parlamentille ja EU: n toimielimille pakkomielle, vaikka kysymykseen siitä, ketä vastaan me puolustaudumme, ei ole koskaan annettu selkeää vastausta. Se on periaatteessa Euroopan aseistamisen etujen mukaista, mikä ei pitkällä aikavälillä ole kansalaisten etujen mukaista. Meidän on tarkasteltava Euroopan ja maailman aseistariisuntaa sen sijaan, että kulkisimme tähän suuntaan. Tässä päätöslauselmassa ei kuitenkaan käsitellä Euroopan unionin demokratiavajetta, ja siinä jätetään täysin huomiotta unionin tavallisten ihmisten oikeudet.

Berthu
Arvoisa puhemies, Euroopan parlamentin puhemies, herra Gil-Robles oli eilisaamuna pitämässään unionin tilannetta käsittelevän keskustelun alustuksessa huolissaan neuvoston töiden täydellisestä pysähtyneisyydestä Schengenin säännöstön perustamissopimukseen sisällyttämistä koskevien yksityiskohtaisten määräysten osalta. Tiedämme, että Schengenin säännöstön sisältämän pöytäkirjan, siten kuin Amsterdamin Eurooppa-neuvosto sen hyväksyi, 2 artiklassa määrätään, että neuvosto määrittää yksimielisellä päätöksellä Schengenin säännöstön jokaisen säännöksen keskeisen oikeudellisen perustan eli jaottelee ne itsenäisellä päätöksellä ensimmäiseen ja kolmanteen pilariin.
Tämä menettely on hyvin erikoinen ja mielestäni Ranskan perustuslain vastainen, koska se antaa ministerineuvostolle vallan määrittää itse, ilman parlamentaarista ratifiointia tai perustuslaillisuuden valvontaa, ne Schengenin säännöstöä koskevat näkökohdat, joista voidaan tehdä enemmistöpäätös ja muut näkökohdat, joista päätetään edelleen yksimielisesti. Tämä on yksi niistä monista syistä, jonka takia me ranskalaiset vastustamme Amsterdamin sopimusta.
Neuvoston työryhmä on kuitenkin pohtinut jo vuoden ajan tätä jaottelua, eikä se ole saanut aikaan mitään näkyvää tulosta. Jos tilanne näin ollen vielä säilyy samana Amsterdamin sopimuksen ratifioinnin jälkeenkin, koko Schengenin säännöstö sisällytetään kolmanteen pilariin. Tästä on seurauksena uskomaton oikeudellinen sekasotku vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueella, joka on Amsterdamin sopimuksessa sisällytetty automaattisesti ensimmäiseen pilariin.
Näissä oloissa on ymmärrettävää, että puhemies Gil-Robles pyytää seuraavaa Wienin Eurooppa-neuvostoa antamaan näille töille uuden sysäyksen. Mutta mitä Eurooppa-neuvosto voi oikein tehdä? Todellisuudessa työryhmän lukkiutuminen osoittaa, että Amsterdamin sopimusta, siten kuin se on allekirjoitettu, ei voida mitenkään tältä osin soveltaa käytännössä. Miten valtioiden ja hallitusten päämiehet ovat voineet allekirjoittaa tällaiset säännökset? Tämä asia on selvitettävä myöhemmin. Tällä hetkellä olisi todellakin helpotus, jos Ranska ei ratifioisi Amsterdamin sopimusta.

Andersson ja Lööw
Jos enemmistö kannattaa alkuperäistekstiä:
Haluamme huomauttaa, että emme tulkitse 3 kohdan muotoilua " ett så kallat rättvist återflöde" (oikeudenmukainen hyöty) sanatarkasti. " Rättvist återflöde" (ranskaksi juste retour ) olisi tässä yhteydessä käännettävä sanoilla exakt återflöde (tarkka hyöty) tai precist återflöde (täsmällinen hyöty).

Barros Moura
Nyt kun Saksan vaalien tulos on muuttanut Chiracin ja Kohlin kirjeen johdosta järjestettävän tapaamisen oloja, mitähän hyötyä tuosta tapaamisesta voi olla, paitsi että Schröder ja muut 14 voivat tutustua toisiinsa?
Kaikesta huolimatta institutionaalisten asioiden valiokunnan laatimaan ehdotukseen sisältyy huomionarvoisia näkökohtia. Niiden avulla - jos ne vain otetaan huomioon - " huippukokouksessa" voidaan kenties tehdä päätelmiä, jotka ovat omiaan johtamaan erityiseen eurooppalaiseen aloitteeseen vastauksena viime aikoina ilmenneisiin kriisin ja taantumuksen merkkeihin, jotka mutkistavat entisestään poliittiseen esityslistaan sisältyviä jo sinänsä vaikeita kysymyksiä, kuten kansainvälinen talouskriisi, laajentuminen itään, Agenda 2000 ja EU: n tuleva rahoitus.
Kiintoisaksi tämän päätöslauselman - jossa toisin kuin monissa muissa ei vesitetä Euroopan parlamentin ikuisia vaatimuksia toimielinuudistuksesta - tekee minun näkökulmastani se, että siinä esitetään neljä keskeistä edellytystä Euroopan unionin poliittiselle tulevaisuudelle:
EU: n on omaksuttava näkyvä poliittinen rooli, jossa se yhtenäismarkkinoiden toteutumisen ja yhtenäisvaluutan käyttöönoton lisäksi pyrkii myös kohti kauaskantoisempia tavoitteita eli pyrkii puuttumaan ulkopolitiikkaan ihmisoikeuksien ja rauhan puolustamiseksi, osallistumaan kansainväliseen rahoitukselliseen ja taloudelliseen sääntelyyn taloudellisen kehityksen ja sosiaalisen oikeudenmukaisuuden edistämiseksi (ks. António Guterresin ehdotus, jonka hän esitti Portossa Etelä-Amerikan valtionpäämiesten ja pääministerien puolesta näiden kokoonnuttua viime viikonloppuna huippukokoukseen, jonka tarkoituksena oli varmistaa, että EU: n huippukokouksessa 24. ja 25. lokakuuta kiinnitettäisiin huomiota kansainväliseen rahoituskriisiin) ja luomaan vapauteen, turvallisuuteen ja oikeudenmukaisuuteen perustuvan alueen; -laajentumisen on perustuttava tasa-arvoon ja koheesion ylläpitämiseen entisten ja uusien jäsenvaltioiden välillä; -toissijaisuus ei saa olla veruke yhteisöpolitiikkojen uudelleen kansallistamiselle eikä myöskään muodostua kierteeksi, joka lopulta johtaa keskittämiseen, vaan sen on oltava eräänlainen " dynaaminen peruste" , jonka avulla voidaan määrätä, kuka - jäsenvaltiot vai EU - on kulloinkin toimivaltainen toteutettaessa perustamissopimusten tavoitteita käytännössä; -on saatava aikaan toimielinuudistus, jonka avulla demokratiaa, avoimuutta, kansalaisten osallistumismahdollisuuksia ja tehokkuutta voidaan lisätä - ja tässä päätöslauselmassa tuodaan aivan oikein nimenomaisesti esiin, että nämä näkökohdat on pidettävä erillään äänten painottamista koskevasta kysymyksestä sekä muista suurten jäsenvaltioiden valta-asemaa koskevista kysymyksistä.Kyse on päätöslauselmasta, jossa korostetaan toissijaisuuden merkitystä, pidetään kansallisten parlamenttien osallistumista välttämättömänä ja arvioidaan realistisesti neuvoston määräävää asemaa itsenäisten valtioiden muodostamassa unionissa. Päätöslauselma on siis huomattavasti korkeatasoisempi kuin liittovaltiomallia koskeva tähänastinen pohdinta, joka yksinkertaistaa asioita eikä johda mihinkään, vaan loihtii yhä uudestaan eteemme haamuja, joista on hyötyä vain kansallismielisyyden kannattajille; sen sijaan päätöslauselmassa puolustetaan aitoa valtioiden liittoa, jonka mallia voidaan soveltaa unionille jo siirrettyihin toimivaltuuksiin ja joka takaa myös niiden osalta osallistumismahdollisuuden ja demokratian etenkin vahvistamalla Euroopan parlamentin asemaa ja parlamentille tosiasiallisesti vastuuvelvollisen komission poliittista aloitteellisuutta.
Päätöslauselmassa ei kuitenkaan jätetä huomiotta sitä, että sysäykset, joita Euroopan yhdentymiskehityksessä nyt tarvitaan enemmän kuin koskaan ennen, riippuvat toisaalta niistä institutionaalisista ja rahoituksellisista keinoista, joita meillä on käytettävissämme voidaksemme toteuttaa perustamissopimusten tavoitteet. Tämä tarkoittaa sitä, että hallitusten on osoitettava poliittista tahtoa!
Ja viimeisenä vaan ei vähäisimpänä päätöslauselmassa katsotaan, että taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden ja eurooppalaisen yhteiskuntamallin on yhdessä demokratian, ihmisoikeuksien ja markkinatalouden kanssa muodostettava Euroopan unionin uuden, muotoutumassa olevan perustan ydin. Tässä on riittävästi syitä äänestää päätöslauselman puolesta ja paljastaa ne pikkusieluiset etunäkökohdat, joita kannattavat haluavat korvata politiikan kirjanpidolla ja puolustaa hinnalla millä hyvänsä niin sanotun oikeudenmukaisen hyödyn teoriaa, joka on täysin vastoin yhteisön periaatteita.

Delcroix
Missä tahansa valiokunnassa toimimmekin, Euroopan poliittinen tulevaisuus koskettaa meitä kaikkia Euroopan parlamentin jäseninä. Samalla kun Pörtschachin Eurooppa-neuvostoa luonnehditaan epäviralliseksi ja kun jäsenvaltiot eivät ole vielä ratifioineet Amsterdamin sopimusta, institutionaalisten asioiden valiokunta on viisaasti keskittynyt päätöslauselmassaan huippukokouksessa ilmoitettuihin aiheisiin - toissijaisuusperiaatteeseen ja toimielinten demokraattiseen legitiimiyteen - jotta viidentoista valtion ja hallitusten päämiehille annettaisiin selkeä ja painokas poliittinen viesti.
Tämä käytännöllinen lähestymistapa ei saa estää meitä sosialistijäseniä katsomasta pidemmälle kokonaisvaltaisen toimielinuudistuksen saavuttamiseksi ja muistuttamasta meitä siitä, että unionin seuraavina kuutena puheenjohtajana toimivat hallitukset, joissa vallassa ovat sosialistit. Meidän on siten kysyttävä itseltämme, mitä tarkoittavat päätöslauselmamme sanat: " edettävä sisämarkkinoiden toteutumisen ja yhtenäisvaluutan käyttöönoton lisäksi kohti aitoa poliittista unionia" .
Kaksikymmentä vuotta kestänyt uusliberaalinen utopia on opettanut meille kovan läksyn: rahoituksen ja kaupan maailmanlaajuistuminen, rahavirtojen säännöstelyn purkaminen ja rahoituksellinen kiihkoilu edellyttävät, jotta pystyisimme vastaamaan niihin, nykyään poliittista maailmanlaajuistumista. Euroopan unionin kehittäminen on tämän takia olennainen edistysaskel alueellisen maailmanlaajuisen vallan luomiseksi. Talous, teknologia ja tietoyhteiskunta kehittyvät nykyään yhä kansainvälisemmässä ympäristössä. Yhteiskunnan uudistamista haluavilla on oltava käytössään ylikansallinen poliittinen rakenne, joka korvaa valtioiden näitä kehityksiä koskevan vaikutusvallan vähenemisen.
Voimme Euroopan unionin ansiosta hyötyä enemmän maailmanlaajuistumisesta, samalla kun suojaudumme sen haitoilta. Unionista on muodostunut vahva talousalue, mikä tehostaa yritysten toimintaa. On luotu yhtenäismarkkinat, jotka takaavat - vaikkakin viivästyksin, tämä on myönnettävä - tavaroiden, palvelujen, pääomien ja henkilöiden vapaan liikkuvuuden. Kaupankäyntiä haittaavat kansalliset esteet on poistettu. Kansalliset valuutat alkavat kadota vuonna 1999 euron hyväksi. Unionista on tullut yksi maailman suurimmista kauppavalloista, ja sillä on käytössään monia välineitä, joiden avulla se voi vastata kansainvälisen talouden haasteisiin.
Euroopan unionista tulee euron ansiosta myös maailmanlaajuinen rahavalta. Kehityksessä jälkeenjääneiden eurooppalaisten alueiden tukemiseksi on myös laadittu erityinen politiikka, ja tämä rakennepolitiikka on menestynyt erittäin hyvin. Euroopan unioni turvaa samaan aikaan rauhaa Euroopassa. Kaikista unionin saavutuksista tämä on kaikkein arvokkain, vaikka se onkin vielä keskeneräinen. Jäsenvaltiot ovat eläneet rauhassa jo puoli vuosisataa. Yhteenotot ovat antaneet sijaa yhteistyölle.
Yleinen mielipide on kuitenkin etääntynyt eurooppalaisesta hankkeesta, koska yhtenäismarkkinoiden toteuttama yhdentyminen on ollut luonteeltaan epätasapainoista. Eurooppalaiset kuluttajina, työntekijöinä, työttöminä ja kansalaisina on usein sivuutettu. Vaikka eurooppalaisille toimielimille onkin perustamissopimuksissa annettu selkeä tehtävä, sitä ei ole toteutettu sosiaali-, työllisyys-, ympäristö-, vero- ja turvallisuuspolitiikassa. Eurooppalainen politiikka on näillä aloilla jäänyt hyvin rajalliseksi. Näitä politiikkoja on kuitenkin kiireesti kehitettävä. Yhtenäisvaluutan käyttöönotto lisää vielä tätä tarvetta sosiaalialalla ja verotuksessa. Vasta kun kansalaiset huomaavat Euroopan unionin ratkaisevan heidän ongelmansa, he luottavat jälleen Eurooppaan. Kansalaisten Euroopalla on merkitystä vain siinä tapauksessa, että kyse on hankkeesta, jonka avulla Eurooppa voi vastata kansalaisten jokapäiväisiin huolenaiheisiin.
Raymonde Duryllä, joka oli edeltäjäni Euroopan parlamentin jäsenenä, oli tapana sanoa, että jos Euroopan unioni hakisi - kokonaisuutena - unionin jäsenyyttä, sen hakemus hylättäisiin, koska unioni ei ole riittävän demokraattinen. Tilanteemme on historiallisesti ainutlaatuinen: kokonaisuus - Euroopan unioni - on vähemmän demokraattinen kuin jokainen sen osatekijöistä - jäsenvaltiot. Siksi toimielinuudistusten olennaisena tavoitteena on oltava todellisen demokratian rakentaminen ja toiminnan tehostaminen. Eurooppa voi saavuttaa tämän demokratian ja tehokkuuden vain liittovaltiomallin avulla.
Komissiosta tulisi tässä mallissa todellinen hallitus. Euroopan parlamentista tulisi ensimmäinen kansan edustuslaitos. Neuvostosta tulisi jäsenvaltioiden ja niiden oikeushenkilöiden toinen edustuslaitos. Koko tämä rakenne perustuisi todelliseen eurooppalaiseen perustuslakiin. Tuomioistuimesta tulisi eurooppalainen perustuslakituomioistuin. Demokratisoituminen edellyttää, että eurooppalaiset päätökset tehdään sellaisessa kehyksessä, jossa demokratian takuut ovat olemassa: enemmistöperiaate, viranomaisten poliittinen vastuu, parlamentaaristen toimielinten valvonta, päätösmenettelyjen avoimuus. Toimielinten demokraattisen luonteen vahvistamisen avulla voitaisiin samalla lisätä niiden tehokkuutta ja vähentää byrokratian painolastia.
Tämä edellyttää ensiksikin ensimmäisen pilarin demokraattisen valvonnan tehostamista, ja sen jälkeen kahden hallitusten välisen pilarin yhteisöllistämistä. Tämä yhteisöllistäminen vahvistaisi lisäksi tuomioistuimen asemaa.
Demokratisoitumiseen on siten yhdistettävä rationalisointi, joka perustuu kolmen eurooppalaisen suuren toimielimen olennaisiin muutoksiin.
Eurooppalaisten politiikkojen uudistamisen olennaisena tavoitteena on tehokkuuden lisääminen. Euroopan unionin on laajenemisen takia tarkasteltava uudestaan politiikkojaan. Koko mantereen kattavassa Euroopan unionissa on 500 miljoonaa asukasta, ja siksi kaikkia eurooppalaisia aloitteita on tarkasteltava uudestaan. Tehokkuuden tarve on otettava paremmin huomioon. Tämä on sitä paitsi toissijaisuusperiaatteen keskeinen merkitys. Euroopan unionin roolia on toisissa tapauksissa vähennettävä ja toisissa lisättävä. Euroopan unioni on muuten liian heikko torjumaan kansainvälistymisen sosiaalisia ja kulttuuriin liittyviä kielteisiä vaikutuksia. Sitä vastoin jotkin interventiomuodot ja joskus tietyt toimivaltuudet ovat menettäneet paljon merkitystään. Ne lisäävät byrokratian painolastia ja budjettimenoja ilman suuriakaan tuloksia.
Joitakin interventiomuotoja on tarkasteltava uudelleen: sosiaalisen syrjäytymisen torjunnassa, sosiaalialalla, ympäristön ja verotuksen aloilla, maatalouspolitiikassa. Koheesiorahastolla ei ole enää merkitystä sen nykyisessä muodossa; siitä on tultava kasvurahasto, josta myönnetään jäsenvaltioille talousarvion mukauttamispolitiikkaa helpottavia lainoja. Nämä voivat siten paremmin noudattaa konvergenssikriteerejä rahoituskriisin tapauksessa.

Gahrton, Holm, Lindholm ja Schörling
De Giovannin ja institutionaalisen valiokunnan päätöslauselma sisältää useita kohtia lokakuussa pidettävää ylimääräistä valtion ja hallitusten päämiesten kokousta ajatellen. Useat näistä kohdista menevät liian pitkälle integraatio- ja federalismikysymyksissä. 22 kohdassa sanotaan esimerkiksi, että meidän on nyt luotava perusta Länsi-Euroopan unionin valtuuksien sisällyttämiseksi EU: hun, mikä luonnollisesti merkitsee EU: n militarisoimista ja mikä on vastoin toivomustamme rauhanomaisesta ja aseettomasta Euroopasta.
I-EDN-ryhmän vaihtoehtoinen päätöslauselma on huomattavasti parempi, koska siinä on ilmaistu tahto demokratian ja toissijaisuusperiaatteen vahvistamishalu, niin kuin asia muotoiltiin Cardiffin huippukokouksessa.

Palm, Theorin ja Wibe
Koko päätöslauselma puhuu ylivaltiollisuuden lisäämisen ja " Euroopan yhdysvaltojen" puolesta. Muun muassa 10 kohdassa varoitetaan Euroopan neuvostoa antamasta periksi " houkutukselle käyttää toissijaisuutta alibina yhteisöpolitiikkojen kansallistamiselle uudelleen" . 11 kohdassa korostetaan, " että pelot liiallisesta keskittymisestä ovat liioiteltuja" .
Perusnäkemyksemme on, että EU: n on oltava itsenäisten valtioiden välisen yhteistyön muoto. Sen vuoksi tämän päätöslauselman puolesta ei voi äänestää. On myös moitittavaa, että Euroopan parlamentilla on oltava oma ohjesääntö. Euroopan parlamentin jäsenten ja kansallisten parlamenttien välinen yhteys on periaatteellisesti tärkeä. Euroopan parlamentin jäsenten yhteinen ohjesääntö vahvistaa entisestään federalistisia pyrkimyksiä. Lisäksi se tulee väistämättä johtamaan merkittäviin palkankorotuksiin useimpien Euroopan parlamentin jäsenten kohdalla. Se tulee tuntumaan pahalta monista niistä kansalaisista, joilla on tällä hetkellä hyvin vaikeaa.

Spiers
Euroopan parlamentin Labour-puolueen edustajat kannattivat De Giovannin päätöslauselmaa, mutta huomattavin varauksin.
Kuluvan kuukauden Eurooppa-neuvoston ylimääräinen kokous on myönteinen yritys tarkastella kuilua, jonka on havaittu vallitsevan Euroopan unionin toimielinten ja EU: n kansalaisten välillä. Kokouksessa on tarkoitus tutkia keinoja yhdistää EU ja sen kansalaiset uudelleen sekä tarkastella Euroopan kansalaisten huolia eikä niinkään näperrellä edelleen toimielinjärjestelmän parissa. Keskittymällä EU: n toimielimiin ja ehdottamalla tulevia hallitusten välisiä konferensseja koskevaa toimielinuudistusta - kun tiedämme, että edelliset HVK: t ovat vahingoittaneet EU: n legitimiteettiä saaden sen näyttämään siltä, että se on etääntynyt yhä kauemmaksi kansalaistensa huolenaiheista - menetämme tämän neuvoston erityiskokouksen keskeisen ajatuksen.
Päätöslauselman yksityiskohtien osalta Labour-puolueen edustajat pidättäytyivät äänestämästä 5 kohdasta, jossa ehdotetaan EMUn jäsenmaiden yksimielistä osallistumista kansainvälisiin elimiin.
Labour-puolue äänesti 18 kohdan neljättä luetelmakohtaa koskevaa tarkistusta 40 vastaan, jossa ehdotetaan tuomioistuimen lainkäyttövallan laajentamista kaikille EU: n toimivallan alueille.
Labour-puolue äänesti 21 kohdan toista luetelmakohtaa vastaan, jossa ehdotetaan määräenemmistöpäätösten ulottamista kaikkiin säädöksiin. Äänestimme tätä kohtaa koskevaa tarkistusta 35 vastaan, jossa ehdotetaan, että määräenemmistöpäätökset ulotettaisiin kaikkiin neuvoston nimityksiin.
Labour-puolue kannatti 22 kohtaa koskevaa tarkistusta 19, jossa ehdotetaan tehokkaampaa keskittymistä kriisienhallintaan ja konfliktien ratkaisuun ja EU: n jäsenvaltioiden puolustuspolitiikoiden parempaa yhteensovittamista, jotta Petersbergin tehtävät voidaan panna tehokkaasti täytäntöön.
Labour-puolue äänesti 23 kohtaa vastaan, jossa ehdotetaan, että yhteisön menetelmää käytettäisiin perustamissopimusten seuraavan tarkistamisen valmistelemiseen.
Correian mietintö (A4-0353/98)
Bébéar
Maailman terveysjärjestön (WHO) viimeisimmät lääketieteelliset tulokset osoittavat, että työstä johtuvat syöpäsairaudet lisääntyvät jatkuvasti Euroopan unionissa. Niiden osuus kuolleisuustilastoissa on merkittävä.
Enää ei aliarvioida tiettyjen ympäristötekijöiden vaikutuksia syöpään; teollisuuteen olisi suhtauduttava samalla tavalla. Kun näihin epäedullisiin oloihin lisätään vielä perinnölliset taipumukset, tiedämme syöpien kehittyvän laajassa mittakaavassa.
Minulla on lääkärinä ollut tilaisuus tarkastella tätä terveysongelmaa. Inhimillisen näkökohdan lisäksi sillä on väistämättä myös taloudellisia ja sosiaalisia vaikutuksia. Syytetyn penkillä on nykyään erityisesti metsäteollisuus. Kyse ei ole kuitenkaan liian ankarien ja todellisuudessa toteuttamiskelvottomien toimenpiteiden määräämisestä.
On erittäin tärkeää käsitellä tätä ongelmaa taloudellista näkökulmasta. Sen rahoitukselliset ja työllisyysvaikutukset koskettavat useita satoja metsäteollisuuden yrityksiä. On siten osattava toimia tältä kannalta siten, että ryhdytään ihmiselämää suojaaviin toimenpiteisiin tuomitsematta kuitenkaan voimakkaasti työllistävää alaa. Jos toimimme hätiköiden ja harkitsematta, vaarannamme tuhansia työpaikkoja.
Euroopan parlamentin tehtävänä on puhua puupölyn syntymisen ehkäisemistä koskevien tiukempien normien asteittaisen hyväksymisen puolesta. Tällä alalla on myös tärkeää, että taataan varotoimenpiteiden yhdenmukaistaminen kaikille Euroopan unionin maille ja yrityksille niiden koosta riippumatta.
Tämän suojajärjestelmän tehokkuus perustuu suureksi osaksi määräaikoihin, jotka koskevat järjestelmän sisällyttämistä ja soveltamista eri kansallisiin oikeusjärjestyksiin. Ehdotuksemme on tarpeeksi joustava, jotta sitä voidaan vastedes mukauttaa.
Äänestin Correian mietinnön puolesta.

Blak, Iversen, Kirsten Jensen ja Sindal
Tanskan sosiaalidemokraatit ovat äänestäneet syöpäsairauksia aiheuttavia aineita koskevan direktiivin muuttamisen puolesta. Komission ehdotus ei ole tarpeeksi hyvä. Siinä ehdotetaan pelkästään, että direktiivi on ulotettava kattamaan työ, jossa työntekijä joutuu alttiiksi tammi- ja pyökkipölylle. On olemassa riittävästi tieteellistä tietoa, jonka nojalla kaikkien puulajien, sekä pehmeiden että kovien, olisi kuuluttava direktiivin piiriin. Yritysten käytännön työtä vaikeuttaa myös se, jos eri puulajeja koskevat turvallisuusmääräykset ovat erilaisia. Olemme sen vuoksi äänestäneet sen puolesta, että direktiivi kattaisi kaikki kovat ja pehmeät puulajit.
Komission ehdotusta 5 milligramman kuutiometrikohtaisesta raja-arvosta ei myöskään voi hyväksyä. Monien maiden rajaarvot ovat alhaisempia, eikä komissio ole tieteellisesti perustellut, miksi se on päätynyt sellaiseen raja-arvoon kuin 5 milligramma kuutiometriä kohden. Olemme äänestäneet sen puolesta, että raja-arvo on muutettava 1 milligrammaan kuutiometriä kohden ja että raja-arvokysymys on lisäksi otettava arvioitavaksi 2 vuotta direktiivin täytäntöönpanon jälkeen.
Paasilinnan mietintö (A4-0328/98)
Titley
Kuluttajana olen iloinen siitä, että uusilla tekniikoilla kehitetään sellaisia uusia mahdollisuuksia kuten mahdollisuus käyttää Internetiä puhelinkeskusteluissa. Mahdollisuudet tämäntyyppiseen " lähentymiseen" tietoliikenteen eri alojen välillä ovat hyvin mielenkiintoisia. Ehkä tällaiset teknologiset kehitykset avaavat vammaisille ja muille, joiden on ollut vaikea käyttää vanhoja järjestelmiä, pääsyn tällaisiin palveluihin.
Meidän on epäilyksettä säänneltävä helläkätisesti kansallisesta tai alueellisesta valvonnasta riippumattoman Internetin tarjoamia palveluja. Se, että meidän on nykyisin lainsäätäjinä usein turvauduttava toimialojen itsesääntelyyn kuluttajien etujen suojelemisessa, ei pitäisi tarkoittaa sitä, että me yksinkertaisesti unohdamme kuluttajien tarpeet.
Voimme, ja meidän pitäisikin tarvittaessa, vastustaa monopoleja, jotka voivat rajoittaa kuluttajien valintoja. Uusien tietoliikennepalvelujen tuottajien olisi myös muistettava, että samalla tavoin kuin teknologiaa voidaan käyttää hyödyn maksimoimiseen, mahdollisesti julkisen alan työllistämiä muita asiantuntijoita voitaisiin pyytää luomaan järjestelmiä, joilla tarkistetaan maksavien asiakkaiden palvelujen laatu.
Toivon, että tietoliikennealan uusien palvelujen alalla toimivat teollisuudenalat palvelevat kaikkia asiakkaitaan korkeimpien normien mukaisesti ja poistavat tarpeen tarkistaa säännöksiä, joita nämä kutsuisivat byrokraattisiksi säännöksiksi - jos ne eivät tee näin, meidän pitäisi varautua toimimaan sen varmistamiseksi, että kaikki hyötyvät uusista tietoliikennemuodoista.

Wolf
Minun on selvyyden vuoksi varmaankin hyvä tässä yhteydessä hahmotella tarkistuksiin liittyvää tilannetta omalta kannaltani.
Tarkistuksissa 1-15 on vain ja ainoastaan suoritettu ne korjaukset, jotka ovat tarpeen talous- ja raha-asioita käsittelevän valiokunnan enemmistön Paasilinnan mietinnössä järjestämien konservatiivis-liberaalisten " teurastuspitojen" jälkien korjaamiseksi. Vasemmisto- ja ympäristöpuolueista muodostuva enemmistö, joka on mahdollinen parlamentissa, korjaa toivottavasti asian. Mietinnön teksti tai mainitut tarkistukset kattavat jo Euroopan yhtyneen vasemmiston konfederaatioryhmän/Pohjoismaiden vihreän vasemmiston esittämät tarkistukset 18, 19, 20, 21 ja 23. Näiden tarkistusten hylkääminen suurella enemmistöllä ei sen tähden merkitse käsiteltäviin asioihin liittyvää parlamentin kannan ilmaisua. Me vihreät hylkäämme ne joka tapauksessa, koska emme hyväksy menettelyä, jossa pyritään - ehdottamalla jälkikäteen tarkistuksia, jotka eivät tuo tullessaan mitään uutta - vain profiloitumaan poliittisesti kotitarvekäyttöön. Ehkä näin onkin tapahtunut vain " täysin harkitsematta" - mutta silloin tarkistusesitykset voitaisiin yhtä lailla harkitsematta peruuttaa.
Tämä ei koske tarkistuksia 16 ja 17, joissa toistetaan oikeita näkökohtia aiemmista mietinnöistä, eikä tarkistusta 22, joka on asiasisällöltään kiistaton. Kannatamme näitä tarkistuksia.
Giansilyn mietintö (A4-0341/98)
Blak, Iversen, Kirsten Jensen ja Sindal
Tanskan sosiaalidemokraatit ovat tänään äänestäneet Giansilyn mietinnön puolesta, jossa käsitellään valuuttavarantoja EMUn kolmannessa vaiheessa. Se ei kuitenkaan tarkoita sitä, että olemme luopuneet EMUn kolmanteen vaiheeseen liittyvästä Tanskan erityisehdosta, joka on edelleen olemassa, vaan että olemme kiinnostuneita siitä, mitä tässä asiassa tapahtuu, koska EMUn kolmas vaihe vaikuttaa merkittävästi Tanskaan, osallistumme me EMUun tai emme.
Ehdotuksen avulla halutaan nimittäin varmistaa, että Euroopan keskuspankkijärjestelmällä on merkittävä valuuttavaranto euron käyttöönottamisen ja sen lopullisen toimeenpanon välisen ylimenovaiheen aikana. Siten osallistujamaille taataan se, että niiden valuuttakurssit pysyvät vakaina ylimenovaiheessa.

Fourçans
Herra Giansilyn mietinnössä esitetään valuuttavarantojen käsittelyä koskeva ongelma talous- ja rahaliiton kolmannessa vaiheessa. Euro otetaan käyttöön 1. tammikuuta 1999, ja sen seurauksena osaa kansallisten keskuspankkien hallussa tällä hetkellä olevista valuuttavarannoista ei enää pidetä valuuttavarantosaamisina, vaan niistä tulee automaattisesti sisäisiä saatavia.
Kansallisilla keskuspankeilla on kuitenkin vielä runsaasti valuuttavarantosaamisia etenkin Yhdysvaltain dollarien ja kullan muodossa, mutta myös Kansainvälisen valuuttarahaston varanto-osuuksina ja erityisinä nosto-oikeuksina. Näiden varojen kokonaissummaksi arvioidaan 400 miljardia Yhdysvaltain dollaria koko euroalueella. Kun tiedetään, että kansalliset keskuspankit siirtävät 50 miljardia euroa EKP: lle, kansallisiin keskuspankkeihin jää vielä merkittävä valuuttavaranto.
Näitä varantoja voidaan nykyään käyttää valuuttamarkkinoiden tasapainottamiseksi tai maksutaseen mahdollisten vajeiden kattamiseksi. Yhtenäisvaluutan käyttöönoton jälkeen euroalueeseen kuuluvat maat eivät enää suorita valuuttainterventioita. Mitä näille ylijäämäisille varannoille pitäisi sitten tehdä?
Voimme ensiksikin ajatella, että tämän huomattavan summan avulla lujitetaan euron vakautta välttämällä mahdolliset keinotteluhyökkäykset. Sen jälkeen, jotta euron vakautta ei horjutettaisi, on tärkeää, ettei näitä ylijäämiä vähennetä liian nopeasti. Tällainen toimenpide alentaisi merkittävästi euron vaihtokurssia Yhdysvaltain dollariin nähden ja vahingoittaisi talouksiemme kilpailukykyä. Koska eurosta halutaan tehdä kansainvälinen valuutta, olisi myös viisasta välttää kaikkea tarpeetonta häiriötä valuuttamarkkinoilla.
Lopuksi haluan palata kohtaan, johon esittelijämme ei mielestäni ole riittävästi paneutunut: EKPJ: n perussäännössä määrätään, että kansalliset keskuspankit voivat edelleen suorittaa toimia hallussaan olevilla valuuttavarantosaamisillaan, erityisesti kansainvälisiin järjestöihin kohdistuvien velvoitteidensa täyttämiseksi. Jos nämä interventiot ylittävät tietyn rajan, jokaisen kansallisen keskuspankin on pyydettävä lupa EKP: lta. Esittelijämme olisi epäilemättä pitänyt korostaa tällaiseen menettelyyn liittyviä mahdollisia poikkeamisia koskevia riskejä ja näiden interventioiden tiukan valvonnan tarvetta. Tätä huomautusta lukuun ottamatta herra Giansilyn mietintö on hyvä mietintö, ja äänestän sen puolesta.

Palm, Theorin ja Wibe
Koska Ruotsi ei osallistu euron käyttöönottoon 1999-2002, olemme päättäneet olla osallistumatta tätä mietintöä koskevaan äänestykseen. Tämä kysymys kuuluu niille jäsenmaille, jotka tulevat kuulumaan euroalueeseen.
On kuitenkin mielenkiintoista panna merkille, että kultavarantoa pidetään tunteenomaisesti itsenäisen valtion varmimpana varantona hätätilanteita varten. Kultavarantojen yhteensovittaminen on jälleen askel kohti demokraattisten valtioiden itsenäisyyden löyhtymistä.

De Rose
Kollega Giansilyn meille tarkasteltavaksi jättämässä päätöslauselmassa pohditaan, mitä vaikutuksia euron liikkeelle laskemisella 1. tammikuuta 1999 on euroalueeseen kuuluvien jäsenvaltioiden tällä hetkellä hallussa oleviin valuuttavarantoihin.
EY: n perustamissopimukseen liitetyn Euroopan keskuspankin perussääntöä käsittelevän pöytäkirjan 30 artiklan mukaan kansalliset keskuspankit siirtävät EKP: lle valuuttavarantosaamisia 50: tä miljardia ecua vastaavaan määrään asti, ja jokaisen keskuspankin osuus vahvistetaan suhteessa sen osuuteen EKP: n merkitystä pääomasta (osuus BKT: sta ja yhteisön väkiluvusta).
Kun järjestelmän tavoite on näin asetettu, on toimittava siten, että toisaalta estetään häiriöt ja toisaalta katetaan maksutaseiden mahdolliset ulkoiset vajeet.
Mutta kuten herra Giansily selvittää, EMUn kolmannessa vaiheessa perustettu talous- ja raha-alue vähentänee tarvetta valuuttavarantojen ylläpitoon, vaikka meidän onkin oltava erittäin varovaisia siirtymäkauden aikana, jotta eurolle taataan tietty uskottavuus kansainvälisillä markkinoilla.
Jos esimerkiksi otetaan Ranska, nopea laskutoimitus osoittaa, että Ranskan on siirrettävä hieman yli 50 miljardia frangia EKP: lle; Ranskan valtion viralliset valuuttavarantosaamiset olivat helmikuun 1998 lopussa kuitenkin 400 miljardia frangia (joista 150 miljardia kultavarantoina Ranskan keskuspankin talletuslokeroissa).
Euron käyttöönoton jälkeen Ranskan valtiolla on siten hieman alle 350 miljardia frangia ylijäämäisiä valuuttavarantosaamisia, joista on vähennettävä ecuina olevat saamiset (noin 67 miljardia frangia) ja kansallisina valuuttoina (euroalueeseen kuuluvan 11 maan) olevat saamiset, jotka muunnetaan euroiksi.
Kun tiedetään, että EKP: n ei pitäisi käyttää näitä valuuttavarantosaamisia euron käyttöönottamisen yhteydessä, herää perustava kysymys näiden varantojen käytöstä.
Lisäksi on tiedettävä, että tarvittavien varantojen tasoa on arvioitava ulkoisen kaupan määrän mukaan; mitä suurempi on ulkoisen kaupan määrä, sitä suurempia ovat riskit ja sitä enemmän on oltava varantoja. Kun sitten tiedetään, että Euroopan taloudellinen yhdentyminen ja euron käyttöönotto vähentävät yhteisön ulkopuolista kaupankäyntiä ja valuutanvaihtoa, 80 miljardiksi ecuksi arvioitu osuus tuntuu tarpeettomalta!
Mitä näiden lukujen perusteella on todettava?
Konkreettiset tulokset jäsenvaltioille: varantojen menetys, mikä vastaa tulojen menetystä, koska varannoista maksetaan korkoja. Sen lisäksi, koska EKP ei tyydy vain riistämään jäsenvaltioilta rahoituslähteitä, joita käytetään myös keinoina budjettivajeiden vähentämiseksi, EKP tulee hallitsemaan todellista " sotasaalista" . Mitä se aikoo sille tehdä?
Siksi emme voi puoltaa herra Giansilyn mietintöä, koska meistä näyttää siltä, että keskeistä kysymystä näiden varantojen käytöstä ei ole mainittu eikä myöskään kysymystä EKP: lle myönnettyjen rahoituslähteiden käytöstä, näiden rahoituslähteiden vastatessa jäsenvaltioiden tosiasiallisen rahallisen itsenäisyyden menetystä.
Siten on loppujen lopuksi selvää, että rahoituslähteiden siirtämistä kaikkivoimaiselle EKP: lle koskevan tavoitteen avulla ei voida peitellä jäsenvaltioiden rahallisen itsenäisyyden osittaista siirtämistä tälle yhteisön elimelle, jolla ei ole mitään demokraattista oikeutusta.

Wolf
Tämä keskustelu pitäisi oikeastaan käydä kahden laajemman asian yhteydessä:
1.uuden euroalueen tulevan kansainvälisen roolin määrittelyn, ennen kaikkea maailman rahoitusjärjestelmässä, ja2. sen eurooppalaisen luottopolitiikan määrittelyn yhteydessä, joka on välttämätön osa rahoituskehystä, jota tarvitaan kestäville ja sosiaalis-ekologisille tulevaisuuden investoinneille.Esittelijä toimii molemmissa asioissa liian varovaisesti. Eihän 200 miljardin Yhdysvaltain dollarin rahavarojen käyttö keskipitkällä aikavälillä ole mikään mitätön sivuseikka!
Olemme yrittäneet tarkistusehdotuksissamme ainakin aloittaa jäsennellyn keskustelun siitä, miten - mahdollisimman varovasti ja hätiköimättä - voidaan vaiheittain panna vireille mainittujen varojen mahdollistamat tukitoimenpiteet massatyöttömyyden voittamiseksi. Sehän on toki vähintä, mitä yli 27 miljoonaa työtöntä voi vaatia meiltä ja itse asiassa koko parlamentilta ja komissiolta!
Olisi tietysti myös mielekästä käyttää näitä varantoja - eurooppalaisten hyvin ymmärtämän oman edun nimessä - osaksi maailman rahoitusarkkitehtuurin jäsennellyn ja ohjatun vahvistamisen rahoittamiseen.
(Istunto keskeytettiin klo 13.00 ja sitä jatkettiin klo 15.00.)

Tärkeät, ajankohtaiset ja kiireelliset aiheet: Kenraali Pinochetin pidättäminen
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana keskustelu seuraavista päätöslauselmaesityksistä:
B4-0975/98 Green PSE-ryhmän puolesta, Cox ELDR-ryhmän puolesta, Puerta GUE/NGL-ryhmän puolesta, Aelvoet Vryhmän puolesta, Lalumière ja Escolá Hernando ARE-ryhmän puolesta kenraali Pinochetin pidättämisestä Lontoossa; -B4-0976/98 Galeote Quecedo, Salafranca Sánchez-Neyra ja Palacio Vallelersundi PPE-ryhmän puolesta kenraali Pinochetin pidättämisestä Lontoossa.
Medina Ortega
Arvoisa puhemies, aion puhua Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän puolesta puolustaakseni kuitenkin päätöslauselmaesitystä, jota viisi parlamentin poliittista ryhmää yhdessä esittävät; Euroopan yhtyneen vasemmiston konfederaatioryhmä - Pohjoismaiden vihreä vasemmisto -ryhmä, Euroopan radikaaliallianssin ryhmä, Euroopan liberaalipuolueen ryhmä, Vihreä ryhmä ja itse Sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmä. Mielestäni kyseessä on hyvin varovaisesti muotoiltu päätöslauselma, jossa vain ilmaisemme tyytyväisyytemme kenraali Pinochetin Lontoossa suoritetun pidätyksen johdosta ja jossa kehotamme Espanjan hallitusta nopeuttamaan luovutusprosessia heti, kun oikeusviranomaiset sitä virallisesti pyytävät, jotta varmistetaan se, että kenraali Augusto Pinochet saatetaan Espanjan tuomioistuinten eteen. Tähän on olemassa syy, joka on se, että niiden lukuisten Pinochetin valtakaudella murhattujen ihmisten joukossa - puhutaan, että tämän niin ihastuttavan maan, Chilen, historian mustalla kaudella murhattiin runsaat 3 000 ihmistä - on useita kymmeniä espanjalaisia. Tällä hetkellä kuulumme Euroopan oikeuden alueeseen. Unionin rajoja on laajennettu, koska sekä vuoden 1992 Maastrichtin sopimukseen että uuteen vuoden 1997 Amsterdamin sopimukseen sisältyy oikeudellinen yhteistyö, ja ennen kaikkea uuden Amsterdamin sopimuksen 31 artiklaan sisältyy yhteistyö rikoksen johdosta tapahtuvassa luovuttamisessa.
Luvuista ja tuhansista kadonneista puhuminen ei varmastikaan tuo esille sen tragedian todellista inhimillistä ulottuvuutta, jonka Pinochetin diktatuuri sai aikaan Chilessä. Kerron vain yhdestä tapauksesta. Kerron tästä tapauksesta, koska se koskee erästä henkilöä, johon olin yhteydessä. Kyseessä on Carmelo Soria, Yhdistyneiden kansakuntien kansainvälinen virkailija. Tutustuin häneen henkilökohtaisesti Yhdistyneissä kansakunnissa vähän ennen hänen lähtöään Chileen. Hän oli todella innoissaan, se oli Chilelle parempaa aikaa. Hän aikoi työskennellä kansainvälisenä virkailijana. Tämä mies, jonka suurin rikos oli se, että hän oli Yhdistyneiden kansakuntien palveluksessa ja että hänen ajatusmaailmansa oli hiukan vapaamielinen, katosi, häntä kidutettiin, pahoinpideltiin, hänet murhattiin, ja lisäksi hänen ruumiinsa jäänteet tuhottiin siten, että hänen kuolemansa näyttäisi onnettomuudella. Häneltä jäi perhe; hän oli Espanjan kansalainen; kansainvälisenä virkailijana toimiessaan hän kuului kansainvälisen suojelun piiriin. Parlamentin yritykset saada rikoksen tekijät syytteeseen eivät tietyistä lupauksista huolimatta ole johtaneet mihinkään, ja nyt meillä on unionin valtioiden viranomaisten välisen yhteistyön avulla mahdollisuus saada hänet, joka on pääasiallisesti vastuussa tästä ja muista yli 3 000 murhasta, yhteisön tuomarin eteen, espanjalaisen tuomarin eteen.
Vähintä, mitä tässä parlamentissa voimme tehdä, on mielestäni se, että pyydämme kenraali Pinochetia vastaamaan näistä rikoksista espanjalaisen tuomarin edessä.

Galeote Quecedo
Herra Medina, te tiedätte, että meidän ryhmämme on tuominnut kaikkein selvimmin diktaattori Pinochetin hallintokauden, mutta siinä päätöslauselmaehdotuksessa, jota sosiaalidemokraattinen ryhmä esittää, vaaditaan Espanjan hallitusta kiirehtimään mahdollisen luovutuspyynnön esittämistä, ja tämä on yksinkertaisesti tarpeetonta, koska Espanjan hallitus - tiedätte sen varsin hyvin - on pääministerin välityksellä jo ilmaissut kunnioittavansa asianomaisissa tuomioistuimissa tehtyjä päätöksiä. Kun se on ajankohtaista, ne, joiden on suostuttava luovutukseen - oletan, ettei Pinochet pääse keneltäkään karkuun - ovat Ison-Britannian viranomaisia, ja sen vuoksi uskon, ettei kukaan tässä parlamentissa vastusta sitä, että pyydämme oikeudellista yhteistyötä myös Yhdistyneen kuningaskunnan taholta, ja uskon, ettei kukaan vastusta myöskään sitä, että vahvistamme ja noudatamme puuttumattomuusperiaatetta oikeudellisissa toimenpiteissä, ja yhtä lailla uskon siihen, ettei kenelläkään ole mitään sitä vastaan, että vahvistamme uudelleen tukevamme Chilen demokraattisia toimielimiä oikeusvaltion lujittamisprosessissa. Uskon ja toivon, että kaikki nämä ja ne toiset päätökset, jotka sisältyvät ryhmäni esittämiin tarkistuksiin, mutta erityisesti nämä, saavat parlamentin enemmistön tuen. Jos sitä vastoin joku nyt kätkee tämän aloitteen taakse salatun ja häpeällisen aikomuksen saattaa Espanjan hallitus vaikeuksiin, haluan hänen tietävän, että se on hyvin surullista, hyvin paljastavaa ja samalla täysin hyödytöntä.

Goerens
Arvoisa puhemies, Pinochetia kuten myös hänen kannattajiaan vastaan esitettyjä peruuttamattomia syytöksiä ei voida mitenkään vastustaa, ellei sitten vedota hänen diplomaattiseen koskemattomuuteensa, jolla ei IsonBritannian viranomaisten mielestä tässä tapauksessa ole mitään arvoa. Muuten esimerkiksi Belgia olisi voinut toisen maailmansodan jälkeen nimittää Léon Degrellen senaatin elinikäiseksi jäseneksi, jotta hän olisi tällä tavoin voinut välttää oikeudelliset kanteet.
Yhteisessä päätöslauselmassamme pyydetään, että Ison-Britannian viranomaiset hyväksyisivät kenraali Pinochetin mahdollisen luovutuspyynnön. Siten oikeudenkäyntiä voitaisiin jatkaa, ja tämä olisi sitä paitsi hieno voitto niille, jotka ovat Nürnbergin prosessista, Eichmannin prosessista, entisen Jugoslavian ja Ruandan kansainvälisten tuomioistuinten perustamisesta - kansainvälistä rikostuomioistuinta unohtamatta - asti jatkuvasti taistelleet sitä vastaan, että ihmiskuntaa vastaan tehdyistä rikoksista vastuussa olevat jäisivät rankaisematta. Pinochetin pidättäminen ja sitä seuraava oikeudenkäynti ovat alan kansainvälisen oikeuden määräysten soveltamista koskeva uskottavuustesti. Siksi ryhmäni tukee yhteistä päätöslauselmaa.

Puerta
Arvoisa puhemies, kenraali Pinochetin pidätys Lontoossa espanjalaisten tuomarien pyynnöstä on herättänyt toivon siitä, ettei häntä jätetä rankaisematta. 25 vuotta sitten Pinochet tuhosi väkivaltaisesti Chilen demokraattisen järjestelmän aiheuttaen presidentti Salvador Allenden sekä tuhansien Chilen kansalaisten ja ulkomaalaisten kuoleman, joiden joukossa oli myös kymmeniä espanjalaisia. Suunnitelmallisesti ja järjestelmällisesti toteutettiin laajamittainen kansan ja sen älymystöjohtajien, poliitikkojen ja ammattiyhdistysten kukistaminen. Palauttakaamme mieliin symbolisia tapauksia: laulaja Víctor Jara, Yhdistyneiden kansakuntien virkailija Carmelo Soria, kenraali Carlos Prat Argentiinassa ja diplomaatti Orlando Letelier Yhdysvalloissa. Pinochetin rikollisella toiminnalla ei ollut rajoja, hän ei kunnioittanut ihmisoikeuksia, ei demokraattista laillisuutta eikä minkäänlaisia ekstraterritoriaalisuuden säännöksiä.
Nykyisin espanjalaisten ja brittiläisten tuomarien toimenpiteet antavat mahdollisuuden taistella tätä kauan jatkunutta rankaisemattomuutta vastaan. Se on mahdollista, koska ihmiset ja järjestöt ovat jo kauan työskennelleet sitkeästi ja toivoaan menettämättä. Ihmisoikeusjärjestöt, Salvador Allenden säätiö ja sen puheenjohtaja Joan Garcés sekä Espanjan yhtynyt vasemmistopuolue ovat alusta lähtien osallistuneet Espanjan kansalaisten katoamisia Chilessä ja Argentiinassa koskeviin kiistoihin. Pyyntö Pinochetin pidättämisestä ja luovuttamisesta perustuu Espanjan korkeimman asteen rikostuomioistuimen alaisuudessa toimivan paikallisen rikostuomioistuimen numero 5 antamaan erillismääräykseen, jota yhtynyt vasemmistopuolue on pyytänyt Latinalaisen Amerikan eteläosissa toteutettua niin sanottua Cóndor-ohjelmaa koskevan asiakirjan pohjalta.
Tämän perusteella ja Euroopan parlamentin peräkkäisten päätöslauselmien ja Euroopan unionin perustamissopimusten, sekä Maastrichtin että nykyisen ratifiointivaiheessa olevan Amsterdamin sopimuksen, mukaisesti meidän ryhmämme esittää ja tukee yhteistä päätöslauselmaa ja pyytää oikeusviranomaisia ja asianomaisia hallituksia täyttämään velvollisuutensa sekä tekemään mahdolliseksi sen, että kenraali Pinochet saa oikeudenmukaisen tuomion, joka tekee lopun hänen törkeästä rankaisemattomuudestaan.
Toivottavasti tämä tapaus on alku yleismaailmalliselle ja tehokkaalle ihmisoikeuksien puolustamiselle, jonka on löydettävä paikkansa kansainvälisen rikostuomioistuimen toiminnassa. Toivottavasti tämä sanoma auttaa Chilen kansaa saattamaan demokratisoitumisprosessinsa päätökseen. Euroopan parlamentti ei voi sallia sitä, että toivo tukahdutettaisiin jälleen kerran.

Kreissl-Dörfler
Arvoisa puhemies, me vihreät ilmaisemme tyytyväisyytemme Chilen entisen diktaattorin Augusto Pinochetin pidätyksestä Lontoossa. Voidaan todella olla sitä mieltä, että Pinochetin diktatuurin aikaiset veriteot on katsottava ihmiskunnan vastaisiksi rikoksiksi, ja että mikä tahansa maailman tuomioistuimista voi rangaista niistä. Chilessä nyt puhjenneet kiistat osoittavat kuitenkin myös, miten suuri vaikutus tällä julmalla diktaattorilla ja hänen apureillaan edelleenkin on. Meidän Euroopan parlamentin jäsenten on nyt sitäkin tärkeämpää tukea Chilen demokraattisia voimia, jotta ne voivat paikata tämän diktatuurin jättämät arvet. Pidätys on myös tärkeä voitto Chilen ihmisoikeusryhmille. Kuinka paljon Chilen kansalaisten ja etenkin uhrien omaisten oikeustaju mahtaneekaan kärsiä siitä, että entinen diktaattori Pinochet istuu parlamentissa vieläpä elinikäisenä senaattorina ja voi matkustaa ympäri maailmaa, kun taas uhreja ei voida enää herättää henkiin. Tässä asiassa on vielä paljon tekemistä!
Tämä pidätys merkitsee kuitenkin myös sitä, että koko maailmassa useat veritekoihin ja diktatuureihin osallistuneet apurit ja kenraalit eivät oikeastaan enää voi nukkua öitään rauhassa, sillä heidät voidaan nyt todellakin myös pidättää. Roomassahan on kansainvälinen rikostuomioistuin, joka voisi olla myös päätöksentekoelimenä tällaisten rikosten jatkokäsittelyssä, vaikka Pinochetin luovuttaminen Espanjaan ja hänen tuomitsemisensa siellä - mitä me hartaasti toivomme - ei onnistuisikaan. On myös esitettävä kysymys, miksi diktaattorien itse asiassa täytyy aina kuolla kotona, omissa vuoteissaan, omilla huviloillaan. Tämän kysymyksen haluaisin kerrankin tuoda esille. Eräs toinenkin kohta on ehkä myös vielä varsin tärkeä: uskon, että voi olla kuolemaa edeltävää tuomitsemista ja oikeudenmukaisuutta!

Pradier
Arvoisa puhemies, Augusto Pinochetin tapaus on kaikilta osin hyvä esimerkki. On varsin todennäköistä, ettei hän ole omin käsin murhannut ketään, ainakaan vallankaappauksensa jälkeen. Sitä vastoin on täysin varmaa, että hän on kehottanut ja rohkaissut siihen sekä antanut luvan ja nimenomaisesti käskenyt kiduttaa ja murhata maansa tuhansia kansalaisia, jopa ulkomaiden kansalaisia, joilla ei ole ollut samanlaista maailmankatsomusta kuin hänellä.
Eräs espanjalainen tuomioistuin, joka on enemmän huolissaan kansalaistensa kohtalosta kuin konsanaan eurooppalaisista toimielimistä, on antanut epäilyksenalaisena olevaa Pinochetia koskevan kansainvälisen pidätysmääräyksen, jonka Interpol on välittänyt, eikä se ole mitenkään hyväntahtoisesti leikkiä laskevan järjestön maineessa.
Pinochetia vastaan esitetyt syytekirjelmän pääkohdat eivät ole kaikki yhtä painavia, etenkin kansanmurhaa koskeva kohta saatetaan todennäköisesti kiistää. Kaikista ponnisteluistaan huolimatta Pinochetista ei ole tullut toista Adolf Hitleriä. Tämä pidätys, sen lisäksi, että se lämmittää niiden sydäntä, jotka janoavat kiihkotonta oikeutta, on myös mielenkiintoinen varoitus niille, jotka ovat mantereellamme määränneet, tukeneet ja rohkaisseet ihmiskuntaa vastaan tehtyjä muita rikoksia. Heidän ei ole hyvä lähteä omista maistaan tulevina vuosina, tämä on sanottava. Espanjan oikeus käsittelee juttua niin hyvin kuin se kykenee, mutta on pakko myöntää, että oikeus ja politiikka sotkeutuvat tässä jutussa ikävällä tavalla toisiinsa. Koskaan aikaisemmin ei ole ollut yhtä ilmeistä se, miten välttämätöntä on perustaa pysyvä kansainvälinen tuomioistuin, joka ei ole minkään tahon painostuksen alainen ja jonka avulla tämänkaltaiset tilanteet voitaisiin parhaiten tulevaisuudessa hoitaa.

Nicholson
Arvoisa puhemies, ensimmäiseksi haluaisin sanoa, että suhtaudun hyvin varauksellisesti tästä aiheesta tänään iltapäivällä järjestettävään keskusteluun. Kyse on lainsäädännöllisestä eikä poliittisesta aiheesta. Sitä pitäisi käsitellä eri tavalla. Vaikka me parlamentissa voimmekin ilmaista näkemyksiämme tänään iltapäivällä, niillä ei tule olemaan suurta vaikutusta lopulliseen tulokseen. Kysymys kuuluu Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaisten toimivaltaan ja he tulevat toimimaan yhteistyössä Espanjan viranomaisten kanssa; olen varma siitä, että he noudattavat asianmukaista menettelytapaa.
Otamme huomioon kansalaisten voimakkaat mielipiteet Pinochetista. Ymmärrän oikein hyvin parlamentin espanjalaisten kollegoideni tunteet. Olen tietoinen heidän näkemyksistään. Kuten hekin, haluan tehdä selväksi sen, että monista hänen aikanaan tehdyistä pahoista teoista on langetettava rangaistus. Ymmärrän oikein hyvin tunteita niissä perheissä, joiden jokin jäsen on " kadonnut" . Omalla alueellani on viimeisten kolmenkymmenen vuoden ajan ollut perheitä, jotka ovat vaatineet rakkaittensa ruumiita palautettaviksi hautajaisia varten. Tämän vuoksi ymmärrän heitä. Asia pitäisi nyt kuitenkin jättää Espanjan ja Yhdistyneen kuningaskunnan hallitusten käsiin, niin että ne voivat noudattaa asiaan kuuluvaa oikeusprosessia. Olen varma siitä, että he tulevat hoitamaan sen perusteellisesti.

McNally
Arvoisa puhemies, on soveliasta, että keskustelemme täällä näistä tapahtumista; ne ovat hyvin merkityksellisiä tapahtumia, ja ne liittyvät aiheeseen, josta olemme olleet huolissamme parlamentissa yli 20 vuoden ajan: ihmisoikeudet. Chilen tapahtumat vaikuttivat myös EU: n kansalaisiin, miltei jokaisen jäsenvaltion kansalaisiin. Useat jäsenvaltiot ottivat vastaan pakolaisia Chilestä. Meillä on täysi oikeus keskustella asiasta.
Tapahtumat ovat yksinkertaiset: espanjalaisen tuomarin aloitteesta kenraali Pinochet pidätettiin Yhdistyneessä kuningaskunnassa kansainvälisen luovutusmääräyksen nojalla; hänellä ei ole diplomaattista loukkaamattomuutta kyseisessä maassa; Espanjan hallituksella on 40 päivää aikaa toimia. Tämä on asianmukainen oikeusprosessi. Asianmukainen oikeusprosessi on toisinaan sitkeä työväline, jolla saavutetaan oikeus. Tässä tapauksessa oikeus on ollut hidas. Tästä huolimatta jokaisella on oikeus oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin.
Rouva Thatcher on pyrkinyt häpeällisellä väliintulollaan tekemään tästä asiasta poliittisen pelin Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Tätä ei voida sallia. Yhdistyneen kuningaskunnan ja Espanjan oikeusviranomaisten on noudatettava asiaankuuluvaa prosessia. Tehtiinkö rikoksia? Kyllä vain, ja nämä rikokset järkyttivät koko maailmaa! Chilessä on ollut kidutuksia, murhia, vangitsemisia, kidnappauksia, pakkovallan käyttöä ja kiristystä, jotka ovat vaikuttaneet Chilen kansalaisten lisäksi myös omien maittemme asukkaisiin.
Euroopan parlamentti ei ole tuomioistuin. Keskustelumme aikana ei tulla langettamaan tuomiota mistään, mitä kenraali Pinochet on mahdollisesti tehnyt tai ollut tekemättä. Me emme ole se toimielin, joka käy oikeutta tätä miestä vastaan. Näistä rangaistuksista on kuitenkin joskus langetettava rangaistus jollekulle jossakin vaiheessa. Jos tämä prosessi - joka toteutetaan, ja olen tyytyväinen voidessani sanoa tämän, näillä näkymin yhteistyössä Espanjan ja Yhdistyneen kuningaskunnan hallitusten kesken ja jonka jatkumisesta olen varma - on keino saada oikeutta ihmisille, jotka kuolivat, joita kidutettiin ja joiden elämä on muuttunut, olen mielissäni siitä, että näin käy. Kannatan ehdottomasti kaikkien asianomaisten ryhmien laatiman päätöslauselman jokaista osaa.

Maij-Weggen
Arvoisa puhemies, Pinochetin pidätys Lontoossa on nostattanut tunnekuohun ja se on saanut laajaa tukea Euroopan ja Etelä-Amerikan väestöltä. Se, joka on 1970- ja 1980-luvuilla laillani tukenut Chilen oppositiota ja ollut laillani monta kertaa Chilessä auttaakseen oppositiossa olleita poliittisia ystäviämme, tietää, kuinka Chile on kärsinyt noina vuosina ja kuinka revitty maa on ollut. Pinochetin hallinnosta voidaan vain sanoa, että se oli pahanlaatuinen sotilasdiktatuuri, joka polki demokratian jalkoihinsa ja vangitsi, kidutti ja murhautti tuhansia ihmisiä ja jonka aikana tuhansia ihmisiä katosi. Sitä ei voida antaa anteeksi. Espanjalaiset tuomarit, jotka haluavat oikeutta tälle vääryydelle, joka on kohdistunut myös Espanjan kansalaisiin, ansaitsevat tukemme. Se, että pääministeri Aznar on sanonut, että mikäli espanjalaiset tuomarit pyytävät Pinochetin luovutusta, hän suhtautuu asiaan myönteisesti, ansaitsee todellakin myös tukemme ja kunnioituksemme. Siinä mielessä englantilaisten aikaansaama Pinochetin pidätys on hyvä teko. Tällä tavalla oikeus voittaa vastauksena sille hirvittävälle vääryydelle, jolla Pinochet on kohdellut kotimaassaan tuhansia kansalaisia.
Arvoisa puhemies, monet ihmiset ihmettelevät Chilen hallituksen asennoitumista; näyttää siltä kuin se ottaisi Pinochetin suojelukseensa. Mutta eriskummallinen pulma on siinä, että Chilen viranomaiset eivät voi perustuslakinsa nojalla, jonka avulla Pinochet ikään kuin pitää hallitusta panttivankinaan, tehdä valitettavasti mitään muuta. Muuten heidän asennoitumisensa olisi perustuslain vastainen. Sen vuoksi on hyvä, että Yhdistynyt kuningaskunta ja Espanja ratkaisevat Pinochetin kysymyksen Chilen puolesta. Sama kristillisdemokraattien ja sosiaalidemokraattien koalitio palautti demokratian Chileen 1990-luvulla.
Arvoisa puhemies, tuemme esillä olevaa päätöslauselmaa, mutta pyydämme sosialistiryhmän kollegoita myös tukemaan tarkistuksiamme samassa yhteistyön hengessä, joka on aina vallinnut tässä asiassa. Tarkistukset eivät poista mitään päätöslauselman poliittisesta sisällöstä. Niissä pyydetään ennen kaikkea oikeuden soveltamista, niin että Pinochet tuomitaan sen sijaan, että hän saa matkustella ja vanheta rangaistuksetta. Pinochet kuuluu mielestäni vankilaan, kuten muuten monet vasemmistolaiset väkivaltaiset sotilasdiktaattoritkin. Ihmisoikeudet eivät kuulu vasemmistolle tai oikeistolle, ne ovat yleisiä asioita. Meidän pitää tukea niitä aina ja kaikkialla, missä niitä loukataan.
(Suosionosoituksia )

Vallvé
Arvoisa puhemies, mielestäni se, että diktaattori Pinochet on pidätetty ja että häntä koskevan pidätysmääräyksen ovat antaneet espanjalaiset tuomarit, on merkittävä ja suurenmoinen uutinen, sillä on jo korkea aika estää useita rikoksia - tässä tapauksessa Chilessä - aiheuttanutta diktaattoria kulkemasta maassaan ja maailmalla rangaistuksetta. Tässä mielessä päätös oli mielestäni erittäin tärkeä.
Ryhmämme on tukenut aina ja tukee jatkossakin kansainvälisen tuomioistuimen perustamista inhimillisyyttä vastaan tehtyjä rikoksia varten, mutta niin kauan kuin tällaista tuomioistuinta ei ole olemassa tehokkaassa muodossa, kaikki ne menetelmät, joilla pyritään vainoamaan diktaattoreja, ovat tässä mielessä erittäin myönteisiä.
Omasta puolestani haluan tässä Euroopan parlamentin keskustelussa tukea toteutettuja toimenpiteitä, ja pyytää, että laadittu luovutuspyyntö täytetään tuomioistuimen päätösten mukaisesti. Haluan palauttaa mieliin nimiä: Joan Alsinan, joka oli katalonialainen pappi ja joka ammuttiin kuoliaaksi konekiväärillä Santiago de Chilessä kenraali Pinochetin diktatuurin aikana, samoin kuin Joan Olidonin, joka oli kotoisin Valenciasta ja joka katosi Pinochetin diktaattorikauden ensimmäisten päivien aikana. Mielestäni näiden nimien mieliin palauttamisen on saatava meidät kaikki tuomitsemaan se, mitä noiden vuosien aikana tapahtui Chilessä.

Carnero González
Arvoisa puhemies, tuomari Baltasar Garzónin määräämä chileläisen diktaattorin Augusto Pinochetin pidätys Lontoossa auttaa saavuttamaan ne kaksi päämäärää, joita Euroopan yleisen mielipiteen valtaisa enemmistö on tavoitellut: ihmisyyttä vastaan toimineen rikollisen saattaminen oikeuden eteen ja tähän saakka peitetyn rankaisemattomuuden lasiseinän pirstomisen aloittaminen.
Euroopan parlamentin on tuettava täydellisesti tuomari Garzónia hänen toimenpiteissään, pyydettävä Yhdistyneeltä kuningaskunnalta yhteistyön ja oikeudenmukaisuuden jatkumista sen tehtävien osalta, ja ennen kaikkea on vaadittava Espanjan hallituksen puheenjohtajalta José María Aznarilta, että hän luopuu nykyisestä moniselitteisestä asenteestaan, jota ei voida hyväksyä, ja että hän sitoutuu julkisesti ja virallisesti esittämään pyynnön Pinochetin luovuttamisesta Madridiin välittömästi ja ilman ehtoja.
Aznarin pitäisi sanoa yleisille syyttäjille, Cardenalille ja Fungairiñolle, jotka ovat luoneet todellisen opin Chilen sotilashallinnon syyttömyydestä, etteivät he kiistäisi niin ehdottomasti Espanjan oikeusjärjestelmän toimivaltaa tässä tapauksessa, ja Aznarin pitäisi itse puolustaa tätä hallituksesta käsin poliittisin keinoin.
Meidän pitäisi myös välittää kaksi sanomaa Chileen: maan presidentille, että hän ei puolustaisi tarmokkaasti sellaista henkilöä, joka olisi murhannut hänet, jos vain olisi pystynyt, kuten Salvador Allenden kohdalla; ja maan hallitukselle ja kansalle, että Pinochetin tuomio ei tule olemaan esteenä Euroopan unionin ja Chilen väliselle yhä tiiviimmälle yhteistyölle, vaan päinvastoin.
Toivottavasti näiden tapahtumien jälkeen tehdään selväksi se, että kun on kyse ihmisoikeuksien puolustamisesta, ei minkäänlaisesta kansallisesta eikä diplomaattisesta koskemattomuudesta ole hyötyä.

Kerr
Arvoisa puhemies, haluaisin aloittaa sanomalla, että olemme kuulleet paljon oikeusvaltioperiaatteesta tänä iltapäivänä. Toivon, että kenraali Pinochet, lontoolaisen sairaalan yltäkylläisyyden jälkeen, pohtii sitä, miksi hän ei soveltanut oikeusvaltioperiaatetta Chilen kansalaisiin vuonna 1973, kun Amerikan tiedustelupalvelu CIA - tosin minun on sanottava, että Ison-Britannian avustuksella - asetti hänet tehtäväänsä vallankaappauksessa. Ehkä meidän olisi mietittävä, mitä tapahtui presidentti Allendelle, Chilen laillisesti valitulle presidentille, jonka palatsia Chilen ilmavoimat tulittivat ja pommittivat. Tämä voi saada meidät miettimään sitä, miten Pinochetia kohdellaan tällä hetkellä. Tuhansille ihmisille, jotka vangittiin jalkapallostadionilla Santiagossa ja joita kidutettiin sekä hakattiin ja jotka tämän jälkeen katosivat, nämä teot merkitsivät Pinochetin laillisuusperiaatetta, joten mielestäni meidän ei pitäisi olla hänelle nyt liian armollisia.
Kysymys kuuluu: mitä me nyt teemme hänen kanssaan? Olen juuri puhunut herra Medinan kanssa, joka kertoi minulle, että Espanjassa on laki, jonka mukaan yli 80-vuotiaita ei voida tuomita vankilaan. Tämän vuoksi olen hieman huolissani hänen luovuttamisestaan Espanjaan. Ehkä meidän pitäisi yrittää löytää luovempia perinpohjaisia ratkaisuja. Voisimme pitää häntä Englannissa jonkin aikaa, viedä hänet joka viikko jalkapallostadionille ja antaa hänet englantilaisten jalkapallohuligaanien käsiin. Tämä voisi antaa hänelle hieman miettimisen aihetta.
Vakavasti puhuen meidän on vaadittava, että hänet tuodaan oikeuden eteen joko Ison-Britannian tai Espanjan tuomioistuimessa ja että hänelle langetetaan asianmukainen tuomio. Olen hieman huolissani siitä, että amerikkalaiset voivat painostaa Ison-Britannian hallitusta. Amerikan tiedustelupalvelu CIA, joka asetti Pinochetin alun perin tehtäväänsä 1970luvulla, haluaa pitää huolta omistaan, ja epäilyksenä on, että amerikkalaiset painostavat Ison-Britannian hallitusta, jotta se antaisi Pinochetin livahtaa yön aikana rauhassa takaisin Chileen. Jos näin tapahtuu, parlamentin pitäisi palata asiaan ja miettiä uudelleen näitä toimenpiteitä. Hänet on tuotava oikeuden eteen, ja häntä on rangaistava ankarimmalla mahdollisella tavalla!

Marinho
Arvoisa puhemies, herra Pinochetin ja monet muut pyövelit, jotka ovat historian kuluessa henkisesti tai fyysisesti tuhonneet tuhansia ihmishenkiä, erottaa toisistaan se seikka, että tehtyään rikoksensa tämä herra on osannut pitää tarkasti huolta myös siitä, että hänen jälkensä peitellään ja että hän saa perustuslaillisen koskemattomuuden suojan.
Pinochet olisi tehnyt täydellisen rikoksen, ellei hän olisi halunnut kammottavan poliittisen uransa huipennukseksi vielä viimeisen kerran uhmata Euroopan oikeudellisia toimielimiä, jotka vaalivat oikeutta ja vainoavat rikollisia. Jos Pinochet nauttisi Euroopassakin koskemattomuutta, jos hän olisi täälläkin tuomion ja rangaistuksen ulottumattomissa vain siksi, että hän on se, joka on, osoittaisimme sellaista säädyllisyydentajun puutetta, että joutuisimme luopumaan kaikista niistä perusteista, joiden takia olemme ainakin toisen maailmansodan päättymisestä pitäneet valtioitamme oikeuden ja oikeudenmukaisuuden tyyssijoina. Oikeudenmukaisuuden, joka Pinochetille on aina ollut tuntematon, vieras, tunnistamaton käsite.
Onneksi historia johtaa lopulta oikeuteen mutkaisia, mutta ei sen tähden vähemmän oikeudenmukaisia teitä pitkin. Elämänsä loppupuolella Pinochetkin joutui kohtaamaan oikeuden, jota hän, joka on aina käyttänyt voimaa, ei ole koskaan tuntenut. Päättyipä hänen pidätyksensä Lontoossa tosiasiallisesti miten tahansa, historiaan jää ainakin muistin voitto unohduksesta, ja juuri tuo voitto on kenties omiaan tekemään vaikkapa vain vertauskuvallisesti oikeutta vanhurskaille ja viattomille, Pinochetin ideologisen pahuuden uhreille, jotka ovat jo 25 vuotta odottaneet, arvoisa puhemies, että he saisivat hivenen oikeutta.

Robles Piquer
Arvoisa puhemies, minulla oli kunnia tuntea Chilen perustuslaillinen presidentti Salvador Allende ja jopa osallistua vaatimattomalla tavalla eräisiin neuvotteluihin, joiden ensimmäisen vaiheen hän aloitti Chilen puolesta ja joiden lopussa hän myönsi minulle allekirjoituksellaan varustetun kunniamaininnan, joka nostaa vaatimattoman elämäkertani arvoa.
Ymmärrätte varmaan, arvoisa puhemies, että tunnen syvää liikutusta aina kun käsittelemme näitä aiheita ja kun perustellusti pyrimme siihen, että oikeus tapahtuisi sen henkilön kohdalla, joka väkivalloin syöksi Allenden vallasta, ajoi hänet kuolemaan ja sai aikaan niin paljon murhia.
Tämä ei kuitenkaan estä minua kantamasta huolta myös muista asioista: ensinnäkin siitä, että ei ainoastaan Espanjan viranomaisille, vaan ennen kaikkea Britannian viranomaisille on muistutettava - tätä ei muuten mainita käsiteltävänä olevassa päätöslauselmaluonnoksessa - että juuri heidän on viime kädessä kannettava vastuu, jos he saavat luovutuspyynnön käsiteltäväkseen.
Toinen huolenaiheeni on se, että meidän on pystyttävä kunnioittamaan tuomioistuinten riippumattomuutta. Juuri tuomioistuinten on tehtävä tarkoituksenmukainen päätös, ja me kaikki toivomme, että tämä päätös todellakin olisi oikeudenmukainen. Mitä eräisiin juuri kuulemiini selvästi Espanjan sisäpolitiikkaan liittyviin huomioihin tulee, minun on sanottava, että hallituksen puheenjohtaja Aznar on jo todennut harvinaisen selvästi, että hän kunnioittaa tuomioistuinten päätöstä.
Arvoisa puhemies, kolmas - ja ehkä kaikkein syvin - huolenaiheeni on se, että parlamentti tukee - vastustamisesta ei nimittäin ole hyötyä - Chilen poliittisen siirtymäkauden vahvistumista. Me, jotka olemme käyneet läpi vaikean poliittisen siirtymäkauden ja jotka joissakin tapauksissa olemme joutuneet myös puuttumaan siihen, tiedämme hyvin, että jokaisella maalla on omat sääntönsä, tarpeensa ja ongelmansa. Esimerkiksi se, että tuemme Chilen vaikean prosessin ja sen yhteiselon muodon heikentämistä sisältä päin, jonka chileläiset ovat saavuttaneet maksamalla hinnan, jota he eivät todellakaan olisi halunneet maksaa, ei varmasti ole paras keino auttaa Chilen demokratiaa.
Tämän vuoksi pyydän, että olisimme varovaisia ja rauhallisia hyväksyessämme muutamia järkeviä vaatimuksia, joita ryhmäni esittää tarkistusten muodossa.

Bertens
Arvoisa puhemies, me kohtaamme joka päivä uusia haasteita, jotka seuraavat johdonmukaisesti aiempia päätöksiä. Tänään haasteena on kenraali Pinochetin pidätys, miehen, joka tullaan mainitsemaan ensi vuosisadan historiankirjoissa alistamisen, ihmisoikeuksien loukkauksen ja diktatuurin symbolina Latinalaisessa Amerikassa. Hän ansaitsee syytteeseen asettamisensa.
Voisimme antaa koskemattomuuteen liittyvän oikeudellisen hiustenhalkomisen estää meitä, mutta emme tee niin. Tietenkin tällaisiin uusiin askeliin liittyy ristiriitaisuuksia. Monet juristit tekevät niistä ehkä väitöskirjoja. Mutta meidän pitää uskaltaa ottaa se askel nyt.
Onhan meillä Karad&#x017E;iia ja Mladiia koskevat pidätysmääräykset. Meillä on myös kansainvälinen tuomioistuin. Pinochet on asetettava syytteeseen ihmisyyttä ja ihmiskuntaa vastaan tehdyistä rikoksista ja ihmisoikeudet, kuten rouva Maij-Weggen jo sanoi, ovat maailmanlaajuisia asioita - myös Latinalaisessa Amerikassa.
Siksi ryhmäni onnittelee, kuten jo on sanottu, espanjalaisia ja brittiläisiä viranomaisia näistä rohkeista askelista. Toivomme, että saadaan aikaan tehokas yhteistyö, ei vain näiden kahden maan vaan myös unionin jäsenvaltioiden välillä.
Tässä ei ole tarkoituksena vaikuttaa oikeuden kulkuun. Oikeusvaltio on etusijalla, mutta loppujen lopuksi brittihallituksen päätös luovutuksen sallimisesta on poliittinen päätös. Toivotamme hallitukselle rohkeutta ja viisautta. Olen myös ilahtunut Norjan ja Kanadan ulkoministerien reaktiosta International Herald Tribune -lehdessä, jossa he toivottavat meille rohkeutta. Voin vakuuttaa rouva Maij-Weggenille, että liberaalitkin tulevat tukemaan asiaa koskevia tarkistuksia.

Sauquillo Pérez del Arco
Arvoisa puhemies, kenraali Pinochetin pidätyksellä Lontoossa on oikeusteknisten asioiden ohella myös syvällisempi merkitys demokratialle: se merkitsee rankaisemattomuuden loppumista niille, jotka valtaasemansa turvin loukkaavat hallitsemiensa kansojen ihmisoikeuksia.
Itsemääräämisoikeuden ja valtion sisäisiin asioihin puuttumattomuuden periaatteet eivät koske näitä oletettuja ihmisyyttä vastaan tehtyjä rikoksia. Itse asiassa tästä hetkestä lähtien ihmisyyttä suojellaan itsemääräämisoikeuden väärinkäyttöjä vastaan. Kerrottakoon diktaattoreille, että nämä asiat saadaan aina selville. Eurooppalainen oikeuden alue, joka käytännössä perustetaan tämän tapauksen myötä, ei voisi saada enää parempaa alkua toiminnalleen. Oikeudellinen yhteistyö, jolla puolustetaan Euroopan rakentamiseen erottamattomasti kuuluvia arvoja, on askel kohti sitä, mitä tapahtuu, kun kansainvälisestä rikostuomioistuimesta tulee tehokas ja kun oikeuden toteutuminen ei enää ole riippuvainen siitä, että palveluksessa oleva diktaattori matkustaa Eurooppaan.
Meidän on oltava tähän tyytyväisiä ja vaadittava hallituksia osoittamaan, että ne tunnustavat nämä arvot myös käytännössä eikä vain periaatteessa sitten, kun luovutuspyyntö on lopulta esitettävä oikeusviranomaisten pyynnöstä. Eikä tämä tarkoita sitä, että sekaannumme - kuten kansanpuolueen ryhmä pelkää - oikeudellisiin toimenpiteisiin, vaan että toteutamme poliittista tehtäväämme.
Arvoisa puhemies, tämä tapaus antaa meille mahdollisuuden osoittaa kansalle selvästi, kummalla puolella kukin meistä on, olemmeko ihmisoikeuksien puolella vai ihmisoikeuksien loukkaajien puolesta esitettävien oikeudellisten verukkeiden puolella. Me sosialistit olemme oikeudenmukaisuuden puolella, ja sen mukaisesti äänestämme myös Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen sekä muiden parlamentin poliittisten ryhmien yhteisestä päätöslauselmasta.

Imaz San Miguel
Arvoisa puhemies, murhista ei pidä jättää rankaisematta. Kenraali Pinochet on kaikkein suurimmassa vastuussa siitä diktatuurista, joka sai aikaan tuhansien ihmisten murhaamisen, kiduttamisen ja katoamisen. Näin räikeistä ihmisoikeusloukkauksista ei voi eikä pidä jättää rankaisematta.
Valitettavasti kansainvälinen oikeus on suojellut tällaisia tilanteita jo kauan, mutta yhteistyö on päivä päivältä tiiviimpää, ja rakennamme vähitellen maailmaa, jossa henkilöiden vapaaseen liikkuvuuteen liittyy yhä vahvempi poliisi- ja oikeudellinen yhteistyö, jolla rikollisuutta voidaan jarruttaa.
Pinochet on lisäksi vastuussa kymmenien ja enimmäkseen espanjalaisten yhteisön kansalaisten murhista ja katoamisista. Tässä mielessä - ja minä olen siihen tietenkin erittäin tyytyväinen - Espanjan oikeusviranomaisten toiminta sekä niiden tehokas yhteistyö Britannian oikeusviranomaisten kanssa on kiitettävää.
Augusto Pinochetin pidättäminen on hyvä uutinen, varsinkin hänen uhreilleen sekä hänen perheelleen. Toivon, että oikeus suo heille sen voiton, jota historia ei rikoksen vuoksi voinut heille suoda.
Kunnioitamme tietenkin oikeuden päätöstä, mutta siinä puolueessa, jota edustan - baskien kansallispuolueessa - haluaisimme, että tällä päätöksellä löydettäisiin myös ne tarkoituksenmukaiset oikeudelliset keinot, joilla voitaisiin vaatia kenraali Pinochetin luovuttamista ja joilla hänet voidaan saattaa oikeuden eteen Espanjassa eri syistä käynnissä olevissa oikeustapauksissa. Toivon myös Espanjan ja Britannian hallitusten parasta mahdollista yhteistyötä siinä tapauksessa, että tämä mahdollinen luovutuspyyntö tehdään.
Runoilija Neruda olisi voinut tässä tilanteessa muokata hieman erästä runoaan ja lausua sen, jossa sanotaan: " Tänä iltana voin kirjoittaa kaikkein iloisimmat säkeet" . Toivon, että oikeus ja kansainvälinen yhteistyö löytävät syyt, joiden perusteella voimme todellakin sanoa näin.
Lopuksi, ja vaikka odotankin vielä sitä, että luovutuspyyntö esitetään, yhdyn niihin, jotka vaativat kansainvälistä rikostuomioistuinta, jolla on toimivalta näissä asioissa, jotta vereen kätensä tahrineet diktaattorit pidätetään ja jotta heille langetetaan oikeudenmukainen tuomio, johon heidän uhreillaan ei koskaan ollut mahdollisuutta.

Newens
Arvoisa puhemies, kenraali Pinochetin oikeudellisten edustajien esittämällä väitteellä, jonka mukaan hänen pidätyksensä Lontoossa ja hänen mahdollinen luovuttamisensa Espanjaan rikkovat tiettyjä oikeudellisia muotoseikkoja, ei olisi ollut suurtakaan merkitystä hänen hallinnolleen Chilessä vuonna 1973. Presidentti Allenden asema demokraattisesti valittuna valtion päämiehenä, jota hänen, kenraali Pinochetin, taattiin tukevan, ei estänyt häntä tekemästä pommi-iskua presidentin palatsiin, mikä johti presidentin kuolemaan. Chilen kansalaisten ja valittujen edustajien oikeuksia ei kunnioitettu, kun heidät vangittiin urheilustadionille, kun heitä kidutettiin ja kun heidät tapettiin. Yli 2 000 henkilöä katosi, eikä heitä nähty enää koskaan. Edes ulkomaalaisille tai kaksoiskansalaisuuden haltijoille ei myönnetty heille kuuluvia oikeuksia, ja monia Euroopan kansalaisia pahoinpideltiin ja muutamia surmattiin.
Autoin ensimmäisen vallankaappauksen vastaisen mielenosoituksen järjestämisessä Lontoossa vuonna 1973, enkä ole koskaan unohtanut Isoon-Britanniaan saapuneiden pakolaisten sydäntä vihlovia kertomuksia kärsimyksistä, menetyksistä ja raa'asti surmatuista sukulaisista.
Jos ihmisoikeuksilla on minkäänlaista merkitystä, hirmuvaltiaita ei pidä jättää rangaistuksetta. Kenraali Pinochetin omia oikeuksia kunnioitetaan pikkutarkasti, kun hänen oikeusprosessinsa täällä Euroopassa alkaa, toisin kuin hänen tuhansien uhriensa oikeuksia. Kannatan voimakkaasti toimenpiteitä, joihin on ryhdytty.

Spencer
Arvoisa puhemies, olen parlamentaarikko, en lakimies. Haluaisin, että me kaikki mietimme hetken aikeitamme, ennen kuin osallistumme keskusteluun tänään iltapäivällä.
Haemmeko yksilöllistä oikeutta, kollektiivista kostoa vai etsimmekö keinoa, jolla luodaan tulevaisuudessa pelotteita sotilasdiktaattoreita vastaan? Minusta näyttää siltä, että iltapäivän poliittinen kysymys ei koske oikeusvaltioperiaatetta vaan lainsäädännöllisten toimielinten tehokkuutta maailmanlaajuisella tasolla. Onko meillä todellista maailmanlaajuista lainsäädäntöä ihmisoikeuksien alalla? Melkein. Onko meillä toimielimiä, joissa maailmanlaajuista lainsäädäntöä pannaan täytäntöön? Todennäköisesti ei. Jos aiomme yhdistää kaikki halumme ja kaikki toiveemme näihin toimielimiin, meidän on varmistettava, että maailmanlaajuinen oikeus on sokea; että maailmanlaajuista oikeutta sovelletaan kaikkiin; että maailmanlaajuinen oikeus voidaan panna täytäntöön; että se ei kurki silmäsiteen raosta yhdellä silmällä, joko vasemmalla tai oikealla. En ole vakuuttunut siitä, että meillä olisi vielä toimielimiä, joilla tällaiset diktaattorit saatetaan vastuuseen. Meidän on syytä olla hyvin varovaisia, jotta emme tuhoa tätä maailmanlaajuista oikeutta jonkin erityistapauksen tunnekuohussa, koska jos sovellamme tätä Pinochetiin, pidätämmekö seuraavaksi Castron, kun hän saapuu Euroopan alueelle, tai Kiinan johtajan tai tusinan afrikkalaisia diktaattoreita, jotka ovat yhä vallassa tai jotka ovat vetäytyneet asemastaan?
Uskon, että Ison-Britannian hallitus tulee huomaamaan, että se on kompuroinut hyvin vaikeaan lainsäädännölliseen miinakenttään. Jos sillä olisi edes puolet ranskalaisten viisaudesta, se ei olisi päästänyt Pinochetia maahan alun perinkään. Odotan kiinnostuneena, miten Ison-Britannian hallitus toimii. Uskon, että se toimii oikeusvaltioperiaatteen mukaisesti eikä seuraa politiikkaa, johon herra Mandelson lankesi puheessaan viikonloppuna. Tässä yhteydessä tärkeää ei ole yhden miehen tai hallituksen maine, vaan se, että tämän planeetan toimielinten rakenteita muutetaan asianmukaisesti tulevaisuudessa.
Oikeutta voidaan hakea tuomioistuimissa. Poliitikkoina me voimme tehdä jotakin tulevaisuuden pelotteille, mutta kosto on Herran.

Pons Grau
Arvoisa puhemies, Euroopan parlamentti on poliittinen elin. Sen vuoksi Euroopan unioni tarvitsee ulkopolitiikkaa, joka perustuu vapauden, demokratian ja oikeusvaltion puolustamiseen. Tämän vuoksi parlamentti on aloittanut demokratiaa koskevien ehtolausekkeiden sisällyttämisen kaikkiin unionin kolmansien maiden kanssa allekirjoittamiin sopimuksiin. Siksi kannatamme kansainvälisen rikostuomioistuimen perustamista, sen vuoksi kaikkiin päätöslauselmiimme sisältyy se väite, että ihmisyyttä vastaan tehdyt rikokset eivät vanhene koskaan. Rankaisemattomuuden lopettaminen tässä asiassa on paras lääke, paras keino välttää tulevia diktatuurin mukanaan tuomia kiusauksia. On säälittävää sanoa, että niillä toimenpiteillä, joihin Euroopan parlamentti nyt ryhtyy vastustaakseen rankaisemattomuutta, vaikeutamme uusien demokratioiden syntymistä, kuten on myös väärin sanoa, että tällä päätöslauselmalla sekaannuttaisiin sen ja sen Euroopan maan oikeusjärjestelmään tai painostettaisiin sitä. Tämä on poliittinen kannanotto, joka ei velvoita mihinkään muihin toimenpiteisiin. Ehkä joillakin muilla on houkutus painostaa oikeusviranomaisia joko suoraan tai asetusten, tekosyiden tai tulkintojen avulla, joilla yritetään kätkeä jotakin, mitä ei voi kätkeä, eli poliittista kantaa. Kuinka todellinen eurooppalainen pääministeri voi pyytää, ettei politikoitaisi sellaisesta asiasta, joka jo sinänsä on poliittinen? Politiikka tarkoittaa kannanottamista, puolueen valitsemista, osallistumista, ja Euroopan parlamentti asettuu demokraattisten menetelmien puolelle valtion hämäriä menetelmiä vastaan. Sillä, arvoisa puhemies, kun valtion menetelmillä vastustetaan ihmisoikeuksia, niillä puolustetaan valtiota, mutta ei oikeusvaltiota. Parlamentti asettuu niiden kansalaisten puolelle, jotka kukistettiin ja nöyryytettiin, joiden on aina annettava periksi ja jotka nyt näkevät oikeudenmukaisuuden - eikä koston - valon pilkottavan tunnelin päässä, jotka eivät vieläkään voi Chilessä näyttää avoimesti iloitsevansa Pinochetin pidätyksestä, koska he pelkäävät niitä, jotka eivät koskaan anna periksi. Jos heitä pyydetään nyt vaikenemaan, olisi se sama asia kuin uhria pyydettäisiin olemaan vaikeroimatta, koska hänen huutonsa käy pyövelin korviin.
Kannatamme rauhaa, joka merkitsee vain sitä, että ihmiset voivat ilmaista itseään vapaasti, rauhassa ja ilman pelkoa. Olemme tietoisia niistä vaikeista hetkistä, joita Chile on käymässä läpi, maa, joka kohtaa riisutun ja karun todellisuutensa, mutta joka on pääsemässä vapauteen tuskallisesta vankeudestaan kohdatakseen elämän ja muistot. Tiedämme täällä parlamentissa, että monet tulevat syyttämään meitä asioihin puuttumisesta, mutta vaikka kansan enemmistö olisikin Pinochetin puolella, se ei vapauta häntä vastuusta rikoksiensa osalta. Rikoksia ei mitata enemmistöjen tai vähemmistöjen perusteella. Kuolleilla on nimet, sukulaisia ja ystäviä. Joillakin heistä oli jopa diplomaatin passi. Nämä perheet ja ystävät ovat niitä, joiden on annettava anteeksi, jos he haluavat antaa anteeksi.
Tänään konkretisoituu kansainvälinen oikeudenmukaisuuden äänekäs vaatimus oikeuden määräyksellä ja niiden kahden aseettoman poliisin toimesta, jotka vartioivat vanhan kuolemaa kylväneen herran ovea. Ehkä nyt ovat avautumassa ne leveät kadut, joita pitkin kulkevat vapaat miehet ja naiset, jotka muistavat kaikki ne Amandat, Manuelat, Victorit, Maríat, Carmelot ja Salvadorit, joita maailmassa on ollut.

Palacio Vallelersundi
Arvoisa puhemies, tämän keskustelun lopuksi ja joidenkin sellaisten vaatimusten lisäksi, jotka ovat yhtä kohtuuttomia kuin järjettömiä: mitkä ovat ne seikat, joiden voidaan päätellä muodostavan tämän päätöslauselman punaisen langan? Se, arvoisa puhemies, että ihmisoikeuksien puolustaminen on niin Euroopan unionin kuin jäsenvaltioidenkin aatemaailman ja oikeusjärjestelmän perusta. Se, että unionin perustamissopimuksen tälle toimielimelle myöntämä valta ja vastuu edellyttävät meiltä nykyisin taipumattomuutta. Se, että parlamentin on todellakin kartettava kaikkea tahallista moraalitonta hyväksikäyttöä, joka heikentää julistusta, johon loppujen lopuksi on sitoutunut melkein 300 miljoonaa Euroopan kansalaista.
Tämän vuoksi on tärkeää sanoa - ja erityisesti parlamentin on sanottava se selvästi ja kovaan ääneen - että oikeusvaltio perustuu tuomioistuinten riippumattomuuteen, että tämän periaatteen ja siitä johtuvan tuomioistuimen päätösten perusteellisen kunnioittamisen on oltava tärkeämpää kuin kaikkien muiden etunäkökohtien, olivatpa ne kuinka oikeutettuja tahansa. Tämän toimielimen on puolustettava jatkuvasti yleismaailmallisen oikeuslaitoksen periaatetta sekä kansainvälistä rikostuomioistuinta, ja lisäksi meidän on jälleen vahvistettava tukevamme selvästi Chilen yhteiskuntaa ja viranomaisia maan demokratian lujittamisprosessissa. Keskustelun tasoa on todellakin nostettava halpamaisesta politikoinnista tämän parlamentin arvolle sopivaksi mielipiteiden ilmaisuksi.
Tämän vuoksi meidän on oltava peräänantamattomia siinä, että vastuu luovutusasian käsittelyssä lankeaa tasavertaisesti sekä Espanjan että Britannian hallitusten osalle ja että meidän on sen vuoksi turvauduttava niihin molempiin. Ja oikeastaan vieläkin enemmän Britannian hallitukseen, sillä kaikki ne, jotka tuntevat perustamissopimukset, tietävät, että kolmannessa maassa tehdyissä rikostapauksissa sovellettavan oikeuden mukaan luovutuspyynnön vastaanottanut valtio voi poliittisessa mielessä ja lähes harkinnanvaraisesti vastustaa sitä ekstraterritoriaalista toimivaltaa, johon pyynnön esittänyt valtio turvautuu. Onko tämä syynä siihen, että sosialistiryhmä vastustaa sanojen " Britannian hallitus" mainitsemista päätöslauselmassa? No, arvoisa puhemies, jos New Labour -puolue ja se kolmas tie on tätä, niin olemme pulassa.

Fischler
Arvoisa puhemies, arvoisat jäsenet, haluaisin heti aluksi tehdä selväksi yhden asian: Euroopan komissio vastustaa kaikkia totalitaarisia valtiojärjestelmiä riippumatta niiden poliittisesta suuntautumisesta. Kollegani ja minä olemme täysin vakuuttuneita siitä, että yhteiskunta voi todella kehittyä vain demokraattiselta pohjalta.
On yleisesti tunnettua, että ihmisoikeuksia loukattiin Chilessä kenraali Pinochetin 15 vuoden valtakauden aikana osittain erittäin karkealla tavalla. Syvä myötätuntomme kuuluu sen tähden kaikille niille, jotka ovat joutuneet kärsimään tai ovat jopa menehtyneet, ja niille, joiden on täytynyt lähteä kotiseudultaan paetakseen mielivaltaista vainoa. Euroopan unionista tehdyn sopimuksen mukaisesti Euroopan komissiolla ei ole välitöntä toimivaltaa oikeudellisen yhteistyön alalla rikosasioissa. Tämä toimivalta kuuluu ainoastaan jäsenvaltioille. Asianomaisten jäsenvaltioiden kuuluu siis tehdä ja käsitellä luovutusanomuksia noudattamalla sovellettaviin luovutussopimuksiin ja omien kansallisten oikeusjärjestystensä määräyksiin sisältyviä velvoitteita.
On tosin otettava huomioon, että tähän mennessä on hyväksytty kaksi luovutusta koskevaa sopimusta, jotka ovat kuitenkin jääneet kuolleiksi kirjaimiksi, koska jäsenvaltiot ovat jättäneet ne ratifioimatta.

Puhemies
Kiitän teitä, arvoisa komissaari. Kuten tiedätte, puhemiehen ei yleensä pidä esittää huomautuksia. Sallinette minun kuitenkin sanoa, että mielestäni parlamentti teki oikein ottaessaan tämän asian esityslistalle ja että käytimme tämän ajan oikein hyvin.
(Istunto keskeytettiin klo 15.50 ja sitä jatkettiin klo 16.00.)

Ydinvoimaloiden käytöstä poistaminen
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Chichesterin laatima tutkimusta, teknologista kehittämistä ja energia-asioita käsittelevän valiokunnan mietintö (A4-0354/98) ydinvoimaloiden ja muiden ydinlaitosten käytöstä poistamisesta.

Chichester
Arvoisa puhemies, tämän mietinnön tavoitteena on tarkastella ydinenergiateollisuuden nykyistä tilannetta käytöstä poistamisen osalta, parantaa tietoisuutta ydinenergian kierron tämän vaiheen strategioista, tekniikoista ja kustannuksista ja tehdä ehdotuksia Euroopan tasolla toteutettavista lisätoimenpiteistä.
Vierailin kuudessa eri puolilla Eurooppaa sijaitsevassa laitoksessa, joissa toteutettiin käytöstä poistamiseen liittyviä toimenpiteitä ja niihin liittyvää tutkimusta. Ennen kuin sain tietää tämän alan eurooppalaisesta asiantuntemuksesta ja kokemuksista, sain kuulla muutamista vääristä käsityksistä ja peloista, jotka ovat syntyneet usein toistetuista myyteistä, joiden mukaan kukaan ei tiedä, mitä ydinvoimalaitoksille pitäisi tehdä niiden käyttöiän täytyttyä ja paljonko käytöstä poistaminen tulee maksamaan. Totuus on ensinnäkin, että teollisuudessa tiedetään, miten ydinvoimalaitos puretaan, ja toiseksi, että ydinvoimalaitoksia on jo purettu turvallisesti ja menestyksekkäästi alkuperäistilaan. Useista toteutetuista käytöstä poistamiseen liittyvistä hankkeista saatu kokemus osoittaa, että kustannukset ovat tiedossa, ja niiden on laskettu olevan noin 15 % rakennuskustannuksista. Tämä on hyvin kaukana kansalaisten mielikuvasta.
Mitä siis pitäisi tehdä? Mietinnössä vaaditaan toimenpiteitä useilla aloilla, jotka liittyvät kansalaisten tietoisuutta koskevan yleisotsakkeen alle. Ydinvoimateollisuuden on täytettävä velvollisuutensa, jotka koskevat aktiivisen ja edistävän roolin omaksumista koulutus- ja tiedotuskysymyksissä. Komission on tehtävä enemmän parantaakseen kansalaisten tietämystä, helpottaakseen tutkimustulosten saantia ja saadakseen kansalaiset vakuuttuneiksi.
Mietinnössä meitä muistutetaan myös siitä, että vastuu käytöstä poistamisesta ja sen rahoittamisesta on jäsenvaltioiden laitosten käyttäjillä. Mielestäni kansalaisten luottamuksen kannalta on ensisijaisen tärkeää, että ihmiset tietävät, että näistä asioista otetaan vastuu ja että riippumattomat tarkastuslaitokset säätelevät alaa tiukoilla säännöksillä.
Mietinnössä korostetaan voimakkaasti turvallisuutta ja terveyttä koskevia korkean tason vaatimuksia. Kansalaiset huolestuvat puhuttaessa säteilystä ja radioaktiivisuudesta, joten on oikein vaatia, että suojatoimenpiteisiin sovelletaan kaikkein tiukoimpia vaatimuksia. Tosiasia kuitenkin on, että kun polttoaine on poistettu reaktorista, selvä valtaosa radioaktiivisesta materiaalista on poistettu, ja 90 % siitä, mitä on jäljellä voimalaitoksen rakenteesta, ei ole radioaktiivista, ja se voidaan kierrättää turvallisesti. Siitä, mikä strategia pitäisi omaksua, käydään keskusteluja, toisin sanoen, pitäisikö edetä vaiheittain pidemmän aikaa, niin että jäännösaktiivisuus alenee ja purkaminen tehdään vielä vaarattomammaksi, vai toteutetaanko välitön tai nopeutettu käytöstä poistaminen, jotta alkuperäistila voitaisiin palauttaa mahdollisimman nopeasti. Molemmilla lähestymistavoilla on omat etunsa, ja meidän olisi viisasta pidättäytyä sanomasta, että tämä voidaan toteuttaa vain yhdellä tavalla.
Joka tapauksessa laitosten käyttäjillä ja valvontaviranomaisilla on velvollisuus varmistaa, että käytöstä poistamisen kustannuksia varten on varattu riittävästi taloudellisia varoja. Mietinnössä kehotetaan komissiota tutkimaan eri vaihtoehtoja, jotta tiedetään, miten niitä voidaan parhaiten soveltaa Keski- ja Itä-Euroopan maihin, joihin olisi kohdennettava valtaosa avusta. Tässä yhteydessä emme saa suhtautua omahyväisesti Länsi-Euroopan tietoihin ja ammattitaitoon: tekniikoita voidaan aina parantaa, niin että löydetään uusi, turvallisempi ja edullisempi tapa ratkaista käytöstä poistaminen.
Tämä toimiala merkitsee suurta mahdollisuutta teollisuuden työllisyydelle tulevina vuosikymmeninä. Se on valtavan tärkeä tilaisuus eurooppalaisille yrityksille ja insinööritaidoille. Huolimatta siitä, minkälaiset näkemykset ihmisillä on ydinenergiasta, tätä kierron vaihetta ei voida unohtaa tai laiminlyödä. Meidän velvollisuutemme on huolehtia siitä, että jokainen ydinvoimalaitos, joka tulee käyttöikänsä päähän, poistetaan turvallisesti ja tehokkaasti käytöstä.
Haluan olevan näin, niin että ihmisiä kannustetaan tekemään valmiita suunnitelmia ja rakentamaan uusia, nykyaikaisia ydinvoimalaitoksia tulevaisuudessa. Saamme aivan liian suuren osan sähköstämme ydinenergiasta, että voisimme kääntää sille selkämme. Jotta meillä olisi mahdollisuus täyttää Kiotossa annetut hiilidioksidipäästöjä koskevat tavoitteet, meidän on edelleen tuotettava ydinenergiaa, ja voimme tehdä sen turvallisesti, koska tiedämme, miten ydinvoimalaitokset poistetaan käytöstä.

McNally
Arvoisa puhemies, olen melko pahoillani siitä, että herra Chichester päätti lopettaa puheensa vetoomukseen sen puolesta, että rakennettaisiin lisää ydinvoimalaitoksia. Hänen mietinnössään ei ollut tarkoitus käsitellä tätä aihetta, ja hän on tuhlannut hänelle annettua aikaa sopimattomaan tarkoitukseen.
Euratomin perustamissopimuksen aikoihin 1950-luvulla ydinvoimaan suhtauduttiin optimistisesti, mikä oli suoraan sanottuna epärealistista. Sen piti olla " sähköä, joka on liian halpaa mitattavaksi" . Useita ongelmia olisi pitänyt ajatella, mutta niitä ei ajateltu. Ensinnäkin suhteellisen pientä riskiä hyvin vakavista onnettomuuksista, joilla on valtavat seuraukset. Toiseksi kysymystä siitä, miten ydinjäte hävitetään. Kolmanneksi käytöstä poistamisen tekniikoita, kustannuksia, rahoitusta ja niin edelleen. Jos kaikista näistä kysymyksistä olisi keskusteltu, optimismi olisi ollut paljon vähäisempää.
Ei ole oikein sanoa, kuten herra Chichester vihjaa, että asia on täysin ratkaistu, että jokainen tietää tarkkaan, miten se hoidetaan ja mitä se maksaa. Haluaisin huomauttaa hänelle syntymäpaikkani lähellä sijaitsevasta alueesta, Trawsfynyddistä Pohjois-Walesissa. Alueella ei ole tehty selvää päätöstä siitä, miten pitäisi toimia: ydinvoimalaitosta ei ole vielä palautettu siihen tilaan, jossa sitä voidaan käyttää muihin tarkoituksiin, ja olemme saaneet perintönä ydinjätettä, joka säilyy vuorissa vielä pitkään.
Kannatamme tietenkin voimakkaasti selvyyttä ja avoimuutta. Ydinvoimateollisuuden ja ydinaseteollisuuden väliset monivuotiset yhteydet johtivat valtavaan salamyhkäisyyteen, ja kieltäydyttiin myöntämästä, että mitään väärää voisi koskaan tapahtua. On viitteitä siitä, että tilanne on muuttumassa, mutta herra Chichester on oikeassa sanoessaan, että jos selvyys ja avoimuus puuttuvat, on varmaa, että kansalaiset eivät tunne minkäänlaista luottamusta. Euroopan unionin tehtävänä ei sattumoisin kuitenkaan ole kertoa jäsenvaltioille, onko niiden kannalta asianmukaista poistaa niiden ydinvoimalaitoksia käytöstä jo varhaisessa vaiheessa. Se, poistetaanko ydinvoimalaitokset käytöstä suunniteltuna päivänä vai aikaisemmin, on täysin asianomaisen jäsenvaltion vastuulla. Tätä asiaa ei pitäisi olla hänen mietinnössään.
Tiedämme, miten metallin paloja leikataan osiksi ja miten niitä kuljetetaan; meillä ei kuitenkaan ole kansalaisten hyväksymää ratkaisua sille, mitä tapahtuu ydinvoimalaitosten radioaktiiviselle osalle. Meillä on Euroopan unionissa tällä alalla ongelma: miten poistaa käytöstä yhteisen tutkimuskeskuksemme ydinlaitokset. Emme ole laskeneet käytöstä poistamisen kustannuksia oikeassa yhteydessä, ja tällä hetkellä niitä ollaan sisällyttämässä, täysin sääntöjenvastaisesti, tutkimustalousarvioon. Ydinvoimalaitosten käytöstä poistaminen ei ole tutkimusta. Se ei ole oikea paikka yhteisen tutkimuskeskuksen laitosten käytöstä poistamiselle.
Yksi asia, joka huolestuttaa minua valtavasti - ja mainitsin asiasta tutkimusta, teknologista kehittämistä ja energia-asioita käsittelevän valiokunnan keskustelussa - on se, että jotkin ydinlaitokset käyttävät alihankkijoita käytöstä poistamisen vaarallisimpiin tehtäviin ja onnettomuuksille alttiisiin töihin. Tämä on valitettavaa. Jos alihankkijoiden käyttämisen tarkoitus on se, että valvonta, jonka on oltava pitkän aikavälin valvontaa, voidaan jättää toteuttamatta, tätä ei voida hyväksyä. En myöskään katso asianmukaiseksi sitä, että tässä mietinnössä puhutaan ydinvoimalaitosten käyttöiän pidentämisestä 50-60 vuodella. Herra Chichester voi olla tätä mieltä, mutta sitä ei olisi pitänyt esittää tässä mietinnössä. Hänen viimeiset huomautuksensa, kuten jo sanoin, koskevat useampien ydinvoimalaitosten rakentamista: tämä on täysin sopimatonta, eikä sillä ole mitään tekemistä sen aiheen kanssa, josta häntä pyydettiin laatimaan mietintö. Ratkaiskaamme ensimmäinen ongelma, ennen kuin teemme mitään sellaista.

Estevan Bolea
Arvoisa puhemies, minä kyllä haluan onnitella herra Chichesteriä kahdesta syystä. Ensinnäkin hänen tekemästään aloitteesta tämän mietinnön - joka on valiokunta-aloitteinen mietintö - osalta, sillä se on mielestäni erinomaisen ajankohtainen, toiseksi, koska mietintö on erittäin laadukas, ja lisäksi tuen alusta loppuun saakka kaikkea mitä hän sanoi; mielestäni esittely jäi lyhyeksi. Ikävää, että rouva McNally, jonka työtä - sekä kauniilta kuulostavaa englantia - ihailen suuresti, lähtee pois, mutta en kuitenkaan ihaile niitä monia epämääräisyyksiä, joita hän juuri esitti ja joiden vuoksi en - suoraan sanottuna - pystynyt ymmärtämään häntä, koska kaikki oli sekavaa.
Mielestäni kaikki voimaloiden käytöstä poistamiseksi ja purkamiseksi tehtävä työ merkitsee ympyrän sulkeutumista. Arvoisa puhemies, kunpa muissakin toimenpiteissämme tietäisimme yhtä hyvin kuin ydinenergian kohdalla, mitä olemme tekemässä. Jotkut maat sanovat aikovansa sulkea voimaloita, mutta epäilen vahvasti, että siihen menee heiltä vielä ainakin 30 tai 40 vuotta.
Yhdysvalloissa ydinvoimaloiden käyttöaikaa ollaan juuri pidentämässä jopa 40: llä tai 60 vuodella. Myös Euroopassa tullaan tekemään niin, myös Japanissa tullaan tekemään niin. Miksi? No siksi, että se on puhdas energiamuoto, se on varma energiamuoto, se on halpa energiamuoto, ja juuri tätä tarvitsemme vapautetuilla sähkömarkkinoilla. Olisi todella tärkeää, että kaikessa sähköntuotannossa voimalaitosten käytöstä poistamisesta aiheutuvat kustannukset sisäistettäisiin. Esimerkiksi öljynporauslautat aiotaan purkaa, jotkut Pohjanmerellä toimivien yritysten toimenpiteet on jo hyväksytty, ja komissio on laatinut joitakin tätä asiaa koskevia tiedonantoja. Niissä kahdeksassa Euroopan unionin maassa, joissa sähköä tuotetaan ydinvoimalla, hyvät jäsenet, kaikki ydinjätteen käsittelystä ja ydinvoimaloiden käytöstä poistamisesta aiheutuvat kustannukset on sisäistetty, ja kuten herra Chichester osuvasti sanoi, ne ovat melko pieniä summia, reilusti pienempiä kuin mitä näihin asioihin perehtymättömät ihmiset väittävät. Miksi voin sanoa summien olevan pieniä? Koska Espanja on poistanut käytöstä suuren ydinvoimalan, sillä sen käyttämä teknologia oli vanhentunutta - ranskalainen luonnonuraania hyödyntävä teknologia, joka ei ollut kiinnostava, ei siis sen vuoksi, että meillä olisi ollut ydinvoiman osalta ongelmia - kyseessä on 460 megawatin ydinvoimala Vandellós 1. Se on tärkeä voimala. Käytöstä poistamisen kustannukset ovat jopa reilusti pienemmät kuin Chichesterin mainitsemat 15 %, ja ne ovat myös huomattavasti pienemmät kuin - nyt puhun ylimalkaisesti, koska en tunne tapausta hyvin, en ole perehtynyt siihen - jätteiden käsittelykustannukset. Mielestäni Chichester niin sanotusti tyrehdytti verenvuodon sanoessaan, että tämä käyttöön otettava korkea teknologia tarjoaa uuden mahdollisuuden teollisuudellemme; se on uusi teollisuuden alue, jota meidän kaikkien on hyödynnettävä, sillä meidän on odotettava 40 tai 60 vuotta, mutta jotkut tutkimuskeskukset ja voimalat on jossakin vaiheessa poistettava käytöstä. Onneksi olkoon, herra Chichester, ja työskennelkää jatkossakin yhtä tarmokkaasti.

Lindqvist
Arvoisa puhemies, ydinvoima on vanhentunutta energiatekniikkaa. Chichesterin mietintö on osoittanut sen oivalla tavalla. Sen vuoksi on turhaa ryhtyä puhumaan uudesta ydinvoimasta, sillä mietinnössä kuvataan samanaikaisesti, kuinka sen poistamista kiirehditään ympäri maailmaa.
Ydinvoimaan liittyy useita vaaroja - aina radioaktiivisista päästöistä uraaninlouhinnan yhteydessä uraanin käyttöön ja loppusijoituspaikkaan tapahtuviin kuljetuksiin asti. Lisäksi on vaarana, että plutoniumjätteiden käyttö leviää ydinasetarkoituksiin. Kysymystä ydinjätteiden loppusijoituksesta ei ole ratkaistu. Ydinvoima on siis lakkautettava energiamuotona sen käyttöön, kuljetuksiin ynnä muihin liittyvien vaarojen vuoksi sekä siksi, että se tuottaa koko ajan uutta jätettä.
Jokaisen maan on itse päätettävä ydinvoimasta luopumisesta - milloin se tapahtuu ja miten. Jokaisen maan on myös itse huolehdittava ja vastattava omasta radioaktiivisesta jätteestään. Ruotsista ja muista maista, jotka ovat päässeet pitkälle jätteisiin liittyvien toimenpiteiden tutkimuksessa, ei saa tulla koko Euroopan ydinvoimaloiden jätteiden kaatopaikkoja, vaan jokaiselle valtiolle on sen vuoksi annettava oikeus päättää itse jätteiden tuonnista ja viennistä. Ydinjätteitä on käsiteltävä ydinjätteinä eikä minkälaisena tuotteena tahansa.
Mietintö on hyvä monilta osin. Tuen suurinta osaa siitä, mikä koskee tutkimusta, ennalta ehkäiseviä toimenpiteitä, suojaa, avoimuutta, läheisiä yhteyksiä kansalaisiin sekä ydinvoimaloiden käytöstä poistamiseen liittyvän tiedon vientiä Itä- ja KeskiEurooppaan, mikä on erittäin tärkeää.
Yhä useammat ydinvoimalat suljetaan. Ruotsissa olemme päättäneet luopua ydinvoimasta. Kaksi meidän 12 reaktoristamme poistetaan käytöstä tänä vuonna, 1998. Sen vuoksi myös Euratom-sopimus on lakkautettava pitkällä aikavälillä ja muutettava sopimukseksi uusiutuvien ja ympäristöystävällisten energialähteiden kehittämisestä. Mitä tarkistuksiin tulee, tuen omalta osaltani kaikkia tarkistuksia lukuun ottamatta tarkistuksia 6 ja 9.

Ainardi
Arvoisa puhemies, Euroopan unionissa oli vuonna 1997 käytössä 128 ydinvoimalaitosta ja 39: ää oltiin poistamassa käytöstä.
Chichesterin laatimassa tutkimusta, teknologista kehittämistä ja energia-asioita käsittelevän valiokunnan mietinnössä korostetaan, että yhteisön jatkuvat pyrkimykset erityisesti ydinvoimalaitosten käytöstä poistamista koskevan tutkimuksen alalla ovat johtaneet korkeatasoisen asiantuntemuksen kehittymiseen. Mutta kuten mietinnössä osoitetaan, näitä pyrkimyksiä voidaan vielä tehostaa terveysriskien vähentämiseksi ja käytöstä poistetun materiaalin kierrättämisen suosimiseksi. Mietinnössä huomautetaan lisäksi perustellusti, että ydinlaitosten pysäyttäminen ja käytöstä poistaminen poliittisista syistä, ennen niiden käyttöiän täyttymistä, ei ole taloudellisesti perusteltua.
Mielestäni tällä nykyisin hyvin kiistellyllä ydinvoiman alalla on mainittava kaksi salakaria: sokea luottamus ja liiallinen pelko. Noin 35 % Euroopassa kulutettavasta sähköstä tuotetaan ydinvoimalaitoksissa - yli 75 % Ranskassa - ja tämä on valttikortti, jota ei pidä parjata vaan päinvastoin pitää arvossa.
Ympäristöön liittyvät rajoitukset, erityisesti kasvihuonekaasujen vähentämiselle annettava ensisijaisuus, luovat vähemmän saastuttavalle ydinvoimalle uusia mahdollisuuksia. Ympäristön, turvallisuuden ja ihmisten terveyden alalla on ryhdyttävä lisäponnisteluihin tukeutumalla teknologiseen kehitykseen ja eurooppalaiseen taitotietoon. Lisäksi ydinlaitosten työntekijät ja väestö on otettava tähän toimintaan yhä tiiviimmin mukaan. Merkittävät investoinnit ovat tarpeellisia etenkin radioaktiivisten jätteiden hävittämisessä ja niiden radioaktiivisuustason vähentämisessä loppusijoitusta varten, jotta tulevia sukupolvia ei mitenkään vaarannettaisi.
Kun lopuksi otetaan huomioon ne uhat, joita energiaa ja kaasua koskevat direktiivit aiheuttavat energia-alan vapauttamisprosessille, mielestäni on hyvin tärkeää, että jäsenvaltiot voivat edelleenkin valita itse haluamansa energiamuodon. Mielestäni tätä valintaa on kunnioitettava.

Bloch von Blottnitz
Arvoisa puhemies, on tietysti huomionarvoista ja myönteistä, että kun ydinteknologiaa on vuosikymmenien ajan tuettu sumeilematta, pohditaan edes kerran, mitä teemme käyttöiän päättymisen jälkeen! Olisi tietysti ollut vielä paljon parempi, jos olisimme ennen toiminnan aloittamista hiukkasen harkinneet, mitä toiminnasta syntyvälle jätteelle aiotaan tehdä, sillä koko maailmassa ei vieläkään ole turvallista loppuvarastointikeinoa erittäin aktiiviselle ja keskiaktiiviselle jätteelle. Kiistaa on vieläpä siitäkin, millainen peruskallio valitaan sijoituspaikaksi ja millaiseen muottiin jäte sulatetaan. Jos Chichester nyt väittää, että voimaloita on jo purettu ja ne on palautettu alkuperäiseen tilaan, se ei kerta kaikkiaan ole totta! EU: ssa on purettu yksi ainoa ydinvoimala, joka sijaitsi Niedereichbachissa ja jota oli käytetty 14 päivän ajan, eikä se ollut lainkaan saastunut. Sitten purettiin Greifswaldissa Lugminin ydinvoimala, jota ei ollut ollenkaan liitetty verkkoon, ja Reinsbergin ydinvoimala, johon olette ehkä lisäksi tutustunut, oli tutkimusreaktori eikä siis vertailukelpoinen. Voin näin ollen esittää teille havaintoni, että emme tiedä, millaista teknologiaa meidän pitää käyttää, eikä meillä ole loppuvarastointikeinoa. Käänteisesti tämä siis tarkoittaa sitä, että mietimme edes kerran ennen purkamisen aloittamista, mihin jäte sijoitetaan, ja koska emme vielä tällä hetkellä tiedä sitä, pitäisi käytetyt ydinvoimalat voida sulkea turvallisesti, tietysti ennen polttoainesauvojen poistamista, ja näiden pitäisikin pysyä ydinvoimalassa, jotta mieletön kuljettelu ympäri Eurooppaa saadaan loppumaan.
Tarvitsemme sitä paitsi tietysti vielä kierrätys- ja yhdistämiskiellon. Ei voida sallia, että saastuneista aineksista on tarkoitus rakentaa esimerkiksi teitä. Emme voi vaatia työntekijöiltä kohtuuttomia. Haluan sanoa teille, että terästeollisuudessa sekä koko hienomekaniikan ja hienotekniikan alalla ei voi ollenkaan käyttää saastunutta terästä. Tämä on vielä otettava huomioon.
Eurooppalaista säteilysuojeluasetusta on lisäksi muutettava. Kyseisellä asetuksella voidaan nimittäin parantaa laitosten vapauttamiseen liittyviä mittauksia. Tarvitsemme lisäksi tietysti välttämättä aiheuttajaperiaatteelle perustuvan käytöstä poistamisen rahaston. Se ei tarkoita sitä, että meidän pitää nyt yhtäkkiä maksaa kulut. Tietyt tahot ovat vuosikausia korjanneet suunnattomia voittoja veronmaksajien kustannuksella, heillähän oli monopoli, heidän hintansa oli pakko maksaa, ja he muodostivat verottomilla miljardeilla suuria suhdannevarauksia, mistä on tietysti tultava loppu. Tarvitsemme kuitenkin käytöstä poistamisen rahaston säteilysuojelua varten. Voisimme ottaa rahat myös EHTY: n talousarviosta, joka lakkautetaan vuonna 2000 ja joka käsittää yli 100 miljoonaa. Mahdollisuuksia ei siis puutu. Mutta ensisijaisen tärkeää on kuitenkin aina, että meidän on - jos annamme jätteen syntyä - tiedettävä myös, mitä sille tehdään! Teidän tehtävänne on löytää vastaus tähän ongelmaan, eikä sitä ole ratkaistu vielä nytkään. Sanotte aina, että asia järjestyy kyllä, palautamme kaiken alkuperäiseen tilaan, vihreäksi niityksi, ei se tule ollenkaan kalliiksi, kierrätys ei aiheuta ongelmia - mutta todellisuus ja totuus näyttävät aivan toisenlaisilta, muuten meillä ei olisi kaikkialla ylipursuavia välivarastoja eikä suunnattomia ydinjätevuoria jälleenkäsittelylaitosten yhteydessä. Uskon, että meidän on vihdoin katsottava totuutta silmiin, ennen kuin jatkamme tuotantoa loputtomiin.

Maes
Arvoisa puhemies, se, joka kuuntelee täällä ydinvoiman kannattajien ja vastustajien keskustelua, voi tehdäsen johtopäätöksen, että ei ole mahdollista tehdä mitään sopimuksia siltä väliltä. Silti esillä on mietintö, jossa meitä muistutetaan yhteisestä tarpeesta, nimittäin ydinvoimaloiden käytöstä poistamisesta turvallisissa oloissa, sillä kyseessä on väestön terveys. Minun on sanottava teille, herra Chichester, että rauhoittava Belgiaa koskeva selvitys mietinnössänne on liioiteltu, sillä tosiasiassa jäteongelman käsittelyä on heitelty kuin kuumaa perunaa hallitukselta toiselle. Toistaiseksi oikeaa ratkaisua ei ole löydetty.
Vahvan ydinvoimaa kannattavan painostusryhmän vaikutuksesta ydinvoimaloita on rakennettu joka puolelle huolimatta siitä tosiasiasta, että radioaktiivisen jätteen ongelmaan ei ole löydetty ratkaisua, mistä edellinen puhuja puhui erinomaisella tavalla. Tulevina vuosina on kuitenkin suljettava joitakin voimaloita, kylmä sota on ohi, sotilaallisia laitteistoja ei tarvita enää, minun puolestani ei enää ollenkaan; on myös toivoa, että sähköä ryhdytään tuottamaan muulla tavalla ja niin edelleen. Lopuksi ydinvoimaloiden elinikä on rajoitettu, vaikka tästä ollaankin luonnollisesti eri mieltä. Mutta loppujen lopuksi ydinvoimalat on purettava. Asiaa koskevia yleisiä sääntöjä ei valitettavasti ole olemassa.
Mietinnössä puhutaan välittömästi tapahtuvan purkamisen mahdollisuudesta, mutta myös asteittain tapahtuvasta purkamisesta, jonka yhteydessä asia voidaan päättää lopullisesti - kukaan meistä ei ole enää näkemässä sitä - vasta 135 vuoden kuluttua. Tämä on mielestäni vastuutonta.
Tässä vedotaan tietenkin taloudellisiin väitteisiin, sillä on totta, että varoituksista huolimatta voimaloiden purkamiskustannuksia ei ole laskettu mukaan voimaloiden tai sähkön hintaan. Ydinvoiman kehityksen arvostelijat ovat toistuvasti muistuttaneet näistä taloudellisista riskeistä. Purkamisen on silti oltava hyvin huolellista ja siinä haluamme tukea mietintöä, vaikka meidän onkin sanottava, että jokainen käytöstä poistaminen tuottaa luonnollisesti suuria määriä uutta jätettä, jopa sellaista, jonka radioaktiivisuuspitoisuus on korkea.
Haluan muistuttaa tässä siitä vastuuttomasta riskistä, joka syntyy, kun vanhat, käytöstä poistetut voimalat ovat vielä käytössä olevien voimaloiden vieressä. Kansainvälisen lainsäädännön ja lyhyen ja pitkän aikavälin varastoinnin on oltava valvottavissa, kunnes riski on kokonaan poistunut. Kolmannen eurooppalaisen ydinvoimaloiden purkamista koskevan ohjelman puitteissa saadusta kokemuksesta käy ilmi, että tämä on teknisesti mahdollista 15 vuoden sisällä sulkemisesta. Se on kallista ja siksi on yhdistettävä rahastoja. Siksi haluamme saada kansainväliset järjestöt vastuuseen, ja olemme esittäneet tarkistuksen eurooppalaisesta rahastosta ydinvoimaloiden käytöstä poistamisen rahoittamiseksi.
Meidän päätöksemme on, että voimme tukea suurinta osaa päätöslauselman suosituksista, mutta katsomme välttämättömäksi, arvoisa puhemies, esittää joukon tarkistuksia, vaikka koko ARE-ryhmä ei tuekaan niitä. Mutta demokraattisina kansallismielisyyden ja alueellisuuden kannattajina haluamme korostaa sitä, että me valmistelemme tulevaisuutta ilman ydinvoimaloita ja vastustamme siksi myös kierrätystä. Eihän toistaiseksi ole löydetty ratkaisua jätteelle, jonka radioaktiivisuuspitoisuus on korkea.

Puhemies
Rouva Maes, olen pahoillani, mutta minun täytyy nyt tosiaan keskeyttää puheenvuoronne. Olette ylittänyt puheaikanne jo puolellatoista minuutilla!

Pinel
Arvoisa puhemies, ydinvoimaa koskeneen edellisen keskustelun aikana ilmaisin joitakin tähän energiamuotoon liittyviä huolenaiheita. Eräs niistä koski huolta, jota kutsuin silloin taloudelliseksi riskiksi, eli houkutusta käyttää kriisitapauksissa ydinvoimaloita vielä niiden normaalin käyttöiän jälkeenkin.
Lukiessani 14 kohtaa huomaan, että totuus on mainitsemaani synkempi, koska tämä houkutus on olemassa jo tällä hetkellä, suhteellisen hyvinvoinnin aikana. Meidän on vastustettava hyvin tiukasti tätä pyrkimystä, jota ei voida hyväksyä. Joitakin vuosia sitten tietyille huolimattomille lentoyhtiöille sattui useita onnettomuuksia. Huomattavan vanhentuneet Boeinglentokoneet, jotka olivat jo aikaa sitten saavuttaneet käyttöikänsä takarajan, putoilivat maahan dramaattisen säännöllisesti. Jos teemme saman virheen ydinvoimaloiden kanssa, tulokset ovat väistämättä samankaltaisia. Toivon siten hartaasti, ettemme valitse tätä tietä.
Lisäksi olisi erittäin hyvä, jos tiedottaisimme kansalaisille paremmin tai vielä mieluummin kouluttaisimme kansalaisia paremmin siihen, mitä tehdä hätätapauksessa. Olisi esimerkiksi erinomaisen hyvä asia, jos jakaisimme etukäteen joditabletteja kilpirauhassyövän riskien ehkäisemiseksi.
On myös puhuttava kustannusten avoimuudesta, koska niin kauan kuin ydinvoiman kokonaiskustannuksia ei ole tarkkaan määritetty, emme voi verrata sitä kunnolla toisiin energiamuotoihin.
Valittelen sitä, että johdanto-osan M kohdassa tuetaan avoimesti, lainaan: ydinvoiman kehittämistä tulevaisuudessa. Tarkistuksessa 4 esitetään päinvastainen ylilyönti, koska siinä mainitaan saavutettuna asiana, lainaan: ydinvoiman pakollinen hylkääminen. En tiedä, onko kyseessä käännösvirhe, olisimme voineet odottaa esimerkiksi ilmausta: " toivottava hylkääminen" , jonka olisin hyväksynyt. Jos kyse ei ole virheestä, haluaisin, että rouva Bloch von Blottnitz tarkentaisi meille, mihin pakollisuuteen hän oikein viittaa?
Lopuksi sanoisin, että saman esittelijän tarkistus 7 on erinomainen, koska meidän on vastustettava päättäväisesti radioaktiivisten, ja jopa heikosti radioaktiivisten, materiaalien uudelleenkäyttöä kaupan tavanomaisissa jakeluportaissa. Muuten radioaktiivisia materiaaleja aletaan levittää ja niiden käytöstä tulee arkipäivää.

Lange
Arvoisa puhemies, kun arkeologit nykyään kiertelevät paikasta toiseen ja löytävät muinaisten dinosaurusten luita, he ilahtuvat löydöistään ja voivat preparoida ja asettaa ne näytteille, koska ne ovat vaarattomia. Luulen, että tien avaaminen nykyisille energiadinosauruksille on huomattavasti hankalampaa; emme voi väittää, ettei mitään tapahdu, vaan meidän täytyy huolehtia niistä, koska niihin todella sisältyy riski, joka uhkaa meidän ohellamme myös tulevia sukupolvia. Nykyiset dinosaurukset edellyttävät siis täysin erilaista kohtelua kuin muinaiset.
Kiitän herra Chichesteriä siitä, että hän on tehnyt aloitteen tämän mietinnön laatimiseksi, vaikka hänen käsityksensä poikkeavat paljolti omista nykyisistä käsityksistäni. Tarve huolehtia näistä energiadinosauruksista syntyvästä jätteestä lopultakin siten, ettei se aiheuta vaaraa tuleville sukupolville, on ilmeinen. Olen iloinen siitä, että mainittu tarve lisääntyy. Euroopan unionissa on noin 130 ydinvoimalaa, joista 19 Saksan liittotasavallassa. Uusi liittohallitus on onneksi päättänyt poistaa nämä riskitekijät lopultakin käytöstä. Tarvetta on myös käytöstä poistamisen tekniikalle ja menettelytavoille, ja kehittynyt teknologia puuttuu vielä toistaiseksi.
Tarvitsemme siis tutkimusta ja myös eri ydinvoimalatyypeille sopivia käytöstä poistamisen tekniikoita. Tarvitsemme kyllä todellisia tekniikoita. Meidän ei pitäisi yrittää vain jotenkin keksiä jotakin porsaanreikää. Herra Chichester, vastustan siis ehdottomasti sitä, että jäljellä olevan käyttöiän pidentämisen sanotaan myös osaltaan olevan käytöstä poistamista. Ei, vaan meidän on johdonmukaisesti tuotava ilmi, että haluamme lopullisesti tehdä lopun tästä dinosaurusteknologiasta.
Lisäksi on tietysti vielä päästävä yhteisymmärrykseen kustannuksista ja pyrittävä myös niiden yhteydessä rehellisyyteen. On energiahuoltoyrityksiä, jotka vuosien ja vuosikymmenien ajan ovat keränneet voittoja näistä laitoksista. Niistä on tehty poistoja ja yritykset sijoittavat ne tietoliikenteeseen ja muuhun sellaiseen. Nyt tehdään ehdotus, joka koskee jätteestä huolehtimista, ja meidän on nyt vielä määrä perustaa julkisista varoista käytöstä poistamisen rahasto! Ei, se ei käy, sanon minä. Ydinvoimaloiden käytöstä poistamisen rahasto on perustettava niiden laskuun, joille ydinvoimalat ovat tuoneet rahaa.
Periaatteessa ongelmallisin kysymys kuuluu tietysti: mitä jätteelle tapahtuu? Tätä kysymystä ei ole ratkaistu. Loppusijoitus on keskeinen kysymys, jota meidän on pohdittava. Emme saa kiinnittää huomiotamme enää turvallisuusteknologian edelleen kehittämiseen, joka tähtää ydinvoimaloiden käyttämiseen vielä 100 vuoden kuluttua. Ei, vaan meidän on tutkittava, millainen tekniikka on loppusijoituksen osalta turvallisinta. Tähän kysymykseen liittyy tietysti myös se, että meillä ei ole enää varaa kuljetella ydinjätettä ristiin rastiin Eurooppaa aivan kuin olisi kyse matkailusta, ja että loppusijoituspaikan on oltava alusta asti tiedossa. Ei, vaan meidän on ryhdyttävä konkreettisiin toimenpiteisiin turvallisen loppuvarastoinnin aikaansaamiseksi. Tämä on merkittävin ongelma. Vasta kun olemme pystyneet ratkaisemaan sen tulevien sukupolvien, lastemme edut huomioon ottaen, voimme myös olla varmoja siitä, että tulevat sukupolvet voivat silloin taas huoletta harrastaa arkeologiaa.

Trakatellis
Arvoisa puhemies, haluaisin kiinnittää teidän ja kollegoiden huomion tiettyihin neuvostovalmisteisiin jo vanhentuneisiin reaktoreihin, jotka ovat yhä toiminnassa ja jotka muodostavat nykyään uhan Euroopan kansoille.
Esimerkiksi Bulgarian Kozloduin ydinvoimalan toiminta muodostaa maalleni jatkuvan painajaisen, mutta myös välittömän uhan koko Euroopalle, koska sen toiminnan turvallisuuteen sisältyy valtavia vaaroja. Voimala käsittää kuusi neuvostovalmisteista painevesireaktoria, joista ensimmäiset neljä VVR 440 230 -tyyppistä reaktoria ovat kaikista vanhimpia ja vaarallisimpia. Jäljelle jääviä kahta VVR 1320 -tyyppistä reaktoria ei pidetä niin vaarallisina, koska niitä rakennettaessa turvallisuusmääräykset olivat tiukemmat. Tästä huolimatta näissäkin reaktoreissa on todettu olevan ongelmia, ja asiantuntijat ennustavat, että vaikka ne nostettaisiin länsimaiselle tasolle, ne eivät toimisi turvallisesti kahta vuotta pitempään ilman jatkuvia valvontatöitä. Kannattaa panna merkille, että viimeksi toukokuussa voimalassa havaittiin onnettomuus, joka alustavasti luokiteltiin vakavuusasteen 2 onnettomuudeksi. Vuodesta 1991 lähtien Euroopan unioni on myöntänyt Phareohjelman kautta yli 50 miljoonaa ecua ydinvoimalan turvallisuuden parantamiseen ja yli 70 miljoonaa ecua lyhyen aikavälin kiireellisiin toimenpiteisiin perinteisellä energia-alalla.
On siis olemassa selvä tarve poistaa voimala välittömästi käytöstä ja purkaa neljä vaarallisinta reaktoria. Tähän on sitä paitsi sitoutunut myös Bulgarian hallitus sopimuksessa Euroopan investointipankin tuesta yksiköiden 5 ja 6 uudistamiseen. Kaikki vaatimukset lisäajasta tai poikkeamisista tältä tieltä ovat äärimmäisen vaarallisia, näin toimimalla Bulgaria miinoittaisi oman tiensä unioniin, ja Bulgarian ja Euroopan unionin väliset suhteet huonontuisivat dramaattisesti. Puheenjohtaja Santer teki tämän jo selväksi myös kirjeessään Bulgarian viranomaisille.
Euroopan unionin pitää kuitenkin olla Bulgarian tukena ja ottaa aktiivinen rooli auttaakseen Bulgariaa vähentämään riippuvuuttaan ydinenergiasta. Tätä varten komission, sen sijaan, että se toimettomana jatkaa Phare-ohjelman valtavien käyttämättömien määrärahojen kasaamista, pitää ryhtyä välittömästi toimenpiteisiin sopivien toimenpiteiden kehittämiseksi ja rahoittamiseksi. Vaaroja liittyy myös uraanin louhinta- ja käsittelylaitoksiin, polttoaineen tuotantolaitoksiin, käytetyn polttoaineen käsittelylaitoksiin sekä Kozloduin jätteiden varastointiin. Kyky varastoida radioaktiivisia jätteitä on jo ylitetty, minkä johdosta ne varastoidaan alustavasti alueelle, missä Kozloduin voimala sijaitsee.
Lisäksi rajan yli kulkeutuva Nestos-joen radioaktiivinen saaste on kiistämätön tosiasia. Komission pitää vihdoinkin ryhtyä konkreettisiin toimenpiteisiin Bulgarian hallitusta kohtaan, jotta yhteistyössä Bulgarian kanssa voitaisiin poistaa rajat ylittävä radioaktiivinen saaste.
Arvoisa puhemies, nykyään mikään ei ole tärkeämpää Euroopan kansalaisille kuin välttää uusi Tsernobyl, jonka voi aiheuttaa jatkoajan myöntäminen Kozloduin vaarallisille reaktoreille samoin kuin muille nykyään Euroopassa toiminnassa oleville neuvostovalmisteisille ydinreaktoreille, sekä kaikki mahdolliseen onnettomuuteen liittyvät seuraukset, jotka tunnemme jo erittäin hyvin. Näin ollen meidän pitää toimia mahdollisimman nopeasti, ennen kuin on liian myöhäistä. On siis hyvä asia, että komissio kertoo meille, mitä se aikoo tehdä Kozloduin ja kaikkien muiden neuvostomallisten ydinreaktoreiden suhteen ja yleensä elinkaarensa loppuun tulleiden ja Euroopan kansoille hengenvaarallisten ydinreaktoreiden suhteen.

Papayannakis
Arvoisa puhemies, tänään käsittelyssä olevaan esitykseen sisältyy varmastikin hyödyllisiä ehdotuksia siitä, mitä pitäisi tehdä, kun tulee aika poistaa ydinvoimala käytöstä.
Joka tapauksessa minua huolettava perusongelma on koko ydinvoiman valinta energiamuodoksi, sen vaarat ja todelliset kustannukset. Näitä kysymyksiä herra Chichesterin mietintö auttaa pohtimaan vain välillisesti ja tarjoaa vain välillisiä vastauksia. Siihen sisältyy toteamuksia, jotka vähintäänkin oudoksuttavat, kuten toteamukset, joissa halutaan ydinvoimateollisuuden kouluttavan meitä ja kasvattavan meidän tietoisuuttamme, samoin kuin toteamus, jossa kehotetaan rohkaisemaan niiden ydinvoimaloiden käytöstä poistamista, jotka eivät ole turvallisia. Mutta kuinka turvallisia ovat muut, muutkin kuin neuvostovalmisteiset? Mikä on hyväksyttävä todennäköisyys onnettomuudelle, mihin hintaan, ja onko toipumisesta toivoa, kuinka monta sataa tai tuhatta vuotta se vie? Onko komissiolla jotain sanottavaa tästä asiasta?
Lisäksi olen sitä mieltä, että keskustelemme mietinnöstä, jossa käytöstä poistamisen kustannukset aliarvioidaan. Olemme saaneet Ranskasta ja Espanjasta tietoja, joiden mukaan kustannukset nousevat kymmeniin miljardeihin frangeihin, ja varsinkin tietoja, joiden mukaan käytöstä poistamiseen menee monia vuosia, jopa kymmenen vuotta, eikä tämän kustannuksia edes arvioida. Arvoisa puhemies, on odotettavissa tarve uudelle strategialle, jolla korvataan kaikki ydinvoimalat, edistetään ajoissa muita energialähteitä, joita varten on olemassa nykyaikaista teknologiaa ja joiden kehitykseen tarvitaan sijoituksia. Nämä sijoitukset ovat varmastikin paljon pienempiä kuin ne, joita tarvittiin ydinenergian kehittämisessä, joka on lopulta osoittautunut kalliiksi. Mielestäni meidän pitää olla tyytyväisiä unionin hallituksiin, ainakin niihin, jotka ilmoittavat valitsevansa tämän tulevaisuudenkuvan, kuten äskettäin tapahtui Saksassa.

Cushnahan
Arvoisa puhemies, suhtaudun myönteisesti kollegani, herra Chichesterin mietintöön. Tsernobylin onnettomuus muutti kansalaisten mielikuvaa ydinvoimasta, ja monet niistä, jotka asuvat ydinvoimalaitosten varjossa, ovat huolissaan nykyisestä turvallisuustasosta.
Tämä on erityisen huolestuttavaa niille Euroopan kansalaisille, joilla on yhteinen raja Keski- ja Itä-Euroopan maiden kanssa. Se, että teollisuus itse toimii salamyhkäisesti, kun jokin ongelma ilmenee, ei paranna tilannetta. Jos se toimisi avoimemmin ja läpinäkyvämmin, se olisi vakuuttavampi niiden silmissä, joilla on varsinainen syy olla huolissaan.
Tämä keskustelu käytöstä poistamisesta käydään otolliseen aikaan, ja laajenemisprosessia koskevissa keskusteluissamme hakijamaiden kanssa meidän on vaadittava, että vaaralliset laitokset poistetaan käytöstä. Haluaisin joka tapauksessa huomauttaa, että tämä koskee yhtäläisesti Euroopan unionin jäsenvaltioita kuin niitäkin maita, joilla on kanssamme yhteinen raja. Erityisesti haluaisin toistaa irlantilaisten maanmiesteni huolet, jotka liittyvät Sellafield-THORPin ydinlaitokseen. Irlannin itäisellä rannikolla on sattunut liian monia välikohtauksia, liian monia pelottavia tilanteita ja liian monia terveysongelmia. Saksan hallituksen vaihtumisen myötä, kuten te tietänette, arvoisa puhemies, Saksan ydinvoimapolitiikkaa tullaan todennäköisesti tarkastelemaan uudelleen. Tämä voi tarkoittaa sitä, että jälleenkäsittelytoimitukset, jotka ovat yleensä menneet Sellafield-THORPin ydinlaitokseen, lakkautetaan, mikä herättää kysymyksiä tämän laitoksen taloudellisesta kannattavuudesta.
Niiden huolenaiheiden lisäksi, jotka on jo ilmaistu, haluaisin kiinnittää komission huomion kollegani mietinnön 15 kohtaan, jossa kehotetaan neuvostoa ja komissiota vaatimaan Euroopassa olevien vaarallisten ydinvoimalaitosten sulkemista. Tältä osin haluaisin pyytää komissaaria tutkimaan vakavasti, pitäisikö Sellafield-THORP sijoittaa kyseiseen luokkaan.

Fischler
Arvoisa puhemies, arvoisat jäsenet, haluaisin ensinnäkin esittää herra Chichesterille sydämelliset kiitokset hänen seikkaperäisestä mietinnöstään, mutta haluaisin myös kiittää tutkimusta, teknologista kehittämistä ja energia-asioita käsittelevää valiokuntaa tämän mietinnön käsittelystä, ennen kaikkea myös siitä, että yhteistyö komission yksiköiden kanssa on ollut varsin hyvää, mikä on merkittävästi edistänyt ajankohtaisten ongelmien ymmärtämistä tällä tosiaankin erittäin pulmallisella alalla.
Komissio on selvillä siitä, millaisiin haasteisiin jäsenvaltioidemme teollisuuden ja ympäristönsuojelun on vastattava ydinvoimaloiden ja muiden ydinlaitosten käytöstä poistamisen yhteydessä. Euroopan unionissa ollaan tällä hetkellä poistamassa käytöstä noin 110 ydinlaitosta, joissa käytöstä poistamisen valmistelutyöt ovat edistyneet keskenään huomattavasti erilaisiin vaiheisiin. Kun käännetään katse Länsi-Euroopan nykyisiin ydinlaitoksiin, tullaan väistämättä siihen lopputulokseen, että ensi vuosisadan ensimmäisinä vuosikymmeninä on poistettava käytöstä entisestään lisääntyvä määrä kaikentyyppisiä ydinlaitoksia. Vuoteen 2020 mennessä on todennäköisesti purettava vähintään 150 ydinlaitosta lisää. Euroopan unionin suunnitellun laajenemisen myötä ongelmat kärjistyvät vielä enemmän, sillä silloin on poistettava käytöstä ydinlaitoksia, jotka eivät välttämättä vastaa yleisesti tunnustettuja turvallisuuskriteereitä. Komission yksiköiden ensimmäisten arvioiden mukaisesti kyseisissä maissa on samoin poistettava käytöstä noin 50 laitosta. Käytöstä poistaminen ei silloin enää kuitenkaan ole toimenpide, johon voidaan soveltaa tapauskohtaisesti erilaisia toimintasuunnitelmia. Siitä tulee pikemminkin teolliset mittasuhteet saava tapahtuma, johon osallistuu kymmeniätuhansia eurooppalaisia työntekijöitä ja jonka yhteydessä syntyy huomattavia määriä erityisesti heikosti radioaktiivista materiaalia.
Kun otetaan huomioon toiminnan laajuus ja kun pyrkimyksenä on kehittää edelleen jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä samoin kuin yhteisön sisäistä yhdenmukaistamista, on komission käsityksen mukaan laadittava joitakin yleisiä suuntaviivoja ydinlaitosten käytöstä poistamista varten. Siksi komissio voi yleisesti hyväksyä suurimman osan herra Chichesterin esittämistä käytöstä poistamista koskevista näkemyksistä.
Haluaisin kuitenkin käsitellä hieman tarkemmin joitakin kohtia, jotka jo on mainittu. 3 ja 5 kohdissa komissiota kehotetaan ylläpitämään Euroopan unionin korkeaa asiantuntemustasoa ja ryhtymään toimenpiteisiin tämän alan osaamisen levittämiseksi ja edelleen välittämiseksi. Tähän asiaan haluaisin sanoa, että komissio perustaa edelleenkin tietopankkeja ja jatkaa niiden kehittämistä nykyisen ydinlaitosten käytöstä poistamista koskevan TTK-ohjelmansa puitteissa, tavoitteenaan yksinkertaistaa toteutusvaiheessa olevien käytöstä poistamiseen liittyvien hankkeiden välistä, teknologiaa ja kustannuksia koskevaa tietojen vaihtoa.
Esittelijä tähdentää 6 kohdassa, että Keski- ja Itä-Euroopan maille on tärkeää antaa pitkäaikaista teknistä apua. Tässä yhteydessä komissio rahoittaa nykyisin lukuisia tutkimuksia, jotka käsittelevät käytöstä poistamisen strategioita ja teknisiä näkökohtia Keski- ja Itä-Euroopan maissa ja uusissa itsenäisissä valtioissa ja jotka ovat asianosaisille suureksi avuksi, kun he kehittävät omia strategioitaan.
8 ja 11 kohdista huomauttaisin, että komissio on tietysti samaa mieltä siitä, että tiedon antaminen kansalaisille on välttämätöntä. Komissio panostaa siihen myös tulevaisuudessa. Komission neljäs kertomus radioaktiivisesta jätteestä huolehtivan alan nykytilanteesta ja tulevaisuudennäkymistä Euroopan unionissa julkaistaneen vielä ennen tämän vuoden päättymistä. Komissio yhtyy teidän, hyvät jäsenet, käsitykseenne siitä, että rahoituskysymys samoin kuin jätemäärän pienentämisen mahdollisuudet ja käytön lopettamisen kustannusten vähentäminen ovat tärkeitä aiheita, kuten 9 kohdassa mainitaan. Komissio ottaa huomioon nämä tosiasiat laatiessaan käytöstä poistamista koskevaa tiedonantoaan. Komissio ei kylläkään nykyisin pysty tekemään ennusteita ydinvoimaloiden käyttöiän pidentämisestä, jota käsitellään 14 kohdassa. Viidennen tutkimuspuiteohjelman yhteydessä tehdään tosin tutkimuksia, jotka liittyvät ydinreaktorien käyttöiän pidentämiseen. Tulokset auttavat toivottavasti komissiota arvioimaan tilannetta ja tulevaisuudennäkymiä vastaavasti oikealla tavalla.

Puhemies
Paljon kiitoksia, komissaari Fischler!
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 17.30.

Maataloustuotanto ja ympäristö - Maatalouden metsitystoimenpiteitä koskeva tuki - Vuoristoalueet
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista mietinnöistä:
Iversenin laatima maataloutta ja maaseudun kehittämistä käsittelevän valiokunnan mietintö (A4-0345/98) komission kertomuksesta neuvostolle ja Euroopan parlamentille ympäristösuojelun vaatimusten ja maaseutuympäristön hoidon vaatimusten kanssa sopusointuisista maatalouden tuotantomenetelmistä annetun neuvoston asetuksen (ETY) N: o 2078/92 soveltamisesta (KOM(97)0620 - C4-0075/98), -Otilan laatima maataloutta ja maaseudun kehittämistä käsittelevän valiokunnan mietintö (A4-0346/98) komission kertomuksesta neuvostolle ja Euroopan parlamentille maatalouden metsitystoimenpiteitä koskevasta yhteisön tukijärjestelmästä annetun asetuksen (ETY) N: o 2080/92 soveltamissuunnitelmasta (KOM(97)0630 - C4-0076/98), -Santinin laatima maataloutta ja maaseudun kehittämistä käsittelevän valiokunnan mietintö (A4-0368/98) vuoristoseutuja koskevasta uudesta toimintasuunnitelmasta.
Iversen
Arvoisa puhemies, olen sitä mieltä, että olemme päässeet hyvään kompromissiin tämän mietinnön osalta. Tehtävämmehän täällä parlamentissa on tarkastella, olemmeko saavuttaneet haluamamme tavoitteet. Toisaalta meidän on panostettava niihin ohjelmiin, jotka edistävät ympäristöä säästäviä toimintoja. Toisaalta meidän on tarkasteltava, saammeko käyttämillemme rahoille kunnon vastineen. Näkyykö näihin järjestelyihin käyttämiemme rahojen vaikutus luonnossa? Kysehän ei ole pikkurahoista. Tälle järjestelmälle on yhteensä 3, 8 miljardin ecun EU-tuki vuodelle 1997 ja lisäksi tulevat jäsenmaiden tuet, jotka nousevat 2, 5 miljardiin ecuun. Kyse on siis merkittävästä summasta ja meidän on luonnollisesti tarkasteltava sitä, miten nämä varat käytetään. Näkyykö käyttämiemme rahojen vaikutus ympäristössä?
Kyseessä ovat EU-kansalaisten verorahat ja sen vuoksi on tärkeää tietää, miten hyvin tämä järjestelmä toimii käytännössä. On valitettavaa, ettei kyse ole varsinaisesta arviointikertomuksesta, mutta se ei ollut tarkoituskaan - se on sanottava komission puolustukseksi. Koska tilanne on kuitenkin mikä on, esittelijänä on ollut vaikea tehdä lopullisia johtopäätöksiä tämän järjestelmän ympäristövaikutuksista. Olen komissiolta - jonka kanssa tekemäni yhteistyö tätä mietintöä laatiessani on sujunut loistavasti, mistä haluaisin kiittää komissiota - saamieni tietojen perusteella ymmärtänyt, että se odottaa vielä kahta kansallista arviointikertomusta ja että se laatii yhteenvetokertomuksen valmiiksi ensi vuoden huhtikuuhun mennessä. Se on hyvä, mutta olisi luonnollisesti ollut paljon parempi, jos olisimme voineet laatia mietintömme komission tekemän varsinaisen arvioinnin perusteella.
Tällaisen järjestelmän arviointi on nimittäin hyvin vaikeaa, koska siitä puuttuvat varsinaiset tavoitteet tai menestystä mittaavat kriteerit. Mitä me oikein haluamme? Kuinka pitkälle olemme valmiita menemään? Mihin meidän pitäisi päästä ennen kuin olemme päässeet tarpeeksi pitkälle? Mielestäni on ajateltava sitä, että hyvä arviointi vaatii selviä arviointikriteerejä ja mielestäni myös tavoitteet on tulevaisuudessa asetettava selkeämmin kuin tähän mennessä. Haluaisin myös sanoa, että komission kertomuksella on useita hyvin, hyvin myönteisiä vaikutuksia erittäin monilla alueilla. Muun muassa osaa maanviljelijöistä on kannustettu siirtymään ekologiseen maatalouteen - sehän ei ole huono asia. Ne luvut, jotka meillä on, osoittavat kuitenkin sen, että järjestelmiä on hyödynnetty liian vähän. Siihen voi olla useita syitä. Jäsenmaat ovat kertoneet, että se voi muun muassa johtua käynnistysvaikeuksista, puutteellisista ohjelmia koskevista tiedoista, kansallisen yhteisrahoituksen puutteesta, siitä, että maanviljelijöillä ei ole rohkeutta sitoutua niin pitkäksi aikaa kuin on tarpeen, jotta he voisivat olla mukana näissä järjestelyissä, ja on myös valitettu sitä, että korvaukset eivät kata tuotannon muuttamisesta aiheutuvia kuluja.
Mielestäni komission on siis tehtävä ehdotus siitä, miten järjestelystä voidaan tehdä tulevaisuudessa avoimempi maanviljelijöiden kannalta. Nykyään yksittäisille tuotantomenetelmille on kolme erilaista tukijärjestelyä, ja yksittäisen maanviljelijän voi olla vaikea tietää, mikä järjestely on hänelle kaikkein tuottavin tietyssä tilanteessa. Sen vuoksi kehottaisin komissiota ajattelemaan myös sitä, että järjestelyjä koskeva tieto on tärkeä järjestelmän menestyksekkään toimeenpanon edellytys jäsenmaissa. Tiedottaminen ja tiedot eivät välttämättä kuitenkaan riitä siihen, että maanviljelijät, jotka ovat mahdollisesti kiinnostuneita järjestelmästä, päättävät osallistua siihen. Järjestelmän heikko hyödyntäminen näkyy parhaiten - mistä olen hyvin pahoillani - alueilla, joissa maatalous on voimaperäistä. Olemme siis sellaisessa tilanteessa, että alueilla, joilla nämä asiat pitäisi toteuttaa, ei tapahdu oikein mitään. Olemme selvillä siitä, ettei oikein ole mitään mahdollisuutta muuttaa voimaperäisiä maatalouksia laajaperäisiksi maatalouksiksi. Se on mielestäni ohjelmien suurin puute, koska juuri niillä alueilla ympäristövaikutus olisi kaikkein suurin. Nykyisen järjestelyn ongelmanahan on se, että voimaperäistä maataloutta harjoittavien maanviljelijöiden ei ilmeisestikään kannata hyödyntää näitä järjestelmiä. Luulen, että joudumme pohtimaan uudestaan, mihin menestykseen liittyviin kriteereihin ja mihin tavoitteisiin pyrimme.
Olen nyt hieman kriittinen sanoessani, että komissiolta, joka on ollut hyvin avoin tämän asian osalta, saamieni tietojen perusteella minusta tuntuu, että osa näiden ohjelmien ansiosta toteutetuista asioista, muun muassa ympäristönhoito, olisi toteutunut muutenkin. Toisin sanoen, jotkut ovat saaneet rahaa tehdäkseen jotakin, mitä ne olisivat muutenkin tehneet. Sen vuoksi olen sitä mieltä, että meidän on välttämättä - kuten aikaisemmin sanoin - arvioitava menestykseen liittyvät kriteerit ja tavoitteet uudestaan. Tarkoitan lisäksi, että on oltava mahdollista porrastaa tukia niin, että taloudellisen tuen ja maanviljelijän menojen suuruuden välillä on oltava parempi yhteys ympäristövaikutuksien osalta.
Parlamentin tehtävä - ja tähän aion lopettaa - tässä yhteydessä on toisaalta kantaa huolta ympäristöstä ja seurata, saammeko aikaan minkäänlaisia ympäristön parannuksia. Olen sitä mieltä, että saamme niitä aikaan. Toisaalta meidän on myös tutkittava, ovatko aikaansaamamme ympäristön parannukset järkevässä suhteessa käyttämiimme kustannuksiin nähden. Voi olla vaikea sanoa aivan tarkkaan, päteekö sellainen tilanne näihin järjestelyihin, ja sen vuoksi haluan sanoa vielä kerran, että odotamme varsinaisen arvioinnin syntymistä. Olen ollut mielissäni myös vallinneesta avuliaisuudesta ja toivon, että komissaari Fischler voi täällä tänään vahvistaa, että hän antaa maatalousvaliokunnalle ensimmäisen arvioinnin jo ennen kuin joulurauha laskeutuu unionin ylle.

Otila
Arvoisa puhemies, neuvoston asetus N: o 2080/92/ETY oli vuoden 1992 yhteisen maatalouspolitiikan uudistuksen liitännäistoimi. Sen tärkeimpänä tavoitteena oli järjestää metsitystä maatalousmaan vaihtoehtoisena käyttömuotona, jotta voitaisiin vähentää yhteisölle poliittisesti ja taloudellisesti vahingollisia maataloustuotteiden ylijäämiä. Maanviljelijöille oli määrä maksaa korvausta tulonmenetyksistä, jotka aiheutuvat alhaisemmista hinnoista ja tuotannon vähentämisestä. Samalla yhteisö parantaisi metsävarojaan ja ekologista tasapainoa ja taistelisi kasvihuoneilmiötä vastaan. Järjestelmässä oli siis kaksi puolta: maataloustuotannon vähentäminen sekä yhteisön metsäalan lisääminen ja metsänparannus. Tukea maksetaan metsityksen ja alkuvaiheen taimikonhoidon kustannuksiin sekä maatilojen metsänparannukseen. Aluepoliittisen tavoitteen 1 alueella yhteisön rahoituksen osuus on 75 % ja muualla 50 %.
Komission parlamentille antama toimintakertomus ei kuitenkaan vastaa kysymykseen, onko asetuksen yleiset tavoitteet saavutettu. Kertomuksessa ei ole mitään tietoja maataloustuotannon vähentymisestä eikä maanviljelijöille vuoden 1992 uudistuksista aiheutuneista tulon menetyksistä, jotka on korvattu metsitystuella. Kertomuksessa todetaan, että käytössä oleva maatalousmaa on kolmessa maassa vähentynyt noin 0, 95 % - 1, 35 % ja muissa maissa tätä vielä huomattavasti vähemmän.
Arvioinnin puuttuminen merkitsee sitä, että Euroopan parlamentti ei pysty antamaan selvää kuvaa niiden toimien tehokkuudesta, jotka ovat tulleet maksamaan yhteisölle noin 0, 8 miljardia ecua vuosina 1993-1997 ja joiden kokonaiskustannukset jäsenvaltioiden osuus mukaan lukien ovat olleet noin 1, 8 miljardia ecua. Järjestelmän luomisesta on kulunut vasta lyhyt aika, joten ymmärrän, ettei kokonaisvaltaista arviointia vielä ole ollut mahdollista tehdä. Maataloutta ja maaseudun kehittämistä käsittelevän valiokunnan mietinnön esittelijänä tässä asiassa kuitenkin vaadin, että järjestelmän täytäntöönpanosta ja toimivuudesta on laadittava asianmukainen arviointi. Mielestäni tilintarkastustuomioistuimen tulee antaa parlamentille kertomus asetuksella aiheutetuista kustannuksista ja hyödyistä, jotta saadaan kokonaisvaltainen kuva Euroopan unionille jo miljardeja ecuja maksaneen järjestelmän toimivuudesta. Lisäksi on suoritettava vertaileva analyysi etenkin maatalouden ympäristötoimia koskevan asetuksen N: o 2078/92/ETY ja pellonmetsitysasetuksen tarjoamista mahdollisuuksista. Kollega Iversen on tehnyt tästä edellä mainitusta asetuksesta oman ansiokkaan mietintönsä.
Järjestelmän kenties merkittävin ominaisuus tuntuu olevan tuen epätasainen jakautuminen. Jäsenvaltiot ovat velvollisia noudattamaan asetusta läheisyysperiaatteen puitteissa, mutta ne voivat soveltaa sitä itse omien prioriteettiensa mukaan. Käytännössä asetus on ollut huomattavan merkittävä tekijä neljässä jäsenvaltiossa, Espanjassa, Britanniassa, Irlannissa ja Portugalissa, joissa on metsitetty 81 % koko EU: n määrästä eli noin 500 000 hehtaarista. Koko EU: n metsänparannuspinta-ala on toteutusajalla ollut noin 185 000 hehtaaria ja metsäautoteitä on tehty 7 312 kilometriä. Vaikuttaa siltä, että jäsenvaltiot ovat todellakin soveltaneet asetusta oman metsätaloutensa ja ympäristöpolitiikkansa tavoitteiden mukaisesti kiinnittämättä suurempaa huomiota asetuksen alkuperäiseen tarkoitukseen ja maatalouspolitiikkaan.
Tuntuu ihmeelliseltä, että komissio on edes halunnut laatia tämän toimintakertomuksen jo näin aikaisessa vaiheessa ilman riittävää tietoa. Useimmat jäsenvaltiothan hyväksyivät järjestelmän vasta vuonna 1994. Lisäksi toimintakertomuksessa esitetyt luvut osoittautuivat maatalousvaliokunnan mietintöä laatiessani puutteellisiksi ja jopa virheellisiksi johtuen kai lähinnä asetuksen toimeenpanon viivästymisestä. Tämä ei kuitenkaan osoita sitä, että järjestelmän kustannukset olisivat luultua pienemmät, vaan lähinnä sitä, että järjestelmä ei ole toiminut eikä toimi tarkoituksenmukaisesti. Mielestäni on oikeutettua kysyä, onko asetuksen mukaista toimintaa tällaisenaan jatkettava, kun muutamaa poikkeusta lukuunottamatta haluttuja tavoitteita ei ole saavutettu. Tähän asiaan pitää vielä palata Agenda 2000: n lakiesityksiin liittyvien keskustelujen yhteydessä.
Euroopan parlamentti hyväksyi yhteisön metsästrategiaa koskevan päätöslauselman tammikuussa 1997. Päätöslauselmassa todetaan, että metsäpolitiikka ei sisälly Rooman sopimukseen, minkä vuoksi se ei myöskään kuulu yhteisön toimivaltaan. Haluan tämänkin mietinnön yhteydessä muistuttaa mieliin tämän tärkeän tosiasian. Olen sitä mieltä, että metsätalouden on jatkossakin toimittava ensi sijassa markkinatalouden ehdoilla eikä sille pidä antaa tukea uusilla toiminnoilla. Kiivasta metsäkeskustelua käydään parhaillaankin myös EU: n tasolla mahdollisesta metsästrategiasta ja lähinnä erilaisista metsien sertifiointijärjestelmistä. Tässäkin keskustelussa tulee pitää jalat tiukasti maan pinnalla ja tosiasiat hyvin esillä eikä lähteä mukaan ympäristöjärjestöjen rahastusmekanismeihin.

Santini
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, haluan ennen kaikkea huomauttaa, että tällä Euroopan vuoristoseutuja koskevasta uudesta toimintasuunnitelmasta laaditulla mietinnöllä on takanaan melko pitkä historia ja että se perustuu aiempiin töihin, joita mitä ilmeisimmin oli tarpeen päivittää. Sillä on takanaan pitkä historia myös tämän vaalikauden osalta. Muistan, että järjestimme vuoristoseutujen ja erityisesti vuoristossa harjoitettavan maanviljelyksen ongelmista kuulemistilaisuuden 27. tammikuuta 1997 maataloutta ja maaseudun kehittämistä käsittelevän valiokunnan töiden yhteydessä. Sen jälkeen Euroopan parlamentin tutkimuksesta vastaava pääosasto on laatinut mitä ansiokkaimman ajantasaisen tutkimuksen. Se on ajan tasalla, sillä se esiteltiin alle kuukausi sitten, ja haluan kiittää kaikkia, jotka ovat osallistuneet sen laatimiseen. Minulla on se nyt kädessäni, ja kuten voitte todeta, se on myös hyvin johdonmukainen: se antaa erittäin arvokasta ajantasaista tietoa kaikille, jotka haluavat perehtyä Euroopan vuoristoseutuihin muutenkin kuin maanviljelyksen kautta. Lopuksi totean, että asian etenemistä on edistänyt merkittävästi myös asialle omistettu huomio sekä tutkimukset, jotka talousja sosiaalikomitea ja alueiden komitea julkaisevat aivan näinä päivinä.
Juuri tästä syystä olemme halunneet, että mekin Euroopan parlamenttina otamme osaa tähän analyysien ja ennen kaikkea ehdotusten vyöryyn, jonka tarkoituksena on tuoda hieman järjestystä kannanottoihin, joita vuoriston puolesta on esitetty. Vuoristo - kiinnittäkää huomiota tähän, sillä tässä piilee myös epäselvyyden siemen - on keskeinen osa yleistä ongelmaa, joka liittyy " Euroopan unionin epäsuotuisiin tai heikommassa asemassa oleviin alueisiin" . Palaan kuitenkin tähän aiheeseen, kun käsittelen lyhyesti esitettyjä tarkistuksia.
Tämän tutkimuksen - kuten myös tämän aloitteenkin - lähtökohtana on se, että vuoristoseudut kattavat 30 % unionin maapintaalasta ja 20 % käytetystä maatalousmaasta ja ovat siten unionissa merkittävä alue, jolla elämä kaiken lisäksi on äärimmäisen vaikeaa. Muistutan teitä vain muutamista seikoista, jotka tekevät siitä vaikean: ennen muuta korkeus, rinteiden jyrkkyys, joka vaikeuttaa maatalouskoneiden käyttöä, maa-alueiden hajanaisuus, maaperän köyhyys, väestön vähentyminen ja pysyvän väestön ikääntyminen, kuljetus- ja liikenneyhteyksiin liittyvät vaikeudet, välimatkat asutuskeskuksiin, jatkuva ympäristöriski - ja siitä johtuva tulevaisuuden suunnittelun vaikeus - sekä perusinfrastruktuurien, teiden, koulujen ja yleisten palvelujen, puute.
Vuoristoseuduilla on alojen välinen rooli, joka koskee muitakin kuin siellä asuvia: se liittyy ympäristönsuojeluun ja maankäytön hallintaan, hydrogeologiseen valvontaan, maaseutumatkailutoimintojen edistämiseen, voimavarojen yleisen käytön rationalisointiin, tasapainottaviin toimenpiteisiin tasankoalueiden suojelemiseksi - eikö sanotakin tavallisesti, että kaupunkia puolustetaan usein nimenomaan vuorilta - sekä tarvittaessa rajat ylittävään yhteistyöhön ja metsänhoito- ja karjankasvatustoimintaan.
Näiden lähtökohtien perusteella on tehty joitakin ehdotuksia, etten sanoisi pieniä uudistuksia, jotka tähtäävät yleisesti kahteen tavoitteeseen, jotka ovat keskeisellä sijalla Euroopan toimielinjärjestelmässä: ensimmäinen on työpaikkojen suojelu - yritämme siis varjella jo olemassa olevia työpaikkoja, koska tutkimme uutterasti mahdollisuuksia luoda uusia työpaikkoja - ja toinen on ympäristönsuojelu kaikkia uudistuksia yhdistävänä tekijänä. Jotta lähestymistapa voisi onnistua, sen on kuitenkin oltava ennen kaikkea kattava, integroitu, johdonmukainen ja kestävä, ei tilapäinen. On todettava, kuten olen sanonut aikaisemminkin, että Euroopan unioni on jo hyväksynyt toimintasuunnitelman epäsuotuisia alueita varten, joihin kuuluvat paitsi vuoristoseudut myös arktiset alueet ja rannikkoalueet, joita uhkaa autioituminen.
Voisimme sanoa, että tällä mietinnöllä raivataan tietä kahdelle muulle mahdolliselle syventävälle toimenpiteelle ja vahvistetaan siten se, että lainsäätäjän työ on raivata pääväylä, josta sitten erkanee polkuja, jotka käyvät suoremmin ongelman ytimeen. Vuoristoseudut ovat yksi osa ongelmaa ja arktiset alueet - sen mietinnön aihe, jonka rouva Anttila piakkoin esittelee - ovat toinen osa. Tulevaisuudessa, kenties seuraavan vaalikauden aikana, joku saattaa tarkastella myös autioitumisen uhkaamia rannikkovyöhykkeitä. Aina ei siis ole ehdottoman välttämätöntä ottaa käsittelyyn ongelmaa koko sen laajuudessa: se olisi askel taaksepäin, keino jatkaa hienojen periaatteellisten julkilausumien ja hienojen toimenpiteitä koskevien ehdotusten esittämistä ehdottamatta kuitenkaan konkreettisesti ja yksityiskohtaisesti välineitä, joilla ongelman ytimeen voitaisiin pureutua ja joilla voitaisiin luoda konkreettisia toimenpiteitä.
Mitä konkreettisia toimenpiteitä? Luettelen niistä nopeasti vain muutamia. Ennen kaikkea tarvitaan integroitu lähestymistapa. On kannustettava pysyvää asutusta alueella mahdollistamalla kiinteät - ei satunnaiset - tulot ekologisten ja sosiaalisten palveluiden kaltaisista palveluista, jotka täydentävät toimintaa, joka on ensisijaista ja pääasiallista ja jonka täytyy säilyäkin sellaisena, eli maataloutta. On koottava yhteen teokseen vuoristoseutuja koskevat keskeiset asetukset ja luotava siten oikea Euroopan unionin " vuoristoseutuja koskeva sääntökokoelma" . Tarvitaan seminaareja, joissa käsitellään syvällisesti ongelmia, tarvitaan komission tiedonanto neuvostolle aiheesta " Euroopan unionin vuoristoseudut" ja alojen välinen toimintasuunnitelma, jolla tämä uusi lähestymistapa toteutetaan käytännössä. On edistettävä pilottihankkeita Terra- ja Leader-ohjelmien välityksellä, ja lisäksi tarvitaan useita muita aloitteita, joita voi yksityiskohtaisemmin tutkia komissaari Fischler, jolle luovutan esittelijänä tämän tutkimuksen, jotta hän voi ottaa sen huomioon viitoittaessaan Agenda 2000: n yhteydessä uusia linjauksia maaseudun kehitystä varten.

Fantuzzi
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, ryhmämme suhtautuu myönteisesti näihin kahteen komission kertomukseen asetuksista 2078 ja 2080. Kollega Otila sanoi, että nämä kaksi kertomusta on tehty liian hätiköiden. Pelkäänpä, että totuus on päinvastainen ja että kertomukset ovat hieman myöhässä. Nämä asetukset, jotka koskevat YMP: n liitännäistoimia, ovat itse asiassa vuodelta 1992, ja nyt, vuonna 1998, kuusi vuotta myöhemmin, olemme ensimmäistä kertaa laatimassa arviota kaikista näistä toimenpiteistä. Luulen, että näin innovatiivisia toimenpiteitä, jotka esittelyhetkellään olivat niin kovin merkityksellisiä, on hyvä valvoa säännöllisemmin ottaen huomioon, että kyseessä on ala, joka tekee tuloaan nyt enemmän kuin koskaan ja joka kaipaa jatkuvia päivityksiä ja tarkistuksia.
Kuten herra Iversen sanoi, ongelma on se, että näiden toimenpiteiden tehokkuutta ei ole arvioitu kriittisesti. Meidän on siis poistettava tämä epäkohta, koska tällaiset arviot on asetettava saataville. Meillä on oltava kaikki tarpeelliset tiedot siitä, miten näitä pysyväluonteisia rahoitusvoimavaroja on käytetty, myös siitä syystä, että meidän täytyy jo alkaa tarkastella uusia ehdotuksia, ja luulen, että ympäristönäkökohtien sisällyttämistä YMP: hen kannattavat tarvitsevat erittäin käypiä perusteluja ja tietoja, koska monet vastustavat perinteisten markkinapolitiikkojen uudistamista ympäristönäkökohtien huomioon ottamiseksi.
Haluaisin kannustaa herra komissaaria jatkamaan eteenpäin näiden ensimmäisten kokemusten pohjalta. Tiedämme, että uuteen maaseudun kehittämistä koskevaan asetukseen on sisällytetty asetusten 2078 ja 2080 toimenpiteet, mutta kolme asiaa ovat meistä epäilyttäviä. Ensimmäinen on se, että uusille liitännäistoimille osoitettu rahoitus on yhä hieman alhainen, ja herra Iversen toteaakin tämän mietinnössään. On tapauksia, joissa korvaukset eivät todennäköisesti vastaa tarpeita, mistä syystä näille toimenpiteille voitaisiin ajatella myös jonkin suuruista yhteisrahoitusta. Toinen epäilyttävä seikka on se, että asetusta 2080 rasittaa edelleen epäselvyys yhteisön metsäalaan selkeästi kuuluvista eri toimenpiteistä - on totta, että yhteisötasolla ei ole suoraa toimivaltaa, mutta Theonasin mietinnössä olemme todenneet, että yhteisötasolla voitaisiin toteuttaa monenlaisia toimenpiteitä - ja toisaalta muiden tuotteiden kuin elintarvikkeiden, kuten puun, tuotannosta saatavista korvaustuista. Mielestäni komission on siksi kiinnitettävä huomiota tarpeeseen esitellä ehdotuksia juuri metsäpolitiikan alalla. Kolmas epäilyttävä seikka on, että uusissa " Agenda 2000" -ehdotuksissa kaavaillaan ympäristönormien noudattamista koskevia sääntöjä, joiden osalta jäsenvaltioille jätetään hieman liian paljon harkinnanvaraa. Katson, että toissijaisuus on hyvä asia, mutta ei näin pitkälle vietynä. On nostettava arvoonsa asetuksista 2078 ja 2080 saadut kokemukset varjelemalla yhteisiä sääntöjä, joiden rajoissa voidaan sitten antaa tilaa jäsenvaltioiden itsenäisille aloitteille.
Mitä vuoristoseutuihin tulee, haluaisin onnitella herra Santinia. Mielestäni hän hahmottelee mietinnössään vuoristosta kuvan, joka kertoo enemmän kuin postikortit, ja jota tarvitsemme nyt kipeämmin kuin koskaan.
Monet seikat ovat keskeisiä, ja haluan yksinkertaisesti lisätä, että näiden aloitteiden toteuttamisen ei tarvitse tapahtua vain yhteisötasolla. Oikeastaan minusta on aina vaikuttanut vähän siltä, että yhteisötasolta vaaditaan liikaa. Toimenpiteitä on toteutettava johdonmukaisesti jäsenvaltioiden ja alueiden tasolla, sillä YMP: n uutena ajattelutapana on antaa alueille mahdollisuus suunnitella vapaammin oman alueensa asioita, koska kaikilla alueilla on fyysisiä ja luonnon aiheuttamia epäsuotuisuustekijöitä, ja alueita on siksi autettava ja käsiteltävä yksittäistapauksina.

Keppelhoff-Wiechert
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari Fischler, Euroopan unionin maatalouden ympäristöohjelmat on vastaanotettu eri jäsenvaltioissa hyvin eri tavalla. EU: n maatalouden ympäristöohjelmien hyväksymistä koskeva Saksassa tehty tieteellinen analyysi osoittaa tämän varsin selkeästi. Teidän kotiseudullanne, arvoisa komissaari, sanotaan 86 %: n maanviljelijöistä hyväksyvän kyseiset ohjelmat. Meillä Saksassa vastaava luku on 30 % ja Ranskassa 17 %.
Komissio on nyt, kun on kulunut kolme vuotta kyseisen ympäristöasetuksen voimaantulosta, esittänyt Euroopan parlamentille ja neuvostolle asetuksen soveltamista koskevan selvityksen. Esittelijä Iversen, johon vetoan pääasiassa, on minun näkökulmastani tuonut hieman kielteisen sävyn koko mietintöön. Hän viittaa tavoitteisiin liittyviin puutteisiin - tavoitteet pitäisi hänen mielestään määritellä tiukemmin - ja vaatii myös niiden määrällisten parannusten, jotka maanviljelijöiden on saavutettava ohjelmaa sovellettaessa, selvempää toteamista. Hän vaatii muun muassa, että maatalouden ympäristöohjelmat olisi suunnattava paljon enemmän tuloksiin; tämän vuoksi voi olla taas tarpeen lisätä palkkioita ja kannustimia joillakin alueilla, myös demokratian vahvistaminen saattaa vielä olla jossakin määrin tarpeen.
Yhteisön määrärahoista yhteisrahoitettaville palkkioille sovelletaan nykyään ylärajoja. Voi kuitenkin olla tarpeen mukauttaa näitä ylärajoja todellisiin tarpeisiin. Katsoisin, että niillä jäsenvaltioilla, jotka ovat kehittäneet ja toteuttaneet itsenäisiä maatalouden ympäristöohjelmia jo ennen maatalousuudistusta, on kokemukseen perustuva tietty etumatka. Syynä maatalouden ympäristöohjelmien erilaiseen hyväksymiseen EU: ssa ei ensisijaisesti voida pitää maanviljelijöiden osittain puuttuvaa valmiutta osallistua ohjelmiin, vaan pikemminkin yhteisön jäsenvaltioiden rahoituksen painottumista ja järjestelymahdollisuuksia vastaavien ohjelmien luomisen ja muotoilemisen yhteydessä.
Omalla kotiseudullani maanviljelijöillä on jo kohtalaisen paljon kokemusta näistä asioista. Vastatuulta lienee ollut alussa melkoisesti, mutta luulen, että asioihin on nykyään perehdytty varsin laajalti. Suurin osa uutena muodostuvasta pohjavedestä syntyy maatalouskäytössä olevien alueiden alapuolella. Eikä tässä vielä kaikki. Juomaveden tuottaminen on maan kattavan viljelykäytön säilyttämisen yhteydessä yksi maatalouden tärkeistä aikaansaannoksista elintarvikkeiden tuotannon ja usein käsittelemämme kulttuurimaiseman hoidon ja säilyttämisen ohella. Sen tähden uskon myös, että on järkevää käsitellä näitä metsä- ja vuoristoseutuja koskevia mietintöjä yhteisesti myös näistä näkökulmista. Näiden tärkeiden syiden vuoksi kannatan myös sitä, että maatalous säilyy niilläkin seuduilla, joiden luonnonolot ovat epäsuotuisat. Siirtomaksujen käyttäminen tähän tarkoitukseen on tarpeellista ja oikeutettua.
Lopuksi haluaisin sanoa, että maatalouden ympäristöohjelmat tähtäävät muun muassa siihen tavoitteeseen, että maataloudelle ja sen monimuotoisille toiminnoille annetaan rahallista vahvistusta myös syrjäseuduilla. Asetus 2078/92 myötävaikuttaa siis tällä tavoin varsin merkittävästi maaseudun vakauttamiseen.

Anttila
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, onnittelut kollegoille ansiokkaista mietinnöistä. CAP-uudistukseen sisältyneiden ympäristötoimenpiteiden sopimukset kattavat vain 17 % kaikista EU-tiloista. Ympäristötuki on käytössä vain viidessä jäsenmaassa. Siksi järjestelmän houkuttelevuutta tulee lisätä esimerkiksi sitomalla se tukien saamisen ehdoksi. Ympäristötukea on jatkossa voitava käyttää myös ympäristöä kuormittavan tuotannon vähentämiseen. Ympäristön suojelu ja kestävä kehitys nousevat yhä tärkeämmiksi kuluttajien elintarvikkeiden ostopäätöksissä. Hyvän eurooppalaisen maataloustuotannon käytännön periaatteilla saadaan kestävä perusta eurooppalaisille laatuluokan elintarvikkeille, kuten kollega Mulderin elintarvikkeiden laatupolitiikkaa käsittelevässä mietinnössäkin esitetään. Euroopan unioni menestyy globaaleilla elintarvikemarkkinoilla vain laadukkailla tuotteilla.
Kollega Otilan mietinnön mukaan metsitystoimenpidejärjestelmä ei ole toiminut odotetusti. Suomen ja Ruotsin liityttyä unionin jäseneksi kokonaan uutena alueena tuli pohjoinen havumetsävyöhyke, missä metsien uudistaminen ja kestävä käyttö ovat olleet yksi kansantalouden selkäranka vuosikymmenien ajan. Aivan kuten kollega Otila jo totesikin, metsätalouden tulee toimia jatkossakin vapaan kilpailun periaatteilla. Yhteisöpolitiikalla tulee koordinoida sellaisia asioita, joista on hyötyä ja arvonlisää unionin alueen metsien kestävälle käytölle ja hyödyntämiselle. EU: n toimintaa tarvitaan muun muassa varmistamaan WTO-neuvotteluissa puunjalostusteollisuuden tuotteille esteetön pääsy globaaleille markkinoille. Unionin tulee myös huolehtia kestävän metsänhoidon ja -uudistamisen kriteereiden määrittelystä unionin alueen metsätalouden tuotteille, koska vain siten voidaan estää liian yksipuolisen ympäristöjärjestöjen vaikutusvaltaa lisäävän sertifikaatin käyttöönotto. Sertifiointijärjestelmiähän kehitetään koko ajan jäsenmaiden omasta toimesta ja siksi tarvitaankin EU-tason kattojärjestelmä jäsenmaiden sertifikaateille. Teille, herra komissaari, on tästä asiasta tehty ehdotuksiakin, ja kysyn: milloin saamme teiltä esityksen EU: n tason kattojärjestelmästä jäsenmaiden sertifikaateille?
Kollega Santinin mietintö käsittelee kattavasti vuoristoalueiden erilaisia ongelmia. Näen hyvin paljon yhteisiä ongelmia maatalouden harjoittamisessa vuoristoisilla ja arktisilla alueilla. Molemmissahan on lyhyt kasvukausi, pitkät etäisyydet, harva asutus, vaikeat viljelyolosuhteet ja niin edelleen. Euroopan unioni voi toimia kestävällä tavalla vain kunnioittamalla erilaisuutta ja ottamalla vielä nykyistäkin enemmän huomioon alueiden erityistarpeet. Mielestäni nämä nyt käsittelyssä olevat mietinnöt antavat erinomaisen mahdollisuuden antaa enemmän painoa nimenomaan alueiden erityistarpeille, joita kieltämättä laajan unionin alueella on, aivan kuten vuoristoalueita käsittelevässä mietinnössä ansiokkaasti todetaan.

Rosado Fernandes
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, minulle on annettu todella pitkä puheaika, mutten tahdo käyttää sitä kokonaan, jotta kuulijat eivät väsyisi kesken kaiken. Aion silti puhua kaikista kolmesta mietinnöstä: Iversenin, Otilan ja Santinin.
On selvää, että Iversenin mietintö ilmentää syvällistä asiantuntemusta etenkin sellaisten maatalousalueiden osalta, joissa voidaan harjoittaa voimaperäistä viljelyä. Näin ei ole minun maassani tai esimerkiksi Kreikassa, sillä näissä maissa on alueita, joissa voimaperäinen maatalous - ellei nyt sitten kyse ole sikojen teollisesta kasvattamisesta - ei ole mahdollista, vaikka sitä haluttaisiinkin harjoittaa. Erilaiset ympäristöolot ja ympäristövaikutukset synnyttävät maiden välille valtaisia eroja. Miten sellaisia tekijöitä voidaan arvioida? Tutkimalla, pyytämällä yliopistollisia ja muita tutkimuslaitoksia tekemään tutkimuksia siitä, minkälaisiin tuloksiin erilaiset toimenpiteet ovat johtaneet.
Sillä ei ole epäilystäkään siitä, että kaikki maat eivät voi yhdistää kehitystä luonnonsuojeluun. On myös sellaisia maita, joiden kehitys on liian nopeaa ja jotka sen vuoksi vaurioittavat luontoa. Joten kuka näistä asioista oikeastaan päättää? Tämä ongelma meillä on jatkuvasti. Virkavaltako päättää, millä tavoin minä harjoitan hyvää maataloutta? Luonnollisestikin yhdyn kyllä kollega Fantusin toteamukseen siitä, että on laadittava yleisiä sääntöjä, joita sovelletaan koko Euroopassa.
Mitä tulee Otilan mietintöön, sen aiheena on muuan liitännäistoimi, jonka hyöty on erittäin suuri. Tosin me kaikki tiedämme, ettei sillä pystytä ratkaisemaan Euroopan metsäongelmaa, mutta ainakin omani kaltaisissa maissa tuotantoa voidaan sen avulla kuitenkin vähentää eräillä marginaalisilla alueilla. Mutta tässäkin asiassa vaaditaan jonkin verran tutkimusta: on ratkaistava, mitä lajeja istutetaan alueille, joiden maaperä on köyhä, on nähtävä, onko noilla lajeilla tosiasiallisesti mitään taloudellista arvoa tulevaisuuden kannalta, ja on ratkaistava, kuka näistä asioista päättää, paitsi itse maanviljelijät, jotka joutuvat jättämään alueensa kesannolle. Kuka tästä kaikesta päättää? Siinä tarvitaan rahaa, ja lisäksi on arvioitava erilaisia toimenpiteitä, joita kussakin maassa on toteutettu. Enkä ole täysin samaa mieltä siitä, että ne rahat, jotka on yhdessä maassa käytetty huonosti, olisi otettava pois kyseiseltä maalta ja annettava jollekin toiselle maalle, joka osaa käyttää ne paremmin. Ja kerron, miksi: koska komissiolla voi olla myös pedagoginen tehtävä samalla kun se tekee yhteistyötä kansallisten hallitusten kanssa.
Mitä ystäväni Santinin mietintöön tulee, minun on todettava, että ystäväni Santini on enemmän tirolilainen kuin italialainen. Hän on tosiaankin kotoisin pikemminkin komissaari Fischlerin jodlausalueelta kuin varsinaisen italialaisen laulun alueelta. Niinpä hän onkin tehnyt mietinnön, jossa käsitellään vuoristoalueita, ei tosin suoranaisesti Tirolia, mutta kylläkin Italian vuoristoalueita, jotka ovat Tirolin jatke. Ja tunnen tuon köyhän ja kuivan vuoriston, jossa ei ole lunta; noilla vuorilla asuva maanviljelijä ei voi toimia hiihdonopettajana.
Niinpä rohkeninkin, kaikella kunnioituksella meidän välistämme ystävyyttä ja hänen parlamentissa tekemäänsä työtä kohtaan, ehdottaa, että hän ottaisi vuoristoalueiden lisäksi huomioon myös vähäsateiset alueet. Minun onnistuikin saada mietintöön mukaan eräitä tarkistuksia, jotka hän ystävällisesti hyväksyi. On totta, että herra Görlach laati jo edellisen vaalikauden aikana vähäsateisia alueita koskevan mietinnön. Siitä huolimatta mielestäni oli aiheellista kiinnittää niihin enemmän huomiota, sillä yleensä tiede on kiinnostunut vain rikkaista alueista, joilla on varaa maksaa. Tieteen alalla ei kanneta huolta köyhistä alueista, koska niillä ei ole rahaa, millä maksaa. Juuri sen vuoksi rohkenenkin pyytää, että komissio suvaitsisi edistää hiukan laajempiakin tutkimuksia Euroopan todellisesta tilanteesta. Ja nyt olen päässyt tien päähän, tämä riittää. Jätän viimeisen minuutin käyttämättä kiitokseksi kaikille niille, jotka hyväntahtoisesti kuuntelivat puheeni loppuun asti.

Querbes
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, meille esitetyt kolme mietintöä tuntuvat mielestäni erityisen tärkeiltä, jotta voimme tarkastella unionin politiikkoja. Niissä pohditaan sellaisia maatalous- ja metsätalouspolitiikkoja, jotka olisivat ympäristöystävällisempiä ja takaisivat maankäytön sekä inhimillisten toimintojen säilyttämisen ja kehittämisen.
Nämä kysymykset ovat yhteiskuntiemme tärkeimpiä huolenaiheita. Ne ovat nousseet päällimmäisiksi huolenaiheiksi, kun on hylätty tuottavuutta korostavat politiikat, jotka ovat huonontaneet tuotteiden laatua ja ympäristön tilaa, aiheuttaneet työttömyyttä ja herkkien alueiden autioitumista. Vaihtoehtoisilla politiikoilla oli siten kaikki edellytykset menestyä, mutta esittelijöidemme tekemät yhteenvedot osoittavat muuta, komission antamien tietojen puutteellisuudesta huolimatta. Niissä todetaan, että tavoitteita ei ole saavutettu. Maataloustoiminnan taantuminen on muuttanut usein maatalousalueet kesannoiksi ja hoitamattomiksi metsiksi, joita ei hyödynnetä ja jotka ovat erittäin alttiita tulipaloille etenkin Etelä-Euroopassa. Vuoristoiset ja hankalat alueet autioituvat koko ajan. Maanviljelyyn liittyviä ympäristönsuojelutoimenpiteitä ei ole sovellettu ympäristöä raiskaaviin tehotuotantoalueisiin. Tämä epäonnistuminen johtuu YMP: stä, jonka takia maatalous- ja metsätaloustuotannossa on pakko noudattaa sellaisten markkinoiden sääntöjä, joilla hinnat ja ihmiset jäävät jalkoihin.
Vaihtoehtoisia politiikkoja on olemassa. Parlamenttimme hyväksymässä Cunhan mietinnössä, samoin kuin laissa ranskalaisen maanviljelyn suuntaviivoiksi, kehotetaan YMP: n uudistamiseen siten, että julkinen rahoitus käytettäisiin laadukkaan tuotannon kehittämiseksi, ja siten, että alueet otettaisiin käyttöön, ympäristöä kunnioitettaisiin ja työllisyyttä edistettäisiin. Hankalilla vuoristoalueilla sijaitseville pienille tuotantorakenteille olisi hintojen ja palkkioiden avulla taattava riittävä toimeentulo. Palkkioiden suuruus olisi kaikkialla määritettävä maatilojen mukaan, jotta voitaisiin hidastaa tuotantokilpailua ja rahoittaa maatalousalueiden hyödyntämistä koskevia sopimuksia, joissa tavoitteiksi on otettu laatu, työllisyys ja ympäristö.
Unionin suurimmassa viljelysmetsässä, joka sijaitsee Ranskan lounaisosassa, kuten myös Välimeren alueen metsissä, voitaisiin kansoittaa tällä hetkellä autioituneet alueet uusien pihkantuotantoon liittyvien tuotantotekniikoiden toteuttamisen avulla. Tässä vain kolme tarkasti rajattua hanketta sellaisen politiikan hengessä, joka mahdollistaisi sen, että unionin varaama rahoitus vastaisi yhteiskuntamme tarpeisiin.

Graefe zu Baringdorf
Arvoisa puhemies, paljon kiitoksia kymmenestä minuutista. Sain kollegalta jo yhden, se tekee 11. Aloitan nyt omat kolme minuuttiani.
Ensimmäinen kohta: meidän on vielä kerran tehtävä selväksi näiden liitännäistoimien, siis asetusten 2078 ja 2080, tavoitteenasettelu. Herra Fischler, ette siihen aikaan vielä ollut komissaari, eikä Itävalta vielä ollut EU: n jäsenvaltio. Tavoitteena ei ollut saada aikaan innovaatio-ohjelmaa, vaan - kuten jo nimikin sanoo - "liitännäistoimet" hintojen laskemiselle, joka suoritettiin virheellisesti interventiojärjestelmässä ja joka painoi tietyt korkean tuotannon ulkopuoliset alueet taloudellisessa mielessä äärialueille. Näin oli tarkoitus saada aikaan tasaus ja mahdollisuus suorittaa maatalousmaan metsitys asetuksen 2080 avulla siellä, missä maataloustuotantoa on vähennetty. Tämä tavoitteenasettelu oli siis perustana kyseisille ympäristötoimenpiteille.
Liitännäistoimista on nyt kehkeytynyt innovaatio-ohjelma - ja nyt käsittelen toista kohtaa, herra Fischler - millä ei ole mitään tekemistä tavoitteenasettelun kanssa, vaan asianomaiset tahot ovat hyödyntäneet toimia tällä tavoin. Itävalta on hyvänä esimerkkinä tästä. Liittymisenne tapahtui myöhemmin, ja olette heti käyttäneet tätä ohjelmaa hyödyntämällä ympäristövaatimuksista aiheutuvaa erityistä tuotantotapaa tuotteiden erityislaatuna markkinoinnissa. Sama koskee biologiseen tuotantoon erikoistuneita tiloja, jotka ovat tulleet mukaan tähän ohjelmaan myös suotuisilta alueilta, ja jotka ovat pystyneet sen tähden tulemaan toimeen näiden pikemminkin vähäisten ympäristöalan tasausmaksujen kanssa, koska ne ovat voineet saada markkinoilla parempia hintoja. Herra Iversenin mietinnössä sanotaan, että suotuisilla alueilla eivät tilat ja seudut ole muuten panneet tätä ohjelmaa täytäntöön, mikä selittyy juuri sillä, että nämä toimenpiteet ja niistä aiheutavat maksut eivät olisi pystyneet tasoittamaan satojen vähenemistä näillä alueilla. On siis kyse liitännäisohjelmasta. Sitä hyödyntäneet tahot ovat tehneet siitä innovaatio-ohjelman.
Kolmantena kohtana on rahoituskysymys. Ohjelmahan kuului pakollisiin menoihin. Olen hiljattain puhunut Baskimaan maatalousministerin kanssa. Hän oli vierailulla Itävallassa ja oli todella hämmästynyt siitä, kuinka paljon Itävalta hyötyy tästä ohjelmasta. Ihmettelenpä, miksi ette ole tehneet samoin viime vuosina? Oli kyse ohjelmasta, josta komission oli ilmoitettava. Se olisi täytynyt maksaa, koska se kuului pakollisiin toimenpiteisiin ja tuli EMOTR-takuista. Näin olisi voitu laajentaa rahoitusta, ja meillä olisi nyt suurempi talousarvio eikä meidän olisi tänään ponnisteltava tämän laajentamisen hyväksi.
Viimeinen kohta: on kyse tämän ohjelman näkökulmasta. Tässä olen samaa mieltä kanssanne. Tämä ohjelma on sisällytettävä toiseen pilariin siten, että yhdistetään nyt toisaalta se, mikä on jo pantu käytännössä toimeen ja toisaalta se, mikä on aloitettu ympäristöohjelmana ja mistä on tullut erityistuotannon avulla toimiva innovaatio- ja markkinointiohjelma, maaseudun integroidun kehittämisen rakenneohjelmaan. Tässä siis olen samaa mieltä kanssanne. Eri mieltä olen kanssanne tietysti siitä, että teette komissaarinakin sen virheen...
(Puhemies keskeytti puheenvuoron.)

Barthet-Mayer
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, arvoisa komissaari, tämä keskustelu on asetettava YMP: n uudistusta koskevaan yleisempään asiayhteyteen. Maanviljelyyn liittyviä ympäristönsuojelu- ja metsitystoimenpiteitä koskeville olemassa oleville asetuksille on annettava tässä merkittävä asema. Yhtä lailla kuin pitää paikkansa, että nämä asetukset vastasivat vuonna 1992 todellisiin pyrkimyksiin sisällyttää vähemmän tuotantoa korostavia näkökohtia, yhtä huolestuttavaa on nykyään huomata, että niitä koskeva yhteenveto on ristiriitainen, jopa kielteinen.
Toimintaa olisi muutettava perusteellisesti Agenda 2000: n myötä elintarviketurvallisuuden tehostamiseksi etenkin lihatalouden alalla. Euroopan unionilla on 70 %: n alijäämä eläinruokinnassa käytettävien proteiinien alalla, ja se on siten yhä mahdollisten kansainvälisten kauppasaartojen armoilla. Lisäksi yhä useammat maanviljelijät ovat ryhtyneet tuottamaan uusia ja laadukkaita paikallisia tuotteita, jotka ovat ympäristöystävällisempiä. Tässä tuotannossa alueelliset markkinat ja paikalliset alueet asetetaan anonyymien tuontimäärien edelle. Asiaa on tarkasteltava syvällisesti, sillä maataloustyöpaikat, elintarviketurvallisuus, tuotteiden laatu ja maatalousympäristön suojelu ovat YMP: n uudistuksessa keskeisellä sijalla.
Enää ei pidä tyytyä tukitoimenpiteisiin, jotka ovat usein vain naamio tuotantoa korostavalle maataloudelle, hintojen jatkuvalle alentamiselle, sääntelyn purkamiselle ja maailmanmarkkinoille. YMP: hen on sisällytettävä yhtä hyvin taloudelliset ja sosiaaliset kuin ympäristöön ja unionin maatalousalueiden maankäytön suunnitteluunkin liittyvät näkökohdat.
Kyllä, herra Iversen, teillä on syytä pahoitella sitä, että komissio tyytyi tekemään vain pelkän yhteenvedon ilman todellista arviointia. Komissio ei ole halunnut tehdä toiminnallisia johtopäätöksiä, jotka ovat välttämättömiä tulevaisuudessa. Maanviljelyyn liittyviä ympäristönsuojelutoimenpiteitä ei saa rajoittaa pelkiksi maanviljelijöiden saamiksi lisätuloiksi. Jos eurooppalaisten tuottajien on myytävä maataloustuotteita alle tuotantohintojen, se ei edistä kestävää kehitystä.
Sen sijaan, että moninkertaistaisimme maanviljelijöille tarkoitetut ympäristön ehdoilla noudatettavat velvoittavat säännöt, meidän olisi heti alusta alkaen sisällytettävä toimitusasiakirjoihin ehdot sellaisten tukien maksamisesta, jotka suhteutetaan yrityksen uudentyyppisestä maataloudestaan saamaan terveydelliseen, sosiaaliseen ja ympäristölliseen hyötyyn, esimerkiksi vuoristoalueille tarkoitetut erityiset määräykset, kuten herra Santini ehdottaa, tai epäsuotuisille alueille tarkoitetut erityiset määräykset. Mitä tulee teollisuustyyppisiin maatiloihin, jotka usein saastuttavat, soveltakaamme niihin " saastuttaja maksaa" -järjestelmiä, joihin sisältyy ympäristön ehdoilla noudatettavia sääntöjä ja tuille asetettava katto.
Voimme lopuksi tehdä saman huolestuttavan johtopäätöksen maatalouteen sisältyvän metsätalouden tukijärjestelmän epäonnistumisesta. Maat ovat soveltaneet sitä hyvin eri tavoin, eikä sillä ole ollut todellista vaikutusta maatalousalueiden kehittymiseen, vaikka se onkin täyttänyt maankäyttöä ja viljellyn maapinta-alan vähentämistä koskevan tehtävänsä. Riittäisi, jos otettaisiin käyttöön yksinkertainen eurooppalainen metsätalousstrategia, joka innostaisi meitä tuottamaan kestävällä tavalla metsää Euroopassa ja kieltäytymään trooppisen tai pohjoisen puun tuonnista, puiden, jotka ovat usein peräisin avohakkuista.
Meidän on luonnollisesti puolustettava rahoituslähteiden huomattavaa lisäämistä, mutta on välttämätöntä kehittää unionin todellista poliittista tahtoa näiden toimenpiteiden takaamiseksi ja käytön yleistämiseksi.

Nicholson
Arvoisa puhemies, ympäristöystävällisemmän viljelyn edistäminen ei ole helppoa. Se on jopa entistä vaikeampaa, kun voittomarginaalit on otettava huomioon. Se vaatii ylimääräisiä varoja, joilla voidaan kehittää uusia tuotantoaloja uusien rakennusten kustannusten vuoksi. Tämän vuoksi meidän on oltava realistisia ja järkeviä toivomamme lopullisen päämäärän osalta.
Lisäksi on täysin selvää, että jos syrjäänvetäytymislauseke on mahdollinen, useat kansalliset hallitukset eivät aseta käyttöön tarpeellista rahoitusta, ja siitä seuraa se, että ehdotusta ei panna täytäntöön. Tämä on todellinen ongelma, joka on ratkaistava, kun tarkastelemme uudistuspakettia. Mielestäni vaarana on, että luomme hyvin epätasa-arvoisen pelikentän. Meidän on varmistettava se, että näin ei tapahdu Euroopan unionissa.
Herra Santinin mietinnössä - johon suhtaudun myönteisesti - keskitytään vuoristoalueisiin. Tämä on hyvä asia. Minulla ei ole mitään sitä vastaan. Minusta näyttää kuitenkin siltä, että nämä vuoristoalueet ovat hyvin samankaltaisia epäsuotuisten alueiden kanssa. Parlamentti ja sen valiokunnat näyttävät nyt kehittävän uusia keinoja, joilla saada tukea saarten, syrjäisten alueiden ja vuoristoalueiden kaltaisille alueille, mutta vaarana on, että keskitymme liian suppealle alueelle ja että emme oikeastaan autakaan niitä. Käyttöönotetuilla yleisillä rakenteilla pitäisi varmastikin voida ratkaista ongelma.
Syrjäisillä alueilla toteutettavien toimenpiteiden on oltava laaja-alaisempia. Epäsuotuisten alueiden tulevaisuus on tällä hetkellä erittäin synkkä, sillä niiden tulot vähentyvät merkittävästi. Meidän on tarkasteltava tätä kysymystä ja meidän on tehtävä sitä koskevia ehdotuksia tulevaisuudessa.

Puhemies
Paljon kiitoksia. Keskeytämme nyt yhteiskeskustelun, jota jatketaan äänestysten jälkeen.

Äänestykset
Bertens
Arvoisa puhemies, minulla on kunnia puhua niiden viiden ryhmän puolesta, jotka ovat laatineet esillä olevan päätöslauselman; kyseessä ovat sosialistit, vihreät, GUE-ryhmä, ARE-ryhmä ja tietenkin liberaalit. Haluan ilmoittaa teille, että nämä ryhmät hyväksyvät vain kaksi PPE-ryhmän esittämää tarkistusta, nimittäin tarkistukset 5 ja 8. Tarkistus 8 hyväksytään vain sillä ehdolla, että tämä uusi teksti muodostaa 2 kohdan.

Bourlanges
Arvoisa puhemies, haluaisin viitata työjärjestyksen 102 artiklaan, koska tätä päätöslauselmaa koskevia tarkistuksia ei ole saatavilla ranskaksi. Sanon tämän sitäkin kärkkäämmin, koska äänestäisin mielelläni tämän päätöslauselman puolesta, mutta mielestäni on täysin mahdotonta kertoa mielipidettään, kun tarkistuksia ei ole saatavilla kaikilla kielillä. Odotin asiakirjojen jakoa kymmenen minuuttia. Minulle kerrottiin, ettei tarkistuksia ollut enää saatavilla ranskaksi, ja että niitä oli mahdotonta löytää, ja neuvottiin odottamaan. Odotin vaadittavan ajan istunnon alkamiseen asti. Eli meillä ei ole siten tarkistuksia yhdellä Euroopan unionissa käytettävällä kielellä.

Posselt
Arvoisa puhemies, olen yhdessä herra Dupuis'n ja muiden kanssa allekirjoittanut useita tarkistuksia, joissa vaaditaan ryhtymään toimenpiteisiin lukuisia muita diktaattoreja ja entisiä diktaattoreja vastaan. En löydä papereistamme ainoatakaan näistä tarkistusehdotuksista ja kuulen nyt, että hallinto on julistanut ne niin sanotusti epäasianmukaisiksi. Kysymykseni kuuluu: milloin hallinto on alkanut päättää, keitä diktaattoreja ja entisiä diktaattoreja vastaan saamme ryhtyä toimenpiteisiin ja keitä vastaan taas emme?

Puhemies
Herra Posselt, olette ymmärtänyt asian väärin. Hallinto ei päätä, otetaanko tarkistus käsiteltäväksi vai ei, vaan puhemies itse. Tässä yhteydessä on kyse vain kenraali Pinochetin pidättämisestä eikä mistään muusta. Kaikki tarkistukset, jotka eivät liity tähän aiheeseen, hylätään näin ollen. Tarkistusten esittäjät ovat tietääkseni saaneet myös asiasta.

Bourlanges
Arvoisa puhemies, en ole koskaan kiistänyt, etteikö tarkistuksista olisi olemassa ranskankielistä versiota. Sanoin vain, ettei tätä versiota ollut saatavilla. Onneksi yksi kollegoistamme on hyväntahtoisesti muuttunut vahtimestariksi, ja olen juuri saanut puheenvuoroni jälkeen asiakirjan ranskankielisenä.
Olen tästä iloinen. Mutta tästä kaikesta riippumatta ihmettelen päätökseen johtaneita syitä ja pohdin, kuka on se viranomainen, jonka päätöksen mukaan tiettyjä diktaattoreita koskevat tarkistukset ovat kelvollisia ja tiettyjä diktaattoreita koskevat tarkistukset eivät.
(Suosionosoituksia)
Puhemies
Voitte jättää niin monta päätöslauselmaesitystä kuin vain haluatte, mutta tällä kertaa on kyse yhdestä ainoasta henkilöstä eikä mistään muusta.

Galeote Quecedo
Arvoisa puhemies, hyväksyn herra Bertensin ehdotuksen, mutta kun nyt äänestämme tästä tekstistä, haluaisin esittää suullisen tarkistuksen, jonka sosialistiryhmä varmasti hyväksyy, ja siksi pyydän, että saan lausua sen tässä kohdin.
(Ennen tarkistusta 8 koskevaa äänestystä.)

Galeote Quecedo
Arvoisa puhemies, koska vahvistamme täällä sitoumuksemme yleismaailmallisen oikeuslaitoksen periaatteeseen, ja sen perusteella vaadimme toimivaltaisia viranomaisia tulkitsemaan sitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen periaatteiden mukaisesti, haluaisin lisätä sanojen " toimivaltaisia viranomaisia" jälkeen sanat " ja erityisesti Espanjan ja Ison-Britannian viranomaisia" , jotka ovat asianosaisia tahoja.
Olen vakuuttunut siitä, että koska se on täysin johdonmukaista, sosialistinen ryhmä ymmärtää sen, että Espanjan viranomaiset, sekä oikeus- että hallitusviranomaiset - jotka voivat lykätä tuomareiden esittämää pyyntöä - ja brittiläiset viranomaiset - jotka voivat suostua luovutukseen - ovat tämän tapauksen asianosaisia tahoja, ja sen vuoksi he tulevat hyväksymään tämän selvän maininnan.
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselmaesityksen.)

Bloch von Blottnitz
Nyt oli kyseessä johdanto-osan kappale G. Sen osalta pyysimme kohta kohdalta pidettävää äänestystä. Haluaisin kysyä herra Chichesteriltä - voihan olla, että tässä on käännetty jotakin väärin, sillä täällä on nyt sanamuoto: " Tähän mennessä esiintyvä radioaktiivinen jäte on pääosin lääketieteeseen liittyvää jätettä." Tämä on tietysti sataprosenttinen asiavirhe. Jos kyse on väärästä käännöksestä, on asia kunnossa, jos ei, meidän on tietysti poistettava ilmaisu " pääosin lääketieteeseen liittyvää jätettä" . Sillä se ei pidä paikkaansa, se on pötypuhetta, ja sen tietää jokainen!

Chichester
Arvoisa puhemies, vihreä ryhmä esitti alun perin tämän tarkistuksen valiokuntavaiheessa, joten en tiedä, mitä tällä hetkellä on tekeillä. Emme varmastikaan ole vielä päässeet äänestysvaiheeseen. Järjestämme siis erillisen äänestyksen johdanto-osan G kappaleen kolmesta osasta, joten miksi emme yksinkertaisesti äänestä?
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)

Blokland
Arvoisa puhemies, päätöslauselma ja mietintö, jossa herra Chichester kuvaa ongelmaa realistisesti ja objektiivisesti, tekivät meihin vaikutuksen. Siksi voimmekin kannattaa päätöslauselmaa.
Ydinvoimaloiden käytöstä poistamisesta tulee tulevaisuudessa yhä merkittävämpi teollinen toiminto. Päätöslauselmassa painotetaan oikeutetusti kansanterveyden ennalta ehkäisevää suojelua kaikkien ydinvoimaloiden käytöstä poistamiseen liittyvien toimintojen yhteydessä.
Monien unionin sisäisten ja ulkoisten suurien erojen vuoksi ydinvoimaloiden käytöstä poistamisen yhdenmukaistamista ei voida toteuttaa. Vastuu käytöstä poistamisessa on siis ennen kaikkea jäsenvaltioilla ja ydinvoimaloiden omistajilla. Ne tekevät itse valinnan välittömän ja kokonaisvaltaisen tai vaiheittain tapahtuvan käytöstä poistamisen välillä. Laskettaessa sähkön hintaa otetaan tietenkin huomioon myös voimaloiden käytöstä poistamisesta aiheutuvat kustannukset.
Tietojen ja kokemusten vaihtoa on kehitettävä, kuten myös tutkimus-, opetus- ja tiedotustoimintaa. Kun suurelle yleisölle tehdään selväksi se, miksi ydinvoimala on poistettava käytöstä, yhteisö saa paremman käsityksen käytöstä poistamiseen liittyvistä ongelmista ja radioaktiivisen jätteen varastoinnista. Esitämme kuitenkin kriittisen huomion N kohdasta: se, että käytöstä poistamisen ja radioaktiivisen jätteen loppusijoituksen yhteiskunnallinen hyväksyttävyys on ennakkoehtona ydinvoiman kehittämiselle tulevaisuudessa, menee mielestämme liian pitkälle. Siksi äänestimme sitä vastaan.

Holm
Mietinnön pitäisi otsikon mukaan käsitellä ydinvoiman käytöstä luopumista, mutta sisältö on pikemminkin ydinvoiman puolustamista . Sitä ei mielestäni voi hyväksyä. Ydinvoima ei ole turvallista, ja siitä on siksi luovuttava. Tässä mietinnössä olisi sen vuoksi käsiteltävä enemmän sitä, kuinka luopuminen tapahtuu, etenkin puhtaan teknisesti, ja kuinka luopumisesta tehdään turvallista muun muassa säteilyä ajatellen.
Olen sen vuoksi pahoillani siitä, että Euroopan parlamentin enemmistö ei halunnut tukea V-ryhmän laatimia tärkeitä tarkistuksia. Useat EU: n jäsenmaat ovat päättäneet aloittaa ydinvoimasta luopumisen, muun muassa Ruotsi ja Saksa, mutta sitä ei mietinnössä mainita. Olen sen vuoksi äänestänyt koko mietintöä vastaan.

Titley
Koska edustamani vaalipiiri sijaitsee alueella, jolla on useiden vuosien ajan ollut johtava asema ydinenergian siviilikäytössä, otan tyytyväisenä vastaan herra Chichesterin aloitteen laatia tämä mietintö ydinlaitosten käytöstä poistamisesta.
Ydinenergia herättää sekä voimakasta kannatusta että voimakasta arvostelua. Tämä voisi olla ydinenergiaa käsittelevä kysymys - miten ydinlaitokset poistetaan turvallisesti käytöstä niiden käyttöiän täytyttyä - joka voi yhdistää meidät kaikki!
Annan tunnustusta taidoille, joita ydinvoimatyöntekijöillä on, esimerkiksi useilla Luoteis-Englannin työntekijöillä, jotka työskentelevät tällä alalla ja auttavat nykyaikaista taloutta toimimaan. Luotan heidän kykyynsä poistaa vanhat laitokset käytöstä tulevaisuudessa, aivan kuten he ovat vastanneet haasteeseen uudelleenkäsitellä käytettyä polttoainetta aikaisemmin.
Kannatan tämän mietinnön periaatetta, jonka mukaan kyseinen työ on syytä jättää kansallisten viranomaisten ja teollisuuden asiantuntijoiden vastuulle eikä EU: lle.
Tässä mietinnössä ollaan kuitenkin oikeassa, kun pyydetään, että EU: n, jolla voi olla hyödyllinen rooli tutkimuksen alalla käytöstä poistamisessa, pitäisi sisällyttää työkenttäänsä tietenkin myös useat Keski- ja Itä-Euroopan maat, jotka tarvitsevat apua kommunistiajan ydinlaitosten turvallisessa käytöstä poistamisessa.

Puhemies
Julistan äänestyksen päättyneeksi.

Maataloustuotanto ja ympäristö - Maatalouden metsitystoimenpiteitä koskeva tuki - Vuoristoalueet    (jatkoa)
Puhemies
Jatkamme nyt aiemmin keskeytynyttä yhteiskeskustelua.

Wilson
Arvoisa puhemies, maatalouden ja eri vyöhykkeiden ympäristövaikutusten osalta minun on sanottava, että kaikki herra Santinin esittämät väitteet koskevat yhtäläisesti epäsuotuisia alueita. Maaseudun väkiluvun pieneneminen on ongelma, etenkin omassa maakunnassani Walesissa. Nuoret ihmiset - perheelliset - jättävät maaseutualueet lähteäkseen kaupunkeihin ja heidän tilalleen tulevat eläkeläiset tai henkilöt, jotka käyttävät maaseutualueita nukkumalähiöinä ja käyvät samalla töissä kaupungeissa. Tällä on tuhoisia seurauksia. Nuorten taloudellisen aktiivisuuden korvaa vanhempien ihmisten harrastustoiminta. Koulut ja kaupat sulkevat ovensa, ja linja-autoreitit lakkautetaan.
Meidän on tarkasteltava uusia keinoja, joilla pitää nuoret ihmiset maaseutualueilla. Meidän on varmistettava, että kaikkien maaseutualueiden julkiset palvelut ovat kohtuuhintaisia. Yksi tapa auttaa on löytää parempia menetelmiä korvata maaseudulla asuvien ihmisten tuottamat ympäristöpalvelut. Karjasta vuoristoalueilla maksettavia tasaushyvityksiä (Hill Livestock Compensatory Allowances, HLCA) pitäisi käyttää korvaamaan luonnon epäsuotuisuudesta aiheutuvia haittoja eikä ympäristötavoitteiden saavuttamiseen. Erilliset ohjelmat, joilla kannustetaan voimaperäistä viljelyä, kuten Tircymen-ohjelma Walesissa, olisi rahoitettava erillisillä maatalous- ja ympäristöohjelmilla.
Harvaan asuttujen alueiden ihmisten identiteettiä on myös kunnioitettava. Meidän ei pidä kuvitella maaseutualueita kaupungista tulleiden vierailijoiden pelikentäksi. Haluamme matkailun tuomat taloudelliset edut, mutta meidän on myös sijoitettava perheellisten työpaikkoihin. Meidän on aina varottava kaikenlaisen kehityksen ympäristövaikutuksia. Meidän on kuitenkin myös arvioitava kaikkien ympäristöseikkojen taloudellista vaikutusta.

Funk
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, hyvät kollegat, puhuessani käsiteltävänä olevasta ohjelmasta puhun omasta kokemuksestani, koska maatilallani on vuodesta 1993 lähtien käytetty hyväksi asetuksen 2078 mukaista ohjelmaa. Täällä esille tuomani asiat pohjautuvat näin ollen käytäntöön, ja haluaisinkin heti käsitellä joitakin kohtia, joita voisimme ehkä parantaa.
Omalla kotiseudullani, Baden-Württembergin osavaltiossa, kyseinen ohjelma on saavuttanut laajaa hyväksyntää, mutta 50 %: n yhteisrahoitusosuus on hyvin suuri. Mainittu osuus merkitsee raskasta taakkaa osavaltion hallitukselle. Hallitus väittää myös, ja voin yhtyä sen mielipiteeseen tässä asiassa, herra Fischler, että sillä on aivan liian heikot mahdollisuudet vaikuttaa asioihin. Koska sen maksuosuus on 50 % ja sen tehtävänä on myös tarkastuksen suorittaminen, sillä pitäisi olla enemmän sananvaltaa. Haluaisinkin myötävaikuttaa tähän. Toissijaisuusperiaatetta voidaan tässä asiassa soveltaa käytäntöön. Paikallisviranomaisilla on aiemmin ollut enemmän liikkumavaraa ohjelman soveltamisessa. Komissio lisää kuitenkin jatkuvasti ehtoja ja byrokratiaa ja panostaa ennen kaikkea uuden hyväksymiskäytännön osalta liian vahvasti luonnonsuojeluun ja jättää epäsuotuisten maa-alueiden hoidon vähemmälle huomiolle.
Arvoisa komissaari, lienette samaa mieltä kanssani, kun sanon, että Schwarzwaldille ja keskivuoristoseuduillemme tyypillisten niittyjen osuus pitäisi säilyttää muuttumattomana. Luulen, että yhdytte mielipiteeseeni myös, kun sanon, että laajaperäinen maatalous tulee paljon halvemmaksi kuin ammattimainen maisemanhoito. Siksi meidän pitäisi tukea sitä. Ohjelmaan osallistuvien maanviljelijöiden on sitouduttava siihen viideksi vuodeksi. Suunnitteluun saadaan tällä tavoin myös varmuutta. Meillä on kuitenkin maanviljelijöitä, joilla on hyvin paljon vuokramaita ja jotka eivät pysty vaikuttamaan näiden vuokramaiden vaihtumiseen. Ohjelmaa pitäisi siksi voida muokata paikallisella tasolla hieman paremmin.
Maanviljelijät tuottavat meillä ennakkosuorituksia. Niitä ei vielä kukaan ole maininnut. He luopuvat korsien lyhentämisestä ja myöhäislannoituksesta, sillä niin todella suojellaan maisemaa ja pohjavettä. Ennen kaikkea he luopuvat mahdollisimman suurista sadoista. Haraamme maissin, mikä tulee kalliimmaksi, mutta emme tarvitse kasvinsuojelua. Kutsuisin tällaista toimintaa oikeastaan ympäristöä säästäväksi maanviljelyksi tarvitsematta heti mennä äärimmäisyyksiin.
Haluaisin vielä mainita neljä kohtaa. Asetus 2078/92 on osoittautunut hyväksi. Alueellisen liikkumavaran pitää johtaa laajaan hyväksyntään, ja hyödyn on oltava havaittavissa paikan päällä. Toiseksi rajoittavasti sovellettavalla komission hyväksymiskäytännöllä laiminlyödään jossakin määrin erästä tärkeää alaa, nimittäin kulttuurimaiseman hoitoa ja säilyttämistä laajaperäisten maankäyttömuotojen avulla. Kolmanneksi muutamilla aloilla pitäisi saada voimaan joustavampia soveltamissäännöksiä, jotta ohjelmaa voidaan mukauttaa paremmin paikallisiin oloihin. Maatalouden ympäristötoimenpiteiden ei pitäisi sulkea pois lakisääteisiä ympäristömääräyksiä. Neljänneksi - tämä on varsin tärkeä asia, arvoisa komissaari - monien toimenpiteiden hyväksymistä heikentää se, että asetuksessa 746/96 säädetään ankarasti, että ohjelmat saavat vaikuttaa tuloihin korkeintaan 20 %: n osalta. Laajempi liikkumavara olisi siksi toivottava.
Paljon kiitoksia, arvoisa puhemies, suopeudestanne, vaikka ylitinkin puheaikani, mutta minulla nyt vain on paljon tietoa, ja haluan antaa tietojani eteenpäin, ainakin komissaarille!

Ryynänen
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, komission kertomusta metsitystoimenpiteistä maatalousmaan vaihtoehtoisena käyttömuotona on todella tarpeen käsitellä ennen kuin päätetään metsitystukien merkittävästä laajentamisesta Agenda 2000 -esityksessä osana maaseudun kehittämistä.
Esittelijä Jyrki Otila on täysin oikeassa todetessaan, että komissio jättää vastaamatta oleelliseen kysymykseen siitä, onko mittavilla tuilla myös saavutettu asetetut tavoitteet maataloustuotannon vähentämiseksi. Kaiken kaikkiaan tarvitaan kattava ja perusteellinen selvitys metsitysohjelman kustannusten ja hyötyjen välisestä suhteesta, todellisista palkkioista ja niiden kohdentumisesta sekä ympäristövaikutuksista laajemminkin. Eli järjestelmän epäselvyydet ja heikkoudet on korjattava ennen kuin tukipolitiikkaa laajennetaan. Toivon todella, että komissio nyt vastaa esitettyihin kysymyksiin selkeämmin kuin esimerkiksi siinä vastauksessa, jonka sain pari viikkoa sitten kirjalliseen kysymykseeni metsätukien arvioinneista.
Esittelijä viittaa mietintönsä perusteluissa useaan kertaan parlamentin metsästrategiaesitykseen. Parlamentin esityksessähän korostetaan, että metsätalouden on edelleenkin toimittava markkinatalouden ehdoilla ilman kilpailua vääristäviä tukia ja ensisijaisesti kansallisen päätäntävallan alaisena. Euroopan unionin lisäarvoa antava rooli metsäpolitiikassa on rajattava tarkasti toimiin, jotka tukevat metsien monimuotoista käyttöä ja kestävän kehityksen mukaista taloudellista hyödyntämistä. Esimerkki tällaisista toimista voisi olla puunkäyttöä edistävän eurooppalaisen perhemetsätalouden sertifioinnin tukeminen vaihtoehtona monopoliasemaan pyrkivälle FSC-järjestelmälle.

Ephremidis
Arvoisa puhemies, ei ole olemassa yhteisön yhteistä metsäpolitiikkaa, ei vain siksi, että sitä ei mainita perustamissopimuksista seuranneissa uudistuksissa, vaan koska kolmikymmenvuotinen käytännön kokemus on osoittanut tämän: yhteisö - sen toimielimet - ryhtyy aina suoralta kädeltä ja vähän miten sattuu toimenpiteisiin paikatakseen reikiä, joita se on aiheuttanut. Haluan sanoa, että tämä yhteisön metsä- ja metsänhoitopolitiikka on pannut metsien tuhopoltot alkuun. Joka vuosi koko unionin alueella tuhoutuu kymmeniä tuhansia hehtaareja, erityisesti eteläisillä alueilla, ja mikä vielä katkerampaa, tuhoisin tilanne on Kreikassa.
Arvoisa puhemies, Otilan mietintö, jossa yritetään lähestyä tätä kysymystä, liikkuu samoissa puitteissa, mutta lähinnä kielteisesti, koska siinä sanotaan, että uudelleenmetsitys on vaihtoehtoinen ratkaisu viljelymaan käytölle, siis että uudelleenmetsitystä laajennetaan sinne, missä viljellään maata. Tämä on tekopyhyyttä, arvoisa puhemies, sillä kymmenien tuhansien neliökilometrien uudelleenmetsitystä saadaan turhaan odottaa, ja me haluamme metsittää viljeltyä maata!
Arvoisa puhemies, jos ei tehdä päätöstä jäsennellyn metsäpolitiikan luomisesta ja vastaavista varoista metsäpalojen tieteelliseen tutkimukseen ja ehkäisy- ja torjuntateknologiaan, kaikki se, mitä täällä puhutaan, on raikasta ilmaa ja seurauksena tulee olemaan tuskallisia ja taloudellisesti, sosiaalisesti ja ekologisesti katastrofaalisia onnettomuuksia, katastrofeja, joista voi kehittyä eräänlaisia joukkotuhoja.

Lindholm
Arvoisa puhemies, kiitos, Santini, erittäin hyvästä mietinnöstä. EU: n pinta-alasta yksi neljäsosa on vuoristoa. Maaperä on köyhää, vain harvat ihmiset asuvat vuoristoseuduilla - Ruotsissa vain viisi asukasta neliökilometrillä. Kyse on pienistä maatalouskiinteistöistä, maa- ja metsätalouden yhdistelmästä, usein osa-aikaisesta maanviljelyksestä, jotta ylipäätään pysyttäisiin hengissä. Poismuutto on voimakasta, seuduilla asuu paljon vanhuksia, nuoret muuttavat kovien elinolojen vuoksi. Alueilla on lisäksi ilmastollisia vaikeuksia. Skandinaviassa talvi kestää seitsemän kuukautta, neljä kuukautta vuodesta on pimeää ja kasvukausi on vain 160 päivää. Ympäristö on kuitenkin ainutlaatuinen biologisen monimuotoisuuden kannalta. Alueen maanviljelys on ympäristöä säästävää, alueella on paljon luontoa ja kulttuuria sekä paljon, paljon muuta.
On kuitenkin tärkeää, että ymmärrämme, ettei vuoristoseutujen maatalous ole kilpailukykyinen verrattuna tasankoalueella harjoitettuun maatalouteen. Tarvitaan erityisiä ja joustavia toimenpiteitä, ja on otettava huomioon vuoristoseuduilla vallitsevat olot, jotka ovat täysin erilaiset kuin muilla maatalousalueilla.

Van Dam
Arvoisa puhemies, hyvä komissaari, sellaisten maatalouden tuotantomenetelmien edistäminen, jotka eivät ole haitallisia ympäristölle, luonnolle eivätkä maaseutuympäristölle, ansaitsee suuren huomion. Unionin maatalouden ympäristötoimenpiteet voivat edistää asiaa. Varainhoitovuoden 1997 puolivälissä oli 17 % jäsenvaltioiden maatalousyrityksistä sellaisia, joiden kanssa oli solmittu sopimus. Näin tämä asetus on laajentunut merkittäväksi politiikan osa-alueeksi Euroopan maatalouspolitiikan sisällä.
Komission selvitys osoittaa, että järjestelmä potee joitakin lastentauteja. Varoja on käytetty paljon suunniteltua vähemmän, mikä johtuu muun muassa ohjelmien hitaasta käynnistymisestä. Monet jäsenvaltiot eivät käytä vieläkään mainittavasti hyväkseen järjestelmää. Se on ilman muuta huolestuttavaa, ja syyt onkin analysoitava perusteellisesti, etenkin tutkimalla sitä, onko tässä merkittävä tekijä se, että jäsenvaltioiden on itse osallistuttava kuluihin. Se on mielestäni tärkeää tietää etenkin kun otetaan huomioon keskustelu mahdollisuudesta ottaa käyttöön yhteisrahoitus myös maataloustukien yhteydessä.
Komission selvitys ei valitettavasti sisällä analyysiä maatalouden ympäristötoimenpiteiden myönteisestä vaikutuksesta luontoon ja maaseutuympäristöön. Mikäli on totta, kuten esittelijä arvelee, että tuetaan sellaisia maataloustoimintoja, jotka olisi toteutettu ilman tukia, asetusta on muutettava. Vaadinkin, että komissio laatii mahdollisimman nopeasti perusteellisen arviointiselonteon, joka tapauksessa ennen kuin päätetään lopullisesti uudesta ohjelmasta. Maatalouden ympäristötuet eivät saa muuttua peitetyiksi maataloustuiksi. Tässä yhteydessä pidän tärkeänä sitä, että asetuksen vaatimuksia selvennetään ja että sen noudattamista valvotaan paremmin.
Tällainen maatalouden ympäristötoimenpiteiden vaikutuksia kartoittava selvitys on välttämätön myös tulevien WTOneuvottelujen kannalta. Unionin on pystyttävä todistamaan, että tukien antaminen on myönteistä ympäristön kannalta, jotta ne voivat jäädä niin sanottuun vihreään laatikkoon. Tässä on syitä kerrakseen ottaa nämä tuet kokonaisuudessaan käyttöön luonnon ja maaseutuympäristön tervehdyttämiseksi.

Hallam
Arvoisa puhemies, lienee sopivaa, että meillä on tänään yleisölehterillä ryhmä vierailijoita kauniista Skotlannista, joka on tärkein metsäalueemme Yhdistyneessä kuningaskunnassa.
Haluaisin vain asettaa yhden pienen seikan kyseenalaiseksi herra Otilan mietinnössä, nimittäin sen, että pidämme aina itsestään selvänä, että haluamme enemmän puita. Minun puutarhassani on puita, olen istuttanut sinne puita, ja haluan nähdä puita, kun ajelen autolla. Haluaisin esittää yksinkertaisen kysymyksen: olemmeko todella varmoja siitä, että tarvitsemme näitä puita tulevaisuudessa metsäntuotantoa varten?
Minun vaalipiirissäni Shropshiressä ja Herefordshiressä on aivan selvää, että metsäteollisuudellamme on tällä hetkellä valtavia paineita. Itse asiassa muutamat sahalaitoksista vastuussa olevat ihmiset sanovat, että tämä on pahin heidän kokemansa tilanne metsäteollisuudessa 45 vuoteen. Brittiläisen puun markkinat - ja ainoastaan pieni osa Ison-Britannian markkinoilla olevasta puusta on peräisin Yhdistyneestä kuningaskunnasta - ovat itse asiassa pienentyneet noin 25 %. Etelä-Englannissa kahdeksan sahalaitosta on lopettanut toimintansa viimeisten kolmen kuukauden aikana. Olemme todella huolestuneita metsäteollisuutemme tulevaisuudesta. Näyttää siltä, että osa ongelmasta johtuu rautaesiripun murtumisesta. Näyttää siltä, että entinen Neuvostoliitto myy markkinoille puuta naurettavan alhaiseen hintaan ainoastaan saadakseen ulkomaista valuuttaa.
Haluaisin sanoa " kyllä" , istuttakaamme kaikin mokomin lisää puita, mutta kehittäkäämme edes joitakin konkreettisia ajatuksia siitä, onko tulevaisuudessa markkinoita tuotetulle puulle. Jossakin vaiheessa tulevaisuudessa voi olla tarpeen pidentää maksuaikaa tämän ohjelman mukaisesti markkinoille tuoduille puille, jotta emme tulevaisuudessa vahingoita metsäteollisuutta. Ehkä meidän pitäisi asettaa tuontitulli EU: n ulkopuolisista maista tuodulle puulle varmistaaksemme, että suojelemme omia markkinoitamme.
Olen huolissani siitä, että jos seuraamme tätä tietä, aiheutamme ylituotannon vaaran, ja haluaisin mielelläni kuulla komissaarin vastauksen tähän asiaan. Tämä saattaa olla aivan ensimmäinen kerta, kun joku on puheenvuorossaan asettanut kyseenalaiseksi sen, pitäisikö meidän istuttaa enemmän puita. Kun otetaan huomioon nykyiset olot, jotka koskettavat ainakin brittiläistä metsäteollisuutta ja metsäteollisuutta EU: n muissa osissa, tämä on kysymys, joka meidän on esitettävä.

McCartin
Arvoisa puhemies, suhtaudun myönteisesti kaikkiin kolmeen mietintöön, ja haluaisin sanoa, että kaikki nämä ohjelmat täydentävät maatalouspolitiikan yleistavoitteita. Ympäristöohjelma tuo lisätuloja - kuten sen mielestäni pitäisikin tuoda - alueille, joilla tulot ovat niin alhaiset, että yhä useammat ihmiset muuttaisivat pois, jos kyseistä ohjelmaa ei olisi.
Ympäristöohjelmalla on oma merkityksensä matkailun kannalta, sillä se lisää maaseudun viehättävyyttä, ja ohjelmasta saamani kokemuksen perusteella se alkaa todellakin tehota. Sen käynnistyminen oli hidasta, kuten herra Iversen totesi, ainakin Irlannissa, mutta tämä johtui siitä, että meillä ei ollut tarpeeksi koulutusta tai kokemusta, ja me tarvitsimme ihmisiä, jotka osaavat neuvoa maanviljelijöitä. Ohjelma on käynnistetty ja sillä alkaa olla huomattava vaikutus maaseutuun. Se vaikuttaa myös maataloustuloihin.
En kuulu niihin ihmisiin, jotka uskovat, että meidän pitäisi ohjata varamme luonnonmukaisten elintarvikkeiden tuotantoon. En usko, että luonnonmukaiset elintarvikkeet ovat ilman muuta terveellisempiä ja parempia kuin tehoviljelyllä tuotetut elintarvikkeet. En usko, että vaikka alkaisimme soveltaa aiemmin käytettyjä luonnonmukaisia menetelmiä kaikkialla, ympäristö kokonaisuudessaan välttämättä paranisi. Muistan ajan, jolloin melkein kaikki viljely oli luonnonmukaista. Tuolloin maailma ei ollut miellyttävä - nälkäisiä oli enemmän kuin nykyisin. On esimerkiksi ympäristöystävällisempää viljellä hehtaarin suuruista aluetta, jotta saataisiin neljä tonnia viljaa, kuin viljellä neljän hehtaarin aluetta, jotta saataisiin neljä tonnia viljaa. Meidän ei pitäisi ilman muuta olettaa, että koska käytämme enemmän energiaa ja traktoreita ja koska tehomaatalous aiheuttaa enemmän eroosiota, se rasittaa ympäristöä enemmän. Voimme päätellä Alankomaiden esimerkistä, että tarvitaan ainoastaan Ranskan, Hollannin ja Belgian kokoinen alue koko Euroopan väestön ruokkimiseksi, joten koko muuta osaa Euroopasta voidaan käyttää ympäristötarkoituksiin. En ehdota sitä, että asia olisi järjestettävä tällä tavalla, mutta tämä ei välttämättä ole vaarallista tai huono asia ympäristön kannalta.
Metsänistutuksen osalta haluaisin sanoa, että maaseudun väestö kannattaa joitakin metsänistutuksen näkökohtia. Irlannissa me surimme metsiemme menetystä 200 vuotta sitten, ja nykyään maanviljelijät vastustavat metsänistutusta ikään kuin se olisi huono asia. Tästä huolimatta komission käyttöön ottamalla metsitysohjelmalla on edistetty maatalousalan metsänhoitoa ja parannettu - ja parannetaan edelleen - ympäristöä sekä autetaan vähentämään ylijäämiä kaikkialla yhteisössä.

Virrankoski
Arvoisa puhemies, käsittelyssä oleva maatalouden ympäristöpaketti, kolme mietintöä, on erittäin mielenkiintoinen kokonaisuus. Haluan kiittää esittelijöitä perusteellisista mietinnöistä. Tässä haluan kiinnittää huomiota vain Otilan metsiä käsittelevään mietintöön.
Sanalla " metsä" on eri sisältö eri puolilla Euroopan unionia. Suomessa ja Ruotsissa metsät ovat normaali elinympäristö. Peltoalueet ovat vain saarekkeita metsän sisällä. Metsä on myös erittäin arvokas uusiutuva luonnonvara. Maa-alueet, jotka jätetään viljelemättä, metsittyvät itsestään, samoin hakatut tai palaneet alueet. Keski-Euroopassa metsät ovat lähinnä virkistysalueita ja puistoja, joiden kautta ihmiset ja maisema elävät. Välimeren maissa metsä on luonnon- ja maisemansuojelun kannalta keskeinen tekijä. Metsä suojelee maaperää eroosiolta, tasaa sateita ja niiden vaikutuksia sekä parantaa ilmastoa.
Näistä syistä metsien hoito on eri maissa erilaista. Siihen vaikuttavat ekologiset, sosiaaliset ja taloudelliset tekijät. Tästä syystä myös metsäpolitiikka on eri maissa erilaista. Perustavoitteet, perusteet ja keinot eivät voi olla samanlaisia. Siksi metsäpolitiikkoja ei voida myöskään harmonisoida, vaan eri olosuhteet vaativat erilaista metsäpolitiikkaa. Tässä lienee myös se perussyy, miksi Rooman sopimus ei sisällä metsäpolitiikkaa EU: n toimivaltaan sisällytettävänä.
Edellä mainituista syistä en voi yhtyä Otilan mietinnön kohtaan kahdeksan, jossa suositellaan pyrkimyksiä kansallisten metsäpolitiikkojen harmonisoimiseksi, vaan tuen hänen omaa tarkistustaan numero kolme, samoin kuten hänen muitakin tarkistuksiaan. Metsäalan yhteistä kehittämistä tulee edistää, mutta sen saattaminen yhteisöpolitiikan osaksi merkitsisi alan byrokratisoitumista ja rahoituksen sekamelskaa.

Alavanos
Arvoisa puhemies, huolestuin suuresti lukiessani herra Otilan mietinnön ja hänen tekemänsä huomiot.
Ensimmäinen huolenaiheeni on, että asetuksen menestys näyttää olevan pieni ja maakohtaisesti täysin erilainen, ja mielestäni tämä on luonnollista siitä näkökulmasta, että kyseessä oli maataloustuotannon pienentämistoimenpide, ja metsien kehittämistä käytettiin tässä välineenä. Keskeinen tavoite siis oli joidenkin viljelijöiden tulojen kasvattaminen. Tätä taustaa vasten asetus oli mielestäni alun perin metsien ja Euroopan unionin metsien kehittämisen menestyksen kannalta rajoittunut toimenpide.
Toinen asia, jonka haluaisin sanoa, on, että on valitettavaa, että Euroopan unionilta puuttuu metsäpolitiikka, ja että on olemassa myös Kreikan kaltaisia maita, joiden metsät palavat ja joilta myös puuttuu metsäpolitiikka. Edellinen kollega sanoi, että on olemassa erilaisia tilanteita. Tietenkin on erilaisuutta. Mutta Euroopan unionilla on esimerkiksi saaria koskeva politiikka. Iso-Britannia on saari, Irlanti on saari ja saari on myös oma pieni Egeanmeren saareni. Tämä ei tarkoita sitä, että kaikkiin näihin saariin sovellettaisiin samaa politiikkaa. Tämä on vakava puute erityisesti nyt, kun Välimeren alueen metsät tuhoutuvat ja puolen Euroopan ympäristön laatu huonontuu matkailun, sivistyksen ja historian rapistumisen kautta, mikä vaikuttaa koko Eurooppaan.
Tätä taustaa vasten en voi yhtyä Otilan mietintöön enkä varsinkaan 8 kohtaan, jossa pidetään itsestään selvänä sitä, että Euroopan unionissa ei ole metsäpolitiikkaa. Päinvastoin, olen sitä mieltä, että meidän pitää viedä kysymys metsistä perustamissopimuksiin. Tämä ei tietenkään tarkoita, että Suomessa ja Kreikassa sovellettaisiin samoja toimenpiteitä!

Sonneveld
 Arvoisa puhemies, haluan tehdä puheenvuoroni aikana muutamia huomautuksia ympäristön ja luonnonsuojelun hyväksi suoritettavista liitännäistoimista. Jäsenvaltiot toteuttavat yhä enemmän tällaisia toimia, joiden tarkoituksena on palkita sellaisia maanviljelijöitä, jotka suojelevat erityisesti ympäristöä ja luontoa soveltamalla laajaperäisiä maatalousmenetelmiä. Muun muassa Itävalta, Suomi ja Ruotsi ovat maita, jotka käyttävät tätä järjestelmää hyväkseen keskimääräistä enemmän. Näille maille on tiettävästi mainittu erityisesti tällaisesta tukimahdollisuudesta liittymisneuvottelujen yhteydessä.
Merkittävä ehto tämän yhteisön tuen saamiseksi on se, että sitä varten on myös myönnettävä huomattavat kansalliset varat. Koska valmius tähän ei ole joka puolella yhtä suuri, EU: n tätä tarkoitusta varten varattujen varojen käyttö vaihtelee myös. Oikeastaan tämä on hyvä esimerkki jaetusta poliittisesta ja taloudellisesta vastuusta erään maatalouspolitiikan osan kannalta EU: n ja sen jäsenvaltioiden välillä. Tässä on kyse tuesta maanviljelijöille, jotka antavat ylimääräisen panoksen ympäristön ja luonnon hyväksi. Mutta tämä on myös maatalouspolitiikkaa. Tässä on kyse kohtalaisen pitkälle edistyneistä laajaperäisistä maatalouden tuotantomenetelmistä. On kuitenkin mahdollista ajatella, että säilyttämällä tämä tuki, josta tänään keskustelemme, tätä jaettua poliittista ja taloudellista vastuuta EU: n ja sen jäsenvaltioiden välillä voitaisiin soveltaa osaan maataloustukia vuonna 1992 sovitun hintatukien alentamisen puitteissa ja Agenda 2000 -asiakirjan mukaisesti. Siinä tapauksessa niiden ympäristöehtojen ei pitäisi liittyä niin jyrkästi laajaperäiseen maatalouteen, vaan kaikkiin maatalousyrityksiin, jotka noudattavat sitä käytäntöä, jota kutsutaan nykyään hyväksi maatalouskäytännöksi. Niihin voitaisiin lisätä myös sosiaalisia kriteereitä. Voimme nimittäin oppia asetuksesta 2078 seuraavaa: mittatilaustyönä kehitetty järjestelmä, joka sisältää yhteisrahoituksen ja kansalliset ympäristöä ja sosiaalisia toiveita koskevat kriteerit, on parempi kuin yhtenäinen järjestelmä maataloustukineen, jotka myönnetään yksinomaan Brysselistä käsin.
Muuten, asetus 2078 ei vaikuta syntyneen vain ympäristö- ja luontokriteerien inspiroimana, vaan myös sosiaalisesta välttämättömyydestä. Tällainen lähestymistapa saa aikaan lisäksi sen, että nämä toimenpiteet sisällytetään automaattisesti niin sanottuun WTO: n vihreään laatikkoon.

Happart
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, eurooppalaisesta politiikasta puuttuu ennen kaikkea kykyä katsoa maaseudulla asuvien kansalaisten ongelmaa silmästä silmään, ja vuoristoalueet ovat osa tätä ongelmaa.
Maanviljelijäväestön säilyttäminen muun muassa näillä hankalilla alueilla on hyvin, hyvin kallista. Mutta kansalaisten maaltapako heidän jättäessään köyhät alueet muuttaakseen kaupunkeihin ja niiden esikaupunkeihin, joissa on vain hyvin vähän työpaikkoja, on myös hyvin, hyvin kallista. Mitä enemmän köyhiä on kaupungeissa ja niiden esikaupungeissa, joita kutsutaan usein köyhälistön kaupunginosiksi, sitä enemmän on turvattomuutta ja sitä enemmän palkataan poliiseja ja vartijoita, mikä on myös erittäin kallista.
Maanviljelyn hylkääminen vuoristoalueilla lisää myös maanvyörymiä ja aiheuttaa inhimillisiä murhenäytelmiä: maanvyörymät tappavat joka vuosi useita ihmisiä. Laitumien ja aluskasvillisuuden hoidon hylkääminen lisää sellaisten metsäpalojen riskiä, jotka aiheuttavat yhä enemmän vahinkoa ja joita on yhä enemmän pääasiassa Etelä-Euroopassa. Kuvitelkaa, kuinka paljon tämä kaikki oikein maksaa.
Paimenille on maksettava korvaus siitä palveluksesta, jonka he tekevät ympäristölle, heille on maksettava, jos halutaan saavuttaa merkittäviä säästöjä. On myös harkittava metsäalueiden hyödyntämistä ennen kaikkea vihreän vaihtoehtoisen energiantuotannon näkökulmasta. Asiaa on tutkittava, jotta saataisiin nopeakasvuisia puulajeja, kuten eukalyptuksia, ja kehitettävä voimaloita, joissa hyödynnetään näiden kasvien suoraa palamista ja biokaasua, metaania, jota voitaisiin eristää muiden lämpövoimaloiden luomiseksi.
Entä jos näiden vailla myönteisiä tulevaisuudennäkymiä olevien budjettisäästöjen sijaan sääntönä olisikin yhdentää mittavan rahallisen tuen avulla epäsuotuisat alueet taloudellisen kehityksen alueeseen, kuten teillä Itävallassa niin hienosti tehdään, arvoisa komissaari?
Lisäksi viestintä- ja tiedonsiirtotekniikoiden nykyisen valtavan kehityksen ansiosta voitaisiin kannustaa laadukkaiden työpaikkojen luomista näille alueille esimerkiksi etätyön kautta, ja miksipä ei voitaisi lähettää osaa komission eri pääosastojen henkilökunnasta näille vaikeuksista kärsiville alueille ja tehdä siellä yksinkertaisia toimistotöitä.
Arvoisa komissaari, luotan myös teihin ja kollektiiviseen viisauteen asian edistämisessä, ja siihen, että maatalousalueista yleensä ja etenkin epäsuotuisista alueista, jotka ovat kuolemispisteessä, tehtäisiin kaikkien kansojemme sopusointuisen kehityksen katalysaattori kaikkialla Euroopassa.

Cushnahan
Arvoisa puhemies, haluaisin sanoa lyhyesti jotakin herra Iversenin ja herra Otilan mietinnöistä. On huomattava, että vaikka molemmat tukevat maatalouden vaihtoehtoisia käyttömuotoja, molemmat esittelijät toteavat lopuksi, että komissio ei ole antanut arviota. Tämä on valitettavaa, sillä niitä on vaikea kannattaa toimenpiteinä, ennen kuin olemme saaneet jonkinlaisen arvion.
Kannatan tietenkin ympäristöystävällistä viljelyä. Uskon, että osa ongelmaa on kuitenkin se, että sen toteuttaminen on varsin kallista. Ehkäpä komission pitäisi tarkistaa tukitasoja.
Olen aina kannattanut metsätaloutta. Kannatan sitä siksi, että mielestäni sillä voidaan täydentää maanviljelijöiden tuloja, erityisesti niiden maanviljelijöiden, joiden maa on huono. Jos tämä on päämäärä, meidän on kuitenkin kysyttävä, hyötyvätkö he tästä? Minusta näyttää siltä, että monet Irlannin metsitysohjelmista hyödyttävät lähinnä keinottelijoita, erityisesti maaseudun ulkopuolella. Epäilen, onko tämä järkevä suunta metsäpolitiikalle. Haluaisin mieluummin, että tulot annetaan itse maanviljelijöille.
Myös suunnitteluun liittyy joitakin vakavia kysymyksiä, sillä osa metsityksistä on epäonnistunut. Ehkäpä paikallisten viranomaisten pitäisi tutkia sitä, pitäisiko metsitysohjelmille vaatia kaavoituslupaa.
Halusin esittää nämä huomautukset näistä kahdesta mietinnöstä. Kehotan komissiota suorittamaan arvion näillä kahdella alueella, jotta nähtäisiin, tarjoavatko ne enemmän mahdollisuuksia aloitteina maatalousalalta.

Fischler
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, haluaisin selvyyden vuoksi edetä kolmen käsiteltävänä olevan mietinnön järjestystä noudattaen, toisin sanoen aloitan Iversenin mietinnöstä ja käsittelen sitten esitykseni toisessa osassa Otilan mietintöä ja lopuksi otan kantaa Santinin mietintöön.
Iversenin mietintö osoittaa yhtäältä siihen liittyvien mutkallisten ongelmanasettelujen perinpohjaista ymmärtämistä. Toisaalta se on kuitenkin myös varsin kriittinen mietintö, ja sen kritiikki kohdistuu sekä jäsenvaltioiden viranomaisiin, jotka laativat ja toteuttavat ohjelmat, että komissioon. Mietinnön tärkein huolenaihe on toki arviointikysymys. Se on samalla myös komission itsensä suurimpana murheena. Ennen kuin käsittelen tarkemmin tätä kysymystä, haluaisin kuitenkin ensiksi ottaa puheeksi muutamia maatalouden ympäristöpolitiikan perustosiseikkoja, jotka myös tunnustetaan ja vahvistetaan Iversenin mietinnössä.
Ensinnäkin politiikkamme tärkein periaate on, että meidän pitäisi myös maksaa maanviljelijöille heidän ympäristölle tuottamastaan hyödystä, ei niin sanottujen tulotukien muodossa, vaan maksuna suoritetusta työstä, korvauksena lisäkustannuksista ja tulonmenetyksen tasauksena.
Toiseksi meillä on ohjelmien valvonnan ansiosta konkreettisia todisteita siitä, että ympäristötoimenpiteitemme avulla on epäilemättä saavutettu menestystä ravinnekuormituksen vähentämisen ja luonnonsuojelun alalla. Se tunnustetaan myös mietinnössä.
Kolmanneksi ohjelmien järjestämistä ja hallinnointia on parannettava edelleen.
Neljänneksi maaseudun kehittämiseen tähtäävien toimenpiteiden ja yhteisen maatalouspolitiikan markkinapoliittisten toimenpiteiden nivoutumista toisiinsa ja koordinointia on yleisesti parannettava sillä tavoin kuin olemme suunnitelleet Agenda 2000 -ohjelmaa koskevissa ehdotuksissammekin.
Näihin mietinnössä mainittuihin ydinkohtiin haluaisin vielä lisätä muutamia muita kohtia, nimittäin viidenneksi, että Euroopan kulttuurimaisema on paljolti riippuvainen maa- ja metsätaloudesta. Uusimmat tutkimustulokset vahvistavat, että lajien monimuotoisuus ja vuosisatojen ajan leimautunut kulttuurimaisema voidaan säilyttää vain sopivien maa- ja metsätaloudellisten menetelmien avulla.
Kuudenneksi sekä eurooppalaisen yhteiskunnan että myös maanviljelijöiden asenteiden on muututtava, meidän on tehtävä selväksi ympäristönsuojelun tehostamista koskeva kantamme, sillä vain kun toimimme näin, voimme puolustaa syntyviä kuluja myös pitkällä aikavälillä. Tuleva strategiamme perustuu periaatteessa kahteen ajatukseen: maanviljelijöiden täytyy yhtäältä saavuttaa tietty tasausmaksujen saamiseksi edellytettävä vähimmäistaso. Tällainen käytäntö on itsestään selvä kaikilla toimialoilla ja vastaa myös kansalaisten odotuksia. Käsitykseni mukaan tämän vähimmäistason täytyy olla hyvä viljelykäytäntö. Toisaalta yhteiskunnan on korvattava niille viljelijöille, jotka ovat valmiita menemään kyseistä vähimmäistasoa pitemmälle ja tuottamaan lisähyötyä ympäristölle, tästä syntyvät tulonmenetykset tai lisäkustannukset. Maailmassa, jota yhä voimakkaammin leimaa kilpailu, maanviljelijöiden on pakostakin minimoitava kustannuksensa. Tämä voisi johtaa siihen, että heidän toimintansa ympäristönsuojelun hyväksi, mikä on aiemmin ollut tavallaan ilmaista ja ylimääräistä suoritusta, ei vastedes enää ole mahdollista. Maatalouden ympäristötoimenpiteiden korvaaminen on siksi tarpeen. Monet maanviljelijät ovat valmiita solmimaan sopimuksen tämän ympäristönsuojelulle tuotettavan hyödyn aikaansaamisesta - kuitenkin vain siinä tapauksessa, että heille maksetaan siitä kohtuullinen korvaus.
Haluaisin nyt käsitellä äsken mainitsemaani arvioinnin kysymystä. Suhtaudun tässä yhteydessä myönteisesti parlamentin mielenkiintoon tätä kysymystä kohtaan, sillä se auttaa meitä huomattavasti panemaan omille näkökannoillemme lisää painoa, kun olemme tekemisissä kansallisten ja alueellisten viranomaisten kanssa. Komissio on jo ryhtynyt tärkeisiin toimenpiteisiin maatalouden ympäristötoimenpiteiden arvioimiseksi. Olemme pyrkineet kansallisten ja alueellisten viranomaisten osalta ponnekkaasti siihen, että kyseiset arvioinnit suoritetaan ensimmäisinä. Olemme myös antaneet viranomaisille vastaavat ohjeet. Olemme lisäksi vielä ottaneet soveltamisasetukseen määräyksen, jolla määritellään selkeästi arviointiin liittyvät jäsenvaltioiden velvollisuudet. Olemme lopuksi työskennelleet jatkuvasti arviointikysymysten parissa Phare-ohjelmaan ja muihin tutkimuksiin liittyvien tutkimusvarojen avulla. Ymmärrän tietysti kansallisten ja alueellisten viranomaisten osittain kriittisen näkökannan. Aloitettiinhan useimmat niiden toteuttamista ohjelmista vasta vuonna 1995 tai 1996, ja on johdonmukaista, että kuluu jonkin aikaa, ennen kuin tulokset ovat todellakin mitattavissa. Lisäksi on myönnettävä, että ympäristönsuojelu on mutkikas asia ja esimerkiksi lajien monimuotoisuuden valvontaa tai ravinnekuormituksen valvontaa tai rekisteröintiä on myös teknisesti hankala toteuttaa. Olemme silti saaneet jäsenvaltioilta peräti 158 arviointikertomusta. Tosin 53 niistä valmistui vasta tänä vuonna tai on jätetty toistaiseksi vasta luonnoksina. Sen tähden odotamme ensi vuodelta lukuisia uusia kertomuksia.
Mitä tulee näiden kertomusten tuloksiin, voin ymmärtää parlamenttia hyvin, kun se odottaa kärsimättömästi näiden tärkeiden toimenpiteiden tuloksia. Voin kuitenkin ilmoittaa teille tänään, että tämä ylimääräinen kertomus valmistuu jo lähipäivinä ja ne välitetään sitten pikaisesti maataloutta ja maaseudun kehittämistä käsittelevän valiokunnan ja budjettivaliokunnan puheenjohtajille.
Herra Funk mainitsi, että hän vaatii enemmän sananvaltaa jäsenvaltioille tai aluehallinnolle. Herra Funk, minun täytyy huomauttaa teille, että ohjelmien laatiminen on jo jäsenvaltioiden tai alueiden tehtävänä. Jos joku tässä asiassa käyttää ainoastaan sananvaltaa, niin se on komissio, mutta itse ohjelmien laatiminen on alueiden tehtävänä. Näin on asia, herra Funk!
Seuraavaksi siirryn toiseen osaan, nimittäin Otilan mietintöön. Se sisältää lukuisia tärkeitä kohtia, joista muutamat on jo sisällytetty Agenda 2000 -ohjelmaa koskeviin komission ehdotuksiin.
Ehdotuksessaan maaseudun kehittämistä koskevaksi uudeksi asetukseksi komissio on ottanut harkittavaksi joukon tukijärjestelmään liittyviä muutoksia, jotka vastaavat eräitä mietinnön johtopäätöksiä. Komissio ehdottaa erityisesti, että nykyisessä asetuksessa oleva maanviljelijöiden jako päätoimisiin ja sivutoimisiin poistettaisiin, koska se on usein haitannut säännöksen tuloksellista soveltamista.
Lisäksi komissio ehdottaa, että toimenpiteiden täytäntöönpanon pitää jäsenvaltioissa olla vapaaehtoista eikä enää pakollista kuten nykyään. Komissio ei tosin voi yhtyä parlamentin mietinnön kaikkiin johtopäätöksiin. Olemme sitä mieltä, että asetuksen 2080 soveltamista koskeviin lopullisiin johtopäätöksiin olisi suhtauduttava harkiten. Kuten olemme myös esittäneet kertomuksessamme, maatalousmaiden metsitys on pitkäaikainen kehityskulku. Lienee siksi todella liian aikaista haluta nyt jo, kun vuosia on vasta vähän takana päin, arvioida, miten asetus vaikuttaa tai erityisesti missä määrin se myötävaikuttaa maataloustuotannon vähentämiseen ja metsätalouden varojen parantamiseen.
Muuten haluaisin tässä kohden huomauttaa, että Euroopan unionin puuvarastot eivät ole taantuvia, vaan lisääntyvät vuosi vuodelta. Kenenkään ei siis tarvitse pelätä metsätalouden resurssien liiallista hyödyntämistä. Olemme sitä mieltä, että maatalousmaiden metsitystoimet myötävaikuttavat pitkällä aikavälillä maaseudun kehittämiseen siten, että ne edistävät monipuolista ammattitoimintaa, maankäytön dynaamista suunnittelukehystä ja maiseman kohtuudenmukaista säilyttämistä. Lisäksi olemme vakuuttuneita siitä, että säännöksellä on myönteinen vaikutus ympäristöön.
Komissio yhtyy parlamentin käsitykseen siitä, että asetuksen 2080 soveltamisen arviointi on tarpeellinen. Voin vakuuttaa teille myös, että teemme parhaamme selviytyäksemme asiaankuuluvista tehtävistä ja esittääksemme tulokset parlamentille. Tarvitsemme kuitenkin ensiksi luotettavia ja edustavia tietoja. Mutta mitä tulee yhteisön metsästrategiaan kokonaisuudessaan ja erityisesti myös kysymykseen, ovatko yhteisöoikeudelliset säännökset tarpeen metsätalouden osalta, komissio tekee samoin lähitulevaisuudessa tarkoituksenmukaisen päätöksen mainitusta metsästrategiasta ja välittää sen sitten myös parlamentille. Haluaisin kuitenkin sanoa jo nyt, etten itse - haluamatta tässä pyrkiä etuilemaan komissioon nähden - kannata metsäpolitiikan yhteisöllistämistä.
Siirryn nyt kolmanteen osaan, nimittäin herra Santinin mietintöön. Uskon, että herra Santini on tarttunut hyvin tärkeään aiheeseen, ja haluaisin kiittää sydämellisesti häntä, kuten kaikkia muitakin esittelijöitä. Kaivostoiminta ja vuoristoseudut otettiin yhteisössä ensimmäistä kertaa käsiteltäväksi nyt jo yli 20 vuotta sitten, ja jo silloin luotiin toimintakehys epäsuotuisia alueita varten. Tässä kehyksessä annettiin erityisesti vuoristoalueille tärkeä asema. Koska vuoristoalueiden maanviljelijöiden työolot ovat vaikeat, on perusteltua ottaa kyseiset alueet erityisesti huomioon yhteisessä maatalouspolitiikassa. Huomiotta ei kuitenkaan saa jäädä sekään, että on muitakin alueita, joiden on kamppailtava erityisongelmien kanssa, esimerkiksi juuri pohjoiset alueet, kuivat alueet ja erilaiset muut epäsuotuisat alueet. Emme siksi saa tehdä sitä virhettä, että tarkastelemme kyseistä aihetta käsitellessämme vuoristoalueiden maanviljelijöiden tarpeita ja toiveita erillään kaikista muista epäsuotuisista alueista. Tämä käy selvästi ilmi myös eräiden jäsenten toivomuksesta ulottaa käsiteltävänä oleva mietintö koskemaan kuivia ja vähäsateisia tai arktisia vyöhykkeitä. Maaseudun erityispiirteiden liian yksilöllinen tarkastelutapa vaikuttaisi muuten haitallisesti politiikkamme yksinkertaistamisen tarpeeseen.
Vastauksena käsiteltävänä olevaan mietintöön haluaisin esittää sen, miten aiomme perehtyä vuoristoalueiden ongelmiin Agenda 2000 -ohjelmassa, ja mitä ratkaisuja tarjoamme. Haluamme tuoda maaseudun kehittämispolitiikkaan lisää joustavuutta ja toissijaisuutta, jotta jäsenvaltioiden on helpompi saavuttaa maaseutualueiden edistämiseen tähtäävät tavoitteensa. Molemmat periaatteet avaavat mielestäni kiinnostavia näköaloja vuoristoalueille. Vastedes on nimittäin mahdollista asettaa asiat tärkeysjärjestykseen yhdistämällä aiempia osaohjelmia ja toimia yhdeksi ainoaksi ohjelmaksi, jolloin voidaan valita monista mahdollisuuksista ne, jotka takaavat parhaan kehittämisen. Näin voidaan saavuttaa synergiavaikutuksia ja ottaa vuoristoalueiden erityistarpeet paremmin huomioon. Tasausmaksun uusi rakenne ja lisääminen laajentavat lisäksi liikkumavaraa epäsuotuisilla alueilla asuvien maanviljelijöiden erityisten työpanosten korvaamisen yhteydessä. Vuoristoalueilla on siksi oma turvattu paikkansa myös uusissa maaseudun kehittämistä koskevissa määräyksissä.

Graefe zu Baringdorf
Arvoisa puhemies, herra Fischler, ette ollenkaan puhunut rahoituskysymyksestä. Olemme esittäneet tarkistusehdotuksen, jossa sanotaan, että yhteisrahoituksessa on kaiken kaikkiaan vahvistettava jäsenvaltioiden osuudeksi 25 % ja vastaavasti EU: n osuudeksi 75 %, ja olemme käyneet samalla tavalla keskusteluja muiden maksujen osalta, tasausmaksujen osalta, jotka tähän mennessä onkin aina maksettu sataprosenttisesti. Olen sitä mieltä, että puheena olevien toimien poliittinen arviointi riippuu usein kyseisistä 50 %: n osuuksista, ja meidän pitäisi tältä osin päästä jäsenvaltioiden alhaisempaan yhteisrahoitusosuuteen, jotta ohjelmat myös hyväksytään.

Fischler
Arvoisa puhemies, haluaisin ensinnäkin aivan yleisesti huomauttaa, että maatalouden ympäristöpolitiikka ja ympäristötoimet eivät toki voi olla vain yhteisön huolenaihe, vaan myös jäsenvaltioiden ja alueiden huolenaihe. Kansalaisemmehan asuvat kyseisillä alueilla.
Mitä tulee siis yhteisrahoitukseen, haluaisin huomauttaa, että tavoitteen 1 alueilla yhteisörahoituksen osuus on jo 75 % ja muilla alueilla 50 %. Koska pyrimme laajentamaan kyseisiä toimia ja koska minusta myös vaikuttaa siltä, että asia ymmärretään jäsenvaltioissa yhä paremmin, olemme suunnitelleet, että Agenda 2000 -ohjelmaa koskevissa ehdotuksissa - joiden perusteella käsiteltävinä olevat ympäristötoimet on tarkoitus sisällyttää koko maaseudun kehittämisohjelmaan - kyseiset ympäristötoimet säilyttävät joka tapauksessa 50 %: n yhteisrahoituksen, koska yhteisön yhteisrahoitusosuudet muilla aloilla, esimerkiksi epäsuotuisien alueiden tai vuoristoseutujen yhteydessä, ovat monissa maissa paljon pienemmät kuin 50 %. Tulevaisuudessa tavoitteen 1 alueiden ulkopuolisten ympäristötoimien yhteisrahoitusosuus on näin ollen joka tapauksessa parempi kuin muiden maaseudun kehittämistoimien.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komissaari Fischler!
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 9.00.

EMOTR: tukirahaston 26. vuosikertomus
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Rehderin laatima maataloutta ja maaseudun kehittämistä käsittelevän valiokunnan mietintö (A4-0298/98) Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) 26. vuosikertomuksesta (varainhoitovuosi 1996) (KOM(97)0589 - C4-0112/98).

Rehder
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, hyvät kollegat, mietinnön jossakin määrin arvoituksellinen otsikko herättää varmasti kummastusta, mutta nyt käsiteltävänä oleva mietintö on paljon kiinnostavampi kuin otsikosta voi päätellä. Mietintö on laadittu, koska Euroopan parlamentilla on Euroopan veronmaksajien puolesta oikeus ja velvollisuus valvoa aukottomasti yhteisön taloudenhoitoa. Etevyys talousasioissa - oli se sitten naisten tai miesten hyve - merkitsee tässä asiassa sitä, että varmistetaan veronmaksajien rahojen säästäväinen käyttö, havaitaan väärinkäytökset ja rangaistaan niistä, toisin sanoen tehdään jotakin niiden torjumiseksi.
Kyseistä maatalouden talousarviota tarkastellaan julkisuudessa erityisen kiinnostuneina jo sen tähden, että se muodostaa lähes puolet Euroopan unionin talousarviosta ja koska mainittua säästäväisen ja asianmukaisen verorahojen käytön taloudenhoitoperiaatetta ei aikaisemmin valitettavasti aina ole kunnioitettu riittävästi. Tiedämme, että tilintarkastustuomioistuin käyttää aina erityisen ankaraa mittapuuta, ei ainoastaan Euroopan unionissa vaan myös jäsenvaltioissa. Tästä tarpeellisesta ankaruudesta huolimatta voidaan vieläkin havaita selviä virheitä.
Osaan valituksista ja epäkohdista on epäilemättä syynä läpipääsemätön hakemusviidakko, joka saa monet hakijat tekemään myös tahattomia virheitä. Arvoisa komissaari, tällainen byrokratiametsä kaipaisi oikeastaan raivausta, jolle varmasti saisitte kaikkien ympäristönsuojelijoiden kannatuksen. Sen jälkeen voisimme istuttaa sinne vapaasti kukkivia kasveja, jotka myös luovat itselleen oman ympäristönsä ja joita varten ei jatkuvasti tarvita roskakoreja. Pyytäisin teitä kuitenkin osoittamaan myötätuntoa niille ihmisille, joita ei varsinaisesti ole koulutettu lomakkeiden täyttäjiksi, vaan joilla on maatalouselinkeinon harjoittajina oikeus siihen.
Myös tukeen liittyvillä petoksilla on olennainen osuus mainittujen epäkohtien joukossa ja usein myös - tämä unohdetaan toisinaan täällä parlamentissa käydyssä keskustelussa - jäsenvaltioiden heikolla valmiudella jäljittää ja tarpeen vaatiessa rangaista EU-rahojen väärinkäyttöä aivan yhtä ankarasti kuin kansallisen lainsäädännön vastaisia rikkomuksia. Näin on asianlaita, vaikka Euroopan unioni antaa jäsenvaltioiden käyttöön jopa rahaakin näiden toimien valvontaa varten. Tämä on täysin kestämätön tilanne. Kestämätöntä on sekin, että valvontakeinoilla, jotka vieläkin ovat puutteellisia, kuten Euroopan tilintarkastustuomioistuin on todennut, vaaditaan siis vain murto-osa perusteettomasti saaduista tukirahoista myös takaisin. Jos näin tapahtuisi tavallisessa kunnassa, piirikunnan pääkaupungissa tai tavallisessa kaupungissa, pitäisi kaupungin pormestarin tai hallituksen varautua virasta erottamiseen, jos se vain on mahdollista.
Tässä yhteydessä olisi jo kasvatuksellisista syistä viisasta säätää vastedes myös EMOTR: n alalla yhteisrahoituksesta. Kasvatuksellisista syistä siksi, että jäsenvaltioille voitaisiin näin tehdä selväksi vielä aiempaa painokkaammin, että periaatteessa onkin kyse niiden omista rahoista tai kansalaisten, veronmaksajien rahoista, joita käytetään tässä yhteydessä huolettomasti ja - minun täytyy sanoa näin jyrkästi - usein myös holtittomasti.
Kritiikkiä ansaitsee myös periaatteessa se seikka, että talousarvion määrärahoja ei käytetä vieläkään merkittävässä määrin. Kun tarkastelemme käsiteltävänä olevaa kertomusta, voimme todeta, että käyttämättömien määrärahojen summa oli kertomuksen kattaman vuoden 1996 aikana vain 1, 3 miljardia ecua, mihin vaikutti ainoastaan huomattavia lisämäärärahoja vaatinut BSE-kriisi; vuonna 1995 vastaava summa oli 3, 5 miljardia ecua. Veronmaksajien kannalta tämä on melkoinen rahasumma. Nyt palaan taas metsäpolitiikkaan. Kahdeksan viime vuoden aikana meillä olisi Saksassa ollut sille varmasti parempaa käyttöä.
Nämä runsaat ylijäämät osoittavat, että välttämättömät varotoimet, joista on huolehdittava kaikilla politiikan aloilla, ovat olleet liian tehokkaita. Nykyisen oikeudellisen tilanteen mukaisesti kyseiset varat on palautettava jäsenvaltioille, mikä on oikeastaan koko asiaa haittaava epäkohta. Monet jäsenvaltiot - joista yksi on oma maani - ovat saaneet maatalouden talousarviosta näin ollen eräänlaisen säästölippaan, joka on vuosittain antanut mahdollisuuden täyttää itse aiheutetut verovajaukset uudelleen mainittujen palautusten avulla ja antaa se vaikutelma, että juuri kansallinen veropolitiikka sentään antaa jossakin määrin tilaisuuden hengissä pysymiseen.
Maatalouden talousarvio ei kuitenkaan ole säästölipas, vaan tärkein keino säilyttää maaseutu Euroopassa myös sen asukkaita varten. Tähän tarkoitukseen tarvitaan todella joka penni, sillä meidän täytyy myös yrittää korjata menneisyydessä tehtyjä rikkeitä. Mietinnössä olin ehdottanut, että maatalouden talousarviosta siirrettäisiin sen tähden vuosittain 1 miljardi ecua varaukseen.
Tätä varausta pitäisi näet, mikäli sitä ei tarvita, käyttää maaseudun infrastruktuurin kehittämiseen kokonaisuudessaan ja ennen kaikkea tietysti myös maaseudulla esiintyvän työttömyyden torjumiseen. Kollega Mulder on tarttunut tähän ajatukseen ja kokeneena talousasiantuntijana vielä parannellut sitä. Sydämelliset kiitokset siitä. Tämä osoittaa oikeastaan, että tällainen yhteinen työskentely, joka ylittää puolueryhmien rajat, kollega Mulder, on tehokasta ja vie meitä myös eteenpäin, jos luovumme kyseisistä rajoista ajatuksissamme ja työssämme. Euroopan parlamentissa tilanne on tässä suhteessa paljon parempi kuin valitettavasti toisinaan muissa parlamenteissa.
Parlamentin muut jäsenet ovat - ja näin siirryn erääseen kielteiseen asiaan - kaikin voimin, mutta Luojan kiitos toistaiseksi tuloksetta, vastustaneet sitä, että maatalouden alan tukipolitiikan varsinainen syöpäkasvain mainittaisiin toistamiseen julkisesti nimeltä. Tarkoitan nimittäin sitä tosiasiaa, että nykyäänkin vielä noin 80 % maatalouden tuesta annetaan vain 20 %: lle maanviljelijöistä, ja nimenomaan varakkaimmille eikä niille, jotka tarvitsisivat sitä eniten. Tällä ei enää ole oikeastaan yhtään mitään tekemistä sosiaalisen tasapuolisuuden kanssa. Olen oikeastaan kiitollinen teille, arvoisa komissaari, siitä, että olette vahvistanut eräälle CDU-ryhmään kuuluvalle epäilevälle Tuomaalle, joka ei ole Tuomas etunimeltään, hänen kirjalliseen kysymykseensä toistamiseen vielä viime vuonnakin, että tämä kestämätön tilanne ei periaatteessa ole yhtään muuttunut.
Vasta kun olemme poistaneet tämän syöpäkasvaimen, saamme Euroopan veronmaksajienkin keskuudesta kannatusta uudelle ja varman tulevaisuuden omaavalle maaseutupolitiikalle. Tarvitsemme sitä, kun otetaan huomioon myös 20 miljoonaa työtöntä, ja tarvitsemme tukijärjestelmän, joka vihdoin tekee lopun tästä mielettömyydestä; eihän viljelijämiljonääri - jonka miljoonia en kadehdi, koska tiedän että hänen päiviensä pää on samanlainen kuin minunkin - tarvitse verotustukia, kun maaseutualueilla kuitenkin on muita, välttämättä tuen tarpeessa olevia, kuten esimerkiksi pienviljelijät, jotka periaatteessa joutuvat työskentelemään enää vain itsensä riistämisen periaatteella.
Sen jälkeen tarvitsemme tehokasta tuen ylärajaa, jota pitäisi korottaa ainoastaan silloin, kun vanhat yhteisvastuullisuuden vaatimukset saatetaan taas voimaan, toisin sanoen vaatimukset, jotka koskevat jokaisen oikeutta kunnolliseen työpaikkaan. Kun vaatimukset vielä täytetään, voimme ajatella asiaa eteenpäin. Tarvitsemme - ja tänään olemme keskustelleetkin tästä asiasta - myös uuden integroidun politiikan epäsuotuisia alueita varten. Tässä korostan kaikkea sitä, arvoisa komissaari, mitä tekin ja muut kollegat olette sanoneet, nimittäin sitä, että emme voi tässä taas aloittaa nurkkakuntaista ajattelua, kuten että otetaanpa täältä vuoristoalue ja tuolta taas järvialue, täältä suoalue ja tuolta vesialue. Aivan oikein. Näillä alueilla on kaikilla yhteinen ongelma. Niiltä puuttuu nimenomaan kilpailukyky ja ne täytyy siitä huolimatta pitää hengissä. Varoitan sen tähden tällaisesta lobbauksen suosimisen jatkamisesta. Komission käsityksistä tähän mennessä ymmärtämäni lähtökohdat ovat oikeastaan järkeviä.
Maaseudun integroidun politiikan on lisäksi varmistettava, että maaseudulle luodaan lisää työpaikkoja. En tarkoita vain maatalouteen liittyviä työpaikkoja, vaan myös kehittyneen tekniikan työpaikkoja. Kehittynyt tekniikka ei ole pahitteeksi maaseudulle. Sen tähden voidaan periaatteessa ajatella myös, että kotiseudullani sijaitsevaan Untermagerbeiniin perustettaisiin sirutehdas. Ei aina tarvitse sijoittautua keskuksiin, muutkin sijainnit ovat mahdollisia.
Olemme oikeastaan jo puhuneet tarpeeksi kaikista näistä periaatteista. Olemme vuonna 1996 hyväksyneet mietintöni suurella enemmistöllä, ja olisin iloinen, jos kaikki kollegat suostuisivat - ei vain äänestämään näistä asioista ja väittämään jälkeenpäin puoltaneensa asiaa vain siksi, että keskustelu saataisiin päätökseen - vaan vihdoinkin toteuttamaan kotiseudullaan kouriintuntuvana politiikkana niitä asioita, joista täällä on keskusteltu. Eräille jäsenille, jotka äsken vielä istuivat täällä, olisi oikeastaan hyvä neuvo toimia kotiseudullaan tällä tavoin.
Monien kylien hiljainen kuolema, teidän kotiseudullanne ja omalla kotiseudullani, johtaa lopulta myös maaseudun taantumiseen kokonaisuudessaan. Euroopastamme 80 % on maaseutua. Ja Euroopallamme on tulevaisuutta vain siinä tapauksessa, että maaseudullakin on tulevaisuutta. Se onnistuu vain, jos lopultakin lakkaamme tehtailemasta papereita. Luokaamme maaseudulle tulevaisuus, silloin säilytämme Euroopan.

Iversen
Arvoisa puhemies, Klaus Rehder on laatinut jännittävän ja hienon mietinnön Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston vuosikertomuksesta. On aina tärkeää varmistaa - siitä keskustelimme myös aikaisemmin tänään - että EU: n veronmaksajien rahoja käytetään oikein. Olen myös sitä mieltä, että on olennaista, että juuri me täällä parlamentissa suhtaudumme kriittisesti siihen, mitä näemme. Se on meidän tehtävämme kansan valitsemina edustajina, ja siitä puhutaan myös Klaus Rehderin mietinnössä.
Komission kertomus maatalousmenoista varainhoitovuonna 1996 on monessa mielessä loistava kertomus. Siinä selvitetään tekijöitä, jotka ovat vaikuttaneet maatalouden kustannuksiin asianomaisena vuonna: unionin laajentuminen käsittämään 15 maata, vuoden 1992 uudistuksen aikana toteutettu apu ja BSE-kriisiin liittyvät kustannukset. Lisäksi komissio tekee selkoa mielestäni tärkeän uuden tekijän toteuttamisesta, nimittäin suunnitelmasta, jolla vältetään maataloustukiin liittyvät petokset. Suunnitelma sisältää tietokannan perustamisen, tukihakemusten rekisteröinnin, valvontajärjestelmien rekisteröinnin, määrien tunnistuksen ja perusteellisen rekisteröinnin. Hyvä juttu! Luonnollisestikin jotkut joutuvat ahtaalle, myös omassa maassani niin kutsutun liioitellun byrokratian vuoksi, mutta nämä asiat ovat meille todella tärkeitä. Kun me myönnämme rahaa, meidän on myös varmistettava, että valvonta toimii.
Toisaalta olen sitä mieltä, ettei kertomuksessa oteta kunnolla kantaa jäsenmaissa tapahtuvaan varojen käytön valvontaan. Valvonnan ongelmana on, että se vaihtelee edelleenkin jäsenmaasta toiseen. Toisin sanoen ei voida odottaa, että unionin eri maissa tapahtuva kohtelu olisi samanlaista, vaikka vallitsevat säännöt ovat todellakin samat. Ja sellainenhan ei siis vetele! Se ei saa jatkua pitemmän päälle. Joudumme valvomaan huolellisesti näiden varojen käyttöä. Tiedän varsin hyvin, että komissio sanoo siitä: haluammeko lisää byrokratiaa? Haluammeko vaikeuttaa tilannetta entisestään? Tässä asiassahan olemme luonnollisesti hieman pulassa. Meidän on rakennettava järjestelmä, joka myös toimii. Sen vuoksi on tietenkin myös tärkeää, että maatalousuudistuksen myötä järjestelmästä tulee nykyistä avoimempi.
Lopuksi haluan sanoa - myös Klaus Rehder puhui tästä - että sosiaalinen varojen jaon vinoutuma on aivan ilmeinen. On selvää, että voimme nähdä - ja siitä ei kertomuksessa sanota mitään, mutta senhän me voimme itse nähdä - että 80 % varoista menee 20 %: lle maanviljelijöistä. Mistä se johtuu? Siihen on varmasti useita selityksiä, mutta olen sitä mieltä, että komissio on meille selityksen velkaa siitä, mitä se pitää syynä.

Redondo Jiménez
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, kuultuani herra Rehderin pohdintoja hänen esitellessä mietintöään haluaisin toistaa vielä kerran keskustelumme aiheena olevan mietinnön nimen. Puhumme parhaillaan Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston 26. vuosikertomuksesta varainhoitovuodelta 1996, jota komissio esittää asetuksen 729 10 artiklaan perustuen, ja lisäksi se on muuttanut varainhoitovuotta, sillä se ei ole enää sama kuin kalenterivuosi, vaan vuodesta 1987 lähtien se alkaa ja päättyy 15. lokakuuta.
Näin ollen viittaamme siis varsinaiseen keskustelun aiheeseen. Mistä tässä on nimittäin kysymys? Periaatteessa kyse on siitä, että katsomme, vastaavatko menomme laadittua talousarviota ja olemmeko lisäksi ratkaisseet yllättäen eteen tulleet tilanteet. Luulen, että näiltä osin olemme onnistuneet yleisissä ja tärkeimmissä budjettikohdissa. Näin siis yhdyn siihen, mitä komission esittämässä tiedonannossa sanotaan maatalouden päälinjauksen lopullisten määrärahojen 40 828 miljoonan ecun kokonaissummasta vuodelle 1996, joka on kyseessä oleva vuosi.
Mitä menoihin tulee, 39 107, 8 miljoonaa ecua jakautuivat kolmelle tärkeälle osa-alueelle seuraavasti:
Ensimmäiseksi: YMP: n tukien täysimääräinen maksu.
Toiseksi: laajentuminen 12 jäsenvaltiosta 15 jäsenvaltioon.
Kolmanneksi: odottamaton BSE-kriisi.
Kaikesta huolimatta maatalousmenojen osuus yleisestä talousarviosta on kuitenkin pienentynyt 1, 2 %: lla, koska se laskenut 51, 7 %: sta 50, 5 %: iin.
Kannatan myös menojen erittelyä niiden taloudellisten ominaispiirteiden mukaan: vientituet, interventiot ja niin edelleen, samoin kun joidenkin sektoreiden valvontajärjestelmien tarkistamista. Tässä kohdin, kun tarkistamme komission meille toimittamaa tekstiä, löytyy pieniä samankaltaisuuksia. Esimerkiksi minä kysyisin komissaarilta, miten Itävalta on kolmessa vuodessa lähes saavuttanut Saksan asetuksen 2078 osalta, se lähestyy vaarallisesti Saksan tasoa maatalouden ympäristötoimia koskevien liitännäistoimien osalta, ja on jo ohittanut riittävässä määrin Ranskan sekä muut maat. No niin, tämä oli pieni sivujuoni.
Kaikesta huolimatta esittelijä on jo kertonut kaiken tämän ja paljon muutakin, mutta olen pahoillani siitä, etten voi olla esittelijän kanssa samaa mieltä hänen mietintönsä 11, 12, 13, 14 ja 15 kohdasta, joita minä ja ryhmäni emme kannata, koska mielestämme ne eivät liity siihen vuosikertomukseen, jota käsittelemme, ja lisäksi niissä pyritään esittämään subjektiivisia väitteitä, jotka ovat kielteisiä yhteisen maatalouspolitiikan, maanviljelijöidemme ja karjankasvattajiemme kannalta, sekä myös suuntaviivoja uudelle YMP: lle, kuten yhteisrahoitukseen liittyviä suuntaviivoja, jotka eivät kuulu tämän mietinnön aihepiiriin.
Arvoisa komissaari, kiitän teitä aina läsnäolostanne tässä salissa, koska te saavutte aina paikalle ja kestätte ne pitkät ja kyllästyttävät istunnot, jollaiselta tämäkin meistä paikalla olijoista saattaa tuntua, ja haluaisin lopuksi lainata lausetta tiedonantonne sivulta 43, jossa sanotaan, että yhteisö muodostaa maataloustuotteiden yhtenäisen talousalueen.
Arvoisa komissaari, nyt jos koskaan sen täytyy olla sellainen, ja toivon, että se pysyy sellaisena myös jatkossa.

Mulder
Arvoisa puhemies, haluan sanoa ensiksi, että minusta on hyvä, että myös maataloutta ja maaseudun kehittämistä käsittelevä valiokunta puuttuu vuoden 1996 maatalousmenoihin; normaalisti se kuuluu talousarvion valvontavaliokunnan toimivaltuuksiin. Mielestäni on hyvin tärkeää, että myös itse maatalousala tekee kaikkensa maatalousmenojen pitämiseksi tarkoituksenmukaisina, sillä uskon, että kun puhumme häiriöistä ja petoksista maataloudessa, maanviljelijät ja puutarhatuottajat eivät ensisijaisesti aiheuta niitä, vaan ennen kaikkea muut maatalouden alat. Mikäli haluamme parantaa maatalouden kannatusta Euroopassa, ja sitähän koko maataloutta ja maaseudun kehittämistä käsittelevä valiokunta haluaa, meidän on valvottava sitä, että rahan antaminen tapahtuu asianmukaisesti. Mielestäni herra Rehderin mietintö antaa panoksen tähän. Edellinen puhuja onnitteli jo herra Fischleriä siitä, että hän on ollut täällä läsnä niin kauan; lisään siihen vielä toisen kohteliaisuuden. Hän ei ole tottunut siihen tässä salissa, mutta teen sen silti. Arvostamme suuresti sitä, että komissio täytti talousarvion valvontavaliokunnan vuoden 1992 vastuuvapautta koskevat vaatimukset, jotka tulevat epäsuorasti esille vuoden 1996 rahoituskertomuksessa, siitä, että on nimitetty 15 ylimääräistä virkamiestä valvonnan parantamiseksi ja siitä, että siinä tapauksessa, että jäsenvaltiot eivät hoida maatalousmenojaan asianmukaisesti, niille langetetaan vielä ylimääräinen 25 %: n sakko. Mielestäni tämä on yksi tapa parantaa valvontaa.
Mitä tulee muihin herra Rehderin mietinnön kohtiin, olen samaa mieltä edellisen puhujan kanssa siitä - huolimatta siitä, että hän osoitti minulle ystävällisiä sanoja - että mietinnössä on muutamia kohtia, joilla ei ole oikeastaan mitään tekemistä vuoden 1996 rahoituskertomuksen kanssa. Tulemme pohtimaan tulevina kuukausina vakavasti kaikkia Agenda 2000 -asiakirjan ongelmia, sitä, onko suhde 80/20 oikea vai ei; mielestäni on välttämätöntä, että tietyt alat saavat aina enemmän kuin toiset. Sillä on yksinkertaisesti niin, että tietyt alat ovat riippuvaisia maasta. Mikäli haluamme säilyttää maaseutuympäristön, sitä varten on annettava enemmän rahaa kuin kukkakasvihuoneelle tai muuhun vastaavaan. Ei voida sanoa ilman muuta: kaikkien alojen pitää saada yhtä suuri osuus maatalouden talousarviosta. Vastustan tällaista laskutapaa.
Vielä viimeinen kohta liitännäistoimista. Kuulin juuri, että mietintö ilmestyy näinä päivinä, ehkä jo ensi viikolla. Se on minusta erinomaista. Mielestäni yksi tärkeimmistä asioista tulevaisuuden keskustelussa tulee olemaan se, kuinka voimme yhdistää ympäristön ja maatalouden. Olenkin utelias kuulemaan, kuinka on selitettävissä, että vain viisi jäsenvaltiosta 15: stä käyttää hyväkseen täydentäviä toimenpiteitä. Itävalta on hyvä esimerkki, mutta se voidaan selittää ehkä sillä, että komissaari on sieltä kotoisin. Haluaisin mielelläni tietää, kuinka on mahdollista, että toisissa maissa tietyt ympäristötoimenpiteet onnistuvat ja toisissa eivät. Mikäli me voimme saada selville salaisuuden, kuinka niitä pitää soveltaa maissa, joissa ne eivät onnistu, uskon, että olemme oikealla tiellä maatalousvarojen käytön suhteen.

Nicholson
Arvoisa puhemies, en halua kuumentaa tilannetta liikaa, mutta haluaisin jatkaa siitä, mihin herra Mulder jäi, ja osoittaa kunnioitusta herra komissaarille hänen kärsivällisyydestään ja mielenlujuudestaan, koska hän on vielä näin myöhään paikalla kuuntelemassa meidän puhettamme hänestä. Onnittelen esittelijää siitä, että hän on esittänyt ajatuksia herättävän mietinnön EMOTR: sta. Herra Rehder asettaa kyseenalaiseksi monta tärkeää seikkaa, ja olemme halukkaita keskustelemaan niistä tänä iltana.
Yksi asia, johon kiinnitin välittömästi huomiota, on maanviljelijän nykyinen monimutkainen elämä, mikä johtuu siitä, että hänen on täytettävä lukuisia lomakkeita. Useimmat maanviljelijät ovat valmiit täyttämään niin monta lomaketta kuin on tarpeen, jotta he saavat tarvitsemansa tuet tai avustukset, mutta lomakkeiden täyttäminen voisi epäilemättä olla helpompaa. Olen varma, että komissaari tietää, että jotkin lomakkeet ovat erittäin monimutkaisia ja teknisiä. Tiedän, että näillä lomakkeilla helpotetaan petosten valvontaa, mutta paikallisella tasolla pitäisi olla enemmän joustavuutta. Saan säännöllisesti valituksia äänestäjiltä, jotka ovat vahingossa tehneet pahaa aavistamattomia virheitä hakemuksiinsa tai korvauslomakkeisiinsa, mikä on johtanut tuen epäämiseen. He kääntyvät minun, oman parlamentin jäsenensä puoleen, sillä heille on kerrottu, että paikallisella tasolla ei pystytä tunnistamaan aitoja virheitä. Tämä on yksi alue, jota voisimme tarkastella muuttaaksemme järjestelmää maanviljelijöiden kannalta käyttäjäystävällisemmäksi.
Tällä hetkellä Pohjois-Irlanti ei saa rakennetukea. Kyseinen ohjelma oli niin suosittu, että hakijoita oli liikaa, eikä uusia hakemuksia enää voitu hyväksyä. Tämä osoittaa, miten tärkeää tällainen tuki on maaseutuyhteisöille ja maanviljelijöille erityisesti näinä vaikeina aikoina. Meidän on yritettävä käsitellä joitakin herra Rehderin ja herra Mulderin esille tuomia asioita, jotka koskevat uudistuspaketin tulevaisuutta pitkällä aikavälillä.
Herra Mulder esitti mielenkiintoisen kysymyksen siitä, miksi toiset kansalliset hallitukset onnistuvat ympäristötoimenpiteiden toteuttamisessa muita paremmin. Vastaus on, että jotkut hallitukset eivät yksinkertaisesti halua ottaa näitä toimenpiteitä käyttöön. Näin yksinkertaista tämä on. Ne eivät ole halukkaita myöntämään rahoitusta, jota tarvitaan toimenpiteiden käynnistämiseen. Me kuulimme tästä aiemmin käydyssä keskustelussa. Meillä on näin ollen hyvä tilaisuus keskustella asiasta ja löytää paras tapa edetä.

McCartin
Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää herra Rehderiä hänen mietinnöstään. Hän korostaa yhteisen maatalouspolitiikan kustannuksia. Kyllä, ne ovat tällä hetkellä noin 40 % yhteisön talousarviosta, mutta tämä kertoo enemmän yhteisön talousarvion koosta kuin maatalouden menoista. Kun otetaan huomioon Euroopan unionin koko, maanviljelijöiden määrä sekä pinta-ala ja ongelmat, käytämme 0, 4 % bruttokansantuotteesta yhteiseen maatalouspolitiikkaan. Tämä on hinta, jonka meidän on maksettava siitä, että yritämme saada Euroopan unionin väestön pysymään maaseudulla.
Jos tätä politiikkaa ei olisi, jos olisimme jättäneet asian kokonaan markkinavoimille, ei olisi epäilystäkään siitä, että maaltapako olisi kiihtynyt entisestään. On tietenkin valitettavaa, että emme ole onnistuneet vakiinnuttamaan maaseudulla asuvien ihmisten määrää. Vastaavasti käytämme nykyisin yhtä paljon rahaa tähän politiikkaan kuin viisitoista vuotta sitten, mutta maanviljelijöiden määrä on puolittunut. Ennustan, että kymmenen vuoden kuluessa - sanokaamme seuraavan ohjelman loppupuolella - maanviljelijöiden määrä on pudonnut seitsemästä miljoonasta neljään miljoonaan, ja silti me kulutamme enemmän rahaa.
Kun harkitsette tätä ja sitä, että 80 % rahoista menee 20 %: lle maanviljelijöistä, meidän on todettava, että ehkä nyt on aika - en halua erottaa niitä kokonaan tuotannosta - harkita suurempaa valikoimaa ohjelmia - ja rahat voitaisiin epäilemättä jakaa laajemmin. Liian pieni määrä ihmisiä saa ehkä liikaa rahaa, kun koko teollisuudenalan rakennetta uudistetaan, ja uudistetussa politiikassa varattua korvausta annetaan muutamille erittäin suurille tuottajille.
Olen hieman huolestunut tästä. Haluaisin, että meillä olisi suuri valikoima politiikkoja, jotka perustuisivat enemmän Leaderohjelman kaltaisiin ohjelmiin - tiedän, että tämä ohjelma tulee säilymään ja että sitä tullaan vahvistamaan. Jotta väestö pysyisi maaseudulla, meidän on tehtävä muutakin kuin yhdistettävä se suoraan tuotantomääriin.

Klaß
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, olen tämän illan viimeinen puhuja, mutta haluaisin myös vielä käyttää omat kaksi minuuttiani ja kiittää siitä, että olette vielä täällä. Mistä puhumme tänä iltana? Puhumme maataloutemme tukitoimista ja tasaustoimista Euroopassa. EMOTR: n tukiosastosta rahoitetaan pääasiassa yhteiseen maatalousmarkkina- ja maataloushintapolitiikkaan liittyvät menot. Suuri osa niistä käytetään maatalousmarkkinoiden sääntelyn edellyttämiin interventioihin.
Varainhoitovuoden 1996 maatalouden päälinjauksen määrärahat olivat 40 828 miljoonaa ecua, mikä merkitsee 50, 5 % EU: n kokonaisbudjetista. Menot tosin nousivat maatalouden päälinjauksessa siksi, että - mainittujen kriteerien tähden - YMP: n uudistuksen johdosta käyttöön otetut jäsenvaltioille suunnatut tuet käytettiin vuonna 1996 ensimmäistä kertaa kokonaisuudessaan ja että Euroopan unioni laajentui 12 jäsenvaltiosta 15 jäsenvaltioon 1. tammikuuta 1995. Mutta suhteessa kokonaisbudjettiin, joka on myös kasvanut, voimme todeta maatalousmenojen vähentyneen 1, 2 %. Julkisten varojen säästeliäs käyttö on aina aiheellista, ja menot on nähtävä suhteessa suoritettavaan tehtävään.
Yhteisen eurooppalaisen maatalouspolitiikan mutkikkaan kentän hoitaminen edellyttää myös asianmukaista rahoitusta; maatalouspolitiikka on se politiikan ala, jota Euroopan unioni seuraa laajimmin ja jossa se valtaa lisää jalansijaa. Tuotantotiloille annettavien tasaustukien ohella liitännäistoimissa nähdään myös vastuu rakennemuutokselle alttiina olevista ihmisistä ja ympäristöstä. Nämä toimet ovat tärkeitä, ja suhtaudun myönteisesti tätä alaa koskeviin ehdotuksiinne, herra komissaari, joita olette tehnyt Agenda 2000 -ohjelmassa. Kannatan esittelijän vaatimusta, joka koskee avoimuuden lisäämistä ja ennen kaikkea mutkikkaan hakumenettelyn yksinkertaistamista. Voimme varmasti vielä keskustella perinpohjaisesti täällä parlamentissakin EMOTR: n tulevasta muokkaamisesta Agenda 2000 -ohjelman puitteissa, ja olen siksi sitä mieltä, että 11 ja 12 kohta eivät kuulu tähän varainhoitovuotta 1996 koskevaan mietintöön.

Puhemies
Paljon kiitoksia, rouva Klaß, on todella hämmästyttävää, mitä olen saanut kokea tänä iltana ollessani täällä varapuhemiehenä. Kaikki läsnäolijat ovat tänä iltana suhtautuneet asioihin niin huomaavaisesti, että suurempi huomaavaisuus tuskin olisi mahdollista!
Nyt lopuksi annan puheenvuoron komissaari Fischlerille.

Fischler
Arvoisa puhemies, arvoisat jäsenet, en haluaisi nytkään liiaksi rasittaa kärsivällisyyttänne. Haluaisin ensinnäkin kiittää herra Rehderiä sydämellisesti mietinnöstä ja maataloutta käsittelevää valiokuntaa siitä mielenkiinnosta, jota se on osoittanut EMOTR-tukirahaston 26. vuosikertomusta varainhoitovuodelta 1996 kohtaan.
Hyvä esittelijä, kiitän teitä myös siitä, että kannatatte yhteisen maatalouspolitiikan uudistamista. Mutta luulen, ettei tämänpäiväisen asiayhteyden osalta ole tarpeellista käydä vielä keskustelua Agenda 2000 -ohjelmasta. Siihen meillä on vielä paljon tilaisuuksia ja sama koskee omiin varoihin liittyvää kertomusta. Minulta kysyttiin, miksi siinä maassa, jonka tunnen todennäköisesti parhaiten, ympäristötoimet ja liitännäistoimet ovat menestyneet niin hyvin, mihin vastaisin, että pidän kahta tärkeää perustetta ratkaisevina. Ensimmäinen peruste on, että aloitimme täydellisen tiedotuksen ja keskustelun moniulotteisen maatalouden tarpeellisuudesta jo vuonna 1987 ja että olemme siksi kehittäneet eräitä asioita ehkä hieman aikaisemmin kuin muut. Haluaisin vain mainita pienen esimerkin: olen vastannut muutamia vuosia Itävallan maatalousalasta. Kun itse aloitin ministerinä vuonna 1989, oli talousarvioon varattu kaksi miljoonaa Itävallan sillinkiä luonnonmukaista maataloustuotantoa varten ja kun lähdin ministeriöstä, tälle sektorille oli varattu talousarviosta noin 270 miljoonaa sillinkiä.
Toinen seikka, jolla on tässä yhteydessä merkitystä, on yksinkertaisesti se tosiasia, että maassa vallitsee yhteiskunnallinen yksimielisyys sen osalta, että myös maiseman ylläpitämisestä ja kestävän maatalouden turvaamisesta on tunnettava asianmukaista kansallista vastuuta. Tarpeellisten yhteisrahoitusmäärärahojen antaminen näille toimille ei Itävallassa ole oikeastaan koskaan ollut ongelmana.
Siirryn nyt varsinaiseen aiheeseen. Haluaisin rajoittua käsittelemään siinä eräitä pääkohtia, joilla on suora yhteys vuosikertomukseen. Ensinnäkin käsittelen käyttämättömien määrärahojen laajuutta koskevaa kysymystä. Tähän asiaan haluaisin todeta, että se on vuonna 1996 sentään puolittunut edelliseen vuoteen verrattuna, ja seuraavana vuonna, eli varainhoitovuonna 1997 käyttämättömät määrärahat ovat vähentyneet edelleen noin 400 miljoonaan ecuun. Määrä vastaa yhteisön noin kahden päivän maksusitoumuksia maatalouden alalla. Mitä tulee menoja koskeviin ennusteisiin, juuri tällä alalla esiintyy erilaisten ennalta-arvaamattomien seikkojen takia tiettyjä heilahteluja, sillä kukaan ei voi etukäteen ehdottoman tarkasti ennustaa säätä tai markkinoiden kehitystä.
Mitä tulee menojen valvontaan, olen täysin samaa mieltä esittelijän kanssa. Haluaisin myöntää, että huomattavien menoerien hylkääminen tilinpäätöksen yhteydessä johtuu osittain monimutkaisista hakemusmenettelyistä sekä valvonnan riittämättömyydestä jäsenvaltioissa. Suuri osa hylkäämisistä johtuu kuitenkin myös siitä, että jäsenvaltiot ovat tulkinneet yhteisen maatalouspolitiikan soveltamissäännöksiä eri tavalla kuin komissio. Haluamme poistaa nämä ongelmat ja olemme siksi myös ryhtyneet lukuisiin asiaan liittyviin toimenpiteisiin. Pyrimme yksinkertaistamaan ja selventämään asiaan liittyviä määräyksiä, jotta näitä arveluttavia tulkintoja voidaan välttää, mikäli mahdollista. Tämä tapahtuu yhtäältä Agenda 2000 - ohjelman puitteissa, mutta toisaalta ennen kaikkea myös SEM 2000 -hankkeen puitteissa.
Tuemme sitten jäsenvaltioita niissä esiintyvien valvontaongelmien ratkaisemisessa rahoittamalla asianmukaisia toimia budjettikohdan B1-3600 puitteissa. Lisäksi meillä on tilintarkastusmenettelyn yhteydessä muitakin pyrkimyksiä, ja jatkamme vastaisuudessa tavanomaisten korjausten ja suuntaviivojen soveltamista tilintarkastuksen osalta.
Sen kysymyksen osalta, joka koskee useiden puhujien mainitsemaa rahoitustukien epätasapainoa, haluaisin korostaa, että olemme uudistusehdotuksissamme käyneet tämän ongelman kimppuun. Emme yksinkertaisesti enää siedä sitä, että pieni prosenttimäärä maatiloista saa suurimman osan tuista. Haluaisin korostaa, että kohtuullisten tulojen takaaminen tuottajille on yksi yhteisen maatalouspolitiikan tavoitteista. Tämän tavoitteen saavuttamiseksi tilat eivät tosin saa olla ainoastaan tukien varassa. Tarvitsemme voimakkaampaa markkinasuuntautumista, ennen kaikkea voidaksemme hyödyntää yrittäjinä toimivien maanviljelijöiden ja jalostusyritysten mahdollisuudet kokonaisuudessaan. Useilla tuotteilla, esimerkiksi juuri viinillä, hedelmillä, vihanneksilla tai muilla, etupäässä erityistuotteilla, on hyvä ja tasapainoinen markkinatilanne, joka tarjoaa tuottajille kohtuulliset tulot tuotteiden myynnistä.
Talousarvion linjausta koskevien rahoitusteknisempien kysymysten osalta pidän kiinnostavana ehdotusta yleisen budjettivarauksen perustamisesta yli suunnitellun keskimääräisen tarpeen, mutta linjauksen puitteissa. Kysymyksessä, joka koskee käyttämättömien varojen palauttamista jäsenvaltioille, on lopulta otettava huomioon, että EMOTR: n määrärahat ovat maatalousmarkkinoiden erityistilanteen tähden väliaikaisia määrärahoja. Asetuksissa säädetty palautussäännös on tässä mielessä oikeutettu ja olisi varmaankin hyvin vaikeaa muuttaa kyseistä säännöstä.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komissaari Fischler!
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna aamulla klo 9.00.
(Istunto päättyi klo 19.45.)

