
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana Stihlerin laatima kalatalousvaliokunnan mietintö (A5-0341/2003) turskakantojen elvytystoimenpiteistä
[KOM(2003) 130 – 2003/2104(INI)]. 
Fischler,
   . – Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, hyvät kuulijat, haluan aloittaa kiittämällä jäsen Stihleriä mietinnöstä. Maanantaina kansainvälinen merentutkimusneuvosto (ICES) julkaisi vuotta 2004 koskevan uuden tieteellisen suosituksensa, ja se on nyt valitettavasti vahvistanut Skotlannin länsipuolen, itäisen Englannin kanaalin, Skagerrakin ja Kattegatin turskakantojen katastrofaalisen tilanteen.
ICES neuvoi lopettamaan näiden neljän kannan kalastuksen. Tämä luonnollisesti on meille mittava ongelma. Onko perusteltua, että teemme päätöksemme pelkästään ICES:n esittämän kantojen elvyttämistä puolustavan kannan perusteella, sillä sen seurauksena meidän olisi kiellettävä paitsi turskan, myös monien muiden kalalajien kalastus ja hyväksyttävä aikanaan se, että tuhannet kalastajat menettävät elinkeinonsa? Vai löydämmekö keinon parantaa kantojen elvytyssuunnitelmia niin, että vaikka kannat elpyisivät hitaammin ja mahdollisesti epävarmemmin, harvempien kalastajien olisi luovuttava ammatistaan? Tämä on epäilemättä vaikea päätös, mutta se on tehtävä, ennen kuin voimme hyväksyä minkäänlaista turskakantoja elvyttävää suunnitelmaa.
Ehdotus, josta keskustelemme tänään, on yleinen. Se antaa hyvän perustan turskakantojen elvytyssuunnitelmalle, jossa varmistettaisiin mahdollisuus palata tavallisiin hoito-olosuhteisiin. Ehdotuksessa määritellään aluksi kannan vähimmäiskoko, jonka alapuolella kannan romahtamisvaara on tutkijoiden mukaan suuri. Suunnitelma sisältää kaavoja, joiden avulla voidaan laskea suurimmat sallitut saaliit (TACit) nykyisiä kantoja koskevien tieteellisten arvioiden perusteella. Jos kanta on vähimmäiskokoa suurempi, TAC vahvistetaan sellaiseksi, että kanta voi kasvaa 30 prosenttia seuraavana vuonna. Suunnitelmassa ehdotetaan jäsenvaltioiden pyyntiponnistusten rajoittamista suhteessa niiden osuuteen turskan kokonaissaaliista. Lisäksi suunnitelmaan sisältyy toimia seurannan ja valvonnan parantamiseksi sellaisten alusten osalta, joiden pyyntiponnistuksiin sovelletaan hoitotoimenpiteitä. Näitä ovat ennakkoilmoitusta koskevat säännökset ja turskasaaliiden purkamista nimettyihin satamiin koskeva vaatimus. 
Stihler (PSE ),
    Arvoisa puhemies, turskakantojen elvytystä koskeva kysymys on hyvin tärkeä. Se koskee paitsi omaa maatani Skotlantia myös koko Yhdistynyttä kuningaskuntaa, Irlantia ja Tanskaa.
Viime viikolla kansainvälinen merentutkimusneuvosto (ICES) varoitti meitä siitä, että Pohjanmerellä alkuvuodesta 2003 mitattu nuorten turskien määrä oli pienimmillään 20 vuoteen. Olemme kaikki huolissamme, että siellä käy samoin kuin Newfoundlandissa, jonne turska ei ole palannut. ICES:n lausunto on karu: "Turskakannat ovat niin alhaisella tasolla, että meidän on suositeltava pyyntimäärien pienentämistä nollaan viimeisenä keinona." Pyyntimäärien pienentäminen nollaan tarkoittaa sitä, ettei Pohjanmerellä enää kalasteta.
Komission ehdotuksessa esitellään toimenpidepaketti, jota noudattamalla tämän arvokkaan kalakannan uskotaan palautuvan turvalliselle tasolle viidestä kymmeneen vuoden aikana. Komissio ei ole ainoa, joka haluaa saavuttaa tämän tavoitteen. Myös Skotlannin kalastajien liiton (Scottish Fishermen's Federation) eilen esittämässä turskakantojen elvytystä koskevassa ehdotuksessa todettiin, että turskakantojen elvyttäminen historialliselle runsauden tasolle on kalastajille edelleen tärkeä tavoite, koska turskan kalastuksen elpyminen muuttaisi koko pohjakalojen kalastukseen liittyvää kalataloutta.
Komission ehdotuksessa säädetään kannan absoluuttisesta vähimmäiskoosta, annetaan ohjeita suurimpien sallittujen saaliiden (TACien) vahvistamista varten, otetaan käyttöön kalastuksen rajoittaminen kilowattipäivien avulla ja käsitellään kalastuksenhoidon seurantaa, tarkastusta ja valvontaa.
Esittelijänä olen yrittänyt vakuuttaa komissiolle, että kaikki mahdollinen on tehtävä kantojen elvyttämiseksi. Emme voi käyttää samanlaista lähestymistapaa kaikilla suunnitelmaan liittyvillä aloilla. Tarvitsemme joustavan tieteelliseen tietoon perustuvan ratkaisun, joka sallii muiden lajien kalastuksen jatkumisen. Jos voidaan osoittaa, ettei muiden lajien kalastus tietyllä alueella haittaa turskakantojen elpymistä, kalastus alueella olisi sallittava. Alueellista hallinnointia on tarkasteltava perusteellisesti.
Tutkimuksen alalla meidän on tarkasteltava vakavasti turskan ja muiden kaupallisesti hyödynnettävien kalalajien, kuten koljan ja valkoturskan, välistä vuorovaikutusta. Tähän työhön olisi osallistuttava niin kalastajien kuin tutkijoidenkin.
Teollisen kalastuksen vaikutuksia on myös tarkasteltava perusteellisesti. Saamme jatkuvasti epäyhtenäisiä tietoja asiasta, joten selkeyttäminen on tarpeen. Alueelliset neuvoa-antavat toimikunnat ovat ratkaisevassa asemassa EU:n kestävän kalastuspolitiikan tulevaisuuden kannalta. Jos aiomme saavuttaa turskakantojen elvytystavoitteemme, meidän on tehtävä yhteistyötä kalastajien kanssa. Oli hauska nähdä, että komission tämänviikkoinen ehdotus käsittää suunnitelman alueellisista neuvoa-antavista toimikunnista ja niiden toiminnasta ja että kaksi kolmasosaa näiden uusien organisaatioiden jäsenistä olisi kalastusalan toimijoita. Toivon, että pystymme parantamaan vuoropuhelua ja yhteistyötä kaikkien osapuolten kesken, jotta voimme turvata alalle kestävän tulevaisuuden.
Komission ehdotuksessa ei tarkastella riittävästi toimenpiteiden sosioekonomisia vaikutuksia. Jotkut yhteisöistä, joita toimenpiteet koskevat välittömimmin, sijaitsevat todella Euroopan unionin reuna-alueiden syrjäisillä alueilla. Parlamentti on jo todennut sosioekonomisten kysymysten tärkeyden maaliskuussa 2003 antamassaan päätöslauselmassa. Tosiasiassa näin ovat tehneet myös jotkin jäsenvaltiot. Skotlannin hallitus on myöntänyt rahoitusta yhteensä 50 miljoonaa Englannin puntaa, joista 40 miljoonaa puntaa kalastusalusten käytöstä poistamiseen ja 10 miljoonaa puntaa välittömien sosioekonomisten vaikutusten lieventämiseen. On kuitenkin tehtävä selväksi, että on kansallisten ja alueellisten viranomaisten tehtävä hyödyntää niiden käytössä olevat keinot ja tukea alaa tänä vaikeana aikana.
Haluaisin, että jäsenvaltiot arvioivat elvytyssuunnitelman sosioekonomisia vaikutuksia. Arviointikertomusten perusteella olisi helpompi arvioida ongelmia ja lieventää mahdollisia kielteisiä vaikutuksia. Haluaisin, että jäsenvaltioiden kertomukset olisivat valmiita vuoden kuluttua tämän ohjelman täytäntöönpanosta.
Pyyntiponnistuksen rajoittamisessa on noudatettava suhteellisuusperiaatetta. Käytettävää viitekautta määritettäessä on otettava huomioon ne haitat, joita ala on jo mahdollisesti kärsinyt kalastusalusten käytöstä poistamiseen liittyvän prosessin vuoksi. Valvonnassa meidän on lisättävä alusten satelliittiseurantaa, kuten Yhdistyneen kuningaskunnan parlamentin ylähuoneen maaliskuussa 2003 julkaistussa raportissa ehdotetaan. Satelliittiseuranta vaikuttaa järkevältä toimenpiteeltä, ja on hyvä, että komissio aikoo tehdä erillisen ehdotuksen satelliittiseurannasta.
Lopuksi haluaisin todeta, että tarkistettu turskakantojen elvytyssuunnitelma on vaikea kalastusalalle ja kalastuksesta riippuvaisille yhteisöille. Ei kannata aiheuttaa vähempää haittaa tai itse asiassa minkäänlaista haittaa, jos toteutettavilla toimenpiteillä ei saavuteta toivottuja tuloksia. Toisaalta jos kantoja ei pystytä elvyttämään, sosioekonomiset vaikeudet lisääntyvät joka tapauksessa. Etusijalle on asetettava kantojen elvyttämisen onnistuminen. Tarvitaan toimenpiteitä, jotka ovat sekä kestäviä että mahdollisimman vähän alaa haittaavia. 
Schörling (Verts/ALE ),
    Arvoisa puhemies, arvostan komission ehdottamaa pienentyneiden turskakantojen elvytyssuunnitelmaa. Se on osoitusta siitä, että komissio täyttää yhteistä kalastuspolitiikkaa koskevat sitoumuksensa. Pidän arvossa myös kollega Stihlerin työtä ja hänen mietintöään, samoin kuin yhteistyötämme, jota teimme toimiessani ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan lausunnon valmistelijana.
Edellä mainitun valiokunnan ehdottama tarkistus, jonka mukaan ennalta varautumisen periaate johtaisi radikaaleihin toimiin ja antaisi jäsenvaltioille mahdollisuuden toteuttaa kantojen suojelemiseksi ja säilyttämiseksi omia toimia yhteisten toimien lisäksi, on kalatalousvaliokunnan hyväksymä. Siihen olen tyytyväinen. Kuten jo kuulimme, kansainvälinen merentutkimusneuvosto (ICES) esittää huomenna merien kalakantoja koskevan vuosiraporttinsa. Se suosittelee jälleen täydellistä kieltoa, minkä pitäisi saada epäilijätkin ymmärtämään, että toimenpiteet ovat todella tarpeen. Tiedämme, ettei neuvosto voi enää panna päätään pensaaseen, vaan sen on toimittava ja hyväksyttävä tämä suunnitelma. Tämä on jo neljäs versio, jonka komissio esittää neuvostolle. 
Vaikka olen tyytyväinen komission ehdotukseen ja uskon sen olevan askel oikeaan suuntaan, haluaisin, että myös Itämeri otettaisiin siihen mukaan, koska tiedämme turskakantojen olevan siellä yhtä uhanalaisia. Lisäksi Itämeren kansainvälinen kalastuskomissio on laatinut lisäsuunnitelmia, jotka vaikuttivat aika hyviltä lokakuussa. Tämän vuoksi luovuin kalatalousvaliokunnassa ehdottamistani tarkistuksista, jotka koskivat Itämerta. Myöhemmin lokakuussa pidetyssä kokouksessa Itämeren kansainvälinen kalastuskomissio poikkesi omista periaatteistaan sen suhteen, mitä olisi tehtävä. Se ei ota lainkaan huomioon tieteellisiä lausuntoja ja toteaa, että saaliit ovat 45 prosenttia suurempia kuin kansainväliset asiantuntijat väittävät. Tämä on hyvin vakava ongelma.
Se, ettei kansainvälisten asiantuntijoiden suosittelemia toimia toteuteta, on kalavarojen haaskausta. Asiantuntijoihin kuuluu 1 600 tutkijaa 19 maasta. Se, ettei heitä kuunnella on haaskausta, sillä heidän neuvojensa avulla kalastusyhteisöt ja kalastusala voisivat kukoistaa. Itämerellä voisimme kalastaa kolme kertaa nykyistä enemmän. Tehkää nyt todella hyvä päätös täällä parlamentissa, kuten toivon myös neuvoston ja komission myöhemmin tekevän. 
Stevenson (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, haluaisin onnitella kollega Stihleriä mietinnön johdosta ja kiittää häntä hänen työpanoksestaan tässä kiistanalaisessa kysymyksessä. Kuten jälleen kuulimme, ICES on todennut romahtamaisillaan olevien turskakantojen tilan niin huonoksi, että se suosittelee turskan kalastuksen täydellistä kieltämistä Pohjanmerellä, Irlanninmerellä ja Skotlannin länsipuolella. Se väittää, ettei vuosien tiukoilla säilyttämistoimenpiteillä ole onnistuttu elvyttämään kantoja ja että ainoastaan lopettamalla kalastus näillä vesillä elvytetään kantoja merkittävästi.
Tiedämme tietysti karvaasta kokemuksesta, että kun tutkijat vaativat jälleen kerran turskan kalastuksen täydellistä kieltämistä, he tarkoittavat itse asiassa myös sellaisen koljan, valkoturskan, punakampelan ja katkaravun pyynnin lopettamista, jossa turskaa saadaan sivusaaliina. Haluankin nyt sanoa komission jäsenelle Fischlerille hyvin selkeästi, että jos neuvoston tämän vuoden joulukuussa pidettävässä kokouksessa pienennetään vielä lisää kalastuskiintiöitä, se merkitsee loppua Yhdistyneen kuningaskunnan valkolihaisten kalojen kalastuslaivastolle. Enkä tarkoita ainoastaan viime vuoden kaltaisia huomattavia pienennyksiä, vaan minkälaisia pienennyksiä tahansa. Viimeksi toteutetut kaksi mittavaa kalastusalusten käytöstä poistamiseen liittynyttä kierrosta ovat vähentäneet valkolihaisten kalojen kalastuslaivastoa Yhdistyneessä kuningaskunnassa noin 40 prosenttia. Satamatyöläiset ja apuhenkilökunta, joiden toimeentulo riippuu tästä kalastuslaivastosta, ovat vararikon partaalla. Uudet pienennykset olisivat kohtalokkaita. Ne merkitsisivät sitä, että vaikka turskakannat joskus elpyisivätkin, Yhdistyneessä kuningaskunnassa ei olisi enää kalastajia niitä pyytämään.
En aio hyökätä tutkijoita vastaan. Viestintuojan ampumisesta ei ole mitään hyötyä. Tämä ICES:n viimeisin raportti osoittaa kuitenkin jälleen kerran, että on erittäin tärkeää kuunnella sekä kalastajien että tutkijoiden mielipiteitä. Viime vuonna tutkijat kertoivat meille, että koljakannat ovat hupenemassa. Kalastajat sanoivat väitteen olevan pötyä. Nyt tutkijat ovat yhtä mieltä siitä, että kutevan koljakannan biomassa Pohjanmerellä on arviolta 400 000 tonnia. Kuka siis on oikeassa?
Haluaisin lisäksi todeta, että näyttää siltä, etteivät tutkijat kuuntele toisiaan tehdessään suuria johtopäätöksiään. Arvostettu Plymouthissa sijaitseva Sir Alistair Hardy Foundation for Ocean Science -tutkimuslaitos on seurannut Pohjanmeren tilaa 70 viime vuotta. Laitoksen äskettäisen tutkimuksen mukaan kylmänveden planktonkannat, joita turskan poikaset käyttävät ravintonaan, ovat ajautuneet satoja maileja pohjoiseen veden lämpötilan ennenkuulumattoman nousun vuoksi. Tämä ehkä selittää, miksi turskaa on saatu runsaasti saaliiksi Färsaarten, Islannin ja Norjan ympäristössä, mutta ei yhtään Pohjanmerellä. Taivaan tähden, aletaanpa siis kuunnella sekä kalastajia että tutkijoita. On kalastajien taloudellisen edun mukaista, että turskakannat elpyvät. Ainoastaan tällä tavalla voimme turvata riittävän toimeentulon kalastajille tulevaisuudessa. 
Miguélez Ramos (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmä on iloinen, että komissio esittelee lopultakin parlamentin pyynnön mukaisesti turskalle oman elvytyssuunnitelman, joka pidetään erillään kummeliturskakantojen elvyttämisestä. Olemme nimittäin aina olleet sitä mieltä, että näiden kalojen tilanteet eroavat huomattavasti toisistaan.
Kuten esittelijä, kollega Stihler, totesi, kansainvälinen merentutkimusneuvosto on jo kolmen vuoden ajan ollut sitä mieltä, että Pohjanmeren ja Skotlannin länsipuolen turskapopulaatioita uhkaa vakava täydellisen romahtamisen vaara.
Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmä kehottaa komissiota edistämään parhaiden mahdollisten tieteellisten lausuntojen saantia, jotta käytettävissä on aina tietoa kunkin kalaveden kaikista kalavaroista. Näiden tarkkojen tieteellisten lausuntojen perusteella voidaan toteuttaa elvytyssuunnitelmia, joissa saatetaan ehdottaa toisinaan myös voimakkaita toimia. On syytä muistaa, että voimakkaat toimet merkitsevät aina laivojen romuttamista sekä kalastajien ja kalastusalasta riippuvaisten työntekijöiden työttömyyttä ja ovat lisäksi vakava isku kalastuksesta riippuvaisimmille Euroopan alueille.
Näin ollen olemme sitä mieltä, että ennalta varautuva lähestymistapa on viimeinen peruste, jota sovelletaan ainoastaan silloin, kun luotettavia ja turvallisia tieteellisiä lausuntoja ei ole käytettävissä. Se ei kuitenkaan saa missään tapauksessa korvata niitä.
Kuten kollega Stevenson äsken totesi, kalastusyhteisöt vaativat, että sekä komissio että parlamentti ilmaisevat selkeästi kannattavansa sellaisia etukäteen annettuja, turvallisia ja hyvin perusteltuja tieteellisiä lausuntoja, joissa otetaan huomioon alan mielipiteet ja joissa kalavarojen tilan lisäksi lasketaan ja arvioidaan säilyttämistoimenpiteiden sosioekonomiset vaikutukset. Olemme pyytäneet tätä komissiolta jo pitkään.
Liikakalastus on ratkaiseva tekijä, mutta se ei ole ainoa syy kalavarojen niukkuuteen. Syiden tietäminen on välttämätöntä, jos haluamme, että elvytyssuunnitelmien – sekä tämän turskia koskevan suunnitelman että tulevien suunnitelmien – tavoitteet saavutetaan. Jos ainoastaan rajoitamme saaliita, mutta emme puutu liikakalastuksen ohella muihin tekijöihin – esimerkiksi ravintoketjun katkeamiseen tai merten pilaantumiseen – voi olla, että huomaamme vuosien kuluneen ja kalakantojen jääneen kasvamatta.
Meidän on selvitettävä, miten muiden kalalajien yli miljoonan tonnin saaliit vaikuttavat Irlanninmeren ja Pohjanmeren turskakantoihin, jotka käyttävät näitä lajeja ravintonaan. Meidän on myös selvitettävä, miten teollinen kalastus vaikuttaa muiden valkolihaisten kalojen kantoihin, koska näin saamme ehkä selville syyn turskan ja kummeliturskan vähenemiseen. Haluamme, että komissio tutkii, miksi näiden kalojen kannat ovat romahtaneet. Tuemme elvytyssuunnitelmaa, jonka avulla kanta voidaan elvyttää, ja ryhmäni tukee siten ehdotusta, ettei suurimman sallitun saaliin (TAC) muutos ylös- tai alaspäin saisi olla yli 15 prosenttia elvytyssuunnitelman ensimmäisen täytäntöönpanovuoden jälkeen. 
Attwooll (ELDR ).
    Arvoisa puhemies, haluan aluksi yhtyä kollegojen jo esittämiin näkemyksiin. Mielestäni kollega Stihlerin erittäin selkeä ja perusteellinen mietintö on komission ehdotusta parempi etenkin kolmelta osin.
Ensinnäkin se lisää joustavuutta, koska siinä sallitaan, että soveltamisalaan kuuluvia maantieteellisiä alueita voidaan muuttaa, ja annetaan mahdollisuus saada lisäkilowattipäiviä vastineeksi asianmukaisista teknisistä toimenpiteistä.
Toiseksi siinä vaaditaan tiettyjä raportteja. Nämä koskevat niin teollisen kalastuksen vaikutuksia ja asetuksen sosioekonomisia vaikutuksia kuin sitäkin, kuinka hyvin asetuksen tavoitteet saavutetaan.
Kolmanneksi mietinnössä pyritään siihen, että alueelliset neuvoa-antavat toimikunnat osallistuisivat työhön aktiivisesti. Komission äskettäinen ilmoitus, että komissio aikoo laatia ehdotuksen tällaisten elinten perustamisesta on tervetullut, ja odotamme nopeaa edistymistä tässä asiassa.
Nämä toimenpiteet, yhdessä sen kanssa, että pyyntiponnistuksen rajoittamisessa korostetaan suhteellisuusperiaatteen mukaista lähestymistapaa jäsenvaltioihin ja että satelliittiseurantaa parannetaan, ovat keskeisiä, jotta ahdingossa olevat kalastusyhteisömme voisivat suhtautua asetukseen edes jollain tavalla myönteisesti. Meidän on kuitenkin asetuksen lisäksi tarkasteltava myös muita keinoja, jotta voimme elvyttää turskakantoja ja siirtyä kestävään kalatalouteen.
Skotlannin kalastajien liiton (Scottish Fishermen's Federation) alueellista hallinnointia koskevia ehdotuksia kannattaa tarkastella vakavasti tässä yhteydessä. Vaikka toimenpiteet vaikuttavat eniten skotlantilaisiin, ne vaikuttavat myös muihin, esimerkiksi irlantilaisiin, tanskalaisiin ja alankomaalaisiin, ja voimme kaikki oppia toisiltamme. Yksi esimerkki on viimeksi mainittujen nykyisin toteuttama itsevalvonta. Tämä osoittaa myös, kuinka tärkeää alueellisten neuvoa-antavien toimikuntien työ on.
Toivon, että parlamentti tukee tätä mietintöä, jonka tavoitteena on tehdä asetuksesta tehokkaampi väline kuin mitä alkuperäisessä ehdotuksessa hahmoteltiin. 
McKenna (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, ryhmäni tukee komission ehdotuksia. Jo vuosia on ollut selvää, että turskakantoja on elvytettävä nykyaikaisen kalastuksen niihin kohdistaman liiallisen paineen vuoksi. Kuten monien muidenkin lajien, turskan kannat ovat kestävää tasoa pienemmät, ja tämä on johtanut suuriin sosioekonomisiin ongelmiin rannikkoyhteisöissä.
On alettu jo unohtaa, mistä on kyse ja toiminta on nurinkurista. Sosioekonomiset ongelmat ovat ekologisen ongelman aiheuttamia. Jos se ratkaistaan, samalla ratkaistaan myös sosioekonomiset ongelmat, sen sijaan, että kysymystä lähestyttäisiin toiselta kannalta. Liikakalastusta on harjoitettu vuosikausia, koska TACit on vahvistettu liian suuriksi ja tieteellisiä lausuntoja ei periaatteessa ole noudatettu. Neuvosto on pyytänyt elvytyssuunnitelmaehdotusta, jonka komissio esitti vuonna 2001, mutta neuvostolla ei näytä vieläkään olevan rohkeutta hyväksyä sitä. Tämä on neljäs yritys.
Ehdotus sisältää monia hyviä ajatuksia, kuten niiden olosuhteiden määrittelyn, joissa kalastus voidaan sallia, ja kalastusta koskevien päätösten tekemiseen liittyviä sääntöjä, joissa otetaan huomioon kantojen runsaus, valvonnan ja seurannan vaatimusten parannusyritykset ja alkuperäinen pyyntiponnistuksen hallinnointitapa.
ICES:n maanantaina julkaisema lehdistötiedote, jonka kollega Stihler jo mainitsi, osoittaa, että kannat ovat suuressa vaarassa. Tämä on selkeä esimerkki vaarasta, jonka liian suurien kiintiöiden vahvistaminen aiheuttaa, mutta silti tämä toiminta on jatkunut vuosia ja jatkuu edelleen. Viime vuonna useat TACit olivat suurempia kuin mitä ICES neuvoi. Äärimmäinen esimerkki on Irlanninmeri, jossa vahvistetut TACit ovat olleet keskimäärin 28 prosenttia tieteellisten lausuntojen suosituksia suuremmat kymmenen viime vuoden aikana.
Onko siis mikään ihme, että kalakannat ovat todellakin vaikeuksissa? ICES puhuu rajan vetämisestä, mutta ministerit, teollisuus ja monet poliitikot näyttävät panevan päänsä pensaaseen, mikä onkin ongelman ydin. Ministerien on itse asiassa luovuttava tästä kehitystä vastustavasta kannastaan olla välittämättä tieteellisistä lausunnoista ja sen sijaan toimittava niiden mukaisesti.
Väitetään, että yhteinen kalastuspolitiikka saadaan kestävälle perustalle vuoden 2002 uudistuksen ansiosta. Joitakin edistysaskelia on havaittavissa. Valvonta on tehostunut jäsenvaltioiden välisen yhteistyön parantumisen ansiosta, pyyntiponnistusta voidaan rajoittaa perinteisten saalismäärien rajoitusten lisäksi ja ennalta varautuvan lähestymistavan välttämättömyys myönnetään.
Osa kehityksestä on kuitenkin ollut kielteistä. Monivuotiset ohjausohjelmat (MOOt), joihin palaamme vielä myöhemmin tänään, ovat kadonneet eikä enää vaadita kapasiteetin vähennyksiä. Tämä kaikki näyttää hyvältä paperilla, mutta sen toteutuminen on täysin riippuvaista poliittisesta tahdosta. Komissio yrittää todella parantaa tilannetta, ja vihreät tukevat komissiota, kuten yleensäkin. Kantojen eloonjäämiselle on kuitenkin kriittinen taso. Komission ehdotuksen mukaan Irlanninmerellä sallittaisiin kuitenkin kalastus kannan ollessa alle 6 000 tonnia, kun taas ICES neuvoo rauhoittamaan alueen, kunnes kannat saadaan nousemaan tälle tasolle. On erittäin tärkeää, että komissio tarkastelee ICES:n lausuntoja antaessaan suositukset näiden kantojen ensi vuoden TACeista. Emme voi enää sivuuttaa ICES:n lausuntoja. Kollega Stihler mainitsi Kanadan tilanteen. Täällä tapahtuu samoin, jos emme ole edistyksellisiä. 
Ó Neachtain (UEN ).
    Arvoisa puhemies, käytän kollega Stihlerin mietinnön tarjoamaa tilaisuutta hyväkseni ja muistutan parlamenttia siitä, että yhteinen kalastuspolitiikka on kehittynyt huomattavasti kahdenkymmenen viime vuoden aikana ja on nyt täysin kehittynyt yhteisöpolitiikka, jolla on omat tavoitteensa. Tulevan perussopimuksen luonnoksessa ei kuitenkaan ole erillisiä yhteistä kalastuspolitiikkaa koskevia erityismääräyksiä. Eurooppa-valmistelukunnan päätelmissä kalastuspolitiikka on alennettu pelkkään yhteisen maatalouspolitiikan lisäosan asemaan sen sijaan, että se tunnustettaisiin selvästi omaksi politiikan alakseen.
Pyydän kaikkia kollegoitani tähdentämään kansallisille hallituksilleen, että tämän epäkohdan korjaamiseksi on löydettävä keino ja yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteet on määriteltävä tulevan sopimuksen lopullisessa versiossa. Tämä ei tee mitään tyhjäksi eikä järkytä lopputuloksen tasapainoa. Vielä on aikaa. "Joka tahtoo se voi."
Onnittelen kollega Stihleriä erinomaisesta mietinnöstä, jossa annetaan tuki suurimmalle osalle komission suunnitelmista, kuten annamme minä ja kaikki muutkin, jotka ovat vähänkään kalavarojen säilyttämisen kannalla. Jäsen Stihlerin tavoin olen kuitenkin sitä mieltä, että tarvitaan enemmän joustavuutta. Paikallisten toimijoiden on voitava osallistua paljon enemmän päätöksentekoon. Jäsenvaltioiden ja alueellisten neuvoa-antavien toimikuntien on voitava ehdottaa muutoksia sekä suunnitelman maantieteelliseen soveltamisalueeseen että pyyntiponnistusten vähentämistä koskeviin tarkkoihin järjestelyihin.
Haluan sanoa komissiolle tämän: vaadimme varmasti selitystä, jos tätä elvytysohjelmaa käytetään jonkinlaisena peitetoimenpiteenä, jolla otetaan käyttöön toissijainen ohjelma kalastusalusten poistamiseksi käytöstä.
Arvoisa komission jäsen, voisitteko vahvistaa parlamentille tänä aamuna, että aiotte ehdottaa riittäviä korvauksia tasapainottamaan tämän ehdotuksen sosioekonomisia vaikutuksia? Sen teiltä haluaisivat kuulla edustamani kalastajat ja Euroopan reuna-alueiden syrjäisten yhteisöjen kalastajat.
Miksi syyttömimmät kärsivät aina eniten näistä ehdotuksista tai muista kalavarojen säilyttämisen nimissä esitettävistä ehdotuksista? 
Van Dam (EDD ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, jos haluamme estää Pohjanmeren turskan häviämisen, tarvitsemme kiireesti turskan suojelukampanjan. Kysymys on vain siitä, millaista suojelun on oltava.
Lopullisessa turskan elvytyssuunnitelmassaan komissio ehdottaa pyyntiponnistuksen rajoitusjärjestelmän käyttöönottoa. Tämä järjestelmä on jo pitkään osoittautunut hyödylliseksi Alankomaissa, jossa kalastuspainetta valvotaan tehokkaasti merelläolopäivien avulla.
Suunnitelmalla on kuitenkin myös väistämättömiä haittapuolia. Se koskee vain yli kymmenen metriä pitkiä aluksia, vaikka turskankalastuksessa käytetään myös lyhempiä aluksia. Samoin urheilukalastus vaikuttaa asiaan. Teollinen kalastus, jossa saadaan yleensä paljon turskaa sivusaaliina, on käytännöllisesti katsoen jätetty suunnitelman ulkopuolelle. Toteutettavien toimien suhteellisuus on epäselvä. Elvytyssuunnitelmalla olisi rajoitettava vähemmän sellaisten kalastajien toimintaa, jotka saavat vain vähän turskaa sivusaaliina, kuin sellaisten kalastajien, joiden vaikutus ongelmaan on verraten suuri. Erilaisten kalastustapojen vaikutukset voidaan sitä paitsi mitata tarkkaan ainoastaan siinä tapauksessa, että myös pois heitettävä saalis puretaan. Tätä ei ole ehdotettu. 
Souchet (NI ).
    Arvoisa puhemies, on hyvä, että komissio on lopultakin esittänyt turskan ja kummeliturskan erottamista toisistaan, vaikka se aikoi käsitellä molempia lajeja samassa elvytyssuunnitelmassa. Siinä tapauksessa ei olisi voitu ottaa huomioon näiden kahden kalalajin erilaisia piirteitä.
Komission ehdottamat erittäin voimakkaat pitkän aikavälin toimet – jotka toteutetaan viidestä kymmeneen vuoden aikana – perustuvat kansainvälisen merentutkimusneuvoston (ICES) varsin pelottelevaan havaintoon. Sen tieteellistä tarkkuutta ja puolueettomuutta varjostavat kuitenkin kahdenlaiset tekijät.
Ensinnäkin analyysissa ei ole otettu huomioon alan ammattilaisten tekemiä todellisia havaintoja, joiden mukaan turska on siirtynyt Pohjanmeren pohjoisosaa kohti. Tämä siirtyminen johtuu vesien merkittävästä ja kiistattomasta lämpenemisestä. Tutkijat eivät ole tutkineet tätä ilmiötä vaan keskittyneet pelkästään kalastajien saalismäärien tarkasteluun. Tämä on laaja ongelma, joka vaikuttaa koko yhteiseen kalastuspolitiikkaan (YKP). Onkin hyvä, että kalatalouskomitea on pyyntöni mukaisesti pyytänyt tieteellistä ja teknistä arviota, jotta saamme tietoja maapallon lämpenemisen vaikutuksista kalakantoihin. Myös neuvosto on huolissaan tieteellisten lausuntojen riittämättömästä luotettavuudesta, ja se onkin äskettäin päättänyt myöntää enemmän varoja lausuntojen parantamiseksi. Kalastajien näkemysten huomiotta jättäminen osoittaa myös, ettei näistä kahdesta tietolähteestä, tutkijoilta ja alan ammattilaisilta, saatavia tietoja koordinoida asianmukaisesti. Tämä on toinen merkittävä puute yhteisessä kalastuspolitiikassa, minkä komissiokin tiedostaa. Komissio haluaa tulevien monikansallisten alueellisten neuvoa-antavien toimikuntien toimivan foorumina, jossa näitä molempia tietoja voitaisiin tarkastella yhdessä. Kun tietojen laatu on puutteellinen, tiedämme hyvin mitä tapahtuu: tutkijat turvautuvat ennalta varautumisen periaatteeseen, tulkiten sitä mahdollisimman laajasti, ja komissio yrittää olla vielä parempi. Molemmat osapuolet yrittävät suojata selustansa mahdollisimman hyvin. 
Toiseksi epäilen ICES:n arvioiden laatua, koska se on järjestelmällisesti sitä mieltä, ettei teollinen kalastus vaikuta merkittävästi turskakantoihin. On vähintäänkin kummallista, että ICES puhuu voitoista ja tappioista, vaikka on kyse kalastuksesta, joka selvästi vaikuttaa merkittävästi turskasaaliiden määrään ja laatuun. Esittelijämme käsitteli tätä asiaa, mutta aivan liian varovaisesti. Onhan se tosin alku sekin.
Edellä mainittu seikka oli muuten lähes ainoa kohta, jossa mietinnössä poiketaan edes hieman komission alkuperäisistä ehdotuksista. Mietinnössä rajoitutaan nimittäin periaatteessa tukemaan ehdotuksia sellaisinaan analysoimatta niitä kriittisesti ja ehdottamatta muutoksia. Olemme hieman yllättyneitä siitä, että parlamentin mietinnössä käsitellään niin vähän niiden yhteisöjen todellisia kärsimyksiä, joille tämä suunnitelma on kova isku. Kyse on edustamistamme yhteisöistä.
Kalastusalan ammattilaiset, joita suunnitelma koskee, ovat erityisen huolissaan yhteisen kalastuspolitiikan uudistamiseen liittyvän uuden välineen täytäntöönpanosta eli pyyntiponnistuksen vähentämisestä. Tästä olennaisesta kohdasta olisi pitänyt keskustella täällä laajasti, ja se olisi pitänyt asettaa kyseenalaiseksi, koska kyse on elvytyssuunnitelmasta, jota käytetään vastaisuudessa esikuvana yhä yleisemmin. Vaikka pyyntiponnistuksen rajoittamisella korvataan huono, kallis ja tehoton väline, se ei välttämättä ole hyvä väline. Komissio aikoo toteuttaa tämän toimenpiteen, ennen kuin sen merkitys ja toteutettavuus on vakuuttavasti osoitettu. On erittäin huolestuttavaa, että pyyntiponnistuksen vähentämistä laskettaessa voitaisiin käytännössä jättää ylittyneet kiintiöt, laittomat saaliit ja "pimeä kala" huomiotta. Tämä olisi epäedullista niille, jotka ovat pitäytyneet kiintiöissään.
Arvoisa puhemies, mietinnössä ei pyritä mitenkään estämään edellä kuvattua ongelmaa, joten emme voi siksi tukea mietintöä. 
Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, komissio hyväksyi lopultakin ehdotuksen, jonka Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmä esitti, jotta kummeliturskaa ja turskaa käsiteltäisiin erikseen omissa ehdotuksissaan, koska kalojen tilanteet eivät poikkea toisistaan vain vähän, vaan ovat hyvin erilaiset. Olemme iloisia siitä ja tyytyväisiä mietintöön, josta onnittelemme esittelijää, jäsen Stihleriä, huolimatta siitä, että hän alun perin vastusti ehdotustamme käsitellä näitä lajeja erikseen. On osoittautunut, että olimme oikeassa.
Elvytyssuunnitelmat ovat hyvin arkaluonteinen ja vakava asia, jota on tarkasteltava turvautumalla mahdollisimman tieteelliseen tietoon sekä kyseisen alan mahdollisimman suureen tukeen, sillä suunnitelmilla on merkittävät sosioekonomiset vaikutukset.
Ilman tutkijoiden ja kalastajien osallistumista toimintaan, joko suoraan tai alueellisten neuvoa-antavien toimikuntien välityksellä, kuten mietinnössä ehdotetaan, ei voida laatia todellista, luotettavaa ja avointa ehdotusta, joka olisi käyttökelpoinen paitsi turskan, myös muiden lajien osalta tai asiaan liittyvillä aloilla, kuten kummeliturska-alalla, josta keskustelemme pian valiokunnassamme.
Tuemme osapuolten kuulemista ja lisäksi kehotamme Euroopan komissiota muuttamaan nykyistä kalatalousalan rakenteellisia toimia koskevista yksityiskohtaisista säännöistä ja edellytyksistä annettua asetusta (EY) N:o 2792/1999 siten, että elvytyssuunnitelmiin sisällytetään aina Euroopan unionin yhteisrahoittamia sosioekonomisia toimia. Näin voitaisiin lieventää elvytyssuunnitelmien hyväksymisestä kyseiselle alalle aiheutuvia kielteisiä seurauksia. Tämä on vähin, mitä voimme pyytää, jotta kalastajat, joihin suunnitelma vaikuttaa, hyväksyvät suunnitelmat ja noudattavat niitä aina, kun ne koskevat eurooppalaisia laivastoja, olipa kyse yhteisön alueella olevista tai yhteisön ulkopuolisista vesistä, kuten äskettäisessä Luoteis-Atlantin kalastusjärjestön (NAFO:n) pallaskantojen elvytyssuunnitelmassa. Kaikkia näitä tapauksia varten meidän on kehitettävä yleinen korvausjärjestelmä mainitsemani asetuksen avulla. Näin ollen pyydämme komission jäsentä Fischleriä, jonka läsnäolosta olemme kiitollisia, esittämään parlamentille tätä asiaa koskevan ehdotuksen. 
Casaca (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Fischler, hyvä jäsen Stevenson, hyvä jäsen Stihler, hyvät muut kollegat, erityisesti haluan pyytää jäsen Stihleriä ja jäsen Stevensonia välittämään todella myötätuntoiset terveiseni Shetlandinsaarten ja koko Skotlannin kalastajille sekä itse asiassa kaikkien muiden Euroopan alueiden kalastajille, joita tämä murhenäytelmä myös koskee suoraan. Tietomme ja kokemuksemme, erityisesti Newfoundlandin edustalta, eivät ole rohkaisevia. Emme myöskään voi olla varmoja siitä, ettemme olisi jo tilanteessa, josta ei ole paluuta ja josta emme edes kaikkein radikaalimpien toimien avulla pääsisi kestävän turskan kalastuksen sallivaan tilanteeseen.
Hyvät kuulijat, voin vain todeta, että samalla kun tunnemme myötätuntoa tämän tuhon uhreille, meidän on myös tehtävä siitä oikeat päätelmät. Meidän on varmistettava, ettei biologisia voimavarojamme tuhota järjettömän yhteisen kalastuspolitiikan nimissä ja ettei tämä murhenäytelmä enää koskaan toistu missään muualla Euroopassa. Neuvosto salli komission aktiivisella tuella ja kannustuksella äskettäin kalastuksen aloittamisen Azorien yksinomaisella talousvyöhykkeellä, ja uhkaa nyt sallia pohjatroolikalastuksen ja muiden ryöstökalastusmenetelmien käytön suurimmassa osassa kyseistä talousvyöhykettä. Se on tämän parlamentin demokraattisen tahdon vastaista ja koko Euroopan tiedeyhteisön mielipiteen vastaista.
Hyväksymällä tämän toimenpiteen komissio on ottanut askeleen, joka voi johtaa samanlaiseen murhenäytelmään kuin mikä koettiin Pohjanmerellä. Tällä kertaa kyse olisi Keski-Atlantin selänteen alueista, jotka olemme tähän asti onnistuneet suojelemaan ryöstöltä. Tarvitsemme sen tähden kiireesti uutta kalastuspolitiikkaa, jolla sisällytettäisiin yhteisön lainsäädäntöön kansainvälisen merioikeuden yleissopimukset, eurooppalaisen perusoikeuskirjan määritelmän mukainen omistusoikeus ja ennalta varautumisen periaate, josta on aina puhuttu, mutta jota ei ole koskaan sovellettu. Tarvitsemme kalastuspolitiikkaa, joka ei ole pelkkää muistosanojen lukemista sellaisten toimien jälkeen, jotka eivät salli eivätkä edistä kestävää kalastusta.
Hudghton (Verts/ALE ).
    Arvoisa puheenjohtaja, keskustelumme aiheena on jälleen asia, jota varjostaa kalastusyhteisöjen masentuneisuus, pelko ja levottomuus erityisesti Skotlannin ympäristössä. Samaan aikaan luottamus Euroopan unionin kykyyn hoitaa kalastukseen liittyviä asioita on lähes olematonta. Meillä ei olisi näin paljon ongelmia, jos kalastuksenhoito Euroopassa olisi onnistunut, vai mitä? 
Kuka hyötyy kantojen elvyttämisestä kestävälle tasolle? Kalastajat ja kalastusyhteisöt ja ainoastaan ne. Miksi niistä silti jatkuvasti tuntuu siltä, ettei niiden näkemyksiä, etuja ja etenkään asiantuntemusta oteta huomioon, kun tehdään kalastuksenhoitoa koskevia päätöksiä? Skotlannista käsin katsottuna on mahdotonta perustella tai hyväksyä viimeaikaisten hoitoon liittyvien päätösten ilmeistä epäoikeudenmukaisuutta.
Skotlantilaiset käyttävät silmäkooltaan suurimpia verkkoja Euroopan unionissa, ja silti heidän saaliitaan pienennetään eniten, kun taas silmäkooltaan pienempiä verkkoja käyttävillä menee paremmin. Jälleen kerran uhkana on koljan, valkoturskan ja katkaravun kalastuksen sekä muun turskan kalastukseen liittyvän kalastuksen täydellinen kieltäminen. Silti teollisen kalastuksen rajoittamisesta ei puhuta mitään, vaikka siinä kalaa ei pyydetä ihmisravinnoksi.
Harkitsen äänestäväni kollega Stihlerin mietintöä vastaan. En siksi, että vastustaisin sen sisältöä, jota loppujen lopuksi muotoiltiin huomattavasti valiokunnan hyväksymien tekemieni korjausten perusteella, vaan vastalauseena sille, ettei komissio todennäköisesti ota sitä kuitenkaan huomioon. Komissiohan on toistuvasti huomauttanut, ettei se ole oikeudellisesti velvollinen ottamaan huomioon alueellisten neuvoa-antavien toimikuntien lausuntoja. Joka tapauksessa tällaisia toimikuntia ei edes ole siinä vaiheessa, kun turskakantojen elvytyssuunnitelma olisi hyväksyttävä. Tiedämme kaikki, ettei myöskään neuvosto luultavasti ota huomioon näkemyksiämme tässä asiassa. 
Jäsenvaltioita syytetään usein siitä, etteivät ne välitä tutkijoiden näkemyksistä, vaan pyrkivät puolustamaan kansallista etuaan neuvostossa. Jopa komissio on esittänyt tällaisia syytöksiä. Kunpa Skotlannillakin olisi hallitus, joka puolustaisi maan kansallista etua kalastusneuvostossa. Viime joulukuussa silloinen Yhdistyneen kuningaskunnan kalastusministeri jatkoi pitkää perinnettä ja äänesti Skotlannin etujen vastaisesti ministerineuvostossa. Uusi ministeri, joka lopultakin pääsi tällä viikolla Skotlantiin, josta käsin 70 prosenttia Yhdistyneen kuningaskunnan kalastuslaivastosta toimii, kehotti kalastusyhteisöjä olemaan realistisia – eli ilmeisesti pyysi niitä hyväksymään tulevat lisäkärsimykset, koska hän ei aio tehdä mitään kyseisten yhteisöjen auttamiseksi.
Skotlannin rannikkoyhteisöjen perheiden sosiaaliset ja taloudelliset ongelmat ovat täyttä totta. Heidän todellisuuttaan ovat äskettäiset päätökset ja niiden vaikutukset heihin. On todella sietämätöntä, ettei Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksella taaskaan ole pienintäkään aikomusta tehdä mitään muuta kuin lisätä heidän kärsimyksiään. 
Langenhagen (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Fischler, olin juuri Sisiliassa erään kalastusvaltuuskunnan mukana. Sielläkin kysyttiin usein, mitä olisi parasta tehdä, kun kalavarat ovat vakavassa vaarassa ja uhkana on siksi kalastuksen lopettaminen. 
Olen nyt sitä mieltä, ettemme me poliitikot saa tehdä liiallisia yleistyksiä vastatessamme tällaisiin kysymyksiin. Jos sanon ei, uhanalaisen kalavaran kalastusta ei saa kieltää, minun on ehkä otettava huomioon, etteivät kalavarat kestä pitkään ja että niitä voidaan käyttää vain vähän aikaa, jolloin sosioekonominen tilanne heikkenee väistämättömästi. Jos taas sanon kyllä, uhanalaisen kalavaran kalastus on kiellettävä, se saattaa hyvinkin edistää kalavarojen elpymistä, mutta silloinkin kalastusalalla ja siitä riippuvaisilla aloilla menetetään useita työpaikkoja, joita ei voida koskaan korvata, ja alueet saattavat menettää asiantuntemusta, jota ei koskaan saada takaisin. 
Jos haluamme tehokkaasti torjua kalavaroihin kohdistuvia uhkia, jotka erityisesti turskalla ovat todella vakavia, ja samalla ottaa huomioon toimiemme seuraukset, olen nyt yhä vakuuttuneempi siitä, että tarvitsemme ensisijaisesti kokonaisvaltaisen rannikkoalueiden kehittämistä koskevan strategian. Tämä edellyttää yhteisiä toimia, poliittista tahtoa suojella kalavaroja ja kaikkia osapuolia sitovan tarkistuslistan täyttämistä ja käsittelemistä. Kaikkien alan toimijoiden on oltava mukana tässä strategiassa: biologien, meriekosysteemien tutkijoiden ja ympäristönsuojelijoiden siinä missä kyseisillä paikkakunnilla, pääkaupungeissa ja Brysselissä olevien poliitikkojenkin sekä ennen kaikkea myös kalastajien ja kalanjalostusteollisuuden edustajien. Heidän kaikkien on kannettava vastuunsa.
Olen vaatinut niin sanottua vastuuketjua merionnettomuuksien alalla, ja vaadin sitä myös tällä alalla. Vaadin, että tätä strategista ratkaisua kehitetään nyt toimiksi. Kaikki käytettävissämme olevat tiedot osoittavat, että aika on vähissä!
Ortuondo Larrea (Verts/ALE ).
   – Arvoisa puhemies, vaikka kyse on asioista, jotka vaikuttavat muihinkin kuin turskaan, haluaisin tuomita sen, ettei useissa Euroopan kalastusalan säännöksissä oteta huomioon sitä syrjintää, josta baskikalastajat ja Espanjasta kotoisin olevat kalastajat ovat joutuneet kärsimään Euroopan yhteisöön liittymisen jälkeen.
Tänään tämä epäoikeudenmukaisuus aiotaan säilyttää rajoittamalla pääsyä niin sanotulle Irish Box -alueelle, koska se aiotaan määritellä Irlanninmeren herkäksi alueeksi. Kannatan herkistä alueista huolehtimista, mutta kaikille on annettava yhtäläiset mahdollisuudet.
Laskettaessa tietoja, joita käytetään vastaisuudessa kalastuskapasiteetin sallittujen kilowattipäivien myöntämisessä viiteaineistona, ei myöskään otettu huomioon tilapäisiä keskeytyksiä, joita aluksemme ovat menneinä vuosina vapaaehtoisesti toteuttaneet, jotta kalalajit elpyisivät luonnostaan. Toiset eivät keskeyttäneet kalastusta, he käyttivät pyytämänsä kalat ja nyt he hyötyvät siitä, koska silloiset saalismäärät otetaan laskelmissa huomioon.
Vapauden ja yhteismarkkinoiden Euroopan on aika säätää entistä tasapuolisempia lakeja, ettei meillä ole A- ja B-luokan kalastajia. 
Nicholson (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, olen varma, etteivät suosionosoitukset johtuneet siitä, että aloitan puheenvuoroni.
Haluaisin ensin onnitella esittelijää hyvin ajoitetusta mietinnöstä. Epäilemättä voimme kaikki sopivasti juuri joulun alla iskeä TACien ja kiintiöiden kimppuun, ja tästä saamme sopivan aloitteen siihen. Pitkän aikaa – itse asiassa niin kauan kuin voin muistaa – meillä on ollut ongelmia turskakantojen kanssa, ja näyttää siltä, ettemme löydä asiaan ratkaisua, sillä kaikki tähänastiset yrityksemme ovat selvästikin epäonnistuneet. Tutkijat toteavat, etteivät mitkään tähänastisista toimistamme ole onnistuneet. Kalastajat sanovat, että tutkijat ovat väärässä. Kuten olen todennut täällä ennenkin, poljemme paikoillamme kaiken keskellä ja yritämme saada selville, mikä on oikein ja mikä väärin.
Selvästikään emme ole olleet oikeassa vielä tähän mennessä, ja mielestäni meidän on kysyttävä, ovatko tutkijat oikeassa. Olemmeko saavuttaneet mitään tähänastisilla toimillamme? Arvoisa komission jäsen, minun on esitettävä tämä kysymys, koska Irlanninmeren alueella VIIa, jossa Pohjois-Irlannin kalastajat kalastavat, kutupaikat ovat olleet rauhoitettuja jo neljä tai viisi vuotta, jotta uusia poikasia kehittyisi. Mitä tällä on tutkijoiden mukaan saavutettu? Varmasti toimella olisi pitänyt olla jotakin vaikutusta, tai ainakin meidän pitäisi tietää, onko se vaikuttanut mitenkään.
Äskettäinen ICES:n raportti merkitsee täydellistä tuhoa Yhdistyneen kuningaskunnan koko valkolihaista kalaa hyödyntävälle teollisuudelle ja Pohjois-Irlannin laivastolle. Mielestäni alueellisempi lähestymistapa on tarpeen. Mielestäni alueiden väestön on osallistuttava toimintaan, ja meidän on tarkasteltava muita toimenpiteitä, jotka edistäisivät turskakantojen elpymistä. Meidän on selvitettävä, miten toimenpiteet vaikuttavat muihin kalalajeihin.
Arvoisa komission jäsen Fischler, ymmärrän, ettei tämä ole helppoa ja että ongelma on vaikea. Yhteinen kalastuspolitiikka ei kuitenkaan tee ongelman ratkaisua helpommaksi, ettekä voi ratkaista tätä ongelmaa ilman kalastajien tukea. Teidän on pyrittävä saamaan heidän tukensa, koska he ovat tässä ongelmassa keskeisessä asemassa. He ovat asianosaisia ja kärsivät tilanteesta eniten. 
Doyle (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, onnittelen kollega Stihleriä mietinnöstä, joka koskee komission ehdotusta turska- ja kummeliturskakantojen elvyttämisen säätelemisestä. Se käsittää TACit, pyyntiponnistuksen hallinnoinnin merelläolopäivien avulla – kannan koon perusteella ja ennalta varautumisen periaatteen mukaisesti – ja tietysti 4 luvun, jossa käsitellään etenkin pyyntiponnistuksen hallinnointijärjestelmän valvontaan, seurantaan, tarkastukseen ja tutkimukseen liittyviä toimenpiteitä. Kaikkien alan toimijoiden on osallistuttava aktiivisesti alhaalta ylöspäin suuntautuvan lähestymistavan mukaisesti työhön, jotta kantojen elvyttäminen onnistuu. Perusolettamuksena on aina se, että tutkijat ovat etsineet kantoja oikeilta alueilta.
Alan toimijoiden on hoidettava koko aluetta alueellisten neuvoa-antavien toimikuntien avulla. Jos näin ei tapahdu, emme saa koskaan kurottua umpeen kalastajien ja tutkijoiden välillä tällä hetkellä olevaa syvää kuilua.
Ehdotetussa toimintasuunnitelmassa, yhteisessä tarkastusrakenteessa ja mahdollisessa uudessa kalastuksen tarkastusorganisaatiossa on saatava kaikki alan toimijat mukaan laatimaan tarkastuksia koskevat yhdenmukaiset menettelysäännöt. Mukaan on otettava kalastajat, kansalliset viranomaiset ja tutkijat. Myöhemmin tänään käsiteltävässä Figueiredon mietinnössä käsitellään tätä asiaa.
Seuraavaksi tarkastelisin viimeviikkoisessa kalastusneuvoston kokouksessa käsiteltyjä Irish Box -aluetta koskevia kysymyksiä. Arvoisa komission jäsen, voisitteko kertoa selkeästi pöytäkirjaan kirjaamista varten, miten aiotte varmistaa, etteivät pyyntiponnistukset lisäänny Irish Box -alueeseen aiemmin kuuluneella herkimmällä kaakkoisalueella? Tämä alue on nyt jätetty alueen ulkopuolelle, minkä vuoksi Irish Box -alue on pienentynyt huomattavasti ja käsittää nyt vain lounaisalueen.
Lopullisena tavoitteena on oltava alueellisen hallinnon avulla luotava kestävä kalastus, joka varmistetaan vapauttamalla yhteisen kalastuspolitiikan hallintotapaa ja nujertamalla epäusko ja skeptisismi. Irlanninmeren kalastukselle tarvitaan kiireesti alueellisesti mukautettu hallinto. Vallitseva tilanne ei ole enää mahdollinen vaihtoehto. Uskon asian Irlanninmeren alueen kalastusalan järjestön (Pan-Irish Sea Alliance) huomaan, ja toivotan sille menestystä haavoittuvien rannikkoyhteisöjen ongelmien ratkaisemisessa.
Olen samaa mieltä kuin muutkin kollegat siitä, ettemme tarvitse A- ja B-luokan kalastajia. Yhteisen kalastuspolitiikan mukaisen kiintiöiden hallinnointijärjestelmän vuoksi meillä ikävä kyllä kuitenkin on juuri A- ja B-luokan kalastajia. Toisten on jäätävä rannalle veneineen katselemaan, kun muuta kansallisuutta edustavat kalastajat pyytävät heidän omilla rannikoillaan. Tällaiset tulevaisuudennäkymät Irlannin etelä- ja itäosien kalastajilla on tällä hetkellä. 
Maat (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, aivan ensimmäiseksi haluaisin onnitella kollegaani Stihleriä mietinnön johdosta. Toivon, että hänen tuleva maratoninsa, muistaakseni New Yorkissa, on yhtä onnistunut kuin tämä mietintö. Turskan kalastuksen tilannekin järjestyy kyllä.
Turskakantoja koskeva ongelma on tuttu, vain suhtautumisemme siihen muuttuu koko ajan. ICES ehdottaa nyt, että kaikki kalastus olisi lopetettava, kanadalaiset biologit taas katsovat, ettei se ole järkevää eikä sillä saada turskakantoja elpymään. Näin ollen ongelmaa on vaikea käsitellä, ja se voidaan ratkaista vain, jos komissio, alueet ja kalastusala todella tekevät rakentavaa yhteistyötä.
On erittäin tärkeää, että erityisesti kalastajien toimilla ja osallistumisella on tässä keskeinen osa. On lähes mahdotonta ratkaista tällainen ongelma antamatta kalastajien tuottajajärjestöille vahva asema: yhteinen kiintiöiden hallinnointi, sivusaaliiden mahdollisimman suuri vähentäminen yhdessä ja pyyntiponnistuksen rajoittamisen seurausten tarkastelu ja torjuminen yhdessä. Tässä suhteessa olisi hyvä, jos komissio tekisi rakennerahastoista avokätisen maksusitoumuksen alueille, joille turskankalastuksen vähentäminen on kova isku. Varoja voitaisiin ehkä käyttää uusien työpaikkojen saamiseksi näille alueille.
Haluaisin vielä kerran ilmaista tukeni kollega Stihlerin lähestymistavalle, ja toivon komission suhtautuvan tähän mietintöön erittäin vakavasti. 
Pérez Álvarez (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, haluaisin kiittää esittelijää ja todeta, että Euroopan komissio on useiden kuukausien ajan toteuttanut hyvin tärkeitä toimia, joilla pyritään elvyttämään vakavasti heikkeneviä kalavaroja. Tähän asti suunnitelmissa on keskitytty pohjoisten alueiden turska- ja kummeliturskavaroihin, ja vaikka pian esitellään ehdotuksia, jotka vaikuttavat myös muihin kantoihin, kuten kummeliturskaan etelässä, tänään keskustelemme turskakantojen elvyttämisestä.
Arvoisa komission jäsen, mielestäni komission ehdotuksesta puuttuu tiettyjä asioita. Ensinnäkin ehdotuksesta puuttuvat välineet, joiden avulla lievennetään kalavesien elvytyssuunnitelmien sosioekonomisia vaikutuksia. Haluaisin korostaa seurauksia, joita elvytyssuunnitelmista aiheutuu rannikkoalueille tai kalastuksesta riippuvaisille alueille. Tämän vuoksi Euroopan komission olisi kohtuullisen ajan kuluessa – luonnollisesti enintään vuoden aikana – esitettävä jäsenvaltioiden toimittamiin tietoihin perustuva raportti sekä ehdotuksia siitä, miten toteutettavien toimien sosiaalisia ja taloudellisia seurauksia lievennetään. Arvoisa komission jäsen, kyse ei ole siitä, ettemme olisi turskakantojen elvyttämisen kannalla, vaan kalastajien ja heidän perheidensä puolustamisesta.
ICES julkaisi tällä viikolla tuoreimman lausuntonsa eri kalalajien kantojen tilasta, eikä lausuntoa voi sanoa optimistiseksi. Vaikka komission olisi tarkasteltava erilaisia tieteellisiä lausuntoja, tällaista ehdotusta, jolla on hyvin monenlaisia ja etenkin yhteiskunnallisesti vakavia seurauksia, ei saisi silti hyväksyä automaattisesti. Meidän on vaadittava kalastajille ja heidän perheilleen korvaustoimenpiteitä, joilla estetään kalastuksesta riippuvaisille alueille koituvat vaikeat ongelmat.
Arvoisa puhemies, puheenvuoroni lopuksi haluaisin todeta, että alan osallistuminen toimintaan on kolmas olennainen tekijä kantojen elvyttämistä koskevien ehdotusten onnistumisen kannalta.
Fischler,
   . – Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, kuuntelin keskustelua hyvin tarkkaan ja haluaisin huomauttaa jäsen Doylelle, ettei nyt ehkä ole oikea aika keskustella siitä, miten niin sanottuja läntisiä vesialueita koskeva asetus pannaan täytäntöön. Siihen tulee vielä muita tilaisuuksia.
Haluaisin vastata esitettyihin kysymyksiin esittelemällä komission kannan tarkistuksiin.
En voi hyväksyä tarkistusta 1, sillä voimakkaita toimenpiteitä tarvitaan, ei ennalta varautumisen periaatteen vuoksi vaan sen vuoksi, että turskakannat ovat biologisesti turvallista tasoa pienemmät ja niitä uhkaa siksi romahtaminen.
Sen sijaan voin hyvinkin hyväksyä tarkistuksen 2. Tosin ehdottaisin selkeämpää sanamuotoa, josta kävisi ilmi, että pyyntiponnistusta olisi rajoitettava suhteessa jäsenvaltioiden saaliisiin.
Tarkistus 4 oli minusta yllättävä, koska, kuten tiedätte, olen pyytänyt jäsenvaltioita useaan kertaan antamaan meille tietoja elvytyssuunnitelman sosioekonomisista vaikutuksista. Pyysin jäsenvaltioita lisäksi ilmoittamaan meille niiden mahdollisista lisärahoitustarpeista. Komissio ei ole ikävä kyllä saanut vastauksia näihin tiedusteluihin. Olen myös huomauttanut jäsenvaltioille, että ne voivat kohdentaa kalatalouden ohjauksen rahoitusvälineen (KOR:n) varoja uudelleen alan tukemiseksi. Yksikään jäsenvaltio ei ole käyttänyt tätä mahdollisuutta hyväkseen.
Tarkistusta 5 ei tarvita, sillä komissio voi joka tapauksessa ehdottaa muutoksia kyseisiin maantieteellisiin alueisiin.
Tarkistuksesta 6 puolestaan voin todeta, että näitä teknisiä toimenpiteitä voidaan tarvittaessa käyttää lisärajoituksina pyyntiponnistuksille, mutta niillä ei voida korvata rajoituksia.
Tarkistusta 7 ei tarvita, sillä jos kalastusalukset eivät sisälly luetteloon 1 eivätkä luetteloon 2, ne eivät saa purkaa mainittuja lajeja. Pyyntiponnistus lasketaan 9 artiklan mukaisen luettelon mukaan.
Tarkistus 8 ei käy päinsä, koska termille "satamastapoissaolopäivä" on annettava määritelmä, joka vastaa muissa säädöksissä annettua määritelmää.
Mielestäni tarkistus 9 ei ole relevantti, sillä satelliittiseurantajärjestelmien asentamista edellytetään kaikilta yli 15 metriä pitkiltä aluksilta vuoden 2005 alusta lähtien.
Vaikka joudun hylkäämään tarkistuksen 11, haluaisin samalla huomauttaa, että ICES saattaa päätökseen teollisen kalastuksen vaikutuksia koskevaa ekosysteemitutkimustaan, ja otamme asianmukaisesti huomioon kaikki siitä saatavat uudet tiedot.
Voin hyväksyä tarkistuksen 12 kaksi ensimmäistä kappaletta, mutta kolmas minun on hylättävä. Emme voi neuvoa jäsenvaltioita käyttämään kaikkia varoja sosioekonomisten vaikutusten lieventämiseen.
Tarkistus 13 on mielestäni oikein hyvä, koska siinä ehdotettava kantojen vuosittainen tarkastelu on tarpeen.
Minun on hylättävä tarkistus 14. Alueellisten neuvoa-antavien toimikuntien tehtäviä ei ole tarpeen määritellä uudestaan, koska niiden tehtävät määritellään selkeästi uudessa puiteasetuksessa. 
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 11.00.
Esityslistalla ovat seuraavana äänestykset. 

Puhemies.
   Esityslistalla ovat seuraavana äänestykset.
Mulder (ELDR ),
   .  Arvoisa puhemies, haluaisin muistuttaa, että kuten 16. heinäkuuta pidetyssä talousarviota koskevan neuvottelumenettelyn kokouksessa sovittiin, parlamentin on julkistettava kustakin budjettikohdasta taulukko, josta käyvät ilmi EU-15:n ja EU-25:n määrärahat. Ymmärtääkseni olette halukas lähettämään neuvostolle kirjeen, joka sisältää kyseisen taulukon. Näin ollen ei ole tarpeellista sisällyttää taulukkoa itse päätöslauselmaan.
Toiseksi ilmoitan yhdestä teknisestä korjauksesta. Useisiin tarkistusluonnoksiin on tietoteknisten ongelmien vuoksi tullut merkittyä väärä budjettikohta. Tällä korjauksella vain lisätään oikeat budjettikohdat muuttamatta luonnollisestikaan tarkistusten sisältöä.
(1)
Ehdottaisin lisäksi kolmea suullista tarkistusta. Ei-sotilaallisia rauhanturvajoukkoja koskevaan tarkistukseen 797 ehdottaisin lisättäväksi seuraavaa: "määräraha kattaa humanitaarisen avun rajat ylittävän eurooppalaisen siviilirauhanturvajoukkojen luomista koskevan toteutettavuustutkimuksen."
Budjettikohtaan 070308 esitettyä tarkistusta 649 on muutettava seuraavasti. Selvitysosasta poistetaan sanat: "Osa määrärahasta voidaan osoittaa Berliinissä sijaitsevan kaupunkiympäristöä käsittelevän Eurooppa-akatemian rahoittamiseen varainhoitoasetuksen säännösten mukaisesti".
Budjettikohtaan 15060103 esitettyä tarkistusta 754 on muutettava seuraavasti. Lisätään selvitysosa seuraavasti: "150 000 euroa osoitetaan Berliinissä sijaitsevalle kaupunkiympäristöä käsittelevälle Eurooppa-akatemialle", ja määrää lisätään vastaavalla summalla eli 150 000 eurolla.
Gill (PSE ),
   .  Arvoisa puhemies, tarkistusta 709 on mahdollisesti mukautettava teknisesti niin, että se vastaa tämänpäiväisen äänestyksen tulosta. Tämän tarkistuksen tavoitteena on hyvittää hyväksyttyjen tarkistusten kustannukset, jotta parlamentti pysyy itse asettamassaan enimmäismäärässä, joka on 20 prosenttia otsakkeesta 5. Useita budjettivaliokunnan hylkäämiä tarkistuksia on jätetty uudelleen käsiteltäväksi, ja jos ne hyväksytään, niiden aiheuttamat kustannukset on hyvitettävä mukauttamalla tarkistusta 709 vastaavasti.
Puhemies.
   Talousarviota koskeva äänestys on päättynyt.
Haluan, että pöytäkirjaan merkittään kiitoksemme äänestyksen valmistelleille yksiköille. Paul Dunstan ja hänen kollegansa joutuivat valvomaan aamukolmeen valmistellessaan äänestystämme.
Walter (PSE )
   . – Arvoisa puhemies, mikäli olen ymmärtänyt oikein, tämän mukaan olemme myöntämässä 8,4 miljoonaa euroa poliittisille puolueille. Parlamentin äskeisen päätöksen perusteella meillä on tässä kohdassa p.m.-merkintä. Siitä äänestäminen tässä yhteydessä olisi vastoin täysistunnon aiempaa äänestystulosta, ja kysynkin, onko asia todellakin näin.
Gill (PSE ),
   .  Arvoisa puhemies, jäsen Walter on aivan oikeassa. Edellisessä äänestyksessä hylkäsimme tarkistuksen 8,4 miljoonan euron ottamisesta varaukseen tai kyseiseen budjettikohtaan. Näin jäljelle jäi vain pro memoria -merkintä, joten emme voi säilyttää kohdan sanamuotoa sen nykyisessä muodossa. 
Puhemies.
   Esittelijän mukaan tämä äänestys on siis tarpeeton edellisten äänestysten perusteella.
Evans, Robert J.E. (PSE ),
   .  Arvoisa puhemies, haluaisin vain sanoa muutaman sanan termikysymyksistä, jotka pari kollegaamme ovat aivan viime hetkellä nostaneet esiin. Termiä "laiton kauppa" käytetään tai se lisätään tekstiin, jotta varmistetaan – tai ainakin pyritään varmistamaan – kielellinen selkeys ja vältetään epäselvyydet.
Jos kerran mietinnössä käsitellään ihmisen elimiä, verta ja kudoksia, on varmistettava, että esimerkiksi verellä, spermalla tai ihmiskudoksilla käytävää laillista kauppaa ei kriminalisoida tai tehdä rangaistavaksi. Tekstistä ei millään tavalla käy ilmi, että ihmisen elimillä voitaisiin käydä myös laillista kauppaa – päinvastoin. Tämä on mietinnön tarkoitus, ja toivon sen tulleen nyt selväksi. 

(2)
Posselt (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, tämän asiakirjan 8 kohdassa todetaan, ettei Länsi-Balkan kuulu Eurooppaan, mikä on aivan perätön väite. Pyytäisin esittelijää selventämään tätä, sillä muussa tapauksessa en voi äänestää mietinnön puolesta.
Puhemies.
   Hyvä jäsen Posselt, älkää toki kiusatko minua enää tähän aikaan päivästä!
Haluan onnitella esittelijää paitsi hänen mietinnöstään myös hänen paljonpuhuvasta vaikenemisestaan, joka edistää asiaa.
(3) 
Zrihen (PSE ),
   .  Arvoisa puhemies, tekniikka ei ikävä kyllä ole täällä aina ajan tasalla. Halusin ilmoittaa, että ehdotan tarkistuksen 8 2 kohtaa muutettavaksi siten, että sanat "kaikkia toimia" korvataan sanalla "toimia". Se mahdollistaisi yhteisäänestyksen. 

Zrihen (PSE ),
   .  Arvoisa puhemies, ehdotan 11 kohtaan suullista tarkistusta, jossa sanat "vaihtoehtoisten energialähteiden" korvataan sanoilla "uusiutuvien energialähteiden". 

(4) 
 Äänestykset ovat päättyneet.(5)

Ferrer (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, pahoittelen, että tarvittavan määräenemmistön puuttuessa hyväksymättä jäi kaksi tarkistusta, jotka olisivat olleet hyvin tärkeitä, koska niissä olisi annettu poliittinen viesti ensinnäkin tekstiiliteollisuudelle, joka on erittäin huolissaan vuoden 2005 mukanaan tuomista haasteista, sekä yleisesti koko teollisuudelle, jolle Kiinan mukaantulo WTO:hon aiheuttaa myöskin suurta huolta. Kuten sanoin, mainitut tarkistukset olisivat olleet poliittinen viesti kyseisille aloille, joilla ollaan erittäin huolissaan tulevaisuudesta. Tarkistuksia vastaan äänestäneet eivät mielestäni toimineet johdonmukaisesti.
Samalla haluan selittää, että äänestin Irakin jälleenrakentamiseen kohdennettavien määrärahojen lisäämisen puolesta, vaikka olin aikoinaan ja olen edelleen ehdottomasti sotaa vastaan. Katson kuitenkin, ettemme voi jatkaa Irakin kansan rankaisemista, etenkin kun väestölle tarjottavissa peruspalveluissa oli jo ennestäänkin vakavia puutteita. 
Berthu (NI ),
   .  Euroopan parlamentti on alustavassa talousarvioluonnoksessaan jälleen kerran hyväksynyt alamomentin 3710 (Avustukset eurooppalaisten poliittisten puolueiden hyväksi) pro memoria. Äänestimme tätä vastaan.
Jo useita vuosia parlamentilla on ollut palava halu halunnut rahoittaa niin kutsuttuja "eurooppalaisia" poliittisia puolueita julkisin varoin. Oikeusperustan puuttuessa se on kuitenkin ollut mahdotonta. Nizzan sopimus tuli juuri oikeaan aikaan tarjoten yhden mahdollisen oikeusperustan (EY:n perustamissopimuksen 191 artiklan 4 kohta), mutta vielä tarvitaan täytäntöönpanoa koskeva asetus.
Sitä ei ole kuitenkaan helppo laatia, koska siinä pyritään hyvin kömpelöllä tavalla erottamaan toisistaan integraatiota kannattavat poliittiset puolueet ja muut puolueet sekä toisaalta puhtaasti eurooppalaiset poliittiset puolueet ja ne, jotka toimivat Euroopan tasolla kansalliselta pohjalta. Näin ollen se on vastoin perustamissopimuksen 191 artiklan 4 kohtaa, Nizzan sopimuksella muutettunakin. Kyseisessä artiklan kohdassa nimittäin määritellään laajasti, keille rahoitusta voidaan myöntää. Siinä käytetty sanamuoto on "Euroopan tason poliittiset puolueet" – toisin kuin alamomentin 3710 nykyinen sanamuoto antaa ymmärtää.
Tämän uuden esteen voittamiseksi EU:n perustuslakiluonnoksessa tehdään vielä yksi muutos: siinä kohteeksi määritellään hienovaraisesti "Euroopan tason poliittiset puolueet" (I osan 45 artiklan 4 kohta). Federalistien kannalta valitettavasti tämän tekstin hyväksymiseen on kuitenkin vielä pitkä matka. 
Busk ja Riis-Jørgensen (ELDR ),
    Tanskan liberaalipuoluetta edustavat Euroopan parlamentin jäsenet, Busk ja Riis-Jørgensen, äänestivät tarkistusta 338 vastaan EU:n talousarviosta varainhoitovuodelle 2004 toimitetussa äänestyksessä.
Meidän mielestämme ei ole asianmukaista tukea tupakantuotantoa Euroopassa. Tarkistuksen 338 hyväksyminen ei kuitenkaan olisi muuta kuin tyhjä ele, koska EU:lla olisi edelleen juridinen velvollisuus antaa tukea. Sen sijaan katsomme, että tuen poistamisesta olisi päätettävä osana EU:n maatalouden tukiohjelmien kokonaisuudistusta. 
Pasqua (UEN ),
   .  Maataloutta koskevan oman budjettikohdan palauttaminen ja maaseudun kehittämiseen varattu merkittävä osuus ovat molemmat hyvin myönteisiä asioita. Sen sijaan en voi hyväksyä vaadittua tupakka-alan määrärahojen vähentämistä, koska siitä koituisi haittaa tälle työllisyysongelmista kärsivälle alalle.
Kansainvälisistä asioista haluan todeta, että Irakin huolestuttava tilanne sekä maan kauan kärsineille kansalaisille ja kovalle koetukselle joutuneelle infrastruktuurille myönnettävä tuki edellyttää, että palautamme mieliimme joitakin yksinkertaisia periaatteita ja ajatuksia. Ulkopolitiikan on jatkossakin kuuluttava jäsenvaltioiden yksinomaiseen toimivaltaan. Irakin jälleenrakentamiseen tarkoitetun unionin tuen osalta ministerineuvosto on komission tavoin myöntänyt, että vuoden 2004 loppuun asti tarkoitettu noin 200 miljoonan euron suuruinen summa on tarvittava ja riittävä tuki maan jälleenrakentamiseen ilman elintarvikeapua ja hätäapua. Kyseisten toimielinten mukaan Irakin vastaanottokapasiteetti on rajallinen. Pystyäkseen vastaamaan Irakin kansan tarpeisiin Euroopan unionin on lisäksi vaadittava, että avun täytäntöönpanon ehdoista laaditaan yksityiskohtainen poliittinen sopimus, jossa YK:lla on keskeinen asema.

Schierhuber (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, olen hyvin iloinen siitä, että parlamentti ei sittenkään hyväksynyt Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän esittämää tarkistusta, jonka tavoitteena oli leikata 40 miljoonaa euroa elävän karjan vientituesta. Mekin vastustamme elävien teuraseläinten kuljetuksiin myönnettäviä vientitukia, mutta tämä mielivaltainen tarkistus, jossa ei tehdä eroa jalostus- tai tuotantotarkoituksiin ja teuraaksi vietävien eläinten välillä, oli valitettavan epäasianmukainen. Vaikka olenkin hyvin iloinen, ettei parlamentin enemmistö kannattanut tätä tarkistusta, haluaisin vielä tehdä selväksi, että tällaiset tarkistukset ovat vahingollisia erityisesti epäsuotuisten alueiden maataloudelle. 
Butel (EDD ),
   .  Tänäkään vuonna emme voi hyväksyä yhteisön talousarvion laajoja suuntaviivoja.
Talousarvioesitys on sitäkin huolestuttavampi, koska sitä sovelletaan toukokuun 1. päivästä 2004 lähtien 25 jäsenvaltion unioniin. Tämä on laajentanut talousarviota merkittävästi: maksusitoumusmäärärahat ovat lisääntyneet yli 112 miljardia euroa. Ranskan kaltaisten suurimpien maksajajäsenvaltioiden kansalaiset eivät koskaan näe vilaustakaan noista rahoista. Sen sijaan he joutuvat kärsimään YMP:n puutteiden sekä rakennepolitiikan toimien yleisiin jakoperusteisiin tehtyjen muutosten vuoksi.
Demokratian ja monimuotoisuuden Eurooppa -ryhmään kuuluvat CPNT-liikkeen (Chasse, Pêche, Nature, Traditions) jäsenet katsovat, että Ranskan valtiontalouden vahtimisen sijaan EU:n kannattaisi jarruttaa omaa yletöntä rahankäyttöään. 
Figueiredo (GUE/NGL ),
   .  Vuoden 2004 talousarvioesitys vahvistaa vuodesta 1997 esiintyneen suuntauksen, jossa talousarviot ovat jatkuvasti pienentyneet. Tämä talousarvioesitys vastaa alle prosenttia yhteisön bruttokansantulosta (BKTL) huolimatta siitä, että kyseessä on laajentumisen kattava talousarvio, johon kohdistuu entistä suurempia sosiaaliseen ja taloudelliseen yhteenkuuluvuuteen liittyviä vaatimuksia, ja huolimatta siitä, että EU:ssa vallitsee edelleen talouden taantuma.
Agenda 2000 -ohjelman hyväksyminen, Kööpenhaminan Eurooppa-neuvoston asettamat tiukat rahoituspuitteet sekä vakaussopimuksessa määrättyjen rajoitusten seuraukset, jotka kaikki vaikuttavat suoraan talousarvion täytäntöönpanoon, ovat aiheuttaneet sen, että talousarviomenettelystä on tullut halpahalli, jossa kiistellään merkityksettömistä asioista ja jossa varoja siirrellään edestakaisin, leikataan ja jaetaan uudelleen. Kaikki tämä vähentää talousarvion avoimuutta.
Pahoittelemme, että parlamentti hylkäsi 20 miljoonan euron suuruisen budjettikohdan perustamisen Palestiinan jälleenrakentamista varten. Tämä on ikävää, kun muistetaan, miten palestiinalaisten elinolot ja heidän käytössään oleva infrastruktuuri ovat heikentyneet.
Meistä on kuitenkin myönteistä, että parlamentti hyväksyi ehdotuksemme, jossa komissiota vaadittiin säilyttämään Itä-Timorille myönnettävä rahoitus entisellä tasollaan sekä ottamaan huomioon maan jatkuva jälleenrakentamisen tarve ja sen kanssa allekirjoitetut kansainväliset sitoumukset. Näin ollen olisi korjattava komission ehdottama epäoikeutettu 70 prosentin leikkaus, joka poistaisi kokonaan Itä-Timoria koskevan budjettikohdan. 
Lund (PSE ),
    Äänestin 23. lokakuuta 2003 Euroopan parlamentin ensimmäisessä käsittelyssä talousarvion puolesta ja samalla Mulderin mietinnön (A5-0349/2003) puolesta.
Tässä yhteydessä haluan korostaa, etten voi kannattaa niitä talousarvion osia, joissa käsitellään jäsenten ohjesääntöä ja eurooppalaisille poliittisille puolueille maksettavaa tukea. 

Balfe (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, suurimman osan vuotta kvestorikollegio on puhemiehistön tuella pyrkinyt muuttamaan talousarviota siten, että sairausvakuutusjärjestelmä laajennettaisiin koskemaan myös entisiä jäseniä, kunhan seuraavat ehdot täyttyvät: henkilö on toiminut vähintään kaksi kautta Euroopan parlamentissa, hän on vähintään 60-vuotias jättäessään Euroopan parlamentin, ja järjestelmän kustannukset jaetaan samaan tapaan kuin parlamentin virkamiesten kohdalla, paitsi entiset jäsenet maksavat lisäksi vakuutusmaksun, joka vastaa karkeasti ottaen viiden vuoden maksuosuuksia järjestelmään. Näin entiset jäsenet saatetaan samaan asemaan kuin vastaavan ajan palvelleet henkilöstön jäsenet.
Tässä miljoonien eurojen talousarviossa esittelijä Gill on pyrkinyt käyttämään hyväkseen kaikki mahdolliset tilaisuudet tehdäkseen tyhjäksi tämän vaatimattoman ja suhteellisen edullisen järjestelmän. Hänen asenteensa ikääntyviä entisiä kollegojaan kohtaan on ollut julma, kostonhimoinen ja tekopyhä. Hän tuomitsee heidät kipujen ja sairauksien täyttämään vanhuuteen mutta ei kyseenalaista lainkaan omia etujaan.
Vaadin esittelijä Gilliä kertomaan meille, käyttääkö hän itse parlamentin yksityistä sairauskulukorvausjärjestelmää ja hyötyykö hän parlamentin vapaaehtoisesta eläkejärjestelmästä.
Esittelijä Gillin asenne on ollut ja on edelleen häpeällinen. Vieläkin toivon hänen pehmentävän asennettaan, mutta pelkäänpä sen olevan turha toivo. 
Lund (PSE ),
    Äänestin 23. lokakuuta 2003 Euroopan parlamentin ensimmäisessä käsittelyssä talousarvion puolesta ja samalla Gillin mietinnön (A5-0350/2003) puolesta.
Tässä yhteydessä haluan korostaa, etten voi kannattaa niitä talousarvion osia, joissa käsitellään jäsenten ohjesääntöä ja eurooppalaisille poliittisille puolueille maksettavaa tukea. 
Thorning-Schmidt (PSE ),
     Äänestin 23. lokakuuta 2003 Euroopan parlamentin ensimmäisessä käsittelyssä talousarvion puolesta ja samalla Gillin mietinnön (A5-0350/2003) puolesta. Samalla kannatin Euroopan parlamentin ratkaisua ostaa rakennuksia Strasbourgista ja Luxemburgista, koska pitkällä aikavälillä se alentaisi kahdesta toimipaikasta aiheutuvia kustannuksia ja säästäisi siis eurooppalaisten veronmaksajien rahoja.
Haluan korostaa vastustavani edelleen sitä, että Euroopan parlamentilla on kaksi toimipaikkaa, eikä rakennusten osto nähdäkseni vaikuttaisi päätökseen antaa Euroopan parlamentille mahdollisuus työskennellä ja toimittaa äänestykset yhdessä paikassa. Se päätös on valtioiden ja hallitusten päämiesten tehtävä. Sen jälkeen rakennukset voidaan toki myydä hyvään hintaan. 

Ribeiro e Castro (UEN ),
   .  Yhteisön rikosoikeusjärjestelmässä on aina keskitytty rikoksentekijöihin ja heidän rankaisemiseensa tehdyn rikoksen perusteella. Uhreihin ei ole juurikaan kiinnitetty huomiota. Heihin sovelletaan erilaisia kansallisia korvausjärjestelmiä, joiden yhteensovittamisessa ja täytäntöönpanossa on usein suuria ongelmia erityisesti rajatylittävissä tapauksissa. Tämän vuoksi onkin tärkeää laatia tietyt vähimmäisvaatimukset, joissa määritellään käsitteet "uhri" ja "rikos", määritetään ketkä ovat oikeutettuja korvauksiin, jos uhri kuolee, sekä vahvistetaan korvausmenetelmät ja maksutavat.
Mielestäni esittelijän vankka usko korvausten takaamisen tärkeyteen on erityisen ihailtavaa. Tämä on ratkaisevan tärkeää, jotta uhrille aiheutuneita vahinkoja ja kärsimyksiä voidaan lievittää mahdollisimman tehokkaasti ja jotta voidaan rauhoittaa rikoksen aiheuttamaa sosiaalista konfliktia sekä edistää järkevän ja asianmukaisen kriminaalipolitiikan toteuttamista.
Yhteiskunnan, jonka oletetaan turvaavan yksilön oikeudet, on myös laadittava säännöksiä kansalaistensa suojelemiseksi yksilötasolla.
Onnittelen esittelijää lämpimästi tästä upeasti työstä. Äänestin mietinnön puolesta. 

Bordes, Cauquil ja Laguiller (GUE/NGL ),
   .  Äänestimme tyhjää tämän mietinnön samoin kuin kahden aikaisemmankin kalastusta käsitelleen mietinnön kohdalla.
Kannatamme uhanalaisten kalakantojen elvyttämistä.
Unionin politiikassa on kuitenkin jo vuosia keskitytty yksinomaan tulokseen, voittoihin ja kestävään kehitykseen. Tämän seurauksena suuret kalastusalan yritykset ovat riistäneet kalakantoja ja tyhjentäneet kalojen kutupaikat. Se on tuonut valtavia voittoja alusten omistajille ja jalostusyrityksille, joiden hankintahinnat ovat laskeneet jatkuvasti. Kalakantojen huvetessa tasaista vauhtia viranomaisetkin alkoivat lopulta huolestua ja päättivät rajoittaa kalastuslaivastojen kokoa. Hinnan siitä ovat joutuneet maksamaan pienkalastajat ja myöskin veronmaksajat, koska he ovat joutuneet maksamaan tuet, joiden turvin alusten suuromistajat vaurastuvat edelleen, sillä "kestävää kehitystä" on tapahtunut ainoastaan heidän omissa voitoissaan.
EU:n toimielinten ja jäsenvaltioiden kaavailemat toimenpiteet koostuvat horjuvista toimista, jotka alusten suuromistajat ovat erään raportin mukaan torpedoineet EU:n jäsenvaltioiden avustuksella, sekä toimista, joilla ei saada aikaan muuta kuin haittaa kalastuksesta riippuvaisille yhteisöille.
Tuomitsemme kaikki toimet, jotka luonnonsuojelun varjolla tuhoavat pienkalastajien mahdollisuudet tulla toimeen omalla työllään. 
Figueiredo (GUE/NGL ),
   .  Kuten kansainvälinen merentutkimusneuvosto (ICES) on vuoden 2000 lopusta lähtien ilmoittanut, Pohjanmeren turskakannat ovat suuressa vaarassa romahtaa. Tämä on vakava uhka paitsi ympäristölle ja kalavarojen kestävyydelle myös pyyntiin osallistuville kalastajille ja laivastolle.
Joulukuussa 2002 neuvosto antoi ehdotuksen näitä kalakantoja koskevaksi lopulliseksi elvytyssuunnitelmaksi, jonka tarkoituksena oli varmistaa turskakantojen elpyminen tutkijoiden suosittelemille varmuustasoille viiden–kymmenen vuoden kuluessa.
Toisaalta suunniteltujen toimien on oltava tasapainossa niiden sosiaalis-taloudellisten vaikutusten kanssa. Tämä edellyttää toimenpiteitä, joilla korvataan kyseisistä saaliista riippuvaisille kalastuslaivastoille ja alueille aiheutuneet kustannukset sekä taataan, että kalakantojen elpymisestä ensisijaisesti hyötyvillä osapuolilla – toisin sanoen kalastajilla – on keskeinen rooli toimien toteuttamisessa. Pitäisi myös olla itsestään selvää, että toimenpiteille on taattava tarvittava rahoitus ottamalla käyttöön joustovälineitä tai tarkistamalla rahoitusnäkymiä. 
Martin, David W. (PSE ),
   .  Suhtaudun myönteisesti kollegani Stihlerin mietintöön, jossa tuetaan ja parannetaan komission ehdotusta keinoista, joilla puututtaisiin ICES:n tieteellisessä raportissa esiin tuotuun turskakantojen vakavaan vähentymiseen yhteisön vesillä.
Mietinnössä tunnustetaan, että nyt tarvitaan kiireellisiä suojelutoimenpiteitä mutta että niiden on sovelluttava yhteen kalastajien ja aputyöntekijöiden taloudellisten ja sosiaalisten etujen turvaamiseksi tehtävien toimien kanssa.
Turskanpyyntikiellosta ei saa tulla yleistä valkolihaisten kalojen pyyntikieltoa. Vaikka onkin tärkeää, että muun valkolihaisen kalan pyynnin sivutuotteena ei pyydetä merkittäviä määriä turskaa, yleiskalastuksen ulkopuolelle jäävillä alueilla rajoituksia on sovellettava valikoivasti, jotta kalastajat voivat jatkossakin pyytää muita kuin uhanalaisia lajeja. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   .  Komission ehdotuksella, jonka mukaan Pohjanmeren ja ympäröivien vesialueiden turskakantoja varten olisi laadittava elvytyssuunnitelma, pyritään reagoimaan tietoihin, joiden mukaan kyseiset kalakannat ovat romahtamisen partaalla. Se johtaisi pyyntiponnistusten vähenemiseen, millä puolestaan olisi suora vaikutus Irlannin itä-, länsi- ja pohjoisrannikon, Pohjois-Skotlannin sekä Skotlannin pohjoisten ja läntisten saarten kalastusyhteisöihin.
Nämä ovat syrjäisiä ja erittäin haavoittuvia alueita, koska mahdollisuudet paikallistalouden monipuolistamiseen ovat rajalliset ja markkinoille pääsy on rajoitettu. Tämän mietinnön tavoitteena on ottaa tasapuolisesti huomioon tarve toteuttaa toimia kalakantojen elvyttämiseen liittyvien tavoitteiden saavuttamiseksi sekä toimien sosiaalis-taloudelliset vaikutukset kalastusalaan ja kalastuksesta voimakkaasti riippuvaisiin yhteisöihin. Näin ollen voin vain antaa tukeni sille.
Ratkaisevaa on mielestäni myös se, että mietinnössä painotetaan joustavuutta ja paikallista osallistumista – esittelijän ehdotuksen mukaan erityisesti kalastajien ja alueellisten neuvoa-antavien toimikuntien osallistumista – kalakantojen elvyttämiseen.
Aivan yhtä mielenkiintoinen on vaatimus erillisen mietinnön laatimisesta teollisen kalastuksen vaikutuksesta turskakantoihin, mikä on edelleen kiistanalainen kysymys. 

De Keyser (PSE ).
    Arvoisa puhemies, olen huolissani. Olimme kaikki tietoisia Strasbourgissa esiintyneistä legioonalaistautitapauksista, mutta nyt käsittelemme erityisen ikävää liberalismin ilmentymää. Tarkoitan Jarzembowskin mietintöä. Olen hämmästynyt, että äänestyksessä hyväksyttiin paitsi tavaraliikennepalvelujen myös henkilöliikenteen nopea vapauttaminen huolimatta komission ja neuvoston varoituksista ja huolimatta siitä, etteivät useimmat rautatieyhtiöt ole valmiita tällaisiin muutoksiin. Olemme nyt ryhtymässä toimiin, vaikka emme ole vielä nähneet komission vaatimaa arviointia ja vaikka tiedämme, että toimilla tulee olemaan merkittäviä vaikutuksia turvallisuuteen, työoloihin ja kansalaisille tarjottavien palvelujen laatuun. Mielestäni parlamentti on tänään äänestänyt varsin vastuuttomasti ja antanut kansallisten etujen ja tulevien vaalien vaikuttaa päätöksiinsä. Olemme antaneet vaaliajankohdan vaikuttaa äänestyskäyttäytymiseemme. 
Posselt (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, vaikka Jarzembowskin mietintö on epäilemättä merkittävä virstanpylväs tiellä kohti eurooppalaisia rautatiemarkkinoita, haluan kuitenkin sanoa, että meillä on Euroopan rautatiepolitiikassa kaiken kaikkiaan vielä paljon tehtävää. Erityisesti haluan muistuttaa, että itä–länsi- sekä länsi–kaakkoissuunnassa kulkevat yhteydet on tällä hetkellä täydellisesti laiminlyöty.
Uskon, että parhaillaan käynnissä oleva maanosamme yhdistyminen saattaa Pariisista Strasbourgin ja Etelä-Saksan kautta Wieniin ja Budapestiin kulkevan junareitin sekä Stuttgartin ja Prahan välisen reitin huomattavan tärkeään asemaan. Keskustelumme rautatiepolitiikasta saa minut tuntemaan, että monille vastuuhenkilöille ei ole lainkaan selvää, että tässä on nyt kysymys paljosta muustakin kuin vain siitä, pitäisikö jokin tietty alue avata liikenteelle. Kysymys on ensisijaisesti suuresta liikennehankkeesta nimeltään "Euroopan yhtenäisyys". Tämänpäiväiset saavutuksemme ovat parhaimmillaankin vain hajanaisia toimia, ja haluaisinkin vedota ennen kaikkea neuvostoon, hallituksiin ja jäsenvaltioihin huomattavien varojen saamiseksi rautatiepolitiikan käyttöön. Suuren taloudellisen merkityksensä lisäksi tämä on mielestäni tärkeää siksi, ettei Euroopan yhdentyminen voi ylipäätään onnistua, ellemme nyt vihdoin ryhdy mittaviin laajennustöihin itä–länsi-suunnan reiteillä. Vaikka nämä yhteydet liittävät Keski-Euroopan tärkeimmät alueet toisiinsa, on valitettavaa, ettei läheskään kaikkien valtioiden pääkaupunkien välillä ole yhteyksiä. Se johtuu siitä, että monet valtiot, jotka keskittyvät vain omaan pääkaupunkiinsa – Saksa esimerkiksi – pitävät niitä aivan liian etäisinä. 
Désir (PSE ),
   . – Äänestin Euroopan rautatieliikenteen vapauttamisen laajentamista koskevaa ehdotusta vastaan. Euroopan komissio ja esittelijä Jarzembowski ehdottavat rautatieliikenteen täydellisen vapauttamisen nopeuttamista, vaikka Euroopan laajuisen rautateiden tavaraliikenneverkon käyttöoikeuksia koskevan direktiivin 2001/12/EY vaikutuksia ei voitu arvioida, koska sen saattaminen osaksi jäsenvaltioiden kansallista lainsäädäntöä on edelleen kesken. On liian yksinkertaista väittää, että rautateiden kilpailukyvyn heikkeneminen johtuisi siitä, ettei alaa ole avattu riittävästi kilpailulle. Rautateiden henkilöliikennettäkään ei tarvinnut vapauttaa kilpailukykyisten ja turvallisten rautatieyhteyksien rakentamiseksi. Palveluntarjoajien välinen yhteistyö on toimiva ratkaisu – ainakin Thalys-junien kohdalla. Sen sijaan Euroopasta puuttuu yhteinen teollisuuspolitiikka, tiivis yhteistyö julkisen sektorin toimijoiden kesken sekä jäsenvaltioiden ja unionin talousarvioiden kehittäminen Euroopan laajuisiin verkkoihin tehtäviä investointeja varten. Tehdyistä parannuksista huolimatta Sterckxin mietinnössä vahvistetaan neuvoston jo hyväksymä ratkaisu: turvallisuus alistetaan voittojen tavoittelulle. Kannatan Savaryn mietinnössä esitettyä ajatusta Euroopan rautatieviraston luomisesta. Kyseisen viraston hallintoneuvostoon kuuluisi työntekijöiden järjestöjen edustajia ja se ottaisi huomioon ympäristö-, sosiaali- ja turvallisuusnäkökohdat Ainardin ehdotusten mukaisesti. 
Figueiredo (GUE/NGL ),
   .  On harmillista, ettei ryhmäni esittämää tarkistusta tähän Euroopan parlamentin täysistunnossa hyväksyttyyn yhteiseen kantaan hyväksytty. Sekä parlamentin että neuvoston enemmistön tavoitteena on vapauttaa rautatieala ja laajentaa vapauttaminen myös kansallisiin rautateiden tavaraliikenneverkkoihin, vaikka tämän parlamentin jäsenillä näyttääkin olevan tässä asiassa kovempi kiire.
Parlamentti pitää kiinni siitä, että rautatieverkot olisi avattava (kansainvälisille ja kansallisille) tavaraliikennepalveluille sekä kansainväliselle henkilöliikenteelle 1. tammikuuta 2006 mennessä. Neuvosto ehdottaa kyseistä päivämäärää kansainvälisiä tavaraliikennepalveluja koskevaksi määräajaksi ja tammikuun 1. päivää 2008 määräajaksi, johon mennessä kaikkien jäsenvaltioiden rautatieinfrastruktuuri olisi avattava kaikenlaisten tavaraliikennepalvelujen käyttöön. Kansainvälisistä henkilöliikennepalveluista se ei ole antanut säännöksiä.
Neuvosto vaatii komissiota esittämään tammikuun 1. päivään 2007 mennessä kertomuksen direktiivin täytäntöönpanosta sekä erityisesti täytäntöönpanoon osallistuvien organisaatioiden toiminnasta, markkinoiden kehityksestä, kansainvälisen liikenteen kehitysnäkymistä, kaikkien osapuolten toiminnasta ja markkinaosuuksista, direktiivin kokonaisvaikutuksista liikenteeseen, vaikutuksista kunkin jäsenvaltion turvallisuustasoon sekä alalla vallitsevista työolosuhteista kussakin jäsenvaltiossa. Tätä parlamentti ei ollut valmis hyväksymään. 
Lulling (PPE-DE ),
   .  Ensimmäisen rautatiepaketin tavoin myös toisen rautatiepaketin tavoitteena on rautatieliikenteen yhteisten sisämarkkinoiden luominen. Televiestintä-, posti-, sähkö- ja maakaasualojen esimerkkiä seuraten on tarkoitus avata verkot kilpailulle ja auttaa näin alentamaan kuluttajahintoja. Tämä ajatusmalli on hyvin perusteltu, ja se on toteutettava, mutta ei yhdessä rysäyksessä, niin kuin jotkut kollegoistani suunnittelevat.
Kaikki rautatieyhtiöt eivät ole samanlaisia. Se että osa on pienempiä ja osa suurempia, ei ole ainoa syy siihen, että toiset ovat muita tehokkaampia. Osittain syynä on myös se, että joillakin yhtiöillä on alusta lähtien ollut monopoliasema suuremmilla markkinoilla kuin toisilla. Jos markkinat avataan liian nopeasti, tuloksena saattaa olla kilpailun perusteeton ja epäreilu vääristyminen suurempien jäsenvaltioiden entisten monopolien hyväksi.
Kannatan rautatieverkkojen avaamista, mutta siinä on noudatettava sellaista aikataulua, joka antaa kaikille asianosaisille, niin yrityksille kuin työntekijöillekin, aikaa valmistautua uuteen tilanteeseen. Rautatieverkkojen avaamista kansalliselle tavaraliikenteelle koskevan määräajan aikaistamista – vuodesta 2008 vuoteen 2006 – ei voida hyväksyä sen paremmin kuin määräajan vahvistamista kansalliselle henkilöliikenteelle – määräajaksi on ehdotettu vuotta 2008.
Ribeiro e Castro (UEN ),
   .  Yhdyn aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan ehdotukseen, jossa vaaditaan esittelijän ehdotusten mukaisesti, että rautatiemarkkinoiden avaamista olisi nopeutettava, sekä ehdotetaan vuoden 2008 alkua määräajaksi kansallisten henkilöliikennepalvelujen täydelliselle vapauttamiselle.
Kannatan myös muita tarkistusluonnoksia, jotka edistävät rautatiealan elvyttämistä sekä tasapainottavat tavara- ja henkilöliikenteessä käytettävien liikennemuotojen välistä suhdetta Euroopan liikennepolitiikkaa käsitelleessä valkoisessa kirjassa määriteltyjen periaatteiden mukaisesti.
Toivonkin tämän olevan taas yksi askel kohti tavoitetta eli rautateiden todellisia sisämarkkinoita, jotka sitä paitsi vähentäisivät tehokkaasti maanteidemme liikennemääriä ja erityisesti raskailla tavarankuljetusajoneuvoilla kuljetettavia valtavia tavaramääriä. 
Vairinhos (PSE ),
   .  Euroopan maantieteelliset tekijät on otettava aina huomioon tarkasteltaessa rautatiepakettia, josta äänestimme tänään ja jota kannatan täysin. Nykyisten jäsenvaltioiden syrjäisimpiä alueita ja unionin laajentumisen tuomia uusia jäsenvaltioita ei pidä unohtaa.
Portugalia ei saa jättää Euroopan laajuisen rautateiden tavaraliikenneverkon ulkopuolelle. Myönnettäköön, että Portugalin hallitus on ollut hidas tekemään päätöksiä, mutta unioni ei saisi olla niin sallivainen ja sen olisi keskityttävä pitämään kiinni unionin kokonaisinfrastruktuuria koskevista määräajoista. 

Figueiredo (GUE/NGL ),
   .  Tämän direktiivin tavoitteena on ottaa käyttöön yhteiset turvallisuustavoitteet ja yhteiset turvallisuusmenetelmät. Neuvoston mukaan näiden avulla pitäisi voida säilyttää korkea turvallisuustaso ja parantaa sitä, silloin kun se on kohtuudella toteutettavissa, ottaen kuitenkin samalla huomioon rautateiden kilpailukyvyn vaatimukset. Tämä kilpailukyvyn vaatimus yhdessä sisämarkkinoiden esteettömän toiminnan vaatimuksen kanssa on koko tämän direktiivin sisällön keskeisenä perustana.
Äänestimme useita tarkistuksia vastaan, koska rautateiden turvallisuuden parantamistavoitetta ei voida saavuttaa Euroopan parlamentin ehdotusten avulla, sillä niissä vain määrätään Euroopan tason vähimmäisvaatimuksista, jolloin jäsenvaltiot eivät ole vapaita laatimaan erilaisia kansallisia säännöksiä ilman toisten suostumusta. Uudet säännöt eivät saa myöskään vaarantaa junien vapaata liikkuvuutta.
Jälleen kerran Euroopan parlamentti on omaksunut tinkimättömän asenteen, jota vastustamme. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   . Katson, että eri jäsenvaltioissa sovellettavia turvallisuussäännöksiä olisi yhdenmukaistettava sekä yhteisön rautatiejärjestelmän turvallisuuden parantamiseksi että epäsuorasti myös kansainvälisten rautatiepalvelujen tarjonnan parantamiseksi. Siksi äänestin tämän mietinnön puolesta.
Olen jo jonkin aikaa puhunut siitä, että rautatieliikenne olisi kiireesti saatettava etusijalle kaikkiin maantieliikenteen muotoihin verrattuna, erityisesti raskaan rahdin pitkiin maantiekuljetuksiin nähden. Todisteita väitteen paikkansapitävyydestä saadaan jatkuvasti Euroopan rautatieliikenteen hyvistä turvallisuustilastoista. Tällainen politiikka vähentäisi automaattisesti valtateiden ja sivuteiden ylikuormitusta ja vähentäisi niillä tapahtuvia onnettomuuksia. Rautatiepalvelujen vapauttamisella on merkittävä osuus tässä prosessissa, vaikka turvallisuussääntöjen täytäntöönpanon ohjaamisen ja valvonnan sekä erityisesti infrastruktuurin ylläpidon pitäisikin olla julkisten viranomaisten tehtävä.
Kuten minulla oli tilaisuus todeta ensimmäisessä käsittelyssä toimitetun äänestyksen yhteydessä, kannatan myös alan yrityksille ja infrastruktuurin ylläpitäjille myönnettävän turvallisuustodistuksen käyttöönottoa, kaiken henkilökunnan kunnollista koulutusta, turvallisuustietojen saattamista rajoituksetta kaikkien rautatieyritysten käyttöön ja yhteisen työkielen käyttöönottoa kansainvälisessä rautatieliikenteessä. 

Ribeiro e Castro (UEN ),
   . Tämän Euroopan komission direktiiviehdotuksen täydellinen loppuunsaattaminen Euroopan rautatiejärjestelmän eri toimijoiden yhteentoimivuuden toteutumisen nopeuttamiseksi on myös suoraan sidoksissa Euroopan rautatieviraston perustamiseen, jota käsiteltiin Savaryn mietinnössä. Tämä on taas yksi hyvä perustelu lisää jo ennestäänkin varsin vaikuttavaan luetteloon kyseisen viraston perustamista puoltavista syistä, ja se mahdollistaa korkeatasoisen teknisen yhdenmukaistamisen.
Kyseisen viraston arvokkaalla tuella voidaan varmistaa eri jäsenvaltioiden rajat ylittäviin hankkeisiin tekemien investointien parempi koordinointi, seurata Euroopan rautatiejärjestelmän yhteentoimivuuden liiton (AEIF) laatimien yhteentoimivuuden teknisten eritelmien (YTE) täytäntöönpanoa sekä rahoittaa kyseisten teknisten eritelmien täytäntöönpanoa.
Osoituksena asiasta vallitsevasta yleisestä yksimielisyydestä on se, että asiaa käsitellyt parlamentin valiokunta jätti neuvoston yhteiseen kantaan vain muutaman tarkistuksen – niitä oli vain kuusi, ja nekin olivat melko merkityksettömiä.
Näin ollen äänestin mietinnön puolesta. 

Figueiredo (GUE/NGL ),
   . Minusta on erittäin myönteisenä, että neuvosto on hyväksynyt Euroopan parlamentin ehdotuksen, jonka mukaan työntekijöiden ja käyttäjien järjestöt osallistuisivat viraston ja erityisesti sen hallintoneuvoston työhön, mutta näiden elinten on saatava itse nimittää jäsenensä sen sijaan että komissio nimittäisi ne.
Parlamentti haluaa luonnollisestikin työntekijöiden järjestöjen edustajien osallistuvan suosituksia laativien työryhmien työhön eikä ainoastaan myöhempään kuulemismenettelyyn, kuten neuvosto ehdottaa.
Vastoin komission ja parlamentin ehdotusta neuvosto haluaa viraston hallintoneuvoston sisältävän yhden edustajan kustakin jäsenvaltiosta. Parlamentti kannattaa ehdotusta vain kuudesta neuvoston edustajasta, mitä me taas vastustamme. Rautatieyritysten, infrastruktuurin haltijoiden, rautatietoimialan, työntekijöitä edustavien liittojen, rautateiden tavaraliikenteen käyttäjien ja matkustajien yhteensä kuuden edustajan kohdalla neuvosto kannattaa komission ehdotusta, jonka mukaan komissio nimittäisi nämä edustajat. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   . Aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnassa toimitetun äänestyksen tulos – neljäkymmentäneljä ääntä puolesta ja vain kaksi tyhjää – osoittaa selvästi Euroopan rautatieviraston perustamisen hyödyllisyyden. Viraston tehtävänähän olisi tehdä yhteistyötä Euroopan komission kanssa rautatiejärjestelmän eri osapuolten välisen koordinoinnin parantamiseksi sekä perustaa pysyvä komitea edistämään aiheesta käytävää keskustelua erilaisten suositusten ja lausuntojen avulla. Tällaisen viraston perustaminen on yhä perustellumpaa sen vuoksi, että alan vapauttaminen lisääntyy jatkuvasti ja yhtenäiset turvallisuussäännöt tulevat pian voimaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Sitä paitsi oikein toteutettuna viraston tekemät ehdotukset sekä neuvonta- ja seurantatehtävät voivat lisätä tietoisuutta rautatieliikenteen valtavista eduista sekä jäsenvaltioissa että Euroopan kansalaisten keskuudessa.
Yhdyn aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan näkemykseen, jonka mukaan maantieliikenteen toimijat olisi otettava mukaan viraston työhön. Sen sijaan olen valiokunnan kanssa eri mieltä viraston kokoonpanosta. Valiokunta vastustaa kaikkia jäsenvaltioita edustavien neuvoston edustajien ottamista mukaan viraston hallintoneuvostoon. Jäsenvaltioiden edustuksella olisi todennäköisesti tärkeä merkitys, ja mukaan olisi vähintäänkin saatava kaikki ne jäsenvaltiot, joilla on laaja rautatieverkko ja/tai jotka kuuluvat Euroopan laajuisiin verkkoihin. 
Sacrédeus (PPE-DE ),
    Savaryn ja osin myös Sterckxin mietinnössä kuvatut tehtävät ovat kiireellisiä. Voidaan kuitenkin kysyä, tarvitaanko uutta virastoa, koska myös komissio voisi hoitaa sen tehtävät tai ne voitaisiin hoitaa jäsenvaltioiden rautatiealan edustajien kokouksissa tapahtuvan näkemysten vaihdon ja kuulemisten avulla.
Näin tarvittaisiin taas yksi virasto vähemmän, ja verovaroja säästyisi. Jos komissio vastaisi rautatieasioista, niiden käsittely voitaisiin asteittain lopettaa, kun ne eivät ole enää ajankohtaisia. Virasto on vaikeampi sulkea osittain siksi, että sillä on myös symbolista merkitystä sijaintivaltiolleen.
Ruotsin kristillisdemokraatit korostavat koordinoinnin ja yhteistyön tarvetta Euroopan rautatiealalla, mutta epäilevät silti, tarvitaanko aihetta käsittelemään pysyvä virasto. 

Coelho (PPE-DE ),
   . Olen huolestunut tämän taloudellisesti kannattavan mutta vastenmielisen ja yksilön fyysistä koskemattomuutta uhkaavan ilmiön esiintulosta. Alaa hallitsevat järjestäytyneet verkostot, jotka käyttävät hyväkseen jäsenvaltioiden oikeusjärjestelmien ristiriitaisuuksia ja oikeudellisia aukkoja haavoittuvimmassa asemassa olevien ihmisryhmien, kuten lasten Brasiliassa ja Guatemalassa tapahtuvien lapsikaappausten määrä on järkyttävä ja äärimmäisessä köyhyydessä elävien ihmisten kustannuksella.
Euroopan tason toimia kaivataan nyt entistä kiireellisemmin vuonna 2004 tulossa olevan laajentumisen vuoksi, koska on olemassa vaara, että unionin laajentuminen avaa kannattavia kauppareittejä, joissa lähtö- tai kohdemaana on Unkari tai Tšekki.
Nyt tarvitaan siis yhteisön yhtenäistä lähestymistapaa, yhdenmukaisia määritelmiä ihmisen elinten ja kudosten laittomaan kauppaan liittyvistä rikoksista sekä sovellettavissa olevia sanktioita. On tärkeää, että mukaan saadaan ekstraterritoriaalinen ulottuvuus, joka estäisi elinten ostamisen laittomasti unionin alueen ulkopuolelta.
Meidän on puututtava tämän rikollisuuden muodon perimmäisiin syihin: huutavaan pulaan elinten luovuttajista, mikä johtuu paljolti siitä, ettei ihmisillä ole riittävästi tietoa asiasta. Useat tutkimukset osoittavat, että valtaosa kansalaisista haluaisi luovuttaa elimensä kuoleman jälkeen, mutta vain pieni osa heistä on antanut siihen virallisen suostumuksensa. 
Korakas (GUE/NGL ),
    Me Kreikan kommunistista puoluetta edustavat Euroopan parlamentin jäsenet äänestimme Evansin mietinnön puolesta, koska siinä vahvistetaan, että elinten laittoman kaupan tilanne on vakava, ja ehdotetaan toimia, joiden avulla voitaisiin lisätä elinten luovutuksia, jotka ovat ainoa toivo tuhansille siirrännäiselintä odottaville potilaille.
Haluamme kuitenkin huomauttaa, ettei välttelyn, vastenmielisyyden ja ennakkoluulojen voittamiseksi toteutettaviin tiedotuskampanjoihin ole saatavilla riittävästi rahoitusta. Se johtaa luovuttajien määrän vähenemiseen ja vahvistaa näin tätä vastenmielistä ja erityisen tuottoisaa ilmiötä – ihmisen elinten laitonta kauppaa. Kysymys on pahimmasta mahdollisesta hyväksikäytöstä ja rikollisuudesta: ihmisten – lähinnä lasten ja nuorten – sieppaamisesta ja murhaamisesta, jotta heiltä voidaan poistaa elimiä myytäväksi. Äärimmäinen köyhyys ajaa ihmiset myymään elimiään rikollisille välittäjille.
Ongelman vakavuus ja laajuus tulevat ilmi erityisesti siten, että elinten laittoman kaupan ympärille on syntynyt häpeällinen mutta erityisen kannattava "elinsiirtomatkailu". Se on myös selkeä todiste tämän valtavan rikollisuuden alan ja suuryritysten laillisen toiminnan välisistä yhteyksistä sekä vähemmän kehittyneiden maiden ja erityisesti niiden kansalaisten riistosta.
Kun terveydestä tulee kaupankäynnin ja riiston kohde ja kun suuret yksityisklinikat käärivät valtavia voittoja elinsiirtoa tarvitsevilta potilailta, elinluovutusten avoimuuden takaamiselle ei ole minkäänlaisia edellytyksiä.
Ribeiro e Castro (UEN ),
   . Nyt keskustelun kohteena olevan ehdotuksen ydin on ajatus, ettei ihmiskeho saa olla taloudellisen voiton lähde. Tästä syystä äänestin tämän Kreikan aloitteen puolesta.
Olen aina vastustanut kaikenlaista toimintaa, joka uhkaa henkilökohtaista koskemattomuutta, mutta erityisesti vastustan helppojen voittojen tavoittelua heikompien kolmansien osapuolten kustannuksella. Pidän tätä aloitetta myönteisenä myös siksi, että minun on myönnettävä, että laittomien kauppiaiden on helppo toimia EU:n jäsenvaltioissa yhteisössä voimassa olevan vapaan liikkuvuuden ansiosta. Sääntöjen on oltava hyvin selvät, ja kaikki tällainen laiton toiminta on tehtävä rangaistavaksi, ja siitä on myös langetettava rangaistuksia ja seuraamuksia.
Ihmisen elinten ja kudosten kauppa on kuitenkin laillista silloin, kun sitä käydään lääketieteellisessä tarkoituksessa ja säännellään hyvin tiukoin säännöksin. Kannatan esittelijän tarkistusluonnosta puitepäätöksen otsikkoon, jolloin kyseinen otsikon kohta kuuluisi "ihmisen elinten, elinten osien ja kudosten laittoman kaupan", koska olen sitä mieltä, että esimerkiksi sperman tai veren ja verituotteiden kaltaisilla "hyödykkeillä" käytävä laillinen ja tiukasti säännelty kauppa on hyödyllistä ja laillista toimintaa.
Lisäksi katson tarpeelliseksi, että komissiota pyydetään luomaan tietokantoja. Yhteen tallennettaisiin tiedot laillisesti saatavilla olevista elimistä, ja kaikkien EU:n jäsenvaltioiden lääkintähenkilöstöllä olisi pääsy tähän tietokantaan. Toiseen Euroopan laajuiseen tietokantaan tallennettaisiin tiedot elinsiirtoa tarvitsevista potilaista...
Roure (PSE ),
   .  Ihmisen elimillä käytävä kauppa on lisääntynyt valtavasti viime vuosina. Ihmisten salakuljetusta harjoitetaan elinten saamiseksi eläviltä luovuttajilta. Euroopan unionista lähtöisin olevat potilaat ostavat elimiä kolmansista maista lähtöisin olevilta luovuttajilta ja hyötyvät näin heidän avuttomuudestaan äärimmäisen köyhyyden edessä.
Tätä taustaa vasten meidän on syytä pitää ehdotusta puitepäätökseksi erittäin tervetulleena.
Elävien ihmisten elinluovutukset ovat todellista riistoa, ja usein niissä on kysymys köyhyyden hyväksikäytöstä. Elävien luovuttajien käyttöä pitäisi voida harkita vasta viimeisenä keinona, kun elinsiirto kuolleilta ei ole mahdollista. Tämän vuoksi jätin käsiteltäväksi tarkistuksen, jonka tavoitteena oli, että elinten poistaminen henkilöltä, joka ei ole luovutuksen saajan lähisukulainen, siten kuin se on laissa määritelty, olisi aina rangaistava teko. Kun sukulaisuussuhdetta ei ole, luovutus voi tapahtua vain laissa säädettyjen ehtojen mukaisesti ja vain, kun asianomainen riippumaton elin on antanut luvan luovutukseen. Elävien luovuttajien elinluovutuksia on valvottava ja seurattava erittäin tarkasti, jotta suojataan heikoimpia ihmisryhmiä ja estetään ihmisten hyväksikäyttö elinsiirroissa, mikä on tuomittava käytäntö. 

Alyssandrakis (GUE/NGL ),
   Jälleen kerran huippukokous on kuormittanut kansalaisia politiikallaan, joka on yhä kauempana ruohonjuuritason ongelmista. Yritettyään ensin selvittää toissijaista kritiikkiä "EU:n perustuslakia" kohtaan se käänsi huomionsa talouteen ja taantuman etenemiseen sekä ulkosuhteisiin ja muisti jopa onnitella paavia siitä, että hän on palvellut Jumalaa jo 25 vuotta.
Kuten EU:n johtajat julistivat, talouden elpyminen edellyttää rakenneuudistusten nopeuttamista ja työmarkkinoiden joustavuuden lisäämistä, toisin sanoen työntekijöiden entistä kovempia työoloja. He myös puhuvat sosiaaliturvajärjestelmien "nykyaikaistamisesta" ja toistelevat, että väestökehitys, eli toisin sanoen keskimääräisen eliniän piteneminen, uhkaa eläkejärjestelmiä. He ilmoittivat uusista liikenne- ja televiestintäverkkojen alaan kuuluvista suurhankkeista, joiden ansiosta monopolit vahvistuvat entisestään.
Lisäksi demokraattiset oikeudet ovat heidän tulilinjallaan. Rajavalvonnan ja maahanmuuton valvonnan varjolla he määräävät, että viisumeihin ja passeihin on sisällytettävä "biotunnistetietoja". Terrorismia tekosyynään käyttäen he vaativat poliisiyhteistyön ja oikeudellisen yhteistyön tiivistämistä.
He kiittelivät Yhdysvaltojen motivoimaa YK:n turvallisuusneuvoston Irak-päätöstä ja julistivat olevansa valmiita osallistumaan maan "vakauttamiseen".
Andersson, Färm, Hedkvist Petersen, Karlsson ja Sandberg-Fries (PSE ),
     Päätöslauselmassa vaaditaan, että hallitustenvälinen konferenssi hyväksyy "parannettuja määräyksiä" perustuslakiluonnoksen IV osaan, jossa käsitellään muun muassa myöhemmin hyväksyttävän perustuslain muuttamismenettelyä. Haluamme korostaa, etteivät tällaiset "parannetut määräykset" saa tarkoittaa sitä, etteivät muutokset edellytä jatkossa enää kaikkien jäsenvaltioiden ratifiointia.
Haluamme myös korostaa, että voimme kyllä tukea rajavalvontaviraston perustamista, mutta emme halua minkäänlaista operationaalista rakennetta tai missään muussa muodossa tapahtuvaa operationaalista yhteistyötä. 
Berthu (NI ),
     Lokakuun 16. ja 17. päivinä kokoontunut Eurooppa-neuvosto poisti päätelmistään puheenjohtajavaltio Italian ehdottaman ajatuksen kiintiöihin perustuvasta maahanmuuttopolitiikasta.
Pahoittelemme tätä vilpittömästi, sillä tämänkaltainen politiikka olisi ollut ensimmäinen askel kohti maahanmuuton rajoittamista, koska kiintiöiden täytäntöönpano edellyttää ilman muuta maahanmuuttajien määrän laskemista ja seuraamista.
Ehdotuksen vastustajiin kuuluva Ranskan puolesta puhunut Jacques Chirac totesi suhtautuvansa erittäin kielteisesti kiintiöperiaatteeseen senkin uhalla, että saattaa näin antaa epäröivän kuvan suhtautumisestaan maahanmuuton rajoittamisen.
Muilla vastustajilla oli paremmat perustelut. Komissio näytti itse asiassa aikoneen käyttää aloite-oikeuttaan luodakseen yhtenäisen eurooppalaisen kiintiöpolitiikan, joka samalla veisi jäsenvaltioilta oikeuden päättää, kuinka paljon maahanmuuttajia niillä on mahdollisuus vastaanottaa. Lisäksi komissio halusi tarjota lisäkiintiöitä sellaisille kolmansille maille, jotka sitoutuisivat ottamaan takaisin Eurooppaan laittomasti muuttaneet oman maansa kansalaiset. Se olisi ollut kummallinen kytkykauppa, joka olisi palkinnut niitä, jotka ovat aiheuttaneet meille vahinkoa, vaikka itse asiassa niillä on velvollisuus ottaa takaisin laittomat siirtolaisensa.
Näissä oloissa minusta ei ole lainkaan hämmästyttävää, että useat jäsenvaltiot ovat mieluummin halunneet haudata koko kiintiöpolitiikan. 
Caudron (GUE/NGL ),
    Brysselin Eurooppa-neuvoston piti olla hohdoton tapaus, johon ei asetettu suuria toiveita.
Neuvoston puheenjohtajan ja Euroopan komission meille antamat julkilausumat osoittavat jälleen kerran, millaisista keskinkertaisuuksista neuvosto koostuu ja miten kyvytön se on pysymään haasteiden tasalla erityisesti sosiaali- ja työllisyyskysymyksissä.
Hallitustenvälisen konferenssin ja perustuslakiluonnoksen osalta osoittautui valitettavasti todeksi, että kaikki keskustelut ja näin ollen myös mahdolliset viimehetken kompromissit liittyivät ja tulevat jatkossakin liittymään yksinomaan äänten painotukseen neuvostossa ja Euroopan komission jäsenten lukumäärään. Olemme hyvin kaukana aidosti sosiaalisista kysymyksistä ja unionin kansalaisuuteen liittyvistä kysymyksistä, jotka vaatisivat kokonaan uuden perustuslakikehyksen, joka olisi erilainen kuin Valéry Giscard d'Estaingin esittelemään luonnokseen sisältyvä liberaali kehys.
Luonnokseen tehdyistä vähäisistä muutoksista huolimatta en lämpene ehdotukselle nykyisessä muodossaan. 
Collins (UEN ),
   .  Äskeisessä Brysselin huippukokouksessa keskityttiin taloudellisiin kysymyksiin. Siellä keskusteltiin pääasiassa EU:n talouden toiminnasta sekä siitä, miten voitaisiin parhaiten edistää kasvua lisäämällä investointeja ja toteuttamalla rakenteellisia uudistuksia. Jos teemme nyt oikeat päätökset, voimme varmistaa, että Euroopan unionin talous kasvaa ja kukoistaa jatkossa.
Tiedämme, että Euroopan talouden kasvu on ollut viime aikoina hitaanlaista. Meillä on oltava mahdollisuus toteuttaa Lissabonin prosessin poliittiset tavoitteet täysimääräisesti. Säilyttääksemme kilpailukykymme meidän on varmistettava, että uuden teknologian hyödyt leviävät Euroopan kaikille alueille.
Minusta on myönteistä, että EU:n johtajat sitoutuivat jatkamaan monenkeskistä lähestymistapaa kauppapolitiikassa.
On tärkeää, että EU käynnistää eläkejärjestelmien uudistamisen pystyäkseen turvaamaan eläkkeiden maksun myös tulevaisuudessa.
Pidän Jean Claude Trichet'n valintaa myönteisenä ja toivotan hänelle onnea hankalassa tehtävässä EKP:n pääjohtajana.
Kansainvälisten asioiden yhteydessä EU:n johtajat keskittyivät odotetusti muun muassa Irakin kysymykseen ja YK:n tulevaan asemaan.
Lisäksi on selvää, että tarkoituksena oli myös hieman nopeuttaa EU:n uuden perussopimuksen määräyksiä koskevia neuvotteluja. 
Krivine ja Vachetta (GUE/NGL ),
    Liberaalit, konservatiivit ja Euroopan sosiaalidemokraatit ovat jättäneet käsiteltäväksemme epätyydyttävän yhteisen päätöslauselman Brysselin Eurooppa-neuvoston tuloksista. Emme voi sulkea silmiämme – niin kuin he näyttävät tehneen –presidentti Berlusconin päätelmien onttoudelta. Emme voi hyväksyä hallitustenvälisen konferenssin tapaa käsitellä perustuslakiluonnosta suljetuin ovin jättäen 450 miljoonan eurooppalaisen mielipiteen huomiotta. Tämän demokratian halventamisen on loputtava. Asiasta on järjestettävä pikaisesti eurooppalainen kansanäänestys, ja uusi perustuslain valmisteluprosessi on aloitettava, jos kansalaiset niin haluavat. Emme voi sulkea silmiämme siltä, miten työntekijöiden taloudellinen ja sosiaalinen tilanne on heikentynyt. Kymmenen prosenttia heistä, eli 15 miljoonaa ihmistä on vailla työtä. Tarvitaan eurooppalaista lainsäädäntöä, joka kieltää irtisanomiset pelkkien pörssikurssien vuoksi.
Emme hyväksy Euroopan pyrkimystä siirtää vastuu laittoman maahanmuuton nujertamisesta kolmansille maille. Haluamme, että ihmisoikeuksia kunnioitetaan aina turvapaikkaoikeudesta, vapaasta liikkuvuudesta ja sijoittautumisoikeudesta alkaen. Lopuksi tuomitsemme Euroopan unionin WTO-neuvotteluissa omaksuman halveksuvan asenteen eteläistä pallonpuoliskoa, pienviljelijöitä ja koko maailman palkansaajia kohtaan. Vaadimme Euroopan integraation antidemokraattisen, liberalistisen ja militaristisen kehityksen katkaisemista aloittamalla keskustelut eurooppalaiseen politiikkaan tehtävistä välttämättömistä muutoksista marraskuussa Pariisissa kokoontuvassa Euroopan sosiaalifoorumissa. 

Posselt (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, joudun ikävä kyllä puuttumaan aiheeseen, joka olisi varsinaisesti ryhmän sisäinen asia, mutta tiistaina ryhmämme sopi esittelijän kanssa, että tätä 8 kohtaa muutettaisiin, koska se on laadittu harhaanjohtavasti. Koska näin ei kuitenkaan tehty, useat jäsenet, jäsen Pack ja minä mukaan luettuina, joutuivat äänestämään tätä mietintöä vastaan sillä perusteella, että sen epäonnistunut sanamuoto antaa ymmärtää, että Länsi-Balkanin maat, Valko-Venäjä, Ukraina ja Moldovia ovat Euroopan mutta eivät Euroopan unionin naapurialueita. Ei kuitenkaan ole epäilystäkään, etteivätkö nämä valtiot kuuluisi Eurooppaan. Lisäksi on itsestään selvää, että Länsi-Balkanin mailla on mahdollisuus – ja Thessalonikin kokouksesta lähtien itse asiassa jopa oikeus – liittyä Euroopan unioniin heti, kun ne täyttävät Euroopan unionin liittymisehdot.
Tästä syystä vastustan sanamuotoa, jolla Länsi-Balkan asetetaan samalle viivalle Länsi-Afrikan ja Etelä-Kaukasuksen kanssa. Se on aivan järjetöntä. Oletan kuitenkin, että ilmauksella "Länsi-Balkan" ei sentään tarkoiteta Kroatiaa, sillä parlamenttihan päätti jo tämän vuoden huhtikuun 9. päivänä Brokin mietintöön yhdessä muutamien muiden jäsenten kanssa esittämäni tarkistuksen perusteella, että se sijoittaa Kroatian niiden ehdokasvaltioiden ryhmään, jotka liittyvät unioniin vuonna 2007. 
Andersson, Färm, Hedkvist Petersen, Karlsson ja Sandberg-Fries (PSE ),
    Mietintö on hyvä monessa mielessä. On tärkeää esimerkiksi tuoda esiin, että EU:n turvallisuusstrategiaa valmistellaan YK:n järjestelmän puitteissa. Kansainvälisen oikeuden merkitystä korostetaan myös useissa kohdissa. Mietinnössä tehdään selväksi, että Eurooppaa kohtaavien uusien uhkien ja turvallisuusriskien vastustaminen edellyttää kattavia menettelyjä, jotka käsittävät myös politiikan köyhyyden vastustamiseksi, ilmaston suojelemiseksi, ihmisoikeuksien turvaamiseksi sekä demokratian ja oikeusvaltion periaatteiden edistämiseksi.
Mietinnössä on kuitenkin myös asioita, joita emme voi hyväksyä. Haluamme säilyttää yksimielisen päätöksenteon periaatteen ulko- ja turvallisuuspolitiikassa ja hylkäämme ehdottomasti Euroopan yhteisen puolustuksen. Emme myöskään halua, että sotilaallisia välineitä lisätään tai että yhteisölle luodaan oma puolustusbudjetti. Näin ollen emme voi äänestää mietinnön puolesta. 
Berthu (NI ),
    Äänestin Brokin mietintöä vastaan, koska sen tavoitteena on muuttaa YUTP yhtenäiseksi ylikansalliseksi politiikaksi piittaamatta juuri jäsenvaltioiden todellisuudesta.
Kuten olin juuri sanomassa edellisessä puheenvuorossani, kun istunnon puhemies katkaisi virran mikrofonistani, koska olin ylittänyt puheaikani kymmenellä sekunnilla, vaikka jäsen Brok sai puhua niin kauan kuin halusi, "Euroopan ulkoministeri", joka perustuslakiluonnoksen mukaan vastaisi tämän politiikan täytäntöönpanosta, saisi hoidettavakseen sekä komissiolle, YUTP:n korkealle edustajalle että neuvoston puheenjohtajalle nykyisin kuuluvia tehtäviä. Hänellä olisi näin useita hyvin erilaisia tehtäviä, joissa kussakin vaaditaan erilaista otetta.
Hallitustenvälisen konferenssin avauspuheessaan 4. lokakuuta 2003 Euroopan parlamentin puhemies, joka selvästi pelkäsi mahdollisia loukkauksia Eurooppa-neuvoston uuden puheenjohtajan taholta, vaati, että komission ja neuvoston tehtävien sekaantumista olisi pyrittävä välttämään. Kukaan ei kuitenkaan ilmeisesti vastusta sitä, että ulkosuhteista vastaava komission varapuheenjohtaja toimisi puheenjohtajana ulkoministerineuvostossa.
Me sen sijaan edellytämme, että "ulkoministeri" ei toimi vastaavan neuvoston puheenjohtajana vaan että hänellä on selkeästi rajatut vastuualueet. 
Bordes, Cauquil ja Laguiller (GUE/NGL ),
    Tässä mietinnössä oli tarkoitus perustella yhteisen ulkopolitiikan ja EU:n sotavoimien perustamista sillä, että ne takaisivat Euroopan turvallisuuden.
Ainoat lähiaikoina käydyt sodat, joissa Euroopan maat ovat olleet mukana – Irakissa, Afganistanissa ja Norsunluurannikolla käydyt sodat – ovat kaikki olleet kansainvälisiä "rosvojoukkioita" vastaan suunnattuja sotia maissa, joiden olisi naurettavaa väittää uhanneen Euroopan turvallisuutta. Kävivätpä EU-vallat näitä sotia yksin tai yhdessä, niiden tarkoituksena ei kuitenkaan ole EU:n väestön puolustaminen vaan omistavan luokan etujen turvaaminen.
Sitä paitsi mietinnössä voidaan taivutella sanaa "multilateralismi" kaikille Euroopan kielille, mutta se on joka tapauksessa vain sellaisten pienten imperialististen valtojen mutinaa, joille tärkein suurvalta, Yhdysvallat, ei jätä tosiasiassa muuta vaihtoehtoa kuin järjestäytyä sen taakse tai jäädä voimattomana sivuun murjottamaan.
Ei ole sattumaa, että Euroopan unioni oli vähällä hajota sisäiseen kiistelyynsä Irakin sodasta. Se osoittaa, missä määrin Euroopan unioni on vain kirjava joukko valtioita, joiden edut ovat keskenään ristiriidassa monilla eri aloilla.
Hylkäämme mietinnössä kuvatut "perusvalinnat", joita ei toteutettaisi kansan eduksi vaan kansan etujen vastaisesti. 
Figueiredo (GUE/NGL ),
   . Tämä mietintö on tulosta laajasta yksimielisyydestä, joka oikeiston ja sosiaalidemokraattien välillä vallitsee yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan kehittämisestä ja Euroopan unionin militarisoimisesta.
Monista seikoista, joiden vuoksi jouduimme hylkäämään tämän mietinnön, haluan nostaa esiin seuraavat, jotka tuskin tulevat yllätyksenä:
- Mietinnössä "pidetään myönteisenä" Thessalonikin Eurooppa-neuvostossa esiteltyä "eurooppalaista turvallisuusajattelua käsittelevää strategia-asiakirjaa". Tässä strategiassa hyväksytään avoimesti sotilaalliset väliintulot ja niiden myötä Naton uusi strateginen rooli.
- Mietinnössä puhutaan EU:n militarisoimisesta niin kutsuttujen "transatlanttisten suhteiden" lujittamiseksi ja mainitaan tavoitteeksi pyrkiä kumppanuuteen Yhdysvaltojen kanssa, jotta ne voivat yhdessä hallita maailmaa ja jakaa sen omiin etupiireihinsä.
- Siinä "pidetään myönteisenä sitä, että sotilaallisten valmiuksien vahvistamisesta" tulee yksi niin kutsutun "Euroopan perustuslain" tavoitteista. Samoin siinä pidetään myönteisenä Euroopan varustelutoimiston perustamista keskeisenä osana EU:n militarisointiprosessia.
Siinä myös pyritään rajoittamaan kunkin jäsenvaltion suvereniteettia ulkopolitiikan alalla viittaamalla oletettuun "perustuslain velvoitteeseen", jonka mukaan jäsenvaltiot eivät saa toimia yksipuolisista kansallisista lähtökohdistaan käsin, vaan niiden on odotettava, että EU esittää Euroopan yhteisen kannan.
Muissa mietinnössä kohdissa jäljitellään Yhdysvaltojen kantoja useimmissa maailmanpolitiikkaa tällä hetkellä hallitsevissa kysymyksissä. 
Howitt (PSE ),
   . Kuten selitin eilisessä keskustelussa, Yhdistyneen kuningaskunnan työväenpuoluetta edustavat Euroopan parlamentin jäsenet haluavat voimakasta yhteistä ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa. Yhteisen valtuuskunnan tämänviikkoisen Irakin matkan onnistuminen korosti tätä tarvetta entisestään. Se tulee esiin myös Euroopan epätoivoisessa tarpeessa pitää yllä painostusta Lähi-idän rauhanprosessia käsittelevän kvartetin kautta. Meidän on kuitenkin varoitettava tekemästä lisää muutoksia EU:n perustuslakiehdotukseen: muutoksia, joista ei mielestämme ole realistisesti ajatellen hyötyä tavoitteidemme saavuttamisessa. EU:n jäsenvaltioiden hallitukset eivät hyväksy yhteisön menetelmää tai määräenemmistöpäätöksiä YUTP:n alaan liittyvissä asioissa eikä kokonaan komission yhteydessä toimivan ulkoministerin viran perustamista. Jäsenvaltioiden keskinäistä avunantoa EU:n puolustuksessa koskevan lausekkeen käyttöönotto ja erillisen päämajan perustaminen eurooppalaisten operaatioiden suunnittelua ja hallintaa varten saattaa vain aiheuttaa tarpeetonta päällekkäistä työtä Naton kanssa. Etenkään sotilaallisesti puolueettomien EU:n jäsenvaltioiden hallitukset eivät hyväksy tällaisia vaatimuksia. Kannatamme voimakkaasti puolustusviraston perustamista, mutta sen olisi keskityttävä sotilaallisten valmiuksien luomiseen jäsenvaltioissa eikä erillisten EU:n puolustusvoimien kalustehankintoihin, niin kuin on jopa ehdotettu. Kysymys on ennen kaikkea poliittisesta tahdosta eikä vain institutionaalisista järjestelyistä, ja juuri siihen Euroopan parlamentilla – ja tällä mietinnöllä – on mahdollisuus vaikuttaa kaikkein eniten. 
Korakas (GUE/NGL ),
    Me Kreikan kommunistista puoluetta edustavat Euroopan parlamentin jäsenet äänestimme YUTP:n tärkeimmistä näkökohdista ja perusvalinnoista laadittua Brokin mietintöä vastaan, koska siinä tuetaan Euroopan parlamentin nimissä kaikkia Euroopan unionin imperialistisia, sotilaallista väliintuloa ja voimankäyttöä suosivia ratkaisuja, joita olisi mahdollisuus soveltaa itsenäisesti tai läheisessä yhteistyössä Naton ja Yhdysvaltojen kanssa toteutettavissa ja niitä täydentävissä toimissa.
Siinä suhtaudutaan myönteisesti Eurooppa-valmistelukunnan ehdotukseen näiden valintojen sisällyttämisestä EU:n perustuslakiin.
Mietinnössä kannatetaan kesäkuussa Halkidikin huippukokouksessa puhuneen Javier Solanan esittämää kuuluisaa, vaarallisen militaristista keskusteluasiakirjaa ja omaksutaan siinä esitetyt kolme strategista tavoitetta, kuten ennalta ehkäisevät sotilaalliset iskut ("pyrkimys reagoida konfliktien estämisen avulla jo ennen kriisien alkamista").
Mietinnössä asetetaan ensisijaiseksi tavoitteeksi pyrkiä jakamaan Yhdysvaltojen kanssa erityinen vastuu, "joita yhteinen toiminta – – rauhan, vakauden, demokratian, suvaitsevaisuuden ja kestävän kehityksen puolesta koko maailmassa edellyttävät". Kun tiedetään, että Yhdysvallat pitää itseään maailmanvaltiaana, on selvää, että EU:n varsinainen tavoite ei ole tämä, vaan tavoitteena on päästä jakamaan saalis ja alistaa kansat.
Kun parlamentti valittaa tulleensa syrjäytetyksi, tarkoituksena on pikemminkin peitellä mietinnön militaristista suuntaa.
Näin ollen kansalaisten on ryhdyttävä välittömästi ja tehokkaasti vastustamaan näitä valintoja tukkiakseen valloittajien tien. 
Krivine ja Vachetta (GUE/NGL ),
    Euroopan turvallisuuspolitiikkaa koskevan mietinnön tarkoituksena on ilmeisesti edistää avointa politiikkaa, joka perustuu monenkeskiseen ja maailmanlaajuiseen eikä puhtaasti sotilaalliseen tapaan tarkastella turvallisuuskysymyksiä. Käytännössä siinä kuitenkin todetaan, että "Euroopan ulko- ja turvallisuuspolitiikan uskottavuus riippuu viime kädessä sen sotilaallisesta kapasiteetista ja valmiudesta käyttää sitä". Lisäksi mietinnössä pidetään EU:n ja Naton välisten suhteiden lujittamista "tärkeänä tekijänä Euroopan turvallisuusajattelua kehitettäessä". Lopuksi vielä pidetään "myönteisinä EU:n toimia kansainvälisessä terrorismin vastaisessa taistelussa". Ehdotettu monenkeskisyys jää näin pelkäksi tyhjäksi ulkokuoreksi. Tässä on otettu uudelleen käyttöön vanha imperialistinen näkemys Euroopan tehtävästä sivistyksen airueena, mikä vastaa pitkälti Yhdysvaltojen näkemyksiä ja mihin sisältyy myös sotilaallisia vaihtoehtoja.
Meidän näkemyksemme on päinvastainen. Sota on ehdottomasti hylättävä konfliktien ratkaisukeinona. Sosiaalimenot on asetettava etusijalle sotilasmenojen sijasta. Sitä paitsi kieltäydymme hyväksymästä, että erittäin valikoivan terrorismin vastaisen taistelun varjolla – jossa sitä paitsi sivuutetaan valtioterrorismi – voidaan hyökätä kaikkia vapauksia vastaan. Kansojemme on nyt ryhdyttävä vaatimaan toisenlaista kollektiivista turvallisuuspolitiikkaa, jossa niin pohjoisen kuin etelän riistoa kärsineet kansat taistelevat rinta rinnan sotaa ja köyhyyttä vastaan. Äänestimme tätä mietintöä vastaan. 
Meijer (GUE/NGL ),
   .  Esittelijä Brok väittää, että neuvoston esittämä vuoden 2002 selvitys ulkopolitiikasta sisältää vain tarkan luettelon neuvoston toimista ilman minkäänlaista poliittista arviointia tai prioriteettien käsitteellistä määrittelyä ja ettei siinä keskitytä riittävästi taloudellisiin vaikutuksiin. Mietinnössään hänellä on mahdollisuus ilmaista se, minkä neuvosto jätti sanomatta. Pohtiessaan vaikutuksia naapurialueisiin hän ei tee minkäänlaista eroa mahdollisten tulevien EU:n jäsenvaltioiden entisen Jugoslavian ja entisen Neuvostoliiton sekä EU:n Länsi-Afrikasta ja Lähi-idästä havittelemien vaikutuspiirien välille. EU:n toimintakyky paranee merkittävästi, jos jäsenvaltioiden yksimielisyyden periaate poistetaan ja EU:n tulevan ulkoministerin valtaa lisätään. Voimakas, yhtenäinen eurooppalainen supervalta olisi keskeinen vaikuttaja YK:ssa, joka puolestaan kaipaa perusteellisia muutoksia osittain myös Euroopan etujen vuoksi. Vuodesta 2004 lähtien EU:lla olisi oltava 5 000 miehen vahvuiset pysyvät joukot pelastustoimia ja humanitaarisia toimia varten, ja vuoteen 2009 mennessä unionin olisi pystyttävä suorittamaan sotilaallisia operaatioita muualla Euroopassa Kosovon mallin mukaisesti. Yhtenäinen rintama Yhdysvaltojen kanssa olisi suotava. Kiitän esittelijä Brokia selkeydestä. Koska hänen mallinsa eroaa merkittävästi omista näkemyksistäni, äänestän mietintöä vastaan. Yhdestä asiasta olen kuitenkin esittelijän kanssa samaa mieltä. EU:n haluttomuus puuttua Tšetšeniassa tapahtuneisiin ihmisoikeusrikkomuksiin synnyttää uutta kasvualustaa laajamittaiselle terrorismille. 
Pasqua (UEN ),
    Näiden vuosittaisten selvitysten yksitoikkoisuudelle vetää vertoja vain niiden rajaton optimismi. Kun Eurooppa on Irakin kriisin yhteydessä osoittanut olevansa kyvytön päättämään, alistuako ehdoitta Yhdysvaltojen ulkopolitiikan käskyvaltaan, kuten "uuden Euroopan" edustajat olisivat halunneet, vai pitääkö kiinni "vanhan Euroopan" edustajien vaatimasta itsenäisyydestä, kuinka uskallamme hyväksyä tässä selvityksessä esitetyn kehotuksen ja laatia YUTP:n toteuttamisesta vuonna 2002 myönteisen yleisarvion?
Haluan tehdä tämän täysin selväksi: tarkoitukseni ei ole missään nimessä tuomita Yhdysvaltain ulkopolitiikkaa tai ainakaan sen perusteita, vaikka sitä joskus mielestäni sovelletaankin kyseenalaisella tavalla. Sen sijaan pahoittelen sitä, että eurooppalaiset federalistit ovat niin sokeita, etteivät pysty ottamaan opikseen koetusta kriisistä, vaan jatkavat jääräpäisesti kohti täydellistä umpikujaa toivoessaan voivansa pitää Irakin tapausta "haasteena ja mahdollisuutena tehdä Euroopasta lopultakin myös ulkopoliittisesti uskottava ja merkittävä toimija".
Heidän kyvyttömyytensä ymmärtää huipputason politiikan toimintaa ja myöntää geopoliittisia realiteetteja osoittaa, että tarvitaan vielä jokin uusi ja vakava kriisi avaamaan heidän silmänsä. 
Queiró (UEN ),
     Kuten niin monien muidenkin mietintöjen kohdalla, käsiteltävästä asiasta – tällä kertaa EU:n ulkopolitiikasta – on valtava määrä erilaisia näkemyksiä, jolloin joudumme toteamaan, että osa tehdyistä päätelmistä ansaitsee tukemme ja toisia taas emme voi kannattaa. Tämä on tietenkin tyypillistä kompromissiteksteille.
Yhdymme päätelmiin, jotka koskevat esimerkiksi useassa eri kohdassa käsiteltyä transatlanttista yhteistyötä tai tarvetta määritellä selkeästi prioriteetit ja uhkakuvat mahdollisten tulevien kriisien välttämiseksi.
Kohdista, joista olemme eri mieltä, haluan erityisesti mainita unionille ehdotetut ulkopolitiikan välineet, kuten EU:n ulkoministerin, puolustuspolitiikan yhteistyön vahvistamisen sekä määräenemmistöpäätösten käyttöönoton ulko- ja turvallisuuspolitiikassa. Suhtaudun näihin kysymyksiin varauksellisesti ja varovaisesti jo senkin takia, että niistä keskustellaan parhaillaan hallitustenvälisessä konferenssissa.
Koska en halua loitontua kannoista, joista olen samaa mieltä, mutta en myöskään antaa tukeani sellaisille, joita vastustan, ainoaksi vaihtoehdokseni jäi äänestää tyhjää. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   .  Osa esittelijän tärkeistä tulevaa yhteistä ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa (YUTP) koskevista ehdotuksista ansaitsee varauksettoman tukeni. Tarkoitan erityisesti transatlanttisten suhteiden merkittävää vahvistamista sekä tarvetta lisätä Euroopan unionin osallistumista maailmanpolitiikkaan. Olen samaa mieltä myös siitä, että Euroopan unionin jäsenvaltioiden olisi laadittava yhteiset määritelmät tietyistä turvallisuuteen ja puolustukseen liittyvistä kysymyksistä, kuten uhkista, eduista ja strategisista tavoitteistaan.
Sen sijaan haluan pysyä erossa sellaisesta ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa koskevasta näkemyksestä, jossa tavoitteena on toimia määräenemmistöpäätöksin, ylikansallisen ulkoministerin ja ulkopoliittisen johdon alaisuudessa, vaikka se naamioitaisiinkin tiivistetyksi yhteistyöksi. Vastustan järjestelmää, jossa kansallinen suvereniteetti jätetään huomiotta ja jäsenvaltioiden itsenäisyys ja itsemääräämisoikeus kyseenalaistetaan. Muistakaa, että nämä ja muut ehdotukset kuuluvat perusvalintoihin, joista hallitustenvälisessä konferenssissa parhaillaan keskustellaan.
Näistä syistä äänestin tyhjää. 
Sacrédeus (PPE-DE ),
   .  Nyt hyväksytyistä kohdista olen äänestänyt seuraavia vastaan:
Mietinnön 20 kohdassa vaaditaan, "että ainakin päätökset, jotka koskevat EU:n ulkoministerien ehdotuksia, voitaisiin tehdä enemmistöllä". 26 kohdassa todetaan, että "ETPP-toimien ja myös sotilaallisten toimien yhteisiä kustannuksia on voitava rahoittaa yhteisön talousarviosta".
Mietinnön 28 kohdassa vaaditaan yhteisön puolustusbudjetin luomista ja 46 kohdassa yhteistä eurooppalaista aluepuolustusta (Homeland Defence).
Ruotsin kristillisdemokraatit haluavat, että EU:n ulkopoliittista yhteistyötä vahvistetaan ilman, että se johtaa siihen, että kukin jäsenvaltio joutuu luopumaan oikeudestaan sotilaalliseen päätöksentekoon tai pakotetaan osallistumaan sellaisten sotilaallisten toimien rahoittamiseen, joita se ei voi hyväksyä. Puolustusyhteistyössä on säilytettävä veto-oikeus sekä periaate, että EU:n sotilasyhteistyötä ei pidä kehittää Naton rinnalla vaan Nato-yhteistyön puitteissa. 

Figueiredo (GUE/NGL ),
   .  Suhtaudun myönteisesti aloitteeseen siitä, että tällä hetkellä New Yorkissa istuntoaan pitävä YK:n yleiskokous tekee päätöslauselmaehdotuksen, jossa vaaditaan kuolemanrangaistuksen yleismaailmallista keskeyttämistä.
Tämä aloite edistäisi osaltaan kuolemanrangaistuksen poistamista kaikissa maailman maissa. Tuhansilla miehillä ja naisilla on tämä sama tavoite, ja yhä useammat valtiot ovat poistaneet kuolemanrangaistuksen oikeusjärjestelmästään.
Kuolemanrangaistuksen poistaminen on tärkeä sivistyksen edistysaskel, joka olisi ulotettava kaikkiin maihin. Aivan yhtä tärkeää on päästä eroon Yhdysvaltain hallinnon usein noudattamista kaksoisstandardeista. 

Berthu (NI ),
     Lähi-idän rauhanmahdollisuuksia käsitelleessä Menéndez del Vallen mietinnössä kannatetaan perustellusti vuoden 2003 huhtikuussa julkistettua etenemissuunnitelmaa, jonka tuloksena on määrä syntyä kaksi naapurimaata – Israel ja Palestiina – jotka ovat demokraattisia, täysivaltaisia ja elinkelpoisia valtioita ja jotka elävät rauhassa turvallisten ja tunnustettujen rajojen sisällä. Siinä jopa lisätään hyviä ehdotuksia, kuten että Jerusalem julistettaisiin "osaksi maailman uskonnollista kulttuuriperintöä" sekä Israelin että tulevan uuden Palestiinan valtion kaksoispääkaupungiksi, jolle on annettu jakamaton kansainvälinen oikeudellinen asema, jossa otetaan huomioon kaikkien uskontokuntien oikeudet (53 kohta).
Suureksi harmikseni minun oli kuitenkin äänestettävä tyhjää tämän mietinnön kohdalla, sillä jälleen kerran siinä pyritään panemaan kaikki samalle viivalle: palestiinalaisterroristien hyökkäykset ja Israelin sotilaalliset vastaiskut. Siinä jopa onnitellaan palestiinalaishallintoa siitä, että se on pitänyt kiinni etenemissuunnitelmasta, vaikka Jasser Arafat tukee kulissien takana terroristijärjestöjä.
Lopuksi mietinnössä tuomitaan Israelin rakentama "turvamuuri", kun itse asiassa tämän muurin pitäisi olla osa Palestiinan valtion synnyn kannalta välttämätöntä rajanvetoa. Muurin sijainnista voidaan tietenkin keskustella, mutta se on yksityiskohta, josta olisi neuvoteltava tarpeen vaatiessa, eikä se saa kyseenalaistaa koko periaatetta. 
Bordes, Cauquil ja Laguiller (GUE/NGL ),
     Tulevaisuudessa "rauha ja ihmisarvo" Lähi-idässä edellyttää, että kaksi kansaa, israelilaiset ja palestiinalaiset, voivat elää rauhanomaista rinnakkaiseloa siten, että kaikilla on samat oikeudet, ja erityisesti siten, että kullakin kansalla on oma itsenäinen valtio. Tämän mahdollisuuden sortopolitiikkaa Palestiinan kansaa kohtaan harjoittava Israelin valtio on vuosikymmeniä estänyt.
Parin viime vuoden ajan tämä politiikka on muuttunut valtioterrorismiksi, joka on yhtä halveksittavaa kuin yksittäiset terroriteot, joihin palestiinalaiset ovat ryhtyneet, mutta valtioterrorismissa käytetään aivan erilaisia keinoja.
Israelin valtioterrorismin pysäyttäminen yksittäisten terroritekojen lopettamiseksi ja siirtokuntien perustamispolitiikasta luopuminen ovat ehdottomia ennakkoedellytyksiä rauhanprosessille, jonka tehtävänä on demokraattisten oikeuksien palauttamisen lisäksi taata työtätekevälle väestölle ulospääsy köyhyydestä.
Yhdysvaltojen lisäksi myös Euroopalla on keinoja painostaa Israelin johtajia, jotka tarvitsevat kipeästi taloudellista, poliittista ja sotilaallista tukea suurvalloilta. Halutessaan ne voisivat velvoittaa Israelin luopumaan sorto- ja riistopolitiikastaan.
Olemme äänestäneet Geneven sopimusta koskevien tarkistusten puolesta, emme erityisesti niiden sisällön vuoksi vaan solidaarisuudesta niitä israelilaisia ja palestiinalaisia kohtaan, jotka taistelevat lopettaakseen tilanteen, joka on tuhoisa molempien kansojen kannalta.
Collins (UEN ),
   . Lähi-idän ongelmat eivät koskaan ole kaukana poliittisesta näköpiiristämme, eikä niiden pidäkään olla.
Pohjimmiltaan on yksinkertaisesti kysymys siitä, että meillä on olemassa Lähi-idän etenemissuunnitelma, ja meidän kaikkien on tehtävä yhteistyötä sen panemiseksi täytäntöön kokonaisuudessaan.
Se ei tule olemaan helppoa, varsinkin kun otetaan huomioon, miten runsaasti väkivaltaa olemme joutuneet todistamaan Lähi-idässä viime aikoina.
Israelin hallitus ei ole pystynyt täyttämään velvollisuuttaan purkaa siirtokunnat ja keskeyttää uusien siirtokuntien rakentaminen.
Palestiinalaiset eivät ole pystyneet täyttämään monia sitoumuksiaan keskeisissä turvallisuuskysymyksissä.
Olen jo aiemmin todennut, että molemmilta konfliktin osapuolilta tarvitaan nyt kekseliäisyyttä.
Euroopan unionilla on tärkeä poliittinen tehtävä Lähi-idän rauhanprosessin uudelleenkäynnistämisessä; se voitaisiin varmastikin nähdä jonkinlaisena rehellisenä välittäjänä alueella.
Kehottaisin edelleenkin neuvoston puheenjohtajavaltiota Italiaa hyödyntämään kaikki käytettävissä olevat diplomaattiset keinot Lähi-idän rauhanprosessin saamiseksi takaisin raiteilleen. 
Santos (PSE ),
   . Euroopan parlamentin päätöslauselmaesityksessä pyritään esittämään tasapuolisesti Israelin ja Palestiinan väliseen konfliktiin liittyviä erilaisia ehdotuksia ja osapuoliin kohdistuvaa kritiikkiä. Tämä tavoite ei kuitenkaan täysin toteudu. Itse asiassa osa Israelin valtioon kohdistuvasta keskeisimmästä kritiikistä esitetään irrallaan tekstiyhteydestä, koska taustalla olevia syitä ei mainita ja vastaavat väliintulot nähdään "oikeutettuina". Esimerkkinä voisin mainita, että Israel tuomittiin iskuista, joita se teki Syyriassa sijaitseviin terroristitukikohtiin, mainitsematta suoraan tätä tapahtumaa edeltänyttä palestiinalaisten terroritekoa.
Israelin rakentamaan eri osapuolet toisistaan erottavaan muuriin kohdistuva kritiikki on myös huonosti perusteltu historiallisin perustein. Israelin viranomaisten mielestä muuri on pelkkä "turva-aita".
Kaikkien näiden syiden vuoksi en äänestänyt mietinnöstä Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän enemmistön tavoin, vaan päätin äänestää tyhjää. 
Howitt (PSE ),
   . Arvoisa puhemies, esittelijämme Menéndez del Valle on onnistunut laatimaan vakavan ja harkitun mietinnön. Siinä tuomitaan molempien osapuolten kaikenlainen väkivalta, niin kuin Euroopan parlamentin on aina tehtävä, ainoana keinona tukea Lähi-idän rauhansuunnitelmaa. Me Yhdistyneen kuningaskunnan työväenpuoluetta edustavat Euroopan parlamentin jäsenet annamme vilpittömän tukemme tälle prosessille ja äänestimme mietinnön puolesta parlamentin tämänpäiväisessä äänestyksessä.
Äänestimme tyhjää vain kahden teknisen kysymyksen kohdalla. Meidänkin mielestämme molempien osapuolten on kunnioitettava meidän eli Euroopan unionin kanssa tekemiään assosiaatiosopimuksia, mutta emme pidä uhkaamista kyseisten sopimusten pikaisella lakkauttamisella rakentavana toimenpiteenä tässä vaiheessa. Lisäksi totean, ettemme sulje pois mahdollisuutta käyttää YK:n rauhanturvajoukkoja joskus myöhemmin, mutta meidän mielestämme on epärealistista vaatia sitä nyt, koska sille ei selvästikään saataisi alueen itsensä suostumusta.
Tämä ei kuitenkaan vähennä työmme poliittista merkitystä, ja Euroopan parlamentti voikin olla ylpeä panoksesta, jonka olemme tänään antaneet rauhan, oikeudenmukaisuuden ja turvallisuuden tukemiseen Israelissa ja Palestiinassa. 
Korakas (GUE/NGL ),
    Kreikan kommunistista puoluetta edustavat Euroopan parlamentin jäsenet eivät äänestä mietinnön puolesta, koska siinä väitetään, että rauhansuunnitelma on lopullinen ja ainoa ratkaisu Lähi-idän tilanteen rauhoittamiseen. Yhdysvaltojen jakamattoman tuen ja EU:n salaisen yhteistyön rohkaisemana Israel kuitenkin rikkoo kaikkia sopimuksia, kiihdyttää rikollista politiikkaansa palestiinalaisten tuhoamiseksi, jatkaa siirtokuntien rakentamista palestiinalaisalueille ja pystyttää fasistista muuria jakamaan Palestiinan ja muuttamaan sen getoksi. Mikäli tämä muuri saadaan lopulta valmiiksi, se siirtää israelilaisten haltuun 58 prosenttia Länsirannan pinta-alasta sulkien sisäänsä 600 000 palestiinalaista ja kaikkein hedelmällisimmän maan. Toisin sanoen se tuhoaa kaikki mahdollisuudet itsenäisen Palestiinan valtion perustamiseen.
Nämä Israelin pyrkimykset sopivat täydellisesti Yhdysvaltojen imperialistisiin suunnitelmiin Lähi-idässä alueella, johon Israelin vaikutusvalta ulottuu. Terrorismin vastaisen taistelun varjolla myös EU on ilmoittautumassa Israelin tukijaksi huolimatta EU:ssa esitetystä imperialismin vastaisista mielipiteistä. Nyt keskustelun kohteena olevassa mietinnössä, jossa "objektiivisuuteen" pyrkivä esittelijä on toki tehnyt joitakin hyviä ehdotuksia, jäädään keskeisissä kysymyksissä odottavalle kannalle. Pyrkiessään hillitsemään miehittäjävaltaa EU tosiasiassa rohkaisee sitä.
Tuemme Palestiinan kansaa täysin sen taistelussa oman itsenäisen valtion puolesta. Samalla tuemme Israelin oppositiovoimia, jotka vastustavat pääministeri Sharonin harjoittamaa rikollista politiikkaa, sillä ymmärrämme, että ilman Palestiinan valtiota ei voi olla myöskään Israelin valtiota. 
Meijer (GUE/NGL ),
   .  Kymmenen vuotta sitten koko maailma odotti, että Israelin ja palestiinalaisten välinen konflikti olisi mahdollista ratkaista rauhanomaisesti lyhyellä aikavälillä. Näiden kansojen ajateltiin elävän vastedes rauhallista rinnakkaiseloa ilman nöyryytyksiä, esteitä tai pelkoa eikä kiistävän toistensa olemassaolon oikeutusta ja pakottavan naapurikansoja muuttamaan pois alueeltaan. Sitten kuitenkin kummankin puolen ääriryhmät näkivät uuden tilaisuuden kylvää vihan siemeniä. Toisen osapuolen väkivallan pelko saa ihmiset käyttämään väkivaltaa. Valtaosa Israelin asukkaista hyväksyy Palestiinan valtion mutta luovuttaa kuitenkin hallitusvallan sen vastustajien käsiin, koska heidän uskotaan parhaiten tarjoavan suojaa palestiinalaisten väkivaltaa vastaan. Hamasin ja Jihadin kaltaiset islamilaiset ryhmät ovat saaneet Palestiinassa paljon vaikutusvaltaa, koska ihmiset ajattelevat, että yhä uusia maa-alueita siirtokuntien ja muurin rakentamista varten valtaavan miehittäjävallan kanssa ei kuitenkaan koskaan voida päästä sopimukseen. Israelin ja Palestiinan suhteilla ei tästä syystä näytä olevan juuri toivoa. Marraskuun 12. päivänä molempien maiden maltillisten voimien on määrä kokoontua Geneveen neuvottelemaan lopullisesta ratkaisusta oikeudenmukaisen rauhan saavuttamiseksi. Mietinnössä on onneksi samansuuntaiset tavoitteet, mutta on tärkeää, että Euroopan parlamentin riittävän suuri enemmistö antaa tänään painokkaan tukensa rauhansuunnitelmalle hyväksymällä tarkistuksen 11. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   .  Jo jonkin aikaa Euroopan parlamentti on halunnut nopeuttaa Lähi-idän konfliktin saattamista päätökseen. Voidaan ehkä sanoa, että parlamentti haluaa yksimielisesti päästä "pysyvään ja lopulliseen rauhansopimukseen", joka varmistaisi, että juutalaiset, muslimit ja kristityt voivat elää yhdessä.
On vahinko, että tämän yhteisen päämäärän innoittama rakentava vuoropuhelu on joutunut väistymään muista yhteyksistä tutumman eri kuppikuntien välisen kiistelyn tieltä. Tuloksena on ollut toinen toistaan seuranneiden yksinpuhelujen sarja, josta ei ole ollut juurikaan apua tämän ongelman ratkaisemisessa.
Tässä asiassa on tärkeää pysyä tiukasti puolueettomana ja objektiivisena sekä välttää kiusausta mahtipontisiin mielenilmauksiin.
Pahoittelen syvästi, että tämä aihe synnyttää edelleen niin paljon eripuraa ja radikaaleja palopuheita, jotka ennen muuta vahingoittavat Euroopan parlamentin uskottavuutta ja halventavat sen päätöslauselmia.
Demokraattisen suvereenin valtion kansalaistensa puolustamiseksi toteuttamien toimien vertaaminen terrorismiin merkitsee niiden periaatteiden anteeksiantamatonta vääristelyä, joiden perusteella meidän pitäisi pystyä tekemään itsenäinen arvio konfliktin syistä ja seurauksista, koska on varmaa, ettei rauhaa voida palauttaa molemmille kansakunnille etsimällä syyllisiä, vaan ainoa tie kulkee oikeuden, vakauden ja kunnioituksen kautta.
Yksittäisistä kohdista toimitetun äänestyksen avulla onnistuin osaltani parantamaan tekstin kokonaistasapainoa. 
Sacrédeus (PPE-DE ),
    Äänestin tyhjää lopullisessa äänestyksessä.
Me Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmään kuuluvat eurooppalaiset kristillisdemokraatit äänestimme 66 kohdassa esitettyä ehdotusta vastaan (joka nyt hyväksyttiin äänin 191 puolesta, 179 vastaan ja 39 tyhjää) eli ehdotusta, että "Palestiinaan perustetaan – – kansainvälinen mandaatti, johon kuuluvat alueella toimivat kansainväliset joukot". Se olisi mitätöinyt useiden vuosikymmenten aikana saavutetun edistyksen.
Mietinnön 18 kohta on epäselvä, koska palestiinalaisten itsemurhapommittajien terroritekoja ei eroteta Israelin armeijan toimista.
Johdanto-osan G kappaleessa Lähi-idän kvartetin laatimaa rauhansuunnitelmaa kuvataan "parhaaksi mahdolliseksi tilaisuudeksi palauttaa läntisen maailman uskottavuus arabien ja islamin keskuudessa". Siinä ei ole ymmärretty asian ydintä. Rauhansuunnitelman ainoana tavoitteena on saada aikaan rauha ja sovinto israelilaisten ja palestiinalaisten välillä. 

Alyssandrakis (GUE/NGL ),
   Yrittäjyyttä mainostetaan EU:n uutena ihanteena, jonka on määrä ratkaista esimerkiksi taloudellisen lamaan ja työttömyyteen liittyvät ongelmat. Näin pyritään muun muassa siirtämään kasvua koskevaa vastuuta yhteiskunnalta henkilötasolle. Esimerkiksi työttömyys tulkitaan työttömän yritteliäisyyden puutteeksi sen sijaan, että se nähtäisiin kapitalismiin olennaisesti kuuluvana tekijänä.
Sekä komission tekstissä että parlamentin teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan mietinnössä ylistetään tätä uudenlaista ajattelua. Komissio ehdottaa kolmea toimintakokonaisuutta: esteiden poistamista yritysten kehittymiseltä ja kasvulta, yrittäjyyden riskien ja siitä saadun palkkion tasapainottamista sekä yrittäjyyttä arvostavan yhteiskunnan luomista. Toisin sanoen se ehdottaa yritysten täydellistä vastuuttomuutta, halpaa rahaa ja takuita siitä, että investoinnit tuottavat ylettömiä voittoja, sekä kaikille tasoille suunnattua propagandakampanjaa (esimerkiksi koulut ja joukkoviestintä), jonka avulla pyritään saamaan kokemattomimmatkin vakuuttuneiksi siitä, että heidän tulee ihannoida yrittäjyyttä tai vähintäänkin yrittäjiä. Mietinnössä ollaan samoilla linjoilla.
Tietenkään emme ole yllättyneitä siitä, että kapitalistinen EU palvoo yrittäjyyttä. Ihanteemme ja periaatteemme eivät kuitenkaan anna meidän hyväksyä sellaista katsantokantaa. Teemme eron yksilön toimien ja kollektiivisten toimien välille sekä erotamme toisistaan pelkkää voittoa tavoittelevat kapitalistiset yritykset ja koko yhteiskunnan hyväksi toimivat yritykset. Edellä mainituista syistä Kreikan kommunistista puoluetta edustavat Euroopan parlamentin jäsenet äänestivät mietintöä vastaan.
Krivine ja Vachetta (GUE/NGL ),
    On ymmärrettävää, että parlamentti ja komissio kiinnittävät huomiota eurooppalaisten pienyritysten ja erityisesti pienteollisuuden ongelmiin. Nyt käsiteltävänämme olevat asiakirjat vievät meidät kuitenkin jonkinlaiseen virtuaalimaailmaan tai ideologiseen rakennelmaan, jonka tehtävänä on ylistää markkinoiden autuutta. Yrittäjyyttä käsitelleessä vihreässä kirjassa ja siitä laaditussa mietinnössä esitetään oletuksena, että "yrittäjät ovat sosiaalisen markkinatalouden liikkeellepaneva voima". Palkansaajat nähdään ilman muuta jarruttavana tekijänä, ja heidän pitäisi olla yrittäjille kaikkein kiitollisimpia. Vihreässä kirjassa ei juuri peitellä komission kielteistä mielipidettä "työmarkkinoiden joustavuuteen vaikuttavista pullonkauloista". Myös Langenin mietinnössä vaaditaan tekemään tarvittavia aloitteita "sellaisten vanhanaikaisten asenteiden poistamiseksi, joiden mukaan yrittäjätoimintaan liitetään vääjäämättä syyllisyys ja liikevoittoa pidetään paheellisena". Tosielämässä nimenomaan suuryritysten pyrkimys maksimoida voittonsa jyrää kuitenkin alleen pienet alihankkijat. Tällaiset yritykset vaativat alihankkijoiltaan mahdollisimman alhaisia hintoja ja korkeaa työtehoa. Tämän vaikutukset tuntuvat ilman työsuhdeturvaa olevien palkansaajien palkoissa ja työoloissa. Esitettyjen asiakirjojen laatijoilla ei näytä olevan mitään sanottavaa tästä. Niissä toistellaan vain samaa vanhaa laulua sosiaalimaksujen alentamisen tarpeesta. Näin ollen äänestimme tätä yksipuolista ja suppeaa mietintöä vastaan. 
Marques (PPE-DE ),
   .  Onnittelen esittelijä Langenia erinomaisesta Euroopan parlamentin oma-aloitteisesta mietinnöstä, jossa käsitellään yrittäjyyttä, innovaatioita ja pk-yrityksiä. Erityisesti yhdyn mietinnössä esitettyyn näkemykseen siitä, että Euroopan unionissa on rohkaistava yrittäjyyttä.
Haluaisin myös korostaa, että meneillään oleva talouden rakennemuutos, joka perustuu palvelualojen osaamiselle rakentuvaan toimintaan, synnyttää uusia liiketoimintamahdollisuuksia. Unionin ja jäsenvaltioiden onkin kaksinkertaistettava toimiaan rohkaistakseen yrittäjyyttä ja edistääkseen sitä tukevia aloitteita sekä kiinnitettävä erityistä huomiota potentiaalisten yrittäjien kannustamiseen epäsuotuisilla ja erityisesti kaikkein syrjäisimmillä alueilla. 
Pasqua (UEN ),
    Vaikka en olekaan samaa mieltä kaikesta, mitä komission vihreään kirjaan tai parlamentin mietintöön sisältyy – erityisesti pahoittelen, että pienten ja keskisuurten yritysten asialle ei uhrattu enemmän huomiota – olen kuitenkin tyytyväinen siihen, että EU on päättäväisesti ryhtynyt ratkomaan yrittäjyyteen liittyviä ongelmia, ja toivon myös jäsenvaltioiden seuraavan tätä esimerkkiä.
Aikana, jolloin Eurooppa on taloudellisen taantuman partaalla, kaikkien on täysin ymmärrettävä, että ylisäännellyt kansantaloutemme voivat elpyä vain edistämällä vapaata yrittäjyyttä ja yksityisiä aloitteita.
Tästä näkökulmasta katsottuna asennemuutos on todella välttämätöntä. Sen on muututtava kansalaisilla, joilla on usein liian kielteinen kuva yrittämisestä, sekä ennen kaikkea myös viranomaisilla, jotka ideologisista syistä kieltäytyvät luomasta aitoon "yrittäjyyden vallankumoukseen" tarvittavia olosuhteita kieltäytymällä vähentämästä yritysten hallinnollista taakkaa ja verorasitusta.
Meidän on kiireesti alettava tarjota halukkaille keinoja ja halua sekä vapaus synnyttää rikkautta. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   .  Tämä vihreä kirja on Euroopan komissiolta merkittävä panos kasvun, työllisyyden ja yrittäjyyden edistämiseen. Euroopan unionistahan voi tulla "maailman dynaamisin ja kilpailukykyisin talousalue" vain, jos sen taloudelliset toimijat ja erityisesti pk-yritykset kehittävät dynaamisuuttaan sekä ovat kiinnostuneita ja osallistuvia. Tämän vuoksi on tärkeää pyrkiä poistamaan yrityspolitiikan tieltä joka alalla piilevät esteet, luomaan aidosti suotuisa ympäristö esimerkiksi verotuksen alalla, hyvät työolosuhteet ja yrittäjyyttä suosiva eettinen ympäristö sekä tartuttava rivakasti ja tehokkaasti rakenteellisiin ongelmiin, kuten joidenkin jäsenvaltioiden nuorten haluttomuuteen ottaa riskejä ja pessimistiseen suhtautumiseen yrityksen perustamiseen. Olen esittelijän kanssa täysin samaa mieltä siitä, että pelkästään uusien yrittäjyyden edistämiskampanjoiden suunnitteleminen ei riitä tämänkaltaisen ongelman ratkaisemiseen. Sen sijaan on pyrittävä palauttamaan ihmisten luottamus sosiaaliseen markkinatalouteen, jotta potentiaalisia yrittäjiä voidaan kannustaa ottamaan yrittämisen mukanaan tuoma riski ja vastuu.
Yrittäjyys, joka on toivon mukaan työpaikkojen, kasvun, kilpailukyvyn, henkilökohtaisten mahdollisuuksien toteuttamisen ja koko yhteiskunnan kehityksen lähde, lähtee ennen kaikkea suotuisasta ympäristöstä, jollaisen yhteisö ja kansalliset toimielimet voivat luoda omalla toiminnallaan. Mielestäni se on selvää…

Andersson, Färm, Hedkvist Petersen, Karlsson ja Sandberg-Fries (PSE ),
     Me Ruotsin sosiaalidemokraatit yhdymme useimpiin mietinnössä esitettyihin näkemyksiin, mutta haluamme tuoda erikseen esiin yhteistä veropolitiikkaa koskevan kantamme.
Kannatamme ajatusta tiettyjen verojen, kuten yritystuloveron ja pääomatuloveron, vähimmäistasosta, koska se helpottaisi sisämarkkinapolitiikan täytäntöönpanoa. Osittain yhteisen veropolitiikan avulla voisimme esimerkiksi tehdä ympäristöä vahingoittavasta toiminnasta kalliimpaa. Haluamme kuitenkin korostaa, että vastustamme tuloverotuksen yhdenmukaistamista. Tuloverotuksesta päättämisen on kuuluttava jatkossakin kansallisten parlamenttien vastuualueeseen. 
Auroi (Verts/ALE ),
     Komission ehdotus tuli oikeaan aikaan: laajentumisen kynnyksellä ihmiset ovat huolissaan siitä, millaisia mahdollisia vaikutuksia 25 jäsenvaltion unionilla on heidän omaan elämäänsä ja esimerkiksi työllisyyteen.
Nyt kun EU:n politiikka on enimmäkseen pk-yritysten ja joustavuuden ylistyslaulua, samaan aikaan kun toisaalla otetaan käyttöön ohjelmistopatenttien kaltaisia toimia, jotka tekevät pk-yritysten elämän sietämättömäksi, suhtaudun erittäin myönteisesti tähän aloitteeseen, jossa tunnustetaan edelleen yritystemme keskeinen asema taloudellisina ja yhteiskunnallisina toimijoina.
Olen tyytyväinen esittelijän työhön. Hän on valinnut mietintönsä viitekehykseksi sekä kestävän kehityksen kolme pilaria että Lissabonin ja Göteborgin huippukokousten päätelmät ja painottaa sosiaali- ja ympäristönäkökohdat huomioon ottavan teollisuuspolitiikan merkitystä. Oikeisto on yrittänyt poistaa näitä painotuksia, onneksi siinä onnistumatta. Syvälliset muutokset, joita teollisuutemme rakenteeseen on odotettavissa, tuovat moninaisia mahdollisuuksia vähentää tiettyjen toimintojen ympäristövaikutuksia.
Valitettavasti asiakirjaan jäi vielä yksi kohta, jota vastaan Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmä äänesti, koska polttokennot ja vety katsotaan siinä vaihtoehtoisiksi energialähteiksi. Tässä kohdassa vaaditaan nanoteknologioihin tehtäviä investointeja esittämättä minkäänlaista oikeudellista kehystä tai pohtimatta niiden terveys- ja ympäristövaikutuksia (esimerkiksi yhteisen markkinajärjestelyn vaikutuksia) sekä turvallisuuteen ja puolustukseen tehtäviä investointeja. Tätä kohtaa lukuun ottamatta Vihreät kannattavat mietintöä. 
Bordes, Cauquil ja Laguiller (GUE/NGL ),
    Euroopassa kymmenet miljoonat työntekijät ovat kokonaan tai osittain työttöminä. Esittelijän mukaan kuitenkin kaikki on ilmeisesti jokseenkin niin kuin pitää, kunhan vain edistetään kilpailukykyä.
Itä-Euroopan "sosiaalinen polkumyynti", jonka hän mainitsee mietinnössään, merkitsee todellisuudessa työntekijöiden elintason romahtamista, massiivista markkinointia täällä päässä ja suhteettomia voittoja Itä-Euroopassa toimiville länsiyrityksille. Tämä johtuu sitä, että länsimaiden jättiyritykset ovat ostaneet itäeurooppalaiset yritykset. Toiset taas ovat siirtäneet tuotantoaan Keski-Eurooppaan, ja joskus yritykset siirtävät tuotantoaan vielä köyhempiin maihin kylväen peräänsä hävitystä.
Häviääkö tekstiiliteollisuus kokonaan Länsi-Euroopasta? Ranskan vaatetusteollisuudesta on hävinnyt 134 000 työpaikkaa vuoden 1986 jälkeen. Osakkeenomistajat eivät kuitenkaan ole hävinneet mitään. Teollisuusjohtajien mukaan tämä "tuotantokoneiston nykyaikaistaminen", työntekijöiden määrän vähentäminen yhteensä 65 prosenttia, ei ole vaikuttanut yritysten liikevaihtoon.
Ainoa keino suojata työntekijöitä teollisuuspoliittisin toimin on määrätä irtisanomiskielto, joka tarvitsisi tuekseen vielä voittoa tuottavien yritysten pakkoluovutusten uhan. Monet yritykset, jotka irtisanovat työntekijöitään siirtääkseen tuotantoaan muualle, tekevät edelleen voittoa. Niiden keräämät voitot olisi käytettävä palkkojen säilyttämiseen, vaikka tämä merkitsisikin työn jakamista kaikkien kesken. 
Caudron (GUE/NGL ),
   . Koska olen aina ollut teollisen Euroopan ja näin ollen siis eurooppalaisen teollisuuspolitiikan kannattaja, annoin tälläkin kertaa tukeni esittelijä Zrihenin erinomaiselle työlle ja seurasin sitä kiinnostuneena.
Mielestäni meidän olisi ollut tietenkin hyvä edetä paljon pitemmälle myös ympäristökysymyksissä toteutettavissa toimissa (perustuslaillinen kehys mukaan luettuna), sosiaalisia ja inhimillisiä ulottuvuuksia unohtamatta.
Euroopan ja parlamentin poliittiset ja taloudelliset valtasuhteet ovat tietenkin rajoittaneet saavutuksiamme.
Kiitos tästä kaikesta kuuluu esittelijä Zrihenille, ja kannatin mietintöä, koska se on askel oikeaan suuntaan. 
Pasqua (UEN ),
    Tässä mietinnössä on ainakin yksi myönteinen piirre, koska sen mukaan eurooppalaista teollisuuspolitiikkaa on edelleen olemassa. On todettava, että tällä hetkellä monet taloudellisen kriisin koettelemien yritysten työntekijöistä alkaen epäilevät EU:n halukkuutta säilyttää teollinen rakenteensa.
Varmaa on, että eurooppalaisen teollisuuden on nyt keskityttävä omiin vahvuuksiinsa, muun muassa korkeasti koulutettuun työvoimaan, laajaan teknologiseen kapasiteettiin ja "puhtaiden" tuotantoprosessien hallintaan.
Riittääkö se? Erilaisista analyyseja on tehty koko ajan, mutta mitään konkreettista ei ole saatu aikaan.
Vieläkin huolestuttavampaa on se, ettei yrityksillämme ilmeisesti ole keinoja kilpailla tehokkaasti pysyvää valtiontukea saavan Yhdysvaltojen teollisuuden kanssa sellaisessa toimintaympäristössä, jota kahlitsee toisaalta vakaussopimus – jossa ei julkista velkaa laskettaessa tehdä eroa tuottavien investointien ja tuottamattomien menojen välillä – sekä toisaalta valtiontukea ja yrityskeskittymiä koskeva komission valvonta, joka on yhtä tiukkaa kuin vaikeaselkoistakin – ajatellaanpa vaikka vaan Alstomin tapausta.
Mietintöjen sijaan eurooppalainen teollisuus ja yrittäjät tarvitsevat selkeää poliittista tahtoa. Tämä mietintö ei vastaa tähän kipeään tarpeeseen. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   .  Äänestin tämän tärkeän mietinnön puolesta. Euroopan komission annettua aiheesta tiedonannon tämän päivän esityslistalle ja yleisemminkin eurooppalaiselle esityslistalle on jälleen otettu ratkaiseva kysymys Euroopan teollisuuspolitiikan tulevaisuudesta erityisesti käynnissä olevan laajentumisprosessin yhteydessä.
Unionin teollisuuspolitiikka on parhaillaan muutosten kourissa. Se joutuu kohtaamaan niin euron käyttöönoton kuin laajentumisenkin vaikutukset. Teollisuuspolitiikkaan on todellakin löydettävä uudenlainen lähestymistapa, jossa keskeisessä asemassa ovat muun muassa opetukseen, koulutukseen ja pätevyyteen keskittyvien toimien jatkaminen, verotusesteiden vähentäminen, tutkimukseen ja innovaatioihin kohdistuvien investointien lisääminen, infrastruktuurin laadun takaaminen (liikenne, viestintä ja energia), yritysten rahoituksen helpottaminen ja sosiaalinen vuoropuhelu, yrityksen perustamismenettelyjen tekeminen entistä joustavammiksi. Vain näitä edellytyksiä noudattamalla on mahdollista saavuttaa Lissabonin strategiassa määritellyt tavoitteet ja lisätä yhdenmukaistamista laajentuneessa Euroopassa unionin nykyisten työtä koskevien normien pohjalta.
Lopuksi on syytä mainita, miten ratkaisevan tärkeää on lisätä, kannustaa ja tukea teollisuusyrittäjyyttä sekä pyrkiä aina taloudelliseen tehokkuuteen sosiaalisen ja inhimillisen tehokkuuden ohella.
Teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunta on laatinut tasapainoisen mietinnön, ja siksi äänestin sen puolesta. 
Sacrédeus (PPE-DE ),
     Tämä mietintö on askel kohti Lissabonin strategiassa asetetun korkean tavoitteen saavuttamista: tavoitteena on tehdä EU:sta maailman kilpailukykyisin ja dynaamisin tietoon pohjautuva talous, luoda kestävää talouskasvua sekä uusia ja entistä parempia työpaikkoja. Tämä tavoite tuntuu varsin etäiseltä nyt, kun vakavia talousvaikeuksia on useissa EU:n jäsenvaltioissa, erityisesti Saksassa ja Ranskassa, jotka eivät ole pystyneet täyttämään vakaussopimuksen vaatimuksia. Siksi voidaankin pitää myönteisenä, että on aloitettu keskustelu teollisuuskysymysten merkityksestä tämän tavoitteen saavuttamisessa. Kaikesta huolimatta teollisuus on kuitenkin Euroopan talouden selkäranka.
Mietinnössä vaaditaan myös kansallisten verotusjärjestelmien yhdenmukaistamista, koska ne vaikuttavat kielteisesti yhtenäismarkkinoihin, kuten mietinnössä todetaan. Me Ruotsin sosiaalidemokraatit vastustamme tätä sanamuotoa, koska veropolitiikkaa koskevat päätökset kuuluvat kansalliseen toimivaltaan. Tästä syystä äänestin 1 kohdan d alakohtaa vastaan. 

Alyssandrakis (GUE/NGL ),
    Juuri kun EU:n johtajat ilmaisivat äskeisessä Brysselin huippukokouksessa tukensa "Bolivian demokraattisesti valitulle hallitukselle" ja kehottaneet kansaa pidättäytymään väkivallasta, Gonzalo Sánchez de Lozada ilmoitti eroavansa presidentin tehtävästä ja pakeni Miamiin ystäviensä luokse.
Bolivian kansannousu, jonka väkivaltainen ja verinen tukahduttaminen vaati kymmeniä kuolonuhreja, oli sorrettujen – työntekijöiden, maanviljelijöiden ja alkuperäisasukkaiden – tunteidenpurkaus, jolla he vaativat itselleen paikkaa auringossa. Se oli heidän yrityksensä puolustaa maansa luonnonrikkauksia ulkomaalaisten monopolien ja Yhdysvaltojen harjoittamalta uuskolonialistiselta ryöväykseltä. Jälleen kerran kansa nousee pääosaan historiassa. Jälleen kerran käy ilmi, ettei vahvaltakaan vaikuttava vihollinen ole voittamaton.
Vaikka Euroopan parlamentin päätöslauselma sisältää useita oikeita arvioita, siinä suhtaudutaan melko neutraalisti kansannousuun. Sen vuoksi me Kreikan kommunistista puoluetta edustavat Euroopan parlamentin jäsenet äänestimme tyhjää. Samalla haluamme ilmaista solidaarisuutemme Bolivian kansaa ja koko Latinalaista Amerikkaa kohtaan sekä vakaan uskomme siihen, että äskeinen voitto ei tule olemaan viimeinen. 
Bordes, Cauquil ja Laguiller (GUE/NGL ),
     Päätöslauselmassa vakuutetaan tukea Bolivian demokraattiselle hallinnolle, mutta sen johdanto-osassa kuitenkin todetaan, että tässä Etelä-Amerikan köyhimmässä maassa pienviljelijät, työläiset ja työttömät on suurelta osin jätetty poliittisen elämän ulkopuolelle ja että tämä näennäisen demokraattinen hallinto on lisäksi juuri surmannut joukoittain köyhiä, jotka osoittivat mieltään tasavallan presidenttiä vastaan.
Meidän mielestämme ainoa demokratia, mitä Boliviassa on viime aikoina ollut, on kansan harjoittama suora demokratia, joka on osoittanut, että armeijasta ja sorrosta huolimatta kansa voi päästä eroon tasavallan presidentistä, jota enemmistö ei halua tehtävään.
Esimerkillistä Boliviassa ei suinkaan ole sen hallinto vaan kansan reaktiot. 
Figueiredo (GUE/NGL ),
   .  Tuomitsen suorin sanoin Bolivian armeijan maan entisen presidentin Gonzalo Sánchez de Lozadan käskystä aloittaman julman sortoaallon, jossa on surmattu kymmeniä ja haavoitettu satoja ihmisiä.
Viime kuukausien aikana Bolivian kansa on noussut taistoon, joka on kasvanut kansannousuksi. Tämän kapinan keskeisenä vaatimuksena on takeet siitä, että Bolivia ja sen kansa saavat jatkossakin hallita itsenäisesti maansa energiavaroja. Kiista johti lopulta presidentti Sánchez de Lozadan eroon.
On ratkaisevan tärkeää, että tämän merkittävän voiton avaamat näköalat ja mahdollisuudet antavat Bolivian kansalle tilaisuuden toteuttaa hartaimmat ja oikeutetuimmat toiveensa. Erityisen tärkeää on, että maa saa säilyttää luonnonvarojensa ja erityisesti energiavarojen täydellisen hallinnan. Tämä on toteutettava ensisijaisesti kansallistamalla kyseiset varat ja lopettamalla ulkomaiden, erityisesti Yhdysvaltojen, puuttuminen niiden hallintaan.
On myös tärkeää pyrkiä lopettamaan uusliberalistinen kapitalistinen politiikka, joka on aiheuttanut köyhyyttä ja vaikeuksia suurelle osalle kansaa. Se on korvattava päinvastaisella politiikalla, joka vastaa tehokkaasti työntekijöiden ja Bolivian kansan tarpeisiin sekä parantaa heidän elinolosuhteitaan. 
Puhemies.
   Äänestysselitykset ovat päättyneet.

(6)

Puhemies. –
   Esityslistalla on seuraavana Figueiredon laatima kalatalousvaliokunnan mietintö (A5-0331/2003) komission tiedonannosta "Kohti yhteisen kalastuspolitiikan yhtenäistä ja tehokasta toteutusta" (KOM(2003) 130 – 2003/2104(INI)). 
Figueiredo (GUE/NGL ),
   – Arvoisa puhemies, arvoisat komission jäsenet, hyvät kollegat, kalatalousvaliokunta on käsitellyt ja pohtinut komission ehdotuksia vuosina 2003–2005 toteutettavaksi toimintasuunnitelmaksi, jonka avulla on tarkoitus varmistaa, että elollisten vesiluonnonvarojen käyttöoikeutta ja niiden hyödyntämistä säännellään kalastusketjun kaikissa vaiheissa ja että kalatuotteiden pyynnin, kuljetuksen ja kaupan valvontaan sovelletaan yhdenmukaisia säännöksiä ja menettelyitä, joiden avulla saadut tulokset ovat vertailukelpoisia riippumatta tarkastuksista vastaavien kansallisten toimijoiden kansalaisuudesta.
Euroopan parlamentti ja kalastusalan toimijat ovat yksimielisiä tarpeesta parantaa tarkastus- ja seurantatoimien yhteisön laajuista koordinointia varojen käytön järkeistämiseksi ja ensisijaisten tavoitteiden asettamiseksi erityisesti aloilla, joilla jäsenvaltioiden välinen yhteistyö on tärkeää. Tämä koskee esimerkiksi kansainvälisiä kysymyksiä, joita hoitavat alueelliset kalastusjärjestöt, joiden jäsen EU on.
Niiden kokemusten perusteella, joita useat jäsenvaltiot ovat monen vuoden aikana saaneet etenkin rajat ylittävästä yhteistyöstä, on toivottavaa myös jatkaa toimia, joilla pyritään menettelyjen ja tavoitteiden yhdenmukaistamiseen kalastusalan edustajien ja kansallisten viranomaisten kanssa käytävien keskustelujen avulla. Niissä otetaan huomioon erilaiset alueelliset olot kyseenalaistamatta kuitenkaan jäsenvaltioille kuuluvia tehtäviä ja pitäen mielessä, että kansallisilla viranomaisilla on tärkeä tehtävä, kun arvioidaan ja kehitetään tarkastus- ja valvontatoimia.
Kuten mietinnössä korostetaan useaan otteeseen, yhteisen kalastuspolitiikan tehokas täytäntöönpano riippuu ennen kaikkea siitä, hyväksyvätkö kalastajat kalastusta koskevat säännöt ja noudattavatko he niitä. Tämä toteutuu varmemmin, jos kalastajajärjestöt osallistuvat itse päätöksentekoon kaikilla tasoilla. Tämä on mielestämme erityisen tärkeää.
Yhtä tärkeää on kuitenkin myös toteuttaa toimia, joilla pyritään kansallisten tarkastus- ja valvontaresurssien tehokkaampaan käyttöön kunkin kalastuksen tai kalakannan tarkastuksissa. Kaikkien asianomaisten osapuolten, myös kalastajajärjestöjen, tuottajien, varustajien ja kansallisten viranomaisten, olisi osallistuttava näiden toimien arviointiin ja keskusteluun niistä.
Muistutamme kuitenkin, että alalle hyödyllisen sekä tarkastusten ja valvonnan kehittämiseen tarvittavan uuden tekniikan käyttö on kallista. Uuden tekniikan käyttöönotto saattaakin vaatia huomattavia investointeja. Tätä tarkoitusta varten on varmistettava riittävät varat yhteisön talousarviosta ja tarvittavat tuet jäsenvaltioille.
Komissio aikoo esittää ehdotuksen, joka koskee yhteisen tarkastusorganisaation perustamista yhteisön kalastuksenvalvontaviraston yhteyteen kansallisten tarkastus- ja valvontaresurssien koordinoidun käytön varmistamiseksi. Vaadimme, että komissio tekee yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa mahdollisimman kattavan toteutettavuustutkimuksen, joka koskee tarvetta perustaa yhteisön tarkastus- ja valvontaorganisaatio. Tutkimukseen olisi sisällyttävä vertaileva kustannus-hyötyanalyysi ja siinä olisi otettava huomioon kansallisten resurssien mahdollisesti tehokkaamman käytön vaikutukset sekä aineellisia ja taloudellisia varoja samoin kuin henkilöresursseja koskevat käytännön seuraukset.
Pyydämme komissiota myös tarkastelemaan sääntöjen valvontaa ja täytäntöönpanoa koskevaan yhteisön yhteistyöhön soveltuvia muita vaihtoehtoja, joiden avulla voitaisiin korvata yhteisen organisaation tai viraston perustaminen ja jotka saattaisivat olla halvempia. Vaadimmekin siksi tutkimuksen teettämistä ennen uusien päätösten tekemistä. Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, haluan lopuksi kiittää kaikkia niitä, jotka ovat työskennelleet kanssani tämän mietinnön laatimiseksi. 
Lamy,
   . Arvoisa puhemies, komissio haluaa aluksi kiittää jäsen Figueiredoa hänen erinomaisesta mietinnöstään sekä tuesta, jota hän on osoittanut esittämällemme tiedonannolle.
Jäsenvaltioiden ja komission on nyt yhteisen kalastuspolitiikan uudistuksen jälkeen tehtävä kaikkensa sen varmistamiseksi, että voimassa olevia sääntöjä sovelletaan asianmukaisesti. Nähdäkseni olemme kaikki täysin yksimielisiä siitä, että tämän yhteisen tavoitteen saavuttaminen edellyttää yhteistyön tehostamista valvonnan alalla. Komission tiedonannossa määritelläänkin tästä näkökulmasta strategia, joka koskee yhteistyötä ja koordinointia jäsenvaltioiden välillä ja EU:n tasolla ja jossa keskitytään sekä lyhyen että keskipitkän aikavälin päämääriin. Olemme laatineet toimintasuunnitelman ja johdonmukaisen strategian, jonka avulla pyritään tehostamaan jäsenvaltioiden toteuttamia tarkastus- ja valvontatoimia, jotka kuuluvatkin ensisijaisesti niiden vastuulle. Ehdotamme tätä varten kolmea päätoiminta-aluetta.
Ensimmäinen niistä on uhanalaisimpien kantojen valvontaa koskevien ensisijaisten tavoitteiden määrittely. Lähestymistapaa on tarkoitus soveltaa jatkossa muihinkin aloihin, joita ovat esimerkiksi laajasti vaeltavien lajien kalastus Välimerellä tai laitonta kalastusta harjoittavista aluksista purettavat saaliit.
Toinen keskeinen toiminta-alue on kyseessä olevien kalastusten mukaan laadittujen erityisten ja avointen seurantaohjelmien käyttöönotto. Suosittelemme, että kaikki asianomaiset kansalliset viranomaiset auttavat laatimaan ohjelmia, jotka kattavat tarkastukset ja valvonnan merellä sekä tietysti purettuun saaliiseen ja kaupan pitämiseen kohdistuvan valvonnan.
Kolmas toiminta-alue on yhteistyön parantaminen sen varmistamiseksi, että seuranta ja sääntöjen noudattaminen on yhtenäistä ja tehokkaampaa. Kokemus on osoittanut, ettei valikoiva tai vapaaehtoinen yhteistyö ole riittävää varsinkaan tiedonsaannin, operationaalisen yhteistyön eikä sääntöjenvastaisuuksien ja rikkomisten seurannan osalta. Olemme kalastusalan toimijoiden kanssa yhtä mieltä siitä, että tarkastusmenettelyjä olisi yhdenmukaistettava.
Vapaaehtoinen yhteistyö ei siis enää riitä, ja mielestämme yhteisön tason organisaatio on nyt välttämätön. Tästä syystä tehdään toteutettavuustutkimus, johon toivomme jäsenvaltioiden ja asianomaisten toimijoiden osallistuvan, alkaen luonnollisesti kalastajista ja heidän komiteoistaan, kuten jäsen Figueiredo mainitsi. Tarkoituksena on perustaa yhteinen tarkastusorganisaatio yhteisön kalastuksenvalvontaviraston yhteyteen. Toteutettavuustutkimuksen aiheena on sellainen virasto, joka vastaa kaikkien tarkastus- ja valvontaresurssien käytöstä ja organisoinnista yhteisössä vahvistettavien ensisijaisten tavoitteiden mukaisesti. Todettakoon lopuksi, että tätä tiedonantoa koskeva vuoropuhelu ei aiheuta minkäänlaisia ongelmia. Kiitämme jäsen Figueiredoa vielä kerran hänen huomautuksistaan ja tuestaan. 
Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen ja hyvät harvalukuiset paikalla olevat kollegani, aion puhua lyhyesti. Aluksi kiitän esittelijäämme Figueiredoa hänen mietinnöstään.
Yhteisen kalastuspolitiikan yhtenäinen soveltaminen kaikissa jäsenvaltioissa on eittämättä tärkeä haaste, ja meidän on siksi kiitettävä myös Euroopan komissiota sen ehdotuksesta. Tervettä kalastuspolitiikkaa ei voi olla ilman todellista ja tehokasta valvontaa, johon kalastusala itsekin osallistuu.
Uusi tekniikka mahdollistaa paremman ja tarkemman valvonnan, joten sitä on hyödynnettävä yhteisen kalastuspolitiikan noudattamisen varmistamiseksi. Valvonta ei saa kohdistua pelkästään kalastukseen, vaan myös prosessin muihin vaiheisiin, kuten markkinointiketjuun, kuljetukseen ja myyntiin sekä ravintola-alan valvontaan. Tämä on erittäin tärkeää. Olemme siis kaikki samaa mieltä siitä, että tarvitaan yhtenäisempää ja järkevämpää toimintaa ja enemmän resursseja ja varoja.
Käytän loput puheenvuorooni varatusta ajasta muutamien huomioiden esittämiseen McKennan mietinnöstä, sillä vaikka ryhmäni pyysi yhteiskeskustelua näistä mietinnöistä, sitä ei käyty.
Kiitän esittelijää ja olen iloinen siitä, että sekä komission vuosikertomuksessa että parlamentin mietinnössä korostetaan, että ainoastaan neljä jäsenvaltiota on täyttänyt kaikki laivastonosia koskevat vaatimukset suoja-alueillaan. Valtiot ovat Suomi, Tanska, Espanja ja Portugali. Toisin sanoen 11 jäsenvaltiota ei ole noudattanut niitä, ja tämä on nähdäkseni tärkein asia, jos mukaan ei lasketa sitä selvää tosiasiaa – sanon tämän nyt ennen kaikkea espanjalaisena – että Espanja on yksi kuuliaisista maista. Toivon voivani näin yksiselitteisesti torjua tietyt yritykset panetella ja epäillä Espanjan kalastusalaa. Toistan, että Espanja on kuin onkin yksi neljästä maasta, jotka ovat noudattaneet laivaston pienentämissuunnitelmia. Mielestäni on syytä korostaa tätä seikkaa täällä muiden valtioiden ja siis niiden jäsenvaltioiden edustajien läsnäollessa, jotka eivät ole vaatimuksia noudattaneet. 
Miguélez Ramos (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, yhteisen kalastuspolitiikan yhtenäistä ja tehokasta toteutusta puoltava tiedonanto, josta nyt keskustelemme, herättää ajatuksia ja pakottaa meidät käsittelemään kysymyksiä, jotka ulottuvat pelkkää yhteistä kalastuspolitiikkaa pidemmällekin. Tavoite – yhteisen kalastuspolitiikan yhdenmukainen soveltaminen – olisi ulotettava kaikkeen yhteisön politiikkaan sekä Euroopan unionin ja jäsenvaltioiden politiikkaan.
Vaadimme yhteisön eri alojen politiikan kuten myös yhteisen kalastuspolitiikan eri alojenkin välistä johdonmukaisuutta ristiriitaisuuksien sijaan. Meidän on suunnattava kaikki yhteisen kalastuspolitiikan toimet kohti yhteistä tavoitetta, joka on kestävä kalastus. Se on ainoa keino tehdä kalastuksesta pysyvä elinkeino. Vesiluonnonvarojen säilyttämistä on kuitenkin edistettävä myös unionin muiden alojen politiikalla, kuten teollisuus- tai ympäristöpolitiikalla.
Yhteisön toimielimistä on tullut toissijaisuusperiaatteen soveltamisen vuoksi lainsäädäntökoneisto, jossa toimeenpano riippuu jäsenvaltioista. Tämä merkitsee sitä, että tavoiteltu yhtenäinen ja tehokas toteutus riippuu jäsenvaltioiden hyvästä tahdosta. Samalla lailla myös rikkomiset sekä noudattaminen tai noudattamatta jättäminen riippuvat niistä.
Yhteisön lainsäädännön rikkominen yleistyy jatkuvasti. Se horjuttaa lainsäädännön asemaa ja heikentää sen tehokkuutta. Samanaikaisesti lisääntyvät myös vaatimukset yhteisen kalastuspolitiikan kaltaisen yhteisön politiikan palauttamisesta kansallisen tai alueellisen toimivallan piiriin. Haluan kuitenkin muistuttaa teille, että Euroopan perustuslakiehdotuksessa vahvistetaan neljä unionin yksinomaiseen toimivaltaan kuuluvaa alaa, ja yksi niistä on juuri vesiluonnonvarojen hoito.
Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen parlamenttiryhmä on siksi tyytyväinen, että komissio ehdottaa yhteisen tarkastusorganisaation luomista. Olemme vaatineet tällaista yhteistä organisaatiota monissa päätöslauselmissa, esimerkiksi päätöslauselmassa, jonka aiheena oli yhteisen kalastuspolitiikan uudistusta koskeva vihreä kirja. Parlamentti tukee näin ollen komissiota tässä asiassa.
Romanonesin kreivi, joka oli ministeri Espanjassa restauraatioaikana 1900-luvun alussa, sanoi: "Lait ovat parlamenttia varten, mutta jättäkää säännökset minulle." Kestävän kalastuksen tavoitetta ei saavuteta laeilla eikä säännöksillä, joita kyllä tarvitaan mutta jotka eivät riitä. Toimintaan on otettava mukaan yhtäältä jäsenvaltiot ja toisaalta kaikki alan toimijat laajassa merkityksessä, markkinointi mukaan luettuna, jos tavoite halutaan saavuttaa. Toimia ei saa myöskään rajata vain yhteisöön – kuten toteamme jokaisessa kalatalousvaliokunnan kokouksessa – sillä monien Euroopan kalastusalan ongelmien syyt ovat kansainvälisiä. Ratkaisuja voidaankin löytää parhaiten kansainvälisellä tasolla. Yhteistyö eri hallintoviranomaisten välillä on siksi välttämätöntä, jos haluamme yhteisen kalastuspolitiikan onnistuvan. Alue- ja paikallishallintojen, jotka monessa tapauksessa, kuten markkinoinnin yhteydessä, vastaavat yhteisön sääntöjen soveltamisesta, on lisäksi koettava, että ne voivat osallistua päätöksentekoon. 
Vermeer (ELDR ).
   – Arvoisa puhemies, minäkin haluan korostaa sitä, että edessämme on nyt tervetullut mietintö. On erittäin tärkeää, että meillä on yhtenäiset säännöt ja yhtenäiset valvontamenettelyt. Se on tärkeää, jos haluamme rehdin kilpailun toteutuvan Euroopassa.
Mielestäni on myös tärkeää, että valvonta organisoidaan mahdollisimman pitkälle kansainvälisellä tasolla, jotta pohjoinen, etelä, itä ja länsi kokevat valvonnan toteutuvan samalla tavalla. Haluan korostaa, että suunnitelmia on paljon ja että me kaikki haluamme rakenneuudistusta, mutta toisaalta olen sitä mieltä, että rahoitusta olisi myönnettävä tilapäisesti. Meidän ei pitäisi osoittaa pysyviä määrärahoja näiden rakennemuutosten toteuttamiseen.
Haluan vielä sanoa toisen asian, joka liittyy käytännön toteutukseen tulevaisuudessa: mielestäni muutokset ovat tarpeellisia, ja ne voidaan toteuttaa vain, jos kalastajajärjestöt ovat halukkaita tekemään yhteistyötä. Yksittäisiä esimerkkejä on Euroopan unionissa paljon, mutta organisaatio on liian suppea.
Esitän vielä vetoomuksen sellaisen asian puolesta, jota Pohjanmeren kalastuskumppanuudesta vastaava komissio (North Sea Commission Fisheries Partnership) on jo aiemmin vaatinut: että biologit saisivat purjehtia kalastusalusten mukana. Näin alus ei enää voisi välttää valvontaa, sillä he seuraisivat sen perässä omalla pienellä veneellään. Meidän on varmistettava, että ympäristönsuojelulla ja taloudella on yhteinen tulevaisuus. Muutoksia voidaan tehdä paljon tehokkaammin, jos tavoitteena on tämä. Pyydän teitä siis panemaan merkille tämän järjestelmän. Toistan myös vaatimuksen uusien, parempien menetelmien käyttöönotosta. Tarkoitan kalalajien akustisten tunnistusmenetelmien tutkimusta ja sivusaaliita koskevan tilanteen uudelleenarviointia, sillä on äärimmäisen tärkeää, että saamme kuvan pääsaaliin lisäksi myös sivusaaliista. Siksi on tärkeää, että pystymme saamaan tämän käsityksen saaliin purkuvaiheessa ja tallentamaan tiedot kaikesta siitä, mitä aluksista puretaan. Näin voidaan todella edistää tulevaisuuden kalastusta.
Esitän vielä lopuksi yhden pienen huomion: olisi myös hyödyllistä, jos oikeudet olisivat tulevaisuudessa luovutettavissa. 
Esclopé (EDD ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, kalatalous on herkkä ja monenlaisille selkkauksille altis ala: sitä vahvistavat pitkät perinteet, mutta sen rauhaa rikkovat kaikenlaiset merien rosvot ja roistot. Annamme siis esittelijälle tunnustusta mietinnön selkeydestä ja rohkeudesta.
Salaiset ja laittomat toimet, salakalastus ja luvaton kauppa vaarantavat ammattikalastajien koko elinkeinon. Kalastus voi olla poliittisesti ja yhteiskunnallisesti neutraalia ja taloudellisesti kannattavaa vain, jos tarkastukset ovat tehokkaita, oikeudenmukaisia, selkeitä, avoimia ja samanlaisia kaikissa EU:n jäsenvaltioissa.
Tällä hetkellä ne ovat kuitenkin riittämättömiä, kuten hyvin tiedämme. Tarkastuksia voidaan tehostaa selkeyttämällä ja nykyaikaistamalla niitä. Meidän on kehitettävä satelliittipaikannukseen perustuvaa valvontaa ja parannettava lokikirjoja, ja jokaisen valtion on turvattava huomattavat ja riittävät aineelliset varat ja henkilöresurssit. Valtiot ovat vastuussa tarkastuksista, kuten totesitte, ja niiden on jatkossakin oltava vastuussa niistä. Valtioiden on kuitenkin myös kehitettävä ja tehostettava niitä. Euroopan unionin tehtävänä on koordinoida tarkastuksia, ja kalastuksesta vastaavien komission yksiköiden tehtävänä on arvioida parannuksen aikaansaamia vaikutuksia. Jos tarkastusten vaikutukset ovat edelleen riittämättömiä, ja vain jos näin on, meidän täytyy ehkä harkita mahdollisuutta luoda yhteinen tarkastusorganisaatio, jota tukisi ennen kaikkea yhteisön kalastuksenvalvontavirasto. 
Maat (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, minä ja ryhmäni pidämme jäsen Figueiredon mietintöä suuressa arvossa.
Yhteinen kalastuspolitiikkamme ei ole yhtään vahvempi kuin sen heikoin lenkki. Tästä syystä valvonta on erityisen tärkeää, sillä onnistunutta yhteistä kalastuspolitiikkaa voidaan tulevaisuudessa harjoittaa vain hallinnoimalla tehokkaasti kiintiöitä. Olenkin tämän vuoksi esittänyt useita tarkistuksia itse ja myös ryhmäni puolesta, ja kiitän kalatalousvaliokuntaa ja esittelijää niiden sisällyttämisestä tekstiin.
Jäsenvaltioiden valvontamenetelmien väliset eroavaisuudet on poistettava. Puollammekin siksi voimakkaasti yhteisön viraston perustamista seuraamaan yhteisen kalastuspolitiikan täytäntöönpanoa. Politiikalle olisi hyväksi myös, että se juurtuisi lujasti yhteiskuntaan ja että kalastusala itse luottaisi siihen. Niinpä olemmekin kampanjoineet monikansallisten tuottajajärjestöjen perustamisen puolesta. Rajat ylittävä koordinointi antaa kestävälle kalastukselle laajemman perustan. Kalastajien ponnistelut tässä yhteydessä ovat välttämättömiä.
Tältä osin pyydän myös jälleen kerran kiinnittämään erityistä huomiota katkarapualaan. Alalla oli monien vuosien ajan käytössä kestävän kalastuksen järjestelmä, joka sai monilta kiitosta. Alankomaiden kansallinen kilpailuviranomainen puuttui kuitenkin järjestelmään ja lakkautti sen äkillisesti. Vetoan voimakkaasti ryhmäni puolesta myös komissioon, jotta komission jäsen Fischler sitoutuisi sallimaan tällaisten tuottajajärjestöjen toiminnan. Tämä sisältyy yhteen esittämääni tarkistukseen, jonka kalatalousvaliokunta on hyväksynyt.
Liian paljon ja liian usein: muiden komission jäsenten toimet näyttävät turhauttavan komission jäsentä Fischleriä tässä asiassa. Viittaan erityisesti komission jäseniin Montiin ja Bolkesteiniin, joiden toimialoihin kuuluu kilpailupolitiikka. Yhden komission alan harjoittama liian liberaali lähestymistapa ei saa romuttaa kalastajien yhteiskunnallista asemaa ja Pohjanmeren ympäristönsuojelua. Olen tässäkin mielessä erittäin tyytyväinen mietintöön. Olisi hyvä, että komissio ymmärtäisi erityisesti kalatalouden tuottajajärjestöjen – myös rajat ylittävien – ponnistelujen olevan välttämättömiä, jotta kalastuskysymykseen voidaan tulevaisuudessa soveltaa aidosti ehdotonta lähestymistapaa. 
Stevenson (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, kiitän aluksi jäsen Figueiredoa hänen erinomaisesta mietinnöstään ja alituisesta ahkeruudestaan valiokunnassa.
Yhteisen kalastuspolitiikan asianmukainen valvonta ja seuranta sekä sääntöjen tasapuolinen soveltaminen ovat luonnollisesti ainoa keino palauttaa edes hieman uskottavuutta tähän paljon parjattuun yhteisen politiikan alaan. Minun täytyy kuitenkin muistuttaa, että uusi valvontajärjestelmä edellyttää yhteistyötä kalastusalan ja kalastajien kanssa.
Kalastajat ovat hyvää vauhtia menettämässä vähäisenkin kunnioituksen, joka heillä ehkä joskus oli tätä parjattua politiikkaa kohtaan. Esimerkiksi käyvät vaikka viime viikon tapahtumat. Samalla viikolla, kun Kansainvälinen merentutkimusneuvosto julkaisi uusimman raporttinsa, jossa vaadittiin turskanpyynnin lopettamista kokonaan Ison-Britannian ja Irlannin ympärillä, ministerineuvosto purki Irlannin suoja-alueen sekä Azoreiden ja Madeiran ympärillä sijaitsevan yksinomaisen talousvyöhykkeen ja salli näin käytännössä kaikille vapaan kalastuksen näillä Euroopan vesien herkimmillä kutu- ja poikasalueilla.
Päätös perustui yksinomaan poliittiseen paineeseen. Sillä ei ollut mitään tekemistä suojelun kanssa. Tällaiset päätökset ovat antaneet huonon maineen koko yhteiselle kalastuspolitiikalle. Miten kalastajamme voivat uskoa, että heidän loputtomat vastoinkäymisensä ovat uhrautumista suojelun hyväksi, kun he näkevät tehtävän tällaisia terveen järjen vastaisia päätöksiä?
Komission on nyt myös aika puuttua siihen häpeälliseen seikkaan, että kaksi miljoonaa tonnia hyvää, tervettä kalaa heitetään kuolleena takaisin mereen joka vuosi suojelun nimissä. Kansalaiset eivät enää suvaitse tätä haaskausta, josta on tullut epäonnistuneen yhteisen kalastuspolitiikan vertauskuva.
Kiitän jäsen Figueiredoa yrityksestä puhaltaa eloa tämän parjatun politiikan jäännöksiin, mutta pelkään, että elvytysyritykset saapuvat liian myöhään. 
Lamy,
   . Arvoisa puhemies, kuulemissamme puheenvuoroissa on nähdäkseni vahvistettu sekä jäsen Figueiredon työn korkea laatu että komission ja parlamentin yksimielisyys ja yhteinen näkemys tästä asiasta.
Ainoa poikkeus ovat Stevensonin viimeksi esittämät huomiot, sillä en ole hänen kanssaan samaa mieltä yhteisen kalastuspolitiikan nykytilasta. Hän ymmärtänee kuitenkin, että komission arvio poikkeaa jonkin verran hänen arviostaan.
Panemme merkille jäsen Maatin mainitseman katkarapuihin liittyvän kysymyksen, ja komission jäsen Fischler keskustelee siitä varmasti kollegoidensa ja tarvittaessa myös jäsen Montin kanssa. 
Puhemies. –
   Kiitän komission jäsentä.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan työjärjestyksen 50 artiklan mukaisista esityslistan kohdista käydyn keskustelun jälkeen. 
Puhemies. –
   Esityslistalla on seuraavana McKennan laatima kalatalousvaliokunnan mietintö (A5-0332/2003) komission vuosikertomuksesta neuvostolle ja Euroopan parlamentille kalastuslaivastojen monivuotisten ohjausohjelmien tuloksista vuoden 2001 lopulla sekä komission kertomuksesta neuvostolle ja Euroopan parlamentille kalastuslaivastojen monivuotisten ohjausohjelmien välivaiheen tuloksista 30. päivänä kesäkuuta 2002 (KOM(2002)446 – KOM(2002)483 – 2002/2262(INI)). 
Lamy,
   . Komissio haluaa aluksi kiittää jäsen McKennaa hänen mietinnöstään ja aiheen käsittelemiseksi nähdystä vaivasta.
Hyvä jäsen McKenna, olemme yleisesti ottaen yhtä mieltä kanssanne arviosta, jonka teitte kalastuslaivastojen ohjausohjelmista, joista käytämme ammattikielessämme nimitystä MOO, ja tässä yhteydessä nimenomaan IV MOO:sta. Tiedätte hyvin, että otimme arviosta opiksemme uudistaessamme yhteistä kalastuspolitiikkaa ja korjataksemme puutteet, joita korostatte ja jotka olivat jo kaikkien nähtävissä.
Olemme myös yhtä mieltä kanssanne suosituksesta, ettei kalastusalusten vientiä kolmansiin maihin saisi enää rahoittaa. Niin kuin hyvin tiedätte, esitimme sitä omassa uudistusehdotuksessamme. Neuvosto lykkäsi sen toteutusta hieman pidemmälle kuin olisimme toivoneet, mutta pääasia on, että vuodesta 2004 kalastusalusten vientiä valtion tuella ei enää sallita.
Emme kuitenkaan yhdy näkemykseenne uusista laivastonhallintavälineistä, joista päätettiin osana yhteisen kalastuspolitiikan uudistusta. Olette ilmeisesti sitä mieltä, ettei yhteisön laivaston liikakapasiteettia saada niiden avulla vähennettyä.
Haluan muistuttaa lyhyesti kahdesta tärkeimmästä uuden hallintapolitiikan tuomasta edusta. Ensimmäinen on kalastusalusten lisäys-poisto-järjestelmä – uutuus, jota elinkeinoala ja jäsenvaltiot eivät ole ottaneet riemuiten vastaan. Järjestelmään liittyy kielto korvata käytöstä poistettu kalastuskapasiteetti julkisin, jäsenvaltion tai yhteisön maksamin varoin. Tuloksena on laivastomme asteittainen pienentyminen.
Toinen toimenpide ovat saaliin rajoittamista koskevat järjestelmät. Ne kuuluvat ilman muuta olennaisina osina kalakantojen elvytyssuunnitelmiin, ja rajoittamalla saaliita tuemme liikakapasiteetin vähentämiseen tähtääviä toimia. Lähtökohtanamme onkin siis aiempiin heikkouksiin perustuva arvio, joka on varsin samansuuntainen kuin teidän arvionne. Uskomme, että kalastuspolitiikan äskettäisen uudistuksen yhteydessä hyväksyttyjen toimien avulla pystymme hyvin pitkälti vastaamaan mietinnössä esittämiinne huolenaiheisiin. 
McKenna (Verts/ALE ),
   . – Arvoisa puhemies, mietinnön aiheena on komission arvio monivuotisista ohjausohjelmista. Se kattaa muodollisesti 30. kesäkuuta 2002 päättyvän kauden, mutta koska parlamentti ei aio laatia mietintöä lopullisesta tilanteesta 31. joulukuuta, esitän joitakin huomioita tilanteen kehittymisestä siihen saakka.
Kyseessä oli vuonna 1983 käynnistettyjen monivuotisten ohjausohjelmien neljäs sukupolvi. Ohjelmilla pyrittiin valvomaan EU:n laivastojen kokoa ja jakautumista. Kaiken kaikkiaan ohjelmia toteutettiin 20 vuoden ajan. Kun otetaan huomioon, että niiden tavoitteena oli saavuttaa kestävän kehityksen mukainen tasapaino kalavarojen ja niiden hyödyntämisen välillä, ja kun otetaan huomioon Kansainvälisen merentutkimusneuvoston viime päivien aikana antamat ohjeet, voidaan todeta, että ohjelmat epäonnistuivat täysin.
Komission kunniaksi todettakoon, että se ehdotti paljon laajempaa ja merkittävämpää laivastokapasiteetin leikkausta kuin mihin neuvosto olisi koskaan voinut suostua. Esimerkiksi neuvostossa laaditut jäsenvaltioiden yhteenlaskettuja laivastoja koskevat tavoitteet olivat niin vaatimattomat, että yhteisön kalastuslaivasto oli kokonaistavoitetta pienempi jo ennen neljännen monivuotisen ohjausohjelman voimaantuloa. Joihinkin laivastoihin ei tarvinnut tehdä lainkaan vähennyksiä. Silti ohjelman päätyttyä joulukuussa 2002 vain viisi valtiota 13 valtiosta täytti kaikkia laivastonosia koskevat tavoitteet.
Espanja, jota on parlamentissa usein arvosteltu, oli yksi niistä. Jäsenvaltiot eivät selvästikään ottaneet tehtävää sydämenasiakseen. Nyt monivuotisista ohjausohjelmista on luovuttu. Vaikka myönnettäisiinkin, että ne olivat tehottomia ja hankalasti hallinnoitavia, niiden päämääränä oli kuitenkin laivaston vähentäminen. Niin kutsutussa uudistuksessa ei jäänyt jäljelle edes sitä. Jokaiselle jäsenvaltiolle on määritelty kalastuslaivaston kapasiteetti, joka mitataan bruttovetoisuudella ja kilowatteina, mutta kapasiteetin vähentämistä ei vaadita millään tavalla.
Kuten komission jäsen itsekin totesi, kapasiteetin vähentämistä vaaditaan vain, kun kyse on julkisin varoin rahoitetusta toiminnasta. Kalakannat hupenevat paljon nopeammin kuin kalastuslaivastot pyytävät niitä, joten tulevaisuus ei näytä hyvältä kalojen eikä rannikkoyhteisöjen tai kalastuselinkeinosta riippuvaisten ihmisten kannalta. Edessämme on valtava yhteiskunnallinen ja taloudellinen kriisi. Kuten jäsen Stevenson mainitsi, näitä ihmisiä uhkaavat loputtomat vastoinkäymiset. Näin käy, jos emme tajua ongelman laatua tai emme tiedä, miten se voidaan ratkaista.
Kaupasta vastaavaa komission jäsentä Lamya kiinnostaa varmasti kuulla, miten sitoutunut EU on kalastusalusten vapaaseen kauppaan. Vähintään 746 alusta vietiin kolmansiin maihin vuosina 1998–2001. Määrä saattaa olla moninkertainenkin, mutta komissio ei tiedä, mitä useimmille laivastosta poistetuille aluksille on tapahtunut. Ne vain poistettiin käytöstä.
Viedyistä 746 aluksesta ainakin 38 vietiin suoraan tunnettuihin mukavuuslippuvaltioihin. Tiedetäänpä joidenkin varustamoiden jopa saaneen KOR:sta rahoitusta mukavuuslippuvaltioihin suuntautunutta vientiä varten. Lamynkin on myönnettävä, että tätä vapaampaa ei kauppa juuri voi olla!
Toinen monivuotisten ohjausohjelmien hallinnoinnin ongelma komissiossa liittyy Euroopan unionin ulkopuolisiin vesiin. Komissio salli muutama vuosi sitten melko suuren -aluksen liittyä Irlannin laivastoon, jolloin toinen alus, , vietiin mukavuuslippuvaltio Panamaan. Ilmeisesti syynä oli se, että Mauritaniassa on tai oli runsaasti kalaa. Aiemmin tänä vuonna komissio teki vastaavan palveluksen Alankomaille. Tällä kertaa se salli kolmen suuruisen aluksen kirjaamisen Alankomaiden rekisteriin kalastamaan samaa kalaa Mauritaniasta. Komission omat tieteelliset lähteet kuitenkin ilmoittavat, etteivät pyyntiponnistukset alueella lisäänny. En ymmärrä, miten tämä voidaan perustella.
Suuri ongelma on myös lainrikkojien rankaiseminen. oli laiton alus. Mitä teki komissio? Auttoi tekemään siitä laillisen. Se teki lainvastaisesta tilanteesta laillisen. Sama tapahtui Alankomaiden kanssa. Lainvastainen tilanne on nyt laillistettu.
Komissio lähettää yksiselitteisen viestin kaikille niille, jotka suunnittelevat samaa: rikkokaa aluksi lakia, älkää välittäkö siitä, ja komissio kyllä hoitaa loput. Viesti on väärä. On selvää, että komissio tekee kaikkensa saadakseen Eurooppaan näiden valtavien supertroolarien varustamoita. Pieniin rannikkoyhteisöihin tämä ei vaikuta, vaan kyseessä ovat valtavat liikeyritykset.
Olen tyrmistynyt siitä, että komission jäsen Byrnekin teki kaikkensa auttaakseen maailman suurimman valtameritroolarin omistajaa saamaan kalastusluvan. Mielestäni hän rikkoi komission jäsenen valtuuksia ajaessaan hänen maastaan kotoisin olevan yksittäisen liikemiehen etuja. Tätäkin olisi tutkittava. Haluaisin tietää, kuinka moni muu komission jäsen tekee kaikkensa ajaakseen yksittäisten liikeyritysten etuja koko yhteisön etujen sijaan. 
Maat (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, kiitän aluksi esittelijää käsiteltävänämme olevasta loppumietinnöstä, johon on myös tehty onnistuneita tarkistuksia. Esitän poliittisluonteisen huomautuksen: esittelijä kuuluu ryhmään, joka säännöllisesti kehottaa kansalaistottelemattomuuteen monilla aloilla, mutta panin merkille, että tällä kertaa hän on hyvin lainkuuliainen. Heti, kun yrittäjä tekee jotain väärää – jotain, joka ei ole täysin sääntöjen mukaista – hänelle on välittömästi langetettava rangaistus. Mielestäni keskustelu on sinänsä aiheellinen: jopa Euroopan vasemmiston kanssa voi keskustella siitä, missä asioissa meidän pitää toimia hallinnon sääntöjen mukaan ja missä ei. Tämä ei kuitenkaan liity aiheeseen.
Olen esittelijän kanssa samaa mieltä siitä, että on oikein, että monivuotiset ohjausohjelmat ovat tulleet tiensä päähän. Neljä monivuotisten ohjausohjelmien sukupolvea ei tuottanut mitään tulosta, joten ne eivät ole oikea tapa lähestyä yhteistä kalastuspolitiikkaa. Olen itse asiassa vastustanut tätä lähestymistapaa parlamenttiin liittymisestäni saakka, ja olen iloinen, että komissio ja esittelijäkin myöntävät saman asian.
Me emme saa jäädä paikoillemme. On ilmeistä, että kapasiteettia on liikaa, ja asialle on tehtävä jotain. Keinoja on kuitenkin muitakin kuin laivaston koon pienentäminen. Tarkoitan "merelläolopäiviä": voimme rajoittaa merellä vietettyjen päivien määrää. Myös kiintiöitä voidaan valvoa tarkemmin, jos tuottajajärjestöt hallinnoivat niitä yhdessä. Muutamia hyviä vaihtoehtoja siis on, ja pyydänkin komissiota ensin hyödyntämään parhaalla mahdollisella tavalla käytettävissä olevat mahdollisuudet ennen turvautumista uusiin.
Lupaan kuitenkin samanaikaisesti tukeni komission politiikalle asiassa, sillä meidän on pystyttävä vaikuttamaan enemmän laivaston kokoon. Kyseeseen tulee mahdollisesti jopa laivaston pienempien alusten vaihtaminen suurempiin. Suuremmat alukset voidaan usein lähettää merelle useammaksi päiväksi, eikä tuloksena aina ole suurempi kokonaisvetoisuus, vaan varsinaisen kalastuksen lisääntyminen. Siinä mielessä mainitsemani väline – merelläolopäivät – yhdistettynä laivastojen kapasiteetin vähentämiseen voisi olla tehokas keino saavuttaa hyviä tuloksia ja edistää kestävää kalastusta.
Ryhmäni hyväksyy jälleen mietinnön pääsisällön, myös tarkistettuna, ja odotan komission jäsenen vastausta kiinnostuneena. 
Lamy,
    Arvoisa puhemies, kuulemissamme puheenvuoroissa vahvistettiin arvioni kyseisten ihmisten tilanteesta ja tarpeesta siirtyä muihin järjestelmiin. Se myönnettiin mielestäni täysin viime vuonna tehdyssä kalastusalan uudistuksessa. Olemme nähdäkseni toimineet sen mukaan ja noudattaneet komission ja jäsenvaltioidenkin selvästi ilmaisemaa toivetta – lopulta nekin hyväksyivät tämän uuden suunnan monien keskustelujen jälkeen.
Jäsen McKenna huomautti Alankomaille vuodeksi 2003 myönnetystä uudesta luvasta. Komissio todella myönsi Alankomaiden valtamerisegmentteihin lisäyksen, edellyttäen kuitenkin, että Alankomaat noudattaa yhteisiä sitoumuksiamme, jotka koskevat tätä Atlantin ulkopuolista vyöhykettä ja joilla varmistetaan, etteivät vahvistetut pyyntikiintiöt ylity. Kyseinen lupa annettiin siis vain tällä ehdolla. 
Puhemies. –
   Kiitän komission jäsentä.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan työjärjestyksen 50 artiklan mukaisista esityslistan kohdista käydyn keskustelun jälkeen.
Miguélez Ramos (PSE ),
   .  Monivuotiset ohjausohjelmat ovat välttämättömiä riittävien resurssien saavuttamiseksi ja sen varmistamiseksi, että kalastus voi olla Euroopan unionissa kestävä elinkeino myös tulevaisuudessa. Ohjelmissa asetetuista vaatimuksista poikkeamisesta on rangaistava.
Kehotamme komissiota vaatimaan, että kaikki jäsenvaltiot noudattavat monivuotisia ohjausohjelmia täysimääräisesti. Vähempään tyytyminen olisi yhteisön lainsäädännön rikkojien palkitsemista. Emme käsitä, miksi joidenkin kalastusministereiden käytöstä suvaitaan edelleen. Tarkoitan niitä kalastusministereitä, jotka kannattavat vaatimuksia neuvostossa, mutta eivät noudata niitä tai kieltäytyvät toimittamasta niiden noudattamiseen liittyviä tietoja.
Vesiluonnonvarat, yhteisön kalastusala ja kalastuksesta riippuvaiset alueet voisivat kaikki paremmin, jos yhteisessä kalastuspolitiikassa sovellettaisiin pitkän aikavälin sosioekonomista lähestymistapaa, joka ei sisältäisi ristiriitaisuuksia. Ei ole mitään järkeä myöntää tukea alusten rakentamiseen ja sitten maksaa, jotta ne romutetaan. Olisi järkevämpää sallia niiden vienti kolmansiin maihin osana yhteisön ja kehitysmaiden välistä kalastusalan yhteistyötä. Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmä on sitoutunut pitkän aikavälin politiikkaan, jossa yhdistyvät laivaston mukauttaminen kalavaroihin ja kestävän kalastuksen tason säilyttäminen. Vaadimme, että sekä kaloilla että kalastajilla on tulevaisuus. 
Puhemies. –
   Esityslistalla on seuraavana Jové Peresin suullinen kysymys (O-0065/2003 – B5-0280/2003) maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan puolesta komissiolle tupakan, puuvillan ja oliiviöljyn yhteisten markkinajärjestelyjen uudistamisesta. 
Jové Peres (GUE/NGL ).
   Arvoisa puhemies, mielestäni on tärkeää aluksi todeta, että komissio kohtelee tiedonannossaan käsittelemiään aloja eri lailla. Sokerialalle on annettu kolme vaihtoehtoa, kun oliiviöljyllä, tupakalla ja puuvillalla vaihtoehtoja on vain yksi.
Näitä kolmea kasvia viljellään samalla maantieteellisellä alueella. Niiden viljelylle on yhteistä myös työvoimavaltaisuus ja riippuvuus muusta taloudellisesta toiminnasta. Lisäksi monet tiloista, joilla viljellään tupakkaa ja puuvillaa, ovat pinta-alaltaan pieniä.
Niinpä vaikutukset näiden kolmen kasvin viljelyyn ovat todennäköisesti merkittävät. Vakavien seurausten voidaan odottaa kohdistuvan viljeltävään pinta-alaan, tilojen määrään sekä tuotantoalueiden työllisyystilanteeseen ja taloudelliseen toimintaan.
Komissio on jo myöntänyt vaaran, että puuvillan viljely lakkaa kokonaan. Niinpä se on ehdottanut tuen osittaista irrottamista tuotantomääristä. Oliiviöljyn ja tupakan tilanne on samanlainen, mutta silti niistä ei ole tehty vastaavaa ehdotusta.
Haluaisin tietää, mitä vaihtoehtoja komissio suunnittelee kyseisille viljelyalueille: vähennetäänkö viljelyä vai lopetetaanko se kokonaan? Olen erityisen huolissani tupakan tuotantoalueista. Tupakan viljelyn lakkauttaminen näyttää kuuluvan johonkin salaiseen ohjelmaan. Haluaisin komission kertovan myös, mikä on sen näkemys tupakan tuontiin kohdistuvista vaikutuksista ja onko se sitä mieltä, että kulutus vähenee, jos tupakkaa ei enää viljellä.
Komission tiedonanto herättää myös joitakin tärkeitä oikeudellisia kysymyksiä. Öljyä koskevan rasva-alan yhteisen markkinajärjestelyn muuttamisesta annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1638/98 säädetään, että "sellaiset ylimääräiset oliivipuut ja vastaavat alat, jotka on istutettu 1 päivän toukokuuta 1998 jälkeen, eivät voi olla peruste oliivin tuottajille tarkoitetulle tuelle"
Komission tiedonannossa ehdotetaan tästä huolimatta, että oliiviöljyn tuottajille maksettava tuki laskettaisiin kokonaisuudessaan vuosina 2000–2002 saadun tuen perusteella. On syytä pitää mielessä, että oliivitarha alkaa tuottaa satoa vasta viisi vuotta istuttamisen jälkeen. Täyden sadon siitä saa vasta kymmenen vuoden kuluttua istuttamisesta. Komission tiedonannossa esitetyn ehdotuksen mukaan vuoden 1990 ja 1. toukokuuta 1998 välisenä aikana istutetut oliivipuut kuuluisivat tuen piiriin. Tästä kuitenkin seuraa, että tuki olisi pienempi kuin muissa tarhoissa olevista puista maksettava tuki. Tämä herättää vakavia epäilyjä siitä, ovatko komission laatimat suuntaviivat oikeusvarmuuden periaatteen mukaisia.
Vuonna 1998 annetussa neuvoston asetuksessa säädettiin myös kansallisista taatuista enimmäismääristä. Määrien ylittäminen johtaisi seuraamuksiin, ja oikeutta tukeen supistettaisiin. Jos komission tiedonannossa esitetty lähestymistapa hyväksytään, vuoden 1988 ja 1. toukokuuta 1998 välisenä aikana istutettujen oliivipuiden perusteella maksettavaa tukea vähennetään. Myös tässä tapauksessa on vaarana, että oikeusvarmuuden ja työntekijöiden yhtäläisen kohtelun periaatteita rikotaan. Arvoisa komission jäsen, haluaisin tietää, mikä on komission näkemys asiasta. Tiedostaako komissio vaaran, että joku tuottaja saattaa asetuksen yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi ja se mitätöidään?
Puuvilla-alan yhteinen markkinajärjestely perustuu Kreikan liittymisasiakirjan liitteenä olevaan pöytäkirjaan nro 4. Sillä on näin ollen perussopimuksen lainvoima. Pöytäkirjan 2 kohdassa määrätään yhteisön järjestelyn luomisesta puuvillan tuotannon säilyttämiseksi niillä yhteisön alueilla, joilla sen osuus maataloudesta on merkittävä. Tavoitteena oli taata tuottajille kohtuulliset tulot ja vakauttaa markkinat, jotta tarjonnan ja kysynnän rakenteet tervehtyisivät. Pöytäkirjan 2.1 kohdassa määrätään sellaisen yhteisön järjestelyn luomisesta, jonka tärkeimpänä tavoitteena on säilyttää puuvillan tuotanto niillä yhteisön alueilla, joilla se on maatalouden kannalta merkittävää. Lisäksi 3 kohdassa määrätään tuen myöntämisestä kyseisen järjestelyn piiriin kuuluvalle tuotannolle.
Komission suunnittelema tuki ei takaa tuotannon jatkumista sellaisilla unionin alueilla, joilla koko yhteiskunnallinen tasapaino on erittäin herkkä. Tuen irrottaminen tuotantomääristä johtaa lisäksi seurauksiin, jotka ovat ristiriidassa edellä mainitsemieni Kreikan liittymisasiakirjan kohtien kanssa. Ne ovat ristiriidassa myös niiden vuonna 1979 hyväksyttyjen ja vuonna 1986 ratifioitujen sopimusten kanssa, jotka on kirjattu yhteisön lainsäädännön ensisijaisina lähteinä käytettäviin teksteihin. Arvoisa komission jäsen, uskooko komissio perussopimusten vartijana todella, että sen ehdotukset ovat kyseisten perussopimusten mukaisia?
Arvoisa puhemies, haluan lopuksi ilmaista hämmästykseni siitä, että Euroopan parlamentti ei ole nähnyt hyväksi ilmaista mielipidettään kyseisestä komission tiedonannosta päätöslauselman muodossa. Jos komissio toimittaa Euroopan parlamentille tiedonannon, parlamentin pitäisi vähintäänkin antaa vastaus, jossa se kommentoi tekstin sisältöä. Kaiken lisäksi tämä on ennennäkemätön päätös. Tähän mennessä Euroopan parlamentti on aina vastannut yhteisten markkinajärjestelyjen uudistusta edeltäviin tiedonantoihin mietinnön tai päätöslauselman muodossa. 
Lamy,
   . Arvoisa puhemies, kuten jäsen Jové Peres juuri totesi, olemme todellakin ottaneet käsiteltäväksi uuden vaiheen maatalouspolitiikan uudistusprosessissa. Se koskee puuvillaa, oliiviöljyä ja tupakkaa, ja tarkoituksena on saattaa nämä alat yhteneviksi yleisen, yhteisen maatalouspolitiikan järjestelmän kanssa. Tavoite on sama: enää ei tueta tuotantoa vaan tuottajien tuloja. Tähän päästään siirtämällä huomattava osuus nykyisistä tuotantoon liittyvistä menoista tilakohtaisen tulotuen järjestelmään.
Kuten äsken aivan oikein mainittiin, puuvilla-, oliiviöljy- ja tupakka-ala ovat erityisluonteisia aloja, joiden tuotanto on keskittynyt yleensä vähemmän kehittyneille alueille. Komissio on tästä syystä ottanut huomioon taloudelliset, yhteiskunnalliset ja ympäristöön kohdistuvat seuraukset, jotka aiheutuvat, jos näiden alojen tuki irrotetaan kokonaan tuotannosta.
Laskimme, että uuden tuotannosta irrotetun tilakohtaisen tukijärjestelmän piiriin siirrettävän tuen osuus on puuvilla-alalla yhteensä 60 prosenttia, jolloin puuvillantuotanto voi jatkua kilpaileviin viljelykasveihin nähden suurin piirtein samalla bruttokatteella. Ehdotamme kuitenkin myös enimmäispinta-alarajojen määrittämistä ympäristöön kohdistuvien kielteisten vaikutusten vähentämiseksi. Rajat ovat uuden pinta-alatuen myöntämiseen käytettävän viitejakson aikana istutettuja aloja pienemmät. On siis odotettavissa, että puuvillantuotanto vähenee, ja olemme tietoisia siitä, että uudistus edellyttää alalta mukautuksia. Tästä syystä olemmekin ehdottaneet, että samalla toteutetaan myös maaseudun kehittämistoimenpiteitä. Uudistuksella on siis vaikutuksensa, joita on lievennettävä maaseudun kehittämistoimenpiteiden avulla.
Oliiviöljyalalla pyrimme tällä hetkellä yhtäältä parantamaan markkinasuuntautuneisuutta ja vakauttamaan viljelijöiden tuloja ja toisaalta säilyttämään oliivitarhat sellaisilla alueilla, joilla niistä on selvää sosiaalista ja ympäristöön liittyvää etua. Ehdotammekin, että jäsenvaltiot säilyttäisivät 40 prosenttia nykyisistä tuotantosidonnaisista tuista kansallisena rahoituskehyksenä, josta ne voisivat myöntää tukea sellaisten oliivitarhojen säilyttämiseen, jotka tarjoavat näitä etuja. Tuen tavoitteena on oliivipuiden ylläpitämisestä aiheutuvien kulujen kattaminen, eikä sen myöntämisessä oteta huomioon tuotantoon tai satoon liittyvää tukea. Tiedostamme alueellisten tilanteiden erilaisuuden, joten katsomme, että jäsenvaltioilla pitäisi olla mahdollisuus päättää tuen tasosta siten, että ne voivat määrittää tuen määrän paikallisen tilanteen mukaan. Näin varmistetaan, että tuki kohdistuu alueille, jotka sitä eniten tarvitsevat.
Tupakka-alaa koskevat ehdotuksemme pohjautuvat myös laajaan vaikutusten arviointiin. Arvioimme kaikki nykyisen markkinajärjestelyn suorat ja välilliset vaikutukset tuotannon näkökulmasta ja laskimme, miten erilaiset vaihtoehdot vaikuttavat maatalousalan tuloihin ja työllisyyteen tupakantuotantoalueilla. Kuulimme tuottajia ja tuotantoalueiden paikallisia edustajia foorumissa, johon osallistuivat kaikki asianomaiset tahot, ja pääsimme lopputulokseen, jonka mukaan tupakantuotannon uudelleensuuntaaminen on välttämätöntä. Emme saa unohtaa, että monien tilojen tulot eivät nytkään riitä kattamaan vaihtuvia tuotantokustannuksia.
Tutkimuksestamme käy ilmi myös, että tuotannon uudelleensuuntaaminen voi toki vaikuttaa kielteisesti työllisyyteen kaikilla tupakkatalouteen liittyvillä aloilla, vaikkakaan meillä ei ole mitään tarkkaa ennustetta maailmanlaajuisesta tai paikallisesta vaikutuksesta. On selvää, että tupakantuotanto on nykyisin tärkeä tekijä joidenkin alueiden taloudessa, ja sen katoamisesta aiheutuu epäilemättä seurauksia, joiden vaikutusalaa pyrimme rajoittamaan. Siksi sovellammekin tupakka-alaan puuvillaa ja oliiviöljyä koskevista ehdotuksista poiketen lähestymistapaa, jonka mukaan pienten tilojen – joiden tuotantomäärä on alle 3,5 tonnia – tuki irrotetaan heti aluksi kokonaan tuotannosta sen varmistamiseksi, että nämä pienet rakenteet saavat jatkossakin täyden tulotuen nykyiseen tapaan.
Rakenneuudistusta varten ehdotamme lisärahoitusta siirtämällä osan suoriin tuotantotukiin nykyisin käytetyistä varoista rakenneuudistuksen rahoituskehykseen, jolla vahvistettaisiin tuotantoalueiden olemassa olevia maaseudun kehittämisrahastoja ja tuettaisiin tuotannon monipuolistamista.
Tällainen uudelleenjako, jonka mukaan olemassa olevia varoja käytetään rakenneuudistuksen tukemiseen, sisältyy komission ehdotuksiin. Se edellyttää luonnollisesti, että tuottajat ja asianomaisten alueiden vastuuhenkilöt valitsevat käytettävissä olevien maaseudun kehittämistoimien joukosta parhaiten soveltuvat toimenpiteet.
Näitä kolmea alaa koskevissa ehdotuksissamme otetaan siis huomioon sekä yleiset säännöt, joiden toivomme tästä lähin olevan yhteisen maatalouspolitiikan säännöt, että alojen erityispiirteet. Nämä kolme alaa eroavat merkittävästi muiden tärkeiden viljelykasvien aloista ja ne ovat myös keskenään erilaisia, ja ehdotuksissamme pyritään ottamaan huomioon tämä erilaisuus kuitenkin siten, että yleisiä periaatteita noudatetaan. 
Camisón Asensio (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, käsittelen tässä keskustelussa nyt ainoastaan hätäännystä, jonka komissio on saanut aikaan eurooppalaisten tupakanviljelijöiden keskuudessa kertomalla alan uudistamista koskevasta järjettömästä ehdotuksestaan. Ihmettelen, onko todella niin vaikeaa käsittää maatalousministerien neuvoston puheenjohtajaa, italialaista ministeriä Alemannoa. Hän puhui selkein sanoin siitä, miten tärkeää tämän viljelykasvin säilyttäminen on yhteiskunnallisesti erityisesti Espanjassa, Kreikassa ja Italiassa.
Tupakan tuonti Euroopan unioniin lisääntyy varmasti. Maatalousneuvoston puheenjohtaja on tätä mieltä, samoin Espanjan maatalousministeri. Samaa mieltä ovat myös vaalipiirini Extremaduran viranomaiset. Extremadura on yksi alueista, joilla kärsimykset ovat suurimpia, jos tämä isku maaseutuyhteiskunnalle todella annetaan.
Korostan vielä, että toimesta aiheutuu tuhoisia seurauksia alueelle ja noin 20 000 perheelle. Tulojen menetys olisi noin 200 miljoonaa euroa. Mitään vaihtoehtoista maankäyttötapaa ei myöskään vielä ole määritetty, ellei mukaan lasketa sitä, että maata ei viljellä.
Esitän joitakin lyhyitä huomioita. Komission jäsen pyrki osoittamaan, että komissio teki perusteellisia tutkimuksia. Sen pitäisi siis pystyä antamaan lukuja tupakankulutuksen laskusta unionissa uudistuksen jälkeen. Sen pitäisi pystyä myös antamaan tietoa tariffeista, joita asetetaan rajoittamaan tupakan tuontia Euroopan unioniin.
Luotan siihen, että komissio pani tarkasti merkille tämänaamuiset tapahtumat parlamentissa, kun äänestimme talousarviosta. Parlamentti hylkäsi tarkistukset 723 ja 338. Tarkistukset olisivat johtaneet tupakkapalkkioiden rajuihin vähennyksiin. Parlamentti on jälleen kerran osoittanut ymmärtävänsä, millaista sosiaalista vahinkoa palkkioiden leikkauksesta aiheutuisi lukuisille eurooppalaisille maaseutuperheille. Toistan, etteivät he voi viljellä mitään muutakaan.
Tiedän, että maataloudesta vastaavalla komission jäsenellä on tunteet. Toivon, että hän ottaa vastaan tämän poliittisen viestin. 
Rodríguez Ramos (PSE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, komissio on esittänyt tiedonannon sokeri-, tupakka- ja puuvilla-alan uudistamisesta. Minun täytyy aluksi todeta, että keskustelulle on jälleen kerran ollut ominaista perinteisten Välimeren viljelykasvien räikeä syrjintä niiden tuotannon uudistamisen yhteydessä. Jove Peres korosti tätä aiemmin.
Sokerialasta on laadittu asiakirja, jossa esitetään useita vaihtoehtoja. Sitä on tarkoitus käsitellä ja työstää maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnassa. Sen jälkeen tehdään päätös täysistunnossa. Ainoa tilaisuus keskustella tiedonannon vaikutuksista muihin kolmeen Välimeren viljelykasviin on tämänpäiväisen suullisen kysymyksen jälkeen. Keskustelu ei johda edes päätöslauselmaan, joka hyväksyttäisiin täysistunnossa.
Näin erilaisille muodollisille menettelyille ei ilmeisesti ole mitään perustetta. Syrjintää ja erilaista kohtelua esiintyy muodollisuuksien lisäksi myös sisällöllisesti. Yhteiseen maatalouspolitiikkaan on tulossa muutoksia. Hintatukijärjestelmät lakkautetaan ja korvataan järjestelmillä, joilla on tarkoitus tukea tuloja. Komissio itsekin toteaa tämän mainitessaan, että tämä on päätös vuonna 1992 aloitetuille tukiuudistuksille. Siirtymäkaudet ovat siis kestäneet 15–17 vuotta.
Näille kolmelle alalle vaaditaan kuitenkin välittömiä muutoksia. Se merkitsee, että puuvillan, oliiviöljyn ja tupakan aloilla siirrytään yhtäkkiä tuotantoon sidotusta tuesta tukeen, joka on täysin irrotettu tuotantomääristä. En näe mitään perustelua sille, että meille ei ole annettu tilaisuutta keskustella komission kanssa sopivasta siirtymäkaudesta.
Ratkaisevan tärkeä kysymys on kyseisten alojen työllistävä vaikutus. En tarkoita tällä pelkästään viljelyyn liittyviä työpaikkoja, vaan myös jalostusteollisuuden työpaikkoja, palveluelinkeinon piiriin kuuluvia työpaikkoja ja maaseutualueille syntyvää yleistä hyvinvointia. Tuotannon katoaminen ja tuotannon lakkauttaminen aiheuttavat rajuja taloudellisia seurauksia näillä aloilla. Tuloksena on laajamittainen maaltapako.
Vaadinkin komissiolta joustavuutta. On löydettävä tilaisuus keskustella ehdotuksiin sisältyvistä vaihtoehdoista. Tarvitaan myös vaikutusten arviointeja. Muistutan komission jäsentä siitä, ettei puuvilla-alalla ole vielä tehty yhtään vaikutusten arviointia. Pyydän komissiota myös osoittamaan joustavuutta keskusteltaessa alojen mukautumiseen tarvittavista siirtymäajoista.
Ennen kuin lopetan, pyydän komission jäsentä kuvaamaan selkeästi yhteisön puuvillantuotannon merkitystä maailmanmarkkinoilla. Pyydän tätä puuvilla-alasta vastaavana esittelijänä näin Cancunin jälkimainingeissa. Unionin osuus maailman puuvillantuotannosta on 0,5 prosenttia. Se ei myönnä minkäänlaisia vientitukia. Tuonti on täysin vapaata: puuvillasta ei peritä minkäänlaisia tullimaksuja. Lisäksi 80 prosenttia unionissa käytetystä puuvillasta on tuotu kolmansista maista. 
Patakis (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, todettakoon heti aluksi, että jos komission uudet ehdotukset pannaan täytäntöön, ne ovat kuolinisku Välimeren tuotteille. Kreikan maaseutu ja kolme maan perustuotteista, joita 75 prosenttia maanviljelijöistä viljelee, saavat kuolettavan iskun, sillä niiden on väistyttävä yhteisen maatalouspolitiikan uusien suunnitelmien ja sitoumusten, WTO:n ja Euroopan unionin laajentumisen tieltä. Toisin sanoen noudatetaan suurten ja monikansallisten yritysten antamia ohjeita: tupakanviljely on lopetettava, puuvillan viljelyä supistettava ja oliiviöljyn viljelystä luovuttava. Ne ovat kaikki tuotteita, joita Euroopan unionissa ei tuoteta läheskään tarpeeksi. Neuvojat eivät välitä seurauksista, jotka ovat raskaat viljelijöiden lisäksi myös esimerkiksi jalostusteollisuuden ja varastoinnin työntekijöille, kaikille niille, joilla on ammatillisia sidoksia näihin tuotteisiin, sekä monille aloilla toimiville pk-yrityksille.
Komissio ehdottaa julmasti ja peruuttamattomasti tupakanviljelyn ja tukien lopettamista vuoteen 2013 mennessä. Se on kirjallinen vahvistus kuolemalle, josta ilmoitettiin jo aiemmin Göteborgissa. Komissio tuhoaa terveyden suojelun nimissä Euroopan tupakanviljelyn, tupakanviljelijät ja Kreikan kohdalla kaikki tupakan viljelyyn, kauppaan ja jalostukseen liittyvät toiminnot, jotka, kuten hyvin tiedätte, ovat keskittyneet pienille alueille muutenkin heikossa asemassa olevilla vuoristoseuduilla. Tämä on pahinta mahdollista tekopyhyyttä ja kyynisyyttä, sillä komissio ei ehdota samanaikaisesti eurooppalaisen tupakkateollisuuden lakkauttamista, vaan se saa esteettä jatkaa raakatupakan tuontia kolmansista maista ja keinottelua valmistamalla ja viemällä savukkeita.
Euroopan unionissa on 370 miljoonaa asukasta, ja sitä pyydetään lopettamaan 347 000 tupakkatonnin rahoitus, kun 263 miljoonan asukkaan Yhdysvallat lisää edelleen 586 000 tonnin tuotantomääräänsä, josta suuri osa tuodaan Euroopan unioniin. On täysin selvää, että tupakanviljelijät saavat tulevaisuudessa vähemmän rahaa. Rahasta käytetään nimitystä tuotannosta irrotettu tuki, mutta todellisuudessa se tarkoittaa niukkaa työttömyysetuutta ja valekorvausta siitä hyvästä, että he ovat lopettaneet tupakanviljelyn Euroopan unionissa.
Jotta puuvillanviljelijät eivät käsittäisi väärin, komissio totesi selvästi uudistuksen esittelykertomuksessaan, että yhteisen markkinajärjestelyn uudistus tehdään, koska vuoden 2001 uudistuksen yhteydessä asetettuja hinnan alentamista sekä viljelyalan ja tuotannon vähentämistä koskevia tavoitteita ei ole vielä saavutettu. Kreikassa puuvillan viljelyala on kahdessa vuodessa vähentynyt 70 000 hehtaaria ja puuvillan hinta ja tuottajien tulot ovat laskeneet selvästi johtuen yhteisvastuukertoimen noususta ja kaikista järjettömistä estotoimista, joilla rajataan viljeltyjen hehtaarien määrää ja hehtaarikohtaista tuotantoa. Kreikassa kahden vuoden aikana tuotetusta puuvillasta 250 000 tonnia jäi ilman minkäänlaisia tukia, ja siitä maksettiin vain kansainvälinen hinta, joka on, kuten tiedämme, monikansallisten yritysten asettama. Kehitysmaille, joita Euroopan unioni ilmeisesti puolustaa parhaan kykynsä mukaan, maksettiin samaa hintaa. Tästä huolimatta komissio pyytää vähentämään tuotantoa vieläkin enemmän uuden tuhoisan uudistuksen nimissä. Kreikan enimmäisalaksi on asetettu 34 000 hehtaaria ja Espanjan ja Portugalin kohdalla on tehty vastaavat leikkaukset ilman sen kummempia perusteita, ja kattoa pyritään laskemaan vieläkin alemmas muiden toimenpiteiden avulla. Kuten Jové Peres totesi, komission puuvillaa koskevat ehdotukset jopa kumoavat vuonna 1981 tehdyn Kreikan ETY:yn liittymistä koskevan asiakirjan pöytäkirjan nro 4 määräykset, joiden perusteella tuottajille on asetettu takuu vähimmäishinnasta.
Euroopan unionin sitkeältä maanviljelyn vastaiselta politiikalta ei säästy edes terveelliseksi todistettu tuote, oliiviöljy. Oliiviöljyn viljelyn lakkauttamista perustellaan tehopyhillä ja aiheettomilla todisteilla. Öljyä koskevassa komission kertomuksessa esitetyissä ehdotuksissa oliivinviljelijöihin suhtaudutaan tekopyhästi ja pilkaten. Todettuaan, että todellisena vaarana on oliivipuiden hoidon heikentäminen laajassa mittakaavassa, komissio ehdottaa kuitenkin toimenpiteitä, joilla saavutetaan juuri se, mitä he eivät teoriassa toivo tapahtuvan : 60 prosenttia tuesta irrotetaan tuotantomääristä. Ehdotusten kirjoittajat ja alullepanijat ovat samalla tietenkin tietoisia siitä, mitä oliivipuille todellisuudessa tapahtuu.
Nämä kolme Välimeren tuotetta ovat joutuneet yhteisen maatalouspolitiikan keskipitkän aikavälin uudistuksen uhreiksi. Sen tarkoituksena on tukahduttaa maanviljely. Katastrofaalisesta yhteisestä maatalouspolitiikasta on tulossa vieläkin tehokkaampi maanviljelijöiden ja erityisesti pienten ja keskisuurten tilallisten tuhoamiskeino. Maataloustuotannon vähentämisen tekosyynä käytetään jatkuvasti ympäristönsuojelua. Tekopyhyys on silmäänpistävää, kun kampanjointi on tupakan eikä tupakoinnin vastaista, ja vielä aikana, jona muunneltujen kasvien viljelyä edistetään. Ehdotuksiin ei ole mahdollista tehdä tarkistuksia tai parannuksia. Ellei niitä peruuteta välittömästi, maatalouden puolustajat ryhtyvät taistelunhaluiseen vastarintaan estääkseen niiden täytäntöönpanon.
Hyvä komission jäsen Lamy, kertoessanne näkemyksestänne totesitte päässeenne sopuun tuottajien kanssa. Ette kuitenkaan ole päässyt sopuun todellisten tuottajien kanssa. Saavutitte yhteisymmärryksen sellaisten tahojen kanssa, joilla ei ole mitään tekemistä varsinaisten tuottajien tai tuotteiden kanssa. Pääsitte sopuun nimenomaan monikansallisten yritysten kanssa. 
Ferrández Lezaun (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, kaikki tänään läsnäolevat näyttävät olevan yhtä mieltä siitä, että keskustelun aiheena olevat tuotteet ovat yhteiskunnallisesti merkittäviä. Tämä näyttää selvältä parlamentille, komissiolle ja muille asianomaisille. Maataloustuen perimmäinen tavoite on loppujen lopuksi taata maaseudun asukkaille kohtuulliset tulot. Näin heitä estetään jättämästä maitaan ja parveilemasta kaupunkeihin tai rikkaampiin Euroopan osiin. On syytä muistaa, että pyrimme kaikin voimin saavuttamaan kaksi unionin perustavoitetta. Ne ovat yhtäältä alueellisen tasapainon luominen Eurooppaan ja toisaalta maaltapaon ja maaseudun autioitumisen estäminen. Jälkimmäisestä on valitettavasti saatu paljon kokemuksia omalla kotialueellani Aragonissa.
Arvoisa komission jäsen, yhteisessä maatalouspolitiikassa olisi pyrittävä tähän tavoitteeseen varsinkin, kun kyseessä ovat yhteiskunnallisesti näin merkittävät viljelykasvit. On erittäin tärkeää kannustaa maaseudun asukkaita pysymään maillaan, jotta Euroopan maaseutualueet eivät autioituisi. 
Cercas (PSE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Lamy, olen pitkään yrittänyt saada komissiolta lukuja tupakanlehtien tuotannon ja siihen liittyvän teollisuuden alalla sekä muilla aloilla menetettävien työpaikkojen määrästä. Tähän asti ponnisteluni ovat olleet turhia.
Esitin komissiolle eilen yksityiskohtaisen kysymyksen ja sain siihen tänään vastauksen. Vastauksessa toistetaan, ettei uudistus vaikuta kielteisesti tilojen tuloihin. Komissio on myös toistellut useaan otteeseen, ettei uudistus vaikuta kielteisesti myöskään tuottajien tuloihin. Komissio ei ole tähän mennessä kuitenkaan pystynyt vastaamaan kysymykseen, joka koskee uudistuksen vaikutusta työllisyyteen. Hyvä komission jäsen, ilmaisette asian selvästi todetessanne, ettei yksityiskohtaista arviota ole tehty. Olen saanut samankaltaista tietoa kirjallisissa vastauksissa, vaikka samanaikaisesti on annettu ymmärtää, että 14 pääosastoa tutkii asiaa.
Arvoisa komission jäsen Lamy, mielestäni on edesvastuutonta ryhtyä näin kauaskantoiseen uudistukseen ilman tietoja sen vaikutuksesta työpaikkoihin. Uhan alla on noin 100 000 alaan suoraan liittyvää työpaikkaa ja lisäksi 50 000 epäsuorasti alaan liittyvää työpaikkaa. Luulen, että komissio itse asiassa tietää tämän. Väitän, että se ei anna lukuja siksi, että se on täysin tietoinen niiden hälyttävistä mittasuhteista. Väitän myös, että komissio on täysin tietoinen uudistuksen tuhoisista vaikutuksista työllisyyteen ja asianomaisiin alueisiin. Voinhan itsekin ennustaa ne, samoin kuin kaikki muutkin alaa tuntevat ja alalla työskentelevät henkilöt. Tiedämme myös, että tukitoimenpiteet ovat riittämättömiä. Hyvä komission jäsen, ne eivät sitä paitsi ole tukitoimenpiteitä, vaan tuottajat ovat itse niiden takana. Joka tapauksessa ne ovat riittämättömiä.
Arvoisa komission jäsen, tuottajat kotialueellani Extremadurassa ovat raivoissaan. He katsovat oikeutetusti, että uudistus on raaka, radikaali ja perusteeton. He kokevat, että heidät uhrataan jonkun väärällä tulkinnalla perustellun asian puolesta. He ovat kestämättömässä tilanteessa. He ovat vihaisia, koska heille esitetään vain tehopyhiä ja harhaanjohtavia lausuntoja. Hyvä komission jäsen, muistutan teille, että komissio antoi kesäkuussa takuut siitä, että uudistus toteutetaan ottaen huomioon heikoimmassa asemassa olevien alueiden sosiaalinen tilanne. Muistutan teille myös siitä, että parlamentti ja neuvosto vaikuttivat kesäkuussa osaltaan poliittisen kompromissin saavuttamiseen. Sen johdosta Fischler luopui maksimaaliajattelutavasta eli siitä, että tuki irrotettaisiin tuotannosta kokonaan. Kaikesta huolimatta nyt ehdotetaan työvoimavaltaisimman yhteisen markkinajärjestelyn piirin kuuluvan tuen irrottamista kokonaan tuotannosta.
Arvoisa komission jäsen, yhdyn edellisiin puhujiin ja vaadin komissiota harkitsemaan. Pyydän uhraamaan pienen ajatuksen asianomaisten perheiden ahdingolle ja alueiden tulevaisuudelle ennen säännösten hyväksymistä. Heitä ei saa uhrata tekopyhyyden alttarille. Mieleeni palaa kuuluisan ranskalaisen näytelmäkirjailijan Molièren erinomainen kuvaus tekopyhyydestä näytelmässä . 
Lavarra (PSE ).
    Arvoisa komission jäsen Lamy, olette nyt kuullut kollegoideni huolenaiheet. Haluan itse vain esittää yhden huomion. Ikivanha epätasapaino Välimeren viljelykasvien tuotannon ja muun Euroopan maataloustuotannon välillä olisi edellyttänyt erilaista lähestymistapaa. Sen sijaan meille tarjotaan nyt Välimeren maataloustuotannon uudistusta Cancunin epäonnistumisen jälkeen ja EU:n laajentumista silmällä pitäen. Huolestuneisuutemme kasvaa, sillä pelkäämme, että nämä kaksi prosessia asettavat vieläkin suuremman, kestämättömän paineen Välimeren maatalouden ylle.
Vaikka jokaisen onkin allekirjoitettava terveyden suojelemista koskeva Euroopan unionin periaate, olemme erityisen huolissamme tupakasta: toimenpiteet aiheuttavat äärimmäistä taloudellista ja sosiaalista kuohuntaa ja johtavat siihen, että tupakan tuonti ulkomailta nousee sataan prosenttiin. Olenkin ehdottomasti sitä mieltä, että asiaa ei saisi käsitellä näin kevyesti.
Keskityn huomioissani yhteen keskustelun aiheena olevista kolmesta viljelykasvista, sillä mielestäni siinä on kyse siitä, että tuki irrotetaan tuotannosta väkisin. Kaikki nämä tuotteet ovat erityisluonteisia, ja niitä olisi kohdeltava erillään mieluummin kuin yhteisen kehyksen sisällä. Tarkoitan nyt erityisesti oliiviöljyä.
Tavoitteena on tietysti vähentää tuotantomäärään perustuvan tuen tarvetta. Rohkenen kuitenkin painottaa, että kyseinen tuote parantaa ruoankulutusta kaikkialla maailmassa ja että koska se on terveellinen tuote, sen kysyntä kasvaa tulevaisuudessa. Mielestäni tämä synnyttää kaksi merkittävää ongelmaa: tuloja koskevan turvaverkon takaaminen ja laatupolitiikan edistäminen. Keskustelemme näistä ehdotuksista lainsäädäntöehdotuksen jälkeen.
Olette oikeassa viitatessanne yksittäisten valtioiden päätöksiin, mutta meidän on myös otettava huomioon monia yleisiä perusteita, kuten työllisyys. Pyydän teitä vastaamaan seuraavaan kysymykseen: miten pystytte sovittamaan yhteen viljelykasvin laadun parantamista koskevat kannustimet ja edelleen olemassa olevan mahdollisuuden sekoittaa oliiviöljyyn muita rasvoja? Sekoittamisen mahdollisuus pudottaa hintoja jyrkästi ja on kova paikka viljelijöille. 
Lamy,
   . Arvoisa puhemies, vastaan muutamalla sanalla esitettyihin huomioihin. Huomaan, että puheenvuoron ovat saaneet vain ne jäsenet, jotka suhtautuvat uudistuksiin varautuneesti.
Aloitan tupakasta. Siitä on keskusteltu parlamentissa aiemminkin. Omat muistikuvani keskusteluista ovat hieman yli kymmenen vuoden takaa. Tuolloin pohdimme, pitäisikö meidän tarkistaa valintojamme, kun otetaan huomioon maatalouspolitiikan ja terveyspolitiikan välillä ilmenneet useat jännitteet. Keskustelunaihe ei siis ole mitenkään uusi eikä se ole tullut meille yllätyksenä, vaan olemme pohtineet asiaa vuosien ajan, ja te parlamentissa olette keskustelleet asiasta vuosien ajan.
Mielestäni komissio olisi käyttäytynyt Tartuffen tavoin, jos se ei olisi tehnyt johtopäätöksiä näistä vuosien aikana käydyistä keskusteluista. Katson, että olemme tehneet johtopäätöksemme hyvin selkeästi. Ehdotamme tässä tapauksessa rakenneuudistusta ja siirtymistä kyseisestä viljelykasvista vaihtoehtoisiin viljelykasveihin. Valinta on selvä. Tiedämme, että se edellyttää huomattavia ponnisteluja monilta nykypäivän tupakantuottajilta prosessin kummassakin päässä, mutta teemme ehdotuksia, rahoitusehdotukset mukaan luettuina, joilla mahdollistetaan rakenneuudistuksen toteuttaminen. Rakenneuudistuksen välttämättömyydestähän olemme viime vuosien ajan keskustelleet.
Tämä ei sen sijaan koske oliiviöljyä ja puuvillaa, joiden kohdalla tavoite ei ole rakenneuudistus taikka tuotannon ja tuottajien käännyttäminen tai ohjaaminen uusien tuotteiden pariin. Haluamme säilyttää tietyn määrän puuvillaviljelmiä ja monia oliivitarhoja Euroopan unionissa sekä estää kyseisten alueiden autioitumisen ja tyhjentymisen asukkaista korjaamalla nykyisten tukijärjestelmien vaikutuksia tuotantoon, ympäristöön ja Euroopan unionin talouteen. Tästä syystä komissio on esittänyt vaihtoehdon, joka on tietynlainen puolivälin vaihtoehto ja jossa ei viedä tuen irrottamista tuotannosta niin pitkälle kuin Luxemburgissa tänä vuonna sovituissa muita tuotteita koskevissa toimenpiteissä. Emme ole menneet niin pitkälle kuin teoriassa olisimme voineet, sillä otimme huomioon joidenkin asianomaisten alueiden erityisen herkkyyden. Olin todistamassa tätä osallistuessani komissiossa keskusteluihin, joissa käsiteltiin ystävämme Fischlerin tekemiä asiaan liittyviä ehdotuksia.
Kolmas seikka, jonka otan esiin, liittyy sokerialan erilaiseen kohteluun. Hyvä Rodríguez Ramos, voitte olla varma siitä, että sokerialan yhteisen markkinajärjestelyn uudistus on alkanut, sillä olemme esittäneet kolme vaihtoehtoa. Tämä on ensimmäinen keskusteluvaihe, joka on käytävä läpi, sillä sokerista keskustellaan nyt varsinaisesti ensimmäistä kertaa toisin kuin tupakasta, puuvillasta tai oliiviöljystä, kuten muistamme. Komission muodolliset ehdotukset esitetään ensi vuonna, kun kolmesta vaihtoehdosta on keskusteltu tärkeimpien asianomaisten osapuolten kanssa.
Vastaan vielä Jové Peresille, joka oli huolestunut sen seurauksista, että oliivipuille maksettava tuki riippuu istutusvuodesta. Käsittääkseni tämä ei ole mikään todellinen ongelma, sillä taatut enimmäismäärät ovat joka tapauksessa jo ylittyneet, ja tämä ei siis vaikuta tuen määrään millään tavalla. 
Puhemies. –
   Kiitän komission jäsentä. 
Puhemies. –
   Esityslistalla on seuraavana keskustelut ihmisoikeuksien sekä demokratian ja oikeusvaltion periaatteiden loukkauksia koskevista tapauksista (työjärjestyksen 50 artikla). 
Puhemies. –
   Esityslistalla on seuraavana keskustelu kehitysyhteistyövaliokunnan päätöslauselmaesityksestä (B5-0434/2003) rikkomuksista ihmisoikeuksia ja oikeusvaltiota vastaan Burundissa. 
Sauquillo Pérez del Arco (PSE ).
    Arvoisa puhemies, ryhdymme nyt keskustelemaan Burundia koskevasta päätöslauselmasta. Mielestäni olisi hyvä palauttaa mieliin, millaiset ovat lähtökohdat maan nykyisen tilanteen taustalla. Burundin ensimmäisen demokraattisin vaalein valitun presidentin Ndadayen murhasta on nyt kulunut kymmenen vuotta. Sen jälkeen Burundissa on tehnyt tuhojaan sisällissota. Sota muodostui käytännössä etnisten ryhmien välisistä yhteenotoista. Sodassa kuoli valitettavasti lähes 300 000 ihmistä.
Tällä hetkellä maassa toteutetaan rauhanprosessia. Aluksi sitä johti Tansanian presidentti Julius Nyerere ja myöhemmin Mandela. Rauhanprosessin ehtona oli aseellisten yhteenottojen lopettaminen. Sen jälkeen oli tarkoitus toteuttaa vaaliprosessin eri vaiheet ja siirtyminen demokratiaan. Tarkoituksena oli luoda oikeudenmukainen vallanjakojärjestelmä, jossa presidenttiys vaihtuisi hutujen ja tutsien välillä 18 kuukauden välein. Nämä järjestelyt sisältyvät elokuussa 2000 Arushassa tehtyyn rauhansopimukseen, jonka seurauksena perustettiin nykyinen väliaikainen hallitus.
Kehitysyhteistyövaliokunnan valtuuskunta vieraili Burundissa 22.–27. kesäkuuta 2003. Burundin presidentti puhui kehitysyhteistyövaliokunnalle 9. heinäkuuta 2003. Hallitus ja Pierre Nkurunzizan johtaman FDD-liikkeen (Forces pour la Défense de la Démocratie) pääryhmittymä tekivät 8. lokakuuta sopimuksen tulitauon käytännön toteutuksesta. Valitettavasti aseelliset yhteenotot muun muassa FDD:n ja FNL:n välillä ovat jatkuneet.
Afrikan unioni on lähettänyt Burundiin tarkkailijaryhmän (MIAB) osallistumaan rauhanturvatehtäviin. Se koostuu 3 000 etiopialaisesta, eteläafrikkalaisesta ja mosambikilaisesta sotilaasta. Ryhmän tehtävänä on avustaa kapinallissotilaiden aseistariisunnassa ja kotiuttamisessa sekä integroimisessa takaisin yhteiskuntaan. Jos rauha pystytään ylläpitämään, myös humanitaarisen avun toimittaminen pakolaisille ja sodan runnomien alueiden asukkaille helpottuu.
Viimeiset MIABin sotilaat saapuivat Burundiin viime sunnuntaina. Ryhmän toimintaa rahoittavat Yhdysvallat, Ranska, Yhdistynyt kuningaskunta ja Mosambik. Tästä huolimatta ryhmän ylläpito kentällä on aiheuttanut taloudellisia vaikeuksia. Samanaikaisesti ongelmat Kivun eteläpuolella jatkuvat. Yhteenottoja tapahtuu edelleen, ja ne uhkaavat alueen rauhaa.
Euroopan unioni keskeytti tuen maksamisen Burundille tammikuussa 1997. Tuen maksamista jatkettiin kuitenkin rauhanneuvottelujen johdettua tulokseen. Kuntoutusohjelmaan, jonka tarkoituksena on etupäässä tukea pakolaisten paluuta ja kotiutumista, osoitettiin 48 miljoonaa euroa. Ohjelman tavoitteena oli myös edistää oikeuden toteutumista ja sovittelua. Lisäksi talousministeriölle myönnettiin 2 miljoonan euron suuruinen hallinnollinen tuki.
Pariisin konferenssissa vuonna 2001 tukea myönnettiin vielä 150 miljoonaa euroa. Tuki kattaa ECHO-ohjelman, jonka kohteena oli burundilaisten pakolaisten paluu Tansaniasta UNHCR:n tuella.
Tällä hetkellä Burundilla on käytössään Euroopan unionin rahoitusta 285 miljoonaa euroa. Lisävaroja myönnetään yhdeksännestä EKR:sta. Toivomme, että tämä päätöslauselma muistuttaisi Burundin viranomaisia tarpeesta ottaa naiset mukaan rauhanprosessiin. Uskomme, että naiset voivat vaikuttaa merkittävällä tavalla rauhanprosessiin. Kannustamme myös naapurimaita tukemaan Burundin rauhanprosessia. Toivomme voivamme iloita siitä, että tähän pieneen keskisen Afrikan maahan on saatu aikaan rauha. 
Posselt (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, vaikka ryhmämme tukee päätöslauselmaa – joka onkin hyvin tasapainoinen huolimatta monista tarkistuksista, jotka kaikki hyväksymme – katsomme, että ongelman perusteellinen ratkaisu edellyttää ennen kaikkea realistista pitkän aikavälin prosessia. Väkivaltaiset konfliktit ovat jatkuneet pitkään tällä suurten järvien alueella, ja ne ovat purkautuneet jopa kansanmurhina ja joukkokarkotuksina. Jos sovellamme vain lyhyen tähtäimen parannuskeinoja, ne puhkeavat uudelleen. Meidän olisi siksi ensin selvennettävä käyttämämme termit, sillä käytämme täällä usein sanoja, jotka eivät ole samoja kuin paikan päällä käytetyt termit. Puhumme armeijoista, puolueista ja pakolaisista, vaikka kyseessä ovat yleensä armeijana, puolueena tai pakolaisryhmänä esiintyvät etniset ryhmät. Olisi ensisijaisen tärkeää luoda edes jonkinlainen vakaa tasapaino etnisten ryhmien välille ja taata, että ne kaikki osallistuvat poliittiseen elämään ja ovat edustettuina aseellisissa joukoissa, hallinnossa ja, kuten tarkistuksessa hyvin sanotaan, ennen kaikkea oikeusjärjestelmässä. Tämän asian suhteen olisi edettävä hienotunteisesti ja tahdikkaasti pikemmin kuin opettajan tai syyttäjän roolissa toimien, sillä etniset väärinymmärrykset ja ennakkoluulot ovat ajaneet meidät eurooppalaisetkin tappelemaan keskenämme vuosisatojen ajaksi, eivätkä yhteenotot ole vieläkään ohi nykypäivän Euroopassa. Meidän onkin suhtauduttava tähän tehtävään asianmukaisella hienotunteisuudella ja nöyryydellä. Emme voi odottaa, että ihmiset, jotka vielä muutama vuosi tai kuukausi sitten tekivät toisilleen kauheuksia, voivat käyttäytyä muutaman kuukauden päästä niin kuin mitään ei olisi tapahtunut. Tarvitsemme tähän koko prosessin, ja vaikka aikaa ei saa hukata ennen sen alkuun panemista, meidän on oltava hienotunteisia. Tarvitsemme aikaa ja meidän on oltava läsnä. Sitä varten tarvitaan virkamiehiä, lakimiehiä ja myös aseellisten yksiköiden virkailijoita, jotka voivat toimia neuvonantajina molemmilla puolilla. 
Cauquil (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, Burundin kovaonninen kansa kärsii edelleen kausittaisten tappamisten, mielivaltaisten pidätysten ja kidutusten muodossa etnisestä vastarinnasta, jota lietsovat jatkuvasti Belgian entisen siirtomaavallan ja Ranskan holhousvallan vuosikymmenten aikana luomien ja tukemien – tämä on muistettava – virallisten tai puolivirallisten aseellisten ryhmien johtajat. Päätöslauselmassa Burundin johtajille, puolueryhmien johtajille ja naapureille annetaan kaikenlaisia moralisoivia ja holhoavia neuvoja. Neuvojen lisäksi tarvittaisiin kuitenkin muutakin, sillä eurooppalaisilla valloilla on suuri vastuu siitä, mitä Burundissa on tapahtunut ja tapahtuu. Ne ovat yleisesti vastuussa koko Afrikasta, josta Ruanda ja Burundi ovat vain jonkinlaisia surullisia esimerkkejä.
Niillä on valtava vastuu Afrikan tuhoamisesta orjakaupan, siirtomaavallan nimissä tapahtuneen ryöstelyn ja toisenlaisen, edelleen jatkuvan ryöstelyn keinoin. Samanaikaisesti kun parlamentti antaa moralisoivia neuvojaan, suurimmat brittiläiset, ranskalaiset ja belgialaiset kapitalistiryhmät ja monet muutkin tahot ulosmittaavat edelleen palkkioitaan kaikkein köyhimmistäkin maista. Monista Afrikan osista, joissa esiintyy yhtä aikaa etnisiä konflikteja ja malmirikkauksia, saadaan vähittäin tietoja, joiden mukaan sellainen tilanne olisi äärimmäisen harvinainen, että paikallisten sotapäällikköjen takana ei olisi kapitalistiryhmiä, jotka yrittävät päästä käsiksi maan tarjoamiin rikkauksiin. Rikkaudet eivät paranna paikallisen väestön kohtaloa, vaan aiheuttavat niille epäonnea. Olen tietoinen siitä, että aineellinen apu, vaikka valtaisakin, ei riittäisi ratkaisemaan kaikkia menneisyydestä periytyviä ongelmia. Jos Eurooppa kuitenkin todella haluaisi, se voisi antaa riittävästi tukea siihen, että pakolaiset voisivat palata koteihinsa, että Burundin asukkaille voitaisiin taata kelvolliset asuin- ja elinolot ja että Burundiin voitaisiin luoda tarvittava infrastruktuuri, sairaalat ja koulut sekä luoda näin työpaikkoja.
Päätöslauselmassa viitataan kyllä tukeen, joka osoitettaisiin erityisesti maan talouden elvyttämiseen, mutta siinä kiinnitetään paljon enemmän huomiota niiden afrikkalaisten voimien rahoittamiseen, joiden tehtävänä on palauttaa ja ylläpitää rauha, ja eurooppalaisten korkea-arvoisten sotilashenkilöiden lähettämiseen tapaamaan Burundin armeijan vastaavia henkilöitä. Ranskalaisten korkea-arvoisten sotilashenkilöiden läsnäolo naapurimaassa Ruandassa muutama vuosi sitten ei kuitenkaan estänyt kansanmurhaa, vaan yllytti siihen ja saattoi jopa mahdollistaa murhaajien aseistamisen. Vaikka tällä päätöslauselmalla olisi jonkinlainen vaikutus, se ei todellakaan riitä pyyhkimään pois verisiä jälkiä, joita suuren eurooppalaisen pääoman läsnäolo on jättänyt Burundiin ja yleisemmin Afrikan mantereeseen. 
McKenna (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, keskustellessamme tänään Burundista, jossa hallituksen joukot ovat vastuussa oikeusjärjestelmän ulkopuolella tapahtuneista tappamisista, katoamisista, kidutuksesta ja muista törkeistä rikkomuksista, meidän on hyvä muistaa monien Euroopan maiden historiaan liittyvät kolonialistiset toimet eri alueilla maailmassa, esimerkiksi Burundissa. Samanaikaisesti aseelliset ryhmät jatkavat laittomasti siviilien tappamista, silpomista, ryöstämistä ja kiduttamista poliittisten tavoitteidensa saavuttamiseksi.
Aseellisiin sotajoukkoihin rekrytoidaan Burundissa myös lapsisotilaita, välillä pakkokeinoin. Kuten joulukuussa sovittiin ja kuten täällä on jo mainittukin, Burundin on saatava aikaan pysyvä ja tosiasiallinen tulitauko hallituksen ja kapinallisten välillä, ennen kuin todellinen ja kestävä rauha voi syntyä.
Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmä, johon kuulun, on myös vaatinut oikeuslaitoksen ja armeijan uudistamista, kuten vuoden 2000 Arushan sopimuksissa määrättiin, ja lopettamaan rankaisematta jättämisen ja saattamaan ihmisoikeusrikoksiin syyllistyneet oikeuden eteen. Kehotamme hallitusta myös perustamaan totuus- ja sovintokomission, jota lukuisat kansalaisyhteiskunnan edustajat ovat vaatineet. Vaadimme hallitusta ratifioimaan Kansainvälisen rikostuomioistuimen perussäännön.
Tunnustamme myös, että Burundi tarvitsee kansainvälisen yhteisön apua ja erityisesti rahoitusapua maan talouden rakenneuudistusta, rauhan turvaamista ja laillisesti toimivan hallituksen perustamista varten. EU:n on vastattava tähän haasteeseen. Meidän on kuitenkin tiedostettava myös se, että hyvin tiedossa olevan asevirran pysäyttämiseksi on tehty vain vähäisiä ponnisteluja, vaikka aseet ovat konfliktien polttoainetta ja aiheuttavat suurimittaisia ihmisoikeusrikkomuksia Burundissa ja niin monessa muussakin maapallon osassa. EU:n on otettava tämä asia ensisijaiseksi huolenaiheeksi. Emme voi sallia, että aseita lähetetään maihin, joissa ne aiheuttavat massiivisia ihmisoikeusrikkomuksia. Tosiasiassa meillä ei saisi olla mitään tekemistä aseiden kanssa. 

Sandbæk (EDD ).
    Arvoisa puhemies, Pretorian pöytäkirja antaa uutta toivoa Burundin rauhanprosessille, ja EU:n on yhdessä kansainvälisen yhteisön kanssa tuettava voimakkaasti siirtymäkauden hallituksen toimia vakauden ja oikeusvaltion palauttamiseksi. Kansallisen yhtenäisyyden luominen ja sovittelu kauan jatkuneen sisällissodan jälkeen edellyttää sen varmistamista, että yksittäisiin ihmisiin ja yhteisöihin kohdistuneet törkeät ihmisoikeusrikkomukset tunnustetaan ja että uhreille myönnetään korvausta kärsimyksistä.
Kannatankin tästä syystä totuus- ja sovintokomission perustamista saman mallin mukaan kuin esimerkiksi Etelä-Afrikassa tai Sierra Leonessa. Se pystyisi tunnistamaan ja tutkimaan äärimmäiset ihmisoikeuksien loukkaukset, joihin kaikki osapuolet ovat syyllistyneet. Se voisi myös tukea uhreja varmistamalla, että heidän ihmisarvonsa palautetaan ja että tervehtyminen ja kuntoutus voi alkaa.
Syytettyjen saattaminen oikeuden eteen laillisten oikeusmenettelyjen mukaisesti vahvistaa oikeusvaltiota ja on välttämätöntä, jotta laajalle levinneiden, rangaistuksetta jääneiden raiskausten ja tappamisten aiheuttama koston ketju katkeaisi. Totuus- ja sovintokomissio lisäisi myös ihmisoikeuksien tuntemusta ja loisi perustan rauhanrakentamiselle ja kestävälle sovinnolle burundilaisten yhteisöjen välillä. 
Lamy,
   . Arvoisa puhemies, suhtauduimme melko optimistisesti, kuten Sauquillo Pérez del Arcokin, uutiseen Pretorian pöytäkirjan allekirjoittamisesta väliaikaisen hallituksen ja hutujen aseellisen FDD-ryhmittymän välillä. Pöytäkirja on mielestämme tärkeä askel Burundin rauhanprosessin lujittamisessa. Se osoittaa, että monet paikalliset toimijat ovat valmiita noudattamaan Arushan sopimusta rauhanprosessin kehyksenä.
Olemme tänä iltapäivänä käsiteltävänämme olevan päätöslauselman laatijan lailla huolissamme siitä, että viimeinen kapinallisryhmä, FNL, ei ole prosessissa mukana. Katsomme, että aloitteita FNL:n ja Burundin väliaikaisen hallituksen välisten neuvottelujen aloittamiseksi on tuettava edelleen kaikin keinoin.
Mitä tähän mennessä on tehty? Olemme pääasiassa tukeneet rauhanprosessia mahdollisimman hyvin ja ottaneet käyttöön joitakin välineitä konfliktien hillitsemiseksi ja sovinnon edistämiseksi. Niitä ovat elintarvikeapu, rahoitustuki ja Afrikan unionin tarkkailijoiden lähettäminen. Rauhan ylläpitämiseen tarvittavan järjestelmän luomista odotellessa valmistelemme Afrikan unionin kanssa yhteistyössä hätäapuhanketta rauhan turvaamiseksi Burundissa. Siihen käytetään yhteensä noin 25 miljoonaa euroa. Toivomme luonnollisesti, että koko kansainvälinen rahoittajayhteisö tukee meitä.
Edistämme Burundin talouden rakenneuudistusta elvytysohjelmalla, jonka määrärahat ovat hieman alle 50 miljoonaa euroa. Sen tarkoituksena on kunnostaa fyysisesti taloudellinen ja sosiaalinen infrastruktuuri, jonka sisällissota on valitettavasti tuhonnut samaan tapaan kuin muuallakin Afrikassa.
Allekirjoitimme elokuussa osana yhdeksättä EKR:a Burundia koskevan maaohjelman, jonka määrärahat ovat noin 70 miljoonaa euroa. Osa siitä suunnataan luonnollisesti siirtymävaiheen poliittisten instituutioiden palauttamiseen. Mielestämme kaksi tärkeintä tavoitetta, joita kohti Euroopan unionin on ponnisteltava, ovat rauhanprosessin tukeminen ja aktiivinen osallistuminen maan elvyttämiseen. Näin voidaan tukea maan rauhanprosessissa tapahtuvaa vähäistä edistystä, jota levottomuudet valitettavasti häiritsevät. 
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan keskustelujen jälkeen. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista Turkmenistania ja Keski-Aasiaa koskevista päätöslauselmaesityksistä:
– B5-436/2003 Max van den Berg ja Richard Corbett PSE-ryhmän puolesta,
– B5-0440/03 Ole Andreasen ELDR-ryhmän puolesta,
– B5-0445/03 Bastiaan Belder EDD-ryhmän puolesta,
– B5-0446/03 Cristiana Muscardini UEN-ryhmän puolesta,
– B5-0449/03 Pernille Frahm ja Luigi Vinci GUE/NGL-ryhmän puolesta,
– B5-0450/03 John Bowis ja muut PPE-DE-ryhmän puolesta,
– B5-0452/03 Bart Staes ja muut Verts/ALE-ryhmän puolesta. 
Belder (EDD ).
    Arvoisa puhemies, nyt käsillä olevassa päätöslauselmassa ei syyttä nimitetä presidentti Nijazovin Turkmenistania "yhdeksi maailman pahimmista totalitaristisista valtiojärjestelmistä". Siksi minun oli tämän parlamentin jäsenenä hieraistava silmiäni hämmästyksestä huomatessani Ranskan presidentin Chiracin viittaavan tähän Turkmenbash-nimellä tunnettuun henkilöön sanoin "kaikkien turkmeenien isä" ja "paras ystäväni". Tämä tapahtui 13. lokakuuta Ašgabatissa Ranskan uuden suurlähettilään esittäessä valtuuskirjeensä.
Kirjeessään presidentti Nijazoville presidentti Chirac myös ilmaisi toiveen lujittaa ja tiivistää Ranskan ja Turkmenistanin välisiä lämpimiä suhteita. Ilmeisesti öljyyn ja maakaasuun liittyvät intressit menevät Pariisissa kaiken muun edelle. Verrataanpa sitä päätöslauselmaamme. Missä mahtaa olla se peräänkuulutettu yhteinen eurooppalainen ääni?
Samaan aikaan kun Euroopan unionin jäsenvaltiot keskustelevat länsimaiden kristillisestä perinteestä, joka on kiistaton tosiasia, Turkmenistanissa aidot kristityt saavat joka päivä pelätä henkensä puolesta. Heillä on varma tieto ja heitä lohduttaa, että Jumala huolehtii seurakunnastaan kaikkialla. Tämä ei kuitenkaan muuta miksikään sitä, että meillä on poliittinen vastuu heidän sortajiinsa nähden. Neuvosto ja komissio, ymmärtäkää, että teiltä vaaditaan toimia. 
Bowis (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, Euroopassa ja sivistyneen maailman kaikissa osissa on tänään torstai, mutta Turkmenistanissa on – ironisesti sanottuna – "oikeuden päivä". Turkmenistanilaisten elämästä on kyllä oikeudenmukaisuus kaukana, mutta turkmenistanilaisten oikeuksista tässä keskustelussa on nyt kuitenkin kyse.
Presidentti Nijazov alkoi kutsua itseään uudella nimellä. Hän nimesi viikonpäivät uudelleen. Hän antoi vuoden kuukausille nimet kansallissankareidensa mukaan aloittaen itsestään ja äidistään. Hän on rakentanut suurellisia palatseja ja pystyttänyt itseään esittäviä patsaita samaan aikaan kun hänen kansansa elää jatkuvasti köyhyydessä. Vuodesta 1985 hän on hallinnut maata tyrannina. Vuodesta 1999 hän on ollut elinikäinen presidentti. Viime vuoden marraskuussa häneen suunnatun hyökkäyksen jälkeen käynnistyivät ennennäkemättömän ankarat tukahduttamistoimet.
Tämän hetken Turkmenistanissa kidutus, vangitsemiset, vankilakuolemat sekä poliittinen ja uskonnollinen suvaitsemattomuus ovat arkipäivää. Lehdistö on vaiennettu, ihmisoikeusjärjestöjen toiminta on kielletty ja oppositio on pakotettu siirtymään ulkomaille. Päätöslauselmassamme luetellaan joukko nimiä. Vaadimme, että nämä henkilöt vapautetaan, heidän pahoinpitelynsä lopetetaan, jos he nyt vielä ovat hengissä, ja Punaisen Ristin sallitaan päästä heidän luokseen. He ovat kuitenkin vain osa koko totuudesta, joka on paljastettava. Uskoakseni juuri näin komissio aikoo tehdä.
Keski-Aasian valtuuskuntamme tehtäväkenttään kuuluvat kaikki Keski-Aasian maat ja Mongolia. Olimme viime toukokuussa Uzbekistanissa, tuossa kauniissa ja historiallisessa Tamburlainen maassa. Meidät toivotettiin tervetulleiksi, ja panimme merkille ihmisoikeustilanteen jonkinasteisen parantumisen ja halukkuuden avata ovia. Kuitenkin kaksi päivää lähtömme jälkeen Ruslan Sharipov pidätettiin.
Ruslan Sharipov on toimittaja, joka on kirjoittanut poliisin ja hallinnon korruptiosta. Hänet vangittiin syytettynä homoseksuaalisesta käyttäytymisestä, joka on maan rikoslain 120 artiklan mukaan rangaistava teko. Vangitseminen on kuitenkin ristiriidassa Uzbekistanin ratifioiman kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia koskevan kansainvälisen yleissopimuksen määräysten kanssa. Naamioituneet miehet kidnappasivat ja hakkasivat pahoin hänen julkisen puolustajansa Surat Ikramovin 28. elokuuta.
Syyskuussa Sharipov sai toimitetuksi julkisuuteen kirjeen, jossa hän väitti, että häntä oli pahoinpidelty ja että vankilassa poliisi ja vankilavirkailijat olivat uhkailleet häntä. Syyskuussa syytteitä lievennettiin, mutta ainoastaan lievennettiin. Häntä ei olisi saanut koskaan asettaa syytteeseen. Hänet olisi vapautettava nyt, ja pyydän komissiota puuttumaan tähän asiaan.
Ollessamme Uzbekistanissa tapasimme myös Yhdistyneen kuningaskunnan suurlähettilään Craig Murrayn. Hän on peloton diplomaatti, joka kertoi meille totuuden sellaisena kuin hän sen näki. Se ei ehkä ollut viisasta hänen kannaltaan, mutta hän toimi oikein. Hän sanoi 17. lokakuuta kokouksessa Taškentissa, että hän uskoo, että ihmisillä on synnynnäinen vaistomainen vapaudenkaipuu ja että vapaus ja demokratia toteutuvat luonnostaan kaikkialla, jos ihmisille vain annetaan niihin mahdollisuus. Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus ei hyväksynyt tätä eikä diplomaatti saanut asiasta kiitosta. Hallitus kutsui hänet kotiin puhutteluun. Pyydän komissiota esittämään Yhdistyneen kuningaskunnan hallitukselle diplomaattisen -säännön mukaisen haasteen ja palauttamaan tämän hyvän miehen virkaansa. Siitä hyötyvät sekä uzbekistanilaiset että heidän johtajansa, ja lisäksi brittiläisen diplomatian hyvä maine säilyy. 
Lagendijk (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, olemme nyt äänestämässä päätöslauselmasta, jonka sanoma on täysin selvä. Kuten muut kollegani ovat jo todenneet, Turkmenistan on "yksi maailman pahimmista totalitaristisista valtiojärjestelmistä". Muiden Keski-Aasian valtioiden tilanne on ehkä hieman parempi, mutta niissäkin ihmisoikeustilanne on kammottava. Tarkoittaako tämä, että Euroopan ei tarvitse välittää Keski-Aasiasta? Minun vastaukseni on "ei" – kahdesta syystä.
Ensimmäinen syy ovat strategiset tavoitteet. Tämän alueen huomiotta jättäminen ei käy päinsä. Ei ole Euroopan edun mukaista antaa valtioiden, jotka vievät maasta korruptiota ja epävakaisuutta siinä missä öljyä ja kaasua, pysyä edelleenkin tällaisina roistovaltioina.
On toinenkin syy, jonka jotkut kollegat jo mainitsivat. Se on tarve käydä kauppaa alueen suurista öljy- ja kaasuvaroista. Kuitenkin joidenkin poliitikkojen ja valitettavasti myös joidenkin Euroopan parlamentin jäsenten mielestä se merkitsee, että meidän pitäisi ennen kaikkea käydä kauppaa ja ainoastaan mainita ihmisoikeudet eikä missään tapauksessa kiinnittää niihin liikaa huomiota.
Meidän ei pitäisi toistaa menneisyyden virheitä. Tarvitsimme silloin öljyä Keski-idästä ja pysyttelimme hiljaa Saudi-Arabian ihmisoikeusloukkauksista. On totta, että Eurooppa tarvitsee öljyä ja kaasua myös tuolta alueelta, mutta se merkitsee samalla, että nuo maat tarvitsevat meitä. Tämä antaa meille tilaisuuden toimiessamme noiden maiden kanssa korostaa ihmisoikeustilannetta – nimenomaan parantaa sitä – ja vasta sen jälkeen puhua öljystä. Sanoisin EU:n Kosovon-politiikkaan viitaten, että eettisten periaatteiden olisi käytävä öljyn edellä. 
Maat (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, minun sanottavani täydentää sitä, mitä kollegani Bowis jo sanoi. Olemme molemmat Keski-Aasian valtuuskunnan jäseniä, ja on osittain hänen ansiotaan, hänen vahvan sitoutumisensa ansiota, että saimme tällaisen asian uudestaan esityslistalle.
Haluaisin aloittaa Turkmenistanista. Olen edelleen EU:n ja Turkmenistanin välistä uutta yhteistyösopimusta käsittelevä esittelijä. Parlamentti on yhdessä komission kanssa ilmoittanut, ettei se itse asiassa halua tehdä tätä sopimusta eikä keskustella siitä. Siihen on täysin perustellut syyt. Kuten kollega Bowis ja muut jäsenet ovat jo todenneet, nykytilanteessa on täysin selvää, että sikäläistä hallintoa on mahdoton hyväksyä. Samaan aikaan meidän on kuitenkin mietittävä, mitä voimme tehdä Turkmenistanin kansan hyväksi. Mielestämme parlamentin on kiireesti esitettävä vetoomus, että Punainen Risti voi taas kaikissa tapauksissa vierailla vankien luona, että yhteytemme kansalaisjärjestöihin säilyvät hyvinä ja että nämä kansalaisjärjestöt saavat noissa maissa taas jonkinlaisen toimintavapauden. Meidän on puolustettava nyt vangittuina olevia ihmisiä – myös poliitikkoja ja ihmisoikeusaktivisteja. Meidän on puolustettava uskonnonvapautta. On täysin järjenvastaista, että vain tietyllä islamin muodolla ja vain ortodoksisella kirkolla on yhä jonkinlaiset vapaudet tai joka tapauksessa yhä jonkinlainen suoja, kun taas kaikilta muilta ryhmiltä – sekä kristityiltä että ei-kristityiltä – tällainen suoja puuttuu. Tämä ei ole hyväksyttävää, koska ihmiset ja uskonto kuuluvat yhteen.
Toisista mainituista maista haluaisin tähdentää, että tämän vuoden keväällä keskustelimme myös Kazakstania koskevasta päätöslauselmasta. Se johti perinpohjaisiin keskusteluihin meidän valtuuskuntamme ja Kazakstanin parlamentaaristen valtuuskuntien kesken, ja moniin epäkohtiin saatiin parannuksia. Monet seikat tuottavat kuitenkin edelleen pettymyksen, ja näitä ovat oikeudenkäyntimenettelyt, lehdistönvapaus järjestäytymisoikeus. Toivon, että nämä Kazakstanin ensiaskeleet, jotka se on ottanut oikeaan suuntaan, eivät jää viimeisiksi, vaan että myös Euroopan unioni kohdistaa maahan lisäpainostusta tilanteen parantamiseksi.
Haluan esittää painokkaan vetoomuksen uuden yhteistyösopimuksen tekemiseksi Tadžikistanin kanssa. Onneksi komissio on myös parhaillaan valmistelemassa sopimusta tälle maalle, mikä on erittäin hyvä asia, koska meidän on pidettävä yllä läheisiä suhteita näiden maiden kanssa. 
Kollegani Bowis on jo kuvaillut Uzbekistanin tilannetta, eikä minulla ole mitään lisättävää.
Jäljelle jää Kirgisia. Nyt esillä olevassa päätöslauselmassa tuodaan aivan oikein esille lukuisia kritiikin aiheita. Samalla Kirgisia ansaitsee kuitenkin lämpimän tukemme, sillä se yrittää rakentaa demokratiaa vaihtelevin tuloksin, vaikka sillä ei ole luonnonvaroja eikä öljyä. Perusteltu kritiikki on aivan paikallaan, mutta vieläkin tärkeämpää on tuki silloin, kun sitä tarvitaan. Haluan myös ilmaista komissiolle toiveeni, että kun tulevina vuosina on kyse Keski-Aasiasta, Euroopan unioni antaisi hieman lisätukea erityisesti tällaiselle maalle, jolla ei ole öljyä eikä luonnonvaroja. 
Lamy,
   . Arvoisa puhemies, Euroopan komissio on juuri puhuneiden parlamentin jäsenten tavoin huolissaan siitä, että Turkmenistan ei noudata ihmisoikeuksia eikä demokraattisia velvoitteitaan, olipa sitten kyse poliittisten vankien ilmeisen epäoikeudenmukaisista oikeudenkäynneistä, näiden vankien yleisesti tiedossa olevasta pahoinpitelystä tai esimerkiksi uskonnonvapauteen kohdistuvista vakavista hyökkäyksistä, joista meillä on samanlaisia tietoja kuin teillä.
Analyysimme on sen vuoksi samanlainen: ihmisoikeuksien kunnioittamista koskeva tilanne on vakava. Tästä tilanteesta huolimatta on tärkeää pitää yllä vuoropuhelua Turkmenistanin kanssa, jotta vältetään maan täydellinen eristäminen. Mielestämme nykyoloissa tämä saattaisi vain entisestään heikentää ihmisoikeuksien noudattamista, joka on meille erittäin tärkeä tavoite. 
Muiden juuri mainitsemienne Keski-Aasian maiden – Kazakstanin, Kirgisian ja Uzbekistanin – osalta korostamme jatkuvasti sekä EU:ssa että jäsenvaltioissa, että kansainvälisiä ihmisoikeussopimuksia on noudatettava, ja huolehdimme siitä kumppanuus- ja yhteistyösopimusten yhteydessä.
Toimimme samoin kahdenvälisissä suhteissa unionin ja näiden maiden välillä, ja olemme toimineet tällä tavoin julkisesti kaikkien näiden Keski-Aasiaa koskevien demokratiaongelmien käsittelemiseksi. Olemme olleet yhteistoiminnassa muiden kanssamme tässä asiassa työskentelevien kansainvälisten elinten, kuten Yhdistyneiden Kansakuntien, Etyj:n tai ihmisoikeustoimikunnan kanssa. Olemme sen vuoksi ehdottomasti samaa mieltä niistä huolenaiheista, jotka on juuri ilmaistu täällä ja tuotu esille päätöslauselmaesityksessä. 
Puhemies.
   Yhteiskeskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan keskustelujen päätyttyä. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista Nepalia koskevista päätöslauselmaesityksistä: 
– B5-0435/03 Gerard Collins UEN-ryhmän puolesta,
– B5-0437/03 Hannes Swoboda ja Maria Carrilho PSE-ryhmän puolesta,
– B5-0439/03 Astrid Thors ELDR-ryhmän puolesta,
– B5-0448/03 Pedro Marset Campos GUE/NGL-ryhmän puolesta,
– B5-0451/2003 Thomas Mann PPE-DE-ryhmän puolesta,
– B5-0453/2003 Reinhold Messner ja muut Verts/ALE-ryhmän puolesta. 
Stihler (PSE ).
    Arvoisa puhemies, tulitauon äskettäinen rikkoutuminen Nepalissa ja sitä seurannut väkivalta ovat johtaneet suunnattomiin ihmishenkien menetyksiin ja loukkaantumisiin. Kestävään rauhaan pääsy Nepalissa, avoimen ja demokraattisen yhteiskunnan luominen ja kaikkien kansalaisten kehityksen ja hyvinvoinnin turvaaminen edellyttävät, että kaikki osapuolet kunnioittavat 19. tammikuuta sovittua aselepoa ja menettelysääntöjä, jotka sekä maolaiset kapinalliset että hallitus allekirjoittivat 13. maaliskuuta 2003. Eilinen ilmoitus, jonka mukaan maolaiset kapinalliset eivät enää tee poliittisia murhia tai tuhoa julkisia laitoksia tai infrastruktuureja, on laiha lohtu. On surullista, että 211 ihmistä on menettänyt henkensä tulitauon rikkoutumisen jälkeen. Meidän on huolehdittava siitä, että tuemme ja edistämme demokratiaa ja oikeusvaltioperiaatetta Nepalin kaltaisissa maissa. Äskettäin Katmandussa avattu Euroopan komission toimisto vauhdittaa EU:n ja Nepalin välisten suhteiden ja yhteistyön vahvistamista toivotulla tavalla. Meidän on huolehdittava siitä, että teemme paikan päällä kaiken voitavamme auttaaksemme niitä, jotka kärsivät levottomuuksista suoraan tai välillisesti.
Meidän on lisättävä taloudellista apuamme Nepalille ja varmistettava, että päätavoite on köyhyyden poistaminen sekä yleisten terveys- ja koulutuspalveluiden järjestäminen. EU:n Nepalille antama kehitysapu on vastakin suunnattava kokonaisuudessaan näiden konfliktien perimmäisten syiden poistamiseen. Komission on tehtävä Nepalissa työtä konfliktin kaikissa vaiheissa, mikä tarkoittaa yhtä lailla humanitaarisen avun toimittamista kärsiville kuin huolehtimista konfliktien ratkaisuun ja estämiseen suunnattujen ohjelmien käynnistämisestä, jotta enempi väkivalta voidaan estää.
Pidän myönteisenä päätöslauselmaan sisältyvää kehotusta nimittää Nepaliin EU:n erityisedustaja. Tällainen edustaja voisi pyrkiä varmistamaan, että Bhutanin pakolaisleireille toimitetaan apua. UNHCR:n päätös lopettaa vähitellen näiden leirien avustaminen on huolestuttava, ja se tulee aikaan, jolloin Nepal tarvitsee jatkuvaa tukea, joten tukea ei tule ainakaan vähentää. Vaikka Nepal on vuosien mittaan antanut turvapaikan monille tiibetiläisille ja bhutanilaisille pakolaisille, 18:n tiibetiläisen maasta karkottaminen joitakin kuukausia sitten on huolestuttava käänne. Kaikkien pakolaisten hyvinvointi on taattava. Nepaliin saadaan rauha vain demokraattisen prosessin kautta. EU:n olisi annettava tukensa tälle prosessille ja autettava nepalilaisia rakentamaan parempaa tulevaisuutta. 
Mann, Thomas (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, 29. tammikuuta tänä vuonna Nepalissa hallituksen ja maolaisten kesken solmittu tulitauko kesti ainoastaan seitsemän kuukautta. Vielä maaliskuussa osapuolille annettiin menettelysäännöt, minkä jälkeen kapinallisjohtajia vapautettiin vankeudesta. Käytiin kolme neuvottelukierrosta, joiden tuloksena maolaiset luopuivat vaatimasta monarkian lakkauttamista. Hallitus esitti valtiojärjestelmän uudistamissuunnitelman, jonka suuntaviivat ja tavoitteet minulla on nyt kädessäni. Sisällöltään toimenpidekokonaisuus on merkittävä: siihen kuuluvat pyöreän pöydän kokoukset, joihin osallistuvat kaikki osapuolet, niin ikään pian järjestettävät kansallisen parlamentin vaalit, uudet alueelliseen itsehallintoon perustuvat rakenteet, markkinatalouden luominen sekä etnisten ryhmien ja vammaisten työllisyyttä ja koulutusta koskevien oikeuksien toteuttaminen.
Maolaiset kuitenkin rikkoivat tulitauon elokuussa 2003. Sen jälkeen 300 ihmistä on menettänyt henkensä – yksistään viime viikonloppuna kuoli 25 henkeä. Pelottelu, kiristys, kiivaat taistelut ja murhat ovat tulleet Nepalissa osaksi arkipäivää. Ensimmäistä kertaa on nyt siepattu ulkomaalaisia ja ammuttu kohti matkailijoita. Tilanne käy aina vain järkyttävämmäksi tässä maassa, joka on paljolti riippuvainen matkailusta. Euroopan kansanpuolueen ryhmä vaatii maolaisia saattamaan tulitauon uudelleen voimaan lopullisesti ja palaamaan neuvottelupöytään. Jos osapuolet tarvitsevat ulkopuolista välittäjää, Euroopan unioni on ilmeisen pätevä hoitamaan tätä tehtävää sen laajan luottamuksen perusteella, jota me eurooppalaiset nautimme kaikkialla Kaakkois-Aasiassa.
Vaadimme sen vuoksi neuvostoa nimittämään Nepaliin erityissuurlähettilään. Arvoisa komission jäsen Lamy, komission on näin jatkettava EU:n ja Nepalin välisten suhteiden vahvistamista. Ensimmäinen tärkeä askel olisi uuden Katmandun toimiston henkilökunnan lisääminen. Sisällissodan lopettaminen on luonnollisesti ensisijainen tavoite, mutta ihmisoikeuksien noudattamista ei saa kuitenkaan missään oloissa laiminlyödä. On kehitettävä demokratiaa, vietävä läpi uudistuksia, jotka kansalaiset voivat hyväksyä, ja kunnioitettava vähemmistöjä. Tämä koskee erityisesti bhutanilaisia pakolaisia pakolaisleireillä, joilla suhteista Etelä-Aasian alueellisen yhteistyön järjestöön (SAARC) vastaava Euroopan parlamentin valtuuskunta vieraili ja joiden rahoitusta UNHCR ei ilmeisesti enää turvaa. 
Vähemmistöihin kuuluvat myös Tiibetistä tulevat pakolaiset, joiden on henkensä säilyttääkseen jätettävä kotimaansa ja jotka matkalla Intiaan kulkevat Nepalin poikki. Tietojeni mukaan 18:n tiibetiläisen luovuttaminen kiinalaisille oli poikkeustapaus – toivokaamme, että se myös pysyy sellaisena. Nepalin hallituksen on taattava, että karkotukset estetään. Kaikille Bhutanista ja Tiibetistä tuleville pakolaisille on taattava kansainvälisten ihmisoikeussopimusten antama suoja.
Maes (Verts/ALE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, Nepalin kansa on vuosisatojen ajan joutunut kokemaan köyhyyttä ja kärsimään julmasta kastijärjestelmästä, ja maassa on ollut hallitus, joka ei ole kyennyt tarjoamaan mitään ratkaisuja. Tämä on antanut otolliset lähtökohdat maolaisten kapinoinnille, jonka yhteydessä 7 000 ihmistä on menettänyt henkensä. Tämän vuoden tammikuussa sovittiin tulitauosta, joka päättyi elokuussa, mutta neuvottelut päättyivät sitten välittömästi. Sen jälkeen – jälleen käytettävissäni olevien lähteiden mukaan – on kuollut yli 800 ihmistä, enimmäkseen maolaisia, köyhiä maanviljelijöitä ja kylien asukkaita. Viimeisin väkivaltaisuus on neljän opiskelijan kuolema maolaisten ja armeijan välisessä ristitulessa.
Nepalin hallitus saa mittavia asetoimituksia Yhdysvalloilta, apua Intialta, sotilaallista apua Yhdistyneeltä kuningaskunnalta ja muilta mailta sekä asetoimituksia Belgialta, joka peräti muutti aselakiaan voidakseen toimittaa näitä aseita. Yli puolet niistä tuloista, joilla maa selviytyy, on ulkomaista apua. Hallitus on vailla minkäänlaista demokraattista oikeutusta, valta on kuninkaalla ja armeijalla. Noiden asetoimitusten ansiosta hallitus on nähtävästi päättänyt lopettaa vuoropuhelun ja valita niin sanotun sotilaallisen ratkaisun. Se tarkoittaa kapinallisten ja niin sanottujen kapinallisten – köyhien kyläläisten – tukahduttamista asevoimin. Ihmisoikeuksia poljetaan eikä rangaistuksia tarvitse pelätä, kuten Yhdistyneen kuningaskunnan edustaja Sir Jeffrey James totesi itse paikalla. On käytettävä kaikki mahdolliset keinot, jotta osapuolet saadaan takaisin neuvottelupöydän ääreen. Asetoimitukset on lopetettava. Ne, joiden mielestä ratkaisuun voitaisiin päästä aseiden avulla, saavat varmasti nähdä maan täydellisen tuhoutumisen. Yhä enemmän lapsia huijataan jättämään kotinsa ja ryhtymään lapsisotilaiksi, yhä enemmän maanviljelijöitä ammutaan kuoliaiksi pelloillaan ja tappaminen lisääntyy ylipäätään. Samalla kansa on täysin tuskastunut tilanteeseen.
Meillä on nyt siellä lähetystö. Ryhdymmekö nyt todella tekemään jotakin, ja käytämmekö voimamme niin, että rauha saadaan jälleen aikaan? Vai jatkammeko avun antamista yhdellä kädellä ja aseiden toimittamista toisella, samalla kun suljemme silmämme siltä, että hallitus luonnollisesti käyttää saamansa rahat näiden aseiden maksamiseen? Millaista tekopyhää peliä pelaammekaan. 
Lamy,
   . Arvoisa puhemies, komissio pitää myönteisenä ja arvostaa parlamentin aloitetta antaa päätöslauselma lähes kaksi kuukautta sen jälkeen kun Nepalissa oli yllättäen epäonnistuttu rauhanneuvotteluissa, jotka – kuten kollega Maes juuri sanoi – olivat alkaneet tämän vuoden tammikuussa solmitun aselevon jälkeen.
Kuten tiedämme, kestävästä ratkaisusta ei ole valitettavasti päästy yksimielisyyteen. Mielestämme poliittisten puolueiden ja kansalaisyhteiskunnan on oltava tiiviimmin mukana rauhanprosessissa. Muussa tapauksessa luottamuksen palauttamiseen ei ole mitään todellista mahdollisuutta. Tämä näyttää olevan välttämätön ehto sille, että kansa saadaan tukemaan rauhanneuvotteluja, ja haluamme antaa tukemme pyynnölle järjestää pyöreän pöydän neuvottelut, joissa puolueet ja kansalaisyhteiskunta olisivat laajalti edustettuina ja joiden avulla voitaisiin päästä eteenpäin etsittäessä ratkaisua tähän kriisiin. Tässä vaiheessa olemme kuitenkin sitä mieltä, että mitkään lisätoimet, kuten suora välitysmenettely rauhanprosessissa, eivät ole tarkoituksenmukaisia niin kauan kuin ne eivät perustu eri osapuolten laajaan yksimielisyyteen.
Mainitsitte puheenvuoroissanne pakolaisten tilanteen. Arvioimme, että pakolaisia on noin 100 000. Pidämme valitettavana, että näiden pakolaisten tarkistusmenettelyssä on edistytty hitaasti. Aiomme vastakin huolehtia leirien tarpeista ja tukea pakolaisasiain päävaltuutettua hänen tehtävässään, jotta voimme auttaa näiden pakolaisten palauttamisessa ja sijoittamisessa.
Monet teistä korostivat tarvetta lisätä Katmandun toimistomme henkilöstöä. Olemme valmiit tekemään niin, mutta tietenkin talousarviomme rajoissa, joista päättää oleellisilta osin parlamentti, kuten hyvin tiedätte.
Lopuksi asekauppaa koskevaan kysymykseen. On nähdäksemme ilmeistä, ettei ole toivoakaan, että tähän konfliktiin olisi aseellinen tai sotilaallinen ratkaisu. Tarkkailemme jatkossakin erityisen valppaina asevientiä koskevien menettelysääntöjen noudattamista. Kuten tiedätte, tähän tarkkailuun liittyy erityisvelvoitteita, jotka koskevat myös jäsenvaltioitamme. 
Posselt (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, olen iloinen, että kollega Stihler käytti puheenvuoron ja että sosiaalidemokraattisia kollegoja on nyt taas läsnä, sillä olemme käsitelleet kahta tärkeää ihmisoikeuksiin liittyvää aihetta ilman, että parlamentin toiseksi vahvin poliittinen ryhmä on sanonut asiasta mitään. Minä jo pelkäsin, että ryhmää ei ole enää olemassakaan tai että se on luopunut ihmisoikeuspolitiikasta. Haluaisin vain kysyä, että jos he eivät enää tarvitse puheaikaansa, onko työjärjestyksen mukaan mahdollista siirtää se tulevaisuudessa tarvittaessa meidän ryhmällemme? Olisimme siitä hyvin kiitollisia. 
Puhemies.
   Hyvä jäsen Posselt, ei ole vaaraa, että läsnäolonne jäisi huomaamatta.
Yhteiskeskustelu on päättynyt.(1) 

Puhemies. –
   Esityslistalla ovat seuraavana äänestykset.(1)
Äänestykset ovat päättyneet.
Patakis (GUE/NGL ),
    Emme ole yhtä mieltä mietinnöstä seuraavista syistä:
Ensimmäinen syy on, että ehdotetuilla toimilla pyritään suojelemaan ja vahvistamaan EU:n yhteistä kalastuspolitiikkaa, josta me olemme eri mieltä, koska se asettaa tuotannolle rajoituksia, jotka koskettavat pääasiassa pieniä ja keskisuuria kalastuksen harjoittajia erityisesti sellaisessa maassa kuin Kreikka. Lisäksi meitä vaaditaan tukemaan täysin mahdotonta tarkastusjärjestelmää, jossa tarkastaja ja tarkastettava ovat yksi ja sama. 
Toinen syy on, että lyhyen aikavälin toimintasuunnitelma ja ennen kaikkea yhteisen tarkastus- ja valvontaorganisaation luominen ovat toimia, joilla kalastusala liitetään yhä voimakkaammin EU:hun, mikä merkitsee yhä suurempia rajoituksia kansalliselle kalastuspolitiikalle ja kansallisille toimille, jotka ottavat huomioon kansalliset erityispiirteet ja vaatimukset. Ehdotettu yhteinen tarkastusorganisaatio herättää samalla useita epäilyksiä, sillä sen mukana nousee lisäksi esille kysymys kansallisesta itsemääräämisoikeudesta jäsenvaltioiden aluevesillä. 
Bordes ja Cauquil (GUE/NGL ),
   . Äänestimme tyhjää niin tätä kuin kahta muutakin kalastusta koskevaa mietintöä koskevassa äänestyksessä. Kannatamme tietenkin kalakantojen elvyttämistä, erityisesti sitä, että elvytetään turskakantoja, jotka ovat uhanalaisia, kuten toisessa tässä istunnossa keskusteltavana olevassa mietinnössä korostettiin. Emme kuitenkaan luota tässä sen enempää EU:n toimielimiin kuin jäsenvaltioihinkaan. 
Toisinaan tämä näkyy häilyvinä toimina, ja yhdessä mietinnössä vahvistetaan, että useat Euroopan unionin jäsenvaltiot ovat pilanneet nämä toimet, minkä vuoksi joidenkin kalalajien kannat vähenevät koko ajan huomattavasti. Toisinaan se johtaa toimiin, joiden esitetään olevan luonnonsuojelun vuoksi välttämättömiä, mutta joiden pääasiallinen, ellei ainoa vaikutus on, että hätyytetään ihmisiä, tässä tapauksessa kalastuksesta elantonsa saavia. Meidän olisi muistettava, että tämä tapahtuu ilman, että yhdelläkään todella suurista varustamoista olisi mitään pelättävää. Pikemminkin päinvastoin, kuten tässä istunnossa esitetty kalastuslaivastojen monivuotisia ohjausohjelmia koskeva arviointi osoittaa.
Mitä hyötyä on ympäristön säilymisestä, jos hintana on onnettoman tilanteen tuottaminen työstään elantonsa saaville ihmisille, tai ainakin suurimmalle osalle heistä?
Ribeiro e Castro (UEN ),
   . Jos komissio haluaa koota kaikki kansalliset tarkastus- ja valvontaresurssit yhteisön kalastuksenvalvontavirastoon ja luoda siten yhtenäisen valvontamenettelyn sekä perustaa yhteisen tarkastusorganisaation, sen olisi myös määriteltävä selvästi sekä yhteisön että jäsenvaltioiden toimivalta, kuten esittelijä korostaa. Tämä määrittely on erittäin tärkeä, koska tähän saakka voimassa olleen periaatteen mukaan kalastuksen valvonta on jäsenvaltioiden vastuulla.
Kun pidetään mielessä komission ehdotusten laajakantoiset oikeusvaikutukset – on muistettava, että yhteisen kalastuspolitiikan valvonta ja seuranta voidaan joissain tapauksissa varmistaa sotilaallisin keinoin – ja niiden erittäin suuret kustannukset, esittelijän ehdotus, jonka mukaan tästä ehdotuksesta olisi tehtävä yhdessä jäsenvaltioiden kanssa toteutettavuustutkimus, on myös arkaluonteinen. Kuten useat jäsenvaltiot, asiantuntijat ja organisaatiot väittävät, tässä tutkimuksessa olisi tarkasteltava vaihtoehtoisia malleja yhteisön yhteistyölle tällä alalla. 
Kuten esittelijäkin korostaa, ensisijaisena tavoitteena olisi pidettävä myös sitä, että alan edustajat saadaan osallistumaan päätöksentekoprosessin eri vaiheisiin.
Lopuksi haluan toistaa, että on ehdottomasti tarpeen luoda yhdellä kertaa perusteellinen oikeudellisesti riippumaton yhteinen kalastuspolitiikka, koska jostain syystä perustamissopimuksissa on tähän saakka ollut maininta yhteisestä kalastuspolitiikasta vain maataloustuotteiden ja yhteisen maatalouspolitiikan yhteydessä. 

Patakis (GUE/NGL ),
    Vaikka hyväksymmekin, ettei kalastuslaivastoa ole onnistuttu vähentämään tavoitteiden mukaisesti – mikä ei päde esimerkiksi Kreikkaan, jossa sekä laivasto että kalastus ovat vähentyneet ja vastaavasti tuonti ja vesiviljely lisääntyneet – meillä ei ole mitään syytä valittaa monivuotisten ohjausohjelmien epäonnistumista. Näin siksi, että näillä ohjelmilla alettiin esimerkiksi Kreikassa rajoittaa pientä ja keskisuurta kalastusta, mikä johti kalastuksen vähenemiseen, kalastuksen kauppataseen heikentymiseen ja onnettomiin seurauksiin rannikkoalueiden asukkaille.
Olemme kyllä samaa mieltä laivaston kalastuskapasiteetin valvontatoimista, mutta emme ole sitä mieltä, että ne pitäisi hoitaa osana yhteistä kalastuspolitiikkaa, kuten monivuotisissa ohjausohjelmissa on esitetty. Sen sijaan välttämättömät järjestelyt olisi mielestämme annettava kunkin jäsenvaltion vastuulle ja toimet olisi mukautettava sellaisiin muun muassa kalakantojen tilannetta koskeviin ajankohtaisiin tieteellisiin tietoihin, joita FAO:n kaltaiset muut virastot toimittavat. Missään tapauksessa emme suostu luovuttamaan tätä tehtävää ylikansallisille elimille kuten EU:lle, koska sen politiikalla on taipumus myös kalastusalalla lujittaa entisestään suurimittaista liiketoimintaa muun muassa pakottamalla pienet ja keskisuuret kalastusyritykset lopettamaan toimintansa ja romuttamaan alukset sekä suosimalla vesiviljelyä. 
De Roo (Verts/ALE ),
   .  Liikakalastus Euroopan vesillä on saanut nyt tutkijat ehdottamaan turskakalastuksen kieltämistä kokonaan ja tiukkojen pyyntirajojen määrittämistä muille kalalajeille kuten punakampelalle. Tähän saakka 15 kalastusministerin joulukuisissa vuosikokouksissa tutkijoiden varoitukset ovat kaikuneet kuuroille korville. Tulos on, että meitä uhkaa samanlainen tilanne kuin kymmenen vuotta sitten Kanadan rannikon edustalla (Newfoundland). Näillä vesillä turska kalastettiin olemattomiin, eikä tältä alueelta tavata turskaa vielä kymmenen vuoden jälkeenkään. Tätä Itä-Kanadan kalastusyhdyskunnat eivät kestäneet.
EU on yrittänyt vuosien ajan supistaa Euroopan kalastuslaivaston kapasiteettia. Tämä supistaminen kuitenkaan toteutunut käytännössä. Euroopan liikakalastusongelmia siirretään maailman muihin osiin, sillä yhä useammat eurooppalaiset kalastajat köyhdyttävät muiden maanosien kalakantoja.
Kaikki alkoi muutama vuosi sitten Irlannissa, kun supertroolari piti poistaa käytöstä. Tämän sijaan alus purjehtii nyt Panaman lipun alla kehitysmaiden vesillä ja on täsmälleen saman irlantilaisyrityksen omistuksessa.
Alankomailla on nyt kolme suurta supertroolaria, joita ei ole poistettu käytöstä. Nämä alukset köyhdyttävät nyt kalakantoja Alankomaiden lipun alla Länsi-Afrikan rannikon edustalla. Tuhannet afrikkalaiset pienkalastajat jäävät ilman saaliita, ja pian myös Länsi-Afrikan rannikon edustalta pyydetyt saaliit pienenevät. Alankomaiden hallituksen reaktio on luultavasti lähettää nämä supertroolarit vielä kauemmaksi. Tutkijoiden varoituksia maailmanlaajuisesta liikakalastuksesta ei oteta vakavasti. Tämä koskee sekä Alankomaiden hallitusta että Euroopan komissiota.
Vuosi sitten (syyskuussa 2002) Johannesburgissa pidetyssä kestävän kehityksen huippukokouksessa Alankomaiden ja Euroopan viranomaiset tekopyhästi allekirjoittivat julistukset, joiden mukaan maailmanlaajuisen liikakalastuksen on loputtava vuoteen 2010 mennessä. Todellisuudessa Alankomaiden ja Euroopan viranomaiset ovat siirtämässä Euroopan vesillä harjoitettavan liikakalastuksen aiheuttamat ongelmat kehitysmaihin.
Maailman valtameret kalastetaan tyhjiksi pää pensaassa. En voi ajatella muutakaan tapaa sanoa tätä lyhyesti. 
Wieland (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, en halua pitkittää käsittelyä, mutta lienette huomanneet, että huudosta "Check 16" on tullut parlamentissa jatkuva pilanaiheMuistanette tapauksen, jonka yhteydessä – vaikka te olette kyllä minun puheelleni väärä osoite – pyysin viime istuntojakson aikana parlamentin sihteeristöä kiinnittämään huomiota niihin olosuhteisiin, joissa äänestys tarkistetaan, jos yksi tai useampi jäsen vaatii tarkistamista. En ole saanut sihteeristöltä edelleenkään mitään ilmoitusta asiasta. Puhumme usein parlamentin arvokkuudesta, mutta siihen kuuluu myös se, että sihteeristö antaa meille vastauksen tähän kysymykseen.
Puhemies.
   Tähän asiaan sovellettavat säännöt selvästikin sisältyvät jo työjärjestyksen 19 artiklaan. Pyydän kuitenkin puheenjohtajakokousta antamaan teille vastauksen.(2) 

Puhemies.
   Julistan Euroopan parlamentin istuntokauden keskeytetyksi.
(Istunto päättyi klo 17.10.) 
