Istuntojakson avaaminen
Puhemies
Julistan Euroopan parlamentin 14. maaliskuuta 1997 keskeytetyn istuntokauden uudelleen avatuksi.

Pöytäkirjan hyväksyminen
Puhemies
Eilisen istunnon pöytäkirja on jaettu.
Onko huomautettavaa?

Rosado Fernandes
Arvoisa puhemies, ennen kuin aloitamme tämän istunnon, haluaisin kertoa poliittisesta välikohtauksesta, joka ei minusta ollut kovin miellyttävä. Kysymys on jäsen Martensista, joka väitti Lissabonissa, että puolue, jonka kanssa minä olen yhteistyössä, on äärioikeistolainen puolue.
Haastattelussa, joka ilmestyi 29. maaliskuuta, jäsen Martins syytti CDS-kansanpuoluetta äärioikeistolaiseksi. Teen yhteistyötä tämän puolueen kanssa riippumattomana, ja kollegani Girão Pereira ja Celeste Cardona kuuluvat tähän puolueeseen. Miksi tällainen syytös? Vastaus on yksinkertainen: koska uskalsimme kannattaa Maastrichtin sopimusta kansanäänestyksessä Portugalissa. Tämä rikos ei ollut kovin suuri.
Tällä kriittisellä hetkellä tämä puolue karkotettiin Euroopan kansanpuolueen ryhmästä, kun Martens meni Lissaboniin tekemään tämän likaisen työn epäkristillisesti uhkaillen ja karkottaen eriävän mielipiteen vuoksi...
(Puhemies keskeytti puhujan.)

Puhemies
Rosado Fernandes, kyseessä ei ole esityslistan mukainen kohta eikä henkilökohtainen asia, koska asia on tapahtunut Euroopan parlamentin ulkopuolella. 108 artiklassa tarkoitetaan ongelmia, jotka liittyvät henkilökohtaisiin vihjailuihin parlamentissa mutta ei poliittisiin keskusteluihin, joita käydään parlamentin ulkopuolella.
Suonette anteeksi, arvoisa jäsen, mutta en voi antaa sallia tässä yhteydessä tämän tyyppistä puheenvuoroa. Velvollisuutena on keskeyttää tämä puheenvuoro, koska se aiheuttaisi muita henkilökohtaisia puheenaiheita ja koska kysymyksessä ei ole tämänpäiväisen esityslistan mukainen aihe eikä asia koske edes työjärjestyksen mukaisia aiheita. Olen pahoillani, mutta näin on asian oltava!

Rosado Fernandes
... (ilman mikrofonia) tämä on henkilökohtaista meille kaikille. Katson, että olen aina välttänyt henkilökohtaisia hyökkäyksiä, minulla ei ole tapana tehdä sellaista, ja haluaisin...
Katson, että henkilökohtaiset hyökkäykset ovat tyypillisiä meidän demokratiamme rappeutumisessa, se on tyypillistä niille, jotka haluavat peitellä esimerkiksi siirtymisiä sosiaalidemokraattisesta ryhmästä Euroopan kansanpuolueen ryhmään...
(Puhemies keskeytti puhujan.)
Puhemies
Olen pahoillani, Rosado Fernandes, tämä ei ole henkilökohtaista. Olkoonkin kysymys poliittisista mielipiteistä, mutta tämä ei siitä huolimatta ole oikea hetki eikä tämä ole asia, jota pohditaan työjärjestyksen perusteella. Suokaa anteeksi, mutta te ette saa puheenvuoroa.

Balfe
Arvoisa puhemies, haluan vain huomauttaa jäsenille, että paperit läsnäololistan allekirjoittamista varten ovat jälleen istuntosalissa.
Toivon, että jäsenet kertovat tästä kollegoilleen, jotka saattavat harhailla etsimässä papereita.

Puhemies
Kiitos, Balfe. Tiedätte, että tämä on kvestorien kokouksen aloite, joka on ratkaistu mahdollisella ja vähiten epämukavalla tavalla.
(Parlamentti hyväksyi pöytäkirjan.)

Graefe zu Baringdorf
Arvoisa puhemies, käyttäisin puheenvuoron esityslistasta ja puhemieskonferenssin työstä työjärjestyksen 28 artiklan mukaisesti: Valitettavasti parlamentti ei ole vieläkään perustanut valvontavaliokuntaa, joka seuraisi BSE-tutkintavaliokunnan vaatimusten toimeenpanoa. Useista maatalousvaliokunnan päätöksen perusteella lähetetyistä kirjeistä huolimatta ette ole antanut meille vielä vastausta. Tästä vuodesta 1. huhtikuuta alkaen on täytynyt toimeenpanna asetus, joiden mukaan eläinten ruhoja käsittelevien laitosten on toimittava tiettyjen laatukriteerien mukaan. Näin ne eivät kuitenkaan tee! Tämän parlamentin pitäisi saattaa nyt myös komissiossa voimaan tämä vaatimus, joka oli yksi päävaatimuksista. Tämä ei kuitenkaan ole mahdollista, koska valiokunta ei ole vielä aloittanut toimintaansa. Minulla on tunne, että tämän valiokunnan asettamista viivästytetään, ja sitä viivästyttää nimenomaan eräs ryhmä vaalitaktisista syistä.
Me emme voi pitää tämän parlamentin mainetta vähemmän tärkeänä kuin yhden jäsenvaltion vaalitaktisia näkökohtia! Siksi haluaisin pyytää teitä viemään valiokunnan perustamista eteenpäin, jotta parlamentti voi tehdä oman työnsä.

Puhemies
Graefe zu Baringdorf, vetoatte työjärjestyksen 28 artiklaan. Mutta 28 artikla sallii puhemiehistön toimintaa koskevat kirjalliset kysymykset, ei suullisia. Puhemiehistö on jo tutkinut asiaa, johon viittaatte ja tekee siitä päätöksen parhaana pitämänään ajankohtana. Asiaa on käsitelty viimeisessä kokouksessa, koska se ei ole aikaisemmin ollut mahdollista. Puhemiehistöllä on paljon asioita käsiteltävänään. Se päättää asiasta torstaina, jos aika on kypsä päätökselle, tai muussa tapauksessa mahdollisimman pian.

Green
Arvoisa puhemies, Graefe zu Baringdorf on esittänyt muutamia kommentteja. Hänellä ei ollut rohkeutta sanoa, mitä hän todellisuudessa tarkoitti: hän puhui eräästä tietystä maasta.
Parlamentin brittijäsenenä ja sosialistiryhmän johtajana haluan tehdä täysin selväksi, että kirjoitin muutama päivä sen jälkeen, kun BSE-tautia käsittelevä väliaikainen tutkintavaliokunta oli jättänyt selontekonsa ja pyysin, että seurantavaliokuntaa olisi käsiteltävä välittömästi.
Mikäli hän viittaa ryhmääni, meillä ei ole ollut pienintäkään aikomusta jättää sitä pois esityslistasta.

Puhemies
Green, ei ole ollut teitä tai ryhmäänne koskevaa viittausta, joten tuollainen lausuma ei ollut tarpeellinen.

Martens
Arvoisa puhemies, oletan, että puhemiehistön päätöksestä tehdyn ilmoituksen pohjalta seuraavassa istunnossa tullaan päättämään tästä väliaikaisesta komiteasta.

Puhemies
Se on pyrkimykseni. Asiasta päättäminen riippuu teistä, ryhmien puheenjohtajista.

Käsittelyjärjestys
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana käsittelyjärjestys.
Puhemieskonferenssin työjärjestyksen 95 artiklan mukaisesti laatiman esityslistaluonnoksen lopullinen versio on jaettu, siihen on ehdotettu tai liitetty seuraavat muutokset:

Theato
Arvoisa puhemies, haluaisin muistuttaa siitä, että talousarvion valvontavaliokunta on hyväksynyt nämä mietinnöt täysin asianmukaisesti, ja olen erittäin pahoillani siitä, että neuvosto ei ole pystynyt antamaan lausuntoaan asianmukaisessa määräajassa ja pakottaa meidät siten erottamaan nämä kaksi mietintöä yleisestä vastuuvapauden myöntämisestä ja siirtämään ne huhtikuun II istuntoon. Tämä on muuten viimeinen ajankohta, jolloin voimme keskustella vastuuvapaudesta ja tehdä päätöksen, sillä talousarvioasetuksen mukaan meidän on myönnettävä vastuuvapaus huhtikuun loppuun mennessä tai antaa lausuntomme vastuuvapaudesta täysistunnossa.
Haluan tehdä tämän nyt hyvin selväksi ja olen hyvin pahoillani siitä, että meidän on tehtävä nyt näin.

Puhemies
Paljon kiitoksia, Theato. Toivon, että neuvosto on pannut tämän huomautuksen merkille.

Puhemies
Euroopan yhtyneen vasemmiston konfederaatioryhmä - Pohjoismaiden vihreä vasemmiston ryhmäpuheenjohtaja on pyytänyt, että esityslistaan lisätään neuvoston ja komission julkilausuma Renaultin Vilvoorden tehtaan sulkemisesta.
Neuvosto on ilmoittanut, että se ei tule omasta puolestaan antamaan mitään julkilausumaa, koska sen käsityksen mukaan asia ei kuulu sen toimivaltaan. Komissio olisi valmis sen antamaan keskiviikkona, vaikka keskiviikkona siitä aiheutuisi melko paljon ongelmia, koska sen päivän esityslistalla on jo melko paljon asioita. Mutta tämän asian luonnollisesti päätätte te.
Euroopan yhtyneen vasemmiston konfederaatioryhmä - Pohjoismaiden vihreä vasemmisto -ryhmän jäsen Moreaulla on puheenvuoro pyynnön perustelemiseksi.

Moreau
Arvoisa puhemies, Renault'n Vilvorden tehtaan sulkemispäätös on herättänyt oikeutettua vastustusta. Palkansaajien kilpailuttamiselle perustuva tehdas on Euroopan nykyisen rakentamisen alullepanija.
Edustajakokouksemme hyväksyi reaktiona näihin vastalauseisiin maaliskuun istuntokaudellaan päätöslauselman, jossa neuvostoa ja komissiota vaaditaan " tekemään kaikkensa Renault'n johdon päätöksen peruuttamiseksi" .
Miten asiat ovat nyt, kuukausi tapahtuman jälkeen? Renault'n johto, joka ei ole esittänyt yhtäkään käytännön ehdotusta, pysyy päätöksessään. Työntekijät jatkavat toimiaan sekä pitävät edelleen tehdasta vallassaan, ja muissa maissa sijaitsevien Renault'n tehtaiden työntekijät osoittavat solidaarisuutta heitä kohtaan. Renault'n johto on kahden oikeuden päätöksen, belgialaisen ja ranskalaisen, mukaan väärässä. Nanterren tuomioistuin kielsi etenemästä Vilvorden tehtaan sulkemisasiassa. Edustajakokouksemme ei voi tyytyä pelkän päätöslauselman hyväksymiseen huolehtimatta jatkosta. Asia on liian vakava.
Tämän vuoksi ryhmäni ehdottaa työjärjestyksen 96 artiklan 1 kohdan mukaisesti käsittelyjärjestyksen muuttamista siten, että keskiviikon istunnossa kirjataan neuvoston ja komission 12. maaliskuuta 1997 laatimat julistukset, joissa selvitetään Euroopan parlamentin päätöslauselmaa noudattaen toteutetut toimenpiteet.

Wolf
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, uskon, että tämä on hetki, jolloin sosiaalinen Eurooppa alkaa kasvaa asianosaisten taistelun johdosta. Ensimmäiset oikeustapaukset ovat osoittaneet, että myös todella on olemassa mahdollisuus kehittymiseen edelleen, ja tällä historiallisella hetkellä tämän parlamentin pitäisi ottaa huomioon roolinsa Euroopan suuren yleisön ja asianosaisten kaikupohjana. Siksi meidän pitäisi käyttää aikaa tämän ongelman käsittelyyn.
Kollegat, ryhtykää toimeen ja tehkää se! Miljoonat työttömät, miljoonat syrjäytyneet katsovat tähän suuntaan. Jos kieltäydytte tästä, te osoitatte sillä noudattavanne eurooppalaista suunnitelmaa, jolla ei ole mitään, ei todella mitään tekemistä asianosaisten etujen kanssa! Siksi ei oikeastaan kukaan tässä parlamentissa voi äänestää tätä vastaan.

Puhemies
Martensilla on puheenvuoro pyynnön vastustamiseksi.

Martens
Arvoisa puhemies, Renault'n Vilvoorden työntekijät saavuttivat viime viikolla tärkeän voiton. Brysselissä ja Rennes'ssä sijaitsevat tuomiositoimet julistivat yrityksen sulkemisen laittomaksi. Syntyi täysin uusi tilanne. Kuulin tänä aamuna kotimaani tiedotusvälineistä, että ammattiliitot hyväksyivät periaatteen työn jatkamisesta, koska tehtaan sulkeminen oli laiton ja nyt alkaa uusi menettely. Ne järjestävät torstai-aamuna äänestyksen, johon kaikki Vilvoorden työntekijät osallistuvat. Tämä on aivan eri tilanne. Näissä olosuhteissa on mielestäni olemassa mahdollisuus, että on laillista soveltaa sitä normaalia menettelytapaa ja kuulemismenettelyä, jota sovelletaan joukkoirtisanomisten yhteydessä. Olen myös kuullut, että sosiaaliasiain neuvosto kokoontuu 15. huhtikuuta. Näissä olosuhteissa, kun kaksi tuomioistuinta on palauttanut laillisuuden ja tullaan aloittamaan uusi menettely, uskon, että meidän on annettava kaikki mahdollisuudet neuvotteluille, joissa työntekijät ja ammattiliitot saavat enemmän sanavaltaa, eikä näytä siltä, että meidän tulisi aloittaa uusi poliittinen keskustelu asiasta. Pysymme solidaarisina näiden työntekijöiden eduille ja siinä mielessä pyydän, että tälle uudelle menettelylle annetaan mahdollisuus.

Puhemies
Siirrytään äänestykseen Euroopan yhtyneen vasemmiston konfederaatioryhmän - Pohjoismaiden vihreän vasemmiston pyynnöstä.
(Parlamentti hylkäsi pyynnön.)
Torstai ja perjantai:
(Muutoksia ei ole ehdotettu.)

Green
Arvoisa puhemies, halusin vain esittää huomautuksen, joka koskee komission ja neuvoston Alavanosin Lähi-itää koskevasta mietinnöstä antamaa lausuntoa, ja kysyä, voidaanko määräaikoja siirtää. Päätöslauselman määräaika on tämän viikon torstai ja siitä äänestetään huhtikuun toisessa istuntojaksossa. Minusta vaikuttaa kuitenkin siltä, että jos aiomme äänestää niin arkaluonteista kysymyksestä kuin Lähi-idästä huhtikuun toisessa Brysselin istuntojaksossa, silloin todellakin on sopivampaa asettaa määräaika lähemmäksi tuota istuntoa. Kyseessä on erittäin arkaluonteinen poliittinen kysymys. Uskon, että ennen kyseistä istuntojaksoa tapahtuu vielä paljon ja tänä aikana meidän tulisi tehdä jotain ajankohtaisempia toimia eikä asettaa määräaikaa täksi viikoksi.

Puhemies
Rouva Green, seuraava puhemieskonferenssi asettaa aikarajan päätöslauselmien käsiteltäväksi jättämiselle. Niin on parempi, koska näin voimme ottaa huomioon kaikenlaiset seikat.

Lindholm
Herra puhemies! Asiani koskee tämä viikon päiväjärjestystä. Keskiviikoksi on suunniteltu Terrón i Cusín eurooppalaista informaatiojärjestelmää koskevan mietinnön käsittelyä. Valiokunnassa on ollut pientä ongelmaa tämän asian käsittelyssä, sillä asiakirjoja ei ole ollut saatavissa ruotsiksi. Viimeisessä kokouksessa keskustelimme tästä pitkään ja perusteellisesti. Lopuksi Cederschiöld ja minä, jotka molemmat olimme siellä, päätimme olla niin sanoakseni pysäyttämättä asiaa valiokuntaan. Sen sijaan pidättäydyimme äänestyksestä siinä toivossa, että tämän istuntokauden aikana olisi ilmestynyt ruotsalainen teksti.
Tällä hetkellä vain perusteluosa on ruotsiksi. Mitään muuta ei ole ruotsiksi, ei neuvoston asiakirjaa eikä itse mietintöä. Tämä on, kuten me kaikki tiedämme, erittäin tärkeä mietintö ja tärkeä kysymys. On kuitenkin meidän näkökulmastamme täysin hyväksymättömissä ja työjärjestyksenkin vastaista, että kaikki eivät saa tekstejä äidinkielellään. Viittaan työjärjestykseen ja pyydän, että mietintö jätetään pöydälle, kunnes asiakirjat ovat saatavissa ruotsin kielellä.

Cederschiöld
Herra puhemies! Asiani on sama, minkä Lindholm juuri esitti. Haluan korostaa yhtä puolta asiasta, nimittäin sitä, että keskusteltiin mahdollisuudesta käydä keskustelu, vaikka käännöstä ei ole, mutta ei suorittaa äänestystä. Mielestäni se olisi virhe. Minun mielestäni ei pidä enempää keskustella kuin äänestääkään, ennen kuin asiakirjat ovat saatavissa ruotsiksi. Siksi nähdäkseni koko asia pitää poistaa esityslistalta, kunnes käännökset ovat käytettävissä.

Puhemies
Cederschiöld, työjärjestys määrää niin, ja jos tekstiä ei ole ruotsin ja suomen kielillä, siitä ei tietenkään äänestetä.

Lindholm
Herra puhemies! Minua ilahduttaa, että puhemiehellä on ymmärtämystä asiaa kohtaan. Mutta jos nyt ajattelemme, että kääntäjät työskentelevät yötä päivää ja että tekstit ilmaantuvat aamulla ennen äänestystä, miten kykenisimme lukemaan ne kaikessa rauhassa ja muodostamaan käsityksemme? Se ei merkitsisi samoin ehdoin työskentelemistä. Meillä tulee olla samat mahdollisuudet kuin muilla kansallisuuksilla lukea, keskustella ja työskennellä. Mielestäni tätä ei voi lainkaan hyväksyä, ja vaadin, että asia pannaan pöydälle tarvittaessa seuraavaan istuntokauteen asti, johon mennessä ruotsinkielinen käännös on ehkä valmistunut.

Puhemies
Hyvä, Lindholm. Siirrytään äänestykseen ehdotuksesta poistaa esityslistalta mietintö, josta ei ole käytössä kaikkia eri kieliversioita.
(Parlamentti hyväksyi ehdotuksen.)

Theato
Arvoisa puhemies, te poistitte molemmat Kellett-Bowmanin vastuuvapauden myöntämistä koskevat mietinnöt esityslistalta. Meidän pitäisi sitten kuitenkin siirtää ne huhtikuun II istuntoon. Ne eivät kuitenkaan ole nyt esityslistalla, mutta ne on kuitenkin lisättävä siihen. Sitä, milloin niitä käsitellään, en tiedä, mutta nämä mietinnöt on kuitenkin pantava vielä huhtikuun esityslistalle.

Von Wogau
Arvoisa puhemies, mielestäni huhtikuun II istunnon esityslistaan liittyy paljon selvitettävää, sillä komissio on ilmoittanut, että se tekee keskiviikkoaamupäivänä päätöksen siitä, mitkä maat sen mielestä täyttävät liiallisia alijäämiä koskevat kriteerit ja mitkä eivät. Tämä on siis erittäin tärkeä päätös. Me olemme jo pitkään vaatineet komissiolta, että se tiedottaa tällaisista päätöksistä aina ensin parlamentille ja vasta sitten lehdistölle. Komission jäsen de Silguy ilmoitti, että hän on valmis selvittämään tätä asiaa kello 15.00 ja vasta sen jälkeen järjestetään lehdistötilaisuus. Minusta tämä on tärkeä edistysaskel myös meidän suhteessamme komissioon ja siksi pitäisin hyvin tärkeänä, että tämä keskustelu todella voidaan käydä kello 15.00, kuten olen kuullut, että näin on päätetty, siis aivan huhtikuun II istunnon aluksi.

Puhemies
Von Wogau, keskiviikon 23. huhtikuuta lopullisessa esityslistaluonnoksessa on kaksi neuvoston tiedonantoa: yksi koskee miesten ja naisten tasa-arvoisia mahdollisuuksia ja toinen koskee laajoja talouspoliittisia suuntaviivoja ja liiallisia alijäämiä. Molemmille asioille on varattu 45 minuuttia aikaa kysymysten esittämiseen ja vastausten antamiseen. Eli se, mitä ehdotatte on jo otettu huomioon.
Theaton huomautuksesta haluan sanoa, että hän on aivan oikeassa, luulen että sopiva ajankohta päättää siitä, mille päivälle voidaan lisätä mainitut mietinnöt, joita neuvosto ei vielä ole jättänyt, on tämän torstain puhemieskonferenssi. Meidän ei tällä hetkellä välttämättä tarvitse päättää päivää ja aikaa, torstaina meillä on toivottavasti paremmat tiedot päättää ajankohdasta.
(Käsittelyjärjestys vahvistettiin näin muutettuna.)

Eläinkokeet kosmetiikka-alalla
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Roth-Behrendtin ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokunnan puolesta laatima mietintö (A4-0017/97) komission kertomuksesta vaihtoehtoisten eläinkoemenetelmien kehittämisestä, validoinnista ja oikeudellisesta hyväksymisestä kosmetiikka-alalla - 1995 (KOM(96)0365 - C40662/96).

Roth-Behrendt
Arvoisa puhemies, sallikaa minun sanoa aluksi jotakin, mikä ei ole kellekään meistä yllätys ja jonka periaatteessa vain toistan: kahdeksan vuoden ajan olen taistellut monien kollegojen kanssa sen puolesta, että kosmetiikka-alalla ei käytetä enää eläinkokeita.
Tämän taistelun tulos on kuitenkin hyvin laiha. Jos olen tänään puheenvuorossani hieman lempeämpi kuin menneinä vuosina, se johtuu siitä, etten halua rankaista läsnä olevaa komissaari Boninoa ja hänen yksiköitään jostakin, mitä hänen edeltäjänsä ovat rikkoneet, sillä asia on valitettavasti näin.
Tämä parlamentti päätti vuonna 1993 aivan selvästi, että kosmeettisten aineiden eläinkokeet lopetetaan sillä perusteella, että olemassa on 8000 eläimillä testattua ainesosaa. Jokainen uusi ainesosa, jota kosmeettisissa valmisteissa on määrä käyttää, on testattava vaihtoehtoisesti eli koeputkissa eikä eläimillä.
Me kehotimme komissiota antamaan meille vuosittain kertomuksen siitä, miten asiassa on edistytty. Valitettavasti lähes mitään edistystä ei ole tapahtunut. Se, että puhun tästä melkeinpä hieman myöhässä, johtuu siitä, että mietintö, jonka laadin komission vuosittaisesta kertomuksesta, poistettiin edellisessä istunnossa esityslistalta. Komissio on tällä välin nopeasti antanut komitean kokoontua käsittelemään tekniikan kehitystä, ja komitea teki olosuhteisiin nähden suhteellisen lieviä päätöksiä.
Minä kehotan kuitenkin komissiota hyväksymään mietinnön, jonka olen laatinut tämän parlamentin ympäristövaliokunnan puolesta, ja ottamaan vastaan sen sisältämän viisauden. Mitään niistä ei tämä tekninen komitea ole tehnyt.
Sallikaa minun viitata kahteen kolmesta asiasta ja sitten vielä osoittaa kaksi kysymystä rouva Boninolle.
Ensinnäkin me vahvistimme 1993 järkevyyssyistä, että jos vuoteen 1998 mennessä ei validoida, laadita vaihtoehtoisia menetelmiä, merkitsisi se eläinkoekiellon viivästymistä enintään kahdella vuodella.
Haluaisin nyt kuulla rouva Boninolta, onko hän kanssamme samaa mieltä siitä, että vuoden 2000 on oltava lopullinen päätepiste kosmeettisten valmisteiden eläinkokeille ja että tämä ei saa viivästyä enempää. Se, mitä tekninen komitea päätti 20. maaliskuuta, ei valitettavasti ole kovin selvää.
Lisäksi haluaisin, että komissio varmistaa, että nyt lopultakin selvitetään, mitä aiemmin ei ole tehty, että yhtäkään eläinkoetta, jota on käytetty, ei ole koskaan validoitu. Tätä me vaadimme ja odotamme vaihtoehtoisilta menetelmiltä ja tätä vaatimusta eivät eläinkokeetkaan täytä!
Rouva Bonino, tuletteko varmistamaan, että validoinnissa ei vaihtoehtoisille menetelmille aseteta korkeampia vaatimuksia kuin eläinkokeille? Ja tiedättekö te, että useimpia eläinkokeita ei ole koskaan validoitu eli niitä ei ole koskaan tutkittu ja että niillä on siksi hyvin rajallinen pätevyys? Jos kansainvälisiä sopimuksia on noudatettava, onhan OECD: kin komissiolle selvästi auktoriteetti, varmistatteko, että OECD pyrkii hävittämään ja poistamaan mahdollisimman monet eläinkokeet siten, että se validoi vaihtoehtoisia menetelmiä? Varmistatteko siksi myös, että OECD: lle esitetään sitten riittävästi hakemuksia vaihtoehtoisten menetelmien hyväksymiseksi? Entä, rouva Bonino, tullaanko sitten tekemään kosmetiikka-direktiivin seitsemäs muutos? Tiedän, että tekninen komitea ja teidän yksikkönne ovat julistaneet tätä aiemmin kiitettävästi. Kuudes muutoshan johti 1993 mietintöni kanssa ensi kertaa siihen, että vaadimme eläinkokeiden kieltoa unionissa.
Te voitte, rouva komissaari, kuvitella, että seitsemäs muutos ottaisi paremmin huomioon parlamentin toiveen ja saisitte sille myös niin paljon tukea kuin varmasti mielellänne haluaisitte. Siksi haluaisin kuulla teiltä: esitättekö seuraavaksi seitsemättä kosmetiikkadirektiivin muutosta? Tuleeko tämä seitsemäs muutos myös vahvistamaan aivan selvästi, että mitään lopputuotetta ei testata eläimillä? Olin täysin vakuuttunut, että tämä olisi tullut riittävän selväksi jo kuudennella muutoksella. Selvästikään näin ei käynyt. Siksi odotan tätä seitsemänneltä muutokselta. Haluaisin mielelläni kuulla teiltä, milloin te annatte parlamentille lainsäädäntömenettelyssä mahdollisuuden antaa lausuntonsa ja tukea miljoonia Euroopan unionin ihmisiä, jotka vaativat kosmeettisten valmisteiden eläinkokeiden lopettamista.

White
Arvoisa puhemies, mielestäni Roth-Behrendt on ollut ihmeen jalomielinen. Hän on ollut erittäin ystävällinen komissiolle ja ymmärrän miksi. Tämä ei ole se komissio, joka epäonnistui niin täydellisesti menneisyydessä, vaan uusi komissio. Väitän kaikesta huolimatta, että vanhan komission vastuut siirtyvät uudelle, ja olen erittäin huolestunut siitä, että tämä komissio on samalla tavalla eturyhmän vaikutuksen alainen kuin edellinen komissiokin. Ainoastaan parlamentti ja sen jäsenet pystyvät reagoimaan niihin yhteensä tuhansiin kirjeisiin, joita tämän aiheen tiimoilta saamme.
Lisäksi minun täytyy sanoa, että mielestäni on järkyttävää, että olemme jääneet veneestä. Mikäli tähän tapaukseen olisi sovellettu yhteispäätäntävaltaa, meillä olisi ollut paljon suurempi vaikutusvalta komissioon. Aivan kuten viime kerrallakin yhteistyö on merkinnyt meidän sivuuttamistamme. Onkohan komissio tullut ajatelleeksi, että me parlamenttina voisimme tarkastella niitä toimenpiteitä, jotka eivät suoranaisesti liity tähän kysymykseen, ja kenties uhata viivyttää niitä saadaksemme tahtomme läpi tässä asiassa. Emme ole vielä koskaan kokeilleet tätä taktiikkaa.
Mielestäni näyttää siltä, että ainoa vaihtoehto olisi epäluottamuslause, koska komissio ei ole tehnyt, mitä on luvannut. Me yritimme sitä vain kuukausi sitten, ja tietysti noissa olosuhteissa meidän oli pakko tukea komissiota - ja toimimme oikein. Komissio ei kuitenkaan saa jatkuvasti torjua meitä aivan kuin emme kantaisi demokraattista vastuuvelvollisuutta äänestäjistämme.
Kun komissaari vastaa keskusteluun, pyytäisin häntä käsittelemään muutamaa seuraavista erityiskysymyksistä, jotka ovat peräisin parlamentin käsiteltävänä olevasta päätöslauselmasta. Saammeko ensinnäkin tietää, mitä " ehdotuksia toimenpiteistä" meille ehdotetaan? " Ehdotukset toimenpiteistä" voivat tarkoittaa mitä tahansa. Saammeko toiseksi tietää, mitä on tehty tähän mennessä? Valiokunnassa ei esitetty yhtään selkeää selitystä. Meille on kerrottu, että ei ole olemassa yksityiskohtaisia tilastoja. Miksi ei? Kuka laatii tilastot? Mistä ne kerätään? Mitä komissio on tehnyt näiden asioiden vauhdittamiseksi? Kuka sitten on selvillä asioista, jos ei kommissaari? Tämä kaikki on jätetty pääosin huomiotta. Jälleen kerran eturyhmä on ollut tehokkaampi kuin kukaan muu. Tämä on täysin epätyydyttävä tilanne. Komission ja parlamentin olisi kannettava yhteisvastuuta ja varmistettava, että eläimiä ei enää käytetä hyväksi siten kuin on tähän mennessä tehty kaupallisuuden nimissä.

Jackson
Arvoisa puhemies, PPE-ryhmä kannattaa Roth-Behrendtin mietintöä, ja haluan onnitella häntä siitä. Olemme seuranneet tämän kysymyksen käsittelyä innokkaasti ja myönnämme, että Euroopan kosmetiikkamarkkinat ovat erittäin tärkeät. Ne ovat 40 % maailman kosmetiikkamarkkinoista. Vaikka kosmetiikan testauksessa käytetään melko pieni määrä eläimiä, me, samoin kuin esittelijä, haluaisimme määrän olevan nolla. Kiinnitämme huomiota siihen seikkaan, että itse asiassa ei ole tiedossa, kuinka paljon Euroopan unionissa testataan eläinkokeilla kosmeettisia aineita, koska useimmat jäsenvaltiot, Saksa mukaan lukien, eivät noudata velvollisuutta koota tilastoja. Toivon, että Roth-Behrendt toimittaa viestin perille.
Toiseksi minua huolestuttaa olla samaa mieltä Whiten kanssa Britannian parlamenttivaaleista, mutta minusta vaikuttaa siltä, että ainoat asiaa kiireellisenä pitävät ihmiset ovat Euroopan parlamentin ja ulkopuolisten painostusryhmien jäsenet. Tämä on merkillistä, sillä Euroopan unionilla on kieltoa koskeva puitesopimus vuoden 1993 direktiivissä. Se on merkillistä siksikin, että Euroopan unioni väittää olevansa demokraattinen toimielin. Pyytäisin komissaaria antamaan meille puheessaan aikataulun pikaisille kielloille, jotka koskevat valmiiden tuotteiden testausta eläimillä koskevia vaatimuksia. On myös hyvin tärkeää, että kehitämme ja validoimme vaihtoehtoisia eläinkoemenetelmiä selkeämmin ja nopeammin.
Minä, Roth-Behrendt ja muutama muu parlamentin jäsen kävimme yhdessä Isprassa Pohjois-Italiassa kosmetiikka-alan vaihtoehtoisten eläinkoemenetelmien Euroopan keskuksessa. Se sijaitsee mäntymetsän keskellä. Uskon, että aikaisemmin keskus oli Italian ydinenergiakeskus. Olen silmäillyt muistiinpanojani. Huomaan, että keskuksen johtaja tohtori Balls sanoi meille joulukuussa 1995 uskovansa, että kaikki seuraavat kosmeettisten aineiden eläinkokeet olisi mahdollista kieltää vuodesta 1998 lähtien: valmiita tuotteita, ihon läpäisevää imeytymistä, fototoksisuutta, ihon herkistystä, mutageenisuutta, silmän ärsytystä ja herkistymistä arvioivat kokeet. On sangen merkillistä, että keskuksen johtaja on sanonut vuonna 1995 tämän olevan mahdollista vuoteen 1998 mennessä ja kuitenkaan komissio ei ole tehnyt yhtään ehdotusta.
Mahtaakohan tällä olla mitään tekemistä niiden ongelmien kanssa, joita komissaari uskoo vielä liittyvän WTO: hon ja siihen tosiasiaan, että tätä lainsäädäntöä ei ehkä ole mahdollista saattaa voimaan alun perin ennakoidulla tavalla GATT-sopimuksen säännöt huomioon ottaen. Mikäli näin on asian laita, minä sekä uskoakseni RothBehrendt olemme valmiit taistelemaan asian puolesta. Mitä hyötyä on siitä, että Euroopan unioni on ilmaissut kantansa tähän monille eurooppalaisille tärkeään kysymykseen, jos emme pysty tekemään mitään asian hyväksi kansainvälisten sääntöjen vuoksi? Varmaankin meidän tulisi tutkia nuo säännöt perusteellisesti.

Eisma
Arvoisa puhemies, sellaisten kosmeettisten tuotteiden ja valmistusaineiden myynti, jotka on testattu eläimillä, piti kieltää 1. tammikuuta 1998 lähtien. Mutta valitettavasti, kuten muutkin jo ovat todenneet, komissio on sitä mieltä, että kiellon voimaantuloa pitää lykätä kahdella vuodella.
Haluan olla vähän tiukempi kuin esittelijä Behrendt. Päätöslauselmassa sanotaan, että enintään kaksi vuotta. Minäkin haluaisin, että aika olisi enintään kaksi vuotta ja haluaisin kysyä komission jäseneltä, onko hänen mielestään mahdollista lyhentää tätä aikaa. Sillä enimmäisaika tarkoittaa enimmäisaikaa ja se tarkoittaa myös sitä, että määräaikaa voidaan lyhentää.
Mielestäni koko tapaus on valitettava ja me tulemmekin äänestämään UPE: n ryhmän kahta tarkistusta vastaan, sillä he haluavat vain heikentää Behrendtin mietintöä niillä. Mielestäni on ylipäätään typerää, että eläinten on kärsittävä kosmeettisten tuotteiden valmistuksesta. Ja olen myös sitä mieltä, että komissiolla ei ole tarpeeksi argumentteja esittääkseen lykkäyksen. Komission toimintakertomus todistaa saamattomuudesta ja puustellisesta panostuksesta saada eläinkokeet kieltävät asetukset voimaan vuonna 1998. On hyvin valitettavaa, että komissio on saanut niin vähän edistystä aikaan ja piileskelee nyt Maailman kauppajärjestön ja terveysriskien takana.
Ja kun katsomme päätöslauselman 3 kohtaa, huomaamme, kuinka huonosti komissio on toiminut, koska se ei ole edes pystynyt hankkimaan täsmällisiä tietoja unionissa tehtävistä kokeista kosmetiikkateollisuuden tarpeisiin. Haluaisin pyytää Boninoa katsomaan 3 kohtaa ja vastaamaan meille, kuinka tätä voitaisiin parantaa, niin että saisimme ainakin paremmat tilastotiedot. Olisi ollut komissiolle kunniaksi, mikäli se olisi nähnyt enemmän vaivaa, jotta vaihtoehtoiset testausmenetelmät tunnustettaisiin kansainvälisesti. Eikä meidän pidä unohtaa sitä, että on jo olemassa noin 8000 testattua ainetta. Komission olisi pitänyt velvoittaa kosmetiikkateollisuus käyttämään jo olemassa olevia aineita ja sen olisi pitänyt lopultakin kieltää eläinkokeet. Ja sitten kollega White sanoo: reaktiona tähän voisi olla komission lähettäminen kotiin. Toivon, että komission jäsenen vastaus on sellainen, että emme ole niin kiihtyneitä kuin tätä keskustelua aloitettaessa.

Sjöstedt
Herra puhemies! Ensimmäiseksi haluan sanoa, että Roth-Behrendt on kirjoittanut hyvän mietinnön. On kuitenkin niin, että on syntynyt uusi tilanne teknisen komitean 20. päivänä maaliskuuta tekemän päätöksen jälkeen, joka muuttaa perusteellisesti edellytyksiä. Tehtyä päätöstä täytyy sanoa hyvin kielteiseksi; jälleen lykätään tämän kysymyksen ratkaisua melko epämääräiseen ajankohtaan. Päätös on kielteinen useista eri syistä. Ensinnäkin luonnollisesti itse asiaa ajatellen: Tämä on eettinen kysymys, eikä ole mitenkään puolustettavissa, että eläinkokeita käytetään kosmeettisten aineiden valmistuksessa. Toiseksi on päätöksen muoto täysin mahdoton, ts. että on sellainen tekninen komitea, joka käytännössä säätää lakia. Niin ei menetellä demokraattisessa valtiossa, esimerkiksi. On myös huolestuttavaa, että tekninen komitea voi kahden vuoden kuluttua lykätä päätöstä vielä kertaalleen, jos se ei siinä vaiheessa ole löytänyt riittäviä vaihtoehtoja. On aivan mahdotonta hyväksyä, että näin tapahtuisi.
Sitten on komissiotakin hieman kritisoitava siitä, että se on ollut passiivinen ja että sekin on tehnyt aloitteen tämän kiellon lykkäämiseen uudelleen. On luonnollisestikin sitä paitsi niin, että vaihtoehtojen käyttöönotto käy hitaammin, kun voidaan nähdä kieltoa koko ajan lykättävän tuonnemmaksi; tähän hidastumiseen ollaan myötävaikuttamassa, jos ei ole selvää lopettamisajankohtaa.
Lisäksi on ilmaantunut uusi argumentti: Sanotaan, että WTO estää myyntikiellon voimaantulon. Tämän on erittäin epäilyttävä peruste mm. siksi, että ei voida tietää, jättääkö järjestö tällaisen säännön hyväksymättä, ennen kuin sen käyttöönottoa on yritetty. Jos WTO ei hyväksy sitä, ei siihen pidä alistua koettamatta taistella tämän alan myyntikiellon säätämisen puolesta.
Tuemme mietintöä ja haluamme kiellon niin pian kuin mahdollista sekä myynnille että itse kokeille.

Bloch von Blottnitz
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, päivänvalossa tarkasteltuna voidaan todeta, että komissio on saavuttanut lähes täydellisyyden livetä kerran hyväksytyistä direktiiveistä tai asetuksista. On aivan häpeällistä, että eläinkoekieltoa, jonka on määrä astua voimaan 1.1.1998, mikä on ollut selvää neljän vuoden ajan ja jota on toistuvasti siirretty, on tarkoitus jälleen lykätä vuoteen 2000 asti.
Ei ole ammatillisista eikä eettisistä syistä hyväksyttävissä, että miljoonien eläinten on kärsittävä mitä kauheimmalla tavalla, vain jotta kosmetiikkateollisuus voi vielä valmistaa pari purnukkaa enemmän, vaikka on jo miljoonia tällaisia purnukoita jne.
EU: n väestön enemmistö torjuu tämän, kuten miljoonat allekirjoitukset osoittavat. Parlamenttikaan ei halua tätä. Ei ole myöskään hyväksyttävää, että on olemassa poikkeussääntöjä. Jos koeputkikokeilla ei voida todeta toksisuutta, on uudesta ainesosasta luovuttava. Meillä on niitä joka tapauksessa tarpeeksi. On ilman muuta selvitettävä perusteellisesti, voidaanko ylipäätään kaikkea tutkia aina eläinkokeilla. Se, mikä on eläinkokeessa osoittautunut ehkä täysin mahdottomaksi, voi ihmisillä aiheuttaa vakavia reaktioita. Tämä on todistettu jo lukemattomia kertoja.
Ei voi eikä saa olla niin, että jotakin lykätään toistuvasti! Mieleeni muistuvat ansaraudat. Sitä, mikä on parlamentissa ollut jo kauan päätösvalmis, lykätään mitä erilaisimmilla perusteluilla, tilastoilla, WTO: lla ja millä mieleen juolahtaa.
Sitten te sanotte, että me emme halua tällaisia lakeja ja että se, mitä parlamentti on päättänyt, on oikein mukavaa, mutta periaatteessa me teemme, mitä me haluamme. Tältä näyttää tällä hetkellä. Tätä minä en kuitenkaan hyväksy enkä myöskään eläinkokeita. Käytän mielelläni kosmetiikkaa, mutta en tällä tavalla tuotettuna. Meidän pitäisi vihdoinkin pitää kiinni tämän talon päätöksistä. Siksi meidät on valittu ja sitä kansalaiset meiltä vaativat.

Féret
Arvoisa puhemies, ensinäkemältä voisi kuvitella, että olemme kaikki yhtä mieltä eläinkokeiden kieltämisestä kosmetiikan tai sen koostumuksessa käytettävien ainesosien testaamisessa. Olemme jokainen luonnollisesti eläimiin kohdistuvaa julmuutta vastaan. Tätä asiakirjaa tutkittaessa on eräs merkittävä havainto kuitenkin tarpeen. Kieltoa puoltava päätös saattaa olla kohtalokas Euroopan kosmetiikkateollisuudelle, joka on ensimmäisellä sijalla maailmassa. Suurin osa kolmansista maista nimittäin käyttää tällaisia kokeita ja kaikkein aggressiivisimmat kilpailijamme - amerikkalaiset ja japanilaiset - eivät pidättäydy eläinkokeiden jatkamisesta tuodakseen markkinoille kaikkialla maailmassa, myös Euroopassa, myytäviä tuotteita.
Onko toisaalta todella julmaa testata tuotetta sivelemällä sitä jäniksen korvan taakse tai pahimmassa tapauksessa tiputtamalla sitä rotan sarveiskalvolle, jotta voidaan varmistua, ettei se aiheuta sidekalvotulehdusta? RothBehrendtin mietinnössä halutaan sallia ainoastaan vaihtoehtoiset menetelmät. Mutta mitä ne ovat? Minä en tunne kuin yhden tieteellisesti luotettavan vaihtoehdon, ihmiskokeet. Kosmeettisen alan lääkärinä tiedän aiheesta paljon ja voin kertoa teille, että amerikkalaiset ovat tämän alan mestareita. Muun muassa Kaliforniassa on yleistä palkata vapaaehtoisia vankiloista. He suostuvat dollarinippua tai rangaistuksen lievennystä vastaan asettumaan kymmeneksi tunniksi aurinkoon selässään erilaisia aurinkovoiteita. Nämä vapaaehtoisiksi ilmoittautuvat vangit ovat aina yhteiskunnan vähäosaisia ja useimmiten siirtolaisia.
Aiommeko me Ranskassa, Belgiassa tai muualla Euroopan unionissa mennä vankiloihin houkuttelemaan Maghrebin alueelta kotoisin olevia rikollisia saadaksemme heidät osallistumaan kokeisiin? Minussa aina elänyt humanisti ei voi hyväksyä tätä. Tämän mietinnön laatijan lienee vaikea selittää, minkä moraalisten periaatteiden nojalla jäniksen korvien suojelu ja rottien sidekalvotulehdukset ovat tärkeämpiä kuin siirtolaisten terveys, vaikka he olisivatkin rikollisia.

Valverde López
Arvoisa puhemies, aina kun täällä parlamentissa käydään tätä keskustelua, sekoitetaan keskenään useita käsitteitä, jotka pitää selvittää, jos emme halua, että keskustelumme muistuttaa kuurojen keskustelua.
On yksi ehdoton totuus, joka on, että aina kun eläinkokeille on käytettävissä vaihtoehtoisia menetelmiä, tieteenharjoittajat kaikkialla maailmassa suosivat niitä, koska niiden käyttö on helpompaa. Kukaan ei halua käyttää kokeissa eläimiä, koska mm. työ on vaikeampaa ja hyvin paljon kalliimpaa. Siksi ei keskustella siitä puolletaanko vai vastustetaanko eläinkokeita. Keskustelua todellisuudessa käydään sen määrittelemiseksi, voidaanko ihmisten oikeutta terveyteen suojata niillä vaihtoehtoisilla menetelmillä, jotka tällä hetkellä ovat olemassa. Tämän pitää olla tämän parlamentin varsinainen huolenaihe.
Nyt on niin, että tällä oikeuden alalla on joskus vastakkaisia etuja. Niissä tapauksissa, joissa meidän kaikkien pyrkimyksenä oleva eläinten hyvinvoinnin suoja ja etu on vastakkainen ihmisten hyvinvoinnin suojan ja edun kanssa, pitää painottaa jälkimmäistä, suurempaa etua.
Lisäksi tässä parlamentissa meillä on usein suurta poliittista tahtoa. On tilanteita, joissa ikävä kyllä emme voi ohittaa tiedettä. Puhutaan Ispran keskuksesta, ja sanotaan, että he eivät voi tehdä mahdottomia, samoin täällä sekoitetaan se, mitkä ovat Ispran keskuksen kyvyt ja mikä sen kapasiteetti. Vaihtoehtoiset menetelmät syntyvät kansainvälisestä tutkimustyöstä eivätkä jossain erikoistuneessa keskuksessa, jolla on siihen tahtoa. Voidaan edistää, voidaan tehdä asioita, voimme käyttää rahaa, mutta loppujen lopuksi kansainvälinen tutkimustyö lopulta onnistuu kehittämään nämä vaihtoehtoiset menetelmät.

Dybkjær
Arvoisa puhemies, haluaisin korostaa, että olen täysin eri mieltä aiemman puhujan kanssa siitä, että asiassa on kyse ihmisen terveydestä. Tässä on kysymys ihmisen turhamaisuudesta, ja se on aivan eri asia. Sitten haluaisin kiittää puheenjohtajaa erinomaisesta mietinnöstä, joka on todellisuudessa melkein hiukan tasapainotetumpi kuin sen tulisi olla - myös muut ovat puhuneet tästä -, ja se on tietysti täysin luonnollista. Se, mistä tässä on kysymys, ja toivon myös komission jäsenen ymmärtävän tämän, on kuitenkin se, että on itse asiassa aivan kohtuutonta, että lykkäämme kieltoa siten, että se ei tule voimaan vuonna 1998. Näin ei ole kerta kaikkiaan mitään syytä tehdä. Markkinoilla on runsaasti kosmeettisia tuotteita. Voimme käyttää niitä, jotka ovat saatavilla jo nyt. Meillä on tarpeeksi mahdollisuuksia. Ei ole mitään syytä tutkia useampia, jos sitä ei voida tehdä vaihtoehtoisten menetelmien avulla.
Kuten muut ovat sanoneet, on aivan kohtuutonta, että teknikot tekevät nämä päätökset. Tässä on kysymys politiikasta, ja siksi tietenkin poliitikkojen tulee tehdä päätökset, ei teknikkojen. Tämä päätöksentekoprosessi osoittaa valitettavasti äärimmäisen selkeästi, kuinka vahvaa kosmetiikkalobbaus on Euroopan yhteisössä. Siitä ei ole mitään sanottavaa, kun ajattelemme, että 40 prosenttia tämän alueen markkinoista on Euroopassa, mutta juuri sen takia meidän pitäisi myös kulkea kehityksen etulinjassa ja estää eläinkokeet. On surullista, että komissio on tämän lobbaustoiminnan ulkopuolella. Lähetämme väärän signaalin, jos vielä kerran aiomme lykätä kieltoa. Jos niin teemme, teollisuudessa aletaan ajatella, että teemme niin kyllä vielä toisenkin kerran, ja sitten kyseiset tahot voivat olla välinpitämättömiä.

Belleré
Arvoisa puhemies, arvoisa komission edustaja, Roth-Behrendtin mietinnön tarkoituksena on esittää unionin sellaisten toimien kehitystä, validointia ja oikeudellista hyväksymistä, jotka voisivat korvata eläinkokeet kosmetiikka-alalla. Tämä viittaa myös komission kertomukseen vuodelta 1994, jossa vahvistettiin aiheellisten vaihtoehtoisten menetelmien puuttuminen eläinkokeiden korvaamiseksi ja korostettiin komission sitoumusta vähentää ainakin kokeissa käytettyjen eläinten määrää.
Minun on syytä korostaa, että pelkästään silmä-ärsytystä ja ihon läpi imeytymistä, myrkky- ja valoärsytyksiä koskevien kokeiden sekä geneettisen muuntelun perustana olevien kokeiden osalta komission kertomus tuo esiin tiettyä toiveikkuutta tarpeellisten vaihtoehtoisten korvaavien koemenetelmien löytämiseksi. Olemme sitä mieltä, että Euroopan parlamentin ja komission välillä vallitsevat erimielisyydet on vielä ratkaisematta, sillä tässä on kyseessä on konflikti vapaan kaupan periaatteiden ja kosmetiikka-alalla tehtävien eläinkokeiden ei-kaupallisten arvojen vakiinnuttamisen välillä.
Euroopan lainsäätäjä voi säätää lain jokaisesta unionissa liikkeelle lasketusta tuotteesta, mutta sen on seurattava kansainvälisen oikeuden sääntöjä, sillä kun eurooppalaiset yhtiöt vievät tuotteitaan kolmansiin maihin, jotka vaativat eläinkokeita eurooppalaisille tuotteille, kokeiden on oltava kyseisten maiden lakien mukaisia. Lisäksi Euroopan unionin allekirjoittamat säännöt GATT-neuvotteluiden yhteydessä eivät salli eläinkokeilla testattujen ulkomaisten tuotteiden liikkumisen kieltämistä Euroopassa.
Loppujen lopuksi, tiukempien sääntöjen laatiminen eurooppalaisille tuottajille suhteessa ulkomaisiin tuottajiin saattaisi jopa kuulostaa syrjinnältä ensin mainittuja kohtaan. Jotta kaikki tämä voitaisiin korjata, edes väliaikaisesti, komission olisi lykättävä muutamalla vuodella direktiiviä, joka estää eläinkokeilla testattujen kosmeettisten tuotteiden markkinoille saattamisen.

Flemming
Arvoisa puhemies, minusta on täysin käsittämätöntä, että komissio luulee jälleen, että asiaa täytyy siirtää kahdella vuodella. Haluaisin käyttää tilaisuuden hyväkseni ja sanoa niille naisille ja herroille, jotka luulevat, ettei vaihtoehtoisia menetelmiä ole olemassa, että he luulevat täysin väärin. Ei ole totta, että esim. silmäkokeelle ei ole vaihtoehtoa. Tämä tiedetään kansainvälisesti. Jos te väitätte näin, herra kollega, ette tiedä, mistä puhutte. On myös täysin järjetöntä siteerata täällä joitakin vanki-raukkoja, joilla on tehty joitakin kokeita. Jokainen nainen ja mies, joka haluaa käyttää jotakin hajustetta, luopuisi siitä, jos he tietäisivät, että jonkun on täytynyt kärsiä tuotetta valmistettaessa.
Minulla myös on käytössäni tilastoja, jotka ovat Saksan liittotasavallasta, jossa ovat voimassa erityisen ankarat määräykset. Tämä tilasto on julkaistu 1997. Siinä kerrotaan myös tuhansista koirista ja kissoista. Vuosittain kidutetaan miljoonia eläimiä. Ja kaikki te, hyvät naiset ja herrat, joilla mahdollisesti on kotona koira ja mietitte, mitä hyvää voisitte sille vielä tehdä, pitäisi kerrankin kuvitella, että jotakin kosmeettista tuotetta testattaisiin teidän koirallanne.
Mielestäni on riittävästi tutkittu, että olemassa on riittävästi vaihtoehtoisia menetelmiä. Me kaikki tiedämme, miksi asiaa tosiasiassa siirretään, eli pelkästään talouspoliittisista syistä. Puuttuvien vaihtoehtoisten menetelmien kanssa sillä ei ole mitään tekemistä.

Lukas
Arvoisa puhemies, edustaja Flemmingin esityksen jälkeen lienee selvää, että niin komissio kuin jäsenvaltiotkin panevat hyvin vähän painoa eläintensuojeluaatteelle. Komission vuoden 1995 vuosikertomuksesta käy joka tapauksessa selvästi ilmi, että tarvittava panos kosmetiikkateollisuuden eläinkokeiden rajoittamiseksi ja lopettamiseksi puuttuu komissiolta täysin. Samalla kun kosmetiikkateollisuus itse on toteuttanut mainitsemisen arvoisia tutkimushankkeita, komissio on tyytynyt enemmän tai vähemmän yhteensovittamaan tiettyjä validointiohjelmia.
Valitettavasti tosiasia on se, että eläinkokeettomat tutkimusmenetelmät eivät ole vielä riittävän kehittyneillä tietyillä aloilla, mistä myös tieteenharjoittajat ovat pitkälti samaa mieltä.
Haluankin siksi erityisesti tukea myös esittelijän vaatimusta sellaisen tutkimus- ja kehitystyön sisällyttämisestä viidenteen tutkimuksen ja kehityksen puiteohjelmaan, jossa tutkitaan eläinkokeille vaihtoehtoisia tutkimusmenetelmiä kosmetiikan alalla.

Bonino
Arvoisa puhemies, arvoisat jäsenet, keskustelemme tänään hyvin arkaluontoisesta asiasta, joka on herättänyt ja herättää edelleenkin voimakkaita tunteita. Tästä ovat todisteena myös ne lukuisat kortit, joita Euroopan kansalaiset lähettävät komissiolle. Arvoisat jäsenet, sallinette minun korosaa ja selventää joitakin kohtia, en väheksyäkseni kysymystä tai rajatakseni sitä, vaan järjestääkseni sen oikeisiin mittasuhteisiinsa.
Ennen kaikkea komissio haluaa korostaa, että tähän alaan liittyvissä aloitteissaan se pyrkii kahteen ensisijaiseen tavoitteeseen, joiden välillä voidaan, kuten kollegani Valverde López jo huomautti, havaita tietty eturistiriita: toisaalta kuluttajien turvallisuus ja toisaalta eläinten kärsimysten vähentäminen, tai jos mahdollista poistaminen kokonaan. En tiedä, voidaanko puhua ainoastaan ihmisten turhamaisuudesta, kun puhumme laajassa kulutuksessa olevista hygieniavalmisteista, kuten shampoot ja hammastahnat. Minusta tuntuu, että ehkä kysymys onkin hieman monimutkaisempi. Haluaisin kuitenkin korostaa erästä toista seikkaa - seikkaa, joka on tuttu myös täällä parlamentissa - nimittäin sitä, että - kuten myös esittelijä varmasti tietää - puhuessamme eläinkokeista puhumme ainoastaan 0, 03 prosentin osuudesta eläinkokeista kosmetiikka-alalla. Kaikki muut kokeet koskevat muita valmisteita. Mitä tulee kosmetiikka-alalla tehtäviin eläinkokeisiin, tietääkseni kokeita ei tehdä koirilla. Sanon tämän vain rauhoittaakseni ja sijoittajakseni ilmiön sen oikeisiin mittasuhteisiin.
Ottaen edellä mainitun huomioon kysymys on hyvin arkaluontoinen, komissio pyrkii selventämään etukysymyksiä kuluttajien terveyden ja eläinten kärsimysten vähentämisen tai poistamisen välillä. Komissio katsoo, että kuluttajien turvallisuuden on oltava etusijalla. Tämä voidaan tietysti kyseenalaistaa, mutta tällainen on komission linja. Mitä tulee kosmeettisen valmisteen turvallisuuteen, on ilmeistä, että lopullisen valmisteen turvallisuuden lisäksi on arvioitava myös sen muodostavien eri aineosasten turvallisuus. Kosmeettisia aineita koskevassa direktiivissä, kuten on jo muistutettu, määrätään, että lopullisen valmisteen ja ennen kaikkea sen aineosasten vaarattomuus on turvattava. Tarkistuksessa tätä välttämättömyyttä vielä vahvistettiin ottamalla mukaan velvollisuus antaa kaikkien valvontaviranomaisten käyttöön tarvittavat tiedot, mukaan lukien tiedot vaikutuksista ihmisten terveydelle: siis eräänlainen asiakirjakansio, jollaista parhaillaankin käsittelemme.
Vaikka rajoituttaisiin nykyisten ainesosasten käyttöön - mikä lopettaisi kaiken uutta luovan toiminnan ja koituisi teollisuuden vahingoksi - , tieteen jatkuva kehitys vaatisi kuitenkin koko joukon uusia kokeita. Asiaa pahoitellen komissio ei kuitenkaan voi, arvoisat jäsenet, kuin todeta tämän seikan, jonka muuten kosmetologia-alan tieteellinen komitea on vahvistanut.
Toistan: komissio valittaa tätä tilannetta, koska sillä on suurta merkitystä eläinten elämän kunnioittamiselle ja hyvinvoinnille. Olemme vakuuttuneita ja tietoisia siitä, että tosiasiassa kyse on moraalisesta arvosta, johon useat jäsenet ovat viitanneet ja josta Euroopan kansalaiset ovat huolissaan. Komissio ei kuitenkaan ole samaa mieltä siinä, etteikö huomattavia ponnisteluja olisi tehty. Tässä on teille, arvoisat jäsenet, muutamia lukuja: mitä tulee rahoitukseen, esimerkiksi erilaisiin tutkimusohjelmiin, Eurooppalainen keskus vaihtoehtoisten menetelmien validoimiseksi - jonka komissio rahoittaa - maksaa 8 miljoonaa ecua. Pääosasto XIII on varannut lisäksi yli 3 miljoonaa uusia tutkimuksia varten. Kokonaissumma on siis 12 miljoonaa ecua, mikä vastaa - haluan kertoa tämän teille arvoisat jäsenet - yli puolta esimerkiksi kuluttajapolitiikan koko talousarviosta. Olen samaa mieltä siitä, että voisimme kaikki, te ja me, olla tyytymättömiä, sillä emme ole edenneet riittävästi, mutta kuitenkin nämä luvut, jotka vastaavat, kuten jo sanoin, puolta kuluttajapolitiikan koko talousarviosta, voivat ehkä antaa käsityksen rahoituksen mittasuhteista. Sanon tämän kaiken pahoitellen yhdessä teidän kanssanne sitä, ettei enempää voida tehdä, mutta on kuitenkin otettava huomioon ne ponnistelut ja yritykset, jotka on tehty.
Haluaisin nyt viitata muutamiin parlamentin kollegoideni esittämiin huomioihin tilastotiedoista. Näiden tietojen on tultava, kuten jäsenet tietävät, jäsenvaltioilta, koska komissio ei ole vielä oppinut ennustamaan. Ja vaikka se vielä joskus oppisikin, ennustusta ei pidetä vakavasti otettavana tosiasiana. Niinpä, vuonna 1985 kahdeksan jäsenvaltiota - Italia, Kreikka, Belgia, Irlanti, Ruotsi, Suomi, Luxemburg ja Saksa - ilmoittivat, ettei niiden maaperällä ole suoritettu eläinkokeita kosmeettisille valmisteille. Kuusi jäsenvaltiota - Kreikka, Hollanti, Irlanti, Ruotsi, Suomi ja Luxemburg - ilmoittivat, ettei niiden maaperällä ole suoritettu eläinkokeita kosmeettisille aineosille. Ainoastaan kolme jäsenvaltiota - Itävalta, Ranska ja Yhdistynyt Kuningaskunta - antoivat tietoja käytettyjen eläinten määrästä, mutta tarkensivat samalla, etteivät nämä luvut olleet tulkintakelpoisia ja niiden toteutumisesta oli suurta epävarmuutta.
Komissio on lähettänyt eri jäsenvaltioille useita pyyntöjä näiden tietojen saamiseksi. Ehkä lähitulevaisuudessa voidaan ajatella otettavan käyttöön rikkomusmenettelyjä, mutta vakuutan teille, että toistaiseksi kaikkia muita ajateltavissa olevia keinoja tietojen saamiseksi on käytetty. Tosiasia on, että juuri tästä syystä vuoden 1995 kertomus viivästyi, kun taas vuoden 1996 kertomuksen osalta olemme edistyneet pidemmälle. Tämä kuitenkin on asioiden todellinen laita.
Kaksi asiaa vielä vastaukseksi arvoisien edustajien kysymyksiin. Vuoden 1996 kertomus otetuista edistysaskeleista on jo tarkasteltavana komission osastoissa. Olemme siis jo kirjallisessa vaiheessa, joten asiakirja saapunee parlamenttiin aivan lähitulevaisuudessa. Tästä kertomuksesta käy selvästi ilmi viime vuoden aikana toteutettujen toimenpiteiden jatkaminen, mikä ei sulje pois sitä, että komission on, samoin kuin muiden alan asianosaisten, vahvistettava entisestään näitä ponnistelujaan ja koottava luotettavia tilastotietoja edellyttäen, että a) jäsenvaltioilla on kyseisiä tietoja ja b) ne toimittavat niitä eteen päin.
Tarkentaakseni tämän hetkistä tilannetta haluaisin erottaa kaksi tekijää edustaja Roth-Behrendtin minulle erityisesti esittämän pyynnön perusteella. Ensimmäinen koskee lopullisia valmisteita. Niiden osalta on periaatteessa mahdollista aloittaa turvallisuuden arviointi 1. tammikuuta 1998 alkaen ilman, että joudutaan turvautumaan menetelmiin, joissa käytetään hyväksi eläimiä tai joissa niitä käytetään erittäin harvoissa tai terveyden kannalta välttämättömissä tapauksissa, tavalla, jonka edustaja tuntee ja joka minusta on turvallista säilyttää, kunhan se vain rajataan riittävästi.
Mitä nyt tulee ainesosiin ja niiden yhdistelmiin, sanoisin, että uudet menetelmät, joissa ei käytetä eläimiä mahdollistavat jo tietyn screeningin turvaamisen ja eläinten kärsimysten vähentämisen, kuten kollegat jo tietävätkin. En ole täällä toistamassa ihon läpi imeytymistä tai valoärsytystä koskevia vaihtoehtoisia menetelmiä, joista kollegani jo mainitsi, vaan samoin kuin kosmetiikka-alan tieteellinen komitea, komissiokin on havainnut, että toistaiseksi ei vielä ole sellaisia validoituja ja kosmeettisiin valmisteisiin sovellettavia vaihtoehtoisia menetelmiä, jotka mahdollistaisivat eläinkokeista luopumisen kokonaan jollakin turvallisuutta koskevalla osa-alueella. Tässä yhteydessä haluan korostaa komission pyrkimyksiä. Aineosasten ja niiden yhdistelmien osalta komissio on välittänyt Euroopan parlamentille komission ehdotuksen direktiiviksi kiellon lykkäämisestä 30. kesäkuuta 2000 sekä tilanteen uudelleen arvioinnista 1. tammikuuta 2000 mennessä. Ehdotus direktiiviksi on, kuten tiedätte ja kuten on jo muistutettukin, hyväksytty teknisen kehityksen sopeuttamiskomiteassa viime maaliskuun 20. päivänä ja muodollinen hyväksyntämenettely komissiossa on odotettavissa piakkoin.
Lopullisten kosmeettisten valmisteiden osalta komission on pohdittava yksinkertaisesti kahta mahdollista olettamusta muokatakseen parlamentin ja neuvoston ehdotuksen direktiiviksi, siis yhteispäätösmenettelyä käyttäen, joka pyrkii muuttamaan perustana olevaa kosmeettisia valmisteita koskevaa direktiiviä määräajan vahvistamiseksi 1. tammikuuta 1998, lukuun ottamatta poikkeustapauksia, joista puhuimme aiemmin.
Tässä yhteydessä haluaisin tehdä vielä viimeisen huomion: meillä on yhä, miellyttipä se tai ei niitä lukuisia kollegoja, jotka pitävät sitä pelkkänä tekosyynä, GATT: ia koskevia ongelmia. Emme voi kieltää niiden olemassaoloa. Ongelmia on ja ne on ratkaistava. Komissio pohtii kahta mahdollista menetelmää näiden oikeudellisten ongelmien ratkaisemiseksi. Lisäksi meillä on, kuten jo sanoin, yhdenmukaisuusongelma Maailman kauppajärjestön normien kanssa. Kysymys yhdenmukaisuudesta kansainvälisen oikeuden normien kanssa, koskipa se sitten lopullisia tuotteita tai ainesosia, on ratkaistava tässä mainitussa direktiiviehdotuksessa, joka käsitellään yhteispäätösmenettelyä noudattaen parlamentin kanssa ja jonka suhteen parlamentti, ollen asiassa laajasti mukana, voi tehdä päätöksiä. Komissio suorittaa kuitenkin varmasti oikeudellisen tutkimuksen löytääkseen ratkaisun kyseiseen ongelmaan. Uskon, ettei kukaan parlamentin edustajista voi todellakaan kieltää, etteikö Maailman kauppajärjestön ongelma ole todellinen ja että siihen on löydettävä riittävä ratkaisu. Komissio tutkii parhaillaan erityisesti kahta mahdollista ratkaisua: ensimmäinen on - lainaan -
" Euroopan unionin alueella tehtyjen eläinkokeiden tulosten hyödyntämisen kieltäminen näiden tuotteiden turvallisuuden osoittamiseksi" , mitä tulee tuotetietoihin jne. Tai toinen, säännöstelystä luopumiseen liittyvä hypoteesi, " eurooppalaisten tuotteiden ja tuontituotteiden erottaminen toisistaan, johon liittyy eläinkokeiden tulosten hyödyntäminen eurooppalaisissa tuotteissa" . Mutta mitään ei ole vielä päätetty. Totean ainoastaan, että komissio käsittelee olemassaolevaa ongelmaa ennen kuin antaa muutos- ja direktiiviesityksen parlamentin käsiteltäväksi yhteispäätösmenettelyn mukaisesti. Tästä seuraa, että parlamentti osallistuu yhteispäätösmenettelyn johdosta luonnollisesti täysin tämän asian käsittelyyn.

Puhemies
Paljon kiitoksia, komissaari Bonino.
Esittelijä Roth-Behrendt on pyytänyt puheenvuoroa.

Roth-Behrendt
Sallikaa minun, rouva Bonino, esittää pari kysymystä varmistuakseni siitä, että olen ymmärtänyt asian oikein. Olen tavallisesti hyvin suopea edustamianne komission osia kohtaan, mutta jos olisin kuullut puheenne ensin, olisin ollut tänään ehkä vähemmän hyväntahtoisella tuulella. Puheenne ei ollut minusta kovinkaan tyydyttävä.
Nyt voidaan keskustella enää siitä, kuinka monta prosenttia eläinkokeita kosmetiikan alalla tehdään, sillä me molemmat tiedämme, että monia eläinkokeita tehdään myös kosmetiikassa käytettävien ainesosien vuoksi. Ne eivät kuitenkaan näy missään tilastoissa. Kyse ei ole myöskään siitä, onko Ispralla riittävästi rahaa. Minusta kyse on tuloksista ja lopputulos tässä on se, ettei mitään asianmukaisesti arvioituja vaihtoehtoja eläinkokeille ole olemassa.
Olenko ymmärtänyt oikein, että 1.1.1998 lähtien lopputuotteita ei testata enää eläinkokeilla? No animal tests for finished products . Niin olen teidät ymmärtänyt ja toivon, että olemme asiasta samaa mieltä. Sitten olisi ainakin yksi riidanaihe vähemmän.
Niille kollegoille, jotka eivät ole ehkä seuranneet tätä asiaa kovinkaan pitkään, huomautettakoon nyt, että tämä parlamentti on vaatinut lopputuotteiden eläinkokeiden lopettamista jo vuonna 1993. Olemme olleet tieteen edustajien kanssa jo pitkään samaa mieltä siitä, että sen pitäisi olla mahdollista ja itsestään selvä asia. Kun yhdisteitä ja ainesosia testataan eläimillä, ei lopputuotetta tarvitse enää testata. Oletteko tästä samaa mieltä kanssani? 1.1.1998 on sen määräaika!
Olenko ymmärtänyt oikein, että te tulette esittämään parlamentille seitsemännen kosmetiikkadirektiivin tarkistetun version yhteispäätösmenettelyssä, ja jos, niin milloin? Viimeinen kysymykseni koskee GATT: ta, joka on todella ärsyttänyt minua. Ymmärsin erittäin hyvin, mitä te asiasta sanoitte. Te ehdotitte poikkeuksen tekemistä toisaalta Euroopan unionin alueella ja toisaalta niiden tuotteiden kohdalla, jotka tuodaan unionin alueelle. Mutta olette kanssani samaa mieltä siitä, että kumpaakaan ehdotustanne ei voida kannattaa niin moraalisten näkökohtien kuin eurooppalaisen teollisuuden kilpailukyvynkään vuoksi?
Oletteko kanssani samaa mieltä siitä, että komission pitäisi vedota rohkeammin GATT-sopimuksen 20 artiklaan, jossa sanotaan selvästi, että moraalisyistä muut lait ovat perusteltuja? Oletteko yrittäneet vedota kyseisiin määräyksiin ja ehkä myös hieman taistella asian puolesta? Rouva Bonino, tehän olette muuten niin valmis taisteluun. Olen tässä tapauksessa puolellanne, mutta toivoisin teiltä hieman lisää rohkeutta asiassa.

Bonino
Minun on toisinaan todella vaikea keskustella kanssanne. Selvitin teille joitakin ajatuksia, joista komissio parhaillaan keskustelee ratkaistakseen erään GATT: iin liittyvän ongelman. Esitin vain joitakin vaihtoehtoja. En sanonut meidän päättäneen mitään. Eli onko komissiolla rohkeutta vai ei - pohtikaamme tätä seikkaa myöhemmin.
Koetin saada aikaan vuoropuhelua kanssanne. Mutta en voi kertoa teille, mitä komissio on päättänyt, sillä se tutkii parhaillaan eri vaihtoehtoja. Yksilöllisen rohkeuden lisäksi on kuitenkin tosiasia, että kunnioitan toimielintä riittävästi toimiakseni virkatovereideni kanssa yksimielisesti niin usein kuin mahdollista ja aina kun mahdollista, loppuun asti.
Mitä tulee ensimmäiseen kysymykseen, esittelijä Roth-Behrendt, vahvistan jälleen, sen mitä jo sanoin. Selvyyden vuoksi luen sen teille:
"Lopullisten kosmeettisten valmisteiden osalta komissio on aloittanut pohdinnat GATT: ia koskevista oikeudellisista näkökohdista, kuten juuri sanoin, ja suunnittelee valmistelevansa direktiiviehdotuksen Euroopan parlamentille ja neuvostolle kosmetiikka-alaa koskevan perustana olevan direktiivin muuttamisesta koekieltoa koskevan määräajan vahvistamiseksi 1 tammikuuta 1998, lukuun ottamatta terveyttä vaarantavia poikkeustapauksia." Uskon, että tämä voitaneen merkitä pöytäkirjaan ja toivon siis selventäneeni tämän hetkistä tilannetta.

Puhemies
Kiitoksia, komissaari Bonino.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Geneettisesti muunnetut organismit ja maissi
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista suullisista kysymyksistä komissiolle:
B4-0003/97 - O-0008/97, Breyer ja Lannoye Euroopan parlamentin vihreän ryhmän puolesta: geneettisesti muunnetun maissin tulo markkinoille; -B4-0005/97 - O-0012/97, des Places Riippumattomat kansakuntien Euroopan puolesta -ryhmän puolesta: GMO - geneettisesti muunnetun maissin tulo markkinoille; -B4-0012/97 - O-0022/97, Pasty Unioni Euroopan puolesta -ryhmän puolesta: geneettisesti muunnellut organismit; -B4-0013/97 - O-0023/97, González Álvarez Euroopan yhtyneen vasemmiston konfederaatioryhmän ja Pohjoismaiden vihreän vasemmiston puolesta: lykkäyspyyntö koskien geneettisesti muunnellun maissin päästäminen unionin markkinoille; -B4-0014/97 - O-0024/97, Barthet-Mayer ja Kouchner Euroopan radikaaliallianssin ryhmän puolesta: geneettisesti muunnetun maissin tulo markkinoille; -B4-0015/97 - O-0025/97, Roth-Behrendt Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän puolesta: geneettisesti muunnetun maissin saattaminen markkinoille: valtuuttamismenettely; -B4-0016/97 - O-0026/97, Grossetête Euroopan kansanpuolueen ryhmän puolesta: geneettisesti muunnetun maissin tulo markkinoille; -B4-0163/97 - O-0047/97, Olsson ja Eisma Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmän puolesta: geneettisesti muunnetun maissin tulo markkinoille.
Breyer
Arvoisa puhemies, komissio on antanut markkinointiluvan geneettisesti muunnetulle maissille Euroopassa, vaikka epäilyksiä sen terveydelle ja ympäristölle aiheuttamista vaikutuksista ei ole voitu poistaa. Komissio on taipunut teollisuuden painostuksen alla ja uhrannut siten kuluttajien ja terveyden suojelun. Valtaosa jäsenvaltioista on vastustanut maissin saattamista markkinoille kolminkertaisen geenimanipulaation aiheuttaman vaaran vuoksi. Tehottomat antibiootit, lisääntyvät allergiat ja kemikaalien saastuttama maaperä ovat sen seurauksia. Geenimaissi on siis aikapommi kuluttajan- ja ympäristönsuojelulle. Niinpä on pelättävissä, että kehittynyt antibiootin vastustuskyky risteytyy ihmisen taudinaiheuttajin kanssa. Se voi merkitä sitä, että Ampicillin yhtenä mahdollisena hoitokeinona menetetään pysyvästi. Komissio katselee siis vierestä, kun ihmiset jäävät suojattomina taudinaiheuttajien armoille.
Nyt on myös tieteellisesti todistettu, että ravinnosta saatu vieras perintöaines voi siirtyä pysyvästi kehoon suoliston kautta. Vieras DNA voitiin todeta soluissa myös myöhemmin. Herääkin kysymys, miksi nämä vaarat on laiminlyöty ja kuluttajista tehty siten geeniteknologiateollisuuden koekaniineja. Geenimaissin markkinointilupa on isku vasten kuluttajien kasvoja. Te, rouva Bjerregaard, olette jättäneet huomioimatta geenimaissin terveydelle ja ympäristölle aiheuttamia vaikutuksia koskevat epäilyt. Ette ole myöskään noudattanut avoimuuden periaatetta sekä kuluttajien toivetta geenituotteiden merkitsemisestä. Geenimaissi ujutetaan nyt kuluttajille salaa, mikä on kuluttajien etujen vastaista ja oikeastaan eräänlaista pakkoruokintaa.
Markkinaluvallanne olette tehneet itsestänne edesvastuuttomasti geeniteknologiateollisuuden rengin. Rouva komissaari, me odotamme tänään vastauksia kysymyksiimme! Miksi olette sallineet kuukausia jatkuneen geenimaissin laittoman tuonnin? Pitääkö paikkansa, että olette luvanneet USA: lle olla puuttumatta asiaan? Vaikka komissiolla on toimivaltaa ulkomaankaupassa, olette toimineet asiassa harkitun välinpitämättömästi sen jälkeen, kun nämä laittomat kuljetukset tulivat ilmi. Pitävätkö kolleganne Boninon syytteet siitä paikkansa, että geenimaissin markkinaluvan hyväksymisessä asetettiin taloudelliset edut kuluttajien etujen edelle? Miten te, rouva komissaari, aiotte toimia Itävallan ja Luxemburgin tuontikiellon suhteen? Pitävätkö huhut siitä paikkansa, että komissio yrittää tukeutua asiassa vain muodollisiin näkökohtiin? Miksi markkinointilupaa hakeneet kymmenen geenimanipuloitua kasvia eivät kuulu uuselintarvikkeita koskevan asetuksen piiriin? Entä miksi te haluatte jättää geenituotteiden merkitsemistavan geeniteknologiateollisuuden itsensä päätettäväksi?
Me odotamme, että geenimaissin markkinointi lopetetaan siihen asti, kunnes kaikki asiaa koskevat epäilykset on tutkittu. Varotoimiperiaatteen sekä ympäristö- ja kuluttajansuojan tulee olla etusijalla taloudellisiin etuihin nähden, ja siksi me haluamme teidän ottavan kantaa markkinointilupaa koskeviin moitteisiin sekä siihen, miten asiassa tämän jälkeen edetään.

Berthu
Arvoisa puhemies, komissio teki viime vuoden joulukuun 18. päivänä mielestämme tuhoisan päätöksen. Se antoi luvan tuoda tuhansia tonneja geneettisesti muunnettua maissia sekä tästä maissista peräisin olevia viljavalmisteita Euroopan markkinoille kaikenlaista käyttöä varten ja ilman erityistä merkintää. Maissi on lähtöisin Yhdysvalloista ja se oli siis varastoituna satamiimme.
Tämä päätös on meidän mielestämme sisällöltään erittäin vakava kahdesta syystä. Emme ensinnäkään tunne varmuudella kaikkia geneettisesti muunnettujen organismien hajoamisen lopullisia seurauksia ympäristöön tai elintarvikeketjuun. Geenien siirrolla rikotaan nimittäin lajien rajoja ja järkytetään geenitasapainoa tietämättä, kuinka luonto reagoi asiaan. Meistä vaikuttaa siltä, että sallimalla tämän komissio rikkoo häpeämättömästi varovaisuussääntöä, jota se hullun lehmän kriisin jälkeen vakuutti vastedes noudattavansa.
Olemme edelleen hyvin huolestuneita, sillä toteamme 18. joulukuuta tehdyn päätöksen olevan hätiköidyn ja harkitsemattoman. Tiedekomiteoiden lausunnot, joihin komissio väittää tukeutuvansa, ovat epäselviä ja lyhytsanaisia sekä tässä tapauksessa muutaman rivin pituisia, vaikka geneettisesti muunnettuun maissiin liittyvät riskit ovat erittäin vakavia: siitepölyn leviäminen luontoon, rikkaruohojen muuttuminen vastustuskykyisiksi rikkakasvintorjunta-aineille sekä tarve kehittää uusia, kalliimpia tuotteita niitä vastaan taistelemiseksi. Ihmisten kohdalla vaarana on, että he tulevat vastustuskykyisiksi tai allergisiksi tietyille antibiooteille. Eräs uhka on mehiläisten elämän vaarantaminen, sillä geneettisesti muunnettu maissi tuottaa jatkuvasti myrkkyä, jonka tarkoituksena on perhosloisen tappaminen.
On selvää, että tässä asiassa Euroopan kansoja viedään jälleen kerran silmät sidottuina seikkailuun. Tämä pitää paikkansa, etenkin kun komission päätös ei sisällä edes maissin erityistä merkitsemistä.
Luultavasti meille sanotaan pian, että tällainen merkintä on tulossa, mutta vielä sitä ei ole olemassa. Vastaamme heti, ettemme usko siihen, sillä kaikkia, nimenomaan johdettuja tuotteita, ei voida koskaan merkitä täysin varmasti. Lisäksi meille on sanottu, ettei merkintää voida soveltaa sellaisiin geneettisesti muunnettuihin tuotteisiin, joille on jo annettu lupa tai joiden valtuuttamismenettely on käynnissä. Jäsenvaltioilla ja komissiolla ei ole moraalista oikeutta päästää markkinoille tuotetta, joihin liittyy tällaisia vaaroja, vaikka tuote olisikin merkitty.
Tämän Euroopan unionin kyvyttömyyden vuoksi jotkut jäsenvaltiot ovat päättäneet joko kieltää maissin viljelyn tai sen tuonnin.
Meidän mielestämme asia ei ole yksiselitteinen. Tosiasia on, että viljelyn, mutta ei tuonnin, kieltäminen ei poista kaikkia ihmisten tai eläinten terveydelle mahdollisesti koituvia haittoja ja lisäksi se asettaa maissintuottajamme sietämättömään asemaan ulkomaisten kilpailijoiden rinnalla. Tämän vuoksi pyydämme komissiota peruuttamaan 18. joulukuuta tekemänsä päätöksen silläkin uhalla, että se aiheuttaa epäsopua Maailman kauppajärjestön kanssa. Meidän on joka tapauksessa tiedettävä jonakin päivänä, mikä tilanne on ja onko meillä oikeus puolustautua.

Cabrol
Hyvät kollegat, geeniteknologian avulla luotujen tuotteiden markkinat, jotka kehittyvät maailmanlaajuisesti erittäin nopeasti, aiheuttavat kaksi merkittävää ongelmaa. Ensimmäinen ongelma koskee tuoteturvallisuutta ja toinen Euroopan unionin jäsenvaltioiden kilpailukykyä kolmansiin maihin verrattuna.
Turvallisuusongelma on kaksitahoinen: elintarviketurvallisuus ja ympäristöturvallisuus. Elintarviketurvallisuus tarkoittaa sen varmistamista, että geneettisesti muunnetut tuotteet eivät ole vahingollisia terveydellemme eivätkä jälkipolvillemme, eli ihmiskunnalle. On siis teetettävä kaikki tarvittavat kokeet ja saatava tarvittava asiantuntemus elimiltä, jotka ovat riippumattomia kaikesta kaupallisesta ja poliittisesta painostuksesta.
Mitä ympäristöturvallisuuteen tulee, on oltava varmoja siitä, etteivät muunnetut kasvit aiheuta saasteita luomalla ympäristöönsä, esimerkiksi ristisiitoksen kautta tai naapurikasvuston kanssa hedelmöittymällä, uusia vaarallisia lajeja, jotka kykenevät vastustamaan kaikkia torjuntakeinoja, uhaten siten kasvi- ja eläinkuntaamme. Sekä tiedemiehenä että poliitikkona olen henkilökohtaisesti sitä mieltä, että pelkkä näiden uusien tuotteiden kieltäminen herättää toisen suuren kysymyksen eli tässä tapauksessa Euroopan unionin valtioiden kilpailukyvyn kolmansiin maihin verrattuna. Ei ole syytä salata sitä, että nämä uudet tuotantotekniikat ovat maailmanlaajuisesti vähitellen korvaamassa perinteiset tekniikat, joita kasvien valinnassa tällä hetkellä käytetään. Ne korvaavat perinteiset menetelmät kasvialan lisäksi myös eläinten valinnassa.
Maailmanmarkkinat perustuvat siten laajalti tämän teknologian avulla luotuihin tuotteisiin. Yhdysvallat vie jo geneettisesti muunnettua maissiaan muihin maihin ja Japani vie geneettisesti muunnettua soijaa. Tällaisen tuotannon kieltäminen Euroopan unionissa uhkaa asettaa jäsenvaltiot kaupallisesti ja terveydellisesti heikompaan asemaan.
Kaksitahoisen, kilpailukykyyn ja turvallisuuteen liittyvän ongelman vuoksi on ensinnäkin lykättävä lupaa tuoda Euroopan unioniin geneettisesti muunnettuja tuotteita, sillä jäsenvaltioiden kansalliset viranomaiset eivät ole kaikki yksimielisiä asiasta ja enemmistö heistä on jopa tuontia vastaan. Lisäksi kuluttajat eivät vielä ole vakuuttuneita asiasta ja suhtautuvat näihin tuotteisiin epäilevästi, mikä on ymmärrettävää BSE-taudin jälkeen. Lopuksi totean, ettei merkitsemistä koskeva asetus, joka mahdollistaisi kuluttajille tietoisen valinnan geneettisesti muunnettujen ja muiden tuotteiden välillä, ole vielä tullut voimaan.
Sen sijaan, jotta Euroopan unionin jäsenvaltioiden kilpailukyvyn säilyminen maailmanlaajuisessa kilpailussa mahdollistetaan, suurviljelykasvien siementen markkinointi on sallittava Euroopan unionissa. Joillakin jäsenvaltioilla, erityisesti Ranskalla, on tällä alalla etusija, jonka he ovat vaarassa menettää Euroopan unionin kehityksen kustannuksella. Jotkut jäsenvaltiot, kuten Yhdistynyt kuningaskunta, saattavat jo markkinoille geneettisesti muunnetuista organismeista peräisin olevia tuotteita varmistaen tietysti kaikki tarvittavat seikat, kuten jo totesimme, ravintoturvallisuuden ja ympäristöturvallisuuden osalta suojellakseen Euroopan kansalaisia ja taatakseen heille täysin valvotusta eurooppalaisesta tuotannosta peräisin olevia tuotteita. Ellei näin toimita, tulemme olemaan kolmansista maista tuotavan ulkomaisen tuotannon armoilla, jota emme pysty valvomaan riittävästi.
Lopuksi pyytäisin komissiota välittömästi - toistan tämän vielä kerran - kieltämään geneettisesti muunnettujen tuotteiden tuonnin ja toisaalta sallimaan tiettyjen Euroopan unionissa tuotettujen tuotteiden saattamisen markkinoille kaikin tarvittavin takuin, jotta emme joutuisi dramaattisesti heikompaan asemaan kolmansiin maihin verrattuna.

González Álvarez
Arvoisa puhemies, meitä ei huolestuta niinkään talous - se mistä Cabrol puhui - vaan eurooppalaisten kuluttajien terveys. Ja, tässä tapauksessa tuomme vain kuuluville kuluttajien huolen, erityisesti espanjalaisten kuluttajien.
Espanjalaisiin satamiin on saapunut yli 100 laivaa, joiden lastina on geneettisesti muunnettua maissia. Tämä on aiheuttanut valtavasti levottomuutta ja olemme jopa saaneet asiaa käsitteleviä kirjeitä ammattiyhdistysliikkeiltä. Koska toimimme yleisen mielipiteen äänitorvina, olemme sitä mieltä että Euroopan komissio joulukuussa hätäili antaessaan luvan näiden geneettisesti muunnettujen tuotteitten markkinointiin.
Meistä tuntuu, että taloutta ohjaavat tekijät, Yhdysvaltojen painostus ja ylikansalliset yritykset on otettu paremmin huomioon kuin eurooppalaisten terveys ja turvallisuus.
Asun alueella, jonka nimi on Asturias ja joka on viime päivinä saavuttanut tiettyä kansainvälistä mainetta, koska siellä on solmittu eräs ihmisoikeuksia ja biolääketiedettä koskeva sopimus. Yksinkertaistaen tällä sopimuksella on ilmaistu, että ihmisoikeuksien pitää olla jopa tieteen etujen yläpuolella, tutkimustyössä täytyy olla vastuullinen ja pitää toimia järkevästi ja varovasti, kun tieteen paljastuksia sovelletaan käytäntöön.
Mielestäni maataloudessa pitää noudattaa samoja sääntöjä kuin biolääketieteessä: toimia järkevästi ja varovaisesti, ottaen huomioon, että terveys ja ihmisoikeudet ovat kaikkien muiden etujen yläpuolella, ennen kaikkea taloudellisten etujen.
Siksi, arvoisa komission jäsen, pyydämme päätöslauselmassamme lykkäystä näille elintarvikkeille ja mielestämme tämän pitää olla se tie, jota pitkin komissio etenee niin kauan kun ei ole sellaisia tarkkoja tieteellisiä tutkimuksia, jotka osoittavat, että niistä ei tule aiheutumaan mitään haittaa ihmisen terveydelle tai ympäristölle. Mielestämme sitä ei vielä tähän mennessä ole takeita.

Barthet-Mayer
Arvoisa puhemies, BSE-tautiin liittyneiden tapahtumien jälkeen oltaisi voitu toivoa, että komissio muuttaa päätöksentekomenettelyään. Turha toivo. Geneettisesti muunnetun maissin markkinoille saattaminen osoittaa meille aivan muuta.
Komissio salli joulukuussa 1996 kolmentoista jäsenvaltion mielipiteen vastaisesti geneettisesti muunnetun maissin saattamisen markkinoille. Perustellakseen kantansa komissio linnoittautuu tiedekomiteoiden lausuntojen taakse, jotka lisäksi herättävät epäilyjä, kuten kuluttaja-asioista vastaava komission jäsen huomautti. On luonnollisesti olemassa Maailman kauppajärjestön uhka, jota väläytellään kaupallisen maailman suurena vallanpitäjänä, joka on valmiina raivoamaan, ellei Euroopan unioni hyväksy geneettisesti muunnettua maissia. Mutta komissio tekee päätöksiä välittämättä eurooppalaisista tuottajista, kansanterveydestä ja kuluttajansuojasta, sillä se ei ole määrännyt tälle maissille minkäänlaista merkintää.
Tullaksemme asian ytimeen todettakoon, että maataloudessa tapahtuu aina eläinten ja kasvien valintoja. Aluksi säästetään parhaat yksilöt ja sen jälkeen niitä kasvatetaan, jotta saadaan vahvempia risteytymiä. Luonto itse asettaa rajat mahdottomille ja luonnonvastaisille risteytyksille. Uudet geeninsiirtoteknologiat hylkäävät kaiken luonnollisen sääntelyn. Geneettisten mosaiikkien luomiselle ei ole enää tieteellisiä esteitä ja ihminen leikkii noidan oppipoikaa ainoastaan hyötyä ajatellen.
Mitkä ovat maataloustuottajien tavoitteet geneettisesti muunnettujen organismien suhteen? Tautien, loisten ja rikkakasvintorjunta-aineiden vastustaminen, esteettiset sekä säilyvyysperusteet, rajatonta tuotantoa unohtamatta. Vaara uhkaa kuitenkin niin maataloutta kuin ympäristöäkin. Esimerkiksi muunnettu soija on aiheuttanut allergioita eläimille ja kolmen geenin osalta muunnettu maissi, jonka yksi geeni on loistoukalle myrkyllinen, on vaarassa tehdä tästä hyönteisestä vastustuskykyisemmän ja saada sen lisääntymään nopeasti. Toinen, voimakkaalle rikkakasvintorjunta-aineelle vastustuskykyinen geeni voisi johtaa maaperän saasteiden lisääntymiseen ja kolmas, antibiooteille vastustuskykyinen geeni voisi siirtyä bakteereihin, eläimiin tai jopa ihmiseen.
Geneettisesti muunnettu organismi ei kuitenkaan ole maatalouskehityksen yleislääke! Maaseudun muutoksia, peltojen ja ympäristön teknologista hallintaa, tuotantotehon vähittäistä nostamista ja tautien torjuntaa on mahdollista toteuttaa myös nykyaikaisin, luonnollisemmin ja ennen kaikkea paremmin valvottavissa olevin menetelmin.
Mikä on kuluttajan asema tässä kaikessa? Hyväksyykö hän ravintonsa jatkuvan keinotekoistamisen ja sen koostumusta ja tuotantotapaa koskevan salamyhkäisyyden? Entä jos eurooppalainen kuluttaja kieltäytyy geneettisesti muunnetuista organismeista ravinnossaan? Miten näiden markkinoiden silloin käy? Eräät suuret maatalouselintarvikeyhtymät harkitsevat sitä paitsi jo strategisen " varmasti ilman geneettisesti muunnettuja organismeja" -merkinnän käyttämistä tuotteissaan.
Todettakoon selvyyden vuoksi, että tarkoituksenamme ei ole sekoittaa asioita. Meidän on syytä tarkentaa, että geneettisten sairauksien parantamiseen tarkoitetut bioteknologiat muodostavat toisen ongelman johtuen niiden rajoitetusta leviämisestä lääketieteellisessä valvonnassa. Se, mistä henkilökohtaisesti kieltäydyn, on eettisen ja filosofisen rajan ylittäminen yhä useampien tulevaisuuden harhojen tuottamiseksi.
Oli miten oli ja mitä tahansa ajatellaankin, palataksemme geneettisesti muunnettuihin organismeihin maataloudessa eli meitä tänään askarruttavaan aiheeseen, vähimmäisvaatimuksena on kuluttajille tiedottaminen eli tuotteiden selkeä merkintä. On myös vaadittava laajaa julkista keskustelua ennen poliittisia päätöksiä ja miksei myös konkreettisesti Itävallan esimerkin mukaisesti geneettisesti muunnettujen organismien markkinoille saattamisen lykkäämistä.

Bowe
Arvoisa puhemies, haluan ryhmäni puolesta ilmaista, että olemme huolestuneita komission äskettäisestä päätöksestä vahvistaa Ciba-Geigyn, joka nyt tunnetaan nimellä Novartis, geneettisesti muunnetun maissin saattaminen markkinoille.
Ennen komission päätöstä yleisö oli hyvin huolestunut geneettisesti muunnettujen tuotteiden turvallisuudesta ja niiden mahdollisesti aiheuttamista uusista terveys- ja ympäristöriskeistä.
Jäsenvaltiot ja Euroopan parlamentti vastustivat erittäin voimakkaasti tätä Novartiksen maissia koskevaa hakemusta.
Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen neuvonantajana toimiva asiantuntijaryhmä oli erittäin huolestunut geneettisesti muunnetussa maississa olevasta bakteerigeenistä, joka osoitti vastustuskykyä ampisilliiniantibiootille.
Geeni tekee tehottomaksi useat antibiootit, jotka ovat erittäin tärkeitä kliinisessä ja eläinlääketieteessä. Geeni pystyisi vaikuttamaan heti, jos se siirrettäisiin geneettisesti muunnetusta maissista bakteerikantaan, esimerkiksi eläimen vatsaan.
Vaikka tätä riskiä pidetään melko olemattomana, komitean mielestä riski täytyi sulkea pois täysin ja se suositteli, että geeni poistettaisiin, ennen kuin maissia käytettäisiin eläinten ravintona.
Huolimatta tästä julkisesti esitetystä suosituksesta ja useimpien jäsenvaltioiden vastustuksesta, komissio päätti saattaa geneettisesti muunnetun maissin markkinoille rajoituksetta.
Lisäksi erittäin suurta huolta, jonka syvyyttä ei pystytä vielä arvioimaan, herättää mahdollisuus siitä, että toisen lajin geenien siirtäminen yleisesti elintarvikkeina käytettyihin lajeihin saattaa synnyttää uudentyyppisiä ruokaaineallergioita. Asia täytyy tutkia läpikohtaisesti ja sen laajuus on määriteltävä, ennen kuin potentiaalisesti kohtalokkaita onnettomuuksia alkaa tapahtua.
Päätös on sitäkin käsittämättömämpi, kun otetaan huomioon, että ei ollut asetettu määräaikaa, johon mennessä komission olisi pitänyt saattaa päätökseen hakemusta koskeva harkintansa, ja että uuselintarvikedirektiivin, joka olisi saattanut sallia merkitsemisen, oli määrä tulla voimaan pian.
Kaikesta tästä saa sen vaikutelman, että taloudellisten ja kaupallisten näkökohtien vaatimukset asetettiin terveysja ympäristönsuojelunäkökohtien edelle.
Komission täytyy siis perustella päätöksensä paljon yksityiskohtaisemmin kuin aikaisemmin ja perustella hyvin, miksi ja mitä kautta se päätyi tekemäänsä päätökseen.
Lopuksi, eikö komissio ole samaa mieltä siitä, että tämä tapahtumasarja osoittaa vakavia puutteita geneettisesti muunnettujen organismien tarkoituksellista ympäristöön levittämistä valvovassa direktiivissä 90/220 asetetussa hyväksymisprosessissa, ja toivottavasti komissio kertoo meille, mitä toimenpiteitä se aikoo esittää tämän direktiivin pikaisen tarkastamisen varmistamiseksi.

Grossetête
Arvoisa puhemies, tehtävämme täällä parlamentissa on tavallisesti kuluttajan, Euroopan kansalaisen, puolustaminen, sillä juuri häntä me täällä edustamme. Minusta tuntuu kuitenkin usein, että unohdamme Euroopan kansalaisen ja tässä asiassa saatoimme jälleen kerran todeta Euroopan komission edenneen hyvin hätiköidysti ja ilman meidän kaikkien toivomaa avoimuutta. Avoimuus on ehdottoman välttämätöntä, kun kyseessä on niinkin tärkeä ongelma kuin elintarviketurvallisuus.
Keskustelemme tänään geneettisesti muunnetusta maissista. Pelkäänpä, että tulevaisuudessa saamme parlamentissamme usein tällaisia kysymyksiä keskusteltavaksemme. On siis tärkeää tarkentaa kantamme ja sopia, mitä meidän on tehtävä kuluttajansuojaan liittyen. Kuluttajalla on ehdottomasti oltava joka päivä varmaa tietoa siitä, mitä hän lautaseltaan syö ja varmaa tietoa syömänsä tuotteen laadusta.
Voimme todella moittia Euroopan komissiota tästä päätöksestä saattaa Euroopan markkinoille amerikkalaista, geneettisesti muunnettua maissia. Päätös tehtiin aivan liian hätiköiden, vaikka Euroopan unionin maissa oli herännyt monia kysymyksiä asiasta. Joissakin maissa tämän amerikkalaisen, geneettisesti muunnetun maissin tuonti kiellettiin hetkellisesti ja toisissa maissa, kuten Ranskassa, geneettisesti muunnetun maissin tuotanto kiellettiin maan omalla alueella.
Nämä molemmat kysymykset huolestuttavat eurooppalaista kuluttajaa. Tämän geneettisesti muunnetun maissin vastustuskyvystä kasvinsuojeluaineita kohtaan ollaan huolestuneita. Lopetetaanko jonakin päivänä sellaisten kasvinsuojeluaineiden käyttö, jotka ovat erityisen vahingollisia ympäristölle, luonnolle ja myös terveydelle? Vastataanko myös kysymyksiin tämän maissin vastustuskyvystä antibiootteja kohtaan? Voiko tämä vastustuskyky siirtyä ihmisiin? Tässä joitakin asian herättämiä kysymyksiä. Niitä voitaisiin luetella vielä lisää, mutta muut kollegani ovat puhuneet niistä jo tarpeeksi.
Meidän on nyt ehdottomasti saatava tarkka vastaus kaikkiin näihin kysymyksiin ja pelkoihin, ja näitä vastauksia odoteltaessa meidän on ehdottomasti otettava velvollisuudeksemme tämän geneettisesti muunnetun maissin tuonnin lopettaminen Euroopan markkinoille. Luulen tämän olevan meille, Euroopan parlamentille, keino osoittaa Euroopan kansalaisille, että tämä arvonsa tunteva parlamentti on olemassa tukeakseen ja ennakoidakseen tulevien sukupuolten tulevaisuutta.
Tässä se, mitä halusin sanoa geneettisesti muunnetun maissin tuomisesta markkinoille. Uskon, että meidän on oltava ehdottomasti erityisen valppaina ja varovaisia sekä ajateltava myös maanviljelijöitämme, jotka pyytävät, että luottaisimme heihin hieman enemmän.

Olsson
Tämä keskustelu ei koske pelkästään geneettisesti muunnetun maissin päästämistä markkinoille, vaan itse geneettisen muuntamisen kysymystä. Olisi luullut, että BSE-kriisin jälkeen kysymys elintarviketurvallisuudesta ja kysymys kuluttajien edusta olisi noussut hyvin korkealle päiväjärjestyksessä, mutta ilmeisestikään tämä kysymys ei ole kyllin korkealla komission päiväjärjestyksessä. Tässä tapauksessa tiedämme, mihin moni onkin jo viitannut, että on olemassa myös antibioottiresistenssin sisältävä geeni, mikä voi sisältää riskin. Olisi siis oltava aivan erityisen varovainen juuri tämäntyyppisen geneettisesti muunnetun maissin kohdalla.
On luonnollisesti ollut niin, että on annettu kaupallisten etujen, so. taloudellisten etujen, käydä elintarviketurvallisuuden edun edellä - mielestäni on aihetta toistaa moitteet komissiota kohtaan tästä. Oikeastaan on vastuutonta yritykseltä päästää markkinoille tuote, josta ei olla aivan varmoja ja jota ei ole kontrolloitu kaikin tavoin. Mutta on myös vastuutonta komissiolta sallia sellaisen tuotteen levittäminen, niin kauan kuin ei olla ehdottoman varmoja.
Sanomani ei tarkoita sitä, että pitäisi olla dogmaattinen ja kielteinen geenien muuntamista ja geenitekniikkaa kohtaan. Uskon tämän tekniikan voivan hyödyttää ihmiskuntaa monin tavoin, mutta emme vielä ole rakentaneet sitä turvajärjestelmää, jota välttämättä tarvitaan tämän tekniikan käyttöön nykyisessä laajuudessa. Kysymykseni komissiolle kuuluu: Miten asia korjataan? Miten valvontaa voidaan parantaa? Miten voidaan taata, että merkintä on luotettava, ja aiotaanko estää geneettisesti muunnetun maissin leviäminen siihen asti, kun nämä toimenpiteet on toteutettu?

Puhemies
Ennen kuin annan puheenvuoron komissaari Bjerregaardille ilmoitan, että olen saanut kahdeksan päätöslauselmaesitystä, jotka on esitetty työjärjestyksen 40 artiklan 5 kohdan mukaisesti.
Annan puheenvuoron komissaari Bjerregaardille.

Bjerregaard
Arvoisa puhemies, hyvät jäsenet, olen iloinen siitä, että komissio saa tilaisuuden selittää, mitä se on tehnyt ja millainen sen osuus on ollut geneettisesti muunnettua maissia koskevissa asioissa. Ennen kuin siirryn geneettisesti muunnettuun maissiin liittyvien tapahtumien kulun yksityiskohtiin, haluaisin esittää pari yleisemmän tason huomautusta niistä kysymyksistä, joita meidän on tarkoitus tänään käsitellä.
Kuten me kaikki tiedämme, geneettisesti muunnettuihin mikro-organismeihin liittyvä ala on erittäin hankala ja myös tärkeä ja tunteita herättävä ala Euroopan kansalaisille. Tällä alalla on sisään rakennettuja konflikteja. Siihen liittyy merkittäviä etunäkökohtia, ja siksi kaikkien ei ole mahdollista olla tyytyväisiä. Mitä te ja minä sitten ajattelemmekaan geneettisesti muunnetuista mikro-organismeista ja siitä muodosta, joka on päätetty antaa EU: n politiikalle tällä alalla - ehkä ennen kuin te tulitte parlamenttiin ja minusta tuli komission jäsen -, meillä on nyt siis geneettisesti muunnettuja mikro-organismeja sisältäviä tuotteita, jotka on arvioitava voimassa olevien EUsääntöjen mukaisesti, ja sellainen on direktiivi 90/220/ETY siinä muodossaan, jonka se sai silloin kun se hyväksyttiin. Se on menettelytapadirektiivi, jonka on tarkoitus taata geneettisesti muunnettuja mikro-organismeja sisältävien tuotteiden riskien arviointi, siten että vain turvalliset tuotteet päästetään käyttöön EU: ssa. Direktiivin taustalla oleva filosofia on se, että ollaan poliittiselta kannalta katsottuna haluttu edistää, siis ei estää, vaan edistää geneettisesti muunnettuihin mikro-organismeihin liittyvän teollisuuden turvallista kehitystä. Siksi siitä ei voi olla paljonkaan hyötyä, että me nyt direktiivin 90/220/ETY konkreettisesta noudattamisesta puhuessamme sotkemme sen keskusteluun siitä, voimmeko ylipäätään sietää geneettisesti muunnettuja mikro-organismeja tuotteissamme tai toivommeko niitä olevan tuotteissamme. Kun otamme huomioon direktiivin 90/220/ETY tavoitteen ja ne puitteet, joissa teemme työtä, se olisi näkemykseni mukaan melko tarkoitukseton keskustelu. Tämän sanottuani haluaisin kernaasti lisätä, että katson arvokkaimmaksi tehtäväkseni pitää sitä tärkeimpänä ja tehdä työtä sen eteen, että turvallisuus terveyden ja ympäristön osalta otetaan vakavasti.
Siksi haluan aloittaa selvitykseni tänään geneettisesti muunnettuihin mikro-organismeihin liittyvien asioiden tuoreimmasta kehityksestä, nimittäin komissiossa viime keskiviikkona tehdystä päätöksestä. Siinä perusteellisessa keskustelussa, joka syntyi sen jälkeen kun maissi oli joulukuussa tuotu markkinoille, on merkitsemistä koskeva kysymys ollut ehdottomasti kaikkein hallitsevin ja kysymyksistä se, joka on voinut yhdistää ne, jotka eivät ollenkaan halua geneettisesti muunnettuja mikro-organismeja, ja ne, jotka pitävät niitä suurena teknologisena edistysaskeleena. Kuluttajien pitäisi yksinkertaisesti tietää, mitä he saavat. Tämä on myös minun käsitykseni asiasta, ja siksi olen tehnyt työtä sen eteen, että tekisimme komissiossa sellaisen päätöksen.
Komissio hyväksyi siis 2. huhtikuuta direktiivin 90/220/ETY toisen mukauttamisen tekniseen kehitykseen. Muutoksen tavoitteena on tiukentaa liitteessä 3 olevia tiedottamisvaatimuksia, siten että ilmoittajien on annettava hakemuksissaan tulevaisuudessa seuraavat tiedot: Mukana tulee olla erityinen merkintä niitä geneettisesti muunnettuja mikro-organismeja varten, joita he haluavat markkinoida, sekä tiettyjä molekyyleihin liittyviä tietoja, jotka voidaan merkitä tuleviin rekistereihin. Viimeinen kohta ei ole herättänyt kovin suurta huomiota, mutta on erittäin tärkeä kehityksen seuraamisen kannalta. Kun komission luonnos saa toivottavasti myönteisen lausunnon komitealta direktiivistä 90/220/ETY, hakijoiden on tulevaisuudessa liitettävä hakemuksiensa mukaan ehdotus merkinnästä, johon tulee sisältyä tiedot tekniikasta, jolla tuote on valmistettu. Tapauksissa, joissa tuotetta markkinoidaan yhdessä ei-geneettisesti muunnettujen tuotteiden kanssa, merkinnän tai mukana seuraavan asiakirjan tulee sisältää tietoja geneettisesti muunnettujen mikro-organismien olemassaolon mahdollisuudesta. Merkintä tulisi siis aina tehdä. Jos komiteasta direktiivin 90/220/ETY osalta löytyy halua yhteistyöhön, siitä tulee erittäin nopeasti - toivottavasti seuraavien kahden kuukauden kuluessa - juridisesti sitova vaatimus, että geneettisesti muunnettuja mikro-organismeja sisältävät tuotteet, joita tuodaan markkinoille direktiivin 90/220/ETY mukaisesti, tulee merkitä. Me emme siis puhu suuntaviivoista, vaan pakollisesta merkinnästä, ja säännöt koskevat tietenkin kaikkia jäsenvaltioita.
Uutta liitettä 3 ei voida tietenkään soveltaa takautuvasti aiempiin ilmoituksiin tai ilmoituksiin, jotka on jo annettu komissiolle direktiivin 90/220/ETY sääntöjen mukaisesti. Olen kuitenkin heti kehottanut ilmoittajia käyttämään vapaaehtoisesti uusia vaatimuksia ja uutta merkintää. Tämä on tapahtunut kyseisille yrityksille lähetettyjen kirjeiden avulla. Tässä on syytä huomauttaa, että Europabio on ilmoittanut komission puheenjohtaja Jacques Santerille 25. maaliskuuta 1997 osoittamassaan kirjeessä, että sen jäsenet haluavat tarjoutua käyttämään täydentävää merkintää ja antamaan tietoja tuotteistaan direktiivin 90/220/ETY mukaisesti.
Ciba-Geigy Novartiksen maissin tapauksessa on paikallaan mainita, että yritys on Europabion jäsen. Olen käsittänyt asian niin, että komissio aikoo komission jäsen Bangemannin kautta joka tapauksessa hyväksyä direktiiviin 79/112/ETY liittyvän toimenpiteen elintarvikkeiden merkinnästä ja esittelytavoista, mikä merkitsee sitä, että maissin ja soijan tulee, sikäli kuin on kysymys niiden käytöstä elintarvikkeina, täyttää samat merkintävaatimukset, jotka on uusia elintarvikkeita koskevassa asetuksessa 97/258 eli Novel Food -asetuksessa (uuselintarvikeasetuksessa), kuten sitä on tapana kutsua. Olen saanut myös sen käsityksen, että komission jäsen Fischler laatii parhaillaan novel foodia koskevaa ehdotusta.
Olen sitä mieltä, että se, että komissio on hyväksynyt ehdotukseni direktiivin 90/220/ETY liitteen 3 muuttamisesta, on tärkeä ensimmäinen askel ja myös erittäin tärkeä poliittinen signaali parlamentille, mutta tietenkin ennen kaikkea kuluttajille ja muille, jotka ovat kauan halunneet parantaa tiedottamisen tasoa ja läpinäkyvyyttä geneettisesti muunnettujen mikro-organismien alalla. Puhun ensimmäisestä askeleesta, sillä merkitsemistä koskevasta kysymyksestä tulee tietenkin osa direktiivin 90/220/ETY täydellistä uudistamista siten, että parlamentti saa täyden poliittisen vaikutusvallan tämän tärkeän kysymyksen osalta. Suunnitelman mukaan toivomme, että komission ehdotus direktiivin 90/220/ETY muuttamiseksi saadaan aikaan ennen kesälomaa.
Kysymys on ensimmäisestä askeleesta senkin takia, että komissio päätti 2. huhtikuuta 1997 myös, että aiotaan laatia tiedonanto yhtenäisestä merkintäpolitiikasta geneettisesti muunnettujen mikro-organismien koko alaa varten. Tiedonanto toimitetaan tietenkin niin parlamentille kuin neuvostollekin. Siksi täällä tänään käytävä keskustelu on hyödyllinen myös tulevalle työlle. Toivonkin siksi, että voimme yhdessä vaikuttaa siihen, että komissio voi saada aikaan hedelmällisen ja rakentavan keskustelun parhaalta mahdolliselta pohjalta, mitä tulee geneettisesti muunnettujen mikro-organismien alalla noudatettavaa yhteistä merkintäpolitiikkaa koskevaan tiedonantoon.
Sitten hiukan itse maissista. Uskon, että olemme tehneet voitavamme Ciba-Geigy -maissia koskevien olemassa olevien sääntöjen puitteissa, ja haluan selittää asiaa hiukan tarkemmin. Direktiivissä 90/220/ETY on tarkkaan vahvistetut menettelytavat niiden tuotteiden markkinointia varten, jotka sisältävät geneettisesti muunnettuja organismeja tai koostuvat niistä. Materiaalisesta näkökulmasta katsottuna menettely pohjautuu asianomaisille geneettisesti muunnetuille mikro-organismeille alttiiksi joutumisen yhteydessä ilmenevien mahdollisten terveysja ympäristöriskien arviointiin. Muodolliselta kannalta katsottuna direktiivissä vahvistettu menettely on III atyyppinen komitologiamenettely. Nämä puitteet asettavat, kuten parlamentti tietänee, tiettyjä rajoituksia komission toimintamahdollisuuksille. Komissio vastaanotti 15. maaliskuuta 1995 Ciba-Geigy -maissia koskevan hakemuksen. Hakemuksen lähettivät edelleen asiaa käsitelleet ranskalaiset viranomaiset ja he antoivat samalla myönteisen lausunnon direktiivin menettelyn mukaisesti. Käytyään huolellisesti läpi ja arvioituaan kaikki Ciba-Geigyn ja jäsenvaltioiden lähettämät tiedot komissio esitti, kuten se on velvollinen tekemään direktiivin menettelyn mukaisesti, 11. huhtikuuta 1996 direktiivistä 90/220/ETY vastaavalle komitealle luonnoksen päätöslauselmaksi, joka koski luvan antamista kyseessä olevan maissin markkinointiin siinä missä minkä tahansa muunkin perinteisen maissilajikkeen.
Ehdotettu toimenpide ei saanut komiteassa tarpeellista äänten enemmistöä, toisin sanoen määräenemmistöä, minkä takia komissio esitti direktiivissä määritellyn menettelyn mukaisesti ehdotuksen tietenkin neuvoston ratkaistavaksi. Neuvosto (ympäristöasiat) ei pystynyt 25. kesäkuuta 1996 tekemään asiasta päätöstä, toisin sanoen se ei voinut torjua muttei myöskään hyväksyä ehdotusta. Hyväksymistä oli pyytänyt Ranska, ja tuen puuttumisesta huolimatta se ei vetänyt ehdotusta takaisin.
Ottaen huomioon sen, että Itävalta esitti lisätietoja tuotetta koskevien vastaväitteidensä tueksi, suosittelin komissiota arvioimaan ehdotetun toimenpiteen tieteellisen perustan uudelleen. Tällöin komissio päätti tietoisesti pitää terveyteen ja ympäristöön liittyviä turvallisuusnäkökohtia merkittävämpinä kuin tiukkaa kiinnipitämistä meillä direktiivin seurauksena olevista hallinnollisista velvoitteista. Toisin sanoen puhetta oli uuden luomisesta, sikäli kuin tuotteen turvallisuusnäkökohtien arviointi oli kyseessä. Siksi komissio antoi elintarvikkeita, rehuja ja tuholaismyrkkyjä käsitteleville yhteensä kolmelle tieteelliselle komitealle kaikki Ciba-Geigyn ja jäsenvaltioiden antamat tiedot ja tietenkin myös Itävallalta tulleet tiedot. Me pyysimme niitä antamaan lausunnon niistä aspekteista, jotka antoivat aihetta huolestuneisuuteen. Komiteoille esitettiin myös ne tiedot, jotka Iso-Britannia toimitti myöhempänä ajankohtana.
Kuten sanottu, vaikka komissio olisi direktiivin menettelyn mukaisesti nopeasti hyväksynyt päätöksen kyseessä olevan maissin markkinoinnista, se odotti neuvoston reaktion viipymisen takia ja siitä liike-elämän painostuksesta huolimatta, jonka lykkääminen sai siihen kohdistumaan, kolmen tieteellisen komitean lausuntoja, ennen kuin se teki asiasta päätöksensä. Lausunnot, jotka annettiin 9. ja 13. joulukuuta, vahvistivat aiemman käsityksen, nimittäin sen, että Ciba-Geigy -maissin geneettisellä muuntelulla ei ole syytä uskoa olevan vahingollisia vaikutuksia terveyteen ja ympäristöön.
Juuri näiden lausuntojen perusteella eikä suinkaan taloudellisista tai muista syistä komissio hyväksyi päätöksen kyseisen maissin markkinoinnista. Lausunnot eivät siis antaneet komissiolle tieteellistä pohjaa tai perustetta olla sallimatta geneettisesti muunnetun maissin markkinoimista.
Mitä geenin ampisilliinivastustuskykyyn aiheuttamia mahdollisia vahingollisia vaikutuksia koskevaan kysymykseen tulee, komissio voi ilmoittaa, että elintarvikkeita ja rehuja käsittelevät tieteelliset komiteat tutkivat tämän kysymyksen perusteellisesti. Omien arviointiensa lisäksi nämä komiteat järjestivät kysymyksestä ulkopuolisten asiantuntijoiden kuulemistilaisuuden 6. joulukuuta 1996, jolloin keskityttiin erityisesti mahdollisuuteen, että geeni siirtyisi ihmisiin ja eläimiin, ja niihin terveyteen kohdistuviin vaikutuksiin, joita sellaisella siirtymisellä voisi olla ihmisiin ja eläimiin. Tämän kuulemisen jälkeen komiteat tekivät sen johtopäätöksen, että ei ollut mitään syytä uskoa, että maississa oleva ampisilliinivastustuskykygeeni voisi olla vahingollinen ihmisen tai eläimen terveydelle.
Jotkut arvoisista jäsenistä ilmoittivat, että maissiin pantuihin geeneihin liittyvistä pitkän aikavälin terveys- ja ympäristöriskeistä on olemassa dokumentoitua tietoa. Mikään niistä tieteellisistä komiteoista, jotka käsittelivät hakemusta ja kaikkia esitettyjä tietoja, ei kuitenkaan pystynyt löytämään mitään tieteellistä todistetta sellaisista vaikutuksista. Kun komissio teki päätöksen geneettisesti muunnetun Ciba-Geigy -maissin laskemisesta markkinoille, se päätti sen lisäksi julkistaa kolmen tieteellisen komitean antamat lausunnot. Komission sihteeristö huolehti siksi asian virallisesta viemisestä Euroopan parlamenttiin. Komissio teki siten 18. joulukuuta päätöksen kolmelta tieteelliseltä komitealta saatujen lausuntojen perusteella, ja nehän olivat yksimielisiä, kuten tiedetään.
Päätös astui voimaan 23. tammikuuta 1997, ja ranskalaisten viranomaisten helmikuun alussa suorittaman tarpeellisen luvan antamisen jälkeen tuote on vapautettu sikäli kuin on kysymys mahdollisten ympäristö- ja terveysvaikutusten huomioon ottamisesta. Maissia voidaan siten käyttää siinä missä mitä tahansa muutakin maissilajiketta, mutta päätös ei tietenkään sulje pois muun EY-lainsäädännön soveltamista.
Mitä Ranskan kantaan tulee, komissio voi ilmoittaa parlamentille, että Ranska luovutti 5. helmikuuta 1997 direktiivin mukaisesti luvan Ciba-Geigylle, jotta Bt-maissin käyttöä voitaisiin markkinoida samalla tavalla kuin kaikkien muiden perinteisten maissilajikkeiden käyttöä.
Jotta tätä maissia voitaisiin viljellä jäsenvaltioissa, se täytyy kuitenkin ensin lisätä kasvilajikkeiden yhteiselle lajikelistalle neuvoston direktiivin 70/457 mukaisesti, joka taas on muutettu direktiivillä 90/654. Tämä direktiivi ei käsittele ympäristöön tai terveyteen liittyviä aspekteja. Se asettaa ne normit, jotka kasvilajikkeiden on täytettävä, jotta niitä pidettäisiin uusina lajikkeina. Jäsenvaltiot voivat hylätä kasvilajikkeiden rekisteröintiä uusiksi lajikkeiksi koskevat hakemukset, jos ne katsovat, että ne eivät täytä tarpeellisia vaatimuksia. Komission tuoreimpien tietojen mukaan maissia ei ole otettu vielä kasvilajikeluetteloon, toisin sanoen maissia ei voi vielä viljellä missään EUvaltiossa.
Itävallan viranomaiset ilmoittivat 14. helmikuuta 1997 komissiolle - nämä ovat viimeiset huomautukset, jotka esitän -, että Itävallassa oli kielletty Ciba-Geigyn maissin markkinointi mietinnöllä, joka tuli voimaan samana päivänä. Tämä toimenpide tehtiin myös direktiivin mukaisesti, nimittäin 16 artiklan nojalla. Itävalta toimitti lisäksi tieteelliset perustelut 16 artiklan käyttämiseksi. Itävallan toimittamat tiedot on tietenkin esitetty lausuntoa varten niille kolmelle tieteelliselle komitealle, jotka alun perin käsittelivät tätä hakemusta, ja komissio ei ole vielä saanut komiteoiden arviota. Tämän perusteella Luxemburg on ryhtynyt vastaavanlaisiin toimenpiteisiin, samoin Italia.
Toivon, että parlamentti on tämän, myönnettäköön, melko yksityiskohtaisen selvitykseni jälkeen selvillä komission roolista ja myös meidän vaikuttimistamme direktiivin mukaisesti tapahtuneen Ciba-Geigy -maissin hyväksymisen osalta. Toivon myös, että olen voinut osoittaa teille, että komissio on toiminut mitä varovaisimmin ja käyttänyt kaikkia niitä mahdollisuuksia, joita on käytettävissä voimassaolevan lainsäädännön puitteissa, jotta vältettäisiin kaikki mahdolliset riskit. Teimme päätöksen vasta tultuamme vakuuttuneiksi siitä, että kaikki turvallisuusnäkökohdat oli tutkittu perinpohjaisesti. Olemme varmistautuneet kaikkien direktiivin 90/220 vaikutusalueen piiriin kuuluvien geneettisesti muunnettujen mikro-organismien merkitsemistä koskevalla tuoreimmalla päätöksellämme siitä, että kuluttajat tietävät, mitä saavat.

Breyer
Arvoisa puhemies, olemme pyytäneet tätä käsittelyä voidaksemme keskustella komissaarin kanssa siitä, miten asia nyt etenee sen jälkeen, kun Luxemburg ja Itävalta ovat asettaneet tuontikieltonsa. Olen ymmärtänyt komissaarin niin, ettei hän ole valmis tutkimaan perusteellisesti niitä uusia tieteellisiä tutkimustuloksia, joita nämä kaksi maata ovat esittäneet. Olen edelleen ymmärtänyt niin, että hän ei ole valmis myöskään käsittelemään parlamentin ehdotusta, josta me toivottavasti huomenna äänestämme. Ehdotus tarkoittaisi sitä, että markkinointilupaa koskeva päätös peruutetaan siihen asti, kunnes kaikki asiaa koskevat epäilykset on poistettu mukaan lukien ne, joita ei ole toistaiseksi tutkittu lainkaan. Nimittäin esim. sitä, että tämä vieras perintöaines voi siirtyä ihmiseen suoliston kautta.
Meillä on edessämme siis suuri demokraattis- ja kuluttajapoliittinen ongelma. Haluaisin kysyä komissaarilta, mitä mieltä hän on siitä, että päätös peruutettaisiin siihen saakka, kunnes asiaa on tutkittu tarkemmin. Haluaisin myös tietää, miten hän arvioi Itävallan esittämiä tutkimustuloksia. Lopuksi haluaisin vielä saada vastauksen kysymykseeni, minkä esitin jo aiemminkin, miksei tämä asia kuulu uuselintarvikeasetuksen piiriin.
En ymmärrä parlamentin mielenkuohua, sillä meidän tehtävämmehän on juuri keskustella. Ja jos komissaari ei ole vastannut näihin kysymyksiin, on meidän tehtävämme kysyä ne uudelleen. Pyydän teitä, arvoisa puhemies, kehottamaan komissaaria vastaamaan näihin vielä vastausta vailla oleviin konkreettisiin kysymyksiin.

Puhemies
Bowe, ette voi saada puheenvuoroa, sillä toinen jäsen puhuu parhaillaan. En ole vielä antanut teille puheenvuoroa ettekä voi pyytää työjärjestyspuheenvuoroa toisen edustajan puhuessa. Puhemies on se, joka antaa teille puheenvuoron!

Bowe
Arvoisa puhemies, työjärjestyksen noudattamista koskeva puheenvuoro. Olen hieman neuvoton. Minusta vaikutti äsken, että täällä on alkanut komission kyselytunti, vaikka on vasta maanantai. Olin täysin hämmästynyt, koska luulin, että komissaari vastaisi keskusteluun ja että kuulisimme muiden puhuvan. Olin hämmästynyt, kun kuulin Breyrin puhuvan uudestaan ja esittävän kysymyksiä. Arvoisa puhemies, voitteko vakuuttaa meille, että tulevaisuudessa me seuraamme puhujalistaa emmekä salli jäsenten esittää pitkiä kysymyksiä silloin, kun ei ole heidän vuoronsa.

Puhemies
Kiitän jäsen, työjärjestyksen mukaisesti kuitenkin voin antaa puheenvuoron Breyerille, minkä teinkin. Tavallisesti kukaan jäsen ei saa puheenvuoroa kaksi kertaa samasta asiasta, mutta kuitenkin silloin, kun jäsen on samanaikaisesti työn laatija, kuten tässä tapauksessa, puhemies voi antaa hänelle toisen puheenvuoron.

Roth-Behrendt
Arvoisa puhemies ja rouva komissaari, kuunneltuani teitä tarkkaavaisesti olen tehnyt moitteettomasta ja perinpohjaisesta esityksestänne sen johtopäätöksen, että olette henkilökohtaisesti nähnyt paljon vaivaa taataksenne sekä kuluttajaturvallisuuden että -tiedotuksen Euroopan unionissa. Sitä useimmat meistä täällä Euroopan parlamentin täysistunnossa eivät ole lainkaan epäilleet.
Valitettavasti jo ennen teitä puhunut komissaari viittasi siihen, että komissio on kollektiivinen päätöksentekoelin. Me muistamme erittäin hyvin, kuka komission jäsen puolusti aiemmin geenituotteiden merkitsemistä ja kuluttajatiedotusta.
Kuten voitte varmasti kuvitella, olen ottanut hyvin tyytyväisenä vastaan esityksenne, joka koskee kaikkien geneettisesti muunnettujen tuotteiden ja siis myös muiden kuin uuselintarvikkeiden merkitsemisestä vapauttavan direktiivin liitteen muuttamista.
Tämä parlamentti on taistellut jo kauan sen puolesta, että siemenvilja, geneettisesti muunnetut elintarvikkeet sekä muut tuotteet merkittäisiin asianmukaisesti. Tähän asti komission enemmistö ei ole ollut asiasta samaa mieltä, ja vaikka edistys eteneekin usein etanan vauhtia, saavuttaa se kuitenkin jossain vaiheessa komission.
Aivan samaa mieltä en ole kanssanne markkinointiluvan myöntämisestä geneettisesti muunnetulle maissille. Pääsyy suullisiin kysymyksiimme ei ollut koskaan näiden tuotteiden merkitseminen. Sen sijaan monet meistä olivat vakuuttuneita siitä, että markkinointiluvan myöntäminen geneettisesti muunnetulle maissille tapahtui liian varhaisessa vaiheessa, jos sitä ylipäätään olisi pitänyt myöntää lainkaan. Se tapahtui kuitenkin ajankohtana, jolloin geenimaissin turvallisuuteen liittyviä epäilyksiä ei oltu vielä kokonaan poistettu. Minun on tunnustettava, rouva komissaari, että teidän esityksenne ei poistanut myöskään minun epäilyksiäni.
Esityksestänne kävi kuitenkin jälleen kerran selvästi ilmi, että Euroopan unionissa sovellettava komitologiamenettely ei ole vain puutteellinen, vaan johtaa ilmeisesti myös karkeisiin virhepäätöksiin.
Ei voi olla mahdollista, että on olemassa tiedekomiteoita, jotka tekevät meitä kaikkia koskevia päätöksiä ilman minkäänlaista demokraattista valvontaa. Siksi pyydän teitä, rouva Bjerregaard, selventämään asiaa. Olette kylläkin antanut tiedekomiteoille kaiken asiaa koskevan tiedon, mutta oletteko esittäneet niille myös konkreettisia kysymyksiä? Oletteko kysyneet tiedekomiteoilta esim. sitä, mitä Ampicillin-vastustuskyky tarkoittaa tai miten antibioottigeeni voi toimia markkerigeeninä? Tai oletteko esim. perehtyneet kuulemistilaisuuksien tuloksiin? Oletteko kysyneet, miksi tätä geneettisesti muunnettua maissia ei saa markkinoida kaikissa Yhdysvaltojen osavaltioissa? Entä oletteko samaa mieltä minun ja ryhmäni kanssa siitä, ettei komitologiamenettely voi olla kuluttajien turvallisuuden etujen mukaista ja että meidän on siksi muutettava sitä hallitusten välisessä konferenssissa?

Valverde López
Arvoisa puhemies, meidän pitää kiittää niistä tiedoista, jotka komission jäsen on meille antanut.
Mutta ne eivät todellakaan saaneet meitä täysin rauhalliselle mielelle, koska asiassa on kaksi puolta: ensimmäinen, maissi lopputuotteena, elintarvikkeena, joka voisi täysin sisältyä hyväksyttyyn normistoon, kuten viimeiseen asetukseen uuselintarvikkeista. Teidän pitää taata meille, ovatko nuo tiedekomiteat todella, tuossa asetuksessa hyväksyttyjen kriteerien mukaisesti, voineet antaa meille tuon lausunnon, sanokaamme yhdenmukaisuudesta. Emme voi hyväksyä, että ilmoitetaan, että tuo asetus on hyväksytty vähän myöhemmin, koska nyt ei ole kyse menettelystä, joka on luonteeltaan yksinomaan hallinnollinen. On kyse siitä, että kaikille kuluttajille taataan, että uusi elintarvike on turvallinen, eikä se vahingoita terveyttä eikä ympäristöä.
Toinen puoli asiasta on tämä siemen kasvivarianttina, joka myöskin luo, kuten täällä on kuultu, paljon ongelmia. Ne ovat kaksi täysin eri asiaa. Lopuksi, ja siihen olemme melkoisesti syyllisiä me parlamentin jäsenet, olemme painottaneet enemmän merkitsemistä kuin todellisia takuita tuotteiden turvallisuudesta. Ja nyt te ja komissio ratkaisette koko ongelman ilmoittamalla, että te merkitsette meille kaiken.
Arvoisa komission jäsen, merkintä on kuluttajien vaatimus, mutta se ei ratkaise ongelmaa turvallisuudesta. Siksi pyytäisimme teiltä, että painottaisitte enemmän turvallisuusasioita, sillä useiden kollegoideni viimeisten vuosien jatkuvista vaatimuksista huolimatta, merkintä on pikemminkin liitännäiskysymys, ei itse perusasia.

Santini
Arvoisa puhemies, kuten tapahtuu aina, kun käsitellään näin monimutkaisia aiheita, sekä parlamentti että yleinen mielipide lopulta hajautuvat, sillä niiden edut ovat ilmeisen erilaiset ja usein ristiriidassa keskenään. Kuluttajat, joita tähän mennessä on tiedotettu asiasta hyvin vähän, mutta jotka ovat saaneet tuntea nahoissaan viimeaikaiset ikävät kokemukset, kuten hullun lehmän taudin ja hormonit, sulkeutuvat kuoreensa ja torjuvat kaikki innovaatiot ja sen perustella, mitä olemme kuulleet tähän mennessä, he tekevät totta puhuen aivan oikein! On sanottu, että Euroopan kansalaisina heitä on suojeltava. Mutta myös talonpojat ovat Euroopan kansalaisia, ja siis myös heillä on oikeus tulla huomioiduksi ja miksipä ei myös suojelluksi. Ja myös siitä syystä meillä on epämääräinen vaikutelma, että kuten usein on tapahtunut, juuri heidän, heikossa asemassa olevien ja harvoin tässäkin parlamentissa edustettuina olevien, on kärsittävä eurooppalaisen lainsäädännön ja kansallisten lainsäädäntöjen vähäisestä avoimuudesta, eurooppalaisen tiedeyhteisön alan tutkimusta koskevien tietojen puuttumisesta sekä erityisesti komission ja neuvoston sekä kaikkien näihin toimielimiin osallistuvien välisistä ristiriitaisuuksista.
Tämä aiheuttaa paheksuntaa, hämmennystä ja huolestuneisuutta. Paheksuntaa myös nopeudesta, jolla Luxemburg ja Itävalta sulkivat rajansa geneettisesti muunnetun maissin kaupalta. Ne tekivät tämän nopeasti, sillä tämän tyyppisillä tuotteilla ei ole niille suurtakaan merkitystä. Hämmästyttää, että Ranska hyväksyi maissin ensin, sitten yllättäen hylkäsi sen syistä, jotka eivät olleet lainkaan vakuuttavia. Myös Italiassa, loppujen lopuksi, vastattiin kieltävästi, ei tieteellisen varmuuden, vaan pikemminkin laajalle levinneistä tunnesyistä. Ajateltiin, että vastaamalla kielteisesti ei ainakaan voida tehdä virhettä.
Ennen kaikkea terveys, kansanterveyden suojelu ja toiseksi markkinoiden suojelu ja turvaaminen. Miksi näitä molempia tavoitteita ei yritetä puolustaa hieman johdonmukaisemmin? Vältämme tuhoisan hullun lehmän tapauksen toistumisen, koska meidän oli pakko maksaa - ja maksamme yhä edelleenkin - virheistä, jotka olisi voitu välttää.
Itse asiassa yksinomaan Yhdysvallat ovat antaneet todisteita geneettisesti muutetun maissin puolesta; kyseessä ovat laitokset, joiden ei tulisi herättää epäilyksiä. Ennen kaikkea ympäristönsuojelulaitos, maatalousministeriö ja Food and Drugs Administration . Myös tässä tapauksessa avoimuus saattaa olla ehkä vähäistä, erityisesti juuri nyt, kun viimeksi mainittu laitos on joutunut valvonnan ja tarkistusten kohteeksi.
Juuri sen välttämiseksi, mitä tapahtui hullun lehmän tapauksessa, kun parlamentin tutkittavaksi virtasi viimeisten kuuden kuukauden aikana tuhansia uutisia ja tieteellisiä tutkimustuloksia, on alettu miettiä, miksi amerikkalaisia tutkimuksia, ajan säästämiseksi, ei pyydetä eurooppalaisten käyttöön ja verrata eurooppalaisiin tutkimuksiin. Näin voitaisiin myös välttää se, että, ehkäpä muutaman kuukauden kuluttua, kuluttajien pelot osoittautuvat oikeutetuiksi. Toisaalta olisi samoin nöyryyttävää ja epäoikeudenmukaista huomata aivan päinvastaista, eli jos on toteutettu aiheettomia toimenpiteitä eurooppalaiset markkinat nöyrtyvät polvilleen amerikkalaisten voittokulun edessä.
Sanoisin, että tässä on nyt klassinen tapaus, jossa navetat suljetaan, kuten talonpojat sanovat, kun härät ovat jo karanneet. Joka tapauksessa uskon, että myös tässä keskustelussa pyritään selkeästi, kuten komission edustaja ilmoitti, aloittamaan johdonmukaiset toimet; joko geneettisesti muunnetun maissin tuotanto voidaan aloittaa myös Euroopassa tai sen tuonti on kiellettävä. Tämä näyttää niin helpolta ratkaisulta, niin yksinkertaiselta. Voidaan siis vain kysyä, miksi tätä ei ole hyväksytty aikaisemmin.

Moreau
Arvoisa puhemies, oppimatta mitään hullun lehmän kriisistä, jonka kaikkia seurauksia emme vieläkään voi mitata, komissio allekirjoitti uppiniskaisesti luvan tuoda ja saattaa rajoituksetta markkinoille geneettisesti muunnettua maissia. Komissio teki päätöksensä kolmentoista jäsenvaltion ja Euroopan parlamentin kielteisestä lausunnosta huolimatta. Päätös tehtiin amerikkalaisten viejien ja monikansallisten kemian alan yritysten painostuksesta.
Ryhmämme tuomitsee allekirjoittamassaan sovittelupäätöslauselmassa vastuuttomuuden, jota komissio osoittaa ja korostaa sitä tosiseikkaa, että taloudelliset ja kaupalliset paineet menivät kansanterveydellisten ja ympäristönsuojelullisten seikkojen edelle. Nämä ovat tarkkaan ottaen BSE: n tutkintavaliokunnan johtopäätökset. Komissio ei ole siis oppinut mitään. Naudanlihan jälkeen se on valmis asettamaan Euroopan kuluttajat uuteen vaaraan antamalla etusijan markkinoille ja vapaakaupalle kansanterveydestä välittämättä.
Ryhmämme vakuuttaa jälleen, että elintarviketurvallisuuden on oltava ehdottomasti ensisijainen huolenaihe kaikissa elintarviketuotteita koskevissa päätöksissä. Päätöksenteon on oltava avointa ja tiedemiesten lausunnot on otettava huomioon. Kukaan ei voi taata, ettei kansanterveydellistä tai ympäristöön kohdistuvaa vaaraa ole olemassa. Hyvä komission jäsen, tieteellisten komiteoidemme johtopäätökset eivät saa minua vakuuttuneeksi. Kuka olisi voinut todistaa ennen hullun lehmän kriisiä, että prioni voisi siirtyä ihmiseen? Pelkällä talonpoikaisjärjellä olisi kuitenkin pitänyt voida arvata, ettei pilaantuneiden jauhojen nieleminen voi olla vaaratonta. Todellisuus osoitti tämän, mutta silloin oli jo liian myöhäistä.
Onko tämän kauhean kokemuksen toistuttava? Ei ole totta, että kaikki turvallisuustekijät on otettu huomioon. Sen vuoksi pyydämme komissiota peruuttamaan päätöksensä vahvistaa geneettisesti muunnettujen tuotteiden tuonti ja saattaminen markkinoille, ennen kuin asiasta on saatu tieteellinen takuu. Komission on kunnioitettava parlamentin mielipidettä. Useimmat parlamentissa puheenvuoron käyttäneistä ilmaisivat voimakkaan huolensa asiasta. Ottaen huomioon ongelmien monimutkaisuuden ehdotamme myös elintarvike-, kansanterveys- ja ympäristöasioita käsittelevän Euroopan tasoisen eettisen komitean perustamista.

Dell'Alba
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, minusta näyttää siltä, että tämän geneettisesti muunnetun maissin aiheuttaman vaikean tapauksen vakavista näkökohdista voidaan mainita komission päätös ja sen edellyttämät institutionaaliset näkökohdat. Kyseessä on läpinäkymätön päätös, joka, kuten monet kollegat ovat korostaneet, osoittaa selvästi, että ainakaan tällä hetkellä komissio ei ole oppinut mitään vielä vakavammasta BSE-kriisistä.
Kyseessä on siis päätös, joka meitä on pyydetty kiistämään uudestaan tänään. Olemme kiistäneet sen jo aikaisemmin, kuten myös selvä enemmistö jäsenvaltioista. Mutta komissio on ilmeisesti ylpeästi päättänyt olla välittämättä tällaisista vastalauseista, ehkäpä sellaisten markkinaetujen vuoksi, joilla on hyvin vähän tekemistä kuluttajien ja kansanterveyden kanssa.
Käännyn siis suoraan ympäristöasioista vastaavan komissaarin puoleen saadakseni tietää, mitä komissio on tällä välin saanut aikaan, ehkäpä myös parlamentin toiminnan ansiosta. Tiedän, että on perustettu geneettisesti muunnettuja organismeja käsittelevä tiedekomitea ja olen tietoinen 2. huhtikuuta tehdyn esityksen, mutta kysyn erityisesti komission edustaja Bjerregaardilta, mitä komissio aikoo tehdä Itävallan ja Luxemburgin hyväksymille päätöksille soveltaa Euroopan unionin direktiivin 90/22/ETY 16 artiklaa, joka antaa yksittäiselle jäsenvaltiolle mahdollisuuden kansanterveydellisistä tai ympäristönsuojeluun liittyvistä syistä lykätä geneettisesti muunnetun maissin markkinoille saattamista? Eikö tämän teidän lähestymistapanne vastaisen, mutta vakavasti otettaviin tieteellisiin asiakirjoihin perustuvan päätöksen hyväksyminen - koska kaksi valtiota on näin päättänyt, siihen täytyy olla hyvä syy - saa komissiota ehkä lykkäämään tai vetämään takaisin tuota omaa päätöstään, Euroopan parlamentin vaatimuksen mukaisesti?

Sandbæk
Arvoisa puhemies, olemme nyt kuulleet komission erittäin perusteellisen selvityksen, ja on kyllä varmastikin mahdollista, että muodollisessa mielessä komissiota ei ole mitään syytä moittia. Olen kuitenkin samalla sitä mieltä, että tämä keskustelu osoittaa - ja siitähän myös rouva Roth-Behrendt jo puhuikin -, että meidän tulee tarttua III a -menettelyyn ja että meidän tulee katsoa, mitkä kriteerit valitaan sen perustaksi, sallitaanko geenimuunnettuja kasveja ylipäätään. Sehän on absurdia, että 13 jäsenvaltiota haluaa kieltää käytön ja että 2 jäsenvaltiota, jotka kaiken kukkuraksi tulevat myöhemmin katumapäälle, voivat ajaa tahtonsa läpi. Lisäksi täytyy tosiaankin sanoa, että on sinänsä absurdia, että ylipäänsä kehitetään kasveja, jotka ovat vastustuskykyisiä tietylle rikkaruohontorjunta-aineelle, kun samanaikaisesti olemme tietoisia siitä, että niitä hukkasiemeniä, joita kylvettäessä syntyy ja joissa on vastustuskykygeeni, ei voida tuhota, ja siksi on pakko käyttää vielä yhtä torjuntaainetta. Eihän ole yksinkertaisesti ollenkaan hyväksyttävää antaa lupaa ylipäätään käyttää sen tyyppisiä geenimuunnettuja kasveja. Siksi katson, että jos halutaan ehdottomasti harjoittaa geenimuuntelua, tulee tutkia, voidaanko sitä tehdä sillä tavalla, että se on kestävää ja että siitä tulee sosiaalisesti hyväksyttävää, eikä sillä tavalla, että suuret yritykset, jotka muuten elävät myymällä rikkaruohontorjunta-aineita, ansaitsevat vielä enemmän rahaa kuin ne ovat ansainneet aiemmin.
Sen lisäksi uskon kuulleeni - ja tämä on Ritt Bjerregaardille osoitettu kysymys -, että komissio ilmoitti viime viikolla, että se haluaa esittää joitakin uusia muutosehdotuksia direktiiviin 90/220/ETY samaan aikaan kun parlamentti käsittelee niitä ehdotuksia, jotka on juuri esitetty. Onko oikein, että direktiiviin ollaan laatimassa uusia muutosehdotuksia?

Kronberger
Arvoisa puhemies, Itävalta on asettanut Luxemburgin tavoin vientikiellon geenimanipuloidulle maissille sen sekä ympäristölle että terveydelle aiheuttamiin vaikutuksiin liittyvien epäilysten vuoksi. Lisäksi Itävallan väestö vastustaa sydämestään tätä geenimanipuloitua maissia. Uskon, että meidän velvollisuutemme on ottaa huomioon niiden ihmisten tunteet ja toiveet, joita me täällä edustamme.
Tällä hetkellä Itävallassa on meneillään kansalaisadressin keräys geeniteknistä manipulaatiota vastaan, johon uskotaan osallistuvan ennätysmäärän ihmisiä.
Kun te väitätte tutkijoiden todenneen, ettei geneettisesti manipuloituihin kasveihin liity mitään epäilyttäviä seikkoja, se ei kerro mitään asian tosiasiallisista vaaroista, vaan pelkästään tieteen tavasta toimia. Ja juuri tällä alalla meillä kaikilla on syytä olla skeptisiä, koska tiedämme, että huomattava osa tieteellistä tutkimusta on ollut jo kauan tilaustutkimusta monikansallisille konserneille. Ne taas ottavat asiassa huomioon taloudellisista syistä valitettavasti vain oman erityisalansa.

Graenitz
Arvoisa puhemies ja rouva komissaari, komission on kollektiivisena päätöksentekoelimenä EU-sopimuksen 130 r artiklan mukaan toteutettava ja pantava toimeen ympäristön- ja terveydensuojelun varotoimiperiaatteet. Näistä ennaltaehkäisevän toiminnan periaatteista ei keskusteltu silloin, kun geneettisesti manipuloidun maissin saattaminen markkinoille päätettiin hyväksyä joulukuun 18. päivänä, kuten käy ilmi ranskalaisen lehden julkaisemasta komission pöytäkirjasta. Vain muutamat komission jäsenet ovat edustaneet eurooppalaisten kansalaisten kantaa ja puhuneet terveydellisten ja ympäristöllisten näkökohtien huomioonottamisen puolesta. Paljon vahvempia olivat kuitenkin ne, joille suhteet USA: han olivat tärkeämpiä, mikä on hyvin valitettavaa. Tiedekomiteat ovat tarjonneet asiantuntemuksensa päätöksenteon pohjaksi ja asiasta on pidetty myös kuulemistilaisuus.
Olisi kuitenkin kiinnostavaa saada tietää, mihin tuskin saamme vastausta, miksi edustaja Bowen mainitsemaa Ison-Britannian uuselintarvikkeita käsittelevää neuvoa-antavaa komiteaa ei kutsuttu kuultavaksi tai sen asiantuntemusta hyödynnetty muulla tavoin. Juuri tämä komiteahan on muotoillut hyvin tarkasti ne epäilykset, jotka liittyvät mahdolliseen antibiootteja vastaan kehittyvään vastustuskykyyn.
Ei ole myöskään selvitetty sitä, miksi USA: sta ei kutsuttu tutkijoita, jotka olisivat voineet vahvistaa sen, minkä kollega Roth-Behrendt jo sanoi, eli että Bt-maissi ei ole sallittu kaikissa osavaltioissa. Se on nimittäin kielletty juuri niissä osavaltioissa, joissa Bt-puuvilla on laillinen. He olisivat voineet vahvistaa senkin, että myös IPE on kieltänyt Bt-maissin käyttämisen popcornin ja vihannesmaissin valmistuksessa. Mitä sitten merkitsee eurooppalaiselle maataloudelle ja eurooppalaisille kuluttajille se, että he saavat komissiolta vain hyvin puutteellista tietoa asiasta?
Olen ennen kaikkea sitä mieltä, että vielä ei voida sanoa mitään geneettisesti muunnettujen kasvien pitkäaikaisvaikutuksista esim. muihin kasveihin, joille voi myös kehittyä vastustuskyky tälle kasvinsuojeluaineelle. Pitkäaikaisvaikutukset on otettava huomioon, koska myös antibiooteille voi kehittyä vastaavanlainen vastustuskyky. Geenimanipuloitua maissia ei ole ollut olemassa vielä niin pitkään, että tutkimuksella olisi voitu osoittaa sen pitkäaikaisvaikutukset ihmisiin, eläimiin ja ympäristöön.
Mielestäni kaikkien näiden faktojen pohjalta olisi ollut viisaampaa lykätä päätöksentekoa ja varmistua etukäteen siitä, mitä muissa maissa ja muissa maanosissa tapahtuu. Niin hyvä kuin se onkin, että te, rouva komissaari, ehdotatte nyt uusien geneettisesti muunnettujen tuotteiden hyväksymisen yhteydessä tapahtuvan merkitsemisen muuttamista unionin alueella. Merkitsemisen osalta on jo kuitenkin myöhäistä. Me puhumme nyt läikkyneestä maidosta, jota ei saada enää talteen.

Gillis
Arvoisa puhemies, bioteknologiateollisuutta on pitkään pidetty eurooppalaisen yritteliäisyyden tulevaisuuden menestyksen avaimena. Se on yksi niistä alueista, joiden uskotaan kasvattavan taloudellista merkitystään huomattavasti seuraavien kahdenkymmenen vuoden aikana. Toivon, että se pystyy tarjoamaan paljon kipeästi kaivattuja työpaikkoja kaikissa jäsenvaltioissamme. Tähän mennessä kuitenkin tuskin mitään on tehty Euroopan tutkimusalaan investoimisen rohkaisemiseksi. Jopa parlamentissa keskustelut usein kilpistyvät perustelemattomiin ja negatiivisiin kommentteihin, jotka sekoittavat julkista mielipidettä.
Oikeudellinen perusta, jonka perusteella bioteknologiateollisuuden kehittämille uuselintarvikkeille ja elintarvikkeiden ainesosille voidaan myöntää pääsy Euroopan unionin markkinoille, on liioittelematta kaikkea muuta kuin selvä. Tarvitsemme kiireellisesti selkeät ja yksityiskohtaiset geneettistä muuntelua koskevat säännöt, joissa määritetään, mitä turvallisuustestejä on suoritettava ennen uusien tuotteiden markkinoille päästämistä. Haluan tässä yhteydessä ilmaista suhtautuvani myönteisesti komissaarin tämäniltaisiin kommentteihin.
Täyden oikeudellisen perustan puuttuessa bioteknologia-alan yritykset investoivat Japaniin ja Yhdysvaltoihin, missä uusia keksintöjä päästetään markkinoille paljon kattavamman oikeudellisen perustan turvin. Toistaiseksi me eurooppalaiset emme pysty takaamaan näiden uusien tuotteiden turvallisuutta, koska emme halua hyväksyä Japanin tai Yhdysvaltojen todisteita, emmekä myöskään ole kehittäneet kattavaa oikeudellista perustaa kuluttajien turvallisuutta koskevien asioiden käsittelyä varten.
Kolme erillistä elintarvikealan tiedekomiteaa, joita komissio kuuli, ennen kuin se salli geneettisesti muunnetun maissin pääsemisen markkinoille, raportoi, että ei ollut mitään syytä kieltää turvallisuusperustein kyseisen maissin markkinointia Euroopassa. Voimme hylätä tämän suosituksen. Voimme sanoa, että komiteat eivät olleet edustuskelpoisia.
Jos emme kuitenkaan ole tyytyväisiä tiedekomiteajärjestelmään, meidän täytyy luoda toinen järjestelmä. Minä kannatan voimakkaasti Yhdysvalloissa perustettua järjestelmää, joka on osoittanut ansionsa usean vuoden aikana. Yhdysvaltain elintarvikeviranomaisten (FDA) saavutukset elintarvikkeiden turvallisuuden alalla ovat hyvät. Yhdyn täysin edessämme olevaan päätöslauselmaan siinä, että kansanterveys ja elintarvikkeiden turvallisuus on asetettava etusijalle tärkeysjärjestyksessämme. Meidän on paitsi taattava turvallisuus myös luotava järjestelmä, jolla valvotaan geneettisesti muunnettuja organismeja, ennen kuin ne päästetään ympäristöön.
Lopuksi, elintarvikkeiden ja niiden aineosien kauppa on luonteeltaan maailmanlaajuista ja sitä säätelevät GATT/WTO-sopimukset. Mikäli teollisuutemme ja maataloutemme on tarkoitus kukoistaa, niillä on oltava selkeä ja kattava kuluttajansuojasääntöjen tuki, muuten ne joutuvat epäoikeudenmukaiseen kilpailuasemaan lähinnä Yhdysvaltoihin nähden.

Novo
Arvoisa puhemies, hyvät jäsenet, on tärkeää mainita, että meillä ei ole mitään bioteknologian tutkimusta ja hyödyntämistä vastaan, mutta haluan myös korostaa, että tämä on alue, jolla elintarviketurvallisuuden ja -riskien, kansanterveyden suojelun ja ympäristön suojelun täytyy olla ehdottomasti tärkeimpiä asioita päätöksiä tehdessä.
Tämän vuoksi minulle on selvää, että komission yksipuolisesti antama lupa sallia geneettisesti muunnetun maissin tuonti epäilyttää, taas kerran. Se on päätös, joka asettaa suurten monikansallisten yhtiöiden ja suurten maahantuojien taloudelliset edut etusijalle.
Mitä voimmekaan odottaa tai mitä odotimmekaan komissiolta? Se ei oppinut mitään hullun lehmän kriisistä, josta sille annettiin vastuu. Minulle tässä ei ole mitään uutta eikä minulla ole mitään henkilökohtaista komissaari Boninoa vastaan.
Komission täytyy näin ollen tarkistaa lupaa ja ryhtyä toimiin jäsenmaiden kanssa, jotta ennen kuin tehdään mitään päätöksiä geneettisesti muunnetuista tuotteista, sitä ennen - vaadin - sitä ennen on saatava vaativat ja riippumattomat tieteelliset arviot ja niihin on liitettävä kuluttajille yksityiskohtaista tietoa tuotteiden valmistustavasta ja koostumuksesta. Vain näin voimme edistää kuluttajien luottamuksen palautumista ja suojella tehokkaasti kansanterveyttä.

Blokland
Arvoisa puhemies, mitä enemmän tiedämme bioteknologiasta, sitä enemmän huolestumme.
Olemme bioteknologisen vallankumouksen alussa. Nyt kun geneettisen materiaalin rakentamisen periaatteet alkavat tulla tunnetuksi, saamme niskaamme ihmisiä, eläimiä ja kasveja koskevan tutkimusvyöryn, josta meidän pitää sanoa mielipiteemme. Kaikista menetelmistä ja yksityiskohdista riippumatta haluan sanoa yhden asian: älkäämme ihmisinä koskaan ajatelko, että voimme päästä eroon sairaudesta, epämuodostumista ja kuolemasta omaamalla tietoa organismeista. Meidän tietomme on aina vajavaista.
Siksi yhden tai toisen sairautta tai hometta vastustavan geenin löytäminen on osaratkaisu. Todellinen ongelma, luomakunnan epätäydellisyys syntiinlankeemuksen jälkeen on aina olemassa. Kaikki mitä voimme tehdä kärsimyksen lieventämiseksi on hyvää, mutta se ei poista todellista ongelmaa: kyseessä on vain palasten kokoaminen.
Nämä ovat asioita, jotka meidän on todettava annettuina tosiasioina, mutta nyt on kyseessä geneettisesti muunneltu maissi.
On selvää, että neuvostossa ei juurikaan ole tuettu sen tuonnin sallimista. Se on merkki siitä, että asia on tärkeä. Sen olisi pitänyt ainakin saada komissio varovaisemmaksi.
Itävalta ja Luxemburg vastustavat muunnellun maissin tuontia. Sitä on kunnioitettava. Mitään maata ei voida pakottaa hyväksymään tällaista arkaluontoista tuotetta. Tuen siksi yhteisen päätöslauselmaluonnoksen 8 kohtaa: päätöstä maissin sallimisesta on mietittävä uudestaan.
Mikäli haluamme ottaa periaatteen ennakkotoimenpiteistä vakavasti, tarvitaan lisää riippumatonta tieteellistä tutkimusta. Ei ole häpeä tunnustaa, että tietomme geneettisten muutosten seurauksista eivät vielä ole tarpeeksi laajat.

Kirsten Jensen
Arvoisa puhemies, komission uusi ehdotus geenituotteiden merkitsemisestä on sinänsä hyvä, koska se voi valaista yhtä niistä harmaista alueista, jotka olivat jäljessä novel foodista . Sitä voi hyvin ihmetellä, että se tervejärkisyys, jota parlamentin enemmistö osoitti muutama kuukausi sitten, ei silloin tehnyt vaikutusta komissioon, minkä jälkeen se nyt yhtäkkiä taipuu mediamyrskyn edessä. Niin, komissiohan ei ole ollenkaan mukana siinä sopimuksessa, joka on solmittu novel foodista .
Vaikka komission jäsen sanoo, että meidän ei tule katsoa geenimuuntelua yleisesti, niin tilanteessa piilee kuitenkin se vaara, että EU: n maataloutta ohjataan väärään suuntaan. Me vaarannamme monokulttuurit, jotka ovat riippuvaisia tietyistä torjunta-aineista, jotka juuri monopolinsa ja suuren levinneisyytensä takia lisäävät luonnonkatastrofien riskiä. Ne voivat kaiken kukkuraksi johtaa siihen, että meillä tulee pulaa elintarvikkeista. Ja missä on muuten se biologinen moninaisuus, jota me myös olemme sitoutuneet edistämään?
Komissionhan ei ole tarkoitus puolustaa pelkästään direktiiviä 220. Komission on tarkoitus puolustaa yhteisön koko säännöstöä , ja sehän on ilmeistä, että kaikkialla parlamentissa on todettu, että varovaisuusperiaatetta ei kunnioiteta riittävässä määrin ja ehkä ei muitakaan asioita, joista on jo puhuttu. Monet puhujat ovat esimerkiksi ilmaisseet huolestuneisuutensa ampisilliinin johdosta ja erimielisyytensä siitä ajatuksesta, että riskien arviointi on paikallaan, vaikka komiteoiden näkemystä on kysytty uudelleen.
Päätöksentekomenettelyn suhteen on vaikea selittää, että menettely, jossa komissio ja yksi jäsenvaltio voivat viis veisata 13 muusta jäsenvaltiosta, ylipäätään kuuluu demokraattiseen järjestelmään. Sellainen menettely on muutettava, ja haluaisin kysyä, minkä aloitteen komissio on tehnyt siihen suuntaan. Haluaisin myös kernaasti kysyä komission jäseneltä, mitä menettelyä tulee noudattaa, kun on kysymys mukaanottamisesta lajikelistalle. Jos yksittäinen jäsenvaltio protestoi lajikelistalle mukaanottamista vastaan, mikä EU-menettely tulee sitten voimaan ja mitkä kriteerit on sitten otettava perustaksi? Hylätäänkö lajike vai onko yksittäisen jäsenvaltion hyväksyttävä vain EU-tason päätös.

Liese
Arvoisa puhemies, eurooppalaisten täytyy olla aivan ymmällään. Täällä me käsittelemme eurooppalaisten päätöksentekoelinten päätöstä geneettisesti muunnettujen elintarvikkeiden merkitsemisestä. Samalla, kun tästä päätöksestä kerrotaan, komissio sallii tuoda elintarviketuotantoon tarkoitettua maissia ja soijaa, joita ei kuitenkaan merkitä asianmukaisesti.
Kuka on vastuussa tästä hämmennyksestä, joka toisaalta pilaa geeniteknologian maineen ja toisaalta heikentää luottamusta eurooppalaiseen päätöksentekoon? Vastuussa siitä on aivan yksiselitteisesti komissio.
Komissio hylkäsi uuselintarvikkeita koskevan asetuksen, jonka me hyväksyimme täällä parlamentissa jo viime vuoden keväällä. Jos herra Bangemann sekä koko komissio olivat hyväksyneet parlamentin tarkistukset, meillä olisi ollut voimassa oleva merkitsemisasetus jo kesällä 1996. Komissio on myös käsitellyt liian kauan direktiivin 220/90 muuttamista. Sillä onhan toki epäloogista, että haluamme merkitä valmiit elintarvikkeet, mutta emme kuitenkaan niihin käytettäviä raaka-aineita. Miten valmistaja sitten suorittaa itse merkitsemisen?
Olen kuitenkin myös sitä mieltä, että kansalaisten hämmennyksestä ovat osin vastuussa myös fundamentalistit. He lietsovat ihmisten pelkoa siitä, että jokainen elintarvike, jolla on jotain tekemistä geeniteknologian kanssa, on kuluttajalle erittäin vaarallinen. Kollega Breyer puhuu mm. suurhyökkäyksestä terveyttä vastaan.
Itse olen pikemminkin samaa mieltä hänen Saksan liittopäivien kollegansa kanssa, joka sanoo, ettei niityillä kasva mitään kauhukasveja. En pidä myöskään Ampicillin-vastustuskykyä vaaratekijänä. Mutta yhtä painokkaasti sanon myös, että sitä ei tarvita, koska Ampicillin-vastustuskyvyllä aikaansaatu vaikutus voidaan saavuttaa myös muilla keinoin. Sen on tapahduttava myös mahdollisimman nopeasti.
Me haluamme geeniteknologiaa, joka ei kuitenkaan saa olla salamyhkäistä. Lisäksi tämän koko asiaan liittyvän hämmennyksen on viimeinkin loputtava. Teillä, rouva Bjerregaard, ja koko komissiolla on mahdollisuus lopettaa se. Teidän on kutsuttava elintarvikevaliokunta koolle vielä ennen 15. toukokuuta, ennen kuin uuselintarvikeasetus tulee voimaan, ja tehtävä selväksi se, että laaja merkitsemismenettely koskee kaikkia tuotteita, jotta tämä näpertely päättyisi lopultakin.

Ephremidis
Arvoisa puhemies, arvoisan komission jäsenen esittämä geneettisesti muunnellun maissin puolustus oli selkeä, mutta se ei ollut vakuuttava.
Se synnytti minussa vaikutuksen, että kuulin jälleen kerran samat sanat, jotka liitettiin sairaisiin lehmiinkin: tällaista puhuttiin silloinkin ja sitten tapahtui, mitä tapahtui. Tulen siihen johtopäätökseen, että kysymyksessä oli päätös, joka oli rikollinen koko Euroopan väestön terveyttä kohtaan.
Komission on ymmärrettävä, että se jää itse teossa kiinni rikoksesta Euroopan kansalaisia kohtaan ja että sen on lakattava palvomasta mammonaa - nimittäin Ciba-Geigya ja Monsantoa, sillä sekin valmistelee samaa tuotetta ja anoo siihen lupaa. Sen sijaan komission on palveltava eurooppalaisten etuja ja terveyttä. Arvoisa puhemies, oli sittenkin virhe peruuttaa edellisessä täysistunnossa esittämämme ehdotus epäluottamuslauseeksi komissiolle sairaiden lehmien vuoksi. Vaikuttaa siltä, että se ikään kuin kehottaa jatkamaan järjestelmällisesti tällaisia rikoksia.

Fantuzzi
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, meidän ryhmässämme ei odoteta totuuden olevan käden ulottuvilla emmekä ole kovinkaan innokkaita leimaamaan komissiota vastuuntunnottomaksi. Loppujen lopuksi, kuten komission edustajakin sanoi, huhtikuun 2. päivänä tehtyjen päätösten muistaminen osoittaa tietynlaista tietoisuutta ja yritystä, vaikkakin hieman myöhässä, löytää ratkaisu pysyvään oikeudellisen epävarmuuden tilanteeseen. Päätöslauselmassa on kaksi kohtaa, joista toinen, tärkeämpi koskee näkökohtia, jotka liittyvät yhteen ympäristöystävällisen maatalouden kanssa. Tässä on palautettu mieleen komission kollegiaalisuus. Tuntuu kuitenkin siltä, että työskennellään hieman liikaa yksittäisten osastojen tasolla. Corkissa pidettiin konferenssi maataloudesta, maaseudusta ja ympäristöystävällisestä maataloudesta, jonka yhteydessä todettiin, että maataloutta ja ympäristöä koskevista toimenpiteistä on tultava keskeinen osa uutta yhteistä maatalouspolitiikkaa, ja täällä kuitenkin mennään yhä enemmän kohti päätöksiä, jotka takaavat tietyn myrkyn käytön voimakkaan kasvun, joka puolestaan saattaa johtaa uuden, ympäristöystävällisille hyönteismyrkyille vastustuskykyisen hyönteissukupolven syntymiseen. Tai on myös vaarana käyttää liian runsaassa määrin torjuntaaineita ja tämän seuraukset saattavat näkyä vesistöissä, sillä tämä torjunta-aine on vesiliukoinen.
Myös tällä alueella olisi ollut aiheellista edetä hieman varovaisemmin, BSE-kriisistä viisastuneena. Meidän puoleltamme emme kohdista ennakkoluuloja bioteknologiaan. Juuri komission tiedonanto bioteknologian tulevaisuudesta kesäkuulta 1994 tuo esiin, että tämän alan tulevaisuus kulkee riskienvalvonnan kautta luoden samalla uuden luottamuksen ilmapiirin yleisen mielipiteen keskuudessa. Tästä on tarpeen muistuttaa nyt, jotta voitaisiin välttää se, että kansalainen kyselee, millaisessa Euroopassa hän oikein elää ja onko tämä Eurooppa mahdollisesti geneettisesti kykenemätön vastaamaan hänen tuskaansa ja huoliinsa.

Flemming
Arvoisa puhemies ja rouva komissaari, kannatan asiasisällön korostamista geeniteknologian soveltamisesta käytävässä keskustelussa. Uskon siihen, että geeniteknologia on sekä älykästä teknologiaa että tulevaisuuden teknologiaa, joka on erityisen tärkeää lääketieteelle. Bioteknisiä lääkkeitä käytetään nykyisin jo syövän, diabeteksen, sydäninfarktin ja MS-taudin hoidossa.
Asialla on kuitenkin kahdet kasvot. Siksi minulle on, rouva komissaari, vieläkin epäselvää, miksi komissio hyväksyi tämän maissin tuonnin, vaikka 13 kaikkiaan 15 jäsenvaltiosta vastusti sitä.
Lisäksi minusta on käsittämätöntä se, ettei elintarvikealan tiedekomitean varoituksia otettu huomioon päätöksenteossa. Eikö jotain vastaavaa tapahtunut jo BSE: n yhteydessä? Komitea oli tosin sitä mieltä, että antibioottien vastustuskyvyn siirtymisen vaara on hyvin pieni, mutta emmekö kuulleet tämän saman jo BSEtapauksen yhteydessä? Sitä paitsi terveyden osalta ovat kaikenlaiset vaikutukset mahdollisia, vaikkakin myös laiminlyötävissä. Emmekö ole kuulleet myös tämän jossakin viime aikoina?
Joka tapauksessa, hyvät naiset ja herrat, Itävalta on kieltänyt toistaiseksi kyseisen tuotteen markkinoinnin uusien tieteellisten tutkimustulosten perusteella. Niiden pohjalta ei ole kuitenkaan täysin selvitetty erityisesti kysymystä antibioottien vastustuskyvyn mahdollisesta siirtymisestä ihmiseen tai vastustuskyvyn mahdollisesta kehittymisestä Bt-toksiinille. Vaikka näiden riskien poissulkemiseen tarvitaan lisää tieteellisiä tutkimuksia, Itävalta on kuitenkin asettanut vientikiellon.
Pyydän teitä, arvoisat naiset ja herrat, mutta aivan erityisesti teitä, rouva komissaari, äänestämään sen puolesta, että näin kiistellyn tuotteen hyväksyminen tutkitaan vielä kerran perusteellisesti!

Ford
Arvoisa puhemies, puhun tässä keskustelussa sekä poliitikkona että tiedemiehenä. Pelkään, että tieteeltä ja teknologialta yleisesti puuttuu matematiikalle ominainen luja varmuus. Kaksi ynnä kaksi on aina neljä. Tiede ja teknologia ovat vähemmän varmoja. Ne ovat harvoin kiistattomia. Tieteessä on kyse arvioimisesta, todistusaineiston punnitsemisesta sekä johtopäätösten tekemisestä. Näkemäni ja lukemani perusteella katson, että geneettisesti muunnettu maissi ei ole turvallista kuluttajille. Mutta - ja tämä on tärkeä mutta - minä ja tiedemiehet (asiantuntijat) saatamme hyvin olla väärässä. He eivät ehkä vielä ole nähneet tarpeeksi. On useita esimerkkejä siitä, että tiedemiehet ja tekniikan asiantuntijat tekevät virheitä. Tacoma Narrows -silta romahti insinööreistä huolimatta. Challanger- raketti räjähti tekniikan asiantuntijoista huolimatta. BSE-tauti näyttää siirtyvän ihmisiin huolimatta tiedemiesten ja asiantuntijoiden näkökannoista. Näin ollen poliitikkona uskon, että on tarpeellista antaa kuluttajille välineet, joilla he pystyvät tietoonsa ja harkintakykyynsä pohjautuvan oman päättelykykynsä perusteella tekemään valintoja, jotka poikkeavat minun tai asiantuntijoiden valinnoista. Tämä tarkoittaa sitä, että geneettisesti muunnettuja organismeja sisältävät tuotteet - joku sanoisi geneettisesti muunnettujen organismien saastuttamat tuotteet - tulee selvästikin merkitä.
Näin ollen suhtaudun myötämielisesti komission 2. huhtikuuta tekemään päätökseen. En kuitenkaan ymmärrä, miksi se puhui taannehtivasta lainsäädännöstä geneettisesti muunnetun maissin ja muiden organismien yhteydessä, joita varten lupaa jo on haettu. Tällä perusteella tupakka-askeihin ei voitaisi merkitä terveysvaroituksia, koska tupakkaa on jo saatavilla, eikä voitaisi edellyttää, että kuluttajien omistuksessa olevat autot noudattavat uusia nopeusrajoituksia. En halua taannehtivaa kieltoa. Haluan ja vaadin nyt, että kaikki elintarviketuotteissa käytetyt geneettisesti muunnetut organismit tulee tulevaisuudessa merkitä.

Pimenta
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, hyvät jäsenet, haluaisin nostaa esille neljä asiaa, jotka ovat minun mielestäni keskeisiä tässä keskustelussa:
Ensinnäkin, kun puhumme geneettisesti muunnetuista tuotteista, minun mielestäni meidän täytyy nykyaikana tutkia niitä pikemminkin niin kuin tutkitaan lääkkeitä eikä niin kuin tutkitaan elintarvikkeita, jotka me tunnemme ja joita meillä on tapana käyttää. Aivan kuten eräs aikaisempi puhuja sanoi, täytyy laatia selvä menettelytapa, turvallisuutta koskevia asiakirjoja, tehdä kokeita, antaa todistuksia ja tutkia tuotteiden sijoitustapoja kaupoissa, joilla minun nähdäkseni on enemmän tekemistä niiden menetelmien kanssa, joita käytetään lääkkeitä tutkittaessa pikemminkin kuin niiden kanssa, joita käytetään elintarvikkeita tutkittaessa. En usko, että meillä on ollut tähän mennessä Euroopassa sopivaa tutkimuskoneistoa tällaisten aihealueiden tutkimiseen, jossa otetaan huomioon myös ympäristövaikutukset, vaikutukset istutustasolla ja mahdolliset vaikutukset muuhun viljelyyn ja eläimiin. Mitään tällaista ei ole tehty. Siksi vaadimme lupajärjestelmän täydellistä tarkistamista.
Toinen asia on tuotteiden merkintä. En sano aiheesta enempää, vaan allekirjoitan kaiken sen, mitä jäsen Ford juuri äsken aiheesta sanoi.
Kolmas asia on GATT. Arvoisa komissaari, älkää antako Leon Brittanin hämätä jutuillaan. GATT: lla ei ole valmista ajattelutapaa tätä aihetta varten. GATT: n kanta asiasta perustuu terveydenhoitolakiin, joka on tieteellinen laki. Oppijärjestelmän puuttuessa etsitään, mitä voidaan, ISO-säännöistä tai elintarvikelaista. Nämä säännökset eivät ole useinkaan sopivia, koska ne perustuvat pienimpään yhteiseen nimittäjään. Järjestelmällisen tutkimuksen puuttuessa, kuten hormonienkin tapauksessa, GATT: lla on ongelma ja sillä on vaikeuksia. GATT: n ja ympäristöasioiden esittelijänä tunnen hiukan niitä koskevia lakeja enkä ymmärrä, miten voisi sanoa varmasti, että GATT estää meitä ryhtymästä varotoimenpiteisiin, joita tilanne vaatii.
Arvoisa puhemies, haluan lopettaa kommenttiin maatalouspolitiikasta. Jensen otti tämän ajatuksen esille. Tämä on keskeinen asia. Vaikka suojelemmekin itseämme todistuskäytännöllämme, täytyy taata, että on mahdollisuus maatalouteen, jolla on laajoille alueille ja supermarketteihin ulottuvia jakelupiirejä. Tämä vaihtoehto ei saa perustua muunneltuun genetiikkaan eikä tehomyrkytykseen. Ilman tätä vaihtoehtoa kuluttajalla ei ole todellista valinnanvaraa.

Happart
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, tuotteen alkuperän jäljittäminen ja tuotteiden merkitseminen ovat ehdottomasti ja enemmän kuin koskaan yleisesti tunnettu ja ennen kaikkea ajankohtainen asia.
Yksinkertaisin jäljittämiskeino kasvien kohdalla olisi ehdottomasti geneettisesti muunnettujen tuotteiden värjääminen punaisiksi tai sinisiksi kasvipohjaisilla väreillä, jotka eivät ole terveydelle haitallisia. Näin ei ainakaan voitaisi huijata yhteiskuntaa ja sen kansalaisia.
En halua, että tässä esittämäni aikomukset tulkitaan väärin ja sanotaan: " Nämä parlamentin edustajat ovat nykyaikaa ja tutkimusta vastaan" . Ei, aivan päinvastoin. Mutta tutkimuksen ja tutkimuksen välillä on eroja. Kuluttajan, ainakin maksukykyisen kuluttajan, saatavilla on riittävästi maatalous- ja elintarviketuotteita. Yleisestihän on tunnettua, että niitä, joilla ei ole varaa maksaa, ei oteta huomioon, eikö niin? Me tarvitsemme tiedettä, mutta tieteen on autettava ihmisiä, eikä syötettävä heille tuotteita, jotka ovat kuolemaksi.
Kilpailukyvyllä, joka esitettiin äsken syyksi, on merkitystä, mutta sillä on myös hintansa, mitä tulee ihmisten terveyteen. Kilpailukyvyllä ja kilpailulla tai raha-asioilla ei ole mitään tekemistä terveyden kanssa. Minulle talous merkitsee kuitenkin terveyttä, sillä ei ole mitään hyötyä ravita ihmisiä edullisesti, jos terveydenhoitoon on käytettävä huomattavasti rahaa.
Arvoisa komission jäsen, en ymmärrä teitä, sillä tarjoatte takuita tuntemattomasta asiasta. Toimitte aivan kuin hallussanne olisi ehdoton totuus. Kollegoidemme puheenvuorot antavat komissiosta ennemminkin sellaisen kuvan, että se on vastuuttomia poliittisia päätöksiä tekevä, ei suinkaan kyvytön toimielin.
Jotkut sanovat, ettei komissio ole ymmärtänyt mitään. Minä taas luulen päinvastoin, että komissio on ymmärtänyt Euroopan parlamentin olevan edustajakokous, jolla on niin vähän rohkeutta, että siellä voidaan saada läpi tärkeitä poliittisia asiakirjoja, jotka eivät ole lainkaan siellä pidettyjen puheiden mukaisia.
Lopuksi totean, arvoisa puhemies, että helmikuussa, käsiteltäessä epäluottamuslausetta, Euroopan parlamentti oli peloissaan. Nyt se kärsii asian epäjohdonmukaisuudesta. Komissio hyötyy tästä edelleen, mutta kun parlamentti eräänä päivänä saa rohkeutensa ja ylpeytensä takaisin, ilveily loppuu!

Keppelhoff-Wiechert
Arvoisa puhemies ja rouva komissaari, tästä asiasta on sanottu jo paljon, joten sallikaa minun siksi ensin esittää yksi kysymys. Minusta ei ole mitään järkeä siinä, että me toisaalta kiellämme geneettisesti muunnetun maissin tuotannon EU: ssa, mutta toisaalta sallimme tietyissä oloissa sen, ja tämä on kysymykseni komissaarille, että EU: iin tuodaan geenimaissituotteita, popcornia jne. Silloinhan niiden jäsenvaltioiden äänillä, jotka vastustavat näitä tuotteita, ei ole mitään merkitystä. Silloin koko asiasta äänestäminen on ollut kuluttajien kannalta pelkkää silmänlumetta.
Toistaiseksi väestö ei nimittäin ole osoittanut suurtakaan ymmärrystä vihreää geeniteknologiaa eli geneettisesti muunnettujen kasvien kehittämistä ja viljelyä kohtaan. Suuremman kannatuksen saamiseksi eivät riitä pelkät PRtoimet, vaan tieteen ja talouselämän tulisi selvittää omaa osuuttaan asiassa. Siinä yhteydessä on otettava huomioon keskivertokuluttajan kysymykset ja huolenaiheet. Vihreän geeniteknologian riskejä yliarvioidaan teknologianeuvoston lausunnon mukaan esim. minun kotimaassani. Epätoivotun kehityksen vaara on kasvinsuojeluaineille vastustuskykyisten kasvien viljelyn kohdalla pienempi kuin tavanomaisessa viljelyssä, koska kasvinsuojeluaineille vastustuskykyisten kasvien viljelyssä siirretään vain yksi geeni valvotusti eikä suurta määrää erilaisia geenejä. Moitteettoman geeniteknologian kanssa tehtävän yhteistyön puolestapuhujilla ei ole kuitenkaan helppoa, kun uusia viljelymahdollisuuksia käytetään esim. kasvien sopeuttamiseen kasvinsuojeluaineisiin eikä päinvastoin. Koko tämä myös geenimaissista käytävä keskustelu tarvitsee lisää asiasisällön korostamista.
Sanotaan geenimaissille sitten kyllä tai ei, se ei ole mielestäni mikään maatalouskysymys, vaan kilpailullinen kysymys. Geeniteknologia ei ole ratkaisu kaikkiin viljelyongelmiin, mutta ei myöskään halveksittavaa paholaisen työtä, joka hallitsemattomana vaarantaa inhimillisen elämän perustan.
Sallikaa minun sanoa keskustelun lopuksi seuraavaa: On suuri virhe uskoa, että jos emme hyväksy mitään uutta, kaikki vanha säilyy ennallaan.

Bjerregaard
Arvoisa puhemies, valitettavasti aikahan ei salli minun menevän täällä esitettyjen monien kysymysten yksityiskohtiin. Se on vähän harmillista, koska tämä on tärkeä keskustelu ja on paljon asioita, joihin olisi arvokasta saada vastaus.
Haluaisin aloittaa yleisemmällä huomiolla. Tämän päivän monien puheenvuorojen tunnusomainen piirre on ollut se, että on viitattu yleiseen poliittiseen huolestuneisuuteen ja siihen huolestuneisuuteen, joka näkyy Euroopan kansalaisissa erittäin selkeästi. Ymmärrän oman tehtäväni ja myös teidän tehtävänne parlamentin jäsenenä sillä tavalla, että meidän tulee sellaisen huolestuneisuuden todettuamme selvittää, mitkä mahdollisuudet ja mitkä puitteet meillä on sellaisen huolestuneisuuden vastustamiseksi. Tämä tarkoittaa sitä, että meidän tulee tutkia, mitä varmistautumisen mahdollisuuksia meillä on ottaen huomioon tämän huolestuneisuuden. Juuri niin olemme koettaneet tehdä sekä maissia koskevan asian suhteen että merkitsemisen suhteen heti sen jälkeen. Hankalaa tässä on se, kuten useat puhujat ovat jo todenneetkin, että niin teiltä parlamentin jäseninä kuin minultakin komission jäsenenä puuttuu mahdollisuus saada käsiinsä tieteellinen tausta kaikkiin niihin asioihin, joihin meidän on otettava kantaa. Se, mitä meidän täytyy sellaisissa tapauksissa tehdä, on kysyä päteviltä henkilöiltä. Se ei merkitse sitä, että meillä itsellämme ei olisi vastuuta. Se ei merkitse, että me emme lopulta tekisi poliittista päätöstä, koska kyllä me sen teemme. Sen teette te parlamentissa, sen teemme me komissiossa, mutta meillä on tietenkin velvollisuus varmistautua asioista parhaalla mahdollisella tavalla.
Minä olen sitä mieltä, että olemme tehneet niin. Siksi se ei ole minun mielestäni totta, mitä monet teistä ovat täällä tänään korostaneet, että emme ole ottaneet huomioon sitä, että monet jäsenvaltiot vastustivat ehdotusta maissin laskemisesta markkinoille. Kyllä me otimme. Mehän otimme nimenomaan sen huomioon. Me emme pelkästään noudattaneet menettelyjä, joita meidän tuli direktiivin 90/220/ETY nojalla noudattaa, ja hyväksyneet asiaa. Mehän kysyimme nimenomaan kolmelta tieteelliseltä komitealta, mikä ei sinänsä kuulu direktiivin 90/220/ETY taustaan. Me halusimme nimenomaan lisävarmuutta. Nämä kolme tieteellistä komiteaa käsittelivät sitten asiaa ja ne pitivät kuulemistilaisuuden, johon oli kutsuttu myös asiantuntijoita mm. USA: sta, nimenomaan saadakseen asiasta varmistuksen varsinkin ampisilliiniä koskevan kysymyksen osalta. Siksi täytyy sanoa, että olemme tässä tapauksessa koettaneet laajentaa voimassa olevan lainsäädännön mukaisia mahdollisuuksiamme niin paljon kuin me ylipäätään olemme voineet.
Tässä kohdassa esille tulee tietenkin komitologiamenettelyä koskeva kysymys, jota Roth-Behrendt ja useat muut puhujat ovat käsitelleet. Olen samaa mieltä siitä, että kysymys on tietenkin HVK: sta, mutta sen lisäksi kysymys on myös direktiivin 90/220/ETY tarkistamisesta. Siitä ei pidä olla minkäänlaista epäilystä, etten katso direktiivin 90/220/ETY perustana nyt olevan komitologiamenettelyn olevan tarkoituksenmukainen, ja olen ehdottomasti sitä mieltä, että sitä tulee muuttaa tarkistamisen yhteydessä, ja me siis toivomme voivamme esittää parlamentille ehdotuksen ennen kesälomaa.
On olemassa toinen asia, joka koskee suuremmassa määrin meillä keskusteltavana olleiden asioiden olemusta, ja se on markkerigeeneihin liittyvä kysymys. Tässä on tärkeää, että saamme laadituksi joitakin tulevaisuuden suuntaviivoja. Yhdyn niihin epäilyihin, joita myös monet puhujat ovat täällä tänään ilmaisseet. Olen siis sitä mieltä, että voidaan sanoa, että olemme tehneet melko paljon suojautuaksemme niin hyvin kuin nyt ylipäätään voimme. Yhtä kaikki olen samaa mieltä siitä, mitä Ford sanoi, nimittäin että me emme voi tietenkään tehdä mitään muuta kuin toimia sen taustan pohjalta, jonka tiede meille nykyhetkellä antaa. Meillä ei ole muita mahdollisuuksia, ja meidän täytyy tehdä poliittiset päätökset niistä lähtökohdista, jotka meillä on.
Kiitän paljon niistä muita alueita, joilla voidaan tehdään päätöksiä, koskevista hyvistä neuvoista, jotka voin välittää oikeudelliselle yksikölle, ja toivon totisesti, että sillä voidaan saada aikaan tietty vaikutus. Minun mielestäni ratkaisevaa tässä keskustelussa on se, että olemme yrittäneet varmistautua asioista niin hyvin kuin ylipäätään voimme. Me olemme tehneet sen, mitä monet ovat peräänkuuluttaneet, eli koettaneet antaa kuluttajille parasta mahdollista opastusta, mitä he voivat saada, takaamalla merkinnän, ja me koetamme korjata sen epäkohdan, että merkintä tulee sen jälkeen kun on olemassa yrityksiä, jotka ovat jo anoneet myöntämistä, ja minun täytyy sanoa, että olen jo saamiemme ilmoitusten perusteella erittäin toiveikas.
Monissa puheenvuoroissa, erityisesti itävaltalaisten parlamentin jäsenten puheenvuoroissa, on vihdoinkin korostettu, että meidän tulee tutkia Itävallan esittämiä uusia tieteellisiä tuloksia. Olen asiasta samaa mieltä. Tietenkin meidän tulee tehdä niin, ja siksi olemme huolehtineet siitä, että Itävallan toimittama materiaali lähetetään edelleen tieteellisille komiteoille, siten että niissä voidaan suorittaa materiaalin itsenäinen arviointi.
Toivon siis, että olemme tällä keskustelulla saaneet selvitetyksi joitakin epävarmoja kohtia, ja haluaisin sanoa myös, että olen itse sitä mieltä, että keskustelu on ollut hyödyllinen ja selventävä ja varmasti myös suureksi hyödyksi sille koko alueella käytävälle viestinnälle, jota myös monet parlamentin jäsenet ovat täällä tänään peräänkuuluttaneet.

Puhemies
Yhteiskeskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Syöpää aiheuttaville tekijöille alttiiksi joutuvien työntekijöiden suojelu
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana työllisyys- ja sosiaaliasiain valiokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A40072/97) neuvoston vahvistamasta yhteisestä kannasta neuvoston direktiivin antamiseksi työntekijöiden suojelemisesta syöpäsairauden vaaraa aiheuttaville tekijöille altistumiseen työssä liittyviltä vaaroilta annetun direktiivin 90/394/ETY muuttamisesta ensimmäistä kertaa (C4-0637/96-95/0229(SYN)) (Esittelijä: Ojala).

Ojala
Arvoisa herra puhemies, on arvioitu, että vuosittain Euroopan unionin alueella noin kymmenen miljoonaa työntekijää sairastuu ammattitautiin tai joutuu työtapaturman uhriksi. Kyseessä on valtava määrä inhimillistä kärsimystä sekä suuria taloudellisia menetyksiä. Vuonna 1992 kustannusten arvioitiin olevan 27 biljoonaa ecua.
Euroopan yhteisön perustamissopimuksen artikla 118 a edellyttää, että jäsenvaltiot pyrkivät parantamaan työympäristöä työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden suojelemiseksi. Tämä on mittava haaste unionille. Kansalaiset kokevat EU: n toiminnan etäisenä, sen vaikutuksia ja hyötyjä arjen asioissa ei tunnisteta. EU: n toimien työympäristön kehittämiseksi pitää olla uskottavia. Muun muassa niiden kautta unioni saa, jos saa, hyväksyttävyytensä ja oikeutuksensa kansalaisten keskuudessa. Ihmisten on voitava luottaa siihen, että työsuojelun edistäminen ei ole pelkkää julistusta, vaan se on todellista välittämistä työntekijöistä ja heidän terveydestään.
Nyt parlamentin toisessa käsittelyssä oleva syöpädirektiivin muutosehdotus on perustaltaan tärkeä. Tavoitteena on estää ja vähentää työntekijöiden altistumista syöpää aiheuttaville aineille. Kokonaisuutena työperäinen syöpä on edelleen valtava haaste ja jokainen työperäinen syöpätapaus inhimillisesti katsoen liikaa. Direktiiviehdotuksessa asetetaan ensimmäisen kerran raja-arvo syöpää aiheuttavalle aineelle, bentseenille. Samalla direktiivin soveltamisala laajenee merkittävästi muun muassa lääkeaine- ja kosmetiikkateollisuuteen, elintarvikkeisiin jne.
Nykyisin asiantuntijoiden piirissä laajasti hyväksytyn käsityksen mukaan todennäköisesti noin neljä prosenttia syöpäkuolemista johtuu työperäisistä tekijöistä. Suomen viisimiljoonaisessa väestössä todetaan vuosittain kahdeksantoistatuhatta uutta syöpätapausta. Jos arvioidaan, että neljällä prosentilla niistä on yhteys työolosuhteisiin, se tarkoittaa, että vuosittain noin seitsemänsataa työntekijää sairastuu Suomessa työperäiseen syöpään. Koko EU: n tasolla arvio tarkoittaisi kymmeniätuhansia työperäisiä syöpätapauksia vuosittain.
Syöpädirektiivin muutoksen ensimmäisessä käsittelyssä Euroopan parlamentti ilmaisi vahvan pyrkimyksensä ja vastuunsa suojella työntekijöiden terveyttä syöpää aiheuttavilta aineilta. Se halusi omalta osaltaan vahvistaa komission esityksessä omaksuttua työympäristön kehittämislinjaa. Parlamentti jätti komission alkuperäiseen esitykseen kuusitoista tarkistusta, joista komissio otti huomioon useimmat antaessaan muutosehdotuksensa. Neuvosto hyväksyi kuitenkin muutosesityksistä vain viisi. En todellakaan voi olla neuvoston ratkaisuun tyytyväinen. Euroopan parlamentti teki tarkistuksensa vastuullisesti ottaen huomioon sekä työntekijöiden tehokkaamman suojelun että suojeluun liittyvät tekniset rajoitukset, siten että muun muassa pienten ja keskisuurten yritysten taloudellinen ja tuotannollinen toiminta ei kohtuuttomasti vaikeutuisi.
On sinänsä myönteistä, että neuvosto päätti yhden ppm: n raja-arvon asettamisesta bentseenille. Valitettavaa kuitenkin on, että raja-arvo tulee sitovaksi vasta kuusi vuotta direktiivin hyväksymisen jälkeen. Bentseeni on aine, jolle ei voida määritellä turvallista raja-arvoa. Riski on aina olemassa. Altistuminen yhden ppm: n bentseenipitoisuudelle työiän ajan aiheuttaa puolesta jopa kuuteen ja puoleen ylimääräistä leukemiatapausta tuhatta työntekijää kohden.
Pidän niin ikään valitettavana, että neuvoston kanta ei mainitse lainkaan biologisia raja-arvoja ja mittausmenetelmiä. Bentseenin kohdalla biologisen raja-arvon antaminen olisi erityisen tärkeää, koska viimeaikaiset tutkimukset ovat osoittaneet, että esimerkiksi autokorjaamotyössä ihon kautta tapahtuva bentseenin imeytyminen on tärkein altistumistie.
Ehdotus syöpädirektiivin muutokseksi on kuitenkin askel eteenpäin työntekijöiden terveyden turvaamiseksi. Näin ollen suosittelen tämän yhteisen kannan hyväksymistä. Esittelijänä katson kuitenkin velvollisuudekseni edellä mainituin perustein uudistaa parlamentin ensimmäisessä käsittelyssä hyväksymät tarkistukset, jotka valiokunta hyväksyi yksimielisesti. Vihreät ovat myös tehneet muutosesityksen, johon palaan huomenna. Lopputulos olisi kuitenkin ollut työntekijöille parempi, mikäli tämä direktiivi olisi ollut yhteispäätösmenettelyn piirissä. Näin ei valitettavasti ole.
Lopuksi haluan esittää komission jäsenille lämpimät kiitokset siitä rakentavasta vuoropuhelusta ja yhteistyöstä parlamentin kanssa, jota he asian käsittelyssä ovat osoittaneet. Toivon hartaasti, että nyt Hollannin puheenjohtajakaudella tämä direktiivi saadaan vihdoin hyväksytyksi.

Blak
Arvoisa puhemies, tanskalaiset sosiaalidemokraatit suhtautuvat myönteisesti puheenjohtajan ehdotukseen työntekijöiden suojelusta siltä osin kuin on kysymys riskistä joutua työssä alttiiksi syöpää aiheuttaville aineille. Haluaisin kuitenkin tässä yhteydessä esittää joitakin Tanskan Laboranttiyhdistyksen näkemyksiä juuri tästä aihepiiristä, ja olen sen kanssa samaa mieltä siitä, että on saatava tiukempi lainsäädäntö. Sanoudun yhdistyksen tavoin irti syöpää aiheuttavien aineiden raja-arvojen määrityksestä, koska on kansainvälisesti ja tieteellisesti tunnettua, että ei voida asettaa mitään varmaa alarajaa sille, milloin syöpää aiheuttava aine lakkaa voimasta aiheuttaa syöpää ihmisessä. Kuten Tanskan Laboranttiyhdistys ehdottaa, on syytä toimia sen eteen, että altistuminen olisi mahdollisimman vähäistä ja ettei sitä olisi mieluiten ollenkaan, jotta voidaan siten saada aikaan nollariski työympäristössä. Kun syöpää aiheuttavien aineiden raja-arvoja määritetään tietylle tasolle, päivittäisestä taistelusta työntekijöiden suojelun pitämiseksi mahdollisimman korkealla tasolla tulee vaikeampi. Tämä on tietenkin yhteydessä siihen, että on vaikea perustella vakuuttavasti mahdollista riskiä koskevan tiedon loogisia ja asiallisia seurauksia niin kauan kuin samanaikaisesti käytetään syöpää aiheuttavien aineiden raja-arvojen käsitettä.
Minua Tanskan Laboranttiyhdistyksestä neuvoneet henkilöt tietävät, mistä kenkä puristaa. Tässä on kysymys heidän jokapäiväisestä työstään, ja heitä meidän tulee tosiaankin kuunnella. Poliittiset kannat ja tunteet voivat muuten vain harvoin kilpailla ammatillisen pätevyyden kanssa.

Pronk
Arvoisa puhemies, ensiksi haluan onnitella esittelijää mietinnöstä. Luullakseni tämä on hänen ensimmäinen mietintönsä - en ole aivan varma siitä - mutta joka tapauksessa hän on saattanut tämän vaikean ja monimutkaisen teknisen mietinnön kunnialla päätökseen. Toivon myös - ja sanon sen myös ryhmäni puolesta - että komissio hyväksyy ne tarkistukset, jotka hän on esittänyt yhdessä sosiaalivaliokunnan kanssa. Sillä siitä tänä iltana on ennen kaikkea kyse: mitä komissio hyväksyy ja mitä ei. Mikäli komissio ei hyväksy mitään yhteistyömenettelyn aikana, se on surullista. Odotan kiinnostuneena tätä.
Olemme tekemisissä erittäin vakavan ongelman kanssa. Syöpä, kuten esittelijä on kuvannut, on yksi vakavimmista Euroopan unionissa esiintyvistä sairauksista. Tiedämme, että tällaiset aineet voivat antaa tärkeän panoksen asiaan ja me olemme siis tekemisissä erittäin tärkeän asian kanssa. Mielestäni se osoittaa myös, että koko direktiivikysymys, joka liittyy 118 A artiklaan on erittäin tärkeä. Kyseessä eivät useinkaan ole asiat, joiden takia ihmiset lähtevät osoittamaan mieltään, mutta ne ovat asioita, jotka ihmiset huomaavat vuosien kuluttua ja jos direktiivejä ei ole noudatettu, he kärsivät suuret vahingot. Onneksi vahinkojen aiheuttajat huomaavat joskus itsekin tämän, koska he joutuvat maksamaan tuomioistuinten määräämiä suuria sakkoja. Se on tämän artiklan olennainen sisältö. Siksi tätä artiklaa ei saa poistaa. Mutta olen esittelijä kanssa samaa mieltä siitä, että tulevaisuudessa artikla on sisällytettävä lakiin, eikä se voi jäädä sellaiseksi kuin se tällä hetkellä on.
Mielestäni neuvosto on tehnyt melko hyvää työtä, kuten usein tällaisissa tapauksissa. On joskus hyvä myös kehua neuvostoa, mutta olen yhä sitä mieltä, että tarkistukset on otettava mukaan, etenkin ne, joilla pyritään tarkempaan määrittelyyn ja ne, joilla pyritään ylimenokaudesta luopumiseen. Ne ovat oleellisia. On tietenkin aina tarkistuksia, jotka on helppo hyväksyä, mutta jotka eivät muuta sisältöä olennaisesti, mutta juuri näistä on kysymys.
Uskon, että parlamentti on jokseenkin yksimielinen. Meidän pitää vielä odottaa, onko komissio samaa mieltä kanssamme ja haluan kuulla komission jäsenen vastauksen siihen.

Boogerd-Quaak
Arvoisa puhemies, tämä direktiivi merkitsee edistystä, etenkin siksi, että nyt asetetaan ensimmäistä kertaa yläraja bentseenille. Ryhmämme tukee esittelijää ja hänen näkemystään, jonka mukaan meidän pitää esittää ensimmäisen käsittelyn kymmenen tarkistusta uudelleen ja etenkin tarkistus, jossa vaaditaan ylimenokaudesta luopumista ja myös Pronkin äsken mainitsemat tarkistukset, jotka koskevat määritelmää.
Tämä direktiivin tarkoituksena on kuitenkin vain ennaltaehkäisy asettamalla ylärajat syöpää aiheuttaville aineille. Katson velvollisuudekseni pyytää huomion kiinnittämistä muihin erään toisen liuottimen, eli tolueenin aiheuttamiin sairauksiin, se on yksi orgaanis-psyykkisen oireyhtymän aiheuttajista.
Tämä orgaanis-psyykkinen oireyhtymä vaikuttaa hermostoon ja se voi aiheuttaa vakavia vahinkoja aivoille. Sairaus aiheutuu altistumisesta kemiallisille liuottimille ja se voi johtaa muistin menetykseen ja joskus halvaantumiseen.
Hyvät kollegat, komissio, ei voi olla niin, että etsimme ratkaisuja yhteen sairauteen, mutta emme toiseen. Koska jäsenvaltioiden kesken on eroja liimoissa ja maaleissa käytettävissä liuotinaineissa, työntekijöiden suojelu ei ole kaikissa jäsenvaltioissa samanlaista. Esimerkiksi Yhdysvalloissa ja Skandinavian maissa näille haitallisille aineille on jo kauan sitten asetettu tiettyjä rajoituksia. Mielestäni on selvää, että työntekijöiden on oltava samanarvoisessa asemassa Euroopan unionissa, tämä ei koske vain syöpää aiheuttavia aineita, vaan kaikkia haitallisia aineita, joille ihmiset ovat alttiita.
Arvoisa puhemies, toivon, ja olen ottanut kotimaassani selvää neuvostolta, että otatte aloitteen tässä asiassa ja ettei asiaa jätetä tähän yhteen direktiiviin.

Lannoye
Arvoisa puhemies, tänään parlamentin toisessa käsittelyssä oleva direktiiviehdotus on periaatteessa vastaus kahteen kysymykseen. Ensimmäinen koskee alkuperäisen, vuodelta 1990 peräisin olevan direktiivin soveltamisalan laajentamista siten, että siihen sisällytetään kaikki työpaikoilla esiintyvät syöpää aiheuttavat tekijät ja otetaan huomioon kaikki mahdolliset altistumistavat. Tämä tavoite on luullakseni saavutettu ja kaikki kollegat ovat varmasti tyytyväisiä.
Toinen tavoite muodostuu ammatillisen altistumisen raja-arvon asettamisesta tunnetulle syöpää aiheuttavalle aineelle, joka on bentseeni. Väitän, ettei tätä tavoitetta ole lainkaan saavutettu. Bentseeni on nimittäin jo hyvin kauan tunnettu voimakkaana syöpää aiheuttavana aineena. Tästä asiasta ei ole enää tieteellistä epäselvyyttä. Tiedämme, ettei turvallista rajaa ole olemassa. Tämän vuoksi on tärkeää asettaa raja-arvo vahinkojen rajoittamiseksi.
Lukuisat asiantuntijat ovat sitä mieltä, että olisi otettava käyttöön 0, 1 ppm: n raja-arvo. Ei ole tärkeää, puhutaanko ppm: stä vai jostakin muusta. Tärkeää on rajojen vertailu. Komissio on ehdottanut 1 ppm: ää eli kymmenkertaista raja-arvoa. Nykyään vaikuttaa siltä, ettei ammatillinen altistuminen useimmissa työskentelytilanteissa ylitä 1 ppm: ää. Tästä johtuen komission ehdotus ainoastaan laillistaa olemassaolevan tilanteen. Mutta asiat monimutkaistuvat, kun komissio ehdottaa alkuperäisesityksessä poikkeuksellista 3 ppm: n raja-arvoa öljyalalle. Asiaa on jo itsessään mahdotonta hyväksyä ja ensimmäisessä käsittelyssä kielsimme tämän erivapauden, vaikka hyväksyimmekin 1 ppm: n.
Entä mitä nyt tapahtuu? Toisessa käsittelyssä meillä on vastassamme neuvoston yhteinen kanta, joka on minusta pöyristyttävä, sillä se laajentaa 3 ppm: n erivapauden kaikille toiminta-aloille ja jatkaa direktiivin pisintä mahdollista siirtymäaikaa kahdella vuodella. Tarvittaisiin siis kuusi vuotta, jotta 1 ppm: n rajaa noudatetaan.
Tämän vuoksi toimenpide luo kuvitelman työntekijöiden suojelusta, vaikka näin ei laisinkaan ole ja todellisuudessa ollaan kaukana teollisuusalojen vaatimuksista. Meidän on siis ehdottomasti hyväksyttävä muutokset ja toivon, että komission jäsen voisi rauhoittaa meitä toteamalla tukevansa meitä.

Lindqvist
Herra puhemies! Tämä direktiivi koskee työelämäämme ja siinä noudatettavia sääntöjä. Jo nykyisin on maita, esim. Tanska ja Ruotsi, joissa on huomattavasti ankarammat vaatimukset kuin ne ehdotukset, jotka komissio esittää. Tämä osoittaa, että on mahdollista asettaa teollisuudelle tiukkoja vaatimuksia ja että nämä vaatimukset voidaan myös täyttää. Kaikkien raja-arvojen tulee olla sellaisia, että voidaan soveltaa niin sanottua varovaisuusperiaatetta, ts. on oltava vielä kunnollinen marginaali sinne, missä raja-arvo muuttuu vaaralliseksi. Tämähän on juuri lähes mahdotonta määrittää, sillä kyseessä ovat hyvin erityyppiset hengitysaltistukset ja ympäristöongelmat. Siksi komission raja-arvoa 1 ppm, esim. bentseenille, ei voida hyväksyä. Samaten ei ole mahdollista hyväksyä kuvattuja siirtymäaikoja, jotka voisivat olla jopa kuusi vuotta; ne ovat aivan liian pitkiä.
Direktiivi on kuitenkin oikeansuuntainen, mikä on hyvä, sillä kysymys on työelämämme terveyden ja turvallisuuden tasosta. Kuitenkin valtioilla tulee mielestäni olla itsestään selvä oikeus halutessaan voida kulkea edellä.

Bjerregaard
Arvoisa puhemies, haluaisin ensin kiittää puheenjohtaja Ojalaa siitä hyvästä työstä, mitä hän on tehnyt tämän ehdotuksen hyväksi, ja siitä, että hän on jatkuvasti tukenut komissiota sen pyrkimyksissä taistella työperäisiä syöpäsairauksia vastaan. Niin komissio kuin komission jäsen Flynn ja minä itsekin arvostamme tätä panostusta.
Sallikaa minun ohjata huomionne ensin neuvoston yhteisen kannan poliittiseen merkitykseen. Se on selkeä, periaatteellinen ilmoitus siitä, kuinka suuri merkitys tehokkailla terveys- ja turvallisuusmääräyksillä on yhteisön tasolla. Komission ehdotuksen tärkeimmät tavoitteet on saavutettu. Niillä pyritään ennen kaikkea laajentamaan direktiivin soveltamisaluetta, siten että se kattaisi ison joukon valmisteita, jotka eivät aiemmin olleet sen piirissä, ja sitten määrittämään ensimmäistä kertaa työperäisen altistumisen raja-arvot tunnetun syöpää aiheuttavan aineen, nimittäin bentseenin osalta. Teidän avullanne direktiivi aiotaan hyväksyä lähitulevaisuudessa.
Komissio olisi ehdottomasti halunnut asettaa etusijalle lyhyehkön siirtymäkauden, ennen kuin direktiivi tulee panna toimeen kansallisessa lainsäädännössä. Eri toimintasektoreilla tarvitaan kuitenkin siirtymätoimenpiteitä, jotta direktiivin määräyksiä voidaan noudattaa. Kun otetaan huomioon se, että asianomaiset raja-arvot ovat useimmissa jäsenvaltioissa paljon korkeammat kuin 3 ppm, lykkäys ei ole kovin kohtuuton.
Sen pohjalta, mitä sanoin aiemmin, olen pahoillani, että minun on ilmoitettava, että mitään parlamentin ehdottamista tarkistuksista ei voida hyväksyä tällä hetkellä. Muistatte varmasti, että komissio yhdisti 6 tarkistusta eli tarkistukset 1, 4, 6, 7, 8 ja 10 siihen muutettuun ehdotukseen, joka nyt esitetään parlamentille. Neuvosto kuitenkin hylkäsi ne syistä, jotka olivat komissiolle tietyllä tavalla ymmärrettäviä. Vaikka itse nyt vastustankin yhteisen kannan tekstin muuttamista, voin vakuuttaa puheenjohtajalle ja muille parlamentin jäsenille, että komissio haluaa käytännössä ottaa huomioon useampia ehdotetuista muutoksista, vaikka me emme voi tällä hetkellä liittää niitä lainsäädäntöön. Tarkoitan tässä erityisesti tarkistuksia 3, 4, 5, 8 ja 10.
Tarkistusten osalta haluaisin muistuttaa teitä siitä, että komissio pidätti itsellään yhteisen kannan hyväksymisen yhteydessä oikeuden palata myöhempänä ajankohtana, kun muutettu ehdotus on hyväksytty, asiaan spesifisten yksityiskohtaisten ehdotusten kanssa tieteellisten tulosten valossa, erityisesti biomonitoroinnin ja mittausmenetelmien osalta. Mitä biologisiin raja-arvoihin tulee, ja puhun nyt tarkistuksista nrot 4 ja 8, komissio aikoo esittää erityisten syöpää aiheuttavien aineiden tiettyjen tasojen raja-arvojen määrittämistä koskevia lisäehdotuksia, kun tarpeelliset tiedot on saatu.
Samalla tavalla komissio aikoo esittää samanlaisia mittausmenettelytapoja koskevia tarkkoja ehdotuksia. Kyseessä on tarkistus nro 10, ja aion sen lisäksi tehdä komission aikomukset aivan selviksi neuvostolle, kun muutettu ehdotus tulee käsiteltäväksi. Komissio kannattaa lisäksi ideaa, joka koskee raja-arvoista laadittua päivitettyä tärkeysjärjestykseen pohjautuvaa listaa - ja tähän liittyy tarkistus nro 3 - sillä perusteella, että kaikista syöpää aiheuttavista aineista ei ole saatavilla tieteellistä tietoa juuri tässä ja nyt. Tämä lista ei kuulu säädökseen, mutta kun saatavilla olevat tiedot puhuvat lainsäädäntöaloitteen puolesta, komissio ei halua viivytellä tarvittavien toimenpiteiden suorittamisessa. Haluaisin käyttää hyväkseni tilaisuutta vakuuttaa puheenjohtaja siitä, että arseenin ja arseeniyhdisteiden mukaanottamista listalle käsitellään kiireellisenä asiana, ja sitä on tarkistus nro 5.
Toivon, että minun on tällä tavoin onnistunut saada parlamentti vakuuttuneeksi komission tahdosta seurata käytännössä parlamentin pyyntöjä, ja sallikaa minun toistaa lopuksi, että teksti, sellaisena miltä se näyttää nyt, merkitsee oleellista edistysaskelta ja että parlamentilla on hyvässä tuloksessa suuri osuus.

Pronk
Arvoisa puhemies, olenko oikeassa siinä, että komissaari ei hyväksy yhtään parlamentin ehdottamaa tarkistusta? Hän haluaa tutkia niitä ja niin edelleen, mutta hän ei halua hyväksyä yhtään niistä kahdestatoista tarkistuksesta, jotka parlamentti on esittänyt? Olenko ymmärtänyt häntä oikein?

Puhemies
Minä ymmärsin eri tavalla, Pronk, mutta joka tapauksessa minä en vastaa tähän kysymykseen.

Ojala
Arvoisa herra puhemies, minäkin kuuntelin suurella mielenkiinnolla komissaarin vastausta ja täytyy sanoa, että se ei täysin tyydytä. Siinä luvattiin komission ottavan monia asioita huomioon tulevaisuudessa, mutta juuri nyt, kun tämä asia on ratkaisuvaiheessa näyttää siltä, että komissiosta ei löydy halua painostaa neuvostoa. Neuvosto ei ole valmis menemään edes niin pitkälle kuin komissio alkuperäisessä esityksessään, jossa oli mielestäni otettu riittävästi huomioon teollisuuden ja muiden tarpeet. Olen siitä todella pahoillani, koska juuri se osoittaa, että neuvosto haluaa viivytellä tämän asian kanssa. Tiedän, että toinen direktiivi on jo valmisteilla ja se kuulostaa nyt joiltakin osin lupaavalta. Kuulin esimerkiksi juuri arseenin osalta, johon komissaari viittasi, että siitä luultavasti saadaan esitys hyvin nopeasti.
Olen kuitenkin tavattoman pettynyt siihen, että tämä asia on yhteistoimintamenettelyn piirissä. Me olemme hiukan neuvottomia, koska tuntuu, että te, rouva komissaari ja komissio ylipäänsä, kuuntelette tässä tapauksessa selvästi enemmän neuvostoa kuin parlamenttia. Niin kauan kuin nämä asiat ovat yhteistoimintamenettelyn piirissä, näin tulee käymään. Siksi ne pitää saada yhteispäätösmenettelyn piiriin.

Bjerregaard
Arvoisa puhemies, aion puhua lyhyesti, kun minun täytyy sanoa sekä Pronkille että Ojalalle, että tiedot koskivat itse asiassa sitä, että komissio ei voinut hyväksyä tehtyjä tarkistuksia, mutta lisäsin, että niitä tarkistuksia oli enemmän, joiden kohdalla komissio oli samaa mieltä sisällöstä ja halusi jatkaa työtään asian edistämiseksi.

Boogerd-Quaak
Arvoisa puhemies, tämä vastaus on niin epäselvä, että mielestäni kollegoiden on neuvoteltava keskenään tämän mietinnön palauttamisesta sosiaalivaliokunnalle, jotta asiaan saataisiin enemmän selvyyttä. Näin emme voi äänestää huomenna.

Bjerregaard
Arvoisa puhemies, minun täytyy sanoa, että vaikka ymmärrän erinomaisesti, että puheenjohtaja ja Pronk eivät ole olleet kovin ilahtuneita siitä vastauksesta, jonka olen voinut tänään antaa, niin minun mielestäni ei voi sanoa, että sen selkeydessä olisi ollut puutteita. Olen sitä mieltä, että tiedonanto oli sen osalta, mitä komissio pystyi hyväksymään, aivan selkeä, joten katson joka tapauksessa, että sen perusteella täytyy sanoa, että epäselvyydestä ei ole ollut kysymys.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.
(Istunto päättyi klo 20.41.)

