Kyselytunti (kysymykset neuvostolle) 
Puhemies
(EN) Esityslistalla on seuraavana kyselytunti (B7-0002/2010).
Toivotan puheenjohtajavaltion Espanjan ministerin tervetulleeksi tähän ensimmäiseen kyselytuntiin.
Käsittelemme neuvostolle osoitettuja kysymyksiä.
Kysymystä numero 1 ei käsitellä, sillä se koskee aihetta, joka on jo tämän istuntojakson esityslistalla.

Aihe: Luotonsaannin vaikeus/yritysten lainat
Saksan talousministeri totesi joulukuussa, että maa ajautuisi uuteen luottopulaan, jos pankit eivät myöntäisi enemmän lainoja varsinkin pienille ja keskisuurille yrityksille. Ongelma voi yleistyä koko EU:n alueella.
Mitä toimia neuvosto toteuttaa varmistaakseen, että pankit myöntävät lainoja yrityksille, jotta nämä voivat jatkaa toimintaansa ja luoda työpaikkoja ja kasvua ja siten vaikuttaa talouden kohentumiseen?
Diego López Garrido
Kuten, tiedätte, neuvosto on jo pitkään käsitellyt ongelmaa, joka koskee sen varmistamista, että yrityksillä on käytettävissään riittävästi pääomaa, sekä jäsenvaltioiden sitä varten toteuttamia toimia.
Viime vuoden tammikuussa neuvosto pani merkille, että jäsenvaltiot olivat toimineet tehokkaasti ja määrätietoisesti muun muassa vapauttaakseen luottomarkkinat. Keväällä Eurooppa-neuvosto korosti taloudellista elpymistä koskevien toimenpiteiden jatkamisen merkitystä ja kehotti komissiota ja neuvostoa arvioimaan hyväksyttyjen toimenpiteiden tehokkuuden ja antamaan siitä kertomuksen Eurooppa-neuvostolle kesäkuussa.
Kesäkuussa Eurooppa-neuvosto itse asiassa arvioi niiden toimien tehokkuutta, joita jäsenvaltiot olivat hyväksyneet tukeakseen rahoitussektoria, ja rahoitusmarkkinoiden vakautta ja toimintaa koskevan tilanteen. Nämä tulokset palautettiin kertomuksen muodossa Eurooppa-neuvostolle itselleen. Joten kertomus toimitettiin neuvostolta, toisin sanoen ministerineuvostolta, Eurooppa-neuvostolle. Kertomus oli myönteinen, ja siinä osoitettiin, että jäsenvaltioissa on käytössä pääomapohjan vahvistamista koskevia takeita ja mekanismeja, ja todettiin, että jäsenvaltioilla oli ollut olennainen asema laskevan kierteen pysäyttämisessä. Haluaisin muistuttaa teitä siitä, että koko rahoitusjärjestelmä oli sulamisvaarassa vuoden 2008 lopussa.
Siksi siitä, että pankeille annettiin pääsy maailmanlaajuiseen rahoitukseen, oli myönteisiä seurauksia, koska sillä vuorostaan vahvistettiin luottovirtaa reaalitalouteen. Neuvosto arvosti sitä, että jäsenvaltioiden hyväksymät toimenpiteet ovat olleet merkittäviä luottokanavien pitämisessä auki.
Tällä hetkellä pankkiala on tietyn paineen alaisena pääomapohjan vahvistamisen osalta, ja neuvosto on siksi kehottanut jäsenvaltioita vahvistamaan yksittäin pankkien pääomapohjaa tai palauttamaan taseensa järjestykseen voidakseen vähentää epävarmuutta ja helpottaakseen luotonantoa.
Viime kuuhun - joulukuuhun - mennessä neuvosto pystyi toteamaan, että jäsenvaltiot olivat soveltaneet monia tukitoimia tarkoituksenaan palauttaa rahoitusvakaus. Se korosti kuitenkin, että niiden elpyminen oli sangen haurasta, ja kehotti Euroopan pankkivalvontaviranomaista tarjoamaan säännöllisesti tietoa sen pääoman määrästä, joka on saatavilla lisälainaukseen.
Meillä on nyt käytössä monia toimenpiteitä: toisaalta neuvoston valvonta ja toisaalta Eurooppa-neuvoston ohjaus. Tuloksena on ollut parantuminen, kun Euroopan keskuspankki ymmärrettävästi toimii varmistaakseen ennen kaikkea pankkien maksuvalmiudet ja yritysten lainojen saatavuuden.
Gay Mitchell
(EN) Arvoisa puhemies, voinko sanoa ministerille, että minun kokemukseni mukaan jotkin pankit - eivät tietenkään kaikki pankit, mutta jotkin pankit, ehkä jopa monet pankit - käyttäytyivät vastuuttomasti rahoitusmarkkinoiden kasvun aikana ja jotkin pankit - ehkä, jälleen, eivät kaikki pankit, mutta monet pankit - käyttäytyvät edelleen vastuuttomasti orastavan elpymisen viikkojen ja kuukausien aikana.
Tiedän esimerkiksi Dublinissa erään erittäin hyvin johdetun yrityksen, jonka omistaja täyttää huolellisesti sitoumuksensa ja jota pankki ei mitenkään auta. Se on tarttunut tilaisuuteen pienentää hänen tilinylitysoikeuttaan ja aiheuttanut painetta hänen yritykselleen - yritykselle, joka on elinkelpoinen, yritykselle, joka selviää tästä taantumasta.
Arvoisa ministeri, olkaa hyvä ja ottakaa yhteyttä näihin pankkeihin ja kertokaa niille, että annamme niille veronmaksajien rahaa ja että odotamme niiden ottavan huomioon yleisen edun eikä vain niiden osakkeenomistajien etua - osakkeenomistajien, joista jotkut ovat hyvin rikkaita.
Diego López Garrido
Minun on kerrottava teille, että mielestäni neuvosto ja EU:n toimielimet tekevät hyvää työtä. Mielestäni ne ovat tehneet hyvää työtä, ja maksuvalmiuden saatavuuden romahtamisen ehkäisemistä on edistetty laajasti koko taloudessa.
Ecofin-neuvosto on seurannut ja seuraa edelleen toimenpiteitä, joihin jäsenvaltiot ovat ryhtyneet. Se tekee näin järjestelmällisesti. Ecofin-neuvostolle annettiin esimerkiksi äskettäin tehtäväksi valvoa, miten pankeille annetut takuut annetaan saataville, riippumatta siitä, onko rahoitusalalla asetettu rajoituksia yrityksille, ja miten Euroopan keskuspankki toteuttaa luoton rahoitusta.
Haluaisin yksinkertaisesti sanoa, että 7. joulukuuta 2009 Jean-Claude Trichet, Euroopan keskuspankin pääjohtaja, sanoi itse, että ei ole rajoituksia sille, että pankeille voitaisiin antaa lainarahaa Euroopan keskuspankista. Sille ei ole rajoituksia. Jos pankit eivät hyödynnä tätä, se on kunkin rahoituslaitoksen asia. Euroopan unionin tai Euroopan keskuspankin osalta ei kuitenkaan ole minkäänlaisia rajoituksia.
Joka tapauksessa neuvosto ja Euroopan parlamentti tutkivat enemmän kuin mielellään nykyiset direktiivit, joista keskustellaan rahoitusvalvontajärjestelmien osalta, tai mitkä tahansa muut aloitteet, joita komissio saattaa tässä yhteydessä esittää.
Catherine Greze
(FR) Arvoisa puhemies, yksi neuvoston puheenjohtajavaltion ensisijaisista tavoitteista on lisätä EU:n vaikutusvaltaa kansainvälisesti ja tarkemmin Latinalaisessa Amerikassa.
Minkälaisesta vaikutusvallasta silloin sitten puhutaan? Nykyisessä kansainvälisiä suhteita koskevassa käsitteessä on vain vähän tilaa demokratialle ja ihmisoikeuksille. Toivooko neuvosto, että vapaakauppasopimuksia käytetään tukemaan hallintoja, jotka loukkaavat jatkuvasti ihmisoikeuksia Latinalaisessa Amerikassa.
Haluaisin ottaa esimerkiksi Perun, jossa Baguassa tehty väkivalta on hirvittävä osoitus siitä, miten hallitus tekee yhteistyötä monikansallisten yritysten kanssa takavarikoimalla maata alkuperäisväestöltä taloudellisiin tarkoituksiin. Miltei 70 prosenttia maasta on jo monikansallisten yritysten ja kaivosyritysten hallussa.
Toinen surullisenkuuluisa esimerkki on Kolumbia, joka on vaarallisin maa ammattiyhdistysaktiiveille, koska siellä on murhattu satoja ihmisiä. Kysymykseni on seuraava: aiotteko panna ihmisoikeuksia koskevan kysymyksen jälleen kerran Latinalaista Amerikkaa koskevan EU:n politiikan asialistalle?
Puhemies
(EN) Olen hyvin pahoillani, mutta kysymyksenne ei näytä liittyvän ollenkaan viimeiseen kysymykseen. En ole varma, oletteko osallistunut aiemmin kyselytuntiin, mutta voitte esittää lisäkysymyksen, joka liittyy pääkysymykseen. Olen pahoillani, mutta minun on poistettava kysymyksenne kokonaan käsittelyjärjestyksestä. Ehdotan, että tutustutte työjärjestykseen.
Minun tietääkseni lisäkysymyksiä ei ollut, kun päätin edellisen kysymyksen. Siksi jatkan, ellei luotonsaannin vaikeudesta / yritysten lainoista ole muita kysymyksiä.
Hyvä Janusz Władysław Zemke, jos kysymyksessänne on kyse siitä, teillä on 30 sekuntia.
Janusz Władysław Zemke
(PL) Kyllä, juuri siitä kysymyksessäni on kyse.
Tiedämme oikein hyvin, että tilanne on erilainen eri jäsenvaltioissa. Sen osalta, jos puhumme yritysten auttamisesta, haluaisin esittää kysymyksen Kreikan tilanteesta, koska tuon maan kriisi on pahempi kuin missään muualla - onko sen osalta suunniteltu mitään erityistoimenpiteitä?
Diego López Garrido
Mielestäni myöhemmin on kysymys, joka käsittelee täysin samaa asiaa. Pyytäisin arvoisaa jäsentä odottamaan, kunnes vastaan siihen, ja sitten vastaan tähän sekä esityslistalla olevaan kysymykseen, joka koskee täysin samaa asiaa.
Viittaan kysymykseen numero 9 listalla, joka minulla on, tai numeroon 8, Rodi Kratsa-Tsagaropouloun kysymykseen: Kreikan taloudellinen tilanne.
neuvoston puheenjohtaja. (ES) Viittaan kysymykseen numero 9 listalla, joka minulla on, tai numeroon 8, Rodi Kratsa-Tsagaropouloun kysymykseen: Kreikan taloudellinen tilanne.
Aihe: Kosovon yhdentyminen Euroopan unioniin
Euroopan parlamentti toivoo, että Kosovo sisällytettäisiin asemastaan riippumatta EU:n ohjelmiin, liittymistä valmisteleviin strategioihin ja Thessalonikin toimintasuunnitelmaan. Mihin toimiin neuvosto aikoo ryhtyä tämän toiveen täyttämiseksi?
Diego López Garrido
Neuvosto on aina pitänyt yllä Länsi-Balkanin maiden mahdollisuutta liittyä Euroopan unioniin. Se on epäilemättä ollut osa ulkopolitiikkaa, tässä tapauksessa naapuruuspolitiikka, ja jopa Euroopan unionin laajentumispolitiikkaa.
Siksi äskettäisessä joulukuussa 2009 pidetyssä neuvoston kokouksessa vahvistettiin, että on noudatettava tiettyjä oikeudenmukaisia ehtoja Balkanin vakautus- ja assosiaatioprosessin puitteissa.
Kosovon osalta neuvosto on jo pannut merkille, että tässä tapauksessa jäsenvaltiot tekivät päätöksen kansallisen käytännön ja kansainvälisen oikeuden mukaisesti.
Kuten tiedätte, Kosovon yksipuolista itsenäisyysjulistusta käsitellään tällä hetkellä kansainvälisessä tuomioistuimessa. Joka tapauksessa neuvosto on aina ottanut Kosovon huomioon poliittisissa suhteissaan Balkanin kanssa, ja jäsenvaltiot ja hallitukset ovat olleet tässä suhteessa yksimielisiä esimerkiksi viisumivapaudesta, josta Kosovon pitäisi voida hyötyä, kuten neuvosto on ymmärtänyt, Komission tiedonantoa keinoista vahvistaa Kosovon poliittista ja yhteiskunnallis-taloudellista kehitystä on pidetty myönteisenä.
Neuvosto kehotti komissiota ryhtymään tarvittaviin toimenpiteisiin, jotta voidaan tukea Kosovon edistymistä Euroopan unioniin liittymiseksi alueen EU:n jäsenyyttä koskevien mahdollisuuksien mukaisesti, mihin aiemmin viittasin.
Neuvosto rohkaisi komissiota, ja se tehtiin yksimielisesti, tietysti, jotta voidaan käynnistää Kosovon osallistuminen Euroopan unionin ohjelmiin, liittää Kosovo talous- ja verovalvontaan, käynnistää liittymistä edeltävän avun toinen osa ja vahvistaa vakautus- ja assosiaatioprosessia koskevaa vuoropuhelua.
Nämä päätelmät hyväksyttiin 10. ja 11. joulukuuta 2009 pidetyssä edellisessä Eurooppa-neuvoston kokouksessa.
Bernd Posselt
(DE) Arvoisa puhemies, minulla on kaksi erityistä lisäkysymystä. Ensinnäkin, uskotteko, että Espanjan puheenjohtajakauden aikana pystymme edistymään Kosovon viisumijärjestelyjen osalta niin, että Kosovo ei jää vangiksi vapaan Balkanin alueen sisälle? Toiseksi, mitä aiotte ajan mittaan tehdä saadaksenne ne jäsenvaltiot, jotka eivät tällä hetkellä ole tunnustaneet Kosovoa, tunnustamaan sen? Kuten kuitenkin sanoin, ensisijainen kohta on viisumijärjestelyt.
Diego López Garrido
Viittasin viisumijärjestelmään aiemmin.
Neuvosto on aina ilmaissut toiveensa, että Kosovon pitäisi voida hyötyä viisumijärjestelmästä ja mahdollisesti viisumivapaudesta koko alueella. Kuten tiedätte, komissio työstää nyt tämän yksityiskohtia. Ensiksi viisumien myöntämisen helpottamisen ja sitten jopa viisumivapauden osalta, jotta se voi esittää ehdotuksensa neuvostolle. Tietyt vaatimukset on tietysti kuitenkin vielä täytettävä sen osalta, ja tässä yhteydessä komissio tekee työtä asianosaisten maiden kanssa. Tässä tapauksessa se työskentelee Kosovon kanssa ja tiedottaa neuvostolle säännöllisesti.
Ajatus viisumivapaudesta, jota voidaan laajentaa Euroopan unionin naapurialueisiin, on ajatus, jonka neuvosto ja puheenjohtajavaltio Espanja varmasti jakavat, ja mielestäni se on yksi niistä poliittisista suuntauksista, joita meidän on selkeästi vahvistettava Euroopassa muutaman seuraavan kuukauden aikana liikkuvuuden, viestintävalmiuksien ja matkustamisvalmiuksien osalta Euroopan unionin lisäksi kaikilla Euroopan unionin liepeillä sijaitsevilla alueilla. Mielestäni se on kanta, joka hyödyttää selkeästi molempia osapuolia: Euroopan unionia, joka myöntää viisumit, ja näitä maita, joiden on luonnollisesti myös tehtävä niin vastavuoroisuuden perusteella.
Andreas Mölzer
(DE) Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, kaikissa aloitteissa, joihin neuvosto ryhtyy Kosovon osalta, otetaanko Serbian näkemykset ja sen tarjoamat tiedot asianmukaisesti huomioon? Riippumatta Kosovoa koskevasta aluekysymyksestä Serbia on tietysti keskeinen valtio Länsi-Balkanin maiden EU:hun yhdentymisen osalta ja valtio, joka meidän olisi otettava mukaan kaikkiin toteuttamiimme vaiheisiin.
Nikolaos Chountis
(EL) Arvoisa puhemies, arvoisa ministeri López Garrido, arvostan kotimaanne, Espanjan, omaksumaa kantaa, sillä se ei ole tunnustanut Kosovon itsenäisyyttä, ja äskettäistä päätöstänne vetää pois Kosovossa tähän asti palvelleet Espanjan joukot.
Koska meillä on talouskriisi, kysyn teiltä seuraavan proosallisen kysymyksen: miten paljon Espanjalle maksoi joukkojen pitäminen siellä? Voitteko kommentoida kotimaani Kreikan omaksumaa kantaa, koska sillä on samat joukot Kosovossa ja, kuten kaikki tiedämme, sillä on talousongelmia? Onko oikein pitää joukot Kosovossa?
Diego López Garrido
Ensimmäisen Serbiaa koskevan kysymyksen osalta, tietysti Serbia on Länsi-Balkanin voimakkain valtio, joka meidän on aina todella otettava huomioon kaikessa politiikassa, tässä tapauksessa EU:n jäsenyysmahdollisuuksia koskevassa politiikassa, joka on Euroopan unionin Länsi-Balkania koskeva politiikka.
Äskettäin on tietysti tehty sopimus, josta olette tietoisia, viisumivapaudesta Serbialle, ja äskettäin, koska Serbian väliaikaista assosiaatiosopimusta koskeva umpikuja saatiin ratkaistua, Serbia on tehnyt virallisen hakemuksen liittymisestä Euroopan unioniin.
Mikäli tämä tapahtuu, kannatamme sitä, että yhteisön asetuksia sovelletaan, että komissio tutkii sitä, että annetaan tekninen lausunto ja että päätetään asianmukaisesti, onko realistisesti mahdollista aloittaa neuvottelut liittymisestä ja täyttää Kööpenhaminan kriteerit. Siksi Serbia on mielestämme maa, jolla on suuri valta alueella ja jolla on mahdollisuus EU:n jäsenyyteen. Neuvoston enemmistö, joka tällä hetkellä on yksimielinen, kannattaa väliaikaisen sopimuksen vapauttamista, ja se kannattaa lämpimästi Serbian assosioitumista.
Kosovon osalta, arvoisa jäsen, kysyitte minulta asiasta, joka koskee kotimaista politiikkaa ja Espanjan hallituksen tekemiä sisäisiä päätöksiä. Tiedätte, että tässä tapauksessa edustan neuvostoa, en yhtä maata vaan neuvostoa, ja siksi tässä tapauksessa, riippumatta siitä, olisiko minulla täällä tarkkoja tietoja, joita minulla tuskin voi olla luvusta, johon viittaatte, mielestäni tässä tapauksessa minun ei ole mahdollista puhua yhden maan puolesta, koska puhun Eurooppa-neuvoston puolesta, 27 valtiota edustavan Euroopan unionin toimielimen puolesta.
Aihe: Trooppisten sademetsien tuhoaminen
Kun otetaan huomioon joulukuussa Kööpenhaminassa käydyt maailmanlaajuiset keskustelut ilmastonmuutoksesta, onko neuvosto samaa mieltä siitä, että vaikka EU:n maatalous vaikuttaa osaltaan hiilidioksidipäästöjen tuotantoon, Amazonin alueen trooppisten sademetsien tuhoaminen ylittää huomattavasti EU:n maatalouden hiilidioksidipäästöjen tuotannon kielteiset vaikutukset?
Diego López Garrido
Neuvosto on hyvin suuresti samaa mieltä kanssanne, arvoisa Jim Higgins, siitä, että maatalous ja metsäkato ovat tekijöitä, jotka vaikuttava ilmakehän hiilidioksidipäästöihin.
On hankalaa tietää, kummalla noista tekijöistä on suurempi vaikutus. Tämä on pikemmin tieteellinen kuin poliittinen keskustelu. Joka tapauksessa toimiin on kuitenkin ryhdyttävä molemmilla aloilla samaan aikaan, ja näin on aina ollut.
Kestävää maataloutta käsitellessämme olemme aina edenneet molemmilla aloilla. Se on jopa johtanut Euroopan unionin maaseudun kehittämistä koskevan politiikan muokkaamiseen. YMP:n uudistuksen tarkistuksen osana se on otettu huomioon ilmastonmuutoksen lieventämisen ja siihen sopeutumisen kaltaisten haasteiden käsittelemiseksi ja, kuten tiedätte, Euroopan politiikan kehittämisessä yhteistä maatalouspolitiikkaa pidetään merkittävänä tekijänä, joka on otettava huomioon ilmastonmuutoksen torjuntaa koskevan laajemman politiikan osalta.
Neuvosto tuki vuonna 2008 komission ehdotuksia metsäkadosta, ja komissio ehdotti, että koko ajan kiihtyvällä vauhdilla katoavien metsäalueiden häviäminen pysäytetään viimeistään vuoteen 2030 mennessä ja että trooppisten metsien valtavaa metsäkatoa vähennetään vuoteen 2020 mennessä ainakin 50 prosentilla nykyiseen tasoon verrattuna.
Siksi meidän on autettava edistämään kestävää metsänhoitoa. Metsäkadon, metsien tuhoamisen käsittely on selkeästi osa puheenjohtajavaltio Espanjan tavoitteita, ja ymmärrämme, että on välttämätöntä soveltaa joitakin niistä välineistä, joita Euroopan unionilla on käytettävissään, esimerkiksi oikeudellisesti sitomatonta välinettä kaikenlaisten metsien osalta ja metsälainsäädännön noudattamisesta, metsähallinnosta ja puukaupasta laadittua Euroopan unionin toimintasuunnitelmaa, jossa esimerkiksi säädetään laittomasti kaadetun puun tuonnin estämistä koskevista oikeudellisista puitteista.
Euroopan unionin kanta on näiden mukainen, ja huolimatta joidenkin Kööpenhaminan tavoitteiden täyttämisen epäonnistumisesta johtuvasta eritasoisesta pettymyksestä selkeytettiin tiettyjä trooppisen metsäkadon merkitystä koskevia asioita, joita on käsiteltävä kehitysmaissa hiilidioksidipäästöjen ehkäisemisen keskeisenä tekijänä.
On lisäksi sanottava, että konferenssissa tehtiin päätös metsäkadon ja metsien tuhoamisen vähentämistoimenpiteistä ja vauhditettiin tukea kehitysmaiden valmiuksien parantamiselle.
Jim Higgins
(EN) Haluaisin toivottaa puheenjohtajavaltio Espanjalle onnea. Mielestäni teillä oli tällä viikolla erittäin hyvä alku. Joten, ¡viva España!
Voinko vain sanoa itse kysymyksen osalta, että puut tarjoavat hiilinielun, koska ne imevät hiilidioksidipäästöjä. Murhenäytelmässä Amazonin altaalla, josta 60 prosenttia kuuluu Brasiliaan, on kyse siitä, että kauniin Amazonin metsän armoton tuhoaminen on ilmiselvää: tähän mennessä on esimerkiksi tuhottu 4,1 miljoonaa neliökilometriä. Sillä poistetaan hiilinielu, tuhotaan elintapa, koska Amazonin intiaanit pyyhitään pois, kolmanneksi, maataloustuotannon kannalta tiedämme, että tuotantonormit eivät mitenkään vastaa EU:n vaatimuksia.
Onko siis loppujen lopuksi mitään, mitä voimme todella tehdä, vai puhummeko vain?
Diego López Garrido
Arvoisa Jim Higgins, haluaisin sanoa teille, että arvostamme erittäin paljon pohdintaanne ja myös sen, että totuus on, että luonnon monimuotoisuuden osalta puheenjohtajavaltio Espanjan tavoite on tehostaa suojelua ja kestävää käyttöä, eli saada edistynyt, perusteellinen näkemys luonnon monimuotoisuuden puitteissa. Se on yksi polttopisteistä, yksi puheenjohtajakautemme ensisijaisista tavoitteista.
Arvostan tekemäänne arviota puheenjohtajakautemme hyvästä alusta, ja lisäksi minun on kerrottava teille, että komission ajatuksena on esittää tämän vuoden alussa vihreä kirja metsien suojelusta. Se voisi olla erittäin merkittävä aloite, ja sillä rintamalla tehdään töitä, jotta voidaan vastata näitä alueita tuhoavaan ilmiöön. Olette maininnut joitakin näistä tekijöistä, ja muitakin on, esimerkiksi metsäpalojen aiheuttamat tuhot.
On käsiteltävä monia muitakin asioita, mutta on varmaa, että tämä on tärkeää aikaa puidemme tuhoamisen torjunnassa, että tämä painopiste sopii erittäin hyvin luonnon monimuotoisuutta koskevaan strategiaan ja että se on epäilemättä yksi keskeisistä osista Euroopan unionin tänä vuonna toteuttamassa toiminnassa.
Chris Davies
(EN) Olen iloisella mielellä, koska yksi harvoista Kööpenhaminan konferenssin onnistumisista oli laaja sopimus mekanismista, jonka avulla kehittyneet maat voivat osallistua taloudellisesti trooppisten sademetsien tuhoamisen ehkäisemiseen.
Onko arvoisa ministeri siis samaa mieltä siitä, että yksi puheenjohtajavaltio Espanjan tavoitteista olisi oltava painoarvon antaminen tälle sopimukselle ja sen varmistaminen, että Euroopasta lähtee hyvä viesti siitä, miten laajalti olemme valmiita sitoutumaan estääksemme sademetsien tuhoamisen.
Franz Obermayr
(DE) Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, kuten me kaikki tiedämme, hiilidioksidipäästöjen vähentämisen aikaansaamiseksi otettiin käyttöön todistukset, ja kysymykseni koskee sitä. Vähän aikaa sitten paljastui, että päästökauppaan liittyi salakähmäisiä sopimuksia ja väärinkäytöksiä. Miten paljon syytöksiä on tutkittu, vai onko niitä tutkittu, ja onko tässä suhteessa suunniteltu muutoksia?
Diego López Garrido
Olen samaa mieltä ensimmäisen puheenvuoron kanssa. Mielestäni se on sanomamme mukaista. Meidän on puututtava trooppisten metsien katoamiseen kehitysmaissa. Se on olennainen tekijä kehitysmaiden valmiuksien kehittämisessä, myös niiden omaksi eduksi, ja se on tehtävä niin, että alkuperäiskansat ja paikallisväestö osallistuvat siihen ja niin, että perustetaan kansallisia metsänhoidon valvontajärjestelmiä.
Mielestäni Kööpenhaminassa saatiin siten tässä suhteessa huomattavaa edistystä aikaan, eikä voida kieltää, että Euroopan unioni säilyttää edelläkävijän ja johtajan asemansa tässä suhteessa ja muissa suhteissa, jotka liittyvät ilmastonmuutoksen torjuntaan. Euroopan unionia voidaan Kööpenhaminan osalta arvostella vain siitä, että se on kilometrejä edellä siitä, mitä siellä saatiin aikaan.
Euroopan unioni haluaa puuttua tähän asiaan perusteellisemmin ja ottaa silloin tietysti huomioon esittämänne kysymykset, jotka liittyvät kiinteästi Euroopan unionin toimintaan ilmastonmuutoksen torjunnassa.
Mainittu erityistapaus kuuluu tietysti siihen, mitä toteutetaan, ilmastonmuutoksen torjuntaa koskevien toimenpiteiden täytäntöönpanoon. Osa siitä on tietysti sitä, että estetään toimien tekeminen luonnottomaksi yksittäisten välineiden väärinkäytön takia, ja se on osa vaikeuksista, joita tästä toimenpiteestä tai monista muista voi johtua, ja tietysti se on osa velvoitteita, joita meidän kaikkien on valvottava huolellisesti.
Aihe: Alzheimerin taudin torjunta Euroopan tasolla
Arviolta 8,6 miljoonaa ihmistä Euroopassa kärsii Alzheimerin taudin kaltaisista hermoston rappeutumissairauksista, ja sairastuneiden määrä kasvaa edelleen Euroopan väestön ikääntyessä.
Voiko neuvosto ilmoittaa tarkempia tietoja näiden sairauksien torjuntaan tarkoitettua yhteistä ohjelmasuunnittelua koskevasta äskettäin julkistetusta aloitteesta? Minkälaisia koordinoituja toimia Euroopan tasolla neuvoston mielestä pitäisi toteuttaa potilaiden sekä heidän perheidensä ja hoitajiensa tukemiseksi?
Diego López Garrido
Neuvosto kiinnittää erittäin suurta huomiota Alzheimerin tautiin ja yleisesti hermoston rappeutumissairauksiin.
Tämän taudin hallinnan on oltava Euroopan unionin ensisijainen tavoite, ja siinä on myös pidettävä mielessä, että tähän tautiin sairastuminen lisääntyy räjähdysmäisesti iän myötä ja että se kaksinkertaistuu joka viides vuosi alkaen 75 vuoden iästä. Eurostat ennustaa, että yli 65-vuotiaiden sairastuneiden määrä kaksinkertaistuu Euroopan unionissa vuosina 1995-2050.
Arvoisa Liam Aylward, esittämässänne kysymyksessä on kaksi näkökohtaa. Toisaalta yhteistä ohjelmasuunnittelua koskevaa pilottiohjelmaa, jonka neuvosto on jo aloittanut, tarvitaan hermoston rappeutumissairauksia ja erityisesti Alzheimerin tautia varten. Se on todettu puheenjohtajavaltio Espanjan ohjelmassa, jonka tunnette. Ja, komissio esitti sen perusteella ehdotuksen, joka, kuten tiedätte, hyväksyttiin neuvoston päätelmissä joulukuussa 2009. Neuvosto on myös ottanut tämän parlamentin, Euroopan parlamentin, päätöslauselman huomioon tässä pilottialoitteessa. Toisaalta, EU:n toiminnan koordinoinnin osalta neuvosto on myös tämän mukaisesti sopinut, että meidän on selkeästi tehtävä yhteistyötä EU:n tasolla torjuaksemme tätä tautia ja muita vastaavia sairauksia, ennen kaikkea, koska meidän on kevennettävä potilaiden ja heidän perheidensä taakkaa. On laskettu, että jokaisen tätä tautia sairastavan henkilön osalta se vaikuttaa kolmeen perheenjäseneen, koska heille lankeaa hoidon tarjoamisen taakka. Siksi on tärkeää tehdä tässä suhteessa yhteistyötä EU:n tasolla.
Neuvostossa vuonna 2008 sosiaalisesta suojelusta ja osallisuudesta annetussa yhteisessä kertomuksessa jäsenvaltiot sitoutuivat lisäämään sellaisten laadukkaiden palvelujen saatavuutta, joissa tasapainotetaan julkisia ja yksityisiä valmiuksia ja virallista ja epävirallista hoitoa. Jäsenvaltiot ovat katsoneet, että palvelujen tarjonta kotona tai yhteisöissä on laitoshoitoa parempi, vaikka on totta, että nämä laadukkaat palvelut ovat edelleen haaste monelle jäsenvaltiolle.
Se, mitä neuvosto ja Euroopan unioni ovat tehneet, on näiden suuntaviivojen esittäminen tästä taudista.
Liam Aylward
(EN) Kuten aivan oikein sanoitte, arvioidaan, että vuoteen 2050 mennessä dementiaa sairastavien määrä on kaksinkertaistunut Euroopassa.
Sen takia on elintärkeää, että jäsenvaltioiden hallitukset käsittelevät dementiaa sairastavien ihmisten erityistarpeita ja tarjoavat olennaista tukea hoitajille.
Tällä hetkellä monilla Euroopan unionin jäsenvaltioilla ei kuitenkaan ole käytössä suunnitelmaa dementiaa koskevien kansallisten strategioiden suunnittelemiseksi, joten kysymykseni on seuraava: Miten neuvosto aikoo erityisesti tukea jäsenvaltioita, jotta dementiasta tehdään kansanterveyden painopisteala?
Diego López Garrido
Espanjan puheenjohtajakauden aikana aiomme edistää mielestämme elintärkeää direktiiviä edistyneistä hoidoista ja avusta kroonisten ja tarttumattomien tautien osalta. Siihen on puututtava korkeimmalla tasolla ja sitä pitäisi siksi myös käsitellä yhdessä potilaita koskevien laatua ja turvallisuutta parantavien aloitteiden edistämisen ja kansanterveyden korkean tason työryhmän tekemän työn kanssa.
Siksi meidän on annettava tukea - koska Euroopan unionilla ei useinkaan ole tarvittavia valtuuksia tämän tekemiseksi - ohjaamalla, koordinoimalla, tekemällä yhteistyötä, saamalla aikaan vuorovaikutusta hermoston rappeutumissairauksia ja erityisesti Alzheimerin tautia koskevien jäsenvaltioiden toimien välille ja myös auttamalla välillisesti.
On totta, että jäsenvaltiot ovat vastuussa välittömimmän avun tarjoamisesta esimerkiksi perheille ja jopa kansalaisjärjestöille, vaikka EU:n kansanterveysohjelman puitteissa on mahdollista saada erityisiä varoja itse asiassa kansalaisjärjestöjen puolesta, mikä on myös kiinnostava, vaikkakin epäsuora tapa auttaa sairastuneita ja heidän perheitään, joihin Alzheimerin tauti ja muut hermoston rappeutumissairaudet vaikuttavat suoraan ja jotka ovat siinä suhteessa hyvin riippuvaisia.
Jim Higgins
(EN) Haluan kiittää neuvostoa vastauksesta. Voinko kysyä neuvostolta, mikä on sen kanta Alzheimerin tautia sairastavien potilaiden letkuruokintaan, joka on laajalle levinnyt käytäntö Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Irlannissa? En tunne tilannetta muualla Euroopassa.
Kyse on letkuruokinnasta vatsaan. Neuvosto puhui suuntaviivoista. Suuntaviivat ja normit ovat erittäin tärkeitä, mutta tämän tietyn menettelyn perusteluna on se, että sillä annetaan potilaalle riittävästi ravintoa sen varmistamiseksi, että vaikka heillä on dementia - he ovat kieltäytyneet ruoasta ja niin edelleen - he todella elävät, mutta minusta siinä on jotakin hyvin outoa. Mikä on kantanne siihen, ja aiotteko laatia normeja?
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Kun otetaan huomioon, että hermoston rappeutumissairaudet vaikuttavat valtavaan määrään ihmisiä ja että, valitettavasti, joidenkin maiden keinot näiden sairauksien diagnosoimiseksi ja hoitamiseksi ovat riittämättömät, haluaisin kysyä teiltä, kannatatteko sellaisten eurooppalaisten hoitokeskusten perustamista, jotka voivat, potilaiden kasvavan määrän perusteella, edistää alan tutkimusta, jotta voidaan löytää ratkaisuja näiden sairauksien ehkäisemiseksi ja hoitamiseksi.
Diego López Garrido
Nämä kahden jäsenen esiin ottamat kaksi kysymystä edellyttävät selvästi tieteellistä lausuntoa, niin sanoakseni. Katson, että siinä suhteessa Euroopan unionissa on ryhmiä ja aloitteita, jotka ovat asianmukainen foorumi esittämienne ehdotusten ja huomioiden käsittelylle. Esimerkiksi hermoston rappeutumissairauksien ja erityisesti Alzheimerin taudin torjuntaa koskeva pilottiohjelma, josta komissio antoi ehdotuksen neuvoston suositukseksi ja joka on parhaillaan käsiteltävänä.
Toisaalta, kuten tiedätte, olen aiemmin maininnut, että on olemassa korkean tason työryhmä, joka käsittelee näihin sairauksiin, jotka tässä tapauksessa ovat kroonisia ja tarttumattomia, liittyvää ohjelmasuunnittelua. Ryhmä valvoo tiiviisti tätä pilottialoitetta, jotta voidaan määritellä ja tarkentaa tiettyjä asioita, ja siten mahdollistaa paljon tarkempi päätöksenteko, aivan kuten otitte puheenvuoroissanne esiin. Mielestäni se on oikea paikka asian käsittelylle.
Tähän mennessä tämä korkean tason työryhmä on sopinut lähestymistavasta ja strategisesta tutkimusohjelmasta. Siihen osallistuu 24 maata, ja tällä hetkellä ne ovat perustamassa hallintorakenteitaan ja päättämässä toimintasuunnitelmastaan. Ryhmän seuraava kokous on Espanjan puheenjohtajakauden aikana, ja luulen, että siitä alkaen ne voivat käsitellä esiin ottamianne kysymyksiä hyvin erityisesti, suoraan ja välittömästi.
Mielestäni se on oikea paikka ja foorumi. Se on sitä varten. Sitä varten tämä korkean tason työryhmä perustettiin: työstämään ja laatimaan seuraavia päätöksiä.
Puhemies
(EN) Voin ymmärtää, että Jim Higgins ei luultavasti ole tyytyväinen, mutta mielestäni tämä on vaikea asia, ja se luultavasti ansaitsee oman kysymyksensä jossakin vaiheessa.
Aihe: Yritysten sosiaalinen vastuu
Nykyinen puheenjohtajavaltio Ruotsi ja seuraava puheenjohtajavaltio Espanja kehottivat Tukholmassa 10. ja 11. marraskuuta 2009 järjestetyssä "Protect, Respect, Remedy" -kokouksessa Euroopan unionia ja jäsenvaltioita ottamaan johtavan aseman yritysten sosiaalisen vastuun alalla. Parlamentti pyysi maaliskuussa 2007 sellaisen järjestelmän perustamista, joka antaisi yritysten vastuuttoman toiminnan uhreiksi joutuneille helpommat mahdollisuudet esittää vahingonkorvausvaatimuksia yhteisön tuomioistuimelle, velvoittaisi yritysjohtajat vähentämään yrityksen toiminnasta ympäristölle ja ihmisoikeuksille aiheutuvat kielteiset vaikutukset mahdollisimman vähäisiksi ja loisi selkeät kansainvälisen tason raportointivaatimukset. Neuvosto korostaa lausunnossaan tapahtunutta edistystä mutta ehdottaa, että kehitettäisiin yhteiset puitteet, joista kävisi selvästi ilmi valtioiden velvollisuus valvoa, että liike-elämässä kunnioitetaan ihmisoikeuksia ja että niiden rikkomisesta seuraa rangaistus.
Mitä oikeudellisesti sitovia välineitä komissio ehdottaa sen takaamiseksi, että yritykset kunnioittaisivat hyvän hallinnon ja raportoinnin periaatteita ja että niitä rangaistaisiin ihmisoikeuksien ja ympäristöön liittyvien oikeuksien rikkomuksista omalla vastuualueellaan?
Diego López Garrido
Minun on viitattava yritysten yhteiskuntavastuusta Tukholmassa 10. ja 11. marraskuuta 2009 järjestettyyn konferenssiin.
Puheenjohtajavaltio Ruotsi, joka järjesti konferenssin, ja silloin tuleva ja nyt nykyinen puheenjohtajavaltio Espanja tulivat johtopäätökseen, että tässä suhteessa Euroopan unionin olisi otettava maailmanlaajuinen johtoasema ja sen olisi oltava esimerkkinä Harlem Désirin tällä kysymyksellä esiin ottaman tärkeän asian osalta. Tämä aihe on yritysten yhteiskuntavastuu markkinoiden luomisessa, korruption torjumisessa, ympäristön suojelussa ja ihmisarvon ja ihmisoikeuksien puolustamisessa työpaikoilla, erityisesti, koska Euroopan unioni on maailman suurin talous ja suurin kehitysyhteistyön avunantaja. Euroopassa on monien monikansallisten yritysten toimipaikka. On hyvin sopivaa, että se ottaa johtoaseman.
Yhteiskuntavastuussa on pääasiallisesti kolme osaa - suojelu, kunnioitus ja oikeussuoja. Valtion olisi suojeltava, ja tämä tarkoittaa lainsäädäntöä, kehitystä koskevia sääntöjä ihmisoikeuksien loukkaamisen osalta, erityisesti yritysten tekemänä. Yritykset ovat vastuussa noiden ihmisoikeuksien kunnioittamisesta, ja kaikki asianosaiset osapuolet ovat vastuussa asianmukaisen oikeussuojan saatavuuden takaamisesta, jotta ihmisoikeuksia voidaan suojella ja parantaa.
Haluan huomauttaa, että nyt meillä on käytössämme toinen väline, joka on EU:n kansalaisten perusoikeuskirja, joka on oikeudellisesti sitova ja joka tarkoittaa, että ensimmäistä kertaa myös EU:n tasolla on käytössä suojelu niiden asioiden osalta, joihin yhteiskuntavastuun ajatuksessa viitataan.
Kaikkien asianosaisten osapuolten osallistuminen on välttämätöntä. On välttämätöntä jatkaa keskustelua muiden kuin jäsenvaltioiden, kansalaisyhteiskunnan, ammattiliittojen ja yritysten, myös pienten ja keskisuurten yritysten, kanssa, jotta saadaan aikaan tuo käsite, tuo mainitsemamme kolmiyhteisyys: suojelu, kunnioitus ja oikeussuoja. Puheenjohtajavaltio Espanja jatkaa sen edistämistä. Se muun muassa isännöi 25.-26. maaliskuuta Palma de Mallorcalla konferenssia, jossa käsitellään yritysten yhteiskuntavastuun institutionalisoimista koskevaa kysymystä sen työmarkkinaosapuolten välistä vuoropuhelua koskevan suhteen näkökulmasta.
Konferenssissa tutkitaan mahdollisuutta sisällyttää nämä puitteet niiden välineiden luetteloon, joita EU ja sen jäsenvaltiot voivat käyttää päättääkseen toimensa, mukaan luettuna sen asian puitteissa, johon viitattiin tänä aamuna puheenjohtajavaltio Espanjan ohjelman esittelyssä, joka on EU 2020 -strategia. Myös siinä on oltava mukana yhteiskuntavastuun tavoite.
Harlem Désir
(FR) Kiitos vastauksestanne, arvoisa ministeri. Onnittelen teitä aloitteestanne järjestää tämä konferenssi Palma de Mallorcalla maaliskuussa, koska siinä seurataan Tukholmassa järjestettyä konferenssia.
Ongelma on siinä, että meidän kamppailtava monikansallisten yritysten kanssa. Kuten sanoitte EU:n otettava johtoasema yritysten yhteiskuntavastuussa, mutta sen on myös otettava johtoasema EU:n ulkopuolelle sijoitettujen eurooppalaisten yritysten toiminnan osalta. Ongelma on siinä, että nämä tytäryhtiöt ovat erillisiä oikeushenkilöitä. Oletteko valmis laatimaan oikeudellisen välineen, jonka nojalla emoyhtiöiden olisi otettava vastuu muihin maailman osiin sijoitettujen tytäryhtiöidensä toiminnasta, jos ne eivät täytä velvollisuuksiaan ympäristön tai ihmisoikeuksien tai työntekijöiden oikeuksien kunnioittamisen osalta? Koska, jos tätä velvollisuutta ei säädetä, eurooppalaiset yritykset putoavat tämän yritysten yhteiskuntavastuun verkon ulkopuolelle, jota EU haluaa edistää muihin maailman osiin sijoitettujen tytäryhtiöidensä toiminnan osalta.
Diego López Garrido
Mielestäni Euroopan unionin on edistettävä parhaita käytäntöjä koko Euroopassa, ja niiden avulla voidaan laatia lainsäädäntöehdotuksia, joilla tilannetta voidaan parantaa.
Meidän on otettava huomioon se osa yhteiskuntavastuuta, jota kutsumme oikeudellisesti sitovaksi osaksi, joka koskee ennen kaikkea ihmisoikeuksia. Siinä on myös vaihtoehtoisista käytännöistä koottu vapaaehtoinen osa. Siksi on tärkeää, että EU:n tasolla ja muualla perustetaan foorumeja näiden asioiden käsittelemiseksi. Jotkin niistä ovat jo toiminnassa. Itse asiassa esimerkiksi jäsenvaltioiden korkean tason työryhmä tapaa joka kuudes kuukausi jakaakseen kokemuksia yhteiskuntavastuusta.
Uskon myös, että näissä talouskriisin puitteissa on vielä tärkeämpää työskennellä näiden suuntaviivojen mukaisesti ja pyrkiä kohti kilpailukykyä ja ympäristönsuojelua sosiaaliseen osallisuuteen yhdistettynä. Näin on erityisesti vuonna 2010, joka on köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen torjunnan teemavuosi.
Mielestäni sen pitäisi olla aloituspiste, ja näissä puitteissa, joita edelleen voidaan jossain määrin kuvata edelläkävijöiksi, näitä foorumeita olisi muotoiltava, ja näissä puitteissa kaikkien asianosaisten olisi osallistuttava vuoropuheluun, jonka pitäisi johtaa myöhempiin toimenpiteisiin. Katson kuitenkin, että meidän pitäisi käsitellä tätä vuoropuhelua, joka on äärimmäisen perustavanlaatuinen, yhteisillä toimilla, jotka ovat tähän mennessä olleet käytännöllisesti katsoa ennennäkemättömiä.
Ádám Kósa
(HU) Haluaisin ilmoittaa pitäväni myönteisenä ministerin ehdotusta parhaiden käytäntöjen korostamisesta. Me kaikki tiedämme, että EU:n väestö on huomattavan ikääntynyt ja että yritysten vastuulla on niiden ihmisten terveydestä huolehtiminen, jotka ovat pitkäaikaisesti työkyvyttömiä. Aikooko neuvosto painostaa yrityksiä käyttämään eläkkeelle siirtyneiden ihmisten asiantuntemusta yhteiskunnassa? Se tarkoittaa, että heidän annetaan pysyä aktiivisina eikä lopettaa eläkkeelle siirtymisen jälkeen.
Hans-Peter Martin
(DE) Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, mainitsemanne asia on pitänyt meidät kiireisinä hyvin kauan. Paljon siitä, mitä on sanottu, olisi voitu sanoa kymmenen tai 15 vuotta sitten. Minulla on tästä asiasta joitakin erityisiä kysymyksiä. Oletteko samaa mieltä siitä, että yhteiskuntavastuun hyväksymisen panemiseksi asianmukaisesti täytäntöön ja sen tekemiseksi näkyväksi tarvitaan sekä seuraamuksia että kannustimia? Luuletteko, että Euroopan unionissa voitaisiin ottaa käyttöön puutteiden julkaisemista koskeva järjestelmä? Kun mietimme, miten usein tuotteita merkitään, voisitteko myös suunnitella, että yritysten tuotteisiin liitettäisiin selkeä viittaus siihen, noudattavatko ne näitä yritysten yhteiskuntavastuuta koskevia perussääntöjä vai rikkovatko ne niitä? Olemme tottuneita niin moniin merkintälajeihin. Miksi tätä menetelmää ei käytettäisi myös yhteiskunnallisiin asioihin?
Diego López Garrido
Olen samaa mieltä ensimmäisen puheenvuoron kanssa sen osalta, että mielestäni se on perusta sille, mitä olen kutsunut Euroopan unionin vuoropuheluksi muiden kuin jäsenvaltioiden, kansalaisyhteiskunnan, ammattiliittojen, yritysten ja kaikkien asianosaisten osapuolten kanssa, ja tietenkin niiden ihmisten osallistuminen, joihin viittasitte, arvoisa jäsen, on ehdottoman olennaista.
Mielestäni on koittanut aika keskustella tästä ja myös siitä, mihin viittasitte, mutta mielestäni sen pitäisi olla osa yleistä, kattavaa lähestymistapaa kysymykseen, johon aiotaan puuttua, luultavasti ensimmäistä kertaa tai melkein ensimmäistä kertaa korkean tason työryhmässä, johon viittasin, ja marraskuussa järjestettävässä konferenssissa. Mielestäni keskustelut pitäisi käydä siellä, ja se on paras tapa saavuttaa tavoitteemme.
Joskus on parempi valita kannustinten tie, joskus on parempi valita seuraamusten tie. Seuraamusten tie ei ole aina paras. Mielestäni se edellyttää yhdennettyä tutkimusta, koska mielestäni tarvitsemme yhdennettyä näkemystä ja sarjan toimenpiteitä, ei peräkkäisiä yksittäisiä toimenpiteitä, vaan loppujen lopuksi yhdennetyn näkemyksen koko ongelmasta ja kysymyksestä, jota se edustaa, joka on loistava tilaisuus: yhteiskuntavastuu.
Aihe: EU:n rahoitusvalvonta
EKP:n pääjohtaja Jean-Claude Trichet kommentoi Euroopan parlamentin talous- ja raha-asioiden valiokunnassa maanantaina 7.12.2009 EU:n rahoitusvalvontaa ja EU:n valtiovarainministereiden välistä sopimusta. Hänestä ratkaisu ei välttämättä ole paras mahdollinen esimerkiksi sen vuoksi, ettei kaavailluille uusille EU:n viranomaisille ei ole suunniteltu suoraa toimivaltaa.
Kuinka neuvosto aikoo varmistaa, etteivät ylikansalliset pankit, vakuutusliikkeet, rahoituspalvelujen tarjoajat sekä sijoitusrahastot ja hedge-rahastot jää hajanaisten kansallisten toimivaltuuksien vuoksi tehokkaan valvonnan ulkopuolelle?
Diego López Garrido
Arvoisa Hans-Peter Martin, katson selkeästi, että EU käsittelee rahoitusjärjestelmän asianmukaista valvontaa EU:n tasolla ja varmasti, tässä tapauksessa, meidän on pitänyt päästä eroon ankarasta kriisistä. Se tekee tämän niiden kahden olennaisen ulottuvuuden perusteella, jotka on laadittu rahoitusvalvontaa koskevissa direktiiveissä, kuudessa direktiivissä, jotka komissio laati viime vuonna ja jotka tällä hetkellä edellyttävät neuvoston ja tämän parlamentin välistä sopimusta. Me aiomme saada tämän sopimuksen päätetyksi Espanjan puheenjohtajakauden aikana. Siksi keskustelemme siitä pääasiassa tämän parlamentin kanssa.
Toisaalta on olemassa se, mitä sanotaan makrotason vakauden valvonnaksi, ja sen toteuttaa Euroopan järjestelmäriskikomitea, joka pyrkii estämään vakavia kriisejä, takaamaan rahoitusvakauden ja vähentämään rahoitusjärjestelmän häiriöitä. Ja toisaalta on olemassa se, mitä sanotaan mikrotason vakauden valvonnaksi, ja luulen, että siihen Hans-Peter Martin pääasiassa kysymyksessään viittasi.
Siinä on kyse kolmesta Euroopan valvontaviranomaisesta pankki-, vakuutus- ja osakemarkkinoilla. Tämän valvonnan tavoitteena on pikemminkin perusteellinen valvonta, antakaa anteeksi toisto, ja yksittäisten rahoitusyksikköjen häiriöiden vähentäminen ja siten kyseisten yksikköjen asiakkaiden suojelu.
Neuvosto hyväksyi, kuten olen sanonut, tämän osalta lopullisesti yhteisen kannan. Ensinnäkin viime vuoden lokakuussa neuvosto antoi poliittisen vahvistuksen ja poliittisen varmuuden kyseiselle makrotason vakauden valvonnalle ja joulukuussa mikrotason vakauden valvonnalle ja koko lainsäädäntöpaketille. Kuten sanoin, tähän sovelletaan tavanomaista lainsäädäntömenettelyä ja siten parlamentin ja neuvoston sopimusta.
Nämä kolme komiteaa pitäisi saada perustetuksi ja toimimaan. Haluaisimme, että direktiivit hyväksytään jopa, jos mahdollista, Espanjan puheenjohtajakauden ensimmäisellä puoliskolla, mutta joka tapauksessa, käyntiin ja toimimaan vuoden 2010 loppuun mennessä. Tämä on neuvoston tavoite.
Siksi odotamme hedelmällistä yhteistyötä Euroopan parlamentin kanssa, jotta voimme saada tämän merkittävän vaiheen etenemään sopimukseen, jonka uskon olevan historiallinen ja joka on niiden lähestymistapojen mukainen, joita on tullut EU:n ulkopuolelta, G20-mailta, koska Yhdysvallat valmistelee vastaavaa asetusta. Meidän mielestämme tämä on yksi haasteista, joihin meidän on vastattava välttääksemme uuden kriisin, joka olisi samanlainen kuin nykyinen, joka alkoi rahoitusjärjestelmästä sääntelyn puutteen ja, kuten arvoisa jäsen aiemmin sanoi, rahoitusjärjestelmän tiettyjen johtajien vastuuttomuuden takia.
Hans-Peter Martin
(DE) Kiitos lausunnostanne, arvoisa ministeri López Garrido. Mainitsitte Euroopan järjestelmäriskikomitean makrotason vakauden valvonnan alan. Olette varmasti tietoisia siitä, että sen osalta on jo paljon arvostelua, ensinnäkin komitean koon osalta, koska se on jälleen koottu tyypillisen eurooppalaisen Proporz-järjestelmän mukaisesti. Onko tässä teidän mielestänne, kuten monien muiden mielestä, vaaraa siitä, että tämän komitean työskentely ei olisi tehokasta?
Toinen Euroopan järjestelmäriskikomiteaa koskeva ongelma on sen riippumattomuuden puute. Katsotteko, että voisitte edetä pidemmälle Espanjan puheenjohtajakauden aikana ja pyrkiä takaamaan, että se on riippumattomampi, ja tekemään asianmukaiset parannukset komitean koon osalta, koska sen on tuskin mahdollista työskennellä mitenkään tarkoituksenmukaisesti tällä perusteella?
Diego López Garrido
Mielestäni komissio on tehnyt ehdotuksen. On olemassa sopimus, sopimus saatiin viimein aikaan, yksimielisesti neuvostossa, mikä ei ollut helppoa. Puheenjohtajavaltio Ruotsin ja komission piti työskennellä ankarasti saadakseen tämän sopimuksen aikaan Ecofin-neuvostossa, ja tässä se on. Nyt se on täällä Euroopan parlamentissa, ja parlamentin on omaksuttava tämä lähestymistapa, kuten te ja muut olette panneet merkille.
Tämä on paikka, jossa saadaan aikaan sopimus kahden alan välille. Neuvoston tasolla on olemassa yksimielisyys, ja näemme, saadaanko Euroopan parlamentin kanssa aikaan yksimielisyys.
Mielestäni nämä täällä esiin ottamanne asiat ovat muiden asioiden lailla täysin perusteltuja ja keskusteltavissa, ja olen varma, että saamme aikaan sopimuksen, koska se on ehdottoman välttämätön, unionin kahden lainsäädäntöelimen välillä: neuvoston ja Euroopan parlamentin välillä.
Seán Kelly
(EN) Voisiko puheenjohtajavaltio Espanja harkita ehdotetun rahoitusvalvonnan osana suositusten antamista parhaista käytännöistä, jotka koskevat suurimpien pankkien pääjohtajien palkkojen ylärajaa ja sen irvokkaan palkkiojärjestelmän rajoittamista, joka on saanut aikaan useimmat vaikeudet ja saanut meidät tähän suohon, jossa nyt olemme?
Nikolaos Chountis
(EL) Arvoisa puhemies, arvoisa ministeri López Garrido, haluan liittää kysymyksen Euroopan unionin rahoitusvalvonnasta sijoitusrahastojen spekulatiiviseen toimintaan, mukaan luettuna Euroopan unioniin, Lontoon Cityyn, kotiutetut varat. Artikkelien mukaan rahastojen hoitajat lyövät vetoa euron laskun, Kreikan hallituksen ja muiden velkakirjoista ja velasta ja vajeesta, mikä pahentaa lainausta.
Voitteko siksi kertoa minulle, mitä erityistoimenpiteitä voidaan toteuttaa Euroopan unionin jäsenvaltioiden talouksien suojelemiseksi korkean riskin sijoitusrahastojen spekulatiivisilta hyökkäyksiltä, mukaan luettuna Euroopan unioniin kotiutetut varat?
Diego López Garrido
Kyllä, mielestäni on täysin mahdollista keskustella hyvistä käytännöistä rahoitusyksikköjen osalta. Olemme käynnistämässä keskustelua, joka keskittyy näihin rahoitusvalvontajärjestelmiin, ja mielestäni tämä on täydellinen paikka työskennellä noiden suuntaviivojen mukaisesti ja voida edistää joitakin asioita, joihin, arvoisa Sean Kelly, olette viitannut, jopa direktiivien osana.
Mielestäni näiden direktiivien puitteissa on myös tilaa ehdotukselle, jonka toinen puhuja teki ja josta voitte keskustella täällä parlamentissa esimerkiksi vipurahastojen sääntelyn osalta, sillä se kuuluu valvontavaatimuksiin, joista olemme keskustelleet, tai sen osalta, mitä nykyinen Euroopan unionin neuvoston puheenjohtaja mainitsi täällä tänä aamuna, eli veroparatiisien poistaminen.
Kaikella tällä, näillä esitetyillä ajatuksilla, on paikkansa, ja ne sopivat täydellisesti keskusteluun, jota käydään täällä parlamentissa muutaman seuraavan kuukauden aikana uudistuksesta, kuten Eurooppa-neuvosto sitä aikoinaan nimitti, täydellisestä ja ajankohtaisesta rahoitusjärjestelmän uudistuksesta. Siten se on perusteellinen ja merkittävä uudistus, jossa kaikilla esittämillänne kysymyksillä ja keskusteluilla on paikkansa.
Aihe: Kreikan julkisen talouden tila ja euroalueen rooli
Kreikan julkisen talouden huolestuttavaa tilaa ja samassa tilanteessa olevien maiden tukemista käsitelleessä hiljattain järjestetyssä huippukokouksessa pidettyjen puheiden sanoma oli ristiriitainen. Liittokansleri Merkel korosti, että kaikki euroalueen valtiot ovat vastuussa siitä, mitä kussakin jäsenvaltiossa tapahtuu. Pääministeri Reinfeldt sen sijaan painotti, että Kreikan ongelmat ovat maan sisäpoliittisia ongelmia, jotka on ratkaistava sisäpoliittisilla päätöksillä.
Miten puheenjohtajavaltio ymmärtää jäsenvaltioiden ja euroalueen valtioiden välisen yhteisvastuun tilanteessa, jossa jokin kyseisistä valtioista on vaarassa joutua vararikkoon? Pitääkö se tarkoituksenmukaisina EKP:n (Euroopan keskuspankki) hallituksille myöntämiä takauksia ja lainoja, joiden tarkoituksena on välttää keinottelu ja päättymättömään velkakierteeseen joutuneiden jäsenvaltioiden luottoluokituksen alentamisen mahdolliset epäsuotuisat vaikutukset?
Katsooko se, että vakaus- ja kasvusopimuksen mukaisten rankaisu- ja tukahduttamistoimien lisäksi tarvittaisiin myös konkreettisempia ennaltaehkäiseviä velkaantuneiden jäsenvaltioiden työllisyyden ja kehityksen intensiteettiä koskevia tarkastuksia ja toimenpiteitä, ennen kuin ne joutuvat julkisen talouden kannalta erittäin epäsuotuisaan asemaan?
Diego López Garrido
Euroopan unionin perussopimuksissa on selkeä toimivallan jako. Jäsenvaltioiden talouspolitiikka kuuluu unionin yhteiseen etuun, mutta samalla kansalliset talousarviot kuuluvat kunkin jäsenvaltion toimivaltaan.
Koska unionin 16 jäsenvaltiossa on käytössä yhteinen valuutta ja koska samalla, sen laajentamiseksi, koska rahaliiton ajatus esiintyy Maastrichtin sopimuksessa kattavimpana mahdollisena tavoitteena, valvotaan tietenkin jäsenvaltioiden talousarvioita koskevia sääntöjä, koska se vaikuttaa koko talous- ja rahajärjestelmään.
Siksi on tarpeen välttää liiallista julkista vajetta, mikä on hyvin olennaista talous- ja rahaliiton toiminnassa ja niistä kahdesta eniten kehittyneelle - se on tunnustettava - rahaliitolle, ei niinkään talousliitolle.
Siksi vakautussopimuksessa ja siksi aikoinaan Maastrichtin sopimuksessa ja nyt Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 123 artiklassa kielletään vajeet tai luotonanto kattamaan Euroopan keskuspankin tai euroalueeseen kuuluvien jäsenvaltioiden keskuspankkien vajeet. Siinä myös sanotaan, että unioni tai jäsenvaltiot eivät huolehdi tai vastaa toisten jäsenvaltioiden keskushallituksen tai muiden viranomaisten velvoitteista.
Siksi kaikkien jäsenvaltioiden on vastattava omista velkasitoumuksistaan, ja neuvosto on todennut, että kaikkien jäsenvaltioiden on tehtävä niin, ja se luottaa edelleen siihen, että Kreikka ja muut jäsenvaltiot tekevät tarpeelliset päätökset talouden epätasapainonsa korjaamiseksi, jotta niiden kansallisen talous- ja rahoitusympäristön voima voidaan säilyttää.
On muistettava, että liiallista vajetta koskeva menettely johtaa perustelluissa tapauksissa talouspolitiikan valvontaan. Neuvosto aikoo keskustella Kreikan tapauksesta, toivottavasti, helmikuussa. On luultavaa, että silloin, riippuen komission aloiteoikeudesta, hyväksytään suosituksia, ja siten laaditaan strategioita siten, että Euroopan unioni voi ilmaista kiinnostuksensa ja osallistumisensa vaikeisiin tilanteisiin tai oloihin, joita tietyt jäsenvaltiot voivat kohdata.
Rodi Kratsa-Tsagaropoulou
(EL) Arvoisa puhemies, arvoisa ministeri López Garrido, olette muistuttanut meitä perussopimuksen artikloista, joissa käsitellään liiallista vajetta koskevaa menettelyä. Parlamentti tuntee nämä artiklat. Minusta kuitenkin tuntuu, että voisitte antaa minulle enemmän tietoa siitä, mitä pääministeri Zapatero tarkoitti, kun hän puhui euroalueen yhteisvastuusta, yhteisvastuusta sellaisia maita kohtaan, joissa on erityisiä rahoitusongelmia. Onko ehkä mahdollista keskustella paremmasta rahoituksen koordinoinnista keskustan ja alueiden välillä tukien osalta? Onko ehkä mahdollista toteuttaa parempi verovalvonta, jotta voidaan välttää verojen polkumyyntiä ja sosiaalista polkumyyntiä, joka rasittaa jo Euroopan unionia ja jolla on erityiset seuraukset tietyissä maissa? Voitteko kertoa minulle enemmän siitä, mitä sanoitte aiemmin sen osalta, mitä pääministeri tarkoitti yhteisvastuulla?
Diego López Garrido
Euroopan unioni on yksi maailman alue, jossa yhteisvastuuta harjoitetaan hyvin näkyvästi. Esimerkiksi Kreikan tai kotimaani Espanjan tapauksessa olemme kokeneet suurta yhteisvastuun tunnetta Euroopan unionin puolelta EU:n rahastojen ja rakennerahastojen kautta, sillä ne ovat olennaisia osia EU:n yhteisvastuuta koskevassa politiikassa, joka jatkuu.
Sille ei ole vertaa muualla maailmassa. Sen avulla markkinat voivat edistyä monessa maassa, mikä hyödyttää kaikkia maita ja avaa samalla markkinoita. Samalla tiettyjä määriä on siirretty alueen nykyaikaistamiseen. Tämä on hyvin selkeä merkki yhteisvastuusta. Nämä ovat varoja, joita on luonnollisesti käytettävä asianmukaisesti ja joita Euroopan unioni valvoo, kuten järkevää onkin. Tässä on siis yhteisvastuuta.
Toisen yhteisvastuun muodon saamme hyvin selkeästi perussopimuksesta. Viittasitte erityisesti perussopimukseen. Perussopimuksessa säädetään jäsenvaltioiden velvoitteesta yhteensovittaa talouspolitiikkaansa, sosiaalipolitiikkaansa ja työllisyyspolitiikkaansa. Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 5 artiklassa säädetään siitä selkeästi, ja siinä ilmaistaan myös Euroopan unionin yhteisvastuu: tavoitteita koskevassa yhteisessä keskustelussa ja niiden yhteisessä hyväksymisessä talouspolitiikan yhteensovittamiseksi.
Monet kriisistä johtuvat nykyiset ongelmat eri Euroopan maissa eivät olisi olleet niin voimakkaita, jos talousliitto olisi ollut olemassa aiemmin, koska talousliitto pysähtyi. Rahaliitto eteni, mutta talousliitto pysähtyi, ja Euroopan unionin talouspolitiikan yhteensovittamista koskeva vuorovaikutus ei toteutunut, vaikka, lyhyesti sanottuna, sen olisi pitänyt toteutua. Tätä perussopimuksessa loppujen lopuksi ehdotetaan.
EU 2020 -strategia, tavoitteet, joista meidän on sovittava koulutukseen tehtävien investointien, työvoiman erikoistumisen ja jaon ja ilmastonmuutoksen torjunnan osalta, ovat myös tekijöitä, joista on sovittava ja jotka koskevat yhteisvastuuta. Myös siinä yhteisvastuu on ilmaistu hyvin selkeästi maanosassa, Euroopan unionissa, jonka on oltava mahdollisimman yhtenäinen. Sillä ei kuitenkaan tietysti estetä sitä, että perussopimuksella myös sangen järkevästi edellytetään jäsenvaltioita vastuuta niiden tasolla niiden ottamasta velasta tai luotosta. Se on tietenkin kunkin valtion vastuulla. Yhteisvastuun puitteisiin liittyvät epäilemättä kuitenkin markkinoiden, sosiaalipolitiikan, rakennepolitiikan, aluepolitiikan ja tulevaisuudessa, toivottavasti, talous-, sosiaali- ja työllisyyspolitiikan koordinoinnin puitteet.
Se on sopivin, perusteellisin ja kauaskantoisin unionin yhteisvastuupolitiikan muoto.
Janusz Władysław Zemke
(PL) Haluaisin kysyä vielä kysymyksen, koska te, arvoisa ministeri, sanoitte, että Kreikan hyvin vakava tilanne otettaisiin esiin tämän vuoden helmikuussa järjestettävässä komission kokouksessa. On totta, että Kreikan kriisi on hyvin vakava, mutta me kaikki tiedämme, että valitettavasti se voi laajeta. Haluaisin kysyä tätä: pitäisikö teidän komission foorumin lisäksi aloittaa merkittävämpi keskustelu Euroopan keskuspankin kanssa? Mielestäni se on myös merkittävä elin, jonka pitäisi olla tässä aktiivisempi, Kreikan tilanteen osalta.
Diego López Garrido
Mielestäni kaikilla elimillä on omat toimialansa. Se on yksi tärkeimmistä EU:n talous- ja rahaliiton rakenteen ominaispiirteistä ja lisäksi se, mikä antaa sille uskottavuutta.
On totta, että neuvosto keskustelee Kreikan tapauksesta, tietysti jo siksi, että se on yksi Euroopan unionin jäsenvaltioista ja tietysti siksi, että tapahtumat yhdessä Euroopan maassa vaikuttavat meihin kaikkiin. Meihin vaikuttaa se, mitä tapahtuu Euroopan ulkopuolisissa maissa, puhumattakaan paikasta, jossa on yhtenäismarkkinat ja 16 valtion yhtenäisvaluutta.
On järkevää, että siitä keskustellaan perussopimuksessa asetetuissa rajoissa ja lisäksi, että se tehdään sellaisen nykyisissä oloissa asianmukaiseksi katsotun talousarvio- ja talousstrategian perusteella, jota tässä tapauksessa suositellaan Kreikalle ja josta se epäilemättä hyötyisi.
Euroopan keskuspankilla on perussopimuksen nojalla omat velvollisuutensa, rahoitusvakauteen ja hintojen vakauteen liittyvät velvollisuutensa, ja riippumaton asema. Euroopan keskuspankin riippumattomuus on olennainen periaate Euroopan unionissa, sillä se tuo paljon uskottavuutta talous- ja rahoitusjärjestelmällemme ja yhteiselle valuutallemme, eurolle. Riippumattomuutta koskevaa perustetta olisi kunnioitettava, koska se on perustekijä talous- ja rahaliitossa, jonka hyväksyimme Euroopassa unionissa monia vuosia sitten.
Puhemies
(EN) Arvoisa ministeri, paljon kiitoksia osallistumisestanne tähän ensimmäisen kyselytuntiin puheenjohtajakautenne aikana.
Kysymyksiin, joihin ei ajanpuutteen vuoksi voitu vastata, vastataan kirjallisesti (katso liite).
Kyselytunti on päättynyt.
(Istunto keskeytettiin klo 19.15 ja sitä jatkettiin klo 21.00)
