Puhemiehen tiedonanto
Puhemies
 Ilmoitan teille, että tänä aamuna Louise Weiss -rakennuksen lähistöltä löytyi epäilyttävä paketti ja että Ranskan poliisi ja parlamentin turvallisuuspalvelu estivät pääsyn rakennukseen ja tekivät tarkastuksen, jossa ei löytynyt mitään.

Watson
Ne meistä, jotka olivat rakennuksessa ennen klo 8:aa, olivat hyvin tietoisia siitä, että Louise Weiss -rakennuksen pihalla oli epäilyttävä paketti, joka oli syynä pommiuhkaan. Pääsy joihinkin rakennuksen osiin aivan perustellusti evättiin ja jäsenet ja henkilöstö evakuoitiin rakennuksen toiseen osaan. En tiedä, oliko tämä italialaisen ystäväni Dell'Alban pirullinen yritys siirtää meidät pois Strasbourgista, olivatko Yhdistyneen kuningaskunnan konservatiivikollegani erehtyneet presidentti Chiracin vierailun päivästä vai oliko kyseessä belgialaisesta suklaasta koostuva joululahja, joka koristaa nyt pihan muureja. Olipa kyse sitten mistä tahansa, se kuitenkin aiheutti suurta sekaannusta ja osoitti, ettei rakennuksen evakuointitoimenpiteistä tiedetä. Haluaisin kysyä, voitaisiinko jäsenille ja henkilöstölle jakaa tiedote, jossa kerrotaan tavanmukaisista evakuointitoimenpiteistä, ja voitaisiinko jäsenille tällaisen tilanteen sattuessa tiedottaa tapahtuneesta kuvaruutujen välityksellä, joita on siroteltu ympäri rakennusta.

Puhemies
 Arvoisa Watson, mielestäni pyyntönne ei ole ainoastaan oikeutettu vaan jopa pyhä velvollisuutemme, ja meidän on pyydettävä vastaavalta yksiköltämme, että se järjestäisi meille mahdollisimman pian evakuointitestin, kun jonakin päivä olemme kokoontuneet täysistuntoon. Ehkä odotamme vain kaksi tai kolme kuukautta, sillä lämpötila ja sää mahdollistaisivat tämän testin järjestämisen parhaimmalla mahdollisella tavalla.
Haluaisin myös ilmoittaa teille, että löytynyt esine ei kuulu parlamentin jäsen Dell'Alballe eikä kenellekään hänen ystävistään, vaan se kuuluu varmasti valokuvaajan välineistöön. Tämä tajuttiin myöhemmin. Sillä hetkellä, kun se löydettiin asia oli epävarma, ja niinpä oli ryhdyttävä tähän luonteeltaan poikkeukselliseen toimeen.

Rübig
Arvoisa puhemies, haluaisin vielä todeta, että tämänviikkoiseen Ranskan presidentin vierailuun liittyneet turvatoimet olivat esimerkilliset ja että olimme kaikki hyvin tyytyväisiä, kun vierailu sujui hyvässä järjestyksessä ja turvallisesti.
Haluaisin kuitenkin sanoa, että Euroopan parlamentin turvallisuus on ollut puheenaiheena jo kauan ja että olisi ehkä mielekästä perustaa työryhmä, jossa parlamentin jäsenillekin annetaan tietoa siitä, millaiset mahdollisuudet Euroopan parlamentissa on taata jäsenten turvallisuus.

Puhemies
Olen sitä mieltä, arvoisa Rübig, että tämä teidän pyyntönne olisi annettava meidän kvestoreillemme huolelliseen käsittelyyn, jotta puhemiehistölle ja tarvittaessa myös puheenjohtajakokoukselle voitaisiin ehdottaa mahdollisia toimenpiteitä.

Poos
Arvoisa puhemies, olette aivan oikeassa. Kvestorit kokoontuvat tänään iltapäivällä ja toimittavat kaikille jäsenille ennen seuraavaa istuntokautta tiedotteen, jossa on evakuointitapauksissa noudatettavat ohjeet.

Puhemies
 Kiitän teitä, arvoisa Poos. Tällä huomautuksellanne vastasitte epäsuorasti jäsen Watsonille ja jäsen Rübigille.

Tervetulotoivotukset
Puhemies
 Arvoisat kollegat, minulla on kunnia kertoa teille, että Kiinan kansantasavallan kansankongressin valtuuskunta on saapunut viralliselle lehterille. Toivotan Kiinan valtuuskunnan lämpimästi tervetulleeksi. Valtuuskunta on saapunut tänne osallistuakseen Euroopan parlamentin ja Kiinan kansantasavallan väliseen 16. parlamentaariseen kokoukseen, joka pidetään Strasbourgissa 15. 16. joulukuuta.
Li Shu-Zheng, Kiinan kansantasavallan kansankongressin ulkoasioista vastaavan valiokunnan varapuheenjohtaja, johtaa valtuuskuntaa, joka koostuu viidestä kansankongressin jäsenestä, joiden seurassa on neljä kansankongressin ulkoasioista vastaavan osaston korkeaa virkamiestä. Euroopan parlamentti ja Kiinan kansantasavallan kansankongressi ovat aloittaneet suoran poliittisen vuoropuhelun vuonna 1980, ja tämä vuoropuhelu on vuosien myötä ulottunut koskemaan laajaa aihepiiriä. Toivokaamme nyt lujasti sitä, että tällainen vuoropuhelu syvenisi ja että yhteistyömme Kiinan kansantasavallan kanssa vahvistuisi.
Toivon, että 16. parlamenttienvälinen kokous merkitsisi uutta vaihetta molemminpuolisen ymmärtämisen tiellä, ja sen saavuttamiseksi toivotan teille kaikille, että Euroopan parlamentissa pidettävässä kokouksessa saataisiin aikaan myönteinen päätös ja lisäksi toivotan teille kaikille viihtyisää oleskelua Strasbourgissa.
Poettering
Arvoisa puhemies, haluan puheenvuoron, koska te siirrytte jo nyt esityslistaan. Luulin teidän antavan ilmoituksen kansalaisten oikeuksia koskevaa peruskirjaa valmistelevan kokouksen jäsenistä. Pyysin, että parlamentille ilmoitetaan puheenjohtajakokouksen nimittämien parlamentin jäsenten nimet myös virallisesti. Minulle luvattiin, että tehtävää hoitava puhemies antaa tämän ilmoituksen tänä aamuna ja että kokouksen - Euroopan parlamenttiin kuuluvien jäsenten ja varajäsenten nimet kirjataan sen jälkeen tämänpäiväisen istunnon pöytäkirjaan. Olen nyt hieman hämmästynyt siitä, että ette ole saanut tätä nimiluetteloa ilmoitettavaksi parlamentille. Täytyyhän yleisöllekin tiedottaa virallisessa muodossa, että olemme nimittäneet nämä Euroopan parlamentin jäsenet kokoukseen, sillä kokouksessa ryhdytään perjantaina työskentelemään aivan virallisesti.
Pyydän varmistamaan, että asiasta annetaan virallinen ilmoitus.

Puhemies
 Arvoisa Poettering, voin antaa ilmoituksen vasta, kun se on minulle toimitettu. Teille on tiedotettu ennen minua; joka tapauksessa heti, kun ilmoitus on toimitettu minulle, annan sen tietenkin teille ja kaikille istuntosalissa läsnä oleville jäsenille.

Ilmastonmuutos
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana neuvoston ja komission julkilausumat Yhdistyneiden Kansakuntien ilmastonmuutosta koskevan puiteyleissopimuksen osapuolten viidennen kokouksen tuloksista.
Annan puheenvuoron ministeri Hassille, neuvoston edustajalle.

Hassi
 Arvoisa puhemies, arvoisat Euroopan parlamentin jäsenet, ilmastopolitiikka on ollut yksi ympäristöalan pääkysymyksistä Suomen puheenjohtajakaudella. Pidän tärkeänä pitää mielessä, että ilmastopolitiikka tulee olemaan yksi koko maapallon ja koko ihmiskunnan suurimmista haasteista luultavasti koko seuraavan vuosisadan ajan. Euroopan parlamentti on aivan oikeassa päätöslauselmassaan, jossa se toteaa, että tähänastiset sitoumukset eivät vielä riitä siihen, että ilmaston lämpeneminen saataisiin rajoitettua puoleentoista asteeseen vuosisadassa, vaan nykyisten sitoumusten lisäksi tarvitaan uusia.
Siitä huolimatta myös nykyisten sitoumusten toteuttaminen on suuri työ. Valmistautuminen COP-5-kokoukseen Bonnissa oli Suomelle tärkeä kysymys. Yleisesti ottaen unioni onkin ollut tyytyväinen COP-5:n tuloksiin. Lukuisissa asiakysymyksissä edistyttiin. Lisäksi sovittiin toimintaohjelmasta, jonka uskon tekevän mahdolliseksi sen, että ensi syksynä Haagissa pidettävä ilmastosopimuksen osapuolten kuudes kokous (COP-6) voi tehdä tarvittavat päätökset, jotta Kioton sopimusta voidaan ryhtyä ratifioimaan. Yhteisötasolla Suomi on toiminut ilmastopolitiikan yhdentämiseksi muihin politiikan aloihin laatimalla muun muassa energia-, liikenne- ja maatalousalan ympäristöstrategioita. On muistettava, että nämä strategiat ovat vasta ensimmäinen askel toivottavasti jatkuvaksi muodostuvassa prosessissa toteuttaa ja kehittää ilmastostrategioita.
Yksi tärkeimmistä päätöksistä, joita on syksyn mittaan saatu aikaan, on Helsingin huippukokouksen sitoumus, jonka mukaan yhteisö ja jäsenvaltiot haluavat ratifioida Kioton pöytäkirjan ennen Rio+10-kokousta, joka pidetään vuonna 2002, ja että yhteisö ryhtyy kaikkiin välttämättömiin toimiin, jotta ratifiointi on mahdollista. Suomi on myös harjoittanut laajaa dialogia sekä kansalaisjärjestöjen että elinkeinoelämän edustajien kanssa. Mielestämme monipuolinen sitoutuminen ilmastopolitiikkaan takaa pitkällä aikavälillä parhaan tuloksen.
Vaikka sanoin, että jo tehdyt päätökset tekevät mahdolliseksi sen, että ensi syksynä pidettävässä ilmastosopimuksen osapuolten kuudennessa kokouksessa saadaan aikaan tarvittavat tulokset, niin paljon työtä on vielä tehtävä. Erityisen tärkeätä unionille on rakentaa siltaa kehitysmaiden kanssa, pyrkiä löytämään ratkaisuja, jotka myös kehitysmaat kokevat oikeudenmukaisiksi ja jotka ovat win-win-ratkaisuja, joissa sekä kehitys että ympäristö voittavat. Kehitysmaiden kannalta tärkeitä kysymyksiä ovat edellytysten luominen päästöistä raportoinnille ja lisäksi näiden maiden yleisten toimintavalmiuksien kehittäminen sekä myös teknologian siirron edistäminen. Tässä työssä tulee kiinnittää erityistä huomiota kaikkein köyhimpien maiden asemaan.
Myös Kioton mekanismien sääntöjen kehittämiseksi on tehtävä vielä paljon työtä. Tärkeitä kysymyksiä ovat esimerkiksi nielujen suhde Kioton mekanismeihin sekä niin sanottu joustokatto, jota Euroopan unioni on ehdottanut. EU:n tulee ensi vuoden aikana tehdä kaikkensa, jotta löydettäisiin ratkaisut, jotka ovat ympäristön ja päästöjen vähentämisen kannalta mahdollisimman tehokkaita ja jotka voitaisiin hyväksyä laajalti, jotta saataisiin aikaan sopimus Kioton mekanismien säännöistä ja sopimuksen noudattamisen säännöistä.
Mielestäni hyvin tärkeä asia on se, että ydinvoimaa ei voida hyväksyä menetelmäksi, jota sovelletaan CDN- ja Joint Implementation -projekteissa. COP-5:ssä kokoontuneilla ympäristöministereillä oli tästä asiasta varsin vahva mielipide. Mutta erityisen haasteellinen tehtävä on tietenkin puuttua yhteisön omien kasvihuonepäästöjen trendiin, joka tällä hetkellä on kasvava, kun sen päinvastoin pitäisi olla laskeva. Tarvitsemme vielä uusia toimenpiteitä yhteisötasolla ja jäsenvaltioissa, muun muassa ympäristöveron aikaansaaminen olisi yksi keskeisimmistä asioista. Myös komission aloitteet yhteisön toimenpideohjelmaksi sekä suunnitteilla oleva ehdotus yhteisön sisäisen päästökauppajärjestelmän kehittelemiseksi ovat oikeansuuntaisia askeleita.

Puhemies
Kiitän teitä, arvoisa ministeri Hassi.
Nyt annan puheenvuoron komission jäsen Wallströmille.

Wallström
Kiitos, että kutsuitte minut kertomaan komission arvion Bonnin ilmastonmuutoskonferenssin tuloksista.
Ilmastonmuutosta koskevan yleissopimuksen osapuolet sopivat vuosi sitten kaksivuotisesta työohjelmasta, Buenos Airesin toimintasuunnitelmasta. Sen perusteella osapuolten kuudennessa konferenssissa (COP6), joka pidetään vuoden kuluttua Haagissa, pitäisi päättää Kioton pöytäkirjaan sisältyvistä, vielä ratkaisematta olevista kysymyksistä. Tässä yhteydessä Bonnista odotettiin pääasiassa huomattavaa teknistä edistystä. Alun alkaen oli selvää, että tärkeimmät poliittiset päätökset jäisivät COP6:een. Mielestäni tällaista edistystä onkin saatu aikaan.
COP5:n tärkein poliittinen saavutus oli liittokansleri Schroederin vetoomus, että pöytäkirja tulisi voimaan vuoteen 2002 mennessä. Olen hyvin iloinen siitä, että Euroopan unioni ilmaisi monen muun osapuolen ohella kannattavansa tuota ajatusta. Tämä tarkoittaa, että meillä on nyt selkeä aikataulu, minkä takia kaikilla osapuolilla on entistä enemmän paineita saada COP6 onnistumaan. Kehotan kaikkia osapuolia varmistamaan, että ne pystyvät aloittamaan ratifiointiprosessin heti COP6:n jälkeen. Tässä mielessä osapuolten Bonnissa tekemä päätös, jonka mukaan prosessia nopeutetaan lähivuosina, oli tärkeä.
Haluaisin kommentoida joitakin Bonnissa käsiteltyjä kysymyksiä. Kaikkein tärkeimmät Kioton pöytäkirjaan sisältyvät, vielä ratkaisematta olevat kysymykset ovat Kioton mekanismeja koskevat määräykset ja yksityiskohtaiset säännöt sekä sopimuksen noudattamista koskevan kattavan järjestelmän suunnittelu. Kioton mekanismit - päästökauppa, yhteistoteutus ja puhtaan kehityksen mekanismi - ovat osa pöytäkirjaa.
Yleisesti tunnustetaan, että niiden avulla ilmastoa koskevista toimista pystytään tekemään entistä kannattavampia. On toki tärkeää, että tällaista järjestelmää täydennetään ankaralla järjestelmällä, joka sisältää sopimuksen noudattamatta jättämistä koskevia määräyksiä.
Kun ajatellaan, miten vaikea kansainvälinen neuvotteluprosessi oli, oli varsin huomattavaa, että onnistuimme laatimaan luonnokset Kioton mekanismeja ja sopimuksen noudattamista koskeviksi de facto -neuvotteluteksteiksi. Nämä muodostavat edelleen perustan lähikuukausina käytäville jatkoneuvotteluille. Ilman tätä saavutusta näkymät olisivat olleet synkät COP6:ssa tehtäviä päätöksiä ajatellen.
Myös sellaisissa kysymyksissä kuin valmiuksien lisääminen, teknologian siirtäminen ja sopeutuminen ilmastonmuutoksen vaikutuksiin on edistytty hyvin. Kokouksessa korostettiin jälleen kerran sitä, miten tärkeää on edistyä tasapuolisesti niin teollistuneelle maailmalle kuin kehitysmaillekin tärkeissä kysymyksissä. Tästä syystä Kioton pöytäkirjaan liittyviä kysymyksiä ja sen taustalla olevaan ilmastonmuutosta koskevaan yleissopimukseen liittyviä kysymyksiä on kehitettävä tasapainoisesti.
Meidän on pidettävä mielessä, että COP6 voi onnistua vain, jos pystymme saamaan aikaan merkittäviä tuloksia molemmissa kysymyksissä ja rakentamaan sillan teollistuneiden ja kehitysmaiden välille.
Myös niin sanottujen yhteisesti toteutettujen toimien jatkaminen oli menestys. Nämä teollisuusmaiden rahoittamat hankkeet vain edistävät valmiuksien lisäämistä ja teknologian siirtämistä kehitysmaissa ja siirtymävaiheen talouksissa.
Pääsenkin tästä erääseen hyvin tärkeään asiaan, jonka myös parlamentti otti esille päätöslauselmassaan, nimittäin siihen, onko ydinenergia vaihtoehto puhtaan kehityksen mekanismiin liittyville hankkeille. Olen sitä mieltä, että ydinenergiaan liittyvät ympäristö- ja turvallisuusongelmat ovat niin suuria, ettemme voi edistää sen yleistymistä kehitysmaissa puhtaan kehityksen mekanismin nimissä. Ydinenergialle on olemassa erinomaisia vaihtoehtoja, kuten uusiutuvat energianlähteet ja energiatehokkuustoimet, jotka sopivat paljon paremmin puhtaan kehityksen mekanismin tavoitteeseen eli kestävän kehityksen edistämiseen.
Haluaisin käsitellä joitakin muita erimielisyyttä aiheuttavia kysymyksiä. COP5:ssä ei käsitelty virallisesti EU:n ehdotusta, joka koski Kioton mekanismien käytön konkreettista ylärajaa, mutta se oli hyvin tärkeä käytäväkeskustelujen aihe.
Ehdotusten taustalla olevat pyrkimykset ovat yhtä vakaat kuin ennenkin: on taattava, että kukin osapuoli saavuttaa vähintäänkin merkittävän osan päästötavoitteestaan itse sen sijaan, että se tukeutuisi voimakkaasti Kioton mekanismeihin. Näin voitaisiin saada aikaan sekä käyttäytymistä että teknologiaa koskevia muutoksia, kun valmistaudutaan paljon kunnianhimoisempaan päästöjen vähentämiseen tulevaisuudessa.
Lisäksi Kioton tavoitteet täytyy saavuttaa vähentämällä päästöjä eikä ostamalla muiden maiden kiintiöitä, jotka ovat kasvaneet liiaksi talouden taantuman takia - kyse on kuuluisasta kuumasta ilmasta. Tästä syystä meidän täytyy rajoittaa sitä, minkä osan päästökiintiöstä jokin osapuoli voi myydä. Tämä ympäristön kannalta järkevä päätös on tehtävä COP6:ssa osana päätösten kokonaispakettia, eikä ylärajaa koskeva yhteisön kanta ole muuttunut.
Yksi COP5:ssä käsitelty tärkeä asia koski kehitysmaiden vapaaehtoisia sitoumuksia, ja onkin suositeltavaa, että sellaiset kehitysmaat kuin Argentiina ja Kazakstan tekevät aloitteen omien kasvihuonekaasupäästöjensä vähentämiseksi. Kun ajatellaan niiden talouden kasvunäkymiä, on erittäin tärkeää, että ne osallistuvat kansainvälisiin ilmastonmuutosta koskeviin toimiin. On kuitenkin välttämätöntä, että prosessi etenee oikealla tavalla. Meidän täytyy estää Kioton mekanismeihin sisältyvien ympäristölupien lisääntyminen, sillä tämä vaikuttaisi kielteisesti todelliseen päästöjen vähentämiseen.
Toivon, että voin palata tänne noin vuoden kuluttua ja kertoa COP6:ssa saavutetuista myönteisistä tuloksista. Sillä välin komissio jatkaa paitsi aktiivista osallistumistaan neuvotteluihin myös yhteisön toimia koskevaa työtään. Ilmastonmuutosta koskevassa toimintaohjelmassa, josta ilmoitin parlamentille lokakuussa, komission työ keskittyy nyt ilmastonmuutosta koskevista ensisijaisista toimista laadittavaan luetteloon, joka annetaan maaliskuussa ympäristöministerien neuvostolle. Pyrin aktiivisesti myös siihen, että komissio voisi antaa maaliskuussa Euroopan yhteisön sisällä käytävää päästökauppaa koskevan vihreän kirjan. Sen myötä kaikki asianosaiset voivat keskustella laajasti sellaisesta lähestymistavasta, jonka pitäisi entisestään vähentää niitä kustannuksia, joita talouksillemme aiheutuu kasvihuonekaasujen vähentämisestä.
Edessämme on vielä valtava tekninen ja poliittinen työ, kun panemme täytäntöön Kioton pöytäkirjan ensimmäisenä askeleena ilmaston lämpenemisen torjumiseksi. Arvostan sitä, että olette sitoutuneet auttamaan ja välittämään ilmastonmuutoksen torjumista koskevan tärkeän viestin kaikkialle Eurooppaan ja kollegoillenne muissa maissa, erityisesti Yhdysvaltain kongressille.

Liese
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, ympäristönsuojeluun liittyvät asiat ovat vasta tämän vuosisadan lopussa saaneet sen aseman, jonka ne haasteellisuutensa vuoksi varsinaisesti ansaitsevat. On totta, että olemme edistyneet monilla aloilla ja että on voitu lieventää joitakin ympäristöongelmia kuten esimerkiksi vesistöjen saastumista. Mutta ensi vuosisadalla planeettaamme koskevaa suurinta ympäristöongelmaa ei ole lievitetty, vaan se pikemminkin kasvaa päivä päivältä. Ihmiskunta tuottaa nykyään ilmastolle vahingollisia kasvihuonekaasuja kaksi kertaa niin paljon kuin maailma pystyy pitkällä aikavälillä kestämään. Hyvin suuri osa niistä tuotetaan Euroopan unionin maissa. Jos emme nyt toimi, tuhoisat ongelmat tulevat hallitsemaan ensi vuosisataa.
Kyse ei ole vain yleisesti tunnetusta merenpinnan kohoamisesta ja pienten saarivaltioiden katoamisesta sekä esimerkiksi Bangladeshin tai Alankomaiden alavien alueiden tulvista. Kyse on myös siitä, että aavikot leviävät ja että trooppiset pyörremyrskyt, joiden tuhoisan vaikutuksen olemme viime vuosina jo saaneet selvästi tuntea, lisääntyvät. Kaikki tämä johtaa pakolaisvirtojen lisääntymiseen. Meillä on nyt jo enemmän ympäristöongelmien aiheuttamaa pakolaisuutta kuin sotien aiheuttamaa pakolaisuutta. Sen vuoksi tämä vaikuttaa hyvin voimakkaasti myös meihin eurooppalaisiin.
Ranskassa ja muualla esiintyneet tulvakatastrofit ovat myös osoittaneet, että jos emme toimi nopeasti, syntyy ongelmia. Jotkut asiantuntijat varoittavat jopa trooppisten sairauksien kuten malarian lisääntymisestä myös meidän lauhkeilla vyöhykkeillämme. Kaikki luotettavat tiedemiehet sanovat, että meidän on vähennettävä päästöjä 50 prosentilla pitkällä aikavälillä. Tämä tarkoittaa meidän teollisuusmaiden ja myös Euroopan unionin kansalaisten osalta sitä, että meidän on vähennettävä päästöjä paljon enemmän kuin 50 prosenttia, koska kehitysmaiden oikeutetut kehittymiseen liittyvät intressit ja väestönkasvu on otettava huomioon. Sen vuoksi olen sitä mieltä, että Kioton pöytäkirja on vain ensimmäinen askel oikeaan suuntaan. Sitä ei missään nimessä saa mitätöidä luomalla porsaanreikiä.
Me Euroopan parlamentin jäsenet kannatamme neuvoston ja komission kantaa, jonka mukaan ennen kaikkea teollisuusmaiden on vähennettävä päästöjä omalla alueellaan. Kioton pöytäkirjan joustomekanismit tulevat kysymykseen vain täydennyksenä. Tämä koskee ennen kaikkea niin sanottua puhtaan kehityksen mekanismia. On tietysti hyvä, jos teollisuusmaat tai teollisuusmaiden yritykset sijoittavat kehitysmaissa energiatehokkuuteen ja uusiutuvaan energiaan. Tämä ei kuitenkaan voi korvata omassa maassa tehtäviä ponnisteluja.
Teollisuusmaiden - myös Euroopan unionin jäsenvaltioiden - päästöt ovat henkeä kohti moninkertaiset verrattuna siihen määrään, jonka maailma kestää pitkällä aikavälillä. Neuvostolla ja komissiolla oli rakentava rooli Bonnin kokouksessa. Erityisen myönteisiä olivat ponnistelut Kioton sopimuksen ratifioimiseksi vuoteen 2002 mennessä.
Bonnin kokous ei ollut mikään harharetki, vaikka kohtalokkaan tilanteen tähden olisikin ollut syytä ottaa suurempia edistysaskeleita. Erityisen myönteisesti yllätyin Bonnissa siitä, miten rakentava rooli talouselämällä on nykyään. Monet talouselämän edustajat havaitsevat, että ilmastonsuojeluun liittyvien ponnistelujen kautta avautuu myös taloudellisia mahdollisuuksia ja että nämä ponnistelut voivat kannattaa rahallisesti ja luoda uusia työpaikkoja. Siitä huolimatta on vielä tehtävä paljon töitä ennen ratkaisevaa Haagin kokousta.
Euroopan komission uskottavuus on aivan erityisen tärkeä. Voimme olla uskottavia vain, jos huolehdimme kotitehtävistämme myös omassa maassamme. Eräät maat ovat tosin jo hieman vähentäneet päästöjä, mutta meiltä puuttuu todellinen malliesimerkki. Mielestäni on erityisen huolestuttavaa, että päästöt kasvavat tällä hetkellä hyvin voimakkaasti ympäristönsuojelun kannalta itse asiassa edistyksellisissä maissa kuten Tanskassa ja Ruotsissa. Tämä liittyy ehkä ennen kaikkea Ruotsissa myös ydinenergiasta luopumiseen. Olen sitä mieltä, että meidän pitäisi käsitellä tätä asiaa aivan avoimesti. En ole sitä mieltä, että ydinenergia olisi ratkaisu kaikkiin ongelmiin. Mutta emme ennen kaikkea halua, että epävakaisiin maihin viedään ydinteknologiaa ja korvataan tällä kotoiset ponnistelut.
Ydinenergiasta luopuminen, jota nykyään suunnitellaan tai toteutetaan joissakin Euroopan maissa, suurentaa ongelmaa. Meidän on myös ymmärrettävä, että CO2-päästöjen lisääminen ei ole omiaan lisäämään uskottavuuttamme.

Hulthén
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston edustaja Hassi ja arvoisa komission jäsen, luulen, että useimmat meistä ilahtuivat suuresti, kun jo komission jäsenten kuulemistilaisuudessa kuulimme, että komission jäsen Wallström piti ilmastonmuutoksien vastaista työtä yhtenä kaikkein tärkeimmistä asioista. Luulen, että kyse on sellaisesta ympäristökysymyksestä, joka kiinnostaa myös useimpia kansalaisia ja suurta yleisöä, koska he ovat todellakin konkreettisesti huolestuneita nykyisistä ilmastonmuutoksista. Kaikki näkemämme ympäristökatastrofit saavat meidät entistä useammin miettimään nykyistä olemassaoloamme, mutta myös omaa vaikutustamme siihen.
Olemme varmasti tietoisia ilmastonmuutoksista, mutta toimien konkreettinen toteuttaminen on sitä vastoin puutteellista. Saamme jatkuvasti kapuloita rattaisiin silloin, kun meidän pitäisi edistyä keskusteluissamme. Maailman johtajat ovat tavanneet useissa konferensseissa yrittääkseen luoda yhteisen strategian, mutta toistaiseksi olemme saaneet aikaan vain muutamia konkreettisia toimia. Se on tuskin mikään ihme, sillä ilmastonmuutokset eivät ole maailman ainoa kysymys, johon pitäisi löytää ratkaisu. Nälänhätä, köyhyys ja epäoikeudenmukainen taakanjako ovat jatkuvasti ajankohtaisia ongelmia useissa maailman osissa. Toisissa osissa, kuten omassa rikkaammassa maanosassamme, meidän on vaikea tinkiä hyvinvoinnistamme ongelmien ratkaisemiseksi. Tilanne muuttuu aina vain monimutkaisemmaksi ja kannanotot loistavat poissaolollaan.
Aivan kuten parlamentin jäsen Liese sanoi, emme odottaneet kovin suuria edistysaskelia Bonnissa pidetyltä osapuolten viidenneltä konferenssilta, mutta olisi kuitenkin ollut toivottavaa, että EU, Yhdysvallat ja kaikki muutkin osapuolet olisivat päässeet nykyistä rakentavampaan tulokseen. Sen vuoksi laadimme tämän päätöslauselman. Toivomme, että tämä päätöslauselma vauhdittaisi kehitystä. Olemme vakuuttuneita siitä, että meidän on saatava nopeammin aikaan enemmän niin unionin yksittäisissä jäsenvaltioissa kuin tietenkin myös maailmanlaajuisesti. Haluamme jatkossakin vauhdittaa asioiden etenemistä unionissa sekä varmistua siitä, että saamme enemmän aikaan. Kannatamme sen vuoksi unionin esittämää toivomusta, jonka mukaan pöytäkirja on saatettava voimaan viimeistään vuonna 2002. Olemme sitä mieltä, että vaikka ratifiointi kestääkin joissakin maissa, ei se saa estää meitä punnitsemasta vakavasti mahdollisuuttamme ratifioida pöytäkirja yhdessä niiden kanssa, jotka ovat päättäneet ratifioida sen. Vaarana saattaa olla, että emme voi jäädä odottamaan sellaisia valtioita, jotka eivät tällä hetkellä uskalla ottaa kantaa tähän asiaan, koska meidän on kuitenkin pyrittävä eteenpäin.
Haluaisin vielä tässä yhteydessä kysyä paikalla olevalta komission jäsen Wallströmiltä ja neuvoston edustaja Hassilta, mitä mieltä he ovat tarkistuksestamme 2, jossa vaadimme, että meidän on ratifioitava pöytäkirja jo kuudennen seurantakokouksen päätteeksi. Mitä se merkitsee? Merkitseekö se sitä, että EU ratifioisi pöytäkirjan unionina? Vai merkitseekö se sitä, että uskomme jokaisen yksittäisen jäsenvaltion myös ratifioivan pöytäkirjan mainittuna ajankohtana? Olen iloinen siitä, että komission jäsen Wallström ja neuvoston edustaja Hassi huomauttivat, että ydinenergia ei ole kestävää energiaa.

Ries
Arvoisa puhemies, arvoisa ministeri, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, tarkastelemme siis tänään Bonnissa pidetyn viidennen kokouksen seurantaa Kioton pöytäkirjalle. Kuten päätöslauselmassamme erittäin hyvin todetaan, Kioton pöytäkirjan tulokset ovat tietyiltä osin osoittautuneet pettymyksiksi. Ilmastonmuutokset jatkuvat, ja kasvihuonekaasupäästöjen vähentämistä koskevat tehokkaat toimenpiteet on toteutettava vuoteen 2010 mennessä. On kulunut jo seitsemän vuotta Riossa pidetystä maapallon tilannetta käsitelleestä huippukokouksesta, jossa tehtiin sitoumuksia, jotka olivat toki lujia mutta eivät ole tähän mennessä johtaneet todella myönteisiin seurauksiin. Lisäksi päätöslausemassa on mielestäni yksi suuri puute, mitä pidän valitettavana, ja se on kansalaiset, sillä älkäämme unohtako, että niiden toimenpiteiden lisäksi, joita valtiot ja unioni voivat toteuttaa, on otettava huomioon kansalaiset, kuluttajat, jotka tottumuksillaan ja käyttäytymisellään saavat aikaan muutoksen ja velvoittavat päätöksentekijät hyväksymään sen. Nyt onkin ryhdyttävä kiireellisesti merkittäviin toimenpiteisiin, jotta kansalaiset saadaan mukaan alan päätöksentekoon ja ottamaan vastuuta ilmastomuutoksesta, ja tämä voidaan toteuttaa esimerkiksi laajoilla tiedotuskampanjoilla, joilla vaikutetaan ihmisten käyttäytymiseen. Lokakuussa hyväksymässämme päätöslauselmassa Kioton pöytäkirjasta pyrittiinkin selvästi tähän suuntaan vaatimalla yhteen sovitettua strategiaa, jolla yleisölle tiedotetaan selkeästi, ymmärrettävästi ja avoimesti. Viittaan esimerkiksi vaikka on toki muitakin asioita viittaan siis tiettyjen päivittäisessä elämässämme yleisesti käyttämiemme aerosolien käyttöön. Uskon, että Eurooppa astuu koteihimme ja puuttuu tottumuksiimme tällaisin konkreettisin käytännön toimenpitein.
Lopuksi haluaisin sanoa vielä muutaman sanan energian verottamisesta ja CO2-verosta, jotka mainitaan päätöslauselman 14 kohdassa. En vastusta periaatteessa saastepäästöjen verottamista mutta olen kuitenkin sitä mieltä, että näiden toimenpiteiden yhteydessä on noudatettava kahta periaatetta: toisaalta on pyrittävä takaamaan verotuksen puolueettomuus ja toisaalta verotus on otettava käyttöön koko teollistuneessa maailmassa tai vähintään OECD-maissa, jotta seurauksena ei ole kilpailun vääristyminen tai ekologinen polkumyynti.
Ilmastonmuutos ei ole vääjäämätön kohtalo. Esteet voidaan ylittää vain siten, että keskeiset toimijat, kansalaiset ja teollisuus, otetaan mukaan ja asetetaan vastuuseen.

De Roo
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, hyvät naiset ja herrat, ilmastonmuutos on yksi merkittävimpiä ympäristöongelmia, mutta myös yksi vaikeimmista ratkaista. Se liittyy tiiviisti taloudellisiin prosesseihin. Opimme Maailman kauppajärjestön epäonnistuneista neuvotteluista Seattlessa, että EU:n on oltava uskottava pyrkiessään maailmanlaajuiseen ympäristöpolitiikkaan. Meidän on annettava hyvää esimerkkiä. Euroopan unioni on antanut tähän mennessä monta kaunista julkilausumaa, mutta ilman ylimääräisiä toimenpiteitä kasvihuonekaasujen osuus nousee Euroopan unionissa kahdeksalla prosentilla vuoteen 2010 mennessä sen sijaan, että se vähentyisi kahdeksalla prosentilla.
Se johtuu ennen kaikkea kuljetusalan hallitsemattomasta kasvusta. Autoja, kuorma-autoja ja lentokoneita on yhä enemmän, ja ne merkitsevät yhä enemmän ajokilometrejä. Siksi vaadin komissiota puuttumaan seuraavassa ilmastonmuutosta koskevassa toimintaohjelmassa vaikeimpaan ongelmaan, eli liikenteeseen. Vaatimuksena ovat esimerkiksi liikenteen nollapäästöt ja 10 prosentin vähennys kotitalouksille, teollisuudelle ja itse energiantuotannolle. On välttämätöntä, että EU rajoittaa kuorma-autojen hiilidioksidipäästöjä. Pitää edistää vähän polttoainetta käyttävien autojen, kuten hybridi- ja sähköautojen käyttöä. On lopultakin saatava aikaan eurooppalainen energia- ja hiilidioksidivero niille 12 tai 13 valtiolle, jotka haluavat todellisen veron.
Olemme uskottavia vain, jos Euroopan unioni saa kasvihuonekaasujen päästöt vähenemään. Silloin voimme saada jotakin aikaan osapuolten kuudennessa konferenssissa Haagissa. Silloin voidaan ratkaista vaikeimmat ongelmat, jotka liittyvät päästöoikeuksien kauppaan ja puhtaan kehityksen mekanismiin. Vihreiden ryhmälle on itsestään selvää, että ydinenergialla ei ole mitään osuutta ratkaisussa. Meidän on panostettava Euroopassa ja myös maailmanlaajuisesti uusiutuvan energian, kuten tuulienergian, aurinkoenergian ja biomassan käyttöön. Tuulimylly tuottaa jo 4-6 kuukaudessa enemmän energiaa kuin sen rakentaminen ja paikalleen asentaminen on kuluttanut. Ydinvoimala tuottaa vasta kymmenen vuoden päästä enemmän nettoenergiaa kuin sen rakentaminen on kuluttanut.

González Álvarez
Arvoisa puhemies, uskon, että komission jäsen samoin kuin neuvoston edustajakin tuntevat täysin maapalloa uhkaavat vaarat, sillä niistä on varoiteltu täällä parlamentissa vuodesta toiseen.
Ennustettu ilmaston lämpeneminen kuten kollegamme sanoivat kahdella asteella vuoteen 2010 mennessä, ellei sen osalta ryhdytä toimiin, merenpinnan kohoaminen ja pienten saarien veden alle jääminen sekä monet kahden viime vuoden aikana tapahtuneista katastrofeista, jotka asiantuntijoiden mukaan liittyvät ilmastonmuutokseen, ovat asioita, joiden pitäisi saada meidät ryhtymään heti välittömiin ja konkreettisiin toimiin.
Ympäristöasioiden valiokunnassa hyväksytty päätöslauselma on tämänsuuntainen. Myös ne tarkistukset, jotka esitettiin ja hyväksyttiin yksimielisesti, ovat tämänsuuntaisia. Näissä tarkistuksissa muun muassa kritisoidaan avoimesti oli rauhoittavaa kuulla komission jäsen Wallströmin sanovan tämä ydinteollisuuden Bonnissa harjoittamaa painostusta sen puolesta, että ydinteollisuutta käytettäisiin keinona vähentää hiilidioksidipäästöjä. Mielestämme, kuten komission jäsen totesi, tähän teollisuudenalaan sisältyy turvallisuusriskejä sekä jätteen myöhempään käyttöön ja kierrätykseen liittyviä riskejä, joita emme voi hyväksyä.
Tämän vuoksi ehdotamme ympäristöasioiden valiokunnassa edelleenkin uusiutuvien energiavarojen kehittämistä ja sitä, että hyväksytään selkeitä liikennettä koskevia toimia; sekä maantieliikennettä, joka tuottaa eniten hiilidioksidipäästöjä, että lentoliikennettä koskevia toimia, sillä myös se tuottaa paljon päästöjä ja tähän asti sitä ei ole säännöstelty asianmukaisella riittävästi.
Olemme neuvoston kanssa samaa mieltä myös siitä, että on rakennettava yhteyksiä kehitysmaihin. Yhteyksien rakentaminen kehitysmaihin merkitsee kuitenkin kahta asiaa: sitä, ettei niiden kanssa pyritä käymään kauppaa kiintiöistä eikä myöskään leikkaamaan kehitys- ja tukirahastojen tukea, jotta ne voivat toteuttaa sellaisia toimia kuin me suunnittelemme.
Eräässä tarkistuksessa ehdotamme myös, että valtiot ehdottaisivat konkreettisia ja selkeitä päästöjä koskevia suunnitelmia eri sektoreilla liikenne, maatalous, jne. , sillä jos ei ole olemassa konkreettisia suunnitelmia eikä toimia, keskustelemme näistä samoista asioista vielä vuoden 2000 jälkeenkin.

Thomas-Mauro
Arvoisa puhemies, lyhytnäköisyyden ja kertakäyttöisyyden maailmassa on hyvin vaikea muodostaa yleiskuvaa tulevaisuudesta maailmanlaajuistumisen ravistellessa vakiintuneita käsityksiämme. Uusi vuosituhat, kaunis markkinatuote, näyttää kestävän vain yhdet uudenvuodenvalvojaiset sen sijasta, että se herättäisi mielemme suuriin hankkeisiin ja suuriin aatteisiin. Ovatko ilmastonmuutokset vuosisadan suuri haaste vai hyvä uuden vuoden päätöslauselma, jolla ei ole suurtakaan arvoa? Meidän poliitikkojen on vaikea mennä puhumaan kansalaistemme eteen poliittisista päätöksistä, joiden toteuttamisessa menee yli 10 tai 20 vuotta. Mutta emmekö me ole myös niitä naisia ja miehiä, jotka ovat lupautuneet ottamaan vastuun?
Ilmastonmuutoksia koskeva keskustelu ei ole toisarvoinen keskustelu. Me olemme itse luoneet tämän maailman, siksi meidän, teollistuneiden maiden, on oltava esimerkkinä. Eikö Kauppaa suurella K:lla voida järkevöittää? Pystyvätkö maailman valtiot sovittamaan yhteen taloudellisen kehityksen ja terveyden vaikuttamatta hyväuskoisilta tai yksinkertaisesti sellaisilta, että niillä on hyvä arvostelukyky, josta ei ole mitään hyötyä? Eurooppalaisessa kuplassa ei pidä kuitenkaan unohtaa kehitysmaita, ja meidän onkin saatava aikaan tasapainoinen kumppanuus kaikkien maailman maiden ja taloudellisten toimijoiden välille. Mukaan on saatava myös hakijavaltiot, joiden on ryhdyttävä noudattamaan eurooppalaisia ympäristönormeja.
Ilmastonmuutoksia ja niihin liittyviä apokalyptisiä näkymiä koskeva kysymys on tehokas maailmanlaajuinen keino kiinnittää huomiota saastumisen vaaroihin. Jäätiköiden sulaminen ja trooppiset myrskyt johtuvat todennäköisesti kasvihuonekaasuista, joita aiheuttavat ennen kaikkea tehtaidemme suorat päästöt. Ihmiset on saatava tajuamaan. Tulvat ja myrskyt ovatkin taattua tarjontaa mukavasti televisioidensa ääressä istuville naisille ja miehille, jotka luulevat, että taloudellinen kehitys ja leuto ilmasto suojaavat heitä. Ilmastonmuutos ja raivostunut luonto, joka pyrkii palauttamaan tasapainonsa, pelottavat valtioita, joissa ajatellaan: näin ei voi jatkua.
Kioton pöytäkirjasta, hullusta lehmästä, dioksiineista ja geneettisesti manipuloiduista organismeista käydään keskustelua ilmaston vakauttamiseksi ja ihmisten rauhoittamiseksi käyttämättä kuitenkaan liikaa ympäristönsuojelun käsitettä - joka on haluttu jättää ympäristöaktivisteille. Ilmastolliset ja ravintoon liittyvät uhkakuvat laitetaan samaan pakettiin, ja niillä yhteiskunnat saadaan suhtautumaan epäluuloisesti epävarmoihin asioihin, siihen, mitä ne eivät hallitse. Yritykset ja hallitukset ovat jo tietoisia siitä, että mitään ei enää voida tehdä ottamatta huomioon ympäristöä ja kestävän kehityksen periaatetta.

Blokland
Arvoisa puhemies, haluan aloittaa kiittämällä neuvoston puheenjohtaja Hassia ja komission jäsen Wallströmiä heidän selvityksestään. Olen heidän kanssaan samaa mieltä siitä, että ilmastonmuutoksen ongelma on ratkaistava maailmanlaajuisesti. Siksi onkin ikävää, että niin harvat valtiot ovat ratifioineet Kioton pöytäkirjan. Päätöslausemassa valitetaan sitä, että Yhdysvallat on niin haluton tässä asiassa. On tärkeämpää, että katsomme itseemme. Euroopan unionin jäsenvaltiot eivät ole vielä ratifioineet Kioton pöytäkirjaa. Jos valtiot saavat aikaan sopimuksen ilmastokonferenssissa, voidaan olettaa, että ne tekevät kaikkensa, jotta sopimus pantaisiin täytäntöön ja sitä ryhdyttäisiin noudattamaan. Se tosiasia, että tämä ympäristöongelma on ratkaistava maailmanlaajuisesti, merkitsee yhtä lailla valtioiden suurta yksilöllistä vastuuta.
Olen täysin samaa mieltä päätöslauselmassa korostettavan tehokkaan energiankäytön ja uusiutuvien energianlähteiden merkityksestä. Tässä on kyse toimista, jotka vaikuttavat myönteisesti ympäristöön. On kuitenkin olemassa hiilidioksidipäästöjen vähennystoimenpiteitä, joilla on mainittujen myönteisten vaikutusten lisäksi myös kielteisiä ympäristövaikutuksia. Toisin sanoen: hiilidioksidipäästöjen vähentäminen ei saa koskaan merkitä muiden haitallisten aineiden lisääntyviä päästöjä. Euroopan unionin energiapolitiikassa onkin siksi kiinnitettävä erityistä huomiota kaikkiin ympäristövaikutuksiin, jotka tietynlainen energiantuotanto saa aikaan. Silloin voidaan todellakin puhua ympäristöpolitiikan yhdentymisestä energiapolitiikkaan, kuten perustamissopimuksessa sanotaan.
Ympäristöpolitiikan yhdentyminen koskee myös liikennepolitiikkaa. Liikenneala aiheuttaa vähintään 40 prosenttia hiilidioksidipäästöjen kokonaismäärästä. On selvää, että on ajettava ja lennettävä vähemmän. Kerosiinin verottaminen on välttämätön toimenpide, jotta lentoliikenne ei enää saisi taloudellisia etuja muihin liikenteen muotoihin nähden. Vastuu koskee erityisesti parlamenttien valittuja jäseniä. Euroopan parlamentin uusi rakennus avattiin eilen. Minä ja monet muut emme voi kuitenkaan selittää uskottavasti äänestäjille, että kuukausittain on matkustettava edestakaisin Brysselin ja Strasbourgin välillä. Tämä on valitettavasti toistaiseksi tosiasia, toivokaamme kuitenkin, että ilmapiiri neuvostossa muuttuu.

Grossetête
Arvoisa puhemies, uskon, että me kaikki istuntosalissa olevat tunnustamme yksimielisesti, että CO2-päästöjen vähentäminen tai ainakin vakiinnuttaminen on välttämätöntä maapallomme ympäristön kannalta. Euroopan unioni oli edelläkävijä vuonna 1992 Rion yleissopimuksessa ja sen jälkeen vuonna 1997 Kioton konferenssissa. Nyt sen on ehdottomasti jatkettava rohkeata ja kunnianhimoista politiikkaa tällä alalla. Sen on myös pystyttävä saamaan kumppaninsa vakuuttuneiksi. Ja kun sanon "saamaan kumppaninsa vakuuttuneiksi", se merkitsee sitä, että ensin on ehkä saatava vakuuttuneiksi Euroopan unionin omat maat, koska Eurooppa puhuu, mutta ovatko Euroopan unionin 15 jäsenvaltiota valmiita tarvittaviin ponnisteluihin ja noudattamaan ja soveltamaan niitä monia direktiivejä, jotka hyväksymme tässä istuntosalissa?
Euroopan unionin 15 valtion tietoisuutta on siis lisättävä ja myös kumppaniemme tietoisuutta on lisättävä. On jo tullut esille, että Yhdysvallat suhtautuu aina varauksellisesti tällaiseen politiikkaan ja pyrkimyksiin. On siis tärkeää, että Euroopan unioni pysyy lujana Yhdysvaltain kongressin edessä, että se pysyy lujana Japanin edessä ja että se onnistuu vakuuttamaan myös Venäjän tapaiset maat. Ymmärrättehän, että meidän on tehtävä valtava työ, työ, joka meillä on edessämme myös silloin, kun käsittelemme Euroopan unionin laajentumista, ja että meidän on saatava hakijavaltiot vakuuttuneiksi siitä, että niiden on otettava huomioon ympäristöön liittyvät pyrkimyksemme.
Lopuksi on lisättävä kansalaistemme tietoisuutta, koska olen sitä mieltä, että tätä kautta pääsemme eteenpäin. En suhtaudu erityisen myönteisesti energiaverojen käyttöönottoon. Ympäristöongelmia ei mielestäni pystytä ratkaisemaan järjestelmällisesti verotuksen avulla. Mielestäni Euroopan unionin tärkeänä tehtävänä on tietoisuuden lisääminen ja tiedottaminen, jotta käyttäytymisemme voi muuttua Euroopan unionissa. Tämä on kunnianhimoinen tavoitteemme huomisen Euroopan hyväksi.

Lange
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, arvioitte Bonnin kokouksen tulokset hyvin myönteisiksi. Teidän kannaltanne katsottuna voin sen ymmärtääkin. Mutta kun tarkastellaan tilannetta aivan asiallisesti, edistytty on niin sanotusti oheisrintamilla - siinä, miten on määrä neuvotella ja mitä työryhmiä on määrä käyttää. Siinä keskeisessä kysymyksessä, eli mitä on määrä tehdä päästöoikeuksille ja päästökaupalle ei ole kuitenkaan edistytty. Tämä on valitettavaa, sillä tämä on mielestäni keskeinen kysymys erityisesti sen tosiasian valossa, että yhtenä sopimuspuolena oleva suuri maa sanoo haluavansa mahdollisuuden ostaa itselleen täydellisen vapautuksen päästöjen vähentämisvelvoitteista. Mielestäni on häpeällistä, että tämä maa pystyy sisäpoliittisten riitojen vuoksi - vaalitaistelu on ovella Yhdysvalloissa - estämään meitä ja muita sopimusvaltioita pääsemästä eteenpäin tässä keskeisessä kysymyksessä!
Sen vuoksi pidän ratkaisevana kysymyksenä sitä, miten pystymme muovaamaan tätä prosessia antamalla sille taas lisävauhtia, jotta voisimme sitoa tämän Atlantin takaisen suuren sopimuskumppanin entistä lujemmin mukaan. Sen vuoksi haluaisin myös kysyä, miten tulevina vuosina voidaan edistyä Yhdysvaltojen saamiseksi mukaan tähän asiaan? Mielestäni ei tule kysymykseenkään, toisin sanoen emme voi hyväksyä, että olisi mahdollista ostaa täydellinen vapaus päästöjen vähentämisvelvoitteista. Se tarkoittaisi periaatteessa, että me voimme ja että Yhdysvallat voivat vapautua yksipuolisista sitoumuksista vähemmin kehittyneiden valtioiden kustannuksella. Olemme voittaneet 1800-luvun imperialismin, eikä meidän pitäisi nyt raottaa ovea 2000-luvun imperialismille!

Isler Béguin
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, kiitän teitä maapallon lämpenemistä koskevista selkeistä näkemyksistänne. Kollegani tavoin saanen kuitenkin olla hieman eri mieltä siitä, mitä sanoitte maapallon lämpenemisen estämisessä saavutetuista edistysaskeleista. Sanoisin yksinkertaisesti, että maapallon lämpenemistä käsitteleviä konferensseja järjestetään yksi toisensa perään, ja ne ovat kaikki samanlaisia, koska käsiteltävänä on seuraava kysymys: kuinka kauan on vielä odotettava niin sanottuja luonnonkatastrofeja, ennen kuin todella huomataan maapallon lämpenemisen tuhoisat seuraukset ja ennen kaikkea niiden vaikutukset yhteiskuntiemme taloudelliseen ja sosiaaliseen kehitykseen niin täällä Euroopassa kuin muuallakin maailmassa.
Ei tarvitse olla tiedemies tajutakseen, että ilmaston lämpenemisellä on vaikutuksensa. Yhä suurempia tuhoja aiheuttavat tulvat ovat kaikki oireita, joihin on suhtauduttava vakavasti. Eivätkö myös vakuutusyhtiöt, joita asia koskee suoraan taloudellisesti, ole soittaneet hätäkelloja luonnonkatastrofien esiintymisestä, joka näyttää rikkovan tänä vuonna kaikki ennätykset? Kaikki nämä kiistattomat merkit ovat myös hätävaloja: ne muistuttavat meille päivittäin, miten kiireellisesti tilanteeseen on puututtava ja toteutettava käytännön toimenpiteitä maapallon lämpenemisen torjumiseksi.
On siis todella hämmästyttävää, miten vähän näistä eri konferensseista on välitetty. Jos ei oteta lukuun muutamia ympäristöaktivisteja, jotka ovat aidosti huolestuneita maapallon lämpenemisestä, yleisenä asenteena on mitä suurin välinpitämättömyys. Puhumattakaan siitä, että vahvojen ydinteollisuuden painostusryhmien painostuksesta ydinenergiasta oltiin vähällä tehdä uusiutuva energialähde, mikä olisi kyllä ollut kaiken huippu.
Lopuksi olen sitä mieltä, että meillä on vielä paljon tehtävää maapallon lämpenemisen torjunnassa. Meillä on todellakin hyvin paljon tehtävää, ja kuitenkin meidän olisi oltava esimerkkinä, koska esiinnyimme Riossa edelläkävijöinä.

Puhemies
Haluan vastata Poetteringin vaatimuksen johdosta, että Kölnissä ja Tampereella kokoontuneet Eurooppa-neuvostot ovat perustaneet elimen, jonka tehtävänä on laatia Euroopan unionin perusoikeuksia koskeva peruskirja. Elin koostuu Euroopan parlamentin, valtioiden ja hallitusten päämiesten, kansallisten parlamenttien sekä komission edustajista.

Sandbæk
Arvoisa puhemies, yksi kestävän kehityksen puolesta käytävän taistelun suurimmista haasteista on liian suurten CO2-päästöjen vähentäminen, ja haluaisin aluksi korostaa, ettei ydinenergia ole uusiutuva energianlähde, eikä sitä sen vuoksi saa laskea mukaan Kioton joustaviin mekanismeihin, kuten esimerkiksi kestävää kehitystä koskevaan mekanismiin. Ydinenergian käyttö ei saa estää meitä siirtymästä kestävämpään energianhankintaan. Jotta EU noudattaisi Kioton pöytäkirjassa asetettuja velvoitteita, sen on sitä vastoin osallistuttava uusiutuvan energian edistämiseen ja etsittävä ympäristön kannalta oikeita ratkaisuja, jotta nykyinen CO2-päästöjen taso saataisiin laskemaan. Tässä yhteydessä haluaisin viitata Euroopan urakoitsijoiden liiton (sammenslutningen før europææiske entreprenører) laatimaan tutkimukseen, joka osoittaa, että rakennusten energiatehokkuuden parantaminen voisi alentaa Euroopan hiilidioksidipäästöjen kokonaismäärää 12 prosenttia. Sen lisäksi, että rakennusten eristäminen parantaa energiatehokkuutta, se luo EU:hun 10 vuoden kuluessa 300 000 pysyvää työpaikkaa. Sekä neuvosto että komissio ovat aikaisemmin tunnustaneet, että mahdollisuudet energian säästämiseen ovat suurimmat rakennusalalla. Sen vuoksi minua ihmetyttääkin se, ettei kukaan ole sittemmin maininnut tätä tosiasiaa Kioton pöytäkirjan vaatimusten täyttämistä käsittelevissä konkreettisissa ehdotuksissa, ja haluaisinkin kysyä komissiolta, ottaako komissio tämän huomioon asiaa pohtiessaan. Näyttää siltä, että komission jäsenet eivät kuuntele, mutta toivon kuitenkin, että he kuulivat kysymyksen.

Moreira Da Silva
Arvoisa puhemies, hyvät jäsenet, seitsemän vuotta Rion ja kaksi vuotta Kioton huippukokouksen jälkeen ilmastonmuutosta koskevat asiat ovat nyt edenneet kriittiseen vaiheeseen. Yhdysvaltojen tekopyhyys on kieltämättä vaikuttanut suuresti tähän tilanteeseen, sillä vaikka tuon maan kasvihuonekaasupäästöt ovat suuremmat kuin yhdenkään toisen maan päästöt maailmassa, se on kuitenkin osoittanut kaikkein vähiten tahtoa Kioton pöytäkirjan ratifioimiseksi vuoteen 2002 mennessä. Mutta yhtä totta on se, että Eurooppa on itsekin tehnyt hyvin vähän, jos mitään sovittujen tavoitteiden saavuttamiseksi.
Ei voida mitenkään hyväksyä sitä, että Euroopan unioni ponnistelee periaatetasolla päästöjen vähentämiseksi ja joutuu kuitenkin käytännössä toteamaan, että monet jäsenvaltiot ovat jo luisumassa vaarallisen kauas raja-arvoista, jotka Kiotossa sovittiin vuodelle 2010. Voitaisiin jopa väittää, että nyt, kaksi vuotta Kioton huippukokouksen jälkeen, hyviä aikeita ja kauniita puheita on liikaakin, mutta todellisiin tekoihin tarvittavaa poliittista tahtoa on sitäkin vähemmän.
Nyt on kuitenkin juuri oikea aika toimia. Ja siihen tarvitaan uusia ratkaisuja. Ensinnäkin on luotava erityinen eurooppalainen ohjelma kasvihuonekaasupäästöjen vähentämiseksi tukemalla ja rahoittamalla toimia, joiden avulla voidaan edistää energiatehokkuutta ja uusiutuvia energiamuotoja. Tuon ohjelman on voitava osoittaa, että toisin kuin monet meistä haluaisivat uskoa, ydinenergia saattaa hyvinkin olla helpoin tie, mutta se ei varmastikaan ole paras tie.
Toiseksi on luotava tarpeelliset rahoitusvälineet CO2-veron/energiaveron ottamiseksi käyttöön kaikissa Euroopan unionin jäsenvaltioissa.
Ja kolmanneksi on käynnistettävä laaja kampanja, jonka tarkoituksena on saada Euroopan yleinen mielipide ja erityisesti taloudelliset toimijat tiedostamaan ongelma, jotta energian kulutukseen ja tuotantoon liittyviä jokapäiväisiä käytäntöjä ja tottumuksia voitaisiin kiireellisesti muuttaa. Voidaksemme toteuttaa kaiken tämän meidän ei suinkaan tarvitse odottaa Yhdysvaltoja yksin senkään tähden, että joudumme mitä todennäköisimmin joka tapauksessa etenemään ilman tuota maata Kioton pöytäkirjan panemiseksi täytäntöön vuonna 2002.

Lienemann
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, hyvät kollegat, Kioto on tietysti yksi 2000-luvun suurista haasteista. Mutta sillä, miten ilmastonmuutosta koskeva kysymys ratkaistaan, voi myös olla hyvin merkittävä vaikutus tulevaisuuden yhteiskuntaan. Haluaisin parlamenttimme ilmaisevan uudelleen esille tuomansa varaukset päästökauppajärjestelmästä, joustavasta mekanismista, sillä vaikka haluamme ratkaista kasvihuoneilmiön muodostaman mittavan ongelman, emme voi käynnistää tällaista koneistoa, jossa kaikki on ostettavissa ja myytävissä ja jossa voidaan ostaa oikeudet aiheuttaa päästöjä. Tämä järjestelmä ei ole meidän arvojemme mukainen ja se luo suurta eriarvoisuutta.
Otan esimerkiksi entisen Neuvostoliiton, nykyisen Venäjän, tapahtumat. Koska tämä maa on rappiotilassa ja koska sen kehitys on vaarantunut, se saattaa hyvinkin ryhtyä neuvottelemaan oikeuksistaan aiheuttaa päästöjä. Rikkaiden maiden puolella taas amerikkalaiset, jotka velvoittivat meidät hyväksymään tämän niin sanotun Kioton päätösten täytäntöönpanoa koskevan mekanismin, eivät ensinnäkään noudata näitä päätöksiä ja toiseksi pyrkivät neuvottelemaan Venäjän kanssa paljon puhutuista oikeuksista aiheuttaa päästöjä.
Rikkaimmat maat kustantavat muiden maiden kehittymättömyyden pitääkseen niitä kehittymättöminä ja välttääkseen ponnisteluja, joita ne voisivat tehdä. Tätä ei voida hyväksyä, ja Euroopan on sanottava se. Sen on myös sanottava, että se ratifioi prosessin amerikkalaisista riippumatta mutta ei kannata päästökauppajärjestelmää. Toivon, että komissio ottaa yhteyttä Venäjään, jotta se ei ryhdy neuvotteluihin amerikkalaisten kanssa ja jotta löydämme sen kanssa muita ratkaisuja.
Lopuksi Euroopan on toimittava. Sen on toimittava paitsi jäsenvaltioissa myös yhteisön tasolla. Ehdotan, että Eurooppa ja komissio tekevät kaksi aloitetta. Ensimmäinen aloite on se, että Jacques Delorsin aloittamia suuria töitä, jotka koskevat kuljetusjärjestelmän, jossa ajoneuvoja kuljetetaan rautatievaunuun lastattuna, ja liikenteen suuria saastuttamattomia infrastruktuureja kuorma-autojen ja autojen korvaamiseksi, voidaan vihdoin jatkaa Euroopan unionin rahoituksella. Toinen aloite koskee sitä, että saisimme ajoneuvoalalle vihdoin strategian sellaisen vanhan autokannan uudistamiseksi, joka saastuttaa huomattavasti enemmän kuin uudempi autokanta.

Schörling
Arvoisa puhemies, valitettavasti emme ole vieläkään pystyneet ratkaisemaan sitä, kuinka voimme selviytyä kasvihuoneilmiön vaikutuksesta. Mielestäni on erittäin masentavaa, että Kioton ilmastokokouksen jälkeen vain yksi maa, pieni Etelämeren saari, on ratifioinut Kioton sopimuksen. Päästöjen ja kasvihuonevaikutuksen vähenemisen on tapahduttava todellisuudessa eikä vain tilastoissa tai kokoustilojen maailmassa. Aivan kuten päätöslauselmassa todetaan, uskon, että EU:n on todellakin aika näyttää tietä ja uskallettava toimia edelläkävijänä sekä jätettävä vastahakoinen ja hidas USA taakseen ja yritettävä ratifioida Kioton sopimus yhdessä muiden kanssa. Mielestäni EU:n on aika tehdä aloite tässä asiassa. Toivon, että tästä mielestäni erittäin hyvästä päätöslauselmasta olisi hyötyä tässä ennen osapuolten kuudetta kokousta tehtävässä työssä. Haluan kiittää myös komission jäsen Wallströmiä ja neuvoston edustaja Hassia siitä, mitä he sanoivat, koska se kuulosti mielestäni erittäin toiveikkaalta. Luulen, että jos he saisivat päättää asioista, tilanne parantuisi huomattavasti, koska mehän pelaamme todellakin uhkapeliä tulevaisuudellamme, ja tulevaisuushan on jo näyttäytynyt kaikkine katastrofeineen, joita viime vuosien aikana on esiintynyt. Luulen, että meidän on käytettävä poliittista tahtoa, jotta päästöt saataisiin vähenemään ja jotta ryhtyisimme käyttämään olemassa olevia uusiutuvia energiamuotoja. Meidänhän ei tarvitse odottaa niiden syntymistä, sillä ne ovat jo olemassa. Meidän on vain käytettävä poliittista tahtoamme ja huolehdittava siitä, että niiden käyttö on kustannustehokasta ja kilpailukykyistä.

Wijkman
Arvoisa puhemies, on tietenkin kiinnostavaa kuunnella komission jäsen Wallströmiä ja neuvoston edustaja Hassia. Te olette tietyllä tavalla optimistisia sekä sopimuksen että Kioton pöytäkirjan osalta, ja ymmärrän, että asemanne vaatii sitä. Itse en ole aivan yhtä optimistinen.
Kasvihuonekaasujen määrä kasvaa koko maailmassa vielä yli seitsemän vuotta ilmastosopimuksen allekirjoittamisen jälkeenkin. Olen osallistunut maailmanlaajuisen energia-analyysin tekemiseen, jota tehdään parhaillaan. Se osoittaa, tätä on kai valitettavasti korostettava, että fossiilisia polttoaineita riittää pitkäksi aikaa eteenpäin. Vaikka kysyntä kasvaakin tulevaisuudessa, kylvemme joka tapauksessa öljyssä ja kaasussa, ja öljy ja kaasu tulevat olemaan halpoja. Sen vuoksi on ehdottoman välttämätöntä, että ryhdymme poliittisiin toimiin. Markkinat eivät voi ottaa huomioon kyseessä olevia ympäristöseurauksia. Meidän on määrättävä veroja ja maksuja, ja meidän on laadittava normeja ja standardeja, jos haluamme, että energia-alueen tarjoamilla nykyisillä vaihtoehdoilla olisi mahdollisuuksia.
Yhdysvaltojen tähänastisesta passiivisesta kannasta onkin jo ollut puhe. Olen tehnyt sellaisen johtopäätöksen, että Euroopan unionin on otettava johtava asema tässä työssä. Päätöslauselmassa mainitaan useita toimia, jotka voisivat johtaa Kioton pöytäkirjan toteuttamiseen, jos Eurooppa asettuisi johtamaan kehitystä. Näitä toimia ovat maiden omien päästöjen vähentäminen, päästöjen vähentämistä koskevien konkreettisten suunnitelmien täytäntöönpano tärkeimmillä aloilla, erityisesti kuljetusalalla, jossa päästöt kasvavat kaikkein nopeimmin, taloudellisten ohjauskeinojen käyttöön ottaminen, Kioton pöytäkirjan varhainen ratifiointi sekä tehostettu Japanin ja kehittyvien maiden kanssa käytävä vuoropuhelu.
Edellisten puhujien tavoin olen sitä mieltä, että USA on saatava osallistumaan tähän, mutta emme voi jäädä odottamaan, että se ryhtyisi osoittamaan johtajuutta. Kysymykseni sekä komission jäsen Wallströmille että neuvoston edustaja Hassille kuuluu: Olette ilmaisseet yleistä optimismia - missä ovat johtopäätökset? Ja komission jäsen Wallströmiltä haluaisin kysyä: Oletteko valmiit kokeilemaan aktiivisuutta kannattavaa johtajuutta? Ja jos olette, kuinka se voisi toteutua nykyisessä poliittisessa tilanteessa?

Arvidsson
Arvoisa puhemies, edellisten puhujien tavoin haluan korostaa, että hiilidioksidipäästöjä ja ilmastovaikutuksia on vähennettävä. Tämä on hyvä päätöslauselma, mutta ympäristövaliokunnan käsittelyn jälkeen siihen on ilmaantunut kaksi kauneusvirhettä. Ensiksikin siinä mainitaan ydinvoima, jolla ei ole suoraa yhteyttä päätöslauselman päätarkoitukseen. Mielestäni ydinvoimaa koskevat kirjoitukset olisi ollut parasta jättää päätöslauselmasta kokonaan pois, mutta kun niin ei tässä tapauksessa ole tehty, kannatan parlamentin jäsen Liesen tekemää tarkistusta.
Toiseksi päätöslauselma on huono sen vuoksi, että siinä vaaditaan yleisiä energiaveroja ja hiilidioksidiveroja. PPE-DE-ryhmän enemmistö suhtautuu epäillen tällaiseen EU-veroon, ja se vastusti ympäristövaliokunnassa ehdotuksen tätä osaa.

Yleiset teollisuuteen kohdistetut verot ovat huono keino yrittää saada aikaan hiilidioksidipäästöjä vähentäviä toimia. Energiaverojen pitäminen tärkeimpänä toimena on kuin kolistelisi tyhjää tynnyriä. Luulen sen sijaan, että meidän on siirrettävä yksittäisille EU:n jäsenvaltioille vastuu siitä, että saavutamme hiilidioksidipäästöjen alhaisemman tason. Silloin yksittäisten jäsenvaltioiden tehtäväksi jää löytää tehokkaimmat ja kansallisesti parhaiten toimivat välineet tavoitteiden saavuttamiseksi.
Hiilidioksidipäästöjä vastaan suunnattujen maksujen pitäisi olla yleisiä veroja tehokkaampia, mutta yksittäisillä jäsenvaltioilla on muitakin vaihtoehtoja. Lopuksi voidaan esittää EU-veroja koskeva kokonaisnäkemys. Käsitykseni mukaan edellytykset verotuksellisten välineiden ja verolainsäädännön muotoiluun ovat hyvin yksilöllisiä EU:n eri jäsenvaltioissa.
En halua olla mukana hyväksymässä yksittäisten EU:n jäsenvaltioiden itsemääräämisoikeutta verokysymyksissä rajoittavaa periaatetta kannattamalla energia-alueeseen liittyviä EU-veroja koskevaa ehdotusta.
PPE-DE-ryhmässä on jäseniä, jotka päätöslauselmatekstissä mainitun sisällön vuoksi aikovat vastustaa päätöslauselmaa kokonaisuudessaan. Itse äänestän päätöslauselman puolesta, kuitenkin edellä mainitsemineni varauksineen.

Kauppi
Arvoisa puhemies, kunnioitettu komission edustaja, Riosta jo seitsemän vuotta sitten alkanut ilmastokokousten sarja on tehtaillut kauniita julkilausumia, jotka ovat olleet täynnä toinen toistaan kunnianhimoisempia tavoitteita. Todellisten tekojen aika ei kuitenkaan ole vielä päässyt vauhtiin saati edes alkanut. Vaativien tavoitteiden saavuttaminen ei ole lastenleikkiä, niin kuin jotkut tässä salissa näyttävät olettavan. Parlamentin ei tule päätöslauselmissaan korostaa tietyntyyppisten toimenpiteiden ensisijaisuutta toisten kustannuksella, vaan kaikki mahdolliset keinot vähentää päästöjä on otettava käyttöön välittömästi. Tämä koskee etenkin päästökiintiöiden kauppaa, joka tarjoaa tehokkaan keinon alentaa päästöjä, mikäli kaupalle luodaan selkeät ja markkinatalouden mekanismeihin perustuvat pelisäännöt.
Hyvin tärkeätä on myös, ettei keinovalikoimaa rajoiteta sulkemalla hiilidioksiditonta ydinvoimaa joustavien mekanismien ulkopuolelle. Argumentti, jonka mukaan ydinenergia ei tuottamansa jätteen takia ole kestävä energiantuotantotapa eikä sitä tästä syystä lueta puhtaan kehityksen mekanismien piiriin, ei yksinkertaisesti ole pitävä. Ydinvoimateollisuus on ainoa energiabisneksen ala, joka on sisällyttänyt energiatuotteen koko elinkaareen liittyvät kustannukset hintoihin ja kantaa täten täysin vastuunsa jätteiden turvallisesta loppusijoituksesta. Niille edustajille, jotka tässä salissa keskustelusta toiseen edelleen jaksavat puhua ydinvoimaa vastaan, muistutan, että ilman ydinenergian käytön nykyistä tasoa hiilidioksidipäästöt kasvaisivat välittömästi 800 miljoonalla tonnilla joka vuosi. Puhumattakaan siitä, millaisia vaikutuksia olisi sillä, että maailman energian lisätarve katettaisiin täysin ilman ydinvoiman lisärakentamista. Ydinvoimasta luopuminen voi olla populistien puheenaihe kehittyneissä Euroopan maissa ja tässä parlamentissa, todellakin populistien; realistinen vaihtoehto se ei ole missään muualla, ei edes niissä valtioissa, joihin unioni tulee jatkossa laajentumaan.

Hyland
Arvoisa puhemies, jotta puhtaan ilman sosiaalinen, inhimillinen ja ympäristöllinen kokonaishyöty voitaisiin varmistaa, ajoneuvojen päästöistä ja polttoaineen laadusta äskettäin annetussa EU:n direktiivissä säädettyjä normeja täytyy noudattaa ankarasti. EU:n jäsenvaltioiden hallitusten ja kaikkien asianosaisten täytyy tehdä mahdollisimman paljon yhteistyötä, niin että CO2:n käytön vähentäminen voidaan myös toteuttaa.
Pidän myönteisenä sitä keskustelua, jonka parlamentti kävi tällä viikolla vaihtoehtoisten energianlähteiden käytöstä. Irlannin hallitus on julkaissut kestävää energiaa koskevan vihreän kirjan, joka tulee olemaan erityisasemassa kansallisessa kehityssuunnitelmassamme vuosiksi 2000-2006. Vihreässä kirjassa käsitellään kehystä CO2-päästöjen vähentämiseksi kaikilla yhteiskuntasektoreilla. Uusiutuville energianlähteille on varattava enemmän määrärahoja, ja lisäksi kiinteän polttoaineen ja öljyn käytön ennustetaan tulevaisuudessa vähenevän ja maakaasun ja uusiutuvien energianlähteiden käytön sekä uusiutuvan energian tuotannon puolestaan kasvavan.
Tässä suunnitelmassa ehdotetaan myös useille kuluttajasektoreille tähdättyjä toimenpiteitä, joiden tarkoituksena on parantaa energiaa koskevaa tietoisuutta, asiantuntemusta ja käytäntöjä sellaisilla alueilla kuin laitteiden osto, energian käyttö kotona, rakennuslaitteistot, lämmitysjärjestelmät ja energianhallinta teollisuudessa, palvelualalla ja myös julkisella sektorilla. Irlannissa julkaistua kestävää energiaa koskevaa vihreää kirjaa olisi pidettävä myönteisenä panoksena keskusteluun siitä, miten energia-alalla lähestytään ilmastonmuutoksen uhkaan.

Puhemies
Useat kollegat ovat esittäneet kysymyksiä ja nostaneet esiin ongelmia, joihin sekä neuvoston edustaja että komission jäsen aikoo vastata.

Hassi
 Arvoisa puhemies, arvoisat Euroopan parlamentin jäsenet, olen hyvin mielenkiinnolla kuunnellut tämän keskustelun, ja täytyy sanoa, että kunnioitan Euroopan parlamentin tiedon tasoa tässä asiassa. Useat parlamentin jäsenet ovat maininneet esimerkkejä ongelmista, kuten tulvista, myrskyistä ja erilaisista sääkatastrofeista, jotka kertovat siitä, että ilmastonmuutos on jo tapahtumassa. Olen samaa mieltä kaikkien näiden puhujien kanssa. Olen samaa mieltä myös siitä, mitä useat puhujat korostivat, että Kioto on vain ensimmäinen askel. Kioton sitoumusten jälkeen on kyettävä sitoutumaan suurempiin päästövähennyksiin, jotta vaarallisen nopealta ilmaston lämpenemiseltä voitaisiin välttyä.
Tässä asiassa on Euroopan unionin kannalta kaksi pääosaa, joista ensimmäinen on Euroopan unionin oma toiminta sen omien päästöjen vähentämiseksi, mikä on avainkysymys myös Euroopan unionin kansainvälisen uskottavuuden kannalta. Tässä asiassa unionilla on vielä todella paljon tekemistä, minkä monet parlamentin jäsenet myös mainitsivat.
Kysymystä energiaverosta haluaisin hieman kommentoida. On aivan totta, kuten muistaakseni herra Wijkman totesi, että maailmassa on liikaa fossiilisia polttoaineita, eli pelkät markkinavoimat eivät riitä rajoittamaan niiden käyttöä. Meidän jokaisen kulutuskäyttäytyminen vaikuttaa ilmastoon, ja energiavero, hiilidioksidivero, on yksi tapa tehdä hinnasta ekomerkki. Me kaikki tiedämme, että energiaverosta päättäminen on Euroopan unionissa ollut vaikeaa, mutta esimerkiksi Kölnin huippukokouksen päätelmissä tämän asian merkitys todetaan. Mielestäni Ecofin-neuvoston työohjelmassa tämä asia pitää ottaa erittäin vakavasti. Eräs maanantaisessa ympäristöneuvoston kokouksessa saavutettu edistysaskel on neuvoston yhteinen kanta niin sanotusta strategisesta ympäristövaikutusten arviointidirektiivistä, joka tarjoaa hyvän työvälineen erilaisten ohjelmien ja toimien ympäristövaikutusten, myös ilmastopäästöjen arvioimiseksi.
Toinen osa meidän suurta ja vaikeaa tehtäväämme on edistyminen kansainvälisissä neuvotteluissa. Kuten alkupuheenvuorossani totesin, keskeistä on nyt rakentaa siltoja muiden toimijoiden kanssa; useat puhujat korostivat aivan oikein sitä, että on rakennettava yhteistyötä myös muiden toimijoiden kuin Yhdysvaltojen kanssa. Tämä on aivan totta, mutta itse en kyllä näkisi Yhdysvaltoja aivan niin synkässä valossa kuin eräistä puheenvuoroista saattoi päätellä. Minulla on se vaikutelma, että myös Yhdysvalloissa ajattelu on muuttumassa. Yhdysvaltojen yleisessä mielipiteessä näkyy huoli ilmastonmuutoksesta. Se näkyy myös Yhdysvaltain liike-elämän muuttuvassa asenteessa, ja omien havaintojeni mukaan tämä on vaikuttamassa myös poliitikkojen toimintaan.
Vaikka meillä ei nyt ole vielä varmoja todisteita siitä, että Kioton mekanismien ja sopimuksen noudattamisen säännöistä tulee hyvät, on edelleenkin täysin mahdollista saada aikaan hyvät säännöt suunnitellussa aikataulussa. Kysymykseen siitä, miksi unioni ei ratifioisi Kioton pöytäkirjaa jo osapuolten kuudennessa kokouksessa, sanoisin, että tämä ei ole mahdollista, koska ennen osapuolten kuudetta kokousta meillä ei ole selvää kuvaa siitä, mitä me ratifioisimme. Jos sitoutuisimme ratifiointiin etukäteen, niin se heikentäisi myös meidän neuvotteluasemaamme ja mahdollisuutta saada neuvotteluissa läpi juuri niitä asioita, mitä tavoittelemme. Siitä huolimatta, että pidän ratifiointia erittäin tärkeänä sinänsä, en pidä sitä vielä mahdollisena.
Mielestäni Euroopan unioni on osoittanut tässä asiassa koko ajan johtajuutta. Se ei tällä hetkellä ole yhtä silmiinpistävää kuin se oli esimerkiksi Kiotossa, koska nyt on menossa työvaihe, jossa puurretaan sitkeästi erittäin monien teknisten yksityiskohtien kanssa. Tämä työ ei ole julkisesti näyttävää, mutta se on täysin välttämätöntä.

Wallström
Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, pienten saarivaltioiden edustajien puheenvuorot tekivät minuun voimakkaimman vaikutuksen Bonnin ilmastokokouksessa. Ilmastonmuutosten kokonaisvaikutukset ovat niin nyt kuin ennenkin olleet asianomaisissa maissa sellaisia, että kyseisten valtioiden mielestä tämä on tärkeää niiden tulevaisuuden ja hengissä säilymisen kannalta. Minuun teki valtavan vaikutuksen heidän kokouksessa ilmaisemansa huoli tulevaisuudesta ja se, kuinka innokkaasti he kehottivat meitä ryhtymään sanoista tekoihin. Kuuntelin myös erästä vanhaa miestä, joka oli eräältä toiselta saarelta, jossa minulla oli mahdollisuus asua lyhyen aikaa. Hän sanoi minulle: "Luulen, että me tavalliset ihmiset, jotka ajattelemme lapsiamme ja lastenlapsiamme, ajattelemme pidemmälle kuin te poliitikot. Juuri sitä teidän olisi ajateltava. Älkää rajoittuko ajattelemaan vain omaa toimikauttanne vaan yrittäkää kohottaa katseenne tulevaisuutta kohti." Sekin herätti ajatuksia. Parlamentin jäsen Wijkman, en halua olla optimistinen ja toivon, että puheeni ei kuulostanut siltä kuin tämä olisi helppo tehtävä. Tehtävämme ei juuri nyt ole todellakaan helppo. Olemme luoneet ilmastonmuutoksista käsitteen, joka on poliittisesti korrekti ja joka esiintyy puheissa, asiakirjoissa, esityslistan ensimmäisenä asiana, mutta voimme valitettavasti havaita, että trendit menevät aivan väärään suuntaan. Tämä tarkoittaa sitä, että meidän on toimittava ja että meidän on toimittava nyt, koska vaikutukset voidaan havaita ehkä vasta viidenkymmenen tai jopa vasta sadan vuoden kuluttua.
Kannatan useita täällä mainittuja asioita, jotka liittyvät siihen, että on tärkeää, että ympäristönäkökulmat liitetään koko kuljetussektoriin ja kuljetuspolitiikkaan. Komissiossa on otettu ensimmäisiä tärkeitä askeleita tässä asiassa, mutta paljon on vielä tekemättä. Luulen, että onnistumisemme edellyttää sitä, että annamme itsellemme välineet ja työkalut, joiden avulla toiminnastamme tulisi tehokasta. Tarvitsemme enemmän taloudellisia ohjausvälineitä. Meidän on todellakin määriteltävä ympäristön hinta, jotta voisimme saada aikaan erilaisia vaihtoehtoja. Kaikki asianosaiset on otettava mukaan huomattavasti entistä laajemmin. Tästä selvitäksemme tarvitsemme teollisuuden tukea ja apua, ja tarvitsemme myös kaikissa jäsenvaltioissa tapahtuvaa kansalaisten mobilisointia, jotta saisimme riittävää poliittista voimaa ja tukea toimiin ryhtymistä varten.
Vastaan kuitenkin ratifiointiprosessia koskevaan kysymykseen: on selvää, että komission ja Euroopan unionin on osoitettava johtajuutta jatkossakin. Pidän kuitenkin yksin EU:n tekemää ratifiointia toissijaisena vaihtoehtona. Tarkoitan sitä, että meidän on panostettava siihen, että saamme Yhdysvallatkin ratifioimaan pöytäkirjan ja että se tapahtuisi mieluiten samanaikaisesti, mahdollisimman pian osapuolten kuudennen kokouksen yhteydessä.
Mielestäni meidän on myös sanottava selkeästi, että EU:n tekemän ratifioinnin pitää tapahtua koordinoidusti. Muutoin emme selviydy siitä taakanjaosta, josta olemme unionissa jo sopineet. EU:n on toimittava yhtenä rintamana tässä asiassa ja ilman, että mikään jäsenvaltio poikkeaa rivistä. Meidän on nyt asetettava enemmän vaatimuksia niille kansallisille suunnitelmille, jotka kaikkien jäsenvaltioiden on nyt laadittava. Meidän on näytettävä tietä, ja meidän on otettava johtajuus selkeämmin käsiimme, ja meidän on saatava enemmän voimaa koko tähän prosessiin. Toivon, että ne asiakirjat, jotka komissio esittää ensi vuoden alussa, antaisivat lisää puhtia koko ilmastonmuutoksien vastaiseen työhön.
Haluan kiittää kaikista arvokkaista ja rakentavista puheenvuoroista. Voin myös sanoa, että mielestäni ei ole muuta vaihtoehtoa kuin että komissio tukee parlamentin esittämiä tarkistuksia ja edistyksellistä päätöslauselmaa.

Puhemies
Ilmoitan ottaneeni vastaan työjärjestyksen 37 artiklan 2 kohdan mukaisesti käsiteltäväksi jätetyn päätöslauselmaesityksen.
Keskustelu päättyy.
Äänestys toimitetaan tänään klo 12.00.

Macaon tilanne
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana neuvoston ja komission julkilausumat Macaon tilanteesta.
Annan puheenvuoron neuvostoa edustavalle ministeri Hassille.

Hassi
 Arvoisa puhemies, olen pahoillani siitä, että ministeri Siimes, joka olisi oikea henkilö puhumaan tästä asiasta, ei ole paikalla. Hän on parhaillaan neuvottelemassa Euroopan parlamentin budjettivaliokunnan kanssa. Hän on siis joka tapauksessa Euroopan parlamentissa. Niinpä minä luen neuvoston julkilausuman.
Macao palaa Kiinan hallintaan 20. joulukuuta tänä vuonna Portugalin ja Kiinan välisen sopimuksen mukaisesti. Neuvottelut vallansiirron toteuttamiseksi ovat jatkuneet Portugalin ja Kiinan välillä, ja ne ovat sujuneet ystävyyden ja yhteistyön hengessä. Portugalilais-kiinalainen yhteysryhmä on valmistellut vallansiirtoa ja kokouksia on pidetty säännöllisesti viimeisten kahdentoista vuoden ajan. Macaosta muodostetaan erityishallintoalue, jolla on laaja autonomia lukuun ottamatta ulkopolitiikkaa ja puolustusta. Kaikki muu alueen hallinta tulee siis olemaan paikallisten ihmisten käsissä ja vastuulla.
Euroopan unionilla on Portugalin kautta ollut erityissuhde Macaoon, ja unionin toimielimet ovat omalta osaltaan valmistautuneet tulevaan vallansiirtoon. Komissio antoi neuvostolle ja parlamentille Macaota koskevan tiedonannon nimeltä "Euroopan unioni ja Macao - suhteet vuoden 2000 jälkeen". Neuvosto hyväksyi komission tiedonannon johdosta Macaota koskevat päätelmät neuvostossa 10. oulukuuta 1999. Myös Helsingin huippukokous antoi Macaota koskevan lausunnon osana puheenjohtajan päätelmiä.
Euroopan unioni tukee Macaon asemaa erityishallintoalueena ja tulee jatkossakin seuraamaan tarkkaan Macaon kehitystä. Euroopan ja Macaon välillä on vanhat ja vahvat yhdyssiteet, jotka tekevät tästä suhteesta erityislaatuisen. Euroopan unionin jäsenvaltioiden ja Macaon oikeusjärjestelmä, kansalaisten oikeudet, vapaudet ja arvot ovat samankaltaiset. Niillä on merkittävää kaupankäyntiä ja sijoitustoimintaa sekä erityisen vahvat kulttuuri- ja sivistyssuhteet. Euroopan unioni tulee vallansiirron jälkeen seuraamaan "yksi maa, kaksi järjestelmää" -periaatteen toteutumista. Euroopan unioni korostaa tätä Macaon erityisidentiteettiä ja pitää tärkeänä kansalaisten oikeuksien ja vapauksien säilyttämistä Kiinan ja Portugalin vuonna 1987 antaman yhteisön julkilausuman ja erityishallintoalueen perustuslain mukaisesti. Euroopan unioni seuraa niiden kansainvälisten yleissopimusten täytäntöönpanoa, joiden sopimuspuolena Macao on. Euroopan unioni pitää erityisen tärkeänä, että Macaossa sovelletaan kaikilta osin YK:n taloudellisia, sosiaalisia ja sivistyksellisiä oikeuksia koskevaa sopimusta, kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia koskevaa sopimusta sekä Kansainvälisen työjärjestön piiriin kuuluvissa yleissopimuksissa vahvistettuja perustyönormeja.
Euroopan unionin ja Macaon väliset kauppasuhteet ovat merkittävät. EU on kolmanneksi suurin investoija Macaossa ja alueen toiseksi suurin kauppakumppani. EY:n ja Macaon välisen kauppaa ja yhteistyötä koskevan sopimuksen jatkamisesta siirtymäprosessin jälkeen on sovittu. Tällä sopimuksella luodaan pysyvät puitteet Macaon erityishallintoalueen ja EU:n yhteistyölle, ja sen avulla ylläpidetään säännöllistä vuoropuhelua kaupallisista, taloudellisista ja yhteistyötä koskevista asioista. Tätä linkkiä vahvistavat myös Macaon kaupan ja talouden viraston akkreditointi Euroopan yhteisöihin sekä komission Hongkongin delegaation akkreditointi Macaoon.
Hongkongin esimerkki antaa syytä uskoa, että vallansiirto Macaossakin voi sujua kitkatta. Macaon pieni koko ja yhtenäisyys sekä kansainvälinen tuki tulevat turvaamaan erityishallintoalueen tulevan kehityksen.

Patten
. (EN) Matkustan tällä viikolla Macaoon edustamaan komissiota vallansiirtoseremoniassa. Kuten arvoisat jäsenet voivat hyvin kuvitella, tämä kaikki on minulle eräänlainen déjà vu -kokemus. Jotkut saattaisivat sanoa, että minusta on tulossa vallansiirtoseremonioiden harrastaja. Jotkut ovat puhuneet minusta viimeisenä kuvernöörinä, mutta se ei itse asiassa ole koskaan pitänyt paikkaansa. Hyvä ystäväni ja entinen kollegani Vasco Rocha Vieira todellakin ansaitsee tuon tittelin enemmän kuin minä.
Kun annan tänä aamuna tämän julkilausuman, haluan tehdä tiettäväksi, että ihailen kaikkea sitä, mitä hän on tehnyt Macaossa pitkään kestäneen kuvernöörinuransa aikana. Hänen ansionsa taitavana ja rehellisenä virkamiehenä tunnustetaan varmastikin hänen omassa maassaan niin kuin myös Macaossakin ja tässä parlamentissa niin kuin myös komissiossakin. Odotan kovasti sitä, että voin tänä viikonloppuna kiittää kuvernöörikollegaani palveluksesta, kun hän jättää virkansa.
Macao, kuten Hongkong sitä ennen, aloittaa 19. joulukuuta uuden aikakauden Kiinan kansantasavallan erityishallintoalueena. Se tulee olemaan erilaista, mutta tärkeissä asioissa elämän täytyy pysyä ja se pysyykin samana. Juuri sitä tarkoitetaan "yksi maa, kaksi järjestelmää" -käsitteellä, jonka mukaisesti Macao, kuten myös Hongkong, säilyttää vapautensa ja perusoikeutensa ja nauttii varsin suuresta itsehallinnosta Kiinan kansantasavallan erityishallintoalueena. Nuo oikeudet ja vapaudet, kuten neuvoston puheenjohtaja hetki sitten sanoi, on lueteltu Portugalin ja Kiinan yhteisessä julistuksessa, jota kumpikin osapuoli on juhlallisesti lupautunut noudattamaan.
Euroopan unioni on hyvin kiinnostunut Macaosta joulukuun 19. päivän jälkeenkin. Komissio on äskettäin julkaissut tiedonannon nimeltä "Euroopan unioni ja Macao: suhteet vuoden 2000 jälkeen". Neuvosto kannatti tiedonantoa viime viikolla sekä piti myönteisinä ja vahvisti siinä annettuja sitoumuksia. Tiedonannossa korostetaan erityisesti, että pidämme yhteisen julistuksen täysimääräistä täytäntöönpanoa erittäin tärkeänä. Siinä tehdään selväksi, että, kuten myös Hongkongin tapauksessa, komissio on hyvin kiinnostunut tästä asiasta ja että - kuten myös Hongkongin tapauksessa - julkaisemme Macaosta vuosittaisen kertomuksen. Seuraamme niiden kansainvälisten yleissopimusten täytäntöönpanoa, joissa Macao on osapuolena, erityisesti kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia sekä taloudellisia, sosiaalisia ja sivistyksellisiä oikeuksia koskevien YK:n yleissopimusten täytäntöönpanoa.
Pyrimme myös työskentelemään EU:n ja Macaon välisten suhteiden lujittamiseksi rohkaisemalla erityisesti EU:n yrityksiä investoimaan edelleen alueelle. Euroopan yhteisön ja Macaon välillä vuonna 1992 allekirjoitettu kauppa- ja yhteistyösopimus on edelleen voimassa. Komissio suhtautuu myönteisesti Macaon talouden ja kaupan viraston akkreditointiin Euroopan yhteisöihin. Voimme näin jatkaa ja lisätä kauppa-, talous- ja yhteistyökysymyksiin liittyvää vuoropuheluamme.
Jatkuva kiinnostuksemme Macaota kohtaan ja jatkuva velvollisuutemme on minulle erittäin tärkeä asia, kuten arvoisat jäsenet varmaankin ymmärtävät. Haluamme luoda erityishallintoalueen tulevan ylimmän viranomaisen kanssa yhtä hyvät suhteet kuin meillä on ollut ystäväni, nykyisen kuvernöörin kanssa. Haluaisin kutsua ylimmän viranomaisen käymään Brysselissä varhaisessa vaiheessa; ja olisi hyvä toivottaa myös Hongkongin erityishallintoalueen ylin viranomainen tervetulleeksi tänne sitten, kun hän vain pystyy, tai vaihtoehtoisesti hänen kansainvälisesti tunnettu sijaisensa.
Se, mitä Macaossa tapahtuu ensi sunnuntaina, on tärkeä hetki Portugalin historiassa, Kiinan historiassa, Euroopan historiassa.
Portugali, kuten se maa, jonka tunnen - tai tunsin - parhaiten, on tehnyt parhaansa hoitaakseen historiasta perimänsä velvollisuudet kunniallisesti ja hyvin. Meidän kaikkien täytyy ottaa huomioon erilaiset olot, erilaiset haasteet; mikään ei ole enää koskaan täysin ennallaan. Kun olin Hongkongissa, minusta kuitenkin tuntui aina puhuessani Helmijoen suiston toisella puolella olevan kollegani kanssa, että työskentelin sellaisen henkilön kanssa, jolla oli kanssani samat arvot ja jolla oli voimakas velvollisuudentunto.
Meillä kaikilla on oma aikamme. Portugalin aika Macaossa on päättynyt, ja on onni, että maan kunnia on tämän matkan aikana ollut kuvernööri Vieiran ja hänen Macaon hallituksessa olevien virkamiestensä käsissä.

Puhemies
Kiitos, arvoisa komission jäsen, en toisinaan ollut varma, puhuitteko komission jäsenenä vai kuvernöörinä, mutta tässä tapauksessa molemmat ongelmat liittyvät läheisesti toisiinsa.

Graça Moura
Arvoisa puhemies, Euroopan kansanpuolueen ryhmä on todennut useaan otteeseen pitävänsä ehdottoman tärkeänä, että neuvosto ja komissio tuovat kantansa julki ennen joulukuun 20. päivää, jolloin Macaon alue siirtyy Kiinan kansantasavallan hallintaan.
Katson sen vuoksi aiheelliseksi ilmaista tyytyväisyyteni niiden kannanottojen johdosta, jotka komission puheenjohtajan edustajat ovat täällä lausuneet ja joita pidän arvossa, ja yhdyn kaikesta sydämestäni myös niihin sanoihin, joilla komission jäsen Christopher Patten osoitti kunnioitustaan kuvernööri Vasco Rocha Vieiralle. Kaikki poliittiset ryhmät hyväksyivät lopulta Euroopan kansanpuolueen ryhmän kannan, ja niin ollen pidämme tärkeänä, että tämä keskustelu käydään täällä ja nyt, onnekkaan yhteensattuman ansiosta juuri samana päivänä, jolloin vieraanamme on Kiinan parlamentin valtuuskunta.
Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission kannanotot eivät myötävaikuta ainoastaan siihen, että eräät täällä jo määritellyt etunäkökohdat voidaan niiden avulla turvata paremmin, vaan ne ovat myös omiaan korostamaan Euroopan unionin aktiivista roolia, jonka johdosta myös Kiina varmastikin pitää unionia etuoikeutettuna vuoropuhelun kävijänä rauhan edistämiseen, demokratian rakentamiseen, ihmisoikeuksien kunnioittamiseen, kehitykseen, vuoropuheluun ja maailmanlaajuiseen nykyaikaistamiseen liittyvien geostrategisten kysymysten osalta.
Portugalilaiset ovat olleet Macaossa yli neljä ja puoli vuosisataa, ja tuona aikana heidän läsnäolonsa on lähes aina ollut rauhanomaista, ja lähes aina se on myös ollut yhtä tärkeää Portugalille ja Euroopalle kuin Kiinalle. Sen tähden Euroopankin on kiinnitettävä erityistä huomiota siihen, millä tavoin tämän hyvin erikoislaatuisen alueen tulevaisuus ratkaistaan. Onkin syytä panna merkille, että Macao muodostui 1500-luvun puolivälissä eurooppalaisten ensimmäiseksi pysyväksi tukikohdaksi Kaukoidässä. Macao on malliesimerkki lähes viidensadan vuoden ajan jatkuneesta rauhanomaisesta rinnakkaiselosta ja molemminpuolisista eduista, jotka ovat toteutuneet monenlaisen diplomaattisen, kaupallisen ja kulttuurisen toiminnan kautta, ja niin muodoin se on tarjonnut väylän eurooppalaisen ja kiinalaisen sivistyksen välisiin yhteyksiin sekä Kiinan ulkomaankaupan edistämiseen ja suojelemiseen samalla kun se on tuonut hyvin merkittävällä tavalla esiin myös Euroopan edut. Kaikki tämä on vaikuttanut Macaon erityislaatuun, sen historiaan, sen pitkän ajan kuluessa kehkeytyneisiin perinteisiin ja kulttuurimuotoihin, sen eri ainesten sekoittumiseen ja rinnakkaiseloon, ja kaikki nämä tekijät myös tuovat oman ainutlaatuisen lisänsä Euroopan unionin ja Kiinan välisille uudenlaisille suhteille.
Juuri sen tähden on erittäin tarkoituksenmukaista ja poliittisesti perusteltua omaksua mahdollisimman selkeä kanta, jonka avulla voimme pukea sanoiksi ne oikeutetut odotukset ja toiveet, jotka unioniin kuuluvat kansat kohdistavat yhtäältä Macaon erityishallintoalueen tulevaisuuteen sen siirryttyä poliittisesti osaksi Kiinaa ja toisaalta Euroopan ja Kiinan sekä Macaon välisiin suhteisiin ja jotka liittyvät ennen kaikkea ihmisoikeuksien, oikeusvaltiossa vallitsevien arvojen sekä erityishallintoalueen uuden aseman ja "yksi maa, kaksi järjestelmää" -periaatteen mukaisen erityisen oikeudellisen kehyksen puolustamiseen ja edistämiseen.
Nämä näkökohdat koskevat yhtä lailla myös itsehallinnon periaatetta ja Macaon nykyistä taloudellista ja yhteiskunnallista järjestelmää sekä Euroopan ja tuon Kaukoidän alueen välisiä suhteita laajemminkin, sillä tähän kokemukseen sisältyy monenlaisia mahdollisuuksia, jotka voivat osoittautua erittäin tärkeiksi tuossa osassa maailmaa. Juuri näiden sekä monien muiden, erityisesti minun maatani koskevien näkökohtien kannalta on toivottavaa, että tämän keskustelun tuloksena syntyvät päätelmät edistävät merkittävällä tavalla esiin tuotujen tavoitteiden saavuttamista.
Toisaalta komission ilmaisema, sinänsä kiitoksen arvoinen aikomus laatia vuosittaisia raportteja Euroopan unionin ja Macaon välisistä suhteista ei kuitenkaan millään tavoin vapauta Euroopan parlamenttia sen velvollisuudesta kiinnittää myös omalta osaltaan voimakasta huomiota tähän kysymykseen seuraamalla tilanteen kehitystä säännöllisesti joulukuun 20. päivästä alkaen. Tätä tarkoitusta varten parlamentin on lisättävä tietojen vaihtoa ja tiivistettävä toimielinten välistä yhteistyötä, muodostettava erityinen yhdyskomitea keskinäistä yhteydenpitoa varten, tutkittava säännöllisesti sille esitettäviä raportteja ja keskusteltava niistä sekä yleensäkin arvioitava kaikin puolin Macaon tilanteen kehitystä Kaukoidän kansainvälisissä suhteissa tapahtuneiden muutosten ja muiden tuolla alueella orastavien muutosten kannalta, unohtamatta myöskään uusia tilanteita, jotka saattavat syntyä seurauksena Kiinan jäsenyydestä WTO:ssa sekä Kiinan ja Yhdysvaltojen välisten suhteiden kehittymisestä ja/tai laadullisesta muuttumisesta.
Arvoisa puhemies, mikäli ehdotus yhteiseksi päätöslauselmaksi, jonka luonnos täällä esitettiin ja jonka sisällön luin nopeasti läpi, otetaan myönteisesti vastaan, se voi osaltaan huomattavasti myötävaikuttaa mainitsemieni tavoitteiden saavuttamiseen.

Soares
Arvoisa puhemies, tahdon ilmaista Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän puolesta tyytyväisyytemme neuvoston puheenjohtajan julkilausuman johdosta samoin kuin niiden hyvin sydämellisten ja oivaltavien sanojen johdosta, joilla komission jäsen Chris Patten luonnehti puheenvuorossaan kuvernööri Rocha Vieiraa.
Minulla on ollut aina huhtikuun 25. päivän vallankumouksesta alkaen henkilökohtaisestikin hyvin kiinteä yhteys Macaon kysymykseen. Muistan, kuinka toimiessani ulkoasiainministerinä tapasin Kiinan ulkoasiainministerin YK:ssa tuon vallankumouksen jälkeen, ja silloinen ulkoasiainministeri ilmaisi huolenaiheensa seuraavin sanoin: "Macao ei ole meille siirtomaa, joten vaikka parhaillaan purattekin siirtomaavaltaa, älkää koskeko Macaoon, sillä sen tilanne järjestyy kyllä aikanaan."
Tilanne todella järjestyikin huomattavan yhteisymmärryksen ja Portugalin ja Kiinan välisen perinteisen ystävyyden hengessä. Portugalin ja Kiinan antama yhteinen julkilausuma - johon komission jäsen Patten täällä viittasi - on hyvä julkilausuma, ja se sisältää kaikki suuret suuntaviivat, joiden on määrä näyttää tietä Macaon kehitykselle 50 seuraavan vuoden aikana erityishallintoalueena, jolla kiinalaisuudestaan huolimatta on aivan oma erityislaatunsa, sillä Macaossa tullaan edelleen noudattamaan portugalilaisten luomaa lainsäädäntöä.
Kuten täällä on jo todettu, Macao on aina ollut eri kulttuurien, sivilisaatioiden ja uskontojen välinen tienristeys ja kohtauspaikka, ja se on aina ollut alue, jolla mitä erilaisimmat etniset ryhmät ovat eläneet rinnakkain rauhanomaisesti ja ystävällismielisesti. On tärkeää, että tämä tilanne jatkuu myös tulevaisuudessa. Tätä taustaa vasten Euroopan unionin, erityisesti komission ja Euroopan parlamentin rooli on erittäin keskeinen, sillä aivan kuten täällä on jo korostettu, Euroopan unioni ja Macao ovat solmineet keskenään monenlaisia sopimuksia. On hyvä, että Euroopan parlamentti ja muut Euroopan toimielimet voivat 50 seuraavan vuoden aikana seurata Macaon kehitystä, joka tulee uskoakseni olemaan suotuisaa. Minulla on myös kunnia olla mukana seuraamassa vallanvaihtoa Macaossa 20. päivänä. Olen vakuuttunut siitä, että tuo seremonia tulee olemaan esimerkillinen, ja minun on myös sanottava, että Portugalista saapuneena parlamentin jäsenenä iloitsen suuresti siitä, että nyt, vuosituhannen ollessa lopuillaan, Portugalin siirtomaavalta vihdoin päättyy.
Portugali, joka oli ensimmäinen eurooppalainen siirtomaavalta, tulee myös olemaan viimeinen eurooppalainen siirtomaavalta, ja voimme sanoa, että se saattaa tuon kauden päätökseen "kultaisella avaimella", sillä ensinnäkin vallan siirtyminen Macaossa Kiinan kansantasavallalle tapahtuu rauhanomaisesti ja ystävällismielisesti, ja toiseksi Timor saavuttaa vihdoin onnellisesti itsenäisyytensä. Nuo molemmat tapahtumat kuuluivat sen demokraattisen vallankumouksen päämääriin, joka vuonna 1974 muutti minun maatani. Portugali on nykyään hyvin toisenlainen maa kuin ennen; se on vapaa ja sopuisa maa, jossa kunnioitetaan kaikkia ihmisoikeuksia ja jonka suurimpana tavoitteena on rauhan säilyttäminen. Ja juuri rauhan ja ihmisoikeuksien kunnioittamisen hengessä me yksinkertaisesti luovutamme Macaon hallinnon Kiinalle, jolle se kuuluu, siinä toivossa, että Kiina puolestaan kunnioittaa niitä sitoumuksia, jotka on kirjattu Portugalin ja Kiinan antamaan yhteiseen julkilausumaan.
Kiitän niistä sanoista, joilla täällä on luonnehdittu Macaon kuvernööriä, joka minulla muuten oli kunnia nimittää virkaansa toimiessani tasavallan presidenttinä, ja voin todeta, että kuvernööri Rocha Vieira on todella ollut kunniaksi Portugalille ja että hänen ansiostaan Portugali voi vetäytyä Macaosta pää pystyssä ja puhtaalla omallatunnolla.

Puhemies
 Kiitos, arvoisa presidentti Soares, tulette varmasti edustamaan Euroopan parlamenttia moitteettomasti Macaossa, vaikka teille portugalilaisena asia onkin kipeä.

Watson
Arvoisa puhemies, suhtaudun myönteisesti komission tiedonantoon ja tämänpäiväisiin julkilausumiin. Macao tarjoaa mahdollisuuden kauppaan, vuoropuheluun ja sitoumuksiin, jotka ovat ainoa keino tuoda vapautta ja demokratiaa Kiinan kansantasavallan kommunistidiktatuuriin. Suhtaudun myönteisesti myös komission jäsen Pattenin kunnioitettavaan henkilökohtaiseen sitoutumiseen ja saavutuksiin tällä alalla. Kuitenkin se, että unioni puhuu Euroopan ja Macaon yhteisestä oikeusjärjestelmästä, hipoo uskottavuuden rajoja. Yksityinen kauppakiista, jossa oli kyse myös Manner-Kiinan poliittisten johtajien taloudellisesta edusta, johti äskettäin siihen, että viaton australialais-kiinalainen liikemies James Pang siepattiin Macaossa ja hänet tuomittiin Manner-Kiinassa seitsemän vuoden vankeuteen tekaistuin syyttein. Koska Kiina on kieltäytynyt hyväksymästä korkeimman valitustuomioistuimen perustamista, Macaon oikeuslaitos ei edes näytä riippumattomalta niin kuin Hongkongin oikeuslaitos.
Tämänpäiväiset Hongkongista kantautuneet uutiset eivät lupaa hyvää. Korkein valitustuomioistuin on kumonnut alemman tuomioistuimen tuomion ja tuominnut kaksi nuorta miestä lipun turmelemisesta rauhanomaisessa mielenosoituksessa siitä huolimatta, että kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia koskeva kansainvälinen yleissopimus on sisällytetty alueen lainsäädäntöön. Se osoittaa, miten nopeasti Hongkongissa murennetaan vapautta koskevia oletettuja takeita.
Puhukaamme edelleen Kiinalle Macaosta ja muista kysymyksistä, mutta älkäämme pettäkö itseämme kuvittelemalla, että se joululahja, jonka annamme Macaolle ensi viikolla, turvaa sen kansan vapaudet.
Komissio puhuu tiedonannossaan "kulttuurin ja sivilisaation osalta kiinteästä suhteesta". Toivon, että neuvosto ja komissio vakuuttavat meille, että ne eivät epäröi tuoda julki Euroopan suuttumusta jatkuvista ihmisoikeuksien ja vapauksien loukkauksista, jotka ovat meille merkittävä uhka ensi vuosisadalla.

Nogueira Román
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, sen jälkeen kun Hongkong siirtyi komission jäsen Pattenin ihailtavasti johtamassa vallanvaihdossa Isolta-Britannialta Kiinalle, myös Macaon luovuttaminen Kiinan kansantasavallalle tuon maan ja Portugalin välisen sopimuksen nojalla merkitsee väistämätöntä ja välttämätöntä tapahtumaa, josta on syytä iloita. Mutta aivan kuten nyt esitetyssä päätöslauselmassa todetaan, tapahtuman välttämättömyys ei saa merkitä sitä, että Euroopan unioni kääntäisi selkänsä tuon historiaamme ja jopa kulttuuriimme niin kiinteästi liittyvän alueen tulevaisuudelle.
Macao on yhä jäljellä oleva todiste portugalilaisten ja myös espanjalaisten ja eurooppalaisten suuresta seikkailusta, joka johti meidät solmimaan inhimillisiä ja kaupallisia yhteyksiä kaikkiin maanosiin. Tulevaisuudessa Macao voi ja sen täytyy toimia ovena ja ikkunana demokratiaan, jotta voisimme ylläpitää sen kautta uudenlaisia suhteita mahtavaan Kiinaan molempien osapuolten ja samalla koko ihmiskunnan hyödyksi. Sen tähden haluan yhtyä erityisesti oman ryhmäni, Vihreät/Euroopan vapaa allianssi -ryhmän puolesta tähän päätöslauselmaan sekä korostaa. että on välttämätöntä turvata Macaon itsehallinto ja lujittaa sen kansalaisyhteiskuntaa ja demokratiaa, johon kuuluu täysi poliittinen yhdistymisvapaus. Yhtä lailla on välttämätöntä pitää unioni avoimena alueen asukkaille ja tiivistää kauppasuhteitamme sen välityksellä.
Hyvät kollegat, olemme saaneet tänään vieraaksemme presidentti Xanana Gusmãon, ja haluankin käyttää hyväkseni tätä puheenvuoroa myös tuodakseni julki näkemykseni, jonka Timorin kiireelliset tarpeet ja yhteinen identiteettimme velvoittavat Euroopan unionin solmimaan erityisen siteen Timoriin sen taloudellisen ja sosiaalisen kehityksen sekä itsenäisyyden takaamiseksi.

Figueiredo
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, olemme tyytyväisiä siihen tapaan, jolla valmistelut Macaon siirtämiseksi Kiinan kansantasavallan hallintaan 20. joulukuuta ovat edenneet.
Toivomme, että kukaan ei enää epäile niin Portugalin kuin Kiinankin osoittamaa yhteisymmärryksen ja poliittisen tahdon henkeä ja ettei kukaan myöskään enää suhtaudu ristiriitaisin tuntein Macaon erityishallintoalueen tulevan kehityksen näkymiin.
Meidän mielestämme on olemassa kaikki edellytykset sille, että Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden sekä Kiinan kansantasavallan väliset taloudelliset ja sivistykselliset suhteet kehittyvät erityisesti Macaon välityksellä yhteistyön ja yhteisen edun hengessä. Vaikka käsityksemme poikkeavatkin eräissä kodin päätöslauselmaan sisältyvistä näkemyksistä, kannatamme päätöslauselmaa ja osoitamme siten lujan tahtomme olla mukana kehittämässä noita ystävällismielisiä suhteita tällä historiallisella hetkellä, joka on meille suuren ilon aihe.

Ribeiro E Castro
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, nyt, neljä päivää ennen Macaon vallansiirtoa, tällä päätöslauselmalla, johon osaltamme yhdyimme, on suuri arvo luottamuksen osoituksena ja tulevaisuuden takeena. Se sattuu merkillisten yhteensattumien vuoksi samaan aikaan kuin kaksi muuta tilaisuutta, jotka ovat näinä päivinä meneillään täällä Strasbourgissa. Ensinnäkin olemme saaneet vieraaksemme Timorista saapuneen Xanana Gusmãon. Vaikka olot ovat siellä kovin toisenlaiset, tuskalliset ja hyvin vaikeat, silti Timorilla on kauempana idässä yhtymäkohtia Macaoon: sekin merkitsee lupausta ihmisoikeuksien, vapauden ja oikeusvaltion edistymisestä, sekin merkitsee toivon valoa, joka yhtä lailla liittyy eurooppalaiseen kulttuuriin portugalilaisen kulttuurin ja portugalilaisen kokemuksen välityksellä.
Toinen yhteensattuma: parhaillaan on meneillään Kiinan kansantasavallan ja Euroopan parlamenttien välinen kokous, jonka ansiosta voimme välittää suoraan Kiinan valtuuskuntaan kuuluville virkaveljillemme Macaoon ja sen tulevaisuuteen kohdistuvat lämpimät tunteemme ja voimakkaat odotuksemme.
Portugali on ylpeä Macaossa toteuttamastaan ponnistuksesta ja niistä arvokkaista jäljistä, joita vuosisatoja kestänyt rinnakkaiselo on siellä saanut aikaan. Kestävimmistä merkeistä on syytä nostaa erityisesti esiin tällä vallansiirron hetkellä Macaon ehdoton omaleimaisuus, eri kansojen ja kulttuurien välinen suvaitsevaisuus ja uskonnonvapaus, jotka tuo likeinen kanssakäyminen on tuonut mukanaan, sekä oikeudellinen kulttuuri, joka on rakentunut oikeusvaltion ja ihmisoikeuksia koskevien periaatteiden ja arvojen pohjalle.
Keskeisenä tekijänä tuossa Kiinan ja Portugalin välisessä rauhanomaisessa ja vuoropuhelun sävyttämässä prosessissa oli Kiinan antama lupaus hyväksyä Macaon erityslaatu. Samalla tavoin Kiina on myös antanut juhlallisia takeita tuon erityislaadun varjelemisesta ja kunnioittamisesta sopimukseen kirjatun itsehallinnon puitteissa. Kiinan kannalta tämä on osoitus sen noudattamasta politiikasta, joka tunnetaan nimellä "yksi maa, kaksi järjestelmää". Meille se taas merkitsee suoraa ilmausta Macaon kansalaisten luovuttamattomista ja peruuttamattomista oikeuksista.
Olen tyytyväinen siitä, että yhteinen päätöslauselma sekä puheenjohtajamaan, neuvoston ja komission ilmaisemat kannat ovat hyvin lähellä toisiaan. Tuo yksimielisyys on hyvin myönteinen ja lupaava merkki, josta Macaon kansalaiset ovat kiitollisia ja jota myös me portugalilaiset, jotka yhä puhumme heidän puolestaan, suuresti arvostamme. Euroopan osoittama laaja kiinnostus on paras käytännön lisätae, jonka voimme antaa, sillä juuri sen kautta voimme omalta osaltamme parhaiten varmistaa, että Macaon erityislaatua suojellaan tulevaisuudessakin, ja osoittaa pitävämme sitä edelleenkin erikoistapauksena, joka ei saa hukkua yleiseen massaan.

Speroni
Arvoisa puhemies, Macaon asukkaat vaihtavat isäntää kuten antiikin Rooman orjat tai Amerikan plantaasien afrikkalaiset tai pikemminkin kuten maaorjat, ilman he ovat voineet ilmaista kantansa. Jälleen kerran kansojen itsemääräämisoikeutta poljetaan, aivan kuten sitä poljetaan Tsetseniassa. Olen kuullut ja se harmittaa minua puheenjohtaja Soaresin ja muidenkin rinnastavan Itä-Timorin Macaoon. Tämä rinnastus on täysin aiheeton: Itä-Timor itsenäistyy, Macao siirtyy kommunistien diktatuuriin.

Gollnisch
Arvoisa puhemies, suuri poissaolija vuonna 1987 Portugalin ja Kiinan välillä tehdystä sopimuksesta, suuri poissaolija valmisteltaessa hallinnon siirtoa on todellakin, kuten edellinen puhuja totesi, Macaon kansa. Macaon kansan mielipidettä ei ole kuultu, ja mistä se johtuu?
Komission jäsen Patten, Portugalin läsnäolo Macaossa ei johdu 1800-luvulla heikentyneen Kiinan kanssa pakolla tai pakon uhalla tehdystä epäoikeudenmukaisesta sopimuksesta. Portugalin läsnäolo Macaossa johtuu asianmukaisesti ja laillisesti tehdystä sopimuksesta. 442 vuotta yhtämittaisesti jatkunut rauhanomainen läsnäolo on luonut tietysti taloudellisia mutta myös kulttuurisia, uskonnollisia, sukulaisuus- ja poliittisia siteitä. Portugalin vaikeimpinakin aikoina Macaon väestö on pysynyt sille uskollisena, ja tämän uskollisuuden ansiosta sen neuvostoa ryhdyttiin kutsumaan nimellä Leal Senat, uskollinen senaatti.
Nämä siteet te valmistaudutte nyt katkaisemaan. Älkäämme ainakaan tänään antako turhia lupauksia, jäsen Soares. Te jätätte Macaon 440 000 asukasta kommunismin armoille, ilman että he olisivat voineet ilmaista vapaasti tahtonsa. Macao ja Timor kuuluivat samaan hiippakuntaan. On ristiriitaista, että samaan aikaan, kun Timorin kansa saavuttaa itsenäisyyden, Macaon kansa joutuu takaisin orjuuteen. Kuten ranskalainen sadunkertoja on asian ilmaissut: "Sen mukaan, oletteko vahva" - kuten kommunistinen Kiina "vai heikko" kuten nykyinen Indonesia ", tuomioistuimen tuomiot saavat teidän kalpenemaan tai synkistymään."
Puhutte hallinnon palauttamisesta Kiinalle: palauttamisesta puhutaan kuitenkin vain silloin, kun jotakin on laittomasti riistetty. Puhutte paikallisesta väestöstä: mitä takeita teillä on sen oikeuksista ja esimerkiksi Rooman yhdistämien katolilaisten uskonnonvapaudesta, jota kommunistinen hallinto ei tunnusta? Puhutte Euroopan läsnäolon jatkamisesta Macaossa. Pelkään pahoin, että tämä läsnäolo muistuttaa sitä kaupunkikuvaa hallitsevaa tuomiokirkkoa, josta ei ole enää jäljellä muuta kuin julkisivu: muisto, haavekuva, kulissi, joka kätkee lännen hylkäämisen, tyhjinä ammottavat aukot, joista pääsi ennen harmoniseen tilaan mutta joista kulkee nyt vain tuuli.

Hassi
. Arvoisa puhemies, minulla ei ole muuta lisättävää kuin että totean sen, että Suomen valtuuskuntaa johtaa ja EU:n puheenjohtajavaltiota edustaa tässä vallansiirtoseremoniassa Suomen presidentti Ahtisaari. Olen iloinen siitä, että myös Euroopan parlamentin edustus on hyvin arvovaltainen, kun Portugalin entinen presidentti edustaa Euroopan parlamenttia. Neuvosto yhtyy täällä esitettyihin toivomuksiin siitä, että vallansiirrosta tulee rauhanomainen ja kaunis.

Patten
. (EN) Haluaisin aivan ensiksi, kuten varmastikin koko parlamentti, antaa tunnustusta paitsi siitä roolista, joka arvoisalla jäsen Soaresilla on ollut demokratian, säädyllisyyden ja ihmisoikeuksien palauttamisessa yhteen Euroopan suurimmista maista, myös siitä historiallisesta roolista, joka hänellä on ollut suurvalta-ajan päättymisessä ja vieläpä suurvalta-ajan päättymisessä mahdollisimman säädyllisesti, ei vähiten Macaossa.
On totta, kuten viimeinen puhuja Gollnisch huomautti, että Macao edustaa vapaata yhteiskuntaa: vapaata kaupunkia Kiinan laidalla, Aasian laidalla, kuten parlamentin jäsen Graça Moura keskustelumme alussa huomautti; ainutlaatuista yhtymäkohtaa idän ja lännen välillä aina 1500-luvulta alkaen. Luotan ja uskon niin paljon Macaon ja Hongkongin edustamiin arvoihin, että uskon, että nuo arvot säilyvät ja kukoistavat alueen hallintomuodosta riippumatta, eivätkä vähiten siksi, että ne ovat juurtuneet ihmisten sydämiin.
Parlamentin jäsen Gollnisch sanoi olevansa huolissaan uskonrauhan tulevaisuudesta Macaossa. No, jos otan esimerkiksi Hongkongin, luulen, ettei parlamentin jäsen Gollnischin juuri kannata olla huolissaan. Osallistun ensi sunnuntaiaamuna messuun Hongkongin katedraalissa seurakuntaan kuuluvien ystävieni kanssa, kuten minulla oli kuvernöörinä ollessani tapana tehdä. Hongkongissa ei ole ollut merkkejä mistään muusta kuin kristillisten kirkkojen jatkuvasta vireydestä. Olen varma, että niin tulee tapahtumaan Macaossakin.
Meidän täytyy kuitenkin olla huolissamme oikeusvaltion säilymisestä, kansalaisvapauksien säilymisestä, ihmisoikeuksien säilymisestä, kuten parlamentin jäsen Watson huomautti hyödyllisessä tarkennuksessaan. Sellaiset kysymykset kuin James Pangin tapaus huolestuttivat kyllä kansainvälistä yhteisöä. Kansainvälinen yhteisö oli huolissaan Hongkongin korkeimman valitustuomioistuimen aiemmasta päätöksestä, tai pikemminkin siitä, että Pekingin parlamentti kumosi tuon päätöksen. Haluamme ottaa kantaa, kun alueella ryhdytään toimiin, jotka uhkaavat mielestämme oikeusvaltion jatkumista; emmekä pitäisi kiinni Macaon ja Hongkongin ihmisille antamistamme lupauksista emmekä omista arvoistamme, ellemme ottaisi kantaa silloin, kun nuo arvot ovat mielestämme uhattuina.
Kiinan järkevät johtajat ymmärtävät sen, että Macaon palauttaminen, kuten myös Hongkongin palauttaminen, ei merkinnyt vain sitä, että Manner-Kiinalle palautettiin erittäin rikas ja vauras esine, vaan se edusti paljon muutakin. Sekä Hongkong että Macao ovat suuria kansainvälisiä suurkaupunkeja; niillä voi olla erittäin merkittävä tehtävä Kiinan jatkuvassa kehittämisessä ja avautumisessa muuhun maailmaan; toivotamme Macaolle siinä tehtävässä aina kaikkea hyvää sinä jännittävänä ajanjaksona, joka sillä varmasti on edessään.
Haluaisin päättää, niin kuin päätin aiemman puheenvuoroni, viittaamalla nykyisen kuvernöörin mittaviin ansioihin. Haluaisin sanoa, että olen varma, että parlamentti toivottaa kaikkea hyvää häntä seuraavalle korkeimmalle virkamiehelle, jolla on edessään vaikea tehtävä, mutta olen varma, että hän hoitaa sen parhaan kykynsä mukaan.

Puhemies
 Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen Patten!
Ilmoitan teille, että olen vastaanottanut työjärjestyksen 37 artiklan 2 kohdan mukaisesti kuusi päätöslauselmaesitystä.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan torstaina klo 10.00.

Pekingin toimintasuunnitelma
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu Euroopan unionin jatkotoimia Pekingin toimintasuunnitelmalle koskevista Theorinin laatimista naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunnan suullisista kysymyksistä
(B5-0035/99) ja
(B5-0037/99)
komissiolle ja neuvostolle.

Theorin
Kaikki Euroopan unionin jäsenvaltiot hyväksyivät Pekingin toimintasuunnitelman. Sitouduimme 12 alueeseen. Ne kaikki ovat välttämättömiä, jotta naisilla olisi täydet ihmisoikeudet. Viisi vuotta tuon jälkeen on aika arvioida niitä.
Ensimmäinen alue on köyhyys. Sitouduimme ottamaan käyttöön makrotaloudellisia politiikkoja köyhyydessä elävien naisten tarpeisiin ja varmistamaan, että naiset pääsevät tasavertaisesti käyttämään taloudellisia resursseja. Yksinhuoltajaäidit ja ikääntyneet naiset ovat kuitenkin edelleen köyhyyden pääasiallisia uhreja.
Toinen alue on koulutus. Lupasimme varmistaa, että naisilla on tasavertainen pääsy tieteeseen ja teknologiaan sekä elinikäiseen oppimiseen. Valitettavasti naisten ja miesten koulutus noudattaa edelleen stereotyyppistä kaavaa.
Kolmas alue on terveys. Sovimme naisten terveyteen myönnettävien resurssien lisäämisestä. Kuitenkin keski-ikäisillä ja ikääntyneillä naisilla on edelleen enemmän terveysongelmia kuin miehillä. Äitien ja lasten kuolleisuus on edelleen liian suuri.
Neljäs alue on väkivalta. Lupasimme saada sukupuoleen perustuvan väkivallan loppumaan, mutta naisiin kohdistuva väkivalta on edelleen suurimpana yksittäisenä syynä Euroopan naisten saamiin vammoihin. Noin 15-25 prosenttia naisista pahoinpidellään raskauden aikana ja seksiin liittyvä salakauppa on lisääntymässä, kun taas vain 2-3 prosenttia raiskaukseen syyllistyvistä miehistä joutuu vankilaan.
Viides alue on aseellinen selkkaus. Lupasimme lisätä naisten osallistumista konfliktien ratkaisemiseen ja suojella aseellisten selkkausten keskellä eläviä naisia, mutta naiset ovat edelleen ylivoimaisena enemmistönä aseellisten selkkausten uhrien joukossa, eikä heitä näy rauhanneuvotteluissa eikä rauhaan siirtymistä koskevissa aloitteissa.
Kuudes alue on naiset ja talous. Sitouduimme edistämään naisten pääsyä työpaikkoihin ja taloudellisten resurssien hallintaan. Naisia ei edelleenkään juuri näy tai he ovat huonosti edustettuina taloutta koskevassa päätöksenteossa. Naiset ansaitsevat keskimäärin 75 prosenttia miesten tuntipalkasta, ja heidän työllisyysasteensa on noin 20 prosenttia alhaisempi.
Seitsemäs alue on päätöksenteko. Lupasimme varmistaa, että naisilla on tasavertainen pääsy valtarakenteisiin ja päätöksentekoon ja että he voivat osallistua niihin täysimääräisesti, mutta virallisen ja tosiasiallisen tasa-arvon välinen kuilu on suurimmillaan juuri päätöksenteon alueella.
Kahdeksas alue ovat institutionaaliset mekanismit naisten aseman edistämiseksi. Sovimme, että tasa-arvo valtavirtaistetaan lainsäädäntöön, valtionpolitiikkoihin ja ohjelmiin. Valitettavasti poliittista tahtoa ei ole ollut. Tasa-arvon valtavirtaistaminen ja sukupuolivaikutusten arviointi eivät ole lähelläkään toteutumista.
Naisten ihmisoikeudet ovat yhdeksäs alue. Lupasimme panna täysimääräisesti täytäntöön kaikkinaisen naisten syrjinnän poistamista koskevan yleissopimuksen. Sitä periaatetta, että ihmisoikeudet koskevat yhtä lailla naisia ja miehiä, ei vieläkään tunnusteta riittävästi.
Kymmenes alue on tiedotusvälineet. Sitouduimme edistämään sitä, etteivät tiedotusvälineet kuvaisi naisia stereotyyppisesti, mutta koska miehet hallitsevat ylivoimaisesti tiedotusvälineitä, tiedotusvälineet kuvaavat naisia edelleen kielteisellä ja alentavalla tavalla.
Yhdestoista alue on ympäristö. Euroopan unionin jäsenvaltiot sitoutuivat ottamaan naiset aktiivisesti mukaan ympäristöä koskevaan päätöksentekoon. Naisten kokemusta ja taitoja ei silti edelleenkään hyödynnetä riittävästi ympäristöpoliittisissa toimissa.
Kahdestoista ja viimeinen alue ovat tyttölapset. Lupasimme poistaa kaikkinaisen tyttölasten syrjinnän, mutta tilastot osoittavat, että tyttölapsia syrjitään heidän elämänsä alkuvaiheista ja lapsuudesta aina aikuisikään asti.
Tämä on masentava tulos viisi vuotta Pekingin jälkeen ja sen 25 vuotta jatkuneen työn jälkeen, kun Yhdistyneet Kansakunnat on ollut vastuussa naisten oikeuksien edistämisestä kansallisella, alueellisella ja kansainvälisellä tasolla. Ensi vuoden kesäkuussa pidettävän YK:n "Peking + 5" -erityisistunnon on korkea aika ryhtyä konkreettisiin toimiin, jotta Pekingin periaateohjelma pantaisiin täytäntöön. Toimenpidekeskeinen suunnitelma on välttämätön Pekingin tavoitteiden edistämiseksi, niin että kaikki hallitukset panisivat täytäntöön tasa-arvoa koskevia strategioita näillä 12 keskeisellä alueella.
Euroopan unionilla täytyy olla todella aktiivinen rooli. Euroopan tasolla tehtävässä valmistelutyössä on jo edetty pitkälle. Euroopan unionin työtä täytyy nopeuttaa, jotta sillä olisi todellista vaikutusta, ennen kuin kannoista sovitaan kansainvälisellä tasolla. Kysymmekin seuraavaa: miten komissio ja neuvosto varmistavat sen, että parlamentista tulee todellinen kumppani sekä valmistelutyössä, joka koskee Euroopan unionin panosta "Peking + 5" -istuntoon, että New Yorkin kokoukseen lähetettävässä Euroopan unionin virallisessa valtuuskunnassa?

Hassi
. (SV) Arvoisa puhemies, luulimme, että arvoisa parlamentin jäsen Theorin esittäisi kysymyksensä ruotsiksi, ja olimme sen vuoksi valmistelleet vastauksemme ruotsiksi. Kiitos kuitenkin, että otitte esiin tämän tärkeän kysymyksen.
Kuten parlamentin jäsen Theorin varmasti tietää, Euroopan unionin valmisteleva konferenssi, joka oli tarkoitus pitää Euroopan komission puitteissa tämän vuoden joulukuussa, pidetäänkin ensi vuoden helmikuussa. Tarkoituksena on, että jopa hakijavaltiot, kansalaisjärjestöt ja tietenkin myös parlamentin jäsenet, jotka on jo kutsuttu pitämään esitelmiä ja toimimaan neuvottelijoina, osallistuisivat tähän konferenssiin. Koska siinä käsitellään komission toimintaa, lisätiedon saamiseksi on tarkoituksenmukaista kääntyä komission puoleen. Keskittyäkseen viimeaikaiseen neuvostossa tapahtuneeseen kehitykseen puheenjohtajavaltio Suomi on laatinut kyselylomakkeen, joka on tarkoitettu kaikille jäsenvaltioille ja kaikille Euroopan toimielimille, ja siinä käsitellään aihetta "Naiset päätöksentekoprosessissa". Saamiensa vastausten perusteella puheenjohtajavaltio Suomi on voinut laatia kertomuksen, joka sisältää yhdeksän mittaria sekä suosituksia. Tästä kertomuksesta keskusteltiin neuvostossa - työllisyys- ja sosiaaliasioiden - tämän vuoden lokakuun 22. päivä.
Samanaikaisesti puheenjohtajavaltion laatimaan edellä mainittuun kertomukseen liittyvien keskustelujen kanssa neuvosto on hyväksynyt useita johtopäätöksiä, joissa otetaan huomioon puheenjohtajavaltio Suomen kertomus. Kertomukseen sisältyy Pekingin toimintasuunnitelman seuraavaa seurantaa varten ehdotetut yhdeksän mittaria, ja siinä muistutetaan myös jäsenvaltioiden velvoitteista, joiden mukaan naisilla ja miehillä on oltava yhtäläinen oikeus osallistua kaikkeen vallan harjoittamiseen ja päätöksentekoon Pekingin toimintasuunnitelman mukaisesti. Jäsenvaltioita kehotetaan ryhtymään tarvittaviin toimiin. Neuvosto seuraa sitä paitsi kiinnostuneena parlamentissa käytäviä keskusteluja, erityisesti niitä, joita käydään naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunnassa, jonka puheenjohtajana arvoisa parlamentin jäsen toimii.
Henkilökohtainen kommenttini on, että olen samaa mieltä parlamentin jäsen Theorinin kanssa siitä, että naisiin kohdistuva väkivalta on suurin yksittäinen naisten oikeuksiin kohdistuva rikos. New Yorkissa pidettävän konferenssin osalta on huomautettava, että kyse on hallitustenvälisestä konferenssista ja että sen vuoksi Euroopan unionia ei edusta siellä mikään virallinen valtuuskunta, vaan edustamassa on jäsenvaltioiden valtuuskuntia. Komissiolla on lisäksi tarkkailijan asema.

Diamantopoulou
Arvoisa puhemies, vastaukseni jakaantuu kahteen osaan: ensimmäisessä osassa puhun siitä, mitä on tapahtunut Pekingin konferenssista tähän päivään ja kuinka komissio on tukenut toimia, joista päätettiin yhteisessä foorumissa, toisessa osassa käsittelen parlamentin roolia Yhdistyneiden Kansakuntien konferenssissa kesällä 2000.
Olen samaa mieltä Theorinin kanssa siitä, että maailmalla tilanne on monin paikoin naisten kannalta erittäin vakava ja muuttumassa entistä kriittisemmäksi. Valitettavasti globalisaatio, kasvu, teknologiat, pääomien, tuotteiden ja ennen kaikkea ihmisten vapaa liikkuvuus toimivat monesti kolmannen maailman naisten ja lasten kannalta kielteisesti eivätkä myönteisesti.
Mainitsen joitakin toimia, joihin komissio on ryhtynyt, ja korostan olevani sitä mieltä, että sekä komissiolla että jäsenvaltioilla on vielä paljon tehtävää ja varmastikin Pekingin konferenssin valmisteluissa sekä sen jälkeen naisia koskevassa viidennessä toimintasuunnitelmassa vaaditaan erityispolitiikkaa näiden asioiden tueksi. Kuten tiedetään, vuonna 1995 rinnakkain Pekingin konferenssin kanssa laadittiin komission tiedonanto, jossa hyväksyttiin se, että kaikkiin kehityspolitiikkoihin liitetään osaksi politiikkoja, jotka koskevat sukupuolikysymysten ratkaisemista.
Vuonna 1995 syntyi päätöslauselma näiden politiikkojen liittämisestä osaksi kaikkia politiikkoja ja silloin kirjattiin suuntaviivat, jotka komission osastojen pitää ottaa huomioon. Talousarvioon tuli kohta, joka koskee tiedostamista ja tukea toimille, jotka koskevat kehitysmaiden naisia. Syntyi sopimus indikaattoreiden luomisesta ja huhtikuussa vuonna 1999 annettiin ensimmäinen tiedonanto tuloksista, joita on saatu näillä indikaattoreilla, jotka ottavat huomioon naisen aseman sekä talouden, politiikan että yhteiskunnan alueilla suhteessa hyväksyttyihin kehittämisohjelmiin, ja vuonna 2000 saadaan ensimmäinen joka toinen vuosi annettava raportti, jossa arvioidaan näiden ohjelmien tuloksia. Toistan vielä, että Pekingin konferenssin jälkeen on todellakin ryhdytty joihinkin toimiin, mutta niihin on saatava vauhtia, ja on mentävä eteenpäin paljon konkreettisimmin toimin. Mitä tulee Euroopan parlamentin osallistumiseen, meidän pitää tunnustaa, että Euroopan parlamentti on toiminut jo vuosia veturina paitsi Euroopan ja maailman yleisen mielipiteen herättelijänä, myös päätöskysymyksissä, se on siis vaikuttanut neuvoston ja komission päätöksiin. Euroopan parlamentilla on siis erittäin tärkeä rooli ja suuri vaikutusvalta tässä menettelyssä kesäkuuhun asti. Kuten tiedätte, on olemassa joka alustavien valmistelujen parissa työskentelevä komitea, johon myös Euroopan parlamentti osallistuu. Jäsenvaltiot osallistuvat organisointiin YK:ssa. Niin kuin myös neuvoston puheenjohtaja korosti, me osallistumme tarkkailijoiden ominaisuudessa. Pekingistä on aikaisempia kokemuksia, mutta se ei estä jatkuvaa ja merkittävää yhteistyötä koko tänä aikana, jotta 15 jäsenvaltiota voisi muodostaa yhteisiä kantoja, mikä olisi erittäin tärkeää ajamiemme asioiden ja vaikutusvaltamme kannalta kesäkuussa.

Puhemies
Arvoisa komission jäsen, meidän täytyy hieman valmistella salia juhlaistuntoa varten, mikä tarkoittaa, että jatkamme nyt keskustelua ja keskeytämme sen Grönerin puheenvuoron jälkeen.

Avilés Perea
Arvoisa puhemies, Yhdistyneiden Kansakuntien vuonna 1995 Pekingissä järjestämässä neljännessä naisten maailmankonferenssissa 189 valtion edustajat hyväksyivät toimintasuunnitelman ja julistuksen, joiden nojalla konferenssiin osallistuneet hallitukset sitoutuivat parantamaan naisten asemaa.
Kun tarkastelemme tuloksia lähes viiden vuoden jälkeen kesäkuussa New Yorkissa pidettävää kokousta silmällä pitäen, on kysyttävä: millaista edistystä olemme saaneet aikaan? Mikä on parantunut ja millä tavoin tilanne on huonontunut entisestään?
Monet aseelliset konfliktit, naisiin kohdistuva väkivalta ja usein myös äärimmäinen köyhyys ovat tätä päivää. Olemme kokeneet Euroopan unionin rajalla sotia, joita on käyty Bosniassa ja Kosovossa, joissa tilanne ei ole vielä palautunut täysin tyydyttävälle tasolle. Konflikteja on parhaillaan käynnissä Tsetseniassa, muissa osissa Kaukasusta, Afganistanissa, erityisesti Panjshirin laaksossa, Afrikassa ja muilla alueilla. Algeria on elänyt väkivallan ja terrorin keskellä, eikä sellaista ratkaisua ole onnistuttu löytämään, joka auttaisi palauttamaan elämän entisiin uomiinsa ja joka mahdollistaisi kehityksen jatkumisen kaikilla elämän alueilla.
Monissa maailmankolkissa naiset ovat väkivallan ja sellaisten ikivanhojen tapojen uhreja, joissa heidän omanarvontuntoaan ja ihmisoikeuksiaan ei oteta huomioon. Naisilta kielletään osallistuminen työelämään ja jopa terveydenhoitopalvelujen käyttö.
Ihmiskauppa koskee erityisellä tavalla naisia, jotka joutuvat järjestäytyneiden rikollisjärjestöjen ja prostituution uhriksi. Erityisesti tämä koskee nuoria naisia, ja valitettavasti tätä ei tapahdu ainoastaan vähiten kehittyneissä maissa, vaan myös korkean elintason maissa.
Naiset kuitenkin nousevat vastarintaan. He nousevat yhä voimakkaampaan vastarintaan ja kapinoivat sellaisia oloja vastaan, jotka halventavat heitä ja johtavat heidän syrjäytymiseensä. He haluavat osallistua työelämään, poliittiseen elämään, lastensa kasvattamiseen ja nuorten naisten kouluttamiseen. On säädetty useita lakeja, jotka suojelevat naisia ja antavat heille mahdollisuuden taistella eriarvoisuutta vastaan. Ne antavat naisille mahdollisuuden osallistua myös poliittiseen toimintaan. Naiset nousevat vastarintaan: he hyödyntävät niitä lakeja, jotka ovat heidän puolellaan, he muodostavat osuuskuntia ja pääsevät mukaan kehitysprosessiin, joka auttaa heitä parantamaan elintasoaan. He haluavat osallistua yhä enemmän teknologian uusien saavutusten kehittämiseen; he ovat huomanneet, että heidän kannattaa järjestäytyä ja perustaa yhdistyksiä asuinpaikallaan, työpaikallaan tai maakunnassaan. He osaavat taistella yhä paremmin entisiä ongelmia vastaan ja parantaa elämänsä laatua.
Saavutetusta edistyksestä huolimatta on edelleenkin tehtävä työtä sen hyväksi, että mahdollisimman moni nainen voisi elää parempaa ja oikeudenmukaisempaa elämää. New Yorkissa pidettävä Pekingin konferenssin seurantakokous on hyvä tilaisuus jatkaa työtä samaan suuntaan. Tämän vuoksi pyydän myös parlamentilta aktiivisempaa osallistumista ja yhteisön toimielinten tukea, jotta voisimme vaikuttaa kokouksessa asioihin tehokkaasti.

Gröner
Arvoisa puhemies, Euroopan parlamentti on ollut ja on edelleenkin Pekingin toimintasuunnitelman toteuttamisen liikkeellepaneva voima, mitä komission edustajakin äsken sanoi arvostavansa. Olemme pitäneet yhtäläisiä mahdollisuuksia koskevaa toimintaohjelmaa tuloksena tästä. Olemme pyrkineet sisällyttämään gender mainstreaming -politiikan kaikkiin politiikan aloihin. Olemme panneet alulle erityisiä toimia esimerkiksi naisiin kohdistuvan väkivallan torjumiseksi.
Olen ollut Euroopan parlamentin esittelijänä sekä kansalaisjärjestöjen foorumissa Pekingissä että 189 valtion hallitusten välisessä kokouksessa ja olen tietysti seurannut erittäin tarkasti sekä Euroopan unionissa että kehitysmaissa tapahtunutta viiden viime vuoden aikaista kehitystä. Saanen muistuttaa siitä, että EU puhui Espanjan puheenjohtajakaudella yhdellä äänellä naisten puolesta ja pystyi tästä vahvasta asemasta käsin toteuttamaan tärkeitä asioita ja sisällyttämään ne toimintasuunnitelmaan. Tämä oli myönteinen kokemus.
Vähemmän myönteinen kokemus taas oli se, että Euroopan unioni ei ollut ottanut asemaltaan selvittämättömiä Euroopan parlamentin jäseniä kokonaan mukaan valtuuskuntaan. Myöhemmissä neuvotteluissa, esimerkiksi Seattlen WTO-neuvotteluissa asia on ollut toisin. Meidän pitäisi siis käyttää tätä uutta tapaa myös tulevissa kansainvälisissä kokouksissa. Sen vuoksi esitän nyt konkreettisen kysymyksen ennen kaikkea neuvostolle, ja odotamme myös yhtä selkeää vastausta: mikä tulee olemaan eurooppalaisten jäsenten asema New Yorkissa pidettävässä seuraavassa kokouksessa - Peking + 5 -konferenssissa? Komissio on jo ottanut meidät mukaan helmikuussa pidettävän kokouksen sisällön valmisteluun. Odotamme tätä selkeää viestiä vielä neuvostolta, koska siellä ei ole vielä selvitetty, ovatko Euroopan parlamentin jäsenet ylipäätään edustettuina New Yorkissa ja jos ovat, niin kuinka monilukuisina. Asialla on kiire. ECE-kokous, siis Euroopan alueen YK-äänestys pidetään Genevessä jo tammikuussa. Siihen meitä ei ole otettu mukaan selkeästi valtuuskuntana.
Tähän tarvitaan tänään selvä vastaus. Voimme sanoa, että komissiossa tehtävät valmistelut, joihin meidät on sisällön osalta jo otettu mukaan, ovat hyvällä alulla. Ensinnäkin siellä käsitellään toimintasuunnitelmassa määriteltyjen 12 kriittisen alueen sisällön osa-alueita. Toiseksi käydään selkeää keskustelua strategioista. Emme halua muotoilla uusia tavoitteita, vaan analysoida ja arvioida päivänselvästi, mikä on sujunut hyvin jäsenmaissamme, missä meillä on parantamisen varaa ja missä meidän on tehostettava ponnistelujamme, jotta Euroopan unioni voisi saavuttaa New Yorkissa edistystä Euroopan ja maailman naisten hyväksi.

Puhemies
 Paljon kiitoksia, parlamentin jäsen Gröner.
Keskustelua jatketaan - parlamentin jäsen Theorin, luulen kysymyksenne koskeneen tätä asiaa - komission julkilausuman jälkeen ja valitettavasti myös Papayannakisin ja Keppelhoff-Wiechertin mietintöjen jälkeen, mutta ennen klo 17.30 alkavaa kyselytuntia.
Minun on nyt keskeytettävä tämä istunto klo 11.30 alkavan juhlaistunnon takia.
Kysymyksen laatija Theorin haluaisi sitä ennen esittää vielä yhden kysymyksen.

Theorin
. (SV) Arvoisa puhemies, vaikka ymmärränkin täysin, että meidän on keskeytettävä istunto sen vuoksi, että jaamme Saharov-palkinnon Xanana Gusmãolle, mitä tuen täysin, haluan kuitenkin naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunnan puolesta esittää kysymyksen, olisiko meidän pidettävä naisten syrjintänä sitä, että emme saa jatkaa keskusteluamme välittömästi kello kolme, mikä minusta olisi melko luonnollista. Arvoisa puhemies, vetoan teihin, että osoittaaksenne kunnioitusta myös parlamentin naisjäseniä kohtaan tekisitte sen verran muutoksia, että saamme päättää keskustelumme kello kolme ja että muita asioita käsitellään sen jälkeen.

Puhemies
 Hyvä parlamentin jäsen Theorin, näin oli alun pitäen tarkoitus tehdä. Esityslista vahvistettiin naispuhemiehen johdolla. Täällä ei siis varmastikaan ole ilmaistu mitään sensuuntaisia ajatuksia. On kuitenkin jo todella usein sattunut niin, että keskustelu on täytynyt keskeyttää juhlaistunnon takia. Tämä on tavanomaista parlamentissa, tällä ei kaikeksi onneksi ole mitään tekemistä mietinnön kanssa.
Keskeytän nyt istunnon, jotta salissa voidaan tehdä valmisteluja Saharov-palkinnon saaja Gusmãon kunniaksi järjestettävää juhlaistuntoa varten.
(Istunto keskeytettiin klo 11.30 ja sitä jatkettiin klo 12.05.)

Maes
Arvoisa puhemies, annoimme juuri syvästi liikuttuneina Saharov-palkinnon Xanana Gusmãolle. Toivon, että asia ei jää suosionosoitusten tasolle, vaan että parlamentti todellakin toteuttaa lupauksensa solidaarisuudesta Itä-Timorin kansaa ja vastuullisia henkilöitä kohtaan. Muistutan teitä siitä, mistä puhemieskin muistutti, mikä ilahdutti minua, että parlamentin jäsenenä häpeän kovasti sitä, että edelliset Saharov-palkinnon saajat, kuten Leyla Zana, ovat yhä Turkin vankiloissa samanaikaisesti, kun me toivotamme suureen ääneen Turkin ehdokasvaltiona tervetulleeksi. En voi hyväksyä sitä.

Parlamentin on huolehdittava siitä, että Saharov-palkinnon saajia ei kiitetä vain palkinnon myöntämispäivänä, vaan että heidän kohtaloaan seurataan senkin jälkeen. Tätä on siis vaadittava erittäin tiukasti. Syytän sekä neuvostoa että komissiota siitä, että tätä ei ajateltu silloin, kun Turkki hyväksyttiin ehdokasvaltioksi.
(Eloisia suosionosoituksia)

Puhemies
Tuo ei tarkalleen ottaen ollut työjärjestyspuheenvuoro, mutta se oli olosuhteiden kannalta otollinen. Olen sitä mieltä, että kun parlamentti myöntää juhlallisesti palkinnon, se sitoutuu samalla myös juhlallisesti seuraamaan tilanteen kehitystä.

Theorin
Arvoisa puhemies, haluan vain, että kaikki ovat varmasti selvillä siitä, että naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunnan keskustelu tasa-arvokysymyksistä ja Pekingistä jatkuu kello kolme, ja haluan saada tälle asialle vahvistuksen, jotta kaikki olisivat siitä tietoisia, koska keskustelua oli aikaisemmin tarkoitus jatkaa myöhemmin. Meidän on kuitenkin ilmoitettava siitä kaikille parlamentin jäsenille, jotta kaikki voisivat olla paikalla kello 15.00.

Puhemies
Kyllä, minulle on kerrottu, että keskustelua jatketaan klo 15.

ÄÄNESTYKSET
Puhemies
Siirrymme äänestykseen.
Menettely ilman mietintöä (158 artikla):
Ehdotus neuvoston ja komission päätökseksi Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Unkarin tasavallan Eurooppa-sopimuksen institutionaalisten määräysten mukauttamista koskevan pöytäkirjan tekemisestä Itävallan tasavallan, Suomen tasavallan ja Ruotsin kuningaskunnan Euroopan unioniin liittymisen huomioon ottamiseksi (9725/1999 - C5-0190/1999 - 1997/0272(AVC)) (Ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunta)
(Parlamentti hyväksyi komission ehdotuksen.)
Ehdotus neuvoston ja komission päätökseksi Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Tsekin tasavallan Eurooppa-sopimuksen institutionaalisten määräysten mukauttamista koskevan pöytäkirjan tekemisestä Itävallan tasavallan, Suomen tasavallan ja Ruotsin kuningaskunnan Euroopan unioniin liittymisen huomioon ottamiseksi (9726/1999 - C5-0191/1999 - 1997/0273(AVC)) (Ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunta)
(Parlamentti hyväksyi komission ehdotuksen.)
- Ehdotus neuvoston ja komission päätökseksi Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Slovakian tasavallan Eurooppa-sopimuksen institutionaalisten määräysten mukauttamista koskevan pöytäkirjan tekemisestä Itävallan tasavallan, Suomen tasavallan ja Ruotsin kuningaskunnan Euroopan unioniin liittymisen huomioon ottamiseksi (9727/1999 - C5-0192/1999 - 1997/0274(AVC)) (Ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunta)
(Parlamentti hyväksyi komission ehdotuksen.)
- Ehdotus neuvoston ja komission päätökseksi Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Puolan tasavallan Eurooppa-sopimuksen institutionaalisten määräysten mukauttamista koskevan pöytäkirjan tekemisestä Itävallan tasavallan, Suomen tasavallan ja Ruotsin kuningaskunnan Euroopan unioniin liittymisen huomioon ottamiseksi (9728/1999 - C5-0193/1999 - 1997/0275(AVC)) (Ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunta)
(Parlamentti hyväksyi komission ehdotuksen.)
- Ehdotus neuvoston ja komission päätökseksi Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Bulgarian tasavallan Eurooppa-sopimuksen institutionaalisten määräysten mukauttamista koskevan pöytäkirjan tekemisestä Itävallan tasavallan, Suomen tasavallan ja Ruotsin kuningaskunnan Euroopan unioniin liittymisen huomioon ottamiseksi (9729/1999 - C5-0194/1999 - 1997/0276(AVC)) (Ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunta)
(Parlamentti hyväksyi komission ehdotuksen.)
- Ehdotus neuvoston ja komission päätökseksi Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Romanian tasavallan Eurooppa-sopimuksen institutionaalisten määräysten mukauttamista koskevan pöytäkirjan tekemisestä Itävallan tasavallan, Suomen tasavallan ja Ruotsin kuningaskunnan Euroopan unioniin liittymisen huomioon ottamiseksi (9730/1999 - C5-0195/1999 - 1997/0277(AVC)) (Ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunta)
(Parlamentti hyväksyi komission ehdotuksen.)
- Ehdotus neuvoston päätökseksi yhteisen tutkimuskeskuksen Euroopan atomienergiayhteisölle toteuttamasta lisätutkimusohjelmasta (KOM(1999) 578 - C5-0286/1999 - 1999/0232(CNS)) (Teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunta)

Ahern
Arvoisa puhemies, käytän työjärjestyspuheenvuoron. Olen esittänyt tarkistuksia, koska kyseessä on hyvin epätavallinen menettely. Sama tapahtui neljä vuotta sitten, minkä vuoksi esitin valiokunnassa vastalauseen. Asia otettiin yhtäkkiä esityslistalle ilman asianmukaisia asiakirjoja ja ilman asianmukaisia menettelyjä, ja olemme tässä tarkistuksessa pyytäneet komissiota ottamaan asian esille kolme kuukautta ennen varainhoitovuoden loppua, niin että siitä voidaan vastaisuudessa keskustella asianmukaisesti.
Asia koskee Hollannissa sijaitsevaa Pettenin reaktoria, josta meille on aina vakuutettu, että se on tarkoitettu lääketieteelliseen tutkimukseen. Havaitsimme kuitenkin tutkiessamme komission asiakirjoja, jotka - kuten sanoin - tulivat hyvin myöhään - itse asiassa vasta tällä viikolla -, että kyse onkin ydinasekelpoisesta plutoniumista ja sen tutkimisesta. Se on erittäin vakava aihe, ja meidän täytyy saada asianmukaista tietoa tällaisesta tutkimuksesta Euroopan unionin rajojen sisällä. Olen esittänyt sensuuntaisia tarkistuksia. Emme pystyneet keskustelemaan siitä valiokunnassa emmekä täysistunnossa, minkä vuoksi tuon sen nyt tietoonne.

McNally
Arvoisa puhemies, teollisuusvaliokunta suostui äänestämään tästä asiasta vain sillä ehdolla, että komissio tulee parlamenttiin antamaan meille menettelyä koskevan selityksen ja että se antaa meille tietyt takeet. Näen, että asiasta vastaava komission jäsen Busquin on istuntosalissa. Komission jäsen Lamy antoi tuon sitoumuksen. Emme äänestä ehdotuksesta, ennen kuin olemme saaneet komissiolta tiedonannon, koska kyse on erittäin omituisesta menettelystä.

Busquin
. (FR) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, kuten ilmoitin INDU-valiokunnalle 6. joulukuuta saapuessani esittelemään 2. joulukuuta pidetyn tutkimusneuvoston tuloksia, ministerit ovat sopineet sellaisesta uudesta lisätutkimusohjelmasta 2003, joka koskee Alankomaissa sijaitsevaa Pettenin suurvuoreaktoria.
Euratomin perustamissopimuksessa ei edellytetä parlamentin kuulemista, mutta neuvosto on sitoutunut Euroopan parlamentin kanssa tekemänsä toimielinten välisen sopimuksen mukaisesti siihen, että se ei virallista päätöstään, ennen kuin se on pyytänyt lausuntoa Euroopan parlamentilta.
Neuvosto on noudattanut tätä menettelyä, jossa komissio ei ole mukana. Koska komissio haluaa kuitenkin antaa parlamentille tietoja, se huolehti siitä, että sen ehdotus lähetettiin parlamentille samaan aikaan kuin se toimitettiin neuvostolle. Ymmärrän nyt, että sen kiireen vuoksi, jolla tämä menettely vietiin läpi, parlamentilla ei ole todellakaan ollut mahdollisuutta ilmaista kantaansa asiasta tyydyttävällä tavalla. Tästä huolimatta komissio, joka vastaa ohjelman toteuttamisesta, kuitenkin toivoo, että se hyväksytään virallisesti.
On syytä korostaa, miten tärkeä lääketieteellinen merkitys tutkimusreaktorilla on ollut viime vuosina. Pettenin suurvuoreaktori tuottaa yksin 60 prosenttia eurooppalaisten sairaaloiden ja terveysasemien syövän diagnosoinnissa ja hoidossa tarvitsemista isotoopeista. Euroopassa tehdään vuosittain yli kuusi miljoonaa diagnoosia tämän toiminnan ansiosta. Lisäksi yhteisö harjoittaa tässä reaktorissa lääketieteellistä tutkimusta muun muassa aivosyövän uusien hoitomuotojen kehittämiseksi.
Haluaisin lopuksi muistuttaa, että vain kolme jäsenvaltiota rahoittaa tätä ohjelmaa Alankomaat, Saksa ja Ranska ja että siihen ei ole pyydetty yhteisön rahoitusta. Suurvuoreaktorin rahoitukseen saadaan myös merkittävää tukea Euroopan lääketeollisuudelta.
Voin siis vain toivoa komission puolesta, että Euroopan parlamentti yhtyy neuvoston jo antamaan kannatukseen. Olen kuitenkin parlamentin käytettävissä, jos se haluaa tulevaisuudessa keskustella lähemmin tästä kysymyksestä.
(Parlamentti hyväksyi komission ehdotuksen.)
Ehdotus neuvoston asetukseksi (EY) elintarvikeapua koskevan vuoden 1995 yleissopimuksen mukaisten viljamäärien jakamisesta 1 päivän heinäkuuta 1998 ja 30 päivän kesäkuuta 1999 välisenä aikana (KOM(1999) 384 - C5-0258/1999 - 1999/0162(CNS)) (Kehitysyhteistyövaliokunta)
(Parlamentti hyväksyi komission ehdotuksen.)
Menettely ilman keskustelua (114 artikla):
Ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A5-0080/1999) neuvoston yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen antamiseksi harvinaislääkkeistä (9616/1999 - C5-0182/1999 - 1998/0240(COD)) (Esittelijä: Grossetête)
(Puhemies julisti yhteisen kannan hyväksytyksi.)
- Mirandan laatima kehitysyhteistyövaliokunnan mietintö (A5-0088/1999) komission tiedonannosta Euroopan parlamentille ja neuvostolle - Amsterdamin sopimuksen voimaantulon vaikutukset 1. toukokuuta 1999 vireillä olleisiin lainsäädäntömenettelyihin kehitysyhteistyön alalla (SEC(1999) 581 - C4-0219/1999) (Ensimmäisen käsittelyn vahvistaminen: KOM(1994) 289 - C4-0090/1994 - 1994/0167(COD) - entinen 1994/0167(SYN))
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)
- Chichesterin laatima teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan mietintö (A5-0091/1999) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi mittayksikköjä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 80/181/ETY muuttamisesta (KOM(1999) 40 - C4-0076/1999 - 1999/0014(COD))
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)
- Packin laatima Euroopan parlamentin sovittelukomiteavaltuuskunnan mietintö (A5-0097/1999) sovittelukomitean hyväksymästä yhteisestä tekstistä Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi yhteisön koulutusalan Sokrates-toimintaohjelman toisesta vaiheesta (C5-0267/1999 - 1998/0195(COD))
(Parlamentti hyväksyi yhteisen tekstin.)
- Palacio Vallelersundin laatima oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan mietintö (A5-0084/1999) Euroopan parlamentin viidensien suorien vaalien (10. 13. kesäkuuta 1999) valtakirjojen tarkastuksesta
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
- Virrankosken laatima budjettivaliokunnan mietintö (A5-0100/1999) lisäennakkoarviosta Euroopan parlamentin tuloista ja menoista vuonna 2000
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
- Oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A5-0086/1999) neuvoston yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin antamiseksi moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettavaa vakuutusta koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä ja direktiivien 73/239/ETY ja 88/357/ETY muuttamisesta (Neljäs liikennevakuutusdirektiivi) (14247/1/1999 - C5-0027/1999 - 1997/0264(COD)) (Esittelijä: Rothley)

Bolkestein
. (EN) Komissio katsoo, että yhteinen kanta on käytännöllinen ja tehokas ratkaisu, joka selvittää tyydyttävällä tavalla useimpiin sellaisiin onnettomuuksiin liittyvät ongelmat, joissa on kaksi eurooppalaista osapuolta, toisin sanoen niihin onnettomuuksiin, jotka sattuvat Euroopan unionin sisällä. Haluaisin näin ollen tehdä seuraavan yhteenvedon komission kannasta niihin tarkistuksiin, joita parlamentin oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunta on esittänyt.
Ensiksikin komissio hyväksyy tarkistukset 10, 11, 12 ja 13, jotka osaltaan selventävät yhteistä kantaa.
Toiseksi pääasialliset ongelmat liittyvät tarkistuksiin 1, 2, 8 ja 9, joiden tarkoituksena on ulottaa direktiivi sellaisiin Euroopan unionin vakuutusyhtiöissä vakuutettujen Euroopan unionin osapuolten välisiin onnettomuuksiin, jotka sattuvat kolmansissa maissa. Näitä on tapauksista vain pieni osa, ja niistä syistä, jotka selvitin eilisessä keskustelussa, näitä tarkistuksia ei voida hyväksyä tässä vaiheessa eikä nykyisessä muodossa. Komissio kuitenkin pystyy ehkä harkitsemaan direktiivin soveltamisalan laajentamista siten, että siinä otetaan huomioon eilisessä keskustelussa esitetyt näkökohdat. Kaikissa kompromisseissa pitäisi kuitenkin asiaankuuluvasti yksilöidä ne kolmannet maat, joihin direktiivi voidaan käytännössä ulottaa. Lisäksi mikään ratkaisu ei saisi olla ristiriidassa kolmansien maiden lainsäädännön kanssa.
Kolmanneksi komissio katsoo tarkistusten 3, 4, 5, 6, 7, 14, 15, 16, 17, 18 ja 19 osalta, että tarkistusluonnokset vähentävät ehdotuksen oikeusvarmuutta ja että niistä on haittaa vahingon kärsineille. Komissio ei näin ollen valitettavasti pysty hyväksymään niitä. Koska sovittelu näyttää väistämättömältä, komissio pyrkii täysimääräisesti ja rakentavalla tavalla saamaan aikaan kompromissin estääkseen direktiivin hylkäämisen, joka vaikuttaisi meihin kaikkiin ja josta olisi huomattavaa haittaa EU:ssa käyville autoilijoille.

Harbour
Arvoisa puhemies, haluaisin kiinnittää huomion tarkistuksessa 13 olevaan merkittävään eroon saksankielisen tekstin - joka on siis Rothleyn lähtöteksti - ja englanninkielisen ja uskoakseni myös ranskankielisen tekstin välillä.
Saksankielisessä tekstissä käytetään tietojen saamisen yhteydessä sanaa "unverzüglich", joka tarkoittaa "viipymättä", kun taas englanninkielisessä tekstissä käytetään sanaa "immediately", "välittömästi". Kyse on merkittävästä erosta siinä, miten vakuutusyhtiöiden täytyy reagoida. Pyytäisin, että tarkistuksessa 13 - ja olen puhunut tästä esittelijän kanssa, ja hän on kanssani samaa mieltä - englanninkielisessä tekstissä pitäisi lukea "without delay", "viipymättä", eikä "immediately".
Koska komission jäsen Bolkestein totesi, että komissio hyväksyy tarkistuksen 13, tämä on mielestäni erittäin tärkeä täsmennys, ja pyytäisin sen hyväksymistä.

Rothley
Arvoisa puhemies, kollega Harbourin tulkinta on oikea. Tekstin oikea englanninkielinen käännös on without delay. Muuten pyydän äänestystä. Sovittelumenettely on välttämätön. Olen kuitenkin aivan varma, että pääsemme kompromissiin komission eilisen selvityksen pohjalta.
(Puhemies julisti yhteisen kannan hyväksytyksi näin muutettuna.)
Ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A5-0077/1999) neuvoston yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen antamiseksi otsonikerrosta heikentävistä aineista (5748/1999 - C5-0034/1999 - 1998/0228(COD)) (Esittelijä: Hulthén)
Patten
. (EN) Mitä tulee parlamentin esittämiä tarkistuksia koskevaan komission kantaan, haluaisin vahvistaa sen, mitä kollegani totesivat parlamentissa maanantai-iltana käydyssä keskustelussa. Erityisesti komissio voi hyväksyä kokonaan tarkistukset 1, 4, 9, 11, 17, 25 ja 29. Voimme hyväksyä periaatteessa tarkistuksen 12 toisen osan, kunhan määräajaksi asetetaan 30. kesäkuuta 2002, ja tarkistuksen 15 sillä ehdolla, että käyttämättömien osittain halogenoitujen kloorifluorihiilivetyjen käyttö on kiellettyä vuonna 2008 ja että kierrätettyjen osittain halogenoitujen kloorifluorihiilivetyjen käyttö on kiellettyä vuonna 2010.
Voimme niin ikään hyväksyä periaatteessa tarkistuksen 26, kunhan tekstissä täsmennetään, että raportit lähetetään komissiolle kunakin vuonna maaliskuun 31. päivään mennessä, ja tarkistuksen 27, mikäli siihen lisätään viittaus Montrealin pöytäkirjan nojalla toimivaan tieteelliseen arviointilautakuntaan. Niin ikään komissio voi hyväksyä periaatteessa tarkistuksen 32, mikäli tekstiä täsmennetään niin, että pöytäkirjan osapuolten täytyy hyväksyä myös Montrealin pöytäkirjan nojalla kiellettyjen aineiden käyttö.
Komissio voi hyväksyä tarkistuksen 31 osittain ja periaatteessa, mikäli tekstiä selkiytetään sanamuotoa muuttamalla. Komissio voi hyväksyä tarkistuksen 12 ensimmäisen osan ja tarkistuksen 24 sen osan, jossa viitataan 12, 13 ja 14 artiklaan.
Minun on valitettavasti sanottava, ettei komissio voi hyväksyä tarkistuksia 2, 3, 5, 6, 7, 8, 10, 13, 14, 16, 18, 19, 20, 21, 22, 23, 28, 30 ja 34, tarkistuksen 24 viittauksia 6, 7 ja 11 artiklaan ja tarkistuksen 31 viimeistä kappaletta. Olen parlamentille erittäin kiitollinen.

Puhemies
Kiitos, arvoisa komission jäsen, ja me olemme hyvin kiitollisia teille.
(Puhemies julisti yhteisen kannan hyväksytyksi näin muutettuna.)
Aparicio Sánchezin laatima aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan mietintö (A5-0075/1999) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi (EY) Sveitsin alueella liikkuville raskaille tavarankuljetusajoneuvoille myönnettävien lupien jakamisesta (KOM(1999)35 - C5-0054/1999 - 1999/0022(COD))
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)
Bodraton laatima teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan suositus (A5-0079/1999) ehdotuksesta neuvoston päätökseksi pyörillä varustettuihin ajoneuvoihin ja niihin asennettaviin ja/tai niissä käytettäviin varusteisiin ja osiin sovellettavien maailmanlaajuisten teknisten sääntöjen vahvistamista koskevan sopimuksen ("rinnakkaissopimus") tekemisestä (10167/1999 - KOM(1999)27 - C5-0073/1999 - 1999/0011(AVC))
(Parlamentti hyväksyi päätöksen.)
Buskin laatima kalatalousvaliokunnan mietintö (A5-0092/1999) ehdotuksesta neuvoston asetukseksi Koillis-Atlantilla harjoitettavaan kalastukseen liittyvää tulevaa monenkeskistä yhteistyötä koskevan yleissopimuksen alueella sovellettavista eräistä valvontatoimenpiteistä (KOM(1999) 345 - C5-0201/1999 - 1999/0138(CNS))
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)
Valdivielso De Cuén laatima teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan mietintö (A5-0081/1999) ehdotuksesta neuvoston asetukseksi (Euratom, EY) avun toimittamisesta uusille itsenäisille valtioille ja Mongolialle niiden talouden uudistamiseksi ja elvyttämiseksi (KOM(1998)753 - C5-0038/1999 - 1998/0368(CNS))

Valdivielso De Cué
Arvoisa puhemies, haluaisin kuulla komission mielipiteen näistä tarkistuksista, jotka juuri hyväksyimme.

Patten
. (EN) Puhuin eilisiltana, yön syvimpinä tunteina varsin pitkään Tacis-ohjelmaa koskevista parlamentin näkemyksistä ja luettelin ne tarkistukset, jotka pystyimme hyväksymään. Huomautin, että olemme samaa mieltä monesta parlamentin tekemien tarkistusten taustalla olevasta perusajatuksesta. Sanoin, että ne näkyisivät tekstissä. Totesin, etten voinut muotosyistä hyväksyä monissa tapauksissa käytettyä sanamuotoa, mutta totesin erityisesti, että olimme täysin samaa mieltä tarkistuksista 4, 5, 8, 22 ja 32 sekä osittain tarkistuksista 1, 14 ja 19.
Haluaisin esittää erään huomion, johon parlamentti toivottavasti suhtautuu vilpittömässä mielessä. Viikonloppuna pidetyn Eurooppa-neuvoston päätelmät saivat osakseen sellaisia näkemyksiä, joita esitettiin tässä parlamentissa, kun viimeksi keskustelimme Venäjästä ja Tsetseniasta, viime istuntojaksolla. Olemme ehdottaneet Tacis-ohjelman jatkamista niin, ettei muita maita rangaista ja että yhtäältä demokratian ja ihmisoikeuksien kehittämisen ja toisaalta muiden ohjelmien välillä tehdään ero. Emme puhu Tacis-ohjelman keskeyttämisestä. Puhumme Tacis-ohjelman kohdentamisesta niille toiminta-alueille, jotka pitäisi mielestämme edelleen säilyttää. Se on tältä parlamentilta, komissiolta ja Euroopan unionilta järkevä viesti. Voimme saada tämän toimimaan, vaikka tietyissä sanamuodoissa on pari ongelmaa, joihin haluamme vielä palata.

Valdivielso De Cué
Arvoisa puhemies, komission vastaus on mielestäni järkevä, enkä halua vastustaa siinä mitään.
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Päätöslauselmaesitys (B5-0316/1999), esittäneet Caullery ja muut UEN-ryhmän puolesta WTO:n vuosituhannen vaihteen kierroksesta
(Parlamentti hylkäsi päätöslauselmaesityksen.)
Yhteinen päätöslauselmaesitys Seattlessa pidetystä Maailman kauppajärjestön kolmannesta ministerikokouksesta
(Parlamentti hyväksyi yhteisen päätöslauselman.)
Päätöslauselmaesitys (B5-0313/1999), esittänyt Jackson ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan puolesta Euroopan parlamentin geneettisesti manipuloitujen elintarvikkeiden pakkausmerkinnöistä antaman lausunnon seurannasta
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Yhteinen päätöslauselmaesitys Tsetseniasta
Sakellariou
Arvoisa puhemies, haluaisin niiden kollegojenikin puolesta, joiden kanssa olemme neuvotelleet tästä kompromissitarkistuksesta esittää johdanto-osan C kappaleeseen liittyvää suullista tarkistusta. Siinä on saksankielisessä versiossa "tunnustaa". Ehdotamme ilmaisun korvaamista ilmaisulla "ottaa huomioon". Tämä on ainoa suullinen tarkistus, jonka haluaisin esittää.

Ribeiro E Castro
Arvoisa puhemies, otin jo aikaisemminkin esiin tämän ongelman. Katson, ettei meillä ole työjärjestyksen mukaisia edellytyksiä äänestää tästä päätöslauselmaesityksestä. Työjärjestyksen 115 artiklassa sanotaan nimittäin selvästi, että tekstien on oltava käytettävissä 24 tuntia aikaisemmin. Kyse on päätöksestä, jonka osalta meidän on päästävä tasapainoiseen ratkaisuun, ja kuitenkin tasapainoa on vaikea löytää. Viittaan esimerkiksi johdanto-osan kohtaan F. Tässä asiassa on noudatettu erittäin tiukkaa aikataulua, ja sen vuoksi muutamilla jäsenillä ei ole ollut mahdollisuutta tehdä tarkistusehdotuksia. Ehdottaisinkin, että äänestäisimme tästä päätöslauselmasta vasta huomenna ja että tarkistusten esittämiselle annettaisiin eräänlaisena kompromissina uusi määräaika esimerkiksi tämän päivän loppuun asti.
Tilanne on joka tapauksessa tämä: sääntöä, jonka mukaan tekstit on jaettava 24 tuntia aikaisemmin, ei noudateta läheskään kaikkien kompromissipäätöslauselmien osalta. Ja kun kyse on erittäin herkistä aiheista, kuten tässä tapauksessa, sellainen menettely on mielestäni kovin harmillista, ikävää ja vaarallista.

Puhemies
Puhuitte kyllä asiaa, mutta parlamentti saa itse päättää omista määräajoistaan. Helpoin tapa ratkaista tämä on toimittaa ensiksikin äänestys siitä periaatteesta, siirrymmekö me äänestykseen.

Ribeiro E Castro
Tahtoisin kysyä puhemieheltä mitä kunnioittavimmin, voimmeko katsoa, että tällä äänestyksellä muutetaan työjärjestystä sääntöjenvastaisesti.

Puhemies
Parlamentti voi vapaasti päättää määräajoista ja aikatauluista mielensä mukaan.

Ribeiro E Castro
Ei! On olemassa työjärjestykseen perustuvia takeita, jotka...
(Puhemies keskeytti puhujan.)

Puhemies
Me emme keskustele tästä asiasta. Siirrymme äänestykseen. Viisi poliittista ryhmää on jättänyt yhteisen päätöslauselmaesityksen.
(Parlamentti hyväksyi yhteisen päätöslauselman.)
Parlamentti on tehnyt päätöksensä. Me emme keskustele siitä.
(Vaihtelevia reaktioita)

Gollnisch
Arvoisa puhemies, haluan ehdottomasti työjärjestyspuheenvuoron.

Puhemies
Ehkäpä voisitte aloittaa kertomalla minulle, minkä artiklan nojalla haluatte tehdä menettelyä koskevan esityksen.

Gollnisch
Arvoisa puhemies, kyseessä on 51 artikla ja lisäksi 180 ja 181 artikla, liite 6 ja liite 15, eli artiklat, jotka koskevat työjärjestyksen muuttamista.

Puhemies
Kyse ei selvästikään ole menettelyä koskevasta esityksestä. Työjärjestyksen 51 artikla koskee kirjallisia kannanottoja. En löydä tämänpäiväisestä esityslistasta mitään, joka liittyisi kirjallisiin kannanottoihin.
Yhteinen päätöslauselmaesitys ETYJistä
(Parlamentti hyväksyi yhteisen päätöslauselman.)

(Parlamentin jäsen Muscardini nousi ylös esittääkseen vastalauseen.) Puhemies. Parlamentin jäsen Muscardini, jos istuimenne jousissa on jokin ongelma, pyydämme vahtimestaria hoitamaan asian. Muussa tapauksessa olkaa hyvää ja istukaa alas.
(Voimakkaita suosionosoituksia)Olkaa hyvä ja palatkaa paikallenne. Menkää paikallenne. Menkää paikallenne. Istukaa alas!
Ellette ole valmis istumaan alas, pyydän, että teidät poistetaan istuntosalista. Asia on niin yksinkertainen.
(Hälinää istuntosalissa)Istukaa alas. Parlamentti haluaa palata päiväjärjestykseen. Haluan tässä vaiheessa...
(Välihuomautuksia)Hetkinen vain! Istukaa alas!
(Lisää välihuomautuksia)(Useat jäsenet poistuivat istuntosalista.)
Hyvät kollegat, tämä on viimeinen äänestys, johon parlamentin jäsen Green osallistuu, ennen kuin hän aloittaa uuden uran Cooperative Union -yhtymän pääjohtajana. Olen varma, että kun ajatellaan, mitä hän on tehnyt tämän parlamentin hyväksi, koko parlamentti haluaa kanssani toivottaa hänelle mitä parhainta menestystä tulevaisuudessa!
(Voimakkaita ja jatkuvia suosionosoituksia)
Päätöslauselmaesitys ilmastonmuutoksesta
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Speroni
Arvoisa puhemies, viittaan työjärjestykseen 142 ja 180 artiklan perusteella. Teillä puhemiehenä näyttää minusta olevan oikeus tulkita työjärjestystä, vaikkei tietenkään rikkoa sitä, ja kuitenkin teidän päätöksiänne noudatetaan. Kuitenkaan en ole löytänyt yhtäkään määräystä jossa sanottaisiin, että parlamentti voisi poiketa työjärjestyksestään. Te olette pyytänyt äänestämään sääntöjä noudattamatta, ja tällainen menettely ei ole työjärjestyksen mukainen.

Puhemies
Haluaisin lukea teille 19 artiklan: "Puhemies ohjaa kaikkia parlamentin ja sen elinten toimintoja tässä työjärjestyksessä määrätyin ehdoin. Hänellä on ehdoton toimivalta parlamenttikäsittelyn johtamiseksi ja sen asianmukaisen kulun varmistamiseksi."

Zimmerling
Arvoisa puhemies, haluaisin tehdä valituksen eräästä asiasta, nimittäin siitä, että olen jo noin 10 minuutin ajan pyytänyt työjärjestyspuheenvuoroa. Mielestäni ei ole oikein, että kohtelette kaikkia täällä ylhäällä kahdella viimeisellä rivillä istuvia samalla tavalla ettekä ilmeisesti sen vuoksi halua ottaa työjärjestyspuheenvuoroa koskevia pyyntöjä huomioon.
Haluaisin huomauttaa siitä, että saksankielistä tulkkausta ei valitettavasti pystynyt ymmärtämään ollenkaan kovan hälinän vuoksi. En sen vuoksi pidä järkevänä sitä, että kaiuttimien äänenvoimakkuus säädetään täällä salissa niin suureksi, että kuulokkeiden kautta tulevaa puhetta ei voi ymmärtää. Tämä on ensimmäinen asia.
Toiseksi haluaisin pyytää, että istumajärjestystä muutetaan vastedes. Jos nimittäin katsotte istumajärjestystä, voitte havaita, että täällä ylhäällä kahdella viimeisellä rivillä istuu neljä PPE-ryhmän jäsentä muiden ryhmien välissä. En pidä tätä kovinkaan onnistuneena ratkaisuna, eikä sitä pitäisi säilyttää ennallaan varsinkaan, kun otetaan huomioon tämänpäiväiset tapahtumat.

Puhemies
Parlamentin jäsen Zimmerling, haluaisin vastata huomautukseenne.
Toteaisin ensiksi istumajärjestystä koskevasta huomautuksestanne, että kyse on ryhmien välisestä päätöksestä. Puhemiehellä ei ole minkäänlaista sananvaltaa istuntosalin istumajärjestykseen. Ryhmät päättävät istumajärjestyksen.
Olen samaa mieltä ensimmäisestä huomautuksestanne. Oli kuitenkin hyvin vaikea erottaa toisistaan oikeat ja väärät menettelyä koskevat esitykset. Päätin tuolloin mieluummin jatkaa eteenpäin kuin keskeyttää istunnon. Olette kuitenkin oikeassa, että on vaikea tehdä eroa lähekkäin istuvien ihmisten välillä. Pyydän anteeksi, etten huomannut teitä aiemmin.

Schierhuber
Arvoisa puhemies, haluaisin kannattaa sitä, mitä Zimmerling sanoi äsken. Äänestin tässä kovassa hälinässä valitettavasti viimeksi käsitellyn päätöslauselman tarkistuksen 3 osalta tyhjää, vaikka halusin itse asiassa äänestää sitä vastaan. Pyydän teitä ottamaan tämän huomioon.

Puhemies
Varmistamme, että asia korjataan.
Äänestys on päättynyt.
ÄÄNESTYSSELITYKSET - Unkari (C5-0190/1999)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, olin pyytänyt puheenvuoroa äänestysselitystä varten myös Hulthénin mietinnön osalta. Minusta tuntui, etten kuullut sitä mainittavan, mutta sillä ei ole väliä, sillä te voitte vastata minulle myöhemmin. Äänestin Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Unkarin tasavallan Eurooppa-sopimuksen institutionaalisten määräysten mukauttamisen puolesta. Haluaisin korostaa, että tämä osoittaa jälleen kerran, että ennen kuin edetään Euroopan unionin laajentamiseen, on välttämätöntä lähentää jäsenvaltioiden nykyisiä suhteita, myös poliittisia suhteita, ja vasta sen jälkeen voidaan ajatella niiden laajentamista. Täällä huomaamme olevamme jopa sellaisessa tilanteessa, että meidän on tarkistettava joitakin institutionaalisia määräyksiä, jotta voimme ottaa huomioon jo tapahtuneen laajentumisen.
Grossetêten suositus toiseen käsittelyyn (A5-0080/1999)

Rod
Arvoisa puhemies, Grossetêten mietintö harvinaislääkkeistä vastaa tärkeään tarpeeseen ja sen etuna on, että se antaa välittömän vaikkakin vain osittaisen vastauksen tähän kysymykseen.
On totta, että todellisten tutkimusten puute niin sanotuista harvinaisista sairauksista on vahingoksi tuhansille sairaille.
Mietintö synnyttää kuitenkin useampia ongelmia, joita haluaisin korostaa. Ensinnäkin siinä otetaan huomioon vain yksityinen ja lääketeollisuuden harjoittama tutkimus, aivan kuin vain niillä pystyttäisiin kehittämään hoitomuotoja lääkkeiden tutkimista varten. Mitään tukea ei anneta julkiselle tutkimukselle tai voittoa tavoittelemattomille järjestöille, jotka voisivat myös pystyä kehittämään hoitomuotoja.
Toinen ongelma, joka on varmasti tärkeämpi, on se, että - vaikka asia mainitaankin johdanto-osassa tekstissä ei vastata keskeiseen ongelmaan, joka on muiden kuin harvinaisten sairauksien tutkiminen siinä tapauksessa, että lääketeollisuudelle ei ole olemassa markkinoita, erityisesti sellaisten sairauksien yhteydessä, jotka koskevat väestöjä, jotka eivät pysty maksamaan hoidostaan: näitä sairauksia ovat erityisesti trooppiset sairaudet, jopa malaria ja vieläpä tuberkuloosikin.
Niille ei ehdoteta mitään kannustimia eikä mitään asetuksia, mikä on pöyristyttävää ajateltaessa, että nämä sairaudet johtavat miljoonien ihmisten kuolemaan. Parlamentin ja komission on ehdottomasti perehdyttävä tähän kysymykseen tulevien kuukausien aikana, koska miljoonien miesten ja naisten elämä on paljon tärkeämpi asia kuin muutamien yritysten saama hyöty.

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, äänestin parlamentin jäsen Grossetêten mietinnön puolesta, kuten lukuisat muutkin jäsenet, sillä on tärkeää edistää kaikin tavoin hoitokeinojen löytämistä ja kehittämistä harvinaisiin tauteihin tieteen menetelmin myös silloin, kun lääketeollisuus ei siihen osallistu. Ilmiselvästi on yhtä tärkeää lisätä yhteisön panostusta tieteelliseen tutkimustyöhön, jotta löydettäisiin hoitomuotoja tasaveroisesti kaikkiin sairauksiin. On tosiaankin varsin monia tauteja, joista pääasiassa iäkkäät ihmiset ja eläkeläiset kärsivät ja joihin valitettavasti menehtyy miljoonia ihmisiä koko maailmassa: tarkoitan keuhkoputkensairauksia ja sydänsairauksia. Meidän on lisättävä entisestään tieteellistä tutkimusta sairauksien hoidon alalla sairauksien luonteesta riippumatta.
Packin mietintö (A5-0097/1999)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, äänestin Sokrates-ohjelman puolesta. Euroopan unionin kansalaisten kouluttaminen on erittäin tärkeää. Haluaisin korostaa, että tämän ohjelman kohdalla on välttämätöntä pitää huolta siitä, että niillä, jotka ovat päättäneet oppivelvollisuuskoulun, eli myös niillä, jotka ovat työelämässä, olisi mahdollisuus koulutukseen, sillä se on tärkeää kaikkien ihmisten kulttuurisen kasvun kannalta. Haluaisin myös, että otettaisiin huomioon se, että myös valtioiden käyttäytymisestä, joka riippuu yksilöiden tiedon tasosta ja niin ollen yksilöiden sivistyksestä, näkyy, että mitä koulutetumpia kansalaiset ovat sitä vähemmän on sotia, sisällissotia ja vääryyksiä niillä alueilla, joilla sivistyksen saralla on saavutettu edistysaskelia.

Caudron
. (FR) Minun on sanottava, miten tyytyväinen olen siksi, että olemme vihdoin päässeet siitä umpikujasta, johon Euroopan parlamentin ja neuvoston väliset Sokrates II -ohjelmaa koskevat neuvottelut olivat ajautuneet, ja siksi, että Euroopan parlamentti pystyi pitämään hyvin tiukasti kiinni kannastaan tämän pitkän sovittelumenettelyn aikana.
Muistutan vain, että Euroopan komission alkuperäinen ehdotus Sokrates-ohjelman jatkamisesta on toukokuulta 1998! Tarvittiin siis yli vuosi ja useampia sovittelukomitean kokouksia ratkaisun löytämiseksi tästä ohjelmasta, jolla pyritään edistämään yleissivistävän koulutuksen laadukkuutta tukemalla yhteistyötä, tehostamalla liikkuvuutta ja kehittämällä eurooppalaista ulottuvuutta koulutuksen kaikilla aloilla täydentäen jäsenvaltioiden toimia tällä alueella.
Ohjelman herättämää innostusta ei tarvitse muistuttaa mieliin! Korostan, että sen ansiosta useat sadattuhannet koulutusalan Euroopan kansalaiset, kuten yliopistojen opiskelijat ja opettajat, koululaitoksen johtajat, koulujen opettajat, oppilaat ja koulutusalan päättäjät ovat päässeet liikkumaan. Lisäksi ohjelmalla on tuettu satoja kansainvälisiä hankkeita eurooppalaisen ulottuvuuden kehittämiseksi ja korkeakoulutuksen ja muiden asteiden koulutuksen laadun sekä kieltenopetuksen ja -oppimisen ynnä muiden asioiden parantamiseksi.
Oli siis perusteltua jatkaa ohjelmaa ja kehittää sitä antamalla sille lisämäärärahoja. Tähän Euroopan parlamentti pyrkikin ehdottamalla tämän monivuotisen ohjelman rahoituskehykseksi 2 miljardia euroa, kun neuvoston ehdotus oli 1,55 miljardia. Pitkien neuvottelujen jälkeen neuvosto hyväksyi 1,85 miljardin euron rahoituksen seitsenvuotiselle kaudelle.
Neuvosto hyväksyi myös tarkistuslausekkeen, joka liittyy uusien jäsenvaltioiden liittymisen aiheuttamiin rahoituksellisiin seurauksiin ja joka mahdollistaa laajentumisen rahoituksellisten vaikutusten määrittelyn yhteispäätösmenettelyllä, jossa parlamentilla on täysin samanveroiset valtuudet kuin neuvostolla. Pääsimme myös siihen tavoitteeseen, että ohjelman käytännön saavutuksia tarkastellaan arviointikertomuksessa.
Lisäksi sovittiin hankkeiden valintamenettelyn yksinkertaistamisesta. Se oli välttämätöntä, koska sillä voidaan välttää se, että ohjelmat voisivat keskeytyä yli kahdeksi viikoksi jonkin jäsenvaltion esittämän vastalauseen vuoksi. Alkuperäisissä säännöksissä aikaa ei rajoitettu millään tavalla, mikä merkitsi sitä, että hankkeet olisivat voineet viivästyä jopa kahdella kuukaudella.
Sovittelukomiteassa päästiin myös kompromissiin sanamuodosta, jonka mukaan Sokrates-ohjelmalla kehitetään "eurooppalaista ulottuvuutta koulutuksessa" eikä niinkään "eurooppalaista koulutusaluetta", kuten parlamentti halusi, tai "koulutusalan yhteistyötä", mikä oli neuvoston alun perin kannattama heikompi ilmaisu.
Minun on sanottava, että pidän valitettavana ministeriemme tahdon puutetta. Se on sitäkin käsittämättömämpää, kun Euroopan kansalaisuuden käsitettä on kiireellisesti kehitettävä nuorten keskuudessa. Koulutusjärjestelmä on avainasemassa tällä alalla!

Kauppi
. Ensimmäisestä Sokrates-toimintaohjelmasta saadut kokemukset ovat olleet valtavan hyviä erityisesti Erasmus-opiskelijavaihdon piirissä. Yksittäin järjestettyjen vaihto-opiskelupaikkojen käyttäjillä on ollut käytännön järjestelyissä hankaluuksia, jotka keskitettyjen opiskelijavaihto-ohjelmien avulla on onnistuttu välttämään.
EU-maiden yhteistyötä tulisikin kaikin tavoin edistää Euroopan kansalaisille tärkeissä asioissa, joilla tuetaan sellaisten tietojen hankkimista, jotka edistävät aktiivista kansalaisuutta ja myös työllistymistä. Mielestäni hyväksymällä parlamentin ja neuvoston sovittelutulos saavutettiin useita Euroopan kansalaisia hyödyttäviä etuja.
Hulthénin suositus toiseen käsittelyyn (A5-0077/1999)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, tässä tapauksessa äänestin Hulthénin mietintöä vastaan. Euroopan yhteisön on päätettävä niinkin arkaluonteisesta asiasta kuin siitä, mikä olisi paras tapa edetä sekä huomioon ottaen kehitys että se, että meidän on ajateltava lastemme lastenlastenlastenlasten hoitamista, terveyttä ja elinympäristöä. Niinpä olen sitä mieltä, että ennen kuin ryhdytään minkäänlaisiin toimiin, olisi otettava selvää kuulemalla tiedemiehiä ja teknisiä asiantuntijoita, joiden tieteellinen tietämys koko ajan kasvaa, onko oikein jatkaa ajallisesti tiettyjen aineiden kieltämistä ja onko jokainen ottamamme askel todella tärkeä tiedemiesten tekemien tutkimusten nojalla. Haluan siis sanoa, että meidän on tajuttava, että pystymme ennustamaan korteista käsittääkseni valitettavasti vieläkin vähemmässä määrin kuin kuvittelimmekaan

Caudron
. (FR) Olen hyvin tyytyväinen tähän ehdotukseen otsonikerrosta heikentävien aineiden tuotantoa ja käyttöä säätelevän asetuksen (3093/94/EY) muuttamisesta.
Mielestäni oli korkea aika ryhtyä uusiin toimenpiteisiin otsonikerroksen suojelemiseksi. Tilanne on todellakin hälyttävä! Stratosfäärin otsonikerroksen oheneminen on yksi aikamme vakavimmista ympäristöongelmista. Vuodesta 1980 lähtien otsoni on vähentynyt 6 ­ 10 prosentilla. Vuonna 1996 Etelämantereen otsonikerroksessa havaittiin yli 40 päivää kestänyt ja 20 miljoonan neliökilometrin kokoinen aukko. Samaan aikaan otsonikerros Skandinavian, Grönlannin ja Siperian yllä oheni ennätykselliset 45 prosenttia.
Tämä ilmiö vaarantaa ihmisten terveyden heikentämällä immuniteettia ja tekemällä ihosyövän yleisemmäksi. Se on hyvin huolestuttava vaara myös ekosysteemeille. Velvollisuutenamme on ryhtyä mahdollisimman pian toimiin, varsinkin kun tunnemme otsonikerrosta heikentävät aineet (osittain halogenoidut kloorifluorihiilivedyt (HCFC-yhdisteet), joita käytetään etenkin jäähdytys- ja ilmastointilaitteissa liuotinaineina ja eristystarkoituksiin valmistettavan solumuovin valmistuksessa; metyylibromidi, jota käytetään eniten maanviljelysmaan sterilointiin tuhoeläimiä ja kasvisairauksia vastaan ja jonka WHO on luokitellut "erittäin myrkylliseksi"; täysin halogenoidut kloorifluorihiilivedyt (CFC-yhdisteet), joita käytetään jäähdytysaineina ja joita käytettiin ennen solumuovin, liuotinaineiden ja aerosolien ponnekaasujen valmistuksessa; halonit, joita käytetään sammutusaineissa, etenkin vaativiin oloihin tarkoitetuissa sammutusvälineissä, kuten esim. lentokoneiden sammutusjärjestelmissä) ja kun tunnemme vaarattomia vaihtoehtoisia aineita.
Meidän on tehtävä kaikkemme, jotta nämä vaaralliset aineet voidaan poistaa käytöstä ja siirtyä käyttämään korvaavia aineita. Tänään käsiteltävänämme olevalla ehdotuksella pyritään tähän, vaikka se ei ole aikataulujen osalta niin vaativa, kuin olisimme halunneet, kuten esittelijä huomauttaa. Tämän vuoksi esitettiin asiaa koskevia tarkistuksia, joista neuvosto on hylännyt suurimman osan. Neuvoston asenne on todella valitettava. Olen todellakin sitä mieltä, että ympäristövaliokunnan ehdottamat tavoitteet voidaan saavuttaa, koska korvaavia ratkaisuja on olemassa. Neuvosto ehdottaa esimerkiksi, että vuonna 2008 kyseisten aineiden tuotanto ei ylitä 35 prosenttia vuoden 1997 tuotannosta. Valiokunta ottaa myös viitekohdaksi vuoden 1997 tuotannon ja vaatii tuotantomäärien supistamista seuraavien rajojen alapuolelle: vuoteen 2001 mennessä alle 75 prosenttia, vuoteen 2004 mennessä alle 55 prosenttia ja vuoteen 2008 mennessä alle 30 prosenttia. Vuonna 2014 tuotanto ei sen mukaan saa ylittää 15 prosenttia, kun sen sijaan neuvoston ehdottama enimmäisraja on 20 prosenttia.
Neuvoston kunnianhimon puute on mielestäni valitettavaa. Se on erityisen valitettavaa tällä alalla, jolla kyseessä ei ole vain ympäristönsuojelu vaan ennen kaikkea ihmisten terveyden suojelu!

Ries
. (FR) Otsonikerroksessa olevan päivä päivältä kasvan aukon vastaiset toimenpiteet ovat suuri huolenaihe Euroopan ja koko maailman kansalaisille. Tutkimukset ovat valaisevia: 20 vuoden aikana otsoni on vähentynyt 6 ­ 10 prosentilla; vuonna 1996 havaittiin yli 40 päivää kestänyt ja 20 miljoonan neliökilometrin kokoinen aukko, ja otsonikerros Skandinavian, Grönlannin ja Siperian yllä oheni ennätykselliset 46 prosenttia.
Kasvihuonekaasujen vähentämiseksi tehdyt ponnistelut ovat kuitenkin selvästi riittämättömiä, kuten viimeaikaiset tutkimukset ovat osoittaneet. Lukujen kerääminen on hyödytöntä: oleellisia ovat uhattuna olevat asiat, kyseessä on meidän kaikkien terveytemme ja ajan mittaan varmasti myös elämämme.
Tarvitseeko muistuttaa mieliin syövän yleistyminen ja vakavat immuunijärjestelmän häiriöt, joihin otsonikerroksen ohentuminen johtaa. Tästä syystä kannatamme varauksetta tätä ehdotusta, jossa asetetaan määräajat useampien myrkyllisten aineiden tuotannon lopettamiselle.
Jotta toimenpiteet olisivat tehokkaita, niiden on täytettävä kaksi ehtoa. Niiden on toisaalta oltava perusteltuja kansalaisten mielestä, mikä tarkoittaa sitä, että päivittäisessä elämässä tapahtuvista muutoksista HCFC- ja CFC-yhdisteiden ja halonien osalta tiedotetaan asianmukaisesti. Ihmisille on selitettävä, miksi ja miten unioni on ryhtynyt säätämään lakeja tälle ensisijaisesti hyvin tekniselle alalle.
Toisaalta on kunnioitettava yritystemme mukautumiskykyä. Suurin osa yrityksistä ottaa ympäristönäkökohdat huomioon tuotekehittelypolitiikassaan. Meidän on kuitenkin kiinnitettävä aivan erityistä huomiota pieniin ja keskisuuriin yrityksiin, joilla on pienen kokonsa vuoksi joissakin tapauksissa muita yrityksiä vähemmän mahdollisuuksia tai kykyä tehdä muutoksia. Tämä asetus asettaa yrityksille uusia haasteita. Niiden on pystyttävä vastaamaan siihen menestyksekkäästi ja tehokkaasti.
Aparicio Sánchezin mietintö (A5-0075/1999)

Ortuondo Larrea
Arvoisa puhemies, kommentoin Aparicio Sánchezin mietintöä, joka koskee Sveitsin alueella liikkuville raskaille tavarankuljetusajoneuvoille myönnettävien lupien jakamista.
Ensinnäkin haluaisin onnitella esittelijä Aparicio Sánchezia siitä työstä, jota hän on tehnyt tämän aiheen osalta ja protestoida sitä, ettei Euroopan unionin ja Sveitsin välisestä sopimuksesta ollut saatavilla koko tekstiä, vaan ainoastaan se osa, jossa käsitellään lupien jakamista, joka on kuitenkin vain yksi osa koko sopimuksesta.
Vihreät/Euroopan vapaa allianssi -ryhmässä olemme hylänneet Euroopan kansanpuolueen ryhmän ehdotuksen vähentää jäsenvaltioiden kesken jaettavien lupien määrää.
Kannatamme sitä, että raskailta ajoneuvoilta peritään maksu niiden todellisuudessa tuottamien pakokaasupäästöjen mukaan ja että perityistä maksuista kertyvät varat sijoitetaan rautatiekuljetuksiin sekä yhdistettyihin maantie- ja rautatiekuljetuksiin, ja lopuksi, painotamme ajatusta, että 91 prosenttia käyttämättä jääneistä luvista jaettaisiin tasapuolisesti jäsenvaltioiden kesken vastaten näin sekä itse kuljetusalan tarpeisiin että ottaen samalla huomioon esimerkiksi sellaisten tavaroiden lähtö- ja määräpaikan, joita kuljetetaan Sveitsin läpi ja jotka ovat lähtöisin Hampurin, Rotterdamin, Genovan tai Marseillen kaltaisten kaupunkien satamista tai lentokentiltä. Mielestäni tämä helpottaisi asioita ja tekisi myös lupien jakojärjestelmästä oikeudenmukaisemman.

Meijer
Arvoisa puhemies, äänestin Aparicio Sánchezin mietintöä vastaan. Sopimus on Sveitsissä erittäin kiistanalainen. On paljon mahdollista, että se hylätään vielä kansanäänestyksessä. Sveitsissä kiinnitetään oikeutetusti paljon huomiota ympäristönsuojeluun. Siksi siellä on tähän mennessä suosittu rautateitse tapahtuvia tavarakuljetuksia ja raskaiden ajoneuvoyhdistelmien ei ole sallittu ajaa läpikulkuteillä. Vain sillä tavalla voidaan välttyä siltä, että Alppien yli on rakennettava yhä enemmän ja yhä leveämpiä moottoriteitä ja että pakokaasut saastuttavat entistä enemmän ilmaa laaksoissa.
Itävaltakin oli ennen tällä kannalla. Sen jälkeen kun se liittyi Euroopan unionin jäseneksi, sveitsiläiset ovat yksin. Euroopan unioni on painostanut ankarasti pientä unionin ulkopuolista maata ja syrjäyttänyt tällä tavalla tuon maan sisäisen demokraattisen päätöksenteon. Tällä tavalla annetaan enemmän tilaa kuljetusmuodolle, jolla ei ole tulevaisuutta, mikäli suhtaudumme vakavasti ympäristöön.
Lisäksi ehdotus esitettiin parlamentille ennen kuin sitä kuultiin itse sopimuksesta. Lyhyesti sanottuna tämä ehdotus ei ole vielä valmis käsiteltäväksi ja sillä on ympäristön ja Sveitsin demokratian kannalta seurauksia, joita ei voida hyväksyä. Jos olisin sveitsiläinen, äänestäisin kansanäänestyksessä ehdotusta vastaan ja koska en ole sveitsiläinen, osoitan solidaarisuuteni äänestämällä täällä sitä vastaan.

Vachetta
Sveitsin kansan muutama vuosi sitten ilmaisema kanta oli se, että raskaiden tavarankuljetusajoneuvojen kauttakulku on saatava hallintaan.
Raskaiden tavarankuljetusajoneuvojen liikkumisehtoja säädellään tiukasti, minkä ansiosta voidaan todella parantaa elämänlaatua Alppien laaksoissa ja toimia myönteisesti ympäristön ja väestön hyväksi.
Sen sijasta, että Euroopan unioni suhtautuisi myönteisesti tähän pyrkimykseen suojella ympäristöä, se pyrkii vain yhteen tavoitteeseen kahdenvälisissä neuvotteluissa Sveitsin kanssa: saamaan Sveitsin luopumaan sääntelystään sillä verukkeella, että sääntely estää vapaata kilpailua ja että Euroopan alueiden kohtelu olisi tällöin eriarvoista. Taloudellisen tuottavuuden logiikka asetetaan siis ympäristöllisten ja sosiaalisten näkökohtien edelle.
Olemme tutkineet hyvin kiinnostuneina ehdotuksia, joilla pyritään kehittämään vaihtoehtoisia, saastuttamattomia kuljetusmuotoja, kuten kuljetusjärjestelmää, jossa ajoneuvoja kuljetetaan rautatievaunuun lastattuna. Mietinnössä siinä muodossa, kuin se nyt on, kannatetaan yksioikoisesti kaikenlaisia kuorma-autokuljetuksia muiden kuljetusmuotojen sijasta.
Näin ollen emme hyväksy tätä logiikkaa vaan äänestämme tätä mietintöä vastaan.
Bodraton suositus (A5-0079/1999)
WTO:n vuosituhannen vaihteen kierros

Alavanos
. (EL) Seattlessa pidetyn WTO:n kokouksen tapahtumat todistavat, että tapa, jolla globalisaatiota edistetään, herättää suurta ja oikeutettua vastarintaa.
Kokousvalmistelujen aikana Santerin komission eron järkyttämän Euroopan unionin politiikkana oli kompromissien hakeminen muiden suurten voimien kanssa, mikä merkitsi etääntymistä kehitysmaiden vaatimuksista ja kansalaisyhteiskunnan huolista.
Euroopan unionin on tarkistettava kokonaan politiikkansa ja siihen on sisällytettävä: WTO:n demokratisoiminen, perhemallin tukeminen maataloudessa, keinot kolmannen maailman työntekijöiden aseman parantamiseen, ympäristönsuojelu, teknologian välittäminen kaikista köyhimpiin maihin, kaikkein heikompien valtioiden kansainvälisten velkojen hoitaminen ja maailman monikulttuurisen identiteetin suojelu amerikkalaisen viihteen ylivoimaa vastaan.

Caudron
Voin vain yhtyä edellä sanottuun: Seattlen epäonnistuminen on todellakin kaukana voitosta!! Johtopäätös, joka meidän on tehtävä näistä epäonnistuneista neuvotteluista, on hyvin laiha!
Voimme toki olla tyytyväisiä kansalaisyhteiskunnan huolenaiheiden esille ottamiseen kansainvälistä kauppaa koskevissa neuvotteluissa, mikä oli etenkin kansalais-, ammatti- ja muiden järjestöjen aktiivisuuden ansiota. Tästä näkökulmasta tarkasteltuna Seattlen ministeritason konferenssi muodostui todelliseksi käännekohdaksi WTO:n toiminnassa. Kun aikaisemmat kierrokset on käyty äärimmäisen salaisesti neuvottelijoiden välillä, jotka ovat tiedostaneet ja ottaneet huomioon vain maidensa kaupalliset edut, seuraava kierros, jonka alkamisajankohta on toistaiseksi hämärän peitossa, voidaan käydä vain avoimesti ja sisällyttämällä neuvotteluihin kaikki kaupankäyntiin liittyvät aiheet eli sosiaaliset normit, ympäristö, kuluttajansuoja ja kulttuuri. Ja juuri näiden muutosten vuoksi WTO:ta on uudistettava. Sitähän ei ole luotu hoitamaan näin monia vastuualueita. Valtiothan loivat tämän järjestön palvelemaan omia etujaan. Uusi tehtäväkuva edellyttää sitä, että kehitysmaille ja vähiten kehittyneille maille taataan täysimääräinen osallistuminen, mitä ei Seattlessa tapahtunut, mistä ne ovat syystäkin tyytymättömiä. Hyvät aikomukset on toteutettava WTO:n toiminnassa.
Meidän on näin ollen ryhdyttävä pohtimaan vakavasti WTO:n uudistamista. Euroopan unionin on oltava tulevien neuvottelujen liikkeelle paneva voima. Kuten olemme hyvin nähneet, se on pystynyt toimimaan välttämättömänä välittäjänä Yhdysvaltojen ja kehitysmaiden välillä. Meidän on myös korostettava Euroopan parlamentin valtuuskunnan aloitetta luoda WTO:hon parlamentaarinen elin. Se on tietysti vain yksi osa tarvittavaa uudistusta mutta se on osa, jonka avulla voidaan vähentää WTO:lle tunnusomaista demokratiavajetta.
Lisäksi Euroopan unionin on valmistauduttava muihinkin neuvotteluihin, jotka käynnistyvät ensi vuonna! Euroopan unioni, joka oli niin hyvin valmistautunut neuvotteluihin ja joka piti hyvin johdonmukaisesti kiinni kannastaan, ei luopunut siitä esityslistasta, jonka se halusi saada läpi, eli laajasta esityslistasta, joka ei rajoitu pelkästään maatalouteen ja palveluihin, kuten Yhdysvallat toivoi. Ensi vuoden alussa neuvottelut on kuitenkin aloitettava vain näistä kahdesta aiheesta Marrakechin sopimuksen mukaisesti. Tämän vuoksi meidän on seurattava tarkasti näitä neuvotteluja, joiden tiedetään jo nyt muodostuvan vaikeiksi.
Lopuksi myönteistä oli se, että neuvottelijamme Pascal Lamy teki vaikutuksen selkeällä näkemyksellään, hienotunteisuudellaan, tietämyksellään ja arvovallallaan.
Se on erittäin myönteinen asia tulevaisuutta ajatellen.

Désir
. (FR) Meitä oli muutamia, jotka pyysimme parlamentissa ennen Seattlen konferenssia järjestetyssä keskustelussa, että Euroopan olisi aluksi vaadittava arviota aikaisemmista neuvottelukierroksista ja tehtävä niistä myös kehitysmaiden hyväksymät johtopäätökset, ennen kuin osallistumme uuteen kaupan vapauttamista koskevaan kierrokseen. Meille sanottiin, että aikaa ei ollut ja ettei mikään saanut viivästyttää vuosituhannen vaihteen kierroksen käynnistymistä. Eikö päinvastoin olisi säästetty aikaa sillä, että olisi aloitettu alusta, hieman vaatimattomammin ja hieman enemmän kuunnellen, mitä mieltä ovat kansalaiset ja kansat, jotka eivät ole erityisen vakuuttuneita WTO:n aikaansaannoksista, sen työn tuloksista suhteessa yhä vakavampaan eriarvoisuuteen kehityksessä pohjoisen ja etelän välillä?
Muutamat meistä varoittivat avoimuuden puutteesta kärsivästä WTO:sta, jonka silmät syövät enemmän kuin vatsa sietää ja joka pyrkii pakottamaan kaikki hyväksymään päätöksensä ja valintansa kaikilla aloilla vain sen omien kriteerien perusteella, jotka ovat kaukana laillisuudesta. Varoitimme siitä, että tätä asiaa vastustetaan useissa maissa. Eikö Euroopan olisi pitänyt ensin vaatia järjestön ja sen toiminnan uudelleen muokkaamista ja sen toimivallan selvempää rajaamista kunnioittaen muita kansainvälisiä järjestöjä ja yleissopimuksia, jotka koskevat etenkin ympäristöä ja sosiaalisia oikeuksia? Sanoimme, ettei WTO:n toimintaa voida jatkaa ymmärtämättä sitä, että esityslistan kärkeen on asetettava ennalta varautumisen periaate, kulttuurien monimuotoisuus, sosiaaliset oikeudet, ympäristönsuojelu ja kehityserojen tasaaminen. Nyt näitä asioita on kuitenkin pohdittava.
Seattle oli tappio niiden kannalta, jotka halusivat jatkaa silmitöntä kilpajuoksua kohti yleistä vapaakauppaa ja maailman kaupallistamista. Se oli voitto monimuotoiselle kansalaisliikkeelle, joka muistutti sitä liikettä, jonka ansiosta MAI hylättiin.
Vahva vastarintaliike nousi WTO:ta vastaan, koska se on säännöillään ja rakenteellaan suosinut yksityisiä etuja kollektiivisten etujen kustannuksella. Kyseenalaiseksi ei ole asetettu kansainvälisen kaupan järjestämistä koskevien sääntöjen olemassaoloa tai maailman kauppaa käsittelevän järjestön olemassaoloa sinänsä vaan se, että WTO pyrkii laatimaan kaikki säännöt, toimimaan kaikessa välittäjänä ja olemaan ylin tuomari tulevaisuuden maailmassa. Monien kansalaisjärjestöjen, kansalaisyhdistysten ja ammattijärjestöjen ilmaiseman sosiaalisen liikkeen tavoitteena on toisenlainen maailmanlaajuistuminen, jota ei hallitse vain sokea voitontavoittelun logiikka ihmisten ja yhteiskuntien tappioksi.
Euroopan on tukeuduttava tähän liikkeeseen, tähän uuteen maailmanlaajuiseen yleiseen mielipiteeseen edistääkseen uudenlaista maailmantalouden sääntelyä, joka perustuu vaurauden uudelleenjakoon ja erilaiseen tasapainoon markkinavoimien hallitsemien asioiden välillä ja demokratian hallitsemien asioiden, vapaakauppaan kuuluvien asioiden ja yhteistyöhön kuuluvien asioiden välillä. Euroopan on edistettävä moninapaisen tulevaisuuden maailman luomista ja suurten poliittisesti ja taloudellisesti yhdentyneiden alueellisten kokonaisuuksien muodostamista, joiden avulla kansat pystyvät hallitsemaan kohtaloaan ja saamaan vaikutusvaltaa kansainvälisellä areenalla sen sijasta, että ne jäävät suurfuusioista syntyvien monikansallisten jättiyritysten armoille.
Jos Eurooppa ei pysty tukeutumaan tähän liikkeeseen, vastareaktioon sille, että maailmaan suhtaudutaan kauppatavarana, ja Seattlessa ilmaistuun pyrkimykseen, tällaista maailmanlaajuistumista vastustavilla kansoilla ei ole muuta mahdollisuutta kuin palata kansallismielisyyteen. Tästä näkökulmasta bioteknologian alalla otetut harha-askeleet, joilla saatetaan vaarantaa biologista monimuotoisuutta koskeva pöytäkirja, ovat sitäkin tuomittavampia, koska ne eivät vastaa millään tavalla EU:n neuvotteluvaltuuksia eivätkä parlamentin omaksumaa kantaa.
Kansainvälisten järjestöjen välille on kehitettävä uusi tasapaino. On luotava maailman ympäristöjärjestö, ja sille on annettava todellista valtaa. ILOon on voitava vedota päätöksistä, jotka liittyvät sosiaalisiin perusnormeihin. YK:n kauppa- ja kehityskonferenssi on kaikkein pätevin elin käsittelemään suoria ulkomaisia investointeja koskevaa kysymystä noudattaen valtioiden demokraattista oikeutta säätää lakeja ympäristö- ja sosiaalialalla.
Itse WTO on asetettava kansalaisten valvontaan: kansalaisjärjestöjen, ammattijärjestöjen ja parlamenttien jäsenten on voitava harjoittaa tätä valvontaa. Eivätkö nämä ole sellaisia asioita, että on luonnollista, että vaikka me edustamme tässä parlamentissa kaikkia vakaumuksia ja aatteita, vasemmisto ja oikeisto voivat olla täysin yksimielisiä näistä kysymyksistä? Mitä hyötyä on siis pyrkiä kaikin keinoin lähentymään, jos kyseessä on vain keinotekoinen lähentyminen, joka johtaa näkökantojen hämärtymiseen. Olisi tietysti ollut parempi, että kaikki vasemmistoryhmät olisivat pyrkineet ilmaisemaan näkemyksiään yhdenmukaisesti pluralistisuuttaan kunnioittaen, mutta olen vakuuttunut siitä, että näiden aiheiden yhteydessä oli mahdollista koota monikollinen eurooppalainen vasemmisto, jonka ääntä Eurooppa tarvitsee.
Tästä syystä, arvoisa puhemies, pidän valitettavana PPE:n, PSE:n ja ELDR:n yhteistä kompromissipäätöslauselmaa, jonka avulla ei kyetä oppimaan mitään Seattlesta tai valmistelemaan tulevaisuutta, ja äänestän tätä tekstiä vastaan.

Dehousse
. (FR) Äänestin päätöslauselmaesitystä vastaan Harlem Désirin esittämien syiden vuoksi.

Miranda
Nyt on osattava tehdä oikeat johtopäätökset siitä tosiseikasta, että Seattlen ministerikokouksessa, jossa oli määrä sopia Maailman kauppajärjestön "vuosituhannen vaihteen kierrosta" koskevasta esityslistasta, ei päästy tuloksiin.
Neuvottelujen epäonnistuminen, jota me pidämme myönteisenä asiana, ei johdu pelkästään enemmän tai vähemmän satunnaisista vastoinkäymisistä.
Huomautimme hyvissä ajoin tarpeesta laatia Uruguayn kierroksen vaikutuksia koskeva tilannearvio. Ehdotimme jopa, että neuvottelujen alkamista siirrettäisiin, jotta tuo arvio voitaisiin laatia ja jotta sen perusteella voitaisiin pohtia laajemminkin kansainvälisissä kauppasuhteissa käytettyjä menettelytapoja.
Meille oli selvää, että nyt käytetyt menetelmät ovat olleet varsin kyseenalaisia. Erityisen kielteisiä vaikutuksia niillä oli - ja on - maailman köyhimmille maille.
Olimme tietoisia noiden maiden huolenaiheista ja myös siitä, että oikeus on lopultakin niiden puolella.
Olimme yhtä lailla selvillä siitä, että kansalaiset ympäri maailman ovat yhä enemmän huolissaan nykyisestä eriarvoisuutta ja epäoikeudenmukaisuutta synnyttävästä globalisoinnista, jota ohjaavat ennen kaikkea markkinoiden säännöt ja niin ollen myös markkinoita hallitsevat etunäkökohdat.
Kun tässä tilanteessa toteamme neuvottelujen jääneen tuloksettomiksi, on entistäkin tärkeämpää laatia tuo ehdottamamme tilannekatsaus jo ennen kuin uudet neuvottelut käynnistetään. On myös välttämätöntä toteuttaa WTO:n syvälle käyvä uudistus. Sen nykyiset säännöt on kumottava. Samalla tavoin on välttämätöntä liittoutua tehokkaasti ja tiiviisti kehitysmaiden kanssa ja samalla kunnioittaa niiden oikeutta taloudelliseen ja sosiaaliseen kehitykseen. Yhtä tärkeää on myös laatia suuntaviivat kokonaan uudenlaiselle kaupalliselle järjestykselle, joka voi syntyä toisenlaisen - edistykseen ja solidaarisuuteen perustuvan - globalisoinnin yhteydessä ja jossa kunnioitetaan keskeisiä poliittisia oikeuksia, sosiaalista kehitystä ja ympäristöä.

Vachetta
. (FR) Bonnin konferenssi pidettiin muutamia päiviä ennen WTO:n Seattlen konferenssia. WTO:n ja tärkeimpien teollisuusmaiden ajama kaupan hillitön vapauttaminen on täydellisessä ristiriidassa välttämättömien ympäristönsuojelupolitiikkojen kanssa. Ei siis ole hämmästyttävää, että Euroopan unionin jäsenvaltiot eivät ole, kuten ehdotetussa päätöslauselmassa todetaan, toteuttaneet Kioton sitoumuksiaan, vaikka Euroopassa puretaan samaan aikaan järjestelmällisesti sääntelyä.
Euroopan unionin on siivottava ovensa edusta: ei ole olemassa minkäänlaista sääntelyä, jolla rajoitettaisiin hiilidioksidipäästöjä samalla tavalla kuin säännellään paikallisia ilmansaasteita tai otsonikerrosta ohentavia tuotteita. Viime aikoina tapahtunut rautatieverkoston avaaminen kilpailulle on ristiriidassa tämän liikennemuodon edellyttämän eurooppalaisen kehityspolitiikan kanssa.
Geneettisesti manipuloitujen elintarvikkeiden pakkausmerkinnät (B5-0313/1999)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, äänestin päätöslauselmaesityksen puolesta eikä minulla ole mitään sitä vastaan, että geneettisesti manipuloituihin elintarvikkeisiin laitetaan merkintä. Kuitenkin kysyisin teiltä sitä, eikö olisi parempi, että Euroopan unioni ja parlamentti päättäisivät, että geneettisesti manipuloitujen tuotteiden tuotanto ja kauppa kiellettäisiin, jos ne ovat haitallisia, ja jos ne eivät ole sitä, niiden annettaisiin liikkua vapaasti. Se, että ne lasketaan markkinoille etiketillä varustettuna on sama kuin se, että savukeaskeihin laitetaan teksti "terveydelle haitallista", mikä ei estä ketään polttamasta ja mikä vie kaiken merkityksen siltä, mitä etikettiin on kirjoitettu.

Bowe
Arvoisa puhemies, haluan omastani ja muiden Labour-puolueen jäsenten puolesta todeta, miksi äänestimme tänään päätöslauselmaa vastaan. Se ei missään nimessä johtunut parlamentin jäsen Jacksonin esittelemästä päätöslauselmasta, jota kannatimme täysin. Meidän on kuitenkin pidettävä mielessä, että vaikka tämä päätöslauselma olikin vain neuvoa-antava, komissio oli nimenomaan sanonut, että se ottaisi tarkasti huomioon sen, mitä sanomme siinä. Se sanoi nimenomaan, että vaikka tällä päätöslauselmalla ei nykyisen yhteistoimintatavan mukaisesti ole sitovaa vaikutusta sen toimiin, se otettaisiin täysin huomioon.
Valitettavasti jotkut parlamentin jäsenet eivät ole tosissaan hyväksyneet sitä vastuuta, jonka komissio on heille antanut, eivätkä ole menetelleet järkevästi etenkään tarkistuksen 4 osalta. Se sisältää geneettisesti manipuloituja organismeja nauttineista eläimistä peräisin olevien tuotteiden pakkausmerkintöjä koskevia ehdotuksia. Näin tulee tapahtumaan melkein kaikelle Euroopan unionin karjalle, ja näin tapahtuu nytkin. Seuraukset olisivat sellaiset, että valtaosaan kaupoissamme olevista lihatuotteista olisi merkitty, että ne ovat peräisin geneettisesti manipuloiduista organismeista. Tällaiset merkinnät eivät antaisi kuluttajille hyödyllistä tietoa vaan aiheuttaisivat vain sekaannusta ja synnyttäisivät sellaisen ilmapiirin, että koko geneettisesti manipuloituja organismeja koskeva kysymys saisi uuden, entistä sekavamman käänteen. Minusta vaikuttaa siltä, että vaikka Labour-puolueen jäsenet kannattavatkin täysin päätöslauselmaa, meidän täytyy hyväksyä vastuumme ja tunnustaa kantamme järkevyys.

Berthu
Äänestin geneettisesti manipuloitujen elintarvikkeiden pakkausmerkintöjä koskevaa päätöslauselmaesitystä vastaan, koska sillä pyritään vain näyttämään vihreää valoa komission ehdotukselle asetukseksi, jonka mukaan geneettisesti manipuloituja organismeja ei tarvitsisi mainita pakkausmerkinnöissä, jos niiden osuus elintarvikkeesta on alle prosentin.
Tämä toimenpide olisi ristiriidassa Euroopan parlamentin 14. toukokuuta 1998 omaksuman kannan kanssa, jossa parlamentti vaati pakollista merkintää geneettisesti manipuloiduista organismeista riippumatta siitä, kuinka monta prosenttia niiden osuus on tuotteesta.
Nyt neuvosto vaatii komissiota lieventämään kantaansa sillä verukkeella, että tietyissä tapauksissa teollisuudessa ei voida välttää sitä, etteikö tuotteisiin joutuisi satunnaisesti pieniä määriä geneettisesti manipuloitua ainesta kuljetuksen tai jalostuksen yhteydessä. Ongelma on todellinen, mutta meille ehdotettavaa ratkaisua ei mielestäni voida hyväksyä edes väliaikaisesti.
Oikeaan ratkaisuun ei päästä sallimalla tiedon epääminen kuluttajilta, vaan siihen päästään ponnistelemalla entistä enemmän geneettisesti manipuloitujen tuotteiden ja tavanomaisten tuotteiden pitämiseksi erillään koko tuotantoprosessissa. Olen sitä mieltä, että pakkausmerkintöjen on oltava pakollisia riippumatta geneettisesti manipuloitujen organismien määrästä elintarvikkeissa, ja vaikka niiden määrä olisi hyvin pieni. Jos tuotteen valmistaja ei ole varma asiasta, pakkauksessa on oltava maininta: "tuote saattaa sisältää geneettisesti manipuloituja organismeja".

Caudron
. (FR) Haluan kiittää ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan jäseniä ja erityisesti sen puheenjohtajaa geneettisesti manipuloitujen elintarvikkeiden pakkausmerkintöjä koskevasta päätöslauselmaesityksestä.
Minun on sanottava, että kannatan tässä tekstissä esitettyä näkemystä, jonka mukaan voimassa oleva Euroopan unionin lainsäädäntö tästä hyvin kiistanalaisesta aiheesta ei ole tarvittavan kuluttajansuojan ja kuluttajille tiedottamisen tasalla.
Koska geneettisesti manipuloiduista organismeista ei ole saatavissa varmaa tietoa, meidän on seurattava niitä tarkasti ja sovellettava asianmukaisesti ennalta varautumisen periaatetta kaikissa toimintavaiheissamme.
Neuvosto on hyväksynyt geneettisesti manipuloitujen elintarvikkeiden pakkausmerkintöjen osalta asetuksen (EY) 1139/98, joka koskee elintarvikkeita ja elintarvikkeiden ainesosia, joita tarjotaan sellaisenaan kuluttajalle ja jotka on täysin tai osittain valmistettu joko päätöksessä 96/281/EY tarkoitetuista geneettisesti manipuloiduista soijapavuista tai päätöksessä 97/28/EY tarkoitetusta geneettisesti manipuloidusta maissista.
Näiden elintarvikkeiden pakkausmerkinnöille asetetaan lisävaatimuksia, jotka määritellään tarkasteltavana olevassa asetuksessa.
Kyseiset vaatimukset eivät kuitenkaan koske elintarvikkeita, jotka eivät sisällä geneettisestä muunnoksesta peräisin olevaa proteiinia tai DNA:ta.
Komission uudella ehdotuksella pyritään täyttämään näitä aukkoja. Se koskee nimittäin geneettisesti manipuloidun soijan tai maissin viljelystä peräisin olevan DNA:n tai proteiinin esiintymisestä johtuvaa tuotteiden satunnaista saastumista. Merkintä olisi tehtävä pakolliseksi, jos tuotteen ainesosa sisältää yli prosentin tällaista ainetta.
Kuten päätöslauselmaesityksessä todetaan, komission meille esittämä teksti on selvästi riittämätön. Siinä pyritään alakohtaiseen ratkaisuun geneettisesti manipuloitujen elintarvikkeiden pakkausmerkinnöistä, joita olisi päinvastoin tarkasteltava kokonaisvaltaisesti ja johdonmukaisesti. Euroopan komission on esitettävä meille uusia ehdotuksia uusista eläinrehuista ja elintarvikkeita, jotka eivät sisällä geneettisesti manipuloituja organismeja, jotta kuluttajille voidaan antaa mahdollisuus tehdä valintoja täysin tietoisesti.
Kannatan myös täysin sitä vaatimusta, että kyseiseen asetukseen on sisällytettävä aikaan tiukasti sidottu tarkistamislauseke, jotta yhden prosentin alarajaa voidaan tiukentaa 12 kuukauden kuluessa. Euroopan komissio ei nimittäin perustele millään tavalla tätä rajaa.
Nyt kun tunnetut elintarvikekriisit ovat järkyttäneet eurooppalaisia kuluttajia, meidän on ryhdyttävä kaikkiin tarvittaviin toimiin heidän rauhoittamisekseen ja annettava heille keinot valvoa elintarvikkeitaan. Pelissä on heidän luottamuksensa Euroopan kuluttajapolitiikkaan.

Figueiredo
. (PT) Kuten jäsen Caroline Jacksonin esittelemässä päätöslauselmaehdotuksessa todetaan, alan nykyinen lainsäädäntö on jäsentymätön ja riittämätön. Kuluttajan suojelemiseen liittyvät näkökannat edellyttävät, että elintarvikkeiden pakkausmerkinnät, mukaan lukien uudet eläinten rehut ja geneettisesti manipuloituja organismeja sisältämättömät elintarvikkeet, ovat mahdollisimman yksityiskohtaisia ja monipuolisia.
Lisäksi kuluttajien terveyden suojelemiseksi on välttämätöntä, että geneettisesti manipuloituja elintarvikkeita ja niistä valmistettuja tuotteita koskevaa lainsäädäntöä tarkistetaan kaikilta osiltaan siten, että mahdollisten vaarojen ennakkoarviointi tehdään pakolliseksi.
Komission on sen vuoksi tehtävä ehdotuksia kaikkia geneettisesti manipuloiduista organismeista valmistettuja uuselintarvikkeita ja teknologisia apuaineita koskevista uusista testaus- ja pakkausmerkintäperusteista, ja erityistä huomiota on kiinnitettävä sellaisiin elintarvikkeisiin, joita saadaan geneettisesti manipuloituja organismeja sisältävillä tuotteilla ruokituista eläimistä.
Samaten on erittäin tärkeätä, että yhden prosentin alarajaa voidaan tarkistaa 12 kuukauden kuluessa teknisten ja tieteellisten lausuntojen ja tutkimusten perusteella.

Morgan
. (EN) Kuluttajilla on mielestäni kaikissa tilanteissa oikeus tietää, kun tuotteissa käytetään geneettisesti manipuloituja organismeja; tämä ei koske vain ihmisten nauttimia elintarvikkeita vaan myös rehua. Siihenkin tarvitaan kaikissa tilanteissa selkeitä pakkausmerkintöjä.
Tsetsenia

Alavanos
. (EL) Euroopan parlamentin velvollisuus on tuomita Venäjän Tsetsenian vastainen raakalaismainen sotilaallinen hyökkäys, joka ei kohdistu vain joihinkin terroristeihin, vaan kymmeniintuhansiin naisiin ja lapsiin, jotka on ajettu kodeistaan Kaukasuksen talven ankariin oloihin.
Euroopan unionin pitää tukea Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestön ponnistuksia pommitusten keskeyttämiseksi, jotta pakolaiset voisivat palata ja voitaisiin löytää poliittinen ratkaisu.
Meidän on kuitenkin korostettava, että yhdessä USA:n kanssa Euroopan unioni ei ole saanut vastuuvapautta. Nehän ensiksi näyttivät mallia halveksimalla kansainvälisiä järjestöjä ja rauhanomaisia erimielisyyksien ratkaisumenetelmiä ja lisäksi niiden aggressiivinen laajentuminen itään aiheutti huolestumista, joka heijastuu kansallismielisyyden ja väkivallan nousemisena Venäjän alueella.
Ilmastonmuutos

Caudron
. (FR) Keskustelu on hyvin laaja-alaista. En toista tässä vaiheessa kaikkia perusteita, joita on esitetty sen merkityksen korostamiseksi. En puhu pessimismistäni, vaikken suostukaan vajoamaan epätoivoon, koska elämässä on aina sijaa toiminnalle "muutoksen aikaansaamiseksi". Sanon tänään vain kaksi asiaa.
Ensinnäkin on sietämätöntä nähdä, että raha ratkaisee, kun rikkaat maat voivat ostaa köyhimmiltä mailta oikeuden saastuttaa! Se on sietämätöntä, moraalitonta ja rikollista tulevaisuuden kannalta.
Toiseksi samaan aikaan, kun ajoneuvojen osalta pyritään kaikin tavoin vähentämään uusien moottoreiden päästöjä, olisi laadittava hyvin määrätietoinen eurooppalainen ohjelma, jonka avulla vanha ja usein paljon saastuttava autokanta (en tarkoita tällä keräilyautoja) saadaan nopeasti poistettua. Tälläkin alalla olen sitä mieltä, että "jos on tahtoa, löytyy keinot".

Kauppi
. (EN) Haluan vain sanoa, että vastustan voimakkaasti ilmastonmuutosta koskevaa Liesen päätöslauselmaa sellaisena kuin parlamentti sen hyväksyi. Ydinenergia on ollut, on yhä ja tulee olemaan erittäin tärkeässä asemassa CO2-päästöjen vähentämisessä.

Puhemies
Äänestysselitykset ovat päättyneet.
(Istunto keskeytettiin klo 13.38 ja sitä jatkettiin klo 15.00.)

Puhemies
Annan Gollnischille työjärjestystä koskevan puheenvuoron.

Gollnisch
Arvoisa puhemies, suonette minulle anteeksi, en puhu pitkään; puhun hyvinkin lyhyesti. Palaan sovittelumielessä, en riitaa haastaakseni, siihen, mitä tapahtui äänestyksen jälkeen työjärjestyksen 180 ja 181 artiklan perusteella esittämäni puheenvuoron vuoksi.
Mitä hetki sitten oikeastaan tapahtui? Eräs kollega viittasi erääseen työjärjestyksen määräykseen. Sen kuultuaan varapuhemies Martin päätti toimittaa parlamenttiäänestyksen. En aseta kyseenalaiseksi Martinin kykyä joka on hyvä johtaa tehokkaasti työskentelyämme mutta muiden parlamentin kollegojen tavoin pidän kyseenalaisena menettelyä, joka on yleinen mutta jota pidän siitä huolimatta täysin työjärjestyksemme kirjaimen ja parlamentaaristen elinten hengen vastaisena.
Haluan vain sanoa tämän: työjärjestys takaa vähemmistöjen oikeudet. Kulloinkin paikalla oleva enemmistö ei voi muuttaa työjärjestystä: sen muuttaminen voi tapahtua oman työjärjestyksemme mukaisesti vain erittäin tiukoin ehdoin. Siitä on tehtävä ehdotus. Ehdotus on käsiteltävä asiasta vastaavassa valiokunnassa. Asiasta vastaavan valiokunnan on nimitettävä esittelijä, esittelijän on laadittava mietintö, ja jos muutos halutaan tehdä, parlamenttimme voi hyväksyä sen vain määräenemmistöllä, jonka muodostaa yli puolet parlamentin jäsenistä. Eikä tällaista muutosta voida ryhtyä soveltamaan heti vaan vasta seuraavan istuntojakson ensimmäisenä päivänä.
Nämä määräykset ovat ehdottoman välttämättömiä moitteettoman toiminnan takaamiseksi erityisesti parlamentissamme ja yleensä kaikissa parlamentaarisissa elimissä. Mutta olen sitä mieltä, että menettely joka vaikuttaa jossain määrin anglosaksiselta, jos ajattelen sitä oikeussosiologiselta kannalta , jossa kulloinkin paikalla oleva enemmistö voi tehdä päätöksiä täysin selvistä määräyksistä, on täysin tuomittava menettely.
Tässä se, mitä olisin halunnut sanoa Martinille, ellei hän mielestäni melko epäkohteliaasti ja vähän demokratian vaatimuksia ja parlamentin vähemmistöjen oikeuksia ja käytäntöjä noudattaen olisi päättänyt välittömästi, edes kuuntelematta minua, ettei asia, jonka aioin esittää parlamenttimme 180 ja 181 artiklan perusteella, ollut työjärjestyspuheenvuoro. Myös tässä tilanteessa kollegamme varapuhemies toimi mielestäni tehtävässään sääntöjen vastaisesti sekä minun kohdallani että minua ennen puhuneen kollegan kohdalla samoin kuin muiden kollegojen kohdalla, jotka halusivat käyttää puheenvuoron ja joiden joukossa oli muun muassa Muscardini, jolta varapuhemies eväsi puheenvuoron ja jonka hän jopa uhkasi poistaa istuntosalista.
Arvoisa puhemies, haluaisin esittää teille samoin kuin parlamentin puhemiehelle ja toivoakseni myös parlamentin puhemiehistölle hyvin lujan mutta hyvin hillityn vastalauseen tästä asiasta, jossa on mielestäni kyse valtuuksien ylittämisestä.

Puhemies
Parlamentin jäsen Gollnisch, merkitsen muistiin puheenvuoronne, jonka puhemiehistö ottaa käsittelyynsä ja joka julkaistaan joka tapauksessa parlamenttimme sanatarkoissa istuntoselostuksissa.

Cappato
Arvoisa puhemies, haluan puhemiehistön kiinnittävän huomiota jatkuvasti vaikeutuviin työoloihin parlamentin tietopalvelujen osalta. Jo kahden viikon ajan tietokoneet ja Internet-yhteydet ovat toimineet käsittämättömän hitaasti ja moniin Internet-osoitteisiin on sitä paitsi pääsy tosiasiallisestikin mahdotonta. Tämä johtuu suoraan parlamentin atk-palveluiden valitsemasta järjestelmästä, eli siitä, että parlamentin jäseniä halutaan valvoa ja seuloa heidän pääsyään Internetiin sillä seurauksella, että yhteydet ovat olleet tosiasiallisesti poikki joitakin viikkoja. Viimeisin uutinen on se, että Euroopan parlamentin tietokoneyhteys Brysseliin Internetin kautta suljetaan jopa 22.12. 4.1. väliseksi ajaksi: tämä tarkoittaa, että parlamentin jäseniä tosiasiallisesti kielletään, että heiltä viedään kaikki mahdollisuudet tehdä työtä 22.12. 4.1. välisenä aikana Brysselin toimistoissa. Nyt olenkin sitä mieltä, että puhemiehistön olisi kiireellisesti tarkistettava tämän keskeyttämisen taustalla olevat syyt. Luulen, että näin vakava keskeyttäminen ei voi johtua muista kuin varsin vakavista ja ylitsepääsemättömistä syistä: sen sijaan pelkään, että kyseessä on atk-palvelujen byrokraattinen tukkoisuus. Koska valitettavasti ei ole muuta muodollista tapaa pyytää asian tarkistamista, kysyn sitä suoraan teiltä tässä ja nyt.

Puhemies
Hyvä kollega, muutkin kollegat ja muutamissa tapauksissa jopa parlamentin yksikötkin ovat tuoneet esille saman huolenaiheen. Ilmoitamme asiasta atk-palveluille, ja myös puhemies tutkii tätä ongelmaa puhemiehistön kanssa.

Pekingin toimintasuunnitelma
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana jatkoa keskustelulle, joka koskee naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunnan suullisia kysymyksiä neuvostolle ja komissiolle EU:n jatkotoimista Pekingin toimintasuunnitelmalle.

Dybkjær
Arvoisa puhemies, aloittaisin esittämällä kuusi sanaa, jotka kaikki tanskan kielessä alkavat m-kirjaimella, kuten sana miehet. Nämä kuusi sanaa ovat: muuri, joka murtui Berliinissä, markkinat, mainstreaming, valta, tuhkarokko ja ihmisoikeudet. Nämä sanat esiintyvät seuraavissa kysymyksissä: merkitsikö muurin murtuminen sitä, että valta siirtyi markkinoille ja että me sen vuoksi olimme tosissamme, kun hyväksyimme Pekingissä sanan mainstreaming, että miehet on siirretty - jos ei sentään taka-alalle - niin ainakin hieman sivuun ja että he ovat siten luovuttaneet osan vallastaan ja ryhtyneet hieman kantamaan huolta tuhkarokosta? Ja merkitseekö tämä sitä, että ihmisoikeuksia kunnioitetaan niin, ettei naisia tai muitakaan sorreta ja etteivät he joudu väkivallan uhreiksi? Vastaus on kielteinen.
Korostan tätä tilannetta, koska meidän rikkaissa maissa, toisin sanoen myös EU:ssa, asuvien naisten, on koko ajan muistettava, että päätösten tekeminen, ja siten myös kehitysmaissa, Kosovossa, Balkanilla ja niin edelleen olevien kanssasisartemme kohtaloon liittyvien päätösten tekeminen on edelleenkin miesten käsissä, mikä saattaa johtaa siihen, että työmme, ja siis kaikkien ohjelmiemmekin, tulos on ristiriidassa naisten toiveiden ja tarpeiden kanssa. EU:ssa on edelleen keskusteltava tasa-arvosta ja muutoksesta, mutta meidän on ennen kaikkea toimittava aktiivisesti kehitysmaiden, Kosovon sekä Balkanille suunnatun avun parissa, jotta varmistuisimme siitä, että naiset otetaan mukaan ja että he voivat osallistua kehitykseen ja jälleenrakentamiseen. Vakaussopimus, jonka johdossa ei ole naisia ja jossa naisia ei yleisesti ottaen ole mukana, osoittaa, että paljon on vielä tekemättä. Euroopan parlamentin mies- ja naisjäsenten on todellakin tuettava muiden parlamenttien jäsenten ja kansalaisjärjestöjen pyrkimyksiä päästä mukaan vaikuttamaan koko yhteiskuntaan.
Lopuksi kiitän komission jäsentä ja neuvoston puheenjohtajaa heidän kantaa ottavista puheistaan.

Evans, Jillian
Arvoisa puhemies, poliittiset ryhmät ovat yhtä mieltä pääkysymyksestä, kuten myös me naisten oikeuksien valiokunnan jäsenet. "Peking + 5" -konferenssi on erittäin tärkeä ja Euroopan unionin täytyy valmistautua siihen erittäin hyvin, jotta se voisi osallistua siihen mahdollisimman tehokkaasti ja saada aikaan sen, mitä haluamme. Olemme parlamenttina sen velkaa kaikille naisille Euroopan unionissa ja muuallakin - itse asiassa kaikkialla maailmassa - kaikkia ennen Pekingiä ja sen jälkeen tehtyjä sitoumuksia ajatellen.
Tarvitsemme erittäin selkeät takeet siitä, että me parlamentin jäsenet olemme siinä täysimääräisesti mukana ja että meihin suhtaudutaan vakavasti ennen New Yorkin kokousta pidettävän esikonferenssin suunnittelussa. Meillä on parlamentin jäseninä suora demokraattinen yhteys Euroopan unionin kansalaisiin, ja naisten oikeuksien valiokunnalla on suora yhteys moniin naisjärjestöihin ja niiden edustajiin. Kuten aiemmin sanottiin, Seattlea varten tehdyt valmistelut olivat hyvä esimerkki siitä, miten tämä voitaisiin saada aikaan, ja toivon, että onnistumme siinä.

Eriksson
Arvoisa puhemies, mehän olemme jo todenneet, että maailmanlaajuisesti katsottuna naiset ovat alistettu sukupuoli. Sen vuoksi Pekingissä laadittiin tämä toimintasuunnitelma. Euroopan yhteisössäkin on todettu, että kokonaistavoitteena on edistää sukupuolten välistä tasa-arvoa kaikissa poliittisissa ohjelmissa ja kaikilla politiikan aloilla.
Vajaa vuosi sitten käsittelimme mietintöä, joka koski gender mainstreaming -käsitteen seurantaa juuri EU:n toimielimissä. Totesimme siinä, että Pekingin toimintasuunnitelmassa sanotaan, että meidän on ryhdyttävä useisiin toimiin, joiden pitää johtaa perusteellisiin muutoksiin. Totesimme helmikuussa, että niin ei ole käynyt. Totesimme, että tarvitsemme selkeästi määritellyt päämäärät ja vastuumekanismit, mutta niitäkään meillä ei ole. Totesimme, että naisten on saatava aktiivisesti osallistua toimintasuunnitelman toteuttamiseen ja seurantaan - sitäkään ei tapahdu. Totesimme, että suunnitelman todellinen toteuttaminen vaatii toimielinten ja järjestöjen sisäisen dynamiikan ja sellaisten arvojen, käyttäytymisen, sääntöjen ja tottumuksien muuttamista, jotka haittaavat naisten asemaa.
Kun naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunnassa tarkastelimme silloin asiaa, saatoimme todeta, että jokaisessa Euroopan unionin toimielimessä oli tapahtunut vain hyvin pieniä edistyksiä eikä mikään niistä ollut muuttanut kokonaistilannetta. Nyt aiomme tarkastella sitä, kuinka Pekingin toimintasuunnitelma on toteutunut. Euroopan unioni ei valitettavasti pysty, ei vaikka lähettäisimme asialle parlamentin jäsenistä koostuvan valtuuskunnan, osoittamaan, että asiassa olisi tapahtunut mitään suurta myönteistä edistystä. Matkustamme vain paikan päälle ja vahvistamme sen, mikä Pekingissä vahvistettiin jo vuonna 1995. Minusta tämä on erittäin surullista. Tämä parlamentti vaati komissiota asettamaan etusijalle kaikkien neuvoa-antavien ja päätöksentekoa koskevien rakenteidensa tarkastamisen, jotta saisimme tasaisen sukupuolijakauman ja jotta kannustaisimme jäsenvaltioita toteuttamaan täysin neuvoston 2. joulukuuta 1996 antaman suosituksen, jonka mukaan naisten ja miesten määrän pitäisi olla tasapainossa päätöksiä tehtäessä. Tämä kehotus on tietenkin edelleen voimassa.
Kehotamme komissiota myös seuraamaan ja tehostamaan työtään sen strategian parissa, jonka avulla on tarkoitus saavuttaa tasainen henkilöstön sukupuolijakauma. Tämäkin kehotus on tietenkin edelleen voimassa. Kehotimme EU:n toimielimiä laatimaan niiden toimintaan liittyviä tasa-arvoa koskevia suunnitelmia. Tämäkin parlamentin vaatimus on edelleen voimassa.
Lyhyesti sanottuna olemme edenneet asiassa vain hiukan. Pahoittelemme sitä. Jos kuitenkin osallistumme New Yorkissa pidettävään konferenssiin, toivomme, että voimme saada siellä hyviä neuvoja ihmisiltä, muiden maiden kanssasisarilta, jos jossain muualla on tapahtunut jotain myönteistä.

Sandbæk
Arvoisa puhemies, on valitettavaa, että EU:n konferenssi pidetään vasta Euroopan alueellisten kokousten jälkeen, koska näissä kokouksissa on ikävä kyllä keskusteltu vain neljästä niistä 12 alueesta, jotka sisältyvät Pekingin toimintasuunnitelmaan. Kyseiset neljä kohtaa ovat väkivalta, talous, päätöksenteko ja toimielinmekanismit, mikä tarkoittaa, että yhtä kaikkein tärkeimmistä kohdista, nimittäin terveyttä, käsitellään vain EU:n konferenssissa. Sen vuoksi toivon, että komissio keskittyy konferenssia koskevassa suunnitelmassaan voimakkaasti tähän aiheeseen, erityisesti lisääntymisterveyteen.
Pekingin toimintasuunnitelmassa naisten terveyteen viitattiin asiana, joka aiheuttaa suurta huolta. Lisääntymisterveys otettiin esiin ihmisoikeuksien yhteydessä, joiden osalta päätettiin, että naisten ihmisoikeuksiin kuuluu oikeus hallita sekä vapaasti ja vastuullisesti päättää sellaisista asioista, jotka liittyvät heidän seksuaalisuuteensa, toisin sanoen myös heidän seksuaaliseen terveyteensä ja lisääntymisterveyteensä. Pekingissä muotoillussa tekstissä mennään lisääntymistä koskevien oikeuksien osalta pidemmälle kuin Kairossa muotoillussa tekstissä. Meidän on syytä pelätä, että tämä kovan taistelun takana ollut voitto saattaa joutua koetukselle Peking+5 -prosessin aikana, vaikka valmistelukomitea onkin vakuuttanut siitä, että Pekingin toimintasuunnitelmasta ei neuvotella uudelleen. Se EU:nkin on pyrittävä varmistamaan.
Lisääntymisterveyttä korostava Euroopan parlamentin ryhmä on useita kertoja huomauttanut köyhyyden vastaisen taistelun, naisten tasa-arvon ja lisääntymisterveyden välisestä yhteydestä. Olemme korostaneet sitä, että lisääntymisterveys on todellakin köyhyyden vastaisen taistelun edellytys ja sitä on tarkasteltava kokonaisvaltaisena käsitteenä. Hiv-tartuntoihin ja AIDSiin liittyvä kysymys on myös ehdottomasti otettava mukaan. Hiv-tartunnan saaneiden naisten ja siten myös sellaisten tapausten määrä, joissa tauti siirtyy äidiltä lapselle, kasvaa jatkuvasti.
Toivon sen vuoksi, että komissio voi vakuuttaa minut tänään siitä, että lisääntymisterveydellä on merkittävä asema EU:n konferenssissa ja että Euroopan parlamentti voi tavalla tai toisella osallistua New Yorkin konferenssiin samalla tavoin kuin WTO-neuvotteluihinkin, joissa olimme myös edustettuina.

Martens
Arvoisa puhemies, Pekingissä vuonna 1995 järjestetty konferenssi oli erikoinen tapahtuma. Koskaan aikaisemmin niin monet maat, kansalaisjärjestöt ja toimittajat eivät olleet ottaneet osaa YK:n konferenssiin. Pekingissä 192 hallitusten valtuuskuntaa hyväksyi Pekingin julistuksen ja toimintasuunnitelman. Pekingin toimintasuunnitelma toimii maailmanlaajuisesti merkittävänä katalysaattorina ja politiikkaa on terävöitetty, tarkistettu ja uudistettu kaikkialla. Silti ongelmia ei ole vielä ratkaistu eikä itsenäistämispolitiikkaa ole saatettu loppuun.
Euroopan yhteisö ja YK ottivat 1970-luvulla teeman "naiset" kansallisten hallitusten agendaa varten. Nyt voimme todeta huomion heikkenevän. Siksi Euroopan unionin tehtävänä on antaa uusia ärsykkeitä. Toivon, että voimme nopeuttaa asioiden toimeenpanoa New Yorkin Peking + 5 -konferenssissa kesäkuussa vuonna 2000 yhtä energisesti ja voimallisesti kuin Pekingin konferenssissa. Vaadin, että EU tekee kaikkensa pitääkseen kiinni myönteisestä linjasta ja että se pitää mielessään naisten edut kansainvälisellä tasolla.
Tässä yhteydessä haluaisin esittää seuraavat kysymykset, arvoisa puhemies. Ensiksi PPE pitää kansalaisjärjestöjen ja naisliikkeiden merkitystä poikkeuksellisen suurena. Niillä on erityinen merkitys ja voima, joka pohjautuu perustason toimintaan. Päätökset eivät toimi automaattisesti. Tarvitaan aina valvojia, jotka huolehtivat siitä, että päätökset muutetaan politiikaksi ja että politiikka myös toteutetaan. Kansalaisjärjestöt ovat keskeisessä roolissa poliittisen tahdon mobilisoimisessa politiikan muutosten aikaansaamiseksi. Useimmissa maissa valtio on muodostanut myös kansallisia itsenäistämisen tukirakenteita. Siksi kysyn: minkälaisena komissio näkee kansalaisjärjestöjen, mukaan lukien naisliikkeet, aseman ja yhteistyön näiden ja kansallisten, valtiollisten rakenteiden välillä?
Toinen kysymys. Eurooppalainen valmisteleva kokous oli suunniteltu joulukuuksi 1999. Sitä siirrettiin vuoden 2000 helmikuuhun. Tällä hetkellä asiasta vallitsee suuri epäselvyys. On vältettävä sekaannusta, joka vallitsi edellisen valmistelevan konferenssin yhteydessä. Siksi kysyn: voiko komissio sanoa, mitkä kansalaisjärjestöt kutsutaan kokoukseen ja mitä niiltä odotetaan?
Kolmas kysymys. Genevessä pidetään tammikuussa ECE-konferenssi. Myös siellä käsitellään Pekingin konferenssin tuloksia. Voiko komissio sanoa, mikä on EU:n panos tähän ECE-konferenssiin liittyen komission arvioon siitä, kuinka pitkälle on päästy, mitkä esteet on vielä voitettava ja mitä toimintoja tarvitaan?
Lopuksi neljäs kysymys. Yksi Pekingin konferenssin tuloksista on se, että on tehty sopimuksia sukupuolisesta valtavirtaistumisesta. Sillä tarkoitetaan: emansipaatiotavoitteiden sisällyttämistä normaaliin politiikkaan ja niiden toteuttamista sen puitteissa. Kysymykseni kuuluu: voiko komissio sanoa, mitä se aikoo tehdä valtavirtaistaakseen Pekingin, ja aikanaan myös New Yorkin, konferenssin tulokset Euroopan unionin politiikkaan?

Karamanou
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, olen täysin vakuuttunut siitä, että YK:n viides naisia koskeva konferenssi Pekingissä oli tärkeä merkkipaalu matkalla kohti sukupuolten välistä tasa-arvoa, koska siellä tapahtui jotain hämmästyttävää, YK:n kaikkien maiden edustajat olivat samaa mieltä yhteisestä maailmanlaajuisesta toimintafoorumista. Viisi vuotta kokouksen jälkeen tarvitaan arviointia kehityksestä, ollaanko menty eteen - vaiko taaksepäin 12 toiminta-alueella, tarvittaessa pitää ryhtyä korjaaviin toimiin, ja on laadittava politiikkoja, jotka johtavat Pekingin tavoitteiden täyttymiseen.
Euroopan unionin ja Euroopan parlamentin pitää olla mukana näissä menettelyissä, mutta niillä pitää olla myös ratkaiseva panos sekä viisivuotisen toiminnan arvioinnissa että tulevaisuuden suunnittelussa. On totta, että jos tilannetta verrataan muihin maailman alueisiin kuten Afganistaniin ja Kuwaitiin, joissa miljoonat naiset ovat edelleen vailla perusihmisoikeuksia, naisena eläminen Euroopan unionissa on etuoikeus. On totta, että unionissa on päästy hyvin pitkälle kaikilla alueilla, ja jos arvioidaan saavutuksiamme 1900-luvulla, meidän pitäisikin juhlia naisten suuria voittoja. Mainitsen vain yhden monista: se koskee koulutuksen aluetta, jossa naiset ovat edellä lähes kaikissa Euroopan unionin yliopistoissa sekä lukumäärän että arvosanojen suhteen.
Euroopan parlamentin ja Euroopan unionin panos yhtäläisten mahdollisuuksien edistämisessä on ollut ratkaiseva. Lähtökohtanaan Amsterdamin sopimus, toimintaohjelmat ja mainstreaming-politiikka Euroopan politiikka on vahvistunut merkittävästi. Kuitenkin saavutetusta edistyksestä huolimatta ratkaistavana on vielä vakavia ongelmia, jotka liittyvät epätasa-arvoon ja naisiin kohdistuvaan syrjintään, lisääntyvään työttömyyteen, väkivaltaan, seksuaaliseen hyväksikäyttöön ja ennen kaikkea siihen, että naiset on suljettu politiikan laadinnan ja päätöksenteon keskusten ulkopuolelle.
Kun YK:n konferenssi New Yorkissa lähestyy, meidän täällä Euroopan unionissa pitää kiirehtiä valmistelumenettelyjämme, jos todella haluamme, että osallistuminen valmistelutyöhön ja konferenssiin on todellista ja vastaa unionin arvovaltaa. Olen iloinen siitä, että tänä aamuna sekä komission jäsen että neuvoston edustaja toivat esiin tahtonsa ja sitoutumisensa Euroopan konferenssin järjestämiseen ja osallistumiseen New Yorkin "Peking + 5" -konferenssin valmistelutyöhön.

Thors
Arvoisa puhemies, täällä vallitsee masentunut tunnelma. Se on ristiriidassa sen hyvän kuvan kanssa, jonka sai Suomen puheenjohtajuuskauden aikana Suomessa pidetystä tasa-arvoa käsittelevästä konferenssista, jota puoluetoverini Eva Biaudet johti. Mitä hyvälle tunnelmalle on tapahtunut?
Kuulostaa pikemminkin siltä kuin meidän olisi tämän keskustelun aikana käytettävä polkupyörää kuvaamaan EU:ta. EU on polkupyörä, joka on pidettävä liikkeessä koko ajan. Jos se ei ole liikkeessä, se ei mene eteenpäin. Minusta tuntuu siltä, että Pekingin toimintasuunnitelman jälkeistä työtä voitaisiin kuvata samalla tavalla. Asioissa ei ole juurikaan edistytty, ja sen vuoksi onkin tärkeää, että emme tyydy nykyiseen tilanteeseen vaan asetamme tavoitteita tulevaisuudelle. Mitä haluamme saada aikaan ennen vuotta 2005? Mitä haluamme pitää tämänhetkisenä tavoitteenamme? Emme ole tyytyväisiä siihen, mitä jäsenvaltioissamme on tapahtunut. Emme ole tyytyväisiä siihen, mitä EU:n tasolla on tapahtunut. Emme ole tyytyväisiä siihen, mitä YK:ssa on tapahtunut. Meidän on pystyttävä lisäämään tasa-arvonäkökulmaa muissakin YK:n järjestöissä, muissakin YK:n konferensseissa.
Olen erittäin iloinen siitä, että hakijavaltiot on kutsuttu mukaan siihen konferenssiin, josta komission jäsen kertoi. Luulen, että olemme tyytymättömiä myös parlamenttimme tasa-arvojakaumaan. Ottakaamme esimerkiksi varapuhemiesten tai puhemiesten määrä. Heidän joukossaan ei ole tarpeeksi naisia.
Hakijavaltioiden osalta meillä on erittäin paljon tehtävää. Kommunismi petti tasa-arvon. Hakijavaltioiden naiset eivät usko tasa-arvoon liittyvää työtä koskeviin tyhjiin sanoihin, vaan hakijavaltioissa on tehtävä merkittäviä muutoksia. Erityisesti juuri hakijavaltioiden naiset ovat joutuneet kärsimään köyhyydestä. Olemme kuulleet kauhistuttavan luvun, toisin sanoen sen, että ennen kommunismin romahdusta Itä- ja Keski-Euroopassa eli 13 miljoonaa ihmistä köyhyysrajan alapuolella. Nykyään luku on 120 miljoonaa.

Ainardi
Arvoisa puhemies, esitän puheenvuoron, jonka esittäjä pitäisi olla kollegani Geneviève Fraisse, joka on myös Theorinin aamupäivällä esittämän vastalauseen kannalla.
Olen iloinen siitä, että Euroopan komissio katsoo, että sen on vastattava Pekingin konferenssin jatkotoimista. Mutta vielä tarvitaan täsmällisyyttä, jotta toiminta voisi olla tehokasta. Kyseessä on naisten nykyinen asema sekä tasa-arvon koulutus, kansalaisuus ja työllisyys että vapauden habeas corpus ja naisiin kohdistuvan väkivallan ja naisilla käytävän kaupan torjunta näkökulmasta.
Meidän on siis oltava täsmällisiä. Jotta Euroopassa järjestettävä kokous onnistuisi ja jotta se ei olisi vain tilaisuus, jossa esitetään kauniita sanoja, seuraavat ehdot on mielestäni täytettävä. Euroopan kokous voidaan pitää samanaikaisesti YK:n kokouksen kanssa, jos ja vain jos se ensinnäkin koskee Euroopan sisäistä politiikkaa ja toiseksi jos se osoittaa, että meillä on yhteinen linja YK:n toiminnassa.
Puheenjohtajavaltio Suomen, jolle esitän kiitokseni, johdolla laadittiin yhdeksän indikaattoria, joilla voidaan arvioida naisten mahdollisuuksia osallistua päätöksentekoon. Eikö olisi syytä ottaa yleiseen käyttöön nämä mittausmenetelmät? Kaikilta aloilta on laadittava sukupuolen mukaan jaotellut tilastot. On siis kehitettävä myös lisäindikaattoreita, joilla voidaan arvioida eriarvoisuutta muillakin aloilla kuin politiikassa.
Voitaisiinko lisäksi laatia kattava arvio keinoista, joita Euroopalla itsellään on ollut käytössä useiden vuosikymmenten ajan sukupuolten tasa-arvon kehittämiseksi muun muassa pyrittäessä sovittamaan yhteen perhe-elämää ja työelämää ja torjumaan kaikenlaista naisiin kohdistuvaa väkivaltaa? Ilman yhteisiä indikaattoreita ei ole mahdollista arvioida vakavasti jäsenvaltioiden toteuttamia toimenpiteitä. Tämä politiikka, joka on samanaikaisesti sekä käytännönläheistä että rakenteita luovaa, olisi otettava helmikuussa 2000 pidettävän konferenssin tavoitteeksi.
Euroopan tuleva laajentuminen, joka vahvistettiin Helsingin päätelmissä, nostaa esille kysymyksen siitä, kunnioittavatko hakijavaltiot sukupuolten välisen tasa-arvon kehittämisen kriteerejä ja naisten vapauden edistämistä koskevia kriteerejä. Kansalaisjärjestöjen rooli on varsinkin Pekingin konferenssin jälkeen muodostunut hyvin keskeiseksi niin näissä kuin muissakin maissa. Komission on yllettävä vuoropuhelussaan näiden järjestöjen tekemän työn tasalle.

Swiebel
Arvoisa puhemies, YK:n vuoden 1995 maailman naisten konferenssilla oli valtava vaikutus maailmanlaajuiseen taisteluun naisten vapauksien ja tasa-arvon puolesta. Haluan muistella lyhyesti kolmea merkkipaalua.
Ensiksi seksuaalinen itsemääräämisoikeus tunnustettiin erottamattomaksi osaksi naisten ihmisoikeuksia. Toiseksi todettiin, että kulttuurista identiteettiä ei saa käyttää argumenttina naisten alistamisen ylläpitämiselle. Kolmanneksi julistettiin, että naispolitiikka ei merkitse hauskoja asioita naisille eikä paikkaa auringossa, vaan että sukupuolinäkökulma tulee sisällyttää kaikenlaiseen politiikkaan.
Tällaiset saavutukset, joista mainitsin vain muutaman, on muutettava käytännön teoiksi. Kansallisilla hallituksilla on tässä ensisijainen tehtävä ja niiden panosta on arvioitava. Nyt päästään itse asiaan. Kuinka on asianlaita Euroopan unionissa? Kuinka Euroopan unionissa määritellään yhteinen kanta maailman naisten konferenssin seurannasta? Kuinka Euroopan parlamentti voi hoitaa tehtävänsä tässä yhteydessä?
Se konferenssi, jonka komissio järjestää ensi vuoden helmikuussa, voi olla vain mielipiteitä muokkaava, se ei voi määrätä politiikkaa. Niiden yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan sääntöjen mukaisesti, joiden puitteissa jäsenvaltiot koordinoivat toimintaansa kansainvälisissä järjestöissä, aloiteoikeus ja päätösvalta ovat täysin neuvostolla, käytännössä erityisvirkamiehillä, joilla on luonnostaan taipumus keskittyä omiin keskinäisiin ongelmiinsa. Uskallan sanoa tämän, koska olen ollut vuosia sellaisen ryhmän jäsen, nimittäin Pekingin konferenssin valmistelujen aikana.
Tällaiset ryhmät liikkuvat salaisen diplomatian hämärällä alueella. Avoimuus ja poliittinen vastuu on kuitenkin asetettava etusijalle. Siksi pyydän puheenjohtajavaltiota, viitaten SEU:n 32 artiklaan, tiedottamaan parlamentille parhaalla mahdollisella tavalla ja ennen kaikkea hyvissä ajoin. Hyvissä ajoin merkitsee joka tapauksessa ennen niin sanottua valmistelukonferenssia, joka pidetään New Yorkissa 3. -17. maaliskuuta. Sillä olemme todennäköisesti jo myöhässä tammikuun ECE-konferenssia ajatellen. Parlamentin naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunnan toimenkuvaan sisältyy nimenomaan kansainvälisten sopimusten, kuten Pekingin toimintasuunnitelman, seuranta ja toimeenpano. Tämä valiokunta malttaa tuskin odottaa panoksensa antamista. Mieluimmin se tekee niin konkreettisten, ajankohtaisten tietojen pohjalta ja rakentavassa yhteistyössä neuvoston ja komission kanssa. Huutaminen erämaassa ei nimittäin ole kovin tehokas keino. Siksi pahoittelenkin hieman sitä, meidän on todettava tämä ilman suomalaisen puheenjohtajiston läsnäoloa tämän keskustelun kummallisen järjestelyn vuoksi.

Theorin
Arvoisa puhemies, näin keskustelun päätteeksi haluan vain sanoa, ettei keskustelu ole mielestäni ollut kielteinen, vaan se on ollut hyvin realistinen. Keskustelussa on vallinnut selvä näkemys asioista, ja olemme tuoneet esiin olemassa olevat ongelmat. Näistä kysymyksistä huolehtiva komission jäsen ja parlamentin tasa-arvovaliokunta ovat olleet asiasta selkeästi yksimielisiä. Komission jäsen on korostanut parlamentin tilannetta ja parlamentin tärkeää asemaa ja todennut, että toimintasuunnitelmat eivät ole riittäviä ja että niitä on kehitettävä entisestään ja että tilanne vaatii selvää poliittista kannanottoa. Mielestäni meidän on pidettävä sitä erittäin tärkeänä.
Haluaisin vain varoittaa siitä, että emme rajoittuisi käsittelemään vain neljää aluetta nyt, kun komissio ja neuvosto ryhtyvät toimimaan Pekingin konferenssin varsinaisen ohjelman parissa. Sanon tämän sen kokemuksen perusteella, jota olen saanut YK:sta 20 vuoden aikana. Sinä päivänä, kun ryhdymme tinkimään jostain Pekingissä päätetystä kahdestatoista kohdasta, alkaa myös koko Pekingin asiakirja menettää merkitystään. On siis erittäin tärkeää, että EU:lla on hyvin selvä politiikka ja että kaikki kaksitoista politiikan aluetta ovat mukana. Nämä kaikki kaksitoista aluetta on otettava mukaan, ja toimintasuunnitelman on perustuttava niihin. Emme voi rajoittua käsittelemään vain kolmea aluetta, koska silloin koko Pekingin asiakirjamme voi menettää merkityksensä.
Haluan myös sanoa, että olemme oikeutetusti vaatineet sitä, että myös tasa-arvoasioiden valiokunnan ja parlamentin naisjäsenten on osallistuttava New Yorkissa kesäkuussa pidettävään konferenssiin. Koska WTO:nkin kokoukseen osallistui parlamentin edustajia, naisten on voitava osallistua New Yorkin kokoukseen.
Sallikaa minun lopuksi puhua täällä oleville miehille: Älkää pitäkö tätä pelkästään naisia koskevana asiana. Älkää suhtautuko siihen, että naiset tuovat esiin niitä ongelmia, jotka koskevat kaikkia maailman naisia, samalla tavoin kuin johonkin, minkä kissa on raahannut sisään ja joka ärsyttää teitä. Mieskollegamme parlamentissa ja komissiossa, pitäkää tärkeänä tehtävänänne sitä, että kannatte vastuunne asiasta ja että huolehditte siitä, että nämä kysymykset otetaan esiin niin korkealla tasolla, että kansalliset parlamentit, kansalliset hallitukset, Euroopan parlamentti ja komissio sekä neuvosto ottavat ne tosissaan.

Diamantopoulou
. (EL) Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää kaikkia tähän keskusteluun osallistuneita parlamentin jäseniä. Ei ole epäilystä, että Pekingin konferenssi oli tapahtuma, jonka vaikutukset ulottuvat laajalle, mikä näkyy joka vuosi. Mielestäni ensimmäisessä kesäkuussa tapahtuvassa arvioinnissa niiden epämieluisten toteamusten lisäksi, joita tarjoavat jälleen tilastot, numerot ja tiedot naisten tilanteesta maailmanlaajuisella tasolla, on myös joitakin miellyttäviä toteamuksia monista asioista, joissa on edistytty maailmanlaajuisella tasolla.
Yritän vastata kuhunkin kysymykseen mahdollisimman yksityiskohtaisesti. Pekingin foorumin jälkeen, ja kun 189 valtiota oli sitoutunut tähän foorumiin, Euroopan unionin ja alueemme osalta on olemassa kolme erilaista toiminnan tasoa: ensiksi jäsenvaltioiden taso, toiseksi poliittisen strategian taso Euroopan unionin tasolla ja kolmanneksi Euroopan unionin kehitysmaapolitiikan taso. Näiltä kolmelta tasolta on jo olemassa raportti ja pian ryhdytään laatimaan suunnitelmia. Kaikki kolme tasoa ovat erittäin tärkeitä. Haluan kuitenkin korostaa joidenkin muiden puhujien tavoin, että Pekingin foorumin sitoumusten täytäntöönpano sitoo ennen kaikkea jäsenvaltioita ja hallituksia. Toisella horisontaalisen strategian tasolla mukaan tulee myös Euroopan unioni.
Mitä me teemme, ja mitä menettelyjä on suunniteltu? Ennen kesäkuun tapaamista edessä on kolme asiaa: tammikuussa kokoontuva Euroopan talouskomitea, helmikuussa pidettävä Euroopan konferenssi Pekingin konferenssiin liittyvistä asioista ja maaliskuussa pidettävä YK:n naisten komitean tapaaminen. Meidän pitää yhdistää mahdollisimman hyvin nämä tapahtumat, jotta olisimme kesäkuussa mahdollisimman tehokkaita.
Ensiksi, mitä tulee aluekonferenssiin, on hyvin tärkeää päästä konkreettisiin ja kaikkien hyväksymiin tuloksiin, joista keskustellaan ja jotka otetaan sitten huomioon helmikuussa Euroopan konferenssin tapaamisessa. Ketkä osallistuvat helmikuussa Euroopan konferenssiin? Ensiksi tietenkin Euroopan parlamentti sekä kansalaisjärjestöt, ja koska kysymys esitettiin, sanon tässä, että naisliike ja kansalaisjärjestöt ovat olleet ja ovat erittäin tärkeässä roolissa ja käytännössä liikkeelle panevia voimia Euroopan tasolla laadituissa politiikoissa. Siihen osallistuvat tietenkin komissio ja sen monet osastot, jäsenvaltiot ja neuvoston puheenjohtaja. Valmistelujen aikana - tiedätte, että on jo olemassa mainitsemani komitea - keskustellaan Pekingissä valituista 12 alueesta. Theorinin esille ottaman asian osalta huomauttaisin, että tässä vaiheessa meillä ei ole mahdollisuutta keskittyä vain 4-5 alueeseen, koska Pekingin foorumissa käskettiin pitää 12:ta aluetta yhtä tärkeinä, mutta silloin, kun keskustelemme viidennestä toimintaohjelmasta, voisimme tietysti keskittää huomion sinne, kun valitsemme prioriteetteja Euroopan tasolla. Seurantaryhmät tarkastelevat näitä 12:ta aluetta mainstreaming-yleisotsakkeen alla: sukupuoli kehityspolitiikassa, eli millä tavoin sukupuolten välinen tasa-arvo on mukana kaikessa Euroopan unionin yhteistyössä kehitysmaiden kanssa, naisten osallistuminen ja ihmisoikeudet. Nämä mainitsemani ryhmät sidotaan horisontaalisesti ja vertikaalisesti Pekingin 12 alueeseen. Tulokset ja se, missä määrin olemme samaa mieltä ja miten Euroopan unioni pystyy muodostamaan yhteisen kannan kesäkuun konferenssiin, ovat erittäin tärkeitä asioita.
Koska on esitetty joitakin rinnastuksia Seattleen, haluaisin muistuttaa, että institutionaalinen kehys ei ole sama eikä komissiolla ole samaa institutionaalista roolia New Yorkissa ja Pekingin konferenssissa kuin sillä oli Seattlessa, mutta mikään ei estä - sikäli kuin löytyy poliittista tahtoa - neuvoston puheenjohtajaa, komissiota ja parlamenttia työskentelemästä yhdessä koko kuuden kuukauden ajanjaksoa ennen kesäkuuta, yhdistämästä voimiaan ja komission puolesta sitoudun tietenkin täysin paitsi jatkuvaan yhteistyöhön ja jatkuvaan tiedottamiseen myös ottamaan vastaan Euroopan parlamentin ehdotuksia ja asiakirjoja viimeiseen päivään asti. Uskon myös, että voimme kesäkuuhun mennessä löytää lopullisen muotoilun, joka ei, kuten tiedätte, perustu komission päätökseen - eikä mielestäni myöskään neuvoston päätökseen -, koska asia kuuluu Yhdistyneille Kansakunnille, ja osallistuminen tapahtuu valtioiden tasolla, mutta toistan vielä, että tietenkin löytyy poliittista tahtoa ja poliittiset edellytykset kulkea samaa tietä, koska hyvin monissa kysymyksissä näkemykset ovat täysin yhtenevät.
Lopuksi haluan esittää vielä yhden vetoomuksen: monesti liikkeet, poliittiset aloitteet ja kampanjat voivat olla erittäin tärkeässä roolissa. Korostan naisten oikeuksien valiokunnan äskettäistä aloitetta väkivallan vastaisesta kampanjasta. On mielenkiintoista, kuinka yksi pieni liikahdus, yksinkertainen ajatus, voi saada suuren ulottuvuuden ja nostaa asian yleisen mielipiteen tietoisuuteen. Mielestäni myös parlamentti voisi toimia tällä alueella, ja komissiolla on hyvät mahdollisuudet tukea tällaisia kampanjoita tai aloitteita maailmanlaajuisella tasolla, koska kyseessä ovat asiat, joista te olette jo puhuneet .

Puhemies
Kiitoksia, arvoisa komissio jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan torstaina klo 10.00.

Brittiläisen naudanlihan tuontikielto
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana komission julkilausuma toimenpiteistä, jotka koskevat Ranskan hallituksen päätöstä jatkaa brittiläisen naudanlihan tuontikieltoa.

Monti
. (EN) Haluaisin aloittaa pyytämällä anteeksi kollegani David Byrnen puolesta. Valitettavasti hän ei pysty olemaan täällä henkilökohtaisesti läsnä siitä syystä, että aamulento Brysselistä Strasbourgiin peruttiin poikkeuksellisen huonojen sääolojen takia. Näin ollen puhun teille hänen asemestaan tärkeästä kysymyksestä, joka liittyy niihin komission toimenpiteisiin, jotka koskevat Ranskan päätöstä jatkaa brittiläisen naudanlihan tuontikieltoa.
Komission jäsen Byrne kuitenkin saapuu Strasbourgiin myöhemmin iltapäivällä ja pystyy vastaamaan kysymyksiin, kun hän puhuu naudanlihatuotteiden merkitsemistä koskevasta asetusluonnoksesta. Lisäksi hän tapaa mielellään asiasta kiinnostuneita parlamentin jäseniä yksitellen tai ryhmittäin keskustellakseen heidän kanssaan kysymyksestä. Kun tilanne on valitettavasti tämä, pystyn vain lukemaan teille komission jäsen Byrnen puheenvuoron hänen puolestaan.
Kuten jo tiedätte, komissio päätti eilen antaa Ranskan viranomaisille virallisen lausunnon perusteluineen heidän päätöksestään jatkaa brittiläisen naudanlihan kansallisia tuontirajoituksia. Ranskan viranomaisilla on viisi työpäivää aikaa vastata tähän kirjeeseen. Elleivät he päätä poistaa tuontikieltoa, tapaus annetaan Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelle.
Komissio on valtavan pettynyt siihen, ettei kiistaa ole kyetty ratkaisemaan sovussa. Mielestäni on kohtuullista lisätä, että kaikki osapuolet ovat pettyneitä siihen, koska sen takia nähtiin paljon vaivaa, jotta ratkaisu voitaisiin löytää, ilman että tarvitsee ryhtyä oikeustoimiin. Komissio on aina tehnyt selväksi, että se olisi mieluummin halunnut ratkaista kiistan ilman tuomioistuimen väliintuloa. Tällainen lähestymistapa on kaikkien osapuolten etujen mukainen. Haluaisin lisätä, että se on erityisesti kiistasta eniten kärsineen osapuolen - brittiläisten naudanlihan tuottajien - etujen mukainen. Totuus on, että oikeustoimet tuontikiellon poistamiseksi ovat todennäköisesti pitkällinen prosessi ja selvästikin sovintoratkaisua huonompi ratkaisu.
Komissio keskittyi pyrkimyksissään osoittamaan, että alkuperäinen päätös brittiläisen naudanlihan vientikiellon poistamiseksi ei ollut vaaraksi kansanterveydelle. Päätös pohjautui useisiin merkittäviin suojatoimiin, joilla oli vakaa tieteellinen perusta. Niissä noudatettiin myös Firenzessä kesäkuussa 1996 pidetyn Eurooppa-neuvoston suuntaviivoja, jotka koskivat tarvittavia menettelyjä, aikataulua ja suojatoimia kiellon poistamiseksi.
Valitettavasti Ranskan viranomaiset eivät kansallisen elintarviketurvallisuusviranomaisen AFSSAn antamien neuvojen perusteella vieläkään olleet valmiita poistamaan kansallisia rajoituksiaan. Komissio ryhtyi varotoimiin ja välitti nämä näkökohdat tieteelliselle ohjauskomitealle saadakseen siltä mielipiteen siitä, kyseenalaistiko se vientikiellon poistamista koskevan päätöksen ja erityisesti päivämäärään perustuvan vientijärjestelmän ehdot.
Tieteellisen ohjauskomitean yksimielinen lausunto, jonka mukaan brittiläisen naudanlihan vientikiellon poistamista koskevaa päätöstä ei ole tarpeen tarkistaa, oli tässä mielessä erittäin rohkaiseva. Tämä ei kuitenkaan valitettavasti ollut tarpeeksi, jotta Ranskan viranomaiset olisivat poistaneet tuontikiellon.
Pyrkimyksissä on sittemmin keskitytty antamaan lisää takeita ja täsmennyksiä päivämäärään perustuvan vientijärjestelmän määräyksistä.
Nämä pyrkimykset johtivat siihen, että Yhdistynyt kuningaskunta, Ranska ja komissio pääsivät 23. marraskuuta sopimukseen yhteisymmärryspöytäkirjasta, joka sisälsi vaaditut takeet ja täsmennykset. On kohtuullista sanoa, että tämän pöytäkirjan odotettiin johtavan siihen, että Ranska poistaa vientikiellon.
AFFSAn pöytäkirjasta antama lausunto ei kuitenkaan taaskaan ollut tarpeeksi, jotta Ranskan viranomaiset olisivat poistaneet tuontikiellon. He ilmoittivat komissiolle virallisesti tästä päätöksestä 9. joulukuuta. Tämä vuorostaan johti siihen, että komissio antoi eilen asiasta lausunnon perusteluineen.
On esitetty sellaista kritiikkiä, että komission pyrkimykset ratkaista kiista diplomaattisesti olivat ajan ja vaivan haaskausta. Tämän kritiikin mukaan komission olisi sitä vastoin pitänyt välittömästi aloittaa oikeustoimet. Tällainen kritiikki on perusteetonta ja itse asiassa vaarallista. Kuten huomautin aiemmin, se on erityisesti kiistasta eniten kärsineen osapuolen - brittiläisten naudanlihan tuottajien - etujen vastaista. Siinä sivuutetaan myös ne erittäin päättäväiset toimet, joihin komissio on ryhtynyt noudattaakseen perustamissopimuksesta johtuvia velvoitteitaan varmistaa yhteisön oikeuden noudattaminen.
Komissio on itse asiassa noudattanut keppi ja porkkana -lähestymistapaa: porkkanana oli erittäin voimakas pyrkimys tuoda osapuolet yhteen ja saada aikaan neuvotteluratkaisu. Keppinä olivat toisaalta oikeustoimet, kun kävi ilmi, etteivät nämä pyrkimykset olleet tarpeeksi. On hyvä pitää mielessä, että komission 16. marraskuuta antamassa virallisessa ilmoituksessa annettiin tavallisen kahden kuukauden sijasta vain kaksi viikkoa aikaa vastata. Vastaavasti eilen annetussa lausunnossa perusteluineen annettiin tavallisen kahden kuukauden sijasta vain viisi päivää aikaa vastata. Näin ollen oikeudellisesta aikataulusta ei ole lipsuttu, kun on pyritty varmistamaan yhteisön oikeuden noudattaminen brittiläisen naudanlihan vientikiellon poistamisen osalta.
Olemme tällä välin saaneet myös paljon kaivattuja takeita ja vakuuksia siitä, että vientikiellon poistamista koskevalla alkuperäisellä päätöksellä oli järkevä perusta. Erityisesti on osoitettu se, että kiellon poistamisella oli järkevä tieteellinen perusta.
Olen varma, että jos löydämme vielä joskus tähän kiistaan sovintoratkaisun, joka toivon mukaan voidaan vielä löytää, se on menneinä viikkoina toteutettujen ponnistelujen ansiota.
Kiitoksia tarkkaavaisuudestanne. Haluaisin vielä kerran pyytää komission jäsen Byrnen puolesta anteeksi sitä, ettei hän ole täällä henkilökohtaisesti läsnä, mutta hän pystyy vastaamaan myöhemmin asiaa koskeviin kysymyksiin.

Puhemies
Kiitoksia, arvoisa komission jäsen.

Von Wogau
Arvoisa puhemies, haluaisin sanoa jotakin työjärjestyksestä ja esittää tarkistusta. Olemme Euroopan parlamenttina esittäneet kerran toisensa jälkeen vaatimuksen, että täällä pidettävät keskustelut järjestettäisiin asiassa toimivaltaisen komission jäsenen läsnä ollessa. Ymmärrämme täysin, että komission jäsen Byrne ei voi olla läsnä liikenneongelmien vuoksi ja että komission jäsen Monti on antanut komission julkilausuman. Minusta on kuitenkin ehdottoman välttämättömänä, että asiassa toimivaltainen komission jäsen ensinnäkin sen jälkeen kuulee, mitä kollegat sanovat, ja että hänellä on sitten mahdollisuus vastata puheisiin, sillä eihän haluamaamme keskustelua muuten käydä ollenkaan. Tästä syystä haluaisin ehdottaa, että keskeytämme tämän keskustelun nyt ja aloitamme kilpailua koskevan keskustelun, kuten on ehdotettu, ja että naudanlihakysymystä käsittelevät kollegat voivat sen jälkeen puhua asiassa toimivaltaisen komission jäsenen läsnä ollessa. Haluaisin siis ehdottaa, että tämä keskustelu keskeytetään nyt ja että aloitamme esityslistan seuraavan kohdan käsittelyn.

Goepel
Arvoisa puhemies, saanen tehdä vielä yhden ehdotuksen. Kiitän parlamentin jäsen von Wogauta hänen työjärjestystä koskevasta ehdotuksestaan. On tullut tietoon, että neuvosto on eilen illalla tehnyt päätöksen. Korostan tieten tahtoen: tehnyt lihan merkitsemisen siirtämistä vuodella koskevan päätöksen antamatta parlamentille tilaisuutta lausunnon tai päätöksen tekemiseen asiasta. Ehdotan, että neuvoston edustaja on läsnä myös tässä keskustelussa.

Roth-Behrendt
Arvoisa puhemies, von Wogaun vastustaminen on minusta erittäin epämieluisaa, Goebbelsin vastustaminen lähes vieläkin epämieluisampaa, mutta otetaan ensin muodollinen osa. Muodollinen osa on, että olemme tänä aamuna äänestäneet ja päättäneet esityslistasta. Parlamentin jäsen von Wogau, pidätte aina hyvin tarkasti huolta asioiden oikeasta järjestyksestä, minuakin paremmin. Suhtaudun tähänkin asiaan ehkä toisinaan vähän rennommin, ja sen vuoksi pidän suuressa arvossa sitä, että pysymme tässäkin esityslistassa.
Sen ohella, että Byrne saapuu todennäköisesti seuraavien minuuttien kuluessa paikalle, on toinen perustelu - tämähän meidän pitäisi tietää, parlamentin jäsen von Wogau, ja tämä on teidän varsin hyvin tuntemaanne todellisuutta , että mikään niistä asioista, mitä me tänään sanomme, ei hämmästytä komission jäsen Byrneä. Ja me voimme varsin hyvin esittää kysymyksiä Byrnelle myöhemmin. Mitä tulee puheenvuoronne ensimmäiseen osaan, parlamentin jäsen von Wogau, pyydän teitä myös vähän kunnioittamaan niitä tapaamisaikajärjestelyjä, joita kollegat ovat tehneet, siis me täällä olevat, jotka olemme tämän vuoksi ehkä jättäneet muita asioita odottamaan, sekä ne kollegat, jotka eivät ole vielä valmistautuneet käymään toista keskustelua.
Nyt siirryn Goebbelsin mainitsemaan asiaan. Parlamentin jäsen Goebbels, se, mitä neuvosto tekee, sanon teille tämän varsin asiallisesti, liittyy keskustelun toiseen osaan, joka on vasta tuonnempana, nimittäin naudanlihan merkitsemistä koskevaan Papayannakisin mietintöön. Minusta on täysin yhdentekevää, mitä neuvosto tekee. Parlamentilla on oikeus osallistua tätä ehdotusta koskevaan yhteispäätökseen. Parlamentilla on oikeus päättää yksin. On ihan hyvä, jos neuvosto on sitä mieltä, että sen on oltava mukana. Sitäkin parempi on, jos neuvosto on sitä mieltä, ettei sen tarvitse olla mukana. Silloin me teemme täällä oikeaksi katsomamme päätöksen, tarpeen vaatiessa viemme asian ehkä myös Euroopan tuomioistuimeen ja päätämme sitten. Silloin näemme, miten pidämme puolemme neuvoston kanssa. En kaipaa neuvoston edustajaa tänne sanoakseni hänelle, että pidän häntä epädemokraattisena. Sen voimme sanoa myöhemmin keskustelussakin. Pidän hyvin tärkeänä sitä, että etenemme nykyisen esityslistan mukaan.

Whitehead
Arvoisa puhemies, olen ahdistuneempi siitä, että joudun olemaan eri mieltä parlamentin jäsen Roth-Behrendtin kanssa, kuin hän siitä, että hän joutuu olemaan eri mieltä parlamentin jäsen von Wogaun kanssa. On olemassa ennakkotapauksia, että keskustelua on jouduttu lykkäämään joksikin aikaa. Komission jäsen Monti muistanee, että hänen täytyi kerran edellisen parlamentin aikana liikenneongelmien takia tulla paikalle keskustelun jo alettua. Nämä ongelmat ovat yleisiä, kun kokoonnumme tällä tavoin Strasbourgissa. Nyt on hyvä viikko kiinnittää huomiota tähän seikkaan.
Haluaisin kannattaa ehdotusta, että tämä keskustelu käytäisiin kokonaisuudessaan komission jäsen Byrnen läsnä ollessa. En halua millään tavalla olla epäkunnioittava komission jäsen Montia kohtaan, mutta komission jäsen Byrne on alkumetreistä lähtien ollut sovittelijana tässä kauheassa kiistassa. Tarvitsemme häntä täällä, kun pyrimme saamaan siihen jonkinlaisen ratkaisun.

Cashman
Minäkin olen sitä mieltä, ettei meidän pitäisi käydä tätä keskustelua, ennen kuin asiasta vastaava komission jäsen on paikalla. Tämä on aivan liian tärkeä asia. Haluamme, että kiista selvitetään ja että komission jäsen ryhtyy toimiin, mutta haluamme, että hän ryhtyy toimiin kuultuaan koko keskustelun eikä toisen tai kolmannen käden tiedon perusteella.
Meidän täytyy lykätä keskustelua siihen saakka, että komission jäsen on paikalla.

Sturdy
Valitettavasti parlamentin jäsen Whitehead vei vuorosanani. Olen hänen kanssaan täysin samaa mieltä siitä, että ellei komission jäsen nykyisistä uudenaikaisista liikennevälineistä huolimatta pääse kokoukseen ajoissa, meidän pitäisi järjestää kaikki istuntojaksomme Brysselissä.

Haluaisin kuitenkin siirtyä parlamentin jäsen von Wogaun mainitsemaan asiaan ja myös parlamentin jäsen Goebbelsin mainitsemaan erittäin tärkeään asiaan. Väite, jonka mukaan neuvosto on jo saattanut tehdä päätöksen ilman parlamenttia, on erityisen tärkeä. En ole varma siitä. Minulla on edessäni puheenjohtajavaltion ja neuvoston kokouksen päätelmät. Kun komission jäsen saapuu, haluaisin saada häneltä selkeän julkilausuman siitä, onko neuvosto tehnyt naudanlihan merkitsemistä koskevan päätöksen vai ei. Muuten ei ole mitään järkeä keskustella siitä ja saattaa itseämme naurunalaisiksi.

Cunha
Arvoisa puhemies, tahtoisin ainoastaan sanoa, että poliittiselta kannalta kysymys naudanlihan pakkausmerkinnöistä on koko maatalous- ja elintarvikepolitiikan arkaluonteisimpia kysymyksiä. Sen tähden on täysin mahdotonta, täysin mieletöntä keskustella näin arkaluonteisesta kysymyksestä, ellei asiasta vastaava komission jäsen ole paikalla. Siinä ei kerta kaikkiaan ole mitään järkeä! Kyse on kunnioituksesta tätä aihetta ja eurooppalaisia kuluttajia kohtaan!

Jackson
Kannatan parlamentin jäsen von Wogaun esittämää vetoomusta, mutta haluaisin myös käsitellä parlamentin jäsen Goepelin pyyntöä, koska hän teki erittäin kiinnostavan perustuslaillisen ehdotuksen, nimittäin että neuvoston edustaja puhuisi Papayannakisin mietinnön yhteydessä. Haluaisin puoltaa tuota ehdotusta ja toivon, että neuvosto, joka on Suomeen puheenjohtajakaudella lupautunut olemaan mahdollisimman avoin ja avomielinen parlamentin kanssa, hyväksyy sen.
Ymmärsin niin, että sen lisäksi, että maatalousneuvosto hyväksyi eilisiltana kannan Papayannakisin mietinnön päätöslauselmaan - mikä tapahtui siis jokseenkin etukäteen -, se uskoakseni myös muutti sen tekstin oikeusperustaa, johon Papayannakisin mietintö perustui. Haluaisimme saada tähän täyden selityksen, mutta on järkevää saada selitys neuvostolta, joka teki tämän päätöksen, eikä komissiolta, joka oli käsittääkseni vain sivustakatsoja. Voisimmeko me siis lykätä tätä Ranskan julistamaa naudanlihan tuontikieltoa koskevaa keskustelua, ja voisimmeko lisäksi varmistaa, että neuvosto puhuu Papayannakisin mietinnöstä?

Papayannakis
Arvoisa puhemies, koskaan ei ole liian myöhäistä, kuten sanotaan.
Arvoisa puhemies, on olemassa eräs maatalousneuvoston päätös, ja minulla on edessäni tämä teksti. Neuvosto tekee siis päätöksiä, ja näyttää siltä, että se sysää sitten tyylikkäästi vastuun niistä parlamenttimme ympäristövaliokunnalle. Se on hyvin mielenkiintoista. Ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnassa käytiin hieman hämmentynyt keskustelu, ja nyt on tämä täysistuntokeskustelu. Neuvosto on sitä mieltä, että heti kun me haluamme tehdä muutoksia, se ottaa etäisyyttä, se asettuu toiselle kannalle salaliitossa komission kanssa. Sen päätöksessä sanotaan jopa, että komissiolla uskotaan olevan sille toinen ehdotus, ehdotus, joka ei mene parlamentin kautta vaan jonka mukaan komissio ja neuvosto tekevät yksin päätöksen. Kaikki tämä on edessäni olevassa asiakirjassa.
Arvoisa puhemies, tarvitsemme todella joitakin selityksiä, koska ääritapauksessa voi käydä niin, että mietintöäni koskevalla keskustelulla ei ole mitään merkitystä, jos lahjoitamme neuvostolle oikeuden päättää, niin kuin se haluaa. Neuvoston olisi siis oltava läsnä. En tiedä, voimmeko me pakottaa sen paikalle. Sovinnon aikaansaaminen on varmasti mahdollista, mutta asiaa ei voida selvittää, ellei neuvosto ole paikalla.

Puhemies
Esitän teille ehdotuksen. Sain juuri tietää, että komission jäsen Byrne ei ehdi paikalle ainakaan puoleen tuntiin. Meillä on siis kaksi mahdollisuutta: joko jatkamme keskustelua samaan tapaan hänen poissa ollessaan tai - ja tätä ehdotan teille lykkäämme aloittamamme kohdan käsittelyn illaksi alkaen klo 21.00. Toimitan äänestyksen tästä ehdotuksesta, ja kaikkien kollegojen on oltava selvillä vaihtoehdoista, kun he äänestävät: joko noudatamme esityslistaa siinä muodossa, kuin se on, tai jatkamme klo 21.00 keskustelua neuvoston julkilausumasta. On itsestään selvää, parlamentin jäsen Papayannakis, että mietintönne esittely tapahtuu julkilausuman jälkeen eli ehdottomasti tänä iltana.

Papayannakis
Arvoisa puhemies, joudun tinkimään illanvietostani, mutta hyväksyn sen hyvän asian vuoksi.

Puhemies
Haluaisin muistuttaa, että kun ehdotan ajankohdaksi klo 21.00, kyseessä on tavanomainen käytäntö, ja parlamenttimme säännöissä sanotaan muistaakseni, että jos yhteiskeskustelussa on kolme mietintöä, kuten esimerkiksi tässä tapauksessa von Wogaun, Rapkayn ja Jonckheerin mietinnöt, joudumme käymään kyseisen keskustelun loppuun. En halua suinkaan typistää keskustelua vaan haluan varmistaa, että sääntöjämme noudatetaan.
Koska ehdotukseni näyttää synnyttävän yhtä paljon vastakaikua, kuin jos en olisi tehnyt ehdotusta lainkaan, pyydän teitä esittämään työjärjestyspuheenvuoroja.

Maat
Arvoisa puhemies, minusta ei ole hyvä asia, että komission jäsen ei saavu ajoissa parlamentin istuntoon pidettiinpä se missä tahansa. Me emme ole valinneet Strasbourgia kokouspaikaksemme. Olen sitä mieltä, että jos komission jäsen on puoli tuntia myöhässä, keskustelu voi alkaa. En voi missään tapauksessa hyväksyä sitä, että hän on myöhässä.
Toisen huomautuksen kohdistan sosialistiryhmän kollega Roth-Behrendtille, joka sanoi: aloitetaan vain, sillä me kaikki sanomme kuitenkin samat asiat. Olen Euroopan kansanpuolueen ryhmästä. Me emme ole CD-levy, jota soitetaan yhä uudelleen. Meidän kantamme ovat omaperäisiä ja panoksemme osoittaa sen, että ideamme ovat selkeitä ja että me otamme ajankohtaiset tilanteet huomioon.

Von Wogau
Arvoisa puhemies, pelkään, että voimme hukata varsin paljon aikaa tähän työjärjestystä koskevaan keskusteluun. Olen kuitenkin tehnyt ehdotuksen - joka oli hyvin selkeä -, että tämä keskustelu keskeytettäisiin nyt ja sitä jatkettaisiin taas kilpailua koskevan keskustelun jälkeen. Olemme kuulleet ainakin yhtä tätä ehdotusta puoltavaa ja yhtä sitä vastustavaa puhujaa. Tunnemme perustelut. Haluaisin nyt ehdottaa, että asiasta äänestetään.

Langen
Arvoisa puhemies, olen jo kauan pyytänyt työjärjestyspuheenvuoroa. Alkuperäisellä esityslistalla piti olla seuraavana kilpailua koskevat kertomukset. Puheenjohtajakokous muutti tämän esityslistan järjestystä varta vasten antaakseen komission jäsen Byrnelle mahdollisuuden olla läsnä täällä. Tästä syystä muutimme maanantaina alkuperäistä esityslistaa. Kun hän ei nyt ole täällä, vaadin, että käsittelemme kilpailua koskevia kertomuksia. Komission jäsen Monti on ollut täällä jo kauan. Hän voi edustaa kertomuksiaan täällä. Haluaisin siis kannattaa ehdotusta.

Puhemies
Hyvät kollegat, minun on ilmoitettava teille eräs asia. Puheenjohtajakokous ehdotti esityslistamme muuttamista. Parlamentti hyväksyi tämän esityslistan maanantaina. Tämän päivän esityslista on siis tuon päätöksen mukainen.

Bowis
Luulen, että jos jatkamme näitä työjärjestyspuheenvuoroja vielä muutaman minuutin, komission jäsen Byrne ehtii ajoissa keskusteluun. Jos meidän täytyy lykätä keskustelua ja käsitellä toista aihetta, meidän pitäisi käydä kiireellinen keskustelu Strasbourgin liikenteestä! On todellakin sietämätöntä, että komission jäsenet, jotka eivät kykene tulemaan ajoissa täällä käytäviin keskusteluihin, pompottelevat parlamenttia; varsinkin silloin, kun, kuten olemme jo kuulleet, esityslistaa on muutettu heidän toivomallaan tavalla. Tätä ei voida hyväksyä; ja sanon kaikella kunnioituksella komission jäsen Montia kohtaan, että hän ei kykene osallistumaan tähän keskusteluun, koska kun esimerkiksi kysyin ympäristöasioiden valiokunnassa komission jäsen Byrneltä, olisiko mahdollista olla haaskaamatta aikaa oikeuskäsittelyihin ja edetä sen sijasta suoraan oikeuden kieltotuomioon, hän sanoi, että se on mahdollista. Tätä ei mainittu siinä julkilausumassa, jonka komission jäsen Monti meille äsken antoi.
Haluan, että komission jäsen Byrne on paikalla selvittämässä kieltotuomiota koskevaa kantaa. Se ei ole mahdollista, ellei hän ole paikalla. Meidän pitäisi lykätä keskustelua - sekin sopii, että siirrymme kilpailua koskevaan keskusteluun. Meidän ei kuitenkaan pitäisi odottaa iltayhdeksään asti vain siksi, ettei komission jäsenten matkajärjestelyistä vastaava henkilö ole pätevä.

Martinez
Arvoisa puhemies, hyvät kollegani, jos puhutaan oikeudellisesta toimivallasta, Monti on yhtä toimivaltainen kuin Byrne ilmaisemaan komission kannan, koska se tekee päätöksensä kollektiivisesti. Jos kyseessä on tieteelliseen pätevyyteen liittyvä ongelma, Byrne on yhtä epäpätevä kuin kuka tahansa tiedemies, joka ei tiedä mitään prioneista. Me emme tiedä mitään tästä alasta. Jos kyseessä on hyvään arvostelukykyyn liittyvä ongelma, asia on niin, että ranskalaiset kuluttajat eivät halua näitä muutamia kiloja brittiläistä naudanlihaa, eikä se muuta keskustelua millään tavalla. Kyseessä lieneekin psykoanalyyttinen ongelma. Brittiläisillä kollegoillamme on paineita. Mitä nopeammin he löytävät purkautumistien, sitä nopeammin voidaan aloittaa psykoterapia kuuntelemalla heitä, ja sitä nopeammin he pystyvät rauhoittumaan. Aloittakaamme siis keskustelu heti, jotta he rauhoittuvat.

Donnelly
Komission jäsen Byrne on lähtenyt lentokentältä - oletan, että kyseessä on Strasbourgin lentokenttä - ja on matkalla tänne. Näin ollen 32 jäsentä voi työjärjestyksen 146 artiklan nojalla siirtää tämän keskustelun määrättyyn ajankohtaan. Ehdotan näin ollen, että keskustelua jatkettaisiin tänään klo 16.45, ja pyytäisin 32 jäsentä puoltamaan ehdotusta. Jos he puoltavat ehdotusta, asia on loppuun käsitelty klo 16.45 saakka.

Puhemies
Hyvät kollegat, pyydän teitä esittämään mielipiteenne tästä ehdotuksesta.
Onko ehdotuksella 32 jäsenen kannatus?
(Parlamentti hyväksyi ehdotuksen.) (Istunto keskeytettiin klo 16.15 ja sitä jatkettiin klo 16.45.)

Brittiläisen naudanlihan tuontikielto (jatkoa)
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana jatkoa keskustelulle komission julkilausumasta toimenpiteistä, jotka koskevat Ranskan hallituksen päätöstä jatkaa brittiläisen naudanlihan tuontikieltoa.

Langen
Arvoisa puhemies, vetoan työjärjestyksemme 142 artiklan 1 kohtaan, jonka perusteella puhemiehen huomio voidaan kiinnittää työjärjestyksen rikkomiseen. Kyse on konkreettisesti työjärjestyksen 147 artiklasta. Siinä sanotaan, että istunnon keskeyttämistä koskevasta ehdotuksesta on äänestettävä. Ette toimittanut äsken äänestystä. Julistitte 32 jäsenen kannatuksen äänestykseksi. Se oli työjärjestyksen selkeä rikkominen. Emme voi antaa puhemiehistömme vetää itseämme nenästä tällä tavoin, kun esityslista on ahdettu täyteen.

Puhemies
Hyvä kollega, myönnän virheeni. Se johtuu siitä, että toimin ensimmäistä kertaa varapuhemiehenä. Minun olisi todellakin pitänyt toimittaa äänestys. Uskon joka tapauksessa, että parlamentti olisi todennäköisesti vahvistanut tehdyn päätöksen. Pyydän teiltä kuitenkin anteeksi tätä työjärjestyksen rikkomusta ja lupaan olla toistamatta samaa virhettä.
Komission jäsen Byrne katsoo, että koska komission jäsen Monti luki hänen julkilausumansa, voimme käynnistää nyt keskustelun, ja hän vastaa kollegojemme kysymyksiin sen päätyttyä.

Stevenson
Arvoisa puhemies, nyt on kulunut 18 viikkoa siitä, kun Euroopan komissio määräsi, että brittiläisen naudanlihan vientikielto on poistettava; 18 viikkoa, jolloin Ranska ja Saksa ovat kierrelleet ja kaarrelleet ja samalla räikeästi uhmanneet lakia; 18 viikkoa, jolloin komission ja Yhdistyneen kuningaskunnan kovaonnisen hallituksen naiivit lepyttely-yritykset on torjuttu tavalla, joka on ollut kummallekin erittäin nöyryyttävä; 18 viikkoa, jolloin brittiläiset naudanlihan tuottajat ovat edelleen kokeneet järkyttäviä tappioita, joita Ranskan hallituksen valtavat yritykset mustata brittiläisen naudanlihan kansainvälinen maine ovat vain kärjistäneet.
Jahkailun ja viivyttelyn aika on nyt ohi. On olemassa selkeitä todisteita siitä, että Ranskan hallitus on vilpillisesti leikkinyt kissaa ja hiirtä komission ja Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen kanssa ja ettei sillä selvästi koskaan ollutkaan mitään aikomusta poistaa brittiläisen naudanlihan vientikieltoa, joten se on nyt saatettava vastuuseen. Sen täytyy tehdä tiliä unionin tuomioistuimissa ja menettelyn täytyy olla nopea, jotta voidaan varmistaa, että brittiläiselle naudanliha-alalle maksetaan korvauksia paitsi Ranskan-viennin tappioista myös muun maailman viennin tappioista, joihin on syynä korkealuokkaisten tuotteidemme maineen saama kolaus.
Haluaisin käsitellä myös sitä, miten pääministeri Jospin yritti harhauttaa meitä tässä keskustelussa. Hän väittää, että hän esitti pääministeri Blairille viime lokakuussa ruoholla ruokitun skottilaisen naudanlihan vientikiellon poistamista. Haluaisin sanoa pääministeri Jospinille seuraavaa: kaikki brittiläinen naudanliha on turvallista. Euroopan komissio ja tieteellinen ohjauskomitea ovat todenneet sen olevan turvallista. Tuo komitea hyväksyi ranskalaisen tiedemiehen johdolla yksimielisesti sen, että brittiläinen naudanliha on turvallista, ja torjui yksimielisesti Ranskan kannan. On siis naurettavaa, että pääministeri Jospin yrittää polkea jalkoihinsa eurooppalaiset määräykset ja brittiläisen päivämäärään perustuvan vientijärjestelmän asettamalla niille omia ehtojaan. Juuri pääministeri Jospin on syytettyjen penkillä, eikä sitä ole tarkoitettu niille, jotka rikkovat lakia pyrkiessään muuttamaan sääntöjä.
Voinko myös kysyä komissiolta, mihin toimiin se aikoo ryhtyä Saksaa vastaan? Saksan hallitus on tyytynyt piiloutumaan Ranskan takinliepeiden taakse koko tässä keskustelussa ja syyttänyt liittohallitusjärjestelmänsä koukeroita siitä, että tuontikiellon poistaminen on viivästynyt Saksassa. Muistuttaisin parlamentille siitä, että Saksan hallitus pystyi muutamassa tunnissa ottamaan käyttöön brittiläisen naudanlihan tuontikiellon. Näin ollen ei voida hyväksyä sitä, että se soveltaa tätä laitonta kieltoa vielä 18 viikkoa vientikiellon poistamista koskevan määräyksen jälkeen.
Haluaisin lopuksi huomauttaa parlamentille, että vaikka onkin kysymys elintärkeästä asiasta, tähän keskusteluun osallistuu vain muutama sosialistijäsen - ja se on häpeällistä.

Roth-Behrendt
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, sosialistiset kollegat ovat sen sijaan tähän mennessä käyneet BSE-keskustelua kauemmin kuin useimmat teistä ja ainakin kauemmin kuin Stevenson, muuta tämä oli vain lyhyt repliikki viimeksi tehtyyn huomautukseen.
Olen viimeisen BSE-valiokunnan puheenjohtajana todennäköisesti puhunut BSE:stä vuosien 1996 ja 1997 jälkeisinä vuosina parlamentissa ja muissa elimissä useammin kuin suurin osa teistä. Luulen sen vuoksi, että myös monet teistä ovat jo kuulleet minulta paljon niitä asioita, joista puhun täällä tänään. Sallikaa minun siitä huolimatta käsitellä lyhyesti vientikiellon kumoamista edeltäneitä tapahtumia. Brittiläisen naudanlihan vientikielto saatiin aikaan pitkien tieteellisten selvitysten, pitkien asiantuntijalausuntojen ja monien Yhdistyneeseen kuningaskuntaan tehtyjen valvontakäyntien jälkeen, ja parlamentti hyväksyi sen. Oikeudellinen tilanne on nyt se, että meillä on sisämarkkinat ja tavaroiden vapaa liikkuvuus. Vain jäsenvaltiot, joilla on tieteellisesti perusteltuja ja todistettavissa olevia epäilyksiä, saavat kuluttajien terveyden suojelemiseksi sulkea rajansa tältä tavaroiden vapaalta liikkuvuudelta ja saavat keskeyttää tämän tavaroiden vapaan liikkuvuuden. Tämä koskee kaikkia jäsenvaltioita, sivumennen sanottuna myös muissa yhteyksissä.
Koska tämä tieteellinen todistaminen tarkoittaa kuitenkin aina ajankohtaista ja saatavissa olevaan tietoon perustuvaa asiantuntijalausuntoa, meidän kaikkien on oltava kiinnostuneita uudesta tieteellisestä tietämyksestä. En ole tutkija, eivätkä myöskään useimmat teistä ole. Minun on vedottava tutkijoiden asiantuntijalausuntoihin, ja olen kiinnostunut saamaan uutta tietoa, joka ehkä saa tilanteen näyttäytymään uudessa valossa. Olen sen vuoksi ollut hyvin kiinnostunut ja halukas saamaan selville, mitä uutta tietoa on saatavissa. En valitettavasti ole kuullut mitään uutta tietoa Ranskasta sen paremmin kuin muistakaan jäsenvaltioista enkä - kohdistan tämän varsin selvästi Stevensonin osoitteeseen - myöskään Saksasta. Reaktio on näin ollen varsin selkeä ja yksiselitteinen. Komission jäsen Byrne ja komissio ovat valinneet ainoan oikean reaktion. Kaikki jäsenvaltiot haluavat toistuvasti, että Euroopan unionissa on oikeusvarmuus, kaikki jäsenvaltiot haluavat toistuvasti, että kaikki muut kunnioittavat oikeutta, kun kyse on heidän omista eduistaan. Silloin ei myöskään saa tehdä poikkeusta heidän itsensä osalta. Silloin eivät Euroopan oikeusjärjestelmätkään ole mielivaltaisia.
Olisi tosin hyvä, jos komissio olisi jo nyt määrännyt pakolliseksi BSE-testin, jota on arvioitu muutamien kuukausien ajan, siis kaikkia jäsenvaltioita velvoittavaksi. Tämä lisäisi turvallisuutta ja levollisuutta joissakin jäsenvaltioissa, ja saisimme lopultakin selvän ja yksiselitteisen kuvan kaikkien jäsenvaltioiden tilanteesta. Silloin saisimme lopultakin tietää BSE-tautiin liittyvän todellisen tilanteen. Kysyn sen vuoksi komission jäsen Byrneltä: milloin saamme ehdotuksen pakollisten BSE-testien käyttöönotosta jäsenvaltioissa? BSE-testien lisäksi tarvitsemme alkuperämerkintää. Keskustelemme pian naudanlihan merkitsemistä koskevasta Papayannakisin mietinnöstä. Sekin yksinkertaistaisi ja parantaisi jäsenvaltioiden tilannetta ja olisi hyödyksi kuluttajansuojalle. Tässäkin asiassa jäsenvaltiot ovat - sanon tämän selkeästi ja yksiselitteisesti - olleet varsinaisia unikekoja. Unessa ne ovat olleet vuodesta 1997 lähtien, eikä komissiokaan ole suoriutunut välttämättömistä tehtävistä; tämä on anteeksiantamatonta.
Sallikaa minun lopuksi sanoa muutama sana kuluttajansuojasta yleensä: olen ollut kymmenen vuotta Euroopan parlamentin jäsen ja toiminut kymmenen vuoden ajan pääasiassa ympäristöpolitiikan ja kuluttajansuojan alalla. Ne jäsenvaltiot, joilta nyt kuulen niin paljon kuluttajansuoja-asiaa, eivät aina ole tukeneet minua. Saanen muistuttaa teitä tuoteturvallisuutta ja tuotevastuuta koskevasta lainsäädännöstä. Siinä olen pyrkinyt saamaan aikaan oikeusvarmuutta. Mutta muiden muassa Saksa ja Ranska antoivat minun puurtaa yksin, kun kyse oli Creutzfeldt-Jacobin taudin uhrien suojelemisesta pitkällä aikavälillä. Olisin silloin toivonut myös parempaa kuluttajansuojaa ja enemmän tukea kuin sain. Nyt kuluttajansuoja alkaa ehkä kehittyä uuteen suuntaan. Kehotan komissiota ja teitä, komission jäsen Byrne, välittämään jäsenvaltioille kotitehtäviksi saamanne tehtävät. Neuvostohan on tavallisesti unikeko. Kaikki neuvoston jäsenet ovat tavallisesti unikekoja. Tehkää BSE-testeistä pakollisia ja pitäkää huolta siitä, että lihaan tehdään sen alkuperän osoittavat merkinnät, silloin olemme päässeet pitkän askeleen eteenpäin!

Graefe zu Baringdorf
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, vientikiellon osittainen kumoaminen on lainvoimainen. Lainvoimaista on kuitenkin myös se, että jäsenvaltio voi ryhtyä toimiin väestön suojelemiseksi, jos kansanterveys on vaarassa. Minusta on kiinnostavaa tämän lyhyen puheaikani puitteissa sanoa, että kun olette kompromissin molemmissa arvioinneissa tarjonnut testin suorittamista ja lihan merkitsemisen mahdollisuutta tai velvollisuutta, silloin tuontisulun purkamisen yhteydessä on toki voitava luottaa siihen, että nämä testit myös suoritetaan ja että merkitseminen tehdään. Kummastakin puuttuvat vielä käytännön järjestelyt, eikä näiden testien mahdollisesta käyttämisestä ole esitetty tuloksia Isossa-Britanniassakaan.
Kiistan kärjistäminen on mielestäni sen vuoksi nyt liian varhaista! Teidän pitäisi omasta puolestanne ja komission puolesta myös toteuttaa ja testata nyt sovitut toimenpiteet ja tuoda ne sitten uudelleen neuvotteluihin.

Lynne
Arvoisa puhemies, tämä ei ole ainoastaan brittiläisten maanviljelijöiden vaan myös ranskalaisten maanviljelijöiden kriisi. Ennen kaikkea se on kuitenkin Euroopan unionin kriisi. Ranskan on päätettävä, onko se EU:ssa vai ei. Jos se on EU:ssa, sen on noudatettava sääntöjä.
Kannatuksemme Euroopan parlamentin vaaleissa oli Yhdistyneessä kuningaskunnassa hyvin heikko. Äänestysprosentti oli siellä hyvin alhainen, kuten myös monissa muissa jäsenvaltioissa. Luulen, että jos vaalit pidettäisiin tänään, äänestysprosentti olisi vieläkin alhaisempi siitä syystä, että Ranska kieltäytyy poistamasta kieltoa ja että Euroopan unioni on saanut huonon maineen.
Tieteellinen ohjauskomitea totesi 1. elokuuta, että brittiläinen naudanliha on yhtä turvallista kuin mikä tahansa naudanliha, ja komitean puheenjohtaja oli ranskalainen. Satun uskomaan, että se on muuta naudanlihaa turvallisempaa, koska hygienianormimme ovat nyt maailman korkeimpia. Ranskan elintarviketurvallisuusvirasto ei esittänyt mitään uusia todisteita. Mielestäni Ranskan päätös oli puhtaasti poliittinen, mutta meidän täytyy nyt siirtyä eteenpäin. Haluaisin, että oikeuskäsittely olisi nopea. Haluaisin, mikäli mahdollista, että ennen oikeusprosessin päättymistä annettaisiin Ranskaa koskeva kieltotuomio. Haluaisin tilapäisiä korvauksia ja haluaisin, että kun sakko määrätään, brittiläiset maanviljelijät saisivat suuret korvaukset.
Brittiläiset maanviljelijät ovat saaneet tarpeekseen. Brittikansalaiset ovat saaneet tarpeekseen siitä, että Ranska kieltäytyy poistamasta tuontikieltoa, ja olen varma, että myös komissio on saanut tarpeekseen. Ranskan on korkea aika noudattaa sääntöjä.

Ainardi
Arvoisa puhemies, kieltäytyessään poistamasta brittiläisen naudanlihan tuontikieltoa Ranskan hallitus on pitänyt parempana vaihtoehtona joutumista tiettyä alaa koskevaan hetkelliseen kriisiin eurooppalaisten kumppaneidensa kanssa kuin sen riskin ottamista, että muutaman kuukauden tai vuoden kuluttua olisi syntynyt Creutzfeldt-Jacobin tautiin liittyvä skandaali. Tämä päätös perustuu Ranskan elintarviketurvallisuusviraston (Agence française de sécurité sanitaire des aliments) tieteellisiin johtopäätöksiin, joissa tunnustetaan, että edistystä on tapahtunut, mutta katsotaan, että vakava riski on edelleen olemassa, kuten taudin jatkuva esiintyminen osoittaa. Päätökseen vaikuttivat myös Seattlen tapahtumat, jotka johtivat ennalta varautumisen periaatteen ja terveyden ensisijaisuuden vahvistumiseen markkinoilla. Nykyään ei saavuteta mitään heittämällä öljyä tuleen tai lietsomalla äärimmilleen ranskalaisvihamielistä tai brittiläisvihamielistä asennetta. Maltti on säilytettävä. Riittämättömät takeet testiohjelmien määrittelystä ja toteuttamisesta ja ennen kaikkea pakkausmerkintöjä ja tuotteen alkuperän selvittämistä Euroopan tasolla koskevan sääntelyn puute ovat johtaneet Ranskan tähän päätökseen. Viime viikkoina tehtyjä ponnisteluja joita kukaan ei kiistä on täsmennettävä ja täydennettävä tältä pohjalta erityisesti siten, että laaditaan pakollinen pakkausmerkintöjä ja tuotteen alkuperän selvittämistä tuottajalta kuluttajalle asti koskeva järjestelmä. Sillä voitaisiin tietysti rauhoittaa kuluttajia mutta myös torjua petoksia kaupattaessa tuotteita jonkin muun maan kautta. Eikö ennalta varautumisen periaate olisi pyrittävä asettamaan etusijalle tämän tapauksen lisäksi kaikissa muissakin kaupankäyntiin liittyvissä asioissa niin unionissa kuin suhteissa kolmansiin maihin? Eivätkö myös komissio ja neuvosto toimi juuri samalla tavalla kuin Ranskan hallitus, kun ne vastustavat hyvin perustellusti Yhdysvalloista peräisin olevan hormoninaudanlihan tuontikiellon poistamista WTO:n määräyksistä huolimatta?

Martinez
Arvoisa puhemies, hyvät brittiläiset kollegani, käsiteltävänämme on tieteellinen, poliittinen, oikeudellinen ja moraalinen ongelma. Tieteellisessä mielessä kyseessä on ensinnäkin tuntemattoman tekijän aiheuttama tauti. Sen aiheuttaja ei ole bakteeri eikä todennäköisesti myöskään virus, vaikka saksalainen professori Diringer on tätä mieltä, vaan sen aiheuttaja on tuntematon prioni. Toiseksi ei ole olemassa koetta, joka voitaisiin tehdä ennen kuolemaa. Kolmanneksi tauti ei ole hävinnyt, vaikka luujauhon käyttö on kielletty. Neljänneksi rehuista on löydetty punkkeja, jotka ovat täynnä prioneja. Tauti voi levitä rehun tai ruohon välityksellä, mikä voi tehdä maanne käyttökelvottomiksi ja estää ehkä lopullisesti nautojen kasvattamisen. Tällä hetkellä tiede ei siis pysty selvittämään asiaa.
Heitätte pallon takaisin poliittiselle kentälle. Poliittisesti kyseessä on hierarkiaongelma kaupan ja terveyden välillä. Kumpi on asetettava etusijalle? Myyminen vai eläminen? Suurin osa maailman maista, myös Amerikan ja Kanadan serkkunne ja Kansainyhteisöön kuuluvat australialaiset ja uusiseelantilaiset ystävänne vastaavat teille, että he haluavat ensisijaisesti elää ja sen jälkeen ehkä myydä. Ja nyt vaaditte rangaistuksia ja teette asiasta oikeudellisen ongelman.
Oikeudellisessa mielessä kyseessä on kaksi ongelmaa. Ensinnäkin sääntöjen hierarkia. Onko vapaan liikkuvuuden periaate asetettava ennalta varautumisen periaatteen edelle? Naudan somatotropiinin kohdalla, joka ei ole vaaraksi ihmisen terveydelle, asetimme kuitenkin ennalta varautumisen periaatteen etusijalle, minkä puolesta puhuimme myös Seattlessa. Sitten on vielä toinen oikeudellinen ongelma, oikeudellisen vastuun ongelma. Te itse olette syyllisiä, koska tauti on täysin teidän aikaansaannostanne. Olemme ottaneet rahoituksellisen riskin kahden vuoden ajan mutta emme voi ottaa sitä myös terveydellisellä tasolla.
Lopuksi on vielä moraalinen tai teologinen ongelma, jonka esittivät jo Tuomas Akvinolainen, Antigone ja Kreon: onko ihmisten laki tärkeämpi kuin luonnonlaki? Näyttää siltä, että olette luoneet ihmisten lain avulla eläinkulkutaudin ja ihmisiin tarttuvan eläintaudin. Muistutan teille, että viimeisin tautiinne kuolemassa oleva pieni potilas on 13-vuotias. Me emme kuitenkaan halua kuolla. Viimeisellä tasolla, uskonnollisella tasolla, maatalousministerinne kertoi meille jo kaksi vuotta sitten maatalousvaliokunnassa, että Jumala oli kaiken takana. No kun joulu on nyt lähestymässä, niin kääntykää Jumalan puoleen, toivokaa, että joulupukki tuo teille kokeen, jolla tauti voidaan diagnosoida, ja yrittäkää pyytää anteeksi Jumalalta, mutta siinä tapauksessa teidän on kaduttava...
(Puhemies keskeytti puhujan puheenvuoron.)

Maat
Arvoisa puhemies, ensiksi huomauttaisin edeltäjälleni, että hän lainasi Tuomas Akvinolaista väärin, mutta jääköön asia sikseen. Ongelmanamme on nyt 18 viikkoa kestänyt Ranskan ja Yhdistyneen kuningaskunnan välinen kriisi ja naudanlihaa koskeva konflikti, josta voin todeta, että se on saamassa huolestuttavia nationalistisia piirteitä. Ilmeisesti Euroopassa on yhä niin, että kansalliset konfliktit ratkaistaan jalkapallon ja naudanlihan avulla. Viimeksi mainittu on erityisen huono keino, sillä siitä koituu vahinkoa maanviljelijöille ja kuluttajille. Näin ei voi olla.
Toinen asia, joka on tullut selväksi on se, että jäsenvaltiot eivät ilmeisesti pysty ratkaisemaan tällaisia ongelmia. Onkin täysin selvää, miksi näin on, sillä meillä on yhdet yhtenäismarkkinat, meillä on avoimet markkinat. Siitä hetkestä alkaen, kun lopetamme tällaisten konfliktien ratkaisun yhteisön tasolla, saamme tällaisia ongelmia.
Kun Prodi antoi lausuntonsa täällä, hän sanoi, että elintarviketurvallisuusvirasto on perustettava mahdollisimman nopeasti. Kuulisin mielelläni komission jäsen Byrneltä, koska ollaan lopultakin niin pitkällä, että Euroopan unioni saa voimakkaan ja riippumattoman toimiston, joka tosiaankin voi puuttua asioihin ja ottaa jäsenvaltioiden valtuudet itselleen.
Toinen asia, joka häiritsee minua koko tässä poliittisessa keskustelussa on se, että ensin etsitään ratkaisua näiden kahden suuren jäsenvaltion välillä ja sen jälkeen komissio saa mahdollisesti puheenvuoron. Tällainen on mielestäni vaarallinen kehityssuunta Euroopan unionissa. Ei voi olla niin, että suuret jäsenvaltiot ryhtyvät lisääntyvässä määrin itse ratkaisemaan konfliktejaan. Sanon tämän myös pienemmän jäsenvaltion edustajana.
Olemme valinneet yhteiset markkinat ja yhteisen lähestymistavan eikä siihen sovi kulttuuri, jossa suuret jäsenvaltiot kiistelevät asioista keskenään. Tältä osin olen huolestunut komission asemasta ja haluan tietää, mikä komission asema on ja onko se todella valmis ottamaan johtajan osan tällaisissa konflikteissa. Vielä kerran, elämme Euroopassa aikaa, jona ravinto on ehkä turvallisempaa kuin koskaan ennen, mutta kuluttajan luottamus ravintoon vähenee oikeastaan päivä päivältä, ei vain Ranskassa ja Saksassa vaan myös muissa maissa, koska tämä keskustelu vain jatkuu ja jatkuu poliittisen päättäväisyyden puutteen vuoksi. Haluaisin kuulla tässä yhteydessä komissiolta konkreettisesti, mitä se haluaa tehdä sellaisen Euroopan unionin elintarviketurvallisuusviraston perustamiseksi, joka on riippumaton ja jolla on pitkälle menevät valtuudet.

Whitehead
Arvoisa puhemies, haluan puhua täällä tänään Euroopan parlamentin jäsenenä enkä sortua kansallismieliseen retoriikkaan. Itse en ole sitä mieltä, että brittiläinen uhoilu on yhtä vientikelpoista tai yhtä terveellistä kuin brittiläinen naudanliha. Haluan tänään tarkastella tehtyjä päätöksiä komission jäsenen aiemman julkilausuman valossa, johon hyvin harvat ovat toistaiseksi viitanneet.
Tosiseikat ovat varsin yksinkertaisia. Vientikielto päätettiin poistaa Yhdistyneen kuningaskunnan pidettyä tiukasti kiinni Firenzen sopimuksesta. Kun Ranskan elintarviketurvallisuusvirasto kyseenalaisti kiellon, mihin sillä kaiketi olikin oikeus sen oman toiminta-alueen kannalta, asia vietiin tieteelliseen komiteaan, joka antoi yksimielisen lausunnon brittiläisen naudanlihan turvallisuudesta. Se oli komission jäsenen julkilausuman mukaan "valtavan rohkaisevaa".
Mikä sitten meni pieleen sen jälkeen? Komission jäsenen avulla - ja annan hänelle tunnustusta ja voin ymmärtää hänen turhautuneisuutensa - aloitimme neuvottelut, vaikka meidän ei monen mielestä olisi pitänyt tehdä niin. Tämä johti 23. marraskuuta tehtyyn yhteisymmärryspöytäkirjaan, joka mielestämme oli tämän viheliäisen kiistan lopun alkua. Mitä sen jälkeen tapahtui? Ranskan hallitus päätti 9. joulukuuta jatkaa tuontikieltoa; ja se tuli useimmille meistä täytenä yllätyksenä.
Haluan sanoa jotakin pääministeri Jospinille, enkä tee sitä kansallismielisessä hengessä. Mielestäni hänen myöhemmät kommenttinsa asiassa ovat erittäin vakavalla tavalla kärjistäneet tätä kiistaa. Pääministeri Jospin oli osapuolena yhteisymmärryspöytäkirjassa, jossa päivämäärään perustuva vientijärjestelmä hyväksyttiin kokonaisuudessaan. Nyt hän sanoo, että hän ottaisi tai olisi tarjoutunut ottamaan jonkin verran naudanlihaa joidenkin Yhdistyneen kuningaskunnan osien joiltakin eläimiltä päivämäärään perustuvasta vientijärjestelmästä riippumatta. Se on täysin sen kannan vastaista, jonka hän tuntee.
Hän on lisäksi sanonut, että hän haluaisi mieluummin tulla teilatuksi Britannian kuin Ranskan yleisen mielipiteen edessä. Se on älytön kommentti valtiomieheltä, jota olen aina kunnioittanut. Ranskan entinen pääministeri Mendès-France sanoi: "Gouverner, c'est choisir" - on siis tehtävä valintoja. Yleistä mielipidettä ei voi aina raahata perässään.
Pääministeri Blair otti riskin, ja mielestäni järkevästi, valitessaan neuvottelutien, kun muut vaativat yhteenottoa, kriisejä, boikotteja ja kieltoja. Mielestäni hänet petettiin sen jälkeen seuranneissa tapahtumissa, enkä itse ole sitä mieltä, että se on oikea tapa edetä. Jos haluaa valita oikean vaihtoehdon sijasta suositun vaihtoehdon, vaihtoehtona on kahden jäsenvaltion välinen yhteenotto, joka uhkaa koko tätä instituutiota. Unionin täytyy perustua oikeusvaltion periaatteeseen, unionin täytyy perustua jonkinlaiseen sovitteluun, jonka lopuksi voimme sanoa: "Tässä me nyt olemme, tämä on paras lausunto, jonka voimme saada. Se on yksimielinen kanta. Kannatetaan sitä." Ellemme me tee niin, puolustamme silloin sellaista retoriikkaa, jota olemme kuulleet parin jäsenen harjoittavan tämänpäiväisessä keskustelussa. Parlamentti ja tämä maanosa ovat toki edistyneet Henrik V:n ja Jeanne d' Arcin ajoista? Tarvitsemme nyt järkevän ratkaisun tähän tilanteeseen. Haluaisin lopuksi esittää yhden kysymyksen suoraan komission jäsen Byrnelle. Emme halua, että tämä kiista pitkittyy vuosikausiksi tuomioistuimiin. Kukaan järkevä ihminen ei halua sitä. Mitä tilapäisiä toimia hän voi näin ollen ehdottaa, jotta kielto voitaisiin kumota väliaikaisesti, aina siihen asti, että kiista voitaisiin ratkaista sovussa kahden hallituksen kesken? Hänen tehtävänsä on olla sovittelija. Mielestäni hän yrittää olla sellainen. Mielestäni parlamentin pitäisi tukea häntä tässä pyrkimyksessä ja vaientaa ne, jotka haluavat laajentaa maittemme välistä kuilua.

Hudghton
Olen hyvin pahoillani siitä, ettei Ranska ole suostunut poistamaan brittiläisen naudanlihan tuontikieltoa, ja - kuten olen tehnyt hyvin selväksi aiemmissa täällä käydyissä keskusteluissa - odotan, että Euroopan komissio ryhtyy pikaisesti pakkotoimiin. Olen kuitenkin myös sitä mieltä, että poliittisia vastalauseita pitäisi edelleenkin esittää, ja tästä syystä SNP-puolueen kollegani Neil MacCormick ja minä jäimme eilen istuntosaliin mieluummin kuin murjotimme käytävällä. Käytimme tilaisuutta hyväksemme ja kiinnitimme presidentti Chiracin huomion skottilaisen naudanlihan laatuun. SNP-puolueen jäsenet ovat naudanlihakriisin alusta alkaen johdonmukaisesti korostaneet, että Skotlannin tilannetta pitäisi arvioida erikseen, niin että vientiä voitaisiin asteittain jatkaa. Kehotan Skotlannin maatalousministeriä sivuuttamaan Lontoon ja tukemaan Ranskan hallitukselle eilen toimittamaani SNP-puolueen pyyntöä, että Ranskan viranomaiset tutkisivat perusteellisesti ja nopeasti Skotlannin tieteelliset todisteet sekä jäljitettävyys- ja merkintätilanteen; ja kehotan parlamentin ranskalaisia kollegoja puoltamaan tätä menettelytapaa maansa hallitukselle.

Cashman
Käytän työjärjestyspuheenvuoron, sillä minun täytyy todellakin esittää vastalause. Tämä on erittäin tärkeä keskustelu. Lykkäsimme sitä, kunnes komission jäsen ehtii paikalle, ja nyt istuntosalin sisällä pidetään muita kokouksia. Tätä on suoraan sanottuna mahdoton hyväksyä.

Puhemies
Ehdotan, että jatkamme keskustelua ja pyydämme kollegojamme ystävällisesti lopettamaan kokouksensa, joka tosin liittyy parhaillaan käsittelemästämme mietinnöstä aiheutuviin esityslistaa koskeviin ongelmiin.

Sturdy
Arvoisa puhemies, haluatteko vai ette, että odotan, kunnes kokous on ohi? Voisinko aivan ensiksi osoittaa sanani komission jäsenelle? Arvoisa komission jäsen, olen kolmesti aiemmin hyökännyt äänekkäästi teitä vastaan siksi, ettette ollut tehnyt päätöstä, koska pidin teitä heikkona. Haluaisin nyt aivan ensiksi lausua teille kiitokset siitä, että olette viimeinkin tehnyt päätöksen ja että aiotte soveltaa hyväksymäänne kantaa Ranskan tapauksessa.
Tiedämme, että se on erittäin vaikeaa. Olen itse asiassa sitä mieltä, että teidät on - niin sanotusti - "lavastettu syylliseksi"; eikä siihen ole syyllistynyt ainoastaan Ranska. Olen sitä mieltä, että myös Britannian hallitus käytti teitä hyväkseen. Toivon, että toimiinne reagoidaan nopeasti.
Voisin lisätä parlamentin jäsen Whiteheadille, etten puhu täällä nyt ainoastaan tämän mahtavan parlamentin jäsenenä vaan myös maanviljelijänä. On erityisen tärkeää, että ihmiset ymmärtävät, että tämä kriisi on vaikuttanut joka ikiseen maanviljelijään, ei ainoastaan Ranskassa vaan kaikkialla Euroopassa. Minulla on mukanani täällä - ja otin sen riskin, että minut pidätetään, kun toin ne teille, parlamentin jäsen Byrne - kaksi ensiluokkaista brittiläistä pihviä. Ne ovat peräisin naapurissani asuvalta paikalliselta teurastajalta ja maanviljelijältä, joka ei lähes varmasti voi harjoittaa ammattiaan viikon lopussa.
Minun on sanottava parlamentin jäsen Martinezia kuunneltuani, että olen syvästi huolestunut siitä, että BSE-tauti saattaa nyt siirtyä ihmisiin. Koska olette antamassa valkoista kirjaa elintarviketurvallisuudesta, haluaisin vain lisätä, että riippumatta siitä, mitä ihmiset sanovat, elintarvikkeet eivät koskaan voi olla 100-prosenttisen turvallisia kaikkialla Euroopassa. Haluaisin vain sanoa parlamentin jäsen Martinezille, että yli 20 ihmistä kuoli Ranskassa viime vuonna listeriatartuntaan - heitä oli enemmän kuin BSE-taudin saaneita. Toivonkin siis, että käytätte elintarviketurvallisuutta arvioidessanne puolueettomia tieteellisiä todisteita ettekä vain ennalta varautumisen periaatetta, kuten se ymmärretään 30 artiklan (entinen 36 artikla) nojalla. Odotan, että kuulen myöhemmin vastauksenne.

Berès
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, Monti kertoi meille hetki sitten, että niitä, jotka olivat pyrkineet vuoropuheluun, arvosteltiin perusteettomasti. Olen täysin tämän näkemyksen kannalla.
Haluan keskustelumme tässä vaiheessa sanoa muutaman sanan kolmesta keskustelukumppanista, joista ensimmäinen on tietysti Ison-Britannian hallitus. Olen sitä mieltä, että meidän on suhtauduttava myönteisesti Englannin kanaalin kummallakin puolella tehtyihin ponnisteluihin käydä vuoropuhelua. Meidän on suhtauduttava myönteisesti Ison-Britannian taholla hullun lehmän kriisin alkamisesta lähtien tehtyihin ponnisteluihin tilanteen parantamiseksi ja elintarviketurvallisuuden parantamiseksi. Osa tiestä on kuljettu, mutta se on vasta osa. Haluan todisteita siitä huhusta, jonka mukaan Ison-Britannian kouluista ilmoitetaan vanhemmille säännöllisesti, että kouluruoassa ei ole käytetty naudanlihaa. Luottamusta ei ole selvästikään vielä täysin palautettu. Ranskan muiden maiden kanssa aloittamalla toiminnalla toisia vastaan on vaikutettava siihen, että tämä kriisitilanne saadaan lopullisesti ratkaistua.
Toinen keskustelukumppani tässä asiassa on oma hallitukseni. Mikä on se periaate, jota Ranska on pyrkinyt toteuttamaan? Kyseessä on mielestäni kuuluisa ennalta varautumisen periaate, josta me puhumme niin paljon ja jota pyrimme yhdessä määrittelemään. Kyseessä on myös pyrkimys välttämättömään elintarvikkeiden turvallisuuteen, josta ei voida tinkiä vain markkinoiden logiikan vuoksi.
Suuren yleisön miellyttämisen voidaan kuvitella olevan helppoa ja vaivatonta. Uskon, että hallitukseni tekemä päätös on ensinnäkin vastuullisten politiikkojen tekemä päätös, ja juuri siten hallituksen on toimittava. Hallitseminen merkitsee todellakin valintojen tekemistä, ja minun hallitukseni on tehnyt valinnan. Hyvät kollegat, mitä teidän hallituksenne olisivat tehneet, jos kansalliset virastonne olisivat asiantuntijalausunnon perusteella ilmoittaneet, että riski on olemassa? Poliittisessa vallankäytössä on tehtävä valintoja, ja minun hallitukseni toimi näin tehdessään poliittisen päätöksen riskiarvion perusteella.
Virastosta puheen ollen esitän yhden toivomuksen: meillä olisi oltava käytössämme todellisen eurooppalaisen viraston asiantuntemus, jotta voisimme vastaisuudessa käydä toisenlaisissa olosuhteissa tätä keskustelua.
Edelliselle puhujalle sanoisin seuraavaa: Ranskassa todella sovelletaan ennalta varautumisen periaatetta. Oletteko huomannut, että olemme kyseisen viraston, Ranskan elintarviketurvallisuusviraston, lausunnon perusteella poistaneet myynnistä juustoja listeriabakteerin vuoksi? Lisäksi esitimme viisi kohtaa neuvotteluissa, kuten muistatte. Kolmeen kohtaan saimme tyydyttävän vastauksen mutta kahdesta, arvoisa komission jäsen, haluamme edelleen takeet.
Seuraavan asian ottivat jo esille minua ennen puhuneet jäsenet, Graefe zu Baringdorf ja myöskin Roth-Behrendt. Voimmeko kuvitella, että kokeilla on merkitystä, jos emme saa tietoa niiden tosiasiallisesta toteuttamisesta ja niiden tulosten soveltamisesta? Tätä me pyydämme teiltä, arvoisa komission jäsen.
Olen myös hyvin tietoinen siitä, että Ranskan käymän taistelun taustalla on myös Ison-Britannian edun ja koko Euroopan unionin edun puolesta käytävä taistelu.
Tässä tänään käytävässä keskustelussa te, arvoisa komission jäsen, olette keskustelukumppanimme, ja haluamme esittää neljä toivomusta. Ensinnäkin te hoidatte vastuullanne olevia tehtäviä. Maani ei ole vapaaehtoisesti järjestänyt itseään siihen tilanteeseen, jossa se nyt on tuomittuna ja tuomioistuimeen haastettuna.
Ymmärrämme tämän hyvin. Mutta teidän vastuullanne on myös kokeiden asianmukainen suorittaminen. Merkintöjen tehokas toteuttaminen, jota ilman vapaa liikkuvuus on pelkkää huijausta. Ja myös elintarvikeviraston perustaminen, johon puheenjohtaja Prodi on sitoutunut ja jonka osalta tuemme häntä kaikissa toimissa, joihin hän ryhtyy.

Byrne
. (EN) Haluaisin aloittaa pahoittelemalla teille kaikille sitä, etten ollut täällä keskustelun alkaessa. Tiedän, miten tärkeä se on ja aikomukseni oli olla täällä. Olin varannut lennon täksi aamuksi, mutta tuo lento valitettavasti peruttiin Brysselin sääolojen takia ja itse asiassa myöhempi lento, jolla tulin, viivästyi niin ikään. Pyydän anteeksi sitä, että olen myöhässä ja että kollegani Montin täytyi lukea teille julkilausumani tästä kysymyksestä.
Käsittelisin nyt niitä monia tärkeitä kysymyksiä, joita olette ottaneet esiin. Ensiksikin parlamentin jäsen Stevenson ja monet muut ovat ottaneet esille kysymyksen, joka koskee Ranskaa vastaan 16. marraskuuta aloitetun menettelyn vireillepanon viivästymistä. Tuolloin oli kyse virallisesta ilmoituksesta, menettelyn tosiasiallisemmasta osasta, ja parlamentti sopi eilen, että Ranskalle lähetetään lausunto perusteluineen ja että vastausaika on viisi päivää.
Haluaisin sanoa tämän. Olen vakuuttunut siitä, että se menettelytapa, jota noudattamalla pyrin ratkaisemaan tämän kiistan, oli oikea tapa edetä. Minulla ei ole siitä minkäänlaista epäilystä. Tähän on olemassa monia syitä, joita olen ennenkin tuonut esille parlamentin valiokunnissa. Osapuolten sopima neuvotteluratkaisu on aina parempi kuin oikeuskäsittelyn tuloksena syntyvä ratkaisu. On kuitenkin esitetty sellainen syytös, että menettelyn vireillepano on viivästynyt tuon menettelytavan takia ja että sen myötä oikeuskäsittely siirtyy myöhemmäksi kuin se muuten olisi ollut. Se ei pidä paikkaansa. Todellinen tilanne on se, että Ranskan kanta tähän tilanteeseen selvisi vasta 1. lokakuuta. Tuolloin olin ollut virassa alle kaksi viikkoa. Komissiolla tai pikemminkin minulla oli tuolloin ensimmäinen tilaisuus harkita vakavasti Ranskan suhtautumista tähän kysymykseen.
Pyrin käsittelemään asian sopivaksi katsomallani tavalla. Kun esimerkiksi otetaan huomioon se, että olen vastuussa kuluttajansuojasta, kansanterveydestä ja elintarviketurvallisuudesta, ensi reaktioni oli selvittää, mistä tässä syytöksessä oli kysymys. Oliko Ranskan viranomaisilla käytössään sellaisia todisteita, joita tieteellisen ohjauskomitean tutkijoiden pitäisi tarkastella komission tasolla? Muistanette, että pyysin Ranskan viranomaisia lähettämään todisteet tieteelliselle ohjauskomitealle, jotta se voisi arvioida ne ja selvittää, oliko niissä mitään uutta. Tieteellinen ohjauskomitea teki niin, ja se pyysi myös Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaisia toimittamaan mahdollisimman ajankohtaista tietoa. Myös he noudattivat tätä pyyntöä.
Tieteellinen ohjauskomitea sai näin tilaisuuden tarkastella perusteellisesti kaikkia tähän valitettavaan tilanteeseen liittyviä todisteita. Niiden tuloksena se teki yksimielisen päätöksen, josta me kaikki olemme tietoisia.
Omien tehtävieni osalta, jotka olen juuri selvittänyt, katsoin, että minun piti ottaa tämä tärkeä ensimmäinen askel tässä kysymyksessä.
Saamani neuvo, jonka perusteella ryhdyin mielelläni toimiin, oli se, että Yhdistyneen kuningaskunnan päivämäärään perustuvan vientijärjestelmän mukaisesti viety naudanliha oli yhtä turvallista kuin mikä tahansa naudanliha Euroopan unionissa. Tämän jälkeen asiasta käytiin lisäkeskusteluja. Uskon, että lisäkeskustelut ja kaikkien asianomaisten osapuolten ja asiantuntijoiden välillä tehty yhteisymmärryspöytäkirja antavat Euroopan unionin - ei ainoastaan Ranskan - kuluttajille lisävakuudet siitä, että päivämäärään perustuvan vientijärjestelmän mukaisesti viety naudanliha on yhtä turvallista kuin mikä tahansa naudanliha Euroopan unionissa. Sekin oli hyödyllinen toimenpide.
Vastaisin kysymykseen siitä, viivästyikö menettely tai alkaako oikeuskäsittely lopulta myöhemmin kuin se olisi muuten alkanut, että ensimmäiseen komission lähettämään viralliseen ilmoitukseen on yleensä vastattava kahden kuukauden sisällä. Tässä tapauksessa vastausaika lyhennettiin kahteen viikkoon ja sitä jatkettiin viikolla Ranskan viranomaisten pyynnöstä.
Lausunto perusteluineen lähetetään kaksi kuukautta virallisen ilmoituksen jälkeen, ja siihenkin annetaan yleensä kahden kuukauden vastausaika. Näitä aikoja on komission hyväksymässä menettelyssä lyhennetty. Olemme siis monessa mielessä ottaneet kiinni aikaa, eikä menettely ole yhtään pitemmällä kuin se muutenkaan olisi ollut. Olen siis sitä mieltä, että noudattamamme menettelytapa oli oikea ja että siitä saatiin hyviä tuloksia, ja olen lisäksi vakaasti sitä mieltä, ettei kyseinen menettelytapa ole viivästyttänyt meitä millään lailla.
Parlamentin jäsen Stevenson otti esille myös Saksan kantaa koskevan kysymyksen. Käsitykseni mukaan asiasta keskustellaan Saksan parlamentissa 17. joulukuuta. On siis toiveita siitä, että parlamentti tekee sen johtopäätöksen, että vientikielto on poistettava myös Saksassa.
Siirtyisin nyt joihinkin parlamentin jäsen Roth-Behrendtin ja parlamentin jäsen Graefe zu Baringdorfin esittämiin kysymyksiin, jotka liittyvät erityisesti toteutettaviin testeihin: muistanette, että nämä olivat niiden kysymysten joukossa, joita Ranskan viranomaiset ottivat esiin ja joita käsiteltiin yhteisymmärryspöytäkirjassa. Sanoin syyskuussa pidetyssä kuulemistilaisuudessa, että aikomuksenani on ottaa käyttöön asianmukainen EU:n laajuinen BSE-taudin testausjärjestelmä, jolla määritetään tartuttavuustasot useissa jäsenvaltioissa. Se on edelleenkin aikomuksenani. Edistystä on tapahtunut. Pääosastossani on perustettu työryhmä, joka työskentelee yhdessä jäsenvaltioiden kanssa ja jonka on määrä kehittää tarvittavat menettelyt tämän toteuttamiseksi. Aikomuksenani on jatkaa siitä.
Parlamentin jäsen Graefe zu Baringdorf ja muut mainitsivat myös, että on välttämätöntä ottaa käyttöön merkintäjärjestelmiä ja erityisesti pakollisia merkintäjärjestelmiä. Keskustelemme tästä myöhemmin tänä iltana. Haluaisin tässä vaiheessa sanoa vain, että merkinnöissä on kyse kuluttajille tiedottamisesta ja kuluttajien valinnanvapaudesta. Siinä ei ole kyse kansanterveydestä. Meidän täytyy keskittyä tämän asian kansanterveydellisiin näkökohtiin. Siitä syystä olen sitä mieltä, että testit ovat tärkeitä ja ne on erotettava merkintöjä koskevasta tarpeesta.
Toiset esittivät kysymyksiä varsinaisesta oikeuskäsittelystä, miten nopeasti se voi alkaa ja koska voimme odottaa tuloksia. Kaikki oikeuskäsittelyt kaikkialla maailmassa etenevät omaa tahtiaan, koska on aivan välttämätöntä, että kaikki osapuolet saattavat väitteensä kirjalliseen muotoon. Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen oikeudenkäynnit eivät koske vain välittömiä osapuolia - tässä tapauksessa komissiota ja Ranskaa -, vaan myös jäsenvaltioilla on täysi oikeus puuttua niihin: Yhdistyneellä kuningaskunnalla tai millä tahansa muulla jäsenvaltiolla. Siitä seuraisi se, että olisi laadittava lisää asiakirjoja, joissa kyseiset jäsenvaltiot ilmaisevat kantansa. Tuo kaikki on toimitettava tuomioistuimeen ja käännettävä. Tämä kaikki vie aikaa.
On esitetty kysymys, voitaisiinko tässä tapauksessa soveltaa pikamenettelyä. On olemassa tilapäisiä toimia koskeva menettely, ja tilapäisten toimien soveltamisen edellytykset ovat varsin ankarat ja varsin suppeat.
Olen pyytänyt komission oikeudellista yksikköä neuvomaan minulle, täyttääkö tämä nimenomainen tapaus nuo suppeat edellytykset. Luulen, että tämä tulee jossakin määrin olemaan kamppailua tuulimyllyjä vastaan, mutta kysyn kuitenkin neuvoa, ja jos minulle neuvotaan, että se on asianmukainen tapa edetä, aikomuksenani on edetä niin. Mikäli tuontikielto pysyy voimassa ja oikeuskäsittely pannaan vireille ensi viikolla, menettely on toki pantava vireille, ennen kuin voimme päättä tilapäistoimenpiteistä. On yhtä lailla välttämätöntä, että minä ja oikeudellinen yksikkö päätämme sopivista toimista ottamalla huomioon Ranskan hallituksen lausuntoon perusteluineen antaman vastauksen, joka luvattiin lähettää eilen, koska juuri tuossa oikeudellisessa asiakirjassa ilmaistaan oikeudellinen kanta, ja odotan vastauksen olevan sen mukainen. Lopullista päätöstä mahdollisista tilapäisistä toimista ei voida tehdä, ennen kuin nuo asiakirjat on saatu.
On olemassa vielä yksi, hyvin harvinainen menettely, nimittäin nopeutettu menettely. Olen tiedustellut, voitaisiinko tätä menettelyä soveltaa. Tässä menettelyssä komissio voisi pyytää tuomioistuinta käsittelemään asian nopeutetusti - tai pikaisesti. Sekin edellyttää tiettyjen edellytysten täyttämistä. Se edellyttäisi myös sitä, että komissio luopuu oikeudestaan esimerkiksi toimittaa tiettyjä asiakirjoja tietyissä oikeusjutun kriittisissä vaiheissa. Minun täytyy arvioida, kannattaako meidän pyrkiä täyttämään nuo edellytykset, jos se on mahdollista, ja jos niin on, onko hyvä pyrkiä varhaiseen suulliseen käsittelyyn vai olisiko parempi saada kaikki väitteet kirjalliseen muotoon tuomioistuimessa. Ratkaisen sen harkintani mukaan luettuani vastauksen Ranskan viranomaisille lähetettyyn lausuntoon perusteluineen. Sanoisin kuitenkin, että jos katson sen olevan asianmukainen tapa edetä, aion ehdottaa kyseisen menettelytavan noudattamista.
Saanen palata pakollisia merkintöjä ja jäljitettävyyttä koskevaan kysymykseen, jonka yksi jäsenistä mainitsi aiemmin. Jäljitettävyys sisältyy päivämäärään perustuvaan vientijärjestelmään. Merkinnät sisältyvät siihen epäsuorasti. Järjestelmään sisältyi tällainen vaatimus, ja näin ollen olisi harhaanjohtavaa lähestyä tätä keskustelua siltä pohjalta, että päivämäärään perustuvassa vientijärjestelmässä ei edellytetty näitä asioita, koska se olisi epäoikeudenmukaista niille tutkijoille, jotka päättivät, mitä vaaditaan sen varmistamiseksi, että brittiläisen naudanlihan vienti on järkevää ja turvallista, ja myös komissiolle, joka on noudattanut toistaiseksi tiettyä lähestymistapaa. Jäljitettävyys ja näin ollen tietynlaiset merkinnät siis sisältyvät järjestelmään.
Useat puhujat kysyivät minulta myös elintarviketurvallisuusviraston ja elintarviketurvallisuutta koskevan valkoisen kirjan edistymisestä. Useat puhujat sanoivat, ja olen samaa mieltä, että tämä näyttää olevan oikea tapa edetä näissä kysymyksissä. Luulen, että monet teistä ovat samaa mieltä siitä, että sellainen tilanne, jossa tutkijat kiistelevät keskenään niinkin tärkeistä asioista kuin elintarviketurvallisuus, on erittäin epätyydyttävä. Se on epätyydyttävä kansanterveyden kannalta mutta myös kuluttajien luottamuksen kannalta. Tällainen tilanne ei ole lainkaan toivottava.
Muistanette, että heti tämän komission aloittaessa puheenjohtaja Prodi katsoi tämän olevan äärimmäisen tärkeä kysymys. Ennen kuin me muut olimme astuneet virkaan, hän nosti tämän asian selkeästi etusijalle. Hän pyysi minua käsittelemään sitä. Olemme siitä lähtien työskennelleet asian parissa pääosastossani. Valkoinen kirja on laadittu, komission eri yksikköjä on kuultu siitä, ja se annetaan kohta kollegoilleni komission jäsenten kollegiossa. Odotan, että tämä tapahtuu 12. tammikuuta. Valkoinen kirja sisältää monia kysymyksiä, joita olen ottanut esiin useissa yhteyksissä täällä ja ympäristöasioiden valiokunnassa. Se sisältää kuitenkin myös elintarviketurvallisuusviranomaista koskevan luvun.
Olen sitä mieltä, että elintarviketurvallisuusvirastoa perustettaessa on välttämätöntä määritellä sen toimivaltuudet. Sillä tulee ilman muuta olemaan toimivaltaa riskien arvioinnissa, ja on välttämätöntä, että virastossa työskentelevät tutkijat riskejä arvioidessaan paitsi luottavat omiin mielipiteisiinsä ja neuvoihinsa myös pitävät yhteyttä jäsenvaltioiden tutkijoihin. Nimittäin tällaisen viraston - viraston tai viranomaisen tai minkä tahansa - täytyy paitsi olla riippumaton myös pitää yhteyttä jäsenvaltioiden tutkijoihin. Sitä ei voida perustaa niin, että se sanelee työssään Brysselistä käsin, mikä on asianmukainen tapa edetä.
Tällainen virasto ei saa taakseen jäsenvaltioiden ja kuluttajien luottamusta, ellei Euroopan unionin tutkijoita kuulla laajalti. Sitten, kun kuulemisprosessi on ohi ja kun jäsenvaltioiden tutkijat ovat päättäneet kussakin tilanteessa asianmukaisesta menettelytavasta etenkin jonkin elintarvikkeen muodostaman uhkan osalta, viraston lausunnon pitäisi kuitenkin jäädä voimaan, sitä pitäisi kunnioittaa ja noudattaa, eikä sitä pitäisi asettaa kyseenalaiseksi. Sitten, kun kuulemisprosessi on ohi, ei pitäisi olla mitään tarvetta kyseenalaistaa sitä. Tällaisessa tilanteessa tällä virastolla on arvovaltaa koko Euroopan unionissa eikä se ole ainoastaan hyvä turvallisuus- ja kansanterveysviranomainen, vaan se mahdollistaa myös kuluttajien luottamuksen, joka on mielestäni aivan välttämätöntä ja jonka pohjalta voimme edetä.
Mainitsisin hyvin lyhyesti toisen kysymyksen, josta puhuimme hetki sitten - tuomioistuimet. Oikeudenkäyntimenettelyissä vallitseva hierarkkinen järjestelmä on sellainen, ettei voida kuvitellakaan, että jonkin jäsenvaltion valitustuomioistuin pyytää Luxemburgin tuomioistuimelta lausuntoa 177 artiklan nojalla ja että se ei lausunnon saatuaan pidäkään siitä vaan sanoo, että "emme sovella sitä". Sellaista ei voida kuvitellakaan. Sellainen tilanne ei ole mahdollinen tiedemaailmassa.
Tässä on itse asiassa kaksi asiantuntemusta vaativaa aluetta. Toinen on mielestäni staattinen, tai siinä on kyse staattisten asioiden arvioimisesta - nimittäin laki, oikeusprosessi. Toinen on kehittyvän tilanteen tarkkailu. Rinnastus ei ole kovin täsmällinen, mutta se on kuitenkin siinä mielessä hyödyllinen, että tilanteessa, jossa asiantuntija-arvio on välttämätön, olipa kyse sitten oikeusoppineista tai tiedemaailmasta, tarvitsemme viimeinkin arvovaltaisen mielipiteen tästä kysymyksestä, ja toivon, että saamme sen juuri tällä tavalla - perustamalla elintarviketurvallisuusviranomaisen.
Minun on sanottava, että oli rohkaisevaa kuulla niin monen teistä ilmaisevan tänään täällä näkemyksensä tästä asiasta ja sanovan, että tämä on teidänkin mielestänne asianmukainen tapa edetä.
Minulta on aiemmissa yhteyksissä kysytty viraston rakenteesta. En aio tänään mennä yksityiskohtiin, mutta olen tietoinen siitä, että monet teistä ovat olleet huolissaan yhtäältä riippumattomuuden käsitteen ja toisaalta vastuuvelvollisuuden välisestä suhteesta. Tällaisen viranomaisen on toki oltava jollakin tavalla vastuuvelvollinen poliitikoille, niille meistä, jotka osallistuvat yhteispäätösmenettelyssä lakien laatimiseen, koska mehän olemme loppujen lopuksi vastuuvelvollisia kansalaisille, tutkijat sitä vastoin eivät.
Riskien arviointi on annettava niille, joilla on pätevyyttä ja asiantuntemusta tuolla alueella - toisin sanoen tutkijoille. Heidän täytyy olla riippumattomia ja heitä täytyy myös pitää riippumattomina. Kun he ovat arvioineet riskit, he välittävät arvionsa komissiolle sitten, kun komission on määrä ryhtyä laatimaan lakia. Sitten siitä keskusteltaisiin yhteispäätösmenettelyssä parlamentin ja neuvoston kanssa. Tällä tavoin meidän tehtävänämme on panna vireille ja hyväksyä lakeja, joissa näkyvät tutkijoiden ilmaisemat huolenaiheet.
Haluaisin lopuksi vain sanoa, että mielestäni on välttämätöntä saada aikaan vuorovaikutusta ja yhteyksiä tutkijoiden ja lainlaatijoiden välille sekä riskien arvioinnin ja niiden hallinnan välille, niin että voimme olla täysin varmoja siitä, että lainlaatijat ymmärtävät, mitä tutkijat sanovat, ja että tutkijat vakuuttuvat siitä, että lainlaatijat laativat lait tavalla, jossa otetaan huomioon heidän riskien arviointia koskevassa lausunnossaan esittämänsä huolenaiheet.
Luulen, että nämä olivat esiin tuodut kysymykset, ja toivon, että olen käsitellyt kaikkia kysymyksiä tyydyttävällä tavalla.

Puhemies
Arvoisa komission jäsen, kiitämme teitä julkilausumastanne.
Keskustelu on päättynyt.

Kyselytunti (neuvosto)
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana neuvostolle osoitetut kysymykset (B5-0036/1999).
Parlamentin jäsen Graefe zu Baringdorfilla on työjärjestyspuheenvuoro.

Graefe zu Baringdorf
Arvoisa puhemies, siirrämme naudanlihan merkitsemistä koskevan keskustelun myöhäisiltaan. Haluaisin, että Byrne lupaisi olla silloin myös läsnä.

Puhemies
Kysymme komission jäseneltä, voiko hän lupautua olemaan paikalla illalla käytävässä keskustelussa.
(Komission jäsen antoi myöntävän vastauksen.) Parlamentin jäsen Jacksonilla on työjärjestyspuheenvuoro.

Jackson
Arvoisa puhemies, tämä on työjärjestyspuheenvuoro. Se liittyy siihen, mitä parlamentin jäsen Graefe zu Baringdorf sanoi. Panemme merkille, että neuvosto on paikalla osallistuakseen neuvoston kyselytuntiin. Voisiko neuvosto vakuuttaa meille, että se jää paikalle klo 21 osallistuakseen keskusteluun Papayannakisin mietinnöstä? Arvostamme suuresti sitä, että puheenjohtajavaltio Suomi on pyrkinyt työskentelemään tiiviisti parlamentin kanssa. Arvostaisimme näin ollen sitä, että puheenjohtajavaltio olisi läsnä klo 21 ja selvittäisi meille eilisiltaisen maatalousministerien neuvoston tapahtumia sen kysymyksen osalta, johon Papayannakisin mietintö perustuu. Voisiko neuvosto ystävällisesti antaa meille tuon sitoumuksen sen avoimuuden nimissä, jonka Suomi epäilemättä haluaa leimaavan puheenjohtajakauttaan?

Puhemies
MacCormickilla on nyt työjärjestyspuheenvuoro, joka on toivottavasti viimeinen.

MacCormick
Arvoisa puhemies, se, mitä parlamentin jäsen Jackson sanoi, herätti kiinnostukseni. Olin kuullut sellaisen tiedon, että myös maksuviivästysdirektiivin toisesta käsittelystä keskusteltaisiin klo 21. Aikataulussa on selvästikin paljon häiriöitä. Monilla meistä on tämän illan aikana vielä muita tapaamisia. Voisiko puhemies ystävällisesti antaa arvovaltaisen päätöksen loppuillan tapahtumien ajoituksesta?

Puhemies
Neuvoston puheenjohtaja Siimes kuunteli tarkasti teitä ja teidän toivomustanne, että neuvosto olisi läsnä.
Parlamentin jäsen MacCormick, voisitteko esittää työjärjestyspuheenvuoronne vielä uudelleen?

MacCormick
Ymmärsinkö oikein, ettette halua kertoa tai pysty kertomaan meille loppuillan aikataulua?

Puhemies
Kuten varmaan jo tiedättekin, tänään pidetään neuvoston kyselytunti, joka on esityslistalla seuraavana, ja klo 21.00 tätä istuntoa jatketaan ja silloin vastataan teidän esittämiinne kysymyksiin. Jos saavutte paikalle klo 21.00, teillä on mahdollisuus osallistua niiden asioiden käsittelyyn, jotka ovat tuolloin esityslistalla.
Jacksonilla on puheenvuoro.

Jackson
Arvoisa puhemies, käytän työjärjestyspuheenvuoron. Arvostaisimme suuresti sitä, jos voisitte kysyä puheenjohtajavaltio Suomen edustajalta - joka istuu tuolla -, voiko hän olla läsnä tänä iltana klo 21 Papayannakisin mietintöä koskevassa keskustelussamme. Neuvosto, ja vain neuvosto, voi kertoa meille eilisiltaisen maatalousministerien neuvoston tapahtumien taustoja. Voisitteko ystävällisesti parlamentin jäsenten etujen nimissä esittää neuvostolle tuon kysymyksen?

Langen
Arvoisa puhemies, pyytäisin myös työjärjestyspuheenvuoroa ja ehdottaisin, että puhemiehistö harkitsisi, voitaisiinko kilpailupolitiikkaa - neljää yhteen kuuluvaa kertomusta koskeva tärkeä keskustelu, joka alun perin oli suunniteltu keskiviikkoaamuksi, joka siirrettiin sitten iltapäivään ja joka nyt on määrä siirtää myöhäisiltaan, järjestää mahdollisesti vasta tammikuun istunnon tiistaina. Pyydän puhemiehistöä tutkimaan tämän ehdotuksen, jotta voimme käydä muut kohdat säännönmukaisesti läpi klo 24.00 mennessä. Tämä olisi ehdotus, jonka puhemies voi tutkia.

Puhemies
Hyvä parlamentin jäsen Langen, esityslista on vahvistettu. Klo 21.00 jatkamme istuntoa ja aloitamme yhteiskeskustelulla. Pyydän nyt neuvoston jäsen Siimestä vastaamaan joidenkin jäsenten esittämiin kysymyksiin, eli voiko hän olla paikalla klo 21.00 antaakseen meille tietoja ja taatakseen mahdollisimman suuren avoimuuden parlamentin edessä.
Jos haluatte vastata näiden parlamentin jäsenten esittämiin kysymyksiin, teillä on puheenvuoro, arvoisa neuvoston jäsen Siimes.

Siimes
. Arvoisa puhemies, koska neuvosto ei ole saanut pyyntöä tästä asiasta ajoissa, alan ministeri ei ole paikalla, ja itse olen estynyt saapumasta tänne klo 21.00.

Puhemies
Hyvät parlamentin jäsenet, kuulitte saman kuin minäkin, eli sen, mitä mahdollisuuksia neuvostolla on. Kaikesta huolimatta klo 21 voitte varmaankin käydä tämän keskustelun, vaikka Siimes ei olekaan paikalla, rauhallisissa ja vieläpä jouluisissa tunnelmissa.
Jos teille vain sopii, haluaisin nyt aloittaa neuvoston kyselytunnin, sillä nyt neuvoston jäsen Siimes todellakin on paikalla ja voi vastata mainiosti kysymyksiinne.

Ioannis Marinos
Kysymys nro 1 (H-0668/99):
Aihe: EU:hun tulevat taloudelliset pakolaiset Viime vuosina EU:n jäsenvaltioihin on tullut tuhansia taloudellisia pakolaisia Keski- ja Itä-Euroopasta. Nämä ihmiset on lisättävä niihin tuhansiin Turkista ja muista Lähi-idän ja Aasian maista tuleviin pakolaisiin, jotka jo vuosien ajan ovat löytäneet EU:sta turvapaikan. Tämä kehitys synnyttää vakavia työttömyysongelmia unionin maiden sisällä ja kuormittaa lisää jo entisestään ongelmallista sosiaaliturvajärjestelmää, erityisesti niissä maissa (esimerkiksi Kreikassa), jotka kuuluvat äskettäin vapaan markkinatalouden järjestelmään siirtymisestä päättäneiden valtioiden rajanaapureihin ja jotka joutuvat selviytymään mutkikkaasta kriisistä suunnattomine työttömien armeijoineen.
Onko koko kysymystä otettu esiin EU:n ollessa yhteydessä maihin, jotka ovat ilmoittaneet olevansa halukkaita liittymään unioniin, ja mitä toimia se aikoo ehdottaa toteutettavaksi, jotta hallitsematonta taloudellisten pakolaisten EU:hun suuntautuvaa virtaa saataisiin rajoitettua - tällä ilmiöllähän on selviä taloudellisia ja yhteiskunnallisia sivuvaikutuksia (esimerkiksi rikollisuuden lisääntyminen) sen jäsenmaissa?

Siimes
 Arvoisa puhemies, hakijavaltioiden kansalaisten maahantuloa ja oleskelua jäsenvaltioiden alueella koskevista edellytyksistä määrätään pääsääntöisesti jäsenvaltioiden kolmansien maiden kansalaisia koskevassa maahanmuuttolainsäädännössä ja -käytännöissä. Asiaa koskevat välineet, jotka neuvosto hyväksyi ennen Amsterdamin sopimuksen voimaantuloa Euroopan unionista tehdyn sopimuksen VI osaston puitteissa muodostavat ensimmäisen vaiheen maahanmuuttolainsäädännön ja maahanmuuttokäytäntöjen yhdenmukaistamisessa. Lisää yhdenmukaistamista toteutetaan Euroopan yhteisön perustamissopimuksen IV osaston nojalla sellaisena kuin se on muutettuna Amsterdamin sopimuksella. Tätä taustaa vasten hakijavaltioiden yhteistyö on tärkeätä, jotta varmistettaisiin maahanmuuton valvonta ja se, että se vastaa jäsenvaltioiden maahanmuuttolaeissa säädettyjä vaatimuksia.
Neuvostossa tätä yhteistyötä tehdään kahdella tavalla. Toisaalta jäsenvaltioille on johdonmukaisesti teroitettu, että niiden on mukautettava lainsäädäntönsä ja käytäntönsä turvapaikka-, maahanmuutto- ja rajavalvonta-asioita koskevan EU-säännöstön mukaiseksi ja myös Schengenin säännöstön mukaiseksi, josta on Amsterdamin sopimuksen voimaantulon myötä tullut osa Euroopan unionin säännöstöä. Neuvosto tiedotti hakijavaltioille asiasta alan EU-säännöstöä koskevalla luettelolla jo toukokuussa 1998. Säännöstön toimeenpano johtaisi muun muassa tehokkaampiin rajatarkastuksiin ja hakijavaltioiden kansalaisten ja näitä maita kauttakulkuun käyttävien kolmansien maiden kansalaisten laittoman maahanmuuton vähenemiseen. Neuvosto palauttaa mieliin, että jokaisen hakijavaltion kanssa tehdyssä kumppanuussopimuksessa kartoitettiin hakijavaltion erityistarpeet alan lainsäädännön ja käytäntöjen osalta sekä ne tavoitteet, joihin kunkin hakijavaltion olisi päästävä. Laajentumiseen liittyvien säännöllisten yhteyksien lisäksi neuvosto seuraa tilannetta hakijavaltioissa yhteisen arvioinnin työryhmässä, joka perustettiin neuvoston yhteisellä toiminnalla 29. kesäkuuta 1998. Toisaalta hakijavaltiot osallistuvat tiiviisti CIREFIn työskentelyyn. CIREFI on neuvoston työryhmä, jossa jäsenvaltiot vaihtavat tuoreimmat tiedot laittomasta maahanmuutosta ja maahanmuuttoreiteistä joko rutiininomaisesti tai sitten ad hoc -pohjalta. Tämä osallistuminen on omalta osaltaan edistänyt yhteisymmärrystä laittoman maahanmuuton vaikutuksista ja tarpeesta olla yhteistyössä sen torjumiseksi.

Marinos
Kiitän arvoisaa neuvoston edustajaa vastauksesta kysymykseeni, mutta pelkään pahoin, että omaa lähestymistapaani tähän kysymykseen ei aivan ymmärretty. Mielestäni ainakaan tähän asti käydyissä keskusteluissa - olen uusi parlamentin jäsen - ei ole otettu tarpeeksi hyvin huomioon niitä taloudellisia ja sosiaalisia vaikutuksia, joita laittoman maahanmuuton tai nykyisistä laittomista maahantulijoista muodostuvan todellisen maahanmuuton, vaikka se tapahtuukin laillisin menettelyin, sekä yhteisöön laajentumisen jälkeen kuuluvista maista tulevien maahanmuuttajavirtojen ilmiöllä on. Sallinette, että mainitsen yhden hyvin tuntemani esimerkin omasta maastani: Kreikassa, jonka väestö on 10 miljoonaa, siirtolaisia, talouspakolaisia tai muita maahanmuuttajia on tällä hetkellä jo puolitoista miljoonaa, mikä tarkoittaa, että maan työvoima on lisääntynyt 20 prosentilla. Tämä aiheuttaa valtavia taloudellisia ja sosiaalisia ongelmia ja rikollisuutta, ja voitte kuvitella mitä tapahtuu sitten, kun Euroopan unioniin liittyy Turkki, jossa on vähintään 20 miljoonaa työtöntä, jotka aikovat rynnätä Eurooppaan. Tästä syystä halusin kysyä, onko asiaa tutkittu neuvostossa ja komissiossa.

Siimes
Arvoisa puhemies, neuvosto on tietysti täysin tietoinen siitä, että meidän on ponnisteltava Euroopassa jäsenvaltioiden taholla niin työllisyyden parantamiseksi kuin senkin takaamiseksi, että Euroopan sosiaaliturvajärjestelmät pystytään säilyttämään. Yksi tärkeä asia tässä on se, että me torjumme tehokkaasti pimeää työtä, joka osaltaan tekee tyhjiksi tai vähentää niiden ponnisteluiden vaikutusta, joilla työllisyyttä pyritään kohentamaan. Lisäksi muistuttaisin vielä siitä, että tällä hetkellä hakijamaiden tai kolmansien maiden kansalaisten maahanmuuttoon sovellettavat säännöt Euroopan unionin jäsenvaltioissa kuuluvat selkeästi kansallisella tasolla tätä varten nimettyjen viranomaisten toimivaltaan. Myös rajavalvonta ja rajapoliisi niissä jäsenvaltioissa, joilla on kolmansien maiden kanssa yhteiset rajat, kuuluvat nimenomaan jäsenvaltioiden yksinomaiseen toimivaltaan.

Martin, David W
Onkohan neuvosto samaa mieltä siitä, että paras tapa pysäyttää taloudellisten pakolaisten virta on parantaa vastaanottavan valtion taloudellista tilannetta? Toisin sanoen, jos laajentuminen onnistuu ja jos Agenda 2000 -ohjelmalla onnistutaan parantamaan Keski- ja Itä-Euroopan maiden taloudellista tilannetta, tämä itsessään vähentää näistä maista Euroopan unionin nykyisiin jäsenvaltioihin suuntautuvaa taloudellisten pakolaisten virtaa.

Siimes
Arvoisa puhemies, juuri näinhän neuvosto ajattelee. Yhtenä tärkeänä osana Euroopan unionin laajentumista ovat jo nyt erilaiset yhteistyöohjelmat Euroopan unioniin pyrkivien maiden kanssa, ja lähtökohtana on juuri niiden kansantalouksien tilan parantaminen ja sitä kautta myös työllisyysmahdollisuuksien synnyttäminen nimenomaan niiden alueille, ettei ihmisten tarvitsisi taloudellisista syistä muuttaa.

Dupuis
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, eikö teissä aiheuta epäilyksiä se, että David Martinin esittämien näkemysten ohella maahanmuuton rajoittaminen on yksi syy työvoiman virtaamiseen maihimme ja sen salakuljetukseen, joka johtaa lähes väistämättä rikollisuuteen?

Siimes
Arvoisa puhemies, maahanmuuttoahan on kahdenlaista: sitä, joka tapahtuu laillisesti kunkin maan säännösten mukaisesti, ja toisaalta on laittomasti tapahtuvaa maahanmuuttoa. Euroopan unionin alueellahan lailliseen maahanmuuttoon ei suhtauduta lainkaan kielteisesti, vaan ongelmana on nimenomaan se, että esiintyy laitonta maahanmuuttoa ja jopa ihmissalakuljetusta kolmansista maista, ja näihin ongelmiin on syytä puuttua, mutta itse laillista maahanmuuttoahan ei ole millään tavalla pyritty vaikeuttamaan.

Puhemies


Monica Frassoni
Kysymys nro 2 (H-0671/99):
Aihe: Euroopan investointipankin (EIP) toiminnan yhteensopivuus yhteisön politiikkojen kanssa ja EIP:n tietojen julkisuus Euroopan investointipankki myönsi maaliskuussa 1998 noin 60 miljardin suuruisen luoton Gardaland osakeyhtiölle samannimisen huvipuiston laajentamista varten. Olen ihmeissäni siitä, että luottoa myönnetään huomattavan vakavaraiselle yritykselle, joka sijaitsee taloudellisesti kukoistavalla ja ekologiselta kannalta erittäin arvokkaalla ja tärkeällä alueella. Kun EIP:ltä tiedusteltiin Gardaland-yhtiön investointisuunnitelmista, se totesi - vedoten pankin ja sen asiakkaiden välisten suhteiden luottamuksellisuuteen - ettei se voi luovuttaa asiaa koskevaa aineistoa.
Haluaisin tietää, aikooko neuvosto - Ecofin-neuvoston ja EIP:n hallintoneuvoston väliset yhteydet huomioon ottaen - ryhtyä toimenpiteisiin EIP:n päätöksiin liittyvien tietojen julkisuuden ja saatavuuden parantamiseksi, varsinkin sellaisissa tapauksissa, joissa päätökset vaikuttavat voimakkaasti tietyn alueen kehitykseen? Eikö neuvoston mielestä olisi tarpeen tehostaa EIP:n toimintaa siirtymällä sellaisiin kirjanpito- ja laskentamenettelyihin, joiden avulla ympäristölle aiheutuvat kustannukset voitaisiin ottaa täysimääräisesti huomioon?

Siimes
 Arvoisa puhemies, Euroopan investointipankin hallintoneuvoston joulukuussa 1997 hyväksymä Gardaland-projekti on jo aiemmin ollut esillä parlamentissa komission suullisella kyselytunnilla. Sen puitteissa kyseisen projektin perustelut ja hyödyt on jo käyty yksityiskohtaisesti läpi. Tässä yhteydessä on syytä ilmeisesti vielä todeta, että kaikissa Euroopan investointipankin arvioimissa ja valmistelemissa projekteissa ympäristönäkökohtien huomioonottaminen on eräänä tärkeänä perusedellytyksenä hankkeen rahoittamisen hyväksymiselle, kuten Gardaland-projektinkin osalta on tapahtunut. Mitä taas tulee mainitun Gardaland-projektin kuten muidenkin yhteisön alueella toteutettavien projektien asiakirjojen avoimuuteen, tässä asiassa on oleellisinta pitää mielessä se, että EIP todellakin on pankki. Sen asiakirjat eivät siksi ole samalla tavalla julkisia kuin esimerkiksi lainsäädäntöä valmistelevien neuvoston elinten asiakirjat. Kaikenpuolisen luottamuksen säilyttämiseksi EIP ei voi antaa tietoja julkisuuteen haltuunsa saamien asiakirjojen tai tietojen osalta siltä osin kuin ne koskevat sen lainanottajia tai muita tahoja, jotka ovat mukana kyseisten pankin projektien valmistelussa tai toteutuksessa ilman näiden tahojen nimenomaista suostumusta.
On myös syytä muistaa, että vaikka jäsenvaltioiden EIP:n hallintoneuvoston jäseniksi nimittämät ministerit ovatkin tavallisesti samoja kuin Ecofin-neuvoston istuntoon osallistuvat ministerit, ei Ecofin-neuvostolla sinänsä ole toimivaltaa antaa Euroopan investointipankille ohjeita sen lainanantopolitiikasta tai sitä koskevasta tiedotuspolitiikasta. EIP:n valtuusto on hyväksynyt 26. maaliskuuta 1997 asiakirjojen julkisuutta koskevat säännöt, jotka on julkaistu 9. elokuuta 1997 Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä C 243 sivulla 13. Euroopan investointipankki toteuttaa siten asiakirjojen ja tiedonannon jaon julkisuutta näiden säännösten puitteissa, joskin tavoitteena tulee yleisesti olla tiedonvaihdon ja läpinäkyvyyden periaatteen enimmäistäminen niiltä osin kuin se on liikesalaisuuden siitä vaarantumatta mahdollista. Jos taas yhteisö puolestaan myöntää Euroopan investointipankille takauksen yhteisön talousarviosta tiettyjä lainanantotoimenpiteitä varten, esimerkiksi lainojen myöntämiseksi kolmansissa maissa toteutettaville hankkeille, on neuvosto määrännyt, että EIP:n on tällöin annettava vuosittainen selvitys sekä Euroopan parlamentille että neuvostolle sen takaamien lainojen avulla toteutetuista toimenpiteistä.

Frassoni
Arvoisa puheenjohtaja, jos se, minkä kerroitte, on totta, olemme olleet erityisen epäonnisia, sillä emme ole saaneet vastausta, vaikka olemme pyytäneet näitä ympäristöarvioita, sillä meille on sanottu, että kyseessä ovat luottamukselliset tiedot. Niinpä on selvää, että siinä, mitä sanotte, on jotakin, joka ei täsmää. Me emme ole pyytäneet tietoja siitä, minkä vuoksi Euroopan investointipankki (EIP) oli myöntänyt rahoituksen, vaan kysyimme yksinkertaisesti sitä, mitkä olivat ne yleiset kriteerit, joiden perusteella rahoitus myönnettiin, sekä minkä arvioiden pohjalta hanketta käsiteltiin asia koskettaa mm. yhtä Italian arvokkaimmista alueista, jolle on myös ominaista hyvin haavoittuva ympäristön tasapaino ja minkä arvioiden perusteella rahoitus myönnettiin. Sen mukaan, mitä te sanoitte, näiden arvioiden pitäisi olla julkisia, mutta EIP:n mukaan asia ei ole näin. Niinpä teidän väitteidenne ja todellisuuden välillä on pieni ristiriita.

Siimes
Arvoisa puhemies, kuten neuvosto vastauksessaan totesi, Euroopan investointipankki on pankki ja siksi se ei voi toimia samojen julkisuussäännösten mukaisesti kuin lakeja säätävät Euroopan unionin toimielimet. Lainapäätöksissä on paljon liikesalaisuuksiin liittyviä tietoja, ja kuten vastauksessani sanoin, niitä voidaan ilmaista ulkopuolisille vain, jos niihin on olemassa vastapuolen nimenomainen suostumus. Mitä Euroopan investointipankin lainapäätöksiin tulee, tämän Gardaland-projektin osalta asiaa on käsitelty jo aikaisemmin parlamentissa komission suullisella kyselytunnilla ja siellä on neuvoston saamien tietojen mukaan esitelty kyseisen projektin perusteluja ja hyötyjä varsin yksityiskohtaisesti enkä siksi niihin palaa.

Puhemies


William Francis Newton Dunn
Kysymys nro 3 (H-0673/99):
Aihe: Avoimuusperiaatteen soveltaminen neuvostossa Mitä on tapahtunut ruotsalaisten toimittajien Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen viemälle kysymykselle epädemokraattisesta neuvoston asiakirjojen salassapidosta, joka on ristiriidassa Ruotsissa kaksisataa vuotta voimassa olleen erinomaisen kaikkien asiakirjojen julkisuutta edellyttävän lain kanssa?

Siimes
 Arvoisa puhemies, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumosi 17. kesäkuuta 1998 antamallaan tuomiolla asiassa 174/95 neuvoston 6. heinäkuuta 1995 tekemän päätöksen, jonka mukaan kantajalla ei ole oikeutta saada tiettyjä Europoliin liittyviä asiakirjoja yleisön oikeudesta tutustua neuvoston asiakirjoihin tehdyn neuvoston päätöksen 93/731/EY nojalla. Neuvosto tarkasteli omaa päätöstään uudelleen tämän tuomion perusteella ja totesi kantajalle 30. heinäkuuta 1998 tiedoksi annetussa uudessa päätöksessä, että se voisi luovuttaa kyseiset asiakirjat yhtä lukuun ottamatta. Neuvostoa vastaan ei nostettu kannetta tämän uuden päätöksen johdosta, ja asiaa voidaan näin ollen pitää ratkaistuna. Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 255 artiklan mukaan neuvoston on yhteispäätösmenettelyssä Euroopan parlamentin kanssa vahvistettava asiakirjojen saatavuutta koskevat yleiset periaatteet ja rajoitukset julkisen tai yksityisen edun huomioonottamiseksi kahden vuoden kuluessa Amsterdamin sopimuksen voimaantulosta. Käytettävissä olevien tietojen mukaan komission on määrä antaa ehdotuksensa neuvostolle tammikuussa 2000 asiaa koskevan perustamissopimuksen määräyksen mukaisesti.

Newton Dunn
Olen varma, että neuvoston puheenjohtaja on huomannut, että 16 ensimmäisestä kysymyksestä viisi, edellinen parlamentin jäsen Frassonin kysymys ja niin edelleen, koskee avoimuutta. Koska edustamme yleisöä - Euroopan kansalaisia -, toivon, että neuvosto panee merkille, että neuvostoon toivotaan avoimuutta.
Kysymykseni on seuraava: onko oikein, että kansallisten edustustojen 15 tiedottajan muodostama komitea päättää neuvostossa enemmistöpäätöksellä siitä, mitkä asiakirjat annetaan yleisölle ja mitkä pidetään salassa? Yksi 15 tiedottajasta kertoi minulle tämän. He istuvat siellä, ilman että heitä olisi valittu tehtäväänsä, ja päättävät, mitä julkaistaan ja mitä ei. Onko se tosiaankin totta, koska sitä on erittäin vaikea uskoa?

Siimes
Arvoisa puhemies, totean tässä vain lyhyesti, että neuvoston työryhmä edustaa neuvostoa. Se on lainmukainen elin ja tekee itse päätöksensä.

Sjöstedt
Sillä oikeustapauksella, johon niin kutsutulla lehtimiestapauksella viitataan, on suuri periaatteellinen merkitys. Yksi tapauksen ydinkysymyksistä on se, onko yhdellä jäsenvaltiolla, tässä tapauksessa Ruotsilla, oikeus käytännössä toteuttaa omaa perustuslakiaan ja julkistaa EU:n asiakirjoja. Haluan huomauttaa, että ministerineuvosto on kirjelmässään kiistänyt tämän oikeuden. Nyt olemme tekemässä ehdotusta, joka koskee 255 artiklan mukaista säännöstöä. Olen saanut komissiolta siitä luonnoksen, joka on hyvin huolestuttava. Siitä käy ilmi, että komissio haluaa käyttää 255 artiklaa vähentääkseen juuri kansallisten viranomaisten oikeutta julkaista sellaisia EU:n asiakirjoja, joita ei ole julkistettu.
Kysymykseni neuvostolle kuuluu: Onko neuvosto sitä mieltä, että voimme 255 artiklan perusteella rajoittaa jäsenvaltioiden oikeutta julkistaa asiakirjoja kansallisen lainsäädännön mukaan?

Siimes
Arvoisa puhemies, kuten alkuperäisessä vastauksessani totesin, komission on todellakin määrä antaa oma ehdotuksensa tässä asiassa neuvostolle tammikuussa 2000, ja sen jälkeen kun ehdotus on komissiolta tullut, neuvosto ottaa sen käsittelyynsä ja määrittää oman kantansa asiaan. Koska esitystä ei vielä ole, ei neuvoston kantaakaan ole lyöty kiinni.

Rübig
Arvoisa puhemies, haluaisin ensisijaisesti tietää, miten parlamentin laita on. Onko mielestänne mahdollista, että parlamentti voisi saada intranetin kautta nähtäväksi myös kaikki Coreperin ja neuvoston alaan kuuluvat asiakirjat?

Siimes
Arvoisa puhemies, Suomen puheenjohtajakaudella on jo tehty päätös siitä, että Coreperin kokousten esityslistat ovat saatavilla, ja tämä on askel kysyjän toivomaan suuntaan.

Puhemies


Manuel Medina Ortega
Kysymys nro 4 (H-0674/99):
Aihe: Euroopan lentoliikenteen valvonta Mihin toimiin neuvosto aikoo ryhtyä Euroopan lentoliikenteen valvontajärjestelmien kaoottisen tilanteen korjaamiseksi?
Voisiko neuvosto ehdottaa koko Euroopalle yhteisen ilmatilan valvontaviranomaisen perustamista

Siimes
 Arvoisa puhemies, neuvosto on tietoinen myöhästymisten lisääntymisestä Euroopan lentoliikenteessä. Tästä asiasta keskusteltiin neuvostossa 19. heinäkuuta 1999 ja päätettiin antaa päätöslauselma. Neuvosto ilmaisi huolestuneisuutensa viivästyneistä lennoista aiheutuvista ongelmista, joista on tulossa yhä suurempia, ja katsoi, että tarvitaan toimenpiteitä, jotta voidaan löytää ratkaisu näihin ongelmiin ja vastata näin Euroopan kansalaisten parempaa palvelua koskeviin vaatimuksiin. Neuvosto kehotti komissiota erityisesti toimittamaan tiedonannon niistä viimeaikaisista ja parhaillaan toteutettavista toimenpiteistä, joilla pyritään vähentämään lentoliikenteen myöhästymisiä ja ruuhkautumista Euroopassa. Ongelman käsittelyä jatkettiin neuvoston istunnossa 6. lokakuuta 1999, ja päätettiin, että neuvoston joulukuussa pidettävässä seuraavassa istunnossa käydään laaja-alainen keskustelu komissiossa parhaillaan laadittavan kertomuksen pohjalta. Neuvosto pyysi jäsenvaltioita pyrkimään sitä ennen kaikin tavoin siihen, että parhaillaan käytävät neuvottelut yhteisön liittymisestä Eurocontroliin eli Euroopan lennonvarmistusjärjestelmään saataisiin myönteisesti päätökseen. Eurocontrolilla on keskeinen koordinointitehtävä Euroopan lentoliikenteen hallinnassa.
Neuvosto kävi 9. ja 10. joulukuuta 1999 pitämässään istunnossa laajan keskustelun komission uudesta lentoliikenteen hallintaa koskevasta tiedonannosta nimeltä komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille yhtenäisestä eurooppalaisesta ilmatilasta. Tuossa tiedonannossa analysoidaan viivästyneitä lentoja koskevaa tilannetta ja ehdotetaan toteutettavaksi joitakin toimenpiteitä lyhyellä aikavälillä sekä esitetään joitakin ajatuksia siitä, miten ongelmaa käsiteltäisiin pidemmällä aikavälillä. Neuvosto pani tyytyväisenä merkille komission ehdotukset lyhyen aikavälin toimiksi, joilla pyritään lievittämään viivästyneiden lentojen aiheuttamaa tilannetta Euroopassa. Asiaan osallistuvat Eurocontrol ja siviili-ilmailusta vastaavat eurooppalaiset ministerit 28. tammikuuta pidettävässä istunnossaan. Lisäksi neuvosto pani merkille komission laajemman ilmaliikenteen rakenneuudistusta koskevan lähestymistavan, jonka mukaan on tarkoitus luoda yhtenäinen eurooppalainen ilmatila, ja samalla se pani tyytyväisenä merkille komission aikomuksen perustaa korkean tason työryhmä, joka tutkii asiaan liittyviä kysymyksiä ja esittää niistä neuvostolle selvityksen ensi kesäkuussa. Lisäksi neuvosto kehotti pysyvien edustajien komiteaa tutkimaan komission tiedonantoa ja sopi palaavansa asiaan seuraavassa kokouksessa.

Medina Ortega
Paljon kiitoksia antamastanne vastauksesta, arvoisa neuvoston puheenjohtaja. On selvää, että tällä hetkellä neuvosto pitää tätä kysymyksenä, joka painaa kaikkien eurooppalaisten mieltä. Esitin teille nimittäin parlamentin jäsenenä kysymyksen, joka vaivaa äänestäjiäni.
Kotimaani Espanja on hyvin riippuvainen lentoliikenteestä, ja viime vuosina maani lentokentillä, varsinkin Barajasin ja Barcelonan lentokentillä, on havaittu lisääntyviä poikkeamia aikatauluista.
Olisiko neuvoston mahdollista antaa nykyiselle Espanjan hallitukselle jonkinlaista nopeutettua apua, jotta voitaisiin poistaa nämä kansalaisillemme erittäin suurta harmia aiheuttavat tekijät, jotka johtuvat Espanjan heikoista lennonjohtopalveluista?

Siimes
Arvoisa puhemies, kuten jo aikaisemmin totesin, neuvosto on omalta osaltaan puuttunut tähän lentoliikenteen myöhästelyjä koskevaan ongelmaan ja vaatinut komissiolta toimia asiassa, ja kuten vastauksessani kerroin, asiat ovat myös tässä syksynkin kuluessa edenneet. Se, että ruuhkautumisia ja myöhästymisiä on joissakin osissa Eurooppaa enemmän kuin toisissa, on tietysti erittäin valitettavaa, ja ehkä nopein tapa puuttua asiaan on se, että kansalliset viranomaiset selvittävät, mitä yksittäisessä jäsenvaltiossa asiantilan parantamiseksi voidaan tehdä.

Puhemies
Toivottavasti meidän, Medinan ja minun, yhteisen kotimaamme viranomaiset panevat tämä neuvoston antaman neuvon tarkasti muistiin.

Casaca
Arvoisa puhemies, Keski-Euroopassa lennot todellakin myöhästyvät jatkuvasti useilla tunneilla, mutta kaikkein syrjäisimmillä alueilla, kuten Azorien autonomisella alueella, lennot saattavat viivästyä päiviä tai joskus jopa viikkoja. Syynä on se, että sellaisilla erittäin syrjäisillä alueilla kuin Azorit on käytettävissä aivan riittämättömästi voimavaroja lennonjohto- ja huoltotoimintaan lentokentillä ja lentopaikoilla.
Haluaisinkin tiedustella neuvostolta, joka on aivan aiheellisesti huolissaan Keski-Euroopan tilanteesta, kantaako se jossain määrin huolta myös tilanteesta sellaisilla alueilla kuin Azorien autonominen alue, joka on tällä hetkellä suurissa vaikeuksissa erityisesti viime viikonloppuna tapahtuneen lentoturman seurauksena.

Siimes
Arvoisa puhemies, on varmasti totta, että kaukaisilla, pienemmillä alueilla tällaiset ongelmat kärjistyvät. Jos nyt jotain lisään edellisiin vastauksiin, niin voin todeta, että yksi syy lentojen myöhästymisille on tietysti se, että nykyjärjestelmässä ilma-alus saa lähtöluvan vasta sen jälkeen, kun on voitu varmistaa sen pääsy määräpaikan lentoasemalle. Tämä tietysti harmittaa niitä ihmisiä, jotka istuvat lentokoneessa tai lentokentällä odottamassa sitä, että kone saa lähteä, mutta toisaalta tämä menettely on ympäristöystävällisempi kuin se, että koneet saisivat lähteä ajallaan, mutta ne eivät pääsisi laskeutumaan silloin, kun ne ovat saapuneet perille.

Bowis
Arvoisa puhemies, esittäisin neuvoston puheenjohtajalle toisenlaisen lentoliikenteen valvontaa koskevan kysymyksen. Ymmärrän, ettei hän ehkä ole valmistautunut puhumaan tästä, joten ellei hän tiedä vastausta, ehkäpä hän voisi ystävällisesti antaa minulle kirjallisen vastauksen, jotta voimme julkaista sen kollegoillemme.
Asia koskee piakkoin hyväksyttävää säädöstä, jonka mukaan lentoyhtiöiden 60-65-vuotiaat lentäjät voivat kuljettaa rahtiliikennettä kaikkialla Euroopassa yhtä poikkeusta lukuun ottamatta. Tuo poikkeus on Ranska. Tämä tarkoittaa, että Ranskan ilmatilan laajuuden takia yli 60-vuotiaat lentäjät jäävät käytännössä työttömiksi. Voiko hän ottaa asian esille ministerineuvostossa erityisesti ranskalaisille kollegoilleen ja vastata minulle vaikkapa myöhemmin kirjallisesti, ellei hän pysty vastaamaan tänään siihen, miten näiden iäkkäiden lentäjien työpaikat voidaan turvata?

Puhemies
Hyvä parlamentin jäsen Bowis, en ole varma, onko tämä lisäkysymys. Te itsekin jo vihjasitte siihen suuntaan. Neuvoston ja parlamentin jäsenten välillä on kuitenkin aina mahdollista pitää yhteyttä myös kirjeitse, mikä on hyvin mielenkiintoista, mutta neuvoston puheenjohtajalla on nyt puheenvuoro.

Siimes
Arvoisa puhemies, tämä lienee sellainen kysymys, johon on viisainta vastata kirjallisen menettelyn kautta.

Puhemies


Laura González Álvarez
Kysymys nro 5 (H-0678/99):
Aihe: Länsi­Saharan itsemääräämisoikeutta koskeva kansanäänestys Marokon sisäministeri Driss Basri vahvisti 3. marraskuuta 1999 El Aaiúnissa, että 31. heinäkuuta 2000 tarkoitetuksi pidettyä kansanäänestystä Länsi-Saharan itsemääräämisoikeudesta siirretään kahdella tai kolmella vuodella. Siirron syynä ovat 71 420 vetoomusta, jotka on esitetty vastaan Yhdistyneiden kansakuntien lähetystön Länsi-Saharan kansanäänestystä varten valmistelemaa äänestäjien väliaikaista laskentaa. YK ei ole tunnustanut näiden vetoomusten esittäjien oikeutta äänestää vaaleissa.
Mikä on neuvoston mielipide Marokon sisäministerin kansanäänestyksen järjestämistä hidastavista lausunnoista?
Aikooko neuvosto keskustella Marokon viranomaisten kanssa, jotta ne eivät estäisi kansanäänestyksen järjestämistä?
Minkä kannan neuvoston aikoo ottaa ja mihin poliittisiin aloitteisiin se aikoo ryhtyä tukeakseen YK:n suunnitteleman kansanäänestyksen järjestämispäivän (31. heinäkuuta 2000) kunnioittamista?

Siimes
 Arvoisa puhemies, neuvosto ei kommentoi Marokon entisen sisäministerin omissa nimissään antamaa lausuntoa. Kansanäänestyksen osalta neuvosto on kuitenkin pannut merkille Yhdistyneiden kansakuntien pääsihteerin raportin, jossa viitataan kaikkien asiaan liittyvien seurausten perusteelliseen harkintaan, myös niiden, jotka liittyvät kansanäänestyksen aikatauluun. YK:n pääsihteeri totesi lisäksi, että hän antaisi YK:n turvallisuusneuvostolle joulukuussa toimittamassaan seuraavassa raportissa realistisen arvioinnin tulevista toimenpiteistä. Yhdistyneiden kansakuntien pääsihteeri on antanut erityisedustajalleen ohjeet jatkaa neuvotteluja osapuolten kanssa. Mitä 79 000 vetoomuksen pakolliseen käsittelyyn tulee, YK:n pääsihteeri ei voi antaa tarkkoja tietoja aikataulusta tai lisähenkilökunnan käyttöön asettamisesta vetoomuskäsittelyn loppuun saattamiseksi. Tämä ei vaikuta kaikkien osapuolten sitoumukseen noudattaa Yhdistyneiden kansakuntien Länsi-Saharan rauhansuunnitelmaa. Neuvosto on tarjonnut tukeaan suurlähettiläs Igletonille, joka on YK:n pääsihteerin erityisedustaja Länsi-Saharassa, ja neuvosto on valmis edistämään rauhanomaista ratkaisua, joka perustuu YK:n seuraavan raportin perusteelliseen arviointiin. Kaikkien osapuolten olisi tehtävä yhteistyötä luottamukseen perustuvassa ilmapiirissä ja pidättäydyttävä kaikista sellaisista toimenpiteistä, jotka voisivat vaarantaa sellaisen Länsi-Saharan ongelman ratkaisun, joka perustuu ihmisoikeuksien ja demokratian kunnioittamiseen.

González Álvarez
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, kuulimme Kofi Annanin raportin viimeisimmistä kansanäänestystä koskevista tiedoista, ja osallistuimme muutama viikko sitten Kanarialla pidettyyn 25:nteen Länsi-Saharan kansan tukemiseksi järjestettyyn kansalaisjärjestöjen konferenssiin.
Tärkein siellä esille tuoduista valituksen aiheista oli se, että Eurooppa ei puutu riittävässä määrin tähän asiaan. On totta, että se tukee rauhansuunnitelmaa, ja on totta, että se lähettää kirjeitä ynnä muuta, mutta Euroopalla on konkreettinen vastuu, sillä Espanja, kotimaani, ja muut maat liittyvät läheisesti Länsi-Saharan nykytilanteeseen.
Kuuntelimme, kun Abdelaziz selitti meille uudelleen länsisaharalaisten sietämättömiä oloja Tindufin leireillä. Näillä leireillä vallitsevat olot, joissa länsisaharalaiset joutuvat ponnistelemaan valtavasti pitääkseen yllä lastensa koulutusta ja ruokkiakseen kansaansa, mutta tämä tilanne on jatkunut jo yli 20 vuotta. Kansanäänestys oli määrä järjestää vuonna 1992. Ei ole mahdollista, että äänestystä lykätään vielä kahdella vuodella sillä perusteella, että Marokko on esittänyt 79 000 vetoomusta kansanäänestystä vastaan. Osapuolista ei pidä puhua samalla tavoin. Länsisaharalaiset eivät vaikeuta kansanäänestyksen järjestämistä. Kansanäänestyksen järjestämistä vaikeuttaa Marokko.
Pyydämme, että Eurooppa puuttuisi voimakkaammin tähän tilanteeseen.

Siimes
Arvoisa puhemies, EU ei ole osallistunut erityisesti asian käsittelyyn, mutta pohtii kuitenkin keinoja vaikuttaa rakentavalla tavalla rauhanprosessin etenemiseen Länsi-Saharan alueella. Lisäksi puheenjohtajavaltio on ollut yhteydessä suurlähettiläs Igletoniin keskustellakseen EU:n osallistumisesta kansanäänestyksen valmisteluihin ja kansanäänestyksen järjestämiseen. suurlähettiläs Igleton on itse pyytänyt tällaista osallistumista, ja hän on myös vedonnut EU:n jäsenvaltioiden hallituksiin, jotta nämä lähettäisivät edustajiaan alueelle. Puheenjohtajavaltion kanssa 14. syyskuuta pidetyssä kokouksessa Suurlähettiläs Igleton kehotti EU:ta välittämään Marokolle ja Algerialle viestin siitä, että kansainvälinen yhteisö pyrkii tasapainoon Maghrebin alueella sekä tekemään selväksi, että taloudellisen jälleenrakentamisen tukeminen on vaikeaa ilman tällaista tasapainoa. Lisäksi puheenjohtajavaltio antoi 21. kesäkuuta 1999 julkilausuman, jossa toistettiin EU:n tukevan YK:n rauhansuunnitelmaa ja siihen liittyviä toimia.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa neuvoston jäsen Siimes.

Puhemies


Papayannakis on ottanut nimiinsä Alexandros Alavanosin
kysymyksen nro 6 (H-0679/99):
Aihe: Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen Turkille langettaman tuomion täytäntöönpano Euroopan neuvoston pysyvien edustajien komitea syytti viime kuussa antamassaan päätöslauselmassa Turkkia siitä, että se ei ole pannut täytäntöön Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen Titina Loizidoun tapauksessa langettamaa tuomiota. Siten Turkki on laiminlyönyt Euroopan ihmisoikeussopimuksen 46 artiklassa selkeästi säädettyä perustavanlaatuista velvollisuutta panna täytäntöön ihmisoikeustuomioistuimen päätökset. Valtiolle, joka on allekirjoittanut sopimuksen ja kieltäytyy noudattamasta tuomioistuimen päätöksiä, voidaan määrätä äärimmäisenä sanktiona Euroopan neuvoston kokouksiin osallistumisoikeuden lykkääminen tai poistaminen.
Turkin korkeimmat viranomaiset ovat toistaiseksi ilmoittaneet, että he eivät aio noudattaa ihmisoikeustuomioistuimen päätöstä. Näin ollen on mahdollista, että Euroopan unionin jäsenvaltiot toisaalta erottavat Turkin Euroopan neuvostosta ja toisaalta keskustelevat Helsingissä Turkin ehdokkuudesta EU:n jäseneksi. Onko neuvosto ottanut nämä seikat huomioon? Aikooko neuvosto vaatia Turkilta tiukan sitoumuksen noudattaa ihmisoikeustuomioistuimen päätöstä Loizidoun tapauksessa ennen kuin se ryhtyy käsittelemään Turkin jäsenehdokkuuden hyväksymistä koskevia ehdotuksia?

Siimes
 Arvoisa puhemies, neuvosto luonnollisesti seuraa tiiviisti Turkin ihmisoikeustilannetta. Vaikka neuvosto ei haluakaan sekaantua toisen kansainvälisen järjestön toimintaan, se seuraa tiiviisti, noudattaako Turkki Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen päätöksiä. Neuvosto on tietoinen siitä, että Titina Loizidoun tapauksessa Euroopan ihmisoikeustuomioistuin katsoi Turkin rikkoneen Euroopan ihmisoikeusyleissopimusta syyllistyessään omaisuutta koskevien oikeuksien riistoon Pohjois-Kyproksella ja tuomitsi Turkin maksamaan korvauksia. Neuvosto on lisäksi tietoinen siitä, että Turkille annettu päätöksen täytäntöönpanoa koskeva määräaika päättyi jo lokakuussa 1998 ja että Turkki ei ole vieläkään maksanut määrättyjä korvauksia. Neuvosto korostaa, että kaikki EU:n jäsenvaltiot äänestivät asiaa koskevan väliaikaisen päätöslauselman puolesta, jonka Euroopan neuvoston ministerikomitea hyväksyi 6. lokakuuta 1999 ja jossa todettiin, että Turkin hallituksen ehdottamia maksuehtoja ei voida pitää tuomioistuimen päätökseen liittyvien velvoitteiden mukaisina ja kehotettiin painokkaasti Turkkia tarkistamaan kantaansa. Kuitenkaan mikään tässä väliaikaisen päätöslauselman tekstissä ei viittaa niihin kauaskantoisiin vaikutuksiin, jotka arvoisa parlamentin jäsen mainitsee kysymyksensä toisessa kohdassa.

Papayannakis
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, paljon kiitoksia vastauksestanne. Ongelma on juuri tämä: ei ole sanottu, mitä tapahtuu, jos Turkki ei mukaudu velvoitteeseen maksaa korvauksia Loizidoulle. Kuitenkin teille - neuvostolle - esittämäni kysymys kuuluu: millä poliittisella tavalla neuvosto aikoo reagoida tähän käytökseen? Turkki on ilmoittanut monta kertaa, että se ei aio mukautua. Nyt, kun Turkin suhteen on alkamassa uusi vaihe, eikö tässä uudessa tilanteessa voida ottaa esille - ja mielestäni pitää ottaa esille - kysymystä tuomioistuimen päätöksen kunnioittamisesta?

Siimes
Arvoisa puhemies, kuten sanoin neuvosto ei suoraan halua sekaantua toisten kansainvälisten järjestöjen toimintaan, mutta neuvosto luonnollisesti seuraa tämän asian kehitystä sitä mukaa kuin se etenee, ja mahdollisia seurauksia mietitään sitten. Asioiden tämänhetkisen tilan kuvasin jo vastauksessani.

Puhemies


Mihail Papayannakis
Kysymys nro 7 (H-0685/99):
Aihe: Humanitaarinen apu Serbialle Aikooko neuvosto ryhtyä toimiin sen varmistamiseksi, että Serbian väestölle lähetetään talven tullessa humanitaarista apua, kun vakaussopimuksen koordinoija Bodo Hombachkin on esittänyt suhtautuvansa varauksellisesti kauppasaarron jatkumiseen, sillä siitä aiheutuu enemmän vaikeuksia Serbian kansalle kuin Miloeviæin hallinnolle?

Siimes
 Arvoisa puhemies, haluaisin selvyyden vuoksi ensiksi mainita, että humanitaarista apua toimitetaan Serbian kansalle Euroopan komission Echo-ohjelman kautta. Pelkästään vuonna 1999 Serbialle annettavaa humanitaarista apua koskeviin hankkeisiin on varattu 62 miljoonaa euroa. Lisäksi Echossa pohditaan parhaillaan 20 miljoonan euron suuruisen tuen myöntämistä muun muassa erityislaitosten kuten lastenkotien ja vanhainkotien lämmittämiseen. Lisäksi neuvosto on päättänyt toimittaa talvea varten lämmitysöljyä Energiaa demokratialle -ohjelman puitteissa. Kokeiluhankkeissa ovat mukana Serbiassa sijaitsevat Nisin ja Pirotin kaupungit, jotka ovat ensimmäisenä ottaneet vastaan öljytoimituksia. Lisäksi neuvosto on vahvistanut olevansa valmis harkitsemaan muidenkin kaupunkien ottamista mukaan aloitteeseen.

Papayannakis
Suokaa anteeksi, arvoisa neuvoston puheenjohtaja! Minä puhuin humanitaarisesta avusta ja te vastaatte joillakin suunnitelmilla, jotka ovat luonteeltaan pääasiassa poliittisia, kuten tämä kuuluisa - viimeksi mainitsemanne - joitakin kaupunkeja koskeva ohjelma, joka on, sallinette minun sanoa, poliittisen pelin ohjelma. En tiedä enkä ymmärrä kovin paljoa uskonasioista, mutta mielestäni humanitaarisia ohjelmia ei suunnata ystäville, vaan tarvitseville riippumatta siitä, ovatko he ystäviä vai vihollisia, humanitaarisella tasolla. En tunne mitään erityistä poliittista sympatiaa Miloeviæin hallintoa kohtaan - pikemminkin päinvastoin -, mutta en voi kuitenkaan ymmärtää sitä, mitä tapahtuu serbeille annettavalle humanitaariselle avulle, jonka äärimmäinen seuraus olisi tietenkin kauppasaarron poistaminen. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, te ette vastannut tähän kysymykseen, ja toivoisin aiempaa selkeämpää vastausta.

Siimes
Arvoisa puhemies, Euroopan unionihan on antanut tai antaa kuluvan vuoden aikana Serbialle humanitaarista apua koskeviin erilaisiin hankkeisiin yhteensä 62 miljoonaa euroa. Tämä on siis perille toimitettavaa apua. Lisäksi suunnitellaan, että voitaisiin antaa Echo-ohjelman puitteissa 20 miljoonan euron suuruinen tuki erityislaitoksille eli kaikkein heikoimmassa asemassa olevien ihmisten, kuten lastenkodeissa ja vanhainkodeissa asuvien lämmitystarpeisiin.

Korakas
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, meidän kaikkien täällä olevien täytyy todeta, että joudumme todistamaan ennennäkemätöntä kiristystä, joka kohdistuu Jugoslavian kansaan ja erityisesti serbeihin. Tämä kansan kärsittyä 78 päivää NATOn säälimättömistä pommituksista, joihin Euroopan unioni osallistui aktiivisesti, Jugoslavian liittotasavallan demokratisoimisen verukkeella on nyt konkreettisesti meneillään epäinhimillinen kiristys: Jugoslavian laillinen hallitus pitää kaataa, jotta polttoaineiden vientikielto kumotaan ja myönnetään määrärahoja niiden tuhojen korjaamiseen, jotka NATOn ja Euroopan unionin pommitukset aiheuttivat. Meille tämä tarkoittaa käytännössä kansanmurhan politiikkaa. Kyse ei siis ole siitä, annetaanko lastenkodeille ja vanhainkodeille muutama tonni lämmitysöljyä, vaan siitä, annetaanko nämä välttämättömät määrärahat suoraan Jugoslavialle ja sen laillisesti valitulle hallitukselle - meidän pitäisi vihdoinkin kunnioittaa kansainvälistä oikeutta - eikä valikoidusti, jotta jälleenrakentaminen voitaisiin aloittaa ja lopettaa serbeihin kohdistuva kansanmurhan politiikka.

Puhemies
Paljon kiitoksia, jäsen Korakas. En ole varma, esitittekö aivan konkreettisen kysymyksen.

Korakas
Arvoisa puhemies, kysyn, myönnetäänkö määrärahat, joita tarvitaan tuhojen jälleenrakentamiseen, poistetaanko kauppasaarto ja annetaanko rahat Jugoslavian hallitukselle, laillisesti valitulle Jugoslavian hallitukselle, käyttäen ulkomaisia tarkkailijoita jne.

Puhemies
Nyt kysymystä on siis tarkennettu: pääseekö taloudellinen tuki perille ja voidaanko kauppasaarto poistaa. Neuvoston puheenjohtajalla on puheenvuoro.

Siimes
Arvoisa puhemies, mainitsin jo, että humanitaariseen apuun on käytössä rahaa. Se on eri asia kuin varsinainen jälleenrakennusapu. Lisäksi neuvosto tukee demokraattisia voimia koko alueella ja toteaa, että alueen nykyistä hallitusta ei ole valittu demokraattisella tavalla. Kauppasaartoasian tutkiminen on edelleen kesken; vielä ei tiedetä mitä sen suhteen tulevaisuudessa tehdään.

Puhemies


Elly Plooij-Van Gorsel
Kysymys nro 8 (H-0694/99):
Aihe: Euroopan parlamentin ja ministerineuvoston kokousten päällekkäisyys Niistä 41:stä ministerineuvoston kokouksesta, jotka on tarkoitus pitää tai jotka on jo pidetty syyskuun ja joulukuun 1999 välisenä aikana, 18:n ajankohta osuu Euroopan parlamentin Strasbourgissa tai Brysselissä pidettävälle täysistuntoviikolle. Erityisesti tärkeät neuvoston kokoukset, kuten sisämarkkina- ja Ecofin-neuvostot sekä yleisten asioiden ja oikeus- ja sisäasioiden neuvostot pidetään usein täysistuntoviikolla.
Katsooko neuvostokin, että tällainen kokousten päällekkäisyys ei ole toivottavaa, koska komission on oltava läsnä sekä neuvoston että Euroopan parlamentin kokouksissa?
Onko neuvosto tietoinen, että lehdistön selostukset parlamentin täysistunnon tuloksista kärsivät tästä päällekkäisyydestä, koska toimittajat voivat olla vain yhdessä paikassa kerrallaan (ja pitävät yleensä Brysselissä pidettäviä neuvoston kokouksia ensisijaisina)?
Katsooko neuvostokin, että Euroopan yleisesti ja erityisesti Euroopan parlamentin itsestään antamalle kuvalle on eduksi, jos toimielimet ottavat toistensa kokousaikataulun huomioon?
Aikooko neuvosto ottaa tulevaisuudessa paremmin huomioon kuukausittaisen Strasbourgissa kokoontumisen erityisesti, koska parlamentti kokoontuu siellä neuvoston päätöksestä?

Siimes
 Arvoisa puhemies, neuvoston työjärjestyksen 1 artiklan 2 kohdan mukaan neuvoston puheenjohtajan toimivaltaan kuuluu ilmoittaa toimikautensa aikana pidettäväksi suunniteltujen neuvoston istuntojen päivämäärät seitsemän kuukautta ennen kyseisen toimikauden alkua. Arvoisan parlamentin jäsenen esittämän tilanteen aiheuttama ongelma voitaisiin suunnata jäsenvaltioille, jotka seuraavat toisiaan neuvoston puheenjohtajina. Täsmennän kuitenkin sen verran, että puheenjohtajavaltion liikkumavara on yleensä erittäin rajallinen, kun otetaan huomioon se, että neuvostossa kokoontuu 15 ministeriä, joilla on kaikilla hyvin kiireinen aikataulu. Lisäksi neuvoston työskentelytehokkuus voisi kärsiä merkittävästi, jos neuvoston istunnot jätettäisiin pitämättä joka kuukausi yhden viikon ajan ja ne keskittyisivät sen vuoksi väistämättä vielä tiiviimmin jäljelle jääville viikoille.

Plooij-Van Gorsel
Arvoisa puhemies, voin sanoa teille: tämä vastaus ei ole ollenkaan tyydyttävä, sillä minun kannaltani kyse ei ole puheenjohtajiston puhuttelemisesta. Kyse on neuvoston puhuttelemisesta. Tämänhetkinen puheenjohtajisto nyt vain edustaa neuvostoa. Kysymys onkin osoitettu neuvostolle ja se koskee sitä, että nykyään pidetään usein kokouksia sillä välin, kun me olemme Strasbourgissa eikä lehdistö voi tällöin tulla Strasbourgiin. Mielestäni neuvostonkin pitäisi ymmärtää, että se on erittäin tärkeää, missä määrin kansalaiset kannattavat Euroopan unionia. Suomikin on asian kanssa tekemisissä yhtenä 15 jäsenvaltiosta. En pidä tätä siis vastauksena kysymykseeni ja toivon, että asiasta voidaan keskustella laajemmissa puitteissa neuvostossa.
Arvoisa puhemies, tämä vahvistaa myös taas kerran sen, että on mieletöntä, että samainen neuvosto pakottaa meidät jälleen Strasbourgiin. Sillä jos niin ei olisi, tätä ongelmaa ei olisi olemassa. Haluan pyytää puheenjohtajavaltio Suomea tutkimaan yhdessä neuvoston kollegoidensa ja kaikkien 15 jäsenvaltion kanssa, että onko mahdollista käsitellä tätä asiaa jatkossa.

Siimes
Arvoisa puhemies, on tietysti totta, että puheenjohtaja edustaa neuvostoa ja että neuvoston kokousten järjestäminen on nimenomaan neuvoston asia. Käytännössä asia kuitenkin etenee niin, että kukin toisiaan järjestyksessä seuraava puheenjohtajavaltio tekee omalle puheenjohtajakaudelleen aikataulun. Ymmärrän aivan hyvin, että parlamentin työskentely täällä Strasbourgissa on erittäin tärkeää, ja on toki toivottavaa, että voidaan välttää kokousten päällekkäisyys. Koska neuvostoja on paljon, niissä on 15 jäsentä, jotka täytyisi kaikki saada paikalle, ja asioita on paljon, on miltei mahdotonta ajatella, että jotkut viikot jätettäisiin kokonaan käyttämättä, kun nytkin neuvostoilla on työtä ja kiirettä aivan tarpeeksi. On kuitenkin selvää, että neuvoston piirissä kokousaikataulujen järjestämisasiaan suhtaudutaan vakavasti. Suomi pian tehtävänsä jättävänä puheenjohtajavaltiona vie eteenpäin sellaista viestiä, että päällekkäisyyksiä yritetään aina mahdollisuuksien mukaan välttää. Valitettavasti se ei kuitenkaan aina ole mahdollista.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa neuvoston puheenjohtaja Siimes.

Puhemies


Miguel Angel Martínez Martínez
Kysymys nro 9 (H-0697/99):
Aihe: Geneven sopimusten 50­vuotisjuhla Geneven sopimusten tekemisestä tulee kuluneeksi 50 vuotta. Mitä mieltä neuvosto on Geneven sopimuksiin sisältyvien kansainvälisten ihmisoikeuksien noudattamisen tilasta ottaen huomioon maailmassa ja erityisesti Euroopan mantereella viime vuosina käydyt aseelliset selkkaukset?

Siimes
 Arvoisa puhemies, kun neljän Geneven sopimuksen 50-vuotisjuhlaa vietettiin elokuussa 1999, EU:n oli aika vahvistaa sitoumuksensa edistää kansainvälistä humanitaarista oikeutta kaikissa aseellisissa selkkauksissa. Tässä yhteydessä puheenjohtajavaltio vakuutti, että Euroopan unioni pitää tärkeänä niiden neljän Geneven sopimuksen ja kahden pöytäkirjan noudattamista, jotka ovat kansainvälisen humanitaarisen oikeuden perussopimuksia. Euroopan unioni on kehottanut Geneven sopimuksiin ja muihin humanitaarisen alan sopimuksiin vielä kuulumattomia valtioita liittymään niihin. EU on myös tarvittaessa kahdenvälisesti todennut selkkauksissa osallisina oleville valtioille, että sopimusten määräykset on otettava täysimääräisesti huomioon.
Punaisen ristin ja Punaisen puolikuun 30. lokakuuta - 16. marraskuuta 1999 pitämässä 27. kansainvälisessä konferenssissa EU antoi ensimmäisen kerran yhteisen julkilausuman, jossa se korosti, että viimeaikaiset ja parhaillaankin käynnissä olevat selkkaukset ovat osoittaneet, että sota kohdistuu yhä suuremmassa määrin siviileihin, erityisesti naisiin ja lapsiin, tai että heitä on käytetty suoraan sodan välikappaleena. Euroopan unioni totesi olevansa huolissaan tilanteen vakavuudesta, ja se pitää valitettavana kansainvälisen humanitaarisen oikeuden jatkuvia rikkomuksia. Tähän liittyen EU suhtautui lisäksi myönteisesti YK:n pääsihteerin äskettäin antamaan raporttiin siviilien suojelusta aseellisissa selkkauksissa. Monia YK:n pääsihteerin keskeisiä suosituksia on tarkasteltava pikaisesti, ja ne tarjoavat hyvän perustan turvallisuusneuvoston aktiiviselle sitoutumiselle asiassa.
Kansainvälisen humanitaarisen oikeuden täytäntöönpanon tehostamiseksi EU antoi käsiaseita ja kevyitä aseita sekä jalkaväkimiinoja koskevan yhteisen vakuutuksen. Lisäksi neuvosto ilmoitti hiljattain 11. marraskuuta 1999 pitämässään istunnossa olevansa hyvin huolissaan sotatoimien jatkumisesta Pohjois-Kaukasiassa. Tässä yhteydessä Euroopan unioni tuomitsi kaiken suhteettoman ja umpimähkäisen voimankäytön Tsetseniassa, mikä on aiheuttanut ankaria kärsimyksiä siviiliväestölle. Neuvosto muistutti myös konfliktin kaikkia osapuolia kansainvälisen humanitaarisen oikeuden noudattamisen välttämättömyydestä. Lisäksi neuvosto kehotti erityisesti Venäjän hallitusta välttämään siviiliuhreja ja varmistamaan, että kansainvälinen humanitaarinen apu saadaan esteettä perille, myös kotiseudultaan Ingushiaan siirtymään joutuneiden henkilöiden yhä kasvavalle joukolle. Geneven sopimuksilla on sinällään ennalta ehkäisevä vaikutus, ja humanitaarisen lainsäädännön mahdolliset rikkojat ovat entistä enemmän tietoisia siitä, että rankaisematta jääminen ei enää ole itsestäänselvyys. EU on useaan kertaan todennut, että rankaisematta jättämisen käytäntöä ei voida hyväksyä. Jos kansalliset järjestelmät eivät ole riittävän tehokkaita, kansainvälisellä yhteisöllä on viime kädessä vastuu siitä, että oikeus tapahtuu.
Kansainvälisen humanitaarisen oikeuden rikkomuksia koskevat oikeudenkäynnit ovat täten tärkeä keino edistää sopimusten noudattamista. Entisen Jugoslavian ja Ruandan asioita käsittelevät kansainväliset tuomioistuimet ovat korostaneet Geneven sopimusten merkitystä lisäämällä sotarikosvastuun ja yksilön vastuun käsitteiden uskottavuutta. Tässä yhteydessä Euroopan unioni on suhtautunut myönteisesti pysyvän kansainvälisen rikostuomioistuimen perussäännön hyväksymiseen. Se sitoutuu edelleen Rooman perussäännön pikaiseen voimaantuloon sekä tehokkaan ja uskottavan kansainvälisen rikostuomioistuimen toteutumiseen.
EU tahtoo, että kansainvälisen yhteisön tärkeimpänä tulevaisuuden tavoitteena on oltava sen syvenevän kuilun umpeen kurominen, joka vallitsee olemassa olevien kansainvälisten normien ja niiden noudattamisen välillä. Euroopan unioni on lujasti päättänyt merkitä tämän humanitaaristen kysymysten erityisnäkökohdan kansainvälisten foorumien esityslistalle. Puheenjohtajavaltio vaati YK:n yleiskokouksen 54. istunnossa, että kansainvälisen yhteisön on löydettävä oikeat ratkaisut ja vastaukset humanitaarisen oikeudenalan uusiin ja odottamattomiin haasteisiin.

Martínez Martínez
Arvoisa puhemies, viime maanantaina sosialistiryhmä yritti lisätä tämän istunnon esityslistalle päätöslauselman, jossa käsiteltäisiin Geneven sopimusten 50-vuotisjuhlaa, korostettaisiin Euroopan parlamentin sitoutumista kansainvälisten ihmisoikeuksien periaatteisiin ja tuotaisiin julki meidän tukemme Punaisen Ristin kansainväliselle komitealle.
Koska parlamentin ryhmät eivät päässeet yhteisymmärrykseen - mikä johtui mielestämme pikemminkin asian käsittelytavasta kuin ryhmien välisistä ehdotuksen keskeiseen sisältöön liittyvistä erimielisyyksistä , asiaa ei merkitty esityslistalle, mutta tulevissa istunnoissa aiomme kiinnittää jatkuvasti huomiota tämän asian merkitykseen, joka tuotiin painokkaasti esille neuvoston vastauksessa.
Itse asiassa Geneven sopimuksiin sisältyvät kansainvälisten ihmisoikeuksien tärkeimmät periaatteet ovat arvoja, joita on pidettävä Euroopan rakentamisen peruskivinä ja joita on puolustettava institutionaalisten toimien avulla. Joka tapauksessa Euroopan unionin on oltava rauhan ja kansainvälisten ihmisoikeuksien edistäjä ja tuettava ICRC:tä sen tehtävässä näiden oikeuksien takaajana. Lisäksi Euroopan unionin täytyy toimittaa perille kaikki mahdollinen apu uhrien kärsimysten lievittämiseksi, ja meidän on myös edistettävä kansalaistemme kasvatusta rauhantahtoisiksi ihmisiksi.
Kaiken tämän vuoksi, kun Geneven sopimusten tekemisestä on kulunut 50 vuotta ja kun meidän kaikkien parlamentin, komission ja neuvoston on sitouduttava kansainvälisiä ihmisoikeuksia koskevan tiedon levittämiseen ja sellaisten järjestöjen tukemiseen, jotka vastaavat näiden oikeuksien puolustamisesta, tuleeko neuvostolle mieleen mitään konkreettista aloitetta, jonka avulla unionin kansalaisille voitaisiin tiedottaa kansainvälisistä ihmisoikeuksista?

Puhemies
Paljon kiitoksia, parlamentin jäsen Martínez. Toivottavasti kukaan ei halua esittää työjärjestyspuheenvuoroa, sillä edellisen puheenvuoron lopussa oli kysymys sen jälkeen kun periaatteet oli ensin tehty selviksi. Jos parlamentin jäsen Dupuis kuitenkin haluaa esittää työjärjestyspuheenvuoron, hänellä on oikeus siihen.

Dupuis
Arvoisa puhemies, haluaisin tietää, oliko tuo oikea kysymys vai valekysymys.

Puhemies
Ei, lopussa olikin yllättäen kysymys. Alussa en kuitenkaan tiennyt, oliko se kysymys vai ei. Ja sehän todellakin oli kysymys. Alussa nimittäin oli kysymystä selittävä osa, joka esitettiin ilmoituksen omaisesti. Lopussa kuitenkin esitettiin kysymys, johon neuvoston puheenjohtaja voi vastata. Ehkä neuvoston puheenjohtaja kiinnitti enemmän huomiota ilmoitukseen. Pyydän teitä toistamaan kysymyksen, joka oli niin lyhyt, että se jäi melkein huomaamatta.

Martínez Martínez
En tiedä, onko Dupuis oikea parlamentin jäsen vai teeskenteleekö hän vain olevansa parlamentin jäsen, mutta haluan silti sanoa, että esitin lopuksi hyvin selvän kysymyksen ja kysyin, onko neuvostolla jotain konkreettista aloitetta, joka koskee kansainvälisistä ihmisoikeuksista tiedottamista. Tämä oli kysymykseni ja perustelin sitä sellaisilla syillä, jotka koskevat meitä kaikkia. Toistan vielä, että en tiedä, ovatko toiset oikeita parlamentin jäseniä ja teeskentelevätkö toiset vain olevansa sellaisia, mutta minun kysymykseni oli oikea kysymys.

Puhemies
Hyvät parlamentin jäsenet Martínez ja Dupuis, me kaikki olemme todellisia parlamentin jäseniä, mutta monesti harrastetaan tätä parlamentaarista hiusten halkomista, mikä on ihan tavallista.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, on esitetty konkreettinen ja selkeä kysymys, johon te voitte vastata.

Siimes
Arvoisa puhemies, EU:han katsoo, että tulevaisuudessa tämä kuilu, joka vallitsee olemassa olevien normien ja niiden noudattamisen välillä, on kurottava umpeen. Yhtenä konkreettisena tekona tähän suuntaan oli se, että puheenjohtajavaltio vaati YK:n yleiskokouksen 54:nnessä istunnossa sitä, että kansainvälinen yhteisö todella pyrkisi löytämään oikeat ratkaisut ja vastaukset näihin humanitäärisen oikeuden alan uusiin ja odottamattomiin haasteisiin, ja EU:n tarkoitus on pitää tätä kysymystä esillä erilaisissa kansainvälisissä yhteyksissä.

Puhemies


John Bowis
Kysymys nro 10 (H-0699/99):
Aihe: Eläinkuljetukset Kannattaako neuvosto sitä, että eläinkuljetusten kokonaiskesto rajataan enintään kahdeksaan tuntiin?

Siimes
 Arvoisa puhemies, neuvosto palauttaa arvoisan parlamentin jäsenen mieleen, että neuvosto on antanut eläinten suojelemisesta kuljetusten aikana direktiivin 91/628/ETY sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 95/29/EY, jossa on jo vahvistettu EU:n alueella eläinkuljetuksiin sovellettavat säännöt, mukaan lukien eri eläinlajeihin sovellettavat kuljetuksen enimmäisaikarajat. Lisäksi jäsenvaltiot kannustavat komissiota esittämään direktiiviehdotuksen, jolla eläinkuljetusten kokonaiskesto rajoitettaisiin enintään kahdeksaan tuntiin.

Bowis
Arvoisa puhemies, ministeri antoi oikean vastauksen. Ongelmana on se, että hänen pitäisi vastauksen toisessa osassa sanoa, miten hän aikoo varmistaa direktiivin täytäntöönpanon. Onko hän samaa mieltä siitä, että yksi sivistyneen yhteiskunnan merkki on se, että se kohtelee eläimiä inhimillisesti? Eläimet joutuvat kärsimään ja kuolevat kuljetuksen aikana nykypäivän Euroopassa epäinhimillisten kuljetusolojen takia. Liian monia eläimiä kuljetetaan ahtaassa tilassa, ilman että ne saavat asianmukaista ravintoa ja vettä tai kykenevät kääntymään, käymään ulkona tai liikkumaan matkan aikana. Kuten hän aivan oikein sanoi, elävien eläinten kuljetukselle pitäisi säätää laissa kahdeksan tunnin raja kaikkialla Euroopan unionissa. Sen pitäisi direktiivien mukaan olla raja; käytännössä se ei ole. Pyydän neuvoston puheenjohtajaa puhumaan neuvostolle ja komissiolle ja sanomaan, miksi direktiiviä ei ole pantu täytäntöön. Eläimet joutuvat kärsimään, eikä Eurooppa siis ole tässä mielessä vielä sivistynyt yhteiskunta.

Siimes
Arvoisa puhemies, komissioon viittaaminen tässä asiassa on hyvin perusteltua siksi, että EU:n perustamissopimuksen ja sen määräysten perusteella annettujen säädösten nojalla nimenomaan komission tehtävänä on valvoa sitä, että yhteisön lainsäädäntöä sovelletaan moitteettomasti. Tässä ominaisuudessa komission on myös esitettävä hyödyllisiksi katsomiaan ehdotuksia, jotta mahdollisia vääristymiä voidaan korjata. Neuvosto on omalta osaltaan valmis kiinnittämään erityistä huomiota komission sille esittämiin mahdollisiin ehdotuksiin, jotka koskevat tätä arvoisan parlamentin jäsenen mainitsemaa alaa. Jos arvoisa parlamentin jäsen haluaa tietää enemmän näistä eläinkuljetusten todellisista olosuhteista tai tehdä asiaa komission suuntaan tunnetuksi, olisi ehkä hyvä, että hän esittäisi asiaa koskevan kysymyksensä suoraan komissiolle, koska nimenomaan komission tehtävä on sekä valvoa voimassaolevien direktiivien määräyksien noudattamista että puuttua asiaan, jos niitä ei noudateta.

Puhemies


Ioannis Souladakis
Kysymys nro 11 (H-0703/99):
Aihe: EU:n toimet ydinaseiden sekä kemiallisten ja biologisten aseiden valmistuksessa käytettävien aineiden laitonta kauppaa vastaan Ydinaseiden sekä kemiallisten ja biologisten aseiden valmistukseen soveltuvien aineiden laittomaan kauppaan viittaavista todisteista huolimatta tämän ongelman torjumiseen tähtääviä merkittäviä aloitteita ei ole tehty, ja useiden eri tahojen asiaan liittyvät keskustelut ja sopimukset ydinaseiden sekä kemiallisten ja biologisten aseiden valmistuksessa käytettävien aineiden valvonnasta ovat osoittautuneet riittämättömiksi. Koska monien suullisten ja kirjallisten tietojen mukaan tällaista toimintaa harjoittavat ryhmät toimivat etupäässä Ukrainassa, Tsekin tasavallassa ja Venäjällä, Istanbul ja Budapest ovat näiden aineiden laittoman kaupan pääasialliset keskukset ja suuri osa näiden aineiden kuljetusväylistä kulkee Balkanin ja monet niistä Kosovon kautta, mikä on neuvoston kanta tähän vaikeaan ongelmaan? Mihin vastatoimiin ne valtiot ovat ryhtyneet, joiden alueella tätä vaarallista laitonta kauppaa käydään, ja ennen kaikkea onko havaittu merkkejä tällaisen vaarallisen toiminnan salailusta, kun otetaan huomioon, että osa näistä valtioista pyrkii liittymään EU:hun tai solmimaan erityissuhteet sen kanssa?

Siimes
 Arvoisa puhemies, ydinaseiden, bakteriologisten ja kemiallisten aseiden valmistukseen soveltuvien aineiden laittoman kaupan ehkäisy ja torjuminen on rikosasioissa tehtävän unionin tulliyhteistyön sekä oikeudellisen ja poliisiyhteistyön tavoite, johon pyritään sekä suoraan että Europolin välityksellä. Koska mainittu ongelma on kansainvälinen ja ylittää unionin rajat, asiassa on annettu myös tiettyjä kansainvälisiä säädöksiä.
Neuvosto teki vuonna 1996 päätöksen EU:n jäsenvaltioiden osallistumisesta Maailman tullijärjestön Balkanin reittiä varten suunnittelemaan strategiseen toimintaan kansainvälisen yhteistyön nopeuttamiseksi ja laittoman kaupan torjunnan kehittämiseksi erityisesti Balkanin alueella. Roadrunner-niminen yhteinen operaatio toteutettiin vuonna 1998, ja samanlainen operaatio Balkanin reittiä varten on suunniteltu toteutettavaksi myös vuonna 2000. Lisäksi EU:n tullihallinto toteuttaa joka vuosi yhteisiä operaatioita laittoman kaupan torjumiseksi. Kolmannet maat, erityisesti Keski- ja Itä-Euroopan maat, kutsutaan tarvittaessa osallistumaan näihin operaatioihin. Lisäksi neuvosto on sopinut kansainvälisen rikollisuuden torjuntaan tähtäävistä yhteisistä poliisitoimista, joiden avulla rikollisten käyttämiä reittiä voidaan valvoa kattavammin. Yksi näistä toimista on reittivalvontahanke laittoman asekaupan torjumiseksi.
Valvonnan kohdistamiseksi täsmällisemmin Euroopan unionin jäsenvaltiot työskentelevät tehostaakseen riskinarviointimenetelmiä ja ennaltaehkäisevää tiedonvaihtoa. Olemme vakuuttuneita siitä, että tietokonejärjestelmien tehokkaampi käyttö tiedon levittämiseksi nopeasti helpottaa riskialttiiden lähetysten, kauppiaiden sekä alkuperä- ja määrämaiden tunnistamista. EU:n jäsenvaltiot ovat sitoutuneet noudattamaan tehokasta asesulkupolitiikkaa ja osallistumaan viennin valvontajärjestelmien eli ydinalan viejämaiden ryhmän Zanger-komitean, Australia-ryhmän ja Wassenaar-järjestelyjen mukaisiin toimiin.

Souladakis
Kiitän vastauksesta. Esitin kysymyksen sekä teille että komissiolle yksinkertaisesti vain siksi, että me kaikki tiedostaisimme asian, jota tähän asti on kohdeltu joko rikollisuutena tai kansainvälisenä terrorismina. Tästä näkökulmasta haluan korostaa, että muutama päivä sitten, kun Helsingissä tehtiin päätös Euroopan unionin laajentumisesta, 15 maan Euroopan poliittiset kriteerit, eli Kööpenhaminan kriteerit olivat kyllä oikeat, mutta teidän pitää ottaa huomioon, että uusilla jäsenehdokasvaltioilla on sellaisia ongelmia, joita 15 jäsenvaltiota eivät ole joutuneet aiemmin kohtaamaan. Tässä mielessä, kun kysymykseen sisältyy osana myös se, mitä Euroopan unioni tekee jäsenehdokasvaltioiden suhteen, kun tällaisia aineita välitetään niiden sisällä, tai onko tällaisia tilanteita otettu huomioon, mitä politiikkaa tai mitä poliittisia sitoumuksia näiltä mailta pitää edellyttää, jotta liittymismenettely etenee? Tämä on poliittinen kysymys kaikkien niiden muiden lisäksi, jotka liittyvät esimerkiksi ihmisiin, joilla on teknistä tietämystä näistä asioista ja jotka ovat jääneet työttömiksi, Neuvostoliiton tehtaisiin ja joihinkin muihin asioihin.
Kysymykseni koskee tätä poliittista asiaa, ja siksi sen esitin.

Siimes
Arvoisa puhemies, ensinnäkin arvoisan kysyjän kysymyksen loppuosassa mainitsema ongelma oli se, että entisiä sotilashenkilöitä on paljon työttöminä sekä hakijamaissa että muissa kolmansissa maissa EU:n lähellä. Tähän ongelmaanhan EU on osin pyrkinyt omilla ohjelmillaan antamaan apua tukemalla nimenomaan vaihtoehtoisen työllisyyden malleja näille henkilöille. Mitä salakuljetukseen ja hakijamaihin tulee, tietenkin on niin kuin vastauksessani jo sanoin, että jo nyt joka vuosi EU:n tullihallinto toteuttaa yhteisiä operaatiota tämän laittoman kaupan torjumiseksi ja myös kolmansia maita on tarvittaessa kutsuttu osallistumaan näihin operaatioihin. Sekä näiden operaatioiden kautta että yleensäkin jäsenyyteen vievän prosessin aikana on selkeästi tiivistettävä sekä yhteistyötä että yhteistä toimintakykyä myös näillä EU:n toimialaan kuuluvilla alueilla.

Puhemies


Piia-Noora Kauppi
Kysymys nro 12 (H-0706/99):
Aihe: Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen julkisuuskäytäntö Euroopan unionin viimeaikaiset tapahtumat ovat osoittaneet, että Euroopan unionin päätöksenteon täytyy olla avointa. Euroopan unionin toimielimet ovatkin voimakkaasti pyrkineet päätöksenteon avoimen julkisuuskäytännön omaksumiseen. Kuitenkin vastoin monen jäsenmaan kansallisten oikeuslaitosten käytäntöä Euroopan yhteisöjen tuomioistuin harjoittaa rajallista julkisuuskäytäntöä. Mahdollisista äänestyspäätösten tuloksista ei pidetä lukua eivätkä tuomarit esitä tuomioista eriäviä mielipiteitä.
Aikooko neuvosto vaikuttaa siten, että Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen toimintatapoja uudistettaessa myös Euroopan yhteisöjen tuomioistuin omaksuisi avoimemman päätöksenteon julkisuusperiaatteen? Aikooko neuvosto vaikuttaa siten, että tuomioistuimen mahdollisten äänestyspäätösten äänestystulokset julkistettaisiin ja tuomareilla olisi mahdollisuus esittää tuomioista eriävä mielipide?

Siimes
 Arvoisa puhemies, yhteisöjen tuomioistuimen EY:n perussäännön 321 artiklan, Euratomin perussäännön 33 artiklan ja EHTY:n perussäännön 29 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen neuvottelut ovat salaisia ja jäävät salaisiksi. Nykyisessä käytännössään yhteisöjen tuomioistuin ainoastaan soveltaa näitä määräyksiä. EY:n perustamissopimuksen 245 artiklan, Euroopan hiili- ja teräsyhteisön perustamissopimuksen 45 artiklan ja Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksen 160 artiklan nojalla neuvosto voi muuttaa salassapitosäännöksiä vain yhteisöjen tuomioistuimen pyynnöstä.
Arvoisan parlamentin jäsenen esiin ottama ajatus on luonnollisesti yksi niitä lähestymistapoja, joita voidaan noudattaa silloin, kun teoreettisesti pohditaan sitä, miten ratkaista tuomiovaltaa käyttävän elimen neuvottelujen julkisuus. Mutta kuten arvoisa parlamentin jäsen aivan oikein huomauttaa, kyseessä ei ole käytäntö, jota noudatettaisiin edes kaikkien jäsenvaltioiden sisäisissä järjestelmissä. Arvoisan parlamentin jäsenen suosittelemalla lähestymistavalla on nimittäin sekä etunsa että haittansa, kuten on silläkin lähestymistavalla, jota noudatetaan yhteisöjen tuomioistuimeen sovellettavan voimassaolevan lainsäädännön mukaan. Voidaan kuitenkin ajatella, että herkässä tasapainossa, johon tällä alalla on pyrittävä, tulevat asianmukaisesti huomioonotetuiksi ne eri periaatteet, joita on tässä tapauksessa noudatettava.

Kauppi
Arvoisa puhemies, Bowisin kysymykseen voisin todeta, että eläinten lisäksi kärsivät myös joskus parlamentin jäsenet tässä salissa, kun aikataulut muuttuvat ja odottelu on välillä aika tylsää. Mutta kiitoksia neuvoston edustajalle siitä, että vastasitte vielä tähän kysymykseeni.
EY:n tuomioistuin käyttää merkittävällä tavalla valtaa. Jotta kansalaisilla olisi todellinen mahdollisuus valvoa, että tuomioistuimen lainkäyttö täyttää kaikki oikeuslaitokselle perinteisesti asetettavat riippumattomuus- ja objektiivisuuskriteerit, on lainkäytön tapahduttava avoimesti. Kiitos siitä, että myös neuvoston puheenjohtaja on tästä kanssani samaa mieltä. Mutta minkä merkityksen te haluaisitte antaa tuomioiden perusteluille ja sille, että etenkin tällaisten keskustelua herättäneiden tapausten osalta EY-tuomioistuimen tuomareiden yksittäiset mielipiteet ja tulkinnalliset lähtökohdat jäävät nykytilanteessa ikuisesti pimentoon? Eikö olisi syytä ottaa myös tämä Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tuleva asema yhdeksi HVK:n esityslistalla olevaksi asiaksi, jolloin myös näitä perussopimuksen pykäliä voitaisiin muuttaa tältä osin?

Siimes
Arvoisa puhemies, aloitan lisäkysymyksen loppupäästä. Mitä tähän HVK:n asialistaan tulee, niin sehän on asia, joka vielä elää, ja on tietysti mahdollista, että tähän Euroopan parlamentin jäsenen esiin nostamaan kysymykseenkin asialistalla vielä palataan. Tämä nykyisissä perustamissopimuksissa oleva neuvottelusalaisuus on kuitenkin siinä mielessä perusteltu, että se on yksi tehokas keino säilyttää tuomareiden riippumattomuus, tuomioiden hyväksyminen ja myös yhteisön oikeuden yhdenmukainen tulkinta. Se lähestymistapa, jossa tuomareiden eriävät mielipiteet olisivat julkisia, ei ainakaan tällä hetkellä sovi yhteen yhteisön oikeusjärjestelmän rakenteen kanssa. Tämä lähestymistapa, joka on joissakin jäsenvaltioissa käytössä, selittyy näiden jäsenvaltioiden oikeushistoriaan ja niiden oikeusjärjestyksien ominaispiirteisiin liittyvillä syillä. Yhdessä tai tietyissä jäsenvaltioissa olevaa lähestymistapaa on kuitenkin aika vaikea siirtää yhteisöjen oikeusistuimeen ilman, että sen tuomioiden hyväksyminen mahdollisesti vaikeutuisi tämän muutoksen seurauksena.

Sjöstedt
Aikaisemmin tänä iltana keskustelimme kolmannen kysymyksen yhteydessä konkreettisesta Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen liittyvästä tapauksesta, niin kutsutusta lehtimiestapauksesta. Minua ihmetytti keskustelussa se, että jopa ministerineuvoston kirjelmä - ministerineuvostohan oli se, jota tässä tapauksessa syytettiin - oli luokiteltu salaiseksi.
Mielestäni on oikeastaan kohtuutonta, että poliittisen kysymyksen yhteydessä toimielimen kanta luokitellaan salaiseksi, vaikka siihen ei ole mitään erityisiä syitä. Onko ministerineuvosto sitä mieltä, että avoimuuden lisäämisen, mikä toivottavasti nyt toteutuu EU:ssa, pitää koskea myös ministerineuvoston Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa antamia kirjelmiä.
Haluan lopuksi sanoa, että on erittäin hauskaa, että paikalla on myös vasemmistoliittoa edustava ministeri.

Puhemies
Hyvä parlamentin jäsen Sjöstedt, huomasin rikkoneeni työjärjestystä, sillä te olitte jo esittänyt lisäkysymyksen, ja neuvoston kyselytunnilla voidaan esittää vain yksi lisäkysymys. Tämä rikkeeni osoittaa, että työjärjestystä koskevia virheitä tapahtuu. Kysymys liittyi kuitenkin hyvin läheisesti asiaan ja antaa neuvostolle mahdollisuuden vastata. Neuvoston puheenjohtaja Siimeksellä on puheenvuoro.

Siimes
Arvoisa puhemies, katson, että neuvosto on jo vastannut mainittuun toimittajatapausta koskevaan kysymykseen, ja kiinnitän huomiota siihen, että kyseisessä asiassa neuvosto muutti omaa kantaansa asiakirjojen julkisuuteen, niin että lopuksi vain yksi asiakirja jäi sellaiseksi, josta tietoa ei annettu. Siinä mielessä tietysti neuvosto itsekin on - voisiko kauniisti sanoa - korjannut menettelytapaansa siihen avoimuuden suuntaan, josta on ollut puhetta. Alkuperäiseen kysymykseen liittyen toteaisin, että tuomioistuimen päätökset ja niihin liittyvät asiakirjat ovat tietysti hieman eri asia kuin säännöksiä valmistelevan elimen päätökset. Tässä mielessä myös julkisuuskriteerit sille, keiden eriävät mielipiteet tulevat näkyviin ja keiden eivät - kun tuomareiden eivät tule - ovat tietysti eri asioita.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, että olitte täällä vastaamassa kysymyksiin.
Koska neuvoston kyselytuntia varten varattu aika on päättynyt, kysymyksiin nro 13 - 32 vastataan kirjallisesti.
Julistan neuvoston kyselytunnin päättyneeksi.
Kaupilla on työjärjestyspuheenvuoro.

Kauppi
Arvoisa puhemies, neuvoston vastaukseen olen täysin tyytyväinen, mutta ennen kuin tämä osa tästä istunnosta päättyy, haluaisin kysyä puhemiehistöltä, milloin on tarkoitus päättää siitä, koska käydään keskustelu von Wogaun mietinnön aloittamasta kilpailupolitiikkaa ja valtiontukipolitiikka koskevasta suuresta kokonaisuudesta, jonka piti olla itse asiassa jo tänä aamuna, mutta joka on siirtynyt tänään useita tunteja eteenpäin. Nyt kerrottiin, että se saattaa siirtyä jopa tammikuulle. Minä haluaisin tietää, moneltako täältä uskaltaa lähteä pois, jos haluaa esittää mielipiteensä tässä keskustelussa?

Puhemies
Katsokaas, luulin, että minun pitäisi kutsua Pyhä Henki apuun, mutta onneksi virkamiehet ilmoittivat minulle, että istunto pidetään tänä iltana. En tiennyt sitä, mutta koska luotan täysin näihin virkamiehiin, voin sanoa, että tänä iltana voitte jäädä tänne, sillä hyvin todennäköisesti voitte keskustella asiasta.
(Istunto keskeytettiin klo 19.10 ja sitä jatkettiin klo 21.00.)

Valtiontuet ja kilpailupolitiikka
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista mietinnöistä:
Von Wogaun laatima talous- ja raha-asioiden valiokunnan mietintö (A5-0069/1999) valkoisesta kirjasta EY:n perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklan soveltamissääntöjen uudistamisesta (KOM(1999) 101 ­ C5­0105/1999 ­ 1999/2108(COS));
Rapkayn laatima talous- ja raha-asioiden valiokunnan mietintö (A5­0078/1999) XXVIII kilpailupolitiikkaa koskevasta kertomuksesta (1998) (SEK(1999) 743 ­ C5­0121/1999 ­ 1999/2124(COS));
Jonckheerin laatima talous- ja raha-asioiden valiokunnan mietintö (A5-0087/1999) seitsemännestä yleiskatsauksesta Euroopan unionin tehdasteollisuuden ja eräiden muiden alojen valtiontuista (KOM(1999) 148 ­ C5­0107/1999 ­ 1999/2110(COS));
Langenin laatima talous- ja raha-asioiden valiokunnan mietintö (A5-0073/1999) komission kertomuksesta yhteisön säännöistä valtion tuesta terästeollisuudelle 18. päivä joulukuuta 1996 tehdyn komission päätöksen N:o 2496/96/EHTY (terästukisäännöt) täytäntöönpanosta vuonna 1998 (KOM(1999) 94 ­ C5­0104/1999 ­ 1999/2107(COS)).
Olen vastaanottanut PPE-DE-ryhmältä työjärjestyksen 146 artiklan 1 kohdan mukaisen pyynnön tämän keskustelun lykkäämisestä.
Karasilla on puheenvuoro tämän pyynnön perustelemista varten.

Karas
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, haluaisin vain perustella pyyntöä lyhyesti. Kuten tiedämme, meillä on ollut tänään useita ajankäyttöön liittyviä ongelmia ja lykkäämisiä, eikä muuten vain tänään vaan myös ennen näiden neljän mietinnön käsittelyä. Jokainen, joka oli valiokunnissa mukana valmistelemassa von Wogaun, Rapkayn, Jonckheerin ja Langenin mietintöjä, tietää, miten tärkeää kilpailupolitiikka, sisämarkkinapolitiikan tulevaisuus on Euroopan talouden, kasvun ja työllisyyden tulevalle kehitykselle. Olemme sitä mieltä, että kaikista näistä neljästä mietinnöstä on keskusteltava ja kaikki neljä mietintöä on perusteltava täysistunnossa perusteellisesti sopivampaan aikaan ja julkisesti, koska Euroopan unionin työllä ja sen ja jäsenvaltioiden, yritysten ja työntekijöiden suhteilla on tulevaisuudessa niin suuri merkitys.
Nämä neljä mietintöä eivät ensisijaisesti päätä prosesseja, vaan ne ovat tärkeitä puheenvuoroja kehitystä koskevassa tulevassa keskustelussa. Tästä syystä, eli määräaikojen siirtymisen ja näiden neljän mietinnön merkityksen vuoksi kilpailupolitiikan kannalta, esitän pyynnön, että käsittelemme niitä Strasbourgissa tulevan vuoden ensimmäisellä istuntoviikolla, siis tammikuussa mieluiten tiistaina , ja pyydän kaikkien esittelijöiden nimissä teitä hyväksymään tämän pyynnön.

Puhemies
Paljon kiitoksia, parlamentin jäsen Karas.
Toimitan PPE-DE-ryhmän pyyntöä koskevan äänestyksen.
(Parlamentti hyväksyi pyynnön.)

Maksuviivästykset kaupallisten toimien yhteydessä
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Murphyn laatima teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A5-0099/1999) neuvoston yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin antamiseksi kaupallisissa toimissa tapahtuvien maksuviivästysten torjumisesta (8790/1999 - C5-0125/1999 - 1998/0099(COD)).

Murphy
Haluaisin arvioida parlamentille tätä toista käsittelyä. On kyse varsinkin hyvinvoinnista ja työpaikkojen luomisesta Euroopan unioniin ja erityisesti pieniin ja keskisuuriin yrityksiin niin, että luodaan tällaisten liikeyritysten kannalta liiketoiminnalle otollisempi ympäristö.
Paradoksaalista kyllä, mutta haluan, ettei tätä mietintöä sovelleta käytännössä. Itse asiassa haluaisinkin, että se unohdettaisiin pian. Tällaisen direktiivin pitäisi muuttaa liiketaloutemme toimintaympäristöä niin, että maksuviivästyksistä päästäisiin maksuaikojen noudattamiseen. Me tosiaankin haluamme Euroopan unioniin, yhtenäismarkkinoille sellaisen kulttuurin, johon kuuluu maksuaikojen noudattaminen eivätkä maksuviivästykset.
Haluaisin esittää useammatkin kiitokset, ennen kuin siirryn käsittelemään toisen käsittelymme varsinaista asiaa: kiitokset parlamentin yksiköille siitä, että ne tekivät niin ripeästi työtä tämän mietinnön hyväksi, komissiolle kaikesta sen antamasta tuesta ja puheenjohtajavaltio Suomelle ystävällisistä ja säntillisistä neuvoista, joita se on antanut prosessin aikana. Kiitokset myös kollegoille teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus ja energiavaliokunnassa, joiden kanssa tein hyvin läheistä yhteistyötä, ja huomaankin, että useat heistä ovat tänään läsnä istuntosalissa. Erityisesti kiitän UEAPME:tä (European Union of Crafts and Small and Medium-Sized enterprises), joka nimenomaan ajaa Euroopan unionissa pienyritysten asiaa ja joka on antanut vilpittömän tukensa tälle ehdotukselle.
Vielä yhdet kiitokset ovat paikallaan, ja ne kuuluvat oikeastaan tämän parlamentin haamulle: eli edelliselle kollegalleni ja hyvälle ystävälleni Lyndon Harrisonille, joka oli esittelijä ensimmäisessä käsittelyssä. Nyt hän on ylähuoneen jäsen Chesterin lordi Harrison. Juuri Lyndon Harrison sanoi parlamentille 16. syyskuuta 1998 esittelijänä ollessaan: "On aika kieltää tällainen petkutus ja antaa pienille ja keskisuurille yrityksille mahdollisuus mennä luottavaisin mielin Euroopan yhtenäismarkkinoille tietäen, että ne saavat tavaroistaan ja palveluistaan ajoissa täysimääräisen maksun." En voisi olla tämän enempää yhtä mieltä.
Minun on parlamentin näkökulmasta katsottuna sanottava, että neuvoston yhteinen kanta oli pettymys varsinkin, jos otetaan huomioon, että meillä on sama tavoite. Koska meillä on sama tavoite ja koska molemmilla osapuolilla on vilpitön pyrkimys, luotan kuitenkin siihen, että se direktiivi, jonka lopulta hyväksymme, on toimiva ja tehokas.
Kuitenkin on tärkeää korostaa sitä, että meidän välillämme on laajoja näkemyseroja. Näihin kuuluvat maksuviivästysten yhteydessä veloitettavan lakisääteisen koron määrä, koronmääräytymisjakson pituus, jos maksuaikaa ei ole sopimuksessa määrätty, omistusoikeuden siirtymisen lykkääminen maksuviivästysten aikana, julkisen sektorin tehtävä ja julkisten hankintojen kohtelu ja maksuviivästyksistä johtuvat korvausvaatimukset. Kaikki nämä kysymykset ovat hyvin hankalia, ja niistä voi aiheutua ongelmia parlamentin ja neuvoston välille. Kuitenkin uskon, että ne kuuluvat olennaisesti tavoitteisiimme, että ne ovat laajasti luotettavia ja varmoja tavoitteita ja että ne auttavat luomaan otollisemman yritysympäristön pienille ja keskisuurille yrityksille niiden herätessä huomaamaan kaikki yhtenäismarkkinoiden niille tarjoamat mahdollisuudet.
Pian sen jälkeen, kun minut oli valittu tähän parlamenttiin, arvoisa puhemies, yksi ensimmäisistä miellyttävistä velvollisuuksistani oli tuoda parlamenttiin edustajia silloiseen vaalipiiriini kuuluvasta Dudleyn kauppa- ja teollisuuskamarista. He saapuivat maksuviivästyksiä käsittelevään kuulemistilaisuuteen, joka järjestettiin parlamentissa, jossa tuli esiin jonkin verran varsin hyvää asiantuntijatietoa ja jossa tunnustettiin, että yhtenäismarkkinoilla meillä oli ongelmia maksuviivästysten kanssa. Nämä ongelmat ovat itse asiassa vain pahentuneet, ja siksi meillä on tänään ja juuri tällä hetkellä edessämme asiaa koskeva direktiivi ja ehdotus. Tämän direktiivin merkitys on siinä, että se auttaa meitä tarkastelemaan tällaista yritysympäristöä ja saamaan aikaan sellaisen kulttuurin muutoksen, että Euroopan yhtenäismarkkinoilla siirrytään maksuviivästysten normista maksuaikojen noudattamisen normiin, eikä niin, että käykin päinvastoin, kuten tällä hetkellä tilanne on.
Euroopan unionin pienet ja keskisuuret yritykset seuraavat hyvin tarkasti sitä, miten reagoimme tähän nimenomaiseen ehdotukseen ja yhteiseen kantaan. Ne odottavat, että parlamentti huomisessa äänestyksessä tukee voimakkaasti sitä, mistä tämän viikon maanantaina teollisuusvaliokunnassa yksimielisesti äänestettiin. Näiden aloitushuomioiden myötä, arvoisa puhemies, haluaisin luovuttaa kantamme teille.

Folias
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, tällä hetkellä miljoonat pk-yritykset seuraavat meitä, ja meitä seuraavat huolissaan vielä useammat miljoonat työntekijät Euroopan unionissa. Asia, johon meidän pitäisi puuttua, on mitä tärkein. Minäkin haluan onnitella esittelijää - Murphyä - erinomaisesta yhteistyöhengestä ja onnitella lisäksi teollisuusvaliokuntaa täydestä ja yksimielisestä tuesta yhteiselle ponnistuksellemme. Meidän kaikkien, parlamentin, komission ja neuvoston, pitää punnita omaa vastuutamme. Meidän pitää ajatella sitä, että joka neljäs velkaantunut yritys on veloissa maksuviivästysten vuoksi. Meidän on ymmärrettävä, että 450 000 työntekijää on menettänyt työpaikkansa oloissa, joissa Euroopan unionin päällimmäinen ongelma on työttömyyden vastainen taistelu. Meidän on ymmärrettävä, että jokainen Euroopan unionin kansalainen on velkaantunut 65 euroa maksuviivästysten vuoksi. Meidän on ajateltava, että olemme tälle yhteiskunnalle, tälle Euroopan unionin yrittäjähengelle velkaa sen, että annamme mahdollisuuden kehittyä terveellä pohjalla. Meidän on lisäksi ymmärrettävä, että ei voida sallia laittomia käytäntöjä rahoitettavan yritysten tai jopa julkisen sektorin taholta ilmaiseksi. Julkinen sektori on Euroopan unionin huonoin maksaja ja se tuomitsee kuolemaan ja toimintakyvyttömyyteen tuhansia yrityksiä, kuten edellä mainitsin.
Meiltä pyydetään nyt nimenomaan terveen kilpailun olojen palauttamista. Tarkoitus ei ole suojella ketään. Tarkoituksemme on kuitenkin luoda laillisten käytäntöjen puitteet, yrittää antaa terveen kilpailun sääntöjä, jotta kaikki voisivat mahdollisuuksiensa ja kykyjensä mukaan kulkea kohti parempien näkymien tulevaisuutta. Haluaisin meidän kaikkien käsittävän, että monet tuhannet työpaikat ovat yhä vaarassa, jos panemme syrjään tämän mietinnön, joka meitä pyydetään hyväksymään. Sain tänään puhelun eräältä taholta, joka edustaa tuhansia pk-yrityksiä, ja tämä sanoi minulle haluavansa onnitella Euroopan parlamenttia eurooppalaisten yrittäjien puolesta. Todellakin juuri tätä me täällä odotamme. Tämä on todellakin se, mitä me yritämme tehdä, ja esitänkin vetoomuksen Euroopan parlamentille, jonka jäseniä meillä on kunnia olla, että se hyväksyisi huomenna suurella ääntenenemmistöllä sen päätettäväksi jätetyn tekstin, ja komissiolle, että se arvioisi sille annettavaa tekstiä sellaisena kuin se on, mutta ennen kaikkea neuvostolle, jotta se ymmärtäisi, että ei ole mahdollista julistaa kaikkialla, että olemme oikeuden puolella ja että talouden selkärangan muodostavat pk-yritykset, ja toisaalta kieltäytyä hyväksymästä näitä Euroopan unionin kantoja.

Cacciari
Arvoisa puhemies, talouselämässämme käynnissä oleva maailmanlaajuistumisprosessi, josta yhtenäismarkkinoiden saattaminen loppuun on osa, koskettaa maakunnallisia alueita ja voimakeskuksia, jotka kansainvälistyvät verkottumisen onnistuessa. Jotta tämä prosessi toteutuisi täysin, siihen tarvitaan selkeitä sääntöjä, jotka ovat sekä yksinkertaisia että tehokkaita ja joista yrityksemme ja käsityöyrityksemme eivät ole toistaiseksi voineet nauttia sillä sekavalla alalla, jota myös yritysten maksuiksi kutsutaan.
Toisessa käsittelyssä oleva neuvoston kanta on tässä mielessä vielä heikko, ja varsinkaan se ei suojele pieniä ja keskisuuria yrityksiä ja käsityöyrityksiä julkisen järjestelmän tehottomuudelta ja suurten yritysten ylivallalta. Parlamentin esittämien tarkistusten tarkoituksena on täyttää nämä vakavat puutteet, ja niiden tavoite on kunnianhimoinen: sellaisen lainsäädännöllisen järjestelmän luominen, joka turhiin byrokraattisiin monimutkaisuuksiin syyllistymättä mahdollistaa sen, että unionin sisäinen tuotannollinen elinvoima pääse sisämarkkinoilla parhaiten oikeuksiinsa niin, että niiden toiminta näin ollen myös maailmanmarkkinoilla helpottuu.
Kaikkein merkittävimmät innovaatiot, jotka haluamme ottaa käyttöön, ovat seuraavat: maksuviivästysten seurausten huolellinen arviointi pilaantuvien elintarvikkeiden kohdalla, tunnustetaan oikeus vaatia korvattaviksi myös velan perintäkulut, omistuksen pidätystä koskeva lauseke myyjän hyväksi, huolehditaan siitä, että toimeenpanoasiakirja on mahdollista saada tavallisesti 60 päivän kuluessa siitä, kun velkoja on jättänyt kanteen ja lopuksi suurempi avoimuus hankintaviranomaisten ja urakoitsijan välisissä suhteissa samoin kuin aliurakointisuhteissa. Tämä yhdessä tarkistusten kanssa voi merkitä todellisen kulttuurin muutoksen alkamista nykyään velallisen ja velkojan välillä vallitsevissa suhteissa.
Viimeinen huomio on luonteeltaan varsin poliittinen. Nykyään, kun puhutaan niin paljon yhteisön toimielinten tehtävästä ja tulevaisuudesta, haluaisin muistuttaa, että parlamentin tai neuvoston kaltaisen elimen luotettavuus riippuu pitkälti niiden kyvystä ratkaista kansalaisten arkielämää vaivaavia ongelmia tai kyvystä toimia myönteisesti niiden osalta.

MacCormick
Haluaisin esittää kiitokseni ja onnitella esittelijä Murphyä sekä valiokuntaa tätä aihetta koskevasta työstä. Vaikka meitä onkin parlamentissa tänään vähän koolla, tämä on valtavan tärkeä asia. Liian usein ei siis voida toistaa sitä, että pienyrityksillä ei ole suuria taskuja ja että sen tähden niillä on suuria yrityksiä enemmän vaikeuksia selviytyä kassavirtakriiseistä. Pienyritysten on usein odotettava, että rahaa saadaan sisään, ennen kuin ne voivat maksaa omille toimittajilleen. Jos maksut viivästyvät, sillä on rajuja vaikutuksia. Joskus nämä yritykset ovat riippuvaisia yhdestä suuresta asiakkaasta. Jos tämän asiakkaan maksut viivästyvät tai ne jäävät maksamatta, se voi tarkoittaa sitä, että koko kuukauden työtä vastaava summa menetetään, millä saattaa olla katastrofaalisia seurauksia. Vielä pahempaa on, että usein ei ole edes todellisia perintämenettelyjä. Vaikka esimerkiksi Yhdistyneessä kuningaskunnassa, onkin olemassa lakisääteinen oikeus määrätä viivästyskorkoa, käytännössä ei kuitenkaan ole keinoa panna sitä täytäntöön, ja oikeusjutun nostaminen on huono tapa periä pieniä velkoja. Me tarvitsemme jonkinlaisen täytäntöönpanokoneiston. Lisäksi ongelmana ovat myös Euroopan unionissa sovellettavat erilaiset maksuehdot 30 päivää joissakin maissa ja 90 toisissa. Minusta 60 päivän sopuratkaisu olisi järkevä järjestely.
On hienoa, että komissio on ryhtynyt jouduttamaan liike-elämän maksuja, mutta ei voida alkuunkaan sanoa, että komissiota itseään ei voitaisi mitenkään moittia. Oikeusasiamiehen kertomuksessa tuotiin esiin monia tapauksia, joissa komissio oli syyllistynyt maksuviivästyksiin toimittajiaan kohtaan. Komission jäsen Liikanen puuttui tiedonannossaan tähän seikkaan ja erääseen toiseen aikarajoja koskevaan seikkaan. Olen iloinen, että komissio yrittää parantaa omia menettelyjään maksuviivästysten vähentämiseksi. Haluaisin nähdä komissionkin panevan oman talonsa järjestykseen. Sain jokin päivä sitten ansioituneelta akateemikolta kirjeen, jossa tuotiin esiin se, että raportoimaan tulleiden henkilöiden annetaan usein odottaa omalla kustannuksellaan useita kuukausia. Tätä ei voida hyväksyä. Meidän on varmistettava, että komissio toimii itse niin hyvin, kuin se odottaa muiden toimivan.

Thyssen
Arvoisa puhemies ja arvoisat kollegat, kun yhteinen kanta saapui tänne, minusta tuntui ryhmäni entisenä sijaisesittelijänä, että ensimmäisen käsittelyn esittelijä, joka on lähtenyt tästä parlamentista, jätti minut jossain määrin syrjään. Silloin myös kävi ilmi, että asia oli siirretty talous- ja raha-asioiden valiokunnalta teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnalle, minkä vuoksi tunsin itseni todella syrjään jätetyksi. Koordinaattori ja PPE-ryhmän uusi sijaisesittelijä kuitenkin ottivat minut jossain määrin mukaan teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnassa, mikä oli kohtuullinen hyvitys, ja haluan lausua siitä kiitokseni molemmille.
Lisäksi haluan kiittää myös esittelijää, kollega Murphyä, joka on suorittanut tehtävänsä erinomaisesti.
Arvoisa puhemies, yhteinen kanta on parempi kuin alkuperäinen ehdotus. Teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunta on kuitenkin esittänyt vielä muutamia tarkistuksia, ja toivon, että niiden sovittelu voi tapahtua melko nopeasti, koska pk-yritykset odottavat kovasti tämän direktiivin voimaantuloa, mutta laadun täytyy toki olla etusijalla nopeuteen nähden. Hyväksyn täysin tämän mietinnön. Minua ihmetyttää vielä kuitenkin maksusitoumus, tarkistus 18. Tiedän, että maksusitoumusta käytetään yhdessä jäsenvaltiossa kohtuuttomien maksuaikojen estämiseen. Pidän maksusitoumusta kuitenkin liian vahvana välineenä. Maksusitoumus on varaukseton sitoumus maksaa tietty summa tiettynä päivänä, ja jos on jopa vakavia syitä kiistää velka, maksusitoumuksen tekijä ei voi tehdä sitä. Jos sen täytyy lisäksi saada pankin hyväksymä takaus, se tulee myös hyvin kalliiksi. Henkilökohtaisesti olen sitä mieltä, että meidän on parempi pysytellä siinä, että kohtuuttomat maksuajat käsitellään oikeudessa. Haluaisin kuulla komission jäsenen mielipiteen tästä tarkistuksesta 18.

Liikanen
. (EN) Arvoisa puhemies, aivan ensiksi haluan kiittää teitä. Muutamat parlamentin jäsenet tietänevät asian oikein hyvin. Komission maksuviivästyksiä koskeva direktiiviehdotus sisältää joukon toimia, joilla torjutaan maksuviivästyksiä kaupallisten toimien yhteydessä Euroopan yhteisön alueella. Direktiiviä sovelletaan kaikkien yritysten maksuviivästyksiin julkinen sektori mukaan luettuna. Siinä asetetaan oikeudellinen kehys, jolla ehkäistään myöhäisten maksajien maksuviivästyksiä tai se, että ne määräävät liikekumppaneilleen kohtuuttoman pitkiä maksuaikoja. Lisäksi direktiivi tekee velkojen perintämenettelyistä nopeampia ja tehokkaampia.
Neuvoston tämän vuoden heinäkuussa hyväksymässä yhteisessä kannassa on ehdotuksessamme esittämämme kuusi operatiivista artiklaa typistetty kahteen. Olen tietoinen siitä, että jäsenvaltioiden ei ole helppo hyväksyä muutoksia lainsäädäntöönsä. Kuitenkin komissio on osoittanut toivovansa sitä, että maksuviivästyksiin suhtauduttaisiin kunnianhimoisemmin. Ilman kunnianhimoisia määräyksiä direktiivillä ei päästä tavoitteeseen. Suhtaudun sen tähden myönteisesti siihen, että parlamentti on osoittanut kiinnostusta ehdotustamme kohtaan, ja onnittelen esittelijä Murphyä ja muiden poliittisten ryhmien yhdyshenkilöitä erinomaisesta työstä.
Palatakseni nyt takaisin ehdotettuihin tarkistuksiin voin sanoa suhtautuvani useimpiin niistä myönteisesti, sillä niissä on herätetty henkiin monia komission alkuperäisiä ehdotuksia ja niissä yritetään korjata yhteisen kannan puutteita. Tässä mielessä komissio voi hyväksyä tarkistukset 1, 3, 4, 5, tarkistukset 7 - 17, 19, 21, 22, 24 ja 26. Joidenkin tarkistusten kohdalla komissio on varsinaisesta asiasta yhtä mieltä, mutta se muotoilisi ne mieluummin uudestaan. Näin on tarkistusten 6, 20 ja 25 kohdalla. Haluaisimme varsinkin vähentää niiden katsausten määrää, joita komissiota tarkistuksessa 25 pyydetään tekemään. On parempi käyttää sekin aika laskujen nopeampaan maksamiseen, kuten jäsen MacCormick totesi.
Lopuksi jäljelle jää vain muutamia sellaisia tarkistuksia, joita komissio ei voi hyväksyä tietyistä syistä, ja ne ovat tarkistukset 2, 18 ja 23. Jäsen Thyssen puhui juuri äsken tarkistuksesta 18. Emme usko, että tarkistus 18, joka koskee velkojien velvoitetta toimittaa maksusitoumus pitkien sopimusmääräaikojen kohdalla, voisi saada neuvoston hyväksynnän. Itse asiassa vaikuttaakin siltä, että tämän tarkistuksen taustalla on erään jäsenvaltion laki ja ettei ehdotettu sääntö ole toistaiseksi toiminut tässä maassa kovin hyvin. Sen vuoksi 15 jäsenvaltiota on vastustanut ehdotusta.
Meistä olisi myös parempi, jos perintämenettelyjen kestoa koskevaa 4 artiklaa ei muutettaisi. Neuvostossa käytiin asiasta tiukkaa keskustelua. Uskomme, että tulos on tyydyttävä. Jos vähentäisimme keston 90 päivästä 60:een päivään, kuten tarkistuksessa 23 ehdotettiin, sen seurauksena neuvosto palaisi takaisin komission ehdotuksen vanhaan versioon ja jättäisi pois velkojan puolustukseksi tarvittavan ajan. Tämä lisäisi useimpien maiden kohdalla kestoa 30 päivällä, ja lopputulos olisi samanlainen kuin se, joka meillä on nyt käsissämme.
Yhteenvetona sanoisin, että komissio uskoo tämän ehdotuksen tuovan liikeyrityksille, varsinkin pienille ja keskisuurille yrityksille, merkittäviä etuja. Maksuviivästysten vähentäminen parantaa yritysten kassavirtaa. Se myös vähentää maksuviivästyksistä ja velkojen perinnän raskaista hallinnollisista kuluista aiheutuvia rahoituskuluja.
Toivon, että heti ensi vuoden alussa voimme palata yrityspolitiikkaa koskeviin laajempiin aiheisiin. Tarvitsemme Eurooppaan uudenlaista yrityspoliittista ilmapiiriä ja sellaista ympäristöä, jossa pienten ja keskisuurten yritysten perustaminen on helpompaa ja halvempaa ja jossa niiden syntymistä edistetään. Tämä on ainoa mahdollisuus, jolla Euroopassa voidaan taata, että liian korkeat työttömyyslukumme saadaan alenemaan. Tarvitsemme elinvoimaisen ja kasvavan pk-sektorin. Tehdään tästä ehdotuksesta osa tällaista uutta lähestymistapaa.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 10.00.

Nautaeläimet ja naudanliha - tunnistus, rekisteröinti ja merkitseminen
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Papayannakisin laatima ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan mietintö (A5-0101/1999) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi nautaeläinten tunnistus- ja rekisteröintijärjestelmän sekä naudanlihan ja naudanlihatuotteiden merkitsemisen käyttöönottamisesta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 820/97 muuttamisesta (KOM(1999) 487 - C5-0241/1999 - 1999/0205(COD)).
Goodwillilla on työjärjestyspuheenvuoro.

Goodwill
Arvoisa puhemies, käytän työjärjestyspuheenvuoron, voinko tiedustella, vaikka neuvoston edustaja ei olekaan tänään kanssamme, onko komissio tai parlamentin sihteeristön edustaja tietoinen niistä näkemistäni uutistoimistojen raporteista, joissa väitetään, että eilen neuvostossa tehtiinkin päätös vapaaehtoisen merkitsemisjärjestelmän voimassaoloajan pidentämistä 12 kuukauteen, millä kierretään yhteispäätösmenettelyä ja viedään pohja pois tältä keskustelulta ja äänestykseltä?

Puhemies
Graefe zu Baringdorfilla on työjärjestyspuheenvuoro.

Graefe zu Baringdorf
Arvoisa puhemies, puhun samasta asiasta. En ole sitä mieltä, että tämänpäiväinen keskustelu ja näin ollen myös huominen äänestys olisivat muuttuneet turhiksi, päinvastoin. Olisin kuitenkin halunnut, että maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnalle olisi selitetty ja koska neuvosto ei ole edustettuna, kuulisin sen mielelläni ennen tätä keskustelua komission jäsen Byrneltä , kuinka nämä tiedonannot ja neuvoston päätelmät olisi ymmärrettävä. Ilmeisesti tehtiin nimittäin päätös, että neuvosto ei voisi hyväksyä yksinkertaistettua menettelyä nimittäin yhteispäätösmenettelyyn perustuvaa lykkäämismenettelyä , jos teemme tarkistuksia komission esittämään asetukseen. Silloin se hyväksyisi komission toisen ehdotuksen, joka on laadittu vanhan asetuksen 820 mukaan ja jonka 19 artiklassa annetaan täytäntöönpanomääräykset, joissa sanotaan, että näiden täytäntöönpanomääräysten toteuttamista lykätään vuodella. Neuvosto on kuulemma päättänyt, että se hyväksyy tämän ehdotuksen, jos komissio tekee tällaisen muodollisen ehdotuksen.
Nyt on ilmeisesti kyse komission sellaisesta menettelytavasta, jossa sillä on kaksi vaihtoehtoa, ja kun käynnissä on yhteispäätösmenettely, arvoisa komission jäsen Byrne, meitä kiinnostaa tietysti kovasti, kiertääkö komissio tätä yhteispäätösmenettelyä kaksi mahdollisuutta tarjoavalla menettelytavallaan ja ilmoittamalla neuvostolle toisenkin toimintatavan.
Kuulisin mielelläni teiltä, hyväksyttekö neuvoston tämän menettelyn, joka merkitsee sitä, että yhteispäätösmenettelyn yksinkertaistetun menettelyn voi hyväksyä vain, jos parlamentti ei käytä oikeuttaan, nimittäin ei muuta tätä komission neuvostolle tekemää ehdotusta, ja joutuu sitten toteamaan: jos käytämme oikeuttamme, meidät syrjäytetään käytännössä joka tapauksessa tästä yhteispäätösmenettelystä! Olisimme mielellämme kuulleet komission jäsenen selittävän tätä ennen keskustelua. Olen pahoillani, arvoisa komission jäsen, että minun on kysyttävä teiltä; neuvoston edustajia ei ole paikalla, mutta haluaisimme mielellämme kuulla selityksen ennen keskustelua ja huomista äänestystä. Sanoakseni sen vielä kerran, pidän tätä keskustelua ja huomista äänestystä, siis päätöksentekoa, erittäin tarpeellisena. Siitä olen eri mieltä edeltävän puhujan kanssa, mutta asia on selvitettävä, siitä olen hänen kanssaan samaa mieltä.

Byrne
. (EN) Arvoisa puhemies, en ole aivan varma siitä, mitä minua pyydetään tässä vaiheessa tekemään. Jos teille ja parlamentin jäsenille sopii, voisin osoittaa teille niitä aiheita, joita minun oli määrä teille esitellä, tai vaihtoehtoisesti voisin vastata, siinä määrin kuin pystyn, siihen kysymykseen, jonka kaksi edellistä puhujaa ovat esittäneet ja joka liittyy neuvostossa eilen käsiteltyihin aiheisiin. Kuten jäsen Graefe zu Baringdorf varsin oikeutetusti tähdensi, en ole täällä vastaamassa neuvoston puolesta, mutta mikäli vain pystyn auttamaan parlamenttia, olisin hyvin iloinen, jos voisin tehdä niin.
Minulla on mukanani kopio niistä päätelmistä, joita puheenjohtajavaltio eilen ehdotti. Ennen kuin luen tämän asiakirjan, minun on tähdennettävä, että sen, minkä aion lukea, voidaan katsoa kuvaavan neuvoston eilen omaksumaa poliittista yleisperiaatetta. Neuvosto totesi, että tänään parlamentissa keskusteltaisiin tästä aiheesta. Siksi se lykkäsi asiassa tehtäviä päätöksiä siihen asti, kun parlamentti on keskustellut aiheesta. Asiaan palataan seuraavaksi jonkin neuvoston ennen vuoden vaihdetta pitämän kokouksen yhteydessä niin, että parlamentin tämänpäiväinen päätös otetaan huomioon. Mutta jos siitä on yhtään apua parlamentille, lukisin varsin mielelläni tämän asiakirjan, joka kertoo pikemminkin poliittisesta yleisperiaatteesta kuin kuvaa eilisessä neuvoston kokouksessa tehtyä päätelmää tai päätöstä.
Käsiteltyään komission ehdotusta, jonka tarkoituksena on lykätä yhdellä vuodella (1. päivästä tammikuuta 2000 31. päivään joulukuuta 2000) naudanlihan pakollisen merkitsemisjärjestelmän käyttöönottoa ja pitää tänä aikana voimassa asetuksen 820/97/EY mukainen vapaaehtoinen merkitsemisjärjestelmä, neuvosto antoi seuraavat päätelmät:
(1) Neuvosto sopi seuraavasta yleisperiaatteesta: komission ehdotus on hyväksyttävissä muutoksitta edellyttäen, että oikeusperustana käytetään 152 artiklan 4 kohdan b alakohdan lisäksi 37 artiklaa;
(2) Jos lausunto, jonka Euroopan parlamentti antaa yhteispäätösmenettelyn ensimmäisessä käsittelyssä, on yhdenmukainen edellä mainitun yleisperiaatteen kanssa, neuvosto hyväksyy tämän tuloksen ja antaa näin muutetun ehdotetun säädöksen;
(3) Muussa tapauksessa säädöstä ei voida antaa ennen 31. joulukuuta 1999;
(4) Neuvosto panee merkille, että tässä olettamuksessa komissio aikoo esittää saman tavoitteen mukaisen ehdotuksen, joka perustuu asetuksen 820/97/EY 19 artiklan 1 kohtaan;
(5) Neuvosto on tarkastellut komission yksiköiden kyseistä tilannetta varten laatimaa asiakirjaa 14015/99 ja pannut merkille, että laaja enemmistö kannattaa tekstin sisältöä;
(6) Jos komissio esittää virallisen ehdotuksen neuvoston asetukseksi, joka vastaa neuvostossa kannatusta saaneen valmisteluasiakirjan tekstiä, neuvosto antaa kyseisen ehdotuksen mukaisen asetuksen 31. joulukuuta 1999 mennessä;
(7) Neuvosto tekee parhaansa yhteistyössä Euroopan parlamentin kanssa, jotta merkitsemisjärjestelmää koskeva päätös voidaan tehdä mahdollisimman pian.
Tämä on maatalousneuvoston eilen omaksuma yleisperiaate. Neuvosto pidättyi tekemästä päätöstä osoittaen samalla kunnioittavansa parlamentin tämänpäiväisiä keskusteluja, ja parlamentti voi hyvin tehdä päätöksen huomenna.

Papayannakis
. (EL) Arvoisa puhemies, Byrnen lukeman tekstin jälkeen, joka minullakin on täällä, tässä keskustelussa on entistä vähemmän järkeä. Arvoisa komission jäsen Byrne, ei ole totta, että neuvosto teki päätöksiä. Neuvosto päätti lykätä asiaa vuodella. Niin sanotaan. Neuvosto päätti, että se tietää komission - siis teidän - lähettävän teille toisen ratkaisun, jota me emme tunne. Te tiedätte sen, he tietävät saavansa sen, se on hyvä, se hyväksytään ennen joulukuun 31. päivää ja se hyväksytään ilman yhteispäätöstä. Myös tämä on neuvoston päätös. Näin ollen te pidätte meitä pilkkananne.
Hyvät kollegat, tästä huolimatta minun on hoidettava asian esittely. Vuonna 1997 hyväksyimme asetuksen 820. Siinä määrättiin nautaeläinten tunnistus- ja rekisteröintijärjestelmästä - silloin oli hullujen lehmien kriisi -, joka päätettiin tehdä pakolliseksi 1. heinäkuuta 1997 alkaen. Siinä määrättiin naudanlihan ja naudanlihatuotteiden merkitsemisestä, joka oli vapaaehtoista 31. joulukuuta 1999 asti ja pakollista 1. tammikuuta 2000 jälkeen. Selvyyden vuoksi on korostettava, että jokaisen tai joidenkin maiden vapaaehtoinen järjestelmä ei muutu automaattisesti yleiseksi ja pakolliseksi koko unionin järjestelmäksi. Siirtyminen vapaaehtoisesta järjestelmästä pakolliseen tapahtuu hyväksymällä yleisiä täytäntöönpanosäännöksiä, jotka komission olisi pitänyt laatia ja jotka olisi pitänyt hyväksyä ennen joulukuun 1. päivää vuonna 2000. Nyt ei ole vielä hyväksytty mitään. Näin ollen 1. tammikuuta 2000 lähtien vallitsee muodollisesti oikeudellinen tyhjiö, kaaos, sekaannus markkinoilla. Miksi? Koska jäsenvaltiot eivät lähettäneet ajoissa niitä raportteja, jotka niiden piti lähettää komissiolle, ja komissio taas ei tehnyt työtään. Ja 15. marraskuuta komissiosta sanotaan meille: "Emme päässeet tulokseen, voisimmeko saada vuoden lykkäystä?". Mutta komissio lisää, että tämä tapahtuu uuden oikeudellisen perustan pohjalta, niin kuin Amsterdamin sopimuksen 152 artiklan mukaan pitääkin tapahtua.
Tämä kehitys asettaa parlamentin vaikeaan asemaan, arvoisa puhemies. Joko hyväksymme sen, mitä komissio sanoo, eli lykkäämme asiaa vuodella ja teemme sitten yhteispäätöksen täytäntöönpanosäännöksistä, tai teemme tarkistuksia, mutta silloin näitä tarkistuksia ei voida hyväksyä, kuten myös neuvosto sanoo. Ja jos niitä ei voida hyväksyä, silloin syntyy taas ongelmia. Mitä me olemme tehneet ympäristöasioiden valiokunnassa? Olemme mielestäni esittäneet hyvää kritiikkiä, joka kohdistuu erittäin voimakkaasti komissioon ja neuvostoon. Emme hyväksy vuoden viivästystä. Mielestämme aika pitäisi lyhentää enintään kahdeksaksi kuukaudeksi. Arvoisa puhemies, mekin olemme tietenkin samaa mieltä niistä ympäristöasioiden valiokunnan hyväksymistä tarkistuksista, jotka käytännössä koskevat yhteispäätösmenettelyn ohittamista, jotta ei menetettäisi aikaa ja pakollinen sopimus saataisiin nopeasti aikaan. Neuvosto, jonka päätöksen tunnemme, pitää selvänä, että mikään tästä ei ole mahdollista. Neuvosto sanoo jo nyt, että tulee vuoden viivästys, ja neuvosto odottaa niitä kuuluisia ehdotuksia, joita komissiolla on takataskussaan ja jotka ratkaisevat täytäntöönpano-ongelman.
Arvoisa puhemies, mielestäni olemme sotkeneet asiat varsin pahasti. Mielestäni mikään ehdotetuista menettelyistä ei takaa, että pääsisimme nopeammin panemaan täytäntöön pakollisen merkitsemisen. Pidän mahdollisena, että neuvosto pitää pian ylimääräisen kokouksen - mahdollisesti ennen joulua - ja tekee jotain, jottei syntyisi oikeudellista tyhjiötä, kaaosta ja epäselvyyttä. Kuitenkin yhteispäätösmenettely ohitetaan, ehkä omalla vastuulla. Arvoisa puhemies, mielestäni tämän jälkeen on hyvin ymmärrettävää, jos joku kuvittelee, että voidaan mennä vielä tuomioistuimeen, koska tässä on selvästi rikottu lainsäädäntöä.
Henkilökohtaisesti olen sitä mieltä, että mikään ei takaa nopeampaa vauhtia. Esittelen kuitenkin ympäristöasioiden valiokunnan ratkaisun ja toivon, että pääsemme nopeammin eteenpäin kohti pakollista merkitsemistä vaikkakin kyseenalaisin keinoin. Olemme nähneet tänään, kuinka tärkeää tämä on jäsenvaltioiden erimielisyyksien ratkaisemisen kannalta. Ennen kaikkea, vielä enemmän meitä kiinnostaa se, kuinka tärkeää tämä on kuluttajien suojelun kannalta. Jos näemme, että kiireelliset asiat eivät edisty näistä kyseenalaisista keinoista huolimatta, pidän väistämättömänä, että päädymme viemään asian tuomioistuimeen, tietenkin sillä edellytyksellä, että tämän parlamentin enemmistöllä on poliittista rohkeutta ja päättäväisyyttä tehdä niin.

Kindermann
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, käsittelimme naudanlihan merkitsemistä täysistunnossa jo vuoden 1997 helmikuussa. Kannatimme silloin pakollisen merkintäjärjestelmän välitöntä käyttöönottoa. Neuvosto päätti kuitenkin aluksi vapaaehtoisesta merkitsemisestä ja lykkäsi pakollisen järjestelmän käyttöönottoa vuoden 2000 tammikuuhun. Nyt meitä vaaditaan hyväksymään vielä vuoden lykkäys, koska voimassa olevan asetuksen 820/97 täytäntöönpano on viivästynyt. Näistä viivytyksistä ovat vastuussa vain jäsenvaltiot ja komissio.
Komissio perustelee viivytyksiä sillä, että jäsenvaltioiden edistymiskertomukset, jotka muodostavat pakollisen järjestelmän yleisten sääntöjen perustan, olisi saatu liian myöhään. Meidän käsityksemme mukaan komissio ja jäsenvaltiot eivät ole pyrkineet johdonmukaisesti siihen, että naudanlihan pakollinen merkintäjärjestelmä tulisi voimaan suunnitelmien mukaisesti. Komission pitää kysyä itseltään, miksi se ei ole velvoittanut jäsenvaltioita täyttämään velvollisuuksiaan aikaisemmin. Jäsenvaltioidenhan piti luoda tämän vuoden loppuun mennessä edellytykset nautojen alkuperän aukottomalle tunnistamiselle ja sähköisten tietopankkien täydelle käyttövalmiudelle.
Emme voi hyväksyä myöskään komission sitä perustetta, että sen ehdotuksen esittämisessä esiintynyt viivästys johtuisi siitä, että yhteisöjen tuomioistuimessa neuvostoa vastaan tässä asiassa vireillä olevaa asetuksen 820/97 oikeusperustaan liittyvää oikeudenkäyntiä koskevaa päätöstä ei ollut annettu. Vaikka päätös olisi jo annettu, tämän asian yhteispäätösmenettely olisi varmasti ollut erittäin vaikea saattaa päätökseen.
Emme voi ehdoitta hyväksyä vuoden lisälykkäystä, muuten meidän on mahdollisesti taas pakko hyväksyä vuoden lisälykkäys vuoden päästä samaan aikaan, koska jotkin jäsenvaltiot eivät ole taaskaan hoitaneet velvoitteitaan. Annamme jäsenvaltioille kahdeksan kuukautta niiden laiminlyöntien korjaamiseen, mutta 1. syyskuuta 2000 pakollinen merkintäjärjestelmä pitää ottaa lopullisesti käyttöön kaikissa jäsenvaltioissa ja kaikkien niiden kohdalla, jotka markkinoivat naudanlihaa. Komissiollakin on siihen asti aikaa tämän järjestelmän täytäntöönpanomääräysten esittämiseen. Euroopan parlamentti ja neuvosto päättävät samanaikaisesti yhteispäätösmenettelyssä asetuksen 820/97 uudesta sanamuodosta. Tämä menettelytapa mahdollistaa pakollisen järjestelmän aikaisemman käyttöönoton kuin komission ehdotuksessaan esittämä menettelytapa ja antaa kaikille osallisille myös riittävästi aikaa kestävän ja tyydyttävän ratkaisun aikaansaamiseen.
Lopuksi haluaisin kiittää vielä kerran ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan kollegoja siitä, että he ovat ottaneet huomioon maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan esittämät tarkistukset, ja olen sitä mieltä, että nyt on erityisen tärkeää, että Euroopan parlamentti on yksimielinen ja antaa yksiselitteisen merkin tässä kuluttajien kannalta niin tärkeässä asiassa. Kiitän myös vielä kerran kaikkia avustajia ja sihteeristöä heidän uhrautuvasta ja nopeasta työstään.

Goodwill
Toisiaan seuraavat elintarvikeskandaalit ovat sävyttäneet 1900-luvun viimeisiä vuosikymmeniä. Monissa tapauksissa aito huolestuminen on saanut suhteettomat mittasuhteet, kun tiedotusvälineet ovat lietsoneet paniikkitunnelmia ja vain harvoin luopuneet hyvästä jutusta antamalla tosiseikkojen puhua puolestaan. Ehkä meillä ei ole riittävästi lehtimiehiä, joilla olisi tieteellinen tausta ja jotka pystyisivät arvioimaan sellaisia aiheita, kuten riski, tai mahdollisesti, kuten epäilen, sellaisia lehtimiehiä, joille sensaatiomainen etusivun lööppi, jolla lehteä myydään, ei olisi tärkeämpi kuin se, että kuluttajille jaetaan tietoa, jonka perusteella he voivat tehdä harkittuja ostopäätöksiä.
Tuotemerkinnät ovat yksi merkittävä ala, jolla tällaista huonoa tietoa voidaan löytää. On tietenkin mahdollista mennä liian pitkälle ja antaa teknistä tietoa, joka pikemminkin hämmentää kuin välittää tietoa. Silloin kun tämän ja muidenkin direktiivien yksityiskohtia tarkastellaan, toivon, että meillä on hyvässä muistissa kahta tai kolmea kiukuttelevaa lasta perässään ympäri valintamyymälää raahaava äiti. Hänellä ei ole aikaa lukea yksityiskohtaisia teknisiä merkintöjä. Hänen on nähtävä yhdellä silmäyksellä alkuperää, tuotantotapaa ja muita yksityiskohtia koskeva tieto yksinkertaisesti ja yksiselitteisesti esitettynä.
Tällä hetkellä elintarvikkeiden merkinnät ovat parhaimmillaankin epämääräisiä ja pahimmillaan tarkoituksellisen harhaanjohtavia. Olisi esimerkiksi anteeksiannettavaa luulla, että pekoni, johon on merkitty "pakattu Yhdistyneessä kuningaskunnassa", on tuotettu Britanniassa kaikkein tiukimpien hyvinvointistandardien mukaisesti, näinhän se ei ole. Ja "shepherd's pie" (paimenen piirakka), johon on merkitty "Yhdistyneen kuningaskunnan tuote", saattaa sisältää botswanalaista, zimbabwelaista tai missä tahansa maailman maassa tuotettua lihaa. Tällainen meno ei käy. Nämä ongelmat olisi otettava huomioon merkintöjä koskevissa säännöissä.
Nyt pääsenkin siihen kestämättömään tilanteeseen, jossa tällä hetkellä olemme ja joka koskee vapaaehtoisen naudanlihan merkintäjärjestelmän voimassaoloajan pidentämistä. Mikä olisi EU:n asenne, jos se ei olisikaan maa vaan yhtiö, joka päättää olla välittämättä sellaisesta lainsäädännöstä, jonka säännöksiä muut samankaltaiset liikeyritykset noudattavat? Tietenkin laki pantaisiin täysimääräisenä täytäntöön. Meillä on sellainen tilanne, jossa 12 jäsenvaltiota 15:stä ei ole ottanut käyttöön vapaaehtoista naudanlihan merkintäjärjestelmää, eivätkä siten ole siinä tilanteessa, että voisivat siirtyä pakolliseen järjestelmään tammikuussa. Komissio syyttää jäsenvaltioita siitä, että ne eivät ole välittäneet tietoa toimiensa puutteellisuudesta ajoissa, jotta asianmukaiset demokraattiset menettelyt olisi saatu käyntiin. Komission olisi kuitenkin pitänyt tietää, mihin suuntaan tilanne oli kehittymässä, ja olen varma, että vain muutamalla puhelinsoitolla komissio olisi ollut tilanteen tasalla. Huolimatta siitä, että sekä parlamentin maatalous- että ympäristöasioiden valiokuntia pyydettiin harkitsemaan voimassaoloajan pidentämistä, neuvosto päätti tänään olla välittämättä parlamentin näkemyksestä ja päätti muuttaa tämän päätöksen oikeusperustaa huolimatta siitä, että ehdotetut tarkistukset olivat sekä käytännöllisiä että järkeviä, ja ne olisi voitu hyväksyä yhteispäätösmenettelyssä. Tämä on Euroopan parlamentin jäseniin kohdistuva loukkaus.
Lopuksi sanoisin, että on erityisen tärkeää, että kuluttajat tietävät, mistä heidän nautittavakseen tuotettu naudanliha on peräisin. BSE-kriisin jälkeisessä tilanteessa meidän olisi tehtävä turvallisimman markkinoilla olevan naudanlihan mikä on tietysti brittiläistä tunnistaminen ihmisille helpoksi.
Voinko myös vaatia komission jäsen Byrneä ottamaan käyttöön korvausjärjestelmän niiden brittiläisten naudanlihan tuottajien hyväksi, jotka ovat joutuneet kärsimään Ranskan hallituksen laittomasta toiminnasta? Tämän järjestelmän kustannuksia voidaan vaatia takaisin Ranskalta, kun se vuorenvarmasti häviää oikeusjuttunsa. Britannian naudanlihan tuottajat tarvitsevat nyt apua, eivätkä lupausta myöhemmistä korvauksista, silloin kun osa heistä on jo ajautunut konkurssiin ja kun heitä ei voida enää mitenkään auttaa.

Whitehead
Arvoisa puhemies, palaamme jo toisen kerran tänään naudanlihaan ja sen turvallisuutta ja liikkumista unionissa oikeusvaltioon kuuluvalla tavalla koskevaan vakavaan kriisiin. Me kaikki uskomme, että tarvitsemme niitä toimia, jotka komissio lupasi jo vuonna 1997. Tarvitsemme niitä erityisesti tämän kriisin vuoksi, josta yritämme selviytyä. Kysymys naudanlihatuotteiden tunnistamisesta ja niiden luotettavuudesta on keskeistä Ranskan ja Euroopan unionin välisessä kiistassa, kuten se on keskeistä myös niissä turvallisuutta koskevissa huolissa, jotka ovat vaivanneet sekä maatalousasioiden valiokuntaa että ympäristöasioiden valiokuntaa kahden viime vuoden aikana.
Haluan onnitella parlamentin jäsen Papayannakisia hänen viime viikkoina osoittamastaan kärsivällisyydestä. Olemme kaikki huolissamme siitä, että neuvosto julkilausumassaan esitti asian niin kuin se olisi tapahtunut tosiasia. Käymme tätä keskustelua lainsäädännöllisessä tyhjiössä, jos meillä ei ole tarkistuksen tarjoamaa joustavuutta. Huomaamme, että asetus 820/97 karkaa käsistämme muiden puolinaisesti noudatettujen vapaaehtoisten käytäntöjen sekaan, eikä välittömässä näköpiirissä edes ole pakollista järjestelmää, jonka jokainen parlamentin jäsen tietää tarpeelliseksi. Tämä on osittain tulosta jäsenvaltioiden saamattomuudesta. Mutta en voi vapauttaa komissiota sille kuuluvasta vastuusta, joka juontaa juurensa ajalta kauan ennen komission jäsen Byrnen virkaanastumista. Mutta nyt, kun hänen on selvitettävä tätä sotkua, meidän pitäisi kuulla häneltä itseltään, miten hän aikoo siitä selviytyä.
Ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan tarkistuksilla pyritään korjaamaan tilannetta säätämällä enintään kahdeksan kuukauden yläraja. Jotkin tarkistuksistamme selvensivät ja lujittivat 152 artiklaa oikeusperustana.
Tänään neuvosto vaatii 37 artiklan lisäämistä oikeusperustaan. Tämä on varmasti terveyden suojelua ja kuluttajansuojaa koskeva kysymys. Haluan kuulla komission jäsen Byrneltä sen, että hän aikoo puolustaa kaikkea, mitä 152 artiklaan sisältyi silloin, kun se lisättiin perustamissopimukseen. Asian ydin on siinä, että siinä meille annettiin oikeus puuttua ja oikeus tulla kuulluksi ja osallistua yhteispäätösprosessiin. Tätä oikeutta, joka vasta äskettäin Amsterdamin sopimuksen jälkeen luvattiin parlamentille, ollaan nyt viemässä meiltä pois. Tämä on ollut jäsen Papayannakisin kaikissa meidän ympäristövaliokunnassa käymissämme keskusteluissa esittämä hätähuuto. On ehdottoman pöyristyttävää, että me istumme täällä parlamentin istuntosalissa, josta yhdeksän kymmenesosaa on tyhjänä, viikko ennen joulua tarkastelemassa asetusta, jonka voimaantulon päivämäärästä ei ole mitään tietoa, eikä siitä, miten se tapahtuu, samalla kun neuvosto kohtelee meitä torjuvan ylimielisesti. En usko, että tällainen käy laatuun. En usko, että komission jäsen Byrnekään ajattelee niin.

Busk
Arvoisa puhemies, on moraalisesti tuomittavaa ja täysin mahdotonta hyväksyä, että Euroopan komissio viivyttelee tässä asiassa, vaikka kuluttajilla on täysi oikeus saada tietää niiden elintarvikkeiden alkuperä, joita me kaikki syömme. Euroopan parlamentin on käytettävä pakkokeinoja ja varmistettava, että naudanlihan merkintä ja nautaeläinten rekisteröinti toteutetaan kaikissa EU:n jäsenvaltioissa. EU:n jäsenvaltioiden hallitukset ovat jo 1997 tehneet neuvostossa päätöksen merkinnän ja rekisteröinnin toteuttamisesta. Valitettavasti se on toteutettu vain muutamassa maassa, ja useissa muissa maissa päätöksen toteuttaminen vaikuttaa hyvin vaikealta. Niissä ei ole vielä ryhdytty luomaan merkintäjärjestelmää.
Liberaaliryhmän mielestä on ratkaisevaa, että emme ainoastaan säilytä kuluttajien luottamusta vaan että sitä myös lisätään, että kansanterveyttä suojellaan ja että elintarvikkeiden laatu on korkea. Emme sen vuoksi voi mitenkään hyväksyä sitä, ettei komissio ole hoitanut tätä tärkeää asiaa. Kuluttajien on voitava luottaa siihen, että heidän ostamansa naudanlihan laatu on hyvää, ja se on mahdollista vain, jos eläintä voidaan seurata sen syntymästä aina siihen asti, kunnes naudanliha on päivällispöydässä. Se merkitsee toisin sanoen sitä, että niin alkuperämaan, teurastusmaan, teurastamon ja paloittelun suorittavan yrityksenkin on oltava tiedossa.
Komission ehdotusta pakollisen merkinnän ja rekisteröinnin lykkäämisestä on täysin mahdotonta hyväksyä. Voimme tukea parlamentin jäsen Heinz Kindermannin lausuntoa ja lisäksi odotamme, että tähän tarkoitukseen varataan vähintään 15 miljoonaa ecua, koska se nopeuttaa merkinnän ja rekisteröinnin toteuttamista.

Graefe zu Baringdorf
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Byrne, te ilmoititte meille neuvoston päätöksestä. Olen samaa mieltä kanssanne siitä, että se on oikeastaan neuvoston tehtävä, mutta viittaan seitsemänteen kohtaan. Siinä lukee, että merkintäjärjestelmää koskeva päätös on tehtävä mahdollisimman pian, yhdessä Euroopan parlamentin kanssa. Pidän tätä kohtaa kyynisenä, sillä tässä asiakirjassa Euroopan parlamentti on juuri syrjäytetty taas yhteistoiminnasta ja yhteispäätösmenettelystä. Nyt käy samoin kuin vuonna 1997. Komissio ehdotti silloin yhteispäätöstä. Parlamentti ja komissio tekivät ehdotuksen. Ponnistelimme silloin myös kovasti, ja sitten neuvosto hylkäsi yksimielisesti tuon ehdotuksen ja teki päätöksen parlamenttia kuulematta.
Neuvosto oli siis ottanut tehtävän hoitaakseen. Neuvosto ei kantanut vastuutaan sen pannakseen täytäntöön sen, mitä se oli päättänyt 19 artiklassa, nimittäin säätää tosiaan täytäntöönpanomääräyksistä 1. tammikuuta 2000 mennessä. Parlamentti velvoitettiin taas hoitamaan asiaa. Me kannoimme taas vastuumme. Emme vastanneet hävyttömästi tai vaienneet, istuuduimme ja työskentelimme tässä yhteydessä sydämellinen kiitos teille, parlamentin jäsen Papayannakis, esittelijänä, ja jäsen Kindermannille, maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan lausunnon valmistelijana, mutta myös hallinnolle ja lakiosastolle. Kaikki näkivät vaivaa! Maatalousvaliokunnan ja ympäristövaliokunnan yhteistoiminta oli hyvää. Neuvottelimme komission kanssa. Pelasimme koko ajan avoimin kortein ja sanoimme: olkaa hyvä, me tulemme mukaan tähän prosessiin. Tulos on seuraavanlainen: ei ole muuta vaihtoehtoa! Jos haluatte olla mukana prosessissa, se merkitsee sitä, että teidän on myös irrottauduttava tämän prosessin sisällöstä, muuten emme ota hoitaaksemme teidän asiaanne!
Arvoisa komission jäsen Byrne, te sanoitte: ratkaisu on nyt parlamentin käsissä. Se, että ratkaisu on nyt parlamentin käsissä tarkoittaa sitä, että jos hyväksymme sen, mitä olette esittänyt, se menee läpi. Jos teemme tarkistuksia, jotka ovat todella perusteltuja, joiden kanssa olemme nähneet vaivaa, te teette päätöksen ilman meitä. Neuvosto loukkaa näin parlamenttia tavalla, jota emme ole valmiita hyväksymään.
Sitten komission rooliin. Komissio sanoi meille: meillä ei ole enää aikaa täytäntöönpanomääräyksille. Olkaa niin ystävällisiä, että annatte meille edes mahdollisuuden! Me annamme teille mahdollisuuden, ja mitä siitä seuraa? Koska teille ei ilmeisesti sovi tapa, jolla olemme muuttaneet ehdotusta, teette uuden ehdotuksen, jonka mukaan otatte 19 artiklan mukaisesti käyttöön pakollisen järjestelmän, mutta sanotte samalla, että vapaaehtoisuutta jatketaan vuodella. Näin suljette parlamentin ulos tästä prosessista. Sekin on parlamentin loukkaamista, jota emme voi hyväksyä! Olemme sitä mieltä, että 19 artikla ei oikeuta tähän lykkäämiseen. Meillä on vireillä vuoden 1997 päätökseen liittyvä oikeudenkäynti, ja nykyisen päätöksen jälkeen meillä on erittäin todennäköisesti taas vireillä oikeudenkäynti. Kuluttajien edun vuoksi olisi erittäin tärkeää laatia yhdessä aikataulu, jotta tämä pakollinen merkintäjärjestelmä otetaan käyttöön järkevästi ja määräaikojen mukaisesti!

Hyland
Arvoisa puhemies, olen iloinen siitä, että minulla on tilaisuus osallistua keskusteluun lyhyesti ja aloittaa kertomalla, että elintarvikkeiden turvallisuutta koskevan kiistan pikainen ja tyydyttävä ratkaiseminen on ensiarvoisen tärkeää kuluttajille, lihantuottajillemme ja myös elintarviketeollisuudelle.
Jo nyt BSE:n jälkivaikutuksena lihantuottajat ovat menettäneet miljoonia puntia, ja kuluttajat ovat sekä hämmentyneitä että ymmällään. Vaikkakaan en haluaisi yhtään vähätellä tilanteen vakavuutta, vaikutukset kuluttajien luottamukseen ovat olleet käsittääkseni paljon suurempia kuin todellinen vaikutus kansanterveyteen. Tästä syystä meidän on nopeasti häivytettävä kaikkien elintarvikkeiden turvallisuutta, naudanliha mukaan luettuna, koskevat epäilyt uskottavan ja täysin aukottoman jäljitysohjelman avulla. Viivästyksiä ei voi tässä vaiheessa hyväksyä, ja parlamentin on painostettava neuvostoa ja jäsenvaltioita, jotta ne noudattavat täysin meidän tarkistettuja elintarvikelakejamme.
On sovittu siitä, että tieteellisen ohjauskomitean suositukset hyväksytään kaikkien elintarviketuotannon kansanterveyttä koskevien päätösten perustaksi. Jos tehtäisiin toisin, se tarkoittaisi mielestäni sen tarpeetonta politisoimista, joka on tällä hetkellä EU:n esityslistan painopistealue, mikä ei näin ollen mitenkään edistäisi kuluttajien ja lihantuottajien luottamuksen palauttamista. Olin läsnä koko aikaisemmin tänään käydyn asiaa koskevan keskustelun ajan, ja joku saattaisikin ihmetellä, onko parlamentti yksimielinen hyväksyessään ohjauskomitean suositusten perusperiaatteen.
Kuluttajan näkökulmasta merkitseminen on tietenkin osa tämän ongelman ratkaisemista. Merkintöjen on oltava selkeitä, niiden on oltava ymmärrettäviä: tämä seikka on otettu täällä usein esille. Mutta se ei ole vastaus elintarviketuotannon kansanterveyttä koskevaan puoleen.
Uskon, että lihantuottajillamme ja jos saan sen sanoa, varsinkin irlantilaisilla lihantuottajilla ei ole vaikeuksia tuottaa korkeimmat laatu- ja turvallisuusvaatimukset täyttäviä tuotteita. Monessa mielessä heistä on tehty nykyisen kiistan syntipukkeja, ja he saavatkin maksaa kovan hinnan kriisistä, joka ei ollut heidän suoraa aikaansaannostaan.
Suhtaudun varsin suopeasti uuden komission jäsen Byrnen johtajuuteen ja hänen EU:n elintarviketurvallisuusviraston perustamista koskevaan sitoutumiseensa. Tiedän, arvoisa komission jäsen, että teette kaiken mahdollisen saadaksenne tämän ehdotuksen toteutumaan mahdollisimman nopeasti, ja on sangen tärkeää, että te teette niin.
Euroopan perhekohtaisiin tiloihin perustuva maatalousmalli tarjoaa käsittääkseni välttämättömän infrastruktuurin laadun ja valikoiman takaamiseksi kuluttajillemme. Tästä nimenomaisesta maatalousmallikäsityksestä on keskusteltu, ja siitä on sovittu maatalousasioiden valiokunnassamme ja itse asiassa myös parlamentissa. Se on heijastunut myös Agenda 2000:n ehdotuksiin.
Haluan tähdentää sitä, että samalla, kun yritämme kovasti suojella kuluttajia, meidän on myös yhtä lailla varottava, ettemme kuormita turhilla säännöksillä sellaista alaa, joka pystyy tuottamaan monipuolisesti laadukkaita elintarvikkeita. Nähdäkseni Euroopan karjankasvattajien tuottaman naudan-, lampaan- ja sianlihan laatua ei voita mikään. Tätä seikkaa on pohdittava kokonaisuudessaan kauppakeskusteluissa, jotka on vielä saatava Seattlessa käyntiin ja joissa on maailmankaupan kilpailijoidemme oman edun mukaista yrittää vesittää ponnistelumme maatalous- ja elintarvikealamme saamiseksi terveelle ja kilpailukykyiselle pohjalle.

Keppelhoff-Wiechert
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, emme keskustele naudanlihan merkitsemisen yhteydessä sisällöistä vaan arvioidusta aikataulusta. Keskustelemme myös erittäin ajankohtaisesti neuvoston menettelytavasta ja komission käyttäytymisestä ja asemasta. Komissio on esittänyt meille kaksi naudanlihan merkitsemistä koskevaa ehdotusta. Ensinnäkin, että naudanlihan merkitseminen tulee jäsenvaltioissa pakolliseksi 1. tammikuuta 2001 alkaen, ja toinen ehdotus on sellainen, että 31. joulukuuta 2000 asti on voimassa siirtymäjärjestely eli vapaaehtoinen merkintäjärjestelmä.
Komission esittämä aikataulu on torjuttava kuluttajien edun vuoksi. Parlamentin jäsen Kindermann esitti mielestäni vakuuttavan aikataulun. Euroopan parlamentin pitäisi hyväksyä vapaaehtoinen merkitseminen 31:seen elokuuta 2000 asti, ja pakollinen järjestelmä pitäisi ottaa käyttöön mahdollisimman pian. Vain niin voimme antaa epävarmoille kuluttajille yksiselitteisen merkin. Eihän voi toki käydä päinsä, että ketjun hitain lenkki määrää edelleen aikataulusta. Eikä voi käydä päinsä, että uusi komissio käyttää edelleen samaa vanhaa viivyttelytaktiikkaa. Asetuksen täytäntöönpanon viivästykset eivät johdu ainoastaan komissiosta ja yksittäisistä jäsenvaltioista. Toisin sanoen: tätä menettelytapaa ei olisi tarvittu lainkaan, jos komissio olisi toiminut aikoinaan ajoissa. Voimassa oleva asetus 820/97 velvoittaa lisäksi edelleen ottamaan käyttöön pakollisen järjestelmän 1. tammikuuta 2000 mennessä. Komissio esittää viivästysten syyksi sen, että jäsenvaltiot olisivat toimittaneet merkintäjärjestelmien täytäntöönpanoa koskevat kertomuksensa liian myöhään. Kysyn todella itseltäni, rangaistaanko tässä taas jäsenvaltioiden mallioppilaita.
Emme voi enää sallia tätä komission kissa ja hiiri -leikkiä! Teidän pitäisi tietää, arvoisa komission jäsen Byrne, että emme voi kaikki käyttäytyä tuolla tavalla. Teidän pitäisi ottaa huomioon, että meidän on tosiaan tarkoitus tehdä tämä päätös yhteispäätösmenettelyn avulla. Kuluttajien edun pitäisi olla tällöin etusijalla. Sen vuoksi meidän pitäisi mielestäni myös tukea huomisessa äänestyksessä jäsen Kindermannin ehdottamaa aikataulua. Tämän esitetyn aikataulun avulla voimme todella osoittaa epävarmoille kuluttajille, ja meidän kaikkien pitäisi tietää se, että olemme täällä kansan edustajina ja että kuluttajat myös näin ollen valitsevat meidät, ja juuri meidän parlamentin jäsenten pitää istahtaa aina parlamentin ulkopuolella keskustelemaan kansalaistemme kanssa. Minulla on sellainen käsitys, että neuvosto on etääntynyt jo melko kauas heistä.

Izquierdo Rojo
Arvoisa puhemies, Euroopan parlamentti kannattaa näitä toimia ja se on osoittanut myös puoltavansa joustavaa toimintaa, jotta nämä toimet voidaan ottaa tehokkaasti käyttöön. Euroopan parlamentti kuitenkin vastustaa sitä, että määräaikoja pidetään verukkeina sille, ettei tätä toimea voida koskaan ottaa käyttöön.
Neuvoston linnoittautuminen ja se, että se salailee asioita parlamentilta, arvoisa puhemies, kasvattavat tämänsuuntaisia epäilyksiä jopa siinä määrin, että ne paljastavat neuvoston aikeet.
En myöskään yhdy niiden riemuun, jotka ovat sitä mieltä, että etikettien avulla voidaan tehdä loppu elintarvikkeisiin liittyvistä petoksista, enkä myöskään niiden pelkoihin, joiden mielestä tämä merkitsee markkinoiden palautumista kansalliselle tasolle. Tämä on yksinkertaisesti sellainen toimi, joka tulee tarjoamaan kuluttajille enemmän tietoa. Arvoisa puhemies, se on jo paljon tällaisena aikana, kun luottamus elintarviketurvallisuuteen on heikentynyt Euroopan unionissa.
Tämän vuoksi toteamme, että neuvosto on selvästi erehtynyt ja että sen on korjattava virheensä ensi tilassa.

Staes
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat ja arvoisa komission jäsen, viime viikolla Gentin yliopistolla järjestettiin BAMSTin vuosittainen opintopäivä. Lyhenne BAMST tulee sanoista Belgian Association for Meat Science and Technology (Belgian lihateknologian järjestö). Aiheena oli tällä kerralla jäljitettävyys lihan ja lihatuotteiden laadun takaamisen keinona. Professori Jan Van Hoof esitti tilaisuudessa selkeän katsauksen Belgian tilanteesta lihan alkuperän jäljittämisessä, ja nyt täytyy sanoa, että Belgian liittovaltiosta tulee lopultakin myös hyviä uutisia. Olemme Ranskan ja Suomen ohella ainoa maa, joka on valmis käsiteltävänä olevan direktiivin täytäntöönpanoon. Se, mitä neuvosto ja komissio kuitenkin tarjoavat meille nyt, on todella yllättävää. Kannatan niiden huomautuksia, jotka ovat jo osallistuneet tähän keskusteluun. Maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan sekä ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan yhteisellä vastarinnalla huolehditaan oikeutetusti siitä, että haluamme pysäyttää komission ehdotukset. Meidän on mahdotonta hyväksyä pakollisen merkintäjärjestelmän lykkäämistä kolmella vuodella. Myös yksi vuosi on liikaa. On selvää, että haluamme pakollisen merkintäjärjestelmän voimaan 1. syyskuuta lähtien. Neuvostoa on varoitettu. Annamme tarvittaessa asian EY:n tuomioistuimen käsiteltäväksi. Tässä rikotaan yhteisön oikeutta, ja tämä on vakava loukkaus. Siksi myös pyydän kaikkia kollegoja hyväksymään täysin esittelijä Papayannakisin mietinnön. Aiomme pelata tässä asiassa kovin panoksin. Haluamme nimittäin käyttää pakollisia merkintöjä yhtenä aseena niille, jotka haluavat palauttaa kuluttajien luottamuksen lihaan. Se on parempi tehdä hyvissä ajoin kuin liian myöhään.

Daul
Arvoisa puhemies, olen viimeinen puheenvuoron käyttäjä, joten en aio enää toistaa sitä, mitä muut ovat täällä jo sanoneet. Koska meitä on täällä kovin vähän ja olemme yhdessä, haluaisin ensinnäkin vastata tämän illan kuluessa englantilaiselle kollegalleni ilman sen kummempia pohdintoja.
Olen jo todennut täällä istuntosalissa, että brittiläisten ja irlantilaisten karjankasvattajien tilanne on kovin hankala, joten heitä on tuettava. Meidän on tunnistettava maksuvelvolliset ja tehtävä yhdessä tiliä asioista. Jos Ranska on maksuvelvollinen tästä päättänee Ranskan tuomioistuin poliitikkojen on kannettava vastuunsa. Mutta meidän on myös muistettava, että ne, jotka ovat laiminlyöneet eläinjauhojen käsittelyä koskevia sääntöjä ja saattaneet meidät tähän tilanteeseen, ovat niin ikään velvollisia maksamaan virheistään. Heitä ei todellakaan pidä unohtaa.
Arvoisa komission jäsen, toivoisin vain, ettei vuonna 1997 tehtyä poliittista sitoumusta kyseenalaistettaisi. Miksi neuvosto perääntyy tässä asiassa? Mitä painostusryhmiä on olemassa? Kun kerran olemme tietoisia koko Euroopan lihantuotantosektorin tapahtumista sekä siitä, mitä muissa maissa tapahtuu vielä nykyäänkin, ihmettelenpä vain. Onko olemassa painostusryhmiä, joiden avulla voisimme palata tähän ongelmaan, palata siihen, mitä tuotantoketjujen, merkintöjen ja myös kuluttajien hyväksi on tehty, jotta saisimme selkoa näihin kysymyksiin?
Arvoisa komission jäsen, voisitteko kertoa meille, millaisia ehdotuksia olette tehnyt neuvostolle? Sillä ellen pahasti erehdy, normaalisti komissio tekee keskustelujen kuluessa neuvostolle ehdotuksia, kuten eilen.
Kuinka te kuvittelette, että kuluttajia edustavat kansalaiset ymmärtäisivät tällaisen perääntymisen? Miksi neuvosto torjuu parlamentin ehdotuksen? Kyseessä ei todellakaan ole mistään budjettitoimenpiteistä. Neuvosto vastustaa käsittääkseni teurastuspaikkojen jäljitettävyyskoodia koskevia mainintoja, joten sen on yksin kannettava vastuunsa. Olen nykyään samaa mieltä kollegojeni kanssa siitä, että parlamentin on ilmoitettava tästä. Näin ollen luotan kuitenkin teihin siinä, arvoisa komission jäsen, että ette toivoakseni aiheuta parlamentille tällaista pettymystä 2000-luvulle siirryttäessä, ja se olisi lahja tämän vuoden, siis vuoden 1999 päättymisen kunniaksi. Teillä on vielä mahdollisuus puuttua asiaan ja käännyttää neuvosto tässä asiassa.
Toinen kohta, johon haluan kiinnittää huomionne ennen vuosituhannen vaihtumista on se, ettei meidän pidä viivästyttää kuten tämän vuoden marras - joulukuussa sellaisen lopullisen asetuksen käsittelyä, jonka perusteella naudanlihan merkintäjärjestelmä voitaisiin ottaa käyttöön mahdollisimman pian, kuten jäsen Papayannakisin loistavassa mietinnössä edellytetään.

Byrne
. (EN) Voinen aloittaa esittämällä anteeksipyynnön tämäniltapäiväisen myöhästymiseni vuoksi. Valitettavasti sääolot Brysselissä johtivat siihen, että tämänaamuinen lento peruutettiin, ja siksi en voinut olla itse läsnä saattamassa parlamenttia ajan tasalle BSE:tä koskevassa kiistassa. Tiedän, että tämä johti siihen, että parlamentin työaikataulua muutettiin niin, että tämä tärkeä keskustelu pidetäänkin nyt myöhään iltapäivällä. Minulle on tiedotettu kaikesta ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan ja maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan tämän ehdotuksen osalta tekemästä työstä. Haluaisin onnitella esittelijä Papayannakisia ja maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan lausunnon valmistelija Kindermannia.
Käsiteltävänämme oleva asia koskee komission ehdotusta pidentää asetuksen (EY) N:o 820/97 nojalla yhteen vuoteen vapaaehtoisen merkitsemisen vaatimusta. Olen hyvin tietoinen, että parlamentti on syvästi pettynyt, koska pakollista merkitsemisjärjestelmää ei pannakaan aikomusten mukaisesti täytäntöön 1. päivästä tammikuuta 2000 lähtien. Panen merkille, että mietinnössä on ehdotettu tarkistusta, jossa arvostellaan komissiota ja eräitä jäsenvaltioita näistä viivästyksistä. Kuitenkin näillä viivästyksillä oli hyvät ja oikeutetut syynsä. Ensiksi jäsenvaltiot eivät toimittaneet riittävän nopeasti nykyisistä järjestelyistä pyydettyjä selvityksiä. Toiseksi kaikki jäsenvaltiot eivät ole siinä asemassa, että ne pystyisivät perustamaan kaikki eläimet kattavan uskottavan tunnistus- ja rekisteröintijärjestelmän. Lopuksi sanottakoon, että edeltävä komissio teki eroamisensa myötä päätöksen, ettei se esitä mitään uusia, merkittäviä poliittisia aloitteita, ja ymmärrän, että parlamentti yhtyi tähän ehdotukseen.
Nykyinen komissio oli sen vuoksi varsin vaikeassa tilanteessa. Määräaika oli hyvin tiukka, tammikuun 1. päivään 2000 mennessä olisi ollut sovittava ehdotuksesta, jossa asetettaisiin tästä päivästä alkaen sovellettavaa pakollista järjestelmää koskevat yleiset säännöt. Yksinkertaisesti tätä määräaikaa ei olisi voitu edes parhaimmallakaan tahdolla noudattaa. Ehdotus on tehty yhteispäätösmenettelyssä, mutta täyttä yksimielisyyttä ei voida odottaa saatavan yhteisön toimielinten välille useisiin kuukausiin. Tämä aika tarvitaan vähintään siihen, että näin tärkeistä asioista päästään sopimukseen.
Tässä tilanteessa komissio myös esitteli toisen ehdotuksen, joka koskee asetuksessa (EY) N:o 820/97 säädettyjen nykyisten vapaaehtoisten järjestelyjen jatkamista. Tämä on myös yhteispäätösmenettelyn mukaista. Siksi senkin kohdalla määräaika on varsin tiukka, 1. tammikuuta 2000. Haasteena on päästä täyteen yksimielisyyteen suunnilleen ensi viikon aikana.
Eilen neuvosto keskusteli tästä toisesta komission ehdotuksesta, joka koski nykyisen järjestelmän jatkamista. Neuvosto hyväksyi tätä ehdotusta koskevan pääperiaatteen ja teki vain yhden oikeusperustaa koskevan tarkistuksen 37 artiklan lisääminen 152 artiklan rinnalle. Tämä on tietenkin varsin merkittävä tarkistus, joka ei mielestäni edesauta yhteispäätösmenettelyn saattamista ripeästi päätökseen. Jokainen parlamentin komission ehdotukseen tekemä tarkistus, joka on neuvoston eilen sopiman pääperiaatteen vastainen, pysäyttää yhtä lailla varmasti kaiken sopimusta kohti vievän kehityksen tämän vuoden puolella.
Tämä saattaa sekä parlamentin että komission hyvin hankalaan tilanteeseen. Taidatte olla hyvin tietoisia sen seurauksista. Tässä tilanteessa toimiminen on komission vastuulla. Kuten on jo otettu esiin, komission olisi pakko esittää kolmas ehdotus oikeudellisen epävarmuuden välttämiseksi. Tämä kolmas ehdotus perustuisi nykyisen asetuksen (EY) N:o 820/97 19 artiklaan, ja sillä jatkettaisiin nykyisiä järjestelyjä vapaaehtoisen merkitsemisen pohjalta.
Aikomukseni olisi käydä tarkistuksenne huolellisesti läpi ja katsoa, missä määrin ne voitaisiin ottaa huomioon. Tässä kohdassa minun on painotettava sitä, että eräät viivästysten vähentämiseen tähtäävät tarkistukset vievät kohti parempaa kuluttajansuojaa, mikä on tietenkin itselleni varsin tärkeä aihe. Voin hyväksyä tässä mielessä tarkistuksia, joilla pyritään lyhentämään sitä aikaa, jonka aikana nykyiset järjestelyt voivat jatkua kahdeksan kuukauden ajan.
En voi kuitenkaan hyväksyä niitä teidän esittämiänne tarkistuksia, jotka koskevat teurastuspaikan merkitsemisen aloittamista 1. päivästä tammikuuta 2000 alkaen. Suhtaudun hyvin myötämielisesti tähän tarkistukseen ja välitän neuvostolle painokkaan toiveeni siitä, että se otettaisiin neuvoston yhteisessä kannassa huomioon. Itse asiassa eilen kiinnitin neuvoston huomion siihen, että ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunta esitti maanantaina tarkistuksen. Kuitenkaan se ei saanut lainkaan kannatusta. Tällaista määräystä voitaisiin ehkä paremmin käsitellä yleisiä sääntöjä koskevassa pääehdotuksessa. Myös tämä ehdotus on tällä hetkellä neuvoston ja parlamentin käsiteltävänä.
Komissio ei voi hyväksyä ehdotettua tarkistusta, jossa jätetään pois perustamissopimuksen 152 artiklaan perustuvan pääehdotuksen vaatimus todellisesta parlamentin, neuvoston ja komission välisestä keskustelusta. Tämä olisi seuraus, jos tämä tarkistus hyväksyttäisiin: parlamentti luopuisi tärkeästä velvoitteestaan osallistua tähän keskusteluun.
Haluaisin lisätä, että keskustelua voidaan yhä käydä ehdotuksesta, joka liittyy komission pakollisessa järjestelmässä sovellettaviin yleisiin sääntöihin. Keskustelua olisi käytävä pääasiassa tässä mielessä. On valitettavaa, että keskusteluja näistä hyvin monimutkaisista ja tärkeistä aiheista on täytynyt käydä hätäpäätöstunnelmissa lähes mahdottomassa määräajassa.
Komission näkemys on, että 152 artikla on sopiva oikeusperusta. Tämä on erittäin tärkeä ja kiistelty aihe, joka on tällä hetkellä yhteisön tuomioistuimen käsiteltävänä. Tässä asiassa komissio ei voi hyväksyä 37 artiklan lisäämistä.
Jäsenvaltioiden keskuudessa on hyvin vähän tai ei ollenkaan intoa kokonaan pakollisen järjestelmän aloittamisesta 1. päivästä tammikuuta alkaen. Emme voi olla välittämättä tästä tosiseikasta, emmekä voi olettaa, että meillä olisi jäsenvaltioita parempi käsitys asiaan sisältyvistä velvoitteista. Jäsenvaltiot voivat päättää, tehdäänkö niiden oman alueen sisällä syntyvän, kasvatetun ja teurastetun nautakarjan merkitseminen pakolliseksi. Ainoastaan kolme jäsenvaltiota on päättänyt tehdä niin.
Komissio kannattaa täysimääräistä, pakollista merkitsemistä. Siksi on ehdotettu, että merkitsemisen pitäisi tapahtua teurastuspaikoilla 1. päivästä tammikuuta 2001 alkaen ja lisäksi syntymä- ja lihotuspaikoissa 1. päivästä tammikuuta 2003 lähtien. Voin vakuuttaa teille, että olen sitoutunut tähän nimenomaiseen ehdotukseen sekä pakollisen merkitsemisen edistämiseen. Aikomukseni on ajaa näitä asioita niin kauan kuin olen virassani, ja toimia nopeasti niiden hyväksi.
Palatakseni muutamiin kysymyksiin, joita jotkut teistä esittivät, yritän kyllä antaa teille vastauksia näiden asioiden osalta.
Jäsen Papayannakisin esittämään seikkaan, joka kuului: "Pidätte meitä pilkkananne", vastaisin, että en ole varma tekivätkö tulkit jonkinlaisen virheen. Haluaisin tulkita nämä sanat pikemminkin hyvässä kuin pahassa mielessä, sillä niihin sisältyy se tulkinta, että yritän harhauttaa parlamenttia. Tuollainen, kuten varmaan tiedättekin, arvoisa Papayannakis, on yksi vakavimmista syytöksistä, joita voidaan ketään vastaan esittää. Jos se oli aikomuksenne, hylkään sen ja olen siitä näreissäni. Olen aina ollut vilpitön parlamentille. Ensimmäisenä päivänä kun tulin tänne ja kun puhuin syyskuisissa kuulemistilaisuuksissani, tein täysin selväksi, että aikomukseni oli olla avoin ja vilpitön parlamenttia kohtaan. Sinä lyhyenä aikana, jonka olen ollut komission jäsen, olen useaan otteeseen ollut läsnä parlamentin täysistunnoissa. Olen ollut useita kertoja myös läsnä parlamentin valiokunnissa. Tänä aikana minulle ei ole kertaakaan esitetty mitään tällaisia vihjauksia. Enkä hyväksy sellaista.

Papayannakis
Arvoisa komission jäsen, minulle mikään ei olisi helpompaa kuin pyytää välittömästi anteeksi. Luulen, että ette aivan ymmärtänyt, mitä sanoin. Silloin kun puhutaan politiikasta, minulla ei ole koskaan tapana olla karkea. En tiedä mitä teille on tulkattu, mutta tarkoitukseni ei ollut loukata teitä millään tavoin.
Arvoisa komission jäsen, kuitenkin jäljelle jää asia, joka on esittämäni poliittisen kysymyksen ydin, johon pyydän teitä palaamaan, jos niin haluatte. Päättikö neuvosto eilen vuoden lykkäyksestä odottamatta meidän vaatimuksiamme, kyllä vai ei? Päättikö neuvosto eilen kiertää parlamentin mielipiteen, kyllä vai ei? Arvoisa komission jäsen, nämä kysymykset eivät ole loukkauksia. Ne ovat vakavia toteamuksia neuvoston toimista. On selvää, että loppujen lopuksi teillä ei ole mitään syytä toimia neuvoston asianajajana.
Toistan siis vielä, että en millään tavoin tahdo hyökätä teidän kunniaanne ja mainettanne vastaan ja pyydän anteeksi, jos jostain syystä saitte sellaisen vaikutelman. Toistan kuitenkin, että ongelma on siinä, kuinka tulkitsemme sen, mitä neuvosto eilen teki. Teillä ei ole mitään syytä yrittää puolustella sitä.

Byrne
. (EN) Olen iloinen voidessani kertoa hyväksyväni jäsen Papayannakisin selityksen ja anteeksipyynnön sekä sen miellyttävän tavan, jolla hän asiansa esitti. Katsotaan siis kaikki tulkkausongelmista johtuviksi.
Vastauksena hänen esittämäänsä kysymykseen sanoisin, että hän on täysin oikeassa. En ole täällä vastaamassa neuvoston puolesta, ja voin ainoastaan sanoa lukeneeni eilisen neuvoston kokouksen päätelmät. Minun olisi varmaan sanottava, että neuvosto ei hyväksynyt niitä päätöksiksi vaan pikemminkin sanoi niiden kuvaavan neuvoston näkemystä, pääperiaatetta, mutta teki selväksi, että neuvoston on odotettava parlamentin huomenna tästä nimenomaisesta asiasta tekemän päätöksen lopputulosta, ennen kuin neuvosto pitää lopullisen äänestyksen ja tekee päätöksen. Siksi tätä asiaa käsitellään ymmärtääkseni uudelleen jossakin neuvoston ennen tämän vuoden päättymistä pidettävässä kokouksessa, jolloin otetaan huomioon parlamentin tämänpäiväinen keskustelu ja parlamentin huominen äänestystulos ja sen pohjalta tehty päätös.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 10.00.

BST
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Keppelhoff-Wiechertin laatima maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan mietintö (A5-0098/1999) ehdotuksesta neuvoston päätökseksi naudan somatotropiinin (BST) markkinoille saattamisesta ja antamisesta sekä neuvoston päätöksen 90/218/ETY kumoamista (KOM(1999) 544 C5-0250/1999 1999/0219(CNS)).

Keppelhoff-Wiechert
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, naudan somatotropiinin (BST) markkinointi- ja antamiskielto päättyy vuoden 1999 lopussa. Sen vuoksi tästä asiasta on tullut kiireellinen. Käsiteltävänä olevan komission ehdotuksen mukaan BST:n markkinointi ja antaminen maitolehmille on tarkoitus kieltää lopullisesti. Komissio viittaa tieteellisiin tutkimuksiin, jotka vahvistavat, että BST:n käyttö aiheuttaa eläimissä vältettävissä olevia kipuja. Sen vuoksi torjun, kuten mietinnössä olen asian ilmaissut, BST:n markkinoinnin ja käytön Euroopan unionissa eläinsuojelusyistä. Saanen muistuttaa teitä siitä, että kaikki jäsenvaltiot ovat hyväksyneet tuotantoeläinten suojelua koskevan eurooppalaisen yleissopimuksen, ja ne ovat myös ratifioineet tämän sopimuksen.
BST:n käyttö lisää nautojen utaretulehduksia ja jalkatauteja ja haittaa lisääntymistä. Myös tuottavuuden häviämistä, ennenaikaisia teurastuksia ja kuolemia on osoitettu. Luvut puhuvat puolestaan. BST lisää utaretulehdusriskiä 25 prosentilla, hedelmättömyysriskiä 18 prosentilla ja halvausriskiä peräti 50 prosentilla. BST:n käyttöä ja markkinointia vastaan puhuvat kuitenkin eläinsuojelun lisäksi myös terveys- ja talouspoliittiset näkökohdat.
Myös kuluttajat torjuvat BST:n. Kuluttajien kulutustottumusten muutos BST:n käytön osalta on siis lähellä. Maito-, maitotuote- ja naudanlihasektorien epätasapaino lisääntyisi entisestään. Mikä vielä järjettömämpää: normaalioloissakin tuotetaan ylijäämiä. BST:tähän ei anneta lääkinnällisistä syistä vaan sitä käytetään vain maidon tuotannon lisäämiseen. Maidon kiintiöjärjestelmä otettiin käyttöön juuri maidon tuotannon alentamiseksi, ja nyt meidän pitäisi viedä tilanne BST:n avulla mielettömyyksiin. Eihän niin voi tehdä!
Vientikin kärsisi siitä. Maailmalla ei ole, Yhdysvaltojen ulkopuolella, suuria maidon ja maitotuotteiden ostajia tai tuottajia, jotka sallivat hormonien käytön. Meidän on valittu kansalaisten ja samalla myös kuluttajien edustajiksi. Meidän pitäisi suhtautua tehtäväämme vastaavan vakavasti ja toimia valitsijoidemme puolesta. BST on geneettisesti manipuloimalla valmistettu hormoni. Yksikään jäsenvaltio ei ole vielä tehnyt kenttätutkimuksia BST:llä. Maidon koostumuksen mahdollisia muutoksia ei ole selvitetty, ja geenitekniikan vaikutuksia ihmisen terveyteen ei voida vielä ollenkaan arvioida.
Se tosiasia, että pieni määrä maita on sallinut hormonin käytön, ei saa johtaa siihen, että terveyttä koskevia vaatimuksia heikennetään kansainvälisesti. Paljon ratkaisevampaa on kuitenkin se, että kuluttajat torjuvat BST:n. Ei ole sattumaa, että suuret valintamyymäläketjut ilmoittivat jo vuonna 1994 mielipidetutkimuksen perusteella, etteivät ne missään tapauksessa ostaisi tällä BST:llä käsiteltyjen lehmien maitoa, vaikka EU:n moratorio kumottaisiin.
Emme voi kuitenkaan selittää kuluttajille sitä, että kaikki Euroopan unionin jäsenvaltiot tuovat jo BST-maitotuotteita monet Yhdysvalloista, Tsekin tasavallasta, Slovakiasta tai Bulgariasta ja että ne ovat näin ollen kuuluneet jo kauan kuluttajiemme ruokavalioon, siis esimerkiksi tällaisesta maidosta valmistettuna juustona. Koska kolmannet maat, joissa tämä hormoni on sallittu, eivät ole velvollisia ilmoittamaan siitä virallisesti, komissiollakaan ei ole täydellistä luetteloa näistä maista. Mielestäni sekin asettaa komissiolle uusia vaatimuksia. Komission pitäisi tutkia ensinnäkin sitä, vahingoittaako BST ihmisten terveyttä, ja toiseksi sitä, miten BST-tuotteiden tuonti voitaisiin tehdä todella täysin avoimeksi. Komission ehdotuksessa ei käsitellä ollenkaan BST:n tuotantoa jäsenvaltioissa tai tämän aineen tuontia, sikäli kuin sen tarkoituksena on vienti kolmansiin maihin.
Sallikaa minun sanoa esittelijänä lopuksi vielä tämä: meidän kaikkien on tietysti vaikea selittää valitsijoillemme, että BST:tä valmistetaan jo joissakin jäsenvaltioissa, mutta että sitä ei käytetä meillä. En tiedä, pitäisikö tästäkin asiasta keskustella joskus kriittisesti julkisesti, jo työpaikkojen säilyttämisen kannaltakin. Toivon, että mehän olemme komission kanssa yhtä mieltä linjasta hyväksymme asian kiireellisyyden ja voimme päättää koko asian käsittelyn huomenna. Paljon kiitoksia kaikille, jotka ovat vaikuttaneet asiaan!

McCartin
Arvoisa puhemies, en puhu ryhmäni puolesta. Äänestän ryhmäni enemmistön mukaisesti, kuten teen aina silloin, kun asioista päätetään demokraattisesti, mutta olen pahoillani, etten voi yhtyä jäsen Keppelhoff-Wiechertin näkemykseen. Hän ilmaisi asiansa varsin selvästi tuomitsevia sanoja säästelemättä. Ei voida keksiä minkäänlaista perustetta BST:n (naudan somatotropiini) käyttöä vastaan tai perustetta niistä mahdollisista uhista, jotka saattaisivat toteutua, jonka hän olisi jättänyt mainitsematta.
Huomaan olevani samassa tilanteessa, jossa olin monta vuotta sitten, kun parlamentin aloitteesta kielsimme luonnolliset hormonit naudanlihan tuotannossa. Aiheutimme Euroopan naudanlihantuottajille kustannuksia noin 12 - 15 miljoonan euron edestä. Samalla emme lisänneet naudanlihan turvallisuutta. Päätöksemme perustui poliittiseen ideologiaan eikä niinkään tieteelliseen tutkimukseen. Totuus on, että tällä hetkellä kiellämme amerikkalaisen naudanlihan, koska se sisältää hormoneja, mutta totta on sekin, että tiedämme, että jos sallisimme amerikkalaisten myydä naudanlihaansa markkinoillamme edullisesti kuluttajille ja jos merkitsisimme lihaan, että se sisältää hormoneja, kuluttajat ostaisivat sitä silti. Tiedämme sen. Jos emme tietäisi sitä, miksi kieltäisimme tällaisen lihan? Annetaan amerikkalaisten myydä naudanlihaa, ja jos kuluttajamme ovat niin huolestuneita, he eivät sitä tietenkään syö. Mutta en usko, että he ovat niin huolissaan.
Sama pätee tähän tuotteeseen, jonka kieltämistä me ehdotamme tänään. Se perustuu pikemminkin ideologiaan kuin tieteeseen. Uskoakseni meillä on CVMP:ksi nimetty komitea. Tämä Euroopan lääkeaineviranomaisen yhteydessä toimiva eläinlääkekomitea tuli siihen lopputulokseen, että BST:n käyttö on turvallista, tehokasta ja että BST on laadultaan asianmukaista. He suosittivat, että tuote olisi sellaisena saatettavissa markkinoille. Komiteassa todettiin, ettei BST vaikuttanut haitallisesti eläinten terveyteen ja että se oli luonnollinen tuote, jolla ei myöskään ollut vaikutuksia ihmisten terveyteen.
Eräs toinen komitea esitti erilaisen näkemyksen. Ymmärtääkseni juuri se komitea, joka näytti vihreää valoa, on se komitea, johon me luotamme. Haluan sanoa komission jäsenelle ainoastaan, voisiko hän mahdollisesti kertoa meille, mitä lausuntoja hän kuuntelee? Katsooko komissio, että se komitea, jonka lausunnon komissio hylkää epäpätevänä, ei kykene arvioimaan, mikä on hyväksi eläimille tai vaarallista ihmisten terveydelle? Aikooko komissio sivuuttaa tällaisen komitean ja kieltäytyä hyväksymästä enää sen antamia käsityksiä tai lausuntoja?

Kindermann
Arvoisa puhemies, keskustelemme tänään lopultakin BST:n antamisen ja markkinoille saattamisen lopullisesta kieltämisestä Euroopan unionissa, ja toivottavasti tämä merkitsee päätöstä kymmenvuotiselle prosessille, jossa lopullista päätöstä lykättiin aina uudelleen, tietysti sillä perusteella, että ei ollut olemassa mitään lopullisia tieteellisiä tuloksia, jotka oikeuttaisivat tämän lopullisen kiellon. Nyt, tänään meillä on nämä tulokset, ja ne vahvistavat, että tämän hormonin käyttö saattaa lehmät pysyvästi niiden fysiologisen toimintakyvyn rajoille. Siitä seuraa: raajojen tauteja, vatsa-/suolistohäiriöitä ja hedelmällisyyshäiriöitä, puhumattakaan lisääntyneistä utaretulehduksista!
Lehmät kärsivät näin vältettävissä olevia kipuja. Eläinsuojelullisista syistä sitä ei voi hyväksyä. Onko sitten myös ihmisen terveydelle aiheutettu vaara suljettu kokonaan pois? Ajattelen hajoamattomia BST-jäänteitä organismissa, mutta myös maidon koostumuksen mahdollisia muutoksia, puhumattakaan sairaiden lehmien käsittelyn aiheuttamista lisääntyneistä antibioottiannoksista. Sen vuoksi haluaisin tukea myös esittelijän kehotusta sellaisten ponnistelujen lisäämiseksi, jotka johtavat BST:n ihmisen terveyteen kohdistaman vaikutuksen lopulliseen selvittämiseen. Kiitän Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän puolesta esittelijä Keppelhoff-Wiechertiä hänen nopeasta työstään, ja tuemme tietysti ponnekkaasti hänen mietintöään.

Busk
Arvoisa puhemies, voimme tukea esittelijän lausuntoa, mutta haluaisin kommentoida asiaa hieman. Olemme samaa mieltä siitä, että eläinten terveyttä koskevat tutkimukset ovat ratkaisevia oman päätöksemme kannalta ja siten myös sen teidän päätöksenne kannalta, jonka mukaan BST:tä ei pidä käyttää EU:ssa. Tämä merkitsee sitä, että tuemme 1 artiklaa. Kun me kuitenkin puhumme kansanterveydestä, minun on sanottava, että meillä on edelleenkin joitakin ongelmia niiden seitsemäntoista tieteellisen tutkimuksen tuloksen kanssa, joissa luonnollista BST-hormonia ei ole pystytty erottamaan keinotekoisesti valmistetusta BST-hormonista. Meidän ei pidä viedä näitä skenaarioita pidemmälle kuin mihin tieteelliset todisteet antavat aihetta.
2 ja 3 artiklassa käsitellään BST-hormonin valmistamisen sallimisen jatkamista EU:ssa. Tämä on mielestäni melko lähellä kaksinaismoraalia. Kun ajattelen kaikkea sitä, mitä täällä on tänä iltana sanottu, ja sitä, mitä viime kuukausina on sanottu BST-hormoneista, Yhdysvaltojen kanssa käytävästä kauppasodasta ja amerikkalaisesta hormoninaudanlihasta, olen sitä mieltä, että olemme lähellä kaksinaismoraalia, koska näitä hormonivalmisteita valmistetaan täällä Euroopassa, ja niitä myydään sen jälkeen Yhdysvaltoihin, jossa siis käytetään BST-hormonia. Sen vuoksi en voi tukea 2 ja 3 artiklan muotoiluja.

Graefe zu Baringdorf
Arvoisa puhemies, yhdyn esittelijän ja parlamentin jäsen Kindermannin selvityksiin. Minun ei tarvitse toistaa niitä. Haluaisin ilmaista iloni siitä, että olemme nyt vuosien kiistojen jälkeen päässeet tähän pisteeseen ja päätämme asian käsittelyn. Haluaisin tehdä vielä kerran selväksi, että meidän on oltava erittäin varovaisia myös geneettisesti manipuloitujen lääkkeiden käytössä, jos sen on tarkoitus tapahtua ennalta ehkäisevästi. Maatalouden alalla ei voida toisin kuin terveydenhoitoalalla sallia sivuvaikutuksia käytössä.
Haluaisin antaa vielä vinkin maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan puheenjohtajana. Äänestimme tarkistuksesta 3. Siihen liittyi suullinen tarkistus, josta oli sovittu komission kanssa. En mene nyt yksityiskohtiin, mutta sitä ei sisällytetty mietintöön. Haluaisin kirjata pöytäkirjaan toiveeni, että asia selvitetään ja että huomisessa äänestyksessä on käsiteltävänä sanamuoto, josta todella äänestimme. Kuten sanottu, siitä oli sovittu komission kanssa.

Redondo Jiménez
Arvoisa puhemies, ensinnäkin haluaisin onnitella Keppelhoffia hänen tekemästään mietinnöstä ja siitä, että hän teki sen niin joutuisasti. Haluaisin painottaa komissiolle joka on nyt toimittanut meille lokakuun lopussa laaditun asiakirjan , että parlamentin on pitänyt työskennellä kilpaa ajan kanssa. Itse asiassa meillä on vain muutama päivä aikaa ennen kuin tämän asetuksen, jonka kumoamisesta äänestämme komission ehdotuksen mukaisesti, pidennetyn voimassaoloajan viimeinen määräaika menee umpeen. Määräaika menee umpeen 1. tammikuuta ensi vuonna. Näin ollen pyytäisin komissiolta koska en halua toistaa kaikkia edellisten puhujien esittämiä perusteluja , että se toimittaisi meille asiakirjat nopeammin, jotta meidän ei tarvitsisi kilpailla ajan kanssa.
Haluan vielä korostaa ja painottaa sitä, että kuluttajat eivät halua BST:tä. Kuluttajat eivät suostu siihen, että lehmät tuottavat lisää BST:tä sisältävää maitoa. Tätä hormonia ei käytetä koskaan hoitotarkoituksiin vaan ainoastaan maidontuotannon lisäämiseen, ja tämä voi vaikeuttaa elämäämme, sillä meillä on maitotuotteissa ylituotantoa ja lisäksi BST:n käytöstä voi aiheutua ongelmia ja kielteisiä seurauksia maataloudellemme, koska se on ristiriidassa yhteisen maatalouspolitiikan uusien suuntaviivojen kanssa.
Haluaisin todeta myös, että komission on jatkettava tutkimuksia saadakseen selville, millaisia vaikutuksia BST:llä voi olla kuluttajien terveydelle. Vielä ei ole todistettu sitä, että vaikutukset olisivat haitallisia, mutta myöskään sitä ei ole todistettu, että ne olisivat vaarattomia.
Arvoisa komission jäsen, näin ollen Euroopan parlamentti, joka työskentelee kurinalaisesti ja joka suhtautuu tehtäväänsä aina vain vakavammin, pyytää teiltä, että ette pakottaisi meitä työskentelemään kilpaa ajan kanssa, ja että lisäksi ottaisitte huomioon meidän reaktiomme ja ehdotuksemme, jotka monesti päätyvät roskakoriin.

Izquierdo Rojo
Arvoisa puhemies, minun mielestäni pahin ongelma huomenna äänestettävässä tekstissä se jaettiin minulle juuri koskee komission ehdotuksen 3 artiklaa, jonka mukaan kieltäisimme nämä aineet Euroopan unionissa pyydän, että komissio kuuntelee minua, sillä haluan pyytää selvennystä ; sen mukaan äänestämme siitä, että nämä aineet kielletään Euroopan unionissa, mutta hyväksymme sen, että tämä kielto ei koske niiden valmistamista ja markkinoille saattamista Euroopan unionissa, koska toimittaisimme aineet toiseen jäsenvaltioon, jotta ne voitaisiin viedä sieltä kolmansiin maihin.
Arvoisa puhemies, minä en voi hyväksyä tätä, sillä jos kiellämme nämä aineet ja niiden markkinoille saattamisen Euroopan unionissa, kuten tässä sopimuksessa sanotaan, olisi laitonta sallia niiden toimittaminen Euroopan unionin sisällä toiseen jäsenvaltioon. Myös se olisi laitonta, mitä tällä hetkellä tapahtuu, että niitä tuotetaan eräässä jäsenvaltiossa. Näin ollen pyydän, että selvitätte minulle, onko asia näin, sillä tämän tekstin perusteella ja komission mukaan tämä kielto ei koskisi markkinoille saattamista tai vientiä kolmansiin maihin.
Arvoisa puhemies, mielestäni tämä olisi erittäin tekopyhää. Mitä emme halua itsellemme, sallimme sen muille, kun kyse on rahan hankkimisesta. Mielestäni kaikella on rajansa, ja jos meillä on periaatteita, joita sovellamme itseemme, on niitä noudatettava tasapuolisesti myös kolmansiin maihin; emmekä tietenkään voi tuottaa, valmistaa emmekä saattaa näitä aineita markkinoille Euroopan unionin sisällä.

Byrne
. (EN) Haluaisin kiittää parlamenttia siitä, että se hyväksyi tämän ehdotuksen kiireelliseksi aiheeksi, jolloin se käsitellään ennen vuodenvaihdetta. Kuten tiedätte, neuvosto on jo vuonna 1990 kieltänyt BST:n (naudan somatotropiini) markkinoille saattamisen ja antamisen lypsylehmille neuvoston päätöksen 90/218/ETY nojalla. Vuonna 1994 neuvosto jatkoi kieltoa 31. päivään joulukuuta 1999 asti neuvoston päätöksellä 94/936/EY.
Neuvoston päätöksen 94/936/EY 2 artiklassa säädetään, että komission on annettava riippumattomien asiantuntijoiden työryhmän tehtäväksi BST:n käytön vaikutusten arviointi. Ennen uuden ehdotuksen toimittamista neuvoston käsiteltäväksi komissio odotti kahden tiedekomitean lausuntoja, jotka saapuivat 18. päivänä maaliskuuta 1999. Ihmisen terveyteen liittyviä eläinlääkintätoimia käsittelevä tiedekomitea havaitsi mahdollisia yhteyksiä eturauhassyöpään ja rintasyöpään, ja ilmoitti, että todisteiden vähyyden vuoksi lisätutkimukset olivat tarpeen.
Toissijaiset riskit ovat mahdollisia: allergiset reaktiot ja lisääntynyt antimikrobisten aineiden käyttö. Todisteiden vähyys pakottaa komission seuraamaan hyvin tarkasti kaikkea tieteellistä tutkimusta BST:tä saaneista lypsylehmistä tuotettujen meijerituotteiden nauttimisesta ihmisille terveydelle mahdollisesti aiheutuvista haitoista ja antaa tarvittaessa suosituksia ennalta ehkäisevistä varotoimista. Eläinten terveyttä ja hyvinvointia käsittelevä asiantuntijakomitea (SCAHAW) antoi 10. maaliskuuta 1999 raporttinsa naudan somatotropiinin käyttöön liittyvistä eläinten hyvinvointinäkökohdista ja ilmoitti, että BST lisää kliinisen utaretulehduksen vaaraa, samoin kuin pidentää utaretulehduksen hoitoaikaa, lisää jalkatautien esiintymistä, voi haitata lisääntymistä ja aiheuttaa pistosalueella vakavia reaktioita. Näin ollen SCAHAW antamasta lausunnosta seuraa, että BST:tä ei pitäisi käyttää lypsylehmillä.
Eläinten suojelua ja hyvinvointia koskevassa pöytäkirjassa, joka on Euroopan yhteisön perustamissopimuksen liitteenä, vaaditaan yhteisöä ja jäsenvaltioita yhteisön maatalouspolitiikkaa laatiessaan sekä sen täytäntöönpanossa ottamaan täysimääräisesti eläinten terveys- ja hyvinvointivaatimukset huomioon. Yhteisö hyväksyi päätöksen 78/923/ETY nojalla tuotantoeläinten suojelua koskevan eurooppalaisen yleissopimuksen. Kaikki jäsenmaat ovat myös vahvistaneet tämän yleissopimuksen. Neuvoston tuotantoeläinten suojelua koskevaan direktiiviin 98/58/EY on kirjattu, että eläimille ei saa antaa muita aineita, paitsi lääkinnällisistä tai ennaltaehkäisyyn liittyvistä syistä, ellei eläinten hyvinvointia koskevista tieteellisistä tutkimuksista tai saadusta kokemuksesta käy ilmi, että kyseinen aine ei vaikuta haitallisesti eläinten terveyteen tai hyvinvointiin
BST:tä ei anneta karjalle lääkinnällisistä syistä vaan ainoastaan lisäämään maidontuotantoa, ja se vaikuttaa eläimiin haitallisesti. Tämän eläinten terveyttä ja hyvinvointia käsittelevän asiantuntijakomitean antaman lausunnon pohjalta sekä 28. lokakuuta pidetyssä komission kokouksessa esittämäni käsityksen perusteella komissio hyväksyi päätöksen, jossa ehdotetaan BST:n käytön ja markkinoinnin pysyvää kieltämistä yhteisön alueella tammikuun 1. päivästä 2000 alkaen neuvoston tuotantoeläinten suojelua koskevaan päätökseen 98/58/EY sisältyvien määräysten mukaisesti.
Selvennykseksi minun olisi varmaan lisättävä, että BST:tä ei ole Euroopassa myynnissä, mutta sitä valmistetaan täällä. Euroopan unionissa on yksi BST:tä valmistava yhtiö. Sitä saa valmistaa ainoastaan kolmansiin maihin suuntautuvaan vientiin. Sen myynti ei ole Euroopan unionissa luvallista. Lisäisin vielä, että kaikille muille toimille, joiden tarkoituksena on kieltää sen valmistaminen myyntiin Euroopan unionin ulkopuolisiin maihin, ei ole oikeusperustaa, ja sellainen olisi komission toimivallan ulkopuolella.

Izquierdo Rojo
Arvoisa puhemies, haluaisin komission jäsenen selvittävän minulle, pitävätkö minun tietoni paikkansa, eli että tätä ainetta valmistetaan Itävallassa ja että sieltä se kuljetetaan Hollantiin, mistä sitä viedään kolmansiin maihin.
Arvoisa komission jäsen, onko totta, että ainetta valmistetaan Itävallassa, josta se kuljetetaan Hollantiin, josta se taas viedään muihin maihin?
Komission jäsenen sanat sitä paitsi vahvistavat sen, että asia on näin, että ainetta valmistetaan Euroopan unionin sisällä ja että unioni saattaa sitä markkinoille.

Byrne
. (EN) Kyllä, selventämistarkoituksessa voin kertoa, että sitä valmistetaan eräässä tehtaassa Itävallassa ja että, näin minulle on kerrottu, se pullotetaan Alankomaissa kolmansiin maihin suuntautuvaa vientiä varten, mutta ei myytäväksi Euroopan unionissa. Sanoisin, ettei ole oikeusperustaa estää juuri tätä valmistusta tai kauttalaivausta Alankomaiden kautta myytäväksi kolmansiin maihin.

Puhemies
Paljon kiitoksia, komission jäsen Byrne.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 10.00.
(Istunto päättyi klo 22.55.)

Saharov-palkinnon myöntäminen Xanana Gusmãolle
Puhemies
Arvoisa Gusmão, haluaisin sanoa teille Euroopan parlamentin ja omasta puolestani, että meillä kaikilla on kunnia ja hyvin suuri ilo toivottaa teidän tervetulleeksi parlamenttiimme.
Liikutuimme syvästi saadessamme tiedon vapauttamisestanne 7. syyskuuta, vain kolme kuukautta sitten. Siitä lähtien, kun teidät vangittiin 20. marraskuuta 1992, olette osoittanut ihailtavaa ja vaikeasti säilytettävää rohkeutta koko vankilassa olonne ajan. Olette säilyttänyt sisäisen vapautenne huolimatta siitä, miten teitä on kohdeltu varsinkin henkisellä tasolla, kun teitä on yritetty estää puolustautumasta.
Toimitte taitavasti oikeudenkäyntinne aikana ja löysitte rohkeutta paljastaa kansainväliselle lehdistölle Itä-Timorin miehityksen yhteydessä tapahtuneen kansanmurhan. Vangittuna olonne vaikeista olosuhteista huolimatta löysitte rohkeutta hyödyntää olosuhteita luomalla vastarintastrategioita, opiskelemalla kieliä ja lakitiedettä, kirjoittamalla vaikuttavia runoja ja maalaamalla tauluja, joita lahjoititte minulle hyvin hienotunteisesti hetki sitten.
Sallinette, että palaan jälleen ajassa taaksepäin, jotta parlamenttimme oppii tuntemaan teidät paremmin. Synnyitte Itä-Timorissa opettajaperheen esikoisena ja opiskelitte muun muassa Nossa Senhora da Fatiman katolisella lähetysasemalla. Aloititte työnteon opettajana hyvin varhaisessa vaiheessa. Liityitte A vos de Timor -lehden toimittajakuntaan alle 30-vuotiaana. Samaan aikaan osallistuitte aktiivisesti Fretilin-vastarintaliikkeen, Itä-Timorin itsenäisyyttä ajavan vallankumouksellisen rintaman, keskuskomitean toimintaan. Kun Indonesia hyökkäsi maahanne, siirryitte maan alle. Kolmen vuoden kuluttua ryhdyitte johtamaan Falintin-sissejä, vastarintaliikkeen aseistettuja joukkoja. Lehdistön mukaan väkivaltaisen miehityksen uhreina menehtyi 200 000 ihmistä, kolmasosa väestöstä.
Arvoisa Gusmão, olette etsinyt väsymättä keinoja rauhanomaiseen ratkaisuun. Olette ehdottanut rauhansuunnitelmaa Indonesian hallitukselle ja Yhdistyneiden Kansakuntien johdolla käytäviä neuvotteluja. Pyrkimällä käymään puolueiden ulkopuolella taistelua vapaan Itä-Timorin puolesta olette yhdistänyt Itä-Timorin vastarintaliikkeen eri valtatahot kansallisessa neuvostossa.
Voitte olla vakuuttunut siitä, että Euroopan parlamenttimme on ylpeä oltuaan mukana kansainvälisen yhteisön painostuksessa, jolla Indonesian presidentti Habibie saatiin vapauttamaan teidät 7. syyskuuta, muutama päivä 30. elokuuta pidetyn kansanäänestyksen jälkeen, jossa 70,5 prosenttia Itä-Timorin väestöstä äänesti itsenäisyyden puolesta.
Euroopan parlamentti on varapuheenjohtaja Pacheco Pereiran johtaman valtuuskunnan välityksellä onnitellut Itä-Timorin kansaa siitä rohkeudesta, jota se on osoittanut koko maailmalle.
Kuten Nelson Mandela Etelä-Afrikassa, olette maanne rauhan, oikeudenmukaisuuden ja vapauden sanansaattaja. Maanmiehelle ja kansainvälinen suuri yleisö tietävät, miten peräänantamattomasti sanoitte poistuessanne vankilasta: "Sitoudun vapaana miehenä tekemään kaikkeni rauhan aikaansaamiseksi Itä-Timoriin ja kansalleni." Tällä hetkellä, kuten hetki sitten jälleen kerroitte minulle, kaikki on vielä rakentamatta tai pikemminkin jälleenrakentamatta logistisessa ja koulutuksellisessa mielessä terveys- ja oikeusalalla sekä julkisissa palveluissa. YK:n jatkossa perustama tilapäinen hallinto muodostaa perustan.
Arvoisa Gusmão, olette kertonut haluavanne moniarvoisen demokratian, jossa on avoimet toimielimet, monipuolinen talous, sijaa lehdistölle ja kansalaisjärjestöille. Toivomme, että kansanne pystyy toteuttamaan tämän haaveen 25 vuotta jatkuneista kärsimyksistä saamallaan kokemuksella.
Olen erityisen iloinen voidessani muistuttaa mieliin, miten suotuisasti Saharov-palkinto on vaikuttanut niiden henkilöiden kohtaloon, joille sitä on ehdotettu. Heidän joukostaan mieleeni tulevat Tunisian Ksila ja Turkin Birdal, jotka vapautettiin muutama päivä sen jälkeen, kun heidät oli nimetty palkintoehdokkaiksi, sekä Afrikan Mandela ja Tekin Dubèek. Suu Kyin ja Zanan osalta olen toistamiseen ottanut yhteyttä heidän maittensa viranomaisiin ja esittänyt vastalauseen heidän vapauttamiselleen asetetuista kohtuuttomista ehdoista. Kaikki nämä henkilöt ovat ryhtyneet kantamaan Andrei Saharovin kantamaa soihtua tehden ihmisoikeuksien ja perusvapauksien puolustamisesta elämänsä tarkoituksen.
Arvoisa Gusmão, olen myös iloinen, hyvin iloinen saadessani luovuttaa tällä kertaa teille tämän mitä suurimmassa määrin symbolisen palkinnon koko Euroopan parlamenttimme puolesta.
(Voimakkaita suosionosoituksia)

Xanana Gusmão
Arvoisa Euroopan parlamentin puhemies Nicole Fontaine, arvoisat Euroopan parlamentin jäsenet, hyvät naiset ja herrat, minulle on suuri kunnia ja ilo saada tänään olla teidän, Euroopan kansalaisten vaaleilla valittujen edustajien edessä.
Minun on tunnustettava, että palatessani Itä-Timoriin järkytyin nähdessäni jäljet, jotka järjestelmällinen tuho oli saanut aikaan, enkä voinut uneksiakaan, että tulisin Strasbourgiin ja saisin harvinaislaatuisen tilaisuuden tutustua Euroopan demokraattisen vallan keskuksen käytäviin ja salonkeihin ja kulkea niitä pitkin - Euroopan, joka jakoi meidän kanssamme kansanmurhan synnyttämän tuskan ja kärsimyksen, mutta myös rohkeuden ja voiman taistella tuhoa ja murhanhimoa vastaan. Haluaisin käyttää tätä tilaisuutta hyväkseni kiittääkseni kansani puolesta siitä huomiosta ja solidaarisuudesta, jota Euroopan parlamentin jäsenet osoittivat hyväksyessään lukuisia päätöslauselmia, joissa tuettiin kansani itsemääräämisoikeutta.
Tämän palkinnon nimeäminen Saharovin mukaan merkitsee kunnianosoitusta miehelle, joka taisteli uupumatta mielipiteenvapauden puolesta. Mikään muu ominaisuus ei voi luonnehtia ihmisyyttä paremmin kuin juuri kyky ajatella. Jos ihmiseltä riistetään oikeus ajatella vapaasti ja kertoa ajatuksistaan, häneltä riistetään ihmisarvo. Mielipiteenvapaus on jokaiselle ihmiselle kuuluva perusoikeus, ja Euroopassa siitä on tullut yksi kansalaisuuden peruspilareista.
Totalitaarisissa järjestelmissä sortajat tukahduttavat ja riistävät mielipiteenvapauden. Indonesiassa jouduimme näkemään, että Suharton ja hänen kenraaliensa johtamassa Orde Baru -järjestelmässä (uusi järjestys), joka vallitsi kotimaassani yli kahden vuosikymmenen ajan, sorto- ja tukahduttamismenetelmät toteutettiin juurruttamalla maahan erityinen oppi, Pancasila, jossa ihmisten ajattelu ja niin ollen myös ihmisten toiminta yhdenmukaistettiin pyrkimällä tuhoamaan yksilöllinen ja kollektiivinen ajattelukyky ja erityisesti kyky ajatella vapaasti. Tätä oppia, joka tunkeutui kaikkialle indonesialaiseen yhteiskuntaan, levitettiin yhtä lailla myös Itä-Timoriin, ja siihen liittyi kiinteästi fyysinen kidutus ja henkinen ehdollistaminen.
Kuitenkin ironista kyllä, nuo toimet saivat aikaan aivan päinvastaisen vaikutuksen: ne vahvistivat kansamme identiteettiä ja päättäväisyyttä. Suharton kukistuminen toukokuussa 1998 avasi tien Itä-Timorin konfliktin ratkaisulle ja Indonesian demokratisoinnille.
Tahdon käyttää tätä tilaisuutta hyväkseni ilmaistakseni vilpittömän kunnioitukseni kaikille niille, joille Saharov-palkinto on aiemmin myönnetty ja aivan erityisesti Aung Sang Suu Kyille, yhdelle maailman suurimmista vapautta ja demokratiaa puolustavista taistelijoista.
(Voimakkaita suosionosoituksia)
Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, hyvät naiset ja herrat, käyttäessämme kaikkein perustavanlaatuisinta oikeuttamme, oikeutta tehdä omaa tulevaisuuttamme koskeva päätös tulla vapaaksi ja itsenäiseksi maaksi, saatoimme kyllä aavistaa, että tekomme aiheuttaisi järkyttäviä seurauksia, mutta kansamme ei epäröinyt osoittaa jälleen kerran, että se on lujasti päättänyt puolustaa vapauttaan.
Nyt nuo poikkeuksellisen julmuuden sävyttämät tuskan ja kärsimyksen kuukaudet ovat takanapäin, ja Maubere-kansa valmistautuu nyt jälleenrakentamiseen. Edessämme on lukemattomia tehtäviä ja valtava vastuu. Siirtymäkausi on alkamassa, ja sen ensimmäisenä vaiheena on täysin tuhottujen infrastruktuurien kunnostaminen vuonna 2000, jonka luokittelemme "perustarpeiden vuodeksi". Jälleenrakentaminen ei tarkoita ainoastaan fyysistä, materiaalista rakentamista. Se koskee yhtä lailla myös sosiaalisia näkökohtia, politiikan kenttää, talouden alaa ja ennen kaikkea inhimillistä ja psykologista ongelmaa. Vain näiden eri osa-alueiden välinen vuorovaikutus voi taata asteittaisen toipumisen kaikilla tasoilla timorilaisen yhteiskunnan valmistautuessa konkreettisesti ja kokonaisvaltaisesti itsenäisyyteen.
Itsenäisyys ei puolestaan saa merkitä pelkästään sitä, että meillä on presidentti, lippu ja kansallislaulu. Itsenäisyyden on voitava taata kansallemme, joka loputtomasti taisteli ja loputtomasti kärsi, vapauden edut. Tuon saman osallistumisen, joka sai kansan liikkeelle 30. elokuuta, on jatkuttava edelleen, jotta Timorin kansa voisi tuntea kehittävänsä itse maataan. Kehitystä ei voi olla ilman demokratiaa.
(Voimakkaita suosionosoituksia)
Aineellisen jälleenrakentamisen lisäksi tärkeänä tavoitteenamme on edistää kansalaisyhteiskuntaa, kasvattaa kansaamme ihmisoikeuksien kunnioittamiseen ja demokratiaan sekä oikeaan näkemykseen siitä, mitä oikeudenmukaisuus todella on. Ja siihen tarvitsemme teidän tukeanne.
Itä-Timor ei tarvitse ainoastaan taloudellista tukea. Olemme nyt vaikeassa, jopa ratkaisevassa vaiheessa, sillä olemme, tai tunnemme olevamme, tällä hetkellä vielä kovin hauraita ja heikkoja valmistautuessamme itsenäisyyteen, joka merkitsee kansallemme aivan uutta elämää. Ja juuri sen vuoksi luotamme yhä edelleen Euroopan tukeen voidaksemme valmentaa timorilaisia ymmärtämään oikein yleismaailmalliset arvot, jotta emme viime kädessä pettäisi kovia kokenutta kansaamme.
Aloitamme parhaillaan siirtymäkautta kohti itsenäisyyttä yhdessä UNTAET:n kanssa. YK:n yleissihteerin erityislähettilään saavuttua maahan olemme ryhtyneet vahvistamaan neuvoa-antavia mekanismeja, jotta timorilaiset saisivat äänensä kuuluville siirtymävaiheessa. Minun on kuitenkin sanottava, että tunnemme yhä olevamme epävarmoja. Tunnemme olevamme heikkoja, ja juuri tässä suhteessa Euroopan parlamentti ja muut toimielimet voivat auttaa meitä tukemalla meitä muullakin tavoin kuin taloudellisesti. Tahdomme oppia kantamaan vastuumme maamme kehityksestä kansainväliselle yhteisölle, mutta nyt, pitkään jatkuneen poliittisen aktivismin ja taistelun jälkeen, tunnemme raskaan taakan painavan harteitamme, sillä olemme vastuussa myös kansallemme lupaamastamme onnesta ja vapaudesta.

Pidän tätä palkintoa Euroopan parlamentin antamana tunnustuksena rohkeudelle, jota kansani osoitti taistellessaan vapaan isänmaan puolesta, jossa kaikille ihmisille taataan mielipiteenvapaus ihmisyyteen kuuluvana oikeutena. Kansani ansaitsee tämän tunnustuksen, ja sen puolesta tahdon kiittää minulle suodusta kunniasta.
(Jatkuvia suosionosoituksia)

Puhemies
Arvoisa Gusmão, kollegojeni jatkuvat suosionosoitukset osoittavat, miten paljon he arvostavat juuri lausumianne hyvin painavia sanoja, hyvin painavia ja hyvin vastuullisia sanoja.
He ovat vahvistaneet teille, jos siihen oli vielä tarvetta, Euroopan parlamenttimme tuen ja yhteisvastuun Itä-Timorin asialle. Voin vakuuttaa teille, että sillä uudella tiellä, joka avautuu nyt edessänne, eli itsenäisyyden tiellä - josta sanoitte meille, että se on tietysti vaikea tie voin sanoa teille, että Euroopan parlamentti on rinnallanne yhtä lailla tulevaisuudessa kuin menneisyydessä ja tälläkin hetkellä ja että me seuraamme teitä kaikella tuellamme tällä hyvin innostavalla matkalla.
Kiitän teitä siitä, että saavuitte ja että olette kanssamme, ja kiitän kollegoja.

