Tutkimustoimien suuntaviivat (2002-2006)
Puhemies
Esityslistalla on seuraavaksi keskustelu Plooij-van Gorselin laatimasta teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan mietinnöstä (A5-0052/2001) komission tiedonannosta neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle: Eurooppalaisen tutkimusalueen toteuttaminen: Euroopan unionin tutkimustoimien suuntaviivat (KOM(2000) 612 - C5-0738/2000 - 2000(COS)).

Plooij-van Gorsel
. (NL) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen ja arvoisat kollegat, en ole vielä koskaan puhunut täysistunnossa näin pitkään. Voitte ottaa välillä myös nokkaunet, koska kahdeksan minuuttia on tosiaan hyvin pitkä aika.
Arvoisa komission jäsen, siitä on nyt kulunut lähes vuosi, kun Lissabonin Eurooppa-neuvostossa sovittiin, että Euroopan unioni haluaa maailman kilpailukykyisimmäksi tietoyhteiskunnaksi, ja parlamentti asettui tämän tavoitteen taakse suurella enemmistöllä. Jos Euroopan unioni haluaa saavuttaa tämän tavoitteen, silloin on oleellisen tärkeää lisätä investointeja tutkimukseen, teknologiseen kehittämiseen, innovaatioihin ja koulutukseen tietenkin sekä jäsenvaltioissa että Euroopassa. Eurooppalaisen tutkimusalueen luominen on siinä yhteydessä välttämätöntä. Eurooppalainen tutkimus on suoriutunut hyvin, ja myös Euroopan liike-elämän innovatiiviset ponnistelut ovat vaikuttavia, ja ne muodostivat 1990-luvun ensimmäisellä puoliskolla 33 prosenttia liikevaihdosta. Eurooppalaiset tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen puiteohjelmat ovat varmasti myös vaikuttaneet tähän. Tulevaisuudessa täytyy siksi säilyttää näistä puiteohjelmista kaikki se, mikä on hyvää, ja sen täytyy myös näkyä, kun keskustellaan kuudetta puiteohjelmaa koskevista ehdotuksista. Arvoisat kollegat, tällä hetkellä ei kuitenkaan ole missään tapauksessa kysymys yhdestä eurooppalaisesta tutkimuspolitiikasta. Teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunta on ottanut myönteisesti vastaan ehdotukset, joita komission jäsen Busquin tekee sen toteuttamiseksi, mutta on lukuisia kohtia, joihin on vielä melkoisesti tehtävä täydennyksiä ja muutoksia.
Tehokas tutkimusalue voidaan saada aikaan, jos tehdään enemmän yhteistyötä käyttäen perustana useita yhteisiä tavoitteita ja varojen joustavaa käyttöä. Teknologiaan liittyvästä nationalismista on päästävä eroon. Jäsenvaltioiden ja unionin tutkimuspolitiikkaa toteutetaan nyt rinnakkain ilman yhtenäistä kokonaisuutta. Lisäksi me investoimme tutkimukseen huomattavasti vähemmän kuin Yhdysvallat ja Japani. Nämä kaksi tekijää saavat aikaan sen, että olemme jääneet Yhdysvalloista yhä enemmän jälkeen viime vuosien aikana.
Ensimmäisessä eurooppalaista tutkimusaluetta koskevassa mietinnössäni käsittelin jo teknologiaan liittyvää nationalismia, josta on päästävä eroon. Yhteistyön lisääminen jäsenvaltioiden, tutkijoiden ja tutkimusryhmien sekä myös yritysten, yliopistojen ja julkisten tutkimuslaitosten välillä on välttämätöntä. Myös ohjelmatasolla tarvitaan enemmän koordinointia. Tarvitaan uusia eurooppalaisia yhteistyömuotoja, siis välittävää yhteistyötä kansallisten tutkimuslaitosten sekä myös jäsenvaltioissa tutkimusta rahoittavien toimielinten välillä. Arvoisat kollegat, eurooppalaisen yhteistyön menestys riippuu kuitenkin olemassa olevan tiedon tason infrastruktuurista. Euroopan laajuisen nopean tutkimusverkon kymmenen gigabitin kapasiteetin nostaminen tulevaisuudessa sataan gigabittiin on välttämätöntä, jotta voitaisiin toteuttaa optimaalisesti toimiva eurooppalainen tutkimusalue. Vain siten saamme aikaan yhteistyötä esimerkiksi osaamiskeskusten välillä. Tätä tavoitetta ei saavuteta koskaan SEAN-hankkeella, jossa lähtökohtana on nopeuden lisääminen vuosittain kahdella gigabitillä sekunnissa. Siksi pyydän komission jäseniä Liikasta ja Busquinia osoittamaan tässä asiassa huomattavasti enemmän kunnianhimoa.
Eurooppalaisen tutkimusalueen luomisen lisäksi tarvitsemme myös eurooppalaista koulutusaluetta, koska dynaaminen tietoon pohjautuva talous, jota Lissabonissa käsiteltiin kovasti, vaatii myös laadukasta ja kaikissa jäsenvaltioissa tasoltaan samanlaista koulutusta mutta ennen kaikkea myös tutkijoiden ja opiskelijoiden liikkuvuutta. Yliopistokoulutusten sekä myös tutkijakoulutuksen suurempi yhdenmukaisuus on tässä yhteydessä välttämätöntä. Haluaisin kuulla mielelläni komission jäsenen näkemyksen tästä asiasta.
Arvoisa puhemies, Nizzassa tehdyt sopimukset joustavuudesta ja "vaihtelevasta geometriasta" eli vain tiettyjen jäsenvaltioiden välisestä yhteistyöstä tutkimuksen alalla aiheuttavat ongelmia teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnalle. Tämä muodostaa keskeisen osan komission jäsen Busquinin suunnitelmista. Teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunta suhtautuu hyvin varauksellisesti tähän jäsenvaltioiden väliseen yhteistyöhön erityisesti silloin, kun on kyse eurooppalaisten tutkimusrahojen käytöstä. Tilanne on nimittäin sellainen, että teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnalla, siis parlamentilla, on yhteispäätöstoimivalta yhteisötasolla tapahtuvassa tutkimuksessa. Jos nyt sitten syntyy jäsenvaltioiden itse rahoittamaa jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä, se ei ole mikään ongelma, mutta kun tutkimukseen annetaan yhteisön rahaa, josta hyötyy vain pari jäsenvaltioita, silloin on pysyttävä yhteispäätösmenettelyssä. Tästä määrätään perustamissopimuksessa. Siksi haluaisin, että näitä suunnitelmia kehitettäisiin selkeämmin, vaikka emme missään tapauksessa vastusta yhteistyötä - siksi sanoinkin, että teknologiaan liittyvästä nationalismista on päästävä eroon - mutta kun mukana on yhteisön rahoja, silloin voimaan jää parlamentin yhteispäätöstoimivalta.
Toinen asia on pienten ja keskisuurten yritysten rooli tutkimuksen alalla. Viidennessä puiteohjelmassa pyysimme osoittamaan vähintään kymmenen prosenttia pienille ja keskisuurille yrityksille temaattisten ohjelmien sisällä. Se myös onnistui. On käynyt ilmi, että viidennessä puiteohjelmassa käytetään kuitenkin enemmän rahaa pieniin ja keskisuuriin yrityksiin. Olemme todenneet teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan mietinnössäni, että pk-yrityksille on osoitettava uudelleen vähintään kymmenen prosenttia. Olen kuitenkin sitä mieltä, että ottaen huomioon nyt osoitettava summa voisimme olla hieman kunnianhimoisempia, joten ehdotan teille, että tulevassa puiteohjelmassa tämä osuus korotettaisiin 15 prosenttiin, ja kuulisin luonnollisesti mielelläni myös teidän näkemyksenne tästä asiasta.
Arvoisa puhemies, viimeinen asiani liittyy aiheeseen, josta esiintyy melkoisesti epäilyksiä parlamentissa, nimittäin ydinfuusiotutkimukseen. Parlamentilla on todellisuudessa tästä asiasta vain vähän kerrottavaa, vaikka meidän täytyy kuitenkin osoittaa käyttöön talousarvio. Siksi olemme hämmästyneitä, että olette menneet pyytämään neuvostolta lausuntoa siitä, mitä fuusion yhteydessä täytyy nyt tapahtua, vieläpä ennen kuin olette itse laatineet tiedonannon, joka toimitetaan tavallisesti samanaikaisesti neuvostolle ja parlamentille. Mielestäni asiat ovat kääntyneet tässä hieman päälaelleen. Siksi toivomme, että pyydätte tästä asiasta myös meidän lausuntoamme ja että annatte tietysti lausunnon talousarviosta, jollaisen olisitte halunneet, mutta meidän on kuitenkin ensin hyväksyttävä se. Haluamme siis oikeastaan olla täysin mukana määrittelemässä fuusiotutkimusta, menipä se mihin suuntaan hyvänsä.

McNally
. (EN) Arvoisa puhemies, kuten jäsen Plooij-van Gorsel totesi, tutkimuksen on usein havaittu olevan avaintekijä talouskasvussa, uusien työpaikkojen syntymisessä, entistä puhtaammassa ympäristössä ja ihmisten paremmassa terveydessä. Siksi onkin ällistyttävää, että kaikki maailman maat ja jokainen Euroopan unionin jäsenvaltio jättää hyödyntämättä puolet kaikkein arvokkaimmasta voimavarastaan eli kansalaistensa aivokapasiteetista. Euroopan unioni haaskaa puolet aivokapasiteetistaan, koska naiset eivät osallistu tarpeeksi tieteelliseen tutkimukseen.
Naisia ei kannusteta koulussa, heitä syrjitään työelämässä, ja tämä on korjattava eurooppalaisella tutkimusalueella. Haluan onnitella esittelijä Plooij-van Gorselia ja komission jäsen Busquinia, jotka ovat molemmat ymmärtäneet, miten tärkeästä epäkohdasta on kyse. Olen erityisen tyytyväinen siihen, että komission jäsen Busquin on määrännyt asian tutkimiseen kokonaisen yksikön pääosastossaan ja varmistanut, että tilastoja pidetään yllä ja että naistutkijoita tukevat ja kannustavat verkostot saavat tukea Euroopan unionilta. Tämä on varmasti olennainen osa eurooppalaista tutkimusaluetta.
Tarvitsemme tutkimusta, joka on naisten tekemää, jota tehdään naisille - ja naisista - jotta voidaan tarkastella sukupuolen merkitystä tutkimushankkeissa. On tärkeää, että tutkimusohjelman sosioekonomisessa puolessa keskitytään sukupuolikysymyksiin. Mistä johtuu, että lähes kaikki maailman valtiot jättävät hyödyntämättä puolet väestönsä aivokapasiteetista laiminlyömällä naisten kannustamisen?
Haluan kiittää jäsen Plooij-van Gorselia hänen tuestaan naisten oikeuksien valiokunnan lausunnolle, ja odotan, että sukupuolinäkökohdasta tulee tärkeä osa eurooppalaista tutkimusaluetta.

Fraisse
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, olen iloinen voidessani puhua McNallyn jälkeen, sillä olen itsekin tutkija ja työskentelen naisasioiden parissa (paitsi että naiset tutkivat ja heitä varten tutkitaan, myös heitä koskevia asioita tutkitaan). Olen tyytyväinen siihen, että nämä kysymykset on otettu huomioon tässä mietinnössä.
Tänään puhun kulttuuri-, nuoriso-, koulutus-, tiedonvälitys- ja urheiluvaliokunnan puolesta. Siellä hyväksyttiin yksimielisesti mietintö, joka toistuu osittain teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan mietinnössä. Haluaisinkin pysähtyä juuri tähän sanaan "osittain".
Ensinnäkin olen iloinen siitä, että humanistisia ja yhteiskuntatieteitä ei pidetä nykyään pelkkinä välineinä vaan myös tutkimuksen päämääränä. Naiskysymys on osa tutkimusta, mutta nykyään on tietenkin kyse paljon laajemmista kysymyksistä. Eurooppalainen tutkimus on tulossa käännekohtaan siinä mielessä, että humanistisista ja yhteiskuntatieteistä on tulossa yksi tutkimuksen tavoitteista; tätä on mielestäni syytä korostaa. Näin ollen voisimme kenties pohtia myös Euroopan poliittista ja kulttuurista rakentamista, sillä tutkimus on osa tällaista rakentamista.
Lisäksi minua hämmästyttää, että olemme korostaneet, missä määrin tätä nykyä niin tärkeät uudet tekniikat - puhuimme niistä eilen tekijänoikeuksien yhteydessä - ovat kulttuurien monimuotoisuuden liittolaisia eri kielten kautta. Myös tässä kohtaa korostan, että kulttuurivaliokunta pitää tätä kysymystä hyvin tärkeänä.
Olen tyytyväinen kuudennen tutkimuksen ja kehityksen puiteohjelmassa siihen, että teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan hyväksymään mietintöön sisältyy meidän esittämämme kulttuuri-identiteettiä koskeva tutkimus. Toivon, että myös komissio voisi ottaa sen huomioon. Mahdollisuus työskennellä kulttuuri-identiteettiä koskevan kysymyksen parissa on minusta tärkeä, samoin kuin viidennen puiteohjelman muutamien avaintoimien toistaminen, kuten niiden, jotka koskevat multimedian sisältöä ja välineitä, tulevaisuuden kaupunkeja tai kulttuuriperintöä.
Olen kuitenkin hieman pahoillani siitä, ettei teollisuusvaliokunta ole ottanut huomioon lausuntoamme Internet-kustannuksista. Niitä koskeva tutkimus olisi voinut mahdollistaa kustannusten alentamisen ja sen, että Internetistä olisi voitu tehdä vihdoinkin demokraattinen väline. Huippuosaamisen verkot sitä vastoin ovat erittäin hyvä asia, mutta voimme luoda lisäksi eurooppalaisen tutkimuksen sisälle paitsi huippuosaamisen verkkoja, jotka ovatkin liikkuvuuden kannalta tärkeitä, myös verkkoja itse tutkimusta varten.
Sitten on toki vielä teollis- ja tekijänoikeuksia koskeva kysymys. Teollis- ja tekijänoikeuksia koskevien teknisten menetelmien tutkimus voisi niin ikään auttaa Eurooppaa takaamaan kulttuuri-identiteettinsä sekä demokratian.

Vidal-Quadras Roca
Arvoisa puhemies, haluaisin aluksi kiittää Plooij-van Gorselia siitä, kuinka erinomaisella tavalla hän on ollut käytettävissä ja kuinka vastaanottavainen hän on ollut ryhmämme ehdotuksille, ja haluaisin toistaa hänelle, että on ollut jälleen kerran ilo työskennellä hänen kanssaan näiden kysymysten parissa. Samoin annan vilpittömän tunnustuksen komission jäsen Busquinille siitä, että häneltä liikenee jatkuvasti huomiota ehdotuksillemme; hänen ovensa on aina avoinna ja hän on moninkertaistanut ryhmien väliset yhteydenotot noudattamalla menettelytapaa, jonka voin yhtään liioittelematta määritellä esimerkilliseksi työskentelyksi parlamentin kanssa. Voimme siis toivoa parasta kuudennelle puiteohjelmalle.
Arvoisa puhemies, Euroopan unionia ei ole synnyttänyt mikään konstruktivistinen rationalismi, itsevaltaisen sivistynyt eliitti, joka asettuu kansallisuuden yläpuolelle, vaan se sai alkunsa siitä valtavan hedelmällisestä ajatuksesta, että tehdään asioita yhdessä. Euroopan unioni tarvitsi päättäväistä sysäystä politiikkojen yhtenäistämiseen ja yhteistyön, yhteensovittamisen ja synergian alueen laajentamiseen, eli kyse on tutkimuksen, kehittämisen ja teknologisen innovoinnin alueesta. Siksi aloite eurooppalaisesta tutkimusalueesta on yksi nykyisten komission jäsenten päätavoitteista, ja komission jäsen Busquinille on annettava kiitosta tämän niin kunnianhimoisen ajatuksen edistämisestä ja vauhdittamisesta.
Eurooppalaisen tutkimusalueen myötä saadaan itse asiassa uusia välineitä, jotka saattavat olla varsin hyödyllisiä, kuten jäsenvaltioiden tutkimuspolitiikkojen välinen yhteistyö ja yhteensovittaminen, keskittyminen muutamiin painopistealueisiin, eurooppalaisen lisäarvon käsitteen perusteellinen hyödyntäminen, ajatus suuren luokan hankkeista ja huippuosaamisen verkoista. Kaikki nämä edistävät hyvin sovellettuina takuuvarmasti tutkimus-, kehittämis- ja innovointijärjestelmämme laadun ja kilpailukyvyn parantamista.
Arvoisa puhemies, tarkistustemme syynä ovat olleet eräät huolenaiheet: tutkijoiden kannustaminen liikkuvuuteen, jota pidämme oleellisena, jäsenvaltioiden tutkimusjärjestelmien avoimuus ja läpäisevyys, perustutkimuksen vahvistaminen ja painopistealueiden valintaan vaikuttavien kriteerien selkeä asettaminen.
Euroopan tutkimusalue avaa uusia näkymiä, ja kaikki kohdistavat siihen suuria odotuksia. Arvoisa komission jäsen, toivomme teille menestystä, sillä teidän menestyksenne tällä alueella merkitsee myös parlamentin ja Euroopan unionin menestystä. Pysymme varmasti rinnallanne koko ajan tällä teidän niin myönteisesti aloittamallanne linjalla.

Desama
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, kun Euroopan komissio käynnisti komission jäsen Busquinin välityksellä ensimmäisen tiedonantonsa eurooppalaisesta tutkimusalueesta, epäilimme, olisiko kyse jälleen vain tempusta, tietynlaisesta ennusmerkistä, kuten komissiolla on toisinaan taipumus tehdä, vai olisiko kyseessä todella uudenlainen suuntaus, eurooppalaisen tutkimuksen kehittämisen käännekohta, toisin sanoen otettaisiinko nyt huomioon, että tiukasti ottaen yhteisön tutkimus on vain pieni osa Euroopan unionin koko tutkimuskapasiteetista.
Nyt ensimmäisen tiedonannon jälkeen ja etenkin sen tiedonannon jälkeen, jossa tutkimusvälineet määriteltiin aiempaa paremmin, tiedämme, että olemme tutkimuksen uudelleen suuntaamisessa sellaisen tärkeän muutoksen kynnyksellä, jota en nyt aivan kuitenkaan vertaisi Kopernikuksen mullistavaan keksintöön.
Tutkimuksen ja sen tärkeimmän välineen, puiteohjelman, tavoitteena on tähän asti ollut teollisuuden kilpailukyvyn takaaminen Euroopassa. Nykyään tätä ilmeisen tärkeää perustavoitetta mitenkään vähättelemättä voimme nähdä, että tavoitteet ovat saaneet aivan toisenlaiset, aiempaa laajemmat mittasuhteet. On selvää, että jäsenvaltioiden välinen yhteistyö on ehdottoman tärkeää todellista yhteisön politiikkaa vastaavan eurooppalaisen tutkimusalueen luomiseksi. Tässä kohtaa en ole samaa mieltä Plooij-van Gorselin kanssa, vaikka olenkin tyytyväinen hänen loistavaan mietintöönsä. Meidän ei pidä mielestäni olla ylivarovaisia. Valtionpäämiehet eivät kirjanneet hajamielisyyttään tätä yhteistyötä Maastrichtin sopimukseen vuonna 1992. Yhteistyö on nyt pantava täytäntöön, ja se on mielestäni perustavoite, jonka pitäisi olla kuudetta puiteohjelmaa koskevien esitysten käsittelyn pohjana.
Meidän on siis päättäväisesti aloitettava tämä yhteistyö unohtamatta kuitenkaan sitä, ettei se yksistään riitä eurooppalaisen tutkimusalueen luomiseksi. Tuota aluetta olisi ruokittava uusilla ponnistuksilla tutkijoiden liikkuvuuden helpottamiseksi, kuten Vida-Quadras Roca toi hyvin esiin. Sitä pitäisi ruokkia myös laajoja infrastruktuureita koskevilla yhteisillä ponnistuksilla. Ja tietenkin sitä olisi ruokittava myös kehittämällä tutkimuskeskusten verkkoja, joko huippuosaamisen verkkoja tai muita, mutta on totta, että meillä on huippuosaamisen keskuksia, joita olisi syytä ryhtyä kehittämään yhdessä. Arvoisa komission jäsen, olette nyt pelottavan valinnan edessä: se koskee huippuosaamisen keskusten kartoitusta. Nykyään voidaan tietenkin turvautua myös vertailuanalyysiin. Helpommin sanottu kuin tehty, sillä tekeminen on aina tietenkin vaikeampaa. Luotamme kuitenkin teihin tässä asiassa.
Haluaisin sanoa puheenvuoroni lopuksi, että eurooppalaisen tutkimusalueen - joka on käsittääkseni seuraavan puiteohjelman runko - ohella olisi luotava yhteyksiä myös tutkimusalueiden ja koko yliopisto-opetuksen välille. Tämä on jo toisen mittaluokan kysymys, mutta sekin on hyvin tärkeä.

Piétrasanta
Arvoisa puhemies, eurooppalaisen tutkimusalueen luominen on todella uudenlainen ajatus, jonka toteuttamista lähivuosina komission jäsen Busquin ehdottaa. Olemme hänelle siitä kiitollisia, ja kiitänkin häntä henkilökohtaisesti, samoin kuten kiitän myös Plooij-van Gorselia hänen erinomaisesta aihetta koskevasta mietinnöstään. Voimme vain tietenkin hyväksyä tämän ajatuksen täsmentämällä samalla Verts/ALE-ryhmän erityisen tärkeinä pitämiä kohtia.
Ensinnäkin on tarpeen kehittää tutkimuksen integraatiota Euroopassa. Toivomme kansallisten ohjelmien aiempaa suurempaa avautumista Euroopassa.
Toiseksi eurooppalaisen tutkimusalueen olisi koskettava etenkin vahvaa perustutkimusta julkisten laitosten kautta, ja alueeseen olisi liitettävä suurten, pienten tai keskisuurten yritysten kanssa sopusoinnussa oleva eurooppalainen innovaatioalue. Todellista eurooppalaista lisäarvoa olisi jatkuvasti kehitettävä.
Kolmanneksi meidän on pohdittava myös uusien välineiden kehittämistä. On selvää, että kuudes puiteohjelma, jonka parissa ryhdymme työskentelemään, on kaikkein tärkein väline. Sitä on korjattava ja sen saatavuutta, joustavuutta ja ymmärrettävyyttä parannettava. On otettava huomioon integroitujen ohjelmien ja huippuosaamisen verkkojen ajatus unohtamatta kuitenkaan pienempiä laitoksia, jotka ovat sopivia keksintöjen ja innovaatioiden lähteitä.
Neljänneksi kiinnitämme huomiota tutkimuksen vaihdon mahdollistavien välineiden, kuten apurahojen, kehittämiseen, nuoriin panostamiseen ja sellaiseen tasapainoon, jossa tutkimus saisi aiempaa enemmän aikaa.
Viidenneksi on jatkettava puhtaiden tieteiden kehittämistä. Haluamme ottaa aiempaa enemmän huomioon tieteiden ja yhteiskunnan teeman ja lisätä humanististen ja yhteiskuntatieteiden tukemista.
Kuudenneksi eurooppalaisessa tutkimusalueessa on annettava aiempaa suurempi merkitys kestävälle kehitykselle siten, että laaditaan hyvin konkreettisia tutkimushankkeita esimerkiksi ekologian tai uusiutuvien energianlähteiden alalla. Emme kuitenkaan kannata sotilaallisen tutkimuksen tai puolustusta koskevan tutkimuksen huomioon ottamista.
Seitsemänneksi toteaisin, että kiinnitämme suurta huomiota kansainvälisiin kysymyksiin, joissa ei ole kyse ainoastaan kilpailusta Yhdysvaltojen tai Japanin kanssa ja joissa on otettava huomioon ehdokasvaltiot sekä kehitysmaiden ja EuroVälimeri-alueen maiden kanssa toteutettavat yhteistyöohjelmat.

Seppänen
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, EU:lle on tulossa yhteinen raha ja sitä kautta sille tulee yhteinen valuutta-alue. EU:sta halutaan tehdä myös yhteinen tiedealue ja sitä kautta siitä halutaan tehdä tieteen suurvalta. Monilla aloilla EU on jo tieteen suurvalta. Kaikki tulokset ja menetelmät eivät kuitenkaan tule yhteiskäyttöön, koska monilla suurilla mailla on valvottavanaan omia kansallisia, kaupallisia ja sotilaallisia etuja. Niiden olisi nykyistä enemmän avattava projektejaan muille. Jos niin ei tapahdu, EU ei ole todellinen eurooppalainen tutkimusalue, ja EU:n rahoilla rahoitetaan vain niitä jäämiä ja tähteitä, joille ei riitä kansallista rahoitusta töiltä puuttuvan yleisen merkittävyyden tähden.
Me käytämme Suomessa sanaa nollatutkimus. Sillä tarkoitetaan tutkimuksia, joiden tuloksia ei kukaan tarvitse, käytä, kritisoi tai jatka. Eurooppalainen tutkimusalue ei saa olla mikään nollatutkimusalue, eikä EU-rahaa saa käyttää nollatutkimusten rahoittamiseen. On ratkaistava ongelma siitä, että EU-rahojen käytöllä ei ole laadullista valvontaa, jossa arvioitaisiin perinpohjaisesti tieteellisiä saavutuksia. On pelättävissä, että rahojen käytön hyötysuhde on tieteellisesti huono. On mahdollista, että yhteinen tutkimuskeskus edustaa enemmän byrokratiaa kuin tiedettä. Siksi on vaadittava, että yhteistä tutkimusaluetta kehitetään tieteen kriteerein.
Kiitän rouva Plooij-van Gorselia perusteellisesta työstä ITRE-valiokunnassa. Kauneusvirhe mietinnössä on esitetty vaatimus siitä, että vaaditaan tieteen liittoa varusteluteollisuuden kanssa.

Raschhofer
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, eurooppalaisten tutkimustoimien koordinointi tai yhteensovittaminen ei saa johtaa siihen, että kilpailu tutkimusinstituuttien välillä häviää. Koordinointi ja yhdistäminen ovat hyviä asioita, kuitenkaan ei saisi tapahtua kilpailuun vihamielisesti suhtautuvaa yhdenmukaistamista. Toissijaisuusperiaatteella luodut yhteisöllistämisen rajat pitää sen vuoksi pitää aina mielessä. Ratkaisevaa komission kunnianhimoisen suunnitelman toteuttamisen kannalta tulee olemaan kansallisten päättäjien avarakatseisuus. Päättäjien täytyy kuitenkin unohtaa sellainen ajatus, että tutkimustehtävien jakamisella halutaan tukea omaa kansallista taloutta. Ensisijaisena tavoitteena on oltava mahdollisimman nopea päämäärän saavuttaminen koko Euroopan talousalueen hyödyksi.
Meillä unionissa tutkijoiden koulutus on todennäköisesti yksi maailman parhaita, valitettavasti tutkijat vain muuttavat hyvin usein valmistumisensa jälkeen muihin kiehtovampiin maihin, kuten Yhdysvaltoihin. Heidät täytyy pitää kaikin keinoin Euroopassa, ja sen vuoksi meitä vaaditaan luomaan parhaat edellytykset tutkimustoimille ja lisäämään täten Euroopan viehätysvoimaa huippututkijoiden silmissä.

Nisticò
Arvoisa puhemies, sydämelliset onnitteluni komission jäsen Busquinille niistä ainutlaatuisista suhteista, jotka hän on kyennyt luomaan parlamentin kanssa, ja siitä päättäväisestä ja älykkäästä tavasta, jolla hän vie eteenpäin eurooppalaisen tutkimusalueen toteuttamista sekä kuudetta puiteohjelmaa. Hän tähtää päättäväisesti laadukkaaseen tutkimukseen, tutkijoiden statuksen kohottamiseen ja tutkimuksen vapauteen.
Huippuosaamisen verkkojen luominen, tutkijoiden liikkuvuuden parantaminen, painopisteiden valinta neurotieteiden alalla - ajatellaanpa esimerkiksi BSE:n ja Alzheimerin taudin kohtalokasta tilannetta ja myös sellaisten sairauksien hoitoon tarkoitettua geeniterapiaa, joihin ei vielä ole olemassa hoitoa - ovat hankkeen erittäin merkittäviä tavoitteita. Toivon, että esittelijä - joka on tehnyt erinomaista työtä, vaikka määräajat ja tarkistusten jättöajat ovatkin olleet sellaisia, että asioita on ehditty vain raapaista - sekä kollegat ja komission jäsen Busquin hyväksyvät pyyntöni, jolla pyritään erityisesti estämään parhaiden kykyjen aivovienti Euroopasta Amerikan yhdysvaltoihin ja muihin kilpailijamaihin.
Olen vakuuttunut siitä, että vain taloudellisin ja sosiaalisin kannustimin, tarjoamalla paremmat uramahdollisuudet kuin tutkijoilla on Yhdysvalloissa ja rinnastamalla - niin kuin Italiassa tehdään - tutkijat tuomareiden lailla ylempään johtoon, voimme viimeinkin houkutella nuoria ja tarjota heille mahdollisuuksia nimenomaan tulevaisuuden vuoksi sekä heidän arvokkuutensa ja eurooppalaisten tutkijoiden roolin kunnioittamisen vuoksi.

Caudron
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, haluan heti aluksi ilmoittaa suhtautuvani erittäin myönteisesti eurooppalaista tutkimusaluetta koskevaan komission tiedonantoon ja komission jäsen Busquinin tekemiin esityksiin. Haluan esittää onnitteluni myös Plooij-van Gorselille hänen työnsä vuoksi, vaikka olenkin pahoillani siitä, ja hän tietää tämän, että hän käsittääkseni lähinnä ideologisista syistä hylkäsi suoralta kädeltä kaikki minun jättämäni tarkistukset, joiden tarkoituksena oli parantaa mietintöä. Haluan sanoa hänelle, että minä aion antaa häntä vapaammat kädet kuudennen tutkimuksen ja kehityksen puiteohjelman yhteisessä laatimisessa.
Euroopan komissio on itse asiassa ehdottanut meille tekstissään tutkimuksen tulevien tukitoimien suuntaviivoja ennen keskustelua vuosien 20022006 puiteohjelmasta. Valitsin erittäin mielenkiintoisista ajatuksista yhden, joka on ja tulee olemaan yksi keskustelujemme johtoajatuksista. On nimittäin tarpeen keskittää eurooppalaisia tutkimusponnisteluja aiempaa enemmän painopisteisiin, joiden määrää on rajoitettu. Avainkäsitteenä on eurooppalainen lisäarvo. Tiedän, ettei näiden painopisteiden määrittely ole helppoa, mutta uskon, että eurooppalaisella tutkimuksella on siinä kaikki voitettavanaan.
Saman ajatuksenjuoksun mukaisesti kuudetta tutkimuksen ja kehityksen puiteohjelmaa leimaavat tulevaisuudessa huippuosaamisen keskukset ja integroidut hankkeet, jotka ovat käsitteitä, jotka varmasti herättävät vielä paljon keskustelua.
Tekstissä käsitellään myös opiskelijoiden, tutkijoiden ja tiedemiesten liikkuvuuden ongelmaa. Tämä kysymys on osa kuudennen tutkimuksen ja kehityksen puiteohjelman runkoa, ja tiedän, että seuraavalla puheenjohtajavaltiolla Belgialla on tarkoitus järjestää konferenssi aiheesta, mihin olen tyytyväinen. On hyvä, että pk-yritysten rooli on otettu huomioon. Hyväksyn kehotuksen ottaa humanistiset ja yhteiskuntatieteet mukaan kuudenteen tutkimuksen puiteohjelmaan. Tieteitä ja yhteiskuntaa koskeva keskustelu on elintärkeä näin kolmannen vuosituhannen alussa.
Hyvät kollegat, lyhyesti sanoen komission tiedonanto ja Plooij-van Gorselin mietintö tarjoavat vankan pohjan sille tärkeälle työlle, jonka aloitamme yhdessä avoimuuden hengessä myös valvotusta ydinlämpöfuusiosta. Olen vastedes esittelijänä kaikkien niiden kollegojen käytettävissä, jotka haluavat jo nyt auttaa minua kuudetta tutkimuksen ja kehityksen puiteohjelmaa koskevassa työssä.

Alyssandrakis
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, huolimatta teollisuusvaliokunnassa lopullisen muodon saaneeseen mietintöön sisältyvistä ristiriitaisuuksista ja toistosta, siinä erottuu suuntaviiva, joka haluaa asettaa tutkimuksen monopolien palvelukseen. Jos neuvosto ja komissio hyväksyvät selvät viittaukset kilpailukyvyn vahvistamiseen, ehdotuksen tutkimuspainopisteiden luettelon laatimisesta, suosituksen tutkimuspainopisteiden vähentämisestä, jotta ponnistukset keskitettäisiin muutamiin tutkimuskohteisiin, sekä kaiken tutkimustoiminnan tukahduttavan valvonnan, se johtaa painajaismaiseen rakenteeseen, joka tukahduttaa tutkimuksen ja tutkijat, vie kaiken vapauden uuden tiedon etsinnästä ja muuttaa radikaalisti tutkimuksen luonnetta tuotantovoimana ja uutta tietoa tuovana prosessina. Erityisen voimakkaasti tämä koskee sellaisia maita kuin Kreikka, jossa lähes kaikki tutkimustoiminta liittyy eurooppalaiseen rahoitukseen.
Lisäksi eurooppalaisen tutkimusalueen yhdistäminen puolustus- ja turvallisuuspolitiikkaan, 28 kohta, kiihdyttää tutkimuksen äärimmäisen vaarallista sotilaallistamista. Lisäksi 35 kohdan viittaus ehdokasvaltioihin on selvästi vähättelevä, koska useimmilla ehdokasvaltioilla on mittava tutkimusperinne. Haluan uskoa, että komission jäsen Busquinilta löytyy viisautta sivuuttaa suurin osa Euroopan parlamentin suosituksista. Muutoin ei synny eurooppalaista tutkimusaluetta vaan painajaismainen rakennelma, kuten jo aiemmin sanoin. Turha sanoakaan, että Kreikan kommunistinen puolue äänestää mietintöä vastaan.
(Suosionosoituksia yleisölehtereiltä)

Rübig
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, kiitän komission jäsen Busquinia tämän julkilausuman antamisesta. Luulen, että komission jäsen Buisquin kantaa tällä hetkellä tässä asiassa suurimman vastuun Euroopassa. BSE-kriisissä kuluttajan luottamus on voitettava takaisin, ja kuluttajan luottamus voidaan saavuttaa ainoastaan asiallisella tutkimuksella, tutkijoiden todisteilla siitä, että elintarvikkeet, joita käytämme, ovat ehdottomasti turvallisia. Sen vuoksi uskonkin, että BSE-ala, siis bioteknologia- ja geenitutkimus, on tärkeä ja keskeinen asia, ja budjettivaliokunnan jäsenenä jopa kannatan sitä, että myönnämme pikimmiten erikoistuen BSE-tutkimukseen, sillä uskon, että tutkimus on ainoa todella tärkeä keinomme auttaa tämän ongelman ratkaisemisessa ja loppuun saattamisessa.
Toiseksi, pienet ja keskisuuret yritykset ovat minulle erityisen tärkeä asia, ja voin vain antaa esittelijälle tukeni siinä, että meidän pitäisi nostaa varojen osuus 10:stä 15:een prosenttiin, että alle 250 työntekijän yrityksille pitäisi määritellä tarvittavat varat, mutta ehkäpä suurten ja pienten yritysten, tutkimustoimien ja yliopistojen laitosten väliselle yhteistyölle pitäisi suunnitella jokin toinenkin ponnahduslauta. Meidän pitäisi vaatia tiukasti, että suuryritysten tietämys, tieteellisten säätiöiden ja laitosten tutkimustulokset päätyvät yliopistoihin ja niistä takaisin yrityksiin, jotta voitaisiin luoda yrityshautomoissa uusia työllistämismahdollisuuksia, perustaa uusia yrityksiä. Tiedämme, että juuri pienet ja keskisuuret yritykset, jotka ovat innovatiivisia ja valmistavat tuotteita markkinoiden ehdoilla, ovat hyvin kysyttyjä markkinoilla. Meidän pitäisi kuitenkin myös siirtää asioita intensiivisesti kansalliselle tasolle, sillä on tietenkin tarkoitus jakaa suuria projekteja ja tuoda ne myös pienten yritysten ulottuville.

Linkohr
Arvoisa puhemies, minun mielestäni mietintö oli varsin hyvä, ja onnittelen esittelijää sen johdosta. Olen myös sitä mieltä, että käsite "tutkimusalue" on onnistunut sananvalinta. Pidän tätä komission aloitetta hyvänä.
Haluaisin hieman kommentoida jäsen Alyssandrakisin ajatuksia, joista sain virikkeen seuraaville huomautuksille. Jos Kreikka kuluttaisi enemmän rahaa tutkimukseen, se ei olisi niin riippuvainen Brysselistä. (Suosionosoituksia)
Tämä on monen Euroopan unionin jäsenvaltion ongelma. Ne ovat peruneet tutkimusvaransa - niin suurilta kuin pieniltäkin hankkeilta. Eurooppalainen tutkimus ei voi täyttää tätä aukkoa. Jos haluamme eurooppalaisen tutkimusalueen, mukana täytyy olla kaksi osapuolta, EU sekä myös jäsenvaltiot, muuten joudumme kieroutuneeseen tilanteeseen, josta emme selviydy.
Lisäksi näiden tutkimushankkeiden hallintaan liittyy mielestäni suuri tehtävä, erityisesti jos laajennamme Euroopan unionia. Niitä ei pidemmän päälle voi hallita Brysselistä käsin. Sen vuoksi meidän pitäisi kehittää yhdessä talousarvion valvontavaliokunnan ja tilintarkastustuomioistuimen kanssa tähän menetelmä, jotta hallinnolliset taakat vähenevät.
Tutkimusta ei voi lisäksi ylläpitää pelkästään kirjanpitäjien työllä. Tutkimus tuo mukanaan riskejä - myös taloudellisia riskejä. Ratkaisevaa on, mihin lopputulokseen päädytään. Tulos on ratkaiseva, ei välttämättä aina tilinteko. Minun mielestäni onnistunut projekti, johon on ehkä kyllä tuhlattu rahaa, olisi paljon mieluisampi kuin täydellinen tilinteko sellaisesta projektista, josta ei ole mitään hyötyä.(Suosionosoituksia)

Quisthoudt-Rowohl
Arvoisa puhemies, tutkimusasioista puheen ollen, voin olla edellisten puhujien kanssa samaa mieltä lähes kaikesta. Se ei tee kuitenkaan käytännössä helpommaksi toteuttaa tätä kaikkea. Tulevan tutkimuspolitiikkamme perusteet ovat keskittäminen eli painopisteiden asettaminen, joustavuus ja koordinointi. Näitä on välttämättä toteutettava rinnakkain demokraattisten päätösten kanssa, joita tehdään monimuotoisessa parlamentissa ja yhtä monimuotoisessa neuvostossa. Hyvä komission jäsen, minun on onniteltava teitä aivan rehellisesti jo etukäteen, jos te onnistutte siinä! Me yritämme tukea teitä. Eurooppalainen tutkimusalue on joka tapauksessa ensimmäinen askel oikeaan suuntaan; se tulee olemaan myös osa kuudetta puiteohjelmaa. Heti, kun on kysymys sen konkreettisesta toteuttamisesta, ilmaantuu ongelmia. Eikä ongelmia ole pelkästään yksityiskohdissa. Toisin sanoen: te haluatte keskittyä tiettyihin seikkoihin, mekin kaikki haluamme painopistealueita. Hyvä komission jäsen, millaisten selkeiden kriteereiden mukaan te aiotte asettaa nämä painopisteet? Toivotan teille hauskoja hetkiä!
Kriteerejä ei ole tähän mennessä vielä muotoiltu kunnolla, ja sanaa "eurooppalainen lisäarvo", hyvä jäsen Caudron, olemme molemmat käyttäneet jo kymmenen vuotta, eikö niin? Ette te enkä minä ole vielä määritellyt sitä tai emme ole pystyneet sitä vielä määrittelemään. Joustavuudesta on puhuttu jo riittävästi, mutta sitten on vielä kolmas kohta, koordinointi. Eurooppalaiseen tutkimusalueeseen kuuluu todellakin koordinointi unionin tason ja kansallisen tutkimuksen välillä; siinä näen puoluepoliittisia eroavaisuuksia. Kuinka paljon haluamme koordinoida keskitetysti, kuinka paljon haluamme suunnitella ja määrätä keskitetysti, kuinka paljon pitää tulla alhaaltapäin toissijaisuuden puitteissa? Tästä tulee jännittävä keskustelu, ja sitä tuetaan myös puoluepoliittisesti, mutta tähän keskusteluun osallistumme mielellämme. Onnittelut esittelijälle - teemme yhteistyötä jatkossakin.

Paasilinna
Arvoisa puhemies, kiitän esittelijä Plooij-van Gorselia varsin oivallisesta työstä. Niin ikään kiitän komission jäsentä varsin perusteellisesta esityksestä. Informaatiohan on tärkein tuotannon tekijä nykyään, ja informaatiojaloste on tieto, ja sille esitetään sisällöllisiä vaatimuksia. Se siis tällä tavalla eroaa informaatiosta. Tekniset keksinnöt ja tekninen veto yhteiskunnassa hiljalleen väistyvät sisällön korostuessa yhä enemmän ja sisältöteollisuuden tämän mukana. Siirrymme eräänlaisesta infoteknisestä yhteiskunnasta toivottavasti sivistys- ja arvoyhteiskuntaan, ja näissä suuntaviivoissa todellakin on puhuttu eurooppalaisesta tutkimusalueesta. Se on mielestäni oikein, ja sanotaan, että se on rakenteita muokkaavaa.
Kun näin on, teen pari ehdotusta. Jo tapahtuvan muutoksen vuoksi eurooppalaisen tutkimusalueen puitteissa tulisi luoda hankeryväs, joka auttaa sisältöjen, sisältötuotannon kehittämisessä. Siinä Euroopalla on paljon työtä. Toinen ryväs on rakenteita muokkaavat, nimittäin kaupan ja viestinnän globalisaatio. Se on suuri tämän päivän muutostekijä ja valtava tutkimuksellinen haaste. Siihen tarvittaisiin tutkimusta, koska se vaikuttaa meihin kaikkiin. Tarvitsemme tietoa, sillä politiikan sijalle ovat siirtyneet niin kauppa kuin viestintä globaaleissa mittasuhteissa. Siksi, arvoisa komission jäsen, toivoisinkin, että yhteiskunnallisen tutkimuksen osuutta voitaisiin lisätä. Kysynkin lopuksi, mitä aiotte tehdä, jotta globalisaatiota koskeva tutkimus voimistuisi ja lisääntyisi ja antaisi meille poliitikoille enemmän aseita tämän asian pohtimiseen.

Purvis
Arvoisa puhemies, haluan kiittää esittelijää erinomaisesta mietinnöstä, joka luo puitteille puitteet. Haluaisin lisätä puitteisiin erään tärkeän yksityiskohdan. Usein mainitussa Lissabonin huippukokouksessa Euroopan unioni asetti itselleen tavoitteen "tulla maailman kilpailukykyisimmäksi ja dynaamisimmaksi tietoon pohjautuvaksi taloudeksi". Biotekninen teollisuus voi auttaa merkittävästi tämän tavoitteen saavuttamisessa. Siksi onkin erittäin tärkeää, että biotieteiden tutkimusta pidetään ensisijaisena eurooppalaisella tutkimusalueella.
Tällä hetkellä joitakin tutkimusaloja vaivaa suuri uskonpuute, jopa epätoivo. Hankkeita uusien viljelykasvien kehittämiseksi lykätään, samoin koeviljelmiä vahingoitetaan tahallisesti; tärkeän lainsäädännön täytäntöönpanoa viivytetään; terveysalan tutkijoiden kimppuun käydään sanallisesti ja jopa ruumiillisesti; ihmiset saavat kuulla pelottavia ympäristöuutisia, jotka ovat kuitenkin perättömiä ja vailla todellisuuspohjaa; tutkijoita ahdistellaan - eläinaktivistit uhkailevat jopa heidän henkeään; ja vihamieliset asian vastustajat ja tiedotusvälineet käyttävät puheissaan sellaisia tunneperäisiä ja epätarkkoja käsitteitä kuin "Frankensteinin ruoka".
Kaikki tämä painostus, jota hallitusten ja julkisten tahojen avuttomat reaktiot usein vain pahentavat, uhkaa Euroopan kykyä hyödyntää biotekniikan suuria mahdollisuuksia. Kohtuullinen sääntely on tietysti tarpeellista, mutta sen pitää kannustaa - ei lannistaa - tutkimusta. Vain tällaisessa myönteisessä ympäristössä voidaan löytää biotekniikan mahdollisuudet ja tarvittava kilpailukyky tulevaisuuden teollisuudessa, tulevaisuuden maataloudessa, tasokkaassa terveydenhoidossa, kehitysmaiden tukemisessa sekä nälän ja sairauksien torjumisessa.

Busquin
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, haluaisin ensinnäkin yhtyä omasta puolestani Plooij-van Gorselille osoitettuihin kiitoksiin hänen loistavan mietintönsä vuoksi. Haluaisin myös korostaa niiden yhteyksien minun kannaltani rohkaisevaa merkitystä, joita minulla on kaikkiin parlamentin jäseniin, jotka ovat perusteellisesti paneutuneet tähän kysymykseen ja jotka oman panoksensa ja kokemuksensa ansiosta voivat neuvoa minua eurooppalaisen tutkimusalueen luomisessa, sillä käsittääkseni on laajalti tunnustettu, että tuo alue on Euroopalle välttämätön poliittinen tavoite. Haluaisin niin ikään kiittää kulttuuri-, nuoriso-, koulutus-, tiedonvälitys- ja urheiluvaliokunnan sekä naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunnan edustajia, Fraissea ja McNallya, heidän panoksestaan. Parlamentin tuoma tuki eurooppalaisen tutkimusalueen luomiseksi on tietenkin tärkeä prosessin etenemisen kannalta.
Eurooppalaisen tutkimusalueen periaate hyväksyttiin Lissabonin huippukokouksessa. Siitä on nyt tullut poliittinen kysymys. On kuitenkin totta, että tuon alueen toteuttamiseksi on vielä paljon tehtävää, kuten olette riittävästi tuoneetkin esiin, ja tässä mielessä parlamentin ehdotukset ovat tärkeä tekijä dynamiikan aikaan saamiseksi Euroopassa. Saamme pian, Tukholman huippukokouksessa, käsiimme selvityksen eurooppalaisen tutkimusalueen käsitteen kehittymisestä. Käsite on kirjattu myös Tukholmaan kokoontuvien valtion- ja hallitusten päämiesten esityslistaan yhtenä kehittämistä vaativana aiheena, jotta voidaan vastata juuri tähän ajatukseen tehdä Euroopan taloudesta dynaaminen.
Haluaisin esittää muutamia kommentteja, jotka liittyvät Plooij-van Gorselin mietinnössä ja parlamentin jäsenten puheenvuoroissa korostettuihin aiheisiin ja jotka ovat toki pitkälle täällä jo todetun suuntaisia, mutta ne voivat kenties tuoda muutamia tarkennuksia.
On täysin selvää, että eurooppalaista tutkimusaluetta rakennetaan yhtäältä puiteohjelman perusteella, mikä on omiaan edistämään tuon alueen luomista, mutta etenkin jäsenvaltioiden ja tutkijoiden välisen avoimen koordinoinnin avulla. Koska puiteohjelma on siis väline, sitä on mukautettava siten, että sen avulla voidaan rakentaa eurooppalaista tutkimusaluetta. Tämä käy ilmi uudesta puiteohjelmasta: sieltä löytyy välineitä, joiden avulla voidaan merkittävästi edistää tuon alueen rakentamista. Puiteohjelman hiomisen tarve kävi erittäin selkeästi ilmi viisivuotisarvioinnista, jossa korostettiin tämän menettelyn välttämättömyyttä.
Avointa koordinointia koskeva roolimme, joka on vielä määrittelemättä, myönnän sen, ja jonka kriteerit on aiempaa selkeämmin mukautettava, on välittäjän ja kannustajan rooli jäsenvaltioiden välisessä avoimessa koordinoinnissa. Kuinka aiomme edistää ja helpottaa tätä koordinointia? On selvää, että kyse on pitkäkestoisesta hankkeesta ja että se vaatii komission ja jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä sekä Euroopan parlamentin tukea, ja, jäsen Alyssandrakis, koko kansainvälisen tiedeyhteisön tukea. Tämä hanke koskee nimittäin kaikkia eurooppalaisia tieteenharjoittajia. Siinä ei tehdä erotteluja, siinä on toki otettu huomioon toissijaisuusperiaate, se sisältää jäsenvaltioissa suoritettavaa tutkimusta sekä tutkimusta, jotka tuovat eurooppalaista lisäarvoa. Olemme siis vielä kaukana, valovuosien päässä tästä monopoleja suosivasta käsitteestä, johon juuri viittasitte ja joka ei varmaan ollut parlamentin jäsenten mielessä.
Näin ollen meidän on otettava käyttöön uusia toimintamalleja, ja muutamat jäsenet, kuten Fraisse ja Desama, ovatkin tässä yhteydessä puhuneet koulutuksen ongelmasta. Tieteen ja koulutuksen välistä yhteyttä koskeva ongelma on hyvin ajankohtainen, sillä se on Upsalaan kokoontuvien tiede- ja opetusministerien esityslistalla. Ruotsissa järjestetään 2. ja 3. maaliskuuta tiede- ja opetusministerien neuvoston yhteinen epävirallinen kokous aiheesta "Tiede, yhteiskunta ja tiedekoulutus". Käymme myös tutkimuksesta vastaavien ministerien kanssa alustavaa keskustelua tulevasta puiteohjelmasta.
Uusista välineistä puheen ollen haluaisin ilmaista tyytyväisyyteni tukeenne, ja Vidal-Quadras Roca onkin tuonut erityisen hyvin esiin näiden uusien välineiden tärkeyden. Nimittäin juuri näiden uusien välineiden ansiosta voimme lisätä tehokkuutta ja, kuten jäsen Linkhor totesi, yksinkertaistaa hallintamenettelyjä sekä siten nostaa tehokkuutta päällekkäisen työn välttämiseksi. Komission ehdottamat uudet välineet on siis määritelty juuri tässä hengessä. Ymmärrän kuitenkin huolenne tarpeesta vaatia, että nuo välineet tarjoaisivat kaikille tasavertaisia mahdollisuuksia. Niitä ei pidä varata vain jollekin tietylle kategorialle tai ryhmälle, millä olisi huomattavia seurauksia, joten juuri tämän vuoksi uusien välineiden määrittelyä on parannettava.
Huippuosaamisen verkot ovat tietenkin minusta tärkeä asia, mutta katson myös, että on päästävä yhteisymmärrykseen noiden verkkojen määrittelyssä. On itse asiassa parempi käyttää huippututkimuskeskusten termiä mammuttikeskusten sijasta, sillä kyse ei ole mistään mammuttikeskuksista. Kyse on huippuosaamisen verkoista, jotka jakautuvat tutkimusaiheen ja -kohteen mukaan. Tavoitteena on siis kehittää huippuosaamisen virtuaalikeskuksia, jotka yhdistävät painopistealojen huippuosaamisen. Tästä seuraa, ettei kyse ole muun muassa pk-yrityksille ja vähiten kehittyneille maille tarkoitetusta tutkimusvälineestä. Kaikissa Euroopan maissa on huippuosaamisen keskuksia, ja niiden kriteerinä, josta vielä keskustelemme, on, miten eurooppalainen lisäarvo näkyy tutkimusohjelmissa. Tämä on eittämättä yksi keskustelujen perustana olevista kysymyksistä.
Sanoisin ohimennen myös Plooij-van Gorselille, joka esitti infrastruktuureja koskevan pyynnön, että olette aivan oikeassa. Tehän tiedätte, että olemme jo GEANT-ohjelman yhteydessä pyrkineet kehittämään yhtä infrastruktuurin alaa, eli sovittamaan yhteen kaikkien Euroopan maiden infrastruktuureja tavoitteena 10 gigabitin siirtonopeus. Kuten korostittekin, tuo 10 gigabitin tavoite on saavutettava, joten infrastruktuuriohjelmassa jäsenvaltioiden yhteensovittamiseen - sillä jäsenvaltioiden on toimittava omalla alueellaan - suunnattu tuki on yksi painopiste, jota meillä on mahdollisuus käsitellä uuden puiteohjelman yhteydessä.
EY:n perustamissopimuksen 169 artiklan mukainen vaihteleva geometria tai ns. lujitettu yhteistyö ovat eittämättä kysymyksiä herättäviä aiheita, sillä toistaiseksi tätä ei ole vielä kyetty panemaan täytäntöön. Siksi aiheesta käydään vielä erittäin tärkeää keskustelua, sillä kyse on tehokkuudesta, mutta se on myös institutionaalinen kysymys. Näin ollen olemme sitä mieltä, että aloitteen on tultava jäsenvaltioilta. Me voimme tehdä unionin osallistumista koskevia ehdotuksia vain, jos kaikki Euroopan maat todella osallistuvat prosessiin. Yhdyn kuitenkin huoleenne siitä, että väline saattaisi olla joitakin jäsenvaltioita syrjivä, tai siitä, voiko parlamentti osallistua täysimääräisesti alan tärkeiden päätösten tekoon. Saamme tilaisuuden keskustella tästä yksityiskohtaisesti puiteohjelmaesityksen käsittelyn yhteydessä. Se on tärkeä aihe tuossa keskustelussa.
Painopisteistä ja kriteereistä toteaisin, että olemme jo hahmotelleet yleiset kriteerit alustavina mainittujen painopisteiden määrittämiseksi. Kyse on nimittäin kriteereistä, jotka heijastelevat kaikille tutkimusalan toimijoille vuoden 2000 aikana suunnatun laajan Internet-kyselyn tuloksia. Tiedeyhteisölle ja teollisuudelle järjestettiin hyvin laaja Internet-kysely näistä aiheista.
Tämän osalta on selvää, että kolme laajaa teemaa tuovat varmasti eurooppalaista lisäarvoa. Kyse on kaikesta, mikä liittyy postgenomiaan tai tietoyhteiskuntaan, joka tuo mukanaan demokratisoitumiselle välttämättömät Internet-kustannukset, ja kyse on myös nanoteknologian ongelmasta laitteissa ja kehittyneissä prosesseissa.
Nämä ovat kolme tärkeää teemaa, muttei pidä unohtaa myöskään kysymyksiä elintarvikkeiden turvallisuudesta, joka on nyt luonnollisesti hyvin esillä Euroopassa, elämänlaadusta tai kestävästä kehityksestä. Näitä kysymyksiä käsitellään tiedonannossa, jonka komissio aikoo laatia osana Göteborgin huippukokouksen valmistelua. Huippukokouksessa käsitellään kestävää kehitystä yhtenä teemana, joka synnyttää tutkimusta ympäristön, energian ja liikenteen aloilla.
Olette täysin oikeassa korostaessanne pienten ja keskisuurten yritysten merkitystä. On todettu, että niihin olisi varattava vähintään 10 prosenttia viidennen puiteohjelman määrärahoista. Tavoitteestamme näyttää tulleen kunnianhimoinen: seuraavassa puiteohjelmassa tuo luku saattaa olla 15 prosenttia.
Lopetan puheenvuoroni sanomalla jäsen Caudronille, että eurooppalainen lisäarvo on varmasti yksi avainkysymyksistä. Miten tuota lisäarvoa pitäisi määritellä? Mielestäni se pitäisi tehdä kulloisenkin tutkimushankkeen mukaan. Eurooppalaisen lisäarvon käsite ei ole yleinen. Se määräytyy tutkimusaiheen mukaan, ja tutkimuksen on oltava vähintäänkin Euroopan laajuista ollakseen kansainvälisesti kilpailukykyistä.
Ydinvoimaa koskeva kysymys ei tuota minulle minkäänlaista ongelmaa, päinvastoin, parlamentti osallistukoon laajassa rintamassa ydinvoimakeskusteluun. Viittasitte fuusiokokoukseen. Toteaisin, ettei tuo kokous ollut lainkaan virallinen, vaan kyse oli nykyään jo saatavilla olevan asiakirjan esittelystä. Tuossa asiakirjassa esitellään neljä mahdollista ratkaisua fuusio-ongelmaan. En usko, että voimme välttää keskustelua aiheesta. Keskustelua on jo käytykin edellisiä puiteohjelmia koskevien keskustelujen yhteydessä. Itse kannatan avointa keskustelua aiheesta, koska kyse on yhteiskunnan perusongelmasta, joten kysymysten esittäminen on täysin perusteltua.
Naiset ja yhteiskunta, nuoret ja yhteiskunta, siinä aiheita, joita perustamamme Helsinki-työryhmä voi jatkaa naisten asemasta sekä julkisessa että yksityisessä tutkimuksessa. Yhteistyötä tehdään myös kansainvälisesti, ja sen ulottuvuutena on Euroopan rooli tutkimusyhteisöissä sekä vakavien sairauksien, kuten aidsin, tuberkuloosin jne. hoidossa. Olemme yhdessä kollega Nielsonin kanssa laatineet tiedonannon näiden aiheiden etenemisestä, ja se on komission ensi viikon kokouksen esityslistalla. Keskustelussa ei voida sivuuttaa tätä kansainvälistä ulottuvuutta.
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, olen puhunut kenties hyvin pitkään, mutta nyt minulla oli tilaisuus antaa pieni alkusysäys keskustelulle seuraavasta puiteohjelmasta, joka hyväksytään todennäköisesti lähiviikkoina, jopa seuraavalla viikolla, mikä antaa minulle aiheen tulla noin parin viikon kuluttua esittelemään puiteohjelman suuntaviivat jatkona Plooij-van Gorsenin mietinnölle. Haluan lopettaa puheenvuoroni kiittämällä häntä jälleen kerran, samoin kuten kaikkia parlamentin jäseniä heidän panoksestaan.

Puhemies
Arvoisa komissio jäsen, kiitän teitä puheenvuorostanne, joka ei ollut liian pitkä. Se oli hyvin tarkoituksenmukainen ja ansaitsee arvostuksemme.

Plooij-van Gorsel
. (NL) Arvoisa puhemies, unohdin kiittää kaikkia kollegojani hienosta yhteistyöstä, mutta myös komission jäsen Busquin unohti jotakin. Jäsen Quisthoudt-Rowohl kysyi hyvin selkeästi, mitkä ovat painopisteiden kriteerit. Tämä ei ole ensimmäinen kerta, kun kysymme tätä, vaan olemme kysyneet tätä myös kahdessa edellisessä teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan kokouksessa. Emme halua kuulla, että on kysymys yleisistä kriteereistä. Olemme pyytäneet tutkimuksen painopisteiden kriteerien selkeää kuvausta. Haluaisimme valiokuntana tähän hyvin mielellämme vastauksen.

Busquin
Arvoisa puhemies, saatte käsittääkseni pian tyydytyksen, sillä saamme piakkoin käsiimme tutkimushankkeita koskevan kuudennen puiteohjelman. Eri aiheita voidaan siis määritellä entistä paremmin. Meillä on toki tilaisuus keskustella niistä tämän uuden ohjelman laadinnan yhteydessä.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 12.00.

Puuvilla
Puhemies
Esityslistalla on seuraavaksi keskustelu Korakasin laatimasta maataloutta ja maaseudun kehittämistä käsittelevän valiokunnan mietinnöstä (A5-0022/2001):
1. Ehdotus neuvoston asetukseksi Kreikan liittymisasiakirjan liitteenä olevalla pöytäkirjalla nro 4 käyttöön otetun puuvillan tukijärjestelmän mukauttamisesta kuudennen kerran (KOM(1999) 492 - C5-0049/2000 - 1999/0202(CNS)).
2. Ehdotus neuvoston asetukseksi puuvillan tuotantotuesta (KOM(1999) 492 - C5-0049/2000 - 1999/0202(CNS)).

Korakas
. (EL) Arvoisa puhemies, kuten tunnettua, puuvilla-alalla on suuri sosiaalis-taloudellinen merkitys Espanjalle ja ennen kaikkea Kreikalle. Varsinkin Kreikassa puuvillalla on kansallistuotteen mittasuhteet, koska sen parissa työskentelee yli 300 000 perhettä, jotka tuottavat puuvillaa noin 1 350 000 tonnia tavoitteen I alueilla, joissa työttömyysluvut ovat paljon yhteisön keskiarvoa suurempia, ja puuvillatilojen keskimääräinen pinta-ala on yhteisön keskiarvoa pienempi. Euroopan unionin tarve on 4,5 tonnia puuvillaa, josta siemeniä ei ole poistettu. Kyseessä on siis tuote, jossa Euroopan unionilla on erityisen suuri alijäämä, koska yhteisön tuotanto kattaa vain 35 prosenttia tarpeista.
Taatut kansalliset määrät ovat aina provokatorisesti alhaisemmat kuin todellinen tuotanto, minkä johdosta tuottajien tulot haihtuvat ilmaan korkeiden yhteisvastuumaksujen vuoksi samalla, kun kulut yhteisön talousarviosta ovat sitä pienemmät, mitä enemmän kiintiöt ylitetään. Tämä sietämätön tilanne on herättänyt oikeutettua suuttumusta tuottajissa, jotka ovat ryhtyneet massiivisiin aggressiivisiin mielenosoituksiin, joita on ollut sekä vuosia sitten että myös eilen kaikkialla Kreikan maaseudulla. Kuitenkin sen sijasta, että voimassa olevaa asetusta parannettaisiin, kuten puuvillantuottajamme oikeutetusti vaativat, mukauttamalla kiintiöt nykyisen tuotannon tasolle ja tarkistamalla edes osittain puuvillan virallisia hintoja, jotka ovat olleet jäädytettyinä vuodesta 1992 lähtien, komissio ei ainoastaan ehdota nykyisen tukijärjestelmän säilyttämistä alhaisella tasolla vaan lisää yhteisvastuumaksua 20 prosentilla.
Komission tavoite vähentää tuntuvasti puuvillanviljelyä ei ole perusteltu, koska kyseessä on tuote, jossa Euroopan unionin omavaraisuus nousee vain 30-35 prosenttiin. Se on epäoikeudenmukainen, koska se rankaisee puuvillantuottajia puuvillan kansainvälisten hintojen laskusta kolmen viime vuoden aikana, vaikka he eivät ole siitä millään tavalla vastuussa, eikä komissio ole samaan aikaan tehnyt mitään tilanteen muuttamiseksi. Tässä yhteydessä on pantava merkille, että tukeakseen ehdotustaan, jota ei voida hyväksyä, komissio on laatinut sen hetkellä, jolloin kansainväliset hinnat ovat olleet viime vuosikymmenen alhaisimmalla tasolla, siis vuoden 1999 joulukuussa. Nyt kansainväliset hinnat ovat moninkertaistuneet. Lisäksi komissio ehdottaa puuvillanviljelyn tuen rajoittamista silloin, kun sitä eniten tarvittaisiin, siis kun Amerikan yhdysvallat tukee omia puuvillantuottajiaan jatkuvasti kasvavin summin, mikä antaa heille mahdollisuuden lisätä tuotantoaan ja laskea kansainvälisiä hintoja.
Vetoaminen ympäristöön liittyvään verukkeeseen ei ole kestävä, koska tieteellisesti on osoitettu, että puuvillanviljely on ympäristölle huomattavasti vähemmän haitallinen kuin muu vastaava tuettu viljely, josta tuottajat ovat luopuneet siirtyäkseen puuvillanviljelyyn. Komissio ei ole lainkaan ottanut huomioon Kreikan liittymisasiakirjan liitteenä olevaa pöytäkirjaa nro 4, jossa määritellään puuvillan tukijärjestelmä tavoitteena puuvillantuotannon tukeminen sellaisilla yhteisön alueilla, joissa puuvillantuotanto on tärkeää maatalouselinkeinolle.
Puuvillan tuottajat pyytävät, että yhteisön etuuskohtelu otettaisiin käyttöön myös puuvillan kohdalla, kun otetaan huomioon yhteisön puuvillantuotannon alijäämäisyys. Puuvilla on tärkein kasviperäinen tekstiilikuitu, joka kilpailee synteettisten kuitujen kanssa ja on luonnontuote ja terveellinen tuote, ja se tarjoaa sadoilletuhansille viljelijöille mahdollisuuden turvata toimeentulo ja voi houkutella nuoria viljelijöitä jäämään autioitumassa olevalle maaseudulle.
Mitä me ehdotamme: ehdotamme, että puuvillanviljelyltä poistetaan kaikki rajoitukset, kiintiöt, yhteisvastuumaksut, ympäristövaikutukset, niin että puuvillantuottajille maksetaan koko vähimmäishinta. Koska erilaisten taloudellisten syiden vuoksi on kuitenkin määrättävä jotkin rajat, näiden rajojen on katettava puuvillaa tuottavien maiden nykyinen todellinen tuotanto. Tukijärjestelmä on säilytettävä. Puuvillan virallisia hintoja on tarkistettava niiden virallisten tietojen mukaisesti, jotka koskevat yhteisön keskimääräistä inflaatiota kaudella 1995-2000. Tuki on maksettava suoraan puuvillan tuottajille heidän osuustoimintaelintensä kautta ilman yksityisten siementenpoistoyritysten välitystä, sen jälkeen kun on tutkittu, mikä on sopiva menettely. Uuteen asetukseen on sisällytettävä asetuksen (ETY) N:o 1201/89 liite B, jossa määrätään laatuominaisuuksien perusteella tehtävät tuottajan vähimmäishinnan korotukset ja alennukset
Pidämme siis välttämättömänä, että Euroopan parlamentti tukee vaatimusta tuottajien tukemisesta. Tässä nimenomaisessa hengessä ehdotamme Kreikan kiintiöksi 1,5 miljoonaa tonnia ja Espanjan kiintiöksi 450 000 tonnia. Maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan päätöksen mukaan Kreikan kiintiö on 1 200 000 tonnia ja Espanjan 350 000 tonnia. Haluamme kehottaa parlamenttia asettumaan viljelijöiden puolelle, jotta maaseutumme voisi olla asuttu ja että viljelijämme voisivat tulla toimeen.

Ayuso González
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät naiset ja herrat, sanottakoon heti aluksi, että nyt puhutaan tuotteesta, joka on Euroopan unionin alueella alijäämäinen, koska sen rahoitusaste oli vuosina 1995-1999 ainoastaan 42 prosenttia. Lisäksi on sanottava - kuten jäsen Korakas, jota haluan onnitella hänen mietinnöstään, niin hyvin sanoi -, että sitä viljellään Espanjassa ja Kreikassa erityisen epäsuotuisilla alueilla ja että sen tuotanto työllistää paljon väestöä. Yhtäältä tämä merkitsee, että sen säilyttäminen on olennaisen tärkeää kyseisten alueiden sosiaalis-taloudelliselle rakenteelle, toisaalta se taas oikeuttaa parlamentin esittämät kaksi merkittävää vetoomusta sen osalta, että liikatuotannosta rankaisemista ei nostettaisi 50 prosentista 60 prosenttiin ja että taatut enimmäismäärät olisivat lähempänä tuotannon todellista tilannetta; puhun siis lähentämisestä, en yhdenmukaistamisesta.
Kun komissio teki ehdotuksensa, se oli huolissaan liian alhaisista maailmanmarkkinahinnoista, alhaisimmista kymmeneen vuoteen, ja siten tukikustannusten kasvusta, mikä on puuvillan tukijärjestelmän mukaista. Arvoisa komission jäsen, olot ovat kuitenkin muuttuneet,: hinnat ovat laskeneet lähes historialliselle tasolle, maanviljelijöille maksettavien tukien talousarvio on pienentynyt, eikä ehdotus asetukseksi ole enää perusteltu, kun maatalousvaliokunnassa yksimielisesti hyväksytyt tarkistukset on oikeutettu. Rangaistusten lisääminen aiheuttaisi monien pienimpien maatilojen katoamisen, millä olisi omat sosiaaliset vaikutuksensa. Tämänhetkinen ero todellisten tuotantomäärien ja taattujen enimmäismäärien välillä on nyt syynä niihin hirveisiin rangaistuksiin, joita viljelijät joutuvat kestämään.
Kuten Korakas niin hyvin sanoi, voisimme myös vedota Kreikan liittymisasiakirjan liitteenä olevaan pöytäkirjaan nro 4, jossa pyydetään säilyttämään puuvillanviljely sellaisilla seuduilla, joilla sillä on tärkeä merkitys maataloudelle, mahdollistamaan viljelijöiden kohtuulliset tulot ja vakauttamaan markkinoita tekemällä parannuksia maatalouden infrastruktuuriin.
Maatalousvaliokunta pyytää esittämissään tarkistuksissa, että käynnistettäisiin yhteisiä ympäristötoimia tuottajaryhmittymien kautta, joita meidän on määrä kannustaa ja suosia tällä alalla.
Toivomme, että komissio ottaa huomioon nämä tarkistukset ja perustelut ja suostuu muuttamaan tätä ehdotusta.

Izquierdo Rojo
Arvoisa puhemies, esittelijä Korakas on tehnyt viime kuukausina hyvin merkittävää työtä, ja kiitän häntä kovasti, että hän on alusta alkaen ollut avoin kaikentyyppisille ehdotuksille ja vuoropuhelulle ja ollut hyvin vastaanottavainen. Jos siihen lisätään vielä maatalousvaliokunnassa tehty työ, voidaan käsittää, että kyse on suurenmoisesta mietinnöstä.
Jos komissio hyväksyy sille Korakasin mietinnössä ehdottamamme tarkistukset, puuvillaa koskevaan järjestelmään saadaan merkittäviä parannuksia taattujen kansallisten määrien mukauttamiseen ja tuotantotukijärjestelmään sekä pysyvä järjestelmä, jossa tunnustettaisiin tuottajaryhmittymät. Lisäksi parlamentin tarkistusehdotukset edistävät sellaisten keinojen käyttöönottoa, jotka ovat paljon ympäristöystävällisempiä ja joiden ansiosta voidaan säästää kasteluvettä, vähentää torjunta-aineiden käyttöä ja taata muovijätteiden asianmukainen käsittely.
Komission tekemä ehdotus on kuitenkin mielestäni liian pelkistetty, koska siinä tuijotetaan vain rahansäästöön, ja epäjohdonmukainen, koska siinä sanotaan, että Euroopan unionin painopisteenä on työn puolustaminen. Se ei ole johdonmukainen, koska kun siinä päätetään eri vaihtoehdoista, ei huomioida tarpeeksi työpaikkojen säilyttämistä tai edistämistä.
Siksi suosittelen, hyvät kollegat, että äänestätte Garotin ja minun itseni sosialistiryhmän puolesta esittämän tarkistuksen 20 puolesta ja tukemaan sitä, koska siinä ehdotetaan hyvin tärkeää asiaa. Pyydämme jäsenvaltioita ottamaan huomioon työllisyystekijän, kun ne ottavat käyttöön keinoja määritellä tukiin oikeutettuja pinta-aloja. Tällä hetkellä on otettava huomioon, kuinka moni työpaikka on riippuvainen tästä pinta-alasta. Samoin ehdotamme, että otettaisiin huomioon korvikeviljelysten tilanne ja se, onko niille vaihtoehtoja.
Arvoisa puhemies, kyse on tosiasiassa sosiaalisesta ja taloudellisesta tietoisuudesta. Toivonkin, että tuette tarkistustamme, ja onnittelen esittelijää vielä kerran tästä suurenmoisesta mietinnöstä.

Bautista Ojeda
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, haluan ensiksikin onnitella maatalousvaliokuntaa ja esittelijää esitetystä mietinnöstä ja loppuunviedystä työstä, joka kuvastaa vallitsevaa levottomuutta eurooppalaisen maanviljelyksen eräällä hyvin merkittävällä alueella. Tämä koskee erityisesti Kreikan ja Andalusian merkittäviä alueita, tuotannon huippualueita.
Puuvilla edustaa perinteistä viljelyä, josta tuhannet perheet Euroopassa saavat pääasiallisen taloudellisen tuen tuloihinsa ja jolle on hyvin vähän vaihtoehtoja. Kyse on Euroopassa hyvin alijäämäisestä tuotteesta, jota pystytään tuottamaan ainoastaan 40 prosenttia kysynnästä, ja se on edelleen paras luonnonkuitu kankaan valmistamisessa synteettisten kuitujen rinnalla. Se on niin ikään syrjäyttänyt muita ympäristöä saastuttavampia ja ylijäämäisempiä tehokkaampia viljelymuotoja. Parannustoimista huolimatta puuvillanviljelyssä on kuitenkin yhä ympäristöongelmia, jotka on ratkaistava.
Arvoisa komission jäsen, tuemme komission ehdotusta säilyttää nykyinen korvausmaksuihin perustuva tuotantotukijärjestelmä, mutta siitä emme ole samaa mieltä, että rangaistusten koventaminen olisi oikea keino alan nielemien kustannusten hillitsemiseksi.
On typerää puhua kustannusten hillitsemisestä ja esittää ainoastaan talousarvioon liittyviä perusteita tukijärjestelmän uudistamiseen, kun viljelijöiden tulot tosiasiassa laskevat yhteisön ulkopuolisen tuonnin kasvaessa.
Kyse on rakennemuutoksesta, koska kustannukset ovat riippuneet pikemminkin kansainvälisten hintojen kehittymisestä kuin viljellyn pinta-alan todellisesta lisääntymisestä.
Rangaistusten lisääminen johtaisi epäilemättä alan suurempaan keskittymiseen; se siirtyisi hyvin harvoihin käsiin eikä tästä viljelystä luopumiseen, ja se vaarantaisi pahoin perhetilojen elinkelpoisuuden.
On otettava huomioon, että tuottajajärjestöt ovat kaikkein sopivimpia tahoja parantamaan sellaisten välttämättömien keinojen kuin tuotannon itsesääntelyn ja ympäristönsuojelun tehokkuutta.
Ennen kuin lopetan, haluan vielä muistuttaa, että komission on vähitellen tunnustettava, millainen tilanne näiden alueiden tuotannossa todellisuudessa vallitsee, ja lähennettävä taattuja kansallisia määriä tämän yhteisön alueella alijäämäisen tuotteen todellisiin tuotantomääriin.

Jové Peres
Arvoisa puhemies, aloitetaanpa eräästä komission ehdotuksesta, jossa käytettiin hyväksi suhdannetilannetta, jolloin hinnat olivat historiallisen alhaiset, perustelemaan rajoittavaa ja perusteita vailla olevaa ehdotusta.
Vuosi sen jälkeen maailmanmarkkinahinnat nousivat 90 prosentilla, jolloin ei ollut enää vaaraa kohtuuttomiin kustannuksiin, ja tilanne on nyt parempi minimitasolla. Siksi olisi ensiksi kysyttävä, miksi komissio ei perunut perusteettomaksi osoittautunutta ehdotusta.
Kaksi vuotta sitten Kiina päätti laittaa liian suuret varastonsa vientiin ja aiheutti historiallisen notkahduksen maailmanmarkkinahinnoissa. Toivon, ettei komissio väittäisi säilyttävänsä ehdotusta puuvillaa koskevasta järjestelmästä käyttämällä hyväksi Kiinan hallituksen päätöstä, jolla oli vaikutuksia pelkästään suhdanteisiin.
Jos komissio pyrkii ainoastaan vähentämään Euroopan unionin epäsuotuisimpien alueiden elintärkeälle tuotannolle annettavaa tukea, olisi parempi, että se sanottaisiin suoraan. Yhteisön maatalouspolitiikka on yhä vähemmän tasapuolista, ja nämä ehdotukset ovat kielteisiä kaikilta vaikutuksiltaan, myös sosiaaliselta kannalta, kuten aiemmin puhuneet kollegat ovat selittäneet.
Korakasin mietintö on mielestäni siitä oivallinen, että siinä korjaillaan komission ehdotusta ja lisäksi tehdään hyvin mielenkiintoisia ehdotuksia, joissa mukauttaminen toteutetaan ottamalla huomioon tietyt puuvillan erityispiirteet.
Ensiksikin siinä lähennetään taattuja kansallisia määriä ja todellisia tuotantomääriä. Tällä tavoin voidaan estää tästä tukijärjestelmästä johtuva kummallinen tilanne, jolloin tuotannon laskiessa kustannukset kasvavat.
Toiseksi - enkä voi nyt puuttua muihin asioihin - Korakasin mietinnössä kehitellään mallia tuottajajärjestöjen tukemiseksi ja ennen kaikkea järjestelmää puuvillan viljelystä koituvien ympäristövaikutusten vähentämiseksi. Siksi komissio käsittelee puuvillanviljelyn mahdollisia ympäristöongelmia, mutta se ei esitä mitään ratkaisuja.
Arvoisa komission jäsen, toivon, että komissio ja neuvosto saattaisivat lainsäädäntömenettelyn loppuun ja sisällyttäisivät siihen maatalousvaliokunnan yksimielisesti hyväksymät tarkistukset, kuten edelliset puhujat ovat pyytäneet.

Baltas
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, puuvillaa, josta tänään keskustelemme, tuotetaan käytännössä kahdessa Euroopan unionin maassa, Kreikassa ja Espanjassa, mutta asia koskee koko unionia, koska muissa unionin maissa voi olla puuvillanjalostusteollisuutta ja langan ja puuvillatekstiilien tuotantoa. Tarkastellessamme puuvillantuotantoa meidän pitää siis pitää mielessämme nämä kaksi aspektia.
Toinen huomionarvoinen seikka tässä tarkastelemassamme asiassa on, että yhteisön puuvillantuotanto on poikkeuksellisen paljon jäljessä todellisista tarpeista ja kattaa hädin tuskin noin 35 prosenttia tarpeista. Tämän lisäksi eurooppalaiset puuvillantuottajat ovat pieniä ja keskisuuria tiloja, joiden keskimääräinen viljelypinta-ala on 4,2 hehtaaria, ainakin Kreikassa. Näin ollen ratkaiseva tekijä tuotannon määrittelyssä on tilojen pieni koko ja luonnonolosuhteet, jotka vastaavat tämän viljelyn vaatimuksia.
Näiden objektiivisten edellytysten takia vuosien kuluessa on vakiintunut tilanne, jossa tuotannon tasolla kuva on seuraava: puuvillan keskimääräinen vuosituotanto on Kreikassa 1 200 000 tonnia ja Espanjassa 350 000 tonnia. Mietinnössä tämän ylittävät määrät selitetään perinpohjaisesti ja sen johdonmukaisessa, kohtuullisessa ja täysin realistisessa kompromissiehdotuksessa komissiota pyydetään tunnustamaan tämä tilanne määrittelemällä puuvillalle, josta siemenet on poistettu, taatut kansalliset määrät, jotka olisivat Kreikalle 1 200 000 tonnia ja Espanjalle 350 000 tonnia sekä 1 500 tonnia kaikille muille jäsenvaltioille.
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, mielestäni komission pitää hyväksyä tämän mietinnön vastuullinen ja realistinen lähestymistapa, ja ne pitää vahvistaa myös seuraavissa WTO:n neuvotteluissa.

Fischler
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, ensiksi haluaisin kiittää esittelijää, Korakasta, ja maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan jäseniä mietinnöstä ja komission ehdotuksen perusteellisesta käsittelystä. Puuvillan hehtaarikohtaiset tuet - tämä täytyy toki pitää mielessä, kun tästä asiasta keskustellaan - ovat kolme, neljä kertaa suuremmat kuin muiden viljelykasvien. Komission käsityksen mukaan tämä yhteisön erityinen rasite, erityisesti taloudellinen rasite, on perusteltavissa vain, kun ajatellaan, mikä taloudellinen ja erityisesti sosiaalinen merkitys puuvillalla joillakin yhteisön alueilla on.
Viime vuosina viljelypinta-aloja on laajennettu huomattavasti, ja myös hehtaarikohtaiset sadot ovat suurentuneet tuntuvasti. Se tuo mukanaan uusia riskejä, toisaalta taloudelle mutta toisaalta myös ympäristölle, sillä emme saa unohtaa, että puuvillanviljely on hyvin intensiivinen viljelylaji, joka tuo mukanaan lannoitteiden ja kasvisuojeluaineiden runsaan käytön. Komission ehdotuksella tähdätään sen vuoksi pääasiassa siihen, että jos tuotanto laajenee liikaa, määrittelemäämme minimihintaa alennetaan enemmän kuin tähän mennessä.
Maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan esittämistä tarkistuksista, mikäli ne hyväksyttäisiin, olisi kuitenkin seurauksena puuvilla-alan budjetin tuntuva korottaminen. Tämä taas merkitsee sitä, ettei innostus tuotantoa kohtaan laske vaan kasvaa ja että ympäristöehdot pikemminkin unohtuvat.
Selvennän hieman, mistä me täällä puhumme: valiokunnan tarkistukset - vaikka satojen oletettaisiin pysyvän ennallaan ja vaikka markkinahinnan oletettaisiin pysyvän samana - merkitsisivät noin 650 miljoonan suuruisia lisäkustannuksia vuodessa. Silloin talousarviota pitäisi korottaa 85 prosenttia. Kun nykyinen taloustilanne otetaan huomioon, en todellakaan usko, että pystyn suostumaan sellaiseen vaatimukseen.
Nyt yksityiskohtaisemmin: tarkistuksilla 1, 3, 4 ja 9-13 pyritään nostamaan hintoja 10 prosenttia ja taattua enimmäismäärää 60 prosenttia. Sen lisäksi, että se aiheuttaisi kustannusten räjähdysmäinen nousun, se voisi merkitä 60 prosentin eli 900 000 tonnin tuotannon kasvua niillä seurauksilla, jotka jo kuvailin aiemmin. Tarkistuksissa 5 ja 14 ehdotetaan, että sellaisen puuvillan laatu, josta siemeniä ei ole poistettu, vaikuttaisi vähimmäishinnan indeksoimiseen, joka jäsenvaltioiden pitäisi hyväksyä, mikäli ammattikuntajärjestöt eivät pääse yksimielisyyteen.
Meillä on jo vastaavanlaisia kokemuksia tällaisista ideoista. On nimittäin käynyt yksiselitteisesti ilmi, ettei tällaista järjestelmää ole kerta kaikkiaan mahdollista luoda keskitetysti ja vielä hallitakin keskitetysti, koska on yksinkertaisesti liian monia tekijöitä, jotka vaikuttavat raakapuuvillan laatuun. Siksi tämä asia on ratkaistava jatkossakin osapuolten välillä, eli raakapuuvillan ostajien ja tarjoajien kesken.
Ehdotamme kuitenkin erään kriteerin käyttöönottoa, nimittäin yhteneväisyyttä puuvillakuitujen maailmanmarkkinoiden hintatasoindeksin kanssa. Näin meillä on kehys, joka helpottaa tulevien sopimusten neuvottelua.
Tarkistuksissa 7, 8 ja 16-19 viitataan tuottajaryhmien virallisten perussääntöjen laatimiseen sekä ryhmien toimintaan, jota tulee avustaa yhteisön tuella. Sen on tarkoitus päteä erityisesti ympäristötoimenpiteiden kohdalla. Minun on huomautettava teille, että tällainen järjestelmä on jo olemassa, nimittäin ETY-asetuksen 389/1982 muodossa. Yhteisö on rahoittanut tuottajaryhmien perustamista jo kymmenen vuotta. Kuten muillakin aloilla, niiden on otettava markkinajärjestelyssä osoitetut varat ja ympäristötuet käyttöön toimintakustannustensa kattamiseksi.
Mainittuja tarkistuksia ei voi hyväksyä myöskään sen vuoksi, että niiden seurauksena tuottajaorganisaatioilla olisi kahdet erilaiset perussäännöt ja myös kaksi erilaista rahoitustapaa. Jos lisäksi otetaan huomioon tuotannon kasvu, joka seuraisi vaaditusta taatun enimmäismäärän korotuksesta, voisi tämä yksin aiheuttaa noin 80 miljoonan euron suuruiset kustannukset vuodessa. Mitä ympäristöön tulee, te vaaditte tarkistuksilla 6, 15 ja 20 jäsenvaltioille laajoja mahdollisuuksia muuttaa yhteisten markkinajärjestelyjen määräyksiä ei vain ympäristösyiden vaan myös ja nimenomaan taloudellisten ja sosiaalisten syiden perusteella. Sitä ei todellakaan voi hyväksyä, koska silloin ympäristöehdot asetetaan täysin kyseenalaisiksi.
Niinpä jäljelle jää tarkistus 2, jossa tiedotetaan lähinnä espanjankielisen tekstin virheestä. Todellisuudessa kyseessä ei ole käännösongelma eikä mikään erehdyskään, sillä ilmaisulla precio de objetivo tarkoitetaan kohdehintaa eikä reaalista markkinahintaa.
Pahoittelen kovasti, ettei komissio voi tässä tapauksessa hyväksyä valiokunnan tarkistuksia, mutta luulen, että olen selvittänyt syyt siihen perusteellisesti.

Puhemies
Paljon kiitoksia, komission jäsen Fischler!
Totean, ettei kaikkia puuvilla-alaan liittyviä ongelmia pystytty vielä ratkaisemaan.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 12.00.

Eräiden laadun ja kaupan pitämisen parantamissuunnitelmien rahoitus
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Izquierdo Rojon laatima maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan mietintö (A5-0035/2001) ehdotuksesta neuvoston asetukseksi asetuksen (ETY) N:o 1035/72 II a osaston mukaisesti hyväksyttyjen eräiden laadun ja kaupan pitämisen parantamissuunnitelmien rahoittamisen jatkamisesta yhdellä vuodella.

Izquierdo Rojo
. (ES) Arvoisa puhemies, tämä ehdotus liittyy palkohedelmiin eli toisin sanoen kuivahedelmiin ja johanneksenleipiin. Me taas tarkoitamme pähkinöitä, hasselpähkinöitä, manteleita, pistaaseja ja kastanjoita; näitä tuotteita on enimmäkseen muiden hedelmien ohella pöydissä ja supermarketeissa, mutta niitä ei kuitenkaan kohdella päätöksiä tehtäessä oikeudenmukaisesti eikä tasapuolisesti muihin hedelmiin ja vihanneksiin verrattuna.
Arvoisa puhemies, Euroopan parlamentti osoittaa tällä ehdotuksella olevansa johdonmukainen toiminnassaan, koska jo kahdessa yhteydessä, 16. kesäkuuta ja 26. lokakuuta 2000, se kannatti kummassakin tapauksessa yksimielisesti näiden tuotantotukien säilyttämistä ja pidennyksen ehdottamista uuden tukijärjestelmän hyväksymiseen asti. Lisäksi, arvoisa puhemies, nämä tuet ovat mielestäni hyvin suunnattuja, sillä ne hyödyttävät viljelijöitä, jotka tarvitsevat niitä, koska niillä voidaan korvata tulonmenetyksiä. Uskon, että hyvässä markkinatilanteessa pitäisi välttää liian avokätisiä tukia. Näin on tapahtunut esimerkiksi viljakasvien kohdalla, kun komissio ja nimenomaan tilintarkastustuomioistuin väittivät, että korvauksia oli maksettu liikaa; komissio arvioi, että vilja-alalla on vuosien 1993-1997 välisenä aikana maksettu 8 500 miljoonaa euroa liikaa korvauksia ja tilintarkastustuomioistuin puhuu 13 100 miljoonasta eurosta. En kannata tuotantotukia, jotka muistuttavat arpajaisia. Nämä nyt ehdottamamme tuet ovat kylläkin välttämättömiä.
Lisäksi, arvoisa puhemies, tämä ehdotus on Agenda 2000:n mukainen, koska kun se hyväksyttiin, juuri komission jäsen Fischler yhtenään puhui, että kriteerinä oli kaikkien tuotantotukien säilyttäminen.
Neuvosto oli samoilla linjoilla kuin Euroopan parlamentin esittämä kanta, ja pyysi siksi 17. kesäkuuta 2000 komissiota pidentämään näitä tuotantotukia. Komission tekemä ehdotus menettelee, koska siinä korjataan se aikaisempi virhe, että näitä tukia aiottiin leikata. On hyvä, että se korjataan, mutta se ei riitä alan tulevaisuuden turvaamiseen; sillä ei kateta edes tänä vuonna tuotettavien tuotteiden kustannuksia, koska talousarvion on oltava valmis jo kesäkuussa ja ohjelmat, jotka liittyvät ensimmäisen osan viljelyksiin, eivät kuulu siihen.
Euroopan unioni on näiden tuotteiden osalta selvästi alijäämäinen ja se tuo Yhdysvalloista pähkinöitä. Arvoisa komission jäsen, voin kertoa teille, että viime jouluna joissakin omankin maani suurissa liikkeissä oli joka puolella Kaliforniasta tuotuja pähkinöitä, mutta Extremadurassa tuotetut ja eurooppalaiset pähkinät oli työnnetty pois. Tuomme EU:n ulkopuolelta tällaisia tuotteita ja vahingoitamme siten niitä viljelijöitä, joita tässä puolustan.
Arvoisa komission jäsen, teidän pitäisi kuunnella minua, koska tässä on nyt kyse ennakkotapauksesta. Puolustamme toki markkinoiden avaamista ja sitä, että solmittaisiin kahdenvälisiä (Turkin kanssa) ja monenvälisiä sopimuksia. Olemme myös hyvin solidaarisia. Komissio ei voi kuitenkaan sallia, että Euroopan maanviljelyssä on luovuttava näiden kasvien viljelystä tällaisten kauppasopimusten seurauksena, jotka tuhoavat näin merkittävän alan. Aikooko komissio sallia näiden eurooppalaisten tuotantotukien leikkaamisen viljelyalalla? Ja tarkoittaako se, että se aikoo sallia myös eurooppalaisen maanviljelyn suosituimmuusaseman heikkenemisen?
Arvoisa puhemies, puolustamani ala tekee maanviljelyksestä monimuotoisemman ja sillä on todellisia mahdollisuuksia kehittää taloutta. Komission jäsen Fischler ei tunne laisinkaan Välimeren aluetta, mutta hänen pitäisi tuntea tämän alan hyötypuolet: sillä on suuri merkitys jalostusteollisuudelle, suotuisia vaikutuksia ympäristöön ja se hillitsee aavikoitumista. Arvoisa komission jäsen, teidänkin tulisi tarkistaa kantaanne ja kunnioittaa neuvoston sopimuksen henkeä.
(Puhemies keskeytti puhujan.)

Puhemies
Hyvä esittelijä, tekin ylititte puheaikanne minuutilla. Meillä on kyllä jonkin verran aikaa, siksi en ole ihan niin ankara. Meidän kaikkien pitäisi kuitenkin pysyä aikataulussa. Komission jäsenestä ylöspäin, hyvä esittelijä, yksi virkamies voi tehdä kaksi asiaa samanaikaisesti!

Redondo Jiménez
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, yritän hyvittää sen, että edellinen jäsen ylitti puheaikansa, jättämällä osan omastani käyttämättä.
Ryhmämme kantana on tukea Izquierdo Rojon mietintöä ja myös onnitella komissiota siitä tavasta, jolla se yksinkertaistaa menettelyä. On tärkeää huomioida tämä yksinkertaistaminen, jota on niin monet kerrat vaadittu ja niin harvoin siinä onnistuttu. Uskon, että tällä kertaa saadaan jotain aikaankin, koska nyt pidetään myös selvänä, että asia on välttämätön, mikä on toistuvasti todettu täällä parlamentissa ja hyväksytty lähes yksimielisesti ja myös neuvosto on ottanut sen mukaan. Tämänsuuntaisia ovat 16. kesäkuuta ja 26. lokakuuta annetut päätöslauselmat, vain joitakin mainitakseni.
Ehdotamme nyt parannussuunnitelmien pidentämistä - eikä vain vuodeksi, vaan että otettaisiin huomioon maatalousvaliokunnassa yksimielisesti hyväksytyt tarkistukset, joissa pyydetään pidennystä kahdeksi vuodeksi - ja toivomme, että komissio ja komission jäsen olisivat myötämielisiä näille ehdotuksille. Ne ovat välttämättömiä, ja arvoisa komission jäsen tietää vallan hyvin, että yhdessä ainoassa vuodessa ei pystytä arvioimaan mietintöä, joka meidän on esitettävä siitä, kuinka hedelmien markkinajärjestely tulee kehittymään, eikä pääsemään palkohedelmien alan kohdalla lopulliseen ratkaisuun, jonka olisi oltava sen sisällyttäminen erityiskohtelulla hedelmien ja vihannesten markkinajärjestelyyn.
Tiedän kyllä puhuvani asioista, joihin vaaditaan jonkin verran euroja ja että rahaa on tällä hetkellä niukasti tämän suuren ongelman varalle, mutta emme voi sallia, että alueelliselta kannalta niin tärkeät alat ajetaan alas sopimuksin, jotka olemme aiemmin allekirjoittaneet, ja alojen henkiinjääminen on vaikeaa yhteisön suosituimmuusaseman vuoksi, puhumattakaan muista jo pohdituista yksityiskohdista niiden ympäristöllisen ja sosiaalisen merkityksen kannalta.

Bautista Ojeda
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, haluan ensiksikin onnitella esittelijää ja maatalousvaliokuntaa siitä yksimielisyydestä, joka tätä mietintöä laadittaessa ja siitä äänestettäessä on vallinnut, ja että siihen on otettu mukaan kuivahedelmäalan pääasialliset huolenaiheet.
Euroopan parlamentin 16. kesäkuuta antamassa päätöslauselmassa vaaditaan pysyvää ratkaisua, jossa säädettäisiin suorista tuotantotuista maanviljelijöiden tuloihin, sallittaisiin viljelyn säilyttäminen ja vältettäisiin näin erityisen epäsuotuisten alueiden autioituminen.
Haluan muistuttaa siitä merkityksestä, joka näillä viljelmillä on ympäristönsuojelulle unionin aavikoituneimmilla alueilla esimerkiksi mantelin ja filibertpähkinän kohdalla, tai kastanjan tapauksessa, jota tuotetaan yhteisön alueen vanhimmissa alkuperäismetsissä. Nämä metsät ovat sen ansiosta säilyneet.
Komission on näin ollen tehtävä alalle sellaisia ehdotuksia selkeästä tuesta, joissa määrättäisiin kiinteä tukisumma hehtaaria kohden tuottajajärjestöjen kautta, jotka ratkaisisivat alan rakennekriisin.
Lopuksi, tämänhetkisen tilanteen jatkaminen on välttämätöntä siihen asti, että näille alueellisesti merkittäville tuotteille suunnattavat lopulliset tukitoimet tulevat voimaan. Nämä tuotteet ovat ravitsemuksellisesti hyvin turvallisia, ne ovat osa Välimeren seudun ruokavalion energiansaannista ja niillä on kiistaton merkitys ympäristönsuojelulle.

Cunha
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, pähkinäala, johon pitäisi oikeudenmukaisuuden nimissä liittää myös johanneksenleipä, on yksi Etelä-Euroopan tyypillisimmistä tuotantoaloista. Ainoat erityistuet, joista alalla on hyödytty ja hyödytään yhä, rajoittuvat laadun ja kaupanpitämisen parantamissuunnitelmien yhteisrahoitukseen, jonka olisi pitänyt päättyä viime vuoden lopussa ja jota komissio ehdottaa nyt jatkettavaksi vuodella.
Komission ehdotus juontaa juurensa tunnustuksesta, jonka se tekee itse ehdotuksensa johdannossa. Sen mukaan muut toimet, joiden kohdalla ala myös on tukikelpoinen, ovat olleet riittämättömiä eivätkä suoraan sovellettavissa pähkinäalaan, minkä takia siinä luvattiin esittää uusia ehdotuksia ennen vuoden 2000 loppua julkaistavan kertomuksen yhteydessä, jota ei kuitenkaan ole vielä julkaistu.
Ei kuitenkaan ole ollenkaan järkevää jatkaa vuodella jo muutenkin niukkoja toimia puhumatta lainkaan alan tulevaisuudesta, varsinkin kun alalla ollaan erityisen suuressa kriisissä kolmansista maista tulevan voimakkaan kilpailun takia. Sitä vastoin on järkevää, että pähkinäalaa käsitellään osana kokonaisuutta, eli hedelmien ja vihannesten yhteisen markkinajärjestelyn osana. Juuri siksi Euroopan parlamentti sitä paitsi hyväksyi tarkistuksen, jossa pyydettiin komissiota esittämään ehdotuksia pysyvistä toimista ja tuista pähkinäalan turvaamiseksi, samalla tavoin kuin on muillakin maatalousaloilla.
Tämä on esittelijän ehdotus ja tämän tilanteen toivomme komission korjaavan. Viivästyksiä on ollut jatkuvasti, ja siksi osoittaa alkeellista harkintakykyä, että ennen kuin nuo tulevat toimet saadaan kehitetyiksi, ryhdytään välittömiin toimiin ja jatketaan nykyisten tukien voimassaoloaikaa vuoden sijasta kahdella vuodella, kuten Euroopan parlamentin maataloutta käsittelevä valiokunta ehdottaa.

Fischler
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, ensiksi haluaisin kiittää teitä mietinnöstänne, esittelijä Izquierdo Rojo, mutta myös kaikkia muita vaivasta, jonka olette nähneet 22 tarkistuksen laatimisessa. Ennen kuin alan käsitellä niitä, haluan sanoa jotakin ehdotuksen perusperiaatteista. Tämänhetkinen pähkinöitä koskeva järjestelmä on ollut voimassa kymmenen vuotta, ja ensimmäiset laadunedistämissuunnitelmat päättyivät jo vuonna 2000. Näiden kymmenen vuoden aikana 92 tuottajaorganisaation käyttöön annettiin yhteisön varoja yhteensä 750 miljoonan euron verran pähkinöiden tuotannon ja kaupan pitämisen parantamiseksi.
Joitakin menestyksekkäitä uudelleenjärjestelyjä on jo tehty, ja kilpailukyky on kasvanut. Sen tuloksena tuottajaorganisaatiot ovat nykyään pääsääntöisesti vahvemmassa asemassa kuin aikaisemmin, kun on kyse korkomarkkinoiden turvaamisesta ja kilpailukyvystä kolmansien valtioiden tarjoajiin nähden.
Lisäksi 250 miljoonaa euroa on määrätty edelleen voimassa oleville sopimuksille ja edelleen voimassa oleville toimille. Komission käsityksen mukaan kymmenen vuoden ohjelma on periaatteessa riittänyt kymmenen vuotta sitten asetetun päämäärän saavuttamiseksi, nimittäin vakaan pohjan luomiseksi taloudellisesti kannattaville tuottajaorganisaatioille. Neuvosto on kuitenkin pyytänyt komissiota ehdottamaan, että pähkinäntuottajille suoritettavia maksuja jatketaan varainhoitovuonna 2001. Komission ehdotus on laadittu tältä pohjalta. Teidän tarkistuksenne osoittavat, että teistä tämä ehdotus ei riitä. Tarkistukset, joista joissakin viitataan Euroopan parlamentin viime vuoden kesäkuussa ja lokakuussa antamiin päätöslauselmiin, koskevat ennen kaikkea kolmea aihealuetta.
Ensimmäisellä tarkistusryhmällä, nimittäin tarkistuksilla 14, 15, 17 ja 20, pyritään säilyttämään laadun ja kaupan pitämisen parantamistoimet myös vuoden 2001 jälkeen ja hyväksymään kaikki vuoden 2002 loppuun mennessä suoritettujen töiden kustannukset tukikelpoisiksi. Tarkistuksissa 10 ja 11 - kuten niissä sanotaan - viitataan tähän tarvittavien toimien riittämättömyyteen. Toisella tarkistusryhmällä, nimittäin tarkistuksilla 8 ja 18, hasselpähkinän erityistuki yritetään säilyttää vuoden 2002 loppuun asti.
Näiden tarkistusten voi kuvitella johtuvan siitä, että EU-tuottajia on välttämättä suojeltava maahantuonnilta. Tähän on huomautettava seuraavaa: Ensinnäkin tämä suunnitelma on rajoittunut ainoastaan vuoden 2001 talousarvion puitteissa toteutettavien ohjelmien rahoitukseen. Sitä ei pitäisi laajentaa koskemaan varainhoitovuotta 2001, sillä silloin syntyy taas 82 miljoonan euron suuruiset lisäkustannukset. Toiseksi hasselpähkinän erityistuki ei sisälly siihen. Tämän tarkistuksen myötä syntyisi vielä 110 euron suuruiset budjettimenot ehdotuksessa esitetyn 24 miljoonan lisäksi. Tarkistus 16, jossa viitataan kastanjaan, ei kuulu keskustelun aiheena olevan järjestelmän sovellusalaan.
Kolmannella tarkistusryhmällä, nimittäin tarkistuksilla 6, 7, 12, 13, 21 ja 22, pähkinäalan tulevaisuus pyritään turvaamaan pitkällä aikavälillä muilla tukitoimilla. Tähän liittyvänä tarkistuksissa 9 ja 19 ehdotetaan tuen jatkamista YMJ:ssä ja asetuksella 2200/96. Tämän kolmannen ryhmän yhteydessä haluaisin selvittää teille, mitä mieltä komissio on alan tulevaisuudesta ja sen tukemisesta. Kun nimittäin tarkastellaan nykyistä pähkinänviljelyä, meillä on toisaalta taloudellisesti kannattavia ja hyvinkin kilpailukykyisiä tuottajaorganisaatioita, jotka ovat tavallaan EU-tuottajien mainoskylttejä, jotka kokeilevat uusia lajeja ja jotka käyttävät nykyaikaisia tuotanto- ja markkinointimenetelmiä. Nämä tuottajat ovat hyödyntäneet menestyksekkäästi meiltä kymmenen viimeisen vuoden aikana saamiaan varoja, ja monet heistä osaa varmasti käyttää hyödykseen myös nyt edessä olevan jatkoajan. Toisaalta on valitettavasti myös tuottajia ja tuottajaorganisaatioita, joiden on työskenneltävä äärimmäisen vaikeissa olosuhteissa, usein myös syrjäseuduilla, ja joilla ei ole keinokastelua käytössään. On todellakin tuhansia perheitä, jotka ovat edelleen osittain tai kokonaan riippuvaisia tästä tuotannosta.
Näiden tuottajien luonnollisten ja yleensäkin sijaintiin liittyvien haittojen vuoksi heidän ongelmanaan tulee aina olemaan kamppailu kolmansista maista tuotuja tuotteita vastaan. Siksi meidän mielestämme on ehdottomasti järkevämpää - ja se on myös tavoite, jonka asetimme itsellemme vuonna 1999 -, että tätä toista tuottajaryhmää, jonka kohdalla on ennen kaikkea kysymys sosiaalisista asioista, tuetaan maaseudun kehittämisen puitteissa. Tähän tarkoitukseen olemme perustaneet maatalouspolitiikan toisen pilarin, ja siksi sitä pitäisi myös hyödyntää tässä yhteydessä. Toissijaisuusperiaatteen mukaisesti vastuu on siirtynyt tässä myös samalla jäsenvaltioille. Jäsenvaltioiden on sisällytettävä tällaisia toimia ohjelmiinsa ja asetettava ne tärkeysjärjestyksessä niille kuuluvalle paikalle, ja sitten ne voivat päättää tällaisista kehityshankkeista itsenäisesti.

Puhemies
Paljon kiitoksia, komission jäsen Fischler!
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 12.00.
(Istunto keskeytettiin klo 11.47 ja sitä jatkettiin klo 12.00.)

ÄÄNESTYKSET
Hughesin PSE-ryhmän puolesta, Attwoollin ELDR-ryhmän puolesta, Lambertin Verts/ALE-ryhmän puolesta ja Schmidin GUE/NLG-ryhmän puolesta esittämä päätöslauselmaesitys (B5-0090/2001/korj.) henkilöiden vapaasta liikkuvuudesta (asetus (ETY) N:o 1408/71) - oikeusperusta

Van Lancker (PSE). (NL) Arvoisa puhemies, minua ihmetyttää, voidaanko hallinnon taholla ylipäänsä ottaa käsiteltäväksi tarkistus 4, koska sen sisältö on selvästi ristiriidassa perustamissopimuksen kanssa. Siinä nimittäin sanotaan, että asetus 1408/71 kuuluu yhteistoimintamenettelyn piiriin, vaikka on kysymys yksinomaan yhteispäätösmenettelystä. Minua siis ihmetyttää, voidaanko tämä tarkistus ottaa käsiteltäväksi, ja jos voidaan, eikö olisi parempi, että tarkistuksen esittäjät peruuttaisivat tarkistuksensa sen sijasta että he esittävät tällaisia perättömyyksiä.
Puhemies. Hallinto on hyväksynyt tämän tarkistuksen. Olette oikeassa, että se on väärin laadittu, mutta tarkistusta korjaillaan, ja siten se on hyväksytty käsiteltäväksi.
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)

 
Lucasin laatima teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan mietintö (A5-0036/2001) ehdotuksesta neuvoston päätökseksi yhteisön kannasta EY-Meksiko-yhteisneuvostossa päätöksen tekemiseksi taloudellisesta kumppanuudesta, poliittisesta yhteensovittamisesta ja yhteistyöstä tehdyn sopimuksen 6 ja 9 artiklan, 12 artiklan 2 kohdan b alakohdan sekä 50 artiklan täytäntöönpanosta [KOM(2000) 739 - C5-0698/2000 - 2000/0296(CNS)]

(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)

 
Ceyhunin laatima kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan mietintö (A5-0315/2000):
I. Ranskan tasavallan aloitteesta neuvoston direktiivin antamiseksi laittomassa maahantulossa, liikkumisessa ja maassa oleskelussa avustamisen määrittelystä [10675/2000 - C5-0427/2000 - 2000/0821(CNS)]
II. Ranskan tasavallan aloitteesta puitepäätöksen tekemiseksi rikosoikeudellisten puitteiden vahvistamisesta laittomassa maahan tulossa ja maassa oleskelussa avustamisen ehkäisemiseksi [10676/2000 - C5-0426/2000 - 2000/0820(CNS)]
Aloitteen hylkäämisen jälkeen:

Watson
. (EN) (EN) Arvoisa puhemies, tässä tilanteessa voimme työjärjestyksen 67 ja 68 artiklan mukaisesti päättää, mitä tehdä aloitteelle. 68 artiklan nojalla pyytäisimme tavallisesti neuvostoa peruuttamaan ehdotuksensa. Olen kuitenkin keskustellut asiasta esittelijän ja muiden kanssa. Asiasta vastaava valiokunta ei erityisemmin halua ehdotuksen palaavan valiokuntaan. Haluaisimme mieluummin toimia kaksikäyttötuotteiden tapauksessa vahvistetun ennakkotapauksen mukaan ja äänestää neuvoston ehdotuksen hylkäämisen puolesta.
Parlamentin jäseniä kiinnostanee tietää, että ehdotuksen hylkäämiseksi meidän on äänestettävä lainsäädäntöpäätöslauselmaluonnoksen puolesta. Se johtuu siitä, että muutosehdotuksen hylkäämisen jälkeen teksti muutetaan automaattisesti muotoon: "Neuvosto hylkää". Pyydämme parlamenttia äänestämään neuvoston tekstin hylkäävän lainsäädäntöpäätöslauselman puolesta. Toivottavasti kaikki ymmärsivät, mitä tarkoitin!

Puhemies
Jäsen Watson, ilmaisitte asian hyvin. Voimme toimia niin, ja on olemassa ennakkotapaus. Voin vahvistaa tämän asian, ja myös hallintohenkilöstö vihjasi minulle siitä. Voimme tehdä tämän ehdottamanne menettelyn mukaisesti.
Annan puheenvuoron jäsen Poetteringille.

Poettering
Arvoisa puhemies, kysyitte äsken aivan oikeutetusti: missä on neuvosto? Sen pitäisi antaa julkilausumansa. Mielestäni on mahdotonta, että neuvosto ei ole paikalla, ja meidän pitäisikin ilmaista vastalauseemme neuvostolle!

Puhemies
Jäsen Poettering, olette mielestäni aivan oikeassa. Huolehdin siitä, että puhemies Fontaine ilmoittaa neuvostolle ristiriidastamme. Yhdyn jäsen Poetteringille tässä asiassa annettuihin lämpimiin suosionosoituksiin.
Siirrymme nyt äänestykseen lainsäädäntöpäätöslauselmasta, jota on muutettu jäsen Watsonin tiedonannon mukaisesti, jonka 1 artiklassa hylätään Ranskan tasavallan muutettu aloite.

Watson
Arvoisa puhemies, haluaisin vain selventää, mistä parlamentti itse asiassa nyt äänestää. Pyydän parlamenttia toimimaan, kuten aikaisemminkin, eli äänestämään tämän asiakirjan puolesta neuvoston ehdotuksen hylkäämiseksi.

Puhemies
Arvoisa jäsen Watson, te ja jotkut muut olette ehkä hieman hämmentyneitä. Äänestys on täysin selvä. Jos haluatte saada tämän asian pois päiväjärjestyksestä, teidän on äänestettävä puolesta.
Annan puheenvuoron esittelijälle.

Ceyhun
Arvoisa puhemies, luulen että esittelijänkin on tärkeää sanoa tähän jotakin. Olen pahoillani, ettemme onnistuneet toimimaan parlamentissa vastuuntuntoisesti. Jäsen Watson on kuitenkin nyt oikeassa, ja meidän pitäisi tukea häntä. Pyydän kannatusta jokaiselta parlamentin jäseneltä, muuten teemme itsestämme parlamenttina naurettavan!

Berthu
Arvoisa puhemies, jäsen Watsonin äskeiseen puheeseen sisältyy mielestäni pientä epätarkkuutta, joten haluaisin nyt oikaista sitä.
Emme hylänneet Ranskan alkuperäistä aloitetta vaan sen, jota Euroopan parlamentti on muutellut. Toisin sanoen suurin osa aloitteen hylänneistä jäsenistä ei hyväksynyt Euroopan parlamentin tarkistuksia. Tämä koskee myös minua ja kollegojani. Todellisuudessa hyväksymme Ranskan aloitteen neuvoston esittämässä muodossa.
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.) 
 
Korakasin laatima maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan mietintö (A5-0022/2001):
I. ehdotuksesta neuvoston asetukseksi Kreikan liittymisasiakirjan liitteenä olevalla pöytäkirjalla N:o 4 käyttöön otetun puuvillan tukijärjestelmän mukauttamisesta kuudennen kerran [KOM(1999) 492 - C5-0048/2000 - 1999/0201(CNS)]
II. ehdotuksesta neuvoston asetukseksi puuvillan tuotantotuesta [KOM(1999) 492 - C5-0049/2000 - 1999/0202(CNS)]
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)
 
Izquierdo Rojon laatima maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan mietintö (A5-0035/2001) ehdotuksesta neuvoston asetukseksi asetuksen (ETY) N:o 1035/72 II a osaston mukaisesti hyväksyttyjen eräiden laadun ja kaupan pitämisen parantamissuunnitelmien rahoittamisen jatkamisesta yhdellä vuodella [KOM(2000) 623 - C5-0533/2000 - 2000/0252(CNS)]
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)

 
Työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan työjärjestyksen 42 artiklan 5 kohdan mukainen päätöslauselmaesitys (B5-0089/2001) teollisuuden uudelleenjärjestelyjen sosiaalisista seurauksista
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)

 
Lipietzin laatima talous- ja raha-asioiden valiokunnan mietintö (A5-0023/2001) Euroopan investointipankin vuosikertomuksen perusteella toteutetuista toimista [2000/2173(INI)]
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)

 Bullmannin laatima talous- ja raha-asioiden valiokunnan mietintö (A5-0034/2001) keväällä 2001 pidettävästä Eurooppa-neuvostosta: Lissabonin prosessi ja jatkotoimenpiteet [2000/2280(INI)]
Ennen äänestystä:

Friedrich
Arvoisa puhemies, minä olin oman ryhmäni varjoesittelijä, ja yhteistyömme onnistui todella hyvin. Yksi 4 kohtaa koskeva oleellinen mielipiteemme kuitenkin hylättiin, ja niinpä minun on nyt vastoin aikaisempia puheitamme suositeltava ryhmälleni tämän mietinnön hylkäämistä.

Barón Crespo
Arvoisa puhemies, haluan esittää ryhmäni puolesta vastalauseen varapuhemies Friedrichin käytökselle; hänen pitäisi olla esimerkkinä työjärjestyksen noudattamisessa, mutta tässä tapauksessa hän menetteli aivan päinvastoin.
(Suosionosoituksia ja vastalauseita)

Poettering
Arvoisa puhemies, en halua sanoa nyt mitään asiaan liittyvää, mutta kenelläkään tämän parlamentin jäsenellä ei ole oikeutta syrjiä toista kollegaa tuollaisella huomautuksella.

Bullmann
Arvoisa puhemies, pitää todellakin paikkansa, että tämä parlamentti löysi hyvin yksimielisesti yhteisen näkökannan ja yhteisen linjan Tukholman huippukokouksen valmistelussa. Hylätty PPE-ryhmän ehdotus on vain pikku vivahde. Se ei ole missään tapauksessa päätöslauselman oleellinen osa. Olen kovin pahoillani, ettei parlamentilla, joka täysin yksimielisesti vaatii itselleen lisää oikeuksia, ole kykyä eikä rohkeutta antaa yhteistä panosta Tukholman kokoukselle!
(Voimakkaita, pitkään jatkuvia suosionosoituksia)

Puhemies
Arvoisat kollegat, puhemiehenä en voi tehdä muuta kuin todeta, että parlamentti päättää äänten enemmistöllä. Parlamentti on tehnyt päätöksen. Me hyväksymme sen. Se on demokratiaa.
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.) 
 
Gasòliba i Böhmin laatima talous- ja raha-asioiden valiokunnan mietintö (A5-0020/2001) vapauttamisen ja talousuudistusprosessin vaikutuksesta Euroopan unionin talouskasvuun[2000/2172(INI)]
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
 
Soaresin laatima ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan mietintö (A5-0017/2001) komission tiedonannosta neuvostolle ja Euroopan parlamentille: Euroopan unionin ja Macaon suhteet vuoden 2000 jälkeen [KOM(1999) 484 - C5-0169/2000 - 2000/2099(COS)]
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)

 
Plooij-van Gorselin laatima teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan mietintö (A5-0052/2001) komission tiedonannosta neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle eurooppalaisen tutkimusalueen toteuttamisesta: EU:n tutkimustoimien suuntaviivat [2002-2006) (KOM(2000) 612 - C5-0738/2000 - 2000/2334(COS)]
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)

 
ÄänestysselityksetSuositus toiseen käsittelyyn - Peijsin mietintö (A5-0019/2000)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, minun on sanottava, että valmistelin osan äänestysselityksistäni eilen, ystävänpäivänä eli rakastavaisten suojelijan, Pyhän Valentinuksen päivänä, niinpä ne heijastelevat hieman tuon päivän henkeä.
Tästä Peijsin laatimasta asiakirjasta, joka koskee vakuutusyritysten tervehdyttämisestä ja likvidaatiosta annettua direktiiviä, minun on sanottava, että jäsen Peijs tarkastelee varmasti - kuten aina - huolellisesti rahoitusongelmia. Toivon, että kun seuraavan kerran keskustellaan tästä aiheesta - jonka puolesta äänestin - muistetaan myös kaikkien Euroopan eläkeläisten puolesta esittämäni pyyntö asettaa etusijalle eläkevakuutusten likvidaatio aina kun konkurssiin menneitä vakuutusyrityksiä likvidoidaan.
Lambertin mietintö (A5-0026/2001)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, minun on ilmaistava eriävä mielipiteeni Lambertin mietinnöstä, mikä johtuu siitä, että Euroopan unionin neuvosto ei halua tosissaan säännellä työntekijöiden - joiden ei pidä menettää mitään osaa eläkkeestään - liikkuvuutta koskevaa tärkeää alaa.
Italiassa esimerkiksi ei makseta sosiaali- tai työkyvyttömyyseläkettä sellaisille Euroopan unionin kansalaisille, jotka oleskelevat toisissa unionin jäsenvaltioissa. Sitä vastoin Italiaan tulevien yhteisön ulkopuolisten maiden kansalaisten sallitaan nostaa eläke-etuuksia, kun he poistuvat maasta, minkä jälkeen he voivat palata nostamaan samoja sosiaali- ja vammaiseläkkeitä sekä täydentäviä eläkkeitä, jotka evätään Euroopan unionin jäsenvaltioissa oleskelevilta Italian kansalaisilta. Olisi tosiaankin aika, että Euroopan kansalaisten eläkkeisiin puututtaisiin oikealla tavalla.

Bordes, Cauquil ja Laguiller
. (FR) Euroopan toimielimet kärsivät lopulta itse yhteisön pelkistetystä sosiaalilainsäädännöstä, joka on laadittu miten sattuu ja jossa varotaan koskemasta työnantajien etuoikeuksia missä maassa tahansa.
Jo se tosiasia, että lähes joka vuosi unionissa aiotaan sivuuttaa lisätoimenpiteet unionin sisällä liikkuvien palkattujen työntekijöiden oikeuksien harmonisoimiseksi osoittaa, että nyt, kun ensimmäisten direktiivien antamisesta on 30 vuotta, ei yhdenmukaistaminen sen enempää kuin työnantajia hillitsevä yhteisön lainsäädäntökään ole yhtään kehittynyt.
Euroopan unionin työntekijöiden aseman yhdenmukaistamisen pitäisi edellyttää, että työnantajien ja jäsenvaltioiden olisi mukautettava palkkatasoa koko unionissa korkeimman palkkatason maiden tasoa vastaavaksi, ja että koko unionissa vaadittaisiin samoja sosiaalioikeuksia sellaisten oikeuksien pohjalta, jotka ovat kaikkein edullisimpia työntekijöiden kannalta sairas- ja työttömyystapauksissa sekä eläkkeiden kohdalla.
Euroopan unionia kiinnostaa kuitenkin vain teollisten ja taloudellisten ryhmittymien välisten kilpailusääntöjen yhdenmukaistaminen. Työntekijöiden liikkumista ei ole lähestytty siinä mielessä, että he osallistuvat tavaroiden ja pääomien liikuttamiseen.
Emme äänestäneet mietintöä vastaan yksistään siitä syystä, ettemme tekisi tyhjiksi niitä joitakin vaatimattomia hyviä seurauksia, joita siitä voi seurata tietyille työntekijäryhmille. Mutta koska vastustamme täysin menettelyn henkeä, emme myöskään äänestäneet sen puolesta.

Bushill-Matthews
Yhdistyneen kuningaskunnan konservatiivijäsenet ovat pitkälti tyytyväisiä alkuperäiseen Lambertin mietintöön, jonka alkupuolella selvitettiin kätevästi joitakin teknisiä kysymyksiä.
Äänestimme kuitenkin vastaan tarkistusta 8 koskeneesta äänestyksestä eteenpäin.
Nämä tarkistukset olisivat laajentaneet merkittävästi asetuksen soveltamisalaa: tämän ei pitäisi olla erilaisten tarkistusten tarkoitus.
Erityisesti pitäisi huomata, että lisäeläkkeet EIVÄT ole valtion myöntämiä sosiaaliturvaetuuksia eivätkä siten kuulu asetuksen 1408/71 soveltamisalaan. Samoin yhdessä tarkistuksessa yritetään laajentaa asetuksen soveltamisalaa verotukseen: tätä ei voida missään nimessä hyväksyä.
Yhdistyneen kuningaskunnan konservatiivipuolueeseen kuuluvat Euroopan parlamentin jäsenet vastustavat jatkossakin mihin tahansa mietintöihin tehtäviä tarkistuksia, joilla yritetään samalla tavalla puuttua jäsenvaltioiden toimivaltaan.
Henkilöiden vapaa liikkuvuus

Andreasen, Busk, Haarder ja Jensen
. (DA) Olemme äänestäneet päätöslauselman puolesta, koska neuvoston on mielestämme vietävä eteenpäin työtä, joka koskee asetuksen 1408/71 yksinkertaistamista ja asetuksen laajentamista sellaiseksi, että se kattaisi myös työkykyiset kolmansien maiden kansalaiset, jotka oleskelevat laillisesti unionin alueella. Olemme äänestäneet päätöslauselman 1 kohtaa vastaan, jossa määrätään, että Amsterdamin sopimuksen 42 artiklan on oltava oikeusperusta kolmansien maiden kansalaisten sosiaaliturvaan liittyvien oikeuksien varmistamiselle. Siitä emme ole samaa mieltä. Neuvoston on etsittävä toinen oikeusperusta, esimerkiksi Amsterdamin sopimuksen 63 artikla, jotta tavoitteeseen päästäisiin.

Bordes, Cauquil ja Laguiller
. (FR) Äänestimme tämän päätöslauselman puolesta ainoastaan siksi, että siinä esitetään Euroopan unionin sisällä vapaasti liikkuvia työntekijöitä koskevien sääntöjen kokonaisvaltaista uudistamista ja heidän oikeuksiensa suojelua kaikissa maissa.
Uusien säännösten pitäisi kuitenkin valmistuttuaan mukautua kaikilla aloilla sellaisen maiden säännöksiä vastaaviksi, jossa ne ovat kaikkein edullisimpia työntekijöiden kannalta. Jos näin ei tapahdu, äänestämme vastaan.

Kauppi
. (EN) Mielestäni tätä keskustelua ei olisi edes pitänyt käydä Euroopan parlamentissa. Siksi äänestin koko päätöslauselmaa vastaan.

Lund ja Thorning-Schmidt
. (DA) Tanskalaiset sosiaalidemokraatit ovat jättäneet tänään äänestämättä lopullisessa äänestyksessä, joka koskee päätöslauselmaa, jonka laatimisen lähtökohtana on ollut asetukseen 1408/71 liittyvä henkilöiden vapaata liikkuvuutta koskeva suullinen kysymys. Emme ole samaa mieltä siitä, että 42 ja 308 artikla muodostaisivat sopivan oikeusperustan sille, että asetuksen 1408/71 olisi katettava myös kolmansien maiden kansalaiset, vaan oikeusperustana on mielestämme käytettävä 63 artiklan 4 kohtaa. Koska riittävä oikeusperusta löytyy muualta perustamissopimuksesta, emme voi tukea sitä, että perustamissopimusta yritetään tulkita näin laajasti vain sen vuoksi, että Euroopan parlamentin osallistumista koskevat menettelysäännöt olisivat tässä tapauksessa toisenlaiset. Jos halutaan toisenlainen oikeusperusta, perustamissopimusta on mielestämme muutettava. Haluaisimme korostaa, että kannatamme asetuksen 1408/71 yleistä uudistamista. Olemme kuitenkin sitä mieltä, että asetuksen uudistaminen vaikeutuu, jos sen piiriin kuuluvien ihmisten määrää laajennetaan. Korostamme myös haluavamme, että myös niillä kolmansien maiden työntekijöillä, jotka oleskelevat laillisesti EU:n alueella, on oltava mahdollisuus saada töitä EU:ssa.

Moraes
. (EN) Euroopan parlamentin Ison-Britannian Labour-puolueen edustajat (EPLP) äänestivät henkilöiden vapaata liikkuvuutta käsittelevän päätöslauselmaesityksen puolesta, mutta tekivät yhden tärkeän varauksen.
EPLP tukee Tampereen Eurooppa-neuvoston päätelmiä, joiden mukaan EU:n on taattava oikeudenmukainen kohtelu kolmansien maiden kansalaisille, jotka asuvat laillisesti unionin alueella, ja muutettava asetusta (ETY) N:o 1408/71, jossa ei ole otettu huomioon kolmansien maiden kansalaisia.
EPLP ei kuitenkaan tue kantaa, jonka mukaan oikeusperustan pitäisi olla 42 ja 308 artikla. EPLP tukee neuvostoa ja niitä jäsenvaltioita, jotka haluavat, että oikeusperustana pysyy 63 artikla.
Lucasin mietintö (A5-0036/2001)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, eläkeläisten puolue, jota minulla on ilo edustaa parlamentissa, kannattaa kaikkia asiakirjoja, kaikkia aloitteita ja kaikkea toimintaa, jolla Euroopan unioni tukee kaikkia niitä maailman valtioita, joilla on tarve parantaa yhteistyötään Euroopan unionin jäsenvaltioiden kanssa. Minun mielestäni Eurooppa on olemassa - sillä on oikeus olla olemassa - ennen kaikkea silloin, kun se yhdistää sen 15 jäsenvaltion voimavarat esiintyäkseen voimakkaampana, kyvykkäämpänä ja tässä tapauksessa auttavaisempana yhteistyössä apua tarvitsevien valtioiden kanssa. Tämä on henki Lucasin mietinnössä, jossa hahmotellaan apua, yhteistyötä ja taloudellista kumppanuutta Meksikolle, valtiolle, jolla on suuri kulttuuriperintö ja joka on aina aktiivisesti toteuttamassa Euroopan unionin valtioiden kanssa taloudellista yhteistyötä, jonka toivon osaltaan parantavan maan vanhusten ja eläkeläisten sosiaalista tilannetta.

Bordes, Cauquil ja Laguiller
. (FR) Mietinnössä puhutaan taloudellisesta kumppanuudesta, mutta kyse on vain suurten eurooppalaisten yritysten etujen ajamisesta Meksikon markkinoilla kilpailussa Yhdysvaltojen kanssa.
Menneisyys osoittaa, että tämänkaltainen kumppanuus tuottaa suurta voittoa teollisille ryhmittymille ja vain köyhdyttää entisestään Meksikon väestöä. Yli puolet Meksikon 95-miljoonaisesta väestöstä elää jo köyhyydessä puhumattakaan niistä, jotka ovat joutuneet jättämään maansa juuri tämänkaltaisen, hyväksikäyttöön perustuvan kumppanuuden takia.
Näin ollen äänestimme mietintöä vastaan.
Ceyhunin mietintö (A5-0315/2000)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, äänestin puolesta, koska vastustan asiaa, kuten valtaosa Euroopan parlamentin jäsenistä.
"Susi! Susi!" huusi paimen, joka halusi hieman huvitella ystäviensä kustannuksella. Kun hän huusi "Susi! Susi!", kaikki kylän asukkaat tulivatkin ja kysyivät: "Missä on susi?" Tähän lammaspaimen: "Haha! Se oli pila. Ei täällä ole sutta!"
Kolmen päivän päästä hän huusi jälleen: "Susi! Susi!" Kaikki kylän asukkaat saapuivat paikalle: "Missä on susi?" "Haha! Se oli pila. Ei täällä ole sutta!"
Viikon päästä susi todella tuli ja alkoi raadella lampaita. "Susi! Susi!", huusi paimen, mutta kukaan kyläläinen ei tullut apuun. Susi söi kaikki lampaat.
Miksi kerroin tämän tarinan? Koska maahanmuuttopolitiikasta on huomattava, että meidän on tehtävä jotakin konkreettista eikä vain puhuttava ja huudettava "Susi! Susi!"

Evans, Robert
Arvoisa puhemies, kollegamme esittämän täysin käsittämättömän saarnan jälkeen haluan esittää vakavasti otettavan puheenvuoron, vaikka suosituksen hylkääminen tekeekin tilanteesta hieman erilaisen.
Äänestin PSE:n brittiläisten Labour-toverieni kanssa Ceyhunin mietinnön periaatteiden ja ajatusten puolesta. Totesimme samalla, etteivät ehdotukset olleet täydellisiä, mutta niissä ainakin yritettiin korjata nykytilannetta. Euroopan unionin ja yksittäisten valtioiden on tehtävä enemmän ongelmien ja olosuhteiden korjaamiseksi niissä maissa, joiden asukkaat tulevat etsimään turvaa unionista. Tilannetta ei voi korjata hetkessä, mutta emme voi silti sysätä selkkauksia, vainoja tai muuta ahdinkoa ymmärrettävästi pakenevia, epätoivoisia ihmisiä häikäilemättömien ja ihmissalakuljetuksilla rahaa tekevien ihmisten syliin.
Turvapaikanhakijoita ja pakolaisia auttavien järjestöjen tilanteesta on syntynyt riita, mutta mietinnön mukaan kyseessä ovat lailliset, vastuuntuntoiset ja tunnustetut kansalaisjärjestöt, joista monilla on kunnioitettava historia juuri niiden ihmisten auttamisessa, joita mietinnössä pyritään tukemaan.
Ceyhunin mietinnön puolesta äänestäessämme olemme tietoisia kysymyksen monitahoisuudesta, ja tavoitteenamme on Euroopan unionin yhteinen turvapaikkajärjestelmä, jonka ytimenä ovat inhimillisyys ja heikko-osaisten edut.

Berthu
. (FR) Ranskan molempia aloitteita, joiden tavoitteena on tehostaa laittoman maahanmuuton torjumista, runneltiin ensin Euroopan parlamentin tarkistuksin, joiden tarkoituksena oli aloitteiden soveltamisalan rajoittaminen. Sen jälkeen ne hylättiin parlamentin täysistunnossa minun ja MPF-delegaation antaman kielteisen äänen tuella. Tuo kielteinen ääni merkitsee luonnollisesti sitä, että hylkäämme tarkistukset, mutta sitä vastoin hyväksymme Ranskan alkuperäisen aloitteen, jolle toivomme jatkoa. Tässä mielessä Euroopan parlamentin ääni oli itse asiassa vain neuvoa-antava EY:n perustamissopimuksen 67 artiklan 2 kohdan soveltamiseksi.
Euroopan parlamentin ensiksi hyväksymät tarkistukset ovat erityisen valitettavia. Niiden enemmistöosan tarkoituksena oli, kuten jo totesin eilisiltaisessa keskustelussa, siirtää hamaan tulevaisuuteen laittoman maahanmuuton torjuntatoimenpiteiden määrittely perusteena se, että ensin olisi toteutettava joukko muita politiikkoja kaikilla muilla aloilla. Tämä on täysin virheellinen asenne. En palaa enää asiaan.
Toisen tarkistusryhmän tarkoituksena oli vesittää tekstiä vapauttamalla seuraamuksista eri rikollisryhmät, kuten juuri laittomat maahanmuuttajat, tai heitä ns. humanitaarisessa tarkoituksessa avustavat henkilöt. Nämä poikkeukset ovat täysin vääriä.
Niin sanotut humanitaariset salakuljettajat muodostavat ryhmän, jota ei ainakaan pidä vapauttaa seuraamuksista. Ensinnäkin siksi, että kohta kaikki laitonta maahantuloa maksua vastaan järjestävät mafiaryhmät voisivat vastedes käyttää hyväkseen humanitaarisia syitä. Toiseksi siksi, että hyväsydämisten henkilöiden avustamat laittomat maahanmuuttajat päätyvät itse useimmiten hyväksikäyttäjiksi, sillä heidän tilanteensa ajaa heitä siihen lähes vääjäämättä. Ja lopulta siksi, että laittomia maahanmuuttajia kenties pyyteettömästi avustavat henkilöt aiheuttavat epäilemättä ongelmia maahanmuuttajille, mutta aivan varmasti maanmiehilleen, joiden niskoille he sälyttävät ongelman, jota ei kyetä ratkaisemaan kenties moneen sukupolveen.

Bordes, Cauquil ja Laguiller
. (FR) Sanoudumme irti entisen puheenjohtajavaltion Ranskan aloitteesta, joka on äärimmäisen keskittynyt laittoman maahanmuuton torjuntaan, kuten se itse tuota maahanmuuttoa nimittää. Kataliin tekoihin syyllistyneiden näkökannalta kyse on vain sanoista, sillä sosialistiministeri Jospinin poliisit ovat juuri häätäneet samaan Pariisin Saint Bernardin kirkkoon paenneita laittomia maahanmuuttajia yhtä kovin ottein kuin hänen edeltäjänsä, oikeiston Alain Juppé, teki neljä vuotta sitten.
Euroopan unioni tyytyy vain kauniisiin puheisiin, kun on kyse syistä, jotka ajavat satojatuhansia köyhiä jättämään kotimaansa tullakseen toimeen muualla. Näiden maiden köyhyyden poistaminen edellyttäisi, että Euroopan toimielimet käyvät näitä maita ryöväävien ja hyväksi käyttävien maiden kimppuun. Koska unionin ei kykene parantamaan sairautta, se rokottaa mieluummin uhreja.
Samalla kun entinen puheenjohtajavaltio Ranska ilmoittaa aloittaneensa näiden "yhteiskunnan syrjäytyneiden" takaa-ajon, se osoittaa sormellaan nykyajan alhaisia orjien salakuljettajia. Tällä yritetään kuitenkin vain peitellä maahanmuuttajia houkuttelevia tahoja: suurteollisuutta, rakennusjättejä ja monia pienempiä työnantajia, jotka hyötyvät maahanmuuttajien tuomasta työvoimasta, sillä lainsäädäntö, jossa maahanmuuttajille ei ole taattu edes vähimmäissuojelua, sysää heidät täysin työnantajien ja poliisin armoille.
Mietinnössä tyydytään vain hipaisemaan niitä näkökohtia, jotka mietinnön mukaan ovat kaikkein kuohuttavimpia Ranskan aloitteessa. Äänestimme koko mietintöä vastaan ja hyväksyimme kaikki ne tarkistukset, jotka voivat lieventää Ranskan esitysten vastenmielisen tukahduttavia kohtia tai johtaa niiden poistamiseen.

Blokland
. (NL) Käytän mielelläni tätä mahdollisuutta selittääkseni myös kollegojeni Belderin ja van Damin nimissä äänestymiskäyttäytymistäni lähemmin Ceyhunin mietinnön yhteydessä. Olen äänestänyt mietintöä vastaan sekä monia kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan esittämiä tarkistuksia vastaan. Mietinnön aiheena on laittomassa maahanmuutossa avustaminen, ja koska tämä on arkaluonteinen aihe, joka herättää paljon tunteita, haluan selvittää tarkoitusperiäni.
Tärkeintä on, että kannatan täysin tunnustettujen pakolaisten vastaanottamista siinä muodossa kuin tämä määritellään Geneven yleissopimuksessa. Heitä kuuluu ottaa vastaan kaikissa jäsenvaltioissa, ja heidän kuuluu saada turvapaikka. Valitettavasti sanan "pakolainen" yleinen käyttö kaikista, jotka etsivät onneaan unionista, aiheuttaa tässä mietinnössä sekaannusta. Mikä on "laiton pakolainen"? Jos tällainen henkilö hakee turvapaikkaa saapuessaan unioniin, hän ei ole laiton. Käsitteitä "ulkomaalaiset", "pakolaiset", "laittomat maahanmuuttajat", " turvapaikanhakijat" ja muita vastaavia käytetään epäjohdonmukaisella tavalla. Tällainen käsitteiden huolimaton käyttö ei sovi lakitekstiin, jossa täytyy nimenomaan esittää määritelmät ja sopia rikosoikeudellisista puitteista.
Myönnän, että karkotetut turvapaikanhakijat joutuvat usein pahaan tilanteeseen. Kirkkojen ja organisaatioiden humanitaarinen apu täyttää aukon, joka on syntynyt sen myötä, että jäsenvaltiot ja kansainvälinen yhteisö eivät ole kyenneet löytämään hyvää ratkaisua. Siksi tunnen myös myötätuntoa sitä pyyntöä kohtaan, että näitä organisaatioita ei rangaistaisi laittomien maahanmuuttajien auttamisesta. Tätä asiaa on kuitenkin tarpeen tarkentaa. Syntyy ongelma, kun avun antajien subjektiivinen mielipide horjuttaa jatkuvasti riippumattoman tuomioistuimen lainsäädäntöön perustuvaa mielipidettä. Kuinka lisäksi määritellään "humanitaarinen apu"? Päteekö tämä myös voittoa tavoittelemattomaan järjestöön, joka asettaa tavoitteekseen mahdollisimman monen köyhän venäläisen auttamisen laittomasti jäsenvaltioon?
Laittoman maahanmuuton järkyttävät olot ovat alentavat. Ihmiskauppiaita koskeva tiukka yhdenmukaistettu rikoslaki on välttämätön asia. Täydennykseksi tarvitaan tiukkaa mutta oikeudenmukaista turvapaikkapolitiikkaa, joka antaa selkeästi hillitsevän signaalin laittomille maahanmuuttajille. Siksi kannatan Ranskan hallituksen ehdotuksia.

Krivine
. (FR) Ranskan aloite tuo direktiivi- ja puitepäätösehdotusten muodossa vain tukahduttavan ratkaisun laittomaan maahanmuuttoon. Ehdotus vahvistaa rikosoikeudellisia puitteita laittomassa maahantulossa ja merkitsee todellista solidaarisuusrikosta pyrkiessään ehkäisemään avustamista maassa oleskelussa. Tarkistuksissa erotetaan aivan perustellusti toisistaan hyötymistarkoituksessa avustaminen ja solidaarinen, humanitaarisista syistä avustaminen.
Salakuljetusverkostojen ja salakuljettajien vastaista taistelua ei kuitenkaan voida käydä tehokkaasti leimaamalla rikolliseksi Eurooppa-linnoitusta vastaan taistelevia henkilöitä tai järjestöjä. Sitä vastoin on taisteltava yhä tiukempia muotoja saavaa viisumi- ja turvapaikkapolitiikkaa vastaan, joka pakottaa ihmisiä tulemaan laittomasti unionin alueelle. On taisteltava sellaista rakennemukautuspolitiikkaa ja yhteisön säännöstön tuputtamispolitiikkaa vastaan, joka lisää työttömyyttä maahantulijoiden kotimaissa, sekä sellaista logiikkaa vastaan, jonka mukaan Euroopan etelänpuoleisille maille suunnattu kehitysapu on täysin riittämätön ja epätasaisesti jaettu. Velkojen mitätöintiin ja tasapuoliseen kehitysapuun perustuva politiikka olisi ensimmäinen välttämätön askel kohti toisenlaista eurooppalaista maahanmuuttopolitiikkaa. Tyrmäämme maahanmuuttajien rikolliseksi leimaamiseen perustuvan logiikan. Siksi äänestin Ranskan aloite-esitystä vastaan, vaikka sitä olikin muutettu.

Lang
. (FR) Luulimme jo, että meillä olisi vihdoinkin teksti, joka merkitsisi alkusysäystä laittoman maahanmuuton torjumisen aloittamiseksi Euroopassa. Mutta ei! Päinvastoin mietintö, joka on kuitenkin jatkoa Ranskan tasavallan tekemälle melko kelvollisille aloitteelle, se on myönnettävä, on pelkkää silmänlumetta. Pahinta on, että se yllyttää rikollisuuteen, salakuljetukseen, laittomuuksiin ja väkivaltaan.
Esittelijä haluaa rangaista vain salakuljettajia ja laittoman salakuljetuksen järjestäjiä. Jonkin jäsenvaltion alueelle laittomasti tuleva ulkomaalainen ei siis syyllistyisi minkäänlaiseen rikokseen (2 artikla, tarkistus 9)? Kuinka tästä voisi olla närkästymättä? Tämä antaa ymmärtää, että salakuljettajia pidetään uhreina järjestelmässä, jonka he ovat todellisuudessa itse luoneet.
Vaikka tukahduttamistoimet on kohdistettava pääasiassa laitonta maahanmuuttoa järjestäviin henkilöihin, yhtä ankarasti on rangaistava myös itse salakuljettajia nimenomaan palauttamalla heidät takaisin kotimaahansa, jotta heidät saadaan vastuuseen ja jotta palauttaminen toimisi varoituksena olla uusimatta rikosta.
Lisäksi mietinnössä halutaan vapauttaa kaikista rikosoikeudellisista seuraamuksista laittomia maahanmuuttajia avustavat humanitaariset järjestöt (4 artikla, tarkistus 11). Laittomaan maahanmuuttoon ei pidä missään tapauksessa kannustaa millään tavoin!
Taistelun, jota päättäjiemme on käytävä laitonta maahanmuuttoa vastaan, on oltava rajua, sillä kyse on myös taistelusta epävarmuutta, järjestäytynyttä rikollisuutta (huumeiden salakuljetusta, pääomien pesua jne.) vastaan, tai niiden nuorten naisten pakkoprostituutiota vastaan, jotka tulevat suurimmaksi osaksi Itä-Euroopasta tai Latinalaisesta Amerikasta laittomasti unionin maihin, jotka osoittautuvatkin valitettavasti pettymykseksi. Kansallisten hallitustemme on oltava varuillaan, sillä säälillä ja hyväntahtoisuudella ei ole tässä sijaa. Ne voivat johtaa vain leväperäisyyteen ja vastuuttomuuteen.
Jos harjoitamme "ihmisten oikeuksiin" perustuvia politiikkoja, laittomien maahanmuuttajien aseman järjestelmällistä laillistamista ja jos otamme niskoillemme näiden Euroopan ulkopuolisten kansalaisten integraation ja yhteiskuntaan sopeuttamisen, kyseisten kansojen koko sosiaalinen, väestöä ja identiteettiä koskeva tasapaino on vaarassa.

Malmström, Paulsen, Olle Schmidt
. (SV) Neuvoston direktiiviehdotus, jossa käsitellään laitonta maahantuloa, liikkumista ja maassa oleskelua, merkitsee jälleen lisäystä niiden ehdotusten määrään, jotka koskevat ehkäiseviä toimia oikeudellisella alueella. Siitä huolimatta, että jäsenvaltiot ovat päässeet yksimielisyyteen yhteisen maahanmuutto- ja turvapaikkapolitiikan laatimisesta, kaikki voimat käytetään sellaisten esitysten tekemiseen, joiden ainoana tarkoituksena on vaikeuttaa ihmisten matkustamista EU:hun, olkoon kyse sitten pakolaisista tai työnhakijoista.
Monet eurooppalaiset päättävät usein piilottaa tuntemattomia ihmisiä, jotka on salakuljetettu tai jotka ovat omin voimin onnistuneet pääsemään EU-maihin. Näitä henkilöitä, jotka tavoittelematta minkäänlaista voittoa toimivat elämästään huolissaan olevien ihmisten puolesta, ei pidä rangaista. Tällainen humanitaarinen apu on nykyään täysin laillista, muun muassa Ruotsissa, eikä siitä saa kriminalisoida.
Eurooppa tarvitsee humanismin leimaamaa yhteistä maahanmuutto- ja turvapaikkapolitiikkaa. Meillä on velvollisuus auttaa ihmisiä, jotka hakeutuvat tänne saadakseen turvapaikan riippumatta siitä, onko kyse sodan runtelemilta alueilta lähteneistä pakolaisista vai poliittista sortoa pakenevista turvapaikanhakijoista. Euroopan on lisäksi muutettava asennettaan laillista maahanmuuttoa kohtaan ja avattava rajansa kolmansien maiden kansalaisille, jotka haluavat hakea töitä unionista. Lähtökohtana on oltava, että ihmiset voivat matkustaa unioniin vapaasti rajoittavan viisumi- ja työlupapolitiikan estämättä sitä.
Niin turvapaikanhakijoita kuin maahanmuuttajiakin kannustavan politiikan avulla voimme saada kuriin järjestäytyneen rikollisuuden ja ne inhimilliset tragediat, joihin ihmisten salakuljettajat syyllistyvät.

Meijer
. (NL) Niin kauan kuin maailmassa on suuria tuloeroja, ihmiset lähtevät köyhistä maista rikkaisiin maihin. Menneisyydessä viranomaiset jopa kannustivat maahanmuuttoon, koska yrityksillä oli pulaa työvoimasta, ja näyttää siltä, että nyt tilanne toistuu. Perustavaa laatua olevaa ongelmaa, rikkauksien epätasaista jakautumista ihmisten kesken, ei ratkaista sillä tavalla. On myös ihmisiä, joita ei pyydetä tulemaan, mutta he ovat itse hätätilanteessa, jolloin heidän täytyy jättää kotimaansa. Jos he ovat kerran lähteneet, he eivät voi enää palata turvallisesti koska valtakoneisto uhkaa heitä vankeusrangaistuksella tai jopa kuolemantuomiolla. Valitettavasti vieläkin tapahtuu sellaista, että näiltä ihmisiltä estetään pääsy rajoilla tai heitä käännytetään takaisin. "Euroopan linnakkeen" tiukat ulkorajat ajavat yhä enemmän ihmisiä häikäilemättömien ihmisten salakuljettajien käsiin, jotka haluavat ansaita paljon rahaa ja jotka jättävät ihmiset oman onnensa nojaan ennen satamaan tai rajajoelle saapumista. On hyvä, jos tämän mafian toimiin puututaan. Sitä vastoin on järjetöntä, että aletaan rangaista solidaarisuudesta toimintaryhmiä ja kirkkojen poliittisia pakolaisia ja EU:n jäsenmaassa jo pitkään ilman laillisia papereita työskennelleitä kohtaan. Ceyhunin mietintö parantaa kyllä tilannetta jonkin verran mutta on vielä riittämätön.

Miranda
. (PT) Laittomaan maahanmuuttoon on useita syitä, mutta uskomme, että tärkeimmät niistä liittyvät yhtäältä haluun paeta monien maiden vaikeita tilanteita ja etsiytyä parempiin elinoloihin, ja toisaalta linnoituksenkaltaisen Euroopan rakentamiseen, joka vaikeuttaa yhä kasvavassa määrin kolmansien maiden kansalaisten pääsyä jäsenvaltioiden alueelle.
Me olemme kuitenkin esittelijän tavoin sitä mieltä, että maahanmuuttoa koskevia lakeja rikkovat pahimmin ne, jotka saavat siitä taloudellista hyötyä. Näin ollen voimme vain yhtyä ajatukseen sellaisen rangaistusjärjestelmän kehittämisestä, joka olisi riittävän pelottava ja jonka puitteissa ei rangaistaisi ainoastaan ihmisten salakuljettajia ja kauppaajia vaan myös tästä tilanteesta hyötyviä työnantajia.
Näiden toimien hyväksymisen lisäksi maahanmuuttoa on kuitenkin valvottava tehokkaasti. On myös ryhdyttävä toimiin näiden työntekijöiden kotouttamiseksi toden teolla, mikä tapahtuu turvaamalla heidän oikeutensa ja yhteiskunnalliset olonsa sen sijaan, että pyritään tarmokkaasti karkottamaan maahan laittomasti tulleet kansalaiset, kuten nykyään tehdään yhä kasvavassa määrin.

Sacrédeus ja Wijkman
. (SV) Koska kannatamme yhteistä EU:n tason turvapaikkapolitiikkaa, tuemme pyrkimystä laatia yhteisiä ihmisten salakuljettamisen torjuntaa koskevia määräyksiä, kunhan tämä ei mitenkään johda siihen, että humanitaarisista syistä tehtävät toimet muuttuisivat rangaistaviksi. Olemme kuitenkin sitä mieltä, että yhteisiä seurauksia koskevaa puitepäätöstä on parannettava.
Korakasin mietintö (A5-0022/2001)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, viime yönä näin unen, jossa oli hieman vaikutteita eilisestä ystävänpäivästä. Näin unta, että olin Kreikassa, Kreetalla, Agios Nikolaosin kaupungissa, jonka järvellä - tarun mukaan - Venus nousi vedestä. Näin unta juuri Venuksesta, joka nousi Kreetan kauniista vesistä, kääntyi puoleeni ja sanoi: "Fatuzzo, Fatuzzo!" "Mikä hätänä?" vastasin. Hän sanoi: "Tiedän, että huomenna Euroopan parlamentissa äänestätte asiakirjasta, joka koskee Kreetalla kasvatettavaa puuvillaa. Minä olen kyllästynyt nousemaan vedestä alastomana. Minulla on kylmä, hyvin kylmä! Minäkin haluaisin puuvilla-asun, siispä äänestä huomenna Korakasin mietinnön puolesta, jotta Kreikassa olisi enemmän puuvillaa!"
Uni häipyi pois, mutta noudatan unessa saamaani kehotusta ja äänestän Korakasin mietinnön puolesta.

Alavanos
. (EL) Komission ehdotuksia puuvillan kohdalla ei voida hyväksyä, koska:
puuvillantuotanto on Euroopan unionissa alijäämäinen;
etuuskohtelun periaatetta rikotaan räikeästi;
puuvillantuotannon parissa toimii satojatuhansia perheviljelmiä;
ongelmista huolimatta puuvillantuotanto voi olla vähemmän saastumista aiheuttavaa kuin muu teollinen viljely;
taattujen vähimmäiskiintiöiden ja todellisen tuotannon pitäisi olla suhteessa toisiinsa.
On siis tarpeen:
lisätä taattuja määriä, jotta ne vastaisivat todellista tuotantoa. Maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan ehdotukset ovat oikeansuuntaisia, vaikkakin liian varovaisia;
ottaa huomioon viime vuosien inflaatio puuvillanhinnassa;
vapauttaa pientuottajat yhteisvastuumaksuista;
antaa ammattijärjestöille todellinen syy osallistua tuotteen laadun arviointiin;
ryhtyä erityistoimiin pientuottajien tukemiseksi.

Andersson, Färm, Hedkvist Petersen, Hulthén, Hans Karlsson ja Theorin
. (SV) Me ruotsalaiset sosiaalidemokraatit olemme sitä mieltä, että EU:n maataloustukea on alennettava voimakkaasti, ja me vastustamme sen vuoksi joitakin niistä vaatimuksista, joita otetaan esille esittelijä Korakasin mietinnössä. Pidämme myönteisenä komission ehdotusta korottaa ylijäämäisestä tuotannosta aiheutuvia sakkoja, mutta emme tue maatalousvaliokunnan vaatimuksia, jotka koskevat korvausten prosenttimäärän säilyttämistä ennallaan (tarkistus 12). Vastustamme lisäksi vaatimusta uuden tuottajajärjestöjä koskevan yhteisön taloudellisen tuen perustamisesta, mitä esitetään tarkistuksissa 18 ja 19.

Clegg, Davies, Dybkjær, van der Laan, Malmström, Paulsen ja Schmidt
. (EN) Äänestimme puuvillan tuotantotukea käsittelevää Korakasin mietintöä vastaan. Mietinnössä vaaditaan puuvillan tuotantokiintiöiden kasvattamista ja kiinteitä hintoja sekä pyritään lisäksi sääntelemään puuvillan tuottajien ammattiyhdistysten asemaa. Hylkäsimme myös Izquierdo Rojon mietinnön, jossa vaadittiin lisätukea pähkinöiden ja johanneksenleivän tuotannolle. Kummassakin mietinnössä vaaditaan protektionistisia toimia, kuten järjestelmän säilyttämistä yhteisön edun vuoksi.
Ei ole kohtuullista, että puolet unionin talousarviosta varataan tuotannon ja maataloustuotteiden vientitukiin. Mielestämme EU-varoja olisi sitä vastoin käytettävä kohteisiin, joissa tarvitaan rajat ylittävää yhteistyötä. Ympäristönsuojelu sekä rakenneuudistuksen ja kehityksen tukeminen ovat aloja, joilla tarvitaan kipeästi lisätukea, varsinkin unionin tulevaa laajentumista silmällä pitäen. Yhteinen maatalouspolitiikka ei ole ainoastaan erittäin kallista Euroopan kansalaisille, vaan se myös nostaa kuluttajahintoja ja alentaa laatua. Kuluttajat ovat huolissaan Euroopan ruoantuotannosta, ja he ovat syystäkin kyseenalaistamassa nykyistä maatalouspolitiikkaa. Vientituet, joiden vuoksi EU:n ruokaylijäämiä sysätään maailmanmarkkinoille, vaikeuttavat ruoantuotantoa monissa kehitysmaissa.
YMP perustettiin turvaamaan toisen maailmansodan jälkeinen ruoantuotanto, ei tukemaan tekstiilien tuotantoon käytettäviä kannattamattomia viljelykasveja. Nykyinen yhteinen maatalouspolitiikka on menettänyt poliittisen oikeutuksensa ja tarvitsee täydellistä uudistamista. Kaikki vienti- ja tuotantotuet olisi poistettava. Maatalouden on sopeuduttava markkinoiden sääntöihin, jotta se voisi ottaa osaa kilpailuun. Se lisää tehokkuutta ja laatua, mistä on etua niin tuottajille kuin kuluttajille.

Martinez
. (FR) Unioni kuluttaa yli neljä miljoonaa tonnia puuvillaa. Kykenemme tuottamaan sitä noin 1,5 miljoonaa tonnia. Joudumme siis tuomaan tuon erotuksen. Ensi näkemältä tässä ei ole mitään ihmeellistä, sillä tuommehan me jo autoja, hedelmiä, vihanneksia jne. Miksemme siis myös puuvillaa?
Kukaan ei varmasti olisi voinut kuvitella, että Euroopan komissio rajoittaa puuvillan tuotantoa, kun siitä kerran on pulaa. Mutta kyllä se vain niin tekee! Kiintiöillä ja sakoilla tuotantoamme rajoitetaan noin miljoonaan tonniin 1,5 miljoonan tonnin sijasta, jonka kykenisimme tuottamaan. Espanjan ja Kreikan sekä satojen pienten tilojen tuotantoa rajoitetaan Andalusiassa, Thracessa ja Valenciassa. Pahinta on se, että ns. yhteisvastuusakkoa on korotettu yli 50 prosenttiin nykyisen kiintiön ylityksestä.
Kaikki tämä on tehty vain Yhdysvaltojen ja Australian hyväksi. Kuten sokerin tai riisin kohdalla, nytkään ei enää ole kyse omien etujemme uhraamisesta köyhien maiden auttamiseksi, esimerkiksi Sudanin, jossa tapetaan maan eteläosan kristittyjä. Ei, siitä ei ole kyse! Puuvillan kohdalla eivät kelpaa mitkään selitykset. Sitä ei tuoteta liikaa kuten maitoa, jonka kiintiöt ovat perusteltuja. Uhrauksiamme ei voida perustella 48 vähiten kehittyneelle maalle annettavalla tuella.
Euroopan tuotantoa rajoitetaan vain Yhdysvaltojen ja Australian etujen ajamiseksi. Samoin tapahtui jo öljykasvien ja valkuaiskasvien kohdalla, vaikka niitä tarvitaan eläinjauhojen korvaamiseen. Tämä koski myös Kalifornian sakkoja ja banaanikiistaa. Nyt siihen voidaan lisätä vielä puuvilla.
Mitä hyötyä meille on puolustuksen Euroopasta, eurosta, Euroopan perustuslaista tai muista Euroopan etujen toitotuksista, jos se itse kieltää meitä tuottamasta edes vaatimatonta määrää tarvitsemaamme puuvillaa, jottemme suututtaisi Yhdysvaltoja, jonka on kuunneltava jatkuvasti myös meitä Echelon-järjestelmän yhteydessä.

Meijer
. (NL) Kreikan talous on muiden jäsenvaltioiden taloutta enemmän riippuvainen maataloussektorin pienyrityksistä. Tämä koskee erityisesti kasveja, joita voidaan viljellä Euroopassa ainoastaan eteläreunalla, kuten puuvillaa ja tupakkaa. Molempiin kasveihin liittyy varjopuolia. Tupakka on haitallista kansanterveydelle. Puuvilla on kyllä hyödyllinen tuote, mutta sen viljelyyn liittyy paljon myrkkyjen käyttöä. Nämä myrkyt joutuvat niukkaan veteen tai saastuttavat kuivattuja maita. Egyptissä ja Uzbekistanissa, jotka ovat puuvillan viljelystä huomattavasti riippuvaisempia kuin Kreikka, on syntynyt tämän seurauksena suuria ympäristöongelmia. Tämä näkemys voisi olla minulle syy olla hyväksymättä ryhmätoverini Korakasin mietintöä. Tämä mietintö on Kreikan näkökulmasta ja erityisesti maan pienviljelijöiden näkökulmasta luonnollisesti hyvin oikeutettu. Esittelijä pitää lähtökohtanaan tuotannon suojelua ja laajentamista sekä rahoituksellisten edellytysten luomista sille. Pitkällä aikavälillä näitä tulopoliittisia näkemyksiä on kuitenkin punnittava ympäristöintressien ja tuontipuuvillan tuotanto-olojen kannalta sekä sen kannalta, kuinka paljon maatalouspolitiikka vaatii EU:n rahoitusvaroja. Niin kauan kuin näihin asioihin ei puututa perusteellisesti, voin hyväksyä Korakasin ehdotuksen.

Sturdy
. (EN) PPE-DE-ryhmän brittiläiset konservatiivijäsenet äänestivät mietintöä vastaan, koska mielestämme siinä on etäännytty liikaa komission alkuperäisestä tavoitteesta tiukentaa talousarvioiden hallintaa. Vaikka ymmärrämme hyvin puuvillan viljelyn sosiaalis-taloudellisen merkityksen tietyillä alueilla, olemme silti vahvasti eri mieltä siitä esittelijän arviosta, että puuvillan viljely on ympäristön kannalta vähemmän haitallista kuin muiden kasvien viljeleminen. On laajalti tunnettua, että puuvillan viljelyssä käytetään monia kemikaaleja, siksi kannatammekin komission pyrkimyksiä saada jäsenvaltiot määrittämään ja ottamaan käyttöön soveltuvat ympäristötoimenpiteet puuvillan viljelyyn käytettävän maatalousmaan yhteydessä. Brittiläiset konservatiivipuolueen jäsenet suhtautuvat erityisen myönteisesti vaatimukseen, että jäsenvaltioiden on muistutettava tuottajia ympäristölainsäädännön noudattamisesta.
Izquierdo Rojon mietintö (A5-0035/2001)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, en ole nähnyt unia, jotka liittyisivät Izquierdo Rojon asiakirjaan joidenkin maataloustuotteiden, muun muassa pähkinän, tuotannon tukemisesta. Arvoisa puhemies, teidän on hyvä tietää, että tyttärelläni Elisabettalla on pieni kotieläin, marsu, siis jyrsijä, jonka nimi on Schumi. Koska se jyrsijänä syö pähkinöitä, ajattelin että olisi hyvä kysyä siltä, asiantuntijalta, mitä se ajattelee tästä mietinnöstä. "Euroopassa kasvatetaan liian vähän pähkinöitä: pähkinäntuotantoa on lisättävä", kuului tuomio. Katson siis, että näiden tuotteiden käyttäjän, kuluttajan ja maistajan, jota asia niin läheisesti koskee, neuvoa on noudatettava, ja siksi äänestin Euroopan pähkinäntuotannon tukemisen puolesta.

Alavanos
. (EL) Johanneksenleivän sekä pähkinöiden, kuten hasselpähkinöiden, saksanpähkinöiden, pistaasien ja manteleitten tuotanto voi työllistää tuhansia tuottajia ja auttaa välttämään monien alueiden autioituminen erityisesti Välimerellä. Komissiolla on suuri vastuu, koska vuoden 1989 rajoittavat tukitoimet alkoivat käytännössä vuonna 1996 poikkeuksena muutamat aikaisemmin käynnistyneet ohjelmat.
Komission uudessa ehdotuksessa rahoitusohjelmia jatketaan yhdellä vuodella. Olen esittelijän kanssa samaa mieltä siitä, että näitä ohjelmia on jatkettava vähintään kahdella vuodella, ja ennen kaikkea komission on esiteltävä kokonaisehdotus pähkinöiden ja johanneksenleivän tuotannon tukimekanismien vapauttamisesta ja laajentamisesta. Muussa tapauksessa ala joutuu taipumaan Yhdysvaltojen ja Aasian maiden tuonnin edessä.

Andersson, Färm, Hedkvist Petersen, Hulthén, Hans Karlsson ja Theorin
 - (SV) Me ruotsalaiset sosiaalidemokraatit olemme sitä mieltä, että EU:n maataloustukea on vähennettävä voimakkaasti, ja me vastustamme sen vuoksi tiettyjä Izquierdo Rojon mietinnössä esitettyjä vaatimuksia. Emme tue maatalousvaliokunnan vaatimusta, jonka mukaan laadun ja kaupan pitämisen parantamiseen myönnettävää taloudellista tukea olisi jatkettavaa vielä kahdella vuodella (tarkistukset 14, 15 ja 17). Vastustamme lisäksi vaatimusta pähkinäalaa koskevasta pysyvästä tuesta, johon pitää sisältyä kiinteämääräinen hehtaarituki, joka takaa alan tuottajille heidän nykyisen tulotasonsa, mikä tuodaan esille tarkistuksessa 22.

Figueiredo
. (PT) Äänestimme tämän esityksen puolesta kuten teimme muuten jo aikaisemmin hyväksyessämme ehdotuksen, joka sisältyy Jovén hedelmien ja vihanneksien markkinajärjestelyä käsittelevään mietintöön sillä esittelijä kannattaa tämän merkittävän mutta vaikeuksissa olevan alan tukien voimassaolon jatkamista.
Yhdymme myös esittelijän kantaan, joka koskee tukien voimassaoloajan jatkamista kahdella vuodella, jotta komissio saisi aikaa uuden kuivattuja hedelmiä pähkinöitä ja johanneksenleipää koskevan tukijärjestelmän laatimiseen, samoin kuin hasselpähkinän liittämiseen tukialueeseen. Joka tapauksessa tuen voimassaoloa pitää jatkaa siihen asti, että uusi järjestelmä, joka pitää sisällyttää hedelmien ja vihanneksien yhteiseen markkinajärjestelyyn, on tullut voimaan.
On keskeistä, että komissio ottaa uudessa järjestelmässä huomioon, miten suuri yhteiskunnallinen ja taloudellinen merkitys noilla hedelmillä on etelänmaissa, samoin kuin sen, miten merkittävästi niiden avulla pystytään torjumaan ympäristön aavikoitumista. Jos tukia ei lisätä, alan tulevaisuus on vaarassa, mikä johtuu ennen kaikkea kolmansista maista tulevasta halpatuonnista.
Teollisuuden rakenneuudistus ja fuusiot

Bordes, Cauquil ja Laguiller
. (FR) Päätöslauselma lähtee periaatteesta, jonka mukaan sen lisäksi, että teollisuuden rakenneuudistukset ovat tärkeitä, ne edellyttävät myös irtisanomisia, joiden seurauksia on lievennettävä.
Koska rakenneuudistukset eivät ole markkinataloutta, kilpailua tai kilpailukykyä varten, haluaisimme tietää, vaatiiko kilpailukyky rakenneuudistuksia vai ei. Miksi työntekijöiden sitten pitäisi joutua kilpailukyvyn maksumiehiksi? Miksei palkkatyöntekijöiden määrän vähentämiselle rakentuvia talouksia voitaisi korvata samalle palkkatyöntekijämäärälle perustuvalla taloudella, jonka maksumiehinä olisivatkin omistajat ja osakkeenomistajat?
Päätöslauselma lähtee periaatteesta, jonka mukaan työntekijöiden palkkojen suojelun sijasta edistetään ennemmin osakkeenomistajien tuloja. Näin ollen äänestimme päätöslauselmaa vastaan huolimatta muutamista kohdista, joiden tarkoituksena oli uskotella tekijän hyvää tahtoa parantaa työntekijöiden sosiaalisia oloja.

Bushill-Matthews
Manner-Euroopan nykyinen työttömyystaso on aivan liian korkea. Se johtuu työmarkkinoiden syvälle juurtuneesta joustamattomuudesta sekä suurten kulujen ja ylettömän sääntelyn yrityksille aiheuttamasta byrokratian taakasta.
Teollisuuden jatkuva rakenneuudistus on elintärkeää terveelle taloudelle, jotta eilispäivän ei-toivotut työpaikat korvataan tulevaisuudessa tarvittavilla tuoreilla työpaikoilla. Sääntelyn lisääminen on ongelma, ei ratkaisu. Koska me parlamentin Yhdistyneen kuningaskunnan konservatiivijäsenet haluamme nähdä lisää työpaikkoja, emme vähemmän, äänestimme tätä päätöslauselmaa vastaan.

Figueiredo
. (PT) Portugalissa, samoin kuin monissa muissa Euroopan unionin valtioissa, on teollisuuden rakennemuutosten myötä irtisanottu tuhansia työntekijöitä, minkä lisäksi työpaikkojen horjuvuus ja lukemattomat taloudelliset ja sosiaaliset menot ovat lisääntyneet. Näin on erityisesti niissä valtioissa ja niillä alueilla, joilla rakennemuutoksilla on ollut välitöntä vaikutusta, ja niinpä niiden taloudellinen ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus on jäänyt kyseenalaiseksi. Portugalissa on aivan viime kuukausien aikana uhattu irtisanoa ja panna ennenaikaiselle eläkkeelle tuhansia työntekijöitä eri metalli-, laivanrakennus-, sähkö-, jalkine-, tekstiili- ja vaatetusalan yrityksissä, tai sitten painostaa heitä työsopimuksen peruuttamiseen sopuisasti. Näin on tapahtunut erityisesti yrityksissä, jotka kuuluvat Kansallisen rauta- ja terästeollisuusyhtymän (Siderurgia Nacional), ABB-yhtymän, Renaultin, Setenaven ja Lisnaven, Indelma/Siemensin, J.C. Clarken ja Vesticomin piiriin.
Tämä erittäin huolestuttava tilanne vaatii niin jäsenvaltioiden hallituksilta kuin yhteisön elimiltäkin erityishuomiota, jotta ne muuttaisivat politiikkaansa siten, että niissä pantaisiin erityistä painoa työntekijöiden oikeuksien kunnioittamiselle, hyville työpaikoille sekä niiden alueiden taloudelliselle ja sosiaaliselle yhteenkuuluvuudelle, joilla teollisten yksikköjen sulkemista ja/tai muualle siirtämistä havittelevat yritykset sijaitsevat.
Lisäksi vaaditaan, että tätä aihetta koskevia direktiivejä muutetaan kiireellisesti siten, että työntekijöiden edustajat määrättäisiin sitovasti puolustamaan työntekijöiden oikeuksia joukkovähentämisten yhteydessä, erityisesti kaikkien teollisuusyritysten rakennemuutosprosessien sekä sulautumien ja uudelleensijoitusten yhteydessä. Lisäksi yhteisön ja jäsenvaltioiden myöntämistä tuista on kiireesti tehtävä pitkän aikavälin sitoumusten alaisia työllisyyden sekä paikallisen ja kansallisen kehityksen osalta.

Krivine
. (FR) Danonen tavoin eurooppalaiset suuryritykset tekevät nykyään jättivoittoja. Ne haluavat saavuttaa pörssiin verrattavissa olevan kannattavuuden kilpaillessaan amerikkalaisten tai japanilaisten yritysten kanssa. Vain 7:n tai 8 prosentin vuosivoittoja tekevät alat saneerataan säälimättömästi: palkkakustannuksia vähennetään ja etenkin joukkoirtisanomisia toteutetaan.
Millään ei voida perustella sitä, että palkkatyöntekijät (naiset tai miehet) työskentelevät jatkuvasti 35, 40 tai 45 tuntia hirvittävällä työtahdilla, kun samaan aikaan heidän kollegojaan irtisanotaan yritysvoittojen kasvaessa. Muutamien kymmenien osakkeenomistajien etujen ajamisesta johtuvat kymmenientuhansien työpaikkojen menetykset on estettävä. Demokratia edellyttää, etteivät jotkut teollisuuspohatat sanele miljoonien ihmisten elämää: näin ollen kaikki irtisanomiset on kiellettävä.
Koska tuotantotason säilyttäminen tai jopa sen nostaminen on mahdollista pienemmillä ponnistuksilla ja vähemmällä tarvittavalla työajalla, ei ole mitään syytä antaa työnantajien rohmuta näiden uudistusten tuomia voittoja, mikä johtaisi miljoonien ihmisten työttömyyteen. Logiikka on siis käännettävä ylösalaisin ja nämä miljoonat voitetut työtunnit on jaettava toisin: työaikaa on vähennettävä huomattavasti, ensin 32 tuntiin palkkatason ja joustavuuden siitä kärsimättä ja järjestämällä vastaavia työnsaantimahdollisuuksia, jotka rahoitettaisiin voitoilla!

Moraes
. (EN) Euroopan parlamentin Labour-puolueen jäsenet (EPLP) äänestivät rakenneuudistuksen sosiaalisia seurauksia käsittelevän päätöslauselmaesityksen puolesta, koska me uskomme kumppanuuteen työpaikalla. Meillä on kuitenkin varauksia itse päätöslauselmaa kohtaan.
EPLP tunnustaa, että rakenneuudistusten sosiaalisiin seurauksiin on kiinnitettävä huomiota, ja se äänesti päätöslauselman puolesta, koska kyseessä ei ole lainsäädäntöpäätöslauselma. Siinä on kuitenkin kohtia, joita EPLP ei tue.
EPLP ei tue 6 kohtaa. EPLP:llä on yhä suuria varauksia asiassa, kuten kävi ilmi työntekijöille tiedottamista ja heidän kuulemistaan käsittelevän puitedirektiivin ensimmäisessä käsittelyssä.
Tammikuussa Yhdistyneen kuningaskunnan kauppa- ja teollisuusministeri Stephen Byers ilmoitti, että maan työnantajat ja ammattiliitot kokoontuisivat tutkimaan ja arvioimaan Yhdistyneen kuningaskunnan nykyistä kuulemislainsäädäntöä. Ministeri kuitenkin totesi, että Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus vastustaa yhä tiedottamista ja kuulemista käsittelevää unionin lainsäädäntöä. Ministeri Byersin mukaan Yhdistyneen kuningaskunnan yritysrakenne eroaa merkittävästi Manner-Euroopan yritysrakenteesta. Direktiivin pohjana on kuitenkin käytetty monissa kohdin Manner-Euroopan yrityshallintojärjestelmää eikä Yhdistyneen kuningaskunnan vastaavaa. Direktiivi ei sovellu Yhdistyneeseen kuningaskuntaan monestakaan syystä, mutta kysymys on tärkeä, ja sitä pitäisi käsitellä maan sisällä (Yhdistyneen kuningaskunnan parlamentin alahuoneen Hansard-keskustelut 18. tammikuuta 2001).
EPLP tukee ministeri Byersin kantaa, jonka mukaan ei ole asianmukaista luoda Euroopan laajuista lainsäädäntöä tiedottamisen ja kuulemisen alalla.
Lipietzin mietintö (A5-0023/2001)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, edustamani eläkeläisten puolue ja Euroopan eläkeläiset odottavat paljon Euroopan investointipankilta. Euroopan investointipankin ei pitäisi mielestäni olla kiinnostunut vain siitä, mitä se jo kunniakkaasti tekee lainatessaan rahojaan niitä tarvitseville teollisuusyrityksille, vaan sen pitäisi ponnistella enemmän sen hyväksi, että perustettaisiin eurooppalainen eläkerahasto, josta maksettaisiin eläkkeet Euroopassa. Luulen, että onnistumme todella parantamaan vanhusten oloja kaikissa 15 jäsenvaltiossa, kun meillä on yksi ainoa eurooppalainen eläkerahasto, joka juuri tästä syystä on vahvempi ja kykenee paremmin vastustamaan markkinoiden heilahteluja, jolloin eläkkeet ovat selkeämpiä ja ikäihmisten elämä seesteisempää.

Ebner, Frahm, Schmid, Herman ja Seppänen
. (EN) EIP on paljon jäljessä avoimuudessa, vastuullisuudessa sekä ympäristö- ja yhteiskuntakysymysten hoidossa sellaisia tunnetumpia toimielimiä kuin esimerkiksi Maailmanpankki. Vuonna 1958 Rooman sopimuksella perustettu Euroopan investointipankki (EIP) on Euroopan unionin virallinen rahoituslaitos. Pankin olemassaolosta ja toiminnasta näytetään kuitenkin tietävän yleisesti hyvin vähän, vaikka se onkin julkinen toimielin, joka lainaa enemmän rahaa vuosittain kuin esimerkiksi sitä tunnetumpi Maailmanpankki.
Amsterdamin sopimuksen tultua voimaan kestävästä kehityksestä on tullut yksi EU-yhteistyön keskeisiä tavoitteita. EY:n perustamissopimuksen uuden 6 artiklan mukaan ympäristönsuojeluvaatimukset on sisällytettävä muihin EU-politiikkoihin.
Bullmannin mietintö (A5-0034/2001)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, äänestin Bullmannin mietintöä vastaan, koska minusta tämänsuuntaisilla aloitteilla ei onnistuta täyttämään sitä tehtävää, jonka me eläkeläisten puolueen edustajat ja minä erityisesti haluaisimme Euroopan täyttävän. Kansalaisten Euroopan, aivan kaikkien mutta erityisesti eläkeläisten kannalta, pitäisi olla Eurooppa, joka tuo selvää rahaa meidän kaikkien taskuihin ja jonka ansiosta taloudellinen hyvinvointimme paranee todella paljon niin, että kansalaiset suhtautuvat euroon myönteisesti ja pitävät sitä edistyksenä. Tähän pääsemiseksi tarvitaan kuitenkin enemmän tekoja ja vähemmän sanoja!

Schmidt, Olle
Arvoisa puhemies, haluan liberaaliryhmän puolesta antaa äänestysselityksen sen vuoksi, että äänestimme lopullisessa äänestyksessä Bullmannin mietintöä vastaan.
Haluaisin sanoa, että esittelijä Bullmann ja minä teimme hyvää yhteistyötä työskennellessämme tämän mietinnön parissa. Mietintöön sisältyi kuitenkin joitakin liberaaliryhmän kannalta keskeisiä muotoiluja, joissa korostettiin, että Tukholman huippukokouksessa on käsiteltävä myös tärkeitä uudistuksia, joita kilpailukykyisen Euroopan luominen edellyttää. Kyse on vapauttamisen lisäämisestä, paremmasta yritysilmapiiristä sekä paremmasta koulutuksesta ja ammatillisesta koulutuksesta. Se osa hylättiin, se äänestettiin nurin, ja sen myötä kaatui myös koko E kohta. Sen vuoksi liberaaliryhmä päätti äänestää koko ehdotusta vastaan.
Arvoisa puhemies, haluaisin lisätä, että uutena jäsenenä en ehkä ole puolessatoista vuodessa oppinut kaikkia parlamentaarisia tapoja. Olen ehkä tehnyt virheen siinä, että en ole täysin tiedottanut sosialistiryhmälle siitä, miten me loppujen lopuksi aiomme toimia. Pyydän anteeksi, ja esitän tämän anteeksipyynnön suoraan esittelijä Bullmannille.

Berthu
. (FR) Seuraavan, Tukholman Eurooppa-neuvoston valmistelua koskeva Bullmannin mietintö on juuri aivan perustellusti hylätty parlamentin täysistunnossa. Euroopan komission ehdotukset ja parlamentin talous- ja raha-asioiden valiokunnan alustavat työt muistuttavat Lissabonin hengen vastaista keskusjohtoista ja suunnitelmallista näköalaa.
Maaliskuussa vuonna 2000 kokoontunutta Lissabonin Eurooppa-neuvostoa seuraavana päivänä hyväksyin neuvoston tuolloin ehdottaman uuden työmenetelmän, ns. "avoimen koordinointimenetelmän", sillä minusta se vaikutti menetelmältä, jonka avulla olisi mahdollista vähentää eurooppalaisten, luonteeltaan keskusjohtoisten ja autoritaaristen, säännösten määrää sellaisen, "vertaisten" kanssa tapahtuvan vähemmän rajoittavan yhteistoiminnan avulla, jossa otettaisiin joustavasti huomioon kaikkien tarpeet kunkin päätöksentekovapautta kunnioittaen.
Tänään komissio kuitenkin ehdottaa jäsenvaltioiden suhteellista suorituskykyä arvioidakseen 28 rakenneindikaattorin ja seitsemän yleisen talousindikaattorin käyttöönottoa. Bullmannin mietinnössä käytetään heti tilaisuutta hyväksi ja ehdotetaan vielä monia muita indikaattoreita julkisten menojen, niiden laadun, ympäristön, tuottavuuden, työllisyyden, nuorisotyöttömyyden, yhteiskunnallisen syrjäytymisen, iän ja sukupuolen mukaan jaoteltavan köyhyyden jne. suuntaamisen alalla.
Tällainen menettely saattaisi olla mielekäs, jos kyse olisi vain siitä, että pyrkisimme lisäämään toistemme tuntemusta. Bullmannin mietinnön mukaan niiden tarkoituksena on kuitenkin selvästi luoda pohjaa uusille eurooppalaisille säännöksille, jotka täydentäisivät "unionin sosiaalista lainsäädäntökehystä". Edelleen saman mietinnön mukaan tämä sääntelyyn perustuva strategia pitäisi vielä kruunata "toimielinten välisellä sopimuksella", jossa Euroopan parlamentti otetaan täysimääräisesti mukaan kyseiseen prosessiin.
Vastustin jo Lissabonin Eurooppa-neuvoston kokouksessa tiettyjen päätelmien keskusjohtoista arvolatausta, esimerkiksi niitä, joissa yhteiskunnan puolesta päätettäisiin nostaa naisten työllisyysastetta. Bullmannin mietinnön esitykset olisivat voineet kuitenkin kymmenkertaistaa tämän erehdyksen. Hylättyämme mietinnön toivomme nyt, että ensi maaliskuussa kokoontuva Tukholman Eurooppa-neuvosto palauttaisi komission maan pinnalle. Meidän ei pidä luisua avoimesta koordinoinnista suljettuun suunnitelmallisuuteen.

Kauppi
. (SV) Äänestin Bullmannin mietintöä vastaan pääasiassa sen vuoksi, että meidän on esitettävä asiat selkeästi, jos parlamentin mielipiteillä halutaan olevan jotain merkitystä. Emme voi kannattaa useita uusia indikaattoreita emmekä tilastojen määrän lisäämistä ja samanaikaisesti varoittaa siitä, että tilastot eivät ratkaise ongelmia vaan pikemminkin luovat uusia ongelmia. Yhteneväisyydet suunnitelmatalouden kanssa tulevat liian selvästi esille mielipiteessä, jonka mukaan komission on ohjattava taloudellista kehitystä useiden taloudellisten ja sosiaalisten indikaattorien avulla. Haluaisin sen sijasta, että Tukholman huippukokouksessa keskityttäisiin vapauttamiseen ja sääntelyjen voimakkaaseen poistamiseen. On tärkeää korostaa, että poliitikot eivät luo työpaikkoja. Poliitikot voivat korkeintaan parantaa elinkeinoilmapiiriä.

Krivine
. (FR) EU jatkaa miten haluaa itsepintaisesti liberalismin viitoittamalla tiellä "Lissabonin prosessin" myötä. Se asetti itselleen Lissabonin huippukokouksessa tavoitteeksi tulla "maailman kilpailukykyisimmäksi ja dynaamisimmaksi tietoon perustuvaksi taloudeksi" matkien näin hallitsevien luokkien eliitit koonnutta Davosin kokousta. Yhtenäismarkkinoiden käynnistämisen myötä vuonna 1985 ja myöhemmin euron käynnistämisen jälkeen vuonna 1997 kyse on itse asiassa ylimääräisestä askeleesta kohti sellaisen Euroopan rakentamista, jossa tyydytetään vain pääomien etuja.
"Täystyöllisyyttä", ammatillista koulutusta tai uusien tekniikoiden lisääntymistä koskevat valheelliset keskustelut eivät nimittäin riitä peittämään päätöslauselmassa esitettyjä konkreettisia hyökkäyksiä työyhteisöjä vastaan. Uusien julkisten palvelujen yleinen yksityistäminen ja vapauttaminen, tietotekniikan "kaupallistaminen" kouluissa ja hallinnoissa, eläkerahastojen kukoistus, nykyisen eläkejärjestelmän purkaminen ja työmarkkinoiden joustavuus puhuvat omaa kieltään Lissabonissa päätetystä antisosiaalisesta politiikasta. Sitä vahvistaa hiljattainen Nizzan sopimus, ja tulevaisuudessa sitä pahentaa vielä uusia lähentymiskriteereitä koskeva hallitusten välinen lujitettu koordinointi.
Me puolestamme vastustamme "Lissabonin prosessia", ylhäältä päin tapahtuvaa parhaiden sosiaalietujen, eläkkeiden, julkisten palvelujen, palkkojen tai työllisyyden yhdenmukaistamista Euroopassa.
Gasòliba i Böhmin mietintö (A5-0020/2001)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, tässä mietinnössä, joka käsittelee taloudellisen vapauttamisen vaikutuksia ja Euroopan unionin taloudellista uudistusprosessia ja Euroopan unionin taloudellista kasvua, lukee 6. sivun 6 kohdassa, että "katsoo väestön ikääntymisen edellyttävän uusia tapoja lisätä erityisesti naisten ja vanhempien työntekijöiden osallistumista työmarkkinoille".
Arvoisa puhemies, minusta - ja samoin eläkeläisten puolueesta - ikäihmisiä ja eläkkeitä koskevaa ongelmaa ei voida ratkaista pitämällä ikäihmiset töissä pidempään. Minusta ikäihmisiä ja eläkkeitä koskevat ongelmat ratkaistaan hallinnoimalla jäsenvaltioiden eläkerahastoja paremmin ja huolellisemmin kuin tähän mennessä valitettavasti on tehty.

Alyssandrakis
. (EL) Esittelijä ehdottaa järkyttävän kyynisesti markkinoiden täyttä vapauttamista ja sääntelyn poistamista. Lisäksi hän ehdottaa nopeampaa tahtia yksityistämisille, julkisten menojen leikkaamista, työmarkkinajoustojen lisäämistä sekä rahoitusmarkkinoiden vapauttamista ja sääntely- ja hallintotaakan poistamista, joilla muka parannetaan Euroopan talouden kilpailukykyä.
EU jatkaa painostamista julkisen omaisuuden myymiseksi ja liikenteen, postipalveluiden ja televiestinnän luovuttamista kokonaan yksityiselle sektorille. Muka työllisyyden lisäämisen nimissä työmarkkinoiden sääntely puretaan, uhataan sosiaaliturvajärjestelmää ja tuomitaan laajat kansanosat köyhyyteen ja sosiaaliseen syrjäytymiseen. Esittelijä itsekin myöntää, että uusliberalististen, monetarististen politiikkojen kiihdyttäminen ja vahvistaminen on vastuussa nykyisestä synkästä tilanteesta, jossa työttömyysluvut ovat korkeat.
Työntekijöille talousuudistuksen lopputulos on taattu köyhyystaso eikä hyvinvoinnin vähimmäistaso, samalla kun ajetaan käsitystä, että nykyisen sosiaalivaltion pitää armopalojen muodossa taata kansoille vain jokin vähimmäismäärä. Hyvinvointi suunnataan tietysti suurpääomalle, josta tulee yhä hallitsemattomampi. Ehdotus työttömyyden hoitamisesta vahvistamalla yritysten kilpailukykyä niin, että työkustannuksia vähennetään, työmarkkinat vapautetaan täysin joustaviksi ja epätyypillisiä työllistymisen muotoja tuetaan on ristiriitaista, suurta ironiaa, tekopyhyyttä ja provokaatio työntekijöitä kohtaan.
Politiikan perustekijä pitäisi olla julkisen sektorin tukeminen, pysyvä täystyöllisyys, sosiaaliturvajärjestelmän ja yleensä ottaen sosiaalisen suojelun järjestelmien suojelu ja parantaminen. Me tavoittelemme vakaata talouskasvua, joka perustuu sisäisen kysynnän painottamiseen parantamalla työntekijöiden ostovoimaa ja keskittyy sellaisiin kriittisiin aloihin kuin infrastruktuurin rakentaminen ja ylläpito, koulutus, terveys, tutkimus, sellaisten talouskasvupolitiikkojen soveltaminen, jotka edistävät työllisyyttä luomalla pysyviä työpaikkoja. Tämä edistää merkittävästi pysyvän täystyöllisyyden tavoitetta, työntekijöiden oikeuksien työllisyyden laadun, koulutuksen ja ammattitaidon tukemisen tavoitetta sekä työajan vähentämisen tavoitetta palkkoja pienenemättä.
Edellä mainituista syistä Kreikan kommunistinen puolueen europarlamentaarikot äänestävät mietintöä vastaan.

Berthu
. (FR) Gasoliba i Böhmin mietintö, jossa käsitellään vapauttamisen ja taloudellisten uudistusten vaikutusta taloudelliseen kasvuun, saattaisi saada hyväksyntäni alustavan arvion pohjalta: vapauttamisen lisääminen sillä edellytyksellä, että säilytetään toimivat julkiset palvelut, voisi nimittäin edistää aiempaa tehokkaampien tuotantoprosessien syntymistä, parantaa resurssienjakoa ja siten edistää aktiivisempaa kasvua. Mietinnön perusteluosaa lukiessa kuitenkin paljastuu sellaisia sopimattomia väitteitä, kuten "taloudellinen tilanne ei enää mahdollista samaa työntekijöiden sosiaaliturvatasoa. Sosiaaliturvan ja täystyöllisyyden saavuttamatta jäämisen välillä on valitettavasti suora yhteys".
Johtuuko tämä kömpelöstä ilmaisutavasta vai paljastaako se tahattomasti tekijän perimmäisen vakaumuksen? Joka tapauksessa katsomme, että nyt meillä on tilaisuus väittää, että meidän mielestämme vapauttamista on toteutettava ottamalla jatkuvasti huomioon sosiaaliturva. Haasteena on laatia uusia menettelyjä, joissa tukeudutaan samalla sekä yksityiseen hallinnointiin että yleisluonteisiin sääntöihin, jotka mahdollistaisivat samojen, tai jopa entistä parempien, palvelujen tarjoamisen aiempaa edullisemmin, sillä tarjonnan mukautumisen lisäämisellä voidaan paremmin tyydyttää käyttäjien tarpeita.
Nämä ovat periaatteita, joiden pitäisi tarjota virikkeitä sosiaaliturvajärjestelmän ja opetusjärjestelmän uudistamiseen Ranskassa. Molemmissa tapauksissa on kilpailutettava rehellisin keinoin julkista ja yksityistä tarjontaa lainsäädännössä määriteltyjen yleisten sääntöjen ja vähimmäispalvelujen pohjalta. Näin ollen kilpailu voisi johtaa hallintokustannusten alenemiseen ja palvelujen laadun kohoamiseen. Euroopan valtiot voisivat kehittää sellaista vapauttamista, joka on sopusoinnussa niiden omien kulttuurimallien ja solidaarisuustavoitteiden kanssa.

Bordes, Cauquil ja Laguiller
. (FR) Mietinnössä vakuutellaan kapitalistien ja pankkiirien Euroopan kannattajien oppeja, joiden mukaan taloudellisen kasvun aikaansaamiseksi ja siten työttömyyden poistamiseksi riittäisi, kun helpotetaan työnantajien elämää yritysten perustamiskustannuksia alentamalla, vauhditetaan julkisten palvelujen yksityistämistä ja lisätään työn joustavuutta.
Se, että postin tai rautateiden yksityistäminen niissä Euroopan maissa, joissa se on jo toteutettu, on osoittanut, että yksityistämisestä kärsivät ensimmäisinä julkisen sektorin työntekijät ja käyttäjät, sillä yksityiset toimijat ovat valmiita uhraamaan kaiken muun paitsi voittonsa, ei pidättele esittelijää takaamasta tosiasioista huolimatta rautateiden "nykyistä turvallisuustasoa".
Esittelijä ei sano halaistua sanaa tosiasiasta, että suurin osa luoduista työpaikoista on epävarma ja alipalkattu, ja hän katsoo, "väestön ikääntymisen edellyttävän (...) lisätä erityisesti (...) ja vanhempien työntekijöiden osallistumista työmarkkinoille". Missä on se luvattu sosiaalinen kehitys?
Tuottavuuden merkittävä lisääminen voisi taata kaikkien kansalaisten elintason ja eläkkeiden huomattavan kohoamisen, jos omistajien muodostama vähemmistö ei pyrkisi rohmuamaan tuottavuuden paranemisen hedelmiä vain omaksi hyödykseen. Näin ollen täällä esiin otettu tavoite tehdä Euroopan unionin taloudesta "maailman kilpailukykyisin ja dynaamisin tietopohjainen talous" voidaan toteuttaa vain työntekijöiden kustannuksella, sillä he joutuisivat ottamaan harteilleen suurten kapitalististen ryhmittymien voittojen kasvattamisen painon omien työolojensa ja elinehtojensa huononemisen kustannuksella.
Äänestimme mietintöä vastaan.

Krivine
. (FR) Tämä päätöslauselma edustaa eräänlaista sosiaalis-liberalistista peruskirjaa, jossa pidetään yllä perusteellista harhakuvaa siitä, että vapauttaminen ja sääntely olisivat yhdistettävissä. Sisällöltään tiukka uusliberalistinen ohjelma perustuu kahteen pääkohtaan.
Ensimmäinen on "välttämättömäksi" luonnehdittu yksityistämisen jatkaminen. Yksityistäminen aloitettaisiin postipalveluista, säästökassoista ja rahoituspalveluista yleisesti, sekä rautateistä. Toinen on työmarkkinauudistusten jatkaminen, tai jopa uudistusten laajentaminen.
Nämä suuntaukset merkitsevät todellista sivilisaation taantumista, jonka tarkoituksena ei ole sen enempää eikä vähempää kuin kaupallistaa kaikkien sosiaalisten tarpeiden tyydyttäminen ja alistaa se voitontavoittelun logiikalle. Kyse on muka viisaasta prosessista: Paddingtonin juna-onnettomuuden uhrit kiittelisivät sitä. Sitä vastoin työmarkkinauudistukset ovat edelleen samansuuntaisia, sillä niissä pyritään talousihanteeksi nostettuun työmarkkinoiden joustavuuteen ja sosiaaliseen epävarmuuteen. Liberalistiseen ajatteluun yksipuolisesti juuttunut mietintö osoittaa omistajien kyynisyyden ja uudistuspolitiikkojen säälittävän myötäilyn. Näin ollen äänestin epäröimättä mietintöä vastaan.
Soaresin mietintö (A5-0017/2001)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, unionin ja Macaon välisiä suhteita koskevan Soaresin mietinnön 7. sivun 17 kohdassa sanotaan, että "kehottaa Macaossa ja Macaon kautta Kiinassa toimivia eurooppalaisia yrityksiä noudattamaan toiminnassaan Kansainvälisen työjärjestön (ILO) hyväksymiä työoloja koskevia perusnormeja ja pyytää komissiota seuraamaan kehitystä tällä alalla". Tämä on myönteistä, ja myös tästä syystä äänestin mietinnön puolesta, mutta olisin hyvin tyytyväinen, jos tulevaisuudessa vaadittaisiin kunnioittamaan myös työntekijöiden oikeutta eläkkeeseen, sillä myös macaolaiset tarvitsevat suojelua, kun heistä tulee vanhoja.

Figueiredo
. (PT) Tuemme ehdotuksia ja aloitteita, joiden tarkoituksena on syventää Euroopan unionin ja Macaon hyviä suhteita nyt, kun Macao on siirretty joka on myönteistä Kiinan kansantasavaltaan, jonka erityishallintoalue se on. Kaikki edellytykset Kiinan kansantasavallan erityisesti Macaon erityishallintoalueen kautta ja Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden yhteistyöhön ja molemminpuoliseen hyötyyn perustuvien taloudellisten ja kulttuuristen suhteiden vahvistumiselle ovat nyt olemassa. Vaikka äänestimme mietinnön puolesta, suhtaudumme kuitenkin kriittisesti joihinkin epäluottamusta osoittaviin, erityisesti sopimusten noudattamiseen liittyviin kohtiin, sillä mielestämme tosiasiat ovat osoittaneet, että siihen ei ole syytä.

Queiró
. (PT) Kannatin Mário Soaresin mietintöä, joka koski komission neuvostolle ja parlamentille antamaa tiedonantoa "Euroopan unioni ja Macao: suhteet vuoden 2000 jälkeen", koska siinä ilmaistaan asianmukaisesti ne Macaota koskevat huolenaiheet ja aloitteet, joista Euroopan unionin pitää olla vastuussa.
Huolenaiheet liittyvät vallansiirtoa edeltävien vapauksien ja oikeuksien, mukaan luettuna uskonnonvapaus, säilyttämiseen erityishallintoalueella, mikä perustuu Portugalin ja Kiinan viranomaisten tiukkojen neuvottelujen tuloksena syntyneeseen "yksi maa, kaksi järjestelmää" -periaatteeseen.
Aloitteet koostuvat konkreettisista toimista, joita Euroopan unioni voi vauhdittaa ja edistää yhdessä Macaon kanssa turvatakseen sen, että yhteiselämä alueella jatkuu demokraattisena, että macaolaisten ihmisoikeuksia ja yksilönvapauksia kunnioitetaan ja että vaurautta ja rauhaa pidetään arvossa.
Näiden aloitteiden joukosta, joiden tarkoituksena on säilyttää Macaon itsehallinto ja erityisyys Kiinaan nähden, tähdennän kolmea mietinnössä esitettyä aloitetta: "yksi maa, kaksi järjestelmää" -periaatteen toteuttamisen seuranta, Macaon erityishallintoalueelle kohdistuvien eurooppalaisen sijoitusten kannustaminen eri tasoilla tehdyn tarmokkaan yhteistyön seurauksena, sekä vetoomus, joka koskee unionin Macaon-edustajan nimittämistä kiireellisesti alueiden välisten suhteiden vauhdittamiseksi.
Portugali hallitsi Macaota neljän vuosisadan ajan. Menneisyytemme tuolla alueella ei hävetä meitä, pikemminkin päinvastoin. Yhtäältä edistimme läsnäolomme avulla eurooppalaisen ja kiinalaisen yhteiskunnan rauhanomaista rinnakkaiseloa. Toisaalta jätimme macaolaisille perinnöksi selvästi kehittyneen alueen, josta osoituksena sillä on itsenäinen lainsäädäntö- ja tuomiovalta sekä oma tullijärjestelmä, ja jossa ihmisten oikeudet ja vapaudet muodostavat osan sivistysperintöä, joka meidän tehtävänämme on säilyttää.
Plooij-van Gorselin mietintö (A5-0052/2001)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, eilen illalla - ystävänpäivänä - etsin ystävieni kanssa ravintolaa, mutta en löytänyt sellaista, jossa olisi ollut vapaata, koska ne kaikki olivat täynnä, varmaankin ystävänpäivää juhlistavia rakastavaisia. Minun piti vielä valmistella Plooij-van Gorselin mietintöä koskevaa äänestysselitystä. Suljin silmäni hetkeksi ja näin näyn, jossa tutkimuksesta vastaava komission jäsen ja esittelijä Plooij-van Gorsel nauttivat yhdessä illallista ja keskustelivat kiihkeästi eurooppalaisesta tutkimuksesta. Koska oli ystävänpäivä, pohdin itsekseni: "Ehkä heidän onnistuu myös keksiä tapa, jolla eurooppalainen tutkimus voi varmistaa, että sukulaissielua etsivät löytävät sellaisen, kuten ystävänpäivänä yleensä toivotaan?" Tämän toivomuksen myötä äänestin tämän mietinnön puolesta.

Bordes, Cauquil ja Laguiller
. (FR) Meille tarjotaan tässä nyt valmista reseptiä. Hyppysellistä hyviä aikomuksia naisten asemasta tutkimuksessa, hatunnostoa yhteiskuntatieteille, joitakin viittauksia jäsenvaltioiden välisen tieteellisen yhteistyön rooliin tai tutkimuksen rooliin kulttuurin tai jopa työllisyyden kehittämisessä, kunnes päästään itse pääruokaan, joka onkin hyvin konkreettinen: huomattavaan joukkoon yrityksille suunnattuja tukia. Sillä pääosin, ellei yksistään, juuri tämä saa liikkeelle Euroopan komission, neuvoston ja mietinnön laatijan.
Meitä vaaditaan hyväksymään yksityisen otteen vahvistaminen julkisesta tutkimuksesta, se, että helpotetaan mahdollisuutta hyödyntää julkisen tutkimuksen tuloksia yksityisten pääomien kautta, ja, kuten meillä on mustaa valkoisella, sellaisten hallinnollisten "esteiden välitön poistaminen", jotka voisivat entisestään haitata tukien maksamista.
Esittelijä väittää, että "tilanne voi parantua, jos yritykset saavat tutkimustuloksia helpommin käyttöönsä". Tämä koskee kuitenkin vain yritysten omistajia ja niiden osakkeenomistajia, joille luvataan uusia tukia tutkimuksen tukemisen varjolla. Ja on kuin pilantekoa, kun esittelijä sivuuttaa pk-yritykset. Kaikilla suurilla trusteilla on tytäryhtiöinään pk-yrityksiä etenkin tutkimuksen alalla.
Julkisten varojen on pysyttävä julkisella sektorilla ja ne on edelleen suunnattava kansalaisten kannalta hyödylliseen tutkimukseen. Äänestimme mietintöä vastaan.

Krivine
. (FR) Vaikka päätöslauselmaesitykseen sisältyy muutamia mielenkiintoisia kantoja etenkin naisten tasavertaisesta osallistumisesta tutkimukseen, hylkään sellaisten hanke-esitysten suuntaviivat, joissa suositaan päämäärähakuista tutkimusta, joita leimaavat suurteollisuus ja korkeateknologian pk-yritykset. En voi hyväksyä tutkimuksen välineellistämistä sellaisen "taloussodan" hyväksi, johon yritykset lähtevät lääkemarkkinoiden tai maatalouden elintarviketeollisuusmarkkinoiden valvomiseksi, tai sitä, että tutkimuksessa pitäisi ottaa huomioon turvallisuus- ja puolustuspolitiikan kehittyminen.
Prioriteetteja ei pidä rajoittaa biotekniikkaan, genomitutkimukseen, uusiin tieto- ja viestintätekniikoihin tai ydinvoimaan, ja parlamentin olisi pyrittävä pikemminkin siihen, että tiedosta tulisi osa yhteistä perintöä kannattavuuskriteereistä piittaamatta.
Näin ollen vastustan biotieteiden patentointia, ja on ehdottomasti kehitettävä lääkkeitä, joista on hyötyä yhteiskunnalle kansalaisten terveyden kannalta. Näin geenimuunnettujen organismien ja hullun lehmän taudin aikakaudella voimme vain valitella, ettei tutkimuskohteiden demokraattista valvontaa ole edes nostettu esiin.
Vastustan myös sitä, että "eurooppalaisen tutkimusalueen" perustaminen saattaisi johtaa julkisten tutkimuslaitosten aseman kyseenalaistamiseen, kuten osoittavat pitkän ajan tutkimukseen osoitettujen julkisten määrärahojen vähentäminen tai Ranskassa säädetty "innovaatiolaki", joka tekee julkisten varojen käytöstä yksityistarkoituksiin laillista. Kaikista näistä syistä äänestin mietintöä vastaan.
(Istunto keskeytettiin klo 13.41 ja sitä jatkettiin klo 15.00.)

KESKUSTELU TÄRKEISTÄ, AJANKOHTAISISTA JA KIIREELLISISTÄ ASIOISTA
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana keskustelu tärkeistä, ajankohtaisista ja kiireellisistä asioista.

Kosovon tilanne
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista päätöslauselmaesityksistä:
B5­0102/01 Dupuis, Pannella, Bonino, Turco, Dell'Alba, Della Vedova ja Cappato TDI-ryhmän puolesta Kosovosta;
B5­0104/01 Sakellariou, Souladakis, Swododa ja Martínez Martínez PSE-ryhmän puolesta Kosovon tilanteesta;
B5­0114/01 Lagendijk ja Cohn-Bendit Verts/ALE-ryhmän puolesta Kosovon ja Etelä-Serbian tilanteesta;
B5­0122/01 Pack PPE­DE-ryhmän puolesta Kosovon ja Etelä-Serbian tilanteesta;
B5­0134/01 Brie, Alavanos ja Manisco GUE/NGL-ryhmän puolesta Kosovosta;
B5­0143/01 Haarder ELDR-ryhmän puolesta Kosovosta.

Dupuis
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, meidän on syytä korostaa komission ja neuvoston poissaoloa. Olen pahoillani joutuessani sanomaan, että tämä Kosovoa koskeva päätöslauselmaesitys on todella uskomaton; aivan kuin meihin olisi taas iskenyt muistinmenetys. Aivan kuten Jugoslaviassa jo 10:n tai 12 vuoden ajan tapahtuneet asiat eivät olisikaan totta. Kostunican sallitaan pimittää Serbian kansalta, mitä Miloseviæ on yrittänyt pimittää häneltä jo 10 vuotta, eli Vukovarin, Sarajevon ja Kosovon vielä tuoreita, puolentoista vuoden takaisia tapahtumia. En voi missään nimessä hyväksyä tätä. Kaikkien katseet ovat kääntyneet Belgradiin.
Arvoisa puhemies, hyvä Doris Pack, ymmärrän kyllä, että Serbian uusia viranomaisia on autettava voittamaan nykyiset ongelmat, mutta sitä ei voida tehdä oikeuden, vähimmäisoikeuden kustannuksella, eli että jarruteltaisiin Miloseviæin ja Serbian päävastuullisten syytteeseen asettamisessa ja tuomitsemisessa. Sitä ei voida tehdä myöskään sulkemalla silmiä eräältä tosiasialta, joka on kansainvälisen oikeuden kannalta täysin sietämätön. Edelleen Serbiassa vankeina olevat 700 kosovolaista on tuomittu, mikä on täysin kansainvälisen yhteisön lakien vastaista. Ainoastaan UNMIK (Yhdistyneiden Kansakuntien Kosovon siviilioperaatio) ja Haagin tuomioistuin olisivat oikeutettuja tuomitsemaan heidät.
Ei ole olemassa pitävää armahduslakia, ja pyydänkin komission vastuuhenkilöitä vetoamaan tässä asiassa tarpeeksi voimakkaasti toimivaltaisiin komission jäseniin. Ei ole tarpeen painostaa Kostunicaa viemään läpi armahduslakia, vaan asianomaiset on luovutettava YK:n Kosovon-valtuutetun Hækkerupin haltuun.

Posselt
Arvoisa puhemies, haluaisin vain kysyä, kuka komission jäsen on iltapäivällä paikalla ja milloin hänen pitäisi olla täällä täysistunnossa.

Puhemies
Voin kertoa sen teille heti, kun hän saapuu, jäsen Posselt!

Souladakis
Arvoisa puhemies, viime viikolla näimme, kuinka Euroopan parlamentin ja komission edustajat sekä Solana ja Patten esiintyivät tiedotusvälineissä Belgradissa. Toivomme, että nämä kuvat merkitsevät lopun alkua Balkanin murhenäytelmälle, ja arvioni mukaan tämä on ensimmäinen kerta, kun Solana ei näyttäytynyt Belgradissa Euripideen antiikin tragedian Ifigeneian mukaisena pahanilmanlintuna vaan hyvien asioiden ennustajana.
Mielestäni Euroopan parlamentin pitää tukea päättäväisesti sellaista lähtökohtaa alueen politiikalle, joka rauhoittaisi niiden tuntoja, jotka ovat vastuussa alueen inhimillisistä tuhoista. Meidän on lähetettävä täältä viesti, että me tuemme vakautta, rauhaa, kehitystä ja yhteistyötä tällä alueella. Alueen kansojen on ymmärrettävä, että niistä ei tule suuria eikä pieniä, koska köyhyys ei koskaan luo suuruutta, ja niin kauan kuin yhteenotot jatkuvat, syntyy vain köyhyyttä, ja vain sitä ne pystyvät jakamaan.
Tässä mielessä, koska vakauden, kehityksen ja yhteistyön täytyy olla päänäkemyksiämme, tämä on päätöslauselman perussisältö. Alueen kansojen sekä meidän täytyy ymmärtää, että miehitetyt protektoraatit eivät missään tapauksessa mahdollista taloudellista kehitystä, ne eivät missään tapauksessa mahdollista rauhaa eivätkä ne missään tapauksessa mahdollista alueen valtioiden ja kansojen vahvistumista.
Niinpä siis tämä tilaisuus, jonka vierailu ja muutokset Belgradissa tarjoavat meille, on aivan poikkeuksellinen, hyödyllinen ja ratkaisevat tärkeä, ja meidän on annettava sille mahdollisuus. Meidän on ymmärrettävä, että jos halutaan demokratiaa, rauhaa ja yhteistyötä, se saattaa joskus edellyttää menemistä vielä pidemmälle. Tämä on siis meidän toivomuksemme tässä päätöslauselmassa, joka määrittelee poliittisen kehyksen alueen tulevalle kehykselle ja jolle meidän kaikkien tulee antaa tukemme.

Lagendijk
Arvoisa puhemies, kansainvälinen yhteisö ja tietysti myös Euroopan unioni ovat toteuttamassa mutkikasta tasapainotusta. Yhdellä puolella ovat kosovolaiset, jotka odottavat kärsimättömästi päätöstä maansa lopullisesta asemasta ja myös vaaleja, ja he tuntevat yhä - ollaksemme rehellisiä, ymmärrettävästi - vihaa serbejä kohtaan. Tässä ilmapiirissä äärimmäisyysainekset voivat toimia vapaasti esimerkiksi Presevon alueella, missä ne hyökkäävät nimenomaan KFOR-joukkoja vastaan. Tätä tilannetta on minun mielestäni ja myös jäsen Dupuisin mielestä täysin mahdoton hyväksyä. Toisella puolella on Serbian hallitus, joka voi luottaa saavansa osakseen runsaasti myötätuntoa uusine kasvoineen johdossa ja hienoinen suunnitelmineen. Hallitus on esimerkiksi tehnyt ehdotuksia kyseisestä Presevon alueesta, joista olen itse asiassa sitä mieltä, että ne tarjoavat hyvän pohjan neuvotteluille ja että kaikkien albaanien pitäisi myös hyväksyä ne. Nyt on käymässä niin, että kansainvälisen yhteisön osoittama myötätunto siirtyy hankalista kosovolaisista yhteistyöhaluisiin serbeihin. Sillä hetkellä, eli juuri nyt, tasapainotustoimet ovat vaikeimmillaan. Mikä on EU:n tehtävä? Meidän täytyy saada serbit pitämään lupauksensa, jotka ovat vielä pelkästään paperilla, vaikka ne olisivatkin kuinka hienoja tahansa. Meidän on eristettävä äärimmäisyysliikkeisiin kuuluvat kosovolaiset ja korostettava maltillisille kosovolaisille - tarvittaessa voimatoimin ja tarvittaessa suostuttelemalla - että heidän on tehtävä yhteistyötä serbien kanssa ja että he eivät voi jatkaa taistelua serbejä vastaan ja vaatimustensa viemistä läpi. Arvoisa puhemies, vielä kerran, voin kuvitella, että tarjolla on helpompiakin tehtäviä.

Pack
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, hyvä Olivier Dupuis, puhuit aivan väärästä aiheesta. Puhumme tänään Etelä-Serbiasta ja Kosovosta. Emme puhu itse Serbiasta ja Serbian nykyisestä politiikasta. Siitä mitä sanoit, olen kanssasi monin osin samaa mieltä. Usko vain, että Belgradissa olleet kollegat ovat ilmaisseet selvästi kantansa ehtojen täyttämisestä: ellei ehtoja täytetä, rahaa ei tule! Sitä ei ole kukaan vielä kiistänyt, paitsi komission puheenjohtaja Prodi, ja pyydän, ettei hän tee enää niin!
Haluaisin kuitenkin siirtyä tämän päivän aiheeseen. Nyt on kysymys siitä, miltä tilanne Kosovossa näyttää. Olen myös jäsen Lagendijkin kanssa samaa mieltä. Ellemme osaa pian päättää, mitä Kosovan tilanteelle tehdään, Kosovon vaikeudet kasaantuvat. Ongelma on se, että KFOR-joukot ovat nyt serbien ja albaanien hyökkäyksen kohteena, vaikka niiden tehtävänä on oikeastaan suojella molempia.
Ongelma on juuri se, että Hækkerupin on nyt hyvin pikaisesti julistettava vaalit. Hänen pitää sen vuoksi tietää, mitkä toimivaltuudet siellä valittavilla elimillä on. Me taas tarvitsemme näitä elimiä, jotta saamme neuvottelukumppanin serbien puolelle.
Nyt meidän aiheenamme on Etelä-Serbia. Uskon, että myös KFOR-joukot ovat tehneet sen suhteen kaiken voitavansa. Mistä uusi ääriryhmä sitten oikein saa aseita? Nehän siirtyivät UCK:lta uudelle UCK:lle. KFOR-joukkojen pitäisi kyllä pystyä niiden 50 000 ihmisen voimin, jotka niillä on Kosovossa, huolehtimaan järjestyksestä Presevon laaksossa. Minä vaadin heitä tekemään sen, jotta uskottavuutemme sillä Euroopan kolkalla säilyy!
Uskon tietenkin myös, että se, mitä Presevon pormestari sanoi Belgradissa, on totta: väestö pysyisi Serbiassa, jos albaanit hyväksyttäisiin sillä alueella lopultakin samanarvoisiksi ihmisiksi. He haluaisivat päästä osallisiksi kaikesta, mitä kansalaisella siinä maassa on.
Hallituksen uusi suunnitelma on mielestäni hyvä. Se menee oikeaan suuntaan, ja meidän pitäisi tukea sitä. Oikeastaan olen hieman surullinen siitä, että Kostunica on sanonut, ettei EU:n tulisi valvoa kaikkea. Miksi ei? Me olemme hyviä viemään asiaa eteenpäin. Me osaamme sen, ja toivonkin, että meidän annetaan auttaa serbejä ja albaaneja elämään sovussa keskenään.

Haarder
Arvoisa puhemies, puutuimme Kosovon tilanteeseen suojellaksemme albaaneja, jotka olivat vähemmistönä Serbiassa. Nyt meidän on suojeltava serbejä, jotka ovat vähemmistönä Kosovossa. Albaanien ääriliikkeille meidän on sanottava, että emme ole paikan päällä tukeaksemme albaanien ääriainesten ajatuksia. Olemme paikan päällä tukeaksemme rauhaa ja ihmisoikeuksia, ja teemme voitavamme, jotta saisimme estettyä albaanien ääriaineksia aiheuttamasta levottomuuksia uudessa demokraattisessa Serbiassa. Haluaisin vakuuttaa jäsen Dupuis'lle, että kuusi parlamentin jäsentä käytti viikonloppunsa vieraillakseen Belgradin uusien johtajien luona. Meille vakuutettiin, että he haluavat tehdä yhteistyötä Haagin sotarikostuomioistuimen kanssa, että he haluavat asettaa totuuskomission ja armahtaa aseistakieltäytyjiä ja niin edelleen. Parlamentti voi omasta puolestaan valvoa sitä, että uudet johtajat täyttävät lupauksensa, ja jos niin ei tapahdu, meillä on keinomme, koska mehän olemme se suuri tukija, joka myöntää huomattavia määriä rahaa uudelle Serbialle nyt ja tulevaisuudessa.
Arvoisa puhemies, haluaisin lopuksi sanoa jotain, jota voisi melkein kutsua työjärjestystä koskevaksi huomioksi. Näiden nyt käsittelemiemme kiireellisten asioiden tarkoituksenahan on kiinnittää yleisön huomio maailmanpolitiikan vakaviin ongelmiin, ihmisoikeuksia ja demokratiaa vastaan kohdistuviin vakaviin hyökkäyksiin. Sen vuoksi on siis paradoksaalista, että käymme tätä keskustelua silloin, kun paikalla on kaikkein vähiten ihmisiä. Täällä ei ole ainoatakaan lehdistön edustajaa. Tämähän on melkein kuin pimeässä tapahtuva striptease-esitys - anteeksi ilmaisuni, arvoisa puhemies. Mielestäni on myös paradoksaalista, että vaadimme komission läsnäoloa - ja että neuvostonkin pitäisi olla läsnä - mutta että olemme kuitenkin tehneet päätöksemme kuulematta heitä. Se on sekä paradoksaalista että kevytmielistä. Arvoisa puhemies, sen vuoksi haluaisinkin puheenvuoroni lopuksi pyytää, että nämä kiireelliset asiat otettaisiin keskiviikon esityslistalle, jolloin neuvoston ja komission edustajat ovat läsnä, ja että äänestäisimme päätöksistä vasta sitten, kun olemme kuulleet heidän mielipiteensä ehdotuksistamme.

Puhemies
Kuten tiedätte, jäsen Haarder, esityslistastamme ei päätä puhemiehistö vaan puheenjohtajakokous. Jos haluatte esittää ehdotuksenne ryhmänne puheenjohtajalle, jotta tämä välittää sen muille kollegoille, katsotaan, kuinka asia etenee.

Posselt
Arvoisa puhemies, ensiksi haluaisin vastata jäsen Haarderille, että on - aivan suoraan sanottuna - häpeä, etteivät poissa olevat parlamentaarikot ole täällä. Emme voi ottaa käyttöön viisipäiväistä keskiviikkoa, koska jotkut pitävät mielellään kuusi viikkoa vapaata ja työskentelevät vain yhden päivän. Muutkin työssä käyvät ihmiset tekisivät ehkä mielellään niin. Olen sitä mieltä, että se, mitä täällä tapahtuu, on häpeä parlamentille, ja se, että te, jäsen Haarder, vain edistätte sitä, kun haluatte perjantain lisäksi tuhota nyt vielä torstainkin, on mielestäni skandaali.
Nyt itse aiheeseen. Haluaisin sanoa aivan selvästi, että meillä on eurooppalaisina suuri vastuu Kosovosta, ja tämän ajankohtaiskeskustelun esityslistan kohta olikin alun perin Kosovo eikä Etelä-Serbia - näin lukee esityslistassakin. Siinä mielessä en ole aivan tyytyväinen päätöslauselmaan ja haluaisinkin sanoa, että minun nimeni on vahingossa tässä päätöslauselmassa. En ole allekirjoittanut sitä. Pyydän, että tämä asia myös korjataan, sillä uskon, ja sen ovat nyt puheetkin vahvistaneet - ennen kaikkea kollega Packin vaikuttava puhe - että allekirjoittamiseni riippuu Kosovon tilanteen vakauttamisesta, sillä niin kauan kuin tilanne pysyy epävakaana Kosovossa, se pysyy epävakaana naapurialueillakin, myös Serbiassa.
Sen vuoksi on ehdottoman tärkeää ottaa ratkaiseva askel, ja siinä kollega Lagendijk on täysin oikeassa, Kosovossa on saatava aikaan vaalit. Vasta kun saamme Kosovoon demokraattisesti legitiimit toimielimet, jotka voivat toimia yhdessä demokraattisesti legitiimien serbien kanssa, voi rauhanjärjestely tulla tällä alueella kysymykseen, ja syytämme ankarasti itseämme, jos siirrämme näitä vaaleja kaikista mahdollisista syistä tuonnemmaksi, sillä siten horjutamme Rugovan asemaa, ja äärijoukot, joiden tausta muuten on enemmänkin kuin epäselvä, voivat käyttää tilannetta hyväkseen saadakseen sisäpoliittisesti albaanien tuesta uutta vettä myllyynsä. Kuten sanottu, me horjutamme toimimattomuudellamme Rugovaa, joka symbolisoi toivoa rauhanomaisesta ratkaisusta, eikä meidän pitäisi aina vain osoittaa sormella muita ja sanoa: tämä ei ole demokraattista ja tuo ei ole demokraattista, vaan meidän pitäisi tiedostaa selvästi, että olemme vetäytymässä tärkeältä vastuualueeltamme.
Lopuksi haluaisin sanoa Serbian presidentille: ellei hän hyväksy EU:n välitystä tässä hankalassa tilanteessa, niin silloin mietin, miksi hän sitten hyväksyy rahaa Euroopan unionilta.

Martínez Martínez
Arvoisa puhemies, Kosovossa on pelissä Euroopan unionin yhdenmukaisuus ja uskottavuus, omien maidemme kansalaisten ja Balkanin kansojen tuntema luottamus Euroopan unionin toimielimiin, jopa tämän seudun vakaus.
Kahden vuoden takainen menettelymme Kosovossa ei ollut aivan malliesimerkki ripeydestä, yhtenäisyydestä eikä - koska se kesti liian monta kuukautta - tehokkuudesta. Maamme lähtivät kiivastuen liikekannalle Miloseviæin hallinnon karmeaa politiikkaa vastaan, mistä oli seurauksena Kosovon albaanien sorto, terrorisointi ja joukkopako. Valtioidemme kansalaiset vaativat radikaalia menettelyä, kuten sitten kävikin. Oli odotettavissa, että senkaltainen sotilaallinen väliintulo herättäisi suuria varauksia ja jonkin verran torjuntaa kansojemme keskuudessa ja vielä enemmän itse Jugoslaviassa. On kuitenkin paikallaan toistaa, että se tehtiin poliittisessa yhteisymmärryksessä ja auttoi panemaan pisteen Miloseviæin kohtuuttomuuksille ja Kosovon väestön kärsimyksille. Sillä myös edistettiin Miloseviæin suosion romahtamista ja joitakin kuukausia myöhemmin hänen kärsimäänsä tappiota.
Yhtenäisyytemme on kuitenkin nyt koetuksella. Emme voi enää vaieta tästä pulmallisesta tilanteestamme, kun joudumme todistamaan, kuinka Kosovossa jotkut eilispäivän uhreista muuttuvat julmureiksi, jotka vainoavat serbialkuperää olevia maanmiehiään ja karkottavat näitä alueeltaan tehokkaalla etnisellä puhdistuksella, joka on yhtä vastenmielinen kuin aiemmin toimeenpantu etninen puhdistus. Samat tahot ovat etunenässä hyökkäämässä asein muille serbialueille, joilla on albaaniväestöä, ja samanaikaisesti monissa EU-maissa toimii Kosovon albaaneista koostuvia mafiaryhmiä järjestäytyneen rikollisuuden lonkeroissa, ilmeisesti kerätäkseen varoja sotatoimien rahoittamiseen.
Kaikki tällainen on ristiriidassa Euroopan unionin ajamien tavoitteiden kanssa, emmekä voi suvaita sitä. Euroopan unioni osallistuu Kosovon jälleenrakentamiseen huomattavilla rahasummilla, mutta tätä rahoitusta on ehdottomasti myönnettävä vain sillä ehdolla, että kunnioitetaan ihmisoikeuksia, tunnustetaan kansainvälisen yhteisön asettamat nykyiset rajat ja lopetetaan Kosovon albaanien kaikkinainen sotilaallinen toiminta sen alueen sisä- tai ulkopuolella.
Jugoslavian, Albanian, Makedonian ja seudun muiden osien vakaus voi riippua meidän yhtenäisyydestämme ja lujuudestamme, jolla estämme tiettyjen Kosovon albaanitahojen ääri- ja laajenemistoimet.

Staes
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen ja arvoisat kollegat, sallinette minun sanoa aluksi hyvin selkeästi, että vastustan väkivallan kaikkia muotoja poliittisessa taistelussa. Mielestäni meidän täytyy pitää sitä ehdottomana perusperiaatteena. Tilanne on kuitenkin luonnollisesti Kosovossa ja Presevon laaksossa hieman mutkikkaampi kuin pelkästään muutaman äärimmäisyysliikkeitä kannattavan albaanin kiinni ottaminen ja toimiminen hyvin tässä asiassa tänään. Kannatan tietenkin päätöslauselmaa, mutta olisin oikeastaan myös halunnut, että ei olisi käsitelty kerralla pelkästään Presevon laakson tilannetta vaan myös sitä, mitä Mitrovicassa yhä tapahtuu päivittäin, koska siellä - emme saa unohtaa myöskään tätä - ei hyökkäillä pelkästään poliisien ja KFOR-joukkojen kimppuun vaan myös kansalaisten kimppuun, joten siellä ei ole miellyttävä elää. Hyvin monet kollegat ovat käyneet tällä alueella ja tietävät, millainen tilanne on.
Arvoisat kollegat, olen hämmästynyt siitä, kuinka lämpimästi kansainvälinen yhteisö suhtautuu tällä hetkellä presidentti Kostunicaan. Me halaamme häntä, tuemme häntä, ja sanoimme oikeutetusti hänen tullessaan virkaansa, että suoraa hätäapua täytyy antaa. Kannatin tietenkin tätä, mutta olemme nyt muutoksen kynnyksellä. Olemme sellaisessa vaiheessa, että siirrymme hätäavusta rakenteelliseen apuun. Mielestäni meidän täytyy tarttua tähän muutoksen hetkeen. Meidän on käytettävä sitä hyväksi tehdäksemme nyt lopultakin selväksi Kostunicalle ja hänen valtakoneistolleen, että hänen on otettava merkittäviä askelia Kosovon ongelmien ratkaisemiseksi. Tämä tarkoittaa ensinnäkin vankien vapauttamista. Emme ole päässeet tässä asiassa vieläkään eteenpäin. Se on todellinen skandaali. Jos on yhteydessä Kosovon albaaneihin, tämä on ensimmäinen asia, mitä he kysyvät. Toiseksi olen sitä mieltä, että meidän on käytettävä tätä muutoksen hetkeä hyväksi pakottaaksemme Kostunican nyt lopultakin harkitsemaan todellista ja merkittävää poliittista ratkaisua Kosovon alueella, mikä tarkoittaisi mielestäni itsehallintoa.

Swoboda
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, parlamentin valtuuskunta, joka oli muutama kuukausi sitten Jugoslaviassa, näki suurten muutosten keskellä olevan Jugoslavian ja Serbian. Maan tulevaisuuteen yritetään vaikuttaa kovasti, Serbiassakin puhutaan paljon hajauttamisesta ja uudesta suhteesta vähemmistöön. Myös paikallistason vahvistamisesta puhutaan paljon ja Etelä-Serbiassakin erityisesti siitä, että albaanivähemmistölle annettaisiin oikeudenmukainen - sillä tähän mennessä se on ollut epäoikeudenmukainen - edustus paikallisten viranomaisten joukossa. Jokainen väkivaltainen toimenpide, olkoon se sitten Etelä-Serbiassa tai Mitrovicassa, häiritsee tätä vaivalloista rauhanprosessia, joka Balkanilla on tällä hetkellä käynnissä. Tietenkin on välttämätöntä, että Jugoslavian ja Serbian viranomaiset käsittelevät vähemmistöjä määrätietoisin ottein. Juuri sitä me parlamentin jäsenet olemme aina vaatineet ja tulemme edelleen vaatimaan, eikä siinä ole kompromissin mahdollisuutta. On vain tärkeää, että edistysaskelet ovat realistisia. Tietenkin vaatimuksiimme kuuluvat myös Kosovon vaalit, kuitenkin vasta sen jälkeen, kun on selvitetty, mitkä toimivaltuudet ja mikä arvovalta valituilla edustajilla on.
Näitä ongelmia ei voida ratkaista yhdessä yössä. Niiden ratkaisemiseen tarvitaan kaikkien osapuolten, valtioiden ja etnisten ryhmien, yksimielisyys. Tämä on vaikea prosessi, ja minä olen täysin samaa mieltä samoin kuin kollega Pack - en ehkä yksityiskohdissa, mutta periaatteessa - että Euroopan täytyy olla aloitteen tekijänä, sillä kenelläkään Balkanin osapuolella ei ole niin paljon luottamusta takanaan, että se voisi nyt tehdä aloitteen ja solmia rauhan. Tällainen luottamus on tällä hetkellä vain Euroopan unionilla. Sellaista arvovaltaa ei ole Amerikan Yhdysvalloilla, ei Venäjällä eikä millään paikallisella valtiolla tai yhteisöllä. Ja elleivät eurooppalaiset nyt toimi ajoissa, tilanne on hyvin ongelmallinen! Aikaisempi puhuja, kollega Posselt, on aivan oikeassa. Me maksamme jo tarpeeksi tässä maailmassa ja tuemme monia alueita, joiden oloja emme voi millään lailla vakauttaa. Balkanilla näin ei saa käydä. Me haluamme maksaa, mutta haluamme myös osallistua päätöksentekoon, jotta tälle alueelle saadaan vakaat ja rauhalliset olot.

Solbes
. (ES) Arvoisa puhemies, komissiossa ollaan samaa mieltä suurimmasta osasta päätöslauselmissa esitetyistä huolenaiheista. Mitä Kosovoon tulee, monet niissä esiin nostetuista kysymyksistä ovat jo huolemme aiheena. Tuomitsemme ankarasti väkivallan sen kaikissa muodoissaan, haluamme taistella järjestäytynyttä rikollisuutta vastaan ja samalla annamme täyden tukemme Yhdistyneiden Kansakuntien lähetystölle ja erityislähettiläille, niin seuraavalle kuin eroamassa olevallekin.
Euroopan unionin ja taloudellisesta kehityksestä vastaavan UNMIK:n tuki tekee paikallisten yhteisöjen mukaansaamisesta ja kouluttamisesta, sellaisena kuin te asian esitätte, yhteistyömme kulmakiven.
Eräs olennainen seikka, jonka jotkut puhujat ovatkin ottaneet esille, on demokraattisten periaatteiden ja vähemmistöjen oikeuksien kertakaikkinen kunnioittaminen. Olemme ehdottomasti samaa mieltä tästä huolenaiheesta ja teemmekin jatkuvasti töitä Serbian vankiloissa olevien Kosovon albaanivankien hyväksi. Euroopan unioni on ottanut asian esille useissa yhteyksissä, viimeksi troikan vierailulla Belgradissa viime viikolla.
Tiedämme, että viranomaiset ovat valmistelemassa armahduslakia niille tuhansille poliittisille vangeille, joita vielä on Miloseviæin hallinnon jäljiltä. Tämän lain on periaatteessa määrä ulottua hyvin laajalle alueelle, ja sen ulkopuolelle jäisi vain muutama sata vankia, jotka on tuomittu terrorismirikoksista ja joista valtaosa on Kosovon albaaneja.
Jugoslavian liittotasavallan ja Serbian viranomaiset tutkivat parhaillaan tapauksia tapauskohtaisesti ja kiireellistä menettelyä noudattaen, vaikka onkin varmaa, etteivät he aio myöntää yleistä armahdusta. He ovat ilmoittaneet, etteivät vapauta ainoatakaan vankia, sen enempää serbiä kuin albaaniakaan, joka on tuomittu juuri tämäntyyppisistä rikoksista.
Euroopan unionissa tämä kysymys pidetään jatkossakin esillä ja painostamme, että se ratkeaisi mahdollisimman pian. Se sitoo meitä muiden seikkojen ohella tulevina kuukausina, kun neuvottelemme niin Jugoslavian liittotasavallan kuin serbiviranomaistenkin kanssa Serbialle tänä vuonna myönnettävästä avustusohjelmasta. On kaikkien osapuolten kannalta hyvin tärkeää, että uudet demokraattiset viranomaiset pysyvät sopimuksessaan edistää ehdotettuja uudistuksia.
Käsittelitte päätöslauselmassa myös eteläisessä Serbiassa, Presevon laaksossa vallitsevista jännitteistä koituvaa ongelmaa, ja myös tästä asiasta hyväksytyt päätöslauselmat ilmentävät unionin ottamaa poliittista kantaa, jossa väkivalta ja terrorismi tuomitaan ehdottomasti.
Euroopan unioni on korostanut Jugoslavian liittotasavallan ja Serbian uusien viranomaisten maltillisuutta, ja pyydämme heitä jatkossakin osoittamaan samanlaista maltillisuutta. Eräässä asiassa kaikkien osapuolten on oltava hyvin avoimia - saman kuulin joiltakuilta teistä ja olemme täysin samaa mieltä: Balkanilla ollaan tulossa uudelle aikakaudelle, jossa ei voi olla sijaa väkivallalle, miltä suunnalta se sitten tuleekin. Siksi Euroopan unioni onkin tyytyväinen viranomaisten esittämään suunnitelmaan nykyisen kriisin ratkaisemiseksi: siinä esitetään ehdotuksia tämän köyhän ja alikehittyneen seudun asukkaiden kokemien vääryyksien ratkaisemiseksi kaikkine tilanteeseen liittyvine ongelmineen.
Euroopan unioni tutkii parhaillaan vastikään vastaanotettua suunnitelmaa, ja on syytä mainita, että tämä on Belgradin ensimmäinen pyrkimys - mikä on tärkeää - päästä neuvotteluratkaisuun käymällä vuoropuhelua eri etnisten ryhmien kesken entisen Jugoslavian maaperällä. Miloseviæhan ei koskaan pyrkinyt tähän toimenpiteeseen. Neuvotteluiden ja vuoropuhelun periaate ansaitsee ja saa täyden tukemme.
Euroopan unioni on lisäämässä valvontalähetystöjen määrää Presevon laaksossa, ja komissio tutkii, kuinka lisätä seudulle jo nyt annettavaa huomattavaa tukea. Nykyinen tuen määrä nousee suunnilleen miljoonaan euroon, ja se annetaan polttoaineeseen ja koulutus- ja humanitaarisiin ohjelmiin. Varapääministeri Coviæin on määrä saapua tänään Brysseliin, ja hän keskustelee komission kanssa myös tästä suunnitelmasta. Jäsenvaltiot tutkivat omalta osaltaan mahdollista osallistumistaan avustuksiin. KFOR-joukoilla on Kosovossa jo avainrooli ääriryhmien toiminnan rajoittamisessa, ja niin UNMIK kuin Euroopan unionikin painostavat Kosovon albaanipoliitikkoja ottamaan välimatkaa Presevon ääriryhmiin.

Dupuis
Arvoisa puhemies, koska komission jäsen ei ollut paikalla puheenvuoroni aikana, haluaisin ilmoittaa hänelle, ettei kyse ole armahduslaista. YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselma 1244 on hyvin selväsanainen: ainoastaan UNMIK:n viranomaisilla on toimivaltuudet antaa mahdollinen tuomio kosovolaisille. Ei siis ole olemassa pitävää armahduslakia, vaan riittää, kun nämä 700 kosovolaista siirretään Belgradista Pristinaan, Kosovoon.

Puhemies
Yhteiskeskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 18.30.

Kongon demokraattisen tasavallan tilanne
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista päätöslauselmaesityksistä:
B5­0105/01 Sauquillo Pérez del Arco, Van den Berg ja Kinnock PSE-ryhmän puolesta Kongon demokraattisen tasavallan tilanteesta;
B5­0115/01 Isler Béguin, Lucas ja Lannoye Verts/ALE-ryhmän puolesta Kongon demokraattisen tasavallan tilanteesta;
B5­0123/01 Van Hecke ja Fernández Martín PPE­DE-ryhmän puolesta Kongon demokraattisen tasavallan tilanteesta;
B5­0133/01 Muscardini UEN-ryhmän puolesta Kongon tilanteesta;
B5­0135/01 Vinci, Sylla ja Alavanos GUE/NGL-ryhmän puolesta Kongon demokraattisen tasavallan tilanteesta;
B5­0144/01 Van den Bos ja Dybkjær ELDR-ryhmän puolesta Kongosta.

Isler Béguin
Arvoisa puhemies, vain demokratia voi vapauttaa valtiot julmuuksista, etnisistä sodista ja despoottisista sotilashallituksista.
Kongon demokraattinen tasavalta ei ole poikkeus. Huolimatta Lusakassa vuonna 1999 tehdystä sopimuksesta, jossa määrättiin YK:n valvonnassa toteutettavasta tulitauosta, huolimatta kaikkien aseellisten ryhmien aseistariisumisesta, kaikkien ulkomaisten joukkojen vetäytymisestä ja kansallisen vuoropuhelun alkamisesta hallituksen sekä aseellisen ja siviiliopposition välillä, koko alueella vallitsee edelleen sotatila, joka lamauttaa maan taloutta ja politiikkaa.
Euroopan parlamentin on tuomittava voimakkaasti kaikki siviiliväestöön kohdistetut väkivaltaisuudet. Sen on tuomittava myös naapurimaiden sotilaallinen väliintulo ja vaadittava kaikkien ulkomaisten joukkojen vetäytymistä.
Kansainvälisen yhteisön ja Euroopan parlamentin on nyt presidentti Kabilan murhan jälkeen tultava välittäjiksi maan poliittisessa siirtymävaiheessa. Meidän on vaadittava uutta valtionpäämiestä poistamaan poliittisten puolueiden toimintakielto. Kabilan pojan on vaadittava selkeää aikataulua Kongon sisäisen vuoropuhelun aloittamiseksi ja vapaiden vaalien järjestämiseksi, sekä ilmoitettava selkeästi tästä aikataulusta. Taloudellisesti sekä kehnoista saniteettioloista jo ankarasti etenkin Kinshasan lähiöissä kärsineestä siviiliväestöstä ei pidä tehdä jälleen kerran mantereemme poliittisen välinpitämättömyyden uhreja, eikä myöskään Kongon demokraattisen tasavallan investoijien ja yritysten täydellisen leväperäisyyden uhreja etenkään ihmisoikeus-, ympäristö- tai oikeusvaltiokysymyksissä.
Olemme poliittisessa vastuussa Afrikasta, ja meidän on toimittava tuon maanosan väestön ihmisarvon säilyttämiseksi.

Van Hecke
Arvoisa puhemies, Laurent Désiré Kabilan kuolema on avannut uusia rauhannäkymiä. Entisestä presidentistä oli itse asiassa tullut este Lusakan rauhansopimuksen täytäntöönpanolle. Juuri samat henkilöt, jotka olivat auttaneet hänet valtaan, eliminoivat hänet. Hänen seuraajansa ja poikansa Joseph Kabila voi toistaiseksi luottaa saavansa runsaasti luottoja kansainväliseltä yhteisöltä. Tämä ei muuta sitä tosiasiaa, että hän näyttelee pääosaa muiden - Angolan ja Zimbabwen mutta myös hänen isänsä hallituksen kovan linjan miesten - käsikirjoittamassa ja ohjaamassa näytelmässä. Vaikuttaa vahvasti, että kuljettajaa on vaihdettu, mutta bussi on edelleen sama. Nuori Kabila on herättänyt suuria odotuksia. On jo aika, että hän ryhtyy nyt myös tekoihin. Toistaiseksi Lusakan sopimus pysyy ainoina puitteina lopullista ratkaisua varten. Erityisen tärkeää on vetää pois kaikki ulkomaiset joukot Kongon alueelta ja käynnistää samalla kongolaisten välinen vuoropuhelu. Kansainvälisen yhteisön täytyy määritellä pikaisesti asenteensa ja ennen kaikkea kehittää YK:n rauhanturvajoukkojen MONUC-yksikköä. Tarvitaan myös ehdottomasti johdonmukaista esiintymistä sekä Euroopan ja Amerikan että yhteisön jäsenvaltioiden kesken. Tietyt jäsenvaltiot suhtautuvat Afrikan suurten järvien alueen konfliktiin ikään kuin oletettuun keinotekoiseen taisteluun englannin kielen ja ranskan kielen kannattajien välillä. Toiset pyrkivät ennen kaikkea turvaamaan omat taloudelliset etunsa. Kyynisyydellä on rajansa. Jos mahdollisuutta ei nyt hyödynnetä pikaisesti ja pakoteta todelliseen läpimurtoon rauhanprosessissa, väkivaltaisuudet puhkeavat pian uudelleen ja ensimmäinen afrikkalainen maailmansota laajenee edelleen.
Pyydän voimakkaasti neuvostoa ja myös komissiota esiintymään vakuuttavammin, koska vain se, että Eurooppa puhuu yhteen ääneen, voi vaikuttaa järkevällä tavalla tämän sodan lopettamiseen, joka on vaatinut jo liikaa ihmishenkiä.

Bordes
Arvoisa puhemies, Kongon tasavallan kansa on eittämättä kärsinyt eniten maata repivien aseellisten joukkojen välisistä konflikteista, mutta on sekä naurettavaa että valheellista puhua konflikteista siten, kuin niistä olisivat vastuussa ainoastaan Kongon vihollisjoukot ja niiden suojelijat Afrikan valtioissa, tai siten, että Euroopan esittämä vetoomus kansallisen sovinnon tekemiseksi ja maan demokratisoimiseksi voisi ne ratkaista.
Demokratian ja ihmisoikeuksien oppitunteja Kongolle antavien joukossa on täällä parlamentissa sellaisen entisen siirtomaavallan edustajia, joka piti vuosikymmeniä Kongoa ankaran sorron alla. Heidän joukossaan on myös niitä, jotka ovat tulleet tilalle Ranskan imperialismin nimissä ja osoittaneet demokratiaa koskevien puheidensa arvon tukemalla Mobutua puhumattakaan heidän muissa suurvalloissa olevista rikostovereistaan, joita kaikkia kiehtovat Kongon malmirikkaudet. He ovat rikollisia, jotka antavat oppitunteja omien rikostensa uhreille.
Osoitamme solidaarisuuttamme Kongon kansaa kohtaan ja kieltäydymme liittoutumasta missään muodossa sellaisten poliittisten päättäjien kanssa, jotka ovat osittain vastuussa maan entisestä ja nykyisestä sorrosta ja joista osa kuuluu vielä nykyäänkin poliittisiin tai keinotteleviin verkostoihin, joiden tavoitteena on Afrikasta hyötyminen.

Van den Bos
Arvoisa puhemies, tiellä rauhaan oli jouduttu vanhan Kabilan aikana umpikujaan. Uusi toivo elää nyt, kun hänen pojastaan on tullut presidentti. Rauha on mahdollinen vain siinä tapauksessa, että kaikki ulkomaiset joukot vedetään pois. Siksi ennen kaikkea Euroopan ja Amerikan täytyy painostaa yhdessä Ruandaa ja Burundia, jotta ne lopettaisivat seikkailunsa. Maan jakaminen ei ole hyväksyttävä vaihtoehto. Myös niin sanottujen kapinallisten on tunnustettava alueellinen yhtenäisyys. He tekevät niin kuitenkin vain siinä tapauksessa, että Kabila ja hänen ystävänsä ovat valmiita jakamaan valtaa maassa. Pysyvä vakaus Kongossa ei ole mahdollista ilman poliittisen elämän demokratisointia. Köyhä väestö joutuu elämään sinnitellen humanitaarisen hätäavun varassa. Niin pian kuin rauha sallii, Euroopan unionin on syytä käynnistää uudelleen rakenteellinen apu, jonka täytyy mahdollistaa ennen kaikkea se, että hallitus voi toimia asianmukaisesti. Köyhä Kongo voisi olla niin rikas. Sillä on runsaasti mineraaleja, ja väestö on pääasiassa hyvin nuorta ja hyvin dynaamista. Väestö ansaitsee sen, että toivo rauhasta puhalletaan uudelleen henkiin.

Beysen
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen ja arvoisat kollegat, keskusteltaessa tästä päätöslauselmasta meidän on syytä olla hyvin tietoisia, että Kongo on suurempi kuin Eurooppa. Maassa asuu noin 300 heimoa, joista lukematon määrä elää eristyksissä, koska viestintäverkko on lähes olematon. Sekä tuotanto että tavarantoimitukset ovat hyvin vaikeasti toteuttavissa tässä maassa. Lisäksi maa on puristuksissa Ruandan ja Ugandan välissä. Ruanda on turvatakseen asemansa siirtänyt rajoja 200-300 kilometrin syvyyteen Kongon alueelle. Ugandalla on vaikutuspiirissään tärkeitä osia Kongosta jopa Kisanganiin saakka sillä verukkeella, että se taistelee kapinallisia liikkeitä vastaan.
Puolueeton asenne, jota pidetään etusijalla Lusakan sopimuksissa - erityisesti ulkomaisten joukkojen poistaminen sekä esteiden rakentaminen sekä Ruandan ja Ugandan vastaisilla rajoilla että itse maahanmuuttajien välillä - on passiivinen ensimmäinen askel, joka voi johtaa rintaman vakauttamiseen ja monien pakolaisten myöhempään paluuseen.
On ehkä höydyllistä, että Eurooppa - päinvastoin kuin amerikkalaisten politiikan epäröivä suhtautuminen Kabilaan - ottaa keskeisen roolin. Euroopalla on itse asiassa uskomattomat mahdollisuudet vaikuttaa, koska siellä ymmärretään, mitä Kongossa tapahtuu, ja Euroopalla on jälleen kerran mahdollisuus ottaa rooli väestön eduksi ja ryhtyä taisteluun räikeää köyhyyttä, terveydentilan kurjuutta, nälänhätää ja kulkutauteja vastaan. Eurooppa voisi esimerkiksi päättää ongelmitta tukea Belgian ponnisteluja vakauttavan tekijän luomiseksi väestölle, joka koostuu yli 55 miljoonasta miehestä ja naisesta ja joka asuu laajentunutta unionia suuremmalla alueella. Eurooppa osoittaisi siten haluavansa reagoida painopisteisiin, joita uusi presidentti asetti virkaanastujaispuheessaan. Eurooppa ei saa jäädä passiiviseksi Keski-Afrikan kehityksen suhteen.

Ribeiro e Castro
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, Kongon demokraattista tasavaltaa ei ikävä kyllä voi erottaa koko seutua koetelleesta jännitysnäytelmästä. Puheenvuoroni tarkoituksena on ennen kaikkea kiinnittää huomiota Angolan erityisvastuuseen. Tätä maata hallitsee aseellinen ja täysin korruptoitunut valtaryhmittymä, joka käyttää hyödykseen länsimaisen kapitalismin heikkouksia alistaakseen kansaansa ja uhatakseen rauhaa, vakautta ja turvallisuutta koko alueella. Se koskettaa meitä aivan erityisellä tavalla ja sitäkin enemmän, koska Cabindassa on yli yhdeksän kuukautta sitten vangittuja portugalilaisia, jotka ovat joutuneet saman kohtalon uhriksi kuin Filippiineillä lähes vuosi sitten kaapatut länsimaiset matkailijat. He ovat Cabindan itsenäisyyden puolesta taistelevien sissijoukkojen vankeina. Totuus on, että Angolan valtaapitävät eivät kykene ratkaisemaan näitä ongelmia, vaan he levittävät epävakauttaan ja ahnauttaan naapurialueille.
Pyydän komissiota olemaan erittäin tiukka, kun se arvioi tuossa maailmankolkassa vallitsevaa tilannetta, ja pyydän myös komissiolta ja puheenjohtajavaltio Ruotsilta apua, jotta vangitut portugalilaiset voitaisiin vapauttaa mahdollisimman nopeasti.

Solbes
. (ES) Arvoisa puhemies, Euroopan unioni tuomitsee ankarasti poliittisen väkivallan sen kaikissa muodoissa. Kongo on yksi huolenaiheenamme olevista alueista, ja Joseph Kabilan valtaantulo voi itse asiassa tarjota uusia mahdollisuuksia jatkaa Lusakan neuvotteluja siltä maltillisen keskustelun pohjalta, jota hän on tähän asti ylläpitänyt erityisesti Ranskaan, Belgiaan ja Yhdysvaltoihin suuntautuneilla matkoillaan. Nämä ovat toistaiseksi kuitenkin vain sanoja, ja meidän on siirryttävä sanoista tekoihin. Aiomme tietenkin seurata näitä toimia tulevaisuudessa.
Olemme joka tapauksessa sitä mieltä, että kyse on tilaisuudesta, joka on hyödynnettävä viipymättä, jotta konfliktiin saataisiin neuvotteluratkaisu, nyt kun näyttää olevan merkittävä tulitauko. Komissio tuki aikanaan aktiivisesti Lusakan neuvotteluja myöntämällä aluerahastoista merkittäviä avustuksia; se tuki myös sopimuksen pohjalta toteutettuja mekanismeja myöntämällä varat yhteistä sotilaskomissiota varten. Nämä suhteellisen merkittävät rahavarat ovat olleet muutamia miljoonia euroja ja ne ovat olleet ratkaisevan tärkeät kolmen perustavoitteen saavuttamiseksi: neuvottelut, sotilaskomissio ja poliittisen vuoropuhelun helpottaminen.
Ponnistelemme kuitenkin parhaillaan merkittävästi myös rahoituksen ja humanitaarisen avun alalla. ECHO kohdensi viime vuonna hankkeeseen 20 miljoonaa euroa ja pitää tätä varten varattuna 35 miljoonan euron summaa. Läsnäolomme ei ole luonteeltaan ainoastaan taloudellista läsnäoloa, jolla turvataan ruuansaanti ja terveydenhoito, vaan sillä myös pyritään Lusakan sopimusten mukaisesti edistämään tätä neuvotteluratkaisua, jota kaikki haluamme.
Komissio tutkii samoin parhaillaan mahdollisuutta tukea rauhanprosessin uudelleenaloittamista uudelleenasuttamis- ja demobilisaatio-ohjelmin sekä asuinsijoiltaan siirretyn väestön takaisin yhteiskuntaan sopeuttamista edesauttavin ohjelmin, vaikka nykytilanteessa onkin ennenaikaista yksilöidä mahdollisia tulevaisuudessa aloitettavia konkreettisia toimia. Olot eivät ole sen enempää tekniseltä kuin poliittiseltakaan kannalta sellaiset, että voitaisiin määritellä selkeämmin, kuinka voisimme toimia.
Lopuksi totean, että otan vaarin Ribeiro e Castron komissiolle esittämästä pyynnöstä ja katson, millä tavoin voimme tehdä tässä asiassa jonkin aloitteen.

Puhemies
Yhteiskeskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 18.30.

Ihmisoikeudet
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista ihmisoikeuksia koskevista päätöslauselmaesityksistä:
Uskonnonvapaus Kiinan kansantasavallassa - B5­0100/01 Dupuis, Bonino, Pannella, Turco, Dell'Alba, Cappato ja Della Vedova TDI-ryhmän puolesta uskonvapaudesta Kiinan kansantasavallassa ja miehitetyillä alueilla;
B5­0106/01 Gebhardt PSE-ryhmän puolesta ihmisoikeuksista ja uskonnonvapaudesta Kiinassa;
B5­0116/01 Wuori Verts/ALE-ryhmän puolesta mielipiteenvapaudesta Kiinan kansantasavallassa;
B5­0124/01 Thomas Mann, Banotti ja Jarzembowski PPE­DE-ryhmän puolesta uskonnonvapaudesta Kiinan kansantasavallassa;
B5­0142/01 Sjöstedt, Frahm, Brie ja Papayannakis GUE/NGL-ryhmän puolesta uskonnonvapaudesta Kiinan kansantasavallassa;
B5­0142/01 Malmström ELDR-ryhmän puolesta uskonnonvapaudesta Kiinan kansantasavallassa;
Laos- B5­0101/01 Dupuis, Pannella, Bonino, Dell'Alba, Turco, Della Vedova ja Cappato TDI-ryhmän puolesta tilanteesta Laosin demokraattisessa kansantasavallassa;
B5­0107/01 Berès, Naïr ja Iivari PSE-ryhmän puolesta ihmisoikeustilanteesta Laosin demokraattisessa kansantasavallassa;
B5­0117/01 Frassoni ja Gahrton Verts/ALE-ryhmän puolesta ihmisoikeuksista Laosin demokraattisessa kansantasavallassa;
B5­0125/01 Hugues, Martin ja Sudre PPE­DE-ryhmän puolesta ihmisoikeustilanteesta Laosin demokraattisessa kansantasavallassa;
B5­0136/01 Morgantini ja Alavanos GUE/NGL-ryhmän puolesta ihmisoikeuksista Laosin demokraattisessa kansantasavallassa;
B5­0146/01 Haarder ELDR-ryhmän puolesta Laosin tilanteesta;
Guinea- B5­0098/01 Belder EDD-ryhmän puolesta Guinean tilanteesta;
B5­0108/01 Carlotti, Kinnock ja Van den Berg PSE-ryhmän puolesta aseellisista hyökkäyksistä Guinean etelärajalla;
B5­0118/01 MacCormick, Schörling, Lucas ja Isler-Béguin Verts/ALE-ryhmän puolesta Guineasta;
B5­0126/01 Van Hecke ja Banotti PPE­DE-ryhmän puolesta Guinean tilanteesta;
B5­0137/01 Boudjenah ja Miranda GUE/NGL-ryhmän puolesta Guinean tilanteesta;
B5­0147/01 Van den Bos ja Malsmtröm ELDR-ryhmän puolesta Guinean tilanteesta;
Nigeria- B5­0109/01 Kinnock PSE-ryhmän puolesta sharia-lain noudattamisesta eräissä Nigerian osavaltioissa;
B5­0119/01 Sörensen, Lucas, Hautala ja Evans Verts/ALE-ryhmän puolesta Nigeriasta;
B5­0127/01 McCartin ja Banotti PPE­DE-ryhmän puolesta ihmisoikeuksista Nigeriassa;
B5­0138/01 González Álvarez, Fraisse, Morgantini, Frahm, Eriksson, Alyssandrakis ja Cossutta GUE/NGL-ryhmän puolesta ihmisoikeuksista Nigeriassa;
B5­0148/01 Dybkjær ELDR-ryhmän puolesta Nigeriasta;
Sananvapaus Pakistanissa
B5­0110/01 Fruteau PSE-ryhmän puolesta ihmisoikeuksista Pakistanissa;
B5­0120/01 Jillian Evans, Frassoni ja Gahrton Verts/ALE-ryhmän puolesta sananvapaudesta Pakistanissa;
B5­0129/01 Thomas Mann ja Martens PPE­DE-ryhmän puolesta useiden toimittajien pidättämisestä Pakistanissa;
B5­0139/01 Fraisse, Marset Campos, Manisco, Seppänen, Schmid, Korakas ja Alavanos GUE/NGL-ryhmän puolesta sananvapaudesta Pakistanissa;
B5­0149/01 Van den Bos ELDR-ryhmän puolesta sananvapaudesta Pakistanissa.
Uskonnonvapaus Kiinan kansantasavallassa

Dupuis
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, jälleen kerran käsittelemme Kiinaa! Vaikka aloitan aiheesta huudahtamalla "jälleen kerran Kiina", epäilen sen kuitenkaan riittävän, jotta parlamentti tajuaisi Kiinan traagisen tilanteen, tämän tyypillisen kommunistisen järjestelmän todella traagisen muuttumisen kansallis-kommunistiseksi järjestelmäksi tai nykyisiä ja tulevia riskejä, joita tämä merkitsee Aasian ja koko muun maailman turvallisuudelle.
Kiinalaiset, tiibetiläiset, mongolit tai uigurit eivät saa nykyisin nauttia uskonnon- tai omantunnonvapaudesta. Etenkin Falun Gong -liikettä, joka ei ole ainoa, sorretaan samalla tavoin kuin sortoa harjoitettiin Kiinan kulttuurivallankumouksen aikana. Pidätyksiä on tehty jo 50 000, ja yli 150 ihmistä on kuollut vankiloissa hyvin usein kidutuksen jälkeen. Kuvailen teille nykyaikaa, enkä kulttuurivallankumouksen aikaista tilannetta.
Parlamentin velvollisuutena on pysyä hyvin lujana tässä asiassa. Päätöslauselma on hyvä. Kiitän siitä etenkin Malmströmiä, joka on ollut yksi sen kantavista voimista. Sosialistikollegani eivät varmaankaan ole kuulleet eräästä pienestä episodista, joka vähemmän traagisessa yhteydessä voisi olla jopa huvittava: yksi sosialistiryhmän edustajista tavallaan kannatti kompromissia koskevassa kokouksessa Falun Gong -liikkeen poistamista päätöslauselmasta väittäen, ettei kyse ole uskonnosta vaan jostakin muusta. Tällainen jaottelu on mielestäni jotenkin tragikoomista. Uskonnonvapaus ja omantunnonvapaus ovat sama asia, jonka määrittelyyn jokaisen on syytä osallistua.

Gebhardt
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, hyvä komission jäsen, omantunnon ja uskon vapaus sekä uskonnonvapaus, sananvapaus ja kokoontumisvapaus ovat perusoikeuksia, jotka ihmisille tässä maailmassa voidaan ja täytyy myöntää. Ne ovat osa demokratioitamme, ja oletamme, että ne ovat kaikkialla ihmiselämän perustekijöitä, jotta elämä on myös elämisen arvoista.
Jonkin aikaa näytti jo siltä, että myös Kiinan kansantasavallassa kehitys olisi kulkemassa myönteiseen suuntaan. Valitettavasti nyt on vähän aikaa tuntunut siltä, että näin ei enää ole, eikä kehitys ole ainoastaan pysähtynyt vaan jopa taantunut. Pahoittelen esimerkiksi kovasti sitä, että Kiinan tasavalta on kyllä allekirjoittanut tärkeitä asiakirjoja, kuten kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia koskevan kansainvälisen yleissopimuksen sekä taloudellisia, sosiaalisia ja sivistyksellisiä oikeuksia koskevan kansainvälisen yleissopimuksen, mutta kummankaan sopimuksen ratifiointi- ja täytäntöönpanoprosessia ei ole vieläkään saatu päätökseen. Se on vahinko! Siihen täytyy saada vauhtia. Sen vuoksi vetoankin oman ryhmäni puolesta Kiinan kansantasavaltaan: kunnioittakaa ihmisten kansalaisvapauksia niin kuin mekin teemme omissa demokraattisissa järjestelmissämme.
Kollega Dupuis'lle haluaisin ehkä vielä ohimennen sanoa, että Falun Gong ei sano itse olevansa uskonnollinen järjestö. Meidän pitäisikin kunnioittaa sitä, mitä järjestöt itsestään sanovat.

Schröder, Ilka
Arvoisa puhemies, ensinnäkin tämän päätöslauselman nimen pitäisi olla päätöslauselma "ilmaisunvapaudesta" eikä "uskonnonvapaudesta", koska, kuten edellä mainittiin, Falun Gong ei ole uskonto vaan harjoitus, jota voi verrata joogaan länsimaissa.
Toiseksi, Falun Gongiin kohdistuva sorto on täysin järjetöntä. Voisitteko kuvitella, että kaikkia Euroopassa joogakurssille osallistuvia alettaisiin sortaa? Kiinan hallitus menee jopa niin pitkälle, että se vangitsee "kybertoisinajattelijoita" eli ihmisiä, jotka luovat tai ylläpitävät web-sivuja, joiden sisältö ei miellytä hallitusta, Huan Qi, jonka oikeudenkäynti on juuri käynnissä, on esimerkki tällaisesta.
Lopuksi, EU:n ja Kiinan välisen ihmisoikeuskeskustelun tukeminen olisi lopetettava, kunnes se alkaa tuottaa tuloksia. Tähän asti sen ainut konkreettinen tulos on ollut Kiinan tuomitsevan päätöslauselman hylkääminen Genevessä.

Mann, Thomas
Arvoisa puhemies, kuinka Karl Marx sanoikaan? "Uskonto on ahdistetun luontokappaleen huokaus, sydämettömän maailman sydän aivan kuten se on hengettömien olosuhteiden henki. Se on kansan oopiumia." Marxismi-leninismi on aikansa elänyt. Muita ideologioita on vielä olemassa. Kiina ei ole vielä pitkään aikaan myöntämässä tiibetiläisille, mongoleille, kristillisille kirkoille tai muslimiyhteisöille mielipiteen- tai edes uskonnonvapautta. Tiibetiläisiä vainotaan. Dalai Laman kuvia ei saa olla esillä. Monivuotiset vankeusrangaistukset uhkaavat. Muistutan, että Euroopan parlamentin Tiibet-työryhmä ehdotti jo yhdeksän vuotta vankilassa ollutta nunnaa, Ngawang Sangdrolia, tämänvuotisen Saharov-palkinnon saajaksi. Yksitoistavuotias Panchen Lama, tiibetiläisbuddhistien toiseksi arvovaltaisin henkilö, kidnapattiin, ja hänet on pidetty siitä asti piilossa ulkomaailmalta. Edes YK:n ihmisoikeusvaltuutettu Mary Robinson ei saanut ottaa häntä vastaan.
PPE-DE-ryhmä odottaa, että Kiina tulevana WTO:n jäsenenä ja maailmanlaajuisena toimijana tiedostaa lopultakin vastuunsa kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia koskevien kansainvälisten sopimusten samoin kuin taloudellisia, sosiaalisia ja sivistyksellisiä oikeuksia koskevien sopimusten ratifioinnissa ja soveltamisessa.
Kehotamme EU:n jäsenvaltioita käyttämään tilaisuutta hyväkseen ihmisoikeuskomission Geneven kokouksessa. Tehkää uskonnonvapauden esteistä, tehkää Kiinan valtavista ihmisoikeusloukkauksista ensisijainen keskustelun aihe! Ja ajatellaanpa sitä, että perusoikeuskirjan - joka oli yksi Nizzan huippukokouksen harvoista saavutuksista - toisessa luvussa ovat uskonnon, omantunnon, mielipiteen ja tiedonvälityksen vapaus! Asetan toivoni myös Euroopan komissiomme aloitevoimaan. Tashi delek!

Meijer
Arvoisa puhemies, on ollut aika, jolloin Eurooppa ja Amerikka pitivät Kiinan kansantasavallan järjestelmällisesti kansainvälisten neuvottelujen ja maailmankaupan ulkopuolella. Ulkomaailma koki sen uhkaksi, että tämä jakautunut ja jälkeenjäänyt maa otti uuden lähdön ja alkoi rakentaa talouttaan tavalla, johon valtavat määrät työläisiä ja maanviljelijöitä näyttivät tuolloin suhtautuvan innokkaasti. Reilut puoli vuosisataa myöhemmin vallankumouksen perilliset ovat yhä vallassa. Heidän ideologiansa ja kansalaisten innostus ovat kadonneet, mutta he ovat valitettavasti säilyttänet täysin diktatoriset piirteensä. Tämä valtakoneisto pitää kaikkein tärkeimpänä talouskasvua ja poliittista vakautta, mikä johtaa siihen, että kaikkea poikkeavaa torjutaan yltiöpäisesti. Etnisten ja uskonnollisten vähemmistöjen kannalta sekä poliittisesti kriittisten ihmisten kannalta tämä ei tiedä hyvää. Organisaatioita kielletään, ihmisiä vangitaan, ja kuolemantuomioita annetaan runsain määrin. Pienet voimattomat maat, jotka loukkaavat maan sisällä ihmisoikeuksia, saavat siitä oikeutetusti osakseen ulkomaista arvostelua. Maailman väkirikkaimman maan Kiinan tapauksessa toimitaan useimmiten toisin. Poliittisilta vakaumuksiltaan hyvin erilaiset ihmiset sanovat, että Kiina on suuri ja tärkeä maa, josta voi tulla tärkeä kauppakumppani, ja että sen kanssa täytyy siis pysyä ystävänä. Minun ryhmäni on sitä mieltä, että erosta tässä suhtautumisessa on tultava loppu. Ihmisoikeudet, joihin kuuluu myös uskonnonvapaus, eivät pääty Kiinan rajalle.

Malmström
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, sanon kuten jäsen Dupuis: en tiedä monennenko kerran keskustelemme täällä Kiinan ihmisoikeusrikkomuksista. Valitettavasti tilanne näyttää vain pahenevan entisestään. Kidutus lisääntyy. Kuolemanrangaistusta käytetään ahkerasti. Sananvapautta on rajoitettu.
Liberaaliryhmä on erittäin huolestunut tästä asiasta ja vetoaa komissioon ja neuvostoon, jotta ne painostaisivat Kiinaa entistä enemmän ihmisoikeuksiin liittyvissä kysymyksissä. Maailma ei voi vain seurata ääneti sivusta sitä, kuinka maailman väestörikkain valtio loukkaa päivittäin kansalaisiaan. Toivomme kovasti, että puheenjohtajavaltio Ruotsi onnistuisi saamaan aikaan yhteisen linjan kuukauden kuluttua Genevessä pidettävään kokoukseen mennessä ja että se saisi siellä vietyä läpi Kiinaa koskevan päätöslauselman.
Uskonnon harjoittamiseen liittyviä mahdollisuuksia on rajoitettu Kiinassa voimakkaasti. Katoliset kertovat järjestelmällisestä vainosta. Moskeijoita poltetaan. Tiibetissä sorretaan edelleenkin Tiibetin kansaa, erityisesti buddhalaismunkkeja. Kidutus, uudelleenkoulutusleirit ja vankiloiden sietämättömät olot ovat pikemminkin sääntö kuin poikkeus. Nykyään tiedämme, että Tiibetissä on vähintäänkin 600 poliittista vankia, joista suurin osa on munkkeja ja nunnia.
Viime vuonna koko maailma saattoi television välityksellä seurata sitä kovaa hyökkäystä, jonka Kiinan hallinto aloitti meditaatioliike Falun Gongia vastaan sen jälkeen, kun liike kiellettiin heinäkuussa 1999. Kiellon jälkeen kymmeniätuhansia Falun Gong -liikkeen jäseniä on pidätetty. Vähintään 137 ihmistä on kuollut vangitsemisen yhteydessä. Kidutus-, hyökkäys- ja pahoinpitelytapauksista on tehty tuhansia ilmoituksia, kuten myös siitä, että tuhansia ihmisiä on pakkotyöleireillä ja että lukuisia ihmisiä on tuomittu vankeustuomioihin ilman perusteellista oikeudenkäyntiä. Sitä ei voi mitenkään hyväksyä.
Falun Gong -liike on leimattu pahaksi lahkoksi, mutta on syytä pohtia sitä, johtuuko tämän rauhanomaisen liikkeen vihaaminen pikemminkin siitä, että se uhkaa kommunistista järjestelmää, koska se kerää niin monia ihmisiä jäsenikseen. Falun Gong -liikkeen jäsenet ovat kuitenkin aivan rauhanomaisia, ja heidän ainoana poliittisena tavoitteenaan on se, että he saisivat harjoittaa perusoikeuksiaan - oikeuksia, jotka on kirjattu Kiinan valtiosääntöön ja niihin kansainvälisiin sopimuksiin, jotka Kiina on allekirjoittanut.

Laos

Dupuis
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, haluan tervehtiä lehterille saapunutta Laosin opposition ja diasporan valtuuskuntaa, jota johtavat Laosin kuningasperheen edustajat.
Emme ole puhuneet paljon Laosista, vaikka se on maa, jossa vallitsee edelleen diktatorinen hallitus ja yksipuoluejärjestelmä ja vaikka se on yksi maailman köyhimmistä maista.
Päätöslauselmamme on mielestäni tärkeä, koska nyt parlamenttia kehotetaan ensimmäistä kertaa myöntämään, että Laos tarvitsee kansallista sovinnontekoprosessia, että kaikki poliittiset voimat, sekä sisäiset, joita vielä nykyäänkin sorretaan, että ulkoiset voisivat ottaa osaa tämän upean ja erittäin rikkaan maan uudistamiseen.
Kiitän kaikkia tekstin laatimiseen osallistuneita kollegoja. Teksti on mielestäni tärkeä, ja toivonkin, että komissio osoittaisi päättäväisyyttä ja toimittaisi sen Laosin viranomaisille, jotta Laosin tilanteen rauhoittaminen ja uudistusprosessi pääsisivät lähiviikkoina käyntiin. Olisin erittäin tyytyväinen, jos komission jäsen Solbes kommentoisi asiaa.

Iivari
Arvoisa puhemies, Euroopan parlamentti otti alkuviikosta myönteisen kannan EU:n ja ASEANin sopimuksen ulottamiseen myös Laosiin. Parlamentin mietinnössä todetaan, että pöytäkirja on nähtävissä osana laajempaa prosessia, jolla unioni pyrkii kannustamaan maan poliittista, taloudellista ja sosiaalista kasvua sekä vakautta.
Laosin ihmisoikeustilanteessa onkin paljon parantamisen varaa. On paikallaan, että sen ihmisoikeuksia käsitellään samanaikaisesti yhteistyön lisäämisen kanssa. Olemme parlamentissa kiinnittäneet runsaasti huomiota Burmaan. Asiat naapurissa eivät ole juuri paremmin. Laos on yksi maailman köyhimpiä maita. Siellä esiintyvät kaikki yksipuoluejärjestelmän kielteiset piirteet. Sananvapauden lisääntymisestä ja poliittisen elämän vapautumisesta ei ole juuri lainkaan merkkejä. Lokakuussa 1999 järjestettiin presidentinpalatsin edessä mielenosoitus vallanpitäjiä vastaan. Sen osallistujia ei ole sen koommin näkynyt. Amnesty tietää kertoa, että heidät pidätettiin ja he ovat viruneet vankileireillä ilman oikeudenkäyntiä. Vuonna 1998 vankilassa kuollut Thongsouk Saysangkhi kuului puolestaan hallintokoneistoa sisältäpäin muuttamaan pyrkineeseen, kolmen ministerin ja korkean virkamiehen ryhmään, joka tuomittiin maanpetoksesta.
Kansainvälinen yhteisö on ihmisoikeusongelmista huolimatta pyrkinyt tukemaan Laosin kehitystä. EU on avustanut maata 120 miljoonalla eurolla, Yhdysvallat on antanut sille 23 miljoonaa ja Japani 132 miljoonaa dollaria. Äärimmäisessä köyhyydessä elävä Laosin kansa tarvitsee apua, mutta maan sisäinen tilanne antaa aiheen kysyä, ketkä avusta todella hyötyvät. On valitettavia esimerkkejä hankkeista, joista paikallisten asukkaiden asemesta hyödyn ovat kahmineet armeija ja hallitus.
Laos on luonnonvaroiltaan rikas maa, demokratian oloissa sillä olisi todellisia mahdollisuuksia kehitykseen. Parlamentin julkilausumassa Laosia kehotetaan ratifioimaan ja panemaan toimeen ja allekirjoittamaan YK:n ihmisoikeussopimukset, vapauttamaan mielipidevangit sekä takaamaan lehdistönvapauden. Näitä tavoitteita on todella syytä painottaa.

MacCormick
Arvoisa puhemies, jäsen Dupuis'n ja jäsen Iivarin tavoin tunnen syvää myötätuntoa täällä tänään olevia Laosin pakolaisia kohtaan ja vielä enemmän niitä toisinajattelijoita kohtaan, jotka viruvat vielä vankilassa Laosissa sietämättömissä oloissa ja ilman oikeudenkäyntiä.
Me haluamme ilmaista parlamentissa läsnä olevien Vihreät/Euroopan vapaa allianssi -ryhmän jäsenten puolesta - ja varmasti koko parlamentin puolesta tukemme Laosin vapautumiselle. Emme voi unohtaa, miten paljon länsimaat - Yhdysvallat kenties Eurooppaa suuremmassa määrin - ovat järkyttäneet ja vahingoittaneet elämää Laosissa. Haluamme nyt nähdä tilanteen kohenevan.
Tiedämme, että Laos on allekirjoittanut kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia sekä taloudellisia ja sosiaalisia oikeuksia koskevat YK:n yleissopimukset. Sen on vielä ratifioitava sopimukset, ja maan hallituksen on pyrittävä kunnioittamaan antamiaan lupauksia. Vaadimme tämän toteutumista ihmisten vapauden ja solidaarisuuden nimissä.

Sudre
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, Euroopan parlamentti on ottanut kantaa jo useaan otteeseen, etenkin vuosina 1991 ja 1997, Laosin demokraattisen kansantasavallan ihmisoikeustilanteeseen. Tuolloin parlamentti vaati mielipidevankien ehdotonta vapauttamista tulematta kuitenkaan kuulluksi. Tämän jälkeen ainakin yksi mielipidevangeista, Tchongsouk Saysangkhi, on kuollut vankilaan.
25 vuotta kestäneen kommunistisen järjestelmän jälkeen Laosin kansa toivoisi maansa siirtymistä demokratiaan ja vaatii vapaita vaaleja. Laosin hallitus kuitenkin tukahduttaa edelleen kaikki rauhanomaiset mielenosoitukset, kuten lokakuun 26. päivän 1999 liikkeen ja viimeksi marraskuun 17. päivän 2000 marssin. Lokakuun 26. päivän 1999 liikkeen johtajat on pidätetty, ja he ovat edelleen vankilassa. Marraskuun 17. päivän 2000 marssin johtaja Phommachaul Phannolath on niin ikään pidätetty, kuten myös muita mielenosoittajia.
Teille esitetyssä päätöslauselmassa tuodaan esiin nämä ihmisoikeusloukkaukset ja muistutetaan, että Laosin demokraattinen kansantasavalta on Euroopan unionin kumppanina ja sen kanssa huhtikuussa 1997 tekemän yhteistyösopimuksen perusteella sitoutunut edistämään ja suojelemaan kaikkia ihmisoikeuksia. Laos onkin osoittanut halua toteuttaa tuon tavoitteen allekirjoittamalla joulukuussa 2000 kaksi YK:n ihmisoikeusyleissopimusta. Tämän tahdon olisi vastedes näyttävä tekoina.
Lisäksi Laosin demokraattinen kansantasavalta koordinoi Euroopan unionin ja Aseanin välisiä suhteita vuoteen 2002 asti. Tämä tehtävä tuo sille vielä aiempaa enemmän vastuuta tuon kumppanuuden pohjana olevan sisällön ja arvojen edistämisessä. Toivon, että parlamentti tukisi omasta puolestaan paitsi unionin strategiaa alueella myös kaikkia niitä, jotka uurastavat Laosissa maan demokratisoinnin ja kansallisen yksimielisyyden hyväksi.
Kompromissipäätöslauselma on tasapainoinen, selkeä ja täsmällinen. Näin ollen pyytäisin ryhmäni puolesta teitä tukemaan sitä, jotta Euroopan parlamentti saisi äänensä kuuluville tuolla väkivaltaisella alueella.

Maaten
Arvoisa puhemies, viisi henkilöä - Thongpaseuth Keuakoun, Kamphouvieng Sisaath, Seng-Aloun Phenphanh, Bouavanh Chanhmanivong ja Keochay - katosi 26. lokakuuta 1999 ja heidät todennäköisesti vangittiin, koska he protestoivat Vientianessa rauhanomaisesti ja vaativat maahansa poliittisia muutoksia. He kaikki ovat demokratiaa kannattavan Lao-opiskelijajärjestön jäseniä. Heidän turvallisuutensa puolesta pelätään, koska vankiloissa tapahtuu kiduksia ja kohtelu on huonoa. Laosin hallituksen pitäisi nähdä tällaisten motivoituneiden ihmisten osuus juuri sysäyksenä parannuksiin. Heidän on voitavat tehdä osuutensa vapaasti.
Laosissa rajoitetaan tiukasti mielipiteenilmaisun vapautta sekä yhdistymis- ja kokoontumisvapautta. Inflaatio on nyt reilut 30 prosenttia. Salaperäiset pommiräjähdykset vahingoittavat maan tärkeintä talouden alaa, matkailua. Maata uhkaa epävakaa tilanne, jos hallitus ei ryhdy pikaisiin toimiin poliittisten ja taloudellisten uudistusten toteuttamiseksi.
Guinea Conakry

Belder
Arvoisa puhemies, Guinean pakolaisongelma on tällä hetkellä yksi suurimmista maailmanlaajuisista inhimillisistä murhenäytelmistä. Liberiasta, Sierra Leonesta ja Guineasta tulevat sadattuhannet pakolaiset ovat juuttuneet jo yli viideksi kuukaudeksi taistelevien osapuolten väliin. He ovat kuin rotat loukussa näiden maiden välisellä rajaseudulla, jota kutsutaan "Papukaijan nokaksi", kun taisteluja käydään Guinean joukkojen, epämääräisten kapinallisliikkeiden ja Yhtynyt vallankumousrintama -nimisen murhaajajoukkion välillä.
Olemme hyvin tyytyväisiä YK:n uuden pakolaisasiain päävaltuutetun Lubbersin henkilökohtaiseen osallistumiseen tällä kriisialueella. Hänen ehdotuksensa sellaisen turvakäytävän perustamisesta, joka mahdollista pakolaisten paluun takaisin kotimaahansa, ansaitsee kansainvälisen tuen.
Tämä kaikki ei kuitenkaan riitä. Tämän inhimillisen katastrofin syihin on puututtava. Siksi olisi hyvä käynnistää kansainvälinen boikotti "veritimanttien", joita tältä raja-alueelta löytyy runsaasti, myyntiä vastaan.
On myös oleellisen tärkeää, että kansainvälinen yhteisö asettuu rintamaan kaikkia niitä vastaan, jotka ovat päävastuussa nykyisestä ihmisarvoa alentavasta kaaoksesta Länsi-Afrikassa. Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvoston on syytä ottaa johto käsiinsä tässä tehtävässä. Siksi pyydämme neuvostoa ja komissiota ryhtymään tässä mielessä toimiin.

MacCormick
Arvoisa puhemies, jäsen Belder kuvasi järkyttävän elävästi ihmisten oloja Guinean rajoilla, missä naapurivaltioiden soturit, kapinalliset omaa hallitustaan vastaan, kulkevat jatkuvasti rajan yli ja aiheuttavat pakolaisongelmia ja inhimillistä kärsimystä sekä kylvävät kuolemaa ja köyhyyttä. Meidän on tehtävä kaikkemme tilanteen lopettamiseksi.
Päätöslauselmamme mukaan meidän on kehotettava kaikkia alueen valtioita pidättymään vihamielisistä toimista niiden naapureita vastaan, ja näin meidän on tosiaan tehtävä. Päätöslauselmassa sanotaan, että meidän on pyydettävä naapurivaltioita pidättymään tukemasta ryhmittymiä, jotka taistelevat Guinea Conakryn hallitusta vastaan tai tunkeutuvat Guinean alueelle, ja näin meidän on tosiaan tehtävä.
Haluamme, että hätäsiirtolaiset voivat palata entistä nopeammin sijoilleen ja pakolaiset takaisin kotimaihinsa. Länsiafrikkalaiset toimivat itse hienosti tämän päämäärän hyväksi. Meidän on Euroopan unionissa käytettävä ääntämme ja koko vaikutusvaltaamme heidän auttamiseensa.

Van Hecke
Arvoisa puhemies, kaikki raportit viittaavat siihen, että Guinean konfliktin pohjana on Liberia. Charles Taylor pääsi siellä aikoinaan valtaan väkivallan ja terrorin avulla ainoana tavoitteenaan päästä valvomaan timanttikauppaa. Myöhemmin hän on levittänyt väkivallan naapurimaa Sierra Leoneen aseistamalla ja kouluttamalla RUF:ää, joka on yksi maailman julmimmista kapinallisliikkeistä, ja nyt tämä Länsi-Afrikan Hitler on levittämässä väkivaltaa toiseen naapurimaahan, Guineaan. Guinea on joutunut tietyssä mielessä sen uhriksi, että se on sallinut satojentuhansien Liberiasta tulevien pakolaisten pääsyn alueelleen, ja näiden joukossa on myös Charles Tayloria vastaan toimivan kapinallisryhmän jäseniä. Conakryn hallitus on reagoinut joskus hyvin onnettomalla tavalla, mutta älkäämme kuitenkaan erehtykö vastustajasta. Liberia on epävakautta aiheuttava tekijä tällä alueella. Tietojeni mukaan on muuten väärin väittää, että Guinea kieltäytyy siirtämästä pakolaisia rajalta kauempana sijaitseville alueille. Kansainvälinen siirtolaisjärjestö on nimittäin aloittanut ensimmäisen 35 000 pakolaisen ryhmän siirtämisen. On selvää, että turvallinen käytävä on saatava aikaan mahdollisimman pikaisesti näiden ihmisten paluuta varten. Euroopan pitäisi itse asiassa voida antaa ehdotonta tukea ECOWASin suunnitelmalle tarkkailijoiden sijoittamisesta raja-alueelle. Jos väkivalta jatkuu edelleen, unionin täytyy myös vaatia YK:n sisällä tiukkoja pakotteita Liberian johtajia vastaan. Niiden EU:n jäsenvaltioiden toiminta, jotka rikkovat niin sanottujen veritimanttien tuontikieltoa alueelta, täytyy tuomita ankarasti.
Arvoisa puhemies, olen muuten sitä mieltä, että neuvoston pitäisi myös tutkia kertomuksia Ranskan mahdollisesta tuesta Liberian valtakoneistolle. Tilanne on kriittinen. Jos Sierra Leonen tapahtumat toistuvat Guineassa, Keski- ja Itä-Afrikan lisäksi nyt myös Länsi-Afrikkaa uhkaa joutuminen väkivallan kierteeseen.

Sylla
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, puhun samansuuntaisesti kuin kollegani täsmentämällä, että Guinea vastaanottaa nykyään lähes 500 000 pakolaista. Nämä ovat jo 10 vuotta paenneet Sierra Leonessa ja Liberiassa riehuvia sisällissotia. Usein he ovat etenkin kieltäytyneet värväytymästä aseellisiin joukkoihin, ja luulen, että kuka tahansa Kourouman kirjaa "Allah ei ole pakollinen" ("Allah n'est pas obligé") lukenut tuntee traagisia tarinoita lapsisotilaista, joita on värvätty väkisin ns. vallankumouksellisiin, tai ainakin väkivaltaisiin, aseellisiin joukkoihin, kuten yhdistyneisiin vallankumousjoukkoihin.
Haluaisin myös kollegani tavoin sanoa, että on todella kiireesti järjestettävä pakolaisten joukkoevakuoinnit mahdollistava turvakäytävä. Guinean hallituksen on päästettävä uhrit taisteluista ja rajoista kaukana oleville alueille. Tämä on mielestäni vähintä, mitä voidaan tehdä.
On toki oikeutettua ja luonnollista, että Guinea puolustautuu kaikkea maahantunkeutumista vastaan. Mielestäni jopa Guinean kaltaisen valtion koskemattomuutta on puolustettava. Guinean hallituksen on kuitenkin estettävä, ettei laillisia joukkoja korvata miliiseillä ja etteivät nämä ryhdy julmuuksiin pakolaisia vastaan. Taidan yhtyä arvioon, jonka mukaan Guinea ei ole ainoa vastuullinen, mutta Guinean on mielestäni vähintäänkin vahvistettava tätä käsitystä.
Sen vuoksi on tuettava ja sovellettava nopeasti länsiafrikkalaisten rauhanturvajoukkojen päätöstä hyödyntää Länsi-Afrikan joukkoja.
Euroopan unionin on painostettava hyvin lujasti Liberiaa, jotta tämä lopettaisi RUF:n (Sierra Leonen yhdistynyt vallankumousrintama) kaltaisten joukkojen tukemisen. Näin ollen Guinea on osittain vastuussa maan nykytilanteesta. Joka tapauksessa Guineassa rikotaan säännöllisesti ihmisoikeuksia vastaan, emmekä voi tässä yhteydessä unohtaa Alpha Condén vangitsemista. Minusta on tärkeä muistuttaa, että maassa, joka ei noudata edes alkeellisimpia demokraattisia periaatteita ja jossa oppositio on tukahdutettu, ei ole mikään ihme, vaikka tosin valitettavaa, että osa hallituksen oppositiosta on ryhtynyt kapinaan ja liittoutunut RUF:n kanssa.
Lopetan puheenvuoroni toteamalla, että Afrikka tarvitsee kiireesti demokratiaa ja todellista talouskehitystä, joka toisi vaurautta kaikille. Me voimme vaikuttaa tähän.
Kysyisin neuvostolta: koska hallituksemme mitätöivät kolmannen maailman maiden velat tietäen, että juuri velat aiheuttavat sotia ja kurjuutta?

Van den Bos
Arvoisa puhemies, Afrikassa pienet eliittiryhmät pitävät taistelua vallasta ja rikkaudesta usein tärkeämpänä kuin väestön kärsimyksiä. Tilanne ei ollut aluksi tällainen Guineassa. Köyhyydestä huolimatta maa tarjosi turvallisen pääsyn Sierra Leonesta ja Liberiasta tuleville pakolaisille. Nyt myös Guineasta on tullut paikallisen valtataistelun tantere. Pakolaiset eivät pääse enää mihinkään. Tuhannet heistä piiloutuvat viidakkoon tai vaeltelevat pelokkaina kuumuudessa ilman ruokaa, vettä ja toivoa. Jos käytävää ei saada pian aikaan, uhkana on ennennäkemätön inhimillinen katastrofi. Pelissä on todella paljon. Koko alue näyttää joutuvan kaaoksen valtaan. Aseiden ostaminen on tärkeämpää kuin ihmisten ruokkiminen. Ennen kaikkea Charles Taylorin Liberian tilanteeseen on puututtava. On tuskallista nähdä, kuinka kärsivällisesti myös Eurooppa reagoi tähän katastrofiin. Kysynkin komission jäseneltä, mitä Euroopan unioni tekee, ja milloin vallanpitäjät suhtautuvat lopultakin vakavasti kansalaistensa kohtaloon?

Bordes
Arvoisa puhemies, kukaan normaali ihminen ei voi suhtautua välinpitämättömästi kuviin Sierra Leonen pakolaisista, jotka harhailevat Guinean teillä maan armeijan tai jonkin muun aseellisen joukon kiristäminä, hakkaamina ja nöyryyttäminä.
Tuomme ilmi suuttumuksemme niiden Guinean armeijan ja Sierra-Leonen tai Guinean toisinajattelevien aseellisten joukkojen vehkeilyjen takia, jotka yrittävät alistaa Guinean lounaisosan valtaansa. Muttei myöskään tässä asiassa suuttumuksella pidä peittää Britannian imperialismin vastuuta Sierra Leonen sisällissodasta, Ranskan vastuuta Guinean diktatorisesta hallituksesta tai niiden suurten timanttijättien, varsinkin Beersin, vastuuta aseellisten joukkojen välittömästä tai välillisestä rahoituksesta.
Länsimaisilta ja etenkin eurooppalaisilta suurvalloilta löytyy kyllä huomattavia varoja silloin, kun on toimittava sotilaallisesti niiden omien etujen suojeluun omistautuneiden diktatuurien tukemiseksi.
Toimittaakseen elintarvikkeita ja lääkkeitä alueen yli 500 000 pakolaiselle Euroopan toimielinten vastuuhenkilöt tyytyvät antamaan moraalisia neuvoja aseellisille, joko virallisille tai puolivirallisille joukoille, jotka eivät tiedä, mitä noilla elintarvikkeilla pitäisi tehdä.
Juuri siksi, että tunnemme solidaarisuutta pakolaisia ja alueen kansoja kohtaan, kieltäydymme ottamasta osaa tähän pelleilyyn, jonka tarkoituksena ei ole ihmisten auttaminen vaan suurvaltojen vastuun peittely.
Nigeria

Evans, Jillian
Arvoisa puhemies, vuodesta 1998 alkaen kahdeksan Nigerian osavaltiota on alkanut soveltaa eräänlaista islamilaista lakia, joka sallii ruumiillisen rangaistuksen, vaikka se onkin ristiriidassa sekä Nigerian perustuslain että Nigerian allekirjoittamien kansainvälisten ihmisoikeussopimusten kanssa. Vaikutus ihmisoikeuksiin näkyy selvästi Bariya Ibrahim Magazun, pienen lapsen 17-vuotiaan äidin, tapauksessa. Tyttö haki muutosta saamaansa 100 ruoskaniskun tuomioon, mutta tuomio pantiin silti täytäntöön tammikuussa ilman, että edes hänen asianajajilleen ilmoitettiin. Nämä valmistelivat tuolloin yhä tytön muutoksenhakupyyntöä oikeuteen. Mitään ei ole tehty tytön oikeuksia rikkoneiden saamiseksi oikeuden eteen.
Tämä tapaus kuvaa hyvin Nigerian ihmisoikeusloukkausten aiheuttamaa kasvavaa levottomuutta. Eri uskontokuntien edustajat Nigeriassa ovat eläneet ennen keskenään rauhassa. Taannoisella Nigerian vierailullaan Canterburyn arkkipiispa George Carey korosti kuitenkin kansainvälisen yhteisön kasvavaa huolta maan tilanteesta. Nigerian kristitty vähemmistö ei saa rakentaa kirkkoja eikä opettaa uskontoaan kouluissa. Alueilla, joilla sovelletaan islamilaista lakia, miehet ja naiset eivät saa matkustaa samoilla julkisilla kulkuvälineillä, ja pojat ja tytöt joutuvat käymään eri kouluissa. Kadunan osavaltiossa arvioidaan 2000 ihmisen kuolleen kristittyjen ja muslimien välisissä taisteluissa uuden islamilaisen lain käyttöönottosuunnitelmien vuoksi. Molempien uskontokuntien ihmisoikeusryhmät kampanjoivat kuitenkin parhaillaan näistä kysymyksistä.
Käsittelyssämme oleva päätöslauselma sisältää kaksi selvää viestiä. Ensiksi, me Euroopan parlamentissa emme ole valmiita sivuuttamaan ihmisoikeusloukkauksia missään, vaan tuomitsemme varauksetta Bariya Ibrahim Magazun saaman kohtelun ja vaadimme Nigerian hallitusta estämään vastaavien rikkomusten toistumisen. Toiseksi, me myös sitoudumme parlamenttina tukemaan demokraattisen ja oikeudenmukaisen yhteiskunnan syntyä Nigeriassa vahvistamalla maan kanssa käymäämme vuoropuhelua.

McCartin
Arvoisa puhemies, haluan kiittää jäsen Evansia hänen aihetta käsitelleestä puheenvuorostaan. En ole ollut yhteistyössä hänen kanssaan, vaan laadin itsenäisesti esityksen omalle ryhmälleni, ja puhun aiheesta oman ryhmäni puolesta.
Hyvä ystäväni Thomas Mann puhui siitä, kuinka jossain päin maailmaa kielletään oikeus harjoittaa uskontoa. On kuitenkin aivan yhtä vakavaa, kun ihmisoikeudet kielletään pakottamalla ihmiset mukautumaan toisten uskonnollisiin käsityksiin. Olipa kyseessä se, että ihminen pakotetaan noudattamaan toisen uskonnollisia käsityksiä, tai se, että kielletään oman uskonnon harjoittamisen oikeus, teot ovat yhtä pahoja.
On varsin vaikeaa olla säästelemättä sanojamme tuomitessamme julman ja barbaarimaisen teon, joka kohdistui 17-vuotiaaseen tyttöön Nigeriassa. Tyttö väitti, että hänet oli pakotettu seksiin, mutta hän ei kyennyt tuomaan oikeuteen todistajia väitteensä tueksi. Tuomion julmuus ja se, että tyttö oli synnyttänyt vain kuukausi aikaisemmin, vievät pohjan pois Nigerian hallituksen vakuutteluilta, joiden mukaan se lupaa suojella kansalaisoikeuksia ja omaa väestöään.
Meidän olisi muistettava, että Euroopan unioni ja Amerikan yhdysvallat ovat Nigerian tärkeimmät kauppakumppanit. Me ostamme ja myymme lähes kaikkea, mitä Nigeria haluaa ostaa ja myydä. Velvollisuutemme on tutkia, miten kauppakumppanimme noudattavat ihmisoikeuksia. Haluan pyytää Euroopan komissiota ottamaan huomioon ihmisoikeuksien noudattamisen kaikissa tuki- ja yhteistyöohjelmissa, joita Euroopan unioni panee täytäntöön. Tämä on tähän asti pahinta, mitä olemme kuulleet, mutta tietojemme mukaan Nigeriassa käytetään amputaatiota varsin pienetkin rikkomukset rangaistuksena.
Jotkut tuomitsevat maailmanlaajuistumisen, mutta maailmanlaajuistumisessa on ainakin se hyvä puoli, että maailman valtioista tulee toisistaan riippuvaisia, ja meillä on ainakin jonkinlaisia painostuskeinoja.
Sananvapaus Pakistanissa

Lambert
Arvoisa puhemies, olen syvästi huolestunut siitä, että tarvitaan tällainen päätöslauselma, joka koskee toimittajien tuomitsemista kuolemaan jumalanpilkasta sellaisen asian vuoksi, jonka väitetään olevan väärinkäsitys. Se on tuorein tapaus kokonaisessa ihmisoikeusloukkauksien sarjassa Pakistanissa: kasvavaa uskonnollista suvaitsemattomuutta - josta olemme juuri kuulleet muualtakin maailmasta - oikeudenmukaisen oikeudenkäynnin puuttuminen, niin kutsutut naisten surmat kunnian tähden, lasten vangitsemiset ja niin edelleen.
Minulla on tällä hetkellä erään äänestäjäni, Pakistanin kansalaisen, passitiedot ja muut tiedot. Hänen on pitänyt matkustaa Pakistaniin perhesyistä, ja aiemmin hänellä on ollut vaikeuksia poistua maasta, jopa edellisen hallinnon aikana. Tämä kuvastaa Pakistanin nykyisen hallinnon karmeita oloja. Päätöslauselmassa mainittu perustuslain soveltamisen keskeyttäminen ja tuomioistuinten riippumattomuuden horjuttaminen on poistanut merkittävän suojan äänestäjältäni ja muilta hänen kaltaisiltaan, jotka pelkäävät mielivaltaisia pidätyksiä.
Maan tilanne hirvittää monia pakistanilaisia sekä maan sisällä että eri puolilla maailmaa - ihmisiä, jotka ovat ylpeitä uskonnostaan ja uskovat ihmisen perusoikeuksiin.

Mann, Thomas
Arvoisa puhemies, kaikki maailman valtiot eivät kunnioita kansainvälisen arvoyhteiskunnan perussääntöjä. Yhdistyneiden Kansakuntien ihmisoikeuksien julistuksen 18 artiklassa sanotaan: jokaisella ihmisellä on ajatuksen, omantunnon ja uskonnon vapaus. Vuodesta 1991 lähtien Pakistanissa on ollut voimassa islamilainen sharia-laki. Koraanin käskyt ja kiellot ovat ylin laki. Jumalanpilkkaa koskevalla lailla häiritään selvästi muslimien ja kristittyjen sekä muiden uskonnollisten vähemmistöjen pääsääntöisesti rauhallista rinnakkaiseloa. Mielipiteen- ja lehdistönvapautta on rajoitettu huomattavasti.
Jälleen pidätettiin toimittajia - tällä kertaa seitsemän - sillä hataralla tekosyyllä, että nämä ovat levittäneet islamin vastaisia kirjoituksia. Näyttää siltä, että taas kerran joistakin pitää tehdä julkinen varoittava esimerkki, ja mikä pahinta: heitä uhkaa kuolemantuomio. Kehotamme Musharrafin sotilashallitusta palauttamaan tuomiovallan riippumattomuuden ja hyväksymään vihdoin oikeudellisesti moitteettoman menetelmän. Jumalanpilkkaa koskeva laki on peruutettava; sitä tulkitaan täysin omavaltaisesti ja se antaa mahdollisuuden manipulaatioon ja ilmiantoihin.
Suuri enemmistö, ei enää vain Euroopassa, vaan myös yhä useammissa Aasian valtioissa, vastustaa kuolemantuomiota. Se täytyy kumota. PPE-ryhmä kehottaa Euroopan komissiota ehdottomasti vielä harkitsemaan kaikkia Pakistanin kanssa tehtäviä sopimuksia ja tarvittaessa tarkistamaan niitä. Tarvitsemme yhteistyösopimuksia ihmisoikeusjärjestöjen ja alueellisten kansalaisjärjestöjen kanssa. Meidän on pyrittävä aloitteillamme ensisijaisesti siihen, että Pakistanissa löydetään lopultakin tie takaisin demokraattiseen vapaaseen järjestelmään.

Malmström
Arvoisa puhemies, liberaaliryhmä ei voi koskaan hyväksyä kuolemanrangaistusta, käytetään sitä missäpäin maailmaa tahansa. Erityisen vastenmielinen tilanne on tietysti silloin, kun toimittajat tekevät työtään henkensä kaupalla.
Frontier Post -lehti julkaisi tammikuussa lukijakirjeen, minkä jälkeen lehden henkilökunta pidätettiin ja he joutuivat syytteeseen jumalanpilkasta. Näitä henkilöitä uhkaa nyt kuolema. Fundamentalistit ovat sytyttäneet tuleen lehden toimitilat Peshawarissa.
Tapahtumat kuvaavat traagisesti tilanteen kehittymistä Pakistanissa, jossa ei kunnioiteta sananvapautta eikä ihmisoikeuksia. Maa joutuu yhä marginaalisempaan asemaan maailmanyhteisössä. Huolta aiheuttavat islamin lait sekä armeijan Taleban-hallinnolle myöntämä tuki Afganistanissa. Pakistanin tilanne on huolestuttava.
Mitä komissio aikoo tehdä tukeakseen niitä ryhmiä, jotka työskentelevät ihmisoikeuksien ja oikeusvaltion periaatteiden voimaansaattamisen puolesta?

Solbes
. (ES) Arvoisa puhemies, totean Kiinan osalta, että Euroopan unioni on lujasti päättänyt edistää ihmisoikeuksien kunnioittamista tällä alueella, kuten maailman muissakin osissa, ja että komissiossa tunnetaan Kiinan uskonnonvapaudesta samaa huolta kuin parlamentissakin.
Näyttää siltä, että Kiinan väestön valtaosan elinolot ovat kohentuneet 20 viime vuoden aikana. Ihmisten vapaus ja itsemääräämisoikeus ovat lisääntyneet taloudellisten uudistusten ja liberalismin ansiosta, mutta Kiinan hyväksymien kansainvälisten sopimusten ja ihmisoikeuksien alalla käytännössä vallitsevan tilanteen välillä on edelleen suuri ero. Vuonna 1996 Euroopan unionin ja Kiinan välillä aloitettiin kahdenvälinen vuoropuhelu ihmisoikeuksista, ja ylläpidämme avointa keskustelua näistä asioista.
Yksi avainkysymys on uskonnonvapaus, jonka johdosta Euroopan unioni on toistuvasti esittänyt huolensa, sillä maassa on tukahdutettu uskonnollista toimintaa ja muunkintyyppistä toimintaa, johon olette viitanneet. Kyse ei ole pelkästään katolisista ja protestanttisista kirkoista, vaan kaikista mahdollisista vakaumuksista. Viittaan myöhemmin Falun Gongiin.
Muita Kiinan kanssa esille otettuja asioita ovat poliittisen toisinajattelun tukahduttaminen, mielivaltaiset vangitsemisolot, kuolemanrangaistuksen käyttäminen ja etnisten vähemmistöjen sortaminen. Vaadimme Kiinaa myös ratifioimaan pikaisesti ja varauksitta Yhdistyneiden Kansakuntien taloudellisia, sosiaalisia ja kulttuurisia oikeuksia koskevan yleissopimuksen ja kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia koskevan kansainvälisen yleissopimuksen, joita pidämme perustekijöinä yksilön oikeuksien parantamisessa. Ihmisoikeudet ovat yksi työmme ensisijaisista kohteista, ja uskonkin voivamme parantaa suhteitamme niiden alueella.
Vuoropuheluhan on vain yksi vaihtoehto - minkä me tiedämme oikein hyvin - jonka tavoitteena on saavuttaa tuloksia. Vuoropuhelun ylläpitämiselle ei kuitenkaan ole perusteita, jos sillä ei saavuteta edistystä. Unionin yleisten asioiden neuvosto ilmaisi avoimesti tämän näkökulman 22. tammikuuta julkaistuissa johtopäätöksissään Kiinan ja Euroopan unionin ihmisoikeuksista käymästä kahdenvälisestä vuoropuhelusta.
Olette puheenvuoroissanne viitanneet erityisesti kolmeen asiaan, jotka vaikuttavat minusta kiinnostavilta. Ensiksikin mitä Falun Gongiin tulee, haluaisin huomauttaa, että komissio on erityisen huolestunut jatkuvasti tulevista tiedoista liikkeen kannattajien kiduttamisesta ja pahoinpitelyistä sekä joillekin sen jäsenille langetettujen tuomioiden ankaruudesta. Komissio onkin toistuvasti vaatinut Kiinaa tarkistamaan näitä tuomioita. Mielestämme kaikkia takuita on kunnioitettava oikeudenmukaisessa oikeudenkäynnissä, jossa on asianmukainen puolustus.
Unionin kannasta Genevessä Kiinasta annettuun päätöslauselmaan mahdollisesti tiedättekin, että asiasta ei ole vielä tehty päätöstä. Täällä parlamentissa tänään käydyllä keskustelulla on varmasti merkitystä päätöstä tehtäessä.
Mitä tulee Tiibetiin liittyviin toimiin, maan etniset vähemmistöt ovat jatkuvasti huolenaiheenamme. Tästä asiasta haluaisin myös todeta, että Kiinaa on painostettu, että se alkaisi vähitellen kunnioittaa täysin Tiibetin kansan omaa kulttuurista, kielellistä ja uskonnollista identiteettiä ja aloittaisi avoimen vuoropuhelun Dalai Laman kanssa.
Mitä tulee Laosin tilanteeseen, haluan vakuuttaa teille, että komissio on täysin samaa mieltä ihmisoikeuksien suojelemisesta Laosin kansandemokraattisessa tasavallassa. Viime vuoden aikana asiasta onkin saatu joitakin myönteisiä viitteitä, esimerkiksi Yhdistyneiden Kansakuntien kahden ihmisoikeussopimuksen eli kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia koskevan kansainvälisen yleissopimuksen ja taloudellisia, sosiaalisia ja kulttuurisia oikeuksia koskevan yleissopimuksen allekirjoittaminen. Ongelmana on nyt niiden ripeä täytäntöönpaneminen ja ratifiointi maan kansalliskokouksessa, mikä on komission toiveena. Vaikka voidaankin katsoa, että tämä askel on nyt otettu, on vielä paljon tehtävää. Yksi erityinen huolenaihe kaikille on se, että esimerkiksi poliittisen opposition toimintaa ei hyväksytä, mistä on osoituksena useiden henkilöiden vangitseminen lokakuussa ja marraskuussa 1999 hallituksen vastaisista mielenosoituksista. Viittaatte mietinnössänne entisten virkamiesten, kuten Latsamy Kamphouin ja Sackchittaphongin tilanteeseen; he ovat mielipidevankeja, joita pidetään edelleen vangittuina ja joiden puolesta Euroopan unioni on useissa yhteyksissä vedonnut maan hallitukseen, jotta se vapauttaisi heidät humanitaarisista syistä.
Jotkut teistä ovat näiden seikkojen osalta kysyneet, mitä aiomme tehdä. Voin taata teille, että komissio hyödyntää tilaisuuden Euroopan unionin ja ASEANin kokouksissa ja ottaa kaikki nämä ongelmat esille kahdenvälisissä suhteissa. Nämä kokoukset pidetään Brysselissä tämän vuoden ensimmäisellä puolivuotiskaudella ja niissä puhutaan kaikista edellä mainituista asioista ja myös erilaisista erityisongelmista, joita olette ottaneet esille nimenomaan poliittisten vankien tapauksissa.
Guinea-Conakryn osalta haluaisin todeta, että maan tilanne huolettaa meitä erityisesti siksi, että sen humanitaarinen tilanne on huonontunut yhdistyneeseen vallankumousrintamaan kohdistettujen hyökkäysten seurauksena. Annamme täyden tukemme CEDEAOn välitysyrityksille. Otitte esille myös pakolaisongelman. Komission mielestä pakolaisten uudelleenasuttaminen on pantava ehdottomasti etusijalle; heidät on asutettava leireihin, jotka sijaitsevat kauimpana rajasta eli mahdollisimman kaukana taistelualueista. Nykyvaiheessa heidän palauttamisensa Sierra Leoneen ei tule kyseeseen, millä on kaksi ensisijaista tavoitetta: leirien vahvistaminen Kissidougoun vaiheilla Gueckedousta pohjoiseen ja läpikulkureittien ohjaaminen näiden leirien kautta. Komissiolla on ECHOn kautta kaksinkertainen tehtävä, toisaalta Sierra Leonen pakolaisia koskevan toimintasuunnitelman 2000 puitteissa, jolle on jo osoitettu yli 2,5 miljoonan euron summa Guinean toimenpiteitä varten, sekä viimeisimpiä tapahtumia huomioimaan muuntautuvien kansalaisjärjestöjen kanssa solmitut sopimukset. ECHO myös valmistelee kahta rahoituspäätöstä vuodelle 2001: toinen Sierra Leonelle, 11 miljoonaa euroa, toinen Guinealle, 3-6 miljoonaa euroa.
Keskustelun aikana on kommentoitu kahta muutakin asiaa: Liberian vastuullisuutta - mitä asialle voidaan tehdä - ja Guinean ongelmia. Liberian osalta haluan todeta, että Yhdistyneiden Kansakuntien asiantuntijaraportti Sierra Leonessa olevista aseista ja timanteista puhuu selvää kieltä, niin kuin olette todenneet, ja siinä tuodaan selvästi ilmi Liberian vastuu konfliktista. Tällä hetkellä keskustellaan mahdollisista Charles Taylorin vastaisista toimista. Mitä komissio voi sillä välin tehdä? Käyttää niitä välineitä, jotka meillä on käytössämme, ja komissio onkin punnitsemassa mahdollisuutta panna alulle kuulemismenettely Liberian suhteen soveltamalla 96 artiklaa. Guineassa taas tilanne on pahenemassa; äskettäin tuomittiin viisi henkilöä kuolemanrangaistukseen, eikä Alpha Condén asiakaan ole selvinnyt, kuten jotkut teistäkin ovat maininneet. Komissio on siirtänyt tästä nimenomaisesta asiasta vastuun guinealaisvaltuuskunnalle, joka kävi Brysselissä tammikuun lopulla maan ulkoasiainministerin johdolla.
Nigerian osalta haluaisin todeta, että komissio pahoittelee nuoren naisen joutumista ruoskituksi islamilaisen lain nojalla ja on huolissaan nimenomaan sharian soveltamisesta eräillä Nigerian alueilla. Komissio on tietoinen - kuten uskoakseni tekin - siitä, että poliittinen tilanne Nigeriassa on hyvin arkaluontoinen ja että uusi demokraattisesti valittu hallitus aikoo parantaa ihmisoikeuksien kunnioittamista maassa. Komissiolla ja jäsenvaltioilla on maaliskuussa kokous, jossa aiotaan tavoitella jonkinlaista yhteistä kantaa Nigerian suhteen. Tässä kokouksessa otetaan esille, mikä olisi paras tapa käsitellä näitä eri kysymyksiä. Sillä välin te mietitte, mitä voimme tehdä. Brysselistä lähetetty asiasta vastaava lähetystö keskustelee parhaillaan Nigeriassa, kuinka maalle suunnattu tuleva ohjelma viedään päätökseen. Ihmisoikeuksien kunnioittaminen, demokratia ja oikeusvaltio ovat asioita, jotka otetaan ensisijaisesti huomioon asiasta tehtävissä päätöksissä.
Viimeinen minulle esittämänne asia on Pakistanin ongelma. Komissio tunnustaa teidän Pakistanin sananvapaudesta esittämienne päätöslauselmien mukaisesti, että Peshawarin rajapaikkakunnalla äskettäin sattunut tapaus on hälyttävä asia ja erityisen valitettava siksi, että Pakistan on tähän asti yleisesti ottaen kunnioittanut lehdistövapautta, ennen kaikkea lokakuun 1999 sotilasvallankaappauksen jälkeen. Sen edustama kanta on tai on ollut suhteellisen siedettävä muihin Etelä-Aasian maihin verrattuna. Tapaus tuo kuitenkin selvästi esiin, että Euroopan unionin on pysyttävä valppaana sananvapauden suhteen yleensä ja lehdistövapauden suhteen erityisesti. On vaarana, että riippumattoman ja monipuolisen lehdistön, jonka tämä islamilaisen maailman liberaaleimpiin kuuluva maa on tähän asti sallinut, olemassaolo on uhattuna. Frontier Post -sanomalehden johdon esittämistä julkisista anteeksipyynnöistä huolimatta siitä ei ole minkäänlaisia takeita, ettei heitä vastaan ryhdytä toimenpiteisiin. Mikäli niin kävisi, se edesauttaisi takuuvarmasti vihamielisen ilmapiirin syntymistä lehdistöä kohtaan ylipäätään. Tapaus onkin mielestämme ehdottomasti tutkittava perinpohjin, jotta saadaan selville, johtuuko tämän sanomalehden lopettaminen joistakin tarkemmin määrittelemättömistä näkökohdista. Kaikesta tästä riippumatta sanomalehden henkilökunnan turvallisuudesta kannettu oikeutettu huoli liittyy, kuten jotkut teistä ovat todenneet, herjaamisesta annetun lain soveltamiseen.
Komissio katsoo, että sotilashallinnon on ponnisteltava enemmän uskonnollisen suvaitsemattomuuden valvomisessa Pakistanissa ja pahoittelee, että aiemmat aloitteet herjaamislain muuttamiseksi ovat rauenneet. Pakistanin hallituksen kanssa viime vuoden marraskuussa käydyissä poliittisissa erityiskeskusteluissa troikka saattoi todeta, että eräillä aloilla on edelleen ongelmia, erityisesti poliittisten puolueiden toiminnalle ja oikeuskäytännöille asetetuissa rajoituksissa, vaikka onnittelikin hallitusta sen sitoutumisesta edistämään ihmisoikeuksien kunnioitusta ja tiedotusvälineiden vapautta. Ja samalla troikka myös ilmaisi levottomuutensa eräille suvaitsemattomuutta kannattaville ryhmittymille tehtyjen myönnytysten suhteen. Kun demokraattinen vastapaino puuttuu, tällaisten ryhmittymien vaikutus voi epäilemättä kasvaa. Mitä komissio tekee parantaakseen tilannetta ihmisoikeuksien alalla?
Komissio on valmis tukemaan mitä hyvänsä Pakistanin kansalaisyhteiskunnan, eurooppalaisen aloitteen avulla rahoituksensa saavien järjestöjen alulle panemaa toimintaa ja tutkii myös mahdollisuutta tukea keinoja parantaa julkisten asioiden hyvää hallintoa Pakistanissa, mistä kaikki osapuolet hyötyisivät.

Tsetsenian tilanne
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista päätöslauselmaesityksistä:
Belder EDD-ryhmän puolesta: päätöslauselma B5-0097/2001 Tsetsenian ihmisoikeustilanteesta;
Dupuis ja muut TDI-ryhmän puolesta: päätöslauselma B5-0099/2001 Tsetsenian ihmisoikeustilanteesta;
Van den Berg ja Sakellariou PSE-ryhmän puolesta: päätöslauselma B5-0111/2001 Tsetseniasta;
Schroedter ja muut Verts/ALE-ryhmän puolesta: päätöslauselma B5-0121/2001 Tsetsenian ihmisoikeusrikkomuksista;
Posselt PPE-DE-ryhmän puolesta: päätöslauselma B5-0128/2001 Tsetsenian ihmisoikeustilanteesta;
Muscardini UEN-ryhmän puolesta: päätöslauselma B5-0132/2001 Tsetsenian ihmisoikeustilanteesta;
Markov ja muut GUE/NGL-ryhmän puolesta: päätöslauselma B5-0140/2001 Tsetsenian tilanteesta;
Haarder ELDR-ryhmän puolesta: päätöslauselma B5-0150/2001 Tsetsenian tilanteesta.

Belder
Arvoisa puhemies, eräs jatkuvaa Tsetsenian murhenäytelmää koskevan venäläisessä lehdessä ilmestyneen kirjoituksen katkelma kosketti minua kovasti. Venäjän parlamentin jäsen Boris Nemtsov kertoo haastattelussa tapaamisestaan nuoren tsetseeninaisen kanssa pakolaisleirissä naapuritasavalta Ingusetiassa. Lainaan tekstiä: "hän sanoi minulle, että te venäläiset olette tuhoamassa meitä. Te teette kansanmurhan. Se ei kuitenkaan onnistu, koska me yksinkertaisesti ohitamme teidät väestönkasvun myötä."
Nemtsovin keskustelukumppani kertoi väitteensä tueksi, että Ingusetian pakolaisleireillä oli syntynyt viime vuonna runsaasti lapsia. Tsetseenin mukaan suurin osa heistä oli poikia. "Ja myöhemmin he kaikki liittyvät partisaaneihin", hän lopetti.
Kuka muu kuin vain Jumala voi päästä täysin perille Tsetsenian siviiliväestön kärsimyksistä? Vuosina 1994-1996 käydyn kauhean sodan jälkeen tämä väestö on ollut nyt puolentoista vuoden ajan uudelleen Venäjän ja Tsetsenian välisten sotatoimien uhrina. Näiden tsetseenipakolaisten kiivas ja taistelunhaluinen syytös on ymmärrettävissä historiallisesti ja poliittisesti. Ajatelkaa myös terroria, jota Stalin harjoitti Tsetsenian kansaa kohtaan 40-luvulla. Tällainen tuhoisa epätoivo vaatii vakavaa poliittista vastausta.
On ilahduttavaa, että Boris Nemtsov lupaa ponnistella asian hyväksi. Hän esittää vielä tässä kuussa kattavan toimintaohjelman Tsetsenian jälleenrakentamiseksi. Hänen tavoitteensa ovat selkeät: todellisen kotiinpaluun mahdollisuuden tarjoaminen suurelle joukolle tsetseenipakolaisia ja sen välttäminen, että tsetseeninuoret täydentävät partisaanien joukkoa.
Tämä toisenlainen järkevä poliittinen ääni Venäjän federaatiosta ansaitsee Euroopan parlamentin moraalisen tuen. Siksi pyydän ystävällisesti neuvostoa ja komissiota omaksumaan tämän Venäjän ja Tsetsenian murhenäytelmää koskevan rauhaa edistävän venäläisen ratkaisun tulevissa tapaamisissa presidentti Putinin ja hänen hallituksensa kanssa. Silloin venäläisten ja tsetseenien veren ei tarvitse virrata enää niin vuolaasti Pohjois-Kaukasuksella.

Dupuis
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, haluaisin tervehtiä lehterille saapunutta Tsetsenian laillisen hallituksen terveysministeriä Oumar Kandiefia, joka on myös lääkäri ja kirurgi. Haluaisin kiittää erityisesti ystävääni, kollegaamme Bernd Posseltia hänen ponnisteluistaan, jotta parlamentti antaisi vihdoinkin päätöslauselman Tsetseniasta. Se olisi pitänyt tehdä jo aikoja sitten, mutta nyt se on sitten tehty. Päätöslauselma on mielestäni hyvä, ja totean sen myös sosialistikollegoille, jotka ovat ystäviäni: kaikkien ryhmien panos on ollut arvokas. Teksti ei ole aivan toivomani kaltainen, mutta se on kuitenkin mielestäni hyvä.
Kandief voisi kertoa meille paljon - ja niin hän on tehnytkin, kuten myös kaikille kollegoille, jotka ovat tavanneet häntä viime päivinä - sirpalepommeista ja neulapommeista, hänen johtamistaan Venäjän viranomaisten säännöllisesti tuhoamista sairaaloista, hänen saattamiensa haavoittuneiden ja amputoitujen piinasta sekä hänen itsensä kokemasta piinasta, kun häntä yritettiin estää hoitamasta muita haavoittuneita. Kehotan teitä kutsumaan hänet maahanne, puhumaan televisioon ja kertomaan mielipiteitään lehdissänne. Hänen todistuksensa on mielestäni erityisen arvokas.
Hyvät kollegat, Tsetsenia on häpeäpilkkumme, se on Euroopan nykyinen häpeä. Sen tapahtumat ylittävät kaiken, mitä viime vuosina olisi voitu kuvitella tapahtuvaksi, ja traagisia asioita on tapahtunut paljon. Euroopalla ja komissiolla on mielestäni erityinen rooli tässä asiassa. Poul Nielsonin toiminta on kelvotonta, sanoisin jopa ala-arvoista. Tsetsenian koko puolitoistavuotisen sodan aikana Poul Nielsonilla ei ole ollut aikaa käydä kertaakaan maassa arvioidakseen siellä käynnissä ollutta tragediaa. Tämä ei ole mielestäni kunniaksi komissiolle. En tiedä, pitäisikö meidän järjestää keräys Nielsonin lentolippua varten, mutta ellei komissio muuta politiikkaansa, luulen, että parlamentissa esitetään pian hänen erottamistaan.

Krehl
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, ensimmäisen, vuonna 1994 puhjenneen, Tsetsenian sodan jälkeen tämä on 13. tätä aihetta käsittelevä päätöslauselma, jonka Euroopan parlamentti hyväksyy. Haluaisin, että tämänpäiväisen päätöslauselmamme käsitetään olevan nimenomaan kiireinen vetoomus Venäjän hallitukselle, että Tsetsenian ihmisoikeusloukkauksien on loputtava ja että tässä konfliktissa on vihdoinkin otettava askeleita rauhan suuntaan, toisaalta päätöslauselma on myös - ja tätä haluaisin korostaa aivan selvästi - rohkaisu niille venäläisille ja tsetsenialaisille, jotka yrittävät molemmin puolin saattaa tämän konfliktin lopultakin rauhanomaiseen päätökseen.
Kuten tiedätte, Euroopan neuvostossa olevat kollegamme ovat arvostaneet sitä, että venäläiset edustajat pyrkivät parantamaan Tsetsenian ihmisoikeuksia palauttamalla äänioikeuden- näitä yrityksiä on toki olemassa. Tämä tapahtui tosin vastoin ihmisoikeusjärjestön kehotusta. Se on mielestäni todella ristiriitainen merkki, ja oletan, että troikka ja komission jäsen Patten, jotka ovat nyt Moskovassa, puhuvat Venäjän hallituksen kanssa tästä asiasta ja kehottavat sitä ratkaisemaan tämän huolestuttavan tilanteen Venäjän puolelta.
Human Rights Watch -ryhmän analyysi Tsetsenian tilanteesta on erittäin huolestuttava. Siitä huolimatta uskon, että Venäjällä saavat kuitenkin tahtonsa läpi ne, jotka pyrkivät vakavissaan löytämään ei-sotilaallisen ratkaisun Tsetsenian kriisiin. Tämä tilanne on nyt selvitettävä, jo puoleen kutistuneen Tsetsenian väestön on lopultakin saatava rauhalliset olot, ja Tsetseniaan on luotava rauha.

Schroedter
Arvoisa puhemies, Euroopan parlamentti hyväksyi viime joulukuussa erittäin kriittisen päätöslauselman ja vakuutti, ettei se ole puuttumatta erityisesti toisen Tsetsenian sodan kahtena viime vuotena yhä vain jatkuneisiin ihmisoikeusloukkauksiin. Siitä lähtien loukkauksia on ollut koko ajan. Emme hyväksy sitä, että kun neuvoston ja komission edustajat matkustavat troikkana Moskovaan, ne vain pää- ja jälkiruoan välissä ohimennen mainitsevat murhat ja kidutukset, joita tapahtuu edelleen Pohjois-Kaukasian leireillä ja poliisiasemilla.
Komission jäsen Patten on nyt siellä, ja kysynkin komissiolta: millä sanktioilla se on uhannut, jos Venäjän hallitus ei edelleenkään tee mitään rauhanomaisen ratkaisun eteen, jos se ei ole valmis neuvotteluihin, jos se ei ole valmis saattamaan ihmisoikeusloukkauksista vastuussa olevia oikeuden eteen? Meillä on tarpeeksi pohjaa, meillä on kumppanuus- ja yhteistyösopimus, meillä on strategia, ja kaikki vaativat ihmisoikeuksien hyväksymistä yhteistyön perustana. Keppiä ja porkkanaa, se on menetelmä, jota nyt tarvitaan, ja siksi öljykauppoihin voidaan investoida vain Tsetsenian rauhan pohjalta!

Posselt
Arvoisa puhemies, en voi puhua Tsetseniasta, ellen muistele yli kymmenen vuoden takaista asiaa, sitä, kun Baltian maat pyrkivät itsenäistymään. Monet kollegat, kuten kollega Gahler, puolustivat Baltian vapautta. Minäkin olin tuolloin Baltian maissa. Siellä oli silloin yksi tsetseeni, nimittäin silloin vielä venäläinen kenraali Dudajew, josta tuli myöhemmin Tsetsenian ensimmäinen presidentti, ja hän kieltäytyi kukistamasta Baltian vapausliikettä. Näin kävi pääasiassa Virossa ja Latviassa. Liettuassa tilanne sitten valitettavasti kärjistyi, kuten tiedämme, miliisin OMON-joukkojen erittäin verisiin väliintuloihin.
Todellakin siis tsetsenialainen auttoi osaltaan lähiaikoina Euroopan unioniin liittyviä Euroopan maita välttymään verenvuodatukselta, jonka yksi jos toinen oli luullut tulevan niiden kohtaloksi. Tämä esimerkki osoittaa meille aivan selvästi - samoin kuin sekin tosiasia, että Tsetsenia kuuluu Euroopan neuvoston ja sen ihmisoikeussopimuksen piiriin - että Tsetsenia ei ole mikään kaukainen ongelma, vaan oleellinen eurooppalainen ongelma. Sen vuoksi on häpeällistä, että on muodostunut epäpyhä petoksen ja itsepetoksen allianssi. Petos tulee osittain Moskovan hallituksen virallisesta propagandasta. Itsepetos on meissä itsessämme. Kieltäydymme tiedostamasta, mitä Tsetseniassa todella tapahtuu. Ei ole kyse yksittäisistä interventioista, vaan systemaattisesta kansanmurhasta. Jäsen Schroedter viittasi aivan oikeutetusti siihen, että puolet asukkaista on murhattu tai karkotettu. Tämä on energiataloudellisista ja geopoliittisista syistä johtuva systemaattinen Tsetsenian kansan kansanmurha. Sen vuoksi meidän täytyy painostaa voimakkaasti ja tehdä venäläisille selväksi, että kumppanuussopimus perustuu ihmisoikeuksiin. Jos ihmisoikeuksia ei noudateta, ei kumppanuussopimuskaan voi toimia. Meidän on sanottava venäläisille kumppaneillemme selvästi, että tämä on meille conditio sine qua non (välttämätön ehto) ja että heidän on vihdoinkin neuvoteltava Tsetsenian kansan valitsemien edustajien kanssa.

Markov
Arvoisa puhemies, puolentoista vuoden kuluttua sodan alkamisesta on vahvistunut se, mitä parlamentti on alusta asti sanonut. Yhtäkään ongelmaa ei ole pystytty ratkaisemaan sotilaallisesti, ja kaikki osapuolet ovat häviäjiä. On traagista, että toisen puolen vastarintaan reagoidaan tuomittavin keinoin, sen sijaan että lopultakin neuvoteltaisiin ja aloitettaisiin jälleenrakennus. Suhtaudun myönteisesti parlamentin sitoumukseen noudattaa ihmisoikeuksia pakolais- ja vankileireillä. Olen vakuuttunut siitä, että tilanteessa, jossa väkivallan käyttö on jokapäiväistä, valtuuskuntien, tarkkailijaryhmien ja päätöslauselmien avulla voimme ainoastaan lieventää, mutta emme ratkaista tätä ongelmaa. Siksi yksi tärkeimmistä tehtävistämme onkin mielestäni auttaa tätä aluetta luomaan taas tulevaisuuden näkymiä. Siihen tarvitaan ensin tiivistä vuoropuhelua. Meidän pitäisi hyödyntää Venäjän duuman kanssa tarjoutuvat mahdollisuudet jatkossakin.
Yksipuolisista tuomioista ei ole tosin juurikaan hyötyä. Voimme edistää venäläisten kanssa käytäviä neuvotteluja vain, jos otamme myös heidän huolensa vakavasti. Etelä-Venäjällä esiintyy edelleen terrori-iskuja ja Tsetseniassa vastarintataistelijoiden sotilaallista toimintaa - niin valitettavalta kuin se tuntuukin. Hyväksyimme taannoin Oostlanderin mietinnön, jossa nimenomaan pidimme Euroopan unionin kahden toimintatavan Venäjän-strategiaa myönteisenä. Tsetsenian ihmisoikeusloukkaukset on tuomittava, ja yhteistyötä ja vuoropuhelua on samanaikaisesti kehitettävä edelleen. Molemmat tämän strategian osat ovat mielestäni kehityskelpoisia.
Tsetseniasta olen kuitenkin huolestunut. Minusta tuntuu, että neuvoston ja komission sekä jäsenvaltioiden välisissä neuvotteluissa pakolais- ja vankileirien oloihin kohdistuva kritiikki on muodostunut rutiiniksi, josta ei ole mitään hyötyä. Haluaisinkin siksi kysyä komissiolta, mitä konkreettisia toimia se ehdottaa ja toteuttaa lähitulevaisuudessa edetäkseen konfliktin poliittisessa ratkaisemisessa.

Haarder
Arvoisa puhemies, me liberaaliryhmässä olemme onnettomia ja täynnä voimatonta vihaa Tsetsenian tapahtumien vuoksi. Keskiaikainen sodankäynti siviilejä vastaan loukkaa kaikkea sitä, mihin me Euroopan unionissa uskomme, eikä sitä voi perustella niillä terroriteoilla, joita tietyt tsetseeniryhmät ovat tehneet. Venäläisten teot rikkovat useita kansainvälisiä sopimuksia, joita he ovat itse allekirjoittaneet. Voi hyvin olla, että emme voi tehdä asialle mitään. Voi olla, että ei ole mitään hyötyä siitä, että uhkaamme Venäjää pakotteilla ja eristämisellä, mutta parlamentissa, sananvapauden tyyssijassa, meidän on sanottava selkeästi ja kovalla äänellä: me tuomitsemme pahoinpitelyt, teloitukset, katoamiset, keskitysleirit ja sen järjestelmällisen sorron, joka kohdistuu kokonaiseen kansaan. Me tuomitsemme näkemämme entistä raaemman toiminnan, joka palauttaa mieleen epämiellyttäviä muistoja menneisyydestä. Vaadimme, että YK:n ihmisoikeuskomissaarin, Etyjin ja Punaisen Ristin edustajat pääsisivät arvioimaan rikokset ja auttamaan väestöä.

Solbes
. (ES) Arvoisa puhemies, komissio seuraa erityisen tarkkaavaisesti Tsetsenian tilannetta, ja olemme samaa mieltä teidän kanssanne, että se on kaikkea muuta kuin tyydyttävä. Eräät lähimenneisyyden tapahtumat on kuitenkin otettava huomioon. Tässä yhteydessä on paikallaan painottaa presidentti Putinin ja Venäjän hallituksen äskettäin tekemiä päätöksiä, joiden tarkoituksena on tilanteen normalisoiminen kyseisessä Pohjois-Kaukasian tasavallassa.
Tsetseenihallinnosta, joka on tähän asti ollut väliaikainen, on tullut pysyvä. Turvallisuusjoukkojen valvonta on siirtynyt siviilien käsiin. Tsetseniaan jääviä sotilasjoukkoja on määrä vähentää tuntuvasti. On myös syytä mainita, että liittohallitus on ilmoittanut, että Tsetsenian jälleenrakennustyöhön suunnattuja varoja on lisätty huomattavasti.
Näistä parannusnäkymistä huolimatta tilanne on kuitenkin tällä hetkellä edelleen varsin huolestuttava. Ensiksikin saadaan jatkuvasti tietoja turvallisuusjoukkojen jäsenten tekemistä ihmisoikeusloukkauksista. Presidentin ihmisoikeusedustaja Kalamanovin johtaman viraston ponnisteluista huolimatta Venäjän hallinto ei selvästikään toimi näiden tietojen edellyttämällä tavalla. Se, että asiaan kiinnitetään tällä hetkellä riittämättömästi huomiota, ilmenee siitäkin, että asiasta vireillä olevien oikeusjuttujen määrä voidaan laskea yhden käden sormin, eikä toistaiseksi ole tietoa yhdestäkään tuomiosta.
Myös oikeudenkäytön alalla on ryhdytty äskettäin eräisiin välttämättömiin toimiin. On perustettu erilaisia, niin keskitettyjä kuin alueellisiakin tuomioistuimia, ja Tsetseniassa on koulutettu ja nimitetty virkaan yli 20 tuomaria. Jotta tällaiset toimet konkretisoituisivat kansalaisten kannalta paremmiksi käytännöiksi, on joidenkin viranomaisten, etupäässä sotilassyyttäjänviraston kanssa tehtävä kuitenkin välttämättä enemmän yhteistyötä.
Komissio on kääntynyt tässä asiassa useissa yhteyksissä Venäjän viranomaisten puoleen ja kollegani, komission jäsen Patten aikoo ottaa asian tänään esille Moskovassa. Olen varma, että hän puolestaan on parhaassa mahdollisessa asemassa antamaan teille ajankohtaista tietoa tästä asiasta, joka teitä ensisijaisesti huolestuttaa, ja samoin komissiolle.
Haluan korostaa komission tukevan Kalamanovia niin poliittisella kuin aineellisellakin tasolla Tacis-ohjelman kautta. Toisaalta on syytä muistuttaa, että ei ole pystytty päättämään niistä teknisistä ehdoista, jotka mahdollistaisivat OSCEn avustusryhmän pikaisen pääsyn Tsetseniaan. Teemme töitä tämän asian parissa yhteistyössä Romanian presidentin kanssa ja tavoitteenamme on edelleen tien raivaaminen avustusryhmälle niin pian kuin mahdollista, mutta kuitenkin hyväksyttävissä turvallisuusoloissa ja ilman, että ryhmän liikkumisvapaudelle Tsetsenian tasavallassa asetetaan rajoituksia.
Voisin viitata myös siihen, että on välttämätöntä parantaa oloja, joissa humanitaarista yhteistyötä tehdään, niin kulkulupien kuin viestintämahdollisuuksienkin osalta, mutta luulen, ettei kannata hokea asioita, jotka ovat kaikkien tiedossa.
Lopuksi haluaisin sanoa, että tilanne saattaa olla paranemassa, vaikka tehtävää onkin vielä erittäin paljon. On seurattava, millä keinoin ja missä tahdissa Venäjän viranomaiset toteuttavat ilmoittamansa toimenpiteet. Tässä asiassa on jo edistytty sen verran, että joukkoja vähennetään niiden mahdollisuuksien rajoissa kuin sotilaallinen tilanne sallii, mikä onkin ensisijainen huolenaiheemme, koska vähentäminen voi olla hitaampaa kuin toivoisimme. Nämä toimet ovat tietenkin sinänsä myönteisiä ja on toivottava, että ne helpottavat lopulliseen poliittiseen ratkaisuun pääsemistä.
Venäjän hallitus myönsi, että oli välttämätöntä saada asiaan poliittinen ratkaisu Euroopan unionin kanssa Pariisissa viime lokakuussa pidetyssä huippukokouksessa laaditussa yhteisessä julkilausumassa. Mitä tulee kyseiseen ratkaisuun, komissio hyödyntää jatkossakin lukuisia säännöllisesti ylläpitämiään poliittisia yhteyksiä Venäjän viranomaisiin saadakseen nämä vakuuttuneiksi siitä, että on välttämätöntä tutkia ja ehkäistä kaikkia ihmisoikeusrikkomuksia enemmän ja paremmin sekä langettaa niistä rangaistuksia.

Puhemies
Kiitos, komission jäsen.
Yhteiskeskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 18.30.

Luonnonmullistukset
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista päätöslauselmaesityksistä:
Intian maanjäristys - Dupuis ja muut TDI-ryhmän puolesta: päätöslauselma B5-0103/2001 Intian maanjäristyksestä;
Van den Berg ja muut PSE-ryhmän puolesta: päätöslauselma B5-0112/2001 Intian maanjäristyksestä;
Thomas Mann ja muut PPE-DE-ryhmän puolesta: päätöslauselma B5-0130/2001 Intian maanjäristyksestä;
Ainardi ja Miranda GUE/NGL-ryhmän puolesta: päätöslauselma B5-0141/2001 Intian maanjäristyksestä;
Van den Bos ELDR-ryhmän puolesta: päätöslauselma B5-0151/2001 Intian maanjäristyksestä.
Portugalin tulvat
Figueiredo ja Miranda GUE/NGL-ryhmän puolesta: päätöslauselma B5-0093/2001 Portugalin tulvien vakavista seurauksista;
Marinho ja muut PSE-ryhmän puolesta: päätöslauselma B5-0094/2001 Portugalin tulvista ja myrskyistä;
Queiró ja Ribeiro ja Castro UEN-ryhmän puolesta: päätöslauselma B5-0095/2001 Portugalin tulvista;
Cunha ja muut PPE-DE-ryhmän puolesta: päätöslauselma B5-0131/2001Portugalin tulvista.
Intian maanjäristys

Dupuis
Arvoisa puhemies, Intiassa käynnissä oleva tragedia edellyttäisi mielestäni reagointia Euroopan parlamentilta. Toivon, että komission reagointi olisi tragedian tasalla: kodittomia on miljoonia, tuhot ovat mittaamattomia. Reagointi olisi mielestäni tärkeää, koska unionin velvollisuutena on vahvistaa yhteistyötään ja pyrkiä strategiseen kumppanuuteen Intian kanssa. Toivon, että erityisesti komission jäsen Patten pitäisi huolen, että kaikki resurssit otetaan käyttöön, jotta tragediaan voidaan vastata mahdollisimman hyvin.
Lisäisin kollegoille vielä yhden pienen asian. Päätöslauselmamme 4 kohdassa korostamme, että alueen rakennusten huono kestävyys johtuu tietyistä valmistusvirheistä. En ole ollenkaan vakuuttunut siitä, että meidän pitäisi korostaa tätä asiaa, kun kerran tunnemme olot, joissa intialaiset nyt elävät. Olen esittänyt tarkistuksen, jonka tarkoituksena on tämän kohdan poistaminen. Toivon, että kollegat hyväksyisivät sen.

Mann, Thomas
Arvoisa puhemies, vakavin luonnonkatastrofi Intian liittovaltion perustamisen jälkeen on järisyttänyt tuota maailman suurinta demokratiaa syvästi, eikä pelkästään sitä. Mieliimme on painunut kuvia Gujaratin osavaltiosta: satatuhatta kuollutta, satojatuhansia täysin tuhoutuneita kyliä, joista oli lähdettävä ja joiden asukkailla ei ole nyt olinpaikkaa, varallisuutta eikä työtä. Olen liikuttunut kansainvälisen yhteisön nopeiden toimien laajuudesta ja yksityishenkilöiden lahjoituksista. Aina vain kylmätunteisemmalta vaikuttavassa maailmassa on vielä esimerkkejä inhimillisyydestä ja solidaarisuudesta! Myös eurooppalaiset erikoisyksiköt olivat paikan päällä etsimässä raunioista henkiin jääneitä. Apu jatkuu. Lääkintävarusteita, tonneittain ravintoa, vaatteita, peitteitä, juomaveden puhdistuslaitteita, joiden tarkoituksena on myös estää lavantaudin, koleran ja maksatulehduksen puhkeaminen. Telttakyliä perustetaan ensimmäisiksi, vaikkakin vaatimattomiksi olinpaikoiksi suojaamaan yön jäätävältä kylmyydeltä. Tämä kaikki tuo lohtua asianosaisille ja perheenjäsenille, joista monet asuvat Euroopan unionin alueella.
Komissio on myöntänyt kiitettävästi käyttöön 13 miljoonaa euroa. On suuri mahdollisuus, että kuuteen kansainväliseen apujärjestöön jakautuvan humanitaarisen avun toimiston, ECHOn, avulla saadaan välitön yhteys asianosaisiin. Myös Maailmanpankki ja Aasian kehityspankki toimivat intensiivisesti jälleenrakennuksen puolesta. Pelkästään rakennusten vaurioiden korjaamiseen kuluu yli kolme miljardia euroa. Ja entä intialaiset itse? He ovat perustaneet kaikkien puolueiden tukeman aktiivisen katastrofinhallinnan toimikunnan. Viranomaiset ovat toimineet ripeästi kaikista jälkijäristyksistä huolimatta. Jo muutaman päivän päästä sähköt toimivat jälleen; kaupungeilla oli mahdollisuus selviytyä, koska kadut ja aukiot oli raivattu. Kaikki kunnioitus intialaisille ystäville!
Portugalin tulvat

Figueiredo
Arvoisa puhemies, hyvät jäsenet, arvoisa komission jäsen, kuten tässä täysistunnossa on jo mainittu, tämän vuoden ankara talvi on Portugalissa näyttäytynyt valtavina tulvina, joiden seurauksena on menetetty ihmishenkiä ja joista on aiheutunut suurta kärsimystä, kymmenienmiljardien escudojen suuruisia aineellisia vahinkoja, asuntojen, liikenteen perusrakenteiden sekä tietoliikenne- ja energiaverkkojen tuhoutumista tai vahingoittumista ja suuria vahinkoja eri talousaloilla, erityisesti maatalouden ja kaupan aloilla.
Nythän tiedetään, että Portugalin bruttokansantuote asukasta kohden on Euroopan unionin alhaisimpia, ja komission toisessa taloudellista ja yhteenkuuluvuutta koskevassa kertomuksessa arvioidaan, että viime vuonna Portugali on jopa etääntynyt vuodesta 1991 lähtien jatkuneesta todellisesta lähentymisestä.
Euroopan unionin poikkeuksellinen tuki on siis olennainen asia, jotta lukuisat vahingot voitaisiin korjata ja jotta Euroopan unioni tekisi solidaarista yhteistyötä nyt meneillään olevan valtaisan ponnistelun hyväksi.
Vetoamme siis komissioon, jotta se tekisi yhteistyötä Portugalin hallituksen ja paikallisviranomaisten kanssa ja myöntäisi poikkeuksellista rahoitustukea portugalilaisten tahojen myöntämien varojen täydentämiseksi. Näin voidaan vastata koetelluimman väestönosan kiireellisimpiin tarpeisiin, jälleenrakentaa tuhoutuneet perusrakenteet ja elvyttää taloudellinen toiminta.
Lupa jo ennakoitujen määrärahojen uudelleenjakamisesta ei riitä. Pidämme kiinni siitä, että poikkeuksellinen tuki on elintärkeä asia.

Ribeiro e Castro
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, en muista kokeneeni talvea käytännöllisesti katsoen siitä asti, kun olin lapsi, mutta tänä vuonna talvi on muistuttanut olemassaolostaan erityisen ankaralla tavalla, kuten kollegani palautti mieleen. Portugalissa ei ollut käytännössä katsoen yhtään jokea, joka ei olisi tulvinut yli äyräidensä. Lisäksi joitakin kotimaani kaupunkeja koetteli tämän talven aikana neljä perättäistä tulvaa, jotka saivat alkunsa marraskuusta lähtien piiskanneista sateista.
Kriisi, joka koetteli erityisesti maan keskiosaa, oli erityisen järkyttävä Mondego-joen alueella, vaikka väestö kärsi siitä vähän joka puolella maata. Portugalin viranomaiset ja väestönsuojelu ovat ponnistelleet kovasti. Nyt on tullut esiin kysymys jälleenrakentamisesta, ja yhdyn tässä portugalilaisten kollegojeni vetoomukseen ja pyyntöön, että komissio tekisi Portugalin viranomaisten kanssa kansallisella ja paikallisella tasolla yhteistyötä jälleenrakentamisen osalta ja että se investoisi ja tukisi rahallisesti ja teknisin voimavaroin koeteltujen alueiden jälleenrakentamista. Haluan myös ilmaista solidaarisuuteni uhreille. Emme myöskään voi, maatamme tänä talvena pyyhkineiden tulvien toivottavasti ne ovat loppuneet, sillä huono sää jatkuu yhä suuruusluokan huomioon ottaen olla kiinnittämättä vielä kerran huomiota maankäyttöpolitiikkaan ja tarpeeseen suojella ekosysteemejä. Näiden asioiden osalta haluamme myös pyytää muilta Euroopan unionin jäsenvaltioilta tukea vuoropuhelun muodossa.

Coelho
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, luonto on jälleen kerran ollut armoton. Lakkaamattoman sateen ja hillittömien jokien raivo on kylvänyt tuhoa ja tuskaa, aineelliset vahingot ovat olleet suunnattomia, perheitä on jäänyt kodittomiksi, ihmisiä on loukkaantunut ja menehtynyt. Parlamentista käsin vedotaan jälleen kerran Euroopan solidaarisuuteen ja komission tehtävänä on löytää keinot sen ilmaisemiseksi käytännössä. Älköön syytettäkö määrärahojen riittämättömyyttä kärsivät ihmiset eivät halua kuunnella hallinnollisia tekosyitä. Meidän pitää todistaa, että Eurooppa on ylevän ajatuksen lisäksi tehokas rakenteiltaan.
On kuitenkin kaksi peruskysymystä, jotka kannattaa muistaa. Ensimmäinen liittyy yleisellä tasolla ympäristönsuojeluun ja ilmastonmuutoksiin. Vain muutama vuosi sitten näistä asioista puhunutta henkilöä pidettiin utopistisena, pahanilmanlintuna ja jopa vähän hulluna. Tänään tosiasiat ovat selviä kaikille ja meidän onkin tehtävä tehokkaita päätöksiä, jottei tilanne pahene kaikkialla maailmassa. Toinen liittyy kotimaahani Portugaliin. Epäilysten välttämiseksi sanon, etten pyri kansankiihotukseen: Portugalin hallitus ja paikallisviranomaiset eivät ole vastuussa sateista, mutta yhtä vastuuta he eivät voi paeta, nimittäin vastuuta huolellisemmasta maankäytöstä, kaupunkiin liittyvän keinottelun tehokkaammasta vastustamisesta, tulviville jokialueille rakentamisen kieltämisestä sekä jokiuomien ja patojen juoksuttamisen hallinnoimisesta.
Meidän kaikkien on tehtävä yhteistyötä, ei vain tällä hetkellä kiireellistä apua tarvitsevien auttamiseksi, vaan sellaisten keinojen ja toimien ennakoimiseksi, joiden avulla voidaan torjua ja vähentää vastaavien onnettomuuksien mahdollisuutta tulevaisuudessa.

Lage
Arvoisa puhemies, hyvät jäsenet, arvoisat komission jäsenet, kuten portugalilaiset kollegani jo sanoivat, vedenpaisumusta muistuttavat sateet, rajuilmat ja tulvat aiheuttivat Douro-, Mondego- ja Tejo-jokien alueilla suunnatonta aineellista ja inhimillistä vahinkoa sekä kuolemantapauksia. Kyse on todellisesta katastrofista. Pyytäessämme Euroopan unionilta apua ja solidaarisuutta emme yritä herättää sääliä emmekä tekeytyä kurjiksi, emme myöskään halua esittää pelkkiä vaatimuksia. Portugalin hallitus on antanut tukea vahinkoa kärsineille alueille, eikä kansallista solidaarisuutta ole puuttunut, mutta Euroopan unionin antama taloudellinen tuki on Portugalille yhtä tärkeää kuin Euroopan unionille itselleen. Itse asiassa avustustakin tärkeämpänä voidaan pitää sen merkitystä tai sen vertauskuvallista, moraalista ja tunteisiin vetoavaa tehoa. Euroopan unioniin kuulumisen tunnetta ja eurooppalaista identiteettiä voidaan vahvistaa myös näiden pienten eleiden avulla, jotka tuovat Euroopan lähemmäksi kansalaisia. Myrskyjen armoille joutuneet kansalaiset ja väestö yleensäkin tuntevat, että Euroopan unioni ei suhtaudu välinpitämättömästi heidän järkyttäviin kokemuksiinsa ja ongelmiinsa.
Arvoisa puhemies, hyvät jäsenet, arvoisat komission jäsenet, tämä on paras tapa, jolla Euroopan unioni voi voittaa kansalaisten sydämet puolelleen avustuksen määrästä riippumatta. Juuri siksi komissiota pyydetään käyttämään mielikuvitusta ja vastaamaan pyyntöömme ja huolenaiheisiimme.

Solbes
Arvoisa puhemies, ensiksikin haluan Euroopan parlamentin Intian maanjäristystä koskevan päätöslauselman osalta mainita - jotkut teistä ovatkin jo viitanneet tähän seikkaan - että komissio hyväksyi 30. tammikuuta ainoastaan neljä päivää tapahtuneen jälkeen ensimmäisen hätäavun, jonka arvo on kolme miljoonaa euroa. Tämän päätöksen, niin kuin kaikkien hätäpäätösten, ansiosta saatettiin rahoittaa operaatioita ensimmäisestä onnettomuuspäivästä alkaen. Tavoitteena oli suora avunantaminen jakamalla huopia, vaatteita ja lääkkeitä, antamalla terveydenhoitopalveluja, juomakelpoista vettä ja elintarvikkeita sekä myös perustamalla kenttäsairaala Bhujiin.
Kuten jäsen Mann totesi, olemme toimineet tässä operaatiossa yhteistyössä kuuden humanitaarisen järjestön kanssa, joita ovat muun muassa Yhdistyneen kuningaskunnan Oxfam-järjestö, Care International, Saksan Punainen Risti ja Yhdistyneen kuningaskunnan Save the Children. Jokainen näistä järjestöistä huolehti tietyistä erityistoimista ja saavutetut tulokset ovat meidän mukaamme olleet ilman muuta myönteisiä.
Nyt on ilmoitettu komission toisesta päätöksestä myöntää 10 miljoonaa euroa. Toivomme, että kyseinen päätös voidaan tehdä ensi viikon aikana, heti kun on määritelty painopistealueet ja arvioitu tarpeet paikan päällä ja kansalaisjärjestöjen ehdotukset.
Niin tämänhetkisten kuin kaikkien tulevienkin avustusten kannalta on ensiarvoisen tärkeää, että vältytään päällekkäiseltä käytöltä ja ongelmilta, joita voi ilmetä joidenkin kiireellisten tarpeiden kohdalla, joille ei olekaan rahoittajaa. Siksi on välttämätöntä käsitellä kaikkia avustusmahdollisuuksia yhdessä, ja hätäavun ja pitkän aikavälin toimien välisen tyhjiön täyttämiseksi komissio lähettää pian tutkimuslähetystön arvioimaan paikan päälle jälleenrakennus- ja uudelleenasuttamistarpeita. Tämä lähetystö on tiiviissä yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa, ja sen tulosten pohjalta voidaan päättää paremmin, kuinka voidaan viedä päätökseen tulevia toimia myös yhteistyössä muiden kansainvälisten instituutioiden kanssa.
Mitä tulee Portugalin luonnononnettomuus- ja tulvaongelmaan, maa on kärsinyt hyvin rankasta talvesta. Monilla Euroopan alueilla on ollut vaikeuksia rankkasateiden, myrskyjen ja tulvien vuoksi, joista on aiheutunut lukuisia aineellisia menetyksiä ja joissakin tapauksissa myös ihmishenkien menetyksiä. Esiinnyin itse 16. marraskuuta täällä parlamentissa kommentoimassa Ison-Britannian, Irlannin, Espanjan, Ranskan ja Italian rajuja tulvia, ja haluan vielä kerran ilmaista huolen, jota komissio tuntee näistä tapauksista ja jaamme kaiken sen tuen ja solidaarisuuden, jota parlamentti on osoittanut tämän uuden katastrofin uhreille erityisesti Portugalissa.
Tammikuun 31. päivä kollegani Michel Barnier ilmoitti Brysselissä pidetyn täysistunnon yhteydessä halukkuudesta suostua mihin hyvänsä Portugalin viranomaisten anomukseen rakennerahastojen ohjelmoinnin uudelleensuuntaamiseksi. Kun puhutaan rakennerahastojen ohjelmoinnin muokkaamisesta, ei puhuta, kuten jotkut teistä mahdollisesti ovat ajatelleet, samoista varoista, joita aiemmin oli tiettyä maata varten eri muodossa, vaan rahastojen uudelleenohjelmoinnin harkitsemisesta yleisesti.
Haluaisin myös muistuttaa teitä, että 25. lokakuuta komission jäsen Wallström täsmensi täällä parlamentissa komission roolia pelastuspalvelun alalla ja selvitti niitä mahdollisuuksia, joita tämänhetkinen budjetti tarjoaa, mitä tulee rakennerahastojen EMOTRin ja EAKRin toimenpiteisiin ja yhteisön Interreg 3 -aloitteeseen, jonka alueiden väliseen toimintaan sisältyy yhteistyö luonnonmullistusten tai teollisten katastrofien kohdalla. Muita marginaaleja budjettimenettelylle ei ole.
Komissio on valmis harkitsemaan yhteisön pelastuspalvelun toimintaohjelman puitteissa hanketta, jota kyseisen jäsenvaltion pitää itse esittää ja jonka tarkoituksena on yksilöidä ne Euroopan unionin alueet, joilla on tulvavaara.
Lopuksi haluaisin muistuttaa uudelleen komission tuntemasta huolesta ja sen valmiudesta vastata pikaisesti ja myönteisesti mahdollisuuksiensa mukaan pyyntöihin, joita Portugali saattaa esittää näiden tapahtumien johdosta tämän yleiskäsitteen puitteissa.

Puhemies
Kiitos, komission jäsen.
Keskustelu tärkeistä, ajankohtaisista ja kiireellisistä asioista on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 18.30.
Keskustelu Irlannin ja Ranskan vakaussuunnitelmasta oli merkitty esityslistaamme käytäväksi tänään klo 17.30, joten keskeytän parlamentin istuntokauden 14 minuutiksi.
(Istuntokausi keskeytettiin klo 17.15. ja sitä jatkettiin klo 17.30.)

Irlannin ja Ranskan vakaussuunnitelmat
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana von Wogaun, Suomisen ja Doylen PPE-DE-ryhmän (kristillisdemokraattien ja demokraattien) puolesta komissiolle tekemä suullinen kysymys (B5-0009/2001) Irlannin ja Ranskan vakaussuunnitelmasta.

Von Wogau
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisat kollegat, ensimmäiseksi haluaisin puhua siitä, miksi tämä Irlannin päätöksiä koskeva kysymys esitettiin meidän puoleltamme. On varmaankin otettava huomioon, että olemme saavuttaneet uuden vaiheen Euroopan unionin kehityksessä ja Euroopan unionin talouksien yhdentämisessä. Kahdellatoista jäsenvaltiolla on nyt yhteiset markkinat ja yhteinen valuutta, siis oikeastaan kansalliset markkinat. On aivan välttämätöntä, että talouspolitiikka muotoillaan näillä Euroopan kansallisilla markkinoilla yhteisten periaatteiden mukaan. Siitä olemme iloisia, että Euroopan komissio ja Ecofin-neuvosto työskentelevät tämän asian parissa.
Ensimmäistä kertaa näitä jäsenvaltioita koskeva päätös on tehty tällä tavalla. On kyse eurooppalaisen valuutan vakaudesta. Te tiedätte, että meidän ryhmämme on pitänyt eurooppalaisen valuutan vakautta ensisijaisen tärkeänä asiana kaikissa parlamentin keskusteluissa. Näin on jatkossakin. Olemme sitä mieltä, että vakaa valuutta on sosiaalisen markkinatalouden tärkeimpiä perustekijöitä. Tarvitsemme tällaista ajattelua myös eurooppalaisen valuutan yhteydessä. En haluaisi antaa mitään epäilyksen aihetta siitä, etteikö tämä säilyisi jatkossakin painopistealueenamme.
Haluaisin kuitenkin vielä kysyä, valitsivatko Euroopan komissio ja Ecofinin jäsenet tässä ensimmäisessä tämän kaltaisessa ratkaisussa oikean kohteen. Irlantihan on ilman minkäänlaista epäilystä Euroopan unionin mallilapsi; muiden maiden kohdalla herää kysymys, pystyvätkö ne pienentämään alijäämiään. Irlanti tuottaa ylijäämiä. Muilla valtioilla on edelleen valtavat, yli 100 prosentin suuruiset kokonaisvelat. Irlannissa ne ovat juuri laskemassa alle 40 prosentin. Irlanti on siis tässäkin esimerkkinä kaikille muille Euroopan unionin valtioille.
Muut valtiot taistelevat työttömyyttä vastaan. Mitä työttömyyteen tulee, Irlanti on edistynyt esimerkillisesti uusien työpaikkojen luomisessa. Muut jäsenvaltiot taistelevat sen tosiasian kanssa, että kasvu on hidasta; Irlanti saavuttaa sellaisia kasvuprosentteja, joista muut Euroopan unionin jäsenvaltiot voivat vain uneksia. On tosin todettava, että Irlannin talous on ylikuumentunut tämän voimakkaan kasvun myötä, että siitä syntyy vaaroja, että siitä aiheutuu myös haittoja Irlannin kansalaisille. Kun esimerkiksi katson Dublinin vuokrien ja tonttien hintoja ja vertaan niitä Frankfurt am Mainin hintoihin, on aivan selvää, että hintojen kehityksellä on Irlannin kansalaisille myös haitallisia vaikutuksia.
Siltä osin tälle asialle on varmasti tehtävä jotakin. Herää kuitenkin kysymys: kenen täytyy tehdä sille jotakin? Pitääkö Euroopan unionin puuttua siihen vai onko se asia, joka Irlannin, Irlannin hallituksen, Irlannin parlamentin on itse selvitettävä ja jonka se voi itse selvittää? Näin päädynkin kysymykseen: kenen sitten kuuluu kantaa tulevaisuudessa vastuu Euroopan talouspolitiikasta? Meidän on pyrittävä siihen, että tämä vastuu tulee aivan selväksi. Meidän on tiedettävä tarkasti, kuka on vastuussa mistäkin, jotta tiedämme, ketä kiitellä menestyksestä, ja jota mahdollisten epäonnistumisten jälkeen voimme sanoa, että tässä asiassa tietty valtio, tietty instituutio teki virheen. Euroopan unionissa näkyy selkeä työnjako. Euroopan unioni on epäilemättä vastuussa kilpailusta, Euroopan unionin yritysten välisestä kilpailusta. Komission jäsen Mario Monti osoittaa jatkuvasti, että Euroopan komissio ottaa tämän tehtävän hyvin vakavasti. Euroopan komissio on vastuussa myös valuutan vakaudesta - toisaalta vahvasta Euroopan keskuspankista, toisaalta valtiovarainministereistä, joiden tehtävänä on valvoa vakaus- ja kasvusopimusta.
Kilpailu ja valuutan vakaus ovat siis Euroopan unionin asioita. Verotus kuuluu sen sijaan edelleen Euroopan unionin jäsenvaltioiden vastuualueisiin. Näin on myös sosiaaliturvajärjestelmien ja koulutuksen laita. Nyt onkin pohdittava, miten käy valuutan vakauden tai vaarantavatko Irlannin tapahtumat euroalueen valuutan vakauden? Kuvitellaanpa toisenlaista tilannetta. Kuvitellaan, että Saksassa inflaatiovauhti olisi kuusi tai seitsemän prosenttia. Saksalla on kolmannes euroalueen bruttokansantulosta. Tästä seuraisi välittömästi se, että Euroopan unionin keskimääräinen inflaatiovauhti nousisi niin jyrkästi, että Euroopan keskuspankin olisi puututtava asiaan, ja taloutta hillittäisiin tällä tavalla. Irlanti on sen sijaan pieni kansantalous. Irlannin bruttokansantulo on pienempi kuin Länsi-Lontoon. Irlannin talouden ylikuumenemisella ei ole mitään vaikutusta Euroopan tasolla, se ei myöskään edellytä Euroopan keskuspankilta mitään toimia. Irlannilla itsellään ei ole enää, kuten aikaisemmin, mahdollisuutta edistää talouden hillintää Irlannin keskuspankin korkoja korottamalla. Irlannin on siis myös kansalaistensa edessä kannettava itse vastuu siitä, että ylikuumenemisesta selvitään tavalla tai toisella, mutta minä antaisin irlantilaisten päättää siitä itse. En nostaisi kysymystä Euroopan unionin tasolle.
Sitten toinen kysymys: Käsittelimme 12. tammikuuta Euroopan komission päätöstä, jossa Irlannille myönnettiin 401 miljoonaa euroa. Sen lisäksi tulevat 726 miljoonan euron suuruiset lisärahoitukset. Ne ovat ylimääräisiä varoja, jotka Irlannin talouteen vielä pumpattiin. Haluaisinkin kysyä, keskustelivatko komission jäsenet Solbes ja Barnier tämän ilmeisen ristiriidan ratkaisemisesta. Toisin sanoin: se mitä Saksassa tapahtuu, se mitä Ranskassa tapahtuu, se mitä Italiassa tapahtuu, antaa paljon enemmän huolenaihetta euron vakauskysymykseen. Toivon, että Euroopan komissiolla on yhtä paljon rohkeutta, kun sen on joskus puututtava suurten valtioiden asioihin.
(Puhemies keskeytti puhujan.)

Solbes
. (ES) Arvoisa puhemies, haluan kiittää jäsen Wogauta, että hän otti esille asian, josta mielestäni kannattaa keskustella. Hänen esityksensä oli moitteeton esimerkki, kuinka asioita tulee pohtia, ja yritän seurata hänen ajatuksenkulkuaan.
Aloitan Wogaun puheenvuoron lopusta: miksi päätöksemme eivät vaikuta mitenkään varojen siirtoihin? Siksi, että puhumme talouspolitiikan koordinoinnista. Nyt ei puhuta sen enempää aluepolitiikan ongelmista, kilpailukyvystä, verotuksesta kuin mistään muistakaan näistä tekijöistä.
Haluan aluksi esittää muutaman kommentin, jotta kaikki tietäisimme, mistä mallista Maastrichtin sopimuksessa sovittiin. Sen mukaan talouspolitiikkojen yhteensovittaminen perustuu välineeseen, jonka Eurooppa-neuvostot hyväksyvät vuosittain kesäkuussa talous- ja valtiovarainministerien ehdotuksesta ja jonka nimenä on "Talouspolitiikan suuret suuntaviivat". Kyse on talouspolitiikkamme perusasiakirjasta, jonka tunnette hyvin, koska teillä on ollut tilaisuus keskustella siitä useammin kuin kerran talous- ja raha-asioita käsittelevässä valiokunnassa. Kyseiseen asiakirjaan sisältyy yleisluonteisia ja erityisluonteisia jäsenvaltioiden tekemiä päätöksiä, joissa esitetään konkreettisia suosituksia, jotka - haluan korostaa tätä - on hyväksytty yksimielisesti Eurooppa-neuvostossa, sekä kaikkien sen allekirjoittaneiden jäsenvaltioiden näkökulma.
Nyt on niin, että talouspolitiikan suurten suuntaviivojen lisäksi ja rahoituspolitiikan ja rahapolitiikan välisen sopivan tasapainon säilyttämiseksi pannaan alulle vakaussopimus. Siksi joskus voi saada sen vaikutelman, että - kuten Irlannin tapauksessa - näiden toimien välillä on jokin ristiriita, jota voi olla vaikea ymmärtää vakaussopimuksen kriteerien noudattamisen mukaisesti.
Ensiksikin - ja tätä pidän tärkeänä - Irlanti on vakaussopimuksen kannalta pannut ja panee edelleen mukavan vaivattomasti täytäntöön vakaussopimusta, ja Irlannin viranomaisten toiminta ansaitsee kaikki mahdolliset kehut julkisen talouden hyvän toiminnan ja toteutettujen rakenneuudistusten ansiosta.
Irlannin talous kasvoi vuonna 2000 hyvin voimakkaasti, mutta - ja tässä tullaan ensimmäiseen teidän esille ottamaanne asiaan - nyt se on ylikuumenemistilanteessa. Onko ylikuumeneminen sitten merkittävä asia yleismaailmallisen tasapainon kannalta? En puutu lainkaan siihen, ovatko kaikki erityistoimet asianmukaisia vai eivät. Se asia on jäsenvaltioiden vastuulla, eikä siinä ole mitään vastaanväittämistä. Nyt puhutaan yleisestä, yleismaailmallisesta asemasta.
Irlannin talouden ylikuumenemisongelma ei ole mikään uusi asia. Se juontaa juurensa vuodelta 1998 ja sitä pohdittiin jo talouspolitiikan suurissa suuntaviivoissa. Sitä pohdittiin niin ikään vuonna 1999 ja sitä pohdittiin vuonna 2000.
Vuonna 2000 sanottiin - viittaan Eurooppa-neuvoston tekemään päätökseen, jota valtiovarainministerit ehdottivat ja jota sovelletaan kaikissa jäsenvaltioissa - että budjettipolitiikan käytössä on varmistettava taloudellinen vakaus talouden ylikuumenemisen varalta, ja vuoden 2001 talousarvio on laadittava tätä silmällä pitäen.
Millainen on vuoden 2001 talousarvion sisältö? Luulen, että se voi auttaa meitä selvittämään kahta kysymystä, ensiksikin mikä on komission huolen ja toiseksi, mikä on jäsenvaltioiden huolen syynä. Annan kaksi tietoa vuoden 2001 talousarviosta: talousarvion yhteydessä sovittujen juoksevien menojen oletettu kasvuvaikutus on 1,06 prosenttia BKT:stä ja verojen alentamisen vaikutus 0,57 prosenttia Irlannin BKT:stä. Kokonaiskysyntää kiihdyttävä vaikutus, joka on seurausta näistä kahdesta tekijästä, on 1,6 prosenttia Irlannin bruttokansantuotteesta.
Eräs toinenkin tieto tuntuu minusta kiinnostavalta: talouspolitiikan suurista suuntaviivoista puhuessamme viestinä oli: tavoitelkaa tai pyrkikää ylläpitämään budjettipolitiikassanne tasapainoista tilannetta, ja mahdollisesti päädytte hieman rajoittavampaan tai tiukempaan budjettipolitiikkaan, jolla kompensoidaan ne vaikeudet, joita Irlannille on voinut aiheutua euroalueelle määritellyn rahapolitiikan vuoksi, joka, loogista kyllä, on enemmän kasvua tavoitteleva kuin mitä Irlannin tilanne edellyttää.
Jos analysoimme esimerkiksi, mikä on ensisijainen vaikutus suhdannetasoitettuun ylijäämään, jonka lukuja normaalisti käytämme tarkastellessamme talouden kehitystä, huomaamme, että talousarvion kasvua lisäävää vaikutusta koskeva luku vuonna 2000 oli 0,4 pistettä BKT:stä, vuonna 2001 se on 0,9 pistettä siitä. Tästä seikasta keskustellaan varmasti Irlannin hallituksen ja komission kesken. Irlannin hallitus katsoo, että ne luvut, jotka olemme laskeneet, ovat kasvaneet 0,3 lisäpisteellä. Näiden heidän meille antamien lukujen pohjalta - asiasta keskustellaan parhaillaan Eurostatissa - me komissiossa voimme päätyä hieman erilaisiin lukuihin. Siksi puhumme suosituksessa 0,5:stä ja itse asiassa myönnämme tämän tilanteen.
Kolmas tekijä: talouden toiminnassa on tärkeää, mikä on tarjonnan suhde kysyntään ja onko kysynnän kasvaminen nopeampaa verrattuna tarjontaan. Tätä mitataan teknisesti niin sanotulla potentiaalisella tuotantovajeella (potential output gap) eli kuinka paljon kysyntä kasvaa tarjontaa enemmän. Vuonna 2000 tämä ero oli 4,5 prosenttia, eli Irlannissa kysyntää oli 4,5 prosenttia enemmän kuin mitä maassa tuotettiin. Vuonna 2001 luku nousee 5,4 prosenttiin. Puhutaan hyvin laajenemishakuisesta budjettipolitiikasta, kun Irlannin hallituksen talouspolitiikan suurissa suuntaviivoissa hyväksymässä sopimuksessa oli puhe budjettipolitiikasta, jonka pitäisi periaatteessa olla rajoittavampaa muiden ongelmien kompensoimiseksi.
Tulemme nyt toiseen seikkaan, jonka otitte esiin ja joka vaikuttaa minusta erityisen kiinnostavalta: Irlannin talous on verrattain pieni ja sen vaikutus raha-alueeseen minimaalinen. Tämä todistelu on kiistatonta ja voisi saada meidät - kuten monet ekonomistitkin - tekemään sen johtopäätöksen, että jos ei olisi muunlaisia sopimuksia, miksi ryhtyä toimiin Irlannin kohdalla, jos sillä ei ole vaikutusta rahapolitiikkaan.
Mielestäni tämän perustelun yhteydessä on esitettävä kaksinkertainen kysymys. Ensiksikin, voimmeko kohdella Euroopan unionin jäsenvaltioita eriarvoisella tavalla? Voivatko jotkin valtiot tehdä niin kuin ne hyväksi katsovat ja toiset eivät, sen mukaan ovatko ne suuria vai pieniä? Toinen tärkeä seikka: voisimme keskustella siitä, onko tämä se malli, jota pitäisi soveltaa tulevaisuudessa, mutta se ei joka tapauksessa ole se malli, jota tällä hetkellä voimassa olevan lainsäädännön mukaan sovelletaan. Onkin ehdottoman välttämätöntä - ainakin komission kannalta, mikäli meidän on pysyttävä sopimusten vartijan roolissamme - soveltaa sopimuksia sellaisina kuin ne ovat
Komissio tekikin sen, mitä pidän sen velvollisuutena, eli antoi ministerineuvostolle suosituksen 99 artiklan 4 kohdan mukaisesti. Korostin nimenomaan, että puhuessani suosituksesta en viittaa sanktioihin. Ymmärrän kyllä, että tiedotusvälineissä puhutaan paljon mieluummin sanktioista. Kun puhumme suosituksista, huomautamme Irlannin hallitukselle, että sen budjettipolitiikka ei sovi yhteen sen kanssa, mitä se on sopimuksissa sopinut, ja että siitä seuraa lisäksi sen talouden ylikuumenemisongelma.
Arvioimme suositusta perusteluissa sanomalla, että "katsomme, että tämä ylikuumeneminen on 0,5 prosentin luokkaa". Siitä voidaan keskustella. Tämä luku riippuu käytetyistä menetelmistä. Ilmeisesti on Irlannin hallituksen vuoro tehdä se, minkä se katsoo parhaaksi.
Komission kanta esitettiin ministerineuvostolle, joka hyväksyi sen yksimielisesti. Tässä tilanteessa ollaan nyt, ja samoin kuin te minäkin uskon, että sille on annettava sen ansaitsema merkitys, koska, vaikka se onkin merkittävä tavoite talouspolitiikkojen yhteensovittamisen mallissa, meidän ei pidä pyrkiä tekemään johtopäätöksiä, joita komissio ei ole tietenkään missään vaiheessa tarkoittanut.

Puhemies
Kiitän komission jäsen Solbesia.
Hyvät kollegat, minun on pyydettävä teitä noudattamaan puheaikojanne, sillä meidän on äänestettävä klo 18.30. kiireellisistä aiheista.

Doyle
Arvoisa puhemies, hyvä komission jäsen, kun me Irlannissa liityimme talous- ja rahaliittoon, hyväksyimme talous- ja rahaliiton keskeisen periaatteen eli jäsenvaltioiden talous- ja budjettipolitiikkojen entistä tiiviimmän yhteensovittamisen.
Prosessin avaintekijät ovat vakaus ja kasvu, jotka ovat talouspolitiikkojen yhteensovittamisen ytimessä. Toiseksi, laadimme vuosittain - ja haluan korostaa, vuosittain - talouspolitiikan laajat suuntaviivat - ja tämä on talouspolitiikan kehitysprosessin huonosti tunnettu puoli.
Euroopan laajuisten suuntaviivojen lisäksi on maakohtaisia suuntaviivoja, joissa määritetään politiikan prioriteetit ja erityistarpeet. Arvoisa komission jäsen, kuuntelin teitä tarkasti ja yritin saada puheestanne selville, mitä maakohtaisia suuntaviivoja Irlanti on tarkasti ottaen rikkonut ansaitakseen Ecofin-neuvoston suosituksen perustamissopimuksen artiklan 99 nojalla viime maanantaina - teidän kehotuksestanne. Valtiovarainministerimme Charlie McCreevy ilmoitti Irlannin parlamentille tällä viikolla, ettei hänellä ole mitään sitä vastaan, että neuvosto antaa Irlannille neuvoja asianmukaisen politiikkojen yhdistelmän löytämiseksi taloudellisen vakauden saavuttamiseksi. Ministeri McGreevyn mielestä neuvoston mielipide olisi kuitenkin pitänyt esittää lausunnon muodossa normaalin menettelytavan mukaisesti, etenkin kun vertaa Irlannin talouskehitystä muiden EU:n jäsenvaltioiden talouskehitykseen. Lausunto, hyvä komission jäsen, ei suositus.
Oliko suositus oikeudenmukainen ja oikeassa suhteessa oleva reaktio? Eikö lausunto olisi riittänyt, kun ottaa huomioon suosituksen erittäin raskaat poliittiset seuraukset Irlannissa, jossa eletään vaalivuotta ja edessä on erittäin todennäköisesti kansanäänestys Nizzan sopimuksesta? Tapaus on ollut mannaa euroskeptikoille. Ja sama pätee muuallakin, erityisesti Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Joitakuita hermostuttaa lisäksi komission puuttuminen veropolitiikkaan yleisesti Nizzan kokouksen jälkeisessä tilanteessa. Eikä tämä viimeisin tapaus auta asiaa. En ymmärrä, miksette te, arvoisa komission jäsen, ja miksi ei varsinkaan oma hieman omapäinen joskin sympaattinen valtiovarainministerimme olisi voinut hoitaa asiaa tahdikkaammin, diplomaattisemmin ja parempaa ymmärtämystä osoittaen.
Monista sivusta seuranneista tapaus vaikutti lähinnä egoistiselta uhittelulta - kun ottaa huomioon viimeisen kuuden, seitsemän vuoden aikana Irlannissa tapahtuneen talouden mullistuksen, jota monet kadehtivat. Syytteen mukaan Irlannin on pyrittävä vakauttamaan taloutensa, ja tässä mielessä viime budjettimme katsottiin kiihdyttävän inflaatiota liikaa.
On tilanteita, joissa yksi, kaikkiin tapauksiin sovellettava talousmalli ei toimi. Irlannin tämän hetken suurin uhka on palkkojen nousu, jota kiihdyttää 75 000 avointa työpaikkaa. Hallituksemme on pidettävä tärkeimpänä tavoitteenaan sitä, että turvataan työmarkkinaosapuolten sopimusten jatkuminen ammattiyhdistysten, työnantajien, maanviljelijöiden ja hallituksen välillä ja sen kautta maltilliset palkat, kun otetaan huomioon, miten paljon maltillinen palkkakehitys on myötävaikuttanut taloutemme menestykseen jo vuosien ajan.
Olen samaa mieltä siitä, että BKT:n vuotuinen kymmenen prosentin kasvu ei voi jatkua loputtomiin, kun otetaan huomioon työvoimapula ja asuntojen hintojen nousu. Mutta jopa Irlannin työnantajien liitto, IBEC, on sanonut, että budjettiamme pitää ymmärtää työmarkkinaosapuolten sopimusten pohjalta.
Jos minun pitäisi valita yksi ainut tekijä, joka on vaikuttanut kaikkein eniten Irlannin talouden mullistukseen, valitsisin työmarkkinaosapuolten kesken tehdyn sopimuksen (Social Partners' Agreement), jonka ansiosta olemme pystyneet käymään menestyksekkäästi kauppaa yhtenäismarkkinoilla ja houkuttelemaan sijoittajia sopimuksen palkkaneuvotteluihin luoman vakauden ansiosta.
Pidän valitettavana komission antaman moitteen synnyttämää epäasiallista julkista väittelyä, molemminpuolista diplomaattisuuden puutetta asian käsittelyssä ja tilanteen erittäin kielteisiä poliittisia seurauksia. Käytössäni oleva aika ei riitä esittämään tarkkoja lukuja Irlannin talouden menestyksestä, mutta jälkeeni puheenvuoron saavat kollegani tekevät sen varmasti.

De Rossa
Arvoisa puhemies, en jaa kollegani, jäsen Doylen, näkökantaa. Irlannin hallituksen vastaus Euroopan komissiolle ja Ecofin-neuvostolle oli ylimielinen ja piittaamaton. Piittaamaton, koska se vahingoitti tarpeettomasti Irlannin asemaa unionissa ja koska se lisää irlantilaisten muukalaisvihaa kyseenalaistamalla Nizzan sopimuksen ratifioimismahdollisuuden. Piittaamaton, koska se lisää euroskeptismiä Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Tanskassa, eikä Euroopan tai Irlannin pitkän aikavälin etujen mukaista ole Tanskan, Yhdistyneen kuningaskunnan eikä Ruotsinkaan jääminen euroalueen ulkopuolelle.
Pidän valitettavana Irlannin hallituksen omaksumaa kantaa. Uskon, että se johtuu hallituksen kahden vähemmistöpuolueen kasvavasta euroskeptismistä. Esimerkiksi varapääministeri Mary Harney ilmaisi hiljattain pitävänsä enemmän amerikkalaisesta talousmallista kuin eurooppalaisesta yhteiskuntamallista ja totesi Irlannin olevan lähempänä Bostonia kuin Berliiniä. Olen kuitenkin eri mieltä kuin PPE-ryhmän parlamentin jäsen Werner Langen, joka totesi tämänpäiväisen Irish Independent -sanomalehden mukaan, että Irlantia pitäisi rangaista vielä ankarammin epäämällä siltä koheesiorahaston tuki. Tämä olisi vakava ylireaktio ja kaiken lisäksi laitonta.
Haluaisin pyytää jälleen Irlannin hallitusta hyväksymään Ecofin-neuvoston päätöksen ja keskustelemaan komission kanssa siitä, miten päätös voidaan parhaiten panna toimeen. Haluaisin myös pyytää valtiovarainministeriämme hyväksymään parlamentin talous- ja raha-asioiden valiokunnan jo kauan sitten esitettämän kutsun tulla puhumaan ja kertomaan meille Irlannin kannasta tarkemmin, jotta ymmärtäisimme sitä paremmin ja jotta voisimme oppia siitä.
Tällä viikolla valtiovarainministeri esitteli Irlannin parlamentissa viisi pääkohtaa, joista hän oli eri mieltä komission ja Ecofin-neuvoston kanssa. Hän väitti, että komission suositus ja Ecofin-neuvoston päätös olivat kohtuuttomia ja epäoikeutettuja ja että niissä tulkittiin Irlannin taloutta väärin. Valtiovarainministeri totesi, että viimeisen kolmen vuoden aikana Irlannin tekemät veronkevennykset ovat pikemminkin hillinneet kuin kiihdyttäneet inflaatiota. Hänen mukaansa Irlannin talousarviot eivät ole olleet suhdannevaihtelua kärjistäviä, toisin kuin komission omista laskelmista käy ilmi. Valtiovarainministerin mukaan komission laskelmissa painotetaan liikaa tämänvuotisia veronkevennyksiä, koska niissä ei ole otettu huomioon kertaluonteisia tekijöitä kuten vuoden 2001 tavallista lyhyempää tilikautta ja hän totesi, että lausunto olisi ollut sopivampi reaktio kuin moite. Komission jäsen on jossain määrin selvittänyt tapauksen eri puolia. Haluaisin kuulla komission jäsen Solbesin puhuvan parlamentille tänään näistä seikoista entistä yksityiskohtaisemmin, jotta saamme selville, mitkä asiat Irlannin hallituksen ja Euroopan unionin välillä itse asiassa aiheuttavat kiistaa.

Schmidt, Olle
Arvoisa puhemies, yrittäessään selittää EU:n Irlannille antamaa vakavaa nuhtelua komission puheenjohtaja Prodi käytti lausetta "meidän on voitava rangaista myös luokan parasta oppilasta". Tämä on todellakin outo toteamus. Olisi luonnollisempaa, että luokan paras oppilas olisi muiden esikuva - niin asia oli silloin, kun minä kävin koulua.
Irlannin talous voi erittäin hyvin. Viime vuonna kasvu lisääntyi 10 prosentilla. Työttömyys on alle 4 prosenttia, ja valtiolla on lisäksi kunnon budjettiylijäämä. Köyhästä vihreästä saaresta on tullut kelttiläinen tiikeri. EU:n Irlannille antama varoitus on sen vuoksi harkitsematon, koska valtion tilanne jätetään huomioon ottamatta.
Irlanti on pieni ulkomaankaupasta riippuvainen valtio, jonka talous on tiukasti sidoksissa Ison-Britannian ja Yhdysvaltain talouteen. Sen vuoksi euron laskeva kurssi on vaikuttanut enemmän Irlannin kuin muiden EU:n valtioiden inflaatioon. Inflaatio on laskenut viime vuoden marraskuun 6 prosentista tammikuun 3,9 prosenttiin, ja kaikki merkit viittaavat siihen, että se laskee jatkossakin. Hollannilla on nykyään korkeampi inflaatio.
Arvoisa komission jäsen, kuten itse sanoitte, Irlannin politiikka ei voi vaarantaa EMUn toimintaa. Siihen te viittaatte perustamissopimuksen 99 artiklassa, ja se kaataa tämän argumentin. Irlannin osuus koko EU:n BKT:stä on ainoastaan prosentti. Irlannin inflaatiouhat ovat pääasiassa ulkoisia, mutta, arvoisa komission jäsen, EU ja te vaaditte sisäisiä toimia inflaation alentamiseksi. EU:n toiminta ei ole poliittisesti viisasta eikä se vahvista luottamusta EU:hun ja EMUun, etenkään niissä valtioissa, jotka ovat nykyään rahaliiton ulkopuolella. Haluaisin lopuksi kysyä Solbes Miralta: miksi ette antaneet Irlannille enemmän aikaa?

Lipietz
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, federalisteina vihreiden ryhmä ei periaatteessa vastusta sitä, että Eurooppa ottaa kantaa eri maiden politiikkoihin. Näin ollen olemme aina jakaneet ja jaamme vastakin pienten maiden huolen ylilyönneistä, joihin ylimpien viranomaisten tai suurten maiden röyhkeys saattavat johtaa.
Tästä näkökulmasta komission, joka käyttää ensimmäistä kertaa oikeuttaan ehdottaa moitteiden antamista tässä tapauksessa Irlannille, päätös on meistä täysin perusteeton ja joka tapauksessa tahdittomuuden osoitus suhteessa kaikkiin Eurooppa-keskeisiin, Euroopan yhdentymistä kritisoiviin ääniin. Päätös on meistä täysin perusteeton ensinnäkin siksi, että Irlannin liiallinen inflaatio, joka on kyllä selkeä, voi aivan yhtä hyvin johtua tuon maan erityislaatuisesta taloudesta, sillä se tuo maahan paitsi tarvitsemansa öljyn myös suuren osan valuutastaan, joka on irrotettu Yhdysvaltain ja Yhdistyneen kuningaskunnan valuutasta. Viimeksi mainitut ovat revalvoineet viime vuosina huomattavasti valuuttaansa suhteessa euroon.
Toiseksi se on perusteeton siksi, ettei ole ollenkaan osoitettu, että vuoden 2001 talousarvio olisi "prosyklinen": päinvastoin Yhdysvaltain "ilmakuoppa" ja laskusuhdanne saattavat tehdä siitä äärimmäisen "kontrasyklisen".
Kolmanneksi se on perusteeton siksi, että vaikka voidaankin myöntää Irlannin tehneen liian rajuja verojenalennuksia, ongelma olisi pitänyt ottaa esiin silloin, kun maassa harjoitettiin vuosikausia verojen polkumyyntiä yritysveroa alentamalla, mikä houkutteli maahan eurooppalaisia yrityksiä. On todella pöyristyttävää, että kritiikkiä esitetään vasta sitten, kun verojenalennus ei koskekaan enää yrityksiä vaan kansalaisia.
Yleisesti ottaen siitä hetkestä lähtien, kun jokin maa on hyväksynyt...
(Puhemies keskeytti puhujan.)

Wurtz
Arvoisa puhemies, haluan kiittää teitä ensinnäkin siitä, että annoitte ikään kuin esimerkin istuntomme toiminnasta johtaessanne tätä päättäjäisistuntoa.
Siirtyisin nyt keskustelun aiheeseen voidakseni iloita meille tarjoutuneesta mahdollisuudesta ilmaista mielipiteitämme komission, ja sittemmin neuvoston, tekemän päätöksen merkityksestä ja kantavuudesta. Ne päättivät käyttää ensimmäistä kertaa Amsterdamin sopimuksen säännöstä, jonka perusteella yhtä jäsenvaltiota, tässä tapauksessa Irlantia, ei rangaistu, arvoisa komission jäsen, vaan nöyryytettiin julkisesti, ja jonka perusteella monia muita maita nuhdeltiin ankarasti budjettivakaussuunnitelman kaikkien velvoitteiden laiminlyönnin takia. Tämä antaa mielestäni monille aihetta pohtia nykyisen talous- ja rahaliiton liberalistista logiikkaa nyt, kun on enää muutama kuukausi aikaa euron tuloon osaksi 300 miljoonan eurooppalaisen jokapäiväistä elämää.
Minäkään en kyseenalaista tällaisen varovaisuuden periaatetta, joka on talouspolitiikkojen koordinoinnin suora seuraus. Sitä vastoin kritisoin voimakkaasti tällaisessa logiikassa piilevät suuntaukset. Euroopan toimielinten monetarististen oppien vartijoiden päähänpinttymänä on julkisten ja sosiaalisten menojen liiallisuus, sillä he eivät piittaa tuon taivaallista Euroopan unionin ajaman sosiaalisen mallin arvolle sopimattomasta epätasa-arvon jatkumisesta tai vaatimuksista lisätä inhimillisiä resursseja, joita vaatii valtavaa vauhtia etenevä tietotekninen vallankumous, joka on vielä pikemminkin edessämme kuin takanamme.
Kuvaavaa on se, että komission useille maille, myös Ranskalle, osoittama kritiikki on koskenut juuri terveydenhuollon menoja. Lähes samana päivänä komissio päätti viedä asian EY:n tuomioistuimeen syyttäen Ranskaa sähkön- ja kaasunhinnan alv-veron alentamisesta vähävaraisimpien perheiden hyväksi. Kansalaisten ja unionin toimielinten välistä luottamuskriisiä ei kuitenkaan ratkaista tällaisin ylirajoittavin toimin.
Täällä on viitattu Prodin julkisiin kommentteihin taannoin onnistumisen malliesimerkkinä pidetylle Irlannille osoitetusta kritiikistä. Kun komission puheenjohtaja sanoi, lainaan nyt häntä, että toisinaan opettajan on voitava rangaista myös luokan parasta oppilasta, hän paljastaa jo alun perin sekavan käsitteen uudesta eurooppalaisesta hallintatavasta. Minusta tärkeää keskustelua Euroopan tulevaisuudesta, josta kaikki puhuvat, ei voida käydä abstraktisella tasolla vain institutionaalisista uudistuksista, vaan kansalaisten konkreettisista kokemuksista, kuten niistä, joita komission ja neuvoston ankaran kritiikin kohteiksi joutuneiden maiden kansalaiset ovat joutuneet kokemaan

Crowley
Arvoisa puhemies, ensinnäkin haluan kiittää teitä tämän istunnon puheen johtamisesta sekä komission jäsentä istuntoon osallistumisesta. Vuodesta 1987 alkaen jatkunut tiukka budjettipolitiikka ja työmarkkinaosapuolten vahvojen suhteiden malli, jossa ammattiliitot, työnantajat ja hallitus toimivat yhdessä, ovat Irlannin nykyisen talousmenestyksen kaksi tärkeintä tukipilaria. Näiden rinnalla menestykseemme ovat lisäksi myötävaikuttaneet panostaminen koulutukseen ja infrastruktuurin kohentamiseen sekä päätös hyödyntää informaatiotekniikan tarjoamia uusia mahdollisuuksia.
Irlannissa on yleinen sanonta: "Jos jokin ei ole rikki, miksi sitä pitäisi korjata?" Nykyinen 11 prosentin kasvuvauhtimme on yli kolme kertaa suurempi kuin unionin muissa jäsenvaltioissa keskimäärin. Budjettimme ylijäämä on lähes 5 prosenttia bruttokansantuotteestamme. Valtion velan ja BKT:n suhde on vain 39 prosenttia. Irlannin verotuksen ja menojen taso on 33 prosenttia, mikä tekee verotuksestamme yhden Euroopan alhaisimmista. Olemme sitoutuneet antamaan prosentin vuotuisesta bruttokansantulostamme tulevaisuuden julkisia eläkkeitä varten. Itse asiassa tuoreimmat tilastot osoittavat, että yhdenmukaistetun eurooppalaisen mittauksen perusteella inflaatio on pudonnut Irlannissa 3,9 prosenttiin. Tämä inflaatiovauhti on alhaisempi kuin useissa suurissa EU:n jäsenvaltioissa, kuten Espanjassa, jos halutaan verrata valtioita tuoreimpien taloustietojen perusteella.
Haluaisin myös muistuttaa Euroopan komissiota siitä, että ennen Irlannin hiljattaista talousmenestystä irlantilaiset joutuivat tekemään suuria uhrauksia talouskasvun mahdollistamiseksi. Irlanti osallistuu ja haluaa osallistua jatkossakin Euroopan unionin politiikkojen ja ohjelmien myönteiseen kehittämiseen. Irlannista tulee pian Euroopan unionin talousarvion nettomaksaja, kun se aikaisemmin oli nettosaaja. Sen lisäksi Irlannin vesistö on avautuneet eurooppalaisille kalastuslaivastoille Euroopan kalastusteollisuuden jatkuvan menestyksen turvaamiseksi.
Mielestäni kannattaa kuunnella ja noudattaa talouteen liittyviä suosituksia, jotka on annettu Irlannin talouden kohentamiseksi. Tässä tapauksessa olen kuitenkin sitä mieltä, että Euroopan komissio on tulkinnut väärin Irlannin talouden toimintatavan erityisluonteen. En myöskään usko, että komissio ymmärtää täysin, miten pitkälle olemme päässeet taloudellisen suorituskykymme parantamisessa. Annan komission jäsenelle joukon lukuja, jotka osoittavat suorituskykymme suhteellisen kasvun. Vuonna 1991 EU:n johtajat sopivat Maastrichtin sopimuksen ehdoista, ja yhteiselle valuutalle näytettiin vihreää valoa. Vuonna 1991 Irlannin BKT oli 29 miljardia Irlannin puntaa. Nyt kymmenen vuotta myöhemmin se on 80 miljardia. Vuonna 1991 meidän oli otettava 760 miljoonan Irlannin punnan laina julkisten palveluiden ylläpitämiseksi. Nykyään talousarviomme on ylijäämäinen. Vuonna 1991 työssä käyvän väestön määrä oli 1,15 miljoonaa. Nykyään luku on 1,67 miljoonaa.
Kun otetaan huomioon viime viikkojen erityistapahtumat, mielestäni Irlannin taloudellinen rankaiseminen, jota tietyt tahot ovat ehdottaneet, olisi pitkä askel taaksepäin. Tällainen komentelutaktiikka ei todellakaan kannusta entistä tiiviimpään taloudelliseen yhteistyöhön eikä yhteensovittamiseen. Pakottaminen ja yhteistyö ovat poliittisesti ja inhimillisesti vastakkaisia teorioita. Euroopan unioni on menestynyt jäsenvaltioiden tehdessä yhteistyötä yhteisten poliittisten kiinnostuksenkohteiden puolesta. EU ei menesty tulevaisuudessa, jos jäsenvaltiot ottavat jatkuvasti yhteen. Minut on valittu edustamaan Irlannin kansaa, ja minä ja kollegani tässä parlamentissa edustamme jatkossakin Irlannin kansan etuja.
Lopuksi, tämän keskustelun käyminen tässä tilanteessa on erittäin myönteistä. Tartumme mielellämme tilaisuuteen ja kerromme kaikille, miten ylpeitä olemme Irlannin saavutuksista.

Blokland
Arvoisa puhemies ja arvoisa komission jäsen Solbes Mira, Irlannin taloudelliset suoritukset viime vuosikymmenen aikana herättävät suurta ihailua. Jos vertailee EU:n jäsenvaltioiden makrotaloudellisia indikaattoreita, ei voi välttyä siltä päätelmältä, että Irlanti on tällä hetkellä kärjessä. Siksi vaikuttaa hyvin oudolta, että Euroopan komissio arvostelee Irlannin hallituksen politiikkaa. Lähemmin tarkasteltuna se on kuitenkin oikeutettua. Ajatellen Irlannin talouden ylikuumenemista, on kiistämättä kysymys suhdannevaihtelua edistävästä politiikasta, kun Irlannin hallitus alentaa veroja ja lisää julkisen sektorin menoja. Jos Irlantia ei nyt nuhdella, pian on hyvin vaikeaa arvostella muiden jäsenvaltioiden politiikkaa.
Samalla on edelleen merkillistä, että pientä jäsenvaltiota aletaan hiillostaa, samalla kun suurten EU:n jäsenvaltioiden taloudelliset uudistukset ja suoritukset jäävät yleisesti ottaen jälkeen. Voisiko komission jäsen Solbes Mira ilmoittaa, onko hän tietoinen, että suuriin jäsenvaltioihin kohdistettu arvostelu vaikuttaa edessämme olevissa päätöslauselmissa ystävällisemmin muotoillulta kuin pienempiin maihin kohdistettu arvostelu?
Jo päätettäessä talous- ja rahaliiton käynnistämisestä keväällä 1998 viittasin komissiolle vanhuuseläkkeiden vaaralliseen tilanteeseen joissakin jäsenvaltioissa. Edeltäjänne De Silguy ei yksinkertaisesti halunnut kuulla asiasta mitään. Havaitsen nyt, että komissio antaa tästä hienovaraisia varoituksia erityisesti Ranskan ja Italian suuntaan. Myös EKP ilmaisee olevansa tästä asiasta hyvin huolestunut heinäkuun 2000 kuukausittaisessa kertomuksessaan. Jos politiikkaa ei muuteta, eläkemenot nousevat valtavasti suurimmassa osassa jäsenvaltioita. OECD toteaa, että eräässä jäsenvaltiossa jopa 20 prosenttiin BKT:stä. Merkillistä kyllä, tässä jäsenvaltiossa käydään tällä hetkellä vaalitaistelua verojen alentamisesta!
Mitä pitempään kyseiset jäsenvaltiot vitkastelevat tehokkaassa puuttumisessa eläkeongelmiinsa, sitä suurempia ovat tulevat budjettiongelmat. Tässä tikittää rahoituksellinen aikapommi. Samalla komission jäsen ei vieläkään puhu selvää kieltä. Eihän ole mahdollista toistuvasti lykätä välttämättömiä uudistuksia ja siten siirtää kustannuksia tuleville sukupolville?
Odotan, että kevään tulevassa Tukholman huippukokouksessa kerrotte, millainen tilanne on, ja annatte varoituksen jäsenvaltioista erityisesti Italialle, Saksalle, Espanjalle, Belgialle ja Ranskalle. Irlannin asiat ovat tältä osin oikein hyvin järjestyksessä. Olisi opportunistista pysyä tästä hiljaa, koska pian Irlanti, Alankomaat ja muut joutuvat suoraan tai epäsuorasti kärsimään sellaisten ongelmien seurauksista, joita niiden EMU-kumppanit jättävät tieten tahtoen ratkaisematta.

Berthu
Arvoisa puhemies, valtiovarainministerien neuvoston viime maanantaina hyväksymä päätöslauselma, jossa Irlantia häpäistään julkisesti syyttämällä sitä ns. liian ekspansiivisen kansallisen talousarvion laatimisesta, on mielestämme täysin suhteeton, jopa siinä määrin, että voidaan ihmetellä sen antamista. Se on suhteeton siksi, että Irlanti on osoittautunut pikemminkin Euroopan koulun mallioppilaaksi, ja siksi, että sen absoluuttisessa mielessä melko vaatimaton inflaatio ei ole vaaraksi koko alueen tasapainolle.
Miksi siis vaadimme Irlannille mahdollisesti vahingollisten rajoitusten soveltamista? Selitystä voidaan hakea arvioimalla uutta yhtenäisvaluuttajärjestelmää, jossa valuuttakurssien muutosten avulla tehtävät joustavat mukautukset on korvattu jäykällä yhtenäisvaluutalla, jota täydentävät kurinpidolliset menettelyt.
Markkinoiden mukautukset on siis korvattu hallinnollisilla ja keskitetyillä mukautuksilla. Mutta voidaanko näin taata, että uuden hallinnollisen menettelyn tarkoituksena olisi tuottaa parempaa tulosta kuin markkinoiden mukautuksilla? Emme usko. Varmin tulos on, että eri jäsenvaltioille tuputetaan väkisin talouspolitiikkaa, joka ei ole kaikille paras mahdollinen. Näin jäykät toimet voivat aiheuttaa vaikeuksia, jotka ajan myötä vesittävät yhtenäisvaluutan oletetut hyödyt.
Yhtä kysymystä ei ole vielä toistaiseksi ratkaistu. Päättävätkö suuret maat tästä pakollisesta yhtenäisestä politiikasta vain omien etujensa ajamiseksi ja pienten kustannuksella? Minulla ei ole valmista vastausta kysymykseen. Irlannilla on toki täysi syy ajatella, että se on nyt tällaisessa tilanteessa, jossa pieni maa joutuu uhrautumaan "raskassarjalaisten" määrittelemien etujen hyväksi.
Kysymys on kuitenkin monimutkaisempi, sillä Irlannin tuomitsemisen taustalla voidaan nähdä paljon tärkeimpiä kohteita, joiden etunenässä on kenties Ranska. Haasteena on epäilemättä hioa tai jopa koventaa EY:n perustamissopimuksen 99 artiklassa määrättyä monenkeskistä valvontaa, jotta tällaista valvontaa voitaisiin soveltaa vastaisuudessa myös muihin jäsenvaltioihin. Rangaistusprosessi on siis vasta aluillaan. Kurinpitoon perustuvasta Euroopasta kärsivät ensimmäiseksi pienet jäsenvaltiot, mutta tulevaisuudessa siitä saattavat kärsiä kaikki.

Bourlanges
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, käsittelemme tänään omituista asiaa, sillä jäsen Wurtzia ja komission jäsentä kuunnellessani saan vaikutelman, että he käyvät samaa taistoa. Molemmat ovat todenneet, ettei meillä ole oikeutta kasvaa, mutta meillä on oikeus kuluttaa.
Meillä ei ole oikeus kasvaa. Tässä meillä on nyt Irlanti, jonka budjettiylijäämä on melkoinen, jolla on hyvin vähän velkaa, jonka talouskasvu on erittäin korkea ja jonka inflaatio on tosin liian korkea lähinnä ulkoisista syistä, mutta joka noudattaa suurimmaksi osaksi niitä asioita, joita me olemme siltä vakaussuunnitelmassa vaatineet, ja kuitenkin te toteatte, ettei kasvaminen ole hyvästä, vaikka kriteereitä noudatettaisiinkin.
Wurtz on todennut, että meillä on oltava oikeus kuluttamiseen. Jäsen Wurtz, huomauttaisin teille, ettei tämä koske Irlantia, sillä se ei kuluta liikaa. Sen talouskasvu on voimakasta juuri siksi, ettei se kuluta liikaa.
Ranskasta puolestaan on todettu, että sitä on vain hieman ojennettu ja moitittu, mutta todellisuudessa sen toiminta hyväksytään. Huomauttaisin kuitenkin, ettei Ranska noudata sitoumuksiaan. Ranska oli valinnut julkisten menojen leikkaamisen ja verohuojennukset. Tämä epätasapaino on nyt murrettu. Olemme voineet huomata, että taipumukset vähentää alijäämiä ovat vähentyneet Ranskassa talouskasvun vakiintuessa. Olemme voineet huomata, että Ranska on säilyttänyt euroalueen maiden korkeimman julkisten menojen tason. Olemme nähneet, että Ranska rahoittaa kansallisesta talousarviostaan palkkakustannusmenoja, jotka kuuluisivat loogisesti kauppataloudelle. Mikään näistä ei ole tyydyttävää, mutta te vaikenette, sillä Ranska on Saksan, Italian ja muiden maiden tavoin liian iso pala purtavaksi.
Arvoisa komission jäsen, olen siis huolissani, sillä todellinen talouspoliittisten toimien yhdistelmä (policy-mix) edellyttäisi teiltä, vaikken halua moittia teitä, keinoja rohkeampaan, paremmilla oikeudellisilla välineillä varustettuun politiikkaan, ja keinoja saada käyttöön nykyistä parempia taloudellisia arviointivälineitä. Me emme nimittäin kärsi Euroopassa keinojen liiallisuudesta vaan niiden puutteesta, josta kärsivät juuri pienet maat!

Berès
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, haluan onnitella komissiota ja neuvostoa, sillä nyt, kun euron todelliseen käyttöönottoon on vuosi aikaa, on tarpeen, että euroon siirtymisestä lähtien korostamamme talouspolitiikkojen koordinaatio lähtisi konkreettisesti käyntiin.
En tiedä milloin ja miten komissio ja neuvosto olisivat voineet hyödyntää 99 artiklan ja etenkin sen 4 kohdan tarjoamaa välinettä, ellei juuri tänään. Kuvitelkaapa, jos ne voisivat tehdä niin ensi vuonna. En kyllä usko siihen. Molemmat ovat toimineet sekä EY:n perustamissopimuksen että Euroopan yleisten etujen vartijoina. Näin ollen talouspolitiikkojen koordinointia ei ole vielä viety täydellisesti päätökseen. Komission jäsen on juuri ottanut käsiteltäväksi ja vienyt läpi komissiossa asiakirjan, jota aiomme tutkia huolellisesti. Kyse on tiedonannosta, jonka perusteella voimme edetä näillä aloilla. Kiitämme häntä etukäteen ja toivomme, että voimme tältä pohjalta parantaa menettelyjä.
Meidän on kenties syytä ottaa tänään esiin komission hetki sitten muotoileman päätöksen sijasta talouspolitiikan laajoihin suuntaviivoihin talousarviossa osoitettujen varojen puute. Talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen laatimiseen osallistuvat kaikki: Irlanti, Saksa, Italia, Ranska, Portugali jne. Nykyään kohtaamamme ongelma on se, että heti näiden suuntaviivojen laatimisen jälkeen jokaisen jäsenvaltion edustaja palaa kotiinsa ja hyväksyy maansa kansallisen talousarvion sivuuttaen käytännössä yhdessä "pareittain" päättämänsä asiat. Tänään ongelmana on se, että komissio sivuuttaa Irlannin parlamentissa jo aiemmin hyväksytyn talousarvion ja arvio jälkikäteen Irlannin, Ranskan, Saksan tai Italian sisäisten keskustelujen tulosta.
Näin ollen haluan onnitella uudelleen komissiota tästä päätöksestä. Jäsen von Wogau ihmettelee, onko Irlannin taloudella sitten niin suuri vaikutus talous- ja rahaliiton asemaan. Ei tietenkään ole, mutta lukekaapa uudelleen 99 artiklan 4 kohta. Siinä sanotaan, että komission on esitettävä näitä suosituksia ja neuvoston on ne otettava käsittelyyn, jos talous- ja rahaliiton moitteeton toiminta on vaarassa, ja myös silloin, jos jäsenvaltioiden suuntaviivat eivät ole sopusoinnussa yhdessä määriteltyjen suuntaviivojen kanssa. Me olemme juuri tällaisessa tilanteessa.
Pohtikaamme nyt, pitääkö meidän käydä pienen vai ison maan kimppuun. Jos komissio ei olisi tänään sanonut mitään pienen maan hyväksi, tosin en tiedä, mikä on ison ja pienen maan ero, mutta olkoon, luuletteko, että se olisi voinut jonakin päivänä tehdä niin sellaisen ison maan kohdalla, josta olisivat peräisin talous- ja rahaliiton asemaa horjuttavat negatiiviset ennusmerkit? En usko, joten olen tyytyväinen neuvoston viime maanantaina tekemään päätökseen.

Maaten
Arvoisa puhemies, Euroopan taloudellinen yhdentyminen on suuri seikkailu, mutta onneksi meillä on 15 valtiovarainministeriä, jotka pitävät toisiaan tarkasti silmällä Ecofin-neuvostossa, vaikka emme tiedäkään sitä varmasti, sillä kokoukset pidetään itse asiassa suljettujen ovien takana, ja joskus ministerit myös kokoontuvat ikään kuin savuverhon suojassa. Vain erityisessä poikkeustapauksessa, kun jonkin maan asiat ovat todellakin karanneet täysin käsistä, Ecofin-neuvosto avaa ovensa, poistaa savuverhon, ja asianomainen kollega saa julkisen korvapuustin. Tämä kohtalo koitui tällä viikolla ensimmäisenä Irlannin osaksi. Meneekö Irlannin taloudella sitten niin huonosti? Emmekö tosiaan voi luottaa irlantilaisiin? Ei pidä paikkaansa. Irlannin taloudella menee nimenomaan hyvin, ja monet mainitsivatkin jo siitä. Keskimääräinen kasvu on ollut viiden vuoden ajan viisi prosenttia, työttömyys on laskenut yli 16 prosentista vajaaseen neljään prosenttiin, ja budjettiylijäämä on yli 4,5 prosenttia. Taloutta uhkaa kyllä ylikuumeneminen, ja inflaatio on uhkana, mikä ei sovi ministerien itse tekemien sopimusten puitteisiin. Kaiken kaikkiaan ei ole kuitenkaan merkillistä, että irlantilaiset kokevat tulleensa huonosti kohdelluiksi. Paljon suurempia riskejä on kuitenkin vaanimassa. Italian todennäköisesti seuraava pääministeri Silvio Berlusconi on ilmoittanut haluavansa alentaa veroja huolimatta budjettivajeesta ja siitä, että julkinen velka suhteessa bruttokansantuotteeseen on yli kolme kertaa suurempi kuin Irlannissa. Meitä kiinnostaa, antaako ministerineuvosto myös silloin julkisen korvapuustin. Arvoisa komission jäsen Solbes Mira, siinä tapauksessa voitte luottaa tukeemme, vaikka suhtaudummekin epäillen Irlannin tilanteeseen puuttumisen välttämättömyyteen.

Ahern
Arvoisa puhemies, mielestäni komission Irlannille antama moite on vakava loukkaus Irlannin demokraattista vapautta kohtaan. Vaaleilla valitun hallituksen vapaus laatia oma talousarvionsa äänestäjilleen antamiensa lupausten mukaisesti on olennainen osa demokratiaa. Siksi kehotankin Irlannin valtiovarainministeriä pitämään kiinni lupauksistaan kasvattaa budjettia, etenkin terveydenhuollon osalta, ja alentaa veroja, varsinkin matalapalkkaisten osalta. En kannata varakkaiden verotuksen keventämistä, eikä tämä budjetti ole erityisesti vihreiden mieleen. Kyseessä on siitä huolimatta ohjelma, josta on neuvoteltu työmarkkinaosapuolten kanssa.
Irlannilla on erityisiä vaikeuksia inflaation kanssa, koska sillä on perinteisesti ollut kauppasuhteita Yhdistyneen kuningaskunnan, joka on yhä euroalueen ulkopuolella. Tätä Irlannin inflaatioon vaikuttavaa tekijää Euroopan komissio ei ole ottanut lainkaan huomioon. Itse asiassa jos Euroopan komission tarkoitus olisi ollut tahallisesti vieraannuttaa Yhdistynyt kuningaskunta liittymästä euroalueeseen esiintymällä ajastaan jälkeen jääneenä byrokraattisena toimielimenä, joka yrittää komennella vaalein valittuja hallituksia täysin sen toimivaltaan kuulumattomin tavoin, se ei olisi voinut suoriutua tehtävästään paremmin. Tämä on vähintäänkin täydellistä poliittista typeryyttä.
Tämä Irlannin talousarvioon puuttuminen on seurausta Maastrichtin sopimuksesta; komissio yrittää jopa saada hallitukset sopimaan talousarvionsa sen kanssa etukäteen, mikä ei kuulunut perustamissopimukseen. Siksi odotankin, että Nizzan sopimus hylätään selvällä enemmistöllä Irlannin tämänkesäisessä kansanäänestyksessä, koska komissio puuttui aiheettomasti asioihimme ja koska kyseessä on erittäin huono sopimus, mistä monet parlamentissa ovat samaa mieltä.
Vuodesta 1994 alkaen työllisyyden kumulatiivinen kasvu on ollut 39 prosenttia. Tätä nykyä Irlannin talous on lähellä täystyöllisyyttä, mikä on valtava muutos maallemme. Irlannin yksikkökohtaiset työvoimakustannukset ovat yhä yli kymmenen prosenttia alhaisemmat kuin euroalueella keskimäärin. Siksi vuonna 2001 Irlannissa on luvassa sekä palkankorotuksia että veronkevennyksiä matalapalkkaisille. Olen sitä mieltä, että komissio yrittää tahallaan puuttua sen toimivallan ulkopuolisiin asioihin. Emme saa antaa tämän tapahtua. Viimeisten viiden vuoden aikana eriarvoisuus on lisääntynyt hälyttävästi, rikkaat ovat rikastuneet roimasti ja köyhät ovat syrjäytyneet entisestään. Emme voi emmekä aio sietää tilanteen jatkumista.

McCartin
Haluan kiittää parlamenttia tämän kysymyksen käsittelystä. Kehotin jäsen von Wogauta ottamaan kysymyksen esille, koska uskoin, että parlamentti käsittelisi tätä tärkeää ennakkotapausta oikeudenmukaisesti ja tasapainoisesti - ja niin se on myös tehnyt. Lisäksi huomaan, että kaikki komission keskustelut käytiin salassa, kuten kaikki neuvostonkin keskustelut. Ja meidän täytyi tyytyä propagandan levittäjien lehdistötiedotteisiin, kun keskustelut oli käyty. Mutta ainakin parlamentissa asiasta on voitu keskustella avoimesti ja demokraattisesti, ja se on mielestäni erittäin myönteistä.
Me Irlannin edustajat unohdimme kuitenkin mainita, miten paljon Euroopan unioni on myötävaikuttanut menestykseemme. En halua puuttua yksityiskohtiin, mutta mainitsen erään helposti unohtuvan seikan eli sen, miten Irlannin talous - joka on pieni ja avoin - reagoi yhtenäismarkkinoihin. Ei ole sattumaa, että Irlannin tilanne alkoi kohentua heti, kun rajat poistuivat Euroopassa ja saimme vapaat markkinat. Se oli tärkeää.
Toinen seikka, jota on liioiteltu, on valuutansiirrot. Komission tutkimuksen mukaan rakennerahastoista saatu tuki oli vain 1,5 prosenttia koko kasvusta, kun Irlannin talouskasvu oli kymmenen prosenttia. Siispä ne, jotka sanovat Irlannin kasvun perustuvan unionin avustuksiin, liioittelevat.
Suurin pettymys tässä kaikessa on Irlannin valtiovarainministerin ilmaisema järkytys. Irlannin taloudellisen ja yhteiskunnallisen tutkimuksen instituutti kertoi hänelle saman tiedon kuin komissiokin. Hän kuuli tiedon Irlannin työnantajien liitolta. Hän kuuli sen keskuspankeilta. Jos hänellä oli vaikeuksia hyväksyä tietoa - ammattiliittojen vaatiessa palkankorotuksia - se johtui siitä, että hänen politiikkansa oli jo kiihdyttänyt inflaatiota ja alentanut työntekijöiden todellisia tuloja. Vaikka emme kuuluisikaan unioniin ja talousliittoon, Euroopan unionin tekemät päätökset vaikuttaisivat meihin siitä huolimatta. Tässä mielessä Irlannin kaltaisella pienellä, avoimella taloudella ei ole itsemääräämisoikeutta.
Valtiovarainministerin sanotaan olevan urheilumies. Urheilijan olisi pitänyt totella tuomaria, kun tämä puhalsi pilliin jonkun rikottua sääntöjä. Siitä voidaan väitellä, oliko komissio oikeassa vai väärässä, mutta ylimielinen valtiovarainministerimme ja varapääministerimme (Tanaiste) olivat epärehellisiä ja epäreiluja väittäessään, etteivät voineet hyväksyä tai ymmärtää sitä.

Torres Marques
Arvoisa komission jäsen, haluaisin aloittaa painottamalla teidän heti puheenvuoronne alussa lausumianne sanoja: tässä asiassa komission roolina on koordinoida Euroopan unionin valtioiden talouspolitiikkoja, eikä tämä tehtävä liity mitenkään yhteisön tavanomaiseen varojensiirtoon. Arvoisa komission jäsen, toivoisin teidän vastaavan seuraaviin kysymyksiin: miten luulette Irlannin talouden jäähdyttämisen olevan mahdollista, kun sen inflaatioaste on Euroopan keskuspankin vahvistamaa korkokantaa korkeampi ja Irlannin valuutan olevan siksi hyvin halpaa? Arvoisa komission jäsen, te ja kollegani tiedätte, että erot Amerikan yhdysvaltojen eri osavaltioiden inflaatioasteiden välillä ovat tosiasia. Se ei kuitenkaan välttämättä vaikuta dollarin vakauteen. Miksi siis Irlannissa, jonka talous muodostaa noin prosentin Euroopan unionin bruttokansantuotteesta, tämä tilanne on ratkaiseva euron vakauden kannalta?
Arvoisa komission jäsen, lopuksi haluan sanoa, että te puhuitte melko monta kertaa vakaussopimuksesta. Te ette kuitenkaan puhunut lainkaan kasvusopimuksesta! Olen sitä mieltä, että vakaus on tärkeä asia, jotta syntyy kasvua, ja viittaan Irlantiin, joka liittyi Euroopan unioniin kaksi kertaa aikaisemmin kuin Portugali ja Espanja ja joka on jo osoittanut kasvaneensa niin paljon, että se on saavuttanut yhteisön keskiarvon. Arvoisa komission jäsen, tämä saa minut ajattelemaan, että ettekö myös te haluaisi harkita mahdollisuutta olla pitämättä Maastrichtin kriteerejä, erityisesti inflaatiokriteeriä, eräänlaisena Raamattuna ja eikö ole olemassa mitään tärkeämpää harkittavaa, jotta Eurooppa ja kaikki siihen kuuluvat valtiot voisivat kasvaa merkittävää vauhtia?

Cox
Arvoisa puhemies, komission jäsen päätti puheensa sanomalla, että tästä tapauksesta ei voi tehdä kovin monta johtopäätöstä. Olen samaa mieltä, mikä herättääkin kysymyksen: miksi edes yrittää? Hyväksyn sen, että komissiona teillä on oikeus siihen, minkä teitte. Perustamissopimuksen valvojana teillä on velvollisuus toimia, jos katsotte sen oikeaksi. Hyväksyn sen, että Ecofin-neuvosto vahvisti komission päätöksen. Irlannin hallituksella on myös oikeus ja velvollisuus puolustaa poliittisia ratkaisujaan, kun se katsoo sen asianmukaiseksi.
Arvoisa komission jäsen, en halua kyseenalaistaa oikeuttanne toimia tilanteessa, kuten toimitte, mutta haluan kyseenalaistaa päätöksenne. Mielestäni päätöksenne oli väärä näin tärkeässä ennakkotapauksessa. Mielestäni Irlannin reaktio oli väärä, koska se oli liian ärtyisä. Mielestäni komissiolta ja Irlannin tavasta reagoida komission suositukseen puuttui suhteellisuudentaju. Kahdesta väärästä ei tule yhtä oikeaa.
Harmaan talouden puolella budjettimme oli inflatorinen, mutta tarjontatalouden puolella verotuksen muutos lisää jo niukaksi käyneen työvoiman osallistumista työelämään. Veronkevennys vähentää palkankorotuspaineita ja samalla inflaatio-odotuksia. Pääomamenot poistavat infrastruktuurin pullonkauloja; kyseessä on parhaimmillaankin vain harmaa tapaus.

Färm
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, unionin Irlantiin kohdistama kritiikki on herättänyt keskustelua. Mielestäni Ecofin-neuvoston suositusten noudattamiseen on hyviä syitä. Talouspolitiikan, josta kaikki EU:n jäsenvaltiot ovat päässeet yksimielisyyteen, suuntaviivoissa kyse on pohjimmiltaan siitä, että emme enää toistamiseen joutuisi kokemaan 1980-luvun kaltaista laukkaavaa inflaatiota ja tuhoisaa budjettialijäämää, joka sitten johti vastareaktioon, kriisiin ja työttömyyteen.
Irlanti on ensimmäinen jäsenvaltio, joka alkaa nyt todella jäädä jälkeen inflaatiotavoitteista. 1990-luvun kriisin vuoksi on ehkä kohtuullista, että EU reagoi asiaan. Nyt Euroopalla alkaa jälleen mennä hyvin. Kukaan ei haluaisi riistää Irlannilta sen loistavaa kasvua. Se on päinvastoin parhaimpia esimerkkejä siitä, että EU:n yhteistyö voi todellakin edistää yksittäisen jäsenvaltion olojen voimakasta parantamista. Siitä huolimatta emme kuitenkaan saa unohtaa 1990-luvun kriisiä. Me emme saa muuttaa vakaata käsitystämme siitä, että kasvun ja täystyöllisyyden puolesta käytävä taistelu on mahdollista, ja että se pitää liittää selkeään hintavakautta ja budjettitasapainoa koskevaan vastuunottamiseen.
Miksi Irlanti ei sitten saa kulkea omaa tietään? Ongelmanahan on se, että elämme yhteen nivoutuneessa kansainvälisessä taloudessa, jossa yhden valtion kehitys vaikuttaa muihinkin valtioihin. Niin kauan kuin vain yksi pieni valtio rikkoo suuntaviivoja, jotka se itse on hyväksynyt, ongelma saattaa vaikuttaa pieneltä. Nyt on kuitenkin olemassa huolestuttavia merkkejä siitä, että tällaisten valtioiden määrä voi kasvaa, ja siinä tapauksessa on tärkeää, että varoituslippu nostetaan salkoon ajoissa.
Kotimaassani Ruotsissa Irlantiin kohdistettua arvostelua yritetään nyt käyttää eurovastaisen propagandan välineenä. Sanotaan: katsokaa! Jos liitymme EMUun, menetämme taloudellisen itsenäisyytemme. EU haluaa ryhtyä määräämään jopa verotuksestamme.
Tällainen propaganda on mielestäni roskaa. Irlantiin kohdistettu arvostelu ei johdu verojen alentamisesta sinänsä vaan siitä, että se tehdään tilanteessa, joka voi johtaa ylikuumentumiseen ja inflaation kiihtymiseen.
EU on siis antanut suosituksen - meillähän ei ole mitään voimakeinoja Irlannin vero- ja budjettipolitiikan määräämiseksi; tämä pitää paikkansa huolimatta siitä, mitä ruotsalaiset EU:n vastustajat väittävät.

Solbes
Arvoisa puhemies, haluan kiittää kaikkia puhujia heidän mielipiteistään. Aikomuksenani oli selvittää eräitä seikkoja alkupuheenvuorossani, mutta minusta tuntuu, etten ole onnistunut siinä.
Ensiksikin emme ole tuomitsemassa Irlantia vertaamalla sitä johonkin muuhun maahan. Tuomitsemme Irlannin suhteessa sen itse allekirjoittamiin sopimuksiin, jotka on hyväksytty talouspolitiikan suuriin suuntaviivoihin. Toiseksi, päätös, jota olemme tekemässä, ei tullut yllätyksenä, se oli kyllä ennakoitavissa. Jo neuvoston suosituksessa vuodelta 1998 puhuttiin siitä, että Irlannille olisi saatava tiukempi rahoituspolitiikka; vuoden 1999 suosituksessa muistutetaan, että toteutetuista ponnisteluista huolimatta se on riittämätön, ja vuonna 2000, kun sanottiin, että Irlannin harjoittaman budjettipolitiikan olisi oltava rajoittavampaa, tuloksena oli Irlannin selvästi laajenemishakuinen talousarvio.
Puhuessani laajenemishakuisesta talousarviosta puhun yleismaailmallisista luvuista. Suuremmat terveydenhuoltokustannukset, suuremmat veronalennuskustannukset vaikuttavat mukiinmeneviltä. Se vastaa kuta kuinkin kansallisessa politiikassa tehtyä päätöstä. Huolenaiheenani talous- ja raha-asioista vastaavana komission jäsenenä on Irlannin talousarvion yleismaailmallinen asema. Kyse ei kuitenkaan ole vain minun huolestani, vaan Irlannin keskuspankin huolesta, jonka oletan tietävän varsin hyvin, mikä maan talouden tila on ja ymmärtävän selkeästi, että nykyinen talousarvio vauhdittaa olennaisesti taloutta. Tilanne on tämä ja nämä ne asiat, jotka tuomitsemme.
Voimme siis puhua siitä, mitä teemme tai emme tee. Velvollisuuteni näistä asioista vastaavana komission jäsenenä on soveltaa talouspolitiikan suuria suuntaviivoja, jotka ovat sitovampia kuin vakaussopimus. Vakaus- ja kasvusopimus - toivottavasti tämä on Torres Marquesin mieleen - on yhteisön asetuksen perusteella tehty päätös. Talouspolitiikan suuret suuntaviivat ovat se malli, josta aikanaan sovimme niiden saamiseksi Maastrichtin sopimukseen. Olemme vain soveltaneet tiukasti tätä mallia sellaisena kuin siitä säädettiin. Toisin kuin jotkut luulevat, kyseessä ei ole komission kanta - kyse on komission ja neuvoston kannasta - emmekä ole tukeutuneet ehdotuksemme tekemisessä mihinkään muuhun tekijään kuin tämän kysymyksen arvioimiseen.
Ei pidä luulla, että olisi muunkinlaisia ongelmia tai muita syitä, sen enempää pieniä kuin suuriakaan. Nyt on kyse siitä, noudatetaanko sitä mallia, josta aikanaan sovittiin.
On viitattu, että pitäisi olla enemmän ymmärrystä. Luulenpa, että ymmärrystä olemme osoittaneet vuodesta 1998 asti, mutta on selvää, että tässä tilanteessa on tehtävä jossain vaiheessa päätöksiäkin.
On viitattu siihenkin, että komissio ei ole toiminut kovin diplomaattisesti. Voin vakuuttaa, että mikään lehdissä ilmestyneistä tiedoista ei ole peräisin omista komission yksiköistäni.
Niinkin voidaan kai ajatella, että nyt rangaistaankin oikein kunnolla. Sanoin jo, että emme anna sanktioita. Painotamme suosituksessa, että kyse on talouspolitiikan suuntaviivojen vastaisesta käyttäytymisestä. Se taas on linjassa kasvun ja inflaation kannalta järkevän toiminnan kanssa.
Voisimme puhua paljonkin muista yksityiskohdista. Bradbourn esitti väitteen, että tietoja ei ole annettu tarpeeksi. Olen valmis esiintymään talousasioista vastaavassa valiokunnassa, kun siellä katsotaan sopivaksi, ja kommentoimaan yksityiskohtaisemmin kaikkia niitä tietoja, joista puhuimme.
99 artiklan 4 kohtaa - joka on yksi huolenaiheistanne - sovelletaan sen mukaan, mitä tämänhetkisessä lainsäädännössä säädetään.
Siitäkin on ollut puhetta, onko Irlannin vastainen sanktio perusteltu vai ei. Minun mielestäni se on. Jos se ei olisi, en olisi tehnyt tätä ehdotusta. Ja se on perusteltu siitä huolimatta, kuinka pieni vaikutus Irlannilla on koko Euroopan talouteen. Ilmeisesti - ja toistan sen taas - tämä periaate perustuu kahteen asiaan: ensiksikin kyse on kaikkien hyväksymistä velvoitteista mallissa, jonka olemme itse määritelleet; toiseksi, en usko, että kukaan voi vakavissaan puolustaa sitä, että siinä mallissa, jonka olemme panneet alulle, voisi olla kyse eri kohtelusta minkään maan osalta siksi, että se on suuri tai pieni.
Voimme puhua muistakin esille ottamistanne asioista, kuten ongelmista, jotka liittyvät Irlannin osallistumiseen Euroopan kasvuprosessiin, erityisongelmista, inflaation kehittymisestä jne. Uskon, että kaikista näistä teknisistä seikoista voidaan kyllä keskustella. Irlannin nimellisinflaatio on tosiasiassa laskenut kahden viime kuukauden aikana. Puhuessamme Irlannin talouden ylikuumenemisesta puhumme kuitenkin taustalla olevista inflaatiopaineista, taustalla olevan inflaation toimimisesta, palkkojen noususta, asuntojen hintojen noususta ja monista muista merkittävistä tekijöistä voidaksemme tehdä oikean arvion Irlannin tilanteesta.
Onko esityksemme virheellinen? Tässä tullaan vaikeasti arvioitavaan asiaan, koska Nizzan sopimus on ratifioitava ja koska kyse on tekijästä, jolla on vaikutusta muihinkin malleihin. Kysyisinkin teiltä, uskotteko, että tämäntyyppiset poliittiset arviot vapauttavat komission sen velvollisuudesta soveltaa sopimuksia sellaisina kuin niistä on säädetty. Komissio on mielestäni toiminut varsin järkevästi vaatiessaan toistuvasti Irlantia saattamaan tilanteensa toisille raiteille. Komissio on esittänyt asian euroalueen maiden ryhmälle ja talous- ja valtiovarainneuvostolle. Tätä ei sattumalta ole hyväksytty. Talous- ja rahakomitean erityisryhmässä on keskusteltu siitä, kun oli ensin analysoitu kaikki Irlannin hallinnon esittämät argumentit. Ja kaikesta tästä huolimatta tehtiin päätös, kuten aiemmin sanoin, komission ehdotuksesta ja ikään kuin ministerineuvoston siunauksella.
Mielestäni komissio on tehnyt sen, mitä sen pitikin tehdä. Korostan jälleen suosituksen merkitystä. Enkä puhu sanktiosta, vaan suosituksesta, ja uskon, että emme voi tehdä sellaista johtopäätöstä, joka veisi meidät etäämmälle tästä neuvoston komission ehdotuksesta tekemästä päätöksestä ja joka ei olisi sen varsinainen sisältö: Maastrichtin sopimuksessa olevan säädöksen soveltaminen sellaisten ongelmien ratkaisemiseksi, joita ilmenee siinä talouspolitiikan yhteensovittamismallissa, jonka olemme vahvistaneet ja joka voi tulevaisuudessa muuttuakin, mutta on tällä hetkellä voimassa oleva malli.

Puhemies
Kiitän komission jäsen Solbesia.
Keskustelu on päättynyt.

Van Hulten
Arvoisa puhemies, kuten näette, paikalla on hyvin vähän ihmisiä. Viime kuussa tilanne oli sama. Ehdotin tuolloin, että voisimme käyttää maanantai-illan ylimääräiset kaksi tai kolme tuntia keskusteluun, jotta parlamentin jäsenet pääsisivät osallistumaan myös tähän äänestykseen. Voisitteko kertoa, onko ehdotukseeni tutustuttu ja mikä oli puhemiehistön tai puheenjohtajakokouksen vastaus?

Puhemies
Minulle on ilmoitettu, että ehdotustanne käsitellään edelleen ja ettemme toistaiseksi ole löytäneet sopivaa ratkaisua.

Dupuis
Arvoisa puhemies, minulla on toinen ehdotus: olemme muuttamassa kalenteria, jotta saisimme yhden lisäpäivän Brysselin istuntoon jo ensi vuonna.

Puhemies
Luulenpa, että jätämme nyt esityslistan, sillä on aika äänestää kiireellisistä päätöslauselmista.

ÄÄNESTYKSET
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana äänestys kiireellisistä päätöslauselmista.
Ennen äänestystä Kiinan uskonnonvapautta koskevasta päätöslauselmasta

Wurtz
Arvoisa puhemies, ryhmäni halusi ilmoittaa seuraavana vuorossa olevasta, Kiinan uskonnonvapautta koskevasta yhteisestä päätöslauselmasta, että meidän mielestämme omantunnon- ja sananvapauden puolustaminen ei tunne rajoja. Sitä vastoin ryhmäni jäsenten suuri enemmistö vastustaa ehdottomasti kaikkia päätöslauselman viittauksia Falun Gong -lahkoon.
Tämän vuoksi olemme vaatineet erillistä äänestystä ja nimenhuutoäänestystä kahdesta kyseistä asiaa koskevasta kohdasta, joita vastaan aiomme äänestää.

Puhemies
Jäsen Wurtz, näin juuri oli ajateltukin.

Posselt
Arvoisa puhemies, haluaisin vain nopeasti sanoa, että täällä heräsi sellainen ajatus, että meidän pitäisi aloittaa maanantaina aikaisemmin ja lopettaa torstaina aikaisemmin. Minun on sanottava, että se on järjetöntä, sillä se merkitsisi sitä, että meistä monien olisi matkustettava jo sunnuntaina, jotta toiset saisivat pitää perjantain vapaana. Tähän asti Euroopassa on pyhitetty sunnuntai eikä perjantai.

Van Hulten
Arvoisa puhemies, minäkään en halua keskustella asiasta, mutta minun täytyy huomauttaa, että se, mitä jäsen Posselt sanoi, ei pidä paikkaansa. En ehdottanut, että aloittaisimme maanantaisin aikaisemmin. Ehdotin, että käyttäisimme tällä hetkellä vapaana olevia maanantai-illan tunteja keskusteluun, kuten teemme tiistaisin ja keskiviikkoisin. Näin voisimme mahdollisesti äänestää torstaina aikaisemmin ja jäsenet pääsisivät osallistumaan äänestykseen ennen kuin lähtevät kotiin. Tämä oli ehdotukseni.

Puhemies
Kyseessä oli siis tämän istuntokauden viimeinen julkilausuma, sillä esityslistalla olevat asiat on käsitelty..

Istuntokauden keskeyttäminen
Puhemies
Julistan Euroopan parlamentin istuntokauden keskeytetyksi.
(Istunto päättyi klo 19.00.)

