Edellisen istunnon pöytäkirjan hyväksyminen
Puhemies
Edellisen istunnon pöytäkirja on jaettu.
Onko huomautettavaa?

Fernández Martín
Arvoisa puhemies, minulla on kaksi huomautusta pöytäkirjasta.
Ensimmäinen on vähemmän tärkeä: ensimmäisessä kiireellistä käsittelyä koskevassa pyynnössä, josta äänestettiin ja joka koski sopimusta Marokon kanssa, olin paikalla ja äänestin sen puolesta, mutta sitä ei sanota pöytäkirjassa. Olin paikalla ja käytin puheenvuoron välittömästi äänestyksen jälkeen.
Viittaan seuraavaksi toiseen pyyntöön. Aidsin, tuberkuloosin ja malarian torjuntaa koskevan maailmanlaajuisen rahaston osalta vahvistettiin eilisaamuna tarkistusten jättämisen määräajaksi klo 10.00 tänä aamuna, jotta asiasta voitaisiin keskustella todennäköisesti myöhään tänä iltana. Ryhmät työskentelivät eilen voidakseen jättää tarkistuksia, mutta luenkin tänään pöytäkirjasta, että asiaa käsitellään keskiviikkona 28. marraskuuta pidettävässä istunnossa ja että tarkistusten jättämisen määräaika on torstaina 22. marraskuuta.
Haluan todeta kehitysyhteistyövaliokunnan puolesta, että on mahdotonta käsitellä komission toimittamaa tekstiä, jota käsittelimme eilen. Siitä on olemassa vain yksi kieliversio, mutta lisäksi tekstistä on olemassa tuolla kielellä eri versioita, jotka eivät vastaa toisiaan ja jotka ovat keskenään erilaisia.
Arvoisa puhemies, vielä lopuksi sanon vain, että viimeisessä versiossa muun muassa sanotaan, että komissio ehdottaa 120 miljoonan yksittäistä määrärahaa, mutta siinä ei sanota, onko kyse euroista, dollareista, säilytysaineista vai DDT:stä. Komission pitäisi mielestäni toimittaa oikea teksti, jossa se sanoo, mikä on lopullinen teksti, ja sen pitäisi toimittaa se kaikilla kielillä.

Puhemies
Katsomme, että äänenne tulee kirjatuksi.
Kehitysyhteistyövaliokuntaa koskevasta kysymyksestä totean, etteivät tekstit ole vielä valmiit, kuten aivan oikein huomautitte. Sen vuoksi asian käsittelyä lykättiin 28. marraskuuta pidettävään istuntoon. Siten valiokunta sai myös hieman lisäaikaa keskustellakseen asiasta ja varmistaakseen tekstin oikeellisuuden. Tämä oli siis perustelun pohjana, ja otitte sen täysin syystä esiin.

Harbour
Arvoisa puhemies, koska olen johdonmukaisesti vaatinut täällä parlamentissa puhemiehiltä pikaista selvitystä omien henkilöstösääntöjemme uudistuksen etenemisestä, saanen ensimmäisenä ilmoittaa suhtautuvani myönteisesti siihen, että saimme eilen puhemieheltä aihetta käsittelevän kirjeen. Kirjettä ei ollut päivätty, mutta otaksun, että se oli kirjoitettu eilen. Haluaisin kuitenkin jälleen tuoda esiin huoleni siitä, että tarvitsemme edelleen lisää tietoa. Puhemies Fontaine sanoo kirjeessään seuraavaa: "Uskon, että on tullut aika antaa kaikille jäsenille mahdollisimman yksityiskohtaiset tiedot." Pelkäänpä pahoin, ettemme ole saaneet "mahdollisimman yksityiskohtaisia tietoja", koska puolet noista tiedoista koostuu komission puheenjohtaja Prodille osoitetusta kirjeestä.
Toivoisin, että pyydätte puhemiehistöä ja puhemiehiä toimittamaan meille tänne parlamenttiin mahdollisimman pian asiakirjan, jossa vertaillaan parlamentissa tehtyjä, henkilöstöuudistusta koskevia ehdotuksia komission uudistusehdotuksiin. Pyytäisin lisäksi, että parlamentissa keskusteltaisiin mahdollisimman pian komission jäsen Kinnockin ja puhemiesten kanssa heidän kaikkien tekemistä ehdotuksista, jotta jäsenet olisivat kunnolla informoituja. Meidän on saatava tilaisuus keskustella asiasta ymmärtääksemme, miksi puhemiehet tekevät joiltakin osin täysin komission ehdotuksista poikkeavia ehdotuksia. Minä ja monet muut kollegani olemme huolissamme tästä toisistaan poikkeavasta lähestymistavasta.

Puhemies
Jäsen Harbour, teitte asian selväksi, ja puhemiehistö on ymmärtänyt asian. Viime kädessä parlamentti on suvereeni asiasta päätettäessä. Välitän luonnollisesti viestinne mahdollisimman painokkaasti puhemiehille asian ratkaisemiseksi. Olen varma, että kaikki ovat selvillä siitä, että asiasta käydään parhaillaan jatkuvaa keskustelua parlamentin ja komission välillä. Parlamentti itse voi tehdä lopullisia johtopäätöksiä vasta, kun tilanne on kokonaisvaltaisesti selvitetty.
Minulla ei ole kirjettä nyt edessäni, mutta parlamentin puhemies ilmoitti siinä, että puheenjohtajakokous ja puhemiehistö olivat melko yksimielisiä parlamentin omaksumasta kannasta. Parlamentti on tässä suvereeni, kuten totesin, ja asia on avoin lisäkeskusteluille. Tästä ei ole epäilystäkään.
(Edellisen istunnon pöytäkirja hyväksyttiin.)

Eurooppalainen tutkimusalue (EY:n ja Euratomin monivuotinen puiteohjelma 2002 - 2006)
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu kahdesta seuraavasta mietinnöstä:
Gérard Caudronin laatima teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan mietintö (A5-0376/2001) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi eurooppalaisen tutkimusalueen toteuttamista tukevasta Euroopan yhteisön monivuotisesta tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja esittelyn puiteohjelmasta 2002-2006 (KOM(2001) 94 - C5-0087/2001 - 2001/0053(COD));
Gérard Caudronin laatima teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan mietintö (A5-0355/2001) ehdotuksesta neuvoston päätökseksi eurooppalaisen tutkimusalueen toteuttamista tukevasta Euroopan atomienergiayhteisön (Euratomin) monivuotisesta tutkimuksen ja koulutuksen puiteohjelmasta (KOM(2001) 94 - C5-0171/2001 - 2001/0054(CNS)).

Caudron
. (FR) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegani, koska tehtävänäni on esitellä tutkimuksen kuudes puiteohjelma merkittävä ohjelma, jolle on budjetissa varattu määrärahoja 17,5 miljardia euroa, Euratom mukaan luettuna en voi puheenvuoroni aluksi olla kiittämättä lämpimästi kaikkia niitä, jotka ovat minua auttaneet tässä vaikeassa tehtävässä. Mainitsen puheenjohtajavaltio Ruotsin ja puheenjohtajavaltio Belgian, Euroopan komission ja komission jäsen Busquinin, puheenjohtaja Westendorpin sekä teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan sihteeristön, samaisen valiokunnan, ryhmien vastaavat henkilöt, avustajani Gaëlle Le Bouler'n, varjoesittelijäkollegani teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnassa sekä lausuntoja valmistelleiden valiokuntien varjovalmistelijat sekä ryhmien koordinaattorit.
Luulen voivani tällä hetkellä sanoa ilman suurempaa vastaväitteiden pelkoa, että olemme tehneet varsin ansiokasta yhteistyötä. Sitä paitsi voimme itse todeta asian äänestysten hetkellä. Vertailukohtana voi pitää neljännestä ja varsinkin viidennestä tutkimuksen ja kehittämisen puiteohjelmasta pidettyä äänestystä.
Mielestäni tässä vaiheessa kyse on suurimmaksi osaksi kaksitahoisen pyrkimyksen tuloksesta. Muotopuolesta sanoisin ensinnäkin, että esittelijänä pyrin aina edustamaan parlamentin valtaenemmistöä ja esiintymään sen äänitorvena. Itse asiasta toteaisin lisäksi, että työskentelyn alkuvaiheesta lähtien on pyritty antamaan pääsääntöisesti tuki komission jäsen Busquinin esityksen kokonaisrakenteelle ja kokonaisbudjetille. Toiseksi ja yhä edelleenkin tähän tukeen liittyy muutosehdotuksia, jotka ovat tulosta eurooppalaisen tiedemaailman, Euroopan parlamentin jäsenten ja kaikkien Euroopan tutkimuksesta kiinnostuneiden elimien edustajien ja kansalaisten laajasta kuulemisesta.
Oman kirjanpitoni mukaan vuonna 2001 on pidetty yli 250 kokousta, tapaamista ja keskustelua tämän asian ja mietinnön tiimoilta. Toteaisin lisäksi, että olen toiminut myös avoimesti, koska olen saattanut välittömästi julkisiksi kaikki asiaan liittyvät saatavilla olevat tiedot ja pohdinnat omassa Internet-osoitteessani, jossa on näin ollen viime kuukausina käynyt kesälomia lukuun ottamatta yli 3000 vierailijaa kuukaudessa.
On varsin selvää, että minä itse ja me olemme yksimielisiä tutkimuksen ja kehittämisen puiteohjelman avulla tehtävän eurooppalaisen tutkimusalueen käytännön toteuttamisesta sekä kaikista sen seurauksista, mukaan luettuna yhteiselle tutkimuskeskukselle annettava tuki. Minä itse ja me kaikki olemme yksimielisiä siitä, että on tarpeen ottaa huomioon eurooppalaisuuden lisäarvon käsite sellaisena kuin Euroopan komission on sitä esittänyt. Kuitenkin samalla pyysin itse ja me pyysimme, että huomioon otettaisiin toinenkin lisäarvoon liittyvä seikka: tutkimuksen eurooppalaistamiseen liittyvä lisäarvo. Se täydentää Euroopan komission kirjanpidollista lisäarvoa. Sanoinkin, että on syytä välttää tunnepohjaisuutta tai kaikenlaista poissulkemista ja että on syytä tukea niiden tutkijoiden esittämiä käsityksiä, jotka ovat havainneet, että heidän työssään tarvitaan eurooppalaista ulottuvuutta.
Kaikki tämä näkyy käytännössä kahdessa uudessa alemmassa painopisteessä. Ensinnäkin mainitsen vakavien sairauksien torjunnan, joka täydentää genomitutkimusta ja sen vaikutuksia terveyteen. Toiseksi mainitsen maa- ja meriliikenteen, joissa tavoitteena on intermodaalisuus, toimivuus, turvallisuus, tehokkuus ja johdonmukaisuus, mutta niin, että muistetaan huolehtia kunnolla laadusta ja paremmasta ympäristöstä.
Tämä on ilmennyt myös siten, että on tehty ehdotuksia, joiden tarkoituksena on varmistaa puiteohjelman toiminnan osalta saumaton siirtyminen edellisistä, neljänteen ja viidenteen tutkimuksen ja kehittämisen puiteohjelmaan sisältyneistä välineistä kolmeen uuteen Euroopan komission välineeseen, joihin olen lisännyt neljännenkin välineen, joka on nimetty "huippuosaamisen asteikkoa" koskevaksi välineeksi.
Tämä näkyy vielä siinäkin, että on päästy kompromissiin erityisohjelmista, että on esitetty johdonmukaisuuden lisäämisen vuoksi yhtä ainoaa ohjelmaa, jota täydentää riittävän osallistumisen ja valvonnan varmistamiseksi kahdeksan alaohjelmaa. Lisäksi tämä näkyy siinä, että on ryhdytty konkreettisiin toimiin tutkijoiden elämäntilan ja liikkuvuuden parantamiseksi niitäkään vaatimuksia unohtamatta, jotka koskevat pienten, keskisuurten ja mikroyritysten roolin vahvistamista.
Euratomista puhuttaessa myös tässäkin asiassa teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan enemmistö puolsi komission tekstissä esitettyjä periaatteita ja sen yleisrakennetta ja erityisesti sitä, että on huolehdittava energiahuoltomme varmuudesta, riskien vähentämisestä ja ydinjätteiden käsittelystä. Lopuksi sanottakoon, että teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan enemmistö oli samaa mieltä fuusio-tutkimuksen tärkeydestä ja siitä, että on tarpeen ryhtyä rakentamaan nopeasti koereaktoria, ja mikäli mahdollista Eurooppaan. Näin on toimittava, jotta voisimme varmistaa energiahuoltomme varmuuden puolen vuosisadan aikavälillä.
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, hyvät kollegat, Euroopan parlamentin asema on tällä hetkellä ensimmäisen käsittelyn päättyessä hyvä ja vakaa. Lisäksi olen iloinen siitä, että maanantai-iltana onnistuimme välttämään sen, jota olisin kutsunut "pahaksi takaiskuksi", eli sen, että mietintöjeni hyväksyminen olisi tehty riippuvaiseksi bioetiikkaa pohtivan väliaikaisen valiokunnan päätelmistä.
Lisäksi toivon, että mekin pääsemme tänään kompromissiin eettisistä säännöistä sekä ylijääneiden alkioiden kantasoluilla harjoitettavasta tutkimustoiminnasta. Lisäksi se, että pääsemme tänään kompromissiin, voi edistää onnistumista silloin, kun marraskuussa Brysselissä pidettävässä istunnossa keskustellaan ja äänestetään Fiorin mietinnöstä. Terveen järjen ja suvaitsevaisuuden on siis jäätävä voitolle, ja on kunnioitettava vastavuoroisesti itse kunkin näkemyksiä.
Yleisesti voidaan sanoa, että 30. lokakuuta pidetyssä tutkimusasioiden neuvostossa teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan 16. ja 22. lokakuuta hyväksymät asiat otettiin suopeasti vastaan, mikäli asiaa arvioidaan lopputiedonannon perusteella. Ensi joulukuussa uusi "tutkimuksen" neuvosto päättää yhteisestä kannastaan, ja toivoisinkin, että voisimme sen jälkeen yhteispäätösmenettelyn puitteissa tehdä yhteisen päätöksen asettamalla etusijalle epäviralliset keskustelut. Vältämmekö näin sovittelumenettelyyn joutumisen? En mene arvailemaan asiaa, mutta toistaisin vielä tänään: mitä nopeammin saamme vuoden 2002 työn päätökseen, sitä nopeammin kumppanimme tutkimuksen alalla voivat valmistautua ja varmistaa siirtymisen saumattomasti pois viidennestä puiteohjelmasta ja sitä nopeammin mekin voimme kehittää kansainvälisiä kumppanuusohjelmiamme ehdokasvaltioiden ja assosioitujen valtioiden kanssa unohtamatta kaikkia muitakaan kansainvälisiä toimia.
Lopetan siihen, mistä aloitin, eli kiitän niitä, joiden ansiosta olemme tehneet hyvää työtä, ja vetoan komissioon ja neuvostoon, jotta ne kuuntelisivat ja etenkin ymmärtäisivät meitä. Emme ole esittäneet epärealistisia pyyntöjä, emmekä poliittisin syin perusteltuja helppoja ratkaisuja. Pyyntöjemme lähtökohtana ovat kansalaiset ja eurooppalaisuus, niitä on harkittu, ja niistä on keskusteltu perusteellisesti. Näin ollen pyydämme, että niihin perehdytään. Loppukompromissin tekeminen, kun sen aika koittaa, edellyttää tietenkin itse kultakin ponnisteluja, mutta tällä hetkellä meidän on määriteltävä kantamme aivan itsenäisesti.
Lopuksi muistuttaisin tavoitteesta, joka on ollut tammikuusta lähtien selvä: tästä valmistelusta on tehtävä tärkeä tilaisuus käydä kansalaiskeskustelua, jotta voidaan vahvistaa tieteen ja yhteiskunnan välistä tarpeellista sidettä ja jotta vakuututtaisiin siitä, että vaikkakaan tieteeltä ei voida odottaa liikoja maailmaamme vaivaaviin suuriin ongelmiin ei ole mahdollista löytää ratkaisua ilman tiedettä, tutkimusta ja tutkijoita. Näin ollen toivon, että tekemämme työ on edistänyt asiaa samalla, kun näin on voitu esittää komissiolle ja neuvostolle eurooppalaisesta tutkimusmaailmasta lähtöisin olevia ehdotuksia, joiden avulla Eurooppa saa vuonna 2002 sellaisen tutkimuksen ja kehittämisen puiteohjelman joka on kuudes, ja painotan tätä numeroa joka on uudistava, realistinen ja tehokas, mikä on paras keino toteuttaa meidän kaikkien kannattamamme eurooppalainen tutkimusalue.

Rühle
, budjettivaliokunnan lausunnon valmistelija. (DE) Arvoisa puhemies, haluaisin lausua esittelijälle erityiset kiitokset. Haluaisin kiittää myös keskustelusta, jonka hän pani vireille. Hän on todellakin yrittänyt toteuttaa mainitsemansa laajan kansalaiskeskustelun. Hän on yrittänyt lähestyä asian tiimoilta monia ihmisiä niin parlamentissa kuin sen ulkopuolellakin ja myös tutkijapiireissä saadakseen aikaan järkevää keskustelua ja valmistellakseen hyvän kompromissin. Minun on sanottava, että tuen kyllä budjettivaliokunnan puolesta esittelijää, mutta olen kovin ristiriitaisessa tilanteessa, koska minun on samalla ilmoitettava, että meidän ryhmällämme on epäilyksiä eikä se kannata tätä päätöstä kokonaisuudessaan. Puhun nyt kuitenkin ennen kaikkea budjettivaliokunnan lausunnon valmistelijana. On todettava, että tutkimuksen kuudennen puiteohjelman talousarvio on varsin kohtuullinen. Sitä lisättiin hieman, mutta kyseistä otsaketta ei kuitenkaan paisutettu liikaa, toisin sanoen ohjelma pysyy budjettiteknisesti tarkasteltuna viisaissa ja hyvissä rajoissa. Uskon, että tämän ehdotuksen avulla voimme todellakin luoda eurooppalaista lisäarvoa.
Komission kanssa lisäksi pohdittiin, miten menettelyä voitaisiin yksinkertaistaa, koska sekin oli budjettivaliokunnan tavoitteena, jotta tukia pystyttäisiin myöntämään nopeammin. Komissio on tehnyt hyviä ehdotuksia, ja uskomme vakaasti, että menettelyä todellakin onnistutaan nopeuttamaan, jotta projektien suunnittelijat saavat tarvitsemansa varat käyttöönsä entistä nopeammin. Samalla vielä kerran vaadimme, että pienet hankekumppanit on otettava oikeudenmukaisesti huomioon, ettei pieniä hankkeita laiminlyödä menettelyn yksinkertaistamisen yhteydessä, koska nimenomaan pienten hankkeiden yhteydessä on tehty tärkeää työtä.
Varsinkin meidän ryhmällämme on kuitenkin yksi huolenaihe, nimittäin uusiutuviin energialähteisiin ja Euratomin määrärahoihin liittyvä kysymys. Ryhmäni puolesta on sanottava, ettei uusiutuvia energialähteitä ole luotu niin paljon kuin niitä olisi pitänyt luoda ja että etenkin fuusioille on myönnetty liikaa tukea.

Vattimo
. (IT) Arvoisa puhemies, Caudronin mietintöä koskevan kansalaisvapauksia käsittelevän valiokunnan lausunnon valmistelijana haluan esittää esittelijälle valiokuntamme onnittelut ja kiitokset hänen tekemästään vaativasta työstä. Hänen mietinnössään tuodaan tasapainoisesti esille kaikki keskeiset kysymykset, joihin toimielinten on keskitettävä huomionsa tieteellisessä tutkimuksessa ja toteutettavissa olevassa teknologisessa ja yhteiskunnallisessa kehityksessä. Kansalaisvapauksien ja -oikeuksien valiokunta kiinnittää erityistä huomiota tarpeeseen toteuttaa tutkimusta koskeva tiedottaminen mahdollisimman avoimesti ja kansalaiset huomioivasti. Se eurooppalainen tietoyhteiskunta, jonka unioni haluaa toteuttaa, tarvitsee paitsi laajoja aloitteita, joilla pyritään parantamaan kaikkien kansalaisten kykyä lukea myös tieteellisiä tekstejä, myös heidän entistä tiiviimpää ja aktiivisempaa osallistumistaan alalla toteutettavien investointien suunnitteluun.
Kansalaisten, jotka eivät ole asiantuntijoita, ei siis toisin sanoen pidä ainoastaan hyötyä tieteenalojen tuloksista - tai, kuten usein käy, kärsiä niiden seurauksista - vaan myös päättää yhdessä asiantuntijoiden kanssa tutkimuksen tavoitteista. Euroopan tiedepolitiikan toimivuutta tulee meistä arvioida juuri tämän kriteerin perusteella. Näihin näkökohtiin Caudronin mietinnössä kiinnitetään oikeutetusti huomiota.
Mitä tulee tieteellistä tutkimusta koskevien päätösten avoimuuteen ja demokraattisuuteen, mielestäni Caudronin mietinnössä viitataan siihen myös siinä mielessä, että siinä ei vedota luonnollisen oikeuden periaatteisiin, jotka muuten ovat vain tiettyjen viranomaisten asettamia, vaan tutkimuksen eettisten ongelmien yhteydessä vedotaan perusoikeuskirjaan ja toimielintemme todella hyväksymiin asiakirjoihin: tämä tarkoittaa esimerkiksi kantasolututkimuksen alalla toisaalta sitä, että kunnioitetaan Euroopan kansalaisten enemmistön asiaa koskevia varauksia ja kielletään kantasolujen tuottaminen tutkimusta varten, mutta sallitaan toisaalta tuhottavaksi päätyvien ylimääräisten kantasolujen käyttäminen tutkimukseen. Näissä ja muissa kysymyksissä on minusta noudatettava Caudronin mietinnön linjaa.

Mantovani
. (IT) Arvoisa puhemies, Euroopan komissio ehdottaa 17 miljardin euron suuruista määrärahaa ja tunnustaa täysin tutkimuksen ja teknisen innovaation merkityksen Euroopassa. Valitettavasti nykyisissä tutkimushankkeissa ei usein saavuteta toivottuja tuloksia, jotka mahdollistaisivat osallistumisen maailmanlaajuiseen kilpailuun, eikä Euroopan unioni houkuttele riittävästi ulkomaille töihin lähteviä huippututkijoita.
Uuden ohjelman olisi tuotava mukanaan muutoksia: ensinnäkin rahoitustuki pitäisi keskittää pienelle ja määritellylle joukolle Euroopan kannalta ensisijaisia aiheita; toiseksi tutkijoita pitäisi kannustaa tiiviimpään järjestelmäyhteistyöhön; kolmanneksi tutkijoiden liikkuvuutta pitäisi lisätä ja Eurooppaan pitäisi luoda heitä houkutteleva työympäristö. Näihin ensisijaisiin tavoitteisiin liittyvästi työllisyys- ja sosiaalivaliokunta on esittänyt 42 tarkistusta, joista suuri osa on hyväksytty, mistä kiitän esittelijää ja toimivaltaista teollisuusvaliokuntaa.
Näissä tarkistuksissa käsitellään työllisyyttä, työterveyttä ja -turvallisuutta, vammaisten pääsyä työhön, pieniä ja keskisuuria yrityksiä sekä Euroopan yhteisön tutkimuskeskuksia. Työllisyydestä hyväksyttiin tarkistus, jossa pyydetään tutkimuksen ulottamista eurooppalaisten käyttöjärjestelmien ja laitteistojen kehittämiseen, jotta työllisyyttä voidaan parantaa ja päästä eroon tämänhetkisestä voimakkaasta riippuvuudestamme Yhdysvaltoihin ja Japaniin tällä alalla. Kyseessä on uuden talouden kannalta ratkaiseva ala, ja riippuvuus olisi huomattava riski talouden ja työllisyyden kasvulle.
Lisäksi on pyydetty työturvallisuutta ja -terveyttä koskevaa aloitetta, jolla voitaisiin myös edistää sosiaalisesti syrjäytyneiden tai heikommassa asemassa olevien, kuten vammaisten, pääsyä työhön. Myös pieniä ja keskisuuria yrityksiä koskevalle tutkimukselle annettiin reilusti tukea - 15 prosenttia nousi 30 prosenttiin - ja sama koskee yhteisiä tutkimuskeskuksia, joille varattiin 725 miljoonaa euroa.
Arvoisa puhemies, lopuksi haluan ilmaista kannattavani - sillä tiede ja tutkimus palvelevat ihmisiä - oikeutta elämään, jota kukaan ei saa kyseenalaistaa.

Liese
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät naiset ja herrat, ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunta on käsitellyt tutkimuksen puiteohjelmaa perusteellisesti. Olemme tehneet monia kestävää kehitystä, elintarvikkeiden turvallisuutta ja muitakin aiheita koskevia ehdotuksia, jotka asiasta vastaava teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunta on suurimmaksi osaksi kiitettävästi hyväksynyt.
Painopistealueenamme oli lääketieteellinen tutkimus, koska siihen tarvitaan mielestämme komission ehdotuksesta poiketen eniten muutoksia. Komission ehdotus ainoastaan bioteknologian tukemisesta terveysnäkökohtien yhteydessä on liian suppea. Muutkin tutkimusalat ovat lupaavia terveyden edistämisen kannalta, ja niitä on siksi tuettava. Kiitän esittelijä Caudronia, joka ajoi tätä näkemystä mallikkaasti, ja kiitokset myös varjoesittelijöille, erityisesti jäsen Van Velzenille, joka myös piti asiaa tärkeänä.
Teollisuusvaliokunta ei ollut kanssamme valitettavasti samaa mieltä lääketieteellisen tutkimuksen eettisistä rajoista. Ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunta on selvästi ilmoittanut tukevansa sairauksien tutkimusta ja parantamista, mutta kannattavansa kuitenkin selkeää rajanvetoa ihmisarvoon liittyvissä kysymyksissä. Valiokuntamme erityisenä vaatimuksena on, ettei ihmisalkioiden tuhoamiseen johtavaa alkiotutkimusta sisällytetä tutkimuksen puiteohjelmaan. Sen kieltäminen ei ole välttämätöntä vain siksi, että siinä on kysymys ihmiselämästä vaan myös siksi, että meidän on pyrittävä estämään ajatus naisen kehosta teollisuuden raaka-aineena. Ihmisalkioiden tutkimus ei ole mahdollista ilman naisen munasoluja, ja munasolun luovuttaminen on naiselle erittäin raskas asia ja samalla lääketieteellinen riski. Monet feministit vastustavatkin siksi ihmisalkioiden tutkimusta.
Kuten sanottu, teollisuusvaliokunta ei ollut kanssamme samaa mieltä. Esitin siksi kollega Fiorin kanssa ympäristövaliokunnan näkemystä edustavan tarkistuksen. Tätä näkemystä noudatetaan myös Amerikan yhdysvalloissa. Kannatamme kantasolujen tutkimusta mutta emme alkioiden tuhoamiseen johtavaa ihmisalkioiden tutkimusta. Yhdysvaltalaisia voi kyllä syyttää monesta asiasta, mutta ei tutkimuksen vastustamisesta. Tämän vuoksi pyydän kannatusta Fiorin, Liesen ynnä muiden esittämälle tarkistukselle 332.

Fraisse
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, haluaisin kiittää esittelijä Caudronia hänen tekemästään mietinnöstä. Kulttuurivaliokunta voi olla useastakin syystä tyytyväinen tähän mietintöön, koska siinä on otettu huomioon lausuntooni sisältyneitä kulttuurivaliokunnalle tärkeitä seikkoja, joilla tarkoitan luomistöiden ja teosten digitalisointiin liittyviä tekniikoita ja perusrakenteita, historiallisen ja kulttuurisen perinnön suojelua ja hyödyntämistä, doping-käytäntöjä sillä kulttuurivaliokunta on myös nuoriso- ja urheiluvaliokunta Euroopan historiaa, etäopetusta ja tutkijoiden liikkuvuutta. Olen pahoillani, että tässä luettelossa ei ole enää digitaalista elokuvaa, eli huomispäivän elokuvaa, sillä tätä alaa olisi ehkä kannattanut tutkia tarkemmin. Toivon, että tämä puute korjataan erityisohjelmien avulla.
Haluaisin myös sanoa olevani iloinen, että humanistiset tieteet on otettu huomioon itsessään omana tutkimuskohteenaan eikä ainoastaan muiden tieteiden välineenä. Nämä tieteet ovat itseoikeutetusti oma alansa, ja se, että kuudennessa puiteohjelmassa humanistisille tieteille on annettu tällainen asema, on jo askel eteenpäin. Ehkäpä seitsemännen aihepiirin otsikko "Sosiaalinen tutkimus ja kulttuurintutkimus" oli alun perin parempi. Olen pahoillani, että nimeksi tuli "Kansalaiset, demokratia, sosiaaliset ja poliittiset instituutiot". Mielestäni ensimmäinen otsikko oli hyvä. Ja jos otsikkona olisi ollut "Sosiaalinen tutkimus ja kulttuurintutkimus", olisi ehkä ollut helpompi ottaa asianmukaisesti mukaan naistutkimus eikä ainoastaan naisten harjoittama tutkimus, kuten saamme huomata kohdassa tiede ja yhteiskunta. Jäsen Caudron, olen pahoillani, ettei "naistutkimus", kuten ei myöskään väliaikaisissa mietinnöissänne esiintynyt filosofia, pysynyt loppuun saakka mukana töissänne.
Lopuksi totean, että mietintöjen kehittyessä sain myös huomata, kuinka huippuosaamiskeskukset muutettiin, ja niistä tulikin huippuosaamisen asteikko. Kulttuurivaliokunnassa me halusimme kovasti, että tutkimusta ei varata ainoastaan eliitille, sillä sen olisi voitava kuulua kaikille: nuorille tutkijoille, monenlaisille instituutioille, yliopistojen keskuksille, olemmehan rakentamassa eurooppalaista tutkimusaluetta. Huomaan siis, että tätäkin muutettiin. Toisaalta kohta "Tiede ja yhteiskunta" on kaksi kertaa laajempi, mistä olen iloinen, sillä kysymys "naistutkijoista" on keskeinen tässä tutkimukselle ja yhteiskunnalle varatussa kohdassa. Kyseessä on naisten oikeuksien valiokunnalle mutta myös kulttuurivaliokunnalle tärkeä asia.

Gröner
Arvoisa puhemies, naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunnan lausunnon valmistelijana esitin useita tarkistuksia, joiden tarkoituksena oli ennen kaikkea sukupuolten tasa-arvoa koskevan (gender mainstreaming) periaatteen kytkeminen tutkimuksen kuudenteen puiteohjelmaan. Tämä on sentään suurin ohjelma, jonka toteutukseen päätämme varata 17 miljardia.
Kuten jäsen Fraisse juuri selvitti, muiden aiheiden korostamisen myötä naistutkimus ja koko ihmisresurssien hyödyntäminen tutkimuksessa ja tieteessä ovat jääneet toisarvoisiksi asioiksi. Vuonna 1999 oli valtion tutkimushenkilöstöstä 66 prosenttia ja korkeakoulujen tutkimushenkilöstöstä 72 prosenttia miehiä. Vain harvoissa valtioissa, nimittäin Irlannissa ja Kreikassa, naisten osuus oli yli 40 prosenttia. Tasaväkinen suhde oli ainoastaan portugalilaisissa korkeakouluissa, joissa naisten osuus oli 53 prosenttia. Akateemisen opetuksen alalla erityisen huonosti edustettuja ovat saksalaiset naiset, joiden osuus on 9 prosenttia. Suurin naisten osuus, 36 prosenttia, oli Suomessa. On koko Euroopan edun mukaista ja tuo lisäarvoa, että naiset osallistuvat tutkimukseen ja opetukseen, aina suunnitteluvaiheesta päätöksenteon kautta hankkeiden toteutukseen, samoin kuin kaikkien tieteenalojen palkintoja ja kilpailuja koskeviin EU:n aloitteisiin.
Minähän vaadin jo Eryl McNallyn mietintöä käsitelleessä täysistunnossa naisten entistä aktiivisempaa osallistumista tieteeseen, ja asian toteuttamiseksi komissio perusti sukupuolten tasa-arvoon liittyvistä asioista vastaavan yksikön (Gender Unit), joka on jo saanutkin aikaan ensimmäisiä edistysaskelia. Naisten osuus EU:n tutkimuselimissä, samoin kuin Marie-Curie -stipendeissä, on saatu määrätietoisilla pyrkimyksillä korotettua jo lähes 40 prosenttiin. Viidennen puiteohjelman saavutuksia on siis kehitettävä edelleen. Tiedettä ja yhteiskuntaa koskevan budjetin kaksinkertaistaminen voi olla siinä avuksi, mutta sen lisäksi on harjoitettava sukupuoleen liittyvää tutkimusta.
Viimeinen huomautus: koko luonnos on muokattava minun kielelläni sukupuolineutraalimpaan kieliasuun, koska määräämme siinä ennen kaikkea nuorten naistutkijoiden tulevaisuuden suunnan.

Van Velzen
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen ja hyvät kollegat, haluan aluksi kääntyä esittelijän puoleen ja kiittää häntä lämpimästi tuloksesta sekä myös valtavan hyvästä tavasta tehdä yhteistyötä. Olette löytänyt innovatiivisen menettelytavan, mistä sydämelliset kiitoksemme. Tämä koskee tietenkin myös varjoesittelijöitä, jäsen McNallya, jäsen Piétrasantaa ja jäsen Plooi-van Gorselia. Olemme tehneet keskenämme hyvää yhteistyötä. Haluaisin lausua kiitoksen sanan myös omille kollegoilleni, jotka ovat käyttäneet valtavan paljon energiaa tähän asiaan. Tämä on todellakin yhteisen työmme tulos, ja siksi toivon komission olevan valmis suhtautumaan tähän tulokseen hyvin vakavasti, aivan yhtä hyvin kuin neuvosto.
Olemme nimittäin kehittäneet rakenteen, jossa kaikki on muuttunut selkeämmäksi käytössämme olevien rajoitettujen marginaalien puitteissa. Biotieteitä on painotettu enemmän, ja ihmisen genomeja koskevan tutkimuksen ja niihin liittyvien sairauksien välille on tullut parempi sidos. Teollisuuspolitiikan, tietoyhteiskunnan, nanoteknologian sekä myös ilmailun ja avaruuden käsittävään johdonmukaiseen pakettiin on kiinnitetty paljon enemmän huomiota. Elintarviketurvallisuuteen on myös kiinnitetty merkittävästi enemmän huomiota. Lisäksi olemme, päinvastoin kuin komissio, asettaneet liikenteen paljon tärkeämmäksi painopisteeksi sekä kiinnittäneet enemmän huomiota energiaan. Myös maatalous on tässä enemmän mukana. Mielestäni paketti näyttää nyt kaiken kaikkiaan paremmalta.
Pidän myös talousarviota hyvin tärkeänä. Olemme pysyneet painokkaasti siinä neuvostolle antamassamme lupauksessa, että talousarviota ei korotettaisi. Olemme siirtäneet painopisteitä hieman. Siksi vetoamme kiireellisesti neuvostoon, että sekin nyt hyväksyisi talousarviomme eikä alkaisi tinkiä, koska silloin puhkeaa sota.
Sitten meidän on todellakin ymmärrettävä, että Euroopan unionin panos hallitusten ja teollisuuden jäsenvaltioissa suorittamaan tutkimukseen on itse asiassa rajallinen mutta kuitenkin erittäin tärkeä. Jos voimme nimenomaan toimia täydentävästi Euroopan unionista käsin, lisäarvoa syntyy runsaasti.
Emme ole myöskään turhan takia ottaneet käyttöön neljättä välinettä sitä varten, että siirtyminen viidennestä kuudenteen puiteohjelmaan sujuisi mahdollisimman hyvin ja että myös pieniä hankkeita toteutettaisiin. Pieniä ja keskisuuria yrityksiä varten on varattu reilut 15 prosenttia, ja myös tämä on yksi painopisteistämme.
Arvoisa puhemies, kuudennen puiteohjelman hajauttaminen on tärkeää, mutta samalla on tärkeää, että emme rasita osaamiskeskuksia koskevia uusia integroituja hankkeita valtavalla hallintotyöllä. Siksi tarkistuksemme ovat mielestäni oikein hyviä.
Sitten viimeinen asiani. Olemme kamppailleet valtavasti eettisten periaatteiden parissa. Yhtäältä on nimittäin luotava puitteet, joiden sisällä tutkimuksen on tapahduttava, ja toisaalta on luotava tutkimusalue, jotta olisi mahdollista löytää tarkemman tutkimuksen myötä ratkaisu nykyisiin sairauksiin, joihin liittyy perintötekijä. Tämän tasapainon saavuttaminen oli suurin haasteemme, ja toivon, että olemme onnistuneet siinä.

McNally
Arvoisa puhemies, kiitän esittelijä Caudronia ja komission jäsen Busquinia, jotka ovat molemmat varjoesittelijöiden tavoin auttaneet meitä työskentelemään tehokkaasti.
Kuudes puiteohjelma edustaa eurooppalaisen tutkimusalueen ensimmäistä toteutusta, ja itse tutkimusalue on seurausta Lissabonin huippukokouksesta ja siellä esitetystä toiveesta luoda Eurooppaan menestyvä tietopohjainen talous, sillä tutkimus ja kehittäminen ovat vahvasti sidoksissa taloudelliseen menestykseen, joka on riittämätön useissa Skandinavian ulkopuolisissa EU:n jäsenvaltioissa, minun on sanottava.
Suhtaudumme myönteisesti siihen, että painopiste on eurooppalaisuuden lisäarvon tavoittelussa sen sijasta, että rajallisia varoja siroteltaisiin kaikkialle toteutettuun tutkimukseen. Olen siis iloinen siitä, että pyrimme nyt äärilaidan tutkimukseen etenkin nanoteknologian kaltaisella alalla, jolla on tulevaisuudessa hyvin suuri merkitys. Ehdotuksissa on kuitenkin joitakin puutteita, joiden korjaamista toivomme. Puutteisiin kuuluvat luonnollisesti terveydenhuolto, muu kuin selkeä postgenomitutkimus, muu kuin ydinenergia sekä maa- ja vesiliikenne.
Puhun seuraavaksi kansainvälisistä toimista, sillä tutkimuksen puiteohjelmassa on katsottava myös EU:n ulkopuolelle. On tärkeää, että kansainväliseen tutkimusyhteistyöhön osoitetaan korvamerkittyä rahaa - meidän ehdotuksemme mukaan 400 miljoonaa euroa - ja että valtavirtaistamista sovelletaan läpi koko tutkimuksen etenkin, kun on kyse hivin/aidsin, malarian ja tuberkuloosin tutkimuksesta. Meidän on otettava tutkimukseen mukaan näistä taudeista kärsivät maat. Komission ehdotuksessa tieteeseen ja yhteiskuntaan myönnetyt varat ovat riittämättömät. Ehdotamme tieteeseen ja yhteiskuntaan suunnattujen menojen kaksinkertaistamista.
Emme usko, että yksi erityisohjelma, jolla on vain yksi hallinto, johtaisi avoimuuteen ja riittävään valvontaan. Siksi toivon ehdotuksemme takaavan, että ohjelmien kussakin yksittäisessä osassa toteutuisi sekä avoimuus että hyvä hallinto.
Vaikka kannatamme huippuosaamisen verkostoja ja integroituja hankkeita, meidän on alkuvaiheissa säilytettävä tutut mekanismit. Meidän on hinnalla millä hyvänsä vältettävä tiedekartellien syntymistä. Olen tyytyväinen yhteisen tutkimuskeskuksen YTK:n uuteen tehtävään. Työskentelin Davignonin paneelissa, ja tuo tehtävä on varmasti paneelin näkökantojen mukainen.
Kuudennen puiteohjelman Euratomia koskevassa osassa epäilen vahvasti ITER-hankkeen toteuttamista, ja oman näkemykseni mukaan - tämä ei ole esittelijän mielipide - lisärahoitusta ei siksi tarvita. Rahoitusta saadaan joka tapauksessa. Puiteohjelmat kuuluvat Euroopan unionin suurten menestystarinoiden joukkoon. Rakentakaamme niiden aiemman menestyksen varaan.

Piétrasanta
Arvoisa puhemies, haluaisin ensiksi kiittää komission jäsen Busquinia siitä tavasta, jolla ehdotuksia on valmisteltu, ja siitä, että hän on kuunnellut meitä ja tehnyt kanssamme hyvää yhteistyötä.
Haluaisin myös vilpittömästi, erittäin vilpittömästi, kiittää esittelijä Gérard Caudronia, koska hän on kuunnellut moitteettoman tasapuolisesti kaikkia poliittisia ryhmiä, varjoesittelijöitä jne. Olemme tehneet hänen kanssaan hyvää yhteistyötä. Mielestäni hän on tehnyt aivan kaiken voitavansa. Vaikka onkin olemassa tiettyjä näkemyseroja eräistä ratkaisuista, työ on tehty hyvin. Kiitos myös kollegoilleni ja varjoesittelijöille.
Haluaisin sanoa, että tämä eurooppalaisen tutkimuksen kuudetta puiteohjelmaa koskeva mietintö on tällä hetkellä kuitenkin merkittävä mietintö, sillä siihen sisältyy eurooppalaisuuden lisäarvo, mutta se on myös innovatiivinen, kuten komission jäsen ehdotti, ja siihen sisältyvät huippuosaamisen verkostot ja integroidut hankkeet: meillä on siis paljon tekemistä. Lisäksi on edistytty merkittävästi nuorison, apurahojen ja naiskysymyksen saralla aivovuodon välttämiseksi. Ei voida mitenkään sivuuttaa kaikkea sitä, mitä on innovatiivisesti ehdotettu kuudennessa puiteohjelmassa.
On kolme sellaista seikkaa, jotka ovat erittäin tärkeitä vihreiden ryhmälle. Ensinnäkin mainitsen eettiset kysymykset: haluamme jättää yhteisön rahoituksen ulkopuolelle ihmisen geneettiseen linjaan tehtävät muutokset sekä ihmisalkioiden luomisen hoitotarkoituksia varten. Samoin haluamme, ettei tutkimusvaroin rahoiteta tukimusta, jossa käytetään ylijääneitä ihmisalkioita ja ylijääneiden ihmisalkioiden kantasoluja. Sen perusteella, mitä olen kuullut, arvelen, että pääsemme sopuun kaikkien poliittisten ryhmien kesken näistä kohdista.
Toiseksi toivomme, että uusien tekniikoiden, esimerkiksi sähkömagneettisen säteilyn vaikutus arvioidaan, eli mikä on näiden tekniikoiden vaikutus väestöön, terveyteen jne.? Kolmanneksi toivomme, että uusiutuvia energianlähteitä ja toisaalta ydinenergiaa koskeva tutkimus olisivat keskenään paremmin tasapainossa.
Toteaisin kollegani Eryl MacNallyn tavoin, ettemme halua tukea yhtään enempää ydinenergiabudjettia tai ITER-hankkeen budjettia, jonka toteuttamisen näköalat ovat varsin kaukana tulevaisuudessa, ja haluamme, että uusiutuvia energianlähteitä koskevat määrärahat ovat paremmin tasapainossa ydinenergiatutkimukselle varattujen määrärahojen kanssa.

Thors
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, ensiksi haluan korostaa, etten puhu ELDR-ryhmän puolesta. Monet meidän vastuuhenkilöistämme ovat työskennelleet tämän kysymyksen parissa, joka on tulossa tänään keskusteluun, mutta joka ei ehkä ehdi äänestykseen.
Itse olen sitä mieltä, että hyväksymme aivan liian monta tarkistusta. Jos tarkastelemme tutkimusohjelmia ja tutkimusasioita, huomaamme, että Euroopassa tuskin on yhtä poliitikkovetoista tutkimusohjelmaa. Tämä on täysin ristiriidassa professori Manuel Castellsin kyllä, häntä voidaan hyvin kutsua yhteiskunnan tutkijaksi yhdessä suomalaisen filosofin Pekka Himasen kanssa tekemän arvioinnin kanssa, joka koskee sitä, miksi Suomi on menestynyt tietoyhteiskuntana. He toteavat ehkä muilta osin hieman epätäydellisessä kirjassaan, että meidän tekniikkamme ja innovaatiopolitiikkamme on menestyksekästä, koska meillä on täydellisen autonominen teknisen kehityksen keskus. Tätä voisi mielestäni pohtia vielä lisää. Muissa yhteyksissä yleensä ylistetään suomalaista innovaatiopolitiikkaa. Mielestäni tästä voitaisiin oppia jotakin.
Lisäksi haluan korostaa erästä asiaa, joka erityisesti häiritsee minua tässä ehdotuksessa, nimittäin sitä, että ehdotettua yhteiskunnan tutkimusta ollaan asettamassa kokonaan väärään paikkaan eli tietoyhteiskunnan pääosastoon. Yhteiskunnan tutkimuksella ei ole siellä mitään tekemistä. En ymmärrä, miten tässä on päässyt käymään näin.
Tiedämme myös, että kiinnostus tutkimusasioihin on hyvin pitkälti keskittynyt kantasolututkimuksen ympärille. Nyt voimme kaikessa rauhassa ottaa kantaa Caudronin ehdotukseen. Itse pidän valiokunnan ehdotusta erittäin tasapainoisena. Valiokunnan ehdotuksessa näkyy myös se nöyryys ja kunnioitus, joita tarvitaan tutkimusasioita käsiteltäessä. Olen sitä mieltä, että ne, jotka sanovat, että meidän on nyt ensisijaisesti panostettava aikuisilta saatuihin kantasoluihin, eivät osoita sitä nöyryyttä, jota meillä on oltava tämän uuden alueen edessä. Ihmisgenetiikkaa tutkivan väliaikaisen valiokunnan työssä olen oppinut, että tiedämme erittäin vähän. Meidän on noudatettava vanhoja periaatteita ja edettävä eri kehyksissä. Lisäksi olen oppinut, että kummankin kantasolumuodon tutkimushankkeet ovat riippuvaisia toisistaan. Siksi niitä on priorisoitava yhtä paljon. Tämä on mielestäni äärimmäisen tärkeää, jotta voisimme mennä eteenpäin menestyksekkäänä yhteiskuntana.
Toivon, että nämä kommentit eivät ole liian järkyttäviä, vaan että ne johtavat siihen, että kaikki ne ajattelevat lisää, jotka ovat kiinnostuneita siitä, että meidän tutkijamme todellakin saavat tehdä hyvää tutkimusta.

Seppänen
Arvoisa puhemies, puiteohjelman kautta käytetään lähivuosina tieteelliseen toimintaan EU:n jäsenmaksuvaroja 17,5 miljardia euroa. Summan suuruus osoittaa, miten merkittävästä asiasta on nyt kyse. Yhteispäätösmenettely vie valtaa komissiolta ja tuo sitä parlamentille. Tässä asiassa se on erityisen perusteltua. On syytä tukea herra Caudronin mallia ohjelmien koordinoinnista ja hallinnosta sekä parlamentin informoimisesta ja kuulemisesta myös puiteohjelmaa yksityiskohtaisemmassa päätöksenteossa.
Komission ensisijaisiksi valitsemille aihealueille on hyvät perusteet, niin myös parlamentin niitä täydentäville prioriteeteille, jotka eivät kaikki ole pelkkää tietotekniikkaa ja tekoälyä. Ihmisen terveys riippuu siitä, mitä hän syö. On perusteltua käyttää varoja koko elintarvikeketjun tutkimiseen. Uudessa bioteknologiassa on kyse kaikenlaisen elämän eettisistä perusteista, ja siksi teknologiaa pitää täydentää myös ihmistieteiden tuloksilla. Tiede ei saa olla riippuvainen suuryhtiöiden etiikasta, ja siksi sitä pitää rahoittaa julkisin varoin.
Kun ympäristön terveys riippuu suuresti energiatuotannosta, monilla parlamentin tarkistuksilla pyritään parantamaan uusien energiamuotojen tutkimusta. Olisi perusteltua ohjata varoja fuusiovoiman tutkimukseen enemmän kuin komissio ehdottaa. On tarpeen rakentaa uusi Tokamak kaikkien jäsenvaltioiden sekä Sveitsin, Kanadan, Japanin ja Venäjän yhteiskäyttöön. Kun rahoitusta leikataan, tämä tärkeä projekti viivästyy ja viivästyttää jo nyt viidenkymmenen vuoden päähän siirtyvää mahdollisuutta tuottaa energiaa fuusiovoimalla.
Puiteohjelman laatimisen yhteydessä ei ole kiinnitetty tarpeellista huomiota EU:n yhteisen tutkimuskeskuksen toimintaan. Myös se kuluttaa tieteellisiä resursseja. Tulevalla viisivuotiskaudella on selvitettävä sen asema EU:n ja sen jäsenvaltioiden tiede- ja tutkimusyhteisössä; tutkimusresursseja ei pidä tuhlata.

Hyland
Arvoisa puhemies, haluaisin ilmaista huoleni siitä, että komissio painottaa laajoja integroituja hankkeita, sillä tällä olisi epäedullinen vaikutus pieniin yhteisöllisiin yrityksiin, koska niitä tuetaan maaseudun kehittämisohjelmien sekä maatalouden ja siihen liittyvän elintarvikealan tutkimuksen yhteydessä. Nyttemmin on selvästi osoitettu, että EU:n tukemilla ohjelmilla, kuten Leaderilla, on mahdollisuus luoda kestävää työllisyyttä maaseudulle, missä vielä keskitetymmät ohjelmat olisivat epäonnistuneet.
Minulla ei ole aikaa paneutua elintarvikealan jatkuvan tutkimuksen tarpeeseen tai uuden tekniikan mahdollisuuksiin parantaa tuotteiden monipuolistamista, tuotteiden laatua ja kuluttajatyytyväisyyttä. Kuinka pian voimme odottaa selkeää ja lopullista näkökantaa käytännön maanviljelykseen sovellettavan geenitutkimuksen mahdollisuuksista tai muista tekijöistä? Viivyttely näissä kysymyksissä saa aikaan hämmennystä kuluttajien keskuudessa ja voi hyvinkin riistää Euroopan maataloudelta välineitä, jotka ovat välttämättömiä kestävän kehityksen, tuotteiden laadun ja kilpailukyvyn kannalta. Mitä olemme oppineet edellisistä katastrofeista, kuten suu- ja sorkkataudista ja BSE-taudista? Tiedämmekö, mitä meidän pitää tehdä välttääksemme hallitsemattoman suu- ja sorkkatautiepidemian masentavan kokemuksen toistumisen?
Lopuksi, tosin en ensimmäistä kertaa, haluan tuoda esiin huoleni ihmisalkioiden tutkimuksesta. Parlamentin on harjoitettava mahdollisimman tiukkaa valvontaa tällä alalla.

Belder
Arvoisa puhemies, esittelijä Caudronin mietinnöstä uhkaa tulla kristillis-eettisestä näkökulmasta ongelmallinen. Kiistanalainen toiminta ei saa saada aktiivista tukea unionilta. Lisäksi tämän myötä arvoyhteisö, johon EU loppujen lopuksi pyrkii, joutuu ilman muuta ahtaalle. Puuttuminen Jumalan luomaan elämään ei ole neuvoteltavissa. Tämän on oltava lähtökohtana. Tämän valossa ei ole lainkaan perusteltavissa, että ylimääräisten ihmisalkioiden tutkimusta rahoitetaan yhteisistä varoista. Kansalaiset pakotetaan olemaan mukana maksamassa tutkimusta, joka on rangaistavaa sellaisessa jäsenvaltiossa kuten Saksa ja jota joidenkin jäsenvaltioiden parlamentit ovat ilmaisseet vastustavansa.
Seuraukset lievempiä sääntöjä soveltavan jäsenvaltion naapurimaille muodostavat tähän liittyvän ongelman. Eurooppalaisen tutkimuksen siirtyminen sellaiseen jäsenvaltioon horjuttaa siten sääntöjen tehokkuutta. Eettiset erot eivät saa johtaa niiden käyttämiseen kilpailutekijänä. Se saattaisi myös johtaa aivovuotoon. Eurooppalaisen tutkimusalueen toteuttaminen toimii tässä yhteydessä katalysaattorina. Siksi pyydän vakavissani teitä kaikkia kannattamaan tarkistuksiani. Niillä pyritään tällaisen tilanteen välttämiseen. Euroopan on ponnisteltava ratkaisun löytämiseksi näihin uhkaaviin rajat ylittäviin ongelmiin. Onko komissio tarkastellut tätä asiaa?
Arvoisa puhemies, sitten lopuksi, rajat ylittävien ongelmien tutkimisen puitteissa keskeistä osaa ei ansaitse rahoitus vaan yhteistyö. Ylimääräisten ihmisalkioiden tutkimuksen rahoitus mutkistaa tätä yhteistyötä.

Raschhofer
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, suhtaudun periaatteessa myönteisesti tutkimuksen kuudetta puiteohjelmaa koskevaan komission ehdotukseen ja varsinkin Euroopan laajuiseen koordinointiin ja perustutkimuksen painottamiseen. Kaksi kohtaa aiheuttaa minulle kuitenkin huolta. Ensinnäkin: eettisten perusperiaatteiden määrittelyssä parlamentin näkemykset jakaantuvat yhtäältä ihmisalkion kantasolujen tutkimuksen ehdottomaan kieltämiseen ja toisaalta niiden sallimiseen.
Jokaisen täytynee itse päättää, missä menee pelkän solurykelmän ja ihmiselämän raja. Se on kauaskantoinen omantunnon ratkaisu. Haluan kuitenkin muistuttaa, että joissakin jäsenvaltioissa, myös Itävallassa, ihmisalkion kantasolujen tutkimus on kielletty. Emme voi hyväksyä sitä, että jossakin jäsenvaltiossa rahoitetaan EU:n varoin sellaista tutkimusta, joka on toisessa jäsenvaltiossa kielletty.
Toiseksi: Euratom-ohjelman yhteydessä tutkimuksen käyttöön tarjotaan 1,2 miljardia. Yli kaksi kolmannesta tästä rahamäärästä menee ydintutkimuksen hyväksi. Turvallisuuskysymykset ovat toisarvoisia seikkoja. Minusta muuhun kuin ydinvoimaan perustuvien energialähteiden tutkimusta on ehdottomasti lisättävä. Tätä aloitetta olisin kaivannut ehdotukseen.

Trakatellis
Arvoisa puhemies, Euroopan unionin kuudes puiteohjelma sisältää ensisijaisten aihealueiden kannalta tärkeitä asioita, mutta siinä käsitellään myös innovatiivisia tutkimusalueita, joiden piirissä on odotettavissa merkittävää tieteellistä kehitystä. Haluan kiinnittää huomionne ihmisen genomiin kohdistuvaan innovatiiviseen tutkimukseen. Tämän tutkimuksen tuloksia voitaneen tulevaisuudessa hyödyntää neljällä lääketieteen alalla: näitä ovat ensinnäkin perinnölliset taudit, toiseksi, yleisimmät tappavat taudit kuten syöpä, sydän- ja verisuonitaudit sekä hermostoa rappeuttavat sairaudet, kolmanneksi, eri tautien taustalla olevien patogeneesimekanismien ymmärtäminen, mikä johtaa uusien tehokkaampien hoitomuotojen ja lääkkeiden kehittämiseen ja neljänneksi, tautien ennaltaehkäisy.
Ihmisen genomia koskeva uusi tieto auttaa meitä ymmärtämään, missä määrin geenimme ovat haavoittuvia ja herkkiä ympäristötekijöille sekä elintavoillemme, niin että voidaan kehittää uusia strategioita mainitsemieni tautien ennaltaehkäisyä, diagnosointia ja hoitoa varten. Kantasoluilla tehtävä tutkimus saattaa lisäksi tuottaa uusia sovellutuksia, joita voidaan käyttää hyväksi hoidettaessa esimerkiksi Parkinsonin tautia, Alzheimerin tautia, leukemiaa ja monia muita sairauksia.
Kaiken tällaisen tutkimustoiminnan on kuitenkin tapahduttava niin, ettei synny eettisiä ongelmia. Tämä on myös yhdessä kollegoitteni Nisticòn ja Purvisin kanssa ehdottamamme tarkistuksen päämääränä. Kyseinen tarkistus mahdollistaa kuvaamani innovatiivisen tutkimusalueen kehittämisen säilyttäen samalla tasapainon siten, ettei synny eettisiä ongelmia. Täten voimme odottaa tällaisen tutkimuksen johtavan joskus tulevaisuudessa myös myönteisiin sovellutuksiin lääketieteen alalla. Haluan uskoa Euroopan parlamentin hyväksyvän äänestyksessä tämän kohdan, jossa määritellään terve tasapaino edistyksen ja etiikan välillä ja tuetaan sitä.

Pohjamo
Arvoisa puhemies, haluan kiittää mietinnön esittelijää hyvästä valmistelutavasta, jossa on ollut tahtoa ottaa kollegoiden näkemyksiä huomioon. Meitä useita jäseniä on huolestuttanut pk-yritysten mahdollisuus osallistua puiteohjelmaan, sillä komission alkuperäinen esitys ei konkretisoi näitä mahdollisuuksia riittävästi. Komissio esittää niin sanottuja horisontaalisia toimia, joihin pienten ja keskisuurten yritysten on ainakin alkuvaiheessa vaikea osallistua. Siksi teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnassa hyväksytyt tarkistukset siihen suuntaan, että jo olemassa olevan Craft-ohjelman kaltaiset järjestelyt jatkuvat, ovat tarpeen. Sama koskee valmistelurahaa. Näihin toimiin yritykset ovat jo tottuneet, ja niillä on saatu paljon hyvää aikaan. Miksi hyvä järjestely pitäisi poistaa? Tätä asiaa koskee tarkistus 265. Yritysten osuudeksi on esitetty 15 prosenttia rahoituksesta. Tämäkin asia on konkretisoitava varsinaisissa suuntaa antavissa rahoitustaulukoissa, kun niistä myöhemmin päätetään.

Ahern
Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää esittelijää hänen uurastuksestaan ja monista komission esityksiin tehdyistä lisäyksistä, etenkin niistä, jotka koskevat terveydenhuoltoa, sairauksia ja kestävää liikennettä. Työltä vei kuitenkin pohjaa valiokunnassa se, mihin Van Velzen jo viittasi yhteisenä tuloksena. Terveydenhuoltoa ja liikennettä koskevat ehdotukset huononivat tuntuvasti. Kansalaiset haluavat tietää, miksi haluamme käyttää varoja enemmän avaruustutkimukseen kuin kestävään liikenteeseen. Avaruustutkimus ei ole heidän prioriteettinsa.
Biotekniikan etiikkaa koskevat ehdotukset mahdollistavat ihmisten sukusolulinjan muutoksia koskevan tutkimuksen rahoittamisen. Tieteen valtavirran kannalta tämä ei ole hyväksyttävää. Vihreiden ryhmä on jättänyt tarkistuksen, joka vastaa useimpien tutkijoiden kantaa, joten sitä on tuettava.
Ihmisalkioiden tuottaminen kantasolujen käytön tutkimusta varten on tuomittavaa, ja myös suurin osa kansalaisista pitää sitä erittäin tuomittavana. Ihmisgenetiikkaa käsittelevä väliaikainen valiokunta on tehnyt erittäin hyödyllisiä päätelmiä tässä asiassa, ja sen selvitystä olisi pitänyt käsitellä ennen tätä keskustelua. Täällä on kuitenkin jätetty tuon valiokunnan ehdotusten mukaisia tarkistuksia, joiden olisi saatava myös parlamentin tuki, muutoin ajaudumme syvään konfliktiin kansalaistemme kanssa.
Geenimuunneltuja organismeja ja kasvigeenejä koskevat valiokunnassa hyväksytyt ehdotukset toisivat geenimuunnellun ruoan pöytiimme ja eurooppalaisten kuluttajien keskuuteen, toisin kuin monet haluavat. Tässä on jälleen yksi konfliktin siemen, eikä tämä ollut komission ehdotuksissa.
Energiasta haluan sanoa, että uusituvat energialähteet ja ydinenergia tarvitsevat saman verran rahoitusta. Olemme myöntäneet yli miljardi euroa ydinenergian rahoitukseen, mutta emme läheskään yhtä paljon uusiutuvien energialähteiden rahoitukseen. Myös tämä on kansalaistemme mielestä hyvin tuomittavaa. Jos emme halua saada aikaan konfliktia tieteen ja yhteiskunnan välille, minkä estämiseen komission jäsen on hyvin voimakkaasti pyrkinyt, meidän on tarkistettava painopisteitä. Esimerkiksi lämpöydinfuusiota koskevat ehdotukset ovat vanhentuneita. Sekä Yhdysvallat että Japani ovat vetäytyneet kokonaan pois tästä tutkimuksesta.

Alyssandrakis
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, meillä on edessämme erittäin tärkeä asiakirja, jonka sisältö ei ainoastaan lyö lukkoon Euroopan unionin tutkimustoimien rahoitusta, vaan luo suuntaviivat ja käytännöt kaikille jäsenvaltioille ja erityisesti niille, Kreikka mukaan luettuna, joilla ei ole käytännössä omaa kansallista tutkimusohjelmaansa. Yksi selvä heikkous Euroopan unionin rahoittamissa tutkimustoimissa on rahoituksen matala taso. Tästä huolimatta komission esitys kokonaisbudjetiksi ei vastaa tarpeeseen lisätä rahoitusta yleisellä tasolla, ja valitettavasti teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunta ei kasvattanut budjettia, vaikka lisäsikin tutkimustoimia.
Toinen vakava kysymys on tutkimuksen suuntaaminen. Käsittelemämme esitys jättää vähän tilaa sellaiselle vapaalle tutkimukselle, joka, vaikka ei olisikaan välittömästi konkreettisesti hyödynnettävissä, lisää kuitenkin tietoa ja saattaa luoda tulevina vuosikymmeninä toteutuvien sovellutusten perustan. Tältä kannalta teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan esitys vähentää niin kutsutun aihealueen 8 rahoitusta ei ole mielestämme perusteltua. Tämä ei kuitenkaan tarkoita sitä, että olisimme eri mieltä seitsemästä ehdotetusta ensisijaisesta aihealueesta.
Kolmas tärkeä kysymys kuuluu, kenelle rahoitus suunnataan. Esitetty ohjelma on rakenteeltaan sellainen, että siinä suositaan yrityksiä sekä suoraan että epäsuorasti, sillä myös suuntaviivat on luotu yritysten tarpeiden mukaisesti. Mielestämme yritysten tutkimustoiminta on rahoitettava niiden voitoista eikä julkisista varoista. Pelkäämme myös, että pienillä tutkimusryhmillä tulee olemaan vaikeuksia saada rahoitusta, joskin teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan esittämät muutokset helpottavat tätä asiaa.
Esittäisin yhden huomion Euratomin ohjelmasta: samalla kun ydinfissiosta aiheutuvaan turvallisuusriskiin on syytä suhtautua vakavasti, täytyy toivoa fuusioreaktion pitkällä aikavälillä tarjoavan ratkaisun energiatuotannon ongelmiin. Tämän takia olen tyytyväinen, että teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunta esittää lisärahoitusta ITER-lämpöydinreaktorille.
Lopuksi pelkään, että niin kutsuttu eettinen ulottuvuus on saanut osakseen aivan tarpeettoman paljon huomiota, mikä on sekoittanut asioita. Tutkimuksen saama julkinen rahoitus ei ole oikea tapa ratkaista tällaisia ongelmia. Arvoisa puhemies, syyllistyisin vakavaan laiminlyöntiin, ellen kiittäisi komission jäsen Busquinia ja hänen alaisiaan sekä tietysti esittelijäämme Caudronia ja kaikkia, jotka ovat kulisseissa edistäneet tämän valtavan urakan valmistumista.

Sandbæk
Arvoisa puhemies, Caudron ja McNally mainitsivat kumpikin aidsin, tuberkuloosin ja malarian torjunnan. Tähän on varattu 400 miljoonaa euroa, mutta tarkistuksessa 339 tuo summa sisältyy Eurooppalaisen tutkimuksen integrointi -otsakkeen alle. Voisiko komissio ystävällisesti kertoa minulle, tarkoittaako tämä sitä, että tuo summa voidaan käyttää vain Euroopassa vai onko siitä mahdollista rahoittaa Afrikan laajuista malariarokotteen testausverkostoa, joka on, toisin kuin EU, valmis testaamaan malariarokotetta välittömästi?
Jos tuo 400 miljoonaa euroa on mahdollista käyttää ainoastaan Euroopassa, voisiko komissio kertoa minulle, mahdollistaako valtavirtaistaminen sen, että siitä voidaan rahoittaa myös Afrikan verkostoa? Jos vastaus on kielteinen, kehottaisin Van Velzeniä harkitsemaan uudelleen tarkistukseen 339 tehdyn suullisen tarkistuksen hyväksymistä, jolloin tuo 400 miljoonaa euroa sijoittuisi kansainvälisten toimien alle.
Keskustelemme parhaillaan tutkimusohjelmasta, joka päättyy vuonna 2006. Jos emme siihen mennessä ole hoitaneet Afrikan laajuisen verkoston rahoitusta, yli 400 miljoonaa ihmistä Saharan etelänpuoleisessa Afrikassa ja muissa köyhissä maissa on saattanut siihen mennessä menehtyä, ja yli 50 vuoden kehitysyhteistyöponnistelut saattavat valua hukkaan. Tämä on todella äärimmäisen tärkeää, joten vaikka Van Velzen ei tukisikaan suullista tarkistusta, toivon, että se saa tuen täysistunnossa.

Montfort
Kiitokset arvoisalle puhemiehelle, kiitokset myös arvoisalle esittelijälle, tutkimuksen ja kehittämisen kuudes puiteohjelma on valtioillemme samoin kuin koko Euroopan unionille ratkaisevan tärkeä asia. Tutkimuksen tavoitteenahan on oltava kehitys. Tällä tavoin voimme vastata Lissabonin Eurooppa-neuvoston julkilausumiin ja tehdä Euroopan unionista maailman dynaamisimman ja suorituskykyisimmän alueen, mutta lisäksi voimme näin pyrkiä kohti täystyöllisyyttä, sillä mitä hyötyä tutkimuksesta on, jos meillä kaikilla ei ole tätä samaa tavoitetta? Mielestäni tutkimuksen ja kehittämisen kuudennen puiteohjelman laatiminen ja hyväksyminen on tilaisuus toteuttaa käytännössä tämä Lissabonin huippukokouksen kannanotto ja myös antaa lisää sisältöä pienyrityksiä koskevalle eurooppalaiselle peruskirjalle, sillä yrityksillä on tieteellisten innovaatioiden levittämisessä johtava rooli. Tästä syystä olen tyytyväinen, että yritysten, erityisesti pienyritysten ja käsiteollisuusyritysten kehittäminen on otettu huomattavassa määrin huomioon (ottaen huomioon valtavat tarpeet muilla aloilla). On tuettava ja kannustettava tutkimusta ja innovointia pienissä ja keskisuurissa yrityksissä, ja lisäksi on helpotettava parhaiden tekniikoiden saatavuutta, perinteisillä aloilla käytetyt tekniikat mukaan luettuina. Tällä tavoin yritykset voivat vastata täystyöllisyyden haasteeseen. Kuitenkin haluaisin ottaa yritysten joukosta esimerkiksi bioteknologian yritykset, joihin meidän on kiinnitettävä erityistä huomiota, koska niissä kyse on biotieteistä. Ihmisolentoa, vaikka se olisi vasta kehityksensä alkuvaiheessa, olipa kyseessä sitten alkio tai aikuinen ihminen, ei voida koskaan käyttää toisen ihmisen hoitamiseen käytettävänä materiaalina. Alkioiden kantasoluja ja ylijääneitä alkioita koskevan tutkimuksen rahoittaminen on vastoin ihmisarvon periaatetta, joka on vahvistettu useissa Euroopan unionia perustavissa teksteissämme, ja aivan äskettäin Euroopan perusoikeuskirjassa. Sitä paitsi tällainen tutkimus on nyttemmin turhaa, koska aikuisten kantasolujen käyttäminen on osoittautunut varsin lupaavaksi tavaksi hoitaa niitä tauteja, joihin ei ole parannuskeinoa.

Purvis
Arvoisa puhemies, biotieteet ovat etusijalla tutkimuksen kuudennessa puiteohjelmassa Lissabonin ja Tukholman huippukokouksen julistusten ja biotekniikka-alan tulevaisuutta koskevan parlamentin mietinnön linjausten mukaisesti. Sen ensisijainen asema säilyy myös Caudronin erinomaisessa mietinnössä. Parlamentin on jatkettava johdonmukaista toimintaansa ja lisättävä tukeaan kehitykseen, jota tiedemiehemme ja tutkijamme kykenevät luomaan.
Meidän on silti Euroopan kansalaisten edustajina, meidän täällä parlamentissa, määriteltävä myös rajat, joilla kehityksessä taataan asianmukainen etiikka. Geenitutkimus lupaa paljon monien ihmiselle kaikkein vaarallisimpien perinnöllisten sairauksien ennaltaehkäisyyn ja hoitoon. Geenitekniikkaa ei kuitenkaan pidä tässä tarkoituksessa ulottaa rotuhygieniaan. Alkiotutkimus ei saa johtaa alkioiden tietoiseen tuottamiseen tutkimusta varten, vaikka saatammekin hyväksyä, että koeputkihedelmöityksen, luonnollisen keskenmenon tai äidin terveyteen liittyvin perustein tehdyn raskaudenkeskeytyksen seurauksena luonnollisesti ylijääviä varhaisen vaiheen alkioita, jotka joka tapauksessa tuhottaisiin, voidaan oikeutetusti ja eettisesti käyttää tutkimukseen jäsenvaltioissa, joissa on olemassa tiukka lainsäädäntö ja joissa näitä kysymyksiä valvontaan ankarasti.
Trakatellisin, Nisticòn ja minun itseni jättämän tarkistuksen 333 tarkoituksena on rajata ja määritellä nykyistä tekstiä tarkemmin nuo rajat. Jätän sen nyt parlamentin haltuun.

Linkohr
Arvoisa puhemies, haluan sanoa ensin jotakin rahamäärästä. Minun mielestäni 17,5 miljardia euroa on liian vähän, varsinkin kun otetaan huomioon eurooppalaisten itselleen jatkuvasti asettamat kunnianhimoiset tavoitteet. Euroopan unionin tulevaa laajentumista silmällä pitäen se on todellakin liian vähän. Nämä varathan pitäisi jakaa jossain vaiheessa 25 tai vieläkin useamman jäsenvaltion kesken - ne eivät todellakaan riitä. Asiat nyt kuitenkin ovat näin. Joka tapauksessa toivon, että neuvosto hyväksyy ainakin nämä 17,5 miljardia, sillä muuten tulee sanomista - siinä jäsen Van Velzen on aivan oikeassa.
Puiteohjelmiin osallistuminen on eurooppalaisen tutkimuspolitiikan toteuttamisessa hyvin tärkeää. Kehottaisin komissiota painokkaasti tekemään kaikkensa hakemusten jättämisen ja niiden käsittelyn helpottamiseksi, jotta tutkijat voisivat todellakin käyttää aikansa tutkimukseen eivätkä papereiden täyttämiseen.
Kolmas huomautukseni liittyy fuusioihin. Kinastelemme niistä jatkuvasti, ja kunnioitan sitä, että ihmisillä on asiasta erilaisia mielipiteitä. Yhtä asiaa en vain voi hyväksyä, nimittäin sitä, että näiden tutkimusten tulosten saaminen kestää niin kauan. Kehotamme nuoria varautumaan ajoissa vanhuuden varalle, vaikka vanhuus onkin nuorten mielestä vielä kovin kaukainen asia. Tämäkin on aivan samalla tavalla ennalta varautumista. Meidän jälkikasvumme on nimittäin päätettävä, rakennetaanko joskus myöhemmin fuusioydinvoimala vai ei. Meidän pitäisi kyllä antaa heille tämä valintamahdollisuus.
Olen aina arvostanut suuresti, että Euroopan unioni käsittelee myös toistaiseksi meidän ulottumattomissamme olleita arkaluonteisia kysymyksiä, kuten esimerkiksi uusia menettelyjä maamiinojen havaitsemiseksi ja poistamiseksi. Meillä on onneksi ollut Euroopan unionissa jo muutaman vuoden ajan tällainen ohjelma, ja olemme saavuttaneet sen avulla myös huomattavia edistysaskelia. Kannatan ehdottomasti tämän ohjelman jatkamista, kunnianhimoista laajentamista ja myös mahdollisesti komissiossa yksissä käsissä tapahtuvaa koordinointia. Tarkoitan etenkin yhteistä tutkimuskeskusta, jonka tähänastisia saavutuksia pitäisi tässä yhteydessä myös korostaa.
Samansuuntainen on muuten pyrkimys saada Euroopan unionin tutkimus mukaan joukkotuhoaseiden, siis ydin-, biologisten ja kemiallisten aseiden poistamiseen. Ohimennen muistutan, että komissio antaa iltapäivällä biologisia aseita koskevan julkilausuman. Se liittyy terrorismin vastaiseen taisteluun. Entisessä Neuvostoliitossa säilytetään vielä nykyäänkin valtavia määriä biologisia ja kemiallisia taistelukaasuja, joita ei voida poistaa varojen ja usein myös tekniikan puutteen vuoksi. Tässä asiassa Euroopan unioni voisi tehdä jotakin Euroopan ja koko maailman turvallisuuden hyväksi.
Mitä tulee bioetiikkaan, kannatan teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan esitystä, jossa otetaan yksinkertaisesti huomioon, että jäsenvaltioissamme on asiasta erilaisia oikeuskäsityksiä, ja me yhteisön lainsäätäjät emme voi korvata tässä jäsenvaltioita. Suvereeniuden kunnioitus näkyy tästä esityksestä.

Maes
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen ja arvoisa kollegat, yhdyn esittelijä Caudronille osoitettuihin onnitteluihin ja kiitoksiin. Arvoisa komission jäsen Busquin, kuudennen puiteohjelman suurena tavoitteena on saada aikaan eurooppalainen tutkimusalue, ja toivon lämpimästi, että pienillä mutta erinomaisilla tutkimusryhmillä, joita meillä on jopa melko syrjäisillä alueilla, voi myös olla rooli tässä asiassa. Meidän on otettava laadullinen ja määrällinen askel eteenpäin eurooppalaisessa tutkimuksessa. Naispuolisten tutkijoiden on voitava olla tässä mukana ja päästävä tulevina vuosina johtaviin asemiin tutkimuksissa.
Tutkimus, jolla yritetään ratkaista elämän arvoituksia, on edelleen tärkeää, eikä tärkeää ole pelkästään soveltava tutkimus vaan myös perustutkimus. Biogenetiikka luo tulevaisuudessa epäilemättä uusia mahdollisuuksia taistelussa parantumattomia sairauksia, kuten Alzheimerin tautia, Parkinsonin tautia sekä syövän tiettyjä muotoja, vastaan.
Olemme sitä mieltä, että kantasolujen tutkimusta on voitava rahoittaa jäsenvaltioiden oikeudellisten puitteiden rajoissa ja Caudronin mietinnössä, erityisesti tarkistuksessa 22, annettujen rajojen puitteissa ja tiukan eettisen valvonnan alaisena, jota suorittavat myös parlamentit. On hyvin tärkeää, että luonnostelemme yhdessä nämä eettiset puitteet ja että seuraamme Euroopan parlamentista ja jäsenvaltioiden parlamenteista käsin huolellisesti kehitystä kentällä, koska meidän on hintaan mihin hyvänsä vältettävä sitä, että jotkut saavat tehdä mitä tahansa, kunhan se on kaupallisesti järkevää, ja että muut eivät saa tehdä mitään. Meidän on luonnosteltava nämä puitteet omantuntomme perusteella, vaikka mielipiteissämme onkin eroja.

Dell'Alba
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, arvoisa komission jäsen, Italian radikaalit antavat varauksettoman tuen Caudronin mietinnölle; he onnittelevat esittelijää siitä, että hän on selviytynyt hienosti vaikeasta ja tärkeästä tehtävästään sikäli kuin tämä tehtävä on avannut uusia näköaloja eurooppalaiselle tutkimukselle, joka polkee paikallaan ja jonka osalta maanosamme ja unionimme eivät ole parhaassa vireessä. Tarkoitan tutkimusta luonnontieteiden alalla ja monilla muillakin aloilla, joiden varaan eräät tukijalat rakentuvat, enkä tarkoita näillä ainoastaan tieteen kehitystä koskevia vaan myös niitä, jotka koskevat työllisyyttä ja jotka hyödyttävät talouselämää ja ihmiskunnan kehitystä.
Tästä näkökulmasta olemme erityisen tyytyväisiä siihen kantaan, jonka teollisuusvaliokunta omaksui ihmisgenetiikan tutkimuksesta. Kehitys on ollut valtavan nopeaa, ja se jatkuu koko ajan kaikkialla maailmassa. Näin ollen tutkijat, tiedemiehet ja -naiset, vastuuntuntoiset ihmiset, jotka eivät ole hulluja, kuten toisilla on tapana ajatella, tekevät työhuoneissaan työtä, jotta miljoonat ihmiset voisivat jo nyt välttää kauhean kohtalon, aloittaa uudelleen normaalin elämän ja saada viime kädessä takaisin ihmisarvonsa.
Ajatellaanpa sellaisia tauteja kuin Alzheimerin tautia, Parkinsonin tautia, sokeritautia, syöpää, sydän- ja verisuonitauteja, niin huomaamme, että tutkimuksen alalla on valtavasti eri aloja tutkimatta, kun kyseessä ovat kantasolut. Caudronin mietinnössä otetaan asiaankuuluvasti huomioon hänen meille kohdistamansa uusi haaste. Tieteellinen kehitys on Galileon ajoista ja ikimuistoisista ajoista lähtien aina uhmannut vallitsevaa järjestystä. Koska kehitys luo uudenlaisen järjestyksen, entinen joudutaan pakostakin kyseenalaistamaan.
Kuitenkin osa parlamenttimme jäsenistä vastustaa tai yrittää vastustaa mielestäni vääjäämätöntä kehitystä. Kuitenkin on niin, että vaikka parlamentti ei antaisi mietinnölle hyväksyntäänsä, nykyinen kehitys ei pysähdy, koska tiedämme, että miljoonat ihmishenget ovat vaarassa, kuolemanvaarassa, ja että heidät voitaisiin aivan vakavasti ottaen parantaa tai heitä voitaisiin hoitaa uusilla tekniikoilla.
Tästä syystä kannatan Caudronin mietintöä, kannatan sitä näköalaa, että eurooppalainen tutkimus voi ottaa vastaan Yhdysvaltojen ja muiden maailman talouksien meille heittämän haasteen ja investoida sellaiseen eurooppalaiseen tutkimukseen, jonka avulla voimme tehdä arvoistamme ylimpiä arvoja ja joka mahdollistaa sen, että tiedemiehet ja -naiset voivat tehdä työtä mahdollisimman hedelmällisellä maaperällä, eli alkioiden kantasolujen alalla. Sanokaamme suoraan, että ongelman nimi on se, että välillemme kehkeytyy pian paha ristiriitatilanne, mutta kyse on tulevaisuudesta, hyvät kollegat, emmekä voi estää tätä tulevaisuutta, koska se on vääjäämätön ja vie voiton ennemmin tai myöhemmin.

Rovsing
Arvoisa puhemies, haluaisin ensiksi kiittää siitä jännittävästä ja inspiroivasta ja asiallisesta työstä, jota teollisuusvaliokunnassa on tehty. Puiteohjelmaan liittyvään työhön on ollut ilo osallistua. Haluaisin myös kiittää komission jäsen Busquinia siitä, että hän aloitti keskustelun esittämällä eurooppalaista tutkimusaluetta koskevia uusia ajatuksia. Olen nähnyt, kuinka komission jäsenen lanseeraamat ajatukset ovat saaneet kannatusta jäsenvaltioissa ja kuinka ne ovat luoneet sellaisen uuden dynamiikan, jota me emme ole aiemmin nähneet ja joka on mielestäni erittäin laajalti komission jäsenen aloitteen ansiota. Olen iloinen, että puiteohjelma tarjoaa tutkimusohjelmaan osallistumista koskevan mahdollisuuden myös sellaisille maille, jotka eivät saa suoraa tukea Euroopan unionilta - muutaman esimerkin mainitakseni jopa Iran ja Taiwan voisivat osallistua ohjelmaan - jos maat itse hoitavat kustannuksensa ja jos me olemme sitä mieltä, että ne ovat arvokkaita ohjelman kannalta. Tämä merkitsee nuorisovaihtoa aloilla, jotka ovat tärkeitä tulevaisuuden kannalta. Se saattaa tuoda tutkimukseen mukaan uutta luovuutta ja uutta ymmärrystä, mikä olisi hyvin arvokasta, erityisesti nykymaailmassa.
Ydinalan tutkimuksesta olen sitä mieltä, että Euroopan on edistettävä kyseistä tutkimusta niillä aloilla, joilla voimme lisätä mahdollisuuksiamme osallistua aktiivisesti ydinaseiden, ydinaseisiin käytettävän plutoniumin ja niin edelleen tuhoamiseen. Meillä on siihen tarvittavat mahdollisuudet. Meillä on tietämystä, jota voidaan hyödyntää. Kansainvälinen ilmapiiri on nykyään sellainen, että nämä aseet on nyt mahdollista tuhota. Huolehtikaamme, että ne tuhotaan, ja osallistukoon Eurooppa niiden tuhoamiseen! Lopuksi toivon, että komission jäsen ryhtyy yhdessä pääjohtajansa kanssa johtamaan sitä yksinkertaistamista, joka on välttämätöntä, jotta pienet ja keskisuuret yritykset ja yliopistojen tiedekunnat osallistuisivat ohjelmaan mielellään, koska siitä ei koituisi niille silloin taloudellisia vaikeuksia.

Breyer
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, tutkimuksen kuudetta puiteohjelmaa koskeva ehdotus on eettinen miinakenttä. Tarkistusta 22, jonka mukaan yhteisön varoja on tarkoitus käyttää ihmisalkioiden tutkimukseen, ei todellakaan voi hyväksyä, sillä se on törkeä loukkaus ihmisarvoa kohtaan. Ihmisalkioita ei saa halventaa käyttämällä niitä tutkimusaineistona! Ihmisalkioiden tutkimus on kielletty neljässä jäsenvaltiossa, myös Saksan liittotasavallassa. Emme saa sallia sellaista, että yhteisön varoin rahoitetaan jotakin, joka on joissakin jäsenvaltioissa rangaistava teko. Ihmisalkion kantasolujen tutkimus taas suorastaan yllyttäisi tuottamaan vielä enemmän ylimääräisiä alkioita. Torjumme sen siksi aivan ehdottomasti!
Ehdotuksessa tuetaan jopa ihmisen iturataa muuttavia hoitomuotoja. Sen myötä Euroopan parlamentti ryhtyisi todella maailmanlaajuisen politiikan ja tieteen sääntöjen vastaisiin toimiin, sillä yksikään tutkijayhteisön jäsen ei halua eikä vaadi ihmisen iturataa muuttavaa hoitoa vaan päinvastoin sen tuomitsemista.
Pyydänkin, että poistamme nämä eettiset miinat tutkimuksen puiteohjelmasta ja hyväksymme vastuuntuntoisen tutkimuksen puiteohjelman!

Carraro
Arvoisa puhemies, haluan aivan ensimmäiseksi kiittää omasta puolestani komission jäsen Busquinia ja esittelijä Caudronia erinomaisesta työstä tämän kuudennen tutkimusta käsittelevän puiteohjelman hyväksymiseksi. Tämä työ on mielestäni ollut niin erinomaista ja täynnä innovatiivista sisältöä, että on miltei sääli, että parlamentin keskustelussa on keskitytty vain yhteen, vaikkakin tärkeään aiheeseen, eli etiikkaan ja kantasolujen käyttöön, ja jätetty sen sijaan huomiotta kaikki ne uudet ja erittäin merkittävät piirteet, joita tähän kuudenteen puiteohjelmaan sisältyy.
Mielestäni tutkimuksen kahdeksan ensisijaisen aihealueen määrittely on innovatiivinen, merkittävä ja myönteinen asia; on kuitenkin olemassa riski, että Euroopan pienet ja keskisuuret yritykset jollakin tavalla sivuutetaan ja määritellään aihealueita, jotka soveltuvat rakenteeltaan paremmin suurille yrityksille. Esittelijä Caudronin ehdotus, johon sisältyy huippuosaamisen asteikkoja koskeva väline, vaikuttaa minusta kelvolliselta kompromissilta - ja siksi kannatan sitä - vaikka kehotankin komissiota ja komission jäsentä kiinnittämään aina mahdollisimman paljon huomiota pienten ja keskisuurten yritysten tarpeisiin.
On olemassa yhä suurempi riski, että Euroopan tutkimukselle suunnattu rahoitus päätyy suurille yrityksille - jotka juuri kokonsa vuoksi ehkä tarvitsevat sitä vähemmän - myös sellaisten objektiivisten perusteiden nojalla, jotka liittyvät niiden kykyyn esittää ja hallinnoida tutkimusohjelmia.
Jos sen sijaan haluamme luoda Lissabonissa hahmotellun tietoyhteiskunnan, tutkimuksen on levittävä kaikkialle yhteiskuntaamme ja koskettava siis ensi sijassa juuri Euroopan pieniä ja keskisuuria yrityksiä.
Lopuksi huomautus Euratom-ohjelmasta: kannatan mietinnössä ehdotettuja määrärahoja; on käynnistettävä ITER-hanke, jota ei kuitenkaan saa sekoittaa nykyisiin ydinvoimaohjelmiin. Tässä kyse on tutkimuksesta, puhtaan energian tulevaisuudesta.

Nisticò
Arvoisa puhemies, haluan aivan ensimmäiseksi kiittää komission jäsen Busquinia ainutlaatuisista ponnisteluista ja siitä innosta, jota hänen on Euroopan parlamentissa onnistunut lietsoa Euroopan tieteellisen tutkimusalueen perustamisen vuoksi. Haluan myös kiittää esittelijä Caudronia sekä varjoesittelijöitä Van Velzeniä ja McNallyä heidän panoksestaan sekä siitä kunnioituksesta, jota he ovat osoittaneet niitä yksittäisiä parlamentin jäseniä kohtaan, jotka ovat tarkistuksilla halunneet parantaa tätä puiteohjelmaa.
Komission alkuperäistä ehdotusta on tiivistetty ja uudelleenmuotoiltu merkittävästi täsmentämällä toisaalta paremmin Euroopan tutkimuksen eri alojen tavoitteita ja toisaalta muotoilemalla uudelleen alkuperäisiä rahoitusrakenteita. Minun on ilmaistava tyytyväisyyteni biolääketieteelle osoitetusta 500 miljoonan euron lisäyksestä, joka alalle myönnettiin, ei vain genomiselle ja postgenomiselle tutkimukselle vaan myös kaikelle tutkimukselle, jolla pyritään parantamaan tautien taustalla olevien molekyylimekanismien tuntemusta.
Haluan myös vielä kerran korostaa keskeistä ajatusta, jonka jäsen Trakatellis otti jo esille, eli että Euroopassa ei voi olla tärkeämpää ja ensisijaisempaa tutkimusalaa kuin ihmisen terveyttä ja ihmisen fyysisiä ja psyykkisiä kärsimyksiä koskeva tutkimus. Siksi vetoan komission jäsen Busquiniin koko tiedemaailman ja joidenkin Nobel-palkittujen, kuten ystäväni Renato Dulbeccon, Rita Levi Montalcinin ja John Vanen nimissä, jotta tämä biolääketieteelliseen tutkimukseen suunnatun rahoituksen lisäys seuraavaksi viideksi vuodeksi säilytettäisiin.
Tieteellisen tutkimuksen ja uusien tekniikoiden avulla voimme lopulta torjua sellaisia kauheita sairauksia, joihin ei tällä hetkellä ole hoitoa, kuten syöpää, aidsia, Alzheimerin tautia, Creutzfeldt-Jakobin tautia, sydän- ja verisuonitauteja ja niin edelleen, hyödyntäen myös edistynyttä teknologiaa, johon viitattiin esimerkiksi jäsen Trakatellisin, Purvisin ja Nisticòn esittämässä tarkistuksessa, joka on erittäin tasapainoinen ja saa osakseen koko parlamentin kannatuksen.

Lange
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, haluaisin ensin kiittää Gérard Caudronia hänen vaativasta työstään. Minusta voitaisiin sanoa, että on helpompi paimentaa kapallista kirppuja kuin koota yhteen parlamentin erilaiset tavoitteet, ja lämpimät kiitokset, että onnistuitte siinä näin hyvin.
Tutkimuksen puiteohjelmalla haluamme osaltamme vahvistaa eurooppalaisen teollisuuden kilpailukykyä. Haluamme lujittaa ja tukea eurooppalaista politiikkaa tutkimuksen avulla. Haluamme kuitenkin tuoda tutkimuksen myös lähemmäs kansalaisia. Olenkin iloinen, että paransimme komission ehdotusta tällä viimeksi mainitsemallani osa-alueella kolmella tärkeällä seikalla.
Yksi niistä on mielestäni se, että otamme tutkimuksessa huomioon kestävän kehityksen näkökohdat Amsterdamin sopimuksen 6 artiklan tai Göteborgin Eurooppa-neuvoston päätelmien mukaisesti. Meidän on saatava ekologiset vaatimukset tasapainoon taloudellisten ja sosiaalisten vaatimusten kanssa, ja siinä mielessä on oikein ja suorastaan välttämätöntä, että tutkimusta tehdään tämän ensisijaisen tavoitteen ehdoilla. Tästä ovat osoituksena myös jotkin energia-alaan ja kestävään liikennejärjestelmään liittyvät täydennykset.
Toiseksi, meidän on mielestäni tärkeää ja välttämätöntä edistää tutkimuksen ja yhteiskunnan välisiä verkostoja yhtäältä pohtimalla kunkin tutkimushankkeen kohdalla, mitä seurauksia tutkimuksesta aiheutuu yhteiskunnalle, siis arvioimalla tekniikan seurauksia, ja toisaalta kuitenkin ottamalla myös kansalaiset aktiivisesti mukaan vuoropuheluun ja tehostamalla tutkimuksen ja yhteiskunnan välistä vuoropuhelua. Siinä mielessä minusta on oikein ja tärkeää, että lisäämme tähän tarkoitettuja määrärahoja.
Kolmas keino tuoda tutkimus lähemmäs kansalaisia on epäilemättä pienten ja keskisuurten yritysten, yliopistojen ja pienten tutkimuslaitosten osallistumismahdollisuuksien lisääminen, koska niillä on tietenkin paljon innovatiivisia ideoita synnyttäviä voimavaroja ja niissä on lisäksi mukana paljon ihmisiä, paljon eurooppalaisia. Meidän on siksi varmistettava, että menettelyt ovat yksinkertaisia, avoimia ja sujuvia ja että ennen kaikkea kielteisenkin päätöksen saaville toimitetaan vastaus, että tutkijoihin siis suhtaudutaan vakavasti. Jos todellakin toteutamme nämä kolme asiaa - kestävyyden, tutkimuksen ja yhteiskunnan välisen vuoropuhelun sekä pienten ja keskisuurten yritysten etujen ajamisen - olen varma, ettei tutkimus jää vain eurooppalaisten mieliin vaan myös sydämiin!

Niebler
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, minäkin haluaisin ensin kiittää komission jäsentä hänen erinomaisesta työstään. Haluaisin tietenkin kiittää myös esittelijäämme Caudronia hänen loistavista mietinnöistään. Paljon kiitoksia teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnassa tehdystä rakentavasta yhteistyöstä. Minustakin se oli erittäin ilahduttavaa, osittain myös varjoesittelijämme hyvän työn ansiosta.
Ottaisin mielelläni esiin kaksi asiaa, ensiksi geenitutkimuksen. Geeni- ja bioteknologia tarjoaa suuria mahdollisuuksia lääketieteelle ja ympäristölle, ja niiden tehokas tukeminen Euroopan tasolla onkin varmasti oikein. Mutta heti kun ihmisalkiot on tarkoitus ottaa tutkimuskohteeksi, selkeä rajanveto on mielestäni eettisistä syistä välttämätöntä. Jotkin jäsenvaltiot, myös Saksa, kieltävät ihmisalkioiden käytön tutkimustarkoituksiin ja vielä pidemmälle menevät toimet, kuten esimerkiksi ihmisten kloonauksen.
Muut jäsenvaltiot on mielestäni otettava huomioon ja niitä on kunnioitettava siten, ettei yhteisestä eurooppalaisesta tukiohjelmasta tueta sellaisia toimintoja, jotka liittyvät näin selvästi eettiseen vastuuseen, ja pyydän siksi hartaasti, että kannatatte kollega Posseltin tarkistusta 334 tai kollega Liesen tarkistusta 332.
Toinen asia, jonka haluaisin ottaa vielä pikaisesti esille, on fuusiotutkimus. Kannatan ilman muuta fuusiotutkimusta. Uskon, että ydinfuusiosta voi kehittyä yksi tulevaisuuden tekniikka. Silloin meillä ei ole juurikaan ilmastoa vahingoittavia hiilidioksidipäästöjä. Ydinfuusiosta ei synny juurikaan radioaktiivisia jätteitä eikä varsinkaan huomattavia pitkäaikaista rasitusta, kuten ydinfissiosta. Siinä mielessä meidän eurooppalaisten pitäisi käyttää tilaisuus hyväksemme asiassa, jossa meillä on maailmanlaajuisesti katsottuna erikoisasema, ja jatkaa tutkimustamme myös sen mukaisesti eikä leikata sille suunniteltuja määrärahoja, vaan meidän täytyisi pitää ne ainakin aikaisemmin ehdotetun suuruisina.

Bethell
Arvoisa puhemies, koska kärsin eräästä neurologisesta sairaudesta, nimittäin Parkinsonin taudista, suhtaudun luonnollisesti aiheeseen puolueellisesti, mutta olen jokseenkin järkyttynyt sellaisten sanojen kuten "tuomittava" ja "arvokkuus" toistuvasta käytöstä puhuttaessa ihmisistä, jotka haluavat löytää lääketieteellisestä tutkimuksesta ratkaisun niihin kammottaviin ongelmiin, joita neurologisista sairauksista, kuten Alzheimerin taudista, motorisesta hermostosairaudesta ja Parkinsonin taudista, kärsivät ihmiset kohtaavat. Motoriseen hermostosairauteen menehtymisessä ei ole mitään "arvokasta", ja myös Parkinsonin taudin sairastamisessa on kyllä todella vähän kyse arvokkuudesta. Näin ollen haluan kertoa parlamentille kärsijän näkökulman, samoin kuin sellaisen henkilön näkökulman, joka - jos sellainen löytyy - on kiinnostunut ennen kaikkea alkion säilyttämisestä.
Jos ajattelisin, että ihmisalkioilla on samat ihmisoikeudet kuin lapsella tai aikuisella, en tietenkään kannattaisi mitään ihmiselämän tuhoamiseen viittaavaa. Jäsenvaltioittemme laeissa kuitenkin yleensä sallitaan eron tekeminen alkion, hedelmöitetyn munasolun sekä jo ihmiseksi kehittyneen aikuisen tai lapsen välillä. Ihmisoikeudet eivät ole aivan samat kaikkien kohdalla. Jäsenvaltioiden enemmistöosan lainsäädäntö on tällainen. En usko, että kristinuskon perustaja, joka piti sairaiden parantamista hyvin tärkeänä, haluaisi estää niitä, jotka haluavat vain parantaa sairaita ihmisiä. Tämä tuskin on kristillisen etiikan tarkoitus.

Quisthoudt-Rowohl
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, hyvät kollegat, aluksi haluaisin tietenkin onnitella esittelijä Caudronia. Kokemuksesta tiedän, miten valtava työ puiteohjelman päätökseen vieminen on jo luonnosasteella. Hyväksymme ohjelman tänään tai huomenna virallisesti. On suurien sanojen, välttämättömien sanojen aika. Käytän tilaisuutta hyväkseni ja kiitän myös komissiota yhteistyöstä.
Paperille voidaan kyllä kirjoittaa mitä vain. Meillä on hyvä ohjelma, mutta työ alkaa vasta nyt. Mitä me teemme näiden kaikkien paperilla olevien tavoitteiden kanssa? Miten me toteutamme nämä tavoitteet? Jos tämä asia ei nyt ole enää täysin epäselvä, niin se pyörii varmasti ainakin virkamiesten tai komission jäsenen mielessä. Tälle hankkeelle on siksi annettava kiireesti konkreettisia muotoja. Tarvitsemme pikaisesti erikoisohjelmia. Se on ensimmäinen asiani. Yhteistyötä komission kanssa on myös kiireesti jatkettava, mikäli parlamentin on tarkoitus tarvittaessa muuttaa näitä erikoisohjelmia.
Toinen asia: ei ole mitään järkeä myöntää 17, 18, 16 miljardia euroa - tarkkaa määrää ei ole vielä päätetty - jos ne eivät päädy sinne, missä niitä todella tarvitaan, eli yliopistoihin, teollisuuteen, pieniin ja keskisuuriin yrityksiin. Puiteohjelmaan osallistumista koskevien sääntöjen pitäisi siksi ehdottomasti olla käytännöllisiä, ja niiden olisi vastattava niiden yritysten tarpeita, jotka haluavat uudistua näiden varojen avulla. Emme nimittäin saa unohtaa, etteivät tutkimus ja innovaatio ole sinänsä mitään tavoitteita. Tutkimuksen ja innovaation tavoitteena on tuoda tuotteita markkinoille ja parantaa kilpailukykyämme. Tämä onnistuu vain, jos osanotto on runsasta, jos tukien myöntämismenettelyt ovat avoimia ja jos jokainen Suomen ja Sisilian tai Kreikan välillä tietää, mihin hän on ryhtynyt.
Nyt ei siksi alakaan vain komission virkamiesten vaan myös meidän työmme. Puiteohjelman jälkeen alkaa seuraavan puiteohjelman suunnittelu, mutta ennen kaikkea puiteohjelman täytäntöönpano. Parlamentti tarkkailee viidennen ja kuudennen puiteohjelman välistä jatkuvuutta, komission menetelmien luotettavuutta ja varojen käyttöä. Teemme myös jonkinlaisen jälkitarkastuksen.
Paljon kiitoksia, odotan innolla tulevia yhteistyövuosia!

Scallon
Arvoisa puhemies, kannatan tutkimusta. Me kaikki haluamme löytää parannuskeinon sairauksiin, ja uskon, että meidän kaikkien perheissämme on omakohtaisesti koettu surua parantumattomien tautien takia.
Olemme viime vuoden kuluessa keskustelleet ihmisgenetiikkaa ja nykylääketieteen muita uusia tekniikoita käsittelevässä väliaikaisessa valiokunnassa eri tavoista löytää vastauksia näihin lääketieteen ongelmiin. Annoimme viime viikon äänestyksessä tukemme istukoita, umpilisäkkeitä ja aikuisten kantasoluja hyödyntävän kiistämättömän kantasolututkimuksen rahoittamiselle. Äänestimme yli puoluerajojen sellaisen tutkimuksen rahoittamista vastaan, joka johtaa ihmisalkioiden tuhoamiseen, kaikenlaiseen kloonaukseen, ylimääräisten alkioiden käyttöön ja sukusolulinjan interventioon. Sen vuoksi enemmistö väliaikaisen valiokunnan jäsenistä, joiden tarkoituksena oli luoda eettiset suuntaviivat Euroopan unionille, hylkää tutkimuksen rahoituksen, mitä Caudron esittää mietinnössään. EU:n rahoitusta ei pidä käyttää kiistanalaiseen tutkimukseen, joka on kielletty neljässä jäsenvaltiossa, myös omassani.
Ihmisarvon kunnioitus on perusperiaate, joka sisältyy kaikkiin eurooppalaisiin ja kansainvälisiin sopimuksiin. Pyydän, ettemme luopuisi tästä periaatteesta. Monet kansalaiset, minä mukaan luettuna, uskovat, että on olemassa hyväksyttävämpi, eettisempi ja moraalisempi tapa edetä kuin se, joka saa meidät tuhoamaan viatonta ihmiselämää muiden parantamiseksi. Pyydän teitä hylkäämään Caudronin mietinnössä esitetyn rahoituksen.

Posselt
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, tutkimuspolitiikka on niitä aloja, joilla tarvitsemme ilmiselvästi entistä enemmän Eurooppaa. München on Euroopan unionin nykyaikaisimpia tutkimuskeskuksia, ja Franz Josef Strauß määräsi jo 30 vuotta sitten kehityksen suunnan - sen, että meillä on nykyään eurooppalainen ilma- ja avaruusteollisuus.
Tätä tutkimuskeskusta ei ole koskaan haitannut se, että tutkimuspolitiikassa on aina jouduttu vetämään selkeitä eettisiä rajoja. Päinvastoin! Näihin selkeisiin eettisiin rajoihin kuuluu myös alkion kantasolujen tutkimuksen, alkion kantasolujen tuonnin ja alkioiden tuhoutumiseen johtavan alkiotutkimuksen kieltäminen, koska ne ovat selvää kannibalismia. Ihmiselämän pelastaminen tuhoamalla toinen ihmiselämä ei ole minusta eettisesti hyväksyttävää. Se on kannibalismia!
Olen iloinen, että Euroopan parlamentin ylivoimainen enemmistö on vuonna 1988 käsitellystä Ghergon mietinnöstä lähtien pysynyt tässä näkökannassa kaikissa päätöksissään ja että Saksan liittopäivien tilannekartoituskommission suuri enemmistö yhtyi näkemykseemme maanantai-iltana vetoamalla Fiorin mietintöön, jonka ihmisgenetiikkaa käsittelevän valiokuntamme suuri enemmistö hyväksyi viime viikolla. Olisinkin siksi tavattoman pahoillani, jos tässä tärkeässä ja erinomaisessa tutkimuksen puiteohjelmassa yritettäisiin kumota alkionsuojelua, toisin sanoen ihmisten suojelua, edistävä Euroopan parlamentin selkeä eettinen näkökanta.
Kehotan teitä hyväksymään Scallonin/Posseltin esittämän tarkistuksen, ja siinä tapauksessa, että sitä ei hyväksytä, kannattamaan Liesen/Fiorin kompromissitarkistusta ja hylkäämään kaikki muut tähän asiaan liittyvät tarkistukset. Euroopan parlamentti on vaarassa menettää maineensa, jonka se on saavuttanut toimittuaan jo yli kymmenen vuoden ajan ihmisten suojelun keulakuvana.

Kratsa-Tsagaropoulou
Arvoisa puhemies, tutkimuksen kuudes puiteohjelma on vakava ja perustava yritys saavuttaa Euroopan unionin asettamat strategiset tavoitteet, joiden mukaan unionista muodostuu kymmenen vuoden kuluessa maailman kilpailukykyisin osaamiseen perustuva talous. Ohjelma antaa unionille myös mahdollisuuden hyötyä muualla maailmassa tapahtuvasta kehityksestä ja samanaikaisesti edistää inhimillistä kehitystä.
Meidän on kyettävä vastaamaan tähän haasteeseen sekä unionin tasolla että kansallisella tasolla. Tähän liittyy kaikkien tutkimusalojen avokätinen rahoittaminen, tutkimuksen koordinointi unionin tasolla nykyisen hajaannuksen sijasta sekä tulosten levittäminen talouselämän ja yhteiskunnan kaikille tasoille. Poliittisten ja kasvuun liittyvien tavoitteidemme saavuttaminen riippuu juuri tutkimustulosten hyödyntämisestä, kun yritämme parantaa kansalaisten terveydentilaa ja elämän laatua sekä yhteiskunnallista yhteenkuuluvuutta ja kun tavoittelemme täystyöllisyyttä.
Keskityn puheenvuorossani yhteiskuntatieteellisen tutkimuksen tarpeeseen. Yhteiskuntamallimme elinkelpoisuus on kehityksen perusedellytys. Tämän politiikan perustana on omaksumamme ja soveltamamme sosiaalinen työjärjestys. Jatkuvat taloudelliset ja sosiaaliset muutokset ovat ajaneet taloutemme ja yhteiskuntamme umpikujaan. Väestön vanheneminen, köyhien ja sosiaalisesti syrjäytyneiden suuri määrä, työtapaturmien yleisyys, tarve sopeuttaa suuria väestöryhmiä, kuten romanit, yhteiskuntaan, vammaisten integrointi työmarkkinoille, jatkuva tarve parantaa naisten asemaa työmarkkinoilla, työntekijöiden terveyteen kohdistuvat uudet uhkat sekä eurooppalaisten yhteiskuntien yhä kasvava monikulttuurisuus edellyttävät tieteellistä tutkimusta, jonka varaan voimme rakentaa politiikkamme tulevina vuosina. Tällä tavalla rohkaistaan myös niitä Euroopan valtioita, joissa ei ole perinteitä yhteiskuntatieteellisen tutkimuksen alalla. Juuri näissä maissa myös kehitykseen liittyvät ongelmat ovat vaikeimpia.
Lopuksi haluaisin painottaa kansalaisten tiedonsaannin merkitystä ja tarvetta keskustella heidän kanssaan kaikista tutkimukseen liittyvistä tavoitteistamme. Kaikilla aloilla, biotekniikasta yhteiskuntatieteisiin, tutkimus on etääntynyt kansalaisista ja sulkeutunut tutkijoiden laboratorioihin ja työhuoneisiin. Kansalaiset eivät kykene lukemaan tieteellisten aikakausjulkaisujen artikkeleita mutta eivät myöskään laajalevikkisten sanomalehtien. Meidän on aloitettava järjestelmällinen tiedotuskampanja.

Gutiérrez-Cortines
Arvoisa puhemies, mietintöä ja puiteohjelmaa on muutettu laajasti sen jälkeen, kun ne esiteltiin parlamentille.
Kansalaisten on saatava tietää tästä laajasta muodonmuutoksesta, jotta he olisivat tietoisia toimielinten välisestä hyvästä yhteistyöstä. Tämä johtuu mielestäni suurelta osin esittelijä Caudronin joustavuudesta, hänen kuuntelutaidostaan ja myös muiden lausuntojen valmistelijoista, kuten jäsen Van Velzenistä, joka on kuunnellut kaiken aikaa ja ottanut vastaan kaikkien jäsenten tarkistukset ja erilaiset ehdotukset. En ole koskaan työskennellyt sellaisessa valiokunnassa, jossa olisi tällä tavoin otettu huomioon ja sisällytetty mietintöön kaikki pyynnöt. Haluaisin, että tämä henki säilyisi toteutusprosessin aikana, koska on selvää, että kyseessä on eurooppalainen hanke, jota on edelleen kasvatettava ja laajennettava.
Minun on myös sanottava, että matkaa on taitettu harjoittamalla sellaista politiikkaa, jossa pyritään vähentämään työtä - vähentämään valiokunnan työtä - ja toteuttamaan entistä vähemmän mutta isompia hankkeita, ja parlamentti on onnistunut rikkomaan suurten hankkeiden, suurten yritysten ja sellaisten tutkimusohjelmien monopolin, joissa tehdään usein lähinnä puolivaltiollista työtä suurissa tutkimuskeskuksissa tai suurilla teollisuudenaloilla, kuten ilmailuteollisuudessa. Parlamentti on onnistunut avaamaan hanketta entistä useampaan suuntaan ja ulottamaan sen painopisteet alueille, joita hanke ei tähän asti ole kattanut tai joita ei ole pidetty tärkeinä.
On useita innovaatioita, joista kansalaisten on saatava tietää: yksi niistä - mielestäni tärkein - on neljännen välineen käyttöönotto. Neljännen välineen käyttöönotto merkitsee oven avaamista suppeammille hankkeille, pk-yritysten osallistumisen edistämistä, eurooppalaisen tutkimusalueen mahdollistamista, koska Eurooppa on kokoelma monia pieniä valtioita, monia pieniä tutkimuskeskuksia. Eurooppalaisissa ryhmissä on keskimäärin alle kuusi henkilöä, kun taas yhdysvaltalaisissa ryhmissä on keskimäärin 24 henkilöä.
Eurooppa tarvitsee suojelutoimia ja kannustimia, jotka vastaavat sen laajuutta. Eurooppa on edelleen yksittäisten aloitteiden yhtymäkohta. Tarkistuksessa 305 on mielestäni puhuttu erittäin hyvin huippuosaamisen asteikosta.
Olemme sisällyttäneet mietintöön myös kulttuurin kannalta tärkeitä näkökohtia. Kulttuuriperintö kuuluu uusiutumattomien luonnonvarojen maailmaan. Kun jonkin keskiaikaisen kuninkaan hauta pukuineen ja vaatteineen katoaa, kun hylky tai laiva katoaa meren pohjaan, näiden muinaisjäänteiden palauttamiseen on käytettävä uusia tekniikoita. Rakennusten arkkitehtuuri, tekniikka, rakenne: kaikki tämä on tiedettä. Olemme tukeneet kulttuuriperinnön säilyttämistä, ja olemme sitä mieltä, että Euroopan unionin on jatkettava kulttuuriperinnön säilyttämistä.

Busquin
. (FR) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, on koittanut ratkaiseva hetki tutkimusta koskevan uuden yhteisön puiteohjelman hyväksymisprosessissa. Se, että Euroopan parlamentti esittää ensimmäisessä käsittelyssä kantansa, on siis tärkeä vaihe.
Haluaisin myös yhtyä kaikkiin esittelijä Caudronille osoitettuihin onnitteluihin ja haluaisin todellakin kertoa hänelle, että mietinnön laatu, kuten myös hänen mietinnölle antamansa henki, energia ja hänen tekemänsä työ ovat erinomainen esimerkki siitä, kuinka vaikeasta tehtävästä voidaan suoriutua hienosti. Kuten jäsen Quisthoudt-Rowohl on muistuttanut, tehtävä on monimutkainen, mutta esittelijä Caudron on selviytynyt siitä hienosti, ja haluaisin aivan erityisesti kiittää häntä siitä.
Haluaisin myös sanoa, että työ on kollektiivisen työn tulosta, ja tarkentaa, että työhön ovat osallistuneet myös muiden ryhmien varjoesittelijät. En aio mainita nimiä, mutta luulen, että jokaisen muistissa ovat kaikkien niiden nimet, jotka ovat olleet viime kuukausina mukana tekemässä tätä työtä rakentavasti, kuten on todettu, ja tietenkin mainitsen myös eri valiokuntien esittelijät sekä tietenkin teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan kokonaisuudessaan sekä tämän valiokunnan sihteeristön, joka on myös osallistunut valmisteluun.
Mielestäni meille on esitelty todellakin varsin laadukas kollektiivisesti tehty työ.
Tiedätte, että muutamat tarkistukset ovat edelleen auki, enkä yritäkään tässä yhteydessä esitellä teille komission kantaa kussakin näistä erityiskysymyksistä, sillä siinä tapauksessa teidän olisi suotava minulle kahden tunnin puheenvuoro. Haluaisin kuitenkin sanoa, että täydellinen esitys toimitetaan välittömästi parlamentin kirjaamoon.
Kaiken kaikkiaan korostaisin sitä, että komissio kannattanee pitkälti teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan kantaa. Kyseessä on tilastollinen laskutoimitus, joka kenties herättää vastustusta, mutta tosiasiassa komissio hyväksyy 334 tarkistuksesta 248 sellaisenaan, osittain tai periaatteessa eli kolme neljäsosaa. Voitte siis tutustua jokaista tarkistusta koskevaan selitykseen, sekä syihin, joiden vuoksi jotakin tarkistusta ei voida hyväksyä, koska toisinaan tarkistukset sisältyvät jo ehdotukseen, mikä on hyvä tietää.
Haluaisin vain esitellä teille komission kannan tärkeimpiin kohtiin sellaisina kuin kohdat on määritelty teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan hyväksymissä tarkistuksissa.
Käsittelen puiteohjelman rakennetta, sen tieteellistä ja teknologista sisältöä, täytäntöönpanon välineitä, kokonaisbudjettia ja kokonaisbudjetin jakoa sekä eettisiä kysymyksiä, ja lopuksi sanoisin muutaman sanan ohjelman hallinnosta, koska se on ilmiselvästi keskeinen asia, mitä onkin tähdennetty.
Puiteohjelman kokonaisrakenteesta sanoisin, että komissio yhtyy parlamentin käsityksiin sellaisina kuin ne on ilmaistu tarkistuksessa 36, jota alun perin esitti jäsen Van Velzen. Komissio ja parlamentti, mistä olen iloinen, kannattavat siis molemmat ajatusta, että on vain yksi ohjelma kaikille tutkimuksen ensisijaisille aihealueille siten, että saavutetaan monitieteellinen johdonmukaisuus sekä luodaan strateginen näkemys tutkimuksesta Euroopassa.
Tämän mallin avulla on myös mahdollista, että parlamentti seuraa täytäntöönpanoa tiiviisti. Kullakin kahdeksalla painopistealueella on oma budjettikohta, jonka suhteen parlamentti voi harjoittaa talousarvion valvontatehtäväänsä.
Tieteellisen ja teknologisen sisällön kohdalla suurin osa tarkistuksista, eli tarkistukset 30294, koskevat tieteellistä sisältöä. Ilmoitamme puoltavamme parlamentin ehdotuksia, jotka koskevat seuraavia painopisteitä: 2) Tietoyhteiskunnan teknologiat, 3) Nanoteknologiat, 4) Ilmailu ja 7) Kansalaiset eurooppalaisessa osaamisyhteiskunnassa. Tarkoitamme esimerkiksi jäsen Schroederin tarkistuksia yksityiselämän kunnioittamisesta tietotekniikoiden alalla tai työllisyysvaliokunnan tarkistuksia tutkimuksesta, jolla tuetaan Lissabonin tavoitteita.
Komissio hyväksyy ennen kaikkea sen, että järjestetään sisällöllisesti uudelleen seuraavat painopisteet: 1) Genomitutkimus ja terveysalan bioteknologia, 5) Elintarvikkeiden turvallisuus ja 6) Kestävä kehitys siten kuin parlamentti on niiden muuttamista ehdottanut.
Painopiste 1: laajennetaan perspektiiviä siihen, että analysoidaan kaikkien elävien organismien genomeja ja vahvistetaan lääketieteellisen tutkimuksen osa-alueita, erityisesti syövän tutkimusta, ja näin toimitaan kahdella eri osa-alueella Van Velzenin ehdottaman linjan mukaisesti sekä jäsen Gutiérrez-Cortinesin ja jäsen Caudronin esittämien tarkistusten hengessä, sillä nämä tarkistukset ovat sellaisia, että voimme hyväksyä ne täysin.
Lisäksi haluaisin tästä puheen ollen vastata jäsen Sandbaekin puheenvuorossaan esittämään seikkaan, joka koski köyhyyteen liittyviä sairauksia sekä aids-, tuberkuloosi- ja malariarokotteita. Tämä asia on ilmiselvästi jo otettu huomioon kansainvälisen politiikan puitteissa, mitä jäsen McNally on sitä paitsi jo tähdentänyt. Aidsia, malariaa ja tuberkuloosia käsittelevä teknologinen foorumi on siis juuri sitä, mitä jäsen Sandbaek ajoi takaa kysymyksellään. Kysymykseen oli siis jo vastattu.
Painopiste 5: vahvistetaan elintarviketurvallisuuteen liittyviä maataloustutkimuksen osa-alueita joidenkin maatalousvaliokunnan ja kalastusvaliokunnan tarkistusten mukaisesti sekä jäsen Piétrasantan ja jäsen Quisthoudt-Rowohlin esittämän tarkistuksen mukaisesti. Näihin tarkistuksiin löytyy vastaus painopisteen 5 eli elintarviketurvallisuuden kohdalta.
Painopiste 6: painopiste järjestetään uudelleen Caudronin, Langen, Hylandin ja Van Velzenin ehdotusten mukaisesti jakamalla se kolmeen selvästi toisistaan eriävään osaan, jotka koskevat ympäristöön, liikenteeseen ja energiaan liittyviä seikkoja. Energiaa koskevaan lukuun sisällytän tietenkin uusiutuvat energiamuodot, ja siinä painotetaan eräitä näihin energiamuotoihin liittyviä erityisiä osa-alueita. Tätä myös toivoivat ympäristövaliokunta ja liikennevaliokunta. Painopiste "Kestävä kehitys" jakautuu siis kolmeen alakohtaan, jotka kattavat nämä kolme seikkaa.
Ennen kuin käsittelen yleisiä seikkoja, lisäisin, että komissio hyväksyy tai ottaa myös huomioon monet sekä sisältöä koskevat että yleispoliittiset tarkistukset. Tarkoitan muun muassa kaikkia jäsen Glanten esittämiä ehdokasvaltioiden osallistumista koskevia tarkistuksia, jäsen McNallyn esittämää tarkistusta, joka koskee asetutkimuksen sulkemista ulkopuolelle, ja jäsen Linkohrin tarkistusta turvallisuuskysymyksiin liittyvästä tutkimuksesta, jota voidaan pitää uusia aihealueita luotaavana ja yhteisen tutkimuskeskuksen puitteissa tehtävänä tutkimuksena. Otamme myös tarkasti huomioon pienten ja keskisuurten yritysten tarpeet. Tänä aamunahan jäsenet Rovsing ja Carraro muistuttivat osuvasti niiden roolista. On selvää, että seuraavassa puiteohjelmassa pienillä ja keskisuurilla yrityksillä on oma erityinen roolinsa.
Välineiden osalta komissio kannattaa pitkälti parlamentin tarkistusten linjauksia. Perusajatuksena on, että selvästi integroivien uusien välineiden rinnalla voidaan käyttää jonkin aikaa tällä hetkellä käytössä olevia perinteisempiä välineitä: sitä paitsi tällaisen ajatuksenhan esitti jäsen McNally. Tästä syystä komissio ehdottaa, että panostetaan esittelijä Caudronin esittämän huippuosaamisen asteikon nimissä tietyssä määrin kohdennettuihin erityishankkeisiin ja niihin koordinointitoimiin, jotka sisältyvät komission osallistumisen sääntöjä koskevaan ehdotukseen, jossa otetaan huomioon tämä ajatus huippuosaamisen asteikosta, ainakin yleisellä tasolla. Kuitenkin uusien välineiden on jatkossakin ehdottomasti oltava ensisijaisia välineitä puiteohjelman tämän osa-alueen toteuttamiseksi, koska todellista eurooppalaista tutkimusaluetta ei synny ilman niiden jäsentävää vaikutusta.
Talousarvion osalta haluaisin kiittää parlamenttia siitä, että se antoi periksi ja osoitti budjettirealismia ja pysytteli komission ehdotuksessa annetuissa rajoissa, mikä tarkoittaa, että edellisen puiteohjelman kokonaisbudjettiin verrattuna reaalibudjetti nousi 17 prosenttia. Tämä on tärkeää sikäli kuin - olen varmaan sanonut sen - komission esittämät luvut oli saatu tarpeiden arvioinnin perusteella pitämällä lähtökohtana rahoitusnäkymiä ja sisäpolitiikkaa koskevaan talousarvion otsakkeeseen 3 sisältyviä mahdollisuuksia. Olemme siis sitä mieltä, että neuvostossa jäsenvaltiot kannattavat tällaista linjaa, koska se on loogista, johdonmukaista ja järkevää.
Kun puhutaan parlamentin ehdotuksesta lisätä kokonaisrahoitusta 100 miljoonalla eurolla, kyseessä ei ole merkittävä lisäys. Toimielinten välisen kaupankäynnin välttämiseksi olemme kuitenkin sitä mieltä, että on pidettävä johdonmukaisesti kiinni tehdyistä valinnoista. Komissio haluaisi siis pysyä alkuperäisen ehdotuksen mukaisessa 17,5 miljardin kokonaissummassa toimielinten välisen johdonmukaisuuden nimissä. Sen jälkeen katsomme, miten ratkaisemme fuusio-ongelman.
Fuusion kohdalla olisi syytä olla joustavampia tulkittaessa periaatetta siitä, että käytetään 200 miljoonaa euroa ITER-hanketta (kansainvälistä lämpöydinreaktoria) varten. Kyseessähän on kaikki ITER-hankkeeseen liittyvä toiminta eikä ainoastaan laitteen rakentaminen; tämän avulla on siis mahdollista ylläpitää tutkimuspotentiaalia nyt ja tulevaisuudessa. Fuusiota on myös tulkittava vähän myönteisemmin. Jäsen Linkohrin kuvaus miellytti minua, mutta on totta, että seuraavien 20 vuoden aikana harjoitetaan sangen mielenkiintoista tutkimusta myös aineiden sekä magneettisen koossapidon toteuttamistavan osalta. Kummallakin tutkimuksella on jatkossa laaja-alaisempi vaikutus kuin fuusiotutkimuksella, ja niitä voidaan käyttää hyödyksi kehitettäessä uusia tekniikoita aivan muilla aloilla. Omaksukaamme siis tällainen näkökulma, ja sehän on sitä paitsi sen mukaista, mitä tutkimuksen valiokunnassa päätettiin.
Seuraavaksi haluaisin tässä yhteydessä sanoa, että komissio perustaa jäsenvaltioiden kanssa työryhmän määrittämään näitä lähitulevaisuuden tavoitteita vuotta 2020 silmällä pitäen. Vuosi 2020 on kaukana, mutta se on myös lähellä, ja tällaisella aloitteella olisi vaikutuksia. Lisäksi eräät jäsenvaltiot ovat jo esittäneet tällaisen ehdotuksen neuvostolle. Nehän kannattavat melko laajasti vuoden 2020 asettamista lähtökohdaksi fuusiossa välttämättömistä aineista puhuttaessa.
Puiteohjelman rahoituksen jaossa komissio on taipuvainen noudattamaan parlamentin ehdottamiin suuntaviivoihin sisältyvää yleislinjausta. Tässä kyse on olennaisten tarkistusten hyväksymisen lähes mekaanisesta seurauksesta. On selvää, että jos hyväksymme olennaisia tarkistuksia eräillä aloilla, on ilmeistä, että niiden rahoituksesta on huolehdittava. Mikäli tutkimustoiminta laajenee koskemaan aloja, jotka eivät alussa olleet mukana, talousarviota on ilmiselvästi mukautettava tai pudotaan kriittiselle tasolle. Kuitenkaan suunnittelemamme muutokset eivät ole laajuudeltaan yhtä merkittäviä kuin parlamentin esittämät muutokset. Miksi? Jotta ei ylitettäisi arvioitavissa olevia todellisia tarpeita, mutta myös siksi, ettei vietäisi kaikkia varoja 8:nnen painopisteen saralla tehtävältä toiminnalta. Tämä painopisteala edellyttää täydentäviä selityksiä, jotka aiomme vielä antaa.
Miksi ei pidä ottaa riskiä tämän toiminnan jäämisestä ilman varoja? Koska tällä toiminnalla on tärkeä rooli. Kyseessä on erityisesti tutkimus yhteisen maatalouspolitiikan uudistamiseksi, ja se on yhteisön politiikassa merkittävä tavoite, erittäin tärkeä tavoite ja oikeastaan laajentumisen näkökulmasta yhä tärkeämpi tavoite. Kyse on myös politiikan täytäntöönpanosta aloilla, joita ovat kalastus, kansanterveys epidemiologisesta näkökulmasta, oikeus ja turvallisuus. Näitä aiheita ei voida käsitellä asianmukaisesti muiden painopistealojen alla, sillä ne ovat erityisluonteisempia ja kuuluvat, sanoisinko täsmällisempien tutkimusohjelmien alaisuuteen. Tässä on paljon työsarkaa, on kyse tuesta, joka kohdistuu yhteisön politiikkojen tutkimukseen ja kehittämiseen liittyviin seikkoihin, ja sille on taattava riittävästi varoja. Tarkoitan myös kaikkia laajentumista koskevia politiikkoja, joille komission jäsen Verheugen toivoo osoitettavan myös tukea, varsinkin ihmistieteiden alalla.
Etiikasta puhuttaessa perehdyimme siis tutkimuksen valiokunnassa hyväksyttyyn Caudronin laatimaan mietintöön tehtyyn tarkistukseen, mutta olemme tietenkin myös valmiita käsittelemään täysistunnossa esitettyjä tarkistuksia. Itse asiassa kyse on hankalasta asiasta, ja siinä tekstissä, jonka komissio aikoo sisällyttää päätökseen, suljetaan nimenomaisesti yhteisön rahoituksen ulkopuolelle ihmisten kloonaukseen ja ihmisten geeniperimän muuttamiseen tähtäävien tutkimusten lisäksi ne, joiden tarkoituksena on luoda ihmisalkioita ainoastaan tutkimustarkoituksiin tai kantasolujen valmistamiseen. Sikäli kuin olen asian ymmärtänyt oikein, tarkistuksilla pyritään myös sulkemaan ulkopuolelle tumansiirrot. Näin esimerkiksi Nisticòn, Trakatellisin ja Purvisin tarkistuksessa.
Lopuksi mainitsen kaksi seikkaa, mikäli vain suotte sen minulle, enkä aio tuhlata kenenkään aikaa. On ensinnäkin eräs seikka, jota ei ole ehkä käsitelty riittävästi, ja se on koordinointi. Tarkoitan sitä, että kansallisten ohjelmien koordinointi on avainasemassa rakennettaessa todellista eurooppalaista tutkimusaluetta, kansallisia ja alueellisia ohjelmia, arvoisa jäsen Maes. Te tiedätte, että olemme antaneet alueita ja tutkimusta koskevan tiedonannon. Sitä varten on varattu 400 miljoonaa euroa. Niiden avulla voidaan tukea koordinointia, varsinkin tietyillä nimenomaisesti mainituilla aloilla, joita koskevia tarkistuksia parlamentti on esittänyt useita. Haluaisin mainita esimerkkinä sen, että lasten sairaudet, esimerkiksi diabetes - puhun teille jäsenten Nisticòn, Fiorin ja Bowisin tarkistuksesta kuuluvat kansallisten politiikkojen koordinoinnin piiriin kattavammin. Tämä koskee myös maanjäristysriskiä, jäsenten Caudronin ja Nisticòn esittämiä tarkistuksia, fossiilisia polttoaineita ja ehkä myös ekoalueita, joihin Piétrasantan tarkistus liittyi ja joista en tiedä, otetaanko ne mukaan. On siis paljon tehtävää kansallisten politiikkojen koordinoimiseksi.
Seuraavaksi puhun hallinnosta. Puiteohjelmien hallinta on toisinaan perustellustikin kyseenalaistettu, muun muassa tilintarkastustuomioistuimen taholta, sillä se on arvostellut erityisesti hallinnon monimutkaisuutta. Tässä asiassa on siis olemassa tavoite, joka on meille varsin tärkeä: hallinnon yksinkertaistaminen tiedeyhteisöä sekä pieniä ja keskisuuria yrityksiä varten. Yksinkertaistaminen tarkoittaa kuitenkin myös velvoitteiden vähentämistä ja joustavuuden hyväksymistä tietyssä määrin julkisen rahan osalta ja sen osalta, mitä tilintarkastustuomioistuin on huomauttanut. Teemme siis ehdotuksen. Olemme ottaneet askeleen eteenpäin uusien välineiden avulla. Osallistumissääntöihin liittyvä kysymys on varsin tärkeä, ja teitä kehotetaankin osallistumissääntöjen määrittämiseen. Sanon jäsen Quisthoudt-Rowohlille, että olemme parhaillaan keskustelemassa asiasta tiedeyhteisön edustajien, yritysten ja parlamentin kanssa. Tämä on lähiaikojen tehtävämme.
Haluaisin lopuksi kiittää parlamenttia. Mielestäni on saatettu päätökseen tärkeä työ, ja se on luonteeltaan sellainen, että sen avulla edistymme kohti eurooppalaista tutkimusaluetta, joka on käsittääkseni meille kaikille tärkeä. Kiitos tekemästänne työstä ja osallistumisestanne.

Puhemies
Arvoisa komission jäsen Busquin, kiitän teitä puheenvuorostanne. Luulen, että kaikki kollegat kiittävät teitä yhtä lämpimästi siitä hyvin asianmukaisesta tavasta, jolla olette hoitanut suhteita parlamenttiin.

Van Velzen
Arvoisa puhemies, nyt kun arvoisa komission jäsen on ilmoittanut, että hän hyväksyy niin monet parlamentin tarkistukset, minulla on arvoisalle komission jäsenelle yksi olennainen kysymys. Tarkoittaako tämä myös sitä, että muutatte nyt aiemmin laatimiamme erityisiä ohjelmia, ennen kuin niitä voidaan käsitellä parlamentissa?

Busquin
. (FR) On selvää, että looginen jatko on, että erityisohjelmia mukautetaan lähiaikoina hyväksyttyjen tarkistusten pohjalta.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 12.00.

EU:n ja Latinalaisen Amerikan suhteet
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Salafranca Sánchez-Neyran laatima ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan mietintö (A5-0336/2001) Euroopan unionin ja Latinalaisen Amerikan suhteita koskevasta yhteisestä strategiasta ja yleisestä kumppanuudesta [2000/2249(INI)].

Salafranca Sánchez-Neyra
Arvoisa puhemies, kyseessä on menettelyä koskeva esitys. Haluaisin todeta, että - toivon, ettei tätä aikaa vähennetä puheajastani - en ole saanut minkäänlaista selvitystä asiasta vastaavan komission jäsen Pattenin poissaolosta. Kysyn, onko puhemies saanut mitään selvitystä hänen poissaolostaan ja voiko hän antaa meille tietoa asiasta. En näe komission jäsentä täällä, mikä hämmästyttää minua, koska hän osallistuu ulkopoliittisiin keskusteluihin aina, kun se on mahdollista. Haluaisin tietää, onko puhemiehellä tai komissiolla tietoa, joka osoittaisi asiasta vastaavan komission jäsen Pattenin poissaolon olevan perusteltu, jollainen se varmaankin on.

Puhemies
Jäsen Salafranca, en voi vastata kysymykseenne puhemiehistön puolesta. Komissio on kuitenkin läsnä komission jäsen Bolkesteinin edustamana, ja hän käyttää tietysti keskustelun päätteeksi puheenvuoron komission puolesta. En tiedä, aikooko komission jäsen Bolkestein vastata heti kysymykseenne. Annan puheenvuoron komission jäsenelle.

Bolkestein
Arvoisa puhemies, kollegani Patten on parhaillaan New Yorkissa, missä hän osallistuu Yhdistyneiden Kansakuntien yleiskokoukseen. Toivon, että Salafranca Sánchez-Neyra pitää tätä riittävänä perusteluna Pattenin poissaololle ja että Salafranca Sánchez-Neyra olisi tyytyväinen vastauksiin, joita annan hänelle ja muille jäsenille seuraavassa keskustelussa. Minä teen varmasti parhaani.

Puhemies
Kiitän teitä, komission jäsen Bolkestein. Mielestäni jäsen Salafranca sai, kuten me kaikki, selkeän ja tyydyttävän vastauksen.

Salafranca Sánchez-Neyra
. (ES) Arvoisa puhemies, paljon kiitoksia teille ja myös komission jäsen Bolkesteinille hänen ystävällisyydestään ja avuliaisuudestaan. Ymmärrän luonnollisesti komission Pattenin poissaolon syyt, jotka selvititte meille.
Kuten te kaikki hyvin tiedätte, Euroopan unionin valtion- ja hallitusten päämiehet päättivät jo jonkin aikaa sitten, kesäkuussa 1999, muodostaa yleisen kumppanuuden, Euroopan unionin ja Latinalaisen Amerikan välisen strategisen kumppanuuden. Yli kaksi vuotta on kulunut, ja meidän on myönnettävä, ettei valtion- ja hallitusten päämiestemme viitoittaman tavoitteen saavuttamisessa ole juurikaan edistytty.
Arvoisa puhemies, juuri tästä syystä Euroopan parlamentti on halunnut paitsi keskustella asiasta myös hyväksyä valiokunta-aloitteisen mietinnön, jotta se voisi edistää keskustelua seuraavasta huippukokouksesta - valtion- ja hallitusten päämiesten toisesta huippukokouksesta, joka pidetään ensi keväänä - ja ottaa käsiteltäväksi asiakirjan, jossa voidaan antaa suhteista strateginen näkemys, niin että Euroopan unioni ei saapuisi huippukokoukseen tyhjin käsin ainakaan oman toimielimemme vastuun kannalta.
Haluaisin ensiksi kiittää siitä yhteistyöhalusta, jota kaikki poliittiset ryhmät ovat osoittaneet minua kohtaan mietinnön valmistelussa: mietintö on hyväksytty ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnassa ylivoimaisella ääntenenemmistöllä (äänin 48 puolesta, 0 vastaan ja 2 tyhjää). Kiitän myös niiden valiokuntien yhteistyöstä, joita on pyydetty antamaan lausuntonsa.
Arvoisa puhemies, pyydämme mietinnössä yhtä keskeistä asiaa: sitä, että samalla tavoin kuin Euroopan unionilla on yhteinen strategia suhteissaan Venäjän, Balkanin, Välimeren alueen tai Ukrainan kanssa, sillä olisi yhteinen strategia myös suhteissaan Latinalaisen Amerikan maiden kanssa.
Arvoisa puhemies, tässä strategiassa olisi mielestäni oltava kolme osa-aluetta: poliittisena tavoitteena olisi oltava ensiksikin kahden alueen välisen agendan uudistaminen ja saattaminen ajan tasalle; toiseksi ministeritason poliittisen keskustelun uudistaminen ja saattaminen ajan tasalle; kolmanneksi Euroopan unionin ja Latinalaisen Amerikan välisen transatlanttisen yleiskokouksen perustaminen siten, että allekirjoitetaan Euroopan unionin ja Latinalaisen Amerikan välinen rauhanperuskirja ja käynnistetään Euroopan unionin ja Latinalaisen Amerikan poliittinen ja turvallisuutta koskeva kumppanuus.
Arvoisa puhemies, katsomme taloudellisten, rahoituksellisten ja kaupallisten tavoitteiden osalta, että Euroopan unionin on saatettava päätökseen Mercosurin ja Chilen kanssa käytävät sopimusneuvottelut. Sopimukset on saatava päätökseen tasapainoisesti, luonnollisesti mahdollisimman nopeasti, niiden omien ansioiden mukaisesti. Olemme sitä mieltä, että ensimmäisen ja toisen luokan maiden tai maaryhmien välille ei - ainakaan Euroopan unionin näkökulmasta - saa tehdä eroa. Tästä syystä pyydämme komissiota antamaan neuvotteluohjeet uusien sopimusten tekemiseksi keskipitkällä aikavälillä Andien yhteisön ja Keski-Amerikan maiden kanssa.
Arvoisa komission jäsen, puhun asioista lyhyellä ja keskipitkällä aikavälillä, koska - täällä Euroopan parlamentissa - katsomme, että yhteisön yleisen tullietuusjärjestelmän mukainen kohtelu on säilytettävä lyhyellä aikavälillä.
Arvoisa puhemies, kehotamme niin ikään tekemään yleisen ja alueiden välisen kumppanuussopimuksen, jolla voidaan turvata institutionaalinen tuki ja kattaa kaikki kyseisen mantereen osan asianomaiset maat muun muassa siksi, ettei jäätäisi jälkeen Yhdysvalloissa tapahtuvasta kehityksestä. Pyydämme myös luomaan jaetun vaurauden alueen vahvistamalla alueellisia markkinoita vuoteen 2010 mennessä.
Arvoisa puhemies, haluaisin lisätä, että on sääli, että yhdellä Latinalaisen Amerikan maalla, jonka kanssa meillä on diplomaattiset suhteet ja johon sovellamme yhteisön yleistä tullietuusjärjestelmää, ei ole sopimusta Euroopan unionin kanssa. Tarkoitan luonnollisestikin Kuubaa. Olenkin sitä mieltä, että - yleensä Euroopan unionin perusperiaatteiden hengessä ja aivan erityisesti parlamentin aiemmin hyväksymän Newensin mietinnön hengessä - meidän olisi löydettävä keino, jonka myötä voisimme ihmisoikeuksia ja perusvapauksia toki kunnioittaen edetä ja löytää institutionaalisen ratkaisun suhteissamme Kuubaan.
Arvoisa puhemies, sosiaali- ja kulttuurialan tavoitteissa ehdotamme päättäväistä ja kunnianhimoista kehitysyhteistyöpolitiikkaa, joka kattaa sosiaalialan, kulttuurin, koulutuksen, maahanmuuton sekä sisä- ja oikeusasiat, ja kaikenlaisia konkreettisia aloitteita, joista en puhu nyt tämän enempää ajanpuutteen vuoksi.
Arvoisa puhemies, olen sitä mieltä, että - ja uskon, että myös kollegani ovat tätä mieltä - Rion huippukokouksen sitoumukset ja suunniteltu strategia Latinalaisen Amerikan kanssa tehtävää uutta sitoumusta varten on vahvistettava nopeasti ja että on annettava voimakas sysäys suhteille kyseisen alueen kanssa, vaikka kyse olisi vain siitä, ettemme jäisi talouden sektorien ja kansalaisyhteiskunnan jälkeen. Valtion- ja hallitusten päämiesten seuraavasta huippukokouksesta on mielestämme tultava selkeä menestys, jotta voimme välittää täsmällisen viestin tästä Euroopan uudesta sitoumuksesta Latinalaisen Amerikan kanssa.

Kreissl-Dörfler
, teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan lausunnon valmistelija. (DE) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, haluaisin ensin onnitella kollega Salafranca Sánchez-Neyraa hänen laajasta ja selkeästä mietinnöstään. Euroopan unionin on todellakin aika korjailla Latinalaisen Amerikan suhteita koskevaa strategiaansa. Varsinkin taloudellisessa yhteistyössä on vielä paljon parannettavaa, ja me sosialistit sisällytämme siihen myös Kuuban, jonka kanssa meidän on vihdoinkin aloitettava puitesopimusta koskevat neuvottelut ilman mitään ehtoja.
Taloudellisessa yhteistyössä on otettava huomioon asianmukaiset sosiaaliset ja ekologiset vähimmäisstandardit, sillä emmehän me halua lisätä Latinalaisen Amerikan yhteiskunnallisia eroja vaan auttaa lieventämään niitä - Latinalaisen Amerikan valtioissa on nimittäin edelleen valtavia yhteiskunnallisia eroja. Rikkaiden teollistuneiden erillisalueiden ympärillä on hyvin köyhiä alueita. Meidän on siksi ehdottomasti pyrittävä saamaan aikaan kestävää kehitystä, joka tukee erityisesti pieniä ja keskisuuria yrityksiä rakennetuen avulla. Asianosaiset väestöryhmät ja kansalaisyhteiskunta, erityisesti alkuperäiskansanryhmät, on otettava mukaan jo suunnitteluvaiheeseen sellaisissa asioissa, joissa se on järkevää ja välttämätöntä. Näin on ilman muuta toimittava varsinkin Puebla-Panama-ehdotuksessa. Euroopan unionilla pitäisi olla siinä vain sisällöllisesti selvästi määriteltyjä velvoitteita. Teknologia ja tiedonsiirto mutta myös eurooppalaisten markkinoiden avaaminen kumppanivaltioiden tuotteille ovat seuraavia toimenpiteitä, joihin on pikaisesti ryhdyttävä. Euroopan parlamentti haluaa tasa-arvoista talouskumppanuutta Latinalaisen Amerikan kansalaisten eikä vain joidenkin suuyritysten kanssa.

Stenzel
Arvoisa puhemies, viimeistään nyt syyskuun 11. päivän terrori-iskujen jälkeen meidän on ymmärrettävä, että maailmanlaajuisilla kriiseillä on maailmanlaajuisia vaikutuksia ja ettei Euroopan unioni voi enää toimia eurooppakeskeisesti. Tämä ei vähennä EU:n laajentumisen ja Balkanin alueen vakautuksen merkitystä, tämä tarkoittaa vain sitä, ettei Rion prosessille saa käydä samoin kuin Barcelonan prosessille tai Välimeren-politiikalle. Ei saa käydä niin, että näiden Euroopan reuna-alueiden tai historialtaan ja väestöltään Eurooppaan kiinteästi liittyvän Latinalaisen Amerikan suhteisiin kiinnitetään asianmukaista huomiota vasta jonkin terrori-iskun jälkeen.
Salafranca Sánchez-Neyran laatima Euroopan parlamentin valiokunta-aloitteinen mietintö osuukin juuri oikeaan aikaan, ennen ensi vuoden toukokuussa Madridissa järjestettävää Rion prosessin seurantakokousta. Meidän on luotava Latinalaisen Amerikan politiikkaamme koskevaa strategia ja arvioitava politiikkaamme kaikilla tasoilla, jotta voimme vastustaa kyseisen maanosan köyhyyttä, vahvistaa demokratiaa, torjua järjestäytynyttä rikollisuutta ja huumekauppaa sekä turvata omat taloudelliset etumme. Meksikon kanssa solmittu vapaakauppasopimus on vaikuttanut myönteisesti Euroopan talouden läsnäoloon Meksikossa, mistä on ollut hyötyä molemmille osapuolille. Chilen kanssa tehtävä vapaakauppasopimus allekirjoitetaan toivottavasti toukokuussa Madridissa.
Mercosurin kanssa käytävät neuvottelut ovat valitettavasti jumiutuneet, ja voi vain toivoa, että Euroopan parlamentti ja komissio tekevät kaikkensa raivatakseen tieltä kaikki Argentiinaa ja Brasiliaa koskevat esteet. Vapaakauppa ei ole pelkkä yksisuuntainen tie, eikä enemmän tai vähemmän kätkettyä protektionismia saisi enää nykyään esiintyä. Meidän on myös laajennettava Latinalaisen Amerikan tuntemustamme. Eurooppalais-latinalaisamerikkalaisen tutkimuskeskuksen perustaminen on myönteinen asia. Latinalainen Amerikka tarvitsee tosin muutakin kuin vapaakauppasopimuksen, nimittäin kaiken kaikkiaan investointeja tukevan ilmapiirin vahvistamista koskevia strategioita, joiden toteuttaminen taas edellyttää asianmukaista poliittista vakautta, ja lisäksi pääoman virtaaminen pois Latinalaisesta Amerikasta on lakkautettava. Jokaista ansaittua dollaria ei pitäisi heti siirtää Miamiin.

Menéndez del Valle
Arvoisa puhemies, Salafrancan mietintö on laadittu oikeaan aikaan. Euroopan kannattama yleinen kumppanuus ja yhteinen strategia Latinalaisen Amerikan kanssa on asia, joka on aina ollut toteuttamisen arvoinen, mutta se on sitä enemmän kuin koskaan nyt, syyskuun 11. päivän jälkeen, kun kansainväliset suhteet ovat selvästi mullistusten kourissa. Puhun Euroopan kannattamasta strategiasta ja kumppanuudesta aikana, jolloin yksi kumppani elää muilla osa-alueilla vaikeita aikoja kaikkien tuntemista syistä.
Meidän on kuitenkin eurooppalaisina oltava selvillä asioista. Kumppani, johon viittasin, nousee vielä jaloilleen ja kohdistaa jälleen huomionsa Latinalaiseen Amerikkaan. Sillä on oikeus tähän, mutta Euroopan arvot ja edut eivät aina vastaa yhdysvaltalaisten arvoja ja etuja. On syytä mainita pelkkä Mercosurin tai Amerikkojen vapaakauppa-alueen olemassaolo tai vaikkapa vain ne erilaiset kannat, joita meillä on kuolemanrangaistuksen tai pysyvän kansainvälisen rikostuomioistuimen kaltaisissa asioissa.
Täällä mainituista yhteisen strategian tavoitteista on kiitettävää haluta - miksipä asiaa ei voisi ilmaista näinkin - Euroopan unionin ja Latinalaisen Amerikan välisen rauhan ja vakauden alueen luomista sekä rauhanperuskirjan allekirjoittamista; tätä tavoitetta on mielestäni vaikea saavuttaa muttei niin vaikea kuin vastaavia Barcelonan prosessin tavoitteita, joiden toteutuminen ei toistaiseksi ole mahdollistanut Lähi-idän konfliktin ratkaisemista.
Toisaalta kannatan ehdotusta, joka koskee vaurauden jakamista luomalla vapaakauppa-alue vuoteen 2010 mennessä. Haluaisin kuitenkin viitata jälleen Barcelonan prosessiin ja sanoa, että Latinalaista Amerikkaa varten suunnittelemassamme prosessissa on otettava huomioon eriarvoisuus, toisin sanoen kumppaneiden erilainen taloudellinen painoarvo; tämä voi nimittäin johtaa siihen, että teoriassa kauppa on kaikille vapaata, mutta käytännössä siihen kohdistuu kaikkein raskain taakka, toisin sanoen tosiasiallinen eriarvoisuus, joka - kuten me kaikki tiedämme - on toisinaan valtavaa kyseisellä mantereella. Tämä voi johtaa siihen, että niin sanottu vapaakauppa jää pelkäksi iskulauseeksi. Kun siis pyrimme luomaan kumppanuuden tasavertaisina pidettyjen kumppaneiden välille, mutta huomaamme, että ne eivät olekaan tasavertaisia, on tärkeää käyttää erästä perusvälinettä.
Tarkoitan tässä todellista kehitysyhteistyöpolitiikkaa, sillä se on ainoa politiikka, jolla voidaan tasoittaa - pelkään kuitenkin, ettei tässä onnistuta ennen vuotta 2010 - niitä valtavia sosioekonomisia eroja, joita nykyisin esiintyy paitsi unionin ja Latinalaisen Amerikan välillä myös latinalaisamerikkalaisten kumppanien keskuudessa.
Haluan lopuksi muistuttaa ääriliberaaleille, että kehitysapu ei ole yhteen soveltumatonta vapaakaupan kanssa vaan että vapaakaupassa - paitsi jos sillä tarkoitetaan pelkästään eriarvoisuuden vapaata mutta kyynistä ja jopa julmaa harjoittamista - tarvitaan kehitysapua. Ihmisarvoinen kauppa ei toisinaan ole mahdollista, ilman että tehokkaalla ja avoimella kehitysyhteistyöllä luodaan ensin perusta vapaalle mutta rehelliselle toiminnalle.

Di Pietro
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, minun on ilmaistava lämpimät onnitteluni kollega Salafrancalle hänen tekemästään perusteellisesta työstä. On totta, että konkreettisen painoarvon antamiseksi päätöksille, jotka tehtiin Rio de Janeirossa Latinalaisen Amerikan ja Karibian maiden ja Euroopan unionin jäsenvaltioiden valtion- ja hallitusten päämiesten ensimmäisessä huippukokouksessa, on juhlallisista julistuksista tehtävä totta ja muunnettava ne teoiksi, strategioiksi ja mahdollisuuksiksi, jotka antavat uutta elinvoimaa Euroopan unionin ja Latinalaisen Amerikan väliselle vuoropuhelulle.
Meidän ei siis pidä hämmästyä sitä, että Salafrancan mietinnössä päättäväisesti todetaan, että Euroopan unionilla ei ole todellisen alueiden välisen strategisen kumppanuuden toteuttamiseksi muuta välinettä kuin luoda voimakkaasti ja määrätietoisesti uusi yleisstrategia ja että ihanteellinen tilaisuus voisi olla juuri Madridin huippukokous toukokuussa 2002. Nyt on siis oikein luoda perusta ja etsiä aiempaa yksinkertaisempia ja - sekä unionin että Etelä-Amerikan kansalaisten näkökulmasta - helpommin ymmärrettäviä välineitä. On siis hyvä ajatus perustaa Euroopan unionin ja Latinalaisen Amerikan välinen transatlanttinen yleiskokous, jolla on erittäin laajoja toiminta-alueita, ennen muuta köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen torjunta, huumausaineiden ja järjestäytyneen rikollisuuden torjunta siten, että toisaalta edistetään aktiivisesti koulutuksen, kulttuurin ja vapaan kaupan perussektoria synnyttämättä kuitenkaan eriarvoisuutta, kuten edellinen puhuja totesi.
Kuten esittelijä ehdottaa, strategia voisi olla juuri kahden alueen välinen solidaarisuusrahasto, joka on tarkoin määritelty ja siksi paremmin valvottavissa. Mutta jos rahoitusteknisiä välineitä ei oteta huomioon, ratkaisevan tärkeää on, että unionilta löytyy selkeä poliittinen tahto omaksua vastuullisempi rooli - joka sillä voi ja pitää olla - vahvan kehitysyhteistyöpolitiikan luomisessa. Arvoisa puhemies, koska sekä historialliset siteet että kulttuuri- ja verisiteet yhdistävät monia eurooppalaisia Latinalaiseen Amerikkaan, jokainen meistä tuntee aina olonsa kotoisaksi vieraillessaan Latinalaisessa Amerikassa. Nämä siteet merkitsevät meille paitsi poliittista myös moraalista velvollisuutta puolustaa vastakin entistä ponnekkaammin Euroopan erityisroolia, joka perustuu yhdentymishankkeemme perustana olevien arvojen voimaan. Myös näistä syistä totean eurooppalaisten liberaalien ryhmän puolesta, että kannatamme täysin tätä mietintöä.

Frassoni
Arvoisa puhemies, Latinalaisen Amerikan suhteita koskeva yleisstrategia on strategia, joka voi tarjota Euroopalle paljon uutta tässä aina vain monimutkaisemmassa maailmassa. Uusia piirteitä liittyy siihen, miten Euroopan ja Latinalaisen Amerikan suhteet järjestetään kolmen teeman ympärille: ensimmäinen niistä on keskustelu, joka koskee maailmanlaajuistumisprosessin pelisääntöjä, erityisesti demokratian ja köyhyyden torjunnassa; toinen on alueellista poliittista yhdentymistä koskeva kysymys; kolmas on merkittävien ympäristöongelmien yhteinen hoito.
Tässä mielessä Salafrancan mietintö, jota ryhmämme yleisesti ottaen tukee, sisältää joitakin piirteitä, jotka meistä yhä heijastavat turhan kevyttä suhtautumista näiden ratkaistavinamme olevien kysymysten uusiin piirteisiin. Erityisesti ryhmäni haluaa vakavasti kyseenalaistaa painoarvon, joka on annettu Euroopan ja Latinalaisen Amerikan suhteiden kaupalliselle ulottuvuudelle, erityisesti tarpeelle noudattaa suhteissa Maailman kauppajärjestön nykyisten sääntöjen logiikkaa, sääntöjen, joita on vastustettu laajasti paitsi Latinalaisessa Amerikassa myös Euroopassa.
Toiseksi emme yhdy kritiikittömän myönteiseen arvioon Puebla-Panama-suunnitelmasta, joka on suuria infrastruktuureja koskeva suunnitelma, jolla on merkittäviä yhteiskunnallisia ja ympäristöä koskevia vaikutuksia. Ennen kuin Euroopan unioni voi yhtyä, kuten mietinnössä pyydetään, suunnitelman onnistumista tukevaan rahoitusyhteisöön, meidän on mielestämme osattava arvioida tarkoin näitä vaikutuksia.

Marset Campos
Arvoisa puhemies, haluan ensiksi onnitella esittelijä Salafrancaa ja lausua hänelle kiitokseni hänen erittäin kattavasta, erittäin hyvästä ja erittäin oikea-aikaisesta mietinnöstään, sillä juuri nyt, kun laajentumisprosessi on saatu paperilla päätökseen, jäljellä on kaksi keskeneräistä asiaa: Euro-Välimeri-strategia ja tämä Latinalaista Amerikkaa koskeva strategia. Nimenomaan Latinalainen Amerikka kehittyvine organisaatioineen tarjoaa paljon mahdollisuuksia, ja samalla tästä on kansainvälisiä seurauksia, joihin meidän on suhtauduttava myönteisesti.
Pidän meidän kannaltamme toiveikkaana Euroopan unionin vaikutusta Latinalaiseen Amerikkaan YK:ssa, sillä näin voimme viitoittaa tien konfliktien rauhanomaiseen ratkaisuun militarisoitumisen ja Yhdysvaltojen nykyisen aggressiivisen voimankäytön vastapainona.
Tästä syystä mietintö on mielestäni tärkeä ja oikea-aikainen, ja parlamentti osoittaa tässä, että työskentelemme reaaliajassa.
Tästä syystä ryhmämme ilman muuta tukee varauksitta Salafrancan mietintöluonnosta.
Emme ole samaa mieltä joistakin hyvin konkreettisista kysymyksistä, mutta tarkastelemme niitä aikanaan. Ajattelemme tässä Kuuban sisällyttämistä, joka on mielestämme välttämätöntä, ja myös Euroopan unionin kehotusta rauhanomaisen ratkaisun löytämiseksi Kolumbian konfliktiin.

Carrilho
Arvoisa puhemies, Latinalaisen Amerikan ja Euroopan unionin valtioilla on yhteinen kulttuurinen pohja, joka helpottaa kansojen keskinäistä kanssakäymistä. Siitä huolimatta, ja vaikka ensimmäisessä Latinalaisen Amerikan ja Karibian maiden sekä Euroopan unionin välisessä huippukokouksessa, joka järjestettiin vuonna 1999 Rio de Janeirossa, avautui joitakin toiveita herättäviä näkymiä strategisesta kumppanuudesta talous-, sosiaali- ja ympäristöasioissa, tähän mennessä saadut käytännön tulokset ovat kaikkea muuta kuin tyydyttäviä. Tähän epäkohtaan on useita syitä, joiden takia on useita velvollisuuksia. Meidän vaikutuspiirissämme olevissa asioissa tuntuu joskus vallitsevan eräänlainen eurooppalainen estoisuus, joka johtuu ehkä Yhdysvaltain maantieteellisestä ja muustakin strategisesta ylivoimaisuudesta koko Amerikan mantereella.
Kuten tiedetään, Latinalaisen Amerikan valtioilla on haasteena Amerikan vapaakauppa-alueeseen liittyminen, joka voi toteutua vuodesta 2005 alkaen, eli varsin pian. Aikana, jolloin on selvästi tarpeellisempaa kuin koskaan aiemmin kylmän sodan loppumisen jälkeen solmia vahvoja kansainvälisiä kumppanuussuhteita, Euroopan unioni ei saa vältellä mitään sen velvollisuuksista tai sille asetetuista haasteista. Tärkeimpiä niistä on nimenomaan kyetä määrittelemään johdonmukaisia yhteisiä strategioita ja antaa niille todellista poliittista sisältöä.
Niinpä kollegamme Salafrancan, jota kiitämme hänen erinomaisesta työstään, ehdotukset tässä parlamentin aloitteesta laaditussa mietinnössä ansaitsevat kaiken tukemme. Ne eivät ansaitse sitä ainoastaan siksi, että hän perustelee ja luettelee käytännössä ne kaikki näkökohdat, joita pitää tarkastella yhteisessä strategiassa eurooppalais-amerikkalaisten suhteiden lisäämiseksi, vaan myös siksi, että ne on esitetty oikeaan aikaan, eli ennen ensi toukokuussa järjestettävän valtion- ja hallitusten päämiesten toisen huippukokouksen valmisteluja.

Mayol i Raynal
Arvoisa puhemies, mielestäni tässä meille jätetyssä mietinnössä on yksi suuri puute. Tämä suuri puute on intiaanit. Intiaaneilla tarkoitan tämän mantereen alkuperäiskansoja. Ilmiselvästi unohdamme heidät turhan usein, koska intiaanikysymys painaa omaatuntoamme.
Kuinka voidaan harkitakaan suhteita Latinalaiseen Amerikkaan ilman näitä kansoja? Nämä kansat on enimmäkseen ajettu ahdinkoon, ellei meidän ns. sivilisaatiomme ole tuhonnut heitä kokonaan.
Kehitysyhteistyövaliokunta on lausunnossaan ottanut oikeutetusti esiin tämän poisjätön. Mietinnön G kohdan 50 artiklassa esitetään esimerkiksi unionin osallistumista rahallisesti Puebla-Panama-hankkeeseen. Kuinka voidaan harkitakaan tätä tukea, kun hanke koskee intiaanienemmistöisiä alueita Chiapasissa ja Guatemalassa ja kun intiaaneja ei ole kuultu asiassa?
Minun on vaikeaa äänestää tämän mietinnön puolesta.

Sauquillo Pérez del Arco
Arvoisa puhemies, Euroopan unionin ja Latinalaisen Amerikan yhteisen strategian luominen, josta päätettiin Rio de Janeirossa vuonna 1999, on oikeudellinen kysymys, jossa viimeinkin sijoitetaan asianmukaisiin mittasuhteisiin nämä perinteisesti aliarvioidut alueiden väliset suhteet.
Sosialistiryhmään kuuluvat kehitysyhteistyövaliokunnan jäsenet kannattavat ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan esittämän päätöslauselman tavoitteita, ja haluan onnitella päätöslauselmasta esittelijä Salafrancaa.
Mielestämme on välttämätöntä laajentaa poliittisen agendan sisältöä ja syventää vuoropuhelua kaikilla poliittisilla ja institutionaalisilla tasoilla todellisen kumppanuuden yhteydessä. Katsomme, että on välttämätöntä tehdä kumppanuussopimuksia Andien yhteisön ja Keski-Amerikan maiden kanssa Euroopan unionin ja Latinalaisen Amerikan vapaakauppa-alueen luomiseksi.
Mielestämme on kuitenkin myös käsiteltävä ensisijaisesti kehitysongelmia monissa Latinalaisen Amerikan maissa, sillä siellä elää 200 miljoonaa köyhää ihmistä. Olemme huolestuneita erityisesti Andien alueesta, Keski-Amerikasta ja Karibian maista. Andien alueella epävakautta, institutionaalista väkivaltaa, huumekauppaan liittyviä ongelmia ja maahanmuuttovirtojen hallintaa on käsiteltävä sellaisesta kokonaisvaltaisesta näkökulmasta, jossa otetaan huomioon kehitysyhteistyö, kaupan vapauttaminen, institutionaalinen muutos, ihmisoikeudet ja erityisesti alkuperäiskansojen oikeudet.
Euroopan unionin ja Latinalaisen Amerikan välisen rauhan ja vakauden alueen luomisen on perustuttava ihmisoikeuksiin, demokratiaan ja huumekaupan torjuntaan. Keski-Amerikassa sosiaaliseen kehitykseen ja köyhyyden torjuntaan annettava tuki on asetettava kaikkien muiden tavoitteiden, kuten tietoyhteiskunta-aloitteen, edelle. Muutoin aloittaisimme talon rakentamisen katosta.
Haluan viitata erityisesti myös Karibian maihin ja tarkemmin sanottuna Kuubaan, kuten tänään on jo tehtykin. Kuuba ei ole Cotonoun sopimuksen osapuoli, eikä sillä ole institutionalisoituja suhteita Euroopan unionin kanssa. Olemme sitä mieltä, että Kuuban kehitysmahdollisuudet - eurooppalaiset yrityksethän ovat jo jonkin aikaa sijoittaneet Kuubaan - ja sen väestön tilanne ansaitsevat Euroopan unionilta toisenlaisen kohtelun, eivät sellaista välinpitämättömyyttä, jolla olemme tähän asti osoittaneet Kuubaa kohtaan.

Medina Ortega
Arvoisa puhemies, haluan onnitella esittelijä Salafrancaa hänen suurenmoisesta mietinnöstään ja myös valmistelija Kreissl-Dörfleriä lausunnosta, jonka hän on teollisuusvaliokunnan puolesta laatinut tästä aiheesta.
Salafrancan mietintö on erittäin laaja ja varsin kunnianhimoinen. Aion viitata ainoastaan yhteen asiaan: mietinnön 60 kohtaan, joka koskee riittävien varojen tarvetta; ja haluaisin suhteuttaa sen tilintarkastustuomioistuimen presidentin meille eilen esittelemään vuosikertomukseen varainhoidosta vuonna 2000.
Vuosikertomuksen 5. luvun 5.8 kohdassa todetaan eräs hyvin vakava asia: yli 25:tä prosenttia Latinalaiselle Amerikalle vuonna 2002 tarkoitetuista maksusitoumusmäärärahoista ei voitu käyttää. Niitä ei voitu käyttää hallinnollisten puutteiden takia.
Tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomuksesta ei kovinkaan selvästi käy ilmi, liittyvätkö hallinnolliset puutteet yhteisön tukea saaviin maihin vai itse yhteisön hallintoon.
Komission vastauksessa viitataan useisiin toimenpiteisiin, joilla estettäisiin vastaava tilanne tänä ja ensi vuonna, ja esittelijä Salafranca viittaa itsekin toiseen asiaan, nimittäin henkilöstön tarpeeseen Latinalaisesta Amerikasta vastaavassa pääosastossa.
Taannoin - ja tarkoitan tässä yli 10 vuoden takaista aikaa - kyseisen pääosaston johtaja sanoi minulle, ettei pääosastossa tarvita lisää rahaa vaan lisää henkilöstöä. En tiedä, olemmeko nyt ratkaisseet tämän pullonkaulaongelman.
Lopuksi: yksi komission ehdotuksista koskee edustustojen hajautettujen tehtävien vahvistamista.
Haluan korostaa myös erästä esittelijä Salafrancan korostamaa asiaa, nimittäin sitä, että eräässä Latinalaisen Amerikan erittäin tärkeässä maassa, jonka kanssa meillä on etuoikeutetut suhteet - nimittäin Ecuadorissa - ei ole vielä edustustoa, vaikka parlamentilla ja komissiollakin on tästä asiasta aiempia sopimuksia ja sitoumuksia.

Howitt
Arvoisa puhemies, kuten Salafranca varmasti ymmärtää, haluan käyttää käytössä olevan puheaikani päätöslauselman 7 kohtaan, joka koskee tärkeää ja ensisijaista tarvetta tukea Kolumbian rauhanprosessia, mikä on kyseisen strategian ensisijainen tehtävä.
Haluan kommentoida erityisesti kahta asiaa. Ensimmäinen on, että presidentti Pastranan henkilökohtaisesti parlamentille antamaa lupausta puolisotilaallisten joukkojen purkamisesta ei ole pidetty, eikä sitä pidetä edelleenkään. Tämän ovat todenneet YK:n ihmisoikeuksien erityisedustaja, Meksikon tarkkailukomissio, Santa Mariassa surmansa saaneiden kymmenen kalastajan sekä niiden 18 ihmisen sukulaiset, jotka kasvot maahan pakotettuina ammuttiin kuoliaiksi Bugassa puolisotilaallisten joukkojen toimesta pelkästään viime kuussa. Tämä merkitsee ihmisoikeuksien jatkuvaa törkeää väärinkäyttöä, ja kuten oma YK:n lähettilääni on todennut, näinä levottomina aikoina sekä sissit että puolisotilaalliset joukot ovat terroristijoukkoja, joita vastaan olisi taisteltava kaikin keinoin osana käynnissä olevaa terrorismin vastaista ohjelmaa. Olemme tätä mieltä etenkin siksi, että brittiläinen patikoija Jeremy Parks surmattiin 28. lokakuuta.
Puheenjohtajavaltio Belgia teki aivan oikein sisällytettyään tämän vuoden elokuussa puolisotilaallisten joukkojen torjuntaan pyrkivät toimet osaksi neljää painopistealuettaan Kolumbiassa. Voisiko komission jäsen ystävällisesti kertoa meille vastauksessaan, millaista kehitystä on saatu aikaan harjoitetun painostuksen tuloksena.
Toiseksi tuemme komission jäsen Pattenin ehdotusta, joka koskee rauhanlaboratorion perustamista Magdalena Medioon. Näin edistettäisiin merkittävästi rauhanprosessia, toisin kuin Kolumbia-suunnitelman yhteydessä myönnetyllä Yhdysvaltain sotilasavulla, jonka olemme jyrkin sanoin tuominneet. Magdalena Medion alue on kuitenkin joutunut noiden samojen sissien hyökkäysten kohteeksi. Nuo sissit ovat tunkeutuneet alueelle ja uhkaavat nyt maanviljelijöitä sillä, että heidän olisi viljeltävä kokaiinia, muutoin he kuolisivat. Sissit hoitavat alueella omia liiketoimiaan, heillä on omat veronsa ja he haluavat värvätä jäsenikseen kansalaisjärjestöjä varmistaakseen, että meidän eurooppalaisten raha menee heille, jotta rauhanprosessi heikkenisi sen vahvistumisen sijasta. Kehottaisin komission jäsentä nyt osoittamaan, miten hän aikoo ottaa käyttöön valvonta- ja tarkastusmenetelmät, jotta rauhanprosessissa saataisiin aikaan edistystä meidän eurooppalaisten varoin ja jotta puolisotilaalliset joukot eivät pääsisi käyttämään varoja väärin juuri meidän tavoitteidemme heikentämiseksi.

Tervetulotoivotukset
Puhemies
Haluaisin toivottaa tervetulleeksi Mercosur-maiden parlamentaarisen sekavaliokunnan valtuuskunnan.
Valtuuskunta, jota johtaa sen väliaikainen puheenjohtaja Washington Abdala, koostuu 12:sta Uruguayn, Paraguayn ja Brasilian parlamenttien jäsenestä ja senaattorista.
Tämän vierailun yhteydessä valtuuskunnan jäsenet osallistuvat edellä mainitun Mercosur-maiden parlamentaarisen sekavaliokunnan ja suhteista Etelä-Amerikan maihin ja Mercosur-maihin vastaavan valtuuskunnan neljänteen parlamenttien väliseen tapaamiseen. Näiden tapaamisten järjestäminen aloitettiin vuonna 1996.
Mercosur-maiden ja EU:n suhteissa on nyt meneillään erittäin merkittävä vaihe, sillä vapaakauppa-alueen perustamiseen tähtäävissä neuvotteluissa on edetty kuudenteen kierrokseen ja neuvottelut etenevät tasaiseen tahtiin.
Minun siis toivon parlamentin puolesta tervetulleeksi tämän valtuuskunnan ja totean parlamentin tukevan neuvottelujen menestyksekästä etenemistä.

EU:n ja Latinalaisen Amerikan suhteet (jatkoa)
Bolkestein
Arvoisa puhemies, haluan aloittaa kiittämällä Salafranca Sánchez-Neyraa hänen erinomaisesta mietinnöstään. Haluaisin antaa hänelle tunnustukseni siitä, että hän on ottanut vastaan näin hankalan tehtävän, nimittäin Latinalaisen Amerikan suhteitamme koskevien eri näkökantojen yhdistämisen. Mietinnössä pyritään kunnianhimoisiin ponnisteluihin, jotta jo ennestään tiiviit suhteemme Latinalaiseen Amerikkaan saisivat lisää pontta ja vauhtia. Mietinnössä lähestytään kokonaisvaltaisesti tavoitteita, joihin olisi pyrittävä entistä laajemmissa puitteissa, ja komissio on täysin samaa mieltä tällaisesta painotuksesta.
Poliittisia, taloudellisia ja yhteistyöhön liittyviä näkökohtia ei voida erottaa toisistaan, jos haluamme suhteidemme kehittyvän tasapainoisesti. Tässä mielessä yksi viime vuosien merkittävimmistä edistyksistä on ollut kahden alueen välisen strategisen kumppanuuden luominen, mistä sovittiin Euroopan unionin jäsenvaltioiden valtion- ja hallitusten päämiesten, Latinalaisen Amerikan ja Karibian maiden ensimmäisessä huippukokouksessa. Mietinnössä korostetaan niiden painopistealueiden tärkeyttä, joista päätettiin tuossa huippukokouksessa, ja käytetään niitä ponnahduslautana erityisten poliittisten, taloudellisten, sosiaalisten ja kulttuuristen tavoitteiden ehdottamiseen.
Me tuemme poliittisten tavoitteiden kohdalla esitettyä toivetta laajentaa kahden alueen välistä poliittista agendaamme sekä uusia ministeritason poliittista vuoropuhelua, ja me yhdymme tähän toiveeseen. Poliittinen vuoropuhelu on keskeinen väline, jolla voidaan rakentaa strategista kumppanuutta ja tuoda siihen sisältöä. Strateginen kumppanuus rakentuu yhteisten arvojen varaan, ja näitä ovat kulttuurin monimuotoisuus, suvaitsevaisuus, humanismi ja solidaarisuus. Strategisen kumppanuuden on määrä antaa molempien alueiden edustajille mahdollisuus tuoda esiin omia kantojaan ja yhteisiä etujaan erittäin laajoissa kansainvälisissä ja monenvälisissä kysymyksissä.
Monia näistä kysymyksistä käsitellään mietinnössä, ja osa niistä, kuten konfliktien estäminen ja terrorismin torjunta, on vain saanut uuden merkityksen. Talouden, rahoituksen ja kaupan osalta voin vain yhtyä toiveeseenne siitä, että Chilen ja Mercosurin kanssa käynnissä olevat neuvottelut saatettaisiin onnistuneesti päätökseen mahdollisimman pian. Meksikon kanssa tehdyn sopimuksen voimaantulolla on jo nyt ollut hyvin myönteinen vaikutus kauppasuhteisiimme ja investointeihimme. Meidän olisi mielestäni kuitenkin varottava käyttämästä muihin Latinalaisen Amerikan alueisiin samoja järjestelyjä, joita olemme soveltaneet Mercosur-maihin, Chileen ja Meksikoon. Meidän olisi aina otettava huomioon kunkin alueen erityispiirteet, kunkin talouskehityksen taso, sen kaupan rakenne sekä sen saavuttaman alueellisen integraation taso. Tämän vuoksi olemme suorittaneet perusteellisen tutkimuksen, joka koskee nykyisiä ja tulevia kauppasuhteitamme Keski-Amerikan maihin ja Andien yhteisöön. Tutkimuksen pohjalta voimme sitten päättää, miten jatkaa taloudellisten suhteiden ja kauppasuhteiden kehittämistä noiden alueiden kanssa.
Puhun seuraavaksi mietinnössä käsitellyistä yhteistyökysymyksistä ja aloittaisin ottamalla esiin myönteisen vaikutuksen, joka ulkopuolelle suunnattavan tuen hallinnonuudistuksen toteuttamisella on. Uudet ohjelmointi- ja hallintomenetelmät lisäävät yhteistyöohjelmien johdonmukaisuutta, täydentävyyttä ja tehokkuutta.
Haluaisin myös tehdä selväksi, että sosiaalisten näkökohtien - etenkin terveydenhuollon, koulutuksen ja köyhyyden torjuminen - korostaminen saa niin ikään ensisijaisen aseman komissiossa. Olemme perustamassa keskustelufoorumia, jossa kansalaisyhteiskunnan eri toimijat voivat vaihtaa näkemyksiään sosiaalista tasa-arvoa koskevista kysymyksistä, niin että sen päätelmät voidaan jättää Madridin huippukokouksen käsiteltäväksi. Sosiaalisen tasa-arvon olisi saatava keskeinen sija valtionpäämiesten välisessä vuoropuhelussa, ja mainitussa huippukokouksessa pitäisi saada aikaan sosiaalista tasa-arvoa koskevia konkreettisia aloitteita.
Olen kiitollinen koulutusta ja kulttuuria koskeville komission aloitteille annetusta tuesta. Komissio aikoo ennen tämän vuoden loppua hyväksyä kunnianhimoisen stipendiaattiohjelman, jotta Latinalaisen Amerikan maiden jatko-opiskelijat voisivat täydentää opintojaan Euroopassa. Olen yhtä kiitollinen esittelijän ja parlamentin antamasta tuesta ohjelmaan, jonka tavoitteena on lisätä Latinalaisen Amerikan maiden osallistumista tietoyhteiskuntaan.
Toivon tehneeni selväksi, että komissio on samaa mieltä lähes kaikista mietinnössä esitetyistä tavoitteista ja että annamme suuren arvon sen sisältämän ehdotuksen laadulle ja kunnianhimoisuudelle. Epäilen kuitenkin, onko yhteisen strategian hyväksyminen välttämätöntä noiden tavoitteiden saavuttamiseksi. Meidän ei pidä unohtaa suhteittemme dynaamisuutta. Tuo dynaamisuus johtuu suureksi osaksi käytössämme olevien, alueita ja pienalueita koskevien mekanismien suuresta valikoimasta. Niiden avulla voimme kehittää joustavaa poliittista vuoropuhelua, joka on helposti sovitettavissa nykyisiin oloihin ja prioriteetteihin.
Suhteidemme elinvoimaisuus johtuu suureksi osaksi päätöksestämme edetä tasavertaisiin suhteisiin rakentuvan strategisen kumppanuuden pohjalta. Molempien alueiden maiden valtion- ja hallitusten päämiehet ovat määritelleet tämän strategisen kumppanuuden prioriteetit. Sen vuoksi katson, että ennen minkään uuden aloitteen käynnistämistä meidän olisi varmistettava, että juuri käynnistämämme prosessi kehittää ja rakentaa jatkossakin nykyisen vuoropuhelun ja yhteistyökumppanuuden varaan.
Haluaisin kiittää parlamenttia tästä arvokkaasta panoksesta. Tämänkaltaisten mietintöjen ansiosta parlamentti luo selkeän vision siitä, millaisia suhteita meidän pitäisi harjoittaa alueella, joka kehittää aiempaa tiiviimpiä poliittisia ja taloudellisia suhteita Euroopan unioniin.
Lopuksi totean tietäväni vallan hyvin, että komission jäsen Pattenille esitettiin muutamia kysymyksiä. Olen varma, että hän antaa mielellään kirjalliset vastaukset etenkin Medina Ortegan esittämiin kysymyksiin, mutta myös muiden puhujien esittämiin kysymyksiin, ja vakuutan parlamentille, että se saa täydellisen vastauksen muutaman viikon sisällä.

Salafranca Sánchez-Neyra
. (ES) Arvoisa puhemies, koska aateluus velvoittaa, luulen, että minun on vastattava komission jäsen Bolkesteinin myönteiseen ja rakentavaan puheenvuoroon. Sanoisin hänelle esittelijänä, etten juurikaan ehtinyt kaivata komission jäsen Pattenin läsnäoloa. Lausun myös kiitokseni kaikille kollegoille.
Täsmentäisin, että tässä keskustelussa on mainittu mietinnön suuren puutteen olevan, ettei siinä ole mainittu alkuperäiskansoja. Päätöslauselman 27 kohdassa parlamentti "pyytää, että koulutuksesta, terveydenhuollosta ja kulttuurista tehtäisiin uuden yhteisen strategian prioriteetteja ja valmisteltaisiin konkreettisia toimia niitä tarvitseville Latinalaisen Amerikan maille kiinnittäen erityistä huomiota etnisiin vähemmistöihin ja alkuperäiskansanryhmiin".
Minusta on näin ollen erittäin ristiriitaista väittää, että päätöslauselmassa on puute, kun pyydämme, että alkuperäisvähemmistöistä tehtäisiin uuden yhteisen strategian prioriteetteja, vaikka kunnioitan luonnollisesti kaikkien kollegojen mielipiteitä.

Puhemies
Kiitän teitä, jäsen Salafranca. Olen pahoillani siitä, että huomautuksen esittänyt kollega ei ole paikalla eikä kuullut sanojanne, mutta hän saa niistä varmasti tiedon.

Laivanrakennusteollisuus
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Riis-Jørgensenin laatima talous- ja raha-asioiden valiokunnan mietintö (A5-0373/2001) väliaikaisista järjestelyistä laivanrakennusteollisuuden suojaamiseksi [KOM(2001) 401 - C5-0393/2001 - 2001/0153(CNS)].

Randzio-Plath
, talous- ja raha-asioiden valiokunnan puheenjohtaja. (DE) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, mietintö, joka käsittelee ehdotusta neuvoston asetukseksi väliaikaisista järjestelyistä laivanrakennusteollisuuden suojaamiseksi, on erittäin tärkeä, koska laivanrakennusteollisuus on erityisen merkittävä Euroopan unionin ala. Haluaisin esitellä tässä kohdin talous- ja raha-asioiden valiokunnan näkemyksen, joka ei valitettavasti ole yhtenevä esittelijän näkemyksen kanssa. Haluaisin kiittää esittelijä Riis-Jørgenseniä hänen loistavasta työstään, jonka hän teki erittäin lyhyessä ajassa. Siksi haluaisinkin kiittää häntä, vaikka hänellä onkin ongelmia ehdotuksen laillisuuden tunnustamisessa. Valiokuntamme tietenkin tarkisti asian ja tuli siihen tulokseen, että oikeusperusta on valittu aivan oikein ja että ehdotuksen laillisuuteen liittyvät epäilyt ovat aiheettomia.
Haluaisin siksi sanoa nopeasti muutaman sanan ehdotuksen ja mietinnön sisällöstä. En voi olla tässä yhteydessä muistuttamatta teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan kanssa tehdystä hyvästä yhteistyöstä. Olemme mielestäni tehneet hyvän ehdotuksen. Toivon hartaasti, että komissio myös hyväksyy parlamentin tarkistukset.
Neuvoston vuonna 1998 tekemän päätöksen mukaisesti 5. joulukuuta 2000 kokoontuneen teollisuus- ja energiaministerien neuvoston johtopäätöksissä vahvistettiin, että toimintatukien maksaminen lopetetaan 1. tammikuuta 2001. Jo silloin kuitenkin muistutettiin, että mikäli Korean kanssa käytävät neuvottelut kariutuvat, komissio saattaa muuttaa asennettaan pohdittuaan ensin asiaa. Meidän on todettava, ettei Korea ole noudattanut vuonna 2000 hintoja ja tukia koskevista sitoumuksista tehtyä sopimusta. Komission piti siis pohtia, olisiko sen syytä ehdottaa eurooppalaiselle laivanrakennusteollisuudelle myönnettävää väliaikaista tukijärjestelyä, mikäli neuvottelut kariutuvat Korean kanssa, joka vieläkin rikkoo voimassa olevia kauppasopimuksia maksamalla huomattavaa valtiontukea.
Koska neuvottelut kariutuivat, ehdotus on nyt käsiteltävänä ja ehdotetut suojatoimenpiteet arvioitavana. Valiokunnan mielestä ehdotus ei ole riittävä, koska se koskee vain konttialuksia, tuotesäiliöaluksia ja kemikaalisäiliöaluksia lukuun ottamatta ruostumattomasta teräksestä tehtyjä aluksia.
Ehdotus sallii 6 prosentin tuen ja erityisissä tapauksissa enintään 14 prosentin tuen. Tuen edellytyksenä lisäksi on, että riita-asian käsittely on aloitettu WTO:ssa. Tukea voidaan myöntää ainoastaan siihen asti, kun asiassa on saatu aikaan ratkaisu, korkeintaan 31. joulukuuta 2002 asti.
Meidän mielestämme Euroopan parlamentin pitäisi pysyä riidanratkaisumenettelyn aloittamista puoltavassa näkemyksessään. Tämä väliaikaisia suojatoimia koskeva ehdotus kaipaa kuitenkin parannusta, koska sen kattamat kolme segmenttiä ovat vain noin 20 prosenttia Euroopan laivanrakennusteollisuudesta. Korea on nimittäin harjoittanut epätervettä kilpailua kaikilla segmenteillä. Ehdotukseen olisi sisällytettävä ennen kaikkea ne alustyypit, joita WTO:hon jätetty kanne koskee. Vain siten Korealle esittämämme viestimme on selkeä ja vakuuttava. Arvoisa komission jäsen, luulenkin, että teidän olisi erittäin tärkeää hyväksyä tarkistukset 2, 3, 4, 5, ja 6.
Voimassaoloaikakaan ei ole meidän mielestämme riittävä. Sen vuoksi ehdotamme, että järjestelyä sovelletaan ainakin nykyisen laivanrakennusteollisuudelle myönnettävistä tuista annetun asetuksen 1540/98 voimassaolon ajan eli 31. joulukuuta 2003 asti tai mahdollisesti niin kauan kuin käsittely WTO:ssa kestää.
Euroopan parlamenttina ja Euroopan unionina emme saa antaa epäoikeudenmukaisten kauppakäytäntöjen vahingoittaa Euroopan taloutta ja vaarantaa työpaikkoja, sillä muuten tällaisia epäoikeudenmukaisia kauppakäytäntöjä esiintyy muillakin aloilla haittaamassa kilpailua ja työpaikkoja. Meidän on kuitenkin samalla myös pohdittava tarkkaan eri vaihtoehtoja: oikeudenmukaisia suojatoimia ja joidenkin sektoreiden markkinoiden vastaista pysyvää suojelua myöntämällä valtiontukia, jotka estävät oikeudenmukaisen kilpailun.
Minusta tämä asia on otettu valiokunnan esittämässä ehdotuksessa hyvin huomioon, ja pyydän, että sitä kannatettaisiin ja että komissio olisi valmis hyväksymään tarkistukset.

Langen
Arvoisa puhemies, minä edustan teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokuntaa ja kollega Valdivielso de Cuéta, en siksi, että hän suhtautuisi mietintöön kielteisesti vaan siksi, ettei hän päässyt paikalle. Jäsen Randzio-Plathin esittämät ehdotukset saivat teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnassa erittäin laajan kannatuksen: 39 kyllä-ääntä ja 9 ei-ääntä.
Tarkoituksenamme on välittää Etelä-Korean polkumyynnin vastainen viesti, sillä Etelä-Korea on viime vuosikymmeninä ajanut Euroopan laivanrakennusteollisuuden tuhon partaalle jatkamalla tukien ja etuuksien myöntämistä konkurssissa oleville yrityksille. Olemme jo yli vuoden ajan pyrkineet sopimaan asiasta Etelä-Korean kanssa. Asiaa koskeva pöytäkirja allekirjoitettiin 5. kesäkuuta 2000. Etelä-Korea ei ole kuitenkaan noudattanut sitä. Joulukuussa 2000 päätimme valittaa asiasta WTO-paneelille. Etelä-Korea ei ryhtynyt vieläkään mihinkään toimiin. Niinpä komissio teki aivan oikein päättäessään heinäkuussa, että kansalliset viranomaiset - ei EU - voivat maksaa laivanrakennusteollisuudelle väliaikaista tukea enintään 14 prosenttia tietystä laivamäärästä vuoden 2002 loppuun asti. Tästä on nyt kysymys.
Jäsen Randzio-Plathin ehdotuksen mukaisesti haluamme laajentaa ehdotuksen soveltamisalaa koskemaan myös junia, ihmisiä ja henkilöautoja kuljettavia lauttoja sekä maakaasua ja öljytuotekaasua kuljettavia laivoja, ja haluamme pidentää voimassaoloaikaa vuoteen 2003 - haluamme siis kahden vuoden voimassaoloajan. Pyydämme kollegoja kannattamaan mietintöluonnosta ja torjumaan yksiselitteisesti liberaalien koko mietintöluonnoksen hylkäämistä koskevan esityksen.
Tilanne on nyt Etelä-Korean vallassa. Kukaan meistä ei halua pysyviä tukia, mutta se on nyt tässä vaikeassa tilanteessa ainoa painostuskeinomme Euroopan laivanrakennusteollisuuden hyväksi.

Puhemies
Keskustelu keskeytetään nyt, ja sitä jatketaan tänään noin klo 16.45 sen kansainvälistä tilannetta koskevan keskustelun jälkeen, johon komissio osallistuu.
Siirrymme nyt äänestyksiin.

Äänestykset
Puhemies
Siirrymme seuraavaksi äänestyksiin.
Menettely ilman keskustelua:
Ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan kirjeen muodossa antama suositus toiseen käsittelyyn neuvoston yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin antamiseksi moottoriajoneuvojen päästöjen aiheuttaman ilman pilaantumisen estämiseksi toteutettavia toimenpiteitä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 70/220/ETY muuttamisesta (11253/1/2001 - C5-0474/2001 - 2000/0211(COD)).
(Puhemies julisti yhteisen kannan hyväksytyksi.)
Erik Meijerin laatima aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan mietintö (A5-0364/2001) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi rautateiden, maanteiden ja sisävesien henkilöliikenteeseen liittyviä julkisen palvelun vaatimuksia ja julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten tekemistä koskevista jäsenvaltioiden toimista (KOM(2000) 7 - C5-0326/2000 - 2000/0212(COD))

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, minulla on suullinen tarkistus tarkistukseen 75.
Tarkistusta 130 koskeneen äänestyksen jälkeen: Puhemies. (EN) Jäsen Fatuzzo, valitettavasti tämä tarkoittaa sitä, että tarkistus 75 raukeaa.

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, ei se ole "valitettavaa", koska tuohon tarkistukseen sisältyy haluamani, mikä koskee eläkkeensaajia.
(Naurua ja suosionosoituksia)

Puhemies
Tarkoituksemme on miellyttää.
Ennen lainsäädäntöpäätöslauselmaa koskenutta äänestystä:

Meijer
. (NL) Arvoisa puhemies, haluaisin pyytää teitä lykkäämään äänestystä lainsäädäntöpäätöslauselmasta, koska komission jäsen de Palacio ilmoitti eilen, että hän ei haluaisi hyväksyä sitä, mitä tämä parlamentti on nyt päättänyt suurella enemmistöllä. Mielestäni on oltava aikaa neuvotella edelleen komission jäsen de Palacion kanssa tästä menettelystä, koska muuten hän tekee muutaman kuukauden kuluttua tosiaankin ehdotuksen asetukseksi, mutta toisenlaisessa muodossa kuin parlamentti on nyt hyväksynyt. Siksi ehdotan teille lainsäädäntöpäätöslauselmasta äänestämisen lykkäämistä.

Jarzembowski
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, minun puoleni hävisi ratkaisevassa äänestyksessä, mutta prosessin on jatkuttava. Meidän on nyt käsitettävä, että neuvostolla on asioista oma mielipiteensä. Jos me lykkäämme asioita, neuvosto voi edelleen käyttää toimettomuuttaan verukkeena. Siksi pyydänkin, että hylkäämme esittelijän ehdotuksen ja suoritamme nyt lopullisen äänestyksen, jotta aloite siirtyy takaisin neuvostolle. Onhan meillä sentään vielä toinen käsittely ja sovittelumenettely. Viivyttelystä ei ole tässä vaiheessa mitään hyötyä. Meidän pitää päästä asiassa eteenpäin, ja pyydän siksi Meijerin mietinnön hylkäämistä.

Piecyk
Arvoisa puhemies, kannatan kollega Jarzembowskin näkemystä muusta syystä. Täysistunnon suuren enemmistön mielestä komission esitykseen on tehtävä oleellisia muutoksia. Komissionkin on joskus hyväksyttävä, että parlamentti tekee sen esitykseen oleellisia muutoksia. Sen vuoksi kannatan prosessin jatkamista.

(Parlamentti hylkäsi pyynnön äänestyksen lykkäämisestä.)
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)
Puhemies. Ennen kuin jatkamme, haluaisin onnitella jäsen Poetteringia, joka on käsittääkseni juuri valittu uudelleen ryhmänsä puheenjohtajaksi.
(Voimakkaita suosionosoituksia)
Georg Jarzembowski laatima aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan mietintö (A5-0354/2001) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi satamapalvelujen markkinoille pääsystä (KOM(2001) 35 -C5-0078/2001 - 2001/0047(COD))
Ennen tarkistusta 47 koskevaa äänestystä:

Jarzembowski
Arvoisa puhemies, äänestettyämme äsken tarkistuksista 48 ja 49 haluaisin kysyä liberaalien ryhmältä, eikö tarkistus 47 jää nyt automaattisesti pois. Haluan esittää tämän kysymyksen, sillä mehän päätimme, että komission on tehtävä asianmukaisia ehdotuksia. Sen myötähän tarkistuksen 47 pitäisi oikeastaan jäädä pois.

Puhemies
Käsittääkseni se jää pois, mutta jos liberaaliryhmä haluaa tukea minua, olen hyvin iloinen heidän tuestaan.
(Naurua ja suosionosoituksia)

Sterckx
Arvoisa puhemies, ei aina. Arvoisa puhemies, ikävä kyllä esittelijä on oikeassa. Ajattelin, että tarkistukseni oli paljon parempi, mutta hyvä, hänen tarkistuksensa oli hyväksytty jo aiemmin, joten nähdäkseni ei ole mitään mieltä äänestää tarkistuksestani. Viittaan kuitenkin siihen, että komissio sanoi, että hänen tarkistuksensa ei pidä paikkaansa mutta minun pitää.

Puhemies
Tarkistus 47 raukeaa.
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)
Luis Berenguer Fusterin laatima talous- ja raha-asioiden valiokunnan mietintö (A5-0359/2001) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi vakuutusedustuksesta (KOM(2000) 511 -C5-0484/2000 - 2000/0213(COD))
Ennen äänestystä:

Tannock
Arvoisa puhemies, haluaisin huomauttaa PPE-DE-ryhmän suosittelemasta äänestyslistasta. Tarkistuksessa 8 oli virhe, joka johtui alkuperäisessä luonnoksessa olleesta virheestä, joten se on nyt korjattava. Siten PPE-DE-ryhmän pitäisi tukea tarkistusta 8 suosituksena.
Samoin tarkistusten 57, 13, 46 ja 47 englanninkielisessä versiossa on virhe, joka tekee siitä järjettömän. Asiaa koskevassa c kohdassa oleva sana "by" olisi korvattava sanalla "to". Esittelijä Berenguer Fuster tukee minua näissä molemmissa korjauskehotuksissa.

Puhemies
Varmistamme, että kieliversiot korjataan ja että ne vastaavat toisiaan.

Berenguer Fuster
. (ES) Arvoisa puhemies, tarkistukseen 55 on tehtävä muutakin kuin suullinen tarkistus, eli siihen on lisättävä teksti, joka on varmaankin unohtunut siitä, koska sitä ei lue tarkistuksessa. Tarkistuksen 55 loppuun on siis lisättävä seuraavat sanat: "tällaisessa tapauksessa vakuutusedustajan on toimitettava näiden yritysten nimet."

Puhemies
Vastustaako joku kyseistä suullista tarkistusta?
(Parlamentti hyväksyi suullisen tarkistuksen.)

Berenguer Fuster
Arvoisa puhemies, mielestäni tarkistus 60 ei ole yhteensopimaton tarkistuksen 41 kanssa, joten siitä voidaan äänestää lisäyksenä. Haluaisin kuulla tarkistuksen esittäneen ryhmän mielipiteen.

Hautala
Arvoisa puhemies, tämä ehdotettu muutos sopii aivan hyvin lisäykseksi, joten siitä voidaan äänestää lisäyksenä.
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)
Puhemies. Hyvät kollegat, äänestämme vasta nyt Caudronin kahdesta mietinnöstä. Jäljelle jääviä aiheita koskevaa äänestystä lykätään huomiseen.

Bourlanges
Arvoisa puhemies, meillä on äänestys kesken. Haluaisin vain tähdentää, että istuntojaksot ilman perjantaita ovat järjettömiä, koska istuntojen aikana emme voi pysyä tyydyttävästi esityslistamme tahdissa.
(Jatkuvia suosionosoituksia)

Swoboda
Arvoisa puhemies, koska niin monta äänestystä jää nyt käymättä, pyydän hartaasti, että aloitamme huomenna äänestykset ajoissa, sillä muuten emme saa niitä kaikkia hoidetuksi!

Puhemies
Tätä on mietitty, ja jäsenille ilmoitetaan aikanaan asiasta.
Gérard Caudronin laatima teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan mietintö (A5-0376/2001) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi eurooppalaisen tutkimusalueen toteuttamista tukevasta Euroopan yhteisön monivuotisesta tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja esittelyn puiteohjelmasta (KOM(2001) 94 - C5-0087/2001 - 2001/0053(COD))
Ennen äänestystä:

Gröner
Arvoisa puhemies, tarkistusta 35 ei kuulemma käsitellä, koska se ei koske kaikenkielisiä tekstejä. Sen tarkoituksena on kuitenkin muuttaa koko esitys sukupuolineutraalimmalle kielelle, ja pyydän, että joka tapauksessa varmistetaan, että koko tutkimuksen puiteohjelmassa käytetään sukupuolineutraalimpaa kieltä.

Puhemies
Varmistamme, että kaikki käytetyt termit ovat sukupuolineutraaleja.
Ennen tarkistuksia 332 ja 333 koskevaa äänestystä:

Caudron
. (FR) Arvoisa puhemies, mielestäni se, että hyväksytään komission samaa aihetta koskeva tarkistus, tekee kahdesta muusta tarkistuksesta tarpeettomia.

Tämä koskee samaa kohtaa.

Puhemies
Olen pahoillani, mutta en voi olla samaa mieltä, koska äänestämme lisäyksistä.

Van Velzen
Arvoisa puhemies, Caudronin mietinnön periaatteet ovat täsmälleen samat kuin jäsen Liesen, jäsen Nisticòn, jäsen Fiorin ja jäsen Trakatellisin tarkistusten periaatteet, paitsi että näihin tarkistuksiin on lisätty vielä yksi asia: meidän on myös otettava huomioon Yhdistyneiden Kansakuntien lapsia koskeva yleissopimus. Tämä on ainoa lisätty asia, ja toivon, että sosialistikollegamme ja myös muut äänestävät tämän tarkistuksen puolesta.

Puhemies
Kiitos selvennyksestä. Jäsen Caudron, oletteko samaa mieltä?

Caudron
Arvoisa puhemies, olen samaa mieltä siitä, mitä jäsen van Velzen totesi äsken. Tämä hänen meille äsken mainitsemansa pieni lisäys on olemassa. Voimme siis äänestää siitä, ja minä äänestän puolesta.

Puhemies
Kiitoksia. Jäljelle jäävien tarkistusten vuoro tulee myöhemmin, kunhan pääsemme tarkistusten 332 ja 333 muihin osiin. Tällä hetkellä äänestämme ainoastaan kyseisestä osasta.

McNally
Arvoisa puhemies, esittelijä haluaa ilmeisesti kommentoida.

Puhemies
Jäsen Caudron, jäsen McNally lukee ajatuksianne.

Caudron
Kyllä, halusinkin kommentoida erästä asiaa, mutta se, joka istuu toisessa rivissä, näkyy helpommin kuin se, joka istuu vähän kauempana.
Kolmesta osasta puhuttaessa kantani esittelijänä on, että hyväksymme ensimmäisen ja toisen ja että, toisin kuin puhemiehelle lähetetyssä nootissa todetaan, äänestämme kolmatta osaa eli sitä vastaan, jossa täsmennetään, mikä on kaikille selvää, että työn on liityttävä alkioiden kantasoluihin tai sikiöihin, jotka on saatu luonnollisista keskenmenoista tai raskauden keskeytyksistä, jotka on tehty äidin terveyden pelastamiseksi. Tässä kyse on muotoilusta, joka ei ole enää ajanmukainen.
Kyllä, olen asiasta pahoillani, koska tässä keskustelussa käymme taas kerran keskustelua vapaaehtoisista raskaudenkeskeytyksistä, ja se on minusta huolestuttavaa.

Puhemies
Jäsen Caudron, saatatte nyt sekoittaa toisiinsa kaksi osaa. Äänestämme nyt 3. osasta eli kantasoluista. Otitte alkioita koskevan kysymyksen esille tässä kohdassa. Äänestämme ainoastaan tarkistuksen kantasoluja koskevasta kohdasta eli tarkistuksen 3 osasta.

Caudron
Ei, en ole väärässä, arvoisa puhemies, se löytyy todellakin 3 kohdasta, 3 kohdan viimeisestä kappaleesta. Kyse ei ole 4 kohdasta.

Puhemies
Tehdäkseni asian täysin selväksi totean, että kyse on sanoista "äidin terveyden hoitamiseksi".

Caudron
Arvoisa puhemies, kyllä se on se kohta josta en halua äänestettävän.

Puhemies
Ainakin tein nyt asian selväksi.
Ennen tarkistusta 330 koskevaa äänestystä: Turmes (Verts/ALE). (EN) Arvoisa puhemies, tarkistus koskee tekniikan vaikutusten arviointia. Periaatteessa kaikki ryhmät ovat samaa mieltä, mutta tarkistuksemme on hieman tiukka taloudellisen vaikutuksen osalta. Tarkistuksessa sanotaan "vähintään kolme prosenttia". Ehdotan siten suullista tarkistusta, joka kuuluisi seuraavasti: toimia kaikilla aihealueilla pitäisi tukea vain, jos hankkeen tiettyä prosenttimäärää käytetään teknisten vaikutusten arvioimiseen.

Puhemies
Asia on hyvin selvä. Vastustaako joku suullista tarkistusta?
(Parlamentti hyväksyi suullisen tarkistuksen.) Tarkistus 33:

Van Velzen
Arvoisa puhemies, sallinette minun pyytää arvoisaa esittelijää esittämään suullisen tarkistuksensa tarkistukseen 335. Esittelijän kanssa oli sovittu, että hän korvaa sanan " ja" sanalla " tai" . Tämä on erityisen pieni suullinen tarkistus, ja tiedän, että esittelijä on tästä samaa mieltä.

Puhemies
Tarkoitatteko "kalojen tai eläinten" vai "uusien tai parannettujen"?

Caudron
Arvoisa puhemies, kun näette reaktioni, huomaatte, missä määrin olen työstänyt tätä mietintöä.
Tekemämme suullinen tarkistusehdotus koskee tarkistuksen 335 toista osaa, ja se kuuluu "uusien tai parannettujen lajien". Mielestäni on todellakin loogisempaa käyttää tässä yhteydessä tai-sanaa pikemminkin kuin ja-sanaa, koska jos kyseessä ovat "uudet ja parannetut lajit", ei voida todellakaan laittaa ihmistä tähän luokkaan.

Puhemies
Hyvä on tarkoititte siis "uusien tai parannettujen". Vastustaako joku suullista tarkistusta?
(Parlamentti hyväksyi suullisen tarkistuksen.) Tarkistuksesta 320:

Caudron
Arvoisa puhemies, tarkistuksen 320 osalta voin hyväksyä lisäyksen, joka koskee laatua ravitsemuksen näkökulmasta, mutta en voi hyväksyä tähän tarkistukseen sisältyviä poisjättöjä. Jos tämän tarkistuksen esittäjät vain suostuvat siihen, voin hyväksyä tarkistuksen lisäyksenä tekstiin.

Puhemies
Hyväksyykö vihreiden ryhmä suullisen tarkistuksen lisäyksenä?
(Verts/ALE-ryhmä hyväksyi suullisen tarkistuksen.)
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)
Gérard Caudronin laatima teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan mietintö (A5-0355/2001) ehdotuksesta neuvoston päätökseksi eurooppalaisen tutkimusalueen toteuttamista tukevasta Euroopan atomienergiayhteisön (Euratomin) monivuotisesta tutkimuksen ja koulutuksen puiteohjelmasta (KOM(2001) 94 -C5-0171/2001 - 2001/0054(CNS)).
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)
Puhemies. Äänestykset ovat päättyneet.
Meijerin mietintö (A5-0364/2001)

Ortuondo Larrea
Arvoisa puhemies, olemme hyväksyneet uuden asetuksen rautateiden, maanteiden ja sisävesien henkilöliikenteeseen liittyvien julkisten palvelujen vapauttamista koskevista jäsenvaltioiden toimista, jotta voimme vakiinnuttaa tällä alalla uudet Euroopan yhteismarkkinat. Parlamentin Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmä on sisällyttänyt siihen useita tarkistuksia, joilla pyritään turvaamaan liikennemarkkinoilla ympäristöön ja kestävään kehitykseen liittyvät näkökohdat, kuten energian järkevä käyttö ja muun muassa ilman epäpuhtauspäästöjen, kasvihuonekaasujen ja melun valvontaa koskevien normien noudattaminen, sekä asettamaan etusijalle liikennevaihtoehdot, jotka parhaiten edistävät liikenneruuhkien toivottua vähenemistä.
Olemme puolustaneet liikenteen laatua, harjoittivatpa sitä sitten julkiset tai yksityiset yritykset, ja olemme esittäneet, että näiden yritysten työntekijöiden terveyttä ja turvallisuutta koskevat sosiaaliset edellytykset olisivat läheisesti sidoksissa niiden tarjoaman palvelun laatuun. Olemme sitä mieltä, ettei vapauttaminen saa heikentää käsitystä henkilöliikenteestä sosiaalisena ja heikoimmassa asemassa olevia väestöryhmiä, kuten koululaisia, harjoittelijoita, eläkeläisiä ja vammaisia, kohtaan tunnetun yhteisvastuun välineenä; kaikkia näitä väestöryhmiä on edelleen suojeltava tariffien rajoituksilla.
Tariffit on puolestaan yhdenmukaistettava, jotta voidaan edistää eri liikennemuotojen integraatiota ja yhteentoimivuutta, erityisesti rajat ylittävässä liikenteessä, jossa on sovitettava yhteen myös muun muassa aikatauluja ja palveluverkkoja.
Liikennettä on tarjottava ja sen on oltava saatavilla kaikilla alueilla koko alueen kattavasti, ja on taattava, että se saavuttaa myös harvaan asutut ja epäsuotuisat alueet kohtuuhintaan.
Lopuksi: on mahdotonta hyväksyä, että kaupunki-, esikaupunki- ja alueellinen liikenne vapautetaan ja että jotkin hallitukset suhtautuvat edelleen kielteisesti valtiollisen liikenteen, esimerkiksi rautateiden henkilöliikenteen, vapauttamiseen. Markkinat on avattava vapaalle kilpailulle koko unionissa, vaikka tämä tapahtuisikin valvotusti.

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, eläkeläisten puolueen jäsenenä ja edustajana ilmaisen olevani tyytyväinen siihen, että tähän asiakirjaan, jolla säännellään kaikkialla Euroopassa rautateiden, maanteiden ja sisävesien henkilöliikenteeseen liittyviä julkisia palveluja, on hyväksytty vihreiden ryhmän esittämä tarkistus 130 - kiitos siitä vihreiden ryhmälle - ja josta äänestettiin ennen toista, suullista tarkistusta, jolla myös vihreiden ryhmän tarkistuksen lailla pyrittiin parantamaan mahdollisuuksia sallia vapaa liikkuminen julkisissa liikennevälineissä myös eläkeläisille.
Kiitän siis kaikkia jäseniä, jotka äänestivät tarkistuksen puolesta, erityisesti Pohjoisen liiton eurooppalaisia edustajia - Gobboa, Borgheziota ja Speronia - ja tietysti aivan ensimmäiseksi niitä vihreiden ryhmän edustajia, jotka esittivät äänestyksen aiheena olleen tarkistuksen, sekä kaikkia sen puolesta äänestäneitä, heidän joukossaan erityisesti sosialisteja.

Bonde, Esclopé, Farage ja Titford
. (FR) Tämä asetusehdotus on mielestämme todellinen uhka kaupunkien harjoittamalle julkiselle matkustajaliikenteelle sikäli, että sen myötä poistetaan alueellisten paikallisyhteisöjen hallinnalliset vapaudet. Tämän olennaisen periaatteen kyseenalaistaminen useissa jäsenvaltioissa, vaikka periaate voi olla jopa perustuslaissa tunnustettu, sopii huonosti yhteen valinnanvapauden kanssa ja lisäksi paikallisten julkispalvelujen vapaan järjestämisen kanssa, ja näin ollen se kohdistuu itse palveluun.
Emme voi kuin kannattaa sitä, että kaukoliikenteen raideliikennepalvelut suljetaan pois niihin sovellettavien kompensoimattomien yksinoikeuksien vuoksi.
Hyväksymme myös kaikki sosiaalisten lausekkeiden säilyttämiseen tähtäävät tarkistukset.
Sitä vastoin turvallisuussyistä ja sen vuoksi, että linjojen lopettaminen kyseenalaistaisi hallinnon johdonmukaisuuden, mielestämme ei voida hyväksyä paikallisjunaliikenteen sisällyttämistä tämän asetuksen soveltamisalaan.
Tämä on taustalla ehdotuksessamme tekstin hylkäämisestä, koska tekstiä ei voida hyväksyä, eikä tällaista ehdotusta kannata puoltaa julkisten paikallisliikennepalvelujen jatkuvuuden takia!

Bordes, Cauquil ja Laguiller
. (FR) Jo pitkään hallitukset ovat ajaneet alas kaikkialla Euroopassa raideliikennepalveluja ja suosineet niiden yksityisten yritysten intressejä, jotka harjoittavat autoliikennettä sen kaikissa muodoissa, vaikka seurauksina voidaan pitää traagisia onnettomuuksia Mont Blancin ja Gotthardin tunneleissa sekä kaikkien "tavallisten" onnettomuuksien aiheuttamia valtavia inhimillisiä ja sosiaalisia kustannuksia.
Tällä hetkellä tieverkko on ratkeamispisteessä, ja siksi tietty yksityinen pääoma hakeutuu raideliikenteen alalle tarkoituksena uusien voittojen kerääminen. Tätä suosivat omasta puolestaan sekä unionin toimielimet että kansalliset hallitukset.
Julkisten palvelujen yksityistämisestä ei seuraa tavallisten käyttäjien ja väestön kannalta mitään hyvää, eikä alan työntekijöidenkään kannalta. Jälkimmäiset ovat tuoneet julki yksityistämisen työllisyyttä ja työoloja huonontavat vaikutukset ja taistelevat tällaista vastaan.
Esittelijä on tietenkin huolestunut "villin liberalismin" haittavaikutuksista ja esittää, että paikallisyhteisöt voisivat ryhtyä vastarintaan. Kuitenkin hänkin kuuluu niihin, jotka pitävät yksityistämistä tosiasiana ja julkisten palvelujen purkamista väistämättömänä, sekä niihin, jotka yrittävät vain hieman säännellä prosessia.
Mitä tulee julkisen liikenteen kehittämiseen sekä kansainvälisillä pääväylillä että alueellisissa ja paikallisissa verkoissa, emme halua olla suoraan tai epäsuorasti aiheuttamassa julkisten palvelujen alasajoa, koska säänneltynäkin tämä alasajo on käyttäjien ja alan työntekijöiden kannalta vahingollista ja merkitsee vakavaa sosiaalista taantumista.
Tämän vuoksi äänestimme tätä mietintöä vastaan, ja olemme vahvasti sitä mieltä, että julkisen palvelun on oltava kaikkialla käyttäjien tarpeet huomioon ottavaa ja sitä on toteutettava tässä mielessä, eikä tarkoituksena saa olla yksityisten yritysten voittojen lisääminen.

Figueiredo
Tämän mietinnön avulla yritetään parantaa komission ehdotusta, jonka tosiasiallisena tarkoituksena on sen nimestä huolimatta henkilöliikenteen yksityistäminen. On totta, että vaikka mietinnössä on hyväksytty merkittäviä ehdotuksia, joiden puolesta äänestimme, tuomalla kilpailu mukaan kuvioihin saatetaan kyseenalaistaa nykyiset käyttäjien oikeudet alennusliput ja työntekijöiden oikeudet, joita ei ole suojattu riittävässä määrin mietinnössä ja varmasti vielä vähemmän komission ja neuvoston käsittelyissä. Niinpä käyttäjien liikkumista saatetaan vaikeuttaa, vaikka jotkin parlamentin hyväksymät erisuuntaiset ehdotukset ovat myönteisiä. Myöskään eri kulkuvälineiden välistä koordinointia ei ole varmistettu asianmukaisesti, eikä riittäviä vastauksia anneta niille käyttäjille, jotka asuvat kannattamattomammilla alueilla tai alueilla, joita yksityisyrittäjät voisivat pitää sellaisina ja joilla he voisivat lopettaa kyseisen palvelun,.
Lopuksi perustelemme lainsäädäntöpäätöslauselman hylkäävän äänemme myös sillä, että pelkäämme komission kannan täytäntöönpanoa ja siitä työntekijöille ja käyttäjille aiheutuvia seurauksia, sillä halpaan hintaan saatava laadukas palvelu voi vaarantua niiden takia. Sitä paitsi on huomattava, että vaikka komissio panostaa kuljetuspalvelujen yksityistämiseen, osaa niistä tuetaan edelleenkin julkisin varoin, mitä ei voida hyväksyä.

Krivine ja Vachetta
, kirjallinen. (FR) Ehdotuksesta paistaa selvästi, että sen tarkoituksena on lisätä kilpailua liikennepalvelujen alalla. Toisin kuin mitä on useaan otteeseen korostettu, kaikki viittaa siihen, että tällä markkinoiden avaamisella ei ole ns. "säännellyn" kilpailun puitteissa saavutettu hyviä tuloksia eikä palvelujen tehokkuus ole parantunut vaan päinvastoin.
Yleiset vapauttamistoimet ovat käyttäjien kannalta ristiriidassa palvelujen parantamisen kanssa katsottuna ja työolojen parantamisen kanssa sekä ympäristönsuojelun, liikenneturvallisuuden ja sellaisen aluesuunnittelupolitiikan kanssa, joka ei ole markkinoiden sanelemaa.
Vastustamme kaikenlaista liikenteen vapauttamista ja kannatamme sen säilyttämistä julkisena palveluna sekä sitä, että julkiset yritykset lisäävät yhteistyötään Euroopassa. Vastustamme kaikkea valtiontukea, jota kanavoidaan yksityisille toimijoille, jotka eivät ole edes valmiita tekemään tarvittaviin perusrakenteisiin liittyviä investointeja.
Lisäksi kannatamme kaikkien Euroopan yksityisten rautatielinjojen ja -verkkojen välitöntä uudelleen kansallistamista sekä kaupunki- ja lähiliikenteen uudelleen kansallistamista ja ottamista kaupunkien haltuun. Olennaista on se, että markkinalogiikan kanssa on oltava tiukkana. Kun markkinoiden annetaan määrätä, se tapahtuu toisen toimintamekanismin eli julkisen palvelun kustannuksella. Tämä selittää sen, miksi äänestimme tätä mietintöä vastaan.
Jarzembowskin mietintö (A5-0354/2001):

Ortuondo Larrea
Arvoisa puhemies, vapaa pääsy satamapalvelujen markkinoille ja tasa-arvo tällä alalla ovat paitsi hyvä asia myös unionin perussopimusten mukainen vaatimus. Tässä mielessä on välttämätöntä säädellä ja valvoa, ettei mikään valtio anna tukia satamilleen, koska tämä on ristiriidassa yhteisön eri satamien välisen vapaan kilpailun kanssa.
On kuitenkin osa-alueita, joita unioni ei saa yksin säädellä. Jäsenvaltioiden ja niiden toimivaltaisten perustuslaillisten elinten on edelleen voitava sisällyttää erityissäännöksiä satamapalvelusopimuksesta järjestettäviä tarjouskilpailuja ja asianomaisten työntekijöiden suojelua varten.
Lisäksi luotsausta, kiinnitystä ja lastin käsittelyä, mukaan luettuina ahtaus, lastaus ja siirto, ei saa sisällyttää satamapalvelujen vapauttamista koskevaan yhteisön direktiiviin, koska ne ovat pakollisia palveluja, vaan niiden sääntely on jätettävä valtioille ja näiden satamaviranomaisille meriliikenteen turvallisuuteen liittyvistä syistä.
Lentoasemilla syntyisi kaaos, jos lennonjohtopalvelua tarjoaisi useampi kuin yksi taho. Samasta syystä satamissa on oltava vain yksi luotsauspalvelu ja yksi kiinnityspalvelu.

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, kuten tiedätte, olen syntynyt Genovassa ja elänyt siellä 21-vuotiaaksi asti. Joka aamu, kun katsoin kaupunkiin päin, ihailin Genovan satamaa, sillä asuin erittäin kuuluisalla, korkealla sijaitsevalla alueella, josta käsin saatoin juuri ihailla sitä erittäin kaunista maisemaa, joka avautui Genovan satamaan, joka kuitenkin on monien Euroopan unionin satamien lailla vahvasti teollisuussatama. Minä olisin siis suonut, että Euroopan unioni olisi tässä asiakirjassa, jolla säännellään satamien, satamapalvelujen ja niiden turvallisuuden järjestämistä, antanut suuremman panoksen ja enemmän rahoitusta, jotta aivan kaikki Euroopan satamat - Pohjois-Euroopan ja Välimeren satamat - saisivat samanlaista rahoitustukea kuin eteläkorealaiset kilpailijamme antavat oman maansa telakkateollisuudelle. Myös meidän on tuettava satamiamme ja meriliikennettämme.

Alavanos
Satamapalvelujen avaamisella kilpailulle ainakin komission esittämässä muodossa tulee olemaan vakavia ja kielteisiä seuraamuksia:
a) satamapalvelujen laadulle sekä käytetyille standardeille kilpailun ja ammattitaidottoman henkilökunnan palkkaamisen vuoksi,
b) työoloille ja satamatyöntekijöiden työllisyydelle tulevaisuudessa, kun satamatyöntekijöiden terveys ja turvallisuus vaarannetaan, heidän ammatillista koulutustaan rajoitetaan ja heidän ammattitaitoaan heikennetään,·
c) merikuljetusten turvallisuudelle ja ympäristölle palvelujen tason yleisen heikentymisen vuoksi.
Vaikka käsiteltyjen tarkistusten seurauksena aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan päätöslauselmaesitykseen on tehty tiettyjä parannuksia, on se edelleen hengeltään komission esityksen kaltainen, erityisesti rajoittaessaan viranomaisten valvontamahdollisuuksia, ja siksi äänestin esitystä vastaan.

Alyssandrakis
. (EL) Käsittelemämme direktiiviehdotuksen yleisluonteinen otsikko kätkee taakseen merkittävän askeleen kohti satamien ja erityisesti satamapalveluiden, kuten luotsauksen, hinauksen, kiinnityksen, ahtauksen, varastoinnin ja matkustajapalvelujen, yksityistämistä. Tavoitteena ei ole satamapalvelujen parantaminen, vaan jälleen yhden julkisessa omistuksessa olevan toimialan myyminen pääomapiireille. Valmis infrastruktuuri luovutetaan yksityisten monopoliyritysten riiston ja keinottelun kohteeksi. Tämä johtaa väistämättä mullistuksiin työsuhteissa ja saavutetuissa eduissa sekä turvallisuustason traagiseen heikentymiseen niin työntekijöiden, matkustajien kuin palvelujenkin osalta.
Painotamme aluksi, että sekä direktiivi että esittelijä Jarzembowskin mietintö ovat täysin meidän näkemyksiemme vastaisia ja hylkäämme ne kaikilta osin. Kieltäydymme omaksumasta ajattelutapaa, joka hyväksyy yksityistämisen väistämättömänä ilmiönä ja yrittää pelastaa joitakin palveluita osittain. Sen sijaan tuemme vankkumatta ajatusta julkisista satamapalveluista ja satamista, jotka on organisoitu osaksi kokonaisvaltaista kehittämissuunnitelmaa, joka käyttää hyväkseen kunkin valtion tarjoamia mahdollisuuksia, tukee talouselämää ja työllisyyttä sekä varmistaa turvallisuuden satamassa ja merellä. Nämä ovat erityisen herkkiä kysymyksiä Kreikalle, jolle kuuluu suuria saariryhmiä, mutta myös taloudellisesti, sosiaalisesti ja turvallisuuspoliittisesti herkkä Egeanmeren alue. Lisäksi tähdennämme, että monet satamat kykenevät täyttämään tehtävänsä tehokkaasti vain sillä edellytyksellä, että ne säilyttävät julkisen asemansa. Tällainen satama on esimerkiksi Pireus, joka tukee ja palvelee telakkateollisuutta.
Se, mihin direktiivillä pyritään, on äärimmäisen raivostuttavaa ja provosoivaa. Samalla kun puututaan tuotantoyksikön, siis sataman, toimintaan, sitä kielletään toimimasta kuin mikä tahansa yritys, siis yhtenä kokonaisuutena. Pilkkominen ja palveluiden kilpailuttaminen toteutetaan saman organisaation sisällä! Samaan aikaan direktiivissä puhutaan "yleishyödyllisen palvelun" velvoitteista, jotka kuitenkin jätetään yksityisten armoille!
Kreikan kommunistinen puolue (KKE) taistelee yhdessä työntekijöiden kanssa yhtenäisten ja sataprosenttisesti julkisessa omistuksessa olevien satamapalveluiden puolesta, niin että ne voivat toimia, kehittyä ja integroitua muihin talouselämän sektoreihin. Terveellä pohjalla oleva toiminta, turvallisuus, koordinointi ja kehitys edellyttävät yhtenäisiä ja kattavia palveluita, niin että eri toiminnat avustavat ja tukevat toisiaan. Päinvastaisessa tapauksessa vaarannetaan alan tasapainoinen ja tehokas toiminta, horjutetaan ja vahingoitetaan kaikkea koordinoitua toimintaa ja avataan Aioloksen säkit niin, että turvallisuus jää voitontavoittelun ja kilpailun armoille, ja turvallisuuden toteutuminen jää yritysten hyvän tahdon varaan.
Edellä mainituista syistä äänestimme esittelijä Jarzembowskin mietintöä vastaan.

Carlotti
. (FR) Meille esiteltyä mietintöluonnosta ei voida nykyisellään hyväksyä.
Ei voida hyväksyä ensinnäkään siksi, että mietintöluonnoksessa tarjotaan vain sekavia vastauksia niihin peruskysymyksiin, jotka koskevat Euroopan satamien välistä kilpailua ja rahoituksen avoimuutta satamien hyväksi myönnettävien tukien myöntämisessä. Näin on kuitenkin ja ennen kaikkea myös siksi, että kaikkien satamapalvelujen harkitsemattomasti suoritettu vapauttaminen on vakava uhka turvallisuudelle, ympäristölle ja työllisyydelle.
Eikä turvallisuuden vuoksi voida hyväksyä siksi, että varsin erityisluonteisten satamakohtaisten ja erityisosaamista edellyttävien palvelujen (kuten luotsauksen) avaamiseen kilpailulle sisältyy riski, että ne turvallisuusolot, joissa näitä ammatteja harjoitetaan, huonontuvat merkittävästi. Eikä ympäristön osalta siksi, että vapauttamisen yhteydessä ei voida ottaa ympäristöä riittävästi huomioon. Näiden kahden seikan osalta mietintö ja direktiivi ovat ristiriidassa "meriturvallisuuden" vahvistamiseen tähtäävän politiikan kanssa ja Erika-aluksen aiheuttaman katastrofin jälkeen unionin käynnistämän ympäristöriskien vähentämiseen tähtäävän politiikan kanssa.
Eikä voida hyväksyä viimeiseksi työllisyydenkään vuoksi siksi, että satamapalvelujen - erityisesti työvoimavaltaisimpien palvelujen, kuten lastinkäsittelyn - avaamisesta kilpailulle uhkaa seurata se, että Euroopan satamat ajautuvat "sosiaalisen polkumyynnin" noidankehään. Tällainen vääristyminen olisi kestämätöntä alueilla, jotka ovat usein ennestäänkin haavoittuvia ja joissa työnsaantimahdollisuudet ovat jo nyt vakavasti heikentyneet teollisuuden uudelleenjärjestelyjen vuoksi.
En siis voi kannattaa näitä lainsäädäntötoimia, jotka johtaisivat siihen, että kaikki satamapalvelut avattaisiin pidäkkeettömälle ja suojaamattomalle kilpailulle. Tästä syystä äänestin niiden tarkistusten puolesta, joiden tarkoituksena on jättää satamapalvelut (luotsaus, aluksen kiinnittäminen laituriin ja sen irrottaminen laiturista ja lastinkäsittely) direktiivissä ehdotetun vapauttamisen ulkopuolelle. Koska näitä tarkistuksia ei hyväksytty, äänestin mietintöä vastaan.

Darras
. (FR) Aivan ensiksi minun on kiitettävä esittelijäämme Georg Jarzembowskia aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnasta ja kaikkia tämän valiokunnan jäseniä siitä, miten laadukkaan työn he ovat meille esitelleet.
Jouduin äänestämään tätä mietintöä vastaan useistakin syistä.
Se, että äänestin mietintöä vastaan, tarkoittaa omasta puolestani ensinnäkin sitä, etten hyväksy satamapalvelujen vapauttamista, eli sitä, että yksityistetään väkisin huoltohenkilöstö ja alusten kiinnittämiseen erikoistunut henkilöstö.
Luotsaus, koska se on satamapalveluista ainoa, josta on katsottu, että sen on pysyttävä julkisena palveluna ja jota pidetään huomattavaa turvallisuusnäkökohtien huomioimista edellyttävänä toimintana, on siis ainoa satamapalvelu, joka pysyy jatkossakin jäsenvaltioiden valvonnassa ja joka ei siis kuulu direktiivin soveltamisalaan.
Mielestäni on yksinkertaisesti vain käsittämätöntä, että esimerkiksi laivojen kiinnityksestä vastaava henkilöstö, joka huolehtii kansainvälisesti tunnustetusta yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvästä palvelusta ja vastaa välttämättömästä tukipalvelusta sekä ympäristönsuojeluun liittyvän ennaltaehkäisyn että turvallisuuden maksimoinnin alalla, alistetaan vastedes kilpailulle.
Se, että äänestin mietintöä vastaan, tarkoittaa omasta puolestani myös sitä, etten hyväksy satamien vapauttamista, eli en hyväksy satamien välistä kilpailua, sillä kilpailulla voi olla ainoastaan turmiollisia ja katastrofaalisia seurauksia, ja näin sekä tarjottujen palvelujen laadun että työolojen kannalta. Äänestäminen mietintöä vastaan tarkoittaa siis vetoomusta satamien välisen yhteistyön lisäämisen puolesta ja sen tunnustamista, että satamat ovat itseoikeutetusti osa aluesuunnittelua ja että osana tätä suunnittelua niitä ei voida alistaa kilpailulle, joka saattaisi ajaa ne ahdinkoon.
Tässä siis lyhyesti esitettynä kaksi pääasiallista syytä, joiden vuoksi en loppujen lopuksi äänestänyt mietinnön puolesta.

Esclopé
. (FR) Tämä satamapalvelujen vapauttamista koskeva ehdotus saa meidät heti kysymään, mitä käytännön seurauksia tällaisesta saattaa aiheutua. Mielestämme on täysin epäonnistunut ajatus pyrkiä avaamaan mitkä tahansa satamapalvelut kilpailulle sikäli kuin osa niihin liitettävien erityisten velvoitteiden perusteella on sellaisia, että niitä on pidettävä julkisena palveluna.
Huolimatta niistä kansallisista eroista, jotka koskevat itse satamapalveluihin sovellettavan julkisen palvelun käsitteen ymmärtämistä, tarkoituksena on oltava optimaalisen turvallisuuden takaaminen kaikissa jäsenvaltioissa, sillä vain ne pystyvät määrittelemään turvallisuuden ja raamittamaan sen käyttämällä apunaan julkisen palvelun velvoitteita, tutkintovaatimuksia tai henkilöstön harjoittaman toiminnan rajoittamista tai määrittelyä. Käyttäjiä suosiva taloudellinen logiikka ei saa missään nimessä mennä turvallisuuden edelle, kun turvallisuus ymmärretään laajasti, eli ei saa mennä henkilöiden tai ympäristön turvallisuuden tai aineellisen turvallisuuden edelle.
Näin ollen olipa kyseessä sitten luotsaus, alusten kiinnittäminen tai muut palvelut, katsomme, että tämän ehdotuksen ulkopuolelle on jätettävä kaikki sellaiset palvelut, jotka kunkin jäsenvaltion säännösten perusteella ovat luonteeltaan julkista palvelua. Koska näin ei ole, äänestämme tätä tekstiä vastaan.

Figueiredo
. (PT) Äänemme heijastaa kantaamme erittäin kiistanalaiseen mietintöön, jota ei hyväksytä millään satamapalvelujen osa-alueella. Kuten tiedetään, komission ehdotuksessa yritetään avata kilpailulle merkittäviä satamaturvallisuuteen liittyviä aloja eikä siinä turvata työntekijöiden oikeuksia. Vaikka itse mietintö sisältää joitakin myönteisiä näkökohtia, siinä on myös kielteisiä näkökohtia, jotka heijastavat jossakin määrin komission kantaa. Tästä ehdotuksesta voi koitua Portugalin kaltaisille valtioille paljon haittaa tällä alalla, jota on jo koeteltu muilla yhtä kielteisillä toimilla, minkä takia äänestimme sitä vastaan.

Krivine ja Vachetta
. (FR) Esittelijä Jarzembowski kävi ensin julkisen raideliikenteen kimppuun, ja nyt hän on satamapalvelujen kimpussa. Logiikka on aina sama, ja se on suoraan yhteydessä vapauttamisprosesseihin tietoliikenteen, liikenteen sekä energia- ja postipalvelujen alalla. Kyse on siitä, että alistetaan markkinoiden armoille organisoivat viranomaiset, infrastruktuurit ja julkisista palvelutehtävistä vastaavat ammattilaiset, jotka toimivat usein julkisella sektorilla.
Tämä direktiivi koskee 300 Euroopan unionin satamaa sekä kaikkea satamatoimintaa, kuten lastinkäsittelyä, luotsausta, hinausta, kiinnitystä, matkustajien alukseen ottamista ja maihin laskemista.
Kuitenkin äskeisestä mielipidekyselystä jota vahvistaa vielä satamatyöntekijöiden 6. marraskuuta pitämän eurolakon saama suosio ilmenee, että satamapalveluista vastaavat alan ammattilaiset vastustavat sankoin joukoin näitä ehdotuksia. On tietenkin tarkistuksista liikennevaliokunnassa käydyn pitkän kädenväännön tulosta, että tällä hetkellä kilpailua ei enää harjoiteta satamien sisällä vaan satamien kesken. Kuitenkaan nämä tulokset eivät ole tyydyttäviä, ja koska vaadimme sitä, että pidetään kiinni niistä julkispalveluvelvoitteista, jotka koskevat turvallisuutta, säännöllisyyttä, jatkuvuutta, laatua ja hintoja, sosiaalilainsäädännön yhdenmukaistamista satamatyöntekijöitä mahdollisimman paljon suosivaksi ja sitä, että suojellaan ympäristöä, äänestimme tätä Jarzembowskin mietintöä vastaan.

Nicholson
. (EN) Suurin osa Ison-Britannian satamista on hyvin johdettuja ja menestyvät, koska yksityiset toimijat ovat tulleet rahasta riippuvaisten paikallisten viranomaisten tilalle ja johtavat nyt satamia menestyksellisinä yrityksinä. Ehdotus Euroopan komission direktiiviksi EU:n satamapalvelujen kilpailukyvyn parantamiseksi uhkaa nyt kääntää tämän päälaelleen.
Tämä jättäisi Ison-Britannian satamat alttiiksi samankaltaisille valtauksille kuin Electricité de Francen toteuttama eri sähköyritysten valtaus.
Se synnyttäisi turhaa byrokratiaa jo nyt hyvin kilpailukykyisillä ja menestyneillä Ison-Britannian satamamarkkinoilla.
Se uhkaisi Ison-Britannian satamien riippumattomuutta, kaupallista perustaa ja tuista vapaata luonnetta.
Toivoisin, että yksityiset toimijat vapautettaisiin tämän direktiivin soveltamisalasta.

Piétrasanta
. (FR) Alusten kiinnittäminen on yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvä palvelu, joka on vahvistettu Luxemburgin tuomioistuimen 18. kesäkuuta 1998 tekemällä päätöksellä.
Tässä yhteydessä satamaviranomainen voi vaatia alusten kiinnittämispalveluja siten, että turvallisuuskysymyksistä huolehditaan, eikä tähän liity korvausvelvollisuutta.
On kiinnityspalvelujen ansiota, että kaikille aluksille taataan laadullisesti samantasoinen palvelu, mikä taas on kyseistä palvelua tarjoavan sataman erittäin syvällisen tuntemuksen ansiota.
Kun otetaan huomioon palvelun pysyvyys, ammattipätevyys, hyvä paikallistuntemus ja se olennainen rooli, joka aluksen kiinnittämisellä on satama- ja meriturvallisuuden kannalta, tämä toiminta on olennainen ja ratkaiseva osatekijä ympäristönsuojelussa. Koko kauppalaivaston tilan heikentyminen ja laivojen ja miehistöjen, joiden kohdalla ei useinkaan noudateta säännöksiä, yhä räikeämpi hyväksikäyttö osoittavat, miten tärkeä rooli tulevaisuudessa alusten kiinnittäjillä on heidän työpaikkansa syvälliseen tuntemukseen liittyvien teknisten taitojensa vuoksi.
Tämän vuoksi sekä alusten kiinnittäminen että luotsaus on suljettava unionin direktiivin ulkopuolelle, ja tästä syystä Verts/Ale-ryhmämme äänesti tässä mietinnössä olevien tarkistusten 66 ja 67 puolesta.

Sanders-ten Holte
), kirjallinen. (NL) Arvoisa puhemies, on selvää, että eurooppalainen satamapolitiikka satamapaketin käyttöönottoineen on saanut uuden sysäyksen. Satamapalvelujen markkinoille pääsyä koskeva mietintö on aiheuttanut paljon meteliä Euroopan parlamentissa erityisesti siksi, että Euroopan komission ehdotus koskee pääasiassa kilpailua satamien sisällä. EP:n vuonna 1997 esittämä toive siitä, että saataisiin aikaan satamien välistä kilpailua koskeva asetus, on sivuutettu täysin. Siinä yhteydessä pyydettiin selkeitä pelisääntöjä rahoituksen avoimuudesta ja valtiontuesta satama-alalla.
ELDR-ryhmään kuuluva alankomaalainen Vapauden ja demokratian kansanpuolue (VVD) haluaa taata viranomaisten rahojen käytön paremman avoimuuden satamissa ja pyytää Euroopan komissiota tekemään tästä asiasta ehdotuksen ennen tämän direktiivin voimaanastumista. Muuten meistä on kyseenalaista, onko direktiivillä enää lisäarvoa eurooppalaisten satamien ja niiden käyttäjien kannalta.
Ryhmässäni esiintyy erilaisia mielipiteitä siitä, millaisten palvelujen pitäisi kuulua direktiivin piiriin ja millaisten ei. VVD kannattaa esittelijää siinä, että hän haluaa rajata direktiivin koskemaan meriteknisiä palveluja. Luotsipalvelut mielestämme kuitenkin kuuluvat tähän direktiiviin. Lastinkäsittelypalvelut ovat luonteensa mukaisesti sidoksissa maatoimintoihin eivätkä kuulu tähän direktiiviin. Lisäksi satamien hallintoelinten ja käyttäjien on tehtävä suhteellisen laajoja investointeja infrastruktuuriin ja suprastruktuuriin. Lastinkäsittelyn kilpailuttaminen johtaa ennen kaikkea byrokraattiseen sekasotkuun. Tämä hallinnollinen rasite ei ole suhteessa aiottuun tulokseen ja aiheuttaa epävarmuutta investoivien viranomaisten parissa. Se myös romuttaa kuntien, joiden hallintaan suurin osa Alankomaiden satamista yhä kuuluu, toimivaltaa kaavoituksessa. VVD vastustaa lastinkäsittelypalvelujen sisällyttämistä tähän direktiiviin.

Vlasto
. (FR) Haluaisin onnitella esittelijää siitä työstä, jota hän on tehnyt tämän erittäin hankalan asian parissa. Toisin kuin yleensä näkemyserot eivät ole olleet poliittisia vaan kansallisia, ja aikaansaatu kompromissi on kaiken kaikkiaan myönteinen asia.
Tämä direktiivi oli tarpeellinen, sillä satamapalvelut on avattava kilpailulle ja eurooppalaiset satamat tarvitsevat Euroopan laajuista sääntelyä satamapalveluja varten.
Jos suosimme kilpailua, on välttämätöntä, että se järjestetään sopivan kehyksen puitteissa. Kuitenkin on otettava huomioon kuhunkin toimintaan liittyvät erityispiirteet. Tarkoitan erityisesti luotsausta ja alusten kiinnittämistä, joiden on turvallisuussyistä pysyttävä edelleen satamaviranomaisten käsissä.
Tällainen hallintomalli toimii erittäin hyvin Ranskassa, ja vaikka tämä toiminta on muutamissa Euroopan maissa avointa kilpailulle, kannatan sen jättämistä toistaiseksi direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle. Satamapalvelut ovat yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja. Jos nämä palvelut katsotaan direktiivin soveltamisalaan kuuluviksi, satamaviranomaisen käsite menettää merkityksensä.
Sen sijaan lastinkäsittelyssä puollan vapauttamista, sillä kyse on kaupallisiin tarkoituksiin liittyvästä palvelusta, ja avaamisesta kilpailulle pitäisi seurata lisää työpaikkoja satamiin.
Lopuksi totean kannattaneeni säännöksiä, joilla parannetaan satamien ja jäsenvaltioiden taloudellisten suhteiden avoimuutta. Oikeusvarmuuden ja eurooppalaisten satamien oikeudenmukaisen kilpailun nimissä on voitava valvoa tarkasti kansallisten viranomaisten maksamia tukia.
Berenguer Fusterin mietintö (A5-0359/2001):

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, äänestin vakuutusedustusta koskevan sääntelyn puolesta. Käytän tilaisuutta hyväkseni esittääkseni toivomuksen, että Euroopan unioni pian sääntelisi myös julkisen sektorin vakuutusedustusta. "Mitä ovat julkisen sektorin vakuutukset?" kysytte varmaan minulta, arvoisa puhemies. Niitä ovat tietysti sosiaaliturva ja sairaanhoito. Myös näillä aloilla kansalaisilla on oikeus saada asianmukaista tietoa siitä, mitä julkinen sektori tarjoaa heille tulevaa eläkeikää silmällä pitäen, mitä heidän täytyy nyt työntekijöinä maksaa, jotta he saavat huomenna eläkettä.
Lisäksi kaikkialla Euroopassa pitäisi säännellä myös työntekijöille ja eläkeläisille koskevaa tiedottamista eläkeoikeuksista.

Kauppi
. Rajatylittävä vakuutustoiminta lisää kuluttajan mahdollisuuksia valita eri vakuutustarjoajien välillä. Edessämme oleva direktiiviehdotus mahdollistaa nyt, että rekisteröidyt vakuutusedustajat voivat toimia myös muissa jäsenvaltioissa. Valitessaan eri tarjoajien välillä unionin kansalaisen on kuitenkin voitava luottaa, että me eurooppalaisina lainsäätäjinä takaamme kuluttajansuojan varmistamalla vakuutusedustajien korkean ammattitaidon.
Talous- ja raha-asioiden valiokunnassa työstämämme mietintö vakuutusedustajadirektiivistä on yleisesti ottaen tyydyttävä. Varmistamme, että vakuutusedustajalla on tarvittava ammatillinen osaaminen, vastuuvakuutus tai muu vastaava vakuus, sekä riittävä taloudellinen kapasiteetti. Vakuutusedustajan on myös oltava hyvämaineinen henkilö, jota ei ole aiemmin asetettu konkurssiin.
Samalla meidän tulee kuitenkin myös varmistaa, etteivät EY-säännökset aiheuta turhaa byrokratiaa. Olemme valiokunnassamme tehneet monia tarkistuksia, jotka asiantuntijoiden mielestä selkeästi järkevöittävät direktiiviä ja antavat jäsenvaltioille mahdollisuuden tehdä kansalliset olot huomioon ottavia ratkaisuja. Olemme saavuttaneet kompromisseja, joiden taakse myös enemmistö jäsenvaltioista näyttää kallistuvan neuvostossa.
On tärkeätä, ettei direktiiviä sovelleta henkilöihin, jotka harjoittavat päätoimenaan muuta ammatillista toimintaa kuin vakuutusedustusta. Tarkoitan tässä erityisesti matkanjärjestäjiä, jotka tarjoavat asiakkailleen matkapaketin osana myös matkavakuutuksia. Nämä helpottavat asiakkaan elämää huomattavasti ja ovat esimerkiksi Suomessa viranomaisvalvonnan alaisia. Matkavakuutusten yhteydessä myydään usein myös tapaturmavakuutuksia, jotka sisältävät kuolemantapauksesta maksettavia korvauksia. On ollut hyvä tarkentaa, etteivät nämä ole tässä direktiivissä tarkoitettuja henkivakuutuksia.
Olisi myös ollut hyödyllisempää olla soveltamatta direktiiviä edustajiin, joiden kohdalla vakuutusyritys on ottanut vastuun tai on kansallisen lainsäädännön mukaan vastuussa kyseisen henkilön toimista ja tarjoaa tälle myös asianmukaisen koulutuksen. Koska on valitettavasti ollut mahdotonta saada sivutoimisia yhtiön vastuulla toimivia asiamiehiä kokonaan direktiivin ulkopuolelle, on sentään hyvä löysätä rekisteröintivelvoitetta valiokunnassamme ehdotetulla tavalla.
Tarkistuksen 14 suhde tarkistuksiin 13 ja 6 jää epäselväksi, koska tarkistuksessa 14 sallitaan esimerkiksi matka- ja eläinvakuutusten jättäminen kokonaan direktiivin ulkopuolelle, kun muissa kohdissa kyseisiä vakuutuksia välittävät edustajat jäävät vain rekisteröintivelvoitteen ulkopuolelle.
Jos muutoksia voi vielä esittää, ehdottaisin, että tarkistukset 18 ja 22 poistetaan. Pankkien harjoittama vakuutusten myynti on samanlaista vakuutusedustustoimintaa kuin muukin, eikä tarvitsisi omia säännöksiä.
Caudronin mietintö (A5-0376/2001):

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, mitä on se toissijaisuus, josta Euroopan unionissa niin paljon puhutaan? Arvoisa puhemies, teidän mukaanne toissijaisuus merkitsee sitä, että on toimittava Euroopan tasolla silloin, kun se tarjoaa suuremman hyödyn ja edun kaikille Euroopan kansalaisille. Kuinka meidän siis on toteutettava tieteellinen tutkimus Euroopassa? Niinkö, että 15 jäsenvaltiossa on 15 eri hanketta - pian jäsenvaltioita on 15 plus 12 ehdokasvaltiota eli 27 - vai olisiko yksi yhteinen tutkimusrahasto parempi? Onko parempi tehdä yksi päätös siitä, miten rahoja käytetään kaikissa 27 Euroopan unionin jäsenvaltiossa - 15 nykyisessä ja 12 ehdokasvaltiossa - vai jättää 27 erillistä menoja koskevaa lukua? Meidän on tehtävä päätös yhteisestä eurooppalaisesta tutkimusrahastosta.

Schierhuber
Arvoisa puhemies, äänestin mietintöä vastaan, koska äänestyksen osatulokset eivät sovi yhteen etiikasta ja moraalista muodostamani käsitykseni kanssa. Lisäksi en ymmärrä sitä, että maa- ja metsätalouden tutkimukselle luodaan niin huonot edellytykset, vaikka tutkimuksen painopistealueiden asettaminen on maa- ja metsätalouden tulevaisuuden kannalta aivan välttämätöntä!

Bordes, Cauquil ja Laguiller
. (FR) Tämä mietintö on looginen jatko unionin toimielinten politiikalle sikäli kuin siinä panostetaan työnantajapuolen tukemiseen tutkimuksen varjolla ja sikäli kuin siinä pyritään sitomaan yhä tiiviimmin toisiinsa tutkimus ja yksityiset intressit, vaikka tämä kätketäänkin toisinaan muodikkaaseen esimerkiksi ekologiseen tai aluepoliittiseen asuun.
Tässäkin mietinnössä on annettu myöten hämärille ajatuksille, olivatpa ne sitten uskonnollisia tai muita. Kuudennen puiteohjelman budjetista sanottakoon, että siinä joutuvat kärsimään rahallisesti ne tutkimusyksiköt, joiden työtä ei pidetä ensisijaisena, koska lyhyellä tai keskipitkällä aikavälillä niiden tutkimuksesta ei ole odotettavissa yksityiselle sektorille tuottavia sovelluksia.
Äänestimme tämän mietinnön puolesta ainoastaan siksi, ettemme halua vaarantaa tiettyjä tutkimussuuntauksia, joita mietinnössä tuetaan ja joilla tieteellistä, lääketieteellistä tai teknistä kehitystä edistetään, emmekä halua ottaa riskiä siitä, että julkisen sektorin tutkijoilta viedään heidän tarvitsemansa rahoitus.
Ja hyväksyimme myös kaikki nykytilanteeseen nähden kehitystä edistävinä pidettävät tarkistukset.

Damião
. (PT) Esittelijän ja teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan jäsenten enemmistön ponnisteluista huolimatta ei ole taattu, ettei niitä maita ja alueita, joiden yritysrakenne ei olemassa olevista tieteellisistä voimavaroista huolimatta avaa taloudellisia mahdollisuuksia, syrjitä osallistumisessa ohjelmiin, joiden tavoitteena on nopea tietämyksen siirto teknologisen innovaation alalla.
Niinpä perustamissopimuksessa määritellyt koheesioponnistelut ovat riittämättömiä syrjinnästä johtuvaan kilpailukyvyn menettämiseen verrattuna. Lissabonin strategian tavoitteiden etukäteisoletuksena oli täystyöllisyys ja syrjäytymisen torjunta eikä päinvastoin. Epäsuotuisimmassa asemassa olevat alueet jäävät osattomiksi taloudellisesta ja sosiaalisesta lähentymisestä, mikäli tietämystä ei jaeta ja mikäli ne eivät voi osallistua ohjelmiin.

Grossetête
. (FR) Äänestin tämän mietinnön puolesta.
Olen jo pitkään tukenut Euroopan laajuisia tutkimusponnisteluja. Lisäksi olen iloinen parlamenttimme ilmaisemasta halusta luoda tällainen monitieteisyyden alue ja yhteisön laajuinen alue sekä halusta kehittää sitä.
Ranskassa on nähtävissä, että tutkijoiden määrä on laskenut huolestuttavasti. Koska kansalliset politiikat ovat pettymys, kaikkein kyvykkäimmät hakeutuvat usein maamme rajojen ulkopuolelle ja palaavat vain harvoin takaisin. Tähän mietintöön sisältyvän tutkijoiden liikkuvuutta ja paluutukia koskevan integroidun välineen avulla voidaan toivoakseni myös helpottaa eräissä hallituksissa havaittuja puutteita.
Se, että edistetään tutkimusta, tarkoittaa myös sitä, että huolehditaan koulutuspolitiikan riippumattomuudesta siten, että nojaudutaan Euroopan nykyisiin osaamisaloihin.
Vaikka lainsäätäjän tehtävänä voikin olla tutkimuksen raamittaminen, vaarana on, että se suljetaan pakkopaitaan. On suosittava myös keksivää Eurooppaa, ja on syytä edistää tulevaisuuden alan, eli bioteknologian alan tutkimusta. Samoin on tuettava eurooppalaista perustutkimusta, joka on keskeistä elinkeinoelämämme kilpailukyvyn kannalta, sekä pienten ja keskisuurten yritysten tekemää monenlaista työtä, sillä me kaikki tiedämme, miten tarpeellisella tavalla ne edistävät keksintöjä ja innovaatioita.
Tutkimus liittyy myös kaikkien eurooppalaisten arkielämään, ja sellaiset painopistealat, kuten elintarviketurvallisuus, suurten vitsausten torjunta ja kansanterveyden kehittäminen, kertovat pyrkimyksestä yhdistää toisiinsa tutkimus ja hyvinvointi.
Korostaisin myös olevani tyytyväinen siihen, että on ehdotettu lastentauteihin suuntautuneen tutkimuksen kehittämisen tukemista. Tällä alallahan kansalliset politiikat ovat usein epäonnistuneet. Tästä syystä jään odottamaan, että komissio julkaisee ehdotuksia lastenlääkkeistä.

Malmström, Paulsen ja Olle Schmidt
Tutkimus ja kehitys ovat ratkaisevan tärkeitä sille, että Euroopasta tulee talouskasvun ja hyvinvoinnin manner. Kansainvälinen kilpailu, etenkin Yhdysvaltojen taholta, kasvattaa tarvetta uusiin ja vahvoihin tutkimuspanostuksiin. Komissio on ehdotuksessaan kuudenneksi puiteohjelmaksi määrittänyt useita tärkeitä ongelmia ja tutkimusalueita, joihin Euroopassa on panostettava. On tietenkin tärkeää, että eurooppalaiset tutkijat tekevät yhteistyötä ja että tutkimuksen panostamista koordinoidaan tietyssä mittakaavassa. On myös erittäin tärkeää, että emme ainoastaan edistä tutkijoiden fyysistä liikkuvuutta vaan myös helpotamme tutkimustulosten levittämistä.
Meitä huolestuttaa se, että puiteohjelmassa pyritään selvästi keskittämään tutkimusta. Harvoihin ja valikoituihin alueisiin panostetaan paljon resursseja. Näin tutkimusta ohjataan väärin, koska tällöin komission priorisoinnit ohjaavat jäsenvaltioiden omia tutkimussuuntauksia. Vaarana on, että EU:sta tulee tutkimuksen päärahoittaja pienissä maissa, joilla on rajoitettu tutkimusbudjetti. Tämä on huonoa keskittämistä.
Liberaaleina kannatamme vapaan tutkimuksen periaatetta. Vapaa tutkimus on tehokkuusnäkökulmasta osoittautunut ylivoimaiseksi poliittisesti ohjattuun tutkimukseen nähden. Yhteiskunta, joka antaa tutkijoille liikkumatilaa aiheiden ja menetelmien valinnassa, saavuttaa pitkällä aikavälillä parempia tuloksia kuin sellainen yhteiskunta, jossa poliitikot antavat suunnan. Vapaan tietojen etsinnän periaate on vuosisatojen ajan leimannut eurooppalaista tutkimusta. Korkeakouluilla ja yliopistoilla on tärkeä rooli, kun ne tekevät yhteistyötä julkisen sektorin ja elinkeinoelämän kanssa, mutta niiden tärkein tehtävä ei saa olla tilausten vastaanottaminen julkiselta sektorilta ja elinkeinoelämältä.
Mielestämme kuudennessa puiteohjelmassa keskitetään vapaata tutkimusta aivan liikaa. Olemme siksi pidättyneet äänestämästä Caudronin mietinnöstä.

Montfort
. (FR) Teollisuus- ja tutkimusvaliokunnan ja ihmisgenetiikkaa ("Bioetiikkaa") käsittelevän väliaikaisen valiokunnan jäsenenä olen pitänyt tätä mietintöä erityisen tärkeänä kahdella pääasiallisella osa-alueella, joita ovat:
Euroopassa tutkimukselle annettavan tuen ehdot
eettinen kehys, jonka puitteissa Euroopan parlamentti ehdottaa toteuttavansa tämän asian.
Kuten tarkistuksista ilmenee, keskustelussa on keskitytty nimenomaan siihen osaan, joka koskee bioteknologioissa sovellettavaa "etiikkaa".
Koska enemmistön äänin hyväksyttiin ihmisen välineellistäminen siksi, että tehtiin luvalliseksi ihmisalkioiden hyväksikäyttö, tässä tapauksessa koeputkihedelmöityksellä tehtävien "hedelmättömyyshoitojen" puitteissa ihmisen eheyden ja ihmisarvon kunnioittamisen kustannuksella, katson, että ensimmäisessä käsittelyssä enemmistön äänin hyväksytty eettinen kehys antaa negatiivisen sävyn koko mietinnölle, mukaan luettuna teknisille säännöksille.
Yhteenvetona todettakoon, että hyvistä teknisistä säännöksistä huolimatta väitetyt "eettiset" säännökset ovat mietinnön eheyden kannalta vahingollisia, koska mietinnössä ei kunnioiteta ihmistä.

Moreira da Silva
kirjallinen. (PT) Hoitotavoitteinen kloonaus, joka avaa uusia mahdollisuuksia eräiden sairauksien parantamiseksi, edellyttää alkioiden tuhoamista. Vaikka sitä tutkitaan enemmän kuin muita mahdollisuuksia, ja se on siten helpommin käytettävissä, se ei ole ainoa eikä vuorenvarmasti ihanteellinen tapa.
Siksi olisi virhe, että vaikka lainsäätäjät haluavat näyttää vihreää valoa tälle tekniikalle, he sanoutuisivat irti velvoitteestaan säätää pitävää lakia, joka on voimassa monta vuotta, mikä on näin nopeasti kehittyvällä alalla erityisen tarpeellista. Heidän pitäisi antaa tiedemiehille ja teollisuudelle merkki, että näiden pitäisi panostaa tekniikkojen kehittämiseen, sillä jotkin niistä kuten aikuisten solujen käsittely ovat tätä nykyä alkeellisia ja erittäin kalliita ja niissä on vielä paljon tutkittavaa. Meidän pitää jatkossakin yrittää kehittää tekniikkoja, joista on yhtä suurta hyötyä kuin ihmisalkioiden manipulaatiosta mutta ei siitä aiheutuvia eettisiä haittoja.
Toisaalta alkioiden tuottaminen tumansiirron avulla helpottaisi lisääntymistavoitteista kloonausta, jota on yksimielisesti pidetty luonnottomana.
Niinpä kannatan juridisessa mielessä, että ihmisalkioiden tuottaminen kloonaamalla niin hoito- kuin lisääntymistarkoituksiinkin kielletään koko Euroopassa. Tähän kieltoon pitää kuitenkin sisällyttää kaksi poikkeusta: ylimääräiset alkiot ja 64 tutkittua solulinjaa. Mielipiteeni tutkimuksen rahoituksesta, erityisesti Caudronin mietinnössä käsiteltävässä kuudennessa puiteohjelmassa, on kuitenkin se, että yhteisön rahoittamissa tutkimushankkeissa on asetettava ensisijaisiksi sellaiset hankkeet, joissa tutkitaan aikuisten sukusolujen hoitotavoitteista käsittelyä.

Sacrédeus
Caudronin mietinnössä otetaan kantaa siihen, millä prioriteeteilla ja missä kehyksissä yhteisön välineillä kuudennen puiteohjelman kautta rahoitettavaa tutkimusta ohjataan Euroopassa.
Kristillisdemokraattina olen sitä mieltä, että yhteiskuntamme tarvitsee eettisiä puitteita. Myös tutkimukseen tarvitaan tällaiset eettiset puitteet. Näistä näkökohdista kaikkein perustavin on ihmisarvon kunnioittaminen. Vaikka tarkoitus olisi kuinka tavoittelemisen arvoinen, se ei pyhitä sitä, että käytämme ihmisiä välineenä.
Sikiön kantasoluja käyttävä tutkimus on eettisesti erittäin kyseenalaista, ja sen lisäksi kiellettyä neljässä jäsenvaltiossa. Tämä ei koske aikuisten kantasolujen käyttöä. Siksi olen sitä mieltä, että on priorisoitava aikuisten kantasoluja käyttävää tutkimusta, kun taas syviä eettisiä ristiriitoja aiheuttavalle kantasolututkimukselle ei saa jakaa rahoja puiteohjelmasta. Toissijaisuusperiaatteen puitteissa ei suljeta pois sitä, että kansalliset hallitukset voivat päättää, tukevatko ne tutkimusta.
Puiteohjelman välineet ovat kaikesta huolimatta rajoitettuja. Meidän on pakko priorisoida. Silloin ei pidä tukea eettisesti kyseenalaista tutkimusta, joka sitä paitsi on selvästi monen jäsenvaltion lain vastainen. Olen siksi päättänyt tukea allekirjoittamaani tarkistusta 334, jossa 4 kohdassa sanotaan, että tutkimusta kantasoluilla ei saa rahoittaa yhteisön välineistä, koska jäsenvaltiot ovat erimielisiä tästä asiasta.

Van der Laan
. (NL) Eri alankomaalaiset kollegat ovat väittäneet tiedotusvälineissä, että Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmä ei halua asettaa eettisiä rajoja tieteelliselle tutkimukselle. Äänestyskäyttäytymisestämme käy ilmi, että väitteissä ei ole mitään järkeä.
Ensinnäkin hyväksytty tarkistus 41 on peräisin liberaaleilta. Siinä vaaditaan, että sekä ohjelman toteuttamisessa että tuloksissa on noudatettava eettisiä perusperiaatteita, joita ovat muun muassa ihmisarvon, tietojen ja yksityisyyden suojaaminen. Kantasolujen tutkimuksessa on noudatettava Euroopan tiedesäätiön eettisen komitean laatimia suuntaviivoja.
Lisäksi ryhmämme halusi noudattaa teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan tarkistusta 22. Siten ei saisi rahoittaa lisääntymistarkoituksessa tehtävää ihmisen kloonaukseen liittyvää tutkimusta, ihmisalkioiden tuottamista tutkimustarkoituksiin ja ihmisen geeniperimää muuttamaan pyrkivää tutkimusta.
Valitettavasti tarkistuksen 322 rajoittava teksti hyväksyttiin, minkä myötä myös terapeuttinen kloonaus suljettiin pois. Tämä on mielestämme harmillista, koska juuri terapeuttinen kloonaus tarjoaa todellisia mahdollisuuksia Alzheimerin tautia, Parkinsonin tautia, diabetesta ja aidsia sairastaville. Siksi äänestimme tyhjää lopullisessa äänestyksessä.
Caudronin mietintö (A5-0355/2001):

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, olin hyvin nuori - varmaan kymmenen, yhdentoista vanha - kun joku lahjoitti minulle kauniin Walt Disneyn kuvittaman kirjan. Sen nimi oli "Ystävämme atomi", ja sen oli kuvittanut Walt Disney loistavaan tapaansa, joka nyt on jo - voimme sanoa niin - maailmanlaajuisesti tunnettu. Ihastuin tuohon kirjaan, jossa selitettiin niin hyvin tiedettä minulle, vaikka olin hyvin nuori. Siitä lähtien olen kannattanut ydinenergiaa, ja siitä syystä äänestin tämän asiakirjan puolesta, varsinkin kun siinä edistetään ydinenergiaa koskevaa eurooppalaista tutkimusta, jota minusta on lisättävä entisestään.

Raschhofer
Arvoisa puhemies, Euratom-sopimuksen päättyminen tarjoaa mielestäni Euroopalle mahdollisuuden luopua ydinenergian käytöstä. Tämänpäiväisessä Euratom-ohjelmasta käydyssä äänestyksessä kuitenkin päätettiin jatkaa ydinenergiatutkimuksen rahoitusta. Niinpä tarkistuksessa 12 muun muassa sanotaan, että jo käytössä olevien, etenkin ehdokasvaltioissa sijaitsevien reaktoreiden, sekä tulevan sukupolven reaktoreiden turvallisuutta - siis tulevien ydinvoimaloiden turvallisuutta - koskevaa tutkimusta on tuettava. Muuhun kuin ydinvoimaan perustuvien energialähteiden, ennen kaikkea uusiutuvien energialähteiden, tutkimusta on lisättävä, jotta Euroopassa luovuttaisiin vähitellen ydinenergian käytöstä. Emme hylänneet tämänpäiväisessä äänestyksessä siksi ainoastaan tarkistusta 12 vaan koko Euratom-ohjelman.

Titley
. (EN) Suhtaudun lämpimästi Gerard Caudronin mietintöön, jossa suositellaan muutoksia komission ehdotuksiin 16 miljardin tutkimusbudjetin menojen jakamisesta. Oli korkea aika laajentaa ohjelman terveydenhuoltotutkimuksen toimintaohjelmaa koskemaan yleisimpiä sairauksia: monilla ihmisillä on suoranaista tai muuta kautta tullutta kokemusta syövän, rappeuttavien sairauksien sekä sydän- ja verisuonitautien kaltaisista sairauksista.
Myöntämällä varoja näiden sairauksien tutkimukseen EU osoittaisi toimivansa todellisten ihmisten elämiin vaikuttavien todellisten asioiden puolesta. Tutkimukseen liittyvien kysymysten eettisten, oikeudellisten ja sosiaalisten näkökohtien merkitys kasvaa jatkuvasti, vaikka ne eivät olekaan yhtä tärkeitä kuin itse tutkimus. Siten vaatimalla näiden alojen rahoittamista valiokunta osoittaa olevansa tietoinen näiden nykyajalle tyypillisten kysymysten tärkeydestä.
Vaatimus myöntää varoja tietoyhteiskuntaan on osoitus todellisesta sitoutumisesta antaa sisältöä Lissabonin ns. dot.com-huippukokouksessa ilmoitetuille unionin virallisille tavoitteille, joiden mukaan EU:sta on tarkoitus tehdä yksi maailman kilpailukykyisimmistä ja dynaamisimmista talouksista. Muita vaihtoehtoja ei ole: jos EU haluaa, että siitä tulee uskottava taloudellinen toimija maailmantaloudessa ja tietoyhteiskunnassa, alalle olisi mahdollisimman pian investoitava huomattava summa rahaa.
Lopuksi toteaisin, että varojen osoittamisessa tutkimukseen olisi aina otettava huomioon ympäristö. Uusiutuvien energialähteiden tutkimuksen rahoittaminen on osoitus siitä, että itse mietintö on tasapainoinen ja että siinä otetaan ympäristö huomioon.

Puhemies
Äänestysselitykset ovat päättyneet.
(Istunto keskeytettiin klo 13.51, ja sitä jatkettiin klo 15.00.)

Sterckx
Arvoisa puhemies, ryhmässämme syntyi tämän iltapäivän äänestysten aikana ikävä kyllä jonkin verran sekaannusta Jarzembowskyn mietinnön yhteydessä. Ryhmämme linjana oli, että äänestäisimme vastaan, jos lastinkäsittelyä ei sisällytetä direktiiviin. Luulimme, että niin oli tapahtunut, mutta kävi ilmi, että niin ei ollutkaan tapahtunut, mikä aiheutti jonkin verran sekaannusta. Ryhmän tarkoituksena oli äänestää lopullisessa äänestyksessä puolesta eikä vastaan, kuten teimme, ja haluaisin, että tämä mainitaan pöytäkirjassa.

Puhemies
Arvoisa Sterckx, otamme varsin mieluusti huomioon ryhmänne tahdon.

Kansainvälinen tilanne
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana neuvoston ja komission julkilausumat kansainvälisestä tilanteesta.
Annan heti puheenvuoron neuvoston puheenjohtaja Durantille.

Durant
. (FR) Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, hyvät parlamentin jäsenet, kuten tiedätte, kansainvälinen tilanne on ajautunut merkittävään kriisiin syyskuun 11. päivän iskujen jälkeen. Puheenvuoroni tarkoituksena on käsitellä tätä asiaa ja tiedottaa teille niistä aloitteista, joita neuvosto on tehnyt ja joita se aikoo viedä eteenpäin. Keskityn siis puheenvuorossani Afganistaniin, sillä se on keskeinen asia nykyisessä kriisissä, mutta otan esiin myös Lähi-idän tilanteen.
Sanottakoon hätätilanteeseen ajautuneesta Afganistanista, että neuvosto on reagoinut päättäväisesti ja selkeästi. Eurooppa-neuvosto määritti 21. syyskuuta ja 19. lokakuuta pitämissään istunnoissa Euroopan unionin toimille puitteet, jotka ovat pääpiirteissään seuraavat. Ensinnäkin on oltava solidaarisia Yhdysvalloille ja tuettava niitä toimia, jotka on käynnistetty legitiimin puolustuksen nimissä ja Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvoston päätöslauselman 1368 mukaisesti ja siten, että kyseeseen tulevat toimet, joilla pyritään säästämään siviiliväestöä. Toinen seikka liittyy siihen, että olemme mukana Yhdistyneiden Kansakuntien johtamassa terrorisminvastaisessa liittoumassa. Troikka vieraili syyskuun lopussa Pakistanissa, Iranissa, Saudi-Arabiassa, Syyriassa ja Egyptissä, jolloin se tapasi muun muassa Arabiliiton johtohenkilöitä. Äskettäin tehtiin kierros Keski-Aasian maissa. Euroopan unionin ja Venäjän kesken 3. lokakuuta pidetty huippukokous ja 20. lokakuuta pidetty Eurooppa-konferenssi olivat tilaisuus arvioida niitä ponnisteluja, joihin on ryhdyttävä kansainvälisellä tasolla. Yleiskokouksen marraskuun istunnossa on jälleen tilaisuus vahvistaa tätä liittoumaa.
Käytännön tasolla Euroopan unionin Afganistanin strategiassa on viisi pääkohtaa, jotka ovat humanitaarisen hätäavun ensisijaisuus, YK:n keskeinen rooli, oikeudenmukaisen ja kestävän sisäisen ratkaisun löytyminen, maan jälleenrakennushankkeen tärkeys ja viimeisenä tarve huolehtia vakauttamishankkeen alueellisesta ulottuvuudesta. On syytä huomata, että nämä viisi osa-aluetta hyväksyttiin selkeästi Luxemburgissa 17. lokakuuta pidetyssä yleisten asioiden neuvostossa ja Gandissa 19. lokakuuta pidetyssä epävirallisessa huippukokouksessa.
Humanitaarisesta hätäavusta todettakoon, että noin 320 miljoonaa euroa on tähän mennessä suunnattu pakolaisia ja sisäisiä pakolaisia koskevan kriisin ja nälänhädän vaikutusten hoitamiseen. Suurin ongelma on ahdinkoon joutuneiden ihmisten tavoittaminen, mikä edellyttää Afganistanin naapurimailta kattavaa yhteistyötä. Puheenjohtajavaltio on ryhtynyt moniin toimiin tässä tarkoituksessa. Tuen suuntaamisen ja jakamisen osalta on tarkoituksena varmistaa tiivis koordinointi jäsenvaltioiden yhteistyötoimistojen, ECHOn ja eri kansainvälisten humanitaaristen järjestöjen välillä, olipa kyseessä UNHCR (YK:n ihmisoikeustoimikunta) tai maailman ruokaohjelma, ICRC:tä (Punaisen Ristin kansainvälinen komitea) ja monia kansalaisjärjestöjäkään unohtamatta.
Toinen seikka on Yhdistyneiden Kansakuntien keskeinen rooli. Euroopan unioni pitää ainoastaan Yhdistyneitä Kansakuntia kansainvälisesti legitiiminä etsittäessä sisäistä poliittista ratkaisua. Myös Yhdistyneillä Kansakunnilla on ratkaiseva rooli pantaessa jälleenrakentamishanketta täytäntöön. Näin ollen Euroopan unioni luottaa pääsihteerin ja hänen Afganistanin edustajansa ponnisteluihin. Unioni on kiinnittänyt myös erityistä huomiota Yhdistyneiden Kansakuntien pääsihteerin erikoisedustaja Brahimin esittelemään suunnitelmaan. Neuvosto huolehtii sen koordinoinnista löytääkseen parhaan toimintatavan edistää tämän suunnitelman toteuttamista.
Sisäisestä poliittisesta ratkaisusta sanottakoon, että Euroopan unionille on tärkeää, että tulevat afgaaniviranomaiset ovat afgaanien itsensä valitsemia, että ne edustavat olemassa olevia etnisiä ryhmiä ja että ne kunnioittavat ja edistävät ihmisoikeuksia, humanitaarista oikeutta ja yleensä oikeusvaltioita ja lopuksi että ne kieltäytyvät kaikesta yhteistyöstä terroristien kanssa ja pitävät yllä sopuisia suhteita naapurimaihinsa, mikä näin ollen edistää yleistä vakautta. Euroopan unioni pitää toistaiseksi parhaana sitä, ettei oteta avoimesti kantaa minkään tietyn ratkaisun puolesta vaan että tämä rooli annetaan Yhdistyneiden Kansakuntien pääsihteerin erikoisedustajalle ja afgaaneille itselleen.
Jälleenrakennushankkeesta Euroopan unioni arvioi, että kun otetaan huomioon Afganistanin sisäinen poliittinen kehitys, on kiireellisesti luotava maalle jälleenrakennussuunnitelma. Unioni toivoo olevansa tässä mukana monien muiden toimijoiden, mm. rahoittavien maiden ja kansainvälisten järjestöjen rinnalla. Lisäksi unioni katsoo, että kyse on pitkäjännitteisestä työstä, joka edellyttää suunnitelmaan osaa ottavilta tahoilta pitkän aikavälin sitoutumista.
Alueellisesta strategiasta puhuttaessa Euroopan unionin käsitys on, että kestävän rauhan palauttaminen Afganistaniin ei ole mahdollista, jos ongelmaa ei lähestytä alueellisesta näkökulmasta. Toisin sanoen kyse on Afganistanin naapurimaiden samoin kuin joidenkin muiden alueen valtiomahtien saamisesta vakuuttuneiksi siitä, että rauhan palauttaminen tähän maahan on myös niiden etujen mukaista. Näiden valtioiden omaa turvallisuutta koskevat huolet on otettava oikeutetusti huomioon, jotta vältettäisiin ulkovaltojen jatkuva sekaantuminen, joka on kovin usein heikentänyt Afganistania ja pitänyt yllä sen sisäisiä konflikteja.
Euroopan unioni pitää seuraavia maita ja kansainvälisiä järjestöjä keskeisinä osatekijöinä luotaessa alueellista strategiaa afgaanikysymyksen ratkaisemiseksi. Nämä tahot ovat Pakistan, Iran, Intia, Uzbekistan, Tad&#x017E;ikistan, Turkmenistan, Kiina, Venäjä ja islamilaisten maiden järjestö (Organisation de la Conférence Islamique).
On ilmeistä, ettei voida jättää mainitsematta viimeaikaisia kehityskulkuja. Viime päivinä tapahtumat ovat edenneet nopeassa tahdissa, kun Mazar-i-Sharif ja Kabul saatiin vallatuiksi. Nämä tapahtumat ovat osoitus siitä, että Taleban-hallinto ja terroristiverkostot ovat asteittain menettämässä otettaan Afganistanista. Nämä tapahtumat ovat vielä yksi edistysaskel pyrittäessä saavuttamaan kansainvälisen liittouman tavoitteet, eli terroristiverkostojen hävittämisen.
Näinä Afganistanin tulevaisuuden kannalta ratkaisevan tärkeinä hetkinä neuvoston puheenjohtaja Verhofstadt muistutti eilen neuvoston kannasta, eli siitä, että maan oloja ei saada koskaan vakaiksi niin kauan kuin ei ole perustettu vakaata, laillista, demokraattista ja kaikkia etnisiä ryhmiä edustavaa hallitusta. On myös tarpeen, että tällainen hallitus kunnioittaa kaikkia ihmisoikeuksiin liittyviä periaatteita.
Neuvoston puheenjohtaja Verhofstadt muistutti myös siitä, että Yhdistyneiden Kansakuntien kuuluu toimia keskeisessä roolissa, kun afgaaneja autetaan muodostamaan hallitus. Unioni aikoo tukea Yhdistyneiden Kansakuntien tämänsuuntaisia suunnitelmia ja kehottaa Pohjoisen liittoa osallistumaan varauksetta näihin ponnisteluihin. Lisäksi unioni on valmis auttamaan Afganistania laatimaan ja toteuttamaan laajaa jälleenrakennussuunnitelmaa, joka on välttämätön rauhan palauttamiseksi. Tämä hanke ei vähennä mitenkään afgaaniväestön enemmän kuin koskaan ennen tarvitseman humanitaarisen hätäavun ensisijaisuutta.
Eurooppa-neuvoston puheenjohtaja tähdensi lopuksi Afganistanin kysymyksen alueellista ulottuvuutta. Jos onkin selvää, että afgaaneiden on itse päätettävä siitä, ketkä heitä tulevaisuudessa hallitsevat, on kuitenkin niin, että alueen kaikkien maiden on tunnettava luottamusta uutta afgaanihallitusta kohtaan. Juuri tässä hengessä Eurooppa-neuvoston puheenjohtaja lähtee komission puheenjohtajan kanssa vierailulle Intiaan ja Pakistaniin 23. ja 24. marraskuuta.
Lopuksi toteaisin Lähi-idästä, että Lähi-idän tilanne on keskeisellä sijalla Euroopan unionin huolien joukossa. Väkivalta ja osapuolten välinen luottamuspula estävät sen, että päästäisiin aloittamaan uudelleen poliittinen vuoropuhelu, jonka olisi käynnistyttävä siten, että sovelletaan Tenetin suunnitelmaa ja Mitchellin raportin suosituksia, ja jonka olisi aikanaan johdettava Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvoston päätöslauselmiin 242 ja 338 sekä Madridin ja Oslon periaatteisiin perustuvan oikeudenmukaisen ja kestävän ratkaisun löytymiseen.
Välittävää diplomatiaa koskevan strategian puitteissa Euroopan unioni on jatkuvasti läsnä kentällä, olivatpa kyseessä sitten jäsenvaltioiden tai neuvoston edustajat. Korkea edustaja Solanan, erikoislähettiläs Moratinosin ja useiden Euroopan ministereiden toiminta teki monien vaiheiden jälkeen mahdolliseksi Peresin ja Arafatin välisen tapaamisen 26. syyskuuta. Valitettavasti israelilaiset ja palestiinalaiset eivät onnistuneet saattamaan tekojen asteelle tätä yritystä saada aikaan tulitauko.
Brysselissä 5. ja 6. marraskuuta pidetty EuroMed-konferenssi oli tilaisuus vaihtaa laajasti katsantokantoja Välimeren alueen vakauteen ja turvallisuuteen liittyvistä kysymyksistä. Tämän konferenssin myötä oli mahdollista muun muassa, että päähenkilöt pääsivät jälleen askelen verran eteenpäin, jotta voitaisiin aloittaa uudelleen korkean tason vuoropuhelu, jonka olisi aikanaan palautettava lopullista asemaa koskevien neuvottelujen aloittamiseen tarvittava luottamus.
Eurooppa-neuvoston puheenjohtaja ja neuvoston puheenjohtaja lähtevät vielä tällä viikolla vierailulle Lähi-itään. Heidän mukaansa lähtevät myös komission puheenjohtaja ja korkea edustaja Solana, jonka merkittävän roolin kaikki osapuolet tunnustavat. Tämä vierailu, joka toteutetaan Gandin epävirallisessa neuvoston kokouksessa puheenjohtajavaltio Belgialle annetun valtuutuksen puitteissa, oli tilaisuus vielä kerran muistuttaa osapuolia siitä, mikä on Euroopan unionin selkeä kanta niihin tavoitteisiin, jotka lopullisissa neuvotteluissa on saavutettava, eli siihen, että palestiinalaisten on saatava elinkelpoinen ja demokraattinen valtio ja heidän alueensa miehittämisen on päätyttävä, ja siihen, että israelilaisilla on oikeus elää rauhassa ja turvassa kansainvälisesti tunnustettujen rajojensa sisäpuolella.
Euroopan unioni muistuttaa myös siitä, että pyrkiminen kattavaan ja kestävään rauhaan alueella edellyttää, että otetaan asianmukaisesti huomioon konfliktiin liittyvät Israelin ja Syyrian sekä toisaalta Israelin ja Libanonin väliset suhteet, sillä konfliktia koskevassa ratkaisussa olisi tukeuduttava samoihin periaatteisiin.
Lopuksi todettakoon, kuten huomaatte, että Euroopan unioni ei ole toistaiseksi säästellyt ponnistelujaan yrittäessään lähentää näkemyksiä toisiinsa Lähi-idässä, ja se aikoo jatkaa tällä tiellä niin kauan kuin se on välttämätöntä. Lisäksi Euroopan unioni seuraa edelleen tiiviisti tilanteen kehittymistä Afganistanissa ja koko Keski-Aasian alueella. Euroopan unioni jatkaa toimintaansa terrorisminvastaisessa liittoumassa, jotta voidaan torjua kansainväliselle terrorismille kanavoitua tukea sen kaikissa muodoissa.

Busquin
. (FR) Arvoisa puhemies, arvoisa ministeri, hyvät parlamentin jäsenet, kuten tiedätte, tilanne Afganistanissa kehittyy erittäin nopeasti. Lähes joka tunti saadaan lisää tuoreita ja dramaattisia uutisia. Talebanien vastainen sotilaallinen strategia on osoittautunut onnistuneeksi. Kuitenkin on tärkeää korostaa sitä, että viime aikojen rohkaisevasta kehityksestä huolimatta tehtävä ei ole läheskään loppuun suoritettu. Sotatoimilla ei ole vielä saavutettu kaikkia niille asetettuja tavoitteita, ja olemme aina korostaneet näkyvästi, että humanitaarinen ja diplomaattinen osa-alue ovat elintärkeitä.
Ponnistelut on viimeaikaisten tapahtumien valossa syytä kaksinkertaistaa tällä alalla. Lisäksi on syytä tehostaa niitä pyrkimyksiä, joiden tarkoituksena on luoda afgaanikansalle laajapohjainen hallitus. Kuten myös neuvoston puheenjohtaja Durant totesi, kannatamme lämpimästi Yhdistyneiden Kansakuntien aloittamaa lähettiläs Brahimin vastuulla olevaa prosessia. Lisäksi meidän on käytettävä hyväksemme uutta sotilaallista tilannetta humanitaaristen pyrkimystemme tehostamiseksi. Viime viikolla komission jäsen Patten tapasi Maailmanpankin puheenjohtajan Wolfensohnin, ja tällä viikolla hän keskusteli erikoisedustaja Brahimin kanssa New Yorkissa.
Komissio tekee tiivistä yhteistyötä Maailmanpankin ja muiden osapuolten kanssa tarpeiden arvioimiseksi ja Afganistanin jälleenrakennusponnistelujen edistämiseksi. Komission aikomuksena ei ole tässä vaiheessa spekuloida tarvittavista rahamääristä tarkasti. Ensiksi kansainvälisen yhteisön on arvioitava kiireelliset tarpeet ja määriteltävä afgaanikansaa kuullen, mitkä ovat tarpeet tarkasti ottaen. Sillä välin meidän on ryhdyttävä ponnisteluihin varmistaaksemme, että 52 miljoonaa euroa ECHO-ohjelmaan varattua tukea vuodeksi 2001 ja 22,5 miljoonaa euroa, jotka on osoitettu sisäisille pakolaisille vuodeksi 2001, päätyvät niille, jotka tukea tarvitsevat. Lisäksi olemme parhaillaan ottamassa käyttöön maailman elintarvikeohjelman puitteissa 23,5 miljoonaa euroa elintarvikeapua, eli noin 36 300 tonnia, ja annamme kansalaisjärjestöille 4,5 miljoonaa euroa elintarvikkeiden, siementen ja työkalujen toimittamiseksi väestölle, eli yhteensä noin 100 miljoonaa euroa tukea tänä vuonna. Lisäksi olemme jo varmistaneet, että tällainen tuen taso säilyy suunnilleen samana vuonna 2002.
Te tiedätte, että komissio ei ole säästellyt ponnistelujaan syyskuun 11. päivän tapahtumien jälkeen. Tiedätte myös, että muutaman päivän kuluessa olemme saaneet esitellyiksi uudet toimet terrorismin torjumiseksi Euroopassa, eli terrori-iskujen yhteisen määritelmän, eurooppalaisen pidätysmääräyksen, jonka on tarkoitus korvata jäsenvaltioiden välillä voimassa oleva raskas luovutusjärjestelmä, rahanpesua koskevien sääntöjen tiukentamisen ja viimeisenä sen lainsäädäntökeinon, jonka avulla on mahdollista jäädyttää nopeasti jonkun henkilön tai jonkin järjestön varat kaikkialla Euroopassa sen jälkeen, kun niiden on todettu olevan mahdollinen rahanlähde terrorismin rahoittamiseen. Lisäksi komissio on ryhtynyt pikaisiin toimiin lentoliikenteen turvallisuuden parantamiseksi. Nämä toimet koskevat esimerkiksi ohjaamoihin pääsyä ja matkatavaroiden valvontaa. Samalla Euroopan ministerit ovat päättäneet yhdessä siitä, että jäsenvaltioiden on voitava suojata lentoyhtiöt syyskuun 11. päivän pahimmilta seurauksilta huolehtimalla esimerkiksi niiden vakuuttamisesta terrorismi-iskuja vastaan, mihin kaupalliset vakuutuslaitokset eivät enää suostu välttäen näin kilpailua vääristävän subventiosodan.
Euroopan unioni toimittaa laajamittaista humanitaarista apua myös sekä Afganistanin sisä- että ulkopuolelle. Näin ollen unioni ja sen jäsenvaltiot ovat ottaneet käyttöön jo noin 310 miljoonaa, joilla on tarkoitus helpottaa afgaanikansan kärsimyksiä. Tämä tuki ei ole yleisesti kovin tunnettua, vaikka ainoastaan Yhdysvaltojen antama tuki on sitä merkittävämpää, mutta tämän tuen avulla on jo pelastettu ihmishenkiä. Lisäksi humanitaarisen avun toimisto ECHO on toiminut hämmästyttävän tarmokkaasti muuttaessaan sitoumuksia käytännön toimiksi.
Puheenjohtaja Romano Prodin johdolla komissio on mukana myös ratkaisevan tärkeissä diplomaattisissa ponnisteluissa, ja ministeri Durant mainitsikin jo matkat, jotka Prodin on määrä tehdä lähipäivinä ja lähiviikkoina. Tällainen toiminta on ilmiselvä osoitus eurooppalaisten halusta aloittaa tasapainoinen kansainvälinen diplomatia. Kuten tiedätte, heti iskujen jälkeen Chris Patten lähti Eurooppa-neuvoston belgialaisen puheenjohtajan, ulkoministeri Louis Michelin ja Javier Solanan kanssa vierailulle Pakistaniin, Iraniin, Egyptiin, Saudi-Arabiaan ja Syyriaan. Heille kerrottiin kaikkialla sama viesti: koko ihmiskunnan on liityttävä yhteen torjumaan terrorismia. He keskustelivat yhteistyökontaktien vahvistamisen tarpeellisuudesta alueella. Unioni on jo tehnyt merkittävän kaupallisen aloitteen helpottamalla pakistanilaisten tuotteiden pääsyä Eurooppaan, ja toivomme, että voimme pian solmia vapaakauppasopimuksen Persianlahden yhteistyöneuvoston kuuden valtion kanssa. Lisäksi aiomme esittää ehdotuksia kauppa- ja yhteistyösopimuksen solmimiseksi Iranin kanssa. Lisäksi teemme kaiken voitavamme Lähi-idän rauhanprosessin aloittamiseksi uudelleen, emmekä tarkoita tällä ainoastaan taloudellista tukea valtavissa vaikeuksissa kamppaileville palestiinalaisviranomaisille, vaan myös toimimista sen puolesta, että Euroopan unioninkin vahvistamaa Mitchellin raporttia ryhdyttäisiin soveltamaan. Kuten neuvoston puheenjohtaja Durant tähdensi, Simon Peres ja Jasser Arafat osallistuivat kumpikin tällä viikolla Brysselissä pidettyyn Euro-Välimeri-konferenssiin.
Kuten huomaatte, Euroopan unioni toteuttaa yhteistä ulkopolitiikkaa, mutta kyseessä ei ole yhtenäinen politiikka. Kullakin maalla ja kullakin toimielimellä on omat vahvuutensa, ja ne antavat omat voimavaransa yhteisen asian edistämiseen. Jäsenvaltioiden oma päättäväinen toiminta on vahvistanut yhteisiä ponnisteluja ja päinvastoin. Se, että jäsenvaltiot tekevät aloitteita itsenäisesti, varsinkin kriisitilanteessa, ei ole merkki unionin epäonnistumisesta, vaan se kuvaa unionin ominaisluonnetta.
Lopuksi voin kertoa teille komission puolesta, että olemme kaikki tietoisia siitä, että syyskuun 11. päivän tapahtumat ovat muuttaneet tilanteen ja olemme tunnustaneet, että New Yorkiin ja Washingtoniin tehdyt iskut eivät olleet pelkästään Yhdysvaltoja vastaan tehty isku vaan myös kaikkia vapaita ja avoimia yhteiskuntia vastaan tehty isku. Uhka kohdistuu kaikkiin, ja siksi siihen on vastattava yhteisesti. Euroopan unioni, erityisesti Euroopan komissio, edistää omasta puolestaan kaikin tavoin tätä yhteistä tavoitetta ja aikomuksenamme on jatkaa tällä tiellä.

Poettering
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, New Yorkissa syöksyi toissapäivänä lentokone alas, ja me kaikki pidätimme taas hengitystämme, koska pelkäsimme, että kyseessä olisi jälleen terrori-isku. Se ei luojan kiitos ollut terrori-isku, mutta tapaus oli siitä huolimatta kauhea. Tämä maanantainen olettamus kuitenkin osoittaa, että terrorismi vaikuttaa elämäämme, emmekä pysty yksinkertaisesti palaamaan normaaliin päiväjärjestykseen. Siksi on todettava, että meidän on pidettävä terrorismia valtavana haasteena, henkisenä, poliittisena, taloudellisena ja myös sotilaallisena haasteena. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, suhtaudun myönteisesti siihen, mitä sanoitte. Olin kirjoittanut itselleni muistiin aivan samat pääkohdat: terroristien verkostot on tuhottava. Tämä pätee nyt myös Afganistaniin. Mehän olemme nähneet kuvia Kabulin ilonhetkistä mutta myös raa'asti tapetuista ihmisistä, ja esitämme vastuussa olevan Ahmed Schah Massudin - joka meillä oli huhtikuussa ilo tavata täällä - johtamalle Pohjoiselle liitolle vaatimuksen, että se toimii Afganistanissa, Kabulissa ihmisarvon ja tämän kovia kokeneen maan paremman tulevaisuuden puolesta.
Olen puhemiehen kanssa samaa mieltä siitä, että tarvitsemme nyt Yhdistyneiden Kansakuntien toimintaa. On hyvä, että yhdysvaltalaiset ystävämme sitovat Yhdistyneet Kansakunnat niin kiinteästi näihin tapahtumiin. Tarvitsemme nyt kuitenkin myös liiton, Afganistanin jälleenrakennuksen rintaman, ja siinä Euroopan unionilla on oltava keskeinen asema. Emme saa toistaa 1980- ja 1990-luvuilla tehtyä virhettä ja jättää Afganistania yksin, vaan meidän on autettava Afganistania.
Arvoisa puhemies, Euroopan unionilla on tässä koko selkkauksessa pikemminkin ikävä osa. Sotilaalliset asiat ovat tietenkin ensisijaisesti kansallisia kysymyksiä. Emme ole vielä niin pitkällä, että eurooppalaiset toimisivat todellakin yhdessä. Se, mitä jotkin Euroopan unionin valtiot ovat viime viikkoina tehneet, on minusta kyllä hyvin kiusallista. Ensin oli tämä kolmenkeskinen tapaaminen Gentin Eurooppa-neuvoston vuoksi ja sitten Lontoon kokous. Minun on sanottava teille, että minusta se oli kiusallista. Euroopan unionissa ei ole mitään itse nimitettyjä johtajia, vaan Euroopan unionissa on neuvoston puheenjohtajavaltio ja komissio. Lontoossa olleet valtiot, neuvoston puheenjohtaja mukaan luettuna, olivat itse kutsuneet itsensä sinne, mikä oli minusta erityisen kiusallista. Lontoossa olivat Iso-Britannia, Ranska, Italia, Espanja, Saksa, Alankomaat ja puheenjohtajavaltio Belgia. Edustettuina eivät olleet Kreikka, Portugali, Itävalta, Suomi, Ruotsi, Luxemburg, Irlanti eikä Tanska. Olisin toivonut, että puheenjohtajavaltio Belgia olisi vastustanut tällaista tapaamista - minulla on muuten erittäin myönteinen käsitys puheenjohtajavaltio Belgiasta, etenkin pääministeri Guy Verhofstadtista - tällaiseen kokoukseen kutsuminen olisi ollut neuvoston puheenjohtajavaltion tehtävä, eikä sen olisi suinkaan pitänyt pyytää, että sekin saisi osallistua kokoukseen. Toivottavasti meillä on jatkossa toisenlaiset menettelyt, eikä Euroopan unioni hajaannu enää tällä tavalla.
Virheistä on tietenkin myös opittava. Toivon, että näistä virheistä nyt opitaan. Meidän ryhmällemme on tärkeää, että toimimme yhteisön emmekä hallitusten välisen yhteistyön tasolla. Haluamme yhteisöllisen Euroopan ja odotamme neuvoston puheenjohtajavaltiolta määrätietoista ja rohkeaa toimintaa. Me tuemme neuvoston puheenjohtajaa, jos se toimii näin, mutta tuemme myös komissiota. Komission jäsen Busquin, kehotan myös komissiota, sen puheenjohtajaa ja koko jäsenistöä tuomaan Euroopan äänen selvästi esille! Komission on puututtava asioihin, sen on kerrottava mielipiteensä eikä se saa vain hyväksyä asioita sellaisenaan, kuten viime viikkoina ja kuukausina on tapahtunut. Meillä on mahdollisuus, jos olemme vain itse päättäväisiä, ja ryhmäni puolesta voin sanoa teille, että tuemme aivan varmasti sekä neuvoston puheenjohtajavaltiota että komissiota, jos Euroopan unionin yhteiset tavoitteet vain tehdään selviksi. Kehottaisimme teitä tekemään niin. Jos teette sen, me olemme teidän tukenanne!

Barón Crespo
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, hieman yli kaksi kuukautta syyskuun 11. päivän iskujen jälkeen me kaikki, myös Yhdysvallat, olemme ymmärtäneet, että maailmanlaajuiseen terrorismiin on vastattava politiikalla, jolla on monta ulottuvuutta: muun muassa sotilaallinen, turvallisuuteen liittyvä, tiedusteluun liittyvä, humanitaarinen ja mielestäni myös kulttuurinen ulottuvuus. Siinä on lisäksi oltava yhteinen tahto: Yhdistyneiden Kansakuntien puitteissa tai sen pohjalta toimivan liittoutuman yhteinen tahto.
Viime päivien uutiset vahvistavat, että toivo on heräämässä Afganistanissa, ja yksi asia on sanottava erittäin selvästi: terrorismin aggressiivisen fundamentalismin ensimmäiset uhrit ja panttivangit ovat olleet afgaaneja ja erityisesti afgaaninaisia, koska afgaanimiehet ja -naiset ovat kaikkein eniten kärsineet tästä tilanteesta. Osoituksena tästä ovat televisiossa näkemämme kuvat naisista - ja myös miehistä mutta ennen kaikkea naisista - jotka voivat jo kulkea vailla kasvot peittävää kaapua. Tämä on ensimmäinen seikka.
Meillä on nyt velvollisuus etsiä - yhdessä Yhdistyneiden Kansakuntien kanssa - poliittinen ratkaisu ensiksikin afgaanien tilanteeseen ja koko Keski-Aasian monimutkaiseen tilanteeseen. Euroopan unionin on jatkettava yhteistyötä humanitaarisen avun kohdalla UNHCR:n kanssa, jotta pakolaisten ja asuinseudultaan siirtymään joutuneiden henkilöiden ongelma ratkaistaisiin ja myös jotta Yhdistyneiden Kansakuntien tuella laadittaisiin Afganistanin vakautta ja demokraattista tulevaisuutta koskeva suunnitelma.
Toiseksi meidän on edelleen tehostettava toimintaamme, jotta Euroopan unioni voisi vastata terrorismiin. Se parantaa poliisiasiain yhteistyötä. Eilen kotimaassani pidätettiin 11 henkilöä, jotka kuuluivat bin Ladenin verkostoon Espanjassa, eikä kulu päivääkään, etteikö tällaista tapahtuisi muissa unionin maissa. Yleisesti ottaen takaamme oikeudet niille, jotka haluavat taistella demokraattista ja moniarvoista järjestelmäämme vastaan, ja tämä on meille kunniaksi, mutta siitä syntyy ongelmia. Pyrimme parlamentissa edistymään nopeasti komission kanssa yhteisen terrorisminvastaisen politiikan laatimisessa. On edettävä tätä tietä.
Kolmanneksi tuomme esille yhteisen sotilaallisen valmiutemme puuttumisen. Olemme tietyllä tavalla kompensoineet tämän puutteen muilla politiikoilla, mutta se ei oikeuta turvallisuus- ja puolustuspolitiikassa vallitsevaa tyhjiötä. Sen sijasta, että palaisimme kysymykseen, kuka kokoontui Gentissä tai - vähän niin kuin vanhassa elokuvassa "Arvaa, kuka tulee päivälliselle" - kuka oli Lontoossa ja kuka ei, Euroopan parlamentin on sanottava neuvostolle ja komissiolle, että haluamme sisällyttää turvallisuus- ja puolustuspolitiikan perussopimuksiin.
Käytän hyväkseni tilaisuutta ja sanon komission jäsenelle, että ryhmäni - ja uskoakseni koko parlamentti - toivoo, että komissio käyttäisi sille kuuluvaa toimivaltaa perussopimusten valvojana ja myös aloiteoikeuttaan ja että se ottaisi selkeästi esille nämä kysymykset Laekenissa ja valmistelukunnassa. Silloin tuemme komissiota, ja voimme näin ratkaista nykytilanteen: voimme saattaa ajan tasalle turvallisuus- ja puolustuspolitiikkamme ja Petersbergin tehtävät ja vahvistaa tämän yhdessä. On annettava tällainen vastaus.
Arvoisa puhemies, käsittelisin lopuksi erästä hyvin olennaista seikkaa, joka meillä oli tilaisuus tuoda esille - neuvoston järjestämää foorumia seuranneessa - Euro-Välimeri-foorumissa, jossa saatoimme puhua kollegojemme kanssa, Välimeren kumpaakin puolta edustavien parlamentaarikkojen kanssa. Kuulimme yhteneviä näkemyksiä - arabien, israelilaisten ja eurooppalaisten näkemyksiä - siitä, että meidän on edelleen työskenneltävä - ja Euroopan unionilla on tässä ensimmäistä kertaa keskeinen tehtävä - sen hyväksi, että Israelin valtiolla olisi turvalliset rajat ja että myös palestiinalaisvaltiolla olisi turvalliset rajat. Tämä on ainoa perusta vakaalle ratkaisulle Lähi-idässä.
Meidän on siis täältä käsin tuettava päättäväisesti edustajiemme työtä niin täällä kuin Lähi-idässäkin.

Cox
Arvoisa puhemies, Afganistanin sota synnyttää nyt selvästi sotilaallista kahtiajakoa, kuten olemme kahden edellisen vuorokauden kuluessa nähneet Talebanin joukkojen uskomattoman laajan ja nopean sortumisen myötä, vaikka niillä oh yhä sotilaallisesti hyvin voimakas ote laajoissa osissa maata ja vaikka niiden tukemat terroristit pysyvät piilossa.
Sotaan liittyy kuitenkin näkökohtia, jotka on pidetty salassa ja jotka eivät koske vain terrorismin näkökohtaa, ja yksi ryhmä, jonka haluan mainita ja jolle te, arvoisa puhemies, annoitte tunnustusta maanantaina, on niiden toimittajien ryhmä, jotka maksoivat korkeimman mahdollisen hinnan uutisten kertomisesta. Tiedämme kovin vähän nykyaikaisesta sodankäynnistä ja olemme suljettuina valtaapitävien ulkopuolelle, niin että ilman toimittajien sitoutumista ja ammattitaitoa emme tietäisi mitään. Meidän on toistettava olevamme heille kiitollisuuden velassa.
Tiedämme uusien haasteiden ilmaantumisesta aiemmin Mazar-i-Sharifissa ja nyttemmin myös Kabulissa saavutetun suhteellisen menestyksen ja jopa Kandahariin asti ulottuvaa etulinjaa koskevien uutisten perusteella. Kansainvälinen koalitio, etenkin Yhdysvallat, presidentti etunenässä, on olettanut, että Pohjoinen liitto on jokseenkin myöntyväinen ja valmis tekemään tiettyjä asioita, tiettyjä taas ei. Siten olemme saaneet melko varmaa tietoa siitä, että Pohjoinen liitto ei valtaisi Kabulia. Siellä se kuitenkin nyt on. Minusta se ei vaikuta niin myöntyväiseltä kuin monet koalitioon kuuluvat olettivat tai toivoivat. Tämä tekee diplomaattisesta aloitteesta entistäkin tärkeämmän, jotta maassa noudatettaisiin oikeusvaltion periaatteita ja saataisiin aikaan vakaa hallintoprosessi, vaikkei ihan vielä vakaata hallitusta. Tämä on entistäkin tärkeämpää, koska uusia vapauksia ilmaantuu jopa tällä hetkellä, kuten voimme todeta Kabulista tulleiden televisiokuvien perusteella. Olemme myös kuulleet uusista pelonaiheista, sillä Afganistanilla on takanaan julma menneisyys, eikä Taleban ole ainoa syyllinen noihin julmuuksiin. Näin ollen kiireelliset toimet ovat välttämättömiä.
Toinen haaste on humanitaarinen, joka oli olemassa jo ennen sotaa mutta jota sota on nyt vaikeuttanut. Nyt, kun entistä laajempi alue ei enää ole Talebanin hallinnassa, meidän on avoimesti ja kiireesti arvioitava, mihin toimiin paikan päällä on ryhdyttävä ja mitä siellä tarvitaan. Humanitaarisille ponnisteluille antamamme tuen on näyttävä konkreettisina toimina. Komission jäsen puhui huomattavien rahamäärien tarpeesta, mistä hän taisi sanoa, ettei tarvetta ole vielä laajasti tunnustettu. Valitettavasti Euroopan osuus on näissä tilanteissa usein huomaamaton, ja meidän on saatava näkyvä läsnäolo paikan päällä osoittaaksemme siten solidaarisuuttamme paitsi sotilasoperaation myös humanitaarisen avun muodossa.
Seuraavaksi teen viimeiset kaksi huomautustani. Ensimmäinen koskee Lähi-itää. Kannatan YUTP:n korkean edustajan Solanan ja hänen kollegojensa, puheenjohtajavaltio Belgian, komission ja muiden hillittyä mutta tehokasta diplomatiaa, sillä Yhdysvaltojen valitessa toisen suunnan me olemme onnistuneet vähentämään asteittain pahinta jännitystä, mikä on tärkeä alku kestävään rauhaan johtavalle Mitchellin prosessille.
Kollegat ovat viitanneet Euroopan turvallisuus- ja puolustuspolitiikkaan. Ryhmäni tukee sitä voimakkaasti ja on osoittanut kannattavansa sensuuntaisia toimia. Tämä oli käsittääkseni sitä Euroopan yhteistä turvallisuus- ja puolustuspolitiikkaa, kunnes tajusimme hiljattain Downing Streetillä, että kyse olikin Euroopan turvallisuus- ja ruokailupolitiikasta.
Arvoisa puhemies, haluaisin kuulla kommenttinne Euroopan turvallisuus- ja ruokailupolitiikasta, mikä on vastoin käsitystä sellaisesta Euroopan turvallisuus- ja puolustuspolitiikasta, joka on kaikkien asia, ei vain harvojen ja valittujen.

Lagendijk
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja ja arvoisa komission jäsen, keskityn puheessani Afganistaniin. On erityisen vaikeaa esittää kysymyksiä sotilaallisista toimista, koska tilanne muuttuu niin nopeasti. Haluan kuitenkin esittää yhden kysymyksen tästä asiasta, joka arvioni mukaan nousee yhä tärkeämmäksi asialistalla. Kysymys liittyy ajatukseen lähettää Kabuliin YK:n rauhanturvajoukkoja, jotta voitaisiin huolehtia siitä, että asiat eivät karkaa liikaa käsistä. Onko neuvostossa keskusteltu tavalla tai toisella jollakin hetkellä siitä, että Euroopan maat tai unioni osallistuisivat ehkä kokonaisuutena YK:n rauhanturvajoukkojen toimintaan, vai onko neuvosto vakuuttunut siitä, että YK:n rauhanturvajoukot voisivat mieluummin koostua pelkästään muslimimaiden edustajista? Toisin sanoen, onko EU tulevaisuudessa mukana YK:n rauhanturvajoukoissa?
Sitten humanitaarisista näkökohdista. On selvää, että tarpeita on vielä paljon. On myös selvää, että mahdollisuuksia tämän avun antamiseen parantaa se, että Pohjoisen liitto on valloittanut suuren osan Afganistanista. Onko komissiolla tiedossa, voidaanko kaikki apu, jota komissio haluaisi antaa tällä hetkellä tai tulevina päivinä, antaa nopeasti ja asianmukaisesti, vai onko tässä vielä esteitä? Jos on, mitä nämä esteet ovat?
Sitten lopuksi poliittisesta ja diplomaattisesta tasosta. Ryhmäni pelkää, että sotilaat kävelevät poliitikkojen ylitse. Tilanne on sellainen, että sotilaalliset valloitukset edeltävät poliittisia valloituksia. Ryhmäni pelkää, että poliittisen ratkaisun löytäminen saattaa vaikeutua ja että siitä saattaa tulla jopa mahdotonta, jos Pohjoisen liitto tunkeutuu yhä kauemmaksi etelään. Tiedän, että Euroopan unioni, YK:n edustajan Brahimin lisäksi, on mukana muodostamassa sitä, mitä te kutsuitte vakaaksi hallitukseksi. Millaisia ovat tällä hetkellä ja tulevina päivinä EU:n konkreettiset ponnistelut etsittäessä tätä poliittista ratkaisua, joka on mielestäni erityisen tärkeä painopiste? Se on ehkä tärkeämpi painopiste kuin sotilaallinen ratkaisu. Jos poliittista ratkaisua ei löydetä, kaikki sotilaalliset valloitukset saattavat olla turhia.
Sitten lopuksi huomautus Lontoosta. Minua ei niinkään huolestuta se, että siellä kokoontuvat maat, jotka ovat sotilaallisesti osallisia ja haluavat keskustella siitä. Olen huolestunut siitä, että Lontoon asialistalla oli myös Lähi-idän-politiikka. Haluaisin kysyä muun muassa teiltä, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, hoidetaanko Lähi-idän-politiikkaa Lontoossa vai Brysselissä.

Wurtz
Arvoisa ministeri, arvoisa komission jäsen, älkäämme kätkekö iloamme siitä, että Afganistanin pääkaupungin kaduilla voidaan jälleen kuulla musiikkia samoin kuin naisen puhuvan Radio Kabulin lähetyksessä. Afgaanien kasvoilla näkyvä vapautunut ilme ja maapallomme taantumuksellisimpien ja julmimpien sortajien häviö ovat siunauksellinen asia meille kaikille.
Ottakaamme kuitenkin viivyttelemättä todellisuus sellaisena kuin se todella on kaikkine vivahteineen, jotta välttäisimme sen, että seuraavaksi toivo vaihtuu jälleen painajaiseksi.
Ensinnäkään taistelut eivät ole valitettavasti päättyneet. Talebanit ovat kerääntyneet maan eteläosiin ja Pakistanin rajalle, ja sieltä käsin he tekevät kaikkensa yrittäessään pelastaa hinnalla millä hyvänsä sen, mitä heillä on jäljellä vallastaan ja mahdollisuuksistaan aiheuttaa vahinkoa. Olisi katastrofi, jos he onnistuisivat puhumaan pataaniväestön puolelleen vahingolliseen suunnitelmaansa siksi, että nämä tuntisivat jääneensä maan uusien isäntien hylkäämiksi.
Mitä tulee Pohjoisen liiton kilpaileviin eri ryhmittymiin, meidän on vältettävä niiden idealisointia. Naisten asema eräillä Pohjoisen liiton hallitsemilla alueilla antaa aihetta levottomuuteen. Lisäksi tämän liiton aiempi toiminta liitollahan ei ole takanaan kuin 5 vuotta sekä Mazar-i-Sharifista kantautuvat huolestuttavat tiedot ovat valitettavasti sellaisia, ettei voida sivuuttaa sitä, että vaarana on, että ennemmin tai myöhemmin se ryhtyy verisiin välienselvittelyihin takaisin vallatuilla alueilla.
Kokemus on osoittanut, että sotilaallisen toiminnan tehokkaat apuvoimat voivat muuttua poliittista ratkaisua hankaloittaviksi vakaviksi esteiksi. Poliittisen ratkaisun löytäminen onkin ollut alusta alkaen ratkaisevassa asemassa.
Toiseksi arvioikaamme afgaanikansan ahdinkoa, sillä se on joutunut kestämään hirmuhallintoa viisi vuotta ja kestämään kuivuutta ja kurjuutta ja viimeiseksi tehopommituksia viiden viikon ajan. YK:n arvioiden mukaan tässä tuhotussa maassa 7,5:tä miljoonaa ihmistä uhkaa nälänhätä. Lisäksi YK:n erikoisedustaja Lakhdar Brahimi on tämän vuoksi esittänyt lukuisia vetoomuksia sodan lopettamiseksi mahdollisimman nopeasti.
Sen sijaan Afganistan tarvitsee kauaskantoista hätäapua ja kehittämistä. Lopuksi älkäämme unohtako sitäkään, että kansainvälisen liikekannallepanon tarkoituksena oli terroristiverkostojen purkaminen, niitä ylläpitävien rahoituslähteiden tyrehdyttäminen ja myös sen sosiaalisen ja poliittisen kannatuspohjan hävittäminen, jonka vuoksi terrorismi on saattanut levitä. Tätä oikeutettua ja kunnianhimoista päämäärää ei ole missään nimessä saavutettu, ja jos emme onnistu löytämään poliittista ratkaisua Afganistanin ongelmaan, päämäärä on yhä kauempana ulottumattomissamme.
Puhun roolista, joka kuuluu Euroopan unionin kaltaiselle kansainväliselle toimijalle ja erityisesti YK:lle jäsenvaltioidensa kautta, mutta myös niistä puitteista, jotka koskevat suhteitamme amerikkalaisjohtoon sekä alueen maihin, jotta sellainen poliittinen ratkaisu voittaisi, jonka takana ovat kaikenlaiset afgaanit, joiden käsissä on tällä hetkellä muutoksen avaimet heidän oltuaan tähän asti talebanien ensimmäisiä uhreja. On korkea aika palauttaa tälle paljon kärsineelle kansalle vakaus, ihmisarvo ja rauha.

Bonino
Arvoisa puhemies, on olemassa tabu, jota en ole kuullut mainittavan tässä keskustelussa tai neuvotteluissa, joita käydään Roomassa, Peshawarissa, Islamabadissa ja New Yorkissa. Viittaan tabuun, johon aion tai johon aiomme puuttua, ja se on naisten osallistuminen, naisten merkittävä osallistuminen Afganistanin väliaikaiseen hallintoon.
Yhdistyneiden kansakuntien pääsihteeri toivoo, että väliaikaisessa hallinnossa vallitsee etninen tasapaino. Durant on neuvoston edustajana ilmaissut toivovansa, että hallinnon kokoonpano on oikeudenmukainen ja kestävä. Mutta mistä oikeudenmukaisuudesta oikein puhumme? Mistä tasapainosta me oikein puhumme? Miljoonat afgaaninaiset ovat olleet kaikkien näiden vuosien ajan paitsi ensisijaisia uhreja myös väkivallattoman vastarinnan puolestapuhujia kaikkialla maailmassa. Te tunnette heidät: he tulevat sellaisista järjestöistä kuin Negarista ja RAWAsta (Revolutionary Association of the Women of Afganistan); he ovat käyneet täällä Euroopan parlamentissa; he vastasivat maan hallinnosta ennen talebaneja. Miehien sotiessa he edustivat 40 prosenttia lääkärikunnasta, 50 prosenttia opettajista ja 70 prosenttia hallinnosta. Kuitenkin neuvottelupöydässä näkyy vain miehiä: toisilla on pidempi ja toisilla lyhempi parta, mutta en ole nähnyt ainoatakaan niistä upeista naisista, joita olemme kuitenkin tavanneet.
Minä tiedän oikein hyvin, että saan kaikkialla osakseni hymyilyä ja hymähtelyä. Tiedän hyvin, miltä tämä hymyily minusta tuntui vuosina 1997 ja 1998, kun parlamentti ja komissio olivat tietääkseni ainoat toimielimet, jotka tukivat vuodesta 1997 lähtien "Kukka Kabulin naisille" -kampanjaa. Minusta rohkeutemme, teidän rohkeutenne, arvoisat kollegat, on jatkuttava. Jo riittävät puheet, syrjintä, huudahdukset: naisparat! Jo riittää! Haluamme, että afgaaninaiset omaksuvat selkeän poliittisen vastuun maansa uudelleenrakennuksesta väliaikaisessa hallinnossa.
Tiedän, että tämä ei riitä, tiedän, että tarvitaan julkisen mielipiteen muokkausta. Niinpä aloitamme 24. marraskuuta koko maailmassa paastopäivän, maailmanlaajuisen väkivallattoman vastarinnan, jotta juuri naiset viimeinkin otettaisiin mukaan tähän väliaikaiseen hallintoon.
Toivon, että tätä ehdotustamme ei oteta vastaan yhtä pilkallisesti kuin aina ennen. Usein niillä, jotka työskentelevät vakavissaan ihmisoikeuksien puolesta, on paljon parempi kyky nähdä, soveltaa ja toimia konkreettisesti kuin niillä, jotka luulevat tietävänsä kaiken ja ajattelevat, että maailma voi tänä päivänä mennä eteenpäin yksinkertaisesti perinteisen reaalipolitiikan varassa. Näin ei ole! Ihmiset, henkilöt, ovat oman tulevaisuutensa arkkitehtejä. Mutta mikä on tulevaisuus, jossa jätetään huomiotta puolet väestöstä? Viettäkäämme siis 24. marraskuuta maailmanlaajuista väkivallattoman vastarinnan päivää, jotta naiset otettaisiin mukaan tähän väliaikaiseen hallintoon.

Morillon
Arvoisa puhemies, kun viime huhtikuussa saimme tänne vieraaksemme Ahmad Shah Massoudin, hän ilmoitti meille Taleban-hallinnon vääjäämättömästä kaatumisesta sen jälkeen, kun Pakistanin hallitus ei voisi enää antaa sille kaikkea mahdollista poliittista eikä varsinkaan sotilaallista tukea. Massoud ei pyytänyt kansainväliseltä yhteisöltä ja Euroopan unionilta mitään muuta kuin voimakasta diplomaattista Pakistanin painostamista, jotta se lopettaisi kaiken sekaantumisensa Afganistanin sisäisiin asioihin. Hän sanoi tietävänsä, että afgaanikansa on niin kyllästynyt talebaneihin, että se ryhtyy kapinaan myös pataanienemmistöisillä eteläisillä alueilla. Hän kertoi meille luoneensa koko maan käsittävän liittolaisverkon, jolla pyritään takaamaan laajapohjaisen kansallisen hallituksen syntyminen. Viimeisten 48 tunnin aikaisten tapahtumien kiivas tahti on tullut yllätyksenä ainoastaan niille oppineille asiantuntijoillemme, jotka huolimatta siitä, etteivät he olleet koskaan olleet paikan päällä, olivat sitä mieltä, että talebanien vastaisen liiton takana oli vain joukko sotapäälliköitä, jotka olivat yhtä lailla barbaareja kuin talebanit itse ja itse asiassa vielä vaarallisempia, koska heidän johtotähtenään oli vain vallanhalu ja koska he alkaisivat heti kiistellä keskenään siitä, kenelle valta kuuluu.
Nämä samat asiantuntijat ovat yhtyneet Islamabadissa esitettyihin huoliin ja varmoina siitä, että he ovat oikeassa, ovat esittäneet nytkin tiedotusvälineiden välityksellä varoittavia sanojaan siitä, että Pohjoisen liitolla on takanaan vain pieni osa afgaaniväestön kannatuksesta, sillä afgaanit seisoisivat edelleen vain talebanien takaaman rauhan takana. Kansan Kabulissa osoittama ilo, itse Kandaharissa käynnissä oleva kapina ja tuhansien pakolaisten jo käynnistynyt paluu ovat riittävä näyttö siitä, että tällaiset ennustelijat eivät olleet perillä asioista. Arvoisa puhemies, ne, jotka teidän lisäksenne osasivat viisaasti kuunnella Massoudia, eivät voi olla riemuitsemasta asiasta.
Kyllä tilanne on vielä poliittisesti herkkä. Kansainvälisen yhteisön ja siihen kuuluvan Euroopan unionin on autettava siinä, että perustetaan yhteinen hallitus, jonka takuumieheksi entinen kuningas, Zaher Shah, on valmis lupautumaan.
Kyllä on myös toimitettava afgaanikansalle kaikkea aineellista apua, jota tarvitaan katastrofaalisen humanitaarisen tilanteen korjaamiseksi, sillä kuten jäsen Wurtz meille kertoi, olemme huolissamme 1 500 000 nälänhädän uhkaaman ihmisen hengen puolesta ja vakavasta aliravitsemuksesta tällä hetkellä kärsivän yli 6 000 000 afgaanin terveydentilasta. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, toivoimme, että neuvosto ja komissio olisivat valmiita sitoutumaan viivyttelemättä näihin toimiin, Kiitos siitä, että vahvistitte meille, että näin asia on.

Rod
Arvoisa puhemies, Afganistanissa eletään tällä hetkellä epävarmoja, mutta tulevaisuuden kannalta ratkaisevan tärkeitä aikoja. Talebanien diktaattorivallan päättyminen pohjustaa tietä demokraattiselle jälleenrakennukselle, joka on kuitenkin vielä kaukana edessäpäin. Algeriassa käytävän kiihkoislamilaisen sissisodan kaltaisen sodan alkaminen on todennäköistä, ja sellaista vastaan massiiviset pommitukset ovat turhia, ja tällainen onkin pysäytettävä.
Euroopan unionin on otettava vahvasti ja selkeästi kantaa, sillä kuten Emma Bonino ja Francis Wurtz totesivat, poliittisessa jälleenrakennusprosessissa afgaaninaisia ei saa uhrata. Naisten osallistuminen on avainasia Afganistanin kestävässä jälleenrakentamisessa. Ensimmäisistä neuvotteluista lähtien heidät on otettava mukaan ja heti ensimmäisestä päivästä lähtien heidän on oltava mukana uudessa hallituksessa. Ainoastaan tällaisella ratkaisulla voidaan taata naisten oikeuksien ja kaikkien ihmisoikeuksien turvaaminen ja kunnioittaminen. Euroopan unioni ei voi antaa tukea sellaiselle hallitushankkeelle, jossa ei oteta huomioon tätä keskeistä osa-aluetta. Naisten ottaminen mukaan tarkoittaa myös ensimmäistä askelta kohti demokratiaa. Tätä demokratiaa ei saa valitettavasti rakentaa sotapäälliköiden ehdoilla. Hehän ovat syyllistyneet toistuviin ihmisoikeuksien loukkauksiin, joukkoteloituksiin, ja heille on tärkeämpää ajaa viiteryhmästään riippumatta oman etnisen ryhmänsä asiaa eikä maan tulevaisuutta. On tehtävä loppu siitä, että rikkomuksista ei rangaista. Afgaaneja edustamaan on saatava demokraattinen sekahallitus, jossa kaikki etniset ryhmät ovat edustettuina ja joka kunnioittaa ihmisoikeuksia.

Collins
Arvoisa puhemies, viimeaikaiset tapahtumat ovat osoittaneet maailmalle, että Yhdysvaltain hallituksen Afganistanissa harjoittama sotilasstrategia tuottaa tuloksia. Talebanien syökseminen vallasta Afganistanissa on oikeutettu tavoite. Taleban suojelee Osama bin Ladenia, kansainvälistä terroristia, joka on syyllistynyt kataliin terroritekoihin paitsi tänä vuonna myös menneinä vuosina. Terroristien suojeleminen on jo sinänsä rikos.
Strategisesti tärkeiden kaupunkien kukistuminen Afganistanissa tällä viikolla auttaa varmasti talebanien syöksemistä vallasta. Paljon on kuitenkin vielä tehtävää, jos talebanit aiotaan lyödä lähitulevaisuudessa. Heidän sotilasmahtiaan ei pidä vähätellä, ja heillä on valtavasti sotilaallista kokemusta. Toivon, että talebanien hallitus voidaan lyödä ja korvata eri poliittisia ryhmiä edustavalla laajapohjaisella liitolla Afganistanissa. Tehtävä ei ole helppo, mutta siihen on voimallisesti pyrittävä yhtenä sotilaallisena vaihtoehtona.
YK:n päätöslauselma 1373 velvoittaa meitä kaikkia takaamaan, että viime syyskuun halpamaisiin terroritekoihin osallistuneet saadaan oikeuden eteen. Myös meidän on estettävä terroristihyökkäyksien uusiutuminen, ja se on mahdollista ainoastaan, jos kansainvälinen yhteisö jatkaa tiivistä yhteistyötään.
Eräs asia, jota on selkeästi tuotava esiin Afganistanin sodan yhteydessä, liittyy Afganistanin kansan humanitaarisiin tarpeisiin. Kansainvälisen yhteisön on YK:n suojeluksessa ja Euroopan unionin välityksellä edistettävä avointa ja elinvoimaista strategiaa sen takaamiseksi, että Afganistanin kansalle toimitetaan humanitaarista apua. Avoimen humanitaarisen strategian on saatava ehdottomasti ensisijainen asema, jos Afganistanin kansan halutaan selviytyvän erittäin kylmästä talvesta. Apua tarvitseville on toimitettava jatkuvaa humanitaarista apua turvatuissa oloissa. Tämä voidaan toteuttaa ainoastaan kansainvälisen yhteisön ja tärkeimpien kansalaisjärjestöjen tuella.
YK:lle ja Euroopan unionille olisi ajan mittaan annettava myönteinen rooli uusien poliittisten rakenteiden syntyessä Afganistaniin. Meidän kaikkien on tehtävä osamme kansainvälisen terrorismin kukistamisen varmistamiseksi. Tarvitaan luonnollisesti monipuolista lähestymistapaa, jos aiomme taata, että kansainvälisen terrorismin juuriin päästään kunnolla käsiksi.
Lopuksi haluan sanoa, että on hyvin tärkeää toistaa sanomamme, jonka mukaan terrorismin vastainen taistelu ei ole taistelua islamia vastaan. Euroopan unionissa elää miljoonia muslimeja, jotka ovat täysin sopeutuneet yhteiskuntaamme ja jotka vaikuttavat myönteisesti Euroopan unionin kehittämiseen. Euroopan unioni poliittisena kokonaisuutena on muslimien ystävä ja tulee sitä aina olemaan. Meidän on korostettava tätä sanomaa kaikissa mahdollisissa tilanteissa.

Brok
, ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan puheenjohtaja. (DE) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, mielestäni on tullut selväksi, että terrorismin vastaisen rintaman muodostaminen on oikea menettelytapa Afganistanin tilanteessa. Lisäksi on käynyt ilmi, ettei se ole pelkkää terroristien metsästystä vaan myös kansan vapauttamista epäsuosiossa olevan hallituksen vallasta. Se on käynyt selvästi ilmi, ja jotta kantamme tulisi selväksi, meidän pitäisi minusta aivan suoraan sanoa, ettei meillä ole mitään islamilaisia ihmisiä vastaan ja että haluamme rakentaa tulevaisuutta yhdessä heidän kanssaan vapaassa maailmassa.
Tämä tietenkin merkitsee jo Afganistanin historiankin perusteella myös sitä, että meidän pitäisi tehdä se heidän oman hallituksensa avulla kunnioittamalla heidän omia päätöksiään ja ettei meidän pidä puuttua kaikkiin heidän pikkuasioihinsa. Sovintohallituksen aikaansaaminen Afganistaniin on minusta erittäin tärkeää, jos se vain onnistuu.
Euroopan unionin on nyt puututtava asioihin konfliktineston ja siviilikriisinhallinnan avulla ja edistettävä tällä tavoin Afganistanin jälleenrakentamista sikäli kuin asianosaiset siellä sitä toivovat.
Nämä sanat muuten osoittavat, että Euroopan unionista voi olla suurta apua, jos se todellakin toimii unionina. En usko, että terrorismin vastaista rintamaa olisi saatu toimimaan Lähi- ja Keski-idässä niin hyvin ilman Euroopan unionia ja troikkaa ja niiden sinne tekemiä vierailuja.
Toisaalta meidän on tiedostettava, että olemme sotilaallisissa kysymyksissä - erityisen heikolla alallamme - harrastaneet vielä kahdenkeskistä toimintaa ja johtajien tekemiä ratkaisuja. Tämä mielestäni osoittaa, että meidän on luotava koko turvallisuus- ja puolustuspolitiikan alalle tehokkaampi yhteisön menettely ja että on tehtävä selväksi, etteivät suurimmatkaan jäsenvaltiomme, jotka luulevat olleensa merkittävässä asemassa, ole todellisuudessa vaikuttaneet kaikkiin toteutettuihin strategioihin ja että voimme olla tärkeässä asemassa vain, jos toimimme yhdessä, jos saavutamme 60 000 miehen vahvuisten nopean toiminnan joukkoja koskevan tavoitteemme vuoteen 2003 mennessä ja jos tehostamme konfliktinestoa ja siviilikriisinhallintaa vakuuttavasti tällä kolmannella osatekijällä.
Minusta tätä asiaa on pohdittava laajasti Laekenin kokousta ja Nizzan jälkeistä prosessia silmällä pitäen. Ulkopoliittisesta toiminnastammehan käy jatkuvasti ilmi, että puutteelliset rakenteemme estävät meitä panemasta peliin todellisia resurssejamme. Ajattelen Balkanilla useasti esiintyneitä järjestyshäiriöitä, kilpailuun liittyviä kysymyksiä - ei korkea edustaja Solanan ja komission jäsen Pattenin väliseen vaan sellaisten päällekkäisten rakenteiden väliseen kilpailuun, joiden kokemuksesta tiedämme toimivan lopulta toisiaan vastaan eikä toisiaan tukien. Nämä rakenteet on koottava yhteen ja liitettävä esimerkiksi komission toimivaltuuksiin, ja niille on luotava oma legitiimiyspohja neuvoston kanssa.
Tämä on mielestäni opittu nyt kahden viime kuukauden aikana, ja meidän pitäisi esittää valtioidemme johtohenkilöille sen mukaisia vaatimuksia, ja kansojemme tulevaisuuden valmiuksia ajateltaessa tätä yhteisön menettelyä on jatkossa ehdottomasti tehostettava myös ulko- ja turvallisuuspolitiikan alalla.

Van Velzen
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja ja arvoisa komission jäsen, toivon, että suotte anteeksi, jos puhun puoli minuuttia pitempään. Koska jäsen McMillan-Scott ei ole läsnä, voimme ehkä nipistää puoli minuuttia hänen puheajastaan.
Aluksi haluaisin sanoa, että kansainvälistä terrorismia vastaan käytävän taistelun tavoitetta ei ole valitettavasti saavutettu Kabulin kukistumisen myötä tai pian mahdollisesti tapahtuvan Kandaharin kukistumisen myötä. Meidän on luonnollisesti keskityttävä vielä moniin muihin edellytyksiin. On tietenkin hyvin tärkeää jäljittää terroristisoluja muun muassa Euroopassa, sulkea kansainvälisen terrorismin rahoituksen lähteitä sekä ylipäänsä käydä koko keskustelua, myös meidän yhteiskunnassamme, siitä, mitä ryhmiä yhteiskunnassamme tosiaankin toimii ja kuinka voimme tehdä lopun tällaisista ryhmittyvistä rintamista.
Mielestäni myös Afganistanissa on luotava runsaasti edellytyksiä tämäntyyppisten kansainvälisten terrorismin kasvualustojen poistamiseksi. Monia kansallisuuksia edustava hallitus on johdonmukainen ratkaisu, mutta meidän on luonnollisesti huolehdittava myös erityisen ratkaisun löytämisestä Kabulia varten. On saatava aikaan rauha Afganistanin naapurimaiden kanssa, jotta voitaisiin huolehtia siitä, että syntyisi alue, jolla vallitsee vakaus ja rauha. Pakolaisten on voitava palata takaisin, ja Afganistanin jälleenrakentamiseen on investoitava valtavasti rahaa. Lopuksi meidän on huolehdittava siitä, että valtaan tulee hallitus, joka kunnioittaa ihmisoikeuksia. Tämän on kokonaispaketti.
Syitä voidaan myös löytää epäsuorasti Lähi-idästä. Tämä ei pidä paikkaansa, mutta bin Laden kuitenkin käyttää tätä perustelua. Mielestäni Lähi-idän rauhanprosessi siis tarvitsee ylimääräistä sysäystä, ja minua kiinnostaakin se, eikö nyt olisi jo tullut sen aika. Kysyn tätä arvoisalta neuvoston puheenjohtajalta, jos hän kuuntelee. Kysyn erityisesti teiltä, ettekö voisi yhdessä komission kanssa huolehtia siitä, että nyt lopultakin saataisiin aikaan Palestiinan valtiota koskeva YK:n päätöslauselma. Eikö nyt ole tullut hetki pakottaa tässä asiassa läpimurtoon, kuten teimme Israelinkin tapauksessa vuosia sitten? Minua edelleen kiinnostaa se, eikö tarvittaisi arviota Saudi-Arabian osuudesta, kun Länsi-Euroopassa rahoitetaan kaikenlaisia laitoksia, joista voisi esittää epäilyksiä. Syyrian asema mainittiin jo aiemmin. Mielestäni - puhemiehemme mainitsi jo tästä - on myös hyödyllistä ja tarpeellista auttaa juuri nuorta Assadia ottamaan se paljon myönteisempi rooli, jota me kaikki häneltä olimme odottaneet mutta jota hän ei ole voinut tähän mennessä täyttää kaikenlaisten olosuhteiden takia. Syyrialla on kuitenkin oleellisen tärkeä rooli, ja maassa on siten tapahduttava paljon enemmän.
Jos me haluamme ottaa roolin EU:na, myös koko rauhanprosessissa, silloin meidän on myös tarkasti katsottava, millaisiin toimiin ryhdymme muun muassa aseiden myynnissä tai tavaroiden toimittamisessa Iraniin kahdenlaista käyttöä varten. Israel tarkkailee tilannetta hyvin huolestuneena, ja mielestäni tämäntyyppiset signaalit ovat hyvin tärkeitä.
Sitten lopuksi, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, lähes kaikki ovat sanoneet tämän, joten en enää ala toistaa tätä, mutta ei voi olla niin, että Euroopan unioni jatkaa sirpaleisen kuvan antamista. Meidän on oltava yksimielisiä, ja meidän on toimittava yhdessä ulko-, rauhan- ja turvallisuuspolitiikan alalla. Jos emme vieläkään ymmärrä tätä viestiä, kuinka voimme sitten ottaa roolin suurella maailman näyttämöllä? Esitän siis dramaattisen vetoomuksen, myös puheenjohtajavaltiolle, että tässä asiassa otettaisiin pitkiä askelia eteenpäin.

De Sarnez
Arvoisa puhemies, olen iloinen tänään käytävästä keskustelusta tilanteen ollessa sellainen, että se kehittyy Afganistanissa koko ajan, ja toivoakseni myönteisesti.
Tiedän, että Euroopalla on Afganistanin suhteen kaksi velvoitetta. Meidän on YK:ssa painotettava konfliktin poliittista ratkaisemista, jotta voidaan perustaa, kuten Guy Verhofstadt totesi, vakaa, laillinen, demokraattinen kaikkia etnisiä ryhmiä laajasti edustava hallitus, joka kunnioittaa ihmisoikeusperiaatteita.
Kuitenkin meillä on mielestäni toinenkin velvollisuus Afganistania kohtaan, eli hätäapuvelvollisuus. Tiedämme, että humanitaarinen tilanne Afganistanissa on traaginen. Se on seurausta sekä 23 vuotta maata raastaneesta sodasta että kolme vuotta maata koetelleesta kuivuudesta. Tiedämme, että seitsemän miljoonaa ihmistä oli riippuvaisia humanitaarisesta avusta jo ennen sotatoimien aloittamista. Tiedämme myös, että 100 000 lasta on vaarassa kuolla tänä talvena, jos heille ei pystytä toimittamaan riittäviä määriä elintarvikkeita tulevina viikkoina. Tästä syystä vaadimme, että unioni aloittaa laajamittaiset hätätoimet tämän humanitaarisen tragedian lievittämiseksi.
Niiden neuvottelujen yhteydessä, joita toivomme käytävän pysyvästi Euroopan unionin, Yhdysvaltojen, Afganistanin naapurivaltioiden, YK:n erikoistoimistojen ja Afganistanissa toimivien kansalaisjärjestöjen välillä, pyydämme - arvoisa puhemies, te olette toimineet usein näin - sellaisten turvattujen humanitaarisen avun käytävien luomista, joiden avulla voidaan viedä perille elintarvikehätäapua ja suojia siirtymään joutuneille afgaaneille. Tämä ei ole pelkästään kiireellinen asia, vaan se on suorastaan meidän täällä edustamiemme Euroopan unionin kansojen velvollisuus.

Durant
. (FR) Arvoisa puhemies, siis vastaan tai ainakin yritän jossain määrin vastata huomioihin, joita on esitetty keskustelussa, joka on sitäkin kiinnostavampi, koska sitä käydään hetkellä, joka on täynnä toivoa, vaikka lopputulos ei samalla olekaan varma.
Haluaisin ensiksi palata tähän kuuluisaan Lontoon kokoukseen, jonka monet teistä mainitsivat, ja muistuttaa tässä yhteydessä siitä, että kyseessä ei ollut missään nimessä puheenjohtajavaltion aloitteesta järjestetty kokous. Puheenjohtajavaltion tehtävänä on kutsua koolle 15 jäsenvaltion kokoukset ja toimia niissä puheenjohtajana. Gandissa sen sijaan kyse oli sotilaallisista syistä koolle kutsutusta kokouksesta, tai toisin sanoen ne, jotka halusivat tavata Gandissa, käyttivät perusteinaan sotilaallisia syitä. Lontoon kokouksesta haluaisin myös täsmentää, että puheenjohtajavaltiolle, joka ei siis ollut tämän aloitteen takana, lähetettiin kuitenkin kutsu. Heti, kun Eurooppa-neuvoston puheenjohtaja Verhofstadt sai kutsun, hän otti välittömästi yhteyttä eri kollegoihinsa selventääkseen kunkin näkemyksiä. Koska häntä kannustettiin lujasti lähtemään Lontooseen, hän sitoutui heti ja näin tapahtui seuraavan päivän Coreper-kokouksessa laatimaan raportin kaikesta siitä, mitä kokouksessa ilmenisi, ja hän valitsi kumppanikseen korkea edustaja Solanan ottaen huomioon, että nämä kysymykset olivat todellakin erittäin tärkeitä, koska ne liittyivät turvallisuuteen.
Tässä siis muutamia tosiseikkoja, jotka auttavat ymmärtämään tämän Lontoon kokouksen taustat ja joiden avulla toistan, että Euroopan unionin rooli on selvästikin diplomaattinen, poliittinen ja myös humanitaarinen, eikä tämä ole sivuhuomio vaan selkeä toteamus. Totesin johdantopuheenvuorossani, ja komission jäsen Busquin puhui myös samasta asiasta komission puolesta, että pidämme erittäin tärkeinä humanitaarisia kysymyksiä myös ja ennen kaikkea toimien tasolla eikä ainoastaan sanojen tai rahoituskeinojen tasolla. Huolehdimme siitä, että niissä ryhdytään toimiin. Voitte luottaa sekä neuvoston puheenjohtajan että komission määrätietoiseen pyrkimykseen edetä varsin käytännönläheisesti, täsmällisesti ja kiireellisesti annettavissa vastauksissa osalta ja pyrkimykseen yrittää taata mahdollisimman suuri näkyvyys. On siis tärkeää, että tiedetään ja nähdään suoritettavasta toimesta riippumatta, että Euroopan unioni haluaa olla mukana ja onkin mukana tässä asiassa.
Yhdyn myös jäsen Poetteringin käsitykseen siitä, että Euroopan on syytä pysyä yksituumaisena. Tässä mielessä voin vakuuttaa teille, että neuvoston puheenjohtaja on tehnyt kaikkensa, jotta näin tapahtuisi Lontoon kokouksessa, jota emme kutsuneet koolle mutta jota varten puheenjohtajavaltiota kehotettiin kuulemaan ennakolta muita jäsenvaltioita ja lähtemään sinne korkea edustaja Solanan kanssa.
Tämä riittäköön Lontoosta ja Gandista sekä niihin liittyvistä kysymyksistä.
Jäsen Lagendijkin muun muassa Yhdistyneiden Kansakuntien joukkoja ja talebanien jälkeistä hallintoa koskevasta kysymyksestä toteaisin, ettei neuvosto ole vielä keskustellut Euroopan unionin osallistumisesta Yhdistyneiden Kansakuntien joukkojen muodostamiseen, eikä ole näin ollen tässä vaiheessa lyönyt kantaansa lukkoon. En voi siis välittää teille tällaista kantaa. Sen sijaan talebanien jälkeisen hallinnon vakiinnuttamiseksi on mielestäni välttämätöntä käydä neuvotteluja alueen maiden kanssa Yhdistyneiden Kansakuntien ja näin ollen turvallisuusneuvoston johdolla.
Koska puhumme talebanien jälkeisestä hallinnosta, josta toivomme kaikki vakaata, monietnistä ja demokraattista, vaikka tiedämmekin, että edessämme on vaikea taival, haluaisin täällä ottaa esille erityisesti yhden kysymyksen, joka on minulle tärkeä ja joka on neuvoston puheenjohtajavaltiollekin tärkeä, eli sukupuolikysymyksen. On siis kyse toimimisesta sellaisen edustuslaitoksen tai hallituksen puolesta, joka olisi demokraattisempi, vakaampi jne. Kyse on myös siitä, että otetaan huomioon sukupuolikysymys. En voisi itse käsittää sellaista, eikä neuvoston puheenjohtajavaltiokaan voisi, että afgaaninaiset, joista tuli Taleban-hallinnon ensimmäisiä uhreja sillä heiltähän riistettiin monia oikeuksia, vaikka heillä oli kannettavanaan valtava vastuu jätettäisiin hallituksen rakentamisessa ulkopuolelle sekä osattomiksi sen myöhemmässä toiminnassa.
Lopuksi sanottakoon, että käsitykseni on, että kaikissa tai lähes kaikissa puheenvuoroissa on korostettu sitä, että tarvitsemme enemmän Euroopan laajuisuutta yhteisen turvallisuuden alalla. Tarvitaan juuri yhteisön toimia. Puheenjohtajavaltio Belgia on vakuuttunut tästä, ja toivon todella, että tämä kysymys on mukana Laekenin huippukokouksen esityslistalla. Viimeaikaiset tapahtumat osoittavat riittävän selvästi, että on edettävä yhteistuumin, harmonisemmin ja yhteisön puitteissa.
Tässä siis sellaisia vastauksia, jotka halusin sisällyttää tähän keskusteluun, jossa mielestäni on korostettu tulevien päivien, viikkojen ja kuukausien kannalta erittäin hyödyllisiä ja tärkeitä periaatteita.

Busquin
. (FR) Arvoisa puhemies, haluaisin vain esittää kolme täsmentävää seikkaa. Kuten jäsen Durant korosti, humanitaariseen apuun liittyvä kysymys on selvästikin aivan keskeinen kysymys. Ja kuten monet puhujista ovat osoittaneet, se on ensisijainen asia, kun talvi tekee ihmisten kannalta uhkaavasti tuloaan.
Voin vain vakuuttaa, että haluamme toimittaa apua sovittujen määrien mukaisesti. Toistan vielä, että kyse on 100 miljoonasta eurosta vuodelle 2001, ja niiden toimittamisesta vastaa World Food Organisation sekä myös kansalaisjärjestöt. Tämä tarkoittaa sitä jos turvakäytäviä koskevista kannoista pidetään kiinni että mielestäni velvollisuutemme on huolehtia ECHO:n kautta siitä, että apua toimitetaan perille mahdollisimman tehokkaasti. Tämä on joka tapauksessa komission tahto. En voi kuin vahvistaa sen.
Samalla tavoin komissio arvioi yhdessä kansainvälisen yhteisön ja afgaanikansan ja tietenkin afgaaninaisten kanssa jälleenrakennuksen vaatimat tarpeet. Näinhän toimimme myös Serbiassa, jossa tätä samaa prosessia pidettiin erinomaisena esimerkkinä ajankäytön tehokkuudesta.
Lopuksi sanottakoon diplomatiasta, että puheenjohtaja Prodi ja etenkin komission jäsen Patten ovat täysin valmiita vastaamaan Euroopan unionin puheenjohtajan kehotuksiin, joita se tulee varmasti esittämään lähipäivinä.

Puhemies
Kiitoksia komission jäsen Busquin.
Julistan keskustelun päättyneeksi.

Neuvottelut biologisia ja toksiiniaseita koskevasta yleissopimuksesta viimeaikaisten pernaruttotapausten jälkeen
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana neuvoston ja komission julkilausumat biologisia ja toksiiniaseita koskevaan YK:n yleissopimukseen liittyvistä neuvotteluista ja viimeaikaisten pernaruttotapausten vaikutuksista niihin.
Annan heti puheenvuoron ministeri Durantille, joka kertoo neuvoston kannan asiaan.

Durant
. (FR) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, haluaisin käsitellä biologisia ja toksiiniaseita koskevaan YK:n yleissopimukseen liittyviä neuvotteluja.
Syyskuun 11. päivänä tehdyt tuoreet iskut ovat vain vahvistaneet käsitystämme siitä, että aseistariisuntaa ja ydinsulkusopimusta koskevat monenväliset välineet ovat entistäkin välttämättömämpiä. On siis ryhdyttävä kaikkiin mahdollisiin toimiin, joilla voidaan estää terroristijärjestöjä ja niiden jäseniä saamasta haltuunsa entistä tehokkaampia välineitä rikollista toimintaansa varten.
Tästä näkökulmasta biologisten aseiden torjuntaa on jatkettava vielä ripeämmin ottaen huomioon mahdollisten bioterrori-iskujen uhka. Tässä mielessä biologisia ja toksiiniaseita koskeva YK:n yleissopimus on perusluonteinen väline. Euroopan unioni ja sen jäsenvaltiot ovat sitoutuneet edistämään sen maailmanlaajuista soveltamista.
Biologisia ja toksiiniaseita koskevan YK:n yleissopimuksen tarkistamiseksi Genevessä 19.117.12.2001 järjestettävää viidettä konferenssia silmällä pitäen Euroopan unioni kehottaa jälleen niitä jäsenvaltioita, jotka eivät ole vielä mukana biologiset ja toksiiniaseet kieltävässä YK:n yleissopimuksessa, vahvistamaan sopimuksen mahdollisimman pian. Tämän yleissopimuksen vahvistaminen on lisäksi yksi unionin painopistealueista aseistariisunnan alalla. Neuvosto pitää näin ollen perin juurin tärkeänä, että saatetaan päätökseen Genevessä tilapäisessä työryhmässä käydyt neuvottelut, jotka koskevat oikeudellisesti sitovaa pöytäkirjaa sellaisen tehokkaan järjestelmän luomisesta, jonka avulla huolehditaan biologisia ja toksiiniaseita koskevan YK:n yleissopimuksen noudattamisesta.
Euroopan unionin neuvosto vahvisti jälleen kerran 11. kesäkuuta 2001 antamissaan päätelmissä, että se on sitoutunut osallistumaan sellaisen pöytäkirjan laadintaan, joka sisältää käytännön toimia, jotka neuvosto on määritellyt olennaisiksi tehokkaan välineen aikaansaamisen kannalta neuvoston 17. toukokuuta 1999 antaman yhteisen kannan mukaisesti. Tässä mielessä unioni on pahoillaan, ettei erityisryhmä pystynyt suoriutumaan tehtävästään, eli saattamaan päätökseen näitä neuvotteluja oikeudellisesti sitovasta pöytäkirjasta ennen viidennen tarkistuskonferenssin käynnistymistä. Unioni onkin ilmaissut olevansa pettynyt sen vuoksi, että Yhdysvallat kieltäytyi hyväksymästä erityisryhmän puheenjohtajan esittämää yhteenvetotekstiä. Neuvosto pysyy siis kannassaan. Biologisten aseiden tuoma uhka edellyttää asianmukaista monenvälistä vastausta. Neuvosto tähdentää edelleen, että on tärkeää saada näissä valmisteluissa aikaan oikeudellisesti sitova väline ja erityisesti säilyttää erityisryhmä.
Unioni on ottanut huomioon Yhdysvaltojen ilmoituksen, jonka mukaan se kannattaa kaikkia tällä hetkellä voimassa olevia monenvälisiä mekanismeja, jotka koskevat maasta vietävien aseiden hallintaa, niiden leviämisen rajoittamista ja niiden valvontaa, sekä sen vaihtoehtoiset ehdotukset. Unioni jatkaa näiden ehdotusten tarkastelua. Olemme jo keskustelleet niistä Yhdysvaltojen kanssa ja jatkamme tätä toimintaa tarkistuskonferenssia valmistellessamme. Unioni varaa itselleenkin oikeuden ehdotusten laatimiseen.
Lopuksi sanottakoon, että unioni toivoo, että neuvottelutuloksista pidetään kiinni ja että tarkistuskonferenssissa voidaan tehdä sellaisia päätöksiä, jotka tarjoavat mahdollisuuden aloittaa neuvottelut nopeasti uudelleen yleissopimuksen monenvälisessä kehyksessä kaikkien osanottajavaltioiden osallistuessa niihin.

Busquin
. (FR) Arvoisa puhemies, arvoisa ministeri, hyvät parlamentin jäsenet, en haluaisi lisätä paljoakaan siihen, mitä arvoisa ministeri äsken kertoi. Haluaisin vain vakuuttaa, että Euroopan unioni on omasta puolestaan aina puoltanut voimakkaasti kompromissitekstiä, koska se on vakuuttunut ydinsulkusopimuksen tärkeydestä, kunhan sen rinnalla on tehokkaita valvontatoimenpiteitä.
Unioni on vakuuttunut siitä, että kielteinen signaali kansainvälisten ydinsulkusitoumusten kehittymisestä alalla on yleisesti ottaen maailmanlaajuisen turvallisuuden kannalta vahingollista.
Kuten on jo todettu, kompromissia ei hyväksytty. Näin ollen 19. marraskuuta ei todennäköisesti synny päätöslauselmaa, mutta yhteydenpito jatkuu säännöllisesti Yhdysvaltojen ja Euroopan unionin välillä tässä asiassa. Toisaalta Yhdysvallat katsoo, että syyskuun 11. päivän ja sitä seuranneiden päivien tapahtumat eivät muuta sen kantaa tilapäisen työryhmän laatimaan tarkistuspöytäkirjaan.
Sitä vastoin Euroopan unioni katsoo omasta puolestaan, että tämän kompromissitekstin avulla olisi saavutettu merkittävää edistymistä hetkellä, joka on erityisen kriittinen. Unioni arvioi myös, että tilapäisryhmän keskusteludynamiikasta kannattaa pitää kiinni, vaikka sen muoto ja menettelytapa on ehkä mukautettava olosuhteita vastaaviksi.
Yhdysvallat on parhaillaan laatimassa uusia ehdotuksia suojatoimenpiteistä mahdollista biologista iskua vastaan korostaen sitä, että sen on tarpeen puolustautua terrorismiin liittyviä riskejä vastaan. Euroopan unioni arvioi, että joihinkin Yhdysvaltojen ehdotuksiin on suhtauduttava myönteisesti. Kuitenkin unioni haluaa esittää myös muita ehdotuksia, joiden tarkoituksena on parantaa YK:n yleissopimusta ja edistää oikeudellisesti sitovan välineen kehittämistä mahdollisimman pitkällä aikavälillä, mutta tässä kohdin osumme ongelman ytimeen.
Unioni ehdottaa myös sellaista mekanismia, jonka avulla voidaan jatkaa säännöllisin väliajoin vuoropuhelua YK:n yleissopimuksesta ja siten, että se laajennetaan kaikkia osapuolia koskevaksi. On varmaa, että näistä toimenpiteistä keskustellaan viidennessä tarkistuskonferenssissa.
Lopuksi sanottakoon, kuten on todettu, että yksi asia on varma: lyhyellä aikavälillä ei saada aikaan tarkistuspöytäkirjaa biologisia aseita koskevasta YK:n yleissopimuksesta. Huolehdimme siitä, että tilapäistyöryhmän työn tuloksista pidetään kiinni. Yhdysvaltojen kanssa on pidetty säännöllisiä neuvotteluja, ja yritämme Yhdysvaltojen ehdotusten pohjalta täydentää niitä siten, että vuoropuhelun avoimuus ja säännöllisyys säilyvät kaikkien yleissopimuksen osapuolten kesken, mikä on mielestämme avainasia monenvälisessä toiminnassa.

Morillon
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, sanotaan, että sananlaskuissa on kansakuntien viisaus, ja ranskalaisessa sananlaskussa sanotaankin, että pahassa on aina hyvää, eli ei niin pahaa ettei jotakin hyvääkin. World Trade Centerin hirvittävässä katastrofissa ja siinä, että jotkut kiihkoilijat innostuivat myrkyttämisestä pernaruton avulla, on ainakin se hyvä puoli, että kansalaiset ovat heränneet ja sitä kautta myös poliittiset vastuunkantajat ja että nämä on saatu tiedostamaan paremmin ne vaarat, jotka liittyvät omaa näkemystään maailmasta kaikin keinoin ajavan kansainvälisen terrorismin kehittymiseen. Tässä mielessä onkin muistettava Osama bin Ladenin äskeinen uho. Lainausmerkeissä sanottakoon, että toivon sen jäävän todellakin viimeiseksi, koska kohta hänet olisi saatava vastaamaan rikoksistaan kansainvälisen oikeuden eteen. Kuitenkin toivon, että tämän väistämättömän tappion jälkeen kansainvälinen yhteisö varmistaa sen, että se jatkaa toimiaan biologisten ja kemiallisten aseiden valvomiseksi ja kieltämiseksi, jotta tämä hirvittävä uhka saataisiin väistymään.
Parlamenttimme on laatinut tätä varten päätöslauselmaesityksen, joka jätetään huomenna kollegoidemme hyväksyttäväksi. Iloitsemme siitä, että Yhdysvaltojen hallitus on muuttanut suhtautumistaan, sillä sehän vetäytyi viime heinäkuussa neuvotteluista, joissa pyrittiin laatimaan YK:n yleissopimukseen liitettävä täytäntöönpanopöytäkirja arvoisa komission jäsen, muistutitte äsken meitä siitä , ja toivomme, että uutta Genevessä pidettävää konferenssia, josta te, arvoisa neuvoston puheenjohtaja puhuitte ja joka alkaa ensi viikolla, käydään näin ollen onnellisten tähtien alla.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, kiitämme neuvostoa teidän kauttanne, koska vakuutitte meille, että neuvosto pyrkii koordinoimaan tämänsuuntaisesti jäsenvaltioiden hallitusten toimintaa. Tässä mielessä kehotamme komissiota perustamaan oman valvontansa alaisuuteen erityisen toimiston, joka voisi toimia nopeasti aina, kun olisi epäilyksiä YK:n yleissopimuksen rikkomisesta. Arvoisa komission jäsen, voisitteko kertoa meille tästä asiasta oman näkemyksenne?

Wiersma
Arvoisa puhemies, ilmaisimme aiemmin tänä vuonna pettymyksemme sen vuoksi, että biologisia aseita koskevan yleissopimuksen vahvistamiselta puuttuu Yhdysvaltojen tuki. Syyskuun 11. päivän tapahtumien ja Yhdysvalloissa tapahtuneen pernaruttoiskun myötä bioterrorismista on tullut yhtäkkiä hyvin ajankohtainen asia. Biologisista aseista uhkaa tulla osa epäsymmetristä sodankäyntiä, joka on tunnusomaista terrorismin vastaisessa taistelussa. Yleissopimus kohdistuu luonnollisesti valtioihin, mutta sen tehokas täytäntöönpano tekee myös terroristeille vaikeammaksi saada haltuunsa näitä aseita. Nämä aseet ovat olleet jo hyvin kauan kiellettyjä, mutta valitettavasti niitä on vielä saatavilla. Siksi haluamme sitovat kansainväliset säännöt yleissopimuksen valvonnan parantamiseksi.
Yhdysvaltalaiset ovat onneksi palanneet neuvottelupöytään. Heillä on ongelma, jota he eivät pysty ratkaisemaan yksin. Kuitenkin heidän tekemissään ehdotuksissa on vielä liikaa aukkoja. Sitä parempi, mitä tiukempia ja avoimempia tarkastukset ovat, ja tämän on myös oltava Euroopan unionin panos tulevassa tarkistuskonferenssissa myöhemmin tässä kuussa. Yleissopimuksesta on tultava väline biologisten aseiden valmistajien etsimisessä sekä myös vanhojen varastojen jäljittämisessä. Venäjällä on ollut laajoja ohjelmia. Kuinka ne ovat päättyneet, ja mitä on tapahtunut hankitulle tietämykselle? Liikkeellä on huhuja tiedemiehistä, jotka ovat työskennelleet näissä ohjelmissa ja tarjonneet palvelujaan muille.
Yhdysvalloissa tehty pernaruttoisku pakottaa meidät tarkastelemaan uudelleen, kuinka voimme pysäyttää Irakin aseohjelmat. YK:n on tehtävä sitä varten uusia aloitteita. Yleissopimus ei luonnollisestikaan tarjoa riittävää suojaa bioterrorismia ja niin sanottuja muita kuin valtiollisia toimijoita vastaan. Tätä varten tarvitaan myös enemmän ja parempaa poliisin ja tiedustelupalvelujen yhteistyötä sekä parempia jäljitysmenetelmiä. Kansalaisten parempaa suojelua mahdollisia iskuja ja niiden seurauksia vastaan tarvitaan. Monet maat tekevät valmisteluja voidakseen puolustautua paremmin pernaruttoa tai isorokkoa vastaan. Siihen kuluu valtavasti rahaa. Köyhillä mailla ei ole niitä rahoja, ja siksi niistä voi tulla mahdollisen isorokkoepidemian suurin uhri bioterrorismin takia. Haluaisin vedota Euroopan unioniin ja Euroopan unionin jäsenvaltioihin, että ei tarkasteltaisi ainoastaan omien kansalaisten mahdollista suojelua vaan että selvitettäisiin myös, voidaanko kehitysmaita auttaa laadittaessa ohjelmia niiden oman väestön suojelemiseksi biologisilla aseilla tehtävien mahdollisten terrori-iskujen varalta.

Newton Dunn
Arvoisa puhemies, oma liberaalien ryhmäni haluaa tehdä kolme huomautusta lähinnä kysymysten muodossa.
Ensinnäkin - tämä kysymys tulee sisältymään kompromissipäätöslauselmaan, jota ei ole vielä painettu, mutta se on varmasti omassa päätöslauselmassamme - kollegani Nicholson of Winterbourne huomautti, että YK reagoi äärimmäisen hitaasti, tai on niin tehnyt ainakin aiemmin, tilanteissa, joissa on raportoitu rikkomuksista näiden aseiden käytössä. Kun Saddam Hussein esimerkiksi 1990-luvun alussa käytti kyseisiä aseita Irakin suomailla, YK:lta meni kolme ja puoli viikkoa lähettää sinne asetarkastajia, jolloin Saddam Husseinille jäi runsaasti aikaa rikoksiaan koskevien todisteiden peittelyyn. Voisiko neuvosto ystävällisesti huomauttaa YK:lle, että tulevaisuudessa meidän on reagoitava paljon nopeammin kuin kolmessa ja puolessa viikossa siltä varalta, että vastaavanlaiset tapaukset toistuvat tulevaisuudessa, kuten pahoin pelkäämme.
Toiseksi - tämä mainitaan liberaaliryhmän päätöslauselmassa ja myös kompromissipäätöslauselmassa - Yhdysvaltain pernaruttotapaus on vienyt kaiken huomiomme tarpeeseen reagoida nopeasti ja analysoida tapahtunut. Ongelman tutkimiseen ei ole olemassa Euroopan unionin laajuista virastoa, vaikka Yhdysvalloissa, Atlantassa, toimiikin sairauksien valvontakeskus. Olisiko komissio halukas ehdottamaan sellaisen Euroopan unionin laajuisen, sen omassa valvonnassa toimivan viraston perustamista, jonka tehtävänä olisi koordinoida tarttuvien tautien parissa jäsenvaltioissamme toimivien kansallisten virastojen toimintaa? Tämä nopeuttaisi reagointiamme ja olisi meille hyödyksi unionissa.
Kolmas kysymykseni on osoitettu neuvostolle. Toivon, että kysymys olisi hypoteettinen. Mikä olisi neuvoston kanta, jos Yhdysvalloissa suoritetut tutkimukset osoittaisivat, että pernaruton puhkeaminen on lähtöisin Irakista, jolloin Yhdysvaltain yleinen mielipide olisi vahvasti Irakiin hyökkäämisen kannalla ja jolloin George Bushin olisi käsittääkseni hyvin vaikeaa vastustaa niin vahvaa yleistä mielipidettä? Onko neuvosto pohtinut tätä?

Maes
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja ja arvoisa komission jäsen, taivas varjelkoon meitä aseilta, joita käytetään ja jotka on suunniteltu meidän suojelemiseksemme. Manhattanilla 11. syyskuuta tehdyn iskun jälkeen Yhdysvaltain väestö jäi pelon valtaan pernaruttoiskujen vuoksi, joista koitui itse asiassa vähän uhreja mutta joilla oli kuitenkin valtava psykologinen vaikutus kauas Yhdysvaltojen ulkopuolelle saakka. Käytetyn tappavan tuotteen koostumus ja puhtaus viittaa yhdysvaltalaiseen laboratorioon, joka kykenee valmistamaan sitä ainoana maailmassa. Tämä osoittaa todella selkeästi, että nykyinen lainsäädäntö ei poista riittävästi riskejä, joita väestöllemme aiheutuu kemiallisten ja biologisten aseiden valmistamisen myötä. Genevessä järjestetään pian tätä asiaa käsittelevä konferenssi, ja muistutamme siitä, että juuri Yhdysvallat vetäytyi viime heinäkuussa neuvotteluista, jotka koskivat nyt käsiteltävänä olevaa pöytäkirjaa.
Euroopan parlamentti hyväksyi 14. kesäkuuta päätöslauselman, jonka mukaan se kannattaa pöytäkirjan hyväksymistä. Olemme kuitenkin vakuuttuneita siitä, että kansainvälisen yhteisön pitäisi kokonaan kieltää kemiallisten ja biologisten aseiden valmistus ja käyttö ja että tämän kiellon pitäisi olla sitova. Nykyiset varastot pitäisi hävittää asiantuntevasti, ja pelkään, että myös pöytäkirja saattaa olla liian heikko siihen tarkoitukseen.

Papayannakis
Arvoisa puhemies, biologisia ja toksiiniaseita koskeva yleissopimus on ollut voimassa jo pitkän aikaa. Sopimuksen toimeenpano ja toimeenpanon valvonta ei ole mahdollista ilman pöytäkirjaa, jossa määrätään, millä tavalla tämä tapahtuu. Vuosien ajan olemme yrittäneet edetä asiassa, mutta turhaan. Yhdysvallat on sabotoinut pöytäkirjaa, älkääkä kysykö minulta syytä tähän. Olen perehtynyt yhdysvaltalaisten arvioijien lausuntoihin, joiden mukaan he eivät ole ehtineet saattaa päätökseen joitakin käymiinsä sotiin liittyviä ohjelmia.
Joka tapauksessa New Yorkin hirvittävien tapahtumien ja Yhdysvaltain pernaruttotapausten jälkeen on ilman muuta palattava mahdollisimman nopeasti pohtimaan tämän sopimuksen valvontaa ja toimeenpanoa. Suureksi hämmästyksekseni kuulin komission jäsenen kertovan, että Yhdysvallat ei ole muuttanut kantaansa ja että emme tule lähitulevaisuudessa saamaan sopimuksen valvontaa ja toimeenpanoa koskevaa pöytäkirjaa.
Rakkaat kollegat, mielestäni käsiteltäväksi jättämästämme päätöslauselmaesityksestä on poistettava kohta, jossa kiitämme Yhdysvaltoja muuttuneesta kannasta. Sehän olisi virhe! Meidän on korjattava asia huomenna suullisella tarkistuksella.
Toiseksi, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, ette kertonut, millä tavalla voisitte yrittää painostaa Yhdysvaltoja tehokkaammin, sillä koko asia on riippuvainen Yhdysvaltain kannasta. Minäkin siis epäilen, riittääkö pelkkä vuoropuhelu.
Kolmanneksi, arvoisa puhemies, olemme saaneet uutta tietoa. On käynyt ilmi, että tällaisia joukkotuhoaseita voidaan tuottaa geeniteknologian avulla käyttäen hyödyksi tutkimuksia, joilla on tähän asti pyritty kehittämään rokotteita tai muita hoitomuotoja, tai tutkimuksia, jotka on erityisen helppo muuttaa myös sotilaallisiin tarkoituksiin soveltuviksi. Olen ehdottanut tarkistusta huomiseen päätöslauselmaesitykseen. Mielestäni meidän täytyy hyväksyä tarkistus, ja Euroopan unionin täytyy ruveta keskustelemaan tästäkin asiasta.
Lopuksi, hyvät kollegat, jos käy ilmi, että pernaruttovirus on peräisin Yhdysvalloista ja valmistettu siellä, kuten FBI väittää, löytyykö täältä kollegoita, jotka ehdottaisivat, että jonkun - en tiedä kenen - täytyisi ryhtyä pommittamaan Yhdysvaltoja?

Mussa
Arvoisa puhemies, koska tämä on ensimmäinen kerta, kun käytän puheenvuoron parlamentissa, sallinette minun tervehtiä puhemiehistöä, neuvostoa ja jäsenkollegoita.
Se, että kapinalliset ryhmät saattavat turvautua biologisiin ja kemiallisiin sotatekniikoihin, ei ole enää kaukainen riski, vaan siviiliväestön suojelemista koskeva todellinen ongelma. Sotilassalaisuuksien, asiantuntemuksen ja materiaalien on jo voitu todistaa joutuneen vääriin käsiin, ja tähän perustaan terroristrategia nojaa pyrkiessään haavoittamaan siviiliväestöä, joka on aseeton tällaisten uusien iskujen edessä.
Jotta voitaisiin reagoida tällaiseen uuteen sodankäyntitapaan, jossa vihollinen on visusti piilossa kansalaisyhteiskunnan suojassa, niiden vapautta koskevien oikeuksien suojassa, joita vastaan se taistelee, ja jossa tähtäimessä eivät enää ole asevoimat vaan siviiliväestö, on äärimmäisen tärkeää tietää, mitkä vaarat voivat uhata kansalaisten turvallisuutta. Kun otetaan huomioon, että jotkut kansakunnat, jotka eivät ole allekirjoittaneet kemiallisia ja biologisia aseita koskevaa Geneven yleissopimusta - kuten olemme kuulleet - ovat jatkaneet näiden asetekniikoiden kehittämistä, pyydämme Yhdysvaltoja ja entisen Neuvostoliiton tasavaltoja, tai joka tapauksessa kaikkia niitä valtioita, jotka eivät ole allekirjoittaneet sopimusta tai liittyneet siihen, toimittamaan kansainväliselle yhteisölle yksityiskohtaiset tiedot tiedossaan olevista biologisista ja kemiallisista aineista, joita terroristiryhmät voisivat jollakin tavalla saada käsiinsä tai varastaa.
Kaiken tämän tarkoituksena on hankkia mahdollisimman pian tarvittavat tiedot, joilla voidaan estää tällaisten joukkotuhovälineiden valmistaminen, varastoiminen ja levittäminen, ja samalla toteuttaa tarvittavat toimet kansalais- ja puolisotilaallisten organisaatioiden henkilökunnan tiedottamiseksi, jotta ne kykenevät puuttumaan tehokkaasti ja nopeasti näihin häikäilemättömien ihmisten aiheuttamiin uusiin onnettomuusuhkiin.

Swoboda
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, on varsinaista historian tragiikkaa, että julmien murhayritysten kohteeksi joutuu juuri maa, joka on kieltäytynyt suorittamasta biologisten ja toksiiniaseiden käyttöön liittyviä tehokkaita tarkastuksia. Se ei tietenkään estä meitä osoittamasta suurta sympatiaa Yhdysvaltain kansalle ja erityisesti asianosaisille perheille. Euroopan unionin ja erityisesti neuvoston on näiden Yhdysvaltain vieläkin voimakkaan eristäytymispolitiikan, unilateralismin, merkkien vuoksi painostettava voimakkaasti Yhdysvaltoja kannattamaan kansainvälisiä - ja nimenomaan tehokkaita kansainvälisiä - sopimuksia ja näiden sopimusten valvontaa - ei vain tässä tapauksessa vaan myös kansainväliseen rikostuomioistuimeen liittyvässä kysymyksessä.
On järjetöntä, että kongressissa keskustellaan juuri nyt laista, joka on oikeastaan voimakkaasti kansainvälisen rikostuomioistuimen - sellaisen rikostuomioistuimen vastainen, joka nimenomaan päättäisi tarvittaessa myös tällaisista erityisesti valtioiden tukemista ja tekemistä sääntöjen rikkomuksista.
Toinen tärkeä asia - tämän haluaisin sanoa erityisesti komissiolle - on kysymys, ollaanko Euroopassa valmistauduttu torjumaan tällaiset iskut tai minimoimaan niiden vaikutukset sikäli kuin se on ihmisten voimin mahdollista. Täällä mainittiinkin jo, että Yhdysvalloilla on Atlantassa tällainen sairauksien valvontakeskus. Pitäisikö komission mielestä Euroopassakin harkita sellaisen perustamista? Minä kyllä tiedän, että ongelmatilanteissa vaaditaan aina jonkin uuden EU:n viraston perustamista, mikä synnyttää taas uusia tarkastukseen ja valvontaan liittyviä ongelmia. Uskon, että tällaisten tapauksien sattuessa tällaisen laitoksen perustaminen olisi aivan perusteltua.
Komission pitäisi mielestäni ylipäänsä toimia entistä tehokkaammin turvallisuuskysymyksissä tällaisten terrori-iskujen torjumiseksi - olkoonpa kyse sitten biologisista tai ydinturvallisuuteen liittyvistä iskuista. Emme voi jättää tätä tehtävää yksittäisten jäsenvaltioiden harteille. Meidän pitäisi sopia näitä asioita koskevista turvastandardeista terrorismia silmällä pitäen.
Komission pitää mielestäni yhdessä neuvoston kanssa myös pohtia, miten voimme varmistaa tällaisia vaarallisia, etenkin geneettisesti muunnettuja tuotteita käsittelevien laitosten, yritysten ja laboratorioiden riittävän avoimuuden, turvallisuuden ja ennalta ehkäisevän toiminnan puuttumatta liikaa työntekijöiden yksityisasioihin. Tällaisessa laitoksessa työskentelevän on siis suostuttava myös jonkinlaiseen valvontaan.
Lopuksi kysyn vielä kerran komissiolta, mitä se todella aikoo tehdä, jotta tätä turvajärjestelyä ei luoda vain teoriassa vaan jotta tulevina vuosina ryhdytään myös konkreettisiin toimenpiteisiin.

Brie
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisa ministeri, tässä keskustelussa ei ole sanottu mitään sellaista, jota en voisi kannattaa. Haluaisin kuitenkin täydentää kolmea seikkaa, joita pitäisi minun mielestäni painottaa huomattavasti enemmän. Ensinnäkin, voimme edellyttää muilta valtioilta loppujen lopuksi vain sellaista turvallisuuspolitiikkaa, jota itsekin harjoitamme. Jos emme halua esimerkiksi tällaisten joukkotuhoaseiden enää lisääntyvän, Euroopan unionin ja sen kumppanien on ajettava asiaa entistä tehokkaammin.
Toiseksi, Yhdysvalloissa on oikeaksi toteamisessa ilmeisesti nyt erilaiset mallit ja menettelyt kuin 1980-luvulla. Näiden syyskuun 11. päivän jälkeisten tapahtumien dramatiikan vuoksi Euroopan unionin usein aivan ymmärrettävä diplomaattinen pidättyvyys on tässä tilanteessa sopimatonta, ja toivonkin, että Yhdysvallat luopuu äsken mainitusta unilateralismista omien kokemustensa perusteella.
Kolmas ongelma on ratkaiseva. On väärin moittia vain Yhdysvaltoja. Tällainen mallinmuutos on ilmeisesti tapahtunut Länsi-Euroopassakin. Tarkastellessani mallia, jota suunnitellaan myös B-aseista tehdylle sopimukselle, nimittäin kemiallisten asioiden valvontajärjestölle, huomaan, että meillä siihen liittyy tällä hetkellä rahoituskriisi, johon myös Euroopan unionin jäsenvaltiot ovat osallisia. Valvontamääräykset ovat huonontuneet sopimuksen alkuperäisen hyväksymisen jälkeen. Arvoisa ministeri, tilannetta kuvannee hyvin se, että esitin neuvostolle viime toukokuussa näihin asioihin liittyvän kysymyksen, enkä ole saanut vieläkään vastausta. Voin vain olettaa, ettemme mekään käy tähän aiheeseen tarpeeksi tarmokkaasti käsiksi.

Busquin
. (FR) Arvoisa puhemies, arvoisa ministeri, hyvät parlamentin jäsenet, vastaan siis kysymyksiin, jotka liittyvät aiheeseen "toimisto tai ei toimistoa" siten kuin jäsenet Morillon, Swoboda ja Dunn asiasta puhuivat. Onkin totta, että biologiset ja toksiiniaseet kieltävän YK:n yleissopimuksen yhteydessä ei ollut ilmiselvästikään tarkoitusta puhua toimistosta. Unionin kantana oli sellaisen mekanismin ehdottaminen, jolla voidaan jatkaa vuoropuhelua tarkistuskonferenssin jälkeen joko pitämällä osapuolten välisiä vuosikokouksia, kuten kemiallisia aseita koskevan yleissopimuksen kohdalla toimitaan, tai asiantuntijakokouksia, eli jatkamalla entisen tilapäisen työryhmän toimintaa, kuten on esitetty YK:n yleissopimusta koskevissa nykykeskusteluissa. Kuitenkin haluaisin muistuttaa teitä siitä, että komissio on tehnyt Gandin huippukokouksen jälkeen ja tietenkin Euroopan unionin puheenjohtajavaltion pyynnöstä perusteellista työtä tarkastellessaan tätä kysymystä ja sen eri puolia ja tietenkin inventoidessaan laboratorioita sekä pyrkiessään ottamaan selvää, millaisia vastauksia voimme esittää, ja lisäksi komission eilisessä kokouksessa käsiteltiin terveydestä ja kuluttajista vastaavan komission jäsen Byrnen, Liikasen ja minun yhteistä tiedotetta, joka koski sitä, miten voimme Euroopan unionin laajuisesti parantaa tietenkin yhteisymmärryksessä jäsenvaltioiden kanssa koordinointia tavoitteiden saavuttamiseksi, ilman että olisi välttämättä perustettava toimistoa sitä varten. Tavallaan tällaisista toimista on kyse. Tässä mielessä tähdentäisin teille sitä, että tutkimuksenkin vuoksi ja siten tällä alalla kerättävissä olevan tietämyksenkin vuoksi olemme sopineet Brysselissä 13. joulukuuta pidettävästä jäsenvaltioiden kaikille asiantuntijoille tarkoitetusta tapaamisesta, jossa käsitellään tätä kysymystä.

Puhemies
Kiitos, arvoisa komission jäsen.
Olen vastaanottanut työjärjestyksen 37 artiklan 2 kohdan mukaisesti kuusi päätöslauselmaesitystä.
Julistan keskustelun päättyneeksi.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Laivanrakennusteollisuus (jatkoa)
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana keskustelu Riis-Jrgensenin laatimasta talous- ja raha-asioiden valiokunnan mietinnöstä (A5-0373/2001) ehdotuksesta neuvoston asetukseksi väliaikaisista järjestelyistä laivanrakennusteollisuuden suojaamiseksi (KOM(2001) 401 - C5-0393/2001 - 2000/0153(CNS)).

Berenguer Fuster
Arvoisa puhemies, ne parlamentin jäsenet, jotka tuntevat minut, tietävät, ettei minulla ole tapana kannattaa kilpailua vääristäviä valtiontukia. Tämä ei tarkoita, ettenkö tunnustaisi, että jotkin valtiontuet ovat järkeviä ja että niitä on jatkettava, jos ne vastaavat perustamissopimuksessa tarkoitettuja tavoitteita.
Siitä huolimatta - ja nimenomaan siksi, että valtiontuet ovat tässä tapauksessa järkeviä - haluan antaa täyden tukeni komission ehdotukselle ja asiasta vastaavien valiokuntien esittämille tarkistuksille, joissa ehdotetaan väliaikaisia järjestelyjä laivanrakennusteollisuuden suojaamiseksi Korean tasavallan vilpillisiltä käytännöiltä. Tässä kohdin ei voida hyväksyä Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmän ehdotuksen kaltaisia ratkaisuja, joiden valtiontukia vastustava erittäin puhdasoppinen asenne vaikuttaisi tuhoisasti Euroopan laivanrakennusteollisuuteen.
Näyttää olevan kiistaton tosiseikka, että Korean tasavalta harjoittaa alalla polkumyyntiä, ja tästä syystä Euroopan teollisuus ei pysty olemaan kilpailukykyinen. On totta, että komissio on pannut vireille menettelyn Maailman kauppajärjestössä tämän vilpillisen kilpailun torjumiseksi, mutta on niin ikään totta, että menettelyn jatkuessa Euroopan laivanrakennusteollisuus voi tuhoutua, mistä olisi merkittäviä seurauksia työllisyydelle.
Meidän on otettava huomioon, että tuissa on kaksi ominaisuutta, joiden takia niitä on kannatettava: ne ovat ensiksikin väliaikaisia - niitä annetaan vain siihen asti, että WTO ratkaisee riidan - ja toiseksi suojaavia - niillä vastataan Korean tasavallan harjoittamaan vilpilliseen kilpailuun - ja nimenomaan tällaisina täysin hyväksyttäviä.
Hyväksyttäviä ovat myös asiasta vastaavan valiokunnan hyväksymät tarkistukset, joilla asetukseen sisällytetään joitakin alustyyppejä, joihin Korean vilpilliset käytännöt yhtä lailla vaikuttavat.
Esittelijälle on mainittu mahdollisesta neuvoston yksiköiden oikeudellisesta asiakirjasta, jossa vastustettaisiin komission ehdottamia toimenpiteitä. Kun emme tiedä, millaisia nämä oikeudelliset perustelut ovat, meidän on tyydyttävä sekä Euroopan parlamentin että komission oikeudellisiin asiakirjoihin, joissa puhutaan tukien laillisuudesta komission esittämin perustein ja joita ei ole vääristetty eikä olennaisesti muutettu talous- ja raha-asioiden valiokunnan hyväksymissä ehdotuksissa.

Riis-Jørgensen
. (DA) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, pahoittelen syvästi, että neuvosto ei ole tänään paikalla antamassa vaatimaamme oikeudellista arviointia. On täysin mahdotonta hyväksyä, että parlamentilla ei ole oikeutta tutustua niihin tietoihin, joihin neuvostolla on oikeus tutustua. Kyse on sellaisesta näiden kahden toimielimen erilaisesta kohtelusta, jota ei voi hyväksyä. Olisin halunnut, että parlamentti olisi lykännyt ehdotuksen käsittelyä siihen saakka, kunnes neuvosto on suorittanut oikeudellisen arvioinnin. Kaksi suurinta poliittista ryhmää eivät kuitenkaan halunneet sitä. Tavallinen avoimuuteen kohdistuva vaatimus ei ole selvästikään kovin tärkeä, kun kyse on rahoista ja kansallisista eduista.
Olen sitä vastoin saanut komissiolta vastauksen, jossa käsitellään asetuksen ja WTO:n sääntöjen yhteensopivuutta. Komissio ei näe asiassa minkäänlaisia ongelmia. Siitä olen eri mieltä. Komission mielestä asetuksella ei ole kielteisiä vaikutuksia kolmansiin valtioihin. Tämä ei pidä paikkaansa. Jatkossa esimerkiksi japanilainen telakka kilpailee eurooppalaisen telakan kanssa, jolle maksetaan valtiontukea. Täten asetuksella on siis kielteinen vaikutus kolmansiin valtioihin, esimerkiksi Japaniin. Komissio toteaa myös, että ehdotettua asetusta ei voi pitää EU:n yksipuolisena Etelä-Korean vastaisena toimena, joka olisi ristiriidassa WTO:n sääntöjen kanssa. Asetuksessa todetaan aivan selvästi, että Euroopan telakat voivat ottaa vastaan valtiontukea ainoastaan, jos ne kilpailevat suoraan korealaisten telakoiden kanssa. Korea on siis mainittu erityisesti. Tätä yksipuolisempaa toimea ei voi juurikaan kuvitella.
Tämän ehdotuksen myötä EU syyllistyy suoranaiseen laittomuuteen. Kehotan vakaasti hylkäämään parlamentin valiokunnan ehdotuksen, koska haluaisin kaikkein mieluiten, että komissio vetäisi ehdotuksensa takaisin ja keskittyisi sen sijasta ajamaan Korean vastaisia toimia WTO:n puitteissa. Miten komissio suhtautuu niihin moniin tarkistuksiin, joissa laajennetaan niiden alustyyppien määrää, jotka voivat ottaa vastaa tukea, ja niihin tarkistuksiin, joissa pidennetään asetuksen voimassaoloaikaa? Voiko komissio vahvistaa tänään, että se ei missään tapauksessa kunnioita parlamentin vaatimusta? Voiko komissio vahvistaa tai kumota sen, että se aikoo esittää muutetun ehdotuksen, joka kattaa myös LNG-säiliöalukset? Toivoisin todella, että komissio vastaisi näihin kysymyksiin.

Ortuondo Larrea
Arvoisa puhemies, Euroopan telakat ovat vuosien ajan tuominneet Etelä-Korean harjoittaman polkumyynnin siellä rakennettavien alusten myyntihinnoissa. Lopultakin - ja monen asiasta tehdyn valituksen jälkeen - komissio on tehnyt aloitteen neuvoston hiljaisella suostumuksella ja ehdottanut meille tilapäisiä toimenpiteitä eli väliaikaisia suojajärjestelyjä erityisesti Korean vilpillisten käytäntöjen torjumiseksi, niin kauan kuin menettely on vireillä Maailman kauppajärjestössä.
Komissio kuitenkin sisällyttää laivanrakennusteollisuuden tukia koskevaan ehdotukseensa ainoastaan konttialukset ja tuotesäiliöalukset. Vaadimme, että ehdotukseen sisällytetään myös muiden öljytuotekaasujen ja nesteytetyn maakaasun kuljetukseen tarkoitetut alukset sekä lautat, irtolastialukset ja ro-ro-alukset, jotka on kaikki mainittu WTO:hon jätetyssä kanteessa.
Korean on jo aika tietää, että unioni on vakaasti päättänyt puolustaa laivanrakennusteollisuuttaan minkä tahansa muun maan vilpillisiltä käytännöiltä.

Figueiredo
Arvoisa puhemies, komission ehdotus on seurausta vapauttamissopimuksista aiheutuneista ongelmista. Komissio suostui neuvottelemaan näistä sopimuksista OECD:n puitteissa samalla kun se rajoitti laivanrakennusalalle annettavia valtionapuja ja edisti telakoiden keskittämistä, minkä lisäksi se poisti myöhemmin toimintatuet. Nyt kun tällä Euroopan unionin kannalta strategisesti merkittävällä alalla on suuria ongelmia, on tarpeen tukea Euroopan laivateollisuutta Korean polkumyynnin vastustamiseksi erityisesti, jotta toimitusten turvallisuus voidaan turvata asianmukaisissa oloissa ja jotta voidaan välttää liiallista riippuvuutta ulkomaista.
Komission ehdotus on tärkeä tällä hetkellä, mutta se on kuitenkin väliaikainen ja osittainen ja liittyy loppujen lopuksi pelkästään Korean polkumyyntiin. Joka tapauksessa on tärkeää, että vähintäänkin esittelijän tekemät ehdotukset otetaan huomioon, 6 prosentin ja erityistapauksissa korkeintaan 14 prosentin tukien pidentäminen mukaan luettuina, minkä lisäksi muitakin aluksia on tarkasteltava. Tuemmekin tätä mietintöä, jotta välttäisimme tällä alalla jo olemassa olevien taloudellisten ja sosiaalisten ongelmien pahenemisen lyhyellä aikavälillä.

Blokland
Arvoisa puhemies, lykkäys muuttuu peruuttamiseksi nyt, kun Euroopan komissio ehdottaa laivanrakennuksen tukemista uudelleen. Aiemmin sovittiin selkeästi, että laivanrakennusalan tuet lopetettaisiin vuoden 2001 puolivälissä. Väliaikaisen tuen käynnistäminen uudelleen on vastoin tehtyjä sopimuksia, eikä se ole hyväksyttävissä.
Laivanrakennusalan tukeminen on tarpeetonta ja eikä se ole toivottavaa. Se on tarpeetonta, koska Euroopan laivanrakennusteollisuus keskittyy teknisesti pitkälle kehiteltyjen laivojen rakentamiseen eikä yksinkertaiseen sarjatuotantoon kuten matalien palkkojen maiden teollisuus. Tuki ei siis tarjoa mitään ratkaisua alan ongelmiin. Tuen myöntäminen ei ole toivottavaa, koska epäterveet yritykset jäävät tuottamaan tukien seurauksena. Tehokas tuotanto jää siten toteutumatta. Ala ei hyödy lainkaan erityistuesta. Rakenteelliset ratkaisut Euroopan laivanrakennusteollisuuden ongelmiin löytyvät terveestä kilpailusta ja rakenteellisista uudistuksista. Komission ehdotuksen myötä nämä suhteet pilataan pitkäksi ajaksi. Sisämarkkinoita häiritään, kun jäsenvaltiot muodostavat oman tulkintansa asetuksesta, ja erityistuki aiheuttaa epäoikeudenmukaiset kilpailusuhteet.
Eurooppa vie itsensä kestämättömään tilanteeseen tämän ehdotuksen myötä. Kanteen esittäminen Maailman kauppajärjestössä (WTO) ei ole uskottavaa, jos komissio pitää kiinni väliaikaisesta tukitoimenpiteestä ehdotetulla tavalla. Siksi meillä on alkuperäisen esittelijän Riis-Jørgensenin lailla ylitsepääsemättömiä vaikeuksia tässä ehdotuksessa. En voi oikeastaan kuvitella, että asiasta vastaava komission jäsen Bolkestein ajattelisi tästä asiasta toisin.

Kauppi
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, kunnioitettu komission jäsen, Euroopan unioni ja Etelä-Korea ovat käyneet toistaiseksi tuloksettomia neuvotteluja terveen kilpailun aikaansaamiseksi maailman laivanrakennusmarkkinoilla. Nyt komissio hyväksyi strategian, jonka mukaan asia viedään WTO:n riidanratkaisuprosessiin. Kannatan tätä päätöstä ja kiitän kaikkia niitä komission jäseniä, jotka ovat aktiivisesti vaikuttaneet päätöksen syntymiseen. Samanaikaisesti komissio kuitenkin antoi ehdotuksensa, jonka mukaan tuotantotuet yksittäisille telakoille voitaisiin WTO-prosessin ajan tilapäisesti sallia. Komission asetusehdotuksen mukaan tukijärjestelyt olisivat poikkeuksellisia ja väliaikaisia toimenpiteitä, ja ne koskisivat ainoastaan rajoitettuja laivatyyppejä.
Komission ehdotus saattaa vaikuttaa ensisilmäyksellä oikeutetulta, mutta todellisuudessa se vääristää kilpailua niin maailmanmarkkinoilla kuin EU:n sisälläkin ja on vailla pätevää oikeudellista perustelua. Linkki tukimekanismin ja WTO-menettelyn välillä on täysin keinotekoinen. Näillä asioilla ei ole luonnollista yhteyttä keskenään, ja siksi näitä kysymyksiä pitäisi käsitellä erikseen. Me kaikki poliittisessa toiminnassa mukana olevat henkilöt ymmärrämme tämän: tässä tehdään politiikkaa, kyse ei ole laillisesta prosessista. Jos haluamme nojata WTO:hon, meidän tulee itse toimia WTO:n sääntöjen mukaisesti. Tukia jakaessaan EU syyllistyy itse kauppaa vääristäviin toimiin, joista se nyt syyttää Koreaa. Tämä asettaa meidät huonoon valoon ja heikentää neuvotteluasemaamme WTO:ssa.
Sanoin, että komission ehdotus vääristää myös EU:n sisäistä kilpailua. Vaikka tukea saisivatkin vain tietyt laivatyypit, tukea saavat telakat hyötyvät aina tukirahoista ja ovat siten muita telakoita paremmassa asemassa. Erityisesti tämä vaikeuttaa korkean teknologian telakkateollisuuden asemaa, joka on aivan perustellusti vastannut kovenevaan kilpailuun juuri keskittymällä vaativampaa teknologiaa edustaviin tuotteisiin. Muun muassa kotimaani Suomi on alusta alkaen sovitun mukaisesti vähentänyt telakkatukea, ja olemme voimakkaasti panostaneet risteilyalusten ja muiden korkeaa teknologiaa käyttävien alusten tuotantoon. Siksi suomalaiset varustamot ovat näillä toimenpiteillä saavuttaneet maailmanlaajuisen kilpailukyvyn, jota nyt komissio tässä esityksellään yrittää meiltä riistää.

Caudron
Hyvät kollegat, haluaisin aluksi kertoa olevani tyytyväinen siihen tapaan, jolla esittelijä Jørgensenin mietintöä on valiokunnassa tarkistettu varsin onnistuneesti, minkä myötä on mahdollista toteuttaa väliaikaisia järjestelyjä laivanrakennusteollisuutemme suojaamiseksi.
Kaikkihan tietävät, millaisissa vaikeuksissa tämä ala on kamppaillut vuosien ajan. Vaikeuksien taustalla on Korean harjoittama epäterve kilpailu. Jokainen tietää myös sen, että Korea harjoittaa edelleen kustannukset alittavaa hinnoittelua, että Korean viranomaiset myöntävät telakoille suoria tukia ja peiteltyjä epäsuoria tukia, konkurssin tehneet telakat jatkavat toimintaansa ja Etelä-Korean tuotantokapasiteetti on lisääntynyt 170 prosentilla vuosina 19881997, kun samana ajanjaksona tuotanto on Euroopassa pudonnut 30 prosenttia. Samanaikaisesti tuki on Euroopassa kuitenkin lopetettu. Kaikki yritykset asian ratkaisemiseksi sovintoteitse ovat osoittautuneet turhiksi, ja näin ollen on ollut pakko tehdä asiasta kantelu Maailman kauppajärjestölle. Olen tyytyväinen siihen, että suojaamisjärjestelyjä koskeva ehdotus on nyt jatkona tälle kantelulle. Käsittely Maailman kauppajärjestössä kestää varmasti kolme vuotta. Olisi käsittämätöntä olla suojaamatta eurooppalaista teollisuutta tänä aikana, ja komissio ehdottaakin tukimuotoisia suojaamisjärjestelyjä. Kannatan tätä, mutta lisäisin, että korealaiset kilpailevat myös kaasusäiliöaluksillaan. Eräs korealainen yritys, vaikka sillä oli rasitteita 5 miljardin dollarin edestä tappioistaan, jotka valtion pankit painoivat villaisella, on ominut polkumyynnillä itselleen puolet vuonna 2000 tuotetuista tonnimääristä. Vaikka syyskuun 11. päivän iskujen seurauksena matkustajalaivojen tilauksiin tuli tauko tällä alalla ei tukea tarvita , kaasusäiliöalusten tilaukset ovat tarpeellisia, ja tästä syystä tämä ala on mielestäni otettava mukaan suojaamisjärjestelyihin. Hyvät kollegat, tämän halusin sanoa tässä erittäin tärkeässä laivanrakennuksesta käytävässä keskustelussa. Toivon itsekin, että parlamenttimme valtaenemmistö tukee komission ehdotusta.

Schmidt, Olle
Arvoisa puhemies, aloitan kiittämällä esittelijä Riis-Jørgenseniä hänen sinnikkäästä ja rohkeasta taistelustaan vapaan markkinatalouden puolesta. Esittelijä tietää jotakin, jonka myös talous- ja raha-asioiden valiokunnan ja komission tulisi tietää: kaikenlaiset valtion tuet ovat haitaksi taloudelle, haitaksi toimiville markkinoille ja haitaksi kuluttajille. Tuet aiheuttavat tehottomuutta ja lisäävät kustannuksia. On ikävää, että kollegat parlamentissa haluavat nyt tehdä huonosta ehdotuksesta vielä huonomman.
Olen kotoisin Ruotsista. Se oli 1970-luvulla maailman toiseksi suurin laivanrakennusmaa Japanin jälkeen. Ensimmäinen työpaikkani oli yhdellä suurimmista Ruotsin silloisista telakoista. Rakensimme kaikkien aikojen suurimman öljytankkerin. Kun kilpailu sellaisista maista kuten Portugalista, Japanista ja Etelä-Koreasta kasvoi, Ruotsin valtio sijoitti yhteensä kaksi miljardia euroa telakkateollisuuden pelastamiseen. Mikään sijoitus teollisuuteen ei ole onnistunut niin huonosti, maksanut niin paljon ja antanut niin vähän. Elinkeinoelämän välttämätön rakenneuudistus pysähtyi, eikä uusia työpaikkoja saatu.
Jos me EU:ssa haluamme nyt osoittaa todellista solidaarisuutta telakkatyöläisille ja heidän perheilleen, täytyy komission ja valiokunnan ehdotus tietenkin hylätä. Se olisi panostamista tulevaisuuteen.

Bouwman
Arvoisa puhemies ja arvoisa komission jäsen, menen suoraan asiaan. Ryhmämme kannattaa komission ehdotusta tarkistuksineen. Esitämme tietenkin itsellemme joitakin kysymyksiä, jotka liittyvät tapaan, jolla käytämme puolustusmekanismeja, kun on kysymys epäselvästä, epämääräisestä ja epäoikeudenmukaisesta kilpailusta.
Esittelijä ehdotti, että ei käytettäisi yleistoimenpiteitä, kuten nyt on ehdotettu, laivatyyppien mukaan ja mahdollisesti laajentaen tätä lähtökohtaa vaan alueiden ja telakoiden mukaan. Erillistä tukea on annettava niiden sopimusten puitteissa, joita olemme asiasta tehneet. Sitten herää kysymys, millä tavalla ihmisten - sanokaamme sellaisten ihmisten, jotka haluavat pitää arvossa liberaaleja periaatteita - on toimittava silloin, kun aiheutetaan vahinkoa. Annan tästä esimerkin. Komissio on nyt käynnistänyt menettelyn Schelde-Damen-yhtiötä vastaan. Tämä tarkoittaa, että Damen on ostanut Schelden yhdellä guldenilla. On esitetty kysymyksiä, onko se nyt mahdollista. Minun kysymykseni kuuluukin, voiko nyt ehdotetun direktiivin hengen mukaisesti olla mahdollista, että komissio myös katsoo sormiensa läpi - sanokaamme, että katsoo silloin toisaalle - tilanteita, joita käsitellään näissä puitteissa, myös yllä mainitun esimerkin tapauksessa.

Korakas
Arvoisa puhemies, valtiontukien kieltäminen pääasiassa julkisessa omistuksessa olevilta telakkayhtiöiltä, kielto mitätöidä aikaisempien yksityisten omistajien aiheuttamat velat sekä telakoiden luovuttaminen takaisin yksityisille lähes ilmaiseksi ovat osa Euroopan unionin harjoittamaa politiikkaa, joka jäsenvaltioiden hallitusten myötävaikutuksella on johtanut tämän strategisesti tärkeän alan kuihtumiseen.
Korean harjoittama polkumyynti on vaikeuttanut tämän alan ennestäänkin huonoa tilannetta. Seitsemännestä direktiivistä alkunsa saanut alamäki on ollut tuhoisaa Kreikan erittäin kehittyneelle laivanrakennusteollisuudelle. Tuhansia työpaikkoja on hävinnyt ja työntekijöiden työolot, turvallisuus ja terveys ovat vaarantuneet. Hiljattain saimme jälleen surra viiden työntekijän kuolemaa. Kyseessä oli uhri kapitalistisen keinottelun alttarille laivanrakennusalalla.
Nyt sitten tekopyhästi ehdotetaan aikaisemmin kiellettyjen tukien maksamista nyt jo yksityistetyille telakkayhtiöille ainoana keinoa pelastaa ne. Jälleen kerran paljastuu Euroopan unionin halu edistää suurpääoman etuja. Êreikan kommunistisen puolueen mielestä ainoa elinkelpoinen ratkaisu olisi perustaa yhtenäinen valtiollinen toimija, joka menestyisi kansainvälisessä kilpailussa, mutta edistäisi myös työllisyyttä ja taloudellista kehitystä.

García-Margallo y Marfil
Arvoisa puhemies, keskustelun kuluessa jotkin asiat ovat tulleet selviksi, ja niistä vallitsee yleinen yksimielisyys. Yleinen yksimielisyys vallitsee siitä, että kriisi koskettaa Euroopan unionin laivanrakennusalaa ja että kriisi johtuu muun muassa Korean tasavallan harjoittamasta vilpillisestä kilpailusta, joka jäsen Caudronin mukaan voidaan pelkistää kolmeen toimenpiteeseen: kustannuksia alemmat hinnat, telakoille myönnettävät tuet ja telakoiden pitäminen konkurssitilassa.
Täällä on myös korostettu, että kriisi on vakava. Korea on 10 viime vuoden aikana lisännyt kapasiteettiaan 180 prosenttia, kun me olemme vähentäneet sitä 30 prosenttia. Mitä olemme tehneet tähän mennessä? Olemme tähän mennessä allekirjoittaneet Etelä-Korean kanssa sopimuksen, jota se ei ole noudattanut. Olemme panneet vireille kanteen, jota ei vielä ole ratkaistu. Äskettäin on päätetty kahdenlaisista toimista: ensiksikin asian viemisestä WTO:hon ja toiseksi nyt tarkastelemiemme valikoivien ja väliaikaisten suojajärjestelyjen käyttöönotosta.
Ikään kuin komission jäsen Bolkestein olisi Ciceron Catilinan-vastaista puhetta mukaillen sanonut Korean vilpillisistä käytännöistä: "Quousque tandem abutere Catilina patientia nostra?" ("Kuinka kauan, Catilina, sinä aiot vielä käyttää hyväksesi meidän kärsivällisyyttämme?")
Niille minua ennen puhuneille parlamentin jäsenille, joista lähes kaikki ovat kotoisin pohjoisesta ja jotka ovat vastustaneet tätä päätöstä, muistuttaisin eräästä sotilaallisesta mietelauseesta, jonka mukaan "tykistön tehtävänä on pommittaa jalkaväkeä, mieluimmin vihollisen jalkaväkeä"; tässä tapauksessa pohjoisen tykit tähtäävät Euroopan unionin asemiin, ja monissa tapauksissa vedotaan Japanin tilanteeseen tai muiden teollisuudenalojen tilanteeseen.
Mitä Euroopan parlamentti haluaa tehdä? Se haluaa tukea komission jäsen Bolkesteinia koko sydämestään ja pyytää häntä olemaan entistä avokätisempi. Se pyytää häntä olemaan entistä avokätisempi suojajärjestelyissä: toisin sanoen - kuten jäsen Ortuondo on korostanut - hänen olisi ulotettava suojajärjestelyt myös vilpillisestä kilpailusta kärsiviin aluksiin, kaasuja kuljettaviin aluksiin, ro-ro-aluksiin ja niin edelleen, ja hänen olisi oltava nykyistä auliimpi soveltamisajan kohdalla. Hänen olisi jatkettava tätä väliaikaista suojatoimenpidettä vuoteen 2003 asti. Jos teette näin, komission jäsen Bolkestein, Jumala teitä siunatkoon.

Damião
Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää komissiota, joka on tehnyt meille laivanrakennusalaa koskevan ehdotuksen, joka on todellakin väliaikainen ja vain osittainen ratkaisu mutta jolla saadaan jälleen kerran vähimmäistettyä maailman eri markkina-alueilla, ei ainoastaan Koreassa, ilmenevän protektionismin vaikutuksia: kyse on suunnattomasta Maailman kauppajärjestön sääntöihin kohdistuvasta rikkomuksesta. Haluamme uskoa, että esittämämme valitus saa aikaan jonkinlaista tehoa ja kuria alalla.
Komissio paljastaa myös tietävänsä, että ehdotettu mekanismi on riittämätön ja että se on vain askel johon kohdistuu kaikki se kielteinen paino, joka liittyy kaikkiin välittömiin toimiin niiden laivanrakennusteollisuuden epäkohtien ja kriisien ratkaisemiseksi joista joitakin mainittiin jo täällä, joten en puhu niistä enempää. Vaikka onkin totta, että pohjoismaissa panostetaan vaihtoehtoisiin investointeihin ja tekniikoihin, minkä takia ne saavat enemmän lainoja ja onnistuvat pitämään itsensä toimintakykyisinä markkinoilla, joilla ei ole suuria sosiaalisia mullistuksia, tämä ei päde joihinkin muihin Euroopan unionin alueisiin, esimerkiksi Etelä-Eurooppaan. Näillä alueilla laivanrakennusala on suurin työllistäjä, joka tuo mukanaan monenlaisia palveluja ja toissijaisia elinkeinoja. Se on monesti ainoa toimiala, joka saa aikaan kehitystä näillä alueilla, ja sen takia toiminnan hiipuminen olisi yhteiskunnallinen murhenäytelmä monilla alueilla, erityisesti kotimaassani, Espanjassa ja Kreikassa. Vaikka on totta, että toivomme komission soveltavan tätä asetusta ainakin vuoteen 2003 asti, toivomme, että se tekee tulevaisuudessa paljon enemmän ja että siellä tarkastellaan alaa uudemmankin kerran.

Grönfeldt Bergman
Arvoisa puhemies, neuvosto päätti 5. joulukuuta 2000, että valtion jopa 9 prosentin suuruisen toimintatuen myöntäminen laivanrakennusteollisuudelle lakkautetaan kaikissa jäsenvaltioissa vuoden 2000 lopussa. Tähän on kaksi syytä. Valtion tuella ei ole osoitettu olevan kovinkaan suurta vaikutusta alan selviytymiskykyyn, ja lisäksi oltiin periaatteessa vakuuttuneita siitä, että valtion tukea on vähennettävä mahdollisimman paljon, ja mieluiten se on lopetettava. Vielä viime vuonna parlamentti oli samaa mieltä.
Valtion telakkatuki on sitä paitsi kansainvälisten kauppasopimusten vastainen, mikä sinällään käy ilmi komission yrityksestä vuoden 1999 syksyllä ja vuoden 2000 keväällä päästä neuvotteluratkaisuun Etelä-Korean kanssa, joka rikkoi voimassa olevia kauppasopimuksia myöntämällä laajaa valtiontukea. Kun tässä ei onnistuttu, komissio esittää sen sijasta ehdotusta niin kutsutuista väliaikaisista järjestelyistä laivanrakennusteollisuuden suojaamiseksi myöntämällä 614 prosentin toimintatukea. Valiokunnan ehdotuksessa tämä jatkuu vuoden 2003 loppuun samanaikaisesti kun WTO:ssa käynnistetään riidanratkaisumenettely Etelä-Koreaa vastaan, koska se rikkoo voimassa olevia kauppasopimuksia.
Jos EU:ssa otetaan uudelleen käyttöön laaja valtiontuki, edellytykset ratkaista riita Korean kanssa tuskin paranevat. Olisi oikein hylätä komission ehdotus ja käyttää kaikki voimavarat Etelä-Korean vastaisen WTO-menettelyn ratkaisemiseen.
Lopuksi haluaisin esittää komission jäsen Bolkesteinille seuraavan kysymyksen: miten tämä ehdotus on teidän mielestänne käsitettävä suhteessa EU:n kilpailupolitiikkaan, jossa pyrimme vähimmäistämään, mieluiten poistamaan, valtiontuen teollisuuden aloilta, jotta voisimme luoda oikeudenmukaisen ja terveen kilpailun yritysten välille?

Bolkestein
Arvoisa puhemies, kollegani Monti pyysi minua välittämään parlamentille pahoittelunsa hänen poissaolostaan ja vastaamaan hänen puolestaan. Haluaisin Montin puolesta kiittää Riis-Jørgensenia hänen kovasta työstään sekä huomattavasta panoksestaan tähän mietintöön. Olemme äärimmäisen kiitollisia siitä, että parlamentti on käsitellyt asiaa nopeasti. Haluan myös käyttää tilaisuutta hyväkseni ja kertoa parlamentille komission kannan mietintöön.
Olisi ihanteellista, jos komission ei tarvitsisi esitellä tätä ehdotusta. Korostan, että toimintatuki on erityisen vääristävä tuen muoto, koska se ei kannusta parantamaan tehokkuutta eikä lisää telakoiden kilpailukykyä esimerkiksi koulutusta tai tutkimuksen kehittämistä edistämällä. Se ei myöskään todellakaan auta ympäristöä. Näistä syistä ja niiden monien vuosien jälkeen, kun toimintatukea on myönnetty laivanrakennusteollisuuteen, komissio päätti lopultakin kieltää tuet viime vuoden lopusta alkaen.
Erästä kuuluisaa filosofia lainaten toteaisin, ettemme kuitenkaan elä parhaassa mahdollisessa maailmassa. Siksi on vain oikein, että yhteisö ryhtyisi toimiin torjuakseen kaikkea epätervettä kilpailua, ja väliaikaista suojajärjestelyä olisi tarkasteltava kyseisen ehdotuksen puitteissa.
Ehdotus on osa kaksivaiheista strategiaa Korean toimintaa vastaan, ja sen tarkoituksena on tukea komission Korean vastaisia toimia WTO:ssa. Kyse on poikkeuksellisesta toimenpiteestä, johon on ryhdytty vain sellaisen tilanteen takia, joka sai erään jäsenen aivan oikeutetusti kysymään Ciceroa lainaten: "Quo usque tandem abutere, Catilina, patientia nostra?"
("Kuinka kauan, Catilina, sinä vielä aiot käyttää hyväksesi meidän kärsivällisyyttämme?")
Kuten sanoin, kyse on poikkeuksellisesta toimenpiteestä, jonka tavoitteena on painostaa Korea neuvottelupöytään yhteisön kanssa ja pakottaa se lopettamaan epäterveet kauppatoimensa.
Komission kannalta kyse ei ole millään tavoin uudesta, mahdollisesti määräämättömäksi ajaksi tarkoitetun tukijärjestelmän alusta. Tämä ei missään nimessä ole komission tarkoitus.
Huomauttaisin, että komission ehdotukseen esitetyt tarkistukset koskevat kolmea pääaihetta. Ensimmäinen koskee järjestelyjen soveltamisalaa. Toiseksi on kyse tiedoista, jotka jäsenvaltioiden on voitava saada ja jotka on toimitettava myös kolmansille osapuolille jäsenvaltioiden välityksellä. Kolmas ja viimeinen koskee järjestelyjen kestoa. Haluaisin vastata näihin kohtiin tässä järjestyksessä.
Ensimmäinen siis koski soveltamisalan laajentamista: mietinnössä esitetyt tarkistukset laajentaisivat huomattavasti järjestelyjen soveltamisalaa, kun se kattaa nyt vain komission kaupan esteitä koskevaa asetusta käsittelevässä kertomuksessaan määrittelemät markkinasegmentit, joita Korean epäterve toiminta on jo huomattavasti vahingoittanut. Ehdotuksessa käydään käsiksi yhtäältä14 prosentin tuen enimmäismäärän ja toisaalta rajoitetun tukikelpoisuuden väliseen tasapainoon. Siksi se on suunniteltu erityisesti vastustamaan Korean epätervettä toimintaa. Kaikki soveltamisalan laajentamispyrkimykset saattaisivat muuttaa ehdotuksen luonnetta.
Haluaisin kiinnittää jäsenten huomion asetusehdotuksen 2 artiklan 6 kohtaan, jossa säädetään, että komission on jatkuvasti tarkistettava tukikelpoisia markkinasegmenttejä sellaisen todistusaineiston perusteella, jolla voidaan selkeästi osoittaa, että epäterveet ja epäavoimet kilpailuolot ovat suoranaisesti vahingoittaneet jotakin tiettyä markkinasegmenttiä. Komissio aikoo tämän mukaisesti tarkkailla tilannetta ja pitää parlamentin ajan tasalla kaikista kyseisen säännöksen nojalla mahdollisesti tehtävistä tarkistuksista.
Toinen kohta koskee jäsenvaltioille ja kolmansille osapuolille jäsenvaltioiden kautta toimitettavia tietoja, toisin sanoen tukea hakevan telakan ja mahdollisen ostajan nimen ja osoitteen toimittamista. Tämä on esitettyjen tarkistusten tarkoitus.
Komission ehdotuksen 2 artiklan a kohdassa määritellyt tiedot ovat niitä tietoja, jotka on vähintään toimitettava kolmansille osapuolille, jotta ne voivat välittää hyödylliset kommentit komissiolle ja taata avoimuusmenettelyn tehokkuuden. Kyseisen säännöksen tarkoituksena on nopeuttaa menettelyä. Vaihtoehtona olisi muodollisen tutkintamenettelyn aloittaminen kaikissa tapauksissa, joissa komissio epäilee tuen laillisuutta. Tämä edellyttäisi ilmoitukseen liittyvien yksityiskohtaisten tietojen kattavaa julkistamista.
Kolmanneksi on kyse asetuksen voimassaolon ulottamisesta 31. päivään joulukuuta 2003. Osa parlamentin jäsenistä on väittänyt, että voimassaolo päättyisi liian aikaisin. Vuoden 2002 loppuun mennessä meillä on kuitenkin hyvä käsitys siitä, miten WTO:n toimet etenevät. Tällöin olisi mahdollisuus tehdä tilannekatsaus ja arvioida uudelleen, katsotaanko laivateollisuuteen sovellettavat erityistoimenpiteet yhä tarpeellisiksi.
Komissio voi tässä vaiheessa ehdottaa neuvostolle suojajärjestelyn laajentamista.
Kollegani Montin puolesta edellä puhumani lisäksi haluaisin vastata täsmällisemmin muutamaan komissiolle juuri äsken esitettyyn kysymykseen.
Ensinnäkin jäsen Blokland väittää, että tarvitaan rakennemuutoksia sen sijasta, että kivulloiseen teollisuuteen syydettäisiin lisää tukea. Olen hänen kanssaan samaa mieltä siitä, että ihanteellisessa tilanteessa tuilla pitäisi voida tukea rakennemuutosta. Toivokaamme, että tämä pitäisi tässä tapauksessa paikkansa.
Eri jäsenet ovat ottaneet esille tukien yhteensopivuuden WTO:n sääntöjen kanssa. Komission näkemyksen mukaan väliaikaista suojajärjestelyä koskeva ehdotus on täysin sopusoinnussa WTO:n tukilainsäädännön kanssa, jos tuet eivät estä kilpailua, jos niillä ei ole niin sanottuja haitallisia vaikutuksia ja jos ne ovat WTO:n kannalta oikeutettuja kansallisen politiikan välineitä. Sen vuoksi Euroopan yhteisöllä on oikeus myöntää tukea laivanrakentajilleen. Yhteisö on itse asiassa myöntänyt tällaista tukea laivanrakennusteollisuuteen jo useita vuosia, joulukuun 31. päivään 2000 asti. Sikäli kuin tuet eivät ole sanktioita riidanratkaisumenettelyn kannalta, ne ovat sallittuja toimenpiteitä. Tämän vuoksi riidanratkaisumenettelyyn turvautumisen ei voida mitenkään nähdä rajoittavan WTO:n sopimuksissa jäsenmaille osoitettuja tavanomaisia oikeuksia ja velvollisuuksia.
Lopuksi toteaisin vastauksena Riis-Jørgensenin kysymykseen siitä, jättääkö komissio uuden ehdotuksen edellä mainituista syistä, ettei komissio näe mitään syytä ehdotuksen muuttamiseen. Siten komission suunnitelmissa ei ole esittää uutta ehdotusta.
Komissio on kiitollinen parlamentin toistaiseksi tälle ehdotukselle osoittamasta tuesta. Komissio ei hyväksy ehdotettuja tarkistuksia edellä esittämistäni syistä. Siitä huolimatta toivoisin kovin, että voisimme luottaa parlamentin jatkuvaan tukeen asiassa.

Riis-Jørgensen
Arvoisa puhemies, olen iloinen, että komission jäsen Bolkestein vahvisti, ettei komissio jätä uutta ehdotusta. Hän viittasi kuitenkin myös ehdotuksen tarkistuslausekkeeseen. Arvoisa komission jäsen Bolkestein, voisitteko vakuuttaa minulle tänään, että ette aio antaa periksi Ranskalle sallimalla sen tukea telakoitaan päästäkseen sopimukseen neuvostossa joulukuussa? Voisitteko vahvistaa, että ette aio tehdä sopimusta Ranskan kanssa ennen neuvoston kokousta?

Bolkestein
Vastaan nyt jäsen Riis-Jørgensenin kysymykseen toistamalla, että komissio pysyy kannassaan, josta juuri äsken keroin. Kaikki lisäneuvottelut ovat ainakin komission mielestä aiheettomia. Seuraamme, mitä teollisuusasioiden neuvostossa joulukuun alussa tapahtuu. Komissiolla ei ole mitään lisättävää yhden jäsenvaltion kantaan.

Kauppi
Arvoisa puhemies, puheenvuoroni koskee työjärjestystä. Mielestäni on Euroopan parlamentin jäsenten työnteon kannalta erittäin epätyydyttävää, että mietinnöt siirtyvät jatkuvasti istunnon esityslistalla täysin eri ajankohtiin. Pejsin mietintöä piti alunperin käsitellä iltapäivän istunnossa, sitten meille tuli tieto, että se on siirretty kello 21.00 alkavaan istuntoon, sen jälkeen yhtäkkiä tänne ilmestyi kello 17.15. ilmoitus, että sen käsittely aloitetaankin jo nyt. Tällainen pallottelu ei ole hyväksyttävää jäsenten aikataulujen järjestelemisen kannalta.
Toinen asia, mihin haluaisin kiinnittää huomiota, on neuvoston poissaolo. Neuvoston kyselytunti alkaa nyt. Heillä olisi varmasti ollut mahdollisuus tulla puoli tuntia aikaisemmin keskustelemaan esimerkiksi tästä laivanrakennusteollisuudelle hyvin tärkeästä asiasta. Mutta neuvosto loistaa jälleen poissaolollaan. Pahoittelen tätä syvästi.

Puhemies
Hyvä kollega, ymmärrän hyvin huolenaiheenne, mutta huomauttaisin teille siitä, että neuvoston kyselytunti on myös merkitty esityslistallamme alkavaksi tiettynä hetkenä, eli klo 17.30. Näin ollen, kysymyksiä esittäneet kollegat ovat kohta täällä kanssamme. Meidän on tehtävä heille tietä. Eli, tiedätte, että keskustelumme etenevät järjestyksessä, mutta emme voi koskaan parin minuutin tai vartin tarkkuudella tietää niiden tarkkaa kestoa, koska komission jäsenet ja ministerit pitävät toisinaan pitemmän puheenvuoron kuin istuntopalvelu on asettanut. Tämän vuoksi pyydän teitä osoittamaan ymmärtämystä ja olemaan joustava. Meillä on nyt kaksi tai kolme minuuttia aikaa ennen kuin kello on 17.30. Keskeytän siis istunnon odottaessamme neuvoston kyselytunnin alkamista.
(Istunto keskeytettiin klo 17.27, ja sitä jatkettiin klo 17.30.)

Kyselytunti (neuvosto)
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana neuvostolle osoitetut kysymykset (B5-0338/2001).
Paikalla on neuvoston puolesta neuvoston puheenjohtaja Durant, jota kiitämme hänen läsnäolostaan. Hän on varapääministeri ja liikenneministeri.
Bart Staesin kysymys nro 1 jätetään käsittelemättä, koska kysymyksen esittäjä ei ole läsnä.
Olemme tänään aloittaneet oikeaan aikaan, mikä on luultavasti yllättänyt muutamat kollegat, jotka osaavat odottaa myöhästymistä, mutta tänään emme ole myöhässä.
Kysymys nro 2 on peruutettu.

Chris Davies
Kysymys nro 3 (H-0778/01):
Aihe: Suuntaviivat Cardiffissa aloitettua, ympäristön sisällyttämistä päätöksentekoon koskevaa prosessia varten Miten neuvosto aikoo luoda yhteiset suuntaviivat neuvoston yhdeksän strategian ja yleensä ottaen ympäristönsuojeluvaatimusten huomioon ottamista koskevan Cardiffin prosessin asianmukaista arviointia, seurantaa ja valvontaa varten? Sisällytetäänkö näihin suuntaviivoihin suosituksia entistä avoimemmasta prosessista ja eri osapuolten laajemmasta osallistumisesta strategioiden kehittämiseen ja toteuttamiseen? Miten neuvosto varmistaa Euroopan parlamentin täysipainoisen osallistumisen Cardiffin prosessiin?

Durant
. (FR) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, neuvosto haluaisi ensinnäkin muistuttaa siitä, että Cardiffin prosessin vuoksi kuusi neuvoston muuta kokoonpanoa ovat esittäneet Eurooppa-neuvostolle strategioita ympäristön sisällyttämiseksi sen politiikkaan. Nämä strategiat kohdistuivat aloille, joita ovat liikenne, energia, maatalous, teollisuus, sisämarkkinat ja kehitysyhteistyö. Neuvosto on aikonut esittää kokoonpanoissaan "yleiset asiat", "Ecofin" ja "kalastus" kolme edellistä strategiaa, jotka kuuluvat keväällä 2002 Barcelonassa pidettävän Eurooppa-neuvoston aiheisiin. Nämä yhdeksän integraatiostrategiaa on toteutettava alakohtaisina toimina, joista päätetään enemmistön äänin ja joissa sovelletaan yhteispäätösmenettelyä Euroopan parlamentin kanssa.
On syytä korostaa, että rinnan Cardiffin prosessin kanssa on käynnissä myös Lissabonin prosessi, jolla integroidaan työllisyyttä koskeva Luxemburgin vuoden 1997 sosiaalinen prosessi ja Kölnin vuoden 1999 taloudellinen prosessi, joka sai Göteborgissa rinnalleen kolmannen ulottuvuuden, eli ympäristöulottuvuuden, jonka perustana on kestävän kehityksen strategia, jolla myös pyritään sisällyttämään ympäristö alakohtaisiin politiikkoihin. Unionin olisi esiteltävä kaikki tämä kestävää kehitystä koskevassa maailmanlaajuisessa huippukokouksessa, joka pidetään, kuten tiedätte, Johannesburgissa syyskuussa 2002.
Luodessaan tämän kestävän kehityksen strategian Eurooppa-neuvosto on ottanut ensisijaisiksi aloiksi ympäristön osalta ilmastomuutokset, ekologisesti kestävän kehityksen liikenteen, luonnonvarojen vastuullisen hallinnan ja lopuksi kansanterveyden riskienhallinnan.
Siitä lähtien, kun Cardiffin prosessi aloitettiin vuonna 1998, siihen on kohdistettu arviointia ja seurantaa, jotka ovat jo osa tätä Lissabonin prosessin laajennettua kehystä, vaikka se itsekin on edelleen olemassa. Kuten Göteborgissa päätettiin, kestävän kehityksen strategian toteuttamisessa on tukeuduttava kolmeen seikkaan.
Niistä ensimmäinen on komission vuosittainen yhteenvetokertomus, jossa käsitellään Lissabonin prosessin nykyistä kolmea ulottuvuutta, joihin sisältyy kestävän kehityksen strategia. Tällainen kertomus on esiteltävä myös Barcelonan Eurooppa-neuvostolle. Toinen koskee arviointia ja poliittisia suuntaviivoja kevään Eurooppa-neuvoston kokouksissa. Kolmas koskee kestävän kehityksen rakenteellisia indikaattoreita, jotka neuvosto vahvistaa komission tiedonannon pohjalta, ennen kuin ne otetaan käsiteltäviksi Laekenin Eurooppa-neuvostossa. Neljäs ja viimeinen liittyy komission tiedonantoon paremmasta sääntelystä, jonka mukaan kaikista tämän toimielimen tekemistä tärkeimmistä ehdotuksista laaditaan ennakkoarvio, joka koskee ehdotusten vaikutuksia kestävän kehityksen strategiaan, johon myös ympäristökysymysten sisällyttäminen lukeutuu.
Neuvosto työstää parhaillaan Eurooppa-neuvoston päätelmien täytäntöönpanoa työrakenteiden osalta. Työrakenteet laaditaan siten, että otetaan huomioon hallintotapaa koskevat periaatteet aloilla, joita ovat avoimuus, osakkeenomistajien osallistuminen, paremmat sääntelytekniikat ja yhteisöjen politiikkojen tarkistetut painopisteet.

Davies
Kestävän ympäristöpolitiikan periaatteiden siirtäminen käytäntöön ei ole helppo tehtävä. Neuvosto on ikään kuin pyörää keksimässä.
Monilla meistä on sellainen vaikutelma, että keskusteluja käydään suljettujen ovien takana. Mietinpä vain, aikooko puheenjohtajavaltio avata keskustelut, lisätä prosessin avoimuutta ja ottaa strategioiden kehittämiseen mukaan kenties myös muita järjestöjä, kuten kansalaisjärjestöjä.
Haluaisin kysyä neuvoston puheenjohtajalta etenkin, mitä on tehty työryhmien painostamiseksi, jotta ne määrittelisivät erityiset keskipitkän aikavälin tavoitteet, selkeät päämäärät ja toimintaohjelmat, jotta meillä olisi jotakin konkreettista ja toteen näytettävissä olevia välineitä kehityksen ja saavutusten mittaamiseksi?

Durant
. (FR) Yhdyn läpinäkyvyyteen ja avoimuuteen liittyviin käsityksiinne sikäli, että voitaisiin ottaa käyttöön käytännön indikaattoreita ja elementtejä. Yhdyn myös käsityksiinne niiden konkreettisten lausuntojen, neuvojen tai elementtien huomioon ottamisesta, joita saadaan toimijoilta, etenkin kansalaisjärjestöiltä.
Panen korvan taakse ehdotuksenne, pyyntönne siitä, että lisättäisiin tällaista avoimuutta ja osallistumista kaikkia niitä varten, jotka ovat mukana laatimassa kestävän kehityksen strategioita kentällä. Toivonkin, että neuvosto voi avoimuuteen pyrkiessään sisällyttää myös vihjaamianne elementtejä, jotta voitaisiin taata, että näistä kestävän kehityksen indikaattoreista, joita valmistellaan ja joita on Laekenissa käsiteltävä, voisi tulla prosessin edetessä ja Barcelonaa silmällä pitäen entistä ehompia sekä avoimuuden osalta että indikaattoreiden vaikutusten tai sen osalta, mikä liittyy sen huomioon ottamiseen, mitä voidaan oppia niiltä, jotka tekevät käytännön työtä kentällä kestävän kehityksen alalla.

Rübig
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, hyvät naiset ja herrat, Cardiffin prosessi on kestävän kehityksen kannalta aivan erityisen tärkeä. Euroopan parlamentti, erityisesti ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunta on tehnyt jo erinomaista valmistelutyötä, ja uskon, että avoimuus ja tietenkin myös vuoropuhelu ovat parlamentissa oikeastaan itsestään selviä asioita. Mehän pidämmekin usein kuulemistilaisuuksia ja pyrimme käymään mahdollisimman laajaa vuoropuhelua kansalaisjärjestöjen kanssa.
Minun kysymykseni liittyy tähän. Saimme WTO-neuvottelut juuri päätökseen. Miten Cardiffin prosessia voitaisiin teidän mielestänne yhteensovittaa WTO-järjestöjen kanssa käytävässä neuvottelussa?

Durant
Arvoisa puhemies, on varsin kiinnostavaa, että pidätte tärkeänä avoimuutta ja vastaavuutta tai johdonmukaisuutta yhtäältä Dohan huippukokouksen tulosten odotamme vielä sieltä saatavia viimeisiä seikkoja ja toisaalta kestävän kehityksen strategioiden välillä.
Kuten näimme Dohassa, on totta, että on vaikeaa, joskin silti kiinnostavaa, sisällyttää ympäristöpolitiikat sellaiseen kontekstiin, jossa monenvälisyyttä on lisätty. Tässä kyse on merkittävästä edistysaskeleesta lähtöpisteeseen nähden.
Mielestäni tämä on sangen myönteinen seikka, ja tällä hetkellä, kun elämme Dohan jälkeistä aikaa, on osattava hyödyntää niitä seikkoja, jotka saatiin aikaan Dohassa ja käytettävä niitä niiden toimien puitteissa, joihin on ryhdyttävä Euroopan unionin laajuisesti, jotta voitaisiin taata, että kestävään kehitykseen ei ainoastaan pyritä kaikkien taholta erittäin tavoitteellisesti ja rohkeasti, vaan että sellainen ennen kaikkea toteutuu käytännön kenttätoimintana siten, että noudatetaan avoimuuden periaatetta, ja sen jälkeen, kun on ensin huolehdittu rakentavasta vuoropuhelusta.
Näin ollen olen sitä mieltä, että kummankin osapuolen käsitykset saatiin vastaamaan toisiaan laajemman foorumin ansiosta, ja ne saatiin tai ollaan parhaillaan saamassa vastaamaan toisiaan Euroopan unionissa, ja erityisesti ne olisi saatava vastaamaan toisiaan Laekenin ja Barcelonan neuvostoissa, jotta ne olisivat johdonmukaisia, ja niitä olisi toteuttava kehyksessä, joka on rakenteellinen, käytännöllinen ja kestävän kehityksen sisällyttämistä edistävä kaikissa niissä politiikoissa, joita pannaan täytäntöön neuvostossa tai yleensä Euroopan unionissa.

Puhemies


Manuel Medina Ortega
Kysymys nro 4 (H-0781/01):
Aihe: Kanariansaarille suurin joukoin saapuvat laittomat maahanmuuttajat Liittyen äskettäisiin uutisiin siitä, että emälaivoilla tuodaan Afrikasta Kanariansaarille suuria joukkoja laittomia maahanmuuttajia, kysyn seuraavaa. Mitä toimenpiteitä neuvosto aikoo toteuttaa yhteisön merialueen koskemattomuuden turvaamiseksi Kanariansaarten ympäristössä?

Durant
. (FR) Arvoisa puhemies, neuvosto on jo useita kertoja vastannut Euroopan parlamentin jäsenten esittämiin kysymyksiin, jotka koskevat Afrikan mantereelta meritse suuntautuvaa laitonta maahanmuuttoa. Rohkenen viitata erityisesti vastauksiin, jotka on annettu suullisiin kysymyksiin H-2701, H-0330/01 ja H-0699/01 laittomasta maahanmuutosta Euroopan unioniin, ja vastauksiin, jotka on annettu kirjallisiin kysymyksiin E-0085/01 ja E-1045/01, joissa myös käsiteltiin näitä ongelmia.
Neuvosto on jo ryhtynyt useisiin toimiin laittoman maahanmuuton torjumiseksi. Tästä on hyvänä esimerkkinä laittomien maahanmuuttajien ja/tai turvapaikanhakijoiden lähtömaita ja -alueita koskevien toimintasuunnitelmien laatiminen turvapaikkaa tai maahanmuuttoasioita käsittelevän korkean tason ryhmän puitteissa. Toinen havainnollistava aloite on CIREFIssä (rajanylitys- ja maahanmuuttoasioiden tiedotus-, tarkastelu ja tietojenvaihtokeskus) toteutettava pikahälytysjärjestelmä.
Schengenin yhteistyökehyksessä on ryhdytty useisiin toimiin jäsenvaltioiden rajavalvonnan parantamiseksi merirajoilla. Amsterdamin sopimuksen voimaantulon jälkeen nämä toimet kuuluvat nyttemmin yhteisön säännöstöön. Rajavalvontatoimien täytäntöönpano kuuluu tietenkin jäsenvaltioille, ja siten aluevesienkin valvonta ja hallinta kuuluvat niille. Neuvosto korostaa lisäksi sitä, että valmistelevissa elimissä selvitellään parhaillaan hyvien käytäntöjen kokoamista yhteen tarkoituksena parantaa jäsenvaltioiden ohjeistusta rajavalvonnan toteuttamisessa.

Medina Ortega
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, neuvoston puheenjohtaja ehkä huomaa, että tämä parlamentin jäsen ei voi tyytyä viittauksiin, jotka koskevat pelkästään kirjallisiin kysymyksiin annettuja vastauksia.
Kanariansaarten nykytilanteessa on kyse todellisesta muuttovyörystä. Sinne saapuu joka viikko noin sata henkilöä, joita me toisaalta lähetämme muualle yhteisöön. Viikko sitten Gran Canarian Las Palmasin kaupungin pormestari lähetti 200 maahanmuuttajaa Madridiin menolipulla.
Ellei Euroopan unioni pidä huolta tästä rajasta, vakuutan teille, että Kanariansaarille kohdistuu todellinen muuttovyöry, joka vaikuttaa kaikkeen.
Lisäkysymykseni - joka liittyy komission uusia ehdotuksia koskeviin vastauksiin, jotka komission jäsen Vitorino antoi minulle eilen - kuuluukin, harkitseeko neuvosto kyseisiä komission ehdotuksia, jotka koskevat ulkorajojen valvontaa, maahanmuuttosopimuksia naapurimaiden kanssa ja alueellemme laittomasti saapuneiden maahanmuuttajien palauttamista alkuperämaahansa.

Durant
Arvoisa puhemies, ymmärrän hyvin, että neuvoston puolesta antamani vastaus saattaa olla mielestänne riittämätön suhteessa siihen tilanteeseen, jota pidätte huolestuttavana ja äärettömän merkittävänä; kuten äsken totesin, voin vain viitata siihen, mikä on jäsenvaltioiden toimivallassa yhteisön tasolla tehtyjen päätösten osalta. Juuri jäsenvaltioillehan kuuluu toissijaisuusperiaatteen nojalla niiden välttämättömien toimien toteuttaminen, joista on sovittu yhteisössä.

Puhemies
Jäsen Ortuondo Larrea on ottanut nimiinsä

Camilo Nogueira Románin
kysymyksen nro 5 (H-0783/01):
Aihe: Syyskuun 21 päivänä 2001 kokoontuneen ylimääräisen Eurooppa-neuvoston päätelmissä esiintynyt viittaus kansallismielisyyteen Syyskuun 11. päivänä tapahtuneiden hirveiden terrori-iskujen ja niiden aiheuttaman järkytyksen jälkeen amerikkalaisten reaktiot osoittivat lujuutta, kansallismielisyyttä ja isänmaallisuutta, jotka ovat amerikkalaisen yhteiskunnan perustavia demokraattisia ja moraalisia arvoja. Useimmat nykyiset Euroopan unionin jäsenvaltiot ovat syntyneet yksinvaltiuden väistyttyä edellä mainitun kaltaisen demokraattisen kansallismielisyyden tieltä. Eräät Euroopan valtiot ovat imperialistisilla hyökkäyksillä aiheuttaneet Euroopan historian järkyttävät sodat, mutta sillä ei ole mitään tekemistä sen rauhantahtoisen vapauspyrkimyksen kanssa, joka on ominaista useimpien Euroopan kansojen keskuudessa vallitsevalle demokraattiselle kansallismielisyydelle. Siksi on hämmästyttävää, että Yhdysvaltojen kahteen kaupunkiin tehtyjen terrori-iskujen johdosta 21. syyskuuta 2001 kokoontuneen ylimääräisen Eurooppa-neuvoston päätelmissä käsite kansallismielisyys rinnastetaan rasismiin ja muukalaisvihaan. Neuvosto loukkaa täten niitä eurooppalaisia, jotka kokevat olevansa rauhantahtoisia, demokraattisia ja solidaarisia kansalaisia, jotka kuuluvat tiettyyn kansaan tai tiettyyn kansalliseen kulttuuriin, mutta tuntevat itsensä myös EU-kansalaisiksi ja maailmankansalaisiksi.
Eikö neuvosto katso, että on ilmeisen epäoikeudenmukaista kytkeä kansallismielisyys rasismiin ja muukalaisvihaan?

Durant
Neuvosto muistuttaa siitä, ettei ole neuvoston tehtävä kommentoida Eurooppa-neuvoston päätelmiä. Tässä tapauksessa on kuitenkin korostettava, että Eurooppa-neuvosto tähdensi päätelmissään 21. syyskuuta 2001, että on tarpeen torjua kansallismielisyyteen, rasismiin ja muukalaisvihaan perustuvia kielteisiä ilmiöitä. Ja korostan ilmausta kansallismielisyyteen perustuva kielteinen ilmiö, sillä se ei ole sama asia kuin kansallismielisyys. Termi "kansallismielisyys" ei sitä paitsi edes esiinny tekstissä. Tekstissä esiintyvät vain "kielteiset ilmiöt", väärinkäyttö kansallismielisesti, rasistisesti tai muukalaisvihamielisesti. Ja tämän vuoksi ei mielestäni näytä siltä, että neuvoston omaksuma kanta olisi oikeasti ristiriidassa kysymyksessänne ilmaisemanne näkökulman kanssa.

Ortuondo Larrea
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, Eurooppa-neuvosto on osannut tehdä eron yhtäältä arabien ja muslimien uskonnon ja yhteiskunnan ja toisaalta fanaattisten islamilaisten terroristiryhmien välillä. Kuitenkin Eurooppa-neuvosto tuo 21. syyskuuta antamissaan päätelmissä esille, kuten olette sanonut, kansallismielisyyteen perustuvien kielteisten ilmiöiden torjunnan merkityksen, ikään kuin kansallismielisyys itsessään olisi rikos tai hyökkäys ihmisoikeuksia vastaan.
Eikö neuvosto ole samaa mieltä siitä, että sellaisen rauhanomaisen kansallismielisyyden torjunnan merkityksen korostaminen, jossa puolustetaan yksinomaan demokraattisin keinoin Yhdistyneiden Kansakuntien hyväksymää kansojen yleismaailmallista itsemääräämisoikeutta, voisi olla osoitus Euroopan unionin hallitusten suvaitsemattomuudesta ja fasistisuudesta?
On tosin olemassa radikaaleja - terrorismia kannattavia - kansallismielisiä ryhmiä, mutta on myös olemassa unionismin tai luonnonsuojelun ideologiaa kannattavia väkivaltaisia ryhmiä, jotka yhtä lailla syyllistyvät väkivaltaisiin tekoihin. Katsooko neuvosto tällöin, että on torjuttava esimerkiksi Ison-Britannian unionismia tai luonnonsuojelua sen kaikissa ilmenemismuodoissa? Eikö olisi parempi soveltaa varovaisuutta ja demokraattista kunnioitusta kaikissa viittauksissa kansallismielisyyteen, unionismiin, luonnonsuojeluun tai mihin tahansa muuhun ideologiaan?

Durant
. (FR) Vahvistan sen, minkä äsken sanoin: tekstissä ei ole viittausta kansallismielisyyteen itsessään epädemokraattisena liikkeenä. Tässä kohdin tärkeää on väärinkäyttö, kielteiset ilmiöt, olivatpa ne sitten rasistisia, muukalaisvihamielisiä tai syrjiviä, mutta itsessään kansallismielisyys ei ole näitä kielteisiä ilmiöitä synnyttävä seikka. Sen sijaan kansallismielisyyttä voidaan toisinaan käyttää tarkoituksiin, jotka ovat paljon äärimmäisempiä ja kaikin puolin tuomittavia. Tämä pätee myös kaikkeen poliittiseen toimintaan. Tälläkin alalla demokraattinen poliittinen toiminta hyödyttää demokratiaa kokonaisuutena sekä sananvapautta. Kuitenkin kielteiset ilmiöt ovat aina vaarallisia, ja niitä on torjuttava.

MacCormick
Olen kiitollinen neuvoston puheenjohtajan viimeisistä huomautuksista. Kuulun omassa maassani Skotlannissa kansallisliikkeeseen, joka on yli sadan vuoden ajan saanut aikaan huomattavia perustuslaillisia muutoksia vuodattamatta pisaraakaan ihmisverta tai turvautumatta yhteenkään väkivallan tekoon. Kuten tiedätte, on olemassa eräitä muita paikkoja, joissa on tapahtunut vastaavanlaisia perustuslaillisia muutoksia ja joissa niitä tapahtuu edelleen.
Neuvosto ja sen puheenjohtaja eivät kenties tahallaan halua ymmärtää Nogueira Románin kysymyksessään esittämää kohtaa. On suuri virhe väittää, että on olemassa joitakin tavoitteita, joilla on taipumus houkutella terrorismia, jolloin nuo tavoitteet kääntyisivät itseään vastaan. Totuus on, että terroristi on henkilö, jonka mielestä tarkoitus pyhittää keinot. On järjetöntä ajatella, että jos tarkoitus on jalo, mitkä tahansa keinot olisivat sallittuja. Näin ajattelevat ihmiset tekevät kaikista ajamistaan tavoitteista halpamaisia. Toivoisin, että neuvosto ei suhtautuisi niin valikoivasti tällaisiin kysymyksiin.

Durant
Yhdyn näkemykseenne ja kansainvälisestä tilanteesta äsken käymämme keskustelu huomioon ottaen rohkenen nyt muistuttaa siitä, että samalla tavoin kansallismielisyyden alalla kuten äsken sanoin tai muilla aloilla ja tässä otan esimerkiksi uskonnon, joka on erityisen ajankohtainen ajatellessamme tämänhetkisiä Afganistanin tapahtumia on selvää, että neuvoston mielestä uskonto on oma asiansa, joka kuuluu yksityiselämään ja on kunkin yksilön valinta, ja mainitsen tässä yhteydessä islamista, että sillä ei ole mitään tekemistä niiden väärien ja pöyristyttävien käyttötapojen kanssa, joihin sitä ovat käyttäneet muun muassa terroristit, jotka ovat hyödyntäneet uskontoa mahdollisimman häpeällisiin tarkoituksiin, joiden tavoite on aivan toinen. Voin tämän kysymyksenne yhteydessä vain toistaa neuvoston näkemyksen siitä, että kyse on todella siitäkin, että Euroopassa ja kaikkialla maailmassa on kunnioitettava demokraattista islamia, yksityiselämään suuntautunutta islamia, tai islamia, joka ilmenee laillisesti, mutta meidän on myös torjuttava kaikkia sellaisia uskonnollisia ilmauksia, joiden tavoitteet ovat aivan toiset, eli pöyristyttävällä tavalla sortavat.

Stihler
Selventääkseni kollegani MacCormickin kommentteja toteaisin, että työväenpuolueen hallituksen valinta vuonna 1997 johti itse asiassa demokraattisesti vuonna 1999 valitun Skotlannin historiallisen parlamentin syntyyn. Ilman työväenpuoluetta meillä ei nyt Skotlannissa olisi parlamenttia.

Puhemies
Muistutan parlamentin jäsenille, että kyselytunti on varattu yksinomaan kysymyksille.
Voitte tehdä täsmennyksiä jälkikäteen käytävällä.

Puhemies


Antonios Trakatellis
Kysymys nro 6 (H-0784/01):
Aihe: Laittomien maahanmuuttajien maahantulo Kreikkaan Turkin kautta - kumppanuussuhteen loukkaaminen Turkkilaisten salakuljettajien pienillä aluksilla Turkin rannikolta Kreikan puolelle kuljettamien tuhansien laittomien maahanmuuttajien virta on saavuttanut räjähdysmäiset mittasuhteet. Turkkilaiset viranomaiset eivät millään tavoin yritä estää tätä laittomien maahanmuuttajien virtaamista Kreikkaan, mikä on liittymistä valmistelevan kumppanuuden säännösten vastaista. Kreikkalaistenkin viranomaisten toteuttamat toimet ovat riittämättömiä, ja tuloksena on järjestelmällinen joukkomaahaanmuutto Kreikan ja näin ollen myös EU:n alueelle.
Kun otetaan huomioon se turvattomuuden ilmapiiri, jonka hallitsematon maahanmuuttovirta aiheuttaa EU:ssa ja joka on vahvistunut Yhdysvalloissa tapahtuneen terroristihyökkäyksen jälkeen, mikä on neuvoston kanta kyseisiin Turkista saapuviin laittomiin maahanmuuttajiin? Mitä toimia neuvosto aikoo toteuttaa Turkkia, ehdokasvaltiota EU:n tulevaksi jäseneksi, vastaan niiden ehtojen pohjalta, jotka sisältyvät liittymistä valmistelevaan kumppanuussuhteeseen ja koskevat laitonta maahanmuuttoa sekä rajojen valvonnan vahvistamista Schengenin säännöstön täytäntöönpanon valmistelemiseksi, estääkseen laittomien maahanmuuttajien virtaamisen Kreikkaan ja taatakseen EU:n rajojen turvallisuuden?

Durant
Tästä jäsen Trakatellisin kysymyksestä todettakoon, että neuvosto on usein ilmaissut huolestumisensa laittomasta maahanmuutosta ilmiönä, ja muistuttaa lisäksi tässä mielessä muun muassa Tampereen, Santa Maria de Feiran ja Nizzan Eurooppa-neuvostojen päätelmistä. Niistä toimista, joita neuvosto on toteuttanut ja joiden toteuttamista se edelleen jatkaa, sanoisin, että neuvosto pyytää teitä tutustumaan niihin vastauksiin, joita neuvosto on jo antanut Euroopan parlamentin jäseniltä saamiinsa laitonta maahanmuuttoa koskeviin lukuisiin kysymyksiin. Muistutan neuvoston puolesta siitä, että Eurooppa-neuvosto päätti Helsingissä pitää Turkkia ehdokasvaltiona, jonka tarkoituksena on liittyä Euroopan unioniin niiden samojen kriteerien perusteella, joita sovelletaan muihin ehdokasvaltioihin. Lainaan sanatarkasti Helsingin Eurooppa-neuvoston päätelmiä, joiden mukaan "komissiota pyydetään valmistelemaan järjestelyjä yhteisön säännöstön analyyttistä tarkastelua varten, jotta Turkin lainsäädännön ja käytäntöjen lähentäminen unionin säännöstöön tehostuisi". Feiran Eurooppa-neuvoston päätelmien mukaan komissio raportoi neuvostolle siitä, miten Turkin kanssa suoritettavan yhteisön säännöstön analyyttisen tarkasteluprosessin valmistelussa edistytään. Neuvosto hyväksyi muodollisesti 8. maaliskuuta 2000 Turkin liittymistä valmistelevan kumppanuuden. Tämän liittymistä valmistelevan kumppanuuden mukaisesti Turkki päätti kansallisesta ohjelmasta yhteisön säännöstön hyväksymiseksi, jossa määritellään toteutettavan politiikan kehys, lainsäädäntötoimien aikataulu sekä hallinnolliset ja talousarviota koskevat vaatimukset, jotka ovat tarpeellisia, jotta Turkki voi omaksua edellä mainitun säännöstön.
Kaikkia ehdokasvaltioita varten omaksuttujen käytäntöjen mukaisesti komissio arvioi vuoden 2001 määräaikaiskertomuksessa tätä kansallista ohjelmaa yhteisön säännöstön hyväksymiseksi liittymistä valmistelevan kumppanuuden perusteella. Euroopan unioni seuraa tiiviisti tässä yhteydessä toteutettavaksi ilmoitettavien eri toimien käytännön toteuttamista
Tämä kansallinen ohjelma yhteisön säännöstön hyväksymiseksi sisältää erilaisia oikeuden ja sisäasioiden alalla toteutettavia toimia. Niistä pääasiallisista tavoitteista, joiden työstäminen on aloitettu vuoden 2001 aikana, on syytä mainita rajavalvonnan tehostaminen sekä lainsäädäntöjen ja käytäntöjen yhdenmukaistaminen viisumeiden alalla unionin säännöstön myötä ja lopuksi yhteisön säännöstön hyväksyminen maahanmuuton alalla muun muassa laittoman maahanmuuton ehkäisyä silmällä pitäen.
Neuvosto on toistanut edelleen olevansa huolestunut Turkista lähtöisin olevien laittomien siirtolaisten valtavasta maahanmuuttovirrasta Kreikan alueelle tai heidän kauttakulustaan Turkin läpi. Unioni on pyytänyt Turkkia toteuttamaan Euroopan unionin marraskuun 2000 kertomuksessa esittämät asianmukaiset toimenpiteet. Lisäksi unioni on valmis auttamaan rahallisesti Turkkia suositellun lähentämisen toteuttamisessa liittymistä valmistelevan kumppanuuden mukaisesti. Tässä mielessä neuvosto on pannut kiinnostuneena merkille Turkin aikomuksen poistaa keskipitkällä aikavälillä Geneven yleissopimukseen liittyvä pakolaisasemaa koskeva maantieteellinen varauma.
Lisäksi neuvosto on aloittanut aktiivisen vuoropuhelun turvapaikanhakijoiden ja/tai laittomien maahanmuuttajien lähtömaiden kanssa korkean tason työryhmässä "Turvapaikka ja maahanmuuttoasiat". Neuvosto perusti tämän työryhmän joulukuussa 1998 minkä jo totesin vastatessani toisen parlamentin jäsenen esittämään Kanariansaaria koskeneeseen kysymykseen , ja sen tehtävänä on siis laatia toimintasuunnitelmia eräitä maita varten. Näiden toimintaohjelmien laatimiseksi työryhmä omaksui kokonaisvaltaisen, pilareiden välisen lähestymistavan, jossa on otettu huomioon ulkopolitiikkaan, taloudelliseen kehitykseen sekä pakolaisvirtojen hallintaan liittyviä seikkoja. Näistä toimintaohjelmaan valituista kohdemaista yksi on Irak maahanmuuttajien lähtömaana ja kauttakulkumaana. Turkki on maantieteellisen sijaintinsa vuoksi ilmiselvästi merkittävä kauttakulkumaa. Irakia koskevan toimintaohjelman puitteissa neuvosto on jo aloittanut vuoropuhelun Turkin kanssa Euroopan unionin Irakia koskevan 26. tammikuuta 1998 annetun toimintaohjelman toteuttamiseksi. Yksi toimintaohjelmaan kuuluvista toimenpiteistä on kauttakulkusopimuksesta Turkin kanssa käytävät neuvottelut.

Trakatellis
Kiitän neuvoston puheenjohtajaa pitkästä vastauksesta, mutta haluaisin kysyä vielä kahta asiaa: tosiasia on, kuten Kreikan pääministeri Simitis on todennut, että tänä vuonna Kreikkaan arvioidaan saapuvan 260 000 laitonta maahanmuuttajaa. 260 000 laitonta maahanmuuttajaa, jotka kulkevat Turkin kautta eivätkä ole mitenkään voineet jäädä huomaamatta, kuten varmasti ymmärrätte. Siis mitä konkreettisia toimia neuvosto on toteuttanut Turkkia, EU:n kanssa kumppanuussuhteessa olevaa ehdokasvaltiota vastaan, jotta se valvoisi rajojaan paremmin, niin että laittomien maahanmuuttajien suunnaton maahanmuuttovirta ehtyisi?
Toinen kysymykseni on vieläkin tärkeämpi: mitä neuvostolla on mielessään? Voisiko se mahdollisesti ryhtyä harjoittamaan kokonaisvaltaista politiikkaa, niin että tämä ongelma voitaisiin ratkaista tyydyttävästi ja että rajoja sekä laitonta maahanmuuttoa voitaisiin valvoa luotettavasti? Tietysti poliittisen turvapaikan hakijoiden täytyy saada hakea turvapaikkaa, mutta muutoin on oltava mahdollisuus jonkinlaiseen valvontaan.

Durant
Arvoisa puhemies, haluaisin tässä vahvistaa sen, minkä äsken totesin niistä neuvoston toimista, joiden tarkoituksena on todella panna täytäntöön Turkkia koskevan toimintaohjelman yhteydessä päätettyjä toimia. Toisaalta mitä tulee yleisluonteisempaan kysymykseen maahanmuutosta, jossa myönnän sen itse ja myös neuvosto myöntää sen mielellään Turkki on maantieteellisen sijaintinsa vuoksi maana erityisasemassa ja näin ollen tästä esittämästänne tilanteesta aiheutuva vaikutus on vaikutuksena tuttu haluaisin tähdentää, että puheenjohtajavaltio Belgian toimesta pidimme todellakin ensimmäisen kerran konferenssin Brysselissä joitakin viikkoja sitten maahanmuuttokysymyksestä. Tämä eurooppalainen konferenssi pidettiin, jotta pohdittaisiin maahantuloa koskevia tarpeellisia kysymyksiä. Mielestäni keskustelu on käytävä loppuun, ja puheenjohtajavaltio Belgia on halunnut käynnistää keskustelun Turkkia tai Irakia koskevista päätöksistä riippumatta niissä keskusteluissa, joita unioni on käynyt sekä Turkin kanssa sille myönnetyn aseman mukaisesti että muiden kuin eurooppalaisten ja sellaisten valtioiden kanssa, jotka eivät ole ehdokasvaltioita, maahanmuuttovirtoihin liittyvien ongelmien hallitsemiseksi paremmin.

Alavanos
Haluan kertoa neuvoston puheenjohtajalle, että Turkki on ristiriitainen tapaus. Toisaalta se on merkittävä kauttakulkumaa laittomille maahanmuuttajille, mutta toisaalta Kreikkaan saapuu runsaasti poliittisia pakolaisia Turkista. Nämä voivat olla kotoisin joko itse Turkista tai jostakin kolmannesta maasta, jolloin he ovat joutuneet vainon kohteeksi Turkissa, kuten esimerkiksi Irakin kurdit, jotka toimintansa takia saattaisivat joutua vainotuiksi Turkissa. Kuinka nämä kaksi asiaa voitaisiin liittää yhteen? Toisaalta Turkki pitäisi saada lopettamaan tämä laittomien maahanmuuttajien jatkuva tyrkyttäminen unionin alueelle, Kreikan maaperälle, mutta toisaalta poliittisen turvapaikan hakijoita pitäisi kuitenkin suojella, etenkin kun tiedetään, että Turkissa on edelleen voimassa kuolemantuomio ja demokratia on toteutunut maassa erittäin puutteellisesti, kuten komission eilen julkaisema seurantaraportti osoittaa.

Puhemies
Neuvoston puheenjohtaja ei katso aiheelliseksi vastata äskeiseen kysymykseen. Ehkäpä hän katsoo, ettei se ole kysymys vaan parlamentin jäsenen lausunto. Asia on neuvoston puheenjohtajan päätettävissä.

Mihail Papayannakis
Kysymys nro 7 (H-0788/01):
Aihe: Berlusconin lausunnot Italian pääministeri Silvio Berlusconi on viimeaikaisissa lausunnoissaan itse asiassa samastanut terrorismin ja suuret mielenosoitukset, joissa vaaditaan toisenlaista globalisoitumista. Hän on myös esittänyt länsimaista ja islaminuskoisten maiden sivilisaatiota koskevia vertailuja ja arviointeja, jotka osoittavat tietämättömyyttä historiasta ja joiden neuvoston puheenjohtajamaan Belgian ulkoministeri Louis Michel on katsonut olevan lähes barbaarisia, järjettömiä ja paikkansapitämättömiä.
Kun otetaan huomioon, että Berlusconin lausunnot ovat täysin Euroopan parlamentin puhemiehen sekä neuvoston ja komission puheenjohtajan 7. joulukuuta 2000 järjestetyn Nizzan Eurooppa-neuvoston aikana allekirjoittaman ja julistaman EU:n perusoikeuskirjan vastaisia, voisiko neuvosto ottaa virallisesti ja kollektiivisesti kantaa tähän asiaan?

Durant
Arvoisa puhemies, ei ole selvästikään neuvoston tehtävä ilmaista käsityksiään Berlusconin antamista lausunnoista. Neuvosto muistuttaa tässä yhteydessä siitä, millä sanoilla Eurooppa-neuvosto ilmaisi päätelmissään käsityksensä Brysselissä 21. syyskuuta pidetyn ylimääräisen kokouksen päätteeksi. Neuvosto kehottaa kansainvälistä yhteisöä jatkamaan kaikissa monenvälisissä yhteyksissä vuoropuhelua ja neuvotteluja, jotta Euroopassa ja muualla rakennettaisiin rauhan, oikeuden ja suvaitsevaisuuden maailmaa, ja Eurooppa-neuvosto tähdentää myös sitä, että on tarpeen torjua kaikkia luonteeltaan rasistisia ja muukalaisvihamielisiä kielteisiä ilmiöitä ja hylättävä kaikenlainen terrorismin yhdistäminen arabimaailmaan tai islaminuskoisen maailmaan.
Tässä mielessä on ilmeisesti kiistatonta, että neuvosto on jo omaksunut toivomanne kaltaisen virallisen ja yhteisesti sovitun kannan syyskuun 21. päivän istunnossa.

Papayannakis
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, kysymykseni käsitteli kahta asiaa. Ensimmäinen koski Italian pääministerin Berlusconin, sanottakoon näin, arabeja ja islaminuskoa koskevia näkemyksiä. Uskoisin vastauksenne perusteella neuvoston olevan eri mieltä näistä näkemyksistä, etten sanoisi jopa tuomitsevan ne, mistä olen iloinen. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, kysyin teiltä kuitenkin toistakin asiaa. Italian pääministeri Berlusconi on lausunnoissaan samastanut terrorismin ja kaikkialla maailmassa, niin Euroopassa kuin Amerikassakin, järjestetyt suuret mielenosoitukset, joissa vaaditaan toisenlaista globalisoitumista. Hän on samastanut nämä mielenosoitukset ja terrorismin. Mikä on neuvoston kanta tähän erittäin merkittävään asiaan, johon tulemme törmäämään tulevaisuudessakin?

Durant
Arvoisa puhemies, haluaisin muistuttaa, että neuvoston ei kuulu ottaa kantaa muun muassa Berlusconin tekemiin toteamuksiin, jotka eivät koske pelkästään islamiin liittyviä seikkoja tai kaikenlaista terrorismin ja arabimaailman rinnastamista toisiinsa vaan myös globalisoitumiseen liittyviä kysymyksiä. Näin ollen tukeudun niihin neuvoston 21. syyskuuta omaksumiin toimiin ja kannanottoihin, joista ilmenee mielestäni tarkasti Eurooppa-neuvoston näkökulman luonne sen pyrkiessä hylkäämään kaikenlaiset rinnastukset tällä alalla. Ei ole neuvoston tehtävä muiden aiheiden osalta kommentoida Berlusconin toteamuksia tai ottaa niihin kantaa.

Puhemies


Ioannis Marinos
Kysymys nro 8 (H-0791/01):
Aihe: Lisätietojen sisällyttäminen EU:n uusiin henkilötodistuksiin Äskettäiset Yhdysvaltoihin kohdistuneet terrori-iskut herättivät runsaasti kysymyksiä siitä, olisiko EU:n jäsenvaltioiden poliisiviranomaisten myöntämiin henkilötodistuksiin sisällytettävä entistä yksityiskohtaisempia tietoja todistuksen haltijan henkilökohtaisista ominaisuuksista ja alkuperästä. Kreikan lehdistössä julkaistujen tietojen mukaan tästä kysymyksestä keskustellaan ensi joulukuun alussa Brysselissä järjestettävässä EU:n 15 jäsenvaltion oikeus- ja sisäasioiden sekä yleisen järjestyksen ministerien kokouksessa.
Pyytäisin näin ollen ilmoittamaan minulle, käsitelläänkö kyseisten ministerien tapaamisessa myös seuraavia lisätietoja, joilla voidaan määritellä entistä selvemmin eurooppalaisten kansalaisten ja yleisemmin EU:n alueella asuvien henkilöiden henkilöllisyys: sormenjälki, silmien ja hiusten väri, pituus, paino, veriryhmä ja sen alaryhmä, näkyvät arvet ja muut ulkoiset tuntomerkit, karvoitus, vammat, kansallisuus, syntymäpaikka, uskonto, perhesuhteet, ammatti ja oppiarvot. Pyytäisin vastausta kunkin edellä mainitun tiedon osalta sekä siihen, pyydetäänkö mahdollisten lisätietojen lisäämistä kaikkien YK:n jäsenvaltioiden jo voimassa oleviin passeihin? Mitä tietoja pyydetään lisäämään?

Durant
Kiitän teitä kysymyksestänne, sillä sen avulla neuvosto voi häivyttää kreikkalaiselle lehdistölle ilmiselvästi syntyneen mittavan väärinkäsityksen.
Oikeusasioiden, sisäasioiden ja väestönsuojelun neuvoston 20. syyskuuta 2001 syyskuun 11. päivän tapahtumien vuoksi pitämässä erityisistunnossa käytiin laajaa keskustelua toimenpiteistä, joihin on ryhdyttävä kansainvälisen terrorismin torjumiseksi. On totta, että neuvostossa ei keskusteltu biometristen tietojen sisällyttämisestä vaan kolmansien maiden kansalaisille myönnettävistä viisumeista.
Tämän keskustelun myötä komissio toimitti äskettäin neuvoston käsiteltäväksi asetusehdotuksen, jonka tarkoituksena on parantaa tällaisten viisumien luotettavuutta siten, että niihin kuuluisi sormenjälkivalokuva sen varmistamiseksi, että passin haltija on juuri se henkilö, jolle asiakirja on myönnetty. Neuvosto pitäisi suuressa arvossa sitä, että parlamentti ottaisi nopeasti kantaa tähän uuteen ehdotukseen.
Lopuksi olettaisin, ettette ole varmaankaan tietämättömiä siitä, että jäsenvaltioiden kansalaisten henkilöllisyystodistukset kuuluvat asiana yksinomaan kunkin jäsenvaltion toimialaan.

Marinos
Kiitän neuvoston puheenjohtajaa hänen erittäin täsmällisestä vastauksestaan kysymykseeni. Vastaus vahvisti, että neuvostossa keskustellaan muidenkin tietojen sisällyttämisestä passeihin ja viisumeihin. Kuten hän kertoi, tällaisia tietoja ovat esimerkiksi digitaalinen valokuva, joka on erittäin tärkeä lisätieto, sekä yksityiskohtaiset henkilötiedot.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, voisitte kertoa konkreettisesti, mistä lisätiedoista keskustellaan ja sisältyykö niihin sormenjälkien lisäksi muitakin henkilötietoja, tai kuuluuko uskontokin näiden tietojen joukkoon. Tämä on kotimaani kannalta erityisen kiinnostava kysymys. Haluaisin myös kysyä, miksi aiotte vaatia tietoja vain kolmansista maista tulevien ihmisten ettekä Euroopan unionin kansalaisten henkilötodistuksiin. Sikäli kun tiedän, myös Euroopan unionin alueella, kuten esimerkiksi Espanjassa ja kotimaassani Kreikassa, on runsaasti terroristeja. Eikö siis unionin poliisiviranomaisten mahdollisuuksia löytää myös eurooppalaiset terroristit aiota helpottaa?

Durant
On selvää, että halusin varmistua vastaukseni täsmällisyydestä. Asia koskee fetosiaankin vain viisumeita, ja toimitettavien tietojen osalta kyseeseen tulevat ainoastaan sormenjäljet. Näin ollen voin tyynnyttää mieliänne esimerkiksi uskontoa koskevassa kysymyksessä. Mielestäni on tärkeää, että parlamentti voisi siten kuin teille ehdotin ottaa nopeasti kantaa tähän ehdotukseen, jotta pääsemme sen myötä asiassa eteenpäin. Vakuutan teille kuitenkin, että tässä kyse on ainoastaan sormenjäljistä.

Puhemies


Catherine Stihler
Kysymys nro 9 (H-0795/01):
Aihe: Ikään perustuva syrjintä Euroopan unionin oikeusasiamies tutkii parhaillaan sitä, johtaako ikään perustuva syrjintä hallinnollisiin epäkohtiin. Aikooko neuvosto muuttaa nykyistä käytäntöään syrjiä 45-vuotiaita tai sitä vanhempia työnhakijoita?

Durant
Neuvosto ei katso, että 45 vuoden ikäraja olisi itsessään syrjivää rekrytoitaessa virkamiehiä peruspalkkaluokkaan, koska tästä rajasta johtuva erilainen kohtelu on yhtäältä EY:n perustamissopimuksen ja virkamiesten henkilöstösääntöjen mukaista ja toisaalta sille on objektiivia syitä, jotka liittyvät uran käsitteeseen, joka on yhteisön viroissa keskeistä. Tämä seikka on viety kahteen otteeseen oikeusasiamiehen tutkittavaksi.
Lisäksi on korostettava, että tätä ikärajaa nostetaan automaattisesti jopa kuudella vuodella, jotta voidaan ottaa huomioon perhesyyt, muun muassa lasten kasvatus, varusmiespalvelu tai fyysiset vammat. Ikärajasta tingitään myös eräissä muissakin tapauksissa rekrytointiin liittyvien toimielimen palvelutarpeista tai uusista tarpeista aiheutuvien erityistarpeiden mukaisesti. Näin toimittiin esimerkiksi silloin, kun palkattiin pohjoismaisten kielten kääntäjiä. Tämä pätee myös tuoreimpaan tapaukseen, jossa julkaistiin haettavaksi poliittis-sotilaallisia virkoja. Neuvoston pääsihteeristö ei tohtisi olla hyödyntämättä iäkkäämpien hakijoiden kokemusta, kun sellainen on välttämätöntä, mutta sen on myös huolehdittava henkilöstönsä nuorentamisesta niissä viroissa, jotka koskevat toimielimen pysyviä palveluja, esimerkiksi kääntämistä tai sihteeristöä.
Lopuksi todettakoon, että kiinnititte huomiota siihen, että käynnissä oleva prosessi hallinnon uudistamiseksi ja toimielinten välisen yhteistyön lujittamiseksi tarkoittaa muun muassa toimielinten välisen valintatoimiston perustamista. Ikärajasta ei ole päätetty toimiston perustamista koskevissa valmisteluissa. On myös edelleen mahdollista, että asiaa käsitellään henkilöstösääntöjen uudistamista koskevien ehdotusten, joihin lainsäätäjänä toimivaa neuvostoa pyydetään ottamaan kantaa, yhteydessä.
Odotettaessa sen valmistelutyön valmistumista, jonka myötä olisi voitava määritellä kaikille toimielimille yhteiset säännöt, ei liene kannatettavaa muuttaa neuvoston pääsihteeristön tällä hetkellä perustason ura-alueen virkamiesten palkkauksessa soveltamia käytäntöjä. Tällainen on oikeudellisten sääntöjen että toimielimen etujen mukaista.

Stihler
Kiitän neuvoston puheenjohtajaa hänen vastauksestaan. Kiinnitin tähän neuvostoa koskevaan, ikään perustuvaan syrjintäkysymykseen huomiota edellisissä istunnoissamme, kun minulta kysyttiin mielipidettäni. Ensimmäinen reaktioni oli, että vaikka yhtäältä pyrimme edistämään vanhempien työntekijöiden aiempaa tasavertaisempaa kohtelua, niin syrjimme kuitenkin yhdessä omassa toimielimessämme - ja ministerin mukaan useammassa kuin yhdessä - 45-vuotiaita ja sitä vanhempia työntekijöitä. Surullinen tosiasia on, ettei 45-vuotiaita oteta työnhaussa huomioon. Kuinka paljon menetämmekään tämän vuoksi taitoja, tietämystä ja kokemusta!
Haluaisin kysyä neuvoston puheenjohtajalta, mihin toimiin on ryhdytty, jotta kaikkia työhakemuksia käsiteltäisiin samanarvoisesti? Oli mielenkiintoista kuulla toimielinvälisestä rekrytointivirastosta. Mikä on sen perustamisaikataulu ja mitä yhteisiä sääntöjä kaikille toimielimille suunnitellaan?
Haluan vain selventää sitä, mitä juuri äsken sanoitte. Pohjaikää on nostettu kuudella vuodella. Tarkoittaako tämä, että sitä on nostettu 51:een vuoteen vai että 39 vuotta on nostettu 45:een?

Durant
Arvoisa puhemies, haluaisin vain vastata yhteen esittämistänne täsmällisistä lisäkysymyksistä. Raja on asetettu 45 vuoteen, eikä ole mahdollista ylittää 51 vuotta. Tässä on joka tapauksessa selvä vastaus yhteen niistä täsmällisistä kysymyksistä, joita minulle esitettiin toisessa osassa.

Puhemies
Seuraavia kysymyksiä käsitellään yhdessä, koska ne koskevat samaa aihetta:

María Izquierdo Rojo
Kysymys nro 10 (H-0796/01):
Aihe: Afganistanin kansalle tarkoitetut erityiset suoja- ja avustustoimet Kun otetaan huomioon vallitseva tilanne ja vaara siitä, että Afganistanissa syntyy todellinen inhimillinen katastrofi, mitä tehokkaita keinoja ja toimia neuvosto aikoo ottaa käyttöön, jotta vältytään siltä, että tuhannet naiset ja syyttömät joutuvat umpimähkäisen väkivallan tai kylmän ja nälän uhreiksi? Aikoo se avata poliittisia ja humanitaarisia käytäviä?
ja

Alexandros Alavanos
kysymys nro 11 (H-0825/01):
Aihe: Afgaanipakolaisten aalto Euroopan porteilla Turkki on jo vuosia ollut taloudellisista syistä maahan muuttavien tai poliittisina pakolaisina Euroopan unionin alueelle saapuvien henkilöiden tärkeimpiä kauttakulkumaita. Yhdysvaltoihin kohdistuneiden terrori-iskujen jälkeen valtaosa pakolaisista on afgaaneja, jotka hakevat turvapaikkaa ankaran talebanhallinnon ja ennen kaikkea sodan vuoksi. Luotettavista lähteistä saatujen tietojen mukaan kymmenettuhannet afgaanipakolaiset odottavat Turkissa valmiina siirtymään rajan yli Kreikan rannikolle ja Italiaan.
Mikä on neuvoston kanta afgaanipakolaisiin? Katsooko se, että heillä on oikeus poliittiseen turvapaikkaan? Tutkitaanko mahdollisuutta sijoittaa heidät kiintiöiden mukaan Euroopan eri maihin? Onko Turkin viranomaisten kanssa toimittu yhteistyössä? Mikä on neuvoston kanta Italiassa ja Kreikassa vallitseviin olosuhteisiin, joissa pakolaiset "majoitetaan" (esim. siirtolaisten vastaanottokeskuksiin), ja mihin toimiin voitaisiin ryhtyä yhteistyössä Kreikan ja Italian viranomaisten kanssa?

Durant
Arvoisa puhemies, kuten neuvoston puolesta mainitsin samaa aihetta koskevissa edellisissä vastauksissani, neuvosto yhtyy täysin Afganistanin katastrofaalista humanitaarista tilannetta koskeviin huolenaiheisiinne.
Neuvosto vahvisti 8. ja 9. lokakuuta 2001 pitämässään istunnossa, että unioni ja sen jäsenvaltiot ryhtyvät kaikkiin toimiin inhimillisen murhenäytelmän ehkäisemiseksi Afganistanissa ja sen naapurimaissa, mikä on tehtävä tiiviissä yhteistyössä UNHCR:n ja muiden erityistoimistojen, ICRC:n, Yhdysvaltojen, naapurimaiden ja muiden kumppaneiden kanssa monenvälisissä organisaatioissa.
Tässä yhteydessä neuvosto muistutti siitä, että humanitaarisen kriisin vuoksi yhteisö ja sen jäsenvaltiot ovat jo päättäneet antaa 316 miljoonaa euroa. Neuvosto oli tyytyväinen komission ensimmäisiin toimiin pakolaisten auttamiseksi ja on kehottanut komissiota esittämään uusia toimia mahdollisimman pian. Tässä mielessä minun on tähdennettävä, että 25 miljoonan euron luokkaa oleva hätäapuvaraus humanitaarisen avun toimittamiseksi afgaaniväestölle hyväksyttiin jo 15. lokakuuta pidetyssä kolmikantakokouksessa. Lisäksi neuvosto vahvisti Euroopan unionin pyrkimyksen edistää tarvittaessa Yhdistyneiden Kansakuntien tuella aloitettua poliittista prosessia Afganistanissa sekä pyrkimyksen osallistua maan jälleenrakennukseen, uudenaikaistamiseen, kehittämiseen ja avaamiseen. Nykytilanne on meille osoituksena siitä, että on tarpeen toimia tämänsuuntaisesti.
Neuvosto kannattaa humanitaaristen käytävien avaamista, mutta korostaa, että tämä edellyttää yhteistyötä niiltä joukoilta, jotka valvovat tilannetta alueella. Tässä yhteydessä neuvosto pahoittelee syvästi sitä, että talebanit ovat useita kertoja estäneet humanitaarisen avun perille toimittamisen, hankaloittaneet kansalaisjärjestöjen työtä, tuhonneet humanitaarisia infrastruktuureja, kieltäytyneet yhteistyöstä kansainvälisten järjestöjen kanssa ja aivan äskettäin vaatineet tiemaksuja saattueilta, jotka yrittävät toimittaa humanitaarista apua sitä tarvitseville afgaaneille.
Afganistanin nykytilanteen huomioon ottaen on ilmiselvästi vaikeaa taata minkä tahansa toimen sujuminen tehokkaasti. Kuitenkaan ette liene tietämättömiä siitä, että unioni tukee kaikin tavoin ponnisteluja terrorismin kitkemiseksi syyskuun 11. päivän iskujen jälkeen ja että se osallistuu aktiivisesti humanitaariseen toimintaan avun toimittamiseksi alueen sisäisille pakolaisille. Tällaisissa tilanteissa neuvoston vakiintunut kanta on ollut se, että tuetaan sisäisiä pakolaisia lähialueella, jotta voitaisiin helpottaa heidän paluutaan kotiseudulle, kun olosuhteet sen sallivat. Muistuttaisin, että 20. heinäkuuta 2001 neuvosto antoi direktiivin tilapäisen suojelun antamisesta jäsenvaltioiden alueella siirtymään joutuneiden henkilöiden joukkomaahanmuuton tilanteissa.
Koska tätä direktiiviä aletaan soveltaa vasta joulukuussa 2002, komissio ilmoitti 27. ja 28. syyskuuta pidetyssä neuvoston kokouksessa olevansa valmis selvittämään sitä, kuinka voitaisiin tarvittaessa ryhtyä soveltamaan aiemmin kyseisessä direktiivissä säädettyjä säännöksiä. Tässä tarkoituksessa komissio pyysi äskettäin jäsenvaltioita toimittamaan kahden viikon välein Eurostatille afgaanikansalaisten turvapaikkahakemuksia ja sääntöjenvastaista maahantuloa koskevat tilastotiedot.
Vastaanoton ehdoista vastaanottokeskuksissa neuvostolla ei ole tietoja. Sanoisinkin tästä asiasta, että neuvostossa on parhaillaan tutkittavana direktiiviehdotus turvapaikanhakijoiden vastaanottoehtoja koskevista vähimmäissäännöistä jäsenvaltioissa.
Lopuksi muistuttaisin suhteista Turkkiin, että neuvoston ja Turkin välillä on järjestetty säännöllisesti tapaamisia korkean tason "Turvapaikka ja maahanmuuttoasiat" -työryhmän laatiman Irakia koskevan toimintasuunnitelman täytäntöönpanon yhteydessä, kuten sitä paitsi kerroin aiempaan kysymykseen antamassani vastauksessa. Varsin todennäköisesti seuraava tapaaminen pidetään marraskuun loppupuolella.

Izquierdo Rojo
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, paljon kiitoksia vastauksestanne.
Vakavana ongelmana on, että kaikki Euroopan unionin humanitaarinen apu, miljoonien eurojen suuruinen summa, kanavoidaan Pakistanin kautta.
Pakistan on - Saudi-Arabian ja Arabiemiirikuntien ohella - ainoa maa, joka on tukenut Taleban-hallintoa. On virhe antaa humanitaarisen avun avaimet ja hallinnointi Pakistanin käsiin. Näin on kuitenkin tehty, ja tuo poliittinen virhe on syynä siihen, että apu ei saavuta kaikkia afgaaneja, joiden pitäisi saada sitä.
Arvoisa puhemies, voisitteko te nyt, kun Kabul on jo vallattu, korjata asian, jotta Euroopan unionin humanitaarista apua ei kanavoitaisi Pakistanin kautta, kuten nyt tehdään, ja jottemme antaisi avaimia ja hallinnointia Pakistanin käsiin vaan apua annettaisiin suoraan, niin että se saavuttaisi Afganistanin väestön?

Alavanos
Kiitän ensinnäkin neuvoston puheenjohtajaa ja kaikkia puheenjohtajavaltio Belgian edustajia. Luullakseni heidän antamansa hyvät vastaukset johtuvat siitä, että he ovat naisia. Oli erityisen kiinnostavaa kuulla, että kotiseudultaan siirtymään joutuneiden henkilöiden joukkomaahanmuuttoa koskevan direktiivin (KOM(2001) 0181 Ehdotus neuvoston direktiiviksi turvapaikanhakijoiden vastaanottoa jäsenvaltioissa koskevista vähimmäisvaatimuksista) määräyksiä voitaisiin alkaa soveltaa, ennen kuin ne ovat tulleet voimaan jäsenvaltioissa. Tässä mielessä haluaisin esittää teille seuraavan kysymyksen: meillä oli Kreikassa Zakynthoksen saarella sijoitettuina 700 ihmistä, joista useimmat ovat kotoisin Afganistanista tai Irakin Kurdistanista. Voisiko Kreikka tällaisessa tapauksessa soveltaa kyseisen direktiivin määräyksiä ja käyttää muun muassa hyväkseen Euroopan pakolaisrahaston varoja?

Durant
. (FR) Haluaisin muistuttaa siitä, minkä totesin yhteiseen kysymykseen antamassani ensimmäisessä vastauksessa, joka koski direktiivin aikaisempaa soveltamista. Asia koskee selvästikin kaikkia jäsenvaltioita. Juuri tämän vuoksi pyysimme tilastotietojen toimittamista säännöllisesti Eurostatille, jotta voisimme soveltaa direktiiviä aiemmin sellaisen tilanteen perusteella, joka ei ollut tuolloin ennustettavissa.
Muutoin humanitaarisen avun toimittamisessa on kyseessä ennen kaikkea komission toimivaltaan kuuluva asia, ja sikäli neuvoston on vaikea ottaa kantaa puoleen jos toiseen. Painan tarkasti mieleeni avun toimittamista koskevat huomiot.

Puhemies


Lennart Sacrédeus
Kysymys nro 12 (H-0797/01):
Aihe: Kuolemantuomio 16 afgaanille uskonnon vaihtamisesta Afganistanin Kabulissa syyttäjä vaatii 16 afgaanille kuolemantuomiota. Syyte koskee uskonnon vaihtamista islamista kristinuskoon, minkä vuoksi syyttäjä vaatii Taleban-hallinnon islaminuskon mukaisen lainsäädännön perusteella kuolemantuomiota kaikille syytetyille. Vastaavassa oikeusjutussa Kabulissa syytetään kahdeksaa avustusorganisaatio Shelter Now Internationalin työntekijää kristillisestä lähetystyöstä. Myös tässä tapauksessa syyttäjä nojautuu islaminuskon mukaiseen lakiin ja vaatii kaikille syytetyille kuolemantuomiota.
Saksa, USA ja Australia tukevat diplomaattisesti apulaistyöntekijöitä ja heidän oikeusturvaansa. Euroopan komissio on todennut aiemmassa vastauksessaan kyseisten kolmen maan ilmoittaneen, ettei EU:n näin ollen tarvitse ottaa juttua käsiteltäväkseen. EU ja yksittäiset jäsenvaltiot eivät ole ryhtyneet kansainvälisiin diplomaattisiin toimiin kyseisten 16 syytetyn afgaanin hyväksi.
EU toimii aktiivisesti ja maailmanlaajuisesti kuolemantuomioiden poistamiseksi ja sellaisen uskonnonvapauden hyväksi, joka perustuu suvaitsevaisuuteen eri uskontoja kohtaan ja niiden kunnioitukseen. Miten tämä on ilmennyt neuvoston toiminnassa 16 uskontoaan vaihtaneen afgaanin tapauksessa? Miten EU seuraa ja valvoo neuvoston kautta 16 kuolemantuomion saaneen afgaanin oikeudenkäyntiä Kabulissa, ja mihin toimenpiteisiin on ryhdytty heidän oikeusturvansa varmistamiseksi sekä heidän henkensä suojelemiseksi?

Durant
Neuvosto on teidän laillanne huolestunut afgaanikansalaisista ja ulkomaisista kehitysyhteistyöntekijöistä, joita talebanit syyttävät uskonnollisesta lähetys- ja käännytystyöstä ja joihin siis kohdistuu vakava kuolemantuomion uhka.
Neuvoston kanta kuolemantuomioon on hyvin tiedossa. Perusihmisoikeuksien sekä uskonnonvapauden ja vakaumuksen vapauden edistäminen ja kunnioittaminen ovat keskeinen osa Euroopan unionin kolmansia maita koskevaa politiikkaa, ja tämän vuoksi ne on kirjattu Euroopan unionin Afganistania koskevaan yhteiseen kantaan. Tärkeimmillä kansainvälisen oikeuden välineillä taataan jokaiselle kuuluva oikeus mielipiteen-, omantunnon- ja uskonnonvapauteen. Tämä oikeus tarkoittaa sitä, että jokainen voi vapaasti muuttaa uskontoaan tai vakaumustaan ja voi vapaasti harjoittaa yksin tai yhdessä, julkisesti tai yksityisesti uskontoaan tai vakaumustaan.
Unioni on tuonut julki huolestumisensa Afganistanin ihmisoikeustilanteesta kansainvälisesti, etenkin Yhdistyneiden Kansakuntien yleiskokouksen kolmannessa komiteassa, jossa kaikki Euroopan unionin jäsenvaltiot kannattivat Italian päätöslauselmaesitystä ihmisoikeusloukkauksista Afganistanissa. Koska Euroopan unionin jäsenvaltiot eivät tunnusta talebanien hallitusta, on erittäin vaikeaa olla yhteydessä heihin ja päästä heidän hallussaan oleville alueille. Tällainenhan tilanne oli jo ennen syyskuun 11. päivää 2001.
Ulkomaisten kehitysyhteistyöntekijöiden suojaamiseksi tehdyt kahdenväliset diplomaattiset ponnistelut saksalaisten, amerikkalaisten ja australialaisten diplomaattien toimesta Islamabadista käsin eivät ole toistaiseksi johtaneet konkreettisiin tuloksiin. Sen jälkeen, kun sotatoimet alkoivat Afganistanissa 7. lokakuuta, on käynyt vieläkin vaikeammaksi seurata tarkasti 16 asianomaisen afgaanin kohtaloa ja edistää asian poliittista ratkaisemista. Voitte olla varmoja siitä, että pahoittelen asiaa, mutta ymmärrätte myös, että tilannetta on tällä hetkellä vieläkin vaikeampi arvioida kuin aiemmin.

Sacrédeus
Haluan kiittää lämpimästi puheenjohtajavaltio Belgiaa tästä vastauksesta. Siitä näkyi sitoutuminen asiaan sekä selvä halu toimia näiden ihmisten parhaaksi.
Kabul on kaatunut. Taleban-hallinto pakenee. Afganistanilla on edessään uusi tulevaisuus. Näiden näkymien perusteella toivoisin todellakin, että puheenjohtajavaltio Belgia tekee kaikkensa hankkiakseen tietoja niistä 16 afgaanista, joita uhkaa kuolemanrangaistus. Ovatko he edelleen Kabulissa? Onko heidät viety Kandahariin? Voimmeko pelastaa heidät? Mitä on tapahtunut Shelter Now International -järjestön kahdeksalle työntekijälle?
Olisin erittäin iloinen, jos puheenjohtajavaltio Belgia voisi kertoa parlamentille, että kaikki nämä 24 henkilöä ovat selviytyneet, että he ovat vapaita ihmisiä ja että he ovat elossa. Toivon, että puheenjohtajavaltio Belgia tekee kaiken voitavansa. Nyt siihen on uusia mahdollisuuksia, kun Kabul on avautunut. Haluan kysyä teiltä, uskotteko voivanne saada heistä tietoja ennen vuodenvaihdetta.

Puhemies
Kysymys nro 13 jätetään käsittelemättä, koska kysymyksen esittäjä ei ole läsnä.

Pat the Cope Gallagher
Kysymys nro 14 (H-0806/01):
Aihe: Kalastusalan painopistealueet Belgian puheenjohtajakauden toisella puoliskolla Aikooko neuvosto määritellä Belgian puheenjohtajakauden toisella puoliskolla kalastusalan ensisijaiset tavoitteensa pitäen mielessä reunajäsenvaltioiden, kuten Irlannin, joka hallitsee 11:tä prosenttia yhteisön vesialueesta mutta saa vain 4 prosenttia sen pyyntikiintiöistä, erityiset ja poikkeukselliset tarpeet?

Durant
Neuvosto viittaa samaan kysymykseen aiemmin, vuoden 2001 syyskuussa, kyselytunnin aikana antamaansa vastaukseen, joka koski puheenjohtajavaltion pyrkimyksiä ja neuvostossa komission vihreästä kirjasta käytävien keskustelujen aikataulua, monivuotisen ohjausohjelman jatkamista, uhanalaisten kalakantojen elvyttämistä sekä Marokon kanssa tehdystä kalastussopimusta riippuvaisten alusten ja kalastajien toimintasuunnan muuttamista.

Gallagher
Arvoisa puhemies, haluan kiittää neuvoston puheenjohtajaa hänen vastauksestaan, vaikka se olikin kovin lyhyt ja suppea. Onko neuvoston puheenjohtaja samaa mieltä siitä, että kalastusala on tärkeä syrjäisille merialueille kaikkialla unionissa, missä ei ole vaihtoehtoista työllistäjää? Voisiko hän myöntää myös, ettei kalastusteollisuus kotimaassani Irlannissa ole hyötynyt suuremmin Euroopan unionin jäsenyydestä, koska unionin ahneet merenkulkuvaltiot ovat ryövänneet kohtuullisen lähellä rannikkomme kaikkein tuottoisimpia kalavesiä.
Voisiko hän puheenjohtajakaudellaan - joka ulottuu tästä hetkestä vuoden loppuun asti - tutkia, mitä voitaisiin tehdä niiden aivan Irlannin rannikon tuntumassa olevien alueiden, myös oman alueeni eli Irlannin länsipuolen hyväksi, joilla oli kerran tuottoisat kalavedet, joiden ryöväämiseen ei pienellä rannikkokalastuslaivastollamme ole todellakaan osaa eikä arpaa? Voisiko hän niin ikään myöntää, ettei alueellisia kehittämistoimia pidä tarkastella toisistaan erillään vaan yhdessä?

Durant
Neuvosto on jo vastannut useaan otteeseen kysymykseen, jonka tärkeyden ja oleellisuuden esittäjälleen ymmärrän hyvin, mutta muutoin pysyn siinä, minkä totesin, ja lisäksi siinä, minkä neuvosto on jo todennut vastauksena muihin kysymyksiin, jotka koskivat neuvoston aikeita monivuotisten ohjelmien jatkamisessa, kalakantojen elvyttämisessä sekä alusten ja kalastajien toimintasuunnan muuttamisessa. Siispä voin vain vahvistaa neuvoston samaan kysymykseen aiemmin antamat vastaukset, vaikka ymmärränkin kovin hyvin, että tämä kysymys on erityisen suuri huolenaihe kysymyksen esittäjälle.

Sacrédeus
Arvoisa puhemies, ette antanut puheenjohtajavaltio Belgialle mahdollisuutta vastata kysymystä 12 koskevaan lisäkysymykseeni. Yleensä lisäkysymykseen vastataan. Juuri nyt vastataan kysymyksen 14 lisäkysymykseen. Mielestäni oli epäkohteliasta puheenjohtajavaltio Belgiaa kohtaan olla myöntämättä tätä mahdollisuutta.

Puhemies
Jäsen Sacrédeus, neuvoston puheenjohtaja Durant on joissakin tapauksissa pidättynyt vastaamasta kysymykseen, koska hän on katsonut, että siihen on jo vastattu, mutta joka tapauksessa välitän pyyntönne neuvoston puheenjohtaja Durantille.
Neuvoston puheenjohtaja Durant katsoo, että kyseessä ei ole kysymys tai että siihen on jo vastattu.
Neuvoston puheenjohtaja Durant, jos teillä joka tapauksessa on jokin viesti, jonka haluatte välittää parlamentin jäsenelle, tai jokin vastaus, teillä on puheenvuoro.

Durant
Arvoisa puhemies, vahvistaisin vain, että sillä vastasinhan melko täydellisesti näitä 16:ta henkilöä koskevaan kysymykseenne on selvää, että toivon, kuten te kaikki, jotka olette täällä läsnä, että nämä ihmiset voisivat jäädä henkiin. Tämä on itsestään selvää. Ja lisäksi toivon mahdollisuuksien, kahdenvälisten yhteydenottojen ja nykytilanteeseen liittyvien vaikeuksien rajoissa, vaikka ehkäpä asiassa on jotakin hyvääkin, sillä viimeisten 24 tunnin aikana olemme voineet seurata Kabulin ehkäpä Kandaharinkin vapauttamista samoin kuin talebanien liikkeitä siis toivon kovasti, että kaikki voidaan tehdä näiden henkilöiden tunnistamiseksi ja heidän henkensä pelastamiseksi, mutta en voi tässä käsitellä täsmällisesti erityistoimia. Joka tapauksessa voitte olla varmoja, että kaikki se, mikä voidaan tehdä, tehdään, tosin tällä hetkellä paikan päällä vallitsevassa äärimmäisen sekavassa tilanteessa.

Sacrédeus
Työjärjestyspuheenvuorossani korostin juuri sitä, että otin lisäkysymyksessäni esiin sen, että Afganistanissa ja Kabulissa on nyt aivan uusi tilanne, kun Taleban-hallinto on paennut kaupungista. Tilanne oli erilainen silloin, kun tämä kysymys esitettiin puheenjohtajavaltio Belgialle kuukausi sitten ja kun puheenjohtajavaltio valmisteli vastaustaan. Nyt on olemassa uusia mahdollisuuksia. Kiitän siksi puheenjohtajavaltio Belgialta saamastani lisävastauksesta, jonka mukaan se aikoo toimia Afganistanin uudessa tilanteessa.

Puhemies


Miguel Angel Martínez Martínez
Kysymys nro 15 (H-0807/01):
Aihe: Kuubaa koskevan yhteisen kannan tarkistaminen Tiedustelimme neuvostolta 11. heinäkuuta 2001 sen mielipidettä EU:n ja Kuuban suhteita koskevan kannan tarkistamisesta. Neuvosto antoi yksityiskohtaisen ja tyydyttävän kirjallisen vastauksen 5. syyskuuta 2001. Puheenjohtajana toimivan Belgian aloite Kuuban kanssa käytävien neuvotteluiden aloittamisesta uudelleen on myös erittäin tervetullut. Kuuba on erittäin kiinnostunut yhteistyöstä Euroopan kanssa ja Euroopan unionin jäsenvaltiot ovat maan tärkeimmät kauppakumppanit. Nyt kun neuvoston puheenjohtaja on vieraillut Havannassa ja tiedottanut neuvostolle vaikutelmistaan, kysymme uudelleen: Eikö ole anakronistista ja sopimatonta, että Kuuba on ainoa Latinalaisen Amerikan maa, jonka kanssa EU:lla ei ole minkäänlaista yhteistyösopimusta? Tähän on suurelta osin syypää unionin nykyinen Kuubaa koskeva "yhteinen kanta", joka ei edusta kaikkien jäsenvaltioiden käsitystä Kuubasta. Sen teksti on vanhentunut eikä sillä ole todistetusti saavutettu sitä vaikutusta, jota sen kannattajat sanoivat odottavansa. Katsooko neuvosto, että on tullut aika tarkistaa ja ajanmukaistaa tätä yhteistä kantaa? Pitääkö paikkansa, että neuvostossa käytävissä keskusteluissa EU:n Kuubaa koskevan yhteisen kannan muuttamisesta yhden jäsenvaltion hallitus vastustaa jyrkästi sen muuttamista ja käytännössä estää kannan ajanmukaistamisen, joka nähdäksemme on oikein, kiireellistä ja välttämätöntä?

Durant
Jälleen kerran arvoisat parlamentin jäsenet kehottavat neuvoston puheenjohtajaa puhumaan Kuuban ja Euroopan unionin välisistä suhteista. Näin ollen tartun tähän tilaisuuteen muistuttaakseni muutamista seikoista ja ehkäpä selventääkseni joitakin näihin suhteisiin liittyviä väärinkäsityksiä. Euroopan unionin Kuubaa koskeva yhteinen kanta on edelleen Euroopan unionin tätä maata koskevan politiikan perusta. Kuten Euroopan unionista tehdyssä sopimuksessa määrätään, yhteiset kannat ovat yksi Euroopan unionin yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan välineistä (ks. 12 artikla), ja yhteistä ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa koskevat päätökset tehdään yksimielisesti (ks. 23 artikla).
Kun neuvosto tarkisti 25. kesäkuuta yhdeksännen kerran Kuubaa koskevaa yhteistä kantaa, se totesi, että yhteinen kanta oli edelleen pätevä. Euroopan unionin Kuubaa koskevilla tavoitteilla pyritään edelleen edistämään rauhanomaista siirtymistä moniarvoiseen demokratiaan sekä ihmisoikeuksien ja perusoikeuksien noudattamiseen.
Samoin neuvosto on tuonut jatkuvasti julki olevansa valmis pitämään yllä vilpitöntä ja rakentavaa vuoropuhelua kaikissa yhteistä etua koskevissa kysymyksissä. Viime kesäkuussa neuvosto vahvisti jälleen aikomuksensa pitää kiinni tästä lähestymistavasta. Neuvosto myös ilmaisi kannattavansa avoimen poliittisen vuoropuhelun aloittamista sekä demokratian, ihmisoikeuksien ja oikeusvaltion periaatteisiin perustuvan yhteistyötä koskevan tulevan puitesopimuksen tavoittelemista. Sitä paitsi juuri tässä hengessä Euroopan unionin troikka kävi 23. ja 24. elokuuta Havannassa tekemässä tunnusteluja varapääministeri ja ulkoministeri Louis Michelin johdolla. Toisaalta neuvosto kannusti yhteisen kannan yhdeksännen tarkistamisen yhteydessä Euroopan komissiota lisäämään yhteistyöponnistelujaan, etenkin Kuuban hallituksesta riippumattomien kansalaisjärjestöjen kanssa, jotta sillä, että Euroopan unionin toimijat ovat selvemmin läsnä, edistettäisiin tehokkaammin yhteiseen kantaan liittyvien tavoitteiden toteuttamista. Lisäksi ja kuten te itsekin totesitte, Kuuban tärkein taloudellinen kumppani ovat Euroopan unionin jäsenvaltiot. Kuitenkaan ei pidä unohtaa, että juuri Kuuban viranomaiset keskeyttivät vuoropuhelun Euroopan unionin ja Kuuban välillä, kun Kuuba peruutti 27. ja 28. päiväksi huhtikuuta 2000 suunnitellun ylimmän tason unionin troikan vierailun miltei kyseisen vierailun aattona. Lisäksi nimenomaan Kuuban viranomaiset peruuttivat toukokuussa 2000 Cotonoun sopimusta koskevan liittymishakemuksensa. Lisäksi ja siten kuin neuvosto oli huomauttanut yhteisen kannan yhdeksännen tarkistuksen yhteydessä, siihen mennessä ei ollut mitään selviä viitteitä siitä, että Kuuban hallituksen politiikka olisi muuttumassa yhteiseen kantaan liittyvien tavoitteiden toteuttamisen suuntaisesti. Kuuban pyynnöstä Kuuban ulkoministerin ja Euroopan unionin troikan välille on sovittu uudesta tapaamisesta, joka pidetään tämänhetkisen Yhdistyneiden kansakuntien 55. yleiskokouksen puitteissa, enkä voi näin ollen selvittää mitään tähän toiseen tapaamiseen liittyviä seikkoja.

Martínez Martínez
Arvoisa puhemies, haluan ministerin vastauksen perusteella kysyä häneltä, onko hän tietoinen, että Euroopan parlamentin valtuuskunta vieraili Kuubassa muutama viikko sitten. Kollegat tapasivat vierailun aikana Kuuban viranomaisia, kirkon edustajia, kansalaisjärjestöjä ja unionin maiden 11 maassa asuvaa suurlähettilästä. Yhtä suurlähettilästä lukuun ottamatta kaikki heistä olivat samaa mieltä, että yhteinen kanta on tarpeeton, koska se ei edistä kuubalaisten kehitystä eikä Euroopan unionin ja Kuuban suhteiden kehitystä.
Neuvoston puheenjohtajana toimivan ministerin on siis syytä tietää, että yhteinen kanta on vanhentunut ja että toisaalta on anakronistista, sopimatonta ja järjetöntä, että Kuuba on ainoa Latinalaisen Amerikan maa, jonka kanssa Euroopan unionilla ei ole minkäänlaista yhteistyösopimusta, mistä syystä sen on vaikea - Kuubassa nykyisin vallitsevassa katastrofitilanteessa - auttaa pyörremyrsky Michellen aiheuttamien tuhojen jälkeisessä jälleenrakennuksessa.

Durant
Arvoisa puhemies, kuten teille totesin vastauksessani, olen todella sitä mieltä, että Euroopan unionin troikan äskettäisellä vierailulla ja Yhdistyneiden Kansakuntien yleiskokouksen puitteissa järjestetyllä tämänhetkisellä tapaamisella voidaan ilman muuta myös evästää neuvoston työskentelyä tällä alalla. On siis sanomattakin selvää, että pidän tärkeinä pyrkimystämme ja tavoitteitamme, joiden tarkoituksena on edelleenkin rauhanomaisen siirtymisen edistäminen ja varsinkin sellaisen vuoropuhelun kehittäminen, joka olisi mahdollisimman rehellinen, avoin ja rakentava kaikissa yhteistä etua koskevissa kysymyksissä.
En voi kuin vahvistaa, että se, mikä liittyy siihen, mitä näillä kahdenvälisillä yhteyksillä voidaan saavuttaa, on tärkeää, ja toivoa, että näillä yhteyksillä voidaan evästää neuvoston tulevia kantoja.

González Álvarez
Paljon kiitoksia erittäin kiinnostavasta vastauksestanne, arvoisa neuvoston puheenjohtaja. Olin mukana Miguel Ángel Martínezin mainitsemassa valtuuskunnassa ja saatoin havaita, että kansalaisjärjestöt, suurlähettiläät ja jopa niin sanotut toisinajattelijat Kuubassa todellakin pitävät yhteistä kantaa tarpeettomana.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, haluaisin muistuttaa, että monet parlamentin jäsenet pitävät Kuubaa koskevaa yhteistä kantaa epäoikeudenmukaisena siksi, että meillä esimerkiksi on tullisopimus Turkin kanssa, mutta me kaikki tiedämme täällä, ettei Turkissa kunnioiteta perusluonteisia ihmisoikeuksia. Itse asiassa Turkin parlamentin kurdijäsen Leyla Zana, joka on saanut Saharov-palkinnon, on vankilassa, eikä unionin valtuuskunta ole voinut tavata häntä viime päivinä. Meillä on erityissopimuksia myös Marokon kanssa, jossa ei myöskään kunnioiteta ihmisoikeuksia.
Tarkoitamme, että Kuubaa koskevassa yhteisessä kannassa edellytetään, että Kuuba toteuttaa muutoksia ennen yhteistyösopimuksen tekemistä, ja tämä on mielestämme epäoikeudenmukaista, arvoisa neuvoston puheenjohtaja. Olemme tästä syystä aina vaatineet, että yhteistä kantaa tarkistettaessa - nyt kymmenettä kertaa - olisi otettava huomioon kaikkien Kuubassa olevien henkilöiden mielipide, ja huomautamme myös, että asiassa sovelletaan kahta eri mittapuuta.

Puhemies
Vaikka kyse ei ole kysymyksestä, neuvoston puheenjohtaja Durant voi käsitellä sitä, mikäli hän katsoo sen aiheelliseksi.

Puhemies


Liam Hyland
Kysymys nro 16 (H-0810/01):
Aihe: Maaseudun väestökadon hillitseminen Onko neuvosto harkinnut Belgian puheenjohtajuuskaudella ja tulevan puheenjohtajavaltion Espanjan kanssa käydyissä neuvotteluissa unionin aktiivisen politiikan tarvetta jäsenvaltioiden, myös Irlannin, maaseutualueiden väestökadon hillitsemiseksi? Antaako neuvosto lausunnon tässä yhteydessä huomioon otettavista asioista kuten taloudellisista tekijöistä, pilottihankkeista, tutkimuksista ja kyseisen alan kansalaisjärjestöjen osallistumisesta neuvotteluihin? Aikooko neuvosto pyytää komissiolta tiedonantoa maaltapaon hillitsemiseksi suunnitelluista toimista?

Durant
Haluaisin ensiksi muistuttaa siitä, että unionin aluepolitiikassa ja varsinkin nykyisenä ohjelmakautena 20002006 on mahdollista tukea taloudellisten ja sosiaalisten uudistusten edistämistä niillä tavoitteen 2 maaseutualueilla, joilla väestötiheys on alle 100 asukasta neliökilometrillä. Neuvosto haluaisi teidän kiinnittävän huomiota myös siihen, että sen jälkeen, kun komissio esitteli toisen kertomuksensa taloudellisesta ja sosiaalisesta yhteenkuuluvuudesta, jäsenvaltioiden, komission ja Euroopan parlamentin edustajat tapasivat viime kesäkuussa neuvoston puheenjohtajavaltio Ruotsin aloitteesta Lyckselessä Pohjois-Ruotsissa jakaakseen kokemuksiaan ja keskustellakseen väestökatoalueiden ja myös maaseutualueiden tulevaisuudesta, millä saralla puheenjohtajavaltio, jonka tehtäviä hoidamme tällä kaudella, jatkaa työskentelyään.
Neuvosto katsoo, että tässä vaiheessa on ennen kaikkea syytä yrittää hyödyntää kaikin mahdollisin keinoin nykyistä sääntelyä eräiden maaseutualueiden väestökadon ja köyhtymisen torjumiseksi. Tässä kyse on pääasiassa jäsenvaltioille kuuluvasta tehtävästä, jossa on kuitenkin noudatettava yhteisön määrittelemiä kriteereitä. Koska komission ehdotukset seuraavalle ohjelmakaudelle ovat tulossa vasta vuonna 2004, neuvosto katsoo, että on vielä ennenaikaista aloittaa uutta keskustelua Euroopan unionin maaseudun väestökatoalueisiin tai alueisiin, joissa tällainen kato on käynnissä, kohdistettavasta tukipolitiikasta, koska siinä mentäisiin tällä hetkellä voimassa olevien puitteiden edelle.

Hyland
Kiitän neuvoston puheenjohtajaa hänen vastauksestaan. Myöntääkö hän tarpeen parantaa kansallisten politiikkojen ja maaseudun kehitystavoitteiden täyttämiseen pyrkivien politiikkojen välistä koordinaatiota sekä sen, että olisi keskityttävä aiempaa enemmän uusien työllisyysmahdollisuuksien hajauttamiseen ja luomiseen kyseisillä alueilla?
Millaisiin toimiin voitaisiin nyt ryhtyä tuon tavoitteen edistämiseksi ja täyttämiseksi? Voiko neuvoston puheenjohtaja taata, että tämä kysymys otetaan esityslistalle lisäpohdintaa varten Espanjan puheenjohtajakaudella?

Durant
En voi kuin vahvistaa sen, minkä äsken totesin, eli sen, että olen sitä mieltä samoin kuin neuvostokin, että nykyistä sääntelyä on käytettävä mahdollisimman tehokkaasti. Koska kyseessä on yhteisön kehys, jonka puitteissa jäsenvaltioiden on kuitenkin pantava täytäntöön käytännön toimia, kannattaisin sitä, että käytettäisiin tehokkaammin nykyistä asetusta eikä niinkään aloitettaisi ennenaikaisesti uutta keskustelua näitä alueita koskevan tukipolitiikan toteuttamisesta. Katson, että nykyistä kehystä voitaisiin hyödyntää tehokkaammin, eikä ainoastaan yhteisön toimesta vaan lisäksi ja ennen kaikkea toissijaisuusperiaatteen nojalla, eli jäsenvaltioissa, joiden on yritettävä toteuttaa tällaisia politiikkoja yhteisössä määriteltyjen kriteerien avulla.

Puhemies


Brian Crowley
Kysymys nro 17 (H-0814/01):
Aihe: Euroopan unionin jäsenvaltioiden kansalaisuus, opiskelijat ja valtion tuet Ranskalainen Belgiassa opiskeleva opiskelija, jolle ei myönnetty minimimääräistä asumistukea, vei asian oikeuteen. Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tuomiossa 20. syyskuuta 2001 vahvistettiin, että opiskelijat, jotka opiskelevat muussa jäsenvaltiossa kuin omassaan ovat oikeutettuja saamaan samat tuet kuin opiskelijat, joilla on isäntämaan kansalaisuus. Onko neuvosto ottanut huomioon tämän tuomion vaikutukset ja sen taannehtivan lainvoimaisuuden? Mitä välittömiä seurauksia tästä päätöksestä on kaikille jäsenvaltioille?

Durant
Arvoisa jäsen, mainitsemanne yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 184/99 annettiin vasta 20. syyskuuta 2001. On siis vielä hieman liian aikaista, että neuvosto olisi ehtinyt tutustumaan asiaan siihen liittyvine kaikkine vaikutuksineen, mutta kuten tapana on, neuvosto noudattaa tätä yhteisöjen tuomioistuimen tuomiota ja tietenkin hyväksyy kaikki sen seuraukset. Tämä on hieman lyhykäinen vastaus, mutta se johtuu lähinnä siitä, että tämä tuomio on annettu vasta äskettäin.

Crowley
Ymmärrän niitä rajoitteita, joita neuvoston puheenjohtaja kohtaa tämän kysymyksen yhteydessä. Olen kuitenkin useaan otteeseen nostanut täällä parlamentissa esiin etenkin niitä Erasmus-opiskelijoita koskevan kysymyksen, joita on kohdeltu eri tavoin eri jäsenvaltioissa. Yksi kyseisen tuomion seurauksista on, että vastedes kaikkien jäsenvaltioiden on taattava sellainen yhteinen järjestelmä, jonka avulla voidaan avustaa Erasmus-ohjelmassa opiskelevia tai niitä, jotka opiskelevat kokopäiväisesti oman jäsenvaltionsa ulkopuolella.
Sen vuoksi pyytäisin neuvoston puheenjohtajaa ottamaan tämän asian välittömästi esiin neuvoston seuraavassa kokouksessa mahdollisuuksien mukaan niin, ettei asia viivästyisi enempää ja ettei vietäisi enää mahdollisuuksia niiltä monilukuisilta opiskelijoilta, jotka eivät ole tähän saakka saaneet tukea tai joiden vanhemmat ovat joutuneet maksamaan heidän ulkomaanopintonsa. Siten tällaiset epäsäännönmukaisuudet ja eriarvoisuudet poistuvat tulevaisuudessa.

Durant
Voin vain panna merkille muodollisen ja kiireellisen pyyntönne tämän asian käsiteltäväksi ottamisesta ja toistaa, että neuvosto noudattaa tätä yhteisöjen tuomioistuimen tuomiota sen jälkeen, kun kaikki sen seuraukset ja vaikutukset on tutkittu. Panen kuitenkin merkille sen, mitä esitätte, jotta neuvosto voisi ottaa asian käsiteltäväkseen.

De Rossa
Haluaisin kysyä neuvoston puheenjohtajalta, voiko hän vahvistaa käsitykseni, jonka mukaan Euroopan kansalaisilla on oikeus hyötyä tästä päätöksestä ja ovatko jäsenvaltiot laatineet säännöksiä tuon päätöksen tulkitsemiseksi? Olenko oikeassa ajatellessani, että kansalaisilla on oikeus hyötyä päätöksestä sen tekopäivästä alkaen?

Durant
Toivon todella tässä vaiheessa ja sen vuoksi, että kyseessä on varsin tuore yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, voivani pysyä siinä, minkä äsken sanoin, mutta ymmärrän kyllä hyvin sen, miten haluatte asian tulkita. Toivon todella, että neuvostolla olisi aikaa pohtia tuomion vaikutuksia ja selvittää missä määrin esittämänne kysymys voidaan vahvistaa, kiistää tai missä määrin sitä voidaan tulkita. Toivon siis nyt, että neuvostolle annetaan riittävästi aikaa tämän yhteisöjen tuomioistuimen viime syyskuussa antaman tuomion vaikutusten ja siten sen seurausten selvittämistä varten.

De Rossa
Arvoisa puhemies, käytän työjärjestyspuheenvuoron. Vain tiedoksi, viittaan yhteisöjen tuomioistuimen edelliseen päätökseen, jonka mukaan kansalaisilla on oikeus hyötyä päätöksistä riippumatta siitä, onko jäsenvaltio laatinut omista päätöksistään tai neuvoston tai komission päätöksistä johtuvia täytäntöönpanoa koskevia säännöksiä.
Kysyn vain neuvoston puheenjohtajalta, voiko hän vahvistaa, että tästä nimenomaisesta yhteisöjen tuomioistuimen päätöksestä seuraa, että kansalaiset voivat hyötyä - olipa tuo hyöty sitten mitä tahansa - päätöksestä sen tekopäivästä alkaen ja ettei yhdelläkään jäsenvaltiolla ole oikeutta pyrkiä rajoittamaan tuota oikeutta?

Puhemies
Istunnon puhemiehenä panen merkille tulkintanne.
Välitän kysymyksen neuvostolle.

Durant
Panen merkille julkituomanne seikat, mutta pidän kiinni esittämästäni vastauksesta.

Puhemies
Seuraavia kysymyksiä käsitellään yhdessä, koska ne koskevat samaa aihetta:

James (Jim) Fitzsimons
Kysymys nro 18 (H-0816/01):
Aihe: Sellafieldin ydinvoimala ja terrorismin uhka Eurooppa-neuvosto, joka kokoontui 21. syyskuuta 2001 Yhdysvalloissa sattuneiden hirvittävien tapahtumien jälkeen, on julistanut, että terrorismi muodostaa todellisen haasteen maailmalle ja Euroopalle. Se on ryhtynyt toimiin estääkseen terroristijärjestöjen rahoittamisen katsoen tämän olevan ratkaiseva osa tähän haasteeseen vastaamista.
Millä tavoin neuvosto on ajatellut varautua siihen uhkaan, että EU:ssa sijaitseviin ydinlaitoksiin, erityisesti Sellafieldin laitokseen, kohdistetaan terroristi-isku, kun otetaan huomioon Britannian ympäristöministerin tuomittava päätös antaa 3. lokakuuta 2001 lupa MOX- eli sekaoksidipolttoainetta valmistavan laitoksen avaamiseen Sellafieldissä, minkä virallinen hyväksyntä oli lykkääntynyt sen vuoksi, että BNFL oli antanut vääriä tietoja? Aikooko se nyt käyttää suotuisaa vaikutusvaltaansa kehottaakseen Yhdistyneen kuningaskunnan hallitusta perumaan viimeisimmän päätöksensä? Aikooko se kehottaa komissiota puuttumaan asiaan? Hyväksyykö se sen, että ainoa ratkaisu on Sellafieldin laitoksen sulkeminen?
ja

Proinsias De Rossa
kysymys nro 19 (H-0824/01):
Aihe: Sellafieldin MOX-polttoainelaitos Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus hyväksyi 3. lokakuuta 2001 uuden plutoniumpolttoainelaitoksen avaamisen Sellafieldin ydinlaitoskompleksissa. Voiko neuvosto tätä taustaa vasten kertoa, mikä on sen kanta tähän ehdotukseen, erityisesti turvallisuusnäkökohtien kannalta, kun otetaan huomioon, että liikkeellä on huolestuttavia tietoja, joiden mukaan tällainen laitos tulee lisäämään plutoniumin maailmankauppaa, mikä pahentaa yleiseen turvallisuuteen kohdistuvaa uhkaa, että aseiden valmistukseen kelpaavan materiaalin kuljetukset ovat alttiita terroristi-iskuille ja että 11. syyskuuta tapahtuneet terroriteot nostavat esiin sen uhan, että Sellafield voisi olla riskialtis kohde terroristi-iskulle, jonka seuraukset olisivat Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin sekä maailman väestölle tuhoisat?
Valtionyhtiö British Nuclear Fuels rakensi 470 miljoonaa puntaa maksaneen MOX-laitoksen viisi vuotta sitten, mutta se ei ole vielä toiminnassa eikä kyseinen yritys ole vielä kyennyt osoittamaan, että tällaisen laitoksen tuottama taloudellinen hyöty korvaisi terveyteen ja ympäristöön kohdistuvat haitat kuten EU:n lainsäädäntö edellyttää.

Durant
Neuvosto päätti 21. syyskuuta pitämässään ylimääräisessä kokouksessa, että terrorismin torjunta on näkyvämmin kuin koskaan ennen Euroopan unionin ensisijainen tavoite. Se, miten elintärkeänä neuvosto pitää tätä torjuntaa, ilmenee selvästi myös siitä, miten monin neuvoston eri kokoonpanoin pidetyissä kokouksissa tai miten monissa Eurooppa-neuvoston kokouksissa tätä asiaa on käsitelty ja aiotaan käsitellä puheenjohtajavaltio Belgian johdolla. Tässä yhteydessä on syytä muistuttaa myös siitä, että Euroopan unioni vahvisti 8. ja 9. lokakuuta 2001 pidetyn yleisten asioiden neuvoston pohjalta laadituissa päätelmissä toimivansa ydinaseiden leviämisen estämisen ja aseistariisunnan hyväksi.
Juuri kahden esitetyn kysymyksen osalta neuvosto kiinnittää huomion siihen, että laitosten fyysistä turvallisuutta koskevat toimenpiteet ovat olennaisilta osin jäsenvaltioiden toimivallassa. Huolimatta niistä erityisseikoista, joita tarkoititte, Euratomin perustamissopimuksessa on määrätty siviilikäyttöisten ydinaineiden turvallisuuden takaavista valvontatavoista Euroopan unionissa, eli kaikista niistä toimista, joiden avulla voidaan valvoa, ettei ydinmateriaalia ja -laitteita siirretä pois niiden aiotusta tietenkin rauhanomaisesta käyttötarkoituksesta. Komission on huolehdittava siitä, että asiaankuuluvat yhteisön säännökset ja muu sääntely pannaan täytäntöön, etenkin asetus N:o 3227/76 Euratomin turvavalvontaa koskevien määräysten täytäntöönpanosta. On erityisesti Euratomin turvavalvontatoimiston tehtävänä tarkistaa, tarvittaessa tarkastajia lähettämällä, että ydinlaitosten toiminnanharjoittajat noudattavat sopimukseen sisältyviä sekä asetuksessa N:o 3227/76 säädettyjä valvontavelvoitteita.
On olemassa useita kansainvälisiä, oikeudellisesti sitovia välineitä, joissa Yhdistynyt kuningaskunta ja muut jäsenvaltiot ovat osapuolina, esimerkiksi 3. maaliskuuta 1980 tehty yleissopimus ydinaineiden turvajärjestelyjä koskevista toimista, jonka moniin määräyksiin sisältyy esimerkiksi ydinaineiden varkautta tai kaikkea muunlaista lainvastaista anastusta koskevia määräyksiä ja jonka monissa määräyksissä edellytetään sopimuspuolena olevien valtioiden tekevän yhteistyötä uhriksi joutuneen osapuolen kanssa ja auttavan sitä. Yleisesti ottaen Euroopan unionista tehdyssä sopimuksessa, ja sen 29 artiklassa, määrätään jäsenvaltioiden välisestä poliisiyhteistyöstä ja oikeudellisesta yhteistyöstä rikosasioissa.
Juuri tältä pohjalta neuvosto tällä hetkellä tutkii terrorismin torjuntaa koskevaa neuvoston puitepäätösehdotusta. Tähän päätökseen sisältyy muun muassa säännöksiä terroristitekojen luettelosta (3 artikla), vähimmäisrangaistusten ja -seuraamusten luettelosta (5 artikla) ja säännöksiä rikoksen johdosta tapahtuvasta luovuttamisesta ja syytteeseenpanosta (11 artikla) ja jäsenvaltioiden yhteistyöstä (12 artikla).

Fitzsimons
Kiitän neuvoston puheenjohtajaa hänen pitkästä vastauksestaan, jonka olen suurimmaksi osaksi kuullut ennenkin.
Onko neuvoston puheenjohtaja tietoinen, että British Nuclear Fuels on teknisesti ottaen maksukyvytön? Onko hän tietoinen, että sen vastuu ydinvoimaloiden sulkemisen jälkeen tapahtuvasta puhdistuksesta ja ydinjätteiden hävittämisestä maksaa sille jopa 34 miljardia Ison-Britannian puntaa, kun sen taseeseen sisältyy 235 miljoonaa puntaa osakkeenomistajien varoja? Onko hän myös samaa mieltä siitä, että näin ollen Sellafieldin ydinlaitoksen toiminnan jatkamiselle ei löydy pienintäkään taloudellista perustetta, saati sitten pyrkimyksille ulottaa sen toiminta tulevaisuuteen, ja onko hän samaa mieltä siitä, että se pitäisi todellakin sulkea? Jos komissiossa olisi riippumaton tarkastajan virka - kuten olemme jo vuosia vaatineet - Sellafieldin toiminnan tarkastamista varten, tarkastajat olisivat huomanneet tämän muutamia vuosia sitten. Ehkä he huomaavat sen nyt.

De Rossa
Haluaisin kiinnittää neuvoston puheenjohtajan huomion tosiasiaan, ettei hän käsitellyt kysymykseni toista osaa eli sitä, ettei British Nuclear Fuels ole vielä näyttänyt toteen MOX-polttoainelaitoksen taloudellista hyötyä, mikä sen on tehtävä ennen tuon laitoksen käyttöönottoa EU:n nykyisten sääntöjen nojalla.
Haluaisin kiinnittää hänen huomionsa myös parlamentin STOA-komitean selvitykseen. Kyse on arviointikomiteasta, joka on tilannut laajan tutkimuksen sekä Sellafieldin että La Haguen laitoksista, ja se on nostanut esiin melko vakavia huolenaiheita molempien edellä mainittujen voimaloiden ilma- ja vesipäästöistä. Se kiinnittää huomiota komission riittämättömiin valmiuksiin toteuttaa Euratom-sopimukseen liittyvät tehtävänsä. Se on kiinnittänyt huomiota myös erääseen saksalaiseen tutkimukseen, josta on käynyt ilmi, että sekä La Haguen että Sellafieldin ydinvoimaloista ilmaan pääsevän radioaktiivisen saasteen määrä ylittää sallitun määrän noin kymmenkertaisesti.

Durant
Vastaan, että ne tehtävät ja toimet, joita odotatte valvonnan tai sovittelun alalla, kuuluvat komissiolle, enkä pysty tällä hetkellä neuvoston puolesta tarkentamaan niitä.

De Rossa
Arvoisa puhemies, käytän työjärjestyspuheenvuoron. Kysyin neuvoston puheenjohtajalta, voisiko hän käsitellä kysymykseni toista osaa, mutta hän ei ole sitä vielä tehnyt ensimmäisessä eikä toisessa vastauksessaan.

Puhemies
On neuvoston puheenjohtajan päätettävissä, onko hän antanut riittävän vastauksen kysymykseenne.

Durant
Arvoisa puhemies, on totta, että tämä toinen osa oli pikemmin se, mihin viittasitte kysymyksessänne. Toisaalta tästä asiasta voin vain toistaa, että nämä seikat koskevat enemmän komissiota kuin neuvostoa, esimerkiksi yhteisön lainsäädännön noudattamisen osalta.

Puhemies
Kysymys nro 20 jätetään käsittelemättä, koska kysymyksen esittäjä ei ole läsnä.

Jonas Sjöstedt
Kysymys nro 21 (H-0820/01):
Aihe: Uudet dioksiinimääräykset uhkaavat kalastusta Itämerellä Dioksiinin raja-arvoja kaloissa koskeva komission ehdotus saattaa antaa kuoliniskun kalastuselinkeinolle Ruotsissa. Ruotsin kalastushallituksen mukaan ehdotuksen todennäköisenä seurauksena on Itämeren lohen ja ankeriaan täydellinen myyntikielto. Vaaravyöhykkeessä ovat myös Itämerestä ihmisravinnoksi pyydetty silli ja silakka. Pahimmassa tapauksessa kaksi tuhatta ruotsalaista kalastajaa joutuu luopumaan elinkeinostaan. Ehdotus vaikuttaa pahiten juuri Ruotsiin, koska Suomella ja Tanskalla on kalastusvesiä myös Atlantilla.
On tärkeää, että tässä asiassa ei tehdä hätiköityjä päätöksiä. Ruotsin kannan mukaan raja-arvoja parempi menettely on se, että kuluttajille annetaan ohjeet siitä, kuinka usein kalaa voi turvallisesti syödä, ja sen lisäksi dioksiinipäästöjä on rajoitettava nykyistä tehokkaammin. Sitä on pidetty terveysnäkökohtien kannalta riittävänä, koska kyseessä ovat äärimmäisen pienet myrkkymäärät, ja koska kalojen osuus ruokavaliossa on huomattavan suuri.
Voiko neuvosto muuttaa komission ehdotusta siten, että se ei anna kuoliniskua suurelle osalle Ruotsin kalastuselinkeinosta?

Durant
Tällä hetkellä neuvoston puheenjohtajavaltio keskittää kaikki voimavaransa sellaisen tasapainoisen sovitteluratkaisun syntymiseen, jonka avulla voidaan taata kansanterveyden suojelu ja samalla välttää mainitsemienne kaltaisten taloudellisten häiriöiden aiheutuminen. Puheenjohtajavaltio pitää tämän vuoksi tiiviisti yhteyttä sekä komissioon että neuvoston jäseniin, jotta neuvosto voisi hyväksyä tällaisen ratkaisun viimeistään marraskuussa 2001. Tähän mennessähän neuvoston on otettava asiaan kantaa sen jälkeen, kun komissio elokuun lopussa 2001 toimitti ehdotuksensa eteenpäin.

Sjöstedt
Kiitän ministerineuvostoa vastauksesta. Mielestäni on erittäin myönteistä, että asiassa pyritään löytämään kompromissi. Ajattelin kysyä ministerineuvostolta, perustuuko tämä kompromissi siihen, että ravintosuosituksia voidaan soveltaa Itämeren silakan käytössä ehdottomien raja-arvojen sijasta. Harkitaanko tässä asiassa tämäntyyppistä kompromissia?
Haluan myös korostaa, että lupa syödä Itämeren silliä ja silakkaa ei ole pelkästään taloudellinen kysymys vaan myös tärkeä kulttuurikysymys. Itämeren silakan kieltäminen olisi melkein sama kuin kieltäisi simpukat ja ranskalaiset perunat Belgiassa, mitä ei voisi käsittääkseni kuvitellakaan.

Puhemies
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, sanoisinpa, että tällä kysymyksellä on melkeinpä kulttuurinen ulottuvuus.
Voitte vastata siihen niin kuin sopivaksi katsotte, muuta neuvostoa asiaankuuluvasti kuultuanne.

Durant
Tässä vaiheessa minun on vaikea täsmentää tulevien suositusten sisältöä. Toisaalta voin kertoa teille, että todellakin se, että Belgiassa ei saisi friteerattuja ruokia, olisi minulle kansallisesti merkittävä ongelma. Tämä on kuitenkin melko toissijaista teitä huolestuttavan kysymyksen rinnalla, mutta tällä hetkellä on vaikeaa vastata esittämäänne kysymykseen, koska kyseeseen tulee sekä annettavien suositusten luonne että sellaisen kompromissin etsiminen, joka olisi taloudellisesti tai muutoin mahdollisimman hyväksyttävä.

Puhemies
Kysymys nro 22 jätetään käsittelemättä, koska kysymyksen esittäjä ei ole läsnä.

Luis Berenguer Fuster
Kysymys nro 23 (H-0838/01):
Aihe: Puheenjohtajavaltio Belgia ja mallisuojaa koskeva asetus Onko puheenjohtajavaltio Belgia kyennyt vaikuttamaan sen jäsenvaltion kantaan, jonka kielteinen asenne on estänyt mallisuojaa koskevan asetuksen antamisen?

Durant
Neuvosto ilmoittaa teille vastauksena kysymyksenne, että se on todennut 27. syyskuuta pidetyssä sisämarkkina-, kuluttaja- ja matkailuneuvoston istunnossa, ettei esteitä yhteisön malleja koskevan asetusehdotuksen hyväksymiselle enää ole. Tällä hetkellä ehdotus on lingvistijuristien hiottavana, ja neuvoston on määrä hyväksyä se muodollisesti kuluvan kuun lopussa tai joulukuun alussa.

Berenguer Fuster
Haluan ensiksi onnitella puheenjohtajavaltio Belgiaa siitä, että se on kyennyt vaikuttamaan Belgian hallitukseen niin, että se on luopunut kieleen liittyvistä vastalauseistaan, jotka aiempien tietojen mukaan estivät mallisuojaa koskevan asetuksen antamisen.
Toisaalta olemme tyytyväisiä siihen, että - vielä Belgian puheenjohtajakaudella - tämä sisämarkkinoiden toiminnan kannalta - ja myös Alicantessa sijaitsevan sisämarkkinoilla toimivan yhdenmukaistamisviraston toiminnan kannalta - erittäin tärkeä asetus annetaan välittömästi.

Puhemies
Tuo ei ollut kysymys, joten ellei neuvoston puheenjohtaja halua käsitellä sitä, voimme katsoa kyselytunnin päättyneeksi ja todeta työjärjestyksen mukaan, että koska neuvoston kyselytunnille varattu aika on kulunut, kysymyksiin nro 24-27 vastataan kirjallisesti.
Julistan kyselytunnin päättyneeksi.
(Istunto keskeytettiin klo 19.02 ja sitä jatkettiin klo 21.00.)

Rajatylittävät euromääräiset maksut
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Peijsin laatima talous- ja raha-asioiden valiokunnan mietintö (A5-0357/2001) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi rajatylittävistä euromääräisistä maksuista [KOM(2001) 439 - C5-0379/2001 - 2001/0174(COD)].

Peijs
. (NL) Arvoisa puhemies, komissio julkisti vuonna 1990 vihreän kirjan rajatylittävistä euromääräisistä maksuista, ja silloin alkoivat keskustelut pankkien kanssa muun muassa rajatylittävästä maksuista. Alussa pankit esittivät oikeutetusti vastalauseita, ja olemme työskennelleet vuosikausia tullaksemme vastaan näissä vastalauseissa. Meillä on nyt kansainvälinen tilinumero IBAN ja pankkitunnus BIC. Vaatimus ilmoituksesta keskuspankille on poistettu 12 500 euron summaan saakka, mikä sopii yhteen rahanpesudirektiiviin sisältyvän vapautuksen kanssa. On olemassa malli, joka mahdollistaa maksujen lähettämisen täysin automaattisesti. Pettymyksekseni se on johtanut pelkästään yhä kalliimpiin tilisiirtoihin. Komission jäsen Bolkestein ja minä seisoimme vuoden 2000 lopulla tässä samassa täysistuntosalissa, ja siinä tilanteessa komission jäsen lupasi, että hän ryhtyisi toimenpiteisiin, jos mikään ei olisi muuttunut tämän vuoden ensimmäisen puoliskon aikana. Kesäkuussa komissio ja parlamentti totesivat omien laajojen tutkimustensa jälkeen, että mikään ei ollut muuttunut. Tilanne päinvastoin heikkeni. Komission jäsen piti lupauksensa ja esitti asetuksensa, ja voin todeta, että pankit ovat antaneet kahden ajankohdan mennä yksinkertaisesti ohitse. Marraskuussa 2000 ja jopa tämän vuoden heinäkuussa olisi vielä ollut aikaa saada aikaan vakavasti otettava itsesäätely, jota kaikki osapuolet olisivat pitäneet parempana tähän näpäytykseen verrattuna. European Banking Association (Euroopan pankkijärjestö) on tehnyt urhean yrityksen edullisen maksurakenteen luomiseksi. Tämä on ensimmäinen askel, jota seuraa toinen askel. Myös Euroopan keskuspankki piti arvossa tätä järjestön aloitetta vuoden 2000 vuosikertomuksessaan. Yhdyn tähän mutta ilmaisen samalla hämmästykseni siitä, että ainoastaan hyvin harvat pankit ovat liittyneet tähän aloitteeseen.
Parlamentin suureksi iloksi Gentin Eurooppa-neuvosto antoi hyväksyntänsä asetukselle, ja toivomme, että se vaikuttaa myönteisesti sisämarkkina-asioiden neuvostoon.
Nyt sitten tarkistuksista. En voi kannattaa tarkistusta 9, joka koskee itsesäätelyä. Kuten jo sanottiin, ajatus itsesäätelystä on tosiaankin miellyttävä, mutta silloin kaikkien pankkien pitäisi olla ehdotuksen takana. Siihen pitäisi kuulua valvontaa, takuita, seuraamuksia jne. Liberaalien tarkistus aiheuttaa kuitenkin sekaannusta voimaantulon ajankohdasta, lakiteknisesti sellaista ei voida säännellä tässä asetuksessa. Muut uudet tarkistukset ovat tulosta hyvästä yhteistyöstä parlamentin, neuvoston ja komission välillä. Kiitän arvoisaa neuvoston puheenjohtajaa hyvästä yhteistyöstä. Minulla on nyt hyvät toiveet siitä, että sisämarkkina-asioiden neuvosto pääsee 26. marraskuuta sopimukseen, jota Gentin Eurooppa-neuvosto on vaatinut. Ehdotan komission kantaan verrattuna seuraavia muutoksia.
Aluksi olen ehdottanut muutosta voimaantulon päivämäärään: 1. maaliskuuta tammikuun 1. päivän sijasta. Siirtymäkausi on ohi kaikissa maissa 1. maaliskuuta. Lisäksi emme enää käytännöllisesti katsoen onnistu ilmoittamaan EY:n virallisessa lehdessä tammikuun 1. päivää. Ehdotan muutamaa sekkejä koskevaa tarkistusta, nimittäin tarkistuksia 10, 13 ja 16. Haluan, että sekit eivät kuulu samanlaisten kustannusten periaatteen piiriin, josta puhutaan 3 artiklassa, koska yhä useammat pankit oikeastaan haluavat päästä eroon rajatylittävästä sekistä. Sekkeihin liittyvät takuut ovat kaikissa maissa hyvin erilaiset. Sekki jää kuitenkin asetuksen avoimuutta koskevan osuuden, siis 4 artiklan, piiriin.
Toinen muutosehdotus koskee velvoitetta käyttää IBAN- ja BIC-tunnusta oltaessa yhteydessä pankin sijaintimaahan. Joillakin pankeilla, kuten postipankeilla ja Internet-pankeilla on omat tunnuksensa, joten niitä ei pidä pakottaa IBAN- ja BIC-tunnuksen käyttöön.
Sitten lopuksi jäsen Torres Marquesin aiemmasta tarkistuksesta. Joillakin jäsenvaltioilla on ollut vaikeuksia taas uuden laitoksen kanssa, mikä ei myöskään ole koskaan ollut tarkoituksemme. Olemme ratkaisseet asian korvausmenettelyjä koskevalla johdanto-osan kappaleella ja artiklalla seuraamuksista, joihin kiinnitämme runsaasti huomiota.
Arvoisa puhemies, haluan kiittää arvoisaa komission jäsen Bolkesteinia hänen rohkeudestaan ja siitä, että hän on pitänyt sanansa. Hänen virkamiehensä ovat olleet aina käytettävissä neuvotteluihin, ja yksi ja toinenkin asia saattaa johtaa siihen, että tämän asetuksen kulku toimielinten läpi voi päättyä myönteisesti. On odotettavissa, että parlamentti tukee esitystä laajasti.

Wieland
Arvoisa puhemies, tämänpäiväinen esityslistamme oli kyllä täyteen ahdettu. Käsittelimme Caudronin tutkimusmietintöä, äänestyksissä meillä oli Jarzembowskin satamapalvelut, käsittelimme kollega Riis-Jørgensenin laivanrakennusteollisuudesta laatimaa mietintöä, ja kun katselin puhujankorokkeella olleita ihmisiä, minun on sanottava, että kaikki olivat taloudellisesti tai yhteiskunnallisesti tärkeitä aiheita, mutta kuulijat eivät usein ymmärtäneet juuri mitään.
Nyt käsiteltävä aihe on eri asia. Minä pysäköin viime kesänä Itävallassa vahingossa väärin ja tunsin hirveää syyllisyyttä. Pysäköintirikkeen aiheuttaman huonon omantunnon lisäksi heti huolestuin, mitä 200 Itävallan sillingin suuruisen sakkolapun maksamiseksi tehtävä tilisiirto Saksasta Itävaltaan maksaisi. Menin siksi äkkiä Itävallan viranomaisten luo ja maksoin sakon käteisellä, koska pelkäsin, että sakon maksamisesta aiheutuvat kustannukset saattaisivat olla suuremmat kuin itse sakko. Näin käy monelle EU:n kansalaiselle! Se, miten Eurooppa kohtaa yksittäisen kansalaisensa käytännössä, on ratkaiseva asia, joka meidän pitäisi ottaa parlamentissa aina huomioon - tämän asian järjestelyt ovat monin paikoin vielä aivan liian kesken.
Otamme euron käyttöön 1. tammikuuta. Saksan kielessä on sana "begreifen", joka tarkoittaa ymmärtämistä mutta johon sisältyy samalla merkitys "koskettaa". Kansalaiset voivat pian koskettaa euroa, ja silloin luottamus euroa kohtaan kasvaa. Meidän on tarjottava kansalaisille myös vastaava toimintaympäristö, jotta he voivat mieltää Euroopan sisäiset maksut ikään kuin kotimaanmaksuiksi. Tällä asetuksella on siksi uskomattoman suuri merkitys, ja olen erittäin pahoillani, että komissio keksi laatia sen vasta nyt. Olin lausunnon valmistelijana jo kolme neljännesvuotta sitten. Komissio vielä silloin sanoi minulle, että pankkien välissä on jyrkkiä vuoristopolkuja, ja minä sanoin, että jos vuoristopolkuja voidaan käyttää rahastusvälineenä, niin niitä myös käytetään. Jos moottoriteitä voidaan käyttää rahastusvälineenä, niin niitä myös käytetään. Tarvitsemme moottoriteitä myös pankkialalle.

Karas
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvä esittelijä, haluaisin ensin kiittää teitä periksiantamattomuudesta ja johdonmukaisuudesta, joista oli tässä asiassa kyllä jotain hyötyäkin. Kaikki euroalueen kansalaiset voivat käyttää eurokolikoita ja -seteleitä 47 päivän kuluttua yhteisenä valuuttana - tämä on mielestäni Euroopan unionin suurin identiteetinmuodostamis- ja yhdentymishanke. Euroalueesta tulee sisämarkkinoiden kotimarkkinat. Meitä kaikkia kehotetaan tekemään kaikkemme rahoituskotimarkkinoiden esteiden poistamiseksi, eikä vain rajatylittävän maksuliikenteen yhteydessä. Kotimaan tilisiirtojen ja kotimarkkinoiden rajatylittävien tilisiirtojen erisuuruiset kustannukset eivät sovi yhteen asettamiemme tavoitteiden kanssa.
Eräs komission tutkimus on osoittanut, että kustannukset ovat pienentyneet jatkuvasti vuodesta 1993 lähtien, mutta siitä huolimatta kansalaiset joutuvat maksamaan joissakin pankeissa 100 euron suuruisesta ulkomaan tilisiirrosta jopa 24 euroa. Komission ehdotus ja mietintö ovat siksi erittäin tärkeitä. Siitä huolimatta sanon ryhmäni puolesta: meistä olisi oikein, jos asian ratkaisuna olisi pankkien todellinen itsesääntely, joka on kestävä, laaja ja vakuuttava. Tämänhetkisiin ehdotuksiin sisältyy tämäntapainen itsesääntely, mutta meistä se ei ole riittävä. Sen vuoksi laadimmekin tämän mietinnön.
Mikäli luotettava ja kestävä itsesääntely pystyttäisiin toteuttamaan, voisimme hyvinkin vastustaa asetusta seuraavassa käsittelyssä, ja komission ei tarvitsisi siinä tapauksessa panna asetustaan täytäntöön. Odotamme kuitenkin pankkien toimintaa. Niillä on siihen nyt mahdollisuus. Meidän on tehtävä näin, koska kaikki tähänastiset toimenpiteet ovat olleet riittämättömiä.

Santos
Arvoisa puhemies, jäsen Torres Marques ei voi painavien syiden takia olla läsnä, joten puhun hänen puolestaan pitäen kiinni hänen ajatuksistaan ja mukaillen hänen puheenvuoroaan. Euroopan parlamentissa ja erityisesti sen talous- ja raha-asioiden valiokunnassa on jo vuosia vaadittu, että pankit luovat euroalueella maksujärjestelmiä, joiden avulla kansalaiset voisivat käyttää euroa ikään kuin se olisi kansallista valuuttaa. Vaikka euroalueen eri valuutoilla on kiinteät kurssit, rajatylittäviä maksuja käsitellään samoin kustannuksin kuin kotimaisia maksuja. Juuri tätä kansalaiset eivät ymmärrä: miksi euroalueen maksuja käsitellään ikään kuin ne olisivat kansainvälisiä? Onko olemassa euromääräistä maksualuetta vai ei? Pankit ovat täydentäneet kansallisia maksujärjestelmiään maksu- ja luottokorttien sekä elektronisen rahan avulla, parantaneet kansainvälistä pankkitoimintaansa ja unohtaneet euroalueen. Meistä euroalue on kuitenkin yhteinen valuutta-alue, jota koskevat yhteiset ja helposti kansalaisten ymmärrettävissä olevat valuuttasäännöt. Onneksi komission äskettäisessä tutkimuksessa paljastettiin, että tilisiirtojen kustannukset euroalueella eivät ole pienentyneet ollenkaan, vaan ne ovat yhä korkeita, minkä takia nyt käsiteltävän asetusluonnoksen laatiminen osoittautui tarpeelliseksi. Sen pyrkimyksenä nimittäin on, että tammikuusta 2002 lähtien aletaan vertailla niitä kustannuksia, jotka kukin pankki ottaa luotto- ja maksukorteilla suoritetuista rajatylittävistä maksuista kotimarkkinoillaan. Komissio ehdottaa, että tammikuusta 2003 lähtien näin toimitaan myös pankkisiirtojen ja sekkien kohdalla.
Euroopan sosialistipuolueen ryhmä on samaa mieltä esittelijän ehdotuksista, ja siksi tämä asetusluonnos ansaitsee hyväksyntämme. Odotamme myös, että neuvoston kanssa on mahdollista päästä sopimukseen jo ensimmäisessä käsittelyssä. Asetuksen täytäntöönpano ei kuitenkaan missään tapauksessa saa merkitä kotimaisten maksujen kustannusten nousua. Totta puhuen rajatylittävät maksut muodostavat kuitenkin vain prosentin kaikista pankkien hoitamista maksuista ja ne ovat sähköisessä muodossa olevia maksuja, joiden suorittamiseen pankkijärjestelmissä ei tarvita niin paljon henkilökuntaa.
Niinpä eurooppalaisten toimielinten on vastustettava jyrkästi, että tätä asetusta käytettäisiin kotimaisia maksutapahtumia koskevien maksujen ottamiseksi käyttöön. Sitä paitsi kansalaiset ovat jo tuominneet ja torjuneet sen. Tärkeimmistä hyväksytyistä tarkistuksista korostamme sitä, joka koskee niitä rangaistuksia, jotka pannaan täytäntöön, mikäli pankkitahot eivät noudata asetusta sekä sitä, jossa osoitetaan muissa tilanteissa käytettävät menettelyt. Näin euronkäyttäjät saavat tarvitsemansa takeet.
Mielipiteeni on, että hyväksymällä tämän asetuksen parlamentti auttaa tuomaan uuden valuutan onnistuneesti kansalaisten käyttöön samalla, kun se lisää euron uskottavuutta ja voimaa sekä helpottaa välttämätöntä kulttuurista ja taloudellista siirtymävaihetta. Toivomme, että tämä lainsäädäntö hyväksytään mahdollisimman pian Gentin Eurooppa-neuvoston kokoonnuttua. Sitä koskeva poliittinen päätös on hyväksi euroalueelle, mutta ennen kaikkea Euroopan unionille.

Maaten
Arvoisa puhemies, joskus politiikassa on tehtävä valinta hieman pelottavan ja epämiellyttävän välillä, ja oikeastaan olemmekin sellaisessa tilanteessa nyt.
Rajatylittävien maksujen ongelman ratkaisu on nyt todella näköpiirissä, mikä on oikeastaan hyvä asia. Myös parlamentin sinnikkyyden myötä käynnistetään järjestely, ja mielestäni esittelijänne nimi on liitettävä siihen erottamattomasti. Hänen sinnikkyytensä on merkittävissä määrin johtanut siihen, että edessämme on nyt ehdotus siitä, että tälle ongelmalle tehdään jotakin. Kuluttajien ja yritysten on voitava pitää lähtökohtana tehokkaita, turvallisia ja edullisia palveluja rajatylittävissä maksuissa sisämarkkinoilla uuden rahan käyttöönoton jälkeen. Euro tarjoaa itse asiassa mahdollisuuden tuoda Euroopan todellakin lähemmäksi kansalaisia, kuten juuri sanottiin, ja tehdä Euroopasta käsin kosketeltavan. Siksi tätä rahaa on voitava käyttää myös eurooppalaisena rahana ilman esteitä tai liian suuria kustannuksia. Yksikään kansalainen ei ymmärrä, miksi eurojen siirtämisestä yhdestä maasta toiseen on maksettava tällaisia valtavia kustannuksia. Se riippuu pankeista. Ongelma on siellä. Syytä ei luonnollisestikaan sälytetä loppujen lopuksi pankkien niskoille vaan meidän niskoillemme poliitikkoina: loppujen lopuksi me olemme tuoneet euron käyttöön, ja siten ongelma on meidän.
Tämä ei kuitenkaan ole pelkästään meidän ongelmamme vaan myös pankkien ongelma. Ensinnäkin, siksi euroon siirtymisen on sujuttava mahdollisimman joustavasti ja hyvin, ja siksi on myös hyvä tehdä kaikkensa sen hyväksi. Pankkien on voitava keskittyä täysin eurosetelien ja -kolikoiden menestyksekkääseen käyttöönottoon ensi vuoden alussa, ja sitten kun se on tapahtunut, euroalue voi kehittyä maksuliikenteessä yhdeksi kotimaaksi yksine markkinoineen. Mielestäni tätä asiaa koskevat esittelijämme uudet tarkistukset ovat siksi erityisen onnistuneita, ja me kannatamme niitä.
Ehdotuksessa meitä ei miellytä, että se voi tietenkin johtaa tilanteeseen, jossa myös kotimaan maksut, jotka ovat nyt usein ilmaisia tai lähes ilmaisia, tulevat kuluttajille kalliimmiksi. Sekään ei nimittäin tee eurosta suositumpaa. Siksi tällaista tilannetta on vältettävä.
Sitten lopuksi, miksi on kysymys valinnasta kahden pahan välillä? Arvoisa puhemies, me emme ole pankkiireja. En tiedä, miten pankkimaksut on laskettava, enkä rehellisesti sanottuna edes halua tietää, sillä sitä varten ovat pankkiirit. Siksi ryhmämme pitää aivan ensisijaisena itsesäätelyä. Olemme esittäneet sitä koskevan tarkistuksen. Jos se ei onnistu - pankit eivät ole tähän saakka olleet riittävän valmiit tekemään asialle jotakin - silloin nämä toimenpiteet ovat valitettavasti väistämättömiä.

Blokland
Arvoisa puhemies, euron tulo luo suuria odotuksia kansalaisten keskuudessa. Yksi näistä odotuksista on, että käytettäessä euroa mukana olevissa jäsenvaltioissa maksuvälineiden käytöstä maksetaan sama hinta. Siksi ei ole hyvä, että hieman ennen euron käyttöönottoa rajatylittävien maksujen kustannusten ongelmaa ei ole vielä asianmukaisesti ratkaistu.
Tästä asiasta voidaan kohdistaa runsaasti moitteita pankkeihin ja rahoituslaitoksiin. Itsesäätely tällä alalla ei näytä tunnetusti toimivan. Siksi arvostan suuresti komission jäsen Bolkesteinin ja esittelijä Peijsin ponnisteluja. He ovat työskennelleet päättäväisesti ratkaisun parissa.
Pankeille voidaan esittää hyviä perusteluja siitä, että kokonaisuutena niiden ei pitäisi laskuttaa kustannuksia rajatylittävistä sähköisistä maksuista. Nykyinen tekniikka mahdollistaa näiden maksutapahtumien suorittamisen matalin kustannuksin, ja samaa tekniikkaa voidaan käyttää myös rajatylittävien maksujen suorittamiseen. Erilaisten kustannusten veloittaminen ei ole toivottavaa, ja se on ristiriidassa sisäisten maksumarkkinoiden ja yhteisen rahan ajatuksen kanssa. Pankeille sähköinen maksaminen tuo säästöjä sen myötä, että kannustetaan käyttämään vähemmän työtä vaativia PIN-maksuja. Kannatan siis Euroopan komission ja esittelijä Peijsin linjaa ja ilmaisen toivovani, että tämän toimenpiteen pikainen toteuttaminen vahvistaa kuluttajien luottamusta euroon.

Berthu
Arvoisa puhemies, ilmaisin jo 26. lokakuuta 2000 pidetyssä parlamentin istunnossa, miksi Euroopassa rajatylittävistä maksutapahtumista perittävät pankkien palvelumaksut ovat nykytasoisina seurausta teknisistä esteistä, jotka toivoaksemme katoavat ajan myötä, joskin ne ovat tällä hetkellä väistämättömiä.
Tässä tilanteessa se, että jotkut pitävät näitä maksuja hirveyden perikuvana, liittyy sekä väen vängällä tehtävään sisämarkkinoiden yhdenmukaistamiseen että sellaisen euromyönteisen propagandan jälkitilaan, jonka aikana oli lupailtu mahdottomia ihmeitä. Koska näitä seikkoja on siis jo käsitelty, en palaa niihin enää.
Tänään käsittelemämme asetusehdotus on edennyt seuraavanlaiseen vaiheeseen. Koska markkinat eivät anna periksi, ehdotetaan voimankäyttöä niiden taivuttamiseksi säätämällä siitä, että maiden sisäisistä tilisiirroista ja rajatylittävistä tilisiirroista perittävien pankkimaksujen on oltava samansuuruisia. Tämä hanke on mielestämme epäonnistunut, eikä ainoastaan siksi, että sen yhteydessä kielletään markkinoiden tosiasiat ne ottavat omansa takaisin tavalla jos toisella , vaan myös neljästä muusta syystä.
Ensinnäkin rikotaan toissijaisuusperiaatetta, koska asian olisi kuuluttava jäsenvaltioille. Toiseksi rikotaan hinnoittelunvapautta, jonka suojelijaksi komissiota kuviteltiin. Mutta mitä suuria periaatteita ei voitaisi uhrata euron vuoksi? Kolmanneksi rikotaan toistuvia sitoumuksia turvautumisesta asetuksiin mahdollisimman harvoin, sillä asetushan on suoraan jäsenvaltioiden alueella sovellettavana sellainen, että siinä sivuutetaan kansallisten parlamenttien erittäin legitiimit täytäntöönpanovalmiudet. Neljänneksi ja viimeiseksi seurauksena on moninaista, enemmän tai vähemmän peiteltyä kansalaisten epätasapuolista kohtelua, koska rajatylittävien maksujen todelliset kulut, jotka kielletään, on siirrettävä muihin pankkipalveluihin.
Niinpä niin, arvoisa puhemies, siinäpä monta hyvää syytä hylätä tämä asetus.

Kauppi
Arvoisa puhemies, parlamentti on jo vuosia vaatinut komissiota ryhtymään toimenpiteisiin, joilla kuluttajien pankkimaksuja euroalueella voidaan alentaa. Nykytilanne, jossa sadan euron maksusta joutuu maksamaan jopa 23 euroa pankkien käsittelymaksuja, on kestämätön. Tähän viittasivat myös muut kollegat. Sitä paitsi vuodenvaihteen jälkeen ongelma tulee vain laajenemaan, kun kaksitoista euroalueen jäsenvaltiota siirtyvät käteiseuroon. Maksujärjestelmän kehittäminen sekä pankeille ja tätä kautta kuluttajille aiheutuvien kustannusten alentaminen onkin yksi talousvaliokuntamme "kiireellistä"listan kärkiasioista.
Komissio yhtyy varmasti tähän tavoitteeseemme, mutta keinot tavoitteen saavuttamiseksi poikkeavat osittain parlamentin alkuperäisistä toiveista. Rakenteellisia ongelmia ei pidä ratkaista pakolla. Rajat ylittäviä pankkimaksuja voidaan kestävästi alentaa vain ja ainoastaan, jos euroalueelle kyetään luomaan tekniset standardit, joilla maksuja voidaan käsitellä automatisoidusti. Tämänhetkiset korkeat kustannukset aiheutuvat siitä, että maksut joudutaan käsittelemään käsin. Tämä aataminaikainen paperinpyöritys maksaa sekä aikaa että rahaa.
Koska pankkitoimialalla ei kuitenkaan ole riittävästi konsensusta, jotta tällainen tekninen standardi olisi saatu aikaan, parlamentti on useissa asiaa käsitelleissä mietinnöissä painottanut EKP:n roolia maksujärjestelmän kehittämisessä. Parlamentti vaatikin jo viime vuoden lopulla EKP:tä kutsumaan koolle toimialan asiantuntijoista koostuvan työryhmän, jonka tehtäväksi annettaisiin soveltuvan standardin luominen. Parlamentin idea oli, että työryhmä olisi työskennellyt tämän vuoden ajan ja esitys olisi tuotu julkisuuteen vielä ennen joulua. Näin uusi, kaikkia pankkeja sitova standardi olisi ollut olemassa faktisesti ennen vuoden vaihteen e-hetkeä, jonka jälkeen liikepankit olisivat voineet ottaa sen käyttöön haluamassaan aikataulussa. Tällainen järjestely olisi ollut luonnollisesti myös kilpailuetu niille rahoituslaitoksille, jotka kykenevät siirtymään uuteen järjestelmään muita nopeammin.
On vahinko, että tähän ei päästy. Tällä kertaa täytyy siis tukea komission esitystä, joka ei kaikilta osin todellakaan ole parlamentin alkuperäisten toiveiden mukainen.

Randzio-Plath
Arvoisa puhemies, minun mielestäni komission ehdotus tulee vielä juuri ja juuri ajallaan - parempi myöhään kuin ei milloinkaan - ja siitä käy selvästi ilmi, etteivät rahaliiton toteutumisesta hyödy vain markkinat ja yritykset vaan myös kuluttajat.
Haluaisin muistuttaa, että olemme käsitelleet aihetta jo yli kymmenen vuotta, kuten esittelijä aivan oikein huomautti, ja olemme aina kannattaneet itsesääntelyä ja vapaaehtoisia sopimuksia, mutta siitä huolimatta tätä alaa on aina pitänyt säännellä lainsäädännöllisin keinoin esimerkiksi entistä nopeampien ja turvallisempien mutta ennen kaikkea entistä edullisempien tilisiirtojen takaamiseksi. Tarkoitan etenkin niitä kaksinkertaisia maksuja, joita tilisiirtojen vastaanottajien ja lähettäjien piti aikaisemmin maksaa. Nämä ajat ovat onneksi jo menneitä, mutta Euroopan parlamentti on päätynyt kokemustensa perusteella siihen lopputulokseen, että tästä asiasta on annettava lainsäädännöllisiä määräyksiä. Suhtaudunkin siksi myönteisesti asetukseen - niin sen sisältöön kuin muotoonkin. Siinä ei sanella hintoja, mutta annetaan selvästi ymmärtää, että kotimaan tilisiirtoja ja rajatylittävän maksuliikenteen tilisiirtoja on pidettävä tasavertaisina, koska meillä on sisämarkkinat. Nämä sisämarkkinat tarvitsevat eurooppalaisen maksujärjestelmän, ei vain suurille maksuille vaan myös pienille maksuille, pienten rahasummien tilisiirroille.
Tämä asia koskee kaikkia: isää tai äitiä, jonka lapset käyvät koulua tai opiskelevat ulkomailla, niitä, jotka tilaavat kirjoja ulkomailta tai haluavat maksaa matkan tai hotellin johonkin toiseen Euroopan maahan. Tämä koskee niitä, jotka omistavat lomahuoneiston tai jopa vapaa-ajan asunnon. Tämä tilanne aiheuttaa hankaluuksia kaikille, myös siirtotyöläisille, jotka ansaitsevat palkkansa vieraassa maassa ja lähettävät rahaa kotimaassa asuvalle perheelleen. Meidän on ajateltava heitä kaikkia. Keskimäärin 24 euroa 100 euron suuruisesta tilisiirrosta on aivan liikaa eikä sitä voida hyväksyä. Minä en todellakaan hyväksy jäsen Maatenin ehdotusta. Kaikki ponnistelut on jo aloitettu, ja nyt meidän on tehtävä päätöksiä. Minun on myös todettava, että en ymmärrä jäsen Karasin näkemystä. Miksi juuri seuraavan kahden tai kolmen viikon kuluessa pitäisi saada aikaan ehdotus, joka olisi pitänyt tehdä jo 15 vuotta sitten! Minun on kyllä sanottava, etten todellakaan hyväksy niitäkään ehdotuksia, joissa esitetään koko asian siirtämistä vuoteen 2005. Voin korkeintaan hyväksyä esittelijän perusteleman kannan, ja parlamentin suuren enemmistön pitäisi siksi mielestäni kannattaa tätä pitkää hanketta, sillä eurooppalainen maksujärjestelmä olisi toteutunut jo kauan sitten, jos pankit vain olisivat halunneet.

Ilgenfritz
Arvoisa puhemies, pankit pelasivat asialla ilmiselvästi vuosikausia ja lopulta menettivät pelinsä, minkä vuoksi nyt oli pakko ryhtyä pakkosääntelytoimiin asetuksen avulla. Ei käy päinsä, että esimerkiksi 100 euron suuruisesta tilisiirrosta veloitetaan 18 euroa pankkikuluja, ja vielä usein kahteen kertaan - sekä vastaanottajalta että lähettäjältä. Se ei käy jo senkään vuoksi, että tekniset edellytykset ovat luoneet rahalaitoksille jo pitkään mahdollisuuden nopeisiin ja edullisiin tilisiirtoihin, sekkien lunastuksiin ja kortilla suoritettaviin maksuihin. Onkin todettu jo moneen kertaan, että meidän on kuitenkin myös huolehdittava, ettei ulkomaan maksujen pienentäminen aiheuta vastaavasti kotimaanmaksujen korottamista. Mikäli näin kävisi, kotimaanmaksujakin olisi pakko säännellä asetuksen avulla. Tämäkin asia pitää tehdä selväksi.
Tämän mietinnön murheenkryyninä on se, että siinä kannatetaan määräajan siirtämistä kahdella kuukaudella. Siitä olen esittelijän kanssa valitettavasti eri mieltä. Pankit ovat pystyneet aina korottamaan korkoja ja myös maksuja yhdessä silmänräpäyksessä. Ne voivat nytkin aivan hyvin alentaa maksunsa puolessatoista kuukaudessa normaalihintaisiksi. Toivon, ettei parlamentin enemmistö kannata tähän liittyviä tarkistuksia.

Thyssen
Arvoisa puhemies, kiitokset komissiolle rohkeasta ehdotuksesta asetukseksi ja kiitokset esittelijä Peijsille hänen tämän asian hyväksi monen vuoden ajan tekemistään ponnisteluista, joita ilman emme ehkä olisi saaneet komissiota ja neuvostoa vakuuttumaan tämän lainsäädäntöaloitteen välttämättömyydestä. Kannatan muuten myös kaikkia tarkistuksia, joita esittelijä Peijs on esittänyt ryhmämme puolesta. Arvoisa puhemies, mielestäni on kuitenkin harmillista, että joudumme työskentelemään tämänkaltaisen lakitekstin parissa noin kolme vuotta tilirahana käytettävän euron käyttöönoton jälkeen ja vuoden 2002 tammikuun 1. päivän kynnyksellä. Minun on mahdotonta ymmärtää, että pankit, jotka muuten saavat toisiinsa yhteyden rajojen yli niin nopeasti ja tehokkaasti, on pakotettava lailla järjestämään ja automatisoimaan toimintansa asianmukaisesti, jotta ne voisivat toimia halvemmalla sisämarkkinoilla ja jotta ne eivät enää harjoittaisi syrjintää.
Syrjintää estävän toimenpiteen pakottava luonne aiheuttaa paheksuvia katseita, mutta vaihtoehtoa ei ole. Tilanteen jatkuminen ennallaan olisi paljon vakavampaa, koska silloin hyväksyisimme sen, mitä jotkut pienyrittäjät ja kuluttajat pelkäävät: euron edut eivät olisi niille merkittäviä, ja rajatylittävistä maksuista veloitettaisiin edelleen keskimäärin noin 20 euroa. Emme voi sallia itsellemme 1. tammikuuta kuluttajien tai pienyrittäjien luottamuksen menetystä, joten meillä ei ole valinnanvaraa.
Arvoisa puhemies, minua huolestuttaa vielä yksi asia, ja haluaisin esittää siitä kysymyksen arvoisalle komission jäsenelle. Kuinka voimme estää sen, että pankit käyttävät tätä asetusta verukkeena kotimaan maksujen hintojen korottamiseksi, ja kuinka komissio itse suhtautuu tähän ehdotukseen? Pidetäänkö sitä kiristyskeinona, jotta viime hetkellä pankeilta saataisiin kiristettyä vielä herrasmiessopimus, vai, arvoisa komission jäsen, aiotteko jatkaa tietä kohti asetusta? Toivon, että komissionne pysyy päättäväisenä.

Bolkestein
. (NL) Arvoisa puhemies, viime vuoden lokakuussa, kuten esittelijä Peijs juuri sanoi, seisoin täällä samassa paikassa puhuakseni tästä samasta aiheesta, nimittäin yhteisen maksualueen luomisesta. Komissio oli juuri julkistanut neljännen tai viidennen tiedonantonsa tästä aiheesta, ja siinä todettiin, että sisämarkkinoita ja yhteistä rahaa on oltava täydentämässä yhteinen maksualue.
Parlamentissa arvosteltiin tuolloin komissiota liiasta passiivisuudesta. Muistan sen vielä hyvin. Esittelijä Peijs ihmetteli, milloin komissio ryhtyisi toimiin. Arvoisa puhemies, komissio on kuunnellut esittelijä Peijsiä perusteellisesti ja toiminut, mitä kukaan ei voi nyt kiistää. Komissio on esittänyt asetusluonnoksen, jonka periaate on yksinkertainen: kaikista euromääräisistä maksuista on perittävä sama hinta riippumatta siitä, onko kysymys kotimaan maksusta vai rajatylittävästä maksusta. Tämä on kansalaisille hyvin tärkeää, kuten myös monet tämän parlamentin jäsenet ovat huomauttaneet. Euro on nykyisin kansalaisille ennen kaikkea virtuaalinen raha. Kuitenkin 1. tammikuuta 2002 raha saa konkreettisen muodon, koska siitä päivästä lähtien 300 miljoonaa eurooppalaista käyttää samoja seteleitä ja kolikoita.
Euroopan kansalaiset hyväksyvät vielä nyt sen, että rajatylittävä maksu on kotimaan maksua kalliimpi. Syynä tähän on, että on kysymys eri rahayksiköistä, mutta tilanne ei ole sellainen enää tammikuun 1. päivän jälkeen. Silloin kansalaiset kysyvät, mitä hyötyä eurosta on, jos rajatylittävät maksut ovat vieläkin yhtä kalliita kuin nyt.
Haluaisin tässä yhteydessä muistuttaa, että viimeisessä tutkimuksessamme rajatylittävien tilisiirtojen kustannuksista saatiin hämmentäviä tuloksia. Kävi ilmi, että vuonna 2001 kustannukset 100 euron suuruisesta rajatylittävästä tilisiirrosta olivat keskimäärin jopa 24 euroa. Teimme saman tutkimuksen jo vuonna 1993. Ikävä kyllä meidän on ollut todettava, että kahdeksan vuoden aikana ei ole edistytty lainkaan. Siksi komissio on päättänyt tarttua asetuksen aseeseen. Markkinat eivät ole itse onnistuneet löytämään ratkaisuja käsiteltävänä olevaan ongelmaan, ja tällä toimenpiteellä lainsäätäjä haluaa pakottaa markkinaosapuolet luomaan infrastruktuurin, jota markkinat tarvitsevat.
Kuten esittelijä Peijs tietää, olen vakaumuksellinen liberaali, ja siksi olen pahoillani siitä, että olen nähnyt välttämättömäksi esittää pankeille näin pakottavan tekstin. Tämä on kuitenkin ainoa tapa saada markkinaosapuolet luomaan uusia järjestelmiä, jotka ovat oleellisen tärkeitä, jotta sisämarkkinat toimisivat hyvin. Siksi totean tyytyväisenä, että ensimmäiset tulokset näkyvät jo. Osa pankkialaa on tehnyt ehdotuksen suunnitelmasta perustaa uusi rajatylittävien maksujen järjestelmä. Tämä osoittaa, että edessämme oleva ehdotus asetukseksi on myös realistinen. Myös pankkialalla itse asiassa pätee ajatus, että luja tahto vie läpi harmaan kiven.
Minua on kuitenkin yllättänyt pankkialan ajatus siitä, että kun pankit sitoutuvat toteuttamaan suunnitelman, komissio voi peruuttaa ehdotuksen asetukseksi. Ensinnäkään ei saa unohtaa, että tälle suunnitelmalle voidaan odottaa kannatusta vain osalta pankkialaa. Pankkialalla on itse asiassa kolme eurooppalaista etujärjestöä, ja ainoastaan yksi niistä on kirjoittanut minulle tämän suunnitelman esittelemisestä. Tämä on tärkeä seikka. Maksujärjestelmä on aina verkko, ja verkko kehittyy aina siihen kuuluvan hitaimman jäsenen tahdissa. Riittää, että osa verkon jäsenistä kieltäytyy kehittymästä edelleen, jolloin kaikkien muiden jäsenten kehitys pysähtyy. Tämä on muuten yksi syistä, miksi menneiden kymmenen vuoden aikana ei ole edistytty lainkaan.
Toinen asia, että ehdotettu suunnitelma tulee liian myöhään. Siitä ilmoitettiin lehdistötiedotteessa vasta kaksi viikkoa ennen kuin ehdotusta käsitellään parlamentissa. Komissio on kuitenkin pyytänyt aikaa jo 11 vuotta työskennelläkseen tämän asian parissa, mutta koko tuona aikana on tapahtunut liian vähän, ja, arvoisa puhemies, näistä syistä komissio ei myöskään voi suhtautua myönteisesti niihin parlamentin jäseniin, jotka ovat ehdottaneet, että pankkialalle annettaisiin kuitenkin tietty toimivalta itsesäätelyyn. Pankkialalla on ollut riittävästi aikaa, ja se esittää nyt oman ehdotuksensa, joka edustaa ainakin osaa pankkialasta. Tämä on liian vähän ja liian myöhään, minkä vuoksi komission on siirryttävä ehdottamaan asetusta. Arvoisa puhemies, ei ole siis johdonmukaista vaatia ehdotuksen peruuttamista juuri ennen kuin ensimmäiset hedelmät alkavat olla korjattavissa. Ajatus asetuksen lykkäämisestä, kuten jäsen Maatenin tarkistuksessa 9 ehdotetaan, ei vaikuta minusta siksi mahdolliselta hyväksyä. Toistan sen, mitä juuri sanoin: ehdotukset itsesäätelystä tulevat liian myöhään.
Arvoisa puhemies, parlamentti tukee ja on tukenut komission kaikkia vetoomuksia pankkialalle, mikä on rohkaisevaa. Arvostan tässä yhteydessä monia parlamentin jäseniä ja ennen kaikkea esittelijä Peijsiä, joka on työskennellyt sinnikkäästi tavoitteen, tilisiirtojen hintojen alentamisen, hyväksi. Esittelijä Peijs tulkitsee siinä yhteydessä kansalaisten mielipidettä ja suurta merkitystä liike-elämälle, eikä vähiten pienille ja keskisuurille yrityksille. Komission esittämä ehdotus on konkreettinen tulkinta siitä, mitä nimitetään kansalaisten Euroopaksi.
Käsittelen vielä toista keskustelun kohdetta, nimittäin päivämäärää, jolloin edessämme olevan asetusluonnoksen on tultava voimaan. Jotkut parlamentin jäsenet ovat tässä yhteydessä viitanneet Euroopan keskuspankin lausuntoon. Siinä sanotaan, että EKP on täysin samaa mieltä tavoitteista, joihin pyrimme ehdotuksellamme, mutta että komissio etenisi liian nopeasti ja vaatisi liikaa. EKP:n mielipiteen ydin on siinä, että pankit tarvitsevat lisää aikaa luodakseen välttämättömän infrastruktuurin ja logistiset järjestelmät. Siksi Euroopan keskuspankki ehdottaa, että asetus tulisi voimaan 1. tammikuuta 2005.
Arvoisa puhemies, yhtäältä en kiistä, että tämän infrastruktuurin luomiseen tarvitaan aikaa, mutta toisaalta olen myös sitä mieltä, että ongelmaa ei saa liioitella. Pankit ovat jo vuosikausia muistuttaneet meitä siitä, että rajatylittävät tilisiirtojen osuus on ainoastaan yksi prosentti kaikista siirroista. Asetuksen voimaantulo vuonna 2003 ei siten tuo mukanaan ylitsepääsemättömiä lisäkustannuksia. Jos odotuksemme toteutuvat ja jos käy ilmi, että hintojen aleneminen johtaa tämän maksuvälineen käytön lisääntymiseen, silloin on vielä jopa suurempi syy panna vauhtia toimintaan.
Arvoisa puhemies, esittelijä Peijsin mietintöön sisältyy 16 tarkistusta, joista seitsemän koskee johdanto-osan kappaleita ja yhdeksän artikloita. Ainoastaan yksi tarkistus ei ole hyväksyttävissä, ja se on tarkistus 9, joka koskee asetuksen lykkäämistä, mistä juuri puhuin. Yksi tarkistus aiheuttaa juridisen ongelman. Tämä tarkistus 4 koskee kotimaan maksujen hintojen nousua. Tässä on kysymys poliittisesta julistuksesta, jonka tosiaankin hyväksyn täysin mutta joka ei sovi lakitekstiin.
Arvoisa puhemies, tästä asiasta haluan vastata edelliselle puhujalle, jäsen Thysselille, joka kysyi, mitä mahdollisuuksia pankeilla on kerätä kotimaan maksuliikenteestä se, mitä ne menettävät kansainvälisissä maksuissa. Kuten on oikeutetusti huomautettu, tämä ehdotus asetukseksi ei ole hintatoimenpide: tilisiirtojen hintoja ei määrätä, mikä tarkoittaa, että kotimaan tilisiirtojen hinnat voisivat teoriassa nousta.
NL) Oleellinen osa tätä asetusta on kuitenkin avoimuus. Pankkien on ilmoitettava asiakkailleen, miten erityyppisten tilisiirtojen hinnat muodostuvat. Niiden on myös ilmoitettava asiakkailleen, kun nämä hinnat muuttuvat. Tämä tarkoittaa, että syntyy täysi avoimuus siinä, mitä tämä kaikki maksaa. Komissio pitää lähtökohtana sitä, että tavanomainen kilpailu johtaa siihen, että kotimaan tilisiirtojen maksut pysyvät hallinnassa eivätkä siis nouse.
Tarkistuksessa 6 todetaan, että jäsenvaltioiden on otettava vastuunsa asetuksen soveltamisesta. Komissio voi hyväksyä tarkistuksen ensimmäisen osan. Toinen osa vaikuttaa komission mielestä jotenkin mystiseltä, ja komission mielestä on vaikeaa antaa siitä nyt arviota. Tarkistuksen 10 esittäjä toivoo, että syrjinnän estämisen periaatetta ei sovelleta maksusekkeihin. Komissio ei ole koskaan halunnut edistää sekkien käyttöä ja hyväksyy siten tämän tarkistuksen.
Lisäksi esittelijä Peijs toivoo, että asetuksen voimaantuloa lykättäisiin vuoden 2002 maaliskuun 1. päivään. Tämä ei aiheuta mitään ongelmia komissiolle. Voimme siis hyväksyä tämän tarkistuksen. Muut seitsemän tarkistusta ovat periaatteessa hyväksyttävissä, mutta jotkin niistä on kyllä muotoiltava uudelleen.
Arvoisa puhemies, tästä ehdotuksesta keskustellaan sisämarkkina-asioiden neuvostossa 26. marraskuuta kymmenen päivän kuluttua. Olen vakuuttunut siitä, että pääsemme silloin sopimukseen, varsinkin kun Gentin Europpa-neuvosto pyysi neuvostoa tekemään pikaisesti päätelmiä ja kannatti tätä ehdotusta. Tiedän, että esittelijä Peijsillä on myös runsaasti yhteyksiä neuvostoon, ja uskoakseni hän voi olla samaa mieltä tästä tuntemuksestani. Haluaisin kiittää esittelijä Peijsiä hänen laatimastaan erinomaisesta asiakirjasta ja hänen kaikista toimistaan vuodesta 1989 lähtien rajatylittävien maksujen hintojen alentamiseksi. Arvoisa puhemies, toivon, että toisesta käsittelystä tulee pelkkä muodollisuus, jotta teksti voitaisiin julkistaa tammikuussa.
Lopuksi vielä jäsen Thyssenin toisesta kysymyksestä. Hän kysyi minulta myös, aikooko komissio pitää kiinni kannastaan eikä mene polvilleen pankkien painostuksen edessä ja pitääkö komissio tätä jonkinlaisena kiristyskeinona. Arvoisa puhemies, vastaus on kielteinen, sillä tämä on tarkoitettu asetukseksi, ja komissio aikoo varmasti pitää pintansa ja huolehtia siitä, että asetus tulee voimaan ensi vuoden maaliskuussa ja että rajatylittävät tilisiirrot eivät maksa kotimaan siirtoja enempää.
Arvoisa puhemies, lopuksi haluan kiittää parlamenttia kokonaisuudessaan hyvästä yhteistyöstä. Tämä osoittaa, kuinka voidaan edistyä, kun molemmat toimielimet, parlamentti ja komissio, ovat samalla linjalla. Tämä ehdotus näyttää maidemme kansalaisille Euroopan konkreettiset edut ja vahvistaa luottamusta Euroopan unioniin.

Peijs
. (NL) Arvoisa puhemies, en haluaisi, että arvoisa komission jäsen Bolkestein lähtee kotiin ajatellen, että teemme parlamentissa poikkeuksellisen mystisiä asioita. Tarkistuksen ensimmäisestä osasta, josta komission jäsen puhui, pidetään edelleen kiinni. Hänkin hyväksyy sen. Olimme itse myös sitä mieltä, että toinen osa oli hieman kummallisessa muodossa erityisesti siksi, että parlamentin tarkoituksena ei ollut perustaa uutta toimielintä. Olemme sisällyttäneet tämän asian johdanto-osan kappaleeseen, ja siinä on siis suunnilleen sama pyyntö korvausmenettelyistä kuin vuoden 1997 direktiivissä. Arvoisa puhemies, uskoakseni täten kaikki mystiset asiat on poistettu, joten voimme alkaa työskennellä yhdessä toisen käsittelyn parissa.

Bolkestein
. (NL) Arvoisa puhemies, komissio on ottanut tiedoksi sen, mitä esittelijä Peijs juuri sanoi, ja määrittelee tarkemmin kantansa. Paljon kiitoksia, arvoisa puhemies.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Tupakkatuotteiden valmisteveron rakenne ja verokannat
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Katiforisin laatima talous- ja raha-asioiden valiokunnan mietintö (A5-0352/2001) ehdotuksesta neuvoston direktiiviksi direktiivin 92/79/ETY, direktiivin 92/80/ETY ja direktiivin 95/59/EY muuttamisesta valmistettuun tupakkaan sovellettavan valmisteveron rakenteen ja valmisteverokantojen osalta [KOM(2001) 133 - C5-0139/2001 - 2001/0063(CNS)].

Katiforis
, esittelijä. (EL) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, olen pahoillani, mutta tämän direktiiviehdotuksen kohdalla en voi edistää toimielinten välistä yhteisymmärrystä. Olen pahoillani, mutta aion esittää komission ehdotuksen hylkäämistä. Kuten tiedätte, savukkeet eivät ole verovapaita tuotteita. Niihin kohdistuu jo valmistevero ja arvonlisävero, ja Euroopan unionissa verot ovat hyvin korkeat, jopa 70-80 prosenttia savukkeiden hinnasta. Komissio ehdottaa nyt kiinteää 70 euron vähimmäisveroa nykyisen arvon perusteella kannettavaan valmisteveroon perustuvan järjestelmän lisäksi.
Perusteluna käytetään, että veroasteet vaihtelevat jäsenvaltioiden välillä ja että niitä pitää lähentää. Tämä on ensimmäinen virhe. Ei ole totta, että veroasteet vaihtelisivat jäsenvaltioiden välillä. On totta, että verotus ei ole kovin yhtenäistä, mutta suurta vaihtelua ei esiinny. Savukkeiden verotus on jossain määrin yhtenäisempää kuin useiden muiden tuotteiden, tämän vahvistaa Euroopan parlamentin tutkimuksen pääosaston tekemä riippumaton tutkimus, jota ei tietenkään laadittu pelkästään minun esitystäni silmällä pitäen.
Miksi veroasteita pitää komission mielestä lähentää? Siksi, että tällä on vaikutusta hintaeroihin, millä puolestaan on vaikutusta laittoman kaupan ja veropetosten määrään. Tietysti tällaisiin ongelmiin täytyy puuttua, ja parlamentti on toistuvasti ehdottanut toimenpiteitä salakaupan tukahduttamiseksi, joihin ei kuitenkaan valitettavasti ole ryhdytty. Hintaeroista johtuvien ilmiöiden poistamiseksi täytyisi kuitenkin ensin poistaa itse hintaerot. Komissio on myöntänyt, ettei tiedetä, johtaako veroasteiden lähentäminen hintojen lähentymiseen. Lähentymistä ei varmaankaan tapahtuisi, sillä monopoliasemassa toimiva tupakkateollisuus määrittelee hintansa strategisin perustein. Nämä hinnat eivät määräydy markkinoiden ehdoilla, vaan ne ovat aseita monopoliyritysten välisessä kilpailussa, ja on utopiaa kuvitella hintojen tasaantuvan.
Komission ehdotuksessa ei myöskään puututa millään tavalla arvonlisäverojen yhtenäistämiseen. Arvonlisäveron vaihteluväli jäsenvaltioiden välillä yltää jopa 100 prosenttiin. Miten veroasteita voitaisiin lähentää, jos ei samalla yhtenäistetä savukkeisiin kohdistuvaa arvonlisäveroa? Laittomassa kaupassa, jos nyt sitten halutaan pitää laittomana sitä, että joku ostaa halvalla savukkeita yhdestä jäsenvaltiosta, jossa niistä on maksettu verot, ja myy kalliimmalla toisessa jäsenvaltiossa - minun mielestäni tämä ei ole laitonta, vaan sisämarkkinoiden tavanomaista toimintaa -, todellista merkitystä on sillä, missä määrin kauppa on laitonta tai verot jätetty maksamatta. Esimerkiksi Englannissa, joka todella kärsii savukkeiden salakuljetuksesta - 50 prosenttia Englannissa poltetuista savukkeista on laittomia, sillä verotus on nostanut niiden hinnat pilviin - tilanne ei tule muuttumaan. Komission ehdotuksella ei siis tule olemaan vaikutusta Englannin tilanteeseen, sillä ehdotuksella ei tule olemaan vaikutusta hintatasoon Belgiassa, Hollannissa tai Ranskassa, joista salakuljetetut savukkeet ovat peräisin.
Päinvastoin, hinnat tulevat nousemaan eteläisissä jäsenvaltioissa ja etenkin jäsenehdokasvaltioissa, jos ja kun ne todellakin hyväksytään jäseniksi, kuten toivon. Näissä maissa tällaisen direktiivin täytyy johtaa hintojennousuun jopa 200-400 prosentilla. Kuvitelkaa tilannetta, jossa tällaiset hintojennousut kompensoidaan riittävillä poikkeamilla, ja kuvitelkaa, mitä tapahtuu salakuljetukselle Ukrainasta, Venäjältä, Kiinasta tai jopa Intiasta, jos sallimme tällaiset hinnankorotukset.
Yhtenä perusteluna on käytetty myös kansanterveyttä, eli että savukkeiden hintojennousu vähentää tupakointia. Emme tiedä, onko asia näin. Mistä voisimme tietää? Onhan meillä tilastot... Tilastojen perustana käytetään kuitenkin laillista tupakointia. Savukkeiden hintojennousu vähentää todellakin laillista tupakointia, mutta samalla laiton tupakointi saa piristysruiskeen. Juuri tästä syystä Englannissa mafia juhlii, ja savukkeiden markkinat ovat romahtaneet täydellisesti.
Arvoisa komission jäsen, haluaisin lisäksi mainita, että neuvosto ei ole osoittanut riittävää kunnioitusta ja tahdikkuutta suhtautumisessaan parlamenttiin, sillä viikko ennen mietintömme jättämistä neuvosto esittelee meille poliittisen sopimuksen, jolla meitä yritetään kiristää. Mielestäni demokraattisten toimielintemme ei pitäisi toimia tällä tavalla, ja jos parlamenttimme kaikesta huolimatta toimii näin, silloin on aihetta kysyä, minkä tähden voitimme kylmän sodan. Kuulin teidän sanovan myös edellisessä puheenvuorossanne, että olette vakaumuksellinen liberaali. Tässä tapauksessa minusta vaikuttaa, että aiotte tukea toimenpidettä, joka suosii taloudellisesti vain suuria monopoliyrityksiä syistä, joita en valitettavasti voi teille tässä selvittää, mutta jotka tunnette varsin hyvin, kun taas poliittiselta kannalta toimintanne on lähes totalitaarista. Mielestäni tukemienne poliittisten näkemysten ja harjoittamanne käytännön politiikan välillä on niin suuri ero, että teidän pitäisi herätä ajattelemaan.

Wieland
, oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan lausunnon valmistelija. (DE) Arvoisa puhemies, esittelijä ehdottaa teille komission ehdotuksen hylkäämistä. Oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunta ei oikein rohkene tehdä sitä kertomatta komissiolle syytä tai ainakaan kertomatta sitä kirjallisesti. Lopputulos on kuitenkin se, että tällaiseksi direktiivi ei voi jäädä. Oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunta viittasi asiaan lausunnossaan. Se pysyi kuitenkin omalla alueellaan. Terveyden suojelullakin on tietenkin merkitystä tässä direktiiviehdotuksessa. Se ei kuitenkaan kuulu valiokuntamme vastuualueisiin. Kysymyksellä, vaaditaanko 140, 120, 100, 80 vai 60 euron vähimmäisveroa, on tietenkin merkitystä terveyden suojelun mutta ei oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan lausunnon kannalta. Ainoastaan lainsäädännölliset seikat olivat meidän kannaltamme merkityksellisiä. Direktiivissä näyttää olevan kaksi oleellista niihin liittyvää heikkoa kohtaa, ja ne ovat sellaisia puutteita, joissa direktiivi joutuu antamaan periksi järkeville sisämarkkinoita koskeville pohdinnoille.
Vähimmäisverotusjärjestelmän ongelmana on ensinnäkin se, että vähimmäisveron lisäksi tulee vielä arvonlisävero. Jos esimerkiksi vertaan sellaista valtiota, jossa vähimmäisveroaste juuri ja juuri täyttyy ja jossa on myös erittäin alhainen arvonlisävero, sellaiseen maahan, joka ehkä hieman ylittääkin vähimmäisveroasteen ja jossa arvonlisäverokin on melko korkea, minun on todettava, että tilanne aiheuttaa kilpailun vääristymistä. Meistä on siksi kohtuullista, ettei jatkossa enää vaadita vähimmäisvalmisteveroa ja arvonlisäveroa erikseen vaan että jatkossa lähtökohtana on järjestelmä, jossa annetaan jo arvonlisäveron sisältävää vähimmäisveroa koskevia määräyksiä.
Toinen asia koskee 3 artiklan 1 kohtaa. Tämä ehdotus ei mielestämme enää takaa asianmukaista erottelua savukkeiden ja pikkusikarien tai sikarien välillä. Ehdotuksessa pyritään antamaan sellainen käsitys, että suodattimella varustetut pikkusikarit olisivat tummaan peitelehteen käärittyjä savukkeita ja niitä voitaisiin siten verottaa savukkeiden tavoin. Meidän mielestämme tämä on väärä ajattelutapa. Suodatinten terveysvaikutuksista voi varmasti olla monta mieltä, mutta pitäisi kyllä olla selvää, että suodattimella varustettu pikkusikari on joka tapauksessa ainakin hieman terveellisempi kuin sellainen pikkusikari, jossa ei ole suodatinta. Vaikka en olekaan mikään pikkusikarien polttaja, totean, että asettamalla suodattimella varustetun pikkusikarin verotuksessa savukkeen kanssa tasavertaiseen asemaan rangaistaan periaatteessa terveellisempää tuotetta verottamalla sitä savukkeen tavoin. Tätä asiaa on siksi minusta korjattava, ja kannatamme sen vuoksi ehdotuksen hylkäämistä. Saattaa kuulostaa julmalta, mutta sitä on korjattava oikein toden teolla.

Maaten
. (NL) Arvoisa puhemies, ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan puolesta voin kiittää komissiota ehdotuksesta, joka koskee tupakan valmisteverojen mukauttamista ylöspäin. Parlamentti pyysi tätä muutama vuosi sitten, ja komissio toteuttaa nyt toiveemme. Ehdotus merkitsee mielestämme edistystä verrattuna nykyiseen tilanteeseen, ja se ratkaisee myös joitakin ongelmia, kuten poikkeuksien säilyttämisen esimerkiksi nyt Ruotsissa ja tulevaisuudessa jäseneksi liittyvissä maissa. Siksi tämä on mielestämme hyvin harkittu ehdotus. Olemme kuitenkin esittäneet joitakin tarkistuksia. Ensimmäisenä tulee arvonlisävero, josta myös jäsen Katiforis ja jäsen Wieland puhuivat. Yhdyn heidän kantaansa siitä, ja siksi ryhmäni on esittänyt uudelleen tarkistuksen, joka koskee myös arvonlisäveron ottamista huomioon laskelmassa. Tämä hyväksyttiin jo oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnassa.
Toiseksi, olemme olleet valiokunnassamme sitä mieltä, että tämä asia on asetettava selkeästi Maailman terveysjärjestössä käytävien nykyisten neuvottelujen puitteisiin, koska se on tätä varten hyvin tärkeää.
Kolmanneksi, olemme sitä mieltä, että salakuljetusta vastaan on tehtävä paljon. En hyväksy esittäjän kantaa, jonka mukaan valmisteverojen korottaminen sellaisenaan edistää salakuljetusta tai sitten päinvastoin valmisteverojen alentaminen vähentäisi salakuljetusta. Mielestäni salakuljetusta vastaan on ryhdyttävä aivan toisenlaisiin toimenpiteisiin, joista muuten myös keskustellaan Maailman terveysjärjestössä.
Lisäksi olemme esittäneet tarkistuksen, joka koskee tupakkatukia. Käsittelemme usein tätä asiaa, ja se on olennainen myös tässä yhteydessä. Olemme myös esittäneet tarkistuksen, jossa sanomme, että meidän pitäisi vähemmän epäterveellisten tuotteiden kohdalla oikeastaan kehittää - ehkä ei nyt mutta vuonna 2005 - järjestelmä, jossa näiden tuotteiden valmistevero olisi myös matalampi. Kannatamme siis suurin linjoin komission ehdotusta ja muuten myös kantaa, jonka neuvosto on jo hyväksynyt tästä asiasta.

Folias
Arvoisa puhemies, tämä on yksi niistä kerroista, kun olen yhtä mieltä esittelijä Katiforisin kanssa, en siksi, että puhumme samaa kieltä tai että kansallisuutemme on sama, vaan siksi, että olemme samaa mieltä siitä, mitä kutsutaan terveeksi järjeksi. Olen pahoillani, mutta tästä direktiiviehdotuksesta on terve järki kaukana, joten mekin esitämme sen hylkäämistä kokonaan. Jos ehdotusta ei hylätä, joudumme kaikki vaaralle alttiiksi, sillä tällaisen direktiivin mahdollinen hyväksyminen johtaisi tuloksiin, jotka ovat tarkalleen neuvoston tavoitteiden vastaisia. Haluan myös huomauttaa, että neuvoston läsnäolo olisi erittäin hyödyllistä. Nyt neuvosto loistaa poissaolollaan kuten terve järkikin.
Neuvosto väittää pyrkivänsä vastustamaan veronkiertoa ja savukkeiden salakuljetusta. Jos nostamme veroja, myös veronkierto lisääntyy. On tunnettua, että mitä korkeammat ovat verot, sitä houkuttelevammaksi tulee myös veronkierto. Jos nostamme savukkeiden hintoja ehdotuksen mukaisesti, lisäämme varmasti myös salakuljetusta, sillä tällä tavalla teemme laillisista savukkeista salakuljetettuja kalliimpia. Toimimme siis tavoitteittemme vastaisesti. Neuvosto väittää myös pyrkivänsä edistämään kansanterveyttä. Tähän päästään nostamalla savukkeiden hintoja, jolloin tupakointi vähenee. Kuka voi väittää, että savukkeiden kallistuminen johtaa tupakoinnin vähentymiseen? Parhaassa tapauksessa savukkeiden kulutuksessa ei tapahdu mitään muutoksia. Pahimmassa tapauksessa alimpiin tuloluokkiin kuuluvien tupakoitsijoiden on pakko siirtyä käyttämään halvempia, siis haitallisempia savukemerkkejä. Tähänkö todella pyrimme? Sepä hienoa!
Direktiiviehdotukseen sisältyvät esitykset ovat lisäksi epäoikeudenmukaisia, sillä ensinnäkin niiden täytäntöönpano rajoittuu viiteen, etupäässä eteläiseen jäsenvaltioon. Kymmenessä muussa jäsenvaltiossa direktiivillä ei ole vaikutuksia, sillä hintataso on niissä jo valmiiksi korkeampi. Toiseksi, näissä viidessä jäsenvaltiossa, joista neljä on eteläistä, elinkustannukset tulevat nousemaan ilman, että tulot kasvavat, ja inflaatiopaineet tulevat kasvamaan. Lisäksi meidän kaikkien pitäisi kysyä, mitähän mieltä jäsenehdokasvaltiot mahtavat olla tällaisesta direktiiviehdotuksesta. Muuttuuko Euroopan unioni tällä tavalla houkuttelevammaksi jäsenehdokkaiden silmissä? Olisi lisäksi kiinnostavaa nähdä, millä tavalla jäsenehdokasvaltioiden hallitukset mahdollisesti onnistuisivat perustelemaan Euroopan unioniin liittymisen hyödyllisyyden kuluttajille, jos näiden täytyisi tällaisen direktiivin mahdollisesti tultua hyväksytyksi maksaa savukkeistaan 200-500 prosenttia enemmän.
Lopuksi haluan esittää myös omat pahoitteluni sen johdosta, että Ecofin-neuvosto yritti ehtiä vaikuttamaan huomiseen äänestykseemme tuomalla yksityiskohtaisesti esiin sen, mistä neuvostossa on onnistuttu sopimaan. Tämä oli virhe.

Stihler
Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää komissiota tästä ehdotuksesta. Esittelijä ei jätä minulle muuta mahdollisuutta kuin sen, etten voi yhtyä hänen näkemykseensä. Vasta eilen hyväksyimme täällä parlamentissa päätöslauselman, johon sisältyi Euroopan parlamentin lausunto kolmannesta neuvottelukierroksesta, joka koskee WHO:n puiteyleissopimusta tupakan valvonnasta.
Parlamentissa ei pitäisi koskaan unohtaa, että tupakka on suurin ennalta ehkäistävien sairauksien ja tautien syy kaikkialla Euroopan unionissa. Se on ainutlaatuinen tuote. Puoli miljoonaa EU:n kansalaista kuolee joka vuosi turhaan tupakoinnin takia. Skotlannissa, jota minä edustan, tupakointiin kuoli viime vuonna 13 000 ihmistä. Komission ehdotus auttaa ihmisiä lopettamaan tupakoinnin. Tällä ehdotuksella otetaan käyttöön tupakan valmisteveron vähimmäisveroaste. Nykyisin sääntö ilmenee vähittäismyyntihinnan sisältämänä veroprosenttina, jolloin sillä on vähäinen vaikutus jäsenvaltioihin ja hakijavaltioihin, joissa vähittäismyyntihinnat ovat jo ennestään alhaiset.
Mitä kalliimpi tupakka-aski, sitä suurempi on ihmisten motivaatio lopettaa tupakointi. Jotkut väittävät, että tehokkain tapa auttaa tupakoitsijaa pääsemään eroon tupakkariippuvaisuudestaan on tehdä tuotteesta kallis. Sen vuoksi kaikki toimet tupakoinnin vähentämiseksi ovat enemmän kuin tervetulleita ja mielestäni paljon tärkeämpiä kuin mitkään tupakkateollisuutta tukevat perustelut.
Toisin kuin esittelijä, olen salakuljetuksesta sitä mieltä, että tällä ehdotuksella estetään salakuljetusta EU:ssa. EU:n vähimmäisveroasteet ovat järkevä ja tehokas keino tarttua salakuljetuksen ongelmaan. Komission ehdotus on hyvä, ja siksi se ansaitsisi varauksettoman tuen.

Blokland
Arvoisa puhemies, minusta on outoa, että Katiforisin mietinnössä ei anneta mitään selitystä siihen, että Euroopan komission ehdotus tupakan valmisteverokantojen muuttamisesta hylätään. Ilmeisesti tätä kantaa ei voida perustella. Tässä uudessa ehdotuksessa on kysymys nykyisten direktiivien muuttamisesta, eli ei siis ole kysymys oikeusperustasta. Syynä muuttamiseen on muun muassa se, että jäsenvaltiot menettävät runsaasti valmisteveroja petosten ja salakuljetuksen vuoksi. Tässä asiassa sisämarkkinat eivät toimi vielä hyvin, ja on siis kysymys kilpailun vääristymisestä. Jos erot jäsenvaltioiden välillä pienenevät, petokset ja salakuljetus muuttuvat vähemmän houkutteleviksi ja toivottavasti jopa loppuvat. Lisäksi tämän ehdotuksen seurauksena joillekin jäsenvaltioille välttämätön tupakan valmisteverojen korotus ei aiheuta haittaa terveydelle. Näistä mainituista syistä voin olla iloinen valmisteveron 57 prosentin vähimmäisasteesta. Euroopan komission on ryhdyttävä täydentäviin toimenpiteisiin, jos salakuljetus, jossa jopa tupakan valmistajat ovat mukana, ei lopu.
Jo usean kerran olen puhunut voimakkaasti tupakanviljelyn tukien purkamisesta. Siksi voin kannattaa lämpimästi jäsen Maatenin tarkistuksia. Euroopan unioni on tässä asiassa yhä erittäin epäuskottava. Yhtäältä tupakan käyttöä estetään varoitusviesteillä, tupakan mainonnan kieltämisellä ja korkeammilla valmisteveroilla, kun toisaalta miljardi euroa katoaa savuna ilmaan tupakan tukien muodossa. Tupakanviljelijöiden tukeminen siirryttäessä muuhun viljelyyn, johon myös annetaan tukea, on todella hyväntahtoinen ratkaisu ja ansaitsee siksi parlamentin tuen. Siksi pyydän neuvostoa kannattamaan komission ehdotuksia ja olemaan taipumatta yhden tai kahden jäsenvaltion painostukseen. Vastustan muuten jäsen Foliasin vaatimusta terveen järjen käytöstä. Yhtä oikeutetusti voin todeta, että jokaisella on oikeus omaan tyhmyyteensä.

Bolkestein
Arvoisa puhemies, talous- ja raha-asioiden valiokunnan omaksuma kanta keskustelun kohteena olevaan ehdotukseen yllätti minut. Se eroaa huomattavasti parlamentissa vuonna 1996 omaksutusta kannasta. Tuolloin parlamentti kehotti komissiota tekemään ehdotuksia tupakan hintojen yhdenmukaiseksi korottamiseksi siten, että koko unionissa nostettaisiin veroastetta esimerkiksi terveyssyistä, sekä harkitsemaan toimenpiteitä sellaisten tupakantuottajien harjoittaman hintamanipulaation mahdollisuuksien vähentämiseksi, jotka soveltavat hyvin erilaista ennakkoverotusta kunkin jäsenvaltion markkinoilla. Komission nykyinen ehdotus on sopusoinnussa tämän näkemyksen kanssa.
Tämän vuoksi katson, että talous- ja raha-asioiden valiokunnan kanta hämmästytti minua suuresti. Komissio tekee nyt sitä, mitä parlamentti vuonna 1996 toivoi, ja siksi on kummallista, ettei mietinnössä hyväksytä komission ehdotusta. Esitetyt muutokset lähentävät verokantoja Euroopan unionissa ja parantavat sellaisinaan sisämarkkinoiden toimintaa nyt ja laajentumisen jälkeen. Ehdotuksilla myös vähennetään houkutusta valmisteveroväärennösten tekemiseen unionissa.
Paljon enemmän minua hämmästyttää se, että - Blokland kiinnitti hetki sitten tähän huomiota - mietintöluonnoksessa ei perustella komission ehdotuksen hylkäämistä. Tämä oli vähintä, mitä komissio olisi odottanut. Esittelijän talous- ja raha-asioiden valiokunnalle kesäkuussa esittelemän työasiakirjan mukaan hylkäämisen pääperustelu on, että 70 euron vähimmäisveromäärän käyttöönotto tupakalle johtaisi erityisverotukseen ja saattaisi eteläisten jäsenvaltioiden pienet ja keskisuuret tupakantuottajat epäedulliseen asemaan.
Haluaisin korostaa, ettei tämä ole missään nimessä komission näkemys. Kiinteän euromääräisen verokannan käyttöönotto ei muuta tupakan valmisteverojen rakennetta. Jäsenvaltiot, joita kiinteän verokannan käyttöönotto koskee, saavat säilyttää nykyisen jouston, jonka mukaan ne voivat itse päättää tupakkaverotukseen liittyvistä, paljouden perusteella ja arvon perusteella kannettavan valmisteveron osuuksista muiden sääntöjen pysyessä muuttumattomina.
Haluaisin myös huomauttaa, että komission ehdotus sai neuvostossa laajan tuen. Viime viikolla pidetyssä Ecofin-neuvoston kokouksessa jäsenvaltiot hyväksyivät yksimielisesti puheenjohtajavaltio Belgian laatiman kompromissitekstin, joka on selvästi komission ehdotuksen mukainen. Tupakkaverotuksessa kaikkein tärkein osa on, että alkuvaiheessa otetaan käyttöön 60 euron kiinteä vähimmäismäärä ja myöhemmässä vaiheessa 64 euron määrä komission ehdottaman 70 euron sijasta.
Myös ehdotuksen hyväksyminen on äärimmäisen tärkeää unionin tulevan itälaajentumisen kannalta. Jäsen Folias on aivan perustellusti kiinnittänyt huomiomme ehdotuksen tuohon näkökohtaan. Nykyinen valmisteveron vähimmäisvaikutusta koskeva vaatimus, ns. 57 prosentin sääntö, mahdollistaa aiempaa suuremman hintamanipulaation eikä yksistään riittäisi vähentämään huomattavasti nykyisten jäsenvaltioiden ja ehdokasvaltioiden välisiä vero- ja hintatasoeroja.
Tällainen tilanne aiheuttaisi huomattavia tulonmenetyksiä nykyisissä jäsenvaltioissa, etenkin niissä, jotka ovat ehdokasvaltioiden rajanaapureita. Valmisteveron vähimmäismäärän vaatimus estäisi tämän ja takaisi sisämarkkinoiden moitteettoman toiminnan laajentumisen jälkeen. Komissio on tietoinen siitä, että vähimmäismäärät edellyttävät lähes kaikilta ehdokasvaltioilta huomattavia ponnisteluja. Sen vuoksi se on ehdottanut, että neuvosto takaisi ehdokasvaltioille rajalliset siirtymäkaudet vähimmäisverokannan toteuttamiseksi.
Olin iloinen, että ehdotuksesta lausunnon antaneet kaksi valiokuntaa - ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunta, lausunnon valmistelijanaan Maaten, sekä oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunta, lausunnon valmistelijanaan Wieland - hyväksyivät monia tarkistuksia sisältävän ehdotuksen yleissisällön.
Useimmat Maatenin mietinnössä esitetyt tarkistukset on otettu uudelleen käsiteltäviksi tässä täysistunnossa. Komissio yhtyy täysin Maatenin huoleen tarpeesta kiinnittää aiempaa enemmän huomiota terveydenhuoltopolitiikkaan sekä torjua petoksia ja salakuljetusta. En näe syytä siihen, miksei Katiforis voi hyväksyä terveyteen liittyviä perusteluja. On tunnettu tosiasia, että - ja olen varma, että hän on tästä tietoinen - 75 prosenttia tupakoitsijoista on aloittanut tupakoinnin alle 18-vuotiaina. Selvitykset ja tutkimukset osoittavat jatkuvasti, että tupakan hinnalla on alle 18-vuotiaille nuorille ratkaiseva merkitys tupakoinnin aloittamisessa.
Olin iloinen huomatessani sekä Stihlerin että Bloklandin tukevan komission näkemystä, jonka mukaan tupakan hinnalla ja kulutuksen määrällä on suora yhteys, jolloin hinnalla on ehdottomasti vaikutusta terveyteen. Folias totesi, että tupakan hinnan noustessa kuluttajat ostavat ja polttavat halvempaa tupakkaa. Tämän logiikan mukaan tupakan hinnan laskiessa ostettaisiin myös paljon kalliimpaa tupakkaa. Näin ei voida havaita tapahtuvan todellisuudessa. Tämän vuoksi minun on kaikella kunnioituksella Foliasta kohtaan sanottava, ettei hänen logiikallaan ole todellisuuspohjaa.
Samalla kun vastailen parlamentin jäsenten esittämiin erityisiin kysymyksiin minun on sanottava, etten ymmärrä Wielandin argumenttia - joka koskee tapauksen oikeudellisia näkökohtia - hänen väittäessään, että arvonlisäveron ja valmisteveron esiintyminen rinnakkain olisi laitonta. Ne vaikuttavat luonnollisesti kilpailuun ja salakuljetukseen, kuten me kaikki tiedämme, mutta mitä laitonta siinä on, kuten hän väittää?
Hänen valiokuntansa näkemys perustuu oikeudelliseen asiaintilaan. Hän väittää, että ongelma on siinä, että tietyn kokoisia ja tietynlaisia pikkusikareja on pidettävä sikareina savukkeiden sijasta. No, minullapa on muutama pikkusikari mukanani. Jos näyttäisi Euroopan unionin keskivertokansalaiselle tällaista sikariaskia, ottaisi sieltä yhden - tavallisen savukkeen kokoisen ja painoisen - sikarin ja kysyisi häneltä, näyttääkö se hänen mielestään enemmän savukkeelta vai sikarilta, lyön Wielandin kanssa vetoa 144 savuke- tai sikariaskista, miten hän vain haluaa, siitä, että keskivertokansalainen pitäisi niitä savukkeina.
Suurin osa Maatenin lausunnossa esitetyistä tarkistuksista on otettu uudelleen käsiteltäviksi tässä täysistunnossa. Komissio yhtyy täysin esiintyneeseen huoleen tarpeesta kiinnittää aiempaa enemmän huomiota terveydenhuoltopolitiikkaan. Tarkistuksissa ei kuitenkaan vaadita ehdotuksen muuttamista. Nykyisten tarkistusvaatimusten mukaan komission velvollisuutena on jo nykyisinkin ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen laajat tavoitteet, myös terveyttä koskevat. Esimerkiksi tupakan valvontaa koskevan WHO:n puiteyleissopimuksen loppuun saattamisesta johtuvat uudet kehitysvaiheet on siten automaattisesti otettava huomioon myöhemmin suoritettavassa tarkistuksessa.
Komissio ja jäsenvaltiot ovat myös tehneet lukuisia aloitteita petosten ja salakuljetuksen torjumiseksi valmisteveropetoksia tutkivan korkean tason työryhmän päätelmien mukaisesti.
Lopuksi totean, että komissio on edellä esittämistäni syistä edelleen vakuuttunut ehdotuksensa ansioista ja pitää ehdotuksia suorana vastauksena parlamentin itse vuonna 1996 esittämään näkemykseen. Siksi komissio kehottaa kaikkia komission näkemyksestä eroavan mielipiteen esittäneitä parlamentin jäseniä ennen huomista äänestystä harkitsemaan hyvin huolellisesti uudelleen kantaansa tähän kysymykseen.

Wieland
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, mainitsitte meille äsken esimerkin. Saanko kysyä teiltä, onko komissio sitä mieltä, että tupakkatuotteet arvioidaan niiden sisällön eikä pakkauksen perusteella, samoin kuin komission jäsenet?

Bolkestein
Arvoisa puhemies, komissio kiinnittää aina enemmän huomiota sisältöön kuin muotoon. Tässä tapauksessa muoto on kuitenkin tärkeä. Jos kysyy Euroopan unionin keskivertokansalaiselta, mikä tämä on, muistuttaako se enemmän savuketta vai sikaria, hän vastaisi ilman pienintäkään epäilystä, että se muistuttaa savuketta sikarin sijasta, koska kyseinen sikari on täysin samankokoinen, samanlevyinen ja -painoinen kuin savuke. Tämä on myös komission näkemys asiasta.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Keväällä 2002 pidettävä Eurooppa-neuvoston kokous
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Randzio-Plathin talous- ja raha-asioiden valiokunnan puolesta komissiolle esittämä suullinen kysymys (B5-0528/01) keväällä 2002 pidettävästä Eurooppa-neuvoston kokousta valmistelevasta komission yhteenvetoraportista.

Randzio-Plath
Arvoisa puhemies, Lissabonin Eurooppa-neuvosto muotoili maaliskuussa 2000 tulevaa vuosikymmentä koskevan uuden strategian. Se laadittiin erittäin optimisten taloudellisten tietojen perusteella, ja olimme todellakin sitä mieltä, että voisimme saada aikaan vähintään 3 prosentin pysyvän kasvun, talousuudistuksen, täystyöllisyyden ja myös sosiaalisen osallisuuden.
Olemme nyt hankalassa lähtötilanteessa, koska maailmantalouden kehitys on kulkenut toiseen suuntaan ja koska Euroopan unionikin on huolimatta uudistusvalmiudestaan ja toteutetuista uudistuksistaan ajautunut taloudelliseen laskukauteen. Sen vuoksi pohdimme nyt vielä enemmän kuin Tukholmassa pidetyn ensimmäisen kevätkokouksen valmistelujen aikana: miten komissio aikoo näissä muuttuneissa oloissa jatkaa tätä kunnianhimoista prosessia, jonka tarkoituksena on tehdä Euroopan unionista uudistustoimien ja tietämyksen avulla maailman dynaamisin ja kilpailukykyisin talousalue, joka pystyy ratkaisemaan nämä kuvailemani ongelmat?
Tämä kysymys kohdistuu sitäkin enemmän Barcelonassa keväällä pidettävään kokoukseen, koska tällaisen strategian kaksivuotisen arvioinnin jälkeen on käytävä selvästi ilmi, millä aloilla jäsenvaltiot ja yhteisön politiikka ovat todellakin noudattaneet määrällisiä ja laadullisia tavoitteita ja missä määrin toimenpiteitä on ollut mahdollista yhdistää ja toteuttaa käytännössä. Kaikissa jäsenvaltioissa on sijoitettu yhtä lailla entistä enemmän talousarvion määrärahoja tutkimukseen ja kehitykseen, tieto- tai viestintäyhteiskunnan uudistuksiin tai jatkokehitykseen.
Euroopan parlamentin käytössä olevat harvat luvut eivät valitettavasti vielä osoita toivomaamme kehitystä, sillä odotimme Lissabonin strategialta ja sen johdonmukaiselta täytäntöönpanolta myös yhteisötasolla koordinoidun talous-, rahoitus-, työllisyys- ja sosiaalipolitiikan näkyvää lisäarvoa korostaaksemme kansalaisille, miten yhteisön politiikka voi hyödyttää heitä ja aivan konkreettisesti parantaa unionin kansalaisten elin- ja työoloja. Aivan varmasti on myös kysyttävä, miten tähän Euroopan unionin investointien lisäämistä koskevaa tavoitetta oikein ryhdyttiin toteuttamaan. Miten rajatylittäviä infrastruktuuri-investointeja on todellakin saatu aikaan muuten kuin virallisten lausuntojen avulla? Euroopan parlamentin on esitettävä kaikki nämä kysymykset, koska komissio on todellakin velvollinen luomaan yhteenvetoraportissaan myös perustan keväällä järjestettävän huippukokouksen jatkoneuvotteluille, joista muotoutuu lopulta Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden talouspolitiikan tulevat suuntaviivat. Tämän taloudellisen laskukauden ja samalla näiden haasteiden aikana, jotka ovat syntyneet syyskuun 11. päivän kauheiden terrori-iskujen negatiivisten taloudellisten seurausten myötä - nämähän ovat kysymyksenasetteluja, joilla on uusia piirteitä ja jotka liittyvät kuluttajien luottamuksen voittamiseen - meidän on mietittävä, mitä me teemme pysäyttääksemme itsestään toteutuvan ennustuksen, jonka mukaan ajaudumme taloudelliseen laskukauteen.
Tästä syystä komissiolla on suuri velvollisuus antaa konkreettisia määräyksiä ja lisätä siten tavoitteisiin suuntautumista ja tehostaa sellaisten talousuudistusten käytännön toteutusta, jotka eivät liity vain työmarkkinoihin vaan muihinkin markkinoihin, täystyöllisyyteen sekä myös sosiaaliseen integrointiin. Tällöin tulee tietenkin esiin kysymys, jonka haluaisin esittää juuri teille, arvoisa komission jäsen: eivätkö jäsenvaltioiden erilaiset ja keskenään koordinoimattomat verotuskäytännöt vaikuta negatiivisesti Euroopan unionin sijoitustoimintaan, erityisesti rajatylittävään sijoitustoimintaan?
Arvoisa komission jäsen, Euroopan parlamentille ei ole vieläkään selvää, miten Euroopan parlamentti on oikeastaan lopulta tarkoitus ottaa mukaan tähän toista kevätkokousta edeltävään prosessiin. Emme ole toistaiseksi osallistuneet talouspoliittiseen vuoropuheluun. Nyt ei ole tarkoitus perustaa kaikkien osapuolten muodostamaa foorumiakaan, kuten Lissabonin prosessia ennen. Todellinen kysymys kuuluukin, missä määrin Euroopan parlamentti otetaan asianmukaisesti mukaan prosessiin ja missä määrin siten myös kansalaisten toiveet voidaan ottaa huomioon talous- ja rakennepolitiikan määrityksessä. Olemme nyt todellakin sellaisessa tilanteessa, että meidän on pantava peliin kaikki resurssimme ja levitettävä optimistista asennetta. Miten aiotte toteuttaa sen tällä yhteenvetoraportillanne? Millaisia työskentelytapoja aiotte valita ja millaisia päälinjoja aiotte sen myötä asettaa?

Bolkestein
Arvoisa puhemies, haluaisin vastauksessani Randzio-Plathin esittämiin kysymyksiin ensinnäkin todeta, että komissio valmistelee parhaillaan yhteenvetoraporttia keväällä maaliskuussa 2002 pidettävää Eurooppa-neuvostoa varten. Eurooppa-neuvoston toivomuksesta raportissa käsitellään Lissabonin strategian taloudellisten, sosiaalisten ja ympäristöpoliittisten kysymysten kehitystä. Olen korostanut ympäristöulottuvuutta etenkin Göteborgin huippukokouksesta saakka.
Arvion yhdessä osassa käsitellään neuvoston ja parlamentin edistystä Lissabonin uudistusohjelmassa. Arvio pohjautuu joukkoon rakenteellisia indikaattoreita, jotka komissio on esittänyt 30. lokakuuta 2001 antamassaan tiedonannossa. Kuten Randzio-Plath tietää, nuo strukturaaliset indikaattorit heijastelevat hyvin tarkoin saavutettua edistystä, ja komission mielestä kyse on arvokkaasta välineestä. Kestävän kehityksen tavoite tukee strategian jokaisen osan arviointia.
Yhteenvetoraportin painotus riippuu myös myöhemmistä töistä, joita parlamentilla ja neuvostolla on tämän vuoden loppuun asti. Sen vuoksi on jokseenkin aikaista antaa tässä vaiheessa yksityiskohtaisia tietoja raporttien sisällöstä ja rakenteesta. Olen kuitenkin samaa mieltä Randzio-Plathin kanssa siitä, että yhteenvetoraportissa on otettava huomioon todennäköinen tilanne Barcelonan Eurooppa-neuvoston kokouksen pitämisen jälkeen. Tällä viittaan yhtäältä Randzio-Plathin mainitsemaan uuteen kansainväliseen tilanteeseen ja toisaalta euron käyttöönottoon 1. tammikuuta ensi vuonna.
Gentissä hiljattain pidetyssä epävirallisessa huippukokouksessa valtion- ja hallitusten päämiehet sekä komissio uusivat sitoumuksensa, jonka mukaan jatketaan päättäväisesti rakenne- ja talousuudistusta sekä sosiaalista uudistusta koskevaa Lissabonin strategiaa vastauksena noihin molempiin tekijöihin eli uuteen kansainväliseen ympäristöön ja euron käyttöönottoon. Uudistusohjelman jatkuvuus ja pitkäkestoisuus on säilytettävä etenkin nykyisen taloudellisen taantuman valossa.
Taloudellinen tilanne euroalueella ja maailmanlaajuisesti on tehnyt talouspolitiikan mukauttamisen välttämättömäksi. Gentin Eurooppa-neuvoston vahvistus sitoutua edelleen kasvu- ja vakaussopimukseen on herättänyt luottamusta siihen, että talous- ja rahaliiton peruspolitiikka säilytetään, ja se on varmasti helpottanut valuuttapolitiikkaan hiljattain tehtyjä lisämukautuksia. Tämä on osoitus talouspolitiikan koordinoinnin toimivuudesta.
Talouspolitiikan koordinointiin on silti uusia mahdollisuuksia komission esittämien ehdotusten mukaisesti taloudellisen tilanteen ja sopivien talouspoliittisten vastausten yhteisen arvioinnin edistämiseksi. Komission puheenjohtaja Prodi kirjoittaa tämän sanoman vahvistamiseksi tällä viikolla parlamentille, neuvoston puheenjohtajalle sekä valtion- ja hallitusten päämiehille kehottaakseen näitä jatkamaan ponnistelujaan, jotta ne etenisivät nykyisessä aikataulussa ja ennen Barcelonan huippukokousta Lissabonin uudistusten tärkeimmissä kysymyksissä, joita ovat esimerkiksi yhteisön patentti- ja tietoliikennejärjestelmän tarkistus, sekä monissa rahoituspalveluja koskevissa ehdotuksissa.
Yhteenvetoraportti kattaa luonnostaan komission toimia laajalta alueelta. Sen vuoksi useat komission yksiköt osallistuvat sen valmisteluun, ja työtä valvoo poliittisella tasolla komission jäsenistä muodostuva työryhmä, joka käsittelee kasvua, kilpailukykyä, työllisyyttä ja kestävää kehitystä. Komission on määrä hyväksyä raportti 15. tammikuuta 2002, ja se jätetään parlamentille samana päivänä. Raportin jättämisellä varhaisessa vaiheessa pyritään antamaan muille Euroopan toimielimille mahdollisuus kertoa hyvissä ajoin näkemyksensä raportista Barcelonan Eurooppa-neuvoston valmistelun edistämiseksi. Tätä Randzio-Plath käsittääkseni juuri haluaa.
Lopuksi sanoisin avoimesta koordinointimenetelmästä, että Lissabonin strategian yhteydessä on tarkoitus pääasiassa kehittää indikaattoreita jäsenvaltioissa sekä vaihtaa parhaita käytäntöjä ja kokemuksia. Menetelmää hyödynnetään eurooppalaista hallintotapaa koskevassa valkoisessa kirjassa asetettujen periaatteiden mukaisesti aloilla, joilla lainsäädännölliset toimet eivät ole yhteisön menetelmän (methode communataire) yhteydessä mahdollisia.
Toivon vastanneeni jäsen Randzio-Plathin esittämiin kysymyksiin. Kuten olen eri yhteyksissä aiemmin todennut, tulen mielelläni käymään hänen valiokunnassaan keskustellakseni yksityiskohtaisesti komission aikeista Barcelonan huippukokouksessa. Olisi kuitenkin hyvä, jos tuleva keskustelutilaisuuteni talous- ja raha-asioiden valiokunnassa voitaisiin pitää 15. tammikuuta jälkeen, koska siihen mennessä parlamentti ja minä olemme saaneet asiakirjat, jotka ovat komission panos Barcelonan Eurooppa-neuvostoon.

Gasòliba i Böhm
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, tuen tässä puheenvuorossa liberaaliryhmän puolesta talous- ja raha-asioiden valiokunnan puheenjohtajan ilmaisemaa kantaa tähän keskustelunaiheeseen.
Suhtaudun myönteisesti komission jäsen Bolkesteinin juuri ilmaisemaan valmiuteen keskustella valiokunnassa yhteenvetoraporttiehdotuksen sisällöstä; yhteenvetoraportin on oltava keskustelun perustana kokouksessa, joka toivottavasti on erittäin tärkeä ja joka pidetään minun kotikaupungissani ja istunnon puhemiehen kotikaupungissa. Haluamme siis erityisesti, että Barcelonasta tulisi todellinen menestys ja että sitä muisteltaisiin todella merkittävänä edistysaskeleena niissä sitoumuksissa, joita on tehty viimevuotisen Lissabonin kokouksen jälkeen.
Haluaisin painottaa erästä seikkaa, jota sekä komissio että liberaaliryhmä ovat korostaneet. Kyse on tarpeesta vakiinnuttaa ja täsmentää talous- ja rahapolitiikan mekanismit ja tavoitteet. Kuten tiedätte, on syntynyt tiettyä hämmennystä - ja tästä on keskusteltu sekä komissiossa että täysistunnossa euroryhmään kuuluvissa maissa (jotka ovat jo päättämässä viimeistä vaihetta setelien ja kolikoiden liikkeeseen laskemisessa, kuten komission jäsen on niin ikään maininnut) - euron ulkoisesta edustuksesta ja toisaalta talous- ja rahapolitiikan päätöksentekojärjestelmästä. Tiedämme, ettei tämä tilanne ole tyydyttävä, ja nykyinen kriisi vain korostaa sitä.
Toivomme, että nykytilanteesta voitaisiin todellakin selvitä, kuten komission jäsen Bolkesteinin kollega, komission jäsen Solbes on aika ajoin erittäin toiveikkaasti toistanut. Hän joutuu kuitenkin samalla tarkistamaan alaspäin kasvunäkymiä.
Haluaisin näin ollen korostaa tätä seikkaa ja myös erästä toista seikkaa, jota komission jäsen ei maininnut ja joka on mielestäni erittäin tärkeä Lissabonin strategian eri osien ja sen myöhemmän kehityksen kannalta: nimittäin koulutusta ja teknologiaa.
Lissabonissa asetettiin vuoteen 2010 mennessä päämääräksi täysin kilpailukykyinen yhteiskunta, jotta kykenisimme kuromaan umpeen eron teknologian ja tieteen kehityksessä verrattuna Yhdysvaltoihin, joka oli Lissabonissa asetettu viitekohta. Tämäkin seikka on sisällytettävä - minun mielestäni - yhteenvetoraporttiin, ja myöhemmissä kokouksissa on seikkoja, joissa se otetaan huomioon.

Bolkestein
Kiitän jäsen Gasòliba i Böhmiä ja jäsen Randzio-Plathia heidän huomioistaan. Korostan tosiasiaa, että Lissabonin jälkeen saavutettu edistys on riittämätön. Komissio aikoo järjestää kokouksen esimerkiksi rahoituspalveluista ensi vuoden helmikuussa antaakseen puolivälikatsauksen aiempaa suuremman poliittisen mielenkiinnon herättämiseksi sisämarkkinoiden loppuun saattamiseen ja niiden vaikeiden tavoitteiden saavuttamiseen, jotka meille asetettiin Lissabonin Eurooppa-neuvostossa.
Korostan kuitenkin, ettemme ole tehneet, mitä meidän olisi pitänyt tehdä. Meillä on edelleen huomattavia vaikeuksia, meidän on hyödynnettävä Lissabonin kokousta edistyksen jatkamiseksi. Olisi hyvä, jos Ecofin-neuvoston ministerit osallistuisivat Barcelonan kokoukseen, jolloin he voisivat paikan päällä tehdä sen, mitä Eurooppa-neuvoston jäsenet toivovat heidän tekevän. Toistaiseksi Eurooppa-neuvoston jäsenet ovat sortuneet ylistyksiin, mutta kun ministerien on hoidettava käsillä olevia asioita, politiikka näyttää haihtuvan ilmaan. Jos Ecofin-neuvoston ministerit osallistuisivat Barcelonan Eurooppa-neuvoston kokoukseen, he voisivat kenties ratkaista nämä ongelmat siltä istumalta. Eurooppa-neuvosto on kehottanut neuvostoa tekemään päätöksen Pattenista tänä vuonna ennen joulua. En ole optimistinen. Tämä korostaa tarvetta keskittyä Barcelonan Eurooppa-neuvostossa käytännön asioihin sekä tarvetta edistyä tähänastista enemmän.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.

Marokon kalastussopimus: alusten ja kalastajien toimintasuunnan muuttaminen
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Miguélez Ramosin laatima kalatalousvaliokunnan mietintö (A5-0395/2001) ehdotuksesta neuvoston asetukseksi vuoteen 1999 asti Marokon kalastussopimuksen alaisina olleiden alusten ja kalastajien toimintasuunnan muuttamisen edistämisestä [KOM(2001) 384 - C5-0407/2001 - 2001/0163(CNS)].

Miguélez Ramos
. (ES) Arvoisa puhemies, Euroopan parlamentti tarjoaa komissiolle mahdollisuutta korjata asetusehdotusta, jonka se aikanaan toimitti parlamentille ja neuvostolle. Nyt käsittelemässämme kalatalousvaliokunnan hyväksymässä mietinnössä itse asiassa pyritään korjaamaan ne jäykkyydet, joita kyseiseen ehdotukseen sisältyy ja joiden takia sillä ei pystytä ratkaisemaan niitä ongelmia, joita asianosaisille koituu EY:n ja Marokon välisen kalastussopimuksen uudistamatta jäämisestä.
Marokon kalastussopimuksen raukenemisesta 30. marraskuuta 1999 siihen hetkeen saakka, jolloin selvisi, että uutta sopimusta ei tehtäisi, yli 400 laivanvarustajaa ja noin 4 300 kalastajaa elivät toisinaan toivoen, toisinaan peläten yhteisön ja Marokon välisten neuvottelujen pitkittyessä.
Vasta 26. maaliskuuta 2001 komission jäsen Fischler ilmoitti, että molempia osapuolia hyödyttävän sopimuksen tekeminen oli mahdotonta. Yhteisö asetti tuolloin tavoitteeksi asianomaisen kalastuslaivaston toimintasuunnan muuttamisen.
Komissio nojautuu ehdottamassaan asetuksessa 7. joulukuuta 2000 Nizzassa pidetyn Eurooppa-neuvoston antamiin suuntaviivoihin. Tässä huippukokouksessa Eurooppa-neuvosto antoi komissiolle tehtäväksi ehdottaa yhteisön laivaston uudelleen järjestämistä koskevaa erityistoimintaohjelmaa.
Minun pitää selvästi todeta, että tällä ehdotuksella asetukseksi ei kateta kärsimään joutuneen alan tarpeita. Jälleen kerran komissio näyttää tekevän ehdotuksia, joiden tarkoitus on hyvä mutta jotka eivät lainkaan vastaa vakavasta kriisistä kärsivälle laivastolle ja alueille päätettyjä tukitoimia. Itse asiassa sen sijaan, että komissio auttaisi säilyttämään suurimman osan laivastoa ja sen taloudellista toimintakykyä, se tekee jäykän ehdotuksen, jonka seurauksena tulee olemaan, jos neuvosto hyväksyy sen ilman kalatalousvaliokunnan huomattavia muutoksia, laivaston romuttaminen, mille laivanvarustajat ja alueiden paikallisviranomaiset pystyvät mielestään löytämään vaihtoehtoja.
Kaiken tämän takia ehdotusta asetukseksi esitetään muutettavaksi kalatalousvaliokunnan hyväksymin tarkistuksin, jotta säädetyt toimenpiteet voivat tuottaa hyötyä kärsineelle alalle.
Kalatalousvaliokunta ei ole samaa mieltä romuttamiseen perustuvasta komission näkemyksestä. Komissio olisi myös voinut keskittyä mahdollisuuksiin vaihtoehtoisilla aloilla, kuten jalostusteollisuudessa, vesiviljelyssä ja erityisesti kalastustuotteiden myynnin edistämisessä.
Samoin ehdotuksesta on jätetty pois sopimuksen uudistamatta jäämisestä suoraan kärsimään joutuneet alat, kuten pyyntitoimintaan liittymättömät kalatalouden alat. Maalla olevat yritykset ovat pitkän neuvotteluprosessin ajan kärsineet useista taloudellisista menetyksistä, joiden takia niiden on ollut pakko säännellä henkilöstöä ja irtisanoa työntekijöitä, minkä takia tappioiden määrä on noussut huomattavaksi. Näitä yrityksiä odottaa nyt yhtä epävarma tulevaisuus kuin laivastoa, josta ne ovat riippuvaisia.
Tämän romuttamiseen perustuvan lähestymistavan vastapainoksi ala itse ja alueelliset viranomaiset ovat tehneet useiden Maghreb-maiden yritysten ja laivanvarustajien kanssa suullisia sopimuksia yhteisyrityksistä, jolloin pienimuotoisen kalastusalan omien arvioiden mukaan satakunta alusta voitaisiin palauttaa toimintakykyiseksi tämän erityistoimen avulla, jos se olisi joustavampi; romutettavaksi määrättyjen alusten määrä olisi näin vain 26. Tällä tavoin voitaisiin ylläpitää elintärkeää taloudellista toimintaa tietyillä alueilla ja varmistaa jatko joillekin laivanvarustajille ja kalastajille, jotka haluavat työskennellä alalla.
Lyhyesti sanottuna kalatalousvaliokunnan mietinnön tarkistuksilla muutetaan ehdotusta asetukseksi seuraavasti:
Laivanvarustajien ja kalastajien lisäksi asetukseen sisällytetään maalla oleva kalastusteollisuus, jonka toiminta oli suoraan sidoksissa sopimuksen olemassaoloon, kunhan ne ovat menettäneet yli 70 prosenttia liikevaihdostaan.
Asetuksesta poistetaan vaatimus, jonka mukaan asianosaisten on täytynyt saada tukea toiminnan lopettamisesta vähintään yhdeksän peräkkäisen kuukauden ajan, jotta niihin voitaisiin soveltaa nyt tätä erityistoimenpidettä. Vaatimus merkitsisi, että ulkopuolelle jätetään sellaiset henkilöt, jotka ovat pystyneet löytämään tilapäisesti vaihtoehtoista työtä uutta Marokon kanssa tehtävää kalastussopimusta odotettaessa. Vielä vakavampaa on, kun otetaan huomioon, että näitä laivanvarustajia ja kalastajia ei ollut varoitettu siitä, että työn löytäminen olisi rangaistavaa, kun laivaston toimintasuuntaa muutetaan.
Kalatalousvaliokunta on hylännyt myös vaatimuksen periä takaisin uudenaikaistamiseen myönnetyt tuet. Ei ole oikein soveltaa rangaistustoimenpidettä takautuvasti tukiin, jotka myöntämishetkellään eivät olleet tällaisen ehdon alaisia.
Komission ehdotuksessa esitetään laivanvarustajille maksettavan julkisen tuen korottamista 20 prosentilla silloin, kun alus romutetaan tai siirretään kolmanteen maahan. Kalatalousvaliokunta katsoo, että myös kalastajien pitäisi hyötyä tästä 20 prosentin korotuksesta.
Olemme muuttaneet myös tähän erityistoimenpiteeseen osoitettavia määrärahoja laskemalla romuttamiseen varatut määrärahat 30 prosenttiin, yhteisyrityksen perustamiseen varatut määrärahat 35 prosenttiin ja sosiaalis-taloudellisiin toimenpiteisiin varatut määrärahat niin ikään 35 prosenttiin. Tämä mahdollistaa erityistoimenpiteen entistä paremman täytäntöönpanon.
Mainitsisin lopuksi talousarvion. Nizzassa pidetyn Eurooppa-neuvoston päätelmien mukaisesti komissio ehdottaa myönnettäväksi 197 miljoonaa euroa tähän erityistoimenpiteeseen. Se ehdottaa joustovälineen käyttöönottoa vuonna 2002 ja vastaavien määrärahojen sitomista rahoitusnäkymien otsakkeeseen 2. Sopimuksen uudistamatta jäämisestä koituva säästö on ollut 500 miljoonaa euroa. On luonnollista, että yhteisö osallistuu myös laivaston toimintasuunnan muuttamisesta koituviin kustannuksiin.

Fraga Estévez
Arvoisa puhemies, tässä istuntosalissa kuunnellaan kenties viimeistä kertaa puheita 14 vuotta voimassa olleesta Marokon kalastussopimuksesta. Kun äänestämme huomenna nyt käsittelemästämme mietinnöstä, toimielimemme kirjoittaa viimeisen sivun tarinaan, joka alkoi elokuussa 1987, jolloin Euroopan unioni allekirjoitti ensimmäisen kalastussopimuksensa Marokon kanssa, mutta Espanjan kanssa tehty sopimus juontaa juurensa miltei 25 vuoden taakse.
Monien yhteisön kalastajien ja laivanvarustajien elämä on siis ollut yksinomaan sidoksissa Marokon kalastusalueen olemassaoloon. Velvollisuutenamme onkin tänään päättää tuo sivu mahdollisimman arvokkaasti ja vastuullisesti sellaista alaa kohtaan, joka tulee kärsimään vertaansa vailla olevasta toimintasuunnan muuttamisesta.
Meidän on kiitettävä komissiota siitä, että se on ponnistellut kahden viimeksi kuluneen ja pitkän vuoden aikana estääkseen sen, mistä huomenna äänestämme. Meidän on kuitenkin tässä väistämättömässä tilanteessa myös tunnustettava, että komission ehdotus on yhteisvastuullinen ja että siinä myönnetään, ettei eräs aikakausi voi päättyä pelkkään väistöliikkeeseen niiden silmien edessä, jotka odottavat hartaasti tätä suunnitelmaa voidakseen jatkaa elämäänsä ja työntekoa; ehdotuksen määrärahat ovat siis täysin perustellut. Toivomme, että muutkin toimielimet olisivat tästä samaa mieltä jo niiden oman arvokkuuden takia.
Kalatalousvaliokunnan esittämillä tarkistuksilla ennen kaikkea lisätään joustavuutta, jotta yhteisön yhteisvastuullisuutta voitaisiin todella hyödyntää erittäin heterogeenisessa laivastossa, joka ei ole näinä kahtena vuotena lakannut etsimästä omia ulospääsykeinojaan; ulospääsykeinoja, jotka voitaisiin tukkia jäykemmällä lainsäädännöllä.
Toisaalta ensisijaisena velvollisuutenamme on hyväksyä mietintö, jotta voisimme antaa tarvittavan oikeusperustan sille, että talousarvion toisessa käsittelyssä voitaisiin saada tarvittavat määrärahat laivaston uudelleen järjestämistä koskevan suunnitelman rahoittamiseen. Suunnitelma merkitsee epäilemättä loppua osalle historiallisesta laivastosta, mutta se ei voi merkitä Marokon kanssa solmittujen kalastussuhteiden päättymistä.
On mahdotonta ajatella, että Marokko todella haluaisi kääntää selkänsä Euroopan unionille, muun muassa siksi, että meillä on kaksi yhteistä merta ja meidän on pakko olla naapureita, ja Marokolle voi olla tästä naapuruudesta vain hyötyä. Pyydänkin, että komissio pystyisi olemaan vastaanottavainen ja edistämään kaikkia kalastusalan yhteistyöaloitteita, joita tulevaisuudessa toteutetaan kummankin osapuolen hyödyksi.
Kiitän lopuksi esittelijää hänen erinomaisesta työstään.

Lage
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät jäsenet, ehdotus neuvoston asetukseksi, joka koskee Marokon kalastussopimuksen alaisina olleiden alusten ja kalastajien toimintasuunnan muuttamisen edistämistä ja jota käsitellään jäsen Miguélez Ramosin oivallisessa mietinnössä, saa varauksetta hyväksyntämme.
Ehdotuksessa osoitetaan, että Euroopan unionissa kannetaan huolta näiden haavoittuvista ammateista, joiden jatkuvuus riippui siitä huomattakoon se uudistettaisiinko Marokon kalastussopimus vai ei. Eurooppalainen yhteisvastuullisuus toimii nyt ja vastaisuudessa. Sanottakoon tämä epäilijöille. Komission ehdotuksessa tarkastellaan toimintasuunnan muuttamiseen liittyviä ongelmia sekä taloudellisesta että sosiaalisesta näkökulmasta. Lisäksi sen ansioihin kuuluu, että siinä myönnetään 97 miljoonan euron suuruinen lisätuki, jota voidaan käyttää samaan aikaan muiden rakennerahastojen puitteissa myönnettyjen varojen kanssa.
Tämän ohjelman kautta 570 portugalilaista kalastajaa saa tukea. Heistä 400 asuu Sesimbrassa, pienessä ja kauniissa kalastukseen ja matkailuun erikoistuneessa kaupungissa, joka sijaitsee aivan Lissabonin kupeessa. Näistä 400 sesimbralaisesta 150 on iältään yli 55-vuotiaita, minkä takia heidän olisi suotavaa siirtyä varhaiseläkkeelle, sillä siinä iässä heidän on vaikea vaihtaa ammattiaan. On vain niin, että toisin kuin varustamoiden tuet, kalastajien saamat tuet eivät kohonne 20:tä prosenttia, mikä on mielestäni epäoikeudenmukaista.
Nythän kalastajat voivat saada vuoden ajan 10 000 euroa, mikäli he eivät ala harjoittaa muuta ammattia. Mahdollinen 20 prosentin korotus olisi vaatimaton, mutta se nostaisi summan kuitenkin 12 000 euroon ja tekisi siitä hieman houkuttelevamman. Toisaalta ehdotuksessa ollaan melko jäykkiä, sen pitäisi olla joustavampi ja mahdollistaa sen, että Portugalin ja Espanjan kaltaiset valtiot voisivat mukautua paremmin todella mutkikkaisiin tilanteisiin, jotka eivät välistä sovi asetuksen tiukkoihin raameihin. Joustavuus pitäisi sallia myös siksi, ettei kaikkia vuoden 2001 loppuun asti myönnettyjä tukia merkittäisi kirjanpitoon kalatalouden ohjauksen rahoitusvälineen (KOR) 4 artiklaan kuuluvina sosioekonomisina toimina. Ne kaikki liittyvät Lissabonin alueeseen ja Tejon laaksoon ja ne olisi parasta sulauttaa toisiin ohjelmiin.
Arvoisa puhemies, hyvät jäsenet, lopuksi olen täysin samaa mieltä jäsen Miguélez Ramosin mietinnön sisällöstä ja ehdotuksista, jotka vaikuttavat mielestäni selkeiltä ja järkeviltä. Sellaisia ovat erityisesti ehdotukset, jotka koskevat mahdollisuutta tukea kalastukseen kytköksissä ollutta jalostustoimintaa. Ei tosiaankaan ole järkevää, ettei rahoitettaisi myös kalastukseen läheisesti liittyneitä jalostus- ja kaupankäyntialaa, joilla vaikutus on tässä tapauksessa erittäin kielteinen. Siitäkin syystä olemme kiitollisia jäsen Miguélez Ramosin mietinnöstä.

McKenna
Arvoisa puhemies, minulla on ilo ilmoittaa parlamentille, että YK:n kalastussopimus tulee voimaan 11. joulukuuta. Sen seurauksena Malta ratifioi sopimuksen 30:ttä kertaa, mutta häpeällistä kyllä, EU ei sitä ratifioi.
Seuraavaksi puhun Marokosta kertoakseni, että vihreät aikovat äänestää tätä ehdotusta vastaan, ei siksi, että vastustamme ehdotuksesta poistettua kalastajien tulojen korvaamista vaan siksi, että vastustamme tätä nimenomaista pakettia.
Ensinnäkin sopimus nostaa vain tiettyjen ihmisten palkkioita, nimittäin Marokossa työskentelevien. Tämä syrjii muita kalastajia ja alusten omistajia. Toiseksi sillä rahoitetaan entistä suuremman alusmäärän siirtämistä kolmansiin maihin, ja tämä koskee myös mukavuuslippulaivoja, eikä valvontaa vieläkään ole kehitetty tämän estämiseksi. Kolmanneksi se muodostaa hyvin epäedullisen ennakkotapauksen, jos joka kerran sopimuksen epäonnistuessa tai täysin ennakoitavien ongelmien ilmaantuessa päätämme jaella valtavia summia eurooppalaisten veronmaksajien rahoja.
Kalastussopimuksia koskeva ongelma on luonnollisesti ratkaistava. Marokon sopimus on ensimmäinen, muita muitakin on tulossa.

Jové Peres
Arvoisa puhemies, haluaisin ensiksi kiittää esittelijä Miguéleziä hänen erinomaisesta työstään. Työn laatu on erittäin merkittävä, kun kyse on hyvin traumaattisesta asiasta lukuisille kalastuksesta riippuvaisille ihmisille Portugalissa sekä Espanjan Galiciassa, Andalusiassa ja Kanariansaarilla.
Kyse on siitä, että lievitetään mahdollisimman hyvin asiaa, joka on minun mielestäni - ilmaisu sallittakoon - kuin kuulutetun kuoleman kronikka. Ryhmäni on jo kauan sitten ottanut parlamentissa puheeksi ne vaarat, joita aiheutui siitä, ettei Marokon kalastussopimusta sidottu assosiaatiosopimukseen. Tänään voin vain todeta, että Marokon kuningaskunnalla ei ole ollut kauppakumppanilta vaadittavaa neuvotteluhalua.
Haluan kiittää komission pyrkimyksistä lievittää Marokon kalastussopimuksen puuttumisen vaikutusta, mutta en toista, mitä on jo sanottu. Tarvitsee vain viitata esittelijän ja esimerkiksi jäsen Fragan puheenvuoroihin huomatakseen, että kalatalousvaliokunta on parantanut huomattavasti komission ehdotusta ja tehnyt siitä entistä oikeudenmukaisemman.
Minun - ja ryhmäni - tarvitsee siis vain pyytää, että parlamentti hyväksyisi huomenna Miguélezin laatiman kalatalousvaliokunnan mietinnön ja että - sitten, kun parlamentti on sen hyväksynyt - vahvistettaisiin pikaisesti mietinnön täytäntöönpanossa tarvittavat rahoitusvälineet. Haluan tältä osin todeta selvästi, että talousarvion joustoväline on keskeinen.
Hyvät parlamentin jäsenet, olisi viimeinen pisara, että - mainitsen vain yhden esimerkin - tavoitteen 1 alue, jolla on Euroopan unionin korkein työttömyysaste ja joka lisäksi kärsii yhteisön Marokolle myöntämistä erittäin suotuisista hedelmäalan sopimuksista johtuvasta kilpailusta, kärsisi tuotantosuunnan vaikean muuttamisen seurauksista Marokon sopimuksen jäätyä uudistamatta ja jäisi paitsi myös rakennerahastojen varoista joidenkin tahojen kitsauden takia.

Varela Suanzes-Carpegna
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, pyrin tähän kellonaikaan puhumaan erittäin lyhyesti ja tiiviisti. Haluan ensiksi onnitella esittelijäämme Miguéleziä siitä, että hän on tehnyt hyvää työtä, vaikka asia olikin kiireellinen.
Haluan onnitella myös - meitä kaikkia - kalatalousvaliokunnan tekemästä työstä. Olen sitä mieltä, että me kaikki olemme pystyneet olemaan tilanteen tasalla: esittelijä, tarkistusten laatijat, ne henkilöt, joiden ansiota ovat saavutetut kompromissit, ja meitä tukeneet parlamentin jäsenet, joille lausumme kiitokset heidän ymmärtäväisyydestään ja yhteisvastuullisuudestaan.
Kiireellinen käsittely, kuten sanoin, vaatii aina nopeuttamaan työtä enemmän kuin olisi toivottavaa, mutta lopputulos on silti ollut erittäin myönteinen.
Toivon nyt, että komissio ottaa huomioon ne merkittävät parannukset, joita kalatalousvaliokunta on tehnyt sen ehdotukseen. Korostan tukien laajentamista, niiden kattavuuden parantamista ja ennen kaikkea joustoa ehdotettujen toimenpiteiden soveltamisessa.
Toiseksi on puhuttava suunnitelman rahoituksesta, vaikka tämä ei tarkalleen ottaen kuulukaan valiokuntamme toimivaltaan. Neuvosto antoi Nizzassa poliittisen sitoumuksen korkeimmalla mahdollisella tasolla - valtion- ja hallitusten päämiesten tasolla - niille, jotka kärsivät Marokon kanssa käytyjen neuvottelujen kariuduttua muodostuneesta dramaattisesta tilanteesta.
Olen sitä mieltä, että myös Euroopan komissio on ollut tilanteen tasalla, ja haluan kiittää siitä täällä: joustovälineen käyttö ja sen ehdottamat 197 miljoonaa euroa suunnitelman rahoitukseen ovat tästä osoituksena. Onnittelenkin komissiota tästä.
Pyydän nyt, että parlamentin budjettivaliokunta ja neuvosto tukisivat Euroopan komissiota ja Euroopan parlamentin kalatalousvaliokuntaa ja että ne saisivat aikaan välttämättömän kompromissin, jotta rahoitukseen osoitettaisiin tarvittavat 197 miljoonaa euroa.
Meillä on poliittinen sitoumus ja parlamentin kalatalousvaliokunnan puoltava lausunto, ja vaadimme järkähtämättä niiden noudattamista.

Figueiredo
Arvoisa puhemies, tämän mietinnön hyväksyminen on erittäin tärkeää, jotta seuraavassa kalastusasioista vastaavassa neuvostossa voitaisiin päättää ohjelmasta, joka koskee Marokossa toimineen ja vuoden 1999 lopusta lähtien satamassa pysytelleen mistä ovat kärsineet portugalilaiset ja espanjalaiset kalastajat ja varustamot sekä alueiden väestö kalastuslaivaston uudelleenjärjestelyä. Toiminnan keskeyttämisestä johtuvien korvausten maksaminen päättyy tämän vuoden lopussa. Keskeisenä kysymyksenä on siis tammikuussa 2002 aloitettavalle uudelleenjärjestelyohjelmalle myönnettävä 197 miljoonan euron rahoitus, joskin ohjelmaa on parannettava jäsen Miguélez Ramosin mietinnön ehdotusten mukaisesti. Me puolestamme hyväksymme komission ehdotuksen joustovälineen käytöstä talousarvioissa ja pahoittelemme, ettei tämä kysymys selkiytynyt Euroopan parlamentin ensimmäisessä talousarviokäsittelyssä niin paljon, että budjettikohtaan olisi kirjattu määrärahoja ja että olisi pyydetty joustovälineen käyttöä, kuten kalatalousvaliokunnassa oli sitä paitsi ehdotettu, minkä puheenjohtajamme palautti äsken mieleen. On siis tärkeää, että seuraavassa talousarviosta vastaavassa neuvostossa unohdetaan ryhmittymät ja otetaan huomioon nämä ehdotukset, koska siten voidaan löytää asianmukainen ratkaisu, jotta kalastuslaivaston uudelleenjärjestelyä koskeva ohjelma voi tulla voimaan ensi vuoden alussa.

Langenhagen
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, on jo myöhä, mutta olemme vielä hereillä ja jopa erittäin virkeinä. Hälytyskellot nimittäin soivat, ja Gordionin solmu on edelleen avaamatta, mutta toivon, ettei parlamentti anna periksi. Mistä nyt on siis kyse? On kyse työpaikoista ja EU:n maineesta unionin kansalaisten keskuudessa.
Kollegamme Daniel Varelan kiireellistä käsittelyä koskevan pyynnön ansiosta meillä on tänään tilaisuus keskustella aiheesta, joka on aivan yhtä kiireellinen kuin ongelmallinenkin. On kyse niiden seurausten avoimesta ja rehellisestä käsittelystä, joita Marokon kanssa käytävien neuvottelujen kariutuminen on aiheuttanut Iberian niemimaalla.
Puhtaat tosiasiat on esitetty nopeasti: olemme kuulleet, että EU:n laivasto - käytännössä Espanjan ja Portugalin aavan meren kalastajat - eivät saa marraskuusta 1999 lähtien enää käyttää Marokon rannikon edustaa. Yhteensä 400 laivalle jakaantuneet 4300 asianosaista kalastajaa odottaa jatkoa joulukuussa 2001 päättyville korvausmaksuille, kuten esittelijä Miguélez Ramos vakuuttavasti totesi. Näiden lukujen taakse kätkeytyy ihmisiä, perheitä, kokonaisia kuntia, jotka ovat perinteisen elinkeinon varassa, ja tämän elinkeinon tulevaisuus on nyt turvattava. Se ei kuitenkaan tarkoita pelkästään rahoitustukiin rajoittumista. Meidän - ja tämä koskee myös komissiota ja neuvostoa - on pikemminkin onnistuttava laatimaan laaja suunnitelma, joka on vakuuttava ja jonka tavoitteena on supistettu mutta sitäkin taloudellisempi kalastustoiminta tai jokin sen vaihtoehto.
Minusta tämä mietintö on taas suora viittaus siihen, miten äärimmäisen tärkeä ja kiireellinen meidät kaikki tällä hetkellä työllistävä Euroopan unionin yhteisen kalastuspolitiikan uudistustyö on. Ei ole pelkkä sattuma, että yksittäiset avainsanatkin - ulkosuhteet, kauppasopimukset, resurssien pienentäminen sekä laaja rakenteellinen uudistaminen - johtavat työasiakirjoissa punaisen langan tavoin kohti uudistusta. Etenkin Espanjan ja Portugalin tämänhetkinen tilanne kuitenkin osoittaa, että nyt on korkea aika sitoa paketti, jota todellakin myös voidaan kutsua uudistukseksi.
Tarkoituksena ei voi olla uljaan elinkeinon harjoittajien alentaminen pelkiksi almunsaajiksi. Sitä emme voi arvoyhteiskuntana hyväksyä. Pienentyvän tuoton myötä olemme havainneet alan valtavat haasteet. Pohtikaamme nyt yhdessä oikeita toimenpiteitä ja osoittakaamme joustavuutta, jota esittelijä ja muutkin kollegat ovat vaatineet.

Cunha
Arvoisa puhemies, komission esittämä ehdotus on myönteinen, mutta sitä pitää parantaa. Painotan kolmea tällaista näkökohtaa: ensinnäkin ei ole järkevää, että ehdotus on niin tiukka kutakin tointa varten käytettävien määrärahojen osuuden osalta. Olisi järkevää, että jokainen jäsenvaltio voisi yhteisen ja selkeäsääntöisen paketin puitteissa käyttää määrärahoja joustavasti tarpeidensa mukaan. Esimerkiksi Portugalissa voitaisiin supistaa alusten hävittämiseen tarkoitettuja määrärahoja ja nostaa joidenkin alusten uudelleenjärjestelyyn ja sosiaalisiin tarpeisiin tarkoitettuja varoja.
Toiseksi tämänkaltaiseen pakettiin pitäisi sisällyttää myös määrärahoja kalastuksesta voimakkaimmin riippuvaisten alueiden taloudellisen toimintasuunnan muuttamiseksi, ja noihin korvauksiin samansuuntaisia toimintoja, kuten esimerkiksi jalostusteollisuus. Se merkitsisi, että rahoituspakettia olisi suurennettava heti kättelyssä, mitä ei ikävä kyllä ole tehty tässä komission ehdotuksessa, jonka avulla käydään jo tässäkin muodossa käsiksi joihinkin talousarviomenettelyn ongelmiin.
Kolmantena näkökohtana haluaisin painottaa, että komission näkökulmasta tämän avun tarkoituksena on etenkin päättää eräs yhteisen kalastuspolitiikan vaihe, Marokon kalastussopimus, yrittämättä laajentaa niin kuin minusta olisi pitänyt näiden valtioiden kalastusmahdollisuuksia kolmansien maiden aluevesille tai suunnittelematta asianmukaisia toimia, kuten myös olisi pitänyt tehdä, joiden avulla näitä yrityksiä olisi autettu kansainvälistymään helpommin.
Kalatalousvaliokunnassa tehtiin joitakin tarkistuksia, ja haluaisinkin kiittää esittelijää, joka paneutui prosessiin perusteellisesti. Lisäksi me itse teimme joitakin ehdotuksia, joilla tämän ehdotuksen puutteita parannetaan selvästi. Kuten kollegani Fraga Estévez sanoi, toivon, että koska meiltä puuttui aikanaan poliittisia kykyjä neuvotella asioista, meidän pitäisi nyt pystyä vastaamaan vahinkoa kärsineille kalastajille kyllin arvokkaasti. Toivonkin, että kalatalousvaliokunnan ehdotus hyväksytään täysistunnossa ja että neuvostossa toimitaan kuten pitääkin.

Bolkestein
Arvoisa puhemies, haluan aloittaa kiittämällä ja onnittelemalla kalastusvaliokunnan varapuheenjohtaja Miguélez Ramosia hänen mietinnöstään, joka koskee äärimmäisen tärkeää sääntelyä, jonka tarkoituksena on edistää niiden tuhansien kalastajien ja satojen alusten toimintasuunnan muuttamista, joiden toiminta on äkillisesti keskeytynyt, koska uuden kalastussopimuksen tekoon Marokon kuningaskunnan kanssa ei ole ollut mahdollisuutta.
Nykyisten välineiden saatavuuden ohella yhteisö on päättänyt ryhtyä erityisiin ponnisteluihin kaksiosaisen aloitteen hyväksi. Ensimmäinen osa koskee neuvoston asetusta, jonka tarkoituksena on laajentaa nykyisten säännösten soveltamisalaa, ja toinen osa koskee lisämäärärahoja erityisiin toimiin. Kun budjettivallan käyttäjä keskustelee parhaillaan lisämäärärahoja koskevasta ehdotuksesta , tämän päivän keskustelussa keskitytään lainsäädäntöehdotukseen. Komissio on tyytyväinen siihen, että kiireellisen menettelyn olisi määrä mahdollistaa asetuksen hyväksyminen marraskuun loppuun mennessä joulukuun lopun sijasta.
Mietintöön on tehty 18 tarkistusta, jotka voidaan ryhmitellä muutamaan luokkaan, jotka nyt esittelen. Ensimmäinen ryhmä muodostuu tarkistuksista 1, 2, 5, 10, 11 ja 13. Komission mielestä maalla sijaitsevien teollisuudenalojen eli kalanjalostustehtaiden, sekä aluksille suunnattujen palvelujen ei tarvitse hyötyä uudesta asetuksesta, eikä myöskään itse rannikkoalueiden. Alueellista kehittämistä koskevia ohjelmia on jo olemassa, ja toimintasuunnan muuttamista kaipaavien teollisuudenalojen tai monipuolistamista kaipaavien rannikkoyhteisöjen olisi määrä saada varoja Euroopan aluekehitysrahastosta ja Euroopan sosiaalirahastosta. Maatalouden ja kalanjalostusteollisuuden on määrä hyötyä kalatalouden ohjauksen rahoitusvälineestä.
Toinen tarkistusten ryhmä käsittää tarkistukset 3 ja 4. Komission mielestä kaikkien kalastajien ja alusten omistajien, jotka ovat saaneet korvauksia vuosina 2000-20001 itse toiminnan keskeytyksen kestosta riippumatta, ei tarvitse hyötyä uudesta asetuksesta. Sen vuoksi on ehdotettu korvausten vähimmäiskestoa yksinkertaisena kriteerinä, ja kohtuullisena vähimmäiskestona on pidetty yhdeksää kuukautta. Lisäksi toistaiseksi ei ole näytetty toteen, että tämänpituinen aika vahingoittaisi niitä, jotka ovat yrittäneet löytää vaihtoehtoista toimintaa ja ovat edelleen vaikeassa tilanteessa.
Kolmas tarkistusten ryhmä käsittää tarkistukset 6, 7 ja 8. Komissio on ehdottanut poistettavien alusten vähimmäisiän vähentämistä viiteen vuoteen tuotavien alusten kohdalla. Kaikki muut säännöt pitäisi säilyttää. Lisäksi komissio on ehdottanut, että alusten rakentamiseen myönnettyjä palkkioita vähennetään ja palkkioita lisätään poistamiselle. Mikä tahansa muu vaihtoehtoinen sääntö olisi vastoin julkisten varojen tervettä hoitoa, minkä vuoksi komissio ei voi tukea kyseisiä tarkistuksia.
Tarkistuksissa 9 ja 12 komissio korostaisi, että kalastajat voivat saada sosiaalisia palkkioita jo nykyisen asetuksen puitteissa. Siitä huolimatta komissio saattaa kannattaa palkkioiden nostamista uudessa asetuksessa. Espanjan ja Portugalin on kuitenkin taattava, että korotetut palkkiota eivät aiheuta kilpailun väärentymistä suhteessa vastaaviin sosiaalisiin palkkioihin, joita saatetaan myöntää muiden teollisuusalojen työntekijöille samoissa jäsenvaltioissa.
Seuraavaksi puhun tarkistuksista 14 ja 15. Lisämäärärahat eivät ole rakennerahastoja. Lisämäärärahojen toimittaminen antaa komissiolle mahdollisuuden asettaa joitakin sääntöjä. Sääntöjen olisi oltava sopusoinnussa nykyisten prioriteettien kanssa. Näitä prioriteetteja ovat tarpeettomien alusten romuttaminen ja myös sosiaaliset toimet. "Mukautuksia" tai "muutoksia" ei pitäisi sallia.
Sitten on vielä tarkistus 16. Komission mielestä yhteisyrityksen perustamiseksi myönnettävä palkkio kalastusalalla on melkoinen riski. Riskiä voidaan vähentää kahdella säännöksellä: ensinnäkin pankkitakauksella ja toiseksi osittain viivästyneellä maksulla (toisin sanoen kahden vuoden kuluttua onnistuneesta operaatiosta). Lisämäärärahojen käyttöä koskevat budjettisäännöt edellyttävät toisen säännöksen höllentämistä, mutta komissio on halukas säilyttämään rahoitusriskinsä samantasoisena. Siksi se on ehdottanut tuon menetyksen tasaamista nostamalla pankkitakausta 40 prosenttiin palkkiosta. Tämä on kuitenkin vain mekaaninen laskutoimenpide.
Sitten on tarkistus 17. Jos budjettivallan käyttäjä päättää merkitä kaikki erityistoimiin osoitetut sitoumusmäärärahat varainhoitovuonna 2002, kyseisen artiklan sanamuoto on säilytettävä muuttumattomana. Muutoin sitä olisi muutettava vastaavasti.
Viimeisenä otan esille tarkistuksen 18, jolla ei ole käytännön seurauksia. 7 artiklan sanamuoto olisi säilytettävä vastaamaan asetuksen N:o 2792/1999 vastaavien artiklojen sanamuotoa.
Lopuksi komissio suhtautuu myönteisesti tarkistuksiin 9 ja 12, ja kollegani komission jäsen Fischler aikoo ehdottaa kalastusneuvostolle, että tämä sisällyttäisi ne uuteen asetukseen.
Tarkistuksen 17 hyväksymistä voidaan harkita budjettivallan käyttäjän päätöksestä riippuen.
Käytin puheenvuoron kollegani Fischlerin puolesta. Olen varma, että hän ottaa esille kaikki kysymykset, joihin minä en kyennyt vastaamaan.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.
(Istunto päättyi klo 23.20.)

