Muistopuhe
Puhemies
Bettino Craxi, entinen Euroopan parlamentin jäsen, kuoli eilen Hammametissa Tunisiassa. Bettino Craxi oli tämän parlamentin jäsen 17.7. 1979 - 20.8.1983 ja 25.7.1989 - 30.4.1992. Hän toimi myös neuvoston puheenjohtajana ollessaan Italian tasavallan pääministerinä, jona hän toimi 4.8.1984 lähtien 3.3. 1987 asti, jolloin hän irtisanoutui toimestaan. Saanen pyytää minuutin hiljaisuutta hänen muistonsa kunniaksi.
(Parlamentti vietti minuutin hiljaisuuden.)

Edellisen istunnon pöytäkirjan hyväksyminen
Puhemies
Eilisen istunnon pöytäkirja on jaettu.
Onko huomautettavaa?
(Pöytäkirja hyväksyttiin.)

Stevenson
Arvoisa puhemies, haluaisin ottaa erään asian esille, ennen kuin aloitamme keskustelun kalataloudesta. Parlamentin jäsenet saattavat olla tietoisia kauheasta murhenäytelmästä eli Skotlannissa tapahtuneesta onnettomuudesta, jossa eräs kalastusalus upposi ja sen miehistön kaikki seitsemän jäsentä saivat surmansa. Solway Harvester -niminen alus upposi kaikkine merimiehineen Mansaaren edustalla viime viikolla, kun se oli pyytämässä kampasimpukoita. Seitsenjäseninen miehistö oli kotoisin Whithornin pikkukylästä ja naapuriyhteisöistä, jotka sijaitsevat Gallowayn hallintoalueella Lounais-Skotlannissa.
Tiedän puhuvani kaikkien kahdeksan skotlantilaisen jäsenen ja kaikkien muiden kollegoiden puolesta, kun pyydän teitä lähettämään surunvalittelukirjeen Euroopan parlamentin puolesta Skotlannin pääministerille, Donald Dewarille. Nyt, kun aloitamme taas yhtä kalastusteollisuudesta käytävää keskustelua, tämä murhenäytelmä on meille kaikille ehkä oikeaan aikaan tuleva ja surullinen muistutus siitä, että urheat miehet ja naiset vaarantavat henkensä päivittäin yhdessä maailman vaarallisimmista ammateista tuodakseen kalaa ruokapöytiimme.
Uskon, että puhemies kannattaa tätä pyyntöä.

Puhemies
Hyvä jäsen Stevenson, pyydän puhemiestä lähettämään tämän kirjeen. Asia on mielestäni selvä.

Varela Suanzes-Carpegna
Arvoisa puhemies, haluan yhtyä kalatalousvaliokunnan puheenjohtajana ja näin ollen kaikkien kollegojeni puolesta tuossa valiokunnassa siihen pyyntöön, jonka skotlantilainen kollegamme Stevenson juuri esitti ja haluan sanoa teille, että myös galicialainen kalastusalus Ros Alcedo, jonka miehistössä oli sekä galicialaisia että portugalilaisia, on valitettavasti ja aivan äskettäin joutunut onnettomuuteen sytyttyään tuleen "Irish Boxin" alueella. Valitettavasti näitä onnettomuuksia tapahtuu useammin kuin haluaisimmekaan, ja sen vuoksi haluan muistuttaa, että valiokuntamme on pyytänyt saada laatia valiokunta-aloitteisen mietinnön onnettomuuksien syistä sekä kalastajanammattiin liittyvistä vaaroista, ja toivon, että saamme luvan tämän mietinnön laatimiseen, sillä tämä raskas ammatti tarvitsee todellakin parlamentin ja meidän kaikkien tukemme.

Puhemies
Kiitoksia, jäsen Varela.

Kalastuslaivastojen monivuotisten ohjausohjelmien tilanne (1997)
Puhemies
Käsittelemme Cunhan laatimaa kalatalousvaliokunnan mietintöä (A5-0096/1999) komission vuosikertomuksesta neuvostolle ja Euroopan parlamentille kalastuslaivaston monivuotisten ohjausohjelmien tilanteesta vuoden 1997 lopulla (KOM(1999) 175-C5-0109/1999 - 1999/2112(COS)).
Hudghton on pyytänyt asiassa puheenvuoroa.

Hudghton
Toivon, että jäsenet ymmärtävät suuren kiinnostukseni tähän asiaan. Haluaisin pyytää Verts/ALE-ryhmän puolesta työjärjestyksen 144 artiklan perusteella, että Cunhan mietintö palautetaan valiokuntakäsittelyyn. Kollegani MacCormick epäili maanantaina Cunhan mietintöä koskevan päätöslauselmaesityksen 6 kohdan hyväksyttävyyttä, ja tähän sisältyy erittäin merkittäviä kysymyksiä, jotka voivat hyvinkin nousta esille myös tänään. Sanon kuitenkin, ennen kuin käsittelemme pyyntöni, että minunkin mielestäni 6 kohtaan ja sen sisältämiin ehdotuksiin liittyy merkittäviä poliittisia ja käytännön kysymyksiä.
Olisi kaikkien etujemme mukaista yrittää pyrkiä tässä asiassa yhteiseen lähestymistapaan. Lisäkeskustelu kalatalousvaliokunnassa ja varsinkin oikeudellisten asioiden valiokunnan antama mahdollinen lausunto olisivat siksi hyödyllisiä koko tämän asian kannalta.
Koska 6 kohta on herättänyt epäilyksiä ja kiistaa, asian valiokuntakäsittelyyn palauttaminen antaisi tilaisuuden ja sen pitäisikin antaa tilaisuus käydä lisäneuvotteluja sekä kalateollisuuden että komission asiantuntijoiden ja muidenkin kanssa. Pyydän, että äänestämme asian valiokuntakäsittelyyn palauttamisesta ja että käsittelemme asiaa sitten aikanaan uudelleen täysistunnossa lisäpohdintojen jälkeen. Pyydän myös, että tämä äänestys suoritettaisiin nimenhuutoäänestyksenä.

Puhemies
Hyvä jäsen Hudghton, te esititte todellakin virallisen pyynnön mietinnön palauttamisesta kalatalousvaliokuntaan työjärjestyksen 144 artiklan nojalla. Me kaikki tunnemme ne säännöt, jotka koskevat tätä asiaa. Sellaisen pyynnön yhteydessä yksi asian puolesta ja yksi vastaan, ja mikäli tarpeellista esittelijä tai valiokunnan puheenjohtaja, voivat käyttää puheenvuoron. Kannattaako joku juuri tehtyä pyyntöä?

MacCormick
Arvoisa puhemies, kuten jäsen Hudghton sanoi ja kuten parlamentin jäsenet muistavat, käytin maanantaina puheenvuoron sanoakseni, että tämän mietinnön erästä kohtaa ei voida mielestäni hyväksyä, koska siltä puuttuu oikeusperusta. Tämä on lähinnä "tuomiopäivän" ase, enkä olisi tyytyväinen, jos meidän olisi käytettävä sitä, kun meillä on käytettävissämme yksinkertaisempi tapa pohtia uudelleen tätä kysymystä, ennen kuin se tulee lopulta takaisin täysistuntokäsittelyyn.
On kyse erittäin merkittävästä asiasta. Cunhan mietintöä koskevan päätöslauselmaesityksen 6 kohdassa ehdotetaan ymmärtääkseni ja kuten monet kollegoistani sen ymmärtävät käytännöllisesti katsoen suhteellisen vakauden periaatteen tyhjäksi tekemistä, periaatteen, joka on ollut vuodesta 1983 yhteisen kalastuspolitiikan todellinen perusta ja jonka vieläpä komission jäsen Fischler sanoi parlamentin pitämässä kuulemistilaisuudessa olevan olennainen asia yhteiselle kalastuspolitiikalle. Kiintiöitä koskevan rangaistusjärjestelmän käyttöönotto heikentäisi periaatetta suuresti, ja juuri tätä 6 kohdassa ehdotetaan. Asia olisi palautettava valiokuntakäsittelyyn, sekä kalatalousvaliokuntaan että oikeudellisten asioiden valiokuntaan. Pyydän mielelläni parlamentin tukea jäsen Hudghtonin esitykselle.

Fraga Estévez
Arvoisa puhemies, vastustan esitettyä ehdotusta.
Ensinnäkin sen vuoksi, että Cunhan mietintö on hyväksytty enemmistöllä kalatalousvaliokunnassa. Tämä ei ole ainoa syy. Tähän mietintöön sisältyvä ajatusmalli on se, jota parlamentti tavallisesti noudattaa peräkkäisissä monivuotisten ohjausohjelmien arvioinneissa.
MacCormickin esittämään kysymykseen siitä, vaarannetaanko 6 kohdassa jatkuvuuden periaate, vastaan hänelle, että 6 kohdassa ei vaaranneta millään tavoin jatkuvuuden periaatetta. Siinä vain ehdotetaan, että niitä, jotka laiminlyövät monivuotisia ohjausohjelmia ja jotka aiheuttavat juuri eniten tuhoa kalavaroille, mahdollisesti rangaistaisiin kiintiöiden väliaikaisella vähentämisellä. Tämä ei merkitse kiintiöiden lopullista vähentämistä, eikä myöskään kiintiöiden siirtämistä toiselle jäsenvaltiolle.
Lyhyesti sanoen, jatkuvuuden periaate säilytetään ja, joidenkin huoleksi, säilytetään myös jatkuvuuden periaatteen jakoperusteet. Tämän vuoksi sanon teille, ettei ole pienintäkään pelkoa siitä, että tämä yhteisen kalastuspolitiikan pyhä periaate olisi vaarassa. Tässä kohdassa vain ehdotetaan vakavia rangaistuksia ja koska ne ovat ankaria, jotkut ovat tyytymättömiä joiden avulla kalavaroja voidaan suojella tehokkaasti.

Cunha
Haluaisin sanoa aivan lyhyesti, että kyse ei ole suhteellisen vakauden periaatteesta siitä yksinkertaisesta syystä, että kiintiöitä ei siirretä jäsenvaltioiden välillä. Kyse ei siis ole siitä. Ja toisaalta puhumme nyt kiintiöiden väliaikaisesta poistamisesta, jotta jäsenvaltioiden olisi pakko saavuttaa monivuotisten ohjausohjelmien tavoitteet. Fordin esittämän tarkistuksen 3 hyväksyminen selkiyttäisi tätä entisestään; ehdotankin esittelijänä, että äänestäisitte sen puolesta. Toiseksi haluan sanoa, että mietintöni 6 kohdan tavoitteena on nimenomaan saada Euroopan unioni ottamaan käyttöön tehokas rangaistusjärjestelmä, koska ellemme onnistu ottamaan käyttöön sellaisia rangaistuksia, että maiden on pakko saavuttaa monivuotisten ohjausohjelmien tavoitteet, niin silloin monivuotisista ohjausohjelmista ei ole mitään hyötyä ja lisäksi - ja tämä on vielä tärkeämpää ja vakavampaa - ne syrjivät niitä jäsenvaltioita, jotka noudattavat velvollisuuksia ja vähentävät laivastojaan, niiden jäsenvaltioiden hyväksi, jotka eivät noudata velvollisuuksia ja joita ei rangaista.

Puhemies
Äänestämme nyt pyynnöstä lähettää mietintö takaisin kalatalousvaliokuntaan. Äänestys on avoin.
(Pyyntö hylättiin.)
Asia jää esityslistalle.
MacCormickilla on puheenvuoro.

MacCormick
Arvoisa puhemies, työjärjestyksen 143 artiklan 1 kohdassa määrätään seuraavasti: "Esityslistan kohtaa koskevan keskustelun alussa voidaan esittää, että asiaa ei oteta käsiteltäväksi. Tällaisesta esityksestä äänestetään välittömästi." Esitän, että asiaa ei oteta käsiteltäväksi, ja pyydän, että tästä esityksestä äänestetään välittömästi. Aikaisemmin kuulemani perustelut eivät olleet minusta juurikaan vakuuttavia.

Puhemies
Hyvä jäsen MacCormick, tässäkin pätee sääntö, että yksi asian puolesta ja yksi sitä vastaan voivat käyttää puheenvuoron. Kuka kannattaa tätä työjärjestysesitystä, että tätä esityslistan kohtaa ei oteta käsiteltäväksi työjärjestyksen 143 artiklan nojalla?

Hudghton
Arvoisa puhemies, tuen erittäin mielelläni kollegani esitystä, että asiaa ei oteta käsiteltäväksi, eli hänen esitystään, että päätöslauselmaesityksen 6 kohtaa ei oteta käsiteltäväksi. Kiintiöiden automaattista vähentämistä koskevan ehdotuksen laillisuudesta on riittäväksi epäilyksiä sen toteamiseksi, että 6 kohtaa tämä ei koske päätöslauselmaesityksen muita kohtia ei voida ottaa käsiteltäväksi.

Fraga Estévez
Arvoisa puhemies, olen yllättynyt siitä, että jotkut parlamentin jäsenet esittävät jälleen saman perustelun kuin aiemminkin, koska edellinen kysymys koski myös 6 kohdan hyväksymistä. Tämän osalta suurin osa meistä parlamentin jäsenistä on mielestäni tehnyt selväksi sen, että kannatamme tätä kohtaa, ja olemme jo äänestäneetkin siitä. Voin toistaa nämä samat perustelut. 6 kohta ei ole jatkuvuuden periaatteen vastainen, koska se noudattaa tätä periaatetta ja tämän periaatteen jakoperusteita. Minua edeltänyt puhuja sanoi, että sen osalta on epäilyksiä. Asiasta on oltava varma, jos sanoo, että 6 kohta hylätään. Jos jollakin on epäilyksiä, on ne selvitettävä ensin. Minulla ei ole mitään epäilyksiä, arvoisa puhemies, ja parlamentti on jo ilmaissut mielipiteensä tässä asiassa.

Varela Suanzes-Carpegna
Arvoisa puhemies, haluan esittää toisen työjärjestyspuheenvuoron sen osalta, mistä täällä on puhuttu. Olemme jo äänestäneet kohdan sisällöstä. Äänestimme siitä, voidaanko yksi 6 kohtaan sisältyvä keskeinen periaate hyväksyä vai ei. Laaja enemmistö hylkäsi ehdotuksen valiokuntaan palauttamisesta, mikä siis tarkoittaa sitä, että tämä kohta voidaan hyväksyä. Emme voi äänestää tämän viisastelun takia uudelleen samasta kysymyksestä ja sanoa, että nyt on sovellettava 143 artiklaa, sillä se johtaa samaan syyhyn, jonka perusteella emme voi hyväksyä tätä kohtaa. Sanon teille, että 143 artiklassa puhutaan siitä, että asiaa ei voida ottaa käsiteltäväksi muodollisista syistä: koska se ei ollut esityslistalla, koska kaikkia kieliversioita ei ollut saatavilla, tai muuta sellaista, mutta ei asian sisältöön liittyvistä syistä, eikä varsinkaan silloin, jos asiasta on jo keskusteltu ja äänestetty. Emme voi esittää nyt uutta työjärjestyskysymystä ja vedota toiseen artiklaan, kun parlamentti on jo ilmaissut kantansa kysymyksen sisällöstä ja sanonut, että asiaa ei palauteta valiokuntaan. Näin ollen tätä parlamentaarista väittelyä ja viisastelua ei kannata enää jatkaa, ja mielestäni tästä kysymyksestä täytyy päästä sopimukseen, kuten jo pääsimmekin parlamentin enemmistön kannatuksella.

Puhemies
Teen nyt yhteenvedon. Nyt on tehty toinen työjärjestysesitys, joka perustuu erääseen toiseen työjärjestyksen artiklaan ja puhemiehenä minun on toimittava esityksen mukaisesti. Pelisäännöt ovat selvät. Yksi esityksen puolesta ja yksi sitä vastaan käyttivät puheenvuoron ja myös valiokunnan puheenjohtaja käytti puheenvuoron.
Annan puheenvuoron vielä esittelijä Cunhalle ennen kuin äänestämme asiasta.

Cunha
Arvoisa puhemies, en käytä puheenvuoroa puolesta enkä vastaan. Haluan vain sanoa, että tämä on farssi. Arvoisan puhemiehen kannattaisi lukea hyvin työjärjestys, koska kollegamme pyynnöstä on jo äänestetty. On erittäin vakavaa, että äänestämme siitä uudestaan 143 artiklan nojalla. Tällaista farssia ei voida hyväksyä!

Barón Crespo
Arvoisa puhemies, parlamentti on ilmaissut selvästi mielipiteensä tästä asiasta eikä ole syytä äänestää samasta kysymyksestä kahteen kertaan. Pyydän teitä kiinnittämään tähän asiaan huomiota, sillä olemme aina noudattaneet tätä periaatetta. Eikä millään voida hyväksyä sitä, miten te nyt toimitte.

Puhemies
Olen pahoillani, hyvä Barón Crespo. Voin hyvin kuvitella, miltä teistä tuntuu. Silti asia ei ole aivan niin. Äsken äänestettiin 144 artiklan mukaisesti mietinnön palauttamisesta valiokuntakäsittelyyn. Äänestys on toimitettu ja palautusesitys hylättiin. Asia jää siis esityslistalle. Sen lisäksi on tehty toinen työjärjestysesitys, ettekä voi syyttää minua siitä, nimittäin esitys, että asiaa ja mietintöä ei oteta käsiteltäväksi. Tämä tapahtuu työjärjestyksen toisen artiklan nojalla, eli kyseessä on 143 artikla.
(Työjärjestysesitys hylättiin.)
Nyt käsitellään Cunhan laatimaa kalatalousvaliokunnan mietintöä (A5-0096/1999) komission vuosikertomuksesta neuvostolle ja Euroopan parlamentille kalastuslaivastojen monivuotisten ohjausohjelmien tilanteesta vuoden 1997 lopulla (KOM(1999) 175 - (NL) C5-0109/1999 - 1999/2112(COS)).

Cunha
Arvoisa puhemies ja hyvät kollegat, Euroopan komission kertomus vuosiksi 1997-2001 hyväksytyn kalatalouden neljännen monivuotisen ohjausohjelman ensimmäisestä soveltamisvuodesta osoittaa, että vuonna 1997 yhteisön laivasto pieneni 2 prosentilla bruttovetoisuuden osalta ja 3 prosentilla tehon osalta.
Näin ollen yhteisön laivasto alitti 1. tammikuuta 1998 neljännen monivuotisen ohjausohjelman lopulliset tavoitteet jo noin 16 prosentilla tehon osalta ja 7 prosentilla bruttovetoisuuden osalta.
Asia on kuitenkin niin, että tähän näennäisen optimistiseen yleisarvioon monivuotisten ohjausohjelmien tehokkuudesta välineenä, jolla yhteisön laivasto voidaan suhteuttaa käytettävissä oleviin kalavaroihin, on syytä suhtautua tietyin varauksin. Ensimmäinen varaus tulee siitä, että kolmannen ja neljännen monivuotisen ohjausohjelman tavoitteita on vaikea verrata toisiinsa, koska laivastonosien jakamista ja mittaamista koskevia kriteerejä on muutettu. Toinen varaus on mielestämme se, että kussakin jäsenvaltiossa on edelleen erilaiset mittauskriteerit, minkä takia arvioita on vaikea verrata. Minun on lisäksi sanottava, että komissio todellakin varoittaa itse kertomuksessaan, että meille annettavat tiedot eivät ole kovin luotettavia.
Tähän kertomuksen näennäisen optimistiseen arvioon liittyvä kolmas varaus tulee mielestämme siitä, että tavoitteita on saavutettu hyvin epätasaisesti eri jäsenvaltioissa. Kaksi jäsenvaltiota ei ole saavuttanut tavoitteita ja yhden jäsenvaltion lähettämät tiedot eivät ole kovin tyydyttäviä. Sen sijaan on olemassa jäsenvaltioita, esimerkiksi Portugali, Espanja, Tanska, Irlanti ja Yhdistynyt kuningaskunta, jotka ovat jo saavuttaneet tai jopa ylittäneet - Portugali on ylittänyt - neljännen monivuotisen ohjausohjelman lopulliset tavoitteet.
Ehdotan tämän takia mietinnössäni lähinnä kahdenlaisia toimia. Ensiksikin mittaamista ja laivastonosien jakamista koskevat kriteerit on yhdenmukaistettava, jotta yhteisön laivastosta voidaan tehdä vertailukelpoisia, täsmällisiä ja jatkuvia arvioita kussakin jäsenvaltiossa. Tämä on välttämätöntä, jotta monivuotiset ohjausohjelmat olisivat tehokkaita. Toiseksi meillä on ehdottomasti oltava yhteisön lainsäädäntö, jonka puitteissa luodaan tehokas rangaistusjärjestelmä. Tämän osalta - ja vain tämän - ehdotan mietinnössäni esimerkiksi sitä - minun täytyy korostaa tätä -, että velvollisuuksiaan laiminlyöviltä jäsenvaltioilta poistettaisiin kiintiöt, niin että niiden olisi pakko noudattaa niitä.
Tämän vuoksi halusin hyväksyä Fordin esittämän tarkistuksen 13, jossa korostetaan, että kiintiöt poistetaan vain väliaikaisesti. Korostan sitä, ettei tässä ole kyse mistään kiintiöiden siirrosta jäsenvaltioiden välillä ja ettei suhteellisen vakauden periaatetta rikota millään tavalla. Kyse on vain ja ainoastaan väliaikaisesta poistamisesta, jotta mailla olisi poliittinen pakko noudattaa monivuotisia ohjausohjelmia. Tämä on välttämätöntä, koska kävi ilmi, ettei KOR:n sakoista ollut mitään hyötyä. Ellei näin tehdä, jäsenvaltioilla ei ole mitään kimmoketta saavuttaa asetettuja tavoitteita. Sitä paitsi jos osa saavuttaa tavoitteet ja osa ei, ja jos emme rankaise niitä, jotka eivät noudata velvollisuuksiaan, syyllistymme itse asiassa vakavaan syrjintään jäsenvaltioiden välillä yhteisen kalastuspolitiikan soveltamisessa ja rankaisemme joitakin kalastajia muita enemmän. Sanon lopuksi, että ellei näitä mietinnössäni esitettyjä kahdenlaisia toimia toteuteta käytännössä, kalatalouden monivuotisista ohjausohjelmista ei ole mitään hyötyä, ei kerrassaan mitään hyötyä, ja lisäksi - mikä on vielä pahempaa - ne ovat syrjiviä ja vääristävät jäsenvaltioiden, laivanvarustajien ja kalastajien välistä kilpailua. Tällöin niistä olisi parempi luopua kokonaan.

Fraga Estévez
Arvoisa puhemies, jälleen tänä vuonna käsittelemme komission kertomusta laivaston rakenneuudistustoimien toteuttamisesta vuonna 1997. Tänäkin vuonna hämmästystä herättää se, että komissio on voinut laatia kertomuksen niiden tyhjänpäiväisten tietojen pohjalta, joita jotkin jäsenvaltioita toimittavat ja jotka mielestämme tekevät tästä kertomuksesta jälleen kerran asiakirjan, joka on käytännöllisesti katsoen hyödytön.
Komission kertomuksesta näemme, että jäsenvaltiot voidaan jakaa neljään ryhmään sen osalta, miten ne ovat saavuttaneet monivuotisten ohjausohjelmien tavoitteet. Pieni osa jäsenvaltioista on saavuttanut laivaston rakenneuudistusta koskevat kokonaistavoitteet ja toimittaa sen lisäksi yhdenmukaistettuja tietoja, kuten yhteisön säännöt muuten edellyttävätkin. Toisten, eli enemmistön, toimittamissa tiedoissa käytetään edelleenkin sekaisin bruttotonneja ja bruttorekisteritonneja, mikä vaikeuttaa suuresti vetoisuuden vähentämistä koskevien tavoitteiden saavuttamisen tarkistamista. Kolmannessa ryhmässä on kaksi jäsenvaltiota, jotka eivät saavuta lainkaan monivuotisten ohjausohjelmien kokonaistavoitteita. Lopuksi yksi jäsenvaltio on ottanut etuoikeudekseen olla toimittamatta mitään tietoja, ja se on toiminut näin jo kolmen vuoden ajan.
Tämä merkitsee sietämätöntä syrjintää sekä niitä maita kohtaan, jotka täyttävät kokonaistavoitteet ja jotka tekevät sen vuoksi laivastonsa osalta suuria uhrauksia, että myös niitä maita kohtaan, jotka siitä huolimatta, etteivät ne täytä kokonaistavoitteita, noudattavat kuitenkin velvoitetta ilmoittaa laivastoaan koskevat tiedot, joiden perusteella niitä sitten rangaistaan tavoitteiden täyttämättä jättämisestä.
Tämä ei pidä paikkaansa yhden jäsenvaltion osalta, joka halveksii koko asianomaista yhteisön säännöstöä ja joka on peitellyt tietojaan kolmen peräkkäisen vuoden ajan, ja lisäksi sitä ei voida edes rangaista, koska sen laivastoa koskevista luvuista ei ole tietoa. Tämä on jo senlaatuista pilkantekoa, että vain voimakkaasti vastuuntuntoon vetoamalla voimme kannustaa tavoitteet täyttäviä jäsenvaltioita jatkamaan laivastonsa mukauttamista olemassa oleviin kalavaroihin eikä päinvastoin.
Tämän valitettava seuraus on se, että määräämme edelleenkin näitä velvoitteita, vaikka emme tällä hetkellä tiedäkään, kuinka monta alusta yhteisön laivastoon todellisuudessa kuuluu, ja vielä vähemmän tiedämme sitä, mikä niiden vetoisuus on. Tämän osalta komissio on ilmoittanut, että ensi kuussa käytettävissä on asiantuntijoiden laatima selvitys, joka koskee laivaston mittaamista kaikissa jäsenvaltioissa, paitsi yhdessä, ja haluaisin tietää, onko tämä se sama kuin aikaisemminkin.
Tarkoittaako tämä sitä, että ensi vuonna ja tulevina vuosina jäsen Cunhan on esiteltävä meille taas uusi erinomainen mietintö, jossa arvioidaan monivuotisten ohjausohjelmien toteutumista, ja varoitettava meitä jälleen niistä vaaroista, joita aiheutuu siitä, jos jotkin jäsenvaltiot pitävät edelleenkin yhteisön kalavarojen suojelemista muiden tehtävänä?
Arvoisa puhemies, tästä on tehtävä loppu. Sen vuoksi esittelijämme pyytää erittäin järkevin perustein, että sekä niitä maita, jotka eivät täytä tavoitteita, että niitä, jotka jatkavat itsepintaisesti tietojen salaamista ja väärinkäytöksiä, rangaistaisiin vähentämällä näiden maiden kalastuskiintiöitä.
On totta, että uuteen KOR:ään sisältyvät rangaistukset merkitsevät edistysaskelta, mutta ne eivät ole riittäviä estämään sitä tavoitteiden laiminlyömistä, joka on jatkunut jo liian kauan. Tämän vuoksi kannatamme esittelijän pyyntöä ottaa käyttöön todella voimakkaita toimia, ja vaikka jotkut ovatkin eri mieltä, me pidämme tällaisia rangaistustoimia täysin asiallisina. Ensinnäkin sen vuoksi, että tilanne on edennyt siihen pisteeseen, että nyt on lyötävä kaikkein arimpaan kohtaan; toiseksi sen vuoksi, että vaikka kiintiöt eivät kuulukaan rakennepolitiikan alueelle, monivuotisten ohjausohjelmien tavoitteiden laiminlyöminen vaarantaa kalavarat. Yhteisen kalastuspolitiikan lopullinen tavoite on nimittäin kalavarojen suojeleminen.
Arvoisa puhemies, tämänaamuisten tapahtumien jälkeen haluan sanoa yhden asian: vaikka olenkin aina ollut vakuuttunut siitä, että jäsen Cunhan mietinnöt ja ehdotukset tässä asiassa ovat olleet hyviä, olen siitä tällä kertaa entistä vakuuttuneempi, ja mielestäni hän on todellakin laittanut palsamia haavoihin. Haluaisin, että ne kaksi muuta toimielintä, joiden tehtävänä on tehdä tätä asiaa koskevia päätöksiä, ottaisivat huomioon sen, että tehokkaiden rangaistustoimien soveltaminen voisi todella ratkaista sen ongelman, joka liittyy nykyiseen yhteisön laivaston ylikapasiteettiin, ja näin voisimme suojella kalavarojamme ja ennen kaikkea kalastajiamme.

Miguélez Ramos
Arvoisa puhemies, rakkaat kollegat, yhteinen kalastuspolitiikka on mielestäni ensisijaisesti sääntökokoelma, jota kaikkien osapuolten on noudatettava. Kuvitellaanpa, että sakkipelissä yksi pelaaja siirtää lähettejä sääntöjen mukaan diagonaalisesti, mutta hevosia aivan kuin ne olisivat torneja ja joka lisäksi yrittää pelata vielä senkin jälkeen, kun vastustaja on jo sanonut "matti". Kuvitellaanpa, että lisäksi pelituomari katselee muualle. Tämä kuvaa minun mielestäni suurelta osin edellisen komission toimintatapaa. Luotamme siihen, että nykyinen komissio täyttää tehtävänsä perustamissopimusten valvojana eikä "päästä niin montaa palloa maaliin".
Kalavarojen säilyminen riippuu nimenomaan suurimpien sallittujen saaliiden (TAC) ja kiintiöiden osalta tehtyjen sopimusten noudattamisesta, pyynnin väliaikaisesta keskeyttämisestä ja jäsenvaltioiden sitoutumisesta laivastojensa pienentämiseksi, eli jos joku poistaa yhden kortin tästä hauraasta korttitalosta, jota yhdessä rakennamme, hyvät parlamentin jäsenet, rakennelma sortuu.
Monivuotisten ohjausohjelmien toteuttaminen on ehdoton edellytys sille, että kalavarojen ja laivaston kapasiteetin välinen tasapaino voidaan säilyttää. Monivuotisten ohjausohjelmien sisältämien velvoitteiden toteuttamisaste eri jäsenvaltioiden välillä vaihtelee kuten tästä mietinnöstä käy ilmi laidasta laitaan.
Tässä ensimmäisessä kertomuksessa käsitellään maita, jotka ovat tehneet suuria taloudellisia ja yhteiskunnallisia ponnistuksia suurten kalastuslaivastojensa ja asukkaidensa osalta ja jotka ovat täyttäneet tavoitteet niin hyvin kuin mahdollista. Tämän myöntävät sekä komissio että parlamentin jäsen Cunha laatimassaan mietinnössä.
Esittelijä Cunha jota onnittelen hänen erinomaisesta mietinnöstään selittää myös, missä määrin jotkin jäsenvaltiot laiminlyövät tavoitteita, ja tuo julki, että muutamat muut jäsenvaltiot eivät selvästikään halua toteuttaa niitä ja että lisäksi nämä kieltäytyvät toimittamasta luotettavia tietoja. Kuten esittelijä osuvasti sanoi, komission suvaitsevaisuus sellaista jäsenvaltiota kohtaan, joka ei ole vuosiin toimittanut luotettavia tietoja laivastonsa tilasta, on käsittämätöntä. Kenties edellisen komission poliittinen heikkous on tehnyt tämän mahdolliseksi.
On kuitenkin myös muita seikkoja, joihin haluaisin viitata ja jotka liittyvät komissioon ja jäsenvaltioihin, sillä on tärkeää, että molemmat näistä ponnistelevat tässä uudessa vaiheessa alusten vetoisuuden ja tehon mittaamisessa käytettävien perusteiden yhdenmukaistamiseksi. Näin voimme välttää sen, että kuten tällä hetkellä tapahtuu jotkut voivat pitää sääntöjä pilkkanaan. Komission on myös oltava kuten jäsen Cunha sanoo mietinnössään tiukempi kansallisten laivastojen jakoperusteiden osalta, parannettava maantieteellisten alueiden määrittelyä ja käytettävä oikeuttaan määrätä rangaistustoimia, vaikka kyse olisikin väliaikaisista rangaistustoimista, ja pakotettava näin jäsenvaltioita täyttämään velvoitteensa laivaston vähentämisen osalta.
Me sosialistit vaadimme komissiota sitoutumaan täällä parlamentissa siihen, että se tekee lopun sekä tästä monivuotisten ohjausohjelmien velvoitteiden laiminlyönnin suvaitsemisesta että avoimuuden puutteesta tiettyjen jäsenvaltioiden osalta, jotka asennoitumisellaan vain vaarantavat ne maat, jotka panostavat tosissaan täyttääkseen kaikki monivuotisissa ohjausohjelmissa asetetut tavoitteet.
Komission on käytettävä toimivaltaansa ja valvottava yhteisön etua.

Busk
Arvoisa puhemies, sallikaa minun aluksi onnitella parlamentin jäsen Cunhaa loistavasta mietinnöstä, jota voimme pääasiassa tukea. Suhtaudumme hyvin vakavasti niihin huomioihin, joita komissio on esittänyt vuosikertomuksessaan yhteisön kalastuslaivastojen monivuotisten ohjausohjelmien tilanteesta. Tässä yhteydessä on kiinnitettävä huomiota siihen, että kertomus koskee vuotta 1997 ja että elämme nyt vuotta 2000. Vuosikertomusta leimaavat useat viitetason muutokset ja siten monimutkaiset arvioinnit, jotka liittyvät mittauksiin, joiden taso entisestään laskee, koska kaikki jäsenvaltiot eivät noudata ohjelmia. Toiset valtiot täyttävät neljännessä monivuotisessa ohjausohjelmassa asetetut lopputavoitteet, ja toiset valtiot viivyttelevät tai ovat huomattavasti jäljessä niiden täyttämisessä. Kertomuksessa mainitaan lisäksi, että toiset valtiot eivät ole toimittaneet luotettavia tietoja. On tärkeää korostaa, että suuri tyytymättömyys saattaa johtua siitä, että meillä ei ole yhtenäisiä vertailukriteerejä.
Parlamentin jäsen Cunha viittaa mietinnössään siihen, että tavoitteena on saavuttaa tasapaino saatavina olevien kalavarojen ja nykyisen yhteisön kalastuslaivaston kalastusponnistusten välille. Mietinnössä painotetaan, että pyynnin kohtuullista vähentämistä koskevien tavoitteiden saavuttaminen on ehdoton vaatimus alan kestävän kehityksen varmistamiseksi. Tässä yhteydessä ajattelen erityisesti toimintaa aloittamassa olevia nuoria. Ajattelen uusiin aluksiin tehtäviä sijoituksia. Kestävän kehityksen selvänä vaatimuksena on myös se, että sosiaalinen ja taloudellinen uhraus on toteutettava tasapainoisesti kaikissa jäsenvaltioissa.
Olemme huolissamme siitä, että useat jäsenvaltiot ovat leväperäisiä - melkeinpä välinpitämättömiä - eivätkä ne anna luotettavia tietoja laivastojensa tilasta. Voimme lisäksi erittäin selvästi havaita, että jotkin jäsenvaltiot eivät ole juurikaan kiinnostuneita ryhtymään asianmukaisiin toimiin kapasiteetin vähentämiseksi monivuotisten ohjausohjelmien tavoitteiden ja päätösten mukaisesti.
Kalatalousvaliokunta vaatii komissiota ja jäsenvaltioita hyväksymään kestäviä ja vertailukelpoisia kriteerejä alusten mittaamiseksi, ja sen on oltava ehdoton vaatimus. Komissiota vaaditaan lisäksi parantamaan jäsenvaltioiden laivastojen kehityksen todentamista. Sitäkin tuemme täysin. Tiukennetun todentamisen lisäksi komissiota vaaditaan jatkamaan, ja tässä tapauksessa tiukentamaan, toimia, jotta jäsenvaltiot saataisiin noudattamaan laivaston vähentämismääräyksiä. Tällaisia toimia ovat sekä rakentamiselle ja uudenaikaistamiselle annettujen tukien lakkauttaminen että yhteisöjen tuomioistuimessa toteutettavat oikeustoimet.
Parlamentin jäsen Cunha ehdottaa, että jäsenvaltioiden laivueita koskevien tietojen antamisessa esiintyvät laiminlyönnit saattaisivat johtaa valtion kiintiöiden vähentämiseen. Se ei mielestämme ole oikein, sillä mielestämme kalastajia ei pidä rangaista jäsenvaltioiden hutiloinnista. Olemme ehdottaneet, että tästä tarkistuksesta järjestettäisiin kohta kohdalta -äänestys. Olemme ehdottaneet kohta kohdalta -äänestystä myös jatkuvuutta koskevasta viittauksesta, koska olemme sitä mieltä, että asiat menevät siinä sen verran sekaisin, että se saattaa vääristää perustamissopimuksessa päätettyä periaatetta.

McKenna
Jotta tätä keskustelua käytäisiin oikeassa asiayhteydessä, muistakaamme, että nykyiset monivuotiset ohjausohjelmat, jotka kuuluvat neljänteen sukupolveen, eivät ole läheskään Lassenin komitean antaman tieteellisen kannan mukaisia. Komitea suositteli Euroopan unionin laivaston huomattavaa supistamista, jotta kalakannat voisivat elpyä. Neuvosto ei voinut hyväksyä tätä, joten lopullisessa asetuksessa vaaditaan melko vaatimattomia supistuksia. Koko EU:n laivaston on siten määrä vähentyä ainoastaan 2,3 % tonniston osalta ja 3 % tehon osalta ohjelman viisivuotisen voimassaolon aikana.
Kuten komission kertomus osoittaa, EU:n yhteenlaskettu laivasto oli vuoden 1998 alussa, kun ohjelman käynnistymisestä oli kulunut ainoastaan yksi vuosi, jo hyvin kaukana näistä tavoitteista. Tämä osoittaa jäsenvaltioiden hyvän käytöksen asemesta pikemminkin ja itse asiassa sen, että vaaditut supistukset olivat todellakin hyvin vaatimattomia ja paljon pienempiä kuin oli tarpeen. Monet jäsenvaltiot, ja tämä on todellinen kiistanaihe, eivät ole kuitenkaan noudattaneet asetusta, ja monet laivastoista ovat liian suuria. Mitä on tehtävä näille jäsenvaltioille, jotka asettavat itsensä yhteisön oikeuden yläpuolelle eivätkä välitä velvollisuuksistaan?
Komissio on ehdottanut useita asioita: se voi evätä rakennerahastojen mukaisia varoja, mutta tämä on perusteltu keino ainoastaan, jos jäsenvaltiot todellisuudessa käyttävät näitä varoja. Se voi haastaa jäsenvaltiot oikeuteen, mutta tämä on aikaa vievää, kallista ja vaikeaa. Komissio esitti kalatalouden ohjauksen rahoitusvälineen (KOR) äskettäistä uusimista koskeneessa ehdotuksessaan, ettei velvollisuuksiaan laiminlyöville jäsenvaltioille pitäisi antaa lupaa kalastaa kolmansien maiden kanssa tehtyjen kalastussopimusten mukaisesti. Neuvosto torjui ehdotuksen, kuten olettaa saattoi.
On löydettävä joitakin sellaisia tehokkaita keinoja, joilla jäsenvaltioita voidaan taivutella tai pakottaa noudattamaan oikeudellisia velvoitteitaan. Jäsen Cunha pyysi komissiota harkitsemaan kiintiöihin kohdistuvien rangaistusten mahdollisuutta, jos monivuotisten ohjausohjelmien tavoitteita ei noudateta. Joidenkin mielestä tämä rikkoisi suhteellisen vakauden periaatetta, mutta muistakaamme, että yhteisessä kalastuspolitiikassa on muitakin periaatteita kuin jatkuvuus. Lopullisessa asetuksessa sanotaan myös, että yhteisön hallinnoimisjärjestelmillä on voitava saada aikaan pysyvä tasapaino kalakantojen ja niiden hyödyntämisen välille. Toisin sanoen, jos kaikki kalakannat tuhoutuvat, nollakiintiön jatkuvuus ei ole kaksinen arvoltaan.
Mielestämme ajatusta kannattaa ainakin pohtia vakavasti. Näin on tehty jo aikaisemmin asetuksessa 847/96, joka koskee vuosittaisia suurimpia sallittuja saaliita (TAC). Tässä asetuksessa määrätään, että jos jokin jäsenvaltio ylittää jotakin kalakantaa koskevan kiintiönsä, sen seuraavan vuoden kiintiötä vähennetään paitsi kiintiön ylityksen suuruuden verran myös ylimääräisen prosenttiosuuden verran, joka kasvaa kiintiön ylityksen suuruuden mukaan.
Tämä on selvästi rangaistus, mutta sen ei katsottu rikkovan suhteellisen vakauden periaatetta. Ehkä jäsen Cunha olisi voinut muotoilla ehdotuksensa hieman huolellisemmin tehdäkseen selväksi, että mikään vähennys ei olisi pysyvä vaan määräaikainen, ja siksi tuemme PSE-ryhmän tähän kohtaan tekemää tarkistusta sanan "tilapäinen" lisäämiseksi. Olen varma, että kaikki ovat samaa mieltä siitä, että jokin keino on löydettävä sen varmistamiseksi, että jäsenvaltiot noudattavat lakia.

Figueiredo
Arvoisa puhemies, komission tekemä arvio neljännen sukupolven monivuotisten ohjausohjelmien ensimmäisestä soveltamisvuodesta osoittaa, että jäsenvaltioiden tilanteet ovat hyvin erilaisia. Jotkut maat eivät ole saavuttaneet asetettuja tavoitteita tai esittäneet luotettavia tietoja, kun taas jotkut eivät ole ainoastaan saavuttaneet niitä vaan jopa ylittäneet asetetut tavoitteet, kuten Portugalin tapauksessa.
Niinpä vuoden 1998 alussa yhteisön laivasto alitti jo neljännen monivuotisen ohjausohjelman lopulliset tavoitteet niin vetoisuuden (16 prosentilla) kuin tehonkin (7 prosentilla) osalta. Kun Ranska ja Hollanti eivät vielä olleet saavuttaneet monivuotisen ohjausohjelman tavoitteita ja Italiasta ei ollut saatu tietoja, Portugali ei ainoastaan ylittänyt eurooppalaista keskitasoa vaan sen laivasto väheni 38 prosentilla vetoisuuden osalta ja 21 prosentilla tehon osalta, joten se vähensi kaikkein eniten laivastonsa pyyntiponnistusta. Niinpä laivoja on poistettu käytöstä, työpaikkoja on menetetty ja noin 180 merkittävän yhteisön säilyminen on uhattuna.
Kalatalouden tilanne Euroopan unionissa on sitä paitsi selvästi epätasainen, vaikka mietinnössä esitettyjä tietoja onkin syytä arvioida varovaisesti, kuten esittelijä korostaa.
Portugalin kannalta nykytilanne on erityisen vakava, ja siihen on syynä lähinnä sellainen yhteinen kalastuspolitiikka, jossa ei oteta huomioon kunkin jäsenvaltion erityispiirteitä, vaikka vastuu kuuluu myös niille kansallisen politiikan harjoittajille, jotka haluavat kunnostautua parhaiten yhteisön sääntöjen noudattamisessa.
Nykyisin on selvää, että sellainen kalastuspolitiikka, joka perustuu laivaston nykyaikaistamiseen ja uudistamiseen annettaviin niukkoihin tukiin, alusten käytöstäpoiston ja toiminnan lopettamisen edistämistoimiin sekä kalastajien hankaliin työoloihin ja alhaisiin tuloihin yhdistettynä voimakkaaseen ulkoiseen kilpailuun, on vähentänyt jyrkästi kansallista pyyntikapasiteettia ja se on johtamassa siihen, että portugalilaiset kalastajat siirtyvät muiden maiden laivastoihin, etenkin niiden maiden, jotka eivät ole noudattaneet monivuotisen ohjausohjelman tavoitteita ja jotka ovat jopa lisänneet pyyntikapasiteettiaan.
On siis välttämätöntä muuttaa perusteellisesti yhteistä kalastuspolitiikkaa eikä ainoastaan monivuotista ohjausohjelmaa koskevaa konkreettista kysymystä siten, että kiinnitetään erityistä huomiota kunkin maan erityispiirteisiin, myönnetään erityistukia niiden jäsenvaltioiden laivaston uudistamiseen ja nykyaikaistamiseen, jotka ovat jo saavuttaneet tavoitteet, tuetaan kalastusyhteisöjen säilymistä, parannetaan kalastajien elin- ja työoloja ja otetaan käyttöön tasaushyvitykset pyyntikieltokausia, kuten Portugalin sardiinin pyyntikieltoa, tai mahdollisia muita välttämättömiä pyyntikauden lyhentämisiä varten.

Berthu
Arvoisa puhemies, kalastusalaa koskevan neljännen monivuotisen ohjausohjelman laatiminen on erityisen hankala tehtävä. Tuolla alalla on nimittäin jo edellisten ohjelmien laatimisen yhteydessä tehty huomattavia, kalastuslaivastojen kapasiteetin sopeuttamiseen tähtääviä ponnisteluja. Tästä huolimatta komissio vaatii kalastuslaivastojen kapasiteetin vähentämistä. Kun tietty kynnys ylitetään, kalastuslaivastojen taso ei kuitenkaan enää ole riittävä, jos halutaan vähentää satama- ja kauppainfrastruktuuria sekä tehdä siitä kannattavaa. Tällä saattaa olla sellaisia anteeksiantamattomia seurauksia, että kalastusta siirrytään harjoittamaan jonnekin muualle ja että kalastusalusten määrä laskee, kun oletetaan, että ne pysyvät pyyntikiintiöidensä rajoissa. Sen vuoksi meidän onkin pidettävä huoli siitä, ettei ohjausohjelmista joiden tarkoituksena on näköjään kalastuslaivastojen jatkuva vähentäminen tulee pysyvä osa yhteistä kalastuspolitiikkaa.
Tämän vuoksi Unioni kansakuntien Euroopan puolesta -ryhmän jäsenet eivät voi hyväksyä Cunhan mietintöä sellaisenaan. Siksi kollegamme Dominique Souchet on jättänyt viisi tarkistusta, joiden tarkoituksena on muistuttaa, että pyyntikapasiteettia on pakollisen, systemaattisen ja jatkuvan vähentämisen sijasta sopeutettava. Tavoitteemme on nimittäin taata Euroopan unionin jäsenvaltioiden kalastuslaivastojen säilyminen. Tarkistuksissamme myös täsmennetään, että kolmannen ja neljännen ohjausohjelman keskinäinen vertailu on vaikeaa, koska neljänteen sisältyy uusia tietoja, kuten saaliiden koostumus ja käytetyt pyydystyypit. Tarkistuksissa muistutetaan niin ikään, että jäsenvaltioilta vaadittujen lukuisten yksityiskohtaisten tietojen toimittaminen hyvinkin lyhyessä määräajassa tuottaa niille vaikeuksia.
Lisäksi ryhmämme vastustaa päätöslauselmaesityksen 6 kohtaa. Euroopan parlamentti ei nimittäin voi vaatia, että kiintiöiden ylimääräinen vähentäminen toimisi ohjausohjelmien tai ilmoittamismenettelyn laiminlyönnistä annettavana rangaistuksena. Ensinnäkään tälle ei ole mielestämme oikeudellista perustaa, eikä meidän sitä paitsi pidä vääristää ohjausohjelmien periaatetta, jonka mukaan niiden tavoitteena ei ole toistan tämän kalastuselinkeinon hävittäminen Euroopasta vaan päinvastoin sen saaminen hallintaan alan säilymiseksi.
Lopuksi toteaisin, että Ranskan viimeaikaisten öljytuhojen vuoksi ryhmämme on jättänyt niin ikään kaksi tarkistusta, joissa vaaditaan, että kalastuslaivastojen vähentämisohjelmien soveltaminen jäädytetään tuhoalueilla. Koko Euroopan parlamentti nimittäin ilmaisi kuluneella viikolla olevansa järkyttynyt tuosta katastrofista. Ryhmämme kollegat Dominique Souchet ja Philippe de Villiers kävivät tuhoalueen ytimessä Vendéen rannikolla. He kertoivat meille kiireellisten toimenpiteiden välttämättömyydestä solidaarisuuden osoittamiseksi. On selvää, että tuhoalueiden kalastustoiminta hiipuu joksikin ajaksi. Näin ollen se, että vaaditaan vähentämiseen tähtäävien toimenpiteiden yhdenmukaista soveltamista alueen erityisolosuhteista piittaamatta, saattaisi aiheuttaa lisää vahinkoa.

Farage
Arvoisa puhemies, puolueryhmäni vastustaa yhteistä kalastuspolitiikkaa sillä perusteella, että kalakantojen hallinnoimisen olisi kuuluttava yksinomaan yksittäisille jäsenvaltioille. Siksi minun on vastustettava monivuotista ohjausohjelmaa eli "Harakkaa", kuten me sitä kutsumme Yhdistyneessä kuningaskunnassa, tuota tuttua mustavalkoista lintua, joka on niin hyvä surmaamaan umpimähkään linnunpoikasia ja joka on myös tunnettu varas hyvin pitkälle juuri tällainen on Yhdistyneen kuningaskunnan kalastusteollisuuden näkemys yhteisestä kalastuspolitiikasta. Mutta vaikka en vastustaisikaan Cunhan mietintöä yleisesti, vastustaisin sitä sen nimenomaisen sisällön johdosta.
Vastustukseni tärkein syy on mietinnön nimenomainen sanamuoto, kuten sivulla 4 oleva a kohta, jossa korostetaan, että "tarkoituksenmukainen varojen säilyttämispolitiikka on ehdoton vaatimus kannattavan ja kilpailukykyisen yhteisön kalatalousalan tulevaisuuden takaamiseksi." Sanan "tarkoituksenmukainen" korostaminen on minulle ongelmallista siksi, että "Harakka" ei ole tarkoituksenmukaista varojen säilyttämispolitiikkaa. Sen suurimpana vikana on Yhdistyneen kuningaskunnan kannalta se, että meidän on ollut päästettävä vesillemme suuri määrä ulkomaisia troolausaluksia, joita emme voi valvoa suoraan. Meidän kannaltamme kyse ei ole siitä, että liian monet alukset pyytävät kalaa, jota on liian vähän, kuten komissio antaa meidän ymmärtää, vaan siitä, että liian monet Euroopan unionin alukset pyytävät kalaa, jota on liian vähän.
Kiintiöjärjestelmä on olennaisempi vika. Tuoreimpien arvioiden mukaan 3,7 miljoonaa tonnia kalaa heitetään vuosittain kuolleena takaisin mereen. Tämä on todellinen ympäristökatastrofi. Meidän on vastustettava kiintiöjärjestelmää. Sillä ei ole ollut minkäänlaista vaikutusta kalavarojen valvontaan.
Vastustan Cunhan mietintöä, koska siinä luodaan jälleen lisää rangaistuksia. Siinä tehdään taas useammista kalastajista rikollisia.

Varela Suanzes-Carpegna
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, rakkaat kollegat, olen vilpittömästi sitä mieltä, että esittelijämme Cunha on laatinut erinomaisen mietinnön, joka on myös erittäin ajankohtainen, kuten tänä aamuna on selvästi käynyt ilmi. Onnittelen häntä tämän johdosta vilpittömästi.
Aion puhua lyhyesti ja ytimekkäästi. Viittaamme jatkuvasti kalastuslaivaston koon ja olemassa olevien kalavarojen väliseen ongelmaan. Puhumme siis kalastusalan ylikapasiteetista, ylimitoitetun laivaston harjoittamasta ryöstökalastuksesta. Komissio pani täytäntöön monivuotiset ohjausohjelmat (MOO), joiden tarkoituksena oli korjata tätä epätasapainoa. Monivuotisten ohjausohjelmien toteuttaminen, kuten on myös käynyt selvästi ilmi, vaihtelee kuitenkin suuresti jäsenvaltioiden välillä. Jotkin maat ovat toteuttaneet niitä kirjaimellisesti ja vähentäneet laivastoaan jopa 40 prosenttiin, toiset eivät ole noudattaneet näitä ohjelmia; toiset ovat lisäksi kieltäytyneet toimittamasta ohjelmien toteuttamista koskevia tietoja, ja pahinta tässä on se, että ohjelmia laiminlyövät vaativat, että heitä on kohdeltava samalla tavoin kuin niitäkin, jotka ovat työllä ja vaivalla vähentäneet pyyntikapasiteettiaan ja joutuneet sen seurauksena tekemään taloudellisia ja yhteiskunnallisia uhrauksia.
Tämän vuoksi Cunhan mietintö on tärkeä ja ajankohtainen. Siinä komissiolle osoitetaan pahimmat epäkohdat: suunnitelmien riittämätön kurinalaisuus, erotteleva valvonta ja ennen kaikkea yhtenäisyyden puute eri jäsenvaltioiden laivastonsa mittaamiseen soveltamissa kriteereissä. Aivan kuin tämä ei jo olisi tarpeeksi, mietinnössä tuodaan vielä esiin se, ettei ole olemassa tehokkaita rangaistustoimia, joita voitaisiin soveltaa sopimuksia laiminlyöviin maihin, mikä merkitsee lopulta sitä, että sellaisista järjestelmistä, joita voitaisiin käyttää niihin tarkoituksiin, joita varten ne luotiin, ei yksinkertaisesti ole mitään hyötyä.
Tämän vuoksi on tarpeen yhdenmukaistaa perusteet ja soveltaa laiminlyöntiin syyllistyviä tehokkaita rangaistustoimia, kuten esimerkiksi sellaisia, joita Cunhan mietinnössä esitetään, eli kiintiöiden vähentäminen tai poistaminen ainakin väliaikaisesti, kun Fordin mietintö on hyväksytty laiminlyöntiin syyllistyneeltä jäsenvaltiolta.
Toivomme, että parlamentin täysistunto hyväksyy tämän mietinnön, sellaisena kuin se hyväksyttiin kalatalousvaliokunnassamme, sekä ne tarkistukset, joihin esittelijä on viitannut, ja että komissio ja neuvosto panevat tämän tarkasti merkille, jotta ne voivat vahvistaa tätä välinettä, jolla on keskeinen merkitys niiden nykyisten yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteiden saavuttamisessa, jotka perustuvat kalatalousalan kestävään kehitykseen, jota me kalatalousvaliokunnassa puolustamme.

Ford
Arvoisa puhemies, haluan tehdä yhden perustavan huomautuksen Cunhan mietinnöstä. Tunnen jonkinlaista myötätuntoa sitä poliittista kantaa kohtaan, jonka kansallismieliset kollegamme esittivät tänä aamuna 6 kohdasta, mutta tapa, jolla he suhtautuivat tähän kohtaan, oli väärä. Heidän lähestymistapansa ei ollut sopivaa emmekä suostuneet palauttamaan asiaa valiokuntakäsittelyyn. Emme tue myöskään esitystä, että 6 kohtaa ei oteta käsiteltäväksi. Parhaana tapana käsitellä asiaa on äänestää mietinnöstä ja seurata politiikan lainalaisuuksia.
Olen jättänyt käsiteltäväksi tarkistuksen, jossa sanamuotoa "kiintiöiden tilapäinen poistaminen" ehdotetaan sen 6 kohdan sisältämän sanamuodon tilalle, jonka mukaan tämän poistamisen pitäisi olla pysyvää, jos jäsenvaltiot eivät toimi järjestelmän mukaisesti. Jos tämä tai jokin vastaava tarkistus hyväksytään, tuemme mietintöä. Jos tarkistusta ei hyväksytä, vastustamme sitä. Tällaisella tarkistuksella painostetaan jäsenvaltioita lain tottelemiseen tuomitsematta kuitenkaan suhteellisen vakauden periaatetta, joka on ollut, kuten me kaikki niin hyvin tiedämme, yhteisen kalastuspolitiikan perusta vuodesta 1983. Tämä on paras tapa käsitellä asiaa, sellainen, jonka mukaan me toimimme, ja toivomme, että muut poliittiset ryhmät sallivat mietinnön mennä läpi välttämättömine tarkistuksineen.

Attwooll
Arvoisa puhemies, esitän kaksi huolenaihettani Cunhan mietinnön 6 kohdasta, mutta onnittelen häntä mietinnöstä kokonaisuutena.
Olen huolissani ensinnäkin siitä, että kiintiöiden automaattinen vähentäminen silloin, kun jäsenvaltiot laiminlyövät velvollisuuksiaan, on itse asiassa toimi, jolla rangaistaan vääriä tahoja. Kiintiöiden vähentämisestä kärsivät kalastajat, ja heidän toimeentulonsa vaarantuu. On yksinkertaisesti oikeudenmukaisuuden periaatteiden vastaista rangaista joitakin ihmisiä toisten tekemistä virheistä.
Toinen huoleni koskee viittausta suhteellisen vakauden periaatteeseen. Mielestäni väite, jonka mukaan 6 kohdassa todella heikennetään tuota periaatetta, on vakuuttava. Kohdassa viitataan sen nykyisen sanamuodon mukaan kiintiöiden automaattiseen vähentämiseen eikä siinä täsmennetä mitenkään vähentämisen suuruutta eikä kestoa. Tämä voisi johtaa perinteisten kalastusoikeuksien merkittävään supistumiseen. Toimi on hyvin erilainen verrattuna liikakalastuksesta johtuvaan kiintiöiden vähentämiseen, jossa ainoastaan palautetaan tasapaino. Olen tietoinen tarkistuksesta, jossa ehdotetaan, että vähentämisen olisi oltava ainoastaan tilapäistä, mutta mielestäni olisi paljon turvallisempaa poistaa viittaukset kiintiöihin ja suhteellisen vakauden periaatteeseen kokonaan. Olen täysin samaa mieltä siitä, että tarvitsemme vakavasti otettavia ja tehokkaita rangaistuksia, mutta pyydän varmuutta siitä, että niillä kunnioitetaan yhteisen kalastuspolitiikan periaatteita ja että ne kohdistuvat niihin, jotka rangaistuksen ansaitsevat.

Hudghton
Arvoisa puhemies, Cunhan mietintö on tärkeä, koska siinä pyritään todellakin tarkastelemaan, miten jäsenvaltiot noudattavat velvollisuuksiaan. Selvää on, että jos Euroopan unionin säännöistä ja määräyksistä on sovittu, jäsenvaltioilla ja niiden hallituksilla on velvollisuus noudattaa niitä. Minulle ei tuota minkäänlaista vaikeutta kannattaa tuota periaatetta, mutta miten lainrikkojaa olisi rangaistava? Onko tässä tapauksessa tarvetta uusiin rangaistuksiin? Jos on, ovatko jäsen Cunhan ehdottamat rangaistukset sopivan tehokkaita?
6 kohdassa pyritään käsittelemään kiintiöitä koskevien rangaistusten kysymystä, jota jäsen Cunha ja jäsen Fraga Estévez niin voimakkaasti tukevat. Minä en pyytele anteeksi sitä, että esitin aikaisemmin aamulla työjärjestyspuheenvuoron tästä asiasta.
Kiintiöiden automaattista vähentämistä koskeva ehdotus on laillisuutensa kannalta kyseenalainen, se on epäkäytännöllinen, sen noudattamista on lähes mahdotonta valvoa ja se rankaisee kalastajia eikä jäsenvaltioita, kuten skotlantilainen kollegani hetki sitten sanoi , ja mikä tärkeintä, se saattaa heikentää suhteellisen vakauden periaatetta.
Jäsen Fraga Estévez muistutti meitä aivan oikein siitä, että kiintiöitä koskevista rangaistuksista on keskusteltu tässä parlamentissa ennenkin samassa asiayhteydessä; vuonna 1998 keskusteltiin samankaltaisesta ehdotuksesta, ja ehdotuksen tekijäkin taisi olla sama. Silloinen komission jäsen Bonino sanoi tuossa keskustelussa antamassaan vastauksessa, että yksi tarkistus sisälsi rangaistuksia koskevia ehdotuksia ja ettei komissio kannattanut sellaista ehdotusta useasta syystä. Yksi syy oli se, että kiintiöiden automaattinen vähentäminen niiltä jäsenvaltioilta, jotka laiminlyövät velvollisuuksiaan, heikentää vakavasti yhteisen kalastuspolitiikan perusperiaatetta eli jatkuvuutta. Siksi hän pyysi parlamenttia harkitsemaan uudelleen kiintiöiden vähentämistä rangaistuksena sen mahdollisten seurausten takia.
Toivon, että uusi komissio ottaa samanlaisen kannan tämänpäiväisen keskustelun jälkeen. Olen pahoillani, ettei komission jäsen Fischler ole täällä kertomassa omasta kannastaan, vaikka hän lausuikin kyllä jo kuulemistilaisuudessaan erittäin myönteisiä ajatuksia suhteellisen vakauden periaatteesta, mistä olen tyytyväinen.
6 kohtaan on esitetty tarkistuksia, mutta en voi kannattaa niitä, koska molemmissa hyväksytään periaate kiintiöiden vähentämisen käyttämisestä rangaistuksena. Kiintiöiden asettamisen olisi perustuttava yksinomaan tieteeseen ja kalavarojen säilyttämistavoitteeseen, eikä sitä saisi käyttää rangaistuksena. Jos velvollisuuksiaan laiminlyöviä jäsenvaltioita on kannustettava noudattamaan monivuotisten ohjausohjelmien mukaisia tavoitteitaan, tehokas rangaistusjärjestelmä on kohdistettava hallituksiin eikä kalastajiin. Olemme pyytäneet, että 6 kohdasta toimitetaan kohta kohdalta -äänestys, ja toivon, että parlamentin jäsenet vastustavat periaatetta, jonka mukaan kiintiöitä koskevia rangaistuksia käytettäisiin tässä asiassa pelotteena.

Van Dam
Arvoisa puhemies, tässä monivuotisista ohjausohjelmista käytävässä keskustelussa meidän on ymmärrettävä, mikä tämän politiikan lopullisena tavoitteena on. Itse asiassa kyse on kalakantojen suojelusta pyyntiä rajoittamalla. Jotta alalla voitaisiin noudattaa kiintiöitä, Euroopan unioni on vaatinut täydentävänä toimenpiteenä jäsenvaltioita supistamaan kalastuslaivastojaan. Monivuotiset ohjausohjelmat eivät ole siis tavoite sinänsä vaan väline kiintiöjärjestelyjen hyväksi.
Minun on valitettavasti todettava, että esittelijä kääntää tavoitteen ja keinot päälaelleen. Se käy ilmi siitä, että hän vaatii kiintiöiden pienentämistä sellaiselta jäsenvaltiolta, joka ei täytä monivuotisten ohjausohjelmien vaatimuksia, huolimatta siitä, että jäsenvaltio noudattaa kiintiöitä. Näin hän asettaa monivuotiset ohjausohjelmat korkeimmaksi tavoitteeksi ja alentaa kiintiöt käteviksi välineiksi. Jäsenvaltioita, jotka eivät noudata täysin monivuotisten ohjausohjelmien tavoitteita, mutta jotka kuitenkin noudattavat kiintiöitä - mikä on lopullisena tavoitteena - rangaistaan näin suhteettoman ankarasti. Tarkoitan tässä Alankomaita, joka ei tosiaankaan ole supistanut laivastoaan niin paljon, mutta joka on onnistunut noudattamaan kiintiöitä meripäiväjärjestelyn avulla. Eikö olisi paljon oikeudenmukaisempaa vaatia sellaisilta jäsenvaltioilta, jotka ylittävät jatkuvasti kiintiöt ja muodostavat näin todellisen uhan kalakannoille, ylimääräistä laivaston supistamista?
Lopuksi on olemassa suuria epäilyksiä laivastokapasiteetin tietojen luotettavuudesta eri jäsenvaltioissa. Epäluotettaviin tietoihin perustuva politiikka ei ole hyvää politiikkaa ja se vie uskottavuuden valtiovallalta. Siksi pyydän, että komissio antaa asiantuntevan ja riippumattoman järjestön tutkia jäsenvaltioiden tiedot perusteellisesti.

Maat
Arvoisa puhemies, ensiksi haluan kiittää Cunhaa hänen laajasta asiantuntemuksestaan. Minun on todettava, että hän on tuonut hyvin esille joitakin monivuotiseen ohjausohjelmaan liittyviä tietoja. Hän osoittaa oikeutetusti, että monet tiedot ovat epäluotettavia, että oikeita tietoja on vaikea saada ja että se on yksi Euroopan unionin kalatalouspolitiikan ongelmista. Arvostan tätä kaikkea hyvin paljon.
Kritiikkini kohdistuu muutamiin muihin kohtiin, sillä jos todetaan, että tiedot ovat epäluotettavia ja että ohjelma on itse asiassa täydentävä, mutta sen jälkeen vaaditaan kuitenkin hyvin pitkälle meneviä sanktioita, seurauksena voi olla jäsenvaltioiden syrjintä ja ainakin kalastajien syrjintä. Sillä kun todetaan tietojen olevan epäluotettavia, on myös tutkittava käytössä olevia sanktioita. Muuten voi käydä niin, että niitä maita, jotka eivät toteuta jotakin ohjausohjelman osaa riittävästi ja joita jo rangaistaan siitä taloudellisesti - sillä näin menetellään harjoitettavassa politiikassa -, rangaistaan vielä lisää, kun taas ne maat, jotka eivät anna asianmukaisia tietoja, säästyvät tältä. Mielestäni näin ei voi olla.
Vaadin sitä, myös tämän mietinnön puitteissa, että Euroopan unionissa pyritään tietojen parempaan vertailtavuuteen. Tiedot on yhdenmukaistettava, niitä on valvottava paremmin ja siltä pohjalta on noudatettava tarkoituksenmukaista politiikkaa.
Toinen asia, jota puollan tässä yhteydessä, on se, että kun määrätään sanktioita, ne pitää rajoittaa koskemaan noudatettavaa politiikkaa. Tässä tapauksessa se merkitsee monivuotista ohjausohjelmaa ja se merkitsee sitä, että niille jäsenvaltioille, jotka eivät voi noudattaa ohjelmaa tavalla tai toisella, määrätään mahdollisesti sanktioita. Se merkitsee sitä, että ne saavat vähemmän rahaa. Tällaiset sanktiot kuuluvat tähän politiikkaan, eivät muunlaiset. Painotan tätä seikkaa, ja tässä mielessä haluan kritisoida monivuotista ohjausohjelmaa perusteellisesti, koska se suuntautuu riittämättömästi kiintiöiden säilyttämiseen, mikäli kiintiöiden säilyttämistä pidetään välineenä ohjausohjelmien toteuttamiseksi, sillä muuten pelkään, että jäsenvaltiot, joilla on hieman erilainen järjestelmä tai jotka valvovat kiintiöiden noudattamista erittäin hyvin, saavat ylimääräisen rangaistuksen. Tässä yhteydessä haluan puolustaa voimakkaasti Pohjanmeren ja Pohjois-Atlantin alueen kalastusvaltioiden asemaa.
Toistan vielä, arvoisa puhemies, että arvostan Cunhan ohjelman tavoitetta ja hänen mietintöään, mutta vastustan periaatteessa sitä, että hän ehdottaa sanktioita kiintiöiden pienentämisen muodossa, vaikka se olisikin vain väliaikaista. Sitä keinoa ei voida tässä tapauksessa käyttää. Tässä on kyse aivan toisenlaisesta politiikasta ja olen sitä mieltä, että parlamentin on hylättävä tämä näkökanta periaatteellisesti ja että meidän on taisteltava paremman kalatalouspolitiikan puolesta, johon sisältyy parempi valvonta. Sen pohjalta voimme myös noudattaa parempaa politiikkaa. Se on ensimmäinen askel, joka meidän on otettava. Toinen on kiintiöiden noudattaminen ja siihen tarkoitukseen meillä on muita keinoja. Kolmas on monivuotinen ohjausohjelma, jonka pitää suuntautua uudelleenorganisointiin eikä muuhun.

Vairinhos
Arvoisa puhemies, kiitän erityisesti jäsen Cunhaa hänen hyvästä mietinnöstään. Hyvät kollegat, komission kertomuksessa arvioidaan useiden jäsenvaltioiden ponnisteluja ja todetaan, että Portugali saavutti selvästi kaikilla laivaston osilla asetetut tavoitteet. Alusrekisterin tiedot ja Portugalin hallituksen laatimassa kertomuksessa esitetty tilanne vastasivat hyvin toisiaan.
Vuotta 1997 koskevasta kertomuksesta puuttuivat ainoastaan viiden aluksen tiedot, ja tilanne on nyt korjaantumassa, koska enää kolmen aluksen tiedot puuttuvat. Monivuotisten ohjausohjelmien tavoitteiden saavuttamiseen, joka voisi ja jonka pitäisi olla myönteinen asia, on suhtauduttu kielteisesti kansallisella tasolla niin kalastusalan kuin lehdistön ja kansalaistenkin keskuudessa, sillä tavoitteiden saavuttaminen merkitsee yleensä laivaston kapasiteetin ja koon vähentämistä. Niitä, jotka noudattavat velvollisuuksiaan, ei voida rangaista, ja tämä pitää selittää kalastajille. Ehdotammekin sen takia tehokkaita rangaistuksia, jollaisia voisivat olla rikkomuksiin tai tietojen antamiselle määriteltyjen määräaikojen ylittämiseen syyllistyvän valtion kiintiöiden väliaikainen vähentäminen.
Haluaisimmekin näin panna asiat oikeisiin mittasuhteisiin: kun sanotaan, että poistamme käytöstä yhä enemmän aluksia, se ei vastaa todellisuutta, ei ainakaan, jos vertaamme sitä nykytilanteeseen. Niinpä vuosina 1992-1995 Portugalissa esitettiin 144 uutta hanketta; vuosina 1996-1999 esitettiin 194 uutta hanketta; vuonna 1999 esitettiin 40 uutta hanketta. Tämä on tärkeä seikka, mutta haluaisin kuitenkin kiinnittää komission huomion seuraavaan asiaan: laivaston mukauttamisessa on otettava huomioon se, että on välttämätöntä turvata työolot aluksilla ja pyydettyjen kalojen hygienia- ja terveysvaatimukset. Tämä voi kuitenkin joskus edellyttää bruttovetoisuuden lisäämistä.
Haluaisin lopuksi pyytää, että komissio ei mahdollista tulevaa viidettä monivuotista ohjausohjelmaa laatiessaan lähtisi liikkeelle nollasta vaan ottaisi huomioon jäsenvaltioiden jo toteuttamat ponnistelut ja aiemmissa monivuotisissa ohjausohjelmissa saadut tulokset.

McCartin
Arvoisa puhemies, haluan sanoa, että tuen täysin Cunhan laatimaa mietintöä. Vaikka minulla onkin epäilyksiä, en näe mitään muuta tietä eteenpäin.
On mielenkiintoista ajatella, että ne jäsenvaltiot, joilla on nykyisin suuri laivasto, rakensivat nuo laivastot 1500- ja 1600-luvulla. Me Irlannissa olemme todella pahoillamme kiintiöidemme koosta ja laivastomme kapasiteetista. Meidän on muistettava, että kun muut merenkulkukansat Britannia, Espanja ja Hollanti rakensivat laivastojaan 1500- ja 1600-luvulla, voimassa oli itse asiassa laki, jolla kiellettiin kalakuljetukset irlantilaisissa aluksissa. Niin sitten saavuimme tälle vuosisadalle ja käytimme edelleen samanlaisia aluksia, pikku Curragh-veneitä, joilla Pyhä Brendan purjehti Amerikkaan 700-luvulla. Tämä on syy, miksi edustamani irlantilaiset kalastajat ovat erittäin pahoillaan.
Alankomailla on nykyisin Irlantiin verrattuna seitsenkertainen määrä yli 24-metrisiä aluksia, vaikka meillä on meressä paljon suuremmat kalavarat. Haluan ilmaista sen tosiasian, ettemme ole tyytyväisiä, ja sanoa sen, että jos hyödyntäisimme meriä siten kuin meidän pitäisi ja jos säilyttäisimme ja hoitaisimme kalakantojamme siten kuin meidän pitäisi, voisimme todennäköisesti pyytää kaksi kertaa enemmän kalaa eurooppalaisilta vesiltä kuin nykyisin. Meillä ei olisi yhtään enempää työpaikkoja, koska kapasiteettimme riittää jo nyt tuohon määrään, mutta voittomme olisivat yli kaksinkertaisia nykytilanteeseen verrattuna. Jos käytössä olisi nyt järkevä säilyttämis- ja rajoitusjärjestelmä, se varmistaisi kalavarat tuleville sukupolville. Toivon vilpittömästi, että tämän tehtyämme ja huolimatta siitä, että jatkuvuudesta on tullut täällä pyhä periaate, Irlannin kaltainen Atlannin reunalla sijaitseva maa, jolla on valtavat kalavarat, saa jonakin päivänä nauttia oikeudenmukaisemmasta osuudesta.

Van Hulten
Arvoisa puhemies, kalastuslaivastojen monivuotisten ohjausohjelmien tarkoituksena on huolehtia siitä, että jäsenvaltiot noudattavat sovittuja pyyntikiintiöitä. Koska jäsenvaltiot eivät tehneet niin, oli välttämätöntä vaatia laivastojen supistamista. Alankomaissa on valittu maallemme tyypillinen ratkaisu. Kalastusalalla on sovittu meripäivien määrän vähentämisestä. Näin nykyaikaisia, hyvin tuottavia laivoja ei tarvitse poistaa käytöstä eivätkä yritykset mene konkurssiin ja mikä tärkeintä, Alankomaat pysyy tällä tavalla sovittujen kiintiöiden puitteissa.
Cunhan mietinnössä, jota muuten arvostan, vaaditaan nyt automaattista kiintiöiden pienentämistä kaikilta mailta, jotka eivät noudata monivuotista ohjausohjelmaa. Se ei sodi vain kaikkia oikeudenmukaisuuden periaatteita vastaan, vaan valjastaa lisäksi hevosen vaunujen taakse. Onhan monivuotisten ohjausohjelmien tarkoituksena saada maat kalastamaan kiintiöiden puitteissa. Olisi järjetöntä määrätä automaattinen rangaistus etenkin niille maille, jotka kalastavat kiintiöiden puitteissa, kuten Alankomaat. Tällä tavalla keinot tulevat päämäärää tärkeämmiksi.
On myös liian aikaista toteuttaa tällaisia toimia. Alankomaat on yksi niistä harvoista maista, jotka antavat selkeitä tietoja laivastokapasiteetista ja pyyntikiintiöistä. Vasta kun on olemassa yhtenäinen tapa, jolla näitä tietoja voidaan mitata kaikissa jäsenvaltioissa, voidaan todellakin tutkia, noudattavatko kaikki jäsenvaltiot tavoitteiden mukaista politiikkaa.
Vielä lopuksi, noudattamalla pyyntikiintiöitä meripäiviä vähentämällä alankomaalaiset kalastajat noudattavat samalla työaikadirektiiviä. Vaikka kalastusala ei oikeastaan kuulukaan tuon direktiivin piiriin, kalastajilla on luonnollisesti myös oikeus asianmukaiseen lepoaikaan. Meripäivien vähentäminen voi olla ratkaisu tähän. Arvoisa puhemies, valtuuskuntani äänestää tätä mietintöä vastaan, jos päätöslauselman 6 kohta hyväksytään.

De Palacio
Arvoisa puhemies, ensinnäkin haluan kiittää parlamentin jäsen Cunhaa hänen mietinnöstään ja kertoa olevani tyytyväinen komission monivuotisia ohjausohjelmia koskevaa vuosikertomusta käsittelevään päätöslauselmaan. Haluan sanoa, että sekä tämä mietintö että edelliset Cunhan laatimat päätöslauselmat, jotka ovat käsitelleet monivuotisten ohjausohjelmien toteuttamista aikaisempina vuosina, ovat olleet erittäin suureksi hyödyksi komissiolle uusien asetusten, tarkemmin sanottuna tuleviksi vuosiksi hyväksytyn KOR:n rahastojen soveltamista koskevan asetuksen, laatimisessa.
Komissio on täysin samaa mieltä Cunhan ja muiden puhujien kanssa siitä, että monivuotisilla ohjausohjelmilla on tärkeä merkitys yhteisön kalastuslaivastojen tulevaisuuden takaamisessa. Haluaisin kuitenkin painottaa muutamia seikkoja.
Ensinnäkin mittauksia koskevien vaatimusten osalta joka on yksi keskeisimmistä kysymyksistä, kun halutaan tietää, miten eri jäsenvaltiot ovat todellisuudessa toteuttaneet monivuotisia ohjausohjelmia , vaikka onkin totta, että vielä ei ole onnistuttu täysin yhdenmukaistamaan mittauksessa käytettäviä yksiköitä järjestelmästä toiseen siirryttäessä, komissio kuitenkin työskentelee tämän asian parissa ja on jo tehnyt erilaisia aloitteita. Se on esimerkiksi pyytänyt erästä ulkopuolista tähän alaan erikoistunutta Seafish Industries Authorities -laitosta laatimaan asiasta perusteellisen selvityksen. Laitoksen edustajat ovat vierailleet eri jäsenvaltioissa asiasta vastaavien viranomaisten luona voidakseen tutkia tarkoituksenmukaisella tavalla niitä mahdollisuuksia, joilla nämä mittaukset voidaan yhdenmukaistaa.
Tämän mietinnön sekä yhteisön omien tarkastajien laatimien selvitysten ja muiden töiden pohjalta komissio laatii tarvittaessa ehdotuksen mittausta koskevan asetuksen tarkistamisesta, eli ehdotuksen sen tarkistamiseksi, miten siirtyminen kolmannesta monivuotisesta ohjausohjelmasta neljänteen monivuotiseen ohjausohjelmaan on toteutunut.
Hyvät parlamentin jäsenet, arvoisa puhemies, haluaisin lisätä myös sen, että komissio tekee yhteistyötä Euroopan standardointikomitean (CEN) kanssa päättääkseen siitä tavasta, jolla voidaan luoda yhteinen säännöstö myös moottoritehon mittaamiseen, joka on toinen tärkeä osatekijä, kun halutaan tietää kunkin laivaston kalastuskapasiteetin suuruus.
Tarkasteltuamme ensin keinoja monivuotisen ohjausohjelman määrittelemisen parantamiseksi ja kunkin laivaston kapasiteetin mittaamiseksi, siirtykäämme käsittelemään kaikkein kiistanalaisinta kysymystä: se koskee monivuotisten ohjausohjelmien toteuttamisen valvontaa, eli sitä, miten valvotaan sellaisen päätöksen noudattamista, jonka neuvosto on tehnyt komission ehdotuksesta. Komissio ei ole tyytyväinen siihen tapaan, jolla tätä kysymystä käsitellään, ja vaikka edistystä onkin tapahtunut, niin kaikkea, mitä komissio on ehdottanut, ei ole vielä toteutettu.
Edistystä on tapahtunut sen vuoksi, että valtionavun peruuttaminen on tehokas keino, ainakin joidenkin valtioiden kohdalla, jotka ovat muuttaneet asennoitumistaan ja alkaneet toimittaa enemmän tietoja. Näin ollen monivuotisen ohjausohjelman toteuttaminen on yhä tehokkaampaa.
Uuteen kalatalousalan rakennepolitiikkaan kaudelle 20002006 sisältyy selvästi sellaisia säädöksiä, jotka koskevat sellaisia rangaistustoimia, jotka tulevat viimeinkin antamaan komissiolle voimakkaampia keinoja vaatia jäsenvaltioita täyttämään monivuotisten ohjausohjelmien tavoitteet.
Haluaisin sanoa teille, jotka olette ilmaisseet olevanne tyytymättömiä, koska hyväksytyt rangaistukset ovat riittämättömiä, että tämä ei ole johtunut komission haluttomuudesta. Komissio oli ehdottanut täydentäviä rangaistustoimia, mutta neuvosto hylkäsi ne. Se ehdotti esimerkiksi sellaisia täydentäviä rangaistustoimia, että niiltä mailta, jotka eivät olisi täyttäneet asianmukaisesti monivuotisten ohjausohjelmien tavoitteita, evättäisiin uudet yhteisön rahastojen tukemat kalastusmahdollisuudet kolmansissa maissa. Neuvosto hylkäsi tämän toimenpiteen, joka olisi ollut todella tehokas. Näin ollen komissio ei ole se, joka ei halua tehokkaampia menetelmiä ohjelmien tehokkaamman toteutuksen varmistamiseksi. Se on neuvosto. Komissio on tietenkin valmis etenemään tässä asiassa, ja juuri samanlaista halukkuutta tarvitsemme myös neuvostolta.
6 kohtaan sisältyvän kiistanalaisuuden osalta minun on sanottava, että se aiheuttaa joitakin lainsäädännöllisiä ongelmia. On totta, että jos kyseessä olisi vain väliaikainen kiintiöiden poistaminen, siihen voitaisiin ehkä suostua. Haluan kuitenkin sanoa, että on myös toisenlaisia järjestelmiä, eikä neuvosto ole halunnut hyväksyä niitäkään. Suoraan sanoen epäilemme, että neuvosto muuttuisi ja hyväksyisi tällaisen ehdotuksen. Jos se muuttaa mieltään, nämä tai muut ehdotukset olisivat tervetulleita. Ehdotuksia tultaisiin esittämään, sillä luonnollisestikin komissio on jo niin tehnyt, neuvosto vaan ei ole hyväksynyt niitä.
Hyvät parlamentin jäsenet, on tietenkin muistettava, että usein rangaistuksista kärsivät loppujen lopuksi itse tuottajat. Jos vertaamme maatalous- ja kalastusalaa toisiinsa näin voidaan epäilemättä tehdä , tietynlaisten rangaistustoimien vaikutukset kohdistuvat lopulta maanviljelijöihin, joiden tulot tulevat määrätyllä hetkellä pienenemään. Laivaston vähentäminen jossakin tietyssä maassa merkitsee epäilemättä uhrauksia merityöläisten ja rannikolla asuvan väestön osalta, joihin laivaston vähentämisen vaikutukset kohdistuvat. Tietynlainen toiminta vaikuttaa yhteiskuntaan, ja näin ollen on jäsenvaltioiden ja tarvittaessa yhteisön tehtävänä ottaa käyttöön lisätoimia tällaisten ongelmien lievittämiseksi.
Hyvät parlamentin jäsenet, kun toteutamme monivuotisia ohjausohjelmia ja ennen kaikkea kun noudatamme kalastuskiintiöitä ja toteutamme järkeviä kalavarojen hoitotoimenpiteitä, on panoksena todellakin Euroopan kalatalousalan tulevaisuus.
Kiitän ja onnittelen vielä kerran jäsen Cunhaa hänen mietinnöstään ja toistan, että mitä ohjelmien toteuttamiseen ja rangaistustoimiin tulee, komissio on tehnyt myönteisiä ehdotuksia, ja muut ovat niitä, jotka eivät näitä ehdotuksia halua, ja tietenkin komissio pyrkii jatkossakin siihen, että jäsenvaltiot noudattavat sitoumuksiaan mahdollisimman tarkasti.

Puhemies
Kiitos, arvoisa komission jäsen Palacio!
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 12.00.

Loistelamppujen liitäntälaitteiden energiatehokkuusvaatimukset
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Turmesin laatima teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan mietintö (A5-0102/1999) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi loistelamppujen liitäntälaitteiden energiatehokkuusvaatimuksista (KOM(1999)296 - C5-0010/1999 - 1999/0127(COD)).

Turmes
. (DE) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, mihin direktiiviä loistelamppujen tehokkuudesta tarvitaan? Käytämme EU:n 15 jäsenvaltiossa joka vuosi 130 miljoonaa loistelamppua, erityisesti toimistorakennuksissa, joissa kaksi kolmasosaa valosta saadaan nykyään loistelampuista. Vuonna 1992 EU:n komissio teetti Rion konferenssia varten tutkimuksen siitä, mitä konkreettisia toimia unionin maissa voitaisiin toteuttaa ilmaston suojelemiseksi. Tällöin havaittiin, että yksi vähiten kustannuksia aiheuttava toimi EU:ssa olisi loistelamppujen tehokkuuden lisääminen. On syytä tietää, että nämä lamput säteilevät 10 tuntia päivässä, viidestä seitsemään päivään viikossa, 50 viikkoa vuodessa ja useita vuosia ja että juuri sen vuoksi jopa aivan pienet tehokkuuserot vaikka vain kolme tai viisi wattia merkitsevät vuosien mittaan erittäin suurta tehonkulutusta. EU:n komissio aloitti vuonna 1993 neuvottelut CELMAn, loistelamppujen kuristimien valmistajien edustajien kanssa, ja teetätti vuonna 1996 tutkimuksen, jotta sillä olisi tieteelliset perusteet päätöksentekoon. Tässä vuoden 1996 tutkimuksessa laadittiin useita skenaarioita, ja rohkein skenaario, jonka mukaan magneettiset kuristimet poistetaan joskus kokonaan markkinoilta ja käytetään ainoastaan parasta mahdollista teknologiaa, elektronisia liitäntälaitteita, joiden markkinaosuus on jo nyt 20 prosenttia, merkitsisi EU:ssa 250 terawattituntia, 250 miljardia kilowattituntia.
Minä olen kotoisin Luxemburgista. Koko Luxemburgin tehonkulutus teollisuudessa, kotitalouksissa, toimistorakennuksissa on kuusi terawattituntia vuodessa. Voimme siis säästää tällä direktiivillä yhden vuoden aikana kaksi kertaa niin paljon kuin koko Luxemburgin tehonkulutus on, mikä merkitsee sitä, että se ei ole aivan niin merkityksetöntä kuin ensi silmäyksellä näyttää.
Komissio teki vuonna 1999 ehdotuksen. Tämä ehdotus ei yllä edes sen tutkimuksen vähimmäisskenaarion tasolle, jonka se itse teetti vuonna 1996. Tämä johtuu siitä, että asteittaista poistamista ei sovelleta johdonmukaisesti kaikkiin magneettisiin kuristimiin, jolloin markkinoille jää erilaisia magneettisia laitteita, ja säästämme tulevina vuosina 100 miljardia kilowattituntia vähemmän. Sen vuoksi parlamentin pitäisi parantaa komission ehdotusta. Siihen on ympäristöön liittyviä perusteita, joista olen jo puhunut. Tekninen ja taloudellinen perustekin löytyy. Teollisuus on pyrkinyt itse arvioimaan, minkälaisia investointisignaaleja komission uusi ehdotus antaa liitäntälaitemarkkinoille ja on todennut, että 5 - 8 vuoden kuluttua 50 prosenttia liitäntälaitteista olisi tällöin parhaita mahdollisia magneettisia kuristimia, toisin sanoen, että me annamme markkinoille oikeastaan väärän signaalin. Sen asemesta, että sijoitustoiminta keskitettäisiin parhaaseen mahdolliseen teknologiaan, elektronisiin liitäntälaitteisiin, suuri osa investoinneista suunnattaisiinkin vain toiseksi parhaaseen teknologiaan.
Voi siis kuvitella, että teollisuus, jos se sijoittaa kolmena tai neljänä seuraavana vuonna toiseksi parhaaseen teknologiaan, puolustautuisi tietysti viiden tai kuuden vuoden kuluttua kun meillä on uudelleen tarkastelu , vielä voimakkaammin kuin nyt, jotta sen juuri tekemät sijoitukset eivät menisi hukkaan.
Vielä yksi kansainväliseen yhteyteen liittyvä taustatieto: Yhdysvallat on päättänyt luopua asteittain kaikista magneettisista kuristimista vuoteen 2010 mennessä. Meidän ehdotuksessamme ja nyt haluan kiittää muiden puolueiden varjoesittelijöitä, jäsen McNallya, jäsen Rovsingia ja jäsen Byseniä , ryhdyttäisiin vain samaan, mihin Yhdysvalloissa ollaan jo ryhdytty.

Rovsing
Arvoisa puhemies, kiitän esittelijää alustuspuheenvuorosta, jonka sisältöön yhdyn täysin. Kiitän ryhmien välisestä hyvästä yhteistyöstä, jonka ansioista olemme päässeet kompromisseihin, joita pidän vastuullisina, oikeina ja tarkoituksenmukaisina. Sen vuoksi ryhmämme tukee niitä.
Miksi käsittelemme tällaista asiaa? Lyhyesti sanottuna, kyse on ihmisen toiminnasta aiheutuvien CO2-päästöjen vähentämisestä. Tiedämme, että sitä mukaa kuin Aasian elintaso kohoaa, 1,4 miljardia kiinalaista ja miljardi japanilaista kuluttaa energiaa yhä enemmän, ja se merkitsee sitä, että heidän energiankulutuksensa kasvaa voimakkaasti nykyisestä tasosta, joka on 10 prosenttia EU:n keskimääräisestä energiankäytöstä, sitten kun he ryhtyvät vaatimaan tavallisia yksinkertaisia mukavuuksia, kuten lämmintä vettä ja ehkä jopa ilmastointia, kulkuvälineitä ja nykyaikaista teollisuutta. Sitouduimme Riossa suojelemaan ilmastoa. Tämä asiakirja on täysin tavoitteen mukainen. Panemme merkille, että yli 30 prosenttia ihmisen toiminnasta aiheutuvista CO2-päästöistä johtuu sähköntuotannosta. Ja sähkönkäytön osuus EU:n koko energiankulutuksesta on 35 prosenttia.
Pitkien suorien loisteputkien osuus valaistukseen käytetystä sähkönkulutuksesta EU:ssa on 53 prosenttia. Jos onnistumme toteuttamaan suunnitelmamme, vuosittaiset CO2-päästöt ovat vuonna 2020 6 miljoonaa tonnia nykyistä pienemmät. Säästämme 10 prosenttia loisteputkivalaistukseen käytetystä sähkönkulutuksesta, ja rahaksi muunnettuna vuosittainen säästö on 250 miljoonaa ecua. Tällä ehdotuksella on siis merkittäviä ilmastollisia ja taloudellisia vaikutuksia ja sen toteuttaminen ehdotetulla tavalla antaa teollisuudellemme pitkän siirtymäajan. Parlamentin jäsen Turmes käsitteli tätä asiaa, ja muistutan teitä siitä, että teollisuus on joka tapauksessa ilmoittanut jo vuonna 1992, että magneettisista kuristimista tulee enemmän tai vähemmän kiellettyjä vuoden 2009 paikkeilla. Emme siis itse asiassa toteuta mitään uutta.
Laatimassamme kompromississa me kaikki halusimme pitää kiinni tehostamisen aikaansaamisesta. Olemme halunneet suojella ilmastoa. Olemme halunneet saavuttaa taloudellisia etuja, ja olemme halunneet varmistua siitä, että suunnittelemamme luopuminen ei johtaisi siihen, että tavallisissa kodeissa asuvat tavalliset kuluttajat joutuisivat tekemään turhaan sijoituksia, joita ei voida maksaa heille takaisin. Samalla olemme varmistaneet sen, että magneettisten kuristimien käyttöä voidaan jatkaa unionin pohjoisosissa, Pohjois-Suomessa, Pohjois-Ruotsissa, Pohjois-Norjassa, Grönlannissa ja muualla, missä kylmyys haittaa elektronisten liitäntälaitteiden toimintaa. Ehdotus on kaiken kaikkiaan loistava, ja kehotan kaikkia antamaan sille tukensa, niin kuin ryhmissä oli puhe.

McNally
Arvoisa puhemies, olen iloinen, että tämä keskustelu on osoittautumassa teille opettavaiseksi ja valaisevaksi. Joskus keskustelut eivät ole jännittäviä; on paljon kiinnostavampaa puhua Ranskan dramaattisista sääoloista ja myrskyistä. Jos kuitenkin haluamme lopettaa tuonkaltaiset tapahtumat, meidän on tehtävä juuri tämänkaltaista yksityiskohtaista teknistä työtä.
Haluaisin onnitella jäsen Turmesia hänen erittäin perusteellisesta työstään, hänen teknisestä asiantuntemuksestaan ja hänen halustaan ryhtyä muiden ryhmien jäsenten kanssa asianmukaisiin keskusteluihin sovitteluratkaisusta. Tätä arvostetaan, ja se on mielestäni sellainen vastuullinen tapa, jolla meidän olisi työskenneltävä tässä parlamentissa.
Jos suhtaudumme Kioton kokouksen mukaisiin ja muihin velvoitteisiimme vakavasti ja jos haluamme ehkäistä ennakolta traagisia sääilmiöitä, meidän on toimittava kutakuinkin kiireellisesti. Neuvottelut alkoivat jo kahdeksan vuotta sitten asianosaisen teollisuuden ja energia-alan asiantuntijoiden kanssa tavoista, joilla voisimme käyttää hyväksemme valaistusalaa sähkön säästämiseksi. Tämä kannattaa tehdä monesta syystä Euroopan unionin yritysten kannalta on äärimmäisen järkevää investoida energiatehokkaaseen valaistukseen.
Meillä on oltava sellaiset sisämarkkinat, joilla ei ole perusteettomia ja haitallisia kaupan esteitä. Sisämarkkinoiden kaikkien yritystemme on toimittava samoissa oloissa; tunnetut yhtäläiset kilpailuolot on varmistettava siten, että kansalliset erityishuolet ja -tilanteet pidetään aina mielessä.
Komissio palauttaa mieliimme, että sähkön osuus primäärienergian kokonaiskäytöstämme on 35 % ja että sähkönkulutuksen osuus ihmisten aiheuttamista hiilidioksidipäästöistä on 30 %. On olennaista käydä käsiksi sähköalaan, samoin kuin liikennealaankin. Siksi on erittäin tarkoituksenmukaista, että tarkastelemme vähimmäistehokkuusvaatimuksia kaikilla sähköä käyttävillä aloilla. Olemme käsitelleet menestyksellisesti kotitalouksien ja teollisuuden boilerit, jääkaapit ja pakastimet, ja joitakin vapaaehtoisia sopimuksia joiden osalta minulla saattaa olla varauksia on tehty muidenkin kotitalouslaitteiden aloilla.
Viittaan erääseen tutkimukseen, jonka Yhdistyneen kuningaskunnan erittäin tunnettu rakennusten tutkimuskeskus toteutti ja jossa sanotaan, että suorituskykyvaatimusten laatiminen erityisesti loistelamppujen liitäntälaitteiden osalta näyttää olevan yksi tehokkaimmista toimista, joihin Euroopan unioni voisi ryhtyä kaupallisissa rakennuksissa olevien lamppujen energiankulutuksen vähentämiseksi, ja että siksi nämä vaatimukset ovat lisäpohdinnan ja -kehityksen arvoisia. Tuo erittäin arvostettu tutkimuslaitos tuli siihen tulokseen, että meidän olisi tehtävä työtä juuri tällä alalla.
Yhtenä ongelmana on se, että lamppujen ostajat ja niiden käyttäjät eivät ole välttämättä samoja henkilöitä. Rakennuksiin investoivat henkilöt eivät ole samoja ihmisiä, jotka maksavat sähkölaskut tulevina vuosina. Lamppujen valtava lukumäärä merkitsee kuitenkin sitä, että meidän on toimittava sen varmistamiseksi, että nuo ostajat voivat tehdä järkeviä ostoksia, ja siksi meidän on varmistettava, että markkinoiden tarjonta täyttää mahdollisimman korkeat vaatimukset.
Tässä on kyse ainoastaan loistelamppujen äskettäin valmistetuista lisälaitteista. Emme ehdota, että joka ainoa liitäntälaite on vaihdettava uuteen huomenna tai ensi viikolla; se olisi järjetön tapa toimia. Ehdotamme sen sijaan, että kun nykyisin käytössä olevia lamppuja vaihdetaan 1520 vuoden kuluessa, ne korvattaisiin hyvin vaiheittaisesti, harkitusti ja suunnitelmallisesti parhaalla mahdollisella tekniikalla. Euroopan unionin tapana on käyttää hyvin pitkiä sopeutumisjaksoja. Me emme käy yritystemme kimppuun sellaisilla yllätystoimilla, joista ne eivät tiedä mitään ja jotka aiheuttaisivat niille huomattavia vaikeuksia.
Jäsen Turmes on todellakin tehnyt kohtuullisia ehdotuksia. Ne 800 ihmistä, jotka työskentelevät magneettisten liitäntälaitteiden valmistuksessa, eivät menetä työpaikkojaan ensi viikolla. Vaiheittaisen käyttöönoton ajanjaksosta tulee riittävän pitkä.
Sosialistiryhmä vastustaa käsiteltäväksi jätettyjä lisätarkistuksia. Ne eivät ole mietinnön tavoitteiden mukaisia. Tuemme kuitenkin niitä tarkistuksia, jotka hyväksyimme sovitteluratkaisun osana ja joista monet lisäävät mietintöön järkeviä määritelmiä, mistä komission jäsen on varmasti samaa mieltä. Toivon komission jäsenen kertovan meille, että tämä on vain osa hänen tavoitettaan parantaa energiatehokkuutta Euroopan unionissa, ja tekevän lupauksistamme muutakin kuin pelkkiä poliittisia uutisotsikoita.

Beysen
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, esillä olevan, Turmesin huolella laatiman mietinnön aihe näyttää ensi näkemältä tekniseltä. Mielestäni tässä mietinnössä käsitellään kuitenkin paljon laajempaa alaa, kuten kollegani jo muuten ovat korostaneet. Toisaalta mietintö on uuden vuosituhannen ensimmäinen mietintö, joka antaa panoksen säästäväisempään energiankäyttöön eikä kukaan kiellä sitä, että planeettamme eloonjäämismahdollisuudet liittyvät tällä uudella vuosituhannella merkittävästi siihen, miten me suhtaudumme energiaan tulevaisuudessa. Siksi tätä aloitetta ei saa jättää huomiotta. Toisaalta olen sitä mieltä, että se tapa, jolla tämä mietintö on syntynyt, eli asianomaisen teollisuuden edustajien sekä poliitikkojen että komission neuvottelujen tuloksena, on hyvä esimerkki siitä, mistä käytetään ranskaksi termiä "cohabitation". Tällä tarkoitan sitä, että teollisuuden edustajat ja komissio pääsivät yksimielisyyteen neuvotteluissa ja pyöreän pöydän keskusteluissa, jotka edelsivät ehdotusta direktiiviksi. Mietintö, sellaisena kuin se nyt esitetään, on myös niiden kompromissitarkistusten tulos, jotka tärkeimmät poliittiset ryhmät ovat hyväksyneet ja yhdyn siihen, mitä edellinen puhuja McNally sanoi, että tällaista työtapaa pitäisi käyttää tulevaisuudessa entistä enemmän.
Kompromissitarkistuksissa esitetään poikkeuksellisen pitkiä siirtymäkausia. Käytännössä on niin, että teollisuus tarvitsee vielä kymmenen vuotta toteuttaakseen kaikki tarvittavat muutokset. Tähän toteamukseen on lisäksi vielä lisättävä se, että teollisuudessa on oltu jo vuodesta 1992 lähtien selvillä siitä, että muutokset ovat välttämättömiä. Lisäksi on hyvä tietää, että magneettiset kuristimet on vaihdettava lopullisesti vasta vuodesta 2009 lähtien. Arvoisa puhemies, tämän mietinnön merkitys on lisäksi siinä tärkeässä panoksessa, jonka kyseinen direktiivi antaa tuhansien työntekijöiden työllisyyteen ja myös kilpailupolitiikan vääristymiseen puuttumiseen. Onhan niin, että jos siirtymäkaudet olisivat liian lyhyitä, tapahtuisi niin, että koko tuotantolinjan lisäksi myös tuottaja joutuisi vaaraan, sillä viimeksi mainitulla ei olisi mahdollisuutta muuttaa tuotantolinjaa ajoissa. On tietenkin tarkoitus, että tätä mietintöä toteutettaessa neuvotellaan säännöllisesti kaikkien asianosaisten kanssa, jotta ne, jotka tähän mennessä eivät ole suhtautuneet myönteisesti liitäntälaitteiden vaihtamiseen, saavat mahdollisuuden osallistua kehitysprosessiin. Parlamentti on onnistunut laatimaan selkeän ja hyvin perustellun lainsäädäntömietinnön harkitsemalla erilaisia etuja ja tekemällä yhteistyötä eri asianosaisten kanssa. Onnittelut tästä kollega Turmesille.

Seppänen
Arvoisa puhemies, kyseessä on mietintö hyvin teknisestä asiasta, mutta sillä on suuri merkitys sekä energian säästämiselle että myös eurooppalaiselle työllisyydelle. Mietinnön esittelijä on tehnyt erinomaista työtä mietinnön energiavaikutusten selvittämiseksi, mutta samalla on jäänyt riittämättömälle huomiolle se, että toteutuessaan mietintö tuottaisi Eurooppaan työttömiä ihmisiä, eniten Saksaan mutta myös Suomeen, Itävaltaan, Italiaan ja Espanjaan.
Loistelampuissa käytetään kahdenlaisia kuristimia, joilla on vaikutusta niiden energiatehokkuuteen. Magneettiset kuristimet tuottavat paljon valoa ja paljon lämpöä. Pohjoisissa maissa tämä lämpö säästää lämmitysenergiaa eikä ole pelkästään hukkalämpöä. Elektroniset kuristimet tuottavat parempaa valoa ja vähemmän lämpöä, ja ne ovat energiatehokkuudeltaan selvästi parempia kuin magneettiset kuristimet. Niiden on tulevaisuus, jos ne saadaan taloudellisesti kilpailukykyisiksi magneettisten kuristimien kanssa.
Philips-yhtiö on varmasti aivan oikein investoinut tällaiseen teknologiaan. Sen tuotteita ei kuitenkaan saisi poliittisella pakolla määrätä ainoaksi eurooppalaiseksi standardiksi. Turmes esittää mietinnössään loistelamppujen magneettisten kuristimien kieltämistä toisin kuin komissio ja neuvosto. Jos mietintö hyväksytään, parlamentin kanta tuhoaisi Euroopasta alan teollisuuden. Muualla maailmassa kyllä valmistettaisiin ja käytettäisiin magneettisia kuristimia, jotka ovat välttämättömiä sellaisissa luonnonolosuhteissa, joista minä tulen: kylmässä tai kosteassa voidaan käyttää vain magneettisia kuristimia. Magneettisten kuristimien tuotanto siirtyisi kiellon johdosta Euroopasta kehitysmaihin. Siitä on jo kokemuksia USA:sta.
Jos halutaan säilyttää työpaikkoja Euroopassa, Turmesin mietintöä ei voida hyväksyä niiltä osin, jotka tulevat esille kollega Westendorp y Cabezan tarkistuksissa. Elektronisten kuristimien tuotantokustannukset ovat kymmenkertaiset magneettisiin kuristimiin verrattuna, ja luonnon säästämistä pitää tarkastella myös aineiden käytön ja kierrätyksen näkökulmasta.

Martinez
Arvoisa puhemies, käytän puheenvuoron TDI-ryhmän puolesta, vaikka edustankin vain yhtä sen jäsentä.
Käsittelemme nyt loistelamppujen liitäntälaitteita koskevaa kysymystä. Mistä tässä on kyse? Istuntosaliamme valaisevien, päämme yläpuolella riippuvien lamppujen kaltaisten loistelamppujen sähkövirtaa säädellään ja tasapainotetaan pienillä laitteilla, joita kutsutaan liitäntälaitteiksi. Näitä niin sanottuja "ferromagneettisia liitäntälaitteita" on jo puoli vuosisataa valmistettu peltirasian sisään asennetusta kuparikäämistä. Nykyään on kuitenkin saatavilla myös elektronisia liitäntälaitteita.
Perinteisten ferromagneettisten liitäntälaitteiden käyttö merkitsisi energianhukkaa erityisesti resistanssi-ilmiön takia. Energianhukka voi olla jopa kahdeksan wattia tunnissa, kun taas elektronisten liitäntälaitteiden aiheuttama hukka olisi ainoastaan kolme wattia tunnissa. Elektroniset liitäntälaitteet mahdollistaisivat siis viiden watin energiansäästön, ja kun tämä kerrotaan 130 miljoonalla liitäntälaitteella, energiansäästöä kertyy miljoonia tonneja, mikä johtaisi siihen, että hiilidioksidin määrä vähenisi, kasvihuoneilmiötä esiintyisi yhä harvemmin ja ihmisten hengitysilma paranisi. Näin ollen ferromagneettiset liitäntälaitteet olisi kahdeksan vuoden kuluessa korvattava elektronisilla.
Esittelijä Turmes ei valitettavasti tuo mietinnössään esille, että elektronisten liitäntälaitteiden käyttöikä on ferromagneettisia lyhyempi. Niitä olisi siis valmistettava ferromagneettisia liitäntälaitteita enemmän, jolloin myös energiankulutus olisi suurempi, eli osa edellä mainitusta energiansäästöstä menisi hukkaan. Lisäksi elektronisten liitäntälaitteiden valmistuksessa käytetään transistoreja, jotka sisältävät raskasmetalleja, kuten tantaalia, germaniumia tai jopa arsenikkia muovista nyt puhumattakaan, siis biologisesti hajoamattomia saasteita, kun taas kupari ja magneettilevy ovat biologisesti hajoavia. Toisin sanoen vihreät kollegamme olisivat energiansäästöön joka ei olekaan niin itsestään selvä vedoten valmiita päästämään luontoon raskasmetalleja ja arsenikkia.
Saastemäärien lisääntymisen ohella sitä paitsi myös työttömyys kasvaisi, koska elektroniikan tuotannossa käytettävät osat ja koneet eivät olisi eurooppalaisten valmistamia. Näin ollen teollisuudenharjoittajamme saattaisivat siirtää toimintansa muualle maahantuontikustannusten välttämiseksi, mikä taas vähentäisi työpaikkoja. Lopputulos on se, että pyrkimys hienoiseen energiansäästöön elektronisten tuotteiden käyttöön siirtymällä vaikka teollisuudenharjoittajat vaativat ainoastaan asteittaisia ja selektiivisiä kieltoja synnyttäisi parhaimmassa tapauksessa jonkinasteista energiansäästöä, mutta synnyttäisi saasteita ja kasvattaisi työttömyyttä.
Emme ole käyneet käsiksi edes todelliseen energiantuhlauksen ongelmaan, eli siihen, että hehkulamppujen energianhukka on jopa 50 wattia loistelamppuihin verrattuna. Tosiasia on kuitenkin se, että kaksi monikansallista yritystä, Philips ja Osram, valmistavat hehkulamppuja. On toki mahdollista, että globalisaation kannattajat Euroopan unionin komissiossa ja "vihreässä ja hämärässä" monikansallisessa yrityksessä sekä ylikansalliset teollisuusyritykset löytävät yhteisen sävelen, mutta en nyt toki vaadi asian perinpohjaista valaisemista tältä istumalta.

Rübig
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, katson salin kattoon ja huomaan, että ympärillämme on useita liitäntälaitteita. Luulen, että tämä sali on esimerkki siitä, kuinka neonvalot ja liitäntälaitteet toimivat yhteistyössä. Olen varma, että meillä on täällä jo energiaa säästävät elektroniset lamput, koska on todistettu myös, että elektroniset liitäntälaitteet ovat kannattavia vuoden tai kahden kuluttua. Meillä on siis erittäin hyvä sijoitetun pääoman tuotto, ja sen vuoksi oikeastaan kaikki nykyaikaiset rakentajat ja suunnittelijat siirtyvät jo näihin elektronisiin liitäntälaitteisiin. Nykyään on niin, että markkinat eivät voi tuottaa läheskään niin paljon laitteita kuin oikeastaan tarvittaisiin.
Pääongelmana on se, että teknologia on niin nykyaikaista ja houkuttelevaa, että teollisuus ei tulevaisuudessa todella pysty valmistamaan tarvittavia määriä. Sekin on tietysti ongelma, että meidän on laadittava sääntely, että laitteet ovat vastaavasti tarjolla oikeaan aikaan, koska muuten syntyy myös eräänlaista niukkuutta. Jos magneettisia laitteita ei saa enää valmistaa mutta elektronisia ei ole saatavilla riittävästi, markkinoilla voi syntyä ongelmia.
Olen kuitenkin lainsäädännöllisen sääntelyn kannalla, vaikka harkitsin pitkään, onko direktiivi liitäntälaitteista ylipäänsä edes järkevä. Olen sen kannalla siksi, että uskon, että meidän olisi tulevaisuudessa tutkittava tätä teknologiaa vielä enemmän. Meidän olisi ponnisteltava sen puolesta, että myös sijoitukset tehdään tulevaisuudessa varmasti elektronisiin laitteisiin. Nyt se on markkinoiden näkökulmasta jo itsestään selvää. Uskon kuitenkin, että tämä direktiivi voi kannustaa sijoittamaan vielä enemmän ja vielä nopeammin ja ansaitsemaan sillä tavalla myös hyvin.

Speroni
Arvoisa puhemies, minua edeltäneet puhujat ovat epäilemättä osoittaneet pätevyyttä erittäin teknisessä aiheessa, joka koskee hehkulamppujen liitäntälaitteita. Minusta tuntuu kuitenkin siltä, että keskustelua ei seurattu kovin tarkkaan, ja mietin, moniko kollegoistamme voi äänestää aiheesta asiantuntevasti, kun ihmisen yleiseen tietämykseen opiskelussa, käytännön tai myös parlamentin jäsenten poliittisessa elämässä ei kovinkaan helposti voi kuulua perusteellista tietämystä hehkulamppujen liitäntälaitteista. Siksi mietin, onko näistä aiheista välttämätöntä keskustella istuntosalissa, vai olisiko sen sijaan parempi hyödyntää asetuksia täysipainoisesti ja keskustella niistä yksinomaan valiokunnassa. Eräiden aiheiden liiallinen teknisyys estääkin äänestämästä asiasta tietoisena, jollei tietenkin pitäydytä niissä tavanomaisissa rasteissa ja ajatusviivoissa, jotka ovat jonkun muun valmistelemissa äänestyslistoissa. Tämähän on parlamentaarisen toiminnan nöyryyttämistä! Mietimme myös, onko välttämätöntä, että parlamentin pitää käsitellä näitä monimutkaisia ja erittäin teknisiä kysymyksiä, vai olisiko aiheellista, kuten kansallisten sääntöjen puitteissa tapahtuu, osoittaa näitä kysymyksiä koskeva kompetenssi muille elimille, kun ottaa huomioon, että kysymysten poliittiset vaikutukset myös minua ennen puhuneet henkilöt ovat sanoneet tämän ovat vähäiset.
Haluaisin myös esittää huomautuksen niin sanotusta puhtaasta energiasta, jonka monet näyttävät minusta unohtaneen. Ei ole totta, että sähkövoima on puhdasta energiaa: on selvää, että jos lämmitän kaupunkiasuntoni sähkölämpöpattereilla sen sijaan, että lämmitän sen polttoöljyllä toimivilla vesilämpöpattereilla, kaupungissa on silloin paljon vähemmän saasteita, mutta jos otamme huomioon sen kuten mietinnössä lukee , että sähkövoiman tuottamiseksi ilmakehään pääsee joka tapauksessa 30 prosenttia hiilidioksidia, ehkä myös kansalaisten on aiheellista tarkistaa tietonsa ja vakuuttuneisuutensa, ja ennen kaikkea tiedotusvälineiden on aiheellista olla selkeämpiä siinä, mikä on varsinaisesti puhdasta energiaa ja mikä ei.

De Palacio
Arvoisa puhemies, ensinnäkin haluan onnitella esittelijä Turmesia hänen erinomaisesta mietinnöstään, ja haluan myös kiittää kaikkia puhujia ja parlamenttia siitä laajasta kannatuksesta, jonka he ovat antaneet tälle ehdotukselle, joka komission mielestä voi lisätä energiatehokkuutta merkittävällä tavalla ja jossa tavoitteeksi asetetaan 20 prosentin säästö palvelualan sähkönkulutuksessa.
Kaikki tämä on tarpeen, jotta voimme lisätä huomattavasti tehokasta sähkönkulutusta, ja noudattaa näin paremmin Kiotossa tekemiämme sitoumuksia.
Ehdotuksessa on omaksuttu varovainen lähestymistapa, jonka tarkoituksena on parantaa energiatehokkuutta ilman, että siitä aiheutuu sietämätöntä lisäkuormitusta liitäntälaitteiden valmistajille. Haluan sanoa teille, hyvät parlamentin jäsenet, että kuten jotkut puhujat jo ovatkin tuoneet esille, asianomaisen sektorin edustajia on kuultu ja heidän kanssaan on keskusteltu ennen tämän ehdotuksen laatimista.
Hyvät parlamentin jäsenet, lähtökohtanamme on ehdotus, jossa on eri vaiheita. Ensimmäiseen vaiheeseen, joka käynnistyy vuoden päästä direktiivin hyväksymisen jälkeen, sisältyy tehottomien liitäntälaitteiden asteittainen poistaminen markkinoilta. Sen jälkeen, toisessa vaiheessa, vaativampien määräysten nojalla vähennetään asteittain perinteisten liitäntälaitteiden määrää ja tehdään tehokkaiden liitäntälaitteiden käyttö pakolliseksi.
Minun on sanottava jotta huomaisitte, millaista muutosta tämä merkitsee että nykyisin perinteiset liitäntälaitteet kattavat noin kaksi kolmasosaa kokonaismyynnistä, mikä merkitsee sitä, että tällä toisella vaiheella tulee olemaan hyvin merkittäviä seurauksia, jotka tulevat varmasti näkymään myös alan teollisuudessa, minkä vuoksi ehdotamme neljän vuoden siirtymäaikaa.
Ehdotettujen tarkistusten osalta, minulla on ilo ilmoittaa, hyvät parlamentin jäsenet, että komissio hyväksyy kaikki teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan esittämät tarkistukset, lukuun ottamatta tarkistuksia 1, 17, 19 ja 20, joissa ehdotetaan, että energiatehokkuuden parantamisen kolmanteen vaiheeseen siirryttäisiin automaattisesti.
Komissio on samaa mieltä siitä, että on omaksuttava dynaaminen lähestymistapa, ja sen vuoksi ehdotukseen sisältyy mahdollinen kolmas vaihe. Kaikesta huolimatta ymmärrämme, että nyt olisi vaikeaa päättää tämän kolmannen vaiheen kaikista näkökohdista. Mielestämme on parempi arvioida teknistä ja taloudellista tilaa sillä hetkellä, kun siirrytään toiseen vaiheeseen, kuunnella silloin asianomaisia osapuolia ja päättää sen perusteella, toteutammeko kolmannen vaiheen, miten sen toteutamme, millaisista teknisistä määrittelyistä olisi päätettävä,minkälaisia vaatimuksia olisi asetettava ja minkä ajan sisällä vaihe voitaisiin käynnistää.
Näin ollen komissio hyväksyy myös tarkistuksen 23 toisen osan, mutta ei sen ensimmäistä osaa. Komissio hyväksyy näin ollen myös osan tarkistuksesta 1, jos sen sanamuotoa muutetaan. Lisäksi hyväksymme tarkistuksen 12, jotta jäsenvaltiot soveltaisivat määräyksiä tehokkaasti.
Kuten sanoin, komissio pitää hyväksyttävinä niitä tarkistuksia, joiden tarkoituksena on selventää sitä, että ehdotus kattaa kaikki markkinoille saatetut joko erilliset tai valaisinten osina olevat liitäntälaitteet, eli tarkistuksia 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 13, 14, 21 ja 22. Tarkistus 2 hyväksytään myös, sillä komissio on samaa mieltä mainittujen liitäntälaitteiden jättämisestä soveltamisalan ulkopuolelle. Samoin hyväksymme tarkistukset 15 ja 16, joilla siirtymävaihetta pidennetään 18:aan kuukauteen. Lopuksi, komissio hyväksyy tarkistuksen 8, joka koskee energiatehokkuuteen liittyvien määräysten edistämistä kansainvälisillä foorumeilla.
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, olen esittänyt komission kannan tästä mietinnöstä. Onnittelen vielä kerran esittelijä Turmesia, joka on tehnyt erinomaista työtä, ja luotan siihen, että neuvosto hyväksyy sellaisen yhteisen kannan, jonka avulla tämä kysymys voidaan ratkaista pikaisesti.

Puhemies
 Paljon kiitoksia, komission jäsen de Palacio!
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 12.00.

ÄÄNESTYKSET
McNally
Arvoisa puhemies, käytän työjärjestyspuheenvuoron. Se liittyy naisia ja tiedettä koskevaan mietintööni. Keskustelu voidaan käydä tänä iltana, mutta mietinnöstä ei voida äänestää huomenna, koska siinä on äärimmäisen vakavia ja harhaanjohtavia käännösvirheitä, varsinkin sen ranskankielisessä versiossa. Pyytäisin teitä tekemään selväksi, että kun tarkistuksista ja päätöslauselmastani saadaan käyttöön korjattu versio, äänestys toimitetaan seuraavalla istuntojaksolla. Niistä on mahdotonta äänestää huomenna, koska pelkään, että etenkin ranskankielisessä käännöksessä on erittäin pahoja virheitä.

Puhemies
 Vahvistakaamme tämä sitten. McNallyn mietintöä koskeva keskustelu käydään tänä iltana, mutta äänestys siitä toimitetaan vasta seuraavalla istuntojaksolla Brysselissä.

Turmesin laatima teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan mietintö (A5-0102/1999) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi loistelamppujen liitäntälaitteiden energiatehokkuusvaatimuksista (KOM(1999) 296 - C5-0010/1999 - 1999/0127(COD)).
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.) 
Yhteinen päätöslauselmaesitys säiliöalus Erikan haaksirikon aiheuttamasta öljykatastrofista
(Parlamentti hyväksyi yhteisen päätöslauselman.)

Yhteinen päätöslauselmaesitys viimeaikaisista myrskyistä Euroopassa
(Parlamentti hyväksyi yhteisen päätöslauselman.)

Yhteinen päätöslauselmaesitys Lähi-idän rauhanprosessista
Ennen äänestystä:

De Clercq
Arvoisa puhemies, tässä tarkistuksessa on kyse yksinkertaisesti virheestä, joka on pujahtanut päätöslauselman tekstiin, 5 kohtaan. Tarkistuksella halutaan saada teksti siihen muotoon, josta oli sovittu yhteistä päätöslauselmaa laadittaessa. On siis kyse virheestä, jonka haluamme korjata tämän tarkistuksen avulla.

Sakellariou
Arvoisa puhemies, olen pahoillani, että teen jotain sellaista, jota en tavallisesti tee, nimittäin selitän tarkistusehdotuksia. Kollega de Clercq aloitti sen. Sen vuoksi minun on otettava kantaa siihen.
Sovimme tekstistä siinä muodossa kuin se nyt on painettu. Kyse on siitä, että vaadimme Israelia vetäytymään sen miehittämiltä alueilta Libanonissa. Olemme sopineet nyt käsiteltävänä olevasta tekstistä. Nyt liberaalit ja kenties myös muut tässä salissa haluavat poistaa tämän lauseen, joka sisältää Israelille esitetyn vaatimuksen vetäytyä Libanonista. Se on heidän oikeutensa, mutta emme voi sanoa, että olisimme sopineet jotain sellaista. Sovimme siitä, mitä tekstissä lukee.

Puhemies
 Kuten aivan oikein sanoittekin, emme keskustele tarkistuksista. Siirtykäämme siis nyt äänestykseen.
(Parlamentti hyväksyi yhteisen päätöslauselman.)
Yhteinen päätöslauselmaesitys kansainvälisistä pääomavirroista
(Parlamentti hylkäsi yhteisen päätöslauselmaesityksen.)
Wurtzin ja muiden GUE/NGL-ryhmän puolesta esittämä päätöslauselmaesitys (B5-0089/2000) pääomamaksujen verotuksesta
(Parlamentti hylkäsi päätöslauselmaesityksen.)
Goebbelsin ja muiden PSE-ryhmän puolesta esittämä päätöslauselmaesitys (B5-0090/2000) pääomaveron (Tobinin veron) käyttöönotosta
(Parlamentti hylkäsi päätöslauselmaesityksen.)
Jonckheerin ja muiden Verts/ALE-ryhmän puolesta esittämä päätöslauselmaesitys (B5-0091/2000) pääomaverosta (Tobinin verosta)
(Parlamentti hylkäsi päätöslauselmaesityksen.)
Coxin ja muiden ELDR-ryhmän puolesta esittämä päätöslauselmaesitys (B5-0092/2000) Tobinin verosta
(Parlamentti hylkäsi päätöslauselmaesityksen.)
Cunhan laatima kalatalousvaliokunnan mietintö (A5-0096/1999) komission vuosikertomuksesta neuvostolle ja Euroopan parlamentille kalastuslaivastojen monivuotisten ohjausohjelmien tilanteesta vuoden 1997 lopulla (KOM(1999) 175 - C5-0109/1999 - 1999/2112(COS)).
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)
Äänestysselitykset
Turmesin mietintö (A5-0102/1999)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, eläkeläispuolueen edustajana äänestin sen toimenpiteen puolesta, joka koskee hehkulappujen liitäntälaitteiden energiatehokkuutta, vaikka äänestinkin eräistä tarkistuksista, joita istuntosalissa ei kuitenkaan hyväksytty. Olen todellakin samaa mieltä energiansäästöstä olen jopa jo jonkin aikaa lukenut kynttilänvalossa ne mietinnöt, joista minun pitää keskustella Euroopan parlamentissa antaakseni oman vaatimattoman panokseni energian säästämiseksi , mielestäni pitää käyttää tervettä järkeä ja ymmärtää, että tämän ei pidä johtaa niiden toimintojen täydelliseen hävittämiseen, jotka tarjoavat työtä Euroopan kansalaisille.

Wurtz
. (FR) Loistelamppujen liitäntälaitteita koskevan komission direktiiviehdotuksen tarkoituksena on parantaa lamppujen energiatehokkuutta sekä vähentää niiden tehonkulutusta. Komissio ehdottaa toimenpiteiden asteittaista ja tasapainoista toteuttamista.
Hyväksymällä useita tarkistuksia teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunta osoittaa, ettei se noudata tasapainovaatimusta, sillä se haluaa, että ferromagneettisten liitäntälaitteiden valmistus ja kaupan pitäminen lopetettaisiin ja että siirrytään yksinomaan elektronisten liitäntälaitteiden käyttöön. Tässä äärimmäisessä vaatimuksessa ei oteta huomioon sen enempää energiansäästöön kuin teknologian kehitykseenkään liittyviä teknisiä ja tieteellisiä argumentteja. Valiokunta näyttää sivuuttavan esimerkiksi sen tosiasian, että nykyään on olemassa vähän energiaa kuluttavia ferromagneettisia liitäntälaitteita, joilla on aivan oma paikkansa markkinoilla. Huomattavasti vakavampaa on se, että teollisuusvaliokunnan mietinnössä sivuutetaan täysin kyseisen valiokunnan tekemien ehdotusten työllisyysvaikutukset. Ferromagneettisten liitäntälaitteiden valmistuksen lopettaminen saattaisi johtaa monien tuotantopisteiden sulkemiseen ja useisiin irtisanomisiin esimerkiksi Vossloh-Schwabe de Colmarin tehtaassa.
Tämän vuoksi äänestin lopullisen mietinnön hyväksymistä vastaan niiden monien tarkistusten hyväksymisen jälkeen, joiden soveltamisella olisi vakavat seuraukset alan työllisyyteen. Olen vedonnut neuvostoon, jotta se hylkäisi nuo hiljattain hyväksytyt tarkistukset.
Yhteinen päätöslauselma öljysaasteista Ranskan rannikolla

Caudron
Ranskan länsirannikon alueet ovat nyt öljyn saastuttamia säiliöalus Erikan haaksirikon vuoksi.
Olemme kaikki tietoisia siitä, että tämänkaltaisen tuhoisan onnettomuuden uusiutumisriski kasvaa jatkuvasti ajan myötä. Alaskan rannikolla tapahtuneen Exxon Valdez -nimisen aluksen haaksirikon seurauksena Yhdysvalloissa vuonna 1990 hyväksytyssä lainsäädännössä nimittäin kielletään sellaisten öljyalusten pääsy Yhdysvaltain satamiin, jotka eivät täytä vahvistettuja ja tarkasti valvottuja turvallisuuskriteereitä.
Tästä seuraa vääjäämättä, että sellaisten öljyalusten määrä Euroopan vesillä kasvaa jatkuvasti, jotka eivät täytä edellä mainittuja kriteereitä, mikä taas lisää saastuttamisriskejä.
Tämän vuoksi Euroopan parlamentin on paneuduttava huolella ensisijaisesti näihin ongelmiin sekä saatava viipymättä ensin komissiolta ja myöhemmin jäsenvaltioiden hallituksilta varmuus siitä, että ne ryhtyvät kaikkiin toimenpiteisiin, joiden tarkoituksena on Euroopan rannikkoalueiden merenkulun ja matkailun turvaaminen.
On välttämätöntä perustaa viipymättä Euroopan operatiivinen merenkulkuvirasto, jonka ensisijaisena tavoitteena olisi koordinoida turvallisuusvalvontaa, jota sovelletaan Euroopan satamia vakiintunein ja yhdenmukaisin menetelmin käyttäviin öljyaluksiin.
Hyvät kollegat, päätöslauselmien laatiminen ja hyväksyminen on epäilemättä tarpeen, mutta nyt olisi tärkeää ryhtyä konkreettisiin, voimakkaisiin ja rohkeisiin toimiin, joilla voitaisiin estää uusien katastrofien syntyminen.
Yhteinen päätöslauselma myrskyistä Euroopassa

Caudron
Haluaisin omalta osaltani esittää useitakin huomioita ja havaintoja Eurooppaa ja varsinkin Ranskaa koetelleesta myrskystä:
1- Vaikka tuon myrskyn, kasvihuoneilmiön ja saastumisen välistä suoraa yhteyttä ei ole voitu kiistatta osoittaa, nämä tapahtumat antavat kuitenkin osviittaa siitä, kuinka meille käy tulevaisuudessa, jos jatkamme maapallomme ilmakehän surutonta saastuttamista.
2- Vaikka myös Euroopassa on usein "rakennettu alihintaan", vaikka olemme suosineet ulkoisesti useimmiten hyvinkin rumia, vapaasti luontoon rakennettuja sähköverkkoja, tällaisen vääränlaisen säästämisen todelliset ja raskaat seuraukset ovat nyt nähtävissä.
3- Myrskyn tuhojen korjaamiseksi toteutetut toimet ovat paljastaneet paitsi avuttomuutemme myös kykyjemme rajallisuuden, mutta samalla myös voimakkaana ilmenneen solidaarisuuden tunteen sekä suuren merkityksen, jonka "julkisten palvelujen" käsite on saanut joissakin valtionyrityksissämme, joita johdetaan usein harhaan hallitsevan yltiöliberalistisen ideologian avulla. Haluankin kiittää kaikkia yritysten työntekijöitä ja henkilökuntaa, jotka ovat uurastaneet herkeämättä ja ilmaiseksi kulkuyhteyksien korjaamiseksi, sähkön ja puhelinyhteyksien palauttamiseksi sekä auttaakseen tuhoista kärsivien perheiden uudelleen asuttamisessa.
4- Lopuksi toteaisin, että jos Eurooppa haluaa pysyä tai olla lähellä kansalaisia, sen on annettava merkittävä taloudellinen panos tuhojen korjaamiseksi!
Usein kovin varovaisten jäsenvaltioiden on niin ikään osoitettava tarvittavat taloudelliset välineet tuhoalueiden auttamiseksi.

Desama
Euroopan eri maita koetelleet myrskyt osoittavat yhteiskuntamme haurauden sen taloudellisesta ja teknisestä kehittyneisyydestä huolimatta. Huomaamme nyt, ettemme ole turvassa ilmastokatastrofien, kuten tulvien, maanjäristysten tai vuorovesitulvien mahdollisilta tuhoisilta seurauksilta. Jotkin maat ovat löytäneet ratkaisun ongelmaan, joka koskee tällaisten luonnonilmiöiden uhrien vahingonkorvauksia. Ranska on niistä yksi esimerkki, mutta se onkin suuri maa, jolla on käytössään huomattavat resurssit. Toisin on Ranskaa pienempien maiden laita.
Näin ollen Belgiassa on ollut jo kymmenisen vuotta käynnissä hanke luonnonkatastrofien uhrien vahinkojen korvaamiseksi. Juuri Euroopassa onkin ollut käynnissä erilaisia, keskenään ristiriidassa olevia hankkeita. Ensinnäkin on todettava, että vaikka ennen sisämarkkinoiden toteutumista oli mahdollista määrätä taksoja ja omavastuuosuuksia, enää tätä mahdollisuutta ei ole, mikä on mielestäni ihan normaalia. Sitä vastoin on paljon vaikeampaa myöntää, ettei sellaisen keskinäisen vakuutuskassan perustaminen ehkä olekaan mahdollista, jossa Belgian markkinoilla toimivien yhtiöiden olisi otettava vakuutus. Lisäksi valtiontakaus tulee kyseeseen ainoastaan, jos vakuutusyhtiöiden varat on käytetty loppuun (suurten katastrofien sattuessa).
Eräs ensisijaisista tehtävistämme on kuitenkin myöntää onnettomuuden uhreille täysvakuudet rajoituksitta. Jos kerran nämä uhrit ovat ilman omaa syytään joutuneet kohtalon armoille, pitäisikö heidän elämäänsä vielä entisestäänkin vaikeuttaa puutteellisella vakuutusturvalla? Sen vuoksi valtiontakaus on välttämätöntä, sillä yksikään perinteinen vakuutusyhtiö ei myönnä vakuuksia rajoituksitta. Tämä on ainoa keino, jos kuluttajahinnat halutaan säilyttää kohtuullisina.
Perinteiseen vakuuttamiseen pyrkiminen vaikuttaisi vakuuttamisen sääntelyyn maailmanlaajuisesti, mikä tarkoittaa, että belgialainen vakuutuksenottaja joutuisi maksamaan osan Keski-Amerikassa riehuneen myrskyn aiheuttamista vahingoista. Tarkoitus ei ole osoittaa epäsolidaarisuutta vaan luoda oikeudenmukainen järjestelmä, johon eivät pelkät markkinalait yllä.
Lisäisin vielä, että tämä on valtioille ainoa keino varmistua siitä, että järjestelmä toimii yleisten etujen noudattamisen nimissä siten, että samalla pidetään silmällä teknisten määräysten kertymistä ja käyttöä. Jos tätä "silmälläpito-oikeutta" ei myönnetä, valtiot eivät koskaan suostu takuiden myöntämiseen. Markkinoita hallitsevien luonnonlakien sanelema riskijaottelu voidaan välttää ainoastaan valvotun vakuutusjärjestelmän avulla.
Jos kansallista yhteisvastuujärjestelmää ei taata markkinalaeista vaikka vain väliaikaisesti poikkeavan järjestelmän avulla, haitalliset onnettomuusriskit karsiutuvat järjestelmän piiristä, vaikka se on tarkoitettu juuri tällaisilta riskeiltä suojaamiseen (esim. jokien ranta-asutukset). Sen vuoksi otankin esille kysymyksen, joka koskee poikkeamista eurooppalaisesta lainsäädännöstä ja perinteisestä kilpailulainsäädännöstä. Tämä ajatus on sitä paitsi EY:n perustamissopimuksen mukainen. Sopimuksen 87 artiklan 2 kohdassa mahdollistetaan valtiontuet "luonnonmullistusten aiheuttaman vahingon korvaamiseksi".
Tällaisten luonnonmullistusten uusiutuminen on hyvin todennäköistä. Meidän on jatkossakin löydettävä keinoja rahoittaa luonnonkatastrofien uhreille maksettavat korvaukset. Väliaikainen poikkeaminen kilpailulainsäädännöstä saattaisi merkitä Belgian kaltaiselle maalle toivoa siitä, että tälle kiperälle ongelmalle löytyy ratkaisu.

Mauro
Äänestin luonnollisesti myrskyjä ja öljysaasteita koskevien päätöslauselmien puolesta ja esitän syvimmän osanottoni näistä onnettomuuksista kärsiville kansalaisille. Tunnen erityisen lämmintä sympatiaa niitä oman alueeni, Champagne-Ardennen, asukkaita kohtaan, joita joulukuun myrskyt koettelivat erityisen pahoin.
Olen pahoillani niistä uusista seurauksista, joita öljysaasteilla voi mahdollisesti olla Atlantin rannikkoalueiden paikkakunnille.
Olen nimittäin huolissani siitä, mitä mahdollisuuksia huvivenesatamille ja paikallisille yhteisöille on jäänyt, jos he haluavat voittaa Pavillon bleu 2000 -hankkeen. Kunnat ovat tehneet Euroopan Pavillon bleu -hankkeen puitteissa valtavasti työtä jo 20 vuoden ajan kehittääkseen ympäristönäkökohdat huomioon ottavaa taloutta. Pavillon bleu -hankkeessa on mukana viitisenkymmentä viiteen eri hallinnolliseen alueeseen kuuluvaa kuntaa, joita öljysaasteet ovat koetelleet.
Minua huolestuttavat niin ikään huhut, joiden mukaan Atlantilla Ranskan rannikko-osuudella liikennöiville sinisille laivoille osoitettuja avustuksia olisi vaadittu lykättäviksi. Kuinka meidän itse asiassa pitäisi suhtautua rantojen menetettyyn maineeseen ja epäoikeudenmukaisuuteen, joka seuraisi siitä, että jotkin kunnat jäisivät tällöin ilman avustuksia, kun toisille niitä taas myönnettäisiin. Onko meidän suostuttava myöntämään avustuksia vain tietyille kunnille niiden rantojen maineen palauttamiseksi turistien silmissä, vai pitäisikö meidän olla myöntämättä tukea yhdellekään niistä, jotta taataan edes jonkinasteinen oikeudenmukaisuus?
Vaadin Yhdysvaltoja ja Euroopan unionia lievittämään näistä katastrofeista aiheutuvia ongelmia siten, että ne myöntäisivät tietenkin paitsi pitkän aikavälin rahoitustukea myös "moraalista" tukea (jota myös näillä päätöslauselmilla annetaan) kansalaisille, joiden mieltä öljyn tahrimat rannat sekä kaatuneet, jopa tuhoutuneet puut ja metsät ovat järkyttäneet.
Sillä on nyt merkitystä, miten aika käsitetään, koska kyse on vuosisadoista, kun puhumme Ranskan uudelleen metsittämisestä, eikä mistään lyhyen aikavälin projektista, josta monikansalliset yritykset puhuvat.
Yhteinen päätöslauselma Lähi-idän rauhanprosessista

Sacrédeus
Arvoisa puhemies, olen etukäteen ilmoittanut, että haluan antaa äänestysselityksen, joka koskee Lähi-idän rauhanprosessia käsittelevää päätöslauselmaa. Euroopan parlamentti on aikaisemmin ilmoittanut tukevansa Palestiinan valtiota ja se toistaa kantansa tämänpäiväisen päätöslauselman 2 ja 3 kohdassa.
Ruotsalaisena kristillisdemokraattina olen sitä mieltä, että Euroopan unioni voi Lähi-idässä osallistua sellaisen pysyvän rauhan rakentamiseen, joka perustuu erityisesti demokratiaan, poliittiseen moninaisuuteen, ihmisoikeuksien kunnioittamiseen, oikeuslaitoksen riippumattomuuteen sekä yhteiskunnalliseen ja ekologiseen markkinatalouteen. Se saattaa onnistua, jos EU pystyy toimimaan sellaisella tavalla, joka herättää nykyistä enemmän uskottavuutta ja luottamusta Lähi-idän ainoan demokratian, Israelin, kansan keskuudessa.
Siksi 2 ja 3 kohdan maininta Palestiinan valtion mahdollisesta perustamisesta ei edistä tällaista luottamusta herättävää prosessia. Yhdysvaltain poliittinen johto ei ole koskaan ilmaissut tukeaan Palestiinan valtion perustamiselle, mutta siitä huolimatta se nauttii alueella suurta luottamusta rakentavana rauhansovittelijana.
Tällainen asema sopisi myös Euroopan unionille. Tänään annettu Palestiinan valtiota koskeva lausunto ei paranna EU:n mahdollisuuksia saavuttaa tällaista asemaa tulevaisuudessa. Olen sen vuoksi jättänyt äänestämättä lopullisessa äänestyksessä.

Muscardini
. (IT) Viimeaikaiset uutiset, jotka tulevat Tel Avivista osoittavat, että rauhan tiet, toisin kuin sallimuksen tiet, eivät valitettavasti ole päättymättömät. Ne voivat mennä tukkoon tai tuhoutua terroristihyökkäysten seurauksena, ne voivat täyttyä viattomista uhreista, ne voivat sulkeutua tai ne voivat hidastaa niiden ihmisten ponnisteluja, jotka ovat hyväntahtoisia ja jotka myös vilpittömästi toivovat rauhaa.
Sharm el Sheikhin sopimukset ja Shepherdstownin neuvottelut ovat osoitus siitä, että alkuvaikeuksista ja alun erimielisyyksistä huolimatta on mahdollista saavuttaa sellaisia kompromissiratkaisuja, jotka vievät kohti rauhaa, jota ei valitettavasti vieläkään pystytä havaitsemaan näköpiirissä. Se on piilossa attentaattien aiheuttamien savuverhojen takana, terrorismi on sen tiellä, se on kaikenlaisten fundamentalistien kauas karkottama, fundamentalistien, jotka ovat aina ja joka tapauksessa tasapainon ja turvallisuuden vihollisia. Juuri turvallisuus on yksi onnistumisen perustekijöistä: ilman turvallisuutta ei voi olla rauhaa, ja ilman Lähi-idän rauhaa Välimeren alueella on jatkuvasti epävarmaa ja se on avoin kaikille merkillisille tapahtumille.
Toisaalta Israelin pääministeri Barakin asennetta voidaan ymmärtää, kun hän ehdotti palestiinalaishallinnon presidentti Arafatille, että he lykkäisivät 2-3 kuukaudella sen periaatteellisen sopimuksen lopullista allekirjoittamista, joka koskee vuodesta 1967 israelilaismiehityksen alaisena olevien palestiinalaisalueiden tulevan ja lopullisen statuksen pääpiirteitä, sopimuksen, joka oli määrä allekirjoittaa 13. helmikuuta. Myös Israelin ja Syyrian välisten rauhanneuvotteluiden kolmannen kierroksen lykkääminen on osa epävarmuuden ilmapiiriä, joka juontuu varman turvallisuuden puuttumisesta.
Toisaalta näkemyksemme on se, että sellaisen uuden rajan luominen Israelin ja Syyrian välille, jolla varmistettaisiin rauhanomainen ratkaisu Golanin kukkuloita koskevalle kysymykselle ja jossa otettaisiin huomioon molempien maiden turvallisuusvaatimukset, on välttämätön ehto uusien rauhanomaisten suhteiden luomiseksi näiden kansojen välille ja uusien attentaattiriskien ja niistä aiheutuvien väkivaltaisuuksien loitontamiseksi. Uusien Israelin ja Syyrian välisten sopimusten saavuttaminen koskettaa koko Välimeren aluetta ja sillä olisi ensisijainen merkitys uuden tasapainon aikaansaamiseksi Lähi-itään.
Olemme kuitenkin vakuuttuneita siitä, että maailmassa on ja toimii, joskus ennennäkemättömän julmasti, myös niitä, jotka vastustavat tasapainoa ja turvallisuutta. He ovat rauhan todellisia vastustajia. He käyttävät kaikkia keinoja hallitusten horjuttamiseksi ja epäjärjestyksen aikaansaamiseksi. Heitä on jännitystilassa olevilla alueilla ja joskus he jopa aiheuttavat jännittyneisyyttä täysin tietoisesti jonkin neuvottelun keskeyttämiseksi tai lietsoakseen kansalaisten tunteita, jotta he onnistuisivat aiheuttamaan paineita hallituksille. Euroopan pitää löytää rohkeutta näiden voimien paljastamiseksi ja eikä asettua rauhanprosessissa ainoastaan sovittelijaksi tai neuvonantajaksi diplomaattisella tasolla, vaan myös arvovaltaiseksi ja vahvaksi keskusteluosapuoleksi rauhan vastustajien edessä. Kansainväliset suhteet eivät voi missään nimessä joutua aina väkivallan ja attentaattien tuhottaviksi. Terrorismi siitähän tässä on kyse pitää tuomita ja sitä vastaan pitää taistella tauotta. Me olemme lähellä israelilaisia ystäviämme joka kerta, kun he joutuvat silmittömän ja vastenmielisen terrorismin kohteeksi, mutta meidän pitää olla myös yhä tehokkaampia niitä vastaan, jotka antavat aseita terroristien käsiin.
Jos rauhan tiet eivät voi olla päättymättömät, meidän on ainakin pidettävä huoli siitä, että ne tiet, jotka johtavat kohti kuoleman kauppiaiden pysäyttämistä ja vaarattomiksi tekemistä, ovat loputtomat, sillä he ovat rauhan todellisia vihollisia.
Päätöslauselmat pääomaliikkeiden verotuksesta

Berthu
Arvoisa puhemies, hiljattain hylkäämässämme Euroopan parlamentin päätöslauselmassa pääoman kansainvälisistä liikkeistä käsiteltiin erittäin laaja-alaista ja tärkeää aihetta, mutta valitettavasti kovin pintapuolisesti ja hutiloiden. Aihe olisi todellakin ansainnut perinpohjaisemman käsittelyn.
Päätöslauselman todellinen tavoite paljastui 9 kohdassa joidenkin hajanaisten huomioiden jälkeen. Tavoitteena oli pyytää komissiota laatimaan kuuden kuukauden kuluessa kertomus kansainvälisiin spekulatiivisiin pääomaliikkeisiin kohdistuvan veron mielekkyydestä ja toteuttamiskelpoisuudesta. Jos kysymystä lähestytään tästä näkökulmasta, joudun valitettavasti toteamaan, ettei tuon vaaditun kertomuksen laatimiselle ole mitään syytä. Me kaikki tiedämme jo nyt, ettei pääomavero tule onnistumaan. Spekulatiivisten pääomaliikkeiden erottaminen ei-spekulatiivisista on nimittäin mahdotonta, ellei sovelleta mielivaltaisia ja byrokraattisia kriteereitä, jotka vääristäisivät pääomien vaihtoa.
Vaikka tässä onnistuttaisiinkin, on vielä erotettava hyväksyttävissä oleva spekulaatiomuoto sellainen, jonka tarkoituksena on kyseenalaistaa keinotekoiset toimet reaalitalouden huomioon ottamisen tehostamiseksi vääränlaisesta spekulaatiosta, joka perustuu niin ikään mielivaltaisiin päätöksiin ja jonka tarkoituksena on muiden vahingoittaminen. Näiden kahden spekulaatiomuodon erottaminen on vieläkin mahdottomampi tehtävä kuin tuo ensiksi mainitsemani. Euroopan parlamentin päätöslauselma nykyisessä muodossaan on toisin sanoen eksynyt täysin aiheestaan.
Kysymys olisi kuitenkin voitu muotoilla toisin. Mietinnössä olisi voitu pohtia sitä, olisiko kaikkien kansainvälisten pääomaliikkeiden olivatpa ne sitten mitä tahansa verottaminen järkevää ilman niiden erottelua, joka on mahdotonta. Tällainen pohdinta olisi ollut järkevää, mutta myös se puuttui mietinnöstä.
Tuohon jälkimmäiseen kysymykseen vastaisin kuitenkin, että tämänkaltaisella yhdenmukaisella verolla ei kenties voida ratkaista valuuttakriisejä, jotka liittyvät hyvinkin usein todelliseen, huomaamattomaan taloudelliseen epätasapainoon. Sen asemasta, että ottaisimme käyttöön uuden veron jota saatettaisiin sitä paitsi käyttää kuka ties minkä kassojen ylläpitämiseen , meidän olisi syytä tervehdyttää talouspolitiikkoja ja alentaa nykyisiä veroja ja kustannuksia, erityisesti työn osalta.

Alavanos
 - (EL) Mielestäni on myönteistä, että kysymys kansainvälisten pääomaliikkeiden verotuksesta on vihdoinkin tullut Euroopan parlamentin käsiteltäväksi ja päätettäväksi. Tämä on ryhmämme, Euroopan yhtyneen vasemmiston, hyväksymä aloite, joka on myöhemmin saanut tukea myös muista ryhmistä.
Ongelma on erittäin suuri, kun ajatellaan, että maailman arvopaperimarkkinoiden päivittäinen vaihto nousee 1 800 miljardiin dollariin ja että hyödykkeiden ja palveluiden vuotuinen kauppa on 6 000 miljardin dollarin luokkaa, eli se vastaa siis neljän päivän pörssikeinottelua. Puheenjohtaja Delors oli oikeassa verratessaan maailmantaloutta kasinoon. On myönteistä, että Suomen eduskunta ja Kanadan parlamentti samoin kuin YK:n kauppa- ja kehityskonferenssi asettuivat kannattamaan pääoman verotusta.
Komission pitää laatia Tobinin veron tyyppinen ehdotus veron määräämisestä lyhytaikaisille keinottelumielessä tehdyille pääomaliikkeille, ja samoin Portugalin ja Ranskan pitää puheenjohtajakausillaan nostaa tämä kysymys prioriteeteikseen. Tällaisen pienen mutta edistyksellisen veron pitää olla senmuotoinen, että se ei vaikuta kielteisesti varsinaiseen talouteen - kauppaan ja sijoituksiin -, ja sen pitää sallia varojen turvaaminen koulutukseen, ympäristöön ja kehitykseen.
Tämä toimenpide olisi ensimmäinen askel laadittaessa normatiivista verotusta koskevaa vaatimusta, jolla puututtaisiin jättiläismäiseksi paisuvaan kansainvälisen keinottelun ilmiöön.
Kannatan yhteistä päätöslauselmaehdotusta ja olen pahoillani, että kristillisdemokraatit ja liberaalit eivät sallineet sen hyväksymistä.

Bonde, Krarup ja Sandbæk
. (DA) Olemme äänestäneet kompromissiehdotuksen puolesta, koska se sisältää hyviä tavoitteita. Samalla meidän on kuitenkin huomautettava, että on ratkaisevaa, että keskustelua mahdollisen Tobinin veron käyttöönotosta käydään maailmanlaajuisesti kansainvälisillä ja kansallisilla foorumeilla, mutta se ei saa samalla johtaa siihen, että EU:n toimivalta kasvaa niiden kustannuksella.

Fruteau
Talousjärjestelmämme on osoittanut rajallisuutensa. Rahataloudessa tapahtuvat muutokset ja reaalitalous jota nuo muutokset heiluttavat liiankin usein eivät ole sopusoinnussa keskenään. Tiedossamme oleva työttömyyden lisääntyminen, pohjoisen ja eteläisen pallonpuoliskon välisen kuilun syveneminen ja köyhien määrän lisääntyminen maapallollamme ovat todisteena tästä ikävästä todellisuudesta! Pääoman maailmanlaajuiset liikkeet horjuttavat taloudellista tasapainoa! Sen vuoksi meidän on kartoitettava toimenpiteitä, joiden tarkoituksena olisi valuuttamarkkinoilla harjoitettavien toimien verottaminen, jotta voidaan vähentää epävakautta ja hillitä lyhyen aikavälin valuuttakeinottelua.
Talouden nobelisti James Tobinin suunnittelemalla verolla voitaisiin panna "kapuloita" liiankin hyvin voideltuihin spekulaation rattaisiin. Verolla kerättävät suuret rahasummat toimivat argumentteina sen soveltamisen puolesta, sillä mehän tiedämme, että varovaisimpienkin arvioiden mukaan jo hyvin alhainen veroaste (noin 0,05 %) toisi lähes 600 miljardia frangia vuodessa!
Tästä syystä YK:n kauppa- ja kehityskonferenssi (UNCTAD) on ehdottanut, että tuo summa osoitettaisiin paitsi niille valtioille, joissa veroa ryhdytään kantamaan, myös varojen uudelleenjaosta vastaavalle rahastolle kaikkien köyhimpien maiden hyväksi.
Näin ollen vaurailta kansainvälisiltä kapitalisteilta kerättyjä varoja voitaisiin käyttää kansalaisten hyväksi ja valjastaa loistavalla tavalla epäsuotuisassa asemassa olevien maiden kehityksen kohottamiseen. Näin me voisimme vihdoinkin todeta noudattavamme logiikkaa, jossa yhteisvastuu vie voiton itsekkyydestä.
Äänestin tämän päätöslauselman puolesta edellä mainitsemistani syistä ja olen tyytyväinen siihen, että parlamentti otti tämän aiheen uudelleen esille silläkin uhalla, että se suututtaisi ne häikäilemättömät keinottelijat, jotka horjuttavat toimillaan kaikkein haavoittuvaisimpia talouksia ja toisinaan jopa koko talousjärjestelmäämme, kuten hiljattaiset Kaakkois-Aasian talouskriisit ovat osoittaneet.

Krivine
. (FR) Äänestimme ja kannatimme Tobinin veroa koskevan keskustelun ottamista esityslistalle, sillä olemme vakuuttuneita siitä, että jo veron osittainenkin soveltaminen Euroopassa lisäisi yhteiskunnallista oikeudenmukaisuutta ja tasaisi vaurauden jakautumista. Meillä ei tosin ole minkäänlaisia harhakuvitelmia siitä, että tällaisen veron käyttöönotto yksistään riittäisi poistamaan köyhyyden perimmäiset syyt, jotka ovat sidoksissa maapalloamme hallitsevaan talous- ja rahoitusjärjestelmään.
Äänestämme kaikkien niiden mietinnön kohtien puolesta, jotka vastaavat komissiolle suunnattua kehotusta tutkia Tobinin veron toimivuutta. Sen sijaan emme tule hyväksymään sosialistien, Euroopan yhtyneen vasemmiston, vihreiden ja liberaalien esittelemän kompromissipäätöslauselman johdanto-osan kappaleita, joiden tarkoituksena on suojella ja säädellä vallitsevaa talousjärjestelmää ja taata maailmanlaajuisten rahoitusmarkkinoiden toiminta, jopa niiden pelkistäminen.

Laguiller
Työväen luokkataistelun henkeä noudattavat jäsenet äänestävät pääomaliikkeiden verotusta koskevaa kompromissipäätöslauselmaa vastaan. Kansainvälisen rahoitusjärjestelmän vakauttaminen ja pelkistäminen ovat paitsi naurettavia myös utopistisia verukkeita, sillä päätöslauselmasta käy ilmi, että sen ensisijaisena tavoitteena on juuri tuon järjestelmän säilyttäminen. Oma näkemyksemme on se, että ihmiskunnan olisi päästävä irti paitsi maailmanlaajuisen rahoitusjärjestelmän kohtuuttomasta asemasta myös itse rahoitusjärjestelmästä sekä siitä kapitalistisesta talousjärjestyksestä, jonka oleellinen osa tuo järjestelmä on.
Markkinoilla liikkuva lyhyen aikavälin spekulatiivinen pääoma ja kaikenlainen lyhytaikainen pääoma yleensä edustavat huomattavaa aineellista, sosiaalista ja inhimillistä yhteiskunnan tuhlausta. Edustavatko Michelin- ja Alsthom-yhtiöissä käynnissä olevat irtisanomiset ja työpaikkojen lakkauttamiset joihin lähes kaikki Euroopan markkinoista kuitenkin hyötyvät suuryritykset ryhtyvät ainoana tavoitteenaan pörssiosakekurssiensa nostaminen normaalia pääomasidonnaista keinottelua tai toimintaa?
Jos päätöslauselmassa olisi selväsanaisesti ehdotettu Tobinin veron käyttöönottoa, emme olisi äänestäneet sitä vastaan, jottei ääntämme sekoitettaisi niiden kapitalistisen järjestelmän varauksettomien ihailijoiden ääneen, jotka pitävät mitä tahansa huomattavaan pääomaan kohdistuvaa verotusta loukkauksena. Oma ehdotuksemme työväenluokille on se, että ne ottaisivat poliittiseksi tavoitteekseen vaatia paitsi spekulatiivisen pääoman myös kaikkien kapitalististen suuryritysten voittojen sekä rikkaiden yksityisomaisuuden erittäin voimakasta verottamista, jotta valtion käsiin tällä tavoin ohjattuja varoja voitaisiin käyttää välttämättömien työpaikkojen synnyttämiseen julkisella sektorilla.
Yhteiskunnallinen oikeudenmukaisuus ei tosin ole saavutettavissa millään naurettavalla Tobinin verolla, eikä sillä voida edes haitata keinottelijoiden toimintaa. Ja sen sijasta, että verolla voitaisiin estää kapitalistisen talouden häiriöitä ja epäoikeudenmukaisuutta, se on omiaan vain peittelemään niitä.

Ribeiro e Castro
. (PT) Yhteisessä päätöslauselmaesityksessä ilmaistut huolenaiheet ovat erittäin tärkeitä, koska ne liittyvät erääseen vakavaan ongelmaan. Emme voi enää työntää päätämme pensaaseen ja teeskennellä, ettei mitään ongelmaa ole olemassa. Kannatin siis kaikkia yhteisen päätöslauselmaesityksen kohtia lukuun ottamatta 4 kohtaa ja 8 kohtaa, joissa pidättäydyin äänestämästä siitä syystä, että niissä mentiin jo turhiin tai ennenaikaisiin yksityiskohtiin. Yhteisen päätöslauselmaesityksen 4 kohdassa siksi, että mielestäni ei ole missään mielessä oikein tehdä pintapuolisia päätelmiä erittäin monimutkaisesta ongelmasta; 8 kohdassa siksi, että siinä esitettiin välittömiä toimia avomerikeskuksia vastaan, mikä tasapainoisesta kokonaistilanteesta erotettuna aiheuttaa vaikeuksia Portugalille Madeiran tapauksessa. Koska enemmistö kuitenkin oli sillä välin ehtinyt hyväksyä 8 kohdan, minun oli vastoin tahtoani pakko pidättäytyä myös lopullisesta äänestyksestä. Olen pahoillani, ettei yhteistä päätöslauselmaa lopulta hyväksytty, mutta on välttämätöntä lähestyä asiaa uudestaan varovaisemmin mutta vaikutuksiltaan oikeansuuntaisin sanoin.
En ollut sittemmin samaa mieltä eri ryhmien päätöslauselmaesityksistä, joista äänestettiin erikseen, koska yhdessäkään niistä ei ollut sitä tasapainoa, joka yhteisessä päätöslauselmaesityksessä pyrittiin saavuttamaan.
Cunhan mietintö (A5-0096/1999)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, eläkeläispuolueen edustajana olen ilmaissut myönteisen kantani myös tästä toimenpiteestä, joka koskee kalastusohjelmien arviointia. Minusta on oikein, että niitä kohtaan, jotka eivät noudata direktiivejä, sovelletaan sanktioita, mutta haluan myös sanoa, että tässä istuntosalissa perjantaina 17. joulukuuta pitämäni puheenvuoron jälkeen, siis viime vuosisadalla, huhu on kantautunut kaloille asti, jotka kirjaimellisesti koska ne eivät, kuten tiedämme, kykene puhumaan sanoivat minulle, että olin toiminut hienosti puhuessani niiden puolesta. Pikkukalat pyysivät minua puhumaan niiden puolesta, varsinkin kun olen itse pikkukala, mutta myös niiden vanhojen kalojen puolesta, jotka haluaisivat elää pitkään ja pitävät myönteisenä sitä, että kalastusta rajoitetaan siellä, missä on epäkohtia. Ne pyytävät minua myös mutta teen sen toisella kertaa esittämään niiden ehdotukset, jotka koskevat kalastusverkkojen kokoa, jotta ne voisivat elää pitkään ja päästä nekin eläkkeelle.

Ribeiro e Castro
. (PT) Äänestin tässä asiassa Portugalin Demokraattisen ja sosialistisen keskustapuolueen - Kansanpuolueen CDS-PP:n kannan mukaisesti: yhtäältä arvostelemme voimakkaasti yhteistä kalastuspolitiikkaa, joka on aiheuttanut paljon vahinkoa kalastukselle ja portugalilaisille kalastajille, ja suhtaudumme epäluuloisesti erityisesti komission jäsen Fischlerin toimintaan; toisaalta olemme samaa mieltä Cunhan mietinnöstä, jossa komissiolta vaaditaan tehokkaita tarkastus- ja valvontatoimia. Komissio ei todellakaan rankaise rikkomuksiin syyllistyviä maita ja näin se syrjii entistä enemmän velvollisuuksiaan noudattavia maita, kuten Portugalia. Äänestin siis 6 kohdan ensimmäisen ja viimeisen osan puolesta, vaikka pidättäydyinkin äänestämästä kohdan keskimmäisten osien konkreettisesta rangaistuksesta - se on ennenaikaista, kun ei ole olemassa asianmukaista oikeusperustaa, ja tällainen sakko ei välttämättä sovi jälkimmäiseen tilanteeseen, kun kyse on pelkästä hallinnollisesta rikkomuksesta. Pidättäydyin myös lopullisesta äänestyksestä, koska nämä kohdat oli sillä välin ehditty hyväksyä ja koska 5 kohdasta ei äänestetty erikseen. CDS-PP on samaa mieltä mietinnön ja päätöslauselman huolenaiheista, mutta se ei toistaiseksi halua tukea samalla sellaista yhteistä kalastuspolitiikkaa, joka on käytännössä ollut Portugalille vahingollista.

Simpson
Arvoisa puhemies, käytän työjärjestyspuheenvuoron, koska haluan sanoa, kuinka iloinen olenkaan nähdessäni teidät puhemiehen paikalla noin hyväkuntoisen ja -vointisen näköisenä äskettäisen sairautenne jälkeen!

Puhemies
 Kiitos, äänestykset ovat päättyneet.
(Istunto keskeytettiin klo 12.44, ja sitä jatkettiin klo 15.00.)

KESKUSTELU TÄRKEISTÄ, AJANKOHTAISISTA JA KIIREELLISISTÄ ASIOISTA
Puhemies
 Esityslistalla on seuraavana keskustelu tärkeistä, ajankohtaisista ja kiireellisistä asioista.

- Tsetsenia
Puhemies
 Esityslistalla on ensiksi yhteiskeskustelu seuraavista Tsetsenian tilannetta koskevista päätöslauselmaesityksistä:
Schorin ja Krehlin PSE-ryhmän puolesta esittämä päätöslauselmaesitys (B5-0048/2000) Tsetsenian tilanteesta;
Haarderin ja muiden ELDR-ryhmän puolesta esittämä päätöslauselmaesitys (B5-0065/2000) Tsetseniasta;
Markovin ja muiden GUE/NGL-ryhmän puolesta esittämä päätöslauselmaesitys (B5-0067/2000) Tsetsenian sodasta;
Schroedterin ja muiden Verts/ALE-ryhmän puolesta esittämä päätöslauselmaesitys (B5-0080/2000) Tsetsenian sodasta;
Oostlanderin ja muiden PPE-DE-ryhmän puolesta esittämä päätöslauselmaesitys (B5-0082/2000) Tsetsenian tilanteesta.

Sakellariou
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, parlamentti käsittelee taas kerran syystä Tsetsenian tilannetta. Olemme korostaneet menneissä istunnoissa yhä uudelleen, että meitä kiinnostaa suuresti se, että Venäjän federaatio löytää tähän ongelmaan rauhanomaisen ja poliittisen ratkaisun. Olemme vedonneet Venäjän hallitukseen, jotta se ei hoitaisi tätä asiaa tavalla, jolla se loukkaa kaikkia kansainvälisiä sopimuksia, jotka se on allekirjoittanut. Valitettavasti emme voi havaita jännityksen lieventyneen tässä sodassa. Päinvastoin! Tilanne on muuttunut paljon huonommaksi. Siviiliväestön tilanne Tsetseniassa on sietämätön. Meillä ei ole mahdollisuuksia humanitaarisiin toimiin, vaikka olemme jatkuvasti korostaneet ja Venäjän federaatio vakuutti meille ainakin Istanbulin huippukokouksessa, että sekä ETYJin tarkkailijoiden että humanitaaristen järjestöjen edustajien on mahdollista päästä Tsetseniaan.
En voi muuta kuin toistaa, mitä parlamentissa on sanottu ja mitä haluamme vielä kerran korostaa yhteisessä päätöslauselmaesityksessä. Me haluamme, että tähän konfliktiin löydetään poliittinen ratkaisu. Kaikkia osapuolia on siksi kehotettava ryhtymään neuvottelemaan.
Haluamme helpottaa siviiliväestön asemaa kehottamalla Venäjän federaatiota vielä kerran sallimaan sen, että humanitaariset järjestöt pääsevät Tsetseniaan ja että ETYJin tarkkailijatkin voivat mennä Tsetseniaan.

Maaten
Arvoisa puhemies, Tetenian sota alkoi suureksi osaksi syystä, joka liittyy ennemminkin Venäjän sisäpolitiikkaan kuin itse Tetenian tilanteeseen. Pelkäänkin, että sodan loppumisesta ei ole paljonkaan toivoa ennen kuin Putinin voitto vahvistetaan maaliskuun 26. päivän vaaleissa, toisena vaihtoehtona on sodan päättyminen Venäjän totaaliseen voittoon ennen tuota päivää.
Tärkeää on se, mitä tapahtuu, kun konflikti aikanaan päättyy ja sitä on vaikea ennustaa. On selvää, että ongelmat Teteniassa ja Pohjois-Kaukasuksella, jotka ovat Venäjän federaation köyhimpiä osia, eivät ole ohi, kun itse sota on ohi. Kun teteenit pystyvät palaamaan omaan maahansa, he löytänevät sieltä vähän sellaista, jonka varaan he voivat rakentaa. Lähimenneisyydessä, viime sodan jälkeen, Venäjän lupaamaa jälleenrakennusta ei tapahtunut ja ulkomaisen avun tarjoaminen oli vaikeaa sekä Venäjän että Tetenian ongelmien vuoksi.
Samalla on kuitenkin hyvä tarkastella myönteisiä asioita, esimerkiksi edistystä, jota on tapahtunut kolmessa itsenäisessä Kaukasian tasavallassa, Armeniassa, Azerbaidanissa ja Georgiassa. Niissä ei ole enää sodanuhkaa ja eurooppalaisten toimielinten on hyvä olla tietoisia maissa vallitsevasta toisenlaisesta tilanteesta. Sillä sellainenkin on mahdollista.

Markov
Arvoisa puhemies, Tsetsenian sota on jatkunut nyt neljä kuukautta. Euroopan parlamentti on tuominnut sen ja vaatinut aselepoa ja poliittisen vuoropuhelun aloittamista. Parlamentti on vaikuttanut siihen, että sinne annetaan humanitaarista apua ja että Euroopan unionin taloudellista apua siirretään tähän suuntaan. Sodan ja siviiliväestön kärsimysten loppua ei ole näkyvissä, puhumattakaan konfliktin kestävästä ratkaisusta. Onko EU tehnyt todella kaiken sen, mitä sen tehtävissä on? Neuvoston ja joidenkin jäsenvaltioiden, muun muassa Saksan, poliittiset, diplomaattiset ja taloudelliset reaktiot siihen, että Venäjä kieltäytyy jatkuvasti osallistumasta poliittiseen vuoropuheluun, ovat tosiasiassa olleet erittäin pidättyviä.
Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden on tehtävä selväksi, etteivät ne voi hyväksyä aivan suhteetonta sotilaallisen voiman käyttöä Tsetsenian konfliktin ratkaisemiseksi eivätkä laajoja ihmisoikeuksien loukkauksia. Euroopan parlamentin pitäisi pyrkiä Venäjän kanssa solmitun kumppanuus- ja yhteistyösopimuksen lakkauttamiseen, kunnes Venäjä myöntyy aselepoon. Sen lisäksi meidän pitäisi kehottaa jäsenvaltioita toteuttamaan muita poliittisia, diplomaattisia ja taloudellisia pakotteita.
Aseidenvienti ja sotaa käyvien osapuolten taloudellinen tuki on lopetettava heti. Venäjän oikeus suojella alueellista koskemattomuuttaan ja taistella terrorismia vastaan on kiistaton. Kyse on siitä, millä keinoin sitä tehdään. Venäjän kanssa käytävän vuoropuhelun ja sen kanssa tehtävän yhteistyön suhde sodasta johtuviin pakotteisiin on monimutkainen. Emme saa nöyryyttää ja eristää Venäjää, kuten menneinä vuosikymmeninä usein tehtiin. Molempia hyödyttävä yhteistyö ja kumppanuus Venäjän kanssa on Euroopan rauhanomaisen kehityksen välttämätön edellytys. Euroopan unionin ulkopolitiikka on kuitenkin uskottavaa vasta, kun se ei kavahda johdonmukaisia poliittisia, diplomaattisia ja taloudellisia toimia sodan ja laajojen ihmisoikeusloukkausten yhteydessä.

Schroedter
Arvoisa puhemies, kollegani olivat eilen sitä mieltä, että nyt on oltu jo kuukausia siinä tilanteessa, että Tsetsenia on ollut esityslistan ensimmäisenä kohtana. Mitä näistä kaikista vaatimuksista on seurannut? Meidän pitää jäsen Sakellariou sanoi sen jo hyvin selvästi toistaa jatkuvasti vaatimuksemme. Olen sitä, että meidän ei pitäisi myöskään väsyä tekemään sitä, sillä niin kauan kuin väkivalta omaa siviiliväestöä kohtaan lisääntyy Venäjällä todella dramaattisesti, meidän on kohotettava täällä äänemme ja sanottava: "Lopettakaa! Emme hyväksy tuota! Se loukkaa kansainvälisiä ihmisoikeuksia! Se ei ole Venäjän sisäinen asia."
Sotarikosten määrä lisääntyy kaiken aikaa. Ne kohdistuvat nuoriin, jotka on otettu kiinni pakolaisvirrasta, ja tänään toimistooni saapui luettelo, jonka puolueettomat tarkkailijat ovat laatineet ja johon on kirjattu useita tapahtuneita raiskauksia. Islamilaisen yhteiskunnan naisethan joutuvat raiskauksen vuoksi erittäin vaikeaan tilanteeseen. Sen vuoksi meidän on huolehdittava erityisesti heistä. Nimenomaan monet pienet yksittäiset ihmiskohtalot vaativat meitä olemaan vaikenematta. Nyt öljy on saastuttanut myös monet juomavesivarastot pommituksien seurauksena.
Pyydän kollegoitani hyväksymään vielä tämän tarkistuksen. Se tehtiin vasta, kun olimme yhdessä keskustelleet päätöslauselmasta.
Emmehän me voi vain katsoa vierestä! Toisin kuin Kosovossa, nämä 100 000 pakolaista ovat Ingusetiassa ilman kansainvälistä apua. Pikkuriikkinen naapurivaltio on täysin ylikuormitettu. Minun on pakko sanoa, että ihmettelen oikeastaan, että komissio ei vastaa ollenkaan vaatimuksiimme. Odotan oikeastaan tänään hieman konkreettisempaa esitystä siitä, kuinka panette täytäntöön parlamentin päätökset ja Helsingin julistuksen. Se, mitä eilen tarjositte, oli todella parlamentin halventamista!
Tässä yhteydessä odotan, että tutkitaan myös sitä, onko se, mitä Venäjällä tapahtuu, todella ...
(Puhemies keskeytti puhujan.)

Oostlander
Arvoisa puhemies, Venäjän federaation hallitus pitää itseään esimerkiksi Euroopan neuvoston täysiarvoisena jäsenenä. Siitä seuraa velvollisuuksia, jotka menevät paljon pitemmälle kuin kaikki kansainväliset ihmisoikeuksien suojelusopimukset, ne menevät myös paljon pitemmälle kuin sotaoikeus. Suhteet, jotka me olemme solmineet Venäjän kanssa sopimuksilla, osoittavat myös siihen suuntaan.
Tapa, jolla Venäjän hallitus yrittää ratkaista ongelmansa Tetenian kanssa, sotii kuitenkin niitä kansainvälisiä sääntöjä vastaan. Voimme kuvitella, että terrorismiin ja esimerkiksi Dagestaniin kohdistuneeseen väkivaltaan oli vastattava. Tetenian hallitsijoita ei voida noin vain nimittää järjestäytyneen demokraattisen oikeusvaltion edustajiksi. He eivät esimerkiksi pystyneet estämään julmia sieppauksia ja panttivankien ottamista omalla alueellaan. Venäjän käyttämät keinot ovat kuitenkin suhteettomia ja sinänsä tuomittavia ja tarkoitan tällä etenkin väestöön kohdistuneita pommituksia ja sitä tapaa, jolla maasta poistuvia ihmisiä on käsitelty.
Meidän velvollisuutemme on vastustaa sellaista toimintaa. Ei siksi, että olisimme tyytyväisiä itseemme, sillä entisen siirtomaavallan kansalaisena olen tietoinen tällaisista sodista ja katumuksesta, joka syntyy noin 20-30 vuotta sen jälkeen, kun rikokset on tehty. Venäjän ja Tetenian tilanne koskettaa meitä ja siksi esitämme tämän pyynnön.
Tuemmekin täysin päätöslauselmaa. Siinä suuntaudutaan etenkin humanitaarisiin seikkoihin, tuen antamiseen, Tacis-ohjelman käyttämiseen tähän tarkoitukseen, diplomaattisiin neuvotteluihin ja mahdollisiin ETYJin käymiin neuvotteluihin Kaukasuksen vakaudesta.
Euroopan unioni haluaa tehdä yhteistyötä sellaisten kansainvälisten järjestöjen kanssa, joilta Venäjä odottaa ja kaipaa tukea. Meidän on kuitenkin joka tapauksessa jatkettava tällaista vuoropuhelua Venäjän kanssa kaikilla mahdollisilla tavoilla, vaikka meidän pitäisikin olla tiukkoja.

Posselt
Arvoisa puhemies, mikä on muuttunut niiden neljän kuukauden aikana, jolloin olemme käsitelleet tätä asiaa? Ensinnäkin on tapahtunut pääministeri Putinin pehmeä vallankaappaus erittäin taitavasti vuosituhannen vaihteen uudenvuodenpäivänä , joka nosti hänet erittäin mahtavaan asemaan, mutta teki hänestä samalla myös yhden sodasta eniten poliittisesti hyötyneistä ihmisistä meidän aikanamme. Olen siitä huolimatta sitä mieltä, että hänen pitäisi käyttää valta, joka hänellä nyt on, sellaisen rauhan solmimiseen, josta kenraali de Gaulle käytti nimitystä paix des braves, urhoollisten rauha. Kyse on siitä, että hänellä on nyt tilaisuus lopettaa tämä kauhea sota, vieläpä suhteellisen vahvassa asemassa. Jos hän ei onnistu siinä, hänen haaveensa presidentin virasta voivat mahdollisesti hukkua vereen.
Toinen tärkeä kohta: jokin muukin on muuttunut, vieläpä venäläisessä julkisuudessa. Siellä on luojan kiitos kritiikkiä. Siellä on sotilaiden vanhempien esittämää kritiikkiä, viestimissä on kritiikkiä, ihmisoikeuksien puolustajien esittämää kritiikkiä. He ovat vielä vähemmistönä, mutta se osoittaa, että Venäjän kansallakin on edelleen omatunto ja että emme saa vetää Venäjän kansaa vastuuseen sen johtajista.
Kolmas kohta: olen sitä mieltä, että itse Tsetseniassa on osoitettu ihailtavaa vastustusmieltä, minkä vuoksi minusta on vaikea hyväksyä päätöslauselmamme neljättä kohtaa, sillä ymmärrän täysin, että pyrimme suojelemaan Tsetsenian ihmisiä joutumasta kansanmurhan kohteeksi. Olen sitä mieltä, että Euroopan unionin pitää lopultakin alkaa voimakas painostus siten, että pohdimme kumppanuussopimuksen 2 artiklaa, että komissio painostaa lopultakin neuvostoa, kuten parlamentti on tehnyt vähäisten mahdollisuuksien rajoissa alusta alkaen. EU:n on oltava yksimielinen, eikä se saa jättää selkeän puheen puhumista Euroopan parlamentin harteille. Humanitaarisesta avusta olen sitä mieltä, että jotkin sellaiset kansalaisjärjestöt häpeävät meitä, jotka ovat jo kauan onnistuneet konkreettisen avun antamisessa. Kuulin onnistuneesta lastenruokakuljetuksesta. Komissio ei kuitenkaan valitettavasti saa rakennettua vastaavia kanavia lähialueisiin, ja haluaisin todella kuulla komissiolta, miksi se ei onnistu. Konkreettista humanitaarista apua on lopultakin onnistuttava antamaan kansanmurhaa vastaan, sillä se, mitä Tsetseniassa nyt tapahtuu, ei ole mitään muuta kuin kansanmurha.

Krehl
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, emme ole puhuneet parlamentissa kaukasialaisten kansojen ja Venäjän ongelmista vasta tämä toisen sotilaallisen konfliktin aikana neljänä kuluneena kuukautena. Olemme tehneet sitä menneisyydessä erittäin usein. Emme ole kuitenkaan tähän mennessä edistyneet Venäjän ja tsetseenikansan välisen tämänhetkisen sotilaallisen konfliktin ratkaisemisessa. Alueella ei ole vieläkään rauhaa, ja vaikka Euroopan parlamentti on ilmaissut poliittisen kantansa aina hyvin selvästi, emme ole tähän mennessä edistyneet.
Olen sitä mieltä, että duuman vaalien ja presidentti Jeltsinin eron jälkeen Venäjälläkin avautuu meille joitakin uusia poliittisia mahdollisuuksia. Olen sitä mieltä, että sen lisäksi, että Euroopan parlamentti pohdiskelee järkeviä pakotteita, sen pitää yrittää käydä myös poliittista vuoropuhelua venäläisten poliitikkojen kanssa. Duuman kokoonpano on toisenlainen kuin milloinkaan ennen, ja se antaa meillekin tilaisuuden löytää poliittisia liittolaisia tämän sotilaallisen konfliktin ratkaisemiseksi Tsetseniassa poliittisesti ja rauhan palauttamiseksi lopultakin sinne.
Tiedämme kaikki, että kaukasialaisten kansojen ongelmaa ei ole likimainkaan ratkaistu sotilaallisen konfliktin päättämisen jälkeenkään. Sen jälkeen tarvitaan poliittista vuoropuhelua. Tarvitaan poliittista yhteistyötä, sillä tämä konfliktihan ei ole syntynyt vasta äskettäin. Se on syntynyt kaukasialaisten kansojen historiasta Venäjän osana ja Venäjän vastustajina ja maastakarkotuksien vastustajina ja Venäjän miehityksen vastustajina. Olen sitä mieltä, että olisi Euroopan parlamentin kannalta erittäin hyvä asia, jos löytäisimme liittolaisia poliittiseen vuoropuheluun, joka jatkuisi myös sotilaallisen konfliktin jälkeen.

Krivine
Arvoisa puhemies, meitä luonnollisesti suututtavat venäläisten barbaarimaiset hyökkäykset Tsetseniaan sekä se, kuinka Boris Jeltsin ja hänen lähipiirinsä ovat käyttäneet hyväksi joukkomurhia saadakseen Venäjän kansan unohtamaan kurjuuden, johon he ovat sen omalla politiikallaan syösseet. Tsetseniassa tehdyillä murhilla kerätään nyt ääniä Moskovassa.
Suuttumuksemme ei kuitenkaan rajoitu vain tähän. Kuinka lännen suurvaltojen yksituumainen passiivisuus on ymmärrettävissä, kun ne kehuvat olevansa mestareita inhimillisen ja sotilaallisen hätäavun toimittamisessa eivätkä epäröineet pommittaa Irakia ja entistä Jugoslaviaa? Nyt nuo samat suurvallat sulkevat silmänsä Venäjää johtavilta alkoholisoituneilta ja mafiaan sotkeutuneilta sisäpiireiltä. Muistellaanpa vain Yhdysvaltain ja Euroopan johtajien innostuneita puheita, joissa he ylistivät Boris Jeltsinin ansioita. Heidän veljeilynsä Venäjän hallituksen kanssa on osoitus siitä, että markkinalakien palauttaminen on heille tärkeämpää kuin kansalaisoikeuksien puolustaminen.
Meidän on tehtävä loppu tällaisesta häpeällisestä tekopyhyydestä ja vaadittava Venäjän joukkojen välitöntä vetäytymistä sekä itsemääräämisoikeutta, siis itsenäisyyttä Tsetsenian kansalle.

Dupuis
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, haluaisin nyt antaa tunnustukseni ylikansallisen radikaalipuolueen jäsenelle, omaan ylikansalliseen puolueeseeni kuuluvalle jäsenelle, Dimitri Neverovskylle, joka tuomittiin kahdeksi vuodeksi vankilaan aseista kieltäytymisestä ja Tsetsenian sodan vastustamisesta. Haluaisin niin ikään antaa tunnustukseni tuo samaisen puolueen jäsenille, jotka ainoina osoittivat mieltään Moskovassa Tsetsenian sotaa vastaan.
Parlamentin jäsen Schroedterin muistuttamista syistä emme valitettavasti voi kuitenkaan antaa tunnustusta komission jäsenellemme, Poul Nielsonille, joka ei ole edes neljässä kuukaudessa löytänyt sopivaa hetkeä käydäkseen Tsetsenian sota-alueella taivuttaakseen Euroopan unionia vastaamaan edes humanitaarisesti en siis tarkoita poliittisesti vaan humanitaarisesti tyydyttävällä tavalla maassa meneillään olevaan tragediaan. Tilanne on mielestäni erittäin vakava. Toivoisin, että komission jäsen Nielson matkustaisi vihdoin lähipäivinä Tsetsenian sota-alueelle sekä Ingusiaan huolehtimaan pakolaiskysymyksestä.

Belder
Arvoisa puhemies, lainaan kahden tetenialaisen pakolaisnaisen sanoja. Ensimmäinen lainaus: Poikani on 13-vuotias. Jos palaamme takaisin, pelkään, että venäläiset pidättävät hänet ja hän katoaa. Toinen lainaus: venäläiset eivät ole vapauttajia vaan valloittajia. Ennen meitä terrorisoivat islaminuskoiset. Nyt sen tekevät venäläiset sotilaat.
Pohjois-Kaukasuksen verenvuodatuksesta ei näytä tulevan loppua. Ilman pienintäkään epäröintiä Venäjän pääministeri ja virkaa tekevä presidentti Vladimir Putin sanoi Euroopan neuvoston viralliselle valtuuskunnalle, että sen ei pidä pohjata Kremliin kohdistuvaa kritiikkiään propagandamateriaaliin. Moskovassa ollaan todellakin oltu tällä kertaa alusta lähtien huolissaan tämän toisen, muutaman vuoden sisällä käytävän Tetenian sodan käsittelystä julkisuudessa.
Siitä ei ole kuitenkaan ollut hyötyä. Suuren teteenipakolaisjoukon kertomukset puhuvat puolestaan. Kaikki venäläiset poliitikotkaan eivät anna Putinin ja hänen neuvonantajiensa komennella ja pelotella itseään. Uudistusmielinen presidenttiehdokas Grigori Javlinski on esimerkiksi sanonut suoraan, että on rikos käyttää sotaa vaalitarkoituksiin. Javlinski kannattaa vuoropuhelua Tetenian johtajien ja väestön kanssa.
Tämä venäläinen ajattelutapa ansaitsee tukemme. Todellinen uhkaava vaihtoehto on jokseenkin toivoton sissisota. Esillä oleva, poliittisesti tasapainoinen Euroopan parlamentin päätöslauselma pyrkii joka tapauksessa estämään tämän hirvittävän ja vaarallisen vaihtoehdon. Voimme mitata sen vaikutuksen joka tapauksessa, kun Putinin ulkoministeri, Ivanov, tulee ensi viikolla Strasbourgiin Euroopan neuvoston kokoukseen.

Paasilinna
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, me olemme painostaneet Venäjää poliittiseen ratkaisuun Tsetseniassa. Sanktiouhkamme eivät ole johtaneet tulokseen. Jotta Tsetsenian poliittiseen ratkaisuun voidaan vaikuttaa, tästä asiasta tulee mielestäni avata poliittinen keskustelu Venäjän johdon kanssa, siis poliittisin keinoin poliittiseen ratkaisuun uuden johdon kanssa. 70 prosenttia duuman jäsenistä on uusia, ja Venäjällä on uusi virkaatekevä presidentti. Tämä virkaatekevä presidentti on ilmaissut halunsa poliittiseen keskusteluun. Hän on jo tavannut Euroopan neuvoston delegaation ja keskustellut sen kanssa kolmen tunnin ajan. Ehdotukseni on, että parlamentin valtuuskunta menee Moskovaan nimenomaan poliittisiin keskusteluihin uuden johdon kanssa. Toiseksi ehdotan, että ulkoasioista vastaava komission jäsen Christopher Patten niin ikään avaa poliittiset keskustelut Tsetsenian tilanteesta. Poliittisilla keinoilla voidaan vaikuttaa poliittiseen sotaan, josta nyt on kysymys.

Busquin
. (FR) Arvoisa puhemies, komissio pitää edelleen tiukasti kiinni kumppanuus- ja yhteistyösopimukseen sekä yhteiseen strategiaan perustuvasta pitkän aikavälin yhteistyökumppanuudesta Venäjän kanssa, jotta Euroopan turvallisuutta ja vakautta voidaan lujittaa entistä laajemmissa puitteissa. Näin ollen komissio katsoo parlamentin selkeän kannanoton mukaisesti, että kaikkien viestintäkanavien katkaiseminen olisi virhe. Meidän on ennen kaikkea kyettävä keskustelemaan Venäjän edustajien kanssa Tsetsenian tilannetta koskevista perinpohjaisista erimielisyyksistämme ja syvästä huolestamme.
Helsinkiin kokoontuneessa Eurooppa-neuvostossa viestitettiin erittäin selväsanaisesti Tsetsenian siviiliväestön kriittisestä tilanteesta sekä siitä, että Venäjän on noudatettava humanitaarisen oikeuden sääntöjä erityisesti kysymyksissä, jotka koskevat Groznyin asukkaille annettua uhkavaatimusta, väkivallan kohtuutonta käyttöä, siviiliväestöön kohdistuvaa valikoimatonta voimainkäyttöä, avustusjärjestöjen toimittaman humanitaarisen avun varman ja nopean perillemenon esteitä sekä Tsetsenian oikeutettujen viranomaisten kanssa harjoitettavan todellisen poliittisen vuoropuhelun puutetta.
Tilanne ei ole parantunut Helsingin huippukokouksen jälkeen. Vaikka Groznyin kansalle annettua uhkavaatimusta ei olekaan pantu täytäntöön, olemme edelleen äärimmäisen huolissamme siviiliväestön ahdingosta ja erityisesti Groznyiin saarroksiin jääneistä ihmisistä. Olosuhteet humanitaaristen operaatioiden suorittamiselle ovat edelleen vaikeat. Sotilaalliselle konfliktille ei ole ratkaisua näköpiirissä, kun otetaan huomioon, että Venäjän joukoilla on vastassaan suhteellisen voimakas vastustus. Venäjän virkaa tekevä presidentti Vladimir Putin puhuu jo pitkitetystä operaatiosta. Pelot levottomuuksien leviämisestä naapurimaahan Georgiaan kasvavat.
Puheenjohtajavaltio ja komissio työskentelevät aktiivisesti Helsingin Eurooppa-neuvoston päätelmien soveltamiseksi. Toisin sanoen ne tutkivat uudelleen yhteisen strategian täytäntöönpanoa, jättävät soveltamatta yhteistyösopimuksen tiettyjä määräyksiä ja soveltavat sen sijaan tiukasti siihen sisältyviä kaupallisia määräyksiä, harkitsevat Tacis-varojen siirtoa humanitaarisen avun hyväksi sekä muuttavat Tacis 2000 -ohjelman luonnetta siten, että sen tarkoitus olisi toimia perusohjelmana, jonka sovellusalaa rajataan. Jäsenvaltioiden ulkoministerit keskustelevat näistä kysymyksistä ensi maanantaina pidettävässä yleisten asioiden neuvostossa. On selvää, ettemme voi nyt ennakoida tuon neuvoston tuloksia. Mutta tulen pitämään huolen siitä, että kollegalleni, komission jäsen Chris Pattenille, tiedotetaan tässä keskustelussa esille otetuista kysymyksistä, jotta hän voi välittää ne neuvostolle.
Lopuksi haluaisin korostaa, että Helsingissä annettua julkilausumaa on jo toteutettu konkreettisin toimin, joissa on otettu huomioon erityisesti parlamentin näkökohtia, joita ovat tieteellisen ja teknologisen sopimuksen allekirjoittamisen lykkääminen sekä kaupallisten määräysten ehdoton soveltaminen, joka aloitettaisiin teräsalalla toteutettavista toimista, joiden tarkoituksena on vastustaa rautaa sisältämättömien metallijätteiden vientimaksuja. Lisäksi komissio on päättänyt, ettei se pyydä budjettivallan käyttäjää siirtämään edellisenä vuonna käyttämättä jääneitä, Venäjän elintarvikeapuohjelmalle osoitettuja määrärahoja.

Dupuis
Arvoisa puhemies, onko komission jäsen Nielson jättänyt eroanomuksensa? Se, ettei komission jäsen Pattenia ole täällä kuultu häntä koskevissa asioissa on ymmärrettävää, mutta humanitaarisista asioista vastuussa oleva komission jäsen Nielson ei ole edes saapunut paikalle.

Puhemies
 Emme keskustele tästä, mutta tiedän, että on olemassa lieventäviä asianhaaroja sen osalta, miksi komission jäsen Nielson ei voi olla täällä kanssamme tällä viikolla. Puhemies ilmoitti tästä maanantain istunnossa. Hän sanoi, että komission jäsen Nielson oli kirjoittanut hänelle henkilökohtaisesti selittääkseen, miksi hän ei voinut osallistua tämän viikon täysistuntoon.

Posselt
Arvoisa puhemies, komission jäsenillehän voidaan tavallisesti esittää lyhyitä kysymyksiä. Halusin vain konkreettista tietoa koska tähän kysymykseen ei vastattu , onko humanitaarista apua annettu, kyllä vai ei? Tarkoitan tähän mennessä, siis ei tulevaisuudessa vaan nyt, konkreettista apua.

Puhemies
 Annan komission jäsenelle mahdollisuuden vastata, jos hän haluaa, mutta lisäpuheenvuorojen pyytäminen ei ole tärkeitä, ajankohtaisia ja kiireellisiä asioita koskevan keskustelun sääntöjen mukaista. Näiden keskustelujen aikataulu on erittäin kireä. Jos komission jäsen kuitenkin haluaa käyttää puheenvuoron, annan sen hänelle.

Busquin
. (FR) Arvoisa puhemies, komission jäsen Nielson on jo aiemmin korostanut humanitaarisen avun perillemenossa ilmenneitä vaikeuksia. Juuri tämä on ongelman ydin.

Puhemies
 Yhteiskeskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 17.30.

- Norsunluurannikko
Puhemies
 Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista Norsunluurannikon tilannetta koskevista päätöslauselmaesityksistä:
Carlottin ja Sauquillo Pérez del Arcon PSE-ryhmän puolesta esittämä päätöslauselmaesitys (B5-0049/2000) Norsunluurannikon tilanteesta;
Van den Bosin ELDR-ryhmän puolesta esittämä päätöslauselmaesitys (B5-0063/2000) Norsunluurannikosta;
Sjöstedtin ja Alavanosin GUE/NGL-ryhmän puolesta esittämä päätöslauselmaesitys (B5-0068/2000) Norsunluurannikon tilanteesta;
Rodin ja muiden Verts/ALE-ryhmän puolesta esittämä päätöslauselmaesitys (B5-0077/2000) Norsunluurannikosta;
Novellin ja muiden PPE-DE-ryhmän puolesta esittämä päätöslauselmaesitys (B5-0087/2000) Norsunluurannikon vallankaappauksesta.

Van den Bos
Arvoisa puhemies, huonojen hallitusten pitää poistua äänestysten kautta eikä kiväärinpiipun avulla. Se pätee myös Norsunluurannikkoon. Se oikeutetusti suuri tyytymättömyys, joka kohdistui Bedin hallitukseen, ei oikeuta vallankaappaukseen. Nyt on kyse siitä, että uudet vallanpitäjät pitävät sanansa ja palauttavat demokratian, laativat perustuslain lyhyen ajan sisällä ja pitävät vapaat vaalit kansainvälisen tarkkailun alaisena viimeistään kesäkuussa. On myös olennaista, että korruptioon puututaan. Jos uusi hallitus ei pidä lupauksiaan, yhteistyösopimus Euroopan unionin kanssa on purettava. Kansallisen yhtenäisyyden hallituksella on hyvin vähän aikaa palauttaa kansainvälinen luottamus. Mitä nopeammin se itse häviää vaalien seurauksena sitä parempi.

Laguiller
Kompromissipäätöslauselmassa Norsunluurannikon tilanteesta vaaditaan demokraattisen oikeutuksen palauttamista. Mutta mistä tässä on kyse? Norsunluurannikon kansa ei ole koskaan kokenut todellisia vapaita vaaleja eikä demokraattisia oikeuksia ja vapauksia sen enempää Ranskan häpeällisen siirtomaavallan, Houphouët-Boignyn diktatuurin, Konan Bedién yhtä autoritaarisen kuin korruptoituneenkin hallinnon kuin kenraali Robert Guein sotilashallituksenkaan jälkeen. Demokratiaa koskevien tekopyhien sanojen taakse piiloutuvassa päätöslauselmassa kannetaan huolta ennen kaikkea valtion arvovallan palauttamisesta ja omaisuuden turvaamisesta.
Tunnemme solidaarisuutta Norsunluurannikon kansan suurta enemmistöä, eli niitä työntekijöitä, työttömiä ja pienviljelijöitä kohtaan, joilla ei ole mitään ja joilla on jo ennestäänkin vaikeuksia tulla toimeen. He ovat diktatuurin ja kurjuuden lisäksi joutuneet jatkuvasti alistumaan valtion pakkovaltaan. Haluan myös muistuttaa Ranskan valtion kuten myös kaikkien hallitusten vastuusta siitä, että se on tukenut paitsi Norsunluurannikon yksipuoluejärjestelmää myös mainostanut sitä vakauden, jopa demokratian malliesimerkkinä muille Afrikan maille. Kaiken tämän se on tehnyt ainoastaan sen vuoksi, että maassa rikastumaan päässeet ja samalla maata köyhdyttävät Ranskan suuret teollisuusryhmittymät voisivat säilyttää siellä omat etunsa. Meidän on nyt siis pestävä oma likapyykkimme, sillä jos Guein todellinen sotilashallitus ja Bedién valheellinen demokratia ovat tuomittavia, paljon tuomittavampia ovat suurvallat sekä niiden tuki köyhien maiden diktatuureille.

Maes
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, joitakin kuukausia sitten kuulin Johan Van Hecken tuomitsevan täällä tiukasti ja oikeutetusti Norsunluurannikon silloisen hallituksen, joka syöstiin vallasta vallankaappauksen yhteydessä. Olen samaa mieltä niiden kollegoiden kanssa, jotka sanovat: se ei ole oikea tapa. Sellaisessa maassa ei ole kuitenkaan monta hyvää tapaa saada jotakin aikaan. Se hallitus oli huono hallitus. Toivomme nyt, että voidaan käynnistää prosessi, sillä demokratia ei kuulu mielestämme vain vaaleihin.
Demokratia on prosessi ja Lomén sopimuksen artikloiden perusteella haluamme muistuttaa siitä, että neuvottelut voivat ehkä saada aikaan toivotun tuloksen, mikäli Euroopan maat osallistuvat niihin tiiviisti. Olisi voitu myös valita maan jättäminen välittömästi Lomén sopimuksin perustuvan avun ulkopuolelle. Uskon kuitenkin, että valittu menettely tarjoaa joitakin mahdollisuuksia sillä ehdolla, että me olemme täysin selvillä siitä, mihin pyrimme ja että olemme valmiita auttamaan tätä maata tehokkaasti.

Novelli
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, Norsunluurannikolla 24. joulukuuta tehty sotilasvallankaappaus keskeytti rajulla tavalla maan demokratisoitumisprosessin. Minua edeltäneet puhujat sanoivat jo oikeastaan lähes kaiken Norsunluurannikon edellisen hallituksen puutteista. Maassa on esitetty lahjontasyytteitä. On selvää, että on olemassa riskejä lähitulevaisuudessa pidettävien presidentinvaalien tulosten manipuloinnista.
Käytänkin nyt tilannetta hyväkseni kiinnittääkseni parlamentin huomion erääseen toiseen maahan, josta ei juuri puhuta, nimittäin Senegaliin, jossa pidettäviin presidentinvaaleihin liittyy sama manipuloinnin riski kuin Norsunluurannikolla. Mutta meidän on täsmennettävä, ettei näillä riskeillä voida puolustella Norsunluurannikon sen enempää kuin muidenkaan maiden tapahtumia. Sotilasvallankaappauksella ei voiteta eikä tulla koskaan voittamaan mitään demokratian hyväksi.
Hyvät jäsenet, parlamentin on tuomittava sotilasvallankaappaus, mutta tämä ei tietenkään yksistään riitä. Norsunluurannikolla on perustettu väliaikainen hallitus, joten Euroopan parlamentin on painostettava maata järjestämään kansainvälisen yhteisön tarkkailijoiden valvonnassa ja luotettavien vaaliluetteloiden pohjalta vapaat ja avoimet vaalit jo vuoden 2000 kesäkuussa, kuten Länsi-Afrikan maiden talousyhteisö on vaatinut.
Samalla vaadin, että sotilasvallankaappauksen yhteydessä pidätetyt poliittiset päättäjät vapautetaan. Sananvapaus ja ihmisoikeuksien kunnioittaminen on varmistettava uudelleen. Parlamentin on näin ollen seurattava tarkoin komission toimia ja pyydettävä neuvottelujen käynnistämistä Euroopan unionin ja Norsunluurannikon välisen yhteistyön mahdollisesta keskeyttämisestä. Hyvät naiset ja herrat, arvoisa puhemies, hyvät kollegat, sekä parlamentin että oikeuden voittoa voimainkäytöstä toivovien on vastedes jatkuvasti pohdittava, kuinka demokratia voidaan palauttaa Norsunluurannikolle.

Van Hecke, Johan
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, demokratia on Afrikassa edelleen äärimmäisen herkästi vahingoittuva. Se on jälleen kerran käynyt ilmi Norsunluurannikolla, joka kuitenkin on maa, joka oli malliesimerkki kohtalaisesta poliittisesta ja taloudellisesta vakaudesta. On totta, että Bedién hallinto oli viime aikoina huonontunut nopeaan tahtiin. Kansainvälinen valuuttarahasto, Maailmanpankki ja Euroopan unioni jäädyttivät apunsa Norsunluurannikolle viime vuonna avoimuuden puutteen ja valtion varojen väärinkäytön vuoksi. Poliittinen tilannekin oli huono. Presidentti alkoi osoittaa autoritaarisia ja alistavia piirteitä, etenkin silloin, kun hän raivasi tärkeimmän kilpailijansa Wataran pois tieltä erittäin epäilyttävällä tavalla. Ovatko kaikki nämä seikat sellaisia, että ne oikeuttavat vallankaappauksen? Se on ydinkysymys. En voi välttyä siltä vaikutukselta, että Euroopan unioni suhtautuu Norsunluurannikkoon paljon lievemmin kuin se on suhtautunut muihin maihin vastaavissa tilanteissa. Ei oikeastaan ole mahdollista rangaista Burundin vallankaappausta kauppasaartoa tukemalla ja samanaikaisesti siirtyä normaaliin päiväjärjestykseen Norsunluurannikolla. Jättämällä tämä vallankaappaus tuomitsematta annetaan alibi Afrikan sotilasjohtajille ottaa valta aseilla. Siksi Euroopan unionin on pidettävä painetta yllä ja asetettava oikeusvaltion ja demokratian palauttaminen vapaiden ja rehellisten vaalien avulla välttämättömäksi ehdoksi ennen minkäänlaisen yhteistyön jatkamista Norsunluurannikon kanssa.
Älkäämme mitatko kahdella mitalla. Arvoisa puhemies, mielestäni ei ole olemassa hyviä ja huonoja vallankaappauksia. Sotilaalliset ratkaisut ovat missä tahansa maailman kolkassa ehdottomasti lyhytnäköisiä ratkaisuja.

Busquin
. (FR) Arvoisa puhemies, komissio, puheenjohtajavaltio ja jäsenvaltiot ovat ilmaisseet syvän huolensa sotilasvallankaappauksen aiheuttamasta julkisten ja laillisten instituutioiden hajoamisesta. Euroopan unioni on jo aiemmin seurannut erittäin tarkoin Norsunluurannikon tilanteen kehittymistä silmällä pitäen oppositiojohtajien pidättämistä ja vangitsemista, Ouattaralle osoitetun etsintäkuulutuksen toteuttamista, maan etnisten ryhmien välisten jännitteiden kehittymistä sekä taloudellisen tilanteen huononemista.
Ensisijaisena tavoitteenamme on nyt edistää oikeusvaltion aseman pikaista palauttamista sekä demokraattisten instituutioiden normaalin toiminnan palauttamista maahan. Tässä tarkoituksessa komissio on päättänyt aloittaa Lomén sopimuksen 366 a artiklan mukaisen neuvottelumenettelyn. Menettely vastaa edellisenä vuonna Nigeriin ja Guinea-Bissauhun sovellettua menettelyä. Neuvosto on hyväksynyt menettelyä koskevan ehdotuksen. Komissio ja neuvosto ovat lähettäneet kehotuksen Norsunluurannikon viranomaisille. Heillä on kaksi viikkoa aikaa vastata kehotukseen. Neuvottelumenettelyssä on sittemmin päästävä tulokseen yhden kuukauden määräajassa. Euroopan parlamentille tiedotetaan neuvottelujen kulusta.
Neuvottelujen tavoitteena on laatia yksityiskohtainen selvitys Norsunluurannikon tilanteesta, korostaa Euroopan unionin antamaa merkitystä Lomén sopimuksen 5 artiklan perusvaatimusten, eli oikeusvaltion, demokratian ja ihmisoikeuksien, noudattamiselle, tutustua seikkaperäisesti Norsunluurannikon tavoitteisiin, jotta varmistetaan edellä mainittujen vaatimusten noudattaminen sekä päästä sopimukseen toimista, joihin on ryhdyttävä kyseisten perusvaatimusten rikkomusten korjaamiseksi. Komissio ja neuvosto valmistelevat neuvotteluja, mutta voin sanoa jo nyt, että tavoitteenamme on saada Norsunluurannikon viranomaiset päättäväisesti sitoutumaan maan perustuslain mukaisen järjestyksen palauttamiseen sekä ilmoittamaan sitä koskevasta aikataulusta.
Jos neuvottelutulokset eivät kuitenkaan tyydytä Euroopan unionia, se voi ryhtyä asianmukaisiin toimiin, joihin voivat tarpeen vaatiessa kuulua myös yhteistyön täydellinen tai osittainen keskeyttäminen Norsunluurannikon kanssa. Keskeyttämistä ei ole tähän mennessä vielä ehdotettu, sillä emme halua kansalaisten joutuvan kärsimään tilanteesta. Näin ollen yhtäkään uutta rahoituspäätöstä ei toistaiseksi hyväksytä lukuun ottamatta kaikkein köyhimmälle väestönosalle tarkoitettuja humanitaarisen avun hankkeita.
Lopuksi voin vakuuttaa, että komissio antaa erittäin suuren painoarvon Norsunluurannikon kanssa lähipäivinä aloitettaville neuvotteluille. Komissio seuraa jatkossakin tarkoin maan tilanteen kehittymistä sekä ihmisoikeuksien noudattamista, mistä Euroopan parlamentille myös tiedotetaan.

Puhemies
 Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 17.30.

- Ihmisoikeudet
Puhemies
 Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista päätöslauselmaesityksistä:
Egypti - Karamanoun PSE-ryhmän puolesta esittämä päätöslauselmaesitys (B5-0052/2000) Egyptin koptilaisten ja muslimien välisistä uskonnollisista väkivaltaisuuksista;
Le Penin ja muiden TDI-ryhmän puolesta esittämä päätöslauselmaesitys (B5-0056/2000) koptilaisten kristittyjen murhista Al-Kochehissa Egyptissä;
Hughes Martinin PPE-DE-ryhmän puolesta esittämä päätöslauselmaesitys (B5-0066/2000) Ylä-Egyptin äskettäisistä uskonnollisista väkivaltaisuuksista;
Morgantinin ja muiden GUE/NGL-ryhmän puolesta esittämä päätöslauselmaesitys (B5-0069/2000) Egyptin äskettäisistä uskonnollisista väkivaltaisuuksista;
Kiina- Schorin ja Colom i Navalin PSE-ryhmän puolesta esittämä päätöslauselmaesitys (B5-0050/2000) Kiinasta;
Haarderin ja muiden ELDR-ryhmän puolesta esittämä päätöslauselmaesitys (B5-0064/2000) Kiinan ihmisoikeustilanteesta;
Gahrtonin ja muiden Verts/ALE-ryhmän puolesta esittämä päätöslauselmaesitys (B5-0079/2000) ihmisoikeusloukkauksista Kiinassa;
Van Ordenin ja muiden PPE-DE-ryhmän puolesta esittämä päätöslauselmaesitys (B5-0083/2000) ihmisoikeuksista Kiinassa;
Irak- Collinsin UEN-ryhmän puolesta esittämä päätöslauselmaesitys (B5-0038/2000) kuwaitilaisista sotavangeista Irakissa;
Sakellarioun PSE-ryhmän puolesta esittämä päätöslauselmaesitys (B5-0053/2000) Persianlahden sodan sotavangeista;
Haarderin ELDR-ryhmän puolesta esittämä päätöslauselmaesitys (B5-0062/2000) sotavangeista Irakissa Persianlahden sodan jälkeen;
Marset Camposin ja muiden GUE/NGL-ryhmän puolesta esittämä päätöslauselmaesitys (B5-0070/2000) kuwaitilaisista sotavangeista Irakissa;
Boumédiene-Thieryn ja muiden Verts/ALE-ryhmän puolesta esittämä päätöslauselmaesitys (B5-0074/2000) Persianlahden sodan sotavangeista;
Salafranca Sánchez-Neyran ja Grossetêten PPE-DE-ryhmän puolesta esittämä päätöslauselmaesitys (B5-0084/2000) sotavangeista Irakissa Persianlahden sodan jälkeen;
Tsad- Lannoyen ja muiden Verts/ALE-ryhmän puolesta esittämä päätöslauselmaesitys (B5-0078/2000) ihmisoikeusloukkauksista öljyä ja öljyputken rakentamista Tsadissa ja Kamerunissa koskevan hankkeen yhteydessä;
Howittin ja Kinnockin PSE-ryhmän puolesta esittämä päätöslauselmaesitys (B5-0081/2000) ihmisoikeusloukkauksista öljyä ja öljyputken rakentamista Tsadissa ja Kamerunissa koskevan hankkeen yhteydessä;
Novellin PPE-DE-ryhmän puolesta esittämä päätöslauselmaesitys (B5-0088/2000) Tsadin ihmisoikeustilanteesta.
Egypti

Karamanou
Arvoisa puhemies, tämänpäiväisellä päätöslauselmalla tuon esiin sosialistiryhmän huolen väkivallan leviämisestä ja verisistä yhteenotoista eri uskontokuntien välillä. Egyptissä, Indonesiassa, Nigeriassa, Libanonissa, Tsetseniassa ja Kosovossa uskonkiihko ja viha vaarantavat rauhan, vakauden ja kehityksen.
Uusi vuosituhat ei tuonut tullessaan vain juhlia, vaan valitettavasti myös veriuhreja - viime vuosien vakavimpia - uskonnollisen kiihkoilun synnyttämän sokean vihan alttarille. Tietenkin tunnustamme Egyptin hallituksen yritykset puuttua ääriaineksiin ja korvata väkivallan uhreille aiheutuneet vahingot. Kuitenkin näitä ponnistuksia pitää laajentaa, asiaa on tutkittava perinpohjaisesti, syyllisiä on rangaistava ja ennen kaikkea on ryhdyttävä toimenpiteisiin demokratian vahvistamiseksi, ihmisoikeuksien kunnioittamiseksi ja suvaitsevaisuuden lisäämiseksi eri uskontoja kohtaan.
Tietenkin yksi ihmisoikeuksia kunnioittava toimenpide olisi luopuminen Egyptissä edelleen käytössä olevasta keskiaikaisesta rangaistuskeinosta eli kuolemanrangaistuksesta. Tiedämme, että vuoden alussa Egyptin poliisi sai vaikeuksien jälkeen taltutettua maan eteläosassa yhteenottoja kristittyjen ja muslimien välillä, jotka vaativat 25 ihmisen hengen ja joissa poltettiin kymmeniä taloja ja rakennuksia. Nämä Egyptin väkivaltaisuudet ovat tietysti jatkoa aiemmille selkkauksille ja fundamentalistimuslimien verisille hyökkäyksille kristittyjä vastaan vuosina 1992 ja 1997, joilla oli kallis hinta Egyptin matkailulle ja synkät seuraukset maan taloudelliselle ja yhteiskunnalliselle kehitykselle.
Lopuksi haluan tällä päätöslauselmalla kehottaa neuvostoa ja komissiota suunnittelemaan Meda-ohjelman puitteissa toimia, joilla lisätään tietoisuutta ihmisoikeuksien kunnioittamisesta ja uskonnollisesta suvaitsevaisuudesta.

Ducarme
Arvoisa puhemies, haluan ensinnäkin korostaa, että kiireellisen menettelyn mukaisesti laadittu päätöslauselma toimii ryhmämme mielestä ennen kaikkea voimakkaana painostuskeinona, jonka tarkoituksena on selviytyä tästä nykyongelmasta, jota poliittiset päättäjät eivät näytä hallitsevan ja joka lisää entisestään riskien mahdollisuutta. Tässä tapauksessa olemme kuitenkin sitä mieltä, ettei ehdotettu teksti vastaa tarvetta turvautua kiireellisen menettelyn mukaiseen esitykseen. Mielipidettämme vahvistaa se, että me kaikki olemme asian käsittelyn yhteydessä huomanneet, ettei esille tuoduilla tosiasioilla ole sitä poliittista merkitystä, joka tuodaan esille meille ehdotetun päätöslauselman johdanto-osan ensimmäisissä kappaleissa. Kyse on ennemminkin eräässä osassa Egyptiä tapahtuneista yleisistä yhteydenotoista kuin uskonnollisesta vastakkainasettelusta.
Merkille pantavaa on myös se mauttomuus, jolla tekstin laatijat ovat muitta mutkitta kopioineet tiettyjä kohtia, jotka sisältyvät Egyptin parlamentin puhemiehen Euroopan parlamentin puhemiehelle osoittamaan kirjeeseen. Jonkun toisen argumenttien käyttäminen omien näkökohtien puolustamiseen ei ole mielestäni järkevää edes älyllisessä mielessä. Lisäksi kun tiedämme, että tietyt islamistiset piirit suhtautuvat vihamielisesti aloitteisiimme, pelkäämme, että olemmekin nyt antaneet niille aseen, jolla ne voivat todistaa Euroopan parlamentin menneen liian pitkälle tilanteessa, joka ei edellytä näin suurta intoa ja poliittista päättäväisyyttä.
Näin ollen liberaaliryhmä ei äänestä tämän päätöslauselman puolesta. Äänestämme tyhjää samalla kun varaamme itsellemme oikeuden jättää sellaisen päätöslauselmaesityksen, joka saisi Euroopan parlamentin tarkastelemaan Egyptin ja koko Pohjois-Afrikan vähemmistöjen oikeuksien ja demokraattisten oikeuksien puolustamiseen liittyviä tapahtumia omaa kapea-alaista näkökulmaansa laajemmin.

Martin, Hugues
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, teillä on edessänne yhteinen päätöslauselmaesitys Ylä-Egyptin äskettäisistä väkivaltaisuuksista, joissa sai surmansa yli 20 Egyptin kansalaista. Hyvät kollegat, olette kenties tietoisia siitä, että olen myös Euroopan unionin ja Egyptin välistä assosiaatiosopimusta koskevan mietinnön esittelijä. Teknisiä kysymyksiä koskevat neuvottelut päättyivät viime kesäkuussa, ja meidän on tarkoitus saada lopullinen teksti käsiteltäväksemme hyvinkin pian. Toivon, että tuo sopimus merkitsisi entistä tiiviimpien suhteiden syntymistä tuon Lähi-idälle ja Välimeren alueelle merkittävän maan, Egyptin, ja unionin välille.
Lähi-idän poliittinen tilanne on tätä nykyä hyvässä vaiheessa, ja haluaisinkin painottaa tätä, jotta voisimme laajentaa toimintaympäristöämme. Päätöslauselmalla parlamentti haluaa paitsi ilmaista pahoittelunsa Egyptin tapahtumien vuoksi myös muistuttaa, että se kiinnittää erityistä huomiota ihmisoikeuksiin Välimeren yhteistyökumppaneidemme kuten kaikkien muidenkin yhteistyökumppaneidemme kanssa käytävissä neuvotteluissa. Ihmisoikeuksien ja demokratian puolustaminen ovat toiminnassamme ensisijaisessa asemassa, ja meidän on mielestäni osoitettava järkkymättömyyttä näissä kysymyksissä sekä rohkaistava tämän saman tien valinneita.
Yhdeltäkään kollegalta ei varmastikaan ole jäänyt huomaamatta Egyptin viranomaisten nopeaotteinen toiminta jota heiltä odotetaankin itse paikalla suoritettavien tutkimusten käynnistämiseksi sekä ennen kaikkea väkivallan uhrien auttamiseksi. Itse presidentti Mubarak puuttui tilanteeseen kriisin ollessa pahimmillaan. Näin ollen on käsittääkseni täysin selvää, että tätä päätöslauselmaa voidaan pitää omalta taholtamme tulleena myönteisenä ja rohkaisevana signaalina, joten pyytäisin kaikkia kollegoita hyväksymään tämän kompromissin tuloksena syntyneen tekstin. Tässä hengessä haluaisin kiittää päätöslauselmaesityksen allekirjoittaneita kollegoitani heidän osoittamastaan hyvästä tahdosta yhteisen tekstin syntymiseksi.
Arvoisa puhemies, haluaisin päättää puheenvuoroni toteamalla, että tekstiä on todellakin muokattu, ja vieläpä siten, että on pidetty yhteyttä Egyptin viranomaisiin, mikä on erittäin hyvä merkki.

Boumediene-Thiery
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, väkivallan aallot ovat pyyhkineet Egyptin ylitse jo noin kymmenen vuoden ajan. Voimme kuitenkin vain todeta, että sekä kansainvälinen yhteisö että tämä eurooppalainen toimielimemme ovat pysyneet pitkään vaiti. On totta, että Egyptillä on elintärkeä asema Lähi-idän rauhanprosessissa ja ettei kukaan oikein uskalla puhua ihmisiä kuohuttavista asioista Egyptin geopoliittisen aseman vuoksi. Voimme siis vain iloita, että tuosta Euro-Välimeri-kumppanuuden keskeisestä maasta vihdoinkin keskustellaan. Sitä vastoin on valitettavaa, että keskustelun aloittamiselle löytyi syy vasta näistä kovin onnettomista tapahtumista.
Tuemme luonnollisesti Egyptin hallituksen ponnisteluja uskonnollisen fundamentalismin nousun torjumiseksi, mutta Egyptin kansan oikeuksien, erityisesti poliittisten oikeuksien, rikkomista ei voida perustella uskonnollisten ääri-ilmiöiden torjumisella. Egyptin hallitus ei voi peitellä ihmisoikeuksiin kuuluvien sananvapauden ja perusoikeuksien loukkaamista. Tässä mielessä tuomitsemme sen, että maassa on edelleen käytössä kuolemanrangaistus. Lopuksi pyytäisimme neuvostoa kertomaan etukäteen Meda-ohjelman puitteissa toteutettavista erityistoimista, joiden tarkoituksena on maan sosioekonomisen aseman ja demokratian kehittäminen sekä kaikkien Egyptin yhteiskuntaa rikastuttavien etnisten ja kulttuuristen vähemmistöjen välisen suvaitsevaisuuden edistäminen.
Kiina

Ford
Arvoisa puhemies, on vain oikein ja sopivaa, että Euroopan parlamentti ilmaisee virallisesti huolensa Kiinan ihmisoikeustilanteesta. Uskonnolliseen suvaitsemattomuuteen, etnisten vähemmistöryhmien syrjintään ja kuolemanrangaistuksen jatkuvaan käyttöön liittyviä tapauksia on ollut niin paljon, ettemme voi jättää niitä huomiotta. Olemme huolissamme myös poliittisista vapauksista Hongkongissa sekä Macaon tulevaisuudesta. On oikein, että painostamme Kiinaa parantamaan ihmisoikeustilannettaan. On tärkeää, että Euroopan unioni jatkaa tuota painostusta.
Olen kuitenkin huolissani kahdesta asiasta. Meidän on ensinnäkin varottava vaarantamasta tarpeettomasti Kiinan pääsyä WTO:hon, koska WTO:n jäsenyys edistäisi keskipitkällä aikavälillä enemmän kuin mikään muu Kiinan talouden ja ihmisoikeustilanteen muuttumista. Kiinan avaaminen ja liittäminen maailmantalouteen vaikuttaa varmasti myönteisesti ihmisoikeustilanteeseen. Monet Kiinan johtavissa piireissä tietävät tämän ja suhtautuvat siihen myönteisesti. Meidän on varottava heittämästä lasta pesuveden mukana pyrkiessämme pääasian saavuttamiseen ja yrittäessämme lopettaa sen vastustajien puolustamisen.
Sanon toiseksi, että meidän on jatkettava Kiinan arvostelua. Minä jatkan arvostelua aina tarpeen vaatiessa, mutta toivon, ettemme korosta liikaa Kiinan tilannetta niiden muiden maiden hallitusten kustannuksella, joiden ihmisoikeustilanne on yhtä huono, ellei pahempikin. Se antaisi Kiinalle vain verukkeen olla välittämättä vaatimuksistamme.

Watson
Arvoisa puhemies, Kiinan tilanteessa huolestuttavinta on se, että kaikesta Kiinan kanssa käymästämme vuoropuhelusta huolimatta ihmisoikeustilanne on monessa suhteessa pahenemassa. Tehoiskut toisinajattelijoita, työväestön oikeuksia ajavia ja uskonnollisia ryhmiä vastaan jatkuvat, ja olemme nähneet viime kuukausina, että monet Falun Gong -liikkeen johtajista on vangittu ilman oikeudenkäyntiä. Kiinassa on todellisia ongelmia, kuten kidutus- ja pakkotyöleirejä. Vakavinta on ehkä kuitenkin se, että yli 60:stä eri rikoksesta, joista moniin ei liity väkivaltaa, voidaan määrätä kuolemanrangaistus.
Tuomioistuinten määräämät teloitukset ovat ehkä suurin huolenaihe. Amnesty International kirjasi vuonna 2700 kuolemanrangaistusta ja 1769 täytäntöönpantua teloitusta vuonna 1998. Tämä on erittäin vakava ongelma. Meidän on jatkettava vuoropuhelua Kiinan kanssa, meidän on pyrittävä vuoropuhelun ja kaupankäynnin välityksellä avaamaan Kiinan yhteiskuntaa länsimaisille ajatuksille ja yritettävä vakuuttaa heidät siitä, että heidän toimintatapansa ovat väärät.

Wuori
Arvoisa puhemies, Kiinan ihmisoikeustilanne on todellakin edelleen selvästi huonontunut. Hong Kong on oma lukunsa, jolla on myös erityistä "oirearvoa". Karmapa Laman pako osaltaan toi valokeilaan uskonnollisen vainon kiristymisen Kiinassa. Näissä oloissa sanon Kiinan WTO-jäsenyydelle kyllä, mutta sen kanssa käsi kädessä on vaadittava YK:n kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia koskevan yleissopimuksen ratifiointia. Retorinen sitoutuminen ihmisoikeuksiin on tärkeää, se on ensimmäinen askel. Myös muita keinoja on käytettävä, jotta EU viestittää huolensa, ja erityisesti olisi tuettava Yhdysvaltain tulevassa YK:n ihmisoikeustoimikunnan kokouksessa esille ottamaa kriittistä päätöslauselmaa.

Van Orden
Arvoisa puhemies, Hongkongin demokratialiikkeen erinomaisen johtajan Martin Leen läsnäolo Strasbourgissa tällä viikolla ja Kiinan korkean tason WTO-neuvotteluryhmän saapuminen maanantaina Brysseliin tekevät Kiinan ihmisoikeustilanteen kysymyksen taas mitä ajankohtaisimmaksi. Vaikka tuommekin tämän asian etualalle, emme pyri yhteenottoon Kiinan kanssa, maan, jota kunnioitamme ja ihailemme suuresti. Kuinka ikävää onkaan, ettei Kiina ole noin kymmenen viimeksi kuluneen vuoden aikana saavuttamansa valtavan taloudellisen kehityksen ohella edistynyt vastaavasti myös poliittisten ja uskonnollisten vapauksien sekä oikeusvaltion periaatteiden osalta. Näistä asioista on tietenkin käytävä vuoropuhelua, mutta sen on johdettava myönteiseen lopputulokseen aitojen ja merkittävien uudistusten muodossa. Ei ole hyväksyttävää sanoa, ettei länsimaisia normeja voida soveltaa Kiinaan. Ihmisoikeudet ovat yleismaailmallisia, eivätkä aasialaiset arvot eroa tässä suhteessa mitenkään meidän arvoistamme.
Näemme vaivalla voitettujen vapauksien ja takuiden heikentyvän Hongkongissa. Ehkei ole kuitenkaan mikään yllätys, että Tiibetiä koskevat mielenosoitukset on siellä kielletty, kun ne ovat hädin tuskin sallittuja Lontoossa, jos Kiinan presidentti on vierailulla.
Meidän olisi onniteltava Manner-Kiinan uutta johtoa siitä, että se luopui kommunismista, mutta olemme nähneet, että sen tilalle on kasvanut korruptoitunut kapitalismi, jossa ei ole demokratiaa. Kiinan hallituksen on lakattava ahdistelemasta ja vangitsemasta kristittyjä, kuten se ahdisteli Li Dexiania Kuantungin maakunnassa, ja lopetettava buddhalaisten sortaminen Tiibetissä ja muualla. Vetoan Kiinan viranomaisiin, jotta heillä olisi rohkeutta sallia Martin Leen kaltaisten demokraattien matkustaa vapaasti Manner-Kiinassa. Haluamme nähdä sellaisen Kiinan, joka kuuluu täysipainoisesti kansainväliseen yhteisöön ja jossa kunnioitetaan aitoa demokratiaa ja oikeusvaltion periaatteita. Milloin Kiina esittää aikataulun demokratian perustamiseksi?
Hyvä komission jäsen Busquin, vaikka ymmärränkin, että ihmisoikeuksia ja kauppaneuvotteluja käsitellään Euroopan unionissa tavallisesti erillään, pyytäisin komissiota varmistamaan, että tämän parlamentin huolet tuodaan ensi viikolla voimakkaasti Kiinan WTO-neuvottelijoiden tietoon.

Cushnahan
Arvoisa puhemies, Euroopan unioni ylpeilee ihmisoikeuksien puolustajan maineellaan. Valitettavasti yksittäiset jäsenvaltiot kieltäytyvät arvostelemasta Kiinan ihmisoikeustilannetta, koska ne pelkäävät vahingoittavansa kauppasuhteitaan. Tämä poliittinen peli heikentää Euroopan unionin moraalista arvovaltaa puhua ihmisoikeusloukkauksista muualla maailmassa.
Olen parlamentin Hongkongia koskevan mietinnön esittelijä, ja olen huolissani niiden tapausten lukumäärästä, joita on sattunut tuossa maailmanosassa ja jotka todistavat jälleen kerran ihmisoikeusloukkauksista. Cheung Man-Yeen erottaminen Hongkongin radion ja television lähetystoiminnan johtajan virasta oli suora hyökkäys lehdistön vapautta vastaan, ja Hongkongin erityishallintoalueen hallituksen päätös pyytää vetoomustuomioistuimen hiljattain antaman epäsuositun päätöksen uudelleentulkintaa on täysin vastoin oikeusvaltion periaatteita tilanteessa, jossa korkeimman vetoomustuomioistuimen antama päätös olisi pitänyt hyväksyä. Falun Gong -liikkeen asianajajien kohtelu ja lainsäädäntöneuvoston lainsäätäjien kieltäminen matkustamasta Manner-Kiinaan kertovat molemmat ongelmista, joita on edelleen jäljellä tuossa maailmanosassa, ja ne ovat kysymyksiä, joita käsittelen mietinnössäni. On elintärkeää, että Euroopan unioni arvostelee tarpeen vaatiessa sekä järjestönä että jäsenvaltioidensa välityksellä ihmisoikeusloukkauksia Kiinassa.

Plooij-van Gorsel
Arvoisa puhemies, Kiinan ihmisoikeustilanne on huonontunut huomattavasti viime vuonna. Ajatellaanpa vaikka teloitusten määrän lisääntymistä, Falun Gong -liikkeen kieltämistä ja Tiibetin alistamista, jota havainnollistaa 14-vuotiaan tiibetiläisen Karmapa Laman hiljattain tapahtunut pako Intiaan.
Liberaaliryhmän mitta on nyt täysi. EU:n ja Kiinan välinen vuoropuhelu on erinomainen asia, mutta jos tuloksia ei synny, on ryhdyttävä toimiin.
Nyt kun Yhdysvallat haluaa tukea tulevassa YK:n istunnossa Genevessä päätöslauselmaa Kiinasta, pyydän neuvostoakin tekemään niin ja myös yksimielisesti. Menneisyys on nimittäin osoittanut, kuinka vahingollista on, jos tietyt jäsenvaltiot asettavat kansalliset etunsa etusijalle. Alankomaat sai kokea tämän kolme vuotta sitten, kun se tuki Euroopan unionin puheenjohtajana YK:n päätöslauselmaa, jota kaikki jäsenvaltiot eivät tukeneet yksimielisesti. Seurauksena oli taloudellisten sanktioiden asettaminen Alankomaille.
Tämä päätöslauselma on testi yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikkamme johtaja Solanalle. Hänen tehtäväkseen jää viime kädessä jäsenvaltioiden saaminen tällä kertaa yksimielisiksi, jotta neuvosto voisi puolustaa yksimielisenä maailmanlaajuisia ihmisoikeuksia.

Sjöstedt
Arvoisa puhemies, Kiinan ihmisoikeustilanne on edelleenkin erittäin vakava. Olennaisimpia demokraattisia oikeuksia ja ihmisoikeuksia ei kunnioiteta. Yritykset perustaa poliittinen oppositio torjutaan vangitsemisin, hirvittävin rangaistuksin ja karkottamisin. Maassa on nykyään tuhansia poliittisia vankeja. Pyrkimyksiä riippumattomaan ammatilliseen järjestäytymiseen ja ammattiliittojen taistelua työntekijöiden oikeuksien puolesta ei suvaita, jos ne eivät tapahdu kommunistipuolueen valvonnassa. On ahdistavaa huomata, että valtio, joka sanoo toimivansa työväenluokan etujen puolesta, sortaa juuri kyseistä työväenluokkaa, kun se ryhtyy taisteluun laillisten oikeuksiensa puolesta. Kuolemantuomioita julistetaan ja toteutetaan pelottavan laajasti. Uskonnon vapautta ei kunnioiteta. Falun Gong -liikkeen kannattajien vainoaminen on hämmästyttävää ja anteeksiantamatonta. Useita vähemmistökansoja, esimerkiksi tiibetiläisiä, sorretaan, ja niiltä puuttuu demokraattisten oikeuksien lisäksi myös kulttuurilliset oikeudet. Vankiloiden henkilöstön ja poliisin julmuudesta sekä väkivaltaisuudesta on olemassa useita todisteita.
Sen vuoksi tälle kriittiselle päätöslauselmalle, jonka hyväksymme hetken kuluttua pidettävässä äänestyksessä, on olemassa hyvät perusteet. Aion tietenkin äänestää sen puolesta. Se ei tarkoita sitä, että pitäisin kaikkia tekstin osia erinomaisina. Olen esimerkiksi sitä mieltä, että 4 kohdan sisältö olisi voitu osittain ilmaista toisin. Olisin myös toivonut, että päätöslauselmassa olisi otettu esiin ammatillisten oikeuksien puuttuminen Kiinassa. Olemmehan me nähneet, miten Kiinan hallitus on reagoinut viime aikoina esiintyneisiin lakkoihin ja mielenosoituksiin sekä ammatillisiin järjestäytymisyrityksiin. Haluaisin varoittaa kehityksestä, joka saattaa johtaa siihen, että ryhdymme hillitsemään ihmisoikeuksien puuttumiseen kohdistuvaa arvostelua, jotta saavuttaisimme taloudellisia ja kauppapoliittisia etuja.

Segni
Arvoisa puhemies, maanantai-iltapäivänä, kun istunto avattiin, pyysin parlamenttia ja puhemiestä lähettämään viestin Texasin kuvernöörille, jotta hän estäisi kuolemantuomion, joka oli määrä panna täytäntöön näinä päivinä. Sitä suuremmalla syyllä parlamentin pitää, ja vielä entistä voimakkaimmin perusteluin, ryhtyä käsittelemään Kiinan tilannetta, Kiinan, jossa ihmisoikeuksiin kohdistuvien loukkausten aste alkaa olla erittäin korkea. Muut kollegat ovat jo sanoneet kaiken tämän, ja minä en voi muuta kuin yhtyä heidän näkemyksiinsä. Todellinen havainto on se, että Kiinassa ihmisoikeuksia koskeva tilanne pahenee: samaan aikaan, kun saamme seurata uuden taloudellisen kehityksen vaivalloista avautumista, Kiinassa tapahtuu dramaattista taantumusta ihmisoikeuksien tasolla. Eräissä Amnesty Internationalin antamissa tiedoissa puhutaan noin 700 kuolemantuomiosta; erään toisen, muualta tulleen tiedon mukaan viime vuonna pantiin sen sijaan täytäntöön 1 400 kuolemantuomiota. Mikä sitten onkaan oikeaa tietoa, selvää on, että olemme dramaattisten paljastusten edessä. Ongelmana on siis se, miten Euroopan unioni ja parlamentti voivat antaa tällaisen jatkua. Ensimmäinen asia, mitä meidän mielestämme pitää tehdä, on keskittää voimamme YK:n ihmisoikeustoimikunnan seuraavaan kokoukseen, jonka työjärjestys alkaa tällä aiheella 20. maaliskuuta Genevessä.
Nyt kysyn itseltäni ja tältä parlamentilta, olisiko mahdollista pyytää unionin tai jopa parlamentin läsnäoloa tuossa kokouksessa. Mutta ennen kaikkea näin on jo sanottu on tärkeää, ettei yksinomaan Euroopan unioni anna äänensä kuulua, vaan että se onnistuu tässä asiassa esittämään yksittäisten maiden muodostaman yhteisen, vahvan ja päättäväisen kannan. Se, mitä on havaittu, pitää paikkansa: unionin vahvoista kannanotoista tulee heikkoja, jos yksittäiset maat taloudellista tai kaupallisista syistä toimivat päinvastoin.
Tässä vaiheessa pitää tarkastella erästä kysymystä: Kiinan liittymishakemusta Maailman kauppajärjestöön, asia, johon ymmärrän toki liittyvän vahvoja myönteisiä näkökohtia ja joka voi epäsuorasti tuoda mukanaan etuja, mutta myös sitäkään kysymystä ei pidä liittää yhteen YK:n esittämään maailmanlaajuiseen kantaan, ja siten Kiinalle esitettyä vaatimusta ottaa edistysaskeleita. Näin ollen voisimme ehkä siirtyä vetoomuksista, jotka ovat välttämättömiä, mutta eivät riittäviä, varsinaisiin toimiin.

Dupuis
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, minulla on teille hyvä uutinen, nimittäin se, että länsimaiset siis myös eurooppalaiset yritykset vetävät pois investointejaan Kiinasta voimistuvalla ja kiihtyvällä vauhdilla. Näin ollen parlamentti ei ole enää ainoa, joka vastustaa neuvostoa ja komissiota, neuvostoamme ja komissiotamme, jotka ovat jo vuosikausia jatkaneet lyhytnäköisen politiikan harjoittamista Kiinan kansantasavallan kanssa, politiikan, joka perustuu veljeilyyn diktatorisen ja kommunistisen järjestelmän kanssa aivan samalla tavoin kuin entisen Neuvostoliiton aikakaudella.
Hyvä uutinen on siis se, että olemme nyt saaneet liittolaisen eurooppalaisista yrittäjistä ja teollisuudenharjoittajista. Meidän on pyrittävä vahvistamaan tätä liittoa, jotta neuvosto ja komissio ottaisivat lopultakin lujan ja ehdottoman kannan suhteissaan Kiinan kansantasavaltaan.
Meidän olisi niin ikään pyrittävä luomaan yhteistyölle vaihtoehtoja, sillä kuten tiedätte, kommunistit ymmärtävät ainoastaan voimankäyttöön perustuvaa kieltä. Näin ollen on siis tärkeää saada heidät ymmärtämään, että puheemme näkyvät tekoina ja että politiikkamme on uskottavaa. Meille on tarjoutunut erinomainen ja toteuttamiskelpoinen vaihtoehto josta meidän on mielestäni kiittäminen puheenjohtajavaltio Portugalia yhteistyön harjoittamiseen, nimittäin mahdollisuus luoda strateginen liitto maailman suurimman ja väkirikkaimman demokratian kanssa. Tarkoitan siis Intiaa, sillä puheenjohtajavaltio Portugali, joka on ilmoittanut Euroopan unionin ja Intian välisen ensimmäisen huippukokouksen järjestämisestä, on tarjonnut meille siten mahdollisuuden käytännön toimiin tuon vaihtoehdon kehittämiseksi.
Vain tällaisella aloitteella voimme mielestäni saada Kiinan kommunistiviranomaiset ymmärtämään, että puheemme eivät ole turhia ja että pyrimme vakavasti Kiinan kommunistisen imperiumin lopulliseen kaatamiseen, siihen, että demokratia lopultakin saavuttaisi Kiinan, Tiibetin, Itä-Turkestanin sekä Mongolian sisäosat, jotka Tsetsenian tavoin ovat edelleen alistettuina julman siirtomaavallan alle.
Persianlahden sodan sotavangit Irakissa

Segni
Arvoisa puhemies, tänään käsittelemme ihmisoikeuksia koskevan dramaattisen kysymyksen eri näkökohtia, ja vaikka olemme toisella puolen maapalloa, parlamentin on välttämätöntä antaa äänensä kuulua voimakkaana hetkellä, jolloin tilanne Irakissa on edelleen vakava. Tämä maa on ennen kaikkea uhka koko alueelle, ja toiseksi siellä tapahtuu silminnähtävää, jatkuvaa ja selvää ihmisoikeuksien loukkaamista.
On tarpeen vaatia Kuwaitin vankien vapauttamista varmojen tietolähteiden mukaan sotavankeja on arviolta 600 ja heitä pidetään ilmeisesti täysin epäinhimillisissä oloissa ja ottaa huomioon arabimaailmassa esiin tulevat arvovaltaiset mielipiteet, kuten Arabiliiton pääsihteeri Abdel Meguidin, joka kehottaa kunnioittamaan ihmisoikeuksia ja saamaan aikaan sovinnon arabimaiden välille. Meidän ei pidä unohtaa, että viime kädessä kaikki tämä on seurausta valtioiden oikeuden selkeästä rikkomisesta, kuten tapahtui Irakin Kuwaitiin tekemän hyökkäyksen yhteydessä. Kehotan Euroopan parlamenttia nostamaan äänensä kuuluviin, mutta ottamaan samalla kuitenkin huomioon sen, että luotettavien lähteiden mukaan vaikuttaa valitettavasti siltä, että myös Kuwaitissa pidetään edelleen vangittuina ja määrä ei kuuleman mukaan ole alhainen irakilaisia sotavankeja ja että tässäkin tilanteessa vankien inhimilliset olot vaikuttavat huolestuttavilta.
Kuwait on vakuutettava siitä, että sen oikeuksien oikeamielinen takaisin vaatiminen on paljon voimakkaampaa, jos se ensin noudattaa velvollisuuksiaan ihmiskuntaa ja sen oikeuksia kohtaan.

Martínez Martínez
Arvoisa puhemies, kuwaitilaisten sotavankien tapaus Irakissa on dramaattinen. Kymmenen vuotta sitten, kun Kuwaitin sotajoukot oli voitettu sen jälkeen kun ne olivat ensin valloittaneet ja tuhonneet Kuwaitin, ne veivät vetäytyessään mukanaan yli 600 miestä ja naista.
Kyse on henkilöistä, jotka on pystytty tunnistamaan täydellisesti erään erikoisen tapauksen ansiosta: sodan loppupuolella noin 4000 vankia oli vangittuna Bassorassa. Tuolloin irakilaiset siirsivät ensimmäisen osan vangeistaan oletettavasti kohti Bagdadia. Samanaikaisesti puhkesi Bassorassa siialaisten kapina, joka tukahdutettiin raa´asti, mutta joka antoi yli 3000:lle Bassoraan jääneelle vangille mahdollisuuden päästä pakoon ja palata kotimaahansa. Ne, jotka palasivat, saattoivat määritellä tarkkaan vankitovereidensa henkilöllisyyden.
Yli 600 kadonnutta 700 000:sta Kuwaitin kansalaisesta on niin suuri osuus, että tämä tapaus on muuttunut todelliseksi kansalliseksi onnettomuudeksi.
Silti, Punaisen Ristin ja Yhdistyneiden Kansakuntien ponnisteluista huolimatta, Irakin hallinto kieltäytyy tarjoamasta minkäänlaista tietoa näiden henkilöiden kohtalosta. Tehtäköön selväksi, että Kuwaitin viranomaiset ovat kyllä huolehtineet heidän perheidensä aineellisista tarpeista, mutta inhimillisesti ajatellen tämä on suuri tragedia.
Olen keskustellut sellaisten vanhempien kanssa, jotka ovat nähneet neljän lapsensa katoavan, sellaisten naisten kanssa, jotka näkivät, kun heidän aviomiehensä vietiin, ja sellaisten nuorten kanssa, jotka olivat vielä lapsia, kun heidän vanhempansa pidätettiin. Uhrien kärsimysten lisäksi tämä tilanne on siis aiheuttanut surua ja vakavia oikeudellisia ongelmia heidän perheelleen, kuten esimerkiksi niille naisille, jotka eivät tiedä näin pitkän ajan jälkeen, ovatko he naimisissa vai leskiä.
Olen vakuuttunut siitä, että kansainvälisen yhteisön on vaadittava Irakia antamaan vastaus näihin tapauksiin. Olipa tämä vastaus sitten kuinka hirveä tahansa, se lieventäisi perheiden tuskaa enemmän kuin nykyinen epävarmuus, joka on sietämätön sekä heille että meille.
Lopuksi korostan vielä erästä päätöslauselmaesityksen kohtaa. Parlamentti kehottaa Euroopan unionia ja sen jäsenvaltioita pitämään Irakin-suhteiden normalisoitumisen ehtona sitä, että tämän maan johtajat antavat vastauksen kysymykseen kuwaitilaisten sotavankien kohtalosta. Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän mielestä on pyydettävä vähintään sitä, että Irak riisuu ydinaseensa, kemialliset ja biologiset aseensa. Toivottavasti päätöslauselmamme on kannustuksena niille, jotka jatkavat Kuwaitissa painostusta ja toivon ylläpitämistä, ja varoituksena niille, jotka ovat Irakissa vastuussa tästä vakavasta tilanteesta.

Marset Campos
Arvoisa puhemies, koska ryhmämme on jatkuvasti vastustanut kaikenlaisia kauppasaartoja, koska juuri kansalaiset joutuvat kärsimään niistä, ja koska olemme aina puolustaneet kansainvälisiä lakeja ohjenuorana yhteiselolle ja konfliktien rauhanomaiselle ratkaisemiselle, emme vaadi ainoastaan sitä, että Kuwaitin valloituksen yhteydessä laittomasti otettujen vankien kohtalo selvitetään, vaan myös sitä, että heidät palautetaan kotimaahansa Kuwaitiin , koska se on yksi keino helpottaa myös muiden ongelmien ratkaisemista.
Kyse ei ole kuitenkaan vain tästä asiasta jota kollegamme Martínez Martínez osuvasti kuvasi vaan myös siitä, että tämän lisäksi Irakissa joudutaan jatkuvasti kokemaan ihmisoikeuksien loukkauksia, jotka tekevät arkipäivän elämän sietämättömäksi. Tämän vuoksi on mielestämme sopivaa liittää tämä ehdotus siihen yleiseen kontekstiin, jossa Irakia vaaditaan täyttämään kaikki Yhdistyneiden Kansakuntien asettamat vaatimukset, jotta kauppasaarto purettaisiin ja jotta demokratia palautettaisiin maan kansalaisille.

Wuori
Arvoisa puhemies, sotavankien ja kadonneiden ongelma on osa Irakin katastrofaalista ihmisoikeus- ja kansalaistilannetta. Jo vuonna 1992 YK:n ihmisoikeustoimikunnan erityistarkkailija Max van der Stoel totesi, että Irakin ihmisoikeusloukkausten vakavuus hakee vertaansa koko maailmassa sitten toisen maailmansodan. Tuoreimmassa raportissaan viime vuodelta hän joutuu toteamaan tilanteen vain pahentuneen. Meidän on tartuttava tähän jollakin tavoin. Sotavangit ovat ensimmäinen askel, mutta kansalaisten olot kurjistuvat ja esimerkiksi asevalvonta on saatava oikealle tolalle. Tämä Ekeuksen tapaus, - riitely siitä - on hyvä esimerkki. Nämä asiat on nyt systemaattisesti otettava esille.

Morillon
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, saanen yhtyä niiden kollegoidemme mielipiteeseen, jotka ovat jo käyttäneet puheenvuoronsa tässä keskustelussa korostaakseen tätä sietämätöntä tilannetta, jossa 605 kadonneen vangin kohtalosta epätietoiset omaiset joutuvat elämään. Ongelma koskettaa ihmisoikeuksien lisäksi luonnollisesti myös oikeutta ihmisarvoiseen elämään.
Vaatiiko tämä ajankohtainen ongelma kiireellistä käsittelyä? Mielestäni se vaatii. Ongelma on nimittäin todellakin ollut olemassa sodan päättymisestä saakka jo yli 9 vuotta, ja meidän, siis Euroopan parlamentin sekä kansainvälisen Punaisen ristin voimakkaita vaatimuksia ei ole tähän päivään mennessä täytetty. Haluaisinkin nyt sanoa yhtyväni kollegamme Martínez Martínezin äskeisiin sanoihin sekä korostaa niitä. Meidän on nyt käytettävä tilaisuutta hyväksemme ja jatkettava Euroopan unionin ja Irakin välisiä neuvotteluja vientikiellon mahdollisesta purkamisesta. Tämän kysymyksen kirjaamista kiireellistä menettelyä vaativien aiheiden joukkoon voidaan mielestäni perustella juuri edellä mainitsemallani neuvottelumahdollisuudella, jolla myös parlamentin hyväksyttäväksi jätetty päätöslauselmaesitys on perusteltavissa. Jos emme tartu tähän tilaisuuteen, laiminlyömme mielestämme velvollisuuksiamme.

Posselt
Arvoisa puhemies, arabimaailma on liikkeessä. Egyptin konfliktit, joita käsittelimme aikaisemmin, eivät johdu ensisijaisesti uskonnollisista vaan taloudellisista syistä, ja Egyptin valtio ja uskonnolliset yhteisöt ponnistelevat vastuullisesti ongelman selvittämiseksi. Egypti ja Libya ovat tehneet aloitteen rauhan palauttamiseksi Sudaniin, ja meidän pitäisi tukea aloitetta voimakkaasti. Syyria keskustelee Israelin kanssa monista ongelmista huolimatta. Vain Irak on juuttunut täysin asemiinsa, ja olen sitä mieltä, että sen on johdettava kantamme uudelleen punnitsemiseen. Meidän on harjoitettava selkeää ihmisoikeus- ja aseriisuntapolitiikkaa, tietysti varsinkin Saddam Husseinin kohdalla. Haluaisin kuitenkin tukea voimakkaasti kollega Morillonia; nyt on aloitettava uudet neuvottelut. On löydettävä uusi lähestymistapa, jotta saamme todella autettua ihmisiä, jotta edistymme, jotta liitämme mahdolliset lievennykset aivan konkreettisesti edistymiseen, aina vainottujen ja vangittujen nimeämiseen asti. Euroopan unionin pitäisi lopultakin tehdä aloite liikkeen saamiseksi aikaan tähänkin rintamaan.
Öljyputken suunnitteluun liittyvät ihmisoikeusloukkaukset Tsadissa ja Kamerunissa

Maes
Arvoisa puhemies, on oikeastaan ihme, että parlamentissa keskustellaan tästä johdosta tänään, sillä on tehty niin paljon edunvalvontatyötä sen estämiseksi. Olemme tyytyväisiä, että voimme puhua asiasta tänään. Se on jo hyvä alku. Onhan kyse hyvin kyseenalaisesta öljyjohdosta Tadin ja Kamerunin välillä, kahden maan, joilla on erittäin huono maine ihmisoikeuskysymyksissä, köyhyyden vastustamisessa ja oikeusturvassa. Mieleemme tulee jälleen Ogonimaan esimerkki, kun ajattelemme, minkälaisia haitallisia vaikutuksia öljyjohdon asentamisesta voi olla, jos ei suoriteta asianmukaisia varotoimenpiteitä eikä anneta asianmukaisia takuita.
Tilanne on jopa niin paha, että öljyjohto heittää jo nyt varjon tulevaisuuden ylle, sillä ne jotka uskaltavat arvostella sitä Tadissa, joutuvat vankilaan. Jos tämä on se tapa, jolla oikeusvaltiossa suhtaudutaan ympäristöprotestiin jo etukäteen, meidän on kysyttävä, mitä voi tapahtua suurimpien vahinkojen yhteydessä siinä vaiheessa, kun korruptoitunut hallitus hyötyy tällaisen johdon olemassaolosta. Toivomme siksi, että Euroopan investointipankki ei hyväksy kritiikittä Maailmanpankin päätöstä. Maailmanpankkihan harjoittaa tiivistä edunvalvontaa, jotta se voisi tukea öljyjohtoa ja me tiedämme, että ne ihmiset, jotka kutsuttiin ainoina kansalaisyhteiskunnan edustajina Amerikassa pidettävään protestikokoukseen, olivat oikeastaan edunvalvojia.
Pelkäämme siis kovasti, että Maailmanpankin hallituksen eurooppalaisilla jäsenillä ei ole aikaa valmistautua esittämään kantaansa tästä asiasta, yksinkertaisesti siitä syystä, että saatavilla on niin vähän objektiivista tietoa. Siksi pyydän teiltä, arvoisa komission jäsen, että Euroopan investointipankki ei anna tukeaan tälle öljyjohdolle, ellei kaikkia sosiaalisia ja ekologisia varotoimenpiteitä ole todella otettu huomioon.

Howitt
Arvoisa puhemies, on oikein, että Tsadin ja Kamerunin välistä öljyputkihanketta, jota on suunniteltu usean vuoden ajan, käsitellään tänään kiireellisenä asiana Euroopan parlamentissa, koska Maailmanpankin kerrotaan voivan tehdä pian päätöksensä ja koska ilmoitukset hankkeen vastustajien ahdistelusta ja pelottelusta ovat erittäin huolestuttavia.
Olen tavannut Tsadin hallituksen edustajia, jotka sanovat, päinvastoin kuin parlamentin toisella laidalla istuvat väittävät, etteivät he ole uhanneet peruuttaa parlamentin valtuuskunnalle antamaansa kutsua käydä Tsadissa sen takia, että käymme tätä keskustelua. He nimittäin väittävät, että tämän hankkeen osalta kunnioitetaan nyt demokratiaa, ihmisoikeuksia ja avoimuutta.
Jos näin siis tapahtuu, miksi me saamme edelleen ilmoituksia neuvotteluista, joita käydään aseella uhaten? Miksi yksi kehitysyhteistyötä tekevä saksalainen kansalaisjärjestö uhkaa vetäytyä maasta Tsadin armeijan tekemien uhkausten ja hyökkäysten takia? Miksi tsadilaiset sotilaat hyökkäsivät 4. tammikuuta erään N' Djamenassa asuvan Saksan kansalaisen kotiin? Jos öljyputkihanketta toteutetaan avoimesti, miksi sen tehokkuus on asetettu riippumattomissa tutkimuksissa niin perusteellisesti kyseenalaiseksi? Esimerkiksi Harvardin yliopiston professori Rosenblum kyseenalaistaa hankkeen vaikutuksen köyhyyteen; Arizonan yliopiston professori Downing on tehnyt sellaisen päätelmän, ettei Maailmanpankin antamia alkuperäiskansoja koskevia suuntaviivoja noudateta; ja Warwickin yliopisto kotimaassani on sitä mieltä, että hanke saattaa olla kansantulon kannalta tappiollinen, jos rahoituksen mahdolliset vuotokohdat otetaan huomioon.
On totta, että Euroopan parlamentin olisi ilmaistava huolensa sellaisesta Maailmanpankista, joka peräänkuuluttaa yhä entisenlaisia yksityistämistoimia, merkittäviä infrastruktuurihankkeita ja valtavaa maatalouden vientiä, jotka ovat joutuneet niin huonoon valoon. Miksi öljy-yhtiöt haluavat puolestaan ympäristönsuojeluvaatimusten kumoamista ja kehitysyhteistyön valvonnan lopettamista sekä itselleen yhteiskunnallisen hätätilan sattuessa rajoittamatonta toimintaoikeutta, jonka väitetään antavan niille avoin valtakirja toimia puolisotilaallisena voimana? Voiko Euroopan investointipankki todellakin perustella näissä oloissa 8 miljoonan euron antamista suoraan Exxonille? Me emme halua nähdä toista Ogonimaata Afrikassa.

Novelli
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, haluaisin käynnissä olevan keskustelun valottamiseksi mainita muutamia lukuja, jotka puhuvat puolestaan. Esitän nyt ensinnäkin ja erityisesti joitakin Tsadia koskevia lukuja. Tsad on maailman viidenneksi köyhin maa. Eliniän odote on alle 50 vuotta. Hyvät jäsenet, viidesosa lapsista kuolee ennen viidettä ikävuottaan. Vuositulot ovat 180 dollaria henkeä kohti. Kamerunin tilanne on hädin tuskin parempi, sillä sen vuositulot ovat noin 650 dollaria asukasta kohti.
Miksi sitten otan esille näitä lukuja? Siitä yksinkertaisesta syystä, että niillä voimme osoittaa ja todistaa, että on ehdottoman välttämätöntä tarjota näille maille erityisesti Tsadille kehitysmahdollisuuksia, joihin niillä on oikeus. Luulenkin, että meidän on juuri tässä yhteydessä tarkasteltava huolellisesti Etelä-Tsadin öljykenttien laajamittaista hyödyntämishanketta sekä Tsadin ja Kamerunin rannikon välisen öljyputken rakentamista. Hanketta pidetään nykyään välttämättömänä molempien maiden kehityksen kannalta. Pohtikaamme hetken verran sitä, että öljykenttien hyödyntämishankkeen odotetaan kasvattavan Tsadin bruttokansantuotetta lähes 10 prosentilla sekä tuovan maalle yhteensä noin 5-10 miljardia dollaria.
Maailmanpankki, joka ei ole vielä antanut lopullista lausuntoaan asiasta, seuraa erittäin tarkoin hankkeen etenemistä ja avustaa Tsadia sen toteuttamisessa. Kolmesta pääkysymyksestä, eli ympäristöasioista, sosiaalisista kysymyksistä sekä hankkeista saatujen tulojen hallinnasta on laadittu erittäin perinpohjaisia tutkimuksia jo lähes neljän vuoden ajan. Siitä ovat todisteena ne 900 kokousta, joissa öljyputkihankeluonnosta on käsitelty, 40 000:n eri henkilön antamat lausunnot sekä 250:n hallituksista riippumattoman järjestön mielipiteet. Erään tällaisen järjestön, eli Maailman luonnonsäätiön, johtaja on jopa todennut, että kyseinen öljyputken rakentamishanke on ympäristön kannalta eräs maailman parhaimmista hankkeista. Meidän on kuitenkin luonnollisesti edelleenkin pidettävä erittäin tarkoin silmällä tämänkaltaisen hankkeen vaikutuksia sekä pidettävä huoli siitä, että hanke vahingoittaisi ympäristöä ja ihmisiä mahdollisimman vähän. Sen vuoksi tämänpäivänen keskustelu on hyvin aiheellinen.
Jos Maailmanpankki jonka esittämää kritiikkiä minun on vaikea ymmärtää antaisikin sattumoisin lisätutkimusten perusteella kieltävän lausunnon, hankkeen jatkaminen ei tulisi kysymykseen. Mutta jos se sitä vastoin päättää rahoittaa hanketta, se hälventäisi aivan oikeutettua pelkoamme ja huomiomme kiinnittyisi kerrankin konkreettisella tavalla täällä moneen kertaan puituun aiheeseen, eli köyhien maiden kehitykseen. Hyvät parlamentin jäsenet, ihmisoikeuksiin kuuluu myös oikeus kehittyä.

Van den Bos
Arvoisa puhemies, meillä on huonoja kokemuksia Afrikan öljyhankkeista. Siksi meidän on tarkasteltava poikkeuksellisen kriittisesti niiden merkitystä kehitykselle ja ympäristölle. Mainittu öljyjohto Tadin ja Kamerunin läpi voi tuoda näille maille tuloja, joita ne eivät saa muulla tavalla. Ryhmäni toteaa, että alkuperäisiä suunnitelmia vastaan kohdistettiin vielä suurempaa vastustusta. Kaikkiin näihin kohtiin liittyviä suunnitelmia on nyt muutettu ja keskeistä on nyt, onko se riittävää. Olemme sitä mieltä, että hanke voidaan toteuttaa lyhyen ajan sisällä vain, jos on ehdottoman varmaa, että tiukimmatkin kriteerit täytetään ja jos myös Maailmanpankki näyttää vihreää valoa ehdottomasti ja yksiselitteisesti. Samalla on oltava täysin selvää, että ihmisoikeuksia ei enää loukata. Euroopan investointipankki on vapaa myöntämään lainoja vain, jos nämä ehdot on täytetty. Ryhmämme kannalta kyseessä on ennakkotapaus siitä, voidaanko Afrikan öljyhankkeista saada myös hyviä kokemuksia.

Busquin
. (FR) Arvoisa puhemies, komissio on huolissaan hiljattaisista väkivaltaisuuksista, joiden uhreiksi Ylä-Egyptin Al Kochehin alueen kristityt ovat joutuneet, ja pahoittelee lukuisia ihmishengen menetyksiä. Komissio panee merkille Egyptin hallituksen toteuttamat toimet alueen rauhoittamiseksi ja on tyytyväinen sen lupaukseen saattaa vastuulliset oikeuden eteen. Komissio odottaa kiinnostuneena egyptiläisen yleisen syyttäjän alustavaa selvitystä, jonka on määrä valmistua ensi viikon aikana.
Alustavien tietojen mukaan Egyptin viimeaikaiset tapahtumat näyttäisivät eroavan perusteellisesti vuoden 1998 elokuun väkivaltaisuuksista, joiden alullepanon syynä olivat pikemminkin järjestysvallan vihamieliset reaktiot ja epäpätevyys kuin heidän ahdasmielinen käytöksensä. Sitä vastoin näillä viimeaikaisilla tapahtumilla näyttäisi olevan uskonnollinen sävy, vaikka ne saivatkin alkunsa pelkästä kauppakiistasta. Ylä-Egyptin kuten muidenkin maiden krooninen kehittymättömyys saattaa voimistaa vaarallisella tavalla uskonnollisia jännitteitä, minkä vuoksi eri yhteisöjen välisen sopusoinnun palauttamiseksi tähtäävien toimien on kuljettava käsi kädessä sosioekonomisen kehityksen kanssa.
Komissio ponnistelee Egyptin kanssa harjoittamansa yhteistyön puitteissa ennen kaikkea löytääkseen tasapainon maan taloudellista nykyaikaistamista edistävien toimien sekä sosiaalisten toimien, myös sellaisten toimien välillä, joilla pyritään köyhyyden torjumiseen ja kansalaisyhteiskunnan ja ihmisoikeuksien edistämiseen. Ylä-Egypti on yksi sosiaalisten ja köyhyyden torjuntaan tähtäävien toimien kohteena olevista alueista.
Komissio yhtyy parlamentin jäsenten huoleen Kiinan ja erityisesti Tiibetin ihmisoikeustilanteesta. Näitä kysymyksiä on käsitelty korkealla tasolla Pekingissä 21. joulukuuta 1999 järjestetyssä Euroopan unionin ja Kiinan välisessä toisessa huippukokouksessa. Lisäksi unioni otti Kiinan ulkoasiainministeriössä 14. tammikuuta virallisen kannan ja esitti syvän huolensa poliittisten toisinajattelijoiden kohtalosta, kristillisten kirkkojen jäsenten uskonnon vapaudesta sekä Falun Gong -liikkeen tiettyjen edustajien kohtelusta. Nämä aiheet, kuten myös vankilaolot, työleirit, sananvapaus, yhdistymisen vapaus sekä naisten ja etnisten vähemmistöjen oikeudet sisältyvät niin ikään Euroopan unionin ja Kiinan välistä ihmisoikeusvuoropuhelua koskevaan seuraavaan, Lissabonissa 25. helmikuuta järjestettävän istunnon esityslistaan.
Unionin kanta YK:n ihmisoikeuskomission seuraavassa kokouksessa määrittyy edellä mainitsemani istunnon ja vuoropuhelun tulosten perusteella. Kiinan ihmisoikeustilanteen parantuminen ja neuvottelut Kiinan liittymisestä WTO:hon ovat komission mielestä ne kaksi pääkysymystä, joita on käsiteltävä erityisin välinein ja aivan omassa yhteydessään. Yleisesti ottaen komissio on sitä mieltä, että taloudellinen avautuminen ja kaupankäynnin vapauttaminen jotka nopeuttavat Kiinan liittymistä WTO:hon loisivat ihmisoikeuksien kehittymiselle, kansalaisyhteiskunnan lujittamiselle sekä oikeusvaltion syntymiselle otollista maaperää Kiinassa. Komissio kiinnittääkin erityistä huomiota näihin näkökohtiin Maailman kauppajärjestöstä käytävän vuoropuhelun yhteydessä.
Tiibetin kysymystä on jo käsitelty laajamittaisesti unionin ja Kiinan viranomaisten välisten nykyisten viestintäkanavien kautta. Myös niin sanotun troikan muodostavan entisen, nykyisen ja seuraavan puheenjohtajavaltion suurlähettiläät tekivät tarkkailumatkan Tiibetiin vuonna 1998, ja komissio lupaa jatkaa tällä tiellä.
Komissio on parlamentin tavoin huolissaan siitä, että Irak on osoittanut yhteistyöhaluttomuuttaan Irakissa olevia Persianlahden sodan vankeja koskevassa kysymyksessä, joka koskee kadonneiksi ilmoitettuja kuwaitilaisia. Komissio myös pitää tilannetta kadonneiden perheiden kannalta sietämättömänä. Komissio vaatii Irakia noudattamaan YK:n turvallisuusneuvoston aiheesta antamia päätöslauselmia, ja kuten korostitte, Punaisen Ristin kansainvälinen komitea on saanut tehtäväkseen vastata kadonneiksi ilmoitettuja kuwaitilaisia koskevaan kysymykseen YK:n päätöslauselmien mukaisesti. Valitettavasti Irak kuitenkin kieltäytyy tekemästä yhteistyötä edes Punaisen Ristin välityksellä. Komissio tukee Punaisen Ristin kansainvälisen komitean ponnisteluja, ja koska komissiolla ei ole sopimukseen perustuvia suhteita Irakiin, se ei voi käydä virallista vuoropuhelua Irakin hallituksen kanssa.
Lisäksi haluan vakuuttaa, että komissio kannattaa täysin YK:n asettamia sanktioita vastauksena maan kohtalokkaaseen ihmisoikeustilanteeseen. Mutta mielestäni olisi myös tärkeää kuten jotkut teistä ovat todenneet , että vaikka Irak on rikkonut YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselmia, komissio jatkaisi ECHOn kautta toimitettavan humanitaarisen avun myöntämistä irakilaisille lievittääkseen heidän kärsimyksiään. Komissio on tärkein Irakille suunnatun humanitaarisen avun toimittaja, sillä vuodesta 1991 myönnettyjen avustusten arvo on yhteensä 240 miljoonaa euroa. Lisäksi ECHOsta on komission vuotta 2000 koskevan ohjelman yhteydessä osoitettu Irakille 10 miljoonaa euroa humanitaariseen apuun. Teemme siis selvän eron Irakin kansan auttamisen ja maalle asetettujen pakotteiden välillä maan nykyisessä ihmisoikeustilanteessa. Komissio tulee kannattamaan kaikkia tähän kysymykseen liittyviä toimenpiteitä.
Lopuksi toteaisin öljyputken nykyiseen suunnitteluun liittyvistä ihmisoikeusloukkauksista Tsadissa ja Kamerunissa, että komissio seuraa tarkkaavaisesti tilannetta, joka koskee demokratisoitumisprosessin, ihmisoikeuksien puolustamisen ja oikeusvaltion lujittamisen tehostamista. Lisäksi komissio kiinnittää kaiken huomionsa Tsadin eteläosasta Kamerunin halki suunniteltavaa öljyputkea koskevaan hankkeeseen. Komissio ei osallistu suoraan tämän hankkeen rahoitukseen, mutta se on useaan otteeseen osoittanut ymmärtävänsä Tsadin vaatimusta pitää kiinni oikeudestaan hyödyntää maansa ainoita luonnonvaroja, kunhan se ryhtyy tarvittaviin varotoimiin yhtäältä luonnon sekä paikallisväestön oikeuksien suojelemiseksi ja toisaalta tulevien öljytulojen todelliseksi valjastamiseksi maan kehityksen hyväksi. Pidämme huolen siitä, että nämä meitä askarruttavat kysymykset tulevat myös Euroopan investointipankin tietoon.
Öljyntuotantohankkeella voi olla erittäin suuri merkitys Tsadin kehitykselle ja sen lujittumiselle oikeusvaltiona, jos öljytuloja käytetään harkiten. Tämän vuoksi Euroopan komissio pyrkii rohkaisemaan Tsadin hallitusta jatkamaan vuoropuheluaan öljyhankkeeseen liittyvistä kysymyksistä sen tärkeimpien yhteistyökumppaneiden myös komission kanssa sekä ottamaan paikallisyhteisöt ja kansalaisjärjestöt tiiviisti mukaan alustavaan työhön, jotta öljyhankkeen kiperimmissä kysymyksissä jo aiemmin saavutettua edistystä voitaisiin tarpeen tullen vahvistaa.

Puhemies
 Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tuota pikaa, klo 17.30.

- Tilanne Molukeilla (Indonesia)
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana keskustelu kymmenestä päätöslauselmaesityksestä tilanteesta Molukeilla:
B5-0034/00 Maij-Weggen PPE-DE-ryhmän puolesta Molukeista ja Indonesiasta;
B5-0054/00 Schori ja Wiersma PSE-ryhmän puolesta Molukeista;
B5-0059/00 Maaten ELDR-ryhmän puolesta Molukeista;
B5-0071/00 Vinci ja Brie GUE/NGL-ryhmän puolesta Molukkien saarista Indonesiassa;
B50073/00 Lagendijk ja muut Verts/ALE-ryhmän puolesta Molukeista;
B5-0085/00 Maij-Weggen ja muut PPE-DE-ryhmän puolesta Molukkien saarista Indonesiassa.

Maat
Arvoisa puhemies, tämä on itse asiassa jo kolmas kerta, kun meidän täytyy pyytää komissiota kiinnittämään huomio Molukkien tilanteeseen. Olemme tyytymättömiä siihen erittäin laimeaan tapaan, jolla komissio on tähän mennessä reagoinut päätöslauselmiin.
Väkivaltaisuudet Molukeilla alkoivat viime vuonna. Ensin ne jäivät Itä-Timorin tapahtumien varjoon, mutta se ei tee Molukkien tilanteesta vähemmän vakavaa. Lokakuussa sadat ihmiset saivat surmansa. Kolme kuukautta myöhemmin surmansa saaneita on jo tuhansia ja haavoittuneita ja pakolaisia vielä enemmän.
Syyt ovat tietenkin monenlaiset. Alue on jäänyt Suharton hallintokaudella taloudellisesti jälkeen ja samainen hallinto sai aikaan myös sen, että alueella harjoitettiin kyseenalaista siirtolaispolitiikkaa. Vakavampaa on kuitenkin se, että alueella on nyt provokaattoreita, jotka saavat asukkaat toisiaan vastaan, kuten Itä-Timorissa, ja että armeijalla on valitettavasti epäilyttävä rooli. Presidentti Wahid vahvisti viimeksi mainitun seikan eilen illalla Alankomaiden television haastattelussa, jossa hän sanoi, että myös armeija käyttäytyy väärin tässä konfliktissa.
Päätöslauselmassamme ei suunnata kritiikkiä erityisesti Indonesian uutta hallitusta kohtaan. Se tekee vilpittömästi parhaansa palauttaakseen demokratian ja puuttuakseen ihmisoikeuksien loukkauksiin. Pahat voimat Indonesiassa näyttävät piilevän ennemminkin aggressiivisissa muslimijärjestöissä ja joidenkin armeijan yksiköiden provokaattorien piireissä.
Mitä Euroopan unioni voi tehdä? Aluksi se voisi antaa varoituksen, kuten Holbrooke teki, että Indonesian armeijan vallankaappausta ei hyväksytä.
Toiseksi voitaisiin perustaa riippumaton tutkimuskomissio, joka lähetettäisiin Indonesiaan, mieluimmin YK:n alaisuudessa, toteamaan se, mitä viime kuukausina on tapahtunut. Samalla alueelle voitaisiin lähettää välityskomitea, joka sovittelisi muslimien ja kristittyjen välillä.
Presidentti Wahid on ehdottanut jo tällaista ja maininnut myös henkilönnimen. Olisi hyvä ajatus, että Euroopan unioni tukisi tällaista aloitetta. Apua tarvitaan tietenkin paljon enemmän kuin sitä tällä hetkellä annetaan.
Lopuksi haluaisin muistuttaa siitä, että aseidenvientikiellon voimassaoloa on jatkettava. Siihen on hyvä syy niin kauan, kunnes armeijan rooli on niin epäilyttävä.
Haluan muistuttaa tietä siitä, että väkivalta Molukeilla on kestänyt jo liian pitkään. Alankomaissa asuu suuri molukkiväestö. Se väestö kuuluu Euroopan unioniin ja siitä syystä Euroopan unioni ei voi sivuuttaa Molukkien ongelmia. Pyydämme neuvostoa ja komissiota toimimaan paljon tehokkaammin kuin ne ovat tähän asti toimineet.

Van Hulten
Arvoisa puhemies, puhun kollega Wiersman puolesta.
Arvoisa puhemies, neuvoston päätös kumota aseidenvientikielto Indonesiaan on lyhytnäköinen ja ennenaikainen. Indonesia on tähän mennessä ottanut ensimmäiset askeleet kohti demokraattista yhteiskuntaa. Siirtyminen täysiarvoiseen demokraattiseen järjestelmään ei ole kuitenkaan vielä varma asia, kuten Yhdysvaltojen YK-suurlähettiläs Holbrooke korosti tällä viikolla varoittaessaan Indonesian armeijaa.
Indonesian armeijan roolia Itä-Timorin levottomuuksien yhteydessä ei ole vielä selvitetty. Jännitys Indonesiassa lisääntyy. Jakarta ei pysty käsittelemään Molukkien tilannetta. Kollegani Maat teki tämän juuri selväksi. Monet kansalaiset eivät tunne enää olevansa turvassa.
Kumoamalla aseidenvientikiellon Euroopan unioni voi tulla osasyylliseksi väkivallan lisääntymiseen. Siksi olemme sitä mieltä, että neuvoston on harkittava päätöstään uudelleen. Vetoamme voimakkaasti jäsenvaltioihin, uutta päätöstä odotellessamme, että ne eivät aloittaisi aseiden vientiä.
Pyydämme komissiota ja neuvostoa ottamaan neljä askelta. Ensiksi Euroopan unionin tulee lähettää valtuuskunta Jakartaan keskustelemaan Wahidin hallituksen kanssa kriisin ratkaisusta. Toiseksi EU:n on neuvoteltava Indonesian hallituksen kanssa riippumattomien tarkkailijoiden lähettämisestä Molukeille. Kolmanneksi kaikille väestönosille on annettava enemmän humanitaarista apua. Lopuksi on annettava enemmän apua pakolaisille ja siirtymään joutuneille henkilöille YK:n ja kansalaisjärjestöjen kautta.
Saanen vielä lopuksi sanoa, kuinka pettynyt Alankomaiden sosiaalidemokraattien ryhmä on ulkoministerimme suhtautumiseen, hän ei osaa päättää, mitä mieltä asiasta on, vaan puolusti ensin aseidenvientikieltoa ja muutti mielensä vierailtuaan Jakartassa.
Euroopan unionin on neuvoteltava ennen kuin on liian myöhäistä. Vetoan erityisesti Euroopan unionin puheenjohtajavaltioon Portugaliin, jotta se ottaisi asian hoitaakseen.

Lynne
Arvoisa puhemies, olin hyvin vihainen kuultuani, ettei ministerineuvosto aio jatkaa maanantaina aseidenvientikieltoa. Ymmärtääkseni Ranska, Italia, Espanja ja Belgia toivoivat vientikiellon kumoamista ja Iso-Britannia puolestaan jäi, kuten tavallista, odottavalle kannalle. Se siitä eettisestä ulkopolitiikasta. Vaadin kuitenkin Euroopan unionin ministerineuvostoa harkitsemaan asiaa uudelleen.
Jäsenvaltiot eivät saisi jatkaa tällä välin asekauppaa millään tavalla. Se antaa vääriä merkkejä väärään aikaan. Jopa Indonesian hallituksen jäsen sanoi, että vientikiellon kumoaminen on väärä päätös. Demokratia on haurasta. Uhkana on armeijan tekemä vallankaappaus, väkivaltaisuudet Molukeilla pahenevat, ja nyt olemme kuulleet, että Lombokissa on poltettu 12 kirkkoa ja että 5000 ihmistä on paennut, ja kerrotaan, että armeija on taas osallistunut tapahtumiin.
Vetoan ministerineuvostoon, jotta se määräisi aseiden vientikiellon uudelleen Indonesian vakauden vuoksi.

Meijer
Arvoisa puhemies, nykyinen yhtenäinen Indonesian valtio on syntynyt 350 vuotta kestäneen Alankomaiden siirtomaahallinnon tuloksena. Kristityiksi kääntyneet Molukkien asukkaat rekrytoitiin siirtomaavallan armeijaan, jonka piti pitää muut kansat Alankomaiden hallinnon alla. Suuri osa Etelä-Molukkien asukkaista muutti Alankomaihin 50 vuotta sitten ja sen jälkeen joukoittain tiheään asutun Jaavan asukkaita on muuttanut muille saarille. Näin jäljelle jääneistä Molukkien asukkaista on tullut vähemmistö omalla alueellaan. Indonesian armeija teki vuonna 1965 vallankaappauksen, joka maksoi todennäköisesti miljoonan ihmisen hengen. Vuoden 1999 vaalien jälkeenkään armeijaa ei hallita demokraattisesti. Se toimii vastakohtaisuuksien aikaansaajana eri väestöryhmien välillä. Pyysin viime maanantaina neuvostoa pitämään aseidenvientikiellon Indonesiaan voimassa. Kielto mahdollistaa sen, että alankomaalaiset ja ranskalaiset yritykset eivät riko sopimuksiaan, vaikka ne eivät toimita aikaisempia sotilastarviketilauksiaan. Euroopassa ei pidä hämmästellä sitä, että Indonesian sisällissodat jatkuvat, jos me kieltäydymme tunnustamasta sitä, että armeija hyötyy etnisistä ja uskonnollisista konflikteista, jotka siirtomaavaltamenneisyys on saanut aikaan.

Lagendijk
Arvoisa puhemies, kun viimeksi keskustelimme tässä salissa Molukeista, sanoin, että keskustelimme sillä hetkellä Molukeista, mutta pelkäsin, että ennen pitkää meidän täytyisi keskustella muista Indonesian osista. En tarkoittanut sillä, kaiken selvyyden vuoksi, Molukkien erityisongelmien ja niitä koskevan erityisen keskustelun vähättelyä vaan Indonesian ongelman analysointia, joka koskee paljon laajempaa aluetta kuin vain Molukkeja ja joka on laadultaan rakenteellinen ja syvälle ulottuva. Minun on valitettavasti sanottava, että olin oikeassa. Viimeisten uutisten mukaan myös Lombokilla tapahtuu mitä hirveimpiä asioita, jotka muistuttavat Molukeista ja muista alueista Indonesiassa, missä taistelut ovat käynnissä ja niiden uutisten mukaan seuraavat levottomuuden lähteet antavat jo merkkejä itsestään, esimerkiksi Sulawesilla. Tämä kaikki johtuu muun muassa järjestetyistä vihakampanjoista, joita ohjaa muun muassa jopa lakiasäätävän kokouksen puheenjohtaja.
Presidentti Wahidin reaktio on sitä vastoin toivoa antava. Olen myös sitä mieltä, että Euroopan parlamentti tekisi järkevästi tukiessaan Wahidia hänen taistelussaan suvaitsemattomuutta vastaan ja islamin maltillisen, liberaalin suuntauksen puolesta ja ennen kaikkea hänen taistelussaan armeijan suurta osaa vastaan, armeijan, joka ei puutu riittävästi levottomuuksien aiheuttajien toimintaan, ja mikä vielä pahempaa, kieltäytyy esimerkiksi ottamasta vastuuta omasta roolistaan Itä-Timorissa.
En kuitenkaan voi ymmärtää, että presidentti Wahidia tuettaisiin aloittamalla aseidentoimitukset uudelleen. EU:lla on monenlaisia mahdollisuuksia vaikuttaa Indonesian prosessiin. Kollegani ovat jo maininneet muutamia niistä: tarkkailijat, humanitaarinen apu. Siihen liittyy myös aseidenvientikielto ja osoitan tämän vetoomuksen erityisesti jäsenvaltioille. Armeijan merkityksen vähentäminen on se, mitä Indonesia tarvitsee, ei sen vahvistaminen lähettämällä lisää aseita.

Costa Neves
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät jäsenet, totean, että päättäessään olla jatkamatta Indonesiaan kohdistuvaa aseidenmyyntikieltoa Eurooppa-neuvosto hyväksyy tässä kuussa vastakkaisen kannan kuin parlamentti kuukautta aiemmin laajan yksimielisyyden pohjalta. Osoituksena siitä, että myyntikieltoon johtaneet syyt ovat ennallaan, on nyt Molukkien tilannetta koskeva parlamentin johdonmukainen kanta, joka on esitetty hyvin käsittelemämme yhteisen päätöslauselman tekstissä. Kuten kuukausi sitten korostin, vapailla vaaleilla valittu Indonesian nykyinen hallitus tukee demokraattisia arvoja, joista mainitsen erityisesti ihmisoikeuksien kunnioittamisen, ja se ansaitsee näin kansainvälisen yhteisön arvostuksen ja solidaarisuuden.
Molukkien tilanne ei ole Indonesiassa erillinen tapaus, vaan se on seurausta Suharton sotilasdiktatuurin harjoittamasta sisäisestä muuttopolitiikasta, johon liittyy Indonesian asevoimien nykyinen toiminta, joka on pahimmillaan toistoa Itä-Timorin tilanteelle ikään kuin tuossa maassa ei olisi mikään muuttunut. Meidän on siitä syystä ilmaistava solidaarisuutemme varovasti ja harkitusti.
Mielestäni on siis välttämätöntä tehostaa kansainvälistä yhteistyötä erityisesti Indonesiaan annettavan humanitaarisen avun osalta, jotta voidaan edistää sen kehitystä. Osoittaisimme näin arvostavamme tuon maan nykyisen hallituksen demokraattista luonnetta ja edistäisimme sen vakuuttavuutta.
En hyväksy aseiden myyntiä asevoimille, jotka eivät vielä ole ymmärtäneet asemaansa oikeusvaltiossa eivätkä sitä, että ne ovat hallituksen alaisia. Tässä tilanteessa olisi syytä pitää voimassa Indonesiaan kohdistuva aseidenmyyntikielto.

Van den Bos
Arvoisa puhemies, olisi tuhoisaa, jos sotilaat ottaisivat taas vallan Indonesiassa. Siksi Euroopan unionin on tuettava presidentti Wahibia hänen pyrkimyksissään palauttaa rauha Molukeille. Tähän mennessä Euroopan unioni ei ole tehnyt tarpeeksi asian hyväksi. Meidän pitää tarjota enemmän humanitaarista apua ja avustaa indonesialaisia muslimien ja kristittyjen saamiseksi neuvottelupöydän ääreen. Euroopan unionin valtuuskunta, esimerkiksi Alankomaiden entisen pääministerin Lubbersin johdolla, voisi tehdä hyvää työtä tässä asiassa. ELDR-ryhmä pahoittelee sitä, että aseidenvientikielto kumotaan. Indonesiassa on yhä levottomuuspesäkkeitä ja siellä loukataan ihmisoikeuksia. Yleisten asioiden neuvosto ei siis toimi omien aseidenvientikieltoa koskevien kriteereidensä mukaisesti. Sotilaat hyötyvät Euroopan unionin päätöksestä eikä niin saa olla missään tapauksessa.

Montfort
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, painostus, julmuudet ja kristittyjen murhat leviävät Egyptin, Turkin ja yleensäkin Lähi-idän tapahtumien jälkeen nyt Aasiaan. Meidän on aika ilmaista voimakas vastalauseemme näiden tapahtumien vuoksi.
Pyhään kirjaan Koraaniin perustuvien uskontojen sanoma on kuitenkin selkeä, yksinkertainen ja myönteinen. On uskomatonta, kuinka tuota sanomaa on vääristelty tällaisten hirveyksien oikeuttamiseksi. Islam on hitaan ja järjestelmällisen painostuksen tuloksena ajanut useimmat Idän kristityt maanpakolaisuuteen. Mitä konkreettista olemme tehneet heidän tukemisekseen? Monenmoiset ranskalaiset ja eurooppalaiset järjestöt ovat yrittäneet tukea heitä, jotta maastapako ei jäisi heidän ainoaksi mahdollisuudekseen. Annankin niille lämpimän tunnustukseni.
Tämä on kyllä todellinen menetys maille, joista kristityt ovat paenneet. Kristityillä on ollut omat kulttuuriset juurensa kyseisissä maissa jo paljon ennen islamin tuloa. Molukkien saarten tilanne on toki erilainen, sillä Indonesian hallitus on pyrkinyt saamaan tilanteen hallintaansa siinä kuitenkaan onnistumatta, sillä se on selvästikin kyvytön hallitsemaan omia sotavoimiaan, minkä vuoksi meidän ei missään nimessä pidä purkaa aseidenvientikieltoa.
On pelättävissä, että kristityistä tehdään jälleen kerran syntipukkeja ja että he joutuvat maksamaan hengellään kriiseistä, joihin he eivät ole syypäitä. Indonesian valtion kriisin juuret ovat syvällä paitsi maan taloudessa, yhteiskunnassa ja politiikassa myös uskonnossa. Hyvät kollegat, ryhmämme ilmaiseekin olevansa syvästi järkyttynyt Molukkien tapahtumista, kuten se oli myös Itä-Timorin tapahtumista, sekä kantavansa syvää huolta Lähi-idän ja nyt myös Aasian kristittyjä odottavasta kohtalosta.

Belder
Arvoisa puhemies, presidentti Wahid kieltää edelleen sen, että Molukkien konflikti on laajentunut kriisiksi. Hänen mukaansa alueen uskonnollisen väkivallan aiheuttaa väkivaltainen vähemmistö, niin sanotut pimeät voimat, joka herättää konfliktin yhä uudestaan henkiin.
Viimeaikaiset kuvat ja viestit antavat kuitenkin aiheen epäillä muita syitä. Lukuisten kirkkojen ja moskeijoiden sytyttäminen tuleen ja toistuvat kutsut pyhään sotaan, jihadiin, kertovat tilanteen vakavuudesta. Väkivaltaisuuksien laajentuminen myös Lombokille ja Sulawesille on syvästi huolestuttavaa. Verenvuodatus Molukeilla on jatkunut jo vuoden.
On tietenkin houkuttelevaa saada selville tuollaisen konfliktin varsinaiset syylliset. Indonesian lehdistö tekeekin niin täyttä päätä. On erittäin epävarmaa, auttaako se konfliktien ratkaisussa. Tällä hetkellä näyttää jopa siltä, että tiedotusvälineet vain rohkaisevat väkivallan käyttöä. Uutisointi antaa usein aiheen uusiin iskuihin.
Lehdistön lisäksi myös armeijan rooli on epäilyttävä. Sekä muslimit että kristityt syyttävät armeijaa. Presidentti Wahid yrittää kylläkin saada armeijan valvontaansa, mutta hän ei ole onnistunut siinä vielä kokonaan. Siksi ei näytä järkevältä, että aseidenvientikielto Indonesiaan kumotaan nyt.
Tässä yhteisessä päätöslauselmassa pyydetään neuvostoa, komissiota ja parlamenttia panostamaan Indonesian konfliktien ratkaisuun valtuuskuntien välityksellä. Emme todellakaan voi mennä maahan ja esittää erilaisia ratkaisuja. Indonesian yhteiskunnan sisäisten etnisten ja uskonnollisten vähemmistöjen sekä kaikkien muiden yhteiskunnallisten toimijoiden on otettava kansalaisyhteiskunnan rakentaminen tehtäväkseen. Humanitaarista apua on tarjottava mahdollisimman pian.

Busquin
. (FR) Arvoisa puhemies, komissio yhtyy parlamentin päätöslauselmaesityksessään esittämään mielipiteeseen, joka koskee paitsi Indonesian lujaa sitoumusta edistää demokratiaa ja ihmisoikeuksia että tarvetta tukea Indonesian hallitusta tämän ponnisteluissa väkivallan vähentämiseksi ja ihmisoikeuksien palauttamiseksi Molukkien saarten maakuntiin.
Rauhanomaisen vuoropuhelun joka toimisi välineenä muslimiyhteisön ja kristittyjen yhteisön välisen rauhan palauttamiseksi osalta komissio on vakuuttunut, että erittäin huolestuttava nykytilanne edellyttää kansainvälisen yhteisön ponnisteluja. Meidän on tässä hengessä tuettava Indonesian hallitusta sekä vältettävä kaikenlaisia rankaisutoimia.
Puheenjohtajavaltion 17. tammikuuta antama viimeinen julkilausuma kuvastaa hyvin tuota asennetta, ja voin komission jäsen Pattenin puolesta vakuuttaa, että komissio kannattaa julkilausumassa esitettyjä ajatuksia. Parlamentin pyyntöä on joka tapauksessa mahdollista käsitellä yleisten asioiden neuvostossa, jonka on määrä kokoontua maanantaina 24. tammikuuta.
Myös Indonesian presidentin välitön vierailu Brysselissä ja muissa Euroopan pääkaupungeissa tarjoaa mahdollisuuden saada hänet sekä hänen hallituksensa vakuuttuneiksi siitä, että olemme valmiita kaikkiin tarvittaviin ponnisteluihin, joita tämän ongelman rauhanomainen ratkaisu vaatii.
ECHO ja komissio ovat molemmat valmiita lisäämään humanitaarista apua.

Puhemies
 Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 17.30.

- Venezuela
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana keskustelu kuudesta seuraavasta päätöslauselmaesityksestä:
B5-0047/00 Muscardini ja Ribeiro e Castro UEN-ryhmän puolesta Venezuelasta;
B5-0055/00 Medina Ortega PSE-ryhmän puolesta Venezuelan suurtulvista;
B5-0060/00 Sánchez García ja Di Pietro ELDR-ryhmän puolesta Venezuelan suurtulvista;
B5-0072/00 Wurtz ja muut GUE/NGL-ryhmän puolesta Venezuelan suurtulvista;
B5-0076/00 Knörr Borràs ja Lipietz Verts/ALE-ryhmän puolesta Venezuelan suurtulvista;
B5-0086/00 Marques ja Salafranca Sánchez-Neyra PPE-ryhmän puolesta Venezuelan katastrofista.

Medina Ortega
Arvoisa puhemies, kun seuraa parlamentin kiireellisistä aiheista käytävää keskustelua, voi huomata, että Euroopan historia näyttää taas tulevan lähemmäs meitä. Tarkoitan sitä, että edellisen Molukkeja koskevan keskustelun aikana kuulimme puhuttavan paljon hollantia, ja nyt luulen, että komission jäsen saa kuulla puhuttavan paljon espanjaa, sillä puhumme Venezuelasta. Kyse on siitä, että Euroopan historia tulee taas lähemmäs meitä. Tarkoitan sitä, että me eurooppalaiset, jotka matkustimme aikoinaan maailmalle ja valloitimme sen, tunnemme nyt olevamme jollain tavoin asianosaisia siinä, mitä muualla tapahtuu, joten kun kukin meistä puhuu, vaikka se etenkin komission jäsenestä saattaakin kuulostaa valitusten luettelolta, niin hän puhuu samalla myös äänestäjien puolesta. Tarkemmin sanoen minun kotimaassani Espanjassa ja sillä alueella, jolta olen kotoisin Kanariansaarilla Venezuelan onnettomuuteen on suhtauduttu aivan kuin se olisi tapahtunut omalla maallamme.
Pahoittelen sitä, että komission jäsen Busquin, joka on merkittävä komission jäsen ja merkittävä poliitikko ja joka tuntee hyvin nämä ongelmat, ei nyt kuitenkaan ole asiasta vastaavana komission jäsenenä, sillä hänellä on varmaan jo vastaus valmiiksi kirjoitettuna, ja se, mitä minä voin hänelle sanoa, ei vaikuta hänen vastaukseensa, sillä olen varma, että se ei voi siihen vaikuttaa. Toivon kuitenkin, että hän ainakin lukisi päätöslauselman ja kiinnittäisi huomiota joihinkin meitä huolestuttaviin asioihin.
Venezuelan katastrofi ei ollut mikään tavanomainen katastrofi. Kyse on 50 000 kadonneesta käytännössä 50 000 kuolleesta , kokonaisen osavaltion Vargasin tuhoutumisesta, jossa sijaitsee Maiquetían ja La Guairan lentokenttä, jota pidetään Venezuelan "sisääntuloaulana". Tämä osavaltio on rakennettava uudelleen ja se on tehtävä sillä tavoin, ettei tällaista katastrofia pääse enää tapahtumaan. Katastrofin syynä ei nimittäin ollut ainoastaan viranomaisten välinpitämättömyys. Sen syynä oli kokonaisen kukkulan Ávilan luonnonpuistossa sijaitsevan kukkulan sortuminen, ja tämä on siis otettava huomioon jälleenrakentamisessa.
Toivottavasti komissio ottaa parlamentin kommentit huomioon ja harkitsee mahdollisuutta kutsua koolle esimerkiksi eräänlainen "avunantajien konferenssi" muiden järjestöjen ja valtioiden kanssa, jotta voisimme yhdessä auttaa Venezuelan hallitusta rakentamaan uudelleen merkittävän osan heidän maastaan.

Sánchez García
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, meille, jotka elämme Euroopan unionin erityisen syrjäisiin alueisiin kuuluvilla Kanariansaarilla, kaikella sillä, mitä Venezuelassa tapahtuu, on suuri merkitys, sillä viime vuosisadan puolessa välissä tuhansien kanariansaarelaisten oli muutettava tuohon maahan, jopa siinä määrin, että pidämme Venezuelaa kahdeksantena meille kuuluvana saarena.
Tämän vuoksi olemme järkyttyneitä sen viime joulukuun puolessa välissä sattuneen katastrofin vuoksi, jonka rankkasateet, maanvyörymät ja tulvat aiheuttivat Vargasin ja Mirandan osavaltioissa Venezuelan rannikolla, aivan Ávilan kansallispuiston vieressä, jossa minulla on ollut mahdollisuus työskennellä. Menetettyjen ihmishenkien ja loukkaantuneiden määrä oli suuri, kun taas aineelliset vahingot kohosivat miljardeihin euroihin.
Tähän valtavaan katastrofiin reagoitiin Euroopan ja Amerikan taholta lähettämällä humanitaarista apua ja taloudellista tukea esimerkillisen solidaarisuuden hengessä, tarkoitan sitä, että kansainvälinen reagoiminen oli nopeaa kaikilla tasoilla, mukaan lukien Euroopan komissio, jotkin jäsenvaltiot ja jotkin Espanjan yhteisöt, joilla oli läheisiä suhteita Venezuelaan.
Nyt, kun alkuvaikeudet on voitettu ja vaikka viime aikoina onkin tapahtunut uusia luonnonmullistuksia, on tärkeämpää kuin koskaan kunnostaa ja jälleenrakentaa vahingoittuneet asunnot, välineet ja infrastruktuurit asianmukaisen vesistöihin liittyvien korjaustöiden lisäksi , ja antaa sekä henkistä että taloudellista tukea tämän luonnonkatastrofin uhreille, joka on yksi suurimmista Latinalaisen Amerikan ja erityisesti Venezuelan lähihistoriassa.
Näistä syistä me kaikki olemme esittäneet päätöslauselmaa, jonka tavoitteena on ennen kaikkea Euroopan unionin laatima muun muassa teknistä ja taloudellista yhteistyötä yhdessä jäsenvaltioiden ja muiden toimielinten kanssa koskeva suunnitelma, jonka avulla voidaan lievittää ja korjata tämän luonnonkatastrofin aiheuttamia vahinkoja. Voin vakuuttaa teille, että tässä tapauksessa Venezuelan katastrofi on todellakin muuttunut "tärkeäksi, ajankohtaiseksi ja kiireelliseksi aiheeksi".

González Álvarez
Arvoisa puhemies, surullista tässä lienee se, että vähän päästä meidän on puhuttava erilaisista katastrofeista, jotka aiheuttavat toisissa maailmankolkissa useammin tuhoa kuin toisissa, ja ehkä myös sellaisista maista, jotka, koska niitä vaivaa suurempi köyhyys ja joissa on heikommat infrastruktuurit, joutuvat maksamaan kalliimmin kuin jos ne olisivat vahvempia. Samaa voidaan sanoa näiden maiden kansalaisista, sillä Venezuelan kuten hirmumyrsky Mitchinkin tapauksessa on puhuttava suurista kuolonuhrien määrästä.
Me pyydämme tietenkin yhteisön toimielimiä antamaan taloudellista apua jota ne ovat jo antaneetkin, ne ovat ehdottaneet 3 500 000 euron summaa hätäavuksi , mutta pyydämme niitä toimimaan myös muilla tavoin yhteistyössä Venezuelan hallituksen ja kansalaisten kanssa.
Tällä viikolla puhuimme myös Euroopassa tapahtuneesta katastrofista ja totesimme, että ilmastonmuutoksella saattaa olla jotain tekemistä ja monet asiantuntijat vahvistavat tämän virheellisesti luonnonkatastrofeiksi kutsuttujen ilmiöiden jatkuvan lisääntymisen kanssa. Uskomme, että ihmisen toiminnalla on jotain tekemistä niiden kanssa.
Venezuelan tapauksessa meillä oli mahdollisuus olla paikan päällä Euroopan parlamentin ja Latinalaisen Amerikan parlamentin välisessä konferenssissa on nähtävissä rajua kaupungistumista ja ympäristöön kohdistuvia laiminlyöntejä, jotka mahdollisesti pahentavat näitä tilanteita.
Näin ollen, arvoisa puhemies, on vastattava kiireellisesti tarpeeseen rakentaa uudelleen kaikki infrastruktuurit. Yhteisön toimielinten, jäsenvaltioiden ja muutamien kansalaisjärjestöjen on tehtävä yhteistyötä muiden maiden kanssa, jotta tämän peruuttamattomia vahinkoja aiheuttaneen katastrofin seuraukset voidaan korjata niin hyvin kuin mahdollista.

Knörr Borràs
Arvoisa puhemies, en halua toistaa sitä, mitä minua edeltäneet puhujat ovat jo sanoneet. Minäkin tulen sellaiselta alueelta, Baskimaasta, jossa tunnetaan voimakasta solidaarisuutta, koska Venezuela on ottanut vastaan kaikkialta Espanjasta ja erityisesti Baskimaasta lähtöisin olleita maastamuuttajia ja koska se tarjosi kauan kestäneen Francon diktatuurin aikana korvaamatonta henkistä ja aineellista apua.
Lisäksi, kuten sanotaan, "ei kahta ilman kolmatta", eli olemme viime päivinä kuulleet maanjäristyksestä, jonka voimakkuus oli Richterin asteikolla 6, ja jopa hyökyaallosta.
Koska tämä suru ja murhe koskettaa kaikkia, haluan keskittyä puheenvuorossani myös eräisiin näkökohtiin, jotka menevät lyhyellä aikavälillä annettavaa aineellista apua ja koko tätä päätöslauselmaa pitemmälle. On tärkeää tutkia kehityksen mallia sekä Venezuelassa että muissa maissa, ja uudistaa sitä niiltä osin, missä se ei noudata ympäristönsuojeluun ja ympäristön kunnioittamiseen perustuvaa linjaa. Avustuksia on kohdistettava myös näiden näkökohtien tutkimiseen ja tiettyjen teollisuudenalojen aiheuttamien ympäristön tasapainoa haittaavien vaikutusten korjaamiseen, eikä ainoastaan Venezuelassa.
On tärkeää järjestää Euroopan unionin ja Latinalaisen Amerikan välinen konferenssi, jotta energiariippuvuuden, energiavarojen viennin ja niiden varojen sokean hyväksikäytön suuntaa voidaan kääntää. On tärkeää, että teemme parhaamme tällaisten katastrofien estämiseksi.
Näin ollen on kiinnitettävä huomiota kaikkiin näihin seikkoihin sekä tietenkin myös päätöslauselmaan sisältyviin kohtiin.
Lopuksi haluaisin vielä käyttää hyväkseni tätä tilaisuutta ja kiinnittää huomiota myös Venezuelassa ilmi tulleisiin ihmisoikeusloukkauksiin, joita on tehty ryöstelyn vastaisten toimien varjolla. Emme voi sulkea silmiämme tältäkään. Solidaarisuutemme Venezuelan kansaa kohtaan ei saa antaa meidän vähentää valppauttamme sellaisten henkilöiden kuin presidentti Chávezin osalta, joka on populistinen presidentti, joka on osoittanut huolestuttavaa suvaitsemattomuutta ja uhkailua eri tahoja kohtaan, viestintävälineet mukaan luettuina, vaikka jotkut Euroopan poliittisista johtohahmoista ovatkin valmiita mielistelemään häntä.

Marques
Venezuela merkitsi yli 300 000 maanmiehelleni mahdollisuuksien maata ja parempaa elämää. Venezuela otti meidät vastaan avosylin. Se otti vastaan myös satojatuhansia muita eurooppalaisia maahanmuuttajia. Mainittakoon myös, että yli 70 prosenttia Venezuelaan muuttaneista portugalilaisista on kotoisin omalta alueeltani, Madeiran saarelta.
Tämän läheisen yhteyden takia olemme seuranneet katastrofia hyvin surullisina ja jännittyneinä. Olemme kuitenkin tunteneet myös suurta solidaarisuutta. Niinpä oli hyvin lohdullista kuulla komission ilmoittavan humanitaarisen avun myöntämisestä. Tämä apu osoittautui kuitenkin riittämättömäksi murhenäytelmän koko laajuuden paljastuttua. Venezuela on itse asiassa kokenut suurimman Latinalaisessa Amerikassa 1900-luvulla sattuneen luonnonkatastrofin. Nyt tiedetään, että ainakin 15 000 ihmistä on saanut surmansa. Sadattuhannet ovat menettäneet kotinsa. Aineellisten vahinkojen arvioidaan olevan 10-20 miljardia dollaria. 230 000 työpaikkaa on menetetty.
Euroopan unionin täytyy tässä hirvittävässä ja murheellisessa tilanteessa olla huomattavasti solidaarisempi Venezuelaa kohtaan. Juuri tästä syystä tein parlamentille päätöslauselmaesityksen. Halusimme, että Euroopan parlamentti, joka on Euroopan kansoja edustava elin, ilmaisisi Venezuelalle osanottonsa ja solidaarisuutensa. Halusimme myös, että parlamentti vaatisi komissiota lisäämään humanitaarista apua, jotta voitaisiin vastata lukemattomien ihmisten tarpeisiin esimerkiksi terveydenhuollon, veden, yleisen hygienian ja elintarvikehuollon osalta. Halusimme niin ikään ehdottaa, että komissio laatisi keskipitkän aikavälin toimintasuunnitelman perusrakenteiden ja asuntojen jälleenrakentamista varten, sillä tuhoalueen toipuminen voi viedä yli seitsemän vuotta. Tässä suunnitelmassa täytyy myös edistää ja kannustaa taloudellisen toiminnan elpymistä rahallisten kannustimien, korkotukirahoituksen ja erityistuen avulla. Halusimme myös pyytää komissiota vapauttamaan mahdollisimman paljon kyseisten toimien kannalta välttämättömiä resursseja. Emme halunneet jäädä vain hyvien aikeiden varaan.
Arvoisa puhemies, tämä oli vähintä, mitä voimme tehdä tulvien uhreiksi joutuneen väestön hyväksi.

Salafranca Sánchez-Neyra
Arvoisa puhemies, mielestäni Euroopan unioni tekisi suuren virheen, jos se aliarvioisi tämän Venezuelaa kohdanneen onnettomuuden laajuuden, jossa, kuten täällä on muistutettu, tuhannet ihmiset ovat menettäneet henkensä. On erittäin hyvä, että ilmaisemme solidaarisuutemme, mutta on myös tärkeää, että siirrymme kiireellisesti sanoista tekoihin.
Yhteisön on vastattava tähän onnettomuuteen laatimalla laajamittainen maan jälleenrakennus- ja kunnostussuunnitelma, joka sisältää useita osa-alueita: humanitaarisen avun ja hätäavun tehostaminen sekä kunnostamis- ja jälleenrakennustöitä koskevien yleisten linjojen määrittely, mahdollisina lisätoimina. Sanon mahdollisina lisätoimina, koska ministerineuvosto hyväksyy ensi maanantaina julkilausuman, joka on laadittu Coreperin edustajien tekemän sopimuksen pohjalta, jossa sanotaan, että toteutettavien toimien laajuus riippuu käytössä olevista voimavaroista.
Tätä tavoitetta on mahdotonta rahoittaa Mitchin tuhojen korjaamiseen tarkoitetuin varoin. Parlamentti pyytää ja se pyytää tätä myös käden ojennuksena budjettivallan käyttäjältä sitä, että komissio tekisi kunnianhimoisen ehdotuksen, jolla voidaan vastata tämän tilanteen tarpeisiin.
Myös se olisi mielenkiintoista, jos komissio tutkisi niitä mahdollisuuksia, joita kaupallisten toimien soveltaminen yhteisön yleisen tullietuusjärjestelmän puitteissa sekä Euroopan investointipankin tarjoamien lainojen suurentaminen ja laina-aikojen pidentäminen tarjoaisivat.
Euroopan unionin pitäisi myös kannattaa "avunantajien kansainvälistä konferenssia", mikä olisi todisteena unionin solidaarisuudesta ja yhteistyöpanoksesta, ja jonka avulla voisimme vastata siihen, mitä kärsimystä kokeva kansa, Euroopan unionin ystäväkansa, jollainen Venezuelan kansa on, tällä hetkellä meiltä odottaa.

Linkohr
Arvoisa puhemies, jos Venezuelan kärsimät vahingot siirrettäisiin Saksan alueelle, koko rannikkoalue olisi tuhoutunut ja 200 000 ihmistä olisi saanut surmansa. Tämä kertoo onnettomuuden valtavat mittasuhteet Venezuelan kaltaiselle maalle. Ei ole varmasti irvokasta, jos sanon, että parasta mitä Venezuelalle nyt voisi tapahtua, olisi öljyn hinnan kohoaminen mahdollisimman korkealle, jotta se kykenisi rahoittamaan mahdollisimman suuren osan jälleenrakentamisesta itse. Se on meille varmasti epämiellyttävää, koska öljy on kallista, mutta Venezuelalle eduksi. Sikäli Venezuela on myös paremmassa asemassa kaikkien kärsimiensä vahinkojen jälkeen kuin Väli-Amerikka hirmumyrsky Mitchin jälkeen.
Tämä on kuitenkin laiha lohtu, kun otetaan huomioon valtava tuho. Vaatimuksessa avunantajien kansainvälisestä konferenssista, johon komissio osallistuisi aktiivisesti, on sen vuoksi järkeä. Muuten odotan kuten kolleganikin , että komissio esittelee meille mahdollisimman pian suunnitelman siitä, kuinka se voi auttaa Venezuelaa tämän hallituksen suostumuksella.
Venezuelalaiset ovat varmoja myötätunnostamme. He tarvitsevat kuitenkin tietysti myös rahaa, mielikuvitusta ja yhteistyötä jälleenrakennuksessa. Sallikaa minun lisätä tähän, että globaalistuminen ei tarkoita ainoastaan kauppaa vaan myös solidaarisuutta.
Näin tuhoisan katastrofin jälkeen on kuitenkin myös paikallaan kysyä sen syitä. Pelkään, että joudumme kohtaamaan yhä enemmän luonnonkatastrofeja, joihin ihmiset ovat osasyyllisiä. Luonnollista ilmastonmuutosta vastaan ihminen on tietysti voimaton. Kasvihuonekaasut voimistavat kuitenkin muutoksia. Juuri siinä onkin ongelma. Eurooppa ei valitettavasti täytä Kioton velvoitteitaan. Toivon, että tämä katastrofi valitettavasti myös muut saa meidät pohtimaan tätä asiaa ja ryhtymään myös toimiin, jotta meidän ei pidä jatkuvasti keskustella katastrofeista niiden aiheuttamien kiireiden keskellä vaan voimme kenties keskustella myös siitä, mitä teemme ennalta ehkäisevästi, jotta katastrofeja ei syntyisi näin paljon. Jos luonto jo vaatii niitä, ihminen ei varmaankaan ole syyllinen ainakaan siihen.

Busquin
Arvoisa puhemies, komissio yhtyy parlamentin jäsenten esittämään huoleen Venezuelan katastrofaalisesta tilanteesta, ja välitän komission jäsen Nielsenille tekemänne huomautukset. Onnettomuuden laajuuden vuoksi komissio on reagoinut siihen välittömästi siten, että se hyväksyi 23. ja 30. joulukuuta 1999 nyt jo toteutetut päätökset, jotka koskevat 3,2 miljoonan euron suuruisen humanitaarisen avun myöntämistä. Eräs Euroopan humanitaarisen avun toimiston ECHOn asiantuntijoista matkusti Venezuelaan kuitenkin jo 22. joulukuuta, sillä avun tarpeesta oli tarpeen laatia välittömät arviot. ECHOn vakituinen edustaja matkustaa niin ikään paikan päälle lähipäivinä vastatakseen humanitaarisen avun koordinoimisesta sekä varmistaakseen ohjelmien täytäntöönpanon.
Komissio, joka on ottanut huomioon Venezuelan terveysministerin vahvistaman tiedon muun muassa koleran ja spitaalin riskin kasvusta, valmistelee parhaillaan kolmatta päätöstään 2 miljoonan euron myöntämisestä juomavesijärjestelmän ja epidemioiden seurantajärjestelmän kunnostamista varten. Yhdyn parlamentin jäsen Linkohrin mielipiteeseen, joka koskee mahdollisuutta järjestää tulevaisuudessa yleisluonteisia keskusteluja katastrofeista, ja myös tietyt tutkimukset ovat tämän ajatuksen suuntaisia. Komission ohella luonnollisesti myös kansainvälinen yhteisö on vastannut ripeästi Venezuelan hallituksen vetoomukseen sekä osoittanut avokätisyyttään. YK:n humanitaarisen avun koordinoinnista vastaavan toimiston mukaan avun kokonaisarvo on nykyään noin 24 miljoonaa dollaria, josta lähes 10 miljoonaa dollaria on peräisin Euroopan unionista.
Komissio valmistelee parlamentin pyynnöstä myös asiantuntijamatkaa Venezuelan tilanteen arvioimiseksi ja erityistoimien määrittämiseksi. Komissio päättää keskipitkän aikavälin jälleenrakennussuunnitelmasta asiantuntijoiden saamien tulosten perusteella. Komissio kiinnittää erityistä huomiota jälleenrakennustoimien toteuttamiseen liittyviin ympäristönäkökohtiin. Tässä vaiheessa emme vielä voi kertoa avustusten määrästä, joka määräytyy asiantuntijoiden saamien tulosten ja muiden lahjoittajien konsultoinnin perusteella.
Komissio aikoo työskennellä tiiviisti muiden lahjoittajien kanssa edistääkseen kansainvälisen yhteisön ponnistelujen yhteensovittamista ja ensisijaisten toimien määrittelyä. Näin ollen on tärkeää, että kansainvälisen avun koordinointijärjestelmä pantaisiin alulle mahdollisimman pian.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 17.30.
(Istunto keskeytettiin klo 17.30 saakka.)
(Istunto keskeytettiin klo 17.30, ja sitä jatkettiin klo 18.00.)
PUHETTA RYHTYI JOHTAMAAN
varapuhemies PROVAN

Martínez Martínez
Arvoisa puhemies, haluan, että pöytäkirjaan merkitään minun vastalauseeni sille, että äänestys, jonka piti alkaa klo 17.30, aloitetaan myöhässä ilman minkäänlaista selitystä. Tämä osoittaa selvää epäkunnioitusta parlamenttia ja jokaista ajoissa paikalle saapunutta kollegaamme kohtaan. Tällainen toiminta olisi perusteltua vain siinä tapauksessa, että siihen olisi jokin painava syy, kuten esimerkiksi puhemiehen sydänkohtaus. Jos näin ei kuitenkaan ole, kyse on mielestäni parlamentin jäsenten aliarvioimisesta, jota ei voida hyväksyä.
(Voimakkaita suosionosoituksia)

Puhemies
 Hyvä jäsen Martínez, ymmärrän täysin kantanne. Voin vain sanoa teille tässä vaiheessa, että tämä huomio toimitetaan puheenjohtajakokoukselle, joka itse pyysi äänestysten lykkäämistä. Täysistunnon tehtävänä on periaatteessa päättää esityslistasta, mutta puheenjohtajakokous, joka on tällä hetkellä yhä koolla, päätti syystä tai toisesta lykätä äänestyksiä vielä toiset puoli tuntia. Pidän varmasti huolen siitä, että huomautuksenne toimitetaan eteenpäin voimakkain äänenpainoin.
Toivottavasti tämä tyydyttää teitä kaikkia. En halua käynnistää tästä nyt keskustelua. Niin on vain nyt käynyt. Mitä nopeammin siirrymme äänestyksiin, sitä parempi.
Sallittehan minun vakuuttaa teille, että tällaisesta kysymyksestä kannattaa käydä kunnollinen keskustelu, ja parlamentin kannattaa tehdä kunnollinen pikemminkin kuin tilapäinen päätös esityslistan muuttamisesta.
Siirrymme nyt tärkeitä, ajankohtaisia ja kiireellisiä asioita koskeviin äänestyksiin.
Tsetseniaa koskeneen äänestyksen aikana

Posselt
Arvoisa puhemies, kyse on Tsetseniaa koskevasta päätöslauselmasta. Halusin vain sanoa teille, että saksankielisessä versiossa on 4 kohdassa puhe tsetseenimiliisistä, mutta alkuperäisessä englanninkielisessä versiossa puhutaan taistelijoista, fighter. Fighter tarkoittaa siis kuitenkin taistelijaa. Pyydän näin ollen korjaamaan tämän kohdan kaikissa kieliversioissa, koska taistelijan ja miliisin välillä on suuri ero. Pyydän siis tarkistamaan kieliversiot 4 kohdan osalta.

Puhemies
 Olette aivan oikeassa, hyvä jäsen Posselt. Tekstiä muutetaan tämän mukaisesti.
Ennen Egyptiä koskevaa äänestystä

Posselt
Arvoisa puhemies, pyydän anteeksi, mutta kyse on edelleen samasta ongelmasta. Englanninkielisessä alkuperäistekstissä, jota käsittelimme, käytetään ilmaisua sectarian clashes tai jotain sellaista. Joka tapauksessa kyse on sanasta "sectarian". Saksankielisessä versiossa sanotaan: muslimi- ja koptilahkojen välisistä selkkauksista. Se on myös täydellistä hölynpölyä, ja pyydän, että tämä kohta mukautetaan englanninkieliseen versioon.

Puhemies
 Sanon uudelleen, että pidämme huolen siitä, että teksti käännetään saksaksi oikein.
Molukkien (Indonesian) tilannetta koskeneen äänestyksen jälkeen:

Ribeiro e Castro
Arvoisa puhemies, paikalla oleva komission jäsen mainitsi, että Indonesiaan kohdistuvaa aseidenmyyntikieltoa koskevaa ongelmaa voitaisiin mahdollisesti käsitellä yleisten asioiden neuvostossa, joka pidetään 24. päivänä, toisin sanoen ensi maanantaina. Näin ollen pyytäisin puhemiehistöltä erityistä solidaarisuutta ja suurta huolellisuutta, jotta juuri hyväksymämme päätöslauselma toimitettaisiin välittömästi neuvostoon. Pyytäisin näin ollen, että sihteeristö olisi erittäin nopea. Arvoisat ministerit varmaankin lukevat lehtiä, mutta nyt, kun Euroopan parlamentti ottaa toistamiseen kantaa myyntikiellon jatkamisen puolesta, on tärkeää, että juuri hyväksymämme päätöslauselma annettaisiin välittömästi neuvoston tiedoksi.

Puhemies
 Niin tehdään.

MacCormick
Arvoisa puhemies, käytän työjärjestyspuheenvuoron. Meillä oli tänä aamuna käsiteltävänämme kaksi menettelyä koskevaa esitystä, joista ensimmäinen oli kollegani Hudghtonin ja toinen minun itseni jättämä. Molemmissa esityksissä pyydettiin nimenhuutoäänestystä ja pidettiin tärkeänä, että sellainen toimitetaan. Nimenhuutoäänestysten painetuissa tuloksissa näkyy kuitenkin tällä hetkellä ainoastaan ensimmäinen näistä äänestyksistä, jotka koskivat esityksiä asian käsiteltäväksi ottamisesta, mutta ei vielä toisen nimenhuutoäänestyksen tuloksia. Jäsenet muistavat, että tämä toinen äänestys oli varmasti nimenhuutoäänestys ja että äänestys toimitettiin koneäänestyksenä. Voimmeko olla varmoja siitä, että nimenhuutoäänestysten tulokset ovat saatavilla huomenaamulla?

Puhemies
 Hyvä jäsen MacCormick, pidämme varmasti huolen siitä ja varmistamme, että saatte ne käyttöönne kotiin vietäviksi.

Sisämarkkinat ja kuluttajien oikeusturva
Puhemies
 Esityslistalla on seuraavana keskustelu Palacio Vallelersundin oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan puolesta komissiolle esittämästä suullisesta kysymyksestä (B5-0039/99) tasapainoisesta strategiasta sisämarkkinoiden ja kuluttajien oikeusturvan alalla

Palacio Vallelersundi
Arvoisa puhemies, koska aikaa on runsaasti, arvoisa puhemies ja arvoisa komission jäsen, voin yrittää selittää asiaa esimerkin avulla: olipa kerran, ennen Amsterdamin sopimuksen voimaan tulemista, neuvosto, jossa keskusteltiin Brysselin ja Luganon yleissopimuksen muuttamisesta: niille, jotka eivät tunne näiden teknisten kysymysten saloja, tämä merkitsee oikeudenkäyttövaltaan liittyvää ongelmaa. Toisin sanoen, millaiselle tuomarille voi puhua vaikeuksistaan silloin, kun kyseessä on kansainvälinen kiista. Yksimielisesti ja hallitustenvälisen, ei siis kovinkaan yhteisöllisen, ja hyvin lähellä kansainvälistä oikeutta olevan yhteistyön tuloksena, neuvosto oli päässyt periaatesopimukseen. Mutta kas, eräänä päivänä Amsterdamin sopimus tuli voimaan, ja 65 artiklan mukaisesti tämä Brysselin ja Luganon yleissopimuksen muutos oli sisällytettävä yhteisön lainsäädäntöön ja tästä uudesta yleissopimuksesta oli tehtävä yhteisön säädös, eli asetus.
Tuolloin esiin astui komissio, ja jotta se saisi tämän uuden Amsterdamin sopimuksen tuottamaan mahdollisimman pian hedelmää, se päätti hyvin nopeasti, että säädöksen sisällyttäminen yhteisön lainsäädäntöön merkitsi yksinkertaisesti sitä, että sen nimi muutettaisiin: siinä missä ennen luki yleissopimus, saa lukea tästä lähtien asetus. Siinä kaikki.
Näin komissio sitten, kuulematta ennalta asianomaisia tahoja, kuulematta lainkaan eri pääosastoja, antoi näitä lainsäädäntöön liittyviä kysymyksiä koskevan asetusehdotuksen.
Täällä parlamentissa käsitellään parhaillaan Diana Wallisin johdolla mietintöä joka vielä tässä vaiheessa on vasta lausunnon asemassa, sillä parlamentin valtuudet ovat tällä alalla vielä rajalliset , ja toivon hänen puhuvan tästä aiheesta.
Tästä ja tähän tarinani päättyy meidän on kuitenkin tehtävä joitakin johtopäätöksiä:
Ensinnäkin, neuvoston koordinoinnissa on puutteita. Neuvosto ei nimittäin tässä tapauksessa ole vain neuvosto, vaan se on oikeusasioita käsittelevä neuvosto. Lisäksi minun on sanottava, että se koostuu juuri niistä kansainvälisen yksityisoikeuden asiantuntijoista ja professoreista, jotka ovat neuvotelleet näistä kansainvälisistä sopimuksista, jotka loppujen lopuksi käsittelevät tätä erityisalaa. Myöskään sisämarkkina-asioita tai yleisiä asioita käsittelevää neuvostoa ei kuultu.
Puutteita on kuitenkin ja tämä on tärkeämpää tulevaisuuden kannalta myös komission koordinoinnissa. On totta, että se on joutunut kokemaan vaikeita aikoja komissio oli silloin eroamassa , mutta sen koordinaation puutteet johtuvat loppujen lopuksi siitä, arvoisa puhemies, että tätä asiaa koskeva kuulemistilaisuus järjestettiin vasta sitten, kun asetusehdotus oli jo julkistettu, mikä soti kaikkia niitä alkeellisimpia kriteereitä vastaan, jotka koskevat tehokkuutta ja jopa kansalaisten ja tämän parlamentin komissiolle osoittamaa kunnioitusta, muiden seikkojen ohella.
Tämän lisäksi olen sitä mieltä, että tässä esimerkissä korostuu se vaikea tai hankala tilanne, tai se tärkeä haaste ihan miten haluatte, arvoisa puhemies jonka edessä olemme: sisämarkkinoita koskevat kriteerit, kansainvälisen yksityisoikeuden kriteerit. Toisin sanoen, merkitseekö säädöksen sisällyttäminen yhteisön lainsäädäntöön joka meidän on usein tehtävä yksinkertaisesti sitä, että kirjoitamme siihen "yleissopimus", missä lukee "asetus"? Oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan mielestä asia ei voi olla näin, ja toivon, että parlamentti on samaa mieltä.
Säädöksen sisällyttäminen yhteisön lainsäädäntöön tarkoittaa ennen kaikkea ja nimenomaan jokaisen siihen sisältyvän säännön analyyttistä arvioimista sisämarkkinoiden perusperiaatteiden pohjalta. Erityisesti tämä koskee keskinäisen tunnustamisen periaatetta ja kotijäsenvaltion suorittaman valvonnan periaatetta.
Sisällyttäminen yhteisön lainsäädäntöön tarkoittaa todellisuudessa sisämarkkinoiden kunnioittamista. Tämä on hyvin tärkeää, sillä tällä hetkellä sisämarkkinoiden toteuttaminen merkitsee sitä, että menemme sille raja-alueelle, joka ympäröi jo voimassa olevia sääntöjä ja jota, koska se on yhteydessä prosessioikeuteen ja tietenkin moniin kansainvälisen yksityisoikeuden osa-alueisiin, ei ole määritelty tarkasti. Näin ollen, jos nyt menetämme ne perusteet, jotka määrittävät sisämarkkinoita, teemme epäsuorasti sisämarkkinoista merkityksettömät ja kuljemme kohti erittäin vaarallista tilannetta.
Tähän liittyy toinenkin vaara. Tässä digitaalisen vallankumouksen tilanteessa on nähtävissä tiettyä taipumusta sanoa: "olemme globaaleja, sisämarkkinat ovat käyneet meille pieniksi, hallitkaamme maailmaa, mitä me sisämarkkinoilla teemme, jättäkäämme sisämarkkinat taaksemme". Niin, meidän on hyvä tietää, että Euroopan yhdentyminen perustuu sisämarkkinoihin ja että sen lisäksi perustamissopimus velvoittaa meidät kunnioittamaan niitä periaatteita, jotka pitävät yllä ja määrittävät tätä todellisuutta.
Nyt te varmaan kysytte minulta: entä sitten kuluttajat? No, mitä kuluttajiin tulee, antamassani esimerkissä heitä näytetään suojeltavan antamalla heille mahdollisuus pyytää oikeudenmukaisuutta tuomarilta, joka asuu ihan naapurissa, heidän kotipaikkakuntansa tuomarilta. Onko tämä heidän suojelemistaan? Ei ole. Todisteena tästä on se, että kuluttajat eivät nosta oikeusjuttuja sellaisissa tapauksissa, joissa he ovat ostaneet pienen laitteen, tai kun he ovat ostaneet mitä tahansa lähikaupasta. Miksi? Koska se on hyvin kallista ja koska se vie paljon aikaa. Toisin sanoen, jos haluamme suojella kuluttajia, meidän on päätettävä asianmukaisista toimista. Esimerkiksi sellaisista komission parhaillaan esittämistä toimista, jotka liittyvät esimerkiksi vähäisiä vaateita koskeviin menettelyihin (small claims procedure) tai kuluttajien riitojen ratkaisemiseen tuomioistuimen ulkopuolella. Tämä suojelee kuluttajia; nopeat, edulliset ja tehokkaat menettelyt.
Arvoisa puhemies, lisäksi kuluttajien suojeleminen tarkoittaa sitä, että heitä kohdellaan täysikasvuisina, eikä ajatella, että kuluttajat ovat olentoja, jotka eivät pysty tekemään valintoja. Tällä hetkellä yksi Euroopan tärkeimmistä haasteista tässä digitaalisessa vallankumouksessa on se, että muutamme sitä kulttuuria ja niitä periaatteita, jotka koskevat kuluttajien suojelua. Kuluttajia täytyy suojella, mutta heitä on todellakin suojeltava käytännössä eikä muodollisesti, ja on omaksuttava sellainen kulttuuri, jossa otetaan riskejä, kuluttajan kannalta laskelmoituja riskejä, siis sellaisen kuluttajan, joka pystyy tekemään täysin tietoisia valintoja.
Arvoisa puhemies, päätän puheenvuoroni. Euroopan on puolustettava arvojaan, mutta Euroopalla on toinenkin suuri haaste, joka on tasapainon löytäminen julkisen lainsäädännön ja itsesääntelyn (self regulation) välillä. Kuluttajia suojellaksemme tarvitsemme julkisen lainsäädännön tarjoamaa lujaa ja suojaavaa kehystä, mutta tarvitsemme myös mahdollisuuden sille, että kansalaisyhteiskunta rakentaa sellaisia järjestelmiä, jotka vastaavat paremmin senhetkistä tilannetta kuin ne, joita voidaan säätää julkisissa toimielimissä.
Eräänä päivänä Madridin huippukokouksessa joku sanoi minulle: hyvä jäsen Palacio, Internetissä yksi vuosi merkitsee kahta kuukautta. Teiltä menee neljä vuotta yhden direktiivin laatimiseen, mikä on pitkä aika. Olkaamme nopeampia, säilyttäkäämme arvomme, mutta ymmärtäkäämme tietenkin myös se, että sisämarkkinoiden on oltava meidän ensisijainen tavoitteemme.

Bolkestein
. (NL) Arvoisa puhemies, haluaisin ensin kiittää arvoisaa parlamentin jäsen Palaciota siitä, että hän antaa minulle mahdollisuuden käsitellä erittäin merkittävää, mutta myös erittäin monimutkaista asiaa. Haluaisin sanoa siitä seuraavaa.
Palacion tavoin komissiokin pitää erittäin tärkeänä, Euroopan unionia koskevan sopimuksen 2 artiklan tarkoittaman rajattoman alueen aikaansaamista ajatellen, sitä periaatetta, että yritysten pitää voida tarjota tavaroitaan ja palveluitaan koko unionin alueella ilman, että toimitusten kohteena oleva jäsenvaltio asettaa yrityksille syrjiviä ja epäoikeudenmukaisia esteitä. Nämä esteethän voivat johtaa sisämarkkinoiden pirstoutumiseen, koska yritysten täytyy sopeuttaa tavaransa tai palvelunsa täyttämään ehdot kaikissa niissä Euroopan unionin jäsenvaltioissa, joissa ne toimivat.
Se on meidän lähtökohtamme. Palacio, joka juuri sanoi, että Euroopan unioni perustuu sisämarkkinoihin, on samaa mieltä tästä lähtökohdasta. Komissio on hänen kanssaan täysin samaa mieltä. Ehtona molemminpuolisen hyväksymisen periaatteelle on kuitenkin se, että kuluttajansuoja on kaikissa jäsenvaltioissa asianmukaisella ja samalla tasolla.
Arvoisan parlamentin jäsenen mainitsemassa ehdotuksessa direktiiviksi sähköiseen kauppaan liittyvistä tietyistä oikeudellisista seikoista sanotaan nimenomaan, että 3 artiklassa mainittu käsite "sisämarkkinat" ei koske kuluttajasopimuksista aiheutuvia velvoitteita. Kuten Palacio tietää, kuluttajasopimuksista aiheutuvista velvoitteista säädetään I:ssä Rooman sopimuksessa eikä se liity direktiiviin sähköisestä kaupasta, josta saavutettiin 7. 12.1999 poliittinen yksimielisyys neuvostossa.
Mitä tulee komission viimeaikaisiin aloitteisiin Euroopan yhteisöjä koskevan sopimuksen uuden IV luvun puitteissa, oletan, että Palacio tarkoittaa ennen kaikkea, kuten hän juuri oikeastaan sanoikin, sitä ehdotusta asetukseksi, jonka komissio hyväksyi heinäkuussa 1999 neuvoston ad hoc -työryhmän esityksen ja 15 jäsenvaltion saavuttaman poliittisen sopimuksen pohjalta, ja jonka tarkoituksena on oikeustoimivaltaa ja siviili- ja kauppa-asioissa tehtyjen päätösten hyväksymistä ja toteuttamista koskevan, vuonna 1968 tehdyn Brysselin sopimuksen sisällyttäminen yhteisön oikeuteen.
Palacio puhui siitä juuri ja hän ei hyväksynyt sitä tapaa, jolla komission ehdottama asetus syntyi. Hän sanoi myös, että asiaan liittyviä neuvotteluja ei juurikaan käyty, tämä ei koske ainoastaan komission ja parlamentin välisiä neuvotteluja vaan jopa eri neuvostojen välisiä keskinäisiä neuvotteluja.
Komissio ehdotti muutoksia alkuperäiseen vuonna 1968 tehtyyn sopimukseen, jotta vanha sopimus vastaisi paremmin nykyaikaisia kaupankäyntimenetelmiä ja etenkin sähköistä kauppaa. Nyt arvoisa parlamentin jäsen näyttää olevan sitä mieltä, että lähtökohdat tässä asetusehdotuksessa, jonka pitää siis yhteisöllistää Brysselin sopimus, voivat olla ristiriidassa alkuperämaan periaatteen kanssa. Jos hän olisi oikeassa, se merkitsisi sitä, että oikeustoimivalta sisältyisi myös tähän periaatteeseen, mikä ei pidä paikkaansa. Mainitun sähköistä kauppaa koskevan, joulukuun poliittisella sopimuksella hyväksytyn asetusehdotuksen 1 artiklassa määrätään muuten, että ehdotus ei koske oikeustoimivaltaa. Kuten Palacio tietää, kysymys oikeustoimivallasta sisältyy Brysselin sopimukseen.
Nykyisessä tilanteessa meillä on kolme rinnakkaista asiaa. On olemassa ehdotus direktiiviksi sähköisestä kaupasta. On olemassa Rooman sopimus, johon juuri viittasin ja on olemassa Brysselin sopimus. Nämä ovat kolme asiaa, jotka eivät ole tällä hetkellä riippuvaisia toisistaan. Arvoisa puhemies, komissio huolehtii siitä, että ne etenkin 4. ja 5. marraskuuta pidetyssä kuulemistilaisuudessa esitetyt epäilyt tämän ehdotuksen mahdollisista seurauksista sisämarkkina-asetukselle sekä ehdotusta puoltavat lausunnot otetaan huomioon asianmukaisella tavalla. Komissio analysoi lisäksi ne lukuisat ja yksityiskohtaiset kannanotot, joita se on saanut ja tekee mahdolliset ehdotuksensa aikanaan tunnetuksi.
Minusta on joka tapauksessa toivottavaa, etenkin Palacion esittämää kritiikkiä ajatellen, että komission tulee olla selvillä siitä Euroopan parlamentin kannasta, jonka se ottaa mukaan ehdotukseen tämän vuoden helmikuussa voidakseen jo tehdä joitakin aloitteita.
Minusta on myös välttämätöntä, että löydetään asianmukaiset, täydentävät ratkaisut, jotta voidaan vastata niihin huolestuneisuuden ilmauksiin, joita kuluttajajärjestöjen edustajat esittivät kuulemistilaisuudessa. Siksi kaikkien asianosaisten on neuvoteltava nopeasti, jotta löydettäisiin vaihtoehdot, joista Palaciokin puhui, usein pitkäaikaisille, kalliille ja monimutkaisille oikeusmenettelyille, jolloin sähköiseen kauppaan liittyvät rajat ylittävät riidat voitaisiin ratkaista nopeasti ja pienemmin kustannuksin.

Harbour
Arvoisa puhemies, voinko sanoa aivan ensiksi, miten myönteisesti suhtaudunkaan komission jäsen Bolkesteinin juuri äsken lausumiin sanoihin siitä, että komissio tarkastelee erittäin perusteellisesti kaikkea sitä monimutkaista ja päällekkäistä lainsäädäntöä, joka vaikuttaa siihen uuteen maailmaan, jossa parhaillaan elämme uuteen sähköisen kaupankäynnin maailmaan.
Olin onnekas voidessani osallistua osaan 4. ja 5. marraskuuta pidetyistä kuulemistilaisuuksista, ja siellä mukana olleiden henkilöiden lukumäärä ja heidän myötävaikutuksensa laatu osoittavat, kuinka vakavasti ihmiset suhtautuivat tähän kysymykseen. Se kuvastaa huolta, jota tunnettiin alkuperäistä lähestymistapaa kohtaan.
Kollegani Wallis, joka laatii mietintöä, käyttää myöhemmin puheenvuoron, enkä halua ennakoida enkä varastaa hänen ajatuksiaan. Keskustelemme mietinnöstä myöhemmin, ja tiedän, että te, hyvä komission jäsen, olette silloin nähnyt jo osan siitä. Haluan tuoda esille erään asian, mutta en juristin näkökulmasta, koska olen siinä erikoisasemassa, että olen yksi niistä harvoista jäsen Palacion johtaman oikeudellisten asioiden valiokunnan jäsenistä, jotka eivät ole juristeja ammatiltaan. Haluaisin puhua näistä kysymyksistä sekä yritysten että kuluttajien näkökulmasta.
Arvoisa komission jäsen, tämän meidän teille esittämämme kysymyksen avainsana on tasapaino. Maailman tapahtumien tarkastelu osoittaa, että sähköisen kaupankäynnin tai sähköisen viestinnän saapuminen muuttaa parhaillaan merkittävästi markkinoiden tasapainoa. Tasapaino on siirtymässä voimakkaasti kuluttajien hyväksi. Meistä kaikista on tulossa vahvempia kuluttajia, koska tämä uusi viestintätekniikka antaa meille valtavan vallan tehdä ostoksia maailmanlaajuisesti, vertailla hintoja ja tehdä päätöksemme helposti saatavissa olevan suuren tietomäärän perusteella. Niiden teistä, jotka ette ole kokeilleet tätä tekniikkaa, pitäisi ehdottomasti tehdä niin, koska sähköinen kaupankäynti antaa tämän tietokoneiden tehon ja tietokonetiedon yhdistelmän avulla ihmisille mahdollisuuden vertailla tarjouksia ja tehdä ostoksia tavalla, jota he eivät ole koskaan aikaisemmin kokeneet.
Annan teille yksinkertaisen esimerkin. Se liittyy nykyiseen lainsäädäntöömme koko julkisen sektorin alalla. Yhdistyneen kuningaskunnan tietoliikennevirastolla on www-sivusto, jolla kuluttajat voivat käydä ja jolla he voivat vertailla niitä yksityiskohtaisia tietoja, joita kaikki eri tietoliikenneyritykset tarjoavat. Kuluttajat voivat syöttää sivustolle yksityiskohtaiset tiedot puhelimensa käytöstä ja vertailla eri tarjouksia juuri tämänkaltaisen vallan saamme pian käyttöömme.
Tämä uusi vahvempien kuluttajien sukupolvi ei ole kiinnostunut perusteluista, joita meillä lainsäätäjillä saattaa olla oikeudenmukaisuuden periaatteista ja sovellettavasta oikeudesta, koska oikeussuojakeinojen saatavuus, kuten jäsen Palacio huomautti, ei ole päällimmäisenä niiden useimpien ihmisten mielessä, jotka tekevät ostoksia Internetissä tai muualla. Ennen ostopäätöksen tekemistä, kuluttajat haluavat olla varmoja siitä, että organisaatio, jonka kanssa he ovat tekemisissä, tarjoaa vahvat ehdot ja takuut sekä mahdollisuuden vahingonkorvauksiin. Jos kyseessä on suhteellisen tuntematon tuotemerkki ja meidän olisi kannustettava pienyrityksiä käyttämään sähköistä kaupankäyntiä hyväkseen tarjousten tekemiseksi kuluttajille , nuo kuluttajat saattavat hyvinkin haluta varmuuden siitä, että kyseessä on jokin tunnustettu tuotemerkki, sähköistä kauppaa käyvän kauppiaan tuotemerkki, kuten sellainen, jota Ison-Britannian kuluttajayhdistys edistää erittäin menestyksellisesti. Meidän on annettava sille tästä suuri kunnia.
Meidän on edistettävä juuri tämänkaltaisia aloitteita koko Euroopan unionissa. Juuri tämänkaltaisia aloitteita pyytäisin komission jäsentä tekemään osana niitä monenlaisia kysymyksiä, jotka liittyvät kuluttajalainsäädäntöön.
Ihmiset haluavat olla tekemisissä sellaisten organisaatioiden kanssa, jotka käsittelevät ongelmia ja valituksia yhtä nopeasti ja tehokkaasti kuin millä tavalla he tekivät ostoksensa Internetissä. He haluavat yksinkertaisia ja tehokkaita korvauksia ja pääsyä sellaisen tahon luo, joka hoitaa heidän ongelmansa.
Sähköisessä kaupankäynnissä on yksi varma asia eli se, että se kehittyy todellakin erittäin nopeasti. Tuotteiden ja palvelujen uusia muotoja tuodaan markkinoille paljon nopeammin kuin koskaan aikaisemmin, ja tehtävänämme lainsäätäjinä tässä parlamentissa on edistää tätä dynamiikkaa eikä hidastaa sitä. Haluamme kannustaa kuluttajia käyttämään hyväkseen sähköisessä muodossa olevaa tietoa ostospäätöstensä tekemisessä sekä kannustaa kaikenkokoisia yrityksiä, erityisesti pienyrityksiä, osallistumaan sähköiseen kaupankäyntiin. Tämä edellyttää meiltä selvästi sääntelykehyksemme uudelleenpohdintaa.

Berger
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, jatkamme tänään keskustelua tasapainoisesta strategiasta sisämarkkinoiden ja kuluttajan oikeusturvan alalla sellaisen suullisen kysymyksen pohjalta, jonka kohteena ovat erityisesti alkuperämaan periaate sisämarkkinoilla ja määrämaaperiaate kuluttajansuojassa. Tällaisia keskustelun katkeamisia ei voi välttää suullisten kysymysten osalta. Olen kuitenkin sitä mieltä ja tähänastinen keskustelu on jo osoittanut sen , että keskustelu näistä kahdesta periaatteesta ei juuri edistä tätä asiaa, varsinkaan, jos kyse on sopivan oikeudellisen kehyksen löytämisestä sähköiselle kaupankäynnille. Aivan syystä pelätään tunnustan sen , että kuluttajien mahdollisuus valittaa asuinmaansa tuomioistuimeen kansallisen lainsäädäntönsä mukaisesti voi vaikeuttaa sähköisen kaupankäynnin vakiintumista tai jopa estää sen. Samanaikaisesti tiedämme kuitenkin, että jo tämä mahdollisuus kanteen nostamiseen on usein vain teoreettinen eikä sitä käytetä.
Vielä vähemmän voimme kuitenkin vaatia kuluttajia lähtemään oikeuteen palvelun tarjoajan kotimaassa, jolloin palvelujen tarjoajat asettuisivat toimimaan niihin jäsenvaltioihin, joissa on huonoimmat kuluttajansuojamääräykset ja heikoimmat kuluttajien oikeudet. Sähköisen kaupankäynnin kehittymisen myös vaatima kuluttajien luottamus ei varmasti lisäänny sillä tavalla.
Sen vuoksi uskon, että todellista apua ei ole käsiteltävänä olevan asetuksen uudesta 15 artiklasta eikä siitä, että se rajoittuu offline-kauppoihin. Meiltä puuttuvat järjestelmät tuomioistuinten ulkopuolella tapahtuvaan riitojen ratkaisemiseen ja menetelmät kuuluisien pienten valitusten nopeaan selvittämiseen. Sen vuoksi suhtaudun erittäin myönteisesti komission tulevaa strategiaa koskevassa tiedonannossaan ehdottamiin toimiin, erityisesti siihen, että tuetaan aloitteita, joissa luodaan tuomioistuinten ulkopuolisia riitojen ratkaisemismenettelyjä, jotka tapahtuvat välittömästi, ja niihin toimiin, jotka liittyvät sellaisen uuden vihreän kirjan luomiseen, joka käsittelee oikeusturvan saatavuutta ja kuluttajien muutoksenhakua.
Olen sitä mieltä, että pitäisi kyllä olla mahdollista myös kehittää yhdessä eurooppalaisten pankkien ja luottokortteja myöntävien yritysten kanssa turvallinen sähköinen rahaliikenne sekä maksujärjestelmiä, jotka mahdollistavat sähköiset kaupat pankkitiskillä. Myös kuluttajansuojajärjestöjen voimakkaampi yhteistyö ja näiden kuluttajansuojajärjestöjen rajat ylittävät valtuudet voisivat auttaa meitä tavallisessa elämässä lopulta enemmän kuin teoreettinen kinastelu määrämaa- ja alkuperämaaperiaatteista.
Koska komission uuden asetusluonnoksen ehdotuksia arvosteltiin, haluaisin todeta painokkaasti, että pidän komission menettelytapaa oikeana. Sopimuksen 13 artiklassa säädetään jo nyt, miltä kuluttajan tuomioistuin näyttää, oikeusoppineiden enemmistö on jo nyt sitä mieltä, että sama pätee myös online-kauppoihin. Komissio ei siis muuta voimassa olevaa oikeustilaa. Komission on myös tunnetusti otettava 95 artiklan 3 kohdan mukaisesti kaikkien ehdotustensa perustaksi kuluttajansuojan korkea taso.
Sen vuoksi uskon, että komissio on toiminut ehdotuksineen oikein. Sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmä tukee myös kollega Wallisin oikeudellisten asioiden valiokunnassa tekemiä ehdotuksia, hän ehdotti joitakin muutoksia asetusluonnokseen, mutta vaati myös, että täydennämme voimassa olevaa järjestelmää siten, että syntyy uusia menettelytapoja.
Lopuksi haluaisin sanoa ryhmäni puolesta, että meidän mielestämme alkuperämaaperiaatteeseen siirtyminen on mahdollista vain jos kuluttajien oikeusturvaa lisätään muilla menettelyillä, jotka tarjoavat heille mahdollisuuksia oikeusturvaan.

Wallis
Arvoisa puhemies, tämä kysymys korostaa jännitettä yritysten ja kuluttajien etujen välillä yhtenäismarkkinoiden yhteydessä jännitettä, josta minun on sanottava, että se on tullut minulle aivan liian tutuksi toimiessani Brysselin yleissopimusta koskevan mietinnön esittelijänä.
Täällä on mainittu yhteensovittamisen ajatus. Haluan kiinnittää huomiota erääseen lähestymistapaan, tai ehkä pikemminkin iskulauseeseen, jota käytetään tällä hetkellä paljon Yhdistyneessä kuningaskunnassa hallinnosta puhuttaessa. Puhumme yhteisestä ajattelusta tai yhteisestä hallinnosta eli toisin sanoen kuilun pienentämisestä eri hallinnonalojen välillä. Tämä on myös merkki kypsyydestä, valmistumisesta, kuten koulussa tapahtuu siirryttäessä yksittäisten kirjainten kirjoittamisesta kokonaisten sanojen ja lauseiden kirjoittamiseen.
Tuomioistuinten toimivaltaa ja sähköistä kaupankäyntiä koskevassa keskustelussa on korostunut ristiriita kuluttajien ja Internet-kauppiaiden välillä. Voiko kuluttaja nostaa kanteen kotimaansa tuomioistuimessa, jos hänellä on oikeus kanteen nostamiseen? Merkitseekö tämä kuoliniskua sähköiselle kaupankäynnille?
Ehdotan sellaista toimenpidepakettia, jonka keskeinen aihe on Tampereen Eurooppa-neuvostossa laajasti esille noussut oikeussuojakeinojen saatavuus.
Yhtenäismarkkinoiden asianmukainen toimivuus siten, että sekä pienyritykset että kuluttajat voisivat toimia niillä täysipainoisesti ja luottavaisesti edellyttää oikeussuojakeinojen saatavuuden varmistamista siviilioikeudellisissa asioissa. Meidän on luotava menettelyjä vähäisiä riita-asioita varten ja vaihtoehtoisia riidanratkaisumenetelmiä. Tämä on ehdottomasti olennainen osa yhtenäismarkkinoita.
Tietysti komission jäsen sanoo kuitenkin, että tämä kuuluu ehkä pikemminkin hänen kollegansa Vitorinon ja ehkä myös komission jäsen Byrnen toimialaan. Juuri tämä on turhauttanut minua. Komission jäsenet Byrne ja Vitorino ovat puhuneet ja antaneet lausuntoja sellaisten järjestelmien perustamisen puolesta, jotka käsittelisivät unionin laajuisia vähäisiä riita-asioita. Nämä lausunnot on yhdistettävä. Komission on alettava ajatella yhteisellä tavalla yhteisenä hallintona. Meillä on vain kerran sukupolvessa tarjoutuva tilaisuus helpottaa sähköisen kaupankäynnin kasvua.
Mitä toiseen aiheeseen tulee, meillä on taipumus turvautua yhdenmukaistamiseen keinona ratkaista joitakin näistä ongelmista keinona ratkaista jännitteitä, joita kohtaamme. Usein kuitenkin juuri tuo yhdenmukaistamisprosessi, joka voi olla liian riippuvainen lainsäädännöstä, voi olla kankea ja joustamaton, ja se voi siten itse muuttua yhtenäismarkkinoiden esteeksi. Tällaisia väitteitä on esitetty tietoturvadirektiivistä, joka on merkittävä osa kuluttajansuojalainsäädäntöä, mutta näyttää siltä, että se on pantu joissakin jäsenvaltioissa täytäntöön liian tiukasti, mikä on mahdollisesti muodostanut esteen yhtenäismarkkinoille.
Sähköinen kaupankäynti liittyy erittäin suuresti maailmanlaajuisiin markkinoihin. Meidän on annettava hyväksymillämme ratkaisuilla kansalaisillemme ja yrityksillemme mahdollisuus osallistua näille laajemmille markkinoille. Yhdysvalloissa, joiden ei välttämättä tarvitse olla esikuvamme, on päädytty itsesääntelyn ja oikeudellisesti sitomattoman soft law -tyyppisen oikeuden yhdistelmään, jota tuetaan lainsäädännöllä. Meidän olisi valmistauduttava tarkastelemaan tämänkaltaisia yhdistelmäratkaisuja. Yksi on jo mainittu. Yksi mahdollinen ratkaisu saattaa olla luottokorttiteollisuuden hallussa. Näiden ratkaisujen hyväksikäyttö edellyttää kuitenkin toimintaa, ja komission on toimittava yhdessä yhteisellä tavalla.

MacCormick
Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää jäsen Palaciota ja komission jäsen Bolkesteinia tämän keskustelun avaamisesta tyypillisen selkeästi ja kohteliaasti.
Tämä on ainutlaatuista en voi olla tuomatta tätä asiaa esille, vaikka sen sanominen voikin kuulostaa lattealta , miten valtavasti sähköisen kaupankäynnin kehitys tuleekaan muuttamaan kaikkien meidän elämäntapojamme tulevina vuosikymmeninä ja koko tämän vuosisadan aikana. Voin sanoa omalta osaltani, että tein tänä jouluna ensimmäistä kertaa jouluostoksia sähköisesti, mikä johtui osittain uudesta elämäntilanteestani ja siitä, että minulla on tällä hetkellä aikaisempaa vaikeampaa päästä Edinburghin pääkadun kauppoihin. Lähetin todellakin sähköisesti muutaman kukan Texasiin tyttärelleni hänen äskettäisten häidensä johdosta, ja kuten voitte ymmärtää, arvoisa puhemies skotlantilaisesta oli miellyttävää saada kukat sinne ilman kuljetusmaksua! Olemme siirtymässä uudenlaiseen maailmaan. Mutta kuten sanottu, edessämme on äärimmäisen vaikeita ongelmia.
Jos liiketoimintaa ei harjoiteta enää pelkästään kotimaassa, pienyrityksillä on vaikeuksia päästä markkinoille. Jäsen Berger puhui tästä osittain, mutta on tärkeää muistaa, että kaupankäyntiin ryhtyvien henkilöiden on tiedettävä, minkä varalta heidän on suojauduttava, ja tätä koskeva paikallinen neuvonta tulee paranemaan. Tämän vuoksi on tärkeää, että kotimaaperiaate on etusijalla. Sitten esiin nousee kuitenkin päinvastainen ongelma. Ihmisiä voidaan huijata ulkomailta käsin sellaisten muissa maissa sijaitsevien yritysten toimesta, jotka tietävät, ettei niillä ole suurtakaan vaaraa joutua kohtaamaan vihaista rouva Virtasta, joka on saanut postissa kelvottoman tuotteen. Miten hoidamme siis tämän ongelman?
On ehdotettu jo kahdesti ja se on merkittävä ehdotus , että olisi luotava tapoja, joilla luottokorttiyrityksiä voitaisiin käyttää riskien jakamiseen, jos kyseiset yritykset olisivat halukkaita osallistumaan tällaiseen. Kuluttajilla voisi olla kotimaassaan oikeuksia luottokorttiyrityksiin nähden, ja luottokorttiyrityksellä voisi olla oikeuksia omassa maassaan tuottajiin tai myyjiin nähden. Tällä tavalla kaikki markkinoilla mukana olevat osallistuisivat erittäin pienimuotoisesti riskien jakamiseen koko markkinoilla. Komission olisi tarkasteltava tätä asiaa.
Meidän on kuitenkin ryhdyttävä pitkällä aikavälillä lakien yhdenmukaistamiseen siviili- ja kauppaoikeudellisissa asioissa koko unionissa. Kuten tiedätte, arvoisa puhemies, meillä Yhdistyneessä kuningaskunnassa toimivat 300 vuoden ajan erittäin menestykselliset sisämarkkinat kaksine oikeusjärjestelmineen, jotka kasvoivat yhteen omaehtoisesti eivätkä pakottamalla. Meidän on tarkasteltava pitkällä aikavälillä tämänkaltaista kehitystä Euroopassa. Meidän olisi tutkittava Euroopassa Yhdysvaltain tavoin oikeussäännöksiämme ja annettava oikeutemme kehittyä.

Berlato
Arvoisa puhemies, ilmaisen kannan, josta sovin yhdessä parlamentin jäsen Nobilian kanssa ja jonka kanssa kuulun asiaa käsittelevään ryhmään UEN-ryhmässä.
Me uskomme, että kollega Palacion esiin tuoma ongelma on ehkä yksi suurimmista ongelmista, joita sisämarkkinoiden pitää käsitellä. Asiaa koskevat määräykset ovat puutteelliset ja sopimattomat, ja sen sijaan, että ne tarjoaisivat yleisen toiminnallisen varmuuden ja yhtenäisen kuluttajan oikeusturvan, ne jättävät laajalti liikkumavaraa perusteettomalle vapaalle päätösvallalle ja epämääräisyydelle. Tällainen tilanne koskee varmastikin sitä aihetta, jonka kysymyksen esittelijä antoi esimerkkinä sähköinen kaupankäynti , ja sen puitteissa myyntiä koskevia ohjeita, ostajan oikeuksia, hänen mahdollisuuksiaan perua kauppa, ja samaan aikaan myyntiä rasittavaa eriasteista verotusta. Mutta tämä ongelma koskettaa myös lukemattomia muita aloja: sähkökomponenttien alaa vielä yhtenä esimerkkinä , jossa tuotanto voi tapahtua useammassa maassa myös Euroopan unionin ulkopuolisissa maissa , varastointi ja/tai tavaramerkin liittäminen yhdessä jäsenvaltiossa ja lopullinen kokoonpano jossakin toisessa jäsenvaltiossa. Ongelma ei myöskään koske niinkään yksittäisten osien luotettavuutta tai sitä, noudatetaanko niiden osalta maahantuojan tai tuottajamaan lainsäädäntöä, vaan pikemminkin niiden kokonaisvaltaista mukautuvaisuutta laajempaan joustavuuteen.
Euroopan unioni kannattaa voimakkaasti näitä viimeksi mainittuja argumentteja, erityisesti, jos ne maat, joissa tuotteen lopullinen kuluttaja asuu, ovat saaneet tuotteelle aikaan erityisominaisuuksia aikaisemmin määriteltyjen selkeiden ominaisuuksien perusteella ja joka tapauksessa unionin määrittämien ominaisuuksien lisäksi, jotta unionissa saavuttaisiin suurempaa kilpailua sen alueella toimivien taloudellisten toimijoiden keskuudessa.
Edellä mainitulle ajatukselle löytyy sitä paitsi vertailukohde elintarvikkeiden tuotantoalalla, jossa ongelma, joka koskee erityisesti alkuperämaata sitä koskevien jäsenvaltioille myönnettyjen erivapauksien seurauksena, keskittyy suurimmaksi osaksi siihen tietoon, joka löytyy lopulliseen myyntiin tarkoitettuihin tuotteisiin liitettävistä tuoteselosteista.
On selvää, että tämänkaltainen tilanne ei ainoastaan saa aikaan epämääräisyyttä ja epävarmuutta, vaan samaan aikaan se heikentää kilpailua pienten ja keskisuurten yritysten vahingoksi, ei yhden tai toisen kansallisen lainsäädännön vaaditun noudattamisen puitteissa, vaan siksi, että se vähentää näille yrityksille varattuja mahdollisuuksia juuri yhteisön lainsäädännössä esiintyvien epäkohtien takia.
On yhtä lailla selvää, että tällaisen pienten ja keskisuurten yritysten kannalta epäsuosiollisen tilanteen jatkuminen aiheuttaa pelkoa työllisyyteen kohdistuvista heijastuksista, joita, kun kyse on erityistilanteesta, ei ole mahdollista välttää hallinnollisten toimien yksinkertaistamisella ja perustamiskustannusten alentamisella, eikä työmarkkinaosapuolten osallistumisen ja käyttövalmiuden avulla.
Kaikki tämä merkitsee sitä, että puheena olevia tuotteita ja aiheeseen liittyviä erityisiä perusteita koskevan eri asetusten laadinnan lisäksi on tarpeen vahvistaa tilanteen kokonaiskuvaa ja sitä lainsäädännöllistä ajattelutapaa, joka palvelee oikeanlaisena sääntökokonaisuutena sisämarkkinoilla ja tehokkaana viite- ja varmuusasteikkona jäsenvaltioille ja jokaiselle taloudelliselle toimijalle.
Yhteenvetona me uskomme, että sen lisäksi, että tarkastellaan komission saavuttamaa sirpaloitumistekijää todella arvostettava työ, sillä se koskee kansallisten lainsäädäntöjen lähentämistä pitää myös tehdä kaikki mahdolliset ponnistelut Wienin neuvoston antaman toimeksiannon moitteettomamman omaksumisen ja täsmällisemmän tulkinnan hyväksi ja jota sittemmin on korostettu juuri sisämarkkinoiden osalta Euroopan sääntelykehyksen parantamiseksi ja kilpailukyvyn kontekstissa, vaikkakin sen tukena ovat kauppasulkujen poistaminen ja palveluiden parantaminen.

Blokland
Arvoisa puhemies, kuluttajalainsäädännöstä mahdollisesti aiheutuviin kaupan esteisiin liittyvä, oikeusasioita käsittelevän valiokunnan esittämä suullinen kysymys sisältää jo valiokunnan ratkaisun: yhdenmukaistamisen lisääminen. Mutta onko se välttämätöntä?
Sisämarkkinat ovat saaneet aikaan sen, että tuottajat ja kuluttajat voivat toimia paremmin oman maansa rajojen ulkopuolella. Näitä rajat ylittäviä siirtoja varten on oltava asianmukainen lainsäädäntö. Siksi on välttämätöntä yhdenmukaistaa lainsäädäntö vähimmäistasolla. Kuluttajien oikeusturvan korkea taso ei tarkoita sitä, että meidän on säädettävä kaikesta Euroopan unionin tasolla mahdollisimman suuren yhdenmukaistamisen avulla. Päinvastoin, meidän on etsittävä kuluttajan kannalta parhainta mahdollista ratkaisua, tässä tapauksessa luotettavia puitteita. Ne puitteet ovat usein kansallisia.
Sähköisen kaupan yhteydessä alkuperämaa voidaan valita Euroopan unionissa melko vapaasti. Se ei lisää kuluttajan luottamusta. Siksi kuluttajan on saatava mahdollisuus valita oman maansa lainsäädäntö. Minusta ei vaikuta siltä, että tästä koituisi ei-toivottuja kaupan esteitä. Kuluttajien oikeusturva luo välttämättömät, poliittisesti toivottavat reunaehdot kaupalle, heikomman osapuolen suojelemiseksi.
Komission lähestymistapa ei ainakaan johda loputtomaan köydenvetoon yhdenmukaistamisen halutusta tasosta. Se ei myöskään edellytä uutta lainsäädäntöä sen paremmin EU:n kuin kansallisellakaan tasolla ja se kunnioittaa toissijaisuuden periaatetta. Komission strategia ei ole millään tavalla tasapainoton. Sellainen on korkeintaan oikeusasioita käsittelevän valiokunnan lähestymistapa, sillä kyseinen valiokunta vaatii aina yhteisöllistämistä argumentein, jotka vaikuttavat minusta väärin perustelluilta.

Oomen-Ruijten
Arvoisa puhemies, sähköinen kauppa on komission ja myös eurooppalaisen teollisuuden ja kaupan tärkeä prioriteetti. Emme saa unohtaa, että kuluttajatkin hyötyvät suuresti siitä, että he voivat käyttää sähköistä kauppaa asianmukaisesti hyväkseen. Mitä voimme nyt todeta? Sen, että teollisuuden ja kuluttajien välillä on käynnissä kiihkeä keskustelu yhä useammin sähköisesti tapahtuvaan, rajat ylittävään kauppaan sovellettavista laeista. Tavaroiden ja palveluiden tarjoajat kannattavat alkuperämaan periaatetta, jonka mukaan sovelletaan sen maan lakeja, missä tarjoaja toimii. Voin ymmärtää sen erittäin hyvin.
Arvoisa puhemies, otetaanpa esimerkki. Portugalilainen ostaa Internetin kautta tietokoneen suomalaiselta tarjoajalta. Suomalaisilla on muuten hyvä kuluttajansuoja. Tässä yhteydessä noudatettaisiin Suomen lakeja alkuperämaan periaatteen mukaisesti. Kallis tietokone ei tulisi kuitenkaan perille, vaikka se olisi maksettu luottokortilla. Haluaisiko portugalilainen mielellään viedä asian oikeuteen Suomessa? En usko sitä. Se merkitsisi sitä, että hänen pitäisi hankkia oikeudellista neuvontaa Suomessa tai neuvoja Suomen laeista. Hyvä jäsen Bolkestein, asiaan liittyy muutakin. Muutakin kuin mitä te sanoitte, sillä eurooppalaista kuluttajaa suojaa muukin kuin sähköiseen kauppaan liittyvä lainsäädäntö tai asetukset, jotka mainitsitte. On nimittäin olemassa myös direktiivi etämyynnistä. Tulossa on direktiivi rahataloudellisista palveluista. On myös olemassa direktiivi yksityisyydestä. Ne sisältävät kaikki kuluttajan kannalta tärkeät vähimmäistakuut, joskus myös enimmäistakuut. Ehdotettu direktiivi sähköisestä kaupasta lisää niihin joitakin ylimääräisiä säännöksiä.
Komissio on tehnyt kaksi eri ehdotusta tästä asiasta. Siis oikeusturvasta, jotta tiedettäisiin, kenen puoleen kääntyä. Toisaalta meillä on siis direktiivi sähköisestä kaupasta, joka perustuu alkuperämaan periaatteeseen ja toisaalta ehdotus uudeksi muutetuksi Brysselin asetukseksi. Olen Bolkesteinin kanssa samaa mieltä siitä, että vaikka molemmat ehdotukset voidaan yhdistää keskenään hyvin, taustalla oleva ajatus on ainakin ristiriitainen. Siitä aiheutuu sekaannusta ja sähköiseen kauppaan liittyvän oikeusturvan aikaansaaminen asianmukaisella tavalla estyy sen vuoksi. Arvoisa puhemies, olen sitä mieltä, että Euroopan parlamentin kuuluu järjestää myös hyvä kuluttajansuoja. Kuluttaja hyötyy avoimesta ja johdonmukaisesta oikeusturvasta, sillä sähköinen kauppa ei voi toimia eikä kehittyä parhaalla mahdollisella tavalla ilman kuluttajien luottamusta. Mielestäni meidän on siksi ajateltava enemmän kuin tähän mennessä: mitkä ovat nyt vaihtoehtoiset mahdollisuudet tarjota kuluttajalle oikeusturva, silloinkin, kun jokin menee vikaan? Olen sitä mieltä, ja siksi vetoankin komission jäsen Bolkesteiniin, että meidän on tarkasteltava paljon paremmin riitojen sovitteluun liittyviä vaihtoehtoisia järjestelmiä. Tiedätte, että Alankomaissa on hyvin tasapainoinen vaihtoehtoinen riitojen sovittelujärjestelmä, joka toimii jo myös rajojen yli ja jonka yhteydessä sovittelukomiteoiden säätiö mahdollistaa sen, että ulkomaalaiset voivat tulla Haagiin protestoimaan säätiölle ja että asia käsitellään siellä oikeusistuimessa.
Arvoisa puhemies, yksi ratkaisuista on: uuden suunnan etsiminen.

Konrad
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, hyvät kollegat, sallikaa minun kiittää aluksi kollega Palacio Vallelersundia suullista kysymystä koskevasta aloitteesta. Mistä on kyse? Tematiikka voidaan kuvata iskusananomaisesti seuraavalla tavalla: kuluttajansuojan ja sähköisen kaupankäynnin välinen jännitys. Tai toisin muotoiltuna: kuinka Euroopan unionin kuluttajia voidaan suojella tehokkaasti vaikeuttamatta samalla sähköisen kaupankäynnin kehitystä? Keskustelu keskittyy tällä hetkellä kysymykseen siitä, minkä periaatteen mukaisesti tuomioistuin on määritettävä ja sen seurauksena myös sovellettava oikeus sähköistä kaupankäyntiä koskevissa rajat ylittävissä kiistoissa.
Pitääkö kuluttajan puolustaa riitatapauksissa oikeuksiaan sen maan tuomioistuimessa, jossa tavaroiden tai palvelujen tarjoaja toimii, vai siinä maassa, jossa hän asuu? Mitä oikeutta sovelletaan? En käsittele nyt uudelleen näiden kysymysten eri näkökohtia. Ne tunnetaan jo riittävän hyvin. Komissio järjesti tästä asiasta kuulemistilaisuuden marraskuussa. Haluaisin nyt vain kiinnittää huomiota siihen, että minun mielestäni keskustelua yhtäältä kuluttajansuojasta ja toisaalta sähköisestä kaupankäynnistä käydään liian yksipuolisesti, liian lyhyesti. Keskustelu on myös ristiriidassa sen strategian kanssa, jonka komissio itse esitti tiedonannossaan strategiasta sisämarkkinoiden alalla.
Komission tiedonannossa nimittäin nimenomaan esitetään, että meidän on löydettävä tasapainoisia ratkaisuja, jos kuluttajien ja talouden intressit ovat erilaiset. Sähköiselle kaupankäynnille Euroopan unionissa on annettava todellinen mahdollisuus kehittyä. Kuluttajansuojan ja sähköisen kaupankäynnin välisessä jännitystilassa päästään tasapainoiseen ratkaisuun vain, jos keskustelussa ei rajoituta oikeaan tuomioistuimeen ja sovellettavaan oikeuteen vaan käydään laajaa keskustelua.
Tehokasta kuluttajansuojaa koskevien pohdiskelujen tavoitteenahan pitää olla, että kuluttajan oikeusturva taataan nopeasti, pienin kustannuksin ja ilman byrokratiaa. Käykö niin todella, jos kuluttaja voi valittaa asuinpaikassaan kotimaansa oikeuden mukaisesti? Asuinpaikassa annetulla tuomiolla kuluttajalle annetaan periaatteessa leivän sijasta vain kiviä, sillä hänen pitää saada tuomio pannuksi täytäntöön vieraassa jäsenvaltiossa. Se vie usein kauan ja on vaivalloista ja kallista. Tehokkaan kuluttajansuojan aikaansaamiseksi on arvioitava vaihtoehtoja kalliille ja raskaille oikeudenkäynneille, missä tuomioistuimessa ja minkä oikeuden mukaan ne sitten tapahtuvatkin.
Tuomioistuinten ulkopuolinen riitojen ratkaisu, mahdollisesti muun yhdenmukaistamisen yhteydessä, on nähdäkseni tässä yhteydessä taikasana. Pääosasto on jo käsitellyt perusteellisesti tuomioistuinten ulkopuolista riitojen ratkaisemista rajat ylittävien rahoituspalvelujen yhteydessä. Se järjesti tästä aiheesta kuulemistilaisuuden viime vuoden lokakuussa. Esitän, että tietoja ja ajatuksia, jotka esitettiin komission työpaperissa, joka oli kuulemistilaisuuden lähtökohtana, ja tämän vuoden puolivälissä odotettavissa olevaa kuulemistilaisuuden tulosten arviointia koskevaa tiedonantoa arvioitaisiin perusteellisesti myös sähköisen kaupankäynnin yhteydessä.
Sähköistä kaupankäyntiä koskevan direktiivin lähestymistapa ansaitsee nähdäkseni poliittisen tuen eikä sitä saa sen vuoksi tehdä tyhjäksi Brysselin ja Luganon yleissopimusten ja Rooman II sopimuksen määräyksillä. Tästä syystä ehdotan menettelyn etenemisen osalta, että joko Brysselin ja Luganon yleissopimusten muutosta lykätään, kunnes kaikki avoimet oikeuskysymykset tällä alueella on ratkaistu, tai Brysselin ja Luganon yleissopimusten muutoksissa säilytetään tavaroiden ja palvelujen tarjoajien ja kuluttajien etujen välinen tasapaino.

Bolkestein
. (NL) Arvoisa puhemies, haluaisin tosiaan mielelläni puuttua lyhyesti muutamiin tärkeisiin kohtiin, joista parlamenttinne jäsenet puhuivat. Haluan aloittaa Harbourin käyttämällä ilmaisulla ja haluan myös käyttää tätä tilaisuutta hyväkseni kiittääkseni häntä siitä suuresta mielenkiinnosta, jota hän osoitti kuulemistilaisuudessa 4. ja 5. marraskuuta. Komissio arvostaa aina erityisesti sitä, että parlamentin jäsenet osallistuvat kuulemistilaisuuksiin tai muihin tilaisuuksiin ja haluan korostaa sitä tässä yhteydessä, arvoisa puhemies. No niin, Harbour puhui tasapainosta ja siihen komissio luonnollisesti pyrkii. Arvoisa puhemies, ymmärtänette, että en puhu vain omasta puolestani enkä oman pääosastoni puolesta vaan koko komission puolesta. Muun muassa kollegani Byrne, joka puolustaa kuluttajien etuja, on komission jäsen, ja tässä keskustelussa minun tulee ottaa huomioon myös Byrnen kannat, jotta me osoittaisimme noudattavamme yhtenäistä hallintoa, kuten Wallis sitä nimitti.
No niin, me pyrimme siihen tasapainoon, joka tarkoittaa toisaalta tuottajien ja toisaalta kuluttajien etujen välillä vallitsevaa tasapainoa. Se on hyvin tiedossa oleva asia ja myös argumentit ovat luonnollisesti selviä. Pyrimme siihen tasapainoon. Minusta vaikuttaa siltä, että olemme onnistuneet saavuttamaan sen tasapainon sähköiseen kauppaan liittyvän direktiivin myötä. Direktiivin periaatteena on se, että alkuperämaalla on ratkaiseva asema, kun syntyy sähköiseen kauppaa liittyviä kiistoja. On olemassa yleiseen järjestykseen liittyvä poikkeus, kuten yleisesti ottaen voisin sanoa. Se poikkeus on kuitenkin rajattu tiukasti. On oltava kyse tietyistä tavoitteista eikä mistään muista. Poikkeuksen on oltava välttämätön. Maan, jossa yleisen järjestyksen rikkomus on tapahtunut, on vastattava siitä. Maalle on annettava tilaisuus toteuttaa tarvittavat toimenpiteet ja komissiolle on tiedotettava asiasta. Komissiolle on annettava mahdollisuus puuttua sen maan toimintaan, joka on sallinut rikkomuksen. Toisin sanoen, perusperiaate sähköiseen kauppaan liittyvässä direktiivissä on alkuperämaan periaate, joka sisältää hyvin tiukasti rajatun poikkeuksen. Arvoisa puhemies, saanko myös käyttää tätä tilaisuutta hyväkseni pyytääkseni parlamenttia hyväksymään tämän direktiivin asianmukaisella tavalla, eli nopeasti, jotta se voitaisiin sisällyttää sisämarkkinoiden neuvoston kokouksen yhteydessä toukokuussa Euroopan unionin lainsäädäntöön. Jokainen odottaa sähköiseen kauppaan liittyvää Euroopan unionin direktiiviä ja toivon, että se saadaan aikaan toukokuussa.
Arvoisa puhemies, haluaisin mielelläni käsitellä toista asiaa, jonka muutamat parlamentin jäsenet myös mainitsivat. Siitä puhui ainakin Palacio, mutta myös esimerkiksi Oomen ja kyse on Brysselin sopimuksesta. Myönnän sen kritiikin oikeutetuksi, jota Palacio esitti komission ehdotuksen syntytapaa kohtaan. Otamme siitä opiksemme. Haluan kuitenkin pyytää parlamenttia ja erityisesti oikeusasioita käsittelevää valiokuntaa muodostamaan kantansa siitä vaikeasta 15 artiklan kohdasta. Sillä ymmärsinkö asian oikein, arvoisa puhemies? Komission Brysselin sopimuksen muutosehdotuksen 15 artikla eroaa yhdessä tärkeässä kohdassa alkuperäisestä sopimuksesta kuluttajan oikeusturvan hyväksi. Alkuperäisessä vuodelta 1968 peräisin olevassa sopimuksessahan edellytetään kahden vaatimuksen täyttämistä ennen kuin kuluttaja saa mahdollisuuden vaatia omia oikeuksiaan. Niistä kahdesta vaatimuksesta toinen on jätetty pois komission ehdotuksessa. No niin, sillä on suuri merkitys ja se on saanut aikaan levottomuutta eri järjestöissä, jotka ovat tekemisissä tämän asian kanssa. Komissio pohtii tätä asiaa. Järjestämme pienen kokouksen neljän muun komission jäsenen kanssa, mukaan lukien komission jäsenet Byrne, Vitorino ja Liikanen, pohtiaksemme tarkemmin 15 artiklaan liittyviä ajatuksia. Samalla haluaisin kuitenkin, mikäli sallitte, arvoisa puhemies ja mikäli Palacio sallii, pyytää oikeusasioita käsittelevää valiokuntaa kiinnittämään myös huomiota 15 artiklaan, jotta komissio saisi aikaisessa vaiheessa selville, mitä mieltä Palacion valiokunta on asiasta.
Wallis mainitsi oikeutetusti käsitteen yhtenäinen hallinto. No niin, määritelkäämme tarkemmin yhdessä parlamentin kanssa komission ehdotuksessa määritelty 15 artiklaan liittyvä käsite.
Sen lisäksi muutamat parlamentin jäsenet, kuten Wallis, Oomen ja luonnollisesti myös Palacio, puhuivat toisaalta vähäisistä korvausmenettelyistä ja toisaalta vaihtoehtoisista kiistojen sovittelujärjestelmistä.
Parlamentti ymmärtänee, että ne eivät ole asioita, jotka kuuluvat välittömästi omaan vastuualueeseeni. Ne kuuluvat paremminkin kollegani Vitorinon vastuualueeseen. Se ei tietenkään muuta sitä, että ne liittyvät luonnollisesti kiinteästi koko tähän aiheeseen eikä sitä, että suhde näiden kahden nopeutetun ja yksinkertaistetun, oikeudellisten kiistojen ratkaisuun tarkoitetun menettelytavan välillä on luonnollisesti kiinteässä yhteydessä sisämarkkinoiden toimintaan. Siksi tunnen olevani suuressa määrin sidoksissa tähän aiheeseen. Rehellisyyden nimissä minun on sanottava, että Antonio Vitorino on ensi kädessä vastuussa siitä.
No niin, sanoin juuri, että neljä tai viisi komission jäsentä pitää kokouksen ensi viikon keskiviikkona. Lupaan teille, että painotan välttämättömyyttä saada aikaan ne kaksi nopeutettua ja yksinkertaista menettelytapaa sähköiseen kauppaan liittyvien vähäisten oikeudellisten kiistojen ratkaisemiseksi ja pyydän muita kiinnittämän siihen huomiota.
Sanon vielä kerran, ja haluan päättää puheenvuoroni tähän, että me yritämme löytää tasapainon. Emme halua sitä, mistä MacCormick puhui. Emme halua kaukohuijauksia. Emme halua niitä. Kiitän MacCormickia tästä värikkäästä ilmaisusta. Emme toisaalta halua sitäkään, mistä Wallis puhui, eli liiallisen suojelun aiheuttamaa sisämarkkinoiden pirstoutumista. Emme halua sitä. Emme halua yhtä emmekä toistakaan. Meidän pitää etsiä oikea tie Skyllan ja Kharybdiksen välissä sisämarkkinoiden eduksi, se tarkoittaa: kaikkien Euroopan kuluttajien eduksi.

Puhemies
 Keskustelu on päättynyt.

Naiset ja tiede
Puhemies
 Esityslistalla on seuraavana McNallyn laatima naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunnan mietintö (A5-0082/1999) komission tiedonannosta: Naiset ja tiede Naiset mukaan rikastuttamaan Euroopan tutkimustoimintaa (KOM(1999) 76 - C5-0103/1999 - 1999/2106(COS)).

Gröner
. (DE) Arvoisa puhemies, aluksi haluaisin kiittää parlamentin jäsen McNallya, joka ei pakottavien velvollisuuksien vuoksi voi olla tänään enää läsnä esittelemässä itse mietintöään.
Naiset ja tiede naiset mukaan rikastuttamaan Euroopan tutkimustoimintaa. Tiedonannolla on kaksi tavoitetta: ensimmäinen tavoite on kannustaa jäsenvaltioita keskustelemaan keskenään ja edistää parhaita käytäntöjä naisten rohkaisemisessa tieteen ja teknologian alalla. Toinen tavoite on lisätä unionin tukemaan tutkimukseen osallistuvien naisten määrää ja toimia siten tavalla, jolla täytetään velvoite, joka on syntynyt sitoutumisesta unionin perustamissopimuksessa mainittuihin sukupuolten yhtäläisiin mahdollisuuksiin ja tuotetun tutkimuksen rikastamiseen, siis toteuttaa gender mainstreaming.
Tutkimus ja teknologia muodostavat sentään maatalouden ja rakennerahaston jälkeen kolmanneksi suurimman alan EU:n talousarviossa. Suhtaudumme komission tiedonantoon ja sen tavoitteisiin myönteisesti ja kehotamme jäsenvaltioita jatkamaan sukupuolten välisen tasa-arvon edistämistä ja yhteistyötä komission kanssa. Kehotamme komissiota tuottamaan vertailukelpoista ja parempaa tietoa aiheesta naiset ja tiede, kehittämään tulevan toiminnan suuntaviivoja ja ehdottamaan lisätoimia, jotta komissio voisi kahden vuoden kuluttua esitellä parlamentille erityisraportin. Komissio ponnistelee edelleen parempien tietojen kokoamiseksi tiedenaisten tilanteesta, se aikoo järjestää asianosaisten välisiä tapaamisia ja kaksi suurta konferenssia, jotka tuovat yhteen kansalliset viranomaiset, tiedenaiset ja kaikki asianosaiset osapuolet.
Esittelijä on erittäin tyytyväinen viidennessä puiteohjelmassa jo toteutettuihin toimiin naisten osallistumisen lisäämiseksi, jotta sekä Marie Curie -apurahojen jaossa että neuvoa antavissa elimissä noudatettaisiin 40 prosentin naiskiintiötä, sekä jo ehdotettuihin toimiin kuudetta puiteohjelmaa varten. Naisten aliedustuksella tieteellisessä tutkimuksessa on perinteitä, ja naisasialiike joutui kamppailemaan kovasti nykyisen aseman saavuttamiseksi. Vuosisadan alussa ensimmäiset eurooppalaiset naiset pääsivät yliopistoon Suomessa. Yliopistot ovat kuitenkin tähän asti olleet miesten hallinnassa. Nykyään tosin melkein puolet opiskelijoista on naisia. Esimerkiksi kotimaassani Saksassa enemmistö opintojensa aloittajista oli vuonna 1995 ensimmäistä kertaa naisia. Kaikkien opiskelijoiden osalta keskiarvo on Euroopassa 103 naista 100:aa miestä kohti. Saksa muodostaa tässä asiassa EU:n peränpitäjän luvuin 77 naista 100:aa miestä kohti. Naiset valmistuvat tosin useammin kuin miehet, suhde on 110:100. Saksassa ja Irlannissa tämä luku alittuu. Opintosuunnan valinta kohdistuu kahdella kolmesta naisopiskelijasta kielitieteelliseen ja humanistiseen alaan; heitä on vielä kannustettava luonnontieteisiin. Luonnontieteellis-tekninen ajattelutapa on herätettävä kotona ja sitä on tuettava koulutuksella koulussa, lastentarhassa, kaikkialla, ja tällöin on keksittävä myös uusia keinoja. Yhteisopetus ei ole tällöin aina ainoa keino, myös erillinen opetus tytöille ja pojille voi kannustaa tyttöjä, varsinkin luonnontieteellis-teknisillä aloille.
Naisten lisääntynyttä pätevyyttä ei ole kuitenkaan käytetty hyväksi tieteenteossa; korkeakoulujen viranhaltijoiden osalta tilanne on edelleen katastrofaalinen, naisten osuus varsinaisissa professorinviroissa unionissa on 5 prosenttia, mikä ei ole paljon enempää kuin vuosisadan alussa 1920-luvulla.
Naisten ja miesten tasa-arvoisuuden tieteessä pitää kuitenkin johtaa myös naisten sisällöllisen vaikutuksen lisääntymiseen. Nais- ja sukupuolitutkimusta voidaan pitää perustutkimuksena, joka on erittäin tärkeää Euroopan unionille. Uusien välineiden avulla, joita jäsenvaltioiden pitää kehittää, on lisättävä kaikkien naisten mahdollisuuksia tutkimuksessa ja opetuksessa ja edistettävä kokemusten vaihtoa. Tiedenaisten verkkoja on tuettava ja innovatiivisia hankkeita edistettävä ja laajennettava. Esimerkiksi Espanjassa ja Italiassa naisten on todettu toimivan enemmän luonnontieteiden alalla. Sitä on tutkittava vielä tarkemmin.
Myös Saksasta on esimerkkejä: Hannoverin Expo 2000 -näyttelyn yhteydessä järjestetään kesällä 100 päivää kestävä kansainvälinen naisten yliopisto teknologian ja kulttuurin alalla. 1000 tulevaa tiedenaista ja 100 naisprofessoria työskentelevät siellä tieteidenvälisessä, tutkimuspainotteisessa ohjelmassa seitsemällä alueella: älykkyys, tieto, ruumis, vesi, kaupunki, työ ja muuttoliike. Nämä arvokkaat kokemukset pitää yhdistää ja arvioida huolellisesti, ja sitten on päätettävä, voidaanko yliopistoa jatkaa virtuaaliyliopistona nykyaikaisen tietotekniikan keinoin. Naisten yliopiston perustajajäsenenä olen vakuuttunut siitä, että tämä asiantuntijaryhmä voi antaa vihjeitä monien ongelmiemme ratkaisemiseksi.
EU ei saa hukata yhtäkään tilaisuutta edistää eurooppalaista tutkimusta ja sen asemaa globaalistuvassa maailmassa. Toisen tilaisuuden tarjoaa YK:n konferenssi Peking + 5, joka järjestetään vuoden puolivälissä New Yorkissa. Siellä tarkastellaan kansainvälisiä saavutuksia ja epäonnistumisia. Poliittisessa vastuussa olevien ihmisten johdonmukaisella toiminnalla Euroopan unionissa, kaikissa jäsenvaltioissa, on saatava aikaan korkeakoulujen hallinnon, tutkimuslaitosten valtuuskuntien ja talouden kanssa määrätietoisia rakenteellisia uudistuksia ja aloitettava muutosprosessi, joka panee täytäntöön yhteisön tasa-arvoa koskevan tehtävän, kuten Amsterdamin sopimuksessa määrätään.
Tulevaisuutemme on 2000-luvulla kuten esittelijä McNally aivan oikein analysoi. Sinne siirryttäessä eivät riitä pienet kosmeettiset muutokset. Meidän on tehtävä rohkeita ratkaisuja. Vielä kerran sydämellinen kiitos esittelijälle, jäsen McNallylle!

Ribeiro e Castro
Arvoisa puhemies, täsmennän aluksi, että puhun jäsen Elisabeth Monfortin puolesta, joka on UEN-ryhmän puolestapuhuja tässä asiassa, ja näin ollen luen ääneen tekstin, jonka hän on laatinut ranskaksi.
Arvoisa puhemies, on ilo todeta, että teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnassa aloitettu keskustelu esittelijä McNallyn mietinnöstä jonka tarkoitus on erityisesti lisätä ja edistää naisten osuutta tutkimusammateissa on osoittanut laajaa yksimielisyyttä. Tietyn sekaannuksen välttämiseksi on kuitenkin syytä tarkentaa miesten ja naisten yhtäläisiä mahdollisuuksia koskevaa käsitettä, jonka tulkinta näyttää vaihtelevan. Mietintöluonnoksen alkuperäiseen versioon nimittäin sisältyi määritelmä, joka sopii yhteen naisten sen aivan oikeutetun vaatimuksen kanssa, että heillä olisi miesten kanssa yhtäläiset mahdollisuudet harjoittaa tieteellistä tutkimusta sekä oikeus vaatia sellaisia viipymättä toteutettavia liitännäistoimenpiteitä, jotka mahdollistaisivat heidän pätevyyttään vastaavien työpaikkojen saannin. Tuo määritelmä käy yksiin myös sen täydentämisen käsitteen kanssa, joka on ehkä ainoa, jolla tahtopolitiikka on perusteltavissa.
Sen sijaan, että parlamentti keskittäisi pohdiskelunsa sukupuolten välisen tasa-arvon periaatteeseen, joka on jo sinänsä ristiriitainen käsite, sen olisi keskityttävä arvoihin, joissa otetaan huomioon sukupuolten väliset erot. Jos nimittäin miehet ja naiset olisivat täysin yhdenvertaisia, jos naiset eivät loppujen lopuksi eroaisikaan miehistä, en näkisi mitään syytä vaatia miesten ja naisten välistä tasa-arvoa, joten työpaikkojen myöntämisessä olisi otettava huomioon ainoastaan täydentämistä koskevat kriteerit. Miesten ja naisten erilaisuuden hyväksyminen ja ajatus siitä, että he täydentävät toistensa työpanosta, voisivatkin sitä vastoin synnyttää tasa-arvoa ja toimia sellaisen aktiivisen, todellisuuspohjaisen ja käytännönläheisen politiikan tukipilarina, jossa pyritään ennen kaikkea konkreettisten esteiden, sellaisten erityisten esteiden poistamiseen, joita naiset ja ainoastaan naiset äideiksi tultuaan kohtaavat. Mielivaltainen, määrällinen ja kiintiöihin perustuva politiikka ei auta perusongelmien ratkaisemisessa.
Olisi hyvä, jos parlamentin osoittama hyvä tahto kysymyksissä, jotka koskevat naisten pääsyä tiettyihin ammatteihin ja erityisesti tutkimusammatteihin joissa heitä on edelleen aivan liian vähän näkyisi puheina, joissa luovuttaisiin lopullisesti vaatimusten esittämiseen perustuvasta retoriikasta.

Avilés Perea
Arvoisa puhemies, miesten ja naisten yhtäläiset mahdollisuudet on kirjattu Amsterdamin sopimuksen 2 ja 3 artiklaan ja tällä hetkellä ne muodostavat yhden niistä Euroopan unionin tavoitteista, jotka on otettava huomioon kaikissa yhteisön politiikoissa.
Naisten osallistuminen tieteen harjoittamiseen on viime vuosien aikana lisääntynyt huomattavasti, mutta se on vieläkin riittämätöntä. Naisten osallistuminen yliopistoissa on lisääntynyt kaikilla aloilla, mutta niillä aloilla, joita voimme erityisesti nimittää "tieteellisiksi" aloiksi kuten matematiikka, tietotekniikka, tekniikka ja arkkitehtuuri , naiset ovat vielä aliedustettuina, ja tilannetta pahentaa vielä se, että kun he päättävät opintonsa hyvillä arvosanoilla, he eivät yleensä jatka tieteellistä uraansa etupäässä sen vuoksi, että se tuottaisi heille suuria vaikeuksia. Toisaalta tämä johtuu syistä, jotka liittyvät tutkijanammatin harjoittamisen organisointiin ja lisää vaikeuksia aiheuttaa myös työ- ja perhe-elämän yhteen sovittaminen.
Tämän vuoksi pidämme todella tärkeänä sitä, että komissio haluaa puolustaa naisten osallistumista tutkijamaailmaan ja erityisohjelmiin ja on kiinnostunut siitä, mutta se, mitä pidämme aivan erityisen tärkeänä, on naisten osallistuminen vuosiksi 19982002 laaditun tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen viidenteen puiteohjelmaan. Naisten integroimista koskevat toimia täytyisi soveltaa edellä mainituissa erityisohjelmissa.
Naiset voivat osallistumisellaan tuoda tutkimustyöhön mukaan kaikkia niitä ominaisuuksia, jotka ovat heille tyypillisiä ja jotka epäilemättä rikastuttavat tutkijamaailmaa. On edistettävä tasapuolista osallistumista, jonka tavoitteena on yhtäläinen osallistuminen, unohtamatta sitä, että ammatillinen pätevyys on ehdoton edellytys.
Naisen aseman edistäminen tällä alalla on aloitettava jo erityisesti tieteisiin keskittyneissä yliopistoissa ja myös opintojen jälkeen uran jatkuessa työelämässä.
Nuorten tutkijoiden asemaa on edistettävä Marie Curie -ohjelman apurahojen avulla ja niitä on annettava riittävästi.
Naisten on osallistuttava kaikkiin neuvottelu- ja päätöksentekovaiheisiin eikä ainoastaan tieteelliseen tutkimukseen, sillä tavoitteena on tiedemaailman rikastuttaminen ja täydentäminen.
Naisten osallistumista tieteen harjoittamiseen on edistettävä jo kouluiästä asti ja erityisesti tietotekniikan alalla, koska sillä valtava merkitys muille tieteen aloille pyrittäessä, ei ainoastaan Euroopan unionissa, vaan myös assosioituneissa maissa ja sellaisten maiden kehittymättömillä alueilla, joilla toteutetaan unionin ohjelmia.
Naisten osallistumista tieteen harjoittamiseen ja uusien teknologioiden kehittämiseen on tuettava kouluiästä saakka. Naisten suuremman osallistumisen tieteen maailmassa on heijastettava sitä merkitystä, mikä on naisten osallistumisella kaikilla yhteiskunnan osa-alueilla. Naisten vahvempi osallistuminen viidenteen ja kuudenteen puiteohjelmaan tulee olemaan esimerkkinä sukupuolten välisestä tasa-arvosta ja helpottamaan naisten osallistumisesta alalle, jolla he ovat perinteisesti olleet aliedustettuina.
On tärkeää parantaa mahdollisuuksia työ- ja perhe-elämän yhteen sovittamiseksi, koska se vaikuttaa oleellisesti naisten mahdollisuuksiin päästä vastuullisiin tehtäviin. Parlamentissa ja erityisesti naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunnassa jatkamme työtä näiden erittäin tärkeiden tavoitteiden saavuttamiseksi, jotta yhteiskunnasta tulisi tasapuolisempi.

Karamanou
Arvoisa puhemies, aluksi haluaisin onnitella komissiota aloitteesta, jonka tavoitteena on naisten laajempi osallistuminen tieteen harjoittamiseen ja eurooppalaisen tutkimuksen rikastuttaminen.
On totta, että naissukupuolen edustus tieteellisen tutkimuksen ja teknologian alalla on hyvin alhainen eikä vastaa lainkaan eurooppalaisen politiikan ansiosta muilla aloilla tapahtunutta edistystä. Erityisesti koulutuksessa voidaan puhua naisten riemuvoitosta, koska lähes kaikissa Euroopan yliopistoissa naiset muodostavat opiskelijoiden enemmistön. Gröner kertoi aiemmin monia mielenkiintoisia tietoja.
On tietysti totta, että yleisesti ottaen naisten asema tieteellisen tutkimuksen uralla liittyy suureksi osaksi niihin valintoihin, joita he tekevät koulutusjärjestelmän sisällä, mutta myös heidän asemaansa perheessä. Sukupuolten erilaiset suuntautumiset opinnoissa vaikuttavat heidän tulevaisuuteensa. Tästä syystä asiaan pitää puuttua ajoissa, kouluissa tapahtuvan ammatillisen suuntautumisen vaiheessa, ja nuorille naisille on annettava tietoa siitä, miten heidän valintansa vaikuttavat heidän ammatilliseen suuntautumiseensa.
Toisaalta yhä vallalla olevat perinteiset roolit ja työtehtävien jakautuminen sukupuolen mukaan vaikuttavat kielteisesti naisten urakehitykseen. Tästä syystä tarvitaan edelleenkin toimia, joilla perhe-elämä ja ammattiura voidaan sovittaa yhteen. Mielestäni tämän täytyy kuitenkin päteä erityisesti miehiin. Miesten pitää sovittaa uransa yhteen perhe-elämän kanssa, yksityiselämään. Puolet ihmisistä on naisia, puolet lahjakkuuden, kykyjen ja luovuuden pääomasta. Nykyisen epätasapainon säilyttäminen kriittisellä tutkimuksen alueella tarkoittaa arvokkaiden voimavarojen hukkaamista. Se liittyy koko Euroopan unionin kehitykseen ja tulevaisuuteen. Yhtään nykyistä haastetta ei voida kohdata ilman naisten ideoiden, mielikuvituksen ja kykyjen panosta.
Sukupuolten välisen oikeudenmukaisuuden vaatimuksen lisäksi asialla on myös kasvuun liittyvä ulottuvuus, eli tarve tukea unionin kilpailukykyä ja innovaatioita. Nykyisessä viidennessä puiteohjelmassa pyritään ottamaan mukaan myös sukupuolten välisen tasa-arvon politiikka. Tuemme aloitteita, joilla aktivoidaan monilukuisia naisten tiedeverkostoja ja turvataan tasapainoinen naisten ja miesten osallistuminen niihin komiteoihin ja elimiin, joissa muotoillaan politiikkoja, valitaan ja arvioidaan suunnitelmia sekä päätetään varojen käytöstä.
Kehotamme komissiota ja jäsenvaltioita tutkimaan, ovatko naiset riittävän hyvin edustettuina yhteisessä maatalouspolitiikassa, rakennerahastoissa, viidennessä puiteohjelmassa, lukuisissa tieteellisissä ja teknisissä komiteoissa sekä avainasemissa.
Arvoisa puhemies, lopuksi haluaisin pyytää komissiota hakijamaiden sekä Turkin liittymistä valmistelevien avustusohjelmien avulla ottamaan tavoitteekseen naisten tieteellisten taitojen hyödyntämisen ja lisäämään naisten tilaisuuksia edistää tieteellistä ja teknologista tutkimusta ja kehitystä.

Sörensen
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Busquin, Vihreät/Euroopan vapaan allianssi -ryhmä on lukenut McNallyn mietinnön naisista ja tieteestä hyvin kiinnostuneena eikä ole todellakaan tyytyväinen siihen epätasapainoon, joka tieteeessä vallitsee naisten ja miesten aseman välillä.
Meistä on kuitenkin tärkeää, että tätä tilannetta käsitellään ja että tehdään esityksiä naisten aseman parantamiseksi. Tähän mennessä komission jäsen Busquin on julkaissut myös kertomuksen komission toimeksiannosta tehdystä tutkimuksesta.
Eri jäsenvaltiosta tulevat 12 huipputiedenaista ovat huolehtineet niistä kovista luvuista, jotka osoittavat epätasapainon tieteen maailmassa. Lisäksi he ovat muotoilleet konkreettisia ehdotuksia nykyisen tilanteen parantamiseksi naisten kannalta. Tutkimuksesta käy selvästi ilmi, että epätasapainon syihin on puututtava itse tieteen maailmassa eikä syitä pidä etsiä naisista, joilla näyttäisi olevan muita mielenkiinnon kohteita tai jotka tekisivät muunlaisia valintoja. Nämä näyttävät olevan ennakkoluuloja.
Ongelmia on sekä yliopistoissa, tutkimusinstituuteissa että teollisuudessa. Jokaisen tällaisen työympäristön sisällä esiintyy jälleen epätasapainoa toimien jaossa. Esimerkiksi naisprofessoreiden osuus vaihtelee jäsenvaltioissa 4 prosentista enintään 18 prosenttiin koko professorikunnasta. Lisäksi on niin, että naisprofessoreiden osuus samassa laitoksessa on huomattavasti alhaisempi kuin naispuolisten assistenttien määrä.
Työnhakutietojen analyysista käy ilmi, että naisia, jotka haluavat selkeästi tieteellisen uran, valitaan paljon vähemmässä määrin kuin heidän miespuolisia kollegoitaan. Se, onko naisilla lapsia, ei näytä olevan haittatekijä, päinvastoin, ne naiset, joilla on perhe ja lapsia näyttävät julkaisevan jopa enemmän kuin perheettömät naiset.
Huomionarvoinen on se toteamus, että Etelä-Euroopan maissa tieteellistä työtä tekevien naisten prosenttiosuus on suurempi kuin Pohjois-Euroopan maissa. Yksi selitys tähän on se, että viimeksi mainituissa maissa on joustavat mahdollisuudet uran keskeyttämiseen, mutta takaisin palaaminen tieteelliselle uralle keskeytyksen jälkeen ei olekaan itsestään selvää.
On siis oltava erittäin valppaina naisten suhteen ja on suoritettava perheen kannalta merkittäviä toimia ja tarjottava tarvittavia palveluita, jotta naiset saavat todella samat mahdollisuudet kuin miehet.
Toivomme, että tämä tutkimus antaa yhdessä McNallyn mietinnön kanssa sysäyksen muihin aloitteisiin lukujen muuttamiseksi. Luotamme siihen, että komissio tekee jotakin saadakseen aikaan sellaiset olosuhteet, että tehdyt esitykset voidaan toteuttaa käytännössä.
Haluan päättää puheenvuoroni komission jäsen Diamantopouloun sanoihin: taistelemme oikeuksiemme emmekä etuoikeuksiemme puolesta.

Fraisse
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, sallinette minun ensinnäkin todeta, että minusta on jokseenkin valitettavaa, että keskustelua aiheesta "Peking + 5" lykättiin parlamentin istunnon loppuun jo kuukausi sitten, kuten nyt tehtiin jälleen naisia ja tiedettä koskevan aiheen kohdalla. Näyttäisi siltä, että heti kun on kyse naisten asioista, keskusteluja lykätään käytäviksi vasta kaikkien muiden keskustelujen jälkeen. Tämä on valitettavaa.
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, esittelijä McNallyn mietintöä lukiessamme tiedostamme välittömästi, että aihe on erittäin tärkeä. Mietinnön otsikko "Naiset ja tiede" saattaa olla harhaanjohtava, jos se lasketaan mukaan naisia koskevien loputtomien aiheiden joukkoon. Luettelointi on tarpeen, mutta se ei aina riitä korostamaan jonkin tietyn kysymyksen merkitystä. Käsittelemme nyt kuitenkin sukupuolten välistä tasa-arvoa koskevaa elintärkeää kysymystä, joka on ollut kiistojen kohteena jo vuosisatojen ajan. Voivatko naiset olla yhtä älykkäitä kuin miehet? Onko naisilla kykyjä harjoittaa tiedettä? Jotkut epäilevät sitä vieläkin, ja kuitenkin vastaus on vastedes ja aina myönteinen. Mutta tästä ne vaikeudet vasta alkavatkin. Naisten huolestuttava asema tiedeyhteisössä johtuu useista, vaikeasti ratkaistavissa olevista ongelmista. Tiede on symbolisessa mielessä edelleen miesten etuoikeus samalla tavoin kuin poliittinen vastuu yhdistetään miehiin. Poliittisen ja älyllisen vallan jakaminen synnyttää aina kitkaa. Molemmissa tapauksissa kyse on miehisestä vallasta. Näin ollen voimme ehdottaa molemmille ongelmille lääkkeeksi sitä, mitä jotkin unionin jäsenvaltiot ovat kokeilleet, eli poliittiseen tasa-arvoon pyrkimistä.
Tytöt menestyvät erinomaisesti opinnoissaan, joten emme voi mitenkään perustella sitä, että naisten osuus tiedeyhteisössä on hyvin alhainen. Esteet tieteelliselle uralle löytyvät itse tieteen ulkopuolelta. Toisin sanoen pelkkä tiedeyhteisöön pääseminen ei riitä, vaan lisäksi vaaditaan, että naiset päästetään tiedeyhteisöön myös muussa kuin ikuisten kutsuttujen ominaisuudessa, kuten komission huhtikuussa 1998 järjestetyssä symposiumissa aivan aiheellisesti todettiin. Miesten ja naisten koulu- ja yliopistosuuntautuminen on edelleen ongelma sukupuolten välisen tasa-arvon kannalta. Eksaktit tieteet eivät yleensä kiinnosta tyttöjä. Sekaopetuksen ja opettajien, vanhempien ja koululaitosten mahdollisesti harjoittaman sukupuolisen syrjinnän aiheuttamat ongelmat ovat vielä täysin ratkaisematta. Humaanisilla tieteillä ei puolestaan ole merkitystä, ellei niissä oteta huomioon tarvetta tutkia mies-nais-ulottuvuutta kaikissa yhteiskunnallisissa ja inhimillisissä kysymyksissä. Meidän on luonnollisesti omaksuttava laaja näkemys tieteestä sekä tiedostettava, ettei yhteiskunnan tutkiminen ole mahdollista ilman mies-nais-ulottuvuuden sisällyttämistä siihen.
Olemme vielä nykyään kaukana tavoitteestamme. McNallyn mietintö jonka tyhjentävää sisältöä ja moniulotteisuutta arvostan on minusta tärkeä, sillä siinä vaaditaan keinoja, jopa malleja sellaisten ongelmien ratkaisuun, joita ovat paitsi vaikeudet tulkita tietoa, varsinkin sellaista tosin numeroihin perustuvaa joka koskee naisten osuutta tieteen eri aloilla, myönnetyistä apurahoista ja suoritetuista tutkinnoista, myös velvoittavien toimenpiteiden käyttöönotto naisten tutkimustoimintaan osallistumisen edistämiseksi, sukupuolisen syrjinnän mekanismien tutkimisen edistäminen sekä työryhmien ja seurantaelinten perustaminen komission pääosastojen yhteyteen. Olen iloinen siitä, ettei mietinnössä ole sivuutettu ongelmaa, joka koskee naisten harjoittamaa valtaa tiedeyhteisössä, eikä...
(Puhemies keskeytti puhujan.)

Mann, Thomas
Arvoisa puhemies, naisten ja miesten yhtäläiset mahdollisuudet ovat tosin tärkeitä sopimuksissa, esimerkiksi Amsterdamin sopimuksen 2 ja 3 artiklassa, mutta työelämässä niissä on vakavia puutteita. Tieteen ja teknologian alalla käsiteltävänä oleva aiheemme yhtäläisistä mahdollisuuksista on havaittavissa vain aivan vaatimattomia merkkejä. Tällä alalla naiset toimivat pikemminkin epävarmoissa töissä. Heidän tulonsa ovat pienemmät kuin miesten. Alle 10 prosenttia on tutkimustehtävissä tai peräti johtavassa asemassa. Naisten vähäinen osuus ei vastaa ollenkaan heidän lahjakkuuttaan ja kykyjään, heidän luovuuttaan ja suurta joustavuuttaan.
Euroopan unionin ohjelmat auttavat jo nyt merkittävästi parantamaan tutkimustulosten laatua ja syventämään jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä. Myönteisten muutosten perustana ovat ensinnäkin tilastollinen materiaali sukupuolittain eriteltyine tietoineen ja toiseksi tieto erilaisista malleista naisten tukemiseksi. Yhteisön muiden ohjelmien, esimerkiksi yleissivistävän ja ammatillisen koulutuksen Sokrates- ja Leonardo-ohjelmien osien on tarkoitus limittyä kansallisen tason toimiin, esimerkiksi opetussuunnitelmiin, joissa on lisätty matematiikan ja luonnontieteiden osuutta. Niin nuoret naiset oppivat tietotekniikkaa. Monista heistä tulee arvostettuja tiedenaisia. He luovat siis uran, mutta eivät perinteisesti naisvaltaisissa koulutukseen, lääketieteeseen tai sosiaalialaan liittyvissä ammateissa.
Mitä tarvitaan? Lisää osa-aikaisia työpaikkoja, lisää lastenhoitopaikkoja yrityksiin ja aivan erityisesti lisää naisia hankkeisiin ja asemiin liittyviin neuvonta-, valinta- ja päätöksentekoelimiin. En kuitenkaan voi täysin hyväksyä pakollista kiintiötä. Naisten osuuden määrääminen vähintään 40 prosentiksi tutkimusohjelmissa ja laitoksissa on ristiriidassa niiden naisten itseluottamuksen kanssa, jotka ovat raivanneet tai raivaavat tiensä ilman tällaista apua. Naisten räikeän aliedustuksen vuoksi tieteessä voin kuitenkin täysin hyväksyä sen joustavana suuntaviivana tai tavoitteena.

Torres Marques
Arvoisa puhemies, haluan ensiksi onnitella komissiota naisia ja tiedettä koskevan tiedonannon ajankohtaisuudesta ja laadusta. Tiedonannossa tuodaan esille vallitseva epätasapaino ja tarve muuttaa tätä tilannetta. Haluan lisäksi onnitella kollegaani Eryl McNallya hänen erinomaisesta mietinnöstään ja ehdotuksistaan.
Mielestäni tämä mietintö ei olisi voinut tulla parempaan aikaan. Nyt tunnustetaan se, että naisten osallistuminen työelämään on Euroopan tulevaisuuden kannalta välttämätöntä. Euroopan työllisyystaso on alempi kuin Yhdysvalloissa ja Japanissa, ja tähän tosiseikkaan liittyy se, että naisten työllisyystaso on edelleen alhainen useimmissa unionin jäsenvaltioissa.
Jos naisten rooli on välttämätön Euroopan tuotannon lisäämiseksi, heidän tärkeä panoksensa sosiaaliturvan rahoituksessa ja näin ollen yhteiskuntamallin säilymisessä on niin ikään syytä mainita. Ei kuitenkaan riitä, että arvioimme naisten tekemän työn määrää Euroopan unionissa. Mielestämme välttämättömiä ovat myös tehdyn työn laatu ja yhteiskunnan siitä antama tunnustus. Yhteiskunnan täytyy naisten ammatillisen pätevyyden yhteydessä ottaa huomioon naisten osallistuminen ammattikoulutuksen kannalta vaativimmille sektoreille, joilla on Euroopan unionissa valtava työvoimavaje.
Itse asiassa Euroopan unionissa on 700-800 000 avointa työpaikkaa, koska siellä ei ole tarpeeksi asianmukaisen koulutuksen saaneita henkilöitä tietoyhteiskunnan kehittämistä ja uusien tekniikoiden käyttöä varten. Euroopan tiedenaisille täytyy näin ollen antaa kaikki tuki ja mahdollisuudet, jotta heillä voisi tällä alalla olla se rooli, jonka he ansaitsevat ja jota myös Eurooppa tarvitsee.
Tämä mietintö on mielestäni ajankohtainen siksi, että puheenjohtajamaa Portugali järjestää maaliskuussa Lissabonissa ylimääräisen huippukokouksen, jossa käsitellään innovaatioiden sekä taitojen ja tietojen Euroopan työllisyyttä, talousuudistuksia ja yhteenkuuluvuutta ja jossa pyritään luomaan perusta sellaiselle kehitysmallille, jonka ansiosta Euroopan talouden kilpailukyky olisi maailman huippua. Se ei kuitenkaan ole mahdollista ilman eurooppalaisten tiedenaisten laajaa osallistumista. Sen takia meidän täytyy ryhtyä myönteisiin toimiin tässä asiassa eikä vain jättäytyä yhteiskunnan kehityksen ja valtavirtaistamispolitiikkojen varaan. Minulla on syytä toivoa, että puheenjohtajamaa Portugali kiinnittää asiaankuuluvaa huomiota naisten osallistumiseen tässä ohjelmassa, ei ainoastaan siksi, että Portugalin tasa-arvoministeriö on siinä mukana, vaan myös siksi, että - eikä suinkaan sattumalta - Portugalin pääministeri antoi Lissabonin huippukokoukselle esitettävän ohjelman koordinoimisen erään tiedenaisen tehtäväksi.
Toivon, että komission ja neuvoston hyvät aikeet toteutuvat käytännön ehdotuksina, niin että Euroopan naiset osallistuisivat entistä enemmän sekä määrällisesti että laadullisesti tieteen ja uusien tekniikoiden alueelle.

Alyssandrakis
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, tarkastelemme tänään ongelmaa, joka koskee naisten pääsyä tieteen ja tutkimuksen aloille. Komission tekstissä ja mietinnössä tässä tavoitteessa ei onnistuta. Ensinnäkään niissä asiaa ei liitetä laajempaan naiskysymykseen. Niissä ei esitetä numerotietoja, jotka antaisivat selvän kuvan tilanteesta, vaan ainoastaan joitakin tilastoja sukupuolten suhteellisesta osallistumisesta korkeakouluopintoihin. Kuitenkin korkeakouluopintojen ja tutkimustyön välillä on valtava ero. Tekstien suurin ongelma on kuitenkin se, että ne eivät syvennä aihetta eivätkä osoita sen syitä. Epämääräisiä viittauksia monimutkaisiin rakenteellisiin esteisiin tai jopa tutkimuksen "miehiseen" kulttuuriin ei voida todellakaan pitää vakavina yrityksinä tulkita tilannetta.
Kyvyttömyys hyödyntää ennen kaikkea inhimillisiä tuotantomahdollisuuksia sekä yhtäläisten mahdollisuuksien puuttuminen ovat kapitalistisen järjestelmän perusominaisuuksia. Tällä on merkittäviä seurauksia erityisesti kaikkein herkimpiin yhteiskuntakerroksiin kuten nuoriin ja naisiin. Ei ole sattumaa, että entisissä sosialistisissa maissa naisten tilanne ja yhteiskunnallinen asema oli paljon parempi kuin lännessä. Nyky-yhteiskunta on luonut naisille vihamielisen ympäristön. Esimerkiksi politiikka, joka aina vain entisestään vähentää sosiaalista hyvinvointia ja purkaa julkisia sosiaaliturvajärjestelmiä, johtaa siihen, että naisiin kohdistuu entistä enemmän painetta pysyä perinteisessä naisen roolissa. Tämä pätee erityisesti naispuolisiin tieteenharjoittajiin.
Ongelmaa ei varmastikaan ratkaista niin kutsutuilla joustoilla eikä osa-aikatyöllä, koska tutkimusta ei voida tehdä ilman omistautumista ja säännöllistä työskentelyä. Kukaan ei vastusta monia päätöslauselman ehdotuksia, kuten tarkempia tilastoja, naispuolisten asiantuntijoiden tietokantaa ynnä muuta. Ongelmaa ei kuitenkaan voida ratkaista näillä toimilla. Vielä vähemmän ongelmaa voidaan ratkaista kiintiöillä. Tarvitaan toisenlaista politiikkaa, joka kunnioittaa ihmistä yleensä ja erityisesti naisia, politiikkaa, jonka kannustavana voimana ei ole harvojen voitto ja tavoitteena monien hyväksikäyttö. Emme tietenkään odota Euroopan unionin noudattavan tällaista politiikkaa. Odotamme kuitenkin, että Euroopan unionin kansat saavat sen aikaan.

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, olen hyvin iloinen voidessani käyttää puheenvuoron ja osoittaa kannattavani tätä parlamentin jäsen McNallyn esittämää ohjelmaa, joka koskee laajinta mahdollista naisten osallistumista tieteen alalla.
Ensimmäistä kertaa puhun naiseläkeläisten puolueen edustajana. Olen Italiassa kansallisen eläkeläispuolueen pääsihteeri, kun taas puheenjohtajana on nainen, Giuseppina Cardazzi, joten me siis tunnustamme hyvin laajasti naisten merkityksen. Missään muulla kuin tieteen alalla ei uskoakseni ole niin tärkeää toteuttaa miesten ja naisten välistä tasa-arvoa. Meillä on ollut muutamia esimerkkejä mainitakseni tiedemiehiä, kuten Leonardo da Vinci, Michelangelo, von Braun, Einstein jne.
Ajatelkaa, komission jäsen Busquin, jos naisilla olisi 2 000 viime vuoden aikana ollut samat mahdollisuudet kuin miehillä! Ajatelkaa, hyvä puhemies Provan, jos naiset olisivat olleet 2 000 vuotta siinä asemassa kuin valiokunta haluaa nyt esittää teille tämän ehdotuksen. Olen ehdottoman varma siitä, että jos näin olisi käynyt, meillä olisi tällä hetkellä paljon pitemmälle edennyt kehitys kuin mitä se on ollut.
Kuten hyvin tiedetään, naiset elävät paljon pitempään kuin miehet. Me mietimme vielä, mitä ihmettä heillä on miehiä enemmän, mutta olen varma, että se jokin, jota emme vielä tunne, tulee esille myös tieteellisissä tutkimuksissa. Tämä toimenpide on vielä merkittävämpi siitä syystä, että se antaa naisille mahdollisuuden osoittaa kykynsä tieteen alalla jotka ovat olleet piilossa vielä tähän päivään asti kuin siitä, että se tarjoaa heille työnsaantimahdollisuuksia. Tästä syystä olen erityisen iloinen voidessani ilmaista myönteisen kantani tästä mietinnöstä.

Klaß
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, kokemus opettaa, että se, joka ei pidä ääntä itsestään, myös unohdetaan valitettavan usein, ja me puhumme tänä iltana siitä. Hyvä kollega, kiitos ystävällisistä, rohkaisevista sanoistanne. Me tiedämme kuitenkin kaikki kokemuksesta ja puheista, jotka tänä iltana on pidetty, että kyse ei ole hyvästä tahdosta eikä naisista itsestään. Kyse on monimutkaisista, rakenteellisista esteistä, ja voisi kenties sanoa myös, että naisille tyypillisistä esteistä, jotka ovat edelleen tehneet mahdottomaksi naisten lisääntyvän toiminnan tieteen ja tutkimuksen alalla. Me naiset olemme aliedustettuina täällä, eikä yksikään puhujista ole väittänyt tänä iltana muuta.
Tiede ja tutkimus jos haluaa työskennellä sillä alalla, jos haluaa saada mahdollisuuksia sillä alalla, pitää myös olla jatkuvasti tavoitettavissa. Sekin on naisille usein erittäin vaikeaa. On oltava joustava. Naiset on sidottu perheeseen, lapsiin, kenties myös aviomiehen työpaikkaan. Siellä on ehdotettava joustavuutta, tultava naista vastaan ja tarjottava hänelle myös mahdollisuus jatkuvaan kehittymiseen tällä valtavan nopeasti kehittyvällä alueella.
Viidennen puiteohjelman tavoitteena on erityisesti yhtäläisten mahdollisuuksien toteuttaminen. EU:n sitoutumisen tasa-arvoon on toteuduttava erityisesti myös tieteen alalla. Meidän on myös yksinkertaisesti edistettävä tyttöjä perinteisillä luonnontieteellisillä aloilla tukevia välineitä ja menetelmiä. Naiset todistavat akateemiset kykynsä tieteellisissä opinnoissa, ja silti tiedenaiset saavat edelleen pienempää palkkaa kuin miehiset kollegansa. He ovat harvoin kärjessä, vastuullisissa asemissa. Naisen harjoittamaa tieteellistä tutkimusta arvostetaan asiantuntijaelimissä usein vähemmän kuin hänen miehisen kollegansa harjoittamaa tutkimusta.
Olemme päässeet täällä tänä iltana yksimielisyyteen. Olemme tyytyväisiä komission tiedonantoon ja toivomme, että sen ansiosta entistä useammat naiset etenevät tieteen alalla.

Vidal-Quadras Roca
Arvoisa puhemies, yhtäläisten mahdollisuuksien periaate sisältyy kaikkiin unionin politiikkoihin pääasiallisena tavoitteena eikä tieteen alalla voida tehdä poikkeusta. Näin ollen McNallyn mietintöä, kuten komission asiaa koskevaa tiedonantoa, on pidettävä myönteisenä, ja toivotaan, että koko parlamentti kannattaa sitä.
Haluaisin nostaa esiin kolme mielestäni mielenkiintoista näkökohtaa. Ensimmäinen liittyy siihen, että kuten mietinnöstä ja tiedonannosta käy ilmi, erityisesti eteläisissä maissa Italiassa, Portugalissa ja Espanjassa naisten osallistuminen tieteen harjoittamiseen on tasapuolisempaa, mikä osoittaa sen, että tieteessä, kuten yleensäkin elämässä, kannattaa kliseisiin suhtautua varauksellisesti.
Toinen näkökohta liittyy kiintiöihin. Politiikkaa arvioitaessa on mahdotonta välttää määrällisiä tekijöitä, mutta kiintiöitä täytyy pitää yleisluonteisina ja suuntaa-antavina, eli tavoitteina, joihin pyritään keskipitkällä tai pitkällä aikavälillä, jonakin sellaisena, jota sovelletaan yleisellä tasolla, eikä tarkkana lukuna, jonka täytyy toteutua automaattisesti jokaisen neuvoa-antavan työryhmän, jokaisen arviointi- ja seurantaryhmän osalta.
Kannustamista, rohkaisemista, edistämistä, esteiden ja ennakkoluulojen poistamista on väsymättä jatkettava. Kaikesta huolimatta kärryjä ei voi kuitenkaan koskaan panna härkien eteen. Tämä on se vanha ongelma tarkoituksen ja keinojen välillä. Keinojen on oltava asianmukaisia ja tavoitteisiin suhteutettuja, ja ennen kaikkea niillä ei saa vaarantaa tärkeimmän tavoitteen säilymistä, joka on tieteellisen toiminnan laadukkuus, kurinalaisuus ja kauaskantoisuus.
Lopuksi kolmas näkökohta on se, että sukupuoli ei vaikuta tieteellisiin menetelmiin. Rouva Curie ajatteli samalla tavoin kuin lordi Rutherford eikä rouva Kowaleska ajatellut eri tavalla kuin Elie Cartán. Meidän on tehtävä parhaamme, jotta voimme varmistaa naisten tasapuolisen osallistumisen tieteen harjoittamiseen, mutta älkäämme etsikö sellaisia oikoteitä, jotka saavat meidät eksymään oikealta tieltä.

Busquin
Arvoisa puhemies, esittelemällä tämän tiedonannon komissio halusi tehdä voimakkaan poliittisen aloitteen kysymyksessä, joka koskee naisten asemaa tutkimustoiminnassa. Olen tyytyväinen voidessani todeta, että tiedonanto on otettu erittäin hyvin vastaan parlamentissa, jota kiitänkin merkittävästä roolista, jonka se on ottanut naisia ja tiedettä koskevan asian edistämisessä. Keskustelumme kohteena tänään olevassa päätöslauselmaesityksessä kannatetaan laajamittaisesti komission laatimia suuntaviivoja, ja kannatuksella onkin erittäin rohkaiseva ja merkittävä vaikutus.
Naisia ja tiedettä koskeva kysymys on kuitenkin hyvin laaja osa unionin tutkimuspolitiikkaa. Unionin tavoitteena on kuten olen jo selostanut teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnalle kehittää poliittinen strategia eurooppalaisen tutkimusalueen luomiseksi. Komissio hyväksyi tämänsuuntaisen tiedonannon juuri muutama päivä sitten, 18. tammikuuta. Tutkimusalueen luomisella voitaisiin tehokkaammin panna liikkeelle tiedenaisten voimavaroja sekä vastata yhteiseen haasteeseen, joka koskee naisten aliedustusta tutkimustoiminnassa.
Komissio on tietoinen keskustelusta, jota käydään kiintiöiden periaatteesta ja joka liittyy naisten osallistumiseen yleensä. Tuossa keskustelussa käsitellään luonnollisesti myös naisten osallistumista tieteelliseen tutkimustoimintaan. Komissio ei ole valinnut pakollisiin kiintiöihin perustuvaa lähestymistapaa vaan sellaisen, jonka mukaan naisten osallistumiselle asetetaan määrällisiä tavoitteita ja johon myös seuranta ja arvioinnit kytkeytyvät. Komissio katsoo, että tällainen lähestymistapa edistäisi naisten osallistumista ja että siinä otetaan huomioon myös korkean tieteellisen tason periaate. Naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunnan yksimielisesti hyväksymässä McNallyn mietinnössä kannatetaan komission suuntaviivoja, joiden tavoitteena on, että naisten osallistumisprosentti viidennen puiteohjelman tiettyjen osa-alueiden täytäntöönpanossa olisi vähintään 40. Tuo valiokunnan antama tuki on tärkeää. Naisten osuus on jo nyt 26 prosenttia neuvoa-antavissa ryhmissä sekä 24 prosenttia seuranta- ja arviointipaneeleissa, mikä on huomattavasti enemmän kuin neljännessä puiteohjelmassa. Ponnisteluja on kuitenkin jatkettava, mutta olemme mielestäni aloittaneet oikealla tiellä.
Esittelijä McNally on niin ikään kehottanut, että viidenteen puiteohjelmaan kuuluvien erityisohjelmien sisältämät, sukupuolta koskevat vaikutustutkimukset otettaisiin huomioon kuudennessa puiteohjelmassa. Komissio on jo julkistanut näitä tutkimuksia koskevan tarjouspyynnön. Kuudennen puiteohjelman suuntaviivat voitaisiin siten laatia näiden tutkimustulosten perusteella.
Miesten ja naisten yhtäläisten mahdollisuuksien edistäminen ei kuitenkaan rajoitu pelkästään yhteisön tutkimusohjelmien yhteyteen, joten ymmärrän hyvin parlamentin toiveen siitä, että tämä kysymys otettaisiin huomioon myös unionin muissa politiikoissa. Komissio työskentelee jo ja tekee niin jatkossakin aiheen parissa esimerkiksi työllisyyden neljänsien suuntaviivojen ja rakennerahastoja koskevien säädösten puitteissa.
Komissio on asettanut valkoista kirjaa koskevassa uudistusluonnoksessa tavoitteekseen, että miehet ja naisia olisi edustettuina mahdollisimman tasapuolisesti kaikilla aloilla ja hierarkian tasoilla. McNally on ehdottanut tutkimuksia syistä, jotka koskevat eroja tieteellisen loppututkinnon suorittaneiden ja tuolla alalla ammattia lopulta harjoittavien naisten lukumäärien välillä. Jotkut puhujat ovat kannattaneet tätä ajatusta. Edellä mainittujen erojen syyt ovat moninaiset, ja tätä kysymystä käsitellään myös ETAMin asiantuntijoiden hiljattain julkaisemassa selvityksessä. Nyt on tärkeää jatkaa analyysien syventämistä, jotta voidaan paremmin määritellä esteet sekä keinot niiden voittamiseksi.
Tässä yhteydessä voinkin todeta, että tiedonantoon sisältyvää toimintaohjelman toteuttamista jatketaan aktiivisesti, ja ETAMin asiantuntijoiden laatimassa selvityksessä josta parlamentin jäsen Sorensen teki erittäin asianmukaisen selvityksen ja joka esiteltiin 23. marraskuuta parlamentin jäsenten, myös McNallyn, läsnä ollessa kartoitetaan naisten aliedustettua asemaa tutkimustoiminnassa. Tämä riippumattomien asiantuntijoiden laatima selvitys on erittäin hyödyllinen väline, jonka avulla voidaan edistää keskusteluja ja saada aikaan konkreettisia toimenpiteitä.
Tuon selvityksen lopullinen versio toimitetaan parlamentille. Myös muita toimia on kehitteillä. Muistuttaisin, että tämän vuoden heinäkuussa järjestetään tiedenaisten verkostojen kokous ja että jäsenvaltioiden virkamiehistä koostuva ryhmä kokoontuu 29.30. marraskuuta tarkoituksenaan vertailla eri jäsenvaltioiden politiikkoja, jotka koskevat naisten aseman parantamista tieteen alalla. Siksi komissio ryhtyy toimenpiteisiin yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa, ja parlamentin jäsen Gröner onkin korostanut Saksan panosta tässä asiassa. Aiomme kehitellä yhdessä kansallisten asiantuntijaryhmien kanssa tilastollisia indikaattoreita, jotka koskevat naisten osallistumista eurooppalaiseen tutkimustoimintaan, sillä kaikkia aloja koskevien luotettavien indikaattoreiden käyttö on erittäin tärkeää, ja tässä mielessä jäsenvaltioiden asiantuntijat voivat olla suureksi avuksi.
Lopuksi haluaisin muistuttaa, että Brysselissä järjestetään 3.4. huhtikuuta laajamittainen eurooppalainen konferenssi, jossa näitä kysymyksiä on mahdollista käsitellä yhdessä kaikkien osapuolten, eli jäsenvaltioiden parlamenttien, kansallisten hallintoelinten, tutkimusinstituuttien ja -verkostojen, kanssa. Te kaikki olette luonnollisesti enemmän kuin tervetulleita tähän konferenssiin. Ilmoitan myös, että komissio aikoo tiedottaa säännöllisesti parlamentille saavutetusta edistyksestä, kuten se lupasi tiedonannossaan. Aiomme sitä paitsi laatia kaikkiin aiemmin laadittuihin selvityksiin perustuvan tiedonannon myös vuonna 2001, kuten korostitte.
Päätän nyt puheenvuoroni toteamalla, että naisia ja tiedettä koskeva kysymys pakottaa meidät tarkastelemaan sitä myös unionin tutkimusohjelmia laajemmassa yhteydessä ja että siitä on keskusteltava laajassa rintamassa. Niin me olemmekin täällä tehneet, ja parlamentin päätöslauselma on mielestäni osoitus merkittävästä tuesta tässä asiassa, joten haluan kiittää teitä siitä.

Puhemies
 Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan seuraavalla istuntojaksolla.
(Istunto päättyi klo 20.00.)

