Enhetligt förfarande för godkännande av livsmedelstillsatser, livsmedelsenzymer och livsmedelsaromer - Livsmedelstillsatser - Aromer och livsmedelsingredienser med aromgivande egenskaper - Livsmedelsenzymer (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är en gemensam debatt om följande andrabehandlingsrekommendationer för utskottet för miljö, folkhälsa och livsmedelssäkerhet:
om ett enhetligt förfarande för godkännande av livsmedelstillsatser, livsmedelsenzymer och livsmedelsaromer (16673/2/2007 - C6-0138/2008 - (föredragande: Åsa Westlund)
om livsmedelstillsatser (16675/2/2007 - C6-0141/2008 - (föredragande: Åsa Westlund)
om aromer och vissa livsmedelsingredienser med aromgivande egenskaper för användning i och på livsmedel och om ändring av rådets förordningar (EEG) nr 1576/89 och (EEG) nr 1601/91, förordning (EG) nr 2232/96 samt direktiv 2000/13/EG (16677/3/2007 - C6-0139/2008 - - (föredragande: Mojca Drčar Murko)
om livsmedelsenzymer och om ändring av rådets direktiv 83/417/EEG, rådets förordning (EG) nr 1493/1999, direktiv 2000/13/EG, rådets direktiv 2001/112/EG samt förordning (EG) nr 258/97 (16676/1/2007 - C6-0140/2008 - (föredragande: Avril Doyle).
Åsa Westlund
föredragande. - Herr talman! Jag vill börja med att tacka kommissionen, kommissionsledamot Vassiliou och hennes alltid hjälpsamma medarbetare, det slovenska ordförandeskapet, ministerrådet och mina kolleger föredragandena Avril Doyle, Mojca Drčar Murko och självklart även skuggföredragandena från samtliga partier för ett väldigt gott samarbete under de år som vi jobbat med dessa frågor.
Jag är glad att vi nu har hittat en kompromiss som både innebär förenklingar för företagen och stärker konsumentskyddet på ett antal områden. Tidigare har till exempel allergiker inte ens nämnts i lagstiftningen. Det kommer de att göra om vi säger ja till kompromissen i morgon, och då blir det lättare att i framtiden ta hänsyn till hur allergiker påverkas av tillsatser.
Jag är också stolta över att vi från parlamentets sida har fått igenom tre avgörande förändringar i de nya reglerna. Den första förändringen handlar om så kallade azofärger. De finns till exempel i läsk och godis, trots att det vetenskapligt kunnat beläggas att vissa azofärger kan göra barn hyperaktiva. Därför har det varit viktigt för mig och parlamentets miljöutskott att förbjuda dessa ämnen. Detta har vi inte lyckats med, eftersom medlemsländerna starkt motsätter sig såväl detta som en särskild märkning. Trots detta motstånd har nu vi i alla fall fått igenom att mat som innehåller dessa azofärgämnen ska förses med en tydlig varningstext.
Den andra förändringen handlar om tillsatsers miljöpåverkan. Ett exempel på att tillsatser kan påverka miljön är sötningsmedlet sukralos. Sukralos har visat sig gå rakt igenom kroppen och renas inte heller i våra reningsverk. Antas kompromissen blir det nu tydligt att man ska ta miljöhänsyn när man beslutar om tillsatser.
Den tredje förändringen handlar om nanoteknik. Kompromissen innebär att om en redan godkänd tillsats ändras med nanoteknik ska denna räknas som en ny tillsats och måste då gå igenom ett nytt tillståndförfarande.
När det gäller förordningen om det gemensamma förfarandet välkomnar jag för det första att vi nu får ett sådant gemensamt förfarande. För det andra har det varit viktigt att se till att EFSA får tillräcklig tid för sina utvärderingar av olika ämnen.
Gruppen De gröna har lagt fram ändringsförslag om att förbjuda azofärgämnen som alltså går emot kompromissen med rådet om tillsatser. Därmed sätter de alla ovanstående förbättringar på spel, inklusive en särskild varningsmärkning av azofärgämnen. Jag hade gärna sett ett förbud, men det är inte möjligt att få igenom med ministerrådet. Därför tänker jag rösta emot ett förbud, eftersom vi annars riskerar att inte få vare sig förbud eller varningstext, vilket verkligen inte vore i barnens intresse.
Till sist vill jag alltså uppmana alla ledamöter här i kammaren att stödja kompromissen i morgon och rösta mot alla andra ändringsförslag.
Mojca Drčar Murko
föredragande. - (EN) Herr talman! Aromer är produkter som tillförs livsmedel för att ge eller förändra lukt eller smak och de består oftast av en blandning av många olika arompreparat.
Europaparlamentet har insisterat på ändringar som man ansett kan utgöra en grund för en balanserad och genomförbar förordning som tar hänsyn till den vetenskapliga och tekniska utvecklingen. Det är väl känt att rådet och parlamentet hade olika ståndpunkter beträffande örter och kryddor. Parlamentet ansåg att det inte är bevisat bortom rimligt tvivel att livsmedelsberedningar i vilken vissa ingredienser förekommer naturligt har samma toxikologiska potential som de har när de testas i en isolerad miljö. Örter och kryddor har använts sedan urminnes tider utan negativa effekter.
Som föredragande var jag inte ute efter att örter och kryddor skulle undantas helt från de gränsvärden som anges i bilaga III. Vi begärde bara att lämpliga undantag skulle beviljas när den vetenskapliga bevisningen inte var fullständig och situationen därför kanske inte var mogen att harmoniseras på EU-nivå.
Andrabehandlingens kompromiss bestod därför av att lämpliga garantier skulle ges för vissa örter och kryddor som kunde undanta dem från de gränsvärden som fastställs i bilaga III. Detta bidrar till att behålla gränserna enligt rådets förslag: 4 av 11 renade aktiva substanser och beträffande ungefär 30 av 40 livsmedelskategorier. Detta är det mesta vi lyckats åstadkomma och jag ber därför Europaparlamentet rösta för det.
Som enskild parlamentsledamot har jag dock fortfarande vissa invändningar som jag hoppas kommissionen kommer att åtgärda på genomförandestadiet. Kompromissen i fotnoten gäller inte i de fall örter och kryddor förekommer tillsammans med aromämnen i sammansatta livsmedel. En oönskad effekt av detta kan bli att livsmedelsindustrin avstår från att använda örter och kryddor eftersom extrakt och aromer är mycket lättare att standardisera. På grund av den varierande halten av aktiva beståndsdelar i örter och kryddor måste livsmedelstillverkarna variera sina recept från parti till parti och detta skulle bli mycket kostsamt. Hela den europeiska marknaden för örter och kryddor skulle kunna raseras.
Detta får inte ske, dels eftersom EU:s konsumenter inte vill ha en sådan begränsning av sin valfrihet, dels på grund av folkhälsoskäl. Konsumenterna skulle i detta fall paradoxalt nog få i sig högre halter av aromämnen som enligt renhetshierarkin är närmare de oönskade aktiva substanserna än vad örterna och kryddorna är. Jag skulle uppskatta om kommissionsledamoten kunde försäkra mig att eventuella negativa utvecklingar kommer att kontrolleras ordentligt och stoppas vid behov.
Pilar Ayuso
Herr talman! Jag talar på föredragandens, Avril Doyles, vägnar. Hon ber om ursäkt för att hon inte kunde närvara här i dag, eftersom hon är på väg till Strasbourg. Hon välkomnar kompromissen med rådet om detta mycket viktiga paket om livsmedelstillsatser.
Enzymer tillsätts livsmedel för många olika tekniska funktioner vid framställning, bearbetning, beredning, behandling, förpackning, transport eller lagring av livsmedel. De används framförallt vid bakning, öltillverkning, osttillverkning och framställning av alkohol och andra drycker. Deras betydelse för livsmedelstillverkningen ökar och de kan användas som alternativ till kemikalier för att förbättra livsmedlens struktur, utseende, näringsvärde och smak. De bidrar också inom vissa framställningsprocesser.
Detta förslag är faktiskt den första specifika EU-lagstiftningen som handlar om livsmedelsenzymer. För närvarande finns inga harmoniserade regler på EU-nivå som styr användandet av enzymer, vilket inte bara skapar handelshinder och säkerhetsbrister utan också ger oss olika konsumentskydd i de 27 medlemsstaterna. Bara tre medlemsstater har egna riskbedömningsförfaranden, nämligen Storbritannien, Frankrike och Danmark.
Med den nya lagstiftningen som vi ska rösta om i morgon kommer vi att få harmoniserade regler i hela Europeiska unionen för bedömning, godkännande och kontroll av enzymer som används i livsmedel.
Föredraganden anser att detta är mycket viktigt eftersom livsmedelssäkerheten förbättras och konsumenternas valmöjligheter ökar, samtidigt som konsumenterna får mer information om vad som finns i maten de äter.
Hon välkomnar särskilt att rådet har gått med på att de två förfarandena för godkännande av substanser som framställts av genmodifierade organismer får genomföras samtidigt, så att dubbla godkännanden av produkterna kan undvikas.
Hon gläder sig också åt att rådet har gått med på parlamentets önskemål om en enda rättslig grund, nämligen artikel 95 i EG-fördraget, i enlighet med det ändringsförslag hon lade fram vid första behandlingen. Det är också bra för branschen att rådet har föreskrivit en övergångsperiod på ett år från och med den föreslagna förordningens ikraftträdande, under vilken livsmedel som lagligen släppts ut på marknaden eller märkts under det året får säljas under deras minsta hållbarhetstid eller fram till sista förbrukningsdag.
Slutligen vill föredraganden tacka sina kolleger för deras stöd och samarbete, i synnerhet Åsa Westlund och Mojca Drčar Murko och alla skuggföredragandena, liksom det slovenska ordförandeskapet för deras arbete. Vi har lyckats samordna fyra lagstiftningsförslag och vi kommer därigenom att förbättra den gemensamma marknaden på detta område, något som stärker EU:s förmåga till nyskapande och dess konkurrenskraft samtidigt som vi försäkrar oss om en hög nivå på livsmedelssäkerheten och miljöskyddet.
Androula Vassiliou
ledamot av kommissionen. - (EN) Herr talman! Jag vill först och främst tacka parlamentet, och särskilt de tre föredragandena - Mojca Drčar Murko, Avril Doyle och Åsa Westlund - för deras stora ansträngningar och den tid de lagt ner på detta viktiga lagstiftningspaket. Jag uppskattar i synnerhet ansträngningarna att hålla ihop förslagen i ett paket, och därigenom få en sammanhållen strategi i dessa likartade teman.
Lagstiftningspaketet utgör ett viktigt bidrag till kommissionens förenklingsprogram. Det skapar harmonisering inom de olika områdena och främjar dessutom konsekvens mellan de tre områdena. Genom det gemensamma förfarandet för godkännande inrättas ett konsekvent system för bedömning och godkännande av tillsatser, enzymer och aromämnen.
Detta är mycket viktigt för konsumentsäkerheten och livsmedelsindustrins konkurrenskraft. Operatörerna kommer i synnerhet att få de fulla fördelarna av ett centraliserat, öppet och tidsbegränsat förfarande.
När det gäller förslaget om livsmedelstillsatser är en reglering av sådana ämnen viktig för att säkerställa livsmedelssäkerhet och för att se till att konsumenterna inte vilseleds. Dessa kriterier är, tillsammans med kravet på att det ska finns ett tekniskt behov för användandet av tillsatser, viktiga förhandskrav för utnyttjandet av livsmedelstillsatser. Trots att dessa principer redan är etablerade i den nuvarande lagstiftningen välkomnar jag de ändringar och ytterligare förtydliganden som har införts för att stärka dessa viktiga aspekter. Det är också ett krav att lagstiftningen ska hållas uppdaterad mot bakgrund av den vetenskapliga och tekniska utvecklingen.
Jag välkomnar särskilt de ändringar som införts efter Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhets (EFSA) utvärdering av resultatet av Southamptonundersökningen. Enligt ändringarna kommer det att krävas märkning om de möjliga negativa effekter på barns beteende som har kopplats till vissa livsmedelsfärger. Denna märkning ska säkerställa att konsumenter som vill undvika dessa färger får rätt information.
Under diskussionerna kring detta förslag har det också framförts farhågor om eventuella allergiframkallande egenskaper hos vissa livsmedelsfärger som brukar kallas azofärger. Det finns särskilda förfaranden och lagar som ska tillämpas fråga om potentiellt allergiframkallande livsmedel och jag kan därför mycket tydligt säga att kommissionen kommer att begära att Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet uttryckligen tar itu med frågan om azofärgernas potentiella allergiframkallande effekter under omvärderingen av dessa livsmedelstillsatser. Om resultatet av omvärderingen kräver det kommer kommissionen att överväga lämpliga åtgärder för att ändra bilaga III, del A, till Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/13/EG så att konsumenter med födoämnesallergier kan få adekvat information.
När det gäller enzymer har dessa traditionellt använts vid produktion av livsmedel som bröd, ost, öl och vin. Enzymer kan förbättra matens struktur, utseende och näringsvärde och användas som alternativ till kemikaliebaserad teknik. Hittills har lagstiftningen om livsmedelsenzymer inte varit helt harmoniserad inom EU och bristen på harmonisering har lett till handelshinder och bromsat tillväxten inom området.
Om den föreslagna förordningen antas kommer vi att överbrygga den nuvarande klyftan genom att skapa harmoniserade regler för vetenskaplig utvärdering, godkännande och användning av livsmedelsenzymer i gemenskapen.
Jag välkomnar de ändringar som stärker försiktighetsprincipen och kriteriet att konsumenten inte får vilseledas, vilket är de underliggande principerna i den föreslagna förordningen. Jag välkomnar också ändringen som ytterligare klargör samspelet mellan förordningen om livsmedelsenzymer och lagstiftningen om genmodifierade livsmedel och foder.
I fråga om aromämnen erbjuds genom förordningen ett högt konsumentskydd samtidigt som branschen kan fortsätta utveckla nya aromämnen och nya användningsområden för att svara på konsumenternas ökande efterfrågan på lämplig mat. Ramlagstiftningen kommer att göra det möjligt för EU:s industri att behålla och befästa sin ledande ställning på världsmarknaden.
Aromämnen används för att ge eller ändra livsmedels lukt och smak för konsumentens skull. Användningen av aromer får inte vilseleda konsumenten i fråga om matens natur eller kvalitet. De nya reglerna för märkning om aromämnen kommer att leda till bättre information till konsumenterna och bidra till att förhindra att konsumenten blir vilseledd.
Under diskussionerna har det framkommit olika åsikter om behovet av att inkludera kryddor och örter i förordningens tillämpningsområde. Kommissionen välkomnar att man hittat fram till en överenskommelse som kommer att förbättra konsumentskyddet och där man också tagit hänsyn till den möjliga effekten på traditionellt användande av dessa produkter.
Jag har lyssnat noga på Mojca Drčar Murko och jag vill försäkra henne och också bekräfta att kommissionen från och med förordningens ikraftträdande, och på grundval av information från medlemsstaterna, kommer att noga övervaka utvecklingen när det gäller användandet av kryddor och örter och naturliga aromatiska extrakt. Mot bakgrund av den informationen och med beaktande av den senaste tekniska utvecklingen i fråga om toxikologi och konsumentexponering kommer kommissionen vid behov att föreslå ändringar av bilaga III, del B.
Pilar Ayuso
Herr talman, fru kommissionsledamot! Jag talar nu för min egen räkning. Jag skulle först vilja gratulera dels föredraganden, Mojca Drčar Murko, till hennes hårda arbete, dels övriga skuggföredragande, det slovenska ordförandeskapet och kommissionen för att de genom sin förhandlingsvilja gjort det möjligt för oss att enas vid betänkandets andra behandling. Låt mig också tacka Åsa Westlund och Avril Doyle, föredragande för de övriga betänkanden som ingår i det här paketet, samt skuggföredragandena, för att de medverkat till att lösa de övergripande svårigheterna med dessa förslag.
Ända sedan diskussionen om detta förslag om aromer inleddes var den mest kontroversiella frågan de naturligt förekommande, biologiskt aktiva ämnena i örter och kryddor. Dessa utgör ett stort problem för tillverkare av örter och kryddor, som konstaterat att de inte kan uppfylla bestämmelserna i förslaget på grund av produkternas särskilda egenskaper. De skördas på olika platser och under olika årstider, matvanorna varierar i olika länder och så vidare.
På tal om detta skulle jag vilja säga att målet för oss i gruppen för Europeiska folkpartiet (kristdemokrater) och Europademokrater hela tiden har varit att skydda konsumenterna. Jag anser därför att det är bra att vi har enats med rådet och kommissionen om att maximihalter av vissa ämnen inte ska gälla i de fall då vissa sammansatta livsmedel inte innehåller några tillsatta aromer och den enda livsmedelsingrediensen med aromgivande egenskaper som har tillsatts är färska, torkade eller frysta örter och kryddor.
Avslutningsvis välkomnar jag att vi i morgon röstar om förslagen i paketet om medel för att förbättra livsmedel. Härigenom moderniserar vi inte bara lagstiftningen, utan möjliggör också riskbedömningar av aromer som finns på marknaden, vilket stärker de europeiska konsumenternas skydd.
Edite Estrela
Herr talman, fru kommissionsledamot, mina damer och herrar! Jag skulle först, för den socialdemokratiska gruppen i Europaparlamentet, vilja gratulera föredraganden till hennes arbete, till att hon försökt enas med skuggföredragandena och till hennes insats för att uppnå den överenskommelse mellan parterna som eftersträvades.
Förslaget till förordning om aromer syftar till att förtydliga och modernisera de bestämmelser som gäller för aromer och vissa livsmedelsingredienser med aromgivande egenskaper, med beaktande av tekniska och vetenskapliga framsteg på smaksättningsområdet, förändringar i Europeiska unionens livsmedelslagstiftning samt de åtgärder som krävs för att skydda människors hälsa.
Förordningen innehåller övergripande bestämmelser för användningen av aromer eller livsmedelsingredienser med aromgivande egenskaper. Den omfattar en tydlig definition av vad aromer är, allmänna användningsbestämmelser, bestämmelser om märkning och om maximihalter för ämnen som utgör en risk för människors hälsa. Den kompromiss som utarbetades vid andra behandlingen har åstadkommits genom att kommissionen, rådet och parlamentet har samarbetat. Vid ett antal möten har vi förhandlat om de mest kontroversiella punkterna, med eftergifter från alla parter. Överenskommelsen beaktar ändå den principiella hållningen i ett antal ändringsförslag som parlamentet lagt fram för att främja två viktiga mål: att upplysa konsumenterna och skydda deras intressen och folkhälsan.
Aromer och aromgivande ingredienser ska vara säkra och får inte användas i syfte att vilseleda konsumenterna. Här fastställer den nya lagstiftningen maximihalter för vissa ämnen i aromer och livsmedelsingredienser med aromgivande egenskaper som potentiellt är giftiga och utgör en risk för människors hälsa. Därvid har vetenskapliga yttranden från Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet beaktats. Maximihalterna gäller inte de tre ämnena estragol, safrol och metyleugenol i vissa sammansatta livsmedel som inte innehåller några tillsatta aromer och där den enda livsmedelsingrediensen med aromgivande egenskaper som har tillsatts är örter och/eller kryddor. Men detta undantag kan komma att omprövas om forskningen visar att förtäringen av dessa ämnen är skadlig för hälsan.
Begreppet ”naturlig” förvirrar fortfarande konsumenterna. Det nya förslaget om märkning av naturliga aromer överensstämmer bättre med konsumenternas förväntningar, eftersom beteckningen ”naturlig” endast får användas för aromer vars aromgivande beståndsdel till minst 95 procent framställts av det naturliga ursprungsmaterial som det hänvisas till.
Mojca Drčar Murko
för ALDE-gruppen. - (EN) Herr talman! Beträffande förordningen om livsmedelstillsatser välkomnar min grupp förslaget, som moderniserar och harmoniserar den europeiska lagstiftningen. Vi stödde föredraganden Åsa Westlunds ansträngningar för att ge konsumenterna och deras hälsa ett hållbart skydd. Detta gäller i synnerhet sårbara befolkningsgrupper.
När efterfrågan ökar är det helt naturligt att livsmedelstillverkarna reagerar genom att hela tiden utveckla nya produkter. Denna diversifiering sker oftast genom användning av nya tillsatser. Livsmedelslagstiftningen måste vara rimlig och välavvägd, samtidigt som den värnar folkhälsan och ser till att alla livsmedelstillverkare är underkastade samma konkurrensvillkor.
Detta är en enkel princip, som naturligtvis kan tolkas på många olika sätt. Hur kan vi främja folkhälsan, utan att för den skull hämma den europeiska livsmedelsproduktionens tekniska utveckling?
Jag anser att de ändringsförslag som vi enats om är vettiga och tillvaratar konsumenternas intressen, särskilt genom kravet på exakt märkning. Men vi ville också göra konsumenterna mer medvetna. Jag är övertygad om att välinformerade, uppmärksamma konsumenter kan ha ett stort inflytande på hur lagad mat tillverkas i Europeiska unionen. Vi stödde de ändringsförslag som går längre än kommissionens förslag. Detta gäller särskilt tre punkter: delaktighet i godkännandeförfaranden som avser tillsatser, insyn i godkännandeförfarandet och klarare villkor för godkännandet.
Carl Schlyter
för Verts/ALE-gruppen. - Herr talman! Våra väljare vill ha god, trygg och säker mat. Får de det med dessa förordningar? Några förbättringar har vi lyckats driva igenom från parlamentets sida. Det jag personligen gläds väldigt mycket åt är just att nanoteknik äntligen kommer att regleras och i fortsättningen inte ska kunna smyginföras på marknaden utan ordentlig kontroll. Att miljö ingår i ett av kriterierna för godkännande av tillsatser är en förbättring. Att förekomsten av azofärger ska framgå av märkningen är en förbättring. Det finns således en del att glädjas åt. Parlamentet har dessutom när det gäller kryddorna fått igenom att naturligt kryddade produkter inte ska missgynnas totalt till förmån för aromämnesindustrins produkter.
Trots detta är jag förvånad över att rådet slåss emot vad deras väljare vill. Hur kan våra regeringar aktivt motarbeta att en text som säger att tillsatser inte ska vilseleda konsumenten att tro att livsmedlet innehåller andra ingredienser än vad som faktiskt är fallet? Hur kan de aktivt motarbeta det? Ministrarna motarbetar aktivt att man som särskilt skäl för att använda färgämnen ska ge färg åt annars färglösa ämnen. Ministerrådet motarbetade aktivt ett förbud mot azofärger. De motarbetade aktivt att det ska framgå av märkningen att pesticider som används som konserveringsmedel ingår, så att konsumenterna vet det.
Jag tror att om vi godkänner gruppen De grönas förslag till förbud mot azofärger i produkter för barn, kommer vi att tvinga ut rådet att försvara sin position i den offentliga debatten. Det är nämligen lätt för rådet att påstå sådana här saker när det förhandlar med oss bakom lyckta dörrar, men vilken regering vill stå där och godkänna tillsatser som vi vet leder till överaktivitet hos barn och som vi på goda grunder tror ger allergier hos barn? Jag undrar om inte kommissionen kunde gå rakt på ett förbud. Färgämnen är ju knappast oersättliga nödvändiga tillsatser. Dessutom finns det andra färgämnen än azofärger. Ska vi slåss för försiktighetsprincipen så fort EFSA har visat att det finns allergirisker och förstärkt allergirisk, då är det bara att förbjuda. Vi behöver inte fortsätta diskutera azofärger efter det.
Kartika Tamara Liotard
Låt mig allra först framföra mitt varma tack till föredraganden och skuggföredragandena för deras samarbete under detta mardrömsuppdrag. Slutresultatet kanske inte faller mig fullständigt i smaken, men jag tror att det är så bra som man kan begära med tanke på de politiska omständigheterna.
I alla dessa dokument prioriteras, såvitt jag kan bedöma, två saker: dels att skydda konsumenterna så bra som möjligt, dels att vi får fullständig insyn. Att skydda konsumenterna så bra som möjligt innebär att vi systematiskt tillämpar försiktighetsprincipen. Om ett ämne inte med 100-procentig säkerhet är säkert, ska det inte heller godkännas för försäljning. Det måste också till varje pris förhindras att konsumenten blir vilseledd vid inköpet. Fullständig insyn betyder att vi inte får vika oss för multinationella livsmedelskoncerner som kräver att deras recept och tillverkningsmetoder ska hållas hemliga. Konsumenterna har rätt att få veta exakt vilka ingredienser som ingår i deras mat, och hur den har tillverkats.
När jag bedömer de fyra betänkandena utifrån dessa båda principer kan jag konstatera att de visserligen inte är felfria, men ändå är klart förbättrade jämfört med de ursprungliga förslagen. De främjar konsumentskyddet och insynen. Jag kommer därför att stödja dessa kompromisser. Det är synd att vi inte kunde lagstifta direkt om GM-märkning.
Låt mig slutligen säga en sak till. Jag finner det ytterst märkligt att kommissionen, i samband med nya förslag om exempelvis livsmedel, inför ett enhetligt förfarande innan parlamentet har godkänt det. För att uttrycka saken milt: Jag får verkligen inte intrycket att kommissionen hyser särskilt stor respekt för den europeiska demokratin.
Irena Belohorská
(SK) Låt mig först säga några ord om Avril Doyles arbete och tacka för hennes försök att åstadkomma ett välavvägt dokument som i första hand inriktar sig på att skydda medborgarnas hälsa.
Livsmedelsenzymer ingår i många produkter, till exempel småfranska och bröd, som vi äter dagligen i alla samhällsskikt. Det är därför av största vikt att övervaka tillverkningen. Det är också mycket angeläget att vi ser till att dessa produkter inte skadar hälsan och att övervakningen av dem i Europeiska unionen harmoniseras.
När Europa nu skakas av skandalen om ”återanvänd rutten ost” är det särskilt viktigt att medborgarna i Europeiska unionen känner förtroende för oss då vi utarbetar europeiska bestämmelser. Denna händelse får inte upprepas. Vi måste därför inrikta oss inte bara på att utforma ett direktiv, utan i synnerhet också på att övervaka hur det genomförs av samtliga medlemsstater. Eftersom det är känt att fyra företag tillverkar 80 procent av livsmedelsenzymerna tror jag inte att det blir särskilt besvärligt att övervaka kvaliteten. Tillverkningsförfaranden kan däremot bli mer problematiska. Jag anser därför att Avril Doyles betänkande med rätta uppmärksammar detta viktiga problem.
Françoise Grossetête
(FR) Herr talman! Just nu avslöjas ännu en livsmedelsskandal i vissa av EU:s medlemsstater. Givetvis är det enorma bedrägerier som ligger bakom, men det är ändå inte så konstigt att konsumenterna ifrågasätter och är skeptiska till allt som framstår som ”artificiellt”. Det skyddande Europa garanterar också konsumenternas säkerhet och folkhälsan.
Livsmedelstillsatser, aromer och enzymer har stor betydelse vid livsmedelstillverkningen. Därför behöver vi tydliga, harmoniserade bestämmelser om säkerhet, godkännande och försäljning av dessa ämnen, så att vi skyddar konsumenterna och, framför allt, ökar allmänhetens förtroende för de livsmedel där dessa ämnen ingår. Det är därför viktigt att bestämmelserna utformas på grundval av tillförlitliga vetenskapliga rön.
Beträffande enzymer, som används vid exempelvis tillverkning av bageri- och mjölkprodukter, behöver vi också stänga den rättsliga lucka som alltid har funnits på europeisk nivå. De glädjer mig att vi genom ytterligare säkerhetsåtgärder sörjer för öppenhet genom tydlig och mer begriplig märkning. Detta är särskilt viktigt för så kallade naturprodukter.
En mycket betydelsefull punkt i lagstiftningsförslagen är införandet av ett enhetligt, gemensamt förfarande för godkännande av livsmedelstillsatser, aromer och enzymer. Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet ska genomföra en riskbedömning av samtliga dessa ämnen, som utan tvekan används alltmer av livsmedelsföretagen.
Parlamentet kommer givetvis att hålla ett vakande öga på kontrollen av dessa ämnen. Det får aldrig vara tillåtet att riskera konsumenternas hälsa genom livsmedelstillsatser, eller att tillhandahålla vilseledande information om dessa. Det är helt avgörande att vi garanterar konsumentskyddet och livsmedelssäkerheten, samtidigt som vi värnar livsmedelsbranschens innovations- och konkurrensförmåga.
Linda McAvan
(EN) Herr talman! Jag skulle vilja ta upp ett av betänkandena om livsmedelstillsatser med kommissionsledamoten. Det gäller särskilt de livsmedelsfärger som kallas azofärgämnen. Jag är väldigt glad att vi har fått höra goda nyheter, nämligen att obligatorisk märkning av dessa införs på samtliga livsmedelsprodukter. Låt mig gratulera Åsa Westlund, som lagt ned mycket jobb på det här. När hon började sitt arbete vågade ingen tro att det gick att komma så här långt. Ändå har vi gjort framsteg. Det är definitivt bättre än den nuvarande situationen, men jag anser att det inte går långt nog.
Ni känner säkert till en studie som Southamptons universitet genomförde förra hösten. Den visade ett samband mellan barns beteende och deras intag av en blandning av olika sötsaker, läskedrycker och azofärgämnen. Det här är en ytterst seriös studie som har publicerats i The Lancet. Den har expertgranskats genom ”peer review” och resultatet är så allvarligt att livsmedelsverket i Storbritannien kräver att dessa färgämnen ska förbjudas i livsmedel. Många företag i Europa tar faktiskt det säkra före det osäkra och fasar frivilligt ut dessa färgämnen.
Här har den inre marknaden redan misslyckats. Det är välkänt att dessa ämnen saknar näringsvärde och att naturliga aromer kan ersätta dem. Jag såg en tidningsartikel om ett godis som består av starkt färgade tabletter, där man ställde frågan: ”Varför förbjuda Smarties?” Men faktum är att det finns utmärka naturliga alternativ till dessa färgämnen. Vi behöver dem inte.
Vi ser positivt på det som har hänt i dag. Jag hoppas ändå att ni fortsätter att bearbeta Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet för att få den att kontrollera dessa ämnen snabbare. Jag tror inte att invånarna i Europa efterfrågar dessa artificiella färgämnen, och anser att vi snarare borde se till att människors mat innehåller nyttiga ämnen, inte sådant som företagen vill tillsätta. Jag hoppas att ni ger EFSA en påstötning så att myndigheten snabbar på sin handläggning och löser det här problemet.
Marios Matsakis
(EN) Herr talman! Jag vill beröra förslaget angående livsmedelsenzymer, där jag var en av skuggföredragandena. Låt mig därför gratulera Avril Doyle till hennes utmärkta betänkande, och jag hoppas också att allt går bra när hon reser hit ifrån Irland i kväll.
Jag skulle dessutom vilja tacka för den utomordentliga samarbetsvilja som hon visat gentemot oss skuggföredragande, och som alltid präglats av förståelse och ett fruktbart och tillfredsställande utbyte av både politiska och vetenskapliga erfarenheter.
Samarbetet förlöpte tillräckligt bra för att vi skulle lyckas få till stånd den kompromiss som många önskade. Den har ett brett stöd här i kammaren och jag tror att den innehåller många mycket förnuftiga bestämmelser som stärker lagförslaget och gör det mycket verksammare och lättare att tillämpa.
Jag anser att det här kompromisspaketet i mycket stor utsträckning tillgodoser lagförslagens mål. De syftar som bekant till att harmonisera lagstiftningen om användningen av enzymer vid tillverkning av livsmedel i EU. Det viktigaste målet är att skydda människors hälsa, och i andra hand att främja rättvis handel och konkurrens.
Det glädjer oss särskilt att betänkandet ger försiktighetsprincipen, som är helig inte bara för min politiska grupp utan för det stora flertalet parlamentsledamöter här, en framträdande roll. Det borde kunna få de europeiska konsumenterna att känna att vi, vad livsmedelsenzymer beträffar, gör en stor insats för att garantera att deras hälsa skyddas.
Vidare betonas det betänkandet att informationen till konsumenterna ska vara exakt och användbar.
Precis som förväntat har frågan om iblandning av genmodifierade produkter varit något kontroversiell. Men den kompromiss som uppnåtts är godtagbar.
Avslutningsvis vill jag bara säga att detta är ett bra betänkande, som jag och min grupp kommer att stödja med kraft.
Kathy Sinnott
(EN) Herr talman! Det har sagts åtskilligt här om att skydda barn. Det finns många bevis för att artificiella aromer och tillsatser skadar barns hälsa på många sätt. För det första har vi kunnat konstatera att andelen barn med autism har ökat med 435 procent de senaste 15 åren. Även andelen barn med ADHD har ökat till för närvarande 3-5 procent. Låt oss sedan titta på de symtom som aromer anses utlösa. Det finns ju mycket gott om aromer, men låt oss exemplifiera med natriumglutamat, som ingår i godis, drycker, mellanmål och huvudmål som är avsedda för barn. Det orsakar 92 symtom, bland annat hyperaktivitet och onormala humörsvängningar.
Jag är själv mamma. För mig är säkerhet och insyn viktigast på livsmedelsområdet. Jag anser att vi, genom att tillåta att barnens mat innehåller blandningar av färgämnen, konserveringsmedel och tillsatser, skadar barnen och deras inlärningsförmåga allvarligt. Barn behöver färsk mat av hög kvalitet, lagad av så lokala och naturliga råvaror som möjligt. Låt oss därför börja skydda barnen på allvar.
Anja Weisgerber
(DE) Herr talman, mina damer och herrar! Tack till alla föredragande för deras konstruktiva samarbetsvilja och förtroende, särskilt till Mojca Drčar Murko och Pilar Ayuso. Genom paketet om medel för att förbättra livsmedel införs enhetliga, harmoniserade bestämmelser om användningen av tillsatser i hela Europa. När tillsatser, enzymer och aromer tillkommer i livsmedel i framtiden finns det ett gott skydd för konsumenternas hälsa. Det är precis som det ska vara.
Paketet anpassar den befintliga lagstiftningen till den tekniska och vetenskapliga utvecklingen inom området livsmedelstillsatser. Om vetenskapliga rön visar att det föreligger en risk för människors hälsa måste maximivärden fastställas till en nivå som förebygger alla risker.
Men låt oss inte bli hysteriska eller sprida panik i onödan. Vissa livsmedelstillsatser, som djävulstunga (ett fuktbindande ämne) och bivax (en konsistensgivare), har använts vid tillredning av mat och dryck i århundraden. Stenfrukter som körsbär, persikor och aprikoser innehåller naturligt små mängder vätecyanid, men vi har ätit dessa frukter i flera tusen år utan att fara illa för det. Och vissa örter och kryddor innehåller naturligt ämnen som är hälsovådliga i höga koncentrationer. Ändå har vi använt örter och kryddor som basilika, dragon och muskotnöt i vår matlagning sedan urminnes tider utan problem - men givetvis bara i låga, ofarliga doser.
Jag välkomnar därför kompromissen i den nya förordningen om aromer och vissa livsmedelsingredienser med aromgivande egenskaper för användning i och på livsmedel. Där det inte finns anledning till oro införs undantag från maximihalterna, men bara då enbart färska eller torkade örter används vid livsmedelstillverkningen. På så vis främjar vi användningen av naturprodukter och naturliga ingredienser, så att recept med tusentals år på nacken (till exempel italiensk pesto) kan bevaras åt framtiden.
Gyula Hegyi
(HU) Det är välkommet att vi, efter Reach-förordningen och förordningen om bekämpningsmedel, nu tar itu med att införa bestämmelser för användningen av kemiska ämnen och livsmedelstillsatser. Dessa fördöms ju ofta.
Skandalerna har blivit allt fler, vilket får allmänheten i Europa att se med än större oro på dessa ämnen. Konsumenterna är misstänksamma. Varje år sätter genomsnittsinvånaren i sig ungefär 3 kilo av de omkring 2 600 E-numrerade tillsatser som finns, utan att egentligen veta om de är skadliga eller ej.
Det förs fram välunderbyggda anklagelser mot åtskilliga av dessa tillsatser. Tillsatserna vilseleder konsumenten och ger livsmedlen onaturligt starka och klara färger. Förutom hälsorisken kan de också skada barn psykologiskt och vänja dem vid onaturlig mat. Men det är ju just en återgång till naturliga livsmedel som vi behöver uppmuntra bland både unga och vuxna.
Jag skulle vilja gratulera Åsa Westlund till hennes betänkande. Hon har drivit igenom att den nya lagstiftningen ksa förbjuda användningen av tillsatser som skadar människors hälsa eller miljön. Det är viktigt att vi åtminstone inför obligatorisk märkning för farliga ämnen som de azofärgämnen som gör barn hyperaktiva, men jag håller ju med mina ledamotskollegor om att vi borde ha förbjudit dem helt.
Däremot är det tråkigt att det inte blir någon strikt märkning av tillsatser som framställts av genetiskt modifierade organismer. Det stora flertalet av Europas invånare vill inte äta mat som framställts av genetiskt modifierade organismer, och i opinionsundersökningar vill 90 procent veta om ett livsmedel innehåller genetiskt modifierade organismer eller ej. Att våra medborgare bryr sig är sunt. Vi får inte strunta i det, eller i deras rätt till information.
För övrigt protesterar jag och ett antal kollegor i ett uttalande emot att kommissionen vill införa genetiskt modifierade organismer i Europa i hemlighet. Vi måste värna allas rätt till naturliga, nyttiga livsmedel.
Horst Schnellhardt
(DE) Herr talman, fru kommissionsledamot, mina damer och herrar! Vi är skyldiga föredraganden, Åsa Westlund, ett tack. Hon har visat stort engagemang och god samarbetsvilja i sitt arbete. Det välkomnar jag, och det innebär att vi också kan glädjas åt resultatet. Jag tror att den nya förordningen om livsmedelstillsatser är tillfredsställande både för tillverkare och konsumenter.
Nuvarande lagstiftning om livsmedelstillsatser är nästan 20 år gammal. I och med att man omvandlar nya direktiv och två beslut till två förordningar har texten förenklats och uppdaterats i enlighet med nya tekniska och vetenskapliga rön. Det är mycket bra att vi nu har en faktisk lista över vilka ämnen som får användas. Jag tror att detta är till nytta, och jag håller också med om att man ska använda kommittéförfarandet när nya ämnen ska läggas till. Vi bör agera snabbt här.
Jag är nöjd med reglerna om genetiskt modifierade produkter. Vi behöver båda förfarandena för godkännande - bedömningar kommer att ske - och därför ser jag ingen anledning till varför vi inte skulle kunna gå till väga på detta sätt här, som några ledamöter har sagt. När det gäller azofärgämnen måste vi också, under förutsättning att resultaten i Southamtonstudien verkligen är tillgängliga, ta hänsyn till att Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet har gjort en undersökning som visar att resultaten i undersökningen från Southampton University inte är säkra. De är inte hundraprocentigt tillförlitliga. Vi får inte bli upprörda och fara i väg bara för att ett förfarande har inletts.
Tillståndsförfarandet via myndigheten för livsmedelssäkerhet är utmärkt, men det som bekymrar mig, och här skulle jag vilja be kommissionen att tänka efter, är att myndigheten för livsmedelssäkerhet få nio månader på sig för att ge tillstånd eller göra en riskbedömning. Kommissionen behöver också nio månader för att fatta ett beslut om riskhantering. Det gör att ett företag måste vänta i 18 månader innan det får tillstånd att introducera produkten på marknaden. Det här rimmar illa med att minska byråkratin, så vi borde verkligen tänka till om hur vi skulle kunna göra det snabbare.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Herr talman! Att nya förordningar träder i kraft om principerna för användning av artificiella livsmedelstillsatser (enzymer och aromer) gör inte bara lagstiftningen enhetlig på detta området utan är också ett stöd för skydd av konsumenters hälsa och förenklar försäljningen av livsmedel inom EU. Harmonisering av användningen av enzymer i EU får stöd av den europeiska livsmedelsindustrin, som inte enbart är angelägen om att skapa enhetliga principer utan även om att konsumenterna inte ska tappa förtroendet för deras produkter.
Jag är en av dessa konsumenter och jag vill kunna lita på att maten jag köper är säker. De hundratals artificiella tillsatser och de tusentals aromer som används i livsmedel får inte vara skadliga för hälsan. Det måste finnas kvalitetskrav som gör att säkerheten kan garanteras helt och hållet. Det är viktigt att livsmedel i mesta möjliga mån har kvar sina naturliga egenskaper.
Zbigniew Krzysztof Kuźmiuk
(PL) Herr talman! Jag vill fästa uppmärksamheten vid tre frågor i den här debatten.
För det första måste man stödja Europeiska kommissionen i dess insatser för att skapa enhetliga förfaranden för utfärdande av tillstånd att använda av livsmedelstillsatser (enzymer och aromer) i EU, och särskilt för att öka insynen i dessa förfaranden.
För det andra måste förfarandena för tillståndsgivning vara inriktade på maximalt skydd av konsumenters hälsa. Konsumenten ska vara övertygad om att både europeiska och nationella institutioner är uppmärksamma nog att tillhandahålla maximalt hälsoskydd och att konsumenten tack vare deras arbete får hälsosamma livsmedel som är så naturliga och säkra som möjligt.
För det tredje och sista måste man iaktta principer för hur konsumenten ska få fullständig information om de tillsatser livsmedlen innehåller. Denna typ av information måste framgå tydligt på förpackningen och även uttryckas på ett tydligt och begripligt sätt för konsumenten.
Hiltrud Breyer
(DE) Herr talman! Jag vill gärna att ni stöder förslagen från gruppen De gröna/Europeiska fria alliansen, eftersom vi vill ha ett förbud mot azofärgämnen. Gemenskapens konsumentpolitik kännetecknas av säkerhet men även av att man tillämpar försiktighetsprincipen. Det skulle strida mot försiktighetsprincipen att inte förbjuda azofärgämnen. Dessutom behövs det rent tekniskt inga azofärgämnen eftersom det finns alternativ. Det här handlar i stället om att vilseleda konsumenten. Det får folk att tro på något som inte stämmer.
Jag vill uppmana er igen om att ta de här alarmerande resultaten på allvar och verkligen tillämpa försiktighetsprincipen, som när allt kommer omkring ingår i gemenskapslagstiftningen. Jag vill också uppmana er än en gång att även täppa till luckan när det gäller märkning av tillsatser som tillverkas med genteknik. Vi försöker just nu täppa till luckan när det gäller märkning av genetiskt modifierade produkter av animaliskt ursprung, och det vore verkligen löjligt att inte ta vara på det här tillfället.
Vad vi behöver är ett heltäckande tillståndsförfarande i vilket försiktighetsprincipen beaktas på vederbörligt sätt, men det får inte innehålla några luckor när det gäller märkningen och det ska ge konsumenterna rätt att välja vad de äter.
Miroslav Mikolášik
(SK) Jag värdesätter föredragandens ansträngningar för att få till stånd en bättre insyn i godkännandet av livsmedelstillsatser, aromämnen och enzymer och för att stärka konsumentskyddet, särskilt för dem som är allergiska mot vissa ämnen.
Livsmedelstillsatser bör ständigt övervakas och omvärderas mot bakgrund av ändrade villkor för användning och nya vetenskapliga rön. Många livsmedelstillsatser tillverkas av kemikalier och få negativa hälsoeffekter om de konsumeras under lång tid. Det är därför mycket viktigt att märka produkterna på ett sätt som är klart och tydligt för konsumenterna. Det här handlar om konsumentprodukter och det kan vara aktuellt med påföljder om märkningen är otillräcklig eller uteblir.
Jag vidhåller också att exempelvis genmanipulerade livsmedel ska märkas tydligt och begripligt, som t.ex. i Kanada där man konsumerar canolaolja eller rapsolja.
Androula Vassiliou
ledamot av kommissionen. - (EN) Herr talman! Jag välkomnar att man lyckats slutföra det här förslagspaketet med framgång och hoppas att parlamentet stödjer kompromissförslaget i morgon. Desto viktigare är det att detta paket stärker konsumentskyddet och livsmedelssäkerheten. Jag har särskilt lagt märke till några svåra frågor som har diskuterats och jag uppskattar önskan att nå en kompromiss. När det gäller detta vill jag ännu en gång framföra mitt tack till de tre föredragandena för deras hårda arbete och för det goda samarbete som de har haft med kommissionen för att komma fram till det här kompromissförslaget.
Jag vill särskilt tacka Åsa Westlund för hennes insatser när det gäller färgämnen. Hon är fullt medveten om att kommissionen stöder hennes förslag. Vi har visserligen kommit fram till ett kompromissförslag, men jag kan försäkra er att vi inte kommer att nöja oss med detta. Vi har redan bett Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet (EFSA) att göra en ny bedömning av alla sina godkända tillsatser, och om det enligt EFSA:s utlåtande behövs nya regler för dessa tillsatser ska vi inte tveka att införa dem.
Jag vill säga det här rent allmänt också, eftersom EFSA, som jag nämnde, gör en ny bedömning av alla ämnena. Om EFSA:s uppfattning i något enda fall tyder på att ett ämne innebär en risk för människors hälsa, tvekar vi inte att använda vår befogenhet och tvinga fram en ändring.
Det var en fråga som gällde enzymer och förordningen om genetiskt modifierade livsmedel och foder. Om ett enzym utvinns från en genetiskt modifierad organism som täcks av förordning (EG) nr 1829/2003 om genetiskt modifierade livsmedel och foder ska det anges i märkningen att enzymet har genetiskt modifierat ursprung. Men förordning (EG) nr 1829/2003 täcker inte livsmedel som innehåller enzymer som framställts genom jäsning med hjälp av genetiskt modifierade mikroorganismer. Det här förslaget syftar till fånga upp dessa enzymer och göra en säkerhetsbedömningen av dessa, men det syftar inte till någon särskild märkning om genetisk modifiering.
Man nämnde också den niomånadersperiod som kommissionen får för att göra sin riskbedömning. I det här förslaget får kommissionen nio månader på sig att lägga fram ett förslag till ansvarigt utskott för ett yttrande. Det här är den maximala tid som föreslås och naturligtvis kommer förslag till uppdatering av förteckningen att presenteras inom en kortare period. Men det finns fall, särskilt för livsmedelstillsatser, där kommissionen kommer att behöva nio månader för att hinna samråda med medlemsstaterna och alla relevanta intressenter i olika frågor. Det här kan man bara genomföra om intressenterna får rimlig tid på sig att svara, så jag tycker inte att en maximal period på nio månader är överdrivet lång.
Jag vill avsluta med att än en gång tacka för ert samarbete och jag ser fram emot att förslaget antas vid morgondagens sammanträde.
Åsa Westlund
föredragande. - Herr talman! Jag vill återigen tacka kommissionsledamot Vassiliou för hennes stöd när det gäller azofärgämnena. Vi uppskattar verkligen att detta var en av de första frågorna som ni tog er an när ni tillträdde er post. Det visade också att ni är redo att ta ert ansvar som kommission, att ni inte bara har att följa EFSA:s rekommendationer utan också ett ansvar att göra en självständig utvärdering av alla de aspekter som hör tillsatslagstiftningen till. Ni har verkligen visat att ni är beredd att ta det ansvaret.
Jag tycker att debatten här i kväll understryker att Europaparlamentet också givetvis noga kommer att följa EFSA:s genomgång av azofärgämnens allergena effekter och också kommissionens ställningstagande till denna utvärdering. Vi kommer självklart även att följa andra studier som kommer att presenteras om azofärgämnenas effekter på till exempel barns beteende, för att möjligen återkomma i denna fråga.
Slutligen skulle jag ändå vilja säga att det är en sak hur lagstiftningen ser ut, men sedan måste den tillämpas också. Jag tror att många konsumenter delar min uppfattning om att man faktiskt ofta blir lurad i affären i dag. Jag skulle önska - jag tycker att det är ett berättigat krav - att medlemsstaterna skärper sin tillsyn och tillsammans med kommissionen verkligen ser till att den lagstiftning som vi har på bordet att rösta om i morgon verkligen följs och efterlevs, så att konsumenter inte kommer hem med exempelvis frukt och yoghurt som de tror innehåller mycket frukt eller bär, men som de upptäcker bara är färgämnen om de läser noga på förpackningen.
Jean-Claude Martinez
(FR) Herr talman! Livsmedelsindustrin använder 300 livsmedelstillsatser, 2 600 naturliga eller artificiella aromer samt traditionella amylaser eller enzymer och även azofärgämnen. Det är därför som vår lagstiftning behöver harmoniseras. Eftersom det handlar om gås- och anklever, konserverad tryffel och sniglar, kan vi mycket väl förstå varför det finns ett dussin lagar samt de fyra förordningar som lagts fram för ett enhetligt tillståndsförfarande tillsammans med förteckningen över produkter.
Ja, dessa tillsatser ökar risken för vissa allvarliga allergier, men här kanske försiktighetsprincipen har tillämpats alltför långtgående. Under 2008, ett år när den globala livsmedelskrisen grasserar, när Italien säljer dioxinsmittad mozzarella till oss i en omfattning av 10 miljoner euro, har jag svårt att tro att de 15 miljoner arbetslösa i Europa skulle oroa sig särskilt mycket över enzymer och aromer, även om det är typiskt att man inom EU befattar sig med smådetaljer i en oändligt stor värld.
Mojca Drčar Murko
(EN) Herr talman! Till det som redan sagts i dag vill jag tillägga och upprepa att aromer har ett väsentligt marknadsvärde. När de nationella bestämmelserna harmoniseras i syfte att garantera den mikrobiologiska säkerheten i färdigmat, måste gemenskapens lagstiftare vara medvetna om områdets känslighet och försöka undvika snedvridning av marknaden. Jag hoppas att så sker och tackar kommissionsledamot Androula Vassiliou för hennes anförande i dag.
Vi har kommitt långt med rådet och kommissionen genom att reda ut omtvistade områden, få bort så många oklarheter som möjligt och nå en överenskommelse vid den andra behandlingen.
Vid sidan om livsmedelssäkerheten och att stärka den inre marknaden behöver man också ta hänsyn till andra konsumentintressen. Ett framträdande önskemål från konsumenterna är om att livsmedel ska vara så naturliga som möjligt. Det är inte nödvändigtvis så att alla aromer är säkra ur toxikologisk synvinkel och samtidigt är till fördel för konsumenterna. Parlamentet vill särskilt understryka konsumentens rätt att välja.
I förfarandet för godkännande av aromer ingår t.ex. formuleringen "rimligt tekniskt behov" i andra gemensamma strategier, såsom kampen mot fetma, eftersom bristande kvalitet i färdigmat kan maskeras genom att man tillsätter överdrivet kraftiga aromer. Jag tycker att detta har framgått tillräckligt tydligt av redogörelserna.
Sammanfattningsvis vill jag tacka alla som har deltagit i arbetet med paketet om medel för att förbättra livsmedel och hjälpt oss att ta fram förordningar som är praktiskt möjliga att tillämpa och genomföra.
Talmannen
Debatten är härmed avslutad.
Omröstningen kommer att äga rum i morgon.
Skriftliga förklaringar (artikel 142)
Gábor Harangozó  
skriftlig. - (EN) Jag vill börja med att gratulera föredragandena till dessa betänkanden om livsmedelstillsatser, enzymer och aromer. Parlamentet måste ägna mesta möjliga uppmärksamhet åt dessa förordningar, eftersom de har en enorm inverkan på folkhälsan. Därför borde vi se till att de ändringsförslag som vi antog vid den första behandlingen även ingår i den slutliga texten.
I första hand måste vi prioritera att skydda konsumentintressena och garantera livsmedelssäkerheten. I linje med försiktighetsprincipen bör vi undvika att använda vissa blandningar när vi saknar tillförlitliga uppgifter om dem och saknar en oberoende vetenskaplig analys av deras hälsomässiga effekter. Vi borde verkligen garantera kvalitet och säkra livsmedel för våra medborgare och bör därför utveckla ändamålsenliga metoder för att sammanställa och övervaka effekter på konsumenternas hälsa av blandningar som skulle kunna vara farliga.
Dessutom måste vi öka insynen i produktion, märkning och förfaranden för godkännande samt harmoniserande bestämmelser om tillsatser, enzymer och aromer för att utforma ett sammanhängande paket av bestämmelser som garanterar bättre konsumentskyd och folkhälsa. Men även om vi garanterar konsumentskyddet består den verkliga utmaningen i att faktiskt återfå konsumenternas förtroende och garantera kvalitet i livsmedelsproduktionen för deras bästa.
