2007 års framstegsrapport om Kroatien - 2007 års framstegsrapport om före detta jugoslaviska republiken Makedonien (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är en gemensam debatt om
betänkandet av Hannes Swoboda, för utskottet för utrikesfrågor. om Kroatiens framstegsrapport 2007, och
betänkandet av Erik Meijer, för utskottet för utrikesfrågor, om 2007 års framstegsrapport om före detta jugoslaviska republiken Makedonien.
Hannes Swoboda
föredragande. - (DE) Herr talman, mina damer och herrar! För det första skulle jag vilja tacka skuggföredragandena, och särskilt de övriga ledamöterna, som har hjälpt till att framställa ett bra, mycket balanserat betänkande.
Jag betraktar detta betänkande på följande vis. Jag kanske har nämnt ett besök som jag gjorde för några veckor sedan i Vukovar - som en påminnelse är det staden där kriget var synnerligt brutalt, där hundratals människor släpades ut ur sjukhuset och dödades. Det är ett särskilt smärtsamt sår för den kroatiska befolkningen. Jag har också sett minnesmärket där, och jag har talat med folket. Såret är djupt, men inget hat, inget avfärdande av grannlandet Serbien har visat sig, utan i stället försöker man på nytt att samarbeta med den serbiska befolkningen där.
Borgmästaren har satt sig vid bordet med den serbiska företrädaren och med kolleger från andra etniska grupper, och tillsammans har de företrätt folkets intressen där. Detta visar tydligt - kanske tydligare än att landets biträdande premiärminister är serb, något som också ska välkomnas - hur detta land med passion har försökt att övervinna schismer, konflikter och krig från tidigare och skapa ett modernt Kroatien.
Allt detta löser naturligtvis inte de problem som Kroatien fortfarande måste lösa. Det löser inte frågan om reform av rättsväsendet eller av den offentliga förvaltningen, inte heller löser det frågan om sjöfarten - Kroatien har fortfarande mycket kvar att göra på de områdena. Därför är det inte bara så att vi är beredda att slutföra fördragen och förhandlingarna - absolut inte. Vi befinner oss dock på rätt spår, och detta är något som är viktigt för Kroatien, men också för hela regionen, eftersom regionen också får en positiv signal. Kroatiens anslutning ger en viktig signal: om ni uppfyller era plikter och tar ert ansvar, om ni gör er läxa, så kan ni bli medlemmar av Europeiska unionen. Europeiska unionen måste stå vid sina åtaganden, och detta klargör vi också i detta betänkande.
Utöver de inhemska reformerna finns det naturligtvis behov och några problem, däribland i förhållande till landets grannar. Jag blev besviken, när man ensidigt beslutade att införa miljö- och fiskeskyddszonen. Det var inte att så inte fanns goda, väsentliga eller objektiva skäl för en ekologisk hantering av fisket, men det var en obegriplig åtgärd att vidta ensidigt samtidigt som man lovade Italien och Slovenien att inga unilaterala åtgärder skulle vidtas innan man funnit en gemensam lösning. Nu har Kroatien vidtagit denna inte alltför enkla åtgärd och fiskeområdet har upphävts för EU:s medlemsstater.
Vi i Europaparlamentet anser nu att det finns förutsättningar för att bryta flera av de dödlägen som har förekommit - jag vill inte här diskutera om dessa var befogade eller ej. Min begäran till Slovenien - minister Janez Lenarčič närvarar här som rådets företrädare snarare än som slovensk minister, han måste sitta på två stolar - och till våra slovenska kolleger i kammaren, är därför att hjälpa oss att övervinna de bilaterala problemen. Kroatien måste naturligtvis spela sin egen roll i detta, som vi alltid har sagt, men om vi vill fortplanta den europeiska andan till regionerna eller till bilaterala förbindelser, behöver vi denna hjälp.
Därav även förslaget i betänkande - jag säger nu detta mycket informellt - om att en tredje person eller en tredje institution ska hjälpa till att lösa problemet. Om vi kallar det för medling eller skiljedomsförfarande eller något annat är inte den avgörande frågan. Det som är avgörande är att de båda länderna, Kroatien och Slovenien, möts för att besluta om villkoren, och att de godtar den dom som avges av den tredje institutionen genom medling. Då kommer saker att hamna på rätt spår.
Problemen i gränsområdet kan inte vara olösliga. Jag förstår till fullo Sloveniens intresse i att få tillgång till havet. Detta är ett helt befogat intresse. Jag anser att detta intresse från Sloveniens sida är helt förenligt med Kroatiens intressen. Detta är inte oöverstigligt, om vi inte är djupt och direkt engagerade.
Sammanfattningsvis vill jag tydligt klargöra att det skulle ha glatt mig att kunna avsluta Kroatiens förhandlingar 2008. Tyvärr är detta inte längre möjligt eller realistiskt. Jag skulle därför vilja be mina kolleger att fastställa ett realistiskt slutdatum, 2009, för förhandlingarnas avslutande, så att det nyvalda parlamentet då kommer att kunna ge sitt samtycke och ratifikationen kan äga rum.
Om vi alla anstränger oss kan Kroatien bli medlem av Europeiska unionen 2011. Detta är ett fint mål, ett bra mål. Låt oss stödja det.
Erik Meijer
föredragande. - (NL) Herr talman! Om de sju staterna i f.d. Jugoslavien alla blir del av Europeiska unionen i framtiden, kommer detta att ha skett vid sju olika datum till följd av sju olika ”färdplaner”. En gemensam anslutning, innan federationen bröts upp, skulle förmodligen ha varit enklare för alla berörda parter. Slovenien är nu medlem, Kroatien kommer att följa inom de närmaste åren, och den tredje f.d. jugoslaviska republiken som berörs är Makedonien, som har väntat på att anslutningsförhandlingarna ska inledas sedan 2005.
Jag hoppas att min nästa årsrapport, som kommer i början av 2009, helt kan handla om normal inhemsk utveckling i Makedonien, däribland miljövård, mediernas oberoende, förbättring av rättsväsendet och kampen mot korruption, modernisering av järnvägsnätet, jämlikhet mellan de olika religiösa samfunden och förhandlingsfrihet för fackföreningarna. Detta kommer att bli möjligt om de två problem som leder till oenighet och drar till sig den mesta uppmärksamheten blir lösta för gott. Vi har ännu inte nått dit.
Förbindelserna mellan de två stora språkgrupperna har förbättrats avsevärt sedan den stora konflikten 2001. Ohrid-ramavtalet som följde, och i synnerhet avtalet om kvalificerad parlamentarisk majoritet och administrativ decentralisering, har utgjort ett viktigt bidrag till förbättringen av de ömsesidiga förbindelserna - som dock ännu inte är konfliktfria - något som ledde till en tillfällig parlamentarisk bojkott och en kortlivad regeringskris.
Det gynnar alla om de problem som ligger till grund för detta blir lösta så snart som möjligt. I en multietnisk stat är en fullständig jämlikhet mellan regionala språks ställning, inbegripet administrativ kommunikation på nationell nivå, en grundläggande symbol för alla invånares fullständiga jämlikhet. Makedonien kan lära av en över ett århundrade lång språklig konflikt i en annan tvåspråkig stat, Belgien, att en fördröjning av detta oundvikligen bara leder till onödiga spänningar. Önskan att alla ska kunna använda det albanska språket överallt måste tas på allvar.
Tyvärr får den fråga som inte bara föredraganden utan också alla skuggföredragande under förberedelseskedet ansåg måste lösas snabbt fortfarande mest uppmärksamhet. Vi vägrar alla att instämma i en av två grannländernas motstridande åsikter om betydelsen av namnet ”Makedonien”.
För kandidatlandet har Makedonien, om man ser tillbaka mer än ett århundrade, undan för undan varit namnet på en motståndsrörelse som bekämpade det ottomanska riket, på en jugoslavisk federal stat och på ett oberoende land. För dess granne i söder, Grekland, är Makedonien en viktig del av dess egna långa historia och namnet på regionen runt den grekiska staden Thessaloniki.
Grekland har investerat stora belopp i sin norra granne och är den mest angelägna anhängaren av landets anslutning till Europeiska unionen. Det är ett viktigt framsteg att Grekland har gett upp sitt försök att ersätta namnet på sin norra granne ”Makedonien” med ”FYROM”, ett begrepp som är helt obegriplig för alla, för att betona att denna stat inte täcker hela det historiska Makedonien, utan bara den slaviska och albanska norra delen.
Jag har alltid motsatt mig åsikten att en stat - särskilt en stat som tidigare varit under kommuniststyre - ska bli medlem av Nato innan det kan ansluta sig till EU. I fallet Makedonien påverkar avslaget den 2 april på landets begäran att ansluta sig till Nato dess möjligheter att ansluta sig till EU inom den närmaste framtiden. Alla medlemsstater har möjlighet att blockera en nykomling, även om de skulle vilja att denna nykomling anslöt sig om det inte fanns meningsskiljaktigheter om en känslig detalj.
Därför är avsnitt 37 centralt för denna debatt. I detta avseende lade jag med stöd av gruppen för Europeiska folkpartiet (kristdemokrater) och Europademokrater, socialdemokratiska gruppen i Europaparlamentet och gruppen Alliansen liberaler och demokrater för Europa fram ett kompromissändringsförslag i morse. Jag väntar på reaktionerna på detta innan jag får ordet igen.
Janez Lenarčič
Till att börja med skulle jag vilja gratulera Hannes Swoboda och Erik Meijer till betänkandena om de framsteg som Kroatien och f.d. jugoslaviska republiken Makedonien har gjort.
Det gläder oss att Europaparlamentet har satt upp diskussionen om de framsteg som de båda kandidatstaterna har gjort på föredragningslistan för denna session. Detta beror på att det slovenska ordförandeskapet fäster alldeles särskild vikt vid att integrera staterna på västra Balkan i Europeiska unionen.
I samband med detta skulle jag vilja påminna er om att utrikesministrarna vid sitt informella sammanträde i slutet av mars gav regionen på västra Balkan ett positivt meddelande om dess europeiska möjligheter. I denna svåra period som regionen genomgår, är ett sådant meddelande enligt min mening välkommet och uppskattat.
För det första när det gäller Kroatien: anslutningsförhandlingarna med Kroatien framskrider enligt planerna, och jag skulle nu vilja säga att jag instämmer med Hannes Swoboda i att Kroatien har gjort betydande framsteg under de senaste två åren när det gäller att nå riktmärkena för anslutning.
Sexton av 35 förhandlingskapitel har hittills inletts, och två har redan avklarats preliminärt. Två anslutningskonferenser med Kroatien är inplanerade, en i april och en annan i juni, och förutsatt att alla riktmärken nås, kommer flera nya kapitel också att inledas vid de två anslutningskonferenserna.
Jag skulle vilja betona att det slovenska ordförandeskapet är engagerat i att fortsätta EU:s utvidgningsförfarande och nå ytterligare framsteg i förhandlingarna. Dynamiken i förhandlingarna beror i första hand på kandidatstaten själv, och på dess framsteg när det gäller att nå riktmärkena. Dessa har fastställts inom förhandlingsramen, i det reviderade föranslutningsavtalet, som Europeiska unionens råd antog i februari i år, och i andra rättsakter.
Jag upprepar, Kroatien har gjort betydande framsteg, men faktum är att det kvarstår mycket att göra. Som Hannes Swoboda påpekar bör det i framtiden fästas mycket mer uppmärksamhet vid ytterligare överföringar och ett effektivt genomförande av gemenskapens regelverk. Kroatien måste fortgå med sina ansträngningar att nå riktmärkena och göra snabbare framsteg.
Jag skulle särskilt vilja nämna följande: reformen av rättsväsendet och förvaltningen, kampen mot korruption, ekonomiska reformer, minoritetsgruppers rättigheter, flyktingars återvändande och fullt samarbete med Internationella tribunalen för f.d. Jugoslavien (ICTY).
I de dokument som jag har nämnt anses det också nödvändigt att Kroatien fortsätter att anstränga sig för att skapa goda förbindelser med sina grannländer. Detta inbegriper naturligtvis att finna svar på de olösta frågorna.
Jag skulle vilja gå över till f.d. jugoslaviska republiken Makedonien: som Erik Meijer konstaterade i sitt betänkande är detta det enda land med kandidatstatus sedan 2005 som inte har inlett anslutningsförhandlingarna än.
Enligt vår mening skulle denna situation äntligen kunna lösas i år, så snart som riktmärkena är nådda. Det är därför som man i Europeiska kommissionens senaste dokument meddelade att lägesrapporten i höst om framsteg som gjorts av f.d. jugoslaviska republiken Makedonien skulle kunna vara positiv, förutsatt att nyckelprioriteringarna uppfylls. Och ett liknande meddelande delgavs också vid utrikesministrarnas informella sammanträde i Slovenien i slutet av mars.
Vi får samtidigt inte glömma att landet redan har visat vilken betydelse det har för stabiliteten i regionen. Landets roll måste erkännas och det måste uppmuntras med positiva signaler så att det behåller sin konstruktiva roll i regionen och fortsätter med sina reformer. En sådan signal är dialogen om liberalisering av viseringsbestämmelserna.
Vi instämmer med Erik Meijer att regeringen i Skopje har genomfört Ohrid-ramavtalet, särskilt på områdena decentralisering och etniska minoritetsgruppers representationsnivå i den offentliga förvaltningen. Vår önskan är att det görs framsteg så snart som möjligt för att finna svar på de kvarvarande frågorna, något som är avgörande för det albanska samhället.
Eftersom landet innehar ordförandeskapet i Europeiska rådet, har Slovenien uppmuntrat alla de politiska partierna att påskynda sin politiska dialog och sitt systematiska samarbete, så att nästa skede i förfarandet för att ansluta sig till Europeiska unionen kan inledas i år.
Mot bakgrund av detta skulle jag vilja betona hur mycket vi beklagar att de senaste förhandlingarna inte har lyckats ge de önskade resultaten, på grund av den olösta frågan om namnet. Jag beklagar också att f.d. jugoslaviska republiken Makedonien inte har inbjudits att bli medlem av Nato. Med tanke på att landet har gjort omfattande ansträngningar för att få denna inbjudan, hoppas vi att det snart kommer att följa i de två andra kandidatstaternas fotspår, som båda har fått en sådan inbjudan.
I sitt yttrande efter Natos toppmöte begärde det slovenska ordförandeskapet att förhandlingarna om namnfrågan ska fortsätta och avslutas så fort som möjligt. Det slovenska ordförandeskapet begärde också att alla politiker i f.d. jugoslaviska republiken Makedonien ska bevara den uppnådda enhälligheten när det gäller deras lands europeiska och europeisk-atlantiska framtid. Det slovenska ordförandeskapet har också rekommenderat att landet bör utnyttja den tid som det fortfarande har till förfogande till fullo, innan kommissionen lägger fram sin lägesrapport i höst.
Olli Rehn
ledamot av kommissionen. - (EN) Herr talman! Jag välkomnar Hannes Swobodas betänkande om Kroatien och Erik Meijers betänkande om f.d. jugoslaviska republiken Makedonien.
När det gäller Kroatien ser jag att Hannes Swoboda i sitt betänkande tar upp huvudfrågorna där Kroatien kommer att möta utmaningar på sin väg mot Europeiska unionen, med ett särskilt fokus på den politiska sfären. Det är ett gediget betänkande som kommer att återspegla verkligheten ännu bättre om föredragandens ändringsförslag 15 och 16 antas, till exempel om tidsplanen för processen.
Kroatiens anslutningsförhandlingar har i allmänhet gått bra, även om de har påverkats av införandet av miljö- och fiskeskyddszonen - den berömda, eller ökända, ZERP-frågan. Jag välkomnar det kroatiska parlamentet Sabors nyligen fattade beslut att upphäva tillämpningen av alla aspekter av miljö- och fiskeskyddszonen, i linje med Kroatiens tidigare åtaganden. Jag lovordar premiärminister Ivo Sanader för hans ledarskap, och jag tackar även kommissionsordförande José Manuel Barroso för hans personliga engagemang i att lösa frågan.
Jag besökte Zagreb tidigt i mars och fann att Kroatiens europeiska kall var tillräckligt starkt för att lösa detta problem, om det skulle hindra anslutningsförhandlingarna. I och med att Kroatien har tagit bort detta hinder bör det bli möjligt att nu öppna kapitel som har varit blockerade och återuppta förhandlingar i normal takt, vilket skulle medge betydande framsteg under det slovenska ordförandeskapet kvarvarande månader.
Jag instämmer med föredraganden och Janez Lenarčič i att Kroatien har mycket arbete framför sig. Det behövs konkreta framsteg i rättsliga, administrativa och ekonomiska reformer, i kampen mot korruption, när det gäller återsändandet av flyktingar och minoritetsgruppers rättigheter. Kroatien kommer också att behöva fortsätta göra framsteg i olika öppna frågor med sina grannar. Detta år skulle kunna bli avgörande för anslutningsförhandlingarna, förutsatt att Kroatien uppfyller ett antal villkor. Kommissionen är redo att lägga fram en vägledande tidsplan eller en villkorlig färdplan i höstens utvidgningspaket för det tekniska slutförandet av anslutningsförhandlingarna under 2009, helst så snart som under den nuvarande kommissionens mandatperiod.
För att uppnå detta måste Kroatien nå alla riktmärken för att inleda förhandlingar före juni. Det finns inte mycket tid att ödsla. Landet måste också uppfylla alla förpliktelser enligt stabiliserings- och associeringsavtalet och säkerställa brådskande och väsentliga förbättringar när det gäller förvaltningen av EU:s ekonomiska stöd.
Kommissionen är redo att behandla förhandlingspositioner i de olika kapitlen när riktmärkena väl är nådda. I grund och botten ligger nu bollen hos Kroatien. Ju tidigare konkreta resultat uppnås, desto tidigare kommer Kroatien att ansluta sig till EU. Jag instämmer till fullo med Hannes Swoboda att Kroatien kan bli ett ledande riktmärke för länderna på västra Balkan, som visar dem hur de kan förverkliga sina europeiska möjligheter.
När det gäller f.d. jugoslaviska republiken Makedonien kan jag i stort sett dela Erik Meijers bedömning av reformprocessen i hans betänkande. Jag skulle vilja tacka föredraganden för hans samarbete med kommissionens enheter med betänkandet. Efter beviljandet av kandidatstatus 2005 dämpades takten. Men kommissionens tämligen kritiska lägesrapport från november 2007 har följts av korrigeringsåtgärder. Viktiga reformer har vidtagits sedan dess, särskilt i syfte att stärka rättsväsendet, reformera polisen och förbättra de inbördes etniska förbindelserna.
Jag noterar rekommendationen att kommissionen bör utveckla en rad riktmärken för att inleda anslutningsförhandlingarna i år. Jag skulle vilja informera er om att vi har fastställt åtta riktmärken, som härrör från nyckelprioriteringarna i det nya föranslutningsavtalet. En rekommendation att inleda anslutningsförhandlingarna kommer att bero på de framsteg som landet har gjort när det gäller att nå dessa riktmärken. Vi kommer under hösten att göra vår bedömning i utvidgningspaketet, som med största sannolikhet kommer att läggas fram tidigt i november.
Politisk stabilitet kommer självklart vara grundläggande om det ska lyckas. Jag mötte president Branko Crvenkovski och premiärminister Nicola Gruevski i Skopje för några veckor sedan, i mars. Jag uppmanade alla politiska krafter i landet att inrikta sin energi på reformagendan för att utnyttja de möjligheter som detta år har att erbjuda landet.
Jag upprepar denna uppmaning i dag, eftersom den inte är mindre viktig nu, i efterdyningarna av Natos toppmöte i Bukarest. Namnfrågan har förbrukat mycket politisk energi på senaste tiden. Samtidigt som jag gratulerar Kroatien och Albanien till deras framgångar med en europeisk-atlantisk integration genom Natomedlemskapet, kan jag förstå f.d. jugoslaviska republiken Makedoniens besvikelse i Bukarest förra veckan. Jag uppmuntrar det politiska ledarskapet att med beslutsamhet fortsätta mot en integrering i Nato och EU.
Låt mig avsluta med att observera att vi diskuterar utveckling i de två länderna vid en mycket lämplig tidpunkt. Båda länderna befinner sig i en position som kan göra detta år till ett mycket speciellt år, och till och med ett avgörande år, när det gäller att bli mer alltmer integrerade i Europeiska unionen. Stöd och uppmuntran från Europaparlamentet, rådet och kommissionen kommer att vara mycket viktigt för dessa länder. Jag uppskattar därför ert ovärderliga bidrag till vår europeiska politik för stabilitet och framsteg på västra Balkan mycket högt.
Bernd Posselt
på PPE-DE-gruppens vägnar. - (DE) Herr talman! I dag talar vi om de enda två säkra europeiska kandidatstater som vi har, nämligen Kroatien och Makedonien. Vi hoppas kunna avsluta förhandlingarna med Kroatien före slutet av detta år, eller senast nästa år. Vi hoppas kunna inleda förhandlingarna med Makedonien före slutet av detta år, eller senast nästa år. Vi vill hindra båda länderna från att bli fångade i bilaterala problem, och jag vädjar särskilt till våra grekiska ledamöter att visa aktivitet i denna fråga, eftersom det felaktiga beslut som fattades i Bukarest redan börjar destabilisera Makedonien.
När det gäller Kroatien har Ivo Sanaders regering aktivt gått vidare med reformer och förhandlingar. Jag vädjar till rådet och kommissionen att hålla uppe arbetstakten. Jag vädjar till kommissionen att aktivt stärka sin kapacitet och behandla de relevanta dokumenten snabbt. Jag vädjar till rådet att inleda alla förhandlingskapitel så snabbt som möjligt. När de avslutas beror naturligtvis på förhandlingarna och på Kroatiens ansträngningar.
Kroatien har gjort en oerhörd mängd förberedande politiskt arbete. Landet har avgjort och löst frågan med fiskezoner med stort mod, det har gett sitt stöd till medling med Slovenien, och det har framför allt sänt ut en signal av stor betydelse för hela regionen genom att utse en serbisk biträdande premiärminister i Sanaders regering, och detta ske ses i ljuset av den situation som till exempel Hannes Swoboda mycket riktigt beskrivit i Vukovar. Det finns skydd av minoritetsgruppers rättigheter som sträcker sig bortom det som de flesta medlemsstater garanterar när det gäller minoritetsgrupper rättigheter.
Jag skulle därför vilja säga att vi bör erkänna Kroatiens politiska insatser och beslutsamt stödja landet på dess väg in i EU. Vi står fast vid det ambitiösa målet att fatta ett beslut under den aktuella perioden. Om detta inte skulle vara möjligt, blir det i höst. Herr Swoboda! Vi skulle stödja ert förslag, om det innehöll ”senast” och ”bör”, men ”skulle kunna” är bara en lägesrapport, och vi kommer därför att fortsätta att pressa rådet och kommissionen. Vi vet att detta är ambitiöst, men Kroatien förtjänar att äntligen få uppleva rättvisa.
Jan Marinus Wiersma
för PSE-gruppen. - (NL) Herr talman! Jag skulle vilja göra några kommentarer om de båda betänkandena på min grupps och mina vägnar. Till att börja med vill jag gratulera min kollega Hannes Swoboda, som även i år har lyckats att lägga fram ytterligare ett balanserat betänkande. När vi talar om Kroatien talar vi om de slutåtgärder som landet måste vidta för att förhandlingarna ska kunna avslutas. Förhoppningsvis kommer dessa slutåtgärder att vidtas i form av en slutspurt.
De luckor som kommissionen har konstaterat måste fyllas. Vi hoppas att detta kan göras fort, även om de berörda ärendena, som alltid i slutet av förhandlingarna, är de svåra, som exempelvis frågan om skeppsvarven. Jag skulle vilja vädja till alla, inbegripet Kroatiens regering, att också nå den nödvändiga politiska enigheten inom landet, så att till och med de svåra besluten kan fattas snabbt. Jag instämmer också med Hannes Swoboda i de datum då allt detta, särskilt förhandlingarnas avslut, kan äga rum.
När det gäller FYROM - Makedonien - är det, som kommissionsledamot redan har sagt, viktigt att landet strävar efter att nå kommissionens riktmärken i år, så att ett beslut kan fattas om att inleda förhandlingarna. Jag anser att detta är grundläggande. Det stämmer även för Makedoniens del att enighet måste nås inom landet självt. Jag är mycket oroad i detta avseende om färska problem med den albanska minoritet och den omröstning som företas i Skopje i morgon eller i övermorgon, som kan leda till regeringens fall. Om detta skulle hända, skulle landet bli helt förvirrat, och det skulle inte heller bli några förhandlingar med Grekland om namnet eller något arbete med de riktmärken som kommissionen hänvisade till. Jag anser att det är viktigt att vädja till alla i landet för att se till att denna enighet upprätthålls och hindra oss från att hamna en situation med nya val under de närmaste veckorna. Det är viktigt att investera i denna enighet.
Slutligen anser även vi att det är en skam att ingen enighet kunde nås i Bukarest om Makedoniens anslutning till Nato. Enligt vår mening måste det göras ett nytt försök, som bygger på medling av FN och Matthew Nimitz, och jag hoppas att båda sidor investerar i en något mer produktiv atmosfär, så att en snabb lösning kan nås.
István Szent-Iványi
för ALDE-gruppen. - (HU) Herr talman, herr kommissionsledamot! Tidigare i år saktades anslutningsförhandlingarna med Kroatien ned och processen verkade ha avstannat. Låt oss nu hoppas att detta är över, och att förhandlingarna kommer att ta fart igen. Det kroatiska parlamentets beslut att upphäva miljö- och fiskeskyddszonen som tillämpades på Europeiska unionens medlemsstater har verkligen hjälpt oss i detta avseende.
Under de senare åren har Kroatien uppnått mycket som förtjänar erkännande: ingen kan förneka att det finns en fungerande demokrati. Landet har en fungerande marknadsekonomi och genomför de bestämmelser som fastställs i stabiliserings- och associeringsavtalet. Men samtidigt finns det oemotsägliga allvarliga problem som också måste lösas.
Det första av dessa som jag skulle vilja nämna är förhalandet av reformen av rättssystemet - denna får inte försenas längre. Jag anser att det är viktigt att stärka kampen mot korruption och se till att den utvidgas till mer än bara mindre fall, till att också innefatta ”stora aktörer”, eftersom Kroatien inte har gjort särskilt stora framsteg i detta avseende.
Det måste göras förbättringar när det gäller effektiv användning av gemenskapens resurser, och större strukturella reformer måste inledas. Mot denna bakgrund skulle jag vilja framhålla skeppsindustrins situation och roll. Denna industri är i behov av omstrukturering. Om Kroatien lyckas göra allt detta, så borde landet verkligen vara i stånd att avsluta förhandlingarna i tid, inom den tidsfrist som fastställs i betänkandet, och det måste få allt tänkbart stöd för att göra detta.
Kroatiens anslutningsprocess har en regional betydelse som sträcker sig längre än själva processen. Om Kroatiens anslutning blir framgångsrik, utgör den även en modell och ett incitament för de andra länderna på västra Balkan. En snabb och framgångsrik fullbordan av förhandlingarna är därför inte enbart Kroatiens och Europeiska unionens gemensamma ansvar, utan den gynnar också deras gemensamma intressen. Jag hoppas att Kroatien kommer att ta på sig detta ansvar.
Slutligen skulle jag vilja gratulera Hannes Swoboda till det enastående arbete som han har gjort i sina plikter som föredragande. Tack så mycket, herr talman!
Konrad Szymański
för UEN-gruppen. - (PL) Jag skulle naturligtvis också vilja gratulera föredraganden. Detta är ett mycket bra betänkande. Det är mycket bra att Kroatien och Makedonien kan få medlemskap i unionen före valet till Europaparlamentet 2009. När det gäller Makedonien måste vi bestämt undvika att lägga till politiska anslutningsvillkor, särskilt på områden inom sfären bilaterala förbindelser, som egendomsrätt eller skadeståndskrav. Utvidgningsprocessen får inte bli gisslan för sådana spänningar.
Det finns också ett större sammanhang bakom denna process. Unionens utvidgning mot västra Balkan är ett europeiskt bidrag till att stabilisera denna region - en region där vi misslyckades under 1990-talet. För att denna process ska slutföras måste vi också sända en positiv signal till Belgrad. Genom att erkänna Kosovo har vi placerat den EU-vänliga delen av den allmänna opinionen i en mycket märklig ställning. Det kvarstår mycket lite tid för oss för att ens gå en bit av vägen mot att utjämna detta intryck.
Det behövs en färdplan för ett viseringsavtal med Serbien. Vi bör underteckna ett stabiliserings- och associeringsavtal som ett brådskande ärende. I dag har detta avtal blivit snärjt mellan två medlemsstaters inre politik, men hela unionen kanske får betala priset för att stoppa det.
Milan Horáček
för Verts/ALE-gruppen. - (DE) Detta mycket bra, balanserade betänkande av Hannes Swoboda gläder mig, det är ett positivt tecken för Kroatien och för regionen som helhet. Trots alla konkreta ansträngningar får vi inte glömma vissa problemområden som fortfarande kräver heltäckande reformer innan Kroatien kan ansluta sig till EU.
I sista hand är sakförhållandena det enda pålitliga riktmärket för att mäta hur redo ett land är för anslutning. Exempel på detta är klargörandena av olösta gränsfrågor, kampen mot korruption, administrativ reform och respekt för de mänskliga rättigheterna. Samarbete med Internationella krigsförbrytartribunalen för f.d. Jugoslavien är ett annat riktmärke som visar hur redo landet är.
De politiska partierna, civilsamhället och medierna måste göra långtgående ansträngningar för att få befolkningens stöd. Detsamma gäller för integreringen av nationella och sexuella minoriteter i det sociala och politiska livet.
Jag välkomnar varmt beslutet att utse en företrädare för den serbiska minoriteten till biträdande premiärminister. Det måste dock fortfarande göras en hel del när det gäller miljöskyddssektorn, i syfte att garantera en ekologisk hållbar utveckling i linje med EU:s mål. Att stödja Kroatien i detta är en uppgift som jag gladeligen kommer att stödja.
Diamanto Manolakou
för GUE/NGL-gruppen. - (EL) Herr talman! Vi, parlamentsledamöterna av det grekiska kommunistpartiet, kommer inte att rösta för en utvidgning av EU som omfattar FYROM och Kroatien. Vi motsätter oss ett stärkande av ett kapitalist- och krigsmånglande EU.
Till följd av Natos och EU:s sönderdelning av Jugoslavien kläcks imperialistiska idéer om att flytta gränser på Balkan och skapa protektorat som stöder imperialister och delar folk. Den största amerikanska basen inom EU formas och utvidgas på godtyckligt utsedda territorier mellan FYROM och den serbiska provinsen Kosovo, dit EU:s styrkor förväntas anlända. Detta är ett typiskt exempel på intensifiering av rivalitet i regionen.
Vid Natos nyligen genomförda toppmöte tilläts Albanien och Kroatien att ansluta sig, men FYROM inbjöds inte. Detta visar den obehagliga utpressning som utövas på staterna på Balkan, och även på Grekland, för att tvinga dem att underkasta sig imperialistiska intressen. När det gäller namnet stöder vi en geografiskt definierad lösning som alla godtar och som är fjärran från splittrande nationalism och förslavning, för fred, stabila gränser och skyddet av staternas suveränitet. Det som vi behöver är folkets gemensamma kamp mot de imperialistiska organisationer som delar och utnyttjar det.
Georgios Georgiou
för IND/DEM-gruppen. - (EL) Herr talman! Ekot från Natos toppmöte i Bukarest har nått parlamentet. Det är en tröst att EU till slut har intagit en ståndpunkt i en fråga som rör den, eftersom det vanligtvis finns liten iver att inta en ståndpunkt när andra fattar besluten. Jag anser därför att alla parter har lärt sig en nyttig läxa, särskilt FYROM. Denna nya republik har ännu inte lärt sig europeisk diplomatisk praxis, utan har enbart byggt sina förhoppningar om anslutning till Nato på USA:s löften och infantila, vilseledande förhoppningar om befrielse från träldom.
I förhandlingar mellan europeiska stater får provokation och fanatism aldrig vara ett alternativ. Val ska inte göras på inbillad grundval av börd, grannkulturer och historia, Istället bör vi agera i en anda av enhällighet, förståelse och framför allt redbarhet för att finna en lösning snarare än att förvärra problemen. En positiv strategi kommer att gynna FYROM, som vi hoppas kommer att få hjälp med att ansluta sig till både Nato och EU. Om FYROM vägrar godta det namn som utses till landet och framhärdar i denna vägran, kommer det att märka att det står hinder i vägen för dess anslutning, eftersom det underminerar sina egna ansträngningar. Om dess ansträngningar undermineras nu, kommer kanske landets framtid också att undermineras.
Dimitar Stoyanov
(BG) Erik Meijer är säkert medveten om att ”Makedonien” och ”den makedonska nationen” är begrepp som skapats genom ett direktiv från Kommunistiska internationalen 1934. Efter kriget accepterades idéerna om ”makedonism” och påtvingades med järnhand av det jugoslaviska kommunistpartiet och blev senare del av idén om Storserbien. Dessa idéer omfattar en våldsam propaganda för fobi för Bulgarien.
Många i Makedonien som är medvetna om sin bulgariska etniska identitet förföljs på grund av sin önskan att kalla sig bulgarer. Varje år i Skopje vanhelgas minnestavlan över den bulgariska kvinnan Mara Bouneva, en kämpe för Makedoniens frihet, som den franska pressen döpte till ”Makedoniens Charlotte Corday”. År 2007 åtföljdes detta vanhelgande av ett fysiskt angrepp på bulgarer och på makedonska medborgare som identifierade sig som etniska bulgarer.
Det är hög tid att den makedonska regeringen lägger band på sådana hatyttringar mot bulgarer, eftersom sådana hatyttringar inte hör hemma inom Europeiska unionen.
Tack så mycket.
Anna Ibrisagic
Tack herr talman! Betänkandet är i grunden bra, det är välbalanserat och beskriver utvecklingen i Makedonien på ett objektivt sätt med beröm för det som har åstadkommits och med uppmaningar om att ägna lite mer tid åt det som återstår att göra. Men som så ofta tidigare reduceras debatten till att handla om vår olika syn på konflikten kring landets namn snarare än om hur vi så fort som möjligt ska se till att få Makedonien med i EU.
Vi vet alla vad som hände på toppmötet i Bukarest. Jag vill inte gå in på vem som hade rätt eller fel och vem som hade större nationella intressen att försvara, men jag vill påstå att utrikespolitik inte handlar om vem som har rätt och vem som har fel. Utrikespolitik handlar om att få fram lösningar som är de bästa för det egna landets, regionens och, i vårt fall, Europas fred och säkerhet. Detta uppnås med en blandning av god vilja, kompromissande, bra diplomati och tydligt ledarskap. Att stoppa ett land i södra Europa från att bli Natomedlem när den möjligheten fanns anser jag personligen inte var särskilt klokt med tanke på hur komplicerad situationen på Balkan är just nu och alla utmaningar som vi står inför: Kosovos självständighet som är ett faktum, regeringens avgång och nyval i Serbien och en oavslutad polisreform i Bosnien.
Men att stoppa ett Balkanlands medlemskap i EU eller ens att tänka en sådan tanke är inte bara mindre klokt utan direkt farligt! Så sent som för tre timmar sedan pratade jag med en kollega här i Europaparlamentet som sa: ”Gör de inte som vi vill så kan vi stoppa dem, inte bara i Nato utan i EU. Lagen ger oss rätt.”
Min reaktion är att då måste vi ändra lagen! För det kan väl inte vara så att lagarna är till för att stoppa, förstöra och utpressa varandra? De ska väl underlätta så att vi alla kan leva så bra som möjligt i ett fredligt och säkert Europa?
Min bestämda uppfattning är att ju fortare alla länder på Balkan blir medlemmar i EU, desto fortare har vi ett tryggt Europa. Det finns absolut ingen tvekan om att Makedonien tillhör Europa och att Makedonien borde blir EU-medlem så fort som möjligt. Jag vill uppmana till stöd till betänkandet!
Borut Pahor
(SL) När det gäller betänkandet om Kroatien har både parlamentet och Europeiska kommissionen nästan hänförda mottagit nyheterna att det kroatiska parlamentet har upphävt sitt beslut att deklarera en miljö- och fiskeskyddszon. Och det verkar som om Kroatien kan belönas med påskyndade förhandlingar tack vare detta beslut.
Även om min önskan är att Kroatien i alla händelser ska ansluta sig till Europeiska unionen så snart som möjligt, skulle jag vilja varna parlamentet, och särskilt föredraganden, min vän Hannes Swoboda, om att republiken Kroatiens unilaterala åtgärder när det gäller dess gränser mot grannländer inte är ett undantag, utan en regel.
Det som är ovanligt i denna fråga är bara att Kroatien för en gång skull har tvingats dra tillbaka sin unilaterala åtgärd på grund av att landet ställts inför ett val: antingen Europeiska unionen eller nationalistisk isolering.
Och det är här som dessa påtryckningar har visat sig nyttiga, och jag hoppas att Hannes Swoboda och även Europeiska kommissionen och ordförandeskapet kommer att fortsätta att framhärda i politiken att unilaterala åtgärder i republiken Kroatien för att fastställa gränser mot grannländer inte ska belönas.
Jelko Kacin
(SL) Det bästa sättet att stabilisera den här delen av Balkan är att få före detta jugoslaviska republiken Makedonien att utvecklas och närma sig Europeiska unionen. Om detta land lyckas föra förhandlingarna i hamn skulle det få övriga grannländer att anstränga sig ännu mer för att uppnå kandidatstatus.
För att lösa tvisten över namnet behövs initiativ utifrån. Det krävs symboliska gester av både Skopje och Aten, liksom ihärdighet. Det är dags att flygplatsen i Skopje får ett mindre provocerande namn och att den respektlösa behandlingen av den grekiska flaggan fördöms. Men det är också oacceptabelt att innehavare av makedonska pass upplever fortsatta problem och diskriminering i samband med att de söker visum till Grekland.
I Europeiska unionen bygger vi en gemenskap av moderna post-nationella stater. Ömsesidig respekt för skillnader och nationella identiteter handlar även om respekt för grundläggande mänskliga rättigheter. Bara på detta sätt kan vi förhindra eller åtminstone begränsa negativa konsekvenser av känslan av att ens nationalitet hotas. Vi måste avskaffa visumreglerna för alla länder i denna region. Men det behövs också en snabb och permanent lösning beträffande landets namn och en bred allians mellan före detta jugoslaviska republiken Makedonien och Grekland. Fred och stabilitet, liksom en snabb och framgångsrik euroatlantisk integration, är något som ligger i såväl dessa staters, som i alla nationers, intresse.
Icke desto mindre, herr kommissionsledamot och herr Lenarčič, bör det slovenska ordförandeskapet ta upp den makedonska frågan inför nästa toppmöte. Det finns ingen som helst anledning att vänta till hösten.
Och låt mig säga en sak till när det gäller Kroatien: med miljö- och fiskeskyddszonen gick den kroatiska politiken i sin egen fälla. Den här typen av överraskningar kommer inte att vara möjliga i framtiden.
Om vi har lärt oss något av det här äventyret så är det bra, men om de inte har lärt sig något är allt prat och alla löften om att avsluta förhandlingarna 2009 bara att slå blå dunster i ögonen på oss. Ingen behöver blå dunster i ögonen: inte medborgarna, inte ekonomin, inte grannländerna, inte Europeiska unionen. Vad vi behöver nu är en framgångshistoria. Framgång förutsätter dock att man följer principen pacta sunt servanda (avtal ska hållas).
Hanna Foltyn-Kubicka
(PL) Herr talman! För en konstruktiv bedömning av Kroatiens framsteg är det viktigt att Europeiska unionen inte bara fastställer villkor, utan även erbjuder all tänkbar hjälp med utgångspunkt i andra europeiska staters erfarenheter, regionens särdrag och de färska minnena av kriget som lever kvar hos människorna i detta land. En integration av den balkanska halvön utan Kroatien är otänkbar. Det bör även understrykas att man under de senaste två åren av samarbete har gjort oväntat goda resultat, vilket tveklöst bådar gott för integrationen med Europeiska unionen. Det finns förstås områden där det krävs ett mer kraftfullt agerande. Min uppfattning är dock att de ansträngningar som denna stat har gjort förtjänar ett erkännande och stöd av hela EU. De senaste två åren har Kroatien gjort berömvärda framsteg inom de flesta områden som omfattas av gemenskapslagstiftningen.
Jag vill därför uttrycka min förvissning och förhoppning om att förhandlingarna, med ömsesidigt engagemang och lämpligt stöd från övriga medlemsstater, kommer att kunna avslutas i tid för att anslutningsfördraget ska kunna slutföras före valet till Europaparlamentet i juni 2009.
Angelika Beer
(DE) Herr talman! Jag vill varmt välkomna våra motparter från Makedonien som följer denna debatt. Kommissionsledamot Olli Rehn har sagt att vi uppmuntrar Makedonien att göra framsteg i reformprocessen. ”Ja”, svarar vi alla unisont, ”vi vill att förhandlingar inleds i år”.
Samtidigt måste vi likväl nämna vissa namn. Den part som har satt stopp för Makedoniens möjligheter att ingå allianser är Grekland, som har lagt in sitt veto mot att landet blir medlem i Nato. Det finns visserligen en namntvist, men vi får inte bortse från det faktum att Grekland 1995 avgav en bindande, och folkrättsligt giltig, förklaring om att namntvisten aldrig skulle utgöra ett hinder för Makedoniens upptagande i världssamfundet, EU eller Nato.
Grekland har brutit mot denna internationellt bindande överenskommelse och om vi vill tvinga fram reformer i detta sammanhang vill jag påstå att det är Grekland som bryter mot EU:s kriterier och inte Makedonien.
Det här är ett steg tillbaka, det är ett slag i ansiktet på en liten stat som i själva verket gör allt för att göra oss till lags och kunna inleda förhandlingar. Därför menar jag, att om tricksandet än en gång hindrar eller skjuter upp morgondagens omröstning finns det en risk för att regeringen i Makedonien destabiliseras ytterligare, eftersom det skulle uppmuntra nationalistiska krafter.
Det egentliga problemet är att vi i Grekland har ett allierat land som rakt av vägrar att erkänna någon typ av minoritet i det egna landet. Detta strider mot Köpenhamnskriterierna, vilket är pinsamt för Europeiska unionen och alliansen. Jag önskar Makedonien all styrka när landet går vidare med nästa steg trots Grekland.
Andreas Mölzer
(DE) Herr talman! Kroatien är inte bara kulturellt och historiskt förankrat i Centraleuropa, utan uppfyller dessutom redan samtliga anslutningskriterier. Vi bör därför inte lägga några onödiga hinder i vägen. Med lösningen av fiskedispyten har Kroatien än en gång visat att man är redo för EU-medlemskap och den kroatiska regeringen trappar också upp sin korruptionsbekämpning.
Men som jag ser det bör det snabba inträde för Kroatien som nu är inom räckhåll inte automatiskt leda till inträde för andra stater. Det är allmänt känt att Makedonien inte bara kämpar mot korruption utan även mot problem med ekonomin och rättsäkerheten. Med tanke på Kosovos självständighetsförklaring återstår inte minst att se om den etniska freden med den albanska minoriteten kan bibehållas på sikt. Vi får inte upprepa misstagen från tidigare utvigdningsomgångar. Som jag ser det måste EU äntligen inse att olösta konflikter, kulturella skillnader och socioekonomiska problem inte bara går upp i rök i och med anslutningen.
Pál Schmitt
(HU) Tack, herr talman! Som ordförande i Kroatien-EU:s gemensamma parlamentariska kommitté anser jag att det har skett en positiv vändning de senaste månaderna i Kroatiens euroatlantiska integrationsprocess. För ett par veckor sedan beskrev José Manuel Barroso huvuddragen i färdplanen för att avsluta anslutningsförhandlingarna senast hösten 2009 och i förra veckan fick Kroatien en inbjudan att ansluta sig till Nato.
Båda dessa saker är ett erkännande av att Kroatien är på rätt spår och att världssamfundet belönar den kroatiska regeringens ansträngningar. Det är ingen tillfällighet att resultaten av Eurobarometerundersökningen i Kroatien har stigit till över 60 procent igen för första gången på länge. Jag menar också att det var en anmärkningsvärd och klok inställning som fick våra kroatiska vänner att fatta beslutet om att inte driva igenom fiskeskyddszonen i fråga om EU:s medlemsstater av hänsyn till Kroatiens medlemskap i Europeiska unionen.
Även när det gäller frågan om Kosovos självständighet har Ivo Sanaders regering fört en sansad politik genom att ansluta sig till majoriteten av EU:s medlemsstater och erkänna Kosovos självständighet.
Herr talman! Det faktum att den serbiska minoriteten i Kroatien har fått posten som vice premiärminister i den nuvarande regeringen har - som andra redan har påpekat - bidragit starkt till stabiliteten i regionen och till freden mellan de olika etniska grupperna. Jag tycker att det är orättvist av den slovenske premiärministern att säga att han inte kan utesluta att han kommer att lägga in ett veto mot Kroatiens anslutning till EU på grund av gränstvisten mellan de två länderna. EU:s utvidgning och en nations öde får inte hänga på att man lyckas lösa en bilateral gränstvist.
Betänkandet förmedlar ett positivt budskap i den meningen att det erkänns att Kroatien har gjort framsteg vad beträffar stabiliteten på västra Balkan, när det gäller att se till att landets ekonomi är redo att konkurrera i ett EU-sammanhang och i fråga om institutionella reformer och antagandet av Europeiska unionens lagstiftning. Men vid sidan om de positiva sakerna drar man sig inte för att ta upp de utmaningar som väntar: att reformera rättssystemet, att bekämpa den organiserade brottsligheten och korruptionen, att slutföra återvändandet av flyktingar och att lösa eller lindra de bilaterala spänningarna. Jag vill gratulera föredraganden Hannes Swoboda.
Józef Pinior
(EN) Herr talman! Låt mig först och främst gratulera Hannes Swoboda och Erik Meijer till deras betänkanden om Kroatiens och före detta jugoslaviska republiken Makedoniens framstegsrapporter 2007. Båda betänkandena är utmärkta. Som socialistgruppens skuggföredragande för betänkandet om före detta jugoslaviska republiken Makedonien vill jag tacka Erik Meijer för hans seriösa och renhåriga samarbetsvilja under utarbetandet av detta betänkande.
I betänkandet om före detta jugoslaviska republiken Makedonien hyllas framstegen i genomförandet av Ohrid-ramavtalet, som handlar om den politiska aspekten av interetniska relationer. I betänkandet kommenteras den ekonomiska utvecklingen, antagandet av flera viktiga lagar om åklagare, samt framstegen i korruptionsbekämpningen. På minussidan beklagar vi att före detta jugoslaviska republiken Makedonien har undertecknat ett avtal om bilateral immunitet med USA som beviljar undantag från jurisdiktionen för den internationella brottmålsdomstolen i strid med EU:s standard och policy.
I betänkandet uppmanas före detta jugoslaviska republiken Makedonien och Grekland att intensifiera sina insatser för att lösa tvisten om landets namn. Detta bör under inga omständigheter utgöra ett hinder för före detta jugoslaviska republiken Makedoniens medlemskap i internationella organisationer. Beträffande namnfrågan framförs i betänkandet ingen kritik mot någondera av de två sidorna. De uppmuntras bara att fortsätta förhandlingarna, trots det som inträffade vid Natos toppmöte i Bukarest i förra veckan. Som tur är sa Javier Solana igår i Europaparlamentets utskott för utrikesfrågor att förhandlingarna om namnet kommer att fortsätta. Om de två sidorna går med på detta kan Nato fatta ett beslut om att bjuda in före detta jugoslaviska republiken Makedonien omedelbart, till och med på ambassadörsnivå, så det kommer att behövas ett nytt toppmöte. Före detta jugoslaviska republiken Makedonien kan få ett datum för inledandet av anslutningsförhandlingar under det här året. Europaparlamentet bör ge landet tydlig vägledning mot en integration i Europa.
Johannes Lebech
(DA) Herr talman! När vi talar om Balkan måste vi se på regionen som en enda helhet. EU:s långsiktiga mål är att alla Balkanländer ska ansluta sig. För att detta mål ska kunna uppnås förväntas även länderna själva åstadkomma resultat. En gemensam europeisk framtid är medlemsstaternas och alla Balkanländers gemensamma uppgift. Vi i de nordiska länderna är inte främmande för historiska konflikter, men idag arbetar vi tillsammans. Länderna på Balkan är liksom de nordiska länderna förbundna med varandra genom en gemensam historia, gemensamma språk och en gemensam kultur över hela regionen. Det bör därför vara möjligt att sätta igång en samarbetsprocess för att skapa fred och stabilitet.
Det finns för närvarande flera samarbetsavtal mellan länderna i regionen. Varför inte gå ett steg längre? Balkanländerna kan hämta inspiration från det nordiska samarbetet och etablera ett samarbete liknande det i Nordiska rådet eller Östersjörådet. Genom att intensifiera det befintliga regionala politiska samarbetet i form av ett Balkanråd skulle dessa länder kunna inleda ett praktiskt och långsiktigt samarbete som gör det möjligt att stabilisera regionen och göra de länder som ännu inte är medlemsstater eller officiella kandidatländer bättre förberedda för anslutning.
Ryszard Czarnecki
(PL) Herr talman! Kroatien, denna gamla europeiska nation med sin långa historia och intressanta kultur, bör få komma in i den europeiska familj av nationer som kallas Europeiska unionen så snart som möjligt. Kroatien, ett land som ansöker om att få ansluta sig till unionen, har paradoxalt nog en längre historia än några av de stater som grundade Europeiska gemenskapen, såsom Belgien och Luxemburg. Zagreb och Split är mycket europeiska platser, medan Dubrovnik är en juvel i Europas kulturella krona. Under denna debatt har de flesta talare, inklusive jag själv, haft slips. Det kan vara värt att påminna om att det var kroaterna som uppfann slipsen och det bör också understrykas här i Europaparlamentet, som sätter så stort värde på fri- och rättigheter, att den kroatiska hamnen Dubrovnik var den första i Europa som förbjöd handel med slavar i början av 1400-talet.
Mot bakgrund av detta har vi inte ens en moralisk rättighet att hålla tillbaka Kroatiens anslutning till unionen.
Talmannen
Det faktum att jag är talman men inte bär slips har naturligtvis inget att göra med denna punkt på föredragningslistan.
Antonios Trakatellis
(EL) Herr talman! I både Meijerbetänkandet och de enhälliga resolutioner som antagits av EU-före detta jugoslaviska republiken Makedoniens gemensamma parlamentariska kommitté betonas tre viktiga steg som före detta jugoslaviska republiken Makedonien har tagit för att närma sig Europa.
Det första steget handlar förstås om att uppfylla anslutningsvillkoren och följa gemenskapens regelverk. Även om före detta jugoslaviska republiken Makedonien har gjort framsteg måste landet fortsätta sin reformresa på det sätt som understryks både i Meijerbetänkandet och i flera rapporter från Europeiska kommissionen.
Det andra steget handlar om inrikespolitik och social sammanhållning. Man måste fortsätta att följa Ohrid-avtalet, särskilt när det gäller albaner och även andra minoriteter i detta multietniska land.
Det tredje steget är att lösa meningsskiljaktigheterna mellan före detta jugoslaviska republiken Makedonien och dess grannar i enlighet med Salzburgdeklarationen. Låt mig här understryka att Grekland har gått - och fortsätter att gå - i täten för ansträngningarna att ansluta alla Balkanstater till euroatlantiska strukturer, eftersom man är övertygad om att alla gynnas av att länderna i denna region utvecklas.
För Grekland är namnfrågan emellertid inte bara en historisk, psykologisk och emotionell fråga. Det är verkligen en politisk fråga för alla grekiska medborgare, eftersom det handlar om europeiska värderingar som att vara en god granne och om regionalt samarbete. Låt mig påminna er om att Grekland gick med på att före detta jugoslaviska republiken Makedonien fick status som kandidatland, naturligtvis på det villkor som fastställs i KOM(2007)663 om att en ömsesidigt godtagbar lösning på namnfrågan uppnås genom förhandlingar.
Jag bör slutligen påpeka att även efter det att inbjudan till före detta jugoslaviska republiken Makedonien om att ansluta sig till Nato sköts upp i Bukarest tills dess att namnfrågan är löst är Grekland för fortsatta förhandlingar. Landet har i själva verket tagit det generösa kompromissteget att föreslå ett godtagbart sammansatt namn, så allt som behövs är att den andra sidan möter Grekland på halva vägen.
Herr talman! Jag vill avslutningsvis gärna tro att det kommer att gå att uppnå kompromisser beträffande de få punkter som fortfarande behöver klarläggas så att vi kan hålla omröstningen i Strasbourg.
Ioan Mircea Paşcu
(EN) Fru talman! Kroatien har en europeisk kallelse: därom vittnar inbjudan nyligen att gå med i Nato och de pågående förhandlingarna med EU. Det är något av en prestation för ett land som för bara ett decennium sedan i praktiken befann sig i krig. Men det är samtidigt inte tillräckligt för att undanröja de utmaningar som kvarstår för både Kroatien och EU innan dessa förhandlingar kan ros i hamn. Tidtabellen är ytterst pressad, praktiskt taget varje dag räknas, oavsett vilka olika datum som nämns som slutpunkt för denna process.
När jag för en tid sedan besökte Zagreb som ledare för delegationen från utskottet för utrikesfrågor noterade jag dock hur beslutsamma de kroatiska myndigheterna är att undanröja dessa problem och uppnå medlemskap i unionen. I detta sammanhang är det kroatiska parlamentets beslut nyligen, efter kommissionsledamot Olli Rehns besök, om att undanta EU-staterna från tillämpningen av miljö- och fiskeskyddszonen både ett uttryck för denna beslutsamhet och ett steg i rätt riktning. Jag är övertygad om att bara Kroatien får den förvaltningskapacitet som krävs för att tillämpa den nödvändiga lagstiftningen kommer landet att bli en stark faktor i både EU och Nato för stabilitet och framsteg i ett område som fortfarande kräver vår fulla uppmärksamhet. Jag gratulerar Hannes Swoboda till allt arbete som han har lagt ned och som avspeglar sig i detta betänkande.
Lena Ek
Tack fru talman! Kroatien spelar en nyckelroll för den demokratiska utvecklingen på västra Balkan och det är oerhört viktigt att processen fortsätter. Vi har under den kroatiska valrörelsen och tillsättandet av en ny regering sett att det av naturliga skäl har gått lite långsammare, men nu hoppas jag verkligen att processen ska snabbas på. Som tidigare talare har konstaterat är tidtabellen oerhört snäv.
Jag välkomnar beslutet att temporärt häva den ekologiska zonen i Adriatiska havet. Det är en positiv signal för relationerna mellan Slovenien, Italien och Kroatien, men miljöhänsynen måste fortfarande ges mycket stor vikt när vi hanterar detta unika havsområde.
Kroatien har fortfarande mycket kvar att göra när det gäller reformation av rättsväsendet och domstolssystemet. Det är alldeles för många människor som fortfarande måste vänta alldeles för länge på sina domar. Detta måste prioriteras, liksom att den administrativa kapaciteten i landet utvecklas och byggs ut.
Slutligen välkomnar jag det arbete som görs av EU-utskottet i Kroatiens parlament, som leds av min goda vän Vesna Pusić. Vi hoppas nu att det blir väldigt bra förhandlingar som kan avslutas snabbt.
Doris Pack
(DE) Fru talman! Hannes Swobodas betänkande är uppmuntrande, realistiskt och balanserat. Jag gratulerar honom till det. Det visar vilka framsteg Kroatien har gjort, däribland dess exemplariska lagstiftning om minoriteter, dess konstruktiva samarbete med Haagtribunalen, dess ökade engagemang i kampen mot korruption och, framför allt, parlamentets och regeringens överenskommelse om fiskezonen, som har varit särskilt besvärlig att uppnå.
Kroatien och Europeiska kommissionen måste nu sätta till alla knutar för att slutföra förhandlingarna om kommande kapitel på ett snabbt och tillfredsställande sätt. En internationell medlare bör få möjlighet att lösa gränsfrågorna mellan Slovenien och Kroatien en gång för alla. Kroatien har en viktig roll att spela i regionen och bör snarast få bli en del av Europeiska unionen. Bilaterala tvister får inte vara ett hinder.
När det gäller Makedonien kan jag berätta att jag deltog i en konferens där förra helgen och att känslorna verkligen är mycket upprörda efter att landet ratades av Nato. Människor känner sig orättvist behandlade. Hannes Meijers betänkande visar hur besvärlig den väg som landet redan har lyckats tillryggalägga har varit. Visst finns det fortfarande mycket som behöver göras, men när namnfrågan hela tiden hänger över det hela som ett damoklessvärd är det svårt att komma vidare inom andra politikområden.
Jag har följt situationen där sedan 1992 och skulle vilja att Makedonien och Grekland äntligen kom fram till en lösning av namntvisten, inte minst för den unga generationens skull. Båda sidor har gjort eftergifter de senaste veckorna och måste ta ännu ett steg för att närma sig varandra. Jag anser att det vore oförenligt med våra europeiska värderingar och faktiskt ansvarslöst om ett veto än en gång gjorde det möjligt att hindra landet från att gå med i Europeiska unionen. Detta får inte ske!
Gyula Hegyi
(EN) Fru talman! Jag är mycket besviken över de nuvarande relationerna mellan väst och Makedonien. Folket i Makedonien förtjänar uppriktigt sagt en betydligt bättre behandling från vår sida.
Situationen kompliceras ytterligare av Kosovos självständighet och den strandade Natoanslutningen nyligen. I Makedonien finns dels separatistiska element, dels nationalister som vill rubba landets stabilitet, och beslutet i Bukarest förbättrar inte läget ett dugg. Men kanske kan våra makedonska vänner åtminstone ta med sig en lärdom hem från Bukarest. Det räcker inte med USA:s stöd. Många beslut kräver att medlemsstaterna är eniga, inte bara i Europeiska unionen utan även i Nato, och alla medlemsstater har vetorätt.
Mot bakgrund av den senaste utvecklingen bör Makedonien ompröva sin ståndpunkt när det gäller att bevilja USA undantag från jurisdiktionen för den internationella brottmålsdomstolen. Många misstag har begåtts av båda sidor - av oss och av de makedonska politikerna - men vi får inte låta vanligt folk drabbas av konsekvenserna. Vi bör därför agera snabbt åtminstone när det gäller liberaliseringen av visumreglerna och hjälpa makedonska medborgare att resa, utbilda sig och knyta närmare kontakter med det europeiska vardagslivet. För tre och ett halvt år sedan, när jag valdes till vice ordförande i EU-Makedoniens gemensamma parlamentariska kommitté, hade jag många optimistiska planer på hur våra relationer skulle kunna förbättras. Det är mycket få av dessa idéer som har blivit verklighet. Jag hoppas att vi åtminstone när det gäller liberaliseringen av visumregler kan ta ett steg framåt.
Maria Eleni Koppa
(EL) Fru talman! Grekland har konsekvent visat sitt stöd för före detta jugoslaviska republiken Makedoniens framtid i Europa och bidragit till dess ekonomiska utveckling. Vi har arbetat systematiskt för att finna en ömsesidigt godtagbar lösning på namnproblemet under ledning av FN. Grekland har tagit viktiga steg och stödjer nu ett sammansatt namn med en allmänt bindande geografisk angivelse erga omnes.
Tyvärr har den andra sidan inte visat lika stor vilja. Efter resultatet av Natotoppmötet i Bukarest ligger det i alla sidors intresse att samtalen fortsätter och att en överenskommelse träffas så snabbt som möjligt. Natos beslut att inte utfärda en inbjudan innebär inte att medlemskap avslås, utan pekar på behovet av en lösning.
Jag anser att ursprungstexten i min kollega Erik Meijers betänkande var balanserad i denna fråga. På grund av de antagna ändringsförslagen kullkastades tyvärr betänkandet när det gällde namnfrågan. Vi uppmanar ledamöterna i Europaparlamentet att inte godta formuleringar som stör den fortsatta förhandlingsprocessen när den nu går in i sin mest avgörande fas.
Zita Pleštinská
(SK) Om inte länderna i sydöstra Europa ansluter sig till EU finns det ingen framgångsrik europeisk integration att tala om.
Under kalla kriget var tidigare Jugoslavien en bastion för frihet och för många utvandrare, bl.a. från det gamla totalitära Tjeckoslovakien, gick flykten till väst just via det land som utgjorde ett varnande exempel för forna Sovjetunionen och dess sattelitstater. Som svar på min fråga till rådet beträffande gränstvisterna mellan Slovenien och Kroatien fick jag veta att rådet hade antagit ett reviderat anslutningspartnerskap med Kroatien, vars tillämpning är den viktigaste förutsättningen för framsteg i förhandlingsprocessen.
Jag välkomnar föredraganden Hannes Swobodas betänkande. Det gör mig optimistisk. Jag är i likhet med föredraganden övertygad om att om man bygger vidare på de framsteg som redan har gjorts i integrationsprocessen kommer Kroatien att uppfylla alla villkor för anslutning till Europeiska unionen och bli en viktig katalysator för alla andra länder på västra Balkan.
Pierre Pribetich
(FR) Fru talman, mina damer och herrar! Jag vill gratulera min kollega Hannes Swoboda till hans insats och till kvaliteten på hans rättvisa och balanserade betänkande som sammanfattar de framsteg som har gjorts med framför allt den konstitutionella lagen om nationella minoriteter, och det arbete som återstår, däribland den nödvändiga förstärkningen av rättssystemet.
Vi är glada över att Kroatien har övergett miljö- och fiskeskyddszonen i Adriatiska havet som var en källa till spänningar inom Europeiska unionen. Det här är en mycket symbolisk gest, om några sådana finns, som visar hur angeläget Kroatien är att ansluta sig till Europeiska unionen. ”Kärlek existerar inte, det enda som existerar är kärleksbevis”, sa Jean Cocteau. Med denna gest har Kroatien tillämpat denna maxim på vår egen situation.
Vi måste från vår sida fortsätta att sikta in oss på att anslutningsfördraget ska undertecknas i juni 2009, en symbolisk tidpunkt och ett ambitiöst mål. Det finns ingen politik utan symbolik. Låt oss slå fast detta, låt oss sända detta kraftfulla budskap och visa det kroatiska folket, visa Kroatien, hur mycket vi ser fram emot att välkomna dem in i den europeiska familjen, för det handlar inte bara om Kroatien utan om en stark symbol för stabilitet på Balkan och för fred. Låt oss därför fördubbla våra ansträngningar för att uppnå detta mål. Låt oss hjälpa kommissionen och Kroatien att komma vidare på denna väg.
Zdzisław Zbigniew Podkański
(PL) Fru talman! Jag har bett om ordet när det gäller frågan om Kroatien och Makedonien för att understryka hur komplicerad situationen på Balkan är och att det behövs en lugn och balanserad politik. Dramatiken i Serbien och Kosovo bör tjäna som varnande exempel och få oss att inte fatta förhastade beslut. Samma typ av dramatik kan även uppstå i Makedonien, där det bor många albaner. Denna risk har avvärjts tack vare de berörda parternas kloka ledare.
Dessa positiva erfarenheter måste tjäna som exempel och få stöd, men utan att man väcker upprörda känslor hos andra - mot deras vilja, med våld, utan att förklara varför åtgärder vidtas.
Giorgos Dimitrakopoulos
(EL) Fru talman! Låt mig börja med att säga att jag till fullo instämmer med Hannes Swobodas åsikter om Kroatiens anslutningsmöjligheter.
När det gäller Erik Meijers betänkande om före detta jugoslaviska republiken Makedonien vill jag för det andra tacka föredraganden för hans vilja att föra samtal. Jag vill emellertid uppmana regeringen och de politiska krafterna i Makedonien att se framåt och göra de ansträngningar som krävs för att finna en ömsesidigt godtagbar lösning på namnfrågan. Sådana framsteg skulle innebära att kriteriet om goda grannförbindelser uppfylls och öppna vägen för ytterligare framsteg för före detta jugoslaviska republiken Makedonien i närmandet till EU.
Jag vill slutligen ansluta mig till Hannes Swobodas förslag om att Meijerbetänkandet skjuts upp i ungefär en vecka så att vi får tid på oss att göra en närmare granskning av de kompromissändringsförslag som har lagts fram.
Monika Beňová
(SK) Jag ska fatta mig mycket kort.
I min kollega Hannes Swobodas betänkande fastställs mycket entydigt vilka frågor som måste klargöras och det speglar enligt min uppfattning också tydligt Hannes Swobodas politiska erfarenhet och professionalism.
Som vice talman i ett regionalt parlament vill jag bara säga att de enskilda kroatiska regionerna är väl förberedda på att bli en tillgång i Europeiska unionen. Dagens medlemsstater diskuterar inte bara denna fråga på nationell nivå med den kroatiska regeringen, utan även med de kroatiska regionerna. Detta bådar som jag ser det gott för de kroatiska regionernas aktiva deltagande i EU:s politik i framtiden.
Miloslav Ransdorf
(CS) För inte så länge sedan försäkrade Dimitrij Rupel oss om att det slovenska ordförandeskapet agerade korrekt beträffande Kosovo. Sedan inträffade det vi trodde skulle inträffa: krisen spred sig. I Makedonien fällde Hashim Thaçi nyligen koalitionsregeringen och krävde federalisering, tvåspråkighet och ett erkännande av Skanderbegs fana.
Albanska separatister agerar på ett liknande sätt i Preševodalen i södra Serbien, där de hotar att bojkotta valet. Denna kris kan förväntas nå Montenegro. Som jag ser det måste vi hjälpa Makedonien, erbjuda landet all hjälp det behöver för att uppnå stabilitet, men vi måste vägra att ge hjälp till albanska separatister för det är uppenbart att det tioåriga försöket att omvandla terrorister till demokrater har varit ett fullständigt misslyckande.
Marios Matsakis
(EN) Fru talman! Grekland, som är en gammal medlem i EU, och dess 11 miljoner invånare tycker verkligen att namnet på deras grannland, före detta jugoslaviska republiken Makedonien, är ett allvarligt och legitimt problem och vi måste respektera deras oro.
Det är mycket nedslående att vissa parlamentsledamöter och regeringar i EU, trots att Grekland i detta nu för förhandlingar med före detta jugoslaviska republiken Makedonien om denna fråga, redan har valt sida och dessutom försöker pressa Europaparlamentet att välja sida: det handlar förstås om före detta jugoslaviska republiken Makedoniens sida. Det är inte särskilt klokt, det är inte rättvist och det främjar vare sig EU:s sammanhållningspolitik eller situationen, eftersom det inte bara gör att regeringen i före detta jugoslaviska republiken Makedonien blir ännu mera orubblig i sina anspråk på namnet i förhandlingarna, utan också betyder att någon verklig lösning inte kommer att kunna uppnås på länge.
Ljudmila Novak
(SL) Även jag är glad över att vårt grannland Kroatien har upphävt tillämpningen av miljö- och fiskeskyddszonen, som har varit det största hindret för fortsatta förhandlingar. Trots detta bör Kroatien få en allvarlig varning om att vi i Europeiska unionen respekterar avtal och inte tillgriper ensidiga åtgärder.
Jag instämmer däremot inte i de omåttliga hyllningarna av Kroatien för att landet har upphävt miljö- och fiskeskyddszonen. Det var Kroatien som skapade detta problem och nu hyllar vi dem omåttligt för att man har upphävt tillämpningen. Detta kan bara uppmuntra landet att försöka lösa liknande frågor på samma sätt.
I Kroatien tror man att man kan komma undan med mycket eftersom man vet att det finns ett betydande stöd för landets anslutning till Europeiska unionen. Slovenien har alltid stött Kroatiens anslutning till Europeiska unionen. Men vi kan inte tåla deras agerande i olösta gränsfrågor när de säljer mark som tillhör Slovenien.
Roger Helmer
(EN) Fru talman! Jag anser att detta betänkande är alldeles för optimistiskt.
Förra året tillbringade jag en mycket intensiv vecka i Kroatien med möten med diplomater, akademiker, advokater, affärsmän, handelskammare och massmedier. Jag fick en mycket tydlig bild av ett land som inte har någon verklig marknadsekonomi och ett land där staten är alldeles för inblandad i rättsväsende, massmedier och näringsliv. Det är vad vi brukar kalla för kompiskapitalism. Den offentliga sektorn förbrukar mer än 50 procent av Kroatiens BNP. Det är helt enkelt inte en fri marknad i den mening som vi menar.
Det behövs öppenhet i offentlig upphandling, där det förekommer mutor. Det behövs en fullständig redovisning av intressen vid fattandet av planeringsbeslut, som för närvarande bara är en inkomstkälla för tjänstemän. Vi har inte mycket tid på oss att kräva reformer av Kroatien före anslutningen. Jag är inte säker på att vi utnyttjar den tillräckligt väl.
Talmannen
Det är mycket betecknande att debatten om denna fråga har väckt så mycket intresse, men tyvärr hade bara fem minuter avsatts och de har redan passerat.
Christopher Beazley
(EN) Fru talman! Beträffande en ordningsfråga - jag respekterar till fullo ert beslut att debatten är underställd en tidplan, men kanske kan det intresse som ledamöterna visat under förfarandet ”catch the eye” förmå er, och även era kolleger, att överväga att förlänga den tid som är tillgänglig för ledamöterna att diskutera frågor som är av allmänt europeiskt intresse och inte bara av intresse för ledamöterna i ett visst utskott.
Det är mycket jag skulle vilja säga om Makedonien och Kroatien, men jag får inte göra det. Jag ska skriva ned dem i mina memoarer och skicka er ett personligt exemplar.
Talmannen
På grund av det stora intresse som visats för denna fråga fördubblade vi talartiden. Den är normalt fem minuter, men vid det här tillfället var den tio minuter.
Er synpunkt är emellertid verkligen mycket intressant. När vi ser över våra arbetsmetoder kan vi fatta beslut om andra, liknande möjligheter när det gäller ledamöternas inlägg.
Janez Lenarčič
Låt mig först på rådets vägnar instämma i kommissionsledamot Olli Rehns uttalande om att detta är ett avgörande år för Kroatien på dess väg mot medlemskap i Europeiska unionen. Jag vill än en gång tacka föredraganden Hannes Swoboda för hans betänkande, som ger en mycket tydlig bild av dagsläget, den utvecklingsnivå som har uppnåtts och framtida utmaningar.
Vi hoppas att Kroatien griper detta tillfälle och gör snabba framsteg. Faktum är att dess framsteg i första hand kommer att bero på Kroatien självt och på takten och kvaliteten i det reformarbete som måste slutföras.
Låt mig påpeka, herr Schmidt, att det slovenska ordförandeskapet kommer att driva denna agenda med största ansvarsfullhet. Det slovenska ordförandeskapet stödjer Kroatiens framsteg, i första hand därför att snabbast möjliga framsteg mot ett medlemskap i Europeiska unionen är viktigt för Kroatien, men också för att det är viktigt för Europeiska unionen och för regionen som helhet.
Ett ansvarsfullt drivande av denna agenda måste emellertid baseras på den förhandlingsram som har överenskommits med Kroatien, på det reviderade anslutningspartnerskap som nyligen antogs av EU-rådet och på Europeiska unionens övriga rättsakter. Det är på denna grundval som vi hoppas att Kroatien ska göra framsteg så snabbt som möjligt, och det är detta mål som det slovenska ordförandeskapet kommer att eftersträva.
När det gäller före detta jugoslaviska republiken Makedonien: Jan Marinus Wiersma, Pervenche Berès och andra har nämnt risken för politisk instabilitet i detta land. Det slovenska ordförandeskapet hoppas verkligen att detta inte kommer att inträffa. Varje politisk kris eller eventuellt tidigarelagda parlamentsval skulle försena den nödvändiga reformprocessen med ett par månader.
Vi vill att enigheten mellan invånarna i före detta jugoslaviska republiken Makedonien, oavsett deras politiska och etniska tillhörighet, ska bevaras och förstärkas: enigheten i deras syn på en gemensam framtid i Europeiska unionen och i de euroatlantiska strukturerna. Det är också betydelsefullt att den interna politiska situationen har stärkts i och med att det albanska partiet DPA har gått med i regeringskoalitionen.
Tiden är inne, men den är begränsad. Vi har bara fram till Europeiska kommissionens nästa höstrapport, den återkommande rapporten om de framsteg som har gjorts, på oss. Det är viktigt att det arbete som görs under den här perioden, och som accelererade i slutet av året, fortsätter, särskilt eftersom den politiska dialogen har fått en nytändning och konkreta resultat har uppnåtts på reformområdet. Ett nationellt råd för EU-integration har inrättats och en ambitiös plan antagits för att fullfölja uppgifterna i anslutningspartnerskapet. Det är den här kursen man bör fortsätta att hålla.
Det slovenska ordförandeskapet kommer att fortsätta att ge före detta jugoslaviska republiken Makedonien sitt starka stöd på denna väg.
Låt mig sluta med följande reflektion: frågan om stabiliteten på västra Balkan och regionens snabbare integration i den europeiska strukturen måste även i fortsättningen vara en av unionens viktigaste prioriteringar. För det slovenska ordförandeskapet har denna fråga varit en prioriterad uppgift. Vi hoppas att den kommer att fortsätta att vara det även i framtiden. Faktum är att varje investering i västra Balkans framtid i Europa även är en investering i Europeiska unionens framtid.
Jag vill tacka medlemsstaterna och Europaparlamentets ledamöter för deras mycket stora stöd för västra Balkans framtid i Europa, liksom för era inlägg under dagens debatt. Tack!
Olli Rehn
ledamot av kommissionen. - (EN) Fru talman! Låt mig först tacka ledamöterna för en mycket väsentlig debatt som enligt min uppfattning understryker vikten av västra Balkans framtidsutsikter i Europa.
Flera viktiga frågor har tagits upp och jag kan i detta korta svar bara kommentera några av dem. Låt mig även ta tillfället i akt och tacka det slovenska ordförandeskapet för att man under sin mandattid har gjort västra Balkan till en prioriterad fråga. Jag tyckte att utrikesministrarnas informella möte i Brdo i Slovenien för några veckor sedan var mycket betydelsefullt och att det verkligen gav vår politik på västra Balkan ny stimulans och kraft, precis som den här debatten har gjort. Som jag ser det är vi nu på rätt spår.
Regionen har gjort stadiga framsteg de senaste åren och så snart man lyckas hantera de större riskerna för instabilitet, som efterdyningarna av Kosovos statusprocess eller den ömtåliga demokratin i Serbien, är jag säker på att regionen kommer att ha en mycket ljus framtid och att denna framtid verkligen hör hemma inom Europeiska unionen.
Ordförandeskapet har redan svarat på de saker som har tagits upp beträffande före detta jugoslaviska republiken Makedonien. Jag kan bara instämma i dessa åsikter och säga att landet har goda förutsättningar att ta ett historiskt steg det här året om det gör beslutsamma och fortsatta ansträngningar att uppfylla kriterierna.
Det är uppmuntrande att den makedonska regeringen har upprättat en handlingsplan för att uppfylla kriterierna och en ny nationell plan för antagandet av gemenskapens regelverk. Jag vill nu uppmuntra landet att genomföra de egna planerna och därmed jämna vägen för en positiv rekommendation från kommissionen under den kommande hösten.
Flera av er har tagit upp liberaliseringen av visumreglerna. Jag kan informera er om att kommissionen för närvarande arbetar med en färdplan för liberalisering av visumreglerna för före detta jugoslaviska republiken Makedonien. Vi kommer inom kort att lägga fram ett förslag för landet och, eftersom landet i många avseenden har kommit ganska långt i utvecklingen, t.ex. beträffande biometriska pass, hoppas jag att det kommer att kunna uppfylla villkoren i färdplanen tämligen snabbt och därmed uppnå målet med viseringsfria resor för medborgare i före detta jugoslaviska republiken Makedonien.
Jag vill också informera er om att vi inom kort - före slutet av april - kommer att lägga fram en liknande färdplan för viseringsfria resor för Serbien, där detta likaledes värderas oerhört högt av vanliga medborgare. Vi vill från vår sida främja detta viktiga mål.
Beträffande Kroatien kan jag konstatera att en tydlig majoritet av Europaparlamentet har en realistisk syn på vad Kroatien måste göra för att kunna slutföra anslutningsförhandlingarna under 2009. Det är bra, för Kroatiens verkliga vänner får inte sopa problemen under mattan utan bör vara öppna med vad som måste göras och uppmuntra Kroatien att utan dröjsmål genomföra nödvändiga reformer. Det behövs fortsatta ansträngningar.
Bernd Posselt bad kommissionen att intensifiera sina ansträngningar och jag kan försäkra honom om att kommissionen inte kommer att ha några som helst svårigheter att behandla förhandlingspositionerna beträffande de olika kapitlen så snart Kroatien har uppfyllt kriterierna.
Lena Ek tog upp miljöaspekterna av överfisket i Adriatiska havet och jag vill svara henne och informera er alla om att premiärminister Ivo Sanader har uttryckt sin oro inför ordförande José Manuel Barroso och mig själv beträffande ett särskilt område mitt i Adriatiska havet, ”Jabuka Pomo-sänkan”, som är ett viktigt lekområde. Kommissionen är starkt för en hållbar förvaltning av fiskbestånden och kommissionsledamot Joe Borg har varit mycket aktiv i denna fråga. Kommissionen är redo att arbeta fram ett förslag om ett fiskeskyddsområde i Adriatiska havet, såsom förutses i den nya förordningen om Medelhavsområdet. Detta förutsätter ytterligare diskussioner med Slovenien, Italien och Kroatien, samt, naturligtvis, kommissionen.
Johannes Lebech nämnde slutligen den nordiska modellen som en inspirationskälla för västra Balkan vad gäller regionalt samarbete. Jag tror Nordiska rådet redan har spelat en sådan roll: det tjänade nämligen som förebild för det regionala samarbetsrådet för sydöstra Europa, som är baserat i Sarajevo och är det nya forumet för regionalt politiskt samarbete på västra Balkan.
Jag tycker att det är uppmuntrande att det regionala samarbetet har förbättrats avsevärt de senaste åren och både Kroatien och före detta jugoslaviska republiken Makedonien har aktivt medverkat till denna framgång. Det är uppenbart att vi har gått från en situation där regionalt samarbete för bara några år sedan betraktades med stor misstänksamhet som försök att återskapa Jugoslavien. Idag finns det en ny medvetenhet om dess betydelse, både tack vare de konkreta positiva effekterna - ekonomiska fördelar, kommunikation, transport, kontakter mellan folk - och tack vare att det regionala samarbetet för länderna närmare Europeiska unionen. Samarbete över gränser är ju när allt kommer omkring vad Europeiska unionen handlar om.
Låt mig än en gång tacka er för en mycket ansvarsfull och saklig debatt och gratulera föredragandena till deras viktiga bidrag till denna debatt.
Talmannen
Mina damer och herrar! Det är ett nöje för mig att välkomna en ny kommissionsledamot, Androulla Vassiliou, till parlamentet.
Låt mig gratulera er, fru kommissionsledamot, till ert nya uppdrag. Jag är övertygad om att vi kan se fram emot ett fruktbart samarbete i Europaparlamentet.
(Applåder)
Hannes Swoboda
föredragande. - (EN) Fru talman! Vår grupp gratulerar er till er utnämning. Den fick vårt starka stöd och vi önskar er allt gott.
(DE) Fru talman, mina damer och herrar! Tack för denna debatt, som har varit ytterst produktiv och konstruktiv. Jag vill gärna ta upp vad Pál Schmitt sa beträffande 2009. Jag tror att vi kommer att finna en gemensam lösning imorgon, eftersom det är viktigt att ha en gemensam och bred bas.
Varför har Kroatien lyckats? Det beror på att man har lyckats skapa en bred enighet i landet och detta kommer, trots en mindre meningsskiljaktighet beträffande den gemensamma EU-kommitténs sammansättning, förhoppningsvis att vara fallet även i framtiden. Det beror också på att landet - även om det ibland har fått tvinga sig själv att göra det - har uppnått verklig enighet med sina grannar, vilket t.ex. var fallet med fiskezonen.
Om jag nu får dra en koppling till Makedonien vill jag därför framföra en mycket tydlig vädjan till våra motparter i Makedonien om att dra lärdom av detta exempel och försöka nå enighet inom landet och även med sina grannar.
Det är förstås lätt att gjuta olja på elden här och som Angelika Beer agera som en stark förkämpe. Som Doris Pack och många andra har sagt måste emellertid båda länderna - Grekland och Makedonien - göra ett drag och detta måste ske de närmaste dagarna. Att i nuläget göra en makedonsk inrikespolitisk kris av det hela hjälper inte Makedonien. Det blockerar vägen till EU och det gör det omöjligt att finna en lösning tillsammans med Grekland.
Härav kopplingen till Kroatien. Kroatien har lyckats tack vare tre verkligt bra regeringar - däribland Ivica Račans och Ivo Sanaders regeringar - som verkligen har tagit stora steg framåt och även brutit med gamla ovanor som handlade om ”nationella intressen”. Härav min vädjan återigen om fortsatta ansträngningar att etablera en sådan gemensam plattform i Kroatien, min vädjan att något liknande etableras även i Makedonien och min vädjan till ordförandeskapet om att de ska fortsätta på samma sätt som de senaste veckorna, dvs. med att göra framsteg för hela regionen. Jag är övertygad om att kommissionen kommer att göra allt den kan för att föra förhandlingarna i hamn år 2009.
Erik Meijer
föredragande. - (NL) Fru talman! Jag har fått höra mycket idag om Makedonien. Förhandlingar måste komma inom synhåll och meningsskiljaktigheterna med Grekland beträffande namnet måste lösas. Med undantag för Dimitar Stoyanov, som antagligen refererar till Makedoniens ursprungliga förening med Bulgarien under San Stefano-fördraget från 1878, vill alla - inklusive Grekland - se Makedonien ta sin plats som en jämlike i Europeiska unionen.
Fram till nu har båda parterna varit duktiga på att redogöra för den andra partens mångåriga skyldigheter. Grekland förväntar sig att Makedonien ändrar sitt konstitutionella namn, och fram till den 2 april förväntade sig Makedonien att Grekland inte skulle blockera dess anslutning till EU.
Ingen av parterna inser att allt detta är fullkomligt obegripligt för andra européer. Båda parterna vill att denna utvidgning av Europeiska unionen ska lyckas, men bidrar samtidigt till att försena den ytterligare. Det verkar nu vara ett spel som handlar om vem som ska göra det första draget. Om ingen gör något kommer den utvidgning som alla önskar tillfälligt att bromsas.
Jag instämmer med Jelko Kacin och Józef Pinior om att vi inte bör invänta några fler rapporter, utan gripa första lämpliga tillfälle att inleda förhandlingar med Makedonien.
Fru talman! Låt mig avsluta mitt inlägg i denna gemensamma debatt om två kandidatländer med en kommentar om Kroatien som min grupp inte har begärt särskild talartid för.
Kroatien ville ansluta sig till EU i början av 2009, men det kommer att bli 2010 eller 2011. Det största kvarvarande problemet är skeppsvarven längs den adriatiska kusten. Det är inte utan anledning som Europaparlamentets delegation till Kroatien ska besöka Rijekavarvet den 29 april. Enligt min grupps mening bör vi inte ställa några krav på Kroatien som dess befolkning kan uppfatta som ett olösligt problem och som kan göra landets anslutning till Europeiska unionen onödigt kontroversiell.
Låt oss kort sagt försöka främja båda ländernas framsteg mot Europeiska unionen så att vi om några år kan välkomna både Kroatien och Makedonien i vår krets.
Talmannen
Debatten är avslutad.
Omröstningen kommer att äga rum imorgon kl. 11.00.
Roberta Alma Anastase  
skriftlig. - (RO) Jag anser att debatten om 2007 års rapport om före detta jugoslaviska republiken Makedonien bör ta upp två viktiga slutsatser: behovet av detta lands fortsatta och starka framsteg mot integrering i de europeiska och transatlantiska strukturerna, samt vikten av att stödja den unga generationen i denna republik.
Före detta jugoslaviska republiken Makedoniens europeiska och transatlantiska framtidsperspektiv erkänns enhälligt och i 2007 års rapport välkomnas de ansträngningar som görs i denna riktning. Jag vill emellertid ändå upprepa hur viktigt det är att fortsätta med dessa reformer. Jag hoppas också att respekten av etniska och nationella minoriteters rättigheter kommer att fortsätta att vara en prioritering för den makedonska regeringen, så att man skapar ett starkt system av skydd för alla folkgrupper, däribland de rumänsktalande invånarna.
Till sist vill jag betona behovet av att stödja den unga generationen i denna republik. Det är viktigt att de får alla nödvändiga förutsättningar att skaffa sig en god utbildning i en anda av interkulturell dialog och ömsesidig tolerans. Unga makedoniers fria rörlighet bör betraktas som en central prioritering i förbindelserna mellan detta land och EU.
Iles Braghetto  
skriftlig. - (IT) Idag godkände vi Hannes Swobodas betänkande om Kroatien med landets anslutning för ögonen. För alla fiskares räkning i Adriatiska havet är jag mycket glad över detta kandidatlands beslut att inte tillämpa miljö- och fiskeskyddszonen i Adriatiska havet på EU:s medlemsstater. Hade denna situation inte hade rättats till skulle det ha inneburit en orättvis och fullständigt diskriminerande behandling mellan fiskare från Kroatien och EU:s medlemsstater.
Detta är således en seger för principen pacta sunt servanda, för diplomati och sunt förnuft. Det är ännu en seger för övergivandet av poserande för att skydda nationella intressen till förmån för en utfästelse att tillämpa Europeiska unionens gemensamma principer.
Gábor Harangozó  
skriftlig. - (EN) Sedan anslutningsförhandlingarna inleddes har Kroatien tveklöst gjort kraftfulla ansträngningar att uppfylla kraven i gemenskapens regelverk. Vi är sannerligen glada över att flera nya förhandlingskapitel har öppnats. Kroatiens anslutning bör bli en sporre för alla andra kandidatländer och potentiella kandidatländer på västra Balkan.
Trots Kroatiens betydande ansträngningar att uppfylla EU:s krav finns det fortfarande områden som kräver uppmärksamhet, t.ex. bekämpningen av korruption och organiserad brottslighet, samarbetet med Internationella krigsförbrytartribunalen, bekämpningen av alla former av diskriminering (särskilt av romer och nationella minoriteter), ett klokt utnyttjande av gemenskapens medel, miljöskyddsåtgärder och reformeringen av den offentliga förvaltningen.
Dessa punkter är viktiga, eftersom ytterligare framsteg inom dessa områden verkligen skulle skapa ökad stabilitet i landet och i regionen som helhet. Det står klart att stabiliseringen av västra Balkan genom europeiseringsprocessen även i fortsättningen bör vara ett högt prioriterat mål, som definitivt kommer att komma närmare i och med slutförandet av Kroatiens anslutning.
Tunne Kelam  
skriftlig. - (EN) Det är en uppmuntrande rapport om Makedoniens framsteg. Nyckeln till framstegen är det nya politiska samförstånd som har uppnåtts mellan olika parter. Det var ett sådant samförstånd som i mycket hög grad hjälpte mitt eget land, Estland, att ansluta sig till EU.
Stabiliserade interetniska relationer, ekonomiska reformer och en framgångsrik bekämpning av organiserad brottslighet och korruption är bara några milstolpar i denna utveckling. Samtidigt som minoriteter tillerkänns sina rättigheter förväntar vi oss att de använder sin ökade autonomi på ett ansvarsfullt sätt för att stärka den makedonska staten som helhet.
Makedonien bör även få beröm för sina goda grannförbindelser med både Kosovo och Serbien.
Makedonska medborgares möjligheter att resa till EU-länder har blivit ett akut problem. Vi måste snarast möjligt tillämpa samma regler med visumlättnader som för Kroatien.
Mot bakgrund av de imponerande framsteg som Makedonien har gjort vill jag på det bestämdaste föreslå att kommissionen inleder anslutningsförhandlingar redan 2008.
Jag vill slutligen vädja till våra grekiska vänner om att visa god vilja och flexibilitet för att uppnå en rimlig kompromiss som gör att Makedonien kan befria sig från stigmatiseringen av att ha varit en del av Titos kommunistiska förbundsstat.
Rareş-Lucian Niculescu  
skriftlig. - (RO) Jag vill kommentera det Natotoppmöte som nyligen ägde rum i Rumänien och konsekvenserna av de beslut som fattades om vissa unionsfrågor. Vid sidan om andra viktiga beslut bestämdes det att Nato ska utöka samarbetet med Bosnien-Hercegovina och Montenegro, liksom med Serbien. Det bestämdes också att Ukraina och Georgien ska få handlingsplanen för anslutning genom ett förenklat förfarande när de är redo.
Dessa beslut är bra för Europeiska unionen: den intensifierade dialogen och handlingsplanen innebär bl.a. mer demokrati och mer demokrati vid de östra gränserna kommer att minska de inrikespolitiska utmaningarna.
Mer demokrati och en reformering av institutionerna i grannländer som Ukraina ger ett ökat skydd vid de yttre gränserna, mer kontroll över den organiserade brottsligheten och är ett framsteg i spridningen av de värderingar som Europeiska unionen grundar sig på.
Bogusław Rogalski  
skriftlig. - (PL) Kroatien har gjort framgångsrika ansträngningar att övervinna kvarvarande splittring och uppnå enighet mellan folk, vilket är ett av målen med medlemskap i Europeiska unionen.
Kroatiens anslutning till Europeiska unionen skulle få enorma regionala konsekvenser och vara ett test av de åtaganden som EU har gjort beträffande västra Balkan. Kroatiens betydande engagemang i anslutningsförhandlingarna är ett positivt tecken och styrks av det stora antal kapitel som har öppnats under förhandlingarna. Det är också värt att understryka att Kroatien har gjort betydande framsteg inom de flesta av de områden som omfattas av gemenskapslagstiftningen. Det kommer emellertid att krävas ett stort och fortsatt engagemang för att övervinna problemen inom enskilda sektorer så att reformer kan genomföras. För att främja integrationen måste det anges vilka resurser som behövs för att göra den lättare. Det är särskilt viktigt att skynda på processen för att öka förvaltningens möjligheter att införa nya förordningar. Även reformeringen av den offentliga sektorn på lokal och regional nivå måste skyndas på. Rättsskipning är ett annat område där det krävs grundläggande reformer.
En stor bedrift av de kroatiska myndigheterna är deras outtröttliga ansträngningar att pröva krigsförbrytelser på ett opartiskt sätt i nationella domstolar. De förbättringar som kan märkas i den kroatiska ekonomin och reformerna på miljöskyddsområdet är andra saker som den kroatiska regeringen har lyckats uppnå som underlättar anslutningsprocessen. Rapporten om Kroatiens framsteg 2007 bekräftar uppfattningen att detta land intar en aktiv hållning i anslutningsprocessen genom att nå upp till sina uppsatta mål.
Toomas Savi  
skriftlig. - (EN) Herr talman! Jag välkomnar Kroatiens framsteg mot ett slutförande av anslutningsförhandlingarna 2009. De gamla jugoslaviska republikernas gradvisa integrering är avgörande för stabiliteten på västra Balkan.
Även om mycket fortfarande återstår att göra, särskilt när det gäller minoriteters rättigheter, gränsfrågor och reformeringen av rättsväsendet, bör Kroatien fortsätta sina idoga ansträngningar att bli medlem i EU så snart som möjligt i enlighet med anslutningskriterierna. Kroatiens framtida medlemskap är ett logiskt nästa steg efter Sloveniens anslutning 2004 för att öka EU:s engagemang i regionen och uppmuntra grannlandet Bosnien-Hercegovina och alla andra länder på västra Balkan att fortsätta att stärka demokratin. För att processen ska kunna skötas bättre bör västra Balkan använda Nordiska rådet som förebild.
Det slovenska ordförandeskapet och det kommande franska ordförandeskapet bör ge Kroatien allt erforderligt stöd att övervinna de sista hindren på vägen mot medlemskap i Europeiska unionen.
Iuliu Winkler  
skriftlig. - (HU) Utvidgning och integrering av nya medlemsstater har varit Europeiska unionens mest framgångsrika utrikespolitik. Nästa fas i denna politik måste vara att Kroatien inom en nära framtida ansluter sig till Europeiska unionen.
Etniska ungrare i Rumänien följer naturligtvis uppmärksamt etniska konflikter världen över och vi har även följt händelserna i det forna Jugoslavien på senare tid. Den största lärdomen av detta är att intolerans från majoritetsbefolkningens sida, etnisk otålighet och nationell extremism lätt kan få en region att hamna i en katastrof. Kroatien har varit en förebild i regionen i fråga om både politisk och ekonomisk utveckling sedan slutet av de jugoslaviska krigen.
Kroatiens anslutning till Europeiska unionen får inte skjutas upp. Medlemsstaterna får inte svikta i sitt stöd för utvidgningen. Vi måste erbjuda hela Balkanregionen en utsikt till medlemskap i Europeiska unionen, även Serbien och Kosovo. En snabb anslutning av Kroatien till Europeiska unionen kommer att främja fredlig samexistens mellan folken i sydöstra Europa och bidra till stabilitet och utveckling i regionen. Med sitt föredömliga agerande den senaste tiden har Kroatien visat att landet är en väsentlig del av den europeiska familjen.
Bernard Wojciechowski  
skriftlig. - (EN) Enligt Eurostats statistik uppgår Kroatiens BNP till 53 procent av genomsnittet i EU. Kroatiens BNP-tillväxt ligger på 6 procent. Landets BNP är klart högre än Rumäniens och Bulgariens och det är uppriktigt sagt synd att Kroatien inte fick ansluta sig till Europeiska unionen tillsammans med Rumänien och Bulgarien. Kroatien har bidragit mycket till det kulturella landskapet på vår kontinent genom århundradena. Låt oss försäkra oss om att vi inte hindrar dess utveckling och se till att landet inte behöver vänta längre än till 2009 för att bli medlem.
