Stemmeforklaringer
Carlos Coelho 
Skønt jeg forstår Europols behov for interne tilpasninger af vederlag og tillæg, har Europa-Parlamentet siden 1998 kontinuerligt forkastet alle de initiativer, som det har fået forelagt, når det er blevet hørt om detailspørgsmål vedrørende Europol.
Denne type høring har ikke kunnet anses for relevant, så længe Europol henhørte under det mellemstatslige samarbejde, uden demokratisk eller retslig kontrol.
Jeg glæder mig derfor over, at Parlamentets gentagne anmodninger endelig er blevet imødekommet i form af Kommissionens forslag fra december 2006, så Europol får en mere acceptabel juridisk ramme som EU-agentur, der skal finansieres over fællesskabsbudgettet, og hvor vedtægten for tjenestemænd i EF finder anvendelse på dets personale.
Selv om denne ændring af Europol endnu ikke er tilendebragt, har jeg besluttet at stemme for dette finske initiativ om tilpasning af Europol-ansattes vederlag og tillæg som udtryk for god vilje og fuld opbakning til denne ændring, som jeg håber vil forløbe godt og ske så hurtigt som muligt.
Hélène Goudin og Nils Lundgren 
skriftlig. - (SV) Junilisten mener, at en øget demokratisk, retslig og budgetrelateret kontrol af Europol er ønskværdig. Eftersom Europol-konventionen udgør et mellemstatligt samarbejde, er det dog de nationale parlamenter, som skal udøve denne kontrol, og ikke Europa-Parlamentet. Derfor har vi stemt nej til betænkningen.
Duarte Freitas 
De bulgarske og rumænske sukkerraffinaderier er stærkt afhængige af importerede sukkerrør fra tredjelande.
For at forebygge svigtende forsyninger af sukkerrør til de disse to landes fuldtidsraffinaderier er en åbning af toldkontingenter derfor nødvendig for denne type sukker fra tredjelande til Bulgarien og Rumænien.
Kommissionens forslag skal ses i denne sammenhæng, og det har ingen virkning for andre medlemsstaters raffinaderier.
I betragtning af de særlige omstændigheder støtter jeg Kommissionens forslag og stemmer for Graefe zu Baringdorf-betænkningen.
Hélène Goudin og Nils Lundgren 
skriftlig. - (SV) Vi har stemt imod denne betænkning. Junilisten er af den opfattelse, at en gennemgribende reform af sukkermarkedet inden for EU er nødvendig for snarest at liberalisere markedet og give de sukkerproducerende lande uden for EU muligheden for at kunne konkurrere på retfærdige vilkår.
Det er derfor urimeligt at optage nye medlemsstater i et dødsdømt system og vænne dem til systemets regler. Da Rumænien og Bulgarien har et velfungerende sukkermarked, bør de kunne beholde dem og ikke blive optaget i EU's fælles markedsordning for sukker. Denne fælles markedsordning bør i stedet afskaffes.
Glyn Ford 
Jeg vil stemme for denne betænkning. Som det medlem, der repræsenterer Europa-Parlamentet i Ministerrådets Rådgivende Kommission for Bekæmpelse af Racisme og Fremmedhad, støttede jeg stærkt oprettelsen af Det Europæiske Observationscenter for Racisme og Fremmedhad. Siden dets oprettelse har det gjort et fremragende stykke arbejde. Da det blev oprettet, var jeg modstander af, at dets kompetenceområde skulle omfatte ikke bare EU, men også Europarådets territorium, fordi jeg mente, at det ville udvande centrets arbejde og betyde, at det satte mindre fokus på stigende racisme, fremmedhad og antisemitisme i Unionen.
Nu skal det gøres til et agentur for grundlæggende rettigheder. Det er efter min opfattelse en tilsvarende fejltagelse, som vil mindske den opmærksomhed, der skal rettes mod de yderliggående højreorienterede organisationer og partier i Unionen, navnlig i nogle af de nye medlemsstater. Nogle af dem, der støttede ændringen, var bare vildledt, men andre vidste udmærket, hvad de gjorde!
Bogusław Liberadzki 
Jeg har stemt for fru Herczogs betænkning om decharge for Det Europæiske Luftfartssikkerhedsagentur for 2005.
Fru Herczog har kortlagt problemet med det stigende antal EU-agenturer, som ikke altid formår at opfylde de generelle krav, og hvis opgaver ikke altid opfylder EU's reelle behov eller lever op til borgernes forventninger.
Jeg støtter opfordringen til, at Kommissionen fastsætter en global vejledende ramme for oprettelsen af nye EU-agenturer, at der udarbejdes en cost-benefit-analyse, før et nyt agentur oprettes, og at der hvert femte år forelægges en undersøgelse af den merværdi, hvert enkelt eksisterende agentur tilfører.
Jeg støtter med glæde agenturets bestyrelses beslutning om at vedtage interne standarder for kontrol baseret på Kommissionens standarder og ISO 9000-standarderne.
Ilda Figueiredo 
I kapitalismens nuværende monopolistiske fase skal økonomiens underlæggelse under finanssektoren løse modsigelserne i det system, der lever af finansspekulation, hvorfor finanssektoren er nødt til at tiltrække stadig flere penge. Det foreliggende direktiv skal fremme denne proces.
Dette forslag har til formål at indføre et indre marked for betalingstjenester og indgår i handlingsplanen for de finansielle tjenester, der sigter på at integrere EU's markeder for finansielle tjenester. Også dette område præges af det private initiativ, navnlig banksektoren, men formålet er altid det samme, nemlig at åbne de nationale markeder for ydelse af grænseoverskridende betalinger, svække beskyttelsesregler og tillade, at operatører, der ikke er underlagt bankernes finanstilsyn, leverer disse ydelser. Samtidig fremmes koncentrationen af denne sektor i EU.
Lande, der som Portugal allerede har avancerede betalingsoperatører og -tjenester som Multibanco-systemet, bliver særlig ramt i denne sammenhæng, da spørgsmålet om overførsel af oplysninger særlig fra eksterne informationstjenester ikke er afklaret.
Vi har derfor stemt imod betænkningen.
Astrid Lulling 
skriftlig. - (FR) EU's borgere er interesserede i hurtige, tilgængelige betalingssystemer, oprettelse af et effektivt og funktionelt indre marked for de overførsler, de foretager, og de betalinger, de modtager.
Vi kan være fuldt ud tilfredse med vedtagelsen af betænkningen af hr. Gauzès, for for Europa-Parlamentet er der tale om et veludført stykke arbejde i alle interesse, som beviser over for borgerne, at Europa letter deres dagligdag.
Vi kunne imidlertid være nået frem til dette resultat langt tidligere. Vi afsluttede allerede vores arbejde i Økonomi- og Valutaudvalget den 12. september sidste år.
På trods af Parlamentets velvilje har det taget Rådet syv måneder endelig at lade sig overbevise om, at vores forslag også er de bedste med hensyn til forbrugerbeskyttelse.
Det var også vigtigt at sikre en retfærdig konkurrence mellem de betalingsinstitutter, som oprettes eller legitimeres i kraft af dette direktiv, og bankerne, der er underlagt strenge bestemmelser på kapitalområdet. Det er vigtigt at bevare betalingstjenestesektorens gode omdømme og holde alle tvivlsomme betalingsagenturer på afstand.
Den af Rådet fastsatte gennemførelsesfrist for betalinger er kortere end den, vi foreslår.
(Stemmeforklaringen forkortet i henhold til forretningsordenens artikel 163)
David Martin 
Jeg stemte for denne betænkning, fordi direktivet gerne skulle sikre, at bankerne behandler de europæiske borgeres betalinger hurtigere, at de europæiske borgeres kort accepteres i større udstrækning i andre lande, og at deres rettigheder beskyttes bedre i tilfælde af tvister. Jeg mener, at dette bliver en stor forbedring for de europæiske forbrugere.
Eoin Ryan 
Betalinger er de finansielle smøremidler, der giver den virkelige økonomi mulighed for at fungere. For øjeblikket foretager hver EU-borger gennemsnitligt 138 ikkekontante betalinger årligt, og det tal stiger sandsynligvis. Jeg er overbevist om, at hvis de europæiske borgere og virksomheder skal have fuldt udbytte af dette indre marked, må de kunne forvente effektive, billige og sikre betalinger. Det er grunden til, at jeg støtter hr. Gauzès' betænkning om betalingstjenester.
For øjeblikket må både forbrugere og detailhandlere kæmpe med, at varer fysisk kan transporteres gennem EU på 1-2 dage, mens det kan tage 3-4 dage at betale for disse varer. De langsomme betalinger er ikke længere acceptable i en tid, hvor vi kan prale med nanosekundteknologi.
Jeg er overbevist om, at den europæiske konkurrenceevne først bliver forbedret, når virksomheder og forbrugere i f.eks. Irland kan foretage en betaling fra Dublin til Madrid lige så let som fra Dublin til Cork.
Marianne Thyssen 
Hr. formand! Jeg har stemt for, da jeg tror, at det indre marked og også betalingstjenesterne fungerer. Hvis det fælles eurobetalingsområde gennemføres ordentligt, må det føre til en øget konkurrence på et større marked, med større sikkerhed, bedre service og attraktive priser. Den bedste service med de laveste omkostninger kan vi kalde det.
Alligevel har vi ét forbehold. I lande med mere avancerede betalingsmarkeder såsom Belgien - men vi er ikke de eneste - er der frygt for, at overgangen fra de nuværende nationale betalingsordninger måske kunne føre til meromkostninger for virksomhederne og forbrugerne. Der henvises her især til størrelsen af udgifterne til de såkaldte interbankbetalingsafviklinger.
Som svar på en skriftlig forespørgsel om denne problematik forsikrede Kommissionen mig om, at den vil overvåge, at konkurrencereglerne overholdes, og at den forbeholder sig ret til om nødvendigt at gribe ind ved at fastsætte regler. Jeg regner med, at Kommissionen om nødvendigt benytter de interventionsmekanismer, som den har til rådighed.
Jeg håber især, at banksektoren er klog nok til at gøre dette overflødigt og optimalt medvirke til en yderligere harmonisering af det indre marked for finansielle tjenesteydelser.
DanutBudreikait
(LT) Hr. formand! Da Litauen tiltrådte EU fik det tildelt en stivelseskvote, der kun gav stivelsesfabrikkerne mulighed for at udnytte 9,32 % af deres produktionskapacitet. For to år siden blev der på Rådet (landbrug og fiskeri) opnået enighed om, at kvoten for kartoffelstivelse skulle revideres efter to regnskabsår. Forbruget af stivelse er stigende i Litauen. For øjeblikket er det 10 gange højere end de tilladte produktionskvoter.
I betragtning af at EU's stivelsesproduktionskvoter i januar 2007 i henhold til Kommissionens oplysninger er underudnyttet med 5 %, ville en forøgelse af Litauens kvote til 10.000 t ikke engang udgøre 0,5 % af EU's stivelsesproduktionskvoter.
Derfor anmoder Litauen om, at dets stivelsesproduktionskvote øges til 10.000 t. Det er afgørende for ikke blot det indenlandske forbrug, men også for at skabe grundlag for fornyelse af kartoffelstivelsesproduktionskapaciteten, et stigende forbrug og sikring af et vist indkomstniveau for producenter af kartofler med højt stivelsesindhold. Det er urimeligt at give privilegier til andre lande på bekostning af Litauens stivelsesproduktionskapacitet og landbrugsproducenterne i almindelighed.
Hélène Goudin og Nils Lundgren 
Vi modsætter os den aktuelle fælles landbrugspolitik og protesterer imod forandringer af mindre grundlæggende betydning inden for det aktuelle system. Vi kræver en samlet revision og gennemgang af hele den fælles landbrugspolitik, så det er svært at isolere enkelte områder som det, der nu er til afstemning.
Efter vores mening bør kvoteordningen for kartoffelstivelse absolut ikke forlænges. I stedet skal EU afskaffe alle former for kvoteordninger inden for landbruget.
Ligesom i maj 2005 fortsætter Parlamentets føderalistiske flertal med at tale for en forlængelse af kvoteordningen. Junilisten kan konstatere, at det i denne situation er heldigt, at Parlamentet ikke har medbestemmelsesret i relation til EU's landbrugspolitik. Ellers ville EU ende i en fælde af protektionisme og yde kraftig støtte til samtlige grupper inden for landbrugsbranchen.
Diamanto Manolakou 
skriftlig. - (EL) Selv om vi er klart imod kvoter, uanset hvilket landbrugsprodukt der er tale om, fordi EU opstiller barrierer for den vækst i produktionen, som kunne opnås i alle medlemsstater i overensstemmelse med deres behov og potentiale, er vi imidlertid enige i at forhøje kvoterne for produktion af kartoffelstivelse for Litauens og Polens vedkommende. I kvoteordningen for produktion af kartoffelstivelse konstaterer vi nemlig endnu en gang en åbenlys uretfærdig forfordeling af de nye medlemsstater. Det er provokerende uretfærdigt over for de nye medlemsstater, at de kun får ca. 10 % af kvoterne, når de står for ca. 30 % af produktionen.
Og med dagens forslag om at øge varigheden og procentdelen rettes der delvis op på uligheden for Litauens og Polens vedkommende. Det er typisk, at selv om Polen er førende i Europa inden for kartoffelproduktion, er landet med den kvote, det har fået tildelt, tvunget til at importere kartoffelstivelse på grund af begrænsningen af produktionen, og det betyder naturligvis, at de små og mellemstore landmænd sættes ud af spillet.
Lignende problemer findes i Grækenland, hvad angår andre produkter, som tvinger landet til at importere landbrugsprodukter på trods af dets produktionsmæssige fordele, hvad angår jord og klima, så dets underskud på landbrugshandelen øges voldsomt med flere millioner euro, og små og mellemstore landmænd tilintetgøres.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Hr. formand! I denne betænkning påpeges to grundlæggende problemer for EU. Det første er fremtidige udvidelser, og det andet er samhørighedens nye dimension efter den seneste tiltrædelsesrunde. Fremme af forhandlingerne med Kroatien og behovet for fuldstændig stabilisering af Vestbalkan betyder, at vi må analysere denne udvidelses virkning på hele EU. En sådan analyse bliver endnu vigtigere i lyset af, at vi ikke må glemme lande som Ukraine, selv om vi har haft en lang associeringsperiode og for øjeblikket forhandler med Tyrkiet. Betænkningen er et godt grundlag for arbejdet med budgetrevisionen i 2009. Den er en god forberedelse til Fællesskabets kommende 50 år. Tiltrædelsen af 10 lande fra Central- og Østeuropa i 2004 og Bulgarien og Rumænien i 2007 har øget konkurrencen og tilført hele Fællesskabet energi, samtidig med at den har tilvejebragt stabilitet, sikkerhed og solidt demokrati. Samhørighedspolitik er ensbetydende med solidaritet og er et middel til integration af mindre udviklede lande. Det er grunden til, at denne betænkning er vigtig.
Andreas Mölzer
(DE) Hr. formand! Jeg stemte for Pieper-betænkningen, fordi det glæder mig, at EU omsider synes at erkende, at tyrkisk tiltrædelse ville stille alt for store økonomiske, politiske og sociale krav til os. Derimod er Kroatien allerede kommet så tæt på EU, at der næppe kan herske tvivl om dets snarlige tiltrædelse, navnlig eftersom det er blevet fastslået, at de økonomiske virkninger af det vil være minimale. De eksisterende skævheder mellem ikke blot medlemsstater, men også regioner er blevet større som følge af den sidste udvidelsesrunde, af globaliseringen, af en aldrende befolkning og ligeledes af migration fra tredjelande til større byer.
Det er muligt - som der står på EU's hjemmeside - at byer som London, Hamburg og Bruxelles er blandt de bedste steder at være, men vi må ikke glemme, at også i disse byer er afgrunden blevet større, og der er allerede opstået slum. Vi har allerede i Frankrig set, hvad det kan føre til, så det er på høje tid, at vi vender opmærksomheden mod intern samhørighed for at forhindre disse sociale krudttønder i at eksplodere.
Zita Pleštinská
(SK) Hr. formand! Den europæiske samhørighedspolitik er drivkraften bag varig, bæredygtig udvikling, navnlig i de mindre udviklede regioner. Den bidrager væsentligt til at hæve befolkningens levestandard. Europa-Parlamentet har sammen med medlemsstaternes ministre det sidste ord, når EU's budget vedtages. I denne syvårige programmeringsperiode blev hele 347 milliarder euro øremærket til 84 regioner i 17 medlemsstater, hvis BNP er langt under 75 % af gennemsnittet i EU, og til 16 regioner, hvis BNP som følge af den statistiske effekt efter udvidelsen kun var en smule over 75 % af gennemsnittet i EU. Disse regioner ser på det irske opsving med enormt håb. Irland er samhørighedspolitikkens enestående succes. Ved at udnytte strukturfondene effektivt har det formået at gå fra at være Europas fattigste region til at være en af de rigeste, som kan sende bistand fra Den Europæiske Solidaritetsfond til dem, der er dårligst stillet.
Jeg støttede Markus Piepers ledelse, for Europa-Parlamentet er meget opsat på, at samhørighedspolitikken også skal blive en succes i Østeuropa. Hvis samhørighedspolitikken skal fungere, må vi regne med følgerne af fremtidige udvidelser, navnlig på mellemlang sigt hvad angår Tyrkiet og Kroatien, som allerede har officiel status som tiltrædelseslande, og som EU allerede har indledt tiltrædelsesforhandlinger med.
Så er der de syv stater på Østbalkan, som er potentielle kandidater til IPA-midler. Alene disse udvidelser ville kræve, at budgettet for samhørighedspolitikken blev forhøjet med 150 milliarder euro. Hvis Europa skal være den mest konkurrencedygtige økonomi ...
Albert Deß
(DE) Hr. formand! Da jeg mente, at Pieper-betænkningen var god, ville jeg egentlig stemme for den, men eftersom begge mine ændringsforslag blev forkastet, endte jeg med at stemme imod. Jeg mener, at Tyrkiets tiltrædelse ville overgå EU's evne til at integrere gennem samhørighedspolitikken, og jeg er forbavset over, at et flertal her i Parlamentet ikke mener det samme.
Mit andet ændringsforslag lyder som følger: "mener, at det af økonomiske og politiske grunde ikke er muligt at anvende principperne for EU's strukturpolitik på Tyrkiet". Det er muligt, at flertallet har stemt imod dette ændringsforslag i dag, men jeg er overbevist om, at mit synspunkt på længere sigt vil vise sig at være rigtigt.
Bernadette Bourzai 
skriftlig. - (FR) Jeg vil gerne tilslutte mig følgende ændringsforslag:
Ændringsforslag 25, 20 og 28, da det er nødvendigt at sikre en passende finansiering af regionalpolitikken for at mindske de økonomiske, sociale og territoriale forskelle mellem regionerne og gennemføre fremtidige udvidelser.
Ændringsforslag 22 og 39, da jeg mener, det er utilstedeligt at tale om "en særlig form for EU-medlemskab", "en gradueret plan" for regionalpolitikken udelukkende for dette land og allerede nu at overveje, at de igangværende forhandlinger med Tyrkiet kunne munde ud i andet end Tyrkiets tiltrædelse.
Ændringsforslag 14 og 24, da en stigende national medfinansiering i de regioner, der har modtaget støtte fra strukturfondene i flere programperioder, som ordføreren foreslår, ville gøre det umuligt at videreføre denne politik i de mindst udviklede regioner i de gamle medlemsstater.
Jeg er imod ordførerens overdrevent gnieragtige indstilling og hans forslag om at indføre en maksimumsperiode for, hvor længe regioner kan modtage strukturstøtte. Det er efter min opfattelse netop disse regioner, der lider under naturbetingede eller menneskelige handicap eller en vanskelig økonomisk omstilling, og som ikke rigtig er rustet til at tage konkurrencen op på verdensmarkedet, vi skal fortsætte med at hjælpe via strukturfondene.
Glyn Ford 
I denne betænkning ses der ikke lyst på fremtidig udvidelse og især ikke på Tyrkiets eventuelle medlemskab af EU. Jeg er ikke helt enig, selv om jeg mener, at yderligere udvidelser vil være uacceptable for Europas befolkning i lang tid fremover, mens vi opsuger og integrerer de 12 nye medlemsstater fra 2004 og fremefter. Tyrkiet har stadig lang vej igen, bl.a. hvad angår behandlingen af fagforeningsrepræsentanter og menneskerettigheder for de kurdiske og assyriske mindretal, før det er i en politisk position til at tiltræde, selv om det formår at opfylde de økonomiske kriterier, der kræves af nye medlemsstater. Derfor undlader jeg at stemme om denne betænkning.
Ambroise Guellec 
skriftlig. - (FR) Den territoriale samhørighed i Europa, som sigter mod at mindske forskellene mellem regionerne og internt i regionerne, er en grundlæggende målsætning for EU. I dag glæder jeg mig over vedtagelsen af denne betænkning, i hvilken spørgsmålet om EU's absorptionsevne rejses, og hvori det især understreges, at med den aktuelle ordning for Unionens egne indtægter vil eventuelle fremtidige udvidelser ikke kunne finansieres uden at skade de aktuelle samhørighedspolitikkers effektivitet.
I denne forbindelse er det nødvendigt at rationalisere de regionale udgifter. Der bør gennemføres en institutionel, finansiel og politisk reform i forbindelse med en revision af Fællesskabets finansielle ramme. Det er i øvrigt umuligt at føre en ærlig og effektiv samhørighedspolitik uden at øge EU's budget.
Pedro Guerreiro 
Efter vores forslag og indlæg glæder vi os over, at det er lykkedes at rense denne betænkning for de værste forslag, der ville undergrave samhørighedspolitikken og indskrænke debatten til at vedrøre den nuværende finansieringsrammes og samhørighedspolitikkens midtvejrevision. De forkastede forslag var særlig:
øget national medfinansiering af samhørighedspolitikken,
indførelse af en maksimumperiode for, hvor længe der kan modtages strukturstøtte, uden hensyn til støtteberettigelseskriterierne,
tildeling af midler betinget af, om der føres en økonomisk og/eller budgetmæssig politik efter bestemte kriterier, f.eks. stabilitetspagtens.
Uanset holdningen til EU's udvidelsesproces glæder vi os ligeledes over, at betænkningen er blevet renset for forslag om at indføre en forskellig tiltrædelsesstatus for nye lande, hvor de ville blive helt integreret i det indre marked, men uden at være institutionelt repræsenterede eller deltage i beslutningsprocessen, hvilket ville skabe en neokolonialisme, hvor der altid vil ligge politiske krav bag den såkaldte bistand.
Betænkningen indeholder dog stadig bekymrende elementer, især hvad angår de finansielle midler og samhørighedspolitikkens mål, som vi ikke kan tilslutte os, og som begrunder, at vi stemmer imod.
David Martin 
Jeg var bekymret over de negative henvisninger til Tyrkiet i denne betænkning, og eftersom plenarmødet støttede dem, havde jeg ikke noget andet valg end at stemme imod denne betænkning.
Luís Queiró 
Samhørighed står centralt blandt EU's principper og værdier, hvad enten der er 12 eller 30 medlemsstater.
Det er dels ud fra den forudsætning, at alle deltagere i samme projekt bør drage lige fordele af det, dels ud fra den opfattelse, at jo større og bredere Fællesskabets økonomiske udvikling bliver, jo større succes får det og alle dets borgere. Jeg deler derfor mange af ordførerens bestræbelser, selv om jeg ikke er enig i alle de stillede forslag.
Der er dog også andre forhold, der må tages i betragtning. Den type økonomisk udfordring, som vi nu står over for, betinget af globalisering og hastig modernisering af de økonomiske strukturer, betyder, at vi må finde de løsninger, der bedst sætter os i stand til at ændre de vante mønstre. Idet vi bør stå fast på de grundlæggende værdier og principper, skal vi samtidig være kreative og fornyende i den måde, som vi møder de nye udfordringer på. At forberede de økonomisk mindre begunstigede regioner på det 21. århundrede er ikke længere en visionær gestus. Det er en nødvendig opgave nu og her. Det er andre tider, og der skal fornyende løsninger til.
José Albino Silva Peneda 
Jeg har stemt for betænkningen, fordi der for det første gøres opmærksom på den spændte situation for de offentlige budgetter, som medlemsstaterne efter alt at dømme vil komme ud for på grund af den demografiske udvikling i EU. Dette forhold er af allerstørste betydning, eftersom EU's udvidelse betyder, at de med samhørighedspolitikken forbundne udgifter ud fra et politisk synspunkt vil vokse til et urealistisk niveau.
For det andet vil det være uacceptabelt, at visse af EU's regioner ikke mere kan tilgodeses blot på grund af en ny udvidelses statistiske indvirkning, hvortil kan føjes de negative følger, som globaliseringen vil få for visse europæiske regioner.
Det er således en problematik, der fordrer megen omtanke, og jeg støtter derfor anmodningen til Kommissionen om at fremlægge en vurdering af de udgifter, som de kommende udvidelser måtte indebære, hvis de nuværende kriterier anvendes, og konsekvenserne heraf for de regioner, der hidtil har været støtteberettigede.
Endelig er jeg enig i, at der bør udvikles trinvise planer, der muliggør en yderligere skelnen mellem førtiltrædelsesstøtte og fuldt medlemskab i forbindelse med samhørighedspolitikken.
Catherine Stihler 
Medlemmerne af Labour-Partiet i Europa-Parlamentet forsøgte at ændre Pieper-betænkningen ved at lade de mest omstridte ændringsforslag udgå. De blev imidlertid vedtaget, og vores indsats var forgæves. Medlemmerne af Labour-Partiet i Europa-Parlamentet stemte imod en meget negativ betænkning, hvad angår det almindelige syn på fremtidige udvidelser og de specifikke henvisninger til Tyrkiet.
Andreas Mölzer
(DE) Hr. formand! Jeg stemte imod Virrankoski-betænkningen, og det gjorde jeg, fordi jeg mener, at kontrollen med budgettet bør organiseres mere effektivt i betragtning af den bebudede revision af EU's budget i 2009, som skal skabe større gennemsigtighed ved bl.a. at rydde en sti gennem rabatjunglen. Det, der især er behov for, er, at der for en gangs skyld bliver gjort noget for at få tilbagebetalt de penge, der er udbetalt fejlagtigt, eftersom bedragere ellers fortsat vil kunne slippe ustraffet, og medlemsstaterne ikke vil have noget incitament til at stramme deres alt for tilfældige og slappe kontrol.
Pedro Guerreiro 
Med fremlæggelsen af Kommissionens politiske strategi for 2008 indledes forhandlingsprocessen om Fællesskabets budget. På baggrund af forsøget på at genoplive den forkastede forfatningstraktat og debatten om fællesskabsbudgettet for 2008-2009 skal 2008 ses som det næstsidste år i Europa-Parlamentets sjette lovgivningsperiode og i Barroso-Kommissionen.
Blandt de af Kommissionen opstillede politiske prioriteter fremhæver jeg på grund af de negative følger liberalisering af arbejdsmarkedet via den såkaldte flexicurity, finansiering af europæisk infrastruktur, der fremmer liberaliseringen af gas og elektricitet, indførelse af det europæiske patent og styrkelse af EU militaristiske komponent.
Kommissionen hævder, at "budgettet for 2008 bliver baseret på budgettet for 2007", hvilket nok en gang må være under loftet i de finansielle overslag for 2007-2013 og klart utilstrækkeligt til at dække de behov, som det udvidede EU's økonomiske og sociale samhørighed indebærer.
Vi afviser disse forslag og fastholder, at der bør vedtages politikker, der fremmer bæredygtig økonomisk udvikling og beskæftigelse, sætter ind over for arbejdsløshed, fattigdom, social udstødelse og indkomstulighed, mindsker de regionale asymmetrier og fremmer reel konvergens.
Diamanto Manolakou 
skriftlig. - (EL) I betænkningen om Kommissionens årlige politikstrategi for 2008-budgetproceduren præsenteres et forsøg på at gøre budgettet for kapitalens EU mere effektivt, så man bedre kan fremme dets befolkningsfjendtlige politikker.
Man kræver undersøgelser, der skal godtgøre, hvor effektivt midlerne er blevet udnyttet til at fremme det regionale imperialistiske EU's prioriteter. Men man kræver ikke informationer om arbejdsløsheden, om udryddelsen af de små og mellemstore landmænd og andre af befolkningens problemer inden for sundhed, undervisning og social sikring, som er resultatet af EU's arbejderfjendtlige politik.
Man kræver en større margen i budgettet til "tvingende behov". Det er en margen til opfyldelse af kapitalismens tvingende behov.
Alle de befolkningsfjendtlige EU-politikker fremmes intenst, samtidig med at midlerne til fremme af den arbejderfjendtlige Lissabon-strategi øges, og man afventer undersøgelser med henblik på reformen af den fælles landbrugspolitik, så man kan fremskynde udryddelsen af de små og mellemstore landbrug. Foranstaltningerne til undertrykkelse af arbejdstagernes modstand forstærkes (med øgede midler til Eurojust) og man forsøger at få dem til at makke ret ved at styrke propagandamekanismerne.
Finansieringen af EU's imperialistiske interventioner prioriteres åbenlyst højest. Befolkningerne har oplevet "fredsaktiviteter", der har til formål at undertrykke folket for at tjene kapitalens interesse.
Alt i alt er der tale om et budgetforslag for 2008, der styrker kapitalens aggressive adfærd over for befolkningerne. Vi stemmer imod det og opfordrer befolkningerne til at bekæmpe det, da fordelingen af midlerne viser EU's reaktionære politik.
Andrzej Jan Szejna 
Jeg stemmer for Virrankoski-betænkningen om Kommissionens årlige politikstrategi for 2008-budgetproceduren.
Denne betænkning er et første skridt i den årlige budgetprocedure. Den indeholder Europa-Parlamentets strategiske prioriteringer for 2008 og tjener som en rettesnor for Kommissionen, når den skal udarbejde budgetforslaget for 2008.
Betænkningen omfatter de fleste vigtige spørgsmål. Spørgsmålet om øget integration mellem lovgivningsprogrammet og budgetproceduren rejses, og det understreges, at det er nødvendigt at respektere grundprincipperne for de finansielle overslag for 2007-2013.
Desuden har medlemmerne af Parlamentet erklæret, at de agter at basere deres arbejde med 2008-budgettet på princippet om et "resultatorienteret budget", som det også var tilfældet med budgettet for 2007.
Christopher Heaton-Harris
(EN) Hr. formand! Jeg stemte naturligvis som sædvanlig imod decharge for Kommissionens regnskaber. Det er så længe siden, at jeg ikke husker, hvornår Revisionsretten sidst afgav en positiv revisionserklæring om Kommissionens regnskaber. Jeg syntes, at det var temmelig morsomt, at det belgiske politi den dag, hvor Budgetkontroludvalget stemte for at viske tavlen ren og godkende regnskaberne, myldrede ind i Kommissionens kontorer for at arrestere nogen. De troede tydeligvis, at der var problemer.
Jeg gennemførte en omfattende undersøgelse i den region, jeg repræsenterer. Navnlig et sted, den dejlige Daventry-valgkreds, sendte jeg 15.000 spørgeskemaer ud og spurgte folk, om de mente, at Storbritannien skulle fortsætte med sit bidrag, når regnskaberne ikke er underskrevet. Over 10 % af borgerne sendte skemaerne tilbage, og 95 % af disse sagde, at vi ikke skulle indbetale nogen penge, så længe problemet varer ved.
Gabriele Stauner 
Under afstemningen i dag om decharge for Kommissionen for budgettet for 2005 stemte jeg imod decharge, fordi Revisionsretten ikke har udstedt nogen revisionserklæring for det år, ligesom den heller ikke gjorde det for de foregående år. Det betyder, at fornuftig og effektiv anvendelse af midlerne ikke er mere garanteret, end den var det de foregående år. Som bekendt har Kommissionens formand, hr. Barroso, erklæret, at det er hans hensigt, at der skal opnås en revisionserklæring uden forbehold inden 2009, og på baggrund af den decharge, der er meddelt i dag, står det klart for mig, at der ikke er taget nogen konkrete skridt til at nå det mål.
Christofer Fjellner
(SV) Hr. formand! Jeg vil blot gerne benytte lejligheden til at takke mine kolleger for støtten til de to ændringsforslag, som jeg havde stillet. Jeg har længe forsøgt at finde ud af, hvad flyttecirkusset til Strasbourg egentlig koster, og det pinlige er, at ingen har kunnet svare mig. Ingen ved altså, hvad det omrejsende cirkus koster.
Det er trods alt ikke vores egne, men skatteydernes penge, som vi bruger. Det mindste, som vi og skatteyderne til syvende og sidst har ret til at kræve, er, at der udføres en grundig undersøgelse af omkostningerne, hvilket jeg fremfører i de to ændringsforslag, som jeg har stillet i dag. Ifølge de eneste oplysninger, som jeg har fundet, koster det omrejsende cirkus 2 milliarder svenske kroner, men tallet er fra 2000, hvor vi kun havde 15 EU-medlemsstater.
Mit håb er, at vi nu får nye tal og nyt brændstof til denne debat, så vi forhåbentlig efter dagens afstemning kan tage det første skridt mod at afskaffe hele flyttecirkusset.
Jan Andersson, Göran Färm, Inger Segelström og Åsa Westlund 
Vi svenske socialdemokrater har stemt ja til betænkning om at meddele Europa-Parlamentet decharge for 2005.
Afstemningen skal delvis ses som en succes på trods af, at visse ændringsforslag om øget revision af parlamentsmedlemmernes pensionsordning, som vi støttede ved afstemningen, blev forkastet.
Vi svenske socialdemokrater har valgt ikke at indgå i Europa-Parlamentets pensionssystem. Vi mener, at systemet er umoralsk udformet, og har derfor valgt at stille os uden for det.
Da kun en meget lille del af Parlamentets aktivitet vedrører pensioner, finder vi det dog unødvendigt at stemme imod hele betænkningen, da netop disse ændringsforslag blev forkastet.
Astrid Lulling 
skriftlig. - (FR) Budgetkontroludvalget har igen udvist for megen nidkærhed. Hvis vi gennemførte visse af dets forslag, skulle vi hyre en hel hær af tjenestemænd til overflødigt arbejde og unødvendig kontrol, som ikke bibringer os noget som helst med hensyn til gennemsigtighed og bekæmpelse af misbrug, og som udelukkende ville resultere i unødvendige omkostninger og skærmydsler.
Jeg beklager, at hverken ordføreren eller flertallet af udvalgets medlemmer har villet tage højde for bemærkningerne fra formanden for medlemmernes frivillige pensionsfond med henblik på at undgå åbenlyse usandheder, bl.a. med hensyn til den statut, der træder i kraft i 2009.
I stedet for at opføre sig som uansvarlige populister skulle flere af Budgetkontroludvalgets medlemmer hellere tage sig af de virkelige problemer, f.eks. de uhyrlige potentielle udgifter som følge af pensionsordningen for franske og italienske parlamentsmedlemmer, der ligger på omkring 150 millioner euro.
Jeg er for decharge, men har stemt imod en lang række forslag, der er lige så fjollede, som de er omkostningskrævende og fuldstændig overflødige, og som ikke har noget som helst at gøre med decharge for 2005.
Jan Andersson, Anna Hedh, Inger Segelström og Åsa Westlund 
Vi svenske socialdemokrater valgte at støtte ændringsforslag 1 om, at omkostningerne for Europa-Parlamentets virksomhed i Strasbourg skal debiteres Rådet, eftersom Rådet nægter at give Parlamentet ret til selv at afgøre placeringen af dets hovedsæde. Den bedste løsning var dog, hvis Parlamentet selv kunne bestemme, og hvis Parlamentet valgte at have sin virksomhed udelukkende i Bruxelles.
Christopher Heaton-Harris
(EN) Hr. formand! Normalt ville jeg kun tage ordet én gang eller afgive én stemmeforklaring om dechargerne og forklare, hvorfor jeg stemte imod dem. Men i netop dette tilfælde kan jeg forestille mig, at champagnepropperne allerede springer i Regionsudvalget, fordi Parlamentet uden de store skrupler har fejet alle de problemer, som har eksisteret i udvalget i årevis, ind under gulvtæppet.
For 2-3 år siden anmodede Parlamentet om, at der blev givet en undskyldning til Regionsudvalgets daværende interne revisor, Robert McCoy, som havde bedt os om at hjælpe med at anmode Parlamentet og Budgetkontroludvalget om at tvinge Regionsudvalget til at ændre sig og forvalte offentlighedens penge korrekt. Vi ignorerede det. Vi vedtog en beslutning om, at han skulle have en undskyldning, men Regionsudvalget ignorerede det, og til dato har hr. McCoy ikke fået nogen undskyldning, og Regionsudvalget ved, at det kan lade hånt om, hvad Parlamentet beslutter, for alle er ligeglade. Det er en stor skam.
James Elles 
Medlemmerne af det britiske Konservative parti vil stemme imod Parlamentets vigtigste betænkninger om budgetdecharge til Europa-Parlamentet, Kommissionen, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget, fordi Revisionsretten for 12. år i træk ikke har kunnet afgive en positiv revisionserklæring om de samlede EU-regnskaber. De britiske konservative mener, at Kommissionen omgående skal løse dette problem, og at der altid skal være nultolerance i tilfælde af mangelfuld forvaltning og svig.
Ud over indførelsen af de nye regnskabssystemer og opfordringen til, at informanter står frem, fokuserer de britiske konservative på det vigtigste prioriterede område bestående af de 80 % af budgettet, der bruges i medlemsstaterne, som bekymrede revisorerne. Gennem begrebet "delt forvaltning" adskiller EU-systemet magt og ansvar: Kommissionen er ansvarlig for brugen af alle EU-midler, men i virkeligheden er magten delegeret til betalingsorganer i medlemsstaterne. Der er sket visse fremskridt ved, at der i aftalen om de finansielle overslag for perioden 2007-2013 er inddraget et tilsagn om, at det i fremtiden vil blive forlangt, at medlemsstaterne attesterer udgifterne. Det er vigtigt, at dette gennemføres fuldt ud. Der skal være større gennemsigtighed i medlemsstaternes brug af EU-midler ...
(Stemmeforklaringen forkortet i henhold til forretningsordenens artikel 163)
David Martin 
Jeg støttede Revisionsrettens synspunkt om, at alle syv institutioner kan meddeles decharge.
Marcin Libicki
(PL) Hr. formand! Jeg vil gerne have ført det til protokols, at jeg, da vi under afstemningen om Andrejevs-betænkningen stemte om punkt L i præamblen (afstemning ved navneopråb), ved et uheld kom til at stemme for, selv om jeg ville stemme imod.
DanutBudreikait
(LT) De første forekomster af hiv-smitte blev påvist for 25 år siden. Sygdommen har spredt sig over hele verden. Det nøjagtige antal mennesker, der lider af denne sygdom, er ukendt. Behandlingen er dyr, og ikke alle har adgang til den, navnlig i EU's nye medlemsstater. I betænkningen var der en meget vigtig bemærkning om det komplekse forhold mellem hiv/aids-spørgsmålet og migrationsprocesser.
Strømme af migranter, navnlig fra lande, hvor hiv/aids er udbredt, og fra østlige lande, som vi ved meget lidt om, udgør en trussel om yderligere spredning af hiv/aids.
Forskning viser, at migranter bliver den største hiv/aids-risikogruppe i EU og dets nabolande. Helbredskontrol af 12.000 migranter i Moskva viste, at 10 % lider af hiv/aids og andre smitsomme sygdomme.
Jeg støtter forslaget om at anvende naboskabspolitikkens rammer til at yde støtte til forebyggelse og behandling af hiv/aids inden for udsatte grupper, navnlig blandt migranter. Dette er et problem, som kræver større opmærksomhed.
John Attard-Montalto, Louis Grech og Joseph Muscat 
Min stemme på Andrejevs-betænkningen om bekæmpelse af hiv/aids i Den Europæiske Union og i nabolandene i perioden 2006-2009 er en stemme for en sammenhængende strategi, som tager sigte på at løse dette store og tragiske problem.
Jeg vil gerne præcisere, at min stemme ikke skal tolkes som en billigelse af abort.
Liam Aylward, Brian Crowley, Seán Ó Neachtain og Eoin Ryan 
Det siger sig selv, at mine kolleger og jeg fra Fianna Fáil-delegationen går stærkt ind for udryddelse og bekæmpelse af hiv/aids i EU og i nabolandene.
Vi og den irske regering er bekymrede over henvisninger til en stærk sammenkædning af forebyggelse af hiv/aids og seksuelle og reproduktive rettigheder i politikker, programmer, strategier og offentlig uddannelse. Den irske regering mener, at den slags henvisninger skal sættes ind i en sammenhæng ved at kæde disse rettigheder sammen med handlingsprogrammet fra den internationale konference om befolkning og udvikling (ICPD), som fandt sted i Kairo i 1994, Beijing-handlingsprogrammet (1995) og FN's Generalforsamlings gennemgang af disse i 1999 og 2000 for at sikre, at den irske nationale lovgivning overholdes.
Både ICPD i Kairo og Beijing-erklæringen refererer til nødvendigheden af at give seksuelle og reproduktive rettigheder til kvinder, men disse rettigheder er betinget af nødvendigheden af at respektere nationale lovgivningsprocesser, når spørgsmålet om abort behandles. "Alle foranstaltninger eller ændringer forbundet med abort inden for sundhedssystemet kan kun besluttes på nationalt eller lokalt plan i overensstemmelse med den nationale lovgivningsproces". ...
(Stemmeforklaringen forkortet i henhold til forretningsordenens artikel 163)
Ilda Figueiredo 
Vi har stemt for denne betænkning, da den indeholder meget positive elementer, hvoraf særlig skal fremhæves følgende:
Kommissionen opfordres indtrængende til at afsætte bevillinger til forebyggelsesforanstaltninger inden for rammer af programmet for Fællesskabets indsats inden for folkesundhed med henblik på bekæmpelse af hiv/aids, og det kræves af modtagere af offentlig støtte, at en bestemt del af deres forskning fokuserer på sådanne sygdomme,
det fremhæves, at palliativ pleje spiller en vigtig rolle i behandlingen af hiv/aids-ramte, og der tilskyndes til udvikling og udbredelse heraf i hele EU,
Kommissionen anmodes om især at være opmærksom på at fremme seksuelle og reproduktive sundhedsprogrammer for kvinder for at imødegå den stadig større udbredelse af epidemien blandt kvinder,
Kommissionen og medlemsstaterne opfordres indtrængende til at støtte og tilvejebringe midler til forskning og udvikling inden for mikrobicider og femidomer, som giver kvinder mulighed for at beskytte sig selv og deres mandlige partner mod hiv/aids med eller uden partnerens samtykke, eftersom kondomer stadig er den mest velkendte og lettest tilgængelige form for beskyttelse mod hiv/aids og andre seksuelt overførte sygdomme, men kræver den mandlige partners samtykke.
Bogusław Liberadzki 
skriftlig. - (PL) Jeg stemmer for betænkningen om bekæmpelse af hiv/aids i Den Europæiske Union og i nabolandene i perioden 2006-2009.
Hr. Andrejevs' betænkning er en glimrende reaktion på Kommissionens program for bekæmpelse af hiv/aids i EU og EU's nabolande i perioden 2006-2009.
Ordføreren fastslår med rette, at der er behov for en omfattende offentlig oplysningskampagne, som både kan bidrage til at øge bevidstheden om, hvordan man undgår aids, og til at begynde at bekæmpe den stigmatisering og forskelsbehandling, som de smittede udsættes for. De seneste tal viser, at et stigende antal mennesker smittes med virussen.
Georgs Andrejevs har understreget den rolle, som internationale organisationer spiller for bekæmpelse af aids, og bemærker samtidig, at de ikke har midler nok til at spille den rolle fuldt ud.
Ordførerens initiativ om at tilskynde Kommissionen og medlemsstaterne til at overveje, hvordan de kan støtte deres sundhedstjenester, som står over for den vanskelige opgave at sikre generel adgang til dyr antiretroviral behandling, fortjener vores støtte.
Diamanto Manolakou 
skriftlig. - (EL) I betænkningen om bekæmpelse af hiv/aids i EU og nabolandene i 2006-2009 fremhæves visse korrekte aspekter af sagen. Imidlertid undgår man for enhver pris at omtale befolkningens behov for forebyggelse, håndtering og behandling af hiv/aids ved hjælp af fælles, offentlige, gratis og tidssvarende sundhedssystemer i medlemsstaterne. Man imødekommer ikke folkets krav om gratis adgang til al nødvendig medicin til patienterne. Forskningen i behandling af hiv/aids indgår i det befolkningsfjendtlige syvende rammeprogram for forskning, der er skræddersyet til de multinationale virksomheders behov.
Bekæmpelse af hiv/ads kræver en helhedsplanlægning fra medlemsstaternes side. Ngo'erne kan ikke spille den samme rolle. Kravet om at støtte ngo'erne tager sigte på at aflede arbejdstagernes opmærksomhed fra medlemsstaternes regeringers ansvar og fra befolkningens aktuelle behov på sundhedsområdet. Endnu en gang tvinges arbejdstagerne til at bære byrderne ved "frivilligt arbejde". Ansvaret for at bekæmpe hiv/aids er ikke individets, og samarbejde med private virksomheder vil heller ikke give resultater, da de kun interesserer sig for at skabe profit. Det er arbejdstagernes fælles sag, for de må kæmpe og tvinge regeringerne til at træffe helhedsforanstaltninger til forebyggelse og forskning samt adgang til den medicin og behandling, som er alt for dyr i dag.
David Martin 
Jeg stemte for denne betænkning, som tager sigte på at styrke bekæmpelsen af hiv/aids ved at fremme forebyggelse gennem uddannelse og oplysning og ved at bekæmpe forskelsbehandling og ulighed, hvad angår adgang til behandling og medicin.
Kathy Sinnott 
Jeg undlod at stemme, fordi jeg ikke mener, at dette initiativ kan vende tendensen med stigende hiv/aids-smitte i EU.
Hiv/aids forårsager store lidelser, og alligevel afviste Parlamentet på udvalgsplan at inddrage alle kendte, effektive midler.
Jeg ønsker at redde liv, og jeg vil vente med at stemme for, til der kommer et virkelig positivt initiativ.
