Den Europæiske Unions aftale om tiltrædelse af den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder (forhandling) 
Formanden
Mødet er genoptaget.
Næste punkt på dagsordenen er Rådets og Kommissionens udtalelser om aftalen om Den Europæiske Unions tiltrædelse af den europæiske menneskerettighedskonvention.
Diego López Garrido
Fru formand! I Athen mistede tre mennesker i dag deres første menneskerettighed, nemlig retten til liv. Det skyldtes voldshandlinger, som vi fordømmer absolut og kategorisk. Det spanske formandskab for Rådet vil gerne på Rådets vegne give udtryk for sin medfølelse og sympati over for ofrenes familier og tilslutter sig derfor den erklæring, som formanden for Parlamentet fremsatte.
Vi taler om menneskerettigheder, om tiltrædelse af den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder, der som sagt omfatter retten til liv og fysisk velvære.
EU er baseret på menneskerettigheder og frihedsrettigheder, og der er i hele dets eksistens hele tiden blevet henvist hertil i de tekster, der er blevet vedtaget vedrørende rettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder. Kulminationen herpå er Lissabontraktaten.
For det første omfatter Lissabontraktaten for første gang i Europas historie et juridisk bindende charter om EU's borgeres grundlæggende rettigheder. Det fastslås ligeledes over for institutionerne, at EU vil være part i den europæiske menneskerettighedskonvention.
Vi er derfor vidner til kulminationen på EU's politiske, kulturelle og juridiske rejse på menneskerettighedsområdet, der er et centralt element i EU's politikker, handlinger og personlighed.
I denne henseende mener vi, at det er af største betydning, at EU allerede har indledt processen, så det kan underskrive den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder, når tiden er inde. Dette betyder bl.a. accept af Menneskerettighedsdomstolen i Strasbourgs kompetence og øgede garantier for borgerne. Det betyder så at sige også, at de forskellige lovgivninger om menneskerettigheder og frihedsrettigheder, der findes i Europa, vil blive bragt tættere på hinanden. Disse omfatter den nationale lovgivning - de garantier, der findes i hvert af de europæiske lande, som er demokratiske lande, der respekterer og forsvarer menneskerettigheder - EU's lovgivning og den europæiske menneskerettighedskonvention, som er en anden lovgivning, som ikke blot EU's medlemsstater, men også andre europæiske lande er parter i, selv om de ikke er medlemmer af EU.
Vi ser derfor en proces med konvergens mellem disse lovgivninger, og denne proces vil munde ud i EU's underskrivelse af konventionen.
Den 17. marts fremlagde Kommissionen en henstilling om indledning af forhandlinger om EU's underskrivelse af konventionen. Fra det tidspunkt har Rådet gjort alt for at fremskynde drøftelserne af forhandlingsmandatet. Der er en arbejdsgruppe i Rådet, som gennemfører drøftelserne i tæt partnerskab med Europa-Kommissionen.
Rådet har i højeste grad taget hensyn til alle mandaterne i protokol 8, som er det juridiske holdepunkt i denne henseende, f.eks. EU's eventuelle deltagelse i den europæiske konventions kontrolorganer og behovet for at respektere EU's kompetencer og institutionernes beføjelser. Det har også overvejet behovet for en dommer fra EU i domstolen, Parlamentets deltagelse i Ministerkomitéen og EU's deltagelse i, når den udøver sine funktioner i tilknytning til anvendelsen af den europæiske menneskerettighedskonvention.
Rådet har også meget nøje fulgt de forhandlinger og høringer, som Parlamentet gennemførte i marts i år, og tager i højeste grad hensyn til de holdninger, som Parlamentet gav udtryk for i udkastet til betænkning udarbejdet af Ramón Jáuregui Atondo, Kinga Gál og Cristian Dan Preda. Det spanske formandskabs forudsigelse og Rådets holdning er, at forhandlingsmandatet med Europarådet, som vil tage tid, og som er af teknisk og kompleks karakter, vil blive vedtaget før udgangen af første halvdel af 2010.
Viviane Reding
næstformand i Kommissionen. - (EN) Fru formand! Min kollega Olli Rehn har allerede givet udtryk for Kommissionens holdning til og kondolence i forbindelse med den græske tragedie, så lad mig blot se på, hvordan vi kan komme videre med vores arbejde, for dette vil være af største betydning for færdiggørelsen af systemet for beskyttelse af grundlæggende rettigheder i EU, og EU's tiltrædelse af den europæiske menneskerettighedskonvention, der er knæsat i Lissabontraktaten, er ikke en valgmulighed. Det er et mål, som formandskabet så rigtigt sagde for lidt siden, men denne tiltrædelse er kun et af de fire elementer i en meget ambitiøs og omfattende politik for grundlæggende rettigheder på EU-plan.
For det første er chartret om grundlæggende rettigheder med Lissabontraktatens ikrafttræden blevet juridisk bindende, og dette juridisk bindende charter er den mest moderne udformning af grundlæggende rettigheder i verden med hensyn til politisk engagement i grundlæggende rettigheder, læselighed og retssikkerhed, og det stadfæster alle de rettigheder, der findes i konventionen. Betydningen og omfanget af disse rettigheder er de samme som for de rettigheder, der er fastlagt i konventionen, men chartret går et skridt videre. I chartret finder man f.eks. de såkaldte grundlæggende rettigheder af tredje generation, nemlig databeskyttelse, garantier om bioetik og om god og gennemsigtig forvaltning. Chartrets beskyttelsesniveau skal altid være mindst lige så højt som konventionens. I mange tilfælde går det endnu længere.
For det andet er der fremme af grundlæggende rettigheder som en prioritet i Stockholmprogrammet, der fastsætter de strategiske retningslinjer for udvikling af et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed i Europa.
For det tredje er der oprettelsen af en ny portefølje - retlige anliggender, grundlæggende rettigheder og EU-borgerskab - der viser, hvor stor betydning, Kommissionen tillægger en styrkelse af Kommissionens indsats på dette område.
Og så for det fjerde er der EU's tiltrædelse af konventionen. Den vil sikre, at enhver person, der hævder at være offer for en af EU's institutioners eller organers overtrædelse af konventionen, kan indbringe en klage over EU for domstolen i Strasbourg på de samme betingelser, som gælder for klager over medlemsstaterne. I politisk henseende betyder tiltrædelse, at EU igen bekræfter den centrale rolle, som konventionens ordning spiller for beskyttelsen af menneskerettighederne i Europa - i et udvidet Europa, ikke blot i EU - men ved at tiltræde denne konvention lægger EU vægt bag Strasbourgsystemet, og det er et system med ekstern retlig kontrol på menneskerettighedsområdet, fordi vi nu fuldt og formelt underlægger vores retsorden denne kontrol. Dette vil naturligvis øge både den interne og den eksterne troværdighed af EU's meget stærke engagement i grundlæggende rettigheder.
I midten af marts foreslog Kommissionen Rådet et forhandlingsmandat. I henhold til protokol 8 til Lissabontraktaten skal en række væsentlige garantier være indeholdt i en aftale om tiltrædelse, fordi vi skal bevare EU's og EU-rettens særlige karakteristika, og der tages fuldt ud højde for disse krav i Kommissionens henstilling til Rådet. Jeg skal blot nævne to af disse garantier.
Det er indlysende, at EU's kompetencer og beføjelser som defineret i traktaterne ikke kan berøres af tiltrædelsen, og det skal fremgå meget klart af bestemmelserne i tiltrædelsesaftalen. EU's tiltrædelse kan heller ikke påvirke hverken de enkelte medlemsstaters situation i forhold til Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol eller protokollerne eller forbeholdene. Forhandlingerne bør derfor sikre, at tiltrædelsesaftalen kun skaber forpligtelser i de væsentlige bestemmelser i konventionen med hensyn til handlinger og foranstaltninger vedtaget af EU's institutioner eller organer.
Nu søger Kommissionen en gnidningsfri indarbejdelse af EU i konventionens system. Tiltrædelsen bør derfor bevare dette systems væsentlige og proceduremæssige træk. Tiltrædelsen skal dog opfylde to krav. For det første skal EU-rettens særlige karakteristika, som jeg allerede har sagt, bevares. Det er vigtigt at EU-Domstolen og dens prærogativer bevares efter tiltrædelsen. Der er fremsat interessante forslag, der har til formål at inddrage EU-Domstolen i situationer, hvor en af EU's retsakters forenelighed med konventionen er indbragt for domstolen i Strasbourg, uden at der på forhånd er anmodet herom. Disse forslag kan sandsynligvis udformes på en sådan måde, at de ikke kræver en ændring af traktaten, og de bør analyseres og drøftes nøje i Rådets arbejdsgruppe. Jeg ved, at det spanske formandskab gør alt, hvad det kan, for at fremme disse drøftelser.
For det andet er det vigtigt at finde en løsning på EU's særlige situation som en særskilt retlig enhed med uafhængige beføjelser, som vil blive en kontraherende part på lige fod med medlemsstaterne i en mekanisme, der ikke oprindeligt var udformet med henblik herpå - men den var udformet for medlemsstaterne - og derfor er nogle få tekniske og proceduremæssige tilpasninger til konventionerne nødvendige på grund af EU-rettens særlige karakteristika. Blandt disse er den såkaldte "ordning med medindstævning".
Den har særlig betydning for at tage højde for medlemsstaternes decentraliserede gennemførelse af EU-retten. Med denne ordning vil EU få ret til at tilslutte sig retsforhandlingerne som medindestævner i sager, der anlægges mod en medlemsstat, og som vedrører EU-retten.
Ud fra et institutionelt synspunkt vil jeg også gerne understrege Kommissionens holdning om, at repræsentanter for EU skal deltage i konventionens organer på lige fod med repræsentanter for andre kontraherende parter. Dette betyder f.eks., at en dommer valgt af hver enkelt kontraherende part er et af de grundlæggende principper i konventionen. Dette princip sikrer, at de enkelte retssystemer er repræsenteret i domstolen. Det afspejler også det kollektive garantisystem, der indføres med konventionen, hvor hver enkelt kontraherende part skal deltage, og det betyder, at vi skal have en permanent dommer valgt af EU, som har samme status og har samme pligter som sine kolleger, og som potentielt kan pådømme alle sager.
En ad hoc-dommer, som kun pådømmer sager anlagt mod EU, eller sager, der vedrører EU-retten, vil ikke være tilstrækkeligt. Den normale procedure for valg af en dommer, der er fastlagt i konventionen, bør også finde anvendelse på valget af denne dommer. Dette betyder, at Europarådets parlamentariske forsamling vælger denne dommer fra en liste over tre kandidater fremlagt af EU. Vi mener, at et passende antal medlemmer af Parlamentet skal have lov til at deltage i den parlamentariske forsamlings møder, når den vælger dommere til domstolen i Strasbourg.
Jeg vil gerne takke ordførerne for Udvalget om Konstitutionelle Anliggender (AFCO) og Udvalget om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender (LIBE), hr. Jáuregui og fru Gál, for deres fremragende samarbejde om dette spørgsmål, og den høring, som AFCO-udvalget tilrettelagde den 18. marts, var virkelig meget nyttig. Jeg er også glad for, at det spanske formandskab for Rådet prioriterede dette spørgsmål højt. Jeg har derfor tillid til, at vi vil kunne indlede forhandlingerne om tiltrædelse efter sommer. Jeg vil sikre, at Kommissionen som EU's forhandlingsleder vil holde Parlamentet fuldt informeret under hele forhandlingsprocessen.
Fru formand, jeg tror ikke, det er nødvendigt på en dag som denne at understrege endnu en gang, hvor vigtige grundlæggende rettigheder er for Europa, og hvor vigtige de er for alle de retsakter, vi foreslår. Jeg er sikker på, at EU ikke vil have problemer med at leve op til konventionens standarder, men tiltrædelse af konventionen vil helt sikkert forbedre beskyttelsen af grundlæggende rettigheder i Europa, og dermed mener jeg for hvert eneste menneske, der bor i Europa.
Marietta Giannakou
Fru formand! Jeg kan fuldt ud tilslutte mig hr. López Garridos udtalelser på vegne af det spanske formandskab, og fru Redings udtalelser, og jeg vil gerne lykønske hr. Jáuregui Atondo og fru Gál med deres betænkninger og det arbejde, de har udført.
EU's tiltrædelse af Europarådets konvention og dens protokoller er i overensstemmelse med Lissabontraktaten og udvider beskyttelsen af borgerne på menneskerettighedsområdet. Dette vil medføre et paneuropæisk system for beskyttelse af grundlæggende frihedsrettigheder og menneskerettigheder omfattet af retspraksis fra Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol i Strasbourg. Samtidig opnår EU ud over ekstern beskyttelse et internationalt, eksternt beskyttelsesagentur, hvilket øger dets troværdighed over for tredjelande, fra hvem det ofte kræver respekt for den europæiske menneskerettighedskonvention i forbindelse med bilaterale forhold.
Forhandlingen om menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder falder i dag sammen med ekstremisters og marginale elementers mord på tre borgere, tre arbejdstagere, i mit land, i Athen, under demonstrationerne mod regeringens foranstaltninger som reaktion på den økonomiske krise. Jeg vil gerne give udtryk for min anger og smerte og på vegne af mine kolleger i det største oppositionsparti i Grækenland derudover påpege, at vores politiske gruppe er fast besluttet på at yde et afgørende bidrag til beskyttelse af demokratiet og institutionernes problemfrie funktion.
Vi respekterer de penge, vi har fået af vores partnere og Den Internationale Valutafond på dette afgørende tidspunkt, og vi er fast besluttede på at bidrage til de nødvendige reformer for at komme ud af krisen. Som et ansvarligt parti vil vi bidrage til bestræbelserne på at opretholde ro og orden og beskytte det græske folks enhed ved at fjerne ekstremistiske elementer, der underminerer vores demokrati.
Ramón Jáuregui Atondo
Fru formand! Hvis jeg skulle nedkoge det, vi taler om her i dag, til en enkelt ting, ville jeg højt og tydeligt sige til den europæiske offentlighed, at de for første gang vil få en domstol, der sikrer deres menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder i relation til EU og deres egne lande, når de gennemfører EU-retten.
Det vigtigste er, at der er en ny domstol for det europæiske folk, Domstolen i Strasbourg, som sikrer, at EU-retten og anvendelsen heraf i de enkelte medlemsstater lever op til de minimumsgarantier, der er et centralt element i den europæiske idé. Disse minimumsgarantier er en del af navlestrengen, den historiske proces, som udgøres af den europæiske integration. Denne proces er en civiliseret integrationsproces baseret på tanken om menneskelig værdighed - folkets værdighed - og kommer til udtryk i demokrati, retsstatsforhold og velfærdsstaten baseret på retsstatsforhold og menneskerettigheder.
Med Lissabontraktaten har EU fået mulighed for at formalisere chartret, der, som fru Reding sagde, er det mest fuldstændige charter over menneskerettigheder, som er udarbejdet på dette område, og som kræver, at vi bliver en del af Domstolen i Strasbourg.
Det er det, vi skal vedtage nu. Jeg ved, at der er en lang række tekniske problemer, men jeg vil gerne understrege, hvor vigtigt det har været, at Kommissionen har arbejdet hurtigt og effektivt i forbindelse med udarbejdelse af et specifikt mandat, der sætter os i stand til at komme videre med forhandlingerne.
Jeg vil gerne lykønske fru Reding med hendes arbejde, som jeg gerne vil sige endnu en gang har været hurtigt og effektivt, og jeg vil også gerne lykønske det spanske formandskab. Jeg vil gerne meddele, at vi i den kommende mødeperiode vil vedtage Parlamentets betænkning herom, og jeg vil gerne anmode om overvågning, information og støtte i forhandlinger, der er komplekse, men meget vigtige for Europa.
Cecilia Wikström
Fru formand! EU's tiltrædelse af den europæiske konvention har stået på dagsordenen længe. Nu, hvor der findes et retsgrundlag, kan tiltrædelsen blive en realitet. Det kan vi alle glæde os over. EU's tiltrædelse af den europæiske konvention betyder, at beskyttelsen af menneskerettighederne vil blive suppleret og styrket, at borgerne i vores medlemsstater vil nyde godt af en bedre beskyttelse i relation til EU's aktiviteter, og at retspraksis på menneskerettighedsområdet vil blive harmoniseret bedre i de to europæiske domstole i Haag og Strasbourg.
Med EU's tiltrædelse af den europæiske konvention vil institutionerne være underlagt Den Europæiske Menneskerettighedsdomstols retspleje. Dette vil sikre en uafhængig ekstern overvågning af EU's overholdelse af folks grundlæggende rettigheder og frihedsrettigheder.
Det er et meget vigtigt skridt. Det er meget nemt at blive lullet ind i en tro på, at vi i Europa er fri for den form for tilsidesættelse af menneskerettighederne, der finder sted i andre dele af verden. Som medlemsstater i EU har vi love, statutter og dybt forankrede europæiske værdier, som beskytter vores rettigheder. I henhold til indledningen til Lissabontraktaten er ytringsfrihed, pressefrihed og religionsfrihed europæiske frihedsrettigheder, som skal respekteres alle steder i EU uden undtagelse. Desværre er dette ikke altid tilfældet, da der findes medlemsstater, som overtræder de grundlæggende rettigheder i EU. Det forholder sig beklageligvis også sådan, at vi her i Parlamentet ser til og tillader, at dette sker.
Med EU's tiltrædelse af den europæiske konvention for at styrke og supplere borgernes frihedsrettigheder og rettigheder vil det være vigtigt, at vi i Parlamentet lovgiver og handler i overensstemmelse med konventionen. Faktum er, at der stadig står meget tilbage at gøre i vores medlemsstater, før vi kan feje for egen dør og gøre de fine ord, der udgør vores fælles værdier, til en realitet.
Heidi Hautala
for Verts/ALE-Gruppen. - (FI) Fru formand! Det er meget vigtigt, at vi ser menneskerettighederne som havende en iboende værdi, skønt de også har en instrumental værdi, hvilket jeg bliver klar over, når jeg taler med repræsentanter for tredjelande i min egenskab af formand for underudvalget om menneskerettigheder.
Netop i dag talte jeg med nogle medlemmer af det marokkanske parlament. Det er fremragende, at jeg kan fortælle dem, at EU også understreger menneskerettighedernes betydning i dets egne aktiviteter og ikke blot forsøger at lære andre, hvor vigtige menneskerettigheder er. På denne måde kan vi forklare repræsentanter for tredjelande, at EU's tiltrædelse af den europæiske menneskerettighedskonvention virkelig betyder, at vores aktiviteter er underlagt ekstern kontrol, sådan som det er blevet forklaret her. Jeg kan også sige, at vi for første gang har en kommissær med specifikt ansvar for disse spørgsmål i retlig sammenhæng.
Jeg vil gerne nævne, at EU's tiltrædelse af den europæiske menneskerettighedskonvention naturligvis ikke vil løse problemet med, at Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol er fuldstændig overbebyrdet med arbejde. Vi bør overveje, hvordan vi kan løse dette problem, der er opstået på grund af ophobning af en række ubehandlede sager.
Jeg vil også gerne foreslå, at EU beslutter at bringe sig på linje med de forskellige nyttige tillægsprotokoller, der vedrører spørgsmål såsom modstand mod tortur eller bekæmpelse af racisme samt mere effektive love.
Zbigniew Ziobro
Fru formand! Virkningerne af underskrivelsen af aftalen om Den Europæiske Unions tiltrædelse af den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder ser ud til at blive begrænsede, fordi konventionen for længe siden er blevet accepteret som et mål for beskyttelsen af menneskerettighederne i Europa. Den har opnået denne status både i EU-retten og i politiske sektorer i de enkelte medlemsstater.
Det er dog også nødvendigt at påpege visse problemer, der kan opstå som følge af konkurrence mellem EU-Domstolen og Menneskerettighedsdomstolen i forbindelse med de retskendelser, der måtte blive afsagt. Dette spørgsmål skal derfor analyseres grundigt, så der ikke senere begås fejltagelser, der skal korrigeres.
Det kan desuden antages, at afgørelser truffet af EU-Domstolen og dens fortolkning af EU-retten vil blive vurderet af Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol. På denne måde vil Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol opnå en betydelig kompetence over EU-institutionerne. På denne baggrund bør alle de retlige følger af en sådan beslutning overvejes for at undgå, at vi handler uovervejet. Samtidig bør spørgsmålet om en reform af begge de europæiske domstoles funktion overvejes.
Krisztina Morvai
(HU) Fru formand! Som advokat, der arbejder med menneskerettighedsspørgsmål, forstår jeg ikke, hvilken merværdi for beskyttelsen af de europæiske borgeres menneskerettigheder, der opnås ved, at EU tiltræder den samme menneskerettighedskonvention, som hvert enkelt europæisk land allerede har tiltrådt. Tillad mig at klarlægge nogle få forbindelser, for som jeg ser det, er de af vores kolleger, som ikke er advokater, blevet vildledt. Situationen er som følger. Der findes et menneskerettighedsinstrument, som helt sikkert er meget vigtigt, kendt som den europæiske menneskerettighedskonvention. EU er endnu ikke tiltrådt denne konvention, men er tiltrådt den via Europarådet.
Hvis et land tilsidesætter sine borgeres rettigheder som fastsat i konventionen, så har disse borgere ret til at henvende sig til Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol i Strasbourg og få adgang til retlig prøvelse eller håndhævelse af sine rettigheder mod dette land. Denne mulighed er som bekendt åben for alle borgere i EU. Jeg tvivler på, at der er et eneste medlem her, som ikke kender en sag, hvor en person i deres hjemland har truet med at gå hele vejen til Strasbourg og i sidste ende gjorde det og vandt sagen mod sin medlemsstat. Hvad nyt er der så, hvilken merværdi opnås der, ud over at en eller anden fra EU's netværk får et velbetalt job som dommer i Strasbourg?
Kinga Gál
(HU) Fru formand, hr. minister, fru kommissær, mine damer og herrer! Vores forhandling her i dag er et af de helt afgørende øjeblikke i EU's historie. Vi drøfter her i dag noget, der for år tilbage forekom at være en uovervindelig hindring, nemlig Kommissionens mandat, når den forhandler om EU's tiltrædelse af den europæiske menneskerettighedskonvention. Denne konvention blev ratificeret for 60 år siden, og i disse 60 år har den givet mange borgere troen på, at der findes retfærdighed, selv i forhold til deres eget land. Det, kommissær Reding allerede har redegjort for, hænger nøje sammen med denne forhandling, og derfor bør det understreges igen og igen, at EU's charter om grundlæggende rettigheder siden december har været juridisk bindende. Dette dokument er blandt de mest progressive dokumenter på menneskerettighedsområdet.
Konventionen styrker chartret, og chartret supplerer konventionen. Siden december har Lissabontraktaten forpligtet EU til at tiltræde den europæiske menneskerettighedskonvention. Derfor må vores mål være at sikre en så vellykket gennemførelse som muligt. Det vigtigste spørgsmål her er, hvilken merværdi tiltrædelse af konventionen vil bringe EU-borgerne. Min betænkning om tiltrædelse af konventionen er blevet udarbejdet med dette for øje, og den blev enstemmigt vedtaget i Udvalget om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender. Jeg vil derfor gerne bede Rådet og Kommissionen gøre alt, hvad de kan under forhandlingerne for at sikre, at tiltrædelse af konventionen virkelig medfører en merværdi for EU's borgere uden at give anledning til alt for store forventninger.
Samtidig skal adskillige spørgsmål klarlægges under forhandlingerne. Et af disse væsentlige spørgsmål er forholdet mellem vores domstole. Det er også en forudsætning, at interne retsmidler udtømmes først. Samtidig mener jeg, at det er vigtigt under forhandlingerne at tage hensyn til, at reformen af Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol i Strasbourg vil falde sammen med EU's tiltrædelse af konventionen. EU's tiltrædelse af konventionen vil være et enestående eksperiment, men det må ikke true noget, der allerede fungerer med hensyn til håndhævelse af menneskerettighederne. Tiltrædelsen af konventionen kan kun blive vellykket, hvis den virkelig styrker de allerede fungerende institutioner og giver borgerne adgang til dem. Vi bør sikre os, at denne proces ikke bringes i fare, og sikre, at vi ikke med vores entusiastiske bølge smider barnet ud med badevandet, som det så malende hedder. Jeg mener, at dette er et meget vigtigt øjeblik, og at vi er på rette vej. Jeg vil gerne anmode Kommissionen og Rådet om at fastlægge deres mandat og gennemføre de kommende forhandlinger i overensstemmelse med ovenstående.
Fru Gál, De er det første ungarske medlem, jeg har set, siden vi hørte nyheden om, at vores kollega og ven, hr. Pál Schmitt, er blev valgt til formand for det ungarske parlament. Vi vil helt sikkert komme til at savne vores ven hr. Schmitt, men jeg vil gerne bede Dem videregive vores lykønskninger til ham, og jeg er sikker på, at han vil udføre et fremragende stykke arbejde i sit lands parlament.
Monika Flašíková Beňová
(SK) Hr. formand! Selv om alle medlemsstaterne har underskrevet konventionen, udgør EU's tiltrædelse som helhed ikke blot en ny dimension af menneskerettighedsbeskyttelsen i EU, men også - og jeg vil gerne understrege dette - et juridisk og politisk signal om en styrkelse af forbindelserne mellem EU og Europa. Jeg støtter også tanken om, at der med EU's tiltrædelse af den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder også bør gennemføres seriøse overvejelser af den omfattende vedtagelse af lovgivning om sociale rettigheder - vedtagelsen af et revideret europæisk charter på europæisk plan for EU som helhed ville f.eks. være et velkomment skridt.
EU's tiltrædelse af konventionen åbner også op for spørgsmålet om EU's politiske repræsentation i Europarådets organer. Samtidig fremføres det, at Parlamentet også bør spille en aktiv rolle i denne proces. Jeg er i princippet enig i dette synspunkt, men jeg frygter, at processen og dens enkelte elementer ikke vil være så nem. Selv om jeg i øjeblikket deler Deres entusiasme - og Rådet fortjener naturligvis tak for dets rigtig gode arbejde - må vi forberede os på, at processen vil blive meget kompliceret, og at der stadig forestår os et stort arbejde i denne henseende.
Marek Henryk Migalski
(PL) Hr. formand! EU er baseret på respekt for menneskerettighederne. Det er rent faktisk et af institutionens fineste aspekter. Jeg har dog blot det indtryk, at vi udelukkende opbygger disse menneskerettigheder for vores egne borgere. Fru Beňová og fru Wikström har talt herom. Jeg har dog indtryk af, at vi ser bort fra det, fru Hautala talte om, og dermed mener jeg bestræbelserne på at fremme menneskerettigheder uden for EU. Det er min overbevisning, at EU mangler engagement på dette område.
Det er med håb, at jeg hilser EU's tiltrædelse af konventionen velkommen, for det skaber mulighed for en vis konsekvens i systemet af rettigheder og beskyttelsen af menneskerettighederne i EU. Vi skal være opmærksomme på, at vi ikke, når vi skaber nye rettigheder, begrænser andre frihedsrettigheder. Dette er naturligvis et emne for filosoffer og juridiske teoretikere, men dette spændingsfelt mellem rettigheder og frihedsrettigheder findes. Da dette er tilfældet, bør både lovgivere og senere de dommere, der håndhæver lovgivningen, være opmærksomme herpå.
Angelika Werthmann
(DE) Hr. formand, mine damer og herrer! I artikel 6 i Lissabontraktaten bestemmes det, at EU skal tiltræde den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder, hvilket er en styrkelse af systemet af grundlæggende rettigheder i EU. Den europæiske menneskerettighedskonvention er yderst vigtig for beskyttelsen af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder i Europa. Vores tilslutning til dette retssystem vil styrke EU-borgernes grundlæggende rettigheder, da borgerne vil få ekstra retsmidler, hvis de mener, at deres grundlæggende rettigheder er blevet tilsidesat.
Jeg ser EU's tiltrædelse af den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder som et meget positivt skridt, da det også vil øge bevidstheden om betydningen af de grundlæggende rettigheder i EU og ideelt set vil øge EU's troværdighed i dets eksterne forbindelser.
Rafał Trzaskowski
(EN) Hr. formand! Lad mig først takke begge vores ordførere - Kinga Gál og Ramón Jáuregui Atondo - samt Kommissionen og formandskabet.
(ES) Mange tak for det meget svære, men nødvendige arbejde, De har udført.
(EN) Da vi talte om EU's tiltrædelse af den europæiske menneskerettighedskonvention - og vi har talt om det i EU i de seneste 10 år, tror jeg - var der stor frygt for, at der ville være konkurrence mellem Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol og EU-Domstolen, at vi ville få problemer med kompetence, at der kunne blive sat spørgsmålstegn ved EU-Domstolens uafhængighed.
Men jeg tror, at vi har opnået det i vores arbejde, at vi er nået frem til en situation, hvor disse to domstole kan supplere hinanden. Vi forsøgte at gøre alt for at undgå hierarkisk tankegang, men rent faktisk supplerer de to systemer til beskyttelse af menneskerettighederne hinanden. I lyset af de seneste tendenser, hvor EU-Domstolen følger Domstolen i Strasbourgs retspraksis og omvendt, mener jeg, at de to systemer eksisterer side om side, og at der rent faktisk ikke er nogen konkurrence, og størstedelen af denne frygt er blevet fjernet.
I den seneste Bosphorus-dom, som vi alle kender rigtig godt, sagde Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol, at der ikke var behov for at tage sagen op igen, for EU som sådan har et tilstrækkeligt niveau for beskyttelse af menneskerettighederne. Så opstår der et andet spørgsmål. Hvorfor skal vi tiltræde konventionen? Vores kolleger har stillet dette spørgsmål, og ja, det er nødvendigt. Vi har brug for den. Ikke blot på grund af den symbolske betydning, som er vigtig, men fordi hele systemet til beskyttelse af menneskerettighederne i EU vil vinde troværdighed i borgernes øjne, da de vil blive beskyttet mod EU's handlinger, og ikke blot mod medlemsstaternes handlinger, som det er tilfældet nu. Når der ikke findes nogen effektiv domstolsprøvelse på nationalt plan eller fællesskabsplan - når sagsøgeren f.eks. nægtes partsstatus eller det pågældende EU-organ ikke kan retsforfølges, vil der være en reel merværdi.
Vi tiltræder konventionen for at skabe større sammenhæng i systemet til beskyttelse af menneskerettighederne, ikke for at underminere systemets troværdighed. Vi har behov for loyalitet, og derfor gør vi krav på, at der ikke indbringes mellemstatslige begæringer om påstået manglende opfyldelse, når retsakten henhører under EU-retten. Vi fremsætter dette krav, og vi bør gøre vores yderste for at indarbejde det i lovgivningen.
Til slut vil jeg gerne takke Kommissionen, fordi den har oprettet et generaldirektorat for menneskerettigheder. Jeg husker, at jeg som studerende læste Joseph Weilers artikler om beskyttelse af menneskerettighederne. Han nåede frem til den konklusion, at man kan gøre, hvad man vil med hensyn til at ansøge om og tiltræde menneskerettighedskonventionen, men hvis den ikke gennemføres og følges op i Kommissionen, så vil det være nyttesløst.
Så endelig har vi den, takket være Dem. Forhåbentlig vil vi kunne komme videre og opnå en bedre beskyttelse af menneskerettighederne i EU, end vi har nu.
Csaba Sógor
(HU) Hr. formand! Jeg er meget glad for, at EU med underskrivelsen af det mest grundlæggende europæiske menneskerettighedsdokument tager et nyt skridt i retning af et virkelig forenet Europa og øger sin troværdighed, når det griber ind over for overtrædelse af menneskerettighederne i tredjelande. Vi må dog ikke glemme, at Europarådet med hensyn til beskyttelse af menneskerettigheder på mange måder er foran EU. Derfor opfordrer jeg Kommissionen til at undersøge muligheden for at underskrive andre af Europarådets konventioner og udarbejde en oversigt over de internationale traktater, der er indgået i Europarådet, og som vil kunne hjælpe os til at forbedre kvaliteten af EU's menneskerettighedslovgivning, hvis vi tiltræder dem.
Jeg mener, at det, for at Europa kan blive et reelt område med frihed, sikkerhed og retsstatsforhold, vil være nødvendigt at samarbejde med Europarådet og vedtage dets eksisterende resultater på menneskerettighedsområdet. Blandt disse resultater bør der lægges særlig vægt på chartret for regionale sprog eller mindretalssprog og rammekonventionen om beskyttelse af nationale mindretal, hvori fastsættes minimumskravene i tilknytning til spørgsmål om indfødte nationale mindretal baseret på europæiske værdier, respekt for mangfoldighed og de rettigheder, der er fastlagt i chartret om grundlæggende rettigheder. EU's medlemsstater er alle medlemmer af Europarådet, og de fleste af dem har underskrevet og ratificeret de nævnte dokumenter. Det ville være naturligt, at en udvidelse af EU's lovgivning på dette område sker ved at indarbejde bredt ratificerede konventioner.
Elena Băsescu
(RO) Hr. formand! Lissabontraktatens ikrafttræden har sikret EU's tiltrædelse af den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder. Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol i Strasbourg vil beskytte de grundlæggende rettigheder og frihedsrettigheder mod EU' handlinger. Denne omstændighed er så meget desto vigtigere, idet medlemsstaterne har overdraget vigtige beføjelser til EU. Jeg vil gerne understrege, at tiltrædelsen ikke vil berøre princippet om EU-rettens uafhængighed, da Domstolen i Luxembourg fortsat vil være den eneste højesteret i forbindelse med spørgsmål i tilknytning til EU-retten.
Rumænien underskrev den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder i 1993. Det er vigtigt at påpege, at det i § 20 i den rumænske forfatning bestemmes, at internationale regler om grundlæggende menneskerettigheder, som Rumænien er part i, har forrang i forhold til nationale love.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Hr. formand, fru kommissær! Det er meget vigtigt, at Europarådet har en mekanisme, som blev udviklet for mange tiår siden og har fungeret siden overvåget af Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol, og at EU vil dele den. Jeg har længe sagt, at det for så vidt angår beskyttelsen af menneskerettighederne og mindretallene i Europa giver anledning til stor bekymring, at det er Europarådet, der har en fungerende ordning for beskyttelse af menneskerettigheder og mindretal, når det er EU, der har den reelle politiske vægt i Europa. Jeg vil gerne henlede opmærksomheden på den fremragende betænkning udarbejdet af ordfører Kinga Gál, hvori hun påpeger, at den relevante præcedens eller retspraksis hyppigt yder væsentlig støtte til beskyttelse af mindretalsrettigheder, som EU ikke kan yde. Jeg vil også gerne understrege det, hr. Sógor nævnte. Dette vil kunne danne præcedens for EU's tiltrædelse af Europarådets rammekonvention om beskyttelse af nationale mindretal, da 8,5 % af EU's befolkning tilhører mindretal, og EU har ingen ordning for beskyttelse af mindretal.
Izaskun Bilbao Barandica
(ES) Hr. formand! Jeg vil gerne lykønske hr. Jáuregui med det meget seriøse arbejde, han har udført.
I denne betænkning klarlægges de institutionelle og operationelle aspekter af EU's underskrivelse af den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder.
For tre tiår siden vedtog både Kommissionen og Parlamentet resolutioner, hvori der blev opfordret til, at EU skulle underskrive konventionen. Nu, hvor vi har et mere komplekst EU med 27 medlemsstater, er der ingen, der sætter spørgsmålstegn ved, om dette bør ske. Enighed om disse principper udgør grundlaget for politisk samhørighed og EU's identitet, og når der opstår krise i denne henseende, medfører det politiske og også økonomiske problemer.
Forsvar for alle menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder i alle henseender og uden tøven betyder, at vi må arbejde på at styrke demokratiet og fremskridtet, og det betyder, at enhver tilkendegivelse af vold, tvang eller totalitarisme udelukkes. Lad os ikke glemme, at dette var det vigtigste grundlag for EU-projektet. Det er denne vej, vi må følge, og jeg beder Kommissionen og Rådet om at arbejde herpå.
Jeg vil også gerne give udtryk for min medfølelse og min kondolence over for familierne til ofrene i Grækenland.
Jacek Olgierd Kurski
(PL) Hr. formand! Den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder er et af de grundlæggende elementer i den europæiske værditeori, som forsvarer individets rettigheder og menneskerettighederne. Dette danner grundlaget for udformningen af EU's værdier.
I mange år har Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol levet op til sin rolle og forsvaret de svage og forfulgte. På det seneste er der dog blevet afsagt adskillige afgørelser, der sætter spørgsmålstegn ved ECHR's forståelse af princippet om individets frihed. Sidste år blev hele Europa oversvømmet af en bølge af diskussioner af og modstand mod en dom, der forbød visning af et kors på et offentligt sted.
Jeg mener, at EU's tiltrædelse af konventionen på grundlag af Lissabontraktaten samtidig bør være starten på en diskussion og debat, der afspejler dybe overvejelser, så denne form for forvridning af den individuelle frihed og forkert opfattede menneskerettigheder ikke sker igen.
Jarosław Kalinowski
(PL) Hr. formand! Parlamentet har mange gange vedtaget beslutninger, der fordømmer tilfælde af overtrædelse af menneskerettighederne og frihedsrettighederne i forskellige dele af verden. Det må dog siges, at vi i EU er ude af stand til at klare de indlysende overtrædelser af disse grundlæggende rettigheder i EU's medlemsstater.
Jeg vil gerne komme med et meget relevant eksempel. For nylig straffede Republikken Litauens centrale etiske kommission hr. Tomaševski, leder af det polske mindretal og medlem af Parlamentet, for at have stillet hr. Barroso et spørgsmål om respekt for mindretallenes rettigheder. Dette er en bizar og rent ud sagt skandaløs situation. Jeg vil gerne stille følgende spørgsmål: Vil tiltrædelse af rammekonventionen ændre noget? EU bør udvikle standarder vedrørende disse spørgsmål, der er meget højere end dem, der fastsættes i rammekonventionen. Det er på tide, at sådanne tilfælde af diskrimination i EU's medlemsstater ikke længere finder sted.
Georgios Papanikolaou
(EL) Hr. formand! For det første vil også jeg gerne give udtryk for min dybeste beklagelse over tabet af tre græske borgere i Grækenland i dag under de græske borgeres fredelige demonstration for en bedre fremtid. Nogle mennesker, der handler i samfundets udkant, nogle personer, der handler udemokratisk, har på så uretfærdig vis taget disse menneskers liv.
Det er virkelig en tragisk ironi, at vi i dag drøfter en styrkelse og en uddybning af beskyttelsen af de europæiske borgeres menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder med vores tiltrædelse af den europæiske menneskerettighedskonvention.
Uanset hvor effektivt domstolen i Strasbourg måtte fungere, er det vigtigt at vide, at det, der først og fremmest har betydning frem for noget andet, når det gælder om at styrke den europæiske tanke, et Europa bestående af værdier, et Europa, hvor mennesket står i centrum, er solidaritet. Solidaritet mellem medlemsstaterne, solidaritet mellem nationerne, den solidaritet, vi har så hårdt brug for i Grækenland i øjeblikket.
Diego López Garrido
Hr. formand! Næsten alle de medlemmer, der har talt, har givet udtryk for deres støtte til EU's underskrivelse af den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder, og vi er helt enige med dem.
Jeg vil gerne nævne de to taler, hvori der blev givet udtryk for forbehold eller modstand imod dette, idet man betragter det enten som en trussel mod EU's kompetencer i hr. Ziobros tilfælde, eller som unødvendigt i fru Morvais tilfælde.
Jeg vil gerne nævne begge disse taler og besvare dem begge specifikt. Hvad angår hr. Ziobros argument, er der ikke noget problem med, at domstolen i Strasbourg griber ind i EU's kompetencer. Det er ikke målet og dette fremgår desuden af protokol 8 til Lissabontraktaten. Det er tydeligt, at det ikke ændrer ved EU's institutioners kompetencer eller beføjelser. Der er ikke noget problem.
Ud over spørgsmålet om "medindstævner"mekanismen - med andre ord EU sammen med en medlemsstat - hvor der appelleres mod en medlemsstat ved domstolen i Strasbourg, er et af de emner, der behandles i en arbejdsgruppe om dette spørgsmål, at retsmidlerne ved domstolen i Luxembourg skal være udtømt først, før en sag kan appelleres til Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol.
Dette er et af de emner, der arbejdes på ud fra et teknisk synspunkt i arbejdsgruppen, så der ikke vil herske nogen som helst tvivl om, at Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol ikke griber ind i EU's kompetencer. Det fastslås blot, om der er sket en overtrædelse af den europæiske menneskerettighedskonvention eller ej.
Det andet argument, er det, der blev fremsat af fru Morvai, som siger "Jeg kan gå imod en myndighed i mit eget land og jeg kan gå til Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol, så hvorfor skal EU tiltræde den?" Jeg mener, at det er ret indlysende. EU har kompetencer, som medlemsstaterne ikke har. EU har ikke blot kompetencer, det har desuden øget dem.
EU er blevet en institution, der træffer beslutninger via direktiver, forordninger, afgørelser og beslutninger ud fra et juridisk synspunkt, som vil kunne tilsidesætte den europæiske menneskerettighedskonvention. Derfor betyder EU's rejse mod en stadig mere magtfuld institution, at EU ud over medlemsstaternes underskrivelse af den europæiske menneskerettighedskonvention og overdragelse af kompetence til Strasbourg, derfor også skal underlægge sig Strasbourgs kompetence. Det er grunden til, at dette fastslås i Lissabontraktaten.
Derudover har Den Europæiske Menneskerettighedsdomstols historie og retspraksis været yderst positiv for menneskerettighederne i Europa. Den europæiske menneskerettighedskonvention, som er den tekst, som Domstolen anvender, er ret gammel - den går helt tilbage til 1950 - og ligesom Romtraktaten blev også den underskrevet i Rom. Protokoller er sidenhen blevet tilføjet. Den er gammel, men der er blevet indarbejdet en rigdom af retspraksis, der er blevet retspraksis ved medlemsstaternes forfatningsdomstole og højesteretter. Den har dannet en form for fælles litteratur, som i det væsentlige er den litteratur, som domstolen i Luxembourg og domstolen i Strasbourg tilsammen søger at skabe for den fremtidige fortolkning af menneskerettighederne.
Vi mener derfor, at det er helt berettiget, at EU underskriver konventionen. Desuden mener vi, at det vil beskytte ikke blot mennesker i medlemsstaterne, men også mennesker, der kommer fra tredjelande og har udlændingestatus, fordi den europæiske menneskerettighedskonvention beskytter alle, der er omfattet af en medlemsstats kompetence, og i fremtiden alle, der er omfattet af en kompetence, der berøres af beslutninger truffet af EU. Det er derfor ikke blot statsborgere i medlemsstaterne, men også dem, der ikke er statsborgere i medlemsstaterne, som vil blive beskyttet af denne konvention, hvis EU underskriver den.
Jeg vil gerne sige, at vi er glade for, at der er enighed om betydningen af at gå videre med udviklingen af det mandat, som Europa-Kommissionen har fremlagt, og for, at der vil blive afholdt et parlamentsmøde herom, som hr. Jáuregui meddelte, og jeg vil gerne benytte denne lejlighed til at lykønske ham og de øvrige ordførere på denne betænkning, fru Gál og hr. Preda. Jeg vil også gerne sige, at det er det spanske formandskabs hensigt, at dette mandat - baseret på den tekst, som Kommissionen fremsendte, som vi forstår skal være ansvarlig for forhandling heraf med Det Europæiske Råd - skal vedtages af Rådet (retlige og indre anliggender) den 4. juni.
Viviane Reding
næstformand i Kommissionen. - (EN) Hr. formand! Lad mig starte med at sige, at jeg er enig i det spanske formandskabs svar på nogle af parlamentsmedlemmernes svar. Jeg vil ikke gentage det, for jeg ville sige nøjagtig det samme.
Tillad mig blot at takke de parlamentsmedlemmer, som har talt på en meget positiv måde for at understrege betydningen af menneskerettigheder, som er grundlaget for vores Union. En styrkelse af disse grundlæggende rettigheder for hver enkelt borger kan kun være et fremskridt i det, vi anser for at være Europas reelle værdier.
Jeg vil navnlig gerne takke de to ordførere, som har udført et meget vigtigt stykke arbejde for at bringe Parlamentet i retning af godkendelse af det grundlæggende mandat, men det grundlæggende mandat er kun en start, som det også er blevet sagt her i Parlamentet, for vi skal forhandle. Disse forhandlinger vil helt sikkert tage lang tid, og når vi har afsluttet forhandlingerne, vil ratificeringsprocessen begynde.
Så jeg forudser, at jeg vil komme tilbage til Parlamentet tit - naturligvis med glæde - for at berette om, hvor langt vi er kommet, hvordan tingene skrider frem, hvilke problemer vi er stødt på, og hvilke løsninger vi har fundet frem til. Jeg har stor tillid til, at parlamentsmedlemmerne vil hjælpe os til at nå det fælles mål, som er et Europa med værdier og rettigheder.
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
Skriftlige erklæringer (artikel 149)
Philip Claeys  
skriftlig. - (NL) Vi i Parlamentet må sikre os, at EU's tiltrædelse af den europæiske menneskerettighedskonvention (ECHR) ikke styrker den nuværende tendens til, at dommere ved EU-Domstolen og Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol underkender demokratiske beslutninger truffet af medlemsstaterne f.eks. på områderne asyl og immigration. Jeg kunne nævne en hel del nyere eksempler på dette. Dommere, som ikke vælges, og som derfor ikke står til ansvar over for nogen, griber i stigende grad ind over for medlemsstaternes lovgivende og udøvende magt. Det er en farlig udvikling og en udvikling, der øger EU's demokratiske underskud.
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg  
EU's tiltrædelse af den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder er et forslag, der længe har stået på Parlamentets dagsorden. Lissabontraktaten, der udgør det retlige grundlag i dette spørgsmål, åbner mulighed for, at der indledes forhandlinger. Det er et meget vigtigt skridt, som muliggør en mere effektiv håndhævelse af EU's borgeres grundlæggende rettigheder.
Vi skal dog være klar over, at vi har et stort arbejde foran os, før EU bliver part i konventionen. Der opstår mange spørgsmål af juridisk art, som skal besvares under forhandlingerne. Det er bl.a. følgende spørgsmål. Skal EU blot tiltræde selve konventionen, eller skal den også blive part i protokollerne? Hvordan skal spørgsmålet om EU's repræsentation i Europarådets organer løses? Og først og fremmest, hvilke relationer skal der være mellem de to domstole - Domstolen i Luxembourg og Menneskerettighedsdomstolen i Strasbourg?
Lad os huske på, at et grundlæggende princip i EU's retssystem er EU-Domstolens enekompetence til at fortolke EU-retten. Jeg er glad for, at den nyligt nedsatte Kommission har behandlet spørgsmålet om tiltrædelse af konventionen som en prioritet og har udarbejdet en henstilling med henblik på indledning af forhandlingerne. Det vigtigste er nu, at medlemsstaterne skal nå frem til en forståelse om de grundlæggende spørgsmål, så forhandlingerne kan foregå gnidningsfrit.
Andreas Mölzer  
skriftlig. - (DE) Med den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder (ECHR) skaber EU nogle problemer for sig selv. Jeg tænker f.eks. på den påståede tilsidesættelse af konventionen i forbindelse med Italiens tvungne hjemsendelse af afrikanske flygtninge. I det tilfælde blev Genèvekonventionens knippel vedrørende flygtninges status svunget, selv om beskyttelsen af flygtninge udtrykkeligt vedrører forfølgelse af bl.a. politiske eller religiøse årsager. I dag er der hovedsageligt tale om økonomiske migranter. Forsøger vi at gennemtvinge modtagelsen af dem via en indirekte vej?
Generelt giver de seneste få tiårs forfejlede integrationspolitik bagslag. Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol i EU vil måske påtvinge Europa minareter og burkaer, og nogle sager er allerede undervejs. Skal korset samtidig forsvinde fra skolernes vægge og måske dernæst fra førstehjælpskasser, segl, våbenskjold og nationale flag? Rent faktisk var det meningen, at religionsfrihed skulle bruges mod en stat, der forbyder udøvelse af religion i offentlighed. Det må ikke ske, at den indfødte befolkning skal fornægte sin vestlige arv, fordi nogle få personer har ret til at føle sig godt tilpas. Navnlig vil opbevaring af data sandsynligvis også være uforenelig med ECHR. Spørgsmålet er, om den aktuelle plan om at blokere børneporno på internettet til være i overensstemmelse med konventionen, navnlig fordi underholdningsindustriens blokeringer på internettet bruges som en lejlighed til at installere copyrightfiltre, og størstedelen af webstederne stammer fra USA, og er derfor ikke underlagt EU-lovgivningen, så roden til problemet med misbrug fjernes ikke.
Cristian Dan Preda  
Som ordfører for Udvalget om Udenrigsanliggender vedrørende EU's tiltrædelse af den europæiske menneskerettighedskonvention, spurgte jeg, ligesom andre af mine kolleger har gjort, mig selv om, hvad en sådan beslutning rent faktisk medfører. Jeg mener, at svarene herpå er følgende. Tiltrædelse medfører en ekstra ekstern kontrol på EU-plan med hensyn til overholdelse af rettigheder. Dette bidrager til at styrke den offentlige orden i Europa baseret, som vi alle ved, på menneskerettigheder, demokrati og retsstatsforhold. Endelig giver tiltrædelse EU øget troværdighed i dets udenrigsanliggender.
På den anden side må vi være klar over, at der er en række spørgsmål, som skal besvares. Hvilket område er omfattet af tiltrædelse? Blot konventionen eller også tillægsprotokollerne til den? Hvilke former for repræsentation vil EU anvende i konventionens organer? Hvilken rolle vil Parlamentet spille i udpegningen af EU's dommer i ECHR? Jeg er fuldt overbevist om, at alle disse spørgsmål snart vil blive besvaret.
Joanna Senyszyn  
Europa har stadig ikke noget effektivt system til beskyttelse af menneskerettighederne. Den europæiske menneskerettighedskonvention er det vigtigste instrument til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder i Europa. Den har særlig betydning for borgerne i mit land, som højrefløjsregeringer har frataget muligheden for at beskytte de grundlæggende rettigheder, der sikres med EU's charter om grundlæggende rettigheder. Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol i Strasbourg, der opretholder konventionen, har behandlet over 100 000 sager, siden den blev oprettet. Antallet af sager stiger betydeligt fra år til år. I 2009 blev der indgivet næsten 60 000 klager til domstolen, hvilket er en stigning på 20 % i forhold til 2008. Medlemsstaterne har ikke travlt med at anerkende domstolens afgørelser. Hvis de gjorde det hurtigt og effektivt, ville antallet af klager falde betydeligt. EU's tiltrædelse af ECHR vil være en ekstra tilskyndelse til at fremme en effektiv gennemførelse af domstolens afgørelser, idet der her er tale om en institution, der beskytter borgernes rettigheder og gør det muligt for dem at søge retfærdighed. Retsakters overensstemmelse med konventionens tekst vil komme under domstolens kontrol. I denne forbindelse bør domstolens afgørelser også komme til udtryk i EU's politik. Måske takket være dette vil den polske højrefløj bl.a. forstå, at staten skal sikre trosneutralitet i skoler og uddannelsesinstitutioner, hvor tilstedeværelse er obligatorisk uanset religiøst tilhørsforhold (domstolens dom i sagen Lautsi mod Italien).
