Uvoz mesa iz tretjih držav (razprava) 
Predsednica
Naslednja točka je izjava Komisije o uvozu mesa iz tretjih držav.
Androulla Vassiliou
članica Komisije. - (EL) Gospa predsednica, opravičujem se, ker je za to vprašanje veliko zanimanja in ima mnogo plati, zato bom nekoliko daljša v svoji izjavi v dobro spoštovanih članov Parlamenta.
članica Komisije.- Komisija je vzpostavila obsežen niz zahtev za javno zdravje in zdravje živali, ki se nanašajo na meso iz tretjih držav.
EU je vrsto let ohranjala zelo učinkovito uvozno politiko, ki upošteva znanstveni razvoj in trenutno stanje bolezni v tretjih državah. Zlasti posveča veliko pozornost slinavki in parkljevki v tretjih državah izvoznicah, ker, kot veste, v EU te bolezni, ki lahko povzroči resno gospodarsko škodo, ni. Vzpostavljeni so bili zelo podrobni standardi in zahteve na ravni Svetovne organizacije za zdravje živali, da se prepreči širjenje slinavke in parkljevke.
Sporazum STO o sanitarnih in fitosanitarnih ukrepih priznava, da medtem ko države uporabljajo različne standarde in različne metode za pregledovanje proizvodov, to nujno ne poveča tveganja za zdravje živali in javno zdravje. EU ne more vsiliti natančne kopije naših notranjih zakonodajnih ukrepov tretjim državam, prav tako pa tudi tretje države, kamor izvažamo mi, ne morejo vsiliti svojih nacionalnih ukrepov nam. Zahtevamo lahko le, da imajo njihovi ukrepi enak učinek kot naši.
Naj kot primer navedem sledljivost. V EU imamo zelo stroga pravila o posamezni identifikaciji in sledljivosti živine. V primeru izbruha bolezni naša pravila omogočajo lažje sledenje možnih okuženih živali, da bi se omejilo širjenje bolezni. Poleg tega nam naši predpisi omogočajo, da sledimo hrani ali krmi skozi vse ravni proizvodnje in distribucije od kmetije do mize. Po drugi strani pa so pravila sledljivosti, ki se uporabljajo za tretje države, ki izvažajo v EU, namenjena zgolj zagotavljanju, da uvoženo meso ne predstavlja nesprejemljivih tveganj za EU. Torej je obseg teh predpisov veliko bolj omejen od predpisov, ki veljajo v EU.
Poudarila bi tudi dejstvo, da so bili ukrepi za sledljivost živine v EU sprejeti večinoma kot odziv na krizo BSE, ki je, kot se spomnite, povzročila dramatičen upad zaupanja pri potrošnikih in veliko motnjo notranjega trga v povezavi s trgovanjem z govedino.
Dovolite mi, da izkoristim to priložnost, da podrobneje razložim izredno učinkovit niz ukrepov za ublažitev tveganja, ki smo jih sprejeli za uvoz govedine in ki zagotavljajo najvišjo možno raven varovanja javnega zdravja in zdravja živali v EU, ob upoštevanju standardov OIE in v celoti v skladu z načeli Sporazuma SPS. Te ukrepe lahko razvrstimo v pet glavnih ravni varovanja. So tako izčrpni, da vse te zahteve lahko izpolni le 12 tretjih držav zunaj Evrope, in zato uvažamo govedino le iz teh nekaj držav.
Prvič, uvoz govedine je dovoljen le iz tretjih držav ali določenih delov teh držav, ki so izrecno dobili dovoljenje po tem, ko je Komisija pregledala skladnost njihovih veterinarskih organov in zdravstveno stanje živali na splošno. Drugič, ozemlje izvora govedi mora biti s strani OIE in Evropske unije potrjeno kot prosto slinavke in parkljevke. Tretjič, države izvoznice govejega mesa morajo imeti potrjen načrt spremljanja posebnih ostankov veterinarskih medicinskih proizvodov, pospeševalcev rasti in poživil, ki so omejena ali prepovedana za živali za proizvodnjo hrane v EU. Četrtič, vse uvoženo sveže meso mora izvirati iz potrjene klavnice, ki ima dovoljenje in je na seznamu za ta poseben namen. Petič, imamo posebne pogoje glede pridelave mesa in skladiščenja.
Dodatno raven varovanja zagotavljamo s tem, da kosti v mesu lahko pridejo le iz Avstralije, Kanade, Čila, Nove Zelandije in Združenih držav. Sedem ostalih odobrenih držav lahko uvaža v Evropsko unijo le izkoščičeno meso in meso odrasle govedi brez drobovine. Tak postopek omogoča, da se virus slinavke in parkljevke ne aktivira, če je še vedno prisoten kljub vsem prejšnjim ukrepom, ki sem jih opisala, s tem pa se zagotavlja dodatna zaščita. Pošiljke mesa, ki so namenjene na trg EU, morajo imeti certifikat uradnega veterinarja, ki jamči, da so vsi zgoraj navedeni pogoji v celoti izpolnjeni.
Ko pošiljka mesa prispe v EU, kontrolo izvedejo uradne veterinarske službe držav članic na naših mejnih kontrolnih točkah. Vse uvoženo meso mora biti obvezno veterinarsko pregledano na mejah EU. Mejne kontrolne točke morajo opraviti preglede dokumentacije, identitete in fizične preglede. Uvoženo meso je na mejnih kontrolnih točkah predmet 100-odstotnih pregledov dokumentacije in identitete. Poleg tega se fizični veterinarski pregled opravi na najmanj 20 % vseh pošiljk uvoženega mesa. Poleg tega imamo dodatno raven varstva z našo prepovedjo krmljenja s pomijami ali odpadki iz gostinstva za vse živali v EU. Ta ukrep zagotavlja, da dovzetne vrste v EU niso izpostavljene virusu slinavke in parkljevke, če bi vstopil v EU kljub vsem prejšnjim ukrepom, ki sem jih opisala.
Vsi ukrepi, ki sem jih opisala, so popolnoma usklajeni. Leta 2006 je Evropska agencija za varnost hrane priznala, da so ti ukrepi zelo učinkoviti za zmanjšanje tveganja, da bi bolezen slinavke in parkljevke vstopila v EU. Po njenem mnenju je EFSA navedla, da "ima EU vzpostavljen napredni sistem za kontrolo uvoza. Ta prizadevanja so videti zelo učinkovita, kar zadeva zakonito trgovanje z mesom in mesnimi proizvodi."
S tem prehajam na naslednjo točko. Od uskladitve veterinarskih uvoznih pogojev v sedemdesetih še nikoli nismo imeli izbruha slinavke in parkljevke v EU pri zakonitem uvozu mesa. Prepričana sem, da mi vas ni treba spominjati, da je izbruh slinavke in parkljevke leta 2001 v Združenem kraljestvu povzročil nezakonit uvoz mesa - najverjetneje iz Azije - in nezakonita uporaba pomij za krmljenje. Zato verjamem, da moramo osredotočiti naša prizadevanja tja, kjer so prava tveganja in raje ciljati na nezakonit vnos in osebni vnos kot pa poskušati pretirano regulirati zakonit uvoz. V zvezi s tem upam, da ste vsi videli plakate na letališčih EU in drugih vstopnih točkah v EU, ki pojasnjujejo potnikom predpise glede vnosa proizvodov živalskega porekla.
Zavedam se, da ste nekateri izrazili zaskrbljenost zaradi našega uvoza govejega mesa iz Brazilije. Rada bi vas spomnila, da so bile za uvoz brazilskega govejega mesa vzpostavljene dodatne zahteve januarja lansko leto. Te vključujejo poleg vseh zahtev, ki sem jih že opisala, da kmetije izvora pregledajo in odobrijo brazilski organi. Brazilski organi sedaj tudi zahtevajo, da se govedo, katerega meso je namenjeno za trg EU, posamezno identificira in registrira v podatkovni zbirki. Te živali predstavljajo manj kot 1,5 % celotne populacije brazilskega goveda, kar znaša okrog 2,9 milijona živali na potrjenih gospodarstvih. Zaradi tega so brazilski organi ponovno ocenili gospodarstva, ki želijo pridelovati goveje meso za izvoz v EU. Od vseh gospodarstev, ki jih je bilo za izvoz novembra 2007 več kot 10 000, je sedaj potrjenih le 1 708 kmetij. Zaradi tega je uvoz brazilskega govejega mesa v EU dramatično upadel. V začetku leta 2009 so bile med pregledom Komisije ugotovljene nekatere pomanjkljivosti in brazilski organi so izkazali polno pripravljenost za odpravo teh pomanjkljivosti. Vsekakor splošne ugotovitve niso upravičevale nadaljnjega omejevanja uvoza govejega mesa iz Brazilije. Glede na trenutno stanje bi uvajanje dodatnih omejitev na uvoz govejega mesa iz Brazilije lahko nekateri razumeli kot protekcionizem in to bi lahko vodilo do izpodbijanja naših ukrepov pri STO.
Prav tako moramo upoštevati, da se bo EU morala včasih soočiti s problemi zdravja živali ali varne hrane in vztrajamo na tem, da se tretje države sorazmerno odzovejo na te probleme. Zato bi morali biti za vzgled in se držati pravil, ki veljajo za mednarodno trgovino.
Zaključil bi rad z zagotovilom Parlamentu, da bo Komisija še naprej usmerjena na nezakonite vnose, ki predstavljajo največje tveganje našim visokim standardom. Komisija bo prav tako uporabila svoj proporcionalni pristop do uvoza govejega mesa iz tretjih držav, vključno z Brazilijo. To bo zagotovilo, da ohranimo visoko raven javnega zdravja in zdravja živali v EU ter da EU obdrži svoj ugled na mednarodni ravni.
Esther Herranz García
Gospa predsednica, Evropska unija nalaga proizvajalcem Skupnosti najvišje standarde na svetu v smislu varne hrane, zdravja, dobrega počutja živali in okolja. Evropski živinorejci morajo izpolnjevati te standarde kot predpogoj za prejemanje podpore Evropske unije. Za veliko večino ta podpora ne odtehta povečanega napora in kmetije se zapuščajo z alarmno hitrostjo. Ta proces se bo nadaljeval, razen če ne bodo sprejeti primerni ukrepi.
Pa preučimo vprašanje podrobneje. Vse večji primanjkljaj v evropski proizvodnji se seveda pokriva z uvozi iz tretjih držav, večinoma iz Brazilije. Ob upoštevanju pritiska na živinorejce Skupnosti bi bilo zelo nepošteno omogočiti vnos pošiljkam mesa na trg Skupnosti, če ne izpolnjujejo minimalnih zahtev, o katerih se je sporazumela Evropska unija s tretjimi državami.
Prav tako bi rada poudarila dejstvo, da so te zahteve milejše od tistih, ki veljajo za naše kmete, ker se zdi, da bi uvedba popolnoma enakih standardov za uvoz iz tretjih držav bila v nasprotju s predpisi Svetovne trgovinske organizacije (STO). Ker nam STO ne dopušča, da bi uvedli enake standarde za uvoz, kot jih imamo za evropske živinorejce, pa bi Komisija morala vsaj jamčiti, da vse meso, ki prečka meje Skupnosti, pride od kmetij, ki so bile podvržene enakim pregledom. Nobenega smisla ne bi imelo, da bi blokirali uvoz iz držav, kot je Brazilija, ker tam obstaja pogoj Skupnosti, ki ga je treba izpolniti. Kljub temu pa ni opravičila za to, da bi zamižali na eno oko in se obrnili stran od nepravilnosti, ki jih lahko odkrijeta Urad za prehrano in veterinarstvo (UPV) Evropske unije med rednimi pregledi.
Rada bi vedela, zakaj si Komisija tako zelo želi zmanjšati pomen teh nepravilnosti, ob upoštevanju dejstva, da je UPV na zadnji misiji v Braziliji potrdil, da nekateri certifikacijski organi ne ustrezajo potrebnim inšpekcijskim standardom. UPV je prav tako odkril velike napake v sistemu sledljivosti, ki ga uporablja Brazilija, in odkril težave pri mnogih pošiljkah v tranzitu v Evropsko unijo, ki niso imele potrebnih potrdil.
Kako se lahko ob upoštevanju teh informacij jamči, da 1 500 brazilskih kmetij izpolnjuje dogovorjene zahteve?
Alan Kelly
v imenu skupine S&D. - Gospa predsednica, ko gre za vprašanje uvoza mesa, moramo mi v Evropi zakoličiti načela, ki oblikujejo našo politiko glede tega in imeti trden, a pošten sistem urejanja.
Ta načela morajo temeljiti na varnosti in zaupanju potrošnikov, varstvu okolja in - kar je bistveno - na poštenih enakih pogojih za pridelovalce mesa. Trenutno sistem deluje na način, ki je zelo nepravičen tako do kmetov kot do potrošnikov. Naše kmete silimo, da gredo skozi vrsto zamudnih in dragih postopkov, samo za to, da se jim dovoli, da jih lahko spodrežejo pridelovalci mesa zunaj EU, Brazilija je na primer prva med njimi. V zvezi s tem ima UPV veliko dokazov.
Razmere so preprosto neznosne. Kmetijska praksa v Braziliji v mnogih primerih ni kos standardu, ki ga poznajo evropski potrošniki in je zanje sprejemljiv. Če ne bomo previdni, bo pobuda za pridelavo visokokakovostnega, varnega mesa izginila, ker dovoljujemo proizvode slabše kakovosti, ki spodkopavajo cene in prihodke kmetov. Glede na način, kako je prehranska veriga integrirana, se meso, ko je enkrat v sistemu, razširi v veliko proizvodov in postane nesledljivo. Kako je to pošteno do potrošnikov v Evropi?
Pridelovalci govejega mesa v Evropi so kaznovani in razmere ne morejo trajati ne za njih ne za potrošnike. Nobenega upanja ni, da bodo novi ukrepi, ki so bili pred kratkim izvedeni, dejansko preučeni. Veliko je primerov zahtevkov glede živine, ki je bila vzrejena in je šla skozi kmetije, ki so odobrene, v resnici pa s teh kmetij ne izvirajo.
Gospa komisarka, ne zagovarjam protekcionizma, toda čas je za dejanja. Ne moremo kar stati križem rok in dovoliti, da se ta praksa nadaljuje. Preprosto ni pošteno. Ni pošteno do evropskih potrošnikov in ni pošteno do proizvajalcev v Evropi, ki morajo izvajati prakso, ki je ne sprejemajo in ne opravljajo proizvajalci v Braziliji.
George Lyon
v imenu skupine ALDE. - Gospa predsednica, rad bi se zahvalil komisarki za njeno izjavo, kjer je opisala, da je sprejetih vrsta zaščit in ukrepov, ki zagotavljajo, da uvoz iz tretjih držav izpolnjuje najvišje možne standarde. Zlasti bi se osredotočil na poročilo UPV iz Brazilije. Pravilni sistem sledljivosti in pooblaščena kmetijska gospodarstva v Braziliji so v jedru ukrepov, ki jih je zahtevala EU, da se prepreči tveganje, da bi se okuženi mesni proizvodi izvozili v EU iz te države. So bistveni za zagotovitev potrošnikom, kmetom in davkoplačevalcem EU, da tveganja ni.
Ne pozabimo, da je bolezen slinavke in parkljevke še vedno resni problem v Braziliji. Poročilo UPV Komisije februarja odkriva celo vrsto napak: 50 % kmetij, ki so bile pregledane in pooblaščene za izvoz v EU, je imelo težave. 25 % teh je imelo resne težave, z ugotovljenimi manjkajočimi ušesnimi znamkami, živino na kmetijah, ki je ni bilo mogoče identificirati - sploh niso vedeli, od kod je prišla. Dokumentacija je manjkala, šlo je za vprašanja nasprotja interesov, inšpektorji EU so ugotovili, da je eden vladnih nadzornikov slučajno poročen z osebo, ki je odgovorna za identifikacijo živine - in izkazalo se je, da imajo v lasti nekaj živine na gospodarstvu, kjer so bile evidence netočne.
Skrbi me, komisarka, da je v povzetku tega poročila UPV navedeno, da so bile vse kontrole na splošno zadovoljive. Žal mi je, toda vsebina ne podpira tega sklepa in kot skupina narodov moramo biti oprezni. Ni potrebno, da vas spomnim, kakšen vpliv ima lahko velik izbruh bolezni na davkoplačevalce, kmete in potrošnike. Ob zadnjem velikem izbruhu bolezni v Združenem kraljestvu, ki ste ga omenili v vašem govoru, je izbruhnila bolezen slinavke in parkljevke in uničili smo milijon živali; to je stalo naše davkoplačevalce 4 milijarde GBP. To je vrsta tveganja, na katero bomo naleteli, če tega ne bomo naredili prav, zato moramo biti pazljivi.
Ne zahtevam tega, da se za Brazilijo uvedejo omejitve; od komisarja ta večer pričakujem zagotovilo, da se bo ta stvar jemala resno in da bo Komisija zagotovila, da se napake, ugotovljene v poročilu, popravijo v naslednjem poročilu. Ocena mora biti sprejemljiva, da se zatrdi kmetom, davkoplačevalcem in potrošnikom, da so zavarovani in da se lahko svobodna in poštena trgovina med Brazilijo in EU nadaljuje.
Alyn Smith
v imenu skupine Verts/ALE. - Gospa predsednica, prav tako bi se rad zahvalil komisarki za njeno celovito izjavo - verjetno eno najbolj celovitih in izčrpnih izjav, ki smo jih v zadnjem času slišali od komisarke.
To vprašanje si to zasluži in kot enemu izmed zadnjih veteranov prve bitke za brazilsko goveje meso je v veselje videti toliko znanih obrazov nocoj v Parlamentu. Upam, da to kaže na to, da nas zadeva zanima in da smo glede tega vprašanja resni. Podpiramo vas in to kar pravite o kontrolah uvoza in o bolezni slinavke in parkljevke. Iskreno povedano, to ni ravno to, o čemer je vprašanje, in zato sem vesel, da so tisti, ki so želeli to tematiko razširiti na uvoz iz tretjih držav, dosegli ta cilj.
Ne gre le za brazilsko goveje meso. Gre za širše načelo, da naši potrošniki, volivci in kmetje zahtevajo, da uvozniki iz tretjih držav, ki želijo, da se proizvodi vnesejo sem, izpolnjujejo naše standarde - in to pomeni vse naše standarde.
Zato me moti, ko slišim, da sprejemate dejstvo, da ima Brazilija nižje standarde sledljivosti kot mi, ker morda ne bo ustvarila takega tveganja za bolezen, ki bi prišlo na ozemlje Evropske unije. Naši potrošniki pričakujejo čisto enake standarde za vse stvari, ki pridejo v Evropsko unijo. Sprejemam vaše stališče, če govorite o strogi kontroli bolezni, toda mi se pogovarjamo o nepristranskosti in poštenosti. Naši potrošniki zahtevajo - in tudi naši kmetje zahtevajo in iskreno povedano, tudi mi zahtevamo - da imamo čisto enake standarde sledljivosti po vsej Braziliji in v vseh tretjih državah. Da je poročilo UPV prišlo nazaj in razkrilo, da je 50 % pregledov bilo neuspešnih ali so imeli z njimi težave, je kot metanje rdečega mesa krdelu lačnih volkov, kot morda vidite nocoj. Ali nam lahko zagotovite: ko bo naslednje poročilo UPV, ali ga boste dejansko vzeli resno in izločili vse države, ki ne izpolnjujejo naših standardov?
James Nicholson
v imenu skupine ECR. - Gospa predsednica, prva stvar, ki jo želim razjasniti nocoj, je ta, da ne gre za uvoz iz tretjih držav. Gre za brazilsko goveje meso, ki pride v Evropo. To je bistvo.
Žalosti me, da sem nocoj tukaj in nimamo resolucije. Ne vem zakaj, toda kot vem, nekatere večje skupine tega parlamenta niso bile pripravljene se zoperstaviti brazilskemu ambasadorju, ki je prejšnji teden lobiral v Bruslju. To velja za skupino Socialdemokratov, Liberalci naj povejo zase; kot sem razumel, niso nastopili na konferenci predsednikov in nam dovolili, da bi imeli pred seboj resolucijo.
To želim zelo jasno povedati. Brazilski ambasador name ni lobiral. Morda je menil, da ni vredno; ne vem. Ali pa je morda menil, da sem pretrd oreh - naj povem zelo jasno tukaj nocoj - v prihodnje, komisarka, moram reči, da v Komisiji ne boste več vezali rok kmetom v Evropi glede standardov za meso, ki jih dosegajo vsak dan v tednu, in potem prišli sem in nam predavali o STO in vsem ostalem.
Komisarka, reči vam moram, da bomo tukaj naslednjih pet let. Ne vem, kako dolgo boste tukaj vi, toda, če boste, ali kdor koli bo prevzel vaše mesto, nas bo moral zadovoljiti na vse načine, oblike, mere glede tega, kako mora meso, ki pride v Evropo, imeti enake standarde kot meso, ki ga sami pridelujemo. Z drugim najboljšim več ne bomo zadovoljni. Ne boste nas več uničevali. Upam, da boste to sporočilo prenesli vašim uradnikom, saj ne morete od nas pričakovati, da bomo to sprejeli v imenu tistih, ki so naši proizvajalci v Evropi.
John Bufton
v imenu skupine EFD. - Gospa predsednica, tudi jaz želim izraziti resno zaskrbljenost glede varnosti in primernosti izvoženega brazilskega govejega mesa. Neregulirano meso se uvaža iz krajev na tisoče milj stran na račun domačih kmetov. Meso s seboj prinaša tveganje za okužbe, kot je bolezen slinavke in parkljevke, kot smo slišali nocoj.
Pomanjkanje stroge ureditve v Braziliji pomeni, da imajo izvozniki tudi nepošteno konkurenčno prednost pred evropskimi kmeti. Mera hinavščine v zadevi izvažanja tujega govejega mesa je še bolj očitna v smislu razprav o podnebnih spremembah. Medtem ko nam je rečeno, da se moramo zavezati k ambicioznemu načrtu glede podnebnih sprememb, pa je EU zamižala na eno oko glede dejstva, da je brazilska izvozna industrija govejega mesa odgovorna za 80-odstotno krčenje amazonskega deževnega gozda.
Pred prepovedjo leta 2007 je 30 000 gospodarstev v Braziliji izvažalo goveje meso v EU. Danes je od teh pooblaščenih za izvoz le 12 %, toda vse več gospodarstev se dnevno potrdi za izvažanje v EU. Približno 100 kmetij na mesec dobi to pravico.
Na začetku je Urad za prehrano in veterinarstvo poročal o velikih težavah v Braziliji glede potrjevanja kmetij in sledljivosti živine. Velika je zaskrbljenost glede neidentificirane živine v klavnicah. Na splošno velja, da ima veliko inšpektorjev dobre zveze s kmetijami ali so celo lastniki kmetij, ki imajo dovoljenje za izvoz govejega mesa.
Evropski kmeti se morajo držati predpisov, ki so vzpostavljeni za varstvo potrošnikov. Dejstvo, da kmetje v tujini ne delajo po istih predpisih, daje čezmorskim izvoznikom nepošteno konkurenčno prednost. Britanska industrija govejega mesa se sooča z resnimi težavami zaradi proizvajalcev izven EU, ki na veliko izvažajo meso po veliko nižjih cenah.
Nekateri svetovni prodajalci na drobno, kot sta Carrefour in Wal-Mart, so že prepovedali brazilsko goveje meso zaradi krčenja gozdov, za katero je odgovorna ta industrija. Vsako leto izgine za Belgijo veliko področje amazonskega gozda zaradi donosne industrije izvoza govejega mesa. Ocenjuje se, da je vzreja živine kriva za 80 % nezakonitega krčenja gozdov.
Preseneča me, kako velja en niz pravil za britanske in evropske kmete in drugi niz za kmete iz Brazilije. Katero kmetijsko industrijo EU in Komisija dejansko podpirata?
(Govornik se je strinjal, da sprejme vprašanje na podlagi modrega kartončka v skladu s členom 149(8))
Alyn Smith
Gospa predsednica, pozdravil bi, kar je dejal gospod Bufton, toda želel bi izraziti nasprotno stališče in ga vprašati glede enega od stavkov, ki jih je izrekel. Dejal je, da se v EU uvaža neregulirano meso. Gospod Bufton, to ste dejali v začetku svoje predstavitve. Glede na 15-minutno predstavitev, ki smo jo prej slišali od komisarke, bi se strinjali, da to ni res; da vaša vrsta pretiravanja spodkopavajo resno razpravo, ki jo imamo nocoj glede zelo strokovnega dela zakonodaje in uredbe; in da v bistvu k zadevi niste pripomogli, pač pa jo zavirate?
John Bufton
Gospa predsednica, na to bom odgovoril. Prav gotov,o če pogledamo, kaj se dogaja z mesom, ki pride v državo iz Brazilije in podobnih držav, za katere vemo, da imajo z njim težave, to meso seveda ni regulirano. Zelo preprosto je. Tukaj je predmet razprave: to je precej jasno. Kar ste dejali, je zelo pomembno, toda sedaj vam pravim, da neregulirano meso prihaja iz teh držav.
Zakaj zaboga imamo sedaj to razpravo v Evropski uniji? Meso pride čez - nocoj smo slišali o tem, kako to meso na teh krajih ni pregledano, v klavnicah in tako dalje, in prej sem omenil, da je Urad za prehrano in veterinarstvo o tem poročal. To drži. Glede tega se strinjamo.
Diane Dodds
Gospa predsednica, zahvaljujem se komisarki za njeno dolgo in celovito izjavo. Kot mnogi tukaj v tem Parlamentu, sem bila tudi jaz malo zbegana, ko ste izjavili, da ne moremo storiti nič glede uvoza mesa iz držav tretjega sveta.
Malo prej ste v svoji izjavi dejali, da tako kot tretje države ne morejo naložiti standardov EU, tako EU ne more naložiti standardov drugim državam. Za mnoge naše kmete bi se to zdel nepošten položaj in nocoj bi spoštljivo predlagala, da lahko uvedemo standarde ,,dokler ne bomo prepričani. In dokler ne dobimo poročila o hrani in veterinarska poročila, ki bi nam povedala, da so predpisi upoštevani, ne bi smeli uvažati govejega mesa iz teh držav.
Mnogo naših kmetov trpi zaradi velikega pritiska proizvodnje in občutijo nepravičnost in menim, da lahko danes v tej dvorani slišite jezo, ki jo mnogi občutijo v povezavi s tem vprašanjem.
Mairead McGuinness
Gospa predsednica, kot ena izmed soavtoric tega vprašanja lahko samo podprem ugovor Jima Nicholsona, obžalujoč, da zlasti Socialdemokrati, ki sedaj točijo krokodilje solze glede tega vprašanja zaradi populističnih razlogov, niso podprli resolucije v tej zadevi. Včasih pozno v noč se ujezimo, toda včasih je upravičeno.
Komisarka, hvala za vaše zelo dolgo in podrobno predstavitev, ki jo zelo cenim, toda ali lahko povem, da ste zgrešili bistvo. Odkrita bom. Prisiljeni ste bili ukrepati samo zaradi pritiska in ukrepov zveze irskih kmetov, o katerih je poročal časopis irskih kmetov in ki jim je sledil ta parlament. Politični pritisk vam je razjasnil čute.
Pozorno sem poslušala vaš govor, si delala zapiske in jih bom ponovno prebrala. Toda resnično bi rada, da priznate, da ste bili prisiljeni ukrepati. Ali vas lahko opozorim na naslednje številke: neverjetno je, da je leta 2007 bilo 10 000 kmetij upravičenih do izvoza, medtem ko jih je sedaj le 1 700. Ali nam to pove, da ostale sploh ne bi smele izvažati? Ta vprašanja, ki jih zastavljamo, so resna in jih upravičeno zastavljamo v tem parlamentu glede tega uvoza.
Nekaj časa mi je še ostalo, zato naj še predstavim dve točki. Ne verjamem, da sedanja Komisija to vprašanje obravnava ustrezno in odgovorno. Toda naj obvestim naslednjo skupino komisarjev - tako predsednika kot člane - da si bomo jaz in ostali v tej hiši prizadevali do konca, saj moramo prepričati naše proizvajalce in jim laskati, da bodo dosegali visoke standarde. Uprli se bodo takoj, ko bodo videli, da te standarde nižajo uvozi iz tretjih držav.
Morda ne vidite jeze, ki je prisotna, toda naj vam povem, da je. S tem vprašanjem se bomo srečali tudi pri uvozu žita, s strožjimi predpisi o pesticidih v Evropi, in pri uredbah o dobrem počutju živali, ko bomo čez nekaj let prepovedali proizvodnjo jajc iz baterijske reje in uvoz jajc v prahu iz manjše baterijske reje.
Bodite prepričani, komisarka, da je morda res pozno, toda mi smo zelo budni in naslednja Komisija naj se raje pazi.
Marc Tarabella
(FR) Gospa predsednica, komisarka, kaj dela evropsko goveje meso drugačno od uvoženega mesa? Ni nujno okus, niti cena; predvsem so to zdravstveni standardi, ki so v veljavi v Evropski uniji in ki nujno ne obstajajo v tretjih državah, ki izvaža svoje meso.
Na primer, kar zadeva proizvodnjo brazilskega govejega mesa, je bila v poročilu združenja irskih kmetov, ki je bilo predloženo Bruslju leta 2007, zlasti omenjena pomanjkljivost glede veterinarskih in zdravstvenih zahtev. Testi, ki jih je opravil belgijski inštitut za javno zdravje, so prav tako pokazali, da bakteriološka kakovost argentinskega mesa ni tako dobra, kot ga ima lokalno meso, ko na primer goveje meso prispe na naš krožnik. To ni tako presenetljivo, če upoštevamo, da sta potrebna približno dva meseca, da argentinska govedina prispe v Evropo. Cikel porabe je v Belgiji veliko krajši, saj je na primer proizvod porabljen v enem mesecu po zakolu.
Zato morajo biti zdravstveni standardi, ki jih uvede Evropska unija, upoštevani tako v evropskih državah kot tudi drugje; prav tako je pomembno, da tretje države, ki izvažajo meso v Evropo, spoštujejo iste standarde. Če temu ni tako, pomeni, da Evropska komisija, ki meni, da je prepoved preuranjena in neupravičena, ni izpolnila svoje naloge, da zagovarja potrošnikove interese, in s tem kaznuje evropske proizvajalce.
Nazadnje, države, ki so prepovedale uvoz brazilskega govejega mesa, kot so Združene države, Čile in Japonska, kažejo Evropi, katero pot naj ubere, saj je za nas kakovost bistvena zahteva. Zato ukrepajmo v skladu s tem, da zavarujemo naše proizvajalce, ki jamčijo za to kakovost.
Marian Harkin
Gospa predsednica, komisarka je dejala, da ne moremo uvesti enakih standardov, toda zagotoviti moramo, da imajo enak učinek. Govorila je o sledljivosti od kmetije do mize, toda dejala je tudi, da je v tretjih državah obseg sledljivosti veliko bolj omejen. Če je obseg veliko bolj omejen - in to so besede komisarke - kako lahko ima potem enak učinek?
Toda moj predmet je nedavno poročilo UPV o uvozu govejega mesa iz Brazilije. Moj problem je, ker tako Komisija kot UPV neprestano podcenjujeta vpliv svojih ugotovitev in zmanjšujeta pomen vseh nasprotnih informacije. Da, dodatne zahteve so bile potrjene; ampak kot je dejala kolegica McGuinness, je to bilo šele po neprestanem pritisku Odbora za kmetijstvo in organizacije irskih kmetov.
Večino svojega življenja sem bila učiteljica matematike in če sem dala svojim učencem nalogo, da rešijo 12 problemov - kot 12 obiskov, ki jih je komisarka opravila v ustanovah v Braziliji - in od teh so jih pravilno rešili le 6, njihovega preizkusa ne bi označila z "zadovoljivo”. Če so 3 imele manjše težave in 3 večje težave, to ne bi štela za dober rezultat, zlasti če bi leta porabila za delo z njimi, da izboljšajo svoje ocene.
Kmetje EU si želijo poštene trgovine in tudi svobodne trgovine, potrošniki EU pa si zaslužijo gotovost. Komisija EU in UPV sta odgovorna, da zagotovita oboje. Za njihovo delo jim gotovo ne bi dala ocene A.
Richard Ashworth
Gospa predsednica, vesela sem, da slišim, da je komisarka odločena ohraniti standarde za hrano v EU, toda sta dve zadevi, na kateri jo želim opozoriti.
Najprej, komisarka, govorili ste o plakatih na letališčih. Moram vam povedati, da nisem nikoli videla nobenih opozoril ali pregledov, ki bi bili opravljeni na letališčih v EU glede uvoženih prehrambenih proizvodov. Predlagam, da to znova raziščete, ker se ne dogaja v takšnem obsegu, kot mislite, da se.
Drugič, nisem prepričana glede vašega argumenta o brazilski govedini. Sama sem šla tja, videla stvari na mestu samem in v tem pogledu podpiram predhodne govornike.
Kmetje v EU dosegajo najvišje svetovne standarde, in prav je tako. Toda to vključuje raven stroškov, ki jih ne moremo naprtiti našim potrošnikom. Zato je zelo nepošteno, da so evropski proizvajalci in potrošniki izpostavljeni proizvodu, ki enostavno ne dosega enakih standardov, kot se zahtevajo od nas.
Pretekle izkušnje so pokazale, da rešitve tega problema ni mogoče prepustiti komercialnim interesom. Imeti je treba trdno prehrambeno politiko EU. To ni protekcionizem - je skupna kmetijska politika, ki dela natanko to, kar je bilo nameravano, in to je ponujati zagotovljene količine in kakovost hrane. Dve točki, ki sem jih nakazala, sta se izkazali za pomanjkljivi.
Albert Deß
(DE) Gospa predsednica, komisarka, hvaležen sem gospe Herranz Garcii, da je načela to temo danes v Parlamentu. To je razprava o tem, kaj je bistveno za prehrambeno politiko. Ne zanima me sramotitev Brazilije ali drugih držav. Glavno vprašanje je naslednje: ali potrebujemo te stroge predpise za evropsko kmetijsko proizvodnjo v interesu varstva potrošnikov? Če je odgovor da, potem to pomeni, da se varstvo potrošnika razume kot skladna celota. Če so predpisi potrebni, potem se mora isto pravilo uporabljati tako za uvoz kot za naše kmete. Komisija ne sme dovoliti uvoza iz držav, ki teh pogojev ne izpolnjujejo. Rejci živine v Evropi ne smejo biti kaznovani, če ena krava v čredi nima ušesne znamke, medtem ko se dovoljuje uvoz živine iz čred, kjer nima niti ena žival ušesne znamke. To ni sprejemljivo. Če je sledljivost tako pomembna za varstvo potrošnikov, se mora uporabljati tudi za uvoz. Če tega ne moremo zagotoviti, potem je nepošteno, da to zahtevamo od naših kmetov.
Imam vtis, da ljudje v Komisiji, ki so odgovorni za uvoz, uporabljajo dvojne standarde. Kot sem že povedal, me ločevanje Evrope ne zanima. Rad bi videl pošteno konkurenco za naše kmete v Evropi, tako da lahko v prihodnje nadaljujemo z zagotavljanjem oskrbe s hrano polovici milijardi ljudi. Komisarka, zagotavljam vam eno, in to lahko prenesete svojemu nasledniku, Parlament se bo še naprej dotikal te boleče točke. Ne bomo odnehali, dokler ne bodo vzpostavljeni enaki konkurenčni pogoji. Imamo dobre dokaze, ki jih lahko vedno znova predložimo, da se zagotovi, da je varna hrana zajamčena v Evropi v prihodnje.
Ricardo Cortés Lastra
(ES) Gospa predsednica, komisarka, kolegi, Evropska komisija mora nadaljevati s spremljanjem skladnosti uvoza iz tretjih držav z evropskimi standardi, saj takšno spremljanje koristi nam vsem. Koristi našim kmetom in živinorejcem, ki trdo delajo, da bi dosegli evropske standarde, koristi našim potrošnikom, ki zahtevajo vedno več kmetijskih proizvodov visoke kakovosti in živine, ki ustreza predpisom o fitofarmacevtskih sredstvih, dobrem počutju živali in sledljivosti, ter koristi tretjim državam, ki želijo izvažati svoje proizvode v Evropsko unijo.
Nazadnje bi rad spomnil, da ta problem ni omejen na en sam sektor ali eno državo. Vprašanje konkurenčnosti evropskega kmetijstva je zapleteno in zahteva temeljito razpravo.
Julie Girling
Gospa predsednica, moja regija JZ Anglije je obdarjena s posebno mešanico podnebja in pokrajine, ki ima odlično pašno govedo. Britanski kmetje so med najučinkovitejšimi na svetu in delajo, po grenki izkušnji, po najvišjih standardih dobrega počutja živali in sledljivosti. Vsi ti dejavniki, skupaj z vse večjo populacijo in povečanimi prizadevanji za zagotavljanje varne hrane, bi morali pomeniti, da so zelo srečni.
Nič ne bi moglo biti bolj oddaljeno od resnice. Znajdejo se napadeni z več strani. Ta teden vidimo, da bo ta Parlament zabaval vegetarijanski lobi s trditvami, da so jedci mesa in v tej povezavi, kmetje, krivi za podnebne spremembe. Vendar pa so priča temu, da EU ni stroga pri obravnavanju držav, kjer sekajo deževne gozdove, da bi redili živino. Kako lahko potrošniki vidijo kakšno logiko?
Rejci goveda ne prosijo za posebne privilegije - samo enake pogoje za vse. Bistveno je, da jih podpremo, ne s protekcionizmom, pač pa tako, da zagotovimo, da ves uvoz v EU ustreza njihovim visokim standardom. Komisarka, pozivam vas, da izostrite ukrep, zravnate hrbtenico in ponovno preberete vaše poročilo UPV in ga oddate.
Giovanni La Via
(IT) Gospa predsednica, komisarka, gospe in gospodje, verjamem, da je tema, o kateri nocoj razpravljamo, le majhen delček veliko večjega problema. Poštenost pri obravnavi uvozov in pogojev, ki se zahtevajo od naših proizvajalcev, ne zadeva le mesa in uvoza mesa, pač pa tudi vpliva na mnoge druge proizvodne sektorje.
Kot dobro veste, je Evropa neto uvoznik mesa. Na naši celini, v Evropi, zadovoljimo s pridelavo le 60 % naših potreb. To pomeni, da smo prisiljeni uvažati. Kljub temu želimo zajamčiti pogoje in zdravje naših potrošnikov. Upajmo, da je to zadnjič, ko moramo poslušati, kar smo slišali danes, z drugimi besedami, da ni mogoče uvesti podobnih pogojev za uvoz, ker to vsekakor ni pot, po kateri bi morali iti.
Čeprav imamo pogoje za sledenje proizvodom, ki pomagajo notranje dvigniti standarde za naše potrošnike, verjamem, da je pomembno ohraniti te standarde tako za naše notranje proizvajalce kot za uvoz iz tujine.
Esther de Lange
(NL) Komisarka, kot zadnja govornica z uradnega seznama govornikov bom skušala povzeti razpravo. Mislim, da je en od načinov, kako lahko to storim, da uporabim nizozemski pregovor: "Vsi menihi istega reda bi morali nositi enako obleko". Opravičujem se tistim, ki morajo priti z razlago tega ob tej pozni uri, čeprav mi na Nizozemskem skoraj več nimamo menihov, še vedno uporabljamo ta pregovor, ko želimo povedati, da moraš v enakih razmerah uporabljati enake standarde. Torej vse zahteve, ki jih uvajate za proizvajalce EU, bi morale veljati tudi za proizvajalce iz tretjih držav, ki želijo vstopiti na naš trg. Sicer boste preprosto onemogočili našim kmetom, da bi bili konkurenčni.
To velja za identifikacijo in registracijo živine in za ukrepe preprečevanja bolezni živali v Braziliji. To bi se moralo uporabljati tudi za klorirane piščance, ki se uvažajo iz Združenih držav, in za rastne hormone za govedo v mleku. In za klonirane živali in tako naprej, komisarka. Ob poslušanju svojih kolegov sem dobila vtis, da bo ravno na ta način Parlament presojal o novi Komisiji - ali bo uporabljala enake standarde v enakih situacijah ali ne. In ne bo presojal šele po petih letih, kot delamo mi, ampak veliko prej kot bo nova Komisija začela delovati.
Komisarka, prav tako ste govorili o slinavki in parkljevki. Strinjam se z vami, da smo v tej zadevi res napredovali. Cepljenje ima na primer sedaj vidno mesto pri boju proti tej bolezni. Hvala bogu, ker samo v moji deželi smo zaradi 26 primerov slinavke in parkljevke morali uničiti 285 živali. Komisarka, vsekakor se bo o naslednji Komisiji prav tako presojalo na podlagi tega, ali smo bili sposobni v Evropski uniji tržiti s proizvodi, ki pridejo od teh cepljenih živali.
Peter Jahr
(DE) Gospa predsednica, gospe in gospodje, kmetijski strokovnjaki v Parlamentu so sprejeli preprosto zahtevo. Zahtevajo nič več in nič manj kot enake pogoje proizvodnje doma, to je v Evropski uniji, kot veljajo za uvoz.
Z zanimanjem sem poslušal gospo Vassiliou, ki je porabila več kot deset minut za razlago, da v bistvu to ni mogoče. Odgovorila bi lahko bolj jedrnato. Preprosto bi lahko dejala: "Da, Parlament ima prav in to bom postavila na pravo mesto in upoštevala v prihodnje". Kar sedaj zahtevamo moja skupina in Parlament, nima nič opraviti z omejitvami trgovanja. Nasprotno, to je bistvena zahteva za pošteno svetovno trgovino in za vzajemno izmenjavo blaga. Želimo pravična pravila v tržnem gospodarstvu v EU in tujini, nič več in nič manj. To bomo zahtevali od Komisije sedaj in v prihodnje. Glede tega ste lahko prepričani.
Graham Watson
Gospa predsednica, razprava pred to je tekla o lakoti. Obe razpravi sta med seboj povezani. Komisarka ima pravico narediti, kar lahko, da zagotovi varstvo potrošnikov v Evropi, in kolegi v tej dvorani imajo pravico, da jo imajo za odgovorno in da vzdržujejo najvišje standarde.
Toda goveje meso je pridelek za trg. Prideluje se tako poceni, kot ga države lahko pridelajo. Na žalost je za proizvodnjo enega kilograma govejega mesa potrebne stokrat več vode kot za pridelavo enega kilograma soje.
Če nas skrbi varstvo potrošnikov po svetu, bomo storili dvoje. Najprej bomo bolj pomagali tretjim državam, da bodo razvile vrste sistemov sledljivosti, ki jih potrebujejo, in drugič, upoštevali bomo nasvet mojega kolega Chrisa Daviesa v zadnji razpravi, da se spodbudi vse naše državljane, da prenehajo jesti meso.
Elisabeth Köstinger
(DE) Gospa predsednica, naši državljani imajo visoka pričakovanja glede varnosti in kakovosti hrane. To ne zadeva le zdravja živali in varne hrane, pač pa tudi okoljske standarde, proizvodnjo in dobro počutje živali. Sledljivost in spremljajoča preglednost krmil od proizvajalca do potrošnika se jamči le v Evropi. V interesu vseh je, da zagotovimo, da bodo naši potrošniki zaščiteni, da bodo evropski kmetijski proizvodi konkurenčni in da bo torej kmetijska industrija sama po sebi konkurenčna. Iz tega razloga menim, da je bistveno in da je ena naših odgovornosti kot članov Evropskega parlamenta, da pospešimo razpravo in zagotovimo, da bo s tem povezani politični okvir vzpostavljen.
Rareş-Lucian Niculescu
(RO) Gospa predsednica, komisarka, kot dobro veste, Romunija ne sme prodajati svinjine in proizvodov iz prašičjega mesa na evropski trg, v zameno pa imamo pravico, da od naslednjega leta dalje uvažamo svinjino iz drugih držav članic in jo nato izvažamo v predelani obliki.
Poleg tega bomo tudi morali izvajati za obdobje največ enega leta stroge in drage predpise glede klanja živine. Prepričan sem, da bi bili romunski prašičerejci izredno srečni, če bi ta pravila nadomestil sistem nenatančne in selektivne kontrole ali nekaj plakatov, ki bi bili nalepljeni na letališčih. Očitno se šalim, toda pravila, če se bodo uporabljala, morajo biti enaka in obvezujoča za vse.
Michel Dantin
(FR) Gospa predsednica, komisarka, hvala za vašo izjavo, ki po mojem mnenju odraža omembe vredno delo, ki ste ga opravili v svojem mandatu. Evropa si je izbrala prehrambeni model, ki bo varoval njeno populacijo. Naši sodržavljani so pripravljeni plačati 100 EUR na prebivalca, če zajamčimo kakovost hrane.
Zadnjič smo se v odboru seznanili s poročilom Urada za prehrano in veterinarstvo. Povedati vam moram, da sem bil kot nov poslanec Evropskega parlamenta zelo zaskrbljen, ko sem opazil nelagodje vašega osebja, ki očitno ni moglo ali ni želelo odgovoriti na naša vprašanja.
Komisarka, ali bi nas moralo biti sram, da imamo stroga pravila za varstvo naših potrošnikov? Ali bi nas moralo biti sram, da uvajamo te predpise za tiste, ki želijo nahraniti naše potrošnike? Ali nas je sram, ko nas te iste države silijo, da ustanovimo to ali ono tovarno ali nam uvajajo ta ali oni pogoj za prodajo letal ali avtomobilov?
Naši pogoji za dostop do trga so pomembni pogoji, ker prizadevajo hrano in zdravje naših prebivalcev. Ničesar se ne rabimo sramovati.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Gospa predsednica, želimo izvažati, želimo pa tudi uvažati. Trgovina pospešuje razvoj, prinaša koristi strankam izmenjave, toda tukaj so uvedene določene potrebne zahteve, ki se navezujejo na kakovost in doseganje primernih standardov - to je očitno in prepričan sem, da se o tem strinjamo. Evropa ima več oblik nadzora in pregledovanja, da zavaruje svoj trg pred dotokom hrane, ki ne izpolnjuje evropskih standardov ali ki bi ogrozila naše zdravje. Glede na to, kar je dejala komisarka, ne moremo pričakovati enakih postopkov pregleda, kot jih uporabljamo za lastne proizvajalce - sem to razumel prav? Kaj pomeni, kot ste jasno navedli, da bi moral biti samo učinek teh ukrepov enak? Za primerjavo bi rad vprašal, če lahko na primer Rusija ali katera druga država uvede zahteve za uvoz blaga iz EU, ki jih mi ne moremo uvesti, na primer za meso, uvoženo iz Brazilije? Ali so tukaj pomembni samo učinki, kot velja za uvoz iz Brazilije?
Androulla Vassiliou
članica Komisije. - Gospa predsednica, ali lahko spomnim spoštovane člane, da nisem rekla, da ne moremo uvesti pravil za tretje države. Žal mi je, da niti v 10 do 15-minutni predstavitvi nisem razložila pravil, ki jih uvajamo, ko uvažamo iz tretjih držav.
Spomniti vas moram, da istočasno, ko smo uvozniki mesa iz tretjih držav - in sedaj iz Brazilije krijemo z uvozom le 5 % naših potreb po govejem mesu v Evropski uniji - smo tudi veliki izvozniki v tretje države: v Rusijo in drugam. Na tej točki naš izvoz v Rusijo znaša 1 milijardo EUR na leto - večinoma z Irske. Rusijo poskušamo prepričati, da ne moremo sprejeti enakih predpisov, kot se uporabljajo v Rusiji. Obstajajo pravila mednarodne trgovine, uporabljamo podobna pravila, to da ne čisto ista, pod pogojem, da smo zadovoljni, da so dovolj stroga za varstvo naših potrošnikov.
To počnemo. Razlog, zakaj smo uporabili varnostne predpise v primeru Brazilije, je ravno v tem, ker so naše misije UPV pokazale, da je nekaj narobe. Uporabili smo zelo stroga pravila. Predstavila sem vam številke.
Kar zadeva zadnjo misijo v Braziliji, res so bile težave, toda pozivam vas, da pogledate vsa poročila naših misij UPV v katero koli državo članico in primerjate. Prav tako boste videli, da obstajajo resne pomanjkljivosti v državah članicah, glede katerih zahtevamo od držav članic in njihovih organov, da jih odpravijo. Prav tako smo to zahtevali od Brazilije.
Težave so bile ugotovljene v Braziliji. V eni državi, kjer so bile pri treh gospodarstvih ugotovljene bistvene pomanjkljivosti, so brazilski organi sprejeli korektivne ukrepe in s seznama izločili vsa zadevna gospodarstva ter znova usposobili pregledovalce, ki so odgovorni za njihove revizije.
Težave so bile ugotovljene tudi na treh drugih gospodarstvih, večinoma v povezavi z zamudami obveščanja o gibanju živali ali doslednostjo podatkov v podatkovni zbirki. Te težave je ekipa UPV opredelila kot manjše težave. Kljub temu so se brazilski organi obvezali, da bodo pregledali podatkovno zbirko, da se izognejo netočnim podatkom.
Misije UPV imajo to v mislih, kadar se odpravijo. Vedo, da bodo našli napake. Naša naloga je odpraviti pomanjkljivosti, ki jih ugotovimo - pa naj bo to v državi članici ali v tretjih državah - ker smo zavezani našim potrošnikom. Želim vam zagotoviti, da bomo še naprej pošiljali misije v Brazilijo in tretje države, da zagotovimo, da ko se ugotovijo pomanjkljivosti, da se odpravijo. Prav tako vam moram zagotoviti, da igramo zelo pošteno igro za naše kmete in proizvajalce nasproti tretjim državam.
Bila je pripomba o Romuniji, ki je, enako kot Bolgarija in - v preteklosti - veliko drugih držav članic, imela težave z navadno prašičjo kugo. Veliko smo slišali o Romuniji in Bolgariji. Pozivam vas, da vprašate svoje vlade, kakšno pomoč smo ponudili za rešitev tega problema. Prepričana sem, da bo Romunija v bližnji prihodnosti lahko izvažala meso ravno zaradi pomoči, ki smo jo ponudili, in Bolgarija se bo lahko znebila navadne prašičje kuge.
Za konec bi vam rada zagotovila, da smo najprej odgovorni našim evropskim potrošnikom in da želimo le korektno in pravično poslovanje za vse. Lahko ste prepričani, da bodo naše misije UPV v tretje države zelo stroge. Ostali bomo pozorni in če bo kaj šlo narobe, bomo poskusili popraviti. Ostali bomo oprezni in strogi. Če bo na seznamih več kmetij ali ne, je predvsem odvisno od brazilskih organov in od tega, ali so pripravljeni porabiti denar, ki ga morajo porabiti za to, da se njihove kmetije potrdijo v skladu z našimi standardi in da bodo lahko izvažali. Če tega ne bodo storili, ne bodo izvažali.
Predsednica
Razprava je zaključena.
Pisne izjave (člen 149)
Béla Glattfelder  
v pisni obliki. - (HU) Predpisi Evropske unije za varno hrano so najstrožji in na najvišji ravni v svetu. Toda za uskladitev s temi predpisi nastanejo bistveni dodatni stroški za evropske kmete. Evropski proizvodi ne smejo biti v slabšem položaju od proizvodov, ki izvirajo iz tretjih držav, zaradi tega, ker so ti proizvedeni po nižji ravni predpisov o prehrambeni industriji. Zdravje evropskih potrošnikov ne sme biti ogroženo zaradi proizvodov, ki niso ustrezne kakovosti in niso varni. Mesni proizvodi lahko imajo zlasti širok obseg tveganja za zdravje, če niso pridelani v ustreznih pogojih. Iz tega razloga morajo Evropska komisija in države članice zagotoviti, da se za mesne proizvode iz EU in iz tretjih držav uporabljajo enaki pogoji.
Wojciech Michał Olejniczak  
v pisni obliki. - (PL) Gospe in gospodje, Evropska komisija je pred kratkim opazila bistveno povečanje uvoza govejega mesa iz tretjih držav, zlasti iz Argentine, Brazilije in Urugvaja. Za uvoz katerega koli proizvoda v EU, vključno z govejim mesom, so potrebni visoki standardi Skupnosti, standardi, ki jih je Evropska komisija pred kratkim še zaostrila. Zelo pogosto pa proizvodi iz tretjih držav ne dosegajo teh standardov za varnost hrane. Kljub temu so zaradi bistveno nižje cene konkurenčnejši na tržišču. Zaradi tega je ravno ključno vprašanje ta trenutek podpora našim kmetom in promocija evropskih proizvodov, ki dosegajo visoke standarde in resnično zdravi in varni. Tema, o kateri se pogovarjamo, ima še en vidik. Iz kritičnih razmer na trgu mleka in mlečnih izdelkov bi morali izpeljati zaključke. Danes ko v mnogih državah EU ne moremo uspešno obvladovati presežkov mleka, bi bilo dobro pomisliti na to, kako bi reorganizirali proizvodnjo govejega mesa. Zahvaljujem se vam za pozornost.
