Gibanje oseb z vizumom za dolgoročno prebivanje (razprava) 
Predsednik
Naslednja točka je poročilo gospoda Carlosa Coelha v imenu Odbora za državljanske svoboščine, pravosodje in notranje zadeve o predlogu Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi Konvencije o izvajanju Schengenskega sporazuma in Uredbe (ES) št. 562/2006 v zvezi z gibanjem oseb z vizumom za dolgoročno prebivanje - C6-0076/2009 -.
Carlos Coelho
Gospod predsednik, komisarka, gospe in gospodje, danes govorimo o absurdnih situacijah, kot je na primer situacija študenta, ki pridobi vizum, da bi se udeležil tečaja v Belgiji. Ker ne sodi v področje uporabe Direktive 2004/114/ES ne sme iti na Nizozemsko, da bi zbiral informacije v specializirani knjižnici za svojo doktorsko disertacijo, niti ne more izkoristiti konca tedna, da bi spoznal Barcelono, saj ga bodo priprli v državi, ki je izdala vizum.
Konvencija o izvajanju Schengenskega sporazuma določa, da lahko imetnik vizuma za dolgoročno prebivanje biva samo na ozemlju države članice, ki je izdala vizum. Ne sme potovati v drugo državo članico ali iti preko druge države članice, ko se vrača v svojo državo izvora.
Schengen pomeni svobodo gibanja. Vsaki osebi, ki zakonito prebiva v državi članici, mora biti omogočeno prosto gibanje znotraj območja, kjer ni notranjih mej. Idealna rešitev bi bila, da države članice izpolnijo svojo dolžnost in zagotovijo dovoljenje za prebivanje državljanom tretjih držav, ki so imetniki tovrstnega vizuma. Vendar pa se to v veliki večini držav članic ne dogaja.
Države članice so se začasno izognile tej situaciji z izdajanjem vizumov vrste D + C, ki imetnikom vizuma za dolgoročno prebivanje prve tri mesece dovoljujejo prosto gibanje znotraj schengenskega območja. Tovrstni vizumi bodo z aprilom 2010 odpravljeni z Vizumskim zakonikom Skupnosti, zaradi katerega bo še nujneje najti rešitev tega problema.
Spremembe, ki sem jih predlagal in ki imajo podporo večine članov Odbora za državljanske svoboščine, pravosodje in notranje zadeve, prispevajo k rešitvi tega problema brez zmanjšanja varnosti v schengenskem območju.
Dolžnost poizvedb v schengenskem informacijskem sistemu pri obravnavi vloge za vizume za dolgoročno prebivanje je enak postopek kot tisti, ki že obstaja za državljane tretjih držav, ki so imetniki dovoljenja za prebivanje. Na ta način smo se odzvali na strahove v zvezi z zmanjšanjem varnosti.
Resnica je, da so različne države članice izdajale vizume za dolgoročno prebivanje in s tem dovoljenja za prebivanje, ne da bi najprej opravile poizvedbe v SIS, zlasti v zvezi z zahtevami člena 96 o učinkih zavrnitve sprejema.
Ta praksa slabi varnost schengenskega območja in ustvarja probleme na njegovih zunanjih mejah v primerih, ko so v SIS zavedeni posamezniki z veljavnimi vizumi. To ustvarja zapletene in nepotrebne situacije za posameznike in mejne kontrole, ki si morajo prizadevati ugotoviti, ali so bili vizumi ponarejeni, ali so podatki v sistemu SIS nepravilni in jih je treba izbrisati, ali pa vizumov sploh ne bi smeli izdati.
Pobuda, o kateri bomo glasovali, bo imetnikom vizuma za dolgoročno prebivanje omogočila prosto gibanje za obdobje treh mesecev v vsakem šestmesečnem obdobju. To je enako obdobje kot velja za imetnike dovoljenja za prebivanje, hkrati pa države članice zavezuje tudi k temu, da izdajo dovoljenje za prebivanje v primerih, ko se dovoli prebivanje, daljše od enega leta.
Priznava tudi potrebo po krepitvi stopnje varstva podatkov v skladu s Schengenskim sporazumom in priporoča, naj Komisija predstavi potrebne pobude, če sistem SIS II ne bo začel delovati pred letom 2012.
Z uveljavitvijo Lizbonske pogodbe sta bila prvotno dva predloga združena in zagotovljena nova pravna podlaga. Besedilo, o katerem bomo glasovali na tem plenarnem zasedanju, je rezultat pogajanj, ki so potekala pod švedskim in španskim predsedstvom. Rezultat je bila dosega soglasja na prvi obravnavi, zaradi česar je bilo omogočeno sprejetje te uredbe pred uveljavitvijo Vizumskega zakonika.
Gospod predsednik, špansko predsedstvo, ki ne prisostvuje tej razpravi, bi pozval, naj Parlamentu zagotovi, da lahko ta uredba začne veljati pred 5. aprilom 2010. Ključno je, da se to zgodi, da bi se izognili opustitvi v zakonodaji.
Evropski komisiji čestitam za to pravočasno pobudo. Hvaležen sem za zanesljivo sodelovanje Sveta, zlasti švedskega in španskega predsedstva, in sodelovanje poročevalcev v senci, ki je omogočilo široko soglasje v Odboru za državljanske svoboščine, pravosodje in notranje zadeve. S tem ukrepom lahko rešimo zapleten problem, s katerim se sooča na tisoče državljanov tretjih držav, in to storimo dobro, hkrati pa krepimo svobodo in varnost.
Cecilia Malmström
članica Komisije. - Gospod predsednik, kot je izpostavil poročevalec, je cilj tega predloga olajšati gibanje znotraj schengenskega območja za državljane tretjih držav, ki zakonito prebivajo v eni od držav članic na podlagi vizuma za dolgoročno prebivanje ali vizuma "D". V skladu z veljavnim schengenskim pravnim redom lahko državljani tretjih držav, ki so imetniki dovoljenja za prebivanje, prosto potujejo znotraj schengenskega območja, saj je dovoljenje za prebivanje enakovredno vizumu.
Vendar pa se je nedavno v državah članicah pojavila težnja, da se ob prihodu vizumov za dolgoročno prebivanje ni spreminjalo v dovoljenje za prebivanje. Zato danes tu razpravljamo o tem; Komisija, Svet in Parlament so seveda morali najti rešitev za ta problem. Pravna in praktična situacija ima znatne negativne posledice za državljane tretjih držav, ki zakonito prebivajo v naših državah članicah na podlagi vizuma D. Te osebe ne morejo zakonito potovati v drugo državo niti ne morejo potovati prek ozemlja druge države, ko se hočejo vrniti v svojo državo izvora. Absurdnost te situacije je prikazal primer, ki ga je predstavil poročevalec gospod Coelho.
Najboljša rešitev bi seveda bila, da vse države članice izdajo potrebna dovoljenja za prebivanje in da to storijo pravočasno. Žal danes ni tako, zato imamo trenutni predlog, katerega cilj je razširiti načelo enakovrednosti dovoljenja za prebivanje in vizumov za kratkoročno prebivanje na vizume D za dolgoročno prebivanje. Državljan tretje države z vizumom D za dolgoročno prebivanje, ki ga je izdala država članica, bo tako lahko za tri mesece v vsakem šestmesečnem obdobju pod enakimi pogoji kot imetnik dovoljenja za prebivanje odpotoval v drugo državo članico. To bi obnovilo osnovno filozofijo, na kateri temelji vzpostavitev območja brez notranjih mej, namreč da lahko oseba potuje po schengenskem območju za kratka obdobja z dokumenti, na podlagi katerih zakonito prebiva v državi članici.
Zelo zadovoljna sem bila, ko sem izvedela, da je gospod Carlos Coelho izrazil svojo podporo temu predlogu od samega začetka in je poročevalec skupaj z Odborom za državljanske svoboščine, pravosodje in notranje zadeve razumel, da je treba ukrepati, da se olajša življenje državljanom tretjih držav, saj hočemo spodbuditi ljudi, ki zakonito prebivajo v našem območju. Poročevalcu bi se rada zahvalila za njegov konstruktivni pristop k temu.
Ni mi treba ponavljati, da moramo hitro najti rešitev, zlasti zaradi Vizumskega zakonika, ki bo veljal od 5. aprila letos in bo odpravil tako imenovane vizume D+C, katerih namen je bil deloma popraviti položaj imetnikov vizumov D. Menim, da je končno besedilo predloga uredbe zadovoljilo vse strani, saj je bilo kompromisno besedilo dogovorjeno med vsemi institucijami. Da bi se spopadli z nekaterimi pomisleki Evropskega parlamenta in držav članic - na primer glede varnosti -, so bile narejene spremembe k prvotnemu besedilu.
Če navedem nekaj primerov, predlog skrajšuje veljavnost vizumov za dolgoročno prebivanje. Njihovo obdobje veljavnosti ne bo presegalo enega leta. Po tem enoletnem obdobju predlog uvaja dolžnost za države članice, da izdajo dovoljenje za prebivanje.
Prav tako je okrepljena zahteva po sistematičnem iskanju v schengenskem informacijskem sistemu (SIS). Ko država članica preučuje izdajo dovoljenja za prebivanje ali vizuma D, mora odgovorni organ sistematično opraviti iskanje v schengenskem informacijskem sistemu, da bi se izognil situaciji, ko imamo razpisan ukrep in sočasno vizum za dolgoročno prebivanje.
Da bi se odzvali na pomisleke glede varnosti v zvezi z biometričnimi podatki - in to je seveda glavno vprašanje za mnoge države članice -, je bila predlogu uredbe dodana politična deklaracija, v kateri se Komisijo poziva, naj preuči možnost uporabe biometričnih podatkov v zvezi z vizumi za dolgoročno prebivanje in naj rezultate te študije do 21. julija 2011 predstavi temu plenarnemu zasedanju in Svetu. Komisija sprejema tudi, da je bila v predlog uredbe vključena obveznost poročanja o uporabi te uredbe.
Da bi našli kompromisni odgovor na glavni pomislek Evropskega parlamenta v zvezi z zagotavljanjem visoke stopnje varstva podatkov v primerih, ko je bil v sistemu SIS razpisan ukrep, smo se dogovorili o skupni deklaraciji. Svet in Evropski parlament pozivata Komisijo, naj predstavi potrebne zakonodajne predloge, potrebne za spremembo ustreznih določb Konvencije o izvajanju Schengenskega sporazuma, če bi nastale nadaljnje znatne zamude pri izvrševanju SIS II, ki bi izvrševanje prestavile po letu 2012. Menim, da smo s temi spremembami našli razumno, dobro uravnoteženo rešitev, ki bo znatno olajšala življenje državljanom tretjih držav, ki zakonito prebivajo v naših državah. Ustrezala bo tudi filozofiji Evrope brez notranjih meja.
Še enkrat se želim zahvaliti Odboru LIBE, Odboru JURI in poročevalcu za njihov zelo konstruktiven pristop k temu.
Cecilia Wikström
Gospod predsednik, sodelovanje EU temelji na vrednotah, najosnovnejša izmed teh vrednot pa je svoboda. Tema naše današnje razprave je zmožnost ljudi, da se prosto gibljejo. V moji EU glede tega ni omejitev. Menim, da je prav v tem veličina EU. Vsi izmed nas, ki živimo tu, uživamo svobodo gibanja, vendar pa bi morala veljati tudi za vse tiste, ki tu prebivajo daljše obdobje.
V skladu s Konvencijo o izvajanju Schengenskega sporazuma imetnik vizuma za dolgoročno prebivanje trenutno ni upravičen do svobode gibanja; namesto tega sme, kot je izpostavil gospod Coelho, prebivati samo v državi članici, ki je izdala vizum. Zaradi tega se na primer gostujoči profesor iz Indije, ki živi in dela v mojem mestu Uppsali na Švedskem, ne more udeležiti konference v Parizu, ne da bi zaprosil za vizum za obisk Francije, študent iz Kitajske pa ne more za konec tedna odpotovati v Nemčijo in obiskati prijatelja, ne da bi najprej zaprosil za vizum za obisk tam.
Tovrstna ovira svobodi gibanja ne sme obstajati znotraj EU. To zdaj spreminjamo. Namen trenutnega predloga je zagotoviti svobodo gibanja po vsem schengenskem območju za državljane tretjih držav, ki v državi članici prebivajo dalj časa.
Zahvaliti se želim gospodu Coelhu, ki je kot poročevalec opravil izredno dobro delo in je upošteval vidike, ki sem jih predstavila v svojem mnenju v imenu Odbora za pravne zadeve, in tudi mnenja drugih poročevalcev v senci. Pred seboj imamo zdaj rezultat: gre za pozitiven predlog, ki predstavlja še en člen pri zagotavljanju svobode gibanja znotraj EU, vključno za državljane tretjih držav. Zadeve razvija naprej, to pa je EU, v kateri s ponosom živim in delam.
Kinga Gál
Gospod predsednik, komisarka, gospe in gospodje, pozdravljam priložnost za sprejem resolucije v Parlamentu za olajšanje potovanj državljanov tretjih držav, ki zakonito prebivajo na ozemlju Evropske unije, in čestitam kolegu poslancu gospodu Coelhu za odlično delo, ki ga je opravil v Parlamentu v zvezi s tem vprašanjem. Ta predlog na otipljiv način olajšuje potovanje po Evropski uniji za državljane tretjih držav, ki so imetniki vizumov D za dolgoročno prebivanje, ki jih je izdala država članica. Gre za zagotovitev rešitve situacij, ko nekatere države članice iz enega ali drugega razloga ne morejo ali nočejo pravočasno izdati dovoljenja za prebivanje državljanom tretjih držav, ki prebivajo na njihovem ozemlju. Okvira, ki ga zagotavljajo schengenski predpisi, ne uporabljajo pravilno. Veseli me, da lahko v zvezi s tem naredimo korak naprej.
Naš cilj je izogniti se temu, da bi državljani tretjih držav, ki pridejo v Evropsko unijo, imeli občutek, da vstopajo v neosvojljivo trdnjavo. Temu namenu morata služiti celovito upravljanje meja in vizumska politika. Kot madžarska poslanka pozivam, naj bodo meje Evropske unije prepustne za osebe, ki potujejo v dobri veri. Stika med državljani, ki živijo na eni ali drugi strani meje, ne smemo omejevati. V interesu državljanov tretjih držav, ki živijo v sosednjih državah EU - vključno s pripadniki madžarske manjšine -, je, da na ozemlju Evropske unije prebivajo zakonito brez kakršnih koli birokratskih ali upravnih bremen. To zahteva ustrezno zakonodajo na ravni Skupnosti in tudi držav članic, ki si ne nasprotuje, ampak krepi cilje druga druge.
Upam, da bo namesto, da ostane visokoleteča ideja, nova zakonodaja Skupnosti resnično zagotovila praktično podporo zlasti mladim, študentom, ki želijo študirati v državah članicah. Ti morajo biti najpomembnejši koristniki te uredbe. Tu se lahko samo strinjam, da mora Komisija predložiti poročilo o uveljavljanju te uredbe najkasneje do aprila 2012 in po potrebi tudi predlog za spremembo uredbe, da bi dosegli cilje.
Vilija Blinkevičiūtė
v imenu skupine S&D. - (LT) Čestitam poročevalcu gospodu Coelhu za pripravo tega poročila in se tudi strinjam, da je pomembno čim prej zagotoviti prosto gibanje znotraj schengenskega območja za državljane tretjih držav z vizumom za dolgoročno prebivanje, ki zakonito prebivajo v državi članici. V skladu s trenutno prakso držav članic je iz različnih razlogov potrebno precej časa, da državljani tretjih držav vizum za dolgoročno prebivanje nadomestijo z dovoljenjem za prebivanje. Navedla bi lahko mnogo primerov iz držav članic Evropske unije, vključno iz moje države Litve, kjer na primer voznik tovornjaka, ki izvaja dolge prevoze in mu je bil izdan vizum D, ne more opravljati svojega primarnega dela. Praksa, ki se je pojavila na tem področju, spodkopava zakonita pričakovanja državljanov tretjih držav, ki so v Evropsko unijo prišli delati ali študirati. Tudi države članice morajo sprejeti ustrezne ukrepe za poenostavitev postopkov za izdajo vizumov. Vizum za dolgoročno prebivanje mora imeti enak vpliv na gibanje osebe znotraj schengenskega območja brez notranjih mej kot dovoljenje za prebivanje. Najpomembnejši vidik tu ni dolžina obdobja, za katerega imetnik vizuma kategorije D obišče drugo državo, ampak sama priložnost za boljše izpolnjevanje njegovih potreb znotraj schengenskega območja. Zato se strinjam s predlogom, da sme državljan tretje države z vizumom za dolgoročno prebivanje, ki ga je izdala država članica, prebivati v drugi državi članici za obdobje treh mesecev v vsakem šestmesečnem obdobju pod enakimi pogoji kot imetnik dovoljenja za prebivanje. Sočasno je zelo pomembno zagotoviti, da poenostavljeno gibanje državljanov tretjih držav znotraj schengenskega območja ne predstavljajo dodatne grožnje varnosti držav članic. Zato vas pozivam, da nemudoma sprejmete to delno spremenjeno uredbo.
Nathalie Griesbeck
Gospod predsednik, komisarka, gospe in gospodje, v poplavi težav se izoblikujejo stopnje. Tako je tudi s tem besedilom, ki so ga pravkar dobro pojasnili kolegi poslanci z vseh strani in ki zadeva vse državljane tretjih držav, ki zakonito prebivajo - to bi poudarila - v Evropi.
Dejansko je skrajni čas, da je bilo to besedilo sprejeto; skrajni čas je, da je bilo znotraj EU vzpostavljeno prosto gibanje za državljane tretjih držav, in vesela sem, da smo dosegli točko, na kateri nadgrajujemo okvir Evrope svoboščin, na področju, ki ga hočemo narediti vse varnejšega.
Predstavlja očitno dejstvo in korak naprej. Očitno dejstvo, kot so omenili ljudje: v bistvu v zvezi s tem besedilom ni nič spornega, majhno število sprememb pa kaže, da hočemo vsi zgraditi Evropo, v kateri nihče ne obtiči v državi članici in ne more raziskati preostanka evropskega območja. Je tudi velik korak naprej, ker predstavlja pravice za državljane, študente, raziskovalce in druge iz tretjih držav, ki živijo na ozemlju EU.
Naj nazadnje za zaključek povem, da bo to vsekakor spodbudilo ljudi zunaj Evrope k razmišljanju o Evropi kot enotnem območju, združeni Evropi, skupnem območju, to pa bo evropsko kulturo in identiteto poneslo izven naših meja.
Rui Tavares
v imenu skupine GUE/NGL. - (PT) Gospod predsednik, najprej bi se rad zahvalil poročevalcu gospodu Coelhu, katerega predlog podpiram skupaj z drugimi poročevalci v senci Odbora za državljanske svoboščine, pravosodje in notranje zadeve.
Tu sem že imel priložnost povedati, da je gospod Coelho dobro poudaril načelo svobode gibanja znotraj Evropske unije, pravice državljanov, pa naj bodo to evropski državljani ali državljani tujih držav, in same evropske demokracije. To ne pomeni samo lastnih državljanov, ampak tudi zanašanje na prispevek več tisoč ali celo milijonov državljanov tretjih držav, ki potujejo preko evropskega ozemlja, ki tu prebivajo in ki pridejo sem za dolgo ali kratko obdobje, da bi tu delali in študirali.
Gospod Coelho je s prispevanjem poročevalcev v senci delal v odličnem ozračju sodelovanja in pripravljenosti zagotoviti informacije. Predvsem pa je to storil pravočasno, saj je v tej zadevi čas ključnega pomena, ker imamo opraviti z življenjem posameznikov.
Kot drugi govorniki pred menoj lahko navedem primere študentov, raziskovalcev in znanstvenikov, ki pridejo v Evropo zaradi priznane kakovosti njihovega dela in ki zatem ne morejo prečkati naših mej, ki so dejansko zelo zaprte v primeru nekaterih ljudi z drugih celin. Raziskovalec lahko v dveh urah zapusti Portugalsko in vstopi v Španijo ter prečka mejo druge države članice ali pa ne more oditi, če ima, kot se zgodi v nekaterih primerih, vizum za dvoletni magistrski študij, ki mu ne dovoljuje zapustiti države, da bi svoje delo delil ali izvajal raziskave v drugi državi članici.
Tudi sami smo morali ob nekaterih priložnostih obravnavati takšne primere, ko želimo na primer slišati prispevek nekoga k razpravi v Bruslju.
Opozoriti moramo, da to ni samo nepotrebno in nepravično breme za državljane zadevne tretje države. Je tudi izguba za tiste izmed nas, ki smo pričakovali prispevek te osebe. Je izguba v smisli naše konkurenčnosti, ko primerjamo na primer mobilnost tujega državljana te vrste v ZDA ali na Kitajskem, v Indiji ali Braziliji in ovire njihovi mobilnosti znotraj Evropske unije. Je izguba v smislu mobilnosti naše delovne sile, naše znanstvene skupnosti, ko spoznamo, da je ta naraščajoča mobilnost zelo pomembna v obdobju krize kot je ta, ki jo trenutno preživljamo, in je tudi izguba za družbo znanja.
Zato je čas, da Svet začne izvajati te predloge, preden aprila začne veljati Vizumski zakonik in ustvari še več nepotrebnih ovir za mobilnost teh posameznikov. Zato mi preostane samo še, da povem, da v imenu svoje skupine podpiramo predlog poročevalca in bomo glasovali zanj.
Gerard Batten
v imenu skupine EFD. - Gospod predsednik, poročilo predlaga, da države članice za državljane tretjih držav izdajo vizume za dolgoročno prebivanje do 12 mesecev, ki jih bodo priznavale druge države članice znotraj schengenske skupine.
Britanija ni članica schengenske skupine, zato ne bo neposredno prizadeta. Vendar pa bi predlogi državljanom držav, ki niso države EU, ki vstopijo v eno državo članico, olajšali potovanje v druge države EU.
Britanija ima velik problem z nezakonitim priseljevanjem. V Britaniji je najmanj milijon nezakonitih priseljencev. V skladu s temi predlogi bi lahko ljudje, ki se hočejo nezakonito priseliti v Britanijo, prišli v drugo državo EU povsem zakonito, pridobili vizum za dolgoročno prebivanje, s katerim lahko pridejo v Francijo, od koder lahko nezakonito vstopijo v Britanijo.
Poslanci Evropskega parlamenta iz Stranke za neodvisnost Združenega kraljestva bodo zato v interesu varovanja naših meja pred nadaljnjim nezakonitim priseljevanjem glasovali proti temu poročilu.
Frank Vanhecke
(NL) Gospod predsednik, v tem poročilu sem naletel na nekaj, kar je resnično najbolj nenavaden primer v zvezi s tem, zakaj moramo ublažiti pravila, in sicer primer tujega študenta, ki mu je bil izdan vizum za študij v Belgiji in ki lahko zdaj zaradi nove ureditve poišče informacije v nizozemski knjižnici in nato odpotuje naprej v Barcelono. To je dobro zanj!
Vendar pa tu ne gre za to. V praksi schengenska in evropska vizumska politika kot celota pomenita nekaj povsem drugega kot prosto potovanje študentov. Pomeni popolno uničenje naših mej, kar bo omogočilo prost vdor organiziranemu kriminalu in nezakonitemu priseljevanju, ne da bi imeli neprepustne zunanje meje - ki naj bi bile temelj celotnega sistema -, ki bi to nadzorovale. Eden izmed neposrednih rezultatov Schengena je na primer, da se lahko množice španskih nezakonitih priseljencev svobodno premaknejo v druge države članice.
Po mojem mnenju bi bilo bolje, če bi ta parlament enkrat razmislil o vplivu takšnih odločitev na navadne Evropejce, namesto da razmišlja o vsakodnevnih praktičnih skrbeh tujih študentov.
Agustín Díaz de Mera García Consuegra
(ES) Gospod predsednik, začeti želim s čestitkami gospodu Coelhu za njegovo odlično delo in predvsem za visoko stopnjo soglasja, doseženega med Svetom, Komisijo in različnimi političnimi skupinami v Parlamentu. Zaradi njegovega dela menim, da bo tu le malo razhajanj.
Evropska unija predstavlja največje območje svobode, ki je bilo kdaj koli vzpostavljeno. Odpraviti moramo vse ovire, ki preprečujejo prosto gibanje evropskih državljanov in državljanov tretjih držav, ki zakonito prebivajo v državi članici. V celoti moramo končati absurdne situacije, s katerimi se tako pogosto soočajo imetniki vizumov D za dolgoročno prebivanje.
Kot veste vizum za dolgoročno prebivanje imetniku omogoča prebivanje v državi članici, ki ga je izdala. Vendar pa se imetniki teh vizumov ne morejo prosto gibati znotraj Evropske unije in lahko potujejo samo v državo članico, ki je izdala vizum. Do situacij, kot je že opisana, prihaja zelo pogosto. Navedel bom še en primer: študent, ki v Lizboni pripravlja svojo doktorsko disertacijo o zgodovini obeh Amerik, ne more preučiti spisov in dokumentov v Splošnem arhivu za Indije v Sevilli, ki je oddaljena eno uro z letalom.
Nenazadnje je cilj predloga, da vizumi za dolgoročno prebivanje zagotavljajo enake pravice kot so tiste, ki jih zagotavlja dovoljenje za prebivanje. Gospe in gospodje, izboljšati moramo načelo mobilnosti: mobilnosti, ki je ključna za delo, znanstvene in akademske namene.
Čeprav se bo zdelo popolnoma nepotrebno glede na to, kaj vidim, bom zaključil s pozivom, da vsi podprete poročilo gospoda Coelha ne samo zaradi njegove izredno visoke kakovosti, ampak tudi zato, ker predstavlja dodatno jamstvo velikega območja prostega gibanja, ki ga zagovarjamo. Podpiram tudi predlagani časovni razpored gospoda Coelha.
Iliana Malinova Iotova
(FR) Gospod predsednik, najprej bi se rada zahvalila poročevalcu gospodu Coelhu za njegovo delo in pohvalila sodelovanje med Parlamentom, Svetom in Komisijo med usklajevanjem obeh poročil in prvo obravnavo, ki mora biti tudi zadnja.
Ključnega pomena je, da se to poročilo sprejme pred koncem aprila 2010, da se ga lahko začne izvajati hkrati z Vizumskim zakonikom. Za vse prebivalce Evropske unije je izredno pomembno, da lahko potujejo po vseh državah članicah. Na ta način lahko rešimo dvojni problem uporabe vizumov "D+C" in pravil za dovoljenja za prebivanje.
Zaradi tega poročila bodo imeli vsi državljani tretjih držav, ki so imetniki vizumov za dolgoročno prebivanje, pravico šest mesecev na leto potovati kamor koli v Evropi. Vse zadevne osebe bodo dobile vse potrebne informacije, ko prejmejo svoj vizum, in jih je treba obvestiti predvsem o tem, da bo ta vizum postal dovoljenje za prebivanje pred potekom enoletne veljavnosti.
Nazadnje je pomembno poudariti, da bo vsak posameznik, ki bo zaprosil za vizum D, iz varnostnih razlogov predmet preiskave, vendar pa se ga ne bo vneslo v sistem SIS. Pogodbena stranka mora upoštevati vse informacije, ki jih je v sistem SIS že vključila druga pogodbena stranka.
Če se sistema SIS II ne bo izvajalo od konca leta 2012, Komisijo in Svet pozivamo, naj predstavi zakonodajo, potrebno za zagotavljanje enake stopnje varstva podatkov kot jo zagotavlja SIS II.
Mario Borghezio
(IT) Gospod predsednik, gospe in gospodje, namen teh predlogov je olajšati državljanom tretjih držav, ki zakonito prebivajo v državi članici, gibanje v schengenskem območju na podlagi vizuma D za dolgoročno prebivanje.
V bistvu hoče razširiti - in to nas skrbi - obstoječe načelo enakovrednosti dovoljenja za prebivanje in vizumov C za kratkoročno prebivanje na vizume za dolgoročno prebivanje. Vizum za dolgoročno prebivanje bo s tem v zvezi glede gibanja v schengenskem območju imel enake učinke kot dovoljenje za prebivanje. Z drugimi besedami, vsem, ki imajo dokument, ki izkazuje, da zakonito prebivajo v državi članici, hoče omogočiti prosto gibanje v schengenskem območju za kratka obdobja ne več kot tri mesece v obdobju šestih mesecev.
Komisijo in Svet bi radi opozorili na varnostne probleme, ki jih lahko povzroči to prosto gibanje. Že zdaj je zelo težko izvajati kontrole v eni državi članici: upoštevajmo tveganja, do katerih lahko pride, če bomo nenadoma začeli izvajati to načelo.
Franz Obermayr
(DE) Gospod predsednik, pred nekaj meseci v tem parlamentu ni bilo samo praznično vzdušje, ampak tudi občutek veselja za večino ljudi tu, ker je bila ublažena vizumska ureditev za mnoge države v Evropi.
Kakšna je torej realnost? Z odpravo vizumske obveznosti za državljane Črne gore, Makedonije in Srbije decembra 2009 je val ljudi potoval z Balkana prek Avstrije v srednjo Evropo in vse do Skandinavije. Pravo preseljevanje ljudi! V samo sedmih tednih je v skladu s podatki ministrstva za notranje zadeve okoli 150 000 Makedoncev izkoristilo to novo svobodo za potovanje. Dve tretjini teh ljudi se ne bosta vrnili v domovino. V mnogih vaseh, predvsem albansko-makedonskih vaseh, se vsak dan proti srednji ali zahodni Evropi odpravi pet avtobusov s turističnimi vizumi, ki izrecno prepovedujejo pridobitno zaposlitev. To pomeni, da gredo po 90 dneh ti ljudje v ilegalo in se domnevni turisti znova znajdejo na trgu dela s poceni delovno silo in služijo "dampinške" plače. To je razlika med realnostjo situacije in neuresničljivimi sanjami Evropskega parlamenta.
Posledice tega bodo nosile naše matične države. Nositi morajo posledice tega, kar odloči večina v tem parlamentu. Sprijazniti se bodo morale z nezakonitim priseljevanjem, ki ga je komajda mogoče nadzorovati, nezakonitostjo in povezanim neprijavljenim zaposlovanjem.
Simon Busuttil
(MT) Čestitati želim kolegu poslancu Carlosu Coelhu za njegovo poročilo o tej pobudi, ki državljanom tretjih držav omogoča večjo svobodo gibanja znotraj evropske proste cone. Vendar pa moram, gospod predsednik, opozoriti na ironijo, ki se je pojavila v tej razpravi, namreč: medtem ko zagotavljamo večje pravice državljanom tretjih držav, se ta trenutek Evropska unija in njeni državljani soočajo z resnimi problemi glede potovanja v države, kot je na primer Libija. Do tega je prišlo zaradi nenehnih problemov med Švico in Libijo, zaradi katerih je Libija ustavila potovanja za vse državljane Evropske unije in ne samo za Švicarje. Zato se torej medtem ko zagotavljamo večje pravice državljanom tretjih držav, zmanjšuje pravice naših državljanov do potovanja v tretje države kot je Libija. Kakšne so posledice? Posledice so zelo resne. So delavci, ki ne morejo potovati in delati v Libiji, podjetjem, ki so vlagala v Libiji, se preprečuje, da bi tja poslala svoje delavce, medtem ko so drugi delavci trenutno v Libiji in morajo tam ostati, dokler se njihovim zamenjavam ne odobri vstopa. To je negotova situacija, komisarko Malmström pa pozivam, naj nujno posreduje v zvezi s tem. Vem, da gre za diplomatsko vprašanje med dvema državama, ki nista niti članici Evrospke unije, vendar pa ima to resne posledice za državljane Evropske unije, ki bi radi potovali v Libijo, da bi zaslužili za preživetje.
Monika Flašíková Beňová
(SK) Poročilo kolega gospoda Coelha in tudi predlog uredbe zadevata prosto gibanje ljudi, ki je bistveni element demokracije v Evropski uniji, zato je nesprejemljivo, da osebe, ki so imetnice vizuma za dolgoročno prebivanje v eni državi članici Evropske unije, ne bi mogle potovati skozi Evropsko unijo.
Obstaja več razlogov za podporo navedenih pobud. Prvi je spoštovanje in ohranitev temeljnih človekovih pravic, ki nedvomno vključujejo tudi svobodo gibanja. Če država članica legalizira prebivanje državljana iz tretje države, ni razloga, da se ta oseba ne bi svobodno gibala znotraj schengenskega območja. Seveda je treba preučiti podrobnosti glede tega, da se ne zmanjša stopnja varnosti znotraj schengenskega območja.
Tu se je govorilo tudi o študentih in znanstvenikih, ki niso mogli potovati v drugo državo članico. To skupino je treba razširiti, da bo vključevala poslovneže, saj bomo, če jim tega ne omogočimo, zmanjševali konkurenčnost Evropske unije. Zato menim, da bo to poročilo deležno podpore, in čestitam poročevalcu.
Piotr Borys
(PL) Gospod predsednik, rad bi se zahvalil gospodu Coelhu. Moje mnenje je bilo vključeno v uredbo. Imel sem tudi priložnost delati na uredbi. Povedal bi, da narava poročila gospoda Coelha ni samo nujna in pomembna, ampak tudi simbolična. Danes lahko kot predstavnik ene izmed novih držav članic s ponosom povem, da lahko spremenimo pravila, ki omogočajo prosto gibanje znotraj schengenskega območja, kjer so se nekatere izmed trenutnih držav Evropske unije soočale s podobnimi težavami. Menim, da je simbolična narava teh sprememb danes nekaj, kar ni mogoče preceniti, in upam, da bo soglasje, ki je bilo doseženo v tem parlamentu, velik uspeh za vse nas.
Drugič, povedati želim, da nas odprava "vizumov D + C" in dejstvo, da države članice ne morejo izdajati dovoljenj za prebivanje, silita k nujnemu ukrepanju. Podal bom samo en primer zadev, ki so bile danes omenjene tu v Parlamentu. Dva ukrajinska študenta, ki sta lani potovala iz Wrocława v Berlin, sta bila pridržana ob prečkanju meje zlasti zato, ker nista poznala predpisov in sta želela izkoristiti naše intelektualne vire. Menim, da bo današnje glasovanje zelo pomembno in ključno za nas.
Pozornost želim pritegniti k zadnji zadevi - vprašanju varnosti. Danes moramo imeti dober sistem za izmenjavo informacij, zbranih v Schengenu, vsekakor moramo delati na drugi generaciji schengenskega informacijskega sistema in vizumskem informacijskem sistemu ter morda imeti celo pogostejše preglede in poročila. Tu bi odločno pozval gospo Malmström, naj zagotovi, da bo usklajevanje med državami članicami glede varnosti vsaj tako dobro kot je bilo doslej, in še enkrat bi se gospodu Coelhu zahvalil za odlično poročilo.
Kinga Göncz
(HU) Gospod predsednik, povedati želim, da se strinjam s poročevalcem in ga podpiram, prav tako pa komisarko Malmström, pri iskanju rešitve za to vprašanje, ki je v skladu s pravno državo, spoštovanjem človekovih pravic, varstvom podatkov in seveda varnostnimi pomisleki. Izraženi so bili številni pomisleki. Izpostavila bi nekaj vprašanj. Da bi ta uredba delovala, moramo najprej preučiti in izvedeti več o praksah vsake države članice. Vemo, da lahko nekatere države članice pravočasno izdajo dovoljenja za prebivanje. Te najboljše prakse nam lahko veliko pomenijo. Uskladiti moramo prakse držav članic, da bi povečali zaupanje. Vse države članice morajo uporabljati sistem SIS - vemo, da tega danes ne delajo vse -, uvedba sistema SIS II in delovanje sistema VIS pa sta izredno nujni nalogi, saj bosta ta sistema dolgoročno zagotovila jamstva. V interesu Evrope je, da se lahko državljani tretjih držav, ki prebivajo tu - študenti, poslovneži, raziskovalci -, prosto gibljejo.
Georgios Papastamkos
(EL) Gospod predsednik, tudi jaz bi se rad za začetek zahvalil gospodu Coelhu za njegovo odlično delo na poročilu in povedal naslednje:
prvič, schengenski pravni red je točno to: svoboda gibanja znotraj meja schengenskega območja. Zato moramo v tej razpravi izpeljati prve osnovne in enostavne zaključke: to je ključnega pomena za napredovanje te uredbe. Primer študentov je nazoren; vsakdo z vizumom za dolgoročno prebivanje mora imeti pravico do svobode gibanja.
Pojavi se problem - in to želim poudariti -, ali bo to olajšalo nezakonito priseljevanje, čeprav posredno, ali bodo nastali varnostni problemi, in ali oseba, ki uveljavlja to pravico, hkrati ne bo imela sredstev za gibanje, kar je nekaj, kar morajo države članice upoštevati.
Seveda bo morala biti vsaka država članica zelo previdna pri izdajanju vizumov. Tu se, kot je navedeno v poročilu, pojavi zelo pomembno merilo, najpomembnejše merilo izmed vseh: da bo obdelava podatkov v schengenskem informacijskem sistemu pred izdajo vizuma za dolgoročno prebivanje zdaj obvezna. V končni analizi tako ne samo varujemo schengenski pravni red, ampak tudi krepimo varnost v povezavi točno s tem.
Zato moramo biti vsi pozitivni v zvezi s temi obeti, sistem SIS II, ki je nujen pa mora ne glede na to, kaj se bo zgodilo, začeti hitro delovati. Nazadnje moramo v sodelovanju z državami članicami in službami držav članic ne samo pospeševati schengenski pravni red in ga krepiti, ampak sočasno krepiti tudi varnost, ki je nujni element za vsako državo članico, za vse izmed nas in za schengenski pravni red.
(Aplavz)
Tanja Fajon
(SL) Med najpomembnejšimi dejavniki evropskega povezovanja sta odprava notranjih meja in svoboda gibanja. Državljanom tretjih držav, ki zakonito prebivajo v državi članici, moramo olajšati gibanje na schengenskem območju. Nesprejemljivo je, da zaradi birokracije omejujemo gibanje študentom, znanstvenikom in podjetjem v Evropi.
Prav tako moramo svobodo gibanja čim prej omogočiti državljanom Bosne in Hercegovine in Albanije in ljudem na Kosovu, ki imajo danes, paradoksalno, manj pravic do svobodnega potovanja, kot so jih imeli pred leti. Seveda morajo biti na to pripravljeni in ne nasedajmo zavajajočim podatkom o množičnem nezakonitem priseljevanju.
Vizumski režim je predolgo izoliral ljudi zahodnega Balkana, ki morajo krepiti stike s sogovorniki v Uniji, pa jim pogosto zavračanje prošenj za vizume to preprečuje. Ne tvegajmo še večjega občutka izolacije in diskriminacije, posebej med mladimi, ki morda še nikoli niso imeli priložnosti odkriti Unije. Zato ne zgubljajmo časa, ko bosta Bosna in Hercegovina in Albanija, ena ali druga, izpolnili merila za liberalizacijo vizumskega režima.
Vsakršno olajšanje potovanj na schengenskem območju je korak naprej in v interesu Evropske unije.
Zbigniew Ziobro
(PL) Gospod predsednik, predlog, o katerem razpravljamo, zadeva eno izmed temeljnih načel delovanja Evropske unije - odpravo notranjih mej in prosti pretok ljudi. Zaradi tega zasluži posebno pozornost. Nedoumljivo in zato tudi nesprejemljivo je, da imajo imetniki vizumov za dolgoročno prebivanje manj svobode gibanja znotraj schengenskega območja kot ljudje z vizumi za kratkoročno prebivanje. Zaradi tega se strinjam s predlogom Evropske komisije. Vendar pa menim, da moramo podati spremembe k predlogu, da bi zagotovili varnost. Zato podpiram predlog Odbora za državljanske svoboščine, pravosodje in notranje zadeve, da mora kot del schengenskega informacijskega sistema med državami članicami obstajati pretok informacij o neželenih osebah. Od Evropske komisije je treba zahtevati tudi, da najkasneje do 5. aprila 2012 predloži poročilo o uporabi uredbe. Spremembe, ki so bile pripravljene, zaslužijo resen premislek in - v večini primerov - podporo.
Elżbieta Katarzyna Łukacijewska
(PL) Gospod predsednik, olajšanja gibanja znotraj schengenskega območja za državljane tretjih držav si ne želijo samo ljudje iz teh držav, ampak na to čakamo tudi prebivalci Evropske unije. Protislovno je, da ima danes imetnik vizuma za kratkoročno prebivanje večjo svobodo gibanja kot imetnik vizuma za dolgoročno prebivanje in da oseba iz tretje države, ki je imetnica zakonskega dovoljenja za dolgoročno prebivanje na primer na Poljskem, ne more potovati v Nemčijo ali Francijo. Svoboda gibanja ne sme veljati samo za prebivalce Evropske unije. Tudi raziskovalcem, študentom, šolarjem in poslovnežem iz tretjih držav mora biti omogočeno prosto gibanje, obiskovanje prijateljev in spoznavanje tradicije, običajev in kulture drugih držav. Ti bodo dobri ambasadorji idej Evropske unije, njeni prebivalci pa bomo storili korak proti uresničitvi idej o Uniji brez mej.
Andreas Mölzer
(DE) Gospod predsednik, vizumski sistem schengenskih držav je očitno tako zapleten, da konzularni uslužbenci ne vedo več, kaj delajo, in dopuščajo, da se v vizumsko past ujamejo pošteni popotnik, ki potrebujejo vizum. Dejstvo, da konzularni uslužbenci ne poznajo vizumskih kategorij "D" in "C", je nekoliko nenavadno. Resnično malomarno je, če nekdo opusti poizvedovanje v schengenskem informacijskem sistemu, da bi si olajšal delo. Jasno je, da bo to povzročilo številne nepotrebne probleme na zunanjih mejah, in to situacijo je nujno treba spremeniti. V zvezi s tem ni smiselno razpravljati o nacionalnih seznamih razpisanih ukrepov, če se sistem opozarjanja in predpisi EU o opozarjanju sploh ne uporabljajo dosledno.
Liberalizacija vizumskih postopkov za balkanske države poteka vzporedno s povečanjem neuspešnih prošenj za azil iz teh držav. Zdaj ko zaradi liberalizacije vizumskih predpisov za Balkan obstaja resno tveganje vala priseljevanja, ko je v sedmih tednih skoraj 150 000 ljudi iz Makedonije izkoristilo svojo novo svobodo potovanja in se jih po ocenah skoraj dve tretjini izmed njih ne bo vrnilo v domovino, je še posebno pomembno urediti izvajanje vizumskih predpisov.
Krisztina Morvai
(HU) Kot madžarski poslanci Parlamenta smo v posebnem položaju, ko bomo glasovali in odločili o tem, ali bomo državljanom tretjih držav omogočili svobodnejše gibanje znotraj Evropske unije ali ga nasprotno poskušali preprečiti. Zaradi tragedije trianonske pogodbe je Madžarska izgubila velik del svojega ozemlja in veliko število madžarskih rojakov živi zunaj meja današnje Madžarske in s tem zunaj trenutnih meja Evropske unije, v nekdanji južni regiji in podkarpatski regiji. Naši rojaki so v zelo poniževalnem položaju, ko študirajo ali izvajajo raziskave ali delajo na drugih področjih v svoji lastni okrnjeni državi, in jim ni dovoljeno zapustiti ozemlja Madžarske. To je resnično bedna in nesprejemljiva situacija, glede katere moramo ukrepati. Zato bomo madžarski poslanci Parlamenta madžarskega prepričanja glasovali za ta predlog, da bi končali ta nesmiseln položaj.
Andrew Henry William Brons
Gospod predsednik, ta predlog temelji na domnevi, da so vse osebe iz tretjih držav, ki vstopijo v EU, osebe z dobrimi nameni, in da resnično prihajajo sem študirat, če rečejo tako. EU je polna nepravih univerz in celo prave univerze imajo pogosto vpisane študente, ki se nikoli ne pojavijo v predavalnici. Če se olajša njihov odhod v druge države, bo veliko težje preveriti pristnost njihovega statusa in jih težje najti, kadar se ugotovi, da njihov status ni resničen.
Čeprav Združeno kraljestvo ni v schengenskem območju, ima EU zgodovino urejanja statusa nezakonitih priseljencev. Današnji imetniki vizumov za dolgoročno prebivanje ali dovoljenj za prebivanje so lahko jutrišnji nezakoniti priseljenci, dan zatem pa državljani EU s popolno svobodo gibanja.
Cecilia Malmström
članica Komisije. - Gospod predsednik, načeti sta bili dve vprašanji, ki nista posebno povezani s to temo, vendar pa bi rada kljub temu na kratko odgovorila nanju.
Gospod Busuttil je načel vprašanje Libije. Zagotovim mu lahko, da je to zelo zapleteno vprašanje, vendar pa smo aktivno vključeni v dialog z Libijo, s Švico, z državami članicami, da bi našli rešitev za ta zelo zapleten problem, preden se še bolj stopnjuje. Zato upam, da vam bom kmalu lahko poročala o razvoju v zvezi s tem.
Gospe Fajon bi rada povedala, da je položaj v Albaniji in Bosni in Hercegovini druga zadeva in da prav zdaj zaključujemo misijo tam, da bi ocenili, kako ti dve državi uspevata glede na merila. Komisija bo zelo kmalu, po posvetovanju z državami članicami in strokovnjaki, pripravila poročilo o tem, o oceni iz tega poročila pa bomo obvestili člane Odbora za državljanske svoboščine, pravosodje in notranje zadeve, preden bomo na dnevni red dali morebitni predlog.
Glede tega predloga lahko poslancem in poročevalcu zagotovim, da je Komisija izredno zavezana temu, da bi to uspelo, in storili bomo vse, kar lahko, da zagotovimo izvajanje uredbe. Morda zveni kot tehnični problem, vendar ni. Zadeva posamezne državljane, ljudi pa bi radi spodbudili, da sem pridejo zakonito z urejenimi dokumenti, pa naj bodo študenti, raziskovalci, strokovnjaki ali znanstveniki. To je dobro zanje in dobro za nas. Je tudi v skladu s filozofijo Evropske unije, da vzpostavimo območje brez notranjih meja. Zato bi se morali izogniti temu, da tem ljudem po nepotrebnem otežujemo življenje.
Menim, da smo v tem predlogu našli dobro ravnotežje. Zmožni smo bili zadovoljivo upoštevati varnostne pomisleke in lahko si čestitamo. To je Unija, ki si močno prizadeva s tremi institucijami opredeliti problem in najti konkretno rešitev v korist državljanom.
Zato se vam zahvaljujem za vaše delo, gospod Coelho, in hvala za dobro razpravo na tem plenarnem zasedanju.
Carlos Coelho
Gospod predsednik, še zadnje štiri pripombe. Prva je, da je obžalovanja vredno, da je stol Sveta med to razpravo prazen. Druga je zahvala komisarki Malmström za njene prijazne pripombe in poziv, da skupaj s Svetom zagotovi začetek veljavnosti te uredbe 5. aprila. Drugače bomo imeli pravno vrzel, ki bo imela posledice za resnične ljudi.
Tretja pripomba je, da je obžalovanja vredno, da poslanci, ki so bili udeleženi v razpravi in so načeli vprašanje varnostnih problemov, niso prepoznali izboljšav, ki jih je Parlament uvedel s to uredbo, zlasti obveznost vnaprejšnje poizvedbe v schengenskem informacijskem sistemu.
Kot sem poudaril v svoji uvodni izjavi, menim, da je Parlament dobro opravil svojo nalogo, saj je okrepil svobodo gibanja in tudi varnost. Nepriznavanje tega pomeni enostranski pogled na to in neprepoznavanje celotne slike.
Nazadnje se želim, gospod predsednik, zahvaliti vsem tistim, ki so si skupaj prizadevali za ta cilj, namreč tistim, ki so omogočili soglasje na prvi obravnavi, zlasti Parlamentu in Svetu, toda tudi vsem tistim politični skupinam znotraj Odbora za državljanske svoboščine, pravosodje in notranje zadeve ter Odboru za pravosodje, ki so omogočili to široko soglasje. Moje mnenje je, da delo opravljamo na najboljši možni način, ko smo na takšen način udeleženi v iskanju rešitve.
Predsednik
Razprava je zaključena.
Glasovanje bo potekalo kmalu.
Pisne izjave (člen 149)
Petru Constantin Luhan  
Podpiram prizadevanja, ki so del tega poročila, da se svobodo gibanja uspešno razširi na imetnike vizumov za dolgoročno prebivanje in zanje velja na enak način kot za imetnike dovoljenj za prebivanje in vizumov za kratkoročno prebivanje. Trenutno veljavni sporazumi so omogočili številne neugodnosti za državljane tretjih držav, ki zakonito prebivajo v eni izmed držav članic in ki želijo iz različnih razlogov potovati skozi Evropsko unijo. Med državami članicami obstajajo razlike glede časa, načina in meril, ki so potrebni za izdajo vizuma. V praksi je bilo opaženo, da prosilci za vizum, ki jih zavrne ena država, poskusijo "srečo" v drugih državah članicah. Razlog za to je, da so nekatere države zahtevnejše, druge pa popustljivejše, ko gre za izdajo vizumov in dovoljenj za prebivanje. Da bi se izognili valu prošenj za vizume prek določenih držav, ki so sprejele liberalnejšo politiko za izdajo vizumov, predlagam standardizacijo poizvedb in načinov za odobritev prošenj za vizume med vsemi državami članicami. Ta postopek bo zagotovil standarden pristop do vseh prošenj, s čimer bo odpravljeno tveganje, da se pojavijo kakršna koli "vrata" v schengensko območje.
