Ocenjevalni mehanizem za spremljanje uporabe schengenskega pravnega reda - Ocenjevalni mehanizem za preverjanje uporabe schengenskega pravnega reda (razprava) 
Predsednik
Naslednja točka je skupna razprava o naslednjih poročilih:
gospoda Carlosa Coelha v imenu Odbora za državljanske svoboščine, pravosodje in notranje zadeve o vzpostavitvi ocenjevalnega mehanizma za spremljanje uporabe schengenskega pravnega reda - C6-0111/2009 -;
gospoda Carlosa Coelha v imenu Odbora za državljanske svoboščine, pravosodje in notranje zadeve o vzpostavitvi ocenjevalnega mehanizma za preverjanje uporabe schengenskega pravnega reda - C6-0110/2009 -.
Carlos Coelho
poročevalec. - (PT) Gospod predsednik, gospod Barrot, gospe in gospodje, podpiram mehanizem ocenjevanja Schengna, ki bo izboljšal trenutno veljaven sistem in ga naredil učinkovitejšega, da bo tako mogoče schengenski pravni red izvajati na bolj pregleden in dosleden način.
Kljub temu sem razočaran nad predlogi, ki jih je predstavila Evropska komisija. Ti predlogi v bistvu ohranjajo pravila, ki se nanašajo na prvi del mandata, ne da bi pri tem kar koli spreminjali v zvezi z drugim delom mandata, ali v zvezi z ocenjevanjem kako se schengenski pravni red izvaja v državah članicah, ki so že v schengenskem območju, ampak smo vključujejo nedavne izboljšave trenutnega ocenjevalnega mehanizma.
Edina nova stvar, ki jo pozdravljam, je možnost izvajanja nenapovedanih obiskov. V zvezi z ocenjevalnim postopkom ti predlogi vlogo, ki jo ima trenutno Svet, v celoti prenašajo na Komisijo, kar omogoča zelo omejene oblike sodelovanja z državami članicami in izločuje Evropski parlament iz celotnega postopka, ne da bi bilo pri tem jasno, kaj bodo ti koraki prinesli dobrega.
Prav tako me skrbi, da gremo k popolnemu ločevanju ocenjevalnih mehanizmov za vsak posamezen del mandata, kar bi lahko ogrozilo učinkovitost in doslednost sistema. Za države, ki se želijo pridružiti Schengenu, ne bi smela veljati drugačna pravila in sistemi za ocenjevanje, kot za tiste države, ki so že v njem.
Obstajajo tudi težave z zaščito podatkov. Navedel bom samo tri primere: prvič, poglavje o varnosti konzularnih predstavništev je nepopolno, saj prostori zunanjih podjetij, v primeru najemanja zunanjih storitev, niso pokriti. Drugič, varnostne zahteve, predlagane za schengenski informacijski sistem (SIS), bi morale biti prav tako vključene v poglavje o vizumih. Tretjič, člen 7 uredbe mora poleg analize tveganosti vključevati tudi revizije in poročila o varnostnih pregledih, ki jih opravljajo države članice v skladu s pravili, vzpostavljenimi z Zakonskimi inštrumenti SIS in vizumskim informacijskim sistemom (VIS).
Poleg težav, ki sem jih omenil in izboljšav, ki bi jih bilo mogoče izvesti, je osnovni problem v tem, da ima Evropski parlament nepomembno vlogo. V skladu z našimi pravnimi službami je izbira pravne podlage s strani Komisije zakonita. Vendar pa bi bilo mogoče pri osnutku uredbe uporabiti tudi postopek soodločanja. Politična volja je edini ključni dejavnik med obema možnostma. Če bo Lizbonska pogodba začela veljati, kar naj bi se po pričakovanjih zgodilo kmalu, bo treba te predloge združiti v en sam predlog in jih ponovno predložiti, saj bo struktura stebrov odpravljena.
Ne smemo pozabiti, da govorimo o varnosti na področju svobode, varnosti in pravice, pri čemer pa bi morale sodelovati vse države članice in vse evropske institucije. Zaradi tega moramo izbrati postopek soodločanja. Evropski parlament ne bi smel imeti samo pomožne vloge, ampak bi morala njegova vloga odražati vpliv, ki ga ima pri sprejemanju temeljnih zakonodajnih instrumentov.
Na koncu se želim zahvaliti poročevalcem v senci, ker so podprli to vlogo Evropskega parlamenta, in vabim podpredsednika Barrota, ki je vedno spoštoval Parlament, da ponovno predloži te predloge, ki ne uveljavljajo samo izboljšav z vidika vsebine, ampak vzpostavljajo tudi primerno vlogo Evropskega parlamenta v zvezi s samim postopkom.
Jacques Barrot
Gospod predsednik, skušal se bom odzvati na pomisleke, ki jih je v svojem poročilu izrazil gospod Coelho.
Ocenjevalni mehanizem je ključno merilo, ko govorimo o ohranjanju celovitosti schengenskega območja in ohranjanju medsebojnega zaupanja med državami članicami. Prav zaradi tega Komisija predlaga, da bi pri načrtovanju obiskov, obiskov na kraju samem in pri pripravi osnutka ocenjevalnih in nadaljnjih poročil sodelovali strokovnjaki držav članic.
Komisija je seveda prepričana, da mora Parlament sodelovati pri ocenjevanju Schengna, saj sedaj to ni tako. Državljani morajo imeti dostop do rezultatov teh ocenjevanj. Zato je Komisija predlagala, da Parlamentu predloži letna poročila, v katerih bodo navedeni sklepi, doseženi po vsakem posameznem ocenjevanju in napredek pri izvajanju korektivnih ukrepov.
To je torej prvi odgovor. Res je, da je gospod Coelho izpostavil vprašanje soodločanja Parlamenta. Trenutno veljavne pogodbe tega ne omogočajo. Čeprav sedaj soodločanje še ne poteka, obstajajo predlogi za prenos trenutno veljavnega mehanizma na Skupnost. S temi predlogi lahko mehanizem postane učinkovitejši v zvezi z načrtovanjem, obiski na kraju samem in nadaljnjimi ukrepanji glede ocenjevanja.
Še več, vloga Komisije kot skrbnice pogodb bo še okrepljena. Vendar pa, gospod Coelho, tej okrepljeni vlogi močno nasprotuje Svet. Zaradi tega sta bila v skladu z veljavnimi pogodbami potrebna dva vzporedna predloga, saj schengenski pravni red pokriva prvi in tudi tretji steber.
Komisija je menila, da je bil člen 66 Pogodbe ES, ki določa posvetovanje z Evropskim parlamentom, pravilna pravna podlaga pri predlogu za prvi steber. Ta pravna podlaga je bila izbrana kot pravilna za trenutno veljavni Schengenski ocenjevalni mehanizem, ko je bil schengenski pravni red vključen v okvir Evropske unije s "prelomno" odločitvijo, sprejeto leta 1999.
Člena 30 in 31 Pogodbe sta bila izbrana kot pravna podlaga pri predlogu za tretji steber. Zaradi tega smo se morali pri ocenjevanju prvega stebra in pri ocenjevanju tretjega stebra sklicevati na dva različna člena.
Komisija mora na podlagi veljavnih pogodb in pravnih razprav, ki iz njih izhajajo, vztrajati pri svojih predlogih. Povedati moram, gospod Coelho, da glede na težka pogajanja v Svetu v zvezi z okrepljeno vlogo Komisije, ni verjetno, da bodo kmalu zaključena. Sedaj lahko upamo, da bo Lizbonska pogodba ratificirana, potem pa bo zadeva ponovno odprta in ko bo napočil čas, se bo Komisija odločila, kaj je po njenem mnenju najustreznejša pravna podlaga za predlagan mehanizem, s tem, ko bo kar v največji možni meri vključila Evropski parlament.
Ko bo napočil ta čas, bo Komisija vsekakor lahko predložila spremenjene ali nove predloge glede na razmere. Kot veste, sem sam zelo naklonjen tej določbi, v skladu s katero bo Parlament lahko deloval kot sozakonodajalec pri večini vprašanj, ki se nanašajo na svobodo, varnost in pravice. Vsekakor lahko le podpiram aktivnejšo vlogo Parlamenta. Vendar pa glede na razmere menim, da nismo mogli storiti ničesar drugega, kot da smo predlagali to spremembo trenutno veljavne pravne podlage. Kot sem rekel, razprave v Svetu niso lahke; vendar ne zaradi tega, ker ne bi želeli vključiti držav članic, ampak zaradi tega, ker tudi Komisija v svoji vlogi skrbnice pogodb meni, da je odgovorna za obvladovanje celotnega ocenjevalnega mehanizma, pri čemer sodelujejo države članice in seveda Parlament.
Simon Busuttil
Vzpostavitev Schengenskega območja je bila nedvomno velik korak naprej za številne države Evropske unije. S sabo je prinesla tudi zamisel o popolni svobodi gibanja za državljane na stvarnejši način, prav tako pa lahko tudi rečemo, da lahko državljan, ko potuje znotraj schengenskega območja, skoraj občuti, kot da potuje znotraj svoje lastne države. Vendar pa se vsi zavedamo, da je bilo za uspeh tako ambicioznega projekta vloženega veliko trdega dela, prav tako pa tudi veliko žrtvovanja. Predvsem pa moramo, ko se odločimo, da bomo odprli naša vrata drug drugemu, zaupati drug drugemu glede tako občutljivega vprašanja, kot je to, se pravi, varovanje naših zunanjih meja. Ko govorimo o zunanjih mejah, zaupamo v države in v zameno pridobimo zaupanje.
Ko torej govorimo o teh poročilih, se strinjam s kolegom Carlosom Coelhom, ko pravi, da so namenjeni izboljšanju ocenjevalnih mehanizmov znotraj projekta schengenskega območja; projekta, ki je zelo pomemben in ki temelji na medsebojnem zaupanju. Pa vendar vedno poudarjamo, da mora biti to ocenjevanje izvedeno na učinkovit in pregleden način. Še več, pri tem mora biti vključen Parlament, kateremu mora biti omogočeno, da uveljavlja vse svoje pristojnosti, predvsem zdaj, ko smo verjetno le nekaj tednov pred uveljavitvijo Lizbonske pogodbe. Zato sem prepričan, da bo Komisija razumela, ko ob upoštevanju dejstva, da bo Lizbonska pogodba kmalu začela veljati, pričakujemo, da bodo v predlogi, kot je ta, v celoti upoštevane vse pristojnosti Evropskega parlamenta, ki jih bo imel v skladu s to pogodbo.
Ioan Enciu
v imenu skupine S&D. - (RO) Vzpostavitev ocenjevalnega in nadzornega mehanizma za preverjanje izvajanja schengenskega pravnega reda je pomembno merilo, s katerim bodo v praksi uveljavljene odločitve, ki se nanašajo na področje svobode, varnosti in pravice, predvsem na določbe Haaškega programa. Osnutki predlogov, ki so bili danes predloženi v razpravo, predstavljajo različice ocenjevalnega mehanizma. Vključujejo določbe, ki se specifično nanašajo na ciljno področje, skupaj z ustrezno metodologijo za nadzor.
Vendar pa podrobnejša analiza izpostavlja, da se nekatera načela institucionalnega sodelovanja ne upoštevajo, tako na ravni Evropske unije, kot tudi med državami članicami EU. S tega vidika ta predlog vključuje določbe, ki omejujejo sodelovanje med državami članicami v zvezi z ocenjevanjem rezultatov, pridobljenih pri izvajanju Schengenskega sporazuma. Istočasno nedopustno krepi vlogo Komisije v tem procesu, medtem ko Evropska unija ostaja zunaj celotnega ocenjevalnega mehanizma.
Poleg tega besedilo nekaterih členov v zakonodaji dopušča različna tolmačenja odnosa med Komisijo, Parlamentom in Svetom v zvezi z njihovim dostopom do informacij o izvajanju schengenskega pravnega reda.
Zaradi tega je v členu 14, ki se nanaša na občutljive informacije, izpostavljeno, da so "poročila, pripravljena po obisku na kraju samem, zaupna. Komisija se bo po posvetovanju z zadevnimi državami članicami odločila, kateri del poročila bo postal javen."
Prav tako želim v zvezi s temi določbami omeniti, da člen 16 v zvezi s poročilom, ki ga prejmeta Evropski parlament in Svet, ne pomeni, da bo tudi letno poročilo o izvedenih ocenjevanjih vsebovalo tajne podatke. Na podlagi tega lahko torej sklepamo, da se bo Komisija odločila, katere informacije bodo vključene v letno poročilo in katere ne. To dejstvo podeljuje Komisiji funkcije, do katerih po mojem mnenju ni upravičena.
Lizbonska pogodba bo kmalu začela veljati in od takrat dalje bo soodločanje postalo normalen zakonodajni postopek, ki se nanaša tudi na področje svobode, varnosti in pravice. Zakonodajni predlogi, o katerih trenutno razpravljamo, vsebujejo določbe, ki so v nasprotju z načeli v Pogodbi. Posledično bo treba te osnutke, če bodo sedaj odobreni, ponovno pregledati takrat, ko bo začela veljati Lizbonska pogodba.
Gospe in gospodje, svoboda, varnost in pravica so področja ključnega pomena za državljane Evrope, katerih interese neposredno zastopa evropska zakonodaja. Omejevanje vloge institucije, kot je Evropski parlament, je napačno. Na koncu želim podpreti predlog, ki ga je podal gospod Coelho, da je treba osnutek v trenutni obliki zavrniti in vrniti Komisiji. Predlagam vam, da podpremo osnutek resolucije.
Sarah Ludford
v imenu skupine ALDE. - Gospod predsednik, naš kolega gospod Coelho je ponovno upravičil svoje drugo ime: Carlos "Schengen" Coelho. Je naš glavni strokovnjak v Odboru za državljanske svoboščine, pravosodje in notranje zadeve in zelo smo mu hvaležni za njegovo delo in strokovno znanje. Glede teh predlogov je pripravil zelo dobra raziskovalna poročila, ki izpostavljajo, kako globoko je zabredla Evropska unija v zvezi z nadzorom in ocenjevanjem.
Vsekakor ni smiselno, da bi morala biti ustreznost za pridružitev Schengenskemu območju izključno v rokah držav članic, ne glede na kakršno koli prikrito razdeljevanje na obdobje pred in po vstopu v Schengen. Iz predloga resolucije Komisije izhaja, da "[k]er je ocenjevanje pred začetkom učinkovanja bistvenega pomena za pridobitev medsebojnega zaupanja držav članic, se zdi smiselno, da ostane odgovornost držav članic". Vendar državam članicam ne prepuščamo ocenjevanja balkanskih držav, za katere bo danes zvečer Odbor za državljanske svoboščine, pravosodje in notranje zadeve glasoval o njihovi primernosti za odpravo vizumov - za potovanje brez vizumov - ampak ocenjevanje in ovrednotenje izvaja Komisija, torej ni nobene doslednosti pri tem, ko trdimo, da bi moralo biti presojanje o drugih državah v pristojnosti držav članic.
Če sem iskrena, ne dojamem te posebne delitve med ocenjevanjem ukrepov "začetka učinkovanja", potrebnih za pridružitev Schengenu, ki morajo po mnenju Komisije ostati medvladni, in preverjanjem "izvajanja" schengenskega pravnega reda. Vsekakor se zdi, da države članice ne opravljajo zelo dobrega dela, saj smo iz predloga glede odločitve izvedeli, da "[d]ržave članice v zadnjih letih niso občutile potrebe po izvajanju ocenjevanja na kraju samem glede pravosodnega sodelovanja na področju kazenskih zadev in prepovedanih drog.. Varstvo podatkov prav tako ni bilo vedno predmet ocenjevanja na kraju samem." Verjamem, da je veliko ljudi, ne samo v Parlamentu, ampak tudi širše, ki menijo, da so vprašanja, ki se nanašajo na sodelovanje pri kaznivih dejanjih, drogah, odkrivanju trgovanja z drogami in varstvu zasebnosti, zelo pomembne zadeve, za katere so pregledi na kraju samem pomembni. V celoti torej podpiram zaključke Carlosa Coelha o potrebi, da stvari uredimo, da konsolidiramo postopke, s katerimi se to ocenjevanje izvaja, da konsolidiramo naloge med prvim in tretjim stebrom - in upam, da bo besedna zveza "tretji steber" kmalu spadala le v zgodovino in mi je ne bo treba nikoli več izgovoriti -,da bomo imeli eno samo enostavno, učinkovito, uspešno in pregledno ocenjevanje in da bomo zagotovili, da bo v to preglednost vključena tudi odgovornost Evropskega parlamenta.
Zelo nenavadno je, da na tem razpotju, v času, ko sem prepričana, da bo ratificirana Lizbonska pogodba - v Zgornjem domu Združenega kraljestva sem lani opravila svoj delež - Komisija predlaga te izjemno zamegljene in nesmiselne predloge. Podpiram zavrnitev in pozivam Komisijo, da pripravi boljši predlog, v katerem bo upoštevana Lizbonska pogodba, upoštevana konsolidacija, upoštevana poenostavitev in učinkovitost pri nadzoru in ki bo skladen z odgovornostmi Komisije in Parlamenta na drugih področjih.
Nanaša se na celotno vprašanje načina priprave medsebojnega pregleda v Evropski uniji s 27 državami članicami. Kot sem rekla, to je treba pregledati, tudi na področju človekovih pravic, saj se zdi, da nimamo jasnih načel in struktur in preprosto sprejemamo različne stvari na različnih področjih. Ne glede na to, kako všeč so mi države članice, se bojim, da pogosto sprejemajo prakse po načelu "naredi mi uslugo in vrnil ti jo bom", kar pomeni, da se med sabo ne kritizirajo in torej tudi niso primerne, da ocenjujejo druga drugo. To bi morala početi Komisija.
Ker mi je ostalo še nekaj sekund, želim izzvati gospoda Bradbourna iz skupine ECR glede vprašanja prostega pretoka. Pozval je h globalni prepovedi tako imenovanih "naprav za skeniranje golega telesa". Zelo veliko bi pripomogel k temu, če bi se lani udeležil glasovanja, ko so njegovi kolegi nasprotovali prepovedi uporabe teh naprav za skeniranje telesa, ne da bi pred tem temeljito pregledali človekove pravice. Njegovi kolegi so glasovali proti prepovedi. Gospod Bradbourn ni bil prisoten niti na glasovanju, torej je nekoliko neokusno, da sedaj to izpostavlja.
Tatjana Ždanoka
v imenu skupine Verts/ALE. - Gospod predsednik, tudi sama se želim zahvaliti našemu kolegu Carlosu Coelhu za njegovo poročilo. Resnično potrebujemo enostaven in učinkovit, pregleden mehanizem za ocenjevanje schengenske ureditve.
Strinjam se, da mora imeti Komisija aktivnejšo vlogo pri ocenjevalnem mehanizmu, o katerem je pravkar govoril gospod Barrot. Kljub temu pa nas poslance skrbijo številne stvari. Veste, da ima naša skupina Zelenih zelo močno stališče glede varstva osebnih podatkov. Komisija je pozabila omeniti zunanje izvajalce, ko je govorila o varnosti konzularnih prostorov. Prav tako je pozabila na predpise o varovanju IT za te prostore.
Poleg tega morajo biti v letnem programu ocenjevanja, člen 7 uredbe, upoštevani tudi revizije in pregledi, ki jih izvajajo države članice same, in ne le analize tveganja, ki jih pripravlja FRONTEX. Zato zahtevamo, da se upoštevajo pomisleki glede varstva podatkov.
Ko govorimo o postopku soodločanja in predlogu gospoda Coelha, naša skupina Zelenih/EFA popolnoma podpira njegovo stališče. Ne bom vas opozarjala na vlogo Evropskega parlamenta, kot izvoljene institucije. Slišali smo že, da bo v skladu z Lizbonsko pogodbo postopek soodločanja edina možnost. V celoti podpiramo poročevalca, prav tako pa podpiramo njegov predlog.
Rui Tavares
v imenu skupine GUE/NGL. - (PT) Schengensko območje je staro 20 let - oziroma skoraj 20 let - in sta ga 10 let ocenjevala najprej stalni odbor, potem pa ocenjevalna skupina. Torej je skrajni čas, da smo izboljšali ocenjevalne postopke in se odzvali na pomisleke v zvezi s schengenskim območjem.
Sramotno je, da Komisija ob tej bližajoči se obletnici ni opravila dovolj dela ali naredila pomembnejšega napredka pri vzpostavitvi učinkovitejšega in celovitejšega ocenjevalnega mehanizma, s katerim se bi lahko odzvali tudi na skrbi glede preglednosti, nadzora s strani državljanov (demokratični nadzor), pa tudi na skrbi glede spoštovanja človekovih pravic, ki so zelo pomembne za Parlament, in ne le na pomisleke, ki so se pojavili v zadnjih letih glede schengenskega območja, kot so učinkovitost in kohezija med državami članicami in določena enakovrednost postopkov. Obstajajo utemeljeni pomisleki, da je bila večja učinkovitost dosežena na račun pravic državljanov in skrajni čas je, da to pomanjkljivost odpravimo.
Na kratko želim spregovoriti o soodločanju. Evropska komisija in vsi ostali, ki so zagovarjali Lizbonsko pogodbo, pri tem pa hvalili njene demokratične vrednote, se sedaj soočajo s preskusom, ali lahko uresničijo svoje obljube in dopustijo več parlamentarnega in demokratičnega nadzora nad postopkom ocenjevanja schengenske ureditve. Vendar pa ne morem podpreti zaključkov poročevalca, našega kolega poslanca, Carlosa Coelha. Verjamem, da za evropsko demokracijo opravlja dobre storitve s tem, ko nagovarja Komisijo, da ponovno pripravi svoje predloge in predloži nekaj, kar bo enostavnejše, učinkovitejše, preglednejše, bo v večji meri upoštevalo človekove pravice in zagotavljalo večji parlamentarni in demokratični nadzor.
Gerard Batten
v imenu skupine EFD. - Gospod predsednik, ne strinjam se prav pogosto s tem, kar pravi Odbor za državljanske svoboščine, pravosodje in notranje zadeve. Pravijo, da so ti predlogi o ocenjevalnih mehanizmih in schengenskem pravnem redu nesmiselni, saj bodo, potem ko bo Lizbonska pogodba v celoti ratificirana, tako ali tako spremenjeni.
Potem, ko bo začela veljati Lizbonska pogodba, bosta prvi in tretji od tako imenovanih treh stebrov različnih političnih področij združena v enega. Pri izvajanju Lizbonske pogodbe bomo nedvomno doživeli poskuse, kako jo uporabiti kot orodje za uveljavitev schengenskega pravnega reda v vseh državah članicah, vključno s tistimi, ki so trenutno izvzete, kamor spada tudi Združeno kraljestvo.
Opazili boste, da sem rekel "ko se bo začela izvajati Lizbonska pogodba" in ne "če". Zdi se, da bo eden izmed vodij držav, ki to zadržuje, pogumni predsednik Češke republike Václav Klaus, prisiljen v to, da bo kmalu dal soglasje. Britanska izdajalska laburistična vlada ni izpolnila svojih obljub, da bo Britancem omogočila referendum o Lizbonski pogodbi, in edini, ki bi lahko ohranil upanje na referendum, David Cameron, ni dovolj pogumen, načelen, odločen, da bi to naredil.
V Združenem kraljestvu velja popolnoma nenadziran, neomejen in kaotičen priseljevalni in azilni sistem. Kot država članica Evropske unije ne nadzorujemo več svojih meja, v skladu z Lizbonsko pogodbo pa se bo val priseljevanja, ki smo ga pričakovali, spremenil v cunami. Torej to poročilo ne bo ničesar spremenilo, pripomb Parlamenta in odbora pa Komisija ne bo upoštevala.
Slišal sem, kako se v tej razpravi navajajo besede "svoboda, prostost in pravica". Kakšna svoboda je to, če se nihče ne posvetuje z državljani o njihovi novi ustavi, ki izhaja iz Lizbonske pogodbe, samo zaradi tega, ker bi jo sicer zavrnili? Kakšna prostost je v zakonih, ki jih sprejemajo nedemokratične institucije, ki jih volivci ne morejo odpoklicati? Kakšna pravica je to, če so bile nacionalnim sodiščem v skladu z evropskim nalogom za prijetje odvzete pristojnosti, da bi ščitila svoje državljane pred nepoštenimi aretacijami in zaporom? Ta Unija je Orwellova stvaritev, kjer besede pomenijo ravno nasprotno od povedanega.
Hans-Peter Martin
(DE) Gospod predsednik, potrebujemo demokratično revolucijo. Pravkar ste slišali, kaj je povedal prejšnji govornik; večkrat opažamo, da kadar greste prehitro predaleč, dosežete ravno nasprotno od tega, kar dejansko skušate doseči.
Slogan te skupine je, da bo prehiter razvoj Evropske unije povzročil ravno tisto, česar si ne želi, in sicer nov nacionalizem. Prav to opažamo v tem trenutku v moji državi. Prihajam iz države, ki je bila razdeljena; na zahodu, v Voralbergu in še malo naprej, smo srečni zaradi odprtih meja, medtem ko na vzhodu lahko opazite, da smo šli s Schengenom predaleč in prehitro. Posledično smo priča novemu rivalstvu in nacionalizmu v moji državi in drugje.
Ne smemo se skrivati za tehničnimi razpravami. Soočiti se moramo s temi izzivi. Seveda mora to tudi obvezno pomeniti, da so Evropskemu parlamentu podeljene pravice soodločanja, vi komisar pa morate počakati, da bomo imeli to moč soodločanja ali da nam bodo vsaj avtomatsko podeljene.
Agustín Díaz de Mera García Consuegra
(ES) Gospod predsednik, čestitam Carlosu Coelhu in ga podpiram , prav tako pa želim izpostaviti, da je bilo njegovo sporočilo soglasno sprejeto na Odboru za državljanske svoboščine, pravosodje in notranje zadeve.
Predlog Sveta se nanaša na drugi del mandata, ki je bil podeljen delovni skupini za schengensko evalvacijo, ki naj bi potrdila, da se pravni red pravilno izvaja po odpravi kontrolnih točk na notranji meji.
Namen tega mandata je zagotoviti učinkovitejši schengenski ocenjevalni mehanizem.
Ocenjevanje pravilnega izvajanja schengenskega pravnega reda ima pravno podlago v elementih tretjega stebra, medtem ko imajo vidiki pravnega reda pravno podlago v instrumentih prvega stebra.
Menim, da je predlagana pravna podlaga pravilna, ni pa videti nič kaj skladna z več kot pomembno uveljavitvijo Lizbonske pogodbe, ko bodo funkcije in pristojnosti, ki so trenutno porazdeljene med dva stebra, konsolidirane.
Predlog ne vsebuje skoraj nobenih novih elementov, zaradi katerih bi se razlikoval od trenutno veljavnega ocenjevalnega mehanizma, Carlos pa pravi, da so novi. Vendar uvaja spremembo, ki je očitno pomembna, saj bi dokument, ki ga imamo pred sabo, pomenil prenos funkcij, ki jih trenutno izvaja Svet, na Komisijo.
Ta prenos pristojnosti dejansko pomeni, da so Parlament in tudi države članice same v ocenjevalnem procesu potisnjeni na stran, kljub temu, da so ravno oni pristojni za varnost svojih zunanjih meja.
Parlament, ki zastopa evropske državljane, igra ključno, vodilno vlogo v varnostnih zadevah. Naša naloga je pomembna in to izhaja tudi iz Lizbonske pogodbe.
Posledično, gospod predsednik, želimo počakati tri mesece, saj če bomo počakali, ne bo nobene potrebe po ponovnem odpiranju primera.
Gospod predsednik, še eno vprašanje: Pravkar sem opazil, kako je podpredsednik oblekel pulover, saj je tukaj strašno hladno. Opravičiti se moram, ker moram oditi, vendar ne odhajam zaradi tega, ker ne bi želel spremljati razprave, ampak zato, ker se me loteva bronhitis, kar sploh ni dobro, in zato bi bil zelo hvaležen, če bi lahko kaj ukrenili glede tega gospod predsednik.
Monika Flašíková Beňová
(SK) Mogoče je tu hladno tudi zato, ker Komisija le redkokdaj upošteva Parlament in njegova mnenja. Mogoče se bodo naši odnosi v prihodnje otoplili. Verjamem, da te razmere in ta razprava za komisarja niso preveč prijetne, saj se zdi, da smo vsi istega mnenja, oziroma vsaj velika večina med nami. Kljub temu se želim zahvaliti poročevalcu za njegovo poročilo.
Vzpostavitev schengenskega območja je našim državljanom znotraj tega območja res prinesla svobodo gibanja in je bila po moje eden izmed največjih uspehov v evropski zgodovini. Vendar je treba narediti še veliko. Odprava kontrolnih točk na notranjih mejah zahteva popolno varnost, pa tudi zaupanje med različnimi strankami glede zmožnosti izvajanja potrebnih ukrepov. Vzpostavitev nadzornega in ocenjevalnega mehanizma je zato zelo pomembna, če želimo pridobiti podporo državljanov v državah članicah. To zelo pogostokrat izkoriščajo skrajni desničarji, ki širijo trditve, da schengensko območje dejansko omogoča vdor različnih kriminalcev v države, ki so znotraj območja, in državljani naših držav nas povsem upravičeno sprašujejo, kaj nameravamo storiti, da bi to v prihodnje preprečili.
Zelo pomembna je tudi krepitev načela medinstitucionalnega sodelovanja, ki pa jo Komisija v svojem predlogu kar nekako postavlja v ozadje, kar ima očitno negativne posledice, saj kot so povedali že številni prejšnji govorniki, vsi verjamemo, da bo Lizbonska pogodba kmalu začela veljati, in zato bi bilo dobro, če bi lahko vključili ta kontekst.
Prav tako ne vidimo nobenega razloga, zakaj Evropski parlament v letnem poročilu ne bi prejel vseh ustreznih informacij - žal Komisiji tega načela demokracije ni uspelo vključiti v svoje mnenje. Zato sem, tako kot poročevalec, naklonjena temu, da se osnutek vrne Komisiji, mi pa moramo vztrajati na tem, da se vanj vključi skupni postopek odločanja ter da se celotno načelo poenostavi, celoten postopek pa postane preglednejši.
Cecilia Wikström
(SV) Gospod predsednik, tako kot gospod Coelho in številni drugi kolegi poslanci, želim tudi jaz poudariti, da je bila vzpostavitev schengenskega območja v osemdesetih in devetdesetih letih prejšnjega stoletja ena izmed najpomembnejših reform našega časa. Jean Monnet, eden izmed najpomembnejših oseb v EU, naj bi izjavil, da namen Evropske unije ni približevaje narodov, ampak združevanje ljudi.
Skozi stoletja so bila ljudska gibanja v Evropi resno omejena. V odnosih med evropskimi državami je prevladovalo sumničenje sočloveka. V določenih trenutkih je prišlo do izjemnega pomanjkanja zaupanja med državami. Namesto zaupanja je odnose zaznamovalo nezaupanje. Na srečo je to preteklost in sedaj opažamo nove možnosti za Evropo. Večina izmed nas tu v Evropskem parlamentu imamo že dolgo priložnost, da koristimo svoboščine, ki jih prinaša schengensko območje. Zelo enostavno je pozabiti na edinstveno stopnjo zaupanja med državami, ki so predstavljale podlago za njegovo vzpostavitev. Zelo enostavno je pozabiti na naporno pot, ki je bila potrebna, da smo prišli do te točke. Vendar pa je za srečevanje ljudi zunaj nacionalnih meja prosti pretok predpogoj.
Gospod predsednik, kot je gospod Coelho upravičeno povedal, je seveda pomembno, da obstaja učinkovit in pregleden ocenjevalni mehanizem za schengenski pravni red, da bo to območje ostalo in se razvijalo v območje, za katerega bo značilen prosti pretok. Vendar pa je podlaga za Schengen zaupanje med vključenimi državami in sodelovanje, ne pa mehanizem sam. Pomembno je, da je ta mehanizem učinkovit in pregleden, zato menim, da predlog Komisije predstavlja problem. Težava je v tem, da je trenutna vloga Sveta prenesena na Komisijo in da je možnost za sodelovanje močno zmanjšana. Vendar pa močno nasprotujem temu, da smo s strani državljanov izvoljeni predstavniki v Evropskem parlamentu izključeni iz procesa.
Govorimo o nečem, kar je tako tehnične narave, kot ocenjevalni mehanizem, vendar pa pri tem ne smemo pozabiti, da se to nanaša na temelj evropskega sodelovanja: svobodo, varnost in pravico. Zato je pomembno, da smo vsi vključeni v sprejemanje novih odločitev na tem področju. Zato pozivam Komisijo, da upošteva kritiko, ki je bila izražena v Parlamentu. Pozivam Komisijo, da čim prej pripravi nov in boljši predlog. Vsebina novega predloga mora biti takšna, da bo za vsako spremembo ocenjevalnega mehanizma opravljeno soodločanje med Komisijo, državami članicami in zlasti zastopniki v Evropskem parlamentu, ki so jih izvolili državljani.
Kyriacos Triantaphyllides
(EL) Gospod predsednik, namen predloga Komisije je okrepiti vlogo delovne skupine za schengensko evalvacijo s tem, ko bo ta mehanizem učinkovitejši in preglednejši, da bo tako mogoče zavarovati učinkovito in dosledno izvajanje schengenskega pravnega reda. Vendar pa je zanimivo, da si, ne glede na prosti pretok znotraj Evropske unije, istočasno prizadeva za vzpostavitev sistema, ki je daleč od tega, da bi ustrezal vsem postopkom za spoštovanje človekovih pravic. Težava, ki jo imamo pri ocenjevanju izvajanja schengenskega pravnega reda, je točno v tem, da imamo težave s sprejemanjem dejstva, da vsebuje določbe za izmenjavo zaupnih podatkov, "osebnih datotek" in represivne mehanizme, ki so bili vzpostavljeni z izgovorom varstva in prostega pretoka v evropskem prostoru.
Komisijo upravičeno skrbi. Ukinjanje nadzornih točk na notranjih mejah je odvisno od ustreznih kompenzacijskih ukrepov v smislu krepitve nadzora na zunanjih mejah in sodelovanja med policijo, carino in sodišči. Prav tako je pomenilo in še vedno pomeni nenehno izmenjavo informacij in uporabo biometričnih vizumov za vstop v Evropsko unijo. Menimo, da mora biti pri vsakem ocenjevanju upoštevana smotrnost vseh ustreznih izvedenih ukrepov in ne sme biti namenjena le preverjanju njihovega izvajanja. Pod nobenim pogojem se ne smemo strinjati s predlogom, ki bo, če bo odobren, dal večjo legitimnost predvsem represivnim ukrepom preko mehanizmov za njihovo ocenjevanje.
Nicole Sinclaire
Gospod predsednik, vedno sem mislila, da je biti poslanec v EP zapravljanje časa, vendar pa to danes zvečer res presega vse meje. Tukaj govorimo o nečem, kar sploh ni pomembno, saj bo Lizbonska pogodba - za katero veste, da ste jo vsilili - začela veljati v naslednjih mesecih in ponovno bomo imeli to razpravo. Torej, tukaj smo in zapravljamo čas, hvala lepa.
Kritično se ozrimo na Schengenski sporazum in kaj je le ta dejansko pomenil za Evropo: omogočil je kriminalcem, trgovcem z ljudmi in prekupčevalcem drog, da nemoteno prepotujejo več tisoč kilometrov; omogočil je, da so nastala taborišča, kot sta Sangatte in Jungle na drugi strani Rokavskega preliva, v katerih ljudje živijo v bednih pogojih. Upam, da ste ponosni nase.
Verjetno se spomnite Konvencije o beguncih iz leta 1951, ki pravi, da mora begunec zahtevati azil v prvi varni državi - vendar tega niste upoštevali. Ne spoštujete mednarodnega prava in se delate, da ste odgovorna pravna osebnost, kar naj bi z Lizbonsko pogodbo tudi postali. Dajte, uničite še drugo: ta parlament je neslana šala! Ljudje v Združenem kraljestvu želijo sami nadzirati svoje meje, dovolj imajo tega, da jim vladate. Zaključila bom z naslednjim opozorilom: Britanci so pravični, strpni in zaupljivi ljudje, vendar, ko nas boste stisnili preveč v kot, se bomo temu uprli. In ko se upremo, vedno zmagamo.
Philip Claeys
(NL) Gospa predsednica, učinkovitejši ocenjevalni mehanizem za izvajanje "schengenskega pravnega reda" je vsekakor potreben, vendar imam vtis, da zapravljamo čas za razpravo o spolu angelov, medtem ko so zunanje meje EU polne lukenj. To je vsekakor bolj povezano s pomanjkanjem politične volje za učinkovit nadzor zunanjih mej s strani vlade večine držav članic EU samih, kot pa z neobstojem učinkovitih ocenjevalnih mehanizmov.
Vsi vemo, da nekatere države članice ne morejo ali nočejo varovati zunanjih mej EU pred nezakonitim priseljevanjem. Vsi vemo, da nekatere vlade spodkopavajo ugled celotnega schengenskega sistema s prekomernim urejanjem predpisov za nezakonite priseljence. Lahko bi navedel primere vlade Zapatera v Španiji, pa tudi vlad v Italiji, na Nizozemskem, nenazadnje pa tudi v Belgiji. Belgijska vlada se trenutno pripravlja na obsežno urejanje predpisov za nove nezakonite priseljence, s tem pa ogroža celoten sistem, saj se lahko nezakoniti priseljenci, na katere se nanašajo takšni predpisi, nastanijo kjer koli hočejo v Evropski uniji.
Zuzana Roithová
(CS) Gospe in gospodje, posodobitev schengenskega informacijskega sistema se spreminja v nočno moro. Ob nadaljnji širitvi EU obstaja vse večja nevarnost terorizma in organiziranega kriminala in zato morajo biti višje stopnje varnosti prednostna naloga. Nedopustno je, da je pri prehodu na novo podatkovno zbirko ponovno prišlo do zamud. Sistem vsebuje podatke o pogrešanih osebah, ukradenem blagu in sodnih postopkih. Trenutni sistem je v uporabi vse od leta 1995 in je bil razvit za do 18 držav. Pozdravljam prožnost Komisije, ki je omogočila širitev Schengena, kljub zamudam pri SIS II. Vključitev devetih novih držav članic je bila možna seveda le pod izjemnimi pogoji.
Druga različica sistema je odložena vsaj na leto 2011. Predvideva se, da bi prinesla izboljšave pri administraciji, prožnosti, varnosti in zmogljivosti skladiščenja podatkov, kot tudi pri zagotavljanju drugih novih funkcionalnosti. Omogočila bo, da se bodo pridružile tudi druge države, vključno s povezavo na Združeno kraljestvo in Irsko. Agencija FRONTEX mora prav tako imeti vse pristojnosti, ki jih potrebuje za učinkovit boj proti nezakonitemu priseljevanju. Kljub temu pa ima zadržke do prenosa delovne skupine za schengensko evalvacijo na Skupnost, saj me skrbi, da bodo zaradi tega države članice opuščale svoje odgovornosti pri izvajanju kontrol. Na drugi strani bi vas rada opozorila na izkušnje čeških državljanov, saj vem za primere, ko so nemški in avstrijski policisti brez razlogov nadlegovali češke voznike.
Obžalujem, da predsednik Klaus brezčutno odlaša z ratifikacijo Lizbonske pogodbe, vendar je jasno, da bo morala Komisija po ratifikaciji ponovno predložiti zakonodajo, tokrat v skladu s postopkom soodločanja Evropskega parlamenta. Zato zdaj podpiram zavrnitev predloženih besedil, kot je predlagal gospod Coelho, hkrati pa mu čestitam za dobro poročilo.
Marek Siwiec
(PL) Gospa predsednica, v Parlamentu smo vedno znova lahko slišali besedo "Schengen". Večina izmed nas se strinja, da je bil Schengen velik uspeh in da za ljudi iz novih držav, novih držav članic Evropske unije to pomeni znaten uspeh pri povezovanju. Vendar pa je Schengen hkrati tudi ogromna odgovornost in prav nove države so jo prevzele - Baltske države, Poljska, Slovaška, Romunija in Bolgarija. Odgovornost za vzhodno mejo Evropske unije nosijo nove države članice in to odgovornost izjemno dobro izpolnjujejo.
Kljub temu pa želim spregovoriti o nečem, kar v Parlamentu še ni bilo omenjeno. Kar je za nas stvar občudovanja in ponosa - s tem mislim na Schengen in prosti pretok - je nočna mora in izvor ogromnih težav za vse tiste, na katere se nanaša vizumska politika in ki morajo pridobiti tako imenovane "schengenske vizume". Govorim o državljanih Ukrajine, Moldavije in drugih držav na vzhodu, ko želijo vstopiti v Evropsko unijo. Schengenski vizumi so bili uvedeni, vendar precej stanejo. Za te vizume morajo ljudje v teh državah plačati približno toliko, kot zaslužijo na mesec. Izpostavljeni so ponižujočemu postopku za pridobivanje teh vizumov in stati morajo v izjemno dolgih vrstah. Tudi to je Schengen. Za njih Schengen pomeni poniževanje, zid in težavo.
Da bi vzpostaviti sistem, namenjen ocenjevanju delovanja schengenske politike, bi želel vsaj omeniti zadeve, ki se nanašajo na vizumsko politiko. To bi rad ocenil. Mogoče obstaja za to kakšna utemeljitev, vendar ne vemo, kako dolgo bo v veljavi ta politika in rad bi ocenil, kako smo uvedli takšne instrumente, ki nas ločujejo od številnih ljudi, ki bi radi prišli na našo območje, schengensko območje. Čeprav to ni tema poročila, sem vseeno želel spregovoriti o tem na današnji razpravi.
Andreas Mölzer
(DE) Gospa predsednica, kot veste je sedaj 28 držav, vključno s 25 državami članicami EU, odpravilo nadzor potniškega prometa na skupnih mejah. Ta stopnja prostega pretoka je očitno odvisna od širokega zaupanja med zadevnimi državami.
Nujno potrebno je, da je prosti pretok potniškega prometa trajnostno urejen z učinkovitimi spremljajočimi ukrepi. V tem smislu je osrednjega pomena učinkovit nadzor in kontrola zunanjih mej, ki - kot veste - naj bi se izvajala v skladu z enotnim standardom prek schengenskega informacijskega sistema in z izvajanjem usklajenih zahtev za vstop za državljane tretjih držav. Vendar smo še vedno zelo daleč stran od tega. Skladnost s spremljajočimi mehanizmi je zaradi tega ključni dejavnik za varnost državljanov EU.
Moja država, Avstrija, je še posebej prizadeta zaradi svoje geografske bližine državam vzhodne Evrope. To je treba gledati tudi v luči zadnjih incidentov med zasegom hladilnega tovornjaka v Avstriji, v katerem je bilo najdenih 64 nezakonitih kurdskih imigrantov, ki so jih skušali pretihotapiti iz Turčije preko Madžarske in Avstrije v Nemčijo. Ta primer ponazarja, kako pomembno je, da se lahko zanašamo na ustrezen in učinkovit nadzor zunanjih mej in kako redko se to tudi zgodi.
Pri notranjih zadevah se moramo boriti z naraščajočim kriminalom v številnih evropskih regijah, ki je vse pogosteje povezan z organiziranimi, čezmejnimi tolpami. Zaradi tega verjamem, da moramo pazljivo premisliti o začasni ponovni uvedbi nadzora na notranjih mejah. Kot veste, se je to izkazalo za zelo učinkovito v času lige prvakov UEFA 2008.
Ker je izvajanje ocenjevalnega mehanizma za nadzor izvajanja schengenskega pravnega reda ključna skrb držav članic in še natančnejše, njihovih državljanov, menim, da mora biti Evropski parlament, kot predstavnik državljanov, vključen v sprejemanje teh odločitev.
Raffaele Baldassarre
(IT) Gospa predsednica, gospe in gospodje, oba predloga v celoti prenašata pristojnosti, ki jih je imel do sedaj Svet, na Komisijo.
Z neizbežno uveljavitvijo Lizbonske pogodbe in posledično odpravo strukture Skupnosti, ki temelji na stebrih, se bo pravni položaj korenito spremenil in bo znatno drugačen. Zato bodo morali ocenjevalni mehanizmi temeljiti na dosledni podelitvi nalog, ki so sedaj porazdeljena med prvi in tretji steber.
Zato je ključnega pomena, da predlog zagotavlja večjo vključenost držav članic - ne verjamem, gospod Barrot, da zadostuje le vključenost strokovnjakov - predvsem pa resnično vključenost, resnično sodelovanje Evropskega parlamenta znotraj usklajevalne skupine mehanizmov za nadzor in preverjanje pravilnega izvajanja schengenskega pravnega reda. Poleg tega moramo s celovitejšimi in natančnejšimi merili določiti in bolje opredeliti, kako uporabiti parameter migracijskega pritiska, ki izpostavlja področja večjega tveganja in kjer morajo biti izvedeni nenapovedani obiski.
Kot zadnje, predloga morata biti obravnavana kot en sam sveženj in ne ločeno, saj oba predstavljata skupne vidike istega vprašanja in imata enake pomanjkljivosti. To tudi zaradi tega, ker bo z uveljavitvijo Lizbonske pogodbe soodločanje postalo veljavni postopek.
Zato popolnoma podpiram stališče, ki ga je izpostavil gospod Coelho in pozive Komisiji, da umakne te predloge ter predloži druge, boljše, v katerih bodo upoštevani tudi rezultati te razprave.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Članstvo v schengenskem območju zajema popolnoma prost pretok za državljane držav članic znotraj tega območja ter s tem v celoti odpravlja meje med državami članicami. Varnost schengenskega območja je odvisna o tega, kako dosledno in učinkovito ta nadzor izvaja vsaka posamezna država članica na zunanjih mejah. Glede na to, da je v tem primeru vključen dvojni ocenjevalni mehanizem, je treba tega izvajati, ko govorimo o ocenjevanju in preverjanju izvajanja schengenskega pravnega reda, da bi tako zagotovili njegovo izvajanje na pregleden, učinkovit in dosleden način.
Čeprav bi morali pozdraviti predlog Komisije glede odločitve in urejanja, saj menimo, da se bo s tem zvišala stopnja medsebojnega zaupanja med državami članicami, ki so del tega območja, na katerem ni notranjih meja, in bodo zagotovljeni višji enotni standardi pri specifičnem izvajanju schengenskega pravnega reda, smo prepričani, da ga je treba ponovno pregledati, ob upoštevanju in po uveljavitvi Lizbonske pogodbe.
Pozdravljam dejstvo, da v predlogu Komisije države članice sodelujejo s Komisijo kot del usklajevalne skupine, da bi tako Komisiji omogočile izvajanje tega ocenjevalnega mehanizma. Prav tako pozdravljam, da je bilo pripravljenih nekaj večletnih programov, sodeluje pa tudi nekaj nacionalnih strokovnjakov, da bi lahko izvajali obiske na kraju samem, kar bo pripomoglo k boljši izmenjavi informacij med državami članicami na območju pravnega reda Skupnosti. Vendar pa bo po uveljavitvi Lizbonske pogodbe področje policijskega in pravosodnega sodelovanja postalo del prvega stebra, stebra zakonodaje Skupnosti.
Prav tako želim opozoriti na dejstvo, da člen 14 predloga sklepa Sveta o vzpostavitvi ocenjevalnega mehanizma za spremljanje uporabe schengenskega pravnega reda predvideva letno poročilo, ki ga mora Komisija predložiti Parlamentu in Svetu. Vendar želim ponoviti, da je treba predlog ponovno oceniti, da bi bile tako v njem upoštevane določbe Lizbonske pogodbe.
Zadnja zadeva, ki jo želim izpostaviti je, da ima pobuda, ki jo je Komisija podala glede predloga sklepa Sveta o uvedbi tega ocenjevalnega mehanizma, znatne posledice tudi za nove države članice, saj v tem primeru obravnavamo postopek za izvajanje določb schengenskega pravnega reda v dveh fazah. Nekatere izmed njih se kažejo v Prilogi I pristopnih pogodb, medtem ko bodo druge stopile v veljavo po tem, ko bo Svet sprejel odločitev v zvezi z nekaterimi določbami schengenskega pravnega reda.
Tadeusz Zwiefka
(PL) Gospa predsednica, dobro je, da današnja razprava glede ocenjevanja schengenskega pravnega reda poteka sočasno s tem, ko se v Evropski uniji, pa tudi v Evropskem parlamentu, začenja širša razprava o stockholmskem programu. Gre za pomemben projekt, ki se nanaša na izjemno pomembna področja življenj državljanov EU, kot so svoboda, varnost in pravica. V ocenjevanje schengenskega projekta je na primer vsekakor treba vključiti dva elementa programa, svobodo in varnost državljanov EU.
Zato se moramo vprašati zakaj je bila ustanovljena Evropska unija in zakaj je za nas tako pomembno, da ta velik projekt uspe. Nenazadnje ni bila ustanovljena za politike ali mednarodne organizacije, ampak za določene države. Ustanovljena je bila v dobro njenih državljanov. Zaradi tega dobrobit državljanov, njihova svoboda in prostost, pa tudi najvišji možni standardi varnosti, ki jim morajo biti zagotovljeni, predstavljajo ene izmed glavnih elementov dela, ki ga morajo opravljati institucije EU.
Zato ni dobro, da razpravljamo ločeno o schengenskem območju, ne da bi to razpravo združili z ocenjevanjem programa priseljevanja, vizumskega programa in programa za sodelovanje s sosednjimi državami. Le tako nas lahko skupna razprava in ocenjevanje razmer pripelje do ustreznih zaključkov - prav v tem je namen sodelovanja Parlamenta pri sprejemanju teh odločitev in upam, da bo do tega prišlo.
Zato sem prepričan, da je Schengen opravil dobro nalogo. Kljub dejstvu, da je bilo prvotno povedano, da bo sprejemanje novih držav v schengensko območje nemogoče brez uvedbe SIS II, je vključitev 10 držav leta 2004 pokazala, da je bilo to možno in da se ni zgodilo nič strašnega. Sedaj moramo zagotoviti, da bodo mehanizmi, namenjeni izboljšanju in poostritvi delovanja sistema, razviti kar se da hitro, seveda ob sodelovanju Evropskega parlamenta. To pojasnjuje moje spoštovanje do Carlosa Coelha in v celoti podpiram njegovo poročilo.
Daciana Octavia Sârbu
Gospa predsednica, pridružujem se pozivom k umaknitvi tega predloga in pozivom, da komisija predloži nov predlog, ki bo temeljil na drugačni pravni podlagi.
Gre za jasen poskus, kako zaobiti Parlament v zvezi s tem pomembnim vprašanjem, pravna služba Parlamenta pa je potrdila, da bi bila za ta predlog lahko sprejeta drugačna pravna podlaga, ki bi omogočila polno vključenost Parlamenta v procesu.
Za schengenski informacijski sistem, enotni schengenski vizum, zakonik o schengenskih mejah in zakonik o vizumih velja postopek soodločanja in s tem, ko se bližamo ratifikaciji Lizbonske pogodbe ter poenostavitvi in poenoteni pravni strukturi v Evropski uniji, bi morali biti priča večji in ne manjši vključenosti Parlamenta pri teh zadevah. V trenutnem predlogu se to ne odraža.
Na ravni odbora smo bili priča številnim medstrankarskim sporazumom glede teh vprašanj in upam, da bo imelo odločno in jasno stališče celotnega Parlamenta, skupaj z ustrezno ocenitvijo pravnih okoliščin za posledico ponovno pripravo osnutka predloga in predstavitev ustreznejšega predloga.
Véronique Mathieu
(FR) Gospa predsednica, kot mnogi moji kolegi poslanci, tudi sama popolnoma podpiram poročilo gospoda Coelha, ki se mu iskreno zahvaljujem za odlično delo, ki ga je opravil.
Od samega začetka je bil razlog za obstoj, predpogoj za odpravo nadzora na notranjih mejah obstoj kompenzacijskih ukrepov, katerih namen je bil preprečiti pomanjkljivo varnost, ki se je tako bojimo. Ti ukrepi predstavljajo podlago za medsebojno zaupanje, ki je ključnega pomena za dobro sodelovanje v schengenskem območju. Zato bomo le z učinkovitim in preglednim mehanizmom za ocenjevanje izvajanja tega schengenskega pravnega reda lahko zagotovili, da se bo to zaupanje ohranilo, s tem pa tudi sodelovanje držav članic na zelo visoki ravni.
Izziv je velik, temu primerna pa mora biti tudi vloga Parlamenta pri vzpostavitvi novega mehanizma. Če bo to besedilo sprejeto pred uveljavitvijo Lizbonske pogodbe, iz tega sledi, da bo treba mehanizem, oziroma vsaj elemente, ki spadajo v prvi steber, sprejeti s soodločanjem.
Še več, čeprav morajo sklepi izhajati iz vključevanja schengenskega pravnega reda v zakonodajo Skupnosti in v zakonodajo EU, to še ne pomeni, da bi morali vodenje tega ocenjevanja prepustiti izključno Komisiji.
Države članice morajo biti bolj vključene v ta ocenjevalni mehanizem ali pa bo obstajala nevarnost, da bo to medsebojno zaupanje zbledelo. Enako velja tudi za notranjo varnost naših držav članic. Če država članica tega pravnega reda ne izvaja pravilno, posledice čutijo vse druge države članice.
Z vidika učinkovitosti menim, da ni primerno predložiti dveh ločenih mehanizmov za dve ocenjevalni fazi, ki predstavljata preverjanje pred izvajanjem pravnega reda in izvajanje pravnega reda s strani držav v schengenskem območju.
Zato se pridružujem gospod Coelhu pri njegovem pozivu Komisiji, naj umakne ta predlog in nam predstavi nov predlog, ki bo v večji meri upošteval filozofijo pravnega reda in vlogo držav članic pri ocenjevanju njegovega izvajanja.
Alan Kelly
Gospa predsednica, z globokim obžalovanjem se obračam na Parlament kot poslanec iz države, ki se še ni odločila za pristop k schengenskemu sporazumu. Pristop k temu sporazumu bi podprl. Upam, da bo delovna skupina za schengensko evalvacijo državi Irski, pa tudi našim sosedom čez cesto v Britaniji, končno dokazala nesporne prednosti Schengna.
Prosti pretok je temeljna pravica in steber državljanstva EU, za katerega si vsi prizadevamo. Izjemen dosežek je, da je bilo mogoče odpraviti meje in omogočiti svobodo in ugodnosti potovanja državljanom EU, predvsem ob upoštevanju zgodovine Evrope. Dejstvo, da se je to zgodilo ob hkratnem povečanju zmožnosti naših organov v boju proti kriminalu, povezanim s prečkanjem mej, je izjemen zgodovinski dosežek in eden izmed največjih uspehov EU do danes. Ravno schengenski sporazum je spodbudil Irsko, da je vzpostavila celovit sistem s podatki o kaznivih dejanjih, ki bo v prihodnjih letih, upam, povezan z evropskim sistemom. Schengen je izjemno dobro deloval in to lahko vsi opazimo.
Prav zaradi tega izjemnega dosežka je obžalovanja vredno, da moja država le deloma sodeluje v Schengnu. Medtem ko so irski in evropski varnosti organi v celoti sodelovali na vseh področjih policijskega dela, državljani Irske ne uživajo vseh prednosti EU. Za odpravo nadzora na mejah je potrebno medsebojno zaupanje med vsemi vključenimi državami članicami. Žal je trenutno stališče irske vlade takšno, da ne more popolnoma zaupati svojim evropskim sosedom in deluje na nižjem nivoju, kadar govorimo o prostem pretoku ljudi v Evropi. To močno obžalujem. Potrebujemo vizumski sistem na ravni EU h kateremu bosta, upam, pripomogla Schengen in današnja razprava.
Glede predloga, ki je pred nami, pozivam Komisijo, da ga umakne. Verjamem, da Komisiji daje preveč pristojnosti. V resnici skuša zaobiti Evropski parlament. Ponovno bi nam morala predstaviti predloge, v katerih bi bil upoštevan postopek soodločanja, poleg te razprave pa bo po uveljavitvi Lizbonske pogodbe v vsakem primeru treba pripraviti nove predloge.
Petru Constantin Luhan
Gospa predsednica, rad bi čestital gospodu Coelhu za zelo dobro delo, ki ga je opravil. Vzpostavitev preprostega, učinkovitega in preglednega ocenjevalnega mehanizma, ki bi dopolnjeval trenutni schengenski mehanizem, je zelo dobrodošla pobuda.
Vendar pa obstajajo tudi nekateri problemi z vidika varovanja podatkov, ki jih je poročevalec prej poudaril. Žal se v trenutnem postopku kljub potrebnim izboljšavam z nami le posvetujejo. Ko bo Lizbonska pogodba začela veljati, bo Parlament takoj dobil pristojnosti soodločanja o zadevah, ki sedaj spadajo v tretji steber. Ker gre za vprašanje varnosti schengenskega območja in njegovih državljanov, bi morali biti vsi akterji močno vpleteni pri vzpostavitvi teh ocenjevalnih sistemov ter s tem zagotoviti in utrditi načelo medsebojnega zaupanja, ki je ključno za delovaje schengenskega območja.
Zaradi tega podpiram poročevalca pri tej pobudi, s katero Komisijo poziva, naj umakne predloge in pripravi nove, ki bodo popolnejši.
Elena Oana Antonescu
(RO) Čestitati želim gospodu Coelhu za odlično delo, ki ga je opravil, in za odločnost, ki jo je pokazal v svoji želji po ocenjevalnem mehanizmu za preverjanje izvajanja schengenskega pravnega reda na enostaven, učinkovit in pregleden način.
Uvedbo prostega pretoka na ozemlju EU in odpravo nadzora na notranjih mejah štejem za eno najpomembnejših dosežkov Evropske unije. Ob upoštevanju prepustnosti meje bomo potrebovali visoke standarde, ko bomo dejansko začeli z izvajanjem schengenskega pravnega reda v praksi, da bi lahko tako ohranjali povečano stopnjo medsebojnega zaupanja med državami članicami, vključno pri njihovi zmožnosti za izvajanje ukrepov, ki spremljajo odpravo nadzora na notranjih mejah.
Izboljšati moramo ocenjevalni mehanizem za nadzor izvajanja schengenskega pravnega reda. Potreba po ohranjanju višje stopnje varnosti in zaupanja zahteva dobro sodelovanje med vladami držav članic in Komisije. Glede na pomembnost predpisov na tem področju z vidika temeljih pravic in svoboščin mora Evropski parlament vztrajati na tem, da je uveljavitev Lizbonske pogodbe predpogoj za kakršne koli zakonodajne postopke, ki vključujejo okrepitev varnosti meje.
Ob upoštevanju dejstva, kako pomembna je ta zakonodajna pobuda, je obžalovanja vredno, da Evropski parlament igra vlogo svetovalca in ne sozakonodajalca, kot bi moralo biti.
Vzpostavitev področja svobode, varnosti in pravice je glavna prednostna naloga Evropske unije. Prav zaradi tega je ključnega pomena za države članice, Komisijo in Evropski parlament, da so enako zastopani pri njegovem ohranjanju in razvoju.
Zato v celoti podpiram priporočilo poročevalca, s katerim poziva Komisijo, da Evropskemu parlamentu predloži nov, izboljšan predlog ter mu tako omogoči, da prevzame vlogo sozakonodajalca.
Jacques Barrot
Gospa predsednica, preživeli smo hladen tuš v Parlamentu.
Pri tej razpravi verjetno prihaja do nesporazuma v smislu, da je namen predloga prenesti ocenjevalni proces na Skupnost. Res je, da imamo Schengen - prav tako poudarjam, da je velika večina poslancev v EP pozdravila ta uspeh Schengna, ki zagotavlja prosti pretok, hkrati pa tudi varnost.
Res je, da je ocenjevanje schengenske ureditve sprva temeljilo na medvladni podlagi in da je Komisija tam sodelovala le kot opazovalka. Vendar pa je tudi res, da mora biti Komisija kot varuhinja pogodb odgovorna za ocenjevanje. Nobenega dvoma ni, da bo imela monopol nad ocenjevanjem - glede tega moramo biti zelo jasni. Seveda bomo vključili države članice, strokovnjaki iz držav članic pa bodo sodelovali pri načrtovanju časovnega razporeda obiskov, pri izvajanju obiskov na kraju samem in pripravi osnutka ocenjevalnega poročila.
Povsem jasno je, da so pomisleki, ki jih zaznavamo pri državah članicah, prav tako posledica nesporazuma. Ker si želimo medsebojnega zaupanja med državami članicami, ni nobenega dvoma, da jih ne bi zelo aktivno vključili v ocenjevaje ukrepov, ki so namenjeni izvajanju Schengena in schengenskega pravnega reda.
Sedaj sem prišel v Parlament. Tudi tu obstaja nesporazum. Naš namen ni izključiti Parlament, kot sem slišal nekoga omeniti. Glede na trenutno stanje je naš cilj preveriti, kako bi bilo mogoče okrepiti vključenost Parlamenta z rednimi poročili. Vendar pa to nikakor ne omejuje možnosti, da Parlamentu dodelimo večjo vlogo v tem prenosu mehanizma na Skupnost, potem ko bo ratificirana Lizbonska pogodba. Nekoliko vztrajam na tem, saj vemo, da splošni evropski interesi lahko prevladajo, če se uporabi ta metoda, čeprav lahko občasno države članice tudi nekoliko omahujejo, ko govorimo o zagovarjanju splošnega evropskega interesa.
Tako obstaja nekaj nesporazumov, ki pa jih želim odpraviti.
Prav tako želim povedati, da predlogi prinašajo dodano vrednost v primerjavi s trenutnim mehanizmom. Ocenjevanje bo veliko pogostejše, prav tako pa tudi preglednejše. Predvideni bodo obiski na samem na podlagi ocen tveganja; na voljo bodo nenapovedani obiski in visoko strokovno znanje prek ocenjevanja, zaradi števila strokovnjakov, ki bodo sodelovali, pa bodo obiski učinkoviti.
Izboljšalo se bo izvajanje priporočil, izdanih ob koncu ocenjevanja na kraju samem.
Tako mislim, gospa predsednica, gospe in gospodje. Popolnoma razumem vašo željo, da bi se vključenost Parlamenta čim prej povečala, ko bo Lizbonska pogodba ratificirana. Nobenega dvoma ni, da mora imeti Parlament ključno vlogo pri tej metodi Skupnosti, vendar pa smo ta predlog pripravili za namene prenosa na Skupnost, pri čemer se razume, da to omogoča vključevanje Evropskega parlamenta.
Pazljivo sem prisluhnil vsem govorom in vsekakor sem opazil skoraj enotno stališče Parlamenta. Vendar pa verjamem, da vse to temelji na nesporazumu, ki ga je mogoče odpraviti.
Carlos Coelho
poročevalec. - (PT) Rad bi podal tri zaključne pripombe. Najprej se želim zahvaliti poslancem, ki so podprli moje poročilo in izrazili svoje strinjanje v tej razpravi, pa tudi podpredsedniku Barrotu za njegovo izjavo, s katero spodbuja vključenost Evropskega parlamenta kot sozakonodajalca, s čimer so najbolje izkoriščene možnosti, ki jih daje Lizbonska pogodba. To me ne preseneča. Vem, da je komisar Barrot na tem položaju že zelo dolgo, vendar je dobro, da je kot podpredsednik Komisije podal to uradno izjavo.
Drugič želim ponoviti nekaj, kar je povedal komisar Barrot, ko je omenil, da so bila pogajanja s Svetom zahtevna. Tudi sami se tega zavedamo, prav tako pa se zavedamo, da skoraj ne bi moglo biti drugačne, kadar obravnavamo to zadevo. Zaradi tega smo upali, da bo komisar gledal na Parlament kot na partnerja s pristojnostmi soodločanja, saj sta z vidika pristopa k Evropi Komisija in tudi Parlament podobno pozitivnega mnenja, da sprejemanje odločitev ne more biti izključno medvladno.
Tretjič, rad bi poudaril dve stvari, ki po mojem mnenju izhajata iz te razprave. V prvi vrsti ne sme priti do kršitve doslednosti. Ne moreta obstajati dva ocenjevalna sistema; obstajati mora samo eden, za nove in tudi za stare članice Schengna. Prav tako ne sme biti ogroženo načelo medsebojnega zaupanja. Sodelovati morajo vse strani. V procesu ocenjevanja morajo sodelovati države članice in tudi evropske institucije. Evropske institucije ne vključujejo le Komisije ali Sveta; prav tako vključujejo Parlament in prav zaradi tega pozivamo k soodločanju.
Predsednica
Skupna razprava je zaključena.
Glasovanje bo potekalo jutri.
Pisne izjave (člen 149)
Vilija Blinkevičiűtë  
Ključnega pomena je, da obstaja enostaven, učinkovit in pregleden ocenjevalni mehanizem, s katerim bo mogoče schengensko območje ohraniti kot območje prostega pretoka, istočasno pa je treba medvladni okvir za ocenjevanje schengenske ureditve prilagoditi okviru EU. Pravna služba Evropskega parlamenta je opravila študijo in ugotovila, da bi moral biti pri razpravi o tem predlogu pred posvetovalnim postopkom izbran postopek soodločanja. Lizbonska pogodba bo kmalu začela veljati in v skladu s to pogodbo bo imel Evropski parlament večje pristojnosti na področju svobode, varnosti in pravice, v katerega ta predlog spada. Ker je varnost schengenskega območja in njegovih državljanov ključnega pomena, moramo izbrati postopek soodločanja.
Kinga Gál  
Schengensko sodelovanje lahko poteka v številnih različnih oblikah. Izbrati je mogoče številne primere izvajanja in jih podrobno preučiti. V to sem prepričana kot poslanka v EP in vredno je omeniti, tukaj in sedaj, da enega izmed osnovnih pogojev za prosti pretok ljudi predstavlja popoln schengenski sistem, ki deluje učinkovito in temelji na medsebojnem zaupanju. Vprašanja, povezana z nadzorom na mejah, našo skupno vizumsko politiko, čezmejnim sodelovanjem policije in varstvom podatkov so le sestavni deli tega celostnega sistema. Gre za zahtevna vprašanja, ki pa jih medsebojno povezuje eden pomembnih dejavnikov. Evropskim državljanom je bila dana in jim je dana, vsak dan, dodatna svoboda, ki jim predstavlja enega izmed najočitnejših uspehov obstoja Evropske unije.
Kot predstavnica volivcev v državi članici, ki se je pridružila šele pred nekaj leti, lahko to z veseljem potrdim. Če portugalsko predsedstvo EU ne bi pripravilo predloga, nove države članice ne bi mogle biti del schengenskega sistema. Trenutno zadnja (druga) generacija schengenskega informacijskega sistema še vedno ne deluje. Komisija in države članice so dolžne ohraniti to svobodo, temo, na katero se nanašata tudi dve vprašanji na dnevnem redu. Evropski parlament je prav tako odgovoren za to in ravno zaradi tega mora sodelovati pri vprašanjih, ki se nanašajo na svobodo "državljanov". Zato odločno podpiram prizadevanja poročevalca in se strinjam z njegovimi predlogi.
Siiri Oviir  
v pisni obliki. - (ET) Vzpostavitev schengenskega območja ob koncu osemdesetih in v začetku devetdesetih let prejšnjega stoletja je bil eden izmed največjih dosežkov v zgodovini Evrope. Določbe schengenskega pravnega reda so bile del okvira Evropske unije vse od uveljavitve Amsterdamske pogodbe leta 1999. Ključni del upoštevanja izvajanja pravil schengenskega pravnega reda, ki predstavlja del evropske zakonodaje, predstavlja ocenjevalni mehanizem, ki mora zagotavljati pregledno, učinkovito in dosledno izvajanje schengenskega pravnega reda, prav tako pa mora odražati spremembe zakonodajnih razmer, ki so bile uveljavljene po vključitvi schengenskega pravnega reda v okvir EU.
Strinjam se s stališčem poročevalca, da so predlogi, navedeni v zakonu, omejeni na sprejetje nekaterih splošnih priporočil glede izboljšanja veljavnega schengenskega ocenjevalnega mehanizma, ki so bila dana pred kratkim. Edina nova zamisel v celotnem zakonu je uredba, ki se nanaša na možnost izvedbe nenapovedanih obiskov, ki je zelo dobrodošla. Vendar pa ne morem sprejeti dejstva, da bi vlogo, ki jo ima trenutno Svet, v celoti prevzela Komisija. Ta predlog dopušča le omejene možnosti za sodelovanje z državami članicami, Evropski parlament pa odriva od procesa. Ne smemo pozabiti, da gre za področje, ki temelji na svobodi, varnosti in pravici, prav tako pa ne smemo pozabiti, da odgovornost za ohranjanje in usklajevanje tega področja ne leži izključno na Komisiji kot ustanovi, ki mora zagotoviti nadzor izvajanja Ustavne pogodbe, ampak tudi na državah članicah, ki so še naprej odgovorne za varnost na svojih zunanjih mejah, pa tudi na Evropskem parlamentu, ki predstavlja državljane Evropske unije.
