Transplantacijai skirtų žmogaus organų kokybės ir saugos standartai - Organų donorystės ir transplantacijos 2009-2015 m. veiksmų planas (diskusijos)
Pirmininkė
Kitas klausimas - bendros diskusijos dėl:
M. Mikolášiko pranešimo Aplinkos, visuomenės sveikatos ir maisto saugos komiteto vardu dėl pasiūlymo dėl Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos dėl transplantacijai skirtų žmogaus organų kokybės ir saugos standartų nustatymo - C6-0480/2008 -, ir
A. Perello Rodriguezo pranešimo Aplinkos, visuomenės sveikatos ir maisto saugos komiteto vardu dėl Komisijos komunikato "Organų donorystės ir transplantacijos 2009-2015 m. veiksmų planas: glaudesnis valstybių narių bendradarbiavimas".
Miroslav Mikolášik
Džiaugiuosi turėdamas šią unikalią galimybę šiandien jums kalbėti ir aptarti per mūsų derybas Parlamente ir per tolesnį trišalį dialogą šia labai svarbia organų donorystės ir transplantacijos tema pasiektą pažangą.
Aš asmeniškai manau, kad šis projektas nepaprastai svarbus, ir taip manau ne tik kaip vyriausiasis pranešėjas, bet ir kaip gydytojas. Tvirtai manau, kad šia nauja direktyva bus iš esmės įveiktas dabar mūsų patiriamas organų donorystės ir transplantacijos proceso iššūkis - organų trūkumas jų laukiantiems pacientams.
Siekiant Europos Sąjungos piliečiams teikti geriausią įmanomą sveikatos apsaugą, mūsų tikslas - užtikrinti, kad transplantacijai skirti žmonių organai būtų saugūs ir aukštos kokybės.
Aplinkos, visuomenės sveikatos ir maisto saugos komitetas dėl pranešimo projekto balsavo kovo 16 d. - tada jis buvo patvirtintas aiškia balsų dauguma, atsižvelgiant į pranešėjo rekomendacijas. Vėliau, vadovaujant Tarybai pirmininkaujančiai Ispanijai, baigėme tris intensyvius tarpinstitucinius trišalius Parlamento, Komisijos ir Tarybos dialogus.
Labiausiai norėčiau pažymėti toliau nurodytus aspektus, labai svarbius mūsų diskusijoms.
Pirmiausia, organų donorystei taikomus principus.
Savanoriška ir nemokama donoryst- pagrindinis principas, kuriam jokiu būdu ir jokiomis aplinkybėmis neturi kilti grėsmės. Turi būti išsaugotas altruistinis donorystės pobūdis, kad būtų užkirstas kelias bet kokiam sukomercinimui ar finansinei donorų motyvacijai. Kartu turi būti užtikrinta kuo geresngyvųjų donorų apsauga. Šioje srityje norėčiau paminėti energingas diskusijas, kurias sukėlgyvųjų donorų organų donorystės tema. Pirma, šis metodas tik papildo mirusiųjų donorų organų įsigijimą, tačiau tai - daug galimybių teikianti alternatyva.
Žinoma, neketiname užkirsti kelio šios srities pažangai, bet turime užtikrinti, kad gyvųjų donorų, neturinčių genetinių ar šeimos ryšių su gavėju, organų donorystvisada būtų savanoriška ir nemokama. Nemokėjimo principas netaikomas vadinamojo kompensavimo atvejais, kai gyvajam donorui gali būti sumokėta suma, atitinkanti su donoryste susijusias išlaidas. Vis dėlto valstybės narės turi tiksliai apibrėžti sąlygas, kuriomis tokios sumos gali būti mokamos, kad galėtume išvengti bet kokių finansinių paskatų ar pelno galimiems donorams.
Kiti svarbūs principiniai klausimai apima paskirstymo kriterijus, kuriais užtikrinama, kad organai iš asmens nebūtų paimti, kol teisiškai nepatvirtinta jo mirtis, ir visapusiška informacija pagrįstą donoro sutikimą. Mes juos gynėme įvadinėse konstatuojamosiose dalyse.
Antrasis principas apima atsekamumą, asmens duomenų apsaugą ir slaptumą. Valstybės narės turi užtikrinti, kad visus jų teritorijoje paimamus, paskirstomus ir transplantuojamus organus būtų galima atsekti nuo donoro iki gavėjo ir atgal. Ši koncepcija pakeitpradinį anonimiškumo, kuris kenkia proceso saugumui, pasiūlymą. Asmens duomenys turi likti slapti.
Trečiasis principas - kokybės ir saugos sistema. Mes pareiškėme aiškų susitarimą, kad valstybės narės turėtų įsteigti nacionalinę sistemą, kurioje būtų išdėstyti visi organizaciniai proceso etapai - nuo donorystės iki transplantacijos. Tada valstybės narės informuos Komisiją apie veiklą ir rezultatus, pasiektus įgyvendinant šį reglamentą iki sueinant trejiems metams nuo jo įsigaliojimo. Šioje srityje tikimės daug pažangos, ypač tose šalyse, kur sistema nepakankamai gerai išvystyta ir kur priėmus tinkamas sistemines priemones gali gerokai padaugėti transplantacijų.
Labiausiai norėčiau pabrėžti organų donorų koordinatoriaus arba koordinavimo grupės vaidmenį, kurio svarba nekelia abejonių. Jo vertįrodyta daugelyje šalių, kur operacijos vyksta sklandžiai.
Baigdamas norėčiau paminėti surinkimo organizavimą ir rezultatyvumą, kompetentingų institucijų funkcijų nustatymą, trečiųjų šalių dalyvavimą, organų mainus su trečiosiomis šalimis, proceso saugą ir kitus panašius kriterijus. Remdamiesi Lisabonos sutartimi grindžiamomis nuostatomis patvirtinome vadinamuosius deleguotuosius aktus (greitai baigsiu).
Galiausiai norėčiau pabrėžti, kaip nepaprastai svarbu didinti visuomenės sąmoningumą, todėl norėčiau paprašyti Komisiją raginti valstybes nares specialiomis programomis skatinti organų donorystę. Norėčiau padėkoti visiems prisidėjusiems prie sėkmingos derybų eigos ir labiausiai pasidžiaugti veiksmingu ir konstruktyviu pirmininkaujančios Ispanijos požiūriu.
Andrés Perelló Rodríguez
Ponia pirmininke, ponia T. Jiménez García-Herrera, Komisijos nary, 43 metai praėjo nuo to laiko, kai dr. Christiaan Barnard ištarsakinį "Jesus, dit kan werk", kuris afrikansu reiškia "Jėzau, tai pavyks", kai netikėdamas savo akimis stebėjo, kaip plaka ką tik jo persodinta širdis. Per tą laiką tapo įprasta persodinti naudingą organą iš asmens, kuriam jo nebereikia, asmeniui, kuriam jo reikia, kad galėtų gyventi.
Vis dėlto tiesa ir tai, kad nepaisant šios pažangos 56 000 europiečių yra laukiančiųjų sąraše ir 12 šių žmonių gali mirti dar nesibaigus šiai diskusijai, nes neturi reikalingo organo. Būtent toks Parlamento iššūkis - per šį plenarinį posėdį jis turi priimti ir direktyvą, kurią taip gerai paaiškino M. Mikolášik, ir veiksmų planą.
Neabejotina, kad turime pasiūlyti aiškius ir veiksmingus paramos Europos visuomenei kanalus, kad nvienas europietis nemirtų dėl organų trūkumo, susidarančio dėl transplantavimo sistemos netobulumų.
Žinoma, reikia džiaugtis, kad europiečiai gyvena ilgiau, sumažėjo eismo įvykių ir daroma pažanga moksle, tačiau tai, be kitų dalykų, reiškia, kad turime turėti daugiau organų, nes yra daugiau žmonių, kuriems jie reikalingi.
Kai europiečių paklausiama, ar jie nori paaukoti organus, kad išgelbėtų piliečio gyvybę, jie reaguoja labai tvirtai ir labai teigiamai. Priežastis, kodėl tai dažnai tiesiogiai neatsispindi kiekvienoje šalyje atliekamų transplantacijų skaičiuje, neabejotinai yra ta, kad turime tobulinti svarbiausius mūsų transplantavimo sistemos aspektus - koordinavimą, informavimą, profesionalų mokymą, visuomenės švietimą šiuo klausimu ir kt.
Kai kuriose šalyse esama pavyzdžių, iš kurių matyti, kad optimaliai suderinus koordinavimą ir mokymą, milijonui žmonių tenkančių transplantacijų padaugėja. Leiskite pateikti Ispanijos pavyzdį - ten sukurtas modelis, kuris turi būti naudojamas kaip gairės.
Be direktyvoje numatytų transplantacijų kokybės ir saugos garantijų, taip pat papildomo, laisvo bei savanoriško gyvųjų donorų organų persodinimo, veiksmų plane pateikiama rekomendacijų, kad reikia nuolat mokyti specialistus, o visuomenei teikti informaciją ir ją šviesti šiuo klausimu - to nesant sunku dirbti.
Visi šie dalykai - pagrindas optimizuoti tai, ką galėtume pavadinti suderinta Europos transplantavimo sistema, kuri būtų bendra visoms valstybėms narėms kaip priemonmūsų užsibrėžtam tikslui pasiekti. Mūsų tikslas - tiesiog pasiekti, kad ateitų laikas, kai nvienas europietis nemirtų dėl to, kad dėl sistemų netobulumo jam trūksta organo, reikalingo norint gyventi.
XXI a. Europoje negalime leisti, kad dėl nepakankamo koordinavimo ar nepakankamai optimizuotų sistemų būtų prarastas organas ir kitas europietis negalėtų juo pasinaudoti. Būtent to siekiama šia direktyva ir veiksmų planu, kurie yra sunkaus darbo rezultatas.
Pasinaudodamas šia galimybe norėčiau pabrėžti abiejų pranešėjų - šiuo atveju M. Mikolášiko - ir šešėlinių pranešėjų parodytą ryžtą ir bendradarbiavimą. Taip pat norėčiau pabrėžti svarbųjį impulsą, kurį Tarybai pirmininkaujanti Ispanija, atstovaujama Ispanijos sveikatos ministrės ir Ispanijos nacionalinės transplantavimo organizacijos direktoriaus dr. R. Matesanzo, suteikrengiant šią direktyvą ir veiksmų planą - jais mes galėjome pasitikėti bet kuriuo metu.
Norėčiau pabrėžti, kad tie, kurie tiek daug dirbo, verti mūsų padėkos, ir prašau jūsų atsilyginti vienbalsiai patvirtinant šį pranešimą. Kaip EP narys dėkoju už atliktą darbą, o kaip europietis dėkoju, kad siekiant išsaugoti visų ES piliečių gyvybes žengiamas šis žingsnis - jiems to gali prireikti bet kuriuo metu.
Trinidad Jiménez García-Herrera
einanti Tarybos pirmininkės pareigas. - (ES) Ponia pirmininke, Komisijos nary, ponios ir ponai, labai džiaugiuosi galėdama kalbėti plenariniame Parlamento posėdyje ir dalyvauti bendrose diskusijose apie organų donorystę ir transplantaciją.
Tai - tikrai svarbios diskusijos, pirmiausia todėl, kad jos turi tiesioginį poveikį žmonių gyvybėms ir tūkstančių europiečių sveikatai. Šiuo klausimu norėčiau priminti, kad nepaisant nuolatinio donorystės atvejų ir transplantacijų skaičiaus didėjimo pastaraisiais metais, vertinama, kad dabar Europos Sąjungoje 56 000 pacientų yra laukiančiųjų tinkamo organo sąraše ir daugelis jų gali mirti dar prieš tą organą gaudami.
Antra, šios diskusijos svarbios, nes taip mes gauname galimybę didinti mūsų visuomenės kilnumą ir solidarumą. Leiskite pateikti pavyzdį: dabar Europos Sąjungoje milijonui gyventojų tenka 18 donorų. Jeigu šį skaičių galėtume padidinti tiek, kad jis būtų lygus aukščiausiems rodikliams, pvz., 34 Ispanijoje arba daugiau kaip 30 Portugalijoje, Europoje būtų išsaugota 20 000 daugiau gyvybių.
Panašiai, jeigu visoje Europos Sąjungoje skatintume gyvųjų donorų organų donorystę siekdami ją priartinti iki Skandinavijos šalių, Jungtinės Karalystės ir Nyderlandų lygio, kasmet nuo dializės būtų išlaisvinta dar 2 000 žmonių. Niekada neturėtume pamiršti, ponios ir ponai, kad be donorų negali būti transplantacijų.
Šios popietės diskusijos suteiks mums galimybę galutinai pasiryžti įtvirtinti bendrą ES strategiją, kaip pasaulyje pasiekti geriausią organų donorystės ir transplantacijos sistemą. Be to, neseniai įsigaliojusios Lisabonos sutarties 168 straipsnis teikia galimybę sukurti šią bendrą, aukštos kokybės ir saugią donorystės ir transplantacijos proceso sistemą.
Dabar turime dvi svarbias Komisijos iniciatyvas šia tema, kurios buvo pateiktos 2008 m. ir kurias plėtodami Taryba ir Parlamentas pastaraisiais mėnesiais dirbo daug ir negailėdami jėgų.
Pirmoji iniciatyva - pasiūlymas dėl direktyvos, kuria būtų reglamentuojami transplantacijai skirtų organų kokybės ir saugos aspektai. Kaip sakiau, šia direktyva nustatoma bendra teisinsistema, turinti suteikti mums galimybę apriboti tam tikrų rūšių riziką visais organų panaudojimo gydymui proceso etapais nuo donorystės iki transplantacijos. Tai apima ne tik organų kokybės ir saugos užtikrinimą, bet ir donorų bei gavėjų apsaugą paskiriant kompetentingas institucijas.
Antra, turime ir veiksmų planą, padedantį stiprinti valstybių narių bendradarbiavimą, kurio tikslai trejopi: pirma, didinti organų prieinamumą; antra, gerinti transplantavimo sistemos veiksmingumą ir prieinamumą; trečia, gerinti kokybę ir saugą.
Ponios ir ponai, šios dvi iniciatyvos mums teikia bendrą sistemą - Europos sistemą, apimančią ne tik geriausius bendrus elementus, bet ir geriausią organizacinę bei socialinės rūpybos praktiką, kurią įvairios valstybės narės kūršioje srityje. Kitaip tariant, tai - kokybe, saugumu ir naujovėmis grindžiama sistema.
Tai darome kurdami Europos donorystės ir transplantacijų modelį, artimą bendroms visų mūsų vertybėms ir principams: solidarumui, sąžiningumui ir sanglaudai - ES tapatybės simboliams. Tai padės organų donorystės srityje pasiekti savarankiškumą ir atitinkamai kovoti su transplantacijų turizmu.
Esu tikra, jog sutiksite su manimi, kad šios direktyvos įsigaliojimas ir Parlamento parama veiksmų planui jau savaime paskatins organų mainus tarp valstybių narių ir taip bus skatinama donorystė.
Pirma, kuriame ES sistemą, kuria europiečiams bus suteiktos vienodos galimybės naudotis sveikatos apsauga apskritai ir transplantacijomis konkrečiai. Antra, ši veiksmingesnES sistema bus tiesiogiai naudinga pacientams, kurie dėl savo savybių turi mažesnes galimybes rasti jų poreikius atitinkantį organą. Todėl sumažės organų, nueinančių niekais atitinkamame geografiniame regione nesant tinkamo gavėjo.
Ponios ir ponai, prieš man baigiant Tarybai pirmininkaujanti Ispanija norėtų padėkoti anksčiau pirmininkavusioms Čekijai ir Švedijai už darbą, atliktą derybų pradžioje 2009 m., kai bendradarbiaujant valstybėms narėms ir Komisijai buvo sudarytos sąlygos pasiekti nemažą pažangą.
Tarybai pirmininkaujanti Ispanija taip pat norėtų padėkoti Parlamentui už sunkų darbą, ypač pranešėjams M. Mikolášikui ir A. Perello - už atliktą darbą, kad būtų pasiektas reikiamas susitarimas ir sutarimas.
Būtent bendru visų ES institucijų darbu turime pasiekti susitarimą, kurį turėdami galėsime pradėti rengti europinę paslaugą, suteiksiančią geriausias kokybės ir saugos garantijas ir skatinsiančią vienodas galimybes gauti gydymą, nuo kurio kasmet priklauso tiek daug žmonių gyvybių, ir mūsų visuomenės solidarumą. Šiandien suteikime Europos Sąjungai daugiau reikšmės.
John Dalli
Komisijos narys. - Ponia pirmininke, Europoje organo transplantacijos laukia 56 000 europiečių; daugeliui šių žmonių sėkminga transplantacija yra gyvybės ar mirties klausimas. Todėl šiandien ir esame čia: kad užtikrintume aukštos kokybės ir saugią organų transplantaciją visoje Europoje. Apie tai kalbama ir Komisijos pasiūlyme dėl direktyvos, ir veiksmų plane. Norėčiau padėkoti pranešėjui M. Mikolášikui ir šešėliniams pranešėjams už puikų darbą plėtojant pasiūlytą direktyvą dėl organų kokybės ir saugos. Taip pat norėčiau padėkoti A. Perello Rodriguezui už pagalbinį jo pranešimą savo iniciatyva dėl Organų donorystės ir transplantacijos veiksmų plano.
Leiskite priminti, kad pagrindiniai šių dviejų iniciatyvų tikslai - gerinti transplantacijai skirtų žmonių organų kokybę ir saugą, didinti organų prieinamumą ir padaryti transplantavimo sistemas veiksmingesnes ir prieinamesnes. Direktyvos pasiūlyme išdėstyta teisinkokybės ir saugos reikalavimų sistema, o veiksmų plane dėmesys skiriamas organų prieinamumo didinimui ir transportavimo sistemų veiksmingumui.
Šešerių metų veiksmų plane išdėstyta dešimt prioritetinių veiksmų valstybių narių bendradarbiavimui gerinti imantis bendrų priemonių ir keičiantis gerąja patirtimi. Pastebiu Parlamento pageidavimus į veiksmų planą įtraukti veiksmus, kurie pagal Sutarties 168 straipsnį negalėtų tapti direktyvoje numatytais teisiniais įsipareigojimais, ypač dėl organų paskirstymo kriterijų, galimų donorų pageidavimų registravimo ir su medicinos praktika susijusių klausimų. Komisija pasirengusi padėti valstybėms narėms spręsti šiuos Parlamentui svarbius klausimus.
Dėl direktyvos tai labai džiaugiuosi, kad dabar po greito ir konstruktyvaus Parlamento, Komisijos ir Tarybos dialogo priartėjome prie galimybės per pirmąjį svarstymą pasiekti susitarimą. Manau, kad tai pirmasis susitarimas nuo Lisabonos sutarties įsigaliojimo, kuris bus pasiektas per pirmąjį svarstymą.
Esu įsitikinęs, kad į tekstą su pasiūlytais pakeitimais įtrauktos Parlamentui svarbiausios problemos, išdėstytos M. Mikolášiko pranešime. Norėčiau pateikti pastabų keliais konkrečiais klausimais.
Tvirtai pritariu, kad būtų dar labiau įtvirtinti savanoriškos, nemokamos donorystės principai, būtini norint užtikrinti organų kokybę ir saugą. Taip pat džiaugiuosi, kad aiškiau išdėstyta, jog nemokėjimo principas neužkerta kelio gyviesiems donorams gauti kompensaciją, jeigu ja padengiamos tik su donoryste susijusios išlaidos ir prarastos pajamos. Visiškai pritariu Parlamento rūpesčiui dėl kovos su prekyba organais. Vis dėlto pasiūlymo taikymo sritis apima tik kokybę ir saugą, kaip numatyta Sutarties straipsnyje apie visuomenės sveikatą. Šiuo požiūriu teigiamai vertinu tai, kad tekste teigiama, jog direktyva netiesiogiai padės kovoti su prekyba organais, pvz., suteikiant leidimus veikti transplantacijos centrams, parengiant įsigijimo sąlygas ir organų atsekamumo sistemas.
Taip pat suprantu Parlamento susirūpinimą skaidriais, nediskriminaciniais moksliniais organų paskirstymo kriterijais. Nors minėtasis klausimas ir nepatenka į ES atsakomybės sritį, sutinku, kad šis principas būtų įtrauktas į konstatuojamąją dalį. Be to, džiaugiuosi, kad siūlomame tekste pripažįstama, jog daugumos valstybių narių praktikai būdinga ir gyvųjų, ir mirusiųjų asmenų donorystė. Gyviesiems asmenims aukojant organus daugėja prieinamų organų, todėl teigiamai vertinu, kad tekste stiprinamos pastangos apsaugoti gyvuosius donorus, nes taip užtikrinama transplantacijai skirtų organų kokybir sauga.
Be to, sutikimo davimo sistemų ir mirties patvirtinimo reglamentavimo nuostatos įtvirtintos nacionalinės teisės aktuose. Vis dėlto siekdama kompromiso Komisija gali sutikti su siūlomais papildomais paaiškinimais. Taip pat pastebiu Parlamento pageidavimą į veiksmų planą įtraukti veiksmus, kurie direktyvoje negali būti reglamentuojami, ypač dėl organų paskirstymo kriterijų, galimų donorų pageidavimų registravimo ir su medicinos praktika susijusių klausimų. Komisija pasirengusi padėti valstybėms narėms spręsti šiuos klausimus.
Leiskite iškelti ir kitą klausimą: priimti teisės aktą - tik pirmasis žingsnis. Tikrai svarbu tai, kad jis būtų įgyvendintas. Būtent todėl Komisija primygtinai reikalauja, kad valstybės narės atsiskaitytų, kaip jos perkelia direktyvas į nacionalinę teisę - pateiktų "atitikties lenteles". Parlamentas tai visada rėmė. Apgailestauju, kad tai - pirmas kartas, kai Parlamentas nepritaria, kad į direktyvą būtų įtraukta pareiga valstybėms narėms atsiskaityti už direktyvos perkėlimą.
Galiausiai keletu pakeitimų pasiūlymai suderinami su Lisabonos sutartyje numatytomis komitologijos nuostatomis. Teigiamai vertinu, kad Komisijai aiškiai apibrėžtais atvejais suteikta galimybšioje srityje skubos tvarka priimti deleguotuosius aktus. Pareiškiu, kad Europos Komisija įsipareigoja Europos Parlamentą ir Tarybą nuolat informuoti apie galimybę skubos tvarka priimti deleguotąjį aktą. Kai tik Komisijos tarnybos numatys, kad skubos tvarka galima priimti deleguotąjį aktą, jos neoficialiai įspės Europos Parlamento ir Tarybos sekretoriatus.
Komisijos vardu taip pat pareiškiu, kad šios direktyvos nuostatos neturi poveikio jokiai būsimai institucijų pozicijai dėl Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 290 straipsnio įgyvendinimo ar individualiems įstatymo galią turintiems aktams, kuriuose yra tokių nuostatų.
Baigiant leiskite konstatuoti, kad Komisija pasirengusi remti kompromisinį paketą.
Cecilia Wikström
Ponia pirmininke, pirmiausia norėčiau padėkoti M. Mikolášikui už tokį puikų ir labai konstruktyvų bendradarbiavimą rengiant šį svarbų pranešimą.
Žmonių organų donorystės ir transplantacijos srityje esama daug iššūkių. Turime atlikti pareigą ir patenkinti daugybės laukiančiųjų sąrašuose esančių žmonių, kasdien patiriančių netikrumą laukiant naujo gyvenimo, kurį gali suteikti naujasis organas, lūkesčius. Negali būti dar aiškesnės linijos tarp gyvenimo ir mirties.
Europos Parlamento uždaviniai apima ir pareigą ryžtingai kovoti su niekinga prekyba žmonių organais. Tai irgi jau darome. Nustatydami aiškias etines ir saugos taisykles galime geriau užtikrinti savaime aiškią žmonių teisę į savo kūną, orumą ir teisę apsispręsti. Džiaugiuosi, kad atsižvelgta į Teisės reikalų komiteto pateiktą požiūrį.
Sunku rasti gražesnį bendrą tikslą nei tikslas apsaugoti žmonių gyvybes įvairiose mūsų valstybėse narėse. Šiame pranešime minėtasis tikslas atsispindi labai aiškiai.
Eva Lichtenberger
Ponia pirmininke, ponios ir ponai, taip, tai tiesa, tai yra gyvybės ar mirties klausimas. Būtent todėl šios diskusijos tokios emocingos.
Įvairiose Europos šalyse esama visiškai skirtingų organų transplantavimo sistemų, skirtingai reglamentuojama tai, kaip pareiškiamas sutikimas ar nesutikimas, ar gali būti naudojami paties žmogaus organai ir ar šeimos nariai gali duoti sutikimą transplantacijai. Remiantis šiuo pranešimu, ateityje šalys, kurių sistemos labai ribojamojo pobūdžio, turėtų atidžiau išnagrinėti kitų šalių pavyzdžius, kad pastebėtų ir teigiamus padarinius. Nes, kai tiek daug žmonių laukia transplantacijų, tai mums turi būti ženklas, kad reikia ne tik suteikti daugiau galimybių ir pasiekti didesnį prieinamumą, bet ir užtikrinti kokybę, saugą ir prieinamumą. Tai kartu būtų svarbi priemonkovoti su organų prekyba - tikrai niekinga veikla - ir sudaryti sąlygas geriau reglamentuoti gyvųjų donorų organų transplantacijas, kurios tikrai turėtų vykti be užmokesčio.
Peter Liese
Ponia pirmininke, ponia T. Jiménez García-Herrera, Komisijos nary, ponios ir ponai, ispanai - Europos futbolo čempionai, tai žino dauguma ir tai smagu, bet ne taip svarbu kaip faktas, kad ispanai taip pat - Europos organų persodinimo čempionai.
Visi turėtume labai aiškiai suprasti, kad Ispanijos modelio sėkmės pagrindas - ligoninių darbo organizavimas. Kitose Europos šalyse organai, deja, prarandami, ne todėl, kad šeimos nariai nenori duoti sutikimo ar atitinkamas asmuo neturi donoro kortelės arba pareiškė, kad nenori atiduoti savo organų - dauguma organų Europoje prarandami tiesiog todėl, kad gydytojai neturi pakankamai laiko rūpintis šiuo klausimu.
Ispanija šią sistemą sutvarkdaug geriau, pasitelkdama transplantacijų koordinatorius. Kur tik pradedama taikyti šią sistemą, atsiranda galimybių išgelbėti daugiau žmonių ir žmonės gali gyventi sveiką gyvenimą nekentėdami dializės ir kitų sunkių išgyvenimų. Todėl turėtume skubiai įtikinti valstybes nares rimtai atsižvelgti į šį A. Perrelo pranešimo punktą.
Direktyvoje pirmiausia reglamentuojami kokybės ir saugos klausimai, tačiau joje kalbama ir apie padarinius organų laukiantiems žmonėms. Taip yra todėl, kad dabar vienoje valstybėje narėje organo negalima panaudoti, nes neįmanoma pakankamai greitai rasti tinkamo gavėjo. Jeigu turėsime bendrus kokybės ir saugos standartus, galėsime pagerinti ir tarpvalstybinius organų mainus ir taip padėti žmonėms. Tai reiškia, kad tai irgi svarbus aspektas.
Dar vienas labai svarbus direktyvos aspektas - turime kovoti su prekyba organais. Tai - tema, kurios negalime tiesiog nepaisyti. Todėl aš ir keletas kitų narių pakvietėme ekspertą, tyrusį organų prekybą ir sąmoningą žmonių žudymą Kinijoje siekiant paimti jų organus - šis ekspertas atvyks ir kalbės rytoj. Norėčiau paraginti kolegas narius taip pat susidomėti šia tema.
Šia direktyva ir veiksmų planu pasiuntėme aiškų ženklą. Savanoriška nemokama donorystįtvirtinta teisiškai privalomomis priemonėmis ir norėčiau padėkoti visiems, padėjusiems mums pasiekti šiuos tikslus.
Karin Kadenbach
Ponia pirmininke, T. Jiménez García-Herrera, Komisijos nary, ponios ir ponai, aš irgi norėčiau pritarti ankstesniems kalbėtojams ir pradėti nuo žodžių "gyvenimas nuostabus". Tai - sakinys, kurį vis kartoja buvęs mano kolega gubernatoriaus pavaduotojas Ernst Höger, įkandus erkei patyręs sunkią širdies būklę - bet jam pasisakė: 2004 m. gruodžio mėn. jam buvo persodinta tinkama donoro širdis. Ernst Höger vis dar gyvas ir sveikas, vaikšto tarp mūsų, yra gyvybingas, kupinas energijos ir sako mums, kad "gyvenimas nuostabus".
Šiandien girdėjome skaičius: 55-60 000 europiečių laukia galimybės ateityje mums kaip Ernst Höger pasakyti: "gyvenimas nuostabus". Dvylika jų kasdien prarandame, nes mūsų sistemos tiesiog dar nepasieketapo, kai galėsime organus žmonėms, kuriems jų reikia, atgabenti iš kitos vietovės, kai jų ten laiku atsiras. Todėl mūsų užduotis - tai įgyvendinti. Manau, kad šis veiksmų planas - tikrai svarbus dalykas, kad turime užtikrinti organų donorystės ir transplantacijų saugumą, kad turime gyviesiems donorams, kurių mums reikia nkiek ne mažiau - ir tai sakau galvodama vien apie daugelį dializės pacientų - užtikrinti geriausius medicininius standartus ir kad turime įnirtingai kovoti su prekyba organais, kitaip tariant, savanoriška nemokama donoryst- absoliučiai būtinas dalykas.
Turime užtikrinti, kad būtų gautas donorų sutikimas. Turime plėtoti Europos sistemas, kad galėtume panaikinti didžiulį atotrūkį - daugelyje valstybių narių milijonui piliečių tenka vienas paaukotas organas, o Ispanijoje, mūsų Europos čempionų šalyje - beveik keturiasdešimt paaukotų organų vienam milijonui gyventojų. Kartu su savo šalių sveikatos apsaugos sistemomis turėtume siekti kuo greičiau įgyvendinti šiuos veiksmų planus ir užtikrinti aukščiausius standartus, kad 55 000 dabar laukiančių žmonių galėtų pasakyti "gyvenimas nuostabus".
Frédérique Ries
Ponia pirmininke, rytoj tikimės turėti šią direktyvą dėl organų donorystės ir transplantacijos, kuri yra būtina. Europoje 60 000 pacientų, laukiančių širdies, plaučio, kepenų ar inksto, šio teisės akto laukia jau ne vienus metus. Kasdien dvylika iš jų miršta, nes laukjau per ilgai.
Kaip ir kalbėjusieji anksčiau, norėčiau pabrėžti, kokių puikių rezultatų pasiekėme - tai nebūtų buvę įmanoma be mūsų pranešėjų, A. Perello Rodriguezo ir M. Mikolášiko, šešėlinių pranešėjų, iš kurių viena esu aš, ir Tarybai pirmininkaujančios Ispanijos bendradarbiavimo. Pasinaudodama šia galimybe, norėčiau pagirti dr. R. Matesanzą, kuris buvo puikus gidas per mūsų vizitą Madride.
Nesupraskime klaidingai mūsų tikslo. Pagrindinis prioritetas tikrai yra didinti organų donorystės atvejų skaičių Europoje ir todėl, žinoma, reikia kartu geriau informuoti Europos gyventojus apie donorystę, nes skirtumai akivaizdūs, jie kalba patys už save: milijonui gyventojų Ispanijoje tenka 34 mirusieji donorai, mano šalyje, Belgijoje - 27, o Rumunijoje - tik vienas vienintelis donoras. Todėl taip pat turime šviesti žmones šiuo donorystės klausimu; sudaryti galimiems donorams sąlygas gauti informaciją; naikinti administracines kliūtis - tai daryti būtina; visose 27 valstybėse narėse įsteigti nacionalinę instituciją, atsakingą už organų kokybės ir saugos kontrolę nuo jų paėmimo iš donoro iki persodinimo; tada taip pat, kaip jau sakyta, skatinti vadovautis geresniais organizavimo pavyzdžiais, kurie, dar kartą pasakytina, būdingi Ispanijai, kur pažanga susijusi su ankstyvojo įspėjimo sistema, nuolatiniais signalais visoje sistemoje nuo donoro mirties iki transplantacijos.
Mūsų direktyvos kompromisas, žymusis 106 pakeitimas, kuriame apibendrinamos visos mūsų pastangos, pacientams yra aiški žinia, vilties žinia - juo leidžiama (tai kartais buvo įmanoma pasiekti tik labai gilių diskusijų pabaigoje) itin skubiais atvejais naudoti neoptimalų organą, ypač skatinant gyvųjų asmenų donorystę, žinoma, kai tai įmanoma. Čia iš esmės kalbu apie inkstų ar kepenų donorystę, kuri yra reikalinga, greitai plėtojama, skatinama gydytojų ir specialistų, tačiau šiuo metu vis dar sudaranti vidutiniškai tik 5 proc. donorystės atvejų.
Daugiau nuveikti ir daugiau bendradarbiauti: tai - A. Perello Rodriguezo globoto veiksmų plano loginis pagrindas. Vienas iš pavyzdžių - mano pasiūlymas internetu užsiregistruoti nacionaliniame arba europiniame donorų registre, šiuo pasiūlymu siekiama pateikti nuorodą į asmens tapatybės kortelę ar vairuotojo pažymėjimą įvardijant tą asmenį kaip donorą ir sudarant sąlygas prireikus greičiau atlikti procedūras.
Norėčiau tiesiog labai trumpai apibendrinti, kad atlikome puikų darbą ir pirmenybę teikėme vilties, o ne draudimo etikai.
Satu Hassi
Ponia pirmininke, ponios ir ponai, dėkoju M. Mikolášikui ir A. Perello Rodriguezui už tikrai puikų atliktą darbą. Sunkiausias klausimas kilo kalbant apie gyvuosius donorus. Daugybpacientų laukia eilėje inkstų transplantacijos, tačiau reikia apsaugoti ir gyvuosius donorus, užkirsti kelią nelegaliai prekybai organais ir itin dideliam su ja susijusiam neturtingų žmonių išnaudojimui.
Mūsų pasiektas geras rezultatas ne toks, koks būtų patikęs mums, Žaliųjų frakcijai / Europos laisvajam aljansui. Saugiausias sprendimas atsižvelgiant į donorų žmogaus teises būtų primygtinai reikalauti, kad valstybės narės taikytų griežtą šalies vidaus sistemą siekdamos užkirsti kelią nelegaliai prekybai organais, jeigu planuojama leisti gyviesiems asmenims, nesantiems šeimos nariais ir nepriklausantiems artimiesiems, aukoti organus. Nors derybomis pasiekto teisėkūros teksto tikslai ne tokie griežti, tikiuosi, kad visos ES šalys imsis griežtų priemonių, kad nelegali prekyba organais išnyktų. Europos Tarybos duomenimis, 5-10 proc. persodinamų inkstų patenka iš nelegalios prekybos organais, ir tai reiškia tūkstančius aukų per metus. Nemokama savanoriška donorystyra ir saugiausias variantas, netgi organų gavėjams.
Jeigu nebus tarpininkų ir paklausos, nebus ir su prekyba organais susijusių nusikaltimų. Pasibaisėtina skaityti pranešimus apie tai, kaip organai perkami neturtingose šalyse tokiuose regionuose kaip Afrikoje, Azijoje ir netgi Rytų Europoje. Labiausiai sukrečia pranešimai, kuriuose aprašoma, kaip žmonės iš tikrųjų žudomi. Pvz., Australijos organų transplantacijos chirurgai pasmerkKinijos praktiką žudyti kalinius, kad galėtų paimti jų organus. Mes Europoje turime padaryti viską, kas įmanoma, kad nebūtų sukurta rinka tokiam nusikalstamumui.
Marisa Matias
Ponia pirmininke, Komisijos nary, ponia T. Jiménez, transplantacijai skirtų organų trūkumas - didelproblema. Ji jau minėta keletą kartų ir tai - didelproblema, kelianti mums klausimų ir apie visuomenės sveikatą, ir apie dalykus, susijusius su ja, pvz., pilkosios rinkos ir prekybos organais stiprėjimą; pastarasis dalykas anaiptol nėra geras nei mūsų sveikatos apsaugos sistemoms, nei mūsų piliečiams. Todėl turime kovoti su šiais nusikaltimais ir vienas iš būdų tai daryti man atrodo itin svarbus ir aktualus - reikia priimti teisės aktus ir pasiūlymus, tokius, kaip čia šiandien aptariame. Todėl noriu visą dėmesį skirti svarbiausiems šiuose dviejuose pasiūlymuose iškeltiems klausimams.
Mūsų iki šiol turimai sistemai būdinga didžiulnelygybė, nes joje neįgyvendinti šie du pasiūlymai. Valstybių narių nelygybė, esamų sistemų nelygybė, organų prieinamumo nelygybė, visuomenės narių nelygybė: manau, kad su šia nelygybe negalime taikstytis. Todėl svarbu ją toliau mažinti - šiais pasiūlymais būtent tai ir siekiama padaryti. Nepaisant to, manau, kad šią problemą reikia spręsti sukuriant Europos sistemą, kurioje būtų išlaikyti kai kurioms šalims būdingi ypatumai, kad joms nereikėtų kurti griežtesnių sistemų. Pranešėjų M. Mikolášiko ir A. Perello Rodriguezo atliktas darbas itin svarbus ir padeda išspręsti problemą, su kuria susiduriame.
Jeigu kalbame apie pasiūlymus, grindžiamus ir papildomus donoryste, savanoriška veikla, nemokama paslauga, konfidencialumu, duomenų apsauga, atsekamumu, atskaitingumu - manau, kad šioje srityje svarbus Parlamento suinteresuotumas padėti, kol pacientas pasveiks, o ne vien donorystės klausimais - ir valstybių narių bendradarbiavimu, mes esame teisingame kelyje.
Vis dėlto kalbėdama apie gyvųjų asmenų donorystę turiu paminėti, jog džiaugiuosi, kad įtrauktas toks teisių išplėtimas. Akivaizdu, kad turi būti užtikrintos visos teisės ir pareigos, tačiau labai svarbu įtraukti ne tik tradicinės šeimos narius, nes jeigu to nebus padaryta, tai bus dar vienas būdas atsirasti kitų formų nelygybei. Todėl man atrodo, kad donorystės, kaip pagrindinio transplantacijų šaltinio, skatinimas ir pacientų duomenų apsauga bei saugumo užtikrinimas - daugiau negu pakankama priežastis visiems mums šįryt būti kartu ir balsuoti už šiuos du pasiūlymus, itin svarbius Europos Sąjungai.
Anna Rosbach
EFD frakcijos vardu. - (DA) Ponia pirmininke, tikiuosi, kad nvienam iš čia esančių neteks pasinaudoti šia direktyva. 27 ES šalys reiškia, kad taikomi 27 skirtingi teisės aktų rinkiniai, o kur dar žmonės iš ES nepriklausančių šalių, kurie nelegaliai įleisti ir, kadangi yra neturtingi, yra pasirengę paaukoti inkstą už labai nedidelę pinigų sumą. Deja, pastaraisiais metais matėme ne vieną prastai atlikto darbo pavyzdį, turėjusį įtakos ir pacientams, ir donorams. Todėl reikalingas koordinavimas ES lygmeniu ir, žinoma, turime užtikrinti, kad ir gavėjas, ir donoras gautų kuo geresnį gydymą. Keliose ES valstybėse narėse donoru gimstama, o daugumos šalių praktikoje organą paaukoti galima tik priimant aktyvų asmeninį sprendimą tai padaryti. Taigi mūsų padėtis tokia, kad turime 27 skirtingus teisės aktų rinkinius ir draudimo sistemas, ir taip anaiptol neskatinama bendradarbiauti.
Kalbame itin sudėtinga tema, nes turime užtikrinti ir tai, kad vienas iš didžiausių prioritetų būtų teikiamas organų kokybei. Nelegalios donorystės klausimą spręsti svarbu vien jau sveikatos sumetimais, nes dažnai nieko nežinome apie donorą, taigi ir apie jo sveikatos būklę. Būtų labai apgailėtina, jeigu galiausiai inkstai, širdys ir kiti organai būtų imami iš donorų, sergančių užkrečiamomis ligomis, infekcijomis, leukemija ar dar baisesnėmis ligomis. Todėl prieš naudojant organus juos reikia patikrinti. Turime užtikrinti, kad intervencija būtų atliekama saugiai, kitaip tariant, kad už pačią operaciją atsakingi darbuotojai būtų praėję gerą mokymą savo srityje ir kad būtų atliekama aukščiausio lygio kontrolė.
Pilar Ayuso
(ES) Ponia pirmininke, Komisijos nary, ponia T. Jiménez García-Herrera, pirmiausia norėčiau pabrėžti pranešėjų - M. Mikolášiko ir A. Perello - atliktą darbą ir visą darbą, kurį jie nuveikė, kad pasiektų geriausią galimą Europos Sąjungos transplantacijų politikos kompromisą.
Be to, norėčiau pabrėžti Tarybai pirmininkaujančios Ispanijos ir Ispanijos nacionalinės transplantavimo organizacijos direktoriaus dr. R. Matesanzo įnašą, nes Ispanija dabar - pasaulio lyderdonorystės srityje, ten milijonui gyventojų tenka 34,4 donoro. Taip yra vien todėl, kad nuolat tobulinamas organizavimas ir imamasi priemonių informuoti gyventojus apie organų donorystę.
Tai turime pasiekti visoje Europos Sąjungoje: didinti donorystės atvejų skaičių, užtikrinti, kad visos transplantacijos būtų atliekamos pagal tuos pačius kokybės standartus, ir skatinti visas valstybes nares bendradarbiauti tarpusavyje.
Taip pat turime užtikrinti, kad kiekvienas donorystės atvejis būtų savanoriškas, o ne atlygintinas (su Komisijos nario J. Dalli išvardytomis išimtimis) - taip būtų kovojama su prekyba organais, glaudžiai susijusia su didžiuliu organų trūkumu. Tai gali padėti pasiekti veiksmų planas - jį įgyvendinant bus lengviau pašalinti organų trūkumą ir pagerinti visuomenės galimybes naudotis transplantacijomis.
Dėl gyvųjų donorų pasiektas sprendimas labai svarbus, nes negalime pamiršti, kad gyvųjų asmenų donoryst- papildoma donorystir ji pasirodesanti veiksminga net ir tais atvejais, kai donoras ir gavėjas neturi genetinio tarpusavio ryšio.
Gilles Pargneaux
(FR) Ponia pirmininke, Komisijos nary, skatinti, koordinuoti ir prižiūrėti organų donorystę: tai - mūsų tikslai ir todėl labai svarbu, kad čia susirinkę sudarytume sąlygas Europoje plėtoti organų donorystę ir transplantaciją.
Dabar 60 000 žmonių - Europos vyrų ir moterų - Europoje laukia transplantacijų ir, remiantis mūsų vertinimais, kasdien dėl nepersodinto organo miršta 12 žmonių, nes nors 81 proc. europiečių sako, kad jie teigiamai vertina organų donorų korteles, tokią kortelę turi tik 12 proc. žmonių. Todėl pirmiausia turi būti kalbama apie praktikos suderinimą vadovaujantis Ispanijos, 27 valstybių narių pirmūnės, pavyzdžiu. Įvairiose šalyse organų donorystės rodikliai labai skirtingi. Todėl tai yra derinimo klausimas.
Kaip jūs, Komisijos nary, nurodėte anksčiau, vienas iš iššūkių taip pat yra sukurti Europos organų donorų tinklą, kurį pasitelkdami galėtume geriau patenkinti Europos piliečių poreikius.
Tai - ir visų valstybių narių tarpusavio bendradarbiavimo tobulinimo klausimas. Turime užtikrinti, kad galėtume įsteigti nacionalines institucijas, kurios būtų atsakingos už organų kokybės ir saugos kontrolę nuo jų paėmimo iš donoro iki transplantacijos. Pvz., Prancūzijoje kepenų persodinimo laukiantis asmuo galėtų gauti tinkamą organą iš Vokietijos ar Italijos, žinodamas, kad visoje Europoje taikomi bendri būtinieji standartai.
Kaip jau nurodyta, taip pat kalbama apie nemokamo savanoriško donorystės pobūdžio įtvirtinimą - tai veiksmingesnis būdas kovoti su prekyba organais ir transplantacijų turizmu ir taip sulaikyti turtingus pacientus nuo kelionių į užsienį, pvz., į Kiniją, siekiant gauti organą persodinimui.
Galiausiai teigiamai vertinu veiksmų planą, kuriuo siekiama Europoje plėtoti transplantacijas ir dėl kurio mes šiandien balsuosime, ir esu sužavėtas pranešėjų darbu, ypač A. Perello Rodriguezo pranešimu.
Miroslav Ouzký
Pirmiausia norėčiau pareikšti nuostabą, kad mano frakcijos atstovas buvo pertrauktas sakydamas įvadinę kalbos frakcijos vardu dalį. Tai akivaizdžiai buvo tik kažkokia klaida.
Savo kalboje norėčiau pagirti, mano manymu, labai vertingą abiejų pranešėjų darbą. Jeigu yra kokia nors tikrai europinsveikatos priežiūros ir visuomenės sveikatos sritis, tai ji tikrai yra transplantacijos. Šis standartas labai logiškas ir labai sveikintinas žingsnis. Taip pat norėčiau pasveikinti pranešėjus už tai, kad jie neįtrauketinio elemento, kuris, žinoma, pateks į valstybių narių kompetencijos sritį. Kaip jau sakyta, esama ir kitokio požiūrio ir savo šalyje, pvz., mes taikome minėtąjį numanomo sutikimo principą. O kai kurios šalys reikalauja tiesioginio sutikimo.
Mano nuomone, tai - kertinis akmuo, kuriuo remiantis galima tobulinti ir plėsti dabartinės sistemos Intertransplant taikymo sritį, ir jeigu čia buvo pasakyta, kad tai akivaizdžiai yra pirmasis standartas, kurį po Lisabonos sutarties priėmimo galima patvirtinti per pirmąjį svarstymą, tada aš tikrai tuo džiaugiuosi. Vis dėlto dar labiau džiaugiuosi, kad tai - tikrai europintema. Aš tai labai vertinu.
Pirmininkė
Dėl kalbėtojų sąrašo tai dabar aiškinamės priežastį.
Oreste Rossi
(IT) Ponia pirmininke, ponai ir ponios, didinti organų prieinamumą, gerinti jų kokybę ir galimybę jų gauti, labiau informuoti visuomenę šiais klausimais - tai Europos Parlamento Aplinkos, visuomenės sveikatos ir maisto saugos komiteto reikalavimai norint sumažinti transplantacijų laukiančių žmonių skaičių.
Todėl turime skatinti biotechnologijų mokslinius tyrimus ir organų apyvartą Europos Sąjungoje, tačiau taip pat turime pradėti taikyti Europos donoro kortelę, užkirsti kelią transplantacijų turizmui ir stiprinti mūsų pasipriešinimą nelegaliai prekybai organais dėl jos kaltiems asmenims taikydami griežtas nuobaudas. Siekiant išvengti nelegalios praktikos, gyvųjų asmenų donorystturi būti laikoma tik paskutine priemone, kai nėra kitų galimų variantų, pvz., galimybės pasinaudoti post mortem donoryste. Gyvasis donoras neturi gauti jokio atlygio, išskyrus nacionalinės teisės aktuose reglamentuotiną kompensaciją, skirtą po operacijos kylantiems nepatogumams kompensuoti.
Valstybės narės turėtų patvirtinti arba išlaikyti griežtas teisines priemones transplantacijų ir gyvųjų donorų, kurie nėra kraujo ryšių turintys giminaičiai, atžvilgiu, kad sistema būtų skaidri ir būtų užtikrinta, kad organas nebūtų parduotas nelegaliai ar duodamas prievarta. Be to, šiomis priemonėmis turi būti užtikrinta, kad būtų padengtos gyvųjų donorų socialinės sąnaudos ir kad jie būtų apsaugoti nuo diskriminacijos, ypač draudimo sistemose.
Vis dėlto Parlamentas pabrėžia, kad gyvųjų asmenų donorystturi būti laikoma papildančia donorystę po mirties. Organų donorystturi likti griežtai nekomercinė, turi būti remiamos donorų apsaugos priemonės bei priemonės, skirtos užtikrinti, kad organų donorystbūtų savanoriška, altruistinė.
Pirmininkė
Pone M. Ouzký, labai ačiū, kad į tai atkreipėte mūsų dėmesį. Mes šį klausimą išsiaiškinome. Tai buvo paskirstymo problema, kilusi dėl kompiuterių sistemos. Taigi, jūs būsite įtrauktas į protokolą kaip kalbėtojas savo frakcijos vardu. Tikiuosi, kad taip klausimas bus išspręstas. Dėkoju, kad atkreipėte į tai dėmesį.
Elisabetta Gardini
(IT) Ponia pirmininke, ponios ir ponai, Komisijos nary, šiandien aptariame organų persodinimą, kuris, be abejo, yra vienas iš teigiamiausių sveikatos srities pažangos aspektų, tačiau jis kelia ir ne vieną donoro ir paciento teisių problemą, kuri turi būti sprendžiama etiniu, socialiniu, teisiniu ir ekonominiu lygmeniu.
Kalbama apie tai, kad pradedame eiti pavyzdingu keliu - stengiamės panaikinti didelę organų poreikio ir jų kokybės neatitiktį nekeliant grėsmės laisvos, savanoriškos donorystės principui. Turi būti siekiama užkirsti kelią visų formų sukomercinimui ir nelegaliai prekybai, užtikrinti transplantacijoms skirtų organų kokybę ir saugą, pradėti taikyti priemones, apimančias konfidencialumą ir atsekamumą. Nereikia nsakyti, kad tarpvalstybinių mainų srityje ir atsižvelgiant į nemažus įvairiose valstybėse narėse taikomų transplantavimo sistemų skirtumus, šiuos tikslus galima pasiekti tik skatinant koordinavimą ir bendradarbiavimą.
Todėl manau, kad labai svarbu sukurti Europos duomenų bazę ir patvirtinti bendrus kokybės ir saugos standartus. Vis dėlto turime būti apdairūs, kad nesukurtume beprasmiškai griežtų taisyklių ar papildomos biurokratinės naštos, kenkiančios procesui, kuris dabar vyksta tinkamai ir veiksmingai. Tai ne tik visiškai prieštarautų mūsų tikslams ...
(Pirmininknutraukkalbėtoją)
Kristian Vigenin
(BG) Ponia pirmininke, Komisijos nary, ponios ir ponai, mes aptariame temą, kuri jau dėl paties savo pobūdžio turi tiesioginį poveikį nedaugeliui žmonių, palyginti su kitais svarbiais sveikatos priežiūros Europos Sąjungoje klausimais. Vis dėlto ši tema kelia didesnį susidomėjimą dėl kelių pagrindinių priežasčių. Pirmoji priežastis tai, kad transplantacijos dažnai suvokiamos kaip didžiausias moderniosios medicinos pasiekimas. Antroji priežastis ta, kad praktiškai visi piliečiai yra galimi donorai, ir tai kelia daug įvairaus pobūdžio klausimų.
Be to, norėčiau pabrėžti, kad žmogaus gyvybyra neįkainojama ir kad turi būti dedamos visos įmanomos pastangos siekiant šią gyvybę išgelbėti. Remiantis statistiniais duomenimis, padėtis įvairiose valstybėse narėse labai skirtinga. Kai kuriose šalyse visoje grandinėje sukurta labai gera sistema, o kitose sveikatos priežiūros sistemos patiria didžiulių sunkumų ir transplantacijos veikiau bus priskirtos "egzotinės medicinos" sričiai. Šiose šalyse pacientai, kuriems reikia transplantacijų, priversti naudotis transplantacijų turizmo paslaugomis, aiškiai žinodami, kaip smarkiai rizikuoja ir kad pažeidžia teisės aktus ir etiką, nes jų gyvybdažnai išgelbstima kitos, smurtu atimtos ar sunaikintos gyvybės sąskaita.
Svarbu vengti organų donorystės sukomercinimo ir užtikrinti, kad gyvieji donorai organus aukotų visiškai nemokamai, kartu, žinoma, užtikrinant visą reikiamą priežiūrą ir kompensuojant prarastas pajamas. Itin svarbu Europos Sąjungoje sukurti skaidrią organų stebėjimo sistemą, apimančią ir jų stebėjimą po transplantacijos.
Manau, kad priėmus siūlomą direktyvą pagerės Europos piliečių, kuriems reikia persodinti organą, galimybės jį gauti, padidės pasitikėjimas donorystės sistema ir bus skatinama keistis gerąja patirtimi, kurią galima taikyti viršnacionaliniu lygmeniu.
Marina Yannakoudakis
Ponia pirmininke, visi pritariame direktyvoms, padedančioms gelbėti gyvybes, ir norėčiau pasveikinti pranešėją parengus pranešimą, kuris iš esmės atrodo paprastas, tačiau sudedamieji jo aspektai - sudėtingi.
Post-mortem donorystės srityje reikia išspręsti subtilius klausimus - etikos, mirusiojo šeimos pozicijos klausimą, klausimą, ar donoro kortelės turėtų būti privalomos ir ar iš tikrųjų turėtų būti įsteigta Europos donoro kortelė. Visos šios sritys turi būti reglamentuojamos su pagarba, nes čia nėra teisingo ar klaidingo požiūrio.
Gyvųjų asmenų donorystės sritis yra pati sudėtingiausia. Egzistuoja svarbi riba, kurios negalima peržengti ir šia riba užtikrinama, kad gyvųjų asmenų donorystgalėtų veikti nemokamai, negaunant finansinės naudos.
Šia direktyva pasiekta pusiausvyra - užtikrinama gera post mortem donorystės kokybir kartu pripažįstama, kad reikia ir gyvųjų asmenų donorystės. Jos stiprioji pusta, kad pripažįstama, jog vien post-mortem donoryste negalima užtikrinti reikiamų organų pasiūlos ir todėl patvirtintos kontrolės priemonės ir gairės siekiant užtikrinti, kad gyvųjų asmenų donorystvyktų tinkamai, apsaugant ir donorą, ir gavėją, taip pat užtikrinti, kad ji būtų nemokama ir savanoriška.
(Pirmininknutraukkalbėtoją)
Horst Schnellhardt
(DE) Ponia pirmininke, Komisijos nary, ponios ir ponai, aš pats turiu darbuotoją, kuris buvo priklausomas nuo organo persodinimo. Mačiau, kaip jis džiaugėsi galėdamas tuo pasinaudoti. Vis dėlto mačiau ir tai, kaip jis laukir kaip buvo apribota jo gyvenimo kokybė. Todėl svarbu, kad šį pasiūlymą patvirtintume dabar. Kasmet Vokietijoje - ir tai yra faktas - vis dar miršta po tūkstantį pacientų, nes nėra reikiamo organo, ir todėl svarbu ištaisyti šį trūkumą ir užtikrinti kokybę. Šis dalykas socialiniu požiūriu labai aktualus.
Europoje mes turime geriausias sąlygas pasiekti, kad padėtis iš esmės pagerėtų, nes veikia vidaus rinka ir Europos institucijos. Pasinaudokime šiomis sąlygomis. Labai džiaugiuosi, kad direktyvoje numatėme, jog donorystturi būti savanoriška ir nemokama - taip užtikrinome, kad būtų išsaugotas žmogaus orumas.
Dėl donorų sumažėjimo tai norėčiau paraginti Komisiją - ji tai jau ne kartą įrod- Europoje sudaryti diskusijų ir informacijos sklaidos kultūrą, kad ši tema piliečiams būtų priimtinesnė. Tikrai nemanau, kad turime suderinti skirtingas sistemas. Mums reikia būtent juos koordinuoti ir manau, kad svarbus etapas būtų ligoninėse paskirti transplantacijų koordinatorių.
(Pirmininknutraukkalbėtoją)
António Fernando Correia De Campos
(PT) Ponia pirmininke, ponia T. Jiménez, Komisijos nary, galimybpakeisti sugedusius žmogaus organus kito žmogaus organais ir pasiekti, kad jie nebūtų atmesti - vienas iš didžiausių šiuolaikinės medicinos laimėjimų. Atlikus Europos lyginamuosius tyrimus paaiškėjo skirtumai. Iš jų matyti, kad vidutinės šalys, pvz. Portugalija, šiuose palyginimuose atrodo labai gerai ir kad didesnės šalys, pvz., Ispanija, šiandien laikomos organizavimo ir gerosios patirties lyderėmis.
Reikia išsaugoti tam tikrus principus ir veiklos metodus. Pirmiausia - sustiprinti visas mokslines žinias ir informaciją, kurią turint daugėtų gyvųjų donorų, o post mortem donorysttaptų visuotinė. Antra - uždrausti komercinę donorystę ne tik valstybėse narėse, bet ir už jų ribų, uždrausti transplantacijų turizmą ir kovoti su prekyba organais. Trečia - aktyviai skatinti donorystę ligoninėse kaip būdą įveikti trūkumą.
Galiausiai, ponia pirmininke, užtikrinti vienodas galimybes gauti organą visiems, kuriems jo reikia ir kurie atitinka suderintus klinikinius organo persodinimo kriterijus, laikantis visuotinio sveikatos priežiūros prieinamumo principo - socialinės Europos, kuria didžiuojamės, paradigmos. Sveikinu pranešėjus už darbą.
James Nicholson
Ponia pirmininke, pirmiausia norėčiau padėkoti abiem pranešėjams, labai daug dirbusiems rengiant šiuos pranešimus ir parengusiems puikų kūrinį, o jame - tikrą organų donorystės ir transplantacijos visoje Europoje planą.
Visi gerai žinome skaičius - kiekvienais metais visoje Europoje organų persodinimo reikia tūkstančiams žmonių. Į tai atsižvelgdamas džiaugiuosi, kad rengiamės kartu stengtis padidinti organų donorų registrų skaičių skatindami įvairias registracijos schemas ir stiprindami tarptautinį bendradarbiavimą, kad būtų pasiekta geriausia donorų ir gavėjų atitiktis. Man svarbiausias klausimas yra didinti sąmoningumą ir manau, kad šie pranešimai padės tai pasiekti.
Be to, galiu pasakyti, jog džiaugiuosi matydamas, kad šiuose pranešimuose pabrėžėme pagrindinius principus: organų donorystvisada turėtų būti altruistinė, savanoriška ir nemokama. Tai svarbu, jeigu norime skatinti žmones aukoti organus ir užtikrinti visos sistemos kokybę ir saugą. Jau išgelbėta daug gyvybių. Galima išgelbėti dar daugiau. Manau, kad šis pranešimas pagirtinas.
Theodoros Skylakakis
(EL) Ponia pirmininke, vykstant medicinos technologijos ir genetikos pažangai, direktyva, apie kurią diskutuojame šiandien, per ateinančius keletą metų turės poveikį vis didesniam skaičiui žmonių. Šiandien tiesiog negalime prognozuoti transplantacijų, kurioms kada nors bus pradėta taikyti ši direktyva, kuri gali tapti daug svarbesnnegu įsivaizduojame, skaičiaus.
Todėl labai gerai, kad tekstas turi tvirtus pagrindus, grindžiamas altruizmu, savanoriška donoryste ir jame reikalaujama, kad valstybės narės patvirtintų labai griežtas visos šios veiklos procedūras. Vis dėlto vienas kompromiso, dėl kurio būsime raginami balsuoti, trūkumas tai, kad juo niekais paverčiamos kontrolės priemonės, palyginti su tekstu, dėl kurio balsavome iš pradžių - jame teigiama, kad bus vykdoma arba kontrolė, arba "auditas", o pradiniame tekste buvo numatyta atlikti ir kontrolę, ir įvertinti organizacijas, kurios atliks transplantacijas ir tieks organus. Tai - trūkumas ir aš tikiuosi ir manau, kad jis nebus rimtas. Vis dėlto manau, kad svarbu jį pažymėti, nes transplantacijų srityje svarbiausia - skaidrumas.
Zbigniew Ziobro
(PL) Ponia pirmininke, transplantaciją ir transplantologiją turime tvirtai remti ir pirmiausia šios sritys turi būti geriau organizuojamos ir koordinuojamos kaip sveikatos priežiūros paslaugų dalis. Vis dėlto itin svarbu didinti visuomenės pasitikėjimą šia medicinos šaka, ypač todėl, kad Europoje visuomennuolat išgirsta žinių apie įvairius pažeidimus, įskaitant nelegalią prekybą iš nežinomų šaltinių gautais organais.
Būdamas Lenkijos generalinis prokuroras, prižiūrėjau tyrimą, kuriame buvo nustatytas ne vienas organų gavimo pažeidimas, įskaitant nelegalius mokėjimus gydytojams - taip jie būdavo motyvuojami ieškoti informacijos apie donorus, kuriems buvo įtariama smegenų mirtis. Už suteiktą informaciją apie vos vieną donorą gydytojai Lenkijoje galėjo uždirbti daugiau negu mėnesinę algą.
Tansplantacijų klausimu visuomenturi būti tikra, kad viskas bus daroma pagal teisės aktus, skaidriai ir be paslėptų interesų ir kad šia kilnia medicinos procedūra nebus pasinaudota kaip priedanga kitiems sumetimams nei tikslas išgelbėti žmogaus gyvybę. Pasitikėjimas - absoliučiai būtinas dalykas.
Françoise Grossetête
(FR) Ponia pirmininke, ministre, Komisijos nary, iš mūsų šiandienos diskusijų aiškiai matyti, kad įrodymai kelia nerimą ir kad norėdami įveikti šį iššūkį turime stiprinti tarpvalstybinius organų mainus, kad donorai būtų susieti su gavėjais. Taip pat matyti, kad atsižvelgiant į tai, kokie ilgi laukiančių asmenų sąrašai, nesant šių veiksmų pacientai turės labai mažai galimybių gauti organus, kurių jiems reikia.
27 valstybėse narėse būtinai reikia priimti bendrus privalomus donorystės kokybės ir saugos standartus, kad būtų stiprinami tarpvalstybiniai mainai ir daugėtų donorystės atvejų. Todėl šiuo klausimu reikia sukurti Europos sistemą.
Žinoma, turime itin apdairiai atsižvelgti į nelegalios prekybos organais klausimą. Turi būti įgyvendintos visos kovos su mafijos pobūdžio tinklais ir transplantacijų turizmu priemonės. Nepaisant to, turi būti rūpestingai stengiamasi netrukdyti gyviesiems asmenims aukoti organų - šie donorystės sprendimai turi būti priimami nemokamai ir turint visą reikalingą informaciją. Turime užtikrinti, kad būtų laikomasi nemokamų transplantacijų principo, ir užkirsti kelią bet kokiam spaudimui, kuris gali būti daromas galimiems donorams.
Todėl turime skatinti pacientus, norinčius paaukoti savo organus gyvybėms išgelbėti, nes atmetimo rizika per šias transplantacijas daug mažesnnegu tais atvejais, kai organai paimami iš mirusiųjų donorų.
Be to, norėčiau įspėti tuos, kurie dėl etinių priežasčių Europoje norėtų apriboti gyvųjų asmenų organų donorystę teigdami, kad kyla prekybos organais rizika. Svarbiausia, gyvųjų asmenų organų donorystturi būti labai griežtai reglamentuojama ir tai - vienintelis sprendimas.
David Casa
(MT) Ponia pirmininke, kaip minėjo Komisijos narys, dabar Europos Sąjungoje apie 56 000 asmenų laukia organo persodinimo operacijos. Daugeliu šių atvejų, kaip jau sakyta, skirtumas gali būti gyvybarba mirtis, todėl manau, kad kalbame apie svarbius įvykius ir apie juos reikia toliau diskutuoti. Įgyvendinus šias priemones tiesiogiai nepadaugės transplantacijai skirtų organų, bet valstybėse narėse įgyvendinus bendrą praktiką turėtų padidėti šalių tarpusavio pasitikėjimas ir patikimumas, o tai savo ruožtu lems didesnį organų donorystės atvejų skaičių ir šalių viduje, ir tarp jų.
Kai kurių pranešime minėtų problemų, pvz., prekybos organais, negalima spręsti tiesiogiai. Vis dėlto vertinu pranešėjo pastangas didinant sąmoningumą šiuo klausimu ir tikiuosi, kad šias pastangas liudijantys tekstai bus pridėti prie galutinio dokumento kaip neprivalomo pobūdžio priedas. Baigdamas norėčiau pasveikinti Komisijos narį J. Dalli ir pranešėjus už gerą darbą, atliktą šia opia tema.
Daciana Octavia Sârbu
(RO) Transplantacijos ir organų donorystkasmet išsaugo ir prailgina tūkstančių Europos piliečių gyvenimą. Gaila, bet tūkstančiai kitų pacientų miršta negavę organo, nors Europos Sąjungoje ir esama jų poreikį atitinančių donorų. Tai sudėtingas, daug ginčų ir svarbių klausimų keliantis dalykas. Parlamentas šiuo pranešimu patvirtina bendrą požiūrį - tai, kad bet kuris komercinis šio proceso elementas, galintis lemti organų pardavimą ir pirkimą, yra nelegalus.
Mums gyvybiškai svarbu kuo greičiau patvirtinti ir įgyvendinti veiksmingą sistemą, ne tik todėl, kad išgelbėtume pacientų gyvybes, bet ir todėl, kad veikiant šiai sistemai sumažėtų organų poreikis, kuris priešingu atveju būtų tenkinamas organus gaunant nelegaliai, siekiant pelno, arba netgi prieš donorų valią.
Izaskun Bilbao Barandica
(ES) Ponia pirmininke, norėčiau pasveikinti visus su šia iniciatyva, nes ji reiškia, kad bus pagerinta daugelio žmonių gyvenimo trukmė, o solidarumas ir brolybvirs kažkuo daugiau nei vien žodžiais.
Baskų šalis - Euskadi - pirmauja organų donorystės srityje. 2009 m. mūsų šalyje milijonui gyventojų teko 38,5 donorystės atvejų. Tai reiškia, kad kasmet mes milijonui gyventojų atliekame 60 inkstų transplantacijų ir 30 kepenų transplantacijų. Jungtinėse Valstijose šie skaičiai yra 54,7 ir 21,4; Europoje - 35,1 ir 13,4; Ispanijoje - 48,8 ir 24,6.
Ši sėkmpasiekta dėl ligoninėse naudojamo protokolo siekiant užsitikrinti donorystės aktus ir dėl organizavimo bei sąmoningumo didinimo proceso - tai dvi idėjos, kurias turime remti. Tai pasiekta ir dėl 1986 m. pradėto darbo sukuriant regioninę transplantacijų koordinavimo sistemą: tai dar vienas pavyzdys, kaip regionai gali padėti Europai.
Frieda Brepoels
(NL) Maždaug prieš dvejus metus Europos Parlamentas didžiule balsų dauguma patvirtino A. Adamou pranešimą. Pranešime pirmą kartą aptartos ES lygmens politikos priemonės organų donorystės ir transplantacijos srityje. Buvo labai malonu bendradarbiauti rengiant tą pranešimą - buvau viena iš šešėlinių pranešėjų.
Šiandien su didžiuliu pasitenkinimu pažymiu, kad pranešėjas M. Mikolášik ir jo šešėliniai pranešėjai atliko puikų darbą ir net per tokį trumpą laiką per pirmąjį svarstymą sėkmingai pasieksusitarimą su Taryba. Dauguma svarbiausių dvejų metų senumo pranešimo aspektų įtraukti ir į šį pranešimą arba jais remiamasi. Todėl tikiuosi, kad priėmus šią direktyvą ir veiksmų planą Europos Sąjungoje padaugės organų donorų ir pacientams nebeteks galiausiai atsidurti laukiančiųjų sąrašuose.
Krisztina Morvai
Ponia pirmininke, norėčiau, kad pranešėjas šiek tiek paaiškintų du dalykus. Vienas dalykas - "sutikimo prezumpcijos" sistema ir "sutikimo nebuvimo prezumpcijos" sistema. Kaip suvokiu, valstybėse narėse vis dar taikomos abi šios sistemos. Vienoje sistemoje daroma prielaida, kad mirusysis donoras būtų davęs sutikimą transplantacijai. Atrodo gana akivaizdu, kad tai - daug veiksmingesnsistema, nes atsiranda daug daugiau transplantacijai tinkamų organų. Ar nereikėtų kiekvienai valstybei narei rekomenduoti taikyti sutikimo prezumpcijos sistemą?
Kitas dalykas - anonimiškumas kaip priešprieša atsekamumui. Atrodo, kad apie šiuos du dalykus daug ginčijamasi. Kokių ten kyla problemų? Kas yra anonimiškumas ir atsekamumas?
Alf Svensson
(SV) Ponia pirmininke, apie 95 proc. iš mūsų teigiame, kad norėtume organo transplantacijos, jeigu tai galėtų prailginti mūsų gyvenimą. Vis dėlto ne daugiau kaip maždaug pusmūsų pasirengę paaukoti organus. Todėl turime šioje srityje daryti įtaką visuomenės nuomonei.
Ar galima pagerinti koordinavimą? Žinoma. Iš mirusio žmogaus kūno paimta širdis gyvybinga tik keturias valandas. Taip buvo anksčiau. Vis dėlto dabar ji lieka gyvybinga iki 24 valandų, jeigu nusprendžiame panaudoti modernią medicinos technologiją, sukurtą transplantacijoms.
Dabar turime ir medicinos žinių, leidžiančių mums, paprastai tariant, "išvalyti" arba atnaujinti plaučius, kad juos būtų galima panaudoti transplantacijai taip, kaip praeityje buvo neįsivaizduojama. Tai, kad plaučiai gyvena dar dvi valandas po mirties - žinomas faktas.
Primygtinai siekime, kad faktinės žinios būtų panaudojamos praktiškai. Manau, kad tai pagrindinbūtina sąlyga, jeigu norime, kad šis koordinavimas taptų tikrove, o ne tik pokalbių tema.
Janusz Władysław Zemke
(PL) Labai ačiū, kad leidote kalbėti. Norėčiau sugrįžti prie to, kas, mano nuomone, yra vienas iš svarbiausių dalykų.
Įvairiose Europos Sąjungos valstybėse narėse galimiems donorams įvardyti naudojami labai skirtingi metodai. Kai kuriose šalyse reikalaujama raštiško galimo donoro sutikimo, o kitose šalyse daroma prielaida, kad jeigu donoras neprieštaravo, organą iš jo galima paimti. Šios priemonės, žinoma, turi didžiulę įtaką donorų skaičiui. Šia tema norėčiau paklausti Europos Komisijos atstovo, ar Komisija neturėtų aktyviau remti antrojo sprendimo, kur raštiško sutikimo nereikalaujama? Padėtis, kuriai esant organus galima paimti iš asmenų, nepareiškusių atitinkamo prieštaravimo, būtų pakankama, kad radikaliai padaugėtų donorų.
Angelika Werthmann
(DE) Ponia pirmininke, ponios ir ponai, daugiau kaip 55 000 pacientų yra organų persodinimo laukiančiųjų sąrašuose. Laukdami miršta beveik 10 žmonių per dieną.
Organų transplantacijai - taip, bet, žinoma, ji turi būti tik savanoriška, turi būti pareikštas sutikimas, ji turi būti nemokama, kad būtų galima pasipriešinti nelegaliai prekybai organais, ir, žinoma, ji turi būti grindžiama kuo aukštesniais kokybės ir saugos visiems joje dalyvaujantiems asmenims standartais.
Elżbieta Katarzyna Łukacijewska
(PL) Džiaugiuosi, kad organų donorystės ir transplantacijos klausimas yra Tarybai pirmininkaujančios Ispanijos prioritetas, nes galima sakyti, kad tai - gyvybės ar mirties klausimas. Nepaisant to, kad kasmet daugėja transplantacijų, persodinti tinkamo organo laukiančiųjų skaičius nemažėja.
Nepaisant vis didesnio visuomenės sąmoningumo, tarp valstybių narių pastebimos didžiulės donorystės ir transplantologijos disproporcijos. Todėl labai svarbu ne tik sukurti Europos donorystės ir transplantavimo modelį, kuriame būtų naudojama geroji patirtis ir sprendimai, bet ir didinti visuomenės sąmoningumą ir pritarimą. Todėl džiaugiuosi, kad siūlomų priemonių pavyzdys yra Ispanija, pasiekusi geriausių ir donorų skaičiaus, ir atliktų transplantacijų skaičiaus rezultatų bei užsitikrinusi didžiulę visuomenės paramą organų transplantacijos ir donorystės idėjai.
Ricardo Cortés Lastra
(ES) Ponia pirmininke, J. Jiménez García-Herrera, leiskite pirmiausia pasakyti, kad aš kilęs iš Kantabrijos, mažo Ispanijos regiono, kur milijonui gyventojų tenka 61 donorystės atvejis - tai aukščiausias rezultatas Ispanijoje ir Europoje. Norėčiau pasveikinti A. Perello ir M. Mikolášiką parengus šį pranešimą ir paremti šį pasiūlymą dėl direktyvos, kuria siekiama reaguoti į organų trūkumą Europos Sąjungoje.
Ispanijos atvejo sėkmyra pavyzdys, galintis būti naudingas likusiai Europos Sąjungos daliai - gali būti naudingi kompetentingų nacionalinių institucijų, organų atsekamumo ir gyvųjų asmenų donorystės elementai.
Taip pat norėčiau pasveikinti Tarybai pirmininkaujančią Ispaniją už jos tvirtą, prioritetinę paramą šiam klausimui.
Ponios ir ponai, kaip žinote, beveik 56 000 pacientų dabar yra laukiančiųjų sąrašuose. Donorystės atvejų skaičius ir organų prieinamumas įvairiose Europos šalyse labai skiriasi. Organų trūkumas - vienas iš svarbiausių veiksnių, darančių įtaką transplantacijų programoms. Geroji patirtis, kurią galima pasiekti, kai kuriose valstybėse narėse duoda daug daugiau naudos nei kitose. Dėl šios priežasties - jau baigsiu - norint pagerinti šią padėtį visose valstybėse narėse būtina patvirtinti šį pranešimą.
Salvatore Iacolino
(IT) Ponia pirmininke, T. Jiménez García-Herrera, Komisijos nary, ponios ir ponai, šiomis dienomis žmonės dažnai negali įgyvendinti savo teisės į organo persodinimą. Negalėjimas pasinaudoti šia teise turbūt - daugiausia problemų socialinei gerovei kelianti padėtis, jau vien dėl psichologinių padarinių, tačiau laukiančiųjų sąraše esančių žmonių skaičius vis dar gerokai neatitinka persodinti tinkamą organą gaunančių pacientų skaičiaus. Be to, donorystės procedūra labai opi sveikatos ir teisiniais klausimais ir ji dažnai blogiau atliekama dėl procedūrų, kurios yra varginančios ir lėtos, kai užuot taip elgęsi turėtume įtvirtinti socialinį atsaką.
Todėl Europos Sąjunga turi įsipareigoti užtikrinti tikrą solidarumą ir savanoriškus veiksmus, kad procedūros būtų nemažiau griežtos, bet pagerėtų profesinis pačios donorystės pobūdis ir kultūra. Todėl aiškus žingsnis į priekį - patvirtinti bendrus kokybės standartus, šį žingsnį reikia vertinti teigiamai, jis yra tikslo, kurio toliau gali padėti siekti Pasaulio sveikatos organizacija, dalis.
Karin Kadenbach
(DE) Ponia pirmininke, labai atidžiai klausiausi šių diskusijų. Žodžiai žmonių protuose formuoja įvaizdžius. Šiandien ne kartą girdėjome apie nelegalią prekybą organais - apie nelegalią veiklą ir apie prekybą. Manau, jog direktyvoje gana aiškiai teigiama, kad jau pati prekyba organais - nelegali veikla. Neturime rodyti ženklų, kad prekyba organais tam tikromis aplinkybėmis gali tapti legali.
Prašyčiau narių pabrėžti, taip pat kalbant žiniasklaidai, kad norime organų donorystės, kitaip tariant, veiklos, kur vienas asmuo norėtų padėti kitam ilgiau gyventi, bet be jokio užmokesčio, tik už dėkingumą. Todėl negali būti nelegalios prekybos organais, nes jokia prekyba organais neleidžiama. Galima tik organų donorystė.
Trinidad Jiménez García-Herrera
einanti Tarybos pirmininkės pareigas. - (ES) Ponia pirmininke, Komisijos nary, ponios ir ponai, norėčiau padėkoti visoms frakcijoms ir visiems kalbėjusiems už paramą ir konstruktyvų kalbų toną. Taip pat esu patenkinta, nes šiuo susitarimu, kurį šiandien čia šiomis diskusijomis pasiekiame, mes baigiame tam tikrą procesą.
Mums per šią šešių mėnesių kadenciją ne tik buvo sunku rengti teisės aktus techniniais aspektais, kurie mokslui darant pažangą gali kisti, bet ir turėjome įveikti praktinius Lisabonos sutarties taikymo sunkumus. Todėl pirmininkaujanti Ispanija norėtų labai nuoširdžiai padėkoti visoms Europos institucijoms - Parlamentui, Komisijai ir Tarybai - ir visoms valstybėms narėms už bendradarbiavimą atliekant šį darbą. Šis darbas pirmiausia apėmlankstumą, prisitaikymą ir, antra, atsakomybę bei norą siekti sutarimo, kuris buvo išreikštas šią popietę.
Ponios ir ponai, mums pavyko padaryti ES veiksmingesnę, aktualesnę visuomenei ir turėtume būti tuo patenkinti. Vis dėlto, kaip žinote, priėmus direktyvą šis darbas dar nebus baigtas. Priešingai: turime toliau stengtis užtikrinti, kad ją perkeliant į valstybių narių teisę būtų išlaikyta ši visuomenės sveikatos apsaugos dvasia, kurios siekėme ir kurią pasiekėme.
Turime toliau stengtis pasiekti daugiau solidarumo ir išlaikyti socialinę vertę, kurios pageidauja visi, dalyvavę rengiant ir tvirtinant šią direktyvą. Be to, turime atlikti dar daug darbo pagal veiksmų planą, teikiantį unikalią galimybę nuolat mokytis, prisitaikyti ir tobulėti.
Dar kartą ačiū visoms frakcijoms už paramą, išlaikytą toną ir konstruktyvų požiūrį. Kartu mes visa tai pasieksime. Mes tai jau pasiekėme.
John Dalli
Komisijos narys. - Ponia pirmininke, po labai gero Komisijos, Parlamento ir Tarybos bendradarbiavimo esu įsitikinęs, kad dabar pasiekėme sutarimą visais pagrindiniais klausimais. Dar kartą norėčiau pasveikinti dr. M. Mikolášiką, A. Perello Rodriguezą ir padėkoti jiems už jų įnašą.
Manau, kad užtikrinant aukštus žmogaus organų kokybės ir saugos standartus siūloma direktyva Europos pacientams bus labai naudinga. Šia direktyva bus įtvirtintas palyginamas saugos standartas visoje ES ir padidės pasitikėjimas transplantavimo sistemomis. Esu įsitikinęs, kad siūlomoje direktyvoje nustatyta tinkama piliečių duomenų apsaugos ir organų atsekamumo pusiausvyra ir ja netiesiogiai padedama kovoti su prekyba organais.
Tai nėra visų organų transplantavimo srities problemų sprendimas; šia direktyva suteikiama sistema, aiškiai išdėstomos atsakomybės sričių ribos ir nustatomi kai kurie standartai. Vis dėlto reikia daugiau nuveikti ligoninių darbo organizavimo srityje, renkant ir skleidžiant informaciją, tinkamai apibūdinant organus ir imantis veiksmų prieš nelegalią prekybą. Pastarosios srities problemos bus iš dalies išspręstos įtvirtinant atsekamumą, bet jis priklauso nuo to, kaip šios nuostatos bus vykdomos valstybėse narėse.
Valstybėms narėms suteikiama daug lankstumo ir tikimės, kad visos valstybės narės šiam klausimui skirs deramą dėmesį. Kompetentingos institucijos, kurias jos turi įsteigti, turėtų būti pakankamai aprūpintos ir turėti pakankamai išteklių, kad galėtų užtikrinti tinkamą duomenų rinkimą ir kontrolę, atsekamumą, priežiūros standartus, organų ir transplantacijų apibūdinimą ir galėtų apdairiai pranešti apie neigiamus reiškinius ir reakcijas, padėsiančias visiems mums kuo labiau sumažinti riziką ateityje.
Pirmininke, Tarybos pirmininke, gerbiami nariai, iš gerbiamų narių kalbų per šią diskusiją akivaizdu, kad šiandien pateiktu kompromisiniu tekstu sprendžiami kiekvienam rūpimi klausimai. Dėkoju už jūsų įnašą, bendradarbiavimą ir paramą.
Pasiūlymo dėl Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos dėl transplantacijai skirtų žmogaus organų kokybės ir saugos standartų nustatymo pakeitimų analitinlentelė
- C6-0480/2008 -
Pranešėjas: Miroslav Mikolášik (PPE)
Pakeitimai:
Tiesiogiai taikytini: 106 pakeitimas (visam tekstui, blokas Nr. 1, kompromisinis pakeitimas). Komisija pritaria, kad teisės aktų leidėjai patvirtintų kompromisinį tekstą.
Miroslav Mikolášik
Norėčiau jums padėkoti už įnašus į šias diskusijas ir išreikšti tvirtą įsitikinimą, kuriam, manau, per derybas visi pritarėme, kad ši direktyva yra aukščiau politinių ginčų, nes joje kalbama apie žmones, apie pacientus ir apie gyvybių gelbėjimą.
Mano nuomone, daugiau organų ir daugiau sėkmingai išgydytų pacientų reikš, kad daugiau žmonių grįš į visavertį gyvenimą, į šeimas, į naujas arba esamas darbo vietas ir iš esmės pakis jų gyvenimo kokybė.
Atvirumas, prieinamumas, sauga, kokybė, organų buvimas, daugiau gyvųjų donorų, nemokama, savanoriška donoryst- visa tai principai, kuriuos įtvirtinome šioje direktyvoje.
Manau, kad taikant šią direktyvą taip pat padaugės organų, nes konkrečios šalys geriau bendradarbiaus ir vyks tarpvalstybiniai mainai, ir kad ES valstybės narės įtvirtins naujus, pamatinės svarbos tarpusavio ryšius.
Manau, kad vadovaudamiesi šia direktyva mes visi prisidėsime tuo, kuo pasiryžome prisidėti nuo pat pradžių: bus daugiau sutarimo, daugiau meilės, daugiau bendradarbiavimo ir, svarbiausia, daugiau laimingų pacientų.
Andrés Perelló Rodríguez
Ponia pirmininke, tai, kad sunkiu dabar Europos ir pasaulio patiriamu krizės laikotarpiu Parlamentas sugebėjo per pirmąjį svarstymą priimti pirmąją direktyvą nuo Lisabonos sutarties įsigaliojimo, daug pasako apie šio Parlamento jautrumą. Be to, tai didina pasitikėjimą demokratinėmis institucijomis ir rodo, kad šio Parlamento nariai nori judėti pirmyn ir neatsilikti nuo mokslo pažangos - daryti nemažiau ryžtingą ir tvirtu Europos visuomenės solidarumu grindžiamą pažangą.
Nežinau, ar viską padarėme per gerai, ar galėjome padaryti dar ką nors, bet noriu išsklaidyti galėjusias kilti abejones. Esu tikras dėl štai ko: jeigu įgyvendinsime viską, ką rengiamės šiame Parlamente patvirtinti, mes suteiksime žmonėms ilgesnį gyvenimą ir užtikrinsime, kad ES nebūtų vykdoma jokių prekybos organais nusikaltimų. Šie nusikaltimai galbūt ir bus daromi kitur pasaulyje, tačiau Europos Sąjungoje tikrai to nebus.
Todėl jeigu po kurių nors kalbų kieno nors galvoje, kaip sakkolegos nariai, liko abejonių, tai noriu jas išsklaidyti. Tai nebuvo mūsų uždavinys. Mes stengėmės gerbti kiekvieno sąžinę, laikytis etikos ir moralės priemonių, nepamiršdami pagrindinio tikslo: nvienas europietis neturėtų būti paliktas be persodinti tinkamo organo, kurio jam reikia, kad išgyventų, nes galime pasiekti, kad būtų daugiau persodinti tinkamų organų ir atitinkamai mažiau prekybos organais.
Todėl - jau baigsiu - nežinau, ar mums savo darbu pavyko išsaugoti visų sąžinę, bet esu visiškai įsitikinęs, kad išsaugosime daug gyvybių. Tai buvo mūsų uždavinys, jį ir atlikome.
Pirmininkė
Bendros diskusijos baigtos.
Balsavimas vyks 2010 m. gegužės 19 d., trečiadienį.
(Posėdis sustabdytas 16.25 val. ir atnaujintas 16.30 val.)
Raštiški pareiškimai (Darbo tvarkos taisyklių 149 straipsnis)
Jim Higgins  
raštu. - Teigiamai vertinu naująjį teisės aktą organų donorystės kokybės ir saugos standartams Europos Sąjungoje reglamentuoti. Ypač palankiai vertinu tai, kad imamasi praktinių priemonių, padėsiančių užtikrinti, kad gyvybę gelbstintys organai nenueitų niekais, pvz., siekiama sukurti visos Europos organų duomenų bazę. Taikant naująjį teisės aktą bus išgelbėta daug gyvybių ir bus optimizuota organų donorystleidžiant valstybėms narėms jais keistis. Prieš parengiant šį teisės aktą, jeigu konkrečioje valstybėje narėje tinkamo gavėjo nebūdavo, organas likdavo nepanaudotas. Dabar organas gali būti suteiktas vienam iš 56 000 ES piliečių, laukiančių transplantacijos. Šis reglamentavimas - svarbus pagrindas, kurį turi plėtoti atitinkamos valstybės narės. Airijoje turime pavesti nepriklausomai įstaigai stebėti transplantacijas ir paaukotų organų paėmimą. Šiuo metu Airija ir Malta - vienintelės dvi ES šalys, neturinčios nacionalinės transplantavimo institucijos, kuri užtikrintų, kad būtų panaudojama kuo daugiau organų. Norint, kad išnyktų transplantacijų laukiančių pacientų sąrašai, vienas iš pagrindinių rezoliucijos tikslų - turime ES piliečiams įteigti, kokia svarbi organų donorystė, Airijoje tai būtų galima padaryti pradėjus vykdyti vyriausybės remiamą informavimo programą.
