Raportul Misiunii de Anchetă Internaţională Independentă referitoare la conflictul din Georgia (dezbatere)
Preşedinta
Următorul punct este declaraţia Comisiei privind raportul Misiunii de Anchetă Internaţională independentă referitoare la conflictul din Georgia.
Vytautas Landsbergis
Doamnă preşedintă, ca o chestiune de procedură, doresc să protestez împotriva manipulării de către cineva din secretariat. A fost furnizată o listă pentru dezbaterea privind misiunea de anchetă în Georgia, însă numele unor vorbitori, inclusiv numele meu, au fost şterse. Prin urmare, solicit ca timpul alocat intervenţiei mele să fie conform cu ceea ce s-a stabilit până în ultimul moment. Solicit cuvântul după dl Kasoulides.
Preşedinta
Dl Landsbergis, se pare că există numai vorbitori în numele grupurilor şi deja aveţi un vorbitor în numele Grupului PPE. Totuşi, ceea ce vă pot oferi este să vă dau cuvântul în cadrul procedurii "catch-the-eye”.
Leonard Orban
Membru al Comisiei. - Mă bucur că astăzi am ocazia să discut cu dumneavoastră despre Georgia. La mai puţin de un an de la conflictul armat cu Rusia, Georgia se confruntă cu provocări multiple care interesează în mod direct Uniunea Europeană şi trebuie să-i acordăm acestei ţări întreaga noastră atenţie.
Raportul misiunii de anchetă internaţională independentă referitoare la conflictul din Georgia, raport condus de doamna ambasador al Elveţiei, Heidi Tagliavini, a fost întocmit la solicitarea Uniunii Europene prin decizia Consiliului, dar are un caracter absolut independent şi Uniunea Europeană nu a fost implicată nici în procesul de redactare, nici în ceea ce priveşte conţinutul acestuia. Prin urmare, nu voi detalia rezultatele acestuia.
Considerăm că raportul şi-a atins scopul principal şi anume, de a oferi clarificări cu privire la evenimente care au avut loc în august 2008, precum şi la cauzele principale ale conflictului. Raportul evidenţiază în mod clar că, aşa cum se întâmplă adesea în situaţii de conflict, vina nu aparţine unei singure părţi. Atât Georgia, cât şi Rusia sunt criticate pentru acţiunile lor. O altă lecţie desprinsă din raport este nevoia unei acţiuni mai rapide şi mai ferme din partea comunităţii internaţionale în situaţii foarte tensionate care pot degenera în violenţă.
Uniunea Europeană îşi menţine cu fermitate angajamentele asumate în ceea ce priveşte integritatea teritorială a Georgiei şi, în prezent, ar trebui să ne concentrăm eforturile asupra evitării conflictelor viitoare şi a soluţionării paşnice a tensiunilor care persistă, aceasta fiind singura cale către prosperitate şi stabilitate pe termen lung în regiune.
Doamnelor şi domnilor, războiul i-a marcat profund pe georgieni şi ţara se confruntă în continuare cu probleme fundamentale, precum nevoile esenţiale ale miilor de persoane strămutate. Prin urmare, am plăcerea de a declara că punerea în aplicare a pachetului de asistenţă postconflict, elaborat de Comisia Europeană cu sprijinul statelor membre şi a altor părţi, funcţionează bine. După cum ştiţi, pachetul Comisiei Europene furnizează asistenţă de până la 500 de milioane de euro pentru perioada 2008-2010. Printre altele, pachetul se concentrează asupra nevoilor persoanelor strămutate în interiorul şi asupra măsurilor economice pentru a se genera creştere economică şi a se stimula crearea de locuri de muncă. În plus, Comisia Europeană a propus ca Georgia să beneficieze de asistenţă macrofinanciară în valoare de 46 de milioane de euro pentru a ajuta această ţară să depăşească impactul crizei financiare şi economice.
Astăzi, misiunea de monitorizare a Uniunii Europene în Georgia rămâne singura prezenţă internaţională de monitorizare a situaţiei din această ţară. Această misiune joacă un rol esenţial dar, în continuare, dorim să vedem extinderea activităţilor sale pe întreg teritoriul. Convorbirile de la Geneva, coprezidate de Uniunea Europeană, OSCE şi ONU, oferă unica oportunitate de dialog politic cu toţi partenerii. Vom continua să depunem eforturi în vederea unor discuţii constructive care să conducă la rezultate concrete.
În prezent, grupul de lucru privind persoanele strămutate în interiorul ţării şi aspectele umanitare, coprezidat de Comisia Europeană şi ICENUR, discută pe marginea unui set de măsuri care urmează a fi acceptate privind întoarcerea refugiaţilor, a persoanelor strămutate în interiorul ţării şi altor persoane strămutate, în timp ce, atât în Abhazia, cât şi în Osetia de Sud, cele două mecanisme de prevenire şi reacţie pentru incidente dau unele rezultate pozitive în reducerea incidentelor şi facilitarea trecerii graniţelor de către persoanele în cauză.
Luând în considerare evinementele din trecutul apropiat, este important să se consolideze stabilitatea, securitatea şi prosperitatea în Georgia. Nevoia de reforme economice şi politice în această ţară este mai mare ca niciodată. Parteneriatul estic, lansat la Praga în luna mai, reprezintă un cadru important pentru întărirea sprijinului pe care îl acordăm Georgiei, atât bilateral, cât şi prin cooperare multilaterală cu alţi parteneri din regiune. Un element cheie este propunerea de stabilire a unor relaţii politice şi comerciale consolidate. În conformitate cu Parteneriatul estic, Consiliul relaţii externe din luna septembrie a convenit că directivele de negociere a noilor acorduri trebuie să fie pregătite pentru toate cele trei ţări din Caucazul de Sud, inclusiv Georgia.
Pe lângă consolidarea relaţiilor noastre politice, vom propune ca noul acord cu Georgia să includă crearea unei zone de liber schimb aprofundate şi cuprinzătoare. Este important de menţionat că o astfel de zonă ar asigura alinierea treptată a economiei Georgiei la piaţa internă a Uniunii. În mod clar, acest ambiţios obiectiv pe termen lung va necesita ca, în continuare, Georgia să depună şi să susţină eforturi în vederea realizării de reforme. Negocierile privind zona de liber schimb aprofundată şi cuprinzătoare vor începe numai după îndeplinirea condiţiilor necesare.
Permiteţi-mi să adaug că, în ceea ce priveşte relaţia cu Georgia, acţiunea noastră de intensificare a contactelor între persoane înregistrează progrese. Comisia a încheiat negocierile referitoare la un acord de facilitare a eliberării vizelor şi de readmisie, al cărui text se află în prezent la Consiliu. Sperăm că procedurile pot fi finalizate cât mai curând posibil.
Doamnelor şi domnilor, cred că suntem de acord cu toţii că Georgia reprezintă o componentă esenţială a vecinătăţii noastre. Prin urmare, este extrem de important să ne menţinem angajamentele în această ţară pentru a o ajuta să soluţioneze multiplele provocări cu care se confruntă, în special în ceea ce priveşte continuarea programului de reformă. Întrucât Georgia face progrese reale în punerea în aplicare a reformelor politice şi economice, relaţiile Uniunii cu Georgia vor deveni mai aprofundate şi mai strânse.
Ioannis Kasoulides
în numele Grupului PPE. - Doamnă preşedintă, în primul rând, luăm notă de raportul care tocmai ne-a fost prezentat privind misiunea de anchetă independentă. Este foarte dificil ca în circumstanţe ca acestea să spui cine a început lucrurile şi cine a continuat. Ceea ce este important este că la un an după acest conflict faptele au rămas şi încalcă o serie de principii pe care Uniunea Europeană trebuie să le susţină.
În primul rând, după cum aţi spun, domnule comisar, este principiul susţinerii integrităţii teritoriale a Georgiei. Toate acţiune noastre diplomatice sau de alt fel nu ar trebui să încurajeze naţionaliştii UDI sau separatismul. "Faits accomplis” create prin folosirea forţei nu sunt acceptabile şi nu pot fi acceptate niciodată.
În al doilea rând, este dreptul persoanelor strămutate de a se întoarce la casele şi la proprietăţile lor: libertatea fundamentală de circulaţie, după cum aţi spus, de a trece liniile de separare. Dreptul de proprietate şi de stabilire ar trebui să fie în centrul politicilor noastre şi trebuie să luăm iniţiative pentru a aborda aceste probleme umanitare şi referitoare la drepturile omului independent de rezultatul oricărei soluţii politice.
În al treilea rând, ostilităţile din Osetia de Sud au dovedit că aşa-numitul conflict îngheţat nu există. Termenul "îngheţat” are o conotaţie de domolire. O lipsă de interes din partea comunităţii internaţionale ar putea duce la cronicitate, iar un conflict nerezolvat este o ameninţare potenţială la adresa păcii şi stabilităţii. La un an după conflict, subliniez încă o dată rolul de succes al Uniunii Europene şi al Preşedinţiei franceze în obţinerea unei încetări rapide a focului, precum şi al misiunii de monitorizare. Prezenţa supraveghetorilor europeni este o garanţie că nicio tabără nu poate susţine în mod arbitrar că tabăra cealaltă a început ostilităţile. Eforturile ar trebui îndreptate acum spre o înţelegere politică, oricât de dificilă ar fi aceasta, iar negocierile politice iniţiate la Geneva imediat după ostilităţi ar trebui încurajate să continue.
Susţinem eforturile de obţinerea a unui nou acord de asociere în cadrul Parteneriatului estic, care merge dincolo de oportunităţile pentru comerţ şi investiţii. De asemenea, susţinem un acord care să faciliteze procedurile pentru eliberarea vizelor pe termen scurt şi privind readmiterea între Comunitatea Europeană şi Georgia şi suntem mulţumiţi de pachetul de asistenţă post-conflict, care funcţionează bine.
Zoran Thaler
Doamnă preşedintă, doamnelor şi domnilor, reprezentanţi ai Comisiei, salutăm ancheta imparţială şi independentă, precum şi raportul ulterior privind conflictul din 2008 din Georgia, realizată de Misiunea de Anchetă Internaţională condusă de diplomatul suedez Heidi Tagliavini. Înainte de izbucnirea ostilităţilor în Osetia de Sud în noaptea din 7 spre 8 august 2008, în care au murit mulţi civili, am fost martori la luni de provocări din toate părţile. Intervenţia militară rusă, inclusiv invazia Georgiei, a fost disproporţionată şi nejustificată. Ambele părţi ale conflictului au fost vinovate de încălcarea dreptului umanitar internaţional, fapt care a fost confirmat şi de raport şi de mai multe organizaţii, cum ar fi Observatorul pentru drepturile omului.
Ce trebuie să facem noi acum? Rusia trebuie să respecte în totalitate acordul de pace. În primul rând, trebuie să se retragă din zonele pe care le-a ocupat începând cu 7 august 2008. Ar trebui să permită accesul imediat, liber şi nelimitat în Osetia de Sud pentru membrii misiunii de monitorizare a UE şi pentru agenţiile internaţionale, inclusiv pentru ONU, astfel încât aceştia să poată supraveghea acordul de încetare a focului şi să furnizeze ajutor umanitar. Aproximativ 25-30 000 de georgieni sunt în continuare strămutaţi în Osetia de Sud, iar autorităţile de facto din Osetia de Sud trebuie să le faciliteze întoarcerea la casele lor.
Integritatea teritorială a Georgiei trebuie să fie indubitabilă. Există, cu toate acestea, semne îngrijorătoare de autoritarism în Georgia. Abuzarea de sistemul juridic de către preşedintele Saakashvili, ostilitatea crescândă faţă de orice opinii contrare, diminuarea constantă a libertăţii de exprimare şi, uneori, retorica naţionalistă agresivă, toate acestea sunt în defavoarea Georgiei. Acest stat va putea să se întoarcă pe calea proeuropeană şi democratică şi să devină atractiv pentru celelalte ţări din regiune dacă îşi va menţine idealurile pe care le-a îmbrăţişat în timpul Revoluţiei trandafirii. Toţi actorii ar trebui să se folosească bona fide de oportunităţile pe care le prezintă negocierile de la Geneva. Situaţiei din Caucaz trebuie să i se acorde o atenţie deosebită la următorul summit UE-Rusia.
Kristiina Ojuland
Doamnă preşedintă, doamnelor şi domnilor, vorbind în numele Grupului Alianţei Liberalilor şi Democraţilor pentru Europa, am şansa de a-mi exprima aprobarea faţă de raportor. Raportul are un rol extrem de important,chiar dacă acesta dezminte mitul extins la scară largă - un mit răspândit de Federaţia Rusă - conform căruia Georgia a început războiul. În acelaşi timp, acest raport este echilibrat şi critică ambele părţi ale conflictului, afirmând chiar că acestea nu l-ar fi putut preveni. Raportul este cu siguranţă însemnat deoarece arată foarte clar faptul că Federaţia Rusă - încă de la începutul conflictului - a organizat antrenamente pe teritoriul Osetiei de Sud şi a furnizat locuitorilor din această zonă tehnologie militară, precum şi alte echipamente militare.
Un alt moment esenţial în acest raport este în mod cert problema "paşaportizării”, pe care Federaţia Rusă o pune în aplicare de mulţi ani, atât în Abhazia, cât şi în Osetia de Sud, creând, în consecinţă, un conflict cu dreptul internaţional, ca să nu mai vorbim despre subminarea relaţiilor de bună vecinătate. Deşi în raport se afirmă foarte clar că această paşaportizare nu a transformat populaţia care trăieşte în Osetia de Sud sau în Abhazia în cetăţeni ai Federaţiei Ruse, aceştia mai sunt cetăţeni georgieni numai de jure, şi, de asemenea, din această cauză, afirmaţia Federaţiei Ruse conform căreia protejează sau trimit oameni ca să îşi protejeze cetăţenii din Osetia de Sud nu stă în picioare. O altă parte importantă a raportului este cu siguranţă faptul că vorbeşte despre purificarea etnică de pe teritoriul Osetiei de Sud în satele georgiene. Acesta este un moment foarte important. Din păcate, cu toate acestea, raportul nu se referă la purificarea etnică pe care Federaţia Rusă a desfăşurat-o în Abhazia începând cu 1991 când, datorită independenţei Georgiei, aproape un sfert de milion de georgieni au fost forţaţi să părăsească Abhazia, propria lor ţară.
Aş mai dori, doamnă preşedintă, ca, în final, să spun că lucrul cel mai important este, bineînţeles, referirea din raport la faptul că independenţa, autonomia, suveranitatea şi integritatea teritorială a Georgiei trebuie respectate. Pentru noi, întrebarea care se pune azi este dacă într-adevăr se poate face acest lucru, şi pentru că în curând vom sărbători 20 de ani de la căderea Zidului Berlinului, atunci aş dori să vă întreb, doamnelor şi domnilor, când vom putea sărbători ziua în care Abhazia şi Osetia de Sud se vor uni cu Georgia?
Ulrike Lunacek
în numele Grupului Verts/ALE. - Doamnă preşedintă, doresc să mă alătur antevorbitorilor mei şi să o felicit călduros pe dna Tagliavini şi pe echipa sa pentru raportul pe care l-au realizat.
Raportul a dat să se înţeleagă foarte clar că ambele părţi au fost responsabile pentru escaladarea conflictului care s-a produs în final în august 2008. Este clar că Rusia şi-a întărit prezenţa militară în Osetia de Sud, care a fost teritoriu georgian. Totuşi, este, de asemenea, clar că aceste provocări au dus la o reacţie exagerată a preşedintelui georgian Saakashvili. Este important că s-a spus că ambele părţi au fost responsabile, iar acum trebuie să vedem cum ar putea evolua lucrurile în viitor. Aceasta a fost cea mai mare realizare a raportului. Sunt, de asemenea, de acord cu toţi cei care au spus că integritatea teritorială a Georgiei, şi a tuturor ţărilor, trebuie respectată. Dreptul internaţional trebuie respectat.
Cu toate acestea, este la fel de important să analizăm câteva dintre motive: limbajul agresiv, limbajul xenofob şi limbajul naţionalist care au participat la intensificarea acestui conflict. Un alt lucru ar fi să întrebăm ce va face UE acum. Avem o misiune de monitorizare, care este importantă, însă trebuie să aibă acces la toate zonele din Georgia pentru a sprijini persoanele strămutate şi nu numai.
În discuţiile noastre de acum, membrul Comisiei a sugerat să trecem la o zonă de liber schimb cu Georgia, iar Parlamentul va dezbate asistenţa microfinanciară pentru Georgia. Este clar că UE trebuie să ia în considerare şi impunerea unor condiţii Georgiei, de exemplu reducerea dimensiunii bugetului său militar. Bugetul pentru apărare a tot crescut în ultimii ani, dar este redus în alte domenii, spre exemplu pentru aspectele sociale, societatea civilă şi libertatea presei. UE trebuie să monitorizeze foarte atent acest aspect. Pe scurt, este important ca UE să sprijine eforturile de calmare a limbajului agresiv, iar asistenţa financiară trebuie să fie însoţită de unele condiţii.
Milan Cabrnoch
Doamnă preşedintă, doamnelor şi domnilor, în numele Grupului ECR şi în numele delegaţiei Parlamentului European pentru cooperare cu Parlamentul Georgiei, al cărei preşedinte sunt, salut raportul prezentat de Comisie. Raportul este credibil şi nu a fost pus la îndoială de niciuna dintre părţile implicate în conflict. Monitorizăm atent situaţia din Georgia şi monitorizăm şi detaliile pregătirilor pentru aderarea Georgiei la NATO. Susţinem în totalitate integritatea teritorială şi suveranitatea Georgiei ca stat independent. Nu putem accepta ideea ca Georgia sau orice altă ţară să se afle în sfera de influenţă exclusivă a Federaţiei Ruse sau a oricărei alte ţări. Referitor la conflictul militar care a avut loc în Georgia în urmă cu un an, monitorizăm cu nelinişte situaţia din Osetia de Sud, în special. Suntem preocupaţi de situaţia privind aderarea la acordurile de încetare a focului şi suntem în special neliniştiţi faţă de situaţia refugiaţilor care au fost forţaţi să îşi părăsească locuinţele şi care nu se mai pot întoarce. Din păcate, în prezent, asistenţa umanitară a UE nu ajunge până în Abhazia şi Osetia de Sud. Atât etnicii georgieni, cât şi ceilalţi locuitori suferă în prezent în aceste zone. Este, de asemenea, un mare regret al nostru faptul că observatorii pentru pace independenţi trimişi în Georgia de UE nici măcar nu au reuşit să lucreze în aceste zone.
Raportul arată că ambele părţi ale conflictului au încălcat dreptul internaţional. Nu este rolul nostru să judecăm, însă, cu toate acestea, reiese clar din raport că măsurile luate de Federaţia Rusă depăşesc cu mult conceptul general de apărare necesară. Suntem extrem de îngrijoraţi în ceea ce priveşte informaţia privind purificarea etnică şi violenţa împotriva populaţiei civile care a avut loc atât în timpul conflictului, cât şi după acesta, conform raportului. În cadrul lucrărilor viitoare ale comisiei interparlamentare, vom susţine o încetare imediată a violenţei de orice fel, o ridicare imediată a blocadelor care împiedică furnizarea ajutorului umanitar pentru cei care au într-adevăr nevoie de el, accesul observatorilor pentru pace internaţionali şi cea mai mare atenuare posibilă a impactului pe care îl are conflictul asupra civililor nevinovaţi. Vom susţine toate măsurile care duc la încheierea conflictului şi la restabilirea integrităţii teritoriale şi a suveranităţii Georgiei.
Bastiaan Belder
Doamnă preşedintă, "nu există câştigători”, spune raportul valoros al comisiei de anchetă privind conflictul armat din Georgia din vara anului 2008. Eu nu împărtăşesc această concluzie.
Bineînţeles că a fost, şi există, un câştigător: Rusia. Cu ajutorul preşedintelui georgian, Kremlinul încheie, cu hotărâre şi prin mijloace militare, anexarea politică a Abhaziei şi a Osetiei de Sud. Învinsul este statul georgian, deşi, în paranteză fie spus, acesta se poate consola cu susţinerea Bisericii Ortodoxe ruse, care continuă să afirme că abhazii şi oseţii din sud sunt cetăţeni georgieni. Aş dori să subliniez atitudinea lăudabilă a Patriarhului Moscovei, care sunt convins că este un exemplu de urmat pentru statele membre nehotărâte.
Comisia Tagliavini critică pe bună dreptate furnizarea în masă a paşapoartelor ruseşti pentru cetăţenii georgieni din Abhazia şi Osetia de Sud, acest fapt fiind contrar dreptului internaţional. Această eroziune a suveranităţii georgiene este în prezent reflectată tocmai de eroziunea suveranităţii naţionale ucrainene în Crimeea, unde Rusia distribuie cu generozitate noi paşapoarte cetăţenilor ucraineni.
Prin urmare, o lecţie politică importantă pe care Uniunea Europeană ar trebui să o înveţe din raportul Tagliavini este că ar trebui să asiste activ autorităţile de la Kiev în apărarea independenţei naţionale împotriva oricăruia dintre vecinii lor. Proiectele europene din Crimeea sunt o oportunitate excelentă în acest scop, şi acelaşi lucru este valabil pentru Georgia.
Franz Obermayr
(DE) Doamnă preşedintă, conflictul din Caucaz din 2008, numit şi războiul de 5 zile, a fost un regretabil conflict militar armat pe teritoriul georgian între Georgia şi Rusia, care a afectat şi aşa-numitele "provincii renegate” ale Osetiei de Sud şi Abhaziei.
Din cauza a ceea ce, din păcate, a fost adesea o relatare părtinitoare a mass-mediei internaţionale privind faptele şi contextul războiului, aş dori să clarific o serie de aspecte: SUA au condamnat aspru acţiunea militară a Rusiei, descriind-o ca fiind o demonstraţie de pură intimidare şi de putere, şi a apărat poziţia Georgiei. Primul lucru care trebuie spus în acest caz este că Rusia nu a fost agresorul, ci a reacţionat la războiul început de Saakashvili. Acesta a ştiut foarte bine, atunci când şi-a pus în aplicare programul de reunificare, că se confrunta cu un adversar omnipotent, însă se baza că NATO şi SUA îi vor asigura spatele, drept care a hotărât să ia înapoi cu forţa provinciile renegate.
Reacţia Rusiei a fost cu siguranţă exagerată, însă a fost luată în conformitate cu dreptul internaţional într-o aşa-numită situaţie de autoapărare. Prin urmare, sprijinul SUA pentru Georgia a avut ca scop, în mod evident, nu numai protejarea dreptului democratic la autodeterminare, dar a avut - trebuie să o spunem - şi obiective militare şi politice, mai ales că Georgia funcţiona ca un stat vasal strategic în Caucaz, la graniţa cu Rusia.
Georgienii ar trebui să fie precauţi în a permite SUA să le acopere spatele. Să ne gândim numai la Ungaria din 1956, când din nou SUA şi-a oferit sprijinul, după cum ştim. În orice caz, rezultatul a fost dezastruos: maghiarii au fost abandonaţi de lumea din vest în lupta lor pentru libertate.
În sfârşit, aş dori să mă refer la raportul din 30 septembrie 2009, în care comisia de anchetă instituită de Consiliul de Miniştri al UE a argumentat în detaliu că justificarea pentru atac în temeiul dreptului internaţional citată de georgieni nu este valabilă.
Vytautas Landsbergis
Doamnă preşedintă, dna Heidi Tagliavini, şefa misiunii, a scris următoarele comentarii într-un rezumat de presă separat: "Trebuie să spunem că acel conflict din 2008 a fost previzibil şi putea fi evitat; însă comunitatea internaţională a privit în cealaltă parte, ca şi cum ar fi renunţat nu numai la rezolvarea conflictului care a stat la bază, dar şi la susţinerea unui acord de încetare a focului tot mai fragil.” Cine ar prefera să menţină o incertitudine crescândă şi o violenţă armată care se apropie clar de un rezultat tragic?
Dna Tagliavini a citat trei personalităţi juridice ca fiind definitorii pentru indiferenţa comunităţii internaţionale: Naţiunile Unite, OSCE şi Uniunea Europeană. Acum noi, Parlamentul European, suntem printre cei trei mari ipocriţi care au văzut, au ştiut şi nu au dorit să prevină etapa sângeroasă recentă a acelui război de 17 ani.
Alte concluzii principale ale misiunii sunt, de asemenea, de o importanţă globală. Acestea sunt: să nu se mai accepte persoane pentru menţinerea păcii dintr-o ţară vecină, deoarece acestea apără, de obicei, zones d'état şi nu pacea. Ar trebui să se aibă în vedere impactul politicilor şi diplomaţiei coercitive ale unei mari puteri împotriva unui vecin mic şi nesubordonat, ca să nu mai vorbim despre eventuala pierdere a unor părţi importante ale teritoriului printr-o anexare înfiorătoare. Nu există câştigători în acest conflict. Atunci când comunitatea internaţională se află printre marii învinşi, cultura politică a cooperării are de suferit.
Încă două citate: "Principiile consacrate ale dreptului internaţional precum respectul pentru suveranitate şi integritate teritorială a statelor au fost ignorate”; "decăderea de la standardele civilizate ale interacţiunii politice în Europa este o consecinţă”.
(Preşedinta l-a întrerupt pe vorbitor)
Jelko Kacin
(SL) Doamnă preşedintă, domnule comisar, am avut şansa de a vizita personal Tbilisi în septembrie anul trecut. Problema integrităţii şi a stabilităţii teritoriale a Georgiei are un efect puternic asupra stabilităţii regiunii în general, care, din păcate, are o istorie constantă de instabilitate. Nu există un singur adevăr, există mai multe adevăruri care, adesea, se contrazic. Când politicienii care iau deciziile pierd contactul cu realitatea, consecinţele sunt imprevizibile şi la scară largă. Daunele directe şi colaterale sunt imense, însă consecinţele îi vor afecta mai întâi de toate pe oamenii nevinovaţi.
Nici intervenţia marilor puteri, nici susţinerea unei părţi sau a alteia nu pot fi încununate de succes. Avem nevoie de acţiuni care să restabilească şi să consolideze încrederea, care în prezent e inexistentă. Caucaz este o regiune complexă şi, la fel ca Balcanii, are mai multă istorie decât poate digera sau să-i facă faţă. Cârpeala şi xenofobia nu vor fi niciodată o cale spre succes. Cu toate acestea, deşi lipsa de respect faţă de drepturile şi libertăţile legitime ale minorităţilor este cauza principală a conflictului, cauzele sunt mai importante decât aceasta şi le includ pe cele de natură economică, în primul rând energia şi geopolitica. Totuşi, principiile geopolitice cer ca puterile cele mai mari să acţioneze în mod responsabil, deoarece iarba creşte întotdeauna mai puţin pe unde calcă elefanţii. Trebuie elefanţii trebuie să afle că nu toată iarba este sau va fi vreodată a lor.
Paweł Robert Kowal
(PL) Doamnă preşedintă, cred că această dezbatere a ajuns să se concentreze în special asupra vindecării simptomelor care rezultă în urma situaţiei grave din Georgia. Aceasta este, în prezent, o ţară în care se decide reputaţia Uniunii Europene ca o forţă importantă pe scena internaţională. Adevărul este că nimeni nu a respectat planul dlui Sarkozy, iar acesta a fost deja consemnat în arhivele istorice, că Rusia persistă în integrarea militară a Abhaziei şi a Osetiei şi că Uniunea Europeană nu va putea să îşi construiască statutul de putere al cărei cuvânt să impună respect în ceea ce priveşte situaţia din Georgia. Cea mai bună dovadă a acestui lucru este dna comisar Ferrero-Waldner, care este absentă de la dezbaterea de azi, şi numai dl Orban ne transmite poziţia Comisiei. Dna Wallis, în mod evident, nu crede că problema este suficient de importantă, judecând după limitele stricte pe care le-a impus pentru timpul acordat luării de cuvânt în acest sens.
Csaba Sógor
(HU) Aceasta este o problemă care priveşte marile puteri, deşi este o situaţie referitoare la drepturile omului. Pentru că victimele în această situaţie sunt întotdeauna pionii jocurilor marilor puteri: civilii, minorităţile şi democraţia. Acolo unde există separare şi divizare, securitatea este înlocuită de incertitudine, iar armele au cuvântul în loc să existe negocieri. Ce se poate face? Uniunea Europeană trebuie să dea dovadă de credibilitate. UE trebuie să adopte o politică a minorităţilor care să garanteze acestora dreptul de a-şi folosi limba maternă, de a-şi promova cultura şi de a se bucura de autonomie în Franţa, dar şi în România, Grecia şi Slovacia. Cheia pentru situaţia din Rusia, Georgia, Osetia de Sud şi Abhazia este în UE. UE trebuie să găsească o soluţie şi trebuie să poată da un exemplu pentru aceste ţări.
Charles Tannock
Doamnă preşedintă, cu toate că, faptic, este adevărat că preşedintele Saakashvili a lansat, într-adevăr, un atac asupra Osetiei de Sud în 2008, acesta a avut loc numai după provocarea de către Rusia, care a inclus şi sancţiuni economice severe şi întărirea trupelor ruseşti în teritoriile ocupate.
După părerea mea, raportul nu reflectă în totalitate faptul că răspunsul forţelor ruseşti a fost disproporţionat, care a însemnat bombardarea unor zone civile din Georgia, precum Gori, şi a permis purificarea etnică sistematică a georgienilor din Osetia de Sud şi ocuparea teritoriului georgian de forţele abhaze.
După părerea mea, Saakashvili a fost, într-adevăr, necumpătat când a încercat să recâştige controlul teritoriului georgian suveran şi a făcut o greşeală politică extraordinară, deşi era, la urma urmelor, teritoriu georgian suveran. În ciuda acestui fapt, Rusia este hotărâtă acum să stabilească în mod ilegal o sferă de influenţă în alte ţări din vecinătatea sa, aşa-numita "vecinătate apropiată”, care este reprezentată, bineînţeles, de teritorii suverane care ar trebui respectate în conformitate cu dreptul internaţional.
Tunne Kelam
Doamnă preşedintă, trebuie trasă o concluzie în urma conflictului, şi anume faptul că, de pentru mult timp şi cu prea multă uşurinţă, comunitatea internaţională a tolerat existenţa aşa-numitelor conflicte îngheţate care, după cum a spus şi colegul meu, dl Kasoulides, înseamnă domolire. Realitatea centrală a acestui conflict este aceea că Georgia nu a invadat teritoriul Rusiei, pe când Rusia a invadat teritoriul georgian cu o forţă militară masivă şi a fost pe punctul de a-i ocupa capitala. A fost o încălcare fără precedent a dreptului internaţional şi subminează credibilitatea Rusiei ca partener de încredere.
Deoarece reacţia internaţională faţă de această invazie a rămas ambiguă, Rusia se poate considera învingătoare, ceea ce înseamnă că există probabilitatea unor agresiuni similare, de exemplu în Crimeea sau chiar în zona Mării Baltice. Prin urmare, avem nevoie de un angajament clar din partea UE că va fi prezentă în Georgia şi că îi va garanta acesteia alegerea liberă şi integritatea teritorială. Va fi foarte important să fim prezenţi acolo.
Leonard Orban
Membru al Comisiei. - Aş dori să fiu foarte scurt şi să încep prin a spune că, aşa cum a fost precizat de foarte mulţi vorbitori, principiul integrităţii teritoriale a Georgiei este fundamental în acţiunile pe care le desfăşurăm, este o chestiune esenţială pe care o avem în vedere în toate demersurile pe care le facem.
Aş vrea să fiu foarte clar în a spune că, în continuare, Comisia va continua în diferite multiple planuri să sprijine cooperarea şi legăturile cu Georgia, permiţând acestei ţări să avanseze, să se apropie de Uniunea Europeană. Acest sprijin şi aceste eforturi se vor desfăşura, aşa cum spus, pe mai multe planuri.
Vom continua să fim prezenţi la negocierile de la Geneva, unde există un dialog politic în care toate părţile sunt implicate, un lucru esenţial pentru rezolvarea acestei situaţii; de asemenea, vom continua să acordăm asistenţă persoanelor strămutate; de asemenea, suntem în pregătire pentru lansarea negocierilor în ceea ce priveşte acordul de asociere, inclusiv un acord de liber schimb şi, bineînţeles, inclusiv chestiunile legate de facilitarea regimului de vize.
Aş dori să închei spunând că în pregătirea acestor negocieri, dorim, desigur, ca autorităţile din Georgia să îndeplinească anumite condiţionalităţi, anumite obligaţii ce ţin de statul de drept, ce ţin de respectarea drepturilor omului, respectarea drepturilor fundamentale şi desigur, alte condiţii economice şi legate de schimburile comerciale.
Preşedinta
Dezbaterea a fost închisă.
(Şedinţa a fost suspendată la ora 10.55 şi reluată la ora 11.05.)

Ana Gomes
(PT) Domnule Preşedinte, conform articolului 151 din Regulamentul de procedură referitor la chestiunile de ordin personal, aş dori să afirm că eu consider că numele meu este folosit în mod abuziv în amendamentele la buget, în ceea ce priveşte avortul prin constrângere, care au fost depuse de dl Deva şi dl Szymański. Amendamentul la care se referă domniile lor şi pe care l-am prezentat într-un aviz referitor la raportul "Locul special pe care îl ocupă copiii în acţiunile externe ale Uniunii Europene” preciza, citez:
"solicită Uniunii Europene să acţioneze cu fermitate pentru eliminarea tuturor formelor de discriminare împotriva fetelor (încă din momentul concepţiei) şi să aloce resurse financiare suficiente pentru combaterea inegalităţilor care rezultă”.
(PT) Textul meu urmăreşte să protejeze fetele împotriva discriminării înainte de naştere, respectiv, împotriva avortului pe criterii de sex, însă nu are ca scop să prevină întreaga activitate asociată întreruperii sarcinilor.
Textul meu este diferit, atât în formulare, cât şi în scop, de cel al dlui Deva şi al dlui Szymański din cadrul amendamentelor la acest buget. Prin urmare, nu este corect să se facă o paralelă între ele şi, cu atât mai puţin, să se menţioneze numele meu în această privinţă, fapt pe care îl consider o încercare reprobabilă de manipulare politică.
Voi vota împotriva amendamentelor 727, 732 şi 734 depuse de dl Deva şi dl Szymański.
