Yhteisön kilpailuoikeuden rikkomisesta johtuvat vahingonkorvauskanteet (Vihreä kirja) (keskustelu)
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Sánchez Presedon laatima talous- ja raha-asioiden valiokunnan mietintö vihreästä kirjasta yhteisön kilpailuoikeuden rikkomisesta johtuvista vahingonkorvauskanteista.
Antolín Sánchez Presedo 
esittelijä. - (ES) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Kroes, hyvät kollegat, vapaa talous, sisämarkkinoiden toiminta ja EU:n kestävä kehitys ovat erottamattomasti yhteydessä kilpailupolitiikkaan. Kilpailupolitiikan merkitys on kasvanut jatkuvasti näiden 50 vuoden aikana, jotka ovat kuluneet Rooman sopimuksen allekirjoittamisesta. Kilpailu on merkki eurooppalaisesta elinvoimasta ja huippulaadusta, ja kilpailupolitiikka on keskeisen tärkeä Lissabonin strategian noudattamisen ja EU:n tavoitteiden saavuttamisen kannalta.
Kilpailulainsäädännön rikkomukset vääristävät rehellistä peliä, vaikuttavat jäsenvaltioiden välisiin kauppavirtoihin ja vähentävät luottamusta sääntöihin. Ne heikentävät EU:n dynaamisuutta ja huonontavat tuloksia. On tärkeää, että käytössä on ehkäiseviä ja rankaisevia keinoja.
Rikkomuksiin on puututtu pääasiassa hallinnollisilla viranomaistoimilla. Perustamissopimuksen 81 artiklan 3 kohdan soveltamisen keskittäminen niin, että komissio on ensisijaisessa vastuussa valvonnasta - tätä vastuuta on kuitenkin kevennetty 1980-luvulta lähtien annetuilla poikkeusasetuksilla - kompastui omaan nokkeluuteensa. Paremman kilpailun lisäämisen vaatimukset paljastivat artiklan taloudellisen riittämättömyyden ja oikeudellisen puutteellisuuden.
Yhteisöjen tuomioistuin korosti yksityisten kanteiden merkitystä vuonna 2001 asiassa Courage vastaan Crehan antamassaan tuomiossa, jossa todettiin, että kuka tahansa voi nostaa tuomioistuimessa vahingonkorvauskanteen vaatiakseen korvausta rikkojan toiminnallaan aiheuttamasta vahingosta.
Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1/2003 päivittämisellä lopetettiin komission yksinvalta ja otettiin käyttöön avoimempi järjestelmä, jota soveltavat hajautetusti yhteisön kilpailuviranomaisten verkon muodostavat hallintoviranomaiset ja suoraan jäsenvaltioiden oikeusviranomaiset.
Mahdollisuus nostaa yksityisiä kanteita ei ole mitään uutta, vaan pikemminkin paluu klassiseen oikeustieteeseen, jonka mukaan yhteisön oikeudesta johtuu velvoitteita valtioille ja yksityisille henkilöille ja sillä on alakohtaisia ja monialaisia vaikutuksia, jotka edellyttävät oikeudellista suojaa. Yksityisiä kanteita käytetään komission teettämän tutkimuksen mukaan hyvin eri tavoin eri jäsenvaltioissa, ja niihin turvaudutaan hyvin harvoin, toisin kuin Yhdysvalloissa, missä yhdeksän kymmenestä rikkomismenettelystä on oikeudellisia. Esittelijä suhtautuu myönteisesti komission julkaisemaan vihreään kirjaan, jossa määritellään yksityisten kanteiden nostamisen esteet ja pohditaan tapoja niiden poistamiseksi.
Kehittyneessä kilpailujärjestelmässä rikkojan rankaisemattomuuden vastaisia julkisia kanteita olisi tuettava yksityisillä kanteilla, joissa riitautetaan rikkojan koskemattomuus ja vastuusta vapauttaminen suhteessa sen toimista kärsineelle osapuolelle aiheutuneeseen vahinkoon. Yksityisten kanteiden helpottaminen tehostaa kilpailusääntöjen vaikutusta. Niitä puoltaviin väitteisiin kuuluvat sekä tehokkuus että oikeudenmukaisuus. Sakkojen määrääminen ei riitä, ellei sen ohella nosteta yksityisiä kanteita sen estämiseksi, että rikkoja hyötyy rikkomuksestaan suhteessa kilpailijoihinsa, ja sen varmistamiseksi, että vahinkoa kärsineet saavat korvauksen. Mietinnössä todetaan, että julkiset ja yksityiset kanteet muodostavat kaksi osa-aluetta, joiden toisiaan täydentävinä tavoitteina ovat markkinakurin varmistaminen yleisen edun mukaisesti ja markkinoiden toimijoiden etujen suojaaminen.
Hallinto- ja oikeusviranomaisten soveltaman yhteisön kilpailuoikeuden ei pidä johtaa soveltamisen epäyhtenäisyyteen. Tuomiot eivät saa vaihdella sen mukaan, mikä viranomainen niitä antaa. Tämä on olennaista. Yhteisön säännöstöä ja seuraamusten lieventämistä koskevien ohjelmien tehokkuutta on ylläpidettävä, julkisia ja yksityisiä kanteita on koordinoitava sekä kaikkien toimivaltaisten viranomaisten yhteistyötä on tehostettava.
Mietinnössä ehdotetaan EU:n oikeuskulttuurin mukaista yhteisön mallia, jossa otetaan huomioon jäsenvaltioiden oikeusperinteet. Siinä vastustetaan siirtymistä kohti Yhdysvaltojen mallia siksi, ettei ole suositeltavaa omaksua tuon mallin erityispiirteitä, kuten muista kuin ammattilaisista koostuvia oikeuselimiä, ryhmäkanteita, vahinkoon nähden kolminkertaisia vahingonkorvauksia, asiakirjojen paljastamista koskevia tiukkoja sääntöjä sekä asianajajan palkkioita ja oikeudenkäyntikuluja koskevaa järjestelmää.
Epätasapaino on korjattava ja velvollisuuksien täyttäminen varmistettava niin, ettei samalla toimita vastoin molempien osapuolten tasavertaisen aseman periaatetta tai lisätä keinotekoisesti kanteiden määrää. Tavoitteena on edistää kanteiden järkevää käyttöä, ei aktiivista oikeustoimintaa, ja ennen kaikkea tukea riitojen sovittelua ja varhaista sopimista.
Yhteisön laajuinen kilpailu kuuluu EU:n yksinomaiseen toimialaan. Kansalliset hallinto- ja oikeusmenettelyt eivät muuta tätä tosiseikkaa, eivätkä ne saa paremman lainsäädännön periaatteiden mukaisesti olla seuraamuksia koskevien yhteisten suuntaviivojen noudattamisen esteenä.
Haluan lopuksi kiittää oikeudellisten asioiden valiokunnan lausunnon laatijaa Doornia hänen arvokkaasta yhteistyöstään, varjoesittelijöitä heidän avustaan ja tarkistuksia esittäneitä parlamentin jäseniä heidän osallistumisestaan.
Arvostan mietinnön laadintavaiheessa komission kanssa käytyä jatkuvaa ja esimerkillistä vuoropuhelua ja kehotan komission jäsentä osoittamaan sitoumuksensa seuraavassa valkoisessa kirjassa.
Neelie Kroes
komission jäsen. (EN) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, olemme täällä tänään keskustellaksemme olennaisen tärkeästä asiasta eli oikeuksista.
Yhteisöjen tuomioistuimen kanta on selvä: vahingonkorvausoikeutta tarvitaan yhteisön kilpailusääntöjen tehokkuuden takaamiseksi. Kuluttajat ja yritysasiakkaat eivät kuitenkaan käytä oikeuksiaan. Vahingot jäävät korvaamatta, ja menetys koituu yhteiskunnan ja kansantalouden vahingoksi. Tilanne on tämä. Se on ilmeisen epäoikeudenmukainen sekä ristiriidassa oikeusyhteisömme ja yhteisten kilpailutavoitteidemme kanssa. Euroopan komissio ei hyväksy tällaista tilannetta, eivätkä varmasti useimmat parlamentin jäsenetkään.
Komission vihreässä kirjassa käsiteltiin ongelmia. Asianmukaisten ratkaisujen löytäminen edellyttää erittäin varovaista ja harkittua lähestymistapaa, joka perustuu eurooppalaiseen oikeusperinteeseen ja jota kehitetään sidosryhmien ja ennen kaikkea parlamentin kanssa käytävässä vuoropuhelussa. Siksi komissio esittää vuoden vaihteessa valkoisen kirjan ja siihen sisältyvän vaikutustenarvioinnin keskustelua varten.
Jäsen Sánchez Presedon mietintö tarjoaa loistavan panoksen tähän prosessiin. Kiitän lämpimästi esittelijää, varjoesittelijöitä sekä talous- ja raha-asioiden valiokuntaa tehdystä työstä. Kiitän myös jäsen Doornia sekä oikeudellisten asioiden valiokuntaa panoksesta. Tutkimme tarkkaan kaikki parlamentin suositukset valkoista kirjaa laatiessamme.
Tiedän, että jotkut teistä ovat huolissaan siitä, että yksityisten vahingonkorvauskanteiden nostaminen voisi johtaa amerikkalaisen käräjöintikulttuurin syntymiseen. Tämä otetaan tietenkin huomioon valkoisen kirjan laadinnan yhteydessä. Tällä hetkellä vahinkoa kärsineet ovat kuitenkin vastapuolta heikommassa asemassa. On löydettävä tasapainoisia eurooppalaisia ratkaisuja. Suhteellisuuden ja toissijaisuuden tiukat ehdot täyttäviä yhteisiä ratkaisuja on kehitettävä ainoastaan silloin, kun kansallisilla säännöillä ei voida taata oikeutta tehokkaaseen vahingonkorvaukseen.
Olen myös kuullut sanottavan, että yksityiset kanteet lisäävät yritysten kustannuksia. Viime vuonna kuultiin samanlaisia väitteitä käsiteltäessä ympäristöalan "saastuttaja maksaa" -periaatetta. Totuus on, että nykyisin kartellit ja muu määräävän aseman väärinkäyttö aiheuttavat valtavia piilokustannuksia. Empiirisissä tutkimuksissa on havaittu, että kansainväliset kartellit nostavat hintoja jopa yli 20 prosenttia. Komission vastikään tekemät kartellipäätökset koskivat synteettistä kumia, kaasueristeisiä kytkinlaitteita ja akryylilasia. Kaikki nämä kartellit lisäsivät yritysten tuotantopanoskustannuksia ja heikensivät EU:n kilpailukykyä. On tullut aika ottaa käyttöön "kilpailusääntöjen rikkoja maksaa" -periaate. Vaikka joillakin tuotannonaloilla liiketoiminta edellyttää tietynasteista saastuttamista, emme saa unohtaa, ettei kilpailuympäristössä ole tarpeen eikä perusteltua rikkoa sääntöjä. Sääntöjen rikkojat eivät välttämättä korvaa mielellään aiheuttamaansa vahinkoa, mutta siinä tapauksessa niiden ei olisi alun alkaenkaan pitänyt rikkoa sääntöjä. Valinta on niiden.
Mielestäni maksaa vaivan varmistaa, etteivät yritykset ja kuluttajat joudu kärsimään siksi, että jotkin yritykset toimivat laittomasti. Toivon todellakin, että parlamentti lähettää tällä viikolla vahvan viestin tämän tavoitteen tukemiseksi. Keskustelemme yksityiskohdista myöhemmin valkoisen kirjan perusteella. Siitä tulee tasapainoinen ja tarkkaan harkittu, ja parlamentti saa antaa arvokkaan panoksensa käymällä sen tarkkaan läpi.
Bert Doorn 
oikeudellisten asioiden valiokunnan lausunnon valmistelija. - (NL) Arvoisa puhemies, puhun käsittääkseni nyt kolmatta kertaa parlamentille kilpailuoikeudesta keskiyön tunteina. En tiedä tarkkaan, mikä tähän on syynä, mutta on varsin outoa, että sitä pidetään ilmeisesti jossain mielessä yöllisenä aiheena.
Haluan esittää muutaman huomautuksen oikeudellisten asioiden valiokunnan lausunnon valmistelijan ominaisuudessani. Olennaisin seikka on se, onko kansalaisilla ja yrityksillä, jotka ovat kärsineet vahinkoa kartellioikeuden rikkomisesta, oikeus vahingonkorvauksiin. Minä ja oikeudellisten asioiden valiokunta katsomme, että tämä oikeus on oltava. Mielestämme näissä tapauksissa jäsenvaltioissa on oltava oikeus vahingonkorvaukseen, ja jäsenvaltioiden on säädettävä siihen liittyvistä menettelyistä, joiden järjestelystä ne voivat kuitenkin itse päättää. Joissakin jäsenvaltioissa valtion on ensiksi todettava, että rikkomus on tapahtunut, kun taas toisissa menettely on erilainen, mutta kaikki tapahtuu jäsenvaltioiden omien menettelyjen mukaisesti. Onhan kuitenkin kyse siitäkin, voidaanko jäsenvaltioita ylipäänsä määrätä Brysselistä käsin ottamaan käyttöön tällaisia menettelyjä. Maat voidaan saada vakuuttuneeksi menettelyjen tärkeydestä, mutta niiden käyttöönotosta määrääminen on mielestämme täysin toinen asia. Kysehän ei kuitenkaan ole kartellioikeudesta vaan siviililainsäädännöstä, joka kuuluu rikoslainsäädännön tavoin jäsenvaltioiden toimivaltaan ja johon EU ei voi puuttua. Siksi suhtaudumme epäillen mahdolliseen oikeusperustaan, johon tällaisten menetelmien käyttöönottamista koskevat EU:n lainsäädäntötoimet voisivat perustua.
Sama koskee itse asiassa myös kaikkia muita vihreässä kirjassa esitettyjä kysymyksiä ja huomautuksia, jotka liittyvät näytön esittämiseen, esimerkiksi asiantuntijoiden palkkausta tai ryhmäkanteita. Nämä kaikki kuuluvat kansallisen siviililainsäädännön piiriin, johon EU ei voi puuttua omalla lainsäädännöllään. Nämä olivat oikeudellisten asioiden valiokunnan tärkeimmät huomautukset.
Jonathan Evans
PPE-DE-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, komission jäsen ilmaisi puheenvuorossaan toivovansa, että parlamentti antaa vahvan tukensa tämän alan toimille. Haluan tehdä oman ryhmäni puolesta selväksi, että me suhtaudumme myönteisesti vihreän kirjan julkaisemiseen ja odotamme kiinnostuneina valkoisen kirjan julkaisemista. Kansalaisten oikeuksia ei mielestämme sovelleta asianmukaisesti tällä alalla, ja haluamme todellakin varmistaa, että asiassa ryhdytään nykyistä tehokkaampiin toimiin.
Kuten komission jäsen totesi, tämä edellyttää kuitenkin herkän tasapainon löytämistä ennen kaikkea jäsen Doornin mainitsemista syistä ja jäsen Sánchez Presedon järjestämän kuulemisen vuoksi. Keskustelimme kuulemisessa puoli päivää näistä vaikeista asioista.
Olen henkilökohtaisesti erittäin vahvasti sitä mieltä, että tällä alalla tapahtuva edistys on olennainen osa koko komission asialistaa, kun ajatellaan kilpailupolitiikan nykyaikaistamista. Haluamme siis tehdä selväksi, että tuemme komission tulevia toimia.
Kuten komission jäsen kuitenkin totesi, sekä jäsenvaltioiden hallitukset että talouselämän toimijat haluavat kaikin tavoin välttää Yhdysvalloissa nähdyn kehityksen. Ei riitä, että todetaan, ettemme aio toimia niin kuin Yhdysvalloissa on toimittu. Näin on etenkin siksi, että kun jäsen Sánchez Presedon mietinnössä on tutkittu aihetta yksityiskohtaisesti, siinä pyritään tämän jälkeen ratkaisemaan kaikki ongelmat siirtämällä todistustaakkaa, ottamalla käyttöön rankaisevat korvaukset - ainakin kartellien tapauksessa - ja riskittömät oikeudenkäynnit, sekoittamalla keskenään EU:n ja jäsenvaltioiden toimivaltuudet, muuttamalla asiakirjojen julkistamista koskevia sääntöjä sekä jättämällä oikeudenkäyntikulujen arvioinnista pois kaikki toissijaisuuteen, suhteellisuuteen ja asianmukaiseen oikeusperustaan liittyvät periaatteet.
Kun siis kysytään, miksi olemme niin huolissamme tästä mietinnöstä, syynä on se, että mietintö on kuin sillisalaatti, jossa on liikaa aineksia. Kannatamme prosessin käynnistämistä, muttemme todellakaan halua sen kulkevan kohti Yhdysvaltojen mallia, mitä toivovat myös komissio ja kaikki mietinnön laadintaan osallistuneet tahot.
Ieke van den Burg
PSE-ryhmän puolesta. - (NL) Arvoisa puhemies, Euroopan parlamentin sosialidemokraattinen ryhmä antaa mielellään tukensa komission vihreällä kirjalla käynnistämälle aloitteelle. Juuri tästä syystä katsomme, ettei tässä vaiheessa ole järkevää todeta, ettei tiettyjen kohtien soveltamisalaa ole tarpeen enää tarkastella. Haluamme antaa komissiolle riittävän mahdollisuuden tutkia useat näkökohdat kunnolla ja tehdä niistä vaikutustenarviointi. Voi nimittäin käydä niin, että mekin tulemme vihreän kirjan suhteen siihen tulokseen, ettei tämä olekaan paras tapa edetä ja että useita seikkoja on tutkittava perinpohjaisemmin ja täydennettävä. Emme kuitenkaan halua tehdä päätöstä vielä tässä vaiheessa. Siksi kehotamme Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmää pohtimaan uudelleen useita kohtia ja mahdollisesti ehdottamaan mallia, jossa jätetään lopullisia päätelmiä varten enemmän liikkumavaraa, jotta komissiolla olisi ainakin mahdollisuus tutkia asiaa perusteellisemmin. Mekin aiomme tarkastella kriittisesti omia tarkistuksiamme. Kehotan teitä tutkimaan asiaa uudelleen huomenna.
Haluan käsitellä asiaa myös Alankomaiden näkökulmasta, sillä kotimaassani on meneillään kiivas keskustelu tästä asiasta. Ihmiset ovat vihdoin huomanneet, mistä EU:n kilpailupolitiikassa on kyse ja kuinka kartellien muodostaminen voidaan estää, sillä komissio määräsi vastikään eräässä Alankomaita koskeneessa asiassa olutpanimoille korkeat sakot. Tämä on luonnollisesti asia, jossa kaikki hollantilaiset katsovat olevansa asiantuntijoita. Esimerkki on hyvä, sillä kyseessä ollut olutkartelli teki olutpanimoiden kesken hintasopimuksia, jotka vaikuttivat selvästi myös majoitus- ja ravintola-alaan ja joiden vuoksi loppukuluttajat joutuivat maksamaan oluestaan ylihintaa. Hinnoistahan on keskusteltu Alankomaissa jatkuvasti euron käyttöönoton jälkeen. Tämä esimerkki osoitti kuitenkin jälleen kerran, että kannetut sakot kulkevat Euroopan komission kautta ennen kuin ne palautetaan takaisin jäsenvaltioille, eivätkä kuluttajat hyödy niistä suoraan. Majoitus- ja ravintola-alan yrittäjät nostavat todennäköisesti kanteen näitä olutpanimoja vastaan nähdäkseen, onko heidän mahdollista saada korvausta heille aiheutuneesta vahingosta, mutta tästä ei ole mitään hyötyä kuluttajalle eli loppukäyttäjälle. Tässä mielessä tämä on hyvin kiintoisa esimerkki siitä, kuinka asiassa voidaan edetä. Loppukäyttäjä on joka tapauksessa se, joka joutuu huijatuksi kartellien toiminnassa. Esimerkki vahvistaa myös näkemystäni asiasta, ja haluankin kehottaa parlamenttia jättämään mahdollisuudet avoimiksi ja tutkimaan, kuinka kuluttaja eli loppukäyttäjä voisi hyötyä kartellipolitiikasta nykyistä enemmän.
Sharon Bowles
ALDE-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, kun keskustelimme ensimmäistä kertaa komission vihreästä kirjasta, tunsin itseni nykypäivän Kassandraksi, joka ennustaa kaikenlaisia ikävyyksiä. Arvoisa komission jäsen, taisin kuitenkin onnistua Kassandraa paremmin, koska te ja esittelijä otitte jotkin huolenaiheeni vakavasti - en nyt kuitenkaan uskalla kutsua niitä ennustuksiksi. Ne sisältyvät nyt jossain määrin - joidenkin kollegojeni mielestä ehkä liian epämääräisesti - käsiteltävänä olevaan mietintöön. Annan siis tukeni sille, että teille myönnetään valtuudet tarkastella sekä jatkokanteiden että erillisten kanteiden tarjoamia mahdollisuuksia. Voin hyväksyä näkemyksen päätösten keskinäisestä tunnustamisesta, mutta haluan tehdä selväksi, ettei se voi olla mahdollista vielä nyt vaan vasta tulevaisuudessa.
Muut tärkeimmät epäilykseni kohdistuvat siihen, kuinka paljon porkkanaa on tarjottava, jotta järjestelmä saadaan toimimaan etenkin erillisten kanteiden osalta. Tiedätte ehkä, että Yhdistyneessä kuningaskunnassa on juuri julkaistu selvitys aiheesta. Jos houkutin on liian suuri joko kuluttajan, lakimiesten tai kilpailevien yritysten kannalta, pelkään, että tarkkaan harkituista säännöistä huolimatta olemme vaarassa joutua Yhdysvalloista tuttujen korvauskanteiden ikävään maailmaan. Sanon "joutua", koska se kuvaa parhaiten totuutta. Kukaan ei vapaaehtoisesti halua osallistua tällaisiin kanteisiin. Voittaja voi saada haltuunsa koko EU:n alueen, joten on tarpeen löytää juuri oikea tasapaino.
Toinen ensisijaisista tavoitteista on mielestäni sen varmistaminen, että kanteet ovat perusteltuja ja ettemme ajaudu Yhdysvalloista tuttuihin kiristyskanteisiin. Tämän varmistaminen on varmasti hankalaa, ja huomioon on otettava oikeuskäytäntöjen ja -perinteiden kansalliset erot. Onnistuminen takaa meille kuitenkin tärkeät ja hyödylliset välineet. Odotan kiinnostuneena valkoisen kirjan julkaisemista, mutta varoitan, etten ole vielä täysin luopunut Kassandran roolistani.
Pervenche Berès
(FR) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, teillä on edessänne vaikea tehtävä, sillä mielipiteet näyttävät vaihtelevan hyvin paljon. Toisaalta teitä tukevat useat kuluttajajärjestöt, jotka ovat hyvin tyytyväisiä ehdotukseenne. Toisaalta taas useat eturyhmät vetoavat vaaroihin, joita tällaisesta suunnanmuutoksesta aiheutuu kilpailuoikeuden alalla.
Esittäessänne omalla alallanne aloitteen kartellien vastaisista toimista olette kuitenkin ympäristössä, jossa komission toimia vastustetaan yleisesti vähemmän kuin muilla aloilla. Tarkoitan nyt erityisesti tapaa, jolla komissio arvioi ehdotuksia yritysten yhteenliittymistä.
Kartellien alalla on tietyllä tapaa helpompi saavuttaa laajaa yksimielisyyttä jäsenvaltioiden ja julkisten toimijoiden välillä. Ajatuksenahan on periaatteessa täydentää julkisia toimia yksityisillä. Olemme vasta aivan alkuvaiheessa, ja edessämme on pitkä ja kivinen tie. Jotkut henkilöt ovat kollegani Doornin tavoin sitä mieltä, ettei komissiolla ole valtuuksia päättää tämän alan aloitteista, sillä se kuuluu jäsenvaltioiden siviililainsäädännön piiriin. Sitten on niitä, jotka pelkäävät tällaisen aloitteen johtavan väärinkäytöksiin - tänä iltana mielestäni kaikki puhujat ovat puhuneet jotain tämän suuntaista. Alan väärinkäytöksistä tulee heti mieleen Yhdysvaltojen järjestelmän ylilyönnit, joissa lakimiehet teeskentelevät auttavansa vahinkoa kärsineitä, mutta tosiasiassa lypsävät heiltä valtavia määriä rahaa lakimieskunnalle. Kukaan parlamentin jäsenistä ei selvästikään halua eurooppalaisen kilpailulainsäädännön ajautuvan tähän suuntaan.
Ilmoititte meille valkoisen kirjan ja vaikutustenarvioinnin julkaisemisesta. Tälläkin kertaa tarkastelemme ehdotustanne siltä kannalta, kuinka voisimme auttaa teitä, ja haluamme näillä ehdotuksilla tehostaa mahdollisuuksia vastata kilpailulainsäädännön avulla kansalaisten huolenaiheisiin ja varmistaa sen asianmukaisen soveltamisen sillä tavoin kuin kansalaiset odottavat.
Totean kuitenkin vielä kerran, kuten useat muutkin ovat tänä iltana tehneet, ettemme taaskaan aio tukea sellaisia ehdotuksia, jotka voivat johtaa oikeusmenettelyjen väärinkäyttöön lakimieskunnan eduksi. Lakimiehillä on jo muutenkin erinomaiset mahdollisuudet tehdä voittoa muilla keinoin. Tuemme ja tutkimme ehdotuksianne juuri tässä avoimuuden ja huolestuneisuuden hengessä, joka parlamentissa usein vallitsee, pyrkien puolustamaan kuluttajien oikeuksia.
Diana Wallis
(EN) Arvoisa puhemies, haluan kiittää komission jäsentä aloitteesta ja esittelijää mietinnöstä. Aion käsitellä mahdollisia kuluttajien nostamia kanteita eli niin sanottuja ryhmäkanteita tai edustajakanteita. Niiden ei ole tarkoitus olla yritysten suurimpia uhkakuvia, jollaisina ne usein nähdään. Jos kuluttajien halutaan saavan riittävästi tietoa ja tekevän vastuullisia päätöksiä ilman valtion holhousta ja jos kuluttajia on tarkoitus kohdella aikuismaisesti, heille on myös annettava mahdollisuus nostaa ryhmäkanteita oikeuksiensa turvaamiseksi. Eihän ole mitään syytä antaa ainoastaan valtion puuttua kilpailun vastaisiin käytäntöihin. Juuri kuluttaja kärsii tällaisista käytännöistä, muttei useinkaan saa menetykselleen mitään korvausta.
Ehdotuksessa ei ole mitään ihmeellistä: yhteisöjen tuomioistuin on jo tunnustanut kanneoikeuden. Prosessia on helpotettava, haittaa kärsineiden on saatava korvaus oikeusteitse ja korvauksen oikeudenmukainen jakautuminen on varmistettava niin, ettei korvaus kohdistu vain harvojen eduksi.
Kuluttajille tiedottamista on täydennettävä tällä lähestymistavalla, jossa heille annetaan todelliset keinot turvata oikeutensa ja saada korvauksia. Sisämarkkinoidemme toimintaa onkin tarkoitus edistää tätä kautta. Kuluttajat tietävät usein parhaiten, mitkä käytännöt ovat kilpailun vastaisia. Ryhmäkanteiden hyödyntämistä yleisen hyvän edistämiseksi ei pidä pelätä.
Kaikki ovat täysin yksimielisiä siitä, ettemme halua Yhdysvalloista tuttuja yhteiskanteita. Meillä on nyt ennenkokematon mahdollisuus luoda jotain eurooppalaista, joka noudattaa yhteiskuntamme ja oikeuskäytäntöjemme eurooppalaisia arvoja.
Neelie Kroes
komission jäsen. (EN) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, yhteisöjen tuomioistuin antoi yli 40 vuotta sitten asiassa van Gend [amp] Loos EU:n markkinatoimijoille ja kansalaisille niiden tarvitsemat oikeudet, joiden ansiosta ne ovat saaneet keskeisen aseman Euroopan yhdentymishankkeessa. Kilpailusääntöjen rikkomisen uhrien nykyinen oikeusasema on kestämätön, mistä kaikki ovat näköjään yhtä mieltä. Haluan kiittää teitä tämäniltaisesta piristävästä keskustelusta siitä, kuinka voisimme vähitellen parantaa heidän oikeusasemaansa. Odotan kiinnostuneena parlamentin äänestävän mietinnöstä. Tässä vaiheessa näyttää hyvältä.
Vastaan nyt joihinkin tämäniltaisessa keskustelussa esitettyihin kysymyksiin. Jäsen Doorn käsitteli oikeusperustaa. Se on tärkeä asia, ja perusta on selvä. Saanen huomauttaa, että vihreän kirjan vaiheessa, kun komissio ei vielä ole esittänyt ehdotustaan, on vielä ennenaikaista keskustella oikeusperustasta. Perustamissopimus sisältää asianmukaisia, täsmällisiä ja yleisiä oikeusperustoja tämän alan toimille, mistä olemme varmastikin samaa mieltä. Päätös sopivasta oikeusperustasta ja sitä kautta sovellettavasta menettelystä voidaan kuitenkin tehdä vasta, kun tiedetään, millaisia yksittäisiä toimia valkoisen kirjan julkaisemisen jälkeen suunnitellaan ja mitkä niiden tavoitteet ja soveltamisala ovat. Pohdin kuitenkin, minkä verran tulevassa valkoisessa kirjassa on mahdollista sanoa oikeusperustasta. Asiaa on siis vielä tutkittava.
Olen tietoinen siitä, että kansalliset menettelysäännöt on otettava huomioon. Siitä ei ole epäilystäkään. Varoitus on selkeä. Mikä tärkeintä, voimassa on jo yksi yhtenäinen eurooppalainen kilpailulainsäädäntö, ja kilpailusääntöjen rikkomisen vaikutukset ovat luonteeltaan rajat ylittäviä, sillä ne vaikuttavat koko sisämarkkinoihin, jonka toimintaa pyrimme suojaamaan. Pidän järkevänä sitä, että oikeus korvaukseen on pystyttävä turvaamaan koko sisämarkkinoilla.
Komissio voi pyrkiä lähentämään sääntöjä ainoastaan silloin, jos jäsenvaltioiden menettelysäännöt eivät takaa tehokkaasti perustamissopimuksessa taattuja aineellisia oikeuksia. Ehdotettujen toimenpiteiden on täytettävä toissijaisuuden, suhteellisuuden ja tarpeellisuuden kriteerit. Valkoiseen kirjaan sisältyy vaikutusten arviointi, kuten aiemmin totesin.
Jäsen Evans mainitsi, että käräjöintikulttuurin syntymistä ja perusteettomien kanteiden esittämistä on vältettävä. Komissio tukee nykyisiin eurooppalaisiin oikeuskulttuureihin sopivan kilpailukulttuurin syntymistä. Sovellamme oikeasuhtaista ja tasapainoista lähestymistapaa, sillä olemme teidän laillanne päättäneet välttää ylilyönnit, joita on havaittu joillakin muilla lainkäyttöalueilla. Pelkoa ei kuitenkaan saa pitää perusteena toimille. Vihreässä kirjassa ei esitetä vaihtoehtona mitään Yhdysvaltojen kilpailualan oikeudenkäyntikulttuurin olennaisia piirteitä.
Useat korvauskanteiden helpottamista tukevat henkilöt, kuten jäsen Bowles, korostivat sitä, ettei tasapainoa pidä horjuttaa liikaa kantajien eduksi. Samaiset henkilöt totesivat kuitenkin, että tällä hetkellä kilpailusääntöjen rikkomisesta kärsineiden asema on heikko ja että jotakin olisi tehtävä. Komissio pyrkii löytämään oikeasuhtaisen ja harkitun toimintatavan sidosryhmiä kuulemalla.
Jäsen Wallis mainitsi ryhmäkorvauskanteet. Oikeudenkäynnit ovat kalliita, joten on epätodennäköistä, että yksittäiset kuluttajat nostaisivat arvoltaan vähäisiä korvauskanteita kilpailusääntöjen rikkojia vastaan. Siksi on tarpeen tutkia mahdollisuuksia ryhmäkantaisiin, kuten jäsen perustellusti totesi. Vihreässä kirjassa tarkastellaan kuluttajajärjestöjen nostamia edustajakanteita. Haluan siis tehdä vielä kerran selväksi, että Yhdysvalloista tutut ryhmäkanteet, joista kantajat voivat perääntyä, eivät ole asialistalla eivätkä ne tulekaan omalle asialistalleni.
Ryhmäkanteissa, joista kantajat voivat perääntyä, asianajajat edustavat nimeämätöntä kantajajoukkoa ja ajavat pääasiassa omia etujaan, kun taas edustajakanteissa edustajat ajavat edustamiensa, vahinkoa kärsineiden osapuolten asiaa. Komissio katsookin, että edustajakanteet ovat enemmän kuluttajien edun mukaisia kuin yhteiskanteet, ja toivon, että myös jäsen Beres on vakuuttunut tästä.
Kiinnostuksenne on osoitus vihreällä kirjalla käynnistetyn keskustelun merkityksestä, ja se antaa aihetta toivoon, sillä tiedämme kaikki, että jotain on tehtävä. Ei ole epäilystäkään, etteivätkö yksityiskohdat olisi hyvin tärkeitä.
Haluan kertoa teille kaksi olennaista asiaa. Toivon ensinnäkin, että parlamentti lähettää vahvan viestin siitä, ettei se hyväksy nykytilannetta, ja tällaisen käsityksen olenkin saanut tänään. Kyse on oikeuksista, ja parlamentti on säännöllisesti tukenut niitä kaikilla EU:n politiikan ja yhteistyön aloilla. Euroopan kansalaisille ja yrityksille on annettava mahdollisuus käyttää EU:n kilpailulainsäädännön nojalla niille kuuluvia oikeuksia. Tällä alalla yhteisö voi osoittaa merkityksensä kansalaisten ja yritysten päivittäisen olemassaolon kannalta.
Toiseksi saamme aikaan parannuksia tekemällä yhteistyötä, keskustelemalla keskenämme sekä esittämällä ajatuksia ja rakentavaa kritiikkiä. Näin vältämme tunnetut sudenkuopat. Odotan innostuneena prosessin etenemistä, kun valkoinen kirja julkaistaan vuoden vaihteessa.
Kiitos mielenkiintoisesta keskustelusta. Kiitän erityisesti myös esittelijää hänen ahkerasta työstään tärkeän asian parissa.
Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan keskiviikkona klo 12.00.
