Tervetulotoivotukset
Puhemies.
Hyvät parlamentin jäsenet, haluan ennen työskentelymme aloittamista toivottaa tervetulleeksi entisen Euroopan oikeusasiamiehen Jacob Södermanin, joka seuraa tämänpäiväistä istuntoamme viralliselta lehteriltä.

Haluan samalla kiittää häntä hänen monivuotisessa oikeusasiamiehen toimessaan osoittamastaan sitoutumisesta, luotettavuudesta ja ammattimaisuudesta. Olen varma, että uusi oikeusasiamies Nikiforos Diamandouros, jonka haluan myös sydämellisesti toivottaa tervetulleeksi, seuraa hänen esimerkkiään.

Puhemies.
Esityslistalla on seuraavana Stocktonin laatima vetoomusvaliokunnan mietintö (A5-0229/2003) Euroopan oikeusasiamiehen vuosikertomuksesta 2002 (C5-0271/2003 - 2003/2068(INI)).
Annan puheenvuoron Euroopan oikeusasiamiehelle Diamandourosille.

Diamandouros
Arvoisa puhemies, kiitän teitä tilaisuudesta puhua Euroopan parlamentille ensimmäistä kertaa Euroopan oikeusasiamiehenä ja esitellä oikeusasiamiehen vuosikertomuksen 2002. Kertomus koskee ensimmäisen Euroopan oikeusasiamiehen Jacob Södermanin viimeistä virkavuotta. Vuoden 2003 maaliskuussa eläkkeelle siirtynyt Söderman on läsnä tänään. Euroopan unionin kansalaisten puolesta haluan osoittaa hänelle kunnioitustani hänen monista saavutuksistaan.
Ensimmäisinä Södermanin saavutuksista on mainittava Euroopan oikeusasiamiehen tehokkaan ja tunnetun toimielimen perustaminen sekä avoimuuden, vastuullisuuden ja hyvän hallintotavan edistäminen. Muihin merkittäviin saavutuksiin kuuluvat parlamentin vuonna 2001 antamassa päätöslauselmassa hyväksytty hyvän hallintotavan säännöstö, komission viime vuonna hyväksymä menettelysäännöstö, jota sovelletaan kanteluihin EY:n perustamissopimuksen 226 artiklassa tarkoitetussa rikkomismenettelyssä, sekä toimielinten ja virastojen palvelukseenottamisessa noudatettujen ikärajojen poistaminen. Söderman osallistui tarkkailijana Euroopan unionin perusoikeuskirjan laatineen valmistelukunnan toimintaan, ja hänen ehdotuksestaan perusoikeuskirjaan sisällytettiin oikeus hyvään hallintoon. Hän toimi tarkkailijana myös Euroopan tulevaisuutta käsitelleessä valmistelukunnassa onnistuen varmistamaan, että Euroopan oikeusasiamies mainitaan asianmukaisesti perustuslakiluonnoksessa, että luonnokseen sisältyy oikeusperusta hyvää hallintotapaa koskevaa lainsäädäntöä varten ja että luonnoksessa kerrotaan kansalaisille heidän oikeudestaan hakea muutosta kansallisten tuomioistuinten päätöksiin. Lisäksi hän antoi minulle arvokkaita neuvoja ja tukea perustettaessa oikeusasiamiehen tointa Kreikkaan. Pyrin täyttämään hänen saavutuksiinsa perustuvat odotukset ja jatkamaan hänen työtään pitämällä yllä ja kehittämällä edelleen toimielimen valmiutta palvella kaikkia unionin kansalaisia mahdollisimman tehokkaasti ja vaikuttavasti.
Vuotta 2002 koskevassa vuosikertomuksessa todetaan edistyminen kantelujen käsittelyssä, hyvän hallintotavan edistämisessä ja toimielimen kansalaisille tunnetuksi tekemisessä. Kanteluja tehtiin vuonna 2002 kaikkiaan 2 211. Euroopan oikeusasiamiehelle osoitettujen kantelujen kokonaismäärä nousi näin ensimmäistä kertaa yli 2 000:n. Internet-sivuston kautta ja sähköpostilla tehtyjen kantelujen osuus kasvoi edelleen. Tällä tavoin tehtiin jotakuinkin puolet vuonna 2002 vastaanotetuista kanteluista. Lisäksi saatiin yli 3 700 sähköistä tiedustelua, joihin vastattiin.
Oikeusasiamies aloitti vuonna 2002 ennätysmäärän tutkimuksia - niitä oli 8 prosenttia enemmän kuin vuonna 2001, ja niihin sisältyi kaksi oma-aloitteista tutkimusta. Oikeusasiamies myös suoritti tutkimukset entistä tehokkaammin. Voin tyytyväisenä todeta, että vuoden lopussa kaikki tutkimukset neljää lukuun ottamatta oli saatettu päätökseen yhden vuoden tavoiteajassa. Olen sitoutunut jatkamaan ja laajentamaan palveluamme kansalaisille hyödyntämällä nykyisiä voimavaroja mahdollisimman tehokkaasti ja pyrkimällä tarvittaessa löytämään realistisia lisävoimavaroja.
Oikeusasiamiehen on tehtävä yhteistyötä muiden elinten kanssa voidakseen reagoida kanteluihin nopeasti, yksityiskohtaisesti ja oikein. Vuoden 2002 toimintakertomukseen sisältyy lukuisia esimerkkejä, joissa toimielimet ja virastot ratkaisivat ongelman ripeästi kantelun teon jälkeen tai reagoivat myönteisesti oikeusasiamiehen ehdotuksiin ja suosituksiin. Oikeusasiamies pyrki vuonna 2002 kaikin tavoin lisäämään kansalaisten tietämystä kanteluoikeudesta - oikeudesta kannella tehokkaasti. Olemme laatineet 11 kielellä julkaistun "Kansalaisen oppaan" sekä julkaisseet lehdistötiedotteita keskimäärin kymmenen päivän välein, ja Euroopan oikeusasiamiehen työtä on esitelty jäsenvaltioissa järjestetyissä monissa seminaareissa ja kokouksissa.
Entisenä kansallisena oikeusasiamiehenä voin vakuuttaa, että Euroopan oikeusasiamies kuuluu varmasti maailman parhaiten tunnettuihin oikeusasiamiehen toimiin ja on todennäköisesti niistä parhaiten tunnettu. Esimerkiksi yli 3 000 Internet-sivulla on nykyisin toimiva linkki Euroopan oikeusasiamiehen sivustolle.
Lisäksi Euroopan oikeusasiamies valmisteli vuonna 2002 aktiivisesti unionin tulevaa laajentumista ja lähestyi ensimmäisten EU:n toimielinten joukossa kansalaisia ehdokasmaiden kielillä sekä kirjallisesti että sähköisesti.
Valmistelemme parhaillaan entistä tiiviimmin siirtymistä vaiheeseen, jossa pystymme käsittelemään kitkattomasti kantelut 25 jäsenvaltiosta. Valmisteluihin kuuluu juridisen henkilöstön palvelukseenotto uusista jäsenvaltioista ja tehokkaamman tietokannan käyttöönotto kantelujen hallinnoinnin helpottamiseksi.
Oikeusasiamiehen virka on olemassa kaikissa unioniin ensi vuonna liittyvissä valtioissa. Ne on nyt täysin integroitu Euroopan oikeusasiamiehen ja jäsenvaltioiden oikeusasiamiesten tai vastaavien elinten yhteistyöverkostoon. Verkostoyhteistyötä on tehostettu kaikkien, niin vanhojen kuin uusienkin jäsenten kesken. Verkoston online-resursseihin kuuluvat nyt muun muassa säännöllinen päivittäinen oikeusasiamiehen uutistiedote verkoston jäsenille ja vilkas Internet-keskusteluforuumi tietojen ja ajatusten vaihtoa varten.
Näkemykseni mukaan Euroopan oikeusasiamiehen toimielimen pääasiallisena tarkoituksena on lujittaa demokratian toteutumista unionissa edistämällä lainkuuliaisuutta, hyvää hallintotapaa ja ihmisoikeuksien kunnioittamista nykyisissä ja tulevissa Euroopan unionin jäsenvaltioissa.
Tehtyihin kanteluihin reagoinnin ohella oikeusasiamiehen olisi toimittava entistä aktiivisemmin demokratian arvojen edistämiseksi sekä kansalaisten vaikutus- ja valinnanmahdollisuuksien lisäämiseksi.
Aikomuksenani on tähänastisten saavutusten pohjalta ja uusien tekniikoiden mahdollisuuksia täysimääräisesti hyödyntäen tehdä tiivistä yhteistyötä kansallisten ja alueellisten oikeusasiamiesten verkoston kanssa. Näin voidaan lisätä muihin kuin oikeuskeinoihin perustuvan muutoksenhaun merkitystä, vahvistaa oikeusasiamiehen toimielinrakennetta ja kattaa kaikkien - niin vanhojen kuin uusienkin - Euroopan unionin jäsenvaltioiden kansalaiset, joille kerrotaan heille unionin lainsäädännön mukaan kuuluvista oikeuksista ja siitä, kuinka näitä oikeuksia käytetään ja puolustetaan. Euroopan parlamentin eilen hyväksymä päätöslauselma, joka sisältyy Gil-Roblesin ja Tsatsosin mietintöön, auttaa suuresti näissä toimissa, ja olen siitä hyvin kiitollinen.
Se, että perustuslakiin sisällytettäisiin viittaus muihin kuin oikeuskeinoihin perustuvaan muutoksenhakuun, olisi todellinen ja näkyvä saavutus kansalaisille, jotka näyttävät jäävän liian usein syrjään Euroopan yhdentymisestä. Lupaan pyrkiä ponnekkaasti tähän päämäärään.
Haluan kiittää Stocktonia erinomaisesta mietinnöstä ja siihen sisältyvistä rakentavista ehdotuksista. Haluan kiittää myös vetoomusvaliokunnan puheenjohtajaa Gemelliä rohkaisusta ja tuesta, jota Euroopan oikeusasiamies on työssään valiokunnalta saanut ja saanee vastakin. Olen tähän toimeen astuttuani havainnut lukuisten unionin toimielinten ja virastojen olevan halukkaita toimimaan yhteistyössä oikeusasiamiehen kanssa. Erityisesti haluan mainita Euroopan parlamentin puhemiehen Coxin ja asiasta vastaavan komission jäsenen de Palacion myönteisen asenteen.
Odotan innokkaasti tulevaa yhteistyötä kaikkien toimielinten ja virastojen kanssa. Sen avulla voimme parantaa Euroopan unionin hallinnon laatua ja saavuttaa unionin kansalaiset.
Haluan lopuksi kiittää kaikkia tämän korkea-arvoisen parlamentin jäseniä heidän osoittamastaan luottamuksesta ja tarjota heille täyden apuni siinä usein tunnustusta vaille jäävässä työssä, jota he tekevät auttaessaan pulaan joutuneita kansalaisia.

Stockton (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, "pankaapas paremmaksi," kuten meillä Englannissa on tapana sanoa. Euroopan oikeusasiamies esitteli mietintöni yhtä yksityiskohtaisesti kuin olisin itsekin tehnyt. Haluaisin kuitenkin lisätä vielä muutaman seikan. On suuri ilo nähdä entinen Euroopan oikeusasiamies Söderman virallisella lehterillä. Hän oli erittäin suureksi avuksi mietintöni valmistelussa, kuten hänen seuraajansakin. Jotkut esittämistäni suosituksista, jotka seuraavat mietinnön lopussa olevaa alaotsikkoa "Kuinka asiassa edetään?", ovat heidän viisautensa ja kenties myös omien aivoitusteni tulosta.
Edellisen oikeusasiamiehen merkittävien saavutusten ansiosta hänen tehtävänsä on vakaasti juurtunut hallintokulttuuriin ja hallinnon rakenteisiin. Olen erittäin tyytyväinen kuullessani, että niin vetoomusvaliokunnan kuin muidenkin tahojen toistuvien pyyntöjen jälkeen komissio harkitsee nyt hyvin vakavasti hyvän hallintotavan säännöstön allekirjoittamista. Oikeusasiamies Diamandouros kertoi minulle aiemmin, että asia etenee nyt entistä vauhdikkaammin ja että tuloksia saataneen vuoteen 2005 mennessä. Hän on epäilemättä antanut piiskan viuhua komission selän takana varsin ankarasti.
Haluaisin painottaa vielä muutamaa seikkaa. Euroopan oikeusasiamiehen tutkiva tehtävä parlamentin ohessa on erittäin tärkeä. Niiden asioiden lisäksi, jotka otetaan usein käsittelyyn kantelun tai eräissä tapauksissa vetoomusvaliokunnan vastaanottaman vetoomuksen johdosta, olisi tarkasteltava myös yleisiä kysymyksiä. Näkisin mielelläni Euroopan oikeusasiamiehen toimivaltuuksia laajennettavan ja yhteistyön lisääntyvän sekä vetoomusvaliokunnan että muiden Euroopan parlamentin tahojen kanssa.
On niin ikään rohkaisevaa, että Euroopan oikeusasiamies on pannut alulle kansallisten ja alueellisten oikeusasiamiesten perustamisen ja jatkaa siihen liittyvää työskentelyä. Jos muistan oikein, Euroopan oikeusasiamies järjestää lähivuosina kokouksen, jossa on tarkoitus ottaa käyttöön yhtenäinen toimintatapa, jonka ansiosta Euroopan unionin kansalaiset pystyvät lähestymään oikeusasiamiehiä jotakuinkin yhdenmukaisesti riippumatta siitä, toimivatko nämä alueellisesti, kansallisesti vai Euroopan laajuisesti. Saanen pyytää häntä kutsumaan kokoukseen ainakin yhden vetoomusvaliokunnan jäsenen jatkuvuuden ja saumattoman lähestymistavan varmistamiseksi. Tiedämme kaikki, kuinka helposti yksittäisille kansalaisille tärkeät asiat hukkuvat ministeriöiden, komissioiden tai pääosastojen välisiin rakoihin. Tämän parlamentin on yhdessä oikeusasiamiehen kanssa varmistettava ennen kaikkea se, että nämä raot jäävät mahdollisimman pieniksi ja että niihin hukkuvia asioita on vähän.
Oikeusasiamiehellä on ollut merkitystä myös kehitettäessä suhteita uusien jäsenvaltioiden kansalaisiin. Saatamme unohtaa, kuinka hyvin me kansalaisina olemme perehtyneet lukuisiin toimielimiin ja miten hyvin tunnemme monet toimintaperiaatteet. Oikeusasiamiehen esittämät luvut osoittavat, että Euroopan unionin kansalaiset ovat nyt hyvin perillä toimielimistä. Näin ei kuitenkaan välttämättä ole uusissa jäsenvaltioissa. Siksi meidän olisi kukaties keskitettävä voimavaramme ja toimintamme heidän tietojensa ja tietämyksensä saattamiseen muiden Euroopan unionin kansalaisten tasolle.
Haluan vielä kerran kiittää Jacob Södermania. Hän on aina käyttäytynyt ystävällisesti ja useaan kertaan osoittanut sekä suurta perehtyneisyyttä alaansa että jossain määrin poikkeavaa huumorintajua käsitellessään saatuja tuloksia. Suosittelen parlamentille mietinnön hyväksymistä ja kiitän nykyistä Euroopan oikeusasiamiestä hänen suopeista sanoistaan.
Puhemies.
Arvoisa entinen oikeusasiamies Söderman, huumorintajuanne koskeva huomautus on erityisen arvostettava kohteliaisuus, varsinkin kun sen lausuja on englantilainen.

De Palacio
Arvoisa puhemies, arvoisa oikeusasiamies Diamandouros, arvoisa entinen oikeusasiamies Söderman, hyvät parlamentin jäsenet, tämä vuosikertomusta koskeva keskustelu käydään otollisella hetkellä, koska kertomuksen on laatinut ja esitellyt edellinen oikeusasiamies, jonka tehtävät oikeusasiamies Diamandouros otti hoitaakseen vuoden 2003 huhtikuussa.
Komissiolla oli huhtikuun alussa tilaisuus tavata uusi oikeusasiamies ja onnitella häntä hänen valintansa johdosta. Toivoimme hänen osakseen myös parasta mahdollista yhteistyötä ja yhteistoimintaa ja toivotimme hänelle kaikkea menestystä tehtävässä muun muassa siksi, että hänen edeltäjänsä jäljiltä rima on korkealla. Kun rima on korkealla, ei parane säästellä voimiaan. Olen kuitenkin varma, että oikeusasiamies Diamandourosin tulokset ovat erittäin hyvät.
Komissiolla oli aihetta onnitella Södermania myös käsiteltäessä Euroopan oikeusasiamiehen vuosikertomusta vuodelta 2001. Tuolloin syynä oli hänen uraauurtava toimintansa eurooppalaisen sovittelumenettelyn perustamisessa. Minulla ei ole epäilystäkään siitä, että jatkamme oikeusasiamies Diamandourosin kanssa samaan suuntaan yhtä taidokkaasti, aloitteellisesti ja tarmokkaasti.
Esittelijän tavoin komissio voi ainoastaan panna tyytyväisenä merkille Euroopan oikeusasiamiehen perustaman kansallisten ja alueellisten oikeusasiamiesten verkoston, kantelujen käsittelynopeuden huomattavan parantumisen, oikeusasiamiehen panoksen Euroopan tulevaisuutta käsitelleen valmistelukunnan työskentelyyn ja aktiiviset laajentumisvalmistelut.
Valitusmenettelyjen hallinnoinnin osalta komissio kiittää parlamentin päätöstä, jonka ansiosta eurooppalaiset viranomaiset ovat aloittaneet monin paikoin asianmukaiset toimet ratkaisujen löytämiseksi heti ongelmien tultua ilmi, ja toisaalta moniin muihin ongelmiin on saatu yhteisesti hyväksyttäviä ratkaisuja.
Olemme täällä ajamassa kansalaisten etuja. Tästä syystä komissio on aina kaikin tavoin pyrkinyt toimimaan yhteistyössä oikeusasiamiehen kanssa yksittäisten kantelujen käsittelemiseksi jouhevasti. Silti mielipide-eroja aika ajoin esiintyy. Se on kuitenkin ymmärrettävää, ja keskustelu niistä on aina ollut rehellistä ja rakentavaa.
Esittelijä Stockton, jota haluan kiittää erittäin myönteisestä työpanoksesta, viittasi nimenomaisesti hyvän hallintotavan säännöstöön. Komissio selvittää asiaa, mutta aikataulut on laadittava harkiten. Komission säännöstö tuli voimaan marraskuussa 2001. Pohjimmiltaan se vastaa pääosin sitä, mistä keskusteltiin ja puhuttiin aikoinaan oikeusasiamies Södermanin kanssa ja minkä parlamentti hyväksyi. Ensimmäinen seuranta-asiakirja on laadittu. Tässä ajassa ei kuitenkaan voida saada täydellistä kokonaiskuvaa siitä, kuinka nykyinen asetus toimii, eikä näin ollen myöskään siitä, kuinka sitä voitaisiin parantaa.
Otan esiin toisenkin seikan. Toinen seuranta-asiakirja on valmisteilla. Vaikka kyseinen kertomus kattaakin kaikki toimielimet ja sen avulla on tarkoitus määritellä yhteinen päämäärä niitä varten, on pidettävä mielessä, etteivät hallitustenvälisen konferenssin tulokset ole vielä selvillä. Jos hallitustenvälinen konferenssi hyväksyy perustuslain asiaa koskevat säännökset, meillä saattaa olla oikeusperusta sellaisen hankkeen käynnistämiseksi, jossa kehitetään kaikille toimielimille yhteinen säännöstö yhteispäätösmenettelyssä parlamentin osallistuessa siihen täysivaltaisesti. Haluan kuitenkin muistuttaa, että nykyisellään nämä asiat kuuluvat perustamissopimuksen 308 artiklan soveltamisalaan. Näin ollen nyt edellytetään vain pelkkää parlamentin kuulemista, ja parlamentin on oltava kannassaan yksimielinen. Tämän vuoksi on tärkeää, että odotamme hallitustenvälisen konferenssin lopullisia tuloksia ennen kuin asiasta tehdään peruuttamattomia päätöksiä.
Rikkomismenettelyä koskevien asiakirjojen saannin osalta ei pidä unohtaa, että rikkomismenettely on olennainen osa komission välineistöä, jolla varmistetaan yhteisön lainsäädännön noudattaminen. Komission on aivan varmasti kyettävä suorittamaan omat tutkimuksensa ja olemaan yhteydessä jäsenvaltioihin täysin muista riippumattomasti. Jos sen halutaan käyttävän tätä valtaa, sille on annettava tarvittavat toimintavapaudet. Tällöin myös avoimuuden vaatimus on suhteutettava komission ja jäsenvaltioiden välisessä vuoropuhelussa edellytettävään luottamuksellisuuteen. Yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännössä on lisäksi luotu asiaa koskeva oikeudellinen kehys, joka on otettava huomioon. Päätettyjen rikkomusmenettelyjen suhteen komissio on kuitenkin tarkistanut käytäntöään, ja asiakirjat ovat nyt periaatteessa saatavilla asetuksen (EY) N:o 1049/2001 mukaisesti.
Hyvät parlamentin jäsenet, haluan vielä kerran kiittää esittelijä Stocktonia ja rohkaista häntä kaikin tavoin. Voin taata, että komissio tukee vastaisuudessa uutta oikeusasiamiestä Diamandourosia yhtä lailla kuin hänen edeltäjäänsä. En katso voivani päättää puheenvuoroani antamatta tunnustusta silloin, kun se on aiheellista. Oikeusasiamies Diamandouros totesi hetki sitten, että Euroopan oikeusasiamiehen toimielimen pääasiallisena tarkoituksena on lujittaa demokratian toteutumista unionissa edistämällä lainkuuliaisuutta, hyvää hallintotapaa ja ihmisoikeuksien kunnioittamista.
Tämän perusteella meidän kaikkien tulee kiittää Jacob Södermania hänen toiminnastaan ja työstään kaikkina kuluneina vuosina, koska hän on oikeusasiamiehen toimen haltijana tehnyt työtä nimenomaan tämän tilanteen parantamiseksi, lainkuuliaisuuden, hyvän hallintotavan ja ihmisoikeuksien kunnioittamisen vahvistamiseksi koko Euroopan unionin alueella samoin kuin uusissa ehdokasmaissa, joista niistäkin tulee ennen pitkää meidän unionimme jäseniä.
Gemelli (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, minäkin haluan esittää kiitokseni Jacob Södermanille siitä, että hän toimi Euroopan oikeusasiamiehenä viran perustamishetkellä rakentaen sen toimenkuvan pala palalta.
Toivotan tervetulleeksi myös uuden oikeusasiamiehen, joka ottaa vastaan tämän arvokkaan perinnön. Kuten komission jäsen de Palacio aivan oikein totesi, rima on korkealla. Meidän on kuitenkin parannettava entisestään oikeusasiamiehen oikeudellista ja kulttuurista asemaa ja ennen kaikkea lisättävä oikeusasiamiehen yleistä tunnettuutta.
Mainittakoon, että saimme todellakin näyttöä toimielimen hyvästä tunnettuudesta, kun aikoinaan uutta oikeusasiamiestä valittaessa Euroopan parlamentille tarjottiin useita ehdokkaita. Parlamentti valitsi oikeusasiamieheksi Diamandourosin, jolle annamme täyden tukemme oikeusasiamiehen roolin kehittämis- ja vakiinnuttamisprosessissa. Roolia on ilman muuta kehitettävä jäsenvaltioissa - joista useissa oman maani tavoin ei vielä ole kansallista oikeusasiamiestä - samoin kuin liittyvissä valtioissa.
Lisäksi harkitsemme tuen antamista Euroopan oikeusasiamiehen ehdottamalle ja esittelijä Stocktonin mainitsemalle keskustelufoorumialoitteelle. Foorumin tulisi olla avoin kaikilla tasoilla - paikallisella, alueellisella ja kansallisella tasolla - sekä tarjota hyvät mahdollisuudet viestintään ja mielipiteidenvaihtoon oikeusasiamiehen viran hoidosta.
Olen erittäin tyytyväinen siihen, että Euroopan oikeusasiamies on tehnyt toisenkin ehdotuksen, joka koskee muiden kuin oikeuskeinoihin perustuvien muutoksenhakukeinojen tehostamisen sisällyttämistä hänen vastuualaansa tarkoituksena ennen muuta lujittaa toimielinten ja kansalaisten välisiä suhteita. Totean nyt ja kohta uudelleen, sillä käytän tänään kaikkiaan kolme puheenvuoroa, että meidän on nimenomaan vahvistettava kansalaisten oikeuksia puolustavia ja vahvistavia elimiä. Uskon, että oikeusasiamies Diamandouros pystyy viemään tämän tehtävän päätökseen. Hän on osoittautunut erittäin avuliaaksi, ja hänen aiempi kokemuksensa kansallisena oikeusasiamiehenä on suureksi avuksi. Haluan siksi tuoda julki kiitoksemme ja tukemme hänelle hänen tulevassa työssään.

Thors (ELDR).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisat oikeusasiamiehet, haluan kiittää entistä oikeusasiamiestä Jacob Södermania paitsi hänen läsnäolostaan tänään ja hänen työstään myös siitä iloisesta mielialasta, joka seuraa häntä kaikkialle. Olen mielissäni siitä, että myös Stockton mainitsi tämän asian.
Olemme saaneet perehtyä vuoden 2002 vuosikertomukseen. Hieno vuosikertomus perustuu vilpittömään, vakaaseen työhön. Yleissävy on kepeä, mikä vastaa myös tulevaisuudenkuvaamme. Saanen kuitenkin todeta pohjoismaisen suorasti, että Euroopan parlamentin, komission ja oikeusasiamiehen välisissä suhteissa on epäilemättä myös ongelmia. Yksi niistä on, ettei komissio ole reagoinut kaikkiin mietintöihin, joita olemme laatineet oikeusasiamiehen erityiskertomusten pohjalta. Tähän puutteeseen meidän tulisi puuttua.
Toinen ongelma, joka on ratkaistava heti hallitustenvälisen konferenssin päätyttyä, on oikeusasiamiehen ohjesäännön muuttamista koskevan ehdotuksen eräänlainen jumiutuminen paikoilleen. Ehdotuksen käsittelyssä ei ole edetty, emmekä ole saaneet tarvittavia takeita siitä, että oikeusasiamiehellä on oikeus tutustua kaikkiin asiakirjoihin. Meidän on käytävä toimeen entistä uutterammin, kun hallitustenvälinen konferenssi on saatu päätökseen. Oikeusasiamies toki mainitaan perustuslakiluonnoksessa, mutta uskoakseni monet meistä olivat suunnitelleet oikeusasiamiehelle tätäkin vankempaa asemaa toimielimenä.
On jossain määrin ironista, että käsittelemme tänään oikeusasiamiehen kertomusta. Onhan juuri hänen tehtävänsä torjua huonoa hallintoa. Samaan aikaan toisaalla parlamentti pursuaa huhuja hallinnollisista epäkohdista ja Eurostatista. Ne eivät tietenkään ole syy ottaa juridisesti kantaa Eurostatiin ja tähänastisiin tapahtumiin, mutta tulee ihmetelleeksi, ovatko Euroopan unionin eri valvontatahojen väliset hallinnolliset suhteet sellaiset, kuin niiden tulisi olla. Miten on mahdollista, ettei tilintarkastustuomioistuin ole havainnut Eurostatin virheitä? Miten on mahdollista, että Olafin tiedonannot komission pääsihteerille olivat niin salaisia, etteivät komission jäsenet saaneet niitä? Eurostat-skandaali herättää monia tiedonkulkuun liittyviä kysymyksiä. Olisi mielestäni aivan erinomaista, jos uusi oikeusasiamies voisi tutkia tarkastus- ja valvontaelinten väliset suhteet ja arvioida, täyttävätkö ne hyvän hallintotavan ja riittävän avoimuuden vaatimukset.
Kunnioitan täysin oikeusasiamiehen riippumattomuutta mutta katson silti, että oikeusasiamiehen toimisto voisi pitää tämän mielessään tulevassa työssään. Haluan onnitella vastavalittua oikeusmiestämme hänen työstään. Tiedämme, että hän jo tähän mennessä parantanut hallintotapaamme.

Dhaene (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisat oikeusasiamiehet, hyvät kollegat, haluan aluksi onnitella kollegaani Stocktonia mietinnöstä, jota ryhmäni täysin tukee. Euroopan tulevaisuudesta ja tulevasta perustuslaista puhuttaessa tulee usein mieleen vertaus vaa'asta. Unionin on toisaalta oltava demokraattinen ja avoin, toisaalta tehokas ja toimintakykyinen. Meidän on täällä parlamentissa tarkkailtava vaa'ankielen asentoa ja varmistettava, ettei se heilahda niin, että avoimuuden painoarvo jää kevyemmäksi. Osoitan tervehdykseni ensimmäiselle Euroopan oikeusasiamiehelle Jacob Södermanille, jonka viimeistä kertomusta tänään käsittelemme, ja kiitän häntä vielä kerran ryhmäni puolesta monia vuosia jatkuneesta työstä. Hän korosti aina korostamasta päästyäänkin, että avoimuus ja avomielisyys ovat hyvän hallinnon varmistamisen ja petosten torjunnan halvimmat keinot. En antaudu keskusteluun Eurostatin kysymyksestä nyt, sillä se veisi meidät liian kauaksi asiasta.
Edellä mainitsemani ohella oikeusasiamiehen vuosikertomuksista on käynyt ilmi, kuinka kansalaisten kantelut hallinnon epäkohdista ovat johtaneet kouriintuntuviin parannuksiin toimielinten toiminnassa. Useimmiten toimielimet ovat reagoineet myönteisesti oikeusasiamiehen huomioihin, ja kanteluihin on löydetty ratkaisu. Joissain tapauksissa kyseinen toimielin on kuitenkin ollut haluton muuttamaan kehnoja sääntöjään ja käytäntöjään. Tällöin oikeusasiamies on antanut parlamentille erityiskertomuksen.
Kahden tällaisen asian käsittely on tällä haavaa kesken. Kaikille toimielimille tarvitaan yhteinen hyvän hallintotavan säännöstö. Parlamentti teki asiasta päätöksen Perryn mietinnön perusteella. En voi käsittää, miten asia voi olla niin hankala varsinkin komissiolle, jonka tulisi näyttää asiassa esimerkkiä. Miksi odotamme hallitustenvälisen konferenssin tuloksia, kun voimme ottaa ohjat käsiimme?
Toinen mietintö, jonka kollegani Lambert esitteli, koskee tietosuojaa ja siihen vetoamista silloin, kun asioita, joiden tulisi oikeasti olla julkisia, julistetaan luottamuksellisiksi. Tässä törmätään kahteen perusoikeuteen: oikeuteen saada tietoa ja toisaalta oikeuteen varjella henkilötietoja. Haluaisin tiedustella tässä yhteydessä komissiolta, kuinka se aikoo ratkaista tämän asian ja toimielintemme väliset ongelmat.

Diamandouros
Arvoisa puhemies, aion vastata hyvin lyhyesti. Haluan aluksi kiittää komission jäsentä, vetoomusvaliokunnan puheenjohtajaa ja parlamentin jäseniä heidän huomioistaan ja ennen kaikkea heidän sydämellisistä sanoistaan Jacob Södermanille ja sille toimistolle, jonka hän on perustanut ja jättää nyt seuraajilleen.
Saanen nopeasti vastata Stocktonille, että Euroopan oikeusasiamies on aina osoittanut kutsunsa jäsenille ja on aina järjestänyt erinäisiä kokouksia kansallisten oikeusasiamiesten kanssa. Kokoonnuimme Ateenassa huhtikuussa 2003 ja tapaamme kansalliset oikeusasiamiehet uudelleen Haagissa vuonna 2005. Säännöllisiä kokouksia järjestetään siis kahden vuoden välein.
Vetoomusvaliokunnan puheenjohtaja Gemelli oli kutsuttu Ateenan-kokoukseen, johon hän osallistuikin pitäen erittäin arvokkaan puheenvuoron. Tätä mallia on tarkoitus noudattaa myös vastaisuudessa. Olen samaa mieltä myös siitä, että yksittäisten ihmisten on tärkeää tuntea, että joku taistelee heidän puolestaan. Aiomme tehdä niin vastakin, aivan entiseen tapaan.
Haluan kiittää komission jäsentä hänen esittämistään huomioista ja ystävällisistä sanoista. Olen virassani oikeusasiamiehenä erittäin halukas toimimaan tiiviissä yhteistyössä komission kanssa edistääksemme "eurooppalaiseksi hallinnointilaiksi" kutsumani ehdotuksen mahdollista hyväksymistä. Ymmärrän, että tämän on tapahduttava hyvissä ajoin, jotta lopputulos on soveltamiskelpoinen ja voidaan omaksua parhaiksi käytännöiksi. Kehottaisinkin komissiota toimimaan asiassa mahdollisimman ripeästi. Hallitustenvälinen konferenssi on ilman muuta tärkeä; voimme käydä valmistelemaan monia asioita konferenssia varten, niin että saamme tehtävän myös päätökseen toivotulla tavalla. Näin saataisiin valmiiksi myös yhtenäisen hallintolain koko laadintaprosessi mahdollisimman varhaisessa vaiheessa.
Kiitän puheenjohtaja Gemelliä uudelleen hänen huomioistaan, joista mieleeni jäi erityisesti tarve yhteistyöhön kaikilla tasoilla. Nimenomaisena tarkoituksenani on työskennellä ihmisten kanssa alueellisella ja paikallisella tasolla. Olen jo vieraillut puheenjohtaja Gemellin kotimaassa sekä tavannut Saksan liittotasavallan alkuperäisen oikeusasiamiehen ja vetoomusvaliokunnan. Viime viikolla vierailin Espanjassa. Olen siis tähän mennessä käynyt kolmessa niistä kuudesta maasta, joissa alueellisia ja paikallisia oikeusasiamiehiä on paljon, ja aikomukseni on jatkaa käyntejä.
Olen erittäin tyytyväinen myös puheenjohtaja Gemellin vahvaan tukeen ajatukselle, että hallitustenvälisessä konferenssissa saatetaan katsoa aiheelliseksi sisällyttää muihin kuin oikeuskeinoihin perustuva muutoksenhaku nimenomaisesti perustuslakiluonnoksen III osaan niiden oikeuskeinojen täydennykseksi, jotka tunnustetaan luonnollisesti jo nykyisellään kyseisessä asiakirjassa.
Jäsen Thorsin esille ottamasta erittäin tärkeästä seikasta haluaisin myös todeta - samalla kun kiitän häntä uudelleen hänen esittämistään huomioista - että olen hänen kanssaan samaa mieltä, että on olemassa oikeudellinen tyhjiö, joka on tutkittava. Toivon voivani toimia yhteistyössä erityisesti vetoomusvaliokunnan kanssa tämän seikan muuttamiseksi.
Ohjesääntöä on tarkasteltava uudelleen hallitustenvälisen konferenssin päätyttyä, ja vakuutan, että näin myös tehdään. Pyrin jatkuvasti etsimään aloja, joilla oikeusasiamies voi tehdä aloitteita kansalaisten oikeuksien puolustamiseksi. Haluan omaksua järkevän lähestymistavan, enkä tahdo missään nimessä kilpailla parlamentin kanssa asioissa, jotka kuuluvat sen poliittiseen toimivaltaan ja jotka tulee jättää parlamentin päätettäviksi.
Tästä huolimatta olen erittäin halukas yhteistyöhön parlamentin kanssa sellaisten aloitteiden tekemiseksi, joilla vahvistetaan kansalaisten oikeuksia kaikkialla unionissa.
Kiitos paljon kaikista ehdotuksista.
Puhemies.
Kiitos, oikeusasiamies Diamandouros.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 12.00.

Puhemies.
Esityslistalla on seuraavana González Álvarezin laatima vetoomusvaliokunnan mietintö (A5-0239/2003) Euroopan parlamentin päätöslauselma vetoomusvaliokunnan käsittelyistä Euroopan parlamentin istuntokaudella 2002-2003 (2003/2069(INI)).

Gemelli (PPE-DE)
- (IT) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, haluan aluksi kiittää mietinnön esittelijää González Álvarezia hänen panoksestaan vetoomusvaliokunnassa ja siitä suuresta ymmärryksestä, jota hän osoitti kaikkia jäseniä ja minua kohtaan vetoomusvaliokunnassa työskennellessään. Hän on sittemmin päättänyt vastaanottaa viran Asturian aluehallituksen ministerinä. Onnittelemme häntä nimityksestä ja toivotamme kaikkea menestystä työssä, jonka hän ilman muuta hoitaa hänelle tavanomaisella herkkyydellään.
Haluan esittää kiitokseni myös komission jäsenelle de Palaciolle ja koko komissiolle siitä, että Euroopan komission virkamiesten ja vetoomusvaliokunnan jäsenten väliset suhteet ovat vähitellen normalisoituneet ja säännöllistyneet, koska vetoomusvaliokunnan jäsenet osallistuvat yhä useammin komission ongelmien käsittelyyn ja koska yleisön esiin ottamia ongelmia käsittelevät virkamiehet ovat lakanneet käyttämästä virkavaltaista kieltä.
Tämä on osoitus vetoomusjärjestelmän kehittymisestä ja kansalaisten lisääntyneestä tietämyksestä siitä, miten tätä järjestelmää on lähestyttävä, jotta heidän ongelmansa huomataan. Toisin sanoen tietoisuus Euroopan unionin kansalaisuudesta ja eurooppalaisesta ulottuvuudesta kasvaa ja saavuttaa vähitellen kansalaisetkin.
González Álvarezin esittämistä tilastoista ja tiedoista näkyy, että vetoomusten ja niiden allekirjoittajien määrä on kasvanut huomattavasti. Vetoomusten ja allekirjoittajien määrän lisääntyminen osoittaa, että tämä parlamentti ja Euroopan unionin toimielimet tarjoavat kansalaisille entistä paremmat takuut siitä, että heidän ongelmiinsa puututaan. Kansalainen tuntee itsensä kääpiöksi toimielinten ja maailmanlaajuistumisen jättiläismäisten mittasuhteiden rinnalla. Katson, että meidän on todellakin tehtävä vetoomusoikeudesta osa todellisuutta ja hyödynnettävä asianmukaisesti oikeusasiamiehen virkaa ja muitakin keinoja, joilla osaltaan lujitetaan kansalaisten asemaa nykyisten ja tulevien suurten hankkeiden valtavirrassa.
Kävimme niin ikään virkamatkalla Italiassa, neuvoston nykyisessä puheenjohtajavaltiossa, jota kehotimme vahvistamaan tätä toimielintä erityisesti osana puheenjohtajakauden yleistä ohjelmaa. Tapasimme ministeri Buttiglionen, valtiosihteerit Caldoron ja Nucaran ja edustajainhuoneen varapuhemiehen Fiorin mutta ennen kaikkea myös neljän sellaisen elimen puheenjohtajat, jotka jossain määrin hoitavat kansallisen oikeusasiamiehen tehtävää. He olivat yksityisyyden suojasta vastaava Rasi, energia-asioista vastaava Ranci, kilpailuasioista vastaava Tesauro sekä viestintäasioista vastaava Cheli. Pyysimme heitä keskittymään omilla vastuualoillaan kansalaisten asemaan yritysten ja hallintoelinten välisten konfliktien sijaan. Tällaisissa tehtävissä huomio nimittäin varsin usein kohdistuu liiaksi auktoriteettien välisten konfliktien ratkaisemiseen. Ratkaistavanamme on kuitenkin auktoriteettien välisiä konflikteja huomattavasti suurempi ongelma: meidän on varmistettava, että nämä hallintoelimet edustavat aidosti kansalaisia. Siksi on hellittämättä varmistettava, että hallintoelimet noudattavat kansalaisten niille antamia valtuuksia. Tämä on mahdollista vain, jos onnistumme vahvistamaan kansalaisten suojelemiseksi perustettujen elinten asemaa.
Haluaisin vielä lyhyesti lisätä, että meidän on vetoomusvaliokuntana luotava parlamentin kanssa yhtenäinen järjestelmä muiden valiokuntien kuulemiseksi. Tämä onnistunee parlamentin sisäisten sääntöjen avulla. Toimivaltakiistoja ei saisi syntyä missään vaiheessa, vaan meidän on työskenneltävä ja toimittava yhdessä.
Valiokunta-aloitteisista mietinnöistä haluaisin todeta lyhyesti, että meidän tulisi kenties muuttaa myös niitä koskevia työjärjestyksen sääntöjä. Puheenjohtajakokouksessa päätetyt valiokunta-aloitteiset mietinnöt on nimittäin varmasti aihetta ottaa täysistuntokäsittelyyn, koska niitä on käsitelty valiokuntatasolla nimittämällä esittelijät, laatimalla mietintöluonnos ja niin edelleen. Minkään elimen ei pidä estää niiden etenemistä. Jos suodatinta yleensä tarvitaan, sitä olisi mielestäni käytettävä mahdollisimman varhaisessa vaiheessa, kun harkitaan ehdotusta tällaisen mietinnön laatimiseksi.
Kolmas ja viimeinen kohtani liittyy vetoomusvaliokunnan uudelleenjärjestämiseen. En ole nominalismin kannattaja. Jollei vetoomusvaliokunnan ole tarkoitus pysyä entisellään vaan ryhtyä hoitamaan muita tehtäviä, sen sihteeristö on ehdottoman välttämätöntä järjestää uudelleen, muuten tämä ei ole mahdollista. Mikäli sihteeristö ja sen nykyinen rakenne jäävät entiselleen, vetoomusvaliokunta ei pysty käsittelemään muita asioita.

De Palacio
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, vetoomusvaliokunnan toimintaa istuntokaudella 2002-2003 koskeva mietintö herätti komissiossa erityistä kiinnostusta. Sen lisäksi, että valiokuntanne oli tutkittava lukuisat vastaanotetut vetoomukset, sen oli järjestettävä yhteisön uuden oikeusasiamiehen vaali. Se hoitikin tämän tehtävänsä menestyksekkäästi järjestämällä ehdokkaiden kuulemistilaisuudet säntillisen tehokkaasti.
Lisäksi se julkaisi sarjan valiokunta-aloitteisia mietintöjä eräistä periaatteellisista kysymyksistä, kuten Perryn ja Kesslerin mietinnön vetoomusjärjestelmästä 2000-luvun alkaessa, Gemellin mietinnön vetoomusoikeuden lujittamisesta ja EY:n perustamissopimuksen tarkistamisesta sekä De Rossan mietinnön, johon sisältyi valiokunnan panos Euroopan tulevaisuutta käsitelleen valmistelukunnan työhön.
Hyvät parlamentin jäsenet, haluan vakuuttaa jälleen kerran, että komissio on hyvin selvillä vetoomusten merkityksestä Euroopan kansalaisten päivittäisten huolten mittapuuna. Tässä mielessä vetoomusvaliokunta on korvaamaton, sillä se on ihanteellinen keskustelufoorumi luotaessa suoria yhteyksiä kansalaisten ja parlamentin välille.
Sitä paitsi laajentuminen ainoastaan lisää valiokunnan erityisasemaa Euroopan yhdentymiskehityksen mittatikkuna. Viittaan tässä valiokunnan haluun parantaa omaa hallinnollista valmiuttaan käsitellä mahdollisimman tehokkaasti odotettavissa olevat lukuisat uudet jäsenvaltioiden kansalaisten vetoomukset. Voin tässä yhteydessä ainoastaan tunnustaa ja ilmaista tukeni sille, mitä puheenjohtaja Gemelli juuri totesi.
Komissio on puolestaan valmis parantamaan omia menettelyjään. Kuten se on moneen kertaan todennut, se on lisäksi valmis keskustelemaan parlamentin ja neuvoston kanssa mahdollisuudesta tarkistaa vuodelta 1989 peräisin olevaa kirjeenvaihtomenettelyä vetoomusten käsittelyn osalta.
Haluan kiittää mietinnöstä González Álvarezia, joka ei osallistu tänään keskusteluumme. Toivotan hänelle onnea ja kaikkea menestystä uusissa tehtävissä. Haluan korostaa uusien vetoomusten merkitystä siinä mielessä, että ne antavat tietoa yhteisön lainsäädännön täytäntöönpanoon liittyvistä yksiköistä. Lisäksi pyrimme kaikin tavoin sovittamaan komission yksiköiden toiminnan asianmukaisesti yhteen vetoomusvaliokunnan kanssa.
Haluan kiittää puheenjohtaja Gemelliä toteamuksesta, jonka mukaan komission reagointi kokonaisuudessaan ja erityisesti sen henkilöstön toiminta ovat parantuneet huomattavasti viime vuosina. Kiitän häntä koko komission henkilöstön puolesta, joka tekee hienoa työtä. Mielestäni on paikallaan välittää heille puheenjohtaja Gemellin viesti.
Katson aiheelliseksi mainita myös komission, oikeusasiamiehen ja vetoomusvaliokunnan välille luodun vahvan yhteistyösuhteiden verkoston.
Arvoisa puhemies, vetoomusvaliokunnan merkitys ja asema on saatettava yhä useamman kansalaisen tietoon. Tätä varten komissiossa tuetaan vastakin valiokunnan toimintaa, ja toivoakseni saamme olla myös tulevaisuudessa yhtä tyytyväisiä asioiden edistymiseen kuin nyt. Me edistymme, etenemme kohti puheenjohtaja Gemellin kuvailemaa tulevaisuudenkuvaa eli yhä monitahoisempaa, globaalisempaa maailmaa, jossa kansalaisten asema ei heikkene vaan jossa itsekunnioitus, saavutukset ja ihmisyys lisääntyvät edelleen.

Descamps (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, González Álvarezin mietinnössä käsitellään vetoomusvaliokunnan käsittelyjä Euroopan parlamentin istuntokaudella 2002-2003. Siinä ei oikeastaan tuoda esiin uutta ongelmaa. Tähän on syynä pääosin se, että siinä luodaan yleiskatsaus valiokunnan työskentelyyn ja vahvistetaan sen tehtävä. Esitin mietintöön silti PPE-ryhmän puolesta tarkistuksia, jotka hyväksyttiin. Mietintöä monilta kohdin parantaneet tarkistukset koskivat työskentelymenetelmien parantamista, ja niissä keskityttiin erityisesti valiokunnan työn tunnettuuden lisäämiseen. Lisäksi niissä edellytettiin ripeämpää toimintaa vastattaessa vastaanotettuihin vetoomuksiin.
González Álvarezin mietinnössä korostetaan, että vetoomusvaliokunta toimii luontaisesti yhdyssiteenä parlamentin ja Euroopan kansalaisten välillä. Valiokunnan merkitys kasvaa yhä suuremmaksi, koska sen yhteydet kansalaisiin ovat läheiset. Valiokunnan työn on jatkuttava myös laajentumisen lähestyessä ja sitä on tehostettava ja vahvistettava. Valiokunnan on oltava tehokkuudeltaan moitteeton.
Tätä varten on erityisesti varmistettava, että vetoomusvaliokunta tunnetaan entistä laajemmin. Päätöslauselmaehdotuksen 23 kohdassa todetaan, että uusien jäsenvaltioiden EU:hun liittymistä varten parlamentti pyytää tehostamaan toimia sen varmistamiseksi, että uudet Euroopan unionin kansalaiset ovat tietoisia heille perustamissopimuksen 21 ja 194 artiklan nojalla kuuluvasta oikeudesta vedota parlamenttiin, komissioon ja oikeusasiamieheen.
Tätä taustaa vasten valiokuntamme olisi kohennettava kansalaisten mielikuvaa siitä nyt, kun unioni kohtaa merkittäviä haasteita. Nykyisen asiaintilan esittelyn lisäksi mietinnön pääasiallisena tarkoituksena on auttaa vetoomusvaliokuntaa kehittymään asianmukaisesti ja saavuttamaan tavoitteensa tulla käytännön välineeksi, jonka avulla voidaan toteuttaa laajentuneen Euroopan unionin kansalaisuutta ja todella tuoda Euroopan unionia lähemmäksi kansalaisiaan käytännöllisellä tavalla.

Thors (ELDR).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, minäkin haluan kiittää vilpittömästi González Álvarezia ystävyydestä ja hienosta työstä. Kaipaamme häntä parlamentissa jo nyt. Haluan kiittää myös vetoomusvaliokunnan sihteeristöä sen vaikeasta mutta menestyksekkäästä työstä. Paljon uutta on saatu aikaan pienellä voimavarojen lisäyksellä, ja näkyvyytemme on ollut varsin hyvä.
Mielestäni vuosi on ollut menestyksekäs. Sitten viime keskustelumme Perryn mietintö on tullut ajankohtaiseksi. Olemme antaneet Stocktonin mietinnön rovasti Owenista sekä Fourtoun mietinnön, joka on tuottanut tulosta rintojen silikoni-implanttien osalta. Keskustelemme jatkossa myös eksoottisten eläinten lihasta (bushmeat) ja multippeliskleroosista. Valitettavasti emme tunnu pääsevän eteenpäin Espanjan kansallisten vesivarojen hallintosuunnitelman osalta.
Olemme kuitenkin kaikki yhtä mieltä siitä, että meidän on ennen laajentumista nopeutettava vetoomusten käsittelyä, erityisesti käsittelyn alkuvaiheessa, ja tartuttava oikeusasiamiehen noin vuosi sitten ojentamaan auttavaan käteen yhteistyön toteuttamiseksi. Asia on mielestäni tärkeä eritoten ennen laajentumista.
Minua huolestuttavat tapaukset, joissa komissiolle 226 artiklan nojalla osoitetut kantelut ja valiokunnalle osoitetut vetoomukset koskevat samaa asiaa. Meillä tulisi olla kunniasäännöt, joiden perusteella komissio julkaisee vastauksensa kysymyksiin nimenomaan vetoomusvaliokunnan puolesta.
Lopuksi totean, että vetoomuksemme toimivat eräänlaisena kansalaisaloitteena, jollainen otetaan osaksi uutta perustuslakia.

Aaltonen (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, hyvä komission jäsen, hyvät kollegat, on ollut hienoa heti aamulla kuunnella kehuja, joita maanmiehelleni Jacob Södermanille on täällä kilpaa ja lämpimästi tarjoiltu. Toivotan työn jatkajalle erittäin paljon onnea.
On ollut erityisen kiinnostavaa vetoomusvaliokunnan melko tuoreena jäsenenä tutustua sen toimintaan myös vuosikertomuksen muodossa. Erityisesti nyt, kun käymme keskustelua vetoomusvaliokunnan tulevaisuudesta, on hienoa, että meillä on mietintö, jonka luettuaan ei voi todellakaan liikaa korostaa vetoomusvaliokunnan erityistä asemaa valiokuntien joukossa.
On kuitenkin tärkeätä, että säädetään hyvää lainsäädäntöä Euroopan tasolla varsinkin sellaisilla aloilla, kuten ympäristönsuojelu, jossa ongelmat eivät tunne kansallisia rajoja. Mutta miten se meitä tai ympäristöä hyödyttää, jos jäsenvaltioissa sovelletaan eurooppalaista lainsäädäntöä vain silloin, kun se ei törmää muihin etuihin? Vaikka kansallisilla viranomaisilla, viime kädessä tuomioistuimilla, onkin ensisijainen velvollisuus valvoa, että yhteisön lainsäädäntöä noudatetaan, tarvitaan myös eurooppalaisia oikeussuojakeinoja, silloin kun kansalliset eivät täytä velvollisuuttaan. Kun kansalaisella ei yleensä ole mahdollisuutta saattaa asiaa Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen ratkaistavaksi, jäljelle jää lähinnä valitus komissiolle tai vetoomus Euroopan parlamentille. Komissiolla on tietenkin ensisijainen tehtävä valvoa yhteisön puolesta, että EU-lainsäädäntöä noudatetaan, mutta toisaalta sekään ei aina näytä kyllin innokkaalta puuttumaan jäsenvaltioiden omiin asioihin.
Meiltä Suomesta tai muista Pohjoismaista ei tule suuria määriä vetoomuksia. Eräs Suomen luonnon monimuotoisuutta uhkaavista yksittäisistä tapauksista on Helsingin Vuosaaren satamahanke, ja se on saatettu juuri vetoomuksen kautta siihen yhteisöoikeudelliseen tarkasteluun, jota Suomen viranomaiset ovat pitäneet tarpeettomana. Vuosaari on esimerkki tapauksesta, johon komissio ei ole pystynyt syystä tai toisesta puuttumaan.
Kun tutustuu Laura González Álvarezin mietintöön, voi kuitenkin todeta, että vetoomusvaliokunta on osoittautunut erinomaiseksi väyläksi suoralle demokratialle ja todellisiin konkreettisiin tuloksiin.

Puhemies.
Hyvä jäsen Aaltonen, kaikki näkemykset ovat ymmärrettäviä sen mukaan, mitä esimerkkejä esitetään. Jos olisitte ollut läsnä parlamentissa, kun keskustelimme erittäin tärkeästä "kansallisesta" asiasta - erään ranskalaisen yhtiön surullisen kuuluisasta tilasta - olisitte ymmärtänyt, että komissio puuttuu tällaisiin asioihin ilman muuta. On totta, että komission jäsenelle Montille osoitetuissa puheenvuoroissa käytettiin kieltä, jota ei tavallisesti kuule edes parlamenttikeskusteluissa. Mainitsen tämän osoittaakseni, että Euroopan komissio kiinnittää paljonkin huomiota kansallisiin kysymyksiin niissä tapauksissa, joissa se on aiheellista.

Perry, Roy (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, kuten parlamentin jäsenet tietävät, puheenvuoroissamme on tapana kiittää esittelijää. Näin teenkin auliisti tässä yhteydessä, mutta valiokunnan puheenjohtajan Gemellin tapaan haluan mennä tavanomaisuuksia pitemmälle ja erityisesti todeta pitäväni arvossa jäsen Gonzálezin monivuotista työtä vetoomusvaliokunnassa. Hänen poliittinen taustansa poikkeaa varsin paljon omastani, mutta vetoomusvaliokunnassa olemme kaikki huomanneet, että etumme on kansallisuudesta tai politiikasta riippumatta yhteinen: suojelemme yksittäisen kansalaisen oikeuksia. Jäsen González on kiistatta puolustanut urheasti Espanjan kansalaisia ja erityisesti rakkaan kotimaansa ympäristöä.
Euroopan unionia syytetään usein demokratiavajeesta. Toisinaan arvostelu on vilpitöntä, toisinaan kenties liioiteltua, mutta vetoomusvaliokunta on kansalaisille ehdottoman todellinen väylä saada valituksensa Euroopan parlamentin tietoon niin, että niissä esiin tuotuihin asioihin puututaan yksityiskohtaisesti ja asianmukaisesti.
Sanon joskus, että vetoomusvaliokunnassa "mikään inhimillinen ei ole vierasta". Annan muutaman esimerkin omasta maastani, Yhdistyneestä kuningaskunnasta. Jotkut britit ovat eläkkeelle päästyään muuttaneet Espanjaan - kukaan ei voine moittia heitä tästä - mutta maamme hallitus ei ole halunnut myöntää heille talvilämmitysavustusta, jota heille oli maksettu iät ajat. Vasta kun he vetosivat Euroopan parlamenttiin, heille maksettiin kyseinen avustus. Vaalipiirissäni asuu tällä hetkellä Saksan kansalainen, joka katsoi olevansa oikeutettu Saksan valtion maksamaan eläkkeeseen. Saksa kieltäytyi maksamasta. Hän vetosi parlamenttiin, minkä jälkeen Saksa suostui maksamaan. Eläke maksettiin jopa takautuvasti vuodesta 1995, joten se oli tervetullut lisä hänen tuloihinsa.
Yhdistyneen kuningaskunnan tullivirasto yritti estää brittikansalaisia käyttämästä oikeuttaan matkustaa Ranskaan ostamaan maan oikeutetusti kuuluisia laatuviinejä. Vetoomusten ansiosta estely on loppunut, ja Yhdistyneen kuningaskunnan tulli- ja valmisteverovirastoa on kehotettu keskeyttämään paitsi viinin myös brittikansalaisten autojen takavarikointi.
Vetoomuksen tekeminen on tavallaan keino saattaa asia Euroopan parlamentin käsittelyyn. Tänään aamupäivällä keskustellaan myös Lloyd's of Londonin vetoomuksista. Minäkin onnittelen komission henkilöstöä ja virkamiehiä. He vastaavat erittäin hyvin pyyntöihimme.
Neuvosto ei valitettavasti ole yhtä suosiollinen. Katsellessani noita neuvoston tyhjiä paikkoja joudun toteamaan, ettei neuvostoa näytä kiinnostavan sen enempää oikeusasiamiehen kuin vetoomusvaliokunnankaan työ. Se on sääli. Vika ei ole puheenjohtajavaltion Italian, sillä ongelma on ollut olemassa kaikkien neuvostojen kanssa jo pitkään.
Jottei hymistely mene liiallisuuksiin, haluan kiinnittää huomiota hyvän hallintotavan säännöstöön liittyvää ongelmaan. Kuulin, mitä komission jäsen de Palacio sanoi. Hänen sydämensä on varmasti paikallaan, mutta on korkea aika saada aikaan hallintotapasäännöstö, joka on toimielimiä sitova eikä vapaaehtoinen ja joka on yhtäläinen kaikille toimielimille. Mielestäni vuosi 2005 ei ole tyydyttävä määräaika. Olemme odottaneet säännöstöä aivan liian kauan. Jos komissio vielä suostuisi hyväksymään sen, monet toimielinten nykyisistä ongelmista voitaisiin varmasti ratkaista.
Kiitän jäsen Gonzálezia hänen työstään. Tämä valiokunta ei välttämättä ole parlamentin suurin valiokunta, mutta ainakin kansalaisten suojelun kannalta se on paras.

Mathieu (EDD).
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, vetoomusvaliokunta ansaitsee ilman muuta kaiken huomiomme. Se on usein keskeisellä paikalla tässä parlamentissa, vaikka sitä onkin aika ajoin uhattu lakkauttamisella.
Haluan siksi hyödyntää tämän tuoreimman katsauksen tarjoamaa tilaisuutta tähdentääkseni, että kyseinen valiokunta on monien kansalaisten kohtaamien ongelmien paras mittari. Se toimii kanavana, jonka kautta kansalaiset saattavat tietoomme huoliaan ja odotuksiaan. Valitettavasti heidän on silloin tällöin käytettävä sitä myös ilmaisemaan pettymystään Euroopan unioniin. Ylivoimaisesti suurin osa vetoomuksista on lähtöisin kansalaisilta, jotka uskovat Euroopan yhdentymiseen ja sen herättämään toiveikkuuteen.
En julkea esitelmöidä parlamentille nykyisiin sopimuksiin ja sopimusluonnoksiin sisältyvistä monista tavoitteista. Käsiteltävänämme oleva mietintö on erinomainen siksi, että siinä pyritään löytämään käytännönläheisiä ja järkeviä tapoja saavuttaa nämä tavoitteet. Vetoomusvaliokunta ja sen jäsenet ilmoittavat mietinnössä selkeän sitoutumisensa suoraan demokratiaan ja osoittavat ottavansa asian vakavasti omaksumalla roolin kansalaisten edustajina.
Vetoomusvaliokunta, sen jäsenet ja sihteeristö ovat meille kaikille esimerkkeinä, sillä ne pyrkivät jatkuvasti parantamaan sisäistä organisaatiotaan vastatakseen vetoomusten esittäjien tarpeisiin. Olen varma, että kaikki tänään läsnä olevat parlamentin jäsenet tietävät, ettei ryhmälläni eikä minulla henkilökohtaisesti ole taipumusta säästellä sanoja Euroopan komissiosta puhuttaessa. Emme katso se toimintaa sormien läpi. Minun on silti tässä yhteydessä korostettava, että komission henkilöstö on palvellut vetoomusvaliokuntaa johdonmukaisesti erittäin hyvin. Se antaa tiiviit ja suorat vastaukset selkokielellä. Olisi loistavaa, jos nämä vaatimattomuuden ja vastuullisuuden avut leimaisivat kaikkea komission ja sen yksiköiden työtä.
Mielipide-eroja ja erimielisyyttä luonnollisesti on. Vetoomusvaliokunta ei ole suinkaan jättänyt tätä huomiotta, vaan se on näyttänyt kykenevänsä ylittämään erimielisyydet etsiessään käytännön mahdollisuuksia edistää asioita. Voin mainita esimerkiksi kertomuksen yhteisön lainsäädännön täytäntöönpanon seurannasta. Sen yhteydessä vetoomusvaliokunta on kahdesti pyytänyt Euroopan komissiota etsimään poliittisia ratkaisuja, jotka kaikki voivat hyväksyä, ja harkitsemaan vakavasti ehdotusten laatimista sellaisten yhteisön sääntöjen tarkistamiseksi, jotka useimmiten pannaan täytäntöön virheellisesti tai joista valitetaan.
Saanen vielä puhua äsken omin sanoin esittämäni ehdotuksen puolesta. Lainsäädännön täytäntöönpanon varmistaminen on huomattavasti tärkeämpää kuin yhä useampien oikeuskäsittelyjen alulle paneminen. Viimeksi mainitut johtavat ainoastaan vaikeuksien hyödyttömään kärjistymiseen. Ensin on ratkaistava väärinkäsitykset. Kansalaiset haluavat äänensä kuuluville Euroopassa, joka kunnioittaa demokratiaa ja Euroopassa kukoistavaa monimuotoisuutta. He eivät halua jäädä tuomarien ja oikeudenkäyntien vallassa kiemurtelevan Euroopan armoille. Vetoomusvaliokuntaa aliarvostetaan aivan liian usein, kuten oikeusasiamiehiäkin.
De Palacio
Arvoisa puhemies, komissio on täysin samaa mieltä kaikkia kolmea toimielintä koskevasta hyvän hallintotavan säännöstöstä. Haluan kuitenkin painottaa, että meidän on parasta odottaa, kunnes tiedämme hallitustenvälisen konferenssin päätökset. Se helpottaa keskustelujamme huomattavasti. Se myös yksinkertaistaa merkittävästi säännöstön hyväksymistä kaikissa kolmessa toimielimessä ennen kaikkea niin, että parlamentti osallistuu siihen täysimääräisesti. EY:n perustamissopimuksen 308 artiklan mukaan parlamentilla on ainoastaan oikeus tulla kuulluksi ja antaa mietintöjä. Sillä ei siis ole oikeutta yhteispäätöksiin. Kuten äsken totesin, pidän kiinni siitä, että keskustelua tästä asiasta on toistaiseksi lykättävä.
Seuraavasta kysymyksestä toteaisin jäsen Thorsille - muistaakseni hän tiedusteli asiaa minulta - että komissio on valmis tarkistamaan nykyistä toimielinten välistä sopimusta. On oikeampaa kutsua sitä kirjeenvaihdoksi kuin toimielinten väliseksi sopimukseksi, koska sitä on noudatettu vetoomusmenettelyssä vuodesta 1989. Muistutan parlamentin jäsenelle kuitenkin, että aloite sopimuksen tarkistamiseksi on nyt parlamentin yksiköillä. Odotamme siis, että ne tekevät meille ehdotuksen, jota sitten tarkastelemme hyvin perusteellisesti rakentavassa hengessä, jota olemme käsittääkseni viime aikoina osoittaneet, minkä monet parlamentin jäsenet, kuten Mathieu ja vetoomusvaliokunnan puheenjohtaja Gemelli, puheenvuoroissaan tunnustivat. Olen täysin samaa mieltä kummankin kanssa, koska tällaiset välineet ovat oleellisia aktiivisen ja tehokkaan demokratian suojaamiseksi Euroopassa. Demokraattinen järjestelmä perustuu siihen, että kansalaiset voivat näiden välineiden avulla käyttää täysimääräisesti oikeuksiaan, joissain tapauksissa myös valittaa, jos heille on tehty vääryyttä, eikä heidän tarvitse aina edetä kaikkien oikeusjärjestelmän kiemuroiden ja mutkien kautta vaan he voivat noudattaa paljon yksinkertaisempia keinoja, jotka saattavat joskus olla tehokkaampiakin.
Kiitän kaikkia parlamentin jäseniä heidän työstään.

Puhemies.
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 12.00.

Puhemies.
Esityslistalla on seuraavana Perryn laatima vetoomusvaliokunnan mietintö (A5-0203/2003) tutkittavaksi otetusta vetoomuksesta Lloyd'sia koskevista vetoomuksista (vetoomukset nro 1273/1997, 71/1999, 207/2000, 318/2000, 709/2000 ja 127/2002)
(2002/2208(INI)).

Perry, Roy (PPE-DE)
. (EN) Arvoisa puhemies, vuonna 1997 eräs englantilainen rouva, joka on edelleen niin peloissaan, että haluaa esiintyä nimellä rouva X, esitti vetoomuksen tälle parlamentille. Hän yksinkertaisesti kyseenalaisti sen, sovelsiko Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus Lloyd's of London -vakuutusyhtiön sääntelyssä asianmukaisesti vakuutusdirektiiviä 73/239/ETY. Sama kysymys tai syytös on myöhemmin esitetty muissakin vetoomuksissa, joista jotkin ovat satojen ja useat jopa tuhansien sijoittajien allekirjoittamia. 
Kun minut nimitettiin esittelijäksi, tutustuin rouva X:ään, ja hän kertoi minulle tarinansa. Hän myönsi, että ryhtyessään sijoitustoimintaan Lloyd'sissa - haluan selittää muille kuin englanninkielisille kuulijoille, että sijoittajalla tarkoitetaan tässä passiivista ulkopuolista sijoittajaa, jonka sijoituksia Lloyd'sin hyväksymät asiamiehet hoitavat - hän ymmärsi asettautuneensa rajattomaan vastuuseen. Hän kuitenkin kertoi minulle ottaneensa tuon riskin vain, koska uskoi, että Lloyd'sin toimintaa säänneltiin Yhdistyneen kuningaskunnan ja Euroopan unionin sääntöjen mukaisesti.

Aiemmin tänä vuonna Yhdistyneen kuningaskunnan pysyvä EU-edustaja Sir Nigel Sheinwald lähetti tiukkasanaisen kirjeen vetoomusvaliokunnan puheenjohtajalle Gemellille pyrkien selvästikin epäämään parlamentilta oikeuden tarkastella tosiseikkoja. Olen tyytyväinen siihen, että omat oikeudelliset yksikkömme - joiden mukaan parlamentin on suhtauduttava erittäin varovasti muiden toimielinten edustajien yrityksiin rajoittaa valtaamme - ovat vahvistaneet, ettei säännöissä millään lailla kielletä parlamentaarista tutkintaa, kunhan käsiteltävänä olevat tapaukset eroavat jäsenvaltioiden tuomioistuimissa vireillä olevista asioista.
Komission jäsen Bolkestein puhuu pian omasta puolestaan, mutta se, mitä hän kertoi vetoomusvaliokunnalle sekä se, miten hän on toiminut, osoittavat selvästi hänen olevan huolissaan Lloyd'sin sääntelystä. Hän lähetti pitkiä kyselylomakkeita ja sai niihin vastauksia. Valitettavasti näitä kirjeitä ja vastauksia ei koskaan julkistettu tai asetettu vetoomusvaliokunnan tai parlamentin saataville. 
Vetoomusten esittäjien tärkein kysymys on seuraava: riittävätkö Lloyd'sin varaukset kattamaan vastuut direktiivin 73/239/ETY edellyttämällä tavalla? Tähän kysymykseen vastaamiseksi tarvittaisiin tarkastuslausunto varauksista sekä virallinen arvio vastuista. Ehkä komission jäsen voi antaa meille nämä luvut - erityisesti niiden Lloyd'sin aikaisemmin syntyneiden vastuiden osalta, joista se pyrki eroon Equitas-nimisellä järjestelmällä. 
Vetoomuksen esittäjät eivät kysy parlamentin mielipidettä nykyisestä järjestelmästä, joka komission jäsenen mielestä saattaa nyt olla tyydyttävä. He kysyivät meiltä ajanjaksosta, joka ulottui vuodesta 1978, jolloin direktiivin olisi pitänyt tulla voimaan, vuoteen 2000, jolloin he esittivät vetoomuksensa. Rouva X esitti vetoomuksensa vuonna 1997. Sovellettiinko direktiiviä tuolloin? Komissio on toistaiseksi pyrkinyt vaikenemaan tuosta ajanjaksosta, jolloin vetoomuksen esittäjien varat kaapattiin ja jotkut joutuivat konkurssiin ja jolloin vakuutuksenottajat olivat vaarassa, ellei varauksia ollut ja jolloin muiden eurooppalaisten vakuutusyhtiöiden oli noudatettava direktiiviä. Tuolloin Englannin tuomioistuimet totesivat useissa tuomioissaan, ettei Lloyd'silla ollut käytössään järjestelmää asianmukaisten varausten tekemiseksi. Tuomari Cresswell osoitti vuonna 2000, että vakuutustenantajien, vakuutuksenvälittäjien, jäsenasiamiesten ja muiden osallisten laiminlyönnit ja epäpätevyys olivat 1980-luvulla järkyttävän yleisiä, mikä oli häpeäksi yhdelle Lontoon talouselämän suurista vakuutusmarkkinoista. 
En pyydä komission jäsentä ryhtymään toimenpiteisiin Yhdistyneen kuningaskunnan hallitusta vastaan noina vuosina tapahtuneiden laiminlyöntien vuoksi. Hänen on saatava jäsenvaltio noudattamaan lakia. Pyydän vain virallista vastausta: kyllä tai ei. Noudattiko Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus vuosien 1978 ja 2000 välisenä aikana asianmukaisesti EU:n vakuutusdirektiiviä 73/239/ETY? Kunnioitan komission jäsentä, tiedän hänen olevan rehellinen mies. Toivon, että saamme rehellisen vastauksen. 
Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus on käyttänyt voimakasta painostusta, mutta tällaisessa tapauksessa suurta maata ei saa päästää helpolla. Jos komissio voi vakuuttaa meidät selittämällä, miten direktiiviä noudatettiin sääntelyssä, voimme kertoa sen myös vetoomuksen esittäjille. Mikäli komission jäsen kuitenkin uskoo, ettei Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus noudattanut direktiiviä ennen rahoituspalveluja koskevan lain hyväksymistä, sen on sanottava niin. Meidän on saatava tietää totuus siitä, mitä tapahtui ja miksi tuhannet ihmiset joutuivat vararikkoon.
Toivon, että komissio antaa viralliset vastaukset. Tutkintakomitean perustamiseen ei pitäisi olla tarvetta. Tämän vuoksi olen ehdottanut tarkistusta, jonka mukaan komissiolle annetaan kuusi viikkoa aikaa antaa tälle parlamentille perusteellinen, virallinen ja kirjallinen vastaus. Mikäli se ei kuitenkaan niin tee, parlamentin on käytettävä oikeuttaan toimittaa mahdollisimman perusteellinen tutkinta tämän valitettavan asian selvittämiseksi.

Bolkestein
. (EN) Arvoisa puhemies, haluan kiittää teitä tästä uudesta kutsusta käyttää puheenvuoro tässä parlamentissa ja kertoa teille uusimmat tiedot komission tutkimuksista, jotka koskevat tätä monimutkaista ja erittäin arkaluonteista asiaa.
Kuten monet parlamentin jäsenet tietävät, tämä on itse asiassa neljäs kerta, kun minulla on henkilökohtaisesti mahdollisuus keskustella tästä asiasta parlamentin jäsenten ja etenkin vetoomusvaliokunnan jäsenten kanssa. Sen lisäksi, että olen itse ollut läsnä parlamentissa, komissio on pitänyt parlamentin ajan tasalla edistymistään koskevin säännöllisin, kirjallisin tiedottein, joita on täydennetty henkilökuntani vetoomusvaliokunnan kokouksissa pitämin suullisin esityksin. Olen lisäksi vastannut lukuisiin jäsenten lähettämiin yhteydenottoihin aiheesta. Tällä tavoin komissio on pyrkinyt pitämään parlamentin täysin ajan tasalla niin hyvin kuin se menettelyn kannalta on mahdollista. 
Tämän pitkän alustuksen vuoksi en aio kerrata asian yleistä taustaa. Haluan pikemminkin käsitellä kehitystä, jota on tapahtunut sen jälkeen, kun viimeksi puhuin tälle parlamentille, mikä oli 22. tammikuuta 2003 järjestetyssä vetoomusvaliokunnan kuulemistilaisuudessa. 
Komissio sai Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaisilta 24. maaliskuuta 2003 päivätyssä kirjeessä kattavan vastauksen komission 23. tammikuuta 2003 lähettämään toiseen viralliseen ilmoitukseen, jossa se oli ilmaissut muita huoliaan uudesta, vuoden 2000 rahoituspalveluja ja -markkinoita koskevassa laissa (Financial Services and Markets Act) säädetystä sääntelyjärjestelmästä. Pohdittuaan tätä vastausta ja Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaisten antamia kirjallisia ja suullisia lisäselvityksiä, komission yksiköt katsovat, että uudet järjestelyt vastaavat direktiivissä 73/239/ETY esitettyjä vaatimuksia. Tarkoitan tällä direktiivillä ensimmäistä vahinkovakuutusdirektiiviä sellaisena kuin se on muutettuna. Nämä vaatimukset liittyivät pääasiassa vakavaraisuuden todentamiseen, tarkastusjärjestelyihin, hallinto- ja kirjanpitomenettelyjen asianmukaisuuteen sekä sisäisen valvonnan mekanismeihin.
Kunnioittaakseen kantelijoiden menettelyllisiä oikeuksia yksikköni kirjoitti heinäkuun 2003 loppupuolella kaikille kantelijoille samoin kuin niille vetoomuksen esittäjille, jotka eivät olleet tehneet virallista kantelua. Kirjeessä selitettiin alustavasta analyysista saadut tulokset ja kerrottiin aikomuksesta ehdottaa, että komissio päättäisi tutkinnan. Yksikköni saavat pian tutkittua kantelijoiden vastaukset ja laativat sitten ehdotuksen lopulliseksi päätökseksi, jonka tekee komission jäsenten kollegio. Parlamentin toiveiden mukaisesti pyrimme tekemään tämän päätöksen mahdollisimman nopeasti, vuoden 2003 lokakuun loppuun mennessä. 
Useimmat saamamme huomautukset liittyivät tilanteeseen ennen rahoituspalveluja ja -markkinoita koskevan lain voimaantuloa vuonna 2000. Kuten olen jo tälle parlamentille ja kantelijoille selittänyt, yhteisön lainsäädännön mukaisen rikkomismenettelyn tavoitteena on taata tai parantaa jäsenvaltion lainsäädännön ja yhteisön oikeuden yhteensopivuutta eikä tehdä päätöksiä siitä, onko aiempi järjestelmä yhteensopiva vai ei. Tämä tehtävä - sanon tämän erityisesti jäsen Perrylle - kuuluu jäsenvaltioiden tuomioistuimille. Siitä asti, kun aloimme tutkia tätä monimutkaista ja arkaluonteista asiaa, olemme toistuvasti tehneet kantelijoille selväksi, että vahingonkorvausasiat on käsiteltävä jäsenvaltioiden tuomioistuimissa. Käsittääkseni ryhmä kantajia on nyt todellakin nostanut kanteen Yhdistyneen kuningaskunnan tuomioistuimissa. 
Tämän vuoksi komission tehtävänä on Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen asiaa koskevan oikeuskäytännön mukaisesti tutkia, onko uusi järjestelmä vakuutusdirektiivien vaatimusten mukainen. 
Tutkimustemme aikana on väitelty kiivaasti asiaa koskevien asiakirjojen saatavuudesta. Avaussanoihini viitaten toivon parlamentin jäsenten myöntävän, että komissio on koko tutkintaprosessin ajan aina mahdollisuuksien mukaan pyrkinyt pitämään parlamentin täysin ajan tasalla.

Kuten vetoomusvaliokunnan mietinnössä todetaan, komissiota sitoo Euroopan parlamentin ja komission välisen puitesopimuksen III liitteen 1 artiklan 5 kohta. Siinä todetaan, että rikkomismenettelyjä koskevat tiedot säilyvät luottamuksellisina komission lopulliseen päätökseen asti. 
Lopullisen päätöksen jälkeen komissio tietenkin asettaa asiakirjat saataville, mikäli se on mahdollista muiden luottamuksellisuusvaatimusten osalta. 
Jos oletetaan, että komission jäsenten kollegio päättää lopettaa asian tutkimisen, komissio voi parlamentin virallisesta pyynnöstä asettaa asiakirjat saataville puitesopimuksen mukaisesti siten, että kaikkia Yhdistyneen kuningaskunnan asettamia luottamuksellisuusvaatimuksia noudatetaan sen laatimien asiakirjojen osalta. Lisäksi komissio takaa, että asiakirjat asetetaan yleisön saataville asetuksen (EY) N:o 1049/2001 mukaisesti.
Lopuksi haluan käsitellä lyhyesti erästä aihetta, josta toivoin, ettei sitä tarvitsisi käsitellä, koska olemme tehneet parlamentin kanssa paljon yhteistyötä. Jotkut vihjailevat, että komissiota voidaan syyttää huonosta hallinnosta ja tarpeettomasta viivyttelystä tutkimusten yhteydessä. Haluan tehdä tämän selväksi. Huolimatta asian monimutkaisuudesta ja arkaluonteisuudesta sekä saamiemme kirjeiden melkoisesta määrästä komissio on aina, hyvin rajallisinkin voimavaroin, pyrkinyt suorittamaan tutkimuksensa mahdollisimman ripeästi, asianmukaisin menettelyin sekä perinpohjaista tutkimustapaa noudattaen. Vetoomus nro 318/2000 on jopa seitsemän A4-kokoisen mapin pituinen. Komissio on tutkinut kantelut huolellisesti ja pitänyt jatkuvasti yhteyttä kantelijoihin. Aiheesta laadittiin kaksi lehdistötiedotetta, ja ne lähetettiin kaikille kantelijoille ja vetoomuksen esittäjille. 
Kuten juuri totesin, komissio on lisäksi halunnut turvata kantelijoiden edut menettelyjen aikana ja on siksi kirjoittanut kaikille kantelijoille ja kertonut heille komission alustavan analyysin tuloksista ja pyytänyt heiltä kommentteja. Euroopan oikeusasiamies Diamandouros on hiljattain tutkinut komission huonoa hallintoa koskevan väitteen ja hylännyt sen. Saanen kaikella kunnioituksella muistuttaa parlamenttia erityisesti siitä, että oikeusasiamies Diamandouros tarkasteli komission huonoa hallintoa koskevia väitteitä nimenomaan asiakirjojen saatavuuden kannalta sekä nykyisen sääntelyjärjestelmän kannalta verrattuna ennen vuotta 2000 voimaan tulleeseen rahoituspalveluja ja -markkinoita koskevaan lakiin. Kummassakaan tapauksessa oikeusasiamies Diamandouros ei havainnut hallinnollisia epäkohtia. 
Olen puhunut jonkin verran pidempään kuin olisin halunnut, mutta koska asia on tärkeä ja siihen liittyy traagisia kohtaloita, halusin esittää lausuntoni tälle parlamentille selkeääkin selkeämmin. 
Arvoisa puhemies, haluan lopuksi vakuuttaa teille vielä kerran, että komissio haluaa toimia täydessä yhteistyössä parlamentin kanssa. Tätä yhteistyötä sitovat kuitenkin aina lainsäädännössä komissiolle asetetut rajoitukset. Kuten aiemmillakin kerroilla, yritän mielelläni vastata mahdollisiin lisäkysymyksiinne.

Gemelli (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, minäkin haluan kiittää jäsen Bolkesteinia, jolta minulla ei ole kysyttävää. 
Haluan vain palata keskustelussamme taaksepäin hetkeen, jolloin puhuimme vetoomuksista ja globalisaation myötä toteutetuista mittavista hankkeista. Kerroin tuolloin vertauksen kansalaisesta ja jättiläisestä. Kansalaisen ja jättiläisen välillä on valtava ero. Parlamentin olisi nyt mietittävä, mitä se voi tehdä suojellakseen kansalaisen oikeuksia.

Tämä tilanne - kuten jäsen Perry teki selväksi mainitessaan yksittäistapauksen - koskee monia konkurssin kokeneita kansalaisia. Yhdysvalloissa on vireillä suuri määrä oikeudenkäyntejä ja Euroopassakin muutamia, joista useimmat Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Miksi emme miettisi, miten tilanne voitaisiin ratkaista ja kuinka se kehittyy? Miksi emme kysyisi parlamentilta tai jopa itseltämme, mitä meidän olisi tehtävä tämä tilanteen ratkaisemiseksi?

Lloyd's of London on valtava instituutio, joka yhä nauttii maailmanlaajuista luottamusta, mutta jossain vaiheessa tapahtui selvästi jotain, tehtiin virhe, koska muuten kansalaisten esittämien vetoomusten määrä ei olisi lisääntynyt näin merkittävästi. Nyt jotkut vaativat tutkintakomitean perustamista ja jotkut vastustavat sitä, mutta asiaa ei ole pakko ratkaista tuomioistuimessa etenkään, koska emme halua ryhtyä oikeustoimiin, koska toimivaltamme ei riitä oikeustoimien aloittamiseen ja koska emme halua asettaa osapuolia toisiaan vastaan. Haluamme ainoastaan vastata kansalaisten pyyntöihin, koska se on meidän tehtävämme: edustustehtävä, joka meidän on hoidettava kunnolla edustamalla sekä kansalaisia että Lloyd's of Londonin kaltaisia instituutioita. Tämän vuoksi tarkoitukseni ei ole tehdä kenestäkään rikollista. 
Sen sijaan haluan ymmärtää, miksi tähän tilanteeseen on tultu. Mikäli komissiolta saatava vastaus ei ole kattava, silloin voi vain meidän tutkintamme ilman minkäänlaista painostusta tuoda esille ongelman ytimen, sen aukon tai porsaanreiän, josta tämä suuri, paljon harmia aiheuttanut virhe on päässyt livahtamaan.

Cashman (PSE).
Arvoisa puhemies, tunteisiin on erittäin helppo reagoida, mutta tämän parlamentin ei pitäisi reagoida tunteisiin vaan tosiseikkoihin. Sen vuoksi en voi tukea tätä mietintöä. Mielestäni se on hyvin valikoiva ja erittäin puutteellinen. Siinä ei arvioida tilannetta tasapuolisesti. Mietinnössä käytetyt lainaukset ovat erittäin valikoivia ja irrallaan asiayhteydestä, joten ne eivät anna oikeudenmukaista kuvaa oikeudellisesta tilanteesta.
Siinä on asiavirheitä, jotka koskevat esimerkiksi Lloyd'sin kirjapitojärjestelmää. Suljettuja tilejä ei voida avata enää uudelleen, kuten mietinnössä väitetään. Sen sijaan vaatimuksia voi esittää vakuutusten umpeutumisen jälkeen, kuten kaikkien vakuutusten tapauksessa. Mietinnössä todetaan, ettei direktiivejä ole pantu täytäntöön. Tämä on yksi mielipide, eikä sitä ole todistettu. Mietinnössä ei myöskään kerrota yksityiskohtaisesti Lloyd'sin huomattavista ponnisteluista sijoittajien tappioiden rajoittamiseksi. Ongelmia ilmeni myös vetoomusvaliokunnassa. Esitin toistuvasti, että tapa, jolla jäsen Perry pyrki perustamaan tutkintakomitean, oli sopimaton, ja että se oli sekä työjärjestyksen että perustamissopimusten vastainen.

Sir Nigel Sheinwald ei pyrkinyt estämään tutkintaa, vaan esitti varsin oikeutetusti, että jokaisen tutkinnan olisi edettävä työjärjestyksen sekä perustamissopimustemme mukaisesti. Lainaan kyseistä katkelmaa hänen kirjeestään. Hänen mielestään niiden mukaan tutkintakomitean perustaminen ei ole sallittua silloin, kun epäilyksenalaiset seikat ovat tuomioistuimen tarkasteltavana ja kun asia on oikeustoimien kohteena. Kuten komission jäsen kertoi, asia on parhaillaan vireillä Yhdistyneen kuningaskunnan tuomioistuimessa, ja meidän pitää olla erittäin varovaisia ja harkita tarkkaan ennen kuin perustamme tutkintakomitean. Tässäkin jäsen Perry on käyttänyt valikoivasti muutoksenhakutuomioistuimen asiassa Jaffrey tekemiä huomautuksia ja lainauksia sen antamasta tuomiosta.
Voisin jatkaa loputtomiin, mutta vakuutan jäsen Perrylle, että PSE-ryhmä aikoo äänestää hänen tarkistustensa puolesta. Mielestäni hänen tarkistuksissaan itse asiassa ratkaistaan jotkin ongelmat, joita olemme käsitelleet. Olen todellakin tyytyväinen siihen, että parlamentin yksiköt ovat minun ehdotuksestani vaatineet muitakin muutoksia ja erityisesti jäsen Perryn vaatimuksen poistamista kohdasta 5, jossa vaaditaan hänen perustelujensa sisällyttämistä päätöslauselmaan. 
Nämä ovat vain joitakin käytännön esimerkkejä niistä muutoksista, joita oli tehtävä varsin puutteelliseen mietintöön. Päätän puheenvuoroni tähän. Mikäli me täällä parlamentissa herätämme kansalaisissa ja vetoomuksen esittäjissä toiveita, joita emme voi täyttää, teemme sen omalla vastuullamme. Jäsen Perry on menetellyt koko ajan vilpittömästi ja rehellisesti, mutta mielestäni hän elättelee mahdottomia toiveita. Hän vaatii asiakirjoja, vaikka hän tietää, ettei niitä voida antaa. Olen laatinut asetuksen (EY) N:o 1049/2001. Jäsen Perry vaatii komissiolta tutkintaa, vaikka hän tietää, ettei komissio voi sitä tehdä. 
PSE-ryhmä tukee mietintöä, mutta rehellisyyden nimissä ja käsi sydämellä minun on sanottava parlamentille, etten voi tukea tätä mietintöä enkä siis niin tee.

Wallis (ELDR).
Arvoisa puhemies, kuten monet tämän parlamentin brittiläiset jäsenet, olen saanut runsaasti henkilökohtaisia kirjeitä äänestäjiltäni, tässä tapauksessa vetoomuksen esittäjiltä. Olen tyytyväinen jäsen Perryn väsymättömään työskentelyyn vetoomuksen esittäjien puolesta ja vakuutan, että minun ryhmäni tukee mietintöä.
Kysymyksessä on kuitenkin laajempi asia, joka vaikuttaa yhteisön lainsäädännön tehokkuuteen. Toimin kahden viime vuoden ajan yhteisön lainsäädännön täytäntöön panoa ja valvontaa koskevien mietintöjen esittelijänä. Tuolloin parlamentti pyysi komissiota parantamaan rikkomismenettelyjään ja kantelijoita koskevia menettelyjään sekä pyysi erityisesti, että komission ja jäsenvaltioiden välinen kirjeenvaihto asetettaisiin saataville.
Tällä alalla tutkintakomiteoiden pitäisi ja ne voivatkin tutkia, miten komissio suoriutuu tehtävästään valvoa yhteisön lainsäädännön täytäntöönpanoa. Tällä ei ole mitään tekemistä Englannin korkeimmassa oikeudessa käsiteltävänä olevien asioiden kanssa. Kysymys on vastauksen antamisesta kansalaisillemme. 
Tutkintakomitean on käytävä käsiksi siihen, mikä on rikkomismenettelyjen tehokkuuden kannalta olennaista. On todettava, että tästä puhuttiin jo vuonna 1997. Kaikella kunnioituksella komission jäsentä kohtaan - kunnioitan hänen työtään äärimmäisen paljon - ei ole aivan oikein sanoa, että kaikki on nyt kunnossa. On todellakin erittäin vakavaa, jos komissio ei pysty hoitamaan tehtäväänsä perustamissopimusten valvojana, ja sen vuoksi unionin koko oikeusjärjestelmän maine saattaa vaarantua ja joutua kyseenalaiseksi. Meidän on annettava kansalaisillemme vastauksia.

Dhaene (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, ryhmäni tukee jäsen Perryn mietintöä. EU:n perustamissopimuksissa todetaan, että Eurooppaa koskevia asioita saattaa olla tarpeen antaa parlamentin tarkasteltaviksi. Näin tehtäessä tarkoituksena ei ole kyseenalaistaa komission toimintaa sen valvoessa, että yhteisön lakeja noudatetaan jäsenvaltioissa moitteettomasti. Joissakin tapauksissa komissio ei kuitenkaan halua astua jäsenvaltioiden hallitusten varpaille. 
Minua huolestuttaa silti, että joskus minulla on samanlainen tunne oman parlamenttimme suhteen, esimerkiksi Prestigen tapauksessa. Miksi meidän olisi luovuttava oikeudestamme paljastaa jäsenvaltioiden viranomaisten ja hallitusten virheet EU:n lainsäädännön soveltamisessa? 
Kun luin Lloyd'sia koskevia vetoomuksia käsittelevää mietintöä, sain ensinnäkin sellaisen vaikutelman, että on yhä asioita, jotka vaativat lisäselvityksiä. Toiseksi minusta vaikuttaa siltä, että niin Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus kuin Euroopan komissiokaan ei halua paneutua asiaan yksityiskohtaisemmin, vaikka olette jo tehneet pohjatyöt. Tämä aiheuttaa uteliaisuutta. Kolmanneksi jotkut kollegat näyttävät olevan innostuneempia suojelemaan omien maidensa hallituksia kuin ottamaan vastuuta kansalaisista ja osoittamaan, että laki on kaikille sama.

Collins (UEN).
Arvoisa puhemies, haluan kiittää vilpittömästi esittelijäämme jäsen Perrya hänen mietinnöstään, jossa käsitellään Lloyd'sia koskevia vetoomuksia vuodesta 1997 alkaen. Nämä vetoomukset johtuvat useiden miljardien eurojen tappioista 1980- ja 1990-luvuilla, ja monet niistä liittyvät asbestiin. Näitä vetoomuksia voidaan käsitellä riittävän hyvin vain perustamalla tutkintakomitea. Tämä asia ei on tullut jäädäkseen. Päätöslauselma on selvästi myöhässä eikä korvauskysymystä voida sivuuttaa. Olennaista on, ettei vuonna 1973 annettua ensimmäistä vahinkovakuutusdirektiiviä ja myöhempiä vastaavia direktiivejä ole pantu asianmukaisesti täytäntöön.
Monet sijoittajat tekivät konkurssin, jotkut tekivät itsemurhan, ja meidän on saatava tietää miksi, kuka oli syyllinen ja miksi Euroopan unionin lainsäädännön täytäntöönpano viivästyi. Vetoomuksen esittäjät ja kantelijat sijoittivat vakuutusmarkkinoihin, joiden he uskoivat olevan Yhdistyneen kuningaskunnan ja EU:n lainsäädännön nojalla asianmukaisesti säännellyt. Olisivatko he sijoittaneet, jos olisivat tienneet piilevistä vastuista? Meidän on otettava vakavasti ne syytteet, joiden mukaan yritysten tilejä ei ollut tarkastettu asianmukaisesti. Jos tarkastus olisi tehty, mahdollisten tappioiden määrä olisi saatettu havaita. Valtavat tappiot ja ihmisten tarpeettomat kärsimykset olisi ehkä pystytty välttämään.
Lloyd'sia koskevien vetoomusten esittäjät eivät ole kotoisin ainoastaan Yhdistyneestä kuningaskunnasta: heitä on myös omasta maastani Irlannista sekä jopa Tanskasta ja Saksasta, puhumattakaan sijoittajista, jotka nostivat kanteita yhdysvaltalaisissa tuomioistuimissa. Euroopan unionissa ongelmaa ei ole vieläkään saatu ratkaistua, komissio on yhä odottavalla kannalla ja puhuu asian monimutkaisuudesta. Olipa asia monimutkainen tai ei, vetoomuksen esittäjillä on oikeus tietää, miksi Lloyd'sin sääntelyä koskevaa Euroopan unionin lainsäädäntöä ei pantu asianmukaisesti täytäntöön. Tarvitaan perinpohjainen tutkinta, jotta kaikkiin näihin kysymyksiin saadaan vastaus; loppujen lopuksi kyseessä ovat sijoittajat, jotka katastrofin sattuessa joutuvat maksumiehiksi ja joutuvat maksamaan jopa niin paljon, että saattavat menettää yrityksensä ja kotinsa.
Stockton (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, haluan kiittää komission jäsentä hänen työstään tämän asian huolellisessa, tarkassa ja yksityiskohtaisessa tarkastelussa. Koska olen suhteellisen tyytyväinen jäsen Perryn mietintöön, minun on vastapainoksi esitettävä muutama huomio. 
Jäsen Perryn perusteluissa ei anneta oikeudenmukaista ja tasapuolista selvitystä 1980-luvulla vallinneista olosuhteista, kun Lloyd'sin jäsenet kokivat vakuutussopimuksista aiheutuneet tappiot. Haluan todeta erityisesti, että mietinnössä hyödynnetään aineistoa erittäin valikoivasti eikä siinä tuoda esille Yhdistyneen kuningaskunnan muutoksenhakutuomioistuimen asiassa Jaffrey tekemää arviota kokonaisuudessaan. Mietinnössä esimerkiksi katsotaan, että ainoastaan varaukset, joita syndikaatit 1980-luvulla perustivat asbestia koskevia vastuita varten, osoittautuivat riittämättömiksi vasta jälkikäteen, koska nämä vastuut kehittyivät odottamattomalla tavalla. 
Tietenkin tunnen suunnatonta myötätuntoa niitä sijoittajia kohtaan, jotka kärsivät vakuutussopimuksista aiheutuneista tappioista. Heidän joukossaan on useita ystäviäni, muun muassa yhden lapseni kummit. Siitä asti, kun olen ollut tämän asian kanssa tekemisissä, olen saanut osakseni solvauksia ja sättimistä ja kotiini on soitettu nimettömiä häiriösoittoja, joissa minua on syytetty Lloyd'sin kätyriksi. Kun 97 prosenttia Lloyd'sin sijoittajista vuonna 1996 hyväksyi uudistus- ja kehittämissuunnitelman ja kun he pystyivät vähentämään vastuitaan merkittävästi, tämän asian katsottiin olevan suurin piirtein loppuun käsitelty. 
Kuten kaikissa mainoksissa todetaan, eilisen tuotto ei takaa huomisen voittoa.
Jäsen Perryn mietinnön painopiste ja vetoomuksen esittäjien todellinen väite liittyvät ymmärtääkseni siihen, että Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus ei Lloyd'sin toimintaa valvoessaan pannut EU:n vakuutusdirektiivin ehtoja asianmukaisesti täytäntöön. Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus kiistää tämän väitteen. Sen vuoksi oikea paikka asian ratkaisemiseen on tuomioistuin. Juuri näin parhaillaan toimitaan, sillä tällainen asia on vireillä Englannin korkeimmassa oikeudessa. 
Nämä ovat oikeudellisesti mutkikkaita asioita. Parlamentin olisi annettava oikeusprosessin edetä omalla painollaan ja annettava tuomioistuimen tehdä asianmukainen päätös. 
Kehotan komissiota reagoimaan tällä välin mietinnössä esille otettuihin seikkoihin ja vastaamaan mahdollisimman yksityiskohtaisesti. Vaikka tarvitsemme vastauksia kohtuullisessa ajassa, varoitan tekemästä hätiköityjä päätöksiä. 
Lopuksi pyydän parlamenttia tukemaan jäsen Perryn tarkistettua mietintöä sekä jatkamaan toimia vasta, kun asianmukainen menettely on saatu päätökseen.

Koukiadis (PSE).
Arvoisa puhemies, jäsen Perry on laatinut mietinnön ja esitellyt meille tiettyjä Lloyd'sin tapaukseen liittyviä seikkoja. Komission jäsen esitti meille tänään joukon valaisevia selityksiä, jotka todellakin ovat hyödyllisiä. Sitten jäsen Cashman kiistää jäsen Perryn tiedot. Mitä tämä tarkoittaa? Sitä, että tämänhetkinen huolemme ei ole käsiteltävänämme olevan asian asiasisältö emmekä me ole tuomioistuin. Meidän tämänhetkinen huolemme on tämä ja ainoastaan tämä: nyt kun ilmoituksia on tullut jo viiden vuoden ajan, haluamme säilyttää valiokuntamme uskottavuuden, ja siten meidän ongelmamme on, saammeko lopullisen vastauksen siitä, missä määrin direktiiviä noudatettiin tai ei noudatettu. Tämä on ainoa huolenaiheemme.
Käytän tilaisuutta hyväkseni ja käsittelen tätä aihetta yleisesti, koska saimme tänään sekä oikeusasiamiehen että vetoomusvaliokunnan mietinnöt. Kansalaiset saattoivat vetoomuksillaan Lloyd'sia koskevan asian vetoomusvaliokunnan käsiteltäväksi. Kuten komission jäsen totesi, myös oikeusasiamies osallistui sen tutkimiseen, onko komissio toiminut asianmukaisesti. Kysymyshän on tietenkin yhteisön lainsäädännön soveltamisesta. 
Mitä tämä tarkoittaa? Sitä, että kaksi oikeutta, oikeus syyttää ja oikeus vedota, liittyvät tiiviisti toisiinsa. Sen vuoksi niistä ei pitäisi keskustella erikseen. Toiseksi näissä kahdessa mietinnössä on kyse yhteisön lainsäädännön moitteettomasta soveltamisesta, ja sen vuoksi näistä molemmista mietinnöistä olisi keskusteltava tänään. Siksi ehdotankin parlamentille, komissiolle ja arvoisille ystävilleni, että harkitsisimme mahdollisuutta tarkastella näitä mietintöjä samanaikaisesti, koska aiheensa puolesta ne ovat ainoat suoraan Euroopan kansalaisia koskevat mietinnöt. Koska me kaikki haluamme lisätä kansalaisten osallistumista, mielestäni meidän olisi sen vuoksi korostettava tämän keskustelun merkitystä ja jopa nimettävä parlamentin keskustelupäivä Euroopan kansalaisen päiväksi. Siten olemme luotettavia ja voimme sanoa olevamme oikeasti kiinnostuneita heidän oikeuksistaan.

Vaadimme nyt viiden vuoden jälkeen selvitystä ainakin siitä, mistä nyt on kysymys. Haluamme siis tämän selvityksen pikaisesti, koska jäsen Cashman saattaa itse asiassa olla oikeassa. Emme kuitenkaan tällä hetkellä tiedä, kuka on oikeassa. Komissio todellakin on ollut huolimaton. Siksi haluan ottaa esille vielä yleisemmän huolenaiheen. Vetoomusvaliokunta lykkää usein lopullisten päätelmiensä tekemistä, koska komissio käsittelee vetoomuksia hitaasti. Voisiko komissio lyhentää käsittelyaikojaan, jotta mekin olisimme uskottavampia niiden Euroopan kansalaisten silmissä, jotka tulevat kertomaan meille, etteivät ole saaneet vastausta puoleentoista vuoteen? Nämä ovat yleisimpiä tämänpäiväisessä keskustelussa esille tulleita huolenaiheita, ja uskon, että meillä on nyt erinomainen mahdollisuus käsitellä niitä luonnollisestikin Euroopan unionin edun vuoksi, mutta erityisesti siksi, että saamme Euroopan kansalaiset ymmärtämään, että olemme heidän tukenaan.

Marinos (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, haluaisin tukea jäsen Perryn mietinnössä esitettyjä ehdotuksia, mutta ensin haluan huomauttaa, että komission jäsen Bolkestein on todellakin antanut aiheesta enemmän tuoretta tietoa ja selvennystä. Ongelma on silti edelleen se, kuten arvoisa ystäväni jäsen Koukiadis niin sattuvasti ja rakentavasti korosti, ettei meillä ole selkeitä vastauksia siihen, miksi Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus saattoi ilmeisen myöhään tämän direktiivin osaksi kansallista lainsäädäntöään. Direktiiviä olisi Yhdistyneessä kuningaskunnassa pitänyt soveltaa myös yksityisiin vakuutuksiin, jolloin se olisi kattanut myös Lloyd'sin tapauksen. Samoin epäillään, saatettiinko direktiivi asiamukaisesti osaksi kansallista lainsäädäntöä. Lisäksi herää kysymyksiä siitä, sovelletaanko sitä asianmukaisesti ja johdonmukaisesti ja onko sen noudattaminen varmistettu. 
Suuri määrä sijoittajia, jotka ovat tavallaan osakkeenomistajia - tämä on hyvin erikoinen järjestelmä - joutui käyttämään kaikki varansa maksaakseen vastinetta vakuutusriskeistä, joista he väittävät olleensa tietämättömiä. Heille ei ollut kerrottu tästä tai tieto oli salattu heiltä ja edellä mainitsemani Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus oli lyönyt velvoitteensa laimin. Niinpä monet sijoittajista joutuivat vararikkoon, koska kyseessä ovat suuret summat, ja epätoivo ajoi jotkut heistä itsemurhaan. Uhrien joukossa on joitakin kreikkalaisia maanmiehiäni, joiden dramaattisia vastalauseita on kertynyt parin kolmen vuoden ajan työhuoneeseeni sekä vetoomusvaliokuntaan, jonka jäsenenä minulla on myös kunnia olla.

Vetoomusvaliokunnan pyrkimykset saada komissiolta ja Yhdistyneen kuningaskunnan hallitukselta täydellinen selvitys tästä traagisesta tapauksesta - järjestimme kokouksen suljetuin ovin - eivät tuota tulosta ainakaan siltä osin, että meitä ei informoida vieläkään. Riittäviä vastauksia ei ole annettu kysymyksiin, joita olemme toistuvasti laatineet, ja komissio on tukenut myös vaitonaista Yhdistyneen kuningaskunnan hallitusta, joka kieltäytyy antamasta vastauksia vetoomusvaliokunnalle. Niinpä emme pysty muodostamaan selkeää ja täydellistä kuvaa siitä, mistä tässä varsinaisesti on kysymys ja missä määrin Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus on vastuussa niistä laiminlyönneistä ja/tai väärinkäytöksistä, jotka johtuivat siitä, että se saattoi yksityisiä vakuutuksia koskevat direktiivit myöhässä ja puutteellisesti osaksi kansallista lainsäädäntöään sekä sovelsi niitä virheellisesti.

Edellä esitetyt huomautukset, jotka saattavat tehdä vääryyttä Yhdistyneen kuningaskunnan hallitukselle ja Euroopan komissiolle, eivät tähän mennessä näytä tehneen vaikutusta kumpaankaan. Euroopan kansalaisten mielestä heidän ääntään olisi kuultava, ja tällä tavoin meidän on mahdollista palauttaa Euroopan unionin sekä toimielimemme uskottavuus ja pätevyys kansalaisten silmissä. Jos emme toimi avoimesti emmekä ota huomioon kansalaisten näkökulmaa, epäonnistumme unionin toimielimenä yleisen kehityksen tärkeässä käännekohdassa.

Keßler (PSE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, haluan kiittää kaikkia kolmea esittelijää heidän erinomaisesta työstään, ja erityisesti jäsen Laura González Álvarezia, jota me valiokunnassa syvästi kaipaamme.
Vetoomusvaliokunnan tehtävänä on varmistaa, että kansalliset ja paikalliset viranomaiset panevat EU:n direktiivit täytäntöön ja noudattavat niitä asianmukaisesti. Siksi meidän on jatkuvasti kiisteltävä jäsenvaltioiden hallitusten ja ministeriöiden kanssa, ja joskus Euroopan komissio joutuu aloittamaan jopa rikkomismenettelyn. Selvästikään tämä ei ole kyseisen hallituksen etu, mutta me olemme täällä suojelemassa kansalaisia - näin olen ymmärtänyt työni valiokunnassa. Nämä Lloyd'sia koskevat vetoomukset ovat ikäviä, eivät vain Yhdistyneen kuningaskunnan entiselle ja nykyiselle hallitukselle vaan myös Euroopan komissiolle, joka epäröi jo vuonna 1978 ryhtyä toimiin Yhdistynyttä kuningaskuntaa vastaan. Komission ja Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen väliseen kirjeenvaihtoon liittyvät seikat olivat varsin omituiset.
Mikä siis on niin sanottu Lloyd'sin skandaali? Lloyd's oli houkutellut sijoittajia kertomatta heille, että se oli kärsisi valtavat vakuutustappiot, jotka pääosin johtuivat Yhdysvalloissa asbestitapauksissa annetuista tuomioista. Sitten Lloyd'sin johto siirsi nämä tappiot sijoittajien maksettaviksi. Tämän vuoksi useat menettivät varansa ja jotkut ainoan eläketurvansa. Ainoastaan britit eivät kärsineet vaan myös belgialaiset ja saksalaiset. Muutama jopa otti hengen itseltään. Nyt voisimme kylmästi todeta: "No, huono tuuri!". Nämä ihmiset kuitenkin luottivat vakuutusmarkkinoiden sääntelyyn ja siihen, että Yhdistyneen kuningaskunnan ja EU:n lakeja noudatettaisiin. 
Seison kahden hyvin arvostetun brittiläisen kollegani Roy Perryn ja Michael Cashmanin välissä. Olen erittäin tyytyväinen saavutettuun kompromissiin, mutta myös syvästi pahoillani siitä, että tämä mietintö on aiheuttanut niin suurta poliittista kuohuntaa. Olen tyytyväinen kompromissiin ja toivon, että sen avulla oikeus toteutuu vetoomuksen esittäjien tapauksessa ja pystytään varmistamaan, ettei vastaavanlainen tragedia pääse toistumaan.

Bolkestein
Arvoisa puhemies, pyrin vastaamaan lyhyesti parlamentin jäsenille ja heidän kysymyksiinsä.
Jäsen Wallis kysyi, onko komissio todella toiminut perustamissopimusten valvojana tässä tapauksessa. Haluan vastata hänelle ja muille jäsenille toteamalla, että kyllä me olemme ja että tämä on syy siihen, miksi komissio lähetti kaksi virallista ilmoitusta. Komissio ei lähettänyt niitä virallisia ilmoituksia turhan takia, vaan sillä oli syynsä niiden lähettämiseen. Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus ryhtyi toimiin ja nyt, kuten aiemmin totesin, lainsäädäntö on mukautettu vastaamaan yhteisön lainsäädäntöä. Komission velvollisuus on varmistaa, että näin tapahtuu. 
Keskeistä tässä keskustelussa on kysymys komission tehtävistä. Kuten olen jo monta kertaa todennut, komission tehtävänä on valvoa, että voimassa oleva lainsäädäntö on yhdenmukainen yhteisön nykyisen lainsäädännön kanssa. Annan toisen esimerkin, joka niin ikään koskee Yhdistynyttä kuningaskuntaa. Yhdistyneessä kuningaskunnassa tulliviranomaiset on ohjeistettu takavarikoimaan ne alkoholi- ja tupakkamäärät, joiden katsotaan ylittävän kohtuullisen henkilökohtaisen kulutuksen. Komissio on pitänyt näitä toimia tarkoitukseensa nähden kohtuuttomina. Tämän vuoksi se lähetti kaksi virallista ilmoitusta. Neuvottelu- ja keskustelumenettely Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaisten kanssa on käynnistynyt, ja Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaiset ovat mukauttaneet ohjeensa sen mukaan, mitä komissio pitää tarpeellisena. Ihmiset, joiden autot on takavarikoitu, eivät kuitenkaan ole vieläkään saaneet korvausta kärsimistään menetyksistä.
Jäsenet Perry ja Wallis voivat toki sanoa, että komission olisi tehtävä asialle jotain. Olisi huolehdittava siitä, että ne, joiden auto on takavarikoitu, saavat korvauksen tappioistaan. Vastaukseni heille on sama kuin tässä tapauksessa - tämä ei ole komission tehtävä. Sen vuoksi aiempia tappioita koskevat korvausvaatimukset on jätettävä jäsenvaltion oikeusviranomaisten käsiteltäväksi, ja kuten tänä aamuna mainittiin, eräs oikeusjuttu on parhaillaan vireillä Lontoon korkeimmassa oikeudessa. 
Sen vuoksi en voi tehdä enempää kuin laki sallii kaikesta siitä sympatiasta huolimatta, jota tunnen näitä traagisiin tilanteisiin joutuneita ihmisiä kohtaan, joista jotkut ovat riistäneet itseltään hengen. Siksi ei ole totta, että komissio on yhä odottavalla kannalla, kuten jäsen Collins totesi. Ei komissio ole odottavalla kannalla, se ei vaan voi ylittää valtuuksiaan. 
Tämän halusin sanoa. Tässä ei ole kysymys Daavidin taistelusta Goljatia vastaan, kuten jäsen Gemelli totesi, vaan on kysymys komissiolle lainsäädännössä asetetuista rajoista. Oikeusasiamies käsitteli avoimuutta, eikä minulla ole siihen mitään lisättävää, mutta haluan todeta, että tutkintakomiteaa koskeva asia minun on jätettävä parlamentille ratkaistavaksi. Minun tehtäväni ei ole arvioida, edellyttävätkö olosuhteet nyt tutkintakomitean perustamista, eikä myöskään sitä, onko tähän asti menetelty asianmukaisesti. Nämä asiat minun on jätettävä parlamentin käsiteltäväksi, ja kunnioitan sen päätöstä.

Perry, Roy (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, jäsen Cashman esitti puheenvuorossaan melko vakavia syytöksiä. Myönnän, että hän on johdonmukaisesti pyrkinyt estämään tämän mietinnön hyväksymisen kaikin keinoin ja joka tilanteessa. Haluan vain pyytää teitä vahvistamaan, että parlamentti on tämän mietinnön vastaanottaessaan toiminut työjärjestyksen mukaisesti ja että mietintö voidaan hyväksyä.

Mitä tulee perusteluja koskevaan kohtaan 5, olen täysin valmis esittämään mietintöön suullisen tarkistuksen siitä, että perustelujen ei yleisen käytäntömme mukaisesti tulisi sisältyä mietintöön. Tärkeintä tässä on itse mietintö, mutta pitäisin tervetulleena vahvistustanne tältä osin.

Puhemies.
Jäsen Perry, voin vahvistaa, että parlamentin yksiköt ovat tarkistaneet huolellisesti, onko tämä mietintö hyväksyttävä, ja olen tullut siihen tulokseen, että se todellakin on hyväksyttävä. 
Annan puheenvuoron jäsen Cashmanille.

Cashman (PSE).
Arvoisa puhemies, olen samaa mieltä siitä, että mietintö on nykyisessä muodossaan hyväksyttävä, mutta se johtuu siitä, että siihen tehtiin ne muutokset, joita minä ja parlamentin yksiköt vaadimme ja jonka yksiköt hyväksyivät.

Puhemies.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 12.00.
(Istunto keskeytettiin klo 11.59 ja sitä jatkettiin klo 12.00.)

Puhemies.
Esityslistalla ovat seuraavina äänestykset.

Villiers (PPE-DE)
. (EN) Arvoisa puhemies, PSE-ryhmän ja PPE-DE-ryhmän kanssa käytyjen keskustelujen pohjalta haluan tehdä seuraavan suullisen tarkistuksen tarkistukseen 152: "Komissio arvioi, onko Euroopan tasolla tarpeen säätää keskusvastapuolta koskevan järjestelmän ja selvitysjärjestelmien määritelmästä. Komissio antaa tämän arvioinnin perusteella ehdotuksen Euroopan parlamentille ja neuvostolle."

Puhemies.
Haluan toivottaa tervetulleeksi viralliselle lehterille saapuneen Venäjän federaation duuman valtuuskunnan, jota johtaa duuman varapuhemies ja EU:n ja Venäjän välisen parlamentaarisen yhteistyökomitean toinen puhemies Vladimir Lukin sekä federaationeuvoston edustajan Alexander Evstifeevin.
Valtuuskunta on osallistunut EU:n ja Venäjän välisen parlamentaarisen yhteistyökomitean kuudenteen kokoukseen Strasbourgissa.
Puhemies.
Äänestykset jatkuvat.
Giorgio Lisin laatima ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan mietintö parlamentin ja neuvoston direktiiviksi orgaanisten liuottimien käytöstä rakennusmaaleissa ja -lakoissa sekä ajoneuvojen korjausmaalaustuotteissa aiheutuvien haihtuvien orgaanisten yhdisteiden päästöjen rajoittamisesta ja direktiivin 1999/13/EY muuttamisesta (KOM(2002) 750 - C5-0632/2002 - 2002/0301(COD)) (A5-0292/2003)
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)

Yhteinen päätöslauselmaesitys

Imbeni (PSE).
Arvoisa puhemies, suullinen tarkistus korvaa lähes täysin kohdan 22. Ensimmäinen osa olisi korvattava seuraavalla: Euroopan parlamentti "sitoutuu järjestämään vuoden 2004 alussa yhdessä Parlamenttienvälisen liiton kanssa uuden WTO:ta käsittelevän parlamentaarisen konferenssin". Loppuosaa ei tarvitse muuttaa. Mielestäni teksti on näin selkeämpi ja toivon, että kaikki jäsenet voivat hyväksyä sen.

Turco (NI).
Arvoisa puhemies, ennen kuin siirrymme käsittelemään Cashmanin mietintöä, haluan kiinnittää huomiota siihen tehtyyn oikaisuun, joka ei oikeastaan ole mikään oikaisu. Cashmanin mietintöön on tehty oikaisu, joka koskee parlamentin tukea neuvostoa vastaan nostetulle avoimuutta koskevalle kanteelle T-84/03. Oikaisussa on käytetty sanamuotoa "käsittelemään Euroopan parlamentin osallistumista", kun taas alkutekstissä pyydetään "tukemaan" parlamentin osallistumista kanteeseen. En ymmärrä, mistä tämä oikaisu on peräisin, kun otetaan huomioon, että alkuperäinen teksti on mielestämme pätevä.

Puhemies.
Asia on siirretty parlamentin oikeudellisen yksikön ja puhemiehen ratkaistavaksi. Puhemiehen päätöksen mukaan oikaisun sanamuoto on työjärjestyksen mukainen ja siten hyväksyttävä. Alkuperäistä sanamuotoa ei voi sitä vastoin hyväksyä.
(Jäsen Pannellan välihuomautus.)
Ennen kuin jäsen Pannella kiihtyy liikaa - enkä halua kieltää häntä kiihtymästä, sillä se on aina yhtä huvittavaa - asiasta ei ole mitään syytä keskustella, sillä puhemies on tutkinut asiaa erittäin tarkasti. Hän on tehnyt ratkaisunsa, jota myös minä aion noudattaa. Voitte panna vastaan niin paljon kuin haluatte, mutta pysyn hänen kannassaan.
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
(Jäsen Pannella esittää vastalauseen.)
Puhemies. Voimme keskustella asiasta myöhemmin, jäsen Pannella, mutta tältä erää asia on loppuun käsitelty.

Ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan päätöslauselmaesitys EU:n osallistumisesta kestävän kehityksen huippukokouksen (WSSD) toimeenpanosuunnitelmaan (B5-0403/2003)
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Stocktonin laatima vetoomusvaliokunnan mietintö Euroopan oikeusasiamiehen vuosikertomuksesta 2002 (C5-0271/2003-2003/2068 (INI)) (A5-0229/2003)
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Laura González Álvarezin laatima vetoomusvaliokunnan mietintö vetoomusvaliokunnan käsittelyistä Euroopan parlamentin istuntokaudella 2002-2003 (2003/2069(INI)) (A5-0239/2003)
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Perryn laatima vetoomusvaliokunnan mietintö tutkittavaksi otetusta vetoomuksesta Lloyd'sia koskevista vetoomuksista (Vetoomukset nro 1273/1997, 71/1999, 207/2000, 318/2000, 709/2000 ja 127/2002) (2002/2208(INI)) (A5-0203/2003) 
Ennen koko päätöslauselmasta toimitettua äänestystä:

Cashman (PSE).
Arvoisa puhemies, ennen kuin äänestämme päätöslauselmasta kokonaisuutena, voitteko varmistaa, että parlamentin puhemies on päättänyt, että 5 kohdan ilmaus "ja oheiset perustelut" voidaan poistaa?

Puhemies.
Näin on sovittu. Mietinnön lopullinen versio ei sisällä kyseistä ilmausta. Toistan vielä, että puhemies tutki tarkasti ennen äänestystä, voidaanko mietintö hyväksyä.
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)

Puhemies. Äänestykset ovat päättyneet.
ÄÄNESTYSSELITYKSET

Figueiredo (GUE/NGL)
Oli myönteistä huomata, että tämän direktiiviluonnoksen toisessa käsittelyssä tunnustettiin, että julkisen sektorin elinten perinteet julkisen sektorin tietojen hyödyntämisessä ovat kehittyneet monin eri tavoin ja että myös tämä olisi otettava huomioon. Lisäksi oli myönteistä, että mietinnössä tunnustettiin kaikkien unionin kansalaisten ja luonnollisten henkilöiden tai oikeushenkilöiden, joiden asuinpaikka tai sääntömääräinen kotipaikka on jossakin jäsenvaltiossa, oikeus tutustua Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjoihin.
Näiden asiakirjojen kaupallisen uudelleenkäytön laajuutta koskevista säännöistä päätettäessä olisi kuitenkin varmistettava, etteivät markkinat määrää uudelleenkäytön hintoja. Jos markkinoiden annetaan määrätä hinnat, ne eivät voi nousta ylettömän korkeiksi. Tämä on myönteistä, mutta se tarkoittaa myös, että joidenkuiden asianosaisten asiakirjoihin pääsy voi vaikeutua.
Siksi onkin tärkeää, että jäsenvaltiot varmistavat perustietojen ilmaisen saatavuuden kaikille erityisesti Internetin ja muiden helppopääsyisten välineiden kautta ja ottavat tässä yhteydessä huomioon erityisesti vammaiset.

Auroi (Verts/ALE)
Kannatan esittelijä Readin mietintöä. Siinä on käsitelty erinomaisesti Modinis-ohjelmaa. Ohjelmalla parannetaan tietoverkkojen turvallisuutta koko Euroopan unionin tietoyhteiskunnassa. Sillä kannustetaan myös hyvien toimintatapojen levittämistä.
Haluan korostaa, että avointen standardien käyttö on erittäin tärkeää tietoturvan kannalta. On tärkeää, että avoimeen standardiin perustuvat ohjelmat otetaan mukaan Modinis-ohjelmaan. Modinis-ohjelman rahoituspuitteet ovat 25 miljoonaa euroa.

Marques (PPE-DE)
Haluan toistaa tukevani esittelijä Readin ehdottamaa tarkistusta neuvoston yhteiseen kantaan Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen tekemiseksi eEurope 2005 -toimintasuunnitelman seurantaa, hyvien toimintatapojen levittämistä sekä verkko- ja tietoturvan parantamista koskevan monivuotisen ohjelman (2003-2005) hyväksymisestä (MODINIS). Jäsen Read haluaa varmistaa ohjelmalle vähintään 21 miljoonan euron määrärahat.
On parlamentin etujen mukaista, että ohjelmassa on kelvollisia aloitteita ja ainakin tarvittavat resurssit ohjelman tavoitteiden saavuttamiseksi. Määräraharajoituksista huolimatta meidän on varmistettava toteutettavien toimenpiteiden tehokkuus.

Bourlanges (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, Villiersin mietinnön ensimmäisessä käsittelyssä hyväksytyssä tekstissä ei ole tehty merkittäviä parannuksia komission tekstiin. Siitä huolimatta se on hyväksyttävä kompromissi, ja olisimme olleet valmiit kannattamaan sitä, jollei tarkistuksen 86 toista osaa olisi hyväksytty. Asian tärkeyden vuoksi on erittäin valitettavaa, että sijoituspalveluyritykset on vapautettu velvollisuudesta käydä kauppaa ilmoitetuilla hinnoilla. Tämä on avoimuuden periaatteen vastaista. Haluan todeta, ettei parlamentissa saatu merkittävää enemmistöä tekstin tueksi. Tämä koski sekä tarkistusta 86 että lopullista tekstiä. Toivottavasti esittelijä Villiers ottaa tämän huomioon. On toivottavaa, että neuvoston palauttaessa tekstin parlamentille toiseen käsittelyyn parlamentti saavuttaa kompromissin, jonka aiempaa useammat jäsenet voivat hyväksyä.

Figueiredo (GUE/NGL)
Komissio haluaa päivittää lainsäädäntöä, jolla on säännelty rahoitusmarkkinoita vuodesta 1993. Tämä lainsäädäntö on ollut keskeinen väline Euroopan pääomamarkkinoiden luomisessa, mikä on rahoituspalvelualan toimintasuunnitelman lopullinen, Lissabonin strategiaan sisältyvä tavoite.
Mietinnössä tuetaan direktiivin pääkohtia sijoituspääoman edunvalvojien erilaisista sijoituspalveludirektiivin malleista huolimatta: anglosaksisessa mallissa sijoituspalveluyritykset kilpailevat raivokkaasti pörssien kanssa, tukevat Lontoon Cityä ja avaavat ovensa yhdysvaltalaiselle sijoituspääomalle, kun taas manner-Euroopan järjestelmä perustuu vahvemmin pörsseihin ja on ranskalaisten sijoittajien suosiossa.
Kyse on siis siitä, että jonkin valtion sijoituspääoma on markkinoilla hallitsevassa asemassa samalla, kun pääomanliikkeet ja sijoittajien vapaus lisääntyy, jolloin alan toimijat pystyvät keräämään valtavasti varoja eläkerahastoista ja sosiaaliturva-alan yksityistämisestä. Kyseessä ovat myös yksinkertaiset valvontasäännöt ja toiminnan avoimuus niiden kustannusten vuoksi. Tämän tavoitteen, jota emme kannata, on tarkoitus olla tehokas, mutta se on vain lisännyt rahoitusmarkkinoiden epävakautta ja häilyvyyttä sekä vaikuttanut reaalitalouteen, talouskasvuun ja työpaikkoihin.

Meijer (GUE/NGL)
Nykyään maailmalla kulkee entistä enemmän suuria rahasummia, jotka kuuluvat yksityisille säästäjille, pienille pankeille, vakuutusyhtiöille ja eläkerahastoille. Maailmanlaajuisesti toimivat yhtiöt, jotka tarjoavat suuria sijoitustuottoja, ovat kahmineet suuren osan tästä rahamäärästä itselleen ja ottaneet samalla hallintaansa myös eläkerahastot. Tällainen yhtiö ei tuota mitään, mutta se on päässyt hallitsevaan asemaan tuomalla yhteen korkotuloja tai osinkoja haluavat tahot ja pääomaa toimintoihinsa tarvitsevat toimijat. Kyseessä ovat pääosin yhdysvaltalaiset yhtiöt, joilla on toimipaikka myös Lontoossa. Kymmenen vuotta sitten hyväksyttiin tämänkaltaisia sijoituspalveluita koskeva direktiivi, joka kaipaa nyt päivittämistä. Tämän vuoksi on nyt pohdittava, miksi direktiiviä olisi ajantasaistettava? Suojattaisiinko direktiivillä sen jälkeen säästäjiä ja eläkerahastoja rahoituskeinottelijoilta nykyistä paremmin vai tarjoaisiko direktiivi pikemminkin entistä suuremman vapauden niille, jotka hallinnoivat valtavia rahasummia? Esittelijä haluaa vähentää byrokratiaa ja kustannuksia. Hän määritteleekin joukon poikkeuksia avoimuuden periaatteeseen, jonka hyväksyminen tuntuu olevan hänelle vaikeaa. Sijoitusneuvojan velvoite etsiä asiakkaan kannalta paras sijoitusratkaisu, alhaiset transaktiokustannukset ja asiakkaalle sopivat sijoitustuotteet jää toissijaiseksi. Kansallisten etujen vuoksi edustajaryhmät ovat asiassa eri mieltä. Siksi sijoituspalveluyritykset saavat vapaat kädet toimia haluamallaan tavalla.

Ribeiro e Castro (UEN)
Komission direktiiviehdotuksen tavoitteena on suojata sijoittajia (asettamalla yhtenäiset vaatimukset toimiluvan saaneiden vakuutusedustajien toimille) ja auttaa sijoituspalveluyrityksiä toimimaan Euroopan unionissa.
Koska kyseessä on puitedirektiivi, siinä on määritellään ainoastaan yleiset korkean tason velvollisuudet, jotka jäsenvaltioiden viranomaisten on täytettävä. Direktiivissä ei ole pyritty asettamaan mitään tiettyä markkinarakennetta, vaan siinä tarjotaan joustava markkinarakenne, joka soveltuu lukuisten maiden erilaisiin markkinarakenteisiin ja jolla helpotetaan ja edistetään innovointia yhteistyössä kansallisten viranomaisten kanssa. Direktiivissä selvennetään ja täydennetään luetteloa rahoitusvälineistä, joilla voidaan käydä kauppaa säännellyillä markkinoilla ja sijoituspalveluyritysten välillä. Siinä päivitetään ja yhtenäistetään sääntelyehtoja, jotka sijoituspalveluyritysten on täytettävä luvan myöntämishetkellä ja sen jälkeen. Direktiivissä parannetaan sijoituspalveluyritysten "yhden passin" järjestelmän käytännön toteutusta sekä vahvistetaan ja laajennetaan periaatetta, jonka mukaan yritysten on voitava toimia kaikkialla Euroopan unionissa lähtöjäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten luvalla ja valvonnassa. Ehdotuksessa käsiteltiin - ja käsitellään - herkkiä ja arkaluonteisia aiheita, mikä kävi selvästi ilmi erityisvaliokunnan keskusteluista. Haluan kiittää lämpimästi esittelijä Theresa Villiersiä hänen ehdottamastaan tasapainoisesta kompromissiratkaisusta, jonka ansiosta äänestin kuitenkin mietinnön puolesta.

Goodwill (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, me brittikonservatiivit äänestimme mietintöä vastaan. Vaikka kannatammekin useita mietinnössä esitettyjä kohtia - ja olemme erityisen tyytyväisiä vanhoille ja hyvin säilyneille autoille myönnettyyn poikkeukseen - olemme huolissamme korvausperiaatteesta. Periaatteen mukaisesti tuote voidaan kieltää, jos toisen tuotteen osoitetaan olevan sitä turvallisempi tai ympäristöystävällisempi. Ongelmana on, että joskus nämä päätökset ovat epäluotettavia.
Lisäksi kyseessä on merkittävä uhka tutkimukselle ja kehitykselle. Yhtiöt eivät tuo markkinoille tuotteita, jos ne pelkäävät, että tuote voidaan poistaa markkinoilta yhdellä kynän vedolla.
Lopuksi haluan todeta, että korvaamisperiaate on erittäin vaarallinen kuluttajien kannalta, sillä se luo tuotemarkkinoille monopolitilanteen ja nostaa hintoja. Äänestimme mietintöä vastaan, koska halusimme ilmaista tyytymättömyytemme tästä asiasta. Joudummekin vääntämään tästä asiasta kättä tulevan kemikaalidirektiivin käsittelyssä.

Bordes ja Cauquil (GUE/NGL)
Rakennusmaaleissa ja rakennuslakoissa käytettyjä liuottimia käsittelevällä Lisin mietinnöllä pyritään vähentämään näiden aineiden haittavaikutuksia ja takaamaan siten puhdas ilma Euroopan unionin kansalaisille.
Tällaisten liuotinten valmistuksessa syntyy merkittäviä otsonipäästöjä, joilla on haitallisia vaikutuksia ihmisiin ja luontoon. Mietinnön tarkoituksena on kannustaa alan teollisuutta vähentämään kyseisten liuottimien käyttöä. Teollisuutta kannustetaan ottamaan käyttöön ympäristöystävällisempiä tuotantotapoja, jotka eivät olisi yhtä haitallisia ihmisten terveydelle ja erityisesti työntekijöiden terveydelle. Vastaavia toimia toteutetaan jo monissa Euroopan unionin maissa. Esittelijä puoltaa tiukimpien vaatimusten yhtenäistä soveltamista lievimpien vaatimusten sijaan.
Tavoite on kunnioitettava, mutta siitä hyötyvät vain unionin kansalaiset. Lisäksi vastustamamme tarkistus ei koske yhteisön ulkopuolisiin maihin vietäväksi tarkoitettuja pinnoitusmateriaaleja. Tämän väitetään olevan eurooppalaisyritysten kilpailukyvyn mukaista.
Euroopan unioni aikoo selvästikin taata puhtaan ilman vain omille kansalaisilleen. Euroopan unioni pesee kätensä planeettamme muiden ihmisten, erityisesti kehitysmaiden kansalaisten osalta ja antaa heidän kärsiä tai jopa kuolla myrkkyihin. Tässä mietinnössä ainakin tehdään päivänselväksi, miten vähän unioni välittää vähiten kehittyneiden maiden kansalaisten kohtalosta.

Moreira da Silva (PPE-DE)
Haluan kiittää esittelijää erinomaisesta mietinnöstä. En kuitenkaan kannata tarkistusta, jossa pyritään nostamaan haihtuvan orgaanisen yhdisteen ylintä kiehumispistettä 250 asteesta 280 asteeseen. Tarkistuksella ei ole käytännössä mitään ympäristöetuja, eikä edes ole varma, noudattaako se ympäristömerkinnöistä annettuja sääntöjä. Siksi sillä voi olla erittäin kielteisiä vaikutuksia maaleja valmistaville pk-yrityksille.

Ribeiro e Castro (UEN)
Haluan kiittää esittelijä Lisiä erinomaisesta mietinnöstä.
Korkeatasoinen kansanterveyden suojelu, johon Euroopan unioni pyrkii, tarkoittaa sitä, että on oltava erityisen huolellisia saatettaessa markkinoille ja/tai levitettäessä tuotteita, jotka sisältävät ihmisen terveydelle vaarallisia aineita. Toisaalta tämän tyyppisellä ehdotuksella tuetaan sitoutumista kestävään kehitykseen, kansallisten päästöjen enimmäismäärien käyttöönottamista ja täydentävien ympäristöehtojen hyväksymistä (ehtojen tarkoituksena on lisätä ympäristönäkökohtien huomioon ottamista teollisuudessa). Olen erityisen tyytyväinen siihen, että asianomaisten teollisuusalojen edustajat ovat seuranneet Lisin erinomaisesti laatiman mietinnön edistymistä. Tällainen järjestely on tärkeä, jos haluamme näiden toimijoiden olevan perillä asioista, osallistuvan päätöksentekoon ja hyväksyvän vastuunsa - päätöshän voi vaikuttaa noin 50 000 laitokseen unionissa. Kannatan myös ehdotettua kaksivaiheista lähestymistapaa haihtuvien orgaanisten yhdisteiden (VOC) pitoisuuksien vähentämiseksi rakennusmaaleissa ja rakennuslakoissa, jotka kuuluvat direktiivin soveltamisalaan. Näin asianomaisille aloille jää riittävästi sopeutumisaikaa. Lisäksi oli myönteistä ja toissijaisuusperiaatteen mukaista antaa jäsenvaltioiden määrätä ja toteuttaa omat markkinoiden valvontajärjestelmänsä. Parlamentin hyväksymät liian pitkälle menevät tarkistukset, jotka eivät olleet esittelijän kannan mukaisia, saivat minut äänestämään tyhjää lopullisessa äänestyksessä, vaikka äänestinkin lainsäädäntöpäätöslauselman puolesta.

Coelho (PPE-DE)
Mietinnön arvio asetuksen ensimmäisen vuoden täytäntöönpanosta on varsin myönteinen, sillä unionin toimielimet ovat edistyneet asiassa merkittävästi. Olen tyytyväinen siihen, että yleisön tutustuttavaksi on saatettu entistä enemmän asiakirjoja, on perustettu asiakirjarekistereitä ja kansalaiset ovat entistä paremmin perillä oikeudestaan tutustua asiakirjoihin.
Asetus on tärkeä, koska siinä säädetään kansalaisten uusista oikeuksista tutustua Euroopan yhteisöjen toimielinten asiakirjoihin. Se on suuri askel kohti toimielinten toimien entistä suurempaa avoimuutta ja sillä vahvistetaan demokratian periaatetta, joka on Euroopan unionin kulmakivi.
Asiakirjojen saatavuudessa on vielä lukemattomia ongelmia. Yksi suurimmista ongelmista on se, että kansalaisilta evätään järjestelmällisesti mahdollisuus tutustua lukuisiin asiakirjoihin. On valitettavaa, että 38 prosentissa tapauksista komissio on käyttänyt "tarkentamatonta poikkeusta" syynä pääsyn epäämiseen.
On toteutettava tarvittavat toimet, joilla asetus pannaan täysimääräisesti täytäntöön ja joilla varmistetaan täysi avoimuus ja kansalaisten pääsy asiakirjoihin.
Oikeus tutustua asiakirjoihin on vahvistettu perustuslaillista sopimusta koskevassa luonnoksessa, jossa avoimuuden vaatimus on laajennettu koskemaan kaikkia Euroopan unionin toimielimiä, erillisvirastoja ja elimiä.

Ribeiro e Castro (UEN)
Olen yksi niistä, joiden mielestä yleisön oikeudella tutustua Euroopan unionin toimielinten asiakirjoihin on suuria etuja. Siksi kannatan yleisesti ottaen esittelijän ehdotuksia, koska niiden tavoitteena on kehittää keinoja toteuttaa asiakirjoihin pääsy. Olenkin tyytyväinen, että yleisön oikeudesta tutustua asiakirjoihin annetun asetuksen ensimmäisen kokonaisen täytäntöönpanovuoden arvioinnin perusteella Euroopan unionin toimielimet antavat yleisölle oikeuden tutustua entistä useampiin asiakirjoihin.
Yleisön pääsy asiakirjoihin kaventaa erityisesti kuilua Euroopan unionin toimielinten ja jäsenvaltioiden kansalaisten välillä ja rohkaisee kansalaisia kiinnostumaan käsiteltävistä aiheista ja perehtymään niihin sekä tekee toimielinten työstä entistä avoimempaa.
Ymmärrän kuitenkin, että yhteisön toimielinten erityisluonteen vuoksi kaikkien toimielinten asiakirjat eivät voi olla yhtä laajasti kansalaisten saatavilla. Sen huomaa esimerkiksi vertaamalla neuvoston ja parlamentin luonnetta.
Äänestin tämän vuoksi esitystä vastaan, vaikka pidänkin yleisön pääsyä asiakirjoihin erittäin tärkeänä. Mielestäni esittelijä on unohtanut varaukseni ehdottaessaan kaikkien toimielimien tasavertaista kohtelua, eikä hän ole ottanut tiettyjä olennaisia erityisseikkoja huomioon.

Turco (NI)
Kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunta on pyytänyt oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokuntaa "tukemaan Euroopan parlamentin osallistumista" kanteeseen neuvostoa vastaan esitetyssä kanteessa T-84/03. Oikeudellinen yksikkö on Euroopan parlamentin poliittisten johtajien yhteisymmärryksellä esittänyt hyväksyttäväksi tarkistuksen tekstiin, jossa pyritään "käsittelemään Euroopan parlamentin osallistumista" kanteeseen.
Neuvostoa vastaan nostamani kanne koskee avoimuutta ja erityisesti oikeudellisten lausuntojen salassapitoa. Kyse ei ole ainoastaan kansalaisten oikeudesta tutustua asiakirjoihin ja suorittaa siten toimielinten demokraattista valvontaa, johon heillä on oikeus vaan kyse on myös parlamentin jäsenten oikeuksista. Oikeudellisen yksikön vihonviimeinen keino Euroopan on ollut kumota parlamentin poliittisten johtajien salaisella avustuksella parlamentin valiokuntien tekemiä päätöksiä, joista olisi pitänyt äänestää parlamentin täysistunnossa.
Euroopan unionin toimielinten oikeudellinen yksikkö on elin, jolla on erittäin suuret toimintavapaudet ja jonka aloitteita ei valvota mitenkään. Oikeudellisen yksikön nauttima koskemattomuus on vastoin toimielinten, parlamentin, parlamentin jäsenten ja kansalaisten oikeuksia, ja parlamentin poliittisten johtajien toiminta muistuttaa suojelua etsivän hyvä veli -ryhmittymän toimia.

Berthu (NI)
Euroopan parlamentin juuri hyväksymässä päätöslauselmassa ei ole arvioitu perusteellisesti WTO:n Cancúnin ministerikokouksen epäonnistumisen syitä. Päätöslauselmassa ei ole myöskään selviä tulevaisuuden suuntaviivoja, eikä siinä erityisesti todeta, että:
epäonnistuminen johtui vapaakauppajärjestelmän entistä laajemmasta hylkäämisestä. On tärkeää pyrkiä muodostamaan entistä oikeudenmukaisemmat kansainvälisen kaupan säännöt.
Euroopan unioni toimi vapaakaupan periaatteen vankkumattomana kannattajana. Se on pitkälti vastuussa Cancúnin kokouksen epäonnistumisesta. Kehitysmaiden vastustuksesta huolimatta unioni esimerkiksi vaati esityslistalle neuvotteluja Singaporen kysymyksistä, jotka koskevat muun muassa sijoituksia ja julkisia hankintoja.
epäonnistuminen oli suurelta osin komission syytä. Se johtuu siitä, että komissio sovelsi näissä kansainvälisissä neuvotteluissa tavallista lähestymistapaansa, jota se käyttää sisäisissä neuvotteluissa sellaisten toimintalinjojen puolustajien kanssa, joita se ei itse kannata. Tällaisissa tapauksissa komissio yksinkertaisesti kieltäytyy neuvottelemasta vastapuolensa kanssa.
ennen Cancúnin kokousta valmisteltu yhteisen maatalouspolitiikan uudistus on jo pääosin vanhentunut. Haluan vain todeta, että vastustimme sitä alusta asti. Euroopan unionin on otettava huomioon uusin tieto ja suunniteltava uusi maatalouspolitiikan uudistus, jolla suojeltaisiin entistä paremmin Euroopan unionin maatalouden toimintamallia.

Caudron (GUE/NGL)
Erotun useimmista muista Euroopan parlamentin jäsenistä, koska olen tyytyväinen, että Cancúnin kokous epäonnistui. En vastusta maailmanlaajuistumista, vaan itse asiassa kannatan ihmisten ja ajatusten vapaan liikkuvuuden teoriaa. En ole kuitenkaan sääntelemättömän maailmanlaajuistumisen kannattaja. Vastustan erityisesti sellaista maailmanlaajuistumista, joka perustuu vahvimman osapuolen määräämiin jäykän talous- ja rahoitusjärjestelmän sääntöihin.
Lisäksi kokouksessa kävi ilmi, että vaihtoehtoisen maailmanjärjestyksen kannattajien ajatuksia ei enää hylätä suoralta kädeltä. Heidän ideansa kehittyvät, ja tarjolla alkaa olla todellisia vaihtoehtoja.
Siksi kieltäydyin allekirjoittamasta päätöslauselmaa, jossa epäonnistuminen otetaan liiankin raskaasti. Tämä viimeisin varoitus oli tarpeen. Maailman johtajat on viimeinkin saatava ymmärtämään, että he eivät enää koskaan pääse nauttimaan täydellisestä vapaudesta. He eivät pysty enää vapaasti pakottamaan muuta maailmaa hyväksymään omia ideoitaan ja käytäntöjään.

Díez González (PSE)
Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän espanjalaisjäsenet äänestivät tarkastuksia 7-11 vastaan.
Ryhmän espanjalaisjäsenet eivät voi hyväksyä tekstissä mainittua suositusta puuvilla-alan tuen uudelleenarvioimiseksi ja vähentämiseksi. Se vaikuttaisi suoraan yli 10 000 espanjalaisviljelijään ja heidän perheisiinsä sekä aiheuttaisi perusteettomia ja peruuttamattomia sosioekonomisia ongelmia.

Figueiredo (GUE/NGL)
Mielestäni on myönteistä pyrkiä vuosituhannen kehitystavoitteisiin, joihin kuuluvat äärimmäisen köyhyyden ja nälän poistaminen, perusopetuksen takaaminen kaikille, naisten ja miesten tasa-arvon tukeminen ja naisten vaikutusmahdollisuuksien parantaminen, imeväiskuolleisuuden vähentäminen, äitien terveyden parantaminen, HIV:n/aidsin, malarian ja muiden tautien torjuminen, ympäristön kestävän kehityksen takaaminen ja maailmanlaajuisen kehityskumppanuuden edistäminen. On hyvä, että Johannesburgissa tehtyjen sitoumusten merkitystä korostetaan, vaikka ne ovatkin varsin rajoitettuja.
Emme saa kuitenkaan unohtaa, että WTO:n viidennen ministerikokouksen neuvottelujen kariutuminen Cancúnissa johtui kehittyneiden maiden haluttomuudesta löytää ratkaisuja, jotka olisivat oikeudenmukaisia kehitysmaiden kannalta. Ne eivät vieläkään voineet antaa kehitysmaille anteeksi näiden velkoja, vaan korostivat vain omia ensisijaisia tavoitteitaan ja erityisesti Singaporen kysymyksiä reilun kaupan ja kestävän kehityksen sijasta.
Siksi vaadimmekin, ettei Euroopan unioni ota enää esille neljää Singaporen kysymystä, vaan luopuu heti kaikista palveluita koskevissa neuvotteluissa muille maille asettamistaan vaatimuksista ja erityisesti vedenkäytön ja muiden julkisten palveluiden vapauttamisesta.

Meijer (GUE/NGL)
Euroopan länsirannikon valtiot rikastuivat aikanaan siirtomaavalloituksilla ja ohjaamalla kehitysmaiden taloutta. Kehitysmaat eivät saavuttaneet maatalouden, kaivostoiminnan ja teollisuuden omavaraisuutta, vaan niiden oli pakko keskittyä vientitalouteen. Kehitysmaiden oli tuotettava halpoja raaka-aineita ja ostettava vuorostaan kalliita teollisuustuotteita Euroopasta. Tämä malli piti kehitysmaat köyhyyden kierteessä. Ne ovat sittemmin saavuttaneet poliittisen itsenäisyyden: Latinalaisen Amerikan valtiot jo lähes kaksi sataa vuotta sitten ja Etelä-Aasian ja Afrikan valtiot puoli vuosisataa sitten. Nyt ne pystyvät jo panemaan vastaan. Ne yrittivät vastarintaa 1960-luvulla sitoutumattomien maiden liikkeessä. Pitkän tauon jälkeen ne tekivät jälleen vastarintaa WTO:n ministerikokouksessa Cancúnissa. En ole missään mielessä vihainen niiden toimista, kuten useimmat täällä ovat. Euroopan komissio ja suuri osa parlamentista luulevat yhä, että kehitysmaiden vastalauseet ovat vain viivyttäneet väistämätöntä kehitystä kohti kansainvälistä vapaakauppaa ja ulkomaisten sijoitusten suojelua ja että Euroopan unionin ja Yhdysvaltain tahtoa on joka tapauksessa noudatettava. Sillä välin maksamme edelleen vientitukea maataloutemme ylituotannolle ja pelkästään vientiin kasvatettavalle tupakalle. On korkea aika tehdä tilaa toisenlaiselle talouden kehitysmallille. Näistä syistä äänestän esitystä vastaan.

Pasqua (UEN)
WTO:n viidennen ministerikokouksen kariutuminen tarjoaa ainutlaatuisen tilaisuuden unionin kauppapolitiikan uudistamiselle. Euroopan unionin valtuuskunnalla oli epäilemättä paljon hyviä aikeita eikä se säästellyt vaivojaan. Herääkin kysymys, johtuvatko ongelmat tällaisten organisaatioiden rakenteesta ja toimivallasta.
Epäonnistuminen voi vaikuttaa epäoikeudenmukaiselta, mutta se antaa Euroopan unionille tilaisuuden luopua jäykästä lähestymistavastaan asiaan. Näin unioni voi aloittaa puhtaalta pöydältä ja nähdä ulkoisen kaupankäynnin asiana, josta neuvotellaan itsenäisten valtioiden välillä. Sitä ei tule enää nähdä vain yhtenä askeleena mahtavan Euroopan yhteisön voittokulussa. Oli selvää, että hylkääminen oli kehitysmaiden ainut keino osoittaa vapautensa. On myös yhtä selvää, että unionin puoltamat ennen jokaista uutta neuvottelukierrosta käytävät, liian monimutkaiset niin sanotut maailmanlaajuiset neuvottelut antavat joillekin valtioille hyvin vähän liikkumavaraa. Näiden valtioiden on pakko valita, kannattavatko ne Euroopan unionin ja Yhdysvaltojen välisiä sopimuksia vai ottavatko ne syyn epäonnistumisesta.
Jos toiminta WTO:ssa on pelkkää näpertelyä, tarvittavia ihmetekoja ei pystytä tekemään. Tarkoituksena ei ole palauttaa WTO alkuperäisille raiteille vaan kehittää sitä uuteen suuntaan.

Moreira da Silva (PPE-DE)
Mikään johtajuus ei ole kestävää ilman uskottavuutta. Niinpä vuosi EU:n johtaman Johannesburgin huippukokouksen jälkeen uskottavuutemme riippuu ennen kaikkea kyvystämme varmistaa, että Johannesburgin huippukokouksessa vahvistetun täytäntöönpanosuunnitelman tavoitteita ja aikatauluja noudatetaan Euroopan unionin toimien ansiosta. Todellisuudessa vuosi huippukokouksen jälkeen vain harvat Euroopan unionin jäsenvaltiot ovat alkaneet saattaa Johannesburgin kokouksen sitoumuksia osaksi kansallista politiikkaansa. Toiseksi uskottavuutemme riippuu toimistamme Euroopan unionin ulkopuolella ja valmiuksistamme vahvistaa Johannesburgin kokouksen sitoumukset avoimien ja sitovien valvonta-, arviointi- ja täytäntöönpanomenetelmien avulla. Avoimuus ja sitoutuminen ovat saman kolikon kaksi eri puolta. Kolmanneksi meidän on käynnistettävä kansainvälinen keskustelu hallintoelinten uudistamisesta. Uusia tavoitteita ja aikatauluja ohjaavat vanhat hallintoelimet. Jos haluamme säännellä maailmanlaajuistumista, on tärkeä uudistaa nykyisiä hallintoelimiä - kuten Maailman kauppajärjestöä, Maailmanpankkia ja Yhdistyneitä Kansakuntia - asettaa niille yhteiskuntaa ja ympäristöä koskevia tavoitteita, jotka niiltä tällä hetkellä puuttuvat, sekä luoda uusia hallintoelimiä, kuten Maailman ympäristöjärjestö ja kansainvälinen ympäristörikostuomioistuin.

Marques (PPE-DE)
Haluan kiittää jäsen Stocktonia erinomaisesta mietinnöstä, jossa hän käsitteli Euroopan oikeusasiamiehen vuosikertomusta 2002. Kannatan mietintöä ja erityisesti sitä, että kaikkien unionin toimielinten, etenkin komission, on hyväksyttävä hyvän hallintotavan säännöstö.
Tässä yhteydessä haluan korostaa oikeusasiamiesten tärkeää asemaa Euroopan unionin demokraattisessa prosessissa. Heidän tehtävänään on varmistaa, että kaikilla kansalaisilla on seuraavat oikeudet: Euroopan unionin toimielimet ja elimet käsittelevät kaikkien kansalaisten asiat puolueettomasti, oikeudenmukaisesti ja kohtuullisessa ajassa, oikeus tutustua Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjoihin ja oikeus tehdä kantelu, joka koskee yhteisön toimielinten ja elinten toiminnassa ilmenneitä epäkohtia (lukuun ottamatta yhteisöjen tuomioistuimen ja yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen toimintaa lainkäyttöeliminä).
Haluan lisäksi kiittää Jakob Södermania hänen juuri päättyneestä virkakaudestaan, jonka aikana hän on vahvistanut Euroopan oikeusasiamiehen asemaa Euroopan unionin yhdentymisprosessissa.

Newton Dunn (ELDR).
Arvoisa puhemies, en voi tukea Perryn mietintöä. Kyseessä on Yhdistyneen kuningaskunnan sisäinen kiista. Mannereurooppalaisten verovaroja ei pidä käyttää tämän asian setvimiseen samalla, kun Yhdistyneen kuningaskunnan tuomioistuin pyrkii parhaansa mukaan ratkaisemaan kyseisen ongelman. Olen hämmästynyt huomatessani, että Yhdistyneen kuningaskunnan konservatiivit hyökkäävät Yhdistyneen kuningaskunnan kansallista instituutiota vastaan. En usko, että ranskalaiset, espanjalaiset tai saksalaiset toimisivat vastaavasti omia kansallisia instituutioitaan kohtaan. Nämä konservatiivit saisivat hävetä.
Toiseksi kyse on teeskentelystä, pallottelusta ja Lloyd'sin sijoittajien ("Names") harhauttamisesta - mistä he eivät ole ollenkaan ilahtuneita, myönnän tämän - koska heidän on annettu uskoa, että asiassa voitaisiin tehdä jotain, vaikka mitään ei ole tehtävissä. Koko juttu valuu hiekkaan. Olisi paljon reilumpaa kertoa heille - kuten olen tehnyt vastatessani saamiini kirjeisiin - ettemme ikävä kyllä pysty auttamaan heitä. Meidän ei tule vatvoa tätä asiaa ja teeskennellä jotain muuta.

Cashman (PSE)
EPLP:n jäsenet äänestivät tyhjää Perryn mietinnön äänestyksessä, koska mielestämme mietinnössä ei esitetä tilanteesta tasapuolista näkemystä tai arviota. Lisäksi mietinnössä on asiavirheitä.

Puhemies.
Äänestysselitykset päättyvät tähän.
(Istunto keskeytettiin klo 12.50 ja sitä jatkettiin klo 15.00.)

Puhemies.
Esityslistalla on seuraavana von Wogaun laatima ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan mietintö (A5-0244/2003) aseiden vientiä koskevien Euroopan unionin käytännesääntöjen toimintaohjeiden 8 kohdan mukaisesta neljännestä vuosikertomuksesta (2003/2010(INI)).

Von Wogau (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, meidän on aivan aluksi kysyttävä itseltämme, miksi keskustelemme Euroopan puolustukseen liittyvistä kysymyksistä juuri tässä Euroopan parlamentin istuntosalissa, joka ei ole kovin täysi. Olen erittäin iloinen siitä, että komission jäsen Barnier on täällä, koska juuri hän otti valmistelukunnassa esiin kysymyksen Euroopan puolustuksesta.
Selostan ensin lyhyesti, miksi käsittelemme puolustuskysymyksiä tässä parlamentissa. Valtioiden ja hallitusten päämiehet päättivät vuonna 1999 luoda EU:lle 50 000-60 000 sotilaan vahvuiset kriisinhallintajoukot. Näitä joukkoja, jotka eivät muodosta varsinaista Euroopan unionin armeijaa, on käytetty sen jälkeen kahdessa tapauksessa - ensin pienimuotoisessa operaatiossa Makedoniassa ja sitten pääasiassa Ranskan johdolla Kongon Buniassa.
Seuraavaksi tarkastelen Euroopan parlamenttia, joka esitti 10. huhtikuuta tänä vuonna Morillonin mietinnön perusteella näkemyksensä puolustuspolitiikasta ja ehdotti kaksivaiheista suunnitelmaa. Tuohon aikaan olimme ihmetelleet, mitä Maastricht voisi opettaa meille. Maastricht osoitti meille ennen kaikkea, että Euroopassa voidaan edistyä ainoastaan asettamalla selkeitä päämääriä ja määräaikoja niiden saavuttamiselle. Totesimme, että haluamme edistyä vuoteen 2009 mennessä riittävästi voidaksemme toteuttaa joko omin voimin tai yhdessä liittolaistemme kanssa operaation, joka vastaa voimakkuudeltaan ja vaativuudeltaan Kosovon konfliktia.
Vaatimus esitettiin ensin Morillonin mietinnössä, minkä jälkeen Euroopan parlamentin merkittävä enemmistö hyväksyi sen. Parlamentin vaatimuksen mukaan EU:lle on luotava vuoteen 2004 mennessä 50 000 sotilaan vahvuiset kriisinhallintajoukot. Pysyvien kriisinhallintajoukkojen on oltava käytettävissä ympärivuorokautisesti pelastustoimia ja humanitaarisia tehtäviä varten.
Seuraavaksi tarkastelen puolustusmateriaalipolitiikkaa: amerikkalaiset hokivat Balkanin operaatioiden jälkeen, että Euroopan puolustusmenot ovat vain 50 prosenttia Yhdysvaltojen vastaavista menoista mutta että tehokkuusvertailussa eurooppalaiset voivat katsoa osuudekseen vain 10 prosenttia. Miksi näin on? Yhdysvalloissa ainoastaan Pentagon ostaa aseita. Euroopan unionissa on yhden ostajan sijaan 15 ostajaa, jotka hankkivat suunnilleen samoja välineitä mutta erilaisin perustein ja erilaisia menetelmiä käyttäen. Lisäksi tämän alan yhteistyössä on paljon toivomisen varaa.
Edellä mainituista syistä meillä ei ole yhteisiä puolustustarvikemarkkinoita, vaan markkinamme jakautuvat yhä 15 alamarkkina-alueeseen. Mikäli haluamme edetä ja käyttää tällä alalla eurooppalaisten veronmaksajien rahoja nykyistä tehokkaammin, meidän on pyrittävä luomaan yhteiset markkinat, mikä edellyttää myös alan kaupan esteiden poistamista jäsenvaltioiden väliltä. Voidaksemme poistaa kaupan esteet meidän on kuitenkin ensin taattava, että aseiden vientiin sovelletaan yhteisiä sääntöjä ja lisäksi että kaikki 15 jäsenvaltiota soveltavat näitä yhteisiä sääntöjä samalla tavalla. Muutoin vienti siirtyy Euroopan unionissa ensin sellaisiin maihin, joissa määräykset ovat löyhimmät, eikä tätä voida sallia. Euroopan unionin aseiden vientiä koskevat käytännesäännöt ovat epäilemättä kehittynein osa lainsäädäntöämme. Käytännesäännöt ovat kuitenkin vain käytännesääntöjä, ja ne on saatettu osaksi lainsäädäntöä ainoastaan joissakin maissa. Mietintöni ensimmäinen pyyntö onkin, että kyseisistä säännöistä tehdään oikeudellisesti sitovia. Tämä on ensimmäinen asia. Lisäksi jäsenvaltiot saattavat antaa yksipuolisen julistuksen sääntöjen oikeudellisesta sitovuudesta. Meidän on lisäksi taattava heti kun säännöt ovat oikeudellisesti sitovia, että 15 jäsenvaltion viranomaiset soveltavat niitä täsmälleen samalla tavalla, koska tämä on onnistumisen edellytyksistä ensimmäinen ja tärkein.
Lisäksi mietinnössä vaaditaan parantamaan aseiden välityksen sääntelyä. Alalla esiintyy myös harmaata kauppaa. Välittäjinä toimii ihmisiä, joiden ei pitäisi missään tapauksessa osallistua alan kauppaan. Tämän vuoksi vaadimme, että kaikki asevälitystoimintaan osallistuvat on rekisteröitävä, ja mielestämme alan toimintaa varten on otettava käyttöön Euroopan laajuinen lupajärjestelmä.
Kolmanneksi huomautamme, että aseiden valmistaja ja näin ollen myös niiden omistaja voidaan saada selville suhteellisen helposti. Ei kuitenkaan tiedetä, kuinka aseet siirtyvät valmistajalta omistajalle. Tämän vuoksi vaadimme sellaisen kansainvälisen järjestelmän luomista, jonka avulla voidaan todeta, kuka aseet luovuttaa loppukäyttäjille. Ranska on esittänyt aihetta koskevan ehdotuksen, ja vaadimme, että kyseistä ehdotusta käytetään perustana sellaisen järjestelmän luomiselle, jonka avulla aseiden kulkeutuminen loppukäyttäjille voidaan selvittää kaikilta osin. Tämän mahdollisuuden toteutuminen on ratkaisevan tärkeä turvallisuustekijä.

Barnier
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, hyvä esittelijä von Wogau, minustakin on mukavaa olla jälleen seurassanne. En ole unohtanut sitä erinomaista vuoropuhelua, jonka aloitimme eri parlamenttiryhmien ja muiden ryhmien kokouksissa ahertaessanne Euroopan puolustusta koskevien kysymysten parissa. Muistan erityisesti kerran, jolloin johdin valmistelukunnassa Euroopan puolustuspolitiikkaa käsittelevää työryhmää.
Hyvä esittelijä von Wogau, kiitän teitä laatimastanne erinomaisesta mietinnöstä, jonka juuri esittelitte meille ja jossa käsittelette aseiden vientiä koskevien Euroopan unionin käytännesääntöjen mukaista neljättä vuosikertomusta.
Eräs mietinnön hyvistä puolista on, että aseiden viennin ongelma asetetaan siinä laajempaan yhteyteen. Aseiden vientiä tarkastellaan siinä Euroopan unionin politiikkojen yhteydessä. Tältä osin on pantava merkille ennen kaikkea tulevan laajentumisen haaste, yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka ja luonnollisesti puolustuspolitiikka sekä tarve kehittää eurooppalaista hankinta- ja puolustuspolitiikkaa.
Aseiden vientiä koskevat Euroopan unionin käytännesäännöt, jotka hyväksyttiin vuonna 1998, sitovat jäsenvaltioita poliittisesti. Kansalliset hallitukset ovat viime kädessä vastuussa aseiden viennistä. Tietyiltä osin asekauppa kuuluu kuitenkin YUTP:n sovellusalaan. Komissio hyväksyy YUTP:n täysin ja pyrkii panemaan täytäntöön kaiken, mikä kuuluu yhteisön toimialaan. Komissio on valmis yhteistyöhön jäsenvaltioiden kanssa jaetun toimivallan aloilla. Eräs tällainen ala on kaksikäyttötuotteita koskevien säännösten noudattaminen.
Komissio pitää myönteisenä edistymistä käytännesääntöjen toteuttamisessa ja sitä, että neuvoston avoimuus lisääntyi viime vuonna Tanskan ja Kreikan puheenjohtajakausilla. Haluan korostaa erityisesti parannuksia, jotka koskevat vuosikertomukseen sisältyviä tietoja ja jäsenvaltioiden käytännesääntöjen yhteydessä käyttöön ottamaa sovittujen menettelyjen kokoelmaa. Mainittakoon myös aseiden välittämisen valvontaa koskevan yhteisen kannan hyväksyminen viime kesäkuussa.
Komissio on tietoinen parlamentin voimakkaasta kiinnostuksesta aiheeseen. Olemme panneet erityisesti merkille parlamentin omaksuman rakentavan ja määrätietoisen suhtautumisen, joka käy ilmi esittelijä von Wogaun mietinnöstä. Mietintönne kannustaa neuvostoa jatkamaan ja tehostamaan työtään tällä alalla. Hyvä esittelijä von Wogau, yhdymme lähes kaikilta osin arvioonne näiden käytännesääntöjen toteuttamisesta neljäntenä vuonna. Arvostamme monia mietinnössänne esitettyjä ehdotuksia. Tarkoitan sekä ehdotuksia, joiden tarkoituksena on lisätä avoimuutta ja tiukentaa valvontaa, että ehdotuksia, joiden tarkoituksena on yhdenmukaistaminen ja oikeudellinen sitovuus.
Olemme samaa mieltä ehdotuksestanne, joka koskee tavanomaisten aseiden viennin työryhmän ja neuvoston maantieteellisten työryhmien asiantuntemuksen käytön lisäämistä yhteisten arvioiden laatimiseksi ja toiminnan monenkeskeistämiseksi. Tämä saattaisi olla merkittävä edistysaskel yhdenmukaistettaessa kaikkien jäsenvaltioiden aseidenvientipolitiikkoja. Meidän on kiinnitettävä enemmän huomiota pyrkimyksiin määrittää yhteisesti sääntöjen kahdeksas peruste, joka koskee vastaanottajamaan teknisten ja taloudellisten valmiuksien huomioimista aseiden viennin yhteydessä.
Mielestäni on lisäksi hyvin tärkeää Euroopan unionin kannalta, että ehdokasvaltiot sitoutuvat täysin käytännesääntöihin liittyviin menettelyihin erityisesti tietojen vaihdon ja evätyistä luvista ilmoittamisen osalta. Euroopan unionin olisi edelleen kannustettava kolmansia maita noudattamaan säännöissä esitettyjä periaatteita. Lisäksi sen olisi tuettava edelleen pyrkimyksiä ja erityisesti G8-maiden toimia kansainvälisen välineen luomiseksi alaa varten.
Komissio on esittänyt ehdotuksen Euroopan unionin neuvoston asetukseksi tiettyjen sellaisten laitteiden ja tuotteiden kaupasta, joita voidaan käyttää kidutukseen, kuolemanrangaistuksen täytäntöönpanoon ja muuhun julmaan, epäinhimilliseen tai halventavaan kohteluun. Mielestäni on erittäin tärkeää taata niiden eurooppalaisten käytäntöjen noudattaminen, joiden mukaan kuolemanrangaistus ja kidutus on kielletty. Mitään poikkeuksia ei voida hyväksyä. Samanaikaisesti on noudatettava WTO:n määräyksiä, mikä mutkistaa asiaa melkoisesti.
Juuri tämän vuoksi ehdotuksemme laatiminen vei aikaa. Toimivaltaiset elimet tarkastelevat ehdotustamme parhaillaan neuvostossa. Toivomme kuitenkin yhä, että se voidaan hyväksyä lähitulevaisuudessa.
Hyvä esittelijä von Wogau, parlamentin mietintö ja jäsen Morillonin esittämät hyvin tärkeät ehdotukset, joista mainitsitte hetki sitten, tuovat erittäin hyvin esiin viennin valvontatoimenpiteiden ja Euroopan unionin puolustusmateriaalipolitiikan kehittämisen välisen yhteyden. Komissio ehdotti tällaista politiikkaa tiedonannossaan maaliskuussa 2003.
Euroopan unionissa liikkuvia aseita koskevan valvonnan vähentäminen ja kolmansiin maihin suuntautuvan viennin valvontaa koskevien käytäntöjen yhdenmukaistaminen ja lujittaminen ovat selvästi sidoksissa toisiinsa.
Tässä yhteydessä on hyvin tärkeää tarkastella huolellisesti ehdotuksia, jotka koskevat yhteistä valvontajärjestelmää Euroopan unionissa. Sekä te että minä työskentelimme tämän idean parissa valmistelukunnassa. Tämän vuoksi nyt on asianmukaista tarkastella mahdollisuutta perustaa eurooppalainen aseiden viennin valvontatoimisto. Meidän olisi harkittava myös eurooppalaista varustelu-, hankinta- ja tutkimustoimistoa. Tällainen toimisto voisi olla yksi Euroopan puolustusteollisuuden sisämarkkinoiden välineistä. Kuten totesitte, tällaista toimistoa tarvitaan todella.
Tässä on kaikki, mitä halusin sanoa esittelijä von Wogaun työstä. Hyvät parlamentin jäsenet, kiitän teitä tarkkaavaisuudestanne.

Korhola (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, kollega von Wogaun selkeä ja tasapainoinen mietintö ansaitsee lämpimän kiitoksen. Mietintö analysoi vallitsevan tilanteen ja esittää johdonmukaisia jatkotoimia.
Erityisesti unionin laajentumisen huomioonottaminen tässäkin yhteydessä on tärkeää, sillä tavanomaisten aseiden merkittävät markkinat keskittyvät edelleen nyt liittymässä oleviin ja niihin rajoittuviin maihin. EU:n käytänteiden tarkistaminen ja yhtenäistäminen on tehtävä viivyttelemättä, ja EU:n uusilla rajoilla sekä maissa, joiden kanssa EU on tehnyt vakaus- ja assosiointisopimuksen, on huolehdittava EU:n käytännesääntöjen noudattamisesta.
Esittelijä toteaa oikein sen nykyisten jäsenvaltioiden epäkohdan, että vientitiedot vakaisiin maihin, toisiin EU-maihin ja Yhdysvaltoihin, suuntautuvasta viennistä annetaan kyllä seikkaperäisesti, mutta vähemmän vakaisiin maihin suuntautuvasta viennistä tiedot puuttuvat. Mietinnössä esitetty lääke, avoimuuden ja monenvälisyyden lisääminen, on ainoa keino korjata epäkohdat ja estää sellainen aseiden siirto, joka uhkaa ihmisoikeuksia, alueellista vakautta tai kestävää kehitystä.
Lainsäädännön kehittäminen ja yhdenmukaistaminen sekä asevientiä koskeva liiketoimien rekisteri ja lupajärjestelmä EU:n tasolla ovat välttämättömiä, ja mietinnössäkin esitetty ajatus eurooppalaisen aseiden viennin valvontatoimiston perustamisesta on vakavasti harkittava johdonmukaisena jatkona yhteiselle eurooppalaiselle varustelu- ja hankintapolitiikalle ja puolustustarvikkeiden yhteisen markkina-alueen syntymiselle.
On kuitenkin oikaistava yksi kollega von Wogaun mietinnön perusteluissa esiintyvä tieto: Suomessa voimassa oleva puolustustarvikkeiden vientiä koskeva lainsäädäntö vastaa niitä suosituksia, jotka on annettu YK:n tuliasepöytäkirjassa ja ETYJ:n pienaseasiakirjassa. Suomessa puolustustarvikkeiden välityksen valvonnalla pyritään estämään Euroopan unionin, YK:n turvallisuusneuvoston ja Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestön asettamien asevientikieltojen, EU:n aseviennin käytännesääntöjen sekä muiden vientivalvontaa koskevien kansainvälisten sopimusten ja sitoumusten kiertäminen. Samoin tavoitteena on estää laiton aseiden valmistus ja kauppa. On siis odotettavissa, että oma maani on tukemassa kollega von Wogaun esittelemää linjaa.

Leinen (PSE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmä tukee esittelijä von Wogaun mietintöä. Kiitän esittelijää erityisesti hänen erittäin ansiokkaasta erittelystään, joka koskee aseiden viennin valvonnan vahvuuksia ja puutteita Euroopan unionissa.
Olemme todenneet valmistelukunnan työn yhteydessä ja perustuslakiehdotuksessa, että Euroopan on otettava enemmän vastuuta maailmassa. Sen lisäksi, että tavoitteenamme ovat laajat markkinat, pyrimme määrätietoisesti luomaan poliittisen kokonaisuuden, jolla on tehtäviä myös Euroopan unionin rajojen ulkopuolella; aseiden vientiä koskeva kysymys on tältä osin keskeisessä asemassa. Täysin vastuuttomasta käyttäytymisestä raportoidaan toisinaan: aseita viedään kriisialueille, mikä kiihdyttää konflikteja, sen sijaan, että aseiden vientiä vähennettäisiin tai että se lopetettaisiin, mikä edistäisi konfliktien tyyntymistä. Asekauppa on eräs niistä syistä, joiden vuoksi aseellisia konflikteja esiintyy usein maailman köyhimmillä alueilla. Kuten voimme todeta, konfliktien yhteydessä käytetään usein lapsisotilaita.
Kuten kaikki tiedämme, asekauppa on huume- ja ihmiskaupan tavoin miljardiluokan liiketoimintaa. Voitot ovat valtavia, minkä vuoksi nämä hämäräperäiset markkinat vetävät toimijoita voimakkaasti puoleensa. Käytännesäännöt ovat osoittaneet arvonsa - parannusta on tapahtunut jonkin verran - mutta mietinnössä todetaan myös, että aseita viedään kriisialueille edelleen sääntöjen vastaisesti. Emme ole saavuttaneet tavoitettamme vielä: tämä kysymys ei ole vielä täysin hallinnassamme.
Yhdyn myös siihen esittelijän näkemykseen, jonka mukaan yhteinen asepolitiikka - joka tarkoittaa, etteivät yksittäiset maat tee omaa tutkimustaan tai valmista omia aseitaan vaan että teemme tämän yhdessä Euroopan tasolla - edellyttää meiltä puolustustarvikkeiden yhteisten sisämarkkinoiden lisäksi myös aseiden vientiä koskevaa yhteistä politiikkaa. Meillä on tavanomaisia tavaroita koskeva yhteinen kauppapolitiikka, ja tarvitsemme samalla tavalla yhteistä politiikkaa aseiden vientiä varten. Kohdassa 3 esitetty näkemys, jonka mukaan käytettävissä olevat tiedot ovat riittämättömiä, on mielestäni paikkansapitävä. Tarvitsemme tietoja välitettyjen aseiden tyypistä, viennin kokonaisarvosta ja evättyjen lupien lukumäärästä sekä täsmällisempiä tietoja kohdemaasta ja loppukäyttäjistä, sillä muutoin emme voi harjoittaa markkinavalvontaa ja havaita, milloin jokin on huonosti.
Aseiden välittäjät ovat oma lukunsa, ja olemme jo tottuneet erilaisiin skandaaleihin. Kuten olen jo todennut, asekaupassa virtaa rahaa. Tämän vuoksi pidän hyvin myönteisenä vaatimustamme rekisteröidä aseiden välittäjät ja luoda jonkinlainen lupajärjestelmä. Tarvitsemme pikaisesti yhteistä kantaa asiasta, ja parlamentti kehottaa neuvostoa tekemään sopimuksen jäsenvaltioiden kesken. Mielestäni EU ei voi kantaa vastuuta tästä kaikesta yksinään. Tarvitsemme naapureitamme, mutta tarvitsemme myös Venäjää ja Yhdysvaltoja. Olisimme iloisia, jos Ranskan aloite menestyisi. EU:n ulkopolitiikan uskottavuuden kannalta on tärkeää, että pitäydymme periaatteissamme myös tällä alalla, ja pidän esittelijä von Wogaun mietintöä hyvin myönteisenä.

Puhemies.
Hyvä jäsen Leinen, kiitän teitä lämpimästi. Toivomme menestystä myös työllenne Euroopan neuvostossa.

Korakas (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, käsiteltävänä olevassa mietinnössä viitataan kysymykseen, joka on strategisesti, poliittisesti ja taloudellisesti hyvin tärkeä. Aseiden valmistus ja kauppa tuottavat todellakin valtavia ja suhteettoman suuria voittoja suurille monikansallisille yhtiöille, jotka yksityistämisen myötä hallitsevat kyseisiä aloja. Näistä voitoista riippumatta valmistajamaat kuitenkin turvaavat aseita toimittamalla myös ostajamaiden poliittisen valvonnan niin aseteollisuuden näiden maiden hallituksille maksamien palkkioiden välityksellä kuin myös valvomalla niiden sotatarvikkeita. Näin ollen alalla käytetään kaikkia keinoja aseiden kysynnän ja kulutuksen edellytysten edistämiseksi lietsomalla jännitystä, aseellisia yhteenottoja ja verenvuodatusta sekä nujakointia kansojen kesken. Näiden tuotteiden kysyntä ja kulutus vaikuttaa myös tuottajamaihin. Kuten tiedämme, hallituksemme lujittavat itse asiassa jatkuvasti niitä torjuntamekanismeja, joita käytetään kansalaisista etääntynyttä politiikkaa vastustavien kansojen keskuudessa versovan kapinan tukahduttamiseksi. Hallituksemme voimistavat myös konfliktintorjuntaa, kriisinhallintaa ja terrorismin torjuntaa eli toisin sanoen sotilastoimia kaikkialla maailmassa.
Kaikki tämä edellyttää valtavia määriä aseita ja ilmenee Euroopan unionin jatkuvana militarisointina Naton kanssa tehtävän yhteistyön tiivistyessä entisestään. Tämän vuoksi pääsihteeri Solana ehdottaa sotilasvoimien lisäämistä. Tällaisesta kehityssuuntauksesta aiheutuu luonnollisesti valtavia vaaroja Euroopan unionin kansoille ja koko ihmiskunnalle imperialistisen maailman sisäisen kilpailun lisääntyessä. Se ruokkii kuitenkin keinottelijoiden toimintaa poliittis-sotilaallis-teollisessa verkostossa, jolla on erityisesti syyskuun 11. päivän jälkeen ollut ehdoton valta valvoa Yhdysvaltojen politiikkaa ja jonka vaikutus lisääntyy myös Euroopan unionin maissa.
Riippumatta siitä, kuinka hyviä esittelijän tarkoitusperät mahdollisesti ovat, keskustelun kohteena olevassa mietinnössä ei mainita näitä kysymyksiä, vaan ne pikemminkin piilotetaan. Kaikkien aikaisempien mietintöjen tavoin tämäkin mietintö sisältää toiveita ja ehdotuksia, joita ei koskaan toteuteta. Tämän vuoksi emme tarvitsekaan käytännesääntöjä, joiden noudattaminen riippuu jäsenvaltioiden hyvästä tahdosta, vaan meidän on otettava käyttöön sitovia sääntöjä ja tarkastuksia. Aseiden valmistusta, kuljetusta ja käyttöä on vähennettävä asteittain, kunnes ne kielletään kokonaan. Meidän on muutettava sotateollisuus rauhan teollisuudeksi. Nämä ovat rauhanliikkeen vaatimuksia. Me tuemme niitä, minkä vuoksi emme äänestä mietinnön puolesta.

Schroedter (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, aluksi ilmoitan yhtyväni toiveeseen, että käytännesääntöjen pitkäaikainen soveltaminen johtaisi valmistettavien aseiden määrän vähentämiseen. Esittelijä von Wogaun puheesta sai lähinnä sen vaikutelman, että tavoitteena on vähentää aseiden valmistukseen käytettäviä rahamääriä. Toiseksi minun on todettava - ja pyydän puhemiestä lähettämään tästä huomautuksen neuvostolle - että Euroopan parlamentti ja neuvosto keskustelevat täällä keskenään. Itse asiassa meidän olisi siis suunnattava puheemme neuvoston puheenjohtajavaltiolle, koska sillä on 100-prosenttinen vastuu sääntöjen toteutuksesta. Olen pettynyt siitä, ettei neuvosto ole lainkaan läsnä täällä.
Kolmanneksi, koska neuvoston puheenjohtajavaltio ei suhtaudu tehtäviinsä vakavasti, olisi mielestäni järkevää, että komissio jakaisi kyseiset tehtävät siltä osin kuin yhteisiä välineitä käytetään. Tämän ansiosta myös Euroopan parlamentti voisi paremmin myötävaikuttaa käytännesääntöjen parantamiseen. Eräs niistä avainkysymyksistä, joita meidän on tarkasteltava, on aseiden rekisteröinti kaikkialla Euroopassa ja kaikkien jäsenvaltioiden osallistuminen rekisteröintiin. Mielestäni näiden tehtävien osoittaminen komissiolle olisi merkittävä institutionaalinen edistysaskel.
Kuten on jo todettu, suurin ongelma on, etteivät säännöt ole sitovia eikä niitä näin ollen voida soveltaa tehokkaasti. Tämä on toinen keskeinen kysymys, joka on ratkaistava pikaisesti. Lisäksi ongelmana on se, että säännöt ovat riittämättömät aseiden siirtojen asianmukaisen valvonnan takaamiseen, mikä on niin ikään jo mainittu. Tämän vuoksi rekisteröinti on otettava käyttöön pikaisesti. Rekisteröinnin on koskettava ensinnäkin tuotetta, toiseksi sen siirtämistä ja kolmanneksi loppukäyttäjää.
Lisäksi on pidettävä kirjaa siitä, miten aseita on tarkoitus käyttää niiden päätyessä loppukäyttäjille. Tätä varten tarvitsemme Euroopan unioniin yhteisen valvontatoimiston. Vieläkin parempi ratkaisu olisi sovitteluelin, oikeusasiamies, joka käsittelisi yleisön kysymyksiä ja kritiikkiä, koska aseet saattavat edelleen päätyä väärään paikkaan ja koska Euroopan unionista peräisin olevat aseet johtavat yhä konflikteihin. Mielestäni on käynyt ilmi, että aseita koskevien käytännesääntöjen pääasiallisena ongelmana on täytäntöönpano. Täytäntöönpanon osalta emme vieläkään täytä tosiasiallisia tavoitteitamme, ja tiedämme myös, että aseiden vienti johtaa piilevien konfliktien yhteydessä väkivaltaan sekä ihmisoikeuksien rikkomiseen ja sotatilanteisiin. Näissä tilanteissa meidän on sijoitettava konfliktialueelle rahaa ja henkilöstöä rauhan palauttamiseksi. Eräs yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan tärkeimmistä tehtävistä onkin taata, että aseiden vientiä seurataan ja rajoitetaan ja että sääntöjen rikkojia rangaistaan.

Bordes (GUE/NGL).
Von Wogaun mietinnössä ehdotetaan siis aseiden viennin sääntelyä ja niiden eettisyyden lisäämistä. Yhtä hyvin murhista, ryöstöistä tai kidnappauksista voitaisiin yrittää tehdä eettisempiä. Pelkästään se, että suurvallat tuhlaavat valtavia rahasummia joukkotuhoaseisiin, osoittaa, että nykyinen yhteiskuntajärjestelmämme on raakalaismainen. Suurvaltojen hallitukset, jotka ovat vastuussa rikollisista sodista niin Irakissa kuin Afganistanissakin ja jotka avustavat valtiollista terrorismia Palestiinassa, kieltäisivät aseet mielellään monilta pieniltä mailta, joiden hallinnosta ne eivät pidä. Ne tekisivät saman mielellään tietyille terroristijärjestöinä pitämilleen järjestöille ja järjestäytynyttä rikollisuutta harjoittaville tahoille, mutta tämäkin on osoittautumassa mahdottomaksi.
Kuinka asekauppiaita voidaan estää välttämästä hallituksen valvonta taloudessa, jossa ne ovat halukkaita myymään köyttä hirttäytymistä varten, mikäli se tuo niille voittoa? Mietinnössä pidetään myönteisenä Ranskan aloitetta, joka koskee ehdotuksen esittämistä aseiden välityksen avoimuutta koskevaksi kansainväliseksi säännöstöksi. Lisäksi mietinnössä viitataan aseiden vientiä koskeviin Euroopan unionin käytännesääntöihin. Tämä on sekä vastenmielistä että naurettavaa, sillä kyseiset maat ovat maailman johtavia aseiden viejiä ja ne ovat säännöllisesti poliittisten ja taloudellisten skandaalien kohteina. Skandaaleissa on osallisina korkeassa asemassa olevia poliitikkoja ja asekauppiaita.
Eräs merkittävä asekauppias on nimitetty äskettäin erässä kehitysmaassa ministeriksi ja samalla myös maan lähettilääksi Unescossa. Tämä on mainio osoitus siitä, kuinka hyödytöntä ja naurettavaa on yrittää tehdä asekaupasta eettistä. Kyseistä henkilöä vastaan on aloitettu oikeudenkäynti, mutta hän nauttii nykyään diplomaattisesta koskemattomuudesta. Vastustamme luonnollisesti tätä mietintöä.

Maes (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, moni asia on selvä. Puhuitte poliittisesti sitovasta säännöstöstä, mutta sellaista ei voida toteuttaa. Emme voi muuttaa hallitustemme etiikkaa. Aseissa on tällainen ikävä puoli, koska ne eivät ole päivittäistavaroita. Niitä käytetään kuitenkin liian usein samalla tavalla. Mielestäni esittelijä von Wogau on oikeassa huomauttaessaan mietinnössään, että nyt kun meillä on neljännen kerran tilaisuus ilmaista mielipiteemme neuvoston vuosikertomuksesta, voimme todeta paperilla, että raportoinnin ja avoimuuden alalla on tapahtunut edistymistä. Sopimusten tehokkuudesta olen saanut sen vaikutelman, että sopimukset koskevat pääasiallisesti epäterveen kilpailun estämistä ja että niiden avulla pyritään estämään, ettemme aiheuttaisi harmia toisillemme. Myös välitystoimintaan on suhtauduttava vakavammin.
Kerrottakoon, että käytännössä en ole yhtä optimistinen. Eurooppalaisten aseiden vienti on selvästi lisääntymässä, sen sijaan että se vähenisi. Monet ovat sitä mieltä, että sotilasmenoja olisi lisättävä; meidän mielestämme niitä olisi päinvastoin pikemminkin vähennettävä. Sotilaallis-teollinen verkosto järjestäytyy parhaillaan Brysselissä suoritettavaa tehokasta edunvalvontaa silmällä pitäen. Aseita tulvii laajoille alueille ympäri maailmaa, ja niitä käytetään sekä kyseisillä seuduilla asuvia ihmisiä vastaan että omia rauhanturvajoukkojamme vastaan. Näin erään BBC:n reportaasin, jossa itäisessä Kongossa olevia Ranskan rauhanturvajoukkoja tulitettiin aseilla, joiden toimittamiseen Ruanda tai Uganda on varta vasten osallistunut. Tarkasteltaessa toimittajien luetteloa huomataan, että eräät Euroopan maat joko toimittavat aseita yhä suoraan tai myöntävät budjettitukea aseiden ostoon, mikä on käytännössä sama asia.
Huomattakoon myös, että Ugandasta on saapunut viime viikkoina pakolaisia T?adiin. Paikalla olleet kansalaisjärjestöt ovat raportoineet meille, että pienten aseiden lukumäärän lisääntyminen alueella oli välitön syy aseellisen konfliktin puhkeamiseen. Lukemani mukaan tiedusteluja on tehty sen selvittämiseksi, miten aseita voidaan toimittaa humanitaarisiin tarkoituksiin. Mielestäni on hieman liioiteltua väittää, että se olisi mahdollista. En pidä sitä mahdollisena.
Oman maani aselaki on ollut hyvin tiukka, eikä aseita ole sen mukaan saanut toimittaa konfliktialueille. Ihmisten on kuitenkin onnistunut viedä niitä Nepaliin, ja nyt esiintyy jopa asekaupan alueellistumista. Käytännesäännöt on ehkä hyväksytty Euroopan tasolla, mutta tulkintaan liittyy ongelma, ja kuten kollegamme ovat jo todenneet, harmaa alue on erittäin laaja. Aseiden vienti jokseenkin epävakaille alueille on luonnollisesti vientiä parhaille asiakkaille, koska innokkaat ostajat eivät nirsoile. Aseita ostetaan riippumatta siitä, onko maa rikas vai köyhä, ja ilmeisesti niistä myös maksetaan. Tarvittaessa ne maksetaan raaka-aineilla, jotka on varastettu samasta maasta, kuten Kongon itäosan tapauksessa.

Barnier
Arvoisa puhemies, olen kuunnellut innokkaasti kaikkia puhujia ja pannut tarkoin merkille esitetyt huomautukset ja kritiikin. Vastaan ensin erääseen jäsen Maesin esiin ottamaan näkökohtaan. Neuvoston yhteiset toimet pienaseiden leviämisen rajoittamiseksi ovat olleet voimassa useita vuosia. Myönnettäköön, että niiden vaikutukset ovat olleet melko epätasaisia. Lisäksi olen ymmärtänyt, että Euroopan unioni tukee useita muita erityistoimia, jotka koskevat pienaseiden varastojen tuhoamista tietyissä maissa.
Tarkastelen seuraavaksi useiden muiden puhujien ja erityisesti jäsen Korholan esittämiä huomautuksia. Muistutan, että ehdokasvaltiot ovat jo allekirjoittaneet käytännesäännöt, joihin esittelijä von Wogaun tapaan viittasin aikaisemmin. Kyseiset maat osallistuvat tietojen vaihtoon neuvostossa.
Lopuksi tarkennan, että neuvosto hyväksyi yhteisen kannan aseiden välityksen valvonnasta viime kesäkuussa.
Arvoisa puhemies, halusin mainita nämä kolme asiaa keskustelun päätteeksi.

Puhemies.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 17.30.

Puhemies.
Esityslistalla on seuraavana komission julkilausuma Euroopan unionista ja kidutuksen vastaisesta kampanjasta.
Annan puheenvuoron komission jäsenelle Barnier'lle.

Barnier
Arvoisa puhemies, Euroopan unioni on osoittanut viime vuosina toteuttamillaan poliittisilla, diplomaattisilla ja rahoituksellisilla toimilla sitoutuneensa kidutuksen vastaiseen kampanjaan maailmassa. EU ottaa kysymyksen esiin säännöllisesti poliittisessa vuoropuhelussaan kolmansien maiden kanssa ja on etulinjassa edistämässä YK:n kidutuksen vastaisen yleissopimuksen lisäpöytäkirjaa, jossa määrätään sellaisen kansallisen ja kansainvälisen järjestelmän luomisesta, jonka ansiosta paikat, joissa vankeja pidetään, voidaan tarkastaa.
Neuvoston ihmisoikeuksia käsittelevä työryhmä laatii parhaillaan myös strategiaa EU:n vuonna 2001 antamien kidutusta koskevien suuntaviivojen soveltamisen ja Euroopan unionin toimien tehostamiseksi monissa kolmansissa maissa. Samalla se tutkii tietoja, joita Euroopan unionin edustustojen päälliköt ovat toimittaneet kidutustapauksista eri puolilta maailmaa.
Valtiosta riippumattomille järjestöille ja kansainvälisille elimille myönnetään merkittäviä rahamääriä kidutuksen ehkäisyyn ja kidutuksen uhrien kuntouttamiseen osana demokratiaa ja ihmisoikeuksia koskevaa eurooppalaista aloitetta. Esimerkiksi viime vuonna tällaisille hankkeille myönnettiin 25 miljoonaa euroa vuosia 2002 ja 2003 koskeneen ehdotuspyynnön yhteydessä.
Euroopan parlamentti myönsi kidutuksen uhrien auttamiseen merkittäviä varoja Euroopan unionin talousarviosta vuonna 1994. Olen hyvin tietoinen siitä voimakkaasta huolestuneisuudesta, jota päätös leikata uhrien kuntoutuskeskuksille tarkoitettuja määrärahoja on aiheuttanut parlamentissa.
Hyvät parlamentin jäsenet, kerron lyhyesti, kuinka komission nykyinen politiikka kidutuksen vastaisten toimien rahoittamiseksi sai alkunsa.
Komissio esitti vuonna 2001 ihmisoikeuksia koskevan tiedonannon, joka merkitsi suunnanmuutosta kuntoutuksen ja ennaltaehkäisyn kannalta ja jossa sitouduttiin takaamaan, että EU "keskittyy niin paljon kuin mahdollista ennaltaehkäisyyn esimerkiksi järjestämällä ihmisoikeuskoulutusta poliisille ja muille mahdollisille kidutuksen harjoittajille". EU:n aloitetta koskeva ohjelma-asiakirja vuosiksi 2002-2004 on jatkoa tälle tiedonannolle, ja siinä tähdennetään, että rahoitus suunnataan uudelleen pitkän aikavälin ennaltaehkäisytoimiin. Kuvaan pian lyhyesti, miten tätä politiikkaa on toteutettu. Ensin kerron kuitenkin, miksi siihen on päädytty.
Ennaltaehkäisyn korostaminen ei ole osoitus siitä, ettei komissio pidä uhrien kuntouttamista tärkeänä, vaan päinvastoin. Kuntoutuskeskusten tarjoama oikeudellinen, sosiaalinen ja lääketieteellinen apu on mielestämme erittäin tärkeää. Koska EU:n aloitteelle on myönnetty kuitenkin vain noin 100 miljoonaa euroa vuodessa ihmisoikeuksien puolustamisen neljän tärkeimmän painopistealueen rahoittamiseen, komission oli tehtävä joitakin ikäviä ja vaikeita valintoja. Komission vuonna 2001 esittämä tiedonanto osoittaa selvästi, että EU:n aloitteelle varattujen niukkojen määrärahojen avulla on yleisen periaatteen mukaisesti keskityttävä kansalais- ja poliittisten oikeuksien edistämiseen. Lisäksi Euroopan unioni esitetään tiedonannossa ihmisoikeuksien alan muutosarkkitehtina.
Kidutuksen vastaisen kampanjan osalta tämä periaate merkitsee ongelmiin puuttumista niiden lähteillä esimerkiksi kouluttamalla poliiseja ja vanginvartijoita, tutkimalla verkostoja, joissa kidutusvälineitä myydään, järjestämällä valistuskampanjoita ja tarjoamalla tukea asiaa merkittävästi edistävien toimien, kuten YK:n kidutuksen vastaisen sopimuksen lisäpöytäkirjan, yhteydessä.
Hyvät parlamentin jäsenet, kidutuksen estäminen tarkoittaa lyhyesti sanottuna tarvittavien toimien toteuttamista tulevien uhrien säästämiseksi. Samalla kun päätettiin kohdentaa EU:n toiminta uudelleen ja keskittyä entistä voimakkaammin ennaltaehkäisyyn, on toteutettu erityisiä toimia, joiden tarkoituksena on vähentää asteittain kuntoutuskeskusten riippuvuutta yhteisön rahoituksesta. Ehdotuspyynnöissä on tämän vuoksi kiinnitetty vuodesta 2001 lähtien paljon huomiota hankkeiden kestävyyteen arviointiprosessin kuluessa. Lisäksi rahoitusta voitiin hakea vuosina 2001 ja 2002 toimille, joiden tarkoituksena on lujittaa keskusten institutionaalisia valmiuksia erityisesti kehittämällä niiden edellytyksiä varojen mobilisointiin. Huomauttaisin myös, että käytettävissä olevista yhteisön varoista riippumatta minkään keskuksen tietyn vuoden rahoitusta ei ole voitu koskaan taata varmuudella. Asiantuntijat arvioivat ja arvostelevat kaikkia rahoitusehdotuksia käyttäen oikeudenmukaisia ja avoimia valintaperusteita. Varoja myönnetään ainoastaan parhaille ehdotuksille.
Tätä lähestymistapaa on tarkasteltava myös ottamalla huomioon nykyisellään laaja kuntoutuskeskusten verkosto. Kansainvälinen kidutuksen uhrien kuntoutusverkosto työskentelee yhteistyössä noin 200:n eri puolilla maailmaa sijaitsevan keskuksen kanssa. Hyvät parlamentin jäsenet, komissiolla ei tietenkään ole resursseja tällaisten tarpeiden rahoittamiseen, eikä se voi tukea kovin monia keskuksia vuodessa. Esimerkiksi viime vuonna yhteisön varoja myönnettiin 13 hankkeelle, jotka koskivat kidutuksen uhrien auttamista EU:ssa ja sen ulkopuolella. Nämä tuet ovat lisä muista merkittävistä kansainvälisistä rahoituslähteistä myönnettäviin avustuksiin. Näihin lähteisiin lukeutuu muun muassa YK:n kidutuksen uhreille perustama vapaaehtoinen rahasto, johon useat jäsenvaltiot osallistuvat. Komissio on saamassa päätökseen työnsä vuotta 2004 koskevan EU:n aloiteohjelman parissa, jossa pääpaino on kidutuksen ennaltaehkäisyssä ja kidutettujen kuntoutuksessa. Asiakirja esitetään parlamentille hyvissä ajoin.
Arvoisa puhemies, totean lopuksi, ettei komissio aio lopettaa kaikkea kuntoutuskeskuksille myönnettävää rahoitusta yhdessä yössä. Euroopan unionin kuntoutuskeskuksia koskeva 11,5 miljoonan euron ehdotuspyyntö, josta ilmoitettiin 9. elokuuta 2003, on mielestäni siitä riittävän selkeä osoitus. Tässä on kaikki, mitä halusin sanoa aiheesta.

Posselt (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, tarkastelemme kahta eri kidutusmuotoa, joiden estäminen on yhtä tärkeää. Ensimmäisen yhteydessä käytetään perusteena sitä, että esimerkiksi vaarallinen terrorismi edellyttää tiettyjen tietojen selvittämistä. Toista kidutusmuotoa käytetään selvästikin ihmisten tuhoamiseksi ja murtamiseksi. Emme tietenkään hyväksy kumpaakaan kidutuksen muotoa. Valitettavasti monilla ihmisillä on se käsitys, että kidutus liittyy keskiaikaan eikä ole edistyneen aikakautemme ongelma ja että siitä on päästy eroon viimeistään valistuksen aikana. Tietyt julmat kidutusmuodot sekä kommunismin ja kansallissosialismin julma kidutusta harjoittava hallinto kehitettiin kuitenkin juuri 1900-luvulla, ja meidän on todettava, että kidutus on valitettavasti todellisuutta monissa osissa maailmaa vielä 2000-luvun alussa.
Latinalaisessa Amerikassa kidutus on onneksi vähentynyt huomattavasti 1970- ja 1980-lukujen jälkeen, mutta Afrikassa on tuskin ainoatakaan maata, jossa kidutusta ei harjoitettaisi. Aasiassa usein juuri Euroopan unionin merkittävät kauppakumppanit - jotka muutoin esiintyvät liikemiesmäisesti liituraitapuvuissa - ovat harjoittaneet kidutusta eri muodoissa, ja kysymys on valitettavasti edelleen merkityksellinen myös täällä Euroopassa. Vain muutama vuosi sitten Kosovossa paljastui erittäin julmia kidutustapauksia. Esimerkiksi itäisen Keski-Eurooppan osalta tilanne on onneksi kuitenkin parantunut. Vierelläni istuu ystäväni Figel, ihmisoikeuksien puolustaja Slovakiasta. Nämä kansat kukistivat 12 vuotta sitten demokraattisessa vallankumouksessa julmat hallintonsa, jotka harjoittivat kidutusta. Ill-joen toisella puolella parhaillaan kokoontuvan Euroopan neuvoston jäsenvaltioilla on kuitenkin edelleen sama ongelma. Esimerkiksi T?et?eniassa Venäjän joukot ovat syyllistyneet raakaan kidutukseen, mutta kukaan ei puhu siitä. Euroopan neuvostossa keskustellaan huomenna siitä, otetaanko valvontatoimet käyttöön Liechtensteinissa, joka on mallikelpoinen demokratia, kun taas Venäjällä, T?et?eniassa, kidutusta tapahtuu edelleen. Liechtensteiniin verrattuna Venäjä on kuitenkin suuri maa, eikä kukaan uskalla siksi käsitellä kysymystä. Ehdokasvaltioista Turkin on hyvin vaikea saada kidutusta loppumaan, mutta se kuuluu silti Euroopan neuvostoon ja sillä on assosiaatiosopimus Euroopan unionin kanssa.
Asia ei liity vain kaukaisiin kolmansiin maihin tai historian menneisiin vaiheisiin; kyse on ulkopolitiikkaamme koskevasta todellisuudesta. Arvoisa komission jäsen, pidän tämän vuoksi myönteisenä sitä, että komissio on antanut kysymykselle niin suuren painoarvon. Arvostan sitä, että komissio on ottanut kysymyksen määrätietoisesti esiin kansainvälisellä tasolla ja auttaa kidutuksen uhreja aktiivisesti riippumatta siitä, mistä he ovat kotoisin - meillä Euroopassa on edelleen paljon juuri Balkanilta kotoisin olevia traumaattisen kidutuksen uhreja - ja arvostan ennen kaikkea komission ennaltaehkäisevää työtä. Tuen voimakkaasti tätä aloitetta. Ulkomaankauppapolitiikkamme ja ihmisoikeuspolitiikkamme on liityttävä toisiinsa, ja sama koskee kehityspolitiikkaamme. Emme voi enää käyttää ihmisoikeuslausekkeita pelkkinä perussopimustemme koristeina, vaan niitä on myös sovellettava, ja jos niitä rikotaan, on luonnollisesti tartuttava toimeen. Pelkkä valittaminen, pelkkä voivottelu tai arvostelu eivät hyödytä. On yksinkertaisesti toteutettava merkityksellisiä käytännön toimia. Maa, jossa kidutusta käytetään edelleen päivittäin oikeudenkäyttötarkoituksiin, ei voi mielestäni todellakaan olla sopiva talouskumppani demokraattiselle Euroopalle. Tämän vuoksi kannatan voimakkaita toimia tällä alalla.

Junker (PSE).
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, ottaen huomioon viimeaikaiset tapahtumat ilmaisen ensin iloni siitä, että Amina Lawal, joka tuomittiin Nigeriassa kivitettäväksi kuoliaaksi aviorikoksen vuoksi, voitti oikeudenkäyntinsä ja vapautui kuolemantuomion uhkasta. Mielestäni Euroopan unioni vaikutti osaltaan tähän onnelliseen päätökseen kampanjoimalla voimakkaasti sen puolesta, ettei tätä kauheaa tekoa toteuteta. Tämä antaa aihetta optimismiini sen suhteen, että aiheesta ollaan valmiita keskustelemaan AKT-kumppanuuden yhteydessä. Kuten tiedätte, tämä on eräs niistä kysymyksistä, joita meidän on valitettavasti tarkasteltava kyseisissä maissa. On esitetty, ettei ole epäilystäkään siitä, että myös Afrikassa harjoitetaan kidutusta ja että meidän on käsiteltävä aihetta. Nigerian tapausta voidaan pitää eräänlaisena voittona ihmisyyden puolesta. AKT-maiden kanssa tekemämme yhteistyö, joka on luonnollisesti hyvin tärkeää meille parlamentin jäsenille, edisti sitä osaltaan, samoin kuin Euroopan parlamentin määrätietoisuus. Tämä on osoitus siitä, että politiikkamme voi olla tuloksellista.
Ottaakseni kantaa aiheeseen yleisellä tasolla totean, että Euroopan unionin sitoumus puhua ihmisoikeuksien kunnioittamisen puolesta ja taata ihmisarvon loukkaamattomuus tunnustetaan kaikkialla maailmassa. Kulutamme tähän myös merkittäviä rahamääriä, mutta valitettavasti mikään ei riitä, kun otetaan huomioon maailmassa vallitseva kurjuus. Tämän vuoksi vetoan ryhmäni nimissä siihen, että nimenomaan sekä ennaltaehkäisystä että kuntoutuksesta huolehdittaisiin tulevaisuudessa asianmukaisesti. Maailma odottaa todellakin, että Euroopan unioni säilyttää linjansa myös tulevaisuudessa ja pitäytyy sitoumuksessaan, mitä ei voida odottaa mistään muualta.
Nimenomaan sekä Euroopan unionissa että sen ulkopuolella sijaitsevien kuntoutuskeskusten on voitava luottaa siihen, että niiden tulevaisuus on turvattu. Emme ei saa antaa niiden joutua tilanteeseen, jossa niiden on elettävä kädestä suuhun ja oltava joka vuosi huolissaan siitä, voivatko ne jatkaa työtä, joka on uhreille äärimmäisen tärkeää. Korostan tältä osin, ettei kyse ole ainoastaan suojan vaan myös erityisesti oikeusavun ja psykologisen hoidon tarjoamisesta uhreille.
Tämä on erittäin tärkeää naisille, joiden tiedämme joutuvan erittäin kavalien kidutusmenetelmien kohteiksi. Olemme saattaneet yleiseen tietoisuuteen paitsi Bosniassa myös muissa maissa, kuinka naiset joutuvat raiskausten uhreiksi, kun raiskausta käytetään poliittisena aseena eikä ainoastaan yksittäisenä häpeällisenä tekona. Nämä naiset murtuvat täysin niin fyysisesti kuin henkisestikin, ja he tarvitsevat luotettavaa tukea. Meidän tehtävämme on tarjota heille todellista turvaa. Tämän vuoksi emme voi ainoastaan jatkaa Euroopan unionin politiikkaa, joka on varmastikin tervetullutta, vaan meidän on myös kehitettävä sitä edelleen. Täsmennän, että tämä koskee sekä ennaltaehkäisyä että kuntoutusta. Tietyt näkökohdat ovat selvästi päällekkäisiä. On varmasti oikein tarkistaa, kuinka yhteistyö toimii yksittäistapauksissa, mutta siitä ei pitäisi olla epäilystäkään, että Euroopan unioni on sitoutunut tarjoamaan kidutuksen uhreille turvapaikan.
Maes (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, kiitän aluksi ryhmäni puolesta teitä - samoin kuin komission jäsentä Pattenia, joka on estynyt saapumasta tänne tänään, sekä hänen henkilöstöään - sekä aiemmin että tällä hetkellä osoittamastanne kiitettävästä valmiudesta keskustella vakavasta kidutusongelmasta parlamentin kanssa.
Toitte itse esiin tärkeän jaon, joka nykyään tehdään yhtäältä uhrien kuntoutuksen ja toisaalta ennaltaehkäisyn välillä. On erittäin tärkeää, että pidämme uhrien kuntoutusta edelleen sydämen asiana. Olemme kuitenkin vähentäneet siihen tarkoitettuja määrärahoja 45 prosentilla. Voitteko taata meille, että voimme edelleen luottaa tällä hetkellä käytettävissä oleviin varoihin? Mikäli emme voi luottaa niihin, joudumme epämiellyttävään tilanteeseen, jossa kuntoutukseen osallistuvien on kilpailtava määrärahoista ennaltaehkäisyn parissa työskentelevien kanssa. Luonnollisesti myös ennaltaehkäisy on ehdottoman välttämätöntä.
Järjestelmällinen raiskaaminen sodankäynnissä käytettävänä aseena on valitettavasti laajalle levinnyt käytäntö. Lisäksi vaikuttaa siltä, että jopa Euroopan unionin jäsenyyttä hakeneissa maissa, kuten Turkissa, poliisit pitävät kidutusta edelleen usein luonnollisena keinona kiristää tietoja. Ei voida hyväksyä, että poliisi pitää kidutusta luonnollisena keinona saavuttaa jokin päämäärä. Mielestäni on erittäin myönteistä, että kiinnitämme huomiota myös poliisin kouluttamiseen tässä kysymyksessä. Meidän on tilanteesta riippumatta pidettävä pääperiaatteenamme hyviä menetelmiä, joissa inhimillisyys on etusijalla.
Muistutan lisäksi, että lapsia käytetään aseina vanhempiaan vastaan. Tarkoitan järkyttävää lapsisotilasongelmaa eli tilanteita, joissa lapsi viedään kotoaan käytettäväksi myöhemmin aseen kaltaisena painostuskeinona omaa äitiään tai isäänsä vastaan.
Arvoisa komission jäsen, haluamme yhdessä estää tällaiset kauheudet. Tämä on tärkeä konfliktintorjunnan keino ja haluamme edelleen kannustaa teitä korostamaan myös uhrien kuntouttamisen tärkeyttä.

Gorostiaga Atxalandabaso (NI).
Arvoisa puhemies, kolmansissa maissa käytettävä kidutus on helppo tuomita täällä parlamentissa - se, kuinka talebanit kohtelevat naisia, on klassinen esimerkki kidutuksesta. Kukaan ei voi kuitenkaan kieltää sitä, että todellinen haaste olisi saada puheet vastaamaan käytännön tekoja, jotta Espanjan kuningaskunnan ongelmana oleva jatkuva kidutuskierre saataisiin katkaistua.
Olen ottanut tämän kysymyksen esiin useita kertoja neljän viime vuoden aikana, eikä kukaan täällä parlamentissa ole tukenut valituksiani. Aikaisemman puhemiehemme Fontainen käytös oli erittäin valitettavaa ensin tammikuussa 2001, jolloin pyysin häneltä lausuntoa 15:n Espanjassa kidutuksesta tuomitun poliisin armahtamista vastaan. Puhemies vaati minua keskeyttämään puheenvuoroni. Tämä tapahtui täällä kahdesti kahdessa eri istunnossa tammikuussa 2001. Puhemies menetteli samalla tavalla myös joulukuussa 2001, kun näytin valokuvajulistetta eräästä kidutetusta naisesta.
Arvoisa komission jäsen, meidän on varmistettava, että Euroopan unioni tuo äänensä esiin ja toimii vastatakseen kidutusta koskeviin valituksiin. Komission on varmistettava, että jäsenvaltiot noudattavat EU:n lainsäädäntöä, jotta EU:n kansalaiset voisivat luottaa heihin.
Poliittinen realismi on johtanut siihen, etteivät EU:n toimielimet pidä tässä tilanteessa asianmukaisena tehdä mitään, mikä olisi vaaraksi Euroopan unionin poliittiselle rakenteelle. Olen kuitenkin vakuuttunut siitä, ettei suurin osa eurooppalaisista ole kidutuksen suhteen yhtä suvaitsevaisia.
Emme saa kuvitella toimivamme tehokkaasti kidutusta vastaan niin kauan kuin emme saa aikaan tehokkaampaa kompromissia ja ilmianna kidutuksesta vastuussa olevia henkilöitä. Muutamasta rohkeasta mietinnöstä huolimatta mitään olennaista muutosta ei valitettavasti ole tapahtunut Euroopan unionissa. Odotamme komissiolta ehdotuksia, jotka tarjoavat järkevän lainsäädännöllisen ratkaisun kidutuksen estämiseksi kaikissa olosuhteissa. Poliittisia ja oikeudellisia toimia on toteutettava pian, koska kidutusongelmaan on löydettävä pikaisia ratkaisuja.
Tuen voimakkaasti komission julkilausuman painotuksia, vaikka arvelenkin, että hyvin monet Baskimaan asukkaat pitäisivät julkilausumaa riittämättömänä vastauksena huolenaiheisiinsa.

Lage (PSE).
Arvoisa puhemies, pyysin puheenvuoroa, koska en voi suhtautua välinpitämättömästi edellisen jäsenen puheeseen enkä usko, että täällä on läsnä ainoatakaan espanjalaista jäsentä, joka voisi vastata siihen. En voi olla närkästymättä siitä, mitä jäsen sanoi. Mielestäni hänen sanansa voisivat parhaassa tapauksessa olla osoitus edes jonkinlaisesta pyrkimyksestä erottaa oikea ja väärä. Näin ei kuitenkaan ollut. Edellinen puhuja ei tuomitse kidutusta. Hän ei tuomitse väkivaltaa, jota hänen puolustamansa järjestö käyttää Espanjassa, ihmisten kaappauksia ja heidän pitämistään vangittuina huonoissa oloissa, sortoa eikä ihmisten kohtelua esineinä. Hän vastustaa Espanjan valtion mahdollisia kidutustoimia. Arvoisa puhemies, Espanjan valtio tuomitaan varmasti, jos se syyllistyy kidutuksen käyttöön, ja Espanjassa on jo aloitettu oikeudenkäynti poliisia ja viranomaisia vastaan, jotka ovat käyttäneet kidutusta kyseisen järjestön jäseniä vastaan. Tämä on asianmukaista, demokraattista toimintaa. En voi kuunnella edellistä puhujaa esittämättä vastalausetta, koska se mitä hän sanoi, on täysin päinvastaista kuin se, mitä hän todella tarkoittaa.

Puhemies.
Hyvät parlamentin jäsenet, pyydän, ettette ala keskustella tästä aiheesta. Eräs espanjalainen parlamentin jäsen on pyytänyt puheenvuoroa. Myös minä olen parlamentin jäsen ja espanjalainen, mutta koska olen puhemies, olen yrittänyt ja aion pysyä tyynenä. Kuuntelin jäsen Gorostiagaa tarkkaavaisesti yli kolme minuuttia keskeyttämättä häntä, mutta kerrottakoon, että myös minä olen närkästynyt, koska meille kaikille on täysin selvää, ettei jäsen Gorostiaga tuomitse kyseisiä hyökkäyksiä. Hyvä jäsen Gorostiaga, älkää huolestuko, saatte kyllä puheenvuoron. Lisäksi jäsen on kuulunut aikaisemmin kauniisti sanottuna järjestöön, jonka demokraattisen oikeusvaltion viranomaiset hajottivat niiden yhteyksien vuoksi, joita sillä oli erääseen terroristijärjestöön.
En sano tämän enempää, mutta tämä on merkittävä pöytäkirjaan. Parlamentin espanjalaisena jäsenenä otan itse vastuun sanoistani. Pyydän espanjalaista parlamentin jäsentä olemaan käyttämättä puheenvuoroa, koska tällaisissa keskusteluissa ei ole tarkoitus pitää tämäntyyppisiä puheita. Jäsen Gorostiagalla on nyt 15-20 sekuntia aikaa sanoa sanottavansa, vaikka hän on osoittanut sormensa ihmisiin, jotka eivät ole läsnä tässä istuntosalissa.

Gorostiaga Atxalandabaso (NI).
Arvoisa puhemies, pitääkseni työjärjestyspuheenvuoron en voi ensiksikään hyväksyä puhemiehen noudattamaa menettelyä, minkä vuoksi esitän vastalauseeni.
Toiseksi tuomitsen kaikki kiduttajat poikkeuksetta, ja toivoisin espanjalaisten kollegojeni tekevän samoin eli tuomitsevan armahduksen, joka on annettu kidutuksesta tuomituille kiduttajille. Espanjan hallitus on armahtanut heitä, niin että he voivat jatkaa kiduttamista Espanjassa ilman rangaistusta.

Puhemies.
Kaikki puheemme merkitään pöytäkirjaan. Kuten kaikki tiedätte, jokaisella on työjärjestyksen mukaan oikeus puhua tässä istuntosalissa, jota kutsutaan joskus kaunopuheisesti demokratian pyhätöksi, ja jokaisella on moraalinen vastuu puheistaan.

Gahler (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, minäkin tuon esiin sen, mitä haluan sanoa, ja sen vuoksi kiitän ensin jäsen Posseltia paitsi kidutuksen arvostelusta ja tuomitsemisesta yleisesti myös kidutusta tukevien valtioiden nimeämisestä. Tämä on mielestäni eräs tärkeimmistä poliittisista kysymyksistä, emmekä saa unohtaa sitä. Suhteissamme kolmansiin maihin meidän olisi lisäksi nimettävä kidutusta harjoittavat maat. Jäsen Posselt mainitsi Venäjän ja Turkin. Olen itse puolestani Irania koskevan mietinnön esittelijä, mutta se ei estä minua toteamasta, että kidutusta esiintyy valitettavasti edelleen myös Iranissa. Käsittelemme kysymystä julkisesti muun muassa ihmisoikeusvuoropuhelussa, jota käydään parhaillaan Iranin kanssa. Arvoisa komission jäsen, tämän vuoksi olisi ollut mielestäni hyvä, jos tekin olisitte nimennyt maat, joissa kidutusta esiintyy koskee, sen sijaan että käsittelette asiaa ainoastaan yksittäisissä poliittisissa vuoropuheluissa suljettujen ovien takana.
Jos meillä on todisteita kidutuksesta, mielestäni on hyvin tärkeää, että poistamme perussopimuksiin sisällyttämiemme varotoimien mukaisesti muun muassa kauppaetuuksien kaltaiset etuoikeudet, joista monet AKT-valtiot nauttivat Cotonoun sopimuksen perusteella. Meillä on tähän tarvittavat mekanismit, mutta minusta vaikuttaa siltä, ettemme käytä niitä 77 AKT-valtion kohdalla lukuun ottamatta Zimbabwea, jossa olemme toteuttaneet joitakin varsin vaatimattomia toimia.
Mainitsitte lisäksi kidutuksen uhrien kuntoutuskeskukset. Mikäli tulkitsen oikein sanomaanne, aiotte lopettaa kuntoutuskeskusten rahoituksen. Täsmensitte asiaa sanomalla, ettei tämä tapahdu yhdessä yössä, mutta suuntaus on selvä. Lisäksi mainitsitte, että on myös muita mahdollisia rahoituslähteitä. Tämä on selvä osoitus siitä, että aikomuksenanne on lopettaa rahoitus. Kehotan teitä harkitsemaan asiaa uudelleen. Periaatteellisista syistä voimme vetäytyä vain, jos tiedämme kidutuksen loppuneen tai vähentyneen.
Tämän vuoksi tuen ehdotusta, jonka sosialistiryhmä aikoo kuulemani mukaan esittää ja jonka mukaan budjettikohtaan B5-813 olisi lisättävä miljoona euroa. Yritän kerätä ehdotukselle tukijoita myös omasta ryhmästäni. Budjettikohdan poistamisen sijaan pyydämmekin päinvastoin lisäämään määrärahoja. Pyydän komissiota toimimaan yhteistyössä kanssamme.
Karamanou (PSE).
Arvoisa puhemies, Euroopan parlamentin naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunnan puheenjohtajana myös minä olen iloinen siitä, että Amina Lawal, aviorikoksen vuoksi julmaan kivityskuolemaan tuomittu nigerialaisnainen, vapautettiin tänään. Lisäksi kiitän komissiota ja valiokuntaani vastustuskampanjasta ja merkittävästä myötävaikutuksesta tämänpäiväiseen päätökseen. Vastustuksemme oli mahdollisimman ankaraa. Tämä nainen symbolisoi kuitenkin edelleen kaikkien maapallon naisten kamppailua perusvapauksiensa ja ihmisoikeuksiensa puolesta.
Arvoisa komission jäsen, kiitän teitä lämpimästi kidutuksen vastaisista aloitteistanne, jotka koskevat kidutuksen ennaltaehkäisyä ja kidutuksen uhreille tarkoitettujen kuntoutuskeskusten rahoitusta. Haluaisin kuitenkin hieman pohtia tätä kysymystä. Aristoteles korosti Ateenassa 2 500 vuotta sitten, ettei kiduttamalla saatuja tunnustuksia saada hyväksyä. Myös Antiphontas, eräs toinen kreikkalainen retoriikkaa harrastava filosofi, sanoi, että kidutuksen kohteeksi joutuvat ihmiset sanovat vain sellaista, mikä miellyttää heidän kiduttajiaan. Oman aikamme kokemukset ovat osoittaneet, että kidutuksen avulla voidaan saada millaisia tunnustuksia tahansa. Uhrit sanovat, mitä tutkintatuomarit haluavat kuulla, ja allekirjoittavat mitä tahansa saadakseen tuskan ja kidutuksen loppumaan.
Riippumatta siitä, kuinka kliseiseltä tämä kuulostaa, syyskuun 11. päivä oli joka tapauksessa merkittävä käännekohta ihmisoikeuksien kannalta. Väkivalta ja terroriteot, pelko ja turvattomuus, jotka rajoittuivat aikaisemmin tiettyihin osiin maailmaa, tulivat osaksi arkipäivää monilla uusilla alueilla, läntinen maailma mukaan luettuna.
Arvoisa komission jäsen, järjestimme joitakin vuosia sitten kampanjoita totalitaaristen ja diktatuurihallintojen harjoittamaa kidutusta vastaan. Olimme varmoja siitä, ettei kidutus ole läntisen maailman ongelma. Huomasimme kuitenkin pian olleemme väärässä. Ymmärsimme sen nähdessämme afgaanivankeja, joiden silmät ja korvat oli peitetty amerikkalaisten Guantanamon tukikohdassa Kuubassa. Vangit elivät olosuhteissa, jotka ovat erään asiantuntijan - Maria Kallin - mukaan rinnastettavissa kidutukseen. Maria Kalli on mainitsemanne kidutuksen uhrien kansainvälisen kuntoutusverkoston kreikkalainen puheenjohtaja.
Samanaikaisesti olimme kauhuissamme kuullessamme valistuneina pidettyjen henkilöiden väittävän, että kidutusta on käytettävä terrorismin torjunnassa. Meidän on toisin sanoen väiteltävä uudelleen aiheesta, joka tiedettiin todeksi jo 2 500 vuotta sitten. Kukaan ei kuitenkaan epäile sitä, että sota terrorismia vastaan saa aikaan entistä vakavampaa terrorismia. Sota terrorismia vastaan on valitettavasti muuttunut sodaksi vapautta - turvallisen matkustamisen vapautta, kadulla kävelemisen, ihmisten tapaamisen ja sellaisen päivittäisen elämän vapautta, johon ei liity pelkoa ja kauhua - vastaan. Elävin ja viimeisin esimerkki siitä, kuinka väkivalta saa aikaan vieläkin ankarampaa väkivaltaa, oli hyökkäys YK:n Bagdadin-toimistoja vastaan.
Ihmisoikeusaktivistit ja vapaaehtoiset humanitaarista apua tarjoavat järjestöt ovat nykyään tulilinjalla, ikään kuin ne olisivat itse terroristeja. Arvoisa komission jäsen, väkivallan vastaisia toimiamme ja uhrien suojelemista ei saa kuitenkaan lopettaa. Tämän huomioon ottaen kiitän teitä kaikista aloitteistanne.

Barnier
Arvoisa puhemies, vastaan ensin lyhyesti jäsen Karamanoun äskeiseen ja jäsen Junkerin hieman aikaisempaan puheenvuoroon. Uskon, että olemme tässä istuntosalissa - ja luonnollisesti myös sen ulkopuolella - kaikki hyvin iloisia siitä, että Amina Lawal vapautettiin syytteestä Nigeriassa. Koko maailma, Eurooppa ja komissio - joka on huolissaan ihmisoikeuksien kunnioittamisesta - halusivat, että hänet julistetaan syyttömäksi: esimerkiksi puheenjohtaja Prodi kirjoitti asiasta Nigerian viranomaisille. Tiedämme lisäksi, että kuolemantuomion lakkauttaminen on keskeisessä asemassa puolustettaessa ihmisoikeuksien kunnioittamista. Kaikki Euroopan maat ovat poistaneet kuolemantuomion, mutta valitettavasti näin ei ole muualla maailmassa. Olen tämän vuoksi iloinen voidessani tukea teidän kahden aiheesta esittämiä lausuntoja.
Jäsen Maes toi esiin kuntoutuksen ja ennaltaehkäisyn välistä painotusta koskevan kysymyksen, jonka itsekin mainitsin. Selostin hetki sitten syitä siihen, minkä vuoksi haluamme nyt asettaa ennaltaehkäisyn etusijalle. Hyvä jäsen Maes, EU:n aloitteessa ennaltaehkäisyn ja kuntoutuksen välillä ei tehdä ehdotonta jakoa, eikä siinä kiistetä sitä, että kuntoutuskeskukset voivat olla ja että niillä on oltava tietty rooli ennaltaehkäisyssä.
Lisäksi keskukset ovat saaneet vuoden 2002 ehdotuspyynnön mukaan käyttää 20 prosenttia niille ehdotetuista varoista nimenomaan ennaltaehkäisyyn liittyviin toimiin. Pohdinnan virikkeeksi aloitamme pian alalla toimivien keskusten roolia koskevan tutkimuksen. Hyvä jäsen Maes, kiitän teitä siitä, että toitte esiin kollegani ja ystäväni Pattenin sitoutumisen ja toiminnan erityisesti tämän mutta myös monien muiden kysymysten edistämiseksi. Kerron hänelle, että toitte esiin hänen toimintansa.
Haluan myös rauhoittaa hetki sitten puhuneita jäseniä Junkeria ja Galleria kertomalla, että aiomme jatkaa tuen myöntämistä kuntoutuskeskuksille. Tämä on osa EU:n sitoumuksia. Kuten totesin, kuntoutustoimille myönnettävä rahoitus ei lopu lähitulevaisuudessa. Kuten jo totesin, teidän on pidettävä mielessä, ettei EU:n aloite ole Euroopan unionin ainoa rahoituslähde kidutuksen uhreille. Itse asiassa useat Euroopan unionin jäsenvaltiot rahoittavat itse - YK:n välityksellä - merkittävällä tavalla kidutuksen uhreille tarkoitettua vapaaehtoista rahastoa, joka myöntää vuosittaista tukea kuntoutuskeskuksille. Halusin esittää tämän täsmennyksen hetki sitten esiin tuomienne huolenaiheiden vuoksi.

Puhemies.
Keskustelu on päättynyt.

Puhemies.
Esityslistalla on seuraavana Astrid Lullingin esittämä maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan suullinen kysymys (B5-0276/2003) Euroopan mehiläishoidon ongelmista.

Lulling (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, parlamentti on yrittänyt saattaa Euroopan komission tietoiseksi Euroopan mehiläishoitotilanteesta, joka on heikentynyt jatkuvasti 1980-luvun jälkeen.
Saimme hieman vauhtia komissioon vuonna 1997, jolloin annettiin melko ponneton asetus hunajan tuotannon ja markkinoinnin parantamiseksi. Samalla myönnettiin vuodesta riippuen 15--16 miljoonan euron määräraha kaikille 15 jäsenvaltiolle. Komissio ei ole reagoinut parlamentin yksimielisiin pyyntöihin pelastaa Euroopan mehiläishoito toteuttamalla asianmukaisempia toimenpiteitä, joihin kuuluisi esimerkiksi pölytyspalkkio.
Mehiläishoito on kohdannut uusia ongelmia jo useiden vuosien ajan. Mehiläispesiä on menetetty, koska mehiläiset ovat menettäneet suuntavaistonsa kerättyään siitepölyä tietyistä viljalajikkeista. Arvoisa komission jäsen, tämä on yhtä vaarallista kuin se, että poliitikot sotkeutuvat puheissaan. Komissio vähät välittää toistuvista varoituksistamme, vaikka neuvosto nimenomaan pyysi 18. helmikuuta tänä vuonna komissiota kehittämään tämän alan toimintaansa parlamentin pyyntöjen mukaisesti. Siitä huolimatta meidän - maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan - on täytynyt pyytää, että tämän suullisen kysymyksen merkitsemistä esityslistalle, jotta siitä keskusteltaisiin ja jotta voisimme äänestää Euroopan mehiläishoidon uusia ongelmia koskevasta päätöslauselmasta 9. lokakuuta.
Maatalousvaliokunta järjesti näitä uusia ongelmia koskevan kuulemisen 28. huhtikuuta tänä vuonna. Arvoisa komission jäsen Barnier, useissa jäsenvaltioissa, erityisesti Ranskassa, mehiläishoidon ongelmana on suuri kuolleisuus mehiläisyhdyskunnissa. Kuolleisuuden katsotaan olevan yhteydessä muun muassa tiettyihin sisävaikutteisiin (systeemisiin) hyönteismyrkkyihin, joita esiintyy tiettyjen lajien, pääasiassa auringonkukan ja maissin, siementen päällysteissä laajamittaisen viljelyn yhteydessä. Koska ennalta varautumisen periaate on ympäristöpolitiikan perusperiaate Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ympäristöpolitiikkaa koskevan 174 artiklan mukaan, sitä olisi mielestäni noudatettava tilanteissa, joissa esiintyy sekä vakavia riskejä että epävarmuustekijöitä. Kuten ehkä tiedätte, Einstein sanoi aikanaan, että jos mehiläiset katoavat maapallolta, ihmiskunta katoaa kahden vuoden kuluttua siitä.
Kuten totesin, ratkaistavanamme on siis vakava ongelma. Eri jäsenvaltioiden monien eri alueiden mehiläishoitajat ovat todenneet mehiläisten kuolleisuuden lisääntyneen jo useiden vuosien ajan. Oireet poikkeavat esimerkiksi sään aiheuttamasta kuolleisuudesta, mutta ne esiintyvät samanaikaisesti uuden sukupolven neurotoksisten sisävaikutteisten tehoaineiden käytön kanssa, kun näitä aineita käytetään laajamittaisen viljelyn yhteydessä kuorruteaineina lähellä pesiä. Tältä osin esiintyy epävarmuutta: sekä huhtikuun lopun kuulemistilaisuus että maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan jäsenten kommentit ja lausunnot osoittavat, etteivät tutkijat ole yksimielisiä asiasta.
Mielestäni meidän on puututtava ongelmaan eikä vain kierreltävä sitä. Perustakaamme asiantuntijakomitea, jotta pääsemme epävarmuudesta. Taloudelliset edut eivät saa tietenkään johtaa kaksinaismoraaliin, vaikka edut ovatkin kieltämättä hyvin suuria: kyse on miljardeista euroista. Voimakkaiden taloudellisten ryhmittymien, jotka ovat ahdistelleet meitä viikkojen ajan jatkuvasti sekä täällä että Brysselissä, edut eivät saisi vaikuttaa poliitikkoihin ja tiedemiehiin. Asiantuntijoiden on toimittava täysin puolueettomasti ja avoimesti, ja heidän on saatava työskennellä rauhassa. Heidän on myös annettava meille luotettavia ja puolueettomia vastauksia.
En aio salata teiltä, että sain tällä viikolla hyvin kiinnostavan kertomuksen mehiläisten häiriöitä koskevaa monimuuttujatutkimusta tekevältä tieteen ja tekniikan tutkimuskomitealta (Scientific and Technical Committee for the Multifactorial Study of Disorders of Bees), joka koostuu korkeatasoisista tiedemiehistä. Kertomus on virallinen selonteko siitä, että edellä mainitsemiani aineita on havaittu siitepölyssä. Nimiä tarkemmin mainitsematta totean, että Bayer-yhtiökin oli kuulemma hämmästynyt näistä uusista todisteista. Mainitakseni ainoastaan yhden näistä havainnoista Gauchon käyttö auringonkukansiementen päällysteenä aiheuttaa merkittävän riskitekijän eri-ikäisille mehiläisille. Auringonkukan tapaan myös maissin siementen päällysteenä käytettäessä Gaucho aiheuttaa siitepölyä keräävien mehiläisten kannalta huolestuttavia pitoisuuksia.
Arvoisa komission jäsen, pikaiset toimet ovat siis tarpeen huolestuttavan korkean mehiläiskuolleisuuden todellisten syiden selvittämiseksi. Tällä välin mehiläishoitajamme tarvitsevat apua ja enemmän varoja selviytyäkseen tästä uudesta kriisistä - riippumatta siitä, mikä sen on aiheuttanut. Toivon, että komissio toimii tällä kerralla ja suhtautuu pyyntöihimme vakavasti. Toivon, että se huolehtii siitä, että asiaa tutkitaan huolellisesti kriisin selvittämiseksi. Kuten totesin, meidän on tällä välin toteutettava toimia estääksemme mehiläishoitajia katoamasta; katoamisella olisi monia ympäristölle haitallisia vaikutuksia. Arvoisa komission jäsen, tämän vuoksi pyydämme komissiota ystävällisesti antamaan selkeän vastauksen tämän keskustelun kuluessa esittämiimme kolmeen erityiskysymykseen.

Barnier
Arvoisa puhemies, hyvä jäsen Lulling, olen hyvin selvillä pitkäaikaisesta sitoutumisestanne tähän kysymykseen sekä pätevyydestänne ja tarmokkuudestanne. Puhutellessanne minua sanoitte, että nämä huolenaiheet koskettavat myös maata, jonka kansalainen edelleen olen. En ole unohtanut, että aikaisemmissa toimissani minun oli usein keskusteltava ja toimittava mehiläishoidosta vastuussa olevien henkilöiden kanssa juuri haluamallanne tavalla. Käyttämienne sanojen perusteella ymmärrän myös tyytymättömyytenne ja odotuksenne. On kuitenkin aivan eri asia väittää, että yritämme kiertää kysymyksen, että vähät välitämme siitä tai että olemme sotkeutuneet puheissamme. Yritän vastata kolmeen kysymykseenne vakavasti ja selkeästi.
Olemme ottaneet huomioon parlamentin päätökset niiden vaikutusten huomioon ottamisesta, joita pitkään säilyvillä sisävaikutteisilla hyönteismyrkyillä on mehiläisiin ja kansanterveyteen. Komissio korostaa kuitenkin, että tällaiset mahdolliset vaikutukset on otettu huomioon jo hyönteisten torjunta-aineiden arvioinnissa, jota edellytetään kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamista koskevassa direktiivissä. Jäsenvaltiot eivät saa sallia kasvinsuojeluainetta, jolla on sellaisia muihin kuin kohde-eliöihin - esimerkiksi mehiläisiin - kohdistuvia vaikutuksia, joita ei voida hyväksyä.
Lisäksi jäämien mahdolliset kansanterveydelliset vaikutukset on arvioitava ennen kuin hyönteisten torjunta-aineiden jäämien sallitut enimmäismäärät elintarvikkeissa voidaan vahvistaa.
Hyvä jäsen Lulling, komissio huomauttaa, että useimmat esiin tuoduista huolenaiheista liittyvät kahteen parhaillaan arvioitavana olevaan hyönteisten torjunta-aineeseen. Koska kyseisten arviointien tulokset eivät ole vielä käytettävissä, yhteisön tason päätöstä kyseisistä aineista ei ole vielä tehty, mutta komissio on tietoinen ainakin yhdessä jäsenvaltiossa sovellettavista riskinhallintatoimista.
Direktiivissä ei vaadita, että komission olisi suoritettava aihetta koskevat tutkimukset itse. Toisaalta komissio on täysin selvillä siitä, mitkä tutkimukset ovat tarpeen sen osoittamiseksi, että tietyt aineet voidaan hyväksyä. Komissiolle on toimitettu tietoja, joiden mukaan mehiläisyhdyskunnat ovat pienentyneet joissakin jäsenvaltioissa, mitä korostitte itsekin. Saamiemme tietojen mukaan tällä hetkellä ei ole kuitenkaan minkäänlaisia tieteellisiä todisteita siitä, että tämä pienentyminen johtuu jostain yksittäisestä tekijästä, kuten torjunta-aineiden käytöstä.
Komissiolle on myös ilmoitettu, että jäsenvaltiot, teollisuus ja tieteelliset järjestöt tekevät parhaillaan tutkimusta järjestöjen tarkan valvonnan alaisina. Myös komissio seuraa asiaa hyvin tarkkaan. Se seuraa kehitystä luonnollisesti myös tästä eteenpäin ja toteuttaa tarvittavat toimenpiteet sitä mukaa kuin tarvetta ilmenee.
Hyvä parlamentin jäsen Lulling, neuvoston asetuksen 1221/97 mukaisten tukien osalta todettakoon, että komissio myönsi 50 prosentin yhteisrahoituksen kansallisille ohjelmille, joiden tarkoituksena oli parantaa hunajan tuotantoa ja markkinointia, markkinointivuonna 1999-2000. Esimerkiksi Ranskan ohjelmaan sisältyi tutkimus kasvinsuojeluaineiden vaikutuksista mehiläisiin. Mehiläiskantojen palauttamista ennalleen tuetaan myös markkinointivuosia 2002-2003 ja 2003-2004 koskevista ohjelmista. Kerrottakoon lopuksi, että jonkin jäsenvaltion sitä halutessa komissio on tietenkin halukas tarkastelemaan mahdollisuutta lisätä näille toimille myönnettäviä määrärahoja kokonaistalousarvion sallimissa rajoissa, mutta on luonnollisesti kansallisten viranomaisten tehtävä anoa sitä.
Tämän konkreettisemmin ja täsmällisemmin en voi vastata niihin kolmeen näkökohtaan, jotka otitte esiin suullisessa kysymyksessänne.

Posselt (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, me kaikki tiedämme, että jäsen Lulling on paitsi Euroopan parlamentin viinikuningatar myös sen mehiläiskuningatar. Kiitän häntä hyvin lämpimästi tästä sitoutumisesta, koska meidän on oltava tietoisia siitä, että Euroopan parlamentti on ollut huolissaan tästä kysymyksestä vuosikymmenien ajan. Baijerilainen parlamentin jäsen ja eurooppalainen persoonallisuus Heinrich Aigner, joka ei ikävä kyllä ole enää joukossamme, saattoi jo 1980-luvulla yhteen satoja baijerilaisia mehiläishoitajia tämän asian käsittelyn vauhdittamiseksi. Olemme työskennelleet sen parissa 30 vuotta, emmekä ole valitettavasti edistyneet paljoakaan. Arvoisa komission jäsen, täsmennettäköön, että olen kiitollinen täsmällisistä vastauksistanne ja siitä, että suhtaudutte niin vakavasti tähän tärkeään kysymykseen, sillä mehiläishoitoala on joutumassa vähitellen ympäristökriisin kohteeksi. Valtava määrä mehiläisyhteiskuntia tuhoutui Baijerissa ja Itävallassa keväthallojen vuoksi mutta tietenkin myös hyönteisten torjunta-aineiden ja tautien vuoksi. Ympäristövaikutukset ovat hyvin tuntuvia ja ne ovat havaittavissa esimerkiksi hedelmissämme. Tämän vuoksi uskon todella, että nyt on aika edistää vakavasti uhatun mehiläishoidon siirtämistä seuraavalle sukupolvelle. Hyvin suuri osa mehiläishoitajista on ikääntyneitä, koska entistä harvalukuisemmat nuoret ovat valmiita ryhtymään tähän hankalaan mutta ympäristön kannalta välttämättömään tehtävään erityisesti siksi, että sen taloudellinen palkitsevuus heikkenee jatkuvasti. Tämän vuoksi haluan ilmaista selvästi, että vaadin jäsen Lullingin tavoin kaikkien tarvittavien toimenpiteiden toteuttamista luonnollisen eurooppalaisen hunajan markkinoinnin tukemiseksi halvan ja tullittoman keinotekoisen hunajan - jonka kanssa meidän on täytynyt kilpailla toistuvasti - tai ulkomaisen hunajan sijaan. Pyydän myös jatkuvan vitsailun kohteena olevan mutta ympäristön kannalta tärkeän pölytyspalkkion käyttöönottoa mehiläisyhdyskuntia varten tukeaksemme tätä toimintaa ja myöntämällä enemmän tukea mehiläishoitajille.
Arvoisa komission jäsen, kiitän teitä erityisesti Ranskaa koskevista esimerkeistänne, sillä Ranska on johtavia maita tällä alalla. Myös oman maanne presidentti on entinen maatalousministeri, ja maanne suhtautuu hyvin vakavasti terveelliseen ravintoon ja herkulliseen ruokaan. Mielestäni meidän pitäisi Euroopassa nähdä lopultakin tämä kysymys, jota jotkut pitävät ehkä lähinnä vitsinä, sellaisena kuin se on - terveyskysymyksenä ja toimivan ympäristön ja ekologisen järjestelmän edellytyksenä.

Berthu (NI).
Arvoisa puhemies, esittäessään komissiolle suullisen kysymyksen, jonka aiheena on pikaista ratkaisua vaativa mehiläisten suuri kuolleisuus, kollegani Souchet ja Lulling toivat jälleen esiin hälyttävän ongelman, ja tuen heitä voimakkaasti tässä kysymyksessä. Ranskassa on tehty useiden vuosien ajan - tarkemmin sanottuna vuodesta 1995 lähtien - havaintoja hyvin epätavallisesta mehiläisyhdyskuntien häviämisestä. Tilanne heikkenee vuosi vuodelta. Lisäksi maantieteellinen alue ja pesien lukumäärä, joita ongelma koskee, kasvaa jatkuvasti. Voimme todeta, että ongelma koskee jo monia Euroopan maita.
Tutkimukset osoittavat, ettei mehiläisten suuri kuolleisuus johdu tavanomaisista taudeista. Useita muita olettamuksia on tutkittu, muun muassa ilmastoa, ympäristön yleistä pilaantumista ja kasvinsuojeluaineiden virheellistä käyttöä. Vaikka nämä saattavat joissakin tapauksissa tarjota osittaisen selityksen asialle, ne eivät kuitenkaan selitä läheskään koko tuhoa. Arvoisa komission jäsen, en yhdy tältä osin hetki sitten esittämäänne näkemykseen. Asiantuntijoiden ja ammattihenkilöiden mukaan eräs perussyy on itse asiassa löydetty: syynä on pesien ympäristö silloin, kun siinä esiintyy hunajakasvi-, kuten rapsi-, auringonkukka- tai maissipeltoja, joiden siemeniä on käsitelty Gauchon tai Regentin tyyppisillä hyönteisten torjunta-aineilla.
Teollisuustuottajat vastaavat luonnollisesti, ettei yhteyttä ole todistettu virallisesti, mutta kokemukset osoittavat selvästi, että mehiläisten häiriöiden - suuntavaiston menetys, tärinä, kykenemättömyys kerätä siitepölyä ja lopulta kuolema - ja Gaucholla tai Regentillä käsitellyistä siemenistä kasvatettujen lähiympäristön viljalajikkeiden välinen yhteys on kiistaton. Mitä enemmän asiaa tutkitaan, sitä kiistattomampi tämä yhteys on. Viranomaiset eivät ole kuitenkaan tehneet mitään ratkaisevaa lukuun ottamatta rauhoittavia puheita, tutkimusten aloittamista ja joitakin vähäisiä toimenpiteitä, kuten auringonkukansiementen käsittelyä koskevan luvan tilapäistä epäämistä Gaucholta Ranskassa.
Tämän vuoksi Euroopan parlamentin maatalousvaliokunta järjesti aihetta koskevan kuulemistilaisuuden viime huhtikuun 28. päivänä jälleen jäsenten Souchet'n ja Lullingin aloitteesta. Saimme tällöin tietää hälyttäviä asioita: mehiläisiin vaikuttava ongelma saattaa hyvin olla vain näkyvin osa laajemmasta pölyttäviin hyönteisiin, alueen hyönteiskantaan ja maaperän eliöihin kohdistuvasta ongelmasta. Gauchon ja Regentin molekyylit saattavatkin olla haitallisia sekä mehiläisille että paljon laajemmalle ympäristölle.
Tarkastelkaamme asiaa vieläkin laajemmin. Koska näitä molekyylejä on ruoassa ja eläinten rehussa käytettävissä maataloustuotteissa, meidän pitäisi huolestua myös omasta terveydestämme. Ekosysteemin - ja ehkä myös ihmisen - laaja-alaisen myrkyttymisriskin vuoksi vaadimme ennalta varautumisen periaatteen soveltamista. Kuulin juuri komission vastaukset jäsenten Souchet'n ja Lullingin suulliseen kysymykseen. Nähdäkseni komission asenne, jonka mukaan meidän on tyydyttävä tarkkailemaan tilannetta, on liian leväperäinen. Mielestämme ennalta varautumisen periaate edellyttää kyseisten tuotteiden käytön kieltämistä ainakin kaikkien hunajakasvien osalta. Lisäksi on toteutettava toimenpiteitä mehiläishoitajille aiheutuneiden vahinkojen korvaamiseksi ja sen varmistamiseksi, että heidän pesänsä täyttyvät uudelleen.

Barnier
Arvoisa puhemies, vastaan lyhyesti joihinkin esitetyistä huomioista. Päinvastoin kuin on ehkä väitetty, komissio suhtautuu hyvin vakavasti tähän jäsen Lullingin kiivaasti ja jäsen Souchet'n asiantuntevasti tukemana puolustamaan kysymykseen. Jos joku teistä on saanut sen vaikutelman, ettei vakavaa tieteellistä tutkimusta kasvinsuojeluaineista ja niiden vaikutuksista mehiläisiin ole tehty, uskon hänen erehtyvän. Kyseisiä aineita on tutkittu jo useiden vuosien ajan. Kasveja ja mehiläisiä käsittelevä kansainvälinen toimikunta, jonka erityisenä tehtävänä on tutkia mehiläisiä uhkaavia vaaroja, piti aiheesta äskettäin kansainvälisen symposiumin Bolognassa. Toimikunta on todennut, että monissa maissa havaittu mehiläisten terveyden heikkeneminen ja mehiläisyhdyskuntien heikentynyt teho eivät luultavasti johdu mistään tämänkaltaisesta yksittäisestä syystä. Myös muilla mahdollisilla aiheuttajilla - tietyillä loisilla, tietyillä viljelykäytännöillä ja sääolosuhteilla - saattaa olla yhtä haitallisia vaikutuksia mehiläisten terveyteen kuin kasvinsuojelutuotteilla ja eläinlääkintätuotteilla.
Hyvä jäsen Berthu, mainitsitte ekosysteemin. Muistutan teitä pitkäaikaisesta sitoutumisestani tähän alaan. Maani entisenä ympäristöministerinä olen kiinnostunut tästä kysymyksestä. Symposiumissa sovittiin mehiläisten terveyden heikkenemistä tutkivan työryhmän perustamisesta. Työryhmä raportoi toiminnastaan seuraavassa symposiumissa, joka pidetään vuonna 2005. Vakuutan, että komissio seuraa sen työskentelyä tiiviisti ja tekee sen perusteella tiettyjä konkreettisia johtopäätöksiä.
Jäsen Posselt, jota kiitän hänen mielipiteestään, pahoitteli sitä, että yhä harvemmat nuoret ryhtyvät mehiläishoidon hienoon maaseutuammattiin. Ilmoitan hänelle, että kansallisista hunajaohjelmista rahoitetaan teknistä apua nuorten kannustamiseksi mehiläishoitoalalle ja heidän toimintansa tulosten parantamiseksi.
Puhemies.
Kiitoksia, arvoisa komission jäsen. Jäsen Lulling haluaa antaa pistoksia.

Lulling (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, komission jäsen väitti, ettei komissiolla ole mitään tieteellisiä todisteita kuolleisuuden ja uuden sukupolven torjunta-aineiden välisestä korrelaatiosta. Kerron komission jäsenelle, että voin antaa hänen käyttöönsä mehiläisten häiriöitä koskevaa monimuuttujatutkimusta tekevän tieteen ja tekniikan tutkimuskomitean kertomuksen, johon viittasin johdannossani ja joka osoittaa kyseisen korrelaation. Arvoisa komission jäsen, kertomus on käytettävissänne. Tapaamme jälleen 9. lokakuuta, jolloin keskustelemme päätöslauselmaluonnoksesta, josta maatalousvaliokunta äänestää tämän keskustelun päätteeksi ensi viikolla.
Puhemies.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan 9. lokakuuta 2003.

Puhemies.
Ilmoitan parlamentille, että jäsen Bethell on ilmoittanut minulle luopuvansa edustajantoimesta 30. syyskuuta 2003 alkaen. Parlamentti panee merkille edustajantoimen vapautumisen työjärjestyksen 8 artiklan 3 kohdan mukaisesti.

Evans, Jonathan (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, en halua viivästyttää parlamenttia, mutta haluan ehdottomasti sanoa muutaman sanan jäsen Bethellin ilmoituksen johdosta.
Jäsen Bethell on ollut suosittu ja ahkera parlamentin jäsen hyvin monen vuoden ajan. Parlamentin kaikki eri tahot ovat arvostaneet hänen työtään. Muistamme hänen Neuvostoliiton ihmisoikeuksia koskevan työnsä Neuvostoliiton mahtiaikana. Hän saattoi Solzhenitsynin ja Saharovin kurjuuden suuren yleisön tietoisuuteen. Hän oli avainasemassa, kun otimme käyttöön Euroopan parlamentin Saharov-palkinnon. Hän vaikutti välittömästi myös ilmatilan vapauttamiseen, ja hän on siten vaikuttanut suoraan kuluttajiin kaikkialla Euroopan unionissa.
Jokainen poliitikko haluaisi varmasti saavuttaa elinaikanaan aseman, jossa hänellä on edes jotain merkitystä valitsijoilleen. Jäsen Bethell voi todeta olleensa merkittävä poliitikko eurooppalaisille. Parlamentin kaikki eri ryhmät jäävät kaipaamaan häntä kovasti.
Puhemies.
Ilmoitan parlamentille myös, että jäsen Maij-Weggen on nimetty kuninkaalliseksi edustajaksi Pohjois-Brabantin maakuntaan Alankomaissa. Hän on ilmoittanut minulle luopuvansa edustajantoimesta 1. lokakuuta 2003 alkaen. Onnittelen häntä nimityksestä. Parlamentti panee merkille edustajantoimen vapautumisen työjärjestyksen 8 artiklan 3 kohdan mukaisesti.

Slovakian vastuussa olevat viranomaiset ovat ilmoittaneet minulle, että Jozef Heriban on nimetty Imrich Béresin tilalle tarkkailijaksi 9. syyskuuta 2003 alkaen.

Puhemies.
Siirrymme äänestykseen.
Karl von Wogaun laatima ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan mietintö aseiden vientiä koskevien Euroopan unionin käytännesääntöjen toimintaohjeiden 8 kohdan mukaisesta neljännestä vuosikertomuksesta (2003/2010(INI)) (A5-0244/2003) 
(Parlamentti hyväksyi tekstin)

Puhemies. Äänestykset ovat päättyneet.

Bordes (GUE/NGL)
Von Wogaun mietinnössä ehdotetaan siis aseiden viennin sääntelyä ja niiden eettisyyden lisäämistä. Yhtä hyvin murhista, ryöstöistä tai kidnappauksista voitaisiin yrittää tehdä eettisempiä. Pelkästään se, että suurvallat tuhlaavat valtavia rahasummia joukkotuhoaseisiin, osoittaa, että nykyinen yhteiskuntajärjestelmämme on raakamainen.
Suurvaltojen hallitukset, jotka ovat vastuussa rikollisista sodista niin Irakissa kuin Afganistanissakin ja jotka avustavat valtiollista terrorismia Palestiinassa, kieltäisivät aseet mielellään monilta pieniltä mailta, joiden hallinnosta ne eivät pidä. Ne tekisivät saman mielellään tietyille terroristijärjestöinä pitämilleen järjestöille ja järjestäytynyttä rikollisuutta harjoittaville tahoille, mutta tämäkin on osoittautumassa mahdottomaksi.
Kuinka asekauppiaita voidaan estää välttämästä hallituksen valvonta taloudessa, jossa ne ovat halukkaita myymään köyttä hirttäytyäkseen, mikäli se tuo niille voittoa?
Mietinnössä pidetään myönteisenä Ranskan aloitetta, joka koskee ehdotuksen esittämistä aseiden välityksen avoimuutta koskevaksi kansainväliseksi säännöstöksi. Lisäksi mietinnössä viitataan aseiden vientiä koskeviin Euroopan unionin käytännesääntöihin. Tämä on sekä vastenmielistä että naurettavaa, sillä kyseiset maat ovat maailman johtavia aseiden viejiä ja ne ovat säännöllisesti poliittisten ja taloudellisten skandaalien kohteina. Skandaaleissa on osallisina korkeassa asemassa olevia poliitikkoja ja asekauppiaita.
(Työjärjestyksen 137 artiklan 1 kohdan mukaisesti lyhennetty äänestysselitys)

Puhemies.
Julistan Euroopan parlamentin istuntokauden keskeytetyksi.
(Istunto päättyi klo 16.40.)

