Euroalueen valtion- ja hallitusten päämiesten 7. toukokuuta 2010 järjestettävän huippukokouksen valmistelut (keskustelu) 
Puhemies
(PL) Esityslistalla on seuraavana neuvoston ja komission julkilausumat euroalueen valtion- ja hallitusten päämiesten 7. toukokuuta 2010 järjestettävän huippukokouksen valmisteluista.
Diego López Garrido
neuvoston puheenjohtaja. - (ES) Arvoisa puhemies, euroalueen valtion- ja hallitusten päämiehet kokoontuvat tällä viikolla, 7. toukokuuta, ja tämä Euroopan parlamentin keskustelu koskee tätä merkittävää huippukokousta. Huippukokouksessa on määrä virallistaa Kreikalle annettavaa lainaa koskeva sopimus, Kreikalle myönnettävä taloudellinen tukipaketti tämän euroalueeseen kuuluvan valtion vakavan taloustilanteen ratkaisemiseksi. On tarkoitus myös tarkastella, mitä tilanteesta ja näistä sopimuksista voidaan ottaa opiksi euroalueen ja koko Euroopan unionin tulevaisuuden varalta.
Valtion- ja hallitusten päämiehet tulevat perjantaina vahvistamaan Euroopan unionin Kreikalle tarjoaman taloudellisen ratkaisun. Toisin sanoen on määrä virallistaa Euroopan unionin valtion- ja hallitusten päämiesten kokouksessaan 11. helmikuuta tekemä sitoumus - joka tässä vaiheessa on poliittinen sitoumus - sitoumus tukea Kreikkaa sen äärimmäisen vaikean taloudellisen tilanteen ratkaisemisessa.
Valtion- ja hallitusten päämiesten on siis määrä perjantaina esitellä, laatia ja sopia euroalueen muiden 15 jäsenvaltion tahto, että Kreikka saa tätä tukea, nämä lainat, kun sen hallitus on ensin hyväksynyt tiukan taloudellista ja rahoituksellista mukauttamista koskevan ohjelman. Tarkoituksena on varmistaa Kreikan ja koko euroalueen taloudellinen vakaus, ja tästä on päästy poliittiseen sopimukseen, ei pelkästään Kreikan osalta, vaan siitä sovittiin poliittisesti Euroopan unionin valtion- ja hallitusten päämiesten 11. helmikuuta antamassa päätöslauselmassa.
Tämä on poliittisesti ja historiallisesti merkittävä päätös, sillä se on ratkaiseva euroalueen uskottavuuden ja koko unionin ulkoisen uskottavuuden kannalta taloudellisesta näkökulmasta. Se on merkittävä Euroopan unionista tehdyissä sopimuksissa edellytetyn julkisen talouden vakauden kannalta, euroalueen ja koko unionin julkisen talouden vakauden kannalta, ja se on hyvin merkittävä Euroopan unionin talouden tehokkaan ja kestävän taloudellisen elpymisen kannalta.
Komission jäsen Rehn, joka on paikalla, julkisti tänään komission ennusteen vuosille 2010-2011, jonka viesti kertoo Euroopan unionin talouden asteittaisesta elpymisestä. Komission ennusteessa vahvistetaan, että Euroopan unionin talouden elpyminen on käynnistynyt ja että koetun historian merkittävimmän taantuman jälkeen koko Euroopan unionin kasvun ennakoidaan olevan yksi prosentti vuonna 2010 - tänä vuonna - ja 1,75 prosenttia vuonna 2011.
Euroopan unionin talouden taantuma päättyi siis viime vuoden kolmannella neljänneksellä ja talouden elpyminen on käynnistynyt. Euroopan talouden elvytyssuunnitelma ja jäsenvaltioiden tekemät päätökset ovat selvästi osaltaan edistäneet tätä, kun eri valtioiden talouteen on pumpattu suuria rahamääriä jäsenvaltioiden talousarvioista ja unionin talousarviosta Euroopan talouden elvytyssuunnitelman kautta. Tämä on yksi syistä - toistan sen vielä - siihen, että historian pahimman taantuman jälkeen havaitsemme jo talouden elpyvän unionissa.
Nämä ovat Euroopan komission ennusteita, ja epäilemättä päätöksellä antaa luottoa Kreikalle on ratkaiseva merkitys sen varmistamisessa, että euroalueen ja koko Euroopan unionin talouden elpyminen on sekä tehokasta että kestävää.
Katsomme, että Euroopan unioni on vastannut hyvin nykyiseen taloustilanteeseen, talouskriisiin, tehdessään kaiken voitavansa vastatakseen tilanteeseen. Erityisesti katsomme unionin vastanneen hyvin Kreikan äärimmäisen vakavaan taloustilanteeseen, sillä Euroopan unioni on todellakin viime kuukausina ottanut selkeitä askelia kohti sitä, mitä olemme alkaneet kuvata unionin taloushallinnoksi. On otettu selkeitä edistysaskeleita. Toisinaan ne ovat vaikuttaneet hitailta, liian hitailta, mutta joka tapauksessa on otettu askelia eteenpäin turvallisella ja määrätietoisella tavalla, ja tämä kulminoituu perjantaina Euroopan unionin valtion- ja hallitusten päämiesten kokouksessa.
Katsomme, että unionin taloushallinnolla on oltava vankka perusta. Siihen kuuluu ensinnäkin vastuun kantaminen tehdyistä sitoumuksista, esimerkiksi kun sopimus Euroopan unionista allekirjoitetaan ja ratifioidaan. Perustaan kuuluu myös solidaarisuus, joka on Euroopan unionin ja kaiken sen politiikan keskiössä oleva periaate. Kolmas seikka on julkisen talouden vakauttaminen, Euroopan unionin ulkoisen edustuksen koordinointi - esimerkiksi G20-kokouksien osalta - sekä kasvun ja kriisistä selviytymisen koordinointi. Olen vakuuttunut, että näin todetaan asiakirjassa, jota komission jäsen Rehn aiheesta valmistelee ja jonka hän esittää komissiolle 12. toukokuuta.
Lopuksi haluan todeta, että perustettava ja kehitettävä unionin taloushallinto, jonka perustuksia Euroopan unionissa luodaan, edellyttää tehokkaista välineitä ja valvontaa koskevan osatekijän. Olen varma, että valmisteltavassa komission asiakirjassa viitataan tähän. Tarvitsemme laatua julkiseen talouteen. Tarvitsemme rahoitusjärjestelmän valvontaa, rahoitusjärjestelmän eurooppalaista valvontaa, ja tämän osalta kehotan Euroopan parlamenttia mahdollisimman pian hyväksymään rahoitusvalvontapaketin. Paketin olisi sisällettävä ne asetukset ja direktiivit, joista parlamentissa nyt keskustellaan ja joista keskustellaan asiasta vastaavassa valiokunnassa muutaman seuraavan päivän aikana ja sitten täysistunnossa.
Tarvitsemme myös mekanismeja mahdollisten kriisien ehkäisemiseksi ja tarvitsemme - kuten aiemmin totesin - kyvyn puhua yhdellä äänellä unionin ulkoisessa edustuksessa, ja tässä tarkoitan nimenomaan G20-kokouksia. Katson, että nämä ovat askelia kohti unionin taloushallintoa; Kreikalle myönnetty tuki ja lainat ovat osa tätä, ja tämän vuoksi katson, että Euroopan unioni etenee oikeaan suuntaan ja on vahvistanut tämän suunnan.
Olen varma, että valtion- ja hallitusten päämiehet hyväksyvät Kreikan taloudellisen avun paketin, joka on lyhyesti sanottuna, kuten he totesivat 11. helmikuuta antamassaan lausunnossa, sitoutumista talouden vakauteen, euroalueen ja koko Euroopan unionin talouden vakauteen.
José Manuel Barroso
Arvoisa puhemies, minua pyydettiin antamaan parlamentille julkilausuma ennen euroalueen valtion- ja hallitusten päämiesten perjantain huippukokousta.
Aluksi haluan ilmaista osanottoni Ateenan tämänpäiväisten väkivaltaisuuksien uhrien perheille. Demokraattisissa yhteiskunnissamme kansalaisilla on oikeus olla eri mieltä ja osoittaa mieltään, mutta mikään ei oikeuta väkivaltaan turvautumista.
Tarkastelen nyt viime sunnuntaina hyväksyttyä taloudellista tukipaketti Kreikalle. Sitten esitän joitakin näkemyksiäni siitä, mitä on tehtävä tämänlaisten kriisien toistumisen ehkäisemiseksi.
Mitä tulee Kreikkaan, Kreikan viranomaiset ovat hyväksyneet monivuotisen julkisen talouden vakauttamista ja rakenneuudistusta koskevan ohjelman. Se laadittiin yhdessä komission, Euroopan keskuspankin ja Kansainvälisen valuuttarahaston kanssa.
Kreikan hallitus on esittänyt vankan ja uskottavan paketin, joka ohjaa Kreikan talouden kestävälle tielle ja palauttaa luottamuksen. On tärkeää, että annamme tunnustusta pääministeri Papandreoun ja hänen hallituksensa osoittamalle rohkeudelle.
Kreikka ryhtyy tuskallisiin ponnistuksiin, mutta me kaikki tiedämme, ettei näille ponnistuksille ole vaihtoehtoja.
Vastavuoroisesti komission ja Euroopan keskuspankin suosituksesta on aktivoitu koordinoitu yhteisön mekanismi Kreikan tukemiseksi. Tämä on ennenäkemätön solidaarisuuden osoitus, jollaista ei ole toteutunut missään päin maailmaa.
Tuella on ratkaiseva merkitys Kreikan auttamisessa saamaan taloutensa jälleen hyvälle tolalle, ja sillä säilytetään taloudellinen vakaus euroalueella kokonaisuudessaan.
Haluan korostaa, että komissio on varmistanut mekanismin, joka perustuu kahdenvälisiin luottoihin, olevan aidosti yhteisön mekanismi. Komissiolla oli keskeinen asema sen perustamisessa, ja sillä tulee olemaan merkittävä asema sen hallinnoinnissa ja täytäntöönpanossa.
Komissiolla on ja tulee olemaan keskeinen tehtävä sen arvioinnissa, että Kreikka noudattaa paketin ehtoja. Komissio hallinnoi myös jäsenvaltioiden myöntämä kahdenvälisiä lainoja.
Viikon loppuun mennessä meillä on jo kriittinen massa jäsenvaltioita, jotka ovat saattaneet päätökseen näiden Kreikalle myönnettävien kahdenvälisten lainojen käsittelyn. Vakaa käsitykseni on, että Kreikalle myönnetty ennennäkemätön taloudellinen tuki - 110 miljardia euroa - ja sopeuttamisohjelma ovat asianmukainen vastaus Kreikan kriisiin. Meillä ei ole syytä epäillä, etteivät Kreikka ja euroalueen jäsenvaltiot panisi sitä tiukasti täytäntöön.
Samaa mieltä ovat muut merkittävät tahot. Panin merkille esimerkiksi G20-maiden valtiovarainministerien edellisen, nykyisen ja tulevan puheenjohtajan juuri antaman tätä tukevan lausunnon. Valitettavasti kaikki markkinatoimijat eivät vielä vaikuta vakuuttuneilta. Meidän on todettava ääneen ja selkeästi, että epäilijät ovat väärässä. Palaan tähän hetken kuluttua.
Euroalueen valtion- ja hallitusten päämiesten kokouksessa perjantaina tarkastelemme tämän sopimuksen lisäksi siitä, mitä meidän on tehtävä ottaaksemme opiksi tästä tilanteesta. Keskustelu on tietysti lähtökohta, sillä päätöksistä on keskusteltava edelleen ja lopulta kaikkien 27 jäsenvaltion on osallistuttava niiden tekemiseen - niin euroalueen jäsenvaltioiden kuin kaikkien muidenkin Euroopan unionin jäsenvaltioiden. Haluan sanoa tämän erittäin selkeästi: keskustelu ja päätöksenteko 27 valtion kesken on voimavara.
Vaikka meidän onkin nopeutettava menettelyjämme, tosiasia on, että 27 valtion yhteistyö - jolle ei ole vertaista missään päin maailmaa - tarjoaa parhaan mahdollisen perustan yhteiselle tulevaisuudellemme yhä tiukempien yhteyksien maailmassa.
Havaitsen kolme merkittävää harkinnan ja toiminnan osa-aluetta: ensinnäkin on arvioitava uudelleen taloushallinnon sääntöjä, myös kasvu- ja vakaussopimusta, ja toiseksi rahoitusmarkkinoiden uudistusta.
Komissio on tehnyt intensiivisesti työtä taloushallinnon eteen ja on valmis esittämään ehdotuksensa sen parantamisesta ensi keskiviikkona. On tarkasteltava kolmea merkittävää rakennuspalikkaa. Ensinnäkin vastuullisuutta: meidän on vahvistettava vakaus- ja kasvusopimusta ja ennen kaikkea valvottava, että jäsenvaltiot noudattavat sitä. On ilmeistä, että on vahvistettava niin sopimuksen ennalta ehkäisevää kuin korjaavaakin ulottuvuutta. Olen iloinen havaitessani, että suurin osa sopimusta aiemmin kritisoineista - tai jopa sen heikentämistä vaatineista - hyväksyvät nyt voimakkaammat säännöt ja varsinkin niiden tiukan täytäntöönpanon.
Toinen asia on keskinäinen riippuvuussuhde. Olemme tässä kaikki osallisina. Katson, että kriisi on osoittanut selvästi, että meidän on tarkasteltava jäsenvaltioidemme välisiä epätasapainotiloja, erityisesti euroalueella. Tähän sisältyy eroavuudet niiden kilpailukyvyssä, sillä se on ratkaiseva osatekijä, joka aiheuttaa muunlaisia epätasapainotiloja.
Tämä ei tietenkään voi merkitä sitä, että joistakin on tultava vähemmän kilpailukyisiä, jotta muut vaikuttaisivat suhteellisen kilpailukykyisiltä. Me kaikki kilpailemme maailmanmarkkinoilla. Meidän on vahvistettava yleistä kilpailukykyämme tasapainoisella, toisia vahvistavalla tavalla. Katson, että meidän on tarkasteltava myös muita epätasapainotilojen syitä. Jotta voimme edistyä, ehdotamme entistä laajempaa valvontaa ja talouspolitiikan entistä laajempaa koordinointia. Olen myös iloinen havaitessani entistä enemmän avoimuutta tälle jäsenvaltioissa.
Kolmas asia on johdonmukaisuus. Meidän on pohdittava, onko julkista taloutta koskevien sääntöjemme järjestelmä täydellinen. Pidän hyödyllisenä pysyvän mekanismin luomista häiriötilanteiden tarkastelemiseksi. Loppujen lopuksi on parempi katsoa kuin katua.
Toivon meidän voivan tarttua mahdollisuuteen ja luotan teidän tukeenne näiden uudistusten toteuttamisessa. Poliittisesta näkökulmasta katson, että Euroopan yhdentymisen kannalta olemme tilanteessa, jossa vaarana on jälkeen jääminen tavoitteista, jos emme nyt rakenna Eurooppaa. Emme voi jäädä polkemaan paikoillemme. Elämme nyt Euroopassa hyvin erityislaatuista aikaa, jona solidaarisuuttamme ja vastuullisuuttamme koetellaan päivittäin. Toivon jäsenvaltioidemme johtajien kykenevän tarttumaan tilaisuuteen, ei pelkästään auttaakseen muita vaan myös osoittaakseen vastuullisuuttaan yhteisestä eurooppalaisesta hankkeestamme.
Uudistukset toteutetaan jo käynnissä olevien ennennäkemättömien ponnistusten avulla. On kiistatonta, että joidenkin jäsenvaltioiden alijäämää ja velkatasoa on korjattava määrätietoisesti ja nopeammin, kuin ennen kriisiä suunniteltiin.
On kuitenkin myös todettava, ettemme voi jättää huomioimatta sitä, että vuoden 2009 talousarviotilanteen heikkeneminen aiheutui pitkälti automaattisten vakauttajien toiminnasta Euroopan ulkopuolella syntyneen rahoituskriisin aiheuttaman odottamattoman taloudellisen toiminnan hidastumisen vuoksi. Toisin sanoen euroalueen yleinen tilanne oli pitkälti seurausta ympäri maailmaa ajetuista taantuman vastaisista politiikoista.
Oli koko ajan selvää, että tilanne tulisi korjautumaan, ja suurin osa euroalueen jäsenistä on jo toteuttanut rohkeita uudistuksia esimerkiksi eläkejärjestelmissään. Hallitusten osoittamalle vastuullisuudelle tarvitaan rahoitusmarkkinoiden toimijoiden vastinetta. Tämän vuoksi on yhtä tärkeää jatkaa kestävän ja vastuullisen rahoitusalan kehittämistä talouden ja kansalaisten palvelemiseksi.
On pidettävä mielessä, että rahoitusmarkkinoiden toimijat ovat keskeisessä asemassa markkinoiden mielialan muokkaamisessa. Myös psykologialla on merkitystä markkinoilla. Rahoituskriisi syntyi lyhytnäköisyydestä, prosyklisyydestä ja vastuuttomuudesta. Tämä meidän on kiireesti korjattava.
Tarvitsemme vahvat ja vakaat eurooppalaiset rahoituspalvelujen markkinat tarjoamaan tulevan kasvun edellyttämät investoinnit Eurooppa 2020 -näkemyksen mukaisesti. Kaikkien markkinatoimijoiden on käyttäydyttävä vastuullisesti. Olemme jo tehneet paljon rahoitusmarkkinoiden uudistuksen eteen. Luotan parlamenttiin, jotta se tekee tämän selväksi kaikille.
Yhteisön toimielimet toimivat, ja niiden on nähtävä toimivan yhdessä, parlamentin, neuvoston ja komission. Olemme priorisoineet työn vastuulliseen riskinhallintoon, entistä turvallisempiin johdannaismarkkinoihin, entistä parempaan rahoitusvalvontaan ja sen varmistamiseen, että pankeilla on riittävä pääoma todellisten riskiensä kattamiseen. Työtä on vauhditettava.
Meidän on tulevina viikkoina saatettava päätökseen käynnissä olevat uudistukset. Kuten totesin parlamentissa vain kaksi viikkoa sitten, toivon näkeväni pian hedge-rahastoja ja pääomarahastoja koskevan ehdotuksemme tulevan hyväksytyksi.
Toivon myös pikaista sopimusta tehokkaista uusista yhteisön valvontajärjestelyistä. Euroopan järjestelmäriskikomitean ja kolmen valvontaviranomaisen olisi aloitettava työnsä vuoden 2011 alussa.
Ne eivät kuitenkaan saa jäädä paperitiikereiksi. Yhteinen vastuumme on varmistaa, että niillä on työssään tarvitsemansa välineet. Tämä käsittää sitovan päätöksentekovallan todellisista hätätiloista selviämiseksi, yhteisön sääntöjen noudattamisen valvomiseksi - ja korostan, yhteisön, ei kansallisten sääntöjen - sekä riitojen ratkaisemiseksi kansallisten valvojien kollegiossa. On korkea aika tehdä nämä päätökset ja varmistaa, että ne ovat kunnianhimoisia.
Lisäehdotuksia esitetään tänä vuonna tallettajien ja investoijien suojan parantamiseksi, toimenpiteiden vahvistamiseksi markkinoiden väärinkäyttöä vastaan, pankkien pääoman laadun ja määrän parantamiseksi edelleen sekä lainapääoman liiallisen osuuden torjumiseksi pääomasta.
Viimeisten kolmen kuukauden aikana, ja paradoksaalisesti vielä tällä viikolla, tilanne valtionvelkamarkkinoilla on herättänyt uusia huolenaiheita. Komissio tekee jo töitä johdannaismarkkinoiden perusteellisen korjauksen parissa lisätäkseen markkinoiden avoimuutta ja turvallisuutta. Ensimmäisessä vaiheessa esitämme lainsäädäntöä kelvollisten johdannaissopimusten standardoimiseksi, asettamalla ne asianmukaisesti säänneltyyn ja valvottuun keskusvastapuoliselvitykseen. Tällä hetkellä tarkastelemme myös sitä, tarvitaanko itsenäisillä johdannaismarkkinoilla lisää erityistoimenpiteitä.
Kriisi on myös jälleen kerran nostanut esiin luottoluokituslaitosten aseman. Näillä laitoksilla on rahoitusmarkkinoiden toiminnan kannalta ratkaiseva tehtävä, mutta luokitukset vaikuttavat liian syklisiltä, niissä luotetaan liikaa markkinoiden yleiseen tunnelmaan perusasioiden sijaan - riippumatta siitä, onko tunnelma markkinoilla liian optimistinen tai liian pessimistinen. Koska luottoluokituslaitoksilla on näin keskeinen asema ja vaikutusvalta markkinoihin, niillä on myös erityisen vastuu varmistaa, että niiden arviot ovat sekä järkeviä että kattavia. Tämän vuoksi komissio esitti vuonna 2008 nopeasti uutta näitä laitoksia koskevaa lainsäädäntöä, joka tulee voimaan muutaman seuraavan kuukauden kuluessa.
Näillä säännöillä varmistetaan, että luottoluokituslaitokset toimivat entistä avoimemmin, julkistavat menetelmänsä ja välttävät eturistiriitoja, mutta meidän on mentävä vielä pidemmälle. Vahvistaaksemme näiden Euroopan laajuisen ulottuvuuden toimijoiden valvontaa, komissio katsoo, että ne on asetettava tulevan Euroopan arvopaperimarkkinaviranomaisen suoraan valvontaan, ja juuri tätä me ehdotamme.
Olemme myös aloittaneet pohdinnan siitä, tarvitaanko kenties lisätoimia erityisesti valtionvelan asianmukaisen luokituksen varmistamiseksi. Meidän on siivottava oma pesämme samalla kun kehotamme muita toimimaan samoin.
Komissio tekee kaiken tarvittavan varmistaakseen, etteivät rahoitusmarkkinat ole keinottelun leikkikenttä. Vapaat markkinat ovat menestyksekkäiden talouksien toiminnan perusta, mutta vapailla markkinoilla tarvitaan sääntöjä ja niiden noudattamista, ja näitä molempia on tiukennettava, jos vastuuton käyttäytyminen vaarantaa sen, mikä ei voi eikä saa vaarantua.
Markkinakäyttäytymisen on perustuttava järkevään ja objektiiviseen analyysiin, ja rahoituspalveluiden on ymmärrettävä, mitä ne tarkalleen ovat: palveluita, eivät itsetarkoitus. Niiden ei pidä irrottautua taloudellisesta ja sosiaalisesta tehtävästään. Itse asiassa rahoitusmarkkinoiden toimijat ovat yhä mukana toiminnassa koska sääntelyviranomaiset ja demokraattiset elimet - viime kädessä veronmaksajat - vakauttivat markkinat rahoituskriisissä.
Me toimimme nopeasti silloin, ja juuri tästä syystä me toimimme nopeasti myös tulevaisuudessa. Tämän perjantain euroryhmän valtion- ja hallitusten päämiesten kokouksen on siis oltava selvä, ja siitä tulee selvä me teemme, mitä tarvitaan - kaikilla rintamilla.
Puhemies
(PL) Haluamme yhtyä komission puheenjohtaja Barroson puheenvuorossaan esittämään osanottoon. Tapahtumat, joista puheenjohtaja Barroso puhui, tapahtuivat Kreikassa tänään. Toivomme suuresti, että Kreikka pääsee umpikujasta. Hiljattaiset ongelmat siellä ovat herättäneet huomiota ja huolta kaikissa Euroopan parlamentin jäsenissä.
Joseph Daul
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, elämme Euroopassa erityisen vaikeaa aikaa. Kreikassa on vakava kriisi, jolla on vaikutusta kansalaisiin ja kuten totesitte, traagisia ja dramaattisia vaikutuksia, ja velkaantuminen kasvaa suurimmassa osassa jäsenvaltioita, eikä yhteisön vastaus aina vastaa toiveitamme, mutta sellainen on kuitenkin olemassa.
Eurooppalaisten on nyt aika ottaa opikseen näistä tapahtumista ja vaatia yhteisön hallinnon radikaaleja uudistuksia. Uudistuksilla on varmistettava, että jäsenvaltiomme lakkaavat tekemästä päätöksiä yksinään kuulematta kumppaneitaan - joiden kanssa niillä kuitenkin on yhteinen valuutta, yhteiset arvot ja yhteinen kohtalo - talousarvioidensa ensisijaisista tavoitteista, julkisen talouden tavoitteista ja sosiaalisista tavoitteista. Tarvitaan uudistusta ihmisten ajattelutavassa, jotta puolueet, ministerit, kansalliset kollegamme lakkaavat haukkumasta järjestelmällisesti yhteisössä tehtyjä päätöksiä, kun ovat itse osallistuneet niiden tekemiseen.
Voimmeko me itse asiassa enää vaatia kumppaneiltamme solidaarisuutta kun kohtaamme vaikeuksia, ja unohtaa ne täysin asioiden normalisoiduttua? Voimmeko enää vaatia kumppaneiltamme merkittävää tukea, kun emme kykene takaamaan täydellistä avoimuutta julkisten talouksiemme esittämisessä? Lopuksi, voimmeko enää yllättyä siitä, että vaatiessamme solidaarisuutta, meille esitetään kysymyksiä, kun kansalaisista osa tekee 35 tunnin työviikkoa ja jää eläkkeelle ennen 60. ikävuotta, ja toiset tekevät 48 tunnin työviikkoa ja jäävät eläkkeelle 67-vuotiaina? Minun mielestäni emme. Päinvastoin, katson että on tullut aika esittää todellisia kysymyksiä ja tarjota näihin kysymyksiin todellisia vastauksia.
Suurimmalta osalta nämä vastaukset eivät ole kansallisia, vaan eurooppalaisia, tässä maailmassa jossa elämme. Vastauksissa ei ole kyse julkisen mielipiteen liehittelystä, vaan vastuullisuudesta ja järkevyydestä. Me olemme vastuussa näistä vastauksista, meidän on esitettävä ne epäröimättä, tai sitten ne määrätään meille nopeammin kuin uskommekaan. Kansalaiset voisivat silloin syyttää meitä - ja aivan perustellusti - siitä, ettemme ole hoitaneet velvollisuuksiamme, ettemme ole kertoneet heille totuutta, mutta heidän on myös kestettävä vieläkin tuskallisempia päätöksiä kuin ne, jotka tänään on tehtävä. Meidän on hyvin selkeästi vaadittava taloudellista Eurooppaa, sosiaalista Eurooppaa ja verotuksellista Eurooppaa, mikä edellyttää hallituksilta niin oikealla kuin vasemmallakin hyvin käytännöllisiä toimenpiteitä.
Kuullaanko tämä neuvoston kokouksessa? Voimmeko varmistaa, että suullaan selvästi? Esitän kysymyksen jäsen Verhofstadtille, jolla on hieman kokemusta tästä neuvostosta. Katsooko hän, että on mahdollista keskustella tästä yhdessä neuvostossa? Esittääkö komissio tämän argumentin? Toivon niin, ja arvoisa komission puheenjohtaja Barroso, kehotan teitä todella tekemään niin. Pyydän teitä perussopimusten vartijana varmistamaan, että tekemiämme päätöksiä sovelletaan hyvin ja aidosti jäsenvaltioissa. Esimerkiksi palveludirektiivin osalta olen havainnut, ettei näin todellakaan ole. Tämä on kasvun kannalta menetetty mahdollisuus, mitä emme enää voi sallia.
Hyvät kollegat, minä en ole idealisti. En pidä itseäni naiivina, mutta uskon, että Euroopassa on nyt totuuden hetki, ja ehdotan, että vastaamme näihin haasteisiin rohkeasti, vastuullisesti, aivan kuten yhteisön perustajaisät, jotka eivät epäröineet tehdä rohkeita ja näkemyksellisiä päätöksiä - Schuman, De Gasperi, Adenauer ja muut - 60 vuotta sitten. Meidän on seurattava heidän esimerkkiään. He eivät odottaneet, he eivät järjestäneet kansanäänestystä. He tarttuivat kaikin voimin poliittiseen rohkeuteensa vastatakseen merkittäviin kysymyksiin.
Hyvät kuulijat, nyt kohtaamamme kriisi voi olla hyvä asia, jos meillä on rohkeutta toteuttaa oikeat toimenpiteet, mutta siitä voi tulla hyvin vakava, jos välttelemme tarvittavia uudistuksia. Tarvitaan pikaisesti taloudellista ja sosiaalista hallintoa. Verotusta koskevia sääntöjä on mukautettava pikaisesti. Lopuksi meidän on varottava luomasta keinotekoista kuilua unionin jäsenvaltioiden ja muiden välille. Eurooppalaista solidaarisuutta sovelletaan jokaiseen 27 valtioon. Arvoisat neuvoston jäsenet, pyydän teitä näkemään Euroopan sellaisena kuin se todella on. Pyydän teitä tutkimaan sitä, mitä meille tapahtuu, jos Ranska jaa muut valtiot huomenna törmäävät samoihin ongelmiin kuin Kreikka. Kuinka eurollemme käy? Mitä me voimme tehdä kansalaisten eduksi?
Kiitoksia tarkkaavaisuudestanne. Me jaamme yhdessä tämän vastuun, eikä aika pysähdy meitä varten.
Puhemies
(PL) Panin merkille, että yksi jäsenistämme, jäsen Madlener, pyytää sinisen kortin puheenvuoroa. Te olette kuitenkin jo puhujaluettelossa. Tässä on puheenvuoro Barry Madlenerille. Saatte puheenvuoron muutaman minuutin kuluttua. Lupaan, että saatte puheenvuoron.
Maria Badia i Cutchet
S&D-ryhmän puolesta. - (ES) Arvoisa puhemies, aluksi haluan ilmaista Euroopan parlamentin sosialistien ja demokraattien ryhmän puolesta täydellisen solidaarisuutemme Kreikan kansalaisille tänään tapahtuneiden kuolemantapausten johdosta. Haluan myös kehottaa rauhallisuuteen ja kertoa kreikkalaisille, että olemme heidän puolellaan ja että heillä on meidän tukemme ponnisteluissaan kohtaamassaan pitkässä ja vaikeassa koitoksessa.
Haluan myös erityisesti osoittaa sanani pääministeri Georgios Papandreoulle ja rohkaista häntä hänen määrätietoisuudessaan ja poliittisessa rohkeudessaan sekä kaikessa siinä kovassa työssä, jota hän tekee pelastaakseen valtionsa tulevaisuuden.
Tulevina kuukausina ja vuosina toivomme Euroopan unionin tekevän kaiken voitavansa tukeakseen välttämättömiä uudistusprosesseja. Me emme enää voi tyytyä pelkästään seurantatehtävään. Euroopan unionin on osallistuttava uudistukseen ja tuettava sitä. Muuttumisprosessin menestyksen on oltava kaikkien yhteinen menestys yhdentyneessä Euroopassa, yhteiseen kohtaloomme vedoten. Tämän saavuttamiseksi meidän on varmistettava, että yhteisön välineet ja veropoliittiset välineet otetaan asianmukaisesti käyttöön, ja tarjottava kaikki apu ja tuki, jonka voimme tänä vaikeana ajanjaksona tarjota.
Kreikan kriisin lisäksi katson, että voimme katsoa muutaman viime viikon olleen hyvin valaisevia. Meidän on hyödynnettävä kaikkea oppimaamme taloushallinnon vahvistamiseen ja rakennettava Euroopan unionia, joka ei ole pelkästään valuuttaliitto vaan myös todellinen talousliitto. Jokin, mitä ei Jacques Delorsin aikana ollut mahdollista ajatella, on osoittautunut välttämättömäksi, ja meidän on vastattava aikamme vaatimuksiin.
Kaikkien näiden kunnianhimoisten tavoitteiden saavuttamiseksi meidän on ensin opittava tekemään yhteistyötä. Vakaus- ja kasvusopimus on yksi niistä osatekijöistä, jotka ovat osoittaneet tarpeen koordinoida talouspolitiikkaamme. Talouspolitiikan koordinoinnin on oltava aktiivista ja tehokasta, ja siinä on keskityttävä kestävään ja voimakkaaseen kasvuun, joka koskee kaikkia ja joka takaa työpaikat. Toivomme Euroopan komission pian esittävän tämän osalta lyhyitä ehdotuksia, jotka ylittävät ahdasmielisen logiikan. Meidän on opittava rakentamaan ja kasvamaan vahvoiksi yhdessä.
Arvoisa puheenjohtaja Barroso, toivon teidän ymmärtävän kiireellisen tarpeen hyödyntää suurimmalla mahdollisella tavalla asemaa, joka komissiolla voi olla tässä vaiheessa.
Toiseksi meidän on varustauduttava kriisistä selviämisessä tarvittavin mekanismein. Neuvoston on korkea aika hyväksyä Euroopan rahoitusvakautusjärjestelmä, ehdotus, jonka pääministerit ja Euroopan parlamentin sosialistisen ryhmän johtajat hyväksyivät maaliskuussa. Meidän on tuomittava joidenkin rahoitusalan toimijoiden aggressiivinen ja spekulatiivinen asenne, mutta meidän on myös ymmärrettävä, että olemme suunnitelleet valuuttajärjestelmän, joka ei ole kriisitilanteissa riittävä.
Kolmanneksi meidän on kehitettävä uusi eurooppalaisen solidaarisuuden käsite. Me joko etenemme kohti yhteistä kohtaloa tai meidän on alistuttava taipumaan kansallisen itsekkyyden ja tuhoisan keskinäisen kilpailun kielteisille vaikutuksille. Emme voi väittää, että haluamme elää yhdessä, ja samalla todeta, että käytännössä haluamme kaikki toimia itsenäisesti. Nykyinen kriisi on tulikoe, ja meidän on ymmärrettävä sen koko merkitys.
Neljänneksi meidän on kiinnitettävä tarvittavaa huomiota rahoitusalaan. Tulevina viikkoina ja kuukausina parlamentilla on mahdollisuus ottaa kantaa moniin hyvin merkittäviin lainsäädäntöehdotuksiin, jotka koskevat esimerkiksi hedge-rahastoja ja rahoitusvalvontaa.
Kehotan kaikkia toimielimiä tukemaan meitä tässä vastuullisessa lähestymistavassa, jotta taataan, että Euroopassa perustetaan nopeasti vankkaa säätelyä ja seurantajärjestelmä. Toivomme, että tekemällä yhteistyötä saamme aikaan myös transaktioveron, jotta rahoituslaitokset osallistuvat tasapuolisesti niihin taloudellisiin ponnisteluihin, joihin me kaikki olemme joutuneet osallistumaan.
Kreikan tulevaisuus perustuu laajalti sen naapureiden kasvuun, meidän kasvuumme, sillä olemme sen pääasiallisia talouskumppaneita. Jos emme kykene ratkaisemaan niitä haasteita, jotka on jo esitetty 2020-strategiassa, jos emme kykene laatimaan yhteistä poliittista agendaa ja jos taloutemme on tuomittu hitaaseen kasvuun eivätkä työllistämismahdollisuudet juuri lisäänny, me emme kykene ehkäisemään tulevia iskuja, jotka voivat olla jopa vakavampia ja vaikeammin hallittavia.
Kyseessä on maanosamme tulevaisuus. Euroopan tulevaisuus riippuu nyt meidän älykkyydestämme, solidaarisuudestamme ja määrätietoisuudestamme.
Guy Verhofstadt
ALDE-ryhmän puolesta. - (FR) Arvoisa puhemies, aluksi haluan todeta, että toivon, kuten uskon kaikkien kollegoiden ja komission puheenjohtajankin toivovan, että nyt perustamamme järjestelmä toimii. Minulla on ollut epäilykseni alusta alkaen ja olen kritisoinut kahdenvälisten lainojen järjestelmää, mutta se ei tarkoita, ettenkö toivoisi sen toimivan ja lakkauttavan euroon kohdistuvan keinottelun.
Sillä, hyvät kuulijat, euroon on vähitellen kohdistunut spekulointia ja hyökkäyksiä, eikä pelkästään Kreikkaan kohdistunut hyökkäys tai Kreikan julkisen talouden tilaan liittyvä hyökkäys. Tämä on siis paljon vakavampaa ja laaja-alaisempaa. Omasta puolestani toivon, että järjestelmässä 7. toukokuuta toteutuvan virallistamisen jälkeen kyetään saavuttamaan sen tavoite täysimääräisesti siitä yksinkertaisesta syystä, ettei meillä ole muuta välinettä. Meillä ei ole muuta välinettä. Tämän vuoksi järjestelmän on toimittava ja sitä on tuettava.
On kuitenkin myös tärkeää - ja tämä on toinen aiheeni - ymmärtää selkeästi, että lähitulevaisuudessa siihen ei ole mahdollista turvautua joka käänteessä. On mahdollisimman pian saatava aikaan rakenteellinen mekanismi. Kenties ei seuraavia kuukausia varten, mutta varmasti tulevia vuosia varten, sillä me tulemme kohtaamaan uudelleen tällaisia tilanteita. Lisäksi jos haluamme, että meillä on tulevaisuudessa käytössämme rakenteellinen mekanismi, meidän on pidettävä mielessä yksi seikka: viimeisten viiden kuukauden tapahtumista on otettava opiksi. Meiltä meni viisi kuukautta perustaa mekanismi, kolme kuukautta sen periaatteesta päättämiseen ja sitten kaksi kuukautta sen ehdoista päättämiseen. Miksi? Koska kyseessä on hallitusten välinen järjestelmä!
Katson jälleen kerran, että ensisijaisesti tästä tulevaisuuden varalle saatava opetus on, että meidän on seurattava komissiota sen yhteisön lähestymistavassa. Komissio nimittäin ehdotti eurooppalaista lainaa. Se olisi voitu hyväksyä heti joulukuussa tai tammikuussa, joten sillä voisi nyt jo olla vaikutusta ja sillä olisi voitu lopettaa euroon kohdistuva spekulointi.
Toivon tämän vuoksi, että 7. toukokuuta ensimmäinen päätös, ensimmäinen viimeisten viiden kuukauden tapahtumista opiksi otettu asia on, että toteamme - ja toivomme sen toimivan - että nyt pyydämme komissiota ehdottamaan eurooppalaista lainaa, jolla voidaan välittömästi lakkauttaa euroon kohdistuva spekulointi. Koko Euroopan unionin uskottavuus ja maksuvalmius edellyttää nimittäin tällaista ehdotusta, jossa ei ole kyse hallitusten välisestä järjestelmästä, jossa 16 valtion on vastattava myönteisesti, kenties myös 16 parlamentin on vastattava myönteisesti ja niin edelleen.
Toivon myös - vaikka komission jäsen Rehn on jo alkanut esittää ehdotuksia - että toinen opetus, jonka kaikesta tästä saamme, on se, että meidän on toteutettava lukuisia rakenneuudistuksia, erityisesti ennalta ehkäisevä luku vakaus- ja kasvusopimukseen - mitä komission jäsen Rehn on ehdottanut - eurooppalainen valuuttarahasto, rakenteellinen mekanismi, jota voidaan hyödyntää heti, ja kolmanneksi 2020-strategia, joka on paljon tiukempi kuin nyt paperilla oleva strategia.
Sitten tarvitsemme myös uudistuksia luokituslaitosten osalta, vaikka ne ovatkin sääennusteiden kaltaisia: ne ovat joko liian joustavia, ja me toivomme niiden olevan hieman vähemmän joustavia, tai sitten ne ovat liian joustamattomia, ja me toivomme niiden olevan hieman joustavampia. Yhteisön tason aloite on kuitenkin todella hyvä ajatus, jota on tarkasteltava.
Lopuksi - tämä on viimeinen aiheeni, arvoisa puhemies - kehotan puheenjohtajavaltio Espanjaa hyväksymään rahoitusvalvonnan hyvin nopeasti. Olen pahoillani arvoisa neuvoston puheenjohtaja López Garrido, mutta syy ei ole meidän, se on neuvoston! Enkö ole oikeassa ajatellessani, että neuvosto on muuttanut komission ehdotuksia? Minä jopa kritisoin joitakin komission ehdotuksia, mutta niissä mentiin silti paljon pidemmälle kuin neuvoston ehdotuksissa. Me teemme tällä hetkellä uusiksi komission työtä, ja esitän teille hyödyllisen ehdotuksen.
Jos haluatte, että rahoitusvalvontaa ja ehdotuksia sovelletaan kuukauden kuluessa, hyväksykää välittömästi neuvostossa ja Ecofin-neuvostossa tarkistukset, jotka parlamentti teille esittää muutaman seuraavan päivän aikana. Niiden hyväksymiseen ei kulu lainkaan aikaa, ja rahoitusvalvontaa päästään soveltamaan. Toivon teidän kykenevän välittämään tämän tiedon kollegoillenne Ecofin-neuvostossa, jotka ovat ehdotuksessaan vain luonnostelleet järjestelmän komission perustaman rahoitusvalvonnan välttämiseksi.
Daniel Cohn-Bendit
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, jatkan jokseenkin samoilla linjoilla jäsen Verhofstadtin puheenvuoron kanssa. On selvää, että olemme olleet tuuliajolla jo neljä kuukautta. On selvää, että olemme tehneet virheitä. On selvää, että tuuliajolla olomme on antanut pontta markkinoille ja spekuloinnille. Tästä vastuussa olevien neuvoston jäsenten olisi ainakin myönnettävä se! Heidän olisi sanottava: "Tämä on meidän syytämme! Me teimme sen! Se on meidän syytämme!" Liittokansleri Merkel, presidentti Sarkozy, en tiedä, miksi heitä kutsutaan tai mitä he elämässään tekevät, mutta kaikki voivat lukea sen sanomalehdistä: toimia oli toteutettava välittömästi. Tämä on ensimmäinen aiheeni.
Toiseksi toivoisin, että yksi seikka edes ymmärrettäisiin, nimittäin, että Papandreoun hallituksen tehtävä on lähes mahdoton. Kehotan Ecofin-neuvostoa, valtion- ja hallitusten päämiehiä käsittämään, etteivät heidän valtionsa kykene panemaan täytäntöön uudistuksia. Kuinka paljon aikaa Ranska vielä tarvitsee uudistaakseen eläkejärjestelmäänsä? Kuinka paljon aikaa Saksa tarvitsee kehittääkseen eläkejärjestelmäänsä? Nyt pääministeri Papandreoua pyydetään muuttamaan kaikki kolme kuukaudessa. Te olette aivan hulluja.
Kreikan tämän hetkisen tapahtumat todistavat tämän. Kreikalle - tai pikemminkin pääministeri Papandreoulle - ei anneta aikaa saada aikaan konsensus Kreikassa. Kukaan ei samastu Kreikan valtioon. Politiikka on jokainen omasta puolestaan, mikä on valitettavaa, ja tilanteesta on vastuussa myös Kreikassa vuosikymmeniä jatkunut poliittinen korruptio. On kuitenkin rakennettava koheesiota. Sitä on rakennettava, sitä ei voida määrätä!
Tulette kokemaan Espanjassa, mitä tapahtuu, jos joudutte ongelmiin, ja Portugalissa tullaan kokemaan, mitä tapahtuu ongelmatilanteessa. Komission puheenjohtaja Barroso tietää tästä jotain, sillä hän hävisi vaalit tällä tavalla. Tämän vuoksi - ei, ei hän hävinnyt vaaleja - tarkoitan, että meillä on oltava vastuuntuntoa ja että me emme saa vaatia mahdottomuuksia. Minulla on vaikutelma, että jonain päivänä ihmiset sanovat ja tullaan kuulemaan: Me haluamme rahamme takaisin! Nyt minulla on vaikutelma, että hallitusten tasolla vaatimus on: "Haluamme tehdä rahaa Kreikalla". Sillä tämäkin on ongelma: kun lainataan 1,5 tai 3 prosentin korolla ja tarjotaan lainaa Kreikalle kolmen, viiden tai kuuden prosentin korolla, Kreikalla tehdään rahaa. Sitä ei voida hyväksyä!
Sitä paisti yhteisö voi tehdä aloitteita. Jäsen Verhofstadt on oikeassa puhuessaan eurooppalaisesta valuuttarahastosta, investointi- ja solidaarisuusrahastosta eurooppalaisen luototuksen keräämiseksi. On tarkistettava perussopimuksia. No, hyvät kollegat, meillä täällä parlamentissa on mahdollisuus esittää aloite perussopimusten tarkistamiseksi. Älkäämme odottako neuvostoa, se ei kykene tekemään päätöstä. Tehkäämme aloite, tämän parlamentin yhteinen aloite perussopimusten tarkistamiseksi, jotta viimeinkin saadaan aikaan Euroopan valuuttarahasto, joka voi todella torjua spekulointia. Me kykenemme siihen, todella. Toimikaamme näin.
Haluan sanoa pari sanaa siitä, kuinka tapahtumia Kreikassa hallinnoidaan. Kehotan komissiota saamaan työllisyyden pääosaston osallistumaan hallinnointipyrkimyksiin, jotta voimme myös punnita Kreikan tapahtumia. Kehotan neuvostoa pyytämään Kansainvälistä valuuttarahastoa ottamaan Kansainvälisen työjärjestön mukaan Kreikan tapahtumien hallinnointiin, sillä on kyse ihmisistä. Siellä on työllisyysongelmia, siellä on työntekijöitä. Minusta pelkästään rahoitusalan ei pidä määrätä asioista, vaan myös turvallisuuden, ILO:n tai työllisyyden pääosaston. Viimeksi mainittu voisi ehkäistä sitä hulluutta, johon toisinaan syyllistyvät ne, jotka tekevät päätöksiä puhtaasti rahoituksen näkökulmasta.
Mainitsen vielä yhden asian. On olemassa keino tukea Kreikan talousarviota, ja se on yksinkertainen. Euroopan unionin on tehtävä aloite alueen aseriisunnasta. Tarvitaan toisin sanoen Kreikan ja Turkin välinen poliittinen aloite aseriisunnasta. Toisin sanoen tarvitaan poliittinen aloite venäläisten joukkojen ... kreikkalaisten joukkojen ... turkkilaisten joukkojen - pyydän anteeksi - vetämiseksi pois Pohjois-Kyproksesta. Riisutaan ne aseista. Totean yhden asian: ihmiset ovat kuitenkin tekopyhiä. Muutaman viime kuun aikana Ranska on myynyt Kreikalle kuusi fregattia 2,5 miljardilla eurolla, helikoptereita yli 400 miljoonalla eurolla ja joitakin Rafale-suihkukoneita (yksi Rafale-suihkukone maksaa 100 miljoonaa euroa). Vakoilutehtävissäni en valitettavasti kuitenkaan saanut selville, onko kyse kymmenestä, kahdestakymmenestä vai kolmestakymmenestä Rafale-suihkukoneesta. Tämä tekee lähes kolme miljardia euroa. Sitten on Saksa, joka on myynyt Kreikalle viime kuukausina kuusi sukellusvenettä, jotka toimitetaan muutaman seuraavan vuoden aikana. Ne tekevät miljardi euroa.
Tämä on siis täysin tekopyhää. Me annamme heille rahaa ostaa aseitamme. Pyydän komissio tekemään tiliä täällä Euroopan parlamentissa ja neuvostossa kaikista Euroopasta Kreikkaan ja Turkkiin viime vuosina myydyistä aseista. Tarvitaan edes jonkinlaista avoimuutta. Kertokaa meille! Voin kertoa teille, että jos aiomme toimia vastuullisesti, meidän on taattava Kreikan alueellinen koskemattomuus. Kreikalla on 100 000 sotilasta, jopa yli 100 000! Saksalla on 200 000 sotilasta. Tämä on mieletöntä: 11 miljoonan asukkaan valtiossa on 100 000 sotilasta! Vaatikaamme tätä Kreikalta. Se voi olla paljon tehokkaampaa, kuin jonkun tuhat euroa ansaitsevan palkan leikkaaminen. Minä pyydän tätä komissiolta: olemaan oikeudenmukainen.
(Suosionosoituksia)
Derk Jan Eppink
Arvoisa puhemies, vallankumouksen vastustajaksi syntyneenä puhun hieman kiihkottomammin kuin jäsen Cohn-Bendit, mutta ymmärrän nyt, miksi vuosi 1968 oli hänelle menestys; lapsena minä kykenin seuraamaan tapahtumia vain televisiosta.
Hyvät kuulijat, olen Euroopan kansalaisten tavoin huolissani nykytapahtumista. Esimerkiksi säästäjät ja eläkeläiset pohtivat, mihin tämä johtaa. Sekä kysymys että huoli ovat oikeutettuja. Sadan kymmenen miljardin euron paketti on valtava määrä rahaa.
Ensin puhuttiin 35 miljardista, sitten 60 miljardista ja nyt 110 miljardista. Tämä on valtava summa, ja myös Kreikan säästöpaketti on valtava, mutta meidän ei pidä unohtaa, että Kreikka on elänyt luotolla liian kauan, ja eläkeikä on 53 vuotta. Kukapa ei sitä haluaisi? Kysymys on siitä, selviytyykö Kreikka tästä. Nyt nähdään muun muassa lakkoja, mielenosoituksia ja mellakoita. Tämä tekee Kreikan ongelmasta eurooppalaisen ongelman, meidän ongelmamme.
Hyvä jäsen Cohn-Bendit, Ateenan ongelmat vaikuttavat alankomaalaisiin, flaameihin, saksalaisiin - meihin kaikkiin - ja on olemassa tartuntavaara. Katson, että Kreikka olisi pitänyt erottaa euroalueesta, kun talousarvion väärinkäytöt paljastuivat. Meidän olisi pitänyt vahvistaa eropiste, mutta me emme onnistuneet siinä ja nyt meidän on jatkettava ja toivottava kaikesta huolimatta onnistumista.
Meidän on myös kirjoitettava uusiksi vakaus- ja kasvusopimuksen säännöt. Tällä hetkellä sopimus ei takaa sen paremmin vakautta kuin taloudellista kasvuakaan. Minusta valvontaa on vahvistettava, Euroopan komission on osoitettava enemmän rohkeutta, ja sääntöjen noudattamista on seurattava tarkemmin. Tämä on puuttunut viime vuosina.
Katson kuitenkin, että tarvitaan poistumismenettely valtioille, jotka eivät enää selviydy euroalueella. Meillä on irtautumismenettely Euroopan unionia varten, mutta ei euroalueelle, ja katson, että tarvitsemme tämän vaihtoehdon, jotta valtio voi ottaa käyttöön ja devalvoida oman valuuttansa päästäkseen takaisin kuiville. Miksi Lissabonin sopimuksessa on irtautumisstrategia Euroopan unionille, muttei euroalueelle?
Komission jäsen Rehn kertoi minulle viimeksi, että valtion eroaminen euroalueesta olisi vastoin yhä tiiviimpää unionia, mutta Kreikka näyttää meille parhaillaan, mitkä ovat yhä tiiviimmän unionin rajat. Meillä on yhtäkkiä heikko euro ja matala kasvuaste. Hyvät kuulijat, olemme jääneet yhä tiiviimpää unionia koskevan teorian vangeiksi. Pidämme eurooppalaisia veronmaksajia panttivankeina, ja veronmaksajat ovat päivä päivältä tyytymättömämpiä, eikä tätä pidä unohtaa.
Lothar Bisky
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, meidän on tietenkin autettava Kreikkaa. Niin kutsuttuun pelastusoperaatioon sisältyy kuitenkin myös absurdeja osatekijöitä. Ranskan ja Saksan toimiessa suurvaltojen tapaan päätöksen tekeminen tukipaketista oli hyvin kallista ja pitkittyi.
Rahoitusmarkkinoilla on jo vuosia purettu sääntelyä yhä enemmän, ja nyt kaikki hämmästyvät sitä, että se on kallista. Kuka nyt maksaa poliittisten virheiden hinnan? Työntekijät, tavalliset kansalaiset? Pankeille ei aseteta mitään velvoitteita. Ei, jälleen kerran lasku jää veronmaksajille, joiden on kaivettava taskunpohjiaan maksaakseen pankkien voitot. Jälleen kerran työstään riippuvaiset työntekijät joutuvat sietämään leikkauksia. Kansainvälisen valuuttarahaston määrätessä asioista on poistunut vähäinenkin demokraattinen päätöksentekomenettely.
Meksikonlahden öljyvuodossa on vaadittu saastuttaja maksaa -periaatteen soveltamista. Minusta se on oikein. Jokaisen, joka kaivaa rahaa tai kultaa, on vastattava myös vahingoista epäselvissä tapauksissa. Tällä hetkellä - ainakaan Saksassa - pankkien ei tarvitse edes maksaa takaisin ottamiaan lainoja, joilla ne taas iloisesti spekuloivat eurolla - aivan, eurolla. Lisäksi ne spekuloivat edelleen, vaikka olemme jo kauan vaatineet, että tälle on tehtävä jotain.
Ehdotukset siitä, mitä voitaisiin tehdä, on esitetty. Luottojohdannaisilla käytävän kaupan ja lyhyeksi myynnin kieltäminen, transaktioveron käyttöönotto rahoitusmarkkinoilla, erityismaksut rahoitusalan bonuksista, oikeudellisesti sitova pankki- ja vakuutusmaksu - kaikki nämä ehdotukset on esitetty. Tietenkin myös Kreikan on tehtävä kotitehtävänsä. Muiden Euroopan unionin valtioiden tavoin Kreikankin on verotettava varallisuutta, torjuttava korruptiota ja vähennettävä asemenojaan. Jäsen Cohn-Bendit puhui jo tästä vakuuttavasti. Sivuutan siis tätä koskevat tosiseikat ja tuen hänen viestiään.
Ymmärrän sen, että Ateenassa siirrytään kaduille ja osoitetaan mieltä. En voi ymmärtää väkivaltaa: Yhdyn kaikkiin niihin, jotka ovat ilmaisseet sympatiansa uhreja kohtaan, joiden kärsimys on valitettavaa. Väkivallalla ei saavuteta sitä, mitä protestoijat ja vilpittömät mielenosoittajat haluavat. Meidän on vaadittava väkivallan lopettamista.
Nikolaos Salavrakos
Paljon kiitoksia, arvoisa puhemies. Pyrimme saamaan luvut näyttämään hyviltä, ja on yleisesti tunnettu tosiseikka, että kun numerot näyttävät hyviltä, ihmiset ovat tyytymättömiä. Meidän on saatava aikaan tasapaino; meidän on saatava aikaan tasapaino lukuihin ja pidettävä ihmiset tyytyväisinä.
Tämän epäsovinnaisen käyttäytymisen seurauksena Kreikassa surraan tänään kolmea uhria, kolmen työntekijän kuolemaa muiden työntekijöiden aggressiivisen mielenosoituksen seurauksena. Nyt kaikkialla Euroopassa Atlantin toiselta puolelta tullut talouskriisi, joka vaikuttaa pahemmalta täällä, kerää halveksuntaa politiikkaa ja poliitikkoja kohtaan.
Kreikassa yhteiskunnan ruohonjuuritaso suhtautuu poliitikkoihin hyvin kielteisesti: kreikan parlamentissa on 300 jäsentä, ja yhteiskunnassa kuuluu rummutus, jossa vaaditaan "kaikkien 300:n hirttämistä". Nämä ovat vaarallisia aikoja. Olen lukenut samasta asiasta ja samasta halveksunnasta politiikkaa kohtaan muissa Euroopan unionin jäsenvaltioissa. Me kaikki tiedämme tämän, kuten tiedämme myös tarpeen säilyttää demokratia.
Koska näin on ja tätä ajatellen, koska minulla ei ole enempää aikaa, haluan korostaa, että huomispäivän johtajien on kyettävä edistymään nopeammin ja kohti entistä pysyvämpää ratkaisua yhä useamman valtion osalta. Kreikka on yksi näistä, se on jäävuoren huippu. On kuitenkin myös muita jäsenvaltioita - niin euroalueen sisäpuolella että sen ulkopuolella - jotka kohtaavat talousongelmia, jotka tulevat pahenemaan tulevina kuukausina.
Puhemies
(EN) Hyvä jäsen Salavrakos, en keskeyttänyt teitä, koska olette kreikkalainen ja koska sananne ovat meille kaikille hyvin tärkeitä.
Barry Madlener
(NL) Arvoisa puhemies, osoitan sanani erityisesti jäsen Verhofstadtille, jäsen Daulille ja jäsen Schulzille - hän ei ole tällä hetkellä paikalla, mutta osoitan sanani hänen ryhmälleen, Euroopan parlamentin sosialistien ja demokraattien ryhmälle - sillä he ovat osittain vastuussa ongelmista. He sanovat, että tarvitaan solidaarisuutta. Haluan muistuttaa, että Kreikka on ollut yhteisön rahastojen suurin nettosaaja jo vuosia. Tämän seurauksena valtio on vääristellyt asioita, ja olette aivan liian halukkaasti lähteneet mukaan, koska olette kaikki niin eurofiilejä ja toivotte yhteisön laajentumista niin paljon, että olette täysin luopuneet kriittisyydestä, ja nyt me vastaamme seurauksista.
En tiedä muistatteko te, että Espanja - seuraavana vuorossa oleva valtio - on laillistanut kaksi miljoonaa laitonta maahanmuuttajaa viimeisten 15 vuoden aikana. Olitte kaikki sitä mieltä, että se oli hienoa, mutta nyt Espanjassa on 20 prosentin työttömyys ja sekin on pahoissa vaikeuksissa, kuten myös Portugali. Kaikissa näissä valtioissa on sosialistihallitus, jota olette tukeneet yhteisön varoin vuosien ajan ja jotka sotkeneet asiat elämällä yli varojensa. Olette vuodesta toiseen seuranneet tätä, olette vuodesta toiseen hyväksyneet tämän, ja nyt meidän, kansalaisten, on maksettava sen hinta. Teidän on syytä olla hyvin häpeissänne.
Ainoa ratkaisu - jota en ole kuullut kenenkään täällä mainitsevan - on, että meidän on nyt oltava tiukkoja Kreikalle. Valtion on otettava drakma takaisin käyttöön, sillä se ei voi enää kuulua euroalueeseen. Jos Espanja on seuraavana, sen on yksinkertaisesti palattava pesetaan, ja samoin Portugalin escudoon, ja sitten ne voivat taas kilpailla. Tämä Eurooppa on puutteellinen, ja pohjoiseurooppalaiset kansalaiset kieltäytyvät kohta maksamasta enää mitään virheistänne ja sosialistihallitusten höllästä kurista näistä valtioissa. Loppujen lopuksi toistan vielä, että Kreikka, Espanja ja Portugali - jotka kaikki ovat sosialistivaltioita - ovat saaneet Euroopan unionin varoja. Maahanmuutto on karannut käsistä samalla, kun te olette seuranneet sivusta toimettomina.
Stavros Lambrinidis
(EL) Kiitos, arvoisa puhemies. Haluan kommentoida sitä, mitä jäsen Salavrakos aiemmin sanoi kolmesta ihmisestä, kolmesta työntekijästä, jonka toiset kolme työntekijää tänään tappoivat Ateenassa. Mikään ei kelpaa syyksi tälle. Murhaajat, rikolliset tappoivat nämä kolme ihmistä. Työntekijät järjestivät Ateenassa tänään suuren rauhankokouksen. He eivät tappaneet ketään. Pääministeri Georgios Papandreou ja kaikki parlamentin poliittiset puolueet tuomitsivat hetki sitten todelliset rikolliset. On suuri virhe ja vaarallista sekoittaa toisiinsa rauhanomaiset mielenosoitukset ja tällaiset Ateenassa toteutuneet rikolliset teot. Kaikki tuomitsevat nämä teot, teot eivät edistä kreikkalaisten työläisten asiaa eivätkä ne edusta kaikkien vakaata käsitystä siitä, että jos kansakuntamme yhdistyy, me saamme valtion kriisistä.
Puhemies
(PL) En haluaisi joutua keskustelemaan tästä. Sallikaa minun kuitenkin todeta, että me kaikki täällä parlamentissa - kaikki Euroopan parlamentin jäsenet, ja olen varma, että tämä pätee myös komission puheenjohtajaan sekä neuvostoa edustavaan puheenjohtaja López Garridoon - haluavat jälleen ilmaista valtavaa solidaarisuuttaan Kreikan kansakuntaa kohtaan. He ovat ystäviämme, ja me tiedämme, miten valtava vastuu on Kreikan konfliktin molemmilla osapuolilla. Vastuu on valtava.
Haluan kertoa teille kaikille, että olen havainnut tätä vastuullisuutta, ja olen havainnut sitä molemmin puolin. Olen kuulunut ammattiliittoon ja ollut aktivisti, ja olin useiden vuosien ajan hyvin aktiivinen. Olen ollut myös hallituksen päämies, ja ymmärrän Kreikan nykyisen vaikean tilanteen. Me kaikki haluamme osoittaa solidaarisuutta ja ilmaista sympatiamme, ennen kaikkea uhrien perheille ja ystäville. On luonnollista, että haluamme tehdä näin, ja katsomme sen velvollisuudeksemme Euroopan parlamentissa. Kiitän teitä täällä tänään käydystä vastuullisesta keskustelusta.
Kirjalliset lausumat (työjärjestyksen 149 artikla)
Ilda Figueiredo  
kirjallinen. - (PT) Olemme hyvin vakavassa tilanteessa. Euroopan unionin johtajilta puuttuu selvästi solidaarisuutta - erityisesti Saksalta - mitä tulee Kreikan tilannetta koskevaan sopimukseen. Ennen kaikkea he ottavat valtion poliittiseen valvontaan ja pakottavat kreikkalaiset taantumaan vuosikymmeniä sosiaalialalla. Tämä kyseenalaistaa kaikki ne periaatteet, joita he ovat aina vaalineet niin sosiaalisen ja taloudellisen koheesion, lähentymisen, solidaarisuuden ja niin kutsutun eurooppalaisen sosiaalimallin osalta.
Kuten työntekijöiden ja työväenluokan taistelu Kreikassa hyvin osoittaa, on tuomittavaa vaatia Kreikan hallitusta vaarantamaan heidän perustavaa laatua olevat oikeutensa. Tätä vaaditaan vastineeksi lainasta, jonka korko on korkeampi kuin Kansainvälisellä valuuttarahastolla. Vaikuttaa siltä, ettei euroalueen johtajien toiminnalla ole mitään rajoja. Ne ovat hyötyneet Kreikan haavoittuvuudesta, ja nyt ne määräävät itselleen imperialistisen täysin dominoivan aseman valtion sisäpolitiikassa vastineeksi lainasta, josta saavat myös korkotuottoa.
Päätöstä on muutettava seuraavassa huippukokouksessa. Johtajien on valittava unionin talousarviosta maksettava tuki, jota ei tarvitse maksaa takaisin, joko poikkeuksellisena tukena tai tulevista unionin talousarvioista rahoitettavana. Euroalueen rikkaampien maiden on noudatettava viimeinkin taloudellisen ja sosiaalisen koheesion periaatetta.
