Eurooppa-neuvoston valmistelu (14.-15. joulukuuta 2006) (jatkoa keskustelulle)
Brian Crowley
UEN-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, haluan toivottaa neuvoston puheenjohtajan ja komission puheenjohtajan tervetulleiksi.
Parlamentin jäsenten puheenvuorojärjestyksessä on ilmeisesti tapahtunut jokin sekaannus sen jälkeen, kun ryhmien kokoja muutettiin tänään. Minun olisi pitänyt puhua aikaisemmin, mutta käsitellään sitä asiaa myöhemmin. Mitä ilmeisimmin jotkut ovat edelleen näreissään siitä, että parlamentin sisällä tapahtuu muutoksia.
Kiitän neuvoston puheenjohtajaa hänen työpanoksestaan paitsi tänään myös koko sinä aikana, jonka Suomi on toiminut EU:n puheenjohtajavaltiona. Kiitän häntä ja Suomen hallitusta erityisesti sinnikkyydestä ja halusta tarttua kysymyksiin, joita monet pitivät vaikeina. Vaikka jotkin näistä kysymyksistä ovat edelleen vaikeita, katson, että jonkinlaista edistystä on saatu aikaan.
Venäjän kysymyksestä ja koko energia-alasta voidaan ensinnäkin todeta, että olemme ottaneet merkittäviä askeleita kohti tasa-arvoisten osapuolten välisen kumppanuussuhteen luomista. Kyse ei ole suhteesta, jossa vain toinen osapuoli olisi riippuvainen toisesta, vaan tässä suhteessa molemmat ovat vastavuoroisesti riippuvaisia toisistaan. On kuitenkin valitettavaa, että Venäjän viranomaiset - terveys- ja maatalousalan valvontaelimet - antoivat ristiriitaisia viestejä lihan tuonnista Euroopan unionista Venäjälle ja yrittivät särkeä Euroopan unionissa terveys- ja elintarviketurvallisuusasioista vallitsevaa sopua, joka syntyi EU:n pyrittyä pitkään ja hartaasti luomaan hyvää laatua ja taattua laatutuotantoa koskevat yhteiset standardit. Toivon, että neuvoston puheenjohtaja ja komission puheenjohtaja ottavat tämän asian kiireesti esiin huomenna Eurooppa-neuvoston kokouksessa.
Toiseksi EU:n laajentumisesta ja kyvystä ottaa uusia jäsenvaltioita, erityisesti Turkki, voidaan todeta, että vaikka jotkut yrittävätkin pelkistää Turkkia koskevan kysymyksen kyproksenmielisten ja Kyproksen-vastaisten väliseksi vastakkainasetteluksi, Kypros on yksittäinen, erillinen asia. Se on ongelma, joka kyproslaisten ja turkkilaisten on ratkaistava itse. Allekirjoittamalla Ankaran pöytäkirjan Euroopan unionin kanssa Turkki kuitenkin sitoutui tekemään tiettyjä asioita. Ellei Turkki halua pitää kiinni tekemistään sitoumuksista eikä toimia siten kuin odotamme sen toimivan, tämän täytyy johtaa seuraamuksiin. Se ei kuitenkaan saa merkitä neuvottelujen katkaisemista kokonaan.
Darfurin kriisi on 2000-luvun hirvittävin humanitäärinen kriisi. Vaikka kansanmurha ja etniset puhdistukset jatkuvat, me vetäydymme syrjään ja kauhistelemme asiaa tekemättä kuitenkaan mitään ongelman ratkaisemiseksi.
Meidän on puututtava näihin asioihin välittömästi paitsi oman uskottavuutemme myös Afrikan ja Euroopan unionin turvallisuuden vuoksi.
Jens-Peter Bonde
Arvoisa puhemies, valtioiden ja hallitusten päämiehet tapaavat huomenna Brysselissä pidettävässä huippukokouksessa, jossa he yrittävät herättää kuolleen perustuslain uudelleen henkiin. Suomen on määrä julkaista raportti yksittäisten maiden kannoista niiden käytyä läpi niin sanotun tunnustusmenettelyn, ja neuvotteluja on käyty suljettujen ovien takana sellaisen maan johdolla, jonka äänestäjistä kaksi kolmasosaa vastustaa perustuslakia. Arvoisa ministeri Lehtomäki, voisimmeko saada tuon raportin nähtäväksemme nyt? Kuinka Ranskan hallitus on vastannut ranskalaisten äänestäjien hylättyä perustuslain? Kuinka Alankomaiden hallitus on äänestänyt, kun 62 prosenttia äänestäjistä vastusti perustuslakia? Saksa peukaloi puheenjohtajuuskaudellaan raporttia vielä lisää ja valmistelee maaliskuun 25. päivän julistusta ja sopimustekstin hyväksymistä Portugalin puheenjohtajuuskaudella. Sitten tämä teksti saatetaan vaivihkaa voimaan kansallisten ratifiointien keinoin. Poliittinen eliitti vaikuttaa reagoineen kansalaisten ei-ääniin siten, ettei se aio enää ottaa jatkossa kansanäänestyksiin liittyvää riskiä.
Myös toisenlaisen toimintatavan valitseminen olisi mahdollista, ja ihmisten vastalauseita voitaisiin kuunnella. Miksei kansaa oteta mukaan uusien yhteisten perussääntöjen laatimiseen? Miksei järjestetä suoria vaaleja, joilla valittaisiin uusi Eurooppa-valmistelukunta, jonka tehtäväksi annettaisiin kirjoittaa demokraattinen perustuslaki ja vaihtoehtoinen Euroopan demokratioiden välinen yhteistyösopimus, ja järjestetä sitten molemmista teksteistä kansanäänestys samana päivänä EU:n kaikissa jäsenvaltioissa? Tällä tavoin saisimme kaikki kuulla, mitä mieltä äänestäjät ovat, eikä meidän olisi vaikeaa kyhätä kokoon uutta sopimusta, jota kansa pitäisi myönteisenä ja jonka puolesta se äänestäisi. Jos me päättäisimme ensi alkuun, että tekstistä pitäisi äänestää kaikissa niissä maissa, joissa tällainen äänestys voidaan järjestää, tekstin laatijoiden olisi pakko kirjoittaa sellainen teksti, joka voidaan hyväksyä. Tällöin avainsanoja olisivat avoimuus, demokratia ja läheisyys salailun, byrokratian ja etähallinnon sijasta. Näin voisimme päästä sopimukseen tekstistä, joka voisi...
(Puhemies keskeytti puhujan.)
Jana Bobošíková
(CS) Arvoisa puhemies, vaadin puheenjohtajavaltio Suomea lopettamaan kiertelyn ja kaartelun ja ottamaan eurooppalaisen Galileo-navigointijärjestelmän päätoimipaikan sijainnista käytävän keskustelun Eurooppa-neuvoston huomiselle esityslistalle. Tämä vaatimus perustuu niihin levottomuutta herättäviin tietoihin, joita olemme saaneet eilisistä 25 jäsenvaltion EU:n liikenneministerien välisistä neuvotteluista. Ministerit eivät ensinnäkään onnistuneet tekemään päätöstä viraston päätoimipaikasta, ja sen lisäksi he vielä kyseenalaistivat neuvoston antamat lupaukset. Muistutan tältä osin Euroopan parlamenttia sitoumuksista, jotka tehtiin kolme vuotta sitten huippukokouksessa, jossa EU:n valtionpäämiehet vakuuttivat selvin sanoin, että uudet jäsenvaltiot asetettaisiin etusijalle uusien virastojen toimipaikkoja valittaessa. Mitä tuon jälkeen on sitten tapahtunut?
Viimeisten kahden vuoden aikana Euroopan unioniin on perustettu kuusi uutta virastoa, joista ainoastaan yhden, Frontexin, toimipaikka on yhdessä kymmenestä uudesta jäsenvaltiosta - tässä tapauksessa Puolassa. Loput virastot päätyivät Ruotsiin, Ranskaan ja Kreikkaan. Nyt diplomaatit kertovat vanhojen jäsenvaltioiden päättäneen salassa, että myös Galileon päätoimipaikka valitaan vanhan, 15 jäsenvaltion EU:n alueelta. Galileo-järjestelmästä vastaavan viraston päätoimipaikkaa koskevien keskustelujen lisäksi pyydän neuvostoa myös vahvistamaan, että kolme vuotta vanha sitoumus asettaa uudet jäsenvaltiot etusijalle virastojen toimipaikkoja valittaessa on yhä voimassa. Sen mukaisesti Galileo pitäisi sijoittaa Tšekin tasavaltaan, Maltaan tai Sloveniaan - tietenkin sillä edellytyksellä, että näillä mailla on tarjota kilpailukykyisiä hankkeita.
Olen vakaasti sitä mieltä, että Eurooppa-neuvostoissa hyväksyttyjen päätelmien noudattamisen pitäisi olla keskeinen osa EU:n toimintatapoja. Muutoin ne ovat vain hyödyttömiä paperikasoja.
Piia-Noora Kauppi
(EN) Arvoisa puhemies, Euroopan unionin yhdentyminen on tienhaarassa. EU:n tulevaisuuden kannalta on tarpeen, että Eurooppa-neuvosto pääsee yksimielisyyteen laajentumista koskevasta strategiasta. Marraskuussa julkaistu Euroopan komission kertomus tarjoaa tälle sopivan kehyksen. Kannatan todella komission ehdotusta sekä tänään hyväksyttyjä jäsen Brokin ja jäsen Stubbin mietintöjä.
Euroopan unionissa pitäisi käydä laajempaa ideologista keskustelua, ja sen pitäisi sitoutua kestävään, pitkän aikavälin strategiaan. Emme saa antaa tämänhetkisten poliittisten kiistojen vaikuttaa päätöksiin, joilla on vaikutusta tulevaisuuteen.
Avoimena säilyminen merkitsee Euroopan unionille hengissä säilymistä. Toivon todella, ettei tällä viikolla pidettävässä Eurooppa-neuvoston kokouksessa keskitytä ainoastaan Turkkiin. Tänä maanantaina puheenjohtajavaltio Suomi käsitteli ulkoministerien tapaamisessa menestyksekkäästi Ankaran pöytäkirjan täytäntöönpanon epäonnistumisesta johtuvia ongelmia. Vieläkin tärkeämpää on kuitenkin se, että konfliktin ratkaistakseen neuvosto jäädytti komission ehdotuksesta kahdeksan Turkin liittymisneuvottelujen lukua. Jäljelle jäävistä 27 luvusta voidaan kuitenkin käydä uusia neuvotteluja, ja Turkki voi edistyä niiden suhteen.
Asiasta annetun kuvan vastaisesti ulkoministerien maanantaina tekemillä päätöksillä ei keskeytetty Turkin kanssa käytäviä neuvotteluja, vaan niillä tosiasiassa nopeutettiin neuvotteluvaihetta. Jos päätös vahvistetaan huippukokouksessa, neuvottelijat saavat jatkaa työtään, eikä neuvotteluja tarvitse keskeyttää. Myös neuvotteluja rajoittava määräaika on poistettu Ankaran pöytäkirjasta. Tämän ansiosta neuvotteluissa on mahdollista käydä aikaisempaa avoimempaa vuoropuhelua vähemmän painostavassa ympäristössä.
Kuten kollegani Stubbin erinomaisessa mietinnössä todettiin tänään aikaisemmin, Euroopan unionin on huolehdittava itse kyvystään ottaa uusia jäseniä. Se ei ole hakijavaltioiden tehtävä. Siksi Eurooppa-neuvostossa on äärimmäisen tärkeää keskustella perustuslakiasioista.
Arvoisa ministeri Lehtomäki, kaikki tietävät, että sopimuksesta on päästävä yksimielisyyteen. Tarvitsemme kuitenkin todellisia vaihtoehtoja. Katson puheenjohtajavaltio Suomen tehneen hyvää työtä valmistelujen suhteen, mutta meidän on nyt ryhdyttävä tarkastelemaan asiaa ja saatava vaihtoehtoja.
Poul Nyrup Rasmussen
(EN) Arvoisa puhemies, haluan kiittää neuvoston puheenjohtajaa ja komission puheenjohtajaa erinomaisesta työstä. Luettelo on pitkä, ja olette tehneet myös Lähi-itää ja töiden jatkamista koskevia valmisteluja.
Haluan vain toistaa tarjouksen, jonka hyvä ystäväni ja kollegani, sosialistiryhmän puheenjohtaja esitti teille ja josta ette voi kieltäytyä. Kyse on sisilialaisesta tarjouksesta. Haluan sanoa aivan vakavasti, että haluamme kyllä jatkaa neuvotteluja Turkin kanssa emmekä halua sulkea ovea Balkanin mailta.
Meidän on kuitenkin pyrittävä varmistamaan aikaisempaa paremmin, että kansalaiset ovat samaa mieltä. Kansalaiset ovat huolissaan ja tuntevat olonsa turvattomiksi. He eivät saa vastauksia työllistymismahdollisuuksiaan ja lastensa kouluttautumismahdollisuuksia koskeviin kysymyksiin. Liittyvätkö nämä asiat jollakin tapaa toisiinsa? Kyllä. Euroopan unionin kansalaiset suhtautuvat laajentumiseen pelokkaasti. Siksi meidän on tehtävä laajentumisesta menestystarina nyt ja tulevaisuudessa, meidän on luotava lisää työpaikkoja ja meidän on yhdistettävä kilpailukyky ja sosiaaliturva. Juuri tässä kohden Euroopan sosiaalidemokraattinen puolue ja sosialistiryhmämme astuvat kuvaan.
En yllättynyt siitä, että jäsen Watson puhui kilpailusta. Olen kuitenkin yllättynyt siitä, ettei hän tiennyt kantaamme. Emme vastusta kilpailua, vaan vastustamme yksipuolista suhtautumista kilpailuun. Nykyaikana asiat saadaan toimimaan vain siten, että sosiaaliturva yhdistetään kilpailuun osana uudenlaista kehystä. Arvoisa komission puheenjohtaja, tämä on tarjous, josta ette voi kieltäytyä. Se on minulla tässä allekirjoitettuna, ja siihen sisältyvät hyvän ystäväni Martin Schulzin ja edeltäjänne Jacques Delorsin terveiset sekä omat terveiseni.
Mistä siinä on kyse? Tarjous on yksinkertainen. Siinä sanotaan seuraavaa: Kuunnelkaa, rakkaat kansalaiset. Euroopan unioni on se lisäarvo, jolla varmistetaan, etteivät hyvinvointivaltionne joudu globaalissa taloudessa mukaan kilpailuun, joka perustuu sosiaaliseen polkumyyntiin, vaan että ne osallistuvat kilpailuun, joka perustuu edellytysten parantamiseen, hyvinvointivaltioidemme rakenteen tehostamiseen ja uudistuksiin. Näitä uudistuksia toteutettaessa ihmisten ei tarvitse pelätä, että heiltä viedään jotakin, vaan ne ovat aitoja uudistuksia: toteutettuamme uudistuksen asiat ole enää niin kuin ennen. Ne ovat paremmin.
Toisin sanoen kehotan meitä kaikkia yhdistämään voimamme nyt ja antamaan selkeän merkin paitsi tämän kevään Eurooppa-neuvostosta myös joka ikisestä Eurooppa-neuvostosta. Tehdään siitä kiinteä osa esityslistaa, joka hyödyttää kansalaisia, laajentumista ja Euroopan unionin yhtenäisyyttä.
Anneli Jäätteenmäki
(FI) Arvoisa puhemies, Euroopan unionin ja Turkin jäsenyysneuvotteluissa on kyse pitkästä prosessista. On ymmärrettävää, että jäsenyysneuvottelut aiheuttavat monia kysymysmerkkejä ja jopa epäluuloa. Turkin mahdollinen jäsenyys muuttaisi Euroopan rajoja poliittisesti, kulttuurisesti, taloudellisesti ja strategisesti, mutta ei maantieteellisesti. Turkki on ja pysyy maantieteellisesti aasialaisena maana, ja vain pieni osa Istanbulia on Euroopan puolella.
Nyt tarvitaan kärsivällisyyttä. On rauhallisesti seurattava ja katsottava, miten Turkki kehittyy ja miten se täyttää jäsenyysehdot. Turkin ei ole helppo sopeutua nopeasti kaikkiin muutoksiin. Suomen yli kymmenen vuoden takainen EU-jäsenyyspäätös oli vaikea, ja sitä se on ollut kaikille muillekin uusille jäsenvaltioille. Turkille se on monin verroin vaikeampi, niin paljon muutoksia EU edellyttää. Nyt Turkki ei ole valmis jäseneksi, mutta on tunnustettava, että ei EU:kaan ole tällä hetkellä valmis, kypsä ottamaan Turkin jäseneksi. Kansalaisilta ja päättäjiltä vaaditaan paljon matkalla yhteisymmärrykseen.
Arvoisa puhemies, laajentumisen onnistumiseksi on kuitenkin pidettävä huoli myös omasta sisäisestä kehityksestä. Perustuslaillisen sopimuksen kohtalo on siksi tärkeä. Ministeri Paula Lehtomäki on tehnyt hyvää työtä. Hän on käynyt keskusteluja kaikkien jäsenvaltioiden kanssa, ja olisin toivonut, että hän tässä tilaisuudessa olisi parlamentillekin hieman valottanut näitä keskusteluja. Avoimuus on ainoa tie, jolla perustuslaillinen sopimus saadaan tulevaisuudessa jossain muodossa voimaan.
Bernat Joan i Marí
(EN) Arvoisa puhemies, laajentumiseen liittyy monia tärkeitä kysymyksiä. Voimme päästä Turkin suhteen yksimielisyyteen siitä, että laajentumista on jatkettava Kööpenhaminan kriteereiden pohjalta. Myönnän, että Turkin liittymiseen osaksi Euroopan unionia liittyy ongelmia, mutta haluan myös huomauttaa niistä vaaroista, joita kohtaamme tällä hetkellä. Euroskeptisyys on ymmärtääkseni yleistymässä Turkin kansan keskuudessa. Nobel-palkinnon voittaja Orhan Pamuk toi tämän selvästi esiin kirjoittaessaan siitä, kuinka surullisin mielin osa Turkin yhteiskuntaa suhtautuu tähän prosessiin.
EU:n toimielinten on jatkettava tätä prosessia älykkäästi ja kylmäpäisesti ja saatettava se oikeanlaiseen päätökseen eli siihen, että Turkki liittyy Euroopan unioniin ja täyttää Kööpenhaminan kriteerit. Meidän on kuitenkin myös muistettava se ristiriita, ettei osa EU:n jäsenvaltioista ole täyttänyt Kööpenhaminan kriteerejä.
Olen myös hyvin iloinen Kroatian edistymisestä ja toivon, että näemme tulevaisuudessa myös Montenegron toimivan samoin ja olevan hyvä esimerkki siitä, kuinka toimia Länsi-Balkanin maiden kanssa.
Kyriacos Triantaphyllides
(EL) Arvoisa puhemies, haluan kommentoida kahta asiaa, jotka liittyvät tulevaan Eurooppa-neuvostoon.
Niistä ensimmäinen on maahanmuuttopolitiikka. Puolustusministerien neuvoston hiljattain julkaisemassa asiakirjassa todetaan, että osa maista, alueista ja kunnista selviää globalisaatiosta voittajina, kun taas osa jää häviäjän asemaan. Afrikassa ihmisten keskimääräinen elinikä on 22 vuotta. Ihmiset muuttavat vähitellen suuriin kaupunkeihin, joissa työttömyysluvut ovat korkeat. Tämä aiheuttaa humanitäärisiä katastrofeja, epätoivoa ja muuttoliikettä. Jos siis muuttoliikkeen katsotaan johtuvan köyhyydestä, huippukokouksessa pitäisi keskittyä pikemminkin sen syihin - ei siis hajanaisella tavalla ja sortotoimin itse maahanmuuttajiin.
Toinen asiani koskee Euroopan unionin laajentumista ja siten myös Turkin edistymistä liittymisen tiellä. Ulkoasiainministerien neuvoston tekemät päätökset ovat näissä olosuhteissa tyydyttävät, koska ne antavat Turkille selvän viestin, ja samalla Euroopan unioni kantaa vastuunsa ja esiintyy yhtenäisesti näissä kannanotoissaan. Mitä tulee kaupankäyntiin, joka ei ole Turkin liittymisen tavoitteena, emme saa tuhlata aikaa sen toistelemiseen, ettemme vastusta sitä, kunhan se ei aiheuta haittaa Kyproksen tasavallalle tai ole eduksi näennäisvaltiolle. Kyproksen tasavalta pyrkii jatkuvasti parantamaan kyproksenturkkilaisten elinolosuhteita. Ongelmat, joita se ratkoo osana tätä työtä, johtuvat itse asiassa siitä, että Turkki on miehittänyt laittomasti 37 prosenttia Kyproksesta. Tätä viestiä ei saa missään nimessä vesittää jälleen omien etujen ja eturistiriitojen vuoksi. Joustavuuden ja sovitteluratkaisuun pääsemisen näkökulmasta on jokaisen etu, ettei perusperiaatteista ja -arvoista luovuta.
Ryszard Czarnecki
(PL) Arvoisa puhemies, haluan kiittää komission puheenjohtajaa Barrosoa siitä, että Euroopan teknologiainstituutin perustaminen on otettu yhdeksi Euroopan unionin ensisijaisista tavoitteista. Kyse on tärkeästä instituutista. Jos sen toiminnasta on tarkoitus saada tehokasta, sen pitäisi toimia monessa jäsenvaltiossa. Olen yhtä mieltä komission jäsenen Figelin kanssa siitä, että Puolan pitäisi olla yksi näistä maista, ja Puolan hallitus onkin ehdottanut Wrocławia. Se on aidosti eurooppalainen kaupunki, se täyttää kaikki vaatimukset ja voisi olla hyvin yksi Euroopan teknologiainstituutin kotikaupungeista.
Komission puheenjohtaja puhui myös Turkin kanssa käytävien neuvottelujen keskeyttämisestä tilapäisesti. Urheiluvertausta käyttäen sanoisin, että meidän pitäisi laittaa turkkilaiset hyppäämään korkeutta. Rima pitäisi kuitenkin asettaa realistiselle korkeudelle. Esimerkiksi miehille se voitaisiin asettaa kahteen metriin ja kuuteen senttiin ja naisille kahteen metriin. Tämä olisi saavutettavissa, toisin kuin viisi metriä. Viiden metrin korkeudelle asetetut tiukat vaatimukset ovat nimittäin vain tekosyy olla ottamatta Turkkia koskaan Euroopan unionin jäseneksi.
Olen iloinen siitä, että olemme puhuneet tänään Kroatian ottamisesta jäseneksi, minkä jälkeen Länsi-Balkanin maat voisivat liittyä Euroopan unioniin. Keskustelemme tästä asiasta hetkellä, jolloin Montenegrosta saapunut valtuuskunta vierailee parlamentissa. Sellainen on ajan henki. Jäsen Cohn-Bendit puhui ikkunoista, joiden kautta maahanmuuttajat yrittävät kavuta Euroopan unioniin. Ongelmana on se, että itse asiassa heitä tulee sekä ovista että ikkunoista.
Euroopan unionin on välttämätöntä laajentua, laajentuminen on toimielinuudistuksiakin tärkeämpää.
Nigel Farage
(EN) Arvoisa puhemies, jokseenkin mitäänsanomaton puheenjohtajuuskausi on päättymässä, ja ehkäpä meidän pitäisi olla asiasta kiitollisia. Odotankin, että saksalaiset järjestävät enemmän ilotulituksia seuraavien kuuden kuukauden aikana!
Näin huippukokouksen aattona aavistelen, että otsikoissa käsitellään taas Turkista käytäviä keskusteluja, ja ehkäpä kuulemme lisää ilmastonmuutoksesta. Olen huolissani siitä, mitä vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueesta keskustellaan. Syyskuussa Tampereella tämä asia yritettiin siirtää yksimielisyyspäätöksestä määräenemmistöpäätöksen piiriin. Ne jäsenet, jotka tulevat maista, joissa käytetään tapaoikeutta, katsovat, että oikeus saada valamiesoikeudenkäynti, olettamus siitä, että jokainen on syytön, kunnes toisin todistetaan, ja habeas corpus -laki ovat ehdottoman välttämättömiä. Emme halua, että Euroopan unioni käyttää eri puolilla maailmaa tapahtuneita kauheuksia keinona lisätä omaa valtaansa. Jos nimittäin viemme kansalaisilta terrorismin torjunnan nimissä heidän yksilönvapautensa ja muut vapautensa, annamme itse asiassa terroristien voittaa.
Alessandro Battilocchio
(IT) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, puhun Italian uuden sosialistipuolueen puolesta. Osallistuin viime viikolla Brysselissä mielenkiintoiseen kansainväliseen konferenssiin, jossa käsiteltiin Euroopan unionin roolia demokratian edistämisessä eri puolilla maailmaa.
Monet yhteisön ulkopuolisten maiden edustajat korostivat suhtautuvansa luottavaisesti siihen, että EU voi tukea demokratisointia ja edistää tällä tavoin geopoliittista vakautta ja maailmanlaajuista rauhaa. Laajentuminen ja naapuruuspolitiikka ovat molemmat osoittautuneet tehokkaiksi keinoiksi pyrkiä näihin tavoitteisiin. Käsitin, että näiden edustajien odotukset olivat hyvin korkealla, mutta ymmärsin myös, että Euroopan unionin sisällä demokratisointi on jokseenkin kesken ja että tietyt toimielinmuutokset ovat tarpeen.
Komission viime vuonna ehdottama kansanvaltaa, kuuntelemista ja keskustelua koskeva K-suunnitelma on ensimmäinen askel oikeaan suuntaan. Jotta EU voisi kuitenkin toimia ansaitsemassaan asemassa kansainvälisissä suhteissa ja ulkopolitiikassa, sen on kohdattava ensin perusasiat, joihin tarttumista se ei voi enää lykätä. Pitääkseni puheenvuoroni lyhyenä mainitsen niistä kolme. Ensimmäinen on perustuslain ratifiointi, ja toinen liittyy kysymykseen yhdestä paikasta Yhdistyneissä Kansakunnissa. Viimeisimpänä muttei vähäisimpänä on kysymys energian huoltovarmuudesta. EU:n on kyettävä käynnistämään uusiutuvia ja vaihtoehtoisia energialähteitä koskeva strateginen suunnitelma, jottei se olisi enää heikossa asemassa suurimpiin kumppaneihinsa nähden ja jotta se voisi puuttua tiukasti - toisin sanoen taloudellisista eduistaan riippumatta - kaikkein vakavimpiinkin kriiseihin.
Timothy Kirkhope
(EN) Arvoisa puhemies, neuvosto kokoontuu tällä viikolla keskustellakseen useista tärkeistä kysymyksistä, jotka vaikuttavat seuraavaan puheenjohtajuuskauteen.
Ensinnäkin puheenjohtajavaltio Suomi raportoi epämuodollisista kuulemisistaan, jotka koskevat EU:n perustuslain tulevaisuutta. Toivon, että tästä aiheesta käydään avointa keskustelua - aivan kuten neuvostonkin pitäisi toimia avoimesti. Tiedämme, että perustuslakiprosessin jatkamiseen suhtaudutaan monissa jäsenvaltioissa hyvin varauksellisesti. Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus on antanut asiasta ristiriitaisia viestejä ja näyttää olevan hyvin erimielinen sen suhteen. Toimikautensa pian päättävä Hollannin hallitus ei halua järjestää uutta kansanäänestystä, ja Saksan hallitus haluaa pitää perustuslain mahdollisimman pitkälti nykyisessä muodossaan. Tunnen siis myötätuntoa puheenjohtajavaltiota kohtaan, sillä sen on jatkettava työskentelyä asian parissa.
Yksi asia on kuitenkin varsin selvä: perustuslakiin ei suhtauduta kovinkaan suurella innolla. ALDE-ryhmän jäseniä saattaisi kiinnostaa Britannian liberaalidemokraattien johtajan sanat - hän kuvaili eilen perustuslakia sanoilla "kidutettu asiakirja". Haluaisinpa tietää, onko jäsen Duff asiasta samaa mieltä.
Pyydän, että etenisimme asiassa ja keskittyisimme todelliseen uudistusohjelmaan, jolla Euroopan unionista tehtäisiin aidosti ulospäin suuntautuneempi, joustavampi ja kilpailukykyisempi. Katson, että tämä on myös hyvä tapa palauttaa luottamus Euroopan unioniin - sen sijaan, että tukeutuisimme PSE:n kirjasiin, jotka jäävät pian jo unohduksiin.
Neuvosto keskusteli myös oikeus- ja sisäasioiden tulevaisuutta koskevista ajatuksista. On selvää, ettemme ole tarkastelleet riittävästi tapoja, joilla voisimme tehostaa hallitustenvälistä yhteistyötä. Meidän on nyt edettävä tässä asiassa ja etsittävä innovatiivisia tapoja tehostaa tätä yhteistyömuotoa.
Toivon, että otamme huomioon myös komission puheenjohtajan Barroson huomautukset siitä, että hän haluaisi nähdä EU:n rakennemuutosten nopeutuvan. Hän on oikeassa. Tämä on juuri sellainen käytännön aloite, joka nostaa EU:n arvoa kansalaisten silmissä, ja ainakin minä omalta osaltani kannatan sitä varmasti.
Reino Paasilinna
(FI) Arvoisa puhemies, arvoisa ministeri, arvoisa komission puheenjohtaja, hyvät kollegat, Turkkia koskeva päätös - osittainen jäädyttäminen - oli oikea, niin sitä pitää tehdä. Turkki ei ollut valmis poliittisiin ratkaisuihin. Mutta ajatelkaapa kulttuurisia muutoksia, ne eivät tule olemaan näinkään helppoja.
Mutta Eurooppakaan ei pääse tavoitteisiinsa. Miksi? Tutkimuksen, tuotekehityksen ja innovoinnin kohdalla olemme jääneet jälkeen ja jäämme jälkeen yhä kovemmalla vauhdilla. Esimerkiksi informaatio- ja kommunikaatiosektorilla, jonka osuus bruttokansantuotteen kasvusta on 40 prosenttia, jäämme railakkaasti jälkeen kilpailijoistamme. Tutkijoiden asema on huono. Tarvitsemme lisää tutkijoita. Me menetämme heitä sen sijaan. Byrokraattiset esteet ovat suuria, koulutuksemme puutteellista, talouskasvumme hidasta, kehitystyö riittämätöntä ja Lissabonin ylevät tavoitteet lurahtavat meidän käsistämme. Energiariippuvuus ja energian kulutus kasvavat ja omavaraisuus vähenee. Olemme itse luoneet tällaiset kriisit, ihan itse.
Huippukokouksen tulisi sopia tai ainakin puhua välittömästä pelastusrenkaasta, tutkimuksen kehityksen voimakkaasta tehostamisesta. Eräät meistä ovat näyttäneet siitä esimerkkiä. Tutkimuksen ja kehityksen seitsemäs puiteohjelma ei riitä, ei myöskään tutkimusneuvosto eikä teknologiainstituutti. Tarvitsemme enemmän rahaa, enemmän innovaatiota, enemmän investointeja: älyyn perustuvan Euroopan tulevaisuuden pelastusrenkaan. Sehän on meidän tähtäimessämme.
Andrew Duff
(EN) Arvoisa puhemies, haluan kiittää puheenjohtajavaltiota siitä, että se raportoi perustuslakisopimuksen tulevaisuutta koskevien kuulemistensa tuloksista, vaikka olisinkin odottanut hieman yksityiskohtaisempaa raporttia puheenjohtajavaltiolta, joka on sitoutunut niin voimakkaasti avoimuuden lisäämiseen. Totuus on kuitenkin se, etteivät jäsenvaltiot voi ottaa rakentavasti kantaa perustuslain tulevaisuuteen ilman komission tai puheenjohtajavaltion konkreettista ehdotusta perustuslakitekstin neuvottelemisesta uudelleen.
Haluan sanoa jäsen Kirkhopelle, että ainakin minun puolueeni johtaja puhuu tästä asiasta, kun taas puoluejohtaja Cameron tuntuu olevan aivan liian peloissaan puhuakseen siitä sanaakaan!
Puheenjohtajavaltion pitäisi korostaa, ettei jäsenvaltioiden ole mitään hyötyä sopia keskenään vain siitä, että ne haluavat pelastaa perustuslakisopimuksen, sekä estää samalla kansallisten veto-oikeuksien poistaminen ja määräenemmistöpäätösten laajentaminen. Tämä johtaa vain huonoihin tuloksiin ja hidastaa asioiden etenemistä. Voisiko puheenjohtajavaltio tästä syystä vakuuttaa meille ottavansa huippukokouksessa esille näiden kahden kannan välisen järjettömän ristiriidan?
Vittorio Agnoletto
(IT) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, meidän on ymmärrettävä, että Turkki pelaa EU:n kanssa peliä, joka koskee neuvotteluja sen liittymisestä Euroopan unioniin.
Demokraattinen uudistusprosessi on pysähtynyt Ankarassa kokonaan. Sananvapautta koskevan rikoslain 301 pykälän kumoaminen on hyllytetty sine die, ja Kyproksen kysymys on muuttunut ehdotusten ja Erdoganin vastaehdotusten sirkukseksi. Todellisuudessa vastaehdotukset ovat yrityksiä välttää perimmäinen kysymys eli Ankaran pöytäkirjan ratifiointi.
Tämän lisäksi on vielä selvitettävä Kurdien ongelma ja tunnustettava Kurdien perusoikeudet, jotka on evätty heiltä tähän saakka. Vahvistan, että ryhmäni kannattaa Turkin liittymistä Euroopan unioniin. Nyt on kuitenkin selvää, että pääministeri Erdogan on päättänyt vastata pikemminkin äärinationalisteille ja Turkin militaarisille kemalisteille kuin Euroopan unionille.
Sen sijaan, että Erdogan olisi ottanut liittymisneuvotteluissa demokratian ja oikeusvaltioperiaatteen Turkin nykyaikaistamiseen tähtäävän uuden politiikan kulmakiviksi, hän on selvästikin päättänyt toimia vanhan Turkin johtajana - ainakin nyt. Kannatamme siksi komission päätöstä keskeyttää kahdenvälisten sopimusten kahdeksasta tärkeästä luvusta käytävät neuvottelut.
Turkin pitäisi ymmärtää, että ovet Euroopan unioniin pysyvät auki - mutta vain demokraattiselle Turkille, joka kunnioittaa maan kaikkien asukkaiden, niin turkkilaisten kuin kurdienkin, ihmisoikeuksia ja perusvapauksia. Pallo on nyt pääministeri Erdoganilla.
Zbigniew Krzysztof Kuźmiuk
(PL) Arvoisa puhemies, haluan kiinnittää huomionne hyvin vakavaan ongelmaan, joka koskee Euroopan unionin suhteita Venäjään, ja erityisesti energian huoltovarmuutta ja kauppaa koskeviin ongelmiin. Ensimmäisen kysymyksen osalta haluan korostaa, että Venäjä käyttää energian tuottamiseen käyttämiemme raaka-aineiden toimitusta poliittisena keinona vaikuttaa sekä Euroopan unionin jäsenvaltioihin että yhteisön ulkopuolisiin maihin. Venäjä yrittää myös saada aikaan uuden sopimuksen Euroopan unionin kanssa ja haluaa liittyä Maailman kauppajärjestöön. Samalla se kuitenkin rikkoo WTO:n perusperiaatteita rajoittamalla tavaran tuontia markkinoilleen poliittisista syistä.
Esimerkkinä tällaisesta toiminnasta on vuoden kestänyt kauppasaarto, joka koskee puolalaisten kulutustuotteiden tuontia Venäjän markkinoille. Se on maksanut puolalaisille yrittäjille satoja miljoonia euroja. Juuri tällaisessa tapauksessa EU:n solidaarisuutta kaivataan kipeämmin kuin koskaan. Valitettavasti tällaista solidaarisuutta ei ole juurikaan näkynyt viime kuukausien aikana. Sen sijaan Puolan veto, jolla se esti EU:n ja Venäjän välisten neuvottelujen käynnistämisen, sai monet vetoamaan solidaarisuuteen tarpeellisena keinona ratkaista Euroopan unionin kohtaamat suurimmat haasteet.
Toivon, että tuleva puheenjohtajavaltio Saksa muistaa tämän periaatteen ja todella noudattaa sitä johtaessaan Eurooppa-neuvoston työtä.
Patrick Louis
(FR) Arvoisa puhemies, Saksan puheenjohtajuuskaudesta näyttää tulevan koe - koe, jossa testataan toimielinten kykyä ottaa huomioon kansalaisten tahto. Harkintakausi on päättymässä, ja Ranskan äänestystuloksen aiheuttama este saadaan pian ylitettyä. Ne, jotka eivät suostuneet hyväksymään perustuslakisopimuksen tuhoa, voivat pian ryhtyä hyökkäykseen.
Voimme jakaa, irrottaa ja paloitella - reseptejä on monia ja suunnitelmia lukuisia. Yhdessäkään niistä ei kuitenkaan ehdoteta ylikansalliselle hankkeelle todellista vaihtoehtoa. Niissä pohditaan vain keinoja kiertää Alankomaiden ja Ranskan kansanäänestysten tulokset, eivätkä Merkelin kannanotot - vai pitäisikö sanoa uhkaukset - enteile lainkaan hyvää. Vaikka perustuslain vastustajia hädin tuskin suvaitaan Euroopan parlamentissa, älkää kuitenkaan unohtako, että kansa kuulee heitä.
Näissä oloissa voin vain toistaa varoitukseni. Saksan puheenjohtajuuskaudesta ei saa tulla puheenjohtajuuskausi, jolla saadaan aikaan korjaamatonta vahinkoa herättämällä jälleen henkiin perustuslaki, jota kukaan ei halua järjestelmää lukuun ottamatta. Rohkenen toivoa, ettei tämä parlamentti toista ainoastaan järjestelmän näkemyksiä vaan pyrkii edelleen edustamaan EU:n kansalaisia, jotka haluavat päättää itse omasta kohtalostaan omalla maaperällään eli olla itsenäisiä kansakuntia.
Koenraad Dillen
(NL) Arvoisa puhemies, Turkin hallitus on ilmoittanut, ettei se anna periksi sille, minkä se sanoo itse olevan kyproslaisten painostusta saada se ryhtymään niin sanottuihin yksipuolisiin toimenpiteisiin Turkin ja Nikosian välisten ongelmien ratkaisemiseksi. Näyttää siltä, että Euroopan unioni, johon Turkki haluaa niin kovasti kuulua, on antanut periksi Kyproksen painostukselle. Turkin hallitus on nyt tehnyt tiettäväksi, ettei se ryhdy niin sanottuihin yksipuolisiin toimenpiteisiin. Toisin sanoen se ei tule meitä puolitiehen vastaan niiden sopimusten osalta, jotka sisältyvät Kyprosta koskevaan Ankaran pöytäkirjaan.
Toivon, että Eurooppa-neuvosto tarttuu huomenna ja ylihuomenna tilaisuuteen toimia pikkutarkasti, sillä tässä asiassa ei ole kyse yksipuolisista toimenpiteistä vaan tilanteesta, joka on täysin selvä ja voidaan tiivistää muutamaan lauseeseen. Tosiasia on se, ettemme voi hyväksyä sitä, että ehdokasvaltiosta, joka on pitänyt EU:n toiselle jäsenvaltiolle kuuluvaa aluetta laittomasti miehitettynä yli 30 vuoden ajan, tulisi EU:n jäsen, ja että - aivan kuin tässä ei olisi jo tarpeeksi - meidän pitäisi katsoa olevan oikeudenmukaista siirtää vastuu uhrille. Siihenhän tämä tilanne on verrattavissa. Se, että Erdogan kieltäytyy avaamasta Turkin satamia ja lentokenttiä Kyproksen aluksille, on vain looginen seuraus Turkin imperialistisesta suhtautumistavasta Kyprokseen. Neuvotteluja ei pitäisi ainoastaan keskeyttää, vaan ne pitäisi katkaista lopullisesti.
Françoise Grossetête
(FR) Arvoisa puhemies, arvoisa ministeri Lehtomäki, arvoisa komission puheenjohtaja Barroso, puheenjohtaja Barroso mainitsi hiljattain, että olisi typerää jatkaa laajentumista ratkaisematta ensin institutionaalista ongelmaa. EU ei kykene enää toimimaan tyydyttävällä tavalla institutionaalisten mekanismiensa vuoksi. Tämä koskee erityisesti EU:n maahanmuuttopolitiikkaa: se on hoidettu huonosti, mikä puolestaan johtuu yksimielisyyttä edellyttävästä säännöstä.
Jos annamme sen vaikutelman, että panemme kaiken yhden kortin varaan, asetamme yksinkertaisesti Euroopan unionin vaaraan. Jos laajentuminen on tarkoitus viedä loppuun niin, että EU:n kansalaiset antavat sille tukensa, on ratkaisevan tärkeää osoittaa heille, että tarvitsemme tarkoituksenmukaiset toimielimet. Kysymys, joka koski ikuisesti laajentuvaa EU:ta, jolla ei ole selkeästi määriteltyjä rajoja, oli yksi merkittävä syy, jonka vuoksi perustuslaki hylättiin kansanäänestyksissä. Euroopan unionin maantieteellisen ja poliittisen kehyksen määrittäminen näyttääkin olevan ennakkoedellytys sille, että EU:sta tehdään jälleen kansalaisten EU.
Turkin osalta panen merkille neuvoston päättäneen keskeyttää neuvottelut osittain. Keskeytys koskee kahdeksaa lukua, joita on kaikkiaan kolmekymmentäviisi. Minusta tuntuu kuitenkin, ettei tämä toimenpide vielä riitä, sillä Turkki ei ole noudattanut Ankaran pöytäkirjaan kirjattuja sitoumuksiaan. Katson siksi, että neuvottelut pitäisi keskeyttää kokonaan. On täysin mahdoton ajatus, ettei Turkkia vaadittaisi edelleenkään tunnustamaan EU:n jäsenvaltiota, Kyprosta, jonka pohjoisosaa se on miehittänyt yli 30 vuoden ajan.
Lopuksi haluan puhua EU:n kyvystä ottaa uusia jäseniä. Tämä kyky ei ole rajaton. Se on otettava myös laajentumiskriteeriksi, vaikka puheenjohtajavaltio Suomi puhuikin meille aivan muuta tänä aamuna. Meidän on toimittava vastuullisesti tässä keskeisessä, EU:n rajoja koskevassa asiassa.
Ilmastonmuutoksesta totean, että siihen on puututtava kiireesti, se on tämän vuosisadan suuri haaste, vaatii maailmanlaajuista sitoutumista ja että kaikki sitä koskevat erimielisyydet on selvitettävä. Meidän on saatava myös muut talousmahdit vakuuttuneiksi asiasta ja hankittava niiden tuki. Lyhyesti sanottuna odotamme tältä Eurooppa-neuvostolta voimakasta viestiä ja ennen kaikkea jaarittelun unohtamista kokonaan!
Robert Goebbels
(FR) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, puheenjohtajavaltion puheenjohtajuuskauden päättyminen saa minut aina ajattelemaan huudahdusta "Kuningas on kuollut, eläköön kuningas!". Suomen puheenjohtajuuskausi on ollut ansiokas suoritus. Sen päättyessä EU valmistautuu työskentelemään uuden kuninkaan - kuningattaren - alaisuudessa. Tarkoitan tällä liittokansleri Merkeliä. Puheenjohtajuuskaudet seuraavat toinen toistaan, mutta ongelmat pysyvät samoina. Ensi vuoden alusta lähtien EU:ta edustaa 27 komission jäsentä ja 785 Euroopan parlamentin jäsentä. EU:n edustus kärsii selvästikin inflaatiota, mikä vaikeuttaa toimielintemme toimintaa.
Olen kannattanut aina EU:n laajentumista. EU:n ei ole koskaan ollut tarkoitus pysyä kristittyjen kansojen yksinomaisena kerhona. Tästä syystä Turkille on annettava uskottavat liittymisnäkymät. Turkki on osa historiaamme ja yhteistä kulttuuriamme. Iliaan tapahtumat sijoittuivat Turkin niin sanottuun "aasialaiseen" osaan. EU tarvitsee demokraattisen ja maallisen Turkin linkiksi Välimeren eri kulttuurien välille.
Ennen kuin EU kuitenkin ottaa jälleen uusia jäsenvaltioita, vaikkakin vain Kroatian, sen on uudistuttava, ja sen rakenteita ja toimintatapoja on muutettava. Oli todellinen poliittinen virhe jatkaa peräkkäisiä laajentumisia lujittamatta ensin toimielimiä. Nizzan sopimuksella ongelma ratkaistiin vain väliaikaisesti. Vaikka Suomi on juuri ratifioinut perustuslakisopimuksen, sen kohtalo näyttää epävarmalta. EU:n talousarvio on surkea. Rahoitusnäkymistä ei tullut lainkaan sellaiset kuin oli tarkoitus. EU tarvitsee pikaisesti omat varat voidakseen vastata taloudellisiin, sosiaalisiin ja ympäristöä koskeviin haasteisiin.
Ulkopuolelta tarkasteltuna EU näyttää olevan jonkinlainen taivas maan päällä, mikä selittää niin laillisten kuin laittomienkin potentiaalisten maahanmuuttajien suuren määrän. Euroopan unionin kansalaiset ovat kuitenkin hyvin perillä EU:n puutteista ja odottavat johtajiltaan todellisia poliittisia päätöksiä eivätkä vain puheita, joissa luvataan paljon mutta jotka eivät johda mihinkään. Saako Suomi vietyä puheenjohtajuuskautensa upeaan päätökseen? Asiaa voidaan epäillä.
Sarah Ludford
(EN) Arvoisa puhemies, toivon, että Eurooppa-neuvosto tuomitsee Iranissa juuri pidetyn holokaustikonferenssin - tai tarkemmin sanottuna "holokaustin kieltävän konferenssin". Arvostan sitä, että parlamentin puhemies teki niin tänä aamuna. On erittäin tärkeää, että Euroopan unioni tekee selväksi korkeimmalla tasolla - pääministerien kokouksessa - vastustavansa tällaista pöyristyttävää riidankylvämistä ja vihanlietsontaa.
Laajentumisesta totean, että on hyvin lannistavaa, että jotkin EU:n jäsenvaltiot ja jotkut Euroopan parlamentin jäsenet kykenevät ilmeisesti tarkastelemaan Turkkia vain kielteisestä pimeyden ja perikadon näkökulmasta. Itse asiassa Turkin liittyminen olisi todellinen etu EU:lle. Siihen liittyy tietenkin hankaluuksia, ja Turkilla on oikeudellisia velvoitteita, joita se ei täytä. Asiaa kuitenkin auttaisi, jos myös neuvosto täyttäisi poliittisen lupauksensa lopettaa kyproksenturkkilaisten saarto. Lisäksi Eurooppa-neuvoston on täytettävä lupauksensa pitää ovi auki Balkanin maille.
Eurooppa-neuvoston päätelmäluonnoksen osa, joka koskee EU:n poliisiviranomaisten toiminnan tehostamista, on todellinen väännös. Tekstin alussa korostetaan, kuten pitääkin, että kansalaisemme haluavat, että rajat ylittävän rikollisuuden ja terrorismin torjunnan alalla saadaan aikaan konkreettisia tuloksia, ja ettei EU kykene vastaamaan tähän vaatimukseen riittävän hyvin. Tekstin lopussa tyydytään kuitenkin vain vahvistamaan perustuslakisopimuksen periaatteet - mikä on hieno asia muttei mikään keskipitkän aikavälin ratkaisu. Se, ettei neuvosto pystynyt sopimaan vankien siirtoa koskevasta säädöksestä yhden jäsenvaltion veton vuoksi, on vain yksi niistä monista tapauksista, joissa neuvosto on epäonnistunut yrityksissään eikä ole kyennyt toimimaan. Rikolliset nauravatkin koko matkan pankkiin.
Lopuksi vielä muutama sana poikkeuksellisista kuljetuksista, kidutuslennoista ja salaisista vankiloista. Voin vain uneksia yksimielisestä Eurooppa-neuvostosta, joka vaatisi kutakin jäsenvaltiota selvittämään perinpohjaisesti, ovatko kyseisen maan viranomaiset osallistuneet näihin tapahtumiin. Ehkäpä meillä olisi paremmat mahdollisuudet selvittää asia, ellei neuvosto kohtelisi Euroopan parlamentin väliaikaista tutkintavaliokuntaa niin halveksivasti. Neuvosto toteaa vuoden 2006 ihmisoikeusraportissaan, joka on oletettavasti laadittu neuvoston pääsihteerin Javier Solanan alaisuudessa, Euroopan parlamentin tehneen tutkimuksia Dick Martyn johdolla. Todellisuudessa Dick Marty johti kuitenkin Euroopan neuvoston parlamentaarisen yleiskokouksen tutkimuksia! Ellei pääsihteeri Solana vaivaudu edes tekemään eroa näiden kahden elimen välille, voidaan loppukertomusluonnoksemme kuvausta hänen "haluttomuudestaan yhteistyöhön" varmaankin pitää perusteltuna.
Kartika Tamara Liotard
(NL) Arvoisa puhemies, puheenjohtajavaltio Suomi on tehnyt aloitteen ja käynyt kaikkien jäsenvaltioiden kanssa salaisia keskusteluja siitä, mitä ne haluavat tehdä perustuslain suhteen. Keskustelujen lopputulosta käsitellään tulevassa huippukokouksessa. Ei ole ainuttakaan perusteltua syytä, miksei tällaisia keskusteluja olisi voitu käydä julkisesti. Koska perustuslaki on ammuttu alas Alankomaissa ja Ranskassa käydyissä julkisissa keskusteluissa, tämä asiakirja on nyt ilmeisesti tarkoitus saattaa väkisin ja salassa voimaan.
Kuukausi sitten Alankomaissa pidetyissä vaaleissa menestyivät vain EU:n perustuslakia vastustavat puolueet. Mielipidetutkimusten mukaan yhä useammat hollantilaiset ovat alkaneet vastustaa perustuslakia. Se, etteivät neuvosto, komissio ja Euroopan parlamentti kykene ilmeisestikään hyväksymään tätä tosiasiaa, on skandaali, joka heikentää jatkossakin EU:n mainetta.
Hanna Foltyn-Kubicka
(PL) Arvoisa puhemies, haluan välittää voimakkaan viestin huomenna alkavan Eurooppa-neuvoston osallistujille. Viesti voidaan tiivistää yhteen sanaan, joka on solidaarisuus. Euroopan unionin on osoitettava diplomaattisissa suhteissaan ja energia-asioissa solidaarisuutta maatani ja muita kommunismista nousseita maita kohtaan. Sen on otettava selkeä ja päättäväinen kanta Venäjään. Tämän kannan pitäisi kuvastaa ennen kaikkea EU:n kansalaisten, ei Venäjän federaation etuja.
Minulla on onni päästä puhumaan Euroopan parlamentille tänään, tasan kaksikymmentäviisi vuotta sen jälkeen, kun Puolassa julistettiin häpeällinen sotatilalaki. Olen elänyt kommunistivaltiossa neljäkymmentä vuotta ja osallistunut aktiivisesti vastarintaliikkeeseen. Ei liene yllättävää, etten luota Venäjään. Euroopan unioni on vakavasti otettavan kokeen edessä. Sen tulos osoittaa, voimmeko luottaa sen tukeen meille kovin vaikeissa kysymyksissä.
Hans-Peter Martin
(DE) Arvoisa puhemies, minun tekee melkein kipeää nähdä, kuinka neuvoston puheenjohtajavaltion Suomen edustaja istuu täällä edelleen tuntikausia, sen jälkeen kun hän on istunut tässä salissa puoli vuotta, kuullut poliittisia mantroja ja seurannut politiikalle ominaista soutamista ja huopaamista joskus kuunnellen, toisinaan ei, ja kuullen joskus jotakin, vaikkei mitään ole sanottu. Haluan esittää Suomelle yksinkertaisen pyynnön. Puhun nyt yhtenä niistä monista miljoonista eurooppalaisista, joilla on myönteinen ennakkoasenne maatanne kohtaan. Haluan pyytää Suomea pohtimaan vielä kerran, mikä on ollut sen mielestä näiden viimeisten kuuden kuukauden aikana suurin ongelma, jonka suhteen saksalaiset saattaisivat kenties edistyä. Vastaus voi olla vaikkapa sana tai lause, kuten solidaarisuus, perustuslaki, toissijaisuus tai byrokratia. Joka tapauksessa vastauksen pitäisi olla lyhyt ja ytimekäs. Sen pitäisi olla viesti. Ehkä se voisi auttaa meitä edistymään hieman.
Gunnar Hökmark
(EN) Arvoisa puhemies, jos kutsumme EU:ssa yhteiskunnissamme tapahtuvia muutoksia uhkiksi, kansalaiset tietenkin kuuntelevat meitä ja ovat peloissaan. Mielestäni on yllättävää, ettei tanskalainen kollegani Rasmussen ole täällä paikalla, hänen aikaisemmat kommenttinsa huomioon ottaen. Jos kuitenkin sanomme, että toteuttamamme muutokset ovat tapa kohdata edessämme olevat haasteet - globalisaation haaste ja turvallisuusuhat - tilanne on jo toinen.
Katson, että puheenjohtajavaltio Suomen ja komission yhtenä tehtävänä on korostaa sitä, mitä olemme saavuttaneet tänä syksynä Suomen puheenjohtajuuskauden aikana. Meillä on uusi, seitsemäs puiteohjelma, ja REACH-asetusta ja palveludirektiiviä koskevat päätöksentekomenettelyt on saatu vihdoinkin päätökseen. Nämä eivät ole mitään mitättömiä muutoksia, vaan ne muuttavat EU:ta parempaan suuntaan. Olemme valmistelleet laajentumista Romaniaan ja Bulgariaan sekä nimenneet komission uudet jäsenet. Slovenia liittyy euroalueen yhteistyöhön. Se on merkittävä hetki Euroopan unionin kehityksen kannalta. Tekeekö se EU:sta huonomman? Saako se ihmiset tuntemaan itsensä uhatuiksi? Ei tietenkään. Se tekee EU:sta paremman paikan kansalaisilleen. Tilanne on juuri tämä. Jos toteamme sen ääneen ja selvästi, ihmiset huomaavat, että myös ajamamme muutokset ovat rationaalisia. Tämän ei pitäisi olla vain jäsen Rasmussenin vaan myös Eurooppa-neuvoston ja tulevan huippukokouksen vastuulla.
Laajentumisesta voimme sanoa ääneen ja selvästi, että asetamme tiukat kriteerit ja että teemme kaikille selväksi, että jäseniksi otetaan vain maat, jotka täyttävät kaikki kriteerit. Puheenjohtajavaltion pitäisi luoda pohja uudelle Venäjän-politiikalle. Sen on oltava tiukkaa mutta avointa, avointa mutta tiukkaa. Tarvitsemme Venäjää taataksemme energian huoltovarmuuden, mutta meidän on myös asetettava tiukat säännöt ja toteutettava horjumatonta politiikkaa demokratian sekä perus- ja ihmisoikeuksien suhteen. Asioiden pitäisi olla juuri näin, ja juuri tätä meidän pitäisi toivoa tältä viimeiseltä tapaamiseltamme puheenjohtajavaltio Suomen kanssa.
Olette tehneet hyvää työtä, ja tulevina päivinä voitte suoriutua työstänne vieläkin paremmin.
Jan Marinus Wiersma
(NL) Arvoisa puhemies, muutama viikko sitten komission jäsen Rehn sanoi, ettei hän halunnut käydä uudelleen vuosina 2004-2005 pidettyjä Turkkia koskevia huippukokouksia, ja tästä näkökulmasta viime maanantainen neuvoston kokous oli varsin menestyksekäs. EU:n jäsenvaltioiden ministerit pääsivät sopimukseen siitä, että neuvottelut keskeytettäisiin monien lukujen osalta. Tämä päätös on samansuuntainen kuin komission suositus, jonka ryhmämme on jo todennut olevan myönteinen. Siinä annetaan Turkille selvä viesti siitä, ettei Ankaran sopimuksen täytäntöönpano ole yksi liittymisprosessin neuvottelukysymyksistä, ja ellei Turkki pane lisäpöytäkirjaa kokonaan täytäntöön, asia vaikuttaa vääjäämättä neuvotteluprosessin etenemiseen. Tämä asia ei ole koskaan ollut mitenkään epäselvä, ja pyydämme siksi Turkin hallitusta suhtautumaan asiaan rakentavammalla tavalla.
Samaan aikaan neuvoston päätöksellä tehdään selväksi se, että neuvotteluprosessi voi ja että sen itse asiassa täytyykin jatkua. On äärimmäisen tärkeää, että viestintäkanavat pidetään auki ja että molemmat osapuolet suhtautuvat asiaan rakentavasti, jotta voidaan varmistaa, ettei liittymisprosessi viivästy tai johda vain molemminpuoliseen epäluottamukseen. Mitään Turkkia koskevaa huippukokousta ei siis pidetä. Toivon kuitenkin, että huomenna ja ylihuomenna paikalla olevat johtajat silti ymmärtävät, että ovi Turkille on auki ja että sen pitäisi jäädä auki ja että komission ja neuvoston on ryhdyttävä lisätoimiin tehdäkseen jotakin kyproksenturkkilaisten taloudelliselle saarrolle. Tässä asiassa eteneminen auttaa myös pääsemään takaisin raiteille Ankaran pöytäkirjaa koskevassa kysymyksessä.
Mirosław Mariusz Piotrowski
(PL) Arvoisa puhemies, tuleva Eurooppa-neuvoston kokous merkitsee jossakin määrin Saksan puheenjohtajuuskauden virallista alkamista. Tiedämme kaikki, että odotamme paljon juuri tältä puheenjohtajavaltiolta. Niiden kysymysten luettelo, joihin EU:n on puututtava, on jo nyt niin pitkä, että sen läpikäynti vie varmasti yli kuusi kuukautta. Siksi on huolestuttavaa, että yksi aiheista, joista EU:n huippukokouksessa on tarkoitus keskustella, on onneton perustuslakisopimus, joka todettiin kuolleeksi ja haudattiin Ranskan ja Alankomaiden kansanäänestyksissä. Kenelläkään ei ole vielä riittävästi rohkeutta palata sopimuksen ensimmäiseen versioon. Sen sijaan puhutaan siitä, että luonnoksesta poistettaisiin yksittäisiä lukuja ja että kansalaisille esiteltäisiin jonkinlainen vesitetty sopimus.
Sen sijaan, että vastaisimme tarkasti kysymyksiin EU:n tulevasta laajentumisesta, EU:n kansalaiset voivat odottaa kuulevansa meiltä vain lisää poliittista kapulakieltä. Emme kykene peittämään millään määrällä verbaalista akrobatiaa sitä, että ranskalaiset ja hollantilaiset toivat selvästi esiin vastustavansa perustuslakiluonnosta. He vastustivat ajatusta keskitetystä eurooppalaisesta supervaltiosta.
Eurooppa-neuvoston kokouksen ja sen jälkeen puheenjohtajuuskautensa aloittavan Saksan pitäisi viestiä jäsenvaltioiden kansalaisille selvästi, että niiden tahtoa ja aiemmin vahvistettuja sääntöjä noudatetaan.
José Ignacio Salafranca Sánchez-Neyra
(ES) Arvoisa puhemies, totuus on se, ettei todellisuutta - minkäänlaista todellisuutta - voida rakentaa vain kertomalla menneistä ja muistelemalla niitä. Arvoisa puhemies, ellei meillä ole selvää näkemystä hankkeistamme ja mahdollisuuksistamme, emme kykene rakentamaan tulevaisuutta tai ymmärtämään menneisyyttä.
Olen siksi iloinen siitä, että neuvoston puheenjohtajavaltio tietää, että sen tehtävänä on pyrkiä kokomaan yhteen erilaiset näkemykset ja saada aikaan yhteisymmärrys, jotta Euroopan unionin hanke voisi edetä. Tämä on välttämätön mutta riittämätön edellytys, sillä meidän kaikkien kannalta on tärkeää, että toimielimet toimivat yhtenäisellä tavalla.
Katson tältä osin olevan myönteistä, että yleisten asioiden neuvosto on päättänyt, että seuraavien kolmen puheenjohtajuuskauden, Saksan, Portugalin ja Slovenian puheenjohtajuuskausien aikana on laadittava strateginen suunnitelma.
Arvoisa puhemies, neuvoston puheenjohtajavaltiot tulevat ja menevät, mutta komissio pysyy. Siksi komission on osallistuttava tiiviisti työskentelyyn, kun kolme seuraavaa puheenjohtajavaltiota laativat strategisen suunnitelman. Lisäksi sen on osallistuttava tiiviisti Eurooppa-neuvostojen valmisteluihin.
Oli hyvin rohkaisevaa kuulla komission puheenjohtajan Barroson puhuvan EU:n tulevaisuudesta, sisäisestä ulottuvuudesta ja ulkoisesta näkyvyydestä, Lissabonin strategian tavoitteista sekä edistyksestä, jota meidän on saatava vielä aikaan turvallisuuden, vapauden ja oikeuden alalla.
Arvoisa puhemies, katson, että kunkin toimielimen on hoidettava oma tehtävänsä perustamissopimuksissa määriteltyä tasapainoa noudattaen. Minusta on kuitenkin myös hyvin tärkeää palauttaa parlamentin ja komission välille eheä kumppanuus, strateginen liittolaisuus, jonka ansiosta olemme saaneet aikaan paljon edistystä ja menestystä Euroopan unionissa ja joka auttaisi Euroopan unionia havahtumaan siitä, mitä jotkut kutsuvat horrostilaksi, toimielinten siestaksi, ja ottamaan ratkaisevan askeleen oikeaan suuntaan.
Pervenche Berès
(FR) Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, Helsingissä on järjestetty joitakin hyvin merkittäviä EU:n tapahtumia. Käsitykseni on kuitenkin se, että kun luovutatte viestikapulan puheenjohtajavaltio Saksalle, oma puheenjohtajuuskautenne ei jää erityisesti kenenkään mieleen, sillä edessämme on yhä ongelmia. Nämä ongelmat eivät ole kuitenkaan loppujen lopuksi yhden puheenjohtajavaltion, vaan meidän kaikkien vastuulla. Meidän koottava rivimme ja käynnistettävä Euroopan unionin hanke uudelleen.
Tästä näkökulmasta täällä parlamentissa käymämme keskustelu EU:n kyvystä ottaa uusia jäseniä - mistä olemme juuri äänestäneet - on uskoakseni erittäin tärkeä. Kyseistä keskustelua käydessämme meidän on jälleen vastattava kysymyksiin Euroopan unionin tehokkuudesta ja demokraattisuudesta sekä sen taloudellisista edellytyksistä. Toivon, että kun kapula siirtyy puheenjohtajavaltio Saksalle, nämä kysymykset esitetään selkeästi, jotta saisimme EU:n lähitulevaisuudessa takaisin raiteilleen ja jotta ennen kaikkea saisimme EU:n kansalaiset pitämään EU:ta ratkaisuna eikä ongelmana.
Tätä varten kahta kysymystä on käsiteltävä huolellisesti. Ensimmäinen niistä koskee sisämarkkinoita. Tunnen hyvin sisämarkkinakiihkoilijat, joiden mielestä nämä markkinat merkitsevät vain palvelujen, tavaroiden ja pääoman vapaata liikkuvuutta. Ilman sosiaalista mallia tai sosiaalista ulottuvuutta sekä julkisia palveluja koskevaa direktiiviä sisämarkkinat palvelevat vain vahvimpia ja rikkaimpia ja ovat haitaksi sille, mitä EU:n kansalaiset odottavat Euroopan unionilta.
Toinen asia on energiakysymys. Olen kohdannut myös tällä alalla ihmisiä, jotka ajavat kuumeisesti markkinoiden vapauttamista ja pitävät sitä ainoana ratkaisuna kaikkiin tiedossamme oleviin ongelmiin. Tämä on aika yksipuolinen näkemys asioista. Tosiasia on, että meidän on otettava esiin myös tutkimukseen, verotukseen, yhteenliittämiseen ja geostrategiaan liittyvät kysymykset. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, tiedän, että näistä asioista teillä on selvät näkemykset. Pysykää tiukkana Eurooppa-neuvostossa, jotta voimme edistyä tällä alalla. Älkää antako periksi!
Panayiotis Demetriou
(EN) Arvoisa puhemies, Euroopan unionilla on selvästikin kaksi suurta päänvaivaa: toinen niistä on perustuslakisopimus, toinen puolestaan laajentuminen.
Meidän on myönnettävä, ettemme ole saaneet perustuslakisopimuksen suhteen aikaan juuri mitään - emme ole onnistuneet saamaan aikaan myönteisiä, konkreettisia tuloksia. Meidän on tehtävä kovemmin työtä saadaksemme Euroopan unioniin pian perustuslaillisen peruskirjan.
Laajentumisesta toteaisin, että valitettavasti aina aihetta käsitellessämme puhumme Turkista, ja tilanne pahenee, kun alamme pohtia sitä, kuinka armeliaasti Euroopan unioni suhtautuu Turkkiin. Kannatamme voimakkaasti Turkin eurooppalaistamista. Siitä, ettei Turkki pidä kiinni Euroopan unionille antamistaan sitoumuksista, toteamme toivovamme, että Turkki saadaan ymmärtämään, että se haki itse Euroopan unionin jäsenyyttä eikä EU pyytänyt sitä tekemään niin. Meidän on odotettava ja katsottava, mitä tapahtuu. Kompromissimenetelmä on hyvä asia, mutta kun se rikkoo periaatteitamme ja arvojamme, siitä tulee huono asia.
Turkin on ratkaistava Kyproksen ongelma mahdollistamalla oikeudenmukainen ratkaisu, jonka molemmat yhteisöt voivat hyväksyä, vetämällä joukkonsa alueelta ja lopettamalla kyproksenturkkilaisten saarron, joka johtuu viime kädessä miehityksestä. Euroopan unionin on toimittava ratkaisevassa asemassa, kun Kyproksen ongelmaan etsitään ratkaisua, joka perustuu EU:n arvoihin ja periaatteisiin.
Libor Rouček
(CS) Hyvät parlamentin jäsenet, toisin kuin muutamat edelliset puhujat, joiden näkemykset olivat pessimistisiä ja jopa masentavia, katson omasta puolestani, että EU on edistynyt huomattavasti viimeisten kuuden kuukauden aikana Suomen toimiessa puheenjohtajavaltiona. Parlamentti on esimerkiksi hyväksynyt tänään uraauurtavan REACH-asetuksen, olemme perustaneet globalisaatioon mukautumista helpottavan rahaston, EU on reagoinut joustavasti ja tehokkaasti Libanonin kriisiin, ja Romania ja Bulgaria liittyvät EU:n jäsenvaltioiden muodostamaan perheeseen 1. tammikuuta. Hyvät parlamentin jäsenet, eivätkö nämä ole selviä esimerkkejä edistyksestä ja menestyksestä ja todisteita siitä, että EU kykenee toimimaan tehokkaasti valtavista haasteista ja ongelmista huolimatta?
On totta, että EU:n on muutettava päätöksentekomekanismejaan tehokkaammiksi ja joustavammiksi ja hyväksyttävä EU:n perustuslakiin sisältyvät perusperiaatteet, jotka - haluan muistuttaa teille asiasta - EU:n kaikkien 25 jäsenvaltion hallitukset ovat tunnustaneet. Haluan kiittää Suomea paitsi siitä, että se hyväksyi kuudentenatoista maana perustuslain, myös siitä, että se vie eteenpäin EU:n perustuslain tulevaisuudesta käytävää keskustelua. Niiden maiden johtajien, jotka eivät ole vielä ratifioineet sopimusta, on nyt otettava selvästi kantaa asiaan ja annettava selvät lausunnot siitä, mitä ne haluavat tehdä sopimukselle seuraavaksi, koska ne ratifioivat sen tai aikovatko ne jättää sen ratifioimatta, ja mitä vaihtoehtoisia ratkaisuja ne ehdottavat. Näitä maita ovat esimerkiksi Puola, Yhdistynyt kuningaskunta ja Tšekin tasavalta. Toivon, että nämä lausunnot annetaan tällä viikolla EU:n huippukokouksessa Brysselissä.
Markus Ferber
(DE) Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission puheenjohtaja, hyvät parlamentin jäsenet, vielä ei ole oikea aika arvioida lopullisesti, mitä neuvoston puheenjohtajavaltio Suomi on saanut aikaan vuoden 2006 jälkimmäisellä puoliskolla. Voimme arvioida tätä ensi viikolla sen perusteella, mitä huippukokouksessa tapahtuu.
Katson kuitenkin, ettemme saa unohtaa yhtä hyvin tärkeää seikkaa, joka on ollut merkittävä vaikutin siinä kaikessa, mitä olemme saaneet aikaan viime päivinä. Viittaan tällä kysymykseen siitä, kuinka suhtaudumme itseemme ja kaikkeen siihen, mitä olemme saaneet aikaan viimeisten 50 vuoden aikana, ja haluammeko perustella tätä kaikkea niille, jotka haluavat liittyä Euroopan unioniin. Sanon tämän varsin kiihkeästi siksi, että tiedän kokemuksesta, erityisesti Turkin kanssa käytyjen keskustelujen pohjalta, että saatamme hyvin käyttää samoja termejä mutta tarkoittaa kuitenkin varsin eri asioita. Meidän on itsemme vuoksi selvitettävä itsellemme, mikä oikein yhdistää meitä.
Minulle on syntynyt tänä iltapäivänä käytyjä keskusteluja kuunnellessani sellainen vaikutelma, että olemme kuin hyvin värikäs joulukuusi, jonka alle kaikki laittavat lahjansa, ja että huomaamme sekä omat lahjamme että muunkin osan puusta. EU ei kuitenkaan toimi tällä tavoin sisäisesti, eikä sitä onnistuta markkinoimaan muullekaan maailmalle tällä tavalla.
Olen jälleen kerran kuullut, että vaikka Turkin kanssa käytävät neuvottelut on keskeytetty kahdeksan luvun osalta, neuvotteluja voitaisiin kuitenkin jatkaa muilta osin. Emme pääse mihinkään, jos toistamme niitä asioita, jotka hankaloittivat tilannetta omalta kannaltamme viimeisellä laajentumiskierroksella, eli jos neuvoston jokainen puheenjohtajavaltio haluaa päihittää edeltäjänsä sen suhteen, kuinka monesta luvusta se onnistuu käynnistämään tai päättämään neuvottelut.
Meidän on selvitettävä itsellemme, mitä me oikein edustamme ja mikä meitä yhdistää. Huomasin juuri, että minulla ja jäsen Berès'llä on suhteellisen vähän yhteistä. Juuri tämä asia meidän on ratkaistava sisäisesti, jos meidän on tarkoitus kyetä kommunikoimaan ulkomaailman kanssa. Tämä on viesti, joka neuvoston puheenjohtajavaltion Suomen pitäisi antaa joulukuun huippukokouksessa.
Gary Titley
(EN) Arvoisa puhemies, haluan kiittää neuvoston puheenjohtajaa siitä suomalaisille luonteenomaisen rehellisestä mutta puheenjohtajille epätyypillisen kaunistelemattomasta tavasta, jolla hän on kuvannut sitä, kuinka vaikeaa on ollut saada jäsenvaltiot sopimaan asioista neuvostossa ja kuinka mahdotonta on edistyä tietyillä aloilla, joilla päätösten on oltava yksimielisiä. On hyvin tärkeää, että EU saa asioita aikaan oikeus- ja sisäasioiden ja maahanmuuton kaltaisilla aloilla, ja meidän on varmistettava, että saavutamme omia kansalaisiamme hyödyttävää edistystä. Toivon, että asiat, joista olemme lähestulkoon päässeet sopimukseen, saatetaan päätökseen huippukokouksessa. Näitä asioita ovat esimerkiksi vankien siirrot ja väline, jolla voidaan vastata nopeasti hätätilanteisiin.
Voimme soveltaa samaa periaatetta jäsenvaltioihin myös muilla aloilla, kuten komissio teki eilen ryhtyessään toimiin energiamarkkinoiden avaamisen ja talousuudistuksen suhteen. Ei unohdeta sitä, kuinka tärkeää on saada jäsenvaltiot pitämään kiinni siitä, mitä ne ovat luvanneet tehdä osana Lissabonin strategiaa.
Laajentuminen on silti selvästikin iso asia. Näyttää siltä, että junien yhteentörmäys Turkin kanssa on vältetty, mutta se ei vielä takaa, etteikö juna pysähtyisi kirskuen. Jos tämä juna nimittäin pysähtyy, sen seuraukset ovat hyvin vakavat paitsi Euroopan unionille myös Balkanin maille. Meidän on jatkettava laajentumista. Emme saa antaa sellaisten asioiden kuin EU:n kyvyn ottaa uusia jäseniä hämätä meitä, sillä tiedämme kaikki, että jos Norja haluaisi liittyä, kukaan ei puhuisi EU:n kyvystä ottaa uusia jäseniä. Se on salakielinen sana, jolla tarkoitetaan jotakin muuta. Jatketaan siis laajentumista ja pidetään pyörät pyörimässä.
Nikolaos Vakalis
(EL) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, myös minä haluan puhua laajentumista koskevasta tärkeästä kysymyksestä, joka on ollut jälleen viime aikoina paljon esillä.
On ensinnäkin selvää, että Euroopan unionin on pidettävä lupauksensa. Emme voi siis perua Turkille, Kroatialle ja muille Länsi-Balkanin maille antamaamme lupausta eurooppalaisista näkymistä.
Samoin on selvää, että Euroopan unionin kyky ottaa uusia jäseniä on tärkeä tekijä, joka kaikkien jäsenten on otettava huomioon. Euroopan unioni ei voi laajentua, jos laajentuminen vaikuttaa kielteisesti EU:n yhtenäisyyteen ja siihen, kuinka tehokkaasti EU valmistelee ja toteuttaa politiikkaa. Tämä on paitsi Euroopan unionin myös ehdokasvaltioiden etu. Näin ollen ja riippumatta niistä seurauksista, joita aiheutuu velvoitteiden täyttämättä jättämisestä, on kaikkien ehdokasvaltioiden etu, etteivät ne jarruttele tai viivytä toimiaan neuvotellun kehyksen täytäntöön panemiseksi. Tämän kehyksen määrittelee Euroopan unioni, eivät ehdokasvaltiot.
EU:n asettamien velvoitteiden täyttäminen saattaa olla ehdokasvaltioille hyvinkin kivulias prosessi, mutta se on myös niiden ainut tilaisuus nykyaikaistaa järjestelmiään, ja siksi niiden on hoidettava asia.
Muistutan lopuksi, ettei meidän pidä unohtaa EU:n perustuslakiongelmaa, joka on vielä ratkaisematta. On selvää, ettei EU:n laajentuminen voi jatkua, ellei tätä ongelmaa onnistuta ensin ratkaisemaan, sillä toimintakyvytön EU ei voi yksinkertaisesti ottaa uusia jäseniä.
Mia De Vits
(NL) Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission puheenjohtaja, neuvoston on mielestäni välttämätöntä ottaa kantaa Volkswagenin Vorstin tehtaan uudelleenjärjestelyihin. Uudelleenjärjestelyt yleistyvät jatkuvasti, ja Volkswagenin tyly päätös suistaa joko suoraan tai välillisesti tuhannet perheet epävarmuuteen.
Katson, että EU voi ojentaa käden rakennerahastojen tai globalisaatiorahaston kautta, mutta mielestäni myös komission pitäisi seurata näitä uudelleenjärjestelyjä. Kuultiinko ammattiliittoja ajoissa? Katson, ettei varmasti ainakaan Volkswagenin tapauksessa. Johtuvatko uudelleenjärjestelyt taloudellisista syistä, vai vaikuttivatko asiaan muut kansalliset syyt? Vorstin tehdas on tuotantokapasiteetiltaan Volkswagenin toiseksi suurin tehdas. On totta, että autoalan tuotanto ylittää kysynnän, mutta katson myös, että juuri tällaisina aikoina tarvitaan todellista teollisuuspolitiikkaa. CARS 21 on ensiaskel, muttei itsessään vielä lainkaan riittävä.
Francisco José Millán Mon
(ES) Arvoisa puhemies, puhun kahdesta tulevaan Eurooppa-neuvostoon liittyvästä asiasta. Ensimmäinen niistä on laajentuminen. Laajentuminen on ollut ja on edelleen asia, jossa Euroopan unioni on onnistunut: siitä on ollut sekä poliittista että taloudellista hyötyä, ja se on vahvistanut EU:n maailmanlaajuista asemaa. Olen vakuuttunut siitä, että laajentumisesta tulee myönteinen asia myös Bulgarialle ja Romanialle.
Olemme nähneet viidennen laajentumisen yhteydessä selvästi niin sanotun "EU:n muutosvoiman", joka on jouduttanut perinpohjaisia ja myönteisiä poliittisia, taloudellisia ja sosiaalisia muutoksia maissa, jotka olivat vielä vähän aikaa sitten kommunismin ikeen alla - mutta koska laajentuminen on menestystarina, tarina on kerrottava kunnolla. Mielestäni on siksi myönteistä, että komissio pitää viestintää hyvin merkittävänä asiana. Tarkoitan tällä sitä, että kansalaisille on tiedotettava enemmän asiaan liittyvistä hyödyistä. Toivon, että asia tiedostetaan myös tulevassa Eurooppa-neuvostossa.
Kannatan myös ajatusta ehdollisuudesta. Ehdokasvaltioiden on täytettävä velvoitteensa ja toteutettava tarpeelliset uudistukset. Meidän on luonnollisesti otettava koko prosessin ajan huomioon se, kykeneekö EU ottamaan nämä kaikki uudet maat jäseniksi. Laajentumisprosessi ei voi myöskään jatkua loputtomiin. Kannatan siksi komission ajatusta sen lujittamisesta.
Toisena aiheenani on maahanmuutto. Laiton maahanmuutto on maassani valitettavasti äärimmäisen päivänpolttava kysymys. Arvoisa puhemies, vaadin, että laiton maahanmuutto otetaan keskeiseksi kysymykseksi EU:n ja yhteisön ulkopuolisten maiden välisissä suhteissa. Olen iloinen siitä, että Euroopan unioni on järjestänyt Suomen puheenjohtajuuskauden aikana Afrikan maiden kanssa Rabatissa ja Tripolissa ministerien välisiä kokouksia maahanmuutosta ja kehityksestä. Meidän on kuitenkin siirryttävä loppupäätelmistä tositoimiin. On esimerkiksi hyvin tärkeää, että allekirjoitamme paluumuuttosopimukset. Siihen on kuitenkin valitettavasti vielä pitkä matka. Kuinka monta vuotta komissio onkaan neuvotellut paluumuuttosopimuksista Marokon ja AKT-maiden kanssa? Meillä on toki Cotonoun sopimus, mutta sen 13 artiklasta huolimatta emme ole edenneet paluumuuton emmekä paluumuuttosopimusten alalla. Olen myös hyvin huolissani siitä, että Frontexin tilanteesta on puhuttu varsin optimistiseen sävyyn.
Arvoisa puhemies, laiton maahanmuutto on hyvin vakava ongelma, jolla on kauaskantoiset seuraukset, ja Schengenin kaltainen rajaton alue vaikuttaa meihin kaikkiin. Meidän on toimittava tiukalla ja määrätietoisella tavalla varmistaaksemme, että lausunnoista ja sitoumuksista, jotka on toistettu monissa ministerien välisissä konferensseissa, tulee vihdoin totta. Tähän tavoitteeseen on pyrittävä määrätietoisesti tulevassa Eurooppa-neuvostossa.
Simon Busuttil
(MT) Arvoisa puhemies, minäkin puhun maahanmuutosta. Ollaksemme rehellisiä meidän pitäisi mielestäni itse asiassa sanoa, että tämä vuosi voisi jäädä historiaan vuotena, jona EU kohtasi vihdoin laittomaan maahanmuuttoon liittyvän todellisuuden. EU on oivaltanut tämän vuoden aikana, ettei se voi edellyttää Etelä-Euroopan maiden ratkaisevan tätä ongelmaa yksin. Tämä ajatus poikkeaa huomattavasti jäsen Cohn-Benditin mainitsemista "ovista" ja "ikkunoista". Olemme itse asiassa todistaneet yhteisten toimien käynnistymistä: lyhyen aikavälin toimenpiteet ovat aivan yhtä tarpeellisia kuin pitkänkin aikavälin toimet.
Olemme nähneet ensimmäistä kertaa EU:n lähettävän partioita Välimerelle ja Atlantille. Ensi vuonna tätä partiointia pitää jatkaa, tehostaa ja laajentaa niin, että sitä toteutetaan kaikkina niinä kuukausina, joina olemme haavoittuvia. Euroopan parlamentin ansiosta Frontexin talousarviota on kasvatettu. Frontexilla on ratkaiseva tehtävä tällä alalla. Lisäksi äänestämme huomenna neljästä uudesta rahastosta, joista yksi on erityisesti ulkorajojen vahvistamiseen tarkoitettu EU:n rahasto. Meidän on vahvistettava ulkorajojamme, jos haluamme maahanmuuton vähenevän.
Odotan, että näitä rahastoja käytetään tehokkaasti heti ensi tammikuusta lähtien. On rohkaisevaa, että rahastoihin on liitetty hätälauseke, jotta voimme antaa välittömästi apua hätätilanteessa. Lisäksi kiitän komissiota siitä, että se antoi marraskuun lopussa uudet ehdotukset, joilla on tarkoitus vahvistaa Etelä-Euroopan meriulkorajoja. Näissä asiakirjoissa ehdotetaan rannikkovartioverkoston ja EU:n rajavalvontajärjestelmän perustamista. Kiitän komissiota näistä ehdotuksista.
Siispä EU:n jäsenvaltioiden hallitusten on maahanmuutosta keskustellessaan osoitettava tarvittavaa poliittista tahtoa ja yhteisvastuullisuutta, jotta voimme edetä tiellä, jolle olemme vihdoin päässeet - oikealla tiellä. Lisäksi totean, että kun olemme kerran tämän vuoden aikana kohdanneet viimeinkin tosiasiat, meidän on ensi vuonna osoitettava selvästi, että yhteistyötä tekemällä voimme tarttua vaikeimpiinkin haasteisiin.
Alexander Stubb
(EN) Arvoisa puhemies, haluan onnitella komission puheenjohtajaa erinomaisesta joukkuehengestä ja siitä, kuinka hyvä ote hänellä on kabinetistaan - kaikilla kun näyttää olevan jopa samanväriset solmiot. Se on hyvä asia ja osoittaa, että kabinetillanne on niin sanotusti homma hanskassa!
Tässä Eurooppa-neuvostossa on kyse kolmesta asiasta. Luulin sosialistien vastustavan tuotesijoittelua ja voin todeta jäsen De Vitsille, ettei tässä huippukokouksessa ole kyse Volkswagenista vaan kolmesta asiasta: laajentumisesta, perustuslaista sekä oikeus- ja sisäasioista.
Mikä pitäisi mielestäni olla laajentumista koskeva avainsanoma? Sen pitäisi olla mielestäni kolmitahoinen: ensinnäkin meidän on pidettävä kiinni omasta laajentumista koskevasta sitoumuksestamme. Minusta olisi erinomaista, jos tämä saataisiin sisällytettyä päätelmiin. Toiseksi katson, ettei meidän pidä määritellä, kykeneekö EU ottamaan uusia jäseniä, sillä sen ei edes pitäisi olla laajentumisen edellytyksenä. Pitäisin erittäin hyvänä asiana, jos saisitte tämänkin läpi. Kolmanneksi katson, että meidän on käytävä enemmän julkista keskustelua laajentumisesta - ja varmastikin myös yleisestä puolustuksesta. Meillä on parhaillaan monissa maissa poliittinen johto, joka päättää ensin laajentumisesta ja alkaa heti tämän päätöksen tehtyään syyttää laajentumista kaikesta maailman pahuudesta. Tämä ei ole mielestäni oikea tapa hoitaa asiaa.
Seuraavaksi puhun perustuslaista. Entisenä valtion virkamiehenä ymmärrän, miksi kuulemisten on oltava luottamuksellisia. Olisi kuitenkin mukavaa, jos voisitte valottaa hieman, mihin näiden kuulemisten olisi tarkoitus johtaa. Haluan myös kiittää puheenjohtajavaltio Suomea ja Suomen eduskuntaa perustuslain ratifioimisesta. Katson tämän olevan hyvin tärkeä askel ja merkittävä ele. Perustuslaista käydään juuri nyt paljon keskustelua. Vastustan henkilökohtaisesti ajatusta minisopimuksesta. Haluaisin mieluummin "plus-sopimuksen" eli toisen version sopimuksesta. Olisi hyvä, jos saisimme sellaisen aikaan vuoden 2008 tai 2009 aikana.
Lopuksi puhun oikeus- ja sisäasioista. Olen saanut tarpeekseni siitä, että ihmiset sanovat, ettemme voi edetä näissä asioissa perustuslain vuoksi. Asia ei ole näin. Päätimme Amsterdamissa siirtyä määräenemmistöpäätöksiin, vahvistimme tämän Nizzassa ja kirjasimme sen myös perustuslakiin. Jos meillä on poliittista tahtoa - ja tämä huomautus on osoitettu suoraan Saksan hallitukselle - voimme alkaa tehdä määräenemmistöpäätöksiä kaikissa oikeus- ja sisäasioihin kuuluvissa kysymyksissä.
Haluan kiittää puheenjohtajavaltio Suomea erittäin hyvästä työstä.
Paula Lehtomäki
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, ensiksikin kiitoksia tästä hyvästä keskustelusta ja niistä kommenteista ja evästyksistä, joita myös puheenjohtajavaltio on tämän keskustelun kuluessa saanut. Avauspuheenvuorossani en mennyt enkä nytkään mene syvemmälle laajentumiskeskusteluun sen vuoksi, että keskustelimme siitä tässä salissa varsin perusteellisesti aamupäivällä. Se on eräs Eurooppa-neuvoston pääaiheista, mutta käsittelimme yksityiskohtia jo aiemmin aamupäivän istunnossamme.
Useissa puheenvuoroissa on nostettu esiin sosiaalisen Euroopan kysymykset. Muistutan, että Lahden epävirallisen huippukokouksen yhteydessä pidettiin myös sosiaalihuippukokous, ja kuten puheenjohtaja Barroso mainitsi, tänä syksynä on saatu aikaan myös päätös globalisaatiorahastosta. Meillä on tapana Suomessa aina muistuttaa itseämme siitä, että hyvinvointia pitää ensin luoda, jotta sitä voidaan jakaa, ja sen vuoksi Suomen puheenjohtajakaudella on niin voimakkaasti keskitytty innovaatio- ja kilpailukykypolitiikkaan.
Mitä tulee maahanmuuttokysymyksiin, unioni nimenomaan pyrkii, ja loppuviikon Eurooppa-neuvoston keskustelussa on tarkoitus vahvistaa, että pyrimme kokonaisvaltaiseen maahanmuuttokysymysten käsittelyyn. Kokonaisvaltaiseen siinä mielessä, että se ei ole yksinomaan rajavalvonta-asia eikä yksinomaan laittoman maahanmuuton kysymys, vaan se on myös valtava laillisen maahanmuuton mahdollisuus. Olemme kesällä ja tänä syksynä järjestäneet tämän asian tiimoilta afrikkalaisten kumppanimaiden kanssa kaksi konferenssia, jotta voimme tarkastella eritoten laittoman maahanmuuton lähtösyitä ja pureutua niihin pitkällä aikavälillä. Frontexin toiminnan vahvistaminen on hyvä asia, mutta se on vain pieni siivu kokonaisvaltaisesta maahanmuuttopolitiikasta.
Kun on kyse Galileosta, Eurooppa-neuvostossa ei ole näköpiirissä päätöstä sijaintipaikasta eikä siitä ole tarkoitus keskustella. Muistutan uusien jäsenvaltioiden edustajia siitä, että EU:n virastojen saamisessa tarvitaan joskus pitkäjänteisyyttä. Suomi on ollut jäsenvaltio vuodesta 1995, ja Euroopan parlamentin tänään hyväksymän kemikaaliasetuksen myötä ensimmäinen Euroopan unionin virasto on nyt tulossa Suomeen - yli kymmenen vuotta jäsenyyden jälkeen. Kiitos siitäkin parlamentille.
Arvoisa puhemies, palaan lopuksi perustuslailliseen sopimukseen liittyvään keskusteluun. On muistettava, että Suomen puheenjohtajavaltiona käymät kahdenväliset konsultaatiot pohjautuvat viime kesäkuussa tehtyihin Eurooppa-neuvoston päätelmiin, jotka antoivat Saksalle tehtävän raportoida perustuslaillisen sopimuksen tilanteesta ensi kevään Eurooppa-neuvostolle, mutta raportin on perustuttava hyvin tiiviisiin konsultaatioihin jäsenvaltioiden kanssa. Olemme nyt käyneet läpi ensimmäisen konsultaatiokierroksen. Se on tapahtunut hyvin luottamuksellisessa hengessä, minkä vuoksi siitä on annettu ja annetaan jatkossakaan kovin vähän tietoja julkisuuteen, koska on tarkoitus, että perusteellisen analyysimme pohjalta Saksa puheenjohtajavaltiona voi jatkaa työskentelyä ja antaa sitten raportin Eurooppa-neuvostolle.
Niin kuin tässäkin keskustelussa on tullut ilmi, kaikilla tuntuu olevan käsitys siitä, mitä mieltä muut ovat. Kaikki me tunnumme tietävän hyvin, mitä eri maissa ajatellaan. Meidän konsultaatiokierroksemme yhtenä tarkoituksena on ollut keskustella nimenomaan hallitusten kanssa suoraan siitä, miten he näkevät tämän tilanteen, ja etsiä mahdollisia etenemistapoja. Mutta vielä ei ole päätöksenteon aika, ei edes neuvottelujen aika. Tämä on ollut nimenomaan kuulemiskierros ja siitä vedettävissä on vasta hyvin alustavia johtopäätöksiä. Jos tätä tilannetta pitäisi kuvata yhdellä sanalla, kuten joku arvoisista edustajista mainitsi, kuvaisin sitä yhdellä sanalla: reformi. Meillä on laaja yhteisymmärrys siitä, että reformi on tarpeen, ja nyt pohditaan, millä tavoin ja millaiseen reformiin voimme edetä.
Arvoisa puhemies, koska tämä on viimeinen esiintymiseni täysistunnossa lukuun ottamatta pian seuraavaa kyselytuntia, kiitän omasta ja puheenjohtajavaltion puolesta arvoisaa Euroopan parlamenttia erittäin vivahteikkaasta, moni-ilmeisestä ja hyvästä yhteistyöstä.
(Suosionosoituksia)
José Manuel Barroso
On ilmeistä, että luonnollisista mielipide-eroista huolimatta tässä keskustelussa on noussut esiin asioita, joista olemme selvästi yksimielisiä. Haluan korostaa tätä, sillä osa näistä asioista on merkittäviä.
Pyrimme saavuttamaan uuden yhteisymmärryksen laajentumisesta, ja Turkin kysymys on suoraan sanottuna arkaluonteinen asia, joka jakaa voimakkaasti kansalaistemme mielipiteet. Oli äärimmäisen tärkeää, että jäsenvaltioiden ulkoministerit kannattivat yksimielisesti komission ehdotusta - jota myös puheenjohtajavaltio Suomi kannatti ja jonka laatimiseen se osallistui joka vaiheessa aktiivisesti - sillä muutoin meillä olisi voinut olla nyt käsissämme hyvin vakava ongelma.
Onnistuimme muodostamaan näinkin arkaluonteisesta asiasta kannan, jonka katsomme olevan tasapainoinen, uskottava ja oikeudenmukainen ja jota Euroopan parlamentin valtaisa enemmistö kannatti tänään sanoessaan asiasta oman sanansa. Toivon, että kykenemme nyt käymään laajentumisesta kunnollista strategista keskustelua. Haluan kiinnittää huomionne jäsen Stubbin huomautuksiin, joita pidin varsin tähdellisinä. On äärimmäisen tärkeää, että kaikilla tasoilla toimivat eurooppalaiset johtajat, eivät siis ainoastaan valtioiden ja hallitusten päämiehet, samoin kuin Euroopan parlamentti ja muut kansalliset poliittisen vallan käyttäjät keskustelevat laajentumisesta vakavasti riippumatta siitä, pitävätkö eurooppalaiset laajentumista loistavana tilaisuutena, joka se nimenomaan on Euroopan unionille poliittisesti, taloudellisesti ja kulttuurisesti - ja mielestäni jopa historiallisesti. Jotta tämä olisi mahdollista, laajentumiskeskustelu oli mielestäni tärkeää "puhdistaa" vaikeimmista käsiteltävinä olevista kysymyksistä, niin että saatoimme keskittyä itse asiaan.
Toivon, että neuvosto pääsee asiasta yhteisymmärrykseen. Se on meille tärkeää, ja meidän on myös oltava riittävän rohkeita keskustellaksemme kansalaistemme kanssa siitä, mitä laajentuminen merkitsee.
Olin aikaisemmin tänään Berliinissä liittokansleri Merkelin kanssa haastateltavana suositussa saksalaisessa televisio-ohjelmassa. Yleisö esitti meille erilaisia kysymyksiä, esimerkiksi kuinka paljon Saksa on vaarassa menettää laajentumisen myötä ja mitkä yhtiöt olisivat lähdössä maasta. Minun tehtävänäni oli selittää esimerkiksi, että Saksa hyötyy laajentumisesta valtavasti, laajentuminen auttaa luomaan työpaikkoja Saksaan, Saksan vienti nykyisiin uusiin jäsenvaltioihin on kasvanut 17 miljardista eurosta vuonna 1994 aina 80 miljardiin euroon tänä vuonna, Saksan vienti uusiin jäsenvaltioihin ylittää tuonnin määrän ja että laajentuminen merkitsee pikemminkin uusien työpaikkojen syntymistä EU:n vanhoihin jäsenvaltioihin kuin niiden katoamista.
Laajentuminen on ollut myönteinen asia EU:lle, ja tämä on mielestäni ehkä neuvoston suurin aikaansaannos. Pyritään siis saavuttamaan uudelleen yhteisymmärrys laajentumisesta. En aio käydä läpi muita kysymyksiä, joihin ministeri Lehtomäki vastasi erittäin hyvin.
Haluan esittää kiitokseni myönteisestä yhteistyöhengestä, josta olemme saaneet nauttia Suomen puheenjohtajuuskauden aikana. Haluan lisäksi vastata kysymykseen, jonka muistaakseni jäsen Ludford esitti. En nimittäin maininnut tätä asiaa ensimmäisessä puheenvuorossani. Komissio tuomitsee ankarasti Teheranissa järjestetyn holokaustia koskevan konferenssin. Asia olisi naurettava, ellei se olisi niin järkyttävä. On väärin loukata holokaustin monien uhrien muistoa tällä tavoin. Meidän on otettava periaatteellinen kanta myös tähän asiaan.
Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Kirjalliset lausumat (työjärjestyksen 142 artikla)
Richard Corbett
(EN) Olen yllättynyt siitä, että monet jäsenet ovat keskittyneet tässä keskustelussa vastustamaan puheenvuoroissaan perustuslakia, vaikka asia ei ole tämän Eurooppa-neuvoston, vaan vasta kesäkuussa pidettävän Eurooppa-neuvoston esityslistalla.
Ei ole myöskään asianmukaista, että he väittävät perustuslain olevan kuollut vain siksi, että se on "hylätty". Se ei ole kuollut. Sen on hylännyt kaksi maata, kun taas kahdeksantoista maata on hyväksynyt sen. Loput odottavat, mitä tapahtuu. Kyse ei siis ole hylkäämisestä, vaan mielipide-eroista. On hyvä, että Eurooppa-neuvosto pyrkii ratkaisemaan näistä mielipide-eroista johtuvan ongelman ottaen huomioon sekä sopimuksen hylänneen vähemmistön että sitä kannattaneen enemmistön näkemykset. Väite, jonka mukaan nykyiset sopimukset pitäisi pitää ikuisesti ennallaan siksi, että Ranska ja Alankomaat hylkäsivät perustuslakisopimuksen, on kestämätön.
Ilda Figueiredo
(PT) Kuten kaikki tiedämme, EU:n sosiaalisten ongelmien kasautuessa paineet toteuttaa uusliberalistista politiikkaa kasvavat, ja tiedossamme olevat katastrofaaliset ongelmat, kuten työttömyys, työn epävarmuus, köyhyys ja sosiaalinen epätasa-arvo, liittyvät juuri tällaiseen politiikkaan. Tämä johtaa yhtäältä siihen, että keskusteluissa korostetaan maahanmuuttopolitiikkaa, ja toisaalta siihen, että määräenemmistöpäätösten käyttöä pyritään lisäämään sillä verukkeella, että se helpottaisi poliittista työtä tällä alalla, vaikka todellisena aikeena onkin toteuttaa turvallisuuden lisäämiseen tähtääviä toimenpiteitä.
Samaan tapaan keskusteluissa keskitytään entistä enemmän institutionaalisiin kysymyksiin pyrkimyksenä elvyttää niin sanottu EU:n perustuslaki. On enteellistä, että tulevien puheenjohtajavaltioiden, kuten Saksan, edustajien kanssa pidettävissä kokouksissa esityslistan kärkeen nousee aina toimielinkysymys, jonka perässä tulevat sisämarkkinoiden toteuttaminen ja energia-asiat. Aivan yhtä enteellistä on se, että sosiaali- ja ympäristökysymyksiä vähätellään ja ettei Euroopan keskuspankin aseman ja suuntaviivojen tarkistamisesta puhuta mitään, vaikka EKP:n politiikalla on vakavia vaikutuksia heikoimmassa asemassa oleviin talouksiin, perheisiin sekä mikro- ja pk-yrityksiin.
Pedro Guerreiro
(PT) Esitän muutaman huomion kahteensataan sanaan tiivistettynä. Ehkäpä merkittävin laajentumiseen liittyvä näkökohta on sen vahvistaminen, että Kyprosta koskevia YK:n päätöslauselmia on noudatettava ja ettei Kyproksen tilannetta saa käyttää välineenä niissä ristiriidoissa, jotka koskevat Turkin liittymistä EU:n jäseneksi.
Niin sanotusta "perustuslakiprosessista" voidaan todeta, että ehdotukset ovat selkeät ja ristiriidat ovat ennallaan. Samalla kun on vahvistettu, että "EU:n perustuslaki" on elvytettävä, esiin on noussut ajatus yhteisymmärryksestä, joka "ei olisi yhtä kunnianhimoinen" mutta sisältäisi edelleen keskeiset osatekijät. On puhuttu nimenmuutoksesta ja (näennäisestä) "minisopimuksesta", ja näissä puheissa on korostettu institutionaalisia kysymyksiä (sillä verukkeella, että EU:n on säilytettävä toimintakykynsä, vaikka tosiasiassa näin pyritään takaamaan, että suurvallat hallitsevat päätöksentekoprosessia) ja sitä, mitä kutsutaan "EU:n maailmanlaajuiseksi rooliksi" (eli sen militarisoimista ja sekaantumista muiden maiden sisäisiin asioihin). Jotkut ovat myös sanoneet, että jos saamme ajatuksen tällaisesta (näennäisestä) minisopimuksesta "myytyä", joissakin jäsenvaltioissa ei tarvitsisi enää järjestää kansanäänestyksiä. Tämä "minisopimus" perustuisi "EU:n perustuslain" sisältöön, mutta siitä pyrittäisiin antamaan sellainen vaikutelma, että se on jollakin tapaa erilainen.
Tämä on toisin sanoen uusi yritys tyrkyttää meille (uudelleen) jo kertaalleen hylättyä perustuslakisopimusta, ja Portugali saa tämän erityisen sietämättömän tehtävän puheenjohtajuuskaudellaan vuoden 2007 toisella puoliskolla.
