Finansų krizės poveikis automobilių pramonei (diskusijos) 
Pirmininkas
Kitas punktas - Tarybos ir Komisijos pareiškimai dėl finansų krizės poveikio automobilių pramonei.
Alexandr Vondra
Tarybos pirmininkas. - Gerb. pirmininke, manau, mes pereiname prie labai svarbaus klausimo. Esamomis aplinkybėmis tai aptarti tikrai būtina. Dar kartą dėkojame už šią laiku suteiktą galimybę aptarti esamos ekonominės ir finansų krizės poveikį automobilių pramonei.
Kaip daugelis jūsų turbūt žinote, atidžiai sekdami informaciją savo apygardose, automobilių pramon- vienas svarbiausių visos Europos ekonomikos veiksnių. Metams bėgant mes skatinome šio sektoriaus konkurencingumą sukurdami vieningą Europos automobilių rinką ir reikalaudami sąžiningesnės konkurencijos prekiaujant su trečiosiomis šalimis. Pastaruoju metu skyrėme dėmesio automobilių išmetamųjų dujų kiekio mažinimui, siekdami kovoti su oro tarša ir klimato kaita. Visose šiose srityse mus nuosekliai rėmParlamentas.
Dėl tokių pastangų ir ypač dėl Europos automobilių pramonės sugebėjimo greitai atsigauti ir prisitaikyti, šiandien Europoje gaminami automobiliai yra vieni geriausių, naujoviškiausių ir konkurencingiausių bei saugiausių, taupiausių ir ekologiškiausių visame pasaulyje. Turėtume didžiuotis Europos rekordais.
Tačiau nepaisant savo sugebėjimo greitai atsigauti ir dėl veiksnių, kurių jis negali kontroliuosi Europos automobilių sektorius nukentėjo nuo pasaulinės ekonomikos krizės ypač smarkiai. Tokius sunkumus galima buvo pastebėti dar praėjusių metų lapkričio mėn., kai Taryba sutardėl metodikos, pagrįstos dar tvaresnių ir ekonomiškesnių automobilių, realistinių tikslų gamintojams ir veiksmingų paklausos skatinimo priemonių rėmimo.
Nuo to laiko padėtis netrukus tapo dar rimtesnė. Pramonpranešė, kad pernai Sąjungoje parduota 8 proc. mažiau automobilių nei prieš tai buvusiais metais, lyginant 2008 m. ir 2007 m. rezultatus. Padėtis greičiausiai liks tokia pat bloga (o gal net dar pablogės) ir 2009 m. - nuo to nukentės ne tik automobilių kūrėjus, bet ir visą automobilių pramonės tiekimo sistema.
Sausio 16 d. ministrai susitiko su mano bičiuliu, Komisijos pirmininko pavaduotoju ir komisijos nariu Günteriu Verheugenu aptarti konkrečias problemas, su kuriomis susiduria automobilių pramonė. Jie išreišksusirūpinimą, kad esami sunkumai kels rizikos dideliam skaičiui darbo vietų bei pabrėžšios pramonės srities ateities svarbą.
Žinoma, pagrindinpareiga atsakyti į šiuos iššūkius priklauso pačiai pramonei. Pramonturi būti skatinama imtis visų reikalingų priemonių spręsti struktūrines problemas, tokias, kaip pertekliniai gamybos pajėgumai ir investicijų į naujas technologijas trūkumas.
Tačiau šios pramonės sritis svarba Europos ekonomikai ir tai, kad šis sektorius itin smarkiai nukentėjo nuo esamos krizės reiškia, kad reikia ir šiokios tokios viešosios paramos. Tai atsispindi Europos ekonomikos atkūrimo plane, dėl kurio praėjusį gruodžio mėn. susitarEuropos Vadovų Taryba bei valstybių narių programose. Savaime suprantama, negalime leisti pramonei teikiamai trumpalaikei paramai mažinti šios pramonės šakos konkurencingumą. Tai reiškia, kad reikia skirti dėmesio naujovių diegimui.
Valstybės narės sutinka, kad viešoji parama automobilių pramonei turi būti tikslinga ir koordinuota. Be to, ją teikiant būtina atsižvelgti į keletą esminių principų, tokių, kaip sąžininga konkurencija ir atviros rinkos. Ji neturėtų būti pagrįsta vien varžybomis, kas gaus didesnių subsidijų ir neturėtų iškraipyti rinkų. Dėl to valstybės narės patvirtino savo norą glaudžiai bendradarbiauti su Komisija nacionalinių priemonių, susijusių su tiekimu ir paklausa srityje. Savo ruožtu, Komisija įsipareigojo operatyviai reaguoti į atvejus, į kuriuos reaguoti ji privalo.
Apskritai Taryba visapusiškai remia Komisiją kalbant apie būtinybę sparčiai diegti Europos ekonomikos atkūrimo planą. Be to, Komisijos paprašyta kartu su Europos investicijų banku įvertinti, kaip galima dar labiau pagerinti šiam sektoriui numatytų paskolų pritaikymą operatyvaus paskolų suteikimo, projektų finansavimo ir spartaus paskolų naudojimo prasme vienodai traktuojant visus gamintojus ir valstybes nares.
Kalbant apie pasaulinę aplinką, akivaizdžiai turime pradėti ankstyvą dialogą su naująja JAV administracija bei mūsų kitais partneriais visame pasaulyje.
EP pirmininkČekija yra pasiryžusi toliau įgyvendinti savo bendrąją pramonės paramos politiką, tuo pačiu atsižvelgdama į mano minėtus principus ir parametrus. Jau dabar egzistuoja gausybBendrijos priemonių, kurios gali būti pritaikytos paramai teikti, įskaitant ir naujų technologijų sritį, pvz., aplinkos neteršiantiems automobiliams kurti. Visas novatoriškų ir ekologiškų varomosios jėgos technologijų (energijos baterijų, hibridų, elektros ir saulės energijos) galimybes būtina ištirti ir įsisavinti.
Taip pat egzistuoja daugiau gatavų ir greitai pritaikomų priemonių, tokių, kaip, pvz., senų automobilių atidavimo į metalo laužą programa. Tokios priemonės galėtų apjungti naujų automobilių paklausos skatinimą su tokiais pozityviais dalykais, kaip transporto saugumas, išmetamųjų dujų kiekio mažinimas ir panašiai. Šia priemone jau naudojasi kelios valstybės narės. Taigi pirmininknorėtų nedelsdama paprašyti Komisijos pateikti pasiūlymą koordinuotai skatinti Europos automobilių parko atnaujinimą automobilių utilizacijos ir pakartotinio panaudojimo srityje, remiantis tokių programų poveikiu skirtingose valstybėse narėse. Mūsų tikslas yra iki pavasario Europos Vadovų Tarybos gauti Komisijos pasiūlymą atkūrimo plano įvertinimo aplinkybėmis bei aptarti šį klausimą kovo mėn. Konkurencijos taryboje. Jai vadovaus mano kolega Martin Říman ir Komisijos pirmininko pavaduotojas Günter Verheugen. Tokios programos gali tapti svarbia Bendrijos automobilių pramonės skatinimo priemone ir turėtų sukurti lygias galimybės vidaus rinkos dalyviams. Dabartinėmis aplinkybėmis norėčiau pabrėžti antrąją šio sakinio dalį.
Apibendrindamas noriu pasakyti, kad esm- ne vien parengti svarbų mūsų ekonomikos sektorių, bet ir sukurti metodiką, kuri ilgainiui visiems mums atneštų naudos.
Günter Verheugen
Komisijos pirmininko pavaduotojas. - (DE) Gerb. pirmininke, ponios ir ponai, A. Vondra ką tik jus visus supažindino su mano sausio 16 d. pokalbių su ministrais, atsakingais už automobilių pramonę rezultatais. Galiu tik patvirtinti viską, kas buvo pasakyta, nors tuo pačiu metu norėčiau patarti būti atsargiems. Turime būti atsargūs ir nesuteikti vilčių arba lūkesčių, kurių tiesiog negalėsime pateisinti. Leiskite man apie dabartinę Europos automobilių pramonės būklę papasakoti išsamiau.
Patirtis rodo, kad automobiliai - ankstyvasis ekonomikos tendencijų rodiklis. Todėl nenuostabu, kad po praėjusią vasarą smarkiai sumažėjusios automobilių paklausos visose kitose ekonomikos srityse įvyko nuosmukis. Kodėl taip nutiko?
Paklausos sumažėjimas - pasitikėjimo ekonomikos kryptimi simptomas. Šiuo požiūriu vartotojų elgesys nesiskiria nuo įmonių. Neapibrėžtos ekonomikos laikais, nežinodami, kas bus, žmonės yra linkę taupyti. Privačiame namų ūkyje naujo automobilio pirkimas - didžiausia investicija, kuriai skiriami ne vieni metai. Tačiau ją galima atidėti, kadangi, savaime suprantama, europiniu automobiliu visuomet bus galima važinėti ir kitais metais.
Visi žino, kad padėtis iš esmės pagerės tik tada, kai sugrįš visuotinis pasitikėjimas bendrosiomis ekonomikos tendencijomis. Tai reiškia, kad svarbiausias dalykas, be abejo, yra priemonės, kurias taikome Europoje siekdami kovoti su šia krize.
Norėdamas parodyti, kaip tai yra svarbu norėčiau pateikti dar keletą skaičių. Europos automobilių pramonėje tiesiogiai arba netiesiogiai dirba 12 mln. žmonių. Tai yra 6 proc. visų darbo vietų Europos Sąjungoje. Europos eksportas - greičiausiai svarbiausia ekonomikos sritis. Didžiausias mūsų eksporto perteklius - automobiliai.
2007 m. Europoje buvo pagaminta 19,6 mln. automobilių. Pernai šis skaičius buvo beveik vienu milijonu mažesnis, o 2009 m. jis dar labiau nukris. Šiuo metu egzistuoja apie 2 mln. neparduotų automobilių atsargos. Automobilių pramon- tai Europos pramonės šaka, į mokslinius tyrimus ir plėtrą investuojanti didžiausią savo apyvartos dalį. Į mokslinius tyrimus ir plėtrą automobilių gamintojai vidutiniškai investuoja 4 proc. Palyginimui, kitos europinės bendrovės investuoja vidutiniškai vos 2 proc. Kalbant paprasčiau, tai reiškia, kad tai - viena svarbiausių Europos pramonės šakų.
Ekonomikos krizsudavsmūgį visiems šios pramonės šakos sektoriams vienu metu. To dar niekada nėra buvę (tai pirmas toks atvejis) ir turiu jums pasakyti, kad visuomenvertina šią padėtį tik keleivinio transporto požiūriu. Komercinių transporto priemonių padėtis yra kur kas sunkesnė. Čia naujų užsakymų skaičius nukrito praktiškai iki nulio visoje Europoje, tuo tarpu kai per mėnesį šis sektorius gali pagaminti beveik 40 000 naujų komercinių automobilių.
Neigiamo poveikio darbo vietoms neįmanoma išvengti dėl dviejų pagrindinių priežasčių. Europos Sąjungoje egzistuoja akivaizdus automobilių gamybinių pajėgumų perviršis. Pati pramonpripažįsta, kad jis sudaro 20 proc. Kai kas sako, kad perviršis yra dar didesnis. Tačiau ir dvidešimt procentų - labai didelis skaičius, o palyginus jį su šioje pramonėje dirbančiųjų skaičiumi, gausis daugiau nei 400 000 darbo vietų. Nėra jokių abejonių, kad Europos automobilių gamintojai šiais krizės metais sparčiai taikys restruktūrizavimo priemones, kurios buvo planuojamos jau kuris laikas. Taigi esmyra tokia: nėra jokių garantijų, kad visos šiuo metu Europoje esančios gamyklos išliks šių metų pabaigoje. Labai tikėtina, kad ne viena jų bus uždaryta. Be to, nėra ir garantijų, kad iki metų pabaigos rinkoje veiks visi Europos automobilių gamintojai.
Tarptautinės konkurencija automobilių pramonėje yra labai didelė. Būdami Europos teisės aktų leidėjais mes dar labiau paaštrinome tokią konkurenciją iškeldami nemažus reikalavimus Europos automobilių pramonei, kuriuos ji turės įvykdyti ateinančiais metais. Ši pramonturės nemažai nuveikti naujovių diegimo srityje. Taigi nenorėdamas, kad R. Harms vėl iš karto nepradėtų manęs kritikuoti, norėčiau aiškiai jai pasakyti, kad šio fakto nekritikuoju - manau, kad tai teisinga ir derama. Nepriekaištaukite man dėl to, kad sakau taip, kaip yra. Tai nėra kritika iš mano pusės, tai tiesiog pastebėjimas. Dėl mūsų priimtų teisės aktų Europos automobiliai yra žymiai brangesni, o ateinančiais metais jie dar labiau pabrangs. Pagrindinis to tikslas - didinti konkurencijos spaudimą, didinti savikainos spaudimą ir priversti atitinkamas bendroves siekti didesnio našumo. Tai - vienintelis būdas išgyventi šioje konkurencinėje kovoje.
Visi žinome, ką automobilių pramonėje reiškia didesnis našumas. Bet kuriuo atveju jis neturi teigiamos įtakos darbo vietoms. Tokia esamos padėties realybė.
Mūsų politikos tikslai yra dvejopi. Visų pirma, ja siekiama padėti Europos pramonei išgyventi krizę - ir čia pabrėšiu kiekvieną žodį - tam, kad neprarastumėme nei vieno Europos gamintojo, jei tai įmanoma. Nei vieno. Antrasis tikslas - ilgainiui padidinti Europos automobilių pramonės konkurencingumą ir įtvirtinti Europą kaip pirmaujantį automobilių gamybos regioną pasaulyje.
Kalbant apie priemones, susijusias su pirmuoju iš šių tikslų, padarėme viską, ką galėjome. Nuo kredito krizės ypač stipriai nukentėjusiai Europos automobilių pramonei suteikėme prieigą prie finansų. Europos investicijų bankas (EIB) šiai pramonės šakai vien šiais metais suteiks 9 mlrd. EUR ir turiu pasakyti, kad prašyti daugiau šiame Parlamente tikrai nėra prasmės. Turint omenyje EIB kapitalo dydį, daugiau pinigų tikėtis neverta. Ant stalo ir taip padėti devyni milijardai eurų.
Dėl mano kolegės Komisijoje N. Kroes darbo, valstybinės paramos kontroldabar yra tokia lanksti ir mes kaip pakeitėme taisykles, kad valstybės narės šiuo metu turi kur kas daugiau galimybių operatyviai ir tikslingai reaguoti kiekvienu atveju, kai reikia paramos. Taigi Komisija atlieka vaidmenį, kurį ji prisiėmteisės aktais, tai yra užtikrina, kad tokios priemonės nesukelia jokių konkurencijos iškraipymų ir nekelia pavojaus mūsų politikos tikslams. Norėčiau paminėti vos vieną pavyzdį. Akivaizdu, kad leidimai teikti paramą JAV bendrovių antrinėms įmonėms Europoje bus suteikti tik tuo atveju, jei yra aišku, kad vienintelis tokios paramos tikslas - išsaugoti darbo vietas Europoje.
Esame įgyvendinę ne vieną priemonę Europos automobilių parkui modernizuoti; tokiomis priemonėmis tuo pat metu siekėme ir teigiamo poveikio aplinkai. Priedų už automobilių atidavimą į laužą mokėjimo sistema bus taikoma ne visose valstybėse narėse, tačiau ją naudosiančios narės vadovausis nustatytais principais, o tai reiškia, kad tokios priemonės negali diskriminuoti kitų gamintojų. Pvz., jei gyvenate Vokietijoje, valstybės narės negali sakyti: "Sumokėsiu tau priedą, jei atiduosi savo senąjį automobilį į laužą, tačiau tik tuo atveju, jei po to nusipirksi naują mašiną, kuri pagaminta Vokietijoje" arba Prancūzijoje, arba Čekijoje. To padaryti tiesiog neįmanoma.
Tačiau galima padaryti vieną dalyką, ir aš tai labai sveikinu - tokie priedai už automobilių atidavimą į laužą gali būti susieti su aplinkos apsaugos tikslais. Kitaip sakant, pvz., jie būtu mokami tik tada, jei naujas automobilis atitinka konkrečius standartus išmetamųjų dujų požiūriu. Kaip matome, tokia priedų sistema puikiai veikia, o jos poveikis teigiamas kaip ir norėta.
Tėra vienintelis būdas vėl priversti komercinių automobilių rinką veikti. Turbūt suprantate, kad priedų mokėjimas už senų automobilių atidavimą į laužą šioje srityje neįmanomas. Čia mums svarbiausia suteikti mažosioms ir vidutinio dydžio įmonėms galimybę gauti finansavimą. Mes tai ir darome. Be to, investuojant viešuosius finansus reikia užtikrinti, kad, pvz., kalbant apie visuomeninį transportą arba kitokius visuomenei skirtus automobilius pirmenybteikiama ekologiškiems komerciniams automobiliams. Visą tai jau esame padarę.
Ilgainiui (apie tai šiame Parlamente jau ne kartą esame kalbėję) reikia įgyvendinti proceso "Cars 21" rekomendacijas, t. y. užtikrinti Europos automobilių pramonės ateitį daugiau dirbant naujovių diegimo, mokslinių tyrimų ir plėtros srityje tam, kad Europos ateities automobilis būtų pirmaujančiu pasaulyje ne tik savo technologijų standartų, apdailos ir saugumo prasme, bet ir ekonomiškumo bei ekologijos požiūriu - t. y. jis turės vartoti mažiau degalų ir išmesti mažiau dujų. Europos pramonšioje srityje su mumis bendradarbiauja ir, kaip jūs turbūt žinote, mes remiame atitinkamus projektus - tai Europos ekonomikos skatinimo paketo dalis.
Baigiant leiskite man pasakyti, kad svarbiausias diskusijų su valstybėmis narėmis rezultatas buvo tas, kad visi įsipareigojome užkirsti kelią protekcionizmui Europoje. Dėl tokio protekcionizmo praloštų finansiškai silpnesnės valstybės narės, be to, tai rimtai pažeistų socialinio solidarumo Europoje nuostatą.
Dar vienas dalykas, kurį galime padaryti paklausai paskatinti ir padėti automobilių pramonei pergyventi krizę yra užtikrinti, kad laikomasi ir tarptautinės konkurencijos sąlygų. Tai klausimas, kurį ypač reikia kelti Jungtinių Valstijų požiūriu. Pamatysime, kokių priemonių imsis Prezidentas B. Obama siekdamas kovoti su JAV automobilių pramonės krize. Šiuo požiūriu norėčiau pastebėti, kad Europa nėra suinteresuota Amerikos automobilių gamintojų žlugimu. Jei tai nutiktų, padariniai Europai būtų katastrofiškos. Tačiau nesame suinteresuoti ir tuo, kad JAV priimtų politiką, kuri bus palanki šios šalies automobilių pramonei konkurentų iš kitų pasaulio šalių sąskaita. Tikiuosi, kad dar turėsime galimybę tai ramiai aptarti su mūsų draugais iš Amerikos.
Europos automobilių pramonnestovi ant bedugnės krašto. Padėtis sudėtinga, tačiau esame įsitikinę, kad pramonyra pakankamai stipri, kad sugebėtų ją išgyventi ir ateityje vaidintų svarbų vaidmenį darbo vietų kūrimo ir užtikrinimo bei indėlio į Europos klestėjimą požiūriu.
Jean-Paul Gauzès
PPE-DE frakcijos vardu. - (FR) Gerb. pirmininke, Komisijos nary, ponios ir ponai, deja, bijau, kad ką tik pateiktas pranešimas tikrai nėra vilties kupina žinia, kurios tikslas - atkurti pasitikėjimą. Komisijos nary, pritariu jūsų priešpaskutiniam punktui, kuriame kalbama apie tai, kokia turėtų būti automobilių pramonė. Deja, bijau, kad pateikti pasiūlymai yra netinkami ir skatina kai kurias valstybes nares dirbti savarankiškai tais atvejais, kai Europa nesugebės koordinuoti veiksmų.
Ko šiandien tikisi mūsų piliečiai? Iš Europos jie tikisi labai daug, tikrai per daug, tačiau jie tikisi, kad padarysime dar kai ką. Kaip minėjote, automobilių pramonėje Europos Sąjungoje dirba 12 mln. žmonių, joje sukuriama 10 proc. BVP. Prancūzijoje šioje pramonėje dirba 2,5 mln. žmonių arba 10 proc. visų atlyginimus gaunančių darbuotojų, o moksliniams tyrimams ir plėtrai skiriama 15 proc. visų išlaidų.
Šiandien automobilių pramonpatiria precedento neturinčią krizę, kuriai būdinga sumažėjusi paklausa, gamintojų, subrangovų ir vartotojų finansavimo trūkumas bei struktūriniai konkurenciniai sunkumai, su kuriais susiduria bendrovės, visame pasaulyje patiriančios vis didėjančią konkurenciją. Jei nebijočiau būti politiškai nekorektiškas, pridėčiau, kad prie tokios padėties prisideda ir automobilių pramonei keliami reikalavimai ir raginimas nenaudoti automobilių.
Tam, kad perimti ir sustiprinti veiksmus, kurių ėmėsi skirtingos vyriausybės, būtina koordinuotai reaguoti Europos lygmeniu. Visų pirma bankų sistema turi teikti normalias paskolas automobilių pramonei, t. y. už normalias palūkanas ir normaliomis sąlygomis, o tokių paskolų dydis turi atitikti pramonės poreikius. Nepaisant EIB pastangų, visi žinome, kad paskolų srautas vis dar neatsigavo. Todėl Europa privalo tinkamai sureaguoti.
Antra, svarbu ne tik apriboti krizės poveikį, bet ir sukurti automobilių pramonei naują ateitį. Būtina parengti tinkamą pramonės politiką. Turime eiti į ateitį ir paspartinti reikalingus veiksmus, ypač susijusius su aplinkos apsauga ir tvarios plėtros reikalavimais. Turime sukurti mokslinės fantastikos kultūrą. Svarbu, kad dėl krizės nenukentėtų naujovių diegimo skatinimas ir kad būtų teikiama viešoji parama, užtikrinsianti veiksmus šioje srityje.
Guido Sacconi
PSE frakcijos vardu. - (IT) Gerb. pirmininke, ponios ir ponai, norėčiau padėkoti A. Vondrai ir G. Verheugenui už operatyvumą pristatant šiuos pranešimus. Turiu pasakyti, kad iš esmės man nesvetimas jų susirūpinimas ir pritariu jų pasiūlytai realistiškai metodikai.
Juk pagaliau visi žinome, kokia padėtis. Man yra tekę matyti prognozių, kad visoje automobilių pramonėje per metus gali išnykti 2 mln. darbo vietų, ypač atsarginių dalių sektoriuje. Esame neįprasto prieštaravimo liudininkai. Viena vertus, turime visuomeninio ir asmeninio transporto parką, kuris, kaip minėjote, yra labai pasenęs ir pasižymi dideliais išmetamųjų dujų kiekiais, antra vertus, paklausa smarkiai smuko, o gal net visai išnyko.
Todėl labai sveikinu atkūrimo planą, kurį patvirtino Komisija, pasinaudodama visomis turimomis priemonėmis, nors žinome, kad tokių priemonių nėra daug ir suprantame, kodėl taip yra. Siekiant paskatinti ir, atsižvelgiant į aplinkos apsaugos uždavinius, kuriuos pastaraisiais mėnesiais taip intensyviai svarstėme, siekiant paremti paklausą, tikrai būtina imtis ciklui prieštaraujančių veiksmų.
Ir kas nutiko? Nutiko tai, kad kiekviena šalis dirba savarankiškai. Kai kurios šalys imasi veiksmų, o kitos nedaro nieko, pvz., mano šalyje kol kas nesiimta jokių priemonių. Vienos šalys daro vienaip, kitos - kitaip. Tačiau pritariu jums dėl to, kad prieš kitą pavasarį vyksiantį Konkurencijos tarybos posėdį turėtume pasistengti padidinti bent jau esminių sričių koordinavimą, pvz., susieti automobilių atidavimo į laužą programas su konkrečiais tikslais išmetamųjų dujų kiekio požiūriu. Mano manymu, Prancūzija yra parengusi gerą sprendimą, pagal kurį pirkėjams mokamas priedas priklauso nuo įsigyto automobilio išmetamųjų dujų kiekio. Manau, tokia padėtis būtų naudinga darbo vietų, naujovių diegimo, konkurencingumo ir aplinkos apsaugos prasme.
Patrizia Toia
ALDE frakcijos vardu. - (IT) Gerb. pirmininke, ponios ir ponai, automobilių pramonės krizišsiplėtvisame sektoriuje, pasiekpagalbines pramonės šakas, kitus su šia pramone susijusius sektorius, prekybos tikslus ir paslaugų sektorius, o perspektyvos darbo vietų požiūriu tiesiog siaubingos.
Mano manymu, didžiulis naujų automobilių registracijos nuosmukis (kai kuriose valstybėse narėse šį mėnesį užregistruota 33-20 proc. mažiau naujų automobilių) rodo, kad krizjaučiama ne techniškai pasenusiame sektoriuje ir kad tai nėra vidaus krizė, atsiradusi dėl vienos ar kitos bendrovės vadovų kaltės. Tai sisteminkrizir dėl to ją spręsti visos Europos institucijos skubiai ir ryžtingai.
Buvo pasiūlyta sprendimų, tačiau svarbiausia yra tai, kaip, su kokiais ištekliais ir kokiomis naujovių diegimo perspektyvomis juos galima pasiekti. Savaime suprantama, kad turime skatinti paklausą; vartojimas - vienintelis būdas pramonei atkurti. Tačiau nors vidutinės trukmės priemonvartojimui remti ir yra įgyvendinama, mano nuomone, turime pareikšti, kad mums reikia skubios paskolų paramos tam, kad nepaisant sumažėjusio užsakymų kiekio ir paklausos vėl būtų pradėta gamyba, atsiskaityta už medžiagas ir išsaugotos darbo vietos.
Taigi problemos sprendimas - kreditavimas, tačiau kaip jau minėjome, svarbu, kaip tai bus daroma. Aš irgi kviečiu Europa tvirčiau vadovauti; Europos institucijos turi skleisti aiškią žinią. Tiek Jungtinės Valstijos, tiek kai kurios Europos šalys imasi veiksmų, tikiuosi, kad ir mano šalis pereis nuo bendrojo pobūdžio pasiūlymų prie praktinių priemonių, tačiau viliuosi, kad Europa imsis konkretesnių veiksmų tiek remdamasi atkūrimo planu, tiek už jo ribų, nes manau ir esu tai išsamiau išdėsčiusi Komisijos nariui, kad Europos didžiųjų firmų likimas yra mūsų visų likimas. Didieji Europos gamintojai neturėtų susidurti su valstybinės paramos arba ypatingųjų sąlygų sukuriama konkurencija bendrojoje rinkoje, bet turėtų jausti stiprios, ryžtingos ir koordinuotos Europos atsaką, nes Europos automobilių rinkos sėkmbus vertinama pagal tai, kaip sugebėsime drauge įveikti pasaulinę konkurenciją.
Yra dar vienas dalykas, kurį minėjo G. Sacconi ir kurį norėčiau dar kartą pabrėžti: tokia pagalba nėra parama arba dar blogiau - pašalpa, kurios tikslas - išsaugoti esamą padėtį; tai yra priemonskatinti šio sektoriaus būsimą konkurencingumą diegiant naujoves, taikant ekologiškus gamybos būdus ir technologijas, labiau tausojančias aplinką ir užtikrinančias keleivių ir transporto priemonės saugumą.
Guntars Krasts
UEN frakcijos vardu. - (LV) Ačiū, gerb. pirmininke. Automobilių gamybos sektoriaus, kaip ir statybų sektoriaus ištekliai buvo skirti ateityje siekti spartaus augimo, tačiau šios srities plėtra visuomet buvo ir yra glaudžiai susijusi su kreditavimo galimybėmis. Todėl automobilių gamintojai labai smarkiai nukentėjo nuo finansinės krizės. Šis sektorius stabilizuosis tik tuomet, kai normalizuosis bankų paskolų suteikimo sąlygos, o tam būtina įveikti finansinę krizę. Neabejoju, kad dėl finansų krizės ateityje bus smarkiai pakoreguota automobilių rinkos struktūra. Mūsų užduotis nėra išsaugoti esamas darbo vietas, bet išsaugoti Europos automobilių sektoriaus konkurencingumą ateityje, todėl viešosios paramos automobilių sektoriui pagrindiniai tikslai turėtų būti dvejopi: mažinti priklausomybę nuo naftos ir su ja susijusių kainų svyravimų ir iš esmės gerinti aplinkos apsaugos rodiklius ir išmetamųjų dujų kiekį. Šie uždaviniai dubliuojasi. Be to, iš esmės jie yra svarbūs visai Europos ekonomikai siekiant sumažinti riziką, kad naftos kainų augimas įveikus krizę (iš dalies dėl atsinaujinusio automobilių pirkimo) kliudys bendram ekonomikos atkūrimo procesui. Ačiū.
Rebecca Harms
Verts/ALE frakcijos vardu. - (DE) Gerb. pirmininke, mano manymu, visų pirma būtina susieti ekonominės krizės valdymą su pasaulinio masto iššūkiu - klimato krize. Darytume didžiulę klaidą, jei savo ekonomines priemones naudotume siekti su klimato apsauga ir energetiniu saugumu susijusių neambicingų tikslų, išdėstytų reglamente dėl automobilių išmetamo CO2 kiekio.
Nederėtų kartoti tos klaidos ir kreipti dėmesį į klaidingus gandus apie automobilių pramonę. Tokios klaidos, padarytos praėjusią žiemą padarinius galima pastebėti visur. Tos pačios grupės, neleidusios mums priimti ambicingojo reglamento dėl automobilių išmetamo CO2 kiekio dabar nebegali parduoti savo milžiniškų neekonomiškų automobilių atsargų. Mano manymu, turime išaiškinti automobilių gamintojams, kad automobilių ateitis priklauso nedideliems, ekonomiškiems ir klimatą tausojantiems automobilių modeliams ir kad skatinimo priemonių požiūriu būtina dėti visas pastangas skatinti tokių modelių kūrimą. Būtina išaiškinti ir tai, kaip bus skatinamas tokių naujovių, kaip elektros varikliai diegimas. Tačiau tai įmanoma tik turint suderintą planą ir energetikos politiką.
Iš to, ką pasakpirmiau kalbėjęs Europos Liaudies Partijos (krikščionių demokratų) ir Europos demokratų atstovas, su kurio žodžiais aš visiškai sutinku, labai norėčiau pabrėžti tai, kad esu visiškai įsitikinusi, kad visą dėmesį skirdami vien automobiliams ir tuo pačiu metu nežinodami kaip restruktūrizuoti transporto sektorių ir tai, kaip visuomeninio transporto sektorius atrodys po dešimties metų mes tikrai nepasieksime to, ką turime pasiekti. Dėl to taip pat gali būti išsaugota ir sukurta daugybdarbo vietų. Komisijos nario G. Verheugeno užuomina, kad gaminami ne tik automobiliai, bet ir autobusai, traukiniai ir pan. buvo labai svarbi.
Taigi privalome žvelgti į ateitį ir jau dabar planuoti bei skatinti ateities transporto sistemas.
Metams bėgant skatinome šio sektoriaus konkurencingumą sukurdami vieningą Europos
Roberto Musacchio
GUE/NGL frakcijos vardu. - (IT) Gerb. pirmininke, ponios ir ponai, jau tapo aišku, kad finansų krizvirto baisia ekonomine ir socialine krize.
Tai ypač akivaizdu automobilių sektoriuje, kuriam, sutinku su Guido Sacconi, gresia pavojus atsisakyti daugiau bei dviejų milijonų darbo vietų. Gali būti, kad krizpasireikš darbuotojų atleidimu, ypač labiausiai pažeidžiamo sluoksnio: vyresnio amžiaus ar dirbančių pagal terminuotas darbo sutartis. Būtina imtis skubių, ryžtingų veiksmų. Pagalbą galima suteikti, tačiau turime nuspręsti - atvirai tai sakau Komisijos nariui - ar ją reikėtų koordinuoti Europos Sąjungos lygmeniu, ar kitaip, kaip siūlkai kurios didesnės valstybės.
Pritariu, kad reikia koordinuoti Europos Sąjungos lygmeniu, kurį reikėtų nukreipti dviem kryptimis: naujovių, susijusių su klimato kaitos ir, jei galiu priminti gerbiamam Guido Sacconi, emisijų reguliavimo problemomis, bei socialinėje sferose. Manau, kad nvienas žmogus, įskaitant vyresnio amžiaus ir laikinus darbuotojus, neturėtų būti atleistas. Naujovių nevalia įgyvendinti atsikratant darbuotojais.
Europos prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondą taip pat reikėtų pertvarkyti šiuo aspektu; pvz. - į Europos socialinį fondą, kodėl ne? - kuris šiuo metu kalba apie naujų darbo vietų kūrimą, nors turėtų rūpintis, kad būtų išvengta atleidimų. Darbas turėtų tapti svarbiausia vertybe Europoje, kad galėtų užimti jam deramą demokratijos pagrindo vietą.
Patrick Louis
IND/DEM frakcijos vardu. - (FR) Gerb. pirmininke, ponios ir ponai, mes žinome struktūrines krizės automobilių ir jų subrangovų sektoriuje priežastis. Šis sektorius, kaip ir žemės ūkis bei tekstilės pramonė, išgyvena pokyčius socialinėje, aplinkos ir mokesčių srityje, kenčia nuo dempingo.
Ką darysime, kai krentant dolerio kursui amerikiečiai ims pardavinėti savo neekonomiškus, subsidijuojamus ir visokeriopai remiamus keturiais ratais varomus automobilius mūsų rinkoje, kurioje ir taip siaučia Turkija, Indija bei Kinija su savo žemiausio lygio automobiliais?
Sprendimas yra. Privalome vėl pradėti taikyti Maastrichto sutartimi panaikintą bendrąjį išorės muito tarifą. Tik kompensaciniai muitai į Europos Sąjungą importuojamoms prekėms gali užtikrinti tikrus ir sąžiningus tarptautinius mainus. Turėkime drąsos padaryti tai, ką diktuoja sveikas protas, kol dar ne per vėlu. Tačiau, kaip žinote, Lisabonos sutarties 27 protokolu ir 63 straipsniu griežtai draudžiama saugoti Europos rinką bet kokiais muitais.
Ponios ir ponai, elkimės nuosekliai. Nebranginkime mums pražūtingų dalykų. Užmirškime pagaliau tą sutartį ir liaukimės žaisti ugniagesius-piromanus.
Karsten Friedrich Hoppenstedt
(DE) Gerb. pirmininke, pirmiausia norėčiau padėkoti Tarybai pirmininkaujančiai valstybei ir Komisijai už itin aiškius pareiškimus dėl susidariusios situacijos. Pritariu komisijos nario Günterio Verheugeno optimizmui, kad automobilių pramonjau pažino laiko ženklus ir suras į ateitį nukreiptus sprendimus daugelyje sričių.
Žinoma, gyvename realiame pasaulyje, deja; praėjusiais metais transporto priemonių gamyba sumažėjo 5 proc., o 2009 m. laukiama dar 15 proc. sumažėjimo. Tai pats didžiausias gamybos apimčių kritimas Europos Sąjungoje nuo 1993 m., reiškiantis, kad bus pagaminta 3,8 mln. transporto priemonių mažiau nei 2007 m. Svarbu suvokti, kad už kiekvienos darbo vietos pačioje automobilių pramonėje slypi dar penkios darbo vietos su šia susijusiose ar nuo šios priklausančiose srityse. Tai reiškia, kad finansų krizitin skaudžiai veikia automobilių sektorių, nes ji kenkia ir patiems gamintojams, ir jų klientams. Abiems grupėms labai reikia geresnės prieigos prie kreditų. Buvo pabrėžta, kad automobilių pramongali pasinaudoti 9 mlrd. EUR, kuriuos siūlo Europos investicijų bankas. Tačiau gamintojams ir jų tiekėjams reikia papildomų kreditų verslui finansuoti, o klientams - automobiliams įsigyti. Todėl turime paspausti greičio pedalą, kad atgaivintume automobilių paklausą, nes per ketvirtąjį 2008 m. ketvirtį lengvųjų automobilių Europoje užregistruota 19 proc. mažiau, o komercinių automobilių - 24 proc. mažiau.
Iki šiol, per šią krizę, bankai gavo milijardinę paramą, kad būtų išsaugota visa sistema. Tačiau, bendrai kalbant, bankai, aptarnaujantys automobilių pramonę, buvo pamiršti. Ir dabar šios institucijos nepasiekia valstybinės paramos. Europoje, kaip ir Jungtinėse Amerikos valstijose, automobilių pramonturėjo įšaldyti milijardus eurų gaminių, skirtų parduoti išperkamosios nuomos būdu, likučiuose, nes negalėjo rasti tokių klientų. Šiuos nuostolius - ypač žinant, kad du milijonai transporto priemonių taip ir liko sandėliuose - galima paaiškinti išperkamosios nuomos būdu parduotų transporto priemonių buhalterinės vertės sumažėjimu, kas vėliau sukėlatitinkamų problemų. Kitaip sakant, reikia imtis neatidėliotinų veiksmų ir ištiesti gelbėjimo lyną būtent šiems bankams, kaip esame padarę kitiems.
Stephen Hughes
- Gerb. pirmininke, bendrov"Nissan" pranešnaikinanti 1 200 darbo vietų Sunderlando gamykloje, kuri yra mano rinkimų apygardoje šiaurės rytų Anglijoje. Tai maždaug ketvirtadalis visų gamyklos darbuotojų, prie kurio prisidės ir kol kas nežinomas skaičius atleidimų tiekimo grandinėje.
"Nissan" Sunderlando gamykla laikoma pačia produktyviausia Europoje. Jei produktyviausia Europoje gamykla turi atleisti ketvirtadalį darbuotojų, tuomet Dieve padėk mums, kai ši krizpasieks mažiau našias gamyklas.
Mano rinkimų apygardoje, kurioje susitelkusios svarbiausios regiono įmonės, įsteigta darbo grupė, kurios užduotis padėti žmonėms susirasti darbą ar užsiimti privačia praktika, organizuoti mokymus, perkvalifikaciją, steigti mažas įmones, - taikyti priemones, kurios puikiausiai galėtų būti finansuojamos iš Europos prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondo lėšų. Pritariu Komisijos siūlymui supaprastinti šį fondą. Jį reikia skubiai supaprastinti ir visapusiškai mobilizuoti koordinuotam Europos atsakui į krizę automobilių pramonėje.
Praėjusiais metais buvo panaudota tik mažytšio fondo lėšų dalis. Netaupykime šių lėšų. Panaudokime jas padėdami žmonėms susirasti darbą.
Josu Ortuondo Larrea
(ES) Gerb. pirmininke, skirtingai nei daugelis kitų šakų, automobilių pramonnedirba spekuliacijos principu, jos pelno maržos itin mažos, ir pelnas gaunamas tik tada, kai parduodama daug produkcijos vienetų.
Žinoma, automobiliai - svarbus šiltnamio efektą sukeliančių dujų šaltinis, tačiau taip pat tiesa, kad ši pramonės sritis, kartu su ją palaikančiomis šakomis, sukuria 10 proc. Europos BVP ir suteikia 12 mln. darbo vietų, kurios sudaro 6 proc. visų darbo vietų Europoje.
Dėl minėtų priežasčių šis sektorius itin svarbus mūsų piliečių gerovei užtikrinti. Negalime palikti jo likimo valiai, valdomo tik griežtų pasiūlos ir paklausos taisyklių; būtent dėl to dabar turime krizę finansų ir visuose kituose sektoriuose, įskaitant ir automobilių pramonę.
Privalome ieškoti tokių pagalbos variantų, kurie neprieštarautų laisvos konkurencijos Europos Sąjungoje principui ir užtikrintų būtiną paramą šiam gamybos sektoriui. Todėl mums reikia bendrosios Europos programos, kad galėtume užtikrinti harmoningą problemos sprendimą visose valstybėse narėse. Jungtinės Amerikos Valstijos ir kitos šalys jau pritarmilijonų dolerių paramai šiam sektoriui. Be to, kai kurios šalys pakoregavo savo valiutų kursus bei ėmėsi kitų priemonių, kad galėtų sėkmingai konkuruoti mūsų rinkose.
Todėl neturėtume jaudintis, ką pasakys kitos pasaulio šalys, o turėtume nedelsdami imtis būtinų priemonių.
Michael Cramer
(DE) Gerb. pirmininke, ponios ir ponai, sėkmingai kovoti su klimato kaita ir pasaulio ekonomikos pokyčiais galėsime tik tada, kai šias problemas spręsime kartu. Mums reikia naujojo ekologinio plano.
Krizautomobilių pramonėje nėra tik ekonominė. Šio sektoriaus nuosmukį lėmir jų pastarųjų metų filosofija ("didesnis - greitesnis - smarkesnis"). Dar prieš kelis mėnesius bendrovės "General Motors" ir "Daimler" daugiausia dėmesio skyrneekonomiškiems modeliams, o jų rinkodaros kampanijos skelbė, kad visureigiai - nauji miestų automobiliai. Jie paprasčiausia ignoravo klimato kaitos problemą. Patys dabar nuo to ir kenčia.
Jei mes ketiname jiems skirti milijardus mokesčių mokėtojų pinigų, turime nustatyti aiškias sąlygas. Automobilių gamybos bendrovės privalo panaudoti šias lėšas mažesniems, ekonomiškesniems, naudojantiems alternatyvųjį kurą automobiliams gaminti; tai svarbu ne tik aplinkai ar klimatui - taip ilgam būtų užtikrinta šimtai tūkstančių darbo vietų.
Pateiksiu pavyzdį, kaip nereikėtų daryti, iš savo gimtosios šalies Vokietijos patirties. Didžiausio Vokietijos banko "Deutsche Bank" vadovas Josefas Ackermannas, nusprendęs atsikratyti savo devynerių metų senumo trečio, ketvirto ar penkto automobilio ir nusipirkti naująjį "Porsche Cayenne" gautų dar 4 000 EUR. Tai nepateisinama nei socialiniais, nei aplinkosaugos argumentais. Tai tiesiog kvaila. Neturime su tuo taikstytis.
Eva-Britt Svensson

(SV) Mano gimtoji Švedija, kaip ir daugelis šalių, labai priklausoma nuo automobilių pramonės.
"Volvo" ir "Saab" - gerai žinomos markės. Švedijos automobilių gamintojus, kaip ir kitus, skaudžiai palietkrizė. Įtakos turėjo daugelis veiksnių, o ypač - nesugebėjimas laiku pereiti prie kitokios produkcijos. Būtina pradėti gaminti mažesnes, mažiau energijos reikalaujančias, ekologiškesnes transporto priemones.
ES ilgai reikalavo vienpusio lankstumo iš darbuotojų. Aš ir Europos vieningųjų kairiųjų jungtinfrakcija / Šiaurės šalių žalieji kairieji siekiame, kad lankstumo būtų reikalaujam ir iš didelių įmonių vadovybės. Lankstumo ir naujoviško mąstymo stoka vienaip ar kitaip prisidėjo prie krizės, krečiančios automobilių pramonę ir daugelį kitų pramonės šakų.
Baigdama norėčiau pasakyti, kad automobilių pramonsvarbi darbo vietų prasme, o šiame sektoriuje daugiausia dirba vyrai, ir mes visokeriopai ją remiame. Tikiuosi, kad ES parodys tokį pat susirūpinimą, kai krizbei nuosmūkis ištiks sritis, kurios laikomos moteriškomis.
John Whittaker
- Gerb. pirmininke, galima buvo nuspėti apie ką kalbės pranešėjai. Turime problemą ir Europos Sąjunga privalo tarti savo žodį. Panašu, kad ji pajėgi ją išspręsti. Turime Europos ekonomikos atkūrimo planą, kuris apima ir automobilių pramonę. Tačiau realiai kiekvienas gamintojas pirmiausia pats kiek galėdamas rūpinsis savimi, o kiekviena šalis kiek galėdama rūpinsis savo gamintojais.
Žinoma, galima kalbėti apie tam tikrą finansinę paramą automobilių ir kitiems sektoriams siekiant išvengti pokyčių įmonių kapitalo ir meistriškumo srityse. Tačiau tai galima nuspręsti tik šalių lygmeniu, nes paramą (išskyrus Europos investicijų banko paskolas, kurias minėjo G. Verheugenas) gali suteikti tik konkrečios šalies mokesčių mokėtojai.
Europos Sąjunga gali padaryti vieną konstruktyvų dalyką, bent kol pasibaigs krizė, - atleisti automobilių gamintojus nuo aplinkosaugos suvaržymų. Ši sritis pateko į rimtą bėdą. Dėl aplinkosaugos ir kitų apribojimų automobiliai brangsta. Jūs padedate naikinti šaką, kuri ir taip yra bėdoje.
Malcolm Harbour
- Gerb. pirmininke, vakar Birmingeme vyko susitikimas krizės automobilių pramonklausimu. Gaila, kad negalėjau jame dalyvauti, nes pradėjau dirbti automobilių pramonėje prieš keturiasdešimt metų. Mačiau daugybę krizių, bet nviena nebuvo tokia arši kaip ši.
Niekada prekybos apimtys nekrito taip sparčiai. Noriu pasakyti kolegoms žaliesiems, kad jei jie pažvelgtų į neparduotų automobilių aikšteles, pamatytų, kad maži, lengvi, ekologiški modeliai sudaro didesnę ten esančių automobilių dalį. Žlunga ne verslo modelis: žlunga visa ekonomikos sistema.
Truputis statistikos iš susitikimo (kurią pateikBirmingemo Verslo mokyklos profesorius Davidas Bailey): per pastaruosius šešis mėnesius prašymus suteikti kreditą automobiliui įsigyti atšauk300 000 vartotojų. Kai kurie iš jų galbūt vis tiek nebūtų patenkinti, bet tai - problema, kurią mums tenka spręsti.
Kalbant apie čia minėtus dalykus: visiškai pritariu tam, ką Stephenas Hughesas sakapie "Nissan" - jis puikiai žino šią bendrovę, tačiau mes galime šį tą nuveikti ir šalies, ir Europos lygmeniu, kad padėtume šiai pramonės šakai išgyventi restruktūrizacijos laikotarpį. Geriau padėti įmonėms išlaikyti ir perkvalifikuoti darbuotojus, nei atleisti juos ir paskui vėl samdyti.
Mums užtenka paskatų investuoti į naujus automobilius, kaip pageidauja R. Harms ir kiti. Faktas, kad žalieji kalba apie elektromobilius kaip apie problemos sprendimą, paprasčiausiai įrodo jų atotrūkį nuo realybės, - tai buvo aktualu prieš dešimt ar net daugiau metų, ir mes visi tai žinome.
Turime išspręsti problemą kaip susigrąžinti pirkėjus ir paklausą. Turime išspręsti kreditų klausimą; turime padėti viešiesiems pirkėjams sugrįžti į rinką ir pirkti ekologiškus autobusus, sunkvežimius, automobilius, - šiaip ar taip, yra priemonių, kurių būtų galima imtis. Nenorime konkurencijos tarp įmonių. A. Vondra visiškai teisus sakymas, kad rinka yra bendra, todėl mes nenorime imtis jokių konkuravimo veiksmų.
Tačiau, nepaisant visko, turime pripažinti faktą, kad prekiautojai automobiliais yra reikalingi.
Paskutinmano pastaba skirta jums, Komisijos nary, kadangi jūs minėjote, jog Nellie Kroes anksčiau dirbo šiuo klausimu: pasakykite gerb. N. Kroes, kad ji atsiimtų tą visiškai nepageidautiną ir destabilizuojantį pasiūlymą keisti visą sutarčių su prekiautojais sudarymo tvarką. Nieks to nepraš- mes to nenorime.
Monica Giuntini
(IT) Gerb. pirmininke, ponios ir ponai, iš Tarybos ir Komisijos išgirdome įvairių įsipareigojimų, tačiau norėčiau priminti, kad 2008 m.šio sektoriaus prekybos apimtys nukrito 8 proc.. Tūkstančiai žmonių neteko darbo vietų ir yra priklausomi nuo bedarbio pašalpos. Statistiką pateikG. Sacconi.
Tai aktualu ne tik didelėms automobilių gamybos bendrovėms, bet ir kitiems, su automobilių pramone susijusiems sektoriams. Galvoju apie Toskaną, savo kraštą. Neseniai minėjau, jog Europos automobilių sudedamųjų dalių tiekėjų asociacijos duomenimis viena iš dešimties bendrovių per artimiausius mėnesius atsidurs ties bankroto riba. Todėl manau, kad būtinas skubus, užtikrintas įsikišimas, ir žinau, kad G. Verheugenas bus dėmesingas ir palankiai nusiteikęs.
Negalime švaistyti laiko. Koordinacija tarp Europos valstybių būtina; kitaip rizikuojame taikyti skirtingas priemones, kurios nebus naudingos ES ekonomikai ir nesugebės pagelbėti darbuotojams. Būtinos ES lygiu koordinuojamos paskatos investuoti į ekologiškus automobilius, parama mokslo tyrimams ir naujoms technologijoms. Turime veikti nedelsdami: iš naujo apsvarstyti Europos prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondo kriterijus ir panaudoti šį fondą Europos probleminių sričių darbuotojams remti, ir, aš manau, turime surasti daugiau finansavimo galimybių...
(Pirmininkas nutraukpranešėją)
Ivo Belet
- (NL) Gerb. komisijos nary, Europos automobilių pramonės gelbėjimas gali virsti antireuropine kronika. Kiekviena valstybnarimasi nacionalinių pagalbos priemonių. Yra valstybių narių, ir jūs tai žinote geriau nei mes, kurios žada pigias paskolas automobilių gamintojams su sąlyga, kad šie pirks detales iš vietos tiekėjų. Tai, žinoma, visiškai kvaila. Gerai, kad prieš penkias minutes pastebėjote, jog netoleruosite tokios politikos ir stengsitės ją įveikti.
Kaip sakM. Harbour, šiandien automobilių gamintojams reikia atitinkamų priemonių, o ateityje reikės investicijų, padėsiančių kurti naujus ekologiškus ir hibridinius automobilius. Visa tai puiku, tačiau taip nebus išspręstos šiandienės problemos. Todėl gera žinia ir vilties spindulėlis - naujoji Tarybai pirmininkaujančios Čekijos iniciatyva, paskelbta aplenkiant ateinantį pavasario viršūnių susitikimą, - pasiūlymas imtis tokių priemonių Europoje, kurios itin skatintų pirkti ekologiškus automobilius.
Taip pat, ir tai nieko naujo, automobilių gamintojams reikia daugiau kreditų ir kredito garantijų. Europos investicijų bankas skyrnemažą sumą pinigų, tačiau, norint išgyventi šiuo sunkiu metu, reikia daug daugiau. Daugeliu atvejų sunkiausia situacija yra mažose ir vidutinio dydžio tiekimo grandinės įmonėse, kurioms kreditų reikia šiandien.
Kalbant truputį kitu aspektu, gerb. Komisijos nary, pasinaudoję krize turėtume galų gale inicijuoti perversmą mokesčių už automobilius srityje. Mes metų metus kivirčijamės dėl Komisijos pasiūlymo sureguliuoti mokesčius už automobilius. Atėjo laikas imtis ryžtingų sprendimų visoje Europos Sąjungoje, ir mokesčius už automobilius pertvarkyti į sistemą, kurioje vartotojai, besirenkantys ekologiškus automobilius, gautų tam tikrą atlygį.
Mia De Vits
- (NL) Belgijoje automobilių pramon- svarbus sektorius darbo vietų prasme. "Opel" gamykla Antverpene šiandien tiesiogiai suteikia 2 700 darbo vietų. Sprendimai priimami Detroite, o visos "Opel" gamyklos kenčia nuo produkcijos pertekliaus. Nereikia nsakyti, kad atitinkamos tarnybos yra paruošusios pagalbos programas, kurias sudaro valstybės parama ir banko garantijos. Tačiau, kad parama būtų efektyvi, šiandien raginčiau Europos Komisiją, atstovaujamą G. Verheugeno, ir jūsų gerb. N. Kroes kolegas sėsti prie apskritojo stalo su šiomis tarnybomis ir atitinkamomis gamyklomis ir aptarti, kaip Europos lygiu išsaugoti didžiausią darbo vietų skaičių, ir imtis koordinuotų veiksmų Europoje dar iki vasario 17 d., kai sprendimai bus priimti Detroite. Kaip pats sakėte, šių priemonių derėtų imtis siekiant išvengti konkurencijos tarp valstybių narių ir protekcionizmo.
Marie-Noëlle Lienemann
(FR) Gerb. pirmininke, Komisijos atstove, ponios ir ponai, turime atgaivinti tą didžiąją pramonės politiką, dėl kurios ir buvo įkurta Europos Sąjunga. Kalbu apie situaciją anglies ir plieno pramonėje.
Šios politikos jėga - priemonės, skatinančios modernizaciją (automobilių sektoriuje reikėtų skatinti dekarbonizaciją), tuo pat metu taikant socialinius svertus darbuotojams: paramą, apsaugą bei mokymą. Todėl norėčiau pateikti keturis pasiūlymus.
Pirma - įsteigti pagalbos automobilių sektoriaus darbuotojams fondą, kuris būtų pažangesnis už modernizacijos fondą, nes sunkiu laikotarpiu svarbu išlaikyti darbuotojus įmonėse nemažinant atlyginimo sumažėjus darbo valandų skaičiui, suteikiant galimybę mokytis pačioje įmonėje. Negalima pasitenkinti tik hipotetiniu darbuotojų perkvalifikavimu šiems likus be darbo.
Antra - turime įsteigti agentūrą naujovėms skatinti ir paspartinti mokslinių tyrimų ir plėtros finansavimą, kad greičiau pasiektume pažangos ir sumažintume technologinį atotrūkį tarp ekologiškų ir saugių transporto priemonių.
Trečia - paspartinti keliuose esančių transporto priemonių atsinaujinimą. Galėtų būti veiksmingos išmokos už transporto priemonių pašalinimą iš apyvartos. Siekiant išvengti nesveikos konkurencijos, jas reikėtų harmonizuoti Europos Sąjungos lygmeniu.
Tačiau, norėčiau baigti šia gaida. Visiškai suprantu žodžio "konkurencija" reikšmę, tačiau taip pat būtina...
(Pirmininkas nutraukpranešėją)
Pirmininkas
Ponios ir ponai, laikas suteikti galimybę pasisakyti papildomai, tačiau turime problemą - labai daug narių nori kalbėti. Todėl labai griežtai laikysiuosi Biuro sprendimo suteikti žodį penkiems nariams. Jie bus nutraukiami iškart pasibaigus jiems priklausančiai minutei.
Rareş-Lucian Niculescu
(RO) Diskutuodami apie krizę automobilių sektoriuje ir priimdami sprendimus neturėtume pamiršti automobilių detalių gamintojų problemų. Juos krizpalietdėl domino efekto, nes jie priklauso nuo klientų gamybos prastovų.
Pvz., Rumunijoje automobilių detalių gamyboje dalyvauja daugiau nei 400 įmonių, kurių bendra apyvarta 2008 m. siek8 mlrd. EUR. Trys ketvirtadaliai šių įmonių yra mažos ir dirba vieninteliam klientui. Todėl krizės padariniai jaučiami itin skaudžiai. Esant tokioms aplinkybėms vienintelišeitis - darbuotojų atleidimas, darbo valandų mažinimas ar nemokamos atostogos. Padangų gamintojai - vieni iš paliestųjų.
Turėdamas omeny, kad šiose įmonėse dirba daug žmonių, manau, jog automobilių detalių ir padangų gamintojus reikėtų įtraukti į įmonių, kurioms per krizę bus teikiama ekonominparama, sąrašą.
Matthias Groote
(DE) Gerb. pirmininke, Komisijos narys G. Verheugenas ką tik pranešmums, kokia dramatiška statistika ir kokia šiuo metu padėtis automobilių rinkoje. Dramatiškoms problemoms spręsti reikia harmoningų veiksmų. 2006 m. mes Europos Parlamente savo iniciatyva pateikėme ataskaitą dėl mokesčių už transporto priemones harmonizavimo, kuris, kaip mes tikėjomės, bus pagrįstas CO2 išmetimu ir vartojimu. Manau, šis dokumentas galėtų tapti ekonominės programos dokumentu, kuriame Taryba išdėstytų kaip galima įgyvendinti vartojimu pagrįstus transporto priemonių mokesčius (jei tam būtų vienbalsiai pritarta).
Kalbėdamas apie kolegės Mios De Vits pasisakymą dėl "General Motors" norėčiau paklausti Komisijos, ar ji yra numačiusi atsargumo priemones, kurių imtųsi pagrindinės bendrovės žlugimo atveju. Ar šiuo atveju Komisija veiktų harmoningai ir pasiūlytų europinio lygio sprendimą "General Motors" pavaldžiosioms bendrovėms?
Zbigniew Krzysztof Kuźmiuk
- (PL) Gerb. pirmininke, šioje diskusijoje norėčiau atkreipti jūsų dėmesį į tris dalykus.
Europos valstybių narių vyriausybės teikia ženklią finansinę paramą automobilių gamintojams, ji sudaro dešimtis milijardų eurų. Vokietijos vyriausybbe paramos gamintojams dar nusprendparemti transporto priemonių naudotojus. Kiekvienas, nusprendęs išmesti seną automobilį į sąvartyną, gaus 2 500 EUR.
Europos Komisija, iki šiol griežtai stebėjusi, kad valstybės teikiama parama atitiktų valstybės pagalbos įmonėms taisykles, visais šiais atvejais labai greitai davsutikimą ir paprasčiausia patvirtino valstybių narių vyriausybių priimtus sprendimus.
Visiškai neragindamas abejoti veiksmų, kurių buvo imtasi Europos automobilių pramonei paremti, principais, norėčiau dar kartą priminti, kaip skaudžiai atsiliepnesąžiningas Europos Komisijos sprendimas įpareigoti Lenkijos laivų statyklas grąžinti Lenkijos vyriausybės suteiktą paramą. Dėl šio sprendimo šiandien Lenkijos laivų statybos sektoriui teko atsisakyti 50 000 darbo vietų, ir dar daugiau kaip dešimt tūkstančių darbo vietų teks atsisakyti su šiuos sektoriumi susijusiose srityse ateityje.
Zita Pleštinská
- (SK) Gerb. Komisijos nary, Europos Komisija privalo imtis konkrečių veiksmų, kad padėtų automobilių pramonei atsistoti ant kojų. Pirmiausia ir svarbiausia - mes turime neleisti deformuotis vidaus rinkai. Kai kurių valstybių siūlomos apsisaugojimo priemonės jokiu būdu nepadeda įveikti krizės. Raginu Komisijos narį kaip įmanoma skubiau pateikti transporto priemonių pašalinimo iš apyvartos schemą.
Gerb. A Vondra, iš Tarybos tikiuosi, kad valstybės narės kovo mėn. Europos Vadovų Tarybos posėdyje patvirtins transporto priemonių pašalinimo iš apyvartos schemą, kuri tiesiogiai įtakos vartotojų, ketinančių įsigyti naujus automobilius, perkamąją galią.
Tvirtai tikiu, kad ES, norėdama būti didžiausia automobilių eksportuotoja ir pasauline lydere kovojant prieš klimato kaitą, privalo padėti automobilių pramonei, kuri yra didžiausias privatus investuotojas į mokslinius tyrimus ir plėtrą. Finansuodami mokslinius tyrimus ir plėtrą, paremdami investicijas...
Ivo Strejček
- Gerb. pirmininke, atidžiai klausiausi diskusijos, ir neketinu pasiūlyti nieko naujo. Tiesiog norėčiau pritarti kelioms jau išsakytoms pastaboms, kurios, mano manymu, apibendrina visą diskusiją.
Kalbu apie A. Vondros žodžius, kad mes turime atkreipti dėmesį į konkurencijos sąžiningumą ir vengti rinkos deformacijos, ir apie Komisijos nario pastabas, kad turime būti sąžiningi ir nežadinti klaidingų lūkesčių. Be to, dėkoju gerb. Komisijos nariui už žodžius, kad mes turime leisti gamintojams būti lankstesniems taikydami mažiau apribojimų, įstatymų ir besaikės biurokratijos.
Pirmininkas
Leiskite skirti trisdešimt sekundžių Biuro priimtai darbo tvarkos taisyklei paaiškinti, nes matau, kad nariai, negaunantys teisės pasisakyti, yra nepatenkinti.
Biuras nusprendė, kad pagrindinis diskusijos laikas skirtas pasisakyti nariams, kalbantiems įvairioms Parlamento frakcijoms suteiktu laiku. Vėliau procedūros "Prašau žodžio" (angl. catch-the-eye) metu, žodis suteikiamas penkiems nariams po vieną minutę pagal eilę, nuo didžiausios frakcijos iki mažiausios. Jei kalbėti nori šeši nariai, ir turime atliekamas šešias minutes, galime išklausyti visus. Galima pratęsti procedūrą iki šešių, septynių minučių. Bet šiuo atveju žodžio prašdvylika narių. Tik penkių prašymas buvo patenkintas, kaip numato Biuras šioje diskusijos dalyje. Aiškinu šią taisyklę tam, kad ateityje neiškiltų keblumų.
Dabar žodis suteikiamas A. Vondrai, kuris Tarybos vardu atsakys į kalbėjusiųjų pastabas. Ministre, žodis jums.
Alexandr Vondra
einantis Tarybos Pirmininko pareigas. - Gerb. pirmininke, turiu padėkoti nariams už naudingą diskusiją. Taryba vertina jūsų indėlį į diskusiją ir kaip įmanydama stengsis atlikti savo pareigą, kartu su Komisija, spręsdama problemas automobilių pramonėje.
Nėra abejonių, kad būtina imtis neatidėliotinų priemonių, tai jau vyksta valstybių narių lygmeniu. Manau, kad mūsų nuomonės sutampa, jog šios priemonės turi būti tvarios finansiškai, ir kitais aspektais. Jos turėtų būti tikslingos, veiksmingos, o, svarbiausia, suderinamos su Bendrijoje galiojančiomis griežtomis valstybės paramos taisyklėmis. Aš suteikiau jums informacijos, pvz., apie transporto priemonių pašalinimo iš apyvartos schemą; iš tiesų svarbu, kad priemonės, kurių imamasi, neprieštarautų konkurencijos ir valstybės paramos taisyklėms, ir būtų išvengta bendrosios rinkos deformacijos.
Antras dalykas - turime atminti, kad Europos automobilių pramonpirmauja pasaulyje: mes esame eksportuotojai, tie, kurie gamina automobilius, todėl privalome atminti, kad svarbu išsaugoti ilgalaikį šakos efektyvumą ir konkurencingumą. Todėl priemonės, kurių bus imtasi, privalo užtikrinti Europos pramonės ilgaamžiškumą ir konkurencingumą, įskaitant investicijas į naujoves, ekologiją ir t. t.
Taryba deda visas pastangas, kad parama mokslo tyrimams ir technologinei pažangai bei naujovėms automobilių pramonėje, taip pat kai kurios trumpalaikės priemonės, atitiktų bendruosius Lisabonos strategijos tikslus.
Trečia - privalome stebėti virsmus už Europos ribų. Be abejo žinome, kokia gili sisteminkrizkrečia JAV automobilių sektorių, o JAV automobilių gamintojai yra daug blogesnėje padėtyje nei Europos. Taigi akivaizdu, ir Günteris Verheugenas tai paminėjo, kad JAV negali tiesiog leisti numirti savo automobilių pramonei, ir tai nebūtų mums palanku.
Tačiau turime politiškai dirbti su savo tarptautiniais partneriais, ypač per PPO, kad kiek įmanoma užtikrintume vienodas veiklos sąlygas. Tai pasakytina ir apie automobilių gamintojus bei kitas pramonės šakas Azijoje. Stebime ir Korėjos, Japonijos bei kitų šalių vystymąsi.
Esame pasiruošę Konkurencingumo tarybos posėdžiui, vyksiančiam kovo mėn. pradžioje, ir tikimės pateikti kokybiškų ir daugumos pritarimu priimtų sprendimų pavasario Europos Vadovų Tarybai, kuri daugiausia sprendžia ekonomines problemas.
Günter Verheugen
Komisijos pirmininko pavaduotojas. - (DE) Gerb. pirmininke, sutinku su daugeliu pranešėjų, ypač su Rebeca Harms. Trumpalaikės priemonės, kurių šių metu imamės, jokiu būdu negali prieštarauti ilgalaikiams tikslams. Ši sąlyga būtina.
Kadangi buvote tokie malonūs, aš taip pat būsiu malonus ir pasakysiu kai ką, kas jums patiks, ką esu sakęs 2006 m., o būtent, kad Europos motorinių transporto priemonių ateitis - ekologiškos transporto priemonės, arba ši šaka Europoje neturės visiškai jokios ateities. Leiskite viską paaiškinti. Galima ginčytis, ar Europoje, ypač Vokietijoje, gaminami automobilių modeliai prisidėjo prie krizės, kurioje dabar esame. Aš nežinau. Ir anksčiau buvo ekologiškų bei ekonomiškų modelių - pvz., "Mercedes' Smart", atnešęs jo gamintojui milijardus nuostolių. Tai nėra tik juoda arba balta, kaip galima pamanyti. Žvelgiant iš ekologijos perspektyvos, buvo pasirinkti visiškai neteisingi modeliai, ir dabar, per krizę, vykstanti pertvarka situacijos nepalengvina; tačiau tai nekeičia fakto, kad persitvarkyti būtina nedelsiant. Šiuo klausimu mes visiškai sutariame.
Gerb. P. Louisai, tikrai netaikysime muitų tarifo barjero JAV automobiliams. Jei yra nors vienas dalykas, ko nedarysime, tai šis. Amerikietiški automobiliai neturi jokios realios įtakos Europos rinkoje, o tuo tarpu europietiški automobiliai JAV rinkoje užima svarbią vietą. Europos Parlamente pasigirsta raginimų saugoti mūsų rinką nuo amerikietiškų automobilių, bijau, kad JAV Kongrese Vašingtone galima išgirsti nuomonių, jog reikia saugoti jų rinką nuo europietiškų automobilių. Tokioje situacijoje mūsų padėtis nebūtų itin gera. Todėl labai rimtai prašau jūsų daugiau neplėtoti šios idėjos.
Noriu paremti M. Groote nuomonę dėl mokesčių už transporto priemones. Aš taip pat pamaniau, kad minėtos pastabos šia tema turi prasmę. Komisija jau seniai ragina pertvarkyti mokesčių už transporto priemones sistemą vadovaujantis CO2 išmetimo principu, ir liūdna, kad pažanga čia vyksta itin vangiai.
Gerb. M. Groote'ai, supraskite, aš negaliu pasakyti jokios viešosios nuomonės jūsų pateiktu klausimu dėl "General Motors" ir "Opel". Turėsite pasitenkinti pasakymu, kad mes akylai stebime, kas vyksta, ir diskutuojame su visomis suinteresuotomis šalimis.
Be to, norėčiau pranešti tiems žmonėms, kurie išreišksusirūpinimą užimtumo klausimu, kad Komisija iš tiesų jau pateikpasiūlymą kaip pertvarkyti Europos prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondą, kad šis veiktų lanksčiau ir efektyviau. Jei Komisijos pasiūlymai būtų sparčiai įgyvendinti - o aš visiems iš jūsų darysiu dėl to spaudimą - galėtume padėti daugybei laikinų ir žemiausios kvalifikacijos automobilių pramonės darbuotojų, atsidūrusių ties bedugnės riba.
Išmokų už automobilio pašalinimą iš apyvartos mokėjimo taisyklės, apie kurias buvo kalbėta daugybę kartų, ir apie kurias noriu pasakyti dar kartą, yra aiškiai apibrėžtos. Negalima jokia europintvarka, priverčianti kiekvieną valstybę narę dalyvauti šioje sistemoje. Tai visiškai neįmanoma. Taip pat kaip negalima jokia europintvarka, nustatanti visur vienodą išmokų lygį. Europiniu lygiu būtina nustatyti atskaitines vertes, ir viskas. Tam pritarėme ir sausio 16 d. posėdyje.
Baigdamas norėčiau dar kartą pabrėžti, ką minėjo daugelis iš jūsų, kad kalbėdami apie esamą krizę turime galvoti ne tik apie automobilių pramonę. Iš tiesų, visiškai teisinga manyti, kad būtina ieškoti pažangių eismo bei eismo valdymo sistemų, modernių ir naujoviškų sprendimų asmeninio ir viešojo transporto srityje, o krizgalbūt kaip tik suteikia galimybę paspartinti šiuos sprendimus. Aš asmeniškai labai norėčiau, kaip taip nutiktų.
Christoph Konrad
(DE) Gerb. pirmininke, ką tik padarėte pareiškimą dėl Biuro sprendimo ir paaiškinote, kodėl buvo pakeista procedūros "Prašau žodžio" tvarka. Norėčiau išreikšti formalų protestą dėl šio pakeitimo. Ši procedūra sugalvota tam, kad pagyvintų mūsų diskusijas, skatintų dialogą su Komisija ir stiprintų diskusijų kultūrą. Biuro sprendimas visiškai prieštarauja šiai logikai, todėl prašau jūsų perduoti šį klausimą Prezidentų konferencijai ir atsakyti į protestą.
Pirmininkas
Taip, gerb. Ch. Konradai, žinoma, jūs turite teisę protestuoti. Tačiau jūs priklausote labai atsakingai Parlamento frakcijai ir turite suprasti, kad nariai individualiai negali turėti daugiau laiko nei frakcijos. Pagal statutą diskusijose turi dalyvauti frakcijos.
Biure šis sprendimas buvo priimtas vienbalsiai. Manau, šis sprendimas logiškas, siekiant, kad nariai, neišrinkti kalbėti frakcijos vardu - nes frakcija nenori, kad jie kalbėtų tuo momentu - negalėtų pasisakyti ir po to. Todėl ribojamas laikas: penkios minutės penkiems pasisakymams, nuo didžiausios iki mažiausios frakcijos, žiūrint, kad visi kalbėtojai nebūtų vienos tautybės.
Taip buvo nuspręsta. Žinoma, taisyklę galima pakeisti. Jei Prezidentų konferencija siūlys keisti Biuro procedūrą, Biuras atidžiai išnagrinės pasiūlymą.
Ačiū, gerb. Ch. Konradai, už jūsų indėlį; mes atkreipėme dėmesį.
Diskusija baigta.
Raštiški pareiškimai (Darbo tvarkos taisyklių 142 straipsnis)
John Attard-Montalto  
raštu. - Noriu atkreipti dėmesį į faktą, kad ekonominę automobilių pramonės krizę Maltos salose apsunkina šiurkšti administracinklaida. Maltoje taikomas didelis automobilių registracijos mokestis, nuo kurio vyriausybdar rinko ir PVM. Neseniai paaiškėjo, kad vyriausybneteisėtai rinko pinigus iš tūkstančių automobilių turėtojų. Vyriausybatsisako grąžinti pinigus tūkstančiams transporto priemonių savininkų, sumokėjusių ženklias sumas, kai to daryti visiškai neprivalėjo.
Maltos vyriausybtvirtina, kad grąžintina suma siekia milijonus eurų. Tai tiesa, nes Maltos vyriausybprivalo ir yra įsipareigojusi grąžinti mokesčių permokas. Jei ši šiurkšti klaida būtų įvykusi kitoje ES valstybėje, vyriausybbūtų priversta atsistatydinti. Maltos vyriausybei net neužteko padorumo prisiimti už tai atsakomybę ir atsiprašyti tūkstančių maltiečių ir goziečių. Galimas problemos sprendimas - nuolaidos minėtiems transporto priemonių savininkams, pvz., įsigyjant metines licencijas. Panašu, kad Maltos vyriausybyra visiškai kurčia - ji nereaguoja į pasiūlymus.
Sebastian Valentin Bodu  
Jei žvelgsime į Europos Sąjungą kaip į gyvą organizmą, Europos automobilių pramonyra tarsi stuburas. Ji sukuria 3 proc. ES BVP ir 35 mlrd. EUR komercinės pridėtinės vertės. 2008-ieji buvo sunkūs metai šiai pramonės šakai, per pirmąjį šių metų pusmetį automobilių prekybos apimtys sumažėjo dėl kuro kainų augimo, o per antrąjį - 19,3 proc. dėl finansų krizės.
Ir tai ne vienintelės problemos, krečiančios šį sektorių. 2009-2015 m. automobilių sektorius turi įgyvendinti naujus taršos, kuro ekonomijos ir pan. standartus, o tai milijardai eurų papildomų sąnaudų.
Čia pateikti tik tiesioginiai skaičiavimai, o automobilių pramonužtikrina pajamas daugiau nei 12 mln. šeimų. Viena darbo vieta automobilių gamybos įmonėje susijusi su keturiomis darbo vietomis tiekėjų bendrovėse ir dar penkiomis kituose su šia sritimi susijusiuose sektoriuose bei pardavimo grandyje. Todėl akivaizdu, kad šios šakos gerovgyvybiškai svarbi visai ES ekonomikai. Esant tokioms aplinkybėms, skubus, koordinuotas Europos vyriausybių ir kitų institucijų įsikišimas tiesiog privalomas, būtinos programos, skatinančios šalinti iš apyvartos senus automobilius mainais į ženklias kainų nuolaidas įsigyjant naujus, finansinparama ir t. t.
Elisa Ferreira  
Finansų krizsuparalyžiavo kreditų rinką, palietįmones ir šeimas; staiga sumažėjo paklausa, atnešdama pražūtingus padarinius ekonomikos augimui ir užimtumui.
Tokioje situacijoje reikia išskirtinių priemonių, ypač strateginiuose sektoriuose, kaip automobilių pramonė, sukurianti 6 proc. visų darbo vietų.
Net ir tuo atveju Europos ekonomikos atkūrimo planas, apie kurį turėjau garbės pranešti Parlamentui, grindžiamas tik šalių iniciatyvomis.
Kaip realiai Komisija gali užtikrinti priemonių koordinavimą ir garantuoti, kad šalys nepaskelbs karo paramos priemonėms?
Kokie mechanizmai galėtų apsaugoti darbo vietas tokiose šalyse, kurios neturi finansinių struktūrų gyvybiškai svarbioms darbo vietoms remti?
Kai kurioms šalims tekstilės ar elektronikos pramongali būti ne mažiau svarbi už automobilių. Kokių veiksmų galima tikėtis?
Ar Komisija kreips daugiau dėmesio į pramonės svarbą Europos išlikimui?
Europos investicijų banko parama ribota. Ar turimas biudžetas prilygs Europą krečiančioms problemoms?
Krzysztof Hołowczyc  
Europos Sąjungos ekonomika laikoma viena galingiausių ekonominių jėgų pasaulyje. Todėl turime itin atsakingai veikti vidaus rinkoje. Kita vertus, pasaulio, taip pat ir ES, ekonomika yra pakitusi. Sunku nuspręsti, kurie automobilių gamintojai iš tiesų yra Europos įmonės. Susivienijimai, pasaulinių gamybos grupių susikūrimas, dešimtmečius trukęs JAV ir Azijos įmonių dalyvavimas ES vidaus rinkoje, padėjo pamatus Europos automobilių sektoriaus įvairiapusiškumui ir konkurencijai.
Man atrodo teisinga, kad sudarant Europos ekonomikos atkūrimo planą pirmiausia reikėtų vadovautis laisvos rinkos ir jos konkurencingumo principais. Turime atminti, kad automobilių pramonė, kurią itin skaudžiai palietfinansų krizė, tik viena Europos ekonomikos grandinės dalis. Tai verčia mus patvirtinti Tarybai pirmininkaujančios valstybės pasiūlytą veiksmų planą, kuriame būtų įteisintas bendras požiūris į problemos sprendimą, apimantis visus susijusius vidaus rinkos subjektus.
Plane reikėtų numatyti, kaip skatinti paklausą, kuri ir yra ekonomikos būklės rodiklis. Paramos teikimo mechanizmas turėtų padėti įsisavinti pinigus, skirtus tikslinėms investicijoms į technologines naujoves, kaip nurodyta kelių saugos ir aplinkosaugos direktyvose.
Alexandru Nazare  
Ekonominkrizpridardaug žalos automobilių pramonei, kuri sukuria svarbią BVP dalį daugelyje Europos valstybių. Net jei ES neketina taikyti jokių tiesioginės intervencijos mechanizmų, valstybėms narėms privalo būti leista imtis būtinų priemonių, padėsiančių automobilių pramonei išvengti žlugimo, nes nuo jos priklauso tūkstančių piliečių darbo vietos. Rumunijos automobilių pramonę taip pat smarkiai palietkrizė. Noriu pateikti bendrovių "Dacia Renault" ir "Ford" pavyzdžius: pirmoji apribojo veiklą, o antroji paprašparamos iš Rumunijos vyriausybės.
Situacijos rimtumas Europos lygmeniu reikalauja nedelsiant imtis atitinkamų priemonių. Nekalbu apie protekcionistines priemones, kurios tik griauna rinką, - reikia tokių priemonių, kurios užtikrintų lygias galimybes visoje Europos pramonėje ir leistų žmonėms išsaugoti savo darbo vietas.
Neužtenka veikti šalies lygmeniu - turime imtis priemonių ir Europos mastu. Europos ekonomikos atkūrimo planas suteiktų galimybę tai įgyvendinti: jame siūlomos naujos kreditų suteikimo taisyklės Europos bankininkystės sistemai, palengvinsiančios prieigą prie kreditų. Taip pat svarbu, kad valstybių skiriama parama butų galima pasinaudoti greitai ir lengvai. Tai pagrindiniai aspektai strateginiams investuotojams, kokie yra automobilių rinkoje.
