Extinderea domeniului de aplicare al Directivei 2003/109/CE la beneficiarii unei protecții internaționale (dezbatere) 
Președintele
Următorul punct pe ordinea de zi este raportul elaborat de dl Claude Moraes, în numele Comisiei pentru libertăți civile, justiție și afaceri interne, referitor la extinderea domeniului de aplicare a Directivei 2003/109/CE la beneficiarii unei protecții internaționale - C6-0196/2007 -.
Claude Moraes
raportor. - Domnule președinte, mă tem că, până când voi începe să citesc primul paragraf din discursul meu, vom rămâne numai eu, coordonatorul PPE și doamna comisar în această sală. Vă admir pentru rezistență, doamnă comisar. Nu ar trebui să-mi ocup niciodată timpul acordat luării de cuvânt cu acest lucru, dar nu m-am putut abține. Mulțumesc și Grupului PPE pentru prezența la această oră târzie.
Domnule comisar, dvs. și Consiliul ați făcut o muncă excelentă în salvarea acestei propuneri, de care beneficiază acum cei care nu ar fi trebuit excluși niciodată din Directiva inițială privind statutul de rezident pe termen lung. A mai fost o posibilitate de a-i include în 2008 și, din nou, din păcate, din cauza eșecului în a obține unanimitatea în Consiliu, acest lucru nu a fost posibil. Așadar, astăzi este o zi foarte fericită pentru că o propunere susținută de predecesoarea mea în calitate de coordonatoare în grupul meu, Martine Roure, constituie acum obiectul unui acord. Sunt, de asemenea, foarte recunoscător Consiliului. Am evidențiat în dezbaterea anterioară faptul că acesta a fost absent, dar, dacă era prezent aici astăzi, i-aș mulțumi și Consiliului, deoarece în timpul Președinției belgiene am reușit să facem progrese bune. Sunt foarte recunoscător pentru aceasta.
Propunerea va aduce avantaje directe tuturor beneficiarilor unei protecții internaționale care se află în UE de peste cinci ani, dar care acum nu pot deveni rezidenți pe termen lung. Va pune capăt în sfârșit tratamentul diferențiat în comparație cu alți resortisanți ai țărilor terțe și va oferi o mai mare certitudine asupra situației lor în UE.
Problema principală a negocierilor s-a redus la calcularea perioadei de ședere legală astfel încât să ajungă la cei cinci ani. Am sprijinit opinia Comisiei că întreaga perioadă a procedurii trebuie să fie luată în considerare. Cu toate acestea, acest lucru a fost respins cu putere de Consiliu. Am fost îngrijorați în special de acest lucru, deoarece procedurile de azil pot dura mulți ani în unele state membre. Compromisul la care am ajuns în negocieri este că cel puțin jumătate din procedura de azil va fi luată în considerare și, dacă o procedură durează mai mult de 18 luni, atunci întreaga procedură va fi luată în considerare.
Ezit să trec mai departe la problema tabelelor de corespondență, dar am obligația să spun ceva cu privire la acestea - aș prefera să nu fac asta. Cu toate acestea, aș dori să implor instituțiile să ajungă la un acord orizontal cu privire la această chestiune. Aș îndemna Consiliul în special să recunoască importanța tabelelor de corespondență în monitorizarea punerii în aplicare a legislației. Am avut o situație foarte dificilă în care multe dintre dosarele considerate de mare importanță de către grupuri din întregul Parlament ar fi putut fi amânate din cauza acestui aspect.
Sunt foarte bucuros și pentru că domeniul de aplicare a propunerii include atât refugiații, cât și beneficiarii de protecție subsidiară. Este vital să continuăm tendința de aliniere a standardelor de protecție și a drepturilor garantate ambelor grupuri, precum și reformarea Directivei privind calificarea. Acordul conține, de asemenea, multe garanții împotriva returnării. Având în vedere că beneficiarilor li se va permite acum să circule liber între statele membre, este important ca protecția de fond a beneficiarilor să nu fie uitată niciodată. Prin urmare, statele membre vor trebui să includă o observație privind permisul de ședere pe termen lung și vor fi obligate să consulte statul membru care a garantat protecție în cazul unei eventuale expulzări. Propunerea ia în considerare și transferul protecției către un alt stat membru în cadrul dispozițiilor naționale. Permisul de ședere pe termen lung trebuie modificat corespunzător pentru a oferi protecție împotriva returnării.
De asemenea, ne-am asigurat că principiului unității familiei este respectat în cazul expulzării către un alt stat membru, dar se clarifică, de asemenea, că acest lucru nu ar trebui să fie automat în cazurile în care poate să nu fie în interesul membrilor familiei să meargă cu persoana expulzată.
Acordul la care am ajuns cu privire la această chestiune este un semn al noii cooperări care poate exista între cele trei instituții în domeniul azilului și al migrației legale cu sprijinul noului cadru din Tratatul de la Lisabona. Acesta demonstrează că putem ajunge la un acord cu statele membre cu privire la un act legislativ progresist în materie de azil.
Doresc din nou să mulțumesc raportorilor alternativi din toate grupurile, doamnei Nedelcheva, doamnei Wikström și celorlalți colegi care au ajutat la crearea a ceea ce aș numi o negociere tripartită plăcută - dacă aceasta nu este o contradicție de termeni! Aș dori să mulțumesc tuturor celor interesați de înfăptuirea acestui lucru.
Cecilia Malmström
membră a Comisiei. - Domnule președinte, aș dori să încep prin a-i mulțumi raportorului Parlamentului European, Claude Moraes. A făcut o muncă extraordinară împreună cu echipa sa de raportori alternativi. Parlamentul, Comisia și Consiliul au ajuns deja la un acord. Ministrul a fost, de asemenea, de mare ajutor.
Compromisul la care am ajuns este unul echilibrat și este în conformitate cu propunerea din 2007. Extinderea statutului de rezident pe termen lung asupra beneficiarilor unei protecții internaționale va asigura un nivel mai ridicat de protecție și securitate juridică refugiaților din Europa și va permite o integrare mai bună a acestora în societățile noastre.
Acesta este și prima cărămidă pusă la construirea pachetului legislativ european privind azilul - prima din șase acte legislative - și un prim pas către obiectivul nostru comun de realizare a unui sistem european comun cu privire la azil până în 2012. Va oferi un semnal politic puternic că putem cădea de acord, că suntem dispuși să parcurgem acest drum dificil, dar necesar, și să progresăm și că putem acționa rezonabil și constructiv cu privire la acest subiect. Doresc să vă mulțumesc cu adevărat pentru asta.
Referitor la mult discutata problemă a tabelelor de corespondență, Comisia a adresat o declarație Consiliului. Aș dori să o citesc, cu permisiunea dvs.: "Comisia reamintește angajamentul său față de garantarea faptului că statele membre elaborează tabele de corespondență care stabilesc o corelație între măsurile de transpunere adoptate de acestea și directiva UE și le comunică Comisiei, în cadrul transpunerii legislației UE, în interesul cetățenilor, al unei mai bune legiferări și al unei transparențe juridice sporite, precum și pentru a facilita controlul conformității reglementărilor naționale cu dispozițiile UE.
Comisia regretă lipsa sprijinului pentru dispoziția inclusă în propunerea Comisiei din 2007 de modificare a Directivei privind șederea pe termen lung, care viza obligativitatea elaborării tabelelor de corespondență.
În spiritul compromisului și în vederea asigurării adoptării imediate a propunerii privind șederea pe termen lung, Comisia poate accepta substituirea dispoziției obligatorii privind tabelele de corespondență, inclusă în text, cu un considerent corespunzător prin care statele membre să fie încurajate să urmeze o astfel de practică.
Cu toate acestea, poziția urmată de Comisie în acest dosar nu trebuie considerată un precedent. Comisia va depune în continuare eforturi pentru a identifica, împreună cu Parlamentul European și cu Consiliul, o soluție adecvată la această chestiune instituțională orizontală”.
Cred că putem fi de acord cu privire la acest lucru. Este important că această declarație să fie în protocol și să fie ascultată. După cum am spus în dezbaterea de mai devreme, Comisia repetă acest argument.
Totuși, referitor la prezentul raport în special, este foarte important că am ajuns la un acord. Vă mulțumesc tuturor, din nou, pentru contribuție.
Mariya Nedelcheva
Domnule președinte, doamnă comisar, domnule Moraes, doamnelor și domnilor, aș dori, în primul rând, să felicit raportorul, dl Moraes, pentru munca excelentă pe care a depus-o și pentru cooperarea exemplară de care a dat dovadă cu raportorii alternativi, Comisia și Consiliul.
Prin intermediul acestui raport, am făcut un mare pas către un sistem european armonizat în materie de azil. Acordul la care s-a ajuns cu Consiliul a fost necesar și sunt foarte mulțumită că am reușit să progresăm în acest domeniu. Pachetul legislativ cu privire la azil este cu mult mai mare și, într-adevăr, mai sunt încă multe de făcut. Prin urmare, nu trebuie să lăsăm garda jos și sper că Consiliul va adopta aceeași atitudine cooperantă în negocierile cu privire la probleme viitoare. Asta am vrut să spun, ca introducere.
În ceea ce privește conținutul dosarului, fără a repeta cuvintele raportorului, aș dori să revin asupra a două puncte. În primul rând, aș dori să subliniez importanța integrării resortisanților țărilor terțe în societățile noastre. Migranții care vin în țările noastre sunt o valoare considerabilă pentru economiile noastre. Nu putem totuși să primim pe oricine în orice condiții. Mai multe guverne și-au dat seama în ultimele luni că modelul lor de integrare a eșuat.
(Președintele a întrerupt-o pe vorbitoare)
Cecilia Wikström
Domnule președinte, în primul rând, aș dori să mulțumesc domnului Moraes, care a elaborat raportul asupra căruia urmează să ne expunem părerile conform standardului său ridicat și cu o dorință sinceră de a susține principiile umanitare și principiul respectului pentru celelalte ființe umane.
Adeseori, beneficiarii unei protecții internaționale într-un stat membru stau acolo pentru foarte mult timp, poate pentru tot restul vieții lor, întrucât vulnerabilitatea și persecutarea lor în țara din care au fugit tinde să se mențină pentru mult timp. Prin urmare, mulți beneficiari ai unei protecții internaționale se găsesc în aceeași situație precum cei clasați drept refugiați. Este la fel normal ca oamenii să fie clasați drept rezidenți într-o țară după ce au locuit acolo timp de cinci ani, iar aceasta a fost abordarea adoptată atât de Comisie, cât și de Parlament. Consiliul a dorit să adopte o abordare diferită, pe care o consider regretabilă.
Aș dori să subliniez și faptul că membrii familiei persoanei beneficiare unei protecții internaționale trebuie să aibă ocazia să își construiască propriile vieți. Spre exemplu, în caz de expulzare, familiei trebuie să i se permită să aleagă dacă urmează sau nu persoana. Sunt mulțumită că Parlamentul va adopta acum acest raport. Este regretabil faptul că Consiliul nu a aprobat tabelele de corespondență, dar salut faptul că facem presiuni în ceea ce privește rapoartele care urmează să fie incluse în sistemul european comun cu privire la azil.
Sperăm că acum Consiliul va adopta o altă abordare și va asculta mai mult. Avem cu toții același termen limită de respectat, și acesta este 2012. Acum trebuie să renunțăm la opiniile noastre învechite și să aspirăm la abordarea paneuropeană și la ce este mai bine pentru toți în ceea ce privește azilul și migrația. În caz contrar, cuvântul "solidaritate” în curând nu va mai avea sens.
Aș dori să mulțumesc încă o dată raportorului, dl Moraes, pentru munca sa deosebită și pentru cooperarea sa foarte bună, dacă nu excelentă, cu privire la acest raport.
Judith Sargentini
Domnule președinte, săptămâna trecută am vizitat Atena împreună cu Comisia pentru libertăți civile, justiție și afaceri interne și, în perioada în care am fost acolo, am vorbit cu Mamuth. Mamuth are 26 de ani și vine din Eritreea. A intrat în Uniunea Europeană prin Grecia și a călătorit către Olanda, unde ar fi preferat să rămână, deoarece avea câteva cunoștințe acolo, dar a fost trimis înapoi în Grecia. Mamuth a spus că, atunci când a primit în cele din urmă statutul de refugiat în Grecia, nu mai putea să călătorească liber și că ar dura o veșnicie până să devină resortisant grec.
Pentru oamenii tineri precum Mamuth, care au dreptul la o viață nouă și nu merită să fie dintr-o parte într-alta a granițelor, sunt mulțumită că acest Parlament va schimba acum această situație și că raportorul Claude Moraes a reușit să facă acest prim pas cu privire la pachetele noastre privind azilul. Este important, de asemenea, ca Mamuth, care ar prefera de fapt să își trăiască noua viață în Olanda, să primească o bază adecvată pentru a face comparații, deoarece acest tânăr are dreptul să vadă cum sunt tratate diferite chestiuni în Grecia și în Olanda, sau unde dorește el să își construiască viața.
Vă mulțumesc, domnule Moraes, vă mulțumesc pentru cooperare și să vedem cât de mult timp va dura procesul pentru Mamuth.
Simon Busuttil
(MT) Domnule președinte, aș dori să încep prin a-i mulțumi și a-l felicita pe Claude Moraes pentru raportul său. Sunt de acord cu raportul și îl salut cu satisfacție, deoarece va acorda noi drepturi celor care solicită protecție internațională, inclusiv refugiaților. Le va oferi drepturi care, în cele din urmă, sunt deja acordate resortisanților țărilor terțe care locuiesc legal de cinci ani într-o țară a Uniunii Europene. Există totuși câteva dificultăți în acest raport. Eu provin dintr-o țară care a trecut prin aceste dificultăți, și anume faptul că cinci ani este mult prea mult timp pentru a aștepta dobândirea unui drept care este garantat de această lege. Acest lucru se aplică în special acelor țări care găzduiesc un număr imens de oameni care sunt blocați acolo; blocați în țara în care ajung prima dată. Pe lângă țara mea există și altele care au trecut recent prin experiențe similare, Grecia fiind una dintre ele. Acestea găzduiesc numeroase persoane cărora li se cere să aștepte cinci ani pentru a beneficia de aceste drepturi, așa cum sunt stabilite în prezenta lege. În mod normal, aceștia beneficiază în cele din urmă de permis de ședere pe termen lung, deși se pot muta, de asemenea, în alte țări ale Uniunii Europene, ceea ce ar putea fi de mare ajutor celor precum Grecia, Malta, Cipru și altele. Prin urmare, consider că această lege, deși bună, ar fi putut fi îmbunătățită prin scăderea perioadei de așteptare de cinci ani stipulată. Aici, aș dori să închei mulțumindu-i raportorului Claude Moraes pentru că a recunoscut acest lucru și a făcut ce a putut pentru a insera o trimitere, chiar dacă simbolică pentru el, într-o notă explicativă la sfârșit.
Ioan Enciu
În primul rând țin și eu să îl felicit pe colegul Claude Moraes pentru raportul de față și să îi mulțumesc în același timp pentru munca deosebită pe care o duce în calitate de coordonator în cadrul comisiei LIBE.
Cred că este foarte bine că această nouă directivă acoperă în sfârșit un vid juridic în domeniul dreptului de rezidență în care se află beneficiarii de protecție internațională pe teritoriul Uniunii Europene. Aceste persoane stabilite într-unul din statele membre se găsesc în prezent într-o securitate juridică precară, datorită faptului că nu pot beneficia în condițiile actuale de un permis de reședință pe termen lung, așa cum beneficiază ceilalți cetățeni din țările terțe. Acordarea dreptului de ședere pe termen lung pentru aceștia trebuie să se facă în mod nediscriminatoriu și să fie condiționată doar de o ședere legală anterioară, așa cum este cazul și pentru ceilalți cetățeni din țările terțe. Cred că ar fi fost mai bine să se ia în considerare în acest calcul întreaga durată de ședere legală pe teritoriul Uniunii, din momentul introducerii cererii de protecție internațională.
În același timp, cred că trebuie avut în vedere faptul că aceste persoane rămân permanent vulnerabile în exteriorul teritoriului Uniunii, astfel că orice retragere a protecției internaționale sau a dreptului de sejur trebuie să se facă cu respectarea strictă a drepturilor fundamentale și a principiului nereturnării.
Directiva de față aduce completările necesare cu privire la procedurile aplicabile în cazul în care se ajunge la situația de expulzare sau ridicare a protecției internaționale. Consider că trebuie să susținem la vot raportul colegului Claude Moraes, ca făcând parte din pachetul general de reglementare a sistemului de azil și a migrației în Uniunea Europeană.
Franz Obermayr
(DE) Domnule președinte, nu privesc acest raport doar din perspectiva lucrurilor bune. Îl privesc în mod intenționat prin ochii cetățenilor din țările noastre de origine care sunt îngrijorați, deoarece, după o ședere de cinci ani într-un stat membru, refugiaților li se va acorda apoi statutul de rezident pe termen lung. Acest lucru se va aplica apoi pe întreg teritoriul UE. Astfel, după ce un refugiat se stabilește într-o țară cu o legislație în materie de azil relativ blândă, după cinci ani acesta va putea să își mute locul de reședință în oricare alt stat membru pe care îl alege - și, în mod natural, el va căuta în primă fază o țară în care reglementările au lacune juridice sau sunt mai blânde și se va stabili ulterior pe termen lung oriunde standardele sociale sunt, desigur, ridicate. Consecințele acestui fapt vor fi migrația secundară și abuzurile. Până și acumularea unei perioade de cinci ani în sistemul cu privire la azil este problematică, întrucât procedurile administrative sunt supuse adesea unor întârzieri și anchete deliberate. Extinderea directivei ar plasa o povară și mai mare asupra acelor state membre cu un standard social ridicat, care oricum au deja probleme uriașe, îngreunând și mai mult integrarea refugiaților. Voi fi extrem de critic cu privire la acest raport.
Cecilia Malmström
membră a Comisiei - Domnule președinte, nu am multe de adăugat. Există un consens larg pentru susținerea eforturilor depuse de dl Moraes cu privire la această directivă foarte importantă.
Aș susține doar din nou față de dl Moraes și ceilalți că aceasta este o piatră de temelie foarte importantă. Consider că va obține un sprijin puternic mâine, la vot. Acesta este primul pas în călătoria noastră comună către 2012 și pachetul legislativ cu privire la azil. Sper doar că acest spirit de cooperare constructivă se va menține, deoarece am nevoie de - și mă bazez pe - sprijinul dvs. pentru directivele care au rămas.
Claude Moraes
raportor. - Domnule președinte, aș dori să-i mulțumesc din nou în mod formal doamnei comisar pentru contribuția sa la acest dosar.
Unul dintre motivele pentru care sperăm ca primul pas cu privire la azil să poată fi încheiat la votul de mâine - și sper că va fi un vot răsunător - este că, deși azilul rămâne una dintre chestiunile extrem de sensibile pentru acest Parlament, în special pentru țările mai mici, după cum a explicat dl Busuttil, fiecare act legislativ cu privire la azil poate avea un efect disproporționat, nu doar asupra țărilor mici, ci și asupra țărilor în situații dificile precum Grecia.
Ar trebui să procedăm cu toții cu atenție, așa cum am făcut în acest raport, și există câteva chestiuni în expunerea de motive care asigură că îngrijorările membrilor sunt luate foarte în serios, în special atunci când vin din partea unor deputați serioși. De exemplu, consider că am reușit să încorporăm preocuparea doamnei Nedelcheva cu privire la integrare și pe cele ale doamnei Wikström când a vorbit despre membrii de familie și expulzare, precum și chestiunile privind violența domestică și altele. Atunci când există o astfel de cooperare, negocierile decurg foarte bine la nivelul înalt al Comisiei și Consiliului, datorită muncii pe care o depunem în Parlament împreună cu colegii.
În sfârșit, doamnă Sargentini, am vrut cu adevărat să găsesc o metodă inventivă de a spune că tabelele de corespondență sunt extrem de importante. A spune că solicitanții de azil așteaptă acum aplicarea tabelelor de corespondență este, probabil, cea mai inventivă și plină de imaginație metodă de a influența adoptarea tabelelor de corespondență, așadar, sper că Consiliul era atent. Le mulțumesc încă o dată tuturor colegilor mei pentru susținerea acestui raport după așa de mult timp.
Președintele
Dezbaterea a fost închisă.
Votul va avea loc marți, 14 decembrie 2010.
