
Puhemies.
   Julistan Euroopan parlamentin torstaina 13. lokakuuta keskeytetyn istuntokauden uudelleen avatuksi. 
Puhemies.
   Ennen kuin kerron teille tavanomaiseen tapaan kahden istuntojakson välisistä tapahtumista, minun on muistutettava teitä siitä, että tänään on Yhdistyneiden Kansakuntien perustamisen 60-vuotispäivä.
Euroopan parlamentin on pohdittava tässä yhteydessä, mitä nämä vuodet ovat opettaneet meille yhteistyöstä ja vuoropuhelusta sekä monenvälisestä poliittisesta toiminnasta.
YK:n pääsihteerin viesti on jaettu kokonaisuudessaan kaikille Euroopan parlamentin jäsenille. Kofi Annan muistuttaa meitä kyseisessä viestissä selväsanaisesti siitä, että Yhdistyneiden Kansakuntien on kuvastettava ajankulkua ja mukauduttava siten maailmassa vuoden 1945 jälkeen tapahtuneisiin muutoksiin.
Haluaisin myös muistuttaa teitä, että valtion ja hallitusten päämiehet kokoontuivat viime syyskuussa New Yorkissa järjestettyyn huippukokoukseen laatiakseen luettelon uudistuksista ja päättääkseen konkreettisista sitoumuksista niiden toteuttamiseksi.
Huippukokous ei tyydyttänyt tältä osin kaikkia odotuksiamme. Emme voi sanoa, että Euroopan parlamentin aiheesta antama päätöslauselma olisi otettu kaikilta osin huomioon. Nimenomaan tästä syystä meidän on seurattava hyvin tiiviisti, miten tämä uudistus etenee.
Viime täysistunnossa hyväksyimme kolmannen päätöslauselman syyskuun huippukokouksen tuloksista, ja haluaisin hyödyntää tätä vuosipäivää kertoakseni jälleen kerran, että olemme vakuuttuneita siitä, että uudistukset, kuten ihmisoikeusneuvoston tai rauhanrakennuskomission perustaminen, olisi toteutettava käytännössä ennen yleiskokouksen 60. istunnon päättymistä.
Euroopan parlamentti vahvistaa tänään tukevansa Yhdistyneiden Kansakuntien toimia ja sitä ohjaavia perusperiaatteita. 
Puhemies.
   Hyvät parlamentin jäsenet, minun on valitettavasti ilmoitettava teille Euroopan parlamentin entisen jäsenen Matti Wuoren kuolleen 15. lokakuuta.
Matti Wuori oli Euroopan parlamentin jäsen edellisellä vaalikaudella. Hän kuului vihreiden ryhmään ja toimi ihmisoikeusraportoijana.
Parlamentti kunnioittaa tänään tämän kollegamme muistoa. 
Puhemies.
   Puheenjohtajakokouksen 20. lokakuuta järjestetyssä kokouksessa työjärjestyksen 130 ja 131 artiklan mukaisesti laatiman lokakuun II istuntojakson lopullinen esityslistaluonnos on jaettu. Siihen on ehdotettu seuraavia muutoksia:
Euroopan parlamentin sosialidemokraattinen ryhmä pyytää, että bioteknologisten keksintöjen patentoimista koskevasta komission julkilausumasta käytävän keskustelun päätteeksi ei jätettäisi päätöslauselmaesitystä, toisin kuin puheenjohtajakokous on alunperin sopinut.
Jäsen Schulzilla on puheenvuoro, jotta hän voi perustella pyynnön ryhmänsä puolesta. 
Martin Schulz (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, poliittinen ryhmämme on todellakin pyytänyt puheenjohtajakokoukselta, että keskustelisimme bioteknologisia keksintöjä koskevasta komission julkilausumasta antamatta kuitenkaan päätöslauselmaa.
Jos tämä päivä lasketaan mukaan, meille jää keskustelun ja hyväksymisen välille 48 tuntia aikaa laatia yhteinen kanta yhdestä tärkeimmästä ja samalla ristiriitaisimmasta Euroopan unionin poliittisen keskustelun aiheesta, emmekä usko, että se on mahdollista näin lyhyessä ajassa. Ei voida perustellusti olettaa, että tekisimme niin.
Mielestämme asiasta on järkevää keskustella nyt, mutta parlamentin olisi saatava lisäaikaa, jotta se voi esittää kantansa näin ongelmallisesta aiheesta. Siksi pyydämme, että keskustelu järjestetään mutta että päätöslauselmaesityksiä ei jätetä ja että käsittelyjärjestystä muutetaan vastaavasti. Keskustelu ilman päätöslauselmaa! 
Puhemies.
   Jäsen Liese käyttää puheenvuoron vastustaakseen ehdotusta. 
Peter Liese (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, haluaisin vastustaa Euroopan parlamentin sosialidemokraattisen ryhmän esitystä ja kannattaa päätöslauselman antamista. Ongelmana on se, että kysymyksen käsittelylle on asetettu määräaika. Jollemme esitä kantaamme asiasta lokakuussa, muut päättävät asiasta. Esimerkiksi Euroopan patenttivirasto käsittelee erästä kiisteltyä patenttia, ja Euroopan parlamentin hyväksymästä ihmisgeenien ja ihmisruumiin osien patentoimista koskevasta direktiivistä on ristiriitaisia tulkintoja. Ellemme esitä näkemystämme, lähetämme samalla poliittisen viestin, jonka mukaan olemme kykenemättömiä osallistumaan tätä aihetta koskevaan keskusteluun, vaikka parlamentti on itse hyväksynyt direktiivin. Siksi pyydän teitä torjumaan jäsen Schulzin esityksen.

(1)

Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana minuutin puheenvuorot poliittisesti tärkeistä asioista. 
Mairead McGuinness (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, vierailin Romaniassa tutustuakseni etenkin laitoshoidossa olevien vammaisten vauvojen ja nuorten aikuisten tilanteeseen ja haluaisin kiinnittää parlamentin huomion tämän matkan tuloksiin. Euroopan unioni voisi ehkä toimia tällä alalla aktiivisemmin painostaakseen Romanian viranomaisia vauhdittamaan uudistusta. Esimerkiksi viime vuonna synnytyssairaaloihin hylättiin 4 600 lasta. Osa lapsista yhdistettiin perheisiinsä, mutta monet lapsista jäivät sairaalaan. Nostin syliini pienen 18 kuukauden ikäisen pojan, joka ei ollut koskaan ollut synnytyssairaalan ulkopuolella. Emme haluaisi nähdä tällaista tapahtuvan. Romaniassa on välttämätöntä kehittää lasten hätäsijoitusjärjestelmää, ja Euroopan unionin on painostettava sitä tekemään näin.
Vammaisten aikuisten laitoshoidosta totean, että vierailin laitoksessa, jossa elää 450 henkilöä järkyttävissä olosuhteissa, joita me Euroopan unionissa emme voisi hyväksyä. Jonkinlaista edistystä on tapahtunut, mutta voisimme saada enemmän aikaan, jos painostaisimme entistä voimakkaammin Romanian viranomaisia. Pyydän, että me kaikki teemme näin. 
Pedro Guerreiro (GUE/NGL ).
   – Arvoisa puhemies, haluaisin vastustaa voimakkaasti sitä, miten Espanjan siviilikaarti kohteli erästä portugalilaisten ryhmää Espanjassa. 16 linja-autollista ihmisiä matkusti Salamancaan 15. lokakuuta osoittaakseen solidaarisuuttaan Kuuballe ja Venezuelalle kaupungissa järjestettävän iberoamerikkalaisen huippukokouksen johdosta.
Vaikka ryhmän sadat portugalilaiset olivatkin yhteistyöhaluisia, siviilikaarti käytti hyväkseen kaikki lailliset keinot viivästyttääkseen linja-autojen saapumista Salamancaan ja pyrki estämään näitä satoja portugalilaisia osallistumasta mielenosoitukseen ja osoittamasta solidaarisuuttaan Kuuballe ja Venezuelalle.
Tällaista poliittista syrjintää ei voida hyväksyä, sillä ainoastaan tässä saattueessa olleet linja-autot pysäytettiin ja kaikkien osallistujien henkilötiedot merkittiin muistiin useissa eri yhteyksissä. 
Marian Harkin (ALDE ). –
   Arvoisa puhemies, kaikki valtionpäämiehet ja hallitusten päämiehet allekirjoittivat Euroopan perustuslaista tehdyn sopimuksen alle 18 kuukautta sitten. Sopimus sisältää vuonna 1957 sovitun yhteisen maatalouspolitiikan periaatteen ja myös artiklan, jossa todetaan, että EU:n politiikalla on taattava maatalousväestölle kohtuullinen elintaso erityisesti lisäämällä maataloudessa työskentelevien henkeä kohti laskettuja tuloja. Komission jäsen Mandelson näyttää kuitenkin olevan valmis uhraamaan Euroopan maatalousmallin kahdessa vuodessa päästäkseen WTO:ssa sopimukseen pakottamalla maanviljelijät kantamaan suhteettoman osuuden tästä taakasta. Samaan aikaan komission jäsen Barroso tarjoaa sopimuksia, joilla heikennetään maanviljelijöille yhteisen maatalouspolitiikan uudistuksen yhteydessä annettuja lupauksia, taivutellakseen pääministeri Blairia talousarviokysymyksessä.
EU vaatii maanviljelijöiltään jäljitettävyyttä, täydentävää ympäristöehtoa ja turvallisia elintarvikkeita, mikä on aivan oikein, mutta vastineeksi se uhkaa rikkoa lupauksensa ja aiheuttaa valtavasti epävarmuutta maatalousyhteisössä, ja ehdottaa nyt peruselintarvikkeiden tuottajiensa myymistä saadakseen aikaan nopean sopimuksen. 
Antonio Masip Hidalgo (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, haluaisin kertoa, miten häpeissäni olen Euroopan parlamentin jäsenenä siitä, että komission puheenjohtaja Barroso nimitti hiljattain komission avoinna oleviin luonnontieteiden ja uusien teknologioiden etiikkaa käsittelevän eurooppalaisen työryhmän tehtäviin kolme henkilöä, jotka ovat jopa Buttiglionea vanhoillisempia. Katson, että tämä taantumuksellinen askel on häpeällinen paitsi tuloksen myös sen kannalta, miten tähän tulokseen on päädytty. Huhtikuusta alkaen Barroso on neuvotellut oikeudellisten asioiden valiokunnan – joka on toimivaltainen tässä kysymyksessä ja jonka jäsen minäkin olen – puheenjohtajan kanssa ja vältellyt täysin kaikenlaista keskustelua ja jättänyt lisäksi noudattamatta voimassa olevia sääntöjä. Lisäksi on korostettava, että monet muut jäsenet, myös parlamentin puhemiehet, ovat tuoneet ilmi vastustuksensa.
Jopa Buttiglionea huonompien henkilöiden nimittäminen tällaiseen arkaluonteiseen toimeen, jossa tehdään parhaillaan erinomaista työtä, tuhoaa dynamiikan ja hidastaa kehitystä. 
Gay Mitchell (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, haluan esittää lyhyesti vain kaksi näkökohtaa lintuinfluenssatilanteesta. YK:n lintu- ja ihmisinfluenssakoordinaattori David Nabarro on korostanut, että ihmisiin tarttuvan pandemian torjumiseksi on lujitettava lintuinfluenssaepidemiaan liittyviä maailmanlaajuisia toimia. Yhdysvallat on tilannut rokotteita noin 100 miljoonan dollarin arvosta. Yhdistyneillä Kansakunnilla on sen sijaan noin 7 miljoonan Yhdysvaltain dollarin kokonaisbudjetti eläinten lintuinfluenssatartuntojen torjumiseksi, mutta se vaatii käyttöön 175:tä miljoonaa Yhdysvaltain dollaria tehokasta ohjelmaa varten.
Toinen näkökohtani liittyy siihen, että hitaiden valmistusprosessien aiheuttaman ilmeisen ongelman lisäksi vaikuttaa epätodennäköiseltä, että lintuinfluenssarokotteet riittävät kaikille niitä tarvitseville. On kuitenkin mahdollista hillitä H5N1-viruksen puhkeamista sen lähteellä, jos paikallinen väestö rokotetaan viipymättä. Haluaisin, että pohdimme, olisimmeko me Euroopan unionissa valmiita jakamaan nyt hallussamme olevat rokotteet niiden alueiden kanssa, joilla tautia esiintyy, jotta hillitään taudin leviämistä. Rokotteita pitäisi olla saatavina myös muulloin kuin omia kansalaisiamme koskettavissa tapauksissa. Jos tauti puhkeaa, meidän olisi kohdistettava toimintamme siihen riippumatta siitä, missä sitä esiintyy, ja pyrittävä varmistamaan, ettei tauti leviä. 
Vytautas Landsbergis (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, Euroopan unionin ja Venäjän välinen raja ei ole perifeerinen tai marginaalinen kysymys, päinvastoin se on ehdottoman keskeinen kysymys. Viro on EU:n täysjäsen. Kyse on unionin ulkorajasta.
Tänään tarkastelemme erästä arvojamme koskevaa vaihtoehtoa, toisin sanoen komission Venäjälle tekemää myönnytystä tai EU:n luotettavuutta uusien jäsenten silmissä. Lontoossa järjestetyssä huippukokouksessa, jossa Venäjän ja EU:n sitoumusten kohteena oleva Venäjän ja Viron välinen raja sai osakseen vain vähän huomiota, todettiin, että EU on vaarassa menettää luottamuksensa. Näiden kahden maan hallitusta kehotettiin ratkaisemaan ongelma, samalla kun komissio pysyisi sivussa ja pesisi kätensä asiasta. Toinen näistä hallituksista on iso ja toinen pieni. Iso ja vihainen hallitus julkesi pyytää komissiota asettumaan Venäjän puolelle ja saattamaan pienet ja uudet jäsenvaltiot ruotuun. Ne eivät enää tottele Venäjää, ja se on huono asia. Juuri tällaisen näkemyksen Venäjän suurlähettiläs Chizhov esitti hiljattain Brysselissä.
Koska parlamentti on itsenäisempi ja vastuuntuntoisempi elin, sen olisi keskusteltava tästä aiheesta ja annettava sitä koskeva päätöslauselma. 
Koenraad Dillen (NI ). –
   Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, ranskalaisissa sanomalehdissä jajulkaistujen kertomusten mukaan Kuuban ihmisoikeustilanne on muuttumassa entistä huonommaksi. Marxismista on tulossa sitä julmempaa, mitä tietoisempi järjestelmän käyttöönottanut marxilainen tyranni on siitä, että hänen loppunsa lähestyy. Haluaisin esittää teille muutaman esimerkin havainnollistaakseni näkökantaani: toimittaja Mario Henrique Mayo, joka tuomittiin 20 vuodeksi vankeuteen vuonna 2003, on tehnyt kaksi itsemurhayritystä viillettyään kehoonsa partakoneenterällä sanat "syytön" ja "vapaus". Toimittaja Victor Arroyo, joka tuomittiin 26 vuodeksi vankeuteen näkemyksestä, jota pidettiin rikoksena, päätti nälkälakkonsa 4. lokakuuta kardinaali Ortegan pyynnöstä vaivuttuaan sitä ennen sekavaan tilaan.
Sadalla muulla poliittisella vangilla ei ole minkäänlaista vapautumismahdollisuutta, tilanne on aivan päinvastainen. Hallituksen kannattajista muodostuva joukko on pahoinpidellyt maltillisen oppositioedustajan Manuel Cuesta Moruan, ja hän on joutunut kärsimään äärimmäisen rasistisesta kohtelusta. Toivon, että parlamentti muodostaa yhtenäisen rintaman ja tuomitsee Kuuban ihmisoikeusrikkomukset. Näin lähetämme paremman viestin kuin eräs tuleva Euroopan komission jäsen, joka aikoinaan havannalaissikari suussa suostui Fidel Castron kyytiin Harley Davidsonilla mutta joka ei ole koskaan hiiskunut asiasta sanaakaan. 
Bogdan Pęk (IND/DEM ). –
   Arvoisa puhemies, lintuinfluenssapandemian uhka on saanut Euroopan ja muun maailman hysteeriseksi. Selvitin tätä tilannetta ollessani Brysselissä, joka voi eräänä päivänä olla Euroopan pääkaupunki. Näyttää siltä, että Brysselin apteekeissa, toisin sanoen Euroopan pääkaupungissa, ei myydä Tamifluta, joka on ainoa lintuinfluenssaan tehoava viruksentorjuntalääke ja jota valmistaa Sveitsissä sijaitseva Roche. Lääkealan yritykset tekevät satoja miljoonia euroja lietsomalla kansalaisia kiihkoon. Esitämme näkemyksemme kaikista keskeisistä eurooppalaisista ja maailmanlaajuisista kysymyksistä ja muista kysymyksistä, mutta emme pysty täyttämään vähimmäisstandardeja omia kansalaisiamme, edes Euroopan unionin pääkaupungissa asuvia kansalaisia, koskettavissa tapauksissa.
Arvoisa puhemies, katson, että Euroopan komission olisi otettava ratkaisevat askeleet tämän kysymyksen käsittelemiseksi. Jollei se tee niin, meidät saadaan näyttämään tyhmiltä tai meitä uhkaa traaginen pandemia. 
Gerard Batten (IND/DEM ). –
   Arvoisa puhemies, Isossa-Britanniassa ilmestyy erinomainen sunnuntailehti nimeltä . Lehden eilinen painos oli erityisen mielenkiintoinen. Siinä todetaan, että Ison-Britannian talouden vuosien 2005 ja 2006 kasvuennusteita ollaan pienentämässä.
Morgan Stanleyn tekemä tutkimus paljastaa, että Euroopan suurimmat yritykset aikovat suunnata 40 prosenttia investoinneistaan Euroopan unionin ulkopuolelle. Tähän on ilmeinen syy. Euroopan unionin säännösten ja byrokratian alati kasvavat kahleet jarruttavat yrityksiä ja liiketoimintaa. Open Europen ja Oxford Economic Forecastingin laatima raportti osoittaa, että Yhdistynyt kuningaskunta voisi kasvattaa bruttokansantuotettaan 1,4 prosentilla, jos se harjoittaisi vapaasti kauppaa muun maailman kanssa ja jatkaisi samalla vapaakauppasopimusta Euroopan unionin kanssa, toisin sanoen eroaisi Euroopan unionista mutta harjoittaisi vapaasti kauppaa Euroopan ja muun maailman kanssa. Tämä on tietenkin Yhdistyneen kuningaskunnan itsenäisyyspuolueen tavoite. Ehkä maalaisjärki lopulta voittaa. 
Jim Higgins (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, Irlanti on ainoa Euroopan maa, jossa sallitaan ajoverkkojen käyttö luonnonvaraisen Atlantin lohen kalastuksessa. Tällainen käytäntö on täysin häpeällinen. Ajoverkkoja käyttävät kalastajat pyytävät Atlantin luonnonlohikantaa, samalla kun lohet yrittävät päästä luonnollisen elinympäristönsä jokiin. Tämä ei koske yksin Irlannin vaan myös Ison-Britannian, Ranskan, Espanjan ja Skandinavian jokia. Tämän seurauksena luonnonvaraisen Atlantin lohen määrä on vähentynyt merkittävästi.
On päivänselvää, että tämä laji on vaarassa kuolla sukupuuttoon, jollei ryhdytä päättäväisiin toimiin. Irlannin merenkulkuministeri ja Irlannin hallitus ovat valitettavasti päättäneet jättää huomiotta kaikki tieteelliset todisteet ja antaa häpeällisen ajoverkkokalastuksen jatkua. Irlannissa on vain 877 ajoverkkokalastusta harjoittavaa kalastajaa. Irlannin hallituksen olisi maksettava heille korvausta ja ostettava takaisin tai lakkautettava heidän lupansa. Komission kalastuksen pääosaston olisi vaadittava Irlantia toimimaan näin. 
Yannick Vaugrenard (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, Ranskan tasavallan presidentti katsoi Euroopalla olevan velvollisuuksia, joita sillä ei juridisesti ole, sillä tarkasteltavana oleva kysymys liittyy Ranskassa tehtyihin irtisanomisiin. Olemme tuominneet vakaasti tällaisen poliittisen vastuuttomuuden.
Komission talouden ja rahoituksen pääosaston pääjohtaja Klaus Regling väitti hiljattain, että Euroopan unionin olisi asetettava tavoitteekseen palkkojen alentaminen 3,7 prosentilla, jotta saadaan aikaan yhden prosentin kasvu. Tämä lausuma, joka on aivan yhtä irvokas kuin ensimmäinen esimerkki, on tuomittava yhtä ponnekkaasti.
Komission olisi parempi esittää innovatiivisia ehdotuksia kulutuksen lisäämiseksi. Sen sijaan komissio ylittää toimivaltuutensa ja esittää aidosti provokatiivisia ehdotuksia. Unionin vastuita koskeva eettinen säännöstö edellyttää valtionpäämiehiltä ja hallitusten päämiehiltä selvyyttä sen suhteen, kuka tekee mitäkin, mutta se edellyttää myös, että Euroopan komissio – ja tämä on todellakin kaikkein tärkein perusvaatimus – suhtautuu työhönsä vakavasti. 
György Schöpflin (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, Unkarissa puhkesi vallankumous 23. lokakuuta 1956. Vallankumouksen viesti jälkipolville on kolmitahoinen. Vuoden 1956 tapahtumat olivat äärimmäisen demokraattisia. Vallankumous edellytti koko yhteiskunnan poliittista osallistumista, sillä taattiin kaikille yhdenvertainen ihmisarvo ja julistettiin, etteivät alistavat diktatuurijärjestelmät voi kestää. Toiseksi sillä yritettiin luoda perusta täysin uudenlaiselle poliittiselle järjestelmälle. Kolmanneksi vallankumouksella oli viesti myös Euroopalle. Euroopan asialistalle lisättiin näin mahdollisuus tuhota kommunistinen hirmuvalta. Me Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän unkarilaisen valtuuskunnan jäsenet julistamme vuoden 2006 loppuun kestävän kauden unkarilaiseksi kaudeksi kunnioittaaksemme Unkarin suuren vallankumouksen 50-vuotispäivää. 
Magda Kósáné Kovács (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, köyhyys on hiljaa. Köyhien vaikeneminen voidaan muuttaa avunhuudoksi vain niiden myötävaikutuksella, joilla on siihen tarvittava valta ja poliittinen painoarvo. Myös näyt saavat huutamaan apua. Näyt nälkäisistä katulapsista, nuhruisesti puetuista vanhuksista ja kaduilla nukkuvista ihmisistä. Äänetön valitus rikkoo Gentissä sijaitsevan St. Michaelin kirkon hiljaisuuden alttarin takana avautuvassa näkymässä.
Kahdenkymmenenviiden jäsenvaltion Euroopassa köyhyysrajan alapuolella elää yli 68 miljoonaa ihmistä. Eri jäsenvaltioiden köyhyyttä ei voida kuitenkaan verrata keskenään. Vanhojen ja uusien jäsenvaltioiden välillä on valtava kuilu. EU:n menneiden ja tulevien laajentumisten takia epävirallisessa huippukokouksessa on erityisen otollista tarkastella myös eurooppalaista sosiaalista mallia. Olen samaa mieltä siitä, että kaikkein tehokkain ase köyhyyttä vastaan on entistä useampien ja parempien työpaikkojen tarjoaminen. Työtä tekevien aikuisten maailmassa lapset eivät perisi köyhyyden kirousta – he perisivät mahdollisuuksia – ja vanhukset voisivat elää turvallisesti. Tätä ei voida kuitenkaan saavuttaa ilman yhteisön rahoitusta. Me sosialidemokraatit toivomme, että tällä viikolla järjestettävässä huippukokouksessa kuullaan ja vahvistetaan köyhien ääntä. 
Georgios Karatzaferis (IND/DEM ).
   – Arvoisa puhemies, eräs Euroopan johtavista toimittajista kirjoitti muutama päivä sitten, että olemme avaamassa portit sivistymättömyydelle. Hän on ilmiselvästi oikeassa. Hän kuvailee Turkin tapahtumia sekä älymystöön, toimittajiin ja muihin kohdistunutta väkivaltaa.
Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän taannoisella vierailulla Turkki esti parlamentin kreikkalaista jäsentä Varvitsiotisia saapumasta maahan ja piti häntä pidätettynä kolmen tunnin ajan, sillä se kieltäytyi tunnustamasta passia, jonka olette meille antanut.
Tänään puhun kuitenkin toisentyyppisestä väkivallasta, nimittäin arkkipiispa Okhridiin, entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian arkkipiispaan kohdistuneesta väkivallasta. Hänet on vangittu, häneltä on viety hänen kasukkansa ja raamattunsa eikä hänen sallita nauttia ehtoollista. Emme ole todistaneet tällaista sivistymättömyyttä edes kaikkein pimeimpänä keskiaikana.
Siksi kehotan Euroopan parlamenttia lähettämään paikan päälle valtuuskunnan tarkistamaan, missä olosuhteissa arkkipiispaa pidetään vangittuna. Entisen Jugoslavian tasavalta Makedonia, tai mitä nimitystä se haluaakin käyttää itsestään, ei voi pyytää päästä eurooppalaisen perheen jäseneksi niin kauan kuin sen arkkipiispa on vangittuna. Tällaista ei ole tapahtunut koskaan aiemmin. Jos todellakin haluamme puhua oikeudesta ja ihmisoikeuksista, haluaisin, että osoitamme kunnioittavamme ihmisoikeuksia ja lähetämme valtuuskunnan tutkimaan tässä Brysselistä vain lyhyen matkan päässä sijaitsevassa maassa tehtyjä sivistymättömiä tekoja. 
Erna Hennicot-Schoepges (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, Luxemburg, joka on yksi Euroopan unionin perustajajäsenvaltioista, ei ole koskaan vaatinut omalle äidinkielelleen luxemburgille EU:n virallisen kielen asemaa. Edellisen laajentumisen myötä virallisten kielten määrä on kasvanut. Ministerineuvosto on juuri myöntänyt gaelin kielelle virallisen aseman, joten virallisten kielten ja työkielten määrä on nyt yhteensä 21.
Kesäkuussa 2005 antamissaan päätelmissä neuvosto antoi myös päätöksensä kielistä – siteeraan sitä – joilla on jäsenvaltion perustuslaissa tunnustettu asema koko jäsenvaltion alueella tai osassa sitä tai jonka käyttö kansallisena kielenä on lain mukaan sallittua. Koska luxemburg on ollut kansallinen kielemme vuodesta 1984, uskon, että neuvoston päätelmät koskevat myös tätä tapausta. Luxemburgin kieli ansaitsee kuitenkin tulla tunnustetuksi entistä paremmin, sillä monet ihmiset eivät tiedä, että meillä on oma kielemme, jota puolustaessamme kärsimme voimakkaasta sorrosta natsimiehityksen aikana. Pyydän Euroopan parlamentin oikeudellista yksikköä varmistamaan, miten luxemburgin kielen saama peitelty tunnustus voitaisiin tehdä julkiseksi ja näkyväksi yhteisön teksteissä. 
Bogusław Rogalski (IND/DEM ). –
   Arvoisa puhemies, Liettua on ollut Euroopan unionin jäsen vuodesta 2004, mikä tarkoittaa sitä, että sen on noudatettava yhteisön lainsäädännöstä johtuvia oikeudellisia velvoitteita. Näin se ei valitettavasti tee. Yksi jokaisen ihmisen perusoikeuksista on omistusoikeus ja oikeus periä omaisuutta, etenkin maata. Se, missä määrin maa tunnustaa tämän oikeuden, on osoitus sen demokratian tasosta.
Vuoden 1939 jälkeen yksityisomaisuus ja etenkin maaomaisuus takavarikoitiin Neuvostoliiton lainsäädännön mukaisesti. Kun maa itsenäistyi, Liettuan perustuslakituomioistuin määräsi, että kaikki vapaana olevat ja rakentamattomat maa-alueet on palautettava luontoissuorituksena laillisille omistajille tai heidän perillisilleen. Liettuan täytäntöönpanevat ja autonomiset paikallisviranomaiset kiinnittävät valitettavasti vain vähän huomiota pyhään omistusoikeuteen. Tuomioistuinten tuomioita uhmaten ne eivät ole palauttaneet useita vuosia sitten anastettua maata. Tämä koskee etenkin Liettuassa eläviä puolalaisia, jotka ovat suurehko kansallinen vähemmistö. Toimimalla tällä tavoin Liettua paitsi loukkaa omistusoikeutta myös syrjii kansallisia vähemmistöjä, tässä tapauksessa puolalaista vähemmistöä. On aika, että asiasta vastaavat parlamentin valiokunnat tarkastelevat tätä kysymystä. 
Claude Moraes (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, parlamentin jäsenet tietänevät – ja he ovat olleet viime aikoina hyvin huolestuneita siitä, että – Ryanairin lennolta poistettiin yhdeksän sokeaa matkustajaa, koska lentokapteenin mukaan yhdellä lennolla saa olla enintään neljä vammaista. Kaikilla muilla suurilla lentoyhtiöillä on kuitenkin täysin erilaiset toimintasäännöt. Tämän vuoksi vammaismatkustajien elämästä on tullut sietämätöntä.
Vaalipiirini kampanjoitsijat ovat puhuneet myös tavaroiden ja palvelujen saatavuudesta. Jokaisessa jäsenvaltiossa, myös Länsi-Euroopassa, esimerkiksi opaskoirien omistajia kohdellaan täysin eri tavoin. Vaikka tältä osin onkin tehty paljon hyvää työtä, meidän olisi oltava tietoisia siitä, että nämä huolenaiheet kuplivat pinnan alla. Lehdistössä hiljattain julkaistut kirjoitukset ovat paljastaneet, että monet tuhannet kansalaisjärjestöissä toimivat ihmiset haluavat meiltä parempia tuloksia.
Lopuksi totean, että lähempänä kotiamme meidän on varmistettava, että parlamentin uudet rakennukset tehdään esteettömiksi. Tällä alalla on tehty paljon hyvää työtä, mutta meidän on korostettava sitä, sillä asia vaivaa meitä vastaisuudessa, jollemme tee sitä oikein. Toivon, että teemme niin. 
James Nicholson (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, haluaisin kiinnittää parlamentin huomion Yhdistyneen kuningaskunnan eläinjätteen renderointiyritysten kohtaamiin ongelmiin, jotka ovat seurausta Euroopan unionin lainsäädännössä vahvistetuista Yhdistyneessä kuningaskunnassa toimivia polttolaitoksia koskevista vaatimuksista, nimittäin jätteenpolttodirektiivistä, joka on määrä panna täytäntöön kuluvan vuoden loppuun mennessä.
Olin varsin hämmästynyt kuultuani viime viikolla, että vain kolme 25 jäsenvaltiosta aikoo itse asiassa panna direktiivin täytäntöön alkuperäisten suunnitelmien mukaisesti. Näissä kolmessa maassa jätteeksi määritetty tali ei ole jätettä muissa jäsenvaltioissa.
Mielestäni tämä on väärin, sillä se on täysin Lissabonin tavoitteiden vastaista, ja hoidamme tällaiset asiat huonosti Euroopassa. Jos laadimme direktiivin ja jos sisällytämme direktiiviin tietyn aineen, kyseinen direktiivi olisi pantava täytäntöön samalla tavoin kaikissa 25 jäsenvaltiossa yhteisesti ja samanaikaisesti. Eri jäsenvaltioissa ei pitäisi olla erilaisia tulkintoja direktiivistä.
Tästä ei voida syyttää yksin jäsenvaltioiden hallituksia. Syyllinen löytyy täältä, sillä meidän ei pitäisi sallia, että tällaista ylipäätään tapahtuu. 
Urszula Krupa (IND/DEM ). –
   Arvoisa puhemies, Euroopan komissio on julkaissut kertomuksen, josta käy ilmi mielenterveysongelmien laajuus. Niistä kärsii 27 prosenttia EU:n kansalaisista. Tähän liittyvä tuottavuuden menetys yhdessä terveydenhoitokustannusten kasvun kanssa vastaa noin neljää prosenttia BKT:sta.
Lääketieteellisestä näkökulmasta taudin hävittäminen edellyttää sekä tehokasta hoitoa että taudin syihin pureutumista. Neuroosien ja masennuksen syitä ovat sekä rahan heltymättömän tavoittelun aiheuttama stressi että nykyisin vallalla oleva tuhoisa liberalismi, jolla edistetään markkinoita, jotka ovat vapaat vain monopoleille ja jotka riistävät miljoonilta ihmisiltä työpaikan, toimeentulon ja koulutuksen. Suurin syy siihen, miksi ihmiset kärsivät mielialahäiriöistä, on kuitenkin se, että he elävät ilman periaatteita ja ilman Jumalaa. Tällainen elämä estää henkilökohtaisen kasvun ja tekee elämästä helvettiä niille 60 000 ihmiselle, jotka päätyvät vuosittain itsemurhaan, ja vähitellen kuolemaa tekevien lukemattomien huumeriippuvaisten joukolle.
Siksi on järjetöntä syytää miljardeja euroja ehkäiseviin ohjelmiin, jollei tällaisten ohjelmien tarkoituksena ole turvata todellinen ihmisarvo, oikeus turvallisuuteen sosiaalisesta ja lääketieteellisestä näkökulmasta ja kasvu terveellisessä ja rakastavassa perheessä, joka elää moraalisten periaatteiden mukaisesti. 
Sarah Ludford (ALDE ). –
   Arvoisa puhemies, muistutitte meitä siitä, että tänään on Yhdistyneiden Kansakuntien vuosipäivä ja että ihmisoikeuksien säilyttäminen on ensisijainen tavoite. Yhdistyneen kuningaskunnan sisäasiainministeri Charles Clarke, joka toimii parhaillaan oikeus- ja sisäasioiden neuvoston puheenjohtajana, totesi hiljattain, että kalifaatin uudelleenperustamisesta ei neuvotella, sharia-lain säätämisestä ei neuvotella eikä sukupuolten tasa-arvon tukahduttamisesta tai sananvapauden lopettamisesta neuvotella. Hän totesi, että nämä arvot ovat keskeisiä kulttuurillemme, eikä niistä yksinkertaisesti neuvotella. Tämä herättää kysymyksen siitä, miksi brittiläiset ja amerikkalaiset ovat rohkaisseet Irakia hyväksymään perustuslain, jossa vahvistetaan sharia-laki ja jolla tukahdutetaan tylysti monien naisten vapaus.
Olemme tyytyväisiä siihen, että Afganistanin parlamenttiin on valittu yli 70 naista. Naisten oikeuksien lehden – miespuolinen – päätoimittaja on kuitenkin vangittu islaminvastaisten kirjoitusten takia. Näissä molemmissa maissa naiset kohtaavat ahdistelua ja väkivaltaisia hyökkäyksiä, heitä uhataan kuolemalla ja heitä murhataan siksi, että he ovat naisia. Näin ollen toivon parlamentin vaativan, että Ison-Britannian kaltaiset hallitukset pitävät lupauksensa, jotka koskevat sukupuolten tasa-arvoa, sananvapautta ja sharia-lain käyttöönoton välttämistä Irakissa ja Afganistanissa. 
Marc Tarabella (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, muutama viikko sitten yhdeksää sokeaa matkustajaa, jotka olivat jo istuneet paikoilleen Lontoossa Ryanairin Italiaan matkaavassa koneessa, pyydettiin matkustamaan seuraavilla lennoilla, sillä koneeseen oli jo otettu neljä vammaista matkustajaa. Vaikka lentoyhtiö viittaakin puolustuksessaan hätäevakuointia koskeviin turvallisuusnäkökohtiin, minusta on mahdotonta hyväksyä, että tällaisia syrjiviä käytäntöjä vähätellään.
Meidän on oltava erityisen ylpeitä yhdestä Euroopan unionin perusarvosta, nimittäin solidaarisuudesta heikoimpia kohtaan. Vammaisiin ja heidän mahdollisuuksiinsa päästä rakennuksiin ja käyttää palveluja kiinnitetään yhä enemmän huomiota. Siksi on järkyttävää, että yksi eurooppalainen lentoyhtiö piiloutuu turvallisuusnäkökohtien taakse syrjiäkseen sokeita matkustajia.
Totuus on, että alhaisten lentokustannusten kohtuuton painottaminen ei enää salli erityishuomion kiinnittämistä avun tarpeessa oleviin matkustajiin: heitä varten ei ole henkilökuntaa. Tuottavuus on ainoa mielessä oleva tavoite, eikä ihmisten tunteita oteta huomioon. Tämä on vastoin niitä inhimillisiä arvoja, joista Eurooppa voi olla ylpeä. Haluan arvostella tätä asiaa julkisesti parlamentissa. 
Leopold Józef Rutowicz (NI ). –
   Arvoisa puhemies, kasvinsuojeluaineiden inaktivoimista koskevaan ongelmaan on alettu kiinnittää viime vuosina entistä vähemmän huomiota niin Euroopassa kuin muuallakin maailmassa. Tällä alalla toimivat kansainväliset järjestöt soittavat hälytyskelloja, sillä ekologiset aikapommit, jotka tikittävät kemiallisen jätteen epäasianmukaisen varastoinnin takia, muodostavat kasvavan uhan.
On arvioitu, että Euroopan unioniin vuonna 2004 liittyneissä kahdeksassa Keski-Euroopan maassa on varastoituna vain hieman yli 25 000 tonnia kasvinsuojeluaineita. Entisen Neuvostoliiton maissa, toisin sanoen lähellä ja kaukana sijaitsevissa itäisissä ja eteläisissä naapurimaissamme, voi olla varastoituna yli 200 000 tonnia käytöstä jääneitä ja suojaamattomia kemikaaleja, jotka leviävät tuulen mukana ja huuhtoutuvat sadeveden mukana. Tämän vuoksi yksikään maailman kolkka ei ole turvassa tältä uhalta.
Pyydänkin parlamenttia kiinnittämään huomionsa tähän kysymykseen, jota on laiminlyöty tähän päivään asti. Olisi laadittava viipymättä yksityiskohtainen toimintasuunnitelma, jonka tavoitteena on inventoida, yksilöidä ja hävittää kaikki käytöstä jääneiden kasvinsuojeluaineiden ja muiden vaarallisten kemikaalien varastot. 
Zita Pleštinská (PPE-DE ).
   – Haluaisin palata lyhyesti Kroatiaa koskevaan kysymykseen, jolle näytettiin viimeinkin vihreää valoa 4. lokakuuta, jolloin tehtiin myönteinen päätös liittymisneuvottelujen käynnistämisestä. Tällä päätöksellä Euroopan unioni on korostanut Kroatian strategista merkitystä ja sen myönteistä vaikutusta koko Balkanin alueen demokratisoitumiseen. Myös 15:n Keski- ja Itä-Euroopan maan edustajat pääsivät aiheesta sopimukseen Keski- ja Itä-Euroopan valtioiden päämiesten 12. vuosikokouksessa, joka pidettiin Zagrebissa 14.–15. lokakuuta. Valtionpäämiehet ilmaisivat tukensa Kroatialle ja sopivat, ettei Euroopan unionin laajentumista saa pysäyttää.
Slovakia aikoo tukea Kroatiaa hyvin aktiivisesti auttaakseen maata kuromaan kiinni kehityksessä Romanian ja Bulgarian, jotka ovat käyneet liittymisneuvotteluja useiden vuosien ajan. Slovakia aikoo jakaa Kroatian kanssa kokemuksensa liittymistä edeltävästä menettelystä, jonka aikana se onnistui kuromaan kiinni muut ehdokasvaltiot ja pääsi erinomaiseen tulokseen. Eurooppa voi saavuttaa vakauden ja turvallisuuden vain omaksumalla aktiivisen lähestymistavan Balkanin maiden rauhanpyrkimyksiin. Balkanin maiden turvallisuus merkitsee Euroopan turvallisuutta. 
Bogusław Sonik (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, vaadin, että ryhdymme toimenpiteisiin lopettaaksemme tanskalaisten tiedotusvälineiden epäoikeudenmukaisen noitavainon, joka kohdistuu Tanskaan maataloustuotteita vieviin puolalaisiin yrityksiin.
Julkisuudessa on esitetty perusteettomia syytöksiä, joiden mukaan Tanskaan olisi myyty mädäntyneitä ja ruokamyrkytystä aiheuttavan harvinaisen viruksen saastuttamia vadelmia. Tanskan tiedotusvälineet ovat antaneet asiasta tuomionsa ja väittäneet, että viisi ihmistä olisi kuollut ja lähes tuhat ihmistä saanut ruokamyrkytyksen syötyään vadelmia sisältävää jälkiruokaa. Nämä syytökset ovat ilmiselvästi järjettömiä, mistä on todisteena se, että samojen yritysten kasvattamia vadelmia on viety Belgiaan, Tšekin tasavaltaan, Ranskaan, Saksaan, Ruotsiin ja Yhdysvaltoihin, eikä näissä maissa ole raportoitu yhdestäkään ruokamyrkytystapauksesta. Lisäksi syytösten kohteena olevissa yrityksissä tehdyt perusteelliset tarkastukset ovat osoittaneet, että vadelmat on viljelty esimerkillisissä olosuhteissa.
Puolan viranomaiset ovat ehdottaneet tanskalaisille kaupan keskeyttämistä, jos ruokamyrkytysten on todellakin todistettu johtuvan vadelmista, mutta Tanskan viranomaiset eivät ole vastanneet tähän. En ymmärrä Tanskan viranomaisten hiljaisesti antamaa julkista hyväksyntää. Viranomaiset eivät ole ryhtyneet asiassa minkäänlaisiin toimiin tähän päivään mennessä eivätkä myöskään kieltäneet perättömiä syytöksiä. 
Csaba Sándor Tabajdi (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, 1900-luvulla Unkari teki kahdesti maailmanhistoriaa ja oli kahdesti tärkeässä asemassa maailmanhistoriassa. Ensimmäinen kerta oli vuonna 1956 ja toinen vuosina 1989–1990, kun maa vapautti saksalaiset pakolaiset Keski-Euroopan siirtymäkauden aikana. Vuoden 1956 vallankumousta seurasi Puolan solidaarisuusliike ja vuonna 1968 Prahan kevät. Vuotta 1956 leimasivat unkarilaisten kapina neuvostomiehitystä vastaan, vapaudentaistelu, taistelu kansallisen itsenäisyyden puolesta ja samalla taistelu kommunistista diktatuuria vastaan. Ilman vuoden 1956 vallankumousta ei olisi ollut vuoden 1989 samettivallankumousta, Unkarin hallitus ei olisi vaihtunut rauhanomaisesti eikä Unkari olisi tänään EU:n jäsen. Albert Camus'n sanoin: Unkari voitti ja vankeudessa se on tehnyt vapauden ja oikeuden hyväksi enemmän kuin yksikään toinen kansa 20 viime vuoden aikana. 
Marios Matsakis (ALDE ).
   – Arvoisa puhemies, viime viikolla turkkilaiset hävittäjäsaattueet loukkasivat toistuvasti ja provokatiivisesti Kyproksen ilmatilaa. Samalla Pohjois-Kyproksen miehittänyt Turkin armeija lujittaa edelleen jalansijaansa saarella lisäämällä ja vahvistamalla joukkojaan kehittyneemmällä amerikkalaisvalmisteisella raskaalla aseistuksella.
Nämä räikeän laittomat toimet aiheuttavat paljon huolta siviiliväestölle, ne uhkaavat johtaa vaaralliseen yhteenottoon Kyproksen puolustusvoimien kanssa ja niillä heikennetään vakavasti pyrkimyksiä saavuttaa kestävä rauha alueella.
Onko parlamentin puhemiehellä päättäväisyyttä lähettää Turkin hallitukselle voimakas viesti, jossa sitä kehotetaan selvästi lopettamaan EU:n jäsenvaltion loukkaamattomuutta koskevat rikkomukset ja pyrkimään vihdoinkin käyttäytymään sivistyneen valtion tavoin? Vai olisiko meidän kaikkien vain hyväksyttävä tilanne ja alistuttava siihen, mitä monet tavalliset kadun ihmiset ajattelevat, nimittäin että EU on vain suurta kaupantekoa, jossa suurille jäsenvaltiolle annetaan lisää rahaa ja jossa vähät välitetään pienten jäsenvaltioiden turvallisuudesta ja hyvinvoinnista? 
José Ignacio Salafranca Sánchez-Neyra (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, parlamentti ilmaisi viime istuntojaksolla solidaarisuutensa Pakistania ravistelleen maanjäristyksen ja Keski-Amerikan tulvien uhreille. Tällä viikolla pyörremyrsky Wilma, joka on Meksikon kaikkien aikojen tuhoisin pyörremyrsky, osui maahan jättäen jälkeensä kaaosta, tuhoa ja kuolleita.
Arvoisa puhemies, olen puhunut EU:n ja Meksikon parlamentaarisen sekavaliokunnan valtuuskunnan puheenjohtajan Erika Mannin kanssa, ja vaikka hän aikookin puhua tästä kysymyksestä virallisesti, sovimme, että teidän olisi soveliasta ilmaista parlamentin puolesta solidaarisuutemme Meksikon viranomaisille tänä vaikeana aikana ja pyytää Euroopan komissiota harkitsemaan – kun pidetään mielessä, että Meksiko on Euroopan unionin hyvä ja aktiivinen kumppani – mahdollisuutta osallistua uudelleenrakentamista ja elvyttämistä koskeviin humanitaarisiin avustustehtäviin, jotka ovat välttämättömiä tulvien vaikutusten lieventämiseksi kyseisessä maassa. 
Árpád Duka-Zólyomi (PPE-DE ). –
   Käsittelen puheenvuorossani Slovakiassa, Bratislavassa toimivan Euroopan parlamentin tiedotustoimiston toimia ja henkilökuntaa.
Huhtikuussa 2004 henkilöstön ja hallinnon pääosasto julkaisi avoimet kilpailut kahden viran täyttämiseksi. Toinen koski palkkaluokan A9 virkaa ja toinen palkkaluokan A12 virkaa. On käsittämätöntä, että nämä kaksi virkaa yhdistettiin valintamenettelyn aikana yhdeksi viraksi, ja ainoa virka, joka lopulta täytettiin, oli tiedotustoimiston päällikön palkkaluokan A9 virka. Samaan aikaan palkkaluokkaan A12 löytyi pätevä hakija. Sekä valintamenetelmää että sitä vastuutonta tapaa, jolla henkilöstön pääosasto ilmoitti tuloksesta, on syytä arvostella. Ehdokkaallemme ilmoitettiin tuloksesta neljän kuukauden viiveellä.
Toinen ongelma, jonka haluan tuoda esiin, on se, että tiedotustoimistossa on vain kolme vakinaista henkilöstön jäsentä ja yksi väliaikainen henkilöstön jäsen. Miksei Slovakian tiedotustoimistoon voida palkata henkilöstöä samaan tapaan kuin muissa jäsenvaltioissa? Vaadimme, että Slovakiaan luodaan asianmukaiset olosuhteet, jotta kansalaisillemme voidaan tiedottaa entistä paremmin Euroopan parlamentin toimista. 
Roger Helmer (NI ). –
   Arvoisa puhemies, pohdin, olisikohan asianmukaista onnitella tässä yhteydessä Lech Kaczyńskia, Puolan laki- ja oikeuspuoluetta sekä Puolan kansaa Kaczyńskin valinnasta Puolan presidentiksi sunnuntaina.
Hyödynnän myös tämän mahdollisuuden onnitellakseni parlamentin kollegaamme Michał Tomasz Kamińskia, jolla oli mielestäni merkittävä rooli sekä onnistuneessa parlamentin kampanjassa että onnistuneessa presidentin kampanjassa Puolassa.
Pyydän teitä välittämään onnittelumme presidentti Kaczyńskille. 
Puhemies.
   Kyselytunti päättyi tähän. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana keskustelu Doris Packin laatimasta kulttuuri- ja koulutusvaliokunnan mietinnöstä (A6–0267/2005) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi integroidun toimintaohjelman perustamisesta elinikäisen oppimisen alalla (KOM(2004)0474 C6-0095/2004 2004/0153(COD)]. 
Ján Figeľ,
   . Arvoisa puhemies, haluan esittää lämpimät kiitokseni esittelijä Packille, kulttuuri- ja koulutusvaliokunnalle ja kaikille, jotka ovat osallistuneet tämän erinomaisen mietinnön laadintaan. Haluaisin kiittää jäsen Packia erityisesti hänen sitoumuksestaan ja asiantuntemuksestaan, jotka näkyvät tässä mietinnössä.
Nykyisessä poliittisessa ilmapiirissä on entistäkin tärkeämpää, että toimintaohjelmamme vastaavat välittömästi kansalaisten todellisia tarpeita. Koulutuksen alalla Euroopan yhdentymisen edut konkretisoituvat suoraan miljoonille kansalaisille. Siksi olen hyvin kiitollinen myös jäsen Bögen laatimasta väliaikaisen valiokunnan rahoitusmahdollisuuksia koskevasta mietinnöstä. Se on tärkeä tuen ilmaisu vaikeassa rahoitustilanteessa. Kiitän myös muiden valiokuntien esittelijöitä, jotka ovat esittäneet näkemyksensä tästä komission ehdotuksesta.
Sallinette minun kommentoida lyhyesti mietinnössä esitettyjä tarkistuksia. Olen tyytyväinen voidessani todeta, että komissio voi hyväksyä joko sana sanalta tai sisällöltään 39 tarkistusta parlamentin esittämistä 79 tarkistuksesta. Näillä muutoksilla parannetaan tekstiä joko sisällyttämällä siihen uusia osia ja painopisteitä tai selventämällä vanhoja.
Komissio ei valitettavasti voi hyväksyä 16 tarkistusta, sillä ne ovat joko yhteisön toimivallan ulkopuolella tai eivät ole yhdenmukaisia ohjelman rakenteen kanssa, ja niistä neljä liittyy parlamentin päätöslauselmaan.
Jäljelle jää 20 tarkistusta, jotka herättävät merkittäviä kysymyksiä, joita haluaisin kommentoida. Tarkistuksista, jotka poikkeavat varainhoitoasetuksesta tai sen soveltamissäännöistä, totean, että neljä tarkistusta, jotka koskevat päätöksen liitettä – tarkistukset 67, 68, 69 ja 71 – poikkeaisivat Euroopan unionin talousarviota koskevista voimassa olevista soveltamissäännöistä. Niillä otettaisiin käyttöön yksinkertaistavia toimia, joita komissio pitää välttämättöminä ohjelmaehdotusta koskevissa perusteluissaan, kuten kiinteämääräisten summien tai kiinteämääräisten avustusten käytön laajentaminen, pienten avustusten hakijoita koskevien hallinnollisten vaatimusten vähentäminen ja niin edelleen. Meillä ei ole siten mitään perustetta tukea näitä tarkistuksia. Komissio katsoo kuitenkin, että tällaisiin sääntöihin olisi pyrittävä alustavasti tarkistamalla varanhoitoasetusta ja sen soveltamissääntöjä. Jos yhteisön rahoitusnäkymiä muutetaan alakohtaisten ohjelmien osalta, rahoitusnäkymiä on paljon vaikeampi lukea ja ymmärtää. Siksi komissio katsoo, että on liian aikaista sisällyttää tällaisia sääntöjä elinikäistä oppimista koskevaan päätökseen.
Mainituista laitoksista totean, että uudella ohjelmalla tuetaan sellaisten laitosten toimintakustannuksia, jotka tekevät korkealaatuista työtä koulutuksen alalla Euroopassa ja jotka ovat Euroopan unionin tärkeitä kumppaneita. Niiden tärkein valintaperuste on laatu. Tämä tarkoittaa ehdotuspyyntöjen järjestämistä ja valintaperusteiden esittämistä etukäteen, jotta jokainen hakija voi arvioida itseään näiden perusteiden pohjalta.
Komissio on ehdottanut poikkeuksellisesti, että toiminta-avustusten saajaksi kelpuutetaan neljä laitosta ilman ehdotuspyyntöjä. Nämä neljä laitosta liittyvät jäsenvaltioiden hallituksiin ja niiden hallintoon ja rahoitukseen. Valtion osallistumisella taataan asianmukainen laatu ja sitoutuminen tavoitteisiin, tarkoitukseen ja nimettyjen laitosten kehittämiseen tulevaisuudessa.
Parlamentin ehdottamien kuuden laitoksen osalta komissio katsoo, että Euroopan erityisopetuksen kehittämiskeskus, joka saa hallitustenvälistä tukea ja johon sovelletaan hallintojärjestelyjä, on yhdenmukainen alkuperäisen ehdotuksemme ajatuksen kanssa. Hyväksymme siten sitä koskevan tarkistuksen.
Talousarvioon tehdyistä tarkistuksista totean lyhyesti, että joukko tarkistuksia liittyy ohjelman talousarvioon. Kuten jo totesin, olen hyvin kiitollinen esittelijän ehdotuksesta kasvattaa talousarviota 14 600 miljoonaan euroon, ja yhdyn täysin hänen perusteluihinsa. Komissio ei voi kuitenkaan muuttaa alkuperäistä ehdotustaan ennen kuin rahoitusnäkymiä koskeva sopimus on tehty, joten minun on pidätyttävä ilmaisemasta kantaani kyseisistä kymmenestä tarkistuksesta.
Lopuksi totean, että jotta ohjelma voi käynnistyä ajoissa, päätös on tehtävä ja hyväksyttävä mahdollisimman pian vuonna 2006. Tiedän, että aikataulu on haastava ja hyvin pitkälti riippuvainen rahoitusnäkymiä koskevan sopimuksen tekemisen ajankohdasta, mutta voin vakuuttaa teille, että komissio tekee kaiken voitavansa auttaakseen parlamenttia ja neuvostoa pääsemään sopimukseen nopeasti. 

Doris Pack (PPE-DE ),
   . Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, olen iloinen siitä, että ohjelma on olemassa nykyisessä muodossaan. Siihen ovat vaikuttaneet kaikki ne kokemukset, joita olemme saaneet Sokrates-ohjelmasta viimeisten kymmenen vuoden aikana, ja olemme yrittäneet välttää vanhoja virheitä ja edetä uusia polkuja. Koska sananlaskussakin sanotaan, että Roomaan on monta tietä, parlamentti on sisällyttänyt ehdotukseen jopa entistä useampia uusia lähestymistapoja, ja meidän olisi pyrittävä tarkastelemaan perusteellisesti niistä jokaista vähintäänkin kerran.
Sallinette minun selventää kokonaisuuden vuoksi, mistä alaohjelmista nyt on kyse: ohjelma liittyy yleisesti yleissivistävään ja ammatilliseen koulutukseen, ja on hyvä asia, että ammatillinen koulutus on nyt mukana ohjelmassa. Ohjelman ansiosta jokainen voi osallistua koulutusohjelmiin käytännöllisesti katsoen kehdosta hautaan.
Ensimmäinen kaikille avoin ohjelma on Comenius. Se on suunnattu niille, joiden on joka tapauksessa käytävä koulua; niille, joille koulunkäynti on pakollista. Se antaa mahdollisuuden ymmärtää jo nuorena, mitä tarkoitetaan kulttuurieroilla tai tiettyjä aiheita koskevalla eri maiden yhteisellä lähestymistavalla.
Tämän jälkeen tulee Erasmus-ohjelma, jonka ansiosta oppilaat voivat sen jälkeen, kun heistä on tullut opiskelijoita, viettää osan opiskeluajastaan jossakin toisessa Euroopan maassa ja viedä nämä opit aikanaan mukanaan kotimaahansa. Leonardo-ohjelma on sen kanssa rinnakkainen ohjelma, jonka avulla oppisopimuskoulutettavat ja harjoittelijat voivat suorittaa osan koulutuksestaan työpaikkaharjoittelun muodossa jossakin toisessa Euroopan maassa.
Neljäs ohjelma Grundtvig liittyy aikuiskoulutukseen, ja viidennellä ohjelmalla, joka on nimetty Jean Monnet'n mukaan, annetaan tukea. Näissä ovat mukana teidän mainitsemanne tunnetut laitokset, ja haluamme lisätä näihin kaksi muuta laitosta. Toivon, että parlamentti suostuu tähän. Haluamme kuitenkin tukea vastakin Jean Monnet -oppituoleja ja kaikkia sellaisia toimia, jotka jo sisältyvät ohjelmaanne.
Lisäksi on monialaisia ohjelmia, joilla tuetaan toimia, jotka ovat päällekkäisiä jo mainittujen alakohtaisten ohjelmien kanssa. Tämä koskee etenkin aineiston kehittämistä kielten oppimiseksi, tieto- ja viestintätekniikan käyttämiseksi koulutuksessa ja parhaiden käytäntöjen levittämiseksi kansallisella, alueellisella ja paikallisella tasolla. Olemme tehneet lisäparannuksia ehdotuksiinne ja korostaneet etenkin sitä, että Comenius-kumppanuuksien ansiosta joka viidestoista oppilas, eikä joka kahdeskymmenes oppilas, voisi viettää kouluvuoden ulkomailla, jolloin yhteensä kuusi miljoonaa keskiasteen oppilasta voisi viettää vuoden vaihto-oppilaana jonkin toisen EU:n jäsenvaltion koulussa.
Olen varmistanut yhdessä kulttuuri- ja koulutusvaliokunnan muiden jäsenten kanssa, että myös opettajien eurooppalaista tietoisuutta voidaan parantaa uudella Comenius Regio -ohjelmalla. Olemme myös ehdottaneet, että Erasmus-ohjelman liikkuvuusapurahaa, joka on pysynyt muuttumattomana vuodesta 1993, olisi nostettava, sillä 150 euroa on riittämätön rahasumma, jotta sen avulla voisi asua ja opiskella ulkomailla, minkä vuoksi vanhemmilta, isovanhemmilta ja sukulaisilta saatu tuki on välttämätön. Meidän olisi kuitenkin mahdollistettava se, että kaikki opiskelijat voivat osallistua tämänkaltaisiin vaihto-ohjelmiin, minkä vuoksi ehdotamme, että kuukausiapurahaa lisätään hieman enemmän kuin komissio on ehdottanut.
Minulle ja komissiolle on tietenkin yhtä lailla tärkeää, että vähennämme asianmukaisesti byrokratiaa. Apurahojen myöntämiseen ja maksamiseen liittyvien hallinnollisten ja rahoituksellisten rajoitteiden on oltava oikeassa suhteessa maksettuihin summiin nähden.
Sallinette minun tarkastella lyhyesti rahoitusta koskevaa kysymystä. Tänään tarkasteltavana olevia rahoitusresursseja varten on saatu vain viitteellisiä lukuja. Kukaan ei tiedä, paljonko meillä on käytettävissä vuoden 2007 jälkeen. Siksi – komission, jäsen Bögen valiokunnan ja meidän valiokuntamme – luvut ovat pelkästään suuntaa-antavia. Meidän on odotettava ja katsottava, mitä saamme seuraavalta neuvoston puheenjohtajavaltiolta, ja siksi kulttuurivaliokunta on ottanut vapauden ylittää komission ehdottamat luvut ja mennyt myös hieman Bögen valiokunnan sopimia lukuja pidemmälle. Meidän tulisi toimia tältä osin suunnannäyttäjänä; yleissivistävä ja ammatillinen koulutus on ensisijaisen tärkeä osa Lissabonin strategiaa. Me tarvitsemme sitä, ja sen turvaamiseksi tarvitsemme Euroopan unionin jäsenvaltioiden hallituksilta enemmän rahaa kuin ne ovat valmiita antamaan käyttöön. Arvoisa komission jäsen, kiitos siitä työstä, jota henkilöstönne on tehnyt!
Proinsias De Rossa (PSE ),
   . Arvoisa puhemies, haluaisin keskustella mietinnöstä ulkoasiainvaliokunnan näkökulmasta, ja olen laatinut sen puolesta lausunnon. Olen esittänyt, että eri ohjelmat tehtäisiin vaiheittain avoimeksi kaikille valtioille, jotka kuuluvat naapuruussuhteita koskevan politiikkamme piiriin. On ehdotettu, että ohjelmat tehtäisiin avoimeksi muutamalle naapurimaalle, mutta kun otetaan huomioon näiden ohjelmien erinomaiset saavutukset ihmisten välisten yhteyksien vahvistamisessa eri maiden kansojen välillä, olisi päästävä yleiseen yhteisymmärrykseen näiden ohjelmien tekemisestä entistä avoimemmiksi, jos se voidaan toteuttaa tehokkaasti.
Haluan varmistaa, että Erasmus Mundus -ohjelmaa jatketaan tämän otsakkeen alaisuudessa vuoden 2009 jälkeen yhdessä viime vuonna käynnistetyn yliopistojen välisen ohjelman kanssa, jolla pyritään kehittämään demokratiaa ja ymmärtämystä eri maidemme välillä. Yksi nykyisten ehdotusten ilmiselvistä virheistä on mielestäni se, ettei niissä juurikaan viitata demokraattisen kansalaisuuden kehittämiseen. Kansalaisuuteen on viitattu, mutta mielestäni demokraattista roolia ei ole painotettu riittävästi. Koska komissio ja neuvosto ovat jo myöntäneet, että tämä on välttämättömyys, ja koska ne ovat jo sopineet yliopistojen välisen ohjelman perustamisesta Venetsiaan, ehdotusta olisi kannatettava. Olen pettynyt, että komission kaksi pääosastoa näyttävät kiistelevän siitä, kenen pitäisi rahoittaa kyseinen ohjelma tulevaisuudessa. Toivon, että tämä ongelma voidaan ratkaista pikaisesti. 
Helga Trüpel (Verts/ALE ),
   . Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, budjettivaliokunnan lausunnossa suhtaudutaan myönteisesti komission ehdottamaan elinikäistä oppimista koskevaan toimintaohjelmaan, johon sisältyy neljä upeaa ohjelmaa – Erasmus, Comenius, Leonardo ja Grundtvig. Lausunto perustuu siihen keskeiseen näkemykseen, ettei näiden ohjelmien arvoa saa aliarvioida Euroopan rakennemuutoksen kannalta ja että niillä on keskeinen merkitys Euroopassa tehtäville uudistuksille. Olemme lausunnossamme tyytyväisiä ehdotuksen tavoitteeseen yksinkertaistaa hallintoa ja rahoitusmenettelyjä, mutta arvostelemme sitä, että ne ovat edelleenkin liian raskaita ja hitaita.
Meidän on huomautettava, että talousarvioluvut ovat vasta alustavia, mutta budjettivaliokunta katsoo kuitenkin, että komission tätä ensisijaisen tärkeää painopistealuetta varten ehdottamat summat ovat epäilemättä hyvin vaatimattomia. Virallinen näkemys komission ehdotuksesta on toinen asia, mutta äänestyksessä, joka on poliittinen asia, kyse on selvästikin tarpeesta edetä tällä alalla ja saavuttaa Euroopan ensisijaisen tärkeät koulutuspoliittiset tavoitteet. 
Françoise Castex (PSE ),
   . Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, työllisyyden ja sosiaaliasioiden valiokunta, jonka puolesta olen valmistellut lausunnon, kannattaa komission Erasmus- ja Leonardo da Vinci -ohjelmia koskevaa aloitetta ja etenkin korkea-asteen ammatillisen jatkokoulutuksen sisällyttämistä Erasmus-ohjelmaan. Näiden kahden yhdistäminen tällä tavoin on osoitus siitä, ettemme halua sulkea ohjelmasta pois opiskelijoita heidän opintoalansa perusteella riippumatta siitä, onko se akateeminen, yleissivistävä vai ammatillinen.
Onnittelen esittelijää, jäsen Packia, korkealaatuisesta mietinnöstä ja kiitän häntä siitä, että hän on ottanut huomioon suuren osan työllisyyden ja sosiaaliasioiden valiokunnan näkemyksistä etenkin elinikäisen oppimisen ja koulutuksen osalta, joiden myönnetään olevan yhdessä yksi kasvun edellytyksistä ja korkealaatuisten työpaikkojen tae. Elinikäisen koulutuksen olisi oltava yksi oikeus, ja yritysten olisi otettava siitä erityinen vastuu, ja nämä näkökohdat olisi tunnustettava yhteisössä sosiaalisena perusoikeutena.
Näiden ohjelmien ansiosta luodaan vähitellen eurooppalainen yleissivistävän ja ammatillisen koulutuksen alue, ja meillä on suuri tarve tällaiselle alueelle, jolla tuetaan työmarkkinoita. Meidän on parannettava tutkintotodistusten yhdenmukaistamista ja lähentämistä toisiinsa ja meidän on turvattava eurooppalaisten työntekijöiden taidot kaikkialla EU:ssa, minkä vuoksi heidät on palkittava asianmukaisesti. Mielestämme tämä olisi tehokas tae sosiaalista polkumyyntiä vastaan. 
Magda Kósáné Kovács (PSE ),
   . Arvoisa puhemies, myös kansalaisvapauksien valiokunta haluaisi ilmaista kiitollisuutensa esittelijälle, joka on osallistunut tätä aihetta koskeviin parlamentin toimiin jo vuosien ajan.
Valiokuntamme katsoo, että oikeus koulutukseen on yksi kaikkein tärkeimmistä perusihmisoikeuksista eikä ketään pitäisi estää käyttämästä tätä oikeutta taloudellisen tilanteen, köyhyyden tai syrjinnän takia, ja meidän on vaadittava vastakin tasa-arvoista kohtelua. Vaadimme tasa-arvoista kohtelua eri sukupolville, ikääntyneille, naisille ja etenkin yksinhuoltajaäideille, ja tältä osin odotamme tietenkin, että myös työnantajat omaksuvat ymmärtäväisen asenteen, sillä heidän on ymmärrettävä, että elinikäinen koulutus on strateginen etu. Odotamme, että etniseen alkuperään perustuva syrjintä saadaan loppumaan ja että vammaisilla on kaikki oikeudet osallistua koulutukseen. Mielestämme tällä yhteisön ohjelmalla EU tuodaan lähemmäs sen kansalaisia ja kansalaiset lähemmäs toisiaan, ja siksi pidämme tästä ohjelmasta. 
Erna Hennicot-Schoepges,
   . Arvoisa puhemies, haluaisin aloittaa onnittelemalla jäsen Packia paitsi hänen erinomaisesta mietinnöstään myös siitä, miten hän on henkilökohtaisesti sitoutunut edistämään nuorten eurooppalaisten liikkuvuutta. Erasmus-ohjelma on paljolti hänen sinnikkyytensä ansiota, ja hänen vaatimansa talousarvion kasvu on selvä osoitus tästä sitoutuneisuudesta.
Haluaisin lisäksi muistuttaa teitä komission jäsenen Barroson Berliinissä pitämästä puheesta ja kaikkien parlamentin poliittisten ryhmien puheenjohtajien osana 70 senttiä kulttuurille -kampanjaa pitämistä puheista, sillä he kaikki lupasivat kasvattaa kulttuuribudjettia.
On esitettävä kolme huomautusta meille esitellystä uudistuksesta. Sisämarkkinat olisivat kilpailukykyisemmät ja yritysten liikkuvuus entistä parempaa, jos nuoria oppisopimuskoulutettavia valmisteltaisiin paremmin liikkuvuuteen. Monien pienimuotoisten yritysten suojeluvaistoja voitaisiin hillitä Leonardo da Vinci -ohjelman nuorille antamien käytännön kokemusten avulla, sillä ohjelman avulla he voivat mennä työharjoitteluun toisiin maihin.
150 000:ta oppisopimuskoulutettavaa varten tehty budjettiarvio on riittämätön. Erasmus-ohjelma on liian elitistinen, sillä avustusten saajille osoitetut summat eivät ole riittäviä heidän liikkuvuutensa rahoittamiseksi täysimääräisesti. Ainoat opiskelijat, jotka ovat oikeutettuja tähän ohjelmaan, ovat siten opiskelijoita, joiden vanhemmat voivat maksaa jäljelle jäävän summan siinä tapauksessa, etteivät jäsenvaltiot ota kantaakseen tätä vastuuta, mitä ne tällä hetkellä eivät tee.
Lopuksi totean, että yliopisto-opiskelijoiden liikkuvuus parantuisi, jos neuvosto käsittelisi todellisia ongelmia, nimittäin avustusten siirrettävyyttä sekä opiskelijoiden asemaa, sosiaaliturvaa ja oikeutta työhön. Kaikkia näitä kysymyksiä voitaisiin käsitellä, sillä ne mainittiin komission vuonna 1996 julkaisemassa vihreässä kirjassa. Ehkäpä komission jäsen voi kertoa meille, miten alan toimet ovat edistyneet.
Arvoisa puhemies, kulttuuria ei voida hinnoitella, mutta se maksaa silti. Jos haluamme antaa Euroopalle sielun, sille on myönnettävä rahoitusta. Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmä kannattaa jäsen Packin ehdotusta. 
Christa Prets,
   . Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, meidän olisi ehkä nimettävä elinikäisen oppimisen ohjelma koko elämän kestäväksi oppimiseksi, sillä "elinikäinen" kuulostaa rangaistukselta, vaikka oppimisen pitäisi olla loppujen lopuksi iloinen asia.
Vaikka kyse onkin koulutusohjelmasta, jonka osat – Comenius, Erasmus, Grundtvig ja niin edelleen – koskevat erilaisia painopistealueita, yksi asia, joka on yhteinen näille kaikille ohjelman osille, on se, että niillä edistetään liikkuvuutta ja parannetaan laatua sekä annetaan tunnustusta saavutuksille ja koulutukselle, monikielisyydelle ja muiden maiden tuntemukselle. Tällä tavoin ne tuovat Euroopalle lisäarvoa. Nämä asiat ovat juuri sellaisia tavoitteita, jotka meidän on saavutettava – tai joita meidän on vähintäänkin lähennyttävä. Se on yksi Lissabonin tavoite, joka on saavutettava vuoteen 2010 mennessä, toisin sanoen tavoitteena on kolme miljoonaa Erasmus-opiskelijaa ja 150 000 Leonardo-ohjelman osallistujaa.
Vaikka olenkin samaa mieltä jäsen Packin kanssa siitä, että Erasmus-opiskelijoiden avustuksia on korotettava, se ei saa johtaa siihen, että ne jäsenvaltiot, jotka täydentävät stipendejä kansallisista varoista – kuten Itävalta – vähentävät maksuosuuttaan; päinvastoin niiden olisi mukauduttava uusiin vaatimuksiin. EU:ssa 25 prosentilla väestöstä on yliopistotutkinto, ja 75 prosentilla väestöstä on keskiasteen koulutus. Monilla kansalaisilla on ammatillinen koulutus, ja onkin valitettavaa – ja haluan arvostella tätä tässä yhteydessä – ettei Lissabonin asiakirjoihin sisälly tätä koskevia lukuja. Työelämään tai ammatilliseen peruskoulutukseen osallistuvien henkilöiden liikkuvuuteen liittyy monia hallinnollisia ja kielellisiä esteitä, ja siksi Leonardo-ohjelma tarvitsee kiireesti enemmän tukea ja edistämistoimia. Emme tarvitse harjoittelijoita varten uutta Erasmus-ohjelmaa vaan tarvitsemme asianmukaisesti toimivan Leonardo-ohjelman, mikä edellyttää lisärahoituksen tarjoamista.
Odotamme innokkaina yksittäisten jäsenvaltioiden Lissabonin toimintasuunnitelmia, mutta odotamme vähintäänkin yhtä innokkaina rahoitusnäkymien ja kaikkia näitä ohjelmia koskevien budjettiehdotusten sisältöä vuodeksi 2007. On selvää, että opiskelijoille, koululaisille, opettajille ja harjoittelijoille samoin kuin kulttuurijärjestöille, taiteilijoille ja nuorisolle olisi tuhoisaa, jos uuden sukupolven ohjelmien käynnistyminen viivästyisi. Se olisi myös räikeässä ristiriidassa Lissabonin strategian kanssa. 
Sepp Kusstatscher,
   . Arvoisa puhemies, sallinette minun aloittaa onnittelemalla jäsen Packia.
Jos haluamme, että Eurooppa lähentyy, onnistumme siinä kaikkein todennäköisimmin koulutuksen avulla. Meillä on nyt käsiteltävänä hyvin laaja kirjo erilaisia koulutukseen liittyviä aloitteita, joilla edistetään tietojen tai taitojen vaihtoa Euroopan maiden välillä, helpotetaan eri kulttuuria edustavien kansalaisten tapaamisia ja annetaan heille tukea kielten, ja etenkin heidän naapureidensa kielen, oppimisessa. Kannatan erityisesti pyrkimystä saattaa eri toimenpiteet yhden katon alle. Olen iloinen, että Balkanin maat ovat oikeutettuja avustuksiin, ja olen tyytyväinen selvästi ilmaistuun aikomukseen antaa tukea poliittista koulutusta koskeville aloitteille.
Katson kuitenkin, että meillä on edelleen parantamisen varaa, sillä sosiaalisesti huonommassa asemassa olevat on otettava entistä paremmin huomioon ja menettelyjä on yksinkertaistettava – ja haluan huomauttaa, etteivät kaikki vaikeudet johdu EU:sta. Minulla on käytännön kokemusta hankkeiden johtamisesta, ja olen huomannut tällöin, että jäsenvaltioiden ongelmat ovat usein jopa EU:n ongelmia pahempia.
Yksi asia, josta olen eri mieltä, on Leonardo-ohjelmaan tehdyt leikkaukset. Vastustan ammatillisen koulutuksen rahoituksen kaikenlaista vähentämistä. Se, että käytännön koulutus maksaa puhtaasti teoreettista koulutusta enemmän, ei voi olla mikään syy sen rahoituksen vähentämiseen. On sekä epärehellistä että epäjohdonmukaista julistaa vuosi 2006 Euroopan työntekijöiden liikkuvuuden teemavuodeksi ja vähentää samalla tätä koskevaa rahoitusta. 
Adamos Adamou,
   . – Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, keväällä järjestetyn neuvoston kokouksen jälkeen muotoiltu Lissabonin strategia alistaa koulutuksen markkinoiden tarpeille ja korostaa elinikäistä oppimista ja koulutusta yksinomaan keinona edistää matalapalkkaisia pysyviä työpaikkoja. Tieteelliseen tutkimukseen vaaditaan jatkuvasti lisää yksityisiä investointeja, jotta palvellaan suurten yritysten tarpeita. Samalla innovaation ja uutuuksien päämääränä ei ole edistää teknologiaa ja elämän laatua. Laaditussa Lissabonin strategiassa jätetään huomiotta tarve lisätä julkisia varoja ja investointeja koulutuksen alalla, kasvattaa apurahoja ja laatia elinikäistä oppimista koskevia yksityiskohtaisia ohjelmia, joilla tuetaan vapaamuotoista koulutusta ja jotka ovat kuitenkin samalla suuren väestönosan ulottumattomissa.
Elinikäisen oppimisen laajentaminen yhteistyössä yritysmaailman kanssa on yksi Lissabonin strategiassa vahvistetuista perustavoitteista. Kyseisessä ohjelmassa yliopistot avaavat ovensa, jotta työntekijät voivat erikoistua uusiin ammatteihin, ja sen jälkeen he ovat halpaa työvoimaa yrityksille, jotka investoivat rahansa kyseiseen yliopistoon. Näin luodaan noidankehä nuorille ihmisille, jotka ensin sanotaan irti ja jotka palkataan uusiin ammatteihin halpoina työntekijöinä sen jälkeen, kun he ovat kouluttautuneet uudelleen. Tämä todistaa, ettei komission tavoitteena ole elinikäinen oppiminen vaan elinikäinen riistäminen.
Lopuksi totean, että on ilmeisen selvää, että jos tällaiset toimintaohjelmat pannaan täytäntöön, alistamme käytännössä koulutuksen yritysten mielijohteille ja uhraamme sen kilpailukyvylle ja voitontavoittelulle. Tämä tarkoittaa tutkimuksen alistamista yritysten käskyille ja tarpeille ja valtion osallistumisen heikkenemistä.
Katsomme, että unionin jäsenvaltiot voivat kehittää koulutusta ja elinikäistä oppimista värittämättä sitä spekulaatioilla ja yksipuolisella sitoutumisella niin kutsuttuihin markkinoiden tarpeisiin ja kilpailukykyyn. Siksi Euroopan yhtyneen vasemmiston konfederaatioryhmä / Pohjoismaiden vihreä vasemmisto ei voi äänestää toimintaohjelman perustamista elinikäisen oppimisen alalla koskevan ehdotuksen puolesta. 
Rolandas Pavilionis,
   . – Olen tyytyväinen komission pyrkimyksiin integroida ja yksinkertaistaa eurooppalaisia koulutusohjelmia ja haluaisin kiinnittää huomionne esittelijämme Doris Packin esittämiin tarkistuksiin, joissa paitsi korostetaan välttämättömyyttä varmistaa elinikäisen oppimisen jatkuvuus myös tarvetta lisätä eurooppalaisille ohjelmille, myös Erasmus-ohjelmalle, annettavaa rahoitusta. Näin otettaisiin huomioon ennen kaikkea ohjelman osallistujien määrä, joka on kasvanut ja kasvaa edelleen. Emme myöskään voi olla kannattamatta ehdotusta, jonka mukaan keskimääräistä apurahaa olisi nostettava vuonna 2007 maksettavasta 210 eurosta 300 euroon ohjelman lopussa. Kun pidetään mielessä EU:n jäsenvaltioiden muuttunut kielellinen monimuotoisuus, emme voi olla kannattamatta ehdotusta, jonka mukaan olisi luotava entistä joustavammat mahdollisuudet opiskella vähintään kahta kieltä. Luotan myös siihen, että otatte huomioon esittämäni tarkistuksen, jossa todetaan, että haluaisimme, että eurooppalainen humanistinen yliopisto, joka suljettiin Valko-Venäjällä mutta joka avattiin uudelleen kaksi viikkoa sitten Vilnassa, voitaisiin asettaa rahoituspäätöksissä etusijalle. Unioni kansakuntien Euroopan puolesta -ryhmä hyväksyy Doris Packin mietinnön. 
Manolis Mavrommatis (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, nyt kun sekä Euroopassa että muualla maailmassa tehdään tärkeitä ja perustavanlaatuisia muutoksia, on ainoastaan luonnollista, että kulttuuri- ja koulutusvaliokunta ja Euroopan parlamentti osoittavat suurta kiinnostusta integroituun toimintaohjelmaan elinikäisen oppimisen alalla.
Lissabonin strategiassa toistetaan koulutuksen tavoitteet, joita on mukautettu uusiin teknologioihin, monikielisyyteen, monimuotoisuuteen ja ohjelmien lujittamiseen. Tämän yhteydessä kiinnitetään erityistä huomiota myös opiskelijoiden liikkuvuuteen, koulujen vaihto-ohjelmiin ja opettajien rajatylittävään liikkuvuuteen.
Kannustaminen kahden vieraan kielen opettamiseen ja oppimiseen, vammaisten osallistujien avustusten lisääminen sekä viittomakielen oppiminen ja käyttäminen ovat esittelijä Packin keskeisiä ehdotuksia. Näiden lisäksi haluaisin kuitenkin korostaa sitä, että Euroopan parlamentti on velvollinen tukemaan muutamien tarkistusten tiettyjä näkökohtia, etenkin erikoisohjelmien talousarvion alalla, jotta voimme osoittaa tällä tavoin olevamme tietoisia tarpeesta puolustaa kulttuurien historiaa hankkimalla tietoa ja kouluttamalla kansalaisia.
Emme saa unohtaa myöskään sitä, että korkeasti koulutetun työvoiman kysyntä on nykyään välttämätön edellytys kilpailukyvyn lujittamiselle. Mukauttamalla jäsenvaltioiden koulutuspolitiikkaa elinikäisen oppimisen tulevaisuudennäkymiin toistetaan ja vahvistetaan, että koulutus on Lissabonin strategian kulmakivi, ja samalla edistetään sosiaalista ja taloudellista kehitystä. 
Nikolaos Sifunakis (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, Erasmus, Leonardo, Comenius, Grundtvig ja muut ohjelmat ovat olleet todellinen menestys, ja ne ovat ehkäpä kaikkein suosituimpia ja yleisesti tunnetuimpia Euroopan unionin ohjelmia. Sen lisäksi, että niillä on edistetty koulutuksen ja koulutusjärjestelmien nykyaikaistamista, niillä edistetään myös kaikkein tehokkaimmin etenkin nuorison vaihto-ohjelmien lujittamista ja autetaan nuoria luomaan suorat yhteydet muiden Euroopan maiden kieliin, kulttuureihin ja koulutukseen.
Siksi on äärimmäisen tärkeää, että näitä ohjelmia laajennetaan kattamaan mahdollisimmat monet nuoret ja ennen kaikkea huonommassa asemassa olevat ihmiset. Comenius-ohjelmassa tehtäviin oppilasvaihtoihin on voitava osallistua vähintään joka viidestoista ohjelman oppilas. Samalla Erasmus-apurahojen määrä on kaksinkertaistettava, kun otetaan huomioon, että se on pysynyt samana vuodesta 1993 ja että se on liian pieni valtaosin vähemmän varakkaiden opiskelijoiden tarpeiden täyttämiseksi, kuten esittelijämme Pack on aivan perustellusti vaatinut. Siksi on välttämätöntä kasvattaa budjettia, jotta vastataan Euroopan kansalaisten toiveisiin ja jotta voimme saavuttaa käytännössä Lissabonin strategian kunnianhimoiset tavoitteet. 
Ljudmila Novak (PPE-DE ). –
   Euroopan unionin kriisistä puhutaan yhä enemmän. Koska tiedämme, että pystymme ratkaisemaan nykyaikaisen maailman ongelmat ja globalisoitumisen haasteet vain voimakkaan yhteisön avulla, meidän on pyrittävä jatkuvasti säilyttämään yhteenkuuluvuus tämän yhteisön kansojen välillä. Elinikäistä oppimista koskevassa mietinnössä ehdotetut ohjelmat voivat olla meille merkittävä apu tässä.
Tulevaisuutemme on nuorissa ihmisissä, jotka tekevät pian politiikkaa, taloutta ja elämämme muita osa-alueita koskevia päätöksiä. Tästä syystä on sitäkin tärkeämpää, että mahdollisimmat monet nuoret osallistuvat kansainvälisiin koulutusohjelmiin jo koulutuksensa varhaisessa vaiheessa. Tällä tavoin heistä tulee paljon motivoituneempia oppimaan kieliä, tutustumaan toisiin maihin ja olemaan suvaitsevampia muita kansoja ja kulttuureja kohtaan.
Samalla olemme todenneet, että ne maat, jotka ovat investoineet enemmän varoja koulutukseen, ovat edenneet nopeammin ja ovat nyt kaikkein kehittyneimpien maiden joukossa. Siksi kannatan esittelijä Doris Packia hänen pyrkimyksissään turvata koulutukselle entistä enemmän varoja rahoitusnäkymissä.
Esittelijä pyrkii myös turvaamaan tuen erityistarpeessa oleville ihmisille, jotka ovat yhteiskuntamme tärkeitä ja tasa-arvoisia jäseniä. Koska haluamme olla yhteisö, joka ottaa huomioon sosiaaliset näkökohdat, meidän on kiinnitettävä heihin erityistä huomiota.
On myös yhtä tärkeää saada näihin hankkeisiin mukaan mahdollisimman useita pieniä ja keskisuuria yrityksiä sekä ammatillisen koulutuksen saaneita henkilöitä, jotta heidät saadaan motivoitua elinikäiseen oppimiseen ja autetaan heitä hankkimaan uutta ja hyödyllistä asiantuntemusta.
Yksi Euroopan unionin lisäetu on se, että kansamme voivat oppia toinen toisiltaan, joten kannatan yhteistyötä ja liikkuvuutta elinikäisen oppimisen alalla, josta on tulossa sekä tarve että todellisuutta kaikkia elämänaloja edustaville ihmisille. 
Åsa Westlund (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, joka vuosi tuhannet opiskelijat kaikkialta Euroopasta saavat mahdollisuuden opiskella ulkomailla, mikä on nyt tarkasteltavien ohjelmien ansiota. Monille opiskelijoille nämä vaihdot ovat itse asiassa koko EU-hankkeen kaikkein konkreettisin etu.
Opiskelemalla ulkomailla he saavat uutta tietoa ja uusia kokemuksia toisesta kulttuurista, mutta samalla he myös levittävät tietoa ja auttavat siten parantamaan eurooppalaisen koulutuksen laatua, mikä on puolestaan yksi Lissabonin strategian kulmakivistä. Huomisessa äänestyksessä yksinkertaistamme hallintokäytäntöjä, minkä ansiosta monet koulut ja yliopistot voivat osallistua ohjelmiin aktiivisemmin ja rohkaista useampia opiskelijoita opiskelemaan ulkomailla.
Olen tyytyväinen myös siihen, että tämän menettelyn aikana me Euroopan parlamentin sosialidemokraattisen ryhmän jäsenet olemme vastustaneet Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän ehdottamia leikkauksia ammatillisen koulutuksen alalla ja että olemme myös kannattaneet sitä, että jo ammattikoulutuksensa päättäneille tarjotaan vastakin useita mahdollisuuksia ulkomailla opiskeluun. Ammatillisella koulutuksella edistetään itse asiassa merkittävästi EU:n taloutta ja sitä, miten työmarkkinat toimivat. Näin ollen meidän on rohkaistava myös ammattikoulutuksen saaneita ihmisiä entistä suurempaan liikkuvuuteen. Muidenkin kuin yliopisto-opiskelijoiden olisi päästävä opiskelemaan ulkomaille.
Rahoituksesta totean, että myöntäisin mielelläni rahaa myös näitä ohjelmia varten, mutta samalla katson, että kaikkia talousarviokysymyksiä olisi käsiteltävä samanaikaisesti, jotta meidän olisi todella pakko priorisoida tärkeät kysymykset. Kannatankin tarkistuksia, jotka ovat kokonaisuudessaan talousarviota koskevan parlamentin mietinnön, toisin sanoen Bögen mietinnön mukaisia. 
Tomáš Zatloukal (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, nyt käytävässä keskustelussa keskitytään aloitteeseen, joka saa kaikkien asiasta vastaavien parlamentin valiokuntien edustajien tuen heidän poliittisesta vakaumuksestaan riippumatta. Tämä johtuu siitä, että meistä valtaosa ymmärtää, että ehdotettu integroitu toimintaohjelma on askel, joka on otettava, jotta Euroopan unionista voi tulla kehittynyt tietopohjainen yhteiskunta, jolle ovat ominaisia kestävä taloudellinen kasvu, työpaikkojen määrän ja laadun kasvu, entistä suurempi koheesio ja entistä voimakkaampi kulttuuri.
Minun on kuitenkin korostettava, että mielestäni on ensiarvoisen tärkeää, että jokainen jäsenvaltio laatii oman kansallisen elinikäisen oppimisen strategiansa, jotta elinikäisen oppimisen järjestelmä voisi toimia tehokkaasti. Tänään tarkasteltavat rahoitusvälineet ovat nyt ja vastakin välttämättömiä näiden strategioiden panemiseksi täytäntöön. On sanomattakin selvää, että ne ovat myös korvaamattomia toimintaohjelman eri osa-alueiden onnistuneen toteuttamisen kannalta, ja siksi kannatan täysin esittäjän vaatimusta tälle aloitteelle annettavan rahoituksen lisäämisestä.
Yksi niistä monista syistä, miksi tämä ehdotus ansaitsee tukemme, on se, että sillä mahdollistetaan keskiasteen koulujen yksittäisten oppilaiden ja aikuisopiskelijoiden liikkuvuus luomalla uusia liikkuvuusmuotoja Comenius- ja Grundtvig-alaohjelmien puitteissa ja tarjotaan uusia mahdollisuuksia osallistua hankkeiden täytäntöönpanoon luontoissuoritusten avulla. Ne toimijat, jotka osallistuvat elinikäisen oppimisen ohjelmien organisointiin ja hakevat rahoitusta asiaan liittyvistä rahoitusvälineistä, ovat epäilemättä tyytyväisiä tällaisten menettelyjen byrokraattisuuden vähentämiseen. Kannatan näin ollen ehdotusta, jonka mukaan hallinnollisia menettelyjä olisi yksinkertaistettava apurahan suuruuden mukaisesti.
Unionin keskeisissä asiakirjoissa todetaan, että koulutus on ensisijaisen tärkeä rakenneosa tulevaisuuden vaurauden ja kasvun kannalta. Ilman asianmukaista rahoitusta nämä tavoitteet jäävät kuitenkin saavuttamatta eivätkä etene koskaan suunnitteluvaihetta pidemmälle, kuten on tilanne muutamissa jäsenvaltioissa. Haluaisin kiittää esittelijää hänen työstään. 
Guy Bono (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, sallinette minun ensin onnitella esittelijää, jäsen Packia, tätä Euroopan unionin tulevaisuudelle hyvin tärkeää aihetta koskevasta työstä.
Haluaisin vain sanoa muutaman sanan korostaakseni, että kulttuuri- ja koulutusvaliokunnassa toimitetun äänestyksen ansiosta asiassa on edistytty merkittävästi, etenkin oppisopimuskoulutettavien liikkuvuutta koskevassa kysymyksessä. Oppisopimuskoulutettavien asemaan liittyvät erityisehdot estävät nykyään oppisopimuskoulutettavia osallistumasta täysimääräisesti yhteisön liikkuvuusohjelmaan. Nykyisellään Leonardo da Vinci -ohjelmasta hyötyy vain 0,15 prosenttia tietystä ikäryhmästä Ranskassa ja yksi prosentti Saksassa. Kulttuuri- ja koulutusvaliokunnassa toimitettu äänestys merkitsee merkittävää edistystä laadussa, sillä sen ansiosta ohjelmasta voidaan myöntää tukea kaikkien oppisopimuskoulutettavien liikkuvuuden edistämiseen osallistuvien järjestöjen tukitoimenpiteille. Tämän edistyksen ansiosta pitäisi olla mahdollista saavuttaa Euroopan komission asettama tavoite, jonka mukaan harjoittelupaikkoja olisi oltava 150 000 vuoteen 2013 mennessä.
Suhtaudumme toiveikkaasti siihen, ettei tätä edistystä kyseenalaisteta. Nuorten – ja etenkin oppisopimuskoulutettavien – liikkuvuus ammatillisen koulutuksen alalla on yksi väline, jonka avulla Eurooppaan voidaan luoda todellista yrittäjähenkeä ja innovatiivisuutta. Tämä on yksi perusedellytyksistä valtionpäämiesten ja hallitusten päämiesten Lissabonin strategian osana asettamien tavoitteiden saavuttamiselle. 
Thomas Mann (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, EU:n koulutusohjelmia on suunnattu uudelleen. Erasmus, Comenius, keskiasteen kouluille tarkoitettu Comenius Regio, Grundtvig ja Leonardo ovat osa integroitua toimintaohjelmaa, jota kutsutaan elinikäiseksi oppimiseksi – Lifelong Learning "L L L" –ja jäsen Prets, se on helppo muistaa.
Vaikka onnittelenkin jäsen Packia hänen mietinnöstään, jossa hän pyrkii löytämään tasapainon eri alakohtaisten ohjelmien välillä niiden vastakkain asettamisen sijaan, minun on sanottava, että kulttuurivaliokunnan ehdotus, jonka mukaan vain 23 prosenttia elinikäisen oppimisen ohjelmasta kohdennetaan Leonardo-ohjelmalle alunperin suunnitellun 25 prosentin sijasta, aiheuttaa levottomuutta harjoittelijoiden, ammattikuntakamarien ja ammatillisen koulutuksen sidosryhmien keskuudessa. Jos vuotuisten harjoittelujaksojen määrää aiotaan lisätä nykyisestä 45 000:sta 70 000:een tai jopa – kuten komission jäsenen edustama elin on ehdottanut – yli 100 000:een, tarvitsemme vakaan rahoitusperustan. Leonardo-ohjelmalla annetaan pitkän aikavälin tukea ammatilliselle koulutukselle, lisätään yksilöiden vaikutusvaltaa ja, kuten jäsen Pack korosti, se on kaikilta osin sopusoinnussa kasvua ja työllisyyttä koskevan uuden Lissabonin strategian tavoitteiden kanssa.
Ensimmäinen merkki tilanteen parantumisesta on se, ettei opiskelijoiden harjoittelujaksoja enää hallinnoida Leonardo-ohjelman vaan Erasmus-ohjelman avulla, joten yksin tämän ansiosta säästämme noin 600 miljoonaa euroa tällä ensisijaisen tärkeällä alalla. Myös pienet ja keskisuuret yritykset voivat osallistua entistä tiiviimmin Leonardo-ohjelmaan. Kuten olen korostanut työllisyyden ja sosiaaliasioiden valiokunnassa sekä yritysten ja asianomaisten osapuolten kanssa käydyissä keskusteluissa, vuosien 2007–2013 rahoitusnäkymiä ei ole vielä hyväksytty, joten voi hyvinkin käydä niin – ja voin kertoa komission jäsenelle Figelille, että toivon meidän molempien takia, että näin käy – että Leonardo-ohjelmaa varten on käytettävissä paljon enemmän varoja kuin aiemmin. Nämä EU:n ohjelmat ovat niin tehokkaita viime kädessä siitä syystä, että asianosaiset voivat hyötyä niistä välittömästi, ja koska ohjelmien avulla kieli, kulttuuri ja erilaiset koulutukseen liittyvät arvot tehdään näkyviksi ja näin saadaan kansalaiset vakuuttuneiksi siitä lisäarvosta, jonka Eurooppaan suuntautuminen voi tuoda mukanaan. 
Ján Figeľ,
    Haluan vielä kerran kiittää paitsi tuesta myös aidosti rakentavasta ilmapiiristä keskustelujen aikana. Tämä osoittaa sellaista kypsyyttä, jota tarvitaan, jotta yleissivistävä ja ammatillinen koulutus asetettaisiin ensisijaiseksi painopisteeksi Euroopan unionin politiikassa ja jäsenvaltioiden välisessä yhteistyössä.
Haluan esittää muutaman ehdotuksen ja huomautuksen. Meidän on ymmärrettävä, että on liian aikaista puhua talousarvioluvuista, vaikka alustava poliittinen tuki onkin ollut erittäin voimakasta. Parlamentin omaksuman kannan ansiosta sekä talousarviota että talousarviosta rahoitettua kahta kulttuuri- ja nuoriso-ohjelmaa tuetaan voimakkaasti, ja tämä herättää toiveita siitä, että ne ovat laajentuneen unionin tulevan yhteistyön menestyviä aloja. Kolmansia maita koskevien ohjelmien käynnistämistä koskeva pyyntö on myös pantu vireille. Ohjelman odotetaan saavan prosentin muiden maiden yhteistyölle budjetoidusta kokonaismäärästä. Näitä maita ei ole vielä nimetty, mutta haluan korostaa, että aivan kuten Erasmus Mundus -ohjelmassa on ollut ja on edelleenkin mahdollista tehdä yhteistyötä kolmansien maiden kanssa, myös Tempus- ja Tempus Plus -ohjelmissa tarjotaan tällaista mahdollisuutta.
Monet puhujat viittasivat elinikäiseen oppimiseen oikeutena. Tämä merkitsee valtavaa muutosta. Pyrimme luomaan jäsenvaltioihin elinikäisen koulutuksen järjestelmiä, edellytyksiä, strategioita ja ohjelmia sekä varmistamaan, että ihmisillä on aidosti mahdollisuus osallistua tähän järjestelmään. Vaikka Euroopassa esiintyy paljon epäilyksiä ja apaattisuutta, on olemassa maanosia, joissa keskustelussa keskitytään ihmisten perustavanlaatuiseen oikeuteen peruskoulutukseen, kun taas me puhumme nyt oikeudesta elinikäiseen oppimiseen. Tämä on erinomainen esimerkki valtioiden välisestä yhteistyöstä.
Ammatillisten kurssien tai ammatillisen koulutuksen näkökulmasta Kööpenhaminan ja Bolognan prosessit ovat nyt paljon näkyvämpiä. Olen vakuuttunut, että nyt esitetty ehdotus ottaa käyttöön eurooppalainen tutkintokehys, josta keskustellaan jäsenvaltioiden kanssa, edistää suuresti liikkuvuutta ja tutkintojen tunnustamista. Haluan toistaa sen, minkä Thomas Mann jo mainitsi, nimittäin että osa kiintiöstä, joka koskee yliopisto-opiskelijoiden harjoittelujaksoa yrityksissä, siirretään tulevissa ohjelmissa nykyisestä Leonardo da Vinci -ohjelmasta Erasmus-kiintiöön. Tämä kannattaa panna merkille.
Haluan lopuksi kommentoida muutamalla sanalla jäsen Pavilionisin mainitsemia laitoksia, joille on varattu tukea. Jos Euroopan parlamentti ja neuvosto pääsevät yhteisymmärrykseen, komissio voi tukea laitosten sisällyttämistä ehdokasluetteloon. Venetsiassa sijaitsevassa Euroopan yliopistojen välisessä keskuksessa keskustellaan siitä, miten mukauttaa ihmisoikeuksia koskevaa asetusta, ja haluamme valmistautua tulevaisuutta varten ja löytää ratkaisun, joka mahdollistaa tämän laitoksen rahoituksen jatkumisen.
Tässä on periaatteessa kaikki, mitä halusin sanoa. Olen tyytyväinen siihen, että valiokunnat, poliittiset ryhmät ja yksilöt ovat päässeet yhteisymmärrykseen koulutuksesta. Tämä on terve lähtökohta menestykselle. 
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.30.
Zita Gurmai (PSE ). –
   Kehitys kohti tietopohjaista yhteiskuntaa asettaa korkeat vaatimukset työvoiman koulutustasolle. Ihmisiin sijoittaminen on entistä tärkeämpää, kun otetaan huomioon nykyinen taloudellinen suhdanne ja uusien taloudellisten kilpailijoiden ilmestyminen.
Elinikäisellä oppimisella on näin ollen tärkeä asema integroidun työllisyysstrategian kehittämisessä ja erityisesti sellaisen hyvin koulutetun työvoiman edistämisessä, joka kykenee mukautumaan jatkuvasti muuttuvaan markkinaympäristöön. Käytännöllisesti hallinnoituna integroitu lähestymistapa johtaa talouskasvuun, kansalaisten aktiivisempaan osallistumiseen ja hyvinvoinnin lisääntymiseen.
Toimintaohjelma sisältää enemmän mahdollisuuksia kuin puhtaasti taloudellisia etuja. Sen avulla voidaan myös saavuttaa jäsenvaltioiden tavoitteet ja päämäärät, luoda suvaitsevia ja demokraattisia yhteisöjä, vähentää epätasa-arvoa, ehkäistä syrjäytymistä ja osallistua naisten ja miesten väliseen tasa-arvoon perustuvan paremman yhteiskunnan luomiseen.
Elinikäisen oppimisen laaja ja integroitu ohjelma on elintärkeä Lissabonin tavoitteiden saavuttamiseksi. Yhtenäisyys ja yhteisvaikutus tekevät siitä entistäkin tehokkaamman. Onnistuminen perustuu siihen, että kaikilla Euroopan kansalaisilla on mahdollisuus osallistua kaikilla tasoilla. 
Puhemies.
   - Esityslistalla on seuraavana jäsen Grönerin laatima kulttuuri- ja koulutusvaliokunnan mietintö ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi nuorisotoimintaohjelman (Youth in Action) perustamisesta ajanjaksoksi 2007–2013 (KOM(2004)0471 – C6 0096/2004 – 2004/0152(COD)) (A6-0263/2005). 
Ján Figeľ,
   . Arvoisa puhemies, toinen tänä iltana käsiteltävistä ohjelmista ja kolmas myöhemmin käsiteltävä ohjelma kuvastavat Euroopan parlamentin erityistä kiinnostusta tukea aloja, joilla mielestämme tarvitaan tämänkaltaista pontta Euroopan tulevaisuuden vuoksi.
Komissio antoi nuorisotoimintaohjelmaa (Youth in Action) koskevan ehdotuksensa viime vuoden heinäkuussa. Parlamentti ja erityisesti kulttuuri- ja koulutusvaliokunta ovat aina kannattaneet nuorisoa tukevia aloitteita. Tämä on vahvistunut tämänvuotisissa neuvotteluissa, ja tänään keskustelemme erinomaisesta mietinnöstä, joka on tuottoisan yhteistyön tulos. Haluan kiittää erityisesti esittelijää, jäsen Gröneriä tästä yhteistyöstä ja johtoasemasta, jonka hän on ottanut onnistuneiden päätösten valmistelussa.
Nuorisotoimintaohjelmalla on tarkoitus varmistaa nuorisoalan nykyisten toimien jatkuvuus mutta myös niiden kehittäminen edelleen. Ohjelmassa käsitellään arkioppimista ja liikkuvuutta, ja sen kautta 13–30-vuotiaat nuoret saavat mahdollisuuden osallistua solidaarisuutta ja kansalaisuutta kehittäviin projekteihin. Näillä asioilla vahvistetaan Euroopan yhteisyyttä, pääasiassa nuorisovaihtojen, eurooppalaisen vapaaehtoistyön ja osallistuvaan demokratiaan liittyvien hankkeiden kautta.
Koska tiedätte ohjelman yksityiskohdat, en käsittele niitä, vaan esittelen komission näkemyksen eräistä tärkeistä tarkistuksista. Totean tyytyväisenä, että hyvän näkemystenvaihdon ja aina tähän hetkeen asti jatkuneen yhteistyön jälkeen komissio puoltaa varauksettomasti pääosaa esittämistänne tarkistuksista. Komissio ei puolla muutamia tarkistuksia, pääasiassa niitä, joilla pyritään lisäämään 8 artiklan yksityiskohtaisuutta. Mainitussa 8 artiklassa käsitellään täytäntöönpanomääräystä ja ohjelman hallinnoinnista jäsenvaltioissa vastaavien kansallisten virastojen perustamisesta. Komission tekstissä asetetaan ainoastaan yleiset vaatimukset toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Jäsenvaltioiden viranomaisten toimivaltaan kuuluu panna nämä vaatimukset täytäntöön jäsenvaltioissa vallitsevien tilanteiden mukaisesti.
Haluan esittää mielipiteeni eräistä hyvin tärkeistä tarkistuksista, joita komissio puoltaa. Jäsen Grönerin mietinnössä pyritään varmistamaan, että ohjelman pääkohderyhmä ovat 15–28-vuotiaat, vaikka siinä ei ehdotetakaan komission esittämien ikärajojen muuttamista. Minäkin olen huolissani nuorista, joilla on muita heikommat mahdollisuudet osallistua ohjelmaan, ja kannatan ohjelmaan osallistumiseen liittyvän syrjinnän ehkäisemistä. Tätä ulottuvuutta ei ehkä korostettu tarpeeksi ehdotuksessamme. Ohjelman täytäntöönpano on kuitenkin riittävän joustava, jotta voidaan ottaa huomioon sellaisten nuorten erityistarpeet, joilla on muita heikommat mahdollisuudet.
Ymmärrämme myös parlamentin halun varmistaa, että ohjelman eri toimet saavat vähimmäisrahoitusta. Tämä lähestymistapa on täysin yhdenmukainen ohjelman täytäntöönpanolta vaaditun joustavuuden kanssa, ja komissio on sen vuoksi valmistautunut ottamaan huomioon rahoituksen ehdotetun jakautumisen eri toimien välillä.
Mietinnössä esitetty ehdotus ohjelman budjetin kasvattamiseksi on jälleen kerran osoitus Euroopan parlamentin sitoutumisesta ohjelmaan, joka puhuttelee nuoria suoraan ja siten edesauttaa nuorten sukupolvien lähentämistä Euroopan unioniin. Korostan, että rahoitusasiat riippuvat rahoitusnäkymistä käytävien neuvottelujen lopputuloksesta.
Haluan lopuksi ilmaista tyytyväisyyteni ehdotukseen, että ohjelmassa otetaan esille Euroopan nuorisoviikko. Olen myös hyvin tyytyväinen siihen, että Euroopan parlamentti osallistuu suoraan Euroopan nuorisoviikkoon, johon kuuluu "NuorisoValtaa"-tapahtuma Brysselissä. Nuorisoviikko järjestetään vuoden 2005 joulukuun alussa, ja olen erityisen kiitollinen komission puheenjohtajan Borrellin osallistumisesta sekä järjestelyistä, joita on tehty nuorten kuulemiseksi Euroopan parlamentissa.
Haluan kiittää jäsen Gröneriä jälleen kerran siitä, että hänen mietintönsä oli niin laadukas. Uskon parlamentin kannattavan laajasti nuorisotoimintaohjelmaa, ja kiitän teitä kannatuksesta. Toivon, että seuraava vaihe on osittaisen poliittisen sopimuksen tekeminen seuraavassa neuvoston kokouksessa marraskuussa. 
Lissy Gröner (PSE ),
   . Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, ehdotuksianne kannatetaan parlamentissa laajalti. Yhteistyö on ollut erinomaista. Olemme kuulleet, mitä nuoret ovat kertoneet meille ensin Euroopan parlamentin vaaleissa ja sitten kansanäänestysten kautta. Jos haluamme Euroopan unionin politiikan menestyvän, meidän on aloitettava nuorista.
Uudessa nuorisotoimintaohjelmassa korostetaan erityisesti aktiivisen kansalaisuuden edistämistä, ja parlamentin jättämillä 73 tarkistuksella on tarkoitus tehdä joitakin lisäparannuksia ehdotukseenne. Haluamme vastata siihen, mitä nuoret itse kertoivat meille kuulemisprosessin aikana. Tämä on kaikkein tärkeintä, sillä näin edesautamme solidaarisuutta ja molemminpuolista ymmärtämystä nuorten keskuudessa, tuemme uutta naapuruuspolitiikkaa ja tuomme eri osapuolet yhteen jäsenvaltioissa, alueellisesti ja Euroopan unionissa.
Arvoisa komission jäsen, käsittelitte juuri uuteen ohjelmaan sisältyviä viittä toimea, ja olemme ehdottaneet elinikäisen oppimisen vastapainoksi, että kullekin toimelle tarjottaisiin erillistä vähimmäisrahoitusta. Ehdotuksemme mukaan vähintään 30 prosenttia budjetista suunnattaisiin perinteiseen nuorisovaihtoon toimessa 1, 23 prosenttia eurooppalaiseen vapaaehtoistyöhön ja 4 prosenttia "Nuorten maailma" -toimeen, jolla on tietenkin edellisen kanssa samankaltaiset tavoitteet. Tämän lisäksi 15 prosenttia varattaisiin toimeen 4, "Sosiaalipedagogiikan ohjaajat ja tukijärjestelmät" sekä vähintään 4 prosenttia poliittisen yhteistyön tukemiseen, eli toimeen, johon nuorisoviikko kuuluu.
Ne, joilla on hyvä päässälaskutaito, ovat jo huomanneet, että noin 24 prosenttia kokonaisbudjetista jää yli. Tämän tarkoituksena on antaa komissiolle mahdollisuus joustaa ja jättää lisävaroja nuorisoviikolle yhtenä vuonna sekä jättää enemmän varoja vapaaehtoistyön tai suoran nuorisovaihdon tukemiseen toisena vuonna. On olennaisen tärkeää, että ohjelmaan jätetään mahdollisuus joustavuuteen.
Vaadimme komissiolta kuitenkin myös, että ohjelmasta tehdään vähemmän byrokraattinen. Mielestämme nuorisoyhdistyksillä on oltava mahdollisuus suunnitella tulevaa luottavaisesti, tehdä suunnitelmia useiden vuosien ajaksi eikä vain yhden vuoden ajaksi. Haluamme, että nuorisojärjestöt saavat rahansa viivästyksettä ja ettei kulu enempää kuin neljä kuukautta hakemuksen jättämisen ja rahojen maksamisen välillä. Tällaisella joustavuudella on myönteinen vaikutus järjestöihin, erityisesti pienempiin nuorisojärjestöihin, ja sen avulla voimme saavuttaa tavoitteemme.
Kuten mainitsitte, haluamme kuten ennenkin asettaa osallistujien alkuperäisen ikäryhmän etusijalle. Sen vuoksi ei olisi keskityttävä rajatapauksiin, 13- ja 30-vuotiaisiin, jotka voisivat ehkä osallistua erityisolosuhteissa, vaan olisi keskityttävä 15–18-vuotiaiden ydinjoukkoon, kuten ennenkin.
Toivoisimme hieman suurempaa budjettia. Annan yhden esimerkin. Mielestäni on uskomatonta, että Euroopan unionissa käytetään 6,5 miljardia euroa sokerintuotannon tukemiseen, mutta investoimme mitättömän vähän elinikäiseen oppimiseen, nuorisovaihtoihin ja kulttuuriin. Sen vuoksi parlamentti kannattaa nuorisotoimintaohjelman rahoituksen lisäämistä ja Bögen mietinnössä asetettujen rajoitusten höllentämistä 1,128 miljardiin. Mielestäni summa on kohtuullinen, ja tästä meidän on annettava selvä merkki.
Nuoret suhtautuvat myönteisesti syrjinnän vastaiseen politiikkaan ja nuorisoseminaareihin. Tarkistustemme tarkoitus on antaa näille tärkeä sija, samoin kuin antaa muita heikommassa asemassa oleville nuorille ja kaikille nuorille mahdollisuus osallistua. Tämän olisi tapahduttava paitsi teoriassa myös käytännössä, riippumatta nuorten kansallisuudesta tai rodusta, sukupuolesta, seksuaalisesta identiteetistä tai asuinpaikasta ja riippumatta siitä, mitä nuoret tekevät työkseen tai edes siitä, ovatko he työttömiä. Tässä on kyse älyllisen toiminnan, kielitaidon ja kulttuurienvälisen oppimisen kehittämisestä ja niiden soveltamisesta käytäntöön.
Eikö nuorten olisi oltava meille vähintään yhtä arvokkaita kuin murto-osa siitä, mitä käytetään tupakan viljelyn tukemiseen? Aion vaivata erityisesti neuvostoa niin kauan kuin tarvitaan asennemuutoksen aikaansaamiseksi. Ei ole riittävää, että nuorisosopimus tehdään. Se on myös pantava täytäntöön. Se on ensimmäinen vaihe. 
Ingeborg Gräßle (PPE-DE ),
   . Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, budjettivaliokunta arvostaa jäsen Gröneriä hänen työnsä vuoksi ja myös siksi, että hän otti Bögen mietinnön luvut osaksi omaa mietintöään. Kannatamme todellakin näitä lukuja. Vetoamme vahvasti sen puolesta, että nämä luvut otetaan lähtökohdaksi, koska kulttuuria ei edistetä lainkaan sillä, että esittelijän arvovalta vähenee tai että heikentyneessä parlamentissa esitellään erilaisia lukuja käytännössä joka kuukausi. Mitä tapahtuu, kun Luxemburgin luvut esitellään? Kulttuuri ei hyötyisi tosiasiassa yhtään mitään siitä, jos omaksuisimme toimintatavan, jota parlamentin puhemiehistö ja valiokuntien puheenjohtajakokous eivät pitäisi oikeana.
Olemme erittäin tyytyväisiä nuorisotoimintaohjelmaan, koska ohjelmassa otetaan huomioon lukuisia tilintarkastustuomioistuimen esittämiä ehdotuksia, joita on tehty erityisesti viime vuosina, ja koska ohjelmassa on otettu yksinkertaistaminen iskulauseeksi. Tämä on erittäin mielenkiintoinen lähestymistapa, ja haluamme antaa sille vankan tukemme. Varainhoitoasetuksen uudistusta koskevan mietinnön esittelijänä pidän näitä asioita hyvin tärkeinä ja hyödyllisinä. Olen valitettavasti huomannut, että olette tämän ohjelman yhteydessä vaatineet poikkeuksia varainhoitoasetukseen ja näihin poikkeuksiin on myönnytty. Olisin henkilökohtaisesti arvostanut enemmän itse varainhoitoasetuksen muuttamista siten, että nuorisotoimintaohjelman alaisuudessa olisi mahdollista toimia suuremmalla järjestöjoukolla ja pienemmillä avustuksilla. Pidän esiteltyjä ohjelman eri puolia hyvin tärkeinä.
Olemme jättäneet kaksi lisätarkistusta, joilla saataisiin aikaan enemmän parannuksia tällä alalla. Ensimmäinen tarkistus liittyy tietokannan perustamiseen. Tietokannalla helpotettaisiin tiedottamista kaikille niille järjestöille, jotka valittavat, että niiden on jätettävä todella suuri määrä asiakirjoja. Tietokannan avulla tarjoutuu mahdollisuus kerätä kaikki tämä tieto kerralla, jolloin jäävät tehtäviksi ainoastaan muuttuvat tiedot. Tämä helpottaisi komission hallinnollisia toimia ja tekisi asiat helpommiksi apurahojen saajille, millä puolestaan olisi suora vaikutus mielikuvaan Euroopan unionista. Jos tukia on helpommin saatavissa, niiden kysyntä kasvaa, ja tämä on toivottavaa erityisesti pienten ohjelmien kannalta.
Sama pätee tarkistukseen, joka liittyy asiakirjoissa ja taloudellisessa tuessa noudatettavaan suhteellisuusperiaatteeseen. Tarkistuksella annetaan koulutuksen ja kulttuurin pääosastolle mahdollisuus toimia oikeaksi katsomallaan tavalla täytäntöönpanomääräysten suhteen. 
Piia-Noora Kauppi (PPE-DE ),
   Arvoisa puhemies, hiljattaiset tapahtumat osoittavat, että Euroopan nuoren sukupolven mielipiteet Euroopan tulevaisuudesta ovat aivan yhtä jakaantuneet kuin heidän vanhempiensa mielipiteet. Yhtäältä on yhä enemmän opiskelijoita ja nuoria työnhakijoita, jotka ylittävät rajoja EU:ssa etsiessään uusia kokemuksia ja uramahdollisuuksia. Toisaalta on nähtävissä, kuinka monet nuoret tuntevat olevansa erillään tästä uudesta monikansallisesta todellisuudesta. Nuorilla äänestäjillä oli itse asiassa erittäin tärkeä osa siinä, että EU:n perustuslaki hylättiin Ranskassa ja Alankomaissa. Jotkin poliittiset ääriainekset sekä vasemmistossa että oikeistossa ovat mielissään tästä tyytymättömyydestä ja vaativat oikeutusta vanhentuneille ajatuksilleen.
Kuitenkin uskon, että monet suhtautuvat tähän huolestuneesti, koska jos nuoret eivät tue EU:ta ja tee siitä demokraattisempaa sekä saa sitä entistä paremmin osallistumaan asioiden kehitykseen, kuka sitten? Jäsen Grönerin mietintö tulee sen vuoksi ratkaisevalla hetkellä. Nuorisotoimintaohjelma ei ole ainoastaan EU:n tiedotuskampanja vaan jotain paljon arvokkaampaa. Ohjelmalla voidaan auttaa vastaamaan ennakkoluuloihin, laajentamaan näkemyksiä ja torjumaan apatiaa lisäämällä rajat ylittäviä vaihtoja ja ottamalla nuoret mukaan kansalaisaktiivisuuteen. Siinä sivussa ohjelmalla on mahdollista vaikuttaa nuoriin ja saada heidät tietoisiksi eurooppalaisen yhteistyön välttämättömyydestä ja arvosta. Liian monet heidän johtajistaan eivät tällä hetkellä voi tai halua tiedostaa tätä asiaa.
Haluan korostaa muutamia asioita. Ohjelmassa esitettävien aloitteiden on mitä suurimmassa määrin perustuttava olemassa oleviin, paikallisiin, pienen mittakaavan nuorisojärjestöihin. Niitä ei olisi hallinnoitava byrokraattisesti Brysselistä. Toiseksi totean, että 13-vuotiaiden olisi saatava osallistua ohjelmaan pääsääntöisesti eikä vain poikkeustapauksissa ja että sukupuolten tasapainoa olisi tietenkin ylläpidettävä.
Lopuksi totean, että nuorisotoimintaohjelmalla olisi oltava mahdollisimman laaja valikoima kumppanuusmaita. Viimeiseksi tähän liittyen mainitsen asiasta, joka on päivän asialistan ulkopuolella, mutta johon meidän on kuitenkin puututtava. Tarkoitan sitä, kuinka voimme parantaa nuorten mahdollisuuksia muuttaa toiseen EU-maahan. Opiskelijavaihdon yhdistäminen jonkinlaiseen työkokemukseen johtaa liian usein siihen, että nuoret menettävät mahdollisuuden joihinkin opintoihin kotimaassaan ja sosiaalietuuksiin. Jotta heitä ei rangaistaisi tällä tavoin, meidän on parannettava joidenkin perustavien sosiaalietuuksien siirrettävyyttä koko EU:ssa erityisesti nuorten vuoksi. 
Rolf Berend,
   . Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, komission käsiteltäväksemme jättämä nuorisotoimintaohjelma, johon valiokuntamme esittelijä on tasapuolisessa mietinnössään esittänyt lukuisia parannuksia äänestettäväksemme, on osoittautunut sopivaksi keinoksi lisätä nuorisotoiminnan arvoa koko Euroopassa. Uudesta nuoriso-ohjelmasta on tehty huomattavasti edeltäjäänsä yksinkertaisempi esimerkiksi siten, että menettelystä rahoituksen hakemiseksi on tehty joustava ja aiempaa vähemmän byrokraattinen, mitä parlamentti on aina vaatinut. Tämän lisäksi ohjelmaa rahoitetaan nyt johdonmukaisesti ainoastaan yhdestä budjettikohdasta eikä neljästä, kuten aiemmin tehtiin.
Ryhmäni on yksimielinen esittelijän kanssa osallistujien ikärajojen mukauttamisesta, syrjinnän poistamisen varmistamisesta ja muita heikommassa asemassa olevien nuorten yhtäläisestä osallistumisesta sekä myös nuorten osallistumisesta ohjelman tavoitteiden arviointiin ja jatkuvaan seurantaan. Ohjelman laajentuminen useampiin maihin, eurooppalaisen yhteistyön aiempaa suurempi merkitys nuorisotyössä ja aiempaa laajemmat ikärajat ovat syynä siihen, että rahoituskehystä on nostettava, kuten todettu, 1,128 miljardiin euroon. Korostan kuitenkin, että seuraamme tässä Bögen mietintöä.
Eri toimien painoarvosta totean, että ryhmäni kannattaa ehdotettuja suuntaa-antavia lukuja toimien 1–5 vähimmäisrahoitukseksi. Kuten komission jäsen korosti, mietinnöllä pyritään vakiinnuttamaan mahdollisuus järjestää nuorisoseminaareja ja eurooppalaisia nuorisoviikkoja sekä tekemään niistä osa Euroopan unionin nuorisopolitiikkaa. Kiitän esittelijää hyvästä yhteistyöstä. 
Christa Prets,
   . Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, ohjelman nimi on nuorisotoimintaohjelma, mutta tosiasiassa nuoriso toimii aina. Kyse on siitä, millaisin toimin voimme auttaa nuoria ja missä voimme tukea heitä sekä miten voimme motivoida heitä. Tämä on ohjelma on varmasti yksi mahdollinen vaihtoehto, ja sillä tarjotaan nuorille valikoima eri tapoja kehittää itseään tai rakentaa eurooppalaisia verkostoja. 
Jos nuorten halutaan toimivan näin, on todellakin tarpeellista yksinkertaistaa hallintoa kiireesti. Nuorisojärjestöt tarvitsevat apua hakemusten jättämisessä, koska nuorisofoorumi ei voi yksinään tehdä sitä. Järjestöt tarvitsevat apua myös varojen maksamisessa, mikä on hyvin olennaista, koska nuoret odottavat rahojaan. Järjestöjen toiminta on käynnissä, ja ne tarvitsevat rahoitusta. Jos järjestöille ei makseta, nuorilla, joilla ei ole omaa rahaa, on vaikeuksia suoriutua maksuvelvoitteistaan. Sen vuoksi esitän komissiolle kiireellisen vetoomuksen, että maksut olisi suoritettava viimeistään kolme kuukautta sen jälkeen, kun niistä on sovittu.
Nuorisoviikko on hyvin tärkeä pysyvä osa tätä ohjelmaa, sillä sen avulla nuorille ja myös meille annetaan mahdollisuus ryhtyä vuoropuheluun. Kun nuoret puhuvat ajatuksistaan parlamentissa, he oppivat tuntemaan toimielimet, ja toimielimet kuuntelevat heitä. Sen sijaan, että annamme heidän sanomiensa asioiden mennä toisesta korvasta sisään ja toisesta ulos, meidän olisi otettava asiat huomioon ja punnittava niitä.
Tässä yhteydessä on oltava itsestään selvää, että muita heikommassa asemassa oleville nuorille taataan yhtäläiset osallistumismahdollisuudet, sillä ainoastaan tällä tavoin nuorilla on mahdollisuus ymmärtää muita, jotka ovat heitä heikommassa asemassa, ja mahdollisuus auttaa yhteisen ja sympaattisen Euroopan unionin puolesta tehtävässä työssä. 
Athanasios Pafilis,
   . – Arvoisa puhemies, jatkuvan nuorisotoimintaohjelman kautta Euroopan unioni pyrkii kaitsemaan nuoria ihmisiä ja luomaan harhan, että se on kiinnostunut nuorten osallistumisesta politiikkaan. EU pyrkii myös tekemään heistä paikallistason vastaisen politiikkansa passiivisia vastaanottajia ja kannattajia, mikä myös saattaa nuoret umpikujaan.
Kun yksi kolmasosa nuorista on työttömänä ja suuri osa nuorista kirjaimellisesti rusentuu joustavien työllistämismuotojen alle sekä vallitseva ideologia edistää yletöntä individualismia, eikö nuorisotoimintaohjelman nimi todellisuudessa kuulosta ironiselta ja loukkaavalta?
Euroopan unionin politiikan koko filosofia on alistaa kaikki suurten yritysten voittojen maksimoinnille ja tämän vuoksi hylätään aiemmat oikeudet sekä alistetaan nuoret ala-arvoiselle ja kyyniselle hyväksikäytölle. Eikö näin ollen vaikuta pilkanteolta, että saataville asetetaan muutama miljoona euroa, jotta nuoret voivat ottaa vastaan surkean tulevaisuuden, joka kapitalismilla on heidän varalleen? Eikö ole tekopyhää väittää, että uuskolonialististen sotien imperialistipolitiikalla edistetään nuorten solidaarisuutta, kun satojatuhansia nuoria lähetetään kuolemaan, nälkään ja köyhyyteen?
Ohjelmalla rahoitetaan toimia, joilla edistetään Euroopan unionin niin kutsuttuja arvoja, toisin sanoen työntekijöiden ja tiedemiesten vapauden rajoittamista, jotta suuryritykset saavat mahdollisimman suuret voitot. Ohjelmalla edistetään vapaaehtoista, toisin sanoen palkatonta työtä ja sosiaalista myötämielisyyttä. Ohjelmassa esitetään vapaaehtoisia erityisvaatimuksia Euroopan unionin ulkopuolisissa maissa toteutettaville hankkeille. Näin pyritään perustamaan toimistoja, jotka edistävät unionin politiikkaa.
Samanaikaisesti ohjelmasta rahoitetaan valtion tukemia järjestöjä, joilla ei ole mitään tekemistä uuden paikallisesti toimivan liikkeen kanssa ja jotka tietenkin täysin hyväksyvät Euroopan unionin politiikan. Samalla näiden järjestöjen väitetään edustavan jäsenvaltioiden nuorisoa.
Nuorten ongelmien torjumiseksi on ryhdyttävä järjestelmälliseen kamppailuun Euroopan unionin politiikkaa ja Euroopan unionia itseään vastaan, jotta jäsenvaltioissa ja kansainvälisesti voidaan valmistella suuria, kansojen edun mukaisia muutoksia. 
Rolandas Pavilionis,
   . Eräs jäsen Grönerin mietinnössä esitetyn uudistetun ohjelman tärkeimmistä seikoista on tarve lisätä nuorten suvaitsevaisuutta toisia kulttuureja ja kieliä kohtaan. On selvää, että suvaitsevan ilmapiirin luominen ja ylläpitäminen nuorten keskuudessa, samoin kuin eri maista tulevien nuorten rohkaiseminen yhteistyöhön, on tärkeä tae koko Euroopan unionin menestymiselle. On myös selvää, että koulutus ja nuorten näköalojen laajentuminen ovat erityisen tärkeitä vaalittaessa suvaitsevaisuuden ilmapiiriä. Näin ollen ohjelman täytäntöönpanon koko filosofiasta on käytävä selvästi ilmi, että oppiminen asetetaan etusijalle ja koulutuksen on oltava saatavilla riippumatta rodusta, kansallisuudesta, sukupuolesta, uskonnosta tai sosiaalisesta asemasta. On erityisen tärkeää, että Euroopan unionin naapurimaista kotoisin olevilla nuorilla on mahdollisuus osallistua tähän ohjelmaan, erityisesti nuorilla, jotka tulevat itsevaltaisesti hallituista maista. Tässä yhteydessä liettualaisten nuorten kokemukset yhteistyöstä, erityisesti akateemisesta yhteistyöstä, valkovenäläisen nuorison kanssa voivat toimia hyvänä esimerkkinä koko Euroopalle. Meillä on siis hallussamme yksi tehokkaimmista välineistä demokratian laajentamiseksi ja eurooppalaisten arvojen levittämiseksi. Unioni kansakuntien Euroopan puolesta -ryhmä tukee tätä mietintöä. 
Pál Schmitt (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, vuosien 2000–2006 nuoriso-ohjelmasta saatiin lukuisia myönteisiä tuloksia. Monissa tapauksissa sillä saatiin aikaan huomattavaa edistystä nuorisoyhteisöjen elämään Unkarissa. Eräät ohjelman tavoitteista eivät kuitenkaan täyttyneet. Sillä ei esimerkiksi tavoitettu maaseutualueilla asuvia nuoria. Muita heikommassa asemassa olevat nuoret, jotka asuvat maaseudun pienillä asutusalueilla, eivät ole päässeet helposti osallistumaan ohjelmaan. Sen vuoksi meidän on varmistettava, että vuodesta 2007 alkaen mahdollisimman monet maaseudun nuoret pääsevät osallistumaan ohjelmaan.
Ohjelmaan osallistuvien maiden nuorisoyhteisöjä auttaisi nykyistä enemmän, jos yksityiskohtaiset tiedot, tietoaineisto ja jonkinlainen tietokanta olisivat paremmin saatavilla. Tiedämme, että tässä asiassa on jo tapahtunut jotakin edistystä, mutta olisi tärkeää tuoda saataville nykyistä enemmän tietoa onnistuneista hankkeista, jotta nuoret ja nuorisojärjestöt voisivat tutustua niihin. Nämä hankkeet saavat heidän mielikuvituksensa liikkeelle, ja auttavat heitä saamaan hyödyllistä kokemusta. Toinen myönteinen edistysaskel on, että asuinalueiden nuorisotyöhön ja paikallishallinnon nuorisotyöhön tukeudutaan entistä enemmän. Tämä on oikea suunta, koska toissijaisuusperiaatetta on noudatettava yhdenmukaisesti nuorisoasioissa. On tärkeää, että paikallisesta nuorisotyöstä tulee olennainen osa kansainvälistä nuorisotyötä. Haluan kiinnittää huomiotanne siihen, että Unkarin parlamentti teki Serbian parlamentin kanssa yhteistyösopimuksen, ohjelmasopimuksen, johon kuului suvaitsevaisuusohjelma. Tässä ohjelmassa järjestetään nuorille suvaitsevaisuusleirejä, joilla voidaan osaltaan ehkäistä kansallisuusaatteeseen tai etnisiin syihin perustuvia unkarilaisnuorten ja serbinuorten välisiä yhteenottoja. Näissä tapahtumissa nuoret tapaavat molemmissa maissa tunnettuja taitelijoita, poliitikkoja ja urheilijoita. He perustavat virtuaaliparlamentin, jossa he voivat käsitellä ihmisoikeuksia ja vähemmistöasioita. Olen varma, että nuorisotoimintaohjelmalla annetaan monien maiden nuorille mahdollisuus ymmärtää toisiaan ja oppia tuntemaan toisensa paremmin. Näin luodaan vahva pohja toiminnalle kaikkia syrjinnän muotoja vastaan ja lisätään nuorten suvaitsevaisuutta. Kiitos, jäsen Gröner! 
Justas Vincas Paleckis (PSE ).
   - Benjamin Disraeli totesi, että nuoret luovat lähes kaikki suuret asiat. Tämä on liioittelua, mutta nuorille, tulevaisuuden Euroopalle ei koskaan voi osoittaa liiaksi huomiota. Nuoriso-ohjelma vuosiksi 2007–2013 on edistysaskel nykyiseen ohjelmaan verrattuna. Suhtaudumme myönteisesti siihen, että ohjelmassa käsitellään aiempaa täsmällisemmin ohjelmaan mukaan otettavia EU:n uusia naapureita, Venäjää, Ukrainaa, Valko-Venäjää, Moldovaa ja Pohjois-Kaukasusta. Näin annetaan nuorille mahdollisuus tutustua eurooppalaisiin arvoihin ja aloitteisiin sekä luoda suhteita EU:n jäsenmaista tuleviin kumppaneihin. On todella hyvä, että ohjelmaan eivät kuulu ainoastaan 15–25-vuotiaat nuoret, vaan että siihen voivat osallistua myös 13–30-vuotiaat. Hankkeiden yksinkertaistettujen hakusääntöjen vuoksi tehdään aiempaa enemmän aloitteita, ja aiempaa useammat nuoret pääsevät nauttimaan ohjelman eduista. Tämä vaatii kuitenkin suurempaa rahoitusta. Liettuan nuoret osallistuvat aktiivisesti nykyisen ohjelman toimintaan. Toivotaan, että nykyisen ohjelman täytäntöönpanolla edesautetaan yhä suurempaa molemminpuolista tuntemusta, ymmärtämystä ja suvaitsevaisuutta sekä vähennetään sosiaalista eristyneisyyttä. Kiitos. 
Ján Figeľ,
   . - Kiitän esittelijää, eri valiokuntia ja myös poliittisia ryhmiä sekä yksilöitä esittämistänne näkemyksistä. Ymmärrän, ettemme elä helppoja aikoja, mutta toivoa on. Nuorten osalta se alkoi valkoisesta kirjasta ja jatkui nuoriso-ohjelmalla, jota jatketaan ja joka on edelleen suosittu. Käsittelyssä olevalla ehdotuksella vahvistetaan ja laajennetaan nykyisiä vaihtoehtoja ja taloudellista tukea sekä laajennetaan maiden ja maantieteellisten alueiden valikoimaa sekä ikärajoja. Ensimmäistä kertaa EU:n historiassa valtionpäämiesten ja hallitusten päämiesten huippukokous on tehnyt erityisiä päätöksiä Euroopan nuorisosopimuksesta. Tänä vuonna olemme puhuneet nuorten kanssa nuorisoasioista ja myöhemmin tällä viikolla keskustelen näistä asioista Cardiffissa jäsenvaltioiden edustajien ja Euroopan nuorison edustajien kanssa.
Vastauksena eräisiin esitettyihin ehdotuksiin totean, että ohjelmalle ominainen joustavuus näkyy varmasti hyvin selvästi joulukuisen nuorisoviikon aikaan Brysselissä. Nuorisoviikko voi toimia yhdistävänä tekijänä moniin ohjelmiin, esimerkiksi kulttuuria ja nuorisoa, urheilua ja nuorisoa sekä sosiaalista osallisuutta ja nuorisoa koskeviin ohjelmiin.
Varainhoitosäännöksistä ja -asetuksista totean, että kannatan vahvasti nykyistä yksinkertaisempia, avoimempia ja nopeampia menettelyitä. Sen vuoksi olemme ottaneet mukaan yli sata ehdotusta Euroopan unionin varainhoitoasetuksen muutosehdotukseen. Ehdotus on nyt parlamentin ja neuvoston käsittelyssä. Olen varma, että molemmat toimielimet antavat siitä erittäin myönteistä palautetta, ja ehdotuksesta hyötyvät kaikki asiaan kuuluvat alat. Totean myös, että Euroopan komissio tukee jäsen Grässlen budjettivaliokunnan puolesta jättämää ehdotusta, kuten monia muitakin tarkistusehdotuksia.
Suosittelen vahvasti, että täytäntöönpanossa ohjelmalla täydennetään muita ohjelmia ja siitä tehdään yhteensopiva muiden ohjelmien kanssa, esimerkiksi elinikäisen oppimisen ohjelman ja kansalaisuutta edistävän ohjelman kanssa. Ohjelmilla on suuret mahdollisuudet, jos niitä koordinoidaan ja ne täydentävät toisiaan sekä ovat johdonmukaisia.
Olisin erittäin tyytyväinen, jos ensi torstaina äänestyksenne jälkeen voisin välittää Euroopan nuorisolle seuraavan viestin: Nuorisotoimintaohjelma on yksi ensimmäisistä ohjelmista, jotka saavat tukea talousnäkymissä, tulevan Euroopan unionin välineessä vuosiksi 2007–2013 asetetuissa rajoissa. Kiitos, että otatte huomioon tämän lähestymistavan. 
Puhemies. -
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.30. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana Graça Mouran laatima kulttuuri- ja koulutusvaliokunnan mietintö (A6-0269/2005) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi Kulttuuri 2007 -ohjelman perustamisesta (2007–2013) (KOM(2004) 469 – C6-0094/2004 – 2004/0150(COD)). 
Ján Figel',
   Arvoisa puhemies, haluan kiittää Kulttuuri 2007 -ohjelmaa koskevan mietinnön laatijaa jäsen Graça Mouraa tämän erinomaisesta työstä sekä parlamentin ja komission välisestä sujuvasta yhteistyöstä. 
Olen erittäin iloinen, että parlamentti tukee komission ehdottamaa yleistä linjaa ja että mietintöluonnoksessa hyväksytään komission ehdotuksen ensisijaiset tavoitteet. Tavoitteisiin keskittyminen mahdollistaa sen, että ohjelmalla saavutetaan enemmän eurooppalaista lisäarvoa. 
Vaikka ohjelman olennainen osa on selvästi hankkeiden tukeminen, mietintöluonnoksessa hyväksytään myös komission ehdotus mennä pelkkää hankekohtaista menettelytapaa pidemmälle ja tukea kulttuuriyhteistyön eri organisaatioita, kulttuuriyhteistyön tutkimusta sekä tiedon keräämistä ja levittämistä alalla. Kuten tiedätte, komission ehdotuksessa ei mainita mitään tiettyä alaa. Tarkoitus on kattaa tasapuolisesti koko taide- ja kulttuurielämän kirjo sekä edistää monialaisia toimia. 
Talousarvion suhteen olen hyvin kiitollinen siitä, että ohjelma sai laajan poliittisen tuen parlamentissa ja olen iloinen, että parlamentti ehdotti kulttuuriyhteistyölle vieläkin suurempaa taloudellista tukea. Olen samaa mieltä siitä, että parlamentin ehdottama talousarvion kasvattaminen 600 miljoonaan euroon tekisi ohjelman tavoitteiden ja määrällisen tehokkuuden saavuttamisen helpommaksi, mutta komissio ei voi muuttaa alkuperäistä ehdotustaan. Odotamme, että rahoitusnäkymistä päästään sopimukseen.
Voin ilokseni kertoa, että komissio hyväksyy joitakin muita mietinnön sisältämiä tarkistuksia joko sanasta sanaan tai sisällöllisesti.
Komissio hyväksyy uhrien muiston kunnioittamiseen liittyvien toimien siirtämisen kulttuuriohjelmasta kansalaisuutta koskevaan ohjelmaan. Komissio vahvistaa tämän myöhemmin erityisessä julkilausumassa. Näiden toimien tukemista on tärkeä jatkaa. Yhdyn myös ehdotukseen toimien laajentamisesta koskemaan Stalinin hallinnon uhrien muistoa.
Kuten alussa sanoin, mitään tiettyä alaa ei erikseen mainita. Tämä koskee kääntämistäkin, vaikka komissio ymmärtääkin parlamentin pyynnön sisällyttää päätöksen liitteeseen viittaus kirjallisuuden kääntämiseen alan erityisedellytysten huomioon ottamiseksi.
Muutamat parlamentin jäsenet korostivat aivan oikein eurooppalaisen kulttuuriperinnön merkitystä. Kulttuuriperintö pitää ymmärtää laajemmassa merkityksessä niin, että siihen kuuluvat ne arvot ja elämäntavat, jotka ovat muokanneet identiteettimme. Komissio ymmärtää tämän huolen. Kulttuuriperinnön säilyttäminen onkin yksi EY:n perustamissopimuksen 151 artiklan tavoitteista.
Onnistuimme viime viikolla kyseisen artiklan perusteella edistämään kulttuurin moninaisuutta Unescossa tekemällä asiaa koskevan yleissopimuksen. Tämä voitaisiin tuoda ohjelmassa esiin sisällyttämällä päätöksen johdanto-osan kappaleisiin asianmukainen viittaus. Komissio ei kuitenkaan voi suostua siihen, että kulttuuriperintö mainittaisiin ohjelman erityistavoitteissa, sillä tämä olisi selkeästi vastoin alkuperäistä ehdotusta kaikille aloille avoimesta lähestymistavasta. 
Komissio ei ole valmis hyväksymään myöskään joitakin muita tarkistuksia. Mainitsen niistä vain muutaman, sillä ne koskevat pienten toimijoiden tai vähäisien hankkeiden pääsyä ohjelmaan. Komissio pitää tärkeänä oikean tasapainon löytämistä pienten ja suurten hankkeiden välille sekä pitkän, keskipitkän ja lyhyen aikavälin hankkeiden välille. Siksi komissio ei voi suostua ehdotukseen pienentää kulttuuriyhteistyötoimien lyhytkestoisten hankkeiden tuen vähimmäismäärää 60 000 eurosta 30 000 euroon, sillä tämä johtaisi hanke-ehdotusten ryöppyyn. Jo nyt 70–75 prosenttia ehdotuksista hylätään. Luku olisi vielä suurempi, jos tällainen tarkistus hyväksyttäisiin. Komissio ei myöskään hyväksy ehdotusta yhteisön rahoitusosuuden enimmäismäärän nostamisesta 70 prosenttiin. Ei pidä unohtaa, että yhteisön kulttuuripolitiikkaa ohjaavat täydentävyyden ja toissijaisuuden periaatteet. 
Viimeisenä kohtana komissio ei voi hyväksyä toimijoiden enimmäismäärän vähentämistä lyhytkestoisissa hankkeissa neljästä kolmeen eikä maiden määrän vähentämistä kuudesta neljään pitkäkestoisissa hankkeissa. Maiden tai toimijoiden määrän vähentäminen heikentäisi ohjelman näkyvyyttä laajentuneessa Euroopassa. Tästä huolimatta toivon, että tähän asti parlamentin ja komission suhteita leimannut erinomainen yhteistyöhenki jatkuu ja auttaa molempia tyydyttävän kompromissin löytämisessä. Tämä on erityisen tärkeää siksi, että uusi ohjelma on hyväksyttävä ajoissa, jotta se voidaan panna täytäntöön oikea-aikaisesti ja sujuvasti.
Lopuksi totean, että toivon suuresti, että seuraavassa kulttuuriministerien kokouksessa marraskuussa kyetään tekemään asiasta poliittinen sopimus, jossa jätetään syrjään kaikki määrärahoihin liittyvät kysymykset. Haluan korostaa vielä kerran etuja, joita uudesta kulttuuriohjelmasta koituu tulevaisuudessa. Ohjelmalla edistetään aktiivisesti kulttuurien välistä vuoropuhelua parantamalla tietoisuutta yhteisestä eurooppalaisesta kulttuuriperinnöstä, kunnioittamalla kulttuurien rikkautta ja monimuotoisuutta Euroopassa sekä lisäämällä avoimuutta muita kulttuureja kohtaan. 
Vasco Graça Moura (PPE-DE ),
   . – Pidämme itseämme eurooppalaisina kaikista eroistamme huolimatta. Tästä on kiittäminen eurooppalaista kulttuuria, joka koostuu erityispiirteidemme ja kieltemme monimuotoisuuden muovaamasta yhteisestä dynaamisesta perinnöstä, jossa kreikkalais-latinalainen ja juutalais-kristillinen perinne sekä Välimeren muslimiperinteet yhdistyvät monitahoiseksi kudelmaksi ilman, että yksikään nousee toisen yli. 
Kulttuurin pitäisi olla ensiarvoisen tärkeässä asemassa Euroopan yhdentymiskehityksessä niin, että yhteistä kulttuuriperintöä elvytetään ja kulttuurien monimuotoisuutta tuetaan. Samalla pitää löytää sopiva tasapaino keskittämisen ja hajauttamisen välillä. Toisin sanoen on toteutettava sellaisia toimia, joilla tunnustetaan yhteisen kulttuuriperinnön arvo ja joiden avulla yli 400 miljoonaa Euroopan kansalaista oppivat tuntemaan paremmin toisensa sekä kulttuuriset ja kielelliset erityispiirteensä. 
Olisi väärin puhua Euroopan kulttuurien yhdentymisestä. Yksi sivilisaatiomme kiehtovimmista piirteistä on juuri se, että Eurooppa on yksi yhteinen kokonaisuus, jolle on ominaista avoimuus kaikkia kansalaisia ja muuta maailmaa kohtaan. 
Vuosien 20072013 kulttuuriohjelman pitäisi ennen kaikkea olla puiteohjelma, joka yhdentymisen sijasta perustuu kulttuurivaihdon lisäämiseen Euroopan kansalaisten välillä. Se on toteutettava Euroopan laajuisesti ja sen on perustuttava eurooppalaisiin arvoihin. Euroopan kulttuuripolitiikan pitää siis aina keskittyä eurooppalaisen lisäarvon tuottamiseen. Muuten se menettää merkityksensä eikä enää erotu kansallisesta kulttuuripolitiikasta. Euroopan toimielinten, kaikkien jäsenvaltioiden ja niiden kulttuurialan toimijoiden, kulttuuritoimiin osallistuvien sekä kansallisten verkostojen välinen yhteistyö on myös ensiarvoisen tärkeää. Tarkoitus on tehdä yhteisestä kulttuuripolitiikasta totta. 
Vuosien 20072013 kulttuuriohjelma on kolmannen sukupolven ohjelma. Siinä pyritään hyödyntämään edellisistä ohjelmista saatuja kokemuksia ja valikoimaan niistä sopivimmat ratkaisut. 
Minun täytyy sanoa, että olisin toivonut sen seuraavan ensimmäisen sukupolven ohjelmien Rafaelin, Arianen ja Kaleidoskoopin mallia, jossa taide, kirjallisuus, esittävät taiteet ja kulttuuriperintö olivat selkeästi eriteltyinä. Määrärahoja on vähän, mutta hakemusten määrä vain kasvaa. Jotta politiikka olisi tehokasta, siinä pitää keskittyä pieneen määrään tarkasti määriteltyjä tavoitteita, vaikka se joskus merkitseekin joidenkin hankkeiden poisjääntiä. Toivottavasti uusi järjestelmä kuitenkin johtaa aktiivisempaan kulttuurin tukemiseen. 
Olemme koettaneet parantaa komission ehdotusta tekemällä siihen joukon muutoksia, jotta sillä voitaisiin saavuttaa tehokkaammin ehdotetut tavoitteet, jotta siinä tuotaisiin kulttuuriulottuvuus selkeämmin esiin ja jotta siinä painotettaisiin yhteisen kulttuuriperinnön merkitystä unohtamatta nykyajan luovaa toimintaa. 
Arvoisa komission jäsen Figel', kaikella kunnioituksella minun täytyy sanoa, että komission kannalta ei näytä kovin hyvältä se, että se torjuu nimenomaisen viittauksen kulttuuriperintöön liittyvään seikkaan. Kulttuuriperintö on valtava, elävä ilmiö, joka ilmenee sekä konkreettisesti että abstraktisesti. Se on muodostunut vuosisatojen kuluessa ja se on vaikuttanut suuresti siihen, millä tavalla määrittelemme itsemme eurooppalaisiksi. Tässä ei ole kyse vain jotakin alaa koskevista huolista, vaan kulttuuriperintö on yhteinen perusta, joka on kaikkien alojen taustalla ja joka on ratkaisevan tärkeä.
Katsomme myös, että viittaukset sekä kansallissosialistien että Stalinin hirmuhallinnon kauheuksiin liittyvistä eurooppalaisista muistopaikoista sopivat paremmin kansalaisuuden edistämisen otsakkeen alle. Tämä ja komission siihen antama hyväksyntä kirjattiin virallisesti valiokunnan pöytäkirjaan. 
Arvoisa puhemies, minun täytyy vielä viitata kaikista huolestuttavampaan asiaan, nimittäin talousarvioon. Jäsen Bögen mietinnössä esitetyt luvut ovat vain suuntaa-antavia, mutta ne otettiin kuitenkin huomioon. Jäsen Bögen mietinnössä tälle ohjelmalle varattiin 566 miljoonaa euroa. Bögen mietintöön sisältyi vararahasto, jonka perusteella me varasimme ohjelmalle 600 miljoonaa euroa. Summa on mitätön! Kaikki, jotka työskentelevät Euroopan toimielimissä – komission jäsenet mukaan luettuina komission puheenjohtaja ja kulttuuriasioista vastaava komission jäsen, parlamentin jäsenet mukaan luettuina poliittisten ryhmien puheenjohtajat ja lukemattomat muut jäsenet sekä neuvoston jäsenet käytännössä kaikki kulttuuriministerit mukaan luettuina – ovat jo kauan vaatineet tämän alan rahoituksen merkittävää lisäämistä. 
EU on kasvanut 15 jäsenvaltion suuruisesta 25 jäsenvaltion suuruiseksi unioniksi, minkä vuoksi sen on toimittava entistä aktiivisemmin kulttuurin alalla. Lissabonin strategia jää vain tyhjiksi sanoiksi, jos Euroopan kulttuuripolitiikka kariutuu eikä saavuta yhteisen kulttuuriperinnön sekä jäsenvaltioiden kielellisen ja kulttuurin monimuotoisuuden mukaisia tavoitteitaan.
Lissabonin strategia ei onnistu, jos emme tutustu paremmin toisiimme ja identiteettimme erilaisiin historiallisiin, kulttuurisiin ja kielellisiin näkökohtiin. Jos epäonnistumme tässä, emme kykene työskentelemään kunnolla yhdessä yhteisten päämääriemme hyväksi. Yhteistyö onnistuu vain, jos sovellamme kulttuuripolitiikkaa, jolla keskitytään tuottamaan eurooppalaista lisäarvoa ja jolle on myönnetty riittävät varat tätä varten. 
Siksi pyydän, että tämä mietintö, joka minun oli kunnia laatia, hyväksytään. Ehdotan myös, että hyväksymme kaikki hyödylliset tarkistukset, joita kulttuurivaliokunnan eri poliittisiin ryhmiin kuuluvat jäsenet ovat esittäneet. 
Alexandra Dobolyi (PSE ),
   Arvoisa puhemies, haluan ensinnäkin kiittää esittelijää ensiluokkaisesta työstä. Sen laatimiseen kului varmasti huomattavasti aikaa. 
Globalisaatio on peruuttamaton ilmiö. Sen seurauksena kulttuuritarjonta sekä ihmisten keskinäiset ja kansojen väliset suhteet ovat laajentuneet ennennäkemättömästi. Joillakin alueilla kansalliset erityispiirteet ovat hioutuneet ja kansallinen identiteetti on saanut uuden merkityksen kulttuurien välisen vuorovaikutuksen myötä. Näissä uusissa oloissa myös kansallinen ja yhteinen eurooppalainen identiteetti näyttäytyvät uudenlaisina. Tässä yhteydessä haluan painottaa, että globalisoituvassa maailmassa kulttuuri on yksi tärkeimmistä keinoista vahvistaa, syventää ja edistää yhteistä eurooppalaista identiteettiä niin, että samalla säilytetään Euroopan kansojen kulttuurien monimuotoisuus.
Valiokunnan tekemä laajaan kuulemiseen pohjautunut arviointi osoitti, että tätä yhteisön toiminnan alaa pitää tehostaa ja vahvistaa. On tärkeää painottaa, että tehokkaiden tulosten saavuttamiseksi ja turhien päällekkäisyyksien välttämiseksi yhteisön toimien on oltava läheisesti yhteydessä keskenään niin kulttuurin ja koulutuksen, nuorison, urheilun, tutkimuksen kuin syrjinnän torjumisenkin alalla. Yhteisön toimien on täydennettävä toisiaan ja ne on yhtenäistettävä. Jäsenvaltioiden kanssa alueellisissa ohjelmissa tehtävää yhteistyötä on lisättävä mahdollisimman paljon toiminnan tehostamiseksi. Uskon, että ehdotetulla ohjelmalla keskitytään tavoittelemaan eurooppalaisen lisäarvon tuomia hyötyjä ja parannetaan siten yhteisön toimien yhteensovittamista.
Lopuksi haluan tuoda esiin kulttuurisen ulkopolitiikan, joka on saanut uuden merkityksen ja jonka tavoitteena on edistää sellaisten kansallisvaltioiden muodostumista, joissa kulttuurin, normien, koulutuksen ja demokratian taso on korkea. Tämä johtaa Euroopan valtioiden yhteisöön, joka pystyy uusiutumaan täysin ja jolla on vahva omanarvontunto ja itsetuntemus. Kuten arvoisa komission jäsen mainitsi alustuksessaan, toivon, että tarkistusehdotukset... 
Bogusław Sonik (PPE-DE ),
   .   Arvoisa puhemies, parlamentin Kulttuuri 2007 -ohjelmaa (2007–2013) koskevalla päätöslauselmaluonnoksella voidaan edistää luovuutta ja vahvistaa Euroopan kansojen tietoisuutta toistensa kulttuureista ja menneisyydestä sekä vauhdittaa kulttuurialan yhteistyötä. Näiden päämäärien saavuttamista voitaisiin edistää merkittävästi ottamalla yhdeksi Kulttuuri 2007 -ohjelman tärkeimmistä tavoitteista Euroopan kannalta merkityksellisen kulttuuriperinnön suojeleminen. 
Komission luonnoksessa ei anneta selkeää tukea hankkeille, jotka liittyvät eurooppalaiseen perinteeseen ja yhteisiin juuriin, jotka ovat kuitenkin olennainen osa nykyistä eurooppalaista identiteettiä. Juuri maanosamme kulttuuri on vuosisatojen saatossa muokannut eurooppalaista identiteettiä ja muokkaa yhä edelleen. Tämä kulttuuri myös innostaa meitä tunnustamaan yhteisen perintömme ja sivilisaatiomme, kuten Johannes Paavali II totesi puheessaan Euroopan neuvoston parlamentaariselle yleiskokoukselle.
Euroopan kulttuuripääkaupunkien yhdistyksen jäsenenä minulla on ensikäden kokemusta siitä innostuksesta, jota Euroopan kulttuurikaupunkeihin liittyvät aloitteet ovat maanosamme asukkaissa herättäneet. Näiden aloitteiden ansiosta miljoonat kansalaiset voivat osallistua taiteellisiin hankkeisiin sekä tiedotus- ja opetushankkeisiin, joiden opetuksellinen arvo on valtava. Taide- ja kulttuurialan toimijoiden panos näihin hankkeisiin antaa meille aihetta ylpeyteen siitä lahjakkuuden määrästä ja taiteellisen ilmaisun moninaisuudesta, johon Euroopan kulttuurin saavutukset perustuvat. 
Meidän ei pidä unohtaa, että Eurooppa oli jakautunut 50 vuoden ajan. Kulttuuriohjelman tarkoituksena olisi oltava länsieurooppalaisten tietämyksen kartuttaminen Keski- ja Itä-Euroopan kansojen kulttuureista, jotka tukahdutettiin, niiden kristilliset arvot mukaan lukien, kommunistisen totalitarismin aikana. Siksi ehdotus muuttaa tukeen oikeutettujen hankkeiden talousarvion vähimmäismäärää on mielestäni varsin hyvä. Tästä kohdasta olen siis eri mieltä komission jäsenen kanssa. 
Hankkeiden vähimmäismäärärahojen supistaminen 60 000 eurosta 30 000 euroon vuodessa lisäisi niiden kulttuurialan toimijoiden määrää, joilla on mahdollisuus osallistua ohjelmaan. Tämä olisi merkittävä muutos etenkin uusien jäsenmaiden toimijoiden kannalta, sillä ne kohtaavat huomattavasti suurempia rahoitusvaikeuksia kuin kulttuurialan toimijat vanhoissa jäsenmaissa. Kaikki seikat puoltavat sitä, että entistä suuremman joukon olisi voitava hyötyä ehdotetusta rahoituksesta edellyttäen, että ohjelman sisältövaatimukset täytetään. 
Doris Pack,
   . Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, ohjelma on haaste niin kutsutulle eurooppalaiselle kulttuuripolitiikalle. Ilman todellista kulttuuripolitiikkaa nimittäin ajatus Euroopan unionista ei ainoastaan valtioiden, vaan myös kansojen yhdistäjänä on uhattuna erityisesti sellaisena aikana, jolloin Euroopan unioni joutuu kantamaan vakavaa huolta tulevaisuudestaan. Eurooppalainen kulttuuripolitiikka voisi hyvinkin auttaa kulttuurimaailman ja kansalaisten tarpeiden yhteensaattamisessa. Vain siten tavoitetaan Euroopan syvin olemus ja kansalaisten sydämet. Kansanäänestyksissä äänestetään sydämellä, ei niinkään järjellä.
Kulttuuritoimia pitäisi mielestämme – vaikkakaan ei komission mielestä, huomaan – suunnata enemmän pieniin ja keskisuuriin hankkeisiin, koska juuri niiden avulla voidaan tuoda esiin Euroopan eri alueiden kulttuurien rikkaus ja toden teolla edistää kansalaisten tietoisuutta niistä. Toivon, että saan tässä asiassa poikkeuksellisesti enemmän tukea neuvostolta kuin mitä komissiolta saimme. 
Kun kaikki kulttuuriministereistä komission puheenjohtajaan korostavat juhlapuheissaan kulttuurin merkitystä ja kuorossa ylistävät sitä yhdentymisen, yhteenkuuluvuuden ja kansalaisuuden koossa pitävänä voimana, heidän pitäisi myös huolehtia siitä, että sille on riittävästi määrärahoja käytettävissä. Edes meidän ehdottamamme lisäyksen jälkeen ohjelman rahoitus ei todellakaan ole riittävä. Toivon todella, että juhlapuheita seuraavat teot!
Guy Bono,
   . Arvoisa puhemies, sallinette minun ensiksi onnitella esittelijää, jäsen Graça Mouraa työstä, jonka hän on tehnyt kulttuuriohjelman kaltaisesta merkittävästä aiheesta. Haluan palata nopeasti neljään asiaan, jotka ovat mielestäni tärkeitä ja joita puolustin kulttuurivaliokunnassa sosialidemokraatisen ryhmän puolesta. 
Ensinnäkin on todettava, että komission ehdotuksen monialaisuus on osoitus hyvistä suunnitelmista, jotka menevät oikeaan suuntaan. Kukaan ei varmasti vastusta ohjelman yhtenäisyyden vahvistamista, jolla pannaan piste kauan Euroopan unionin kulttuuritoimia vaivanneelle hajanaisuudelle. 
Yhtäällä ovat kuitenkin suunnitelmat, toisaalla ehdotetut määrärahat, mistä pääsenkin seuraavaan puheenaiheeseeni, nimittäin talousarviokysymykseen. Euroopan unionin ei kannata asettaa kunnianhimoisia tavoitteita, kuten kulttuurisen monimuotoisuuden ja kulttuuriyhteistyön edistäminen, ellei käytettävissä olevat määrärahat ole näiden tavoitteiden mukaiset. Siksi olemme pyytäneet, että ohjelmalle myönnettyjä määrärahoja korotetaan huomattavasti, jotta ohjelma voi täyttää sille asetetun tehtävän eli tukea eurooppalaisen kulttuurin ja identiteetin kehittymistä. Näiden avulla voidaan päästä eroon kansalliskeskeisyydestä ja siten kriisistä, joka parhaillaan koettelee Euroopan unionia. 
Kolmas huomautukseni koskee muistopaikkoja. Olemme pyytäneet, että kulttuuriorganisaatiot ja muistopaikat eroteltaisiin selkeästi toisistaan, ei siksi, ettemme pitäisi muistopaikkoja arvokkaina vaan pikemminkin päinvastoin. Pyydämme komissiota näin ollen varmistamaan, että kansalaisuutta koskevan ohjelman, johon pyysimme muistopaikat sisällytettäviksi, talousarviota kasvatetaan huomattavasti. 
Viimeisenä kohtana otan esiin kulttuuriteollisuuden, merkittävän työllistäjän, jonka halusin mainittavan ohjelman johdanto-osan kappaleissa. Tätä koskivat erityisesti tarkistukset 7, 11 ja 13, jotka hyväksyttiin kulttuurivaliokunnassa. Eurostatin äskettäin julkaiseman tutkimuksen mukaan kulttuuriteollisuudella on ollut huomattava merkitys Euroopan taloudelle. Tämän perusteella olisi suositeltavaa teettää tutkimus, jossa selvitettäisiin kulttuuriteollisuuden merkitys Euroopan taloudelle.
Claire Gibault,
   .Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, jäsen Graça Mouran laatima mietintö vuosien 20072013 Kulttuuri 2007 -ohjelmasta vastaa täysin kulttuurin ammattilaisten odotuksia. Mietintö on tasapainoinen, johdonmukainen ja vaativa. Siinä korostetaan ehdotusten sisällön merkitystä, asetetaan kulttuurinen monimuotoisuus etusijalle ja sitoudutaan Euroopan kansalaisuuden kehittämiseen. Kiitän jäsen Graça Mouraa tämän kuuntelutaidoista ja siitä laadukkaasta vuoropuhelusta, jota kävimme.
Myös minä olen erityisen iloinen siitä, että mietinnössä ehdotuksen johdanto-osaan on sisällytetty kulttuuriteollisuuden tunnustaminen. Itse otin jyrkän kannan sen puolesta, että kulttuuriteollisuus on mainittava ohjelmassa. Vaikka tämä ei olekaan vielä riittävää, on edistys kuitenkin huomattavaa ja mainitsemisen arvoista. 
Puolustan edelleen kantaa, jonka mukaan kulttuuriteollisuus edistää eurooppalaista kulttuuria, sillä se luo työpaikkoja ja tuo kulttuurisektorille taloudellista lisäarvoa. Sitä ei kannata laiminlyödä siksikään, että se on mitä oivallisin keino kehittää Euroopan kulttuuria ja tukea sen monimuotoisuutta.
Yksi seikka valitettavasti pilaa kokonaisuuden. Jos jostain asiasta kaikki kollegani kulttuuri- ja koulutusvaliokunnassa ovat yksimielisiä, jota kukaan ei kiistä, niin se on budjetti. Pahoittelen, että komissio pitää kulttuuria yhä edelleen ylellisyytenä, joka tulee vasta muiden tärkeämpien asioiden jälkeen. Onko todella niin? Väkivaltaa esiintyy, ja sillä pyritään tuhoamaan kulttuuri. Yksi väkivallan muodoista on väittää kulttuurin olevan hyödytöntä. Olen siksi täysin tyrmistynyt kulttuurille myönnettyjen kokonaismäärärahojen vähäisyydestä. Arvoisa komission jäsen, kaikkea toivoa ei kuitenkaan ole menetetty. Muutamia päiviä sitten valtavalla enemmistöllä hyväksytty Unescon yleissopimus on suuri voitto Euroopalle ja se näyttää jälleen kerran, että Euroopan unioni on vahva, kun se toimii yhtenäisesti. Sopimus on suuri voitto myös eurooppalaiselle kulttuurille, sillä nyt kun sen monimuotoisuus on vihdoin tunnustettu, Euroopan unioni voi tuoda sen esiin kansainvälisissä yhteyksissä. Eurooppalainen kulttuuri voi kuitenkin täyttää lähettilään tehtävänsä vain siinä tapauksessa, jos sille myönnetään siihen rahoitusta. 
Arvoisa komission jäsen, lopuksi totean yksinkertaisesti, että on teistä kiinni, saadaanko kulttuurille kunnollinen ja asianmukainen budjetti, joka ei jää alle yhden prosentin kokonaistalousarvioista. 
Helga Trüpel,
   . Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Figel', hyvät parlamentin jäsenet, parlamentissa on ollut viime kuukausina käynnissä kulttuurin edistämiskampanja, jossa vaadittiin eurooppalaisen kulttuurialan tukemista 70 sentillä vuodessa asukasta kohti. Tällä hetkellä Euroopan koko kulttuurialan talousarvioon osoitetaan 35 miljoonaa euroa, mikä on häpeällistä. Saksassa suurehko teatteri saa saman verran.
Haluaisimme kyllä todella, että nyt muurin murtumisen jälkeen eurooppalaiset kohtaavat toisensa uudestaan nykyisessä EU:ssa, että kulttuurivaihtoa syntyy ja tietoa on enemmän saatavilla ja että Länsi- ja Itä-Euroopalla on mahdollisuus todelliseen vuorovaikutukseen. Tämä ei kuitenkaan ole mahdollista nykyisten määrärahojen avulla. Tarvitsemme kymmenen kertaa enemmän, kuin mitä meillä nyt on käytössämme. Siksi ryhmämme lisäsi komission sekä nyt valiokunnan esittämiä määrärahoja. Jos käytössämme olisi 70 senttiä nykyisen 7 sentin sijasta, voisimme todella edistää eurooppalaista kulttuuria.
Yhdyn komission perusperiaatteeseen kolmesta suuresta päätavoitteesta, jotka ovat rajat ylittävä liikkuvuus, kulttuurituotteiden vaihto ja kulttuurien välinen vuoropuhelu, sillä nämä kaikki soveltuvat varsin hyvin paitsi aikalaiskulttuurin edistämiseen, myös kulttuuriperinnön vaalimiseen. Olen eri mieltä jäsen Graça Mouran lisätarkistuksesta, jolla asetetaan neljäs tavoite. Kulttuuriperinnön erityinen painottaminen vaarantaisi sen oivan tasapainon, joka on löydetty nykyaikaisen taiteen ja perinteiden vaalimisen välillä. Ryhmämme ei sen vuoksi tue tätä lisätarkistusta. 
On ilahduttavaa, ettei eri kulttuurialoja enää erotella, vaan kulttuurihankkeita voidaan toteuttaa monialaisessa yhteistyössä. Olen samaa mieltä siitä, että pienemmille hankkeille pitäisi antaa enemmän mahdollisuuksia.
Miguel Portas,
   . – Komissiolle ja neuvostolle kulttuuri liittyy EU:n näkyvyyteen, mikä on ollut ja on yhä edelleen kulttuuriohjelman todellinen tarkoitus. Jäsen Graça Mouran mietinnön ensimmäinen ansio on se, että siinä otetaan etäisyyttä näkemyksestä, jonka mukaan kulttuuriluomuksia voidaan käyttää poliittisten tarkoitusperien edistämiseen.
Itse asiassa se ei ole mietinnön ainoa ansio. Komissio ja neuvosto haluavat suurinta mahdollista näkyvyyttä pienimmillä mahdollisilla määrärahoilla, ja siksi ne keskittävät tuen ainoastaan muutamiin toimiin, elimiin ja aloitteisiin. Tämä on huono valinta. Euroopassa on ollut pula hankkeista, jotka tukeutuvat näkyvyyteen. Myös tätä suuntausta mietinnöllä koetetaan korjata sen omin ehdoin. Siinä tuetaan enintään kaksi vuotta kestäviä hankkeita, yksinkertaistetaan rahoituksen hakemismenettelyjä, sitoudutaan valintamenettelyn avoimuuteen ja korostetaan ohjelman tavoitteissa kulttuuriperintöä ja kielellistä monimuotoisuutta. Tässä on jo kylliksi syitä äänestää mietinnön puolesta. 
Puheenjohtajavaltio Yhdistynyt kuningaskunta estää edelleen rahoitusnäkymistä sopuun pääsemisen. Kuten tiedämme, Tony Blairilla on omat etunsa ajettavana. Uskon kuitenkin, että kaikki läsnä olevat ovat samaa mieltä yhdestä asiasta, nimittäin siitä, että 600 miljoonaa euroa on aivan ehdoton vähimmäismäärä, mikäli EU haluaa vakuuttaa luovat taiteilijat ja kulttuurin tuottajat siitä, että se on edelleen instituutio, joka seisoo sanojensa takana. Haluan uskoa, että kulttuuri- ja koulutusvaliokunnan jäsenet kykenevät arvioimaan lopullista ehdotusta tältä kannalta. Toivon myös, että neuvosto ymmärtää tämän viestin. 
Erna Hennicot-Schoepges (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, haluan onnitella esittelijää mietinnöstä. Kritiikkini ei luonnollisesti kohdistu mietintöön, vaan siihen, millä tavalla neuvostossa ja komissiossa käsitellään kulttuuria. 
Perustuslaki olisi antanut perustan kulttuurien monimuotoisuuden sekä vapauden ja ihmisoikeuksien vastavuoroisen tunnustamisen periaatteille pohjautuvan yhteisen kulttuuripolitiikan kehittämiselle. Perustuslaissa ei kuitenkaan menty niin pitkälle, että kulttuurille olisi annettu todellinen yhteisön politiikan asema, mikä oli yksi syy sitä äänestää sitä vastaan. Kaikki jäsenvaltiot pyrkivät juuri siihen tavoitteeseen, joka pitäisi saavuttaa opettelemalla tuntemaan toisemme paremmin. Vierasta kohtaan tunnetun pelon poistaminen on rauhanomaisen elon edellytys aidossa kulttuurien moniarvoisuudessa. Yhteisen kulttuuripolitiikan tavoite on siten erilaisuuden oppiminen. 
Arvoisa komission jäsen, tiedän kyllä, ettette ole asiasta vastaava henkilö, mutta komission tavoitteista henkilöiden liikkuvuus herättää vielä yhden kysymyksen. Missä ovat neuvoston tutkimukset henkilöiden sosiaaliturvaan, verotukseen ja asemaan liittyvistä ongelmista, jotka ovat todellisen liikkuvuuden esteenä, puhumattakaan tutkimuksista, jotka koskevat määrärahojen puutetta, minkä vuoksi uusien ja vanhojen jäsenvaltioiden välistä todellista kulttuurivaihtoa ei voida tukea? 
Komissio on ottanut tavoitteeksi kulttuurienvälisen vuoropuhelun. Olikin jo korkea aika korostaa tätä ongelmaa. Yksi valiokuntamme esittämä tarkistus koski koulutuksen ja kulttuurin välisen yhteisvaikutuksen tehostamista, joka on tarpeen ja on ollut sitä erityisesti vuodesta 1998 lähtien, kun Yhdistyneen kuningaskunnan puheenjohtajakaudella Euroopan unionissa otettiin käyttöön kammottava termi "työllistyvyys" koulutuksen periaatteena.
On virhe kuvitella, että kulttuurin lisääminen koulujen opetussuunnitelmissa olisi hukkaan heitettyä aikaa. Luovuus ja avoimuus ovat ominaisuuksia, jotka opitaan taidekasvatuksen kautta, samoin kuin väkivallan ehkäiseminen ja suvaitsevaisuuden ilmapiiri perustuvat taiteellisen herkkyyden kunnioittamiseen ja aistien kehittämiseen. Nyt vuoden 2006 talousarviota on tarkistettu alaspäin, 38 miljoonasta 36 miljoonaan. Huomaan, että puheenjohtaja Barroson ja kaikkien poliittisten ryhmien johtajien kulttuurialan toimijoille pidettäviä kauniita puheita eivät toimet seuraa. Todellakaan.
Nikolaos Sifunakis (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, Kulttuuri 2007 -ohjelma on tärkein väline, jonka avulla toteutetaan yhteisön toimintaa kulttuurin alalla. Siinä asetetaan merkittäviä tavoitteita, kuten kulttuurialan toimijoiden rajat ylittävä liikkuvuus Euroopassa, taide- ja kulttuurituotteiden rajat ylittävä liikkuvuus sekä kulttuurien välinen vuoropuhelu. Näitä tavoitteita jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tavoitteiden rajat ylittävän luonteen vuoksi. Meidän ei tule kuitenkaan unohtaa, että ohjelma on myös tavoitteiden rahoitusväline. Siksi emme voi asettaa kulttuurialalla tavoitteita ilman, että samalla päätämme määrärahoista, joilla tavoitteet voidaan saavuttaa. Euroopan parlamentin täytyy siis ehdottaa jotain tiettyä summaa talousarvioon. 
Puhuessamme ohjelman tavoitteista, meidän on korostettava, että ohjelman tavoitteisiin on nimenomaisesti sisällytettävä kulttuuriperinnön säilyttäminen ja sen tuntemuksen vaaliminen. Etusijalle on edelleen asetettava toimet, joilla pyritään säilyttämään Euroopan arkkitehtoninen perintö. 
Pienten organisaatioiden osallistuminen ohjelmaan on usein hankalaa. Tähän on kiinnitettävä huomiota ja niiden pääsyä ohjelmaan on helpotettava. 
Loistavaa työtä tehnyt esittelijä Graça Moura on perehtynyt hyvin tähän aiheeseen, ja mietinnössä otetaan huomioon pienten organisaatioiden ja siten pienten jäsenvaltioiden tarpeet. 
Margarita Starkevičiūtė (ALDE ).
   – On symbolista, että samalla viikolla kun Euroopan valtioiden johtajat keskustelevat globalisaation haasteista, parlamentti keskustelee EU:n kulttuuriohjelmasta. Se on symbolista siksi, että tulevaisuudessa kulttuuriteollisuudesta tulee todennäköisesti Euroopan unionin merkittävin kilpailuetu, sillä emme pysty kilpailemaan työvoimakustannuksissa tai kustannustehokkuudessa. Siksi on äärimmäisen tärkeää edistää luovuutta, ja kulttuuriohjelmassa olisi kiinnitettävä siihen enemmän huomiota. En ole komission kanssa samaa mieltä siitä, että mitä enemmän kulttuuriohjelmassa on osallistujia, sitä näkyvämpi se on. Komission näkemys on suurellinen, vaikka meidän pitäisi keskittyä kulttuuriseen omaperäisyyteen, jota ei taatusti saavuteta toimijoiden suurella lukumäärällä. Siksi niiden lukumäärää ei pitäisi kasvattaa. 
Toinen tärkeä näkökohta, joka liittyy kulttuurien ja luovan toiminnan edistämiseen, on monenvälinen vaihtomenettely. Tietenkin on tärkeää, että säilytämme kulttuuriperintömme, mutta kulttuuriohjelmassa pitää painottaa selkeästi tulevaisuutta ja luovaa sukupolvea, jolla on uusia ideoita. Kiitos. 
Bernat Joan i Marí (Verts/ALE ).
   – Arvoisa puhemies, kun tarkastelemme Kulttuuri 2007 -ohjelman rahoitusnäkymiä, meitä huolestuttaa suuresti eräs asia, johon Euroopan unioni ei ole vielä kunnolla puuttunut, nimittäin marginalisoituneiden kielien ja vähemmistökielien edistäminen EU:ssa. 
Viittaan etenkin Euroopan vähemmistökielten toimiston talousarviota koskeviin ongelmiin. Euroopan vähemmistökielten toimiston tärkein tehtävä on säilyttää Euroopan unionin aito kielten monimuotoisuus. Alueellisia kieliä tai vähemmistökieliä koskevan eurooppalaisen peruskirjan mukaan jokaisella kieliyhteisöllä on oikeus säilyttää oma kielensä ja kehittää sitä sekä välittää oma kielensä tuleville sukupolville. Euroopan unionissa on virallisia kieliä, vähemmistökieliä sekä kieliä kuten katalaani, jotka eivät kuulu kumpaankaan joukkoon, vaikka ovat enemmistökieliä maassa, jossa niitä puhutaan. EU:n pitää tukea kaikkia näitä kieliä ja kielellistä monimuotoisuutta Euroopassa, mikä tarkoittaa sitä, että vähemmistökielille ja Euroopan vähemmistökielten toimistolle tarvitaan talousarvio. Tiedän, että tämä on joidenkin Euroopan valtioiden keskusjohtoisen kielipolitiikan vastaista, mutta EU työskentelee tulevaisuudessa monimuotoisuuden, demokratian ja vapauden edistämiseksi sekä Euroopan unionin kielten todellisen tasapainon säilyttämiseksi. 
Marianne Mikko (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvä esittelijä ja hyvät parlamentin jäsenet. 
Parlamentin käsiteltävänä on Kulttuuri 2007 -ohjelmaa koskeva mietintö, jossa kulttuurivaliokunnan hyväksynnän jälkeen ei ole enää yhtään tarkistusta, joka koskisi stalinismin uhrien muiston säilyttämistä.
Jos katsotaan surmattujen kokonaismäärää, stalinismi oli yhtä järkyttävää kuin kansallissosialismi. Kummankin hallintoon kuuluivat massiiviset pakkosiirrot ja keskitysleirit. Kotimaassani Virossa surmattiin Stalinin hallinnon aikana lähes kymmenen prosenttia väestöstä. Karkotetuista yli puolet olivat vanhuksia ja lapsia. Edes raskaana oleville naisille ei annettu armoa. 
Stalinismi ja kansallissosialismi ovat saman ideologian kaksi puolta. Ne saivat samaan aikaan alkunsa ja jakoivat Euroopan Hitlerin ja Stalinin tekemällä sopimuksella. Euroopan unionin laajennuttua emme voi olla tuomitsematta stalinismin rikoksia, joista suurin osa tapahtui Itä-Euroopassa. Jo pelkästään tuomitseminen symboloi sitä, että olemme samaa eurooppalaista perhettä.
Ihmisvihamielisten ideologioiden kannattajat ovat yhä edelleen uhka. Uusnatsit, kansallisbolsevikit ja uusstalinistit voivat olla ulkoisesti erilaisia, mutta sisäisesti ne kaikki ovat aateveljiä. Euroopan nimessä emme saa antaa kansallissosialismin tai stalinismin rikosten vaipua unholaan. 
Kulttuurivaliokunta suostui siihen, että kansallissosialismin ja stalinismin uhrien muiston säilyttäminen siirretään Kansalaisten Eurooppa -ohjelmaan. Ei ole salaisuus, että Kansalaisten Eurooppa -ohjelmalle myönnettiin jopa vielä vähemmän määrärahoja kuin Kulttuuri 2007 -ohjelmalle. Siksi haluaisin komission jäsen Figel'in julkisesti ja selkeästi vahvistavan, että koska hirmuvallan uhrien muiston vaaliminen siirretään Kansalaisten Eurooppa -ohjelmaan, ohjelmalle myönnetään lisärahoitusta ja se saa arvoisensa huomion. 

Maria Badia I Cutchet (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, me Euroopan kansalaiset voimme olla tyytyväisiä vuosia 2007–2013 koskevan uudistetun kulttuuriohjelman hyväksymiseen. 
Hyväksymällä tämän ohjelman, jonka tarkoitus on parantaa kaikkien Euroopan kansojen kulttuurien ja historian levittämistä, säilyttää ja suojella Euroopan unionin kulttuuriperintöä sekä edistää taiteellista, kirjallista ja audiovisuaalista luovaa toimintaa, Euroopan unioni osoittaa, kuinka tärkeinä se pitää kansalaisiaan. 
Ohjelma on myös olennainen laajentumisen haasteisiin vastattaessa ja kehitettäessä tietoisuutta Euroopan kansalaisuudesta, sillä ainoastaan levittämällä yhteisiä kulttuuriarvojamme voimme tuoda esiin kaikki ne erilaiset perustat, joille eurooppalainen identiteetti rakentuu. Ohjelmaan voivat osallistua jäsenvaltioiden lisäksi myös monet Euroopan unionin ulkopuoliset maat. 
Ohjelman talousarvion on siten vastattava ohjelman kunnianhimoisia tavoitteita. Mielestäni Euroopan kulttuurirahaston heinäkuussa 2004 esittämä vaatimus siitä, että tarpeiden kattamiseen tarvitaan 315 miljoonan euron suuruinen vuosittainen määräraha, oli varsin kohtuullinen ja osoitti sen, että runsaampaa budjettia tarvitaan. Tuen siksi esittelijän vaatimusta myöntää ohjelmalle komission ehdottamaa 408 miljoonaa euroa suurempi talousarvio.
Haluan lopuksi ilmaista tyytyväisyyteni taiteellisten ilmaisumuotojen monimuotoisuuden suojelemista koskevan Unescon yleissopimuksen hyväksymiseen ja ennen kaikkea siihen, että Euroopan unioni puhui yhdellä äänellä ja osoitti jälleen kerran, että toimiessaan yksissä tuumin se saa aikaan tuloksia. 
Arvoisa puhemies, sallinette minun vedota jäsenvaltioihin, että ne ratifioisivat mahdollisimman pian tämän välineen, sillä se on huomattava edistysaskel kulttuurisen ja kielellisen monimuotoisuuden tunnustamisessa. 
Christa Prets (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, eri kulttuurijärjestöt järjestivät aikaisemmin tänä vuonna "70 senttiä kansalaista kohden" -nimisen kampanjan, jota parlamentti ja komissio tukivat. Kaikille tuli selväksi se tärkeä tieto, mitä kaikkea 70 sentillä voi tehdä ja kuinka paljon siitä lopulta jää yli. 
Minun täytyy nyt liittyä niiden joukkoon, jotka aina puhuvat rahasta, sillä tosiasia on, että nyt käytettävissä olevalla talousarviolla ei toteuteta kunnianhimoista kulttuuriohjelmaa. Kulttuuriohjelma, siten kuin se on mietinnössä esitetty, ulottuu kulttuuriperinnön säilyttämisestä aina nykyajan kulttuuritapahtumiin ja siinä viitataan myös kielelliseen monimuotoisuuteen ja vähemmistökieliin. Mielestäni meidän täytyy ajatella realistisesti asettaessamme määrärahoja ja painopisteitä tai sitten syrjäyttää realismi visioiden tieltä mutta olla realistinen ohjelman toteuttamisessa. 
Vaikka olen samaa mieltä kollegan kanssa siitä, että on ehdottoman tärkeää puolustaa kulttuuriperintöä, olemme mielestäni hyvin sidoksissa myös nykyajan taiteisiin. Meidän täytyy yrittää päästä sopuun tässä asiassa. 
Ján Figel',
   .  Kiitoksia erittäin paljon lukuisista kannatuksen ilmaisuista ja Euroopan kulttuuriyhteistyötä puoltavista lausunnoista. Muistuttaisin, että vain muutamia vuosia sitten ja taatusti ennen Maastrichtia monet olisivat todenneet, ettei tämä asia kuulu parlamentille, EU:lle tai komissiolle. Nykyään tarvitaan enemmän, paljon enemmän, ja poliittinen tahto tämänkaltaisen yhteistyöhön on suurempi. Olen varma, että se tuottaa tulosta, koska se on välttämätöntä, kun otetaan huomioon ensinnäkin globalisaatio ja sen identiteettiimme kohdistama uhka sekä toiseksi varsinainen Euroopan yhdentyminen, jolla ei tarkoiteta kulttuurien yhdentymistä tai yhdenmukaistamista vaan sellaisen kulttuurien yhteisön muovaamista, jonka valttina on monimuotoisuus ja jonka yhtenäisyys perustuu yhteisille arvoille. 
Koskaan aikaisemmin identiteettiin, kansalaisuuteen ja kulttuuriin liittyvistä aiheista ja ilmiöistä ei ole keskusteltu tai niitä ei ole valmisteltu yhtä intohimoisesti Euroopan unionin toimielimissä. Näen tämän merkkinä siitä, että olemme siirtymässä sodanjälkeisestä perustavanlaatuisista hiili- ja teräskysymyksistä kohti haasteellisempia aiheita, jotka vaativat jo suurempaa kypsyyttä. 
Muutamista, muun muassa jäsen Bonon tekemistä kulttuuria koskevista ehdotuksista toteaisin, että mielestäni ehdotuksessa olevassa uudessa perustelussa kulttuuriteollisuuden asema määritellään varsin hyvin. Pienten ja suurten hankkeiden suhteen hylkäämisaste on korkea, 70–75 prosenttia. Tämä osoittaa, että lisääntyvä pirstaloituminen ei johda korkeampaan hyväksymisasteeseen. Haluamme kyllä saavuttaa korkeamman hyväksymisasteen kahden- tai kolmenvälisille hankkeille. Mielestäni paras ratkaisu on tukea jäsenvaltioita huomattavasti ja auttaa niitä hankkimaan niin sanottu oma rahoitusosuus tai Euroopan rahastojen tukea täydentävä rahoitus, jolla autetaan pieniä tai keskisuuria kulttuurialan toimijoita. Toistan vielä kerran, että jäsenvaltioilla on päävastuu kulttuuripolitiikan toteuttamisesta. Komissio haluaa ja voi tukea ja täydentää sitä, mutta ei korvata. 
Jäsen Hennicot-Schoepgesin esitti verotuksen ja sosiaalivakuutuksen käyttämistä taiteilijoiden liikkuvuuden edistämiseksi. Tämä asia kuuluu kulttuuriministereille, joiden seuraava kokous on määrä pitää marraskuussa. Olen vakuuttunut, että kyse on kaikkien yleisistä eduista, ei vain ministereiden vaan kaikkien kulttuurialan toimijoiden yleisistä eduista.
Jäsen Joan i Marí, vierailin äskettäin Euroopan vähemmistökielten toimistossa. Sen jäsenmäärä on kasvanut 19 valtioon ja uskon, että sillä on mahdollisuus kehittää suhdettaan Euroopan unioniin. Saanen muistuttaa teitä elinikäisen oppimisen integroidusta toimintaohjelmasta, josta juuri hetki sitten keskusteltiin. Toimintaohjelma on uusi mahdollisuus vähemmistökielille ja alueellisille kielille. Euroopan unionissa on nyt aiempaa huomattavasti enemmän virallisia kieliä ja luonnollisesti enemmän liikkumisvaraa kielelliselle monimuotoisuudelle. Tähän rikkauteen on panostettava enemmän.
Jäsen Mikko, stalinismin gulagit sisällytetään yhteisön muistojen vaalimistoimiin. Historia on hyvä opettaja, mutta tässä on tärkeää, että myös jäsenvaltiot ryhtyvät toimiin edistääkseen tietoisuutta menneisyydestä. Meidän ei pidä odottaa, että EU ottaa hoitaakseen jäsenvaltioille kuuluvia perusasioita, kuten niiden oman menneisyyden vaalimisen ja sitä koskevan ymmärryksen lisäämisen yhteistyössä naapurivaltioiden ja koko Euroopan unionin kanssa. Vakuutan teille, että tähän kiinnitetään asiaankuuluvaa huomioita ja että siihen myönnetään asianmukaista rahoitusta siitä huolimatta – tai ehkä juuri sen vuoksi – että se siirretään kansalaisuutta koskevaan ohjelmaan, koska asia liittyy pikemminkin yhteiskunnan kypsyyteen kuin yksistään kulttuuriin. Tässä yhteydessä Euroopan unioni on rahoittanut erikoistapahtumia, kuten Puolan solidaarisuusliikkeen vuosipäivää. Tähän on muitakin perusteita. Olen vakuuttunut, että tällainen toiminta antaa sysäyksen muiden muistojuhlien järjestämiselle. 
Siinä olivat tärkeimmät asiat, joita katsoin tarpeelliseksi kommentoida. Olen myös hyvin kiitollinen, että parlamentti tuki 70:ää senttiä 7 sentin sijasta. Komissio on toisaalta tyytyväinen siihen, mutta toisaalta on välttämätöntä, että jäsenvaltiot ymmärtävät kulttuurin erottamattomana osana eurooppalaista yhteistyötä, sillä kulttuurin avulla voidaan paremmin ymmärtää yhdistyneen Euroopan nykyisyyttä ja tulevaisuutta. Yhdistynyt Eurooppa on paljon enemmän kulttuuria kuin kauppaa tai maantietoa. Kyse on arvoista, joita kulttuuri ilmentää. 
Puhemies.  
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan torstaina klo 11.30. 
 Komission kanta
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana Hieronymin laatima kulttuuri- ja koulutusvaliokunnan mietintö (A6-0278/2005) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi Euroopan audiovisuaalialan tukiohjelman täytäntöönpanosta (Media 2007) (KOM(2004)0470 C6-0093/2004 2004/0151(COD)). 
Viviane Reding,
   . Arvoisa puhemies, olen ilolla kuunnellut edellisiä keskusteluja hankkeista, jotka ovat minulle hyvin läheisiä. Osallistuin noiden hankkeiden valmisteluun ja kehittämiseen, kun olin vastuussa kulttuuriasioista. Olen sitä paitsi erittäin tyytyväinen, että voin edelleen käsitellä aktiivisesti kulttuurialaan liittyviä kysymyksiä nyt, kun vastuualueeni on erityisesti audiovisuaaliala. Audiovisuaalialalla onkin merkittävä asema kulttuurien moninaisuuteen liittyvissä ohjelmissa – tuo moninaisuushan on eurooppalaisten suurin rikkaus. Voin tässä yhteydessä vakuuttaa, että olin yhtä iloinen kuin kaikki parlamentin jäsenet siitä, että Unesco antoi yleismaailmallisen julistuksen kulttuurisesta moninaisuudesta. On todettava, että tähän tulokseen pääseminen on vaatinut paljon työtä. Tämä osoittaa myös, kuten eräs jäsen totesi edellisessä keskustelussa, että jos Euroopalla on hyvä yhdentymishanke, joka perustuu maailman ympärilleen kokoavaan näkemykseen, ja jos se puhuu yhdellä äänellä, se voi voittaa. Mielestäni meidän on kaikkien opittava tästä, että kulttuurien moninaisuus ei tosiaan koske vain Eurooppaa vaan koko maailmaa, ja meidän on hyvä panostaa eurooppalaisiin kulttuureihimme.
Tässä mielessä Media-ohjelmalla on tietenkin merkittävä tehtävä. Sillä edistetään kulttuurimme ja elokuvataiteemme moninaisuuden säilymistä. Ensinnäkin sen avulla autetaan tulevia elokuvantekijöitä löytämään tiensä ja valitsemaan ammatillisen koulutuksen. Toiseksi siinä vaiheessa, kun elokuva muuttuu haaveesta käsikirjoitukseksi – tuossa kovin vaikeassa vaiheessa, jolloin kukaan ei vielä usko hankkeeseen – Euroopan unioni auttaa elokuvantekijöitä hankkimaan tarvittavan rahoituksen. Seuraavaksi tuotantovaiheessa, koko vastuu elokuvatuotannon tukemisesta siirtyy takaisin jäsenvaltioille, jotka tukevat kansallista elokuva-alaansa myöntämällä valtiontukea, jolle me komissiossa annamme luvan. Samalla myös kannustetaan yksityistä sektoria ottamaan vastuuta ja investoimaan luovaan elokuvateollisuuteen. Lopulta, kun teos on valmis, EU astuu jälleen mukaan prosessiin, sillä elokuva on vielä saatava levitettyä, ei ainoastaan alkuperämaassaan vaan rajatylittävästi. Kulttuurien moninaisuuden kannalta on tärkeää, ettei elokuvaa nähdä vain sen valmistusmaassa ja alkukielellä, vaan myös muualla Euroopassa. Miten voisimme paremmin lisätä ymmärrystä naapuriemme kulttuureista kuin elokuvan avulla?
Voin ylpeänä todeta, että 90 prosenttia niistä eurooppalaisista elokuvista, jotka viedään ulkomaille, saavat siihen Media-ohjelman tukea. Voin myös kertoa, kuinka ylpeitä ovat elokuvantekijöiden, elokuvateattereiden, taiteilijoiden ja elokuvafestivaalien verkostot. Ne tekevät sen, mikä Euroopalta sujuu parhaiten: yhdistyvät ja yhdistävät voimansa kulttuuriemme edistämiseksi.
Arvoisa puhemies, on hyvin tärkeää, että jatkamme tätä työtä, sillä vaikka tuemme elokuva-alaamme ja vaikka olemme ylpeitä elokuvantekijöistämme, eurooppalainen elokuva on nyt on jatkossakin vähemmistöasemassa omalla maallaan. Onkin siis välttämätöntä, että vastaisuudessa investoimme teosten moninaisuuteen ja niiden levitykseen vielä enemmän kuin tähän mennessä. Heinäkuussa 2004 aloitetulle Media-ohjelmalle on tätä varten osoitettu yli miljardin euron määrärahat. Komissio tunnustaa siis tämän ohjelman tärkeyden taiteellisen tuotantomme ja audiovisuaalisen kulttuuriperintömme kannalta.
Toivon täydestä sydämestäni, kuten tekin, että neuvottelut EU:n talousarviosta mahdollistavat tämän investoinnin elokuvateollisuuteemme ja että näitä määrärahoja ei supisteta. Tiedän, että tämä asia on teille tärkeä ja haluan kiittää kulttuuri- ja koulutusvaliokuntaa sekä esittelijä Hieronymiä, sillä kaikki ovat tehneet hienoa työtä. Haluan kiittää myös kaikkia muita valiokuntia – ulkoasiainvaliokuntaa, naisten oikeuksien ja sukupuolten tasa-arvon valiokuntaa, budjettivaliokuntaa sekä teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokuntaa – jotka nekin ovat käsitelleet näitä kysymyksiä. Se olikin perusteltua, koska elokuva on paljon enemmän kuin vain kulttuuria, se on liiketoimintaa, kansainvälisten suhteiden hoitoa ja teollisuutta. Kaikkien parlamentin jäsenten olisikin valiokunnastaan riippumatta pidettävä tärkeänä tätä kulttuurien moninaisuutta, jonka kulttuuriteollisuutemme tuottaa elokuvantekijöidemme lahjakkuuden ansiosta.
Tarkistuksista totean, että yleisesti ottaen voin hyväksyä suurimman osan niistä. Niitä on 77. Komissio hyväksyy niistä 56, koska parlamentin työ on yksinkertaisesti ollut hyvin myönteistä, luovaa ja rakentavaa, ja haluan kiittää sitä tästä työstä, jolla on huomattavasti parannettu komission ehdotusta.
Haluaisin sanoa tarkistuksista yksityiskohtaisemmin, että olen erityisen tyytyväinen niihin, joissa korostetaan Media 2007 -ohjelman uusia painopisteitä edelliseen Media-ohjelmaan nähden. Näitä ovat toisaalta pk-yritysten rahoitus, sillä nuo yritykset ovat hauraita ja tarvitsevat apuamme, ja toisaalta digitalisointi. Digitalisointikehitys on meneillään joka puolella, mutta tekniikka vaatii vielä kehittämistä ja sitä on edistettävä. Nämä kaksi asiaa ovat oleellisia alan kilpailukyvyn vahvistamiseksi. Lisäksi meidän on myös huolehdittava siitä, että eurooppalaiset teokset hyötyvät digitaalitekniikan tuomista uusista mahdollisuuksista, esimerkiksi elokuvien laillisesta levittämisestä Internetissä. Parlamentin jäsenet tietävät, että kannustan televiestintä- ja Internet-alan yritysten johtajia sekä sisällöntuottajia keskustelemaan ja ratkaisemaan keskenään piraattikopiointi-ongelman ja jakamaan tulot alan kahden haaran välillä.
Jäsen Hieronymi, vain hyvin pieni osa tarkistuksista oli sellaisia, joita komissio ei voi hyväksyä, ja haluan selittää, miksi emme hyväksyneet niitä. Tämän selityksen tarkoitus on osoittaa, että komissio ei erityisesti vastusta mitään yksittäistä tarkistusta. Kyse on pikemminkin siitä, että ne, joita emme hyväksy, eivät sovi tähän yhteyteen.
Näitä tarkistuksia on kolmenlaisia. Ensimmäisessä ryhmässä esitetään toimia ja päämääriä, jotka eivät kuulu Media-ohjelman alaisuuteen. Esimerkiksi tarkistus, joka koskee vammaisten kansalaisten tarpeista huolehtimista, on toki sinänsä kiitettävä. Media-ohjelmaa ei kuitenkaan ole tarkoitettu tähän, ja se edellyttäisi eräissä jäsenvaltioissa muun muassa elokuvateatterien muutostöitä. Meillä ei yksinkertaisesti ole varoja investoitavaksi tähän. Tuemme tietenkin periaatteessa tällaisia toimia.
Toinen tarkistustyyppi käsittelee toimia ja päämääriä, jotka on jo mainittu ohjelmassa, eikä niitä siksi ole tarpeen toistaa. On esimerkiksi turhaa lisätä ensisijaista tavoitetta, joka jo kuuluu ohjelman tärkeimpiin toiminnallisiin päämääriin.
Kolmas tarkistusten ryhmä koskee yhtä ohjelman ensisijaisista päämääristä – joka on mielestäni erittäin tärkeä – nimittäin tarvetta tasoittaa epätasapainoa, joka audiovisuaalialalla vallitsee suuren audiovisuaalisen tuotantokapasiteetin maiden sekä maantieteellisesti ja kielellisesti pienten maiden välillä. Tämä on ratkaisevan tärkeä tavoite Media-ohjelmassa. Esitetyt tarkistukset vaikuttaisivat kuitenkin kielteisesti – vaikka tämä ei varmastikaan ollut tarkoituksena – komission ehdottamiin uusia jäsenvaltioita tukeviin toimiin. Ne eivät myöskään vahvistaisi yhteistuotantoja, joita pidän, samoin kuin varmasti tekin, erittäin oleellisena tekijänä rajatylittävän yhteistyön lisäämisessä. Niinpä hylätessäni eräät tarkistukset pyrin vain välttämään kielteiset vaikutukset joihinkin uuden ohjelman tärkeimpiin päämääriin.
Haluan kritisoida kahta muuta tarkistusta: toisessa viitataan perustuslakisopimukseen ja toisessa ohjelman avaamiseen kolmansille maille. Komission kanta perustuslakisopimukseen liittyviin viittauksiin on, että niitä ei hyväksytä ennen kuin sopimus on ratifioitu. Jälkimmäisestä tarkistuksesta totean, että on suotavaa noudattaa jo vakiintunutta tapaa ja käsitellä tuollaista yhteistyötä sopivassa yhteydessä, nimittäin Thessalonikin Eurooppa-neuvoston päätelmien jatkotoimissa.
Arvoisa puhemies, hyvä jäsen Hieronymi, haluan kuitenkin todeta, että suurin osa, melkein kaikki parlamentin tarkistukset ovat sellaisia, että komissio muuttaa ehdotustaan niiden mukaisesti. Kiitän parlamenttia vielä kerran sen tekemästä työstä. 
Ruth Hieronymi (PPE-DE ),
   . Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, Media 2007 -ohjelma edustaa kolmannen sukupolven Media-ohjelmia, joilla tuetaan eurooppalaista elokuvateollisuutta. Sen tärkeä tavoite on kaksiosainen: haluamme edistää eurooppalaista kulttuuria yli rajojen ja samalla luoda tulevaisuuden työpaikkoja audiovisuaalialalle. Media 2007 on yhteistyötä, ja niinpä kiitänkin lämpimästi komissiota – ja erityisesti teitä, komission jäsen Reding, sekä komission muuta henkilöstöä – erinomaisesta yhteistyöstä. Haluan kiitää hyvästä yhteistyöstä myös puheenjohtajavaltioita Luxemburgia ja Yhdistynyttä kuningaskuntaa sekä tietenkin kulttuuri- ja koulutusvaliokunnan jäseniä ja kaikkia valiokuntia, jotka ovat antaneet lausunnon.
Media 2007 -ohjelmasta on sanottava ensinnäkin, että sitä tarvitaan nyt kipeämmin kuin koskaan aiemmin, koska eurooppalaiset elokuvat ovat edelleen vähemmistönä Euroopassa. Keskimäärin 70 prosenttia elokuvateattereissamme esitetyistä elokuvista on yhä amerikkalaisia. Tähän on kolme pääsyytä. Ensimmäinen niistä on, että kulttuurinen ja kielellinen moninaisuus, vaikka onkin yksi suurimmista rikkauksistamme, on myös syynä audiovisuaalialan markkinoiden pirstaleisuuteen. Toinen syy on, että noilla markkinoilla suurin osa yrityksistä on pk-yrityksiä, jotka – tämä on kolmas syy – kärsivät jatkuvasti pääomapulasta. Näiden seikkojen vuoksi Media 2007 -ohjelmaa tarvitaan kipeästi seuraavien seitsemän vuoden aikana.
Lisäksi on selvää, että Media on hyvin onnistunut ohjelma, koska yhdeksän kymmenestä elokuvasta, jotka näytetään valmistusmaansa ulkopuolella, on saanut siitä tukea. Nyt on vielä lisättävä eurooppalaisen elokuvan kokonaismarkkinaosuutta, ja siksi tällä kolmannella media-ohjelmalla on samat ensisijaiset tavoitteet kuin ennen: koulutus, kehittäminen, levittäminen ja myynninedistäminen. Itse tuotanto jää edelleen jäsenvaltioiden vastuulle.
Mitä ohjelmassa siis aiotaan muuttaa? Yksi muutos on huomattava määrärahojen lisäys. Haluan sanoa, että olen erityisen kiitollinen komission jäsenelle siitä, että hän on alusta lähtien tiukasti vaatinut korotusta 1,055 miljardiin euroon. Te, samoin kuin neuvosto, voitte olla varmoja, että parlamentti ei ole valmis tinkimään tästä summasta, joka on audiovisuaalialalla seuraavien seitsemän vuoden aikana tarvittava vähimmäismäärä.
Mikä muu tämän lisäksi on muuttunut? Digitalisointi on ensisijaisen tärkeää kaikilla aloilla: se on tulevaisuuden tekniikkaa, jota on tulevina vuosina käytettävä ja kehitettävä. Toiseksi joka tasolla tarvitaan lisää yhteistyötä. Muun muassa Euroopan unionin osallistuminen Euroopan audiovisuaalialan seurantakeskuksen toimintaan on tärkeää, samoin kuin tehostettu yhteistyö Eurimages-ohjelman kanssa, mutta on myös tarpeen vahvistaa verkostoja.
Lopuksi sanoisin pari sanaa niistä tarkistuksista, joita ei ole hyväksytty, erityisesti alaikäisten suojelua koskevasta tarkistuksesta, jonka Unioni kansakuntien Euroopan puolesta -ryhmä esitti. Alaikäisten suojelu on asia, jota me kaikki kannatamme, mutta se ei kuulu elokuvaohjelman varsinaisiin tavoitteisiin. Sitä varten on muita ohjelmia, ja niinpä tässä asiassa emme voi suostua pyyntöönne.
Kiitän kuitenkin lämpimästi koko parlamenttia. Olemme yhdessä koonneet tämän ohjelman, mikä on paras perusta sen tulevalle menestykselle. 
Ignasi Guardans Cambó (ALDE ),
   . Arvoisa puhemies, on selvää, ettei eurooppalainen kulttuuri ole eikä voi olla vain rakennuksia ja katedraaleja. Euroopassa asuvien ihmisten luova kyky ja heidän unelmansa – joista komission jäsen Reding puhui – on se, mikä luo Euroopan voiman, myös sen kulttuurisen voiman. Sen audiovisuaalinen teollisuus on hyvä esimerkki tästä, koska se suojelee Eurooppaa tälle ajalle tyypilliseltä maailmanlaajuiselta yhdenmukaistumiselta ja vahvistaa kollektiivista identiteettiä, joka koostuu niistä monista erilaisista identiteeteistä, joista kulttuurinen moninaisuutemme muodostuu.
Tämän vuoksi oikeus- ja sisäasioiden valiokunta sekä erityisesti oma poliittinen ryhmäni ovat alusta lähtien tukeneet täysin Media 2007 -ohjelmaa. Ohjelma myötävaikuttaa näiden Euroopan kansalaisuuden määrittelemättömien osasten muokkaamiseen. Siksi onkin olennaista tukea tätä tekstiä sellaisenaan.
Arvoisa komission jäsen, mielestäni teidän olisi vielä harkittava joitakin niistä tarkistuksista, joita ette halua hyväksyä. Luulen, että meillä on vielä tilaisuus keskustella niistä. Joka tapauksessa olen hyvin iloinen siitä, että olette tyytyväinen niihin tarkistuksiin, jotka jossain määrin parantavat ehdotusta. Minusta tuntuu, että tämän istuntojakson aikana äänestämme sellaisen hyvän ehdotuksen puolesta, jolla edistetään tätä osaa tulevaisuuden eurooppalaisesta kulttuurista. 
Marie Panayotopoulos-Cassiotou (PPE-DE ),
   . – Arvoisa puhemies, jäsen Hieronymin mietintö, joka koskee ehdotusta Euroopan audiovisuaalialan tukiohjelmasta, antaa mahdollisuuden lyhyeen mutta järjestelmälliseen Euroopan audiovisuaalialan markkinoiden tilan arviointiin. Noilla markkinoilla ovat tyypillisiä pienet yritykset ja pirstaleiset kansalliset markkinat sekä vähäinen liikkuvuus rajojen yli.
Arvoisa komission jäsen, tämänpäiväinen lyhyt yhteenveto Media- ja Media Plus -ohjelmien tuloksista antaa aihetta toivoa, että Media 2007 -ohjelman avulla saadaan edelleen tasapainotettua kilpailua eurooppalaisten ja ulkomaalaisten audiovisuaalialan tuottajien välillä ja että sen tuloksena koko 1 055 miljoonan euron määräraha jaetaan tasapuolisesti investointeihin, koulutukseen ja kehittämishankkeisiin.
Naisten oikeuksien ja sukupuolten tasa-arvon valiokunnan lausunnon valmistelijana kiitän esittelijä Hieronymiä ohjelmaehdokseen esitetyistä parannuksista. Se antaa aihetta toivoa, että uusia tekniikoita edistämällä ja eurooppalaisen elokuvateollisuuden kilpailukykyä vahvistamalla voidaan tukea Euroopan kulttuurien moninaisuutta sekä elokuvallisen kulttuuriperinnön ylläpitoa ja levittämistä. Samalla annetaan mahdollisuuksia uusille laadukkaille teoksille, jotka edistävät eurooppalaisuuden ideaa, humanistisia arvoja, ihmisarvoa, keskinäistä kunnioitusta, sukupuolten välistä tasa-arvoa sekä lasten ja nuorten suojelua.
Lisäksi ohjelman avulla tehdyt investoinnit ennen tuotantovaihetta ja sen jälkeen auttavat pääsemään eroon pienten kansallisten markkinoiden heikkoudesta, jotta voidaan ylläpitää ja lisätä pienten maiden, kuten kotimaani, kulttuurin rikkautta. Kuten esittelijä huomauttaa, tähän ei kuitenkaan voida päästä pelkästään kansallisten yhtiöiden avulla, vaan tarvitaan ylikansallisia eurooppalaisia yhtiöitä. Niille on vain annettava mahdollisuus saada rahoitusta erikoistuneista luottolaitoksista.
Arvoisa komission jäsen, toivokaamme, että teidän asiantuntevalla johdollanne eurooppalaisten ja ulkomaalaisten audiovisuaalisten tuotantojen markkinaosuudet saadaan ainakin tasoihin vuoteen 2013 mennessä. 
Brigitte Douay (PSE ),
   . Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvin kattavassa mietinnössään jäsen Hieronymi korostaa Media 2007 -ohjelman ehdotusten merkitystä. Ohjelmassa toistuvat edellisten ohjelmien rakenne ja toimintatavat, joiden vaikutus audiovisuaalialaan on osoittautunut hyvin myönteiseksi. Tulevan ohjelman yleiset tavoitteet on onnistuneesti sovitettu alan yritysten rakenteeseen ja niiden rahoitustarpeisiin sekä tekniikan ja markkinoiden kehitykseen ympäristössä, jossa kilpailu on hyvin kovaa.
Haluankin vain korostaa sitä, että rahoituspaketti, jonka suuruus on 15 prosenttia kulttuurin ja Euroopan kansalaisuuden edistämiseen rahoitusnäkymissä suunnatuista määrärahoista, tukee hyödyllisellä tavalla audiovisuaalialaa ja siten kulttuurista moninaisuutta.
Komissio muistuttaa, että tällä alalla on paitsi suuri poliittinen ja kulttuurinen merkitys, myös merkittäviä sosiaalisia ja taloudellisia mahdollisuuksia, ja se ehdottaakin Media 2007 -ohjelmalle 1,055 miljardin euron budjettia jaksolle 2007–2013 sen toimien ja hallinnollisten kustannusten rahoittamiseen.
Tulevassa Media 2007 -ohjelmassa nykyisiin Media Plus ja Media Koulutus -ohjelmiin nähden määrärahoja korotettaisiin yli 50 prosenttia. Tämä on ensimmäinen laajentumisen jälkeinen ohjelma, ja määrärahojen korotuksen ansiosta pitäisi voida tehokkaasti tukea uusien jäsenvaltioiden ammattilaisia, joilla on yhä usein rajallinen investointikyky ja heikommat mahdollisuudet saada pankkilainaa.
Ehdotuksessaan komissio suosittelee myös yhteisön tuen antamisen helpottamista hallinnollisten ja taloudellisten menettelyjen osalta. Kun otetaan huomioon kaikki nämä ehdotukset, joiden tarkoitus on parantaa jo tehokkaaksi osoittautunutta ohjelmaa, Media 2007 ansaitsee myönteisen vastaanoton, vaikka 1,055 miljardin euron rahoituspaketti on vielä vain suuntaa antava summa, kunnes rahoitusnäkymät on hyväksytty. Koska tällä nopeasti kasvavalla alalla, joka on jakaantunut 27 eri maassa toimiviin lukemattomiin pk-yrityksiin, on suuri rahoituksen tarve, on selvää, että näitä rahoitusnäkymiä odotetaan malttamattomasti.
Budjettivaliokunta kannattaakin siis tätä uutta ohjelmaa, jossa otetaan huomioon laajentuminen ja pk-yritysten vaikeudet osallistua EU:n toimiin ja saada rahoitusta. Tärkeä asia on myös ohjelman parantaminen siten, että menettelyjä joustavoitetaan suhteellistamalla vastaanottajayrityksille asetetut vaatimukset. Näin Media 2007 -ohjelman pitäisi auttaa elokuvateollisuutta ja Euroopan audiovisuaalialaa jatkamaan toimintansa kehittämistä ja vastaamaan maailmanlaajuisen kilpailun haasteisiin. 
Catherine Trautmann (PSE ),
   . Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, minäkin haluan kiittää esittelijä Hieronymiä hänen laadukkaasta mietinnöstään ja siitä, että hän on sisällyttänyt siihen suuren osan teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokunnan esittämistä mielipiteistä ja kommenteista. Menen nyt itse asiaan.
Media-ohjelmalla on havaittu nyt olevan vipuvaikutus markkinoilla, joilla vallitsee erittäin tiukka kilpailutilanne. Jotta tätä tilanne säilyisi ennallaan, meidän on välttämätöntä jatkossakin varmistaa, että ohjelma on mukautuva, että vastaamme alan ammattilaisten odotuksiin ja että pystymme vastaisuudessakin vastaamaan uusien formaattien, esimerkiksi digitaalitekniikan ja uusien medioiden, kuten matkapuhelimien, synnyn ja kehityksen luomiin haasteisiin.
Ollakseen vieläkin tehokkaampi Media-ohjelman ei pitäisi ainoastaan seurata tekniikan kehitystä vaan ennakoida sitä tai suorastaan kannustaa siihen. Niinpä on oleellista, että Media ja muut innovaatioon ja kehittämiseen liittyvät ohjelmat täydentävät toisiaan, ja tätä on edelleen lisättävä. Media 2007 on ensimmäinen laajentumisen jälkeinen ohjelma. Jo pelkästään uusien jäsenvaltioiden elokuvatuotannon turvaaminen oikeuttaa EU:n tuen lisäämisen, samalla kun huolehditaan erityisesti näille maille edullisesta suhteellisuudesta.
Meidän on myös tuettava epäsuoria kuluja, joka liittyvät tuotantoprojektien yksityiseen rahoitukseen. Sellaiset toimet tekisivät pankkilainojen saamisen mahdolliseksi suurelle määrälle yrityksiä, sillä riskit vähentyisivät. Pk-yritysten mahdollisuus saada pankkilainoja on oleellinen tekijä vahvan audiovisuaalisen teollisuuden kehittämisessä. Tässä geopoliittisessa ja teknologisessa tilanteessa komission ehdottama 1,055 miljardin euron määräraha on vähimmäismäärä seitsemälle vuodelle ja 27 maalle.
Pidän myönteisinä niitä aloitteita, joita tässä asiassa on tehty kansallisten investointien kannustamiseksi ja helpottamiseksi, sillä noista investoinneista on tullut olennaisia Median tulevien tavoitteiden kannalta. En kuitenkaan voi hyväksyä, että Media jätetään rahoitusnäkymistä käytävien neuvotteluiden epävarmuustekijöiden armoille. Nämä ovat ehdot sille, että Media-ohjelmalla, jolla on merkittävä tehtävä Lissabonin tavoitteiden toteutumisessa, voidaan kehittää ja vahvistaa erästä talouskasvun ja työpaikkojen luomisen kannalta lupaavimmista aloista. 
Marianne Mikko (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, voin tyytyväisenä kiittää esittelijä Hieronymiä yhteistyömme menestyksellisestä päätökseen saattamisesta.
Kulttuuri- ja koulutusvaliokunnan mielestä on tärkeää asettaa digitaalisten palvelujen ja eurooppalaisten katalogien edistäminen keskeiseen asemaan Media 2007 -ohjelmassa. Mielestämme tämä asia on ratkaisevan tärkeä eurooppalaisten audiovisuaalialan markkinoiden pirstaloitumisen torjumisessa.
Suuri osa ohjelman toimista vastaa kalan antamista nälkää näkevälle, mutta digitalisointi on sama kuin hänet opetettaisiin kalastamaan. Euroopan komission olisi osallistuttava aktiivisesti sopivimman digitalisointia koskevan ohjelmakokonaisuuden etsimiseen ja standardien luomiseen.
Tekstityksen lisääminen on läheisessä yhteydessä digitalisointiin. Digitaalisen median ansiosta on mahdollista valita useita kieliä ja tekstityksiä tarpeen mukaan. Tekstityksen suosiminen dubbauksen sijasta edistää kielten oppimista, lukutaitoa ja kulttuurien välistä ymmärrystä. Kuulovammaisille tekstitys on kuitenkin erityisen tärkeä. Olen vilpittömästi pahoillani siitä, että ohjelmassa ei oteta tarpeeksi huomioon vammaisten tarpeita.
Pienen maan edustajana olen myös iloinen siitä, että kiintiöjärjestelmä ja muut toimet tukevat pienimpien ja köyhimpien kielialueiden sisällöntuottajia.
Viron markkinat ovat niin pienet, että kansainvälinen levitys on ainoa keino saada takaisin elokuvantuotannon kustannukset. Jotkut piirroselokuvien tuottajistamme ovat onnistuneet saamaan kansainvälistä tunnustusta olemalla käyttämättä tuotannossaan tekstiä. Tämä on osoitus välttämättömyyden aiheuttamasta kekseliäisyydestä, josta on sittemmin tullut oma perinteensä.
Pientuottajille on tärkeää, että digitalisointi vähentää huomattavasti tuotantokustannuksia. Myös tekstityksen käyttäminen näyttelijöiden palkkaamisen sijasta on hyvä tilaisuus pienentää kustannuksia.
Olisin tyytyväinen, jos Media 2007 -ohjelman avulla saataisiin tehokkaammin hyödynnettyä alikäytössä olevia elokuvastudioita ja muita elokuvantekovälineitä. Mielestäni olisi hyvä, että Euroopan unioni olisi aktiivisemmin mukana elokuvien levittämisen järjestämisessä. Tarkoituksena on, että Eurooppa saisi vallattua takaisin markkinoitaan yhdysvaltalaiselta elokuvalta.
Kiitos ja vielä kerran onnitteluni esittelijälle. 
Alfonso Andria,
   Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, minäkin haluan onnitella jäsen Hieronymiä erinomaisesta työstä.
Audiovisuaalinen perintömme on epäilemättä arvokas tapa vahvistaa yhteistä historiallista identiteettiämme ja lisätä eri kulttuureidemme ymmärrystä, sillä ne muodostavat perustan Euroopan kansalaisuuden kehittämiselle. Ei ole sattumaa, että joidenkin maiden laissa tunnustetaan jo elokuvan huomattava kulttuurinen merkitys. Tuen esittelijän tarkistuksessa 71 tekemää ehdotusta perustaa tietopankkiverkosto, joka käsittäisi audiovisuaalialan eurooppalaisen perinnön.
Arvoisa komission jäsen, tämän suhteen minun on huomautettava, että kun keskustelimme parlamentissa 9. toukokuuta 2005 elokuvaperintömme säilyttämistä koskevasta Hegyin mietinnöstä, ehdotin, että perustettaisiin Eurooppa-aiheinen elokuva-arkisto, jossa säilytettäisiin huolellisesti valikoituja, yhteisöhankkeen kehityksen historiallisiin tapahtumiin ja jaksoihin liittyviä elokuvia.
Toinen herkkä kysymys on rahoitus: meidän on ratkaistava alan jatkuvan pääomapulan ongelma parantamalla audiovisuaaliteollisuuden lainansaantimahdollisuuksia ja tuomalla pk-yritysten ulottuville erityisiä rahoituspalveluita. Siksi esittelijän tarkistukset 10 ja 59 ovat mielestäni myönteisiä. Tietenkin olen sitä mieltä, että EU:n nykyisessä tilanteessa ehdotus 1 005 miljoonan euron määrärahasta jaksolle 2007–2013 edustaa ehdotonta vähimmäismäärää, joka tarvitaan ohjelman päämäärien saavuttamiseen.
Lisäksi on tärkeää kannustaa uusien lahjakkuuksien kehittymistä, ja sen vuoksi tuen esittelijän tarkistusta 56, jossa ehdotetaan, että perustetaan Pier Paolo Pasolinin mukaan nimetty palkinto nuorille lahjakkuuksille.
Lopuksi totean uuden tekniikan käyttämisestä, että kuten teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokuntakin ehdotti, mielestäni komission pitäisi arvioida toteutetut pilottihankkeet ja levittää niitä mikäli ne ovat osoittautuneet onnistuneiksi kokeiluiksi. 
Alyn Smith,
   . Arvoisa puhemies, muiden puhujien tavoin minäkin kiitän esittelijää tästä kunnianhimoisesta mietinnöstä. Myös komission tänä iltana esiin tuomat ajatukset ovat myönteisiä, ja ne osoittavat mielestäni, että toimielimemme pyrkivät yhteiseen päämäärään.
Tämä keskustelu on minulle erityisen tärkeä: englanninkielisenä EU:n jäsenkansana Skotlannin pitäisi – tai se voisi – johtaa Euroopan audiovisuaalista alaa ja olla avainasemassa, kun yritämme kuroa umpeen yhdysvaltalaisten kilpailijoidemme etumatkaa. Vaikka EU:lla on käytettävissään monia tukimuotoja, tämän alan mahdollisuuksia ei valitettavasti edelleenkään ole hyödynnetty lainkaan riittävästi Skotlannissa eikä koko Euroopassa. Onneksi kysymyksen ratkaiseminen on meidän vallassamme.
Nähdäkseni parlamentissa vallitsee laaja yhteisymmärrys politiikan tärkeimmistä suuntaviivoista. Omasta mielestäni oleellisimpia aloja ovat digitalisointi ja jakelu sekä se, kuinka EU voi edistää omien lahjakkuuksiemme teosten levitystä rajojemme sisällä.
Ikävä kyllä luulen, että viime kädessä päätökset perustuvat taloudellisiin kysymyksiin ja Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksemme esittämiin saitoihin näkemyksiin. Toivon, että parlamentin jäsenet pääsevät yksimielisyyteen tästä mietinnöstä ja ilmaisevat mielipiteensä neuvostolle mahdollisimman selvästi. 
Hélène Goudin,
   Arvoisa puhemies, tässä mietinnössä todetaan, että kulttuurien moninaisuus on vähäistä monien EU:n jäsenvaltioiden elokuvateollisuudessa. On selvää, että eurooppalaisten elokuvien on vaikea pitää puoliaan yhdysvaltalaisia kilpailijoitaan vastaan. Huolimatta siitä, pidämmekö tätä seikkaa ongelmana vai asiana, joka meidän vain on hyväksyttävä, meidän on kysyttävä itseltämme seuraavaa: Pitäisikö EU:n käsitellä tällaisia poliittisia kysymyksiä vai kuuluvatko ne jäsenvaltioiden vastuulle? -puolueen vastaus on selvä: nämä kysymykset kuuluvat jäsenvaltioille.
Jos jäsenvaltiot haluavat investoida varoja oman kansallisen elokuvatuotantonsa tukemiseen, niillä toki on siihen täysi oikeus. EU:n ei kuitenkaan pitäisi toteuttaa erityisiä ohjelmia Euroopan elokuvateollisuuden tukemiseksi. Lisäksi jos jotkin jäsenvaltiot haluavat tehdä yhteistyötä tällä alalla, ne voivat tehdä sen ilman EU:n sekaantumista asiaan.
Hallitustenvälisiä sopimuksia ja elokuvatuotantoyhtiöiden välistä yhteistyötä voidaan tehdä EU:n rakenteiden ulkopuolella. Tarkistuksessa 15 viitataan EU:n perustuslakiin, jossa sen mukaan korostetaan kulttuurisen ja kielellisen monimuotoisuuden kunnioittamista. Tämä ei kuitenkaan ole pätevä peruste tukea tämänkaltaisia EU:n ohjelmia. Parlamentin jäsenten on hyväksyttävä, että Ranskan ja Alankomaiden kansat ovat äänestäneet perustuslakia vastaan, joka näin ollen on hylätty, eikä enää ole asiaankuuluvaa viitata siihen.
Kulttuuri- ja koulutusvaliokunta haluaa investoida tähän ohjelmaan yli miljardi euroa. EU:ssa ei tarvita enää yhtään arveluttavaa ja kallista hanketta. Sen sijaan sen pitäisi pyrkiä rajoitettuun yhteistyöhön merkittävissä ja aidosti rajatylittävissä kysymyksissä. 
Rolandas Pavilionis,
   . – Tämän ohjelman ja jäsen Hieronymin mietinnön sisältö sopii täysin Yhdistyneiden Kansakuntien kulttuuria koskevan yleissopimuksen henkeen. On realistista toivoa, että ohjelman avulla päästään sen erityisen tärkeään päämäärään – Euroopan audiovisuaalialan vahvistamiseen sen toistaiseksi huonolla menestyksellä käymässä vaikeassa kilpailussa huonolaatuisten tuotteiden kanssa, joiden sisältö on varsin heikkoa ja joita jatkuvasti tulee valtavasti Euroopan markkinoille. Nuo tuotteet, joiden kulttuurinen arvo on alhainen, aiheuttavat eniten haittaa EU:n uusissa jäsenvaltioissa, joista jotkut ovat pieniä. Mainitsen esimerkkinä kotimaani Liettuan. Nuo tuotteet paitsi tuhoavat kulttuurista tietoisuutta myös luovat kysyntää vähäarvoiselle kulttuurille, joka ei vaadi älyllistä vaivannäköä. Tämän vuoksi pyydän, että hyväksytte esittämäni ehdotuksen, jossa otetaan huomioon tiettyjen uusien pienten jäsenvaltioiden ja niiden yhteiskuntien tarpeet ja tuetaan maita, joilla ei ole mahdollisuuksia tarjota apurahoja riittävän laadukkaiden audiovisuaalisten tuotteiden tekemiseen. Kiitos. 
Nikolaos Sifunakis (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, uskoisin, että olemme yhtä mieltä tuloksista. Olemme keskustelleet niistä valiokunnassamme useita kertoja; nyt ei enää ole muuta sanottavaa ja olemme yksimielisiä päätelmistä.
Euroopan audiovisuaaliala on erittäin pirstaloitunut. Eurooppalaiset elokuvatuotannot tehdään yhden maan sisällä, minkä ansiosta ne tietenkin ilmentävät kulttuurien ja kielten moninaisuutta. Euroopan valtava kulttuurien ja kielten rikkaus on kuitenkin samalla syynä Euroopan audiovisuaalialan markkinoiden suurimpaan rakenteelliseen ongelmaan.
Tämä tilanne yhdessä useiden muiden syiden kanssa on johtanut siihen, että – kuten kaikki ovat todenneet –Atlantin takaisten tuotantojen markkinaosuus on 70 prosenttia, eli niillä on hallitseva markkina-asema. Euroopan unionin kauppataseen alijäämä suhteessa Yhdysvaltoihin on puolestaan 8 miljardia Yhdysvaltain dollaria.
Ongelma ei kuitenkaan perustu lukuihin, vaan se on pääasiallisesti kulttuurinen. Onko eurooppalaista kulttuuria esimerkiksi levitetty elokuvan välityksellä Aasiaan tai Afrikkaan viimeisten 20 vuoden aikana? Ei tietenkään. 
Seán Ó Neachtain (UEN ). –
   Arvoisa puhemies, haluan kiittää esittelijä Hieronymiä hänen mietinnöstään. Audiovisuaaliala kuuluu Euroopan nopeimmin kasvaviin aloihin. EU:ssa yli miljardi ihmistä kävi elokuvissa vuonna 2004, mutta yhdysvaltalaiset elokuvat hallitsevat alaa 71 prosentin markkinaosuudella. Euroopan unioni ei ole tähän mennessä onnistunut hyödyntämään tehokkaasti audiovisuaalialan markkinoita. Viime kädessä tämä merkitsee, että Euroopassa hukataan kasvu- ja työllistämismahdollisuuksia.
Euroopan valtavaa kielellistä ja kulttuurista moni-ilmeisyyttä on käytettävä hyödyksi audiovisuaalialan avulla. Olen itse todennut tämän alan merkityksen kotiseudullani Länsi-Irlannissa, jossa puhutaan iirin kieltä. Se on viime vuosina vahvistanut jatkuvasti asemiaan. Irlannissa ihmiset käyvät elokuvissa useammin kuin missään muussa EU:n jäsenvaltiossa.
Elinvoimaisen eurooppalaisen audiovisuaaliteollisuuden merkitystä ei voida yliarvioida. Se on kanava, joka tarjoaa merkittäviä tilaisuuksia välittää niitä perusarvoja, joihin Euroopan rikas kulttuuriperintö pohjautuu. Siksi sitä on tuettava kaikin mahdollisin tavoin.
Viviane Reding,
   . Arvoisa puhemies, haluan kiittää parlamentin jäseniä heidän erittäin myönteisestä panoksestaan. On totta, että eurooppalaisella elokuvalla on monenlaisia ulottuvuuksia. Sillä on taloudellinen ulottuvuus. Se on epäilemättä eräs kulttuuriteollisuuden aloista, joka vaikuttaa myönteisesti Lissabonin strategiassa käsiteltyyn tärkeään kysymykseen teollisesta kilpailukyvystä. Se ei kuitenkaan ole vain kaupallinen tuotannonala, se on myös kulttuuriala, koska kulttuurien moninaisuus rikastaa sitä. Puhumme nyt eurooppalaisten tarinoista, joita vain eurooppalaiset voivat kertoa, eurooppalaisten unelmista, joita vain eurooppalaiset voivat tallentaa filmille, ja koko kulttuurien moninaisuudesta, jonka on päädyttävä elokuvakankaillemme. Tämän vuoksi komissiolle on hyvin tärkeää panostaa kulttuurien moninaisuuteen ja auttaa sitä toimimaan.
En toista tässä jäsenten kommentteja, koska olen lähes täysin yhtä mieltä niistä. Haluaisin kuitenkin palata kahteen seikkaan, joita en maininnut johdantopuheenvuorossani. Ensinnäkin olen samaa mieltä kaikkien niiden kanssa, jotka sanoivat, että digitaalitekniikka on äärimmäisen tärkeää: digitaalitekniikka on hyvä tilaisuus moninaisuudelle koska sitten kun tekniikka on käytössä, sen ansiosta elokuvia voidaan levittää helpommin ja halvemmalla. Toinen hyöty on, että kielen valinta on silloin paljon helpompaa kuin nykyisessä analogisessa järjestelmässä. Siksi digitaalitekniikka tarjoaa elokuvateollisuudellemme ja meille mielestäni hyvän tilaisuuden oppia Euroopan muista kulttuureista. Tämä onkin yksi syistä, joiden vuoksi Media 2007 -ohjelmalla pyritään edistymään tässä asiassa.
Nuorten suojelua koskevat huomautukset eivät ole jääneet minulta huomaamatta. Voitte luottaa siihen, että nuorten suojelu audiovisualialalla on yksi tärkeimmistä päämääristäni. Asia mainitaan myös erityissuosituksissa ja "televisio ilman rajoja" -direktiivissä, jota käsitellään nyt uudelleen. Parlamentin jäsenten vaatimukset nuorten suojelusta kaikelta mahdolliselta haitalliselta aineistolta on siis otettu huomioon.
Minulta eivät myöskään ole jääneet kuulematta joidenkin jäsenten kommentit uusista jäsenvaltioista ja maista, joiden audiovisuaalisen alan tuotantokapasiteetti on pieni tai joiden kielialue on pieni. En puhu teille nyt ainoastaan komission jäsenenä vaan myös luxemburgilaisena. Joka kerran, kun luxemburgin kielellä tehdään elokuva – niitä tosiaan tehdään – olen ylpeä ja liikuttunut. Haluaisin, että kaikilla pienillä kielialueilla voitaisiin tuottaa omankielisiä elokuvia, vaikka näiden elokuvien markkinat ovat, täytyy tunnustaa, hyvin pienet. Onkin siis todella syytä auttaa näitä pieniä kielialueita, ja niin teemme Media-ohjelmassa.
On vielä yksi näkökulma, jonka luullakseni toin esiin kulttuuri- ja koulutusvaliokunnassa, mutta jonka haluan toistaa nyt täysistunnossa: ministerineuvostossa hyväksyttiin yksimielisesti ehdotukseni niiden uusien jäsenvaltioiden positiivisesta erityiskohtelusta, jotka tarvitsevat tarkemmin kohdistettua apua, jonka ansiosta niillä on todellinen mahdollisuus hyötyä Media-ohjelmasta. Kaikki ministerit olivat yhtä mieltä, nekin jotka joutuivat tyytymään hieman pienempään osuuteen auttaakseen muita. Tämä on se Eurooppa, jota arvostamme. Tämä on solidaarisuuden Eurooppa, ja olen tyytyväinen siitä, että parlamentin jäsenet ovat tarkistuksillaan edelleen voimistaneet solidaarisuusnäkökulmaa. Elokuvatuotannon on oltava monipuolista, niilläkin alueilla, joiden audiovisuaalinen tuotantokapasiteetti on pieni ja joiden kielialue on pieni, koska nuokin Euroopan osat kuuluvat Euroopan kulttuurien mosaiikkiin.
Tarvitsemme kaikkia, laajalti puhuttuja kieliä ja suuria maita, vähemmän puhuttuja kieliä ja pieniä maita, koska tässä eivät suuret ole tärkeitä ja pienet merkityksettömiä. On vain tärkeitä kulttuureja, olivatpa ne sitten suuria tai pieniä, ja olen ylpeä, että saan myötävaikuttaa tähän moninaisuuden mosaiikkiin. 

Keskustelu on päättynyt. Äänestys toimitetaan tiistaina klo 11.30. 
Katalin Lévai (PSE ). –
   Komissio on nimennyt vuoden 2007 Euroopan yhdenvertaisten mahdollisuuksien teemavuodeksi. Heikoimmassa asemassa oleville ryhmille on annettava näkyvämpi asema tiedotusvälineissä niiden integroitumisen helpottamiseksi.
Euroopan suurimman etnisen vähemmistön muodostavat noin 15 miljoonaa romania, jotka kuuluvat jäsenvaltioiden heikoimmassa asemassa oleviin väestöryhmiin. Kuitenkin samaan aikaan romanien kulttuuri rikastuttaa ja edistää Euroopan maiden yhteiskunnallista ja kulttuurista elämää ja tekee siitä värikkäämmän.
Tiedotusvälineillä on merkittävä tehtävä yhdenvertaisten mahdollisuuksien yhteiskunnassa. Heikoimmassa asemassa oleville ryhmille, kuten romaneille, on annettava enemmän tilaisuuksia esiintyä tiedotusvälineissä – sellaisessa määrin, joka vastaa näiden ryhmien merkitystä. On luotava ja käytettävä tähän tarkoitukseen sopivia uusia medioita, ja EU:n on tuettava taloudellisesti kaikkea tätä.
Meidän on kannustettava julkisia tiedotusvälineitä edistämään kulttuurienvälistä ymmärrystä. On tuettava tehokkaasti kaikkien Euroopan maiden romanivähemmistöjen esiintymistä tiedotusvälineissä ja integroitumista yhteiskuntaan sekä niiden kulttuuriarvojen suojelemista. Tämän saavuttamiseksi on kehitettävä ja toteutettava Euroopan laajuisia ja paikallisia strategioita, joilla on tuettava viimeaikaisia toimia romanien yleiseurooppalaisen TV-kanavan perustamiseksi. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuravana ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A6-0287/2005) neuvoston yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen antamiseksi jätteiden siirroista (15311/4/2004 – C6-0223/2005 – 2003/0139(COD)) (esittelijä: Johannes Blokland). 
Johannes Blokland (IND/DEM ),
   . – Arvoisa puhemies, esittelijänä olen iloinen voidessani todeta, että parlamentti on päässyt neuvoston kanssa yhteisymmärrykseen jätteiden siirtoja koskevasta asetuksesta toisessa käsittelyssä. Ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunta esitti 90 tarkistusta, joista neuvosto hyväksyi 50 kokonaan. Lisäksi 17 tarkistusta korvattiin 12 kompromissitarkistuksella ja 23 muuta tarkistusta raukesi yleisen sovitteluratkaisun löydyttyä.
Mielestäni tästä tuloksesta on syytä olla ylpeä, etenkin jos pidämme mielessä, että oikeusperustaa koskeva komission kanta edellyttää yksimielistä päätöksentekoa neuvostossa. Kiitän neuvostoa ja varsinkin puheenjohtajavaltio Yhdistynyttä kuningaskuntaa rakentavasta ja miellyttävästä yhteistyöstä. Tämä koskee tietenkin myös muiden ryhmien varjoesittelijöitä. Olen iloinen siitä, että näin lyhyen ajan kuluessa saatiin aikaan kompromissipaketti, jolla on ryhmien laaja tuki.
Neuvottelujen loppuvaiheessa käsittelimme pääasiassa kahta tärkeintä näkökohtaa, eli asetuksen soveltamisen valvontaa ja käytöstä poistettujen alusten purkamista. Käsittelen näitä kahta aihetta laajemmin. 
Soveltamisen valvonnasta totean, että jätteiden siirroista annettu asetus on ollut voimassa vuodesta 1993 lähtien. On kuitenkin ilmennyt, ettei tätä asetusta noudateta asianmukaisesti, koska jätteiden laittomat siirrot ovat yleisiä. Todennäköisesti tunnette esimerkin brittiläisyrityksestä, joka jäi tämän vuoden maaliskuussa kiinni peräti 60:n pilaantuneilla ja pahanhajuisilla kotitalousjätteillä lastatun merikontin laittomasta viennistä Kiinaan. Väärennettyjen asiakirjojen mukaan siirrossa oli kyse jätepaperin kierrätyksestä. Viime viikolla Yhdistyneen kuningaskunnan ympäristövirasto myönsi, että merikonttien tarkastuksissa 75 prosenttia jätteiden siirroista osoittautuu laittomiksi.
Kesäkuussa 2005 Ranskassa kävi ilmi, että tarkastetut jätteiden siirrot olivat jopa täysin poikkeuksetta sääntöjen vastaisia. Tästä voimme päätellä, että soveltamisen valvontaa koskevan yksittäisen kampanjan sijasta on aivan välttämätöntä laatia jätekuljetuksia koskevat selkeät säännöt ja organisoida järkevästi niiden soveltamisen valvonta. Kompromissipaketin mukaan jäsenvaltioiden tehtäviin kuuluu asiakirjojen tarkastaminen ja siirtojen konkreettinen tarkastaminen. Jäsenvaltioiden on myös tehtävä keskenään yhteistyötä laittomien jätteiden siirtojen estämiseksi ja selvittämiseksi.
Lisäksi neuvosto oli yhtä mieltä siitä, että jäsenvaltioiden on palkattava vakituista henkilöstöä huolehtimaan tämän yhteistyön toteuttamisesta. Näillä järjestelyillä varmistetaan tosiasiallisten jätteiden siirtojen säännöllisten ja konkreettisten tarkastusten tukitoimet. Pyydän komissiota jatkamaan soveltamisen valvontaa koskevaa kampanjaansa IMPEL-verkoston kautta ja juurruttamaan kyseiset kampanjat organisaatiorakenteeseen.
Käsittelen lyhyesti myös käytöstä poistettuja aluksia. Kaikki ryhmät ovat ilmaisseet huolensa tavasta, jolla nämä alukset puretaan. Koska lähivuosina puretaan harvinaisen paljon aluksia yksirunkoisten öljysäiliöalusten käytöstä poistamisen takia, on ensiarvoisen tärkeää toteuttaa maailmanlaajuisia toimia, joilla estetään alusten valvomaton sijoittaminen esimerkiksi Aasiaan. Valitettavasti Euroopan unionin tiukat yksipuoliset toimet alusten turvallisen ja ympäristön kannalta vastuullisen purkamisen varmistamiseksi on helppo kiertää vaihtamalla käytöstä poistetun aluksen lippuvaltioksi Euroopan unionin ulkopuolinen valtio.
Näin ollen ILO:n ja IMO:n on ryhdyttävä työhön laatiakseen sitovat ehdot, joilla ratkaistaan tehokkaasti käytöstä poistettujen alusten aiheuttamat ongelmat. Neuvosto on ilmoittanut laajentavansa alusten purkamiskapasiteettia Euroopan unionissa. Lisäksi neuvosto on luvannut sitoutua ehdottomasti aiemmin mainitun laivojen purkamista koskevan maailmanlaajuisen sopimuksen tekemiseen.
Vaikka suhtaudunkin esittelijänä hyvin myötämielisesti moniin Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmän esittämiin tarkistuksiin, joudun suosittelemaan niiden hylkäämistä neuvoston kanssa saavutetun yhteisymmärryksen perusteella.
Lopuksi vetoan voimakkaasti komissioon, ettei se veisi oikeusperustaa uudelleen tuomioistuimen käsiteltäväksi. Mielestäni unionin toimielinten välinen oikeustaistelu ei hyödyttäisi ympäristöä, vaan vaikeuttaisi tämän asetuksen täytäntöönpanon edistymistä. Toivon komission myös ymmärtävän, että tämän direktiivin uudelleentarkastelulla on tärkeämpi päämäärä, ja luotan ympäristöasioista vastaavan komission jäsenen Dimasin tukeen tässä asiassa. 
Stavros Dimas,
   . Arvoisa puhemies, kiitän Euroopan parlamenttia, ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokuntaa ja erityisesti esittelijä Bloklandia tämän mietinnön toisessa käsittelyssä tehdystä työstä.
Yksi jätteiden siirtoja koskevan uuden asetuksen päätavoitteista on varmistaa, että Euroopan unioni noudattaa sekä OECD:n että Yhdistyneiden kansakuntien asettamia jätteiden siirtoja koskevia kansainvälisiä vaatimuksia, toisin sanoen Baselin yleissopimusta.
Toinen päätavoite on ratkaista ne ongelmat, joita ilmenee nykyisen asetuksen soveltamisen ja hallinnoinnin sekä noudattamisen valvonnan yhteydessä. Näin ollen uudella asetuksella pyritään myös selkeyttämään ja parantamaan jätteiden siirtoja koskevaa lainsäädäntöä.
Neuvosto keskusteli asiasta Italian ja Irlannin puheenjohtajakaudella. Ensimmäisessä käsittelyssä komissio muutti ehdotusta ja hyväksyi Euroopan parlamentin esittämistä 103 tarkistuksesta 43 kokonaan, osittain tai periaatteessa. Neuvoston yhteiseen kantaan otettiin mukaan 41 Euroopan parlamentin esittämää tarkistusta. Yhteinen kanta on tärkeä edistysaskel sikäli, että sillä selkeytetään asetusta ja sen säännöksiä ja pidetään samalla edelleen kiinni asetetuista tavoitteista.
Korostan, että tavoitteenamme on saada tämän asian käsittely päätökseen mahdollisimman pian. Tarvitsemme uutta asetusta selkeyttääksemme jätteiden siirtoja koskevia sääntöjä ja parantaaksemme niiden soveltamista sekä täyttääksemme Euroopan unionin kansainväliset sitoumukset.
Komissio ei kuitenkaan hyväksynyt yhteisessä kannassa kolmea erityiskysymystä, joita se perusteli Euroopan parlamentille 1. heinäkuuta 2005 esittämäänsä tiedonantoon sisältyvässä julkilausumassa. Nämä kysymykset ovat asetuksen oikeusperusta, hyödynnettäväksi tarkoitettujen jätteiden siirtoja koskevat jäsenvaltioiden vastalauseet ja säännös eläimistä saatavien sivutuotteiden jättämisestä asetuksen soveltamisalan ulkopuolelle.
Ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunta äänesti 90:n yhteiseen kantaan tehdyn tarkistuksen puolesta. Komissio hyväksyy niistä 74 kokonaan tai periaatteessa, mutta hylkää niistä 16.
Sisämarkkinoiden toteuttaminen on komissiolle olennaisen tärkeä kysymys. Nykyisin hyödynnettäväksi tarkoitettua jätettä voidaan siirtää vapaasti jäsenvaltioiden välillä sillä edellytyksellä, että siirroissa noudatetaan tiukkoja ympäristönsuojelumääräyksiä ja suhteellisuusperiaatetta.
Vakaiden eurooppalaisten kierrätysmarkkinoiden avulla voidaan lieventää luonnonvarojen käytön aiheuttamia ympäristövaikutuksia. Hyödynnettäväksi tarkoitettujen jätteiden vapaan liikkuvuuden periaate on jo vahvistettu nykyisessä jätteiden siirroista annetussa asetuksessa, Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen tavaroiden vapaata liikkuvuutta koskevissa määräyksissä ja Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännössä.
Komissio ei voi hyväksyä neuvoston yhteisessä kannassa ehdotettuja muutoksia, jotka vaikeuttaisivat suuresti kierrätyksen sisämarkkinoiden toimintaa.
Tarkistuksella 35 saatetaan estää mahdolliset ongelmat sisämarkkinoilla. Siinä säädetään määräaika, jonka kuluessa hyödynnettäväksi tarkoitettujen jätteiden siirtoja koskevat vastalauseet on viimeistään esitettävä kansallisten normien perusteella. Vastalauseita voidaan esittää vain yhteisön erityislainsäädännön voimaantuloon saakka ja enintään neljän vuoden ajan tämän asetuksen voimaantulosta. Jos ehdotettu tarkistus hyväksytään, siinä otetaan huomioon komission kierrätysmarkkinoista esittämät huolenaiheet. 
María del Pilar Ayuso González,
   . – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, totean aluksi, että komission ehdotus on ollut yleisesti ottaen hyvä. Kiitän myös esittelijää suuresta vaivannäöstä; sen ansiosta olemme saaneet laadittua joitakin kompromissitarkistuksia, jotka poliittisten ryhmien enemmistö on hyväksynyt. Näin meidän on mahdollista saavuttaa yhteisymmärrys toisessa käsittelyssä.
Tästä huolimatta korostan, että vaikka olemmekin hyväksyneet kompromissitarkistukset, suhtaudumme tietyin varauksin oikeusperustan muuttamiseen. Pidimme enemmän komission ehdotuksesta, jossa ei poistettu kansainvälisen kauppapolitiikan oikeusperustaa, eli 133 artiklaa. Halusimmepa tai emme, jäte on kauppatavaraa, ja sitä on käsiteltävä sen mukaisesti. Lisäksi yli 50 prosenttia tekstistä koskee jätteiden kuljettamista Euroopan unionin ulkopuolelle. Se ei estä meitä ottamasta huomioon myös ympäristökysymyksiä, koska ne ovat hyvin tärkeitä. Emme myöskään ole samaa mieltä hiljaista hyväksyntää koskevan ehdotuksemme poistamisesta. Mielestäni meidän on annettava hallintoviranomaisille kohtuullisesti aikaa vastata jätteiden siirtoja koskeviin pyyntöihin tai muussa tapauksessa annettava niiden tehdä päätöksensä perusteluita esittämättä, eli noudattaa niin kutsuttua "hiljaisen hyväksynnän periaatetta".
Euroopan parlamentti on ilmaissut huolensa romutettavaksi vietävistä laivoista, ja Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmä on tyytyväinen siihen, että neuvosto aikoo antaa lausuman, jonka mukaan niiden jäsenvaltioiden, joilla on äänioikeus Kansainvälisessä merenkulkujärjestössä, on edistettävä kansainvälisten sääntöjen laatimista.
Huomautan, ettei poliittinen ryhmäni hyväksy yhtään Verts/ALE-ryhmän esittämistä tarkistuksista, eikä varsinkaan sitä, jossa käsitellään eläimistä saatavia sivutuotteita. Niistä on jo annettu asetus, joka on lisäksi paljon tätä asetusta tiukempi. Siksi emme voi lisätä tarpeetonta byrokratiaa.
Lopuksi totean Euroopan komissiolle, että paremman sääntelyn periaatteen mukaisesti on tärkeää tarkistaa jätteistä annetun puitedirektiivin tulevien muutosten yhteydessä kaikki määritelmät, kuten esimerkiksi kierrätyksen määritelmä. Emme voi jatkuvasti luottaa siihen, että tuomioistuin tulkitsee päätöksissään omia direktiivejänne. 
Dorette Corbey,
   . – Arvoisa puhemies, aivan ensimmäiseksi ilmaisen arvonantoni ja kiitokseni esittelijä Bloklandille, joka on paneutunut perinpohjaisesti jätteitä koskeviin kysymyksiin ja osoittautunut määrätietoiseksi ympäristön laadun puolustajaksi. Jätteitä on siirrettävä käsittelyä ja hyödyntämistä varten. Jos asiat menevät hyvin, jätteitä syntyy lopulta yhä vähemmän. Yhä useampia osia niistä laitteista, joita heitämme pois ja hylkäämme, voidaan hyödyntää toisen ja kolmannenkin kerran. Jätteitä tarvitaan suuria määriä, jotta niiden käsittely kannattaisi, ja tietty jätemäärä on välttämätön, jotta käsittely olisi tuottavaa. Tämä on käynnistänyt rajat ylittävien jätemarkkinoiden kehityksen, ja siksi tarvitaan kipeästi yhteisiä sääntöjä.
Ensimmäinen kysymys liittyy oikeusperustan valintaan. Nähdäkseni on selvää, että kaikkein tärkeintä tässä on ympäristönsuojelu. Tarkoituksena ei ole vahvistaa sisämarkkinoita, ja olen tyytyväinen siihen, että neuvosto on omaksunut parlamentin kannan. Myönteistä on myös se, että neuvosto tunnustaa alusten purkamiseen liittyvän ongelman. Olisi aivan liian helppoa hylätä alukset romutettaviksi sellaisiin maihin, joissa ympäristöä koskevilla säännöillä ei ole paljonkaan merkitystä.
On valitettavaa, että jätteidenkäsittely on edelleen ala, joka – syystä tai syyttä – tunnetaan laittomista käytännöistään. Jätealan edun vuoksi laittomista käytännöistä on päästävä eroon. Jätteidenkäsittely on hyväksyttävää ja arvostettua toimintaa, joka on elintärkeää yhteiskunnalle, taloudelle ja ympäristölle. Siksi se on hoidettava erittäin huolellisesti, ja vaikka jäsenvaltioiden on yksimielisesti kiellettävä laittomat kuljetukset ja käytännöt, ei ole tietenkään mitään järkeä nostaa rimaa liian korkealle. 
Hankalia menettelyitä ei tarvita vähäisten jätemäärien, kuten esimerkiksi matkan aikana syntyvien jätteiden siirtoihin. Lisäksi yrittäjien on voitava hyödyntää laitteiden osia valmistajan vastuun rajoissa tarvitsematta etukäteen ryhtyä valtavaan paperisotaan. Tästä pääsemme helposti yhteisymmärrykseen. Euroopan parlamentin sosialidemokraattinen ryhmä kannattaa kompromissipakettia, jonka esittelijä Blokland jätti käsiteltäväksi, eikä se missään tapauksessa tue Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmän tarkistuksia, jotka koskevat eläinjätettä.
Lopuksi totean, että jätealalla on vielä monia epäselviä kysymyksiä. Unionin lainsäädäntö on edelleen hajanaista. Tarvitsemme puitelainsäädäntöä, jolla edistetään jätteiden synnyn estämistä sekä uudelleenkäyttöä ja kierrätystä. Lainsäädännössä on annettava yrittäjille selkeät ohjeet ja selvitettävä tarkasti pitkän aikavälin tavoitteet. Lisäksi siinä on annettava selkeitä määritelmiä ja ennen kaikkea tuettava innovaatioita kaikissa jäsenvaltioissa. Lainsäädännöllä on myös edistettävä jätealan työllisyyttä, sillä se on pikaisesti tarpeen. Toivottavasti emme joudu odottamaan puitelainsäädäntöä koskevia ehdotuksia liian kauan. 
Marios Matsakis,
   . – Arvoisa puhemies, lähdin Kyprokselta klo 7.00, ja olen viettänyt suurimman osan päivästä lentokoneissa, linja-autoissa ja henkilöautoissa päästäkseni paikalle tänä iltana. Voin vakuuttaa teille, että se ei millään tavoin houkuta osallistumaan pitkiin keskusteluihin, varsinkaan kun istuntosali on – ymmärrettävää kyllä – lähes tyhjä. Esitänkin siksi ainoastaan muutaman lyhyen huomautuksen, ja toivon, etten koettele kärsivällisyyttänne liikaa.
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus jätteiden siirroista on hyvin merkittävä ja kipeästi kaivattu säädös, joka on valitettavasti tuntuvasti myöhässä. Aihe on ainainen kiistakysymys: se saa usein julkisuutta ja on lähellä tavallisen kansalaisen sydäntä, koska sillä on niin suuri merkitys. Näin ollen parlamentin, neuvoston ja komission tärkein velvollisuus on saada asiat kuntoon.
On huomionarvoista, että Euroopan parlamentti on nähnyt paljon vaivaa käydessään läpi ja yhdenmukaistaessaan tätä asetusta. Tämä käy ilmi siitä, että ensimmäisessä käsittelyssä Euroopan parlamentti hyväksyi peräti 103 tarkistusta, ja tässä yhteydessä ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunta hyväksyi 90 tarkistusta.
Jäsen Blokland, joka esitteli tämän suosituksen toista käsittelyä varten, on suhtautunut neuvoston yhteiseen kantaan erittäin järkevästi ja määrätietoisesti, mistä hän ansaitsee kiitoksemme ja tukemme. Mielestäni tärkein kysymys yhteisessä kannassa ja suosituksessa toiseen käsittelyyn on ympäristön valinta ainoaksi oikeusperustaksi. Näin korostetaan, että neuvoston päätavoite on ympäristö eikä suinkaan jätekaupan lisääminen, jota jotkut toivoivat ja puolsivat voimakkaasti. Tämä on minun toiveeni ja yhdyn niihin, jotka kehottivat komissiota luopumaan tämän asian viemisestä tuomioistuimeen.
Eläimistä saatavien sivutuotteiden rajaaminen täysin asetuksen soveltamisalan ulkopuolelle on aiheuttanut erimielisyyttä neuvoston kanssa. Mielestäni se ei ole perusteltua. Olen esittelijän kanssa samaa mieltä siitä, että eläimistä saatavista sivutuotteista syntyvän jätteen olisi kuuluttava asetuksen soveltamisalaan sen varmistamiseksi, että jätettä siirretään ympäristön ja hygienian kannalta moitteettomalla ja vastuullisella tavalla.
Lopuksi totean varmastikin useimpien ympäristövaliokunnan jäsenten tavoin toivovani, että komissio helpottaa tämän asetuksen laatimista esittämällä aikanaan järkeviä ja tinkimättömiä ehdotuksia jätteitä koskevasta puitedirektiivistä ja jätteiden synnyn estämistä ja kierrätystä koskevasta strategiasta. Toivon myös, että löydämme keinoja käsitellä jatkuvaa soveltamisen ja täytäntöönpanon ongelmaa, jonka esittelijäkin juuri mainitsi. 
Caroline Lucas,
   . – Arvoisa puhemies, kiitän esittelijä Bloklandia hyvästä työstä tämän säädöksen parissa, mutta ryhmäni on pettynyt kompromissipakettiin, ja siksi olemme jättäneet käsiteltäväksi lukuisia tarkistuksia. Jätteitä pitäisi esimerkiksi siirtää vain silloin, kun se on todella välttämätöntä, ja valitettavasti asetusehdotus ei ole tässä asiassa niin tiukka kuin sen pitäisi olla.
Erityisen merkittäviä tässä tapauksessa ovat pysyvät orgaaniset yhdisteet. Tukholman yleissopimuksen soveltamisasetuksessa ei käsitellä pysyvistä orgaanisista yhdisteistä koostuvien tai niitä sisältävien jätteiden siirtämistä, joten se on välttämätöntä tehdä jätteiden siirtoja koskevassa asetuksessa. Tämä auttaisi estämään pysyvien orgaanisten yhdisteiden siirtämisen jätteiden mukana sellaisista maista, jotka voisivat ja joiden pitäisi käsitellä nämä jätteet itse. Jos tämä säännös olisi ollut valmis kaksi vuotta sitten, niin kutsuttujen "aavelaivastojen", eli PCB:n kyllästämien Yhdysvaltain laivaston romualusten siirtäminen Yhdysvalloista Yhdistyneeseen kuningaskuntaan olisi voitu estää oikeudellisin perustein. Valitettavasti kompromissi ei kata tätä kysymystä. Siinä ei myöskään käsitellä asianmukaisesti alusten purkamista. Suuri määrä EU:n aluksia joudutaan pian romuttamaan, sillä yksirunkoisten öljysäiliöalusten käytöstä poistamista nopeutetaan äskettäisen myönteisen päätöksen mukaisesti. Erittäin todennäköinen vaara kuitenkin on niiden valvomaton sijoittaminen Aasian rannikolle, jossa niitä käsitellään surkeissa olosuhteissa.
Näistä syistä ryhmäni äänestää tyhjää eikä äänestä tämän paketin puolesta. 
Jonas Sjöstedt,
   – Arvoisa puhemies, kiitän esittelijä Bloklandia perusteellisesta ja erittäin laajasta työstä tämän mietinnön parissa. Olisimme tietenkin myös halunneet hyötyä enemmän neuvoston kanssa tehdystä kompromissista. Päätimme olla hyväksymättä sitä, koska olisimme halunneet siitä vieläkin voimakkaamman. Samalla on kuitenkin erittäin kyseenalaista, olisiko sovittelulla todella päästy parempaan tulokseen kuin näissä neuvotteluissa.
Oikeusperustasta totean, että puollamme ehdottomasti ympäristönäkökulmaa näiden asioiden käsittelyssä. Tavoitteeksi on asetettava jätekaupan yhteydessä ilmenevien vakavien ympäristöongelmien hoitaminen. Mielestämme on kerta kaikkiaan järjetöntä käsitellä vaarallista jätettä muiden hyödykkeiden kaltaisena kauppatavarana, ja siksi 175 artiklan pitäisi mielestämme olla ainoa oikeusperusta.
Johdanto-osassa esittelijä käsitteli nykyisten sääntöjen noudattamatta jättämistä. Epäilemättä on odotettavissa, että myös uusia sääntöjä rikotaan jossain määrin. Siksi olisi kaikin keinoin varmistettava, että niitä todella noudatetaan. Tässä suhteessa käsittelemämme asetukset olisivat saaneet olla tiukempia, mutta koska ne eivät sitä ole, komissiolla on sitäkin suurempi vastuu todella varmistaa näiden sääntöjen noudattaminen käytännössä. On toivottavaa, että perehdytte tähän kysymykseen sen sijaan, että kyseenalaistaisitte oikeusperustan.
Olen yhtä mieltä myös siitä, että alusten romuttamista koskevia kansainvälisiä sääntöjä on tiukennettava huomattavasti, ja tähän kysymykseen meidän on palattava mahdollisimman pian. 
Irena Belohorská (NI ).
   – Olen esittelijä Bloklandin kanssa samaa mieltä siitä, että 175 artikla on kaikkein tarkoituksenmukaisin oikeusperusta kyseessä olevalle säädökselle. Direktiivin tavoitteena on ennen kaikkea suojella ympäristöä eikä niinkään tukea jätekauppaa tai edistää "jätematkailua", jonka varjolla jätealan yritykset vievät jätteitä niihin maihin, joissa sääntely on kaikkein löyhintä. Tällä direktiivillä on erityisen suuri merkitys pienemmille jäsenvaltioille ja varsinkin uusille jäsenvaltioille, joilla ei useinkaan ole vaarallisen jätteen käsittelyyn tarvittavia voimavaroja ja laitoksia. Meidän on estettävä niitä joutumasta suurempien valtioiden "kaatopaikoiksi". Valtioiden välisiä jätekuljetuksia koskevat säännöt on yhdenmukaistettava, koska jätteet eivät tunne rajoja, ja onnettomuuksien tai katastrofien sattuessa ne voivat olla vaaraksi paitsi lopulliselle kohdemaalle myös kauttakulkumaille. Yhtä lailla on tärkeää edellyttää kohdemaan hyväksyntää ja soveltaa kirjallista ilmoitusmenettelyä. Mielestäni tarvitsemme tiukkoja, selkeitä ja avoimia sääntöjä, joiden avulla jätetyyppien ja jätteiden sijainnin valvonta ja seuranta onnistuu. Kohdemaalle on ilmoitettava kirjallisesti jätekuljetuksesta riittävän ajoissa, jotta se voi päättää, ottaako se jätteet vastaan vai ei. 
Horst Schnellhardt (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, mielestäni esittelijä Blokland on tehnyt erinomaista työtä, ja lopulliset kompromissitarkistukset osoittavat hänen sovittelunhaluaan, mikä on jätehuollon kannalta myönteistä.
Ehdotuksessa on kuitenkin muutamia seikkoja, joihin haluan palata. Ehdotus, jonka mukaan jätelain pitäisi kattaa myös eläimistä saatavat sivutuotteet, on paitsi täysin epäjohdonmukainen myös vaarallinen. Asetuksessa 1774/2002/EY on jo säännelty tiukasti eläimistä saatavia sivutuotteita. Se on erityislaki, jossa annetaan erittäin yksityiskohtaiset säännökset eläimistä saatavien sivutuotteiden keräämisestä, kuljetuksesta, käsittelystä ja käytöstä ja eritellään esimerkiksi se, millä tavoin ajoneuvot ja kontit on desinfioitava ja puhdistettava. Siksi kyseinen asetus on jätelainsäädäntöä tiukempi. Neuvoston yhteisessä kannassa esitetyn vaatimuksen mukaisesti eläimistä saatavat sivutuotteet on oikeudellisen selvyyden vuoksi jätettävä kokonaan asetuksen soveltamisalan ulkopuolelle.
On myös vaarallista yrittää sisällyttää niitä asetuksen soveltamisalaan. Tosiasiassa jätimme asetuksessa 1774/2002/EY jotakin huomiotta. Siinä säädetyn poikkeuksen mukaan myös kuolleet eläimet voidaan haudata jätteenä. Sen seurauksena useiden alueiden viranomaiset kielsivät eläinten hautausmaat ja edellyttivät ihmisten hautaavan kuolleet eläimensä kaatopaikoille – kyseiset eläimethän kuuluivat jätelainsäädännön piiriin. Totta puhuen tämänkaltaista sekaannusta on mahdoton hyväksyä, ja siksi on ratkaisevan tärkeää, että eläimistä saatavat sivutuotteet poistetaan tästä asetuksesta.
Teen vielä muutamia jätteiden siirtoja koskevia huomautuksia. Kompromissi on tosin saavutettu, ja meidän on vielä selvitettävä, miten se pannaan täytäntöön, mutta ennen sitä on varmistettava, ettei jätehuoltoa irroteta sisämarkkinoista ja ettei jätteiden siirtoja jätetä niiden ulkopuolelle. Se olisi väärin. Toiseksi huomautan, että meidän on estettävä se, että jotkin maat saattaisivat tämän seurauksena innostua siirtämään jätehuoltonsa uudelleen kuntien vastuulle, jolloin ne käyttäisivät omia laitoksiaan äärirajoille ja estäisivät jätteiden siirrot. Tämän estämiseksi on laadittava sääntöjä, ja jos niin tehdään, saadaan aikaan hyvä kompromissi. 
Jillian Evans (Verts/ALE ).
   – Arvoisa puhemies, minäkin haluan kiittää esittelijää hänen kyvykkäästä ja tehokkaasta työstään tämän mietinnön parissa. Kuten kuitenkin jo todettiin, Verts/ALE-ryhmä on jättänyt käsiteltäväksi tarkistuksia; niistä käy ilmi kantamme joihinkin erityiskysymyksiin, joita meidän oli käsiteltävä toistamiseen.
Jätteitä, ja etenkin vaarallisia jätteitä, pitäisi kuljettaa vain silloin, kun ei ole muita vaihtoehtoja. Tätä varten tarvitaan tehokasta lainsäädäntöä, jota on myös voitava soveltaa kyseisessä tarkoituksessa. Jätteisiin on luokiteltava kaikentyyppinen jäte, myös eläimistä saatavat sivutuotteet, ja käytöstä poistettavat alukset on määriteltävä erittäin tarkasti. Kuten muut jäsenet ovat jo todenneet, tämän asian merkitys on lisääntynyt sen jälkeen kun EU päätti poistaa käytöstä yksirunkoiset öljysäiliöalukset. Tiedämme, ettei käytöstä poistettavia aluksia ole mahdollista käsitellä EU:ssa, mutta eurooppalaisten alusten purkaminen Aasiassa hirvittävissä sosiaalisissa oloissa ja ympäristöolosuhteissa on saatava pikaisesti loppumaan.
Jätehuoltopolitiikkaa koskevista näkökohdista on jo määrätty kansainvälisissä sopimuksissa. On erittäin tärkeää, että kyseiset sopimukset ja unionin uusi lainsäädäntö ovat keskenään johdonmukaiset, jotta kaikkein tiukimmat normit saadaan voimaan. 
Luca Romagnoli (NI ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, jo pitkään on tiedetty varmuudella, että jätteitä viedään sellaisiin maihin, jotka taloudellisen tai poliittisen riippuvuutensa takia pikemminkin vain vastaanottavat niitä kuin todella huolehtivat vauraampien yhteiskuntien kulutuksen rippeistä.
Kehittyneiden maiden kykenemättömyys kierrättää on myös johtanut ristiriitoihin aiheuttamalla taloudellista riippuvuutta tietyistä resursseista. Yksi esimerkki tästä ovat rautametallit. Ensin tilanne koski itäistä Eurooppaa ja sen jälkeen kehitysmaita. Nämä maat ovat oppineet luomaan uutta vaurautta jätteistä, vaikka se usein tapahtuukin ympäristön kustannuksella tai aiheuttaa sille vakavaa haittaa.
Bloklandin mietinnössä ollaan syystäkin huolissaan jätekuljetusten ekologisesta kestävyydestä, eikä kyseistä toimintaa voi tai saa hoitaa vapaakaupan periaatteiden mukaisesti. Pohjavesialueet, jokialueet ja ilmakehä eivät tunne hallinnollisia tai valtiollisia rajoja, koska maapallo ei koostu suljetuista yksiköistä.
Mietinnöllä edistetään ympäristörikollisuuden vähentämistä tai jopa sen poistamista, parannetaan jätekuljetusten riskejä koskevaa ilmoitusmenettelyä, edistetään ympäristön kannalta kestäviä käsittelyprosesseja ja puolustetaan yksittäisten maiden suvereniteettia takaamalla kullekin niistä oikeus päättää jätteiden vastaanottamisesta. 
Bogusław Sonik (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, uusi jätekaupan valvontaa koskeva ehdotus oli tarkoitus laatia sääntelyn parantamisen periaatteen mukaisesti. Parlamentti, komissio ja neuvosto hyväksyivät kyseisen periaatteen vuonna 2001, ja sen tavoitteena on mahdollisimman laadukkaan lainsäädännön laatiminen sekä annettujen säädösten myönteinen vaikutus ja selkeys. Mielestäni mietintöluonnoksessa on kuitenkin turhia säännöksiä, jotka rajoittavat tarpeettomasti kyseistä taloussektoria ja haittaavat sen kehitystä sen sijaan, että ne parantaisivat jätekuljetuksia.
Tämä on jälleen yksi esimerkki ylisääntelystä ja sellaisista säädöksistä, joissa ei oteta huomioon nykytilannetta. Jätteiden liikkuvuuden rajoittamiseksi esittelijä ehdottaa vientikieltoa kaikelle sellaiselle jätteelle, joka voidaan käsitellä sen syntypaikalla. Uusien jäsenvaltioiden olisi mahdotonta panna tätä säännöstä täytäntöön, sillä on erittäin epätodennäköistä, että jätteiden varastointi- ja syntypaikoille rakennettaisiin tuhansia uusia laitoksia. 
Kannatan rajoittamatonta jätekauppaa yhteismarkkinoilla. Jotkut laadituista säännöksistä ovat osoitus huolestuttavasta suuntauksesta, sillä niitä leimaa ylisääntely ja lainsäädännön päällekkäisyys. Käytännön esimerkkejä tästä ovat laivojen ja lentokoneiden lisääminen vaarallisten jätteiden luetteloon ja romutettavien laivojen ja lentokoneiden vientikielto. Huomautan, että tällaisista kysymyksistä on määrätty Kansainvälisen merenkulkujärjestön ja Kansainvälisen siviili-ilmailujärjestön kansainvälisissä yleissopimuksissa. Sekä jäsenvaltiot että Euroopan unioni ovat allekirjoittaneet nämä yleissopimukset.
En myöskään ymmärrä, miksi on tarpeen tiukentaa kotitalousjätteen vientiä koskevia asetuksia. Tätäkin kysymystä säännellään vuonna 1999 kaatopaikoista annetussa direktiivissä. Sama koskee eläimistä saatavien sivutuotteiden kauppaa, joka kuuluu nykyisen eläinlääkintädirektiivin soveltamisalaan. 
Mielestäni asetukset pitäisi yhdenmukaistaa ja niitä pitäisi täsmentää kansainvälisten yleissopimusten perusteella. Tämän ehdotuksen varjolla ei pitäisi määrätä uusia normeja ja muuttaa ympäristönsuojelun pelisääntöjä. 
Stavros Dimas,
   . Arvoisa puhemies, olen kuunnellut parlamentin jäsenten näkemyksiä hyvin tarkkaan, ja haluan esittää lisähuomautuksia ehdotettuihin tarkistuksiin.
Komissio oli hyvin tyytyväinen siihen, että Euroopan parlamentin ympäristövaliokunta kiinnittää erityisen suurta huomiota romutettavien alusten ympäristövaikutuksiin ja alusten kierrätykseen, ja olemme täysin samaa mieltä valiokunnan esiin tuomista huolenaiheista. Ehdotetut tarkistukset eivät mielestämme kuitenkaan olisi oikea tapa edetä seuraavista syistä. Näitä kysymyksiä selvitetään parhaillaan Kansainvälisessä merenkulkujärjestössä ja Kansainvälisessä työjärjestössä sekä vaarallisten jätteiden maan rajan ylittävien siirtojen ja käsittelyn valvonnasta tehdyn Baselin yleissopimuksen avulla. IMO on edistynyt aiheesta laadittavan kansainvälisen yleissopimuksen valmistelussa. Siksi näiden merkittävien ongelmien ratkaisuista olisi tarkoituksenmukaista saavuttaa kansainvälinen yhteisymmärrys, ennen kuin muutetaan Euroopan unionin sisäistä säännöstöä. Toisaalta kannatamme johdanto-osan kappaletta, jossa viitataan alusten purkamisesta 24. kesäkuuta 2005 annettujen neuvoston päätelmien mukaisesti asiaankuuluvien kansainvälisten foorumien työhön. Siksi voisimme antaa täyden tukemme tätä kohtaa koskevalle kompromissiehdotukselle.
Hyödynnettäväksi tarkoitettujen jätteiden vapaata liikkuvuutta koskevista lisärajoituksista on myös jätetty käsiteltäväksi useita tarkistuksia, jotka eivät komission näkemyksen mukaan vastaa selkeämmän ja paremman sääntelyn periaatetta. Tämän perusteella komissio ei hyväksy ehdotettuja tarkistuksia 4, 27, 30, 31, 33, 37, 54, 56 ja 68. Komissio pitää kiinni yhteisen kannan 12 artiklan 1 kohdan c alakohtaa koskevasta julkilausumastaan, johon tarkistus 31 liittyy. Komissio tukee kuitenkin kompromissiehdotusta muilta osin.
Esiin tuotiin myös kysymys jätteiden siirtoa koskevan direktiivin ja jätteistä annetun puitedirektiivin yhdenmukaisuudesta. Jälkimmäistä aletaan pian tarkistaa. Komissio vakuuttaa varmistavansa, että tämä direktiivi ja jätteistä annetun puitedirektiivin tuleva tarkistus säilytetään keskenään täysin johdonmukaisina, ja luonnollisesti varmistamme johdonmukaisuuden myös jätteitä koskevan aihekohtaisen strategian kanssa.
Eläimistä saatavista sivutuotteista totean, että komission ehdotus täyttää samat ympäristötavoitteet kuin tarkistus 91. Tavoitteenamme on varmistaa, että eläimistä saatavien sivutuotteiden siirtoa varten otetaan käyttöön tarvittavat ympäristönsuojelutoimet. Siksi ehdotuksessamme todetaan, että näistä kahdesta asetuksesta sovelletaan tiukempaa. Komissio ei kuitenkaan halua, että molempia asetuksia sovelletaan samanaikaisesti samaan siirtoon, eikä siksi hyväksy tarkistusta 91.
Lopuksi panen tyytyväisenä merkille, että komissio hyväksyy ehdotetuista 113 tarkistuksesta 87 joko kokonaan tai periaatteessa. Näissä tarkistusehdotuksissa muun muassa tehostetaan lainsäädännön soveltamisen valvontaa, selkeytetään säännöksiä ja lisätään johdonmukaisuutta Baselin yleissopimuksen kanssa.
Toimitan parlamentin sihteeristölle täydellisen luettelon komission kannasta tarkistuksiin. 
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tiistaina klo 11.30.
Liite – Komission kanta
Komissio hyväksyy seuraavat tarkistukset kokonaan: 1, 2, 6, 7, 8, 10, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 28, 29, 32, 34, 35, 36, 38, 40, 41, 42, 43, 44, 45, 47, 48, 49, 50, 51, 52, 53, 55, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63, 64, 65, 66, 70, 71, 72, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 79, 80, 82, 84, 85, 90, 100.
Komissio hyväksyy seuraavat tarkistukset periaatteessa: 3, 39, 46, 67, 69, 83, 89.
Komissio ei hyväksy seuraavia tarkistuksia: 4, 5, 9, 11, 27, 30, 31, 33, 37, 54, 56, 68, 81, 86, 87, 88, 91, 92, 93, 94, 95, 96, 97, 98, 99, 101.
Mikäli kompromissipaketti hyväksytään, komissio voi hyväksyä myös uudet tarkistukset 102, 103, 104, 105, 106, 107, 108, 109, 110, 111, 112, 113. 
Puhemies.
   – Esityslistalla on seuraavana ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan suositus (A6-0301/2005) neuvoston yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen antamiseksi tietyistä fluoratuista kasvihuonekaasuista (16056/5/2004 – C6-0221/2005 – 2003/0189A(COD)) (esittelijä: Avril Doyle); ja
ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan suositus (A6-0294/2005) neuvoston yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin antamiseksi moottoriajoneuvojen ilmastointilaitteista peräisin olevista päästöistä ja neuvoston direktiivin 70/156/ETY muuttamiseksi (16056/5/2004 – C6-0221/2005 – 2003/0189A(COD)) (esittelijä: Avril Doyle). 
Avril Doyle (PPE-DE ),
   . – Arvoisa puhemies, tähän kokonaisuuteen kuuluu kaksi säädöstä, ja esittelen ne molemmat. Siitä johtuu minulle myönnetty puheaika. Kiitän aluksi kollegoitani PPE-DE-ryhmässä ja kaikkia poliittisia ryhmiä monipuolisista keskusteluista ja näkemystenvaihdosta. Emme päässeet kaikesta yksimielisyyteen, mutta olemme keskustelleet vilkkaasti niistä erittäin mielenkiintoisista kysymyksistä, joita molempiin säädöksiin sisältyy.
Säädösten lähtökohtana on se, että fluoratut kaasut otettiin käyttöön 1990-luvulla otsonikerrosta tuhoavien freonien (CFC) ja kloorifluorihiilivetyjen (HCFC) korvaamiseksi. Niitä hyödynnetään kaikentyyppisissä keskeisissä ja vähemmän tärkeissä sovelluksissa: eristykseen käytettävässä solumuovissa, aerosoleissa, jäähdytys- ja ilmastointijärjestelmissä, palontorjuntalaitteissa ja jopa urheilujalkineiden pohjissa vaimennustekniikkaan.
Ilmastonmuutosta koskevan YK:n yleissopimuksen laatiminen vilkastutti keskustelua ilmastonmuutoksesta. Tuolloin myönnettiin, että fluorattujen kaasujen korkeasta globaalisesta lämmityspotentiaalista johtuvien haittavaikutusten osuus niin sanotun kasvihuoneilmiön etenemiseen on huomattava – viisi prosenttia tai enemmän. Vuonna 1997 laaditun Kioton pöytäkirjan liitteessä mainituista kuudesta kasvihuonekaasusta kolme on fluorattuja kaasuja. Näiden säädösten tarkoituksena on auttaa jäsenvaltioita saavuttamaan Kioton pöytäkirjaan perustuvat tavoitteensa vähentämällä päästöjä ja rajoittamalla fluorattujen kaasujen käyttöä.
Komission alkuperäisessä ehdotuksessa parlamentille esitettiin yhtä asetusta, jonka oikeusperustana oli 95 artikla eli sisämarkkinat. Neuvoston yhteisessä kannassa taas on kaksi tekstiä: direktiivi, jonka oikeusperustana on 95 artikla, ja asetus, jonka kaksi oikeusperustaa ovat 175 ja 95 artikla. Perussyy, jonka vuoksi komission ehdotus jaettiin kahteen osaan, oli se, että kaikki moottoriajoneuvojen ilmastoinnista aiheutuvia päästöjä koskevat vaatimukset haluttiin siirtää asetusehdotuksesta moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen tyyppihyväksyntää koskevaan puitedirektiiviin 70/156/ETY. Asetusehdotuksessa keskityttäisiin siis muihin kiinteisiin sovelluksiin.
Totean, että ajoneuvojen ilmastointilaitteita koskevassa direktiivissä on mielestäni tasapainotettava keskenään direktiivissä sallittujen kaasujen globaaliseen lämmityspotentiaaliin liittyvän tekniikan sääntely ja toisaalta vaihtoehtoisten ympäristöystävällisten tekniikoiden kehittäminen. Nykyisessä muodossaan direktiivin kielto koskee kaasuja, joiden globaalinen lämmityspotentiaali on suurempi kuin 150, mikä tarkoittaa, että HFC-152a-yhdistettä, jonka globaalinen lämmityspotentiaali on noin 120, voidaan edelleen käyttää. Näin mahdollistetaan ilmastointijärjestelmiin liittyvien teknisten vaihtoehtojen jatkokehitys.
Globaalisen lämmityspotentiaalin kynnysarvon alentaminen moottoriajoneuvojen ilmastointijärjestelmissä merkitsee käytännössä sitä, että hiilidioksiditekniikan kehittäminen on toistaiseksi eurooppalaisten autonvalmistajien ainoa vaihtoehto. Vaikka myönnänkin, että eurooppalaisella teollisuudella on maailmanlaajuinen johtoasema kyseisessä teknologiassa, nykyisillä huipputason hiilidioksidijärjestelmillä on monia haittapuolia, joiden vuoksi niitä ei voida viedä EU:n ulkopuolelle. Ensinnäkin niiden sisältämät korkeapainelaitteet aiheuttaisivat terveys- ja turvallisuusriskin asentajille, joilla ei ole niiden huoltamiseen tarvittavaa asiantuntemusta. EU:n ulkopuolella, jossa käytetään tulevaisuudessakin pääasiassa fluorattuihin kaasuihin perustuvaa tekniikkaa, ei yksinkertaisesti ole huoltoverkostoa tällaisille järjestelmille. Toiseksi hiilidioksiditekniikkaa ei voida käyttää tietyissä äärilämpötiloissa, esimerkiksi hyvin kuumassa ilmastossa. Globaalisen lämmityspotentiaalin kynnysarvon asettaminen 150:een ei sulje pois hiilidioksiditekniikan jatkokehitystä, mutta se antaisi autonvalmistajille mahdollisuuden maailmanlaajuisen markkinaosuuden säilyttämiseen. Laskemalla globaalisen lämmityspotentiaalin kynnysarvo 150:een vähennetään päästöjä vähintään kymmenkertaisesti – 1000 prosenttia – ja lisähyöty, joka saataisiin laskemalla globaalisen lämmityspotentiaalin kynnysarvoa 50:een, olisi merkityksettömät 2,6 prosenttia. Tiedän, että jotkut kollegat pitävät kiinni tästä ehdotuksesta, mutta sitä olisi vaikea puolustaa maailmankaupan näkökulmasta, koska ympäristölle koituva hyöty on häviävän pieni, ja sitä voitaisiin pitää kaupan teknisenä esteenä.
Toistan, että on tärkeää estää tällä direktiivillä HFC-134a-yhdisteen käyttö, sillä sen globaalinen lämmityspotentiaali on kymmenkertainen verrattuna HFC-152a-yhdisteeseen.
Useat jäsenvaltiot ovat tehneet ehdotuksia käytön lopettamisen määräajoista. Totean, että tavoitteenamme pitäisi olla lainsäädännön mahdollisimman pikainen voimaantulo, jotta teollisuus voi aloittaa luopumisen sellaisista kaasuista, joiden globaalinen lämmityspotentiaali on hyvin korkea, ja samalla säilyttää tyyppihyväksynnässä kuusivuotisen aikataulun. Kannatan näin ollen direktiiviä koskevan yhteisen kannan hyväksymistä sellaisenaan ilman lisätarkistuksia.
Tietyistä fluoratuista kaasuista annetun asetuksen oikeusperustasta on käyty vakavaa keskustelua: pitäisikö asetuksen oikeusperustan olla perustamissopimuksen 175 artiklan mukaisesti ympäristö vai 95 artiklan mukaisesti yhtenäismarkkinat, vai pitäisikö säilyttää yhteisessä kannassa ehdotetut molemmat oikeusperustat, eli 175 ja 95 artikla. Parlamentilla on velvollisuus ratkaista tämä asia. Ennen kaikkea teollisuus tarvitsee oikeusvarmuutta.
Esittelijänä olen kuullut tästä aiheesta lukuisia eri osapuolia ja tutkinut kaikkia vaihtoehtoja laidasta laitaan. Päätavoitteenani on ollut taata teollisuudelle oikeusvarmuus. Tarkan harkinnan jälkeen olen ehdottoman vakuuttunut siitä, että ainoa asetuksen tavoitteisiin ja soveltamisalaan perustuva johdonmukainen ja oikeudellisesti aukoton ratkaisu on valita yksi oikeusperusta, joka vastaa säädöksen olennaista tavoitetta eli "painopistettä", ja kehotankin kollegoita ja muita asianosaisia lukemaan asetuksen johdanto-osan. Tässä tapauksessa painopiste on ympäristönsuojelu, samalla tavoin kuin otsonikerrosta heikentäviä aineita koskevassa asetuksessakin, johon tämä ehdotus liittyy. Asetuksen johdanto-osan kappaleissa on selitetty selvästi, että keskeisenä tavoitteena on saavuttaa ilmaston lämpenemisen torjumista koskevat tavoitteet. Myös asetuksen soveltamisala on tässä asiassa ehdottoman selvä: ilmaston lämpenemisen torjuminen ja ilman laadun parantaminen.
Euroopan parlamentin oikeudellisessa lausunnossa todettiin johdonmukaisesti, että yhteisessä kannassa ehdotetun kaltainen kaksinkertainen oikeusperusta, jonka osat ovat keskenään epätasapainossa, on oikeudellisesti hatara, ja Euroopan yhteisöjen tuomioistuin kumoaa sen. Aiempi oikeuskäytäntö osoittaa, että tuomioistuin kumoaa viittaukset toissijaiseen oikeusperustaan, eli tässä tapauksessa 95 artiklaan, ja tulkitsee koko asetuksen perustaksi ensisijaisen oikeusperustan, eli 175 artiklan. Tähän tulokseen päästään kuitenkin vasta vuosien kiistelyn ja teollisuudelle koituvan pitkällisen epävarmuuden jälkeen. Meidän on valvottava lainsäädännöllisiä päätöksiä tällä poliittisella foorumilla – myös sovittelu kuuluu poliittiseen valvontaan – sen sijaan, että annamme tuomioistuinten tehdä puolestamme lainsäädäntöä koskevat päätökset.
Lisäksi 175 artikla mahdollistaa sen, että ne jäsenvaltiot, joiden lainsäädäntö on niiden noudattaman Kiotonstrategian ansiosta kunnianhimoisempaa, voivat tarvittaessa pitää kyseisen lainsäädännön voimassa sisämarkkinoiden toiminnan takaamiseksi, eikä niiden tarvitse heikentää ympäristönormejaan EU:n tasolle, kuten nykyinen yhteinen kanta edellyttäisi.
On kuitenkin muistettava, että 175 ja 176 artikla eivät anna jäsenvaltioille vapaita käsiä ryhtyä mihin tahansa toimiin. Sisämarkkinoita suojellaan edelleenkin perusteettomilta kaupankäynnin rajoituksilta ympäristöä koskevan oikeusperustan, eli yhtenäismarkkinoiden turvaamiseen perustuvan 175 artiklan mukaisesti. Perustamissopimuksen 176 artiklassa todetaan selkeästi, etteivät jäsenvaltiot voi toteuttaa tiukempia toimia, elleivät ne ole perustamissopimuksen mukaisia, toisin sanoen niiden on oltava oikeasuhteisia ja syrjimättömiä, eivätkä ne saa muodostaa perusteettomia esteitä yhtenäismarkkinoille.
Ympäristöä koskevan oikeusperustan vaikutukset ovat oleellisesti samanlaiset kuin 95 artiklaan perustuvalla sisämarkkinaoikeusperustalla, joka niin ikään antaa jäsenvaltioille oikeuden tiukempiin toimenpiteisiin. Ainoastaan todistustaakka, joka komissiolla perustuu 175 artiklaan ja jäsenvaltioilla 95 artiklaan, ja täytäntöönpanomenettelyt ovat erilaiset.
Tässä suhteessa kehotan komissiota ilmoittamaan julkisesti, että se valvoo edelleen velvollisuudentuntoisesti perustamissopimuksen noudattamista tämän asetuksen yhteydessä ja että se tarkkailee ja seuraa erityisen huolellisesti kaikkia jäsenvaltioiden ehdottamia tiukempia toimenpiteitä edistääkseen sisämarkkinoita 175 artiklan rajoissa. Vaikka komissio ei ehkä olekaan toistaiseksi käyttänyt riittävän aktiivisesti rikkomismenettelyyn liittyviä valtuuksiaan, toivon, että sen hiljattain Tanskaa vastaan nostama kanne on merkki tulevista ratkaisuista ja että se lieventää teollisuuden synkimpiä ennusteita sisämarkkinoista.
Paremman suojan takaamiseksi sekä pienten ja keskisuurten yritysten auttamiseksi olen ehdottanut tarkistusta sähköisen rekisterin perustamiseksi. Siihen kirjattaisiin kaikki 176 artiklan mukaisesti yhtenäismarkkinoiden kanssa yhteensopivat tiukemmat toimenpiteet helppokäyttöisen yhtenäisen asiakirjan muotoon. Kehotan kollegoita tukemaan tätä ehdotusta.
Laajentuneessa 25:n – ja pian 27:n – jäsenvaltion unionissa neuvosto voi hyvinkin turvautua yhä useammin kahden oikeusperustan käyttöön eri kansallisten intressien tyydyttämiseksi. Tämä johtaa lainsäädännön tavoitteiden ja painopisteiden pirstaloitumiseen. Tämä suuntaus kyhätä kokoon epämääräisiä kompromisseja neuvoston neuvottelupöydissä, kun jäsenvaltiot eivät saa aikaan hyväksyttävää poliittista sopimusta, on äärimmäisen huolestuttava. Olen vakaasti sitä mieltä, että Euroopan parlamentti on ainutlaatuinen instanssi kansallisten kantojen asettamien esteiden voittamiseksi ja poliittisen johdonmukaisuuden luomiseksi aloilla, joilla yhteisön toimia tarvitaan. Parlamentin on vastustettava lainsäädännön vesittämistä ja heikentämistä.
Kahden oikeusperustan säilyttäminen yhteisen kannan mukaisesti johtaa siihen, että tälle asetukselle jää lopuksi vain yksi 175 artiklan mukainen oikeusperusta, kun Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on tutkinut asiaa ja kumonnut toissijaisen oikeusperustan, eli 95 artiklan. Mielestäni olisi parasta, että parlamentin päätös voittaisi, enkä voi hyväksyä sellaista asetusta, joka ei ole oikeudellisesti pätevä ja joka ei kestä oikeudellista tarkastelua.
Yksi keskeinen peruste, joka on toistaiseksi jäänyt vähälle huomiolle kiivaissa keskusteluissa, on kilpailukyky, eli 175 artiklan käyttäminen Lissabonin tavoitteiden saavuttamiseen. Niiden mukaan EU:sta on tehtävä maailman kilpailukykyisin osaamistalous, jossa kestävä kasvu on olennainen osa mainittua tavoitetta. Ehdotus yhtenäismarkkinoiden käyttämisestä oikeusperustana ja liitteessä asetetut uudet kiellot ovat tehottomia keinoja, joita teollisuus, komissio ja neuvosto eivät hyväksy. Toistaiseksi komissio ei ole tehnyt vaikutustenarviointia tai kattavaa terveys- ja turvallisuus- taikka kustannus-hyötyanalyysia yhdestäkään ehdotuksesta, jonka tarkoituksena on asettaa uusia kieltoja fluorattujen kaasujen käytölle tietyissä sovelluksissa. Mielestäni näitä kieltoja ei pitäisi soveltaa ilman teknistä ennakkotutkimusta.
Mielestäni eristäminen ja talteenotto ovat erittäin järkeviä ja tehokkaita keinoja kasvihuonekaasupäästöjen vähentämiseksi. Silti pidän tarpeellisena myös vaihtoehtoisten, nykyisiä ratkaisuja ympäristöystävällisempien tekniikoiden kehittämistä. Edellä mainittuja tavoitteita vauhditetaan sallimalla jäsenvaltioissa kunnianhimoisempi lainsäädäntö, jota komissio valvoo tarkasti, ja rajoittamalla tiettyjen tuotteiden kaupan pitämistä silloin, kun parempia vaihtoehtoja on tarjolla.
Teollisuudelle on luotava varmat olosuhteet pitkällä aikavälillä. Velvollisuutemme on antaa ohjeet tulevaisuutta varten, ja meidän poliitikkojen on yhdessä neuvoston ja komission kanssa päätettävä lainsäädännöstä ja estettävä kaiken päätösvallan siirtyminen Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelle. 
Stavros Dimas,
   . Arvoisa puhemies, aluksi kiitän Euroopan parlamenttia, ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokuntaa ja erityisesti esittelijä Doylea erinomaisesta työstä tämän mietinnön toisessa käsittelyssä.
Ehdotukset, joista tänään keskustelemme, ovat tärkeä osa yhteisön ilmastonmuutospolitiikkaa. Fluoratut kaasut ovat hyvin voimakkaita kasvihuonekaasuja. Fluorattujen kaasujen päästöjä rajoittava lainsäädäntö on Euroopan ilmastonmuutosohjelmassa nimetty yhdeksi ratkaisevista toimista, joiden avulla Euroopan unioni saavuttaa Kioton pöytäkirjan mukaiset tavoitteensa.
Tänään käsittelemistämme ehdotusluonnoksista on huomattavasti apua Euroopan unionin kasvihuonekaasupäästöjen vähentämisessä. Vuoteen 2010 saakka niiden on laskettu vähentyvän 21 miljoonaa hiilidioksidiekvivalenttitonnia vuodessa ja vuoden 2020 jälkeen 40–50 miljoonaa hiilidioksidiekvivalenttitonnia vuodessa, kunhan ehdotetut toimenpiteet on toteutettu kokonaan.
Fluorattuja kaasuja koskevasta komission ehdotuksesta keskusteltiin neuvostossa Irlannin ja Alankomaiden puheenjohtajakaudella, ja pian kävi ilmi, että ehdotusta on muotoiltava jossain määrin uudelleen. Neuvosto päätti lopulta muuttaa komission ehdotuksen muotoa, mutta säilytti sen toimenpidepakettina, johon kuuluu erityisesti ajoneuvojen ilmastointijärjestelmien fluorihiilivetyjä eli HFC-yhdisteitä koskeva direktiivi ja alkuperäisen ehdotuksen muut kysymykset kattava asetus.
Neuvosto pääsi yhteisymmärrykseen myös siitä, että direktiivin on perustuttava ainoastaan 95 artiklaan, jolloin se kuuluisi tyyppihyväksyntäjärjestelmään, ja että asetuksen oikeusperustoina pitäisi olla 175 artikla sekä 95 artikla 7, 8 ja 9 artiklan osalta.
Komissio myöntyi tähän muutokseen sillä edellytyksellä, että molemmat osat muodostavat kokonaispaketin, jolla turvataan alkuperäisen ehdotuksen ympäristötavoitteet. Uudelleenmuotoilussa otetaan huomioon myös parlamentin toive käsitellä ajoneuvojen ilmastointijärjestelmiin liittyviä kysymyksiä tyyppihyväksyntälainsäädännössä.
Korostan tässä yhteydessä, että seuraan tiiviisti sitä, miten parlamentti ja neuvosto etenevät tietyissä vireillä olevissa asioissa, kuten erittäin vakavassa oikeusperustaa koskevassa kysymyksessä, sillä ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunta on toivonut, että fluorattuja kaasuja koskevan asetuksen ainoa oikeusperusta olisi 175 artikla. Tämän kysymyksen äänestystulos on erityisen tärkeä.
Lisäksi totean, että komissio suhtautuu myönteisesti toimiin, joita useat jäsenvaltiot ovat toteuttaneet kasvihuonekaasujen vähentämiseksi. Uusimpien selvitysten mukaan monet jäsenvaltiot joutuvat toteuttamaan lisätoimia saavuttaakseen tavoitteet, joihin ne ovat sitoutuneet. Näin ollen toimet fluorattujen kaasujen rajoittamiseksi ovat yksi tehokas keino päästä tähän päämäärään. Komissio haluaa ainoastaan varmistaa, ettei näillä toimenpiteillä ja toimilla rikota muita perustamissopimuksen mukaisia velvoitteita, joita jäsenvaltioiden on noudatettava esimerkiksi sisämarkkinakysymyksissä.
Tarkistuksissa on ehdotettu uusia markkinoille saattamista koskevia kieltoja. Totean, että komissio on aina pitänyt kiinni siitä, että ennen kuin päätetään, missä määrin fluorattuja kaasuja sisältäville tuotteille tai laitteille asetetaan kieltoja, niistä on tehtävä täydellinen tekninen ja taloudellinen arviointi. Näin ei kuitenkaan ole menetelty ympäristövaliokunnan ehdottamien uusien kieltojen kohdalla. On syytä panna merkille, että neljä vuotta direktiivin voimaantulon jälkeen tehdyssä uudelleentarkastelussa säädetään mahdollisia uusia kieltoja koskevista tutkimuksista.
Komissio katsoo monien muiden yhteiseen kantaan sisällytettyjen muutosten ja parlamentin ehdottamien tarkistusten parantavan sen alkuperäistä ehdotusta. Ne parantavat käytännössä määritelmiä ja selkeyttävät tekstiä. Samalla ne vahvistavat avoimuutta ja vastuuta.
Komissio on myös hyväksynyt määrättyjä yhteiseen kantaan sisältyviä tarkistuksia, kuten uuden merkintöjä koskevan artiklan, joka menee paljon sen alkuperäistä ehdotusta pidemmälle, ja asetuksen uudelleentarkastelua koskevan artiklan, jota on huomattavasti vahvistettu ja täsmennetty.
Ajoneuvojen ilmastointijärjestelmien päästöjä koskevasta direktiivistä totean, että komissio kannattaa parlamentin ehdotusta, jonka mukaan fluorattujen kasvihuonekaasujen käytöstä ajoneuvojen ilmastointilaitteissa on luovuttava vähitellen mieluummin tyyppihyväksyntämenettelyn kuin siirrettävien kiintiöiden avulla. Parlamentin, neuvoston ja komission kannat ovat lähentyneet tässä kysymyksessä.
Komissio haluaa suhtautua myönteisesti kaikkiin sovittelumahdollisuuksiin, joita saattaa nousta esiin parlamentin esittämien tarkistusten yhteydessä.
Toivon, että onnistumme saattamaan käsittelemäämme asiaa koskevan menettelyn päätökseen mahdollisimman pian. Tarvitsemme viipymättä uutta asetusta ja direktiiviä, jotta niillä voidaan alkaa edistää fluorattujen kaasujen päästörajoituksia. Kyseisten säädösten avulla meidän on siten helpompi noudattaa Kioton pöytäkirjan mukaisia sitoumuksiamme ja mennä pidemmällekin.
Lisäksi on selvää, että annamme todella myönteisen ja ajankohtaisen viestin käynnistämällä – tarkalleen ottaen tänään – eurooppalaisen ilmastonmuutosohjelman toisen vaiheen. 
Horst Schnellhardt,
   . – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, esittelijä Doyle on tehnyt loistavaa työtä ja auttanut meitä huomattavasti parantamaan Euroopan tulevia ympäristönsuojelutoimia. On kuitenkin todettava, että on yhä vaikeampaa saada ihmisiä suhtautumaan myötämielisesti ympäristönsuojelutoimiin, kun niiden oikeusperustaa, eli 175 artiklaa, sovelletaan eri maissa eri tavalla ja vaarannetaan samalla sisämarkkinoiden esteetön toiminta.
Asiat eivät ole niin kuin neuvosto haluaisi niiden olevan: maiden välillä on kuin onkin eroja, jotka todella häiritsevät sisämarkkinoita. Voin ainoastaan kehottaa meitä hyväksymään 175 ja 95 artiklan muodostaman kaksinkertaisen oikeusperustan, joka on tässä tapauksessa välttämätön. Muussa tapauksessa kannattaisin yhtä oikeusperustaa, vaikka minun pitäisikin silloin puolustaa 95 artiklaa, joka ei tarkalleen ottaen ole sopiva.
Parlamentti on aina puolustanut pienten ja keskisuurten yritysten etuja, ja ne ovat huolissaan nimenomaan ilmastointilaitteita koskevista tavoitteistamme ja kritisoivat niitä. Kunnianhimoinen ja ympäristöpolitiikan kannalta merkittävä tavoite siirtyä käyttämään ilmastointilaitteissa muita kuin fluorattuja kaasuja vuoteen 2011 mennessä on toki tervetullut, mutta siitä huolimatta on todettava, että se aiheuttaa ongelmia pienille ja keskisuurille yrityksille. Siksi parlamentti hyväksyi ensimmäisessä käsittelyssä poikkeuksen, jonka mukaan uudet järjestelyt voidaan ottaa käyttöön kaksi vuotta myöhemmin, eli vuonna 2013, mikäli ajoneuvojen tuotantomäärä on enintään 50 000 kappaletta vuodessa. Valitettavasti neuvosto ei katsonut tarpeelliseksi hyväksyä tätä poikkeusta. Koska mielestäni on kuitenkin välttämätöntä taata lainsäädännön joustava soveltaminen jäsenvaltioissa, mikäli siirtymisen on määrä onnistua, olen jättänyt käsiteltäväksi tarkistuksen, jota kaikki ryhmät tukevat.
Mistä tässä tarkistuksessa on kyse? Tarkoituksena on yksinkertaisesti mahdollistaa se, että vanhan järjestelmän mukaisille pienten valmistajien ajoneuvoille voidaan antaa tyyppihyväksyntä 1. tammikuuta 2013 jälkeen. Tämän pitäisi olla mahdollista pienille yrityksille, niin ajoneuvojen valmistajille kuin niiden toimittajillekin. Siksi pyydän teitä tukemaan tätä tarkistusta. 
Dorette Corbey,
   . – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, keskustelemme tänä iltana tärkeästä aiheesta, nimittäin kasvihuonekaasuista, tarkalleen ottaen fluoratuista kaasuista. Kaikki ovat yhtä mieltä siitä, että kasvihuonekaasujen määrän vähentäminen edellyttää pikaisia toimia. Ensin haluan kuitenkin kiittää esittelijä Doylea, joka on tehnyt muutamia merkittäviä aloitteita näiden ehdotusten ekologisuuden varmistamiseksi ja joka on sitoutunut voimakkaasti tähän asiaan. Hän on päättänyt vaihtaa oikeusperustan sisämarkkinoista ympäristöön, mikä on mielestäni äärimmäisen tärkeää. Myös Euroopan parlamentin sosialidemokraattisen ryhmän enemmistö kannattaa sitä lämpimästi.
Yhteinen kanta on pettymys. Muutamat maat äänestivät neuvostossa sitä vastaan, koska niillä on jo voimassa kauaskantoisempia toimenpiteitä. Sisämarkkinaoikeusperustan myötä Itävalta ja Tanska joutuisivat peruuttamaan kauaskantoisemmat toimenpiteensä, mitä ei todellakaan voida hyväksyä. Sisämarkkinoilla on turvattava korkeatasoinen ympäristönsuojelu. Mikäli tämä tavoite ei toteudu, ympäristö on sopivampi oikeusperusta, koska jäsenvaltiot voivat sen ansiosta ottaa itse käyttöön pidemmälle meneviä toimenpiteitä.
Unionin ei ole tarkoitus määrätä jäsenvaltioita muuttamaan asioita huonompaan suuntaan tai evätä niiltä mahdollisuutta toteuttaa tarkoituksenmukaista ympäristöpolitiikkaa. Unionin on parannettava meidän kaikkien elinolosuhteita. Ympäristö on myös selkeämpi oikeusperusta ja sopii sen vuoksi paremman sääntelyn periaatteeseen, jota me kaikki kannatamme. Todettakoon, ettei ympäristön valitseminen oikeusperustaksi oikeuta antamaan mielivaltaisia kieltoja. On selvää, että kaikkiin kieltoihin on oltava järkevä ekologinen syy.
Ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan ylivoimainen enemmistö kannatti fluorattujen kaasujen käytön vähentämistä. Monet yritykset käyttävät fluorattuja kaasuja, ja huomattava osa niistä on lähettänyt lobbaajia käännyttämään parlamentin oman näkökantansa taakse. Mittava lobbaajien joukko väittää, ettei fluorattujen kaasujen käytölle ole vaihtoehtoja, ettei niiden käytöllä ole haittavaikutuksia tai että nämä vaikutukset ovat oikeastaan merkityksettömiä. Vaikka voin tietenkin ymmärtää kaikki nämä perusteet, innovaatiot ovat mielestäni välttämättömiä, ja meidän olisi todellakin luovuttava kaikkein haitallisimpien kaasujen käytöstä mahdollisimman pian.
Meidän on tietenkin otettava tarkoin huomioon kieltojen ympäristövaikutukset ja varmistettava, että markkinoille pääsyä koskevat rajoitukset ovat kohtuullisia. Tekisimme tämän mielihyvin yhteistyössä neuvoston kanssa. Parlamentissa vallitsee laaja yksimielisyys siitä, että tarvitaan kunnianhimoista ympäristöpolitiikkaa. Valitettavasti vaikuttaa siltä, ettei autoteollisuudessa olla yhtä yksimielisiä vahvasta ilmastopolitiikasta. Sosialidemokraatit olisivat halunneet painostaa autonvalmistajia korvaamaan ilmastointijärjestelmissä käytetyt fluoratut kaasut nopeammin. Valitettavasti he eivät siihen pystyneet.
Ryhmämme kompromissiehdotuksessa esitetään viimeisimmän käyttöönottoajankohdan aikaistamista vuodella, vuodesta 2017 vuoteen 2016. Tämä ei ole radikaali muutos, mutta se antaa autoteollisuudelle mahdollisuuden käynnistää voimakkaan painostuksen, jolla se tekee parlamentin jäsenille selväksi, ettei se todellakaan hyväksy tällaista ratkaisua. Ajoneuvomallin tuotantosykli kestää kuusi vuotta, mutta kysyisin autoteollisuudelta, puolustautuuko se nyt liian voimakkaasti. Innovaatioilla on ratkaiseva merkitys, jos autoteollisuuden on määrä pystyä kilpailemaan Kiinan kanssa, ja näin ollen ei ole tarkoituksenmukaista jättää innovaatioita taka-alalle. Näin ei myöskään edistetä Lissabonin toimintaohjelman tavoitteita. Jäsen Schnellhardtin ehdottama pieniä tuotantomääriä koskeva poikkeus on mielestämme tarpeeton. 
Vittorio Prodi,
   Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, kiitän aluksi esittelijä Doylea mietinnön laatimisesta ja keskustelun johtamisesta.
Meidän on torjuttava ilmaston lämpenemistä sen suunnattomien ympäristövaikutusten takia. Haluan vain mainita, että kuten päivittäin saamme lehdistä lukea, ääri-ilmiöt kärjistyvät: sateet rankkenevat ja kuivuusjaksot pitenevät.
Euroopan unioni katsoo tämän ongelman vaikuttavan ratkaisevasti kestävään kehitykseen, joka puolestaan on yksi unionin keskeisistä periaatteista: solidaarisuus tulevia sukupolvia kohtaan samoin kuin ihmisarvo ja demokratia. Mitä monimutkaisempi molekyylirakenne, sitä voimakkaampi kasvihuoneilmiö. Orgaaniset fluoriyhdisteet kuuluvat tähän ryhmään, ja niihin on kiinnitettävä vakavaa huomiota.
Sitäkin suuremmalla syyllä on siis suunniteltava systemaattisesti – eli koko järjestelmän mittakaavassa – globaalin kasvihuoneilmiön vaikutuksen minimoimista. Näin ollen meidän ei pitäisikään huolehtia ainoastaan kyseessä olevasta kaasusta, vaan myös sen käyttötavoista. Siksi on oleellista vähentää yleisesti sekä kaasun että laitteiden globaalista lämmityspotentiaalia.
Jos päästökauppamenetelmä toimii – kuten se toimiikin – meidän pitäisi mielestäni aluksi soveltaa eräänlaista sisäistä päästökauppaa niihin järjestelmiin, jossa kyseistä menetelmää käytetään, ensinnäkin minimoimalla kaasun ja laitteiden vaikutukset ja analysoimalla kustannukset ja hyödyt. Tarkoitan esimerkiksi sellaisia järjestelmiä kuin ajoneuvojen ilmastointilaitteet, kiinteät ilmastointilaitteet sekä laitteen käyttämiseen tarvittava kaasusta ja energiasta muodostuva järjestelmä. Kaasua käytetään tulipalojen sammuttamiseen, ja tulen tavoin se muodostaa kasvihuonekaasuja, joten sekä kaasun että tulen aiheuttamien päästöjen vaikutukset on arvioitava. Siksi on tärkeää välttää ohjailevuutta ja liian yksityiskohtaisia menettelyjä ja pyrkiä sen sijaan torjumaan yleisesti kasvihuoneilmiötä.
Poikkeuksen muodostavat rikkiheksafluoridin kaltaiset kaasut, joille ei ole vaihtoehtoja, koska elintärkeiden laitteiden toiminta riippuu näistä kaasuista. 
Caroline Lucas,
   . – Arvoisa puhemies, kiitän esittelijä Doylea hänen erinomaisesta työstään tässä kysymyksessä. Ryhmäni tukee täysin asetuksen oikeusperustan vaihtamista 175 artiklaan. Tämän asetuksen ainoa tavoite on selvästi ilmastonsuojelu. On syytä muistaa, että nämä kaasut lisättiin jo vuonna 1997 niiden kaasujen ryhmään, joihin sovelletaan Kioton pöytäkirjan rajoituksia, ja että tämä asetus sai alkunsa eurooppalaisena ilmastonmuutosohjelmana tunnetusta erityisohjelmasta. Fluorattujen kaasujen käyttöä ajavat lobbaajat haluavat sekä torjua oikeusperustan muuttamisen että säilyttää ilmastoa tuhoavien tuotteidensa aseman ennallaan, emmekä saa antaa heidän johtaa itseämme harhaan.
Ilmastoa säästäviä vaihtoehtoja on tarjolla, tai niitä kehitetään lähes kaikille sovelluksille. Ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunta ei ole esittänyt ainoatakaan toteuttamiskelvotonta ehdotusta kaasujen käytön asteittaisesta lopettamisesta tai niiden kieltämisestä, kuten jotkut väittävät, sillä niissä kaikissa otetaan huomioon turvallisuusnormien edellyttämät poikkeukset.
Korostan myös, että juuri samaiset suuret kemikaaliyhtiöt – kuten DuPont tai kotimaassani sijaitseva Ineos, eli entinen ICI – jotka olivat otsonia tuhoavien aineiden suurimpia valmistajia, markkinoivat voimakkaasti fluorattuja kaasuja korvikkeeksi otsonia tuhoaville ja ihosyöpää aiheuttaville CFC-yhdisteille.
Parlamentin on pysyttävä lujana ja asetettava ympäristö ja Euroopan kansalaisten hyvinvointi suurten kemikaaliyhtiöiden kapea-alaisten etujen edelle. 
Jonas Sjöstedt,
   – Arvoisa puhemies, keskustellessaan ilmastoon liittyvistä kysymyksistä parlamentti on yleensä täysin yksimielinen. Olemme yleensä yhtä mieltä siitä, että ne ovat aikamme merkittävin ympäristöongelma ja että meidän on tehtävä enemmän. Nyt se on mahdollista. Nyt voimme tehdä enemmän ja varmistaa, että joistakin kaikkein vahingollisimmista kaasuista päästään eroon tai luovutaan vähitellen tai että ainakin niiden käyttöä rajoitetaan. Tiedämme, että vaihtoehtoja on, joten nyt on ryhdyttävä lunastamaan lupauksia.
Kannatan ehdottomasti esittelijän vaatimusta 175 artiklan määräämisestä oikeusperustaksi. Tämä on ympäristökysymys. Olisi järjetöntä pyrkiä heikentämään joidenkin EU:n jäsenvaltioiden nykyisiä ympäristövaatimuksia, kun niitä itse asiassa pitäisi tiukentaa. Jos valtioiden ei anneta näyttää esimerkkiä, ei synny myöskään keksintöjä tai innovaatioita. Voidaan väittää, että jos valtiot saavat ohjat käsiinsä, sisämarkkinat saattavat häiriintyä. Se on tietenkin mahdollista, mutta poliittisen ryhmäni mielestä olisi tärkeämpää, että demokraattisilla valtioilla on oikeus kiristää ympäristövaatimuksia, mikäli se on hyväksi ympäristölle – kuten varmasti onkin – kuin että yhtiöillä on oikeus myydä täsmälleen samaa tuotetta tietyllä markkina-alueella.
Suuri joukko erilaisia yhtiöitä on harjoittanut tässä kysymyksessä ennennäkemättömän häikäilemätöntä painostusta. Melkoisen suuri osa näistä yhtiöistä arvostelee kärkkäästi jäsenvaltioiden demokraattista oikeutta tiukentaa lainsäädäntöään. Samaiset yhtiöt haluavat usein nimittää itseään ympäristön ystäviksi tai väittävät ympäristöpolitiikkansa olevan nykyaikaista. Tämä asenne voidaan tiivistää yhteen sanaan: tekopyhyys.
Johannes Blokland,
   . – Arvoisa puhemies, kiitän esittelijä Doylea erinomaisesta mietinnöstä. Varsinkin hänen oikeusperustaa koskeva ehdotuksensa on hyvin perusteltu, mutta siitä huolimatta jäsenvaltioiden oikeus lisätoimenpiteisiin pitäisi ryhmäni mielestä tuoda direktiivissä selvemmin julki. Siksi jätimme käsiteltäväksi tarkistuksen 45. Toivon, että esittelijä tukee oikeusperustan muuttamisen lisäksi myös tätä tarkistusta. 
Totean, että en kannata liitteeseen II lisättyjä kieltoja enkä varsinkaan tarkistuksia 34 ja 36. Haluaisin, että fluorattujen kaasujen käytöstä luovutaan kyseisissä sovelluksissa aikanaan vähitellen, mutta emme tiedä, ovatko vaihtoehdot todellisuudessa energiatehokkaampia. Siksi on vielä ennenaikaista määrätä kieltoja. Kielto voitaisiin määrätä myöhemmin direktiivin uudelleentarkastelun yhteydessä, mutta vain, jos tutkimukset osoittavat, että tämä todella lisää energiatehokkuutta. Olisin kiinnostunut kuulemaan komission näkemyksen näitä tuotteita koskevista kielloista.
Lopuksi käsittelen tarkistusta 19. Olemme juuri keskustelleet jätteiden rajat ylittäviä siirtoja koskevasta mietinnöstäni. Fluoratut kaasut ovat monien muiden aineiden tavoin jäteaineita, joiden käsittely saattaa olla tehokkaampaa jossakin muussa maassa. Fluoratut kaasut eivät siis ole niin harvinaisia, kuin tässä mietinnössä annetaan ymmärtää, eikä meidän pitäisikään poiketa tavanomaisesta lupakäytännöstä jätteiden siirroissa. Olisi todellakin kummallista, jos huomisessa äänestyksessä osoittaisimme puolustavamme yhdenmukaisempaa toimintaa jätteiden siirroissa vain romuttaaksemme tämän yhdenmukaisen toimintamallin seuraavana päivänä. Siksi pyydän, etteivät esittelijä ja parlamentti tukisi tarkistusta 19. 
Alessandro Foglietta,
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, kiitän esittelijää hänen tekemästään työstä, jonka ansioksi voidaan lukea ennen kaikkea se, että se lähentää lainsäädäntömme periaatteita niihin kriteereihin, jotka lupauduimme Kiotossa täyttämään. Jopa ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnassa tunsin tarvetta ottaa etäisyyttä tiettyihin näkemyksiin, jotka näyttävät edistävän tavoitteita vain osittain ja jotka vaikuttavat todennäköisesti paljon tuhoisammin ympäristöön ja monien jäsenvaltioiden talouteen.
Totean ensinnäkin, että oikeusperustan vaihtaminen 175 artiklaksi saattaa vääristää sisämarkkinoiden käsitettä, sillä se antaa yksittäisille jäsenvaltioille mahdollisuuden ottaa käyttöön tiukempia vaatimuksia ja toimenpiteitä. Perustamissopimuksen 175 artiklan valitseminen oikeusperustaksi voi johtaa ristiriitatilanteeseen, jossa jotkin maat saattavat päättää kieltää rikkiheksafluoridin käytön mutta turvautua sen jälkeen nykyisiin vaihtoehtoihin; ne ovat saastuttavampia ja turvattomampia kuin fluoratut kaasut.
On muistettava, että asetuksen tavoitteena on eristää fluorattujen kaasujen päästöt eikä kieltää niitä. Kaikkia kieltoja – tarkoitan erityisesti 7 ja 8 artiklaa – pitäisi edeltää tutkimus, jossa arvioidaan sekä niiden taloudellisia vaikutuksia että ympäristöhyötyjä.
Korostan, että on järjetöntä aiheuttaa vakavaa taloudellista haittaa niille maille, joiden talous perustuu osittain kyseisten kaasujen vastuulliseen käyttöön, mikäli huomattavien ympäristöhyötyjen saavuttaminen on epätodennäköistä, ja joissakin tapauksissa haitat ovat jopa suurempia.
On järjetöntä turvautua kieltoihin, jotka eivät tarjoa käyttökelpoisia tieteellisiä vaihtoehtoja, kun nykyisellään riittäisi päästöjen vähentäminen. On järjetöntä estää yhdenmukaistamista, kun siten vaarannetaan jopa työturvallisuus. Fluorattujen kaasujen energiatehokkuus on suuri; ne ovat palamattomia ja myrkyttömiä, ja työntekijät voivat käsitellä niitä täysin turvallisesti. Tilastojen mukaan vaihtoehtoiset ratkaisut ovat vaatineet monia ihmishenkiä työpaikoilla.
Vastuulliseen käyttöön perustuva toimintamalli, jossa kaikilla jäsenvaltioilla on samat säännöt, on selkeästi edullinen ratkaisu, josta kaikki osapuolet hyötyvät. Se vähentää energiakustannuksia ja takaa lisäksi korkean turvallisuustason. Ympäristökin hyötyy, kun kasvihuonekaasupäästöt karsitaan minimiin. 
Irena Belohorská (NI ).
   – Ilmaisen puheenvuorossani arvonantoni sille erinomaiselle ja epäilemättä vaativalle työlle, jota esittelijä Doyle on tehnyt kyseessä olevan säädösehdotuksen valmistelun ja käsittelyn yhteydessä. Olen hänen kanssaan samaa mieltä siitä, että meidän on tehtävä kaikkemme ympäristön suojelemiseksi. Meidän on käsiteltävä seikkaperäisesti uhkaavasti etenevää ilmaston lämpenemistä ja myönnettävä vastuumme myös tulevien sukupolvien kohtalosta. Tämän vuoksi meidän on pyrittävä vähentämään kasvihuonekaasupäästöt minimiin. Jos fluoratuille teollisuuskaasuille on olemassa vaihtoehtoja, jotka ovat hyödyllisempiä ympäristönsuojelun, energiatehokkuuden tai terveyden ja turvallisuuden kannalta, meidän pitäisi viivyttelemättä korvata kyseiset kaasut ympäristöystävällisemmillä aineilla.
Korostan kuitenkin, että näin tulisi menetellä vain silloin, kun korvaava aine on saatavilla. Uskon, ettei esimerkiksi autoteollisuudella ole ongelmia löytää tällaisia korvaavia aineita vuoteen 2010 mennessä. Huomautan, että suunnitelmissa on myös rikkiheksafluoridin käytön kieltäminen, millä olisi kielteisiä vaikutuksia syövän hoitoon, sillä tätä ainetta käytetään sädehoidossa, eikä sille ole saatavilla korvaavaa ainetta. Sen kieltäminen jättäisi monet eurooppalaiset potilaat ilman erittäin tehokasta hoitomuotoa. 
Richard Seeber (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, kiitän aluksi kollegaani Doylea erinomaisesta työstä. Olen hänen kanssaan täysin samoilla linjoilla. 
Kioton pöytäkirjan voimaantulo oli ennen kaikkea Euroopan unionin toiminnan ansiota. Kolme siinä mainitusta kuudesta kaasusta on fluorattuja kaasuja, joiden käyttö on ehdottomasti kielletty sekä Itävallassa että Tanskassa. Sekä kyseisistä maista saatujen kokemusten että muissa jäsenvaltioissa tehtyjen innovaatioiden perusteella on täysin selvää, että fluoratuille kaasuille on saatavana teknisesti ja taloudellisesti käyttökelpoisia vaihtoehtoja ja että ne tuottavat vähemmän vahinkoa ympäristölle. Lukuisille tuotteille ja laitteille on tarjolla vaihtoehtoja, ja niiden avulla pystytään vähentämään merkittävästi kasvihuonekaasupäästöjä. Jotkut niistä jopa vähentävät samanaikaisesti energiankulutusta.
Lukuisat eurooppalaiset valmistajat pystyvät tuomaan markkinoille vaihtoehtoja. Kuluttajat voivat jo tehdä ostoksensa valintamyymälöissä, joiden kylmälaitteissa fluoratut kaasut on korvattu muilla tuotteilla. Saksan liittovaltion ympäristövirasto on tuottanut vaihtoehtojen saatavuutta ja tehokkuutta koskevan kattavan tutkimuksen, jonka mukaan monille tärkeille sovelluksille on todellakin tarjolla vaihtoehtoja.
Toinen seikka, joka on syytä mainita, ovat yhteisen kannan ilmeisen alhaiset tavoitteet. Ehdotuksessa asetukseksi tietyistä fluoratuista kasvihuonekaasuista ei oteta riittävällä tavalla huomioon hyväksi todettuja ja nykyisin saatavilla olevia vaihtoehtoja. Määräämällä sellaisia kieltoja ja rajoituksia, jotka voidaan yksinkertaisesti jättää huomiotta, sekä tukahdutetaan tämän alan ekologiset innovaatiot että riistetään kaikki uskottavuus yhteisön kehittämiltä ekologisesti tehokkailta vaihtoehdoilta.
Neuvoston yhteinen kanta ei myöskään anna jäsenvaltioille mahdollisuutta toteuttaa yksimielisesti mitään pitkälle meneviä vapaaehtoisia toimia teknisten vaihtoehtojen etsimiseksi. EU:n taakanjakosopimuksen kasvihuonekaasupäästöjä koskevat velvoitteet ovat eri jäsenvaltioille hyvin erilaiset, ja näin ollen yksittäisten jäsenvaltioiden on toteutettava erilaisia toimenpiteitä sopimusvelvoitteiden saavuttamiseksi. Siksi on aivan ratkaisevaa, että 175 artiklasta tulee koko asetuksen oikeusperusta. 
Åsa Westlund (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, annan suuret kiitokset esittelijä Doylelle, joka on mielestäni tehnyt ansiokasta työtä tämän mietinnön parissa. Mielestäni meillä on lainsäätäjinä velvollisuus edistää ja helpottaa uuden ja ympäristöystävällisemmän tekniikan kehittämistä. Silloin, kun uutta ympäristöä säästävää tekniikkaa on tarjolla kohtuullisin kustannuksin, ei ole mitään syytä sallia vanhaa, ympäristöä pilaavaa tekniikkaa. 
Lakeja säädettäessä on myös mahdollisuuksien mukaan vältettävä keskittymistä yksinomaan johonkin tiettyyn tekniseen ratkaisuun vain siksi, että se on lainsäädäntöä laadittaessa ympäristön kannalta paras vaihtoehto. Sen sijaan meidän on säädettävä päästöjen ja muiden ympäristöä pilaavien tekijöiden ylärajoja koskevat vaatimukset. Tämän perusteella olen itse asiassa melko tyytyväinen ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan kasvihuonekaasujen käytön rajoittamista koskeviin ehdotuksiin, vaikka olisin tietenkin halunnut, että valiokunnan enemmistö olisi hyväksynyt joitakin omista tarkistuksistani, joissa esimerkiksi fluorattuja hiilivetyjä koskevat toimet vietiin hieman pidemmälle. Ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunta on joka tapauksessa päättänyt vaatia useampien aineiden käytön lopettamista kuin mitä neuvosto esitti.
Olen itse asiassa erityisen iloinen siitä, että valiokunta on tukenut oikeusperustaksi 175 artiklaa, minkä melko monet puhujat ovat jo maininneet. On tärkeää, että valiokunta haluaa antaa niille maille, joilla on käytössä kasvihuonekaasuja koskevat tiukemmat säännöt, mahdollisuuden säilyttää nämä säännöt, ja muille maille mahdollisuuden ottaa tällaisia sääntöjä käyttöön niin halutessaan. Ympäristövaatimuksia ei pidä EU:ssa yhdenmukaistaa alas- vaan ylöspäin.
Emme ole vakuuttuneita siitä, että nykyisellään olisi syytä asettaa ajoneuvojen ilmastointijärjestelmissä käytetyn kaasun lämmityspotentiaalin ylärajaksi kynnysarvo 50. Osittain tämä johtuu siitä, että kynnysarvon alentamisesta ilmastolle koituva hyöty olisi äärimmäisen vähäinen ja aiheuttaisi samalla huomattavia kustannuksia. Pääasiallinen syy olisi kuitenkin se, ettei hiilidioksidin käyttöön perustuvaa tekniikkaa ole vielä tutkittu riittävästi, jotta siihen voitaisiin sitoutua peruuttamattomasti. Siksi Euroopan parlamentin sosialidemokraattinen ryhmä tukee esittelijää tässä erityiskysymyksessä.
Lopuksi kehotan kaikkia tukemaan huomisessa äänestyksessä ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan ehdottamia muutoksia ja samalla tietenkin PSE-ryhmän ehdottamia tarkistuksia, joiden tavoitteena on esimerkiksi ottaa käyttöön autojen ilmastointijärjestelmiä koskevat tiukemmat säännöt aikaisemmin kuin ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunta ehdotti. 
Holger Krahmer (ALDE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, äänestettäessä ajoneuvojen ilmastointijärjestelmiä koskevasta direktiivistä ryhmäni aikoo parlamentin enemmistön tavoin noudattaa esittelijän järkevää esimerkkiä ja hyväksyä yhteisen kannan tekemättä siihen suurempia tarkistuksia, sillä se on hyvä kompromissi.
Globaalisen lämmityspotentiaalin kynnysarvon asettaminen 150:een vähentää päästöjä 90 prosenttia. Uusille ajoneuvotyypeille ja -malleille asetetut määräajat, eli vastaavasti vuosi 2011 ja vuosi 2017, ovat riittävän tavoitteellisia, ja lisäksi valmistajien on mahdollista noudattaa niitä. Ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunta on jo äänestyksessään hylännyt globaalisen lämmityspotentiaalin kynnysarvon asettamisen 50:een. Kynnysarvoon 150 verrattuna globaalisen lämmityspotentiaalin kynnysarvon alentaminen 50:een ei vaikuta merkittävästi kasvihuoneilmiöön. Tämä tieto ei ole peräisin autoteollisuudelta, vaan Yhdistyneen kuningaskunnan tekemästä vaikutusten arvioinnista, komissiolta ja Ruotsin ympäristöministeriöltä. Globaalisen lämmityspotentiaalin kynnysarvon asettaminen 50:een sulkisi pois kaikki vaihtoehdot, joita voidaan käyttää hiilidioksidin tilalla ajoneuvojen ilmastointijärjestelmissä, mutta lainsäätäjän tehtävä ei ole määrätä teollisuutta käyttämään jotakin tiettyä tekniikkaa. Meidän pitäisi sen sijaan jättää se insinöörien vastuulle ja edistää ympäristöystävällisten vaihtoehtojen välistä kilpailua.
Fluorattuja kasvihuonekaasuja koskevan asetuksen ydinkysymys on sen oikeusperusta. Erilaisen oikeusperustan määrääminen yhtäältä kiinteille ilmastointijärjestelmille ja toisaalta ajoneuvojen ilmastointijärjestelmille ei ole selkeästi perusteltavissa. Molemmissa tapauksissa on kyse sisämarkkinoita koskevasta tuotekohtaisesta lainsäädännöstä. Oikeusperustaksi pitäisi valita 95 artikla, jos halutaan taata luottamus tulevaisuudennäkymiin, oikeusvarmuus ja yhteiset normit sisämarkkinoille. Tämä on selvä osoitus sitoutumisesta sekä korkeisiin ympäristönormeihin että toimiviin sisämarkkinoihin, joissa kaikilla on samat perussäännöt. Nyt, kun sääntelyn parantamisesta käydään vilkasta keskustelua, muistutan tässä yhteydessä parlamentille niistä ongelmista, joita liittyy 175 artiklaan perustuvan elektroniikkaromua koskevan direktiivin saattamiseen osaksi kansallista lainsäädäntöä. 
Margrete Auken (Verts/ALE ).
   – Arvoisa puhemies, kiitän aluksi jäsen Doylea erinomaisesta työstä. Kun otetaan huomioon, mitä meillä on vastassamme, minua suorastaan pöyristyttää se tapa, jolla fluorattuja kaasuja käyttävä teollisuus meitä tällä hetkellä painostaa. Se johtaa meitä harhaan esimerkiksi toteamalla, että sen tuottamien myrkyllisten kaasujen käyttö lisää energiatehokkuutta. Tosiasiassa lähestulkoon kaikissa energiatehokkaissa kylmälaitteissa, joiden luokitus on AA+ ja A++, käytetään näiden kaasujen sijasta luonnonmukaisia jäähdytteitä. Ei myöskään pidä paikkaansa, ettei vaihtoehtoja olisi.
Tiukan lainsäädännön sekä modernin ja ympäristöön myönteisesti suhtautuvan teollisuuden avulla Tanska on kehittänyt todellisia vaihtoehtoja, ja voimme todeta, että yleisesti ottaen pystymme noudattamaan kaikkein tiukimpia vaatimuksia. Olisi täysin tyrmistyttävää, jos vallalle pääsisi jälleen vanhanaikainen hiipuva teollisuus, joka ajattelee vain itseään. Käsittelen lopuksi lyhyesti ajoneuvojen ilmastointijärjestelmissä käytettyjä kaasuja. Kun otetaan huomioon, miten harvoissa maissa ajoneuvojen ilmastointijärjestelmät ovat todella tarpeen, ei ole mielestäni mitään syytä pilata niillä ympäristöä näin paljon. On naurettavaa, ettei myös tälle asialle voida tehdä jotakin. 
Jens-Peter Bonde (IND/DEM ).
   – Arvoisa puhemies, fluoratut kaasut voivat tuhota otsonikerroksen, ja siksi kaikkia maita on kehotettava toteuttamaan lisätoimia niistä luopumiseksi. Paras tapa olisi ehdoton kielto Tanskan tapaan. Kuten jäsen Auken totesi, Tanskan teollisuus on tottunut kieltoon ja kehittää ympäristöystävällisiä vaihtoehtoja. Siitä huolimatta komission tai jäsen Doylen ehdotuksessa ei mainita selvästi tätä toteuttamiskelpoista kieltoa.
Esittelijä Doyle ansaitsee kiitosta siitä, että hän on turvautunut 175 artiklan vähimmäismääräyksiin sisämarkkinoiden täydellisen yhdenmukaistamisen sijasta. Tiedämme, että häntä on painostettu voimakkaasti, mutta esittelijä Doylen ehdotus tuskin riittää säilyttämään Tanskan kiellon. Siksi olen yhdessä jäsen Bloklandin kanssa jättänyt käsiteltäväksi tarkistuksen 45, jossa täsmennetään, että kaikkien maiden pitäisi voida tehdä enemmän suojellakseen otsonikerrosta fluoratuilta kaasuilta. Haluan olla varma siitä, että voimme säilyttää kieltomme ja näin ollen kannustimen kestävien vaihtoehtojen kehittämiseen. Tiedämme, että komissio valvoo 175 artiklan noudattamista erittäin tarkasti ja pitää aina kiinni yhdenmukaisista säännöistä sen sijaan, että se tukisi niitä maita, jotka haluavat näyttää esimerkkiä. Komissio tukee pikemminkin täydellistä yhdenmukaistamista kuin ympäristöä, pikemminkin otsoniaukkoa kuin otsonikerrosta ja pikemminkin menneisyyttä kuin yhteistä tulevaisuuttamme. Siksi kehotan kaikkia kollegoitani tukemaan tarkistusta 45: "Tämä asetus ei estä jäsenvaltioita jatkamasta tai ottamasta käyttöön tiukempia suojatoimia". 
Luca Romagnoli (NI ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, ihmisen toiminnasta johtuvat ympäristövahingot ovat usein syynä huomattaviin sekaannuksiin ja kansankiihotukseen: joko kiellämme vastuumme kokonaan, tai sitten meillä on mieletön kiire julistaa vastuutamme sellaisin tieteellisin perustein, jotka eivät toistaiseksi ole yleisesti hyväksyttyjä.
Voimme joka tapauksessa olla varmempia siitä, että kaasut, joista keskustelemme, tuhoavat otsonimolekyylejä, kuin niistä oletuksista, joiden mukaan ilmakehän keskilämpötila kohoaa korkeampien hiilidioksidipitoisuuksien takia.
Siksi tuen yleisesti esittelijä Doylen mietintöä, vaikka olenkin eri mieltä muutamista kohdista. Yksi niistä on tarkistus 38, jossa ehdotetaan fluorihiilivetyjen kieltämistä puolijohdeteollisuudessa, vaikka näyttää siltä, ettei tämä teollisuudenala ole tähän mennessä käyttänyt niitä kovinkaan paljon, ja että se on näin ollen noudattanut Kioton pöytäkirjassa asetettuja tavoitteita. Siksi äänestän tätä tarkistusta vastaan.
Suhtaudun myös varauksella tarkistuksiin 34, 35 ja 36, joissa ehdotetaan fluorattujen kaasujen käytön kieltämistä ammattikäyttöön tarkoitetuissa laitteissa. Äänestän tyhjää näistä tarkistuksista. Aion sen sijaan äänestää tarkistuksen 45 puolesta. 
Thomas Ulmer (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, Saksan työaikadirektiivin mukaan minun olisi totta puhuen pitänyt olla viimeiset kuusi tuntia ja 26 minuuttia lepotauolla, mutta keskustelu on siitä huolimatta erittäin mielenkiintoinen.
Samaan ryhmään kuuluvana kollegana kiitän esittelijää lämpimästi erinomaisesta työstä. Sanoma, jonka välitämme maailmalle tällä yhteisellä kannalla, on yleisesti ottaen myönteinen. Osoitamme ottavamme Kioton pöytäkirjan tavoitteet vakavasti ja pyrkivämme toimimaan tässä suhteessa esimerkkinä muulle maailmalle – esimerkkinä kunnianhimoisten ilmastotavoitteiden noudattamisesta ja fluorattujen kaasujen käytön vähentämisestä.
Olisin kuitenkin ollut iloinen, jos parlamentin oikeudellisten asioiden valiokunta olisi tehnyt niin kuin sen olisi pitänyt ja antanut lausuntonsa ajoissa, jotta olisimme saaneet hiukan osviittaa oikeudellisesta kannasta. Kannatan itse yhteisessä kannassa ehdotettua kaksinkertaista oikeusperustaa, eli 95 ja 175 artiklaa. Se ei suinkaan johdu vastenmielisyydestä ympäristöä kohtaan vaan siitä, että mielestäni sekä Euroopan laajuisia markkinoita että Euroopan ympäristöä pitäisi suojella ja kehittää samojen korkeiden vaatimusten mukaisesti.
Jos haluamme yhteisen oikeusperustan, mielestäni 95 artikla on hyvä lähtökohta, sillä sen avulla pystymme pääsemään paremmin yhteisymmärrykseen kuin noudattamalla 175 artiklaa ja jättämällä yksittäisille jäsenvaltioille liikaa valinnan mahdollisuuksia. Lisäksi on mielestäni ongelmallista, että kansalaiset saavat 175 artiklassa olevasta poikkeuksesta sellaisen kuvan, ettemme toteuta yhteisiä toimia tällä alalla. 
Karin Scheele (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, kolme Kioton pöytäkirjassa luetelluista kuudesta kaasusta on fluorattuja kasvihuonekaasuja, ja juuri niitä on tarkoitus säännellä tällä säädöksellä. Jos aiomme saavuttaa Kioton tavoitteet ja edistää kestävää kehitystä, on toivottavaa, että tänään käsittelemämme asetus tulee voimaan viipymättä.
Puheenvuorossaan komission jäsen Dimas totesi tavoitteeksemme sen, että antamalla tämän säädöksen lähetämme myönteisen viestin, mutta se onnistuu vain, jos yhteisön laajuiset tavoitteet ovat riittävän kunnianhimoisia ja tiukkoja, ja tiedämme, ettei niin voida sanoa tästä ehdotuksesta. Toinen vaihtoehto on, että valitsemme oikeusperustaksi 175 artiklan ja annamme samalla niille jäsenvaltioille, jotka ovat jo menneet toimissaan pidemmälle, tilaisuuden panna täytäntöön tiukempaa ja ympäristöystävällisempää politiikkaa, josta on hyötyä ilmastolle.
On jo huomautettu, että Itävalta ja Tanska ovat kieltäneet täysin fluorattujen kasvihuonekaasujen käytön, ja molemmista maista saadut kokemukset osoittavat selvästi, että vaihtoehtoja näille kaasuille on tarjolla. Lisäksi viitattiin Saksan liittotasavallan ympäristöviraston tekemään laajaan tutkimukseen, jonka mukaan on mahdollista sekä vähentää kasvihuonekaasupäästöjä että energiankäyttöä.
Tällä lainsäädännöllä on varmistettava mahdollisuus tiukempien määräysten säilyttämiseen. Se on tärkeää, jos jäsenvaltioiden on määrä pystyä täyttämään niille Kioton pöytäkirjassa asetetut tavoitteet. Tässä vaihtoehdossa otetaan huomioon myös parlamentin oikeudellisen yksikön antama oikeudellinen lausunto, jonka mukaan 175 artikla on oikea ja asianmukainen oikeusperusta. Itse asiassa antaisimme myönteisen poliittisen signaalin, jos emme myöskään velvoittaisi yhdenmukaiseen toimintaan niitä maita, joiden nykyiset toimet todennäköisesti ehkäisevät ympäristölle ja ilmastolle aiheutuvia vahinkoja. 
Kathy Sinnott (IND/DEM ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, fluoratut kaasut ovat vakava uhka ympäristöllemme. Vaikuttaa siltä, että maapallon ilmasto lämpenee. Ymmärrämme, että tarvitaan huomattavia toimenpiteitä tätä ongelmaa pahentavien toimien torjumiseksi. Meidän on myös sitouduttava määrätietoisesti noudattamaan Kioton sopimusta, emmekä saa tyytyä ympäristönsuojelussa pelkkiin korulauseisiin.
Meidän on korvattava fluoratut kaasut turvallisemmilla vaihtoehdoilla ja toimittava tehokkaasti estääksemme fluorattujen kaasujen vapauttamisen ympäristöön. Olisi kuitenkin epätarkoituksenmukaista kieltää nämä kaasut siten, että yksinkertaisesti tuhoaisimme eurooppalaisten yhtiöiden toimintaedellytykset ja pelkästään siirtäisimme fluorattuja kaasuja sisältävien tuotteiden valmistuksen sellaisiin maihin, joissa näitä kaasuja ei ole kielletty. Kyseiset maat voivat jopa pitää EU:n asettamaa fluorattujen kaasujen kieltoa tilaisuutena vallata jäähdytinlaitemarkkinat tai muut niihin liittyvät markkinat. Maapallon otsonikerros on yhteinen.
Fluorattujen kaasujen käytön asteittainen lopettaminen kilpailukykyisten vaihtoehtojen hyväksi on tärkeä askel, jolla todella edistetään ympäristönsuojelua. Aineiden käytöstä poistamisen yhteydessä on myös varmistettava, ettei fluorattuja kaasuja yksinkertaisesti vain vapauteta ympäristöön. Fluorattuja kaasuja koskeva asetus on johtanut joissakin maissa vuotavien jääkaappien täyttämiin myrkkyjen hautausmaihin.
Meidän on kysyttävä itseltämme, mikä on paras tapa estää fluorattujen kaasujen vapauttaminen ympäristöön. On kiinnitettävä enemmän huomiota jo tuotettujen kaasujen valvontaan. Meidän on varmistettava sellaisen mekanismin perustaminen, jolla nykyiset fluoratut kaasut saadaan turvallisesti pois käytöstä. 
Frederika Brepoels (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, vaikka tällä asetuksella onkin epäilemättä suuri merkitys ilmastonmuutosta koskeville toimillemme, sillä asetus vähentää joka tapauksessa fluorattujen kaasujen käyttöä, se on vasta ensimmäinen askel. Siksi se on mielestäni parasta ottaa varovasti.
Komission on laadittava arviointikertomus lähivuosina, ja alalle on myös annettava mahdollisuus toteuttaa nyt ehdotetut tärkeät toimenpiteet. Tutkimuksen ja teknologian kehittyessä käy ilmi, kannattaako lisärajoituksia asettaa, ja tämän selvittämiseksi tarvitaan lisäarviointeja.
Kyseessä oleva ala on joka tapauksessa maailmanlaajuinen teollisuudenala, ja koska tavaroiden on voitava liikkua vapaasti EU:hun ja sieltä pois, jokaisen maan on mahdotonta määrätä omia sääntöjään. Markkinatoimijoille on taattava tasapuoliset toimintaedellytykset lainsäädäntöjen välisistä eroista huolimatta. Siksi on myös tärkeää todeta, että vakaa ympäristöpoliittinen kehitys ja kohtuullinen määrä sisämarkkinoille asetettavia rajoituksia on saatava keskenään tasapainoon. Tämä saavutetaan mielestäni parhaiten neuvoston ehdottamalla yhdistetyllä oikeusperustalla.
Tämä on myös ihanteellinen toimintamalli, jonka puitteissa tutkimusta ja kehitystä voidaan edistää laajassa mittakaavassa. EU määrää suuntaviivat, joilla taataan fluorattujen kaasujen vastuullinen käyttö, ja ala voi kehittää jatkotutkimusta luovalla tavalla. Näin ollen meidän on nykyisellään täysin mahdotonta hyväksyä sitä, että alalle asetettaisiin yksipuolisesti ja sitä kuulematta rajoituksia, joita on mahdoton toteuttaa. Tämä koskee varsinkin sellaisia sovelluksia, joille ei ole tarjolla riittävästi vaihtoehtoja tai joiden vaihtoehdot eivät ole riittävän energiatehokkaita, kun ympäristökustannusten kokonaismäärä otetaan huomioon 175 artiklan määräysten mukaisesti, mikäli mahdollista. Haluaisin kuulla komission näkemyksen asiasta. 
Linda McAvan (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, parlamentti on mielestäni saavuttanut järkevän kompromissin moottoriajoneuvojen ilmastointilaitteita koskevasta direktiivistä. Suhtaudun epäillen ainoastaan jäsen Liesen ja muutamien muiden jäsenten esittämään tarkistukseen; se koskee niitä ajoneuvoja, joiden tuotantomäärä on vähäinen. Minusta vaikuttaa siltä, että ne ovat usein teknisesti vaativia erikoisvarusteltuja ajoneuvoja, ja haluaisin tietää, mitä komissio ajattelee siitä, että tarkistuksessa nämä ajoneuvot tavallaan vapautetaan vaatimuksesta käyttää kestävää teknologiaa ilmastointilaitteissaan.
Olette varmastikin kuulleet, että parlamentti puoltaa asetusta koskevassa yksimielisessä näkökannassaan esittelijä Doylen lähestymistapaa, ja minusta on hyvin vastenmielistä heikentää eri jäsenvaltioiden ympäristönormeja EU:n lainsäädännöllä. Olemme kuulleet erimaalaisilta kollegoiltamme, että he pelkäsivät näin käyvän. Neuvoston, komission ja parlamentin on lyötävä viisaat päänsä yhteen tämän ongelman ratkaisemiseksi.
Samoin olen haluton ratkaisemaan äänestyksessä sellaisten fluorattujen kaasujen käyttökieltoa, joiden terveyttä ja turvallisuutta sekä taloudellisia vaikutuksia ja ympäristövaikutuksia ei ole testattu tai arvioitu. Vaikka monet lobbaajat ovatkin lähettämissään kirjeissä esittäneet perusteltuja kannanottoja puolesta ja vastaan, meidän olisi ennen kieltojen asettamista suoritettava asianmukainen arviointi. Arvoisa komission jäsen, olenkin samaa mieltä siitä, mitä totesitte puheenvuorossanne kielloista ja tarpeesta tutkia niitä sekä ottaa ne esiin uudelleentarkastelun yhteydessä.
Kiitän esittelijä Doylea hänen työstään. 
Avril Doyle (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, haluan kiittää kollegoitani. Keskustelu on ollut hyvin mielenkiintoinen. Kiitän myös komission jäsentä Dimasia.
Saapuessani tänään parlamenttiin puhumaan oikeudellisten asioiden valiokunta vasta alkoi tehtäviensä mukaisesti käsitellä yhteisessä kannassa ehdotettua muutosta oikeusperustaan. Haluaisin tuoda esiin sen, että muutosta käsiteltiin, mutta lähestulkoon ilman keskustelua. Kaiken lisäksi oikeudellisten asioiden valiokunnan jäsenille ei koskaan edes ilmoitettu, että parlamentti totesi ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnalle antamassaan oikeudellisessa lausunnossa, että kaksinkertainen oikeusperusta ei läpäisisi sitä vastaan nostettua kannetta Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa.
Valiokunta päätti yksimielisesti, että yhteisessä kannassa ehdotettu kaksinkertainen oikeusperusta on säilytettävä. Meidän selkeä oikeudellinen kantamme kuitenkin on, ettei se läpäise kannetta yhteisöjen tuomioistuimessa. Tällä perusteella ja muiden puheenvuorojen mukaisesti vetoan kollegoihin ja pyydän, että he tukisivat huomenna 175 artiklan mukaista oikeusperustaa, johon yhdistetään komission asianmukainen valvonta sisämarkkinoilla, kuten sen tehtäviin 176 artiklan mukaisesti kuuluu. Se on kaikkein tärkeintä.
Puheenjohtaja Barroson muutama viikko sitten antamassa sääntelyn parantamista koskevassa ilmoituksessa fluoratut kaasut mainittiin vaikutustenarvioinnin ja analysoinnin yhteydessä. Parlamentti ei kuitenkaan pystynyt toiseen käsittelyyn varatussa neljän kuukauden määräajassa selvittämään täsmällisesti komission tarkoitusperiä. On anteeksiantamatonta pyytää parlamenttia hyväksymään tämä lainsäädäntö ilman kunnollista ja täydellistä vaikutustenarviointia, jota monet kollegat ovat pyytäneet erityisesti kieltojen osalta. Meillä ei kuitenkaan ole vaihtoehtoja. En yleisesti ottaen tue varsinkaan rikkiheksafluoridia tai muita kaasuja koskevia lisäkieltoja. Tuen pohjimmiltaan 175 artiklaa, mutta en uusia kieltoja. Tässä vaiheessa ei ole hyväksyttävää, että kyseistä teollisuudenalaa kuormitetaan tällä tavoin.
Poliittiselta kannalta tilanne on sellainen, että tarvitsemme huomenna 175 artiklan mukaisen oikeusperustan taakse määräenemmistön toista käsittelyä varten. Ellei määräenemmistöä synny, yhteinen kanta eli kaksinkertainen oikeusperusta jää voimaan. Kuten on todettu, sitä vastaan nostetaan kanne Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa, ja tiedämme, mitkä maat aikovat sen nostaa. Kaikkien oikeudellisten neuvojen mukaisesti ne hyväksyvät 175 artiklan oikeusperustaksi. Niiden, jotka eivät halua näin käyvän, pitäisi – ironista kyllä – tukea huomenna 175 artiklaa, jolloin turvaudumme sovittelumenettelyyn ja ratkaisemme poliittisesti oikeusperustan, joka ei pakollisten kompromissien takia voi olla pelkkä 175 artikla.
Meidän pitäisi turvautua sovittelumenettelyyn eikä antaa Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen päättää, vaikka suhtaudunkin erittäin toiveikkaasti siihen, että yhteisöjen tuomioistuin ratkaisee asian henkilökohtaisen näkemykseni mukaisesti. Olemme poliitikkoja, ja haluamme päättää asiasta itse. Kiitos tuestanne. 
Stavros Dimas,
   . Arvoisa puhemies, kuuntelin tarkasti arvoisien parlamentin jäsenten puheenvuoroja, ja haluan esittää muutamia huomioita tietyistä tarkistuksista.
Asetuksen oikeusperustaan liittyvät tarkistukset ovat erityisen tärkeitä. Tarkistukset 1, 4, 5 (ensimmäinen osa) ja 45 koskevat 175 artiklan ja tarkistukset 33 ja 40 95 artiklan vahvistamista ainoaksi oikeusperustaksi.
Komissio hyväksyy asiasta tehdyn kompromissin yhteydessä ratkaisun, jonka mukaan direktiivi perustuu yksinomaan 95 artiklaan ja asetus 175 artiklaan sekä 95 artiklaan 8, 9 ja 10 artiklan osalta. Komissio seuraa kuitenkin tarkasti tämän asian etenemistä sekä parlamentissa että neuvostossa. Olen aivan varmasti ottanut huomioon tätä asiaa koskevat huolenaiheenne.
Tarkistuksilla 2 ja 7 täsmennetään 1 artiklassa ja vastaavaan johdanto-osan kappaleeseen tehdyssä muutoksessa, että jäsenvaltioiden on toteutettava erityistoimia saavuttaakseen omat Kioton sopimuksen mukaiset tavoitteensa. Kuten jo totesin, komissio tukee näitä tarkistuksia sillä edellytyksellä, etteivät jäsenvaltiot riko muita perustamissopimuksen mukaisia velvoitteitaan. Samoin komissio tukee vaihtoehtoisten tekniikoiden edistämistä koskevia tarkistuksia 6 ja 31 sillä edellytyksellä, että tekstiä muutetaan.
Mietinnössä on useita teknisluonteisia tarkistuksia, jotka koskevat erityisesti vuotojen estämistä. Komissio tukee useimpia näistä tarkistuksista sillä edellytyksellä, että joissakin tapauksissa sanamuotoa muutetaan vastaamaan teknisiä tosiseikkoja.
Komissio hyväksyy periaatteessa myös tarkistuksen 25, jonka mukaan tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvien laitteiden merkinnöissä on ilmoitettava niiden globaalinen lämmityspotentiaali, vaikka komissio katsookin, että kysymykset merkinnöistä olisi paras ratkaista komissiossa komiteamenettelyllä huolellisen valmistelun jälkeen.
Uudelleentarkastelua koskeva säännös on erittäin tärkeä, sillä asetus on vasta ensimmäinen vaihe. Tällä perusteella komissio suhtautuu myönteisesti joihinkin niistä tarkistuksista, jotka tehostavat tätä uudelleentarkasteluprosessia. Komissio ei kuitenkaan hyväksy tarkistuksia 27 ja 30, jotka edellyttäisivät komission esittävän ehdotuksen tiettyyn päivämäärään mennessä riippumatta uudelleentarkastelun tuloksista. Tämä heikentäisi lainsäädäntöehdotusten tekemistä koskevaa komission aloiteoikeutta, eikä sitä voida hyväksyä.
Komissio ei tue tarkistuksia 32, 33, 34, 35, 36, 37, 38 ja 41, joilla otetaan käyttöön uusia "markkinoille saattamista koskevia kieltoja". Komissio on aina todennut, että kattava tekninen ja taloudellinen arviointi on välttämätön ennen kuin päätetään fluorattuja kaasuja sisältävien tuotteiden tai laitteiden kieltämisestä. Uudelleentarkastelussa tätä edellytetään neljän vuoden kuluttua asetuksen voimaantulosta.
Komissio ei myöskään hyväksy tarkistusta 26, jossa fluorihiilivetyjen käyttö sallitaan vain silloin, kun muita turvallisia, teknisesti toteuttamiskelpoisia ja ympäristöä säästävämpiä vaihtoehtoja ei ole. Käytännössä tämä antaisi monille jäsenvaltioille vapaat kädet toimia haluamallaan tavalla fluorattuja kasvihuonekaasuja sisältävien tuotteiden suhteen, sillä turvallisille, teknisesti toteuttamiskelpoisille ja ympäristöä säästäville vaihtoehdoille ei ole vahvistettu määrittelyperusteita.
Komissio hyväksyy muutamia muita tarkistuksia, joilla parannetaan joitakin asetuksen yleisiä säännöksiä. Se ei kuitenkaan hyväksy tarkistusta 12, jossa "markkinoille saattaminen" määritellään uudelleen. Vaikka komissio tukee tarkistuksessa 19 esitettyä periaatetta, jonka mukaan jäsenvaltioiden on mahdollistettava talteen otettujen fluorattujen kasvihuonekaasujen siirrot yhteisössä, se pitää sitä tarpeettomana tässä yhteydessä, koska tämä kysymys kuuluu jätteiden siirtoja koskevan uuden asetuksen soveltamisalaan.
Direktiivistä komissio toteaa, ettei verokannustimia koskeva tarkistus 1 tuo ehdotukseen mitään lisäarvoa. Jäsenvaltioilla on jo nyt lupa myöntää verokannustimia sillä edellytyksellä, että ne noudattavat valtiontukisääntöjä ja varsinkin valtiontukea ympäristönsuojelulle koskevia suuntaviivoja sekä komission tiedonantoa valtiontukisääntöjen soveltamisesta yritysten välittömään verotukseen. Sama koskee tarkistusta 2, sillä vuonna 1999 annetussa direktiivissä edellytetään jäsenvaltioiden huolehtivan siitä, että hiilidioksidipäästöistä ilmoittava merkintä kiinnitetään kaikkiin Euroopan unionissa myytäviin uusiin autoihin. Kun komissio tarkastelee direktiiviä uudelleen tehdäkseen tarvittaessa muutosehdotuksen vuonna 2006, se tutkii myös mahdollisuutta lisätä merkintään tietoja ajonevojen ilmastointilaitteiden sisältämien kasvihuonekaasujen vaikutuksista. Niihin kuuluisivat tiedot sekä käytetystä kylmäaineesta että vaikutuksesta polttoaineen kulutukseen. Uskoakseni näin otetaan huomioon kaikki huolenaiheet.
Komissio ei tue monia niistä uusista tarkistuksista, joiden tavoitteena on siirtää yhteisessä kannassa mainittua lopullista määräaikaa vuodesta 2017 vuoteen 2016, sillä olemme vakaasti sitä mieltä, että nykyisten määräaikojen turvin saavutamme ympäristötavoitteemme ja että teollisuudella on riittävästi aikaa niiden noudattamiseen. On tärkeää, että kaasujen käytöstä luovutaan joustavasti, tehokkaasti ja teknisesti tarkoituksenmukaisella tavalla.
Lyhyesti sanoen komissio katsoo, ettei käytöstä luopumisen määräajan muuttaminen ole perusteltua, kun otetaan huomioon, että määräajan varhentamisesta olisi ympäristölle suhteellisen vähän hyötyä. Komissio ei myöskään tue tarkistuksia, joissa globaalisen lämmityspotentiaalin kynnysarvoa lasketaan 150:stä 50:een, sillä nähdäksemme teollisuus velvoitettaisiin näin käyttämään tiettyä tekniikkaa, vaikka ympäristölle koituva hyöty on vähäinen. Mielestämme pieniä tuottajia koskeva poikkeusehdotus ei sovi yhteen tyyppihyväksyntäjärjestelmän kanssa.
Lopuksi totean, että komissio hyväksyy asetukseen tehdyistä 45 tarkistusehdotuksesta kokonaan viisi ja periaatteessa tai osittain 18. Direktiiviin tehdyistä kymmenestä tarkistusehdotuksesta komissio ei hyväksy ainuttakaan. Toimitan parlamentin sihteeristölle täydellisen luettelon komission kannasta tarkistuksiin.
Lopuksi lisäisin vielä, että pääjohtajan jäsen Florenzille lähettämässä kirjeessä komissio on selvittänyt yksityiskohtaisesti kollegiossa käytyä keskustelua vireillä olevista lainsäädäntöehdotuksista. Näin halutaan ainoastaan antaa parlamentille tällä hetkellä käytettävissä olevat tiedot, mutta taloudellisia lisätutkimuksia ei tarvita. 
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan keskiviikkona 26. lokakuuta.
Liite – Komission kanta
Asetus (2003/0189A (COD))
Komissio hyväksyy viisi tarkistusta kokonaan: 10, 13, 24, 28 ja 29.
Komissio hyväksyy 18 tarkistusta periaatteessa tai osittain: 2, 3, 5, 6, 7, 8, 11, 15, 16, 17, 20, 21, 22, 23, 25, 31, 43 ja 44.
Komissio hylkää 22 tarkistusta kokonaan: 1, 4, 9, 12, 14, 18, 19, 26, 27, 30, 32, 33, 34, 35, 36, 37, 38, 39, 40, 41, 42 ja 45.
Direktiivi (2003/0189B (COD))
Komissio hylkää kymmenen tarkistusta kokonaan: 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9 ja 10. 

