Pöytäkirjan hyväksyminen
Puhemies
Eilisen istunnon pöytäkirja on jaettu.
Onko huomautettavaa?

Giansily
Arvoisa puhemies, haluaisin vain sanoa, että olin eilen läsnä, mutta nimeni ei ole pöytäkirjassa.

Puhemies
Kiitän teitä. Onko muuta huomautettavaa?

Sisó Cruellas
Arvoisa puhemies, minun on sanottava teille, että vaikka osallistuin eiliseen istuntoon, nimeäni ei ole merkitty pöytäkirjaan. Paljon kiitoksia.

Puhemies
Kiitän teitä. Teidänkin huomautuksenne tulee pöytäkirjaan.

Schiedermeier
Arvoisa puhemies, sama koskee minua, olin paikalla, mutta minuakaan ei ole mainittu pöytäkirjassa!
(Parlamentti hyväksyi pöytäkirjan.)

Giansily
Arvoisa puhemies, haluaisin kysyä, mikä on määräaika tarkistusten jättämiselle huomenna käsiteltävään suositukseen, joka koskee parlamentin lausuntoa Euroopan keskuspankin johtokunnan jäsenten, puheenjohtajan ja varapuheenjohtajan nimityksistä?

Puhemies
Herra Giansily, muistaakseni olitte läsnä talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevän valiokunnan kokouksessa eilisiltana. Minäkin olin siellä ja muistan puheenjohtajan ilmoittaneen määräajaksi klo 20.30. Minulla ei ole asiasta muita tietoja.

Giansily
Kyllä, jätin todellakin suositukseen tarkistuksen klo 19.45. Koska määräajaksi oli vahvistettu klo 20.30, tarkistus jätettiin ajoissa. Minulle on kuitenkin sanottu, että siihen tarvitaan istunnon antama vahvistus, ja siksi pyysin teitä vahvistamaan sen. Teidän ehdotuksenne sopii kuitenkin minulle, koska sen mukaan tarkistukseni jätettiin ajoissa. Tarkistuksen käsittelylle huomisessa istunnossa ei siis ole minkäänlaista ongelmaa, ja kiitän teitä siitä.

Puhemies
Arvoisa Giansily, viittasin vain siihen, mitä omin silmin näin eilen illalla. Puheenjohtajan vastaus vaikutti minusta tosiaankin hieman ironiselta, sillä hän antoi sen klo 20.32. Siksi hän oli sanonut määräajan olleen klo 20.30. Uskon kuitenkin, että puheenjohtaja von Wogau kykenee selittämään asian teille minua paremmin.

Von Wogau
Arvoisa puhemies, eilen illalla ehdotin, että tarkistusten antamisen määräajaksi asetettaisiin klo 20.30. Minulle on käynyt selväksi, että se ei luultavasti nimenomaan onnistu. Haluan kuitenkin pyytää kollega Giansilytä miettimää sitä, eikö hän voi saavuttaa samaa joko antamalla suullisen tarkistuksen tai kohta kohdalta -äänestyksellä. Kysymyshän on vain sanoista "8 vuoden pituiseksi" ja siitä, voidaanko tästä kohdasta pitää kohta kohdalta -äänestystä. Pyytäisin siis työjärjestysasiantuntijoita tutkimaan, onko tähän mahdollisuutta. Tällä tavalla kohtelisimme kollega Giansilyä oikeudenmukaisesti, sillä hänen vaatimuksensa on täysin oikeutettu. Ongelma on se, että meidän täytyi työskennellä äärimmäisen nopeasti. Tarkistusten aikaraja ei sen vuoksi ollut tarpeellinen. Tässä on oikeastaan kysymys keskeisestä poliittisesta ongelmasta. Siksi olen sitä mieltä, että kollega Giansilyllä on oikeus ilmaista mielipiteensä tästä aiheesta. Tässä tapauksessa se eroaa minun mielipiteestäni, mitä tapahtuu erittäin harvoin, mutta mielestäni on oikeutettua, että tämä mielipide tulee esille.

Puhemies
Yleensä ehdokkaasta äänestettäessä on vain " kyllä" tai " ei" ilman tarkistuksia. Mielestäni Giansily ja muutkin kollegat voivat hyväksyä von Wogaun ehdotuksen, ja voimme edetä tällä tavalla hyväksymällä eräänlaisen pyynnön erillisistä äänestyksistä.

Päätös kiireellisen menettelyn noudattamisesta
Monti
Arvoisa puhemies, komissio yhtyy syihin, joiden perusteella neuvosto on pyytänyt komission ehdotuksille kiireellistä käsittelyä. Ne liittyvät oikeastaan viidenteen puiteohjelmaan siten, että osallistumista ja tutkimustulosten levittämistä koskevat säännöt ovat välttämättömiä itse ohjelman toteuttamisen kannalta.
Tutkimusta käsittelevä neuvosto kokoontuu ensi kesäkuun 22. päivänä. Jos Euroopan parlamentti suostuu ilmoittamaan kantansa 27. 28. toukokuuta pidettävässä istunnossa Brysselissä eikä vasta kesäkuun Strasbourgin istunnossa, kuten on suunniteltu, neuvostolla olisi hyvissä ajoin käytettävissään kaikki tarvittava yhteisen kannan hyväksymiseksi.
(Parlamentti hyväksyi pyynnön noudattaa kiireellistä käsittelyä.)

Arvopaperimarkkinoita koskeva sovintomenettely
Puhemies
Mitä tulee arvopaperimarkkinoiden sijoituspalveluja koskevan yhteispäätösmenettelyn epäonnistumiseen, 78 artiklan 1 kohdan mukaisesti haluan antaa teille seuraavan ilmoituksen:
Euroopan unionista tehdyn sopimuksen voimaantulosta lähtien yhteispäätösmenettely on näyttänyt kyvykkyytensä: sen avulla parlamentti ja neuvosto ovat yhdessä hyväksyneet Euroopan kansalaisten edun mukaisia säädöksiä mitä erilaisimmilla aloilla.
Tähän päivään mennessä menettely on saatettu päätökseen 124 säädöksen osalta; 77 tapauksessa ei tarvinnut turvautua perustamissopimuksen 189 b artiklan mukaiseen sovittelukomiteaan. Käsiteltäessä 47 jäljelle jäävää tapausta sovittelukomitea kokoontui tarkoituksenaan päästä sopimukseen. Tähän mennessä ja viimeksi kuluneiden reilun neljän vuoden aikana ainoastaan kerran on käynyt niin, että sovittelukomiteassa ei ole päästy yhteisymmärrykseen: näin tapahtui heinäkuussa käsiteltäessä puhelintoimintaa (ONP).
Nyt on päättynyt toinen menettely ilman yhteisymmärrykseen pääsemistä. Sovittelukomitean puheenjohtajat ovat ilmoittaneet parlamentille ja neuvostolle 3. huhtikuuta 1998 päivätyllä kirjeellä, että käsitellessään ehdotusta direktiiviksi arvopaperimarkkinoita koskevan komitean perustamisesta (C4-0228/98-95/0188(COD) sovittelukomitea ei päässyt sopimukseen yhteisestä ehdotuksesta sille annetussa kahdeksan viikon enimmäismääräajassa.
Suurista ponnistuksista huolimatta näiden kahden toimielimen kantoja ei saatu lähenemään, etenkään säädöksessä vahvistettavan komiteatyypin osalta (komitologia).
Jatkomenettelyn osalta ilmoitan, että neuvosto on antanut tiedoksi, ettei se aio vahvistaa yhteistä kantaa. Näin ollen perustamissopimuksen 189 b artiklan 6 kohdan mukaisesti katsotaan, ettei ehdotettua säädöstä ole hyväksytty. Vaikka sovittelukomitean epäonnistuminen tääsä tehtävässä onkin valitettavaa, on kuitenkin muistettava, että tästä mahdollisuudesta määrätään itse perustamissopimuksessa. Päättäessään olla vahvistamatta yhteistä kantaa neuvosto ei turvautunut yhteen nykyisen yhteispäätösmenettelyn sille suomaan etuoikeuteen. Olen erittäin tyytyväinen tähän päätökseen, jolla sovelletaan jo etuajassa menettelyä koskevia uusia, Amsterdamin sopimuksen voimaantulon myötä sitovia sääntöjä.
Ensimmäistä kertaa Euroopan parlamentti ja neuvosto voivat todeta, että yhteisymmärryksen puute sovittelukomiteassa merkitsee samalla lopputulosta yhteispäätösmenettelylle. Tämä korostaa sitä tasa-arvoisuutta, jonka nämä kaksi toimielintä ovat saavuttaneet todellisina yhteisön lainsäätäjinä ja joka vain vahvistuu entisestäänkin uusien menettelyä koskevien sääntöjen tultua voimaan.
Totean, että näillä kahdella toimielimellä on edelleen huomattavasti toisistaan poikkeavat kannat komitologian suhteen. Toivon, että tämä yhteisymmärryksen puute rohkaisee niitä löytämään yhteisen pohjan komission uutta ehdotusta koskevassa keskustelussa, jonka on määrä alkaa kesäkuun alussa.
Parlamentti tekee kaiken mahdollisen asian hyväksi luopumatta kuitenkaan keskeisistä vaatimuksistaan, pitäen kiinni komiteamenettelyjen yksinkertaistamisesta ja tarpeesta luoda täytäntöönpanosäädösten valvonta, jota molemmat lainsäätäjät harjoittavat tasapainoisella ja tehokkaalla tavalla.
Tästä aiheesta käytetään kolme puheenvuoroa, joille pyydän kollegoiden herpaantumatonta mielenkiintoa.

Fontaine
Arvoisa puhemies, koska yhdestä kerrasta ei muodostu tottumusta, meidän on todettava, että kummankin osapuolen ponnisteluista huolimatta emme ole päässeet sovittelulla yhteisymmärrykseen arvopaperimarkkinoita koskevasta komiteasta, ja minä haluaisin osoittaa erityistä arvonantoa esittelijällemme, Christine Oddylle, siitä, että hän kaikesta huolimatta pyrki vaivojaan säästelemättä tähän tavoitteeseen. Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, me olemme loukkaantuneita siitä, että neuvosto on halunnut itsepäisesti tyrkyttää meille 3B-tyyppistä sääntelykomiteaa, vaikka me olemme aina pitäneet sitä epädemokraattisena, ja me toivommekin, että siitä luovutaan komitologiaa koskevassa yleisessä ratkaisussa, josta komission on määrä tehdä piakkoin ehdotus Euroopan parlamentille.
Arvoisa puhemies, olen tietysti pahoillani epäonnistumisesta mutta en katkera. Tiedän myös, että rouva Lidl oli henkilökohtaisesti hyvin avulias ja hyvin ymmärtäväinen asian käsittelyssä. Juuri mainitsemallani seikalla oli itse asiassa ratkaiseva vaikutus meidän valtuuskunnallemme. Hyvät kollegat, koska me olemme parhaillaan etsimässä uutta tasapainoa komitologialle, emme voineet hyväksyä ratkaisua, joka olisi voinut sitoa meidät hankalaan ennakkoratkaisuun, sillä se olisi jopa saattanut vaarantaa tulevien neuvottelujen tuloksen.
Kiitän hyvin vilpittömästi valtuuskunnan jäseniä siitä, että he hyväksyivät sen, että institutionaalinen näkökanta asiasta jäi voitolle huolimatta merkittävästä panostuksesta muunlaisiin ratkaisuihin, ja kiitän "institutionalisteja" , erityisesti institutionaalisen valiokunnan puheenjohtajaa, herra De Giovannia valiokunnalta saamastamme asiantuntevasta avusta tässä hyvin herkässä asiassa. Minun on korostettava, että valtuuskuntamme hoiti tehtävänsä yksimielisesti.
Neuvosto on päättänyt olla vahvistamatta yhteistä kantaa. Kuten puhemies sanoi osuvasti ilmoituksessaan, se on viisas päätös, jonka me voimme ottaa vain myönteisesti vastaan, koska se ennakoi sitä, että sovelletaan Amsterdamin sopimuksen uutta 251 artiklaa, josta on poistettu kuuluisa kolmas käsittely, kuten me toivoimme. Hyvät kollegat, nyt voidaan enää toivoa pikaista sopimukseen pääsyä siinä, että sovitteluneuvotteluista poistetaan lopultakin tämä horisontaalinen ongelma, johon me törmäämme monien asioiden yhteydessä.
Me toivomme, että komissio - käännyn komissaari Montin puoleen - ymmärtää hyvin tilanteen ja auttaa meitä saamaan neuvoston tiedostamaan, että myös päätösten täytäntöönpanoa koskevat toimenpiteet on toteutettava avoimesti ja demokraattisesti.

Oddy
Arvoisa puhemies, haluan ilmoittaa, että sovitteluvaltuuskunnan päätös oli täysin yksimielinen. Haluan myös kiittää kollegoitani heiltä saamastani tuesta ja heidän päättäväisestä asenteestaan hyvin vaikeiden neuvottelujen aikana; erityiset kiitokset rouva Fontainelle ja parlamentin puhemiehelle, joka osoitti henkilökohtaista kiinnostusta asiakirjaan, sekä virkailijoille, joilta sain tukea ja jotka jopa pelastivat minut näkemästä joitakin pahoja unia.
Sovittelu epäonnistui seuraavista syistä. Ensinnäkään parlamentti ei halunnut luoda ennakkotapausta. Se ei ole koskaan hyväksynyt sovittelussa 3B-tyyppistä komiteaa.
Toiseksi parlamentti pitää komitologiaa epädemokraattisena erityisesti siksi, että se voi sivuuttaa parlamentin ja sallia direktiivien tarkistamisen ilman että parlamentilta pyydetään lausuntoa. Nykyinen yhteistoimintatapa on joka suhteessa epätyydyttävä.
Kolmanneksi komissio on ilmoittanut tarkistavansa komitologiamenettelyä. Sovitteluvaltuuskunta oli myös sen vuoksi vahvasti sitä mieltä, että asiasta tehtävät päätökset eivät saisi vaikuttaa komitologian uudistamiseen, ja kuten rouva Fontaine sanoi, Amsterdamin sopimuksen tullessa voimaan me saamme uuden menettelyn.
Neljänneksi komissio ei osoittanut meille erityistä yhteistyöhalukkuutta, jos sallitte, että ilmaisen asian näin. Kun parlamentti ilmoitti olevansa valmis tukemaan komission kantaa, komissio ei ottanut tarjousta vastaan.
Viidenneksi neuvosto - tämä on jälleen vain oma mielipiteeni - ei osallistunut neuvotteluihin todella hyvässä uskossa. Se halusi parlamentin muuttavan kantaansa, mutta ei ollut itse valmis minkäänlaisiin myönnytyksiin.
Koska Coreper vieraili hiljattain vaalipiirissäni, voin vakuuttaa kollegoille, että mitään pysyvää vahinkoa ei ole tapahtunut ja lämpimät suhteet on palautettu ennalleen.
Meillä oli epäonnea myös siinä, että Britannian ministeri ei hänestä riippumattomista syistä pystynyt osallistumaan ensimmäiseen kokoukseen. Jos hän olisi ollut kokouksessa, hän olisi voinut terveellä järjellään ja suostuttelutaidoillaan vaikuttaa kahdeksan viikkoa kestäneiden neuvottelujen kulkuun niiden alusta lähtien. Minun on sanottava, että vastaisuudessa meidän ei pitäisi periaatteessa koskaan aloittaa sovittelua ilman että kyseisen alan ministeri on läsnä, eikä meidän pitäisi myöskään luoda sitovaa ennakkotapausta.
Parlamentti on tehnyt oikean ratkaisun, ja minä haluan onnitella kollegojani siitä, että he pysyivät rinnallani kahdeksan viikkoa kestäneen melkoisen vaikean ajan.

Monti
Arvoisa puhemies, arvoisat edustajat, komissio yhtyy myönteiseen näkemykseenne yhteispäätösmenettelyn tähänastisesta toimivuudesta, ja erityisesti sovittelukomitean työn hedelmällisestä tuloksesta tapauksissa, joihin se on puuttunut yhteisymmärryksen saavuttamiseksi.
Juuri tässä suotuisassa yhteydessä komissio pitää sopivana tarkastella arvopaperikomitean perustamista koskevan direktiiviehdotuksen sovittelun tulosta ja haluaisi antaa kaksi asiaa koskevaa ohjetta.
Toisaalta meidän on pahoitellen todettava, että yhteisymmärrykseen ei päästy eri osapuolten ponnisteluista huolimatta. Olemme hyvin kiitollisia sovittelukomitealle, joka on käyttänyt tähän asiaan aikaa ja vaivaa Fontainen toimiessa sen erinomaisena puheenjohtajana. Haluaisin myös ilmaista arvonantoni esittelijä Oddylle.
Komissio - sallikaa minun muistuttaa - on tehnyt oman osuutensa pyrkiessään saamaan näiden kahden osapuolen kannat lähentymään toisiaan, erityisesti selventämällä ehdotuksen sisältämien toteutustapojen teknistä luonnetta ja ehdottamalla joitakin kompromissimalleja, jotka heijastaisivat sitä poliittista vastuuta, joka perustamissopimusten mukaan kuuluu komissiolle toimeenpanevana elimenä.
Toisaalta - ja tämä on, arvoisa puhemies, toinen asiaa koskeva ohje - uskon, että puuttuvaa yksimielisyyttä arvopaperikomiteasta ei pidä nähdä vain kielteisenä tuloksena. Tämä tulos sai lainsäätäjät komission toteamaan - niin sanoakseni tarttumaan konkreettiseen tapaukseen - joulukuun 1987 päätöksen perusluonteisten ongelmien laajuuden ja sen myötä korostamaan uudelleentarkastelun tarpeellisuutta.
Lopuksi, arvoisa puhemies, vakuutan, että komissio keskustelee tulevina päivinä lopullisesta linjauksesta koskien uutta komitologiaehdotusta, joka esitellään kesän alussa.

Puhemies
Kiitän teitä, arvoisa komissaari. Uskon, että kaikille kollegoille oli hyödyllistä ja mielenkiintoista kuunnella tätä lyhyttä ajatustenvaihtoa. Kyseessä on todellakin tilanne, jollaista ei aiemmin ole nähty ja josta olemme todenneet, ettei ole ollut mahdollista ottaa huomioon Euroopan parlamentin välttämättömiä institutionaalisia vaatimuksia.

Synteettisten huumausaineiden valvonta
Puhemies
Seuraavana esityslistalla on Pirkerin laatima kansalaisten vapauksia ja sisämarkkinoita käsittelevän valiokunnan mietintö (A4-0157/98) komission tiedonannosta neuvostolle ja Euroopan parlamentille uusien synteettisten huumausaineiden (" designer drugs" ) valvonnasta (KOM(97)0249 - C4-0244/97).

Pirker
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, 80-luvun loppupuolelta lähtien, mutta varsinkin viime vuosina synteettisten huumausaineiden käyttö on lisääntynyt rajusti. Siinä on kyse amfetamiinista, sen johdannaisista, ecstasysta, mutta myös LSD: stä, siis huumausaineista, jotka valmistetaan laboratorioissa kemikaaleista, ei luonnonaineista. Varovaisten arvioiden mukaan jo viisi miljoonaa nuorta Euroopan unionissa käyttää sellaisia synteettisiä huumausaineita. Joissakin maissa käyttäjiä on jopa 10 % ikäryhmästä.
Europolin huumeyksikön raportin mukaan vuonna 1996 pelkästään Alankomaissa takavarikoitiin 1, 5 miljoonaa pilleriä ja 29 000 LSD-annosta; se vastaa määrän kolmi- tai yhdeksänkymmenkertaistumista yhden ainoan vuoden aikana! Tilanne on järkyttävä, hyvät naiset ja herrat. Kasvu on mielestäni kuitenkin selitettävissä aivan yksinkertaisesti siksi, että synteettisiä huumausaineita voi valmistaa yksinkertaisimmissa laboratorioissa, keittiöissä, autotalleissa, liikuteltavissa laboratorioissa, raaka-aineita on saatavilla lähes kaikkialla, valmistus on halpaa ja vaikutukset kestävät pitkään.
Näistä synteettisistä huumausaineista on tullut osa nuorisokulttuuria rave-tapahtumissa ja klubeissa. Niistä on kuitenkin tullut myös tärkeä osa järjestäytyneen rikollisuuden liiketoimintaa yksinkertaisesti siksi, että voitot ovat suuria ja riskit äärimmäisen pieniä. Euroopan nuorison kannalta tilanne on järkyttävä. Nuoret eivät tiedä, mitä he käyttävät. He ovat häikäilemättömien liiketoiminnan harjoittajien koekaniineja!
Europolin huumeyksikön LOGO-tietokannassa on tutkittu, luokiteltu ja luetteloitu 250 pilleriä, mutta uusia tulee markkinoille päivittäin. Kun uudet pillerit on luokiteltu laittomiksi, ne ovat taas jo hävinneet markkinoilta. Sivuvaikutuksia ja pitkäaikaisen käytön aiheuttamia vaikutuksia ei ole tutkittu riittävästi. Nuoret eivät ole lainkaan tietoisia siitä, mikä vaara heitä uhkaa. He eivät myöskään yleensä pidä itseään huumeiden käyttäjinä.
Kun otetaan huomioon tämä järkyttävä tilanne, laajat toimenpiteet ovat välttämättömiä. Sisäasiain valiokunta on käsitellyt mietintöä, jossa puhutaan hyvin tiukasti huumeita vastaan, äärimmäisen asiapitoisessa keskustelussa. Kolme neljäsosaa sisäasiain valiokunnan jäsenistä hyväksyi tämän mietinnön ja vastusti siten selvästi synteettisten huumeiden tuotannon, kaupan ja käytön laillistamista. Kiitän kaikkia niitä kollegoita, jotka ovat tukeneet tätä laajaa toimenpidepakettia. Se on käytännön toimia korostava toimenpidepaketti nuorisomme suojelemiseksi.
Saanen käsitellä muutamia toimenpiteitä yksityiskohtaisesti. Yksi on kipeästi tarvittava rikosoikeudellisten määräysten yhdenmukaistaminen estämään synteettisten huumausaineiden esiasteiden kulkeutuminen tuotantoon, kauppaan ja käyttöön. Toinen kohta on erityisesti myyjille määrättävät rangaistukset, joilla on myös ehkäisevä vaikutus. Me tarvitsemme unionissa viranomaisten operatiivista yhteistyötä järjestäytynyttä rikollisuutta vastaan. Sen avulla kauppaa hallitaan. Myös Euroopan unionin ja Keski- ja Itä-Euroopan maiden poliisi- ja oikeusviranomaisten välistä yhteistyötä täytyy kehittää. Voimme toteuttaa sen Oisin-, Falcone- ja Phare-ohjelmiemme avulla.
Tarvitsemme järjestelmän uusien synteettisten huumasaineiden määrittelemiseksi nopeammin, varhaisvaroitusjärjestelmän. Tarvitsemme valmistukseen käytettävien aineiden tehokasta valvontaa, jossa ovat mukana myös Keski- ja Itä-Euroopan maat, ja poliisin ja kemian teollisuuden tiiviimpää käytännön yhteistyötä. Ja tarvitsemme ennen kaikkea tehokasta ennaltaehkäisyä, Lissabonissa sijaitsevan huumausaineseurantakeskuksen arviota siitä, mitkä toimenpiteet ovat tehokkaita ja mitkä eivät, nuorison valistamista Internetin kautta, "huumeettomia diskoja" .
Ehdotan kuitenkin myös, ja sen pitää olla ydinkohta, uutta toimintatapaa ennaltaehkäisyssä. Euroopan koulujen pitäisi vapaaehtoisesti julistautua huumeettomiksi vyöhykkeiksi. Siten tavoitamme kaikki nuoret. Siinä ei kuitenkaan ole kyse poliisimiehityksestä, vaan kyse on asian saattamisesta tietoisuuteen, tiedon jakamisesta, avusta rangaistusten sijaan tavoitteena se, että autetaan nuoria vastustamaan voimakkaammin kiusausta kokeilla huumausaineita. Tämän projektin kustannukset ovat erittäin vähäiset, mutta vaikutus voi olla valtava.
Olen jo löytänyt kouluja, jotka ovat halukkaita olemaan mukana tässä projektissa - Itävallassa, Ranskassa ja Saksassa. Näiden koulujen edustajat ovat myös täällä parlamentissa tänään puolen päivän aikaan. Jos te kannatatte tarkistustani, jonka olen esittänyt PPE-ryhmän puolesta, vapaaehtoisuuteen perustuva suunnitelma huumeettomista kouluista koko Euroopassa voidaan toteuttaa.
Viisi miljoonaa nuorta Euroopassa käyttää synteettisiä huumausaineita. Huumausaineiden vastainen kamppailu täytyy toteuttaa aikaisempaa tehokkaammin. Pyydän teitä, hyvät naiset ja herrat, nuorisomme edun hyväksi tukemaan mietintöä laajasti.

Burtone
Arvoisa puhemies, ilmaisen tyytyväisyyteni esittelijän työhön. Yhdyn hänen tässä istuntosalissa tekemäänsä analyysiin ja muistutan myös tämän ilmiön vakavuudesta Euroopassa.
Synteettiset huumeet ovat tulvineet markkinoille ja meidän on tehtävä jotakin vieläkin vaikeammalle tilanteelle: huumeilmiön ehkäisy, hoito ja hillitseminen ovat entistäkin vaikeampia tehtäviä. Siksi meidän on työskenneltävä ahkerasti, emmekä ennen kaikkea saa aliarvioida ongelmaa.
Valitettavasti - kuten esittelijäkin sanoi - jotkut, myös arvovaltaiset tiedemaailman edustajat, ovat yrittäneet levittää erittäin vaarallisia asenteita: joku väittää, että on mahdollista elää normaalisti käyttämällä huumeita vain lauantai-iltaisin. Näissä vakuutteluissa ei todellisuudessa oteta huomioon huumeiden käytön mahdollisia vakavia, myös fyysisiä seurauksia aivosolujen tuhoutuessa. Psyykkistä vaikutusta, joka näillä huumeilla on nuoriin, ei haluta pitää kovin vakavana. Nuoret, jotka aluksi kokevat hyvänolon tunteita, kärsivät sen jälkeen heti voimakkaista masennustiloista. Seuraukset lisääntyvät, jos otetaan huomioon, että synteettiset huumeet yhdistetään usein muiden päihteiden, kuten alkoholin, käyttöön: kyseessä on todellinen sekakäyttöilmiö. Seuraukset ovat ennen kaikkea sosiaalisia: ei tarvitse kuin ajatella nuorien tai nuorisojengien järjetöntä väkivaltaa, liikenneonnettomuuksia, lauantai-iltojen murhenäytelmiä ja jopa lisääntyviä itsemurhia.
Meidän mielestämme synteettisten huumeiden leviäminen on hyvin huolestuttava ilmiö. Olemme yhtä mieltä siitä, että rikollisjärjestöt on tukahdutettava, mutta meistä on tärkeää puuttua myös kysynnän vähentämiseen ja huolehtia näin ollen ennaltaekäisystä, jolla edistetään hyviä arvoja ja spontaania - ei keinotekoista - hauskanpitoa.
Lopuksi: uskon, että Euroopan parlamenttia on pyydettävä puuttumaan asiaan. Tänään on selvempää kuin koskaan, että huumemaailma muuttuu jatkuvasti, ja siksi ei ole mahdollista suhtautua eri tavoin eri huumeiden käyttöön. Kaikille huumeille on sanottava päättäväisesti " ei" .

Heinisch
Uhka, jonka synteettiset huumausaineet muodostavat, kohdistuu lähes poikkeuksetta nuorten terveyteen ja elämään yhteiskunnassamme, ja se on niiden erityispiirre perinteisiin huumausaineisiin verrattuna. Kulttuuriasioita käsittelevän valiokunnan, joka on myös nuorisoasioita käsittelevä valiokunta, jäsenenä aion käsitellä tässä yhteydessä erityisesti kysymystä siitä, kuinka ehkäisevät toimenpiteet voidaan aloittaa nuorten keskuudessa.
On välttämätöntä lisätä nuoriin kohdistettavaa tiedotusta synteettisten huumausaineiden käytön riskeistä, aloittaa valistustyö jo lapsuusiässä ja saada ennen kaikkea vanhemmat, opettajat, kasvattajat, lääkärit ja apteekkarit osallistumaan siihen. Kulttuuriasioita käsittelevässä valiokunnassa esitettiin monia tarkistuksia, jotka perustuvat tähän näkemykseen. Synteettisten huumausaineiden erikoisuus onkin se, että niitä käytetään lähes yksinomaan tekno- ja rave-tapahtumissa, joista on tullut osa monien, kaikista yhteiskuntaluokista olevien nuorten kulttuuria.
Sen vuoksi on äärimmäisen vaarallista ihannoida näitä tapahtumia tiedotusvälineissä, ennen kaikkea Internetissä, jossa tiettyjä uusia huumausaineita kirjaimellisesti mainostetaan. Meidän ei pidä vain vastustaa tätä Internetin vahingollista vaikutusta, meidän on käytettävä Internetiä hyväksi aloittaaksemme valistuskampanjoita sen välityksellä.
On tärkeää, että nuorten kanssa käydään vuoropuhelua vakavasti, niin kuin aikuisten kanssa. Minun kotimaassani niin sanotut "huumeettomat diskot" ovat esimerkillisiä. Samalla on kuitenkin tehtävä selväksi: ei ole ongelmatonta huumeiden käyttöä. Se, mikä minulle apteekkarina on tullut itsestään selväksi, nimittäin, että lääkeaineita, joilla ei ole sivuvaikutuksia, ei ole olemassa, pätee myös niin sanottujen designer-huumeiden yhteydessä. Jo hyvin pienetkin annokset näitä synteettisiä aineita voivat sisältää vaaroja, ja se, mitä joku kestää, voi aiheuttaa toiselle vakavia vahinkoja.
Siksi kannatan erityisesti herra Pirkerin vaatimusta huumeettomista kouluista. Olen kannattanut sitä 20 vuotta, mutta minun on sanottava, että meillä voi kyllä olla huumeettomia kouluja, mutta koululaiset tulevat kuitenkin usein kouluun jo valmiiksi huumeiden vaikutuksen alaisina.

D'Ancona
Arvoisa puhemies, mietintö, jonka kollega Pirker on laatinut komission mielestäni oikein tasapainoisen tiedonannon vuoksi, uusien synteettisten huumausaineiden valvonnasta, sisältää todella huomionarvoisia ajatuksia. Nämä ajatukset on jaettu seuraaviin osiin: kieltotoimenpiteet, tiedotus- ja valvontajärjestelmät, huumeiden valmistukseen käytettävien aineiden valvonta sekä ennaltaehkäisy ja vahinkojen rajoittaminen.
Jako on selkeä ja järkeenkäypä, mutta siihen on tullut meidän valiokuntamme tarkistusten myötä hieman epätasapainoa. Tarkoitan, että kieltotoimenpiteitä ja ennaltaehkäisyä painotetaan liikaa, samalla kun haittojen pienentäminen on jäänyt vähemmälle. Poliittinen ryhmäni on yrittänyt palauttaa tasapainon esittämällä paria tarkistusta, joista voimme äänestää klo 12.
Uusien synteettisten huumeiden valtavaa suosiota käsiteltiin konferenssissa, jonka parlamenttimme järjesti yhdessä komission ja neuvoston kanssa jokin aika sitten neljäntenä huumekonferenssien sarjassa. Nämä konferenssit ovat varsin hyödyllisiä ja kiinnostavia, koska emme ole riidelleet siellä politiikasta vaan olemme voineet keskustella vaikeasta aiheesta järkevällä tavalla, minkä myös komissaari muistanee.
Meille kerrottiin siellä, että synteettisten huumeiden suosio johtuu siitä, että ne eivät ole kalliita eivätkä aiheuta riippuvuutta ja että niitä käytetään enimmäkseen juhlittaessa, jotta saataisiin luotua illuusio yhteenkuuluvuudesta ja päästäisiin kosketuksiin toisten kanssa. Päinvastoin kuin riippuvuutta aiheuttavat vahvat opiaatit, joita pidetään surkimusten ja epäonnistujien aineina, nämä ovat menestyjien huumeita. Tämä on mielikuva, mutta todellisuus on luonnollisesti synkempi. Käyttäjistä saattaa tulla aggressiivisia, jos he käyttävät samaan aikaan muita huumeita tai alkoholia. Pitkäaikainen tai runsas käyttö saattaa olla terveydelle vaarallista, mutta haitat eivät ole niin pelottavia kuin täällä on sanottu. Jos ne olisivat niin pelottavia, nämä huumeet eivät olisi niin suosittuja. Olen keskustellut monien nuorten kanssa, jotka pitävät näitä huumeita valtavan hyvinä ja jotka eivät ole tulleet lainkaan sairaiksi tai masentuneiksi. Olisi hyvä, jos he olisivat tulleet sairaiksi, koska silloin nämä huumeet eivät olisi nykyisin niin suosittuja.
Kuolemantapaukset saavat tilanteen näyttämään pahemmalta kuin se on. Kuolemantapauksia sattuu, koska ecstasya ottaneet ihmiset ylittävät rajansa ja koska jotkut ottavat samanaikaisesti vaarallisia pillereitä. Synkkä todellisuus ei ole kuitenkaan juurikaan vähentänyt näiden huumeiden suosiota, ja ne muodostavat järjestäytyneelle rikollisuudelle tärkeän tulonlähteen. Rikolliset huolehtivat laajasta tarjonnasta sekä yksinkertaisesta ja lähellä tapahtuvasta valmistuksesta, ja nuoret, jotka jostain syystä haluavat kyltymättömästi lisää kiihokkeita, huolehtivat kysynnästä.
Kysynnän ja tarjonnan noidankehä on syytä rikkoa tasapainoisella toimenpiteiden sarjalla, joka ulottuu ennaltaehkäisystä yhteiseen taisteluun järjestäytynyttä rikollisuutta vastaan, ja samalla nuoriin kohdistuvia vaaratekijöitä täytyy vähentää. Jos mietintöön saadaan palautettua tasapaino, poliittinen ryhmämme voi äänestää puolesta.

De Esteban Martín
Arvoisa puhemies, arvoisat jäsenet, minäkin haluan ensiksi kiittää herra Pirkeriä hänen laatimastaan erinomaisesta mietinnöstä. Keskustelemme jälleen tässä parlamentissa sellaisesta ilmiöstä kuin huumausaineet, jolla on tuhoisat vaikutukset kansalaisiimme. Olen samaa mieltä esittelijän kanssa, joka korostaa niin sanottujen "synteettisten huumausaineiden" käyttöön liittyviä erityisvaaroja. Puhun synteettisistä huumausaineista enkä designer-huumeista, koska " synteettinen" on minun mielestäni täsmällisempi nimitys, sillä "designer" -sanan mahdollisesti herättämät myönteiset konnotaatiot voivat aiheuttaa sekaannusta erityisesti nuorten keskuudessa, jotka ovat näiden huumausaineiden pääasiallisia käyttäjiä.
Viime aikoina nuorten keskuudessa on syntynyt yleinen huumeidenkäyttömalli, johon nivoutuu olennaisesti näiden synteettisten huumausaineiden käyttö ja johon joissakin tapauksissa liittyy muiden huumeiden käyttö, etenkin hallusinogeenien, amfetamiinien, kannabiksen ja kokaiinin. Kyseessä on satunnainen käyttö, joka on selvästi elämäntyyliin ja viikonlopun vapaa-aikaan yhteydessä, ja josta on tulossa yleinen malli tietynlaisten nuorten keskuudessa. Tämä " yhdistelmäkäyttö" yhdessä alkoholin liikakulutuksen kanssa on nykyään vakava epidemiologinen ja yhteiskunnallinen ongelma, johon on syytä kiinnittää paljon huomiota.
Mietinnön toiseen osaan liittyen olen samaa mieltä esittelijän kanssa niistä erityisongelmista, joita näiden huumausaineiden ominaisuus jäädä havaitsematta aiheuttaa. Siksi on välttämätöntä kehittää yhtenäisiä ohjelmia ja malleja, joilla edistettäisiin hallintoviranomaisten välisiä tehokkaita yhteistyötoimia, ja mielestäni on aikanaan erittäin tärkeää edistää myös asiantuntijatutkimusta niistä kemiallisista aineista, joita voitaisiin käyttää laittomien huumausaineiden tuotannossa valvontaja sääntelysyistä, puuttumatta näiden aineiden kauppaan tai lailliseen kaupalliseen tai teolliseen käyttöön.
Lopuksi, hyvät jäsenet, meidän on kohdistettava ponnistelumme erityisesti ennalta ehkäisevään ja valistavaan työhön korostamalla erityisesti myönteisten arvojen ja vaihtoehtoisten toimintamallien lujittamista, joka loisi perustan huumausaineista luopumiselle. Antamalla totuudenmukaista tietoa näiden aineiden haittavaikutuksista ja niiden käyttöön liittyvistä vaaroista voimme muun muassa saavuttaa tavoitteemme, jonka on oltava huumausaineista vapaa yhteiskunta.

Schaffner
Arvoisa puhemies, hyvät kollegani, tänään yhteiskuntaa koskeva keskustelu jakaa parlamenttimme jälleen kerran. Sanoisinpa, että väittelyn osapuolina ovat 60-luvun jälkimaininkeihin jääneet jäsenet, jotka iskulauseensa "kieltäminen on kielletty" nimissä sekoittavat vapauden ja sallivuuden, ja ne, jotka vain toivovat, että nuorten todellinen vapaus tarkoittaa sitä, että heidän kohtalonsa on otettava varmempiin käsiin.
Synteettisiä huumausaineita, kuten kollegamme Pirkerin mietinnössä todetaan, eivät käytä sosiaalisesti tai tunteiden tasolla heikoille jääneet nuoret, joilla olisi siihen ymmärrettävät syyt, vaan täysin yhteiskuntaan sopeutuneet nuoret, joiden mielestä on muodikasta ja ajan henkeen kuuluvaa, että rave- tai teknoiltaa piristetään ecstasylla, Ltd: llä tai amfetamiineilla, mikä on vaaratonta "tehkää mitä tahdotte" -aatteen kannattajien mukaan.
Tällaisia väitteitä esitetään helposti, ilman mitään perusteita, ja ne jättävät hyvin usein varjoonsa tietyt tieteelliset kannat, joita kollegamme Burtone käsittelee erinomaisessa ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokunnan lausunnossa. Kuten hän hetki sitten totesi, LSD voi aiheuttaa hallusinaatioita useankin vuoden kuluttua sen käytön lopettamisesta. Ecstasy aiheuttaa syvällisiä muutoksia eläinten aivoissa.
Eikö tällä kuten monilla muillakin kuluttajien terveyttä koskevilla alueilla olisi sovellettava ennalta varautumisen periaatetta? Kuinka voidaan sanoa: käyttäkää mitä huumeita haluatte mutta varokaa geneettisesti muunnettuja elintarvikkeita? Missä on logiikka? Lopuksi amfetamiinit voivat aiheuttaa väkivaltaista käyttäytymistä.
Kaupunkien turvallisuutta koskeva keskustelu jouduttiin siirtämään, ja se on vahinko. Voidaan todellakin kysyä, olisiko mahdollista, että nuorten selittämätön väkivaltainen käyttäytyminen johtuu tämäntyyppisten huumeiden käytöstä. Mielestäni olisi aiheellista tutkia lääketieteellisesti väkivaltaisuuksiin syyllistyneitä.
Minun ryhmäni hyväksyy näin ollen täysin herra Pirkerin erinomaisen mietinnön sillä edellytyksellä, että sen sisältöä ei vääristellä tietyillä tarkistuksilla.

Wiebenga
Arvoisa puhemies, synteettiset huumeet ovat jo melko vanha ilmiö. Beatles-yhtyeen upea klassikko Lucy in the Sky with Diamonds on jo yli 25 vuotta vanha kappale. On outoa, että näihin huumeisiin kiinnitetään huomiota vasta nyt ja että niistä tiedetään mietinnön mukaan niin vähän. Tiedetään kuitenkin, että synteettisiä huumeita valmistetaan ja käytetään Euroopan unionin alueella suuria määriä. Kotimaani Alankomaat on tässä asiassa kärkitilalla.
Nyt käsiteltävänä oleva päätöslauselmaesitys on hyvä. Siinä ei puhuta näiden designer-huumeiden laillistamisesta, mikä on oikein. Olemme keskustelleet laillistamisesta tässä parlamentissa monta kertaa, eikä siinä saavuteta yhteisymmärrystä.
Liberaaliryhmän mielestä tässä politiikassa on käytettävä kolmitahoista lähestymistapaa aivan kuin yleisessä huumepolitiikassa: ennaltaehkäisy, huumeiden vastainen taistelu ja hoito. Tämä tarkoittaa siis yhdistelmäpolitiikkaa. Synteettisten huumeiden täytyy olla osa yleistä huumepolitiikkaa, eikä niistä saa tulla erillistä osa-aluetta.
Mietinnössä esitetään tärkeimpinä menettelytapoina - teen niistä lyhyen yhteenvedon - tutkimuksen lisääminen, rangaistussäännösten yhdenmukaistaminen ja parempi yhteistyö Itä-Euroopan maiden kanssa. Liberaaliryhmä pitää mietinnön päälinjausta erinomaisena ja haluaa kiittää esittelijä Pirkeriä lämpimästi. Me voimme periaatteessa äänestää hänen mietintönsä puolesta sen nykyisessä muodossa.

Pailler
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, kannatan komission ehdotusta, jossa omaksutaan melko tasapainoinen lähestymistapa erityisesti huumekauppiaiden toiminnan estämiseksi ja joka on täysin meneillään olevien neuvottelujen hengen mukainen - viittaan Yhdistyneiden kansakuntien asiaa koskevaan yleissopimukseen. Tässä asiakirjassa on itse asiassa kyse sekä perinteisestä huumekaupasta että uusista menetelmistä, joilla huumeiden tuottajat pystyvät valmistamaan uudentyyppisiä huumausaineita.
Kannatan siis huumekaupan torjumista, mutta siitä huolimatta ryhmäni ja minä itse emme voi antaa tukeamme tälle päätöslauselmaesitykselle, jos me säilytämme sen kieltävän sävyn, joka ei missään nimessä tehoa toivotulla tavalla nuoriin. Sen pitäisi olla tiedossa. Ranskassa on jo kauan ja monien ihmisten vastustuksesta huolimatta annettu tuomioita huumeiden käytöstä, mutta sitä ei ole saatu vähenemään.
Meille kerrotaan, että nuoret olisivat täysin tietämättömiä riskeistä. Mutta huumeiden käyttö johtuukin ehkä nimenomaan siitä, että nuoret tiedostavat siihen liittyvän riskin. Milloin huumeiden käytöstä puhuttaessa otetaan huomioon yhteiskunnassamme todellisuudessa vallitseva kärsimys, se että huumaavien aineiden käyttö johtuu varmasti yhteiskuntamme pahoinvoinnista mutta myös itse yksilöistä, joilla ei toisinaan ole muuta mahdollisuutta itsensä ilmaisemiseen kuin halu asettaa peliin oman henkensä, millä he nimenomaan pyrkivät antamaan merkityksen elämälleen, kun yhteiskunta, perhe tai vanhemmat eivät ole onnistuneet antamaan heille elämänhalua? Lopettakaamme siis huumeiden käyttäjien painostaminen!
Ryhmämme ei voi hyväksyä myöskään sitä, että johdanto-osan kappaleissa puhutaan ihmisistä, jotka "eivät ole sosiaalisesti huomiota herättäviä" . Se on sietämätöntä ja juuri sillä tavalla te ajatte nuoria rikollisuuteen.
Ryhmämme voi hyväksyä päätöslauselman ainoastaan siinä tapauksessa, että siitä poistetaan tietyillä tarkistuksilla huumeiden käyttöön liittyvä tiukasti kieltävä sävy ja etenkin halveksuva asennoituminen yhteiskunnan muovaamia nuoria kohtaan, jotka joutuvat joskus etsimään tulevaisuuttaan ottamalla tällaisiakin riskejä.

Cohn-Bendit
Arvoisa puhemies, parlamentissa on aina vaikea saada totuus ja tosiasiat lopulta voittamaan. Te voitte aina kertoa sitä tai tätä synteettisistä huumausaineista ja te voitte vaatia niiden kieltämistä, mutta te ette tavoita niitä ihmisiä, joita te haluatte suojella, koska he eivät halua sellaista suojelua.
Asia on hyvin yksinkertainen: LSD: n keksimisestä lähtien on ollut ihmisiä, nuoria ja yhä nuorempia, jotka tavoittelevat mielihyvää tietyntyyppisten huumeiden käytöllä. On selvää, että mielihyvän ja huumeiden yhdistäminen on vaarallista. Synteettiset huumausaineet ja alkoholi on vaarallinen yhdistelmä. Mutta senhän me olemme tienneet jo kauan, aivan kuten me tiedämme, että auton ajaminen LSD: n ja alkoholin vaikutuksen alaisena on erittäin vaarallista sekä ajajan itsensä että muiden kannalta.
Ongelmana teillä ja tässä mietinnössä on se, että te yritätte moralisoida yhteiskuntaa, joka ei siitä piittaa. Tässä tilanteessa on kaksi vaihtoehtoa: joko me hyväksymme erittäin kovat säännöt - jotka koskevat esimerkiksi tupakkaa, esimerkiksi alkoholia, esimerkiksi synteettisiä huumeita, esimerkiksi luonnonmukaisia huumeita - tai me hyväksymme, että maailmassa elää ihmisiä, joilla on toisenlainen maailmankuva, arvot ja elämäntapa, tai jos me emme hyväksy sitä, niin parlamenteissa pidetään edelleen puheita, jotka eivät johda mihinkään.
Kieltäminen, joka tulee vahvasti esille mietinnössä, ei ole ainoastaan virhe vaan sillä on myös vastakkainen vaikutus. Te ette marginalisoi sosiaalisen arvoasteikon alimmalla tasolla olevia nuoria, te marginalisoitte mielessänne kokonaisen osan yhteiskuntaa, joka ei hyväksy sitä ajatusta, että kun on jokin ongelma, on vain yksi ratkaisu, kieltäminen. Tästä syystä sanon teille, että jos te jätätte mietinnön siihen muotoon kuin missä se nyt on, jos siihen ei tehdä tarkistuksia, me äänestämme sitä vastaan, koska mietintö on virheellinen, koska siinä ei sanota mitään ja koska te toimitte vastoin yhteiskunnan todellisuutta.

Dupuis
Arvoisa puhemies, haluaisin onnitella esittelijää tämän ilmiön hyvästä kuvauksesta johdanto-osan kappaleissa. Tekisin siihen kuitenkin muutamia pieniä täsmennyksiä. Esittelijän mukaan synteettisten huumeiden käyttäjiä on viisi miljoonaa, mikä ei ole suinkaan marginaalinen ryhmä. Esittelijä puhuu huumeiden käyttäjien hyvin erityislaatuisesta sosiaalisesta asemasta. Daniel Cohn-Bendit puhui siitä juuri. Esittelijä puhuu siitä, että ilmiön vaarallisuudesta on saatavissa vähän tietoja. Se on mielestäni merkittävä seikka. Hän puhuu - ja tämä on keskeinen asia - huumeiden yksinkertaisesta valmistamisesta. Hän puhuu myös siitä, että jotkin valtiot ovat jo luoneet tarkastusmenetelmiä näiden kiellettyjen tuotteiden laadun selvittämiseksi riippumatta siitä, onko huumeiden käyttö niissä sallittua.
Sen sijaan me emme voi olla yhtä mieltä mietinnön johtopäätöksistä eli komissiolta, neuvostolta ja jäsenvaltioilta edellytettävistä toimenpiteistä. Ei ole järkevää suunnitella, että meillä olisi viisi miljoonaa poliisia, yksi joka keittiössä, joka ullakolla ja joka kellarissa, koska huumeita valmistetaan näissä paikoissa. Me tiedämme, että näitä huumeita voidaan kuljettaa hyvin yksinkertaisella tavalla ja että niitä ei voida havaita muiden huumeiden paljastamiseen tavanomaisesti käytettävillä keinoilla. Esittelijä kuitenkin ehdottaa meille huumeiden käyttäjien rankaisemista ja rangaistuksia huumeiden tuottajille, jotka ovat usein myös käyttäjiä, ja sellaisia keinoja järjestäytyneen huumekaupan torjumiseksi, jotka ovat täysin tehottomia. Sanokaamme jälleen, että se, että ystävämme PPE-ryhmässä ja muut Very New Labour -ryhmän kannattajat sekä skandinaavit ovat huomanneet hävinneensä ensimmäisen sodan, joka käytiin perinteisiä huumeita vastaan, ei ole peruste sille, että heidän olisi keksittävä uusi sota, joka on hävitty jo muualla, koska viisi miljoonaa ihmistä käyttää synteettisiä huumeita.
Jotta näiden huumeiden käyttöä voitaisiin estää ja jotta voitaisiin jakaa tietoa, on nopeasti ryhdyttävä luomaan lainmukaista järjestelmää, jolla valtioille annetaan mahdollisuus hallita tätä ilmiötä, koska jos ongelmana on se, että on keksittävä uusia sotia, niin kehottaisin herra Pirkeriä ja kehottaisin PPE-ryhmän ystäviä julistamaan sodan laskuvarjoja vastaan, koska yksi 80 000 hypystä johtaa kuolemaan. Ecstasyn tyyppisten synteettisten huumeiden kohdalla yksi tapaus 3, 4 miljoonasta käyttökerrasta johtaa kuolemaan. Olisi ryhdyttävä ajattelemaan, että ne, jotka haluavat lisätä adrenaliiniaan hyppäämällä laskuvarjolla, ovat paljon vaarallisempia yhteiskunnalle ja itselleen kuin ne, jotka käyttävät ecstasya. Minun mielestäni asiat on alettava nähdä näin, järkevällä tavalla ja pyrittävä siihen, että valtioiden valvontaan saadaan nämä ilmiöt, jotka ovat nykyisin kaiken valvonnan ulkopuolella, minkä osoittaa se, että käyttäjiä on viisi miljoonaa.

Buffetaut
Arvoisa puhemies, hyvät kollegani, herra Pirker kuvailee mietinnössään selkeästi ja kattavasti uusien synteettisten huumausaineiden muodostamaa huolestuttavaa ilmiötä. Minun on kiitettävä häntä siitä. Ilmeisesti lähes viisi miljoonaa nuorta käyttää näitä huumeita Euroopan unionissa. Nykyisin niitä tarjotaan usein piristävänä lisänä tanssitilaisuuksissa.
Sen lisäksi, että näiden huumeiden haitalliset vaikutukset terveyteen ja oman itsensä hallintaan - sydämen toimintaan liittyvät ongelmat, verenpaineen nousu, hallusinaatiot, masentuneisuus, aggressiivisuus - ovat tiedossa, niitä on vaikea torjua myös siksi, että niitä voidaan jatkuvasti muunnella ja niitä on helppo valmistaa. Tästä syystä on mielestämme selvää, että niitä on torjuttava hyödyntämällä täysipainoisesti kaikkia ennalta ehkäiseviä, hoitavia ja myös kieltotoimenpiteitä sekä varmistamalla, että jäsenvaltiot tekevät tehokkaampaa yhteistyötä tässä taistelussa. Meidän tehtävänämme Euroopan parlamentissa on edistää ja puolustaa parhaalla mahdollisella tavalla todellista, aitoa vapautta, toisin sanoen vastuullista vapautta, joka kohottaa yksilön ihmisarvoa.
Olisi erehdys, jos parlamenttimme tavalla tai toisella rohkaisisi käyttämään vapaasti aineita, joiden tärkein vaikutus on se, että ne saavat käyttäjänsä menettämään oman itsensä hallinnan, joka on yksi edellytys vapaiden ihmisten arvokkuudelle. Tästä syystä herra Pirkerin mietintö, jossa suositellaan sekä ennalta ehkäiseviä että kieltotoimenpiteitä, joilla voi olla myös ennalta ehkäisevä ja opettava vaikutus, on mielestämme tasapainoinen ja ansaitsee kannatuksemme siinä muodossa kuin se on meille esitetty.
Lopuksi, arvoisa puhemies, kerron tuoreen kokemuksen. Olin viime viikonloppuna Torinossa, jossa on Po-joen varrella rantalaituri, jota voitaisiin nimittää huumelaituriksi. Kun katselin siellä rappiotilassa olevia nuoria, tulin vahvasti vakuuttuneeksi siitä, että meidän on jatkettava taistelua yhteiskuntamme vapauttamiseksi huumeista.

Angelilli
Arvoisa puhemies, yhdyn kollegoideni kiitoksiin Pirkerille erinomaisesta, hyvin syvällisestä ja konkreettisesta mietinnöstä.
Mietinnöstä käy ilmi, että perinteinen jako marihuanan ja hashiksen kaltaisiin mietoihin huumeisiin ja heroiinin kaltaisiin koviin huumeisiin ei vastaa enää todellisuutta. Synteettisten huumeiden yhä laajempi ja monipuolisempi leviäminen on mullistanut huumaavien aineiden tulevaisuudennäkymät täysin. Suurinta muotia ovat hyvin nuorten keskuudessa yleistyneet synteettiset huumeet, joiden kielteisiä vaikutuksia terveyteen pitkällä aikavälillä emme vielä täysin tunne. Tarvitaan laajempaa ja energisempää tiedotus- ja ennaltaehkäisyaloitetta sekä ennen kaikkea jäsenmaiden sitoutumista näiden uusien aineiden valmistuksen ja kaupan tukahduttamiseen.
Siksi mielestäni onkin voimakkaasti kyseenalaistettava huumeiden kannattajien logiikka, koska heidän teoriansa mukaan synteettisten huumeiden laillistaminen vähentäisi vahinkoja poistamalla ainakin laittomat voitot - aivan kuin huumeriippuvuus olisi vain yleistä järjestystä koskeva ongelma.
Huumeiden vastaisessa taistelussa jokainen ratkaisu, jossa myönnytään hyväksymään aineet, on kompromissi, jota emme voi hyväksyä, koska se saattaa maksaa meille ihmishenkiä. Kuten tässä mietinnössä korostetaan huumeiden vastaisista yhteisötoimista vuosina 1996-2000, ainoa keino todella vähentää huumekauppaa on yrittää poistaa syyt, jotka luovat kysyntää. Siksi Euroopan nuorille onkin tarjottava konkreettisia vastauksia heidän pahaan oloonsa ja ongelmiinsa, heille on tarjottava uusia mahdollisuuksia, työtä, kulttuuria, myötätuntoa. Ei ainakaan huumeiden laillistamista!

Matikainen-Kallström
Arvoisa puhemies, kiitän kollega Pirkeriä hänen arvokkaasta työstään tämän erittäin merkittävän mietinnön laatimiseksi. Kysymys synteettisten huumeiden kontrolloinnista on elintärkeä koko huumeiden vastaisen taistelun tulevaisuudelle. Jos ongelmaan ei heti tartuta vakavuudella, synteettisten huumeiden kautta huumausaineiden käyttäjäkunta laajenee niin sanottujen marginaaliryhmien ulkopuolelle. Tavallisen nuoren kynnys ryhtyä synteettisten huumeiden käyttäjäksi alenee, mikäli huumausainetta on helposti ja edullisesti saatavilla ja se mielletään osaksi modernia nuorisokulttuuria, kuten nyt monissa maissa on käymässä. Pirulle ei saa antaa pikkusormea, sillä synteettisten huumeiden käyttö madaltaa kynnystä ryhtyä kovempien huumausaineiden käyttäjäksi.
Dublinin Eurooppa-neuvoston esille nostama kysymys synteettisten huumeiden vastaisesta taistelusta tarvitsee konkreettisia ideoita sekä yhteistoimintamuotojen ja -tapojen pikaista kehittämistä. Erityisenä ongelmana on synteettisten huumeiden esiasteiden kaupan valvonta, koska kyseisen kaltaisia huumeita voidaan valmistaa nopeasti ja lähellä markkinoita. Valvontajärjestelmien on pystyttävä reagoimaan samalla tavalla kaikkialla Euroopassa.
Keskeisenä ongelmana on tulli-, poliisi- ja oikeusviranomaisten käyttöön tarkoitetun reaaliaikaisen tietojärjestelmän luominen, johon tuore informaatio markkinoilla havaituista uusista synteettisistä huumeista voitaisiin syöttää. Olisikin tärkeää aloittaa selvitystyö siitä, millaisin teknisin ratkaisuin ja minkä toisen järjestelmän yhteyteen kyseinen järjestelmä voitaisiin luoda. Myös KIE-maiden kytkeminen järjestelmän piiriin heti alusta lähtien antaisi prosessille sekä uskottavuutta että mahdollistaisi laaja-alaisen yhteistyön syventämisen vapaan liikkuvuuden periaatteiden turvaamiseksi.

Andrews
Arvoisa puhemies, sanoisin heti aluksi, että meidän ryhmämme kannattaa täysin herra Pirkerin mietintöä.
Joitakin kuukausia sitten parlamentissa ehdotettiin hasiksen laillistamista. Nyt meidän halutaan uskovan, että LSD ja ecstasy ovat kulutustavaroita, joita pitäisi myydä samalla tavalla kuin makeisia. Ehkä meidän pitäisi jakaa jalkaväkimiinoja kaikille istuntosalissa olijoille, koska se ei eroaisi siitä, kun sanotaan, että huumeet eivät ole vaarallisia.
Omassa kaupungissani Dublinissa on nähty, miten huumeet voivat tuhota kokonaisia yhteisöjä. En tarkoita tällä sitä, että herra Dupuis, vihreät ja sosialistit olisivat tehneet väärin ottaessaan asian esille. Päinvastoin. He ovat täysin oikeassa esittäessään oman kantansa, ja siten me voimme antaa siihen oman vastauksemme. Vaikka siis suhtaudun myönteisesti tähän keskusteluun - suhtaudun myönteisesti siihen, että kumpikin kanta asiasta tuodaan esille parlamentissa - minun on sanottava vihreille, että olen hyvin pettynyt siihen, millaisia tarkistuksia he ovat esittäneet huumeiden sääntelyn ja vapaan myynnin tukemiseksi.
Lähes kaikkien tarkistusten yleinen tavoite on ehdottomasti vaarallinen. Kun Pirkerin tekstissä korostetaan rangaistusten käyttöönottoa synteettisten huumeiden myynnin, hallussapidon ja käytön torjumiseksi, niin vihreät haluavat poistaa siitä viittauksen huumeiden käyttöön. He haluat myös, että huumeita säänneltäisiin. Huumeita olisi toisin sanoen oltava saatavilla ja niitä pitäisi voida myydä automaateissa, valintamyymälöissä ja muissa myyntipaikoissa.
Suosittelen parlamentille varauksetta herra Pirkerin mietintöä. Kiitän häntä hänen ponnisteluistaan.

Lindholm
Arvoisa puhemies, minäkin haluan onnitella Pirkeriä hyvästä mietinnöstä ja olen samaa mieltä useista kohdista, mutta en kuitenkaan kaikista. Andrewsille ja muille haluan painottaa, ettei vihreän ryhmän näkemys huumeista ole yksimielinen; on erilaisia käsityksiä.
Me kaikki olemme luultavasti samaa mieltä siitä, että taistelu huumeita vastaan perustuu yhteistyöhön ja tahtoon. Emme kuitenkaan ole samaa mieltä esimerkiksi rikosoikeuden yhdenmukaistamisesta ja siitä, että se olisi toivottavaa. Minun näkemykseni mukaan se on yksittäisille jäsenmaille kuuluva kysymys. Olen sitä mieltä, kuten mitä ilmeisimmin komissiokin, että 129 artiklaa ei voi käyttää huumeita koskevien lakien ja politiikan yhdenmukaistamisen perustana.
Olen valitettavasti sitä mieltä, että Pirker vähättelee synteettisten huumeiden riippuvuutta aiheuttavaa vaikutusta ja vaarallisia vaikutuksia sekä sitä sosiaalista syrjäytymistä, johon niiden käyttö selkeästi johtaa. En myöskään ole samaa mieltä siitä, että synteettisiä huumeita käytetään etupäässä musiikkipiireissä.
Parlamentin ja jäsenvaltioiden tavoitteena on oltava huumeeton yhteiskunta. Toivon, että parlamentti ottaa etäisyyttä niihin tarkistuksiin, jotka suoraan tai epäsuorasti puhutaan laillistamisen puolesta.

Vanhecke
Arvoisa puhemies, minun täytyy sanoa, että olen erityisen myönteisesti yllättynyt kollega Pirkerin mietinnöstä, koska parlamentin maine huumeiden vastaisen politiikan alalla on itse asiassa muotoutunut kovaäänisen vähemmistön mukaan. On hyvä muistaa, että muutama kuukausi sitten tässä salissa estettiin vain vaivoin mietintö, jolla haluttiin saada aikaan Alankomaiden mallin mukainen pitkälle viety salliva käytäntö jopa sellaisille huumeille, jotka ovat kymmeniä kertoja vaarallisempia kuin tänään keskustelun aiheena olleet synteettiset huumeet. Kollega Pirker sen sijaan kuvaa oikeutetusti kaikenlaisia huumeisiin liittyviä valtavia riskejä ja toteaa, kuinka vakavan rikollista huumekauppa on, sekä ehdottaa sekä ennaltaehkäiseviä että kieltotoimenpiteitä. Mietinnössä todetaan myös oikeutetusti, että kieltotoimenpiteitä täytyy myös soveltaa käytännössä, sen sijaan että ne pelkästään vietäisiin säädöksiin. Tämä vaikuttaa itsestään selvältä, mutta sitä se ei ole.
Haluaisin tehdä vielä lisäyksen käsiteltävänä olevaan mietintöön. Haluaisin painottaa sitä, kuinka tärkeä rooli perinteisellä perheellä on huumeiden käytön ennaltaehkäisyssä. Olen edelleen vakuuttunut siitä, että suuri osa nykyisen yhteiskuntamme pahoista ongelmista johtuu siitä, että perheen rooli yhteiskunnan tukipilarina on suurimmaksi osaksi romahtanut ja että perhe ei enää suojele ja opeta lapsia eikä toimi heille esimerkkinä. Ehkä komission pitäisi laatia suositus, jossa puututaan monissa jäsenvaltioissa tapahtuvaan perheiden materiaaliseen, moraaliseen ja jopa verotuksella toteutettavaan kurjistamiseen.
Loppujen lopuksi on luonnollisesti niin, että Euroopassa riippumattomien jäsenvaltioiden kesken on erittäin vaikea saada aikaan tervettä yhteistyötä huumeiden vastaisessa taistelussa, koska joissain jäsenvaltioissa, ensisijaisesti Alankomaissa mutta ikävä kyllä myös kotimaassani Belgiassa, on otettu käyttöön salliva linja huumeiden käytön suhteen.

Hager
Arvoisa puhemies, olen juuri miettinyt sitä, kuinka vaarallisia huumeista riippuvaisten laskuvarjohyppääjien täytyisi olla yhteiskunnalle. Herra Dupuis´han käsitteli laskuvarjohyppääjiä. Haluan kuitenkin palata vakaviin asioihin ja onnitella esittelijää erittäin sydämellisesti hänen työstään. Olen kyllä aina erittäin rauhallinen, kun tiedän tätä aihealuetta käsittelevien mietintöjen olevan hänen käsissään, koska uskon, että hän takaa sen, että väärin ymmärretyistä vapauttamispyrkimyksistä ei koidu vaaraa lapsillemme.
Mietinnössä ilmaistut synteettisten huumausaineiden erityiset ominaispiirteet ja sivuvaikutukset, erityisesti se suuntaus - jos saan sanoa niin - että on vapaa-ajankäyttäjiä, jotka vahvasti aliarvioivat näiden huumeiden vaikutukset, tekevät näistä huumeista erityisen vaarallisia. Koska näiden muotihuumeiden markkinoinnista on tullut ammattimaista ja uusi elinkeino, mietinnössä esitetyt toimenpiteet, ennen kaikkea tehokas ennaltaehkäisy, ovat todella välttämättömiä. Kaikista näistä syistä kannatamme mietintöä.

Elliott
Arvoisa puhemies, Pirkerin mietinnössä ei ole yleisesti ottaen kovinkaan paljon ongelmakohtia. On tärkeää, että me emme lankea siihen ansaan, että osoittaisimme jonkinlaista sosiaalista hyväksyntää huumeiden käytölle. Siitä huolimatta toivon, että suurin osa meistä on nyt tajunnut, että puhtaasti rangaistuksiin perustuva lähestymistapa ei tule onnistumaan - eihän se onnistu tälläkään hetkellä - ja meillä on vielä paljon tehtävää terveydenhoidossa, koulutuksessa ja siinä, miten me saamme nuoret vieroitettua huumekulttuurista.
Mielestäni Pirkerin mietinnössä on yksi erityinen epäkohta: se on aivan liian optimistinen, aivan liian kunnianhimoinen luodessaan mielikuvan, että me pystymme tässä vaiheessa millään tavalla yhdenmukaistamaan tai lähentämään jäsenvaltioiden huumelakeja. Kuvitelkaapa vain, miten Hollannin lähestymistapa voitaisiin sovittaa yhteen Ruotsin lähestymistavan kanssa. Se ei yksinkertaisesti onnistu. Siksi olen sitä mieltä, että meidän on annettava kaikkien jäsenvaltioiden hoitaa tämä asia omalla tavallaan. Toimenpiteitä on tietysti sovitettava yhteen ja yhteistyötä tietysti tarvitaan. Schulzin ja d'Anconan esittämä tarkistus 21, jonka mukaan tässä vaiheessa ei ole aiheellista puhua yhdenmukaistamisesta, on siten järkevä tarkistus. Jos se hyväksytään, voin kannattaa mietintöä ilman suurempia vaikeuksia. Vastustan kuitenkin tarkistuksia 19 ja 22, joista ei ole paljon apua tässä tilanteessa.
Tämä on hyvin vakava asia. Toivon, että mietintö olisi voitu käsitellä yhdessä d'Anconan mietinnön kanssa hyvin laajaalaisessa keskustelussa. Tilanne on kuitenkin nyt tämä. Mietintö on käsiteltävänämme tänä aamuna. Kun siihen on tehty mainitsemani parannukset, meidän olisi kannatettava sen edustamaa linjaa.

Gradin
Arvoisa puhemies, kunnianarvoisan jäsen Pirkerin erinomaisessa mietinnössä käsitellään yhtä niistä tärkeimmistä ongelmista, joiden kanssa Euroopassa tällä hetkellä painitaan. Me kaikki tiedämme, miten synteettiset huumeet leviävät nykyään Euroopan nuorison keskuudessa kulovalkean tavoin. Suuntaus on yhtä selkeä kaikissa EU: n jäsenvaltioissa. Sen pystyimme toteamaan jo vuonna 1995 komission, parlamentin ja Espanjan puheenjohtajiston yhdessä järjestämässä huumeita käsittelevässä konferenssissa. Lissabonin Euroopan huumausaineseurantakeskus on kahdessa viimeisessä vuosikertomuksessaan vahvistanut pahimmat pelkomme. Kenelläkään ei enää voi olla epäilystäkään siitä, että synteettisistä huumeista on muodostunut yksi vakavimmista uhkatekijöistä jäsenvaltioidemme nuorten elämälle ja terveydelle.
Lukujen takana oleva todellisuus on pelottava. Kyseessä on tietoinen kampanja, jota ohjaavat voimakkaat, kansainvälisesti järjestäytyneet rikolliset voimat. Tarkoitus on selvä: laaja-alaisen huumeiden käytön luominen uuden sukupolven nuorten keskuuteen. Uusia aineita jaetaan ilmaiseksi koulujen ja nuorisotilojen ulkopuolella, jotta aloittelijat houkutellaan kokeilemaan huumeita ja aloittamaan niiden käyttö. Vaikutuksia vähätellään ja väheksytään. Taktiikkana on yhdistää synteettiset huumeet ja uusi houkutteleva nuorisokulttuuri, liittää ne tanssiin, musiikkiin ja voimakkaaseen ryhmätunteeseen. Poissa ovat inhottavat ruiskut, pahanhajuiset piiput ja paljastava savun haju. Strategia on tähän asti ollut tehokas.
EU: n valtionpäämiehet ja pääministerit kiinnittivät huomiota ongelmaan Dublinin huippukokouksessa 1996. Välittömästi sen jälkeen otin virkamiehineni esiin joukon ehdotuksia konkreettisiksi toimiksi. Eräänä lähtökohtanamme oli, että uusien markkinoille ilmaantuvien aineiden kieltäminen kestää nykyään liian kauan. YK: n yleissopimukset eivät yksinkertaisesti riitä. Tuloksena on se, että syyttäjän ja poliisin on vaikea työskennellä tehokkaasti.
Toinen lähtökohta oli, että jäsenvaltioiden tätä asiaa koskevien toimenpiteiden yhtenäistämistä on parannettava, erityisesti mitä tulee toisten voimavarojen ja asiantuntemuksen hyödyntämiseen. Johtopäätös oli, että meidän tarvitsee parantaa kolme kohtaa: ensiksi jäsenvaltioiden välistä tiedonvaihtoa on tehostettava. Toiseksi meidän on voitava tehdä yhteisiä ja tieteellisesti perusteltuja riskien arviointeja. Kolmanneksi meidän on huolehdittava siitä, että synteettiset huumeet voidaan nopeasti kieltää kaikissa jäsenvaltioissa; ei riitä, että muutamassa jäsenvaltiossa ryhdytään toimiin, vaan tarvitsemme yhteisiä toimia.
Tämä on myös neuvoston 16. kesäkuuta 1997 hyväksymän yhteisen toiminnan sisältö. On ollut todella ilahduttavaa todeta, miten intensiivisesti sekä Europol että Lissabonin Euroopan huumausaineseurantakeskus ovat työskennelleet tämän päätöksen toteuttamiseksi. Sen tuloksena meillä on nykyään hyvin toimiva tiedotusjärjestelmä. Ennen vuoden loppua saadaan tehtyä myös ensimmäinen yhteinen tieteellinen tutkimus MBDB: stä, ecstasyn uudesta muodosta. Sen jälkeen ministerineuvostolla on kuukausi aikaa ryhtyä sopiviin toimiin.
Pirkerin mietinnössä on ehdotus siitä, että Itä- ja Keski- Euroopan maat otetaan mukaan tähän työhön ja tuen tätä ajatusta koko sydämestäni. Lukuisilla hakijamaihin suuntautuvilla matkoillani olen toistuvasti saanut vahvistuksen siitä, että amfetamiinin, meta-amfetamiinin ja ecstasyn valmistus ja käyttö leviävät nopeasti myös siellä. Sen vuoksi ei ole epäilystäkään siitä, etteikö olisi etujemme mukaista saada kyseiset maat mahdollisimman nopeasti ja kaikin mahdollisin keinoin mukaan huumeiden vastaiseen taisteluun. Jo tämän kuun lopussa keskustellaan neuvoston kokouksessa ajatuksesta, jonka mukaan hakijamaat liitetään synteettisiä huumausaineita vastaan suunnattuun yhteiseen toimintaan. Toivomukseni on, että voimme mennä asiassa vielä pidemmälle. Työskentelen parhaillani tunnistaakseni kaikki ne sopimukset, jotka ministerineuvosto on tehnyt kolmannen pilarin asioista ja joihin hakijamaat voivat liittyä ennemmin tai myöhemmin.
Toinen asia, jonka Pirker ottaa mietinnössään esille, liittyy esiastekemikaalien valvontaan. Myös tämän kysymyksen otin esille synteettisiä huumausaineita käsittelevässä tiedonannossani vuodelta 1996. Painotin silloin tarvetta vahvistaa synteettisten huumeiden valmistukseen käytettävien kemiallisten perusaineiden valvontaa. Voin tässä yhteydessä mainita, että komissio on jo ehdottanut niiden kahden direktiivin tarkistamista, jotka nykyään säätelevät kyseisten perusaineiden valmistusta ja kauppaa. Nämä ehdotukset on jo muilta osin jätetty Euroopan parlamentille tarkasteltaviksi.
Arvoisa puhemies, kansainväliselle uskottavuudellemme on suuri merkitys sillä, että EU nyt ryhtyy tällä tavoin taistelemaan synteettisiä huumeita vastaan. Kuten tunnettua, kemiallisia huumeita vastaan taisteleminen tulee olemaan tärkeällä sijalla päiväjärjestyksessä, kun Yhdistyneet kansakunnat pitää huumeita koskevan erityisistuntonsa tämän vuoden kesäkuussa. Nykyään pelottavan suuri määrä niin amfetamiinista, meta-amfetamiinista kuin ecstasystakin valmistetaan EU: ssa. Sen vuoksi meidän on aika yrittää löytää malka omasta silmästämme.
New Yorkissa kesäkuussa pidettävä erityisistunto on mielestäni yksi vuoden tärkeimmistä YK: n kokouksista. Tällä hetkellä valmisteluja tehdään ministerineuvostossa täydellä teholla ja kuten tiedätte, komissio on osallistunut työhön yhden tiedonannon muodossa, jossa olemme tuoneet esiin ajatuksiamme ja ideoitamme. Toivon, että tiedonantoa tarkastetaan parlamentissa parhaillaan. Olen itse paikalla New Yorkissa kollegani komissaari Marinin kanssa. Komissio pitäisi myönteisenä, jos myös Euroopan parlamentti olisi paikalla tässä tärkeässä kokouksessa. Sen vuoksi tutkimme nyt mahdollisuutta liittää Euroopan parlamentin edustajia komission valtuuskuntaan. Ymmärtääkseni mahdollisuudet sen onnistumiseksi ovat hyvät.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 12.00.

Varainhoitovuoden 1999 alustava talousarvioesitys (esittely)
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana komission esittely varainhoitovuoden 1999 alustavasta talousarvioesityksestä.

Liikanen
Arvoisa puhemies, komissio hyväksyi 29. huhtikuuta alustavan talousarvioesityksen varainhoitovuodelle 1999. Tammikuussa asettamiensa suuntaviivojen ja kolmen osapuolen vuoropuhelun johtopäätösten pohjalta komission esityksen loppusummat ovat 97 miljardia euroa maksusitoumusmäärärahojen ja 86 miljardia euroa maksumäärärahojen osalta. Vuoden 1999 ATE: ssa laskentayksikkönä käytetään ensimmäistä kertaa euroa. Varainhoitovuoden 1998 talousarvioon nähden nämä kokonaissummat merkitsevät 6, 5 %: n korotusta maksusitoumusmäärärahojen ja 3, 4 %: n korotusta maksumäärärahojen osalta.
Laatiessaan alustavaa talousarvioesitystä vuodelle 1999 komission oli löydettävä ratkaisu kahden ristiriitaisen tavoitteen välille: toisaalta oli noudatettava vuonna 1993 tehtyä toimielinten välistä sopimusta ja toisaalta oli säilytettävä kurinalainen budjettilinja.
Tämän vuoksi vuoden 1999 alustavalle talousarvioesitykselle on tunnusomaista rakennetoimien korkea ja väistämätön kasvu, joka on yli 16 % maksusitoumusmäärärahojen ja 9 % maksumäärärahojen osalta. Kaikkien muiden otsakkeiden maksusitoumus- ja maksumäärärahoja ehdotetaan korotettavaksi yhteensä ainoastaan puolella prosentilla.
Komissio ehdottaa samassa yhteydessä korjaavaa ja täydentävää talousarviota varainhoitovuodelle 1998. Sen perusteella jäsenvaltioille voitaisiin palauttaa 1, 3 miljardia ecua johtuen määrärahojen alikäytöstä vuonna 1997 ja korkeammista arvioista perinteisten omien varojen suhteen.
Palautuksen laskennassa on otettu huomioon seuraavat lisämenot: sosiaalirahastolle 450 miljoonaa ecua, PHARE-ohjelmalle 150 miljoonan ecua maksusitoumusmäärärahoina ja humanitaariseen apuun 150 miljoonaa ecua maksusitoumusmäärärahoina ja 100 miljoonaa ecua maksumäärärahoina.
Alustava talousarvioesitys varainhoitovuodelle 1999 merkitsee erään aikakauden loppua ja toisen alkua: se on viimeinen vuoden 1993 toimielinten välisen sopimuksen puitteissa tehty ATE ja se muokkaa maaperää Agenda 2000: lle, jonka olisi mahdollistettava unionin historiallinen laajentuminen Keski- ja Itä-Eurooppaan myös nykyisessä julkisten menojen suhteen tiukentuneessa ilmapiirissä.
Vuonna 1993 tehdyssä toimielinten välisessä sopimuksessa Euroopan parlamentti, neuvosto ja komissio hyväksyivät kaksi päätavoitetta yhteisön rahoitustoiminnalle vuoteen 1999 saakka. Ensinnäkin oli vahvistettava oleellisesti unionin sosioekonomisen yhteenkuuluvuuden rahoitusta vuoden 1988 sopimuksen jatkamiseksi ja Maastrichtin sopimuksen täysipainoisen toteuttamisen varmistamiseksi; ja toiseksi oli vahvistettava erityisesti ulkoisen yhteistyön rahoitusta. Eurooppaneuvoston Cannesissa tekemien kunnianhimoisten päätösten jälkeen tämä rahoitus suunnattiin pääasiassa Keski- ja ItäEuroopan maihin ja Välimeren alueen kolmansiin maihin.
Lisäksi oli selvää, että vuonna 1992 päätetyt maatalousuudistukset edellyttävät tuntuvia korotuksia talousarviomäärärahoihin, mutta keskipitkällä aikavälillä niiden pitäisi johtaa määrärahojen vakiintumiseen.
Näihin tavoitteisiin voidaan päästä yhteisön 1999 vuoden talousarviossa. Lopuksi tarvitaan vielä yksi suuri korotus, jotta rakennetoimille voidaan varata täydet määrärahat. Vuoden 1999 hintatasossa ja yhteisön laajentumisen seuraukset huomioon ottaen määrärahojen tarve on 208 miljardia euroa. Varainhoitovuonna 1999 rakennetoimien osuus kaikista määrärahoista on käytännöllisesti katsoen sama kuin maatalouden osuus eli noin 40 %. Viimeinen vuodelle 1999 tarvittava korotus on siis todella huomattava.
Ulkoisen yhteistyön suhteen PHARE- ja MEDA-ohjelmille ehdotettavat määrärahat noudattavat Cannesin huippukokouksessa tehtyjä päätöksiä. Kun otetaan huomioon PHARE: n lisätalousarvio vuodelle 1998, valtion ja hallitusten päämiesten antamat lupaukset tulevat täydellisesti lunastetuiksi.
Unionin itäisten ja eteläisten naapurimaiden taloudelliseen tukemiseen tarvittavien määrärahojen korottaminen uudelle tasolle on edellyttänyt syvälle käyviä muutoksia kyseisten ohjelmien hallinnoinnissa ja komission organisaatiossa. Mainitsen vain muutaman esimerkin: PHARE-ohjelman uusi kohdentaminen, pian toteutuva entisen Jugoslavian kanssa käytävän yhteistyön uudelleenjärjestely ja organisaatiopuolella rahoitusosastojen perustaminen ja lähiaikoina toteutuva ulkoisten ohjelmien yleisen rakenteen käyttöönotto ulkoisten toimintaohjelmien hallinnoinnin yhdenmukaistamiseksi. Näiden toimenpiteiden tarkoituksena on parantaa tulevaisuudessa ulkoisten yhteistyöohjelmien käsitteellistä ja organisatorista perustaa.
Yhteisen maatalouspolitiikan osalta rahoitustarve on kasvanut kolmanneksella vuodesta 1992, ja se johtuu erityisesti ensimmäisen uudistuskierroksen rahoituksesta. Vuonna 1999 tilanteen odotetaan kuitenkin vakiintuvan samalle tasolle kuin kahtena edellisenä vuonna. Toimielinten välisessä sopimuksessa vuonna 1993 asetetut tavoitteet voidaan siis saavuttaa, ja siihen tarvitaan huomattavasti vähemmän yhteisön varoja kuin mitä Edinburghissa oletettiin. Vuoden 1999 alustava talousarvioesitys on 1, 11 % yhteisön BKT: sta. Suhteessa rahoitusnäkymien kokonaisrahoituksen 1, 24 %: n enimmäismäärään se merkitsee noin 11 miljardin euron tosiasiallista säästöä jäsenvaltioille jo pelkästään vuonna 1999.
On varmasti totta, että vuonna 1995 liittyneiltä uusilta jäsenvaltioilta saadut tulot, tiettyjen maataloustuotteiden suotuisat olosuhteet maailmanmarkkinoilla ja mahdollisimman suuret ponnistelut maksumäärärahojen liiallisen budjetoinnin estämiseksi ovat vaikuttaneet merkittävällä tavalla tähän tulokseen. Mutta se on kiistämättä seurausta myös budjettistrategian tietoisesta muuttamisesta. Komissio ja budjettivallan käyttäjä ovat onnistuneet saamaan yhteisön talousarvion samalle linjalle kaikkien talous- ja rahaliittoon pyrkivien jäsenmaiden budjettiponnistusten kanssa, vaikka ne ovat noudattaneet toimielinten välisen sopimuksen päätavoitteita.
Vuonna 1998 yhteisön talousarvion kasvu on 1, 4 % maksumäärärahojen osalta. Korjaava ja täydentävä talousarvio mukaan lukien kasvua olisi 2, 1 %. Samaan aikaan jäsenvaltioiden julkiset menot ovat kasvaneet 3, 2 %: lla, mikä merkitsee sitä, että yhteisön menot ovat jäsenvaltioiden keskiarvon alapuolella. Vuoden 1999 osalta käytettävissä olevat ennusteet viittaavat siihen, että julkiset menot jäsenvaltioissa kasvavat 3, 6 %: lla. Alustavassa talousarvioesityksessä ehdotettu 3, 4 % vastaa näin ollen "karkeasti ottaen kansallisten talousarvioiden kasvua" , kuten Euroopan parlamentti edellytti vuoden 1999 talousarviomenettelyn suuntaviivoja koskevissa päätöslauselmissaan.
Toinen esimerkki budjettistrategian muutoksesta ovat rahoitusnäkymien marginaalit sisäisille, ulkoisille ja hallintomenoille. Marginaalien sisällä voidaan pysyä politiikalla, jossa asiat ovat selkeässä tärkeysjärjestyksessä. Otsakkeessa 3, sisäpolitiikka, painopiste on jälleen työllisyydessä ja kasvua lisäävässä rahoituksessa: Euroopan parlamentin aloite työllisyyden ja kasvun edistämiseksi, viides tutkimusohjelma ja Euroopan laajuisten verkkojen vahvistaminen.
Otsake 4, ulkoiset toimet, keskittyy, kuten jo mainitsin, Cannesin huippukokouksessa annettujen lupausten täyttämiseen. Uusi AKT-maiden banaanituotteita koskeva ehdotus on myös otettu huomioon. Useimpien ulkoisten yhteistyöohjelmien määrärahoihin ei ehdoteta korotuksia mutta joitakin jälleenrakennus- ja uudelleenkoulutusohjelmia on pyritty yhdistämään sopivien maantieteellisten ohjelmien yhteyteen.
Hallintomenojen osalta komissio pyytää ainoastaan edelliseen laajentumiseen liittyvää 110 virkaa. Sisäisissä järjestelyissään komissio toistaa viimevuotisen menettelynsä keräämällä yhteen 1 % kaikkien osastojen ja pääosastojen viroista mahdollista uudelleenjärjestelyä varten. Lisätoimiin on ryhdytty vapaana olevien paikkojen vähentämiseksi. Jos eläkkeitä ei oteta lukuun, komission hallintomäärärahoja olisi korotettava ainoastaan 1, 3 %: lla. Muiden toimielinten osalta komissio esittää yhtä tiukkaa linjaa. Koska eläkkeet ovat kasvaneet kaikissa toimielimissä 6, 7 %: lla, otsakkeen 5 menot voitaisiin rajoittaa alle 2 %: iin.
Lopuksi haluaisin kiinnittää huomionne siihen, että komissio on varainhoitovuoden 1999 alustavan talousarvioesityksen yhteydessä vahvistanut aikomuksensa ehdottaa 100 miljoonan euron määrärahaa PEACE-yhteisöaloitteelle. Komissio uskoo, että tarvittavat varat löydetään organisoimalla yleisesti uudelleen yhteisön aloitteita, mistä se tekee ehdotuksen talousarviomenettelyn kuluessa.

Dührkop Dührkop
Kiitos, arvoisa puhemies. Ja kiitos, komissaari Liikanen, varainhoitovuoden 1999 alustavan talousarvioesityksen perusteellisesta esittelystä. Haluaisin myös lausua teille kiitokset siitä, että voimme tänä vuonna työskennellä talousarvion parissa hyvissä ajoin, sillä te olette antaneet alustavan talousarvioesityksenne suunniteltua aiemmin, minkä ansiosta voidaan harjoittaa kolmen osapuolen välistä vuoropuhelua neuvoston kanssa 17. heinäkuuta heinäkuun lopun asemesta ja tämä parlamentti ja toimivaltaiset valiokunnat voivat työskennellä rauhassa ennen ensimmäistä käsittelyä.
Haluan myös sanoa teille, että parlamentti on jo ilmaissut pääpiirteittäin ensisijaiset tavoitteensa varainhoitovuoden 1999 talousarviota varten ja vaikka me olemmekin yhtä mieltä siitä, että on saatava aikaan kurinalainen talousarvio, unionin hankkimia sitoumusmäärärahoja ei saa supistaa pelkästään kirjanpidollisista syistä vuoden lopussa.
Joka tapauksessa nyt ei ole oikea aika, arvoisa komissaari, aloittaa keskustelua. Näin ollen tyydyn vain kiittämään teitä esittelystänne ja sanomaan, että emme voi olla samaa mieltä joistakin yksityiskohdista ja että toimivaltaisten valiokuntien on lausuttava niistä mielipiteensä. Kaikki ei ole kultaa, mikä kiiltää.
On eräs seikka, jota haluaisin painottaa: te tiedätte erittäin hyvin, arvoisa komissaari, ettei teidän korjaava ja täydentävä talousarvionne ratkaise tässä varainhoitovuoden 1999 talousarviossa ongelmaa sitoumus- ja maksumäärärahojen välisestä ristiriidasta. Toivon, että mahdollinen ratkaisu syntyy näiden keskustelujen pohjalta.
Muilta osin, arvoisa komissaari, kiitän teitä yhteistyöstä ja uskon, että me kaikki yhdessä - te, parlamentti ja myös neuvosto - saamme tämän talousarvion onnistuneesti päätökseen.

Liikanen
Arvoisa puhemies, rouva Dührkop Dührkop kysyi, säilyykö maksusitoumus- ja maksumäärärahojen välinen ero vuonna 1998. Me ehdotamme nimenomaan, että sosiaalirahaston maksumäärärahoihin lisätään 560 miljoonaa ecua. Se johtuu siitä, että maksumäärärahoilla ei ole pystytty kattamaan kaikkia sitoumuksia. Viime vuoden lopulla osa sosiaalirahaston menoista oli siirrettävä seuraavalle vuodelle. Me teimme tämän 560 miljoonan ecun lisäyksen tilanteen helpottamiseksi, jotta vastaavanlaisiin vaikeuksiin ei enää suuressa määrin jouduttaisi. Emme tiedä, onko summa täysin riittävä, mutta se helpottaa tilannetta ainakin vähän.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.

Tupakkatuotteiden mainonta
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A40150/98) neuvoston vahvistamasta yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin antamiseksi tupakkatuotteiden mainontaa ja niiden hyväksi tapahtuvaa sponsorointia koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä (C4-0034/98-00/0194(COD)) (Esittelijä: Cabrol).

Cabrol
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, hyvät kollegani, me valmistaudumme ilmaisemaan kantamme direktiiviehdotuksesta, joka koskee - korostan sen nimeä - tupakkatuotteiden mainontaa ja niiden hyväksi tapahtuvaa sponsorointia koskevien jäsenvaltioiden lakien lähentämistä.
Aluksi haluaisin sanoa, lopettaakseni heti kaiken keskustelun aiheesta, että tämän direktiivin perusta on täysin sopiva, ja koska se tukeutuu 100 a artiklaan, kuten sen nimestä voidaan päätellä, sen tavoitteena on todella poistaa jäsenvaltioiden lakien välillä olevat suuret erot, jotka aiheuttavat esteitä alan palvelujen vapaalle tarjoamiselle ja vääristävät kilpailua, mikä haittaa sisämarkkinoiden toimintaa. Tämän asiakirjan oikeudelliseen perustaan, toistan tämän, ei siis liity mitään ongelmaa. Parlamentin oikeudellinen yksikkö sitä paitsi vahvisti sen 27. maaliskuuta 1998 antamassaan lausunnossa, vaikka jopa oikeusasioita ja kansalaisten oikeuksia käsittelevä valiokunta ajoi päinvastaista kantaa. Lisäksi Euroopan parlamentti vahvisti 100 a artiklan sopivaksi oikeudelliseksi perustaksi ensimmäisessä käsittelyssä, eikä mikään lainsäädäntöprosessiin sen jälkeen osallistunut toimielin ole kiistänyt sitä. Oikeudellisen perustan kiistämistä koskevien tarkistusten hyväksyminen tekisi tästä toisesta käsittelystä täysin järjettömän, ja siksi pyydän teitä ehdottomasti hylkäämään ne.
Toiseksi haluaisimme vielä sanoa, että 100 a artikla sopii kaiken lisäksi erinomaisesti tähän tapaukseen, koska sen 3 kohdassa sanotaan nimenomaan, että kun Euroopan komissio ehdottaa sisämarkkinoiden toimintaa terveyden ja kuluttajansuojan alalla koskevia toimenpiteitä, se perustaa ehdotuksensa kuluttajien suojelun korkeaan tasoon. Se pitää siis paikkansa tässä direktiivissä, jonka tavoitteena on lähentää tällä hetkellä erilaisia kansallisia säädöksiä siten, että niissä kielletään tulevaisuudessa tupakkatuotteiden suora ja epäsuora mainonta, mikä siis edistää kuluttajien suojelun korkeaa tasoa. Tupakka nimittäin tappaa: joka vuosi Euroopan unionissa 500 000 ihmistä maksaa siitä veronsa sairastumalla suusyöpään, ylempien hengitysteiden syöpään, keuhkosyöpään, virtsarakon syöpään tai sydänsairauksiin tai aiheuttamalla sairauksia ympäristössään - lapset kärsivät kroonisista hengityselinsairauksista, kun heidän vanhempansa polttavat. Mutta tästä huolimatta tupakkamainonta houkuttelee polttamaan ja aiheuttaa järjettömiä kuolemia. Houkuttelu tupakanpolttoon on itse asiassa houkuttelua kuolemaan, ja se tapahtuu pelkästään tupakkayritysten taloudellisten etujen vuoksi.
Sitten kolmanneksi voisimme sanoa, että yhteinen kanta tyydyttää parlamenttia, sillä siihen on sisällytetty suurin osa ensimmäisessä käsittelyssä hyväksytyistä tarkistuksista. Teksti ei toki ole täydellinen, mutta se tuo huomattavaa edistystä tälle alueelle. Se kieltää tupakkatuotteiden suoran ja epäsuoran mainonnan, mutta jättää toissijaisuusperiaatteen mukaisesti tiettyjen alueiden sääntelyn jäsenvaltioiden tehtäväksi ja antaa kolmen vuoden määräajan kansallisten säännösten voimaantulolle. Se sisältää myös varaukset määräajan pidentämisestä lehdistön ja sponsoroinnin osalta. Teksti on siis paras mahdollinen kompromissi, johon tällä hetkellä oli mahdollista päästä, ja sen ansiosta voidaan toteuttaa kaikki tarvittavat taloudelliset mukautukset, joiden tarpeellisuudesta olen hyvin tietoinen.
Kuten tiedätte, teksti on tulos vaikeista, hyvin vaikeista neuvotteluista, jotka kestivät lähes kymmenen vuotta. Sen vuoksi, jotta ei tarvittaisi uusia neuvotteluja, jotka saattaisivat horjuttaa saavutettua herkkää tasapainoa ja viivyttää liiallisesti, tai jopa lykätä hamaan tulevaisuuteen tämän direktiivin toteutumista, me olemme pyytäneet, että se hyväksytään ilman tarkistuksia. Suosituksestamme huolimatta yhteinen kanta on kuitenkin aiheuttanut todellisen tarkistusten vyöryn. Älkäämme nyt erehtykö, hyvät kollegani: vaikka tiettyjen tarkistusten takana on hyvää tarkoittavia parlamentin jäseniä, jotka haluavat parantaa yhteistä kantaa mutta saattavatkin vaaraan koko direktiivin, niin suurin osa tarkistuksista on sellaisten jäsenten esittämiä, jotka ovat jo pitkään ajaneet tiettyä linjaa, jotka ovat täysin tietoisia siitä, mihin he pyrkivät, ja joiden taustalla ovat tietyt painostusryhmät, ja minulla on todisteet siitä, että heidän maidensa julkinen mielipide ei tue yhdessäkään tapauksessa heidän kantaansa. Heidän tarkistuksensa ovat todellisuudessa verukkeita, joilla direktiivin käsittelyä halutaan pitkittää sen toteutumisen estämiseksi.
Tällaista menettelyä on mahdoton hyväksyä. Tällainen asenne on käsittämätön, kun ajatellaan, miten vaativaisia parlamentin jäsenet ovat puolustaessaan ilman tai veden laatua, jonka muuttuminen on tietysti vaarallista, mutta se on paljon vähemmän vaarallista kuin tupakanpoltto. Hyvät kollegani, älkäämme syyllistykö historian edessä massamurhaan vaan hyväksykäämme yhteinen kanta sellaisenaan, jotta me saamme aikaiseksi kaupalliset säännökset - korostan tätä jälleen - mainonnalle, jonka on oltava samanlaista kaikkialla Euroopan unionissa, ja jotta houkuttelu järjettömään itsetuhoon, itsensä vahingoittamiseen saadaan vihdoinkin loppumaan.
(Suosionosoituksia )

Janssen van Raay
Arvoisa puhemies, saan itse tupakoimattomana kiittää yskästäni niitä, jotka tupakoivat.
Olen samaa mieltä professori Cabrolin kiihkeästä vetoomuksesta tupakoinnin vähentämiseksi. Hän on vedonnut kansanterveyden perusteella ympäristövaliokuntaan tupakan kieltämiseksi yleisesti. Oikeusasioita käsittelevä valiokunta ei ole tarkastellut tupakka-asioita lainkaan. Oikeusasioita käsittelevä valiokunta ei ole tarkastellut lainkaan myöskään kansanterveyttä. Oikeusasioita käsittelevä valiokunta on vain pohtinut, edistääkö tupakan täydellinen mainoskielto sisämarkkinoiden toimintaa vai ei.
On selvää, että autojen tai alkoholijuomien kieltäminen ei edistäisi lainkaan yhteismarkkinoiden toimintaa. 100 a artikla on siis sopimaton keino. Saksan liittopäivät on jo päättänyt antaa asian yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi. Toisin kuin parlamentti, komissio tai neuvosto, nimenomaan yhteisöjen tuomioistuin noudattaa aina sääntöjä, jos perustamissopimuksesta löytyy tätä aihetta koskeva erityinen artikla. Myös tätä käytetään hyväksi, eikä suinkaan vain yleistä artiklaa. Toisin sanoen, jos tämä direktiivi hyväksytään, tuomioistuin hylkää sen, koska ei ole olemassa oikeudellista perustaa. Oikeudellinen perusta on kuitenkin olemassa. Maastrichtin sopimuksen 129 artiklassa vedotaan kansanterveyden edistämiseen, ja juuri tämä 129 artikla on apu niille, jotka haluavat kieltää tupakan.
Auton käytön seurauksena menehtyy enemmän viattomia sivullisia. Jos auton käyttöä halutaan vähentää kansanterveyden perusteella kieltämällä mainonta, mikä rajoittaisi kauppaa ja estäisi sisämarkkinoiden toimintaa, perustana täytyy käyttää 129 artiklaa. Professori Cabrol saa asiassa tukeni, mutta tällainen auton käytön vähentäminen ei tule kysymykseen. Näin ollen mietintö on palautettava valiokunnalle. Myös neuvoston lakiosasto on sanonut ei.

Díez de Rivera Icaza
Arvoisa puhemies, olemme melkein yhdeksän vuotta, ja tämän parlamentin aloitteesta, puheenjohtajuuskausi toisensa jälkeen, pyrkineet siihen, että tupakkatuotteiden suora tai epäsuora mainonta samoin kuin urheilutapahtumien sponsorointi unionin sisällä kiellettäisiin.
Tupakan niin aktiivisten polttajien kuin passiivisten polttajienkin terveydelle aiheuttamat haitat tunnetaan erittäin hyvin, ja me parlamentin jäsenet, jotka olemme ponnistelleet tässä asiassa lähes vuosikymmenen ajan, olemme puhuneet niistä kyllästymiseen asti.
Tupakka tappaa, kuten opettaja Cabrol sanoi. Kaikista syöpätapauksista 30 %: lla on yhteys tupakan kulutukseen. Se on myös suurin ennenaikaisten kuolemien syy, yli puoli miljoonaa kansalaista kuolee joka vuosi unionissa tämän vuosien kuluessa yleistyneen ikävän tavan vuoksi, ja siihen on jopa liitetty mukaan lainvastaisia lisäaineita, jotka pahentavat riippuvuutta nuorten ja lasten keskuudessa, joista jotkut ovat viisivuotiaita. Todella kauheaa, arvoisa puhemies.
Jätän mainitsematta sellaiset järkevyydeltään kyseenalaiset tai käsitteellisesti hatarat perustelut kuin että autokin on vaarallinen ja niin edelleen, koska me puhumme tänään täällä terveyden ja elämän suojelemisesta emmekä, kuten tupakantuottajat tekevät, sairaan ja surullisen kehityksen tukemisesta yksityisten taloudellisten etujen tyydyttämiseksi.
Suoralla ja epäsuoralla mainonnalla ja urheilutapahtumien sponsoroinnilla on ja on ollut vailla pienintäkään epäilystä tärkeä rooli tupakan kulutuksen yleistymisessä nuorten keskuudessa, me kaikki tiedämme sen. Sen takana ovat kuitenkin useat taloudelliset edut, kuten pohjoisamerikkalaisten tupakantuottajien skandaalimainen yritys päästä sopimukseen on selvästi osoittanut.
Yhteinen kanta, jota me nyt käsittelemme, on ensiaskel, kaikkea muuta kuin helpon kompromissin tulos, tarvittavaan suuntaan, ja suhtaudumme siihen siksi tyytyväisinä vaikkakin myös varovaisina, koska on vaikea ymmärtää, että sponsorointi sallitaan vielä aina vuoteen 2006 asti tai että joillakin alueilla tuetaan vielä tupakkatuotteita, jotka vahingoittavat erittäin vakavasti terveyttä.
Sanoistani huolimatta se ei ole suinkaan halveksittava ensiaskel syövänvastaisen toimintasuunnitelman puitteissa ja äänestämme sen puolesta.
En haluaisi päättää, arvoisa puhemies, tätä historiallista keskustelua onnittelematta esittelijää, opettaja Cabrolia, samoin kuin nykyistä puheenjohtajamaata ja edellistä puheenjohtajamaata Luxemburgia, joiden työn ansiosta oli mahdollista päästä tähän sopimukseen yhtenäismarkkinoiden puitteissa oikeusasioita käsittelevän valiokunnan oudosta tulkinnasta huolimatta, kuten jo tapahtui, arvoisa puhemies, ensimmäisessä käsittelyssäkin.

Grossetête
Arvoisa puhemies, sanoisin, että meillä on nyt käsiteltävänämme aihe, joka on hyvin poliittinen ja joka asettaa selvästi vastakkain tupakkateollisuuden puolustajat ja kansanterveyden puolustajat. Toivoisin, että meidän ensisijainen tavoitteemme parlamentissa olisi kansanterveyden puolustuminen. Naisena minua kauhistuttaa, kun näen nuoria raskaana olevia naisia, jotka polttavat. On hyvin tunnettua, että tupakointi raskauden aikana on erittäin haitallista syntyville lapsille, jotka syntyvätkin usein painoltaan ja pituudeltaan heikommin kehittyneinä.
Jos palataan tupakkatuotteiden mainontaan, niin keihin se kohdistuu? Se kohdistuu yksinkertaisesti nuoriin, koska tupakkateollisuuden on uudistettava tupakoivaa väestöä. Kohteena ovat siis nuoret, ja tiedetään erittäin hyvin, millainen teho mainonnalla on vaikutuksille alttiisiin nuoriin, jotka haluavat esikuvia oman persoonansa esille tuomiseksi. Kun nuoret on saatu koukkuun, he eivät onnistu lopettamaan, eikä mainonnalla ole siinä vaiheessa enää vaikutusta.
Entä mitä tekevät monikansallisten tupakkayritysten talutusnuorassa olevat jäsenet tämän ongelman suhteen? He vetoavat oikeudellisiin näkökohtiin. He viittaavat 129 artiklaan, jonka perusteella voidaan toteuttaa ainoastaan kansanterveyttä edistäviä toimenpiteitä. Me emme saa kuitenkaan sulkea silmiämme. Jos oikeudellisena perustana olevaa 100 a artiklaa ei sovelleta, lopputuloksena on kilpailun vääristyminen, koska sisämarkkinoilla on valtavia eroja tupakkatuotteiden mainontaa ja niiden hyväksi tapahtuvaa sponsorointia koskevien kansallisten lakien välillä. Erot ovat lisäksi sen kaltaisia, että ne estävät tuotteiden vapaata liikkuvuutta erityisesti mainosten osalta. 100 a artiklan perusteella voidaan terveyteen liittyvillä aloilla toteuttaa korkeaa suojelun tasoa, ja sitähän me toivomme.
Torjun myös väitteet siitä, että me tyrehdytämme suurten urheilutapahtumien tai pienten urheiluseurojen rahoituksen. Tällaiset väitteet loukkaavat kaikkien muiden alojen kuin tupakkateollisuuden sponsoreita, jotka panostavat valtavasti urheilukilpailujen rahoittamiseen. Esimerkkinä mainitsen suuret purjehduskilpailut ja nimen Fleury-Michon.
Valtaosa Euroopan kansalaisista, myös Saksassa, kannattaa tupakkamainonnan kieltämistä. He odottavat edustajiltaan poliittista päätöstä. Sanonkin niille kollegoille, jotka ovat tehneet kaikkensa tekstin tiukentamiseksi ainoastaan sen vuoksi, että se jäisi hyväksymättä: minä olen tietoinen siitä, että tupakkateollisuus sponsoroi joitakin Saksan poliittisia kokouksia; minä olen tietoinen siitä, että Saksa luuli, että neuvosto ei pääsisi asiasta yksimielisyyteen, ja myös siitä, että se aloitti neuvottelut tästä direktiivistä vasta myöhäisessä vaiheessa. Tätä strategista virhettä Saksa yrittää nyt korjata keinolla millä hyvänsä.
Olen pahoillani siitä, että minun ryhmäni on päättänyt antaa useampia puheenvuoroja mainontaa kannattaville jäsenille. Se on mielestäni aika halpamaista, ja lisäksi me annamme itsestämme huonon kuvan. Olkaamme vapaita parlamentin jäseniä ja äänestäkäämme lähimmäistemme, Euroopan kansalaisten edun mukaisesti.
Tämänpäiväisestä Le Monde -lehdestä, joka on suhteellisen vakavamielinen sanomalehti, jonka te tunnette, voidaan lukea, että WHO: n mukaan ainoa syöpä, jonka odotetaan lisääntyvän tulevaisuudessa, on keuhkosyöpä yksinkertaisesti siitä syystä, että tupakointi on lisääntynyt. WHO täsmentää lisäksi, että tupakka tappaa joka vuosi 3, 5 miljoonaa ihmistä maailmassa ja että vuonna 2020 vastaava luku nousee 10 miljoonaan.
Jätän teidät miettimään näitä lukuja ja ehdotan näin ollen, että noudatatte herra Cabrolin suositusta ja hyväksytte yhteisen kannan sellaisenaan, ilman tarkistuksia.

Hermange
Arvoisa puhemies, arvoisa esittelijä, hyvät kollegat, sallinette, että esitän aluksi kiitokseni professori Cabrolille hänen sisukkuudestaan ja vilpittömästä halustaan saada aikaiseksi tupakkamainonnan kielto ja hänen mietinnöstään, jossa suositellaan hyvin selvästi neuvoston vahvistaman yhteisen kannan hyväksymistä tupakkatuotteiden mainontaa ja niiden hyväksi tapahtuvaa sponsorointia koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämistä koskevasta direktiiviehdotuksesta.
Toivon saavani hänet vakuuttuneeksi täydestä tuestani ja kiitän häntä hänen rohkeasta kannastaan, jota meidän on seurattava, tupakoinnin liian monien suorien ja epäsuorien uhrien, kuten rouva Grossetête juuri sanoi, ja niiden 13 000 eurooppalaisen lääkärin puolesta, joiden joukossa on kymmenen Nobelin palkinnon saajaa, jotka ovat allekirjoittaneet vetoomuksen tämän direktiivin puolesta.
On ajateltava, että tupakka tappaa joka vuosi 548 000 eurooppalaista, mikä merkitsee sitä, että tupakointi aiheuttaa enemmän kuolemia kuin liikenneonnettomuudet, alkoholi, murhat, huumeet ja itsemurhat yhteensä. Esille on tuotu myös se, että tupakan mainonnalla on huomattava vaikutus nuoriin, joita houkutellaan tupakoimaan tarjoamalla heille samaistumiskohteeksi epätodellista elämäntapaa. Meidän on suojeltava ja valistettava nimenomaan nuoria, jotka ovat Euroopan elävä voima ja tulevaisuus, jotta he pystyvät tietoisesti ja vapaasti valitsemaan oman elämäntapansa.
Suhteessa tähän inhimilliseen todellisuuteen tupakkateollisuuden taitavasti järjestämässä painostuskampanjassa esille tuodut oikeudelliset näkökohdat viittaavat siihen, että pyrkimyksenä on sivuuttaa keskustelu varsinaisesta asiasta ja korvata se menettelyä koskevalla keskustelulla. Mutta me emme hairahdu sille tielle, hyvät kollegani: kyseessä on poliittinen päätös, joka meidän on tehtävä hyväksymällä Cabrolin mietintö.
Tuomioistuin tehköön päätöksensä oikeudellisesta perustasta, jos asia viedään sen käsiteltäväksi; se on sen oikeus. Mutta Euroopan parlamentti, Euroopan kansalaisten ääni, ei voi jättää käyttämättä tätä tilaisuutta puolustaa tervettä, läheisillemme rakasta Eurooppaa ja samalla tahdonvoimaista ja käytännönläheistä kuvaa Euroopasta, jossa poliittiset päätökset - yhdestä kerrasta ei muodostu tottumusta - vievät voiton kylmästä hallinnollisesta menettelystä.

Kestelijn-Sierens
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, hyvät kollegat, tämä koko oikeudellisen perustan pyörittely on sellainen asia, jonka ansaan emme saa langeta. Parlamentin, komission ja neuvoston lakiosastot vahvistavat, että 100 a artikla on oikea perusta. Tässä on selvästi kysymys sisämarkkinoista. Myös Kanadassa ja Australiassa on päätetty liittovaltion kattavasta kiellosta perustana media- ja mainospalvelujen vapaa liikkuminen yhteismarkkinoilla.
Sitten sisällöstä. Jotkut ovat sitä mieltä, että mainonta täytyy sallia niin kauan kuin tuotetta saadaan myydä laillisesti. Laillisen tuotteen mainoskielto ei ole mikään uusi asia. Lääkkeiden mainoskielto astui voimaan vuonna 1992, ja sen perustana oli 100 a artikla. Jotkut väittävät, että tupakointi ei vähene, vaikka mainostaminen kielletään. Ison-Britannian kansanterveysministeriön tilastoista voimme lukea, että tupakointi on vähentynyt mainoskiellon seurauksena Norjassa, Suomessa, Kanadassa ja Uudessa-Seelannissa. Liberaalina haluan sanoa, että kansanterveyden nimissä voidaan rajoittaa sananvapautta ja vapaan markkinatalouden periaatteita. Yhteisön tehtävänä on suojella kansalaisiaan sellaiselta tuotteelta, joka aiheuttaa suoranaisesti yli puolen miljoonan eurooppalaisen kuoleman vuosittain. Sama yhteisö muuten joutuu kattamaan terveydenhuollon kustannukset.
Hyvät kollegat, lisäksi nuorisoamme täytyy suojella. Heihin on helppo vaikuttaa mainoksissa esiintyvän kovanaamaisen karjapaimenen avulla, joka muuten on itse kuollut keuhkosyöpään. Lohdutukseksi niille, jotka ovat huolissaan työllisyydestä, voidaan sanoa, että tämän direktiivin sosioekonomisia seurauksia rajoitetaan sen voimaanastumisen pitkillä siirtymäajoilla, jotka sisältyvät neuvostossa saavutettuun kompromissiin.
Hyvät kollegat, tupakkaa vastaan ei taistella ainoastaan täällä vaan myös muualla maailmassa. Meillä on tiedossa tupakkasektorin sairaalloinen suhtautuminen asiaan. Haluan vedota kollegoihini, jotta he äänestäisivät yhteisen kannan puolesta ja kaikkia tarkistuksia vastaan, vaikka niitä olisikin esitetty muka kansanterveyden edistämiseksi.

González Álvarez
Arvoisa puhemies, ryhmämme puolustaa ympäristövaliokunnan ja herra Cabrolin kantaa - joka on sama - sikäli, että me hylkäämme kaikki tarkistukset, jotka voivat heikentää neuvoston sopimusta, koska vaikka tarkistuksia esitettäisiin mitä parhain aikein, ne voivat johtaa ainoastaan siihen, ettei neuvoston kanta ole enää sellainen kuin se oli. Todisteeksi siitä, että kaikkien ryhmien jäsenet ovat ympäristövaliokunnassa äänestäneet Cabrolin mietinnön puolesta sellaisena kuin se nyt on ja neuvoston yhteisen kannan puolesta, käy se, että 37 tuon valiokunnan jäsentä on äänestänyt mietintöön sisältyvän ehdotuksen puolesta.
On hyvin selvää, että on olemassa kaikenlaisia paineita. On myös hyvin selvää, että oikeudellisen perustan käyttö on tekosyy sille, että neuvoston yhteinen kanta yritetään mitätöidä. Kun sanotaan, että on käytettävä 129 artiklaa, unohdetaan se, että tuon artiklan nojalla ei voida toteuttaa toimenpiteitä jäsenvaltioiden lakien ja asetusten yhdenmukaistamiseksi. Kyse on siis pelkästä tekosyystä. Mielestämme se on niin selvä tekosyy, että mielestämme neuvoston ja ympäristövaliokunnan kanta on yritetty tehdä tyhjäksi.
Olemme myös yhtä mieltä herra Cabrolin mietintönsä lopussa tekemistä suosituksista, joissa hän kehottaa, että tämä toimenpide - mainonnan kieltäminen - ei jäisi ainoaksi. On tarkistettava tupakan merkinnät, on tarkistettava lisäaineiden kyky aiheuttaa riippuvuutta, on myös pyrittävä yhdenmukaistamaan tupakkaan liittyvän verotuksen kiristämistä.
Espanjan lehdistössä oli vähän aikaa sitten uutinen, jonka mukaan eräs tupakantuottaja - joka on maailman suurin savukkeidenvalmistaja ja jonka nimeä en halua mainita - teetti vuonna 1983 eräässä omistamassaan laboratoriossa tutkimuksen nikotiinin riippuvuutta aiheuttavista vaikutuksista. Kun se sai tutkijoilta tutkimustulokset, joissa sanottiin selvästi, että nikotiini aiheutti riippuvuutta, se tuhosi tutkimuksen ja sulki kyseisen laboratorion. Näin siis petetään viekkaasti ennen kaikkea nuoria, jotka astuvat tupakan maailmaan tietämättä tarkkaan sitä, mihin maailmaan he astuvat.
Kannatamme Cabrolin mietintöä ja puolustamme sitä näin tässä täysistunnossa.

Tamino
Arvoisa puhemies, vihreät eivät toki kannata tupakan ja muiden monien ihmisten käyttämien henkilökohtaisten nautintoaineiden kieltoon tai hillitsemiseen tähtääviä ehdotuksia. Mutta syövän, hengityselinsairauksien ja sydän- ja verisuonitautien huomattavan yleisyyden vuoksi - Euroopan unionissa kuolee noin 500.000 ihmistä vuodessa tupakoinnin seurauksena - on välttämätöntä hyväksyä tiukka ennalta ehkäisevä politiikka, jota toteutetaan erityisesti kulttuuritoiminnan ja asianmukaisen valistuksen avulla. Samaa logiikkaa noudattaen on aivan naurettavaa, että unioni käyttää rahaa tällaiseen ennalta ehkäisevään politiikkaan, jos on olemassa vaara, että jonkinlainen suora tai epäsuora mainonta tai sponsorointi tekee sen sitten aivan turhaksi.
Näillä edellytyksillä meidän mielestämme yhteisessa kannassa olisi varmasti parantamisen varaa, ja ajankohta - vuosi 2006 - jolloin sponsorointi urheilutapahtumissa kielletään - on varmasti aivan liian kaukana, kun otetaan huomioon niiden monien kansalaisten toiveet, jotka ovat huolissaan sekä aktiivisen että passiivisen tupakoinnin vaaroista. Kuitenkin olemme tietoisia vaikeuksista, joita tämä ehdotus on kohdannut noin yhdeksän vuoden aikana, kun siinä on yritetty ottaa huomioon lukuisat pyynnöt, joita on tullut kansalaisilta, kuluttajiilta, tupakointia vastustavilta, lääkäreiden, syöpä- ja hengityselinsairauksien ehkäisyyn tähtääviltä yhdistyksiltä - mainitsen niistä vain muutamia - esimerkiksi UNICEFiltä, WHO: n Euroopan osastolta, kansainväliseltä syöpätutkimuslaitokselta (päämaja Lyonissa) ja Euroopan hengityselinsairausliitolta. Nämä ovat vain muutamia esimerkkejä ongelman laajuuden havainnollistamiseksi, mutta voisin lainata satojen tällä alalla toimivien lääkäreiden sanoja.
Jotta näihin pyyntöihin voitaisiin vastata, vihreiden mielestä on tärkeää vastata myönteisesti mietinnön esittelijän Cabrolin kehotukseen tämän yhteisen kannan hyväksymiseksi ilman tarkistuksia ja muuttamatta viittausta perustamissopimuksen artiklaan. Kannatamme siis Cabrolin mietintöä.

Pradier
Arvoisa puhemies, kaikki ovat samaa mieltä siitä, että nuorisoa on suojeltava tupakan haittavaikutuksilta. Kaikki ovat siis myös samaa mieltä siitä, että tupakkamainonnan tulvaa on vastustettava, ja me siis hyväksymme yhteisen kannan ilman mitään ongelmaa.
Olkaamme kuitenkin varuillamme, koska pelkäänpä, että tämä niin yleisesti omaksuttu hyveellinen pyrkimys suojella nuorisoa on perusvireeltään moralisoivaa, pakottavaa, kieltävää ja poliittisesti korrektia ja se seuraa nykyaikaisuuden nimissä sokeasti Yhdysvaltojen tarjoamaa esimerkkiä, vaikka kyseinen maa on jäänyt meistä paljon jälkeen yhteiskunnan ongelmien hoidossa.
Valitkaamme tämän vuoksi kieltojen sijasta työläämpi, enemmän sitkeyttä edellyttävä ja vaatimattomampi lähestymistapa: maittemme nuorison kouluttaminen. Mielihyvä ei ole kiellettyä. Tupakka, kuminauhan hyppääminen, moottoripyöräily, liiallinen kahvinjuonti, kannabis, alkoholin käyttö - ne ovat kaikki vaarallisia asioita, ja kaiken sen opettaminen edellyttää meiltä pitkäjänteistä ponnistelua. Meidän on autettava nuorisoamme hankkimaan viisautta, jota on vaikea oppia. Kiellot johtavat rikollisuuteen. Varokaamme yhteiskuntaa, jossa kieltojen myötä kaikki se, mikä ei ole kiellettyä, muodostuu pakolliseksi ja jossa hoidetaan siten kaikki ongelmat.

Blokland
Arvoisa puhemies, kymmenen vuotta kestänyt prosessi kiistelyineen näyttää saavuttaneen loppunsa. Tupakkatuotteiden mainoskielto on lähes tosiasia, ellei sitten täällä parlamentissa, neuvostossa tai jopa tuomioistuimessa tehdä muunlaista päätöstä. Toissijaisuusperiaatteella on ollut koko ajan tärkeä osa tässä keskustelussa. Se on periaate, joka on lähellä sydäntäni. Ensi silmäyksellä vaikuttaa siltä, että tupakan mainoskielto on asia, joka pitäisi jättää jäsenvaltioiden itse päätettäväksi. Jos asiaa katsoo taloudelliselta kannalta, tilanne on toinen. Mainostaminen on aivan tavallista kaupallista toimintaa. Sitä ei saa sekoittaa sananvapauteen. Jos kuitenkin teemme niin, meidän täytyy pitää mainostamista yhtenä perusihmisoikeuksista. Kukaan ei juurikaan pidä tällaisesta ajatuksesta. Mainonta on siis vain palvelumuoto, joka saattaa joskus muodostua ei-toivottavaksi. Sen vuoksi myös tälle kaupalliselle toiminnalle täytyy asettaa rajat. Mainonnalla on rajat aivan samalla tavalla kuin teollista toimintaa rajoitetaan ympäristölainsäädännöllä. Tähän pätee luonnollisesti aina se, että samalla kun edistetään kansanterveyttä, halutaan myös välttää kilpailun häiritsemistä.
Sponsoroinnin ja tupakkatuotteiden mainonnan kieltämisen tapauksessa on luonnollisesti aivan selvää, että kielto palvelee kansanterveyttä, mikä ei ole lainkaan vähäpätöinen asia. Euroopan unionissa kuolee tupakkariippuvuuden seurauksena vuosittain puoli miljoonaa ihmistä, mikä ei ole lainkaan pieni määrä. Tämä lainsäädäntö tällaisenaan on yksi tapa luoda tupakkatuotteiden mainostamiselle yhdenmukaiset puitteet. Olen sitä mieltä, että tämä yhteinen kanta perustuu oikeutetusti 100 a artiklaan, ja aioin äänestää puolesta. En kannata mitään tarkistuksista. Myös kaikki OEMS-ryhmän esittämät tarkistukset on syytä hylätä. Jos tämä direktiivi hyväksytään, Euroopan unioni antaa selvän merkin siitä, että vapaa markkinatalous on tärkeä, mutta se ei voi toimia ilman sääntöjä.

Needle
Arvoisa puhemies, kuusi vuotta sen jälkeen, kun parlamentissa viimeksi käsiteltiin ja kannatettiin ylivoimaisella enemmistöllä näitä ehdotuksia, meillä on tänään sekä uusia että vanhoja puhujia kiistelemässä jälleen periaatteista ja vielä enemmän teknisistä seikoista. Saanko ehdottaa, että me pysähdymme hetkeksi. Kysykäämme itseltämme yksinkertaisesti, miksi me teemme tämän sen sijaan, että me kysyisimme, miten me sen teemme. Me yritämme lopettaa tupakkatuotteiden mainonnan, koska se on toimenpide, jolla me teemme todellisen eron elämän ja kuoleman välillä joillekin Euroopan kansalaisille, erityisesti kaikkein haavoittuvimmille. Älkäämme siis heitelkö ilmaan tilastoja kuin herjoja jalkapalloottelussa.
Yksi tarpeeton tupakanpolton aiheuttama kuolema on yksi kuolema liikaa, jos me voimme estää sen mahdollisena syynä olevan tuotteen valheellisen kaupittelun. Älkäämme esittäkö vaatimuksia henkilökohtaisen tai lehdistön vapauden puolustamiseksi. Tappavassa savussa hengittävällä vauvalla ei ole vapautta pelastaa itseään. Kaikki väitteet siitä, että seuraavaksi kielletään autot, alkoholi ja jopa makeiset, kilpistyvät tosiasialliseen tietoon passiivisen tupakoinnin vaikutuksista, ja meillä on sitä paitsi runsaasti muita turvatoimenpiteitä mainittuja tuotteita varten.
Älkäämme myöskään asettako työpaikkoja ja terveyttä vastakkain. Ajatelkaapa, miten vaikeaa lääkärin on kertoa tupakoimattomalle potilaalleen, että hänellä on syöpä, koska hän on hengittänyt jonkun muun aiheuttamaa tupakansavua, koska tämän mielestä tupakointi oli näyttänyt niin hienolta valkokankaalla tai lehden sivulla. Se on hyvin eri tavalla vaikeaa kuin ilmoittaa työpaikkojen vähentämisestä teollisuudessa, jossa tuotot kohoavat usein valtioiden vaurautta korkeammalle tasolle. Kiittäkäämme sen sijaan niitä, jotka ovat uurastuksellaan luoneet tarpeellisen, tärkeän ja lainmukaisen käytännön toimenpiteen, jolla on suuri vaikutus, toimenpiteen, joka voi auttaa muita luomaan tulevaisuudessa vielä tehokkaampia toimenpiteitä. Meidän olisi osoitettava kiitollisuutta ja ylpeydentuntoa komissaareille ja komission virkailijoille, omille esittelijöillemme ja ministereillemme, kampanjaan osallistuneille ja lääkäreille, jotka ovat rohkeasti taistelleet tämän hetken puolesta vakuuttuneina siitä, että he tekevät oikein. Antakaamme myös tupakan tuottajille ja mainostajille ja heidän lakimiesarmeijoilleen ja puolestapuhujilleen hetki aikaa pohtia omaa häpeäänsä ja vilpillisyyttänsä ja aiheuttamaansa tuhoa. Tulevat sukupolvet ihmettelevät varmasti, miksi heidän kukoistuskautensa jatkui niin pitkään.
Huomenna herra Cabrolin rohkealle ja huolellisesti laaditulle mietinnölle ja yhteiselle kannalle ilman tarkistuksia antamamme äänet tuovat sananmukaisesti raikkaan tuulahduksen Euroopan kansalaisten tuleville sukupolville. Se on hillittömässä maailmassa harvoin esiintyvä ratkaisun hetki - markkinatoimenpide, jonka avulla voidaan säästää ihmishenkiä. Meidän olisi juhlittava sitä.

Florenz
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, aivan epäilemättä tupakoinnin vastustaminen Euroopassa on yksi merkittävimmistä haasteista. Meidät kaikki on haastettu osallistumaan siihen. Ennen minua puhunut kollega sanoi, että keskustelemme taas kuuden vuoden jälkeen tupakkatuotteiden mainonnan kieltämisestä. Herra kollega, talousarvion esittelijänä olen kuluneen kuuden vuoden aikana kuusi kertaa peräkkäin yrittänyt poistaa talousarviosta - mihin meillä onkin asianmukainen toimivalta - 2 miljardia ecua tupakkatuista. En ole koskaan ollut parlamentissa niin yksin - en nytkään - kuin silloin, kun kysymys oli tämän suunnitelman tukemisesta. Ja kaikki ne, jotka ovat täällä viime tuntien aikana puhuneet voimallisesti, eivät silloin tukeneet pyrkimystäni muuttaa tupakkatukijärjestelmää.
(Välihuomautus) Ei, eivät kaikki, mutta suurin osa!
Hyvät naiset ja herrat, kulutamme joka päivä 5 miljoonaa ecua siihen, että tuemme eurooppalaista tupakkaa, jota kukaan ihminen Euroopassa ei halua polttaa! Sitten me vielä uskallamme myydä tätä tupakkaa Euroopan ulkopuolella, nimittäin kolmanissa maissa. Samalla hengenvedolla perimme Euroopan kansalaisilta tupakkaveroa, esimerkiksi minun maassani 20 miljardia! Ja sitten me vielä uskomme voivamme seuraavaksi sanoa, että emme voi kuitenkaan hyväksyä tämän tuotteen mainostamista. Keskustelin tästä kerran lasteni kanssa, jotka ovat 13-20 - vuotiaita. He eivät ymmärrä sellaista menettelyä lainkaan. Siksi pidän tätä mietintöä vääränä lähtökohtana. Olemme yhtä mieltä tavoitteesta. Pelkäämme muuten samoja asioita, myös minä. Jos kuitenkin pidämme kiinni tavoitteistamme, meidän on otettava käyttöön toiset välineet.
Mitä yhteistä sitten on, viitaten Benelux-maiden uutistoimistoon, epäsuoralla mainonnalla ja eurooppalaisella tupakkayrityksellä? Voimmeko todella niin yksinkertaisesti kieltää epäsuoran mainonnan? En usko, että se on niin yksinkertaista. Jos se sitten todella jäisi tupakkaan, ymmärtäisin vielä. Mutta dominovaikutus, herra Flynn, te olette jo kauan havainnollistanut sitä, sillä teillä on jo kauan ollut esillä direktiivi, joka koskee automainonnan kieltämistä. Seuraavaksi keskustellaan alkoholista ja niin edelleen, ja niin edelleen.
Mielestäni meidän on lähestyttävä tätä aihetta maailmanlaajuisemmin. Jos me todella haluamme vastustaa huumeita, tämä esitys on liian yksinkertaisesti laadittu. Tarvitsemme yhteistoimintaa, jotta voimme todella suojella nuorisoamme, muuttaa käsityksiämme, edistää toden teolla tukien poistamista. Ja me tarvitsemme käyttäytymissäännöt niitä kohtaan, jotka eivät tupakoi. Tietenkin me tarvitsemme ne. Minulla on se käsitys, että monet ihmiset uskovat pääsevänsä eteenpäin, kun he heittävät lapsen pois pesuveden mukana. He eivät pese edes omia käsiään!

Kaklamanis
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, luin huolellisesti kunnianarvoisen professori Cabrolin mietinnön. En ole eri mieltä tieteellisistä todisteista tupakan vahingollisista vaikutuksista ihmisten terveydelle. Olen sitä paitsi itse tupakoitsija ja tiedän tämän paremmin kuin kukaan muu. Suhtaudun kuitenkin varauksellisesti seuraaviin kohtiin: ensiksi, tupakka, kuten herra Florenz aivan oikein sanoi, on Euroopan unionin tukema tuote, sitä on vapaasti saatavissa ja kaikki tupakkatuotteet ovat vapaasti valmistettavissa. Ihmettelenkin, miten vahva on Cabrolin mainitsema oikeudellinen perusta, vai joutuuko parlamentti hankalaan asemaan, kun se näkee mainosalan yritysten voittavan jutun vedottuaan Euroopan tuomioistuimeen. Toiseksi, paras keino vähentää tupakointia ei ole verotuksen nostaminen tai mainonnan kieltäminen, vaan valistustyö, johon tulee ryhtyä kouluissa ala-asteen ensimmäiseltä luokalta lähtien. Tästä asiasta ei ole puhuttu sanaakaan parlamentissa tänään. Kolmanneksi, en voi hyväksyä joidenkin kollegojen väitteitä, että me, jotka suhtaudumme varauksellisesti mietintöön, emme välitä yleisestä terveydestä. Nimittäin monet näistä kollegoista ovat tukeneet mietojen huumeiden vapauttamista, ikään kuin miedot huumeet eivät olisi vaaraksi yleiselle terveydelle tai yhteiskunnalle.

Monfils
Arvoisa puhemies, tämä direktiivi on huono kolmesta syystä: ensimmäinen syy on sen oikeudellinen perusta. Koska kaikki edelliset puhujat ovat osoittaneet, että Euroopan aloite perustuu tupakoinnin terveysriskeihin, direktiivin perustaksi olisi pitänyt ottaa perustamissopimuksen 129 artikla. Koska tämän artiklan perusteella voidaan kuitenkin toteuttaa ainoastaan rohkaisevia toimenpiteitä, ei yhdenmukaistavia toimenpiteitä, direktiiviä ei olisi voitu esittää sen pohjalta. Siksi komissio on valinnut oikeudelliseksi perustaksi 100 a artiklan, joka koskee sisämarkkinoiden yhdenmukaistamista. Se tekee direktiivistä kuitenkin järjettömän, koska sen tavoitteena on toisaalta poistaa kaikki esteet kilpailulta, mutta toisaalta se sallii sen, että kukin maa voi saattaa voimaan direktiivin säännökset joko välittömästi tai vasta vuonna 2006.
Jos markkinat on yhdenmukaistettava, kaikilla mailla on oltava samat lähtökohdat, eikä yksi maa voi kieltää sponsorointia suurissa urheilu- ja kulttuuritapahtumissa, jos sellainen sallitaan sen naapurimaassa. Se merkitsisi kilpailun vääristymistä, ja kaikkein ironisinta olisi se, että tilanne johtuisi jostakin direktiivistä.
Toinen syy on direktiivin keskeinen sisältö. Ei ole hyväksyttävää kieltää sellaisen tuotteen mainontaa, jota myydään vapaasti ja jonka tuotanto on kaiken lisäksi Euroopan unionin sallimaa ja rahoittamaa.
Kolmanneksi huumaavien aineiden käytön vastainen taistelu on täydellisen sekavaa ja tekopyhää. Tupakan mainontaa arvostellaan ankarasti, tupakoitsijoille asetetaan entistä enemmän rajoituksia, mutta samaan aikaan monissa maissa, joiden joukossa on myös oma maani, suhtaudutaan löyhästi huumeiden torjuntaan jopa sallimalla huumeiden käyttö ja etenkin nuorille. Savukkeen polttaminen on siis vaarallista, mutta hasis-savukkeen polttaminen on ilmeisesti hyväksi terveydelle.
Tosiasiassa tämä direktiivi surffailee muodin ja helpon hyveellisyyden harjalla. Komission olisi aika kerätä rohkeutensa ja määritellä kaikille jäsenvaltioille järkevä ja sopiva huumaavien aineiden käytön vastainen politiikka. Nykyisessä muodossaan teidän direktiivinne sallii kuusi vuotta kestävän sekavan tilanteen urheilukilpailujen järjestämisessä. Minun oma alueeni, jolla sijaitsee Francorchampsin rata, joutuu kärsimään raskaasti teidän direktiivinne tuhoisista taloudellisista seurauksista, ja, mikä on vielä pahempaa, direktiivi ei edes vähennä tupakan kulutusta, kuten voidaan todeta niiden maiden tilastoista, joissa tupakan mainonta on kielletty. Se epäonnistuu siis sekä taloudellisella että terveydellisellä tasolla.

Ojala
Arvoisa puhemies, ensinnä haluaisin onnitella herra Cabrolia hänen linjakkuudestaan tupakan mainontakiellon aikaansaamiseksi. Samoin haluaisin onnitella komissaari Flynniä neuvoston yhteisestä kannasta. Toivon hartaasti, että neuvoston yhteinen kanta hyväksytään sellaisenaan.
Usein väitetään, ettei ole tutkittua tietoa siitä, miten tupakan vastustaminen ja mainontakielto vaikuttavat tupakoinnin vähentämiseen. Meillä suomalaisilla on tästä erittäin hyvää kokemusta: mainontakielto on tehokas keino vähentää tupakan kulutusta. Kansainvälisen syöpäunionin tutkimuksessa on voitu osoittaa, että tupakan mainoskielto vähensi tupakan kulutusta Suomessa kolmekymmentäseitsemän prosenttia. On voitu myös havaita, että Suomessa ylipäätään jo viisikymmentäluvulla aloitettu valistustyö näkyy selkeästi myös tilastoissa, siten että miesten keuhkosyöpäluvut ovat romahtaneet. Tämä on kiistatta osoitus siitä, että mainontakielto on tarpeellinen ja että sillä tulee olemaan laajaa kansanterveydellistä merkitystä.

Ullmann
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, terveyspoliittisissa toimenpiteissä kuten tupakkatuotteiden mainonnan kieltämisessä ei voi nojata 100 a artiklaan, koska se on nimenomaan kielletty 129 artiklassa. Se on oikeudellinen perusta. Siksi oikeusasioita ja kansalaisten oikeuksia käsittelevän valiokunnan enemmistö oli sitä mieltä, että yhteisöllä ei ole tässä asiassa ylipäänsä mitään määräysvaltaa. Se tietenkin ampuu yli maalin. Unionilla on toimivalta, kun on kysymys rajat ylittävästä mainonnasta, ja sen pitäisi käyttää toimivaltaa hyväkseen minun mielestäni myös tupakkatuotteiden mainontaa vastaan. Täydellinen kielto tai ilmaiskappaleiden jakamisen kieltäminen jäsenvaltioissa ei ole mahdollista 100 a artiklan perusteella.
Siksi komission pitäisi käyttää perustana 129 artiklan 2 kohtaa, jotta maissa - niin pitkälle kuin se on mahdollista - annettaisiin kielto terveydellisten etujen hyväksi. Ja sen, joka ei halua hävitä tätä asiaa koskevaa prosessia Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa, pitäisi vähintäänkin äänestää rouva Roth-Berendtin tarkistusten puolesta.

Macartney
Arvoisa puhemies, on aivan selvää, että parlamentin on tuettava yhteistä kantaa tai ei mitään. Olen kuullut eri puolilta parlamenttia vääristeleviä puheenvuoroja, joissa direktiivin oikeusperusta on asetettu kyseenalaiseksi, ja se on mielestäni vain harhauttavaa taktiikkaa, kun pohditaan Kreikalle annettavia tupakan tuotantotukia tai muuta sellaista. On aivan selvää, että nyt on totuuden hetki, jolloin meidän on noustava ylös ja meidän äänemme lasketaan.
Tämänpäiväinen keskustelu ja äänestys ovat herättäneet valtavaa kiinnostusta. Minä sain täysinäisen säkin postia, kuten varmasti monet muutkin jäsenet ovat saaneet kaikkialta vaalipiireistään ja maistaan. Haluaisinkin lainata erästä lääkäriä, joka sanoi, että hän ei ole 20 vuoteen osallistunut mihinkään poliittiseen toimintaan tai painostukseen mutta tänään hän kirjoittaa vetoomuksen, koska hän on vakuuttunut siitä, että mainonnan kielto voi vähentää tupakointiin ryhtyvien ja sitä jatkavien ihmisten lukumäärää. Hän jatkaa: "Olin hyvin pettynyt herra Blairin päätökseen jättää moottoriurheilu tupakan mainontakiellon ulkopuolelle, koska monet henkilöt ja erityisesti nuoret seuraavat tätä urheilulajia."
Mielestäni tässä yhteydessä on kiinnitettävä huomiota kahteen tärkeään seikkaan. Olen tietenkin sitä mieltä, että Britannia toimii puheenjohtajuuskaudellaan häpeällisesti vesittämällä yhteisen kannan vaikutusta, mutta valittavana on kuitenkin joko tämä kanta tai ei mitään. Jos me emme äänestä yhteisen kannan puolesta, meidän viestimme nuorille on, että polttaminen on OK, se kuuluu ajan henkeen. Minusta tuntuu, että jos me kannatamme tätä kieltoa, koko Euroopan halki kuuluu hiljainen helpotuksen huokaus. Jos me hylkäämme sen, sitä eivät juhli syöpäosastoilla olevat ihmiset, vaan ne, jotka istuvat tupakkayritysten johtokunnan huoneessa.

Des Places
Arvoisa puhemies, käsiteltävänämme oleva teksti on lähes kymmenen vuotta kestäneiden kiistelyjen tulos.
Kuten professori Cabrol korostaa mietinnössään, Euroopan unionissa kuolee vuosittain yli 510 000 henkeä tupakoinnin seurauksiin. Sen vuoksi on välttämätöntä, kuten olen selittänyt jo muissakin puheenvuoroissani, rajoittaa tupakan mainontaa ja myynninedistämistä, mutta se on tehtävä älykkäällä tavalla. Alkuun me pääsemme tällä alueella soveltamalla perustamissopimuksen 129 artiklaa, jossa säädetään sanatarkasti, että " yhteisö myötävaikuttaa ihmisten terveyden korkeatasoisen suojelun toteuttamiseen rohkaisemalla jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä sekä tarvittaessa tukemalla niiden toimintaa" .
BSE-taudin tutkintavaliokunnan entisenä jäsenenä minun on kuitenkin täsmennettävä, että olisin toivonut komission soveltavan myös BSE: n kohdalla 129 artiklaa omaan toimintaansa. Mutta se on toinen asia... Sen sijaan tupakkatuotteiden mainonta ja sponsorointi niiden hyväksi edellyttävät ankaraa eurooppalaista sääntelyä, jota sovelletaan kaikissa jäsenvaltioissa. Esimerkiksi suuri osa urheilutapahtumista välitetään koko Euroopan alueelle - seurauksena ei saa olla se, että mainostus siirtyy liian salliviin jäsenvaltioihin. Esimerkiksi Ranskassa on voimassa alkoholin ja tupakan mainontaa rajoittava lainsäädäntö. Mutta mitä me nyt havaitsemmekaan? Mainoksia ranskalaisista merkkituotteista eurooppalaisten urheilutapahtumien yhteydessä, joissa on mukana Ranskan joukkue ja jotka tietenkin järjestetään jossakin toisessa jäsenvaltiossa. Se ei voi jatkua, koska kukaan ei ymmärrä Eurooppaa, joka sallii järjestelmänsä hyväksikäytön vain tietyille yrityksille.
Minun on kuitenkin täsmennettävä, että tämä direktiivi merkitsee vain yhtä edistysaskelta tupakoinnin vastaisessa taistelussa Euroopan unionissa. Se olisikin liitettävä osaksi yleisempää lähestymistapaa tupakan kulutukseen, jota sovelletaan säänneltäessä tupakkatuotteiden merkintöjä, mukaan lukien tietysti tuotteissa käytettävät lisäaineet, ja rajoitettaessa tupakkatuotteiden käyttöä yhdenmukaistamalla valmisteveroja petosten ja salakuljetuksen estämiseksi.
Käytän tilaisuutta hyväkseni ja muistutan, että vastustan kaikkea eurooppalaisen tupakkatuotannon vähentämistä. Muistutan, että Euroopan unioni on pääasiassa tupakan, laadukkaan tupakan viejä.

Roth-Berendt
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, teistä ne, jotka ovat tunteneet minut jo vuosia, tietävät, että ei varmasti pidä olettaa, että minua painostetaan, niin kuin rouva Grossetête tai herra Cabrol sanoivat, vaan olen vapaa parlamentin jäsen. Uskon, että kaikki ne tietävät, jotka tuntevat minut, että olen vapaiden ja selkeiden mielenilmaisujen kannattaja. Jos edustan tänään näkemystä, joka ei ole suosittu tässä parlamentissa, se johtuu siitä, että se on minun näkemykseni!
Olen kanssanne samaa mieltä siitä, että tupakka on vaarallista, enkä keskustele tänään oikeudellista perustaa koskevasta kysymyksestä, vaikka me mielestäni nolaamme itsemme Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa. Se ei kuitenkaan kuulu minulle. Minulle ei myöskään kuulu se, että tupakka-alaa tuetaan. Minulle kuuluu: miten on mahdollista, että annamme valmistaa vaarallista tuotetta laillisesti, jos uskomme, että se on niin vaarallinen? Jos olemme vakuuttuneita siitä, että tupakka on vaarallista ja tappaa, meillä pitäisi olla rohkeutta kieltää sen tuotanto. Jos meillä ei kuitenkaan ole sitä - ja kenelläkään teistä ei ole siihen rohkeutta - meidän on mietittävä, miten käsittelemme laillisia tuotteita, joita valmistetaan laillisesti, jotka ovat sallittuja? Kuinka voimme rajoittaa niiden markkinointia, jos olemme sitä mieltä, että sitä on rajoitettava?
Olen samaa mieltä joidenkin teistä kanssa siitä arviosta, että vaarallisille tuotteille täytyy kyllä voida määrätä rajoituksia. Meidän täytyy sanoa, että markkinoida voi vaikkapa vain tietyissä paikoissa. Voimme sanoa, että tupakka-automaatteja ei sallita. Voimme kieltää mainonnan nuorten lehdissä, missä tahansa. Silloin saatte minut puolellenne. Jos sanotte, että tietyn tuotteen vaarallisuutta voidaan arvioida hierarkian avulla, ja se, kuinka tätä tuotetta markkinoidaan - markkinoinnin tapa, laajuus ja määrä - perustuu siihen, silloin tämä hierarkia on mahdollinen, ja myös minä suostun siihen. Silloin tämä hierarkia koskee myös alkoholia, herra Flynn! Minua ilahduttaa kovasti seurata sitä, kuinka te Irlannissa puhutte sen puolesta, että myöskään viskiä ja Guinness-olutta ei saa enää mainostaa, sillä minä aion perustella teille hyvin sitä, että myös viski ja kaikki muut ovat vaarallisia!
Niiden teistä pitää katsoa entistä itäblokkia ja Kreikkaa, jotka sanovat tänään, että tupakkamainonnan kieltäminen saa edes yhden yksittäisen ihmisen vähemmän aloittamaan tupakoinnin. Siellä on yhtä paljon nuoria, jotka tupakoivat, siellä ei mainosteta. Itäblokissa yhtä moni ihminen polttaa, siellä ei mainosteta. Jos haluamme olla johdonmukaisia, meidän pitää sallia rajoitukset ja samalla vaatia valistuskampanjoita.

Collins, Gerard
Arvoisa puhemies, nikotiinia pidetään vahvasti riippuvuutta aiheuttavana huumeena. Tosiasia on se, että hyvin harvat nuoret pääsevät eroon tupakanpoltosta elämänsä aikana. On olemassa runsaasti todisteita siitä, että jos ihmiset eivät aloita tupakanpolttoa ennen 18 vuoden ikää, on todennäköistä, että he eivät ryhdy lainkaan tupakoimaan myöhemmässä elämässään. Sen vuoksi tupakanvalmistajilla on kiire keinotella itsensä teini-ikäisten markkinoille ja saada heidät koukkuun erilaisiin tupakkatuotteisiin liittyvillä innovatiivisilla ja houkuttelevilla mainoksilla.
Yksinomaan Euroopassa tupakanvalmistajat käyttävät vuosittain yhteensä 320 miljoonaa puntaa tupakan mainontaan. Olen vakaasti sitä mieltä, että meidän nuorisoamme on suojeltava tupakan vitsaukselta. Tupakkatuotteiden mainonnan ja sponsoroinnin kieltäminen unionissa on askel oikeaan suuntaan tämän hyvin tärkeän sosiaalisen tavoitteen saavuttamiseksi.
Euroopan hallitusten ja EU: n toimielinten on nyt keskitettävä huomionsa terveyskasvatuksen edistämiseen kouluissa, jotta nuoret saadaan tietoisiksi tupakoinnin vaaroista. Prosessin toteuttamiselle on järjestettävä riittävä rahoitus.
Euroopan lainsäätäjien on kiinnitettävä huomiota myös siihen, että syöpäsairauksien ennaltaehkäisylle ja passiivisen tupakoinnin seurauksia koskevalle lääketieteelliselle tutkimukselle on myönnettävä lisää varoja. Tässä suhteessa tosiasiat puhuvat puolestaan: vuonna 1997 omassa maassani kuoli 6 000 ihmistä tupakoinnista aiheutuviin suoriin seurauksiin. Tupakoinnin vähentämisellä unionissa on ainoastaan myönteinen vaikutus, sillä se suojelee kaikkien kansalaistemme terveyttä.
Tänään esiteltyä mietintöä on kannatettava, koska se on todellinen edistysaskel oikeaan suuntaan.

Oomen-Ruijten
Arvoisa puhemies, olen teille hyvin kiitollinen, mutta olimme ylhäällä puhemieskonferenssin kokouksessa, jossa käsiteltiin keskustelua ajankohtaisista asioista, ja aurinko paistoi näyttötauluun. Sen vuoksi näin nimeni vasta niin myöhäisessä vaiheessa. Suokaa se minulle anteeksi.
Haluaisin aloittaa huomauttamalla, että epäröinnin jälkeen haluan antaa henkilökohtaisen tukeni ehdotukselle tupakkamainonnan rajoittamisesta. Samaa mieltä on myös suuri osa ryhmästäni ja varmasti myös suuri osa Alankomaiden CDA-puolueen edustajista. Monet ovat kanssani samaa mieltä siitä, että meidän täytyy saada jollakin tavalla tupakan käyttö vähenemään. Nykyisessä muodossaan ehdotettu tupakan mainoskielto tuo kuitenkin mukanaan runsaasti ongelmia. Minusta olisi ollut parempi ratkaisu, että olisimme voineet pysyä menettelysääntöjen rajoissa, jotka toimivat joissakin jäsenvaltioissa oikein hyvin.
Tämän kaiken sanottuani ja ilmoitettuani kantamme minun täytyy ilmoittaa, ettei yhteinen kanta ole itse asiassa johdonmukainen. Huomaatte lukiessanne, että yhteinen kanta on vain poliittisen kompromissin tulos. Tämän vuoksi ihmettelen vain, millaisia mahdollisuuksia komissio ja neuvosto arvelevat olevan siihen, että joitakin kohtia voitaisiin vielä selkeyttää esimerkiksi täytäntöönpanopäätöksillä.
Haluaisin mainita esimerkkeinä 3 artiklan 2 ja 3 kohdan, jotka ainoina kohtina koskevat epäsuoraa mainontaa. Mielestäni tekstit tässä muodossaan eivät juurikaan selvennä asioita. Haluan ainoastaan kysyä komissaari Flynniltä, uskooko hän, että siihen, mitä tässä yhteisessä kannassa nyt sanotaan, voidaan suhtautua asianmukaisella tavalla.

Sichrovsky
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, mielestäni ei ole tämän parlamentin demokraattisten periaatteiden mukaista kriminalisoida erilaisia mielipiteitä viittaamalla lobbaajien vaikutukseen. Se on maineen pilaamista, jota meidän pitäisi täällä välttää. Pidän täällä oikeutenani väittää - senkin uhalla, että minut tupakoimattomana leimataan tupakkalobbaajien ostamaksi agentiksi - että valtion tehtävänä on suojella eikä holhota kuluttajia. Mitä tulee ainesosien myrkyllisyyden ja riippuvuutta aiheuttavien vaikutusten valvontaan ja siihen valvontaan, joka koskee tuotteiden luovuttamista nuorille, siltä osin valtion pitää puuttua asiaan, siltä osin valtion on myös yritettävä suojella nuoria. Sen tehtävä ei voi olla - niin kuin George Orwellin kirjassa "Vuonna 1984" - holhota kansalaista ja suojella heitä määräämällä, mitä hänen on tehtävä.

Kirsten Jensen
Arvoisa puhemies, ehdotuksen perustana olevasta oikeudellisesta ohjauksesta huolimatta keskustelua käydään edelleen oikeudellisesta perustasta. En usko, että voimme rohkeasti hylätä ehdotuksen palauttamalla sen takaisin oikeusasioita käsittelevään valiokuntaan. Valiokunta koostuu edelleenkin poliitikoista. Ei, asia on hyväksyttävä, jotta se voi edetä tuomioistuimen lopullisesti selvitettäväksi ja haluan ehdottaa tupakkateollisuudelle, että se lähettäisi oikeudellisen vastauksensa sinne.
Minua hämmästyttäisi, jos tupakkateollisuus olisi ainoa kaupallinen ala, joka mainostaa tuotteitaan haluamatta saavuttaa yhteyttä uusiin asiakasryhmiin. Mutta lobbaajien kanssa puhuessaan saa tietää, että asia todellakin on näin. He sanovat pyrkivänsä ainoastaan siihen, että säännöllisesti tupakoivat ihmiset vaihtaisivat merkkiä. Kaikki säännöllisesti tupakoivat ihmiset eivät kuitenkaan varmasti ole niin kehittymättömiä, että nokkelat nuorekkaat mainokset vetoaisivat heihin. Meillä on jo säännöt, jotka kieltävät tupakkamainonnan televisiossa. Sen vuoksi on luonnollista rajoittaa tupakan mainontaa muissa tiedotusvälineissä. Tupakkaa valmistetaan laillisesti, kuten useita muitakin tuotteita, esimerkiksi lääkkeitä, aseita ja myrkkyjä, joita ei myöskään saa mainostaa rajoittamattomasti. Tupakka aiheuttaa riippuvuutta ja on terveydelle haitallista, sillä voi olla tuhoisia seurauksia yksittäiselle henkilölle, ja yhteiskunnalle se voi aiheuttaa suunnattomia terveydellisiä kustannuksia. Se on yksi syy, jonka vuoksi olen aina vastustanut sitä, että EU myöntää rahaa tupakantuotantoon. Emmehän me myöskään tue tuotua tupakkaa. Tupakantuotantoon miljardi ecua ja syövän vastaiseen taisteluun vähäiset 11, 2 miljoonaa ecua! Puoli miljoonaa ihmistä kuolee tupakan aiheuttamiin sairauksiin, samalla kun EU tukee 135 000 tupakanviljelijää!

Thyssen
Arvoisa puhemies, sisämarkkinoiden kunnollinen toiminta vaatii tupakkamainontaa koskevan lainsäädännön yhdenmukaistamista ja sitä, että tämä yhdenmukaistaminen johtaa pitkälle meneviin kieltoihin, jotka ovat perustamissopimuksen 100 a artiklan mukaisia, haluttiinpa tätä mielihyvin tai ei. Me tiedämme, että Euroopan unionissa kuolee vuosittain yli puoli miljoona ihmistä nikotiiniriippuvuuden seurauksena, joten tupakointi on kiistämättä vaara kansanterveydelle. Tupakkamainonnalla ja sponsoroinnilla ei tosiaankaan pyritä vain edistämään tiettyjen merkkien myyntiä vaan niillä pyritään myös kannustamaan tupakointiin ja saamaan nuoret aloittamaan tupakointi. Kun me tiedämme tämän kaiken, meidän täytyy estää tällainen mainonta yhdenmukaistavalla direktiivillä. Me tiedämme sen, joten mikä meitä pidättelee.
Meitä ei missään tapauksessa voi estää ainakaan sellainen juridinen huipputekniikka, jota tietyt kollegat käyttävät kyhätäkseen kokoon juridisia rakennelmia vain yhtä tarkoitusta varten: direktiivin tyrmäämiseksi. Arvostan heidän juridista tietämystään, mutta he eivät saa minua poikkeamaan juridisesti hyvin perustellusta poliittisesta näkemyksestäni, joka jakaantuu kolmeen osaan. Ensinnäkin 100 a artikla sopii perustaksi. Meillä on tosiaankin toimivalta. Toiseksi ei ole mitään pätevää syytä pyytää uutta kuulemista. Kolmanneksi työjärjestys antaa erityisen vähän mahdollisuuksia tarkistusten tekemiseksi.
Arvoisa puhemies, voimme saada aikaan toisenlaisen päätöksen vain, jos emme enää suhtaudu vakavasti omaan lakiosastoomme - tarkoitan tällä juridisen neuvonantajan tämän vuoden huhtikuun 1. päivänä antamaa lausuntoa - ja jätämme huomiotta 2. joulukuuta 1993 pitämämme äänestyksen eli toimimme ikään kuin emme olisi vielä hyväksyneet Maastrichtin sopimusta, ja jos haluamme antaa maailmalle signaalin siitä, että parlamentti ei näe yhtäläisyyttä omien tarkistustensa ja yhteisen kannan välillä eikä näe eroa pienten ja oleellisten tekstimuutosten välillä.
Hyvät kollegat, pysykäämme vakavina. Olkaamme tietoisesti kansanterveyden puolesta ja hyväksykäämme yhteinen kanta ja noudattakaamme siinä mielessä lausunnon valmistelijan lausuntoa. Nyt meillä on mahdollisuus, jota ei ehkä pian enää ole. Niille kollegoille, jotka käyttävät argumentteina tupakanviljelijöille annettavia tukia tai äänioikeutta huumeasioissa, haluan sanoa, että vaikka olisi kaksi kertaa käyttäytynyt typerästi tai kaksi kertaa jäänyt ilman tulosta, se ei kuitenkaan merkitse sitä, että pitäisi olla kolmannen kerran typerä tai että ei kannattaisi taistella kolmannen kerran onnistumisen puolesta.

Marinucci
Arvoisa puhemies, kymmenen vuotta sitten edustin Italiaa Lissabonissa järjestetyssä WHO: n konferenssissa, jonka aiheena oli " Tupakka tai terveys" . Viimeisenä päivänä eräs toimittaja, jonka tehtävänä oli elävöittää eri maiden edustajien välistä keskustelua tupakoinnin vähentämiseen tähtäävistä toimista, alkoi juhlallisesti lukea listaa tupakanvastaisen taistelun vaatimista poliittisista uhreista. Nämä olivat ministereitä, jotka olivat menettäneet virkansa eivätkä koskaan enää saaneet sitä takaisin, koska he olivat omassa maassaan ajaneet lakeja, jotka kieltäisivät tupakkamainonnan tai tupakoinnin julkisilla paikoilla. Tiedämme, että täman kaltaiset uhat ovat tehonneet, jos on totta - kuten on - että tämä direktiivi on jo vuosia odottanut hyväksymistään. Tänään on siis suuri päivä, ja meidän on toimittava, jotta direktiivi hyväksyttäisiin viipymättä ja komission, neuvoston ja puheenjohtajamaan ponnistelut palkittaisiin.
On ryhdyttävä muihinkin toimiin, kuten esittelijä aivan oikein ehdottaa: on nostettava veroja kulutuksen vähentämiseksi, annettava terveyskasvatusta, koska monet nuoret luulevat, ettei tupakointi ole pahaksi ja koska aikuiset - myös opettajat ja lääkärit - antavat huonoa esimerkkiä; lisäksi on valvottava tupakka-automaatteja yms. Väitetään, että italialaiset, espanjalaiset, kreikkalaiset yleensä haluaisivat edelleen tukea eurooppalaisia tupakanviljelijöitä. Se on totta, mutta tässä ei ole ristiriitaa: miksi meidän olisi rangaistava omaa talouttamme muiden maanosien viljelijöiden eduksi? Eurooppalaisethan polttavat tunnetusti etupäässä amerikkalaista tupakkaa, eikä meidän tuotantoamme varmastikaan levitetä kehitysmaihin. Samoista syistä emme ole valmiita pyytämään Euroopan oluen- tai alkoholinvalmistajien rankaisemista. Ongelmia ovat koulutus, valistus ja mainontakielto, koska on vältettävä tupakan - kuten myös alkoholin ja kaikkien huumeiden - kulutuksen lisääntymistä.

Palacio Vallelersundi
Arvoisa puhemies, puhun oikeusasioita käsittelevän valiokunnan jäsenenä ja PPEryhmän esittelijänä oikeudellista perustaa koskevissa kiistakysymyksissä. Äänestin valiokunnassa kaikkien puolueryhmien kaikkien kollegojen kanssa, joista enemmistö päätti, että oikeudellinen perusta ei ollut asianmukainen.
Aivan ensiksi haluan korottaa ääneni kaikkien puolesta tämän manikealaisen asetelman takia: kyse ei ole terveyden kannattamisesta tai vastustamisesta. Me kannatamme terveyttä, me kannatamme elämää. Tiedämme täsmälleen, että kaikissa Euroopan unionin maissa on pyrkimys rajoittaa tupakan mainontaa. Ehdottomasti, arvoisa puhemies, me kannatamme kuitenkin ennen kaikkea perustamissopimuksessa määrättyjä rinnakkaiselon sääntöjä ja niiden noudattamista.
Arvoisa puhemies, selvästikään ei voida sanoa, että tämä olisi vähäpätöinen tekninen asia, että halusimme antaa tekosyyn menettelyä koskevan kysymyksen avulla. Todellakin on olemassa tekninen kysymys, mutta tekninen kysymys on toinen. Ongelmana on venire contra factum propium , se, että toimitaan vastoin parlamentin tahtoa, kun se on kahdesti kannattanut 100 a artiklan ottamista oikeudelliseksi perustaksi, jopa Maastrichtin sopimuksen jälkeen joulukuussa 1993.
Oikeusasioita käsittelevän valiokunnan asetelmat ovat olleet tiukasti pikemmin poliittiset kuin oikeudelliset, myös oikeudelliset mutta tiukasti poliittiset. Nämä asetelmat johtuvat niinkin yksinkertaisista kuin seuraavanlaisista kysymyksistä: mitkä ovat ehdotettujen toimenpiteiden tavoitteet yhteisön velvoitteiden osalta? Terveys, olemme kaikki yksimielisiä siitä. Sen mukaisesti meidän onkin toimittava.
Liittyvätkö ehdotetut toimenpiteet yhteisön yksinomaiseen toimivaltaan vai jäsenvaltioiden kanssa jaettuun toimivaltaan? Mielestäni vastaus tähänkin kysymykseen on varsin selvä, ainakin se oli selvä meille.
Mikä on ongelman laajuus yhteisössä ja mitä toimenpiteitä on toteutettu tähän mennessä? Mikä on yhteisön harkitsemien toimenpiteiden lisäarvo ja mitkä olisivat vaihtoehtoisten toimenpiteiden kustannukset? Millaisia toimenpiteitä yhteisö voi toteuttaa?
Ja lopuksi, onko sellainen yhdenmukainen säännöstö tarpeen ja mahdollinen, joka lisäksi kieltää? Toisin sanoen yhdenmukaistamme nyt sellaisten palvelujen vapaata liikkuvuutta, jotka eivät tule liikkumaan, koska niitä ei ole. Tai onko perustamissopimuksen mukaisesti tarpeen toteuttaa toimenpide - joka voi olla kaikkia jäsenvaltioita koskeva toimenpide - toimenpide 129 artiklan nojalla?
Arvoisa puhemies, me olemme tässä sellaisen tilanteen edessä, jossa Brysselin Leviatania käsketään tekemään se, mitä me emme monesti kykene tekemään jäsenvaltioiden tasolla. Tiedämme kokemuksesta, että se on huono tekniikka eikä se tuo mukanaan muuta kuin hankaluuksia. Hankaluuksia, koska voimme lopulta keskustella tästä ongelmasta kymmenen vuoden ajan, mutta on hyvin todennäköistä - ja suunvuoro on tässä tuomioistuimella - että tämä direktiivi kumotaan kahden vuoden sisällä, jolloin tuo aika on mennyt hukkaan.
Mielestäni olisi parasta käsitellä asiaa perustamissopimuksen kannalta ja toteuttaa oikean oikeudellisen perustan nojalla asianmukaiset toimenpiteet halutun lopputuloksen saavuttamiseksi.

Lienemann
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, toivon, että parlamenttimme hyväksyy herra Cabrolin mietinnön. Se olisi suuri poliittinen teko, joka vastaa kansalaisten toiveita. Tupakkakysymys on mielestäni yksi maapallomme suurista kansanterveydellisistä ongelmista. WHO: n pääjohtaja totesi järjestön vuosikertomuksen julkistamistilaisuudessa, että tupakoinnin vastainen taistelu on yksi Maailman terveysjärjestön tärkeimmistä prioriteeteista. Euroopan on siten osallistuttava siihen täysipainoisesti. Tarpeellisia toimia on tietysti hyvin paljon, eikä meidän pidä tyytyä ainoastaan siihen, että me kiellämme mainonnan. Mielessäni ovat tupakan hinta, tupakan verotus, terveyskasvatus. Monet kollegani ovat korostaneet näitä asioita. Mainonnan kieltäminen on kuitenkin oleellinen edistysaskel, ja meidän on helpompi ottaa sellainen askel, kun meillä on olemassa oikeudellinen perusta: me voimme todella kieltää mainonnan vapaiden markkinoiden puolesta, vaikka kaikkein ensisijaisin tavoitteemme on kansanterveys.
Mainonnan kieltämisen suhteen haluaisin painaa hälytysnappia, koska kollegoittemme joukossa on niitä, joiden mielestä olisi mentävä pitemmälle ja sanottava: koska te tuette tupakan tuotantoa, te ette kiellä tupakointia, ja siksi mainontaa ei pidä kieltää. Tupakka ei sinänsä ole kielletty tuote, eikä kukaan täällä toivo sen kieltämistä. Ensinnäkin siksi, että kaikenlainen kieltoihin perustuva politiikka on osoittanut tehottomuutensa, ja toiseksi siksi, että kiellolle ei ole olemassa mitään luonnollista perustetta. Se mikä on kiellettävä, on tupakan väärinkäyttö, ja sillä alalla meidän on otettava toimintamme perustaksi valistuneiden kansalaisten henkilökohtainen vastuuntunto. Mainonta kuitenkin harhauttaa valistunutta kansalaista. Se ei anna kuluttajalle tietoa tupakan riskeistä eikä tupakan väärinkäytöstä vaan päin vastoin se herättää myönteisen kuvan tupakoinnista tupakan kulutuksen lisäämiseksi.
Valittu menetelmä on mielestäni oikea. Omassa maassani Ranskassa voimassa oleva samantyyppinen laki, joka koskee muuten myös alkoholia, tuntuu toimivan. Se on osoittanut tehokkuutensa. Kaikki nuorison keskuudessa tehdyt tutkimukset osoittavat, että nuoret ovat laajasti tiedostaneet tupakoinnin riskit ja tarpeen muuttaa käyttäytymistään. Toivon, että Euroopan unioni seuraa esimerkkiämme tässä asiassa.

Filippi
Arvoisa puhemies, tämä aihe tuo aina esiin melko kaavamaisia, toisinaan radikaalejakin kannanottoja. Uskon, että taas kerran parlamentti ja yhteisön toimielimet yleensäkin ovat vaarassa menettää tilaisuuden omaksua tasapainoisen kannan, jonka saavuttamiseksi ne, yrittäessään puuttua sellaisiin vakaviin ongelmiin kuin Euroopan kansalaisten terveyteen, pyrkivät ottamaan huomioon myös tarkastelun kohteena olevien toimenpiteiden sosioekonomiset seuraukset.
Minun mielestäni tästä keskustelun aiheena olevasta ehdotuksesta puuttuu juuri tämä tasapaino, koska siinä ei oteta riittävän hyvin huomioon niitä käytännön seurauksia, joita syntyy sponsoroinnista ja tupakkamerkkeihin viittaavien merkkien käytöstä taloudellisessa ja teollisessa toiminnassa.
Olen itse kotoisin seudulta, jossa tupakanvalmistuksella ja sponsoroinnilla on nykyään suuri merkitys teollisuudessa - tupakanviljelyalueelta, jonka suuret tekstiili- ja vaateteollisuusyritykset käyttävät tupakkamerkkeihin viittaavia tuotemerkkejä ja jossa järjestetään Formula 1- ja moottoripyöräkilpailuja. Niiden ei ole helppoa hetkessä korvata tupakkamerkkien sponsorointia. Olenkin sitä mieltä, että nämäkin ongelmat on otettava huomioon.
Meillä on ammattiyhdistyksiä, jotka pyytävät tämän direktiivin hylkäämistä, koska ne tietävät, että siitä seuraisi ja saattaa seurata nopeasti vakavia työttömyysongelmia. Miksi emme siis käsittelisi ongelmaa yhtenäisesti ja tasapainoisesti? Miksemme hyväksyisi soveltamisalan laajentamista, ulottamista sinne, missä suora mainonta ei ole kiellettyä, ja samalla jättäisi jäsenmaille suosituksen kautta mahdollisuuden soveltaa myös tiukempia ehtoja epäsuoraan mainontaan ja sponsorointiin, kuitenkin niin, että niiden olisi otettava huomioon tämän ilmiön konkreettinen vaikutus työllisyyden ja sosiaalisen tilanteen heikkenemiseen tästä näkökulmasta?
Uskon, että näin pitäisi toimia. Kannatan siis ehdotuksen palauttamista ministerineuvostoon - ehkä se olisi yksinkertaisin ratkaisu - jotta se tutkisi ehdotuksen tarkemmin ja antaisi sille edelleen puuttuvan oikeudellisen perustan, tai muulla tavalla. Kannattamani päämäärä on tämä: toissijaisuusperiaate epäsuorassa mainonnassa ja sponsoroinnissa.

Apolinário
Arvoisa puhemies, Euroopan unionilla on yhteinen kalastuspolitiikka, ja minä, joka olen myös kalatalousvaliokunnan jäsen, huomasin muutamia päiviä sitten ällistyksekseni, että Euroopan unioni käyttää enemmän rahaa tupakantuotantoon kuin kalatalouteen. Ja että jopa Portugalin kaltaisissa maissa, jotka ovat hyvin riippuvaisia kalastuksesta, ala saa vain 40 % tupakantuotantoon kohdistetusta rahoitusavusta.
Melkoinen ristiriita, jos vielä ajatellaan tilanteen vaikutuksia kansanterveyden alalla, sillä ei ole mitään järkeä sijoittaa varoja kansanterveyteen ja samaan aikaan lisätä tupakantuotannon tukea.
Viesti on siis selvä. Meidän on tosiaankin syytä vähentää tuotantotukea asteittain ja hyväksyä neuvoston yhteinen kanta tupakkatuotteiden mainonnan kieltämisestä. On olemassa joitakin, joskin vähäisiä, esimerkkejä siitä, että kulutus on vähentynyt 14-37 % mainontaa rajoittavien toimien seurauksena.
Tupakointi aiheuttaa vuosittain 540 000 kuolemantapausta Euroopan unionin alueella, ja nyt käytävän keskustelun supistaminen pelkäksi juridiseksi kysymykseksi, niin kiintoisa kuin se akateemiselta kannalta onkin, vie lopulta pohjan pois pyrkimyksiltä muuttaa tätä tilannetta. Neuvoston kannan muuttaminen tai direktiivin jättäminen hyväksymättä yhteisön vähäisen toimivallan vuoksi merkitsisi kansanterveyden siirtämistä uudelleen kansalliselle tasolle, mikä olisi jo perustamissopimuksenkin tarkoituksen ja tavoitteiden vastaista. Toissijaisuusperiaatteeseen turvautuminen merkitsisi epätoivoista yritystä vaikuttaa kansallisten viranomaisten mielipiteeseen, kun neuvoston kanta edustaa loppujen lopuksi juuri samaisten viranomaisten suhtautumistapaa, jonka terveysministerit ovat välittäneet pyrkimyksenään saada aikaan tupakkamarkkinoita sääntelevä ja kuluttajia tehokkaasti suojeleva lainsäädäntö. Siksi äänestimme Cabrolin mietinnön puolesta.

Jackson
Arvoisa puhemies, aluksi haluan sanoa, miten vastenmielistä ja torjuttavaa on mielestäni se, että joku, joka tässä istuntosalissa nousee seisomaan ja puhuu direktiiviä vastaan tai asettaa sen kyseenalaiseksi, on tupakkateollisuuden manipuloima. Minä en ole enkä usko, että rouva Palacio Vallelersundi on, ja kaikki ne, jotka ovat vastustaneet direktiiviä ja joita vastaan ei ole todisteita, olisi vapautettava epäilyksistä ja heille olisi annettava mahdollisuus tuoda esille epäilyksensä ilman että heitä syytetään, kuten sanoin, pelkästään tupakkateollisuuden puolestapuhujiksi.
Kannatan tupakkamainonnan ja sponsoroinnin lopettamista. Haluaisin myös lopettaa Euroopan unionin tupakalle suunnatun tuen. Yksi mielenkiintoinen asia, joka on tullut esille tässä keskustelussa, on se, että Euroopan unioni käyttää kolme kertaa enemmän rahaa tupakan tuotantotukeen kuin mitä tupakkayritykset käyttävät tuotteidensa mainostamiseen Euroopan unionissa.
Minun kaltaiseni ihmiset, jotka haluavat tupakkamainonnan päättyvän, kysyvät: onko direktiivillä vaikutusta? Pelkäänpä, että todellinen vastaus on kieltävä, koska ehdotus päätyy tuomioistuimeen, siihen kohdistuu paljon epäilyksiä ja on mahdollista, että lopulta meillä ei ole minkäänlaista direktiiviä.
Tässä on selvä juridinen ongelma. Se on asia, jonka Britannian hallitus on jättänyt huomiotta johtaessaan puhetta ministerineuvostossa, koska se haluaa helpon voiton. Herra Blair olisi voinut kieltää Yhdistyneessä kuningaskunnassa tupakkatuotteiden mainonnan ja sponsoroinnin niiden hyväksi, mutta hän joutui poliittisiin vaikeuksiin. Siksi hän tuli juoksujalkaa Brysseliin päästäkseen eroon tukalasta tilanteesta ja saavuttaakseen - kuten sanoin - sen, mitä hän pitää helppona voittona.
Määräenemmistöpäätökseen liittyy selvä ongelma. Minä en pidä siitä ajatuksesta, että käyttöön otetaan kielto, joka on hyväksytty hyvin niukalla enemmistöllä. Jos te kuitenkin haluatte direktiivin, te ette voi saada sitä 129 artiklan perusteella, koska jäsenvaltiot eivät pääse siitä koskaan yksimielisyyteen. Jos te haluatte suosituksen, se ei myöskään lopeta tupakan mainontaa, koska suositus ei ole sovitettavissa ajatukseen sisämarkkinoiden yhteisistä säännöistä.
Vastaus löytyy kahdesta vaihtoehdosta. Ensimmäinen vaihtoehto on laatia tupakan mainonnalle menettelysääntö, mitä jotkut ovat pyytäneetkin, mutta se ei todennäköisesti merkitsisi mainonnan yleistä kieltämistä, koska se antaa kaikkien jäsenvaltioiden toimia niin kuin ne tahtovat. Toinen mahdollisuus on tehdä se, mitä me aiomme nimenomaan nyt tehdä: me sanomme "kyllä" direktiiville ja jätämme herra Flynnin tehtäväksi sen siistimisen, koska - kuten me olemme havainneet ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokunnassa - direktiivissä on paljon vikoja: siinä ei ole asianmukaisia määräyksiä olemassa olevien tuotemerkkien käytöstä muissa tuotteissa; siinä suhtaudutaan eriskummallisella tavalla maailmanlaajuiseen sponsorointiin. Te katsotte tuolla olevaan herra Flynniin miehenä, jota pyydetään tekemään se, minkä Euroopan parlamentin jäsenet jättävät tekemättä, koska meitä kiristetään tunteiden tasolla. Pyydän anteeksi tulkeilta.

Myller
Arvoisa puhemies, tupakan ja tupakkatuotteiden mainoskiellossa on kysymys laaja-alaisesta kansanterveystyöstä, sairauksien ennaltaehkäisystä ja mielestäni juuri tähän suuntaan Euroopan unionin yhteistä terveyspolitiikkaa on vietäväkin: enemmän syihin kuin seurauksiin.
Onko mainonnalla sitten merkitystä? Ihmettelen, minkä vuoksi mainontaan suunnattaisiin niin suunnattomia määriä varoja, ellei sillä olisi merkitystä. Aivan samaan suuntaan vaikuttaa myös tupakan mainonta eli tupakan mainonnalla yksiselitteisesti pyritään lisäämään kulutusta eli tupakoivien määrää.
Voidaanko sitten mainonta suunnata vain jollekin ryhmälle? Voidaanko nuoret jättää pois mainonnasta? Mielestäni ei, ja kun vielä tiedämme tutkimusten tulokset siitä, että nuoret ovat alttiimpia mainonnalle kuin muut ihmisryhmät, tämä väite on vielä huonommin perusteltavissa. Erityisesti mielikuvamainonta on se, jolle nuoret altistuvat ja tupakkateollisuus käyttää nimenomaan mielikuvamainontaa aivan erityisesti tapahtumien sponsoroinnissa, jolloin on tavoitteena aikaansaada mielikuva vauhdikkaasta elämästä.
Mainonnan kiellolla on ollut vaikutusta. Suomessa on mainoskiellon ansiosta tupakointi vähentynyt kahdenkymmenen vuoden aikana kolmekymmentäseitsemän prosenttia. Erityisesti nuorten osalta mainoskiellolla on merkitystä: ennen mainoskieltoa 15-24 -vuotiaista tupakoi kolmekymmentäviisi prosenttia, mainoskiellon jälkeen kaksikymmentäkolme prosenttia.
Toivon todella, että parlamentti tuntee nyt vastuunsa ja hyväksyy Cabrolin mietinnön muutoksitta. Meillä on nyt mahdollisuus aikaansaada Euroopan laajuinen tupakkatuotteiden mainoskielto.

Schleicher
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, en pidä tupakkatuotteiden mainonnan kieltämistä oikeana välineenä terveydensuojelun toteuttamiseksi. Yhteisessä kannassa ei ainoastaan suunnitella tupakkatuotteiden mainonnan kieltämistä kokonaan, vaan myös epäsuoran mainonnan, esimerkiksi Camel-bootsien ja Davidoff-kosmetiikan, kieltämistä kokonaan. Vain Kreikkaa varten on tiettyjä poikkeuksia, se oli hinta Kreikan tuesta ja siten siitä, että ministerineuvostossa saavutettiin vaadittava enemmistö Saksan ja Itävallan ääniä vastaan ja Tanskan ja Espanjan pidättäytyessä äänestämästä.
Kielto on vapaassa markkinajärjestelmässä kaikista mahdollisista välineistä ankarin. Ennen kuin tämänkaltaiset lainsäädännölliset määräykset hyväksytään, täytyy tutkia, ovatko ne ylipäänsä sopivia annetun tavoitteen, nimittäin terveyden suojelun, saavuttamiseksi todella. Tupakkatuotteiden mainonnan kielto herättää toiveita ja siihen liittyy toiveita, joita ei voi toteuttaa. Tupakoinnin haittoja, sitä, että tupakointi voi usein tappaa, ei voi kiistää. Siksi olisi johdonmukaista, ja kannatan rouva Roth-Berendtiä, kieltää sellaisten haitallisten tuotteiden kuten tupakan valmistus.
Mainonta täyttää vapaassa markkinajärjestelmässä tärkeän tiedonvälittämistehtävän ja on tehokkaan kilpailun vaikuttavin väline. Tuotteita, joiden valmistaminen, myyminen ja käyttäminen on laillista, täytyy periaatteessa saada myös mainostaa. Tupakkatuotteiden mainonnan kieltäminen kokonaan on puuttumista vapaaseen markkinajärjestelmään. Jos dominopelin ensimmäinen palikka kaatuu, sitä seuraa vielä joukko muita.
Haluan kysyä komissaari Flynniltä, pitääkö paikkansa, että on olemassa komission asiakirja, jossa sanotaan: moottoriajoneuvot luetaan vapaasti saatavissa oleviksi teollisuuden tuotteiksi, joiden käyttö voi mahdollisesti usein johtaa kuolemaan. Koska tämänkaltaiselle puuttumiselle ei myöskään Amsterdamin sopimuksen mukaan ole eurooppalaista oikeudellista perustaa terveyspolitiikan puitteissa, neuvosto ja komissio vastoin parempaa tietoa ottavat käyttöön kilpailun yhdenmukaistamisvälineen.
Haluamme luoda sisämarkkinat ja tehdä poliittisen päätöksen, kuka saa mainostaa vapaasti tarjolla olevia tuotteita ja kuka ei. Tämän vaikutus on aivan päinvastainen. Jäsenvaltioiden Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelle esittämiä valituksia, joita on odotettavissa, voidaan odottaa jännittyneenä.

White
Arvoisa puhemies, en yleensä vastaa rouva Jacksonille mutta nyt haluaisin muistuttaa hänelle, että tämä tupakkakeskustelu on kestänyt jo yli kymmenen vuotta ja meiltä pyydettiin uutta lausuntoa vasta viime vuoden helmikuussa. Herra Blair, joka tuli rouva Jacksonin mukaan juoksujalkaa Brysseliin, on ollut paljon vähemmän aikaa Yhdistyneen kuningaskunnan pääministerinä. Meidän käsiteltävänämme on eurooppalainen direktiivi.
Haluaisin onnitella herra Cabrolia hänen työstään sen hyväksi. Minä olisin henkilökohtaisesti mennyt paljon pitemmälle ja tavallisissa olosuhteissa olisin kannattanut asian viemistä sovitteluun. Vasta esittelijän hyvin perusteltu suositus sai minut uskomaan, että meidän pitäisi hyväksyä yhteinen kanta, ja minä päättänyt äänestää hänen suosituksensa mukaisesti.
Haluaisin myös sanoa, jälleen sisäpolitiikan osalta, että Yhdistyneen kuningaskunnan englanninkielisestä lehdistöstä sai sellaisen vaikutelman, että tupakkamainonnan kieltämisestä päättivät yhdessä Yhdistyneen kuningaskunnan pääministeri ja joku joka vastaa Formula 1: stä. Muistuttaisin englanninkieliselle lehdistölle, että me käsittelemme tänään neuvoston ja Euroopan parlamentin direktiiviä ja, kuten aina yhteispäätösmenettelyssä, parlamentti sanoo viimeisen sanan myös toisessa käsittelyssä ja niin sen pitäisi myös tehdä.
Lisäksi haluaisin sanoa, että pohtiessani omaa kantaani asiaan olen keskustellut paitsi teollisuuden myös ammattiyhdistysten edustajien kanssa. Toivon, että me emme olisi kiistelleet oikeusperustasta. Mielestäni ei ole oikein, että oikeusasioita käsittelevä valiokunta puuttuu asiaan tässä vaiheessa ja esittää eriävän kannan ja että ympäristövaliokunta, joka on tässä yhteydessä toimivaltainen valiokunta, olisi saatava muuttamaan ensimmäisessä käsittelyssä omaksumansa kanta. Minä kannatan tätä ehdotusta ja kannatan sen hyväksymistä ilman tarkistuksia toisessa käsittelyssä. Toivon, että me saamme iltapäivän loppuun mennessä tietää, että tupakan mainonta unionissa kielletään.

Nassauer
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, kunnioitan täysin niitä, jotka vastustavat tupakointia ja haluavat kieltää tupakkatuotteiden mainonnan. Emme kuitenkaan päätä täällä omista näkemyksistämme tai poliittisesta päätöslauselmasta, vaan päätämme eurooppalaisesta lakiehdotuksesta, jostakin, mistä pitäisi tulla eurooppalainen laki. Euroopan unioni on oikeudellinen yhteisö. Se voi antaa lakeja vain silloin, kun sille on sopimuksessa annettu valta siihen. Tälle direktiiville ei kuitenkaan ole useimpien niiden mielestä, jotka ovat käsitelleet sitä, annettu oikeudellista perustaa sopimuksessa. Unioni ottaa siten itselleen oikeuden, jota sillä ei ole. Tämä käy selväksi esimerkiksi neuvoston oikeudellisen yksikön lausunnosta vuodelta 1993. Siinä sanotaan sananmukaisesti: Oikeudellinen yksikkö tekee johtopäätöksen, että direktiiviehdotusta ei voi hyväksyä 100 a artiklan eikä myöskään muun sopimuksessa olevan artiklan perusteella.
Tätä lausuntoa ei ole koskaan kumottu. Siksi tämän direktiivin oikeudellinen perusta on horjuva. Se voisi myös nojata 100 a artiklaan vain, jos kysymys olisi yhdenmukaistamisesta. Se ei kuitenkaan yhdenmukaista vaan kieltää. Myös menettelystä käy selväksi se, että kysymys on terveyttä koskevasta direktiivistä. Siksi on myös johdonmukaista, että terveysasioista vastaava komissaari istuu täällä ja edustaa sitä. Siksi asiasta vastaa tässä parlamentissa ympäristö-, terveys ja kuluttajansuojavaliokunta eikä kilpailuasioista vastaava valiokunta.
Lyhyesti, jos tästä direktiivistä tulee osa lainsäädäntöä, me parlamenttina teemme juuri sen, mistä me aina syytämme komissiota, nimittäin puutumme asioihin, jotka kuuluvat jäsenvaltioille. Siksi meidän pitäisi harkita sitä erittäin huolellisesti!

Correia
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, vaikka tupakkatuotteiden suoran ja epäsuoran mainonnan kieltämiseksi tarkoitetun direktiivin hyväksyminen saattaakin aiheuttaa huomattavia juridisia ongelmia, en voi olla tuomatta esiin sitä, että hyväksyn ne peruslähtökohdat, jotka antavat tuolle direktiiville oikeutuksen.
Tupakan kulutus on yhä yksi kansanterveyden suurimmista ongelmista ja aiheuttaa vuosittain yli 500 000 kuolemantapausta Euroopan unionissa. Lähes 50 % kaikista syövän aiheuttamista kuolemantapauksista 35-59-vuotiaiden miesten keskuudessa johtuu tupakan vaikutuksista, minkä lisäksi on muistettava, että tupakka vaikuttaa lisäksi akuuttien sydän- ja verisuonisairauksien syntyyn.
Ehdotetut toimenpiteet ovat kuitenkin tehokkaampia, jos ne liitetään osaksi laajempaa toimintasuunnitelmaa, jossa on pyrittävä tupakoinnin ennaltaehkäisyyn järjestämällä lähinnä nuorimmalle väestölle suunnattuja kampanjoita, joissa varoitetaan tupakan vaaroista, sekä lopettamalla tupakanviljelyn tukeminen Euroopan unionin jäsenvaltioissa, mikä voi tapahtua myöntämällä tuottajille avustuksia tuotantosuunnan muuttamiseksi.

Nassauer
Arvoisa puhemies, työjärjestyksestä. Istuntosalin sisäänkäynnin edessä jaetaan biopatenttidirektiiviä koskevaa materiaalia. Välittömästi istuntosalin sisäänkäynnin edessä pyritään vaikuttamaan meidän äänestyskäyttäytymiseemme. Pyydän teitä tutkimaan, onko tämä työjärjestyksen sääntöjen mukaan sallittua. Epäilen sitä!

Puhemies
Kiitoksia, herra Nassauer, puhemiehistö merkitsee huomautuksenne muistiin ja huolehtii siitä, että asia tarkistetaan.

Hardstaff
Arvoisa puhemies, minä annan suuremman painoarvon lääkäreiden vetoomuksille heidän potilaittensa puolesta kuin tupakkayritysten vetoomuksille, joilla ne yrittävät perustella nimenomaan nuorille suunnattua mainontaansa, jolla ne saavat riippuvuutta aiheuttavalle aineelle uusia asiakkaita niiden satojen tuhansien tilalle, joita ne tappavat joka vuosi.
Minä en tarvitse luentoja tupakan tuottajille maksettavista tuista, koska olen vastustanut niitä järkkymättä siitä lähtien, kun minut valittiin tähän parlamenttiin.
Torjun myös vetoomukset yrityksiltä, jotka mainostavat muita tuotteita käyttämällä samoja tuotemerkkejä kuin suuret tupakkayritykset. Niissä kuvataan kauniita, nuoria, vetävän näköisiä ja muodikkaasti pukeutuneita ihmisiä, joiden rinnalla näytetään tupakkamerkin logoa. Miksi nämä yritykset eivät käytä riippumatonta logoa tuotteidensa myynninedistämiseen - logoa, joka ei liity tuotteeseen, joka tappaa?
On järjetöntä väittää yhteisön sääntöjen edellyttävän, että nuoriin voitaisiin edelleen kohdistaa tällaista mainontaa urheilutapahtumien sponsoroinnin ja muodikkaiden design-tuotteiden välityksellä.
Rooman sopimuksessa lukee, että yhteisö on olemassa kansalaistensa hyvinvointia varten. Kansalaistemme terveys on asetettava monikansallisten yritysten voitontavoittelun edelle.

Malone
Arvoisa puhemies, tämä on mielestäni hyvin jalomielinen aloite, joka näyttää Euroopan parhaimman puolen. Se näyttää, että me seisomme yhteisen hyvän puolella ja torjumme suurella rahalla rahoitetut ja joskus jopa uhkaavat tupakkateollisuuden painostusryhmien ja suurten mainosyhtiöiden kampanjat.
Olen samaa mieltä Dagmar Roth-Behrendtin ja muiden puhujien kanssa siitä, että aikuiset voivat vapaasti ryhtyä tupakoimaan tai käyttämään alkoholia, mutta on valitettavaa, että nuoria houkutellaan tupakoimaan mainoskylteillä ja yleensä mainonnalla.
Tupakkamainonta pyrkii antamaan hohdokkaan kuvan tupakoinnista, mutta tupakoinnissa, syövässä, kroonisessa keuhkoputkentulehduksessa ja kaikissa muissa tupakkaan liittyvissä sairauksissa, jotka tappavat joka vuosi useita miljoonia ihmisiä, ei ole mitään hohdokasta. Meidän on seuraavaksi saatava nuoret, erityisesti nuoret naiset vakuuttuneiksi siitä, että tätä tietä ei kannata valita. Lääketieteen edustajilta saamistani hyvin vaikuttavista tiedoista - joista kiitän heitä - olen todennut, että keuhkosyöpää sairastavat tällä hetkellä entistä enemmän nuoriet naiset. Komissaarimme herra Flynn ansaitsee siis onnittelut, ja minä vetoan jäseniin yhteisen kannan tukemiseksi.

Puhemies
Kiitoksia, rouva Malone.
Tahtoisin pyytää parlamentin jäseniä palaamaan paikoilleen ja osoittamaan komissaari Flynnille asiaankuuluvaa kunnioitusta, niin että hänen puhettaan on mahdollista kuunnella vaikeuksitta.

Flynn
Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää kaikkia, jotka ovat tänään osallistuneet tähän hyvin tärkeään keskusteluun. Tupakan mainontaa koskevasta direktiiviluonnoksesta käyty parlamenttikeskustelu on todella merkittävä ja se on herättänyt hyvin suurta julkista mielenkiintoa. Direktiiviluonnos saatiin pitkän harkinnan jälkeen neuvostolta, joka vahvisti viimein yhteisen kannan 12. helmikuuta. Yhteisen kannan teksti heijastaa täysin komission ehdotuksen henkeä, ja siksi komissio saattoi hyväkseni sen siinä muodossa kuin missä se nyt on.
Komission mielestä yhteinen kanta edustaa mahdollisimman tyydyttävää tapaa hoitaa monimutkaista tupakkamainonta-asiaa kansainvälisten markkinoiden yhteydessä. Koska useat jäsenvaltiot ovat jo ottaneet käyttöön kansallisia rajoituksia ja kieltoja tupakan mainonnalle, niiden soveltamisessa on ilmennyt ongelmia sen jälkeen, kun sisämarkkinoilta poistettiin mahdollisuus suorittaa rajatarkastuksia. Tähän oli siis löydettävä yhteinen ratkaisu, kuten niin moneen muuhunkin asiaan taloudellisen toiminnan alalla.
Perustamissopimuksen 100 a artikla velvoittaa komission perustamaan sisämarkkinoita koskevat ehdotuksensa kuluttajien suojelun korkeaan tasoon. Ehdotus uuden oikeusperustan valitsemisesta on mielestäni tämän direktiiviluonnoksen yhteydessä pelkkä harhautusyritys. Muistuttaisin parlamentin jäsenille, että samaa oikeusperustaa on jo käytetty nykyisiin tupakkatuotteiden merkintöjä ja tervapitoisuutta koskeviin direktiiveihin. Sitä on myös käytetty kiellettäessä TV-mainonta ja epäsuora mainonta.
Sitä on käytetty suun kautta nautittavan tupakan markkinoinnin kieltämiseen. Sitä on käytetty lääkkeiden mainontaa koskeviin säädöksiin ja se on sopusoinnussa EY: n tuomioistuimen muissa tapauksissa tekemien päätösten kanssa. Se on todella Euroopan parlamentin oikeudellisen yksikön viimeisimpien ohjeiden mukainen. Jotkut jäsenet viittasivat 129 artiklaan, mutta minun on sanottava, että jäsenvaltioiden lakien ja asetusten yhdenmukaistaminen jää nimenomaan kyseisen artiklan ulkopuolelle. 129 artikla ei ole sopiva oikeusperusta, ja siksi ajatus sen käytöstä on hylättävä.
Lisäksi tupakan TV-mainonnan täydellinen kielto hyväksyttiin jo vuonna 1989, kuten te kaikki tiedätte. Sisämarkkinoihin liittyvän päätavoitteen ohella komission oli myös tässä yhteydessä otettava huomioon kansanterveyden korkeatasoinen suojelu. Perustamissopimuksessa olevat velvoitteemme edellyttävät sitä.
Siitä pääsemmekin tupakoinnin ehkäisyyn, mistä komissio antoi tiedonannon joulukuussa 1996. Ehdotetut rajoitukset tupakan mainonnalle olisi nähtävä osana yhteisön yleisempää pyrkimystä puuttua asiaan, joka on epäilemättä yleisin estettävissä oleva kuolinsyy ja sairauksien aiheuttaja tämän päivän Euroopassa. Korostaisin sitä vielä kerran. Kysymys tupakantuotannolle annettavasta tuesta otettiin myös esille. Minä olen aina vastustanut tukien antamista tupakan viljelijöille...
... ja odotan sitä päivää, jolloin me voimme lopettaa sen. En onnistunut saamaan aikaiseksi täydellistä yksimielisyyttä asiasta, mutta jonkin verran edistystä kuitenkin tapahtui. Odotan asian uutta käsittelyä lähitulevaisuudessa ja tupakantuotannon tukien lopettamista osana unionin politiikkaa.
Minun ei tarvitse muistuttaa jäsenille, kuinka suuret terveysvaikutukset tupakoinnilla on. Maailman terveysjärjestö arvioi, että tupakoinnin seurauksena kuolee vuosittain yli puoli miljoonaa Euroopan unionin kansalaista - niin monta syövän uhria, mihin on syynä tupakan kulutus, joko tupakointi tai passiivinen tupakointi. Parlamentille onkin esitettävä seuraava kysymys: voiko parlamentti tehdä jotain Euroopan tasolla muuttaakseen tämän kehityksen suuntaa? Se on mahdollista, jos jäsenet äänestävät yhteisen kannan puolesta ja hylkäävät kaikki tarkistukset, joilla yritetään ainoastaan kiertää tilannetta ja vaikeuttaa sen tavoitteen saavuttamista, jota me kaikki kannatamme.
Herra Needle kuvasi tilannetta hyvin sanoessaan, että parlamentilla on nyt harvinainen mahdollisuus. Tämä on totuuden hetki kaikille asianosaisille, jotka kannattavat niitä tavoitteita, joihin ehdotuksella pyritään. Älkää myöskään unohtako, että tupakkateollisuuden tiedetään itse todenneen, että se pitää 14-24-vuotiaita tulevaisuuden tupakkabisneksen kohderyhmänä. Markkinoinnissa on kyse siitä, että nuoret saadaan tupakoimaan, jotta markkinat säilyvät ja tuottavuus säilyy. Meidän on tehtävä siitä nyt loppu. Suurta kärsimystä ja monia kuolemia aiheuttavan tuotteen mainonta on selvästi perusteetonta, kuten monissa jäsenvaltioissa on jo päätetty. Toiminta yhteisön tasolla on mielestäni ajankohtaista, välttämätöntä ja täysin suhteessa ongelman vakavuuteen.
Toteuttaessaan tämän toimenpiteen yhteisö poistaa nuorille suunnatun kiihokkeen omaksua tapa, joka aiheuttaa sairauksia ja ennenaikaisen kuoleman. Aloite tupakointiin houkuttelun poistamiseksi on sitäkin tärkeämpi, kun me muistamme, että useimmat tupakoitsijat omaksuvat tämän tavan alle 18 vuoden ikäisinä, itse asiassa jo paljon nuorempina. Meidän velvollisuutemme unionin tulevia kansalaisia kohtaan on ottaa ensimmäinen askel kehityksen kääntämiseksi pois tupakoinnin aiheuttamista syöpäkuolemista!
Esittelijä herra Cabrol on jo selkeästi tuonut esille tupakan mainontaan tässä yhteydessä liittävät seikat. Hän esittää ne mietinnössään erinomaisella tavalla. Se hyväksyttiin ilman tarkistuksia ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokunnassa. Monet valiokunnan jäsenet pitivät tärkeänä sitä, että yhteinen järjestelmä otetaan käyttöön mahdollisimman pian, kuten neuvoston yhteisessä kannassa edellytetään.
Olen täysin samaa mieltä siitä, että tehty kompromissi on hyvä ja toimiva ratkaisu. Se merkitsee tasapainoa - tyydyttävää tasapainoa asiaan liittyvien etujen välillä - ja antaa tarvittavan siirtymäajan, jotta tupakkamainonnan piirissä tällä hetkellä työskentelevien tilanne voidaan järjestää uudelleen. Ei ole mitään tarvetta eikä ole järkevää tarkistaa neuvoston tekstiä, jossa todellakin otetaan huomioon parlamentin ensimmäisessä käsittelyssä esille tuodut asiat. Sen vuoksi komissio ei puolla mitään tarkistuksia yhteiseen kantaan, joka on nykyisessä muodossaan hyväksyttävissä oleva teksti, kuten herra Cabrol ja ympäristövaliokunta ovat todenneet.
Rouva Oomen-Ruijten ja rouva Jackson ottivat esille epäsuoran mainonnan. Yhteisen kannan tavoitteena epäsuoran mainonnan osalta on lähestyä hyvin käytännönläheiseltä pohjalta monimutkaista asiaa - miten lopettaa muiden tuotteiden käyttö tupakan mainontatarkoituksiin tai tupakan mainostaminen muiden tuotteiden nimillä. Yhteisessä kannassa otetaan myös huomioon erikoistapauksena jo olemassa olevat tuotteet. Siinä esitetään selkeät tavoitteet näissä kaikissa tapauksissa.
Kuten tiedämme, direktiivi sisällytetään kansallisiin lainsäädäntöihin sovitussa määräajassa. Komission tehtävänä on varmistaa, että vastaavat kansalliset säännökset ovat direktiivin tavoitteiden mukaisia. Sanoisin rouva Oomen-Ruijtenille, että komissio laatii 6 artiklan mukaisesti säännöllisin väliajoin kertomuksen parlamentille ja neuvostolle, jotta ne voivat ryhtyä tarvittaviin toimenpiteisiin sen varmistamiseksi, että direktiivi sisällytetään kansalliseen lainsäädäntöön ja pannaan täytäntöön sovitulla tavalla.
Lopuksi haluaisin pyytää kaikkia arvoisia parlamentin jäseniä hyväksymään ilman tarkistuksia tämän tärkeän asian, jolla on niin suuri merkitys nuorillemme nyt ja tulevaisuudessa. Vaihtoehtoina ovat joko yhteinen kanta tai ei mitään! Se on valinta, jonka me teemme täällä tänään ja huomenna.
(Suosionosoituksia ) Euroopan parlamentilla on edessään merkittävä historiallinen edistysaskel sisämarkkinoidensa tukemisessa ja kansalaistensa suojelussa. Pyydän teitä toimimaan sen mukaisesti!
(Suosionosoituksia )
Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna keskiviikkona klo 12.00.

Killilea
Arvoisa puhemies, vielä ennen kuin te aloitatte äänestyksen haluaisin kiinnittää huomiota parlamenttimme sääntöihin ja lobbaajien paljouteen istuntosalimme ulkopuolella olevassa käytävässä. Jäsenten häirintä ja kysymysten esittäminen heille istuntosalimme sisäänkäynnin edessä on sääntöjen vastaista. Pyytäisin teitä parlamentin hyvin kunnioitettuna vanhempana varapuhemiehenä ja istunnon puhemiehenä antamaan turvamiehille määräyksen tyhjentää sisäänkäynnin edusta.
Sanon tämän siksi, että tällainen asiakirja työnnettiin käteeni tullessani ovesta sisälle. Minä olen diabeetikko ja olisin tänään kuollut mies, jos bioteknologian avulla ei pystyttäisi hyödyntämään viattoman sikaraukan maksaa. Lopettakaa välittömästi tämä hölynpöly arvostetun parlamenttimme käytävällä.

Puhemies
Herra Killilea, annoin välittömästi käskyn valvoa eri painostusryhmien toimintaa, mutta haluan tietenkin uskoa, että kukaan kollega ei anna kenenkään lobbaajan minkään toiminnan vaikuttaa lopulliseen arvioonsa.

Perry
Arvoisa puhemies, pidän puheenvuoron työjärjestyksen samasta kohdasta. Istuntosalin ulkopuolella oli tietynlaisiin asuihin pukeutuneita ihmisiä, ja minä voisin hyvin suhtautua myötämielisesti heidän asiaansa, mutta parlamentin jäsenten on päästävä vapaasti tulemaan istuntosaliin ilman että ulkopuolella olevat lobbaajat häiritsevät heitä ajamalla asiaansa, oli se sitten mikä tahansa. Me odotamme teidän ja parlamentin virkailijoiden varmistavan, että sääntöjämme ja määräyksiämme kunnioitetaan.

Antony
Arvoisa puhemies, haluan yhtyä edellisiin puhujiin. Mielestäni tämä ei ole ensimmäinen kerta, kun istuntosalimme sisäänkäynnin edessä jaetaan lentolehtisiä, mutta kyseessä on parlamenttimme arvokkuus.

Puhemies
Herra Antony, tutkimme asian.

Roth
Arvoisa puhemies, haluaisin ensiksi tietää, mihin työjärjestyksen artiklaan kollega Killilea viittaa. Toiseksi haluaisin tietää, ketä siellä on estetty pääsemästä tänne sisälle?
Estävätkö sitten parlamentin edustajille esitetyt kysymykset pääsyn tänne? Haluammeko nyt sitten tukahduttaa elävän demokratian, johon jollakin tavalla kuuluu myös vuoropuhelu? Jos herra Antony puhuu parlamentin arvokkuudesta, meidän on pidettävä pitkä tauko ja mietittävä sitä, kuka tämän parlamentin arvokkuuden vaarantaa.
(Suosionosoituksia)
Puhemies
Voimme lopettaa tähän nämä huomautukset.
Siirrymme äänestyksiin.

Äänestys
Puhemies
Olkaa hyvät ja laittakaa banderolli pois. Minun on pakko keskeyttää istunto, jos banderolli jää saliin. Parlamenttia ei saa muuttaa teatteriksi.
(Istunto keskeytettiin siihen asti, kunnes banderolli vedettiin pois.)

Provan
Arvoisa puhemies, työjärjestystä koskeva puheenvuoro. En halua keskeyttää istuntoa mutta kykyisin teiltä, oletteko antanut luvan sille, että täällä on televisiokamera, ja jos olette, kenen se on ja miksi heille on annettu lupa kuvata sääntöjen vastaista käyttäytymistä parlamentissa, mistä ei ole parlamentille mitään etua?

Puhemies
Herra Provan, en tiedä, kuka oli antanut televisiointiluvan, mutta kuvausryhmä on jo lähtenyt. Näin ollen asia on selvä.

Tamino
Arvoisa puhemies, mielestäni tällaiset kysymykset ovat epäoikeudenmukaisia, sillä olemme nähneet televisiokamerat monta kertaa tässä istuntosalissa. Nuo televisiokamerat, mikäli niillä on kuvauslupa, ovat takuu siitä, että meitä äänestäneet kansalaiset voivat valvoa, mitä tässä salissa tapahtuu: demokratiaa koskeva takuu on hinta, joka meidän on voitava maksaa! Jos joku pelkää tekosiaan, jos jollakulla on tarve toimia piilossa, en usko tällaisen henkilön ansaitsevan saamiaan ääniä. Jos joku täällä ajaa monikansallisten yritysten painostusryhmien asiaa, hän ei ilmeisestikään halua ihmisten tietävän, mitä hän täällä puuhailee. Uskon, että Euroopan kansalaisilla on oikeus tietää siitä!
(Vaihtelevia reaktioita)

Puhemies
 Herra Tamino, kaikki parlamentin työskentely kuvataan aina tiettyihin paikkoihin asennetuilla kameroilla, ja toimintamme on aina täysin avointa. Erityisiä televisiointeja ei tarvita, on olemassa säännöt, joita pitää noudattaa.

Rack
Arvoisa puhemies, se on Euroopan parlamentin äänestys, ja jos ymmärrän asian oikein, Euroopan parlamentissa äänioikeus kuuluu parlamentin jäsenille. Täällä parlamentissa on ilmiselvästi joukko naamioituneita näyttelijöitä. Pyydän teitä pysymään erossa äänestyksestä...
... tai tunnustamaan, keitä olette, nimittäin tämän parlamentin vapaasti valittuja jäseniä ettekä mitään nukketeatterilaisia!
(Suosionosoituksia)
Puhemies
Hyvät kollegat, tämä keskustelu pitää lopettaa. En voi antaa puheenvuoroa useammalle kuin kahdelle tai kolmelle kollegalle.

Giansily
Arvoisa puhemies, istuntomme puheenjohtajana te olette tämän laivan kapteeni. Nyt kuitenkin merirosvot ovat vallanneet laivamme. Aiotteko te todella sallia, että äänestystämme häiritään tällä tavalla, vai aiotteko te käyttäytyä kuten voittoisan laivan kapteeni ja karkottaa merirosvot!

Puhemies
Herra Giansily, kuten muutkin, minäkin iloitsin tavasta, jolla ilmaisitte huomionne.
Banderolli on kuitenkin vedetty pois, ja kollegoiden pukeutuminen on heidän oma asiansa, johon en voi puuttua.

Oomen-Ruijten
Arvoisa puhemies, nyt on erittäin harmillista, että vaikka suuri banderolli on poistettu, tässä salissa on vielä jäljellä pieniä lippuja. Luulisin vihreiden ryhmän tietävän, että monet muutkin ihmiset parlamentissa ovat huolissaan direktiivistä sen nykyisessä muodossaan. Arvoisa puhemies, pyydän teitä huolehtimaan siitä, että myös pienet liput poistetaan.

Roth
Arvoisa puhemies, kysymys on parlamentin arvokkuudesta niin kuin juuri kuulimme. Haluan sanoa yhdelle edellä puhuneista, että teidän pitäisi kerran mennä nukketeatteriin, silloin näkisitte, että nukketeatteri on korkeatasoista kulttuuria. Haluan kuitenkin yhtä asiaa, nimittäin että parlamentin jäsen Ferber pyytää anteeksi. Jos hän luulee voivansa nimittää meidän ryhmäämme merirosvojoukoksi, sillä ei ole mitään tekemistä arvokkuuden, demokraattisen asioiden hoidon tai tyylin kanssa. Odotan teidän pyytävän anteeksi, se puhuu puolestaan, jos ette tee niin!
(Suosionosoituksia V-ryhmältä)

De Vries
Arvoisa puhemies, työjärjestystä koskeva puheenvuoro. Minä tulin tähän istuntoon siinä ymmärryksessä, että meillä piti tänään olla äänestys. Meidän pitäisi äänestää nyt hyvin tärkeästä aiheesta, ja se olisi tehtävä rauhallisella, arvokkaalla ja vastuullisella tavalla.
Ei ole mitään mieltä keskustella siitä, miten parlamentin jäsenet pukeutuvat. Jokaisella on henkilökohtainen oikeus pukeutua mielensä mukaisesti. Jos ihmiset haluavat osoittaa mieltään, se olisi tehtävä istuntosalin ulkopuolella, ei sisäpuolella. Voisimmeko me nyt siirtyä äänestykseen?

Puhemies
Herra de Vries, uskon, että monet yhtyvät teidän huomioihinne.

Pasty
Arvoisa puhemies, tämä on todella tyrmistyttävä tilanne. Ehdotan, että keskeytätte istunnon ja kehotatte kollegoitamme käyttäytymään asiallisesti.
Tarkistuksista 6 ja 28

Graefe zu Baringdorf
Arvoisa puhemies, eilen näistä tarkistuksista käydyssä keskustelussa syntyi kiistaa. Väitettiin, että kysymys ei ole maataloutta käsittelevän valiokunnan tarkistuksista. Tässä menettelyssä ei ole lainkaan mahdollista, että valiokunta esittää tarkistuksen, ei myöskään maataloutta käsittelevä valiokunta. Olemme siksi valinneet se tien, että minä esittelijänä olen tämän kysymyksen osalta kerännyt maataloutta käsittelevän valiokunnan jäsenten yksittäiset allekirjoitukset ja ne ovat tarkistusten perässä olevassa listassa.
Lisäksi valiokuntamme kirjoitti oikeusasioita käsittelevälle valiokunnalle kirjeen, jossa tuodaan esille se, että meidän etumme - tässä on kysymys maanviljelijöiden oikeudesta jalostaa eläimiä ja kasveja edelleen - ovat vaarassa. Halusin tuoda asian vielä kerran pohdittavaksi.
(Puhemies julisti yhteisen kannan hyväksytyksi.)

Perry
Arvoisa puhemies, koska olen oppinut menettelytavat herra Falconerilta, yritin ilmoittaa teille etukäteen, että olen ollut läsnä koko istunnon ajan mutta en osallistunut äänestykseen, koska se ei ollut mielestäni järkevä tapa toimittaa äänestys demokraattisesti valitussa parlamentissa. Mielestäni olisi todella häpeällistä, jos ainoa keino, jolla me voisimme saada teidän huomionne, olisi käyttää merirosvoasuja, ja toivon, että parlamenttimme ei alennu sille tasolle.
(Suosionosoituksia )

Puhemies
Herra Perry, emme voi jatkuvasti aloittaa keskustelua uudelleen enkä voi antaa jatkuvasti puheenvuoroja kollegoille. Joka tapauksessa huomautuksenne kirjataan.
(Jotkut V-ryhmän jäsenet heiluttavat merirosvolippuja.)

D'Aboville
Arvoisa puhemies, siltä varalta, että ette tiedä sitä, merirosvolipulla on selvä merkitys kansainvälisessä oikeudessa. Se on lainvastaisuuden symboli. Siksi olenkin pahoillani siitä, että jotkut kollegamme ovat valinneet sen ilmaisuvälineekseen parlamentissamme, ja mielestäni on häpeällistä, että te olette käynnistänyt äänestyksen tällaisen symbolin ollessa esillä istuntosalissamme.
(Voimakkaita suosionosoituksia)

Puhemies
Herra d'Aboville, jokaisella on oikeus omaan mielipiteeseensä.

Falconer
Arvoisa puhemies, koska herra Perry mainitsi ystävällisesti nimeni, voisinko antaa hänelle neuvoksi, että jos hän haluaa seurata ja omaksua minun periaatteitani näissä asioissa, hän voi mennä pidemmällekin. Työläiset minun maassani, ja varmasti kaikissa Euroopan maissa, tunnistavat vanhoillisimmat konservatiivit siitä, että he käyttävät aina samaa asua, ja se on yleensä liituraitainen puku, jossa on kaksi nappiriviä!

Puhemies
Herra Falconer, mielestäni meidän ei tarvitse jatkaa pukeutumista koskevaa keskustelua, mutta olen varma, että puhuitte totta, sillä on myös muita, jotka käyttävät mainitsemanne kaltaisia pukuja.

Palacio Vallelersundi
Kiitos, arvoisa puhemies. Samansuuntaisesti kuin muut puhujat, arvoisa puhemies, vedoten 19 artiklaan, vaikkakin myöhässä, koska äänestys on jo toimitettu, samoin kuin 109 artiklaan haluan vain lisätä aiemmin sanottuun, että toivottavasti jossain muussa tilanteessa kukaan ei pitäisi tätä ennakkotapauksena oikeuttaakseen jonkin toisen symbolin käytön tässä istuntosalissa.
Symboleilla on sellainen arvo, arvoisa puhemies. Symbolit eivät ole valeasu eivätkä pukeutumistapa, ne ovat symboleja ja symboleilla on tulkintansa, se on meidän kulttuurimme ja sivilisaatiomme. Kiitos.

Cohn-Bendit
Arvoisa puhemies, haluaisin vain pyytää kaikkia kollegoita puhumaan aina kun he niin haluavat. Se on hyvä asia meidän kannaltamme. Jatkakaa vain! Eikö joku vielä haluaisi läksyttää meitä! Me emme oikein ymmärtäneet, mitä te yrititte sanoa meille! Selittäkää meille, mikä tässä on väärin, niin että se ymmärretään. Pyydän kollegoita selittämään kaikessa rauhassa, missä me olemme tehneet väärin.

Roth
Arvoisa puhemies, sallikaa minun välittää teille ja kaikille läsnäoleville erittäin järkyttävä ilmoitus. Olen juuri saanut kuulla, että turkkilaisen ihmisoikeuksia puolustavan yhdistyksen puheenjohtaja Akin Birdal - monet teistä ovatkin tutustuneet häneen henkilökohtaisesti - on tunti sitten joutunut hyökkäyksen kohteeksi. Turkkilaisen ihmisoikeuksia puolustavan yhdistyksen toimistoon Ankarassa tuli kahdeksan aseistettua siviiliä. He ampuivat Birdalia, vain häntä, vahingoittivat häntä hengenvaarallisesti, hän on hengenvaarassa ja tällä hetkellä sairaalassa.
Muutamat kollegat, jotka olivat kaksi viikkoa sitten parlamentaarisen EU: n ja Turkin välisen sekavaliokunnan valtuuskunnan kanssa Ankarassa, tapasivat Akim Birdalin. Toivon kovasti, että hän selviytyy leikkauksista. Monet teistä tuntevat hänet. Hän on demokraattisen Turkin symboli, Turkin, joka kamppailee ihmisoikeuksien puolesta. Me kaikki toivomme, että hän selviää saamistaan vammoista ja että syylliset myös todella löydetään ja asetetaan vastuuseen teostaan.

D'Ancona
Arvoisa puhemies, mielestäni viimeisestä osasta on aivan järkevää äänestää, koska tällaisten juhlien järjestäjiä pyydetään joka tapauksessa huolehtimaan vilvoittelualueista, kylmästä vedestä ja muusta sellaisesta. Tämä on tärkeää, jotta nuoriin kohdistuvia riskejä vähennettäisiin. En voi ymmärtää, että joku ei kannata tätä asiaa.
8 kohdasta

Aelvoet
Arvoisa puhemies, jos tässä salissa äänestetään tarkistuksesta ja jos kyseinen tarkistus saa enemmistön, silloinhan se on hyväksytty. En ole vielä koskaan nähnyt, että täällä äänestetään tarkistuksesta ja sitten sanotaan, että me äänestämme alkuperäisestä kohdasta. Se ei käy. Se on vastoin tämän parlamentin sääntöjä.

Puhemies
Rouva Aelvoet, tässä äänestettiin tarkistuksen osasta, joka ei kattanut koko tekstiä. Esittelijä oli sitä mieltä, että olisi pitänyt äänestää myös alkuperäisestä tekstistä. Tähän kantaan yhtyi myös puhemiehistö.

Swoboda
Arvoisa puhemies, haluan vain selventää sitä, että tarkistus tai tarkistuksen kaikki osat, jotka täällä hyväksytään, täytyy lisätä alkuperäiseen tekstiin.

Puhemies
Herra Swoboda, tämä oli omakin arvioni.
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)

Fabre-Aubrespy
Arvoisa puhemies, jos sallitte, puhun samalla kertaa kahdesta mietinnöstä, sekä rouva Palacion että herra Wijsenbeekin mietinnöstä. Meidän ryhmämme on ilmoittanut kannattavansa kummankin mietinnön johtopäätöksiä, mutta se ei silti estä sitä, että haluan esittää joitakin varauksia niiden suhteen.
Käsittelemämme tapaus on erityislaatuinen: Portugalin perustuslaki, jonka 157 artikla takaa Euroopan parlamentin jäsenille poikkeuksellisen laajan koskemattomuuden. Tämän 157 artiklan 2 kohdan mukaisesti - muistutan tämän mieliin - parlamentin jäseniä ei voida kuulla todistajina eikä syytettyinä ilman parlamentin suostumusta, ja suostumus on annettava jälkimmäisessä tapauksessa, jos on olemassa raskauttavia aihetodisteita rikoksesta, josta seuraa enimmillään yli kolmen vuoden vapausrangaistus.
Meidän parlamenttimme haluaa työjärjestystä käsittelevän valiokunnan kannan mukaisesti julistaa, lainaan, " Euroopan parlamentin jäsenen koskemattomuuden riippumattomuutta kansallisen parlamentin jäsenen koskemattomuudesta" . Työjärjestystä käsittelevän valiokunnan mukaan pyrkimyksenä on viitoittaa tietä todelliselle eurooppalaiselle koskemattomuudelle, joka johtaa kaikkien jäsenten tasa-arvoon heidän kansallisesta asemastaan riippumatta. Haluaisin sanoa tähän, että, kuten niin usein ennenkin, kyseessä on vain hurskas toive, eikä parlamenttimme enemmistön julkilausumilla pystytä tällä hetkellä poistamaan jäsenten aseman kansallista luonnetta, eikä eurooppalaista tai riippumatonta koskemattomuutta ole olemassa. Näin on asia.
Lisäksi tämä kanta - tämä on kolmas huomautukseni - on saanut työjärjestystä käsittelevän valiokunnan ehdottamaan teille määräystä, jonka parlamentin enemmistö valitettavasti juuri hyväksyi mutta joka ei ole lainkaan työjärjestyksemme mukainen. Työjärjestyksen 6 artiklan 4 kohdassa puhutaan itse asiassa päätösehdotuksesta, jossa on vain suositus koskemattomuuden pidättämistä koskevan pyynnön hyväksymisestä tai hylkäämisestä, ja jos pyynnössä kuitenkin esitetään parlamentaarisen koskemattomuuden pidättämistä useiden syytöskohtien perusteella, jokaisesta kohdasta voidaan laatia erillinen päätösehdotus. Työjärjestyksessä määrätään lisäksi, että "valiokunnan mietinnössä voidaan poikkeuksellisesti ehdottaa, että parlamentaarisen koskemattomuuden pidättäminen koskisi ainoastaan syytteen käsittelyä ja että ennen lopullista tuomiota jäsentä ei voisi pidättää tai vangita" , ja niin edelleen. Arvoisa puhemies, työjärjestyksessä ei ole minkäänlaista mainintaa siitä, mitä me juuri teimme, eli siitä, että päätimme olla tekemättä päätöstä parlamentaarisen koskemattomuuden pidättämisestä ja olla vastustamatta sitä, että - voidaksemme tukea parlamentaarisen koskemattomuuden pidättämistä koskevaa pyyntöä - toimivaltainen tuomari kuulee herra Rosado Fernandezia samoin kuin herra Camposia.
Todellisuudessa siis - ja tämä on se asia, jonka meidän ryhmämme on hyväksynyt - me olemme pidättäneet koskemattomuuden Portugalin perustuslain tarkoittamassa mielessä eli me olemme sallineet sen, että Portugalin oikeusviranomaiset voivat kuulla asianosaisia. Me emme ole ilmaisseet asiaa niin, mutta siitä huolimatta me olemme tehneet niin. Muotoilemalla uudelleen päätöksemme 2 kohdan, kuten on tehty, me emme voi mitätöidä sitä, että kyseessä on parlamentaarisen koskemattomuuden pidättäminen.
Wijsenbeekin mietintö (A4-0152/98)
Theonas
Komissio ajaa pankkimarkkinoiden sääntelyn purkamista entisestään ja jäsenvaltioiden perusoikeuksien rajoittamista tällä tulkitsevalla tiedonannolla, joka koskee toisen pankkidirektiivin soveltamista, ja rikkoo näin ainakin virallista lainsäädäntömenettelyä. Tämä tiedonanto on osa EU: n laajempaa politiikkaa, jota määrittelevät yhtenäisten sisämarkkinoiden integroituminen ja yhteisen rahayksikön käyttöönotto.
Rikkomalla röyhkeästi tavallista lainsäädäntömenettelyä komissio luo alun oman vastuualueensa ylittämiselle sekä vallanjakoperiaatteen rikkomiselle jäsenvaltioiden oikeuksien kustannuksella. Perustelu tälle on, että oikeus antaa tulkitsevia tiedonantoja rajoittuu komission vastuualueeseen kuuluviin toimeenpanokysymyksiin (kuten valtiontukiin ja kilpailupolitiikkaan), kun taas oikeus tulkita alkutuotanto-oikeutta ja ennakkotapauksia kuuluu tuomioistuimelle. Kun lisäksi otetaan huomioon, että samankaltaista menettelyä noudatetaan myös vakuutusalalla, pelkäämme, että kyseessä on de tosiasiassa yritys saada läpi tiettyjä linjauksia ja sivuuttaa jäsenvaltioiden vastustus. Kysymyksiä herää vielä entistä enemmän, jos ajatellaan sitä, että komission kannanotot, kuten komissio itsekin korostaa, eivät sido jäsenvaltioita eivätkä määrää ennalta mahdollista tuomioistuimen kantaa.
Teknologinen kehitys ja erityisesti tietoyhteiskunnan asettamat haasteet luovat kiistämättä tarpeen sopeuttaa lainsäädäntöä. Esimerkiksi sähköisten etäpalvelujen kehitys luo tarpeen selkeyttää käsitteitä, joita voidaan tulkita joustavasti, ja omaksua selvät kriteerit esimerkiksi palvelun tarjoamispaikan määrittelemiseksi. Näitä kriteereitä ei kuitenkaan voida asettaa yksipuolisesti ja mielivaltaisesti, vaan sopimukseen perustuen, eivätkä ne saa rikkoa kansainvälisen yksityisoikeuden perusperiaatteita vastaan, koska niillä on merkittäviä seurauksia muun muassa oikeuskäytännön ja verojärjestelmän määrittelyssä.
Olemme erityisesti huolissamme komission sekä myös tuomioistuimen linjauksista muun muassa julkiseen etuun liittyvien säädösten kohdalla sekä esitetystä tiedonantomenettelyn poistamisesta palveluja tarjottaessa.
Toisessa pankkidirektiivissä määrätään, että luottolaitoksen, joka toimii toisen jäsenvaltion alueella vastavuoroisen tunnustamisen puitteissa, eli sivukonttorin tai vapaan palvelutarjonnan välityksellä, täytyy noudattaa kyseisessä valtiossa voimassa olevia yleisen edun määräyksiä. Tämän jälkeen asianomaiset EU: n toimielimet ovat ryhtyneet järjestelmälliseen yritykseen luoda lisää ja yhä monimutkaisempia sisäoikeuden säännösten kriteereitä alueilla, joita yhteisön säännökset eivät kata.
Tämä menettely, joka menee pidemmälle kuin jopa pankkitoiminnan vapauttamista koskevien direktiivien tavoitteet, johtaa vastaanottajavaltion itsemääräämisoikeuksien vakavaan supistamiseen, koska se rajoittaa sen valvontaoikeuksia ja asettaa sen lainsäädännön laajalti pankkiirien ja EU: n elinten hyväksyntävallan alle. Tällä tavoin rikotaan myös paljon puhuttua tasaarvoisen kohtelun periaatetta ja käytännössä asetetaan ulkomaiset pankit edullisempaan asemaan, kun ne vapautetaan velvoitteesta noudattaa suurta joukkoa oikeudellisia säädöksiä, jotka koskevat sisäistä oikeutta noudattavia pankkeja. Ensimmäiselle sijalle asetetaan tämän seurauksena niiden jäsenvaltioiden pankit, jotka asettavat vähemmän ja löysempiä hallinnollisia ja lainsäädännöllisiä ehtoja ja muodollisuuksia. Yhdentyneen talouden olosuhteissa tämä tilanne johtaa de facto kuluttajansuojan heikentymiseen. Institutionaalisella tasolla tämä menettely voidaan ymmärtää EU: n puuttumiseksi aloihin, joista pohjimmiltaan säätävät jäsenvaltiot, kuten siviilioikeus (erityisesti syyteoikeus) ja prosessioikeus, ilman edeltävää lainsäädännön yhdenmukaistamista eli ilman oikeudellista perustaa.
Mielestämme jokaisen valtion tulee voida arvioida, mitä säädöksiä sen pitää asettaa kaikille sen alueella taloudellista toimintaa harjoittaville, ja samaan aikaan sen on kyettävä takaamaan asianomaisille valvontaviranomaisille mahdollisuus tehokkaaseen valvontaan keinona turvata pankkijärjestelmän terve toiminta ja yleisen edun puolustaminen.
Olemme eri mieltä ehdotuksista ilmoitusmenettelyn joustavasta soveltamisesta silloin, kun palveluja tarjotaan toisessa jäsenvaltiossa, ja vastustamme jyrkästi kaikkia ajatuksia sen poistamisesta. Katsomme lisäksi, että asiakkaiden hankkimista etäpalvelujen tarjoamiseksi ei voida poistaa ilmoitusvelvollisuuden piiristä. Valvontaviranomaisten täytyy saada tarvittavat tiedot valvontavelvollisuuksien ja tehtäviensä helpottamiseksi. Sitä paitsi, yllä mainitut toimet ennakoivat yleensä järjestelmällisempää tunkeutumista kyseisen valtion markkinoille.
Ilmoitusmenettelyä pitää noudattaa myös silloin, kun palveluja välitetään aineettomasti esimerkiksi Internetin välityksellä. Vaikka palvelun tarjoaja ei olisi samassa valtiossa kuin ostaja, palvelun tarjonnan paikka on kuvaannollisesti sama valtio, joten kyseessä on selkeästi palveluntarjonta toisessa jäsenvaltiossa. Mikä tahansa muu tulkinta johtaisi kyseisen menettelyn oleelliseen heikentämiseen, koska etäpalvelujen tarjonta kasvaa jatkuvasti.
Näistä syistä, siis koska ajettava menettely ja toisen pankkidirektiivin tulkintaa koskevat linjaukset eivät ole hyväksyttävissä, emme voi äänestää mietinnön puolesta.
Suositus Rothleyn mietinnöstä (A4-0170/98) toiseen käsittelyyn
Breyer
Arvoisa puhemies, vihreiden ryhmä on yksimielisesti äänestänyt Rothleyn mietintöä vastaan. Pidämme eettisesti täysin vastuuntunnottomana sitä, että täällä luodaan pohjaa sille, että tuhansia geenejä - olivatpa ne sitten ihmisten, kasvien tai eläinten - saa uhrata kaupallisuuden hyväksi. Parlamentti on näyttänyt vihreää valoa ihmisruumiin pöyristyttävälle kaupallistamiselle. On myös häpeällistä, että se on niin selvästi taipunut teollisuuden valtavan lobbauksen edessä. Vielä kolme vuotta sitten parlamentilla oli rohkeutta hylätä samanlainen mietintö.
Tänään se kannattaa lähes samanlaista mietintöä. On kyllä osoitus parlamentin kyvyttömyydestä, että täällä myönnytään sellaiseen, mitä komissio esittää mottonaan, että annamme parlamentin äänestää niin kauan, kunnes tulos miellyttää meitä. Luulen, että patenttidirektiiviä koskeva lobbaus oli aggressiivisinta, mitä Euroopan parlamentti koskaan on kokenut. Se ei kuitenkaan saa estää parlamenttia toimimasta eettisen ajattelutavan ohjaamana.
Parlamentti on siis surkeasti epäonnistunut. Se ei ole kyennyt luomaan selkeää oikeudellista kehystä, joka asettaa teollisuudelle eettiset rajat. Se on sallinut bioteknologisen rosvouksen, monikansallisille konserneille on tasoitettu tie bioteknologiseen rosvoukseen. Ne voivat röyhkeästi tulkita keksinnöiksi kasvien, eläinten ja ihmisten geenit, jotka vain ne ovat löytäneet, ja pitää niitä omaisuutenaan.
Patenttidirektiivi tulee johtamaan mielettömään luonnon yksityistämiseen, ja on häpeällistä, että täällä on myös pidetty takaovea auki ihmisen ruumiinosien kloonaukselle sekä ihmisen sikiöiden patentoinnille tutkimustarkoituksia varten. On häpeällistä, että ei ole onnistuttu sulkemaan edes sitä pois. Mielestäni tänään on ihmisoikeuksien musta päivä, kun ihminen tämän patentointia koskevan direktiivin avulla niin selvästi alennetaan teollisuuden raaka-aineeksi.

Graefe zu Baringdorf
Arvoisa puhemies, jos tämä patenttidirektiivi, jonka parlamentti nyt hyväksyi, on parempi kuin se, jota me ensimmäisellä kerralla käsittelimme parlamentissa ja jonka sitten hylkäsimme, niin se johtuu niistä, jotka silloin etupäässä vastustivat tätä direktiiviä.
Olemme huolehtineet parannuksista, ja olen sitä mieltä, että nyt hyväksyttyä tekstiä ei voi verrata siihen, minkä silloin hylkäsimme parlamentissa. Olen vain sitä mieltä, että meidän olisi pitänyt käyttää menettelyn kaikki mahdollisuudet hyväksi ja vahvistaa parlamentissa nyt vielä kerran toisessa käsittelyssä se, mitä päätimme ensimmäisessä käsittelyssä enemmistöäänin päästäksemme sitten neuvoston kanssa neuvottelumenettelyyn, jossa meillä olisi vielä huomattavat mahdollisuudet täsmentää ja saada läpi ne näkemykset, joiden puolesta äänestimme parlamentissa enemmistöäänin ensimmäisellä kierroksella.
Tältä osin parlamentti ei käyttänyt kaikkia mahdollisuuksiaan ja me saatoimme itsemme huonoon asemaan neuvostoa ja komissiota vastaan, kun muuten olemme kyllä aina pitäneet huolta siitä, että Euroopan parlamentin asemaa vahvistetaan. Sen me laiminlöimme tällä kerralla, ja siksi olen myös äänestänyt vastaan.

Banotti
Arvoisa puhemies, kannatin joitakin direktiiviin esitettyjä tarkistuksia. Minusta on äärimmäisen loukkaavaa, että rouva Breyerin mielestä kenelläkään niistä, jotka kannattivat jotain tähän direktiiviin liittyvää tarkistusta, ei ollut minkäänlaista moraalista arviointikykyä asian suhteen. Minä en ole minkään muun direktiivin kohdalla joutunut harkitsemaan päätöstäni yhtä perusteellisesti.
Painostusryhmiä on arvosteltu melkoisesti. Näyttää kuitenkin siltä, että ne, jotka lobbaavat rouva Breyerin ryhmän puolesta, eivät ole lobbaajia, mutta ne jotka ovat eri mieltä asiasta, ovat lobbaajia ja siksi heistä puhutaan pahaa.
Olen tarkistanut useilta potilasryhmiltä, joiden väitettiin vastustavan tätä direktiiviä, heidän mielipiteensä, ja he ovat kertoneet minulle ehdottoman varmasti, että heidän nimiään käytettiin ilman heidän lupaansa.
Direktiivissä on useita alueita, jotka ovat aiheuttaneet meille huolta. En usko, että minun tämänpäiväinen äänestykseni on pahentanut maailmaa. Toivon todella, että me vielä tiedostamme, että bioteknologian avulla voidaan saavuttaa merkittävää lääketieteellistä edistystä. Minulla on myös henkilökohtainen syy olla kiitollinen bioteknologian saavutuksille, koska olen insuliinista riippuvainen diabeetikko ja käytän insuliinia. Bioteknologian ansiosta insuliinia voidaan nyt valmistaa paljon turvallisemmalla, yhtenäisemmällä ja vakiintuneemmalla tavalla. Olen kiitollinen siitä.
Olen kuitenkin tietoinen siitä, että direktiiviin liittyy vakavia eettisiä näkökohtia. Komissaari Monti sai minut eilen pitämällään varmalla puheellaan vakuuttuneeksi siitä, että bioteknologiaa varten perustettavasta eettisestä komiteasta tulee tärkeä komitea, johon parlamentti voi säännöllisesti olla yhteydessä.

Posselt
Arvoisa puhemies, asiani koskee työjärjestystä. Olin äsken puhemiehistön pöydän luona ja aioin ilmoittaa antavani äänestysselityksen sekä Pirkerin että Rothleyn mietinnöstä. Siellä minulle annettiin väärä tieto, että on vain kirjallisia äänestysselityksiä. Oletan kuitenkin, että se, mikä koskee kollegoitani, koskee myös minua, ja antaisin mielelläni suullisen äänestysselityksen.
(Puhemies. Ei, ei!) Kyllä, arvoisa puhemies, minulle annettiin väärää tietoa. Minulle sanottiin, että toisessa käsittelyssä voi antaa vain kirjallisia äänestysselityksiä. Koska kuitenkin rouva Breyer, rouva Banotti ja monet muut saivat antaa suullisia selityksiä, pidän tärkeänä sitä, että oikeudenmukaisuuden vuoksi myös minä saan antaa äänetysselitykseni suullisesti.

Puhemies
Herra Posselt, työjärjestyksen artikloissa ei ole määräystä tästä asiasta. On kuitenkin olemassa parlamentin käytäntö, johon työtoverini puhemiehistössä viittasivat. Parlamentin käytäntö on, ettei näissä tapauksissa anneta äänestysselityksiä. Minä puolestani, koska asia on hyvin arkaluonteinen, ja oli kollegoita, jotka joka tapauksessa halusivat tuoda esiin kantansa, annoin itselleni vapauden, jos sallitte, tulkita tavallista parlamentin käytäntöä toisin. Minulla on tämä oikeus, koska työjärjestyksessä ei ole artiklaa, joka velvoittaisi minut toimimaan tavalla tai toisella. Tavallisesti noudatan parlamentin käytäntöä. Tässä tapauksessa kuitenkin arvioin, että minun piti poiketa siitä. Annan siis teille puheenvuoron, koska tein niin muidenkin kollegoiden kohdalla.

Hallam
Arvoisa puhemies, aluksi haluaisin kirjoittaa parlamentin tämänpäiväiseen istuntoselostukseen, että vihreiden ryhmän kollegoitani arvosteltiin paljon siitä, että he pukeutuivat merirosvoiksi. Yleisölehtereille oli kuitenkin pakkautunut ihmisiä, jotka olivat luultavasti saaneet rahaa lääkeyrityksiltä ja muilta tästä hyötyviltä tahoilta ja joilla oli myös tietynlaiset asut, ja he huusivat naurettavaa iskulausettaan "patentteja elämälle" . Siihen ei viitattu millään tavalla. On väärin, että he saivat tuoda tuota iskulausetta esille tuolla tavoin.
Tämä on musta päivä Euroopalle. Tämä on ainoa eurooppalainen patenttidirektiivi, ja tänään me olemme avanneet Pandoran lippaan, josta meidän lapsemme ja lastenlapsemme ovat vielä hyvin pahoillaan. Me olemme näyttäneet vihreää valoa suurille monikansallisille yhtiöille, jotka haluavat ryövätä ja käyttää holtittomasti hyväkseen maailman geneettisiä voimavaroja. Raamatussa meitä varoitetaan useaan otteeseen niin kutsutuista geneettisistä sekoituksista. Tänään tehty päätös näyttää vihreää valoa vieraista lajeista peräisin olevien geenien teolliselle sekoittamiselle ja mutaatiolle.
Meillä ei ole toimivia eettisiä tai moraalisia puitteita. Meillä ei ole edes alkeellista eettistä komiteaa. Me joudumme pitkään maksamaan siitä raskasta veroa samalla kun tietyt kapitalistiset maat keräävät huikeita voittoja.

Posselt
Arvoisa puhemies, kuten sanottu, en halunnut arvostella ketään, haluan vain kaikille samat oikeudet. Olen kollega Graefe zu Baringdorfin kanssa sitä mieltä, että tätä direktiiviä on onnistuttu parantamaan keskeisiltä osin. Olen sitä mieltä, jopa paljon vahvemmin kuin hän, että sitä on onnistuttu parantamaan äärimmäisen paljon, ja olen ylpeä siitä, että kuuluin niihin, jotka silloin vastustivat ensimmäistä aloitetta vahvasti. Silloin se, jos sanomme ei, merkitsi, että oikeudellista perustaa ei koskaan tule olemaan, ei direktiiviä, parempi huono määräys kuin ei määräystä ollenkaan. Kaikki tämä on osoittautunut vääräksi. Meillä on tänään huomattavasti parempi direktiivi.
Minulle olisi kuitenkin ollut mieluisampaa se, että olisimme useissa kohdissa tehneet sen, erityisesti neljän sikiön suojelua koskevan tarkistuksen osalta, mitä kollega Graefe zu Baringdorf ehdotti, nimittäin käyttäneet menettelyn kaikki mahdollisuudet hyväksemme. Olen sitä mieltä, että meidän olisi pitänyt hyväksyä joukko tarkistuksia, ja siitä syystä olen kannattanut useita tarkistuksia.

Ahlqvist, Hulthén, Theorin ja Wibe
Rothleyn mietintö on erittäin monimutkainen mietintö, joka vaikuttaa suuresti tulevaisuuteen. Se ei sisällä pelkästään mahdollisuutta EU-maiden patenttijärjestelmien yhtenäistämiseen yhdeksi järjestelmäksi vaan myös moraalisia ja eettisiä vaaroja, joita mielestämme on käsitelty aivan liian kaltoin.
Olimme toivoneet, että vaatimus erityisestä bioteknologisia kysymyksiä käsittelevästä eettisestä työryhmästä olisi täytetty, mielestämme kolmannen maailman maihin kohdistuvat vaikutukset ovat edelleenkin epäselviä, eikä biologista monimuotoisuutta oteta mielestämme tarpeeksi huomioon.
Epäröintimme ei tarkoita sitä, että vastustaisimme yhteiseurooppalaisen patenttijärjestelmän luomista, sillä ymmärrämme myös sen tarpeellisuuden. Mutta koska mietinnössä on vielä epäselviä kohtia, suhtaudumme erittäin epäilevästi tämän mietinnön tukemiseen kokonaisuudessaan.

Andersson, Lööw ja Waidelich
Toteamme, että neuvosto on hyväksynyt suurimman osan tarkistuksista, joita Euroopan parlamentti ensimmäisen käsittelyn yhteydessä ehdotti.
Tuemme tässä äänestyksessä kahta tarkistusta, nimittäin tarkistuksia 10 ja 25, jotka koskevat alkuperän merkitsemistä.
Mielestämme erityisen etiikkatyöryhmän perustaminen ei ole välttämätöntä, vaan olemme neuvoston kanssa samaa mieltä siitä, että nykyinen työryhmä voi suorittaa tehtävät.
Vaikka nämä tarkistusehdotukset eivät saisikaan tarvittavaa enemmistöä, tuemme lopullisessa äänestyksessä mietintöä ja siten neuvoston ehdotusta, koska mielestämme on tärkeää, että saamme nyt sääntelyn tämän alueen patenttioikeudelle.

Cushnahan
Tekniset keksinnöt, joihin bioteknologian keksinnöt kuuluvat, suojataan patenttilaeilla kaikissa jäsenvaltioissa. Käsiteltävänämme olevan direktiiviluonnoksen tarkoituksena on yhdenmukaistaa näitä sääntöjä bioteknologian keksintöjen osalta. Me olemme käsitelleet alaa koskevia ehdotuksia kymmenen vuoden aikana ja korostaneet takuiden merkitystä useilla herkillä alueilla. Parlamentin toiveita ei ole toteutettu.
Me pyysimme, että ihmisen kloonaus kielletään. Direktiivi kieltää kloonauksen.
Me pyysimme, että ihmisalkioiden kaupallinen ja teollinen hyödyntäminen kielletään. Se on kielletty.
Me tarkistimme ehdotuksia biologisen monimuotoisuuden turvaamiseksi. Tarkistuksemme on sisällytetty direktiiviin, jossa viitataan myös biologista monimuotoisuutta koskevaan Rion yleissopimukseen.
Me hyväksyimme tarkistuksen, jolla pyrittiin vahvistamaan "maanviljelijöiden etuoikeutta" koskevia määräyksiä, säännön, joka on antaa lain suojan maanviljelijöiden oikeudelle käyttää uudelleen sadosta saamiaan siemeniä. Direktiivi vahvistaa tämän säännön.
Me pyysimme perustamaan eettisen ryhmän, joka valvoo kehitystä bioteknologian alalla. Viime vuonna komissio perusti tällaisen ryhmän, joka koostuu etevistä lakimiehistä, tiedemiehistä ja teologeista.
Itse asiassa me olemme saaneet direktiiviin kaikki muutokset ja turvamääräykset, joita me vaadimme.
Näistä kaikista syistä äänestän direktiivin puolesta.

Delacroix
Bioteknologian keksintöjen tämänhetkinen saavutustaso on vaikuttava. Ehdotetun direktiivin tavoitteena on kannustaa tutkimusta ihmisten terveyden ja ravinnon parantamiseksi ja vähentää luonnonvastaisia tai varomattomuudesta johtuvia vaikutuksia, jotka voisivat uhata kollektiivisesti tai yksittäisesti paitsi ihmisiä myös elävää luontoa (eläimiä tai kasveja).
Patentoitavuus on ainoastaan yksi keino. Onko se sitten tehokas ja muodostuuko siitä hyvä järjestelmä? Kukaan ei ole pystynyt toistaiseksi vastaamaan tähän kysymykseen, ja se johtuu kahdesta syystä:
Bioteknologia on kehittynyt räjähdysmäisesti viime vuosikymmeninä, eikä kehitys ole pysähtynyt. Joka päivä syntyy uusia kiinnostuksen kohteita ja saavutetaan uusia tuloksia. Tutkijoiden on siis saatava jatkaa työtään ja on vältettävä sitä, että monopolit törmäisivät sellaisten eri tutkimusryhmien oikeutettuihin etuihin, jotka vaihtavat maailmanlaajuisesti tietoja, tuotteita ja kantoja, joita ne ovat kehitelleet noudattaen itselleen vapaasti asettamiaan eettisiä sääntöjä, jotka ovat osoittaneet toimivuutensa. Meidän on pystyttävä estämään tutkijoita uhkaava tiederyöstöjen vaara.-Hyvin usein orgaanisen kemian alalla tulosten salaaminen ja taitotiedon passiivinen suojelu ovat olleet ainoa suojelukeino, joka on osoittautunut tehokkaammaksi kuin patentointi, jota jotkut alan asiantuntijat pyrkivät kaikin keinoin kiertämään.Edellä mainitut asiat huomioon ottaen olen sitä mieltä, että direktiivinehdotuksen hyväksyminen toisessa käsittelyssä on hyväksyttävä ja järkevä vastaus tutkijoiden huolenaiheisiin ja että patenttien toimivuus bioteknologian alalla voidaan selvittää arviointivaiheen aikana.
Toivon, että tilannetta todella arvioidaan, ja siksi annan tässä vaiheessa tukeni esittelijän suositukselle.

Graenitz
Yhteinen kanta sisältää toki parannuksia komission ensimmäiseen ehdotukseen. Määräykset geeniteknologisen materiaalin alkuperän osoittamisen varmistamiseksi, mikä on erityisen tärkeää lajien runsaslukuisuuden ja eläinten suojelun kannalta, puuttuvat kuitenkin edelleen. Myös maatalouden alalla parannukset jalostuksen osalta ovat välttämättömiä. Artikla erityisesti bioteknologisia keksintöjä käsittelevästä eettisestä komiteasta puuttuu. Pidän valitettavana sitä, että liian harvat parlamentin edustajat ovat kannattaneet tarkistuksia.

Lindqvist
On väärin antaa patentti elämälle, luonnon ainesosille. Ne ovat yhteisiä inhimillisiä voimavaroja, joiden on oltava kaikkien käytettävissä ja joihin kenelläkään ei saa olla yksinoikeutta. Sen vuoksi ei tarvita EU- direktiiviä, joka antaa patenttioikeuden ihmisgeeneihin, soluihin, kasveihin tai eläimiin.
Neuvoston yhteisessä kannassa on muutettu huonompaan suuntaan useita parlamentin tarkistuksia, joita kävimme läpi viime vuoden heinäkuussa. Neuvoston väite, jonka mukaan kanta perustuu parlamentin tiukempaan tekstiin elämän patentoimisen kieltämisestä ei siis pidä paikkaansa.
Olen sen vuoksi äänestänyt sen puolesta, että parlamentin alkuperäinen tarkistusehdotus elämän patentoimisen kieltämisestä palautetaan, aivan samoin kuin äänestin ensimmäisenkin käsittelyn yhteydessä.

Martin, David
Tämän direktiivin on saavutettava tasapaino teollisuuden vaatimusten ja kansalaisten yleisen laaja-alaisemman huolestuneisuuden välillä.
Bioteknologiasta voi olla paljon hyötyä geneettisten sairauksien hoidossa. Roslin instituutissa lähellä Edinburghia (omassa vaalipiirissäni) tehty uraauurtava työ on hyvä esimerkki siitä. Ihmisen geenin siirtäminen lampaaseen sai lampaan tuottamaan maidossaan ihmisproteiinia, jota on käytetty menestyksekkäästi emfyseeman ja kystisen fibroosin hoidossa. Yhteinen kanta antaa tiedemiehille, tutkijoille ja tutkimustyön rahoittajille mahdollisuuden saada kohtuullista tuottoa investoinneistaan. Se on kannatettava asia.
En ole kuitenkaan vakuuttunut siitä, onko yhteinen kanta riittävä vastaus alan kehityksestä esitetyille huolestuttaville ajatuksille. Olisin halunnut, että yhteisessä kannassa olisi tuotu selvemmin esille, että löydön ja keksinnön välille on tehtävä selvä ero. Olen sitä mieltä, että meillä pitäisi olla erillinen eettinen komitea, joka valvoisi patenttihakemuksia. Materiaalin hankkiminen ihmisistä tai kolmannen maailman maista edellyttää tietoista suostumusta.
Lopuksi: yhteisessä kannassa olisi pitänyt ilmaista selvemmin, että eläimille aiheutettavien kärsimysten on oltava suhteessa todelliseen hyötyyn ihmisen kannalta.
Vaikka annan tunnustusta yhteisen kannan pyrkimykselle löytää kompromissi kilpailevien etujen välille, en voi puoltaa yhteistä kantaa sen nykyisessä muodossa.

Martinez
Meiltä pyydetään siis jälleen lausuntoa bioteknologian keksintöjen oikeudellista suojaa koskevasta direktiivistä ja sen vuoksi on käynnistetty uudelleen tarpeellinen keskustelu, jonka aiheena on toisaalta se, että Euroopan farmasiateollisuus pelkää jäävänsä vaille teknisiä keinoja, joiden käyttöä ei ole kielletty sen yhdysvaltalaisilta kilpailijoilta, mutta toisaalta myös se, että meidän on estettävä alan lieveilmiöt, jotka lähenevät vastenmielistä luonnottomuutta kilpailukyvyn lisäämisen nimissä.
Tässä suhteessa elollisen olennon patentoitavuus voi tuntua jo ahdistavalta asialta markkinoiden tunkeutuessa alueella, joka on joidenkin mielestä pyhä, eikä ihmisalkioiden käyttöä " teollisiin ja kaupallisiin tarkoituksiin" voida missään nimessä hyväksyä. Eikä siihen päätökseen tarvita eettisten komiteoiden hämääviä selityksiä.
Ongelma on itse asiassa yksinkertaisempi kuin miltä se näyttää, jos asiaan kuuluvat periaatteet ja vaatimukset ensin selvitetään ja asetetaan ne sitten tärkeysjärjestykseen.
On otettava huomioon seuraavana luetellut asiat, jotka eivät ole tärkeysjärjestyksessä: tutkimusta ei pidä estää, koska sen avulla voidaan lisätä ihmisten hyvinvointia, kuten lääketieteen huima kehittyminen Pasteurin ajan vallankumouksesta lähtien on osoittanut; teollisuutemme kärkialojen toimintaa ei saa vaikeuttaa, mikä koskee erityisesti tärkeää farmasian alaa, jossa kaikki lääkkeet ovat aluksi harmaata massaa; maanviljelijän historialliseen oikeuteen käyttää uudelleen maansa antimia ei saa puuttua; pyhiä asioita, joita ilman ei ole yhteiskuntaa, ei saa muuttaa, ja pyhiä ovat elolliset olennot; eläimille ei saa aiheuttaa tarpeetonta kärsimystä.
Kun oleelliset asiat on listattu, ne on helppo asettaa tärkeysjärjestykseen.
Ylimpänä on se, mikä on pyhää eli elolliset olennot ja ennen kaikkea ihmisalkiot. Ne on tietysti tunnettava ja niitä on tutkittava. Se on selvää. Kaikki kuitenkin estää elollisen olennon patentoinnin, kaupan pitämisen, manipuloinnin, kloonauksen ja myymisen! Markkinat päättyvät siihen, mistä alkaa pyhyys!
Siten voidaan välttää lieveilmiöt, kuten jopa vauvojen ruumiiden käyttö järjettömissä kokeissa, joissa testataan auton istuimia.
Myös maanviljelijöillä on oltava oikeus siementen uudelleen käyttämiseen ilman että he joutuvat maksamaan siitä lupamaksuja. Muussa tapauksessa me palaisimme orjuuden aikaiseen maanviljelijän oikeudelliseen asemaan maatalouden kemian jättiläisten ollessa herroja ja verenimijöitä.
Kun muistetaan edellä mainitut säännöt, koko muu alue on avattava tieteelle, kehitykselle ja tieteen hyville aikaansaannoksille ihmiskunnan hyväksi.

McKenna
Äänestän ehdotusta vastaan monestakin syystä.
Vihreät ovat pyrkineet määrätietoisesti lieventämään direktiivin pahimpia vikoja, mutta yhteinen kanta ei ole nykyisessä muodossaan hyväksyttävä. Esittelijän, Willi Rothleyn, kieltäytyminen myöntämästä tekstin epäkohtia, vaikka on olemassa selviä todisteita siitä, että parlamentin ensimmäisen käsittelyn tarkistuksia ei ole otettu huomioon tai ne on vääristelty tunnistamattomaan muotoon, on hyvin huolestuttavaa, ja jos tämä kanta hyväksytään täysistunnossa, se osoittaa, että demokraattinen prosessi on epäonnistunut.
Lääkäreiden ja lääketieteen tutkijoiden mukaan direktiivi tyrehdyttää tutkimuksen ja moninkertaistaa hoitokulut. Manchester Regional Genetics Centre on jo saanut ilmoituksia perittävistä lupamaksuista, jos se ryhtyy testaamaan kystiseen fibroosiin liittyvää geeniä.
Geenien patentointi vähentäisi tutkijoiden tekemää yhteistyötä ja lisäisi hyväntekeväisyysjärjestöjen kustannuksia niiden tehdessä työtä harvinaisten geneettisten sairauksien hyväksi, joihin ei kohdistu kaupallista mielenkiintoa.
Patentteja omistavat yritykset voivat päästä monopoliasemaan jollakin ihmisyytemme osa-alueella.
Suuryrityksiä on ollut mukana salakähmäisessä kampanjoinnissa. Esimerkiksi Smithkline Beechamin oletetaan vastanneen pyörätuoleilla liikkuneen mielenosoittajaryhmän kuluista ja antaneen heille lahjoja "ystävyyden osoituksena" .
Elämä ei ole hyödyke, jota voidaan ostaa ja myydä.
Teollisuuden painostusryhmä väittää, että direktiivi lisää elintarviketuotantoa. Ruokaa tuotetaan jo riittävästi, direktiivi edellyttää maanviljelijöiden maksavan lupamaksua siemenistä ja pakottaa heidät siirtymään enemmän kustannuksia aiheuttaviin viljelymenetelmiin, joilla viljellään vain yhtä tuotetta.
Direktiivin nykyisen sanamuodon perusteella patentti voidaan hylätä ainoastaan siinä tapauksessa, että eläimille todennäköisesti aiheutuvat kärsimykset pystytytään osoittamaan. Siihen eivät riittäisi edes todisteet fyysisestä haitasta.
Ihmisen geenit ja ihmisalkiot, eläimet ja kasvit voidaan kaikki patentoida, laillistettu geneettisten voimavarojen ryövääminen kehitysmaista jatkuu ja maanviljelijöille aiheutuu vakavia haittoja.
5 artikla "näyttää sekä sallivan että kieltävän ihmisen geenin sekvenssien patentoitavuuden" . Tätä mieltä on British Society for Human Genetics - sairaaloissa toimivat lääkärit, joiden työhön tämä teksti vaikuttaa - ja se on erinomainen esimerkki siitä, millä tavalla looginen ajattelu ja arvostelukyky ovat rappeutuneet.
Nykyinen patenttisopimus (Euroopan patenttisopimuksen 52 artiklan 4 kohta) kieltää patentit leikkauksilta, sairauksien hoidolta ja diagnosointimenetelmiltä niiden julkisen käytön ja lääkäreiden vapauden vuoksi. Vaikka tämä tunnustetaan yhdessä johdanto-osan kappaleessa (35), niin se kielletään toisessa (42).
6 artiklassa kielletään patentit "ihmisten kloonausprosesseilta" . Näiden prosessien määrittely on poistettu artikloista ja siirretty (ei-velvoittaviin) johdanto-osan kappaleisiin, mikä on omituinen paikka näin tärkeille ja kiistanalaisille asioille. Se jättää oven auki kaikkien sellaisten kloonausprosessin patentoinnille, jotka koskevat mitä tahansa kokonaista ihmistä vähäisempää kohdetta.
Parlamentti hyväksyi ensimmäisessä käsittelyssään selkeän lausunnon, jonka mukaan mitkään menetelmät, joissa käytetään ihmisalkioita, eivät saa olla patentoitavissa. Yhteisen kannan tekstissä asia on muotoiltu siten, että patentoitavuuden ulkopuolelle jää ainoastaan ihmisalkioiden teollinen ja kaupallinen käyttö, mikä jättää oven auki ihmisalkioita hyödyntävien tutkimusmenetelmien patentoinnille.
Bioteknologisella rosvouksella tarkoitetaan geneettisen materiaalin luvatonta haltuunottoa ilman lahjoittajan tietoista suostumusta. Lupautuminen lahjoittamaan geneettistä materiaalia lääketieteellistä tutkimusta varten ei ole sama asia kuin luvan antaminen jonkin siitä kehitettävän tuotteen myynnille. Parlamentti kiinnitti huomiota tähän ongelmaan tarkistuksen 76 sisältämässä uudessa artiklassa, jossa patentin soveltamisen edellytyksenä oli alkuperäisen lahjoittajan vapaaehtoinen ja tietoinen suostumus. Tämä määräys on poistettu yhteisestä kannasta, ja sen tilalla on niukkasanainen johdanto-osan kappale, jossa tarjotaan "mahdollisuus" tällaisen suostumuksen antamiseen ja mainitaan, että parlamentin teksti hylättiin tietosuojaongelmien vuoksi. Tekstissä ei ole mitään viitteitä siitä, mitä tapahtuu, kun tätä "mahdollisuutta" käytetään tai ei käytetä.
Parlamentti hyväksyi maanviljelijöiden poikkeusluvan käyttää sadosta saamiaan siemeniä uudelleen viljelyyn tai lisätä patentoitua karjaa koskevan kohdan laajentamisen, koska komission alkuperäinen ehdotus oli teknisesti hyvin niukka. Yhteiseen kantaan on otettu jälleen samat rajoitukset huolimatta maanviljelijöiden mielipiteistä. Oikeusasioita ja kansalaisten oikeuksia käsittelevä valiokunta jätti huomiotta maataloutta ja maaseudun kehittämistä käsittelevän valiokunnan puheenjohtajan pyynnön palauttaa nämä tarkistukset tekstiin.

Nicholson
Vaikka tiedän, että yhteinen kanta on parempi kuin ehdotus, joka me saimme viime kerralla eteemme käsitellessämme bioteknologian patentoitavuutta, olen huolestunut siitä, että siinä ei ole täysin ratkaistu eettisiä kysymyksiä. Jos jollakin asialla on eettinen ulottuvuus, ei riitä, että vain neuvotellaan yksioikoinen tasapaino tietyn teollisuuden alan vaatimusten ja moraalisten näkökohtien välille, vaan vaakaa on aina kallistettava moraalisten näkökohtien suuntaan. Siksi kannatin tarkistuksia ja erityisesti oman ryhmäni esittämiä tarkistuksia, joilla pyritään vahvistamaan eettistä valvontaa.
Kuten muutkin jäsenet, tunnen myötämielisyyttä niitä potilasryhmiä kohtaan, jotka ovat kampanjoineet mietinnön hyväksymiseksi ilman tarkistuksia. On ymmärrettävää, että kyseiset ryhmät haluavat, että asia selvitetään mahdollisimman pian. Valitettavasti en voi kuitenkaan hyväksyä sitä näkemystä, että sovittelua ei enää tarvita. Kaikkien esille tuotujen huolenaiheiden perusteella on selvää, että eettisen ulottuvuuden on oltava ehdottoman selkeä, koska muuten me joudumme tulevaisuudessa hyvin suuriin ongelmiin, joista ei ole etua kenellekään ja kaikkein vähiten kaikille niille ihmisille, joita potilasryhmät edustavat.
Olen monien muiden jäsenten kanssa samaa mieltä siitä, että maanviljelijöitä ei oteta asianmukaisesti huomioon yhteisessä kannassa. Näyttää siltä, että viljeleminen on ymmärretty perinpohjaisesti väärin. On väärin rangaista maanviljelijöitä taloudellisesti pelkästään sen vuoksi, että he haluavat jatkaa uusintamista niin kuin he ovat tehneet vuosisatojen ajan. Vastustan lujasti säännöksiä, joissa ei oteta huomioon "maanviljelijöiden etuoikeutta" .

Des Places
Bioteknologian keksintöjen oikeudellisesta suojasta on keskusteltu jo yli kymmenen vuotta.
On täysin käsittämätöntä, että kansainväliset järjestöt, erityisesti Maailman kauppajärjestö, pitävät mahdollisena bioteknologian oikeudellista suojaa, vaikka niiden mielestä bioteknologia koskee ainoastaan elintarvikkeita eivätkä ne edes ota huomioon valmistusmenetelmiä. Tällä hetkellä meillä on esimerkkinä hormoniliha, jonka tuontikieltoa Euroopan unioniin pidetään tuomittavana.
Maataloudessa bioteknologian oikeudellista suojaa ei pidä toteuttaa siten, että se haittaa sitä, mitä kutsutaan virheellisesti " maanviljelijän etuoikeudeksi" . Tähän liittyy ryhmämme jättämä tarkistus 6 ja tarkistusten 28, 29 ja 30 allekirjoittaminen. Maanviljelijöillä on itse asiassa ollut kaikkina aikoina oikeus tuottaa itse siemenensä ja he ovat kehittäneet sitä varten erityisen kiertoärjestelmän, josta tulee nimitys "maatilan omat siemenet" (semence fermière).
Aivan hiljattain komissio asetti durumvehnän tuotantotuen ehdoksi merkittyjen siementen käytön, mikä on johtanut maanviljelijöiden tuotantokustannusten kasvuun. Sen seurauksena on jo nähtävissä, että durumvehnän viljely on vähentynyt niin sanotuilla " ei-perinteisillä" tuotantoalueilla, jotka saavat supistettua tuotantotukea.
Maanviljelijän etuoikeus eli maatilan omien siementen tuotanto ja luonnollinen siementäminen ovat paras mahdollinen este geneettisesti muunnettujen siementen kehittämiselle. Juuri halvat tuotantokustannukset saavat (monikansalliset) siemenyritykset käyttämään väärin hallitsevaa markkina-asemaansa.

Sandbæk, Bonde ja Lis Jensen
Äänestimme useiden tarkistusehdotusten puolesta, jotka liittyvät Rothleyn bioteknologian keksintöjen oikeudellista suojaa käsittelevään mietintöön. Teimme niin, koska halusimme saada direktiivin sovittelukomiteaan, koska pidämme ehdotusta huonona.
Tällä hetkellä näyttää siltä, että parlamentin hylättyä kaikki tarkistusehdotukset direktiiviin liittyy vähintään kolme suurta ongelmaa: vaatimusta alkuperäistodistuksesta ei ole otettu mukaan hyväksyttävässä muodossa, maanviljelijöiden oikeutta ei ole varmistettu ja on erittäin helppo arvostella mahdollisuutta hankkia patenttia geeneille 5 artiklan avulla - eikä pelkästään niiden käytölle.
Jokainen näistä ongelmista on jo itsessään peruste neuvoston yhteisen kannan hylkäämiselle, mutta hylkäys ei valitettavasti onnistunut. Rothleyn mietinnön hyväksyminen on mielestämme vastuutonta.

Spiers
Kannatin useimpia herra Rothleyn mietintöön esitettyjä tarkistuksia.
Olen kuunnellut arvostaen monia yhteistä kantaa tukevia näkemyksiä, joiden joukossa ovat kannanotot omalta ammattijärjestöltäni MSF: ltä, Yhdistyneen kuningaskunnan bioteollisuuden järjestöltä (Bioindustry Association) sekä herra Rothleyltä ja muilta parlamentin jäseniltä. Ymmärrän bioteknologian mahdollisuudet parantaa geneettisiä häiriöitä ja luoda työpaikkoja Eurooppaan. Arvostan myös sitä, että patentin myöntäminen ei vielä sinällään merkitse sitä, että patentoitua tuotetta voidaan käyttää.
Suuri osa kumpaakin näkökantaa puolustavasta lobbauksesta on ollut harhaanjohtavaa ja joissakin tapauksissa jopa epärehellistä. Siitä ei ole mitään hyötyä sen paremmin painostusryhmille kuin parlamentin jäsenillekään, kun he pyrkivät muodostamaan mielipiteensä harvinaisen moniulotteisesta asiasta, joka liittyy lainsäädäntöön, tieteeseen ja etiikkaan sekä moniin poliittisiin kysymyksiin. Väitteet siitä, että yhteisen kannan hyväksyminen antaa mahdollisuuden hoitomenetelmille, joita ei voida muuten toteuttaa, tai että yhteisen kannan hylkääminen vahingoittaa kohtalokkaalla tavalla Euroopan teollisuutta, ovat perusteettomia. Monet direktiivin vastustajat ovat vastaavasti liioitelleet patentin myöntämisen käytännön seurauksia ja esittäneet väitteitä, joista saa sellaisen kuvan, että kaikkien patentoitujen tuotteiden käyttö olisi sallittua.
Minä en voi kuitenkaan puoltaa yhteistä kantaa ennen kaikkea siksi, että direktiivistä käytävästä taitelusta on muodostunut poliittinen taistelu siitä, pitäisikö bioteknologian laajentuminen sallia mahdollisimman nopeasti ja vähällä sääntelyllä vai ei. Direktiivin merkitys on laaja-alaisempi kuin yksittäiset säännökset. Siksi on pidetty tärkeänä uskottavan eettisen komitean perustamista, kuten tarkistuksissa 11 ja 12 ehdotetaan, kehitysmaiden ihmisten oikeuksien turvaamiseksi, maanviljelijöiden etuoikeuksien turvaamiseksi ja luonnon monimuotoisuuden suojelemiseksi.
Koska voimakkaat taloudelliset ja poliittiset tahot etsivät nyt tilaisuuksia ansaita bioteknologialla rahaa kehitysmaissa, on olemassa vakava vaara, että perinteiset oikeudet häviävät ja maailman köyhimmät ihmiset joutuvat entistä enemmän riiston kohteeksi. Jos me hyväksymme USA: n mallia lähellä olevan bioteknologian patentoimisjärjestelmän, me saamme aikaan voimakkaan blokin, joka voi pakottaa bioteknologian siirtymään muuhun maailmaan.
Se ei ole toivottavaa. Meidän on edettävä hitaammin. Äänestyskäyttäytymiseni heijastaa huolestuneisuuttani.

Telkämper
Tänään Bayer, BASF, Hoechst ja Boehringer pyrkivät turvaamaan oikeudellisen suojan geenien kanssa käytävälle kaupalle. "Direktiivin bioteknologian keksintöjen oikeudellisesta suojasta" antaa konserneille mahdollisuuden vaatia patentin avulla itselleen yksinoikeutta eläimistä, kasveista ja ihmisestä peräisin olevan materiaalin käyttöön. Siten konsernit voisivat tavallaan ottaa itselleen geneettisen tiedon omistusoikeudet patentin muodossa - siten ei kuitenkaan vielä pitkään aikaan voi varmasti taata bioteknologian teollisuuden lupaamia työpaikkoja ja parantumismahdollisuuksia. Varmaa on kuitenkin se, että eurooppalaiset bioteknologiakonsernit hyötyvät direktiivistä.
Suuri osa pohjoisen niin sanottuja bioteknologisia keksintöjä koskevista voimavaroista ja tiedoista ja niihin myönnetyistä patenteista on peräisin kolmannen maailman maista. 83 % geneettisestä monimuotoisuudesta löytyy Afrikasta, Latinalaisesta Amerikasta ja Aasiasta - siihen liittyy siellä asuvien alkuperäiskansojen tai paikallisten yhteisöjen asiaa koskevat tiedot tämän biologisen monimuotoisuuden käyttämisestä mahtavan hyödyn lähteenä. Tämä koskee ennen kaikkea perinteistä lääketieteellistä ja maatalouteen liittyvää tietämystä. Jo nyt joka neljäs lääke valmistetaan trooppisista kasveista. Usein nämä lääkkeet kehitettiin alkuperäiskansojen käyttämistä perinteisistä lääkeaineista.
Monikansalliset yhtymät kaupallistavat alkuperäiskansojen tietämyksen ja voimavarat yleensä ilman niiden suostumusta tai jopa vastoin niiden tahtoa. Voittomarginaali on huomattava: Bayer, Agr.Evo, BASF, KWS tai Hoechst ovat maailmanlaajuisella maataloustuotteiden ja eläinlääketieteellisen teollisuuden ja lääketeollisuuden "kymmenen kärjessä" - listalla. EU-patenttidirektiivin avulla nämä voitot moninkertaistuvat - ilman niiden päätöksiä, suostumusta, oikeudellista suojaa, valvontaa tai osallistumista, joita asia koskee.
Myös ihmisen geneettisen materiaalin käyttö teollisuudessa olisi EU: ssa mahdollista ja ihmisruumiista eristettyjen osien patentointi ei ole enää poissuljettu. Eristettyä geneettistä informaatiota pidettäisiin teknisen menetelmän lopputuloksena ja siten keksintönä, jonka voi patentoida. Aikaisemmin on jo monta kertaa yritetty patentoida alkuperäiskansojen solulinjoja vastoin niiden tahtoa.
Tänään Euroopan parlamentti äänestää geneettisten voimavarojen pakollisesta hyväksymisestä. Tästä syystä äänestän Rothleyn mietintöä vastaan.
Pirkerin mietintö (A4-0157/98)
McKenna
Arvoisa puhemies, äänestin tyhjää tästä mietinnöstä useammastakin syystä. Euroopan huumekysymys kokonaisuudessaan ja tapa, jolla ihmiset suhtautuvat siihen, on hyvin ärsyttävä. Ihmiset kieltäytyvät hyväksymästä sitä, että huumeiden käyttäjiä ja huumeriippuvuudesta kärsiviä on olemassa, ja jotain on tehtävä sen varmistamiseksi, että näitä ihmisiä suojellaan eikä heistä tehdä rikollisia. He ovat riistoa harjoittavien ihmisten uhreja. Meidän on käsitettävä se.
Parlamentti näyttää jakautuneen kahtia. Yhtäällä ovat ne, jotka sanovat, että huumeet olisi vapautettava, ja toisaalla ne, jotka sanovat, että me kieltäydymme puuttumasta asiaan. Ihmisten velvollisuus on kohdata elämän tosiasiat ja yksi tosiasia on se, että huumeita on saatavilla, ja se johtaa nuorten ja heikossa asemassa olevien ihmisten hyväksikäyttöön. Me emme saa kääntää sille selkäämme vaan meidän on puututtava siihen. Jopa d'Anconan mietinnössä oli joitakin kuukausia sitten muutama hyvin kyyninen väite.
Meidän on hyväksyttävä elämän tosiasiat. Meidän on ymmärrettävä, että kärsijöitä eivät ole ainoastaan huumeriippuvuuden uhrit vaan myös heidän perheensä. Me emme saa tehdä näistä ihmisistä rikollisia vaan meidän on etsittävä keinoja, joilla me voimme poistaa ongelman perimmäiset syyt. Me emme löydä ratkaisua ennen kuin me ymmärrämme tämän ja suostumme kohtaaman ongelman. Syy sille, miksi äänestin tyhjää tästä mietinnöstä, on se, että vaikka siinä on joitakin myönteisiä asioita, siinä ei haluta hyväksyä asian todellista puolta.

Posselt
Arvoisa puhemies, halusin vain lyhyesti sanoa teille, että olen erittäin onnellinen siitä, että suuri enemmistö kannatti Pirkerin mietintöä, koska täällä on näkyvissä huumepoliittinen käänne, mikä tuli selvästi esiin jo ensimmäisellä kerralla keskusteltaessa d'Anconan mietinnöstä, joka valitettavasti palautettiin valiokuntaan.
Pirkerin mietintö on lopullisesti tehnyt selväksi sen, että tässä parlamentissa laaja enemmistö kannattaa kovaa ja selkeää linjaa huumeita vastaan. Mielestäni tämä täyskäännös on ymmärrettävä myös yksittäisissä valtioissa. Saksassa esimerkiksi keskustelu laahaa vielä kaukana jäljessä siitä tilanteesta, johon me Euroopan parlamentissa olemme tämän kysymyksen osalta päässeet. Toivoisin, että myös kansallisissa politiikoissa olisi vallalla samanlainen yksimielisyys huumepolitiikassa ja huumeiden vastaisessa kamppailussa kuin Euroopan parlamentissa.

Ahern
On käsittämätöntä, että samalla viikolla, jolloin Euroopan parlamentti antaa tukensa tupakan mainonnan kieltämiselle, me emme suhtaudu vakavasti niin sanottujen designer-huumeiden aiheuttamiin ihmisten elämään ja terveyteen kohdistuviin vaaroihin. Me kaikki tiedämme, että ecstasyn käytön seurauksena nuoria on kuollut traagisesti, mutta aineen pitempään jatkuneen käytön aivoille ja hermostolle aiheuttamat vauriot ovat vähemmän tunnettuja. On valitettavaa, että Amsterdamin sopimuksen puolestapuhujat eivät ole havainneet Euroopan kiireellisen yhdenmukaistamisen haittapuolia.
Rikollisuudelle on osoitettu vihreää valoa. Läntisellä merirajallamme olevat tulliasemat, kuten Casteltownbere Corkissa, on poistettu juuri kun me olisimme tarvinneet lisää valvontaa kaikenlaisten laittomien huumeiden kauppaan. Hasis on jo laillistettu Hollannissa ja samaan suuntaan ollaan menossa joissakin Euroopan unionin jäsenvaltioissa, mikä vain lisää paineita. Meidän on sanottava EI Amsterdamin sopimuksella ja EI huumeille.

Ahlqvist, Andersson, Hulthén, Lööw, Theorin, Waidelich ja Wibe
Haluamme korostaa, että Pirkerin mietintö on erinomainen ja siinä tuetaan komission ehdotusta varhaisvaroitusjärjestelmästä uusien synteettisten huumeiden löytämiseksi. Emme kuitenkaan ole samaa mieltä siitä, että huumeiden käytön seurausten yhdenmukaistaminen olisi toivottavaa, koska useat EU: n jäsenvaltiot eivät tällä hetkellä ole kriminalisoineet huumeiden käyttöä. Yhdenmukaistaminen saattaisi merkitä sitä, että Ruotsi joutuisi luopumaan osasta voimassa olevaa lainsäädäntöään.
Tuemme tarkistusta, jonka mukaan lainsäädännön ei pidä pelkästään perustua rangaistuksiin ja kieltoihin. Mielestämme Ruotsin linja, jonka mukaan rangaistus voidaan muuttaa hoidoksi tai kuuriksi, on menestyksekäs ja tavoittelemisen arvoinen. Lopulta torjumme lujasti kaikki ehdotukset huumausaineiden laillistamisesta ja säädellystä käytöstä.

Bébéar
Kuten esittelijä, kollegamme Hubert Pirker korosti, niin kutsuttujen synteettisten huumausaineiden - ecstasyn, LSD: n ja amfetamiinien - käyttö on pysyvästi lisääntymässä. Siksi tähän ilmiöön, joka koskee erityisesti nuoria heidän vapaa-aikanaan, on puututtava kiireellisesti ja ensisijaisesti.
Näitä huumeita, joiden täsmällinen koostumus ei useimmissa tapauksissa ole tiedossa, koskeva lainsäädäntö ei tarjoa tyydyttävää suojaa 15 jäsenvaltiossa. Sen avulla voidaan vielä vähemmän pysäyttää tai kääntää vastakkaiseen suuntaan nykyistä kehitystä. Toteuttaessamme ennalta ehkäisevää toimintaa meidän on siis pikaisesti yhdenmukaistettava laittoman huumekaupan, huumeiden hallussapidon ja huumeiden käytön vastaiset toimenpiteet.
Tästä syystä kannatan Pirkerin mietintöä ja erityisesti sen kieltoihin ja ennaltaehkäisyyn perustuvaa lähestymistapaa.
Amsterdamin sopimuksen ratifioinnin edetessä me saamme uusia oikeudellisia ja poliisiyhteistyöhön liittyviä keinoja, joilla me voimme vastustaa alan hyvin pitkälle verkostoitunutta ja järjestäytynyttä rikollisuutta. Erityisesti kansainvälisen yhteistyön käynnistämisestä voi olla paljon apua tällä alueella, ja sillä voidaan estää rave-tapahtumien leviäminen.
Me varmistamme alaikäisten ja nuorten aikuisten suojelun useilla alueilla. Tämä alue ei saa jättää meitä välinpitämättömiksi. Se liittyy samaan suurten rikollisjengien vastustamisen ja kansanterveyden suojelun logiikkaan kuin niin sanottujen " perinteisten" huumeiden vastainen taistelu. Samoista lääketieteellisistä ja sosiaalisista syistä minä en voi lääkärinä ja parlamentin jäsenenä hyväksyä niiden laillistamista.

Cushnahan
Arvoisa puhemies, kiitän herra Pirkeriä tämän mietinnön laatimisesta.
Designer-huumeiden käyttö on lisääntynyt huomattavasti, ja EU: n on ehdottomasti sovitettava yhteen toimintansa ongelman ratkaisemiseksi.
Kaikki kansalliset lainsäädännöt olisi tutkittava huolellisesti, jotta varmistetaan, että niissä ei ole mitään porsaanreikiä, jotka sallivat synteettisten huumeiden valmistuksen muuttamalla yksinkertaisesti niiden kemiallista koostumusta.
Toimintaa olisi myös vahvistettava lisäämällä poliisi- ja tulliyhteistyötä koko EU: n alueella ja se olisi kohdistettava rikollisiin, jotka harjoittavat tätä paheellista kauppaa ja hyötyvät niin paljon aiheuttamastaan inhimillisestä kärsimyksestä ja kurjuudesta. Voittomarginaalit ovat huomattavan suuria. Yhden ecstasy-pillerin valmistaminen maksaa 20-25 penceä, mutta se myydään 5-10 punnalla. Palkkiot painavat vaakakupissa paljon enemmän kuin rikoksentekijöille määrättävät rangaistukset. Siksi on tärkeää, että EU: n jäsenvaltiot yhdenmukaistavat rangaistuskäytäntönsä, jotta rangaistukset vastaavat tehtyjä rikoksia ja ehkäisevät tehokkaasti niihin ryhtymistä.
Paikallisen tason toiminnalla on ratkaiseva merkitys. Ei pitäisi unohtaa, että kyseisiä huumeita myydään yleensä nuorten suosimissa paikoissa, kuten diskoissa ja baareissa. Paikkojen omistajia on painostettava, jotta he ryhtyvät kaikkiin mahdollisiin varotoimenpiteisiin huumeiden levittämisen estämiseksi. Jos voidaan osoittaa, että he sallivat tietoisesti huumeiden myymisen omissa tiloissaan, paikallisen poliisin ja paikallisten oikeusistuinten olisi evättävä heiltä toimilupa.
On siis selvää, että jos me haluamme torjua tehokkaasti designer-huumeiden käyttöä, me tarvitsemme vahvaa, yhteensovitettua toimintaa samanaikaisesti sekä paikallisella, kansallisella että EU: n tasolla.

Deprez
Synteettisten huumausaineiden käytön nopea lisääntyminen Euroopan unionissa - nuoria satunnaiskäyttäjiä arvioidaan tällä hetkellä olevan lähes viisi miljoonaa - on samalla sekä uusi sosiaalinen ilmiö että uusi kansanterveydellinen ongelma.
Synteettisten huumausaineiden käytöllä yhdessä muiden huumeiden tai alkoholin kanssa tiedetään olevan erityisiä riskejä: enemmän tai vähemmän vakavat sivuvaikutukset, auton ajamiseen liittyvät riskit, seksuaaliseen käyttäytymiseen ilman suojaa liittyvät riskit jne.
Lisäksi tiedetään, että synteettisten huumeiden markkinat ovat hyvin tuottoisia: huumeita on helppo valmistaa, laitteet ovat halpoja, korvaavia aineita on paljon... Tämänkö takia synteettisten huumeiden tuotanto on usein suurten rikollisjärjestöjen käsissä?
Näistä syistä kannatan kollegamme Pirkerin mietintöä, jossa korostetaan uusien huumeiden vastaisen taistelun eri puolia, joita ei voi erottaa toisistaan:
1.Huumeiden valmistukseen tarvittavat raaka-aineet on saatava valvontaan. 2. Uusien synteettisten huumeiden tuotanto ja kauppa on torjuttava. 3. Riskit on estettävä valistamalla nuoria ja korostamalla vähemmän riskialttiita " vaihtoehtoja" .
Eriksson, Sjöstedt ja Svensson
Allekirjoittaneet ovat äänestyksen yhteydessä toimineet seuraavien perusperiaatteiden pohjalta:
Tässä yhteydessä mainittu huumeiden käyttö uhkaa ihmisten terveyttä ja hyvinvointia. Sen vuoksi yhteiskunta ei voi ottaa passiivista tai sallivaa asennetta sellaista käyttöä kohtaan.-Yhteiskunnalla on oltava keinoja huumeiden käyttäjien huostaan ottamiseen, hoitamiseen ja auttamiseen.-Huumeiden käytön kielto ei saa johtaa vankilarangaistuksiin vaan sosiaalipoliittisesti perusteltuihin toimiin, joihin voivat muun muassa kuulua pakkohuostaanotot. Vankilassaoloa on pidettävä tehottomana ja yksilölle tuhoisana huumeiden vastaisen taistelun keinona.
Holm
Tuen tätä mietintöä. Euroopan parlamentin laatimaksi sen asenne on odotettua rajoittavampi. Huumeiden eri muotoja ei voi koskaan hyväksyä ja kaikki keinot valvonnan parantamiseksi ovat hyviä. Laillistamisen kautta tapahtuvaa hyväksyntää ja parempien "tuotteiden" vaatimusta ei voi koskaan hyväksyä.
On hyvä, että Euroopan parlamentti komission ehdotuksesta kehottaa jäsenvaltioita toimimaan nyt tässä asiassa. Ensimmäinen askel on noudattaa tätä asiaa koskevia YK: n yleissopimuksia.
Valvonnasta puhuttaessa ei mainita sanallakaan siitä, että EU on parhaillaan poistamassa kaiken jäsenvaltioiden välisen rajavalvonnan, mikä johtaa siihen, etteivät ainoastaan lainkuuliaiset kansalaiset vaan myös lainrikkojat, esimerkiksi ecstasyn salakuljettajat ja niin edelleen, voivat toimia vapaasti. Se ei ole ollenkaan hyvä asia.
En voi tukea esimerkiksi mietinnön 5 kohtaa, jonka mukaan synteettisiin huumeisiin liittyvien rikosten rangaistussäännökset olisi pyrittävä yhdenmukaistamaan. Siitä olen täysin eri mieltä. Aion sen vuoksi tukea tarkistusta 21.
30 kohtaan liittyen kaipaan sitä ainoaa poliisiyhteistyötä, joka nykyään toimii EU-maiden ja Itä- ja Keski-Euroopan maiden välillä, nimittäin Interpolia, joka on valtioiden välistä yhteistyötä. Sen sijaan EU panostaa kaikkensa Europoliin, joka on ylivaltiollinen EU-poliisi ja joka tulee "kilpailemaan" useiden Interpolin vastuualueiden kanssa Itä- ja Keski-Euroopan valtioiden osallistumatta kuitenkaan sen toimintaan.

Kirsten Jensen, Blak ja Iversen
Tanskan sosiaalidemokraatit ovat tänään äänestäneet niin kutsuttujen designer-huumeiden paremman valvonnan puolesta EU: ssa. Koska rikollisuus on rajat ylittävää, pidämme jäsenvaltioiden välistä tiivistä yhteistyötä erittäin tärkeänä rikollisryhmien vastaisessa taistelussa. Ei saa kuitenkaan olla epäilystäkään siitä, ettemmekö pitäisi kiinni Tanskan oikeusasioihin liittyvästä erivapaudesta. Tämä tarkoittaa, ettemme tue jäsenvaltioiden rikoslainsäädännön yhdenmukaistamista.

Le Gallou
Nyt on vihdoin aika tiedostaa niin sanottujen " perinteisten" ja niin sanottujen " synteettisten" huumeiden tuotannon ja käytön haittavaikutukset. Nyt on myös jo korkea aika suunnitella ja toteuttaa kaikkia tarvittavia ennalta ehkäiseviä toimia niiden tuotannon ja käytön torjumiseksi.
Me emme voi olla muuta kuin tyytyväisiä herra Pirkerin mietintöön, jossa ehdotetaan kieltoihin perustuvaa lähestymistapaa uusien synteettisten huumeiden (LSD, ecstasy, amfetamiinit) saamiseksi valvontaan.
Kaikkien huumausaineiden, psykotrooppisten aineiden, ecstasyn, LSD: n ja amfetamiinien käyttö on todellakin kiellettävä.
Huumekaupan torjumiseen liittyvää poliisiyhteistyötä on todellakin kehitettävä.
Näistä kaikista syistä, kuten Kansallinen rintama muuten jatkuvasti toistaa, meidän on sanottava "ei" huumerikollisuuden rankaisematta jättämiselle, meidän on sanottava "ei" huumeiden vapaalle käytölle ja meidän on sanottava "ei" huumeiden käyttäjien huumeyhteiskunnalle.
Synteettisiin huumeisiin liittyvät riskit on todella tiedostettava. Ei-toivottujen sivuvaikutusten, kuten masentuneisuuden, hallusinaatioiden ja sekavuustilojen lisäksi nämä huumeet voivat aiheuttaa maksavaurioita, lihaskramppeja, halvauskohtauksia, koomaan joutumisen tai jopa kuoleman.
Nämä huumeet, joita käyttävät pääasiassa 15-25-vuotiaat nuoret rave-tapahtumissa, ovat vaarallisia. On äärimmäisen tärkeää jo tästäkin syystä, että ne kielletään ja että niiden myynnistä ja käytöstä rangaistaan ankarasti.

Lindqvist
Synteettiset huumeet, kuten ecstasy, LSD ja amfetamiini ovat yhä tavallisempia erityisesti nuorison keskuudessa. Kasvun syynä on se, että näitä aineita on helppo valmistaa olemassa olevista kemiallisista aineista ja niitä on vaikea huomata ja valvoa.
Tarvitaan enemmän EU-yhteensovittamista ja muuta eurooppalaista ja kansainvälistä yhteensovittamista kriminalisoimalla aineiden valmistus ja myynti ja tehostamalla valvontaa. Olen äänestänyt mietinnön tähän asiaan liittyvän ehdotuksen puolesta.
Rangaistustoimet ovat kuitenkin kansallisia kysymyksiä eikä EU: n pidä yhteensovittaa niitä. Se on erityisen tärkeää, jos seuraukset halutaan yhteensopiviksi jokaisen jäsenvaltion yleisen oikeuskäsityksen kanssa.

Lucas Pires
Synteettisten - hyvin monenlaisten ja vaikeasti tunnistettavien - huumausaineiden synkeä salakauppa on yksi suurimmista nuorisoamme uhkaavista vaaroista. Pirkerin mietintö on erinomaisen ansiokas ja samalla merkittävä kehotus ryhtyä taisteluun tuota vitsausta vastaan. Erityisesti korostaisin kahta siihen sisältyvää ehdotusta - Lissabonissa sijaitsevalle huumausaineseurantakeskukselle esitettävää kehotusta voimistaa synteettisten huumausaineiden valvontaa sekä etenkin ehdotusta, jonka mukaan koko Euroopan tasolla olisi perustettava huumeettomien koulujen käyttöönottamista edistävä kampanja, jollainen on muuten juuri tänään symbolisesti todella käynnistetty Strasbourgissa. Pidän tätä ajatusta hyvin tervetulleena, koska aloite merkitsisi sitä, että nuoret ryhtyvät itse puolustautumaan huumeita vastaan.

Novo
Vaikka meillä on tiettyjä varauksia - jotka liittyvät etenkin ehdotukseen erityisten, useista instituutioista muodostettujen yksiköiden perustamisesta, joka on mielestämme varsin epäsuotuisa ajatus, sekä ehdotukseen lainsäädännön yhdenmukaistamisesta - pidämme mietintöä kuitenkin yleismaailmallisesti tervetulleena, koska synteettisten huumausaineiden käyttö nähdään siinä osana maailmanlaajuista huumausaineongelmaa.
Mietinnössä hyväksytään periaate, jonka mukaan huumeiden käyttö olisi tehtävä rangaistavaksi teoksi - vaikka se ei voikaan missään vaiheessa merkitä sen suoranaista sisällyttämistä rikoslainsäädännön piiriin - ja huumeiden tuotanto olisi saatava loppumaan, ja siinä korostetaan, että tämäntyyppisten huumeiden käyttöön liittyvien kysymysten, erityisesti sen sosiaalisten ja terveydellisten näkökohtien tutkimusta on kiireellisesti laajennettava.
Kaiken kaikkiaan mietinnön olisi kuitenkin voinut toivoa tuovan esiin paljon selkeämmin ja suoremmin, että näiden huumeiden tuotantoa ja siihen liittyviä intressejä vastaan on taisteltava - ainakin käyttämällä niitä eri säädösten mahdollistamia poliittisia keinoja, jotka ovat jo olemassa, mutta joita on valitettavasti otettu hyvin rajoitetusti käyttöön.

Reding
Synteettiset huumausaineet ovat vaarallisia, vaikka niitä usein vähätelläänkin. Koska ne ovat "epätavallisia" eikä niitä voi verrata tavanomaisiin huumeisiin (heroiini, kokaiini ja niin edelleen), niiden väitetään olevan vaarattomia, mikä ei pidä paikkaansa.
Asiantuntijat tietävät, että asia ei ole näin. Nuoret ovat kuitenkin myös erittäin hyvin tietoisia siitä, että designer-huumeet ja ecstasy eivät missään tapauksessa ole vaarattomia. Erään kyselyn mukaan 95 % kyselyyn osallistuneista nuorista luokitteli synteettiset tuotteet huumeiksi; 90 % myönsi, että ecstasy on terveydelle vahingollista; 77 % tiesi, että designer-huumeiden käyttö johtaa riippuvuuteen.
Siitä huolimatta lukuisat nuoret hairahtuvat käyttämään näitä aineita. Koska designer-huumeet ovat jo kauan olleet osa tiettyä nuorisokulttuuria, nuoret (pääasiassa 17-25-vuotiaat, mutta toisinaan myös jo 13-vuotiaat!) käyttävät niitä julkisissa tai yksityisissä tanssitapahtumissa. Tiettävästi 5 miljoonaa nuorta unionissa käyttää joskus tai säännöllisesti synteettisiä huumeita. Luxemburgissa ilmiö on niin akuutti, että huumeiden vastaisen toiminnan keskus (Centre de prévention des toxicomanies) antoi laatia kertomuksen synteettisistä huumausaineista Luxemburgissa.
Synteettiset huumausaineet valmistetaan keittiölaboratoriossa kemiallisista aineista. Siksi onkin välttämätöntä, että näitä aineita (myös Keski- ja Itä-Euroopasta peräisin olevia) voidaan valvoa. Designer-huumeiden ja amfetamiinin tuotannon ja myynnin kieltäminen on ehdottoman välttämätöntä ja pitäisi toteuttaa yhtä laajasti kaikissa EU-valtioissa. Kansalliset lainsäädännöt täytyy sopeuttaa uuteen tilanteeseen.
Haittojen vähentämiseksi ennaltaehkäisy ja tiedottaminen ovat välttämättömiä. Tältä osin joissakin jäsenvaltioissa on kerätty mielenkiintoisia kokemuksia (muun muassa diskoilloista ja Internetistä), joita pitäisi levittää parhaalla mahdollisella tavalla.
On myös tärkeää tutkia paremmin näiden suhteellisen uusien huumausaineiden vaikutuksia ja sivuvaikutuksia, jotta erityisen vaaralliset aineet tunnistetaan ajoissa.
Kaiken kaikkiaan uusia huumausaineita on pidettävä vaarallisina aineina, niiden tuotantoa ja kauppaa on vastustettava ja nuorisoa on valistettava, jotta haittoja voidaan rajoittaa.
(Istunto keskeytettiin klo 13.45 ja sitä jatkettiin klo 15.00.)

Veden laatu
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A40146/98) neuvoston vahvistamasta yhteisestä kannasta neuvoston direktiiviksi ihmisten käyttöön tarkoitetun veden laadusta (C4-0083/98-95/010(SYN)) (Esittelijä: K. Collins).

Grossetête
Arvoisa puhemies, meillä on nyt edessämme direktiivin toinen käsittely, melko pian vuosi sitten pidetyn ensimmäisen käsittelyn jälkeen. Me voimme siis onnitella itseämme siitä, että ensimmäisen ja toisen käsittelyn välillä ei ole hukattu aikaa, sillä niin ei aina tapahdu, kuten saatoimme tänä aamuna todeta.
Me voimme olla iloisia myös siitä, että neuvoston yhteiseen kantaan on sisällytetty asioita, joita parlamentti piti erittäin tärkeinä juomavesidirektiivin ensimmäisessä käsittelyssä ja joista mainittakoon erityisesti vaatimus veden lyijypitoisuuden valvonnassa käytettävien näytteenottomenetelmien toteuttamisesta yhdenmukaisella tavalla. Minä ehdotin PPE-ryhmän puolesta asiaa koskevaa tarkistusta ensimmäisessä käsittelyssä, ja se on nyt otettu mukaan tekstiin. En voi muuta kuin iloita asiasta.
Tekstissä on myös toinen kohta, johon olemme hyvin tyytyväisiä. Kyse on vaatimustenmukaisten näytteenottokohtien määrittelystä. Neuvosto on säilyttänyt ensimmäisessä käsittelyssä hyväksytyn tarkistuksen, jossa tämä vaatimustenmukainen näytteenottokohta määritellään siten, että näyte otetaan yleensä ihmisten käyttöön tarkoitetusta hanasta, millä voidaan estää näytteenotto esimerkiksi puutarhahanoista.
Jotkin direktiivin kohdat ovat mielestämme kuitenkin edelleen ongelmallisia, ja haluaisin puuttua erityisesti kuparin luokitteluun liitteissä. Jo ensimmäisessä käsittelyssä korostin nimenomaisesti tätä asiaa, ja me halusimme siirtää kuparin kemiallisia muuttujia koskevasta liitteen B osasta C osaan, joka sisältää raudan ja mangaanin. Kuparin siirtäminen tähän liitteen osaan merkitsee sitä, että jos veden kuparipitoisuus ylittyy, niin siihen sovelletaan - samoin kuin liitteen C osassa olevien muiden muuttujien kohdalla - 8 artiklan 2 kohtaa, jonka mukaisesti jäsenvaltioiden on toteutettava mahdollisimman pian korjaavia toimenpiteitä veden laadun parantamiseksi, jos ongelmia esiintyy. Se edustaa mielestäni perustakuuta juomakelpoisen veden laadusta. Korostan siis erityisesti tätä kohtaa, ja meitä on varmasti monia, jotka toivomme, että tämä tarkistus sisällytetään direktiiviin.
Täsmentäisin vielä, että tekstiä on parannettu muillakin tarkistuksilla, joista mainittakoon erityisesti raja-arvojen asettaminen tietyille kemiallisille muuttujille, kuten trihalometaaneille, tai fysikaalisille muuttujille, kuten radioaktiivisuudelle, jonka yhteydessä on otettava huomioon myös Euratom-direktiivi.
Sisäeritykseen vaikuttavia aineita koskevaa tutkimusta tarvitaan, ja sen osalta korostan, että me odotamme komission käynnistävän asiaa koskevia tutkimusohjelmia ja nopeuttavan niiden toteuttamista, jotta me saamme kaikki tarvittavat tiedot.
Lyijyn osalta, joka on myös aiheuttanut jonkin verran keskustelua, jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle kertomus lyijyputkien esiintymisestä kotitalouksissa ja veden laadusta ja esitettävä viiden vuoden kuluessa suunnitelma putkien korvaamiseksi. Kyseessä on tarkistus 12. Se on mielestäni hyvä ratkaisu.
Ympäristövaliokunnan ehdottaman tekstin mukaan jäsenvaltioiden on ensin 5 vuoden kuluessa alennettava veden lyijypitoisuutta 25 mikrogrammaan litrassa; sen jälkeen niiden on saavutettava 10 mikrogramman raja viimeistään silloin, kun direktiivin voimaantulosta on kulunut 10 vuotta, eikä 15 vuotta, kuten neuvoston tekstissä.
Arvoisa puhemies, muistutan lopuksi, että on otettava tarkasti huomioon, millaisia kustannuksia tämä toimenpide aiheuttaa tietyille jäsenvaltioille, joiden juomaveden jakeluverkostossa käytetään paljon lyijyputkia.

Baldi
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, keskustelemme tärkeästä direktiivistä, joka koskee ihmisen käyttöön tarkoitettua vettä. Se on tärkeä, koska kyseessä on terveyden suojeleminen veden saastumisesta johtuvilta kielteisiltä vaikutuksilta. Se on tärkeä myös siksi, että se tarjoaa lopultakin jäsenmaille jo 18 vuotta voimassa olleita säädöksiä joustavamman ja kattavamman sääntelykehyksen.
Direktiivi mahdollistaa juomavesiä koskevan yhteisöpolitiikan ja lopultakin kuluttajille tiedonsaannin. Jäsenmaiden on maksettava investoinnit, jotka yhteisön alueella nousevat noin 100 miljardiin euroon. Se on tärkeää myös, koska sillä käynnistetään valvontaohjelmia ja juomaveden laatua koskevia mittaus- ja analyysimenetelmiä sekä kaikkiin juomavesiverkostoihin kohdistuva kapillaarivalvonta. On varmasti myös ryhdyttävä uusimaan vanhentuneita johtoja, joita on yli 50 miljoonaa kilometriä.
Vaikka vesi onkin elämän lähde - minun on muistutettava siitä, kuten myös Florenz korosti ensimmäisessä käsittelyssä - siihen kohdistuvat vahingot aiheuttavat erilaisia ongelmia: se ei ole enää hajutonta, väritöntä eikä mautonta. On siis ryhdyttävä korjaaviin toimiin Maailman terveysjärjestön ohjeiden mukaisesti. Minusta vaikuttaa uskomattomalta, on vaikea ymmärtää, miksi WHO: n arvot joiltakin osin otetaan huomioon ja toisilta ei. Viittaan kupariin, joka edelleenkin esiintyy kemiallisten parametrien luettelossa arsenikin, syanidin, elohopean, lyijyn ja muiden myrkkyjen ohella, vaikka WHO onkin tarkentanut, että 2 mg kuparia litrassa juomavettä on vielä aivan turvallinen taso; vaikka Euroopan parlamentti - muistattehan - ensimmäisessä käsittelyssä tukikin tätä näkemystä ja sijoitti kuparin indikaattoriparametrien taulukkoon; vaikka vähän kuparia sisältävien putkien käyttö voisi tuottaa huomattavia säästöjä jäsenmaille; vaikka vielä ei ole vaihtoehtoista järjestelmää...
(Puhemies keskeytti puhujan.)

Collins, Kenneth
Arvoisa puhemies, pyydän anteeksi, etten ollut läsnä kun keskustelu avattiin. Olin johtamassa puhetta valiokuntien puheenjohtajien kokouksessa enkä hallitse vielä täydellisesti samanaikaista olemista kahdessa eri paikassa.
Tänään käsiteltävänämme oleva ensisijainen periaate on se, miten koko yhteisön alueella varmistetaan hyvälaatuisen juomaveden jakelu; veden, joka ei vahingoita ihmisten terveyttä ja joka on ympäristön kannalta korkealaatuista. Edellinen puhuja osui asian ytimeen: kyseessä on monimutkainen ja epäselvä teksti, ja lisäksi se perustuu joissakin kohdin tieteelliseen todistusaineistoon, joka oli ehkä aikanaan pätevää, mutta nyt se on vanhentunutta.
Komission vuonna 1995 tekemässä ehdotuksessa - jota me nyt käsittelemme - otettiin käyttöön tuoreimpiin tutkimustuloksiin ja WHO: n tasoihin perustuvat muuttujien raja-arvot, joihin jäsenvaltioiden olisi päästävä. Meidän mielestämme se edusti merkittävää parannusta. Yhteisessä kannassa komission alkuperäistä ehdotusta on parannettu huomattavasti, mikä johtuu mielestäni parlamentin aikaansaannoksista asian ensimmäisessä käsittelyssä, jolloin me varmistimme esimerkiksi torjuntaaineiden enimmäismäärän ja paremman tiedotuksen kuluttajille.
Pöydällämme tänään oleva ehdotus on mielestäni hyvä. Se johtuu siitä, että se on tulosta yhteistyöstä ja avoimesta päätöksenteosta. Haluaisin onnitella niitä, jotka ovat osallistuneet tämän asiakirjan edellyttämään työhön. Siinä ovat olleet mukana komissio ja sen henkilöstö, monet vedenjalostusteollisuudessa työskentelevät ihmiset ja monet kansalaisjärjestöt. Ilman heitä me emme olisi pystyneet laatimaan tänään käsiteltävää ehdotusta.
Haluan ottaa esille vain muutaman kohdan. Ensinnäkin ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokunta ei ole lainkaan tyytyväinen yhteisessä kannassa esitettyihin poikkeuksiin. Me haluamme tiukentaa poikkeuksia ja erityisesti lyijyn osalta me olemme lyhentäneet määräaikaa siten, että jäsenvaltioiden on saavutettava muuttujan arvo 15 vuoden sijasta 10 vuodessa. Me olemme myös lisänneet vaatimuksen, että jäsenvaltioiden on esitettävä viiden vuoden kuluessa suunnitelma, jossa ne selvittävät, miten ne aikovat saavuttaa direktiivissä määrätyn lyijymuuttajan arvon.
Haluan täsmentää, että me emme pyri siihen, että jäsenvaltioiden olisi poistettava lyijy viidessä vuodessa, vaan me pyydämme niitä esittämään kyseinä aikana suunnitelman siitä, miten ne aikovat tulevaisuudessa korvata lyijyputket.
Toinen asia ovat sisäeritykseen vaikuttavat kemikaalit. Me olemme lisänneet yhdeksi muuttujaksi sisäeritykseen vaikuttavat kemikaalit ja vaatineet, että niitä tutkitaan. Se on mielestämme aiheellista, koska siitä on tulossa enenevässä määrin herkkä poliittinen aihe eri puolella unionia.
Kolmas asia ovat trihalometaanit. Me olemme tiukentaneet trihalometaanimuuttujan arvoa ja lisänneet tekstiin vaatimuksen, että jäsenvaltioiden on esitettävä tältäkin osin yksityiskohtainen suunnitelma siitä, miten ne aikovat toteuttaa muuttujan arvon alentamisen.
Neljäs asia on radioaktiivisuus. Valiokunta kannatti tarkistusta, jolla direktiivin muuttujien joukkoon lisätään radioaktiivisuus, jotta voidaan varmistaa, että radioaktiivisuus ei pääse saastuttamaan juomavesivarastoja.
Viides asia on kupari. Olen tehnyt selväksi näkemykseni joidenkin kupariteollisuuteen yhteydessä olevien henkilöiden harjoittamasta painostuksesta. Minun on sanottava, että heidän käyttäytymisensä on ollut hyvin vastuutonta. Se, että avustajalleni soitetaan keskellä yötä hänen kotinumeroonsa, ei vastaa minun käsitystäni vastuullisesta lobbauksesta. Kyseessä ei ole koko teollisuus vaan jotkut sen aloista. Olen siitä hyvin pahoillani. Valiokunta kumosi kuitenkin suurella enemmistöllä kuparia koskevat tarkistukset, jotka on esitetty uudelleen parlamentille. Minä noudatan valiokunnan linjaa ja pyydän siten kollegoja olemaan kannattamatta näitä tarkistuksia, siis tarkistuksia 31-34.
Kuudenneksi me olemme puuttuneet veden jakeluun ja näytteenottokohtiin. Me olemme yrittäneet selventää näytteenottokohtien sekavaa määrittelyä ja julkisten ja yksityisten tilojen välillä olevia eroja. Me olemme yrittäneet karsia siinä epäselvyyksiä.
Viimeinen asia, jonka haluan ottaa esille, on se, että valiokunta kannatti ehdotustani lopettaa käytäntö, jossa yksityisiltä ihmisiltä katkaistaan veden saanti. Siinä osassa unionia, jossa minä asun, se on jo lainvastaista. Skotlannissa ei ole sallittua katkaista vedensaantia. Olen sitä mieltä, että meidän ei pitäisi sivistyneessä yhteisössä riistää kansalaisilta yhtä hengissä säilymisen perusasiaa, nimittäin puhdasta juomavettä.
Lopuksi: juomavettä saadaan yhteisössä erilaisista lähteistä. Joissakin maissa luotetaan pohjaveteen ja joissakin pintaveteen. Juomavesidirektiivin on joustavuudestaan ja toissijaisuusperiaatteen noudattamisesta huolimatta varmistettava kaikista mahdollista lähteistä saatavan veden desinfiointi, jotta ihmiset voivat nauttia vettä turvallisesti. Kyseessä on vaikeasti tasapainotettava toimenpide, jossa tämä direktiivi on mielestäni kuitenkin onnistunut hyvin.
Tarkistukset 1-30 parantavat direktiiviä. Suosittelen niitä parlamentille. Tämä direktiivi on edeltäjäänsä parempi.

Jensen, Kirsten
Arvoisa puhemies, haluan kiittää esittelijä Collinsia erinomaisesta työstä, jota hän on tehnyt juomavesiä käsittelevän direktiivin yhteydessä. On ilahduttavaa huomata, että Euroopan parlamentin tarkistukset sisältyvät yhteiseen kantaan. Puhdas vesi ei ole Euroopassa selviö. Useimmissa maissa on jo nykyään suoritettava perusteellinen tekninen tai suorastaan kemiallinen juomaveden puhdistus. Euroopan juomavettä koskevan strategian on sen vuoksi perustuttava saastumisen ehkäisemiseen ja veden laadun valvontaan. Veden laadun valvonnan ongelma on kuitenkin siinä, että havaitsemme vain sen, mikä on mittauksemme kohde. Sen vuoksi on erittäin hyvä, että juomavettä käsittelevä direktiivi asettaa vaatimuksia sellaisten aineiden valvonnalle, joista epäilemme olevan haittaa ihmisten terveydelle. Olen myös sitä mieltä, että on tärkeää, ettei juomavedessä saa esiintyä hormonien kaltaisia aineita, kuten Ken Collins mainitsikin.
Olen tyytyväinen, että tuholaismyrkkyjen raja-arvot juomavedessä on otettu takaisin direktiiviin. Elämme aikakaudella, jolloin erityisesti maatalouden on kannettava vastuuta käyttämistään kemiallisista aineista ja niiden seurauksista luonnonvaroille. Mielestäni on myönteistä, että viittaus, jossa vettä pidettiin tuotteena, on poistettu yhteisestä kannasta. Olen samaa mieltä siitä, mitä valiokunnan puheenjohtaja sanoi, eli että jäsenvaltioiden on laadittava suunnitelma lyijyputkien korvaamiseksi kotitalouksissa viiden vuoden kuluessa ja olen yleisesti ottaen sitä mieltä, että direktiivin nopea toimeenpano on välttämätöntä.

Dybkjær
Arvoisa puhemies, olen lähes samaa mieltä niistä huomautuksista, joita kaksi edellistä puhujaa esittivät, toisin sanoen sosialistiryhmän puheenjohtaja ja valiokunnan puheenjohtaja. Käsittelemme tänään tärkeää ehdotusta. Jos katsomme maailmanlaajuista tilannetta tässä asiassa, on uskomattoman paljon lapsia, jotka kuolevat siksi, etteivät he saa tarpeeksi puhdasta vettä, millä on ratkaiseva merkitys heidän kasvulleen.
Sen vuoksi on luonnollisesti myös tärkeää, että me Euroopassa huolehdimme siitä, että saamme aikaan tilanteen, jossa puhdas vesi on itsestään selvä asia. Kuten edellinen puhuja sanoi, hyvin suuressa osassa Eurooppaa se ei ole itsestään selvä asia. Sen vuoksi on tietenkin tärkeää, että niillä seuduilla, joilla juomavesi on nykyään puhdasta, voidaan jatkossakin saada puhdasta juomavettä. Sen vuoksi voin liberaaliryhmän puolesta kannattaa kyseessä olevia tarkistuksia.

Miranda
Arvoisa puhemies, myös me olemme luonnollisestikin kiinnostuneita ongelmista, joihin nyt käsiteltävä mietintö liittyy. Ja yleisesti ottaen yhdymme ympäristövaliokunnan arvioihin ja näkökantoihin ihmisten käyttöön tarkoitettua vettä koskevasta yhteisestä kannasta.
Mutta on eräs asia, josta emme ole samaa mieltä: kysymyksessä on kupari. Tässä suhteessa emme tosiaankaan yhdy kantaan, jonka ympäristövaliokunta on enemmistöpäätöksellä omaksunut, ja pidämme parempana aiempaa, parlamentin täysistunnon ensimmäisessä käsittelyssä omaksuttua kantaa.
Syynä on se, että kuparin sisällyttämistä liitteen I b-osaan ei voida perustella yhdelläkään Maailman terveysjärjestön ajankohtaisella tieteellisellä tutkimuksella. Sen tähden emme ymmärrä, miksi tällaista luokittelua vaaditaan; lisäksi tuo vaatimus oudoksuttaa, kun otetaan huomioon, että sitä tuotetta, jota yleensä käytetään korvaamaan kupari putkistoissa, ei pyritä millään tavoin varomaan, vaikka sitä koskevien tutkimusten tulokset ovat yleisesti tiedossa.
Sen vuoksi meidän mielestämme olisi perustellumpaa vahvistaa parlamentin ensimmäisessä käsittelyssä omaksuttu kanta, jossa kupari sisällytetään liitteen I c-osaan. Tämä on lisäksi ainoa kanta, jonka avulla voidaan varmistaa, että kuparin vaikutuksia veteen seurataan tarkasti ja säännöllisesti.
Nämä ovat ne pääasialliset syyt, joiden vuoksi ryhmäni, ja minä itse, allekirjoitimme yhden asiaa koskevan tarkistuksen, nimittäin tarkistuksen 34, kuten muutkin puolueryhmät ja jäsenet ovat tästä asiasta tehneet.

Lannoye
Arvoisa puhemies, vihreiden ryhmä kannattaa täysin herra Collinsin mietintöä, joka on erinomainen. Ensimmäisessä käsittelyssä hyväksytty teksti oli jo erinomainen, ja yhteinen kanta parantaa huomattavasti vuonna 1980 annettua direktiiviä.
Tietyt toisessa käsittelyssä uudelleen esitetyt tarkistukset ovat mielestämme kuitenkin välttämättömiä. Meitä kiinnostavat erityisesti tarkistukset 25 ja 26. Ensimmäinen koskee aineita, jotka vaikuttavat hormonijärjestelmään. Monien tutkijoiden mukaan nämä aineet vaikuttavat jo hyvinkin pieninä pitoisuuksina äärimmäisen tuhoisasti hormonijärjestelmään.
Toinen tarkistus, joka koskee radioaktiivisuutta, osoittaa sen sijaan, että tietyt asiat ovat muuttuneet vuoden 1980 jälkeen. Me tiedämme nykyisin, että ei ole olemassa kynnysarvoa radioaktiivisuuden vaikutuksille. Juomavedessä ei siis voida hyväksyä edes heikkoa radioaktiivisuutta. Koska radioaktiivisuutta ei pystytä täydellisesti poistamaan, se on saatava mahdollisimman alhaiseksi.
Haluaisin kiinnittää erityistä huomiota tritiumiin, joka on hyvin raskasta vetyä. Tritium vaikuttaa kahdella tavalla: se muodostaa raskasta vettä mutta se yhdistyy myös orgaanisiin hiukkasiin. Siinä suhteessa, kun otetaan huomioon sen pitkäikäisyys, sillä voi olla hyvin vakava vaikutus syöpäsairauksien syntyyn. Tutkijat eivät ole tästä yksimielisiä, mutta toivoisin, että me noudatamme ennalta varautumisen periaatetta ja hyväksymme ympäristövaliokunnan kannattamat arvot.
Pyydän näin ollen komissiota antamaan tukensa tälle tarkistukselle ja toivon, että me hyväksymme direktiivin, joka on selvästi parempi kuin aikaisempi direktiivi.

Kronberger
Arvoisa puhemies, jos me puhumme vedestä tai veden laadusta, meidän täytyy olla selvillä siitä, että maailmanlaajuisesti on olemassa vain yhdenlaista vettä. Veden jaottelu veteen, jota voimme saastuttaa, myrkyttää ja käyttää välineenä jätteidemme poiskuljettamiseen, ja veteen, jota tarvitsemme elintarpeisiimme, ei pitkällä aikavälillä ole mahdollista. Meidän on sen vuoksi suojeltava koko vesijärjestelmäämme kaikkialla maailmassa mahdollisimman hyvin, koska maapallon koko vesijärjestelmä toimii kokonaisuutena.
Mietintö - ja tässä toistan itseäni - on itsestään selvästi oikea askel oikeaan suuntaan. Ennen kaikkea menneisyydessä tehdyt virheelliset ratkaisut, kuten ihmisten terveydelle vaarallisten lyijyputkien käyttö, pitäisi korjata mahdollisimman pian. Myös radioaktiivisuuden raja-arvojen käyttöönotto on merkittävä asia. Koska vedenpuhdistus on erityisen kannattavaa liiketoimintaa kemian teollisuudelle, tulevaisuudessakin on kiinnitettävä huomiota siihen, että kemikaalien käyttöä vähennetään ehdottomaan vähimmäismäärään.

Apolinário
Arvoisa puhemies, hyvät jäsenet, tahdon tuoda esiin, että kannatan laajalti jäsen Collinsin mietintöä erityisesti siinä, mikä liittyy veden laatuun. Esimerkiksi Yhdistyneen kuningaskunnan Cornwallissa ja Portugalin Évorassa muutamia vuosia sitten sattuneet tapaukset toivat lehtien etusivuille ja päivänkohtaiseen keskusteluun veden laatua koskevat kysymykset, jotka kiinnittivät yleisen mielipiteen huomion ympäristöongelmiin.
Täällä korostettu näkemys, jonka mukaan veden toimitus, saastuneiden vesialueiden suojelu ja puhdistus sekä vedenlaatu ovat ensisijaisia asioita, ansaitsee kannatuksemme. Täällä on myös painokkaasti vaadittu trihalometaanien seurantaa (ja huomautan, että monissa vesijohtoverkostoissa niitä koskevia tutkimuksia ei lainkaan tehdä) ja lyijyputkistojen korvaamista tietyn määräajan kuluessa.
Näin ollen ehdotus, joka syntyy tämän käsittelyn tuloksena, on varsin hyvä, kuten myös ensimmäisen käsittelyn tuloksena syntynyt ehdotus. Eriävä mielipiteeni liittyy, kuten ensimmäisessäkin käsittelyssä, kuparin luokitteluun kemialliseksi muuttujaksi sen sijaan, että se luokiteltaisiin indikatiiviseksi muuttujaksi. Nähdäksemme komission kanta ei ole lainkaan muuttunut. Komissio katsoi muistamisen arvoisessa johdannossaan (KOM(94)0612), että - ja lainaan nyt komissiota - " kupariaineiden käyttö vedenjakelujärjestelmissä ei sinänsä aiheuta haittaa ihmisten terveydelle, sillä jos veden käsittelyä seurataan asianmukaisesti, voidaan vaikeuksitta päästä tilanteeseen, jossa muuttujan arvo on 2 mg litrassa" , ja sen jälkeen komission kanta ei ole tähän päivään mennessä lainkaan muuttunut.
Kollegaani Collinsia lainatakseni näyttää siltä, että tässä asiassa on kuunneltu kovin herkästi lobbausryhmiä ja ehkä juuri niitä, jotka puhuvat kuparia korvaavista aineista, mutta yhtä tarkasti ei sen sijaan ole pitäydytty olemassa oleviin tutkimuksiin. Ja sen tähden olemme joutuneet uudestaan allekirjoittamaan tarkistuksen, jossa esitetään, että kupari luokiteltaisiin tässä direktiivissä indikatiiviseksi muuttujaksi.

Jackson
Arvoisa puhemies, muiden tavoin minä suhtaudun myönteisesti tähän direktiiviin ja sitä koskevaan mietintöön. Se on tärkeä direktiivi, koska se yksinkertaistaa hyvin monimutkaista alkuperäistä juomavesidirektiiviä ja tiukentaa joitakin raja-arvoja hyvin merkittävällä tavalla, erityisesti vedessä sallittavan lyijypitoisuuden osalta.
Minun on kuitenkin esitettävä kysymys, jota ei ole vielä oikeastaan korostettu tässä keskustelussa - tiedän esittelijän olevan siitä hyvin tietoinen - ja kysymys on se, että kuka tämän maksaa. Yhdistynyt kuningaskunta on yksi niistä maista, joiden ongelmana ovat lyijyputket. Ympäristöjärjestö Friends of the Earth arvioi muutama vuosi sitten, että Englannissa on neljä miljoonaa taloa, joissa veden lyijypitoisuus ylittää direktiivissä esitetyn raja-arvon. Se on vielä huonompi uutinen, jos sattuu asumaan Skotlannissa: sen lisäksi, että parlamentin jäsenenä - tai yhtenä heistä - on herra Collins, siellä on 589 000 lyijyputkilla varustettua kotitaloutta, joissa asuu yhteensä 1, 2 miljoonaa ihmistä. On selvää, että sille on tehtävä jotain.
Voisikohan komissio kommentoida tarkistusta 12, jota herra Collins korosti. Herra Collins on lisännyt direktiivin tekstiä, jota siinä ei aiemmin ollut ja jossa jäsenvaltioita vaaditaan laatimaan ja toimittamaan komissiolle kertomus lyijyputkien esiintymisestä kotitalouksissa ja esittämään viiden vuoden kuluessa suunnitelma lyijyputkien korvaamiseksi näissä kotitalouksissa. Suunnitelman laatiminen annetaan siis jäsenvaltioiden, ei komission tehtäväksi. Olisi mielenkiintoista tietää, kannattaako komissio tätä ajatusta vai onko komissio itse ajatellut etsiä ratkaisua paitsi vedenjakeluverkostossa myös kotitalouksissa esiintyvien lyijyputkien korvaamiseksi.
Onko komissiolla mitään jäsenvaltioita koskevia tuoreita tilastoja siitä, kuinka paljon se maksaisi? Minun näkemäni luvut ovat peräisin vuodelta 1993, ja niiden mukaan Englannissa ja Walesissa vesilaitosten lyijyputkien korvaaminen maksaisi 2 miljardia puntaa ja kotitalouksien lyijyputkien korvaaminen 6 miljardia puntaa. Se on hyvin suuri rahasumma, ja minusta olisi mielenkiintoista tietää, onko komissiolla siitä mitään lukuja.
Lopuksi sanoisin, että meidän on tarkasteltava tätä aihetta pitäen mielessämme siitä mahdollisesti aiheutuvat kustannukset. Meillä on jo hirvittävä lista tällaisia tapauksia: esimerkiksi nitraattidirektiivi, joka on lakikirjoissamme, mutta se on yleisesti jätetty vaille huomiota, koska jäsenvaltioilla ei ole varaa panna sitä täytäntöön.

Ephremidis
Arvoisa puhemies, direktiivi on myönteinen asia, koska siinä lopultakin säädetään ihmisten terveydelle hyvin tärkeästä asiasta. Se on myönteinen myös siksi, että siinä asetetaan tavoitteeksi viidessä vuodessa korvata muilla aineilla lyijyputket, jotka tunnetusti ovat terveyden kannalta kielteisiä ja vaarallisia. Direktiivissä on kuitenkin myös kielteisiä puolia. Ensiksi, liittessä 1b säilytetään yhä kupari, kun taas komissio itse - sen tiedekomitea - ja WHO itsekin omassa selvityksessään sanovat, että kupariputkien käytöllä ei sinänsä ole terveydellisiä vaikutuksia. Vaikka tilanne on tämä, se pidetään luokassa 1b, ja toisaalta direktiivistä puuttuu - omituista kyllä - ja komissio sekä neuvosto jättävät mainitsematta tietyt bromiyhdisteet ja asbestin, joka on osoitettu karsinogeeniksi ja aiheuttaa myös muita sairauksia. Komissio itse ja neuvosto päättivät romuttaa rakennuksensa Brysselissä ja panivat sitten niiden korjauttamiseen miljardeja, koska asbesti on haitallista, mutta ne eivät sisällytä asbestiputkia kiellettyihin vedenjakelujärjestelmiin. Arvoisa puhemies, lopetan tähän, mutta pelkään, että aiotaan tukea tiettyjä suuria etuja, mitä ei voida hyväksyä. On olemassa keino, herra komissaari, hälventää näitä epäilyjä hyväksymällä toisaalta neljän ryhmän tekemät 4 tarkistusta, joissa ei vaadita mitään muuta kuin kuparin siirtämistä 1b: stä 1c: hen, sillä kuluttajat suosivat kuparia, se on teknisesti helppo ja halpa vaihtoehto ja sille ei löydy vaihtoehtoa, toisaalta pyydetään asbestin kieltämistä.

Myller
Arvoisa puhemies, parlamentin toisessa käsittelyssä oleva yhteinen kanta ihmisten käyttöön tarkoitetun veden laadusta on selkeästi parantunut parlamentin käsittelyn aikana. Siitä kiitokset esittelijä Collinsille. Ehdotus vastaa nykyisellään ihmisten terveydelle asetettavia vaatimuksia, vaikka sen ongelmana onkin, niin kuin on todettu, liian pitkät siirtymäajat. Tärkeintä on kuitenkin, ja se on tässä myös sanottu, että meillä on varmuus siitä, että suunnitelmat asioiden paremmalle tolalle saattamisesta tulevat viimeistään viiden vuoden sisällä.
Muutettu ehdotus takaa suuremman joustavuuden poistaessaan 13 artiklaan sisältyneitä varaumia. Nykyisellään ehdotus vastaa myös aikaisempaa paremmin ympäristövaatimuksia. Kokonaisuudessaan direktiivi merkitsee ihmisten juomaveden laadulle asetettujen laatuvaatimusten toteuttamista oikeassa suhteessa verrattuna ihmisten terveyden vaatimuksiin. Hyvästä juomavedestä on oltava valmis maksamaan. Meillä ei ole varaa sallia näin elintärkeissä, terveyden ja terveydenhuollon kannalta kokonaisvaikutteisissa kysymyksissä politiikkaa, joka laatustandardivaraumien kautta mahdollistaisi tinkimisen juomaveden laadussa.
Lopuksi haluan sanoa kuparikysymyksestä, että se on nähtävä ennen muuta terveyskysymyksenä, ja tästä näkökulmasta siihen on myös suhtauduttava.

Matikainen-Kallström
Arvoisa puhemies, käsiteltävän juomavesidirektiivin liitteenä on luokiteltu erilaisia juomaveden laatuun vaikuttavia aineita niiden vaarallisuuden perusteella. Neuvosto on parlamentin ensimmäisen käsittelyn jälkeen muuttanut kuparin luokitusta myrkkyjen, kuten arsenikin, kanssa samaan luokkaan. Kupari on ollut Euroopassa monta kymmentä vuotta hyvä, turvallinen ja kestävä juomavesiputkimateriaali. Jos neuvoston ehdotus menee läpi ja kupari luokitellaan myrkylliseksi, se antaa aivan vääränlaisen viestin kuluttajille.
On totta, että kupari on vaarallista liian suurina annoksina, mutta pieninä annoksina elimistömme jopa tarvitsee kuparia, ja tämän on komissiokin aikaisemmin jo todennut. On myös tieteellisesti todettu, että kuparin puute on suurempi haitta kuin sen yliannostus. Maailman terveysjärjestön 1997 tekemässä tarkastelussa todettiin, ettei ole esitetty mitään tieteellistä näyttöä siitä, että kuparin käyttö vesijohtoputkien materiaalina vaikuttaisi juomaveteen aiheuttaen haittoja terveydelle. Myös Tukholmassa vuonna 1997 tehty tutkimus osoitti, ettei kuparilla ollut haitallista vaikutusta vauvoihin. Jos kupari siirtyy haitallisten aineiden joukkoon, aiheuttaa se helposti kuparin korvaamisen muilla materiaaleilla, joiden vaikutusta ei tiedetä.
Tässä kaikenlaisten lisäaineiden, väriaineiden ja säilytysaineiden maailmassa on hyvä, että juomavetemme laatua kontrolloidaan, ja siihen hyvään suuntaan tämä mietintö on menossa, mutta kohtuus kaikessa.

Bjerregaard
Arvoisa puhemies, haluan komission puolesta kiittää Euroopan parlamentin jäseniä neuvoston yhteisen kannan huolellisesta tarkastelusta. Minua ilahduttivat myös esittelijä Ken Collinsin huomautukset komission ja Euroopan parlamentin yhteistyöstä. Meidänkin mielestämme yhteistyö on ollut hyvää ja koko prosessi on suoritettu täysin avoimesti, mikä on mahdollistanut kansalaisjärjestöjen osallistumisen, kuten herra Collins painotti. Ennen omia tarkistusehdotuksiin liittyviä huomautuksiani haluan painottaa, että neuvoston yhteinen kanta syntyi neuvoston ja komission käymien vaikeiden ja melko pitkien keskustelujen jälkeen. Komissio ei näin ollen ole täysin tyytyväinen muutamiin päätöksiin, mutta kokonaisuus on mielestäni kuitenkin hyväksyttävä kompromissi, jota komissio tukee täysin.
Tätä taustaa vasten seuraavat tarkistukset voidaan hyväksyä: tarkistukset 6, 8, 15 ja 19 voidaan hyväksyä täysin. Tarkistus 12, josta rouva Jackson erityisesti kysyi, ja tarkistus 29 voidaan hyväksyä osittain. Tarkistukset 13, 26 ja 30 voidaan myös periaatteessa hyväksyä. Komissio ei voi hyväksyä seuraavia tarkistuksia: 1-5, 7, 9-11, 14, 16-18, 20-25, 27, 28 ja lopuksi tarkistuksia 31-34. Sallikaa minun lyhyesti kommentoida tärkeimpiä tarkistuksia, myös sen vuoksi, että ne ovat olleet olennainen osa tämänpäiväistä keskustelua.
Ensiksi poikkeusjärjestelyyn, toisin sanoen tarkistuksiin 16, 17 ja 22. Komissio on hyväksynyt ne ehdotukset, jotka parlamentti esitti ensimmäisen käsittelyn yhteydessä ja sisällyttänyt ne ehdotukseensa. Neuvosto on kuitenkin sittemmin muuttanut niitä, koska tämä kysymys oli neuvottelun vaikeimpia. Haluan kuitenkin painottaa, että poikkeuksia myönnetään vain, jos siitä ei katsota aiheutuvan ihmisten terveydelle mitään vaaraa. Poikkeuksille asetetaan aikaraja ja komissio osallistuu siihen. Parlamentin suurimpiin epäilyn aiheisiin on siis kiinnitetty huomiota. Luulen kuitenkin, että tämän kohdan uudelleen käsitteleminen neuvostossa tulisi olemaan vaikeaa.
Seuraavana ovat radioaktiivisuutta koskevat muuttujat, kyseessä ovat tarkistukset 23 ja 26, joita sekä esittelijä herra Collins että herra Lannoye käsittelivät. Minulla on ilo ilmoittaa, että komissio voi hyväksyä radioaktiivisuutta koskevien muuttujien merkitsemisen direktiivin liitteen I c-osaan, jossa käsitellään indikaattorimuuttujia. Tämä on ensimmäinen kerta, kun tällaisia muuttujia lisätään direktiiviin, joka ei kuulu Euratom-sopimukseen, joten haluan onnitella parlamenttia tästä tarkistuksesta.
Tarkistukset 8, 25 ja 30 liittyvät hormonien kaltaisiin aineisiin. Komissio on luonnollisesti ottanut tarkasti huomioon parlamentin epäilykset tässä asiassa, ja olen muuten näistä epäilyksistä samaa mieltä. Komission virkamiehet tutkivat parhaillaan kysymystä ja lähitulevaisuudessa saadaan suuntaviivat sille politiikalle, jota on harjoitettava. Otan huomioon myös rouva Kirsten Jensenin hormonien kaltaisia aineita käsittelevän mietinnön, joka esitettiin ympäristövaliokunnalle 22. huhtikuuta 1998, koska sitäkin käsitellään parasta aikaa. Sama koskee niitä kysymyksiä, jotka esittelijä on esittänyt komissiolle.
Viittaus 4 artiklan 1 kohdan a alakohtaan voidaan hyväksyä, mutta tällä hetkellä on liian aikaista ottaa käyttöön liitteen 1 bosan muuttujat. Pidän myönteisenä ajatusta hormonien kaltaisten aineiden tutkimuksesta, edellyttäen luonnollisesti, että parlamentti myöntää ja hyväksyy välttämättömät budjettivarat. Tämän ajatuksen kirjaaminen direktiiviin ei kuitenkaan ole välttämätöntä tai tarkoituksenmukaista.
Lopuksi lyijyyn liittyvät säännökset, toisin sanoen tarkistukset 12 ja 28, joista erityisesti rouva Jackson puhui. Esittelijän ajatus vaatia selontekoja jäsenvaltioilta siitä, miten lyijyongelmaan pitäisi puuttua, on mielenkiintoinen, ja se voidaan hyväksyä tarvittavan uudelleen muotoilun jälkeen. Tarkistusta 28, jossa ehdotetaan 10 vuoden määräaikaa lyijyarvojen saavuttamiselle, ei voida hyväksyä. Komissio on ehdottanut 15 vuotta, minkä neuvosto on hyväksynyt. Tämä määräaika on toivottavasti kohtuullinen kompromissi kansanterveyden ja sellaisten käytännön ongelmien välillä, joita syntyy arvojen saavuttamisesta, ja tähän voitaisiin ehkä lisätä se, mistä rouva Jackson jo puhui, nimittäin tähän ehdotukseen liittyvät kustannukset.
Lopuksi tarkistusehdotukset 24 ja 29, jotka koskevat trihalometaaneja, THM: iä. Myös ajatus kertomuksesta samaan tapaan kuin lyijyn muuttujien yhteydessä, hyväksytään. Ehdotusta trihalometaaneja koskevista tiukemmista arvoista ei voida hyväksyä. Sallikaa minun myös sanoa, että viittaus rakennusalan tuotteita koskevaan direktiiviin 89/106 on erittäin hyödyllinen tarkistus, joka voidaan hyväksyä nykyisessä muodossaan.
Lopuksi haluan tehdä muutamia huomautuksia kuparista. Kuten myös herra Collins on sanonut, ympäristövaliokunta hylkäsi kaikki tarkistukset ja kuparilla näyttää kuitenkin olleen tässä merkitystä. Useat tänään puhuneet parlamentin jäsenet ovat joka tapauksessa ottaneet kuparin esille. Komissio on ehdotuksessaan noudattanut Maailman terveysjärjestön, WHO: n, kuparille esittämää raja-arvoa. Sitä ei muutettu WHO: n tarkistuksessa, joka tehtiin huhtikuussa 1997 Genevessä. Koska arvo perustuu terveysnäkökohtiin, on järkevää säilyttää se liitteen I b-osassa. Heti kun saadaan uutta tietoa, jonka perusteella kuparin luokitusta on aiheellista muuttaa, on selvää, että otamme sen huomioon. Komission virkailojoilla ei tällä hetkellä ole tietoa siitä, että WHO olisi mitenkään muuttamassa näkökantaansa. Emme sen vuoksi aio ehdottaa neuvostolle mitään muutoksia.
Mitä tulee tarkistukseen, joka koskee parlamentin edeltävää konsultoimista, komissio on asiasta yhtä mieltä. Haluan kuitenkin kiinnittää parlamentin huomion siihen, että 11 artiklan 1 kohta sisältää sen jo. Kuparia ja kaikkia muita liitteessä I olevia muuttujia voidaan tarkistaa ainoastaan sen jälkeen, kun parlamenttia on kuultu, koska kyseessä on 189c artiklassa määrätty menettely. Lopuksi haluaisin lainata esittelijä Ken Collinsin huomautuksia siitä, että tämä direktiivi sisältää useita määräyksiä, jotka ovat tärkeämpiä kuin tämä yksi kupariin liittyvä kohta.
Arvoisa puhemies, nämä olivat tärkeimmät huomioni tarkistuksista. Kiitos tarkkaavaisuudestanne.

Matikainen-Kallström
Arvoisa puhemies, olisin vain halunnut tarkentaa, että kuparia käsitelleissä puheenvuoroissa ei ollut tarkoitus muuttaa kuparin raja-arvoa, vaan muuttaa sen ryhmää B: stä C: hen. Raja-arvosta me olemme täysin samaa mieltä.

Puhemies
Rouva Matikainen-Kallström, kyseessä on mielestäni pikemminkin huomautus kuin kysymys. Luulen, että voimme siirtyä eteenpäin tässä asiassa, mutta myös rouva Baldi tahtoo esittää kysymyksen.

Baldi
Arvoisa puhemies, haluaisin tietää, onko komission mielestä oikein lukea kupari sellaisiin kemiallisiin aineisiin tai pikemminkin myrkkyihin kuin arsenikki, syanidi, elohopea, lyijy, vaikka WHO on ilmoittanut, että jos kuparia on 2 mg litrassa, se on vielä riittävän turvallinen taso.

Grossetête
Arvoisa puhemies, haluaisin vain kysyä rouva komissaarilta, yksinkertaisesti, ymmärtääkö hän, millainen vaikutus hänen päätöksellään voi olla kuparin suhteen. Hyvin monissa maissamme on tällä hetkellä kuparista valmistetut juomavesiputket. Kun nämä putket luokitellaan samaan ryhmään arsenikin kanssa, se antaa kansalaisille virheellisen kuvan siitä, että ne ovat vaarallisia. Tämä on mielestäni erittäin vakava asia.

Ephremidis
Arvoisa puhemies, herra komissaarin puheenvuoron osalta minulla on vastuullisten järjestöjen asiakirja, jonka mukaan WHO: n uudessa selvityksessä vuonna 1997 hyväksyttiin päätös, että väitetyistä kuparin akuuteista terveysvaikutuksista juomaveteen ei ole tieteellistä näyttöä, ja siinä luonnehditaan aikoinaan annettua suositusta väliaikaiseksi. Lopuksi, komissio on itse myöntänyt asiakirjassa KOM(94)612, että kuparimateriaalien käyttö vedenjakelujärjestelmässä ei sinänsä ole vaarallista yleiselle terveydelle. Näin ollen, koska rouva komissaari puheenvuorossaan ei vastannut minulle ja antoi erilaisia vastauksia, kysyn, valehtelevatko asiakirjat, joihin vetosin? Eivätkö ne pidä paikkaansa? Vai onko niin, että rouva komissaari ei tunne asiaa riittävän hyvin ja vastasi tällä tavalla voidakseen pysyä kannassaan olla hyväksymättä tarkistuksia, siis siirtää kuparia 1b: stä 1c: hen, ja pysyi hiljaa asbestin kuulumisesta vaarallisiin aineisiin.

Miranda
Arvoisa puhemies, jatkan vielä kuparia koskevasta kysymyksestä; tahtoisin mainita, että esitin puheenvuorossani kysymyksen, johon rouva komissaari ei ole antanut vastausta. Asia on seuraava: jos katsotaan, että rouva komissaarin tiedot kuparin vaarallisuudesta ovat oikeita, kupari on siinä tapauksessa korvattava muilla tuotteilla. Ja tähän liittyvä suora kysymykseni kuuluu seuraavasti: millä tuotteella kupari on siinä tapauksessa korvattava, ja mitä tutkimuksia näistä korvaavista aineista on tehty? Tämä on konkreettinen kysymys, johon tahtoisin saada vastauksen, koska tähän mennessä sen enempää komissio kuin ympäristövaliokuntakaan ei ole vastannut, ja mielestäni olisi olennaisen tärkeää saada vastaus. Etenkin kun itse olen sitä mieltä, kuten olen jo maininnut, että Maailman terveysjärjestö ei tosiasiallisesti katso kuparin sisältävän sellaisia vaaroja, joista komissio on täällä kertonut.

Puhemies
Annan nyt puheenvuoron rouva Flemmingille mutta muistutan, että kysymysten esittäminen ei saa johtaa toiseen keskusteluun.

Flemming
Arvoisa puhemies, selitettiin, että kupari ei aiheuta terveyshaittoja. Se ei yksinkertaisesti pidä paikkaansa. Pikkulapsilla on erittäin vakavia vammoja, mikäli on olemassa tietty geneettinen taipumus. On aivan konkreettisia pikkulasten maksankovettumatautitapauksia. Itävallassa oli yksi tapaus, jossa äiti oli valmistanut lapselle päivittäin teetä siitä vedestä, joka tuli aamulla ensimmäisenä vesijohdosta ja johon oli yön aikana liuennut kuparia kupariputkista. Lapsi kuoli. Tilannetta oli pahentanut se, että äiti oli teetä valmistaessaan käyttänyt kuparipannua. Pikkulapset voivat siis hyvinkin kuolla siihen. Se täytyisi tehdä täällä tiettäväksi.

Collins, K.
Arvoisa puhemies, minun on sanottava, että näin puutteellinen keskustelu olisi korvattava kysymyksillä. Esitän siis muutaman kysymyksen ja pitäydyn tavanomaisessa menettelyssä.
Onko komissaari kanssani samaa mieltä siitä, että kupariteollisuutta olisi onniteltava siitä tehokkuudesta, jolla se on onnistunut käännyttämään ihmisiä, jotka eivät olisi muuten tienneet mitään kuparista tai sen vaikutuksesta kyseisessä tapauksessa?
Onko hän kanssani samaa mieltä myös siitä, että valiokunta hylkäsi kuparitarkistukset suurella enemmistöllä, koska se katsoi, että kyseessä ei ollut kuparin pannaan julistaminen keinona johtaa vettä kotitalouksiin vaan keino varmistaa, että meillä on asianmukaiset terveysstandardit?
Kukaan ei ehdota sitä, että kupari olisi korvattava kotitalouksissa. Kukaan ei ehdota sitä, että se olisi heitettävä menemään ja korvattava jollakin toisella aineella. Me olemme lisänneet tekstiin lyijyä koskevia muuttujia. Me pyydämme esimerkiksi tutkimuksia sisäeritykseen vaikuttavista aineista. Me olemme tietoisia siitä, että ei ole olemassa täydellistä tapaa varmistaa kotitalouksien vedensaantia. Me pyrimme siihen, että kun kotitaloudet saavat vettä, me voimme varmistaa, että kotitalouksissa elävät pysyvät terveinä.
Onko komissaari samaa mieltä tästä tilannearviosta ja onko hän samaa mieltä siitä, että ympäristövaliokunta - jossa ei sattumoisin ollut paikalla ketään niistä, jotka ovat ottaneet tämän asian esille - onko hän kanssani samaa mieltä siitä, että ympäristövaliokunta on oikeassa?

Bjerregaard
Arvoisa puhemies, en aio puuttua siihen, miten ympäristövaliokunnassa käyty keskustelu eteni ja kuka äänesti ja kuka jätti äänestämättä. Panin merkille, että - kuten herra Ken Collins korosti - ehdotus hylättiin siellä. Haluaisin sanoa esitettyihin kysymyksiin liittyen, että on selvää, että olemme tässä asiassa perustaneet kantamme WHO: hon. Minua on hämmästyttänyt se, että useat tämän päivän puhujista ovat kyseenalaistaneet WHO: n laatimat terveyttä koskevat suuntaviivat. Useiden saamiemme kokemusten pohjalta poliittinen kantani on, että meidän on viisainta noudattaa WHO: n laatimia suuntaviivoja. Minun on sanottava, että mehän emme Euroopassa ole edelläkävijöitä suhteessa niihin maihin, joihin tavallisesti itseämme vertaamme. Sekä Yhdysvalloilla että Japanilla on paljon tiukemmat standardit tässä asiassa, ja lisäyksenä siihen, mitä herra Ken Collins sanoi kupariteollisuudesta, minun on sanottava, ettei meillä ole tietoa siitä, että Yhdysvalloissa ja Japanissa käytössä olevilla standardeilla olisi ollut mitään suurempaa merkitystä näiden maiden kupariteollisuudelle, joten sen vuoksi en jaa hänen huoltaan. En sen vuoksi voi myöskään tukea tarkistusta, jossa kupari siirretään C osaan B osan sijasta.

Puhemies
Kiitoksia, komissaari Bjerregaard.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Ilman saastepitoisuuksien raja-arvot - Happamoitumisen estäminen - Nestemäisten  polttoaineiden   rikkipitoisuus
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista mietinnöistä:
Pollackin laatima ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokunnan mietintö (A4-0161/98) ehdotuksesta neuvoston direktiiviksi ilmassa olevien rikkidioksidin, typen oksidien, hiukkasten ja lyijyn pitoisuuksien raja-arvoista (KOM(97)0500 - C4-0662/97-97/0266(SYN)), -Hulthénin laatima ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokunnan mietintö (A4-0162/98) komission tiedonannosta neuvostolle ja Euroopan parlamentille yhteisön strategiasta happamoitumisen estämiseksi (KOM(97)0088 - C4-0436/97), -Hautalan laatima ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokunnan mietintö (A4-0174/98) ehdotuksesta neuvoston direktiiviksi tiettyjen nestemäisten polttoaineiden rikkipitoisuuden vähentämisestä ja direktiivin 93/12/ETY muuttamisesta (KOM(97)0088 - C4-0283/97-97/0105(SYN)).
Pollack
Arvoisa puhemies, asiantuntijoiden mukaan vähintään 40 000 ihmistä Euroopassa kärsii ilman saastumisen vaikutuksista, ja ne, jotka kärsivät hengitysteiden sairauksista, ovat vaarassa kuolla ennenaikaisesti hengittäessään ilmassa olevaa kemikaalien sekoitusta. Se pahentaa myös hyvin monien astmaa sairastavien lasten oireita.
Kaupunkilaiset kärsivät tietysti eniten, koska ajoneuvoliikenteen aiheuttamat päästöt ovat vuosi vuodelta kasvava ongelma. Kun teollisuuden päästöt vähenevät, niin autojen huimasti kasvava määrä teillämme varmistaa itse asiassa sen, että puhtaasta ilmasta on tulossa harvinainen hyödyke. Terveysongelmien ohella metsien kasvillisuus, viljelykset ja herkät ekosysteemit ovat menehtymässä jatkuvan saastuttamisen vuoksi, ja ilmassa olevat aggressiiviset kemikaalit rapauttavat meidän arvokasta eurooppalaista kulttuuriperintömme - rakennuksia ja muistomerkkejä, jotka ovat vuosisatoja seisoneet paikallaan.
Tänään käsiteltävänämme oleva direktiiviluonnos on radikaali ja kauaskantoinen yritys tehdä loppu tästä tuhoisasta tarinasta. Se asettaa ensimmäistä kertaa oikeudellisesti sitovat päästörajat. Haluaisin onnitella komissiota sen ehdotuksesta. Jäsenten on aiheellista tietää, että ehdotettavat tasot ovat yli kaksi vuotta työskennelleiden laajapohjaisten työryhmien yksimielisen sopimuksen tulosta ja ne perustuvat Maailman terveysjärjestön uusimpiin ihmisten terveyden suojelua koskeviin standardeihin. Niistä on tehty kustannushyödyn analyysi ja ne ovat hyvin tiukkoja.
Tässä ensimmäisessä puitedirektiivistä johdetussa direktiivissä käsitellään neljää ilman epäpuhtautta, ja jatkoa seuraa tulevissa direktiiveissä. Nämä neljä - rikkidioksidi, typen oksidit, hiukkaset ja lyijy - määriteltiin puitedirektiivissä tärkeimmiksi ilman epäpuhtauksiksi, joihin olisi puututtava.
Koska minulla on käytössäni vain vähän aikaa, en voi nyt käsitellä ehdotusten yksityiskohtia. Kullakin epäpuhtaudella on erilainen raja-arvo, ja koko asia on hyvin monimutkainen, mutta lyhyesti sanottuna direktiivi asettaa päästöille raja-arvot, jotka on saavutettava vuoteen 2005 tai 2010 mennessä. Direktiivi edellyttää julkisesti saatavilla olevia ja hallituksen hyväksymiä toimintasuunnitelmia alueilla, joilla päästöt ovat tällä hetkellä raja-arvoja korkeammalla tasolla, millä varmistetaan konkreettiset pyrkimykset raja-arvojen saavuttamiseksi määräaikoihin mennessä. Se on hyvin tärkeää. Joissakin tapauksissa varoituskynnyksistä ilmoitetaan, jotta väestölle voidaan antaa ilman laatua koskevia tiedotuksia, ja niitä tarkastellaan uudelleen vuonna 2003.
Direktiivissä määritetään myös yhdenmukaiset mittausperusteet ja -menetelmät. Koska joidenkin epäpuhtauksien vaikutuksista ei ole saatavilla kattavaa tieteellistä tietoa, tutkimusta suunnitellaan lisättäväksi. Yksi minun aikaansaannoksistani on se, että ehdotin joitakin erityisalueita, joilla tarvitaan tutkimusta, koska niistä ei tällä hetkellä yksinkertaisesti ole saatavilla tieteellistä tietoa.
Seuraavassa lyhyesti tärkeimpien ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokunnassa hyväksyttyjen tarkistusten sisältö: ensinnäkin me olemme pyrkineet lisäämään julkista tiedotusta kaikissa mahdollisissa yhteyksissä. Me olemme lisänneet varoituskynnykset typen oksideille ja hiukkasille. Tiedän, että komissiolla on pieniä ongelmia hyväksyä ajatusta hiukkasten varoituskynnyksestä, ja ymmärrän sen, että WHO ei ole asettanut mitään turvallisuusrajaa eikä se siten voi asettaa myöskään rajaa, jonka ylittyessä väestölle on annettava asiasta tieto. Olen kuitenkin sitä mieltä, että meidän olisi yritettävä sitä. Yhdistyneessä kuningaskunnassa tällainen kynnys on käytössä. Typen oksidien osalta ympäristövaliokunta ehdottaa samaa varoituskynnystä kuin mitä käytetään Ranskassa. Se on alhaisempi kuin Yhdistyneessä kuningaskunnassa käytettävä varoituskynnys.
Me olemme asettaneet rikkidioksidille alhaisemman varoituskynnyksen, joka on mielestäni verrattain optimistinen, mutta kun otetaan huomioon korkeiden rikkidioksidipitoisuuksien vaikutus kansanterveyteen vain lyhyenäkin ajanjaksona, niin toivon, että komissio ja neuvosto onnistuvat ainakin alentamaan omia raja-arvojaan, jos ne eivät pääse tälle tasolle. Asiaa käsitellyt työryhmä ei suositellut tuntiraja-arvoa, mutta minun mielestäni on realistisempaa yrittää vähentää ylityksiä kuin ottaa käyttöön jyrkästi alhaisempi raja-arvo, kuten jotkut kollegat haluavat. Rikkidioksidin raja-arvoja on joka tapauksessa pohdittava uudelleen vuonna 2003 tehtävän tarkastelun yhteydessä, ja meidän on kiinnitettävä huomiota myös siihen, että joillakin jäsenvaltioilla on alhaisempi raja-arvo kuin tekstissä.
Hiilidioksidin raja-arvoa ekosysteemien suojelemiseksi koskevassa komission ehdotuksessa on pieni ongelma. WHO: n suuntaviivoissa tarkasteltiin erilaiselle kasvillisuudelle - viljakasvit, metsät, herkkä kasvillisuus ja jäkälät - asetettavia arvoja. Ympäristövaliokunta on päättänyt hyväksyä jäkälien suojelemiseksi asetetun raja-arvon, koska jäkälät ovat kaikkein herkimpiä kasveja, ja siinä suhteessa meidän linjamme on huomattavasti tiukempi kuin komissio teksti. Minusta tuntuu, että komission ja neuvoston olisi harkittava uudelleen tätä kohtaa, jotta raja-arvo saataisiin riittävälle tasolle. Mielivaltaisen luvun valitseminen on aika vaikeaa, kun käsiteltävänä on neljä erilaista asiaa.
Tarkistus 32 on kompromissiteksti, joka koskee mittausasemien sijoittamista pienille alueille, joilla on herkkä ekosysteemi, ja se on mielestäni huomattava parannus komission tekstiin. Me olemme myös antaneet - tosin melko haluttomasti - mahdollisuuden sille, että paikallisesti voitaisiin suvaita lyijyn raja-arvon ylittyminen paikkakunnilla, joilla muut kuin rautaa käyttävät metallisulattamot eivät yksinkertaisesti pysty alittamaan raja-arvoa määräaikaan mennessä, vaikka niillä olisi käytössään paras mahdollinen teknologia. On selvää, että tätä on seurattava hyvin tarkasti.
Vihreän ryhmän kollegat haluavat huomattavasti tiukempia raja-arvoja typen oksideille ja hiukkasille; nämä tarkistukset ovat hyvää tarkoittavia mutta täysin epärealistisia, ja ne kaikki hylättiin valiokunnassa. Meidän on kuitenkin seurattava kehitystä tarkasti vuoteen 2003 saakka. Nämä aineet ovat vaarallisia, ja minä haluaisin vihreiden tavoin nopeampaa edistystä. Mutta tekstissä olevat tasot merkitsevät jo ilman typpioksidi- ja hiukkaspitoisuuden suurta vähenemistä, ja jotta me pääsisimme vihreiden ehdottamalle tasolle, meidän olisi melkein kiellettävä autot ja suljettava tehtaat. Lontoolaisena tunnen liiankin hyvin liikenteen aiheuttamat ilmansaasteongelmat, ja niihin ei ole olemassa helppoa ratkaisua. Työn alla olevista muista direktiiveistä on kuitenkin apua pyrittäessä tähän tavoitteeseen.
Lopuksi haluaisin kiittää komissiota, Yhdistyneen kuningaskunnan edustustoa, valiokunnan sihteeristöä ja omia avustajiani kaikesta siitä raskaasta työstä, mitä he ovat tehneet. Toivon, että alueelliset ja paikalliset viranomaiset pystyvät panemaan täytäntöön nyt asetettavat hyvin tiukat raja-arvot. Suosittelen parlamentille direktiiviä ja siihen esitettyjä tarkistuksia.

Hulthén
Arvoisa puhemies, happamoituminen on monimutkainen ongelma, koska se ei kosketa kaikkia samalla tavalla. Toiset eivät ole koskaan nähneet happamien sateiden vaikutusta, toiset voivat lähes päivittäin huomata happamoitumisen seuraukset. Silloin on kyse kummallisesti kasvavista puista, kuolleista kuusista, järvistä, joiden vedet ovat yhtä kirkkaita ja elottomia kuin uima-altaissa, kukista, jotka ovat kadonneet ikuisiksi ajoiksi, hyönteisistä ja kuorieläimistä, jotka ovat kokeneet saman kohtalon ja kaloista, jotka eivät enää pysty lisääntymään. Happamoituneen alueen ylle laskeutuu outo hiljaisuus; luonnosta tulee pelkkä kulissi ilman näytelmää.
Aina ei kuitenkaan helposti ymmärretä ongelmia, joita kaikki eivät näe. Ei ole helppo löytää strategiaa, jolla tartuttaisiin niihin ympäristövaikutuksiin, jotka alkoivat samaan aikaan nykyaikaisen teollistumisen kanssa. Se vaatii yhteistyötä ja ymmärrystä erityisesti niiltä, joita happamoituminen ei koske. Haluankin sen vuoksi käyttää tilaisuutta hyväkseni ja kiittää niitä, jotka ovat avustaneet tässä työssä, jotka ovat tuoneet esiin suunnitelmia ja jotka ovat esittäneet tarkistuksia. Haluan myös käyttää tilaisuutta hyväkseni ja kiittää komissiota aivan erinomaisesta työstä.
Tällä tiedonannolla aloitamme strategian, jolla ainakin hidastamme happamoitumista, vaikkakin tarvitaan enemmän, jotta aikaansaadaan toipumista niissä ekosysteemeissä, joita happamoituminen on vahingoittanut. Hyvää voidaan luonnollisesti aina parantaa. Komission tiedonannon lähtötietoa voidaan tietenkin täydentää ja useampia ehdotuksia voidaan tehdä. Lisäksi tarvitsemme tietenkin konkreettisia toimia myös mitä tulee meriliikenteeseen sekä käsitykseni mukaan myös lentopolttoainetta koskevaan rajaan. Tarvitsemme sitä paitsi tarkistuksen suuria polttolaitoksia koskevaan direktiiviin. Meidän on erityisesti aloitettava vuoropuhelu niiden hakijamaiden kanssa, joilla on vastaavia ongelmia tai ehkä pahempia ongelmia kuin monilla meistä jo unionin jäsenenä olevilla on. Miten selviämme heidän laitostensa muuttamisesta? Miten onnistumme saamaan heidät saavuttamaan ne arvot, joita me nykyään vaadimme?
Vaikka osa meistä pitääkin näihin toimiin ryhtymistä välttämättömänä, on niitä, jotka ovat huolestuneita siitä, että se tapahtuu liian nopeasti, että siitä muodostuu ongelma. Silloin nousee esiin klassinen ongelma ympäristön ja työllisyyden välillä. Tästä asiasta huolestuneille meidän on sanottava, että vaikka happamoitumista ei voi nähdä omissa oloissa, voi kuitenkin ymmärtää, että happamoitumisen syillä on seurauksia sekä ihmisille että muille. Se, mikä vahingoittaa kalaa on tuskin hyväksi ihmisellekään. Ilman saasteet ovat kaikkien ongelma, ei vain niiden, jotka ovat joutuneet tekemisiin happamoitumisen kanssa.
Ympäristösaasteet eivät tunne rajoja. Sen vuoksi ilman epäpuhtauspäästöt voivat vaeltaa. Yhdestä paikasta lähteneet päästöt vaikuttavat tuhansien kilometrien päässä olevaan luontoon. Sen vuoksi toimien on oltava yhteisiä. Komission esittämän strategian ja ympäristövaliokunnan tekemien ehdotusten myötä toivon, että näemme pian luonnon heräävän eloon jopa kaukaisilla paikoilla, kuten omalla tienoollani. Luulen, että komission tekemä ehdotus ja strategia muodostavat valtioiden kohdalla tarvittavaa joustavuutta, jotta voitaisiin laatia kullekin parhaiten sopivat säännöt ja jotta saataisiin aikaan direktiivi ja tavoite, joka lopulta voi kuitenkin pysäyttää happamoitumisen kokonaan.

Hautala
Arvoisa puhemies, helmikuussa me olemme äänestäneet liikenteen polttoaineiden rikkipitoisuuden alentamisesta, jotta autojen pakokaasupäästöt puhdistuisivat. Nyt meillä on komission ehdotus, jossa on tarkoituksena vähentää hieman raskaampien polttoaineiden rikkipitoisuutta: kyse on raskaasta polttoöljystä ja kaasuöljystä, jolloin puhutaan monta kertaluokkaa suuremmista rikkipitoisuuksista. Auto-Oil -ohjelmassa meidän pitää saada rikkipitoisuudet alenemaan joihinkin miljoonasosiin. Nyt me puhumme prosenteista. Perusajatus on se, että öljyteollisuuden pitää pystyä poistamaan tämä keltainen aine kierrosta, jotta se ei siirry ilmaan. Tämä on teknisesti täysin mahdollista ja myös kustannukset ovat hallittavissa.
Komission ehdotus on ensimmäinen varsinainen direktiiviehdotus, jolla on tarkoitus puuttua happamoitumiseen, josta kollega Hulthén äsken puhui. Tämä on tärkeää erityisesti ympäristölle, luonnolle ja tietenkin ihmisten kulttuuriperinnölle. Monet arvokkaat rakennukset rapisevat parhaillaan sen takia, että rikkipäästöt pilaavat niitä. On kuitenkin korostettava, että tällä toimenpiteellä on merkitystä myös paikalliselle ilman laadulle. Siinä taas puhumme niistä kysymyksistä, joita kollega Pollack on täällä esittellyt.
Nestemäisten polttoaineiden rikkipäästöt saattavat vaikuttaa yhdessä hiukkaspäästöjen kanssa ja aiheuttavat vakavia terveyshaittoja. On todettava, että tämä ei ole todellakaan pelkästään pohjoisen Euroopan happamoitumisongelma, vaan kaikissa yhdyskunnissa, kaikissa taajamissa Euroopan unionin alueella on ongelmia, jotka johtuvat paikallisesta ilman laadusta ja sen rikkipitoisuudesta.
Olen halunnut ehdottaa, että tähän ehdotukseen sisällytettäisiin myös laivojen käyttämät polttoaineet. Komissio on alunperin jotain tällaista kaavaillutkin, mutta sitä ei tässä direktiiviehdotuksessa kuitenkaan ole. Parlamentti todennäköisesti tulee hyväksymään ympäristövaliokunnan ehdotuksen, että myös Euroopan unioni tällä ehdotuksella alkaisi vähentää laivojen käyttämien polttoöljyjen rikkipitoisuutta. Tämä vaikuttaa erittäin perustellulta. Itse asiassa minulla on sellainen käsitys, että komission omien laskelmien mukaan koko happamoitumisstrategian kustannuksia voitaisiin vähentää viisitoista prosenttia, jos laivojen käyttämät polttoöljyt otettaisiin tähän direktiiviin mukaan. Kansainvälisiä neuvotteluja on käyty IMO: ssa, Kansainvälisessä merenkulkujärjestössä, mutta siellä ei ole saatu mitään aikaan eikä mielestäni meidän tule jäädä odottamaan näitä neuvotteluja. Samassa yhteydessä on myös sovittu siitä, että Itämerestä tulee erityisalue, jossa ei saa käyttää laivapolttoaineita, joiden rikkipitoisuus ylittää puolitoista prosenttia, mutta neuvotteluissa on selvästi tapahtunut joitakin kömmähdyksiä, koska Pohjanmeri ja Irlanninmeri ovat jääneet pois näistä erityisluokitelluista alueista. Ne pitäisi ehdottomasti saada siihen mukaan.
Sitten siirryn kaasuöljyn eli kevyen polttoöljyn käsittelyyn. Tämä asia on paitsi ympäristön kannalta hyvin tärkeä, myös poliittisesti mielenkiintoinen, koska Itävalta, Suomi ja Ruotsi saivat neljän vuoden siirtymäajan, jonka puitteissa niiden katsottiin voivan pitää voimassa tiukemman rikkipitoisuusrajoituksensa kaasuöljylle. Valiokunta tukee nyt sitä, että lähtökohdaksi pitäisi ottaa Itävallassa jo tänä päivänä voimassa oleva rikkirajoitus, 0, 1 prosenttia, joka on vähemmän kuin mitä komissio ehdottaa.
Ympäristövaliokunta on myös päätynyt esittämään tämän direktiivin oikeudelliseksi perustaksi 100 a artiklaa. Esittelijänä on sanottava, että olin tästä asiasta hieman eri mieltä, koska tätä voitaisiin hyvin perustella myös ympäristönsuojelutoimenpiteenä, jolloin voitaisiin valita 130 s. Tämä saattaisi helpottaa Itävallan mahdollisuuksia pitää tiukemmasta rajoituksestaan kiinni, mikäli komissio ei ota huomioon Itävallassa vallitsevaa rikkipitoisuutta.

Lange
Arvoisa puhemies, arvoisa rouva komissaari, arvoisa kollegat, tosiasiassa tässä on kysymys sisämarkkinoita koskevasta ongelmasta ja ympäristönsuojeluongelmasta. Mehän emme määrää täällä raja-arvoja pysyville laitoksille, jalostamoille tai suurille polttolaitoksille. Ei, me päätämme täällä niiden polttoaineiden raja-arvoista, joita voi vapaasti myydä täällä sisämarkkinoilla. Olemme nyt jo monta kertaa kuulleet, että näiden polttoaineiden polttaminen on syy metsiemme ja ympäristömme happamoitumiseen. Kysymys on kuitenkin myös sisämarkkinoiden näkökulmasta. Teimme päätöksen dieselpolttoainetta ja bensiiniä koskevasta direktiivistä 18. helmikuuta enemmistöäänin ja haluamme myös siinä rikkipäästöjen vähentämistä. Nyt on kyse raskaan ja kevyen polttoaineen samanlaisesta kohtelusta, koska tällä hetkellä niiden rikkipitoisuus on vielä huomattavasti korkeampi.
Hyvät kollegat, taistelkaamme toki sen puolesta, että kevyttä tai raskasta polttoainetta varten on Euroopassa yhtenäiset normit! Minun mielestäni nimittäin ei kerta kaikkiaan voi selittää, miksi tilkkutäkki sallitaan, kun otetaan huomioon sekä sisämarkkinat että ympäristönsuojelu. Sillä mitä oikeastaan tarkoittaa sitten se, kun sanotaan, että jäsenvaltiot voivat yksin päättää, mitkä raja-arvot ne haluavat asettaa? Tosiasiassa se merkitsee sitä, että jotkin menevät pidemmälle kuin toiset, ja se voi johtaa sisämarkkinoilla huomattaviin kevyen ja raskaan polttoöljyn hylkäämisiin. Etsin kerran käsiini luvut ja voin kernaasti välittää ne komissiolle vielä kerran. Joissakin jäsenvaltioissa enemmän kuin puolet tarpeesta katetaan tuonnin ja viennin avulla, siis sisämarkkinoita koskeva osa ei todellakaan ole pieni. Sitten on lisäksi vielä ympäristöpoliittinen näkökulma. Onkin täysin mahdollista, että jokin maa sallii 0 % hiiltä polttoaineessa tämän kevyen ja raskaan polttoöljyn osalta, mutta muut kuitenkaan eivät. Valitettavasti pilvet, jotka kuljettavat happamia aineita, eivät pysähdy rajoille. Tämä vaikuttaa ehkä enemmän kuin aikaisemmin maahan, jossa on voimassa arvo 0 %. Ei, tarvitsemme yhtenäiset normit. Siksi se on sisämarkkinoita koskeva ongelma. Siksi tarvitsemme artiklan 100 a oikeudelliseksi perustaksi.
Toinen näkökulma: meidän on otettava mukaan laivojen käyttämä dieselöljy, koska 14 % kaikista N- ja X-päästöistä ja 16 % kaikista rikkipäästöistä on peräisin yksinomaan laivoista. Erityisesti siltä osin täytyy tehdä jotakin, myös vanhojen laivojen varustukselle!
Siis hyvät kollegat, ryhtykäämme toimiin, tehkäämme Euroopan polttoaineista rikistä vapaa vyöhyke!

Matikainen-Kallström
Arvoisa puhemies, komission ehdotus happamoitumisstrategiaksi on tärkeä ja oikeansuuntainen. Siinä keskitytään happamoittavien päästöjen vähentämiseen. Strategia ei kuitenkaan vielä ole valmis päätettäväksi. Ennen strategian hyväksymistä vanhentuneet ja puutteelliset taustatiedot täytyy ehdottomasti korjata.
Happamoitumisen takia on tärkeää, että päästöjen vähentäminen asetetaan etusijalle EU: n jäsenyyttä hakevien maiden lähentymisstrategioissa. Laajentumisen yhteydessä ympäristönsuojeluun osoitettavaa tukea olisi erityisesti suunnattava rajojen yli kulkeutuvien päästöjen vähentämistyöhön. Uuden teknologian siirrolla näihin maihin voidaan saavuttaa koko Euroopan tasolla merkittäviä tuloksia nopeammin ja tehokkaammin. Myös direktiiviä nestemäisten polttoaineiden rikkipitoisuuden vähentämisestä pitää viedä mahdollisimman joutuisasti eteenpäin ja antaa määräyksiä myös kiinteille polttoaineille ja niitä käyttäville laitoksille.
Koska Kansainvälinen merenkulkujärjestö IMO ei ole rajoittanut laivoissa käytettävien polttoaineiden rikkipitoisuutta, ei niitä tule ottaa mukaan myöskään nestemäisiä polttoaineita koskevaan EU-direktiiviin. Osa Itämeren rantavaltioista ei kuulu EUdirektiivien piiriin. Tästä seuraa, että laivat menevät näihin EU: n ulkopuolisiin maihin tankkaamaan, jos bunkkeriöljyt listataan direktiivin alaisuuteen. Tämä ei ole Itämeren eikä unionin etu. On käytettävä muita keinoja.
Öljynjalostuksen yhteydessä syntyy toiminnan luonteen vuoksi merkittävissä määrin erilaisia ei-kaupallisia tislausjäännöksiä, joita käytetään jalostamoilla polttoaineena. Jalostamopolttoaineille ei ole tarkoituksenmukaista erikseen asettaa rajoituksia. Ympäristön kannalta yhtä hyvä tulos saavutetaan säätelemällä öljynjalostamoiden päästöjä kuin säätelemällä yksittäisiä polttoaineiden ominaisuuksia. Eurooppalaisen öljynjalostusteollisuuden kannalta on tärkeää säilyttää jalostamoiden polttoaineiden valinnan joustavuus.

Bowe
Arvoisa puhemies, haluaisin sosialistien ryhmän puolesta tuoda esiin myötämielisen suhtautumisen rouva Hautalan, rouva Hulthénin ja rouva Pollackin mietintöihin, joiden avulla voidaan merkittävällä tavalla parantaa ilman laatua ja suojella ihmisten terveyttä eurooppalaisessa ympäristössä. Asettamalla kaupunkeihimme uudet ilman laadun tasot me voimme velvoittaa teollisuusyrityksemme ryhtymään tarvittaviin toimenpiteisiin kaupunkiemme ilmassa nykyisin ongelmia aiheuttavien saastelähteiden suhteen.
Ongelmia aiheuttavat erityisesti rikki, joissakin tapauksissa rikkidioksidi ja tietysti typen oksidit, Nox, joita syntyy ilmassa erilaisten likaisten polttoaineiden palamisen seurauksena tehtaissa, moottoriajoneuvoissa ja muissa saastelähteissä, kuten laivoissa. Ongelman laajuutta ei pitäisi aliarvioida. Alkuvaiheessa se on näkymätön ja se vaikuttaa hyvin asteittaisesti, mutta sen lopputuloksena ovat kuolleet joet, rappiotilassa olevat metsät ja hengityselinsairauksista johtuvat ennenaikaiset kuolemat. Se on hinta, jonka maksamista me emme voi jatkaa, ja siksi nämä mietinnöt ovat ehdottaman tarpeellisia lisääntyvien haittavaikutusten, rappeutumisen ja kuolemien estämiseksi. Ehdotukset rikkipitoisuuden vähentämiseksi 0, 1 painoprosentilla erilaisissa polttoaineissa ovat teknisesti toteutettavissa ja kohtuullisten kustannusten rajoissa.
Erityisesti huomioitava toimenpide on myös ehdotus rikkidioksidipäästöjen valvonnan käynnistämisestä Pohjanmerellä. Ehdotus ja siihen liittyvät toimenpiteet kohdistuvat saastelähteeseen, joka on aiemmin ollut EU: n lainsäädännön ulkopuolella. Etenkin rouva Hautalan mietinnössä pohditaan myös ehdotuksen oikeusperustaa. Onko se markkinoita koskeva toimenpide vai onko se ympäristönsuojelua koskeva toimenpide? Aiemmat huomioni osoittavat, että minun mielestäni se on ennen kaikkea ympäristönsuojelua koskeva toimenpide. Olen kuitenkin valmis kuuntelemaan kollegojen näkemyksiä ja hyväksymään, että ehdotuksessa on myös markkinoihin liittyviä puolia, jotka on otettava huomioon pyrittäessä rajoittamaan ilman rikkipitoisuutta.
Lopuksi: tähän pakettiin kuuluvia mietintöjä ei voida pitää muuna kuin välttämättöminä edistysaskeleina, ja sen vuoksi vetoan komissioon ja neuvostoon, että ne hyväksyvät parlamentin mietinnöt ja tarkistukset siinä vakaumuksessa, että joet, metsät ja pienet ja suuret kaupungit aina Middlesbroughista Milanoon asti muuttuvat tulevaisuudessa terveemmiksi, puhtaammiksi ja paremmiksi paikoiksi asua.

Flemming
Arvoisa puhemies, arvoisa rouva komissaari, ihmiset Euroopassa tarvitsevat puhtaampaa ilmaa, ja mielestäni se on suurenmoista, mitä komissio on esittänyt täällä ilmassa olevien haitallisten aineiden osalta. Se on todella erittäin suuri askel. Kun on kotoisin maasta, jossa on hyvin tiukat raja-arvot, ei voi odottaa, että kaikki Euroopan unionin valtiot saavuttavat saman heti. Tältä osin täytyy olla vaatimattomampi ja kiitollinen siitä, että edistymme vähitellen.
Sallikaa minun siitä huolimatta tehdä kolme huomautusta itävaltalaisesta näkökulmasta. Ensiksi 8 artiklasta, tiedottamisesta julkisuudessa. Tässä muutamia perustavia ajatuksia. Komission ehdotuksen mukaan tiedot pitäisi säännöllisesti välittää asiaankuuluville organisaatioille. Itävallassa monen vuoden aikana saatujen kokemusten perusteella on käynyt ilmi, että ei ole välttämätöntä välittää näitä tietoja eteenpäin aktiivisesti. Tiedon jakamisen alussa ne ovat kyllä haluttuja, mutta sitten kiinnostus lamaantuu kuitenkin erittäin nopeasti.
Itävallassa näitä tietoja voi jatkuvasti saada tekstitelevision välityksellä, Internetin kautta, puhelimitse tai faksilla, ja koska nykyään jokaisella on mahdollisuus käyttää näitä viestintävälineitä, ehdotetaan, että näitä tietoja ei jaeta aktiivisesti vaan tarjotaan mahdollisuus niiden käyttöön.
Rikkidioksidin raja-arvosta: täällä tuntiraja-arvoksi määrätään 350 mikrogrammaa WHO: n antaman kymmenen minuutin arvon perusteella, joka on 500 mikrogrammaa. Itävallassa saatujen kokemusten mukaan täällä ehdotettu tuntiraja-arvo ei kuitenkaan voi taata kymmenen minuutin arvon noudattamista. Oikean suhteen saavuttamiseksi tältä osin ehdotamme, että tuntiraja-arvoksi määrätään 250 mikrogrammaa.
Typen oksideista on sanottava se, että varoituskynnys on hieno asia, mutta arvo 800 mikrogrammaa, arvoisa rouva komissaari, on todellakin liian korkea. Ehdotamme, että tämä arvo lasketaan 400 mikrogrammaan. Vaikka näitä tarkistuksia ei voi heti hyväksyä, toivon toki, että kaikki eurooppalaiset valtiot voivat jonakin päivänä saavuttaa nämä itävaltalaiset raja-arvot.

Cabrol
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, hyvät kollegat, ehdotus neuvoston direktiiviksi tiettyjen nestemäisten polttoaineiden, erityisesti polttoöljyn ja kaasuöljyn, rikkipitoisuuden vähentämisestä tähtää siihen, että me voimme torjua tietyntyyppistä ilman saastuneisuutta, josta käytetään nimitystä " happosateet" .
Ilman saastumisen vaikutukset ovat hyvin tunnettuja erityisesti kaupunkialueilla. Myös minä olen käsitellyt tätä asiaa mietinnössäni, jonka aiheena oli rikkidioksidipäästöistä johtuvan ilman saastumisen aiheuttamien sairauksien vastainen yhteisön toimintaohjelma 1999-2000. Vaikka ympäristön suojelemisesta ollaan aiheellisesti huolestuneita, emme saa kuitenkaan unohtaa taloudellisia näkökohtia, varsinkaan jäsenvaltioiden kilpailukyvyn kannalta. Jäsenvaltioiden välillä on todella suuria eroja. Jotkin niistä ovat raskaan polttoöljyn suurkuluttajia, toiset taas kuluttavat sitä vähemmän. Tästä syystä ehdotin valiokunnassa tarkistuksia, joiden mukaan jäsenvaltiot eivät sallisi alueellaan käytettävän raskaita polttoöljyjä, joiden rikkipitoisuus ylittää 2, 5 painoprosenttia Euroopan komission ehdottaman 1 painoprosentin sijasta.
Se tukisi enemmän kilpailukykyä, mutta vaikuttaa siltä, että vaadittavat standardit ovat entistä tiukempia, mikä on vaaraksi teollisuudelle, jonka piirissä - korostan tätä - ymmärretään kuitenkin kaikkien etua ja etua, joka saadaan siitä, että standardit asetetaan järkevälle tasolle. Näin tiukka linja, jossa standardeja kiristetään entisestään, on erittäin vaarallinen.
Euroopan komission ehdotus on kuitenkin kokonaisuutena hyväksyttävä. Pyydän myös teitä noudattamaan tätä tekstiä ja hylkäämään liian tiukat tarkistukset, sillä komission tekstiin, joka on jo hyvin vaativa, ei pidä lisätä esittelijän ehdottamia vielä rajoittavampia ja epärealistisempia standardeja.

Eisma
Arvoisa puhemies, kun luen kollega Hulthénin mietintöä, joka koskee strategiaa happamoitumisen estämiseksi, minun täytyy ajatella kotimaatani Alankomaita. Alankomaissa ovat maatalouden ammoniakkipäästöt vähentyneet viimeisen viiden vuoden aikana vain puolet siitä kuinka paljon niiden olisi pitänyt vähentyä, eikä tämä hyvin ikävä tulos ole mikään yllätys. Tämä tekee selväksi sen, että asetettujen ympäristötavoitteiden saavuttamiseksi tarvitaan erityistoimenpiteitä. Olen ryhmäni kanssa hyvin iloinen siitä, että komissio on laatinut strategian happamoitumisen estämiseksi, ja olemme täysin samaa mieltä Hulthénin mietinnössä esitetyistä tiukennuksista.
Komissio ehdottaa, että happamoitumisen kriittinen kuormitus, joka ylitettiin vertailuvuonna 1990, on vähennettävä puoleen vuoteen 2010 mennessä. Olen kuitenkin sitä mieltä, että tätä strategiaa voitaisiin vieläkin hieman tiukentaa. Olen rouva Hulthénin kanssa samaa mieltä siitä, että tavoitteen määräaika pitäisi aikaistaa vuoteen 2004. Ja vuonna 2015 koko maaseudun pitäisi olla kriittisen kuormitusrajan alapuolella. Lisäksi maataloudelle myönnettävät tuet pitäisi kytkeä ammoniakkipäästöjä koskeviin ankarampiin vaatimuksiin. Tämä tarkoittaa ympäristöasioiden kytkemistä maatalouteen.
Kestävää biologista maataloutta täytyy ilman muuta edistää tässä yhteydessä. Muuten me emme lähde mukaan. Toivon myös, että komissaari Bjerregaardin vaikutus hänen kollegaansa Fischleriin on riittävä tämän tavoitteen saavuttamiseksi. Kuten voimme lukea Agenda 2000: sta, myös herra Fischlerin laatimat komission ehdotukset ovat rohkaisevia myös maatalouden alalla ympäristön kannalta ajateltuna.
Lopuksi haluan sanoa, että mielestäni on hyvin tärkeää, että happamoitumisen estäminen ei saa päättyä nykyisen Euroopan unionin rajoille. Jäsenehdokasmaita täytyy auttaa ja valmistaa täyttämään nämä standardit.

Seppänen
Arvoisa puhemies, ilmansaasteiden näkökulmasta voimaloiden polttokattiloiden ohella myös autojen polttomoottorit ovat ihmisille suuria terveysriskejä. Tämä tosiasia on meidän tunnustettava, vaikka meidän äänestäjillämme onkin autoja.
Nestemäiselle polttoaineelle ollaan nyt asettamassa raja-arvoja kerosiinia lukuunottamatta. Raja-arvojen asettaminen on myönteinen asia. Niitä on tiukennettava myös kiinteille polttoaineille, erityisesti kivihiilelle. EU: n energiastrategian mukaan maakaasun poltto ja uusiutuvien energiavarojen käyttö lisääntyvät. Polttotehokkuuden paraneminen sekä yhdistetty sähkönja lämmöntuotanto vähentävät päästöjä. Kun kuitenkin energiankulutus kasvaa prosentin vuodessa, kivihiilen poltolle on saatava aikaan samoja rajoja kuin mitä nyt ollaan asettamassa öljylle.
Kyse on maaperän happamoitumisesta, erityisesti muistutan arvoisaa komissaaria siitä, että pohjoisilla alueilla, Suomessa, Ruotsissa ja Itävallassa, nämä muita tiukemmat raja-arvot pitää saada pitää voimassa ja Euroopan unionin on asetettava samoja rajoja myös muille maille.

Gahrton
Arvoisa puhemies, ne kolme mietintöä, joissa käsitellään ilmansaasteiden rajoittamista saavat minut sekä iloiseksi että vihaiseksi. Toisaaltahan niissä käsitellään sellaisia ongelmia, jotka EU: n olisi otettava paremmin huomioon, ongelmia, jotka ovat luonteeltaan rajat ylittäviä ja vaativat sitovaa kansainvälistä lainsäädäntöä. Nämä mietinnöt merkitsevät kauttaaltaan ilmansaasteiden vastaisen taistelun vahvistumista vaikka puutteitakin löytyy; esimerkiksi lentopolttoaine on unohdettu. Kauttaaltaan on kuitenkin otettu huomioon esimerkiksi happamoituminen, joka omassa maassani on suurempi ongelma kuin monessa muussa EU-maassa. Se on siis hyvä asia. Vihreä ryhmämme ja myös Ruotsin ympäristöpuolue kannattavat sitä täysin.
Toisaalta tiettyjen EU-parlamentaarikkojen ikuiset valtapyrkimykset ovat kuitenkin aiheuttaneet vakavan kauneusvirheen Hautalan mietintöön - vastoin esittelijän omaa tahtoa. Ympäristövaliokunta vaatii oikeudellisen perustan muuttamista 130 s artiklasta 100 a artiklaan, mikä ei perustu ympäristöstä huolehtimiseen vaan yksinomaan Euroopan parlamentin toivomukseen muuttaa päätöksentekoprosessia yhteistoimintamenettelystä yhteispäätösmenettelyyn. Se voi tietenkin joskus olla perusteltua, mutta tässä yhteydessä se merkitsee, että säännöt muuttuvat vähimmäissäännöistä täydelliseen yhdenmukaistamiseen, jolla voi olla kielteisiä ympäristövaikutuksia valtioissa, joilla on muita tiukemmat säännöt, kuten Ruotsilla. Sitä paitsi 100 a artikla estää EU-maita tulevaisuudessa laatimasta tiukempia sääntöjä. Viittaus 100 a artiklan 4 alakohtaan on arvoton, koska kaikki tietävät, ettei se ole mikään ympäristötae vaan tiukasti rajoitettu erivapausmahdollisuus, jota ei juuri koskaan voi käyttää; siitä tulee vielä huonompi Amsterdamin sopimuksessa. On siis hyvä, että parlamentti haluaa tiukentaa ilmansaasteiden vastaista taistelua, mutta on paha asia, että valittaessa ympäristönsuojelun ja...
(Puhemies keskeytti puhujan.)

Amadeo
Arvoisa puhemies, ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokunta ei näytä seuranneen esittelijän neuvoa tässä direktiivissä, joka koskee joidenkin polttonesteiden rikkipitoisuutta. Esittelijähän suositteli toimeenpanijan ehdottaman juridisen perustan hyväksymistä, valitsemalla artiklan 100 a, joka - jos neuvosto sen hyväksyy - sitoo tämän lakisäädöksen yhteispäätösmenettelyyn.
Ympäristövaliokunta on korostanut, että polttoaineiden rikkipitoisuuden vähentämisestä aiheutuvat hyödyt olisivat paljon suuremmat kuin kustannukset, joita teollisuudelle aiheutuu jalostuskoneiden mukauttamisesta.
Toivomme, että yhteispäätösmenettelyssä käytetään tervettä järkeä ja otetaan huomioon, että esimerkiksi Pohjanmerestä - toisin kuin Välimerestä - nostetun öljyn rikkipitoisuus on erittäin matala. Etelä-Euroopan maille koituu siis aivan erilaisia ongelmia kuin Pohjois-Euroopan maille, ja tästä syystä yhdenmukaistamisessa on otettava huomioon paitsi ympäristöongelmat myös työllisyysongelmat.

Graenitz
Arvoisa puhemies, arvoisa rouva komissaari, arvoisat kollegat, monet pitävät ilman saastumista suurimpana niistä monista ympäristöhaitoista, joille ihmiset altistuvat, ja luokittelevat sen ikävimmäksi. Siksi pidän niitä mietintöjä, joista tänään iltapäivällä keskustelemme, erittäin myönteisenä asiana: toimintasuunnitelmaa happamoitumista vastaan, direktiiviä rikkidioksidin, typen oksidien, hiukkasten ja lyijyn pitoisuuksien raja-arvoista samoin kuin rikkipitoisuuden vähentämistä erilaisissa nestemäisissä polttoaineissa.
Kiitän esittelijää ja mielestäni hänen työnsä, joka myös täydentää Auto-Oil-ohjelman yhteydessä tehtyä lainsäädäntöä, edistää Euroopan unionissa tai unionin yllä olevan ilman ja myös veden puhdistumista ja vapauttamista haitallisista aineista, sillä meidän on aina ajateltava sitä, että puolet vesistöjen saastumisesta johtuu haitallisista aineista, jotka kulkeutuvat ilmassa.
Ilman saastuminen on rajat ylittävää, mutta sitä tapahtuu myös pienellä alueella, ja molempia voidaan todella vähentää tämän direktiivin avulla, sillä juuri ilman saastuminen, jota nestemäisten polttoaineiden sisältämät korkeat rikkipitoisuudet aiheuttavat, saastuttaa ennen kaikkea ahtaissa vuoristolaaksoissa paikallista ilmaa, kun taas muualla, missä on tasaista, missä on laajalti laaksoja, on huomattavissa paljon enemmän rajat ylittävää ilman saastumista.
Mielestäni on erittäin tärkeää, että teollisuus, jota nämä direktiivit koskevat, valitsee varustuksiinsa uusia teknologisia ratkaisuja eikä mitään end of pipe -toimintamalleja, koska emme paranna teollisuuttamme niiden avulla, vaan tuotteemme muuttuvat vain kalliimmiksi. Haluan viitata siihen, että kaupungissa, jossa asun, oli 15 vuotta sitten suurimmat ilmaan liittyvät ongelmat kaikista Itävallan kaupungeista, ja uusien teknologioiden avulla tilanne on saatu parantumaan niin, että teollisuuden tuottamia haitallisia aineita pääsee ilmaan enää vain 10 % silloisesta määrästä, ja tämä on tilanne sellaisessa teollisuudessa, jossa menee paremmin kuin silloin.
Tästä direktiivistä päättäminen on tärkeä askel kohti terveydestä huolehtimista, ja mielestäni siten aloitettaisiin myös toimintasuunnitelma maata lähellä olevan otsonin muodostumisen estämiseksi. Toivon myös, että komissio hyväksyy tarkistukset Hautalan mietintöön, jonka yhteydessä ympäristövaliokunta äänesti itävaltalaisten tai suomalaisten tai ruotsalaisten hiiltä ja polttoöljyä koskevien raja-arvojen puolesta, ja siten otetaan uusi askel Euroopan unionin ilman laadun parantamiseksi kokonaisuudessaan.
Lopuksi haluan sanoa yhden asian. Muinoin keskiajalla sanottiin: " Kaupunki-ilma vapauttaa" . 1900-luvulla on usein pitänyt sanoa, että kaupunki-ilma tekee sairaaksi. Haluaisin, että voidaan sanoa, että Euroopan ilma on kaikkialla hyvää ja miellyttävää.

Grossetête
Arvoisa puhemies, en puutu nykyisin jo hyvin tunnettuihin haittoihin, joita ympäristön happamoituminen aiheuttaa. Me olemme puhuneet niistä riittävästi.
Rikkipitoisuuden vähentämisessä ja rouva Hautalan esittelemän mietinnön suhteen kannatan mietinnön oikeudellisen perustan muuttamista siten, että me otamme perustaksi sisämarkkinoita ja siis lainsäädäntöjen lähentämistä koskevan 100 a artiklan kilpailun vääristymisen estämiseksi. On aivan hyvin tiedossa, että rikkipitoisuus vaihtelee sen mukaan, onko kyseessä PohjoisEuroopasta vai Persianlahdelta peräisin oleva polttoaine.
Täsmennän lisäksi, että 100 a artiklan 4 kohdan perusteella jäsenvaltiot voivat ympäristön suojeluun liittyvistä syistä soveltaa tiukempia kansallisia säännöksiä. Sen perusteella Itävalta, Suomi ja Ruotsi voivat siis edelleen asettaa paljon tiukempia standardeja. Siinä ei ole mitään ongelmaa.
Minun on kuitenkin sanottava rouva Hautalalle, että hän menee mielestäni ehkä hieman liian pitkälle, ja on otettava huomioon, millaisia taloudellisia ongelmia hänen mietintönsä aiheuttaisi. Minä en siis kannata sitä, että ehdotuksen soveltamisalaa laajennetaan koskemaan raskaita polttoöljyjä, kaasuöljyjä, tai ilma-aluksissa käytettävää kerosiinia, jonka osuus on ainoastaan 0, 2 % kaikista rikkipäästöistä ja joka koskee ainoastaan ilmakehän ylimpiä kerroksia. Bunkkeripolttoöljyn osalta olen vastaavasti sitä mieltä, että meidän on odotettava Kansainvälisen merenkulkujärjestön alalla käytäviä MARPOLyleissopimusta koskevia neuvotteluja, jotka saataneen pian päätökseen ja joissa sovitaan bunkkeripolttoöljyn rikkipitoisuudesta ja erityisistä suojelualueista. Mielestäni on järkevää odottaa neuvottelujen päättymistä ja olla häiritsemättä niiden hyvää etenemistä.
Lopuksi toivoisin, edelleen taloudellisista syistä, että rikkipitoisuuden vähentämiselle ei aseteta liian lyhyitä määräaikoja raskaiden polttoöljyjen tai kaasuöljyn osalta. Jos nyt päätetään, että vähennykset on toteutettava vuoteen 1999 mennessä, kun olemme jo vuodessa 1998, olen sitä mieltä, että määräajat ovat erittäin lyhyet ja siitä on haittaa taloudelle.

Virgin
Arvoisa puhemies, keskustelun aiheena olevat kolme mietintöähän liittyvät sisällöltään voimakkaasti toisiinsa. Pollackin mietintö kohdistuu kansalaisten terveyttä uhkaaviin ilmansaasteisiin. Olen vakuuttunut siitä, että ainakin tietyissä asioissa on täysin mahdollista asettaa korkeammat vaatimukset kuin komissio on tehnyt. Tietyt maat ovat jo päässeet pidemmälle.
Aion kuitenkin keskittyä Hulthénin mietintöön, joka koskee yhteisön strategiaa happamoitumisen estämiseksi. Mietintö on hyvä ja siinä käsitellään erittäin vakavaa ympäristöongelmaa. Ympäristövaliokunnan mielestä kunnianhimoisempi tavoite vuodelle 2015 on paikallaan. Kriittinen kuormitus tulee ylittymään tietyillä alueilla, mutta nämä alueet on erittäin helppo laskea.
Ruotsissa ovat järvien pH-arvon nostamiseksi tapahtuvan kalkitsemisen määrärahat pienentyneet. Pelkästään tämän toimen arvioidaan olevan syy siihen, että noin 3 000 kalalajia ja miljoona selkärangattomien eläinten lajia häviää.
Happamoitumista aiheuttavat päästöt ovat Euroopan useissa osissa aiheuttaneet merkittäviä vaurioita metsille. Vuonna 1993 noin 60 % rikkidioksidipäästöistä johtui hiilen käytöstä. Ehdotus kansallisten hiilitukien lakkauttamisesta on sen vuoksi tärkeä. Hiilen käyttöä olisi sen sijaan kuormitettava rikkipäästöihin liittyvillä maksuilla.
Esittelijä on ottanut esiin myös muita happamoitumisesta aiheutuvia seurauksia, muun muassa terveysvaikutukset. Jos käytetään komission omasta ulkopuolisesta eri energialajeja käsittelevästä selonteosta saatuja tietoja, voidaan todeta, että jos kymmenen vuoden ajan olisimme korvanneet ydinvoiman hiilivoimalla, unionin alueella olisi noin 20 000 syöpätapausta enemmän kuin nykyään on. Meidän on myös tunnustettava, että varma länsimainen ydinvoima antaa meille sitä paitsi voimakkaan suojan niin happamoitumista kuin kasvihuoneilmiötäkin vastaan.
Olenkin vakuuttunut siitä, että ilmansaasteista aiheutuvista kokonaiskustannuksista tehdyt laskelmat osoittavat, että parlamentin asettamat tavoitteet ovat todellakin saavuttamisen arvoisia ja niitä on voitava tukea tehokkain taloudellisin ohjauskeinoin.

Schleicher
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, tähän mennessä melkein 20 vuoden ajan eurooppalaiset ja kansalliset ilman saastumista vastaan kohdistetut toimet ovat osoittautuneet tehokkaiksi. Suurin saastuttaja on kuitenkin yhä edelleen liikenne. Meidän ryhmämme tärkeä periaate oli alusta alkaen saastuttamisen torjuminen itse saastuttajan luona. Tämä on myös niiden molempien direktiivien tavoite, jotka ovat rouva Hautalan ja rouva Pollackin mietintöjen lähtökohta.
Myös ryhmämme tukee keskeisiä parannusehdotuksia. Minulle on kuitenkin tärkeää, että uusi lainsäädäntö on yhdenmukainen muiden periaatteellisten määräysten kanssa, esimerkiksi saastumisen yhdenmukaista ehkäisemistä ja valvontaa koskevien direktiivien kanssa, jotka säätelevät laitosten toimilupia. Sitä paitsi useissa jäsenvaltioissa on niin sanottujen menneisyyden rasitteiden ongelma, joka on vuosisatoja harjoitetun metallikaivosteollisuuden aiheuttama. Tästä historiasta peräisin olevasta rasitteesta johtuu se, että lyijykaivosten ympärillä on suuria haitallisten aineiden pitoisuuksia, joita ei juuri voi vähentää annetussa ajassa vaaditussa laajuudessa ja joita varten pidän erittäin tarkasti rajattua poikkeusjärjestelyä välttämättömänä. Tätä koskeva ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokunnan tarkistus menee minun mielestäni liian pitkälle, se mahdollistaisi poikkeukset käytännöllisesti katsoen jokaiselle kaupungille. Siksi olen esittänyt tarkistuksen. Lisäksi pyydän ottamaan huomioon ongelmat, jotka ovat tyypillisiä entisen itäblokin maiden Unkarin, Tsekin ja Puolan rajoilla. Suuret haitallisten aineiden pitoisuudet, jotka vielä pitkään kulkeutuvat meille, pitäisi kyllä rekisteröidä, mutta päästörajoja arvioitaessa EU-valtioita ei pitäisi syyttää niistä.
Pyydän kannatusta näille tarkistuksille ja haluaisin myös kysyä komissiolta, onko se valmis hyväksymään nämä.

Schnellhardt
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, rikkidioksidipäästöt ovat merkittävä ongelma Euroopassa. Joillakin alueilla kysymys on metsille koituvista vahingoista, toisilla arvokkaiden rakennusten vaarantuminen aiheuttaa huolta. Meitä kaikkia koskee kuitenkin ihmisten terveys Euroopassa. Toimet eri aloilla ovat välttämättömiä. Yksi tärkeimmistä on epäilemättä rikin osuuden vähentäminen moottoriajoneuvoissa käytettävissä polttoaineissa. Tällä hetkellä vaikeassa vaiheessa ovat neuvoston kanssa käytävät keskustelut Auto-Oil-ohjelmasta, josta tämä parlamentti on niin selvästi sanonut ympäristöpoliittisesti välttämättömät asiat, että väärinymmärrykset eivät ole mahdollisia.
Tänään keskustelemme tärkeästä täydennyksestä Auto-Oil-ohjelmaan, tietyistä polttoaineista, jotka osittain aiheuttavat huomattavan osan kaikista rikkidioksidipäästöistä. Tämä koskee erityisesti raskasöljyjä. Ympäristö, terveys- ja kuluttajansuojavaliokunnan kannattamat raja-arvot mahdollistavat tilanteen parantumisen vaatimatta keneltäkään liikaa. Tämä on saavutettu erityisesti poikkeusmääräyksellä, joka sallii hiilipäästöjen raja-arvojen ylityksen silloin, kun hiilidioksidipäästöt ovat perusteltavissa.
On kuitenkin välttämätöntä muokata komission ehdotusta kahdessa kohdassa: tulevan direktiivin soveltamisala pitäisi laajentaa koskemaan raskasta polttoöljyä ja laivoissa käytettävää dieselöljyä. Komissio on ehdotuksensa perusteluissa itse viitannut siihen, että tässä on kysymys merkittävästä päästöjen aiheuttajasta erityisesti Itämeren alueella ja Pohjanmeren osissa. On kuitenkin väärin odottaa ensin kansainvälisten neuvotteluiden mahdollisia tuloksia. Euroopan unionin pitäisi pikemminkin painostaa määrittämällä raja-arvot alueellaan.
Yhtä tärkeä on mielestäni kysymys siitä, pitäisikö 130 s artiklan vai 100 a artiklan olla direktiivin oikeudellinen perusta. Me kaikki tiedämme, että tämä on oikeudellinen kysymys, johon vastaamiseksi Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on kehittänyt selvät ehdot. Komissio on esittänyt tietyt perustelut 130 s artiklan valitsemiseksi. En haluaisi käsitellä niitä, en haluaisi mennä yksityiskohtiin. Sanon vain tämän verran: 130 s artiklaa puoltavissa perusteluissa ei tähän mennessä missään kohdassa käsitelty kysymystä siitä, miksi direktiivi Auto-Oil-ohjelmasta nojautuu 100 a artiklaan. Tässä meillä on samat ehdot, samat perustat. Siis tässä pätee jälleen 100 a artikla.

Estevan Bolea
Arvoisa puhemies, olen samaa mieltä siitä, että happamoitumista vastaan on taisteltava, mutta haluan myös sanoa, että Eurooppa on hyvin monimuotoinen ja että Ruotsin järvet eivät ole sama asia kuin tietyt etelän kuivat alueet ja että näin ollen, arvoisa komissaari, lakeja säätäessä olisi oltava paljon joustavampi.
Minua huolestuttaa, arvoisa komissaari, arvoisa puhemies, hyvät jäsenet, ympäristölainsäädäntöä koskeva ongelma. Yleensä sitä ei noudateta. Te tiedätte sen, rouva komissaari. Sitä noudatetaan hyvin vähän. Minusta tuntuukin siltä, että osa ongelmasta piilee siinä, että lakeja ei säädetä asianmukaisesti.
Haluan sanoa, että koska strategia happamoitumisen ehkäisemiseksi on hyvin tärkeä - polttoaineiden rikkipitoisuuden vähentäminen - on otettava huomioon tietyt alat. Minä esitin tarkistuksia - joita ryhmäni ei hyväksynyt - jotka koskivat öljynjalostamoja ja sementtitehtaita. Öljynjalostamoihin aiotaan soveltaa direktiiviä, joka rajoittaa suurista polttokeskuksista peräisin olevien päästöjen määrää, ja näin ollen mielestäni kaksinkertaisessa sääntelyssä ei ole mitään järkeä, etenkin kun jo olemassa direktiivi on tiukempi. Sementtitehtaat polttavat kaikenlaisia polttoaineita, ne eivät päästä rikkioksidia, koska ne sisällyttävät sen klinkkeriin, ja se, arvoisa komissaari, on otettava huomioon.
Joka tapauksessa pidän myönteisenä kaikkea tätä happamoitumista sääntelevää lainsäädäntöä, mutta ottakaa huomioon se, että jos te ette ole joustavia, sitä ei noudateta, ja se olisi erittäin turhauttavaa.

Bjerregaard
Arvoisa puhemies, haluaisin aloittaa kiittämällä ympäristövaliokuntaa ja etenkin kolmea esittelijää, rouva Pollackia, rouva Hulthénia ja rouva Hautalaa siitä suuresta työstä, jonka he ovat tehneet käsitellessään sekä strategiaa happamoitumisen estämiseksi että kahta ehdotusta direktiiviksi ja haluaisin myös kiittää energiaasioita käsittelevää valiokuntaa, joka myös on osallistunut tähän työhön. Kyseessä ovat teknisesti monimutkaiset asiat, mutta samalla asiat, joilla on suuri merkitys Euroopan ympäristön ja terveyden suojelulle.
Vaikka olemmekin käsitelleet näitä kolmea ehdotusta yhdessä, haluaisin jakaa käsittelyn kolmeen erilliseen osaan, koska kahteen ehdotukseen on tehty suhteellisen paljon tarkistuksia, joita saattaa olla aiheellista kommentoida ja sen vuoksi käsittely vie myös jonkin verran aikaa.
Ensiksi mietintö, joka käsittelee ehdotusta ilman laadusta. Ehdotus on ensimmäinen, jonka komissio on tehnyt ilman laadun arviointia ja hallintaa käsittelevän puitedirektiivin yhteydessä. Siinä rikkidioksidille, typen oksideille, hiukkasille ja lyijyn pitoisuuksille säädetään raja-arvot. Nämä raja-arvot perustuvat WHO: n suuntaviivoihin, jotka hyväksyttiin vuonna 1996 komission kanssa tehdyn yhteistyöohjelman mukaan. Niiden on annettava paras mahdollinen suoja kaikkialla Euroopan unionissa ja suojeltava myös ympäristöä. Komissio on useissa asioissa samaa mieltä valiokunnan rakentavien tarkistusten kanssa. Etenkin tarkistukset 5, 18 ja 19, jotka vahvistavat typpidioksidin varoituskynnyksen, ovat arvokas lisäys ehdotukseen. Se pitoisuus, jota valiokunta ehdottaa, perustuu erityisvaikutuksiin liittyvään varoituskynnykseen ja sitä käytetään jo Ranskassa yhteisölle annettavan saastevaroituksen perustana. Voin myös periaatteessa hyväksyä tarkistukset 1 ja 2, tarkistukset 3, 4, 6, osittain tarkistuksen 10, periaatteessa tarkistukset 12 ja 14, osittain tarkistuksen 16, periaatteessa tarkistukset 17 ja 22 sekä periaatteessa tarkistukset 23, 24, 25, 26, 32 ja lopuksi periaatteessa tarkistuksen 36.
Haluaisin kertoa perusteista, joiden vuoksi komissio ei voi hyväksyä muita tarkistuksia. Hiukkasten osalta ei voida tunnistaa mitään tiettyä pitoisuutta, jonka alittamisesta ei olisi mitään vaikutuksia. Komissio ei sen vuoksi voi hyväksyä tarkistuksia 7, 20 ja 21. Väestöindikaattorit on säilytettävä. Sen vuoksi en voi hyväksyä tarkistuksia 11 ja 27. Olen täysin samaa mieltä siitä, että kansalaisjärjestöille on annettava tietoa, mutta mielestäni ei ole välttämätöntä säätää yksityiskohtaisia sääntöjä siitä, miten sen pitää tapahtua. Sen vuoksi osaa tarkistuksesta 10 ei voida hyväksyä.
Ehdotetut ilman laadun arvot ovat kunnianhimoisia, mutta saavutettavissa ja ihmisten terveyden suojelemiseksi tarkoitetuista raja-arvoista on pidettävä kiinni kaikkialla, missä on vaara siitä, että Euroopan kansalaiset voivat altistua saasteille. Tarkistuksia 8 ja 34, joissa pyritään säilyttämään teollisuuslaitoksia koskevat poikkeukset, joiden toiminta aiheuttaa lyijypäästöjä, ei voida hyväksyä. Jotkin näistä laitoksista sijaitsevat lähellä asuinalueita. Toisaalta en voi myöskään hyväksyä tarkistusta 40, joka menee WHO: n suuntaviivoja huomattavasti pidemmälle.
En voi myöskään hyväksyä tarkistusta 15, tarkistuksen 16 toista osaa, tarkistuksia 37, 38 ja 40, jotka pyrkivät tiukentamaan rikkidioksidiin liittyviä raja-arvoja. Komission ehdottamat raja-arvot terveyden ja ympäristön suojelemiseksi pyrkivät korkeaan suojelun tasoon. Ehdotetut tiukennukset eivät tietyissä tapauksissa kohottaisi suojelun tasoa olennaisesti ja niiden noudattaminen jatkossa olisi hyvin vaikeaa yhteisön tietyissä osissa, erityisesti eteläisissä valtioissa. Näitä raja-arvoja arvioidaan uudelleen, kun komissio tekee selvityksen direktiivin toteuttamisesta vuonna 2003. Koska toimimme 130 s artiklan mukaisesti, jäsenvaltiot voivat vuoteen 2003 asti luonnollisesti säätää tiukempia raja-arvoja, jos ne ovat sitä mieltä, että sellaiset ovat välttämättömiä paikallisten olojen perusteella.
Jotkin unionin osat saavuttavat komission typpidioksidille ehdottamat raja-arvot vuonna 2010, sellaisten toimien kuten AutoOil-ohjelman myötä. Useat muut alueet, erityisesti suuret kaupunkimme, joutuisivat kuitenkin tekemään paljon suuremman ponnistuksen ja vaikeita valintoja. Se vie aikaa, eikä komissio sen vuoksi voi hyväksyä tarkistusta 28.
Komission ehdotuksessa säädetään hiukkasille erittäin tiukat raja-arvot. Niiden noudattamisesta muodostuu merkittävä haaste kaikkialla unionissa. Komissio pitää haastetta oikeutettuna, kun otetaan huomioon hiukkasten merkitys ihmisen terveydelle. Tarkistukset 29, 30 ja 31 ovat kuitenkin täysin epärealistisia eikä komissio voi hyväksyä niitä.
Tarkistus 13 vahvistaa olennaiset tutkimustarpeet selkeästi ja perusteellisesti. Tämä ehdotus ei kuitenkaan ole oikea paikka tällaiselle luettelolle, koska tutkimustarpeita on käsitelty tutkimusta koskevassa viidennessä puiteohjelmassa. Komissio ei hyväksy tarkistusta 9, joka rajoittaisi sen neuvoa-antavan komitean mandaattia, joka asetettiin ilman laadun arviointia ja hallintaa koskevassa puitedirektiivissä. Tarkistusta 35 ei voida hyväksyä, koska rajojen yli kulkeutuvia saasteita käsitellään yhteisölainsäädännössä toisella tavalla. Lopuksi en voi hyväksyä tarkistusta 33, joka koskee yhteistä saastumisentorjuntaa ja -valvontaa (IPPC), koska se ei mitenkään liity ehdotuksen määräyksiin.
Uskon, että tämän perusteella me kaikki voimme olla yksimielisiä siitä, että ehdotus on tärkeä askel puhtaamman ilman varmistamisessa Euroopan kansalaisille, jota he vaativat seuraavalla vuosisadalla. Sen vuoksi olen iloinen siitä, että voimme toivottavasti nopeasti hyväksyä ja toteuttaa ehdotuksen.
Nyt haluan siirtyä strategiaan happamoitumisen estämiseksi ja siten rouva Hulthénin mietintöön. Komissio on neuvoston pyynnöstä esittänyt - kuten myös mainittiin - kunnianhimoisen strategian happamoitumisen estämiseksi EU: ssa. Strategia asettaa välitavoitteen vuodeksi 2010 ja tämän tavoitteen lähtökohtana on, että alueita, joiden happamoituvien laskeumien määrä on suurempi kuin niiden ekosysteemit kestävät, supistetaan melkein 9 miljoonasta hehtaarista 4, 5 miljoonaan hehtaariin. Tärkein keino tämän vähennyksen saavuttamisessa on direktiiviehdotus nestemäisten polttoaineiden rikkipitoisuuden vähentämisestä, jota myös tänään käsittelemme sekä direktiiviehdotus happamoitumista aiheuttavia aineita koskevien kansallisten päästörajojen vahvistamisesta, jonka komissio esittää ensi vuoden alussa.
Olen erittäin iloinen siitä tuesta, joka strategialle on täällä tänään annettu, etenkin mitä tulee kokonaisarviointiin, välitavoitteeseen ja kansallisten päästörajojen käyttöön, koska ne ovat tärkeitä keinoja tavoitteen saavuttamiseksi. Voin hyvin ymmärtää, miksi parlamentti jo nyt toivoo uutta kunnianhimoista tavoitetta vuodeksi 2015, joka periaatteessa johtaisi siihen, ettei kriittistä kuormitusta ylitettäisi enää missään. Komission tarkoituksena on arvioida strategiaa uudelleen vuonna 2004 ja pitää silloin mielessä parlamentin kanta. Olen asiasta erittäin kiinnostuneena todennut laivojen aiheuttamiin päästöihin liittyvät monet toimet, joihin parlamentti haluaa komission ottavan esiin. Tämä on asia, joka on komission työjärjestyksessä ja meillä on suunnitelmissa esittää ehdotus asiaan liittyvistä toimista.
Mitä tulee ajatukseen toimintasuunnitelmasta, jonka myötä hakijamaat integroidaan strategiaan, haluaisin huomauttaa, että prosessi, jota hakijamaiden pitää noudattaa, jotta ne toimisivat yhdenmukaisesti yhteisön ympäristölainsäädännön kanssa, täyttää tämän vaatimuksen. Uskoakseni juuri rouva Schleicher puhui tästä asiasta. Hakijamaiden on siis pitänyt päästä yhdenmukaisuuteen yhteisön säännöstön kanssa liittymisajankohtaan mennessä ja PHARE-ohjelmaa käytetään nyt auttamaan heitä täyttämään tämä vaatimus.
Herra Eisma kysyi yhdenmukaistetusta strategiasta, jolla vähennettäisiin maatalouteen kohdistuvia haitallisia vaikutuksia. Tässä yhteydessä haluan herra Eisman tavoin painottaa, että yhteisen maatalouspolitiikan meneillään olevassa uudistuksessa painotetaan suuresti sitä, että ympäristönäkökohdat integroidaan maatalouspolitiikkaan ja luullakseni voin sanoa, että se tapahtuu tavalla, jota emme aikaisemmin ole nähneet. Olen mielissäni siitä, että yleisesti ottaen ollaan yksimielisiä happamoitumisen estämiseen liittyvän yhteisön strategian tavoitteista ja päälinjoista. Tämä tuki on komissiolle arvokasta sen viedessä työtään eteenpäin strategian eri osien parissa.
Lopuksi Hautalan mietintö, joka koskee tiettyjen polttoaineiden rikkipitoisuutta. Ehdotus on yksi niistä 11 toimenpiteestä, jotka on kuvattu happamoitumisen estämiseksi laaditussa strategiassa. Ehdotuksen päämääränä on vähentää rikkidioksidipäästöjä, jotka - kuten on myös mainittu - ovat kokonaisuutena yksi suurimmista happamoitumista aiheuttavista saasteista EU: ssa ja me toteutamme vähentämisen ottamalla käyttöön rajoituksia tiettyjen nestemäisten polttoaineiden rikkipitoisuuksiin. Ehdotuksen myötä rikkidioksidipäästöjen odotetaan vähenevän noin 1 miljoonalla tonnilla vuodessa, joka on kolmasosa happamoitumisen estämiseksi laaditussa strategiassa vaaditusta kolmen miljoonan tonnin kokonaismäärästä.
Voin ensiksi ilmoittaa, että komissio voi hyväksyä tarkistuksista 16 joko kokonaan, osittain tai periaatteessa, sikäli kuin ne parantavat ehdotusta. Olen erityisen mielissäni siitä, että parlamentti on ottanut esiin kysymyksen laivoista aiheutuvista päästöistä, kuten esittelijä myös painotti. Komissio oli toivonut, että syyskuussa 1997 pidetyssä merten saastumisen torjuntaa käsitelleessä konferenssissa olisi tehty päätös järkevästä ratkaisusta laivojen rikkidioksidipäästöistä. Sen vuoksi oli suuri pettymys, ettei näin tapahtunut. Voin sen vuoksi vain hyväksyä bunkkeripolttoöljyä koskevan tarkistuksen 6 periaatteen, edellyttäen, että siihen sisällytetään artikla, jossa komissiota pyydetään harkitsemaan lisätoimia ja esittämään niistä ehdotuksia tilanteen niin vaatiessa.
Muuten komissio voi täysin hyväksyä tarkistuksen 2, tarkistuksen 3 toisen osan, tarkistuksen 5 ensimmäisen osan, tarkistukset 8, 13, 14, tarkistuksen 15 ensimmäisen osan, tarkistuksen 19 ensimmäisen osan, tarkistuksen 28, tarkistukset 16, 17, 23 ja 27 osittain, tarkistuksen 3 ensimmäisen osan, periaatteessa tarkistuksen 5 toisen osan, tarkistuksen 6, tarkistuksen 9 ensimmäisen osan, tarkistuksen 15 toisen osan ja tarkistuksen 26. Muut tarkistukset komissio joutuu kuitenkin hylkäämään seuraavista syistä: tarkistuksia 1, 4, 7, 11 ja 22, jotka koskevat oikeudellisen perustan muuttamista 100 a artiklaksi, josta useat puhujat ovat tämän päivän keskusteluissa luonnollisesti maininneet, pidämme yhteensovittamattomina ympäristönäkökulmaan liittyvän ehdotuksen ja sen tilanteen kanssa, että lähtökohdaksi on valittu juuri joustavuus ja kustannustehokkuus. Oikeudellisen perustan muutos - kuten useat puhujat ovat maininneet - merkitsisi lisäksi, että Itävalta ja Suomi joutuisivat vaikeaan tilanteeseen, koska niiden nykyinen mahdollisuus noudattaa tiukempia raja-arvoja loppuu vuoden vaihteessa.
Tarkistuksissa 10, 12, tarkistuksen 19 toisessa osassa ja tarkistuksen 24 toisessa osassa vaaditaan tiukempia raja-arvoja, mutta se heikentäisi ehdotuksen kustannustehokkuutta. Yksittäinen jäsenvaltio voi aina ottaa käyttöön tiukemmat raja-arvot, jos sillä on siihen tarvetta, mikäli säilytämme tämän oikeudellisen perustan. Tarkistus 20 olisi ympäristön kannalta askel taaksepäin, koska joillekin jalostamoille on jo olemassa tiukemmat raja-arvot, mitä päästöjen keskiarvoon tulee. Tarkistuksen 9 toisessa osassa vaaditaan, että komission on esitettävä ehdotuksia taloudellisista keinoista. Se ei ole välttämätöntä, koska jo direktiivi 92/81 sisältää kehyksen eriytetyn valmisteverotuksen käyttöönottamiseksi. Komissio aikoo luonnollisesti arvioida tämän kysymyksen uudelleen direktiivin yleisen tarkistuksen yhetydessä vuonna 2003.
Sitten tarkistukset 21 ja 25, jotka mielestämme koskevat institutionaalisia kysymyksiä ja jotka eivät mielestämme kuulu direktiiviehdotukseen. Ja lopuksi tarkistuksen 18 toinen osa ja tarkistuksen 24 ensimmäinen osa, joka ottaa käyttöön käsitteen "Euroopan yhteisön alueella" . Sen avulla ei lisätä mitään olennaista, mutta se voi johtaa oikeudellisiin sekaannuksin. Tarkistuksen 18 ensimmäistä osaa on sen lyhyen aikarajan vuoksi mahdotonta toteuttaa käytännössä. Polttoöljyä koskevien uusien määräysten käyttöönotto ennen vuotta 1999 ei ole mahdollista.
Arvoisa puhemies, tämä oli pitkällinen selonteko, mutta tarkistuksiakin oli paljon ja mielestäni olin velkaa parlamentille niiden kaikkien läpikäymisen.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Ympäristömerkki
Puhemies
Esityslistalla on seuravana Poggiolinin laatima ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokunnan mietintö (A40119/98) ehdotuksesta neuvoston asetukseksi tarkistetusta yhteisön ympäristömerkin myöntämisjärjestelmästä (KOM(96)0603 - C4-0157/97-96/0312(SYN)).

Poggiolini
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, arvoisa komissaari, meillä on tänään ensimmäisessä käsittelyssä tarkistettu versio asetuksesta 880/92, joka koskee yhteisön ympäristömerkkiä, joka on ympäristövaikutuksiltaan vähäisille tuotteille tarkoitettu ympäristömerkki. Asetus hyväksyttiin viisi vuotta sitten.
Näiden viiden vuoden aikana järjestelmä ei ole toiminut kovinkaan hyvin, sillä vain harvat unionin kansalaiset ovat nähneet valintamyymälöidensä hyllyillä tuotteita, joissa on EU-logo, hauska kukkanen, jossa on 12 tähden muodostama teriö Eurooppaa merkitsevän E-kirjaimen ympärillä. Moninkertaiset vaikeudet ja myöhästymiset toteutuksessa, ilmeiset toimivaltaan liittyvät vaikeudet ja menettelyjen liiallinen byrokratia ovat aiheuttaneet sen, että kriteerit on määritelty vain 12 tuoteryhmälle. Näissäkin oli syyskuun 1997 loppuun mennessä myönnetty vain 40 lisenssiä 22 valmistajalle.
Ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokunta on esittänyt tärkeitä ja rohkeita muutoksia sekä lukuisia hyväksyttyjä tarkistuksia tuki täysin komissiota sen päämäärässä säilyttää ja kehittää yhteisön ympäristömerkkiä.
Ensinnäkin, mitä tulee komission ehdotukseen perustaa Euroopan ympäristömerkkijärjestö, joka on oikeushenkilö ja jonka tehtävä on määritellä kriteerit kullekin tuoteryhmälle, olen vaikeudet huomattuani ehdottanut, että uusi virasto korvattaisiin komissiossa toimivalla teknisellä ympäristömerkkikomitealla, joka muodostuisi toimivaltaisista kansallisista elimistä mutta jonka puheenjohtajana toimisi komissio. Komission tärkeä rooli poliittisena välittäjänä ja teknisenä koordinoijana on meidän mielestämme säilytettävä. Neuvoa-antava foorumi, jonka komissio oli käsittämättömästä syystä poistanut, on myös otettu uudelleen käyttöön ja sitä on vahvistettu, jotta kaikki päätösprosessiin osallistumisesta kiinnostuneet osapuolet voisivat osallistua siihen laajemmin.
Lisäksi asetuksen soveltamisalaa on laajennettu siten, että siitä on huomattavaa etua pienille ja keskisuurille yrityksille sekä käsityöläisyrityksille, ajatellaanpa vaikka ekoautokorjaamoita, jotka käyttävät vain ympäristöystävällisiä maaleja. Toinen tärkeä käyttöön otettu käsite on teknisen luotettavuuden aste suhteessa tuotteen laatuun. Meidän on tosiaankin varmistettava, että ympäristöystävälliset tuotteet ovat myös hyvälaatuisia ja kuluttajat haluavat ostaa niitä toisenkin kerran, koska jos ne eivät ole laadukkaita, vaikka olisivatkin ympäristöystävällisiä, ne ovat vaarassa jäädä ostamatta.
Lisäksi on otettu käyttöön uudistus, jota asiakkaat arvostanevat: pienten ja keskisuurten sekä kehitysmaiden yritysten vuosimaksuihin liittyvien kulujen puolittaminen. Ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokunta on valinnut logoksi merkin, joka koostuu yhdestä ainoasta kukkakuviosta - komission ehdottaman monimutkaisen järjestelmän sijaan - johon liittyisi ilmeisesti tietoa ainakin 1-3 ympäristövaikutuskriteeristä, esimerkiksi ilman saastutuksesta, energiatehosta ja myrkyllisyydestä.
Viimeisenä vaan ei vähäisimpänä on vielä este, joka on ylitettävä eurooppalaisen ympäristömerkin lanseeraamiseksi ja sen sovittamiseksi lukuisiin, eri jäsenmaissa jo käytössä oleviin kansallisiin järjestelmiin, jotka monet eurooppalaiset tuntevat ja joita he arvostavat - näistä mainittakoon Saksan sininen enkeli ja Pohjoismaiden sininen joutsen. Euroopassa on oikeastaan kahdeksan järjestelmää, joissa EU: n kukka on jo käytössä oman merkin ohella. Komissio on ehdottanut 11 artiklassa, että viiden vuoden kuluttua tämän asetuksen voimaanastumisesta kansalliset järjestelmät korvattaisiin eurooppalaisella järjestelmällä, mutta vain niiden tuoteryhmien osalta, joille on säädetty erityiset yhteisökriteerit.
Ei siis pidä paikkaansa, että kansalliset järjestelmät haluttaisiin mitätöidä, ja osoituksena vakaasta tahdostamme turvata eri merkkien täydentävyys ja tiukka eurooppalainen järjestelmä haluankin esittelijänä ilmaista täyden tukeni vihreiden ja GUE-ryhmän esittämälle, mutta monien muidenkin kollegoiden allekirjoittamalle tarkistukselle 52. Tämä tarkistus täydentää 11 artiklaa, sillä sen mukaan komissio tilaa riippumattoman tutkimuksen, joka osoittaa, että eurooppalaiselle merkille asetetut ympäristökriteerit ovat vähintään parhaimman kansallisen järjestelmän tasoiset. Jotta eurooppalainen ympäristömerkki olisi menestys, sitä on mainostettava riittävästi, jotta kuluttajat lopultakin tunnustaisivat sen ja arvostaisivat sitä tärkeänä välineenä vihreän ja puhtaan maailman puolesta - nämä käsitteet ovat aivan sen Euroopan unionin linjan mukaiset, joka on hyväksynyt yhtenäisvaluutan, joka johtaa yhä laajempaan taloudelliseen ja poliittiseen laajenemiseen ja yhdentymiseen.

Van Putten
Arvoisa puhemies, haluaisin onnitella esittelijää. Muistan tästä aiheesta käymämme mielenkiintoiset ja välillä tunnepitoisetkin keskustelut, joissa minuun teki vaikutuksen esittelijän demokraattinen ja sympaattinen käyttäytyminen. Entä sitten aihe?
Euroopan unionin ympäristömerkkijärjestelmä on hyvä aloite ympäristön suojelemiseksi sisämarkkinoilla. Vapaaehtoisena järjestelmänä, jonka tavoitteena on edistää ympäristöystävällisten tuotantomenetelmien käyttöä ja auttaa kuluttajia tekemään tietoisia ostovalintoja, ympäristömerkki on toiveita herättävä väline.
Tästä syystä suhtaudun myönteisesti EU: n ympäristömerkin myöntämisjärjestelmän tarkistamiseen, koska tähän mennessä ympäristömerkkijärjestelmä ei ole toiminut niin hyvin kuin se olisi voinut, kuten herra Poggiolini totesi. Komission ehdotus ei kuitenkaan nykyisessä muodossaan merkitse sitä, että EU: n ympäristömerkkijärjestelmästä tulisi toimiva. Sitä on arvosteltu kärkevästi asianomaisilla tahoilla, esimerkiksi kuluttaja- ja ympäristöjärjestöissä.
Ensinnäkään ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokunta ei kannata asteittaisen ympäristömerkin käyttöönottoa, koska se on monimutkaista. Kuluttajat eivät ymmärrä, miksi jollakin tuotteella on enemmän kuin yksi kukka. Asteittainen ympäristömerkki on liian hämäävä, koska niitä syitä, joiden perusteella tuotteelle myönnetään kaksi kukkaa tai enemmän, on vaikea ymmärtää.
Tästä syystä meidän ryhmämme kannattaa äänestyksessä yhden kukan ympäristömerkkiä, jonka yhteydessä annetaan lisätietoja ympäristöperusteista, joilla kyseiselle tuotteelle on myönnetty ympäristömerkki.
Toiseksi ryhmämme on samaa mieltä esittelijän kanssa siitä, että riippumattoman Euroopan ympäristömerkkijärjestön (EYJ) perustaminen ei ratkaise niitä ongelmia, joita syntyy ympäristömerkin myöntämisperusteiden monimutkaisesta määrittelyjärjestelmästä.
Ryhmämme kannattaa esittelijän kompromissialoitetta - teknisen ympäristömerkkikomitean perustamista komission alaisuuteen. Kannatamme myös esittelijän ehdotusta ottaa oikeusperustaksi perustamissopimuksen 100 a artikla.
Lopuksi me emme kannata komission ajatusta kansallisten ja yksityisten ympäristömerkkien täydellisestä yhdenmukaistamisesta niiden tuotteiden osalta, joille on myönnetty EU: n ympäristömerkki. Haluaisin myös viitata - herra Poggiolinin tavoin - pohjoismaiseen joutsenmerkkiin ja sininen enkeli -merkkiin. Ne olisi nykyisissä oloissa tunnustettava vahvoiksi merkeiksi. Ennen kuin me yhdenmukaistamme, meidän on asetettava määräaika, jotta me voimme tulevaisuudessa yhdistää merkit.
Lopuksi toivon, että komissio onnistuu saamaan Euroopan kansalaiset tietoisiksi vahvasta ympäristömerkistä.

Sjöstedt
Arvoisa puhemies, Poggiolinin mietintö merkitsee useimmissa asioissa sitä, että komission ehdotus paranee monilta kohdin. Jäljelle jää ainakin yksi suuri ongelma, nimittäin komission ehdotuksen 11.1 kohta, jossa käsitellään mahdollisuutta kieltää kansalliset ja monikansalliset ympäristömerkintäjärjestelmät.
Tarkoitan sitä, että rinnakkaisista järjestelmistä ei ole mitään haittaa. Ruotsissa, joka on yksi niistä maista, joilla on parhaiten toimiva ympäristömerkintä, meillä on kaksi kilpailevaa järjestelmää, mikä on ympäristömerkinnälle eduksi. Sitä paitsi ei ole lainkaan varmaa, että EU-kukka on saavuttanut saman laatutason tai kattaa yhtä monta tuotetta kuin olemassa oleva järjestelmä, edes viiden vuoden kuluttua. Silloin on ilmeinen vaara, että tuhotaan toimiva ympäristömerkintä, joka antaa hyvää tietoa kuluttajille. Komissio, joka aina muulloin tuntuu pitävän vapaasta kilpailusta, voisi pitää siitä tässäkin tapauksessa. Arvostaisimme sitä!
Sen perusteella olisi parasta, että koko 11.1 kohta poistettaisiin, toisin sanoen, että se pyyhittäisiin yli. Olemmekin esittäneet sitä koskevan tarkistuksen. Toiseksi parasta olisi, jos tarkistus 52 hyväksyttäisiin. Silloin rajoitettaisiin ainakin niitä mahdollisia haittavaikutuksia, joita kansallisiin järjestelmiin puuttuminen aiheuttaisi.

Hautala
Arvoisa puhemies, meillä on kaikki syyt tukea esittelijä Poggiolinin pyrkimyksiä parantaa Euroopan unionin ympäristömerkintöjä, mutta totuus on se, että tämä merkintäjärjestelmä ei tällä hetkellä toimi. Komission ehdotukseen sisältyy hyvin vakava virhe, johon kollegat Sjöstedt ja van Putten viittasivat. Eli tässä ei haluta sallia vapaata kilpailua eri merkintäjärjestelmien kesken, vaan komissio ehdottaa, että viiden vuoden kuluttua vapaaehtoiset ympäristömerkintäjärjestelmät poistuvat. Komissio kutsuu tätä harmonisoinniksi. Ihmettelen tätä kovasti, koska yleensähän komissio puolustaa vapaata kilpailua ja markkinataloutta.
Meidän mielestämme erittäin hyviä ja onnistuneita ympäristömerkintöjä ei pitäisi tällä tavalla lakkauttaa ja vetoan esittelijään, että hän hyväksyisi muutosehdotuksemme, joka lähtee siitä, että tällaista ei todellakaan tule tehdä kevytmielisesti. Parasta olisi, jos Tanskasta kotoisin oleva ympäristökomissaari suostuisi poistamaan komission ehdotuksesta sen kohdan, jossa nämä vapaaehtoiset merkinnät hävitetään viiden vuoden kuluttua, koska se tarkoittaa myös sitä, että ehkä maailman paras ympäristömerkintäjärjestelmä pohjoismainen joutsen saisi kuoliniskun.
Kysyn nyt kaikilta pitäisikö tämän kauniin ekokukkasen antaa myrkyllinen kuolinisku muun muassa meidän joutsenellemme, joka toimii erittäin hyvin. Se toimii sen takia, että kansalaisjärjestöt ovat mukana päättämässä ja koko prosessi on hyvin avoin.

Myller
Arvoisa puhemies, jatkan samaa teemaa. Se tieto, mikä ekomerkki on käytännössä paras, saadaan vain käytännössä ja markkinoilta. Ympäristömerkintä on lähes ainoa ympäristöpolitiikan keino, joka antaa kuluttajalle tietoa ympäristön kannalta mielekkäiden ostopäätösten teossa. Mitä suurempi määrä kuluttajia omaksuu ympäristömerkin ja vaatii sitä tuotteisiin, joita kuluttaa, sitä suuremmassa määrin tuottajat ryhtyvät valmistamaan ympäristön kannalta kestävämpiä tuotteita.
Tämän kuluttajien luottamuksen on saavuttanut pohjoismainen joutsenmerkki. Se on näkyvä ja luotettava. Täällä parlamentissa esimerkiksi kopiopapereihin on merkitty tämä merkki. Sen sijaan eurooppalainen ekomerkki on vielä kaukana yleisestä tunnettavuudesta ja sitä kautta hyväksyttävyydestä. Sitä ei tunneta sen enempää tuottajien kuin kuluttajienkaan keskuudessa.
Ympäristö- ja kuluttajansuojavaliokunta äänesti kokouksessaan siitä, tullaanko kansallisista ekomerkeistä luopumaan. Se, että niistä päätettiin viiden vuoden kuluessa luopua, tapahtui yhden äänen enemmistöllä. Nyt toivoisin, että kun asiaa käsitellään täysistunnossa, päädyttäisiin siihen tulokseen, että vain siinä tapauksessa, että yhteinen eurooppalainen ekomerkki on parempi kuin yksikään kansallinen merkki, se syrjäyttäisi kansalliset merkit. Muutoin on todella sääli, jos hyvin toimivat järjestelmät jollakin tavalla pyritään pilaamaan tai niiden vaikutusta heikentämään.

Hulthén
Arvoisa puhemies, haluan aloittaa kiittämällä esittelijää hyvästä mietinnöstä. Uskon, että yhteisellä eurooppalaisella järjestelmällä on mahdollisuus antaa kuluttajalle heidän tarvitsemaansa ohjausta, kun on kyse hyvien ja oikeiden ympäristövalintojen tekemisestä ja ympäristöystävällisesto valmistettujen tuotteiden saamisesta.
Haluan korostaa sitä, mitä van Putten sanoi, että yksi kukka riittää antamaan kuluttajalle oikeaa ohjausta; liian monta kukkaa aiheuttaa vain hämmennystä. Toivon myös, ettei ympäristömerkintää tulevaisuudessa rajoiteta ainoastaan tuotteisiin, vaan että meidän on ympäristömerkin avulla voitava merkitä myös kuljetuksia ja palveluita.
Monien muiden täällä olevien tavoin olen yhtä lailla huolestunut olemassa olevien järjestelmien poistamisesta - sekä yksityisten, alueellisten että kansallisten. Toivon todellakin, että sekä parlamentti että esittelijä kiinnittävät huomiota tähän huolenaiheeseen ja huolehtivat siitä, että saamme säilyttää jo nykyään olemassa olevat toimivat järjestelmät.

Bjerregaard
Arvoisa puhemies, aivan ensimmäiseksi haluan kiittää esittelijä Poggiolinia. Aion tarkastella tarkemmin mietinnön eri osia. Kuten on jo mainittu, yhteisön ympäristömerkkijärjestelmä on osa suurempaa strategiaa kestävämmän tuotannon ja kulutuksen edistämiseksi. Se sopii yhteen myös parlamentin tekemien ponnistusten kanssa, joiden tarkoituksena on parantaa kuluttajan asemaa ja tietoisuutta. Vaikka kahden viimeisen vuoden aikana onkin tapahtunut merkittävää edistystä nykyään olemassa olevan yhteisön järjestelmän kannalta, asetuksen täytäntöön panemisessa on ollut hieman vaikeuksia. Tähän mennessä saatujen kokemusten sekä neuvostolta tulleiden voimakkaiden ilmaisujen perusteella komissio on päätellyt, että järjestelmän lähestymistapaa, metodologiaa ja työmenetelmiä oli tarve parantaa ja tehostaa, jotta siitä saataisiin tehokkaampi ja avoimempi. Sen vuoksi komissio hyväksyi 10. joulukuuta 1996 ehdotuksen, jota käsittelemme tänään. Ei ole perustetta sille, että antaisin selvityksen asiasta vielä kerran. Parlamenttihan on selvittänyt erinomaisesti ehdotuksen taustalla olevia periaatteita.
Parlamentin jäsenten, jäsenvaltioiden, vastuussa olevien ympäristömerkkijärjestöjen ja kansalaisjärjestöjen kanssa käytyjen erilaisten epävirallisten keskustelujen perusteella komissio kuitenkin tunnustaa, että ehdotuksessa on useita kohtia, jotka eivät ole tarpeeksi hyviä. Komissiolla on kuitenkin periaatteellinen kanta, jonka mukaan komission on puolustettava omaa ehdotustaan parlamentin ensimmäisessä käsittelyssä. Ympäristövaliokunta ehdottaa muutamien laajojen tarkistusten tekemistä mietintöön ja komissio voi tällä hetkellä hyväksyä ympäristövaliokunnan tekemistä tarkistuksista ainoastaan tarkistukset 7 ja 34.
Komissio ei nykyisessä tilanteessa myöskään voi hyväksyä ainoatakaan 5 lisätarkistuksesta, joista täysistunnossa äänestetään. Haluaisin myös sydämellisesti kiittää esittelijää, herra Poggiolinia siitä erittäin suuresta työstä, jonka hän on tämän mietinnön hyväksi tehnyt. Mielestäni on luonnollista tiedottaa parlamentille siitä, että komissio päätösmenettelyn nykyisessä vaiheessa voi ainoastaan hyväksyä tämän rajallisen määrän tarkistuksia, mutta että komissio on menettelyn myöhemmässä vaiheessa kuitenkin halukas harkitsemaan lisäparannuksia ehdotukseen.
Komissio ottaa parlamentin lausunnon huomioon tarkastellessaan rahoitusselvityksen kohtia. Tarkistuksista minulla on tänään seuraavia kommentteja: mitä tulee Euroopan ympäristömerkkijärjestön perustamiseen, ympäristövaliokunta hylkää alkuperäisen ajatuksen ja ehdottaa teknisen ympäristömerkkikomitean perustamista. Haluaisin puolustaa järjestelmää, jonka olemme itse laatineet, sanomalla, että kysymys on mitä suurimmassa määrin siitä, voidaanko luotua rakennetta pitää oikeushenkilönä ja voiko sen puitteissa suorittaa ratkaistavina olevia teknisiä tehtäviä.
Myös komission alkuperäinen ehdotus ottaa käyttöön asteittainen ympäristömerkki hylättiin, kuten täällä tänään on mainittu ja tämä liittyy tarkistuksiin 5, 12, 26 ja 28. Ajatus siitä, että järjestelmässä olisi kukka ja sen lisäksi joitakin tiettyjä lisätietoja kuluttajille syrjäyttää alkuperäisen ehdotuksen, koska parlamentti ei hyväksy alkuperäistä ajatusta, jonka mukaan olisi useampia merkkejä, jotka antaisivat kuluttajille heidän tarvitsemiansa tietoja. Tämä tarkistus on mietityttänyt minua, mutta ymmärrän perustelun sellaisena kuin se on täällä parlamentissa tänään esitetty.
Sitten lopulta tarkistus asetuksen soveltamisalan laajentamisesta kattamaan myös palvelujen tarjoaminen. Tätä käsitellään tarkistuksissa 3 ja 14 ja sitä pidän yhtenä yhteisön ympäristömerkkijärjestelmän mielenkiintoisena kehittämismahdollisuutena. Se tarkoittaa kuitenkin, että muutamat ehdotuksen säännöksistä on kirjoitettava uudelleen ja meidän on syytä palata siihen toisena ajankohtana. Tarkistukset, jotka liittyvät ympäristömerkin käyttöä koskevien maksujen alentamiseen - tätä asiaa käsitellään tarkistuksissa 31-34 - menevät pitemmälle kuin komission ehdotus 4 000 ecun rajasta. Se on myös mielenkiintoinen ehdotus, mutta komissio ei ole arvioinut EMUn taloudellisia seurauksia, minkä vuoksi tarkistuksia ei voida hyväksyä.
Yksi tärkeä osa komission ehdotuksessa on laajentunut avoimuus ja parantunut mahdollisuus tulla kuulluksi. Aikaisemman ympäristömerkkiä käsiteleen neuvoa-antavan foorumin uudelleen perustaminen - puhe on nyt tarkistuksista 16, 17 ja 27 - on omalaatuinen ehdotus, jonka ympäristövaliokunta on hyväksynyt. Sen tavoitteena on ottaa tarkistetussa asetuksessa uudelleen käyttöön nykyinen eturyhmien kuuleminen. Neuvoa-antavan foorumin nykyinen rooli ei ole tyydyttävä, pääasiassa sen vuoksi, että sen panos voidaan ottaa huomioon hyvin myöhäisessä vaiheessa päätöksentekoa. Ajatusta uudistetusta ympäristömerkkiä käsittelevästä neuvoa-antavasta foorumista ei voida hyväksyä, osittain pienten ja keskisuurten yritysten ja Euroopan ulkopuolisten tuottajien epätyydyttävän edustuksen sekä teknisen asiantuntemuksen parantamistarpeen vuoksi.
Komissio voi tukea periaatetta hallituksista riippumattomille kuluttaja- ja ympäristöjärjestöille suunnatusta rahoituksesta, josta on kyse tarkistuksessa 17. Koska sellaisesta rahoituksesta on jo kuitenkin olemassa säännöksiä ympäristömerkkiasetuksen ulkopuolella, komissio pitää tätä tarkistusta tarpeettomana. Ympäristövaliokunta pyytää voimassa olevan oikeudellisen perustan - 130 s artiklan 1 kohdan - laajentamista kattamaan myös 100 a artiklan. Nämä kaksi artiklaa edellyttävät yhdessä, että sekä 189 c ja 189 b artikla otetaan myös esille ja koska nämä kaksi menettelyä ovat luonteeltaan ristiriitaisia - vähintäänkin nykyisten voimassa olevien säännösten kanssa - emme voi hyväksyä tätä tarkistusta.
Parlamentti on myös ehdottanut useita muita tarkistuksia, mutta kuten olen maininnut, emme voi tällä hetkellä tukea niistä kovinkaan monia, enkä aio käsitellä niitä kaikkia, paitsi jos parlamentti haluaa joistakin erityisistä tarkistuksista tarkemman selvityksen.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.
(Istunto keskeytettiin kolmeksi minuutiksi.)

Kyselytunti (komissio)
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana komissiolle osoitetut kysymykset (B4-0464/98).
Ennen kuin aloitamme, herra Wijsenbeek pyytää minulta puheenvuoroa menettelyä koskevaa esitystä varten.

Wijsenbeek
Arvoisa puhemies, tämä perustuu työjärjestyksen 41 artiklaan ja sen II liitteeseen. Olen esittänyt 31. maaliskuuta kysymyksen herra Kinnockille, jonka vuoro vastata kysymyksiin on tänään. Olen hieman yllättynyt siitä, että kun eilen jaettaessa asiakirjaa EP 268.631, johon kysymykset on koottu, havaitsin kysymykseni olevan kysymys numero 77 muiden kysymysten joukossa eli ei siis niiden kysymysten joukossa, joihin herra Kinnock aikoo vastata. Näin ollen siihen, että minun kysymykseeni vastattaisiin, on hyvin pienet mahdollisuudet. Haluan viitata siihen, että minun kysymykseni olisi pitänyt olla luettelossa neljäntenä, jotta herra Kinnock olisi voinut vastata siihen.
Nyt voin suureksi ilokseni huomata, että täällä on paikalla komissaari Van Miert käsittelemässä aihetta, johon minun kysymykseni liittyy, eli laivavakuutuksia ja laivavakuutusjärjestelmää. Minun kysymystäni kuuluisi normaalin käytännön mukaan käsitellä, ja tämän toimielimen puhemies voi päättää ainoastaan työjärjestyksen 41 artiklan perusteella, hyväksytäänkö kysymys vai ei. Puhemies on selvästi tehnyt niin, mutta en ymmärrä, kuinka komissio voi omavaltaisesti muuttaa kysymykseni vastaanottajaa ja ilmoittaa, että tämä kysymys ei sovi herra Kinnockille ja että en voi esittää kysymystä hänelle. Puhemiehemme pitäisi puuttua tähän asiaan, ja kysymyksen esittäjälle pitäisi ainakin ilmoittaa asiasta ennen sitä päivää, jolloin kysymys esitetään. Kysyn nyt teiltä etukäteen, haluaisiko herra Van Miert vastata kysymykseeni numero 77?

Puhemies
Herra Wijsenbeek, koska te tunnette hyvin työjärjestyksen - minun täytyy tunnustaa vaatimattomasti, että te tunnette sen paremmin kuin minä - te tiedätte, että kysymyksen käsiteltäväksi ottaminen kuuluu parlamentille, mutta se, kenelle komissaarille kysymys annetaan, kuuluu itse komissiolle. Näin ollen meidän on ainoastaan hyväksyttävä se, että komissio, herra Wijsenbeek, antaa jokaisen kysymyksen sille komissaarille, jonka sen käsityksen mukaan, on se oikea tai ei, on vastattava siihen. Juuri tämä on johtanut siihen tilanteeseen, joka koskee teidän kysymystänne. Pyytäisinkin näin ollen teiltä, että kun komissio on pannut merkille teidän meille esittämämme huomiot, voisimme aloittaa kyselytunnin, koska teidän huolenaiheenne on tämän puhemiehen valtuuksien ulkopuolella.
Aloitamme siis kyselytunnin.

Puhemies
Kysymys nro 39 Concepció Ferrer (H-0472/98):
Aihe: Tuotteiden vapaa liikkuvuus ja kuljetus
Ranskalaiset viljelijät ovat hyökänneet viimeksi kuluneina vuosina Euroopan unionin maihin matkalla olevien espanjalaisten hedelmä- ja vihannestuotteita kuljettavien kuorma-autojen kimppuun. Tuomioistuin tuomitsi viime joulukuussa Ranskan viranomaisten passiivisuuden, sillä ne eivät olleet estäneet hyökkäyksiä.
Ottaen huomioon, että Bretagnen alueella on tukittu teitä ja aiheutettu välikohtauksia varsin usein vuodesta toiseen, niin kysyn onko komissio muistuttanut Ranskaa sen velvollisuudesta varmistaa Euroopan unionin perustamissopimuksen 5 ja 7 artiklan noudattaminen?

Monti
Arvoisa puhemies, tuomioistuimen 9. joulukuuta 1997 tapauksessa C-265/95 julistaman tuomion seurauksena komissio on kääntynyt 9. maaliskuuta 1998 Ranskan viranomaisten puoleen pyytäen heitä noudattamaan heille yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 5, 30 ja 171 artiklan mukaisia valvoitteita sekä maataloustuotemarkkinoiden yhteismarkkinajärjestelyjä. Komissio on lisäksi esittänyt neuvoston asetusehdotuksen - KOM(97)0619/ lopull., joka annettu 18. marraskuuta 1997 - luodakseen mekanismin, jonka avulla komissio voisi pyytää jäsenmaata välittömästi ryhtymään tarpeellisiin toimiin, jotta erityisen vakavat esteet voitaisiin poistaa tavaroiden vapaan liikkuvuuden tieltä. Tällainen ehdotus on neuvoston ja parlamentin tarkasteltavana.
Vastauksessaan 9. huhtikuuta 1998 Ranskan viranomaiset ovat kuvanneet toimia, joita he pitävät sopivina omien velvollisuuksiensa täyttämiseen. Toimia toteutetaan kolmella tasolla ja niihin kuuluu erityisesti ranskalaisten ja espanjalaisten välinen sovinto, ennalta ehkäisevä mekanismi yleiseen järjestyksenpitoon sekä juridinen mekanismi.
On syntynyt uusia uhkia muista jäsenmaista peräisin olevien viljelytuotteiden myynnille Ranskassa, ja komissio valmistautuukin painostamaan Ranskan viranomaisia edelleen, kunnes ne suostuvat soveltamaan sovittuja toimia riittävän tiukasti ja tehokkaasti taatakseen maataloustuotteiden vapaan liikkuvuuden käytännössä.

Ferrer
Itse asiassa, arvoisa komissaari, en halua niinkään esittää lisäkysymystä kuin kiittää komissiota sen toimista tässä tapauksessa, sillä ei ole epäilystäkään siitä, että muun muassa niistä toimista, joita on toteutettu, riippuu se, noudatetaanko unionin keskeisiä oikeuksia todella, joista yksi on tavaroiden vapaa liikkuvuus. Se on paljon entistäkin tärkeämpää juuri nyt, kun pyrimme rakentamaan Eurooppaa yhdessä kansalaisten kanssa.
Se tosiseikka, ettei näitä oikeuksia noudateta, tunnetaan monesti ikään kuin niin, että Eurooppa olisi selin kansalaisiin. Näin ollen sen lisäksi, että kiitän teitä näistä toimista, haluaisin todella kehottaa teitä valvomaan edelleen sitä, että Ranska täyttää sitoumuksensa ja että nämä säännökset, nämä toteutetut toimenpiteet, voidaan todella panna täytäntöön, jotta varmistettaisiin välittömästi vapaa liikkuvuus.

Monti
Tässä kohdassa minäkin haluan edellisen puhujan lailla painottaa tämän asian tärkeyttä.
Vapaa liikkuvuus ei ole mitään toisarvoista, vaan ehdottoman keskeistä yhteismarkkinoiden uskottavuuden ja koko Euroopan rakentamiselle. Sen vuoksi komissio on muotoillut marraskuun 1997 asetusehdotuksen, johon viittasin, ja siksi muutenkin pyrimme saamaan tässä asiassa aikaan tyydyttävän lainsäädännöllisen ratkaisun käyttäen muuten sitä valtuutusta, jonka Eurooppa-neuvosto antoi komissiolle Amsterdamissa.

Sjöstedt
Kysymykseni käsittelee sitä lakiehdotusta, jonka komissio on esittänyt ministerineuvostolle taatakseen vapaan liikkuvuuden. Erityisesti ammattiyhdistysliike on arvostellut tätä lakiehdotusta melkoisesti. Työmarkkinoilla olevan vapaan lakko-oikeuden sekä toimien suorittamisoikeuden ja liikkuvuuden ylläpitämisen vaatimuksen välillä vallitseva mahdollinen ristiriita on huomattu. Esimerkiksi Tanskassahan oli äskettäin laaja lakko. On selvää, että se on vaikuttanut vapaaseen liikkuvuuteen eri tavoin.
Voiko komissio taata, ettei esitetty ehdotus millään tavalla rajoita ristiriitojen mahdollisuutta työmarkkinoilla ja työntekijöiden mahdollisuutta ryhtyä täysin laillisiin toimiin, jotka myös vaikuttavat kuljetuksiin?

Monti
Kiitän arvoisaa parlamentin jäsentä tästä kysymyksestä, joka antaa minulle tilaisuuden selvittää kaksi asiaa.
Ensinnäkin jo komission ehdottaman asetuksen muotoilussa tehdään selväksi - mielestäni oikein hyvin - että kyseessä ei missään nimessä ole lakko-oikeuden tai muiden jäsenmaiden lainsäädäntöjen takaamien perusvapauksien kyseenalaistaminen millään tavalla.
Kuitenkin näiden erityisesti neuvostossa käynnissä olevien jatkokeskusteluiden aikana komissio on jo moneen kertaan ilmaissut oman sitoumuksensa muotoiluihin, jotka tekevät tämän käsitteen ehdottoman selväksi. Asetusta ei voi siis millään tavalla tulkita siten, että se rajoittaisi tai häiritsisi näiden perusoikeuksien harjoittamista. Voin vakuuttaa asian olevan näin.

Von Habsburg
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, muistan, että meillä oli sama ongelma jo aikaisemmin, jolloin tullivirkailijoiden lakkojen vuoksi liikenne pysähtyi kokonaan. Teidän, arvoisa komissaari, pitäisi julkilausumassanne tai säännöissä, joita valmistelette, viitata ennen kaikkea siihen, että valtiot ovat vastuussa siitä, että vapaa liikkuminen on mahdollista Euroopassa. Kuinka ja kenen puolelta liikkumista sitten rajoitetaankin, vapaan liikkumisen takaaminen on valtion olennaisia tehtäviä.

Monti
Kiitän edustaja von Habsburgia hänen kysymyksestään ja huomautuksestaan, jotka koskivat erästä yhteismarkkinoiden perusvapautta. Tämä asetusehdotus perustuu tavaroiden vapaaseen liikkuvuuteen, ja sisämarkkina-asioita käsittelevä neuvosto on jo monta kertaa vakuuttanut - viimeksi 30. maaliskuuta - poliittista tahtoaan löytää asianmukainen vastaus Eurooppa-neuvoston antaman valtuutuksen mukaisesti.
Neuvoston työryhmän useissa kokouksissa jäsenmaat ja puheenjohtajamaa ovat tuoneet esille monia ratkaisuehdotuksia, kun taas komissio on puolestaan pitänyt kiinni omasta alkuperäisestä kannastaan asetuksen suhteen.
Puheenjohtajamaan viimeinen ehdotus muodostuu asetuksesta, joka myös perustuu 235 artiklaan, ja päätöslauselmasta. Asetus toisi kolme uutta elementtiä, jotka mainitsen teille tehdäkseni asian konkreettiseksi: ensinnäkin jäsenmaiden velvollisuuden ryhtyä toimiin esteiden poistamiseksi asetuksen mukaisesti sekä tiedottaa asiasta komissiolle; toiseksi hälytysjärjestelmän - varhaisvaroitusjärjestelmän - luomisen, ja kolmanneksi tiedonannon komissiolta.
Puheenjohtajamaa toivoo saavansa tästä viimeisestä ehdotuksesta aikaan poliittisen yksimielisyyden sisämarkkina-asioita käsittelevän neuvoston kokouksessa toukokuun 18. päivänä eli ensi maanantaina. Tällä välin komission ehdotus on tutkittavana Euroopan parlamentissa: talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevä valiokunta, oikeusasioita ja kansalaisten oikeuksia käsittelevä valiokunta sekä sosiaali- ja työllisyysasiain valiokunta kokoontuivat jo kerran huhtikuussa.
Eri toimielimemme, herra Habsburg, lähentyvät parhaillaan toisiaan tutkiessaan keinoja, joilla voidaan entistä paremmin - lakko-oikeutta loukkaamatta - turvata muut perusoikeudet. Samalla voidaan paremmin turvata tämä tavaroiden vapaan liikkuvuuden olennainen ehto.

Puhemies
Kysymys nro 40 Graham Watson (H-0491/98):
Aihe: Jalkapallon 1998 MM-kisojen pääsylippujen jakelujärjestelmä
Onko komissio tyytyväinen ranskalaisen järjestelykomitean päätökseen myydä maailmanmestaruuskilpailujen jäljellä olevat pääsyliput puhelimitse?

Van Miert
Arvoisa puhemies, te olette varmaankin tietoisia tämän asian tilanteesta. Me olemme keskustelleet asiasta tämän parlamentin täysistunnossa. Tiedätte, että komissio ei ollut samaa mieltä siitä tavasta, kuinka lipunmyynti järjestettiin, ja olemme myös painostaneet siihen, että vielä jäljellä olevat liput, joita on koko määrästä vain 5 tai 6 %, annettaisiin hyvityksenä Ranskan ulkopuolella asuvien Euroopan unionin kansalaisten saataville.
Komitea ei valitettavasti hyväksynyt tätä, ja te tiedätte, että me jatkamme rikkomuksesta johtuvaa menettelyä ja että me olemme laatimassa nyt muistutusta, josta käytetään englanniksi nimitystä statement of objection .
Kysymys on tarkemmin ottaen siitä, että järjestelykomitea on aikonut asettaa jäljellä olevat 110 000 pääsylippua myyntiin siten, että myös Ranskassa asuvat voisivat ostaa pääsylippuja Ranskan ulkopuolella asuvien lisäksi. Yksi myönteinen asia voidaan kuitenkin ilmoittaa, nimittäin pääsylippuja on tullut 60 000 lisää. Nämä pääsyliput oli tarkoitettu Euroopan ulkopuolisille jalkapallojärjestöille, mutta niitä ei kuitenkaan saatu myydyksi. Eli niille oli tarjolla enemmän pääsylippuja kuin ne tarvitsivat. Nämä 60 000 pääsylippua on nyt asetettu lisäeränä Euroopan unionin kansalaisten saataville, mikä on myönteinen asia. Haluan painottaa, että kysymys on siis yhteensä 170 000 pääsylipusta.
Tiedätte, että käyttöön on otettu kymmeniä puhelinlinjoja, jotta kansalaiset voisivat yrittää saada pääsylipun puhelimitse. Uskon, että järjestelmä toimii yleisesti aivan hyvin. Me olemme saaneet tietoja, joiden perusteella yritämme nyt tällä hetkellä selvitellä, onko syrjintää tapahtunut. En voi toistaiseksi kertoa teille enempää, mutta jos meistä näyttää, että syrjinnästä on merkkejä, asia tutkitaan välittömästi. Jos teillä on asiaan liittyvää tietoa, ilmoittakaa siitä meille. Tilanne on suunnilleen tällainen tällä hetkellä.

Watson
Kiitoksia, komissaari. Te puhuitte myönteisistä puolista. Jos tässä asiassa on myönteisiä puolia, niitä on vain sen verran kuin kaikissa pilvissä on hopeista reunaa. Vuoden 1998 MM-kisojen järjestelyt ovat olleet surkeat: yli 60 % lipuista on varattu yksinomaan Ranskan kansalaisille huolimatta komission puuttumisesta asiaan, ja ranskalainen järjestelykomitea on kieltäytynyt antamasta edes 160 000 lippua myytäväksi Ranskan ulkopuolella oleville jalkapallofaneille.
Komissaari, FIFA ja ranskalainen järjestelykomitea pitävät pilkkanaan EU: n lainsäädäntöä. Koska pelkäsimme, että komissio ei puuttuisi asiaan, minä ja muut parlamentin jäsenet olemme vieneet asian oikeuteen. Esitän teille tänään seuraavat kysymykset. Yhtyykö komissio nostamaamme kanteeseen? Mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä omalta osaltaan ja kuinka pitkälle se aikoo mennä tavoitteensa saavuttamiseksi? Ei voida sanoa, että lippujen puhelinmyynti toimii vaivattomasti: jokainen brittiläinen fani, joka on yrittänyt saada yhteyden Ranskaan, tietää hyvin, että "vaivaton" kuvaa kaikkea muuta kuin sitä, miten tämä linja toimii.

Van Miert
Arvoisa puhemies, koska asiaa on jo käsitelty täysistunnossa, siitä ei ole aihetta järjestää uutta keskustelua. Te tiedätte aivan hyvin, mitä minä sanoin: me emme ehdottomasti hyväksy tällaista järjestelyä, ja siksi sitä olisi tarkistettava.
Minun on sanottava, että vuoden 2000 EM-kisojen - jotka pidetään Hollannissa ja Belgiassa, kuten tiedätte - järjestäjät käyvät jo neuvotteluja komission yksiköiden - omien virkailijoideni - kanssa, jotta ongelmat voidaan selvittää nyt , ennen kuin yhtäkään lippua on myyty. Viesti on siis mennyt hyvin perille. Se on myönteinen tulos.
Muilta osin, kuten tiedätte, me jatkamme asianmukaista menettelyä, mutta meidän on toimittava sääntöjen mukaisesti. Lakitermeillä ilmaistuna meidän on pitäydyttävä sääntöjen sallimissa rajoissa. Vahvistan vielä, että me toimimme tällä tavalla loppuun saakka. Komissio noudattaa kuitenkin tavanomaista menettelyään, todennäköisesti 86 artiklan mukaisesti, ja siksi on selvää, että me emme sekaannu siihen, mitä te teette, vaan jatkamme omaa tietämme. Tilanne on tämä.

Larive
Arvoisa komissaari Van Miert, voitteko sanoa, mitä hyötyä on niistä kalliista tutkimuksista, joita PO X on teettänyt vuonna 1993. Minä toimin tuolloin urheiluasioiden esittelijänä, ja kyseinen pääosasto on tuottanut valtavasti aineistoa EU: n vaikutuksesta urheiluun. Jo viisi vuotta sitten siis kirjoitettiin kolme sivua valikoivasta lipunmyynnistä. Komission kanta on mietinnössä mustaa valkoisella, ja tässä viisi vuotta vanhassa tekstissä sanotaan, että valikoiva lipunmyynti on täysin ristiriidassa 85 ja 86 artiklan kanssa. Olen iloinen siitä, että aiotte nyt seurata vuoden 2000 EM-kisojen belgialaisten ja alankomaalaisten järjestäjien toimia. Haluan kysyä, miksi kaikki on kestänyt näin kauan ja eikö kalliista tutkimuksista ole ollut mitään hyötyä?

Puhemies
Kiitos, rouva Larive.
Anteeksi, herra Van Miert, mutta tilanne on se, että kun te kuuntelette kysymystä, joka on esitetty jollakin teidän tuntemistanne kielistä, te ette muista, että meillä on tulkkausjärjestelmä, joka tarvitsee tietyn ajan tiedottaessaan kaikkia parlamentin jäseniä ja ennen kaikkea tätä puhemiestä. Näin ollen en keskeyttänyt teitä siksi, että olisitte ryhtynyt puhumaan spontaanisti, vaan siksi, että me emme olleet vielä kuulleet rouva Lariven kiinnostavaa puheenvuoroa kokonaisuudessaan. Näin ollen pyydän teitä nyt vastaamaan rouva Lariven kiinnostavaan kysymykseen.

Van Miert
Kuten itse ilmoititte, nämä tutkimukset on suoritettu PO X: n tarpeisiin. Niissä on kysymys yleisestä politiikasta, mutta te tiedätte, että PO IV käsittelee kilpailuasioita. Menneisyydessä on ollut kaikenlaisia tilanteita, kuten esimerkiksi pääsylippujen myynti on ollut kytkettynä matkojen myyntiin tai esimerkiksi hotellihuoneisiin. Me olemme aina olleet sitä mieltä, että niin ei saa toimia. Jos asiakas itse haluaa niin, se ei ole mikään ongelma, mutta matkatoimisto ei saa asettaa mitään tällaisia ehtoja. Me saamme vieläkin joskus valituksia, koska tällaista näyttää tapahtuvan siellä täällä. Niinpä olemme samalla tosiaan puuttuneet joihinkin ongelmakohtiin.
Nyt on ollut kysymys toisenlaisesta syrjinnästä, eli suurin osa pääsylipuista on varattu yhden maan kansalaisille. Kun asia tuli selvästi ilmi, ryhdyttiin toimenpiteisiin. Ikävä kyllä suurin osa lipuista oli jo ehditty myydä.
Haluaisin vielä muistuttaa, että tällaista on tapahtunut myös aikaisemmin, ilman että asiasta olisi juurikaan valitettu. Tässä tilanteessa on uutta se, että kyseistä toimintaa ei enää hyväksytä ja että Euroopan unionin kansalaiset oikeutetusti ajattelevat, että heillä on oikeus hankkia pääsylippuja ilman syrjintää.
Olen iloinen tästä ja vakuutan vielä kerran, että huolehdimme siitä, että tulevissa urheilutapahtumissa tällaista ei enää pääse tapahtumaan. Kaikkia on nyt varoitettu. Haluaisin kuitenkin vielä muistuttaa siitä, että ei ole tarkoitettu, että urheilujärjestöt kääntyvät komission puoleen. Enimmäkseen ne kiistävät komission valtuudet. Nyt ei ole paljoa kiisteltävää, ei minun tekemisistäni eikä liioin komission toimivaltuuksista ainakaan kilpailukyvyn suhteen. Toinen asia onkin, hyväksyvätkö urheilujärjestöt asian. Siitä haluaisin vielä muistuttaa.

De Coene
Arvoisa komissaari, teidän vastauksistanne ei ilmene, olemmeko todella tasavertaisia kumppaneita. Mielestäni tässä ei ole kysymys siitä, kuka on eniten oikeassa. Mielestäni meillä on yhteiset viholliset, jotka korporatiivisine liittoineen ajattelevat olevansa eurooppalaisen lainsäädännön ulottumattomissa.
Teidän mielestänne kytkykauppa ei ole ongelma, mutta meidän tietojemme mukaan CFO on velvoittanut 17 tunnettua matkatoimistoa järjestämään kytkykauppaa. Ranskan ulkopuolelta ei voi hankkia lippuja, tai lippuja hankkiessa joutuu sitoutumaan monenlaisiin ehtoihin. Voin kertoa teille esimerkkinä sen, että yhdessä maassa pääsylippujen myynti on annettu yhdelle tai useammalle matkatoimistolle. Haluankin kysyä, eikö meidän pitäisi ryhtyä toimenpiteisiin kytkykauppaa vastaan. Toiseksi me aiomme kääntyä asiassa yhteisöjen tuomioistuimen puoleen. Eikö teidänkin mielestänne tuomioistuimen ennakkoratkaisu voisi auttaa teitä työssänne, jota meidän oikeastaan pitäisi tehdä yhdessä.

Van Miert
 Parlamentilla on vapaus olla mitä mieltä se haluaa. Komission täytyy pidättäytyä niissä keinoissa, joita sillä on käytettävissään. Jos toteamme, että esimerkiksi 86 artiklaa on jätetty noudattamatta, me ryhdymme toimenpiteisiin, muuten emme. Te tiedätte kuitenkin, mikä meidän tavoitteemme on, ja haluan vielä vahvistaa sen täällä tänään.
Jos teillä on tiedossanne sellaisia tekoja, jotka ovat sovitun vastaisia, ilmoittakaa niistä meille. Minun täytyy tunnustaa, että olen itse asiassa saanut jo pari kirjettä Belgiasta sellaisilta kansalaisilta, jotka ovat yrittäneet hankkia pääsylippua normaalilla tavalla ja ilmoittaneet, että he eivät saa pääsylippuja, jos he eivät osta samalla muuta. Tämä ei ole oikein. Myynti ei saa myöskään pysähtyä rajoille. Esimerkiksi saksalaiselle ei saa kieltäytyä myymästä pääsylippua. Niin ei saa tapahtua, siitä on sovittu selkeästi. Minä kuitenkin pelkään teidän laillanne, että tällaista tapahtuu siellä täällä, kun ajatellaan sitä, että aikaisemminkin on tapahtunut usein sellaista, mikä ei ole sallittua. Jos meillä on jokin mahdollisuus tehdä asialle jotain, silloin me toimimme ja tehokkaasti, sen voin teille luvata.

Puhemies
Paljon kiitoksia, herra komissaari.
Herra Wijsenbeek pyytää minulta puheenvuoroa menettelyä koskevaa esitystä varten. Herra Wijsenbeek, sallikaa minun muistuttaa teille, että joka kerta, kun te pyydätte minulta puheenvuoroa menettelyä koskevaa esitystä varten, minä myönnän sen teille, mutta teidän menettelyä koskeville esityksillenne uhraamanne aika vie aikaa tämän parlamentin muiden jäsenten kysymyksiltä. Teillä on puheenvuoro.

Wijsenbeek
Arvoisa puhemies, puhun lyhyesti. Esitän teille työjärjestyksen II liitteen b-osan 2 kohdan perusteella pyynnön - ja haluaisin teiltä mielelläni vastauksen pyyntöön - siitä, että kysymys 77 otetaan käsiteltäväksi, koska komissaari Van Miert on vielä paikalla.

Puhemies
Herra Wijsenbeek, minun on sanottava teille, että järjestys on jo vahvistettu aikaisemmin yhdessä parlamentin puhemiehen ja komission kanssa ja että tämän istunnon kuluessa tämän puhemiehen on mahdoton muuttaa ennalta vahvistettua järjestystä. Merkitsen asian muistiin ja välitän sen puhemiehelle ja komissiolle, mutta en missään tapauksessa, herra Wijsenbeek, muuta aiemmin vahvistettua järjestystä.
Kysymys nro 41 Marie-Paule Kestelijn-Sierens (H-0440/98):
Aihe: Lääkeaineiden myynti Internetin välityksellä
Ottaen huomioon Internetin välityksellä tapahtuvan yhä lisääntyvän lääkeaineiden tarjonnan ja valvomattoman myynnin, voiko komissio ilmoittaa, millä tavoin se aikoo varmistaa sen, että Internetin välityksellä lääkeaineita tarjoavat tahot täyttävät kaikki yhteisölliset ja kansalliset määräykset, jotka liittyvät myyntilupaan, lääkeaineiden mainostamiseen sekä sellaisten lääkeaineiden myyntiin, joita on mahdollista saada ainoastaan lääkärin määräyksestä? Mitä toimenpiteitä komissio voi ja aikoo toteuttaa tämän asian yhteydessä ongelman kansainvälisen ulottuvuuden huomioon ottaen, jotta kuluttajia voitaisiin suojella Internetin välityksellä tapahtuvalta kontrolloimattomalta lääkeaineiden myynniltä?

Bangemann
Arvoisa puhemies, kysymyksen täytyy sisältää kaksi vastausta. Ensimmäinen vastaus on erittäin muodollinen ja viittaa siihen, mitä me yhdessä olemme jo tehneet huolehtiaksemme siitä, että lääkkeiden kauppa Internetissä sujuu määräysten mukaisesti, ja toisen vastaus käsittelee tämän määräyksen täytäntöönpanoa käytännössä.
Ensiksikin voi olla rikkomus yhteisön lainsäädäntöä vastaan, jos ei esimerkiksi ole lupaa markkinoida myytävänä olevaa lääkettä. Tämän luvan avullahan pyritään takaamaan lääkkeen laatu, turvallisuus ja vaikutus. Voidaan myös rikkoa direktiiviä, jossa kielletään erityisesti reseptilääkkeiden julkinen mainonta, ja tietenkin voidaan myös rikkoa sitä direktiiviä vastaan, joka nimenomaan antaa jäsenmaille oikeuden kieltää harjoittamasta etälääkekauppaa niiden toimivaltaan kuuluvalla alueella.
Lisäksi voidaan rikkoa myös kansallisia määräyksiä, lääkekaupan monopolia tietyissä jäsenvaltioissa ja niin edelleen. Nämä kaikki ovat selviä oikeudellisia määräyksiä. Kysymys kuuluu tietenkin vain, ja se on oikeastaan tärkeä kysymys: mitä vaikutusta niillä on käytännössä? Käytännössä voi syyttää jokaista yritystä, joka unionista käsin syyllistyy sellaisiin rikkomuksiin, sillä tietenkin voi rangaista omia alamaisiaan lainrikkomuksista. Koska Internet kuitenkin on yhä tärkeämmäksi muuttuva kansainvälinen järjestelmä, on käytännössä, mutta myös oikeudellisesti, mahdotonta nostaa syytteitä sellaisia yrityksiä tai yksittäisiä henkilöitä vastaan, jotka toimivat unionin lainsäädännön tai kansallisten määräysten ulkopuolella oman kotimaansa lakien mukaisesti. Jos ne tai he noudattavat oman kotimaansa lakeja, niillä on ilman muuta oikeudellinen suoja. Jos ne tai he rikkovat näitä lakeja, rikkomuksesta rankaiseminen on kunkin asianomaisen maan asia.
Toisin sanoen: meillä on vain rajalliset mahdollisuudet. Me voimme toimia omia yrityksiämme mutta emme muita vastaan. Siksi olemme tehneet useita aloitteita säännelläksemme sitä kansainvälisesti. Se olisi vähintäänkin kansainvälisesti pätevä oikeudellinen perusta. Me keskustelemme sekä itsesääntelyä koskevista kysymyksistä teollisuuden kanssa että yhteisistä säännöistä muiden valtioiden kuten myös kansainvälisten järjestöjen kanssa, tässä tapauksessa WHO: n kanssa löytääksemme sellaiset säännöt. Haluan kuitenkin heti viitata seuraavaan: vaikka onkin kansainvälisiä sääntöjä, Internetin teknisen luonteen vuoksi ei ole yksinkertaista valvoa rikkomuksia niitä vastaan ja rangaista niistä. Se on aina pidettävä mielessä, ja siksi me oikeastaan etsimmekin enemmän käytännön mahdollisuuksia kuin oikeudellisia määräyksiä, tai joka tapauksessa emme etsi pelkästään oikeudellisia määräyksiä, koska ne eivät voi taata tarpeellista suojaa.

Kestelijn-Sierens
Arvoisa puhemies, haluan kiittää komissaaria hänen vastauksestaan. Olisin mielelläni kuullut komissaarilta, mitä hän aikoo tehdä tälle ongelmalle unionissa. Kysymys on luonnollisesti kuluttajien suojelemisesta, kun Internetin kautta voidaan myydä ilman lääkärin määräystä sellaisia lääkkeitä, joiden ostamiseen pitäisi olla lääkärin määräys. Asiasta on kaksi vahvaa esimerkkiä. Ajatelkaapa melatoniinia, jota on Yhdysvalloissa saatavilla ilman lääkärin määräystä mutta johon tarvitaan täällä lääkärin määräys. On olemassa myös uusi Viagra-niminen lääke, jota saa vapaasti Internetin kautta ilman lääkärin määräystä, mutta jonka käytöstä voi käyttäjälle aiheutua kielteisiä seurauksia. Mitä komissaari aikoo tehdä väärinkäytösten tutkimiseksi, ja onko hän jo saanut tietoa tietyistä väärinkäytöksistä? Toisin sanoen, millä tavalla tilannetta voidaan valvoa?

Bangemann
Rouva parlamentin jäsen toistaa jälleen kerran kysymyksen, jonka hän on jo kirjallisesti esittänyt, ja minä voisin nyt toistaa vastaukseni, jonka olen jo antanut. Se ei kuitenkaan vie meitä asiassa eteenpäin. Olen sanonut: meillä on sellaisia oikeudellisia määräyksiä unionissa, jäsenvaltioissa, jotka voivat riittävästi suojella kuluttajaa.
Te itse olette kuitenkin lainannut tapausta, johon nämä oikeudelliset määräykset eivät pure. Jos esimerkiksi jokin lääke sallitaan USA: ssa, joka ei varmasti ole mikään villi kehitysmaa, jossa voi myydä kaikkea mahdollista, silloin valmistaja tai joku, joka haluaa tarjota tätä lääkettä, voi tietenkin tehdä sen Internetin kautta. Se ei ole kiellettyä. Se ei ole meidän lakiemme mukaan sallittua Euroopassa, mutta hän ei menekään Eurooppaan, hän tarjoaa sitä Amerikasta käsin.
Tämän infrastruktuurin teknisestä luonteesta johtuu, että Internet ulottuu kaikkiin mahdollisiin maailman maihin. Siksi kauppiaan on - joka tapauksessa kansainvälisen oikeuden perusteella - mahdollista tarjota tuotetta Amerikassa, ja hän voi myös, jos eurooppalainen kuluttaja haluaa, lähettää sen tälle rikkomatta eurooppalaista oikeutta. Kuluttaja itse ei syyllisty rikkomukseen eikä riko lakia, ellei hän osta lääkkeitä, jotka on selvästi kielletty. Mutta kuluttaja ei syyllisty rikkomukseen tässä tapauksessa, jonka mainitsitte.
Siis meille ainoa mahdollinen järjestely on se, että pyrimme saamaan aikaan kansainvälisen sopimuksen, jossa esimerkiksi amerikkalainen valmistaja omaehtoisesti sitoutuu toimittamaan lääkkeitään vain niihin maihin, joissa ne ovat saatavilla ilman reseptiä. Mistään muusta ei ole hyötyä. Me emme voi poistaa ongelmaa pelkillä oikeudellisilla määräyksillä.
Meillä on muuten myös kilpailuun liittyvä ongelma, sillä jos nämä rajoitukset, joista me täällä puhumme, koskevat eurooppalaisia yrityksiä ja apteekkeja, silloin me koemme, että nämä apteekit tai kauppiaat tai yritykset joutuvat kilpailussa huonompaan asemaan kuin muissa maissa, joissa sellaisia lääkkeitä saa myydä vapaasti. Meillä on siis myös teollisuuttamme koskeva ongelma, ja sitä ei kyetä ratkaisemaan yksinkertaisesti sillä, että säädämme uuden lain, päinvastoin. Olen vakuuttunut siitä, että meidän on tutkittava olemassa olevia lakeja tehdäksemme oikeutta molemmille, sekä kuluttajasuojalle, että tietenkin myös teollisuutemme kilpailukyvylle.

Puhemies
Arvoisat jäsenet, herra Bangemannin vastattua komissiolle esitettyjen kysymysten ensimmäiseen osaan varattu aika on kulunut. Näin ollen kysymyksiin nro 42 ja 43 vastataan kirjallisesti.

Puhemies
Kysymys nro 44 Richard Howitt (H-0488/98):
Aihe: Vammaiset ja kehitysyhteistyö
Maailmassa on enemmän kuin 500 miljoonaa vammaista, ja heistä suurin osa asuu kehitysmaissa. Koska köyhyyden poistamista ja ihmisoikeuksia pidetään Lomen sopimuksen tärkeinä ja olennaisina osina, Euroopan unionin olisi kiinnitettävä erityistä huomiota myös AKT-maiden vammaisten tilanteeseen. Miten pitkälti komissio on aikaisemmin tukenut AKT-maiden vammaisiin kohdistuvia kehityshankkeita, ja pyrkiikö se siihen, että vammaisia pidetään erityisenä kehitystyön kohderyhmänä komission toimintalinjoissa tulevaisuudessa?

Pinheiro
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, Maastrichtin sopimuksen jälkeen solmitun neljännen Lomén sopimuksen tavoitteena on edelleenkin köyhyydenvastainen taistelu sekä ihmisoikeuksien ja demokratian periaatteiden kunnioittaminen.
Tämä pyrkimys korostuu entisestäänkin nyt käsiteltävässä neuvottelumandaatissa, jota komissio ehdottaa parlamentille ja neuvostolle ja joka koskee uutta kumppanuutta eli uutta yhteisön ja AKT-maiden välille solmittavaa sopimusta.
Antaakseni suoran vastauksen parlamentin jäsenen esittämään kysymykseen yhteisö ei ole tähän mennessä kuitenkaan varsinaisesti pitänyt vammaisille annettavaa apua kehitystyönsä ensisijaisena tavoitteena. Siitä huolimatta yhteisö tukee terveydenhuoltojärjestelmien uudistamis- ja parantamishankkeidensa välityksellä lukuisia toimia, joiden tarkoituksena on auttaa sodan uhreja ja erityisesti henkilömiinojen ja vammautumista aiheuttavien sairauksien uhreja.
Tämä on konkreettinen tilanne esimerkiksi Angolassa, Mosambikissa ja monissa muissakin maissa, jotka eivät kuulu AKTmaiden piiriin, kuten Kamputseassa. AKT-maissa nuo hankkeet saavat rahoitusta Euroopan kehitysrahaston lisäksi myös erinäisistä hätäapuun ja jälleenrakennukseen tarkoitetuista budjettimäärärahoista.
Yhteisö tukee myöskin lukuisten kansalaisjärjestöjen toimintaa; niihin lukeutuvat muun muassa järjestöt kuten Handicap International, Help the Aged, Lääkärit ilman rajoja ja monet muut. Niiden toiminnassa pyritään kehittämään esimerkiksi ortopedisia laitoksia, lääkitystä, infrastruktuuria, ammattikoulutukseen liittyviä toimia ja muun muassa palovammojen uhreille tarkoitettuja terveydenhuoltohankkeita. Komission tarkoituksena on entisestään tehostaa tätä aluetta seuraavassa Lomén sopimuksessa, sillä arvioiden mukaan pelkästään eteläisessä Afrikassa on yli 60 000 henkilömiinojen uhrina vammautunutta ihmistä.

Howitt
Arvoisa puhemies, kiitän komissaaria hänen myötätunnostaan. Minun on kuitenkin sanottava, että olen eri mieltä asiasta ja minusta tuntuu, että valtaosa parlamentin jäsenistä on eri mieltä, jos sanotaan, että vammaisuus ei ole ensisijainen asia Euroopan unionin ja AKT-maiden välisessä kehitystyössä. Pyydän komissaaria pohtimaan neuvottelujen aikana, olisiko meidän aiheellista korostaa vammaisuutta, kun joka neljännessä kehitysmaiden köyhässä perheessä on vammainen perheenjäsen - samaan aikaan kun ainoastaan 3 % koko maailman 500 miljoonasta vammaisesta on lukutaitoisia, kun alle 5-vuotiaiden lasten kuolleisuus on kehitysmaissa huomattavasti alle 20 %, mutta vammaisten lasten osalta luku on 60-80 %. Ei todellakaan pitäisi olla mitään sen tärkeämpää kuin korjata tämä epäkohta. Voisiko komissaari vastauksessaan lisäkysymykseeni ilmaista täsmällisemmin, kuinka paljon todella annamme tukea tähän tarkoitukseen? Hän ei sanonut sitä vastauksessaan. Voisiko hän kertoa meille, miten hän aikoo ottaa huomioon tämän aiheen AKT: n kanssa käytävissä neuvotteluissa?

Pinheiro
Tämä ei ole tähän mennessä kuulunut ensisijaisiin aiheisiin. Esitin vastauksessani tosiasioita. Me olemme toimineet monilla alueilla, joilla vammaiset ovat tavalla tai toisella olleet huomiomme kohteena, esimerkiksi jalkaväkimiinojen vastaisen toiminnan yhteydessä Etelä-Afrikassa.
Vammaiset otetaan mielestäni huomioon keskeisissä toimissamme, erityisesti terveydenhuoltojärjestelmien kehittämisen yhteydessä. Sanon kuitenkin rehellisesti, että se mikä puuttuu, on vammaisten sopeuttaminen yhteiskuntaan. Koulutusta ei tosiasiassa ole mainittu tähän mennessä tekemissämme sopimuksissa. Otan kuitenkin huomioon ehdotuksenne, erityisesti siksi, että joistakin maista saatavat luvut osoittavat, että tällä alalla on ryhdyttävä toimenpiteisiin.

Puhemies
Kysymys nro 45 Bernd Posselt (H-0463/98):
Aihe: Pakolaisten aiheuttaman työtaakan jakaminen
Mihin toimenpiteisiin on tähän mennessä ryhdytty sen aloitteen suhteen, joka koskee lyhyellä varoitusajalla saapuvien suurten pakolaismäärien ja turvapaikanhakijoiden aiheuttaman työtaakan jakamista?

Gradin
Arvoisa puhemies, komissio esitti maaliskuussa 1997 ehdotuksen yhteisestä toimesta koskien tilapäistä suojaa tilanteissa, joissa suuret ihmisjoukot pakenevat. Ehdotuksen 5 artiklassa viitataan siihen, että erilaisia tukia on mahdollista tarjota jäsenvaltioille, jotka vastaanottavat erityisen suuren määrän ihmisiä, jotka tarvitsevat kansainvälistä suojaa. Ajatuksena on, että sellaista tukea koskeva päätös on tehtävä komission laatiman vuosittaisen tilannekatsauksen perusteella.
Ehdotus on samansuuntainen kuin ministerineuvoston aikaisemmat kannanotot. Ajattelen erityisesti 25. syyskuuta 1995 hyväksyttyä päätöslauselmaa, jossa käsitellään pakenevien ihmisten vastaanottamiseen ja tilapäiseen ylläpitoon liittyvän vastuun jakamisesta. Ajattelen myös sitä neuvoston päätöstä, joka tehtiin 4. maaliskuuta 1996 ja jossa käsitellään sitä, miten Euroopan unionin on toimittava jakaakseen tilapäistä suojaa tarvitsevia ihmisiä koskevan vastuun.
Ministerineuvostossa on keskusteltu komission ehdotuksesta viime vuoden aikana useissa yhteyksissä, etenkin Luxemburgin puheenjohtajuuskaudella. Tämä kysymys oli päiväjärjestyksessä jopa Monsdorfissa lokakuussa 1997 pidetyssä epävirallisessa neuvoston kokouksessa. Silloin käydyt keskustelut osoittavat, että kysymys työtaakan jaosta vaatii jatkuvaa harkintaa. Joidenkin jäsenvaltioiden mielestä komission ehdotuksen 5 artikla menee liian pitkälle; toisten mielestä se on liian rajattu.
Ministerineuvosto kysyi komission toivomuksesta myös parlamentin mielipidettä, mistä te luonnollisesti olette tietoisia. Parlamentti asettui tukemaan ehdotusta 23. lokakuuta 1997. Saimme silloin 22 tarkistusta; kahdessa niistä, tarkistuksissa 12 ja 13, viitattiin juuri siihen, että vastuun jakamista koskevaa artiklaa on laajennettava ja että siitä olisi tehtävä konkreettisempi. Tätä taustaa vasten komissio on pohtinut erillisen vastuun jakamista käsittelevän ehdotuksen esittämistä. Syy on se, että olisi erittäin ikävää, jos henkilöiden tilapäistä suojaa koskeva aloite viivästyy juuri vastuun jakamiseen liittyvän kysymyksen vuoksi.
Arvoisa puhemies, toivon nyt, että komission erillinen ehdotus johtaa ratkaisuun. Toivon sen vuoksi, että me Itävallan puheenjohtajuuskauden aikana emme ainoastaan pääse ratkaisuun tilapäisestä suojasta vaan löydämme myös ratkaisun työtaakan jakamisen ongelmaan.

Posselt
Arvoisa puhemies, arvoisa rouva komissaari, suuret kiitokset tarkasta vastauksestanne. Siitä huolimatta en aivan ymmärtänyt sitä, onko komissio nyt esittänyt neuvostolle konkreettisen ehdotuksen henkilökohtaisesta vastuun jakamisesta. Minulle nimittäin sanotaan toistuvasti, että komissio ei halua esittää sitä, koska se olettaa, että se ei saa neuvoston enemmistöä puolelleen. Nyt minun täytyy aivan avoimesti sanoa, että tässä täytyy yksinkertaisesti testata, ja meidän on erittäin tarkkaan selvitettävä, mitkä hallitukset mahdollisesti jarruttavat, jotta voimme sitten myös esitellä ne poliittisen vastuun mukaisesti julkisuudelle ja voimme keskustella niistä täällä parlamentissa ja julkisesti. Siihen me emme kuitenkaan kykene, jos ei ole tarkkoja henkilökohtaista vastuun jakamista koskevia esityksiä jäsenvaltioiden välisen kiinteän sopimuksen hengessä.

Gradin
Arvoisa puhemies, kunnianarvoisa jäsen tietää varsin hyvin, että keskustelua työtaakan jakamisesta on käyty jo useita vuosia. Ei ole komission vika, ettei tätä kysymystä ole ratkaistu. Voidaan kyllä sanoa, että ministerineuvostossa on ollut niin suuria ristiriitoja, että emme ole onnistuneet saamaan aikaan ratkaisua.
Komissio on useissa yhteyksissä yrittänyt saada aikaan kompromissiratkaisuja, mutta ne eivät ole saaneet vastakaikua. Aloitamme työskentelyn uuden kierroksen parissa - heti, kun olemme tiedustelleet eri hallitusten kantoja tähän kysymykseen. Yritämme muun muassa erottaa työtaakan jakamisen tilapäistä suojaa koskevasta ehdotuksesta ja tehdä siitä erilliskysymyksen. Nähtäväksi jää, miten siihen reagoidaan.

Puhemies
Kysymys nro 46 Eva Kjer Hansen (H-0493/98):
Aihe: Yhteisön taloudellisten etujen suojelu
Kuten komission kysymykseen P-3615/97 aikaisemmin antamasta vastauksesta käy ilmi, mahdollisuudet yhteisön taloudellisten etujen suojeluun paranevat Amsterdamin sopimuksen ratifioinnin jälkeen.
Onko komissio tarkistetun 209A artiklan (Amsterdamin sopimuksen 280 artikla) muodostamaa taustaa vasten suunnitellut aloitteita yhteisön taloudellisten etujen suojeluun tähtäävän lainsäädännön yhdenmukaistamiseksi? Koskeeko tämä euroon kohdistuvalta keinottelulta suojautumiseen tähtäävää lainsäädäntöä?

Gradin
Arvoisa puhemies, sopimuksen 209 A artiklan mukaan jäsenvaltioiden on ryhdyttävä samoihin toimiin taistellakseen yhteisön taloudellisiin etuihin kohdistuvia petoksia vastaan kuin ne käyttävät petosten vastaisessa taistelussa omien etujensa puolesta. Jäsenvaltioita kehotetaan siis koordinoimaan toimensa suojellakseen yhteisön taloudellisia etuja petoksilta. Komissio auttaa tiiviin ja säännöllisen yhteistyön luomisessa asianomaisten hallintojen välille.
Valitettavasti 209 A artikla ei sisällä mitään operatiivista oikeudellista perustaa. Päättääksemme tätä asiaa koskevista yhteisistä toimista, meidän on nykyään käytettävä 235 artiklaa, mikä vaatii yksimielisyyttä, kuten tunnettua. Se muuttuu Amsterdamin sopimuksen ja sen voimaan astumisen myötä. Ensiksi 209 A artiklahan muuttuu uudeksi artiklaksi 280. Se antaa oikeudellisen perustan yhteisille toimille yhteisön taloudellisten etujen suojaamiseksi. Toiseksi työ helpottuu sen myötä, että päätöksiä voidaan tehdä määräenemmistöllä. Kolmanneksi säädetään, että yhteisön taloudellisten etujen suojan on oltava yhtä suuri kaikissa jäsenvaltioissa.
Nämä muutokset vahvistavat mahdollisuuksiamme suojata veronmaksajia petoksilta ja vilpiltä. Amsterdamin sopimuksen ratifioimista odotellessa emme tällä hetkellä suunnittele mitään konkreettista ehdotusta, joka perustuisi näihin tarkistettuihin artikloihin.
Sitten kysymykseen euron väärentämisen estämisestä: Vilppiä ja petoksia koskeva komission työohjelma 1998-1999 hyväksyttiin 6. toukokuuta, ja se sisältää useita toimia yhteisen valuutan suojaamiseksi. Se tarkoittaa, että komissio on jo aloittanut keskustelun jäsenvaltioiden kanssa siitä, miten petoksia ja vilppiä vastaan pitää taistella. Tehokkaan suojan on mielestäni oltava olemassa ennen kuin euro lasketaan liikkeelle 1. tammikuuta 2002. Siinä tapauksessa on erityisen tärkeää, että rakennetaan vakaa oikeudellinen tiedonvaihtoa koskeva kehys ja perustetaan yhteinen tietokanta. Jäsenvaltioiden, Euroopan keskuspankin, Europolin ja Interpolin tekemä tiivis yhteistyö ja keskinäinen avustus on myös järjestettävä.
Tavoitteena pitää olla, että euron suojaamiseksi käyttöön otetuilla toimilla on oltava yhtä pelottava vaikutus kaikissa jäsenvaltioissa. Siihen pääsemiseksi vaaditaan niin ensimmäiseen kuin kolmanteenkin pilariin kuuluvia toimia. Kollegani komissaari de Silguy ja minä suunnittelemme sen vuoksi esittävämme neuvostolle ja parlamentille jo ennen kesää tiedonannon siitä, mitä toimia jatkossa tarvitaan.

Kjer Hansen
Haluaisin kiittää komissaaria kysymykseen annetusta vastauksesta ja sanoa, että odotamme luonnollisesti konkreettisia ehdotuksia siitä, mitkä aloitteet pannaan toimeen ja olen iloinen siitä, että se tapahtuu jo ennen kesälomaa, sillä mielestäni on tärkeää, että tätä asiaa kehitetään juuri nyt, kun käymme ajankohtaista keskustelua eurosta. Amsterdamin sopimuksen uudesta 280 artiklasta voin sanoa, että minua ihmetyttää se, ettei komissio ole jo tällä hetkellä halukas konkreettisempaan toimintaan, koska mielestäni se on hyvä argumentti, joka yhdessä monien muiden hyvien argumenttien kanssa puhuu Amsterdamin sopimuksen puolesta. Mielestäni on tärkeää, että EU: n kansalaisia ajatellen ja veronmaksajien intressit huomioon ottaen teemme myös konkreettisia aloitteita, jotka osoittavat, että tätä asiaa koskevia aloitteita todellakin tehdään, ja tämähän on yksi niistä asioista, jossa kaikkein tärkeintä on, että siirrymme nyt toisenlaiseen päätöksentekomuotoon. Kysymykselläni haluankin lähinnä vedota komissaariin, jotta hän huolehtisi siitä, että he esittävät joitakin konkreettisia tarjouksia.

Gradin
Arvoisa puhemies, mielestäni meidän on myös tarkasteltava sitä, mitä aloitteita meidän on tehtävä asian toteuttamiseksi käytännössä. Mielestäni on erittäin valitettavaa, että jäsenvaltiot eivät ole ratifioineet yhtä ainoaa välinettä Euroopan unionin taloudellisten etujen suojaamiseksi. Kun heinäkuun 1. päivä on ohitettu, joka on jäsenvaltioissa suoritettavalle Amsterdamin sopimuksen ratifioimiselle asetettu raja, on syytä ryhtyä keskustelemaan siitä, voisimmeko sen sijaan tehdä näistä välineistä ensimmäisen pylvään alaisia välineitä ja direktiivejä.

Puhemies
Kysymys nro 47 Mark Watts (H-0088/98):
Aihe: Jäsenvaltiot eivät ole sisällyttäneet EU: n kuljetusdirektiivejä omaan lainsäädäntöönsä
Mitä toimenpiteitä komissio aikoo ehdottaa toteutettavaksi sen vuoksi, että jäsenvaltiot ovat jättäneet sisällyttämättä 60 prosenttia yhtenäismarkkinoiden kuljetussektoriin liittyvistä direktiiveistä omaan kansalliseen lainsäädäntöönsä - suurin vielä sisällyttämätön direktiivien joukko EU: ssa - jotta voitaisiin varmistaa se, että jäsenvaltiot täyttävät niille asetetut velvollisuudet ja mahdollistavat yhtenäismarkkinoiden toteutuksen tällä alalla?

Kinnock, Neil
Arvoisa puhemies, komission viime marraskuussa antaman, niin kutsuttua yhtenäismarkkinoiden tulostaulua koskevan kertomuksen mukaan monia kuljetusalan direktiivejä ei ole sisällytetty kansallisiin lainsäädäntöihin, kuten arvoisa jäsen toteaa kysymyksessään. Se johtuu osaksi siitä, että suuri osa sisämarkkinoiden kuljetusalan lainsäädännöstä on suhteellisen uutta. Esimerkiksi 1990-luvulla on annettu 38 kuljetusdirektiiviä, kun sen sijaan vakuutusalalla, jolla on saavutettu paras tulos direktiivien sisällyttämisessä, direktiivejä on tänä aikana annettu vain 6, joista viimeisin vuonna 1992. Suurin syy kuljetuslainsäädännön huonoon tilanteeseen on ilmeisesti yhteisen liikennepolitiikan kehitys ja sen soveltaminen jatkuvasti muuttuvilla sisämarkkinoilla.
Tästä käytännön syystä huolimatta komissio on huolestunut siitä, että kansalliselle tasolle ei ole siirretty lainsääntöä, jonka jäsenvaltiot ovat kuitenkin hyväksyneet neuvostossa. Yleensä suurin osa jäsenvaltioista ryhtyy kansallisiin sisällyttämistoimenpiteisiin hyvin myöhäisessä vaiheessa tai vasta sitten, kun muistutuksiin ei ole saatu myönteistä vastausta ja komissio on käynnistänyt rikkomusmenettelyn. Esimerkiksi kahta kolmasosaa jäsenvaltioista vastaan on käynnistetty rikkomusmenettely kuljetusalaan liittyvän 19 direktiivin osalta, joiden sisällyttäminen kansalliseen lainsäädäntöön olisi pitänyt toteuttaa vuoden 1997 loppuun mennessä.
Komissio jatkaa tietysti näitä ja muita rikkomusmenettelyjä, kunnes jäsenvaltio on asianmukaisesti pannut direktiivin täytäntöön. Komission toimet perustuvat aina siihen, että sen velvollisuutena on varmistaa, että jäsenvaltioiden neuvostossa hyväksymää lainsäädäntöä noudatetaan.

Watts
Haluaisin kiittää komissaari Kinnockia hänen vastauksestaan. Hän korostaa aivan oikein sitä, kuinka paljon komissio ja erityisesti hänen oma pääosastonsa ponnistelevat varmistaakseen jäsenvaltioiden hyväksymien direktiivien ja asetusten täytäntöönpanon jäsenvaltioissa. Minusta oli mukava kuulla, että yhtenäismarkkinoiden tulostaulun julkistamisen jälkeen on saatu aikaiseksi paljon kehitystä. Kysyisin kuitenkin, onko komissaari samaa mieltä kanssani siitä, että me voisimme ehkä tuoda vielä enemmän esille jäsenvaltioita, jotka ovat heikoimmin täyttäneet direktiivien sisällyttämisvelvollisuutensa, laatimalla niistä "liigataulun" tai häpeälistan, jolla kyseisissä jäsenvaltioissa saataisiin aikaiseksi julkista painostusta noudattaa yhteisön oikeutta?
Toiseksi kysyisin, onko hän kanssani samaa mieltä siitä, että ehkä myös parlamentti voisi tukea hänen ponnistelujaan korostamalla enemmän seurantaa ja täytäntöönpanoa? Ehkä me voisimme uhrata valiokuntiemme ajasta enemmän näihin asioihin kuin uuden lainsäädännön käsittelyyn. Haluaisin mielelläni komissaarin mielipiteen kummastakin asiasta.

Puhemies
Arvoisa komissaari, epäilemättä te johdattelette meidät alahuoneen sinänsä kadehdittaviin sukkeliin ja joustaviin tapoihin. Näin ollen kyseessä ei ole puute vaan päinvastoin esimerkki, jota kannattaa noudattaa meidän kaikkien alahuoneessa havaitseman eloisuuden takia. Pyydän teitä vastaamaan herra Wattsin kysymykseen.

Kinnock, Neil
Arvoisa puhemies, sanoisin vain arvoisalle jäsenelle, että olen kiitollinen hänen kommenteistaan. Hänen liigataulua koskeva ehdotuksensa oli yksi parhaimmista tarkoituksista, joihin parlamentin kirjallisia kysymyksiä voidaan käyttää. Hän voi olla vakuuttunut siitä, että hän saa suoran ja täydellisen vastauksen. Nimeämisen ja häpeään saattamisen suhteen en ole varma, onko niillä tällaista vaikutusta, mutta olen valmis tekemään työtä siltä pohjalta, että jos jokin säädös on sen arvoinen, että se on hyväksytty ministerineuvostossa, sen on oltava myös sen arvoinen, että se sisällytetään kansallisiin lainsäädäntöihin, ja sen arvoinen, että sitä sovelletaan ja se pannaan täytäntöön jäsenvaltioissa. Voitaisiin olettaa, että me auttaisimme jäsenvaltioiden hallituksia pyrkimällä varmistamaan, että julkisuudessa kiinnitetään huomiota siihen, millainen ero on jäsenvaltioiden halukkuudella hyväksyä säädöksiä ja niiden halukkuudella muuttaa säädökset kansalliseksi lainsäädännöksi.

McMahon
Vaikka suhtaudun lämpimästi komission määrätietoiseen pyrkimykseen jatkaa rikkomusmenettelyjä kuljetusalalla, kiinnittäisin komissaarin huomion omaan vaalipiiriini kuuluvan henkilön, Salvatore Coluccin, tapaukseen, sillä hän on turhaan yrittänyt saada työpaikkaa kauppalaivaston virkailijana Yhdistyneen kuningaskunnan laivaliikenteessä. Hän on käynyt valtavia taisteluja Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaisten kanssa erityisesti kyseisellä hallinnon alueella. Me saimme tietää, että Maritime Marine Agency ei ole pitänyt häntä pätevänä, vaikka EU-direktiivin perusteella niin olisi pitänyt tapahtua. Yhdistyneessä kuningaskunnassa on olemassa ulkomaalaislaki vuodelta 1911, jonka mukaan kauppalaivastojen virkailijoiden on oltava Yhdistyneen kuningaskunnan kansalaisia. Me odotamme tämän lain kumoamista.
En tiedä, onko komissaari tietoinen asiasta. Voin antaa sitä koskevan kirjeenvaihdon hänen käyttöönsä. On hyvin tärkeää, että me saamme kauppalaivastojen merenkulkijoita koskevat pätevyysvaatimukset ajan tasalle.

Kinnock, Neil
Arvoisa puhemies, minun sanottava arvoisalle jäsenelle, että en tunne yksityiskohtaisesti mainittua tapausta, ja siksi olisin kiitollinen, jos hän voisi esittää minulle asiansa kirjallisesti. Kysyjä on varmasti tietoinen siitä, että nykyisen lainsäädännön perusteella jäsenvaltioilla on oikeus päättää, kuinka suuren osan tietyille laivaliikenteen osa-alueille palkattavasta henkilöstöstä on oltava kyseisen maan kansalaisia. Jos kysyjä kirjoittaa minulle, vien varmasti asiaa eteenpäin, ja varsinkin jos hän kääntyy rouva Glenda Jacksonin puoleen, joka on Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen nykyinen meriministeri, hän saa mitä todennäköisimmin yhteistyöhenkisen vastauksen.

Puhemies
Paljon kiitoksia, herra Kinnock, vastauksestanne ja avuliaisuudestanne, jonka herra McMahon varmasti välittää asianosaiselle henkilölle.
Kysymys nro 48 Anne McIntosh (H-0185/98):
Aihe: Kuorma-autonkuljettajien pystyttämät tiesulut Ranskassa
Aikooko komissio tutkia, miksi Ranskan hallitus on nyt vahvistanut, että brittiläiset kuljetusliikkeet, jotka kärsivät tappioita Ranskassa viime vuonna pystytettyjen tiesulkujen vuoksi, eivät saa korvauksia yhtenäismarkkinoille aiheutuneesta häiriöstä huolimatta?

Kinnock
Arvoisa puhemies, komissio on tutkinut arvoisan jäsenen kysymyksessään esille tuomia asioita, ja minun on ilmoitettava parlamentille, että me ole löytäneet mitään todisteita siitä, että Ranskan hallitus olisi ilmoittanut, että brittiläiset kuljetusliikkeet eivät saa korvausta ranskalaisten kuorma-autonkuljettajien toimista vuoden 1997 lakon aikana.
Komissio on aina tehnyt selväksi kaikille asianosaisille, että se odottaa Ranskan hallituksen kunnioittavan kaikkia oikeudellisia velvoitteitaan maksaa korvauksia kuljetusliikkeille, jotka kärsivät suoraan tai epäsuorasti vahinkoa viime vuonna sattuneesta kiistasta, riippumatta niiden kansallisuudesta. Arvoisa jäsen lienee jo tietoinen siitä, että Yhdistyneen kuningaskunnan liikenneministeriö on ilmoittanut komissiolle, että kaikki Yhdistyneen kuningaskunnan kuljetusliikkeitä koskevat tapaukset, jotka liittyivät vuoden 1996 lakkoon, on hoidettu, ja menettelyt vuoden 1997 lakkoon liittyvistä selvittämättömistä tapauksista on aloitettu, jotta ne saadaan ratkaistua mahdollisimman pian. Jos arvoisa jäsen voi esittää todisteita kysymyksessä esittämänsä väitteen tueksi, komissio ryhtyy tietysti tutkimaan asiaa riippumatta siitä, että korvausjärjestelyt kuuluvat täysin kansallisen lainsäädännön ja menettelyjen piiriin eikä komission oikeudellinen toimivalta sen vuoksi kata niitä, kuten arvoisa jäsen tietää.

McIntosh
Arvoisa puhemies, toimitan hyvin mielelläni komissaarille Britannian ministeriltä tästä aiheesta saamani kirjallisen vastauksen, joka sai minut esittämään kysymyksen tässä muodossa. Suostuuko komissaari perussopimuksen vaalijana ja vartijana viemään asian tuomioistuimeen Ranskan hallituksen rankaisemiseksi, jos korvauksia ei makseta ja voidaan osoittaa - kuten tässä tapauksessa - että vapaata liikkuvuutta koskevaa säännöstä on rikottu? Voisiko hän kommentoida mahdollisesti syntyvää tilannetta - joka on herättänyt keskustelua - jos Ranskan valmistautuessa isännöimään jalkapallon MM-kisoja tulisi uusi lakko, joka saattaa olla uhkana, ja ryhtyisikö hän toimiin estääkseen sen, että lakko tekisi vielä enemmän kuorma-autonkuljettajia työttömäksi ja aiheuttaisi kisojen aikana suuria tappioita brittiläisille, hollantilaisille, espanjalaisille ja muille kuljetusliikkeille?

Kinnock, Neil
Arvoisa jäsen osallistuu tunnollisesti parlamentin istuntoihin ja seuraa tunnollisesti perustamissopimusta. Siksi hänen pitäisi tietää tarkkaan asian oikeudellinen puoli. Toistan, että korvausjärjestelyjen suhteen - kuten hän aivan hyvin tietää - komissiolla ei ole mitään valtaa. Tapaukseen ei liity mitään sellaista vastakkainasettelua, jonka perusteella komissiolla olisi valtaa puuttua korvausasiaan.
Toiseksi arvoisa jäsen tuntee varmasti aivan hyvin komission toimivallan rajallisuuden, kun kyseessä ovat teollisuuden sisäpoliittiset riidat. Nämä rajat saattavat aiheuttaa minulle turhautuneisuutta pyrkiessäni takaamaan vapaata liikkuvuutta, mutta minä noudatan lakia perussopimusten vartijana, kuten hän roolini ilmaisi.
Jäsenen kuvaaman tilanteen suhteen - toteutuu se sitten tai ei - hän ei voi odottaa minun kommentoivan oletuksia. Mutta hän tietää varmasti aivan hyvin - toivottavasti hän viittaa tähän ensi kuussa tai myöhemmin - että perustamissopimus ei anna komissiolle mitään ennaltaehkäiseviä valtuuksia; komissio ei pysty myöskään estämään riidan kehitystä. Siksi toivon, että huolimatta siitä, mihin muihin toimiin ryhdytään tai katsotaan aiheelliseksi ryhtyä tulevina kuukausina, kukaan ja kaikista vähiten arvoisa jäsen ei yritä antaa täysin vääristynyttä ja liioiteltua kuvaa siitä, mitä Euroopan komissio voi tehdä, jos sattuu jokin äärimmäisen harmillinen, erittäin epäsuotava ja suurta haittaa aiheuttava tapahtuma, jonka toteuttamista saatetaan harkita joillakin tahoilla jalkapallon MM-kisojen aikana Ranskassa. Luoja tietää, miten paljon ne ihmiset, jotka haluavat nähdä MMkisat Ranskassa, joutuvat joka tapauksessa kärsimään.

Wijsenbeek
Toisin kuin edellinen puhuja, jonka ahtaissa nurkkakuntaisissa ajatuksissa liikkuivat ainoastaan brittiläiset kuorma-autonkuljettajat, minä sanoisin komissaarille, että ainoastaan 10 % kaikista asianosaisista kuormaautonkuljettajista ympäri Eurooppaa on saanut korvauksia Ranskan viranomaisilta. Eikö komissaari nyt ole sitä mieltä, että hänen on puututtava tilanteeseen, vaikka neuvosto näyttää tällä hetkellä estävän sen komissiolta, ja että se edellyttää jonkinlaisen rahaston perustamista, josta komissio voisi väliaikaisesti - ennen kuin jäsenvaltiot saavat maksettua enemmän kuin vain kymmenesosan - maksaa korvauksia niille ihmisille, jotka ovat ilman omaa syytään joutuneet kärsimään lakoista ja tiesuluista?

Kinnock, Neil
Arvoisa puhemies, Euroopan yhteisö, kuten herra Wijsenbeek varmasti tietää - ja tämä onkin asia, jota hän varmasti kannattaa, on demokratioiden muodostama vapaa yhteisö. Se merkitsee sitä, että jos - tai niin kauan kuin - neuvosto ei hyväksy hänen ehdottamaansa toimintaa koskevaa ehdotusta, olisi paitsi sopimatonta myös erittäin loukkaavaa puuttua asiaan ja esittää korvausvaatimuksia tai yrittää muulla tavalla sanella sitä, mihin suuntaan asioita olisi ohjattava teollisuuden riidan aikana tai sen jälkeen.
Riippumatta siitä, mitä hän henkilökohtaisesti ajattelee, tai siitä, mitä toimintamahdollisuuksia minä voisin harkita, minä kunnioitan demokraattisten hallitusten edustajien tahtoa niin kauan kun neuvosto kieltää mainitun kaltaisen asioihin puuttumisen.

Hardstaff
Arvoisa komissaari, jotkut minun vaalipiirini kuorma-autot, jotka juuttuivat tiesulkuun Ranskassa viime vuonna, kuljettivat pilaantuvia tuotteita, erityisesti hedelmiä ja vihanneksia, kuten myös monet espanjalaiset ja portugalilaiset kuorma-autot: ne eivät vain myöhästyneet vaan ne menettivät täysin tavaraeränsä. Monet niistä odottavat edelleen luvattuja korvauksia aikaisemman, paljon pitempään kestäneen tiesulun jäljiltä.
Aikooko komissio jatkaa Ranskan hallituksen painostamista, jotta se noudattaisi myös aikaisempaa sitoumustaan maksaa korvauksia, ja voisiko komissio mahdollisesti vihjaista Ranskan viranomaisille, että se vähentäisi huomattavasti muiden jäsenvaltioiden kasvavaa ärtymystä Ranskaa kohtaan, joka ei johdu pelkästään siitä, että se on hoitanut huonosti tiesulkuasian, vaan tällä hetkellä myös siitä, että se on hoitanut huonosti jalkapallon MM-kisalippujen jakelun?

Kinnock, Neil
Arvoisa puhemies, olen varma, että teistä tulisi erinomainen parlamentin jäsen mihin tahansa demokratiaan - siitä ei ole epäilystäkään. En yritä pyrkiä suosioonne mielistelemällä.
Vastaukseni rouva Hardstaffin kysymyksen keskeiseen sisältöön on "kyllä" - jatkamme painostustamme niillä rajoituksilla, jotka parlamentti tietää aivan hyvin.
En hyväksyisi myöskään erilaisia näkemyksiä siitä, miten asioita hoidetaan Ranskassa. Minulla on erittäin vahvat mielipiteet siitä, miten lippujen jakelu - jos tätä sanaa voidaan käyttää - jalkapallon MM-kisoihin on järjestetty - jos tätä sanaa voidaan käyttää - ja olen pahoillani myös vuonna 1996 äärimmäisen pitkään jatkuneista tiesuluista ja esiintyneistä ongelmista.
Totuuden nimessä on kuitenkin sanottava, että vaikka monien maiden Ranskan kautta kuljetuksia hoitaville kuljetusliikkeille sattui viivästymisiä ja reittimuutoksia viime vuoden kiistan yhteydessä, Ranskan uuden hallituksen toimet ovat eri tasolla, ja se on onnistunut merkittävästi lieventämään kuljetusliikkeiden kohtaamia vaikeuksia. Luonnollisesti siinä tapauksessa, että on olemassa maksamattomia korvausvaatimuksia, olen aina valmis puuttumaan asiaan, mutta niiden on perustuttava ehdottomasti ranskalaisten esittämiin järjestelyihin Ranskan kansallisen lainsäädännön perusteella, ja me voimme ainoastaan toivoa ja pyrkiä siihen, että tilanteeseen reagoidaan nopeammin ja tehokkaammin kuin mitä on tapahtunut liian monissa tapauksissa kaikkien maiden kuljetusliikkeiden kohdalla, kuten herra Wijsenbeek muistutti aiemmassa kysymyksessään.

Puhemies
Kysymys nro 49 Felipe Camisón Asensio (H-0394/98):
Aihe: Avointa ilmatilaa koskevat sopimukset Yhdysvaltojen kanssa
Mitä komissio voi kertoa rikkomusmenettelyistä, joita on kohdistettu jäsenvaltioihin, jotka ovat solmineet avointa ilmatilaa koskevia sopimuksia Yhdysvaltojen kanssa siviili-ilmailun alalla?

Kinnock
Arvoisa puhemies, lyhyt kysymys edellyttää joskus pitkää vastausta, joten pyydän etukäteen anteeksi, että vastaukseni arvoisan jäsenen kysymykseen on väistämättä melko yksityiskohtainen.
Marraskuussa 1994 komissio ilmoitti jäsenvaltioille olevansa huolestunut siitä, että Yhdysvaltojen kanssa kahdenvälisesti solmitut lentoliikennesopimukset vaikuttavat yhteisön sisäiseen lainsäädäntöön. Minä pyysin jäsenvaltioita ottamaan huomioon komission kannan siitä, että mainitusta syytä vastaavat neuvottelut olisi käytävä yhteisön tasolla. Kyseisiltä jäsenvaltioilta pyydettiin helmikuussa 1995 vahvistusta asiaan, mutta kun vahvistuksia ei saapunut, komissio saattoi perustamissopimuksen 169 artiklan mukaisesti asian tuomioistuimen käsiteltäväksi saman vuoden kesäkuussa.
Samaan aikaan neuvostossa jatkettiin Yhdysvaltojen kanssa solmittujen lentoliikennesuhteiden käsittelyä, ja komissio sai osittaiset neuvotteluvaltuudet Euroopan yhteisön ja USA: n yhteisen lentoliikennealueen luomiseksi. Koska tämä merkitsi sitä, että asiaa voitiin käsitellä yhteisön lainsäädännön mukaisella tavalla, komissio keskeytti rikkomusmenettelyn. Vuonna 1996 annetut valtuudet eivät kuitenkaan kattaneet markkinoille pääsyyn liittyviä asioita, kuten liikennöintioikeuksia ja - kapasiteettia, jotka ovat keskeisiä tekijöitä kaikissa toimivissa ja kattavissa lentoliikennesopimuksissa. USA: n edustajien kanssa käytiin kuitenkin neuvotteluja valtuuksien sallimissa rajoissa. Neuvottelujen ainoa konkreettinen tulos oli se, että yhteisestä lentoliikennealueesta voitaisiin sopia ainoastaan siinä tapauksessa, että neuvotteluissa käsitellään kaikkia oleellisia asioita.
Komissio on muutaman vuoden ajan jatkanut ponnistelujaan täysien neuvotteluvaltuuksien saamiseksi ja se on jatkuvasti korostanut ottavansa ehdottomasti huomioon kaikkien jäsenvaltioiden huolenaiheet ja edut, jotta kenellekään ei aiheutuisi minkäänlaista haittaa.
Valitettavasti neuvosto ei ole vielä suostunut antamaan riittäviä valtuuksia, ja viimeisimmissä neuvoston kokouksissa asiasta ei keskusteltu kovinkaan paljon, vaikka sitä käsitellään tällä hetkellä työryhmätasolla. Tästä syystä komissio on ilmoittanut neuvostolle, että rikkomusmenettelyn keskeytys ei ole enää perusteltua. Näin ollen komissio antoi asiasta lausunnon perusteluineen kaikille kahdeksalle jäsenvaltiolle kuluvan vuoden maaliskuussa.
Kuten arvoisa jäsen varmasti tietää parlamentin muiden istuntojen perusteella, joissa hän on ollut läsnä, komission kanta ja toimet perustuvat täysin velvollisuuteemme pitää yllä yhteisön oikeutta.
Lisäksi arvoisa jäsen lienee tietoinen myös siitä, että komissiolla on vahva halu neuvotella siviili-ilmailulle reilut ja tasapainoiset ehdot, jotka ovat varmasti yhteisön, kaikkien jäsenvaltioiden, Euroopan unionin siviili-ilmailuteollisuuden ja unionin kansalaisten etujen mukaiset.

Camisón Asensio
Tässä asiassa minun on tunnustettava, arvoisa komissaari, että te menettelette erittäin rohkeasti. Vaikka voisikin vaikuttaa siltä, että te joudutte kohtaamaan vaaran yksin - kuten Gary Cooper - älkää uskoko sitä, älkää uskoko sitä, koska minä haluan vakuuttaa teille, että monet eurooppalaiset tukevat teitä ja ovat teille kiitollisia ponnisteluistanne yhteisömme markkinoiden lujittamiseksi.
Lopputulos, ellei tilanne korjaannu, on se, että syntyisi vakavaa syrjintää ja kilpailun vääristymistä, mikä johtaisi Euroopan unionin sääntöjen tehottomuuteen ja itse eurooppalaisen oikeuden loukkaamiseen.
Lisäksi näiden avointa ilmatilaa koskevien sopimusten takia ei voitaisi taata sen epätasapainon poistamista, joka muodostuisi kansallisten markkinoiden ja tänne Yhdysvalloista tulevien keskeisten yhtiöiden välille, ilman minkäänlaista vastavuoroisuutta.
Näin ollen kehotan teitä, arvoisa komissaari, jatkamaan taistelua tämänsuuntaisesti.

Puhemies
Paljon kiitoksia, herra Camisón.
Herra Kinnock, te olette nyt nähnyt, ettette te ole yksin, vaikkei istuntosali olekaan kovin täynnä. Joka tapauksessa te voitte luottaa solidaarisuuteemme tässä kysymyksessä, kuten herra Camisón on ilmaissut, ja pyydän teitä vastaamaan hänen lisäkysymykseensä.

Kinnock, Neil
Arvoisa puhemies, olen hyvin kiitollinen teille ja arvoisalle jäsenelle. Kuten hän sanoi, nyt ei ole keskipäivä, minä en ole Gary Cooper eikä tukenani ole varmasti Grace Kelly. Jos aika sallisi, voisin laulaa arvoisalle jäsenelle "Do not forsake me, oh my darling" - mutta sitä minä en tee. Voisin todella menettää kannatukseni, jos kajauttaisin ääneni täällä olevien ihmisten korviin.
Totta on toki se, että parlamentin kanta - yhtenäisesti muodostettu kanta - on hyvin voimakas ase ainakin komission suhteen. Hyvä uutinen on lisäksi se, että jotkut jäsenvaltiot ymmärtävät yhä paremmin, mitä yhteistä ja yksittäistä etua on siitä, että neuvottelut Yhdysvaltojen kanssa käydään yhteisön tasolla. Siksi luotan siihen, että komissio saa vielä jonain päivänä täydet neuvotteluvaltuudet kaikkien asioiden suhteen ja pystyy saamaan aikaiseksi liikenteenharjoittajiemme, kansalaistemme ja jäsenvaltioidemme kannalta parhaan mahdollisen sopimuksen.
Eräs huolenaiheeni on kuitenkin se, että valtuutusta koskeva päätös ei tule riittävän ajoissa, jotta me voisimme hyödyntää kaikkia neuvotteluvalttejamme, sillä tässä tapauksessa voi käydä yksinkertaisesti niin, että lukuisat kahdenväliset sopimukset antavat amerikkalaisille lähes kaiken, mitä he haluavat, ilman että eurooppalaiset liikenteenharjoittajat saavat vastavuoroisesti yhtä tasapainoiset ja laajat mahdollisuudet päästä Yhdysvaltojen hyvin rikkaille markkinoille.
Tästä syystä koko yhteisön kannalta on sitä parempi mitä nopeammin me saamme kattavat neuvotteluvaltuudet.

Konrad
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, pidän erittäin järkevänä sitä, että kyselytunnilla voidaan esittää myös lisäkysymys. Minäkin hyödyn siitä erittäin usein, mutta se, mitä olemme nyt kokeneet täällä kahden viimeisen kysymyksen myötä, on sellainen tilanne, että ei esitetty yhtään lisäkysymystä, vaan vaihdettiin kohteliaisuuksia - hyvin ymmärtäväisesti - mikä ehkä onkin ilmapiirin kannalta erittäin myönteinen asia, mutta minulle esimerkiksi huono asia, koska minä en nyt ylipäänsä saa vuoroa esittää kysymystäni, koska istunto päättyy juuri. Saanen pyytää teitä, arvoisa puhemies, johtamaan istuntoa hiukan tiukemmin.

Puhemies
Herra Konrad, ihailen teidän kykyänne erottaa, mikä oikein on kysymys, mikä kohteliaisuus ja mikä vastaus. Minulla ei puhemiehenä ole sitä kykyä ja joka tapauksessa käsittääkseni tämän parlamentin jäsenillä on minuutti aikaa - ja tästä minuutista puhemies kyllä ilmoittaa tarkasti - ja he voivat käyttää sen järkeväksi katsomallaan tavalla. Koska te olette käyttänyt tuon minuutin menettelyä koskevaan esitykseen, sitä ei selvästikään käytetä lisäkysymykseen, koska kellon ollessa 19 me keskeytämme istunnon.
Kysymys nro 50 Jan Andersson (H-0418/98):
Aihe: Juutinrauman alueen liikenneyhteydet
Ainoastaan noin 4 kilometrin etäisyydellä toisistaan sijaitsevien Ruotsin Helsingborgin ja Tanskan Helsingørin välistä tunneliyhteyttä on tutkittu. Tutkimus rahoitettiin osaksi EU: n varoin. Koska molemmat kaupungit sijaitsevat tiheästi asutulla alueella, jolla alueen molempien maiden alueellista yhteistyötä ollaan kehittämässä monilla aloilla, on tärkeää, että tunneliyhteys saadaan aikaan. Parempi kuljetusinfrastruktuuri epäilemättä edistäisi alueen yhteistyötä.
Miten komissio voi vaikuttaa siihen, että Helsingborgin ja Helsingørin välinen tunneliyhteys saadaan aikaan mahdollisimman pian?

Kinnock
Arvoisa puhemies, kuten arvoisa jäsen totesi kysymyksessään, Tanskan Helsingørin ja Ruotsin Helsingborgin välistä tunneliyhteyttä koskevaa toteutettavuustutkimusta on rahoitettu Euroopan unionin Interreg II -ohjelman varoista. Komissio ei ole kuitenkaan tietoinen siitä, että tunneliyhteyden rakentamisesta olisi tehty päätöstä, eikä se ole saanut mitään hakemuksia yhteisön rahoituksen saamiseksi tälle hankkeelle. Jos tällaisia hakemuksia saadaan, ne käsitellään tavanomaisella menettelyllä.

Andersson
Haluan kiittää komissaaria vastauksesta. Haluan myös kiittää niistä varoista, joilla komissio osallistui tämän tutkimuksen tekemiseen, joka osoitti Malmön ja Kööpenhaminan välisestä siltayhteydestä, että tämän kahden valtion välisen tunneliyhteyden kustannukset ovat pienemmät kuin maayhteydestä niin Ruotsille kuin Tanskallekin aiheutuvat kustannukset.
Ymmärrän paremmin kuin hyvin, että niin Ruotsin kuin Tanskan hallitukselta vaaditaan päätöstä ennen kuin komissio voi myöntää lisää varoja, mutta haluan kysyä seuraavaa: Jos Ruotsin ja Tanskan hallitukset pääsisivät yksimielisyyteen tämän yhteyden rakentamisesta, onko mahdollista, että EU osallistuisi siihen samalla tavoin kuin Malmön ja Kööpenhaminan välistä yhteyttä koskevaan kysymykseen?

Kinnock, Neil
 Arvoisa puhemies, kuten arvoisa jäsen varmasti tietää, Interreg-ohjelman varoista ei voida antaa rahoitusta infrastruktuurien kehittämiseen. Voin vain toistaa sen, mitä jo sanoin, eli jos jäsenvaltiot, joko yksin tai yhteisesti, hakevat asianomaisista rahastoista jonkinlaista tukea vastaavanlaisen tärkeän infrastruktuuriyhteyden kehittämiseksi kuin juuri mainittiin, hakemus käsiteltäisiin tietysti huolellisesti. En haluaisi antaa aihetta siihen, että parlamentti tai arvoisa jäsen uskoisi virheellisesti, että rahoituksen saantiin on mitään automaattista oikeutta. Kaikki hakemukset tutkitaan ilmeisesti hyvin tarkasti ja perinpohjaisesti hankkeiden merkityksen arvioimiseksi.

Puhemies
Paljon kiitoksia, herra Kinnock.
Arvoisat jäsenet, vielä on kaksi minuuttia aikaa, ennen kuin kello on 19.00. Jälleen kerran herra Kinnockia hyväksi käyttäen pyytäisin häntä vastaamaan vielä viimeiseen kysymykseen.
Kysymys nro 51 Maj Theorin (H-0430/98):
Aihe: Rautatiekuljetukset
Monet eurooppalaiset kuljetusalan yritykset, jotka nykyisin kuljettavat tavaroita maanteitse, haluavat siirtää raskaat kuljetukset maanteiltä rautateille ennen kaikkea ympäristösyistä.
Onko tämä komission mielestä hyvä ajatus? Mitä komissio on valmis tekemään tällaisen rautatieliikenteeseen siirtymisen helpottamiseksi?

Kinnock
Arvoisa puhemies, koska aikaa on vähän, minun tekisi mieleni sanoa vain "kyllä" , mutta arvoisa jäsen haluaa varmasti vähän yksityiskohtaisemman vastauksen.
Me olemme johdonmukaisesti ja aktiivisesti pyrkineet edistämään tavarakuljetusten siirtämistä kiskoille vaihtoehtona maantiekuljetuksille. Yhteisessä liikennepolitiikassa pyritään lisäämään rautatiekuljetusten kilpailukykyä ja houkuttelevuutta erilaisilla toimilla, joista mainittakoon niin sanottu PACT-ohjelma - Pilot Action for Combined Transport - teknisten ja erilaisista säännöistä johtuvien esteiden poistaminen kansainväliseltä rahtiliikenteeltä - mikä on erittäin keskeinen asia - rautatieliikenteen sisämarkkinoiden toteuttaminen tehokkuuden ja houkuttelevuuden lisäämiseksi ja muut toimenpiteet, kuten Euroopan laajuisten verkkojen kehittäminen, jossa painotetaan erityisesti junaliikennettä ja jolla voidaan siten lisätä liikenteen kestävyyttä.

Theorin
Olen kiitollinen myönteisestä vastauksesta, koska se on kaikkein tärkeintä. Kuten komissaari hyvin tietää, nykyinen ongelma on, että rautatiet eivät juurikaan pysty kilpailemaan hinnoillaan johtuen erittäin kummallisesta järjestelmästä, joka merkitsee sitä, että jokaisella maalla on oma hinnoittelunsa.
Nykyään 50-70 % rautatievaunuista kulkee tyhjinä samaan aikaan kun nämä suuret kuljetusyritykset haluavat kaksinkertaistaa kuljetuskapasiteettinsa rautateillä. Ne haluavat siis käyttöönsä 40 000 lisävaunua. Muussa tapauksessa ne joutuvat käyttämään 80 000 kuorma-autoa, mitä meistä kukaan ei halua.
Ilahtuisin todella, jos voisimme jotenkin vastata heille, että EU voi lähitulevaisuudessa tehdä konkreettisen aloitteen auttaakseen näitä kuljetusalan yrityksiä, jotka todella haluavat kuljettaa tuotteensa rautateitse.

Kinnock, Neil
Arvoisa puhemies, lähetän arvoisalle rouvalle täydellisen vastauksen kirjallisesti, mutta olen kiitollinen hänen omakohtaisesta mielenkiinnostaan asiaa kohtaan.
Ehkä voisin havainnollistaa hänen juuri esille tuomaansa asiaa sanomalla, että jos komission yhdessä muiden tahojen kanssa järjestämiä rahtiliikenteen vapaita rautatieyhteyksiä - vain yhtä vapaata yhteyttä - käytettäisiin, se merkitsisi sitä, että Euroopan unionin teiltä poistuisi joka vuosi 70 000 rekka-autoa. Se lisäksi kilpailukykyä, työllisyyttä ja ympäristön kannalta kestävää kehitystä koko unionissa. Olen varma, että kun olen lähettänyt asiakirjat kysyjälle, hän innostuu niistä niin paljon, että hän haluaisi säveltää ne - ne ovat todellista runoutta.

Puhemies
Paljon kiitoksia, herra Kinnock. Kuten te tiedätte, jaamme nämä 60 minuuttia kolmen komissaarin kesken ja herra Kinnockin osaksi on tänään kyselytunnilla tullut hyvin laaja osuus. Kuten hänellä on tapana, hän on vastannut tarkasti ja laajasti, mikä on tuttua meille kaikille. Minun on kuitenkin kiitettävä häntä erityisesti tänään hänen meidän vuoksemme tekemistään ponnisteluista. Näin ollen vielä kerran paljon kiitoksia, herra Kinnock.
Koska komission kyselytuntiin varattu aika on kulunut, kysymyksiin nro 52-119 vastataan kirjallisesti.
Julistan kyselytunnin päättyneeksi.
(Istunto keskeytettiin klo 19.03 ja sitä jatkettiin klo 21.00.) ISTUNTO II, TIISTAINA 12. TOUKOKUUTA 1998

 Tietojen ja taitojen Eurooppaan
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Perryn laatima kulttuuri-, nuoriso- ja koulutusasioita sekä tiedotusvälineitä käsittelevän valiokunnan mietintö (A4-0166/98) komission tiedonannosta neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle - Tietojen ja taitojen Eurooppaan (KOM(97)0563 - C4-0649/97).

Perry
Arvoisa puhemies, Britannian työväenpuolueen hallituksen pääministeri, joka toimii nyt ministerineuvoston puheenjohtajana, aloitti toimikautensa sanomalla, että hänen ensisijaiset tavoitteensa ovat "koulutus, koulutus ja koulutus" . Olen havainnut, että hän on omaksunut paljon järkeenkäypää politiikkaa ja monia ensisijaisia tavoitteita aikaisemmalta konservatiivien hallitukselta, ja voin ilokseni sanoa, että jaan hänen kanssaan kyseiset ensisijaiset tavoitteet, ja olen sitä mieltä, että myös Euroopan unionissa meidän olisi otettava ensisijaisiksi tavoitteiksemme koulutus, koulutus ja koulutus.
Opiskelijat, huomatkaa kuitenkin, että tämä ei merkitse sitä, että aion ehdottaa lukukausimaksujen käyttöönottoa kaikkialla Euroopassa. Pyrkimättä tekemään tästä poliittista asiaa kehottaisin kaikkia opetusministerien neuvoston jäseniä miettimään sitä, että heidän yksipuoliset toimenpiteensä, kuten juuri opintomaksujen käyttöönotto, voivat - ehkä tahattomasti mutta kuitenkin - haitata hyvin paljon pyrkimyksiä auttaa opiskelijoita hankkimaan osan korkeammasta koulutuksestaan eri puolilla Eurooppaa. Kun siis sanon "koulutus, koulutus ja koulutus" , se merkitsee sitä, että alan rahoitusta on lisättävä huomattavasti, kuten esitän mietinnössäni.
Parlamentti osoitti tukevansa tätä asiaa viime vuoden talousarvion sovittelumenettelyssä, kun me taistelimme lisärahoituksen saamisesta nykyiselle Sokrates-ohjelmalle ja saimmekin sitä. Komissiolla ja neuvostolla ei ole mitään epäilyksiä siitä, että parlamentissa vallitsee kaikkien puolueiden keskuudessa laaja yksimielisyys siitä, että koulutukselle on annettava enemmän rahaa.
Tällä perusteella pyydän parlamenttia hylkäämään mietintööni esitetyn tarkistuksen 2, jossa ehdotetaan rahoituksen kaksinkertaistamista, jos se on mahdollista. Koska me puhumme todellisuudessa hyvin vaatimattomista summista, niin miksi meidän olisi rajoituttava niiden kaksinkertaistamiseen? Kaksi kertaa hyvin vähän on edelleen hyvin vähän, ja budjettipolitiikkaa harjoitetaan aina mahdollisuuksien rajoissa. Sanonkin neuvostolle: "laittakaa rahanne sinne, missä teidän suunne on." Tiedän, että se on kulunut sanonta, jota on usein käytetty istuntosalissamme, mutta me olemme antaneet lähes miljardi ecua tupakan viljelyyn sillä verukkeella, että se säilyttää työpaikkoja. Laittaessamme saman verran koulutukseen edistämme työllisyyttä ja autamme myönteisellä tavalla Euroopan kansalaisia; me emme vain suojele jo olemassa olevia työpaikkoja vaan autamme kansalaisiamme hankkimaan valmiuksia uusia työpaikkoja varten.
Euroopan unionin tehtävänä ei tietenkään ole ottaa vastuuta koulutuksesta ympäri Eurooppaa, mutta meidän on ymmärrettävä, että eurooppalaisia on autettava käyttämään parhaalla mahdollisella tavalla hyväkseen yhtenäismarkkinoiden tarjoamia mahdollisuuksia, ja siinä Euroopan unionin on oltava mukana. Unionin on annettava oma lisänsä jäsenvaltioiden tarjoamiin koulutusmahdollisuuksiin.
Se merkitsee mielestäni täysin selvästi sitä, että nykyisiä ohjelmia on kehitettävä. Nimet Sokrates, Leonardo ja Nuorten Eurooppa on säilytettävä. Julkisen tietoisuuden saavuttaminen kestää kauan, ja nimien jatkuva vaihtaminen hämärtää ohjelmia ja pitää ne vähäisessä määrin tunnettuina. Ohjelmien sisältöä voidaan muuttaa ja sitä pitääkin muuttaa ja pitää ajan tasalla, mutta nimet on säilytettävä.
Ohjelmiin osallistuvat opiskelijat toteuttavat eurooppalaisuuden ihannetta. Heitä on onniteltava ja tuettava eikä heitä saa missään tapauksessa rangaista heidän valinnastaan, ja siksi on erittäin tärkeää, että muissa EU-maissa vietetty opiskeluaika tunnustetaan asianmukaisesti. Yleensä niin tapahtuukin, mutta ei aina.
Tähän liittyen haluan ottaa esille kysymyksen ponnistustemme kaksinkertaistamisesta akateemisten tutkintotodistusten ja ammatillisten pätevyyksien vastavuoroisen tunnustamisen toteuttamiseksi. Se, että tähän ei ole päästy, on muodostumassa liikkuvuuden todelliseksi esteeksi koko Euroopassa. Euron ja yhtenäisvaluutan aikoina on ehdottoman tärkeää varmistaa, että työvoima on todella joustavaa.
Olen kiinnittänyt huomiota eurooppalaisen ulottuvuuden tarpeeseen koulutukseen liittyvässä opastuksessa, kuten ammatinvalinnanohjauksessa. Muissa unionimaissa olevat työtilaisuudet eivät saisi olla täysin tuntematon asia, ja esimerkiksi Internetin avulla voidaan hyvin helposti tiedottaa opiskelijoille työmahdollisuuksista eri puolilla Eurooppaa. Siksi korostan mietinnössäni Netdays ja Netyear -hankkeita, joilla edistetään Internetin käytön oppimista ja hyödyntämistä opiskelijoiden keskuudessa.
Olen käsitellyt mietinnössäni koulujen opetussuunnitelmiin liittyviä asioita ja haluan korostaa puheessani sitä, että ohjelmillemme on luotava yhteyksiä Keski- ja Itä-Euroopan hakijamaihin. Se on mielestäni erityisen tärkeää Slovakian tapaisten maiden kohdalla, joissa meidän on autettava kansalaisia kehittämään täysipainoisesti demokratiaansa, ja opiskelijavaihto on siinä suhteessa erittäin hyödyllinen asia. Vastaavasti meidän on kehitettävä koulutusalan yhteyksiä myös muihin naapurimaihimme ja -kulttuureihimme. Mainitsisin erityisesti islamilaisessa maailmassa olevat naapurimme, joiden suhteen yhteisymmärrystä ja arvonantoa on vielä paljon kehitettävä.
Tarkistusten osalta mainitsinkin jo, että tarkistuksessa 2 esitetään liian rajoittava ja täsmällinen näkemys rahoituksesta. Olkaamme yhtä mieltä siitä, että me tarkoitamme sitä, mitä me sanomme, kun me sanomme, että rahoitusta on lisättävä huomattavasti.
Tarkistus 1, joka koskee rakennerahastojen uudistusta Euroopan unionin ammattikoulutusohjelman osalta, on hyvin tarpeellinen, ja siksi kannatan sitä.
Kolmas tarkistus minun on jätettävä parlamentin päätettäväksi. Me emme saa missään nimessä vältellä kielikysymystä vaan meidän on varmistettava, että me keskitymme yhteen keskeiseen kieleen, jotta kansalaisemme pystyvät hoitamaan joustavasti asioitaan kaikkialla Euroopassa.

Hatzidakis
Arvoisa puhemies, aivan ensiksi haluaisin lausua lämpimät ja aidot onnittelut hyvälle kollegalleni herra Perrylle mietinnön johdosta ja sitten sanoa, että onnitteluni komissiolle eivät ole yhtä lämpimiä, sillä minulla on sekä hyvää että huonoa sanottavaa tästä komission tiedonannosta " tietojen ja taitojen Eurooppaan" .
Tässä mietinnössä on hyvä asioita, kuten esimerkiksi se, että ohjelmien lähtökohtiin kuuluvat tavoitteiden rajallinen määrä, keskitetyt toiminnot ja yrityssuhteiden painottaminen eli yrittäjyyden edistäminen. Tämän lisäksi komission tiedonannolle on kuitenkin ominaista ylimalkaisuus ja yksityiskohtien puute. Siitä puuttuu vanhojen ja olemassa olevien ohjelmien (Sokrates, Leonardo, Nuoriso Euroopan puolesta) arviointi. Väliraportti Leonardo-ohjelmasta ei valaise riittävästi osallistujaprofiilia ja osallistumisprosenttia eikä ohjelman vaikutusta.
Ongelmana on tavoitteen 3 ja uusien ammattikoulutusohjelmien täydennettävyys. Kyseisten ohjelmien vuorovaikutusta ei ole otettu huomioon, eli miten tavoite 3 ja miten uudet ohjelmat toimivat.
Luxembourgin päätösten jatkon suhteen ilmenee tiettyä epäselvyyttä meitä nyt kiinnostavien ohjelmien osalta. Mitä tulee menettelyjen yksinkertaistamiseen, on tunnettua, että tilintarkastustuomioistuin hyväksyi raportissaan vuoden 1999 talousarviosta kaksi menettelytapaa Leonardo-ohjelman suunnitelmien valitsemiseksi, ja tästä syystä komissio on toisaalta oikeassa puhuessaan päätöksenteon hajauttamisesta ja uudesta menettelytavasta, mutta tällöin se mielestäni siirtyy ääripäästä toiseen. Rakennerahastot ja niitä varten tarvittavat menettelyt ovat toinen asia kuin Leonardo-ohjelma, jossa johtamis- ja koordinointitehtävien tulee pysyä komissiolla.
Arvoisa puhemies, päätän puheenvuoroni sanomalla, mitä me toivoisimme. Me sosiaaliasiain valiokunnassa toivoisimme ensiksi tiedonantoa ilman näitä heikkouksia ja toiseksi, että pidettäisiin tärkeinä kielellisiä toimenpiteitä, jotka helpottaisivat tietoliikenneteknologian liikkuvuutta ja edistämistä. Tämä on hyvin tärkeää nyt, kun tietoyhteiskunta alkaa vaikuttaa monin tavoin elämäämme.

Elchlepp
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, hyvät naiset ja herrat, komission tiedonannolla halutaan esitellä koulutusta koskevien yhteisötoimien suuntaviivat vuosiksi 2000-2006. Tämän vuoden kuun 4. päivän jälkeen, kun komissio on esittänyt konkreettiset ehdotuksensa, keskustelemme niistä yksityiskohtaisesti.
Haluaisin kuitenkin huomauttaa poliittiselle ryhmälleni yhdestä asiasta jo tänään: Euroopan laajemman koulutusyhteistyön kysymys on yhdentymisprosessin tärkeä edellytys. Vaihto-ohjelmien riittävien varojen ongelma ja siihen liittyen jokaisen Euroopassa asuvan yhtäläiset mahdollisuudet koulutukseen ja kulttuuriin tulisi ottaa huomioon, kun harkitaan nyt esitettävää EU: n aktiivisempaa työmarkkinapolitiikkaa. Meidän on päästävä siihen, että jokainen valmistuva opiskelija hallitsee vähintään yhden vieraan kielen ja että jokaisella ammattikoulutuksessa olevalla nuorella on mahdollisuus oleskella ulkomailla.
Komissio on itse paneutunut tähän asiaan tiedonannossaan, ja on tuskallista, että toisaalta koululaisten ja nuorten työntekijöiden ulkomailla tapahtuvaan kieliharjoitteluun annetaan näiden koulutusalan ohjelmien yhteydessä aivan liian riittämättömiä summia ja että toisaalta myös jäsenvaltiot, huolimatta siitä, että ne ovat ensisijaisesti itse vastuussa koulutuspolitiikastaan, ovat tehneet liian vähän tarjotakseen Euroopan nuorille helpomman pääsyn Euroopan yhteisille työmarkkinoille monikansallisten kokemusten, suvaitsevaisuuskasvatuksen ja liikkuvuuden muodossa. Ainoastaan 10 % kouluista, ainoastaan 1 % ammatilliseen koulutukseen osallistuvista, ainoastaan 5 % opiskelijoista ottaa nykyään osaa vaihtoohjelmiin. Kuitenkin!
Vetoan komissioon ja ministerineuvostoon, että ne miettivät sitä, kun ne neuvottelevat sosiaalirahaston uudistamisesta aktiivisemman työvoimapolitiikan suuntaan, kuinka rakennerahaston varoja voitaisiin hyödyntää vastedes työllisyyteen liittyviin koulutustoimenpiteisiin, ja tietenkin sitä, kuinka Sokrates- ja Leonardo-ohjelmille voitaisiin saada enemmän varoja, jotta Euroopan unionin työllisyyspoliittisia ponnisteluja voitaisiin tukea innovatiivisesti.
Mitä tulee kaikin puolin luotettavaksi osoittautuneisiin koulutusalan ohjelmiin, olenkin esittänyt herra Perryn erinomaiseen mietintöön tarkistuksen, jossa ei ainoastaan vaadita varojen huomattavaa lisäämistä, vaan jossa halutaan varojen mahdollista kaksinkertaistamista vuoteen 2000 mennessä, koska muutoin edes nykyiset tehtävät eivät ole täytettävissä ottaen huomioon EU: n itälaajentumisen sekä nykyisen sosiaalipoliittisesti sietämättömän alhaiset yksittäiset tukimäärät ja tukimahdollisuudet. Tulkitaanko epämääräiset lausunnot niin vai näin, auttaa nuoria vähän, ja loppujen lopuksi tässä on pelissä pala Euroopan uskottavuutta.

Heinisch
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, hyvät kollegat, tietojen ja taitojen Euroopan tiedonannollaan komissio esittelee Euroopan tulevien koulutusalan ohjelmien suuntaviivat. Uskon, että kaikki politiikan osapuolet, toimivatpa he sitten Euroopan tai jäsenvaltioiden tasolla, ovat tietoisia siitä, mikä ratkaiseva merkitys vanhastaan tunnettujen koulutusalan ohjelmiemme huolellisesti suunnitellulla hahmotuksella on Euroopan unionille 21. vuosisadalla.
Onhan mahdollisimman laajojen väestöryhmien yleissivistävä koulutus ja ammattikoulutus välttämätön ehto menestyksekkäälle osallistumiselle työelämään, ja edistäväthän sellaiset ohjelmat osaltaan ratkaisevasti unionin poliittista yhtenäistymistä, jotka tukevat eurooppalaista kulttuurien ja koulutuksen vaihtoa tai joilla pyritään tukemaan nuorten persoonallisuuden muotoutumista. Tässä yhteydessä olen iloinen komission hankkeesta yksinkertaistaa hallinnointia, mikä on tarpeen ohjelmien täytäntöönpanossa ja mikä edesauttaa näkyvyyttä ja avoimuutta.
Mielestäni on myös tärkeää, että koulutusalan tukitoimenpiteille annetaan jatkuvuutta. Juuri kouluissa ja nuorisoalalla on nimittäin muodostunut vuosien saatossa yhteistyörakenteita. Ne ovat mahdollisuus, johon tulisi tarttua. Siksi pidän tärkeänä, että nykyistä kolmea ohjelmaa jatketaan toisistaan erillään ja niiden nykyisillä nimillä. Tässä yhteydessä pitäisi yrittää parantaa nykyisiä järjestelmä vallitsevien ohjelmien huolellisen arvioinnin avulla. Joka tapauksessa pitäisi välttää sitä, että kasvaneiden ihmissuhteiden verkostot, jotka on jo perustettu nykyisten ohjelmien avulla ja jotka juuri ovat näiden ohjelmien tarkoitus, vaarantuvat hyvää tarkoittavien mutta ajattelemattomasti tehtyjen muutosten vuoksi.
Lopuksi haluaisin onnitella herra Perryä erittäin hyvän mietinnön johdosta.

Guinebertière
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, hyvät kollegat, yhteisön koulutus-, ammattikoulutusja nuoriso-ohjelmat päättyvät vuonna 1999. Eikö nyt olisi jo aika ryhtyä valmistelemaan tietojen ja taitojen Euroopan kehitystä tukevaa eurooppalaista politiikkaa?
Komission tiedonanto parlamentille aiheutti pienen pettymyksen, koska se on hieman liian yksioikoinen. Kiitämme esittelijä Perryä hänen työstään ja meidän poliittinen ryhmämme päättikin asettua täysin hänen mietintönsä kannalle ja halusi esittää monia tarkistuksia, joista otan esille ne, joita pidän meidän mielestämme kaikkein tärkeimpinä.
Ensinnäkin me olemme muistuttaneet, että koulutusalan toimien tavoitteena on ollut työllistettävyyden vahvistaminen ja henkilökohtaisten toiveiden toteutumisen edistäminen. Halusimme ottaa mukaan myös sen, että nuorten vastuuta on lisättävä ja heidän on voitava osallistua tulevien ohjelmien laadintaan. Olemme myös korostaneet, että kielten opiskelun edistämiseksi tarvitaan lisäponnistuksia. Kannatamme nyt jo hyvin tunnettujen ohjelmien jatkamista, mutta vaadimme myös niiden kehittämistä täydentävämpään suuntaan. Korostan kuitenkin esittelijän ja komission rinnalla sitä, että meidän on todella luotava yhteensovitettu eurooppalainen nuorisopolitiikka, joka ulottuu tietojen ja taitojen Eurooppaa paljon laajemmalle alueelle ja jolla helpotetaan nuorten aktiivista osallistumista päätöksentekoon, kannustetaan nuoria vastustamaan suvaitsemattomuutta ja väkivaltaa koulussa ja kaupungilla sekä edistetään erilaisissa nuorisoryhmissä ja -järjestöissä, urheilujärjestöt mukaan lukien, hankitun epävirallisen koulutuksen arvostusta ja tunnustusta.
Näitä asioita ryhmämme puolustaa ja me kannatamme tietysti herra Perryn mietintöä ja haluan onnitella esittelijää vielä kerran.

Ryynänen
Arvoisa puhemies, kun Euroopan parlamentti nyt käsittelee komission tiedonantoa koulutus- ja nuorisoyhteistyön toimintaperiaatteista ja tavoitteista ensi vuosituhannella, on kyse unionin kansalaisten kannalta keskeisen tärkeästä asiasta. Kollega Perryn erinomainen mietintö antaa hyvän pohjan jatkokeskustelulle. Toivon, että komissio ottaa kulttuurivaliokunnan ja parlamentin evästykset huomioon tulevissa esityksissään, vaikka aikaa tähän vaikuttamiseen onkin annettu luvattoman vähän.
Koulutus- ja nuoriso-ohjelmien uudistaminen ei ole vain tekninen prosessi, vaan se on suuri mahdollisuus käydä keskustelua siitä eurooppalaisesta arvopohjasta, jolle haluamme tulevaisuuttamme rakentaa. Parhaimmillaanhan Euroopan unionin koulutus- ja nuoriso-ohjelmat ovat juuri se väline, jonka kautta voimme tuoda yhteisön lähemmäksi kansalaisia ja jonka kautta voimme käytännössä toteuttaa suvaitsevaisuuden, tasa-arvon ja kestävän kehityksen tavoitteita.
Amsterdamin sopimuksessa korostetaan jokaisen mahdollisuuksia saada korkeatasoista koulutusta ja mahdollisuuksia toimia täysipainoisesti unionin kansalaisena. Aktiivisen osallistuvan kansalaisuuden kehittymistä tuetaan parhaiten kannustavalla eurooppalaisella nuorisopolitiikalla, joka tarjoaa myös monipuolisia koulun ulkopuolisia oppimisympäristöjä.
Kansalaisjärjestöjen roolia elinikäisessä oppimisessa onkin syytä painottaa nykyistä enemmän. Meidän pitäisi myös pystyä joustavammin ylittämään vanhoja rajoja eri oppilaitosten, työpaikkojen ja niin sanotun kolmannen sektorin eli kansalaistoiminnan välillä. Vuorovaikutuksen kautta syntyy uusia kumppanuuksia ja yhteistyömuotoja, jotka sitten puolestaan avaavat uusia mahdollisuuksia niin yksilöiden omalle kehitykselle kuin siirtymiselle työelämäänkin.
Uskon, että me kaikki olemme vakuuttuneita eurooppalaisen koulutus- ja nuorisopolitiikan suuresta merkityksestä ja kehittämistarpeista. Nyt on aika tunnustaa tämä merkitys myös konkreettisesti ja tehdä tarvittavat johtopäätökset, jotka näkyvät selkeinä kasvunumeroina tulevissa koulutusbudjeteissa.

Alavanos
Arvoisa puhemies, haluaisin sanoa, että minäkin yhdyn esittelijän, herra Perryn kannanottoon. Haluan tuoda esiin mielestäni kolme suurta estettä tietoyhteiskunnan ja nuorten yhteiskunnan luomiselle ja Euroopan unionin roolille tässä asiassa.
Ensimmäinen este on - luulen, että myös herra Perry puhui siitä aiemmin - Euroopan unionin hyödyntämien määrärahojen pienentyminen. Emme voi toissijaisuusperiaatteen nimissä antaa kulttuurille ja kasvatukselle näin alhaista rahoituksellista prioriteettia.
Toinen on vaikeus päästä yliopistotasoiseen koulutukseen. Joissakin maissa tilanne on päässyt menemään äärimmäisen huonoksi, ja tällainen maa on esimerkiksi Kreikka, jossa perheille on suuri kärsimys saada lapsensa korkeakouluun. Tämä on lopulta asia, joka ei kiinnosta vain kreikkalaisia, vaan jolla on yleiseurooppalaista merkitystä.
Kolmas asia on mielestäni tarve säilyttää kulttuuri-identiteetti erityisesti kielikysymyksissä. Ongelmia ilmenee kielissä, joita ei tue riittävän laaja väestöpohja, ja mielestäni ne tarvitsevat Euroopan unionilta erityistoimia.
Lopuksi haluaisin vielä puhua siitä - nyt kun näemme mitä eri maissa on tapahtumassa - kuinka tärkeää on tukea monien Euroopan unionin maiden emokielten, kuten klassisen kreikan ja latinan, opetuksen jatkumista.

Leperre-Verrier
Yhteiskuntamme pohtiessa, miten se voisi siirtää tietomme ja arvomme tuleville sukupolville, on hyvin rauhoittavaa nähdä Euroopan toimielinten kallistuvan tiedon käsitteen suuntaan. Haluaisin onnitella teitä, arvoisa komissaari, siitä että olette ryhtynyt tähän työhön, joka sattuu hyvään ajankohtaan aihetta koskevan valkoisen kirjan jälkeen, jonka te hiljattain meille esititte. Siinä vaiheessa, kun nuorille suunnatut koulutusohjelmat saadaan päätökseen, on todella aiheellista tehdä niistä kokonaisarvio ja suunnata toiminta niille alueille, jotka on jo tuotu esille. Ymmärrän ja arvostan teidän pyrkimystänne korostaa yleissivistävää ja ammatillista koulutusta ja varmistaa niiden elinikäinen jatkuminen.
Toiseksi me tiedämme, että työllisyyspolitiikkaa ei voida erottaa koulutuspolitiikasta, ja siksi kaikille on annettava mahdollisuus hankkia ammatillista koulutusta. Toivon siis edellisten puhujien tavoin, että tavoitteet asetetaan järkevälle tasolle, rajat ylittävää liikkuvuutta kehitetään, uusien opetusvälineiden käyttöä edistetään ja kielten opiskelua parannetaan. Tässä yhteydessä kouluille on annettava erityistä tukea, jotta ne pystyvät siirtymään tulevalle aikakaudelle ja oppimaan uuden teknologian käytön tiedon siirtämisessä.
Näiden huomioiden lisäksi haluaisin korostaa asiaa, jonka eräät kollegat ja erityisesti esittelijämme herra Perry, jota haluaisin onnitella hänen laadukkaasta työstään, ovat jo tuoneet esille. Ohjelmien nykyiset nimet on ehdottomasti säilytettävä. Euroopan nuoret ovat oppineet tuntemaan ne. Mielessäni on erityisesti Sokrates-ohjelma, jota nuoret erityisesti arvostavat. Olisi vahinko, jos ohjelmien nimiä muutettaisiin ja ne menettäisivät siten osan maineestaan. Meidän on varmasti mentävä myös ohjelmia pitemmälle ja edistettävä opiskelijoiden asemaa heidän liikkuvuutensa edistämiseksi. Lisäksi olen sitä mieltä, että meidän on pelkkien koulutusohjelmien lisäksi laadittava myös muita nuoriso-ohjelmia.
Lopuksi muistuttaisin, että sen lisäksi, että uusilla ohjelmilla on autettava Euroopan nuoria siirtymään uudelle tuhatluvulle, niissä on myös otettava huomioon unionimme avautuminen itään ja ehkä eteläänkin, ja sillä tasolla nuorten rooli on korvaamattoman tärkeä. Tässä ovat meidän edessämme olevat haasteet.

Sichrovsky
Arvoisa puhemies, täällä jatkuvasti siteerattu sana rahoitus on valitettavasti vain osa ongelman ratkaisua. Meiltä puuttuu yhä ohjelmat, jotka on suunnattu sisällöllisesti sekä oppimiseen että oppimisen tarpeeseen.
Myös poikittaissuhteet muihin aloihin puuttuvat. Haluaisin vain mainita esimerkkinä hollantilaisen "Kulttuuri 2000" mietinnön, jossa rakennetaan ensimmäisen kerran yhteys yhden maan ammatillisen koulutuksen, yhden koulutusalan ohjelman ja kulttuurimarkkinoiden kesken. Ei siis puhuta enää siitä, että kulttuuriin tarvitaan yhä enemmän rahaa ja yhä enemmän tukea, vaan että kulttuurin alalta löytyy ratkaisu tukien osalta, jos ihmiset oppivat enemmän, kokevat enemmän, ostavat enemmän kirjoja, menevät useammin elokuviin, käyvät useammin museoissa ja kuluttavat siten enemmän rahaa kulttuurimarkkinoilla.
Aivan ohimennen tässä mietinnössä mainitaan kuitenkin kieleen liittyvä ongelma, josta ei ole vielä keskusteltu täällä. Euroopan kielellisen moninaisuuden ongelmaa ei vo typistää puhtaasti käytännön ongelmaksi. Euroopan yhtenäinen kieli ei voi olla käytännön ongelma, vaan siinä täytyy ottaa enemmän huomioon yksittäisten maiden kulttuurisia tarpeita.

Papakyriazis
Arvoisa puhemies, nykyisessä ja tulevassa maailmanlaajuistuneessa tietoyhteiskunnassa tiedon ja koulutuksen Euroopan tulee olla päätavoitteena Euroopan unionissa. Sitä paitsi jo Amsterdamin sopimuksessa annetaan selkeät suuntaviivat, laajassa mielessä jopa velvoite, tästä tavoitteesta Euroopan unionissa. Muistutan, että Amsterdamin sopimus velvoittaa jäsenvaltiot edistämään korkeinta mahdollista tiedollista tasoa kaikille kansoille. Tämä ponnistus ei tietenkään voi lähteä liikkeelle muualta kuin uudesta sukupolvesta. Tämä tarkoittaa yksinkertaisesti sitä, että suuri ponnistuksemme tulee suunnata nuoriin eli tämän päivän ja huomisen tulevaisuuteen; tämä tarkoittaa, että mikä tahansa ohjelma, joka tukee lasten luonnollisia kommunikaatiotaipumuksia, nuorison liikkuvuutta jäsenvaltioissa ja tutustumista käytännössä toisten maiden tapoihin, ei voi olla muuta kuin politiikkamme perusta.
Uskon että komission esittelemä ohjelma muodostaa todellisen perustan, kuten myös parlamentin valiokunnissa käyty keskustelu osoittaa, ja haluaisinkin tässä nyt onnitella pääesittelijää, herra Perryä sekä oman valiokuntani, sosiaaliasiain valiokunnan, lausunnon valmistelijaa herra Hatzidakista. Euroopan parlamentissa käyty keskustelu sekä tämänpäiväinen keskustelu samoin kuin lopullinen päätös, johon toivomme pääsevämme, osoittavat, että tällaista kunnianhimoista, suurta ja hankalaa hanketta voidaan rikastuttaa ja jatkaa edelleen tähän suuntaan. Uskon esimerkiksi, että tähän ohjelmaan sisältyvä ehdotus siitä, että pitäisi olla yhteinen pohja toiminnalle, jotta tätä toimintaa voitaisiin paremmin seurata ja yhteensovittaa, on erittäin hyvä ehdotus. Edelleen tämä ei mielestäni tarkoita, että syntyisi ristiriitaa, jos ohjelmien nykyiset nimet säilytetään.
Minulla on vielä yksi koulutusta koskeva kommentti, sillä tulen sosiaaliasiain valiokunnasta, kuten sanoin: uskon, että ammattikoulutuksen tulee olla politiikkamme olennainen keskipiste, kun otetaan huomioon uusien ammattien syntyminen ja historiallinen käännekohta, jossa Euroopan unioni on nyt, kun se avautuu itää kohti. Työväestöllä tulisi olla mahdollisuus saada täydennyskoulutusta koko elämänsä ajan, ja myös työttömien tulisi päästä koulutukseen, jotta he voisivat taas liittyä työelämään.

Vaz Da Silva
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, kuten komissio tiedonannossaan toteaa, tulevaisuuden yhteiskunta perustuu tietoon: tietojen määrään, mutta ennen kaikkea niiden laatuun ja ajankohtaisuuteen. Asia ei koske vain joitakin kansalaisia, vaan kaikkia, kaikkia yhteiskuntaluokkia ja kaikkia ikäryhmiä.
Nykyään on välttämätöntä jakaa tietoja kuten ennen vanhaan oli välttämätöntä jakaa leipää, kuulin sanottavan äskettäin. Elinikäinen oppiminen - toisin kuin ennen, jolloin oppiminen liittyi vain muutamaan nuoruusvuoteen - mahdollistaa työpaikan saannin, mutta myös, ja tätä ei sovi unohtaa, itsensä toteuttamisen. Koulutuksen ja kulttuurin avulla jokainen ihminen voi löytää itsestään sen osan vapautta, jota hän sisässään kantaa. On olennaisen tärkeää pitää tämä mielessä, jos emme tahdo yhteiskuntaa, jossa on vain robotteja ja myötäilijöitä.
Muistutan muutamista meille tärkeistä näkökohdista.
Ensinnäkin: tiedon Euroopan on on oltava koko Euroopan laajuinen, ja sen pitää olla sitä jo nyt. Kun kyse on tiedosta, ei ole järkevää määritellä poikkeuksia ja siirtymäkausia, kuten niitä määritellään yhtenäismarkkinoille ja maataloudelle. KeskiEurooppa ja Itä-Eurooppa yhtä hyvin kuin Etelä-Eurooppa ja Pohjois-Eurooppa ovat kaikki osallisia Euroopan yhteisestä tiedosta.
Toiseksi: koulujen opetusohjelmien on sisällettävä eurooppalainen ulottuvuus. Sen ei pidä olla erillinen oppiaine, vaan läsnä koko järjestelmässä. Ja eurooppalaisia kieliä ei pidä opettaa vain vieraina kielinä, vaan niiden pitää olla myös opetuskieliä eri oppiaineissa.
Kolmanneksi: unionin ja koulutus- ja nuorisoasioita hoitavien kansainvälisten järjestöjen, kuten Euroopan neuvoston, UNESCOn ja OECD: n yhteisten tiedotuspisteiden perustaminen olisi laajakantoinen toimi, jonka avulla voitaisiin toteuttaa yhteistyötä, josta niin kovasti puhutaan mutta jota harjoitetaan kovin vähän.
Ja lopuksi, jos unioni tunnustaa koulutuksen ensiarvoisen merkityksen, on myös tehtävä vahvoja poliittisia päätöksiä, jotka mahdollistavat tuon tavoitteen menestyksekkään toteuttamisen. Tuon esiin kolme: taloudellisten voimavarojen tuntuva lisääminen siten, että koulutukseen osoitetaan välittömästi tietty vähimmäisosuus yhteisön talousarviosta; uusien teknologioiden käyttöönoton nopea yleistyminen alkeisopetuksesta lähtien; määrätietoinen kielipolitiikka - tämä on hyvin tärkeää - joka mahdollistaa kahden vieraan kielen opetuksen ala-asteelta lähtien siten, että toinen on jokin sellainen Euroopan kieli, joka on omiaan toimimaan kaikkien kansalaisten välisen viestinnän yhteisenä kielenä, ja toinen on yläasteella alkava kieli, eikä ole syytä myöskään unohtaa, että muitakin kuin eurooppalaisia kieliä puhutaan yhä enemmän Euroopan rajojen sisällä.
Olemme vuoden 1948, Euroopan ajatuksen syntyvuoden perillisiä. Nyt kun siitä on kulunut 50 vuotta, velvollisuutemme on puhaltaa uutta henkeä Eurooppaan antamalla sille uusia arvoja ja uusia prioriteetteja. Juuri siihen jäsen Perryn mietinnössä pyritään, ja onnittelen häntä hänen erinomaisesta työstään.

Poisson
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, hyvät kollegat, haluan onnitella esittelijäämme hänen mielenkiintoisesta työstään, joka muistuttaa jälleen komissiolle, kuinka tärkeitä haasteita ovat koulutus, ammattikoulutus ja nuoriso. Euroopan unionin tulevaisuuden kannalta on äärimmäisen tärkeää säilyttää ja laajentaa alan ohjelmia, jotka ovat osoittaneet toimivuutensa riittämättömästä rahoituksesta huolimatta. Kuten esittelijä korostaa, lainaten häntä " taloudellisten resurssien rajallisuudesta johtuen eurooppalainen lisäarvo voidaan saavuttaa vain kehittämällä uusista ohjelmista todellisia rajat ylittäviä Euroopan innovaatioiden laboratorioita" .
Euroopan on annettava shokkihoitoa, koska huomisen yhteiskunta on älykkyyden, tutkimuksen ja tiedon yhteiskunta, joka tarjoaa työtä ja vaurautta. Minusta on ehdottoman tärkeää korostaa sitä, että meidän on luotava perusta koulutusohjelmien ulkopuoliselle yhteensovitetulle nuorisopolitiikalle. Nuorten luovuuden edistäminen antaa mahdollisuuden ottaa nuoret mukaan torjumaan yhteiskunnasta syrjäytymistä ja väkivaltaa koulussa ja kaupungilla. Nuorisojärjestöissä ja erityisesti urheilujärjestöissä hankittu epävirallinen koulutus on tunnustettava ja sitä on rohkaistava. Minä muuten tuen omalla alueellani kaupunkien nuorten uudelleenkoulutusta koskevia kokeilualoitteita, joissa seikkailu-urheilu yhdistetään tietojen hankintaan ja luovuuteen ja joissa maaseudun nuoret ovat tiiviisti mukana.
Euroopalla on vielä valtava tehtävä edessään. Meiltä edellytetään päättäväisyyttä ja sinnikkyyttä. Valitettavasti perinteisessä kirjanpidossa ei ole sijaa henkiselle pääomalle. Nyt kun euro on syntymässä, eikö meidän pitäisi ajatella tiedon rahayksikön luomista?

Evans
Arvoisa puhemies, onnitteluni herra Perrylle ja komissiolle tästä mietinnöstä, joka on - kuten tiedämme - hyvin tärkeä ja näyttää tietä tulevaisuuteen. Koulutus on hyvin keskeinen tekijä rakennettaessa tulevaisuuden yhteiskuntaa - sekä vireää talouselämää että menestyksekkäitä ja tyytyväisiä yhteisöjä. Se on yhtä tärkeää Euroopan laajuisella alueella kuin yksittäisissä maissakin. Herra Elchlepp puhui jo rahoituksesta, ja minä olen sitä mieltä, että eurooppalaista rahaa ei voida käyttää parempaan tarkoitukseen eikä voimavaroja voida jakaa reilummalla tavalla kuin nimenomaan koulutuksen tarpeisiin.
Minun mielestäni meidän pitäisi miettiä joiltain osin uudelleen, miten me käytämme eurooppalaisia varojamme. Me esimerkiksi ohjaamme niistä osan tupakan tuotantotukeen ja härkätaisteluihin. Mielestäni meidän olisi ohjattava nämä varat todella tärkeään kohteeseen, kuten koulutukseen, eikä sellaisiin tarkoituksiin, joita eivät ole perusteltavissa. Viime aikoina on sijoitettu paljon varoja rahaliittoon, ja me tiedämme, että sitä on jonkun verran vastustettu; eurooppalaisista koulutusohjelmista sen sijaan ollaan hyvin laaja-alaisesti innostuneita, mutta minun on sanottava, että niiden rahoituspuoleen on ohjattu siinä suhteessa hyvin vähän varoja.
Haluan puhua erityisesti kolmesta kohdasta: 26, 30 ja 31 kohdasta. 26 kohdassa puhutaan kielistä, ja olen ehdottomasti sitä mieltä, että kieli on äärimmäisen tärkeä viestintäväline ja kaikkein voimakkain ja arvokkain osa identiteettiä erityisesti pienemmille maille. On totta, että jotkut kielet ovat muita vahvempia, mutta kuten herra Alavanos sanoi, meidän on kunnioitettava Euroopan kielellistä moninaisuutta, ja minä lisäisin siihen, että meidän on myös torjuttava keinotekoisia kieliä ja vastustettava niitä, jotka haluavat karsia kielten eri muunnelmia.
Haluaisin jatkaa 30 kohdasta mutta minulla ei ole aikaa, ja koska rouva Vaz Da Silva puhui siitä niin upeasti, niin hyppään sen kohdan yli.
31 kohta on hyvin tärkeä. Siinä mainitaan erityisesti kansalaistaitojen opetus, ja se on hyvin tärkeää omassa maassani, Yhdistyneessä kuningaskunnassa, missä demokraattisten käytäntöjen ymmärtäminen on hälyttävän heikolla tasolla. Meidän on investoitava tämän-tyyppisen koulutuksen antamiseen nuorillemme demokraattisten käytäntöjen ymmärtämisen parantamiseksi ja ihmisten rohkaisemiseksi ymmärtämään niitä ja osallistumaan niihin. Se on yhtä tärkeää kuin muutkin asiat yhdentyvän Euroopan rakentamisessa. Meidän on vaalittava näitä alueita ja meidän on kehitettävä niitä, ja minä odotan innokkaana komission uusia ehdotuksia.

Todini
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, haluaisin ensiksi onnitella Perrya hänen tyhjentävästä mietinnöstään, ja sanoisin, että se tulee nyt aivan erityisen sopivalla hetkellä, koska näinä päivinä ei tehdä muuta - niinkuin oikein onkin - kuin puhutaan Euroopan rahaliitosta ja rahakysymyksistä. Huomennakin meillä on merkittävä äänestys. Sitä vastoin on ehdottoman tärkeää puhua tieto-Euroopasta rakentavasti, aikomuksena rakentaa todellinen eurooppalainen koulutusalue, jossa etusijalla ovat tieto, kansalaisuus, työllisyyttä koskevien asenteiden kehittäminen - kaikki kysymyksiä, jotka riippuvat opetuksen ja koulutuksen tehokkaasta edistämisestä.
Varmasti Perryn mietinnöstä on jotakin sanomista, ja komission ehdotuksesta enemmänkin. Ensiksikin, katkera toteamus: asiakirjasta näkee heti, että se on toimitettu vähän myöhässä. Tämä onkin aina ongelma, johon haluamme kiinnittää huomiota: parlamenttia pyydettiin ilmaisemaan mielipiteensä liian myöhään komission tekemistä päätöksistä. Toivon, ettei tällaista enää tapahdu, koska se mitä ehdotetaan Euroopan parlamentissa, jossa on yleisen äänioikeuden perusteella valittuja henkilöitä, on hyvin tärkeää. Olemme kaikki tietoisia tarkastelemiemme perusteluiden tärkeydestä, ja jonkinlainen yhteistyö on siis ehdottoman tärkeää.

Tongue
Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää esittelijäämme hyvin kattavasta mietinnöstä, joka tiivistää mielestäni kaikki valiokunnassamme esitetyt toiveet ja tärkeät asiat. En yritä toistaa niitä muilta osin kuin korostamalla eurooppalaisen ulottuvuuden sisällyttämistä koulutukseen. Siinä te, arvoisa komissaari, voitte toimia suunnannäyttäjänä, vaikka eurooppalaisen ulottuvuuden sisällyttäminen kansallisiin opetusohjelmiin kuuluu luonnollisesti jäsenvaltioiden tehtäviin.
Me puhumme jatkuvasti talouden maailmanlaajuistumisesta, mutta siitä huolimatta me pakotamme nuorisomme kansallisten opetussuunnitelmien asettamiin rajoihin; on selvää, että tilannetta on muutettava, jos me olemme tosissamme sanoessamme, että nuorten on pystyttävä tekemään työtä maailmanlaajuisessa taloudessa ja erityisesti Euroopan yhtenäismarkkinoilla. Me voimme vain korostaa jäsenvaltioille, että niiden on kasvatettava kaikkiin kansalaisiinsa eurooppalainen ulottuvuus - se, että matematiikan yhteydessä he oppivat, kuka Pythagoras oli, mistä hän oli kotoisin ja mitkä olivat hänen aikaansaannoksensa koko matematiikan kannalta.
Herra Evans otti esille herra Perryn mietinnön avainkohdan, kansalaistaitojen opetuksen, jolla on erittäin suuri merkitys, kun halutaan varmistaa, että nuorisomme ymmärtää sitä yhteiskuntaa, jossa he elävät. Federal Trustin ja Euroopan unionin oppikoulujen ja lukioiden järjestön (the Secondary Schools Association of the European Union) puolesta haluaisin kiittää teitä, arvoisa komissaari, ja teidän pääosastoanne siitä korvaamattomasta tuesta, jota te olette antaneet kansalaishankkeelle. Sen ansiosta hankkeen piirissä on kehitetty kansalaisuutta ja erityisesti Euroopan kansalaisuutta koskevaa opetusmateriaalia, joka sisältää eurooppalaisen demokratian ja erityisesti parlamenttimme koko toimintamallin. Minun mielestäni se pitäisi jakaa kiireellisesti kaikkiin Euroopan unionin peruskouluihin ja lukioihin ennen ensi vuonna pidettäviä Euroopan parlamentin vaaleja.

Cresson
Arvoisat parlamentin jäsenet, olen hyvin iloinen saadessani puhua tietojen ja taitojen Euroopasta parlamentin täysistunnossa ja olen kuunnellut kaikki aiheesta käytetyt puheenvuorot. Olen kiinnittänyt huomiota myös puhujien voimakkaaseen vakaumuksellisuuteen ja siihen välillä jopa kiivaaseen sävyyn, jolla he ovat puhuneet tästä Euroopan tulevaisuuden kannalta hyvin merkittävästä aiheesta, jonka pitäisi saada meidät kaikki liikkeelle, ja minä olen hyvin iloinen siitä, että me saimme tänä iltana tilaisuuden tähän keskusteluun. Se on keskustelu, jolla on hyvin keskeinen merkitys unionin tulevaisuudelle, ja se jatkuu välittömästi, koska parlamentti ja neuvosto käsittelevät hyvin pian tietojen ja taitojen Euroopan rakentamiseen tarvittavia oikeudellisia ja toiminnallisia välineitä koskevia ehdotuksia.
Jos sallitte, ottaisin esille kolme asiaa. Ensiksi nopea arvio tällä alueella kolmen viime vuoden aikana saavutetusta kehityksestä ja edistyksestä, sitten pohtimamme aiheen aikataulu ja lopuksi yhteisön toiminnan rakenteita, sisältöjä, hallintoa ja rahoitusta koskevat kysymykset.
Ensimmäisen asian, alan kehityksen ja siinä saavutettujen tulosten osalta keskustelu valkoisesta kirjasta "Opettaminen ja oppiminen; kohti kognitiivista yhteiskuntaa" , johon te olette osallistuneet hyvin arvokkaalla tavalla, on merkinnyt suurta edistystä tällä alueella saaden aikaiseksi laaja-alaista pohdintaa kaikkien asianosaisten toimijoiden keskuudessa. Amsterdamin sopimuksen tullessa voimaan unionin velvollisuutena on edistää kansalaistemme mahdollisimman korkeaa tiedontasoa luomalla laajat mahdollisuudet koulutuksen saantiin koko elämän ajan, ja jotkut teistä ovat tänä iltana korostaneetkin elinikäisen oppimisen merkitystä. Lisäksi komissio on sitä mieltä, että tutkimus, yleissivistävä koulutus ja ammattikoulutus ovat tärkeitä henkisiä investointeja tulevaisuuttamme varten, ja se ilmoittaa Agenda 2000: ssa, että se aikoo tehdä tietopolitiikasta yhden EU: n sisäpolitiikan neljästä peruspilarista.
Siirryn nyt aikatauluun, jonka yksi määräaika umpeutuu pian. Yhteisön Sokrates, Leonardo ja Nuorten Eurooppa -ohjelmien toteuttaminen on nyt jo puolivälissä. Meidän on siis ryhdyttävä valmistelemaan uuden sukupolven ohjelmia. Ne käynnistetään symbolisena päivänä, 1. tammikuuta 2000. Jotta näin voi käydä, meidän on tehtävä päätökset vuonna 1999, sen jälkeen kun olemme riittävän pitkän aikaa tutkineet yhdessä ohjelmien tekstiluonnoksia. Kiitän Euroopan parlamenttia siitä, että se on hyväksynyt ajan asettamat rajoitukset. Kuulin hetki sitten sanottavan, että asiakirjat toimitettiin ehkä hieman myöhäisessä vaiheessa, mutta se johtuu siitä, että joudumme ottamaan huomioon kokonaisaikataulun pystyäksemme etenemään nopeammin ja saadaksemme tekstit ajoissa lopulliseen muotoon.
Tietojen ja taitojen Eurooppaa koskevasta tiedonannosta käyty keskustelu on antanut meille arvokkaita näkemyksiä ja sen myötä pääsemme siirtymään seuraavaan vaiheeseen tavalla, jota voimme uskoakseni luonnehtia tyydyttäväksi. Kiitän erityisesti herra Perryä, kulttuuri-, nuoriso- ja koulutusasioita sekä tiedotusvälineitä käsittelevää valiokuntaa ja herra Hatzidakisia, työllisyys- ja sosiaaliasiain valiokuntaa sekä näiden valiokuntien jäseniä siitä mielenkiinnosta, jota he ovat osoittaneet tietojen ja taitojen Eurooppaa kohtaan esittämällä noin sata tarkistusta.
Eurooppalaisen koulutusalueen rakentaminen uusien ohjelmien avulla, ohjelmien asianmukaisempi hallinnointi ja riittävä rahoitustaso muodostavat kolmannen asian. Halu toteuttaa kaikki toimenpiteet eurooppalaisen koulutusalueen asteittaiseksi rakentamiseksi käy laajasti ilmi parhaillaan valmisteltavista päätösehdotuksista, joita komissaarien kollegio todennäköisesti käsittelee lähiaikoina. Se näkyy erityisesti ohjelmien sisällössä ja muotoilussa, niiden hallinnoinnin uudistamisessa ja rahoituksen määrässä.
Muistakaamme ennen kaikkea, että eurooppalainen koulutusalue on käsite, joka on ymmärrettävä laajassa merkityksessä, siten että se liittyy samanaikaisesti sekä maantieteelliseen sijaintiin että aikaan ja ottaa huomioon meneillään olevan siirtymisen kohti Euroopan laajentumista. Se muodostaa siis puitteet, joissa elinikäisen, kaikille kansalaisille tarjottavan yleissivistävän ja ammatillisen koulutuksen tavoitteen tulee toteutua. Se on väline, jota me tarvitsemme rakentaaksemme yhteisvastuullisemman yhteiskunnan, kuten rouva Hawlicek asian ilmaisi. Siihen liittyy mielestäni kolme keskeistä ulottuvuutta: Euroopan kansalaisten on voitava jatkuvasti kohottaa tietämyksen tasoaan, kehittää työllistettävyyttään hankkimalla tietoja ja taitoja ja nauttia kansalaisena olostaan. Niin kuin monet puhujat, erityisesti rouva Poisson, toivat oikein hyvin esille, tietojen ja taitojen Euroopan ongelmana ei ole ainoastaan oppiminen vaan myös henkilökohtaisten toiveiden toteuttaminen eli se, miten voimme tarjota kansalaisille mahdollisuuden kehittää myös persoonallisuuttaan. Työ on luonnollisesti tärkein yhteiskuntaan sopeutumisen edellytys, mutta sen lisäksi on kiinnitettävä huomiota persoonallisuuden kehittämiseen.
Ohjelmien saavutuksia ja niiden arviointia koskevasta PO XXII: n työasiakirjasta voimme mielestäni oppia riittävästi, kuten herra Hatzidakis toivoo, kyetäksemme jatkamaan yhteisön toimintaa tähän suuntaan. Te kaikki kannatatte erillisten yhteisön ohjelmien jatkamista niiden nykyisillä nimillä, eli Sokrates, Leonardo, Nuorten Eurooppa ja Nuoret eurooppalaiset vapaaehtoiset, jotka te tunnette. Kiitänkin niitä, jotka ottivat tämän kysymyksen esille, ja haluaisin myös rauhoitella heitä: ohjelmien nimet säilytetään aivan ilmeisesti. Meidän kansalaisemme ja erityisesti nuoret ovat tottuneet niihin, he tuntevat ne, ja ne ovat myös yksi Euroopan kansalaisuuden tiedostamiseen liittyvä tekijä.
Lisäksi, kun otetaan huomioon toisaalta kyseessä olevien toimijoiden erilaisuus ja toisaalta entistä tärkeämmäksi muodostunut selkeyden vaatimus, esitän lähiaikoina komissaarien kollegiolle kolme ehdotusta Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksiksi, jotka koskevat yleissivistävää koulutusta, ammattikoulutusta ja nuorisopolitiikkaa. Mutta monet teistä, erityisesti herra Perry, rouva Waddington ja herra Papakyriazis, toivoivat myös enemmän yhteensovitettua kehitystä ja mahdollisuuksia siirtyä ohjelmasta toiseen. Minä olen aiheen käsittelyssä ottanut mitä suurimmassa määrin huomioon tämän vaihtoehdon ja siitä esitetyt näkemykset. Ohjelmien välisiä siirtymismahdollisuuksia on todella pyrittävä järjestämään mahdollisimman paljon.
Jos sallitte, haluaisin palata hetkeksi komission harjoittamaan kielipolitiikkaan, jonka monet teistä ottivat esille. Se onkin hyvin aiheellista, koska se liittyy kielten ja kulttuurien monimuotoisuutta koskeviin Amsterdamin sopimuksen määräyksiin. Ymmärrän hyvin esittelijän, herra Perryn, käytännönläheisen suhtautumisen vaikeuksiin, jotka meidän on voitettava Euroopan laajentumisen yhteydessä. Muistutan teille, että kunnianhimoinen tavoitteemme tällä alalla on se, että kaikki Euroopan kansalaiset oppivat hallitsemaan kolmea yhteisön kieltä: omaa äidinkieltään ja kahta muuta kieltä. Siksi olenkin iloinen siitä, että te korostitte kielten oppimista varhaisessa vaiheessa ja osoititte mielenkiintoa niin kutsuttuun passiiviseen kielenosaamiseen eli oman kielensä sukulaiskielen ymmärtämiseen.
Meidän politiikkamme liittyy tulevaan laajentumiseen. Siksi kannatan kulttuuriasioita käsittelevän valiokunnan esittämää kompromissitarkistusta 3, jossa suositellaan vaihto-ohjelmien kehittämistä Keski- ja Itä-Euroopan ja Välimeren alueen maiden kanssa. Te tiedätte, että koulutuksen alalla on jo olemassa vaihto-ohjelmia ja ette me olemme järjestäneet jo useampia neuvoston kokouksia yhdessä Keski- ja Itä-Euroopan maiden opetusministerien kanssa. Yhdyn myös mielelläni niihin puhujiin, jotka korostivat työmarkkinaosapuolten ja kansalaisyhteiskunnan laajojen alojen roolia uuden sukupolven ohjelmissa. Sillä on erityistä merkitystä Leonardo-ohjelman yhteydessä, ja jotkut teistä, erityisesti rouva Guinebertière, kiinnittivät myös huomiota siihen, että nuoret olisi otettava mukaan suunnittelemaan näitä ohjelmia. Kannatan täysin tätä ajatusta. Me järjestimme muutama kuukausi sitten suuren kokouksen unionin eri maiden nuorisojärjestöjen edustajien kanssa Brysselissä. Seuraava kokous pidetään ensi marraskuussa, ja minä aion todella esittää kokousedustajille nämä tekstit ja ongelmat ja keskustella niistä heidän kanssaan. Minun on muuten sanottava, että nuorten kanssa järjestämämme kokous oli erittäin vilkas ja hyvin piristävä ja se tarjosi tilaisuuden hyvin mielenkiintoiseen ajatustenvaihtoon, josta opin omalta osaltani hyvin paljon. Tulevien ohjelmien toteuttamisessa kiinnitetään erityistä huomiota yksinkertaisuuteen ja asioiden keskittämiseen, mitä te olette useaan otteeseen vaatineet. Minä pyrin toteuttamaan viittä päälinjaa, jotka voidaan tiivistää seuraavilla sanoilla: näkyvyys, täydentävyys ja johdonmukaisuus, arviointi, hajauttaminen ja lopuksi yksinkertaistaminen. Tiedän hyvin, kuinka paljon te haluatte erityisesti sitä, että ohjelmia sovitetaan paremmin yhteen rakennerahastojen kanssa ja täydennetään niiden avulla, ja sitä, että ammattikoulutuksen eurooppalaisten ohjelmien ja Euroopan sosiaalirahaston välille kehitetään tiiviit suhteet, ja voin sanoa teille, että kannatan täysi näitä näkemyksiä. Olen erittäin iloinen varsinkin rakennerahastojen uudesta suuntaamisesta inhimillisen voimavarojen politiikan hyväksi. Rakennerahastoilla on hyvin kauan edistetty aluesuunnittelua, liikennettä, syrjäisten alueiden liikenneyhteyksiä jne., ja on todella toivottavaa, että rahastojen toimintaa voitaisiin suunnata nuorten koulutuksen tukemiseen, jotta nuorille voidaan antaa mahdollisuuksia.
Komission yksiköt kehittelevät parhaillaan mahdollisuuksia uusien ohjelmien, sosiaalirahaston ja uuden rakennerahastopolitiikan yhteyksien kehittämiseksi. Kuten huomaatte, me työskentelemme juuri niiden asioiden parissa, joista te olette huolissanne, ja pyrimme edistämään niitä käytössämme olevilla välineillä. Te olette usein, täysin perustellusti, valittaneet määrärahojen riittämättömyyttä. Rahaa ei ole tietysti koskaan riittävästi alan kaikkien tarpeiden tyydyttämiseksi, koska koulutustarpeita, kuten sana jo sinällään ilmaisee, on loputtomasti, mutta jos me pystymme hyödyntämään tähän tarkoitukseen rakennerahastojen ja sosiaalirahaston varoja, niin se on varmasti todella toivottavaa. Minä ja kollegani Padraig Flynn pyrimme kaikin tavoin siihen, että kaikki yhteisön toimet yleissivistävän koulutuksen, ammattikoulutuksen ja inhimillisten resurssien hyväksi toteutetaan toinen toistaan täydentävällä ja johdonmukaisella tavalla. Olen huomannut, että tätä lähestymistapaa kannatetaan laajasti parlamentissa, ja olen iloinen teiltä saamastani tuesta tämän asian osalta.
En voi muuta kuin olla samaa mieltä monien teidän kanssanne, niin herra Hatzidakisin kuin rouva Heinischin, herra Elchleppin ja rouva Hawlicekin kanssa siitä, että meillä olisi oltava käytössämme kunnianhimoisia tavoitteitamme vastaavat määrärahat toteuttaessa uuden sukupolven ohjelmia tietojen ja taitojen Euroopan hyväksi ja että meidän olisi käytettävä niitä teidän lopullisen mietintönne suosittelemalla tavalla niin, että ne tuottavat mahdollisimman suurta eurooppalaista lisäarvoa.
Komissio ilmaisee Agenda 2000: ssa aikomuksensa asettaa etusijalle tietopolitiikkaan liittyvät toimet. Odoteltaessa lopullisia sovitteluja voin jo kertoa teille, että olen ehdottanut, että tämä painotus näkyisi koulutus-, ammattikoulutus- ja nuorisoohjelmien määrärahojen huomattavana korotuksena, ja olen melko toiveikas sen suhteen, että sanani ovat menneet perille.
Kiitän teitä siitä, että olette osallistuneet merkittävällä tavalla ohjelmien edistämiseen mietinnöllänne, joka sisältää hyvin tärkeitä ehdotuksia, ja pitäisin hyvin tärkeänä asiana myös sitä, että se tukee politiikkaa, jota minä pyrin kehittämään - en tietenkään aivan yksin vaan yhdessä koko komission kanssa - ja minun on sanottava, että kun vertaa varsinkin Amsterdamin huippukokouksen tuloksia kaikkeen siihen, mitä jäsenvaltiot ovat ilmaisseet - tosin kun on kyse rahoituksesta, tilanne on luonnollisesti aina hieman monimutkaisempi - tai joka tapauksessa millaista politiikkaa jäsenvaltiot tukevat, niin huomaa, että tämä huolenaihe on ollut erittäin korostuneesti esillä.
Toivon, että tämä yhteistyö jatkuu myös siinä vaiheessa, kun käsittelemme ehdotuksia yleissivistävästä koulutuksesta, ammatillisesta koulutuksesta ja nuorisoa koskevista toimintaohjelmista, minkä pitäisi tapahtua lähiaikoina. Kuten monet teistä totesivat, on totta, että Eurooppa edistyy nuorisonsa edistyessä. Euroopan ajatusta edistetään tutustumalla elämäntapaan ja työhön muissa unionimaissa, vaihtamalla niin kutsuttuja hyviä käytäntöjä ja opettelemalla kieliä. Tätä korostivat monet teistä, erityisesti rouva Todini ja rouva Tongue, enkä voi edes mainita kaikkien nimiä, koska niin monet korostivat tätä näkemystä. Se on poliittinen näkemys ja se merkitsee sitä, että tietojen ja taitojen ja tarvittavan ammattikoulutuksen hankkimisen ohella nuorten käsitys meidän eurooppalaisesta horisontistamme muodostuu myös näiden ohjelmien perusteella, ja ne ovat myös sen vuoksi oleellisia.
Kiitän teitä puheistanne ja näille ohjelmille antamastanne tuesta. Kiitän teitä esittämistänne pohdinnoista, ehdotuksista ja arvostelusta. Vakuutan teille, että ne on kaikki hyvin huolellisesti kuultu ja ymmärretty, ja toivon, että me voimme jatkaa työtämme yhdessä.

Puhemies
Paljon kiitoksia, rouva komissaari.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Alaikäisten suojelu audiovisuaalisissa ja tietopalveluissa
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Whiteheadin laatima kulttuuri-, nuoriso- ja koulutusasioita sekä tiedotusvälineitä käsittelevän valiokunnan mietintö (A4-0153/98) ehdotuksesta neuvoston suositukseksi alaikäisten ja ihmisarvon suojelusta audiovisuaalisissa ja tietopalveluissa (KOM(97)0570 - C4-0670/97-97/0329(CNS)).

Whitehead
Arvoisa puhemies, käytyjen suurten väittelyjen jälkeen, joiden aiheena oli televisio ilman rajoja, tämä on ensimmäinen merkittävä keskustelu uusien tietopalvelujen eduista ja haitoista. Me tunnustamme, että tarjottavat palvelut - joita ovat enemmän tai vähemmän laajalle alueelle lähetettävät kanavat, on-line-palvelut ja nykyisin Internetin ihmeellinen, satunnainen maailma - voivat laajentaa näköaloja: ne ylittävät kaikki rajat, tulevat kaikkiin koteihin, ne vaikuttavat meihin kaikkiin joko suoraan tai epäsuorasti. Ne voivat lisätä tietomäärää ja koulutusvaihtoa lähes loputtomasti. Ne voivat olla parasta ajankäyttöä palvelujen käyttäjille, mutta meidän on varottava, ettei niistä tule heille myös huonointa ajankulua, jolloin ne eivät auta rikastuttamaan ihmisarvoa vaan käyttävät hyväksi, alentavat ja uhkaavat sitä.
Tämä keskustelu - keskustelu siitä, miten yhteiskuntaa voidaan rikastuttaa - on yhtä vanha kuin ihmiskunta itse. Opiskelijana ollessani istuin Sir Isaiah Berlinin jalkojen juuressa Oxfordissa ja kuuntelin hänen luentojaan kahdesta vapauden käsitteestä: positiivisesta ja negatiivisesta vapaudesta, vapaudesta tehdä jotakin ja vapaana olemisesta; vapaudesta laajentaa näköalojaan, olla mukana, vaihtaa ajatuksia ja vapaudesta suhteessa muihin, jotka tunkeutuvat tilaamme ja rikkovat elämämme eheyden. Kyseessä on - jos sallitte rinnastuksen - Euroopan ihmisoikeussopimuksen 10 artiklan ja 8 artiklan välinen tasapaino. Miten me sovitamme ne yhteen?
Olen iloinen siitä, että parlamentti ja komissio ovat tässä asiassa yhteisellä linjalla ja että ne ovat saaneet neuvostolta täyden tuen oman maani puheenjohtajajuuskaudella ja myös sitä ennen. Me olemme jäsenvaltioiden tavoin pääsemässä yhteisymmärrykseen yhteisen tavoitteen asettamisesta saadaksemme kuriin laittoman aineiston kaupittelijat ja sellaiset järjestelmät, joilla he voivat ilman ajan tai taloudellisten näkökohtien asettamia rajoituksia houkutella ansaan nuoria ja vastustuskyvyttömiä henkilöitä. Vastustuskyvyttömät eivät ole aina nuoria, eivätkä nuoret ole aina vastustuskyvyttömiä. Me tarvitsemme valvontaa ja yhteistyötä jäsenvaltioiden poliisivoimien välillä, sillä siten laitonta aineistoa voidaan torjua tehokkaasti - olipa kyse sitten lapsipornosta tai rotuvihasta - koko EU: n alueella ja myös sen ulkopuolella.
On myös paljon sellaista aineistoa, joka ei ole laitonta ja jota olisi suvaittava vapaassa yhteiskunnassa, mutta joka voi kuitenkin olla joillekin ihmisille haitallista. Noudattaen hyvin pitkälle komission suosituksen linjaa - olen iloinen siitä, että kaksi pääosastoa on saanut aikaiseksi yhteisen suosituksen tästä asiasta ja toimintasuunnitelman, mikä on hieno asia, ja olemme siitä hyvin tyytyväisiä - me vaadimme mietinnössä prosessia, jossa seurataan eri palvelujen toimintatapaa samaa tahtia teknologisen kehityksen ja lähentymisen kanssa. Se on komission kertomuksen oleellinen suositus. Sen perustaksi olisi otettava palvelujen tarjoajien ja sisällöntuottajien vastuullisesti harjoittama itsesääntely ja sen rinnalla olisi käytettävä mahdollisimman paljon suodatusohjelmia - kuten omassa maassani käytettävää PICS-järjestelmää - ja hyödynnettävä kansalaisten tekemiä aloitteita, kuten Hollannissa ja muualla käynnistettyjä Internetin katselujärjestelmiä.
Suositus ja toimintasuunnitelma kannustavat jäsenvaltioita lisäämään toimintaa ja tutkimusta, ottamaan mukaan sekä opettajia että vanhempia ja helpottamaan tiedonvaihtoa. Nämä ovat kannatettavia tavoitteita. Komission esittämä nelikohtainen toimintasuunnitelma, jossa pyritään määrittelemään valiokäytäntöjä, edistämään tutkimusta ja kokemusten vaihtoa ja lisäämään yhteyksiä oikeus- ja poliisiviranomaisten välille, on kaikilta osin suositeltava. Yhdistyneen kuningaskunnan puheenjohtajuuskaudella pidetty Birminghamin kokous liittyy tähän yhteyteen.
Haluaisin onnitella vanhaa hyvää ystävääni Mark Fisheriä hänen työstään yhdessä ulkoministerimme Chris Smithin kanssa sen varmistamiseksi, että tämä ehdotus kulkee myötätuulessa toukokuussa pidettävässä kulttuuriminiterien neuvoston kokouksessa.
Arvoisa komissaari Oreja, olen erittäin iloinen siitä, että olette täällä. Me kuuntelimme teitä kiinnostuneina Birminghamissa muutama viikko sitten. Me olemme kiitollisia myös siitä tuesta, jota me olemme saaneet teidän henkilöstöltä PO X: ssä, joka on tänä iltana rinnallanne, ja olen kiitollinen kollegoilleni ja kahdelle avustajalleni heidän työstään tämän mietinnön parissa.
Meidän suosituksemme ja tarkistuksemme ovat myös melko itsestäänselviä. Hyppään kaikkien mietintöjen johdanto-osan suosituksissa esiintyvien kaunopuheisten vuodatusten yli ja siirryn suoraan mietinnön lopussa oleviin painavampiin suosituksiin neljän kohdan tiukentamiseksi.
Arvoisa komissaari, toivon, että voitte hyväksyä erityisesti tarkistuksen 19, jossa komissiota kehotetaan esittämään kahden vuoden kuluessa arviointikertomus Euroopan parlamentilla ja neuvostolle. Toivomme, että voitte suositella sitä paitsi itsesääntelyn tehokasta soveltamista myös sen vaikutuksia koskevana toimenpiteenä, josta käy myös ilmi, mitä toimenpiteitä vastaisuudessa tarvitaan.
Juuri tämäntyyppinen etukäteinen tutkimus, jolla pyritään siihen, että tulevaisuuden itsesääntelijät pääsevät parhaisiin tuloksiin, toimii esikuvana kyseisissä ponnisteluissa. He voivat tietysti myös epäonnistua. Kollegoilla on tietoa epäonnistumisista muilla aloilla, joilla vahinkoa ovat tähän mennessä saaneet aikaiseksi todennäköisemmin hakkerit kuin laittoman aineiston kaupittelijat. Toivomme, että itsesääntelijät onnistuvat. Mutta siitä huolimatta, onnistuvatko he vai eivät, meidän on varmistettava, että parlamentti ja komissio tekevät yhdessä oman osuutensa. He ja me kuljemme yhdessä toiveikkaina mutta varuillamme sähköistä valtatietä pitkin.

Casini C.
Arvoisa puhemies, kyseessä on ensinnäkin komission hyväksymän aloitteen arvon ja tarkoitusperien tunnustaminen: siinä ei vältellä tarvetta tehdä aloitteita alueella, jossa - totuuden nimessä - yhteisön toimivalta on kovin niukka.
Toiseksi, mitä tulee pyyntöön ottaa huomioon yhteisötasolla jo olemassa olevat määräykset, olemme hyväksyneet direktiivin ?Televisio ilman rajoja?, jossa määrätään, ettei yksikään ohjelma saa vahingoittaa vakavasti alaikäisten fyysistä, henkistä ja moraalista kehitystä - varsinkaan ohjelmat, joissa on väkivaltaisia, pornografisia tai perusteettoman väkivaltaisia kohtauksia. On myös otettava huomioon jo tehdyt yhteiset toiminnat, erityisesti ihmisillä käytävän kaupan ja lasten seksuaalisen hyväksikäytön torjunnasta vastaavien henkilöiden vaihdon kannustaminen. Toinen yhteinen toiminta, joka liittyy samaan asiaan, koskee rasismin ja muukalaisvihan vastaista toimintaa.
Oikeusasioita ja kansalaisoikeuksia käsittelevä valiokunta uskoo, että on tarpeellista laajentaa näitä kaikkia kolmea yhteistä toimintaa sekä Europol-yleissopimusta siten, että audiovisuaalisissa palveluissa ja tietopalveluissa suojellaan erityisesti alaikäisiä ja ihmisarvoa ja mukautetaan lainsäädäntö vastaamaan tätä tapausta. Valiokunnan mielestä tämä kaikki on erittäin tärkeää.
Komission ehdotuksessa puhutaan alaikäisten ja ihmisarvon suojelusta. Kyseessä ei ole vain alaikäisten, vaan myös kaikkien ihmisten arvon suojelu - ei pelkästään alaikäisten. Ennemmin tai myöhemmin on pohdittava tarkkaan nykyaikaisen pornoteollisuuden - joka on löytänyt uusien tiedotusvälineiden, varsinkin Internetin, kautta entistä laajemmat markkinat - olemusta, jotta voimme ymmärtää, miten erilaista se on, koska sen perustana on raha, ei mielipiteen ilmaisun vapaus. Uskon, että meidän on ajateltava asiaa näin. Viimeaikaiset tapahtumat osoittavat, että on olemassa kiinteä yhteys hyökkäävän pornografisen aineiston ja erittäin vakavan väkivallan välillä, jonka äärimmäisiä muotoja on viime aikoina kohdistunut alaikäisiin.
Näistä syistä uskon, että hyväksyessämme komission ehdotuksen meidän on tulevaisuudessa korostettava tarvetta tarkastella koko pornografia-asiaa aiempaa laajemmin, emmekä saa tyytyä itsesääntelyyn, vaan meidän on puututtava asiaan tehokkaalla sääntelyllä.

Ahlqvist
Arvoisa puhemies, mietintö, jota nyt käsittelemme, johtaa erittäin tärkeään periaatteelliseen keskusteluun. Kaksi olennaista arvoa asetetaan vastakkain: toisaalta tarve suojata lapsiamme vahingolliselta aineistolta, esimerkiksi väkivallalta ja pornografialta, ja toisaalta sananvapaus, josta me ruotsalaiset olemme hyvin tarkkoja.
On tärkeää korostaa uuden tekniikan ja Internetin arvoa tiedon näkökulmasta. Uusi tekniikka ei kuitenkaan tuo mukanaan vain etuja, vaan siitä seuraa myös haittoja. Etuihin kuuluu se, että ihmiset, joilla ei maantieteellisistä tai kulttuurisista syistä ole ollut mahdollisuutta saada tietoa, käyttää kirjastoja tai kirjakauppoja, pääsevät nyt kotoaan käsiksi toivomiinsa tietoihin. Kun on kerran oppinut surffaamaan verkossa, on kuin liikkuisi maailman suurimmassa ja parhaassa kirjastossa.
Internetissä voi kuitenkin olla väärää tietoa, jolla voi olla vakavia seurauksia erityisesti yhteiskunnan heikoille jäsenille. Ajattelen lähinnä lapsia. Sananvapaus on pyhä periaate, mutta sitä ei voi soveltaa sen kustannuksella, että lastemme oikeus tasapainoiseen kehitykseen vaarantuisi. On erittäin vaikeaa luoda yhteisiä sääntöjä laittomalle aineistolle. Vieläkin vaikeampaa on saavuttaa yksimielisyys siitä, miten käsite "haitallinen" pitäisi määritellä.
Tuen puoluetoverini Whiteheadin ehdotusta yhteisen sisällön merkitsemisestä, jotta laiton ja haitallinen sisältö voidaan helpommin tunnistaa. Kannatan myös itsesäätelykehyksen rajoissa tapahtuvaa säännöllistä arviointia sekä kyseisen toimintasuunnitelman arviointia kahden vuoden kuluttua.

Añoveros Trias de Bes
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, meillä on kulttuuri-, nuoriso- ja koulutusasioita sekä tiedotusvälineitä käsittelevässä valiokunnassa ollut hyvin selkeä näkemys Whiteheadin mietinnöstä ja näin ollen käsiteltyämme sitä 23. huhtikuuta olemme hyväksyneet sen yksimielisesti. On tehtävä kaksi täsmennystä, kollegani herra Casinin sanoja toistaen, siitä, millaiseksi me olemme tämän suojelun käsittäneet.
Yhtäältä meidän on ajateltava alaikäisten suojelua tietyiltä sisällöiltä, jotka voivat vaikuttaa heidän fyysiseen tai moraaliseen kehitykseensä, ja toisaalta ihmisarvon suojelua sellaisilta laittomilta, koko yhteiskunnalta kielletyiltä sisällöiltä riippumatta mahdollisten vastaanottajien iästä, jotka ovat yhteiskunnan koko perustan ja konkreettisesti, kuten sanoin, ihmisarvon vastaisia.
Kuten esittelijä suurenmoisessa mietinnössään toteaa, uudet tiedotusvälineet tarjoavat aineistoa, johon kuka tahansa käyttäjä voi milloin ja missä hyvänsä päästä käsiksi, ja sitä on säänneltävä kaikkein heikoimpien suojelun takaamiseksi. Älkäämme kuitenkaan unohtako sitä, että tätä asiaa sääntelevät valtiot ja että tämä sääntely ei näin ollen ole riittävää, ellei siihen liity hallituksen aktiivinen politiikka, sillä ellei poliisi- ja oikeusviranomaisten välistä yhteistyötä kannusteta, voitaisiin rajoittaa pääsyä, mutta ei estettäisi laitonta toimintaa.
Pitää olla tietyt vähimmäisohjeet, jotka nojaavat neljään avainasiaan: neuvonpitoon, käytännesääntöihin, kansalliseen tahoon ja säännölliseen arviointiin. Nämä ovat ne tavoitteet, jotka Euroopan unioni esittää. Toimiiko tämä kaikki käytännössä? Ainakin me olemme yhtä mieltä siitä, että sitä kannattaa yrittää. Ja, arvoisa puhemies, ainakin toistaiseksi tästä asiasta on vallinnut valtava yksimielisyys.

Todini
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, tänä iltana käsittelemämme aihe tuntuu äärimmäisen tärkeältä, ja toistan tässä aluksi ajatuksen, jonka Carlo Casini jo mainitsikin: audiovisuaalisia palveluja ja tietopalveluja tarjoavan teollisuuden on otettava huomioon erityisesti ihmisarvo ja siis myös alaikäisten suojelu. Tämä ihmisarvon suojelun käsite on siis aivan perustavan tärkeä.
Tästä johtuu, että jäsenmaiden on arvioitava omia kansallisia toimiaan Euroopan tasolla työstetyn menetelmän avulla suosiakseen on-line-palveluiden kansallista itsesääntelyä, mutta kokeilemalla myös muita ja uusia keinoja suojella alaikäisiä. Yhtä aikaa teknis-operatiivisen etenemisen kanssa on kuitenkin edelleenkin rohkaistava sopivia toimia alaikäisten ja perheiden kouluttamiseksi ja opettamiseksi uusien digitaalisten välineiden käytössä. Jos toimia ei toteuteta samanaikaisesti, kaikki on aivan hyödytöntä.
Euroopan tasolla on siis tärkeää, että tietoyhteiskunta omaksuu yhteisen eettisen lähestymistavan, ja on oikein, että jokainen jäsenmaa on omalta osaltaan vastuussa maansa sisäisistä toimista. On ehkä tärkeää, että maat, jotka jo ovat hyväksyneet vastaavat säädökset, voivat toimia esimerkkeinä muille. Esimerkiksi Italia on vastikään hyväksynyt televisiota ja alaikäisiä koskevat käytännesäännöt, ja minusta näyttää siltä, että toiminta etenee asianmukaisella tavalla.

Ryynänen
Arvoisa puhemies, kun keskustellaan alaikäisten ja ihmisarvon suojelusta audiovisuaalisissa palveluissa liikutaan hyvin herkällä alueella. Helposti syntyy mustavalkoinen vastakkainasettelu, jossa kannatetaan toisaalta ilmaisuvapautta sensurointia vastaan tai lastensuojelua ahneita kaupallisia hyväksikäyttäjiä vastaan. Haluan onnitella esittelijää, Philip Whiteheadia, joka mietinnössään on erinomaisen tasapainoisella ja syvällisellä tavalla paneutunut tähän ongelmaan ja välttänyt kaikki kärjistävät asenteet suurella ammattitaidolla.
Minä uskon, että suojelun tarpeesta sinänsä ollaan laajasti yhtä mieltä. Poliisi- ja oikeusviranomaiset eri jäsenmaissa ovat havahtumassa läheisempään yhteistyöhön torjuakseen esimerkiksi Internetin laitonta tai muuten haitallista sisältöä, loukkauksia ja petoksia.
Uusi mediatodellisuus vaatii kuitenkin uusia keinoja. Vanha ylhäältäpäin holhoava sääntely ei yksinkertaisesti toimi uusissa palveluissa ja ratkaisuksi komissio tarjoaa itsesääntelyä. Toimintasuunnitelmassa kannustetaan hallituksia edistämään itsesääntelyä laajan yhteistyön kautta. Yhteistyötä on todella pystyttävä luomaan teollisuuden ja käyttöoikeuksien ja palveluiden tarjoajien kanssa. Vapaaehtoiselta pohjalta voidaan luoda käytännesääntöjä kansallisella tasolla ja komission tehtävä on sitten koordinoida ja tukea kansallisten itsesääntelykehysten verkottumista ja kokemusten jakamista.
Itsesääntely on varmasti kaikkien valistuneiden palveluiden tarjoajien oman edun mukaista, mutta ovatko kaikki palveluiden tarjoajat valistuneita? Jos olisivat, niin koko ongelma olisi poispyyhkäisty. Itsesääntely ei aina yksi riitä. Tarvitaan myös halua luoda sellaisia kansainvälisiä standardeja, jotka ovat tehokkaita, mutta jotka samalla ottavat kulttuuriset erot huomioon. Mikään kansainvälisen tason sopimuskaan ei voi toimia, ellei siihen sitouduta käytännössä jatkuvan rajat ylittävän yhteistyön kautta.

Papayannakis
Arvoisa puhemies, tietotekniikka todellakin laukkaa eteenpäin, se hajottaa kansallisen oikeusvaltion teknologian samaan aikaan kun oikeusvaltio kulkee eurooppalaisella tasolla hitain askelin. Tällä hetkellä meiltä puuttuvat keinot tutkia näitä kysymyksiä ja puuttua niihin, kuten niin hyvin kollega Whitehead kuvaili, ja tästä syystä meiltä puuttuu järjestelmällinen tahto toteuttaa tämä. Komission ehdotukset noudattavat heikkouksiamme. Herra Whitehead puhuu oikein ehdottaessaan itsesäätelyn seuraamisen valvontakeinojen vahvistamista. En kuitenkaan usko näihin keinoihin, ne eivät ole minusta luotettavia eikä niillä saada tulosta aikaan.
Arvoisa puhemies, ehkä komissio voisi mietintäryhmänä työskennellessään laatia käsikirjoituksen, kuten se on aikaisemminkin tehnyt, siitä, mitä me tekisimme, jos meillä todella olisi poliittisesti yhdentynyt Eurooppa ja todellinen eurooppalainen oikeusvaltio, miten me reagoisimme yritykseen jättää lapsemme rahan ja voitontavoittelun voimien armoille mistään muusta piittaamatta.

Tongue
Arvoisa puhemies, haluaisin aluksi onnitella Phillip Whiteheadia hänen mietinnöstään. Hän on tehnyt hyvin nopeaa ja asiantuntevaa työtä ja osoittanut ymmärtävänsä selkeästi aihealueen ja siihen liittyvät suuret ongelmat. Hän on korostanut Internetin käyttöön liittyvää luovuutta ja kaupallista menestystä, mutta hän on myös puolustanut sananvapautta ja yksityisyyden kunnioittamista ja sovittanut ne yhteen ihmisarvon puolustamisen ja alaikäisten suojelun kanssa. Kuten Phillip itse on todennut, yleisesti lukutaitoisessa ympäristössä on aina niitä, jotka haluavat käydä kauppaa julmuudella ja pelolla yhteiskunnan turmelemiseksi.
Näyttää siltä, että kaikilla on pääsy lähes kaikkialle Internetissä. Ihmiset saattavat usein käydä myös sellaisilla sivuilla, joilla he eivät ole aikoneet käydä. Eräs opettaja kertoi minulle hiljattain, että hänen oppilaansa selaavat aikuisille tarkoitettua aineistoa heti kun hän kääntää selkänsä. Toisessa luokassa musiikkibändin nimellä tehty viaton haku vei oppilaat aineistoon, jonka tallentaminen olisi ollut aikuisilta kielletty. Rietas aineisto vaarantaa selvästi Internetin edut. Tällaisten pelkojen vuoksi vanhemmat kertovat minulle, että voivat ostaa lapsilleen tietokoneen mutta eivät modeemia, jolla lapset pääsisivät kansainväliseen tietoverkkoon. Tämä on todellinen ongelma, johon meidän on puututtava.
Internet voi muodostua laajakäyttöiseksi opetusvälineeksi, keinoksi, jolla kansalaisemme voivat vaihtaa tietoja yli rajojen ja joka lisää Euroopan yhtenäisyyttä, tärkeäksi kansalaisuuden välineeksi, julkisen lähetystoiminnan lisäkanavaksi, ikkunaksi avoimeen hallitukseen, keinoksi, jolla otetaan yhteyttä niihin, joilla on valtaa. Mikään näistä asioista ei kuitenkaan toteudu, jos vanhemmat eivät voi luottavaisin mielin jättää lapsiaan yksin tietokoneen ja modeemin pariin.
Mikä sitten on Euroopan unionin rooli? Tarkastellessamme on-line-palveluihin liittyviä ongelmia me huomaamme, että Euroopan unionin tärkeä rooli on siinä, että sen on kehitettävä Internetiä kansalaisten välineenä. Sen avulla me voimme lisätä mahdollisimman paljon rajat ylittävää yhteistyötä. Vielä kehittymässä olevana tiedotusvälineenä se voi antaa meille mahdollisuuden jakaa parhaimman käytännön. Herra Whitehead korostaa aivan oikein kansallisten itsesääntelyjärjestelmien johdonmukaista tarkastelumenettelyä. Hän on oikeassa myös vaatiessaan arvioinnin laatimista kahden vuoden kuluttua, jotta saadaan selville, onko sääntely tarpeen. Itsesääntely - kuten herra Oreja totesi Birminghamissa - edellyttää aina viime kädessä valvontaa, jos itsesääntely horjuu tai jopa pettää.
Tärkein lisäys on mielestäni tarkistus 6, jossa herra Whitehead muistuttaa meille, että kilpailu ei ole ihmisen pääasiallisin pyrkimys. Teollisuudella on vastuunsa laaja-alaisempaa yhteiskuntaa kohtaan. Jos Internet muuttaa jokaiseen kotiin, meidän on nyt edellytettävä viestintäteollisuudelta tehokkaita keinoja, joilla varmistetaan, että itsesääntely ja mahdollinen muu sääntely ovat olemassa siksi, että niillä turvataan Internetin turvallinen hyödyllinen käyttö kaikille kansalaisillemme.
Komission ja parlamentin yhteistyön ansiosta toivon, että tämä suositus hyväksytään pikaisesti Yhdistyneen kuningaskunnan puheenjohtajuuskaudella ja erityisesti Britannian ministereiden, Chris Smithin ja Mark Fisherin myötävaikutuksella.

Banotti
Arvoisa puhemies, noin 20 vuotta sitten keskustelin vanhemman herrasmiehen kanssa sukupolvien välisestä kuilusta. Hän sanoi minulle: "Totta kai sukupolvien välinen kuilu on olemassa. Asuessani lapsena Corkissa minulla ei ollut muuta tilaisuutta saada tietää kotikatuni ulkopuolisesta elämästä kuin siten, että menin naapuritaloon, ja siellä me painoimme korvamme vanhaa höyryradiota vasten ja kuulimme jonkun laulavan kaukana: "When the red red robbin comes bob bob bobbing along" . Verratkaapa sitä siihen, mitä minun lapsenlapseni katselevat nyt." Hän tarkoitti tuolloin tietysti televisiota.
Olemme erittäin iloisia voidessamme kannattaa täysin herra Whiteheadin erinomaista mietintöä. Kuten on jo todettu, mietintö hyväksyttiin yksimielisesti valiokunnassa. Henkilönä, joka ei ole vielä täysin päässyt sisälle tähän järjestelmään, olen tietoinen myös siitä, kuinka vaikeaa meidän on säännellä näin epävakaata ja muuttuvaa välinettä. Vanhemmat ovat oikeutetusti huolissaan. Valitettavasti tietokone muistuttaa televisiota sikäli, että senkään kanssa ei lapsia aina voi jättää yksin. Monien vapaaehtoisryhmien, jotka ovat huolissaan tästä aineistosta - jota epäilemättä julkaistaan ja jota, kuten Carole Tongue aivan oikein sanoi, on hyvin helposti saatavilla - on palattava joihinkin hyvin yksinkertaisiin sääntöihin, kun on kyse tilanteesta, jossa vanhemmat - ymmärsivät he sitä tai eivät - yrittävät seurata lapsiaan heidän matkoillaan kypertodellisuudessa. Vanhemmat eivät ehkä täysin ymmärrä kaikkea, mitä tapahtuu, mutta heidän on teeskenneltävä, että he ymmärtävät, ja pelkästään se tosiasia, että lapset ovat tietoisia siitä, että heidän vanhempansa ovat kiinnostuneita ja viettävät aikaa heidän kanssaan, saattaa jo sinänsä olla hyvä tapa hoitaa tämä asia. Aivan liian usein, lähes päivittäin, me näemme viitteitä siitä, että lapset suhtautuvat tunteettomasti aineistoon, jota he ovat tottuneet katselemaan sekä Internetissä että televisiossa, ja se johtaa usein äärimmäisen järkyttäviin seurauksiin.
Haluan yhtyä herra Whiteheadiä ylistävien kuoroon. Tämä oli täysin yksimielinen mietintö. Meillä ei ole kenelläkään vaikeuksia kannattaa hänen esittämiään asioita ja toivomme lämpimästi, että vapaaehtoinen sääntely osoittaa toimivuutensa siihen mennessä, kun saamme siitä ensimmäisen kertomuksen.

Daskalaki
Arvoisa puhemies, kuten kaikki ovat sanoneet, asia, jota käsittelemme, on enemmän kuin tärkeä, ja herra Whitehead ansaitsee lämpimät onnittelut huolella tehdystä työstä. Haluan korostaa, että ryhmämme antaa täyden tukensa hänen ehdotuksilleen, jotka muuten hyväksyttiin yksimielisesti asianomaisessa valiokunnassa. Alaikäisten ja ihmisarvon puolustaminen audiovisuaalisissa palveluissa ja tietopalveluissa on suuri kysymys elektronisen integroitumisen aikakaudella. Tämä suojelu on tarpeellista ja välttämätöntä, jos otetaan huomioon, minkä laatuista laitonta aineistoa on alkanut esiintyä kansainvälisissä verkoissa.
Komissio kehottaa jäsenvaltioita työskentelemään kansallisten järjestelyjen puitteissa, rohkaisemaan uusien keinojen kokeiluun alaikäisten suojelussa, auttaa vanhempia tiedostamaan asia sekä ryhtymään muihinkin toimenpiteisiin. Lisäksi se pyytää teollisuutta laatimaan käyttäytymissäännöstön, kun taas komissio asettaa itselleen tehtäväksi auttaa kansallisen säätelyn määrittelystä ja soveltamisesta vastaavia viranomaisia verkostoitumaan ja helpottaa toimenpiteitä laitonta aineistoa vastaan.
Esittelijä on puolestaan esittänyt merkittäviä selvityksiä itsesäätelystä ja hän pitää eurooppalaista yhteistyötä tärkeänä teknisten toimenpiteiden tehokkuuden ja yhteisten eettisten lähestymistapojen kannalta. On selvitettävä, kuinka voisimme onnistua tässä lähestymisessä - toiset ovat jo korostaneet sen heikkouksia - ja tämä on perusasia, sillä siinä on onnistuttava kaikista paineista ja olosuhteista huolimatta.

Poisson
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, hyvät kollegat, suositusten ehdottaminen alaikäisten suojelemiseksi uusissa audiovisuaalisissa ja tietopalveluissa on mielestäni kiireellinen ja välttämätön asia. Se on juuri meidän tehtävämme parlamentin jäseninä. Olen kuitenkin sitä mieltä, että on paljon olennaisempaa panostaa koulutukseen kuin kaikkiin usein kansainvälisesti vaikeasti sovellettaviin säännöksiin, mitä Philippe Whitehead korostaa.
Vastaavalla tavalla kuin nuoria opetetaan lukemaan tai selviytymään yksin kaupungin vaaroista vapaana kansalaisena, heille on opetettava, miten hyödyntää tervejärkisesti ja vastuullisesti heidän käytettävissään olevia uusia tiedonhankintavälineitä. Meidän on ehdottomasti tuettava kaikkia asiaan liittyviä koulutuspyrkimyksiä parantamalla yhteistyötä vanhempien, koulujen, kulttuurikeskusten ja -järjestöjen ja muiden opetuksessa mukana olevien tahojen kanssa, jotta tietoyhteiskunnan sisältöjen selvittämisessä voidaan päätä hyvään alkuun.
Uusien palvelujen, maailmaan avautuvien ikkunoiden, joita pidetään usein kieroutuneina, olisi ennen kaikkea annettava nuorille mahdollisuus kehittää tietojaan ja leikkisää mieltään, autettava heitä sijoittumaan paremmin yhteiskuntaan ja tarjottava heille tilaisuus kehittää omia hankkeitaan.
Kannatan näin ollen esittelijämme suosituksia, joilla pyritään lisäämään eurooppalaista yhteistyötä alaikäisten ja ihmisarvon suojelemiseksi.

Oreja Aguirre
Arvoisa puhemies, arvoisat jäsenet, jotkut keskustelut ovat erityisen lohdullisia, ja tämä on yksi niistä. Ensiksi, koska kyseessä on tärkeä aihe, joka vaikuttaa eurooppalaiseen yhteiskuntamalliin; toiseksi, koska valiokunnassa ollaan oltu siitä yksimielisiä; ja kolmanneksi, koska se vastaa käytännöllisesti katsoen kaikilta osin sitä ehdotusta, jonka komissio oli aikanaan antanut. Sen vuoksi minun onkin sanottava teille, että olen erittäin tyytyväinen voidessani osallistua tähän keskusteluun, kuunnella teitä ja nähdä, miten me käsittelemme tätä tärkeää aihetta, jota me käsittelemme lisäksi on-line -ohjelmassa, jonka toteuttaminen oli tärkeää, ja teemme niin lujina ja päättäväisinä. Haluaisimme mennä pidemmällekin, koska itsesääntely ei luultavasti olisi riittävä, mutta emme voi tällä hetkellä tehdä mitään muuta. On totta, että se on mielestäni hyvä alku, hyvä aloitus sille, mitä meidän on tehtävä.
Haluan jatkaa onnittelemalla aivan erityisesti herra Whiteheadia. Herra Whitehead on tehnyt suuren työn, ja hän on esitellyt sen täällä tänään mestarillisesti. Se on lisäksi tärkeä siksi, että kyseessä ei ole yksi niistä rutiininomaisista mietinnöistä, joita parlamentin jäsenen on laadittava, vaan se on herra Whiteheadin vakaumuksen hedelmä. Herra Whitehead on tehnyt sen ja hän on tehnyt sen myös siksi, että hän on lisäksi vakuuttunut asiasta, ja juuri siitä syystä hän on myös pystynyt vakuuttamaan muut asiasta, ja niin alaikäisten ja ihmisarvon suojelua koskevan vihreän kirjan esittelijänä kuin tässäkin suosituksessa hän on tehnyt sellaisen työn, josta minä todellakin onnittelen häntä.
Mielestäni myös parlamentin ja komission välillä on tehty erinomaista yhteistyötä alusta alkaen. Toivon, että se jatkuisi tulevaisuudessa tämän ja muidenkin aiheiden osalta mutta aivan erityisesti tämän aiheen osalta.
Mielestäni tämä suositus on Euroopan unionille tärkeä askel, ja mielestäni se on tärkeä useista syistä: ensiksikin eräästä yleisluonteisesta syystä. Olen useissa tilaisuuksissa viitannut siihen, miten tärkeä on tietoyhteiskunnan eettisen ulottuvuuden merkitys. Me kaikki juhlimme tänään sellaisia tapahtumia kuin esimerkiksi euron käyttöönottoa, joka on jo todellisuutta. Kuitenkin tämän ja muiden tapahtumien, kuten sisämarkkinoiden, ohella on jotain, jota me emme voi unohtaa, että kyseessä on tiettyihin eettisiin ehdonalaisuuksiin perustuva lopullinen poliittinen hanke. Me emme tekisi mitään, emme saavuttaisi mitään, vaikka me kuinka edistyisimme taloudellisten tai rahapoliittisten ongelmien osalta, ellei meidän toimintaamme ohjaisi eettinen hanke, ja tämä on yksi niistä hankkeista, joka vastaa juuri tähän.
Se vastaa lisäksi yleisen edun suojelun korkeaa tasoa, mikä sekin on yksi Euroopan unionin ensisijaisista tavoitteista, koska se vastaa sitä, mistä alussa puhuin, toisin sanoen sitä, mitä eurooppalainen yhteiskuntamalli merkitsee. Mielestäni tämä on yksi niistä huolenaiheista, joita meidän on tunnettava tällaisena hetkenä. Eurooppalainen yhteiskuntamalli ei ole samanlainen kuin muut mallit, ja me voimme nähdä sen jatkuvasti. Meidän on puolustettava ja suojeltava tuota eurooppalaista yhteiskuntamallia, ja tämä suositus ja tämä mietintö vastaavat juuri tuota ajatusta ja tuota yhteiskuntamallia.
Toisaalta on myös välttämätöntä - siitä ei ole epäilystäkään - lisätä audiovisuaalisten ja tietopalvelujen kilpailukykyä, sillä näin voidaan luoda sellainen luottamuksen ilmapiiri, joka on välttämätön näiden palvelujen kehittymiseksi. Tämänsuuntaisesti alaikäisten suojelu, lastemme ja tulevien kansalaisten suojelu, on välttämätöntä, jotta he voisivat varttua asianmukaisessa audiovisuaalisessa ympäristössä.
Minä haluan korostaa erästä monien tähän keskusteluun osallistuneiden puhujien näkemystä, kun he ovat puhuneet siitä, että alaikäisten suojelusta ollaan huolestuneita muttei ainoastaan alaikäisten suojelusta vaan myös ihmisarvon suojelusta. Herra Whitehead on sanonut sen, ja herra Casini ja herra Añoveros ovat toistaneet sen. Monet puhujat ovat viitanneet siihen, mistä on kysymys, kun ollaan huolestuneita ihmisarvon suojelusta, ei ainoastaan lasten suojelusta, joka on hyvin tärkeää, vaan myös henkilön suojelusta sinänsä, sillä hänellä on oikeus siihen, että pyritään tuohon asianmukaiseen ympäristöön.
Haluan lisäksi sanoa, että toinen tärkeä seikka tässä suosituksessa on sen soveltamisala ja luotavan välineen luonne. Mielestäni Euroopan unioni on pystynyt omaksumaan pikaisesti oikeudellisen välineen sekä audiovisuaalisille ja tietopalveluille että uusille on-line-palveluille kuten Internet-palveluille.
Euroopan unioni on selvästi osoittanut nopeaa reaktiokykyä. Mielestäni meille sanotaan joskus vasten kasvoja, ettemme me pysty reagoimaan välittömästi, ja tässä olemme tehneet niin: olemme reagoineet ja olemme reagoineet nopeasti. Kun vihreä kirja hyväksyttiin - lokakuussa 1996 - on-line-palvelujen uusi ympäristö herätti monia kysymyksiä lakien soveltamistavasta, ja itse toimijat kokivat monesti ylivoimaisiksi on-line-palvelujen haasteet ja oikeudellisen monimutkaisuuden huolimatta siitä yksinkertaisesta seikasta, että se, mikä on laitonta muuten, on laitonta - ja sen pitääkin olla laitonta - myös on-line . Toisin sanoen kahdessa erilaisessa kohtelussa ei ollut mitään mieltä. Niissä ponnisteluissa, joita on tehty, on saavutettu yksimielisyys, joka oli todella välttämätön. Uusi teollisuus edellyttää nyt yleisen edun suojelun korkeaa tasoa, eikä kyse ole siitä, että nykyinen lainsäädäntö kyseenalaistettaisiin. Kyse on siitä, miten mahdollistetaan lakien soveltaminen niin, että uudet toimijat voisivat yhteisesti työskennellä käytännesääntöjen laatimiseksi, johon on viitattu kaikissa puheenvuoroissanne. Avainsanana on sana itsesääntely, jota oikeudellinen kehys rajoittaa mutta joka on silti aina välttämätön.
Suositus on toisaalta ensimmäinen oikeudellinen väline, joka viittaa uusien audiovisuaalisten on-line-palvelujen sisältöön, ja se on myös uusi lainsäädännöllinen lähestymistapa, jossa määritellään suuntaviivat kansallisille toimenpiteille, jottei syntyisi sellaisia lakeja, jotka voisivat rajoittaa liiaksi tätä aloittelevaa teollisuutta tai - ehkä - olla liian erilaisia palvelujen vapaan liikkuvuuden mahdollistamiseksi.
Herra Whiteheadilla on myös mietinnössään itsesääntelyyn perustuva lähestymistapa, ja hän tunnustaa sen edut, vaikka hän korostaakin luonnollisesti ja erittäin oikeutetusti sen rajoituksia. On tarpeen kehittää rinnakkain poliisi- ja oikeusviranomaisten toimivaltaa, toisin sanoen lakien noudattamisesta vastaavien viranomaisten toimivaltaa. On kehitettävä myös merkintöjen käyttöä sisältöjä varten ja seulontajärjestelmiä, ja ennen kaikkea on jatkettava ja neuvottava, on arvioitava suosituksen soveltamista ja tehtävä niin erittäin tarkasti. Tämänsuuntaisesti esittelijä ehdottaa tekstiin tarkistuksia, jotka vastaavat täysin komission pyrkimyksiä ja aikomuksia ja jotka minun mielestäni kuvastavat täydellisesti suosituksen henkeä.
Viimeinen tarkistus ansaitsee minun mielestäni erityistä huomiota. Siinä kehotetaan komissiota esittämään parlamentille ja neuvostolle arviointikertomus suosituksen soveltamisesta ja tehokkuudesta. Useat puhujat ovat viitanneet siihen, erityisesti rouva Tongue.
Pyrin siihen - haluan sanoa sen täällä tässä parlamentin täysistunnossa - että lopullisessa tekstissä, jonka neuvosto mahdollisesti hyväksyy 28. toukokuuta, parlamentti voisi olla tyytyväinen tähän asiaan, ja minun on sanottava teille, että kun parlamentti on tyytyväinen, myös minä olen tyytyväinen, koska minä olen ehdottomasti samaa mieltä tästä herra Whiteheadin tekemästä ehdotuksesta.
Lisäksi tässä samassa tarkistuksessa vaaditaan komissiota kuulemaan säännöllisesti jäsenvaltioita. Minä haluan sanoa myös teille, herra Whitehead, komission puolesta ja niin juhlavasti kuin täällä parlamentin täysistunnossa sanotaan, että komissiolla on aikomus kutsua säännöllisesti koolle, omasta aloitteestaan, toimivaltaiset kansalliset viranomaiset suosituksen soveltamisen säännöllisen seurannan puitteissa. Mielestäni asia jäisi muuten puolitiehen. Mielestäni on välttämätöntä, ettei tyydytä ainoastaan suositukseen, vaan mielestäni on välttämätöntä toteuttaa yhtäältä tuo arviointi, johon olen viitannut, ja toisaalta tuo toimivaltaisten viranomaisten kokous, jotta kyseisten tapaamisten myötä voitaisiin tietää täsmälleen, mihin asti päästään ja miten sinne päästään.
Lopuksi, hyvät jäsenet, kun on olemassa sellaisia maita - esimerkiksi Yhdysvallat - jotka eivät tietyllä tavalla ole päässeet yli siitä, kun korkein oikeus mitätöi Communication Decency Act -lain alaikäisten suojelua koskevat määräykset, mielestäni Euroopan unioni on pystynyt omaksumaan pikaisesti audiovisuaalisia ja tietopalveluja varten yhdenmukaisen välineen, joka varmasti osaltaan takaa alaikäisten ja myös ihmisarvon suojelun korkean tason mantereellamme

Puhemies
Paljon kiitoksia, herra komissaari.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Väliaikainen kauppasopimus Meksikon kanssa
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Miranda de Lagen laatima taloudellisten ulkosuhteiden valiokunnan mietintö (A40156/98) ehdotuksesta neuvoston päätökseksi Euroopan yhteisön ja Meksikon yhdysvaltojen kauppaa ja kaupan liitännäistoimenpiteitä koskevan väliaikaisen sopimuksen tekemisestä (KOM(97)525-11619/1/97 korj. 1 + 11620/1/97 korj. 1 - C4-0024/98-97/0281(AVC)).

Miranda de Lage
Arvoisa puhemies, arvoisat jäsenet, arvoisa komission varapuheenjohtaja, ensimmäinen seikka, jonka haluan esittää, koskee sitä tosiseikkaa, että Meksikon yhdysvallat on nykyään kansakunta, joka on tämän vuosikymmenen alusta lähtien vähitellen muuttunut vahvaksi ja lupaavaksi taloudeksi. Tuotantosektorin ja rahoitusjärjestelmän uudenaikaistamisprosessia on seurannut instituutioiden uudenaikaistaminen, ja muutamassa vuodessa on mullistettu perinpohjaisesti instituutio- ja puoluejärjestelmää. Instituutiot ovat nykyään aikaisempaa moniarvoisempia. Ja kuten viime vaalien perusteella on käynyt ilmi, Meksikon kansalaiset ovat tehneet valintansa vapaina menneisyyden kahleista ja heistä on näin tullut nykyajan ja muutoksen todellisia päähenkilöitä kansakunnassa, joka on jo maailman 13: nneksi suurin talous.
Toinen seikka, jonka haluan esittää, koskee sen yhdistämistä erilaisiin alueellisen yhdentymisen muotoihin ja talousryhmittymiin. Meksikon merkitys maailmantaloudessa on yhä vahvistumassa. Sen huomattavin osuus on sen liittyminen yhteen maailman vahvimmista talous- ja kaupparyhmittymistä, Pohjois-Amerikan vapaakauppasopimukseen. Lähes 80 % sen vientituotteista päätyy Yhdysvaltojen markkinoille. Tämä riippuvuus on kaikin puolin liiallinen, ja se on vuodesta 1994 näkynyt hyvin tunnetusti rahapolitiikan itsemääräämisoikeuden vähenemisenä sen kriisin seurauksena, joka aiheutui Yhdysvaltojen väliintulosta Meksikon talouteen.
Tämä seikka ei saa jättää varjoonsa Pohjois-Amerikan vapaakauppasopimuksen hyviä tuloksia, kuten sijoitusten lisääntymistä, teollisuuden uudenaikaistamista; todellakin talouden elvyttämistä. Ei ole syytä unohtaa myöskään sitä tosiseikkaa, että Meksiko on viime vuosina liittynyt sellaisiin järjestöihin kuin OECD tai APEC. Olisi kuitenkin myös toivottavaa, että taloudellinen hyvinvointi, nykyiset edut, jaettaisiin oikeudenmukaisemmin ja tasapuolisemmin.
Kolmas seikka on Euroopan unionin ja Meksikon välinen suhde. Nykyinen yhteytemme perustuu vuonna 1991 solmittuun sopimukseen, jonka kaupallinen luonne on suppea ja joka on nykyään vanhentunut mainitsemistani syistä. Korostan kahta syytä: Meksikon yhdistämistä Pohjois-Amerikan vapaakauppasopimukseen, joka on ratkaisevasti vähentänyt kahdenvälistä kauppaamme, ja toiseksi siksi, että Meksikon vientiprofiili on muuttunut niin, että nykyään vain 9 % Euroopan unioniin vietävistä tuotteista on peräisin maatalousalalta.
Euroopan parlamentti ilmoitti jo vuonna 1994 taloudellisten ulkosuhteiden valiokunnan suosituksen mukaisesti, että tämä tilanne oli kärjistymässä, ja pyysi tuolloin, että unioni nostaisi poliittisten suhteiden tasoa ja tarkastelisi mahdollisuutta neuvotella vapaakauppasopimuksesta tasapainottaakseen läsnäoloamme alueella. Jos parlamentti ratifioi tämän sopimuksen, neuvottelut markkinoiden avaamiseksi voivat alkaa 30 päivän sisällä. Perusteluissa samoin kuin tiedonantoa koskevassa päätöslauselmassa, jotka hyväksyttiin vuonna 1995, ovat näkyneet parlamentin viimeistä vaihetta koskevat suositukset, jotka on sisällytettävä yleissopimukseen. Meillä on näin ollen useita kuukausia aikaa, ja tänä aikana parlamentilla on tilaisuus seurata tiiviisti neuvottelujen edistymistä ja antaa neuvottelujen päättyessä lausuntonsa niiden lopputuloksesta.
Neljäs seikka koskee tämän mietinnön laatimista, joka tapahtui tietyllä tavalla monimutkaisessa tilanteessa. Viime kuukausina erityisesti Chiapasin osavaltiossa tapahtuneet väkivaltaisuudet, jotka kaikki me demokraatit olemme tuominneet, ovat tietyllä tavalla vieneet varmuuden keskustelulta, joka on kaikin tavoin merkittävä politiikan ja tulevaisuuden kannalta. Demokratialausekkeen sisällyttäminen on uusi osa kahdenvälistä suhdetta, joka nivoutuu suoraan Meksikon uuteen todellisuuteen, johon viittasin. Vuonna 1994 aloitettu prosessi ei ole vielä huipentunut, mutta edistysaskeleet ovat selviä ja ne voidaan kiistää ainoastaan hyvin lyhytnäköisesti. Taistelu tasavertaisuuden, suuremman oikeudenmukaisuuden, yhtäläisten mahdollisuuksien, alueellisen kehityksen puolesta ei ole päättynyt eikä ohi, mutta sama koskee meidänkin yhteiskuntiamme.
Euroopan unionin ja Meksikon sopimus sisältää edistyksellisiä osia ja sitoumuksia, jotka voivat edistää uudenaikaistamista, alueellista kehitystä, taistelua epätasa-arvon poistamiseksi samoin kuin myös ihmisoikeustilanteen kohentumista. Tässä me voimme auttaa.
Parlamentin kantojen, nykyisen tilanteen arvioinnin ja Latinalaisen Amerikan kanssa harjoittamamme yhteistyöpolitiikan mukaisesti niin toimivaltaisen taloudellisten ulkosuhteiden valiokunnan kuin ulko- ja turvallisuusasiain valiokunnan ja kehitysja yhteistyövaliokunnankin hyvin laaja enemmistö on suositellut ratifioimista. Meidän tehtävämme ei kuitenkaan pääty tähän. Toimivaltaisen valtuuskunnan puheenjohtaja herra Salafrancan allekirjoittamassa pöytäkirjassa määrätyn parlamentaarisen vuoropuhelun myötä me olemme saaneet sellaisen välineen, jonka ansiosta voimme seurata suhdetta ja allekirjoitettujen sitoumusten kehittymistä, joista korostan demokratialauseketta.
Arvoisa puhemies, kiitän lopuksi kaikesta siitä avusta, jota olen saanut niin lausuntojen valmistelijoilta kuin myös parlamentin, taloudellisten ulkosuhteiden valiokunnan ja kansalaisyhteiskunnan jäseniltä, sillä heidän minulle tarjoamansa ja antamansa ehdotukset ovat näkyneet perusteluissa, joiden uskon tyydyttävän kaikkia.

Salafranca Sánchez-Neyra
Arvoisa puhemies, onniteltuani esittelijää haluaisin sanoa, että puoltavan lausunnon antaminen Meksikon kanssa tehdystä väliaikaisesta sopimuksesta ei ole matkan päätepiste vaan uuden vaiheen alku Euroopan unionin ja Meksikon välisissä suhteissa.
Meksiko, joka on presidentti Zedillon toimikauden aikana aloittanut vielä keskeneräisen uudistusprosessin, on asukasmääränsä, kokonsa ja strategisen asemansa puolesta yksi Amerikan mantereen suurvalloista, ja se on todellinen silta Yhdysvaltojen ja Väli-Amerikan välillä ja etuoikeutettu portti kaikille niille ulkomaisille sijoituksille, joita halutaan tehdä nousevilla latinalaisamerikkalaisilla markkinoilla.
Meksiko samoin kuin muut latinalaisamerikkalaiset maat, eivät kuitenkaan edusta, vaikka se olisikin tärkeää, pelkästään markkinoita. Tämä kauppa-asioita koskeva väliaikainen sopimus on osa laajempaa ja innovatiivisempaa suunnitelmaa, jolla pyritään lujittamaan Euroopan unionia muiden suurvaltojen oikkuja vastaan ja annetaan etusija poliittisen tahdon ensisijaisuudelle.
Tämän etusijan suurin ilmentymä on demokratialauseke, joka innoittaa tai jonka pitäisi innoittaa kaikkia tämän sopimuksen yhteistyöalueita ja jolle tämä parlamentti antaa keskeisen merkityksen ja jonka täyttäminen on ehdottoman välttämätöntä.
Parlamentti ilmaisi Actealin traagisista tapahtumista tammikuussa antamansa päätöslauselman yhteydessä huolestumisensa Meksikon ihmisoikeustilanteesta, ja ulkoasiain valiokunta on halunnut toistaa tämän huolestumisen lausunnossaan.
Se on samaten halunnut pyytää, että kansalaisyhteiskunnan mielipide otettaisiin jollain tavalla huomioon seurattaessa ja arvioitaessa niin arkaluonteista ja tärkeää asiaa kuin tämä on.
Lopuksi haluaisin jälleen onnitella esittelijää hänen työstään ja muistuttaa, arvoisa puhemies, että ulkoasiain valiokunta on yksimielisesti halunnut suositella puoltavaa lausuntoa tästä väliaikaisesta sopimuksesta, ei kuitenkaan myöntämällä avointa valtakirjaa vaan ajatellen sitä, että se on hyödyllinen ja arvokas tekijä sovitettaessa Euroopan unionin ja Meksikon välisiä suhteita niille kuuluvalle tasolle.

Newens
Arvoisa puhemies, haluan onnitella esittelijää hänen työstään tämän mietinnön parissa. Toisaalta Yhdysvaltojen ja Kanadan välinen kauppa ja toisaalta Meksikon talous, maan liityttyä NAFTAan talouskriisin jälkeen, on kääntynyt jyrkkään nousuun. Ilman uutta sopimusta Euroopan kanssa Meksikon suhteemme kärsivät väistämättä poliittisella, kulttuurisella ja muilla alueilla sekä kaupankäynnissä.
Tunnen suurta vastenmielisyyttä monia niin sanottuun talouden uudistamiseen liittyviä tekijöitä, kuten uusliberalistista politiikkaa, säätelyn purkamista ja yksityistämistä kohtaan. Talouksiemme maailmanlaajuistuminen on kuitenkin väistämätön kehitys, ja meidän on parlamentissa tuettava sopimusta, joka auttaa vilkastuttamaan kaupankäyntiä Meksikon ja Euroopan välillä kummankin osapuolen eduksi ja estää Meksikoa joutumasta entistä riippuvaisemmaksi Yhdysvalloista.
Me olemme Euroopan parlamentissa ryhtyneet hyvin perustelluista syistä puolustamaan vahvasti ihmisoikeuksia. Olemme antaneet useampia päätöslauselmia, joissa vastustamme zapatistiliikkeen tukahduttamista asevoimin, tuomitsemme viime joulukuussa tapahtuneet verilöylyt ja vaadimme oikeudenmukaisempaa asemaa äärimmäisessä köyhyydessä eläville, syrjityille ja niille, joilta puuttuu oikeus maanomistukseen.
Meidän on pidettävä jatkuvasti esillä näitä asioita nimenomaan siksi, että me välitämme Meksikon kansasta. Sopimus antaa meille siihen paremmat mahdollisuudet; sopimuksen hylkääminen vähentäisi näkemyksiimme kiinnitettävää huomiota. Toivon todella, että komissio tiedostaa täysin, kuinka tärkeää on seurata Meksikon ihmisoikeustilannetta ja painottaa, että olemme siitä syvästi huolestuneita. Toivon, että me saamme tänä iltana joitakin viitteitä tämän asian huomioon ottamisesta ja siitä, miten se toteutetaan käytännössä. Kannatan sopimusta ja toivon, että se edistää kehitystä kummankin osapuolen hyväksi.
Monet meksikolaiset ja ennen kaikkea maan alkuperäisväestö, joka elää surkeissa ja nöyryyttävissä oloissa vailla mahdollisuuksia hankkia hyvää elintasoa, kunnollista asuntoa, asianmukaista koulutusta, riittävää terveydenhuoltoa tai täyttä tunnustusta tasavertaisina kansalaisina, vaatii nyt muutoksia kaikkien kansalaisten perustarpeiden tyydyttämiseksi. Meidän on ilmaistava heille yhteisvastuumme ja vastustettava yrityksiä tukahduttaa heidän pyrkimyksiään väkivaltaisin keinoin.
Meksikon hallituksen on sitoumustensa mukaisesti käytettävä rauhanomaisia keinoja tilanteen ratkaisemiseksi seuraamalla sen kehitystä loppuun asti. Se ei saa syyttää ongelmasta ulkomaalaisia, joita karkotetaan jatkuvasti maasta. Toivomme erityisesti, että sopimus johtaa vaurauden kasvuun, josta hyötyvät kaikki, ja siksi toivon, että se saa parlamenttimme täyden kannatuksen.

Valdivielso de Cué
Arvoisa puhemies, haluan kiittää tämän mietinnön laatijaa, rouva Mirandaa hänen työstään ja ponnisteluistaan.
Parlamentti tunnusti jo vuonna 1995, että on tarpeen laajentaa ja syventää sopimusta, joka on tähän saakka säädellyt Euroopan unionin ja Meksikon välisiä suhteita, koska mainittu sopimus - joka tehtiin huhtikuussa 1991 - ei täytä tyydyttävällä tavalla sopimuksen allekirjoittajien välillä kehittyneitä uusia tarpeita, ja se ilmoitti kannattavansa neuvottelustrategiaa, jossa keskitytään uuden poliittisen, kaupallisen ja taloudellisen sopimuksen aikaansaamiseen, johon sisältyisi enemmän neuvonpitoa poliittisella tasolla ja jossa tavaroiden ja palveluiden kauppa ja sekä investointiehdot vapautetaan asteittain ja vastavuoroisesti.
Haluan korostaa, että sopimuksen olennainen osa on siihen sisällytetty demokratialauseke, jota ei ollut vuonna 1991 solmitussa puitesopimuksessa. Tässä lausekkeessa allekirjoittajat sitoutuvat täyttämään velvoitteet ihmisoikeuksien kunnioittamisen osalta samoin kuin yhteiskunnallisissa ja ympäristöasioissa - nämä asiat ovat erittäin tärkeitä näissä Amerikan mantereen maissa. Muussa tapauksessa sopimuksen voimassaolo voidaan keskeyttää.
Joka tapauksessa haluan lainata sananmukaisesti kappaletta, joka on mielestäni keskeinen tässä suosituksessa: " oli myös vastaus siihen, että tarvittiin välttämättä talousasioita koskevien päätösten tekijöitä, joilla on vakaa tahto edistää oikeudenmukaisempaa sosiaalista tasapainoa ja aidosti demokraattista, moniarvoista ja ihmisoikeuksia kunnioittavaa poliittista järjestelmää" .
Tätä me todellakin toivomme Meksikolle, maalle, joka on Euroopan unionille niin tärkeä ja joka on niin rakas erityisesti kaikille espanjaa puhuville ihmisille.

Bertens
Arvoisa puhemies, haluan kiittää rouva Mirandaa. Liberaaliryhmä kannattaa väliaikaista sopimusta. Asia ei ole ollut helppo, kun ajattelemme Meksikon ihmisoikeustilannetta, Actealin verilöylyjä, EZLN: n kanssa keskeytyneitä neuvotteluja. Huolenaiheeksi jää myös se, että puolisotilaalliset joukkiot voivat toimia kenenkään niitä estämättä ja rankaisematta.
Me aioimme kuitenkin äänestää puolesta. Tämän vuoden vaalit ovat askel kohti poliittista moniarvoisuutta, ja lisäksi väliaikaiseen sopimukseen sisältyy demokratialauseke. Sopimus mahdollistaa myös yhteistyön kansalaisyhteiskunnan rakentamiseksi.
On kuitenkin oltava varuillaan, ja se kuinka vaikea Meksikon hallituksen oli hyväksyä demokratia ihmisoikeuslausekkeisiin, osoittaa tilanteen laadun. Tämän vuoksi meidän täytyy kehittää valvontajärjestelmiä, eivätkä ihmisoikeuslausekkeet saa jäädä vain kuolleeksi kirjaimeksi. Meidän täytyy käyttää ihmisoikeuslauseketta ja koko sopimusta keinona Meksikon uudistamiseksi.
Unionin täytyy painostaa vahvasti Meksikoa löytämään rauhanomainen ratkaisu Chiapasin konflikteihin. Lisäksi kansalaisjärjestöjen laajennetun yhteistyön on tehtävä loppu ihmisoikeusloukkauksista.
Haluan esittää komissaarille yhden kysymyksen. Miten komissio aikoo varmistaa ihmisoikeuslausekkeen dynaamisen soveltamisen? Pyydän komissiota laatimaan vuosittaisen kertomuksen ihmisoikeustilanteesta.

González Álvarez
Arvoisa puhemies, kuten arkaluonteisissa asioissa melkein aina tapahtuu - tästä aiheesta on keskusteltu hyvin kauan, Meksikon hallitukselta saadaan tietoja, kansalaisjärjestöiltä saadaan tietoja ihmisoikeuksista ja niin edelleen - päätös on vaikea.
On syitä äänestää puoltavan lausunnon puolesta. Haluaisin mainita niistä: sen roolin, joka Euroopalla on oltava yleensä Latinalaisessa Amerikassa ja erityisesti Meksikossa; sen, että Meksikon on monipuolistettava kauppaansa ja suhteitaan niin, etteivät ne koskisi, kuten tähän saakka, 90-prosenttisesti Yhdysvaltoja, laajentamalla näin kauppaa Euroopan kanssa; sen, että lämpimät kulttuurisiteet ovat olemassa erityisesti espanjalaisten kanssa - me espanjalaiset emme unohda sitä, kun Meksiko otti vastaan tiettyjä espanjalaisia Espanjan sisällissodan jälkeen; ja sen, että se syventää parhaillaan demokratiaansa.
Miranda de Lagen mietinnössä on lisäksi eräs kappale, jossa täsmennetään selvästi, että tässä sopimuksessa valmistetaan tietä yhteistyölle sellaisissa asioissa, jotka liittyvät sosiaalisiin ohjelmiin, alkuperäisyhteisöjä koskeviin ohjelmiin, ihmisoikeuksia puoltaviin ohjelmiin myönnettävään taloudelliseen apuun. Myös joissakin herra Salafrancan lausunnon johtopäätöksissä tehdään selväksi se, että näiden ihmisoikeuksien toteutumista on seurattava.
Kuitenkin, kuten aluksi sanoin, on myös syitä äänestää vastaan. Minulla on tässä ihmisoikeuksien seurannasta vastaavan kansainvälisen kansalaiskomission (Comisión Civil Internacional de Observación de los Derechos Humanos) kertomus - varmasti hyvin vakavasti otettava kertomus - jossa ei haastateltu ainoastaan alkuperäisyhteisöjä tai niitä henkilöitä, jotka asuvat, kuten Don Samuel Ruiz, lähellä alkuperäisyhteisöjä vaan myös hallituksen jäseniä ja ihmisoikeusasianajaja herra Madrazoa, jonka tapasimme yhdellä valtuuskunnan matkoista.
He omistavat kertomuksen José Tila Lópezille ja Trinidad Cruzille, jotka tapettiin sen jälkeen, kun he olivat tiedottaneet tapahtuneesta.
Jos muistelemme myös Actealin verilöylyä ja siihen liittyviä olosuhteita, voimme todeta, että on myös syitä äänestää vastaan.
Me olemme kuitenkin sitä mieltä, että ehkäpä aktiivinen pidättäytyminen äänestyksestä, joka ei tarkoita sitä, ettei välitettäisi tapahtuneesta, vaan joka tarkoittaa sopimusten jälkeisen ajan jatkuvaa seurantaa, voisi olla sopivin lähestymistapa. Ennen kaikkea, arvoisa komissaari, jos me onnistumme saamaan aikaan demokratia- ja ihmisoikeuslausekkeen noudattamista koskevia seuranta- ja valvontamekanismeja ja jos me onnistumme myös saamaan aikaan kertomuksen, jonka ansiosta voimme ennen yleissopimusta tietää, miten ihmisoikeudet ja näiden ihmisoikeuksien toteutuminen on edistynyt Meksikossa.

Kreissl-Dörfler
Arvoisa puhemies, sopimatonta sekaantumista sisäasioihin, sanottiin hallituksessa, kun vaadimme ihmisoikeuslausekkeen sisällyttämistä uuteen Meksikon kanssa tehtävään sopimukseen. Saman väittämän turvin kansainväliset tarkkailijat karkotetaan nyt Meksikosta. Tällaiset harhautustemput vahingoittavat luottamustamme suhteiden paranemiseen tulevaisuudessa. Mutta Meksikossa asuvat ihmiset odottavat uusilta EU: n ja Meksikon suhteilta paljon juuri ihmisoikeuksiin liittyvissä asioissa. Meidän ei pitäisi pettää näitä odotuksia. Lauseke ei saa jäädä retoriseksi koristeeksi ilman seurauksia eikä sopimus hallituksen yleiseksi synninpäästöksi. Me tiedämme, että Meksikon hallitus tarvitsee sopimuksen hyväksymistä kansainvälisen tunnustuksen merkiksi, sillä sen maine laskee jatkuvasti omassa maassaan, ja hyväksyisimme sopimuksen hyvin mielellään, jos siitä on hyötyä ihmisoikeuksille.
Tärkeä askel olisi pikainen kertomus ihmisoikeuksien tilasta. Onko komissio valmis pian laatimaan EP: lle sellaisen kertomuksen? Esittääkö komissio parlamentille vuosittaisen kertomuksen? Osallistuuko ihmisoikeusryhmiä sen tekoon? Onko paikan päällä oleva EU: n valtuuskunta se osapuoli, joka huolehtii erityisesti ihmisoikeuksista? Miten komissio saa Meksikon kansalaisyhteiskunnan mukaan poliittiseen vuoropuheluun?
Ilman näitä osia emme voi hyväksyä yleissopimusta. Silloin ei myöskään väliaikaisella sopimuksella olisi mitään arvoa. Siksi tarvitsemme pikaisesti selviä tietoja, ja nimenomaan sellaisia, jotka eivät perustu ainoastaan Meksikon hallituksen tiedonantoihin, sillä valitettavasti siellä on tähän asti ollut suuria eroja sanojen ja todellisuuden välillä. Sen olemme velkaa itsellemme ja Meksikon yhteiskunnalle!

Van Dam
Arvoisa puhemies, Meksikossa on tapahtunut viime vuosina huomattavia taloudellisia ja poliittisia muutoksia. Niinpä Meksikosta on tullut NAFTAn jäsen. Samalla kun Yhdysvaltojen vienti Meksikoon on tämän seurauksena lisääntynyt huomattavasti, vienti Euroopan unionista on vähentynyt. Meksikosta on tullut yleisesti ottaen hyvin riippuvainen Yhdysvalloista.
Euroopan unionilla on ollut taloudellisia syitä tarkistaa vuoden 1991 puitesopimusta nyt ehdotetulla väliaikaisella sopimuksella. Myöhemmin hyväksyttävä yleissopimus johtaa markkinoiden molemminpuoliseen asteittaiseen vapauttamiseen. Näihin sopimuksiin tulee kuitenkin tehdä reunahuomautuksia.
Myönnän, että Euroopan unionilla on taloudellisia motiiveja vahvistaa kilpailuasemaa Yhdysvaltoihin nähden. Haluan myös mainita, että Euroopan unionin ja Meksikon välinen kauppavaihto on aina ollut Meksikon kannalta alijäämäistä. On kyseenalaista, onko Meksiko tällä hetkellä valmis vapaampaan kilpailuun Euroopan unionin kanssa. Euroopan unionin on tosiaan syytä mennä itseensä ja todella avata yhteismarkkinat Meksikon viennille. Haluaisin mielelläni tietää, onko tämä myös komission ja neuvoston tavoitteena.
Tämän ohella emme saa jättää huomiotta Meksikon rikkaiden ja köyhien välistä kuilua, joka syvenee talouskasvusta huolimatta, vai pitäisikö sanoa talouskasvun vuoksi. On hyvä, että sopimuksessa kiinnitetään huomiota yhteistyöhön sosiaalija köyhyyskysymyksissä sekä pakolaisasioissa. On kuitenkin syytä kysyä, onko tämä tarpeeksi, jotta koko kansa voisi hyötyä sopimuksesta. Aika näyttää. Meidän täytyy seurata tilannetta tarkasti ja pitää yhteyttä Meksikon hallituksen lisäksi myös yhteiskunnan organisaatioihin, jotka kohtaavat päivittäisin todellisuuden.
Lopuksi haluan ottaa esille ihmisoikeuskysymykset. Yhteiskunnallinen todellisuus on tuskallinen. Tarkoitan tilannetta Chiapasissa, missä kuolemanpartiot ovat murhanneet tuhansia intiaaneja. On olemassa epäilyksiä siitä, että näillä partioilla olisi yhteyksiä hallituksen joukkoihin. Sopimukseen mukaan otettu ihmisoikeuslauseke on uusi asia, josta voimme olla iloisia.
Lopuksi haluan sanoa, että tämän väliaikaisen sopimuksen hyväksyminen on nyt parasta taktiikkaa. Meidän on kuitenkin oltava varpaillamme sekä Euroopan unionin mahdollisen liiallisen ahneuden suhteen että Meksikon liian vähäisen demokratian ja hyvinvoinnin jakamisen suhteen.

Howitt
Arvoisa puhemies, osallistuin maaliskuussa Yhdistyneen kuningaskunnan valtuuskunnan matkalle, jolla tutkittiin ihmisoikeusloukkauksia Chiapasissa, Etelä-Meksikossa, ja haluan kuvailla siellä vallitsevaa tilannetta tänä iltana, kun käsittelemme EU: n ja Meksikon välille ehdotettua sopimusta, joka sisältää ihmisoikeuslausekkeen.
Alueelle on lähetetty yhteensä 7 000 uutta sotilasta viime joulukuusta lähtien; yhdessä näkemässäni kylässä oli yksi sotilas jokaista perhettä kohti; armeija pystyttää kasarmejaan laittomasti ja usein kouluihin ajaen pois opettajat ja riistäen lapsilta mahdollisuuden saada opetusta; havaitsimme toistuvasti viitteitä siitä, että turvallisuusjoukkojen rinnalla toimii puolisotilaallisia joukkoja, jotka käyvät likaista sotaa siviiliväestöä vastaan, mistä oli osoituksena Actealin julma verilöyly - kuulemani mukaan vedenvuodatus jatkui seitsemän tuntia turvallisuusjoukkojen seistessä sadan metrin päässä ja puuttumatta asiaan; rohkeita ihmisoikeuksien puolustajia vastaan tehdään perusteettomia, väkivaltaisia iskuja; katolista pappia syytettiin vanhan naisen raiskauksesta, mustien messujen pitämisestä ja aseiden siunaamisesta, kun hän oli kollegoineen yrittänyt saada humanitaarista apua taistelulinjojen taakse. Ulkomaiset tarkkailijat ajetaan järjestelmällisesti pois maasta, kansainvälisen avun perillemeno estetään tahallisesti ja alkuperäisväestöä vastaan käydään taloudellista sotaa, jonka aikana 17 000 ihmiseltä on riistetty maat.
Onnittelen esittelijää, rouva Mirandaa, siitä, että hän otti esille tämän väliaikaisen sopimuksen ja antoi meille mahdollisuuden käyttää demokratia- ja ihmisoikeuslauseketta ennen koko sopimuksen tarkastelua. Pyydän Euroopan parlamentilta ja komissiolta, että me otamme käyttöön mekanismin, jolla voidaan seurata ihmisoikeustilanteen kehitystä Chiapasissa ja muualla Meksikossa ja esittää siitä raportteja ja jossa on mukana ihmisoikeuksia puolustavia kansalaisjärjestöjä, jotka saisivat siten enemmän suoraa tukea Euroopalta. Meksikon hallitukselle sanon: te sanotte meille, että te haluatte lopettaa liiallisen sotilaallistamisen, riisua aseistettuja joukkoja aseista, ottaa vastaan hyvässä uskossa annettua kansainvälistä apua ja edistää alkuperäisväestön oikeuksia. Me eurooppalaiset voimme tehdä yhteistyötä teidän kanssanne näiden tavoitteiden saavuttamiseksi. Teidän osallistumisenne tähän yhteistyöhän testaa kykyänne noudattaa sopimuksessa tehtäviä sitoumuksia.

Porto
Arvoisa puhemies, onnittelen kollega Ana Miranda de Lagea hänen mietinnöstään ja kannatan epäröimättä hänen ehdotustaan, että parlamentti antaisi puoltavan lausunnon Euroopan unionin ja Meksikon välille neuvotellusta sopimuksesta.
Se myötävaikuttaisi osapuolten välisten taloudellisten suhteiden elpymiseen, sillä meidän on syytä huolestua siitä tosiseikasta, että suhteellinen osuutemme maiden välisestä kaupasta on laskenut 11 %: sta 6 %: iin vuosien 1990 ja 1996 välisenä aikana.
Tämä on johtunut luonnollisestikin siitä, että Meksiko on Pohjois-Amerikan vapaakauppasopimuksen piiriin kuuluva maa, ja siten eräillä sen muilla kauppakumppaneilla on ollut suosituimmuusasema. Kuitenkin alueella avautuvat näkymät ovat puolestaan meille lisähoukutin, ja Euroopan on kyettävä hyödyntämään laajemmin tuon vapaakauppa-alueen jäsenvaltioille ennustetun kasvun vaikutuksia.
Ymmärrettävän Eurooppaa kohtaan suuntautuvan kiinnostuksensa lisäksi myös Meksikolla on tässä asiassa varmasti omatkin kiinnostuksen kohteensa, sillä sen mahdollisuudet maailman suurimmalla markkina-alueella kasvavat ja se voi vähentää riippuvaisuuttaan yhdestä ainoasta maasta, Yhdysvalloista, jonka osuus Meksikon kaupasta nousi 69, 3 %: sta 75, 5 %: iin vuosien 1993 ja 1996 välisenä aikana.
Lisäksi on syytä korostaa, että Euroopan unionin kanssa solmittava sopimus sisältää eräitä aloja - julkiset hankinnat, toimivalta, henkinen omaisuus ja demokraattisten periaatteiden kunnioittaminen - jotka eivät sisälly lähinnä kauppaan liittyvään Pohjois-Amerikan vapaakauppasopimukseen.
1 artiklassa ilmaistu poliittinen huolenaihe on siten omiaan hälventämään eräiden jäsenten varauksellisuutta, joka johtuu maan viranomaisten viime aikoina kokemista vaikeuksista. Kyse ei siis ole siitä, etteikö noista ongelmista oltaisi tietoisia, vaan päinvastoin siitä, että näin voidaan luoda mahdollisuudet myötävaikuttaa niiden ratkaisemiseen.
Talouden alalla on tähdennettävä julkisia hankintoja, jotka ovat molempien osapuolten etujen mukainen kohta sopimuksessa ja varmastikin erityisen hyödyllinen eurooppalaisille yrittäjille, koska heillä on siten hyvät mahdollisuudet markkina-alueella, jolta odotetaan tuntuvaa laajennusta tällä alalla.

Marín
Arvoisa puhemies, arvoisat jäsenet, Euroopan yhteisön ja Meksikon kauppaa ja kaupan liitännäistoimenpiteitä koskeva väliaikainen sopimus, joka annetaan tänään parlamentin ratifioitavaksi, on olennainen vaihe sillä kunnianhimoisella matkalla, jonka aloitimme jo kolme vuotta sitten ja jonka on määrä huipentua taloudellista yhteistyötä, poliittista koordinaatiota ja yhteistyötä koskevan yleissopimuksen hyväksymiseen.
Molemmat sopimukset sijoittuvat sen Latinalaista Amerikkaa koskevan eurooppalaisen strategian puitteisiin, jonka me hahmottelimme vuonna 1995 ja jonka myötä ollaan hyväksymässä politiikkoja, jotka on mukautettu alueen eri tekijöihin niiden ominaispiirteiden ja erityisolosuhteiden perusteella.
Tässä yhteydessä Meksikon uusi todellisuus on kannustanut Euroopan unionia määrittelemään strategisesta luonteesta poikkeavan suhteen, joka perustuu vastavuoroisuuteen ja kumppanuuteen ja jonka perustana ovat jaetut intressit: halu osallistua sellaisen kansainvälisen yhteisön rakentamiseen, joka nojaa demokraattisiin periaatteisiin, oikeusvaltioon ja täyteen ihmisoikeuksien kunnioittamiseen, halu tuoda esille kansainvälisessä keskustelussa se, että on mahdollista saada aikaan kahdenvälisiä kauppasopimuksia, jotka ovat sopusoinnussa Maailman kauppajärjestön kanssa; halu tehdä talouksistamme elinvoimaisia ja näin edistää maailmankaupan kasvua ja lopulta halu vakiinnuttaa meidän kummankin läsnäolo vastavuoroisesti tärkeillä maantieteellisillä alueilla.
Parlamentti oli asiasta tätä mieltä, kun rouva Miranda esitteli mietintönsä jo vuonna 1995, jonka ansiosta saatoimme lopuksi antaa tarvittavan poliittisen sysäyksen edetäksemme vieläkin kunnianhimoisempiin tavoitteisiin. Tässä yhteydessä jälleen kerran komissio, rouva Miranda, haluaa onnitella teitä, ja minun on sanottava teille, että mitä tulee poliittisen kehyksen kuvaukseen ja perusteluihin - isolla alkukirjaimella - joissa esitetään, että Euroopan parlamentti antaisi hyväksyntänsä sopimukselle, Euroopan komissio yhtyy täysin teidän näkemyksiinne.
Haluan nyt pohtia lyhyesti joitakin asioita, joita jotkut teistä ovat esittäneet minulle. Ensiksikin puhumme tänään väliaikaisesta sopimuksesta, ja väliaikaisen sopimuksen tavoitteena on mahdollistaa se, että komissio voisi saattaa päätökseen neuvottelut vapaakauppa-alueen perustamiseksi Euroopan unionin ja Meksikon välillä. Luonnollisesti vastatakseen joihinkin siihen liittyviin epäilyihin Euroopan parlamentin on annettava viimeinen sana, kun neuvottelut on saatu päätökseen, koska lopullisesta yleissopimuksesta on myös tehtävä päätös. Teillä on luonnollisesti aivan hyvin mahdollisuus - kuten herra Salafranca ja herra Bertens sanoivat ja kuten sinä mainitsit, en tiedä, mainitsivatko myös herra Howitt ja herra Newens sen - teillä on mahdollisuus luoda valvontamekanismi, teillä on mahdollisuus keskustella, käydä vuoropuhelua ja kokoontua.
Mitä tulee niihin perusteluihin, joita on esitetty sopimuksen hyväksymisen puolesta tai sitä vastaan, te tuskin hämmästytte siitä, mitä aion sanoa teille, koska te tunnette minut riittävän hyvin. Valitsen vuoropuhelun ja välirikon välillä mieluummin vuoropuhelun, koska mitä järkeä olisi sanoa ei? Ratkaisemmeko me automaattisesti Chiapasin ongelman sanomalla ei Meksikolle? Emme. Sanoisin jopa niille, jotka ovat varauksellisia ja ehdottavat aktiivista tai ehdotonta pidättäytymistä, että jos me valitsemme vuoropuhelun ja hyväksymme yhteistyön, me voimme neuvotteluteitse ratkaista joitakin ongelmia näissä poliittisen yhteistyön uusissa puitteissa. Sanon teille vielä yhden asian: olen puhunut suoraan Conai: n (kansallinen sovittelukomissio) jäsenten kanssa ja erityisesti piispa Samuel Ruizin kanssa. Conai puoltaa tätä sopimusta. Toisin sanoen järjestö, joka puolustaa alkuperäisyhteisöä Chiapasissa, puoltaa tätä sopimusta, koska se on hyödyllinen väline poliittisessa vuoropuhelussa. Lopuksi haluan muistuttaa teille, että troikka piti jo Ríon ryhmässä Panamássa hyvin kiivasluonteisen kokouksen, jossa meksikolaiset ja eurooppalaiset vaihtoivat näkemyksiä Chiapasin ongelmasta. Se oli erittäin hyödyllistä. Haluan muistuttaa teille myös, että te järjestitte itse parlamentissa Chiapasia koskevan kuulemisen, johon osallistuivat kansalaisyhteiskunta, kansalaisjärjestöt ja myös Meksikon hallitus, ja siitä on syytä kiittää. Ainakin meidän kanssamme, Euroopan unionin kanssa, Meksikon hallitus noudattaa sääntöjä. Näin ollen riippumatta siitä, että teillä voi olla varauksia ihmisoikeuksien ja Chiapasin tilanteen osalta - eikä kukaan kiistä sitä, että ongelma ei liity siellä vain alkuperäisyhteisöön vaan myös syrjäytymiseen, köyhyyteen - tässä sopimuksessa luodaan demokratialausekkeen ja poliittisen yhteistyön mekanismien takia myös erittäin hyödyllistä vuoropuhelua suosituimmuussuhteissamme Meksikon kanssa.
Mainitsen lopuksi erään asian, joka on mielestäni tärkeä ja johon enemmistö jäsenistä on viitannut: Zedillon ajan Meksikosta tulee erilainen Meksiko. Minä olen perinyt vuoden 1991 sopimuksen, ja Salinasin hallinnon Meksiko ei ole Zedillon hallinnon Meksiko. Tämä on syytä tunnustaa. Jonkin aikaa sitten on tapahtunut uskomaton muutos. Herra Howitt viittasi Actealin verilöylyyn, mutta tällä puolisotilaallisten joukkojen tekemällä verilöylyllä on myös ollut poliittisia seuraamuksia Meksikossa. Se johti sisäministerin ja kuvernöörin erottamiseen. Kun PRI: n historia tunnetaan, se, että tasavallan presidentti erottaa sisäministerin ja osavaltion kuvernöörin, merkitsee politiikan tekotavan laadullista muutosta, joka on syytä tunnustaa.
Tämän vuoksi pidättäytymiseen liittyvän puoltamisen ja poliittiseen näkemykseen tai talouden tasapaino-ongelmiin liittyvistä syistä tapahtuvan puoltamisen välillä komissio on sitä mieltä, että tämä on erittäin hyödyllinen väline poliittisen vuoropuhelun järjestämiseksi niin arkaluonteisesta aiheesta kuin ihmisoikeudet ja Meksikon alkuperäisyhteisön ongelmat ja että jos sitä käytetään ja kunnioittavasti ja sen hyöty ymmärretään, se voi olla erittäin hyödyllinen tämän ongelman ratkaisemiseksi.
Mitä tulee talouden tulevaisuudennäkymiä koskevaan osaan, olen yhtä mieltä herra Salafrancan puheenvuorossaan esittämästä kuvauksesta. Meksiko on meille hyvin kiinnostava teidän mainitsemastanne syystä: se on vakaa alusta, joka on toipumassa " tequilavaikutuksesta" ja joka Pohjois-Amerikan vapaakauppasopimuksen yhteydessä on Euroopan unionille huomattava tilaisuus, jonka me haluamme käyttää hyödyksemme.

Puhemies
Paljon kiitoksia, herra Marín.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Yhteisön tullikoodeksi (passitus)
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Peijsin laatima talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevän valiokunnan mietintö (A4-0149/98) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi (EY) yhteisön tullikoodeksista annetun asetuksen (ETY) N: o 2913/92 muuttamisesta (passitus) (KOM(97)0472 - C4-0489/97-97/0242(COD)).

Peijs
Arvoisa puhemies, passitukseen liittyviä petoksia käsitelleen Euroopan parlamentin väliaikaisen tutkintavaliokunnan kertomus on syy yhteisön tullikoodeksin muuttamiseen. Sisämarkkinoiden valmiiksi saamisen lähestyminen, kasvava sekavuus, tullipalvelujen automatisoinnin kehittymättömyys sekä joidenkin tuotteiden erittäin korkeat epäsuorat verot aiheuttavat ongelmia passitusjärjestelmän soveltamisessa. Tässä ovat kysymyksessä esimerkiksi savukkeet, jotka kuuluvat sellaisiin arkaluonteisiin tuotteisiin, joilla voi tehdä paljon voittoa, jos ne ikään kuin katoavat matkalla ja jos ne myydään pimeän kaupankäynnin keinoin.
Komissio ehdottaa joitakin toimenpiteitä lainsäännön selkeyttämiseksi ja yksinkertaistamiseksi. Parlamentti kannattaa tätä sydämestään. Siitä ei ole mitään epäilyksiä. Komission suunnittelemat toimenpiteet voidaan jakaa kolmeen osaan: lainsäädännön tarkistaminen, jäsenvaltioiden tullien välinen parempi yhteistyö ja tullien välisen viestinnän automatisointi eli uusi tietokoneistettu passitusjärjestelmä.
On vaikea käsittää sitä, että aikana, jolloin komissiolla on käynnissä paljon ohjelmia liike-elämän automatisoimiseksi, me siirrymme tullialalla 2000-luvulle käyttäen 1900-luvun tekniikkaa. Arvioisin meidän olevan kolme vuotta myöhässä, arvoisa komissaari, ja luulen, että vuoden 2000 asemasta kaikki tapahtuu vasta vuonna 2003. Pitääkö paikkansa, että niinkin tärkeä maa kuin Saksa on jo keskeyttänyt yksinkertaisen pilottihankeen? Kuinka komissio aikoo ratkaista tilanteen?
Edessämme on lainsäädännön uudistaminen. En aio puuttua kaikkiin yksityiskohtiin. Komission ehdotusten tärkein kohta on se, että komissio haluaa karsia tullikoodeksia ja siirtää sääntöjen laatimisen tullikoodeksikomiteamenettelyyn. Luonnollisesti parlamentti ymmärtää, mitä etua komissiolle tästä järjestelmästä on, eli joustavuus ja nopeus lisääntyvät. Parlamentti haluaa luonnollisesti tehdä myös yhteistyötä, aina kun se on mahdollista. Parlamentti näkee asiassa kuitenkin myös haittapuolia, kuten sen, että sääntöjä voidaan jatkuvasti muuttaa, mikä luo epävarmuutta markkinaosapuolille, ilman että parlamentilla tai liikeelämällä olisi mitään mahdollisuutta asettua vastarintaan.
Komissio voi periaatteessa tehdä hyvin perustavanlaatuisia päätöksiä, joita minä en esittelijänä haluaisi antaa komiteamenettelyyn. Kaksi tärkeintä esimerkkiä asiasta ovat vakuuden antaminen sisältäen luotettavuustestin, 94 artikla, ja jäsenvaltioiden mahdollisuuksien rajoittaminen käyttää yksinkertaistettuja menettelyjä, 97 artikla.
Miksi parlamentti ei seiso täysin komission ehdotusten takana, vaikka ne näyttävät niin järkeviltä? Kuten sanottua, parlamentti jää komiteamenettelyä käytettäessä täysin ulkopuoliseksi. Tämä ei ole kuitenkaan itsessään mikään suuri onnettomuus, ja siitä voi olla vastapainona hyötyäkin. Olen kuitenkin päättänyt vaatia oleellisia kohtia tullikoodeksiin ja jättää näistä asioista vain täytäntöönpanomääräykset komitealle. Arvoisa komissaari, minun käsitykseni olisi toisenlainen, jos komissio olisi taannut, että liike-elämä saa olla selkeästi mukana mahdollisia muutoksia tehtäessä ja että ne esimerkiksi mainittaisiin tullikoodeksissa, eikä vain tarjottaisi löyhää osallistumisen korviketta, joka ei anna teollisuudelle mitään mahdollisuuksia.
Koska missään ei taata parempia järjestelyjä, olen yrittänyt löytää mietinnössä oikean tasapainon joustavuuden ja Euroopan parlamentin suorittaman demokraattisen valvonnan välille. Tätä meidän mielestämme oikeutettua vaatimusta lukuun ottamatta parlamentti on ollut harvinaisen halukas yhteistyöhön sekä neuvoston että komission kanssa. Sen vuoksi olemme vakuuttuneita siitä, että molemmilta tahoilta voidaan saada ymmärtämystä parlamentin demokraattisiin argumentteihin perustuvalle kannalle.
Me pidämme komissaaria kunnon demokraattina ja suhtaudumme luottavaisesti tuloksiin. Euroopan parlamentin kanssa ei kannata tinkiä, kun on kysymys demokratiasta.
Komission ja neuvoston kanssa käydyissä keskusteluissa on käynyt ilmi, että komissio ei voi hyväksyä 92 ja 97 artiklaa. Näyttää siltä, että neuvosto on parlamentin kannalla 92 artiklan tapauksessa. Myös parlamenttimme talousarvion valvontavaliokunta on ilmoittanut 22. huhtikuuta kirjeessään, että se noudattaa ehdotustani.
Koska näyttää siltä, että yhteinen kanta on lähellä parlamentin kantaa, pyydän komissaaria mahdollisimman nopeasti sopeuttamaan oman kantansa parlamentin ja neuvoston kannan suuntaiseksi. 97 artikla on mielestäni vaikeampi, ja juuri kyseinen 97 artikla on parlamentille ratkaisevan tärkeä. Muuttaakseen tätä artiklaa komission täytyy kääntyä tulevaisuudessa parlamentin puoleen. Me emme halua komiteamenettelyä, vaan haluamme, että liike-elämä saa reilun mahdollisuuden tulla kuulluksi mahdollisia muutoksia tehtäessä.
Arvoisa komissaari, en ole valmis kompromissiin tässä asiassa, joten toivon teiltä hyvää tahtoa. Olisi loukkaus parlamenttiamme kohtaan, jos komissio ei edes yritä tarjota liike-elämälle muuta mahdollisuutta.

Wibe
Arvoisa puhemies, sallikaa minun ottaa esiin vain yksi periaatekysymys, jota yleensä käsittelen puhuessani tällaisista asioista. Kyse on siitä, missä tämän parlamentin pätevyysalueen rajat kulkevat.
Komission ehdotus viittaa passitusmenettelyn yksinkertaistamiseen. Tärkeän osan tätä yksinkertaistamista muodostaa se, että ne säädökset, jotka nyt ovat tullikoodeksissa itsessään, toisin sanoen itse perustuslaissa, halutaan siirtää komiteamenettelyn alaiseksi. Esittelijä suhtautuu tähän hieman epäilevästi. Hän viittaa siihen, että se voi tosin merkitä suurempaa joustavuutta, mutta se tuo samanaikaisesti mukanaan myös vaaroja, osaksi komitea voi yllättäen tehdä elinkeinoelämää koskevan päätöksen, osaksi - ja ehkä ennen kaikkea - komiteamenettely merkitsee sitä, ettei tämä parlamentti enää saa olla mukana ratkaisemassa passitusmenettelyä koskevia kysymyksiä.
Sallikaa minun sanoa, että käsitykseni tästä asiasta on hieman erilainen, vaikka olenkin poliittisesti esittelijää enemmän vasemmalle suuntautunut. Peruskäsitykseni on se, että parlamentin on pääasiassa työskenneltävä yleisten suuntaviivojen, toisin sanoen kehysten, laatimisen parissa. Sen jälkeen työ on siirrettävä asiantuntijakomiteoille ja viranomaisille, jotka laativat asiaa koskevat yksityiskohdat. Uskon, että eräs parlamentin ongelmista on se, että työskentelemme liikaa sellaisten asioiden yksityiskohtien parissa, jotka jäävät pätevyysalueemme ulkopuolelle.
Olen esittelijän kanssa aivan samaa mieltä siitä, että sillä on vaaransa, että asiantuntijakomitean annetaan laatia yksityiskohdat. Ruotsalainen sanonta kuuluukin: "Piru löytyy yksityiskohdista" . Luulen kuitenkin, ettei näitä vaaroja pidä liioitella, koska asiantuntijakomitea tuntee luonnollisesti myös elinkeinoelämän ehdot. Minusta ei siinä tapauksessa ole realistista ajatella, että asiantuntijakomitea, joka todella tuntee asian kaikki yksityiskohdat, tekisi ehdotuksia, jotka merkitsisivät todellisia yllätyksiä elinkeinoelämälle.
Mitä tulee parlamentin valvontaan, on selvää, että asiantuntijakomitea voi lähteä tielle, joka menee ehkä päinvastaiseen suuntaan kuin parlamentin ja neuvoston tie, mutta siinä tapauksessahan meillä on aina mahdollisuuksia ryhtyä muuttamaan asiaan liittyviä direktiivejä ja asetuksia.
Sallikaa minun viitata ongelmaan, johon voimme törmätä. Asia liittyy esittelijän tekemään tarkistukseen 5, jossa käsitellään taloudellisten vakuuksien antamiseen tehtäviä poikkeuksia. Komissio haluaa lyhyesti sanottuna siirtää niiden tekemisen komitealle ja antaa komitean päättää, mitkä yritykset ovat luotettavia. Esittelijä liittää tähän yhteyteen useita määräyksiä. Hän sanoo muun muassa, että Reinillä ja sen väylillä tapahtuville tavarakuljetuksille on myönnettävä pysyvät poikkeukset. Ihmettelen vain, onko todellakin asiallista kirjoittaa lakeihin, että juuri tietyn vesitien kuljetuksille myönnetään yleinen poikkeus. En ole asiantuntija tässä nimenomaisessa asiassa, mutta haluan tällä tuoda esille ne ongelmat, jotka syntyvät, kun lakiteksteistä tehdään liian yksityiskohtaisia. Tämän lisäksi minulla ei ole mitään muuta huomauttamista esittelijän erinomaisesta mietinnöstä.

Rübig
Arvoisa puhemies, haluaisin ensin kiittää esittelijää erittäin sydämellisesti, koska hän on tehnyt tässä mietinnössä yksityiskohtaisesti hyvin rakentavia ehdotuksia.
Passituksessa on yhtäältä petoksen ongelma, joka on hyvin huomattava. Meillä oli yksistään viime vuonna 5162 tapausta, joiden vahingot nousivat 1, 4 miljardiin ecuun; se on huomattava summa ja myös valtava rasitus EU: n taloudelle. Sen lisäksi on toisaalta luonnollisesti valtava määrä jokapäiväisiä tavarankuljetuksia.
Tullin tehtävänä on varmistaa tarkistukset, huolehtia yksinkertaisesta toimituksesta ja kerätä valtion tulot säännösten mukaisesti. Kuljettaja ja vastaanottaja haluavat saada tavaransa nopeasti ja mahdollisimman yksinkertaisesti ja mahdollisimman edullisesti paikasta A paikkaan B, ja huolitsijakin haluaa kuljettaa tavaran yksinkertaisesti ja edullisesti.
Meidän on otettava huomioon, että Euroopan unionissa toimivat ennen kaikkea pienyritykset - pk-yritykset; siksi passitusmenetelmät on suunniteltava mahdollisimman yksinkertaisiksi suurimmalle osalle tavaraliikennettä. Luonnollisesti on arkaluonteisia alueita, esimerkiksi tupakka, alkoholi ja maatalouden alat. Tässä passitusmenetelmien on tietenkin oltava hyvin tiukkoja ja on todellakin pidettävä huolta siitä, ettei tavaroita voida siirtää laittomasti maasta toiseen. Näiden tavaraliikenteestä häviävän pienen osan muodostavien arkaluontoisten passitusmenetelmien vuoksi ei kuitenkaan saa unohtaa suuria tavaravirtoja, joiden passitusmenetelmien on oltava yksinkertaisia ja tarkoituksenmukaisia.

Monti
Arvoisa puhemies, haluaisin ensiksi onnitella parlamenttia ja kiittää erityisesti esittelijä Peijsiä erinomaisesta työstä ja tätä kovin teknistä aihetta käsittelevästä hyvästä mietinnöstä.
Passitukseen liittyvien yhteisön tullikoodeksimääräysten tarkistus on tärkeä kysymys, koska siinä määritellään perusperiaatteet tullimenettelyiden perinpohjaiselle uudistukselle. Tullimenettelyihin on kohdistunut lukuisia petoksia, ja niistä on puolestaan aiheutunut huomattavia taloudellisia menetyksiä sekä yhteisön että jäsenmaiden budjeteille ja näiden lisäksi taloudellisille toimijoille.
Komission passituksen uudistamista koskevat ehdotukset ovat samansuuntaisia parlamentin tutkimusvaliokunnan suositusten kanssa. Tavoitteenamme on suojella valtion tuloja ja tarjota toimijoille tarvittavat vakuudet, joustavuus ja esteistä vapaa alue, jolla ne voivat kilpailla keskenään tasavertaisissa kilpailuoloissa.
Peijsin ehdottamista tarkistuksista suurin osa on oikeilla linjoilla, ja siksi komissio voikin hyväksyä ne kahta lukuun ottamatta.
Ensimmäinen niistä on tarkistus 3, joka koskee passitusmenettelyn päättämistä. Nykyiset säädökset eivät ole riittävän selviä tulliviranomaisten velvoitteiden ja toimijoiden vastuiden osalta. Komissio ehdottaakin, että toimijoiden vastuu päättyy sillä hetkellä, kun ne ovat täyttäneet sovitut velvoitteet eli esitettäneet tavarat ja asiakirjat määrätullipaikassa. Päättäminen tapahtuisi siten määrämaassa, vaikka toimintaa valvoittaisiinkin normaalisti lähtömaassa. Esittelijän ehdottamassa tarkistuksessa ei määritellä hetkeä, jolloin toimija vapautuu velvollisuuksistaan, eikä se siksi parantaisi nykyistä tilannetta. Päättäminen riippuisi edelleenkin lähtötoimipaikan hallinnollisesta menettelystä.
Toinen tarkistus, jota komissio ei voi hyväksyä, on tarkistus 7. Se koskee yksinkertaistettuja passitusmenettelyitä, joita jäsenmaat voivat luoda kahden- tai moninkeskisillä sopimuksilla tai soveltaa oman maan sisällä tapahtuvaan passitukseen. Komissio myöntää, että on tärkeää turvata joustavuus jäsenmaiden tasolla, mutta sen mielestä passitusmenettelyn perusperiaatteita on aina noudatettava, erityisesti vakuusjärjestelyiden osalta. Peijsin nyt ehdottaman tarkistuksen mukaan näiden perusperiaatteiden noudattaminen ei olisi välttämätöntä sovellettaessa yksinkertaistettuja menettelyitä kansallisten rajojen sisäpuolella tapahtuvaan passitukseen. Tämä tarkoittaa sitä, että olisi mahdollista kuljettaa tavaroita passitusmenettelyn puitteissa esimerkiksi Hampurista Monacoon noudattamatta yhteisöpassituksen mukaista vakuusjärjestelmää tai ilman minkäänlaisia vakuuksia. Mutta kuinka voimme taata, että nämä tavarat eivät päädy Wieniin tai Pariisiin markkinoilla, joilta puuttuvat sisäiset rajat? Yhteismarkkinoilla on noudatettava samoja vakuusmääräyksiä niin Strasbourgin ja Bordeaux?n kuin Strasbourgin ja Stuttgartinkin välillä tapahtuvaan passitukseen, koska molemmissa tapauksissa kyseessä ovat samat taloudelliset edut. Komission näkökulma vakuusasiassa on lähempänä Peijsin tarkistusten 4 ja 5 henkeä, koska ne on tarkoitettu nimenomaan takaamaan suurempi yhdenmukaisuus vakuusmääräysten toimeenpanossa.
En pysähdy kommentoimaan kaikkia niitä muita tarkistuksia, jotka komissio voi hyväksyä, mutta vastaan mielelläni mahdollisiin kysymyksiin.
Haluaisin tehdä vielä kaksi lisähuomautusta: hyväksymme suuren osan ehdotetuista tarkistuksista juuri siksi, että mekin haluamme tarkentaa yksityiskohtaisia sääntöjä koodeksissa niin, että vähentämällä komitologialla aikaansaatujen määräysten merkitys vähenee. Toinen asia, jota haluan selventää, koskee tietokoneistumista. Kuten parlamentti tietää, ja kuten Peijs hyvin tietää, uuden tietokoneistetun passitusjärjestelmän - new computerized transit system - toteutus on jo nyt myöhässä, mikä johtuu pääasiassa ongelmista urakoitsijan kanssa. Siksi onkin mahdotonta käynnistää uutta tietokoneistettua passitusjärjestelmää vielä vuonna 1998. Komissio ja osallistujamaat ovat sopineet uudesta strategiasta järjestelmän toteuttamiseksi. Ajatuksena on aluksi ottaa käyttöön perustoiminnot viidessä valitussa maassa - Alankomaissa, Saksassa, Sveitsissä, Italiassa ja Espanjassa - ja saada peruspalvelut, verkot ja tietokannat käyttöön vuoden 1999 huhtikuun loppuun mennessä, jotta järjestelmä voisi olla täysin toiminnassa ainakin näissä mainitsemissani viidessä maassa vuoden 2000 alussa.

Puhemies
Paljon kiitoksia, herra Monti.
Rouva Peijs pyytää minulta puheenvuoroa. Haluatteko esittää kysymyksen?

Peijs
Arvoisa puhemies, huhujen mukaan Saksa on keskeyttänyt pilottihankkeen, mikä olisi valtava onnettomuus, koska Saksa on suurimmaksi osaksi kuljetusten lähtöpaikka ja määränpää. Jos Saksa on keskeyttänyt hankkeen, haluaisin mielelläni kuulla komissaarilta, aiotaanko Saksan osuus korvata jollain tavalla vai aiotteko painostaa Saksan hallitusta kuitenkin jatkamaan.
Vielä 92 artiklan muuttamisesta. Tällä hetkellä määräaika, johon mennessä asiakirjat tulee olla palautettu tai vähintään ilmoitus tulee olla tehty lähtötullitoimipaikkaan, on sopimattoman pitkä. Kaiken kaikkiaan kestää todella kauan, ennen kuin yritykset tietävät, ovatko ne alttiita petoksille vai eivät ja onko petoksia tapahtunut. Me emme halua mitään määräaikaa, mutta jos komissio haluaa määräajan, haluaisin ehdottaa määräajan pituudeksi kolmea kuukautta. Asiakirjojen täytyy olla palautettu kolmen kuukauden sisällä.
Sitten viimeinen huomautus komissaarille 97 artiklasta. Olen hieman hämmästynyt siitä artiklasta. Luulen, että kysymys on käännösvirheestä, herra Monti, koska te sanotte, että minä haluan tällä tarkistuksella nimenomaan sitä, mitä te sanotte, että minä en halua. Olen nimenomaan yrittänyt rajoittaa jäsenvaltioiden joustavuutta, kun on kysymys vaikeista tapauksista vakuuksia annettaessa. Uskon, että olemme tehneet juuri niin kuin te haluatte ja että kysymys on käännösvirheestä.

Puhemies
Arvoisat jäsenet, muistutan teitä siitä, että te voitte esittää ainoastaan kysymyksiä ettekä aloittaa uutta keskustelua. Muotoilkaa kysymyksenne mahdollisimman nopeasti, herra Rübig.

Rübig
Arvoisa puhemies, minulla olisi vain yksi kysymys: kuinka paljon säästöjä uusi järjestelmä tuo Euroopan taloudelle?

Monti
Mitä tulee Saksaan, voin vakuuttaa, että ajatuksena on aluksi ottaa käyttöön perustoiminnot viidessä valikoidussa maassa, joihin kuuluu myös Saksa, jotta keskeiset palvelut olisivat käytössä vuoden 1999 huhtikuun loppuun mennessä ja järjestelmä olisi siis täysin käytössä - ainakin näiden viiden maan osalta - vuoden 2000 alussa. Valvomme jatkuvasti koko tätä toimintaa, jottei siihen tulisi lisäviivästyksiä.
Lopullinen kysymys järjestelmän tuomien määrällisten etujen arvioinnista on hyvin vaikea, jotta siihen olisi vain yksi vastaus. Kaikkien teknisten arvioiden perusteella - tiedämme, että asiasta on keskusteltu kaikkien asianosaisten tahojen kanssa - edut ovat huomattavat. En kykene nyt tässä kuitenkaan tarjoamaan tarkkoja määrällisiä arvioita.
Pitkät odotusajat, rouva Pejs, ovat varmasti ongelma, ja juuri siksi painotammekin kovasti tietokoneistumista näiden aikojen lyhentämiseksi.
Minun on lisäksi sanottava vielä eräässä tarkistuksessanne ehdotetusta yksinkertaistetusta menettelystä, että komission olisi ollut helpompi hyväksyä myös tuo tarkistus, jos olisi keksitty - ehkä se on vielä mahdollista - tapa turvata sama vakuustaso, riittävä vakuustaso. Kuten olen puheessani tuonut esille, vakuuksien puute huolestuttaa meitä, varsinkin tilanteessa, jossa nykyään ei kyetä ilmeisesti erottamaan yhden jäsenmaan sisällä tapahtuvaa passitusta kahden jäsenmaan välisestä passituksesta.

Puhemies
Paljon kiitoksia, herra komissaari.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.
(Istunto päättyi klo 23.44.)

