Köyhdytetyn uraanin käyttö Bosniassa ja Kosovossa (" Balkanin syndrooma" )
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana neuvoston ja komission julkilausumat köyhdytetyn uraanin käytöstä Bosniassa ja Kosovossa.
Annan heti puheenvuoron neuvoston puheenjohtaja Danielssonille.

Danielsson
. (SV) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, arvoisat komission jäsenet, tiedot Balkanin kansalaisia ja Balkanilla rauhanturvatehtävissä palvelevia henkilöitä uhkaavista terveydellisistä vaaroista ja mahdollisista ympäristöseurauksista, joita köyhdytetty uraani saattaa aiheuttaa, ovat aiheuttaneet suurta levottomuutta Euroopassa. Tähän levottomuuteen on suhtauduttava erittäin vakavasti. Kysymystä on tutkittava sellaisten järjestöjen ja toimielimien, jotka ovat päteviä tässä asiassa.
Viime vuoden marraskuussa Yhdistyneitten Kansakuntien ympäristöohjelman (UNEP) ja Kansainvälisen atomienergiajärjestön (IAEA) edustajat vierailivat Kosovossa. UNEP on jo jonkin aikaa laatinut kertomusta, jossa käsitellään Balkanilla käytetyn köyhdytetyn uraanin toksikologisia ja säteilyn aiheuttamia seurauksia. Pidämme myönteisenä tätä kertomusta sekä sitä kertomusta, jota Maailmanterveysjärjestö (WHO) parhaillaan laatii samasta aiheesta.
Kysymys Balkanilla rauhanturvatoimiin osallistuvien sotilaiden mahdollisista terveydellisistä vaaroista on erityisesti Naton ja siihen kuuluvien valtioiden vastuulla. Ne EU:n valtiot, jotka osallistuvat näihin tehtäviin, tekevät sen kansallisten päätösten perusteella. Jotta kysymyksessä vallitsisi mahdollisimman suuri avoimuus, olennaisissa neuvoston elimissä harjoitetaan tiedonvaihtoa. Asiasta keskustellaan yleisten asiain neuvoston kanssa lounaan yhteydessä tammikuun 22. päivä.
Tämä muistuttaa meitä myös siitä, miten tärkeää on, että sotilaallisiin kriisinhallintatoimiin liittyvistä ympäristö- ja terveysvaikutuksista keskustellaan, kun EU nyt kehittää kriisinhallintakykyään. Tämä on luonnollinen osa kriisinhallintayksikön toimintaa ja tällaista työtä tehdään niin Natossa, Länsi-Euroopan unionissa kuin YK:ssakin.
Kysymys köyhdytetyn uraanin mahdollisista ympäristövaikutuksista ja terveydellisistä vaaroista kiinnittää huomion erittäin tärkeään kysymykseen: Balkanin yleisiin ympäristöongelmiin. Kosovon, Jugoslavian ja muiden sodan runtelemien Balkanin valtioiden väestöt ovat joutuneet kovalle koetukselle, millä on ollut traagisia ja pitkäkestoisia seurauksia. On koko Euroopan edun mukaista, että näistä seurauksista selvitään tekemällä yhteistyötä alueen hallitusten välillä, jotka kaikki ovat demokraattisia ja rauhantahtoisia. EU myöntää komission tukiohjelman avulla tukea alueen valtioille niiden pyrkiessä selviytymään ympäristöongelmistaan.

Solana
. (ES) Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, kiitän kaikesta sydämestäni, että minulle suodaan tilaisuus käsitellä tätä aihetta, joka on minun ja meidän kaikkien mielestä tai jota siis voidaan perustellusti pitää parlamentin kannalta aivan ensisijaisena asiana. On aivan oikeutettua, että olemme huolestuneita sotilaidemme, Balkanin alueen kansalaisten ja yhteisön toimielinten, kansalaisjärjestöjen ja kansainvälisten järjestöjen sekä alueella toimivien jäsenvaltioiden henkilöstön terveydestä. Siksi yhdyn siihen huolestumiseen, jota on osoitettu kaikkien näiden henkilöiden terveydestä.
Haluaisin ensimmäiseksi ilmaista solidaarisuuteni kaikkien niiden puolesta, jotka kärsivät terveytensä, perheensä tai niiden puolesta, jotka ovat sairastuneet johonkin tautiin. Todellinen tilanne on tämä, ja nämä kaikki ihmiset ansaitsevat sen, että huolehdimme heistä mahdollisimman hyvin. Heillä on oikeus siihen, että heille selitetään välittömästi heidän tilanteensa syyt, ja tähän aiomme kohdistaa kaiken tarmomme. Meidän kaikkien velvollisuutena on ryhtyä ehdottoman tarpeellisiin toimiin, jotta kaikki saavat haluamansa asianmukaisen selvityksen.
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, tulen teidän luoksenne neuvoston pääsihteerinä, mutta myös unionin ulko- ja turvallisuuspolitiikan korkeana edustajana. Yritän käsitellä parlamentin jäseniä askarruttavia kysymyksiä neuvoston näkökulmasta.
Ennen kaikkea haluaisin ilmaista jälleen kerran oman sitoutumiseni sekä kaikkien neuvoston jäsenien sitoutumisen kyseisen alueen, eli Balkanin kysymykseen. Olen varma, että he kaikki tekevät kaikkensa tämän tilanteen selvittämiseksi.
Valtiomme ovat demokraattisia eikä niillä ole mitään salattavaa, ja aikomuksemme on kertoa parlamentille kaikki se, minkä kullakin hetkellä tiedämme.
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, meitä koskettava keskeinen kysymys kuuluu, tiedämmekö tarkalleen, onko olemassa yhteys tämän ammuksen käytön ja rauhantehtävissä Balkanilla toimineiden joukkojen tai henkilöiden ilmoittamien tautien välillä, vai onko sittenkin niin, että näiden sairauksien yleisyys ei poikkea niiden yleisyydestä sotilaidemme keskuudessa yleensä.
Tähän kysymykseen meidän on vastattava.
Jotta voimme antaa selkeän vastauksen tähän kysymykseen, meidän on edettävä mahdollisimman järkevästi. Olisi kysyttävä seuraavaa: jos on olemassa oireyhtymä sanan alkuperäisessä mielessä, kaikissa oirehtivissa henkilöissä olisi havaittava samoja oireita ja oireiden olisi kehityttävä ajan myötä samalla tavalla ja niiden olisi johdettava samankaltaiseen lopputulokseen. Vasta tätä kutsutaan oireyhtymäksi. Tällaisia merkkejä meidän on etsittävä, ja meidän on käsiteltävä niitä täysin avoimesti ja yksiselitteisesti.
Meidän päätelmiemme, meidän kaikkien jotka pyrimme ottamaan selvää totuudesta päätelmien on perustuttava tosiasioihin eikä pelkästään oletuksiin. Ja jotta voimme ottaa selvää tosiasioista, meidän on saatava käsiimme kaikki saatavissa oleva tieto. Meidän on tähdennettävä erityisesti avoimuutta ja läpinäkyvyyttä meidän kaikkien kesken. Kun meillä on kaikki nämä tosiasiat tiedossa, meidän on analysoitava niitä niin, että kaikilla julkistamillamme tuloksilla edistetään rauhaa ja luottamusta. Tämä on meitä elähdyttävä henki.
Tämän avoimuuden ja läpinäkyvyyden on oltava yhteistä kaikille: sitä on oltava kaikissa Euroopan unionin jäsenvaltioissa ja niiden unionin valtioiden ja sotilasliiton välillä sekä niiden sotilasliiton ja liittoutuneiden maiden välillä, jotka osallistuivat Balkanin rauhanoperaatioihin. Ja tietysti myös alueen hallitusten välillä.
Hyvät parlamentin jäsenet, tästä syystä Euroopan unionin poliittisia ja turvallisuusasioita käsittelevässä neuvostossa pohdittiin tätä asiaa 9. tammikuuta. Jäsenvaltiot kertoivat yhteisesti omista huolenaiheistaan ja niistä toimista, joihin kukin maa oli ryhtynyt, kuten neuvoston puheenjohtaja kertoi. Yleisellä tasolla päästiin yksimielisyyteen siitä, että olisi jätettävä kriisinhallinnasta Balkanilla vastanneen sotilasliiton tehtäväksi kerätä kaikilta osallistujilta kaikki köyhdytetyn uraanin käyttöön, sotilasosastojen sijoituspaikkaan ja kaikkiin lääketieteellisiin tietoihin liittyvä tieto.
Tässä kokouksessa, minkä arvoisat parlamentin jäsenet tietävät, komissio selitti myös, mihin toimiin se aikoi ryhtyä, ja olen varma, että tänään komissio, komission jäsen Wallströmin kautta tai jonkun muun suulla, kertoo meille niistä toimista, joihin sen on ryhtynyt.
Sotilasliitosta sanoisin teille, että heti, kun aihe tuli julkisuuteen, otin itse yhteyttä Naton pääsihteeriin, ja sen jälkeen olemme olleet jatkuvasti yhteydessä, lisäksi sekä hän että hänen avustajansa tai neuvoston avustajat ovat huolehtineet siitä, että meidät kaikki on pidetty mahdollisimman hyvin perillä asioista ja ajan tasalla kaikkien tapahtumien kohdalla.
Muistuttaisin teitä lyhyesti niistä toimista, jotka sotilasliitto hyväksyi 10. tammikuuta pitämässään kokouksessa: ensinnäkin se kutsui kokoukseen kansallisia sotilaslääketieteellisiä asiantuntijoita yhteydenpitoa ja kaikenlaisten ajatusten, ennakkotapausten, tavoitteiden jne. vaihtoa varten; välittömänä tuloksena syntyi työryhmä, joka toimii tietovaihdon keskuksena ja jossa voivat olla mukana mielestäni tätä on hyvä korostaa kaikki ne maat, jotka osallistuivat jollain tavoin rauhanturvaoperaatioihin, eivätkä ainoastaan Natomaat.
Sovittiin myös siitä, että tiivistettäisiin alueen maiden kuulemista, ja niinpä 10. tammikuuta asiaa käsiteltiin Jugoslavian ulkoministerin, Goran Svilanoviæin kanssa, ja vakuutimme hänelle, että me kaikki sekä erityisesti sotilasliitto toimittaisimme kaiken käytettävissä olevan tiedon.
Myös siitä sovittiin, että toimitettaisiin Yhdistyneiden Kansakuntien ympäristöohjelman käyttöön kaikki tapahtunutta koskeva tieto. Lisäksi, kuten tiedättekin, liittoutuneet toistivat käsityksensä, että toistaiseksi ei ole mitään todisteita, joista ilmenisi, että tämä silloin käytetty ammus olisi merkittävä riski operaatioihin osallistuneiden maiden sotilasvoimille tai Balkanin alueen siviiliväestölle.
Sotilasliitto ilmoitti myös varsin yksiselitteisesti, että se on luonteeltaan sotilaallinen eikä terveysjärjestö, ja siksi sen on toimitettava ja näin se aikoo toimia kaikki tarpeellinen tieto Euroopan unionille, jotta pätevämmät tahot, tarkoitan maailman terveysjärjestöä ja Yhdistyneiden Kansakuntien ympäristöohjelmaa sekä kansainvälistä atomienergiajärjestöä, voivat tehdä asiaankuuluvat päätelmät.
Hyvät parlamentin jäsenet, kuten tiedätte, Naton lääketieteellinen komitea kokoontui ensimmäisen kerran maanantaina 15. päivänä, ja äskettäin perustettu tietovaihtoryhmä piti eilen ensimmäisen kokouksensa. Tämän ensimmäisen keskustelun tulokset ovat arvoisien parlamentin jäsenten tiedossa, ne ovat julkisia ja tämä tieto yhdessä muiden eilisessä kokouksessa vaihdettujen tieteellisten tietojen kanssa on saatavilla, ja niihin voi tutustua Naton Internet-sivuilla.
Haluaisin korostaa erityisesti sitä, että tietovaihtoryhmä tätä on mielestäni vielä kerran hyvä korostaa on avoin Euroopan unionin 15 jäsenvaltiolle sotilasliiton ehdotuksesta ja niin, että mahdollisimman suuri avoimuus taataan. Seuraavassa vaiheessa, kuten neuvoston puheenjohtaja hyvin totesi, käydään kaikki käsiin saatu tieteellinen aineisto läpi, ja kuten pääministeri ja neuvoston puheenjohtaja Persson sanoi, myös unionin ulkoasioista vastaavat ministerit käsittelevät tätä kysymystä 22. tammikuuta pitämässään ensimmäisessä yleisten asioiden neuvoston kokouksessa.
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, olen vakuuttunut siitä, että tämä on tällä hetkellä järkevästi ottaen kaikki se, mikä on tehtävissä, jotta me kaikki voisimme kerätä tarpeellisen tiedon ja tehdä päätelmät tosiseikkojen pohjalta.
Arvoisat jäsenet, kuten on oletettavissa, olen ollut yhteydessä kaikkien jäsenvaltioiden hallituksiin, ja minun on sanottava teille aivan rehellisesti, että jos olisi olemassa jokin selvitys, josta ilmenisi, että yhteys on mahdollinen, huolehtisin itse siitä, ja sitoudun tähän jäsenten edessä, että toimittaisin ne teille välittömästi. Voin vain sanoa, että toistaiseksi neuvosto ei ole saanut minkäänlaista tieteellistä selvitystä, jossa olisi osoitettu näiden sairauksien ja köyhdytettyä uraania sisältävän ammuksen käyttämisen välinen yhteys. Arvoisat jäsenet, toistan, että jos näin käy, ne toimitaan heti teidän tietoonne.
Minun on tuotava esiin, että viime päivinä ja viime tunteina sen jälkeen, kun minut kutsuttiin puhumaan arvoisille parlamentin jäsenille, on esitetty joidenkin maiden tieteellisiä selvityksiä. Haluaisin mainita esimerkkinä Belgian ydinvalvonnasta vastaavan liittovaltion viraston alaisen komitean esittämän selvityksen, joka on mielestäni raporttina lukemisen arvoinen. Haluaisin myös kertoa teille, että radioaktiivisuuden valvonnan näkökulmasta sekä Portugali että Espanja ovat jo esittäneet omat käytännöllisesti katsoen lopulliset toimenpiteensä.
Näin ollen, hyvät jäsenet, tähän Euroopan unioni on ryhtynyt, näin se haluaa jatkaa ja näin se aikookin jatkaa avoimuuden ja hyvän yhteistyön hengessä, mihin neuvoston puheenjohtaja jo viittasi. Joten tämä riittäköön tiedottamisesta.
Arvoisat parlamentin jäsenet, arvoisa puhemies, mielestäni ei siis olisi oikein, että tämänpäiväisen kaltaisessa juhlallisessa istunnossa kertoisimme kaiken hallussamme tällä hetkellä olevan tiedon sijoittamatta sitä siihen todelliseen yhteyteen, jossa olemme. Ja koska olemme Euroopan kansalaisia edustavassa parlamentissa, en voi olla sanomatta, että meidän on muistettava lähtökohtamme ja tänään käymämme keskustelun olennainen ja perimmäinen syy. Emmekä voi estää sitä. Ja pohjimmiltaan keskustelumme taustalla on se, että Bosniassa oli ongelmia sen vuoksi, että ihmisoikeuksia ei noudatettu, minkä samainen parlamentti toi julki sata kertaa.
Arvoisa puhemies, en voi unohtaa sitä, kun vuonna 1994 luin maani ulkoministerinä huolellisesti läpi niitä parlamentin päätelmiä, joissa vaadittiin unionin valtioiden ulkoministereiltä toimia, koska parlamentissa ei voitu hyväksyä, että ihmisoikeuksien väkivaltainen loukkaaminen jatkuisi Bosnia ja Herzegovinassa.
(Suosionosoituksia ja vastalauseita)
Muistan paremmin sen, kun vuonna 1995 olin Euroopan unionin ministerineuvoston puheenjohtajana tässä samassa paikassa ja arvoisat jäsenet vaativat minulta kiihkeästi sitä, että meidän olisi toimittava katastrofin välttämiseksi. Epäilemättä ryhdyimme toimiin sellaisten demokraattisten maiden hyvin aikomuksin, jotka haluavat puolustaa niitä oikeuksia, joita toisissa maissa rikotaan.
Hyvät jäsenet, näin yritimmekin toimia. Ja haluan muistuttaa teille, hyvät jäsenet, ...
(Vastalauseita ja suosionosoituksia) ja kaikella kunnioituksella ja ystävällisesti toteaisin, että sen jälkeen tämä parlamentti hyväksyi merkittäviä päätöslauselmia Kosovon tilanteesta.
Mielestäni emme saa unohtaa, mistä olemme lähteneet. Mielestäni emme saa sisällyttää tähän kokonaisvaltaiseen keskusteluun ainoastaan niitä syitä, joita tänään analysoimme ja jotka olemme valmiita analysoimaan loppuun asti, sillä edustamme demokraattisia yhteiskuntia, vaan myös sen, mikä on perimmäinen syy, jonka vuoksi ongelma syntyi, ja jolla tarkoitan nimenomaan sitä syvää ihmisoikeuksien rikkomista meidän Euroopassamme ja Balkanilla, jonka yritämme nähdä mahdollisimman perustellusti niiden keinojen taustaa vasten, jotka Euroopan unionin ja Naton mailla oli käytössään.
Hyvät jäsenet, lopuksi haluaisin muistuttaa siitä viimeisestä mieleenpainuvasta hetkestä, jonka koimme yhdessä. Hyvät jäsenet, muistatte, että 5. lokakuuta tässä samassa salissa tällä samalla paikalla minulla oli tilaisuus kaikkien teidän kanssanne jakaa erittäin mieleenpainuva hetki, kun parlamentti Belgradissa alkoi olla demokraattien käsissä.
Älkäämme unohtako sitä, minkä olemme tehneet. Älkäämme unohtako kaikkea sitä myönteistä, jonka saimme aikaan, minkä seurauksena pidettiin Zagrebin huippukokous, jossa ensimmäisen kerran Euroopan unionin 15 hallitusta kokoontuivat yhteen kaikkien Balkanin hallitusten kanssa, jotka kaikki oli valittu demokraattisesti.
Hyvät jäsenet, haluaisin lopuksi sanoa teille jossain määrin tunteellisesti, että minä, joka olen kokenut erittäin voimakkaasti kaikki nämä viime vuodet, minkä arvoisat jäsenet voivat hyvin kuvitella, yrittäessäni saavuttaa demokraattisemman ja sellaisen Euroopan, jossa ihmisoikeuksia kunnioitetaan, aion tehdä kaiken mahdollisen, jotta kunnioitetaan tieteellisyyttä, avoimuuden ja yhteisöllisyyden henkeä, joita me edustamme ja joihin olen viitannut. Ja jotta kullakin hetkellä käytössämme olevat tiedot toimitettaisiin parlamentin jäsenille.
Toistaiseksi, kuten aivan rehellisesti totesin, tosiseikkojen ja seurausten välillä ei ole minkäänlaista yhteyttä. Tähän tulokseen ovat tieteelliset komiteat tulleet. Kuitenkin haluaisin sanoa teille myös, ettemme voi, emmekä saakaan tyytyä tähän, ja sanon teille jälleen kerran, että neuvosto ja minä koemme olevamme sitoutuneet selvittämään tämän tilanteen perinpohjaisesti, arvoisa puhemies.
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, en epäile lainkaan, etteivätkö ne periaatteet, joihin viittasin: vakavuus, avoimuus ja rehellisyys, olisi meidän kaikkien ohjenuorana.
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, paljon kiitoksia suomastanne huomiosta.
(Suosionosoituksia ja vastalauseita)

Puhemies
Ennen kuin annan komission puolesta puhuvalle Margot Wallströmille puheenvuoron, ilmoitan, että Alavanos pyytää työjärjestyspuheenvuoroa. Arvoisa Alavanos, jotta ei olisi kyse siitä, että työjärjestyspuheenvuoron avulla yritetään muuttaa keskustelumme kulkua, pyydänkin teitä heti kertomaan työjärjestyksen mukaisesti, mihin työjärjestyksemme artiklaan työjärjestyspuheenvuoronne perustuu.
(Jäsen Alavanosin täsmennettyä artiklaksi työjärjestyksen 37 artiklan puhemies antoi hänelle puheenvuoron.)

Alavanos
Arvoisa puhemies, työjärjestyksemme 37 artiklan perusteella neuvosto tai komissio voivat pyytää saada esittää julkilausuman Euroopan parlamentissa, mutta keskustelun organisoinnista päättää Euroopan parlamentin puhemies, siis te. Tässä mielessä, koska keskustelu on julkinen ja Euroopan kansalaiset seuraavat sitä järkyttyneinä, mielestäni meidän kaikkien velvollisuutena on vaatia, että Euroopan unionin yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan korkea edustaja, joka vain vähän aikaa sitten oli Naton pääsihteeri ja jota Republica-lehden ja muiden tietojen mukaan uhkaa joutuminen Haagin kansainväliseen tuomioistuimeen ihmiskunnan vastaisista rikoksista, vaadimme siis, jottei meitä syytettäisi salaisesta yhteispelistä, että hän selittää, kuinka hän Naton pääsihteerinä näytti vihreää valoa pienimuotoisen ydinsodan käymiselle Balkanilla. Kaiken lisäksi Solana on sysännyt osan vastuusta Euroopan parlamentin harteille. Teidän velvollisuutenne on antaa vastaus täällä. Solana sanoi, että mekin olemme vastuussa pienimuotoisesta ydinsodasta, koska me kehotimme toimintaan Balkanilla.

Puhemies
Muistutan teitä siitä, että tämän kokouksen kulusta on sovittu viime viikon puheenjohtajakokouksessa.
Annan heti puheenvuoron komission puolesta puhuvalle Margot Wallströmille.

Wallström
. (EN) Arvoisa puhemies, ennen kuin alan puhua köyhdytettyä uraania koskevasta kysymyksestä, saanen asettaa sen asiayhteyteensä sanomalla muutaman sanan Balkanin ympäristötilanteesta ja siitä, mitä Euroopan komissio on tehnyt siihen puuttumiseksi.
Melkein vuosikymmen alueellisia konflikteja sekä heikot instituutiot, vanhanaikainen saastuttava teollisuus ja vuosien esteettömän saastuttamisen perintö ovat jättäneet Balkanin alueen vakavan laiminlyönnin tilaan. Kesäkuussa 1999 komissiolle tehdyssä Budapestin alueellisen ympäristökeskuksen suorittamassa selvityksessä annettiin alustava arvio Balkanin alueen konfliktin ympäristövaikutuksista. Lokakuussa Yhdistyneiden Kansakuntien erityistyöryhmä antoi sitten arvionsa Kosovon konfliktin ympäristöhaitoista.
Komissio on ottanut käyttöön kaksiosaisen lähestymistavan puuttuakseen Balkanin alueen terveys- ja ympäristötilanteeseen. Siinä yhdistetään toisaalta toiminta välittömien ongelmien käsittelemiseksi pitkäaikaisella avulla. Pitkäaikainen apumme on suunniteltu sisältämään kestävän ympäristön suojelun alueen maissa, jotka kaikki ovat potentiaalisia unionin ehdokasvaltioita.
Saanen lyhyesti kertoa, mitä me olemme tehneet. Vakaussopimuksen puitteissa komissio on ollut liikkeellepanevana voimana alueellisen ympäristön uudelleenrakennusohjelman kehittämisessä. Tämä tarjoaa puitteet, joissa ympäristötoimia voidaan toteuttaa alueellisella tasolla Balkanilla. Tuomalla yhteen monet kahdenväliset avunantajat ja alueen maat tarjoamme keskipisteen muuten erillisten ja päällekkäisten kahdenvälisten toimien koordinaatiolle.
Auttaakseen alueellisen ympäristön uudelleenrakennusohjelman alkuunpanossa komissio rahoittaa tällä hetkellä toimia, joiden arvo on 5 miljoonaa euroa. Muut avunantajat ovat sitoneet vielä 2,5 miljoonaa euroa, ja muutkin ovat ilmaisseet mielenkiintonsa sitoa noin 5,8 miljoonaa euroa. Yhteensä nämä ovat noin 13,3 miljoonaa euroa.
Olemme kohdistaneet nämä toimet instituutioiden rakentamiseen, Euroopan ympäristökeskuksen toimintaan alueella ja kahteen ympäristökohteeseen Albaniassa ja entisen Jugoslavian tasavallassa Makedoniassa. Panoksessamme heijastuu tasapaino pitkäaikaisen ympäristön suojelun ja kiireellisten aputoimien välillä.
Nyt puhuisin köyhdytettyä uraania koskevasta erityisongelmasta ja huolesta, joka koskee Bosniassa ja Kosovossa köyhdytettyä uraania sisältävien aseiden käyttöön yhdistettyjä mahdollisia terveysriskejä paikalliselle väestölle sekä alueella palvelevalle tai palvelleelle kansainväliselle henkilöstölle. Komissio huolehtii luonnollisesti siitä, että sen oman alueelle sijoitetun henkilöstön ja alihankkijoiden edut arvioidaan asianmukaisesti.
Saanen painottaa taas sitä, että tämä on asia, joka on herättänyt merkittävää yleistä levottomuutta, ja että tuohon levottomuuteen on puututtava. Siihen voidaan kuitenkin puuttua ainoastaan tosiseikkojen perusteella ja antamalla kaiken tätä asiaa koskevan tiedon. Tunnussanamme täytyy olla "avoimuus". Tästä syystä on välttämätöntä edetä rationaalisesti ja tieteellisten todisteiden perusteella.
Mitä sitten ovat tosiseikat? Kuten tiedätte, uraani itsessään on radioaktiivinen ja myrkyllinen alkuaine, jota esiintyy monissa eri kivennäisaineissa. Köyhdytetty uraani on vähemmän radioaktiivinen kuin luonnossa esiintyvä uraani. Sitä on helposti saatavilla ydinpolttoaineketjun sivutuotteena, ja se on erittäin kovaa ja itsestään teroittuvaa. Näiden ominaisuuksien takia sitä käytetään ammusten kärkinä ammusten läpäisyominaisuuden lisäämiseksi. Tällä hetkellä ei kuitenkaan ole yksimielistä tieteellistä mielipidettä köyhdytetyn uraanin terveys- ja ympäristövaikutuksista.
Silloin kun YK:n Balkanin erityistyöryhmä antoi alkuperäisen arvionsa Kosovon konfliktin aiheuttamista ympäristöhaitoista, se ei ollut saanut mitään virallista asiakirjaa, joka olisi vahvistanut, oliko köyhdytettyä uraania käytetty konfliktin aikana. Kun tuo vahvistus annettiin, YK:n ympäristöohjelma (UNEP) lähetti alueelle viime vuoden syksyllä ryhmän, joka keräsi näytteitä esimerkiksi maaperästä, vedestä ja kasveista. Odotamme heidän tutkimustulostensa julkaisemista tämän vuoden maaliskuussa.
Omasta puolestaan komissio on toiminut nopeasti äskeisten huolenaiheiden takia voidakseen varmistaa, että kaikki komission mahdolliset köyhdytettyä uraania koskevat toimet perustuvat perusteelliseen tieteelliseen tietoon. Olemme käyttäneet olemassa olevia rakenteita kutsuaksemme koolle riippumattoman asiantuntijaryhmän Euratom-sopimuksen mukaisesti. Ryhmän tehtävänä on antaa lausunto köyhdytetylle uraanille altistumisen mahdollisista vaikutuksista yleisesti. Asiantuntijoiden odotetaan perustavan lausuntonsa kaikille käytettävissä oleville tieteellisille todistusaineistoille. Odotamme saavamme riippumattomien asiantuntijoiden lausunnon kuukauden kuluessa.
Lausunnon perusteella komissio pohtii, ovatko seurantatoimet tarpeellisia, esimerkiksi oman henkilöstömme kannalta. Me päätämme myös, onko asianmukaista sovittaa olemassa olevia alueen kestävän kehityksen varmistavia avustusohjelmia pitkällä aikavälillä.
Komissio aikoo tietenkin pyytää jäsenvaltiota ja kansainvälisiä viranomaisia jakamaan tuloksista saamansa tiedon ja muodostamansa lähestymistavan ja keskustelemaan kaikista mahdollisista seurantatoimenpiteistä, jotka ovat tuloksena riippumattomien tieteellisten asiantuntijoiden lausunnosta.
Esittelemässäni kaksiosaisessa lähestymistavassa korostetaan yhteisön toimenpiteiden Balkanin alueen terveys- ja ympäristötilanteen käsittelyyn tuomaa lisäarvoa. Komissio vahvistaa sitoumuksensa välineemme vahvistamiseen ja pitkäaikaiseen tukeen ympäristön ja ihmisten terveystilanteen parantamisessa Balkanin alueella.

Brok
Arvoisa puhemies, kansalaiset ovat huolissaan, koska on löytynyt viitteitä siitä, että ammuksissa käytetyn köyhdytetyn uraanin ja terveys- ja ympäristövaikutusten välillä on yhteys. Samanaikaisesti me kuitenkin myös tiedämme, että vielä ei ole todistettu, että yhteys on todella olemassa. Vielä yksikään Espanjassa, Italiassa tai muissa maissa tehty tieteellinen tutkimus ei ole todistanut sitä.
Tästä syystä haluaisin lisätä siihen, mitä EU:n korkea edustaja Solana sanoi, että tämä keskustelu ei merkitse Miloseviæin hyväksymistä jälkikäteen. Panos, jonka Naton ja Euroopan unionin jäsenvaltioiden sotilaat antoivat Bosniassa ja Kosovossa, oli panos sotarikollista vastaan. Meidän pitäisi edelleen kiittää näitä ihmisiä siitä, että he puolustivat näin ihmisoikeuksia. Ne, joilla on poliittinen ja sotilaallinen vastuu, ansaitsevat myös kunnioituksemme. Sen haluan nyt painokkaasti sanoa ryhmäni puolesta.
Kuulimme kuitenkin, että käytettyjen ammusten törmäyksissä syntyy kemiallisia prosesseja, jotka voivat olla ongelmallisia ja joissa syntyy esimerkiksi uraanioksidia. Viime päivinä olemme kuulleet Pentagonin vuoden 2000 tammikuussa tekemistä tutkimuksista, joiden tuloksien mukaan nämä ammukset sisältävät usein myös vähäisiä määriä plutoniumia. Siihen liittyy riskejä, ja sotilaita on kehotettava olemaan erityisen varovaisia niillä alueilla, joilla näitä ammuksia käytettiin.
Kun otamme huomioon nämä pohdiskelut, on todella tarpeen tehdä tutkimuksia varmuuden saamiseksi. Tutkimukset eivät ole heikkouden osoituksia, vaan ne ovat merkkejä sellaisten demokratioiden uskottavuudesta, jotka tutkivat tällaisia asioita eivätkä piilottele mitään. Olemme sen velkaa kyseisille sotilaille, kansalaisjärjestöjen työntekijöille ja tämän alueen siviiliväestölle. Meidän on selvitettävä, ovatko ammukset vaikuttaneet ihmisten terveyteen ja ympäristöön voidaksemme sitten joko varoittaa ihmisiä tai poistaaksemme tällaiset aseet käytöstä. Sinä aikana, jona näitä aseita ja niiden vaikutuksia tutkitaan, pitää myös käyttää olemassa olevia, vaikutukseltaan samanlaisia vaihtoehtoisia ammuksia, jotka eivät voi aiheuttaa näitä pelättyjä vaikutuksia.
Kiitän korkea edustaja Solanaa ja komission jäseniä siitä, että he ovat ilmaisseet olevansa valmiita pitämään Euroopan parlamentin ajan tasalla, niin että voimme tältä pohjalta tehdä päätöksemme asiaankuuluvana ajankohtana ja voimme näin taata kansalaistemme ja sotilaidemme turvallisuuden ja varmistaa ihmisoikeuksien puolustamisessa tarvittavien sotilaallisten joukkojemme käytön uskottavuuden myös tulevaisuudessa.

Napoletano
Arvoisa puhemies, ensimmäiseksi haluaisin kiittää komissiota, neuvostoa ja korkea edustaja Solanaa siitä, että he suostuivat osallistumaan tätä aihetta käsittelevään keskusteluun, ja haluaisin rauhoittaa korkeaa edustajaa sanomalla, että täällä ei ole tarkoitus käydä keskustelua takautuvasti entisessä Jugoslaviassa suoritettujen aseellisten väliintulojen perusteista; se ei olisi oikein siitäkään syystä, että tapahtumien tausta on täysin muuttunut. Nyt meillä on melko suurta toivoa siitä, että voimme ottaa nämä maat mukaan Euroopan unioniin; vähän aikaa sitten meitä vainosi painajainen, jota luonnehtivat Izetbegoviæin, Karadziæin, Miloseviæin kansallisten diktatuurien lietsomat etniset puhdistukset ja julmuudet: tilanne oli silloin sellainen.
On hyvä, että Euroopan parlamentti toimii paikkana, jossa voidaan vastuullisesti ja avoimesti käsitellä ongelmaa, joka koskee mahdollista yhteyttä köyhdytettyä uraania sisältävien ammusten käytön ja eräiden sellaisten kuolemantapausten ja sairauksien välillä, joita on esiintynyt ensin Bosniassa ja hiljattain Kosovossa eri sotilasoperaatioihin osallistuneiden sotilaiden keskuudessa, ja tämän lisäksi on joukko huolia, jotka koskevat alueiden siviiliväestöön kohdistuvia suoria ja epäsuoria seurauksia. Pelko ei olisi perusteltua, jos olisi vain pelkkä epäilys siitä, että näiden tapausten esiintymistiheys on keskimääräistä suurempi samojen ikäluokkien keskuudessa, ja nimenomaan tämän vuoksi on syytä tarkkaan määrittää mahdolliset seuraukset.
Tästä syystä eri kansallisia ja kansainvälisiä aloitteita on jo pantu alkuun. Me kehotamme Natoa viemään aloitteita eteenpäin ja hyödyntämään myös Yhdysvaltain hallinnon tuomaa panosta, ja koska vain tiedeyhteisö voi esittää mahdollisia rauhoittavia perusteita, haluamme, että neuvosto ja komissio toimivat aktiivisina osapuolina tässä yhteistyössä ja tässä tiedonvaihdossa ja että komissio omasta puolestaan panee alkuun riippumattoman tieteellisen tutkimuksen.
Lopuksi puhun näiden aseiden käytön keskeyttämisestä ja ennalta varautumisen periaatteesta: nyt ei ole tarkoitus vahvistaa ennalta varautumisen periaatetta, jollainen luotiin elintarviketurvallisuutta varten, ja siirtää sitä suinpäin ulkopolitiikkaan sovellettavaksi. Nyt on sen sijaan tarkoitus ymmärtää, että sotilaallisesta ongelmasta on muodostunut siviiliongelma ja että se koskee terveyden ja elämän suojelemista jopa kauas aseellisen väliintulon jälkeen eikä pelkästään sotilaiden vaan myös siviiliväestön terveyden ja elämän suojelemista.

Haarder
Arvoisa puhemies, liberaaliryhmä haluaa, että varmuus ja luottamus korvaavat epävarmuuden. Nuorten miesten ja naisten on voitava ilmoittautua rauhanturva- ja rauhansäilyttämistehtäviin varmoina siitä, että heidän turvallisuutensa puolesta tehdään kaikki mahdollinen. Jokainen vaara on tutkittava, jokaisen huolestuneen sotilaan on päästävä ilmaiseen ja perusteelliseen tutkimukseen, ja niiden siviilien, jotka mahdollisesti ovat altistuneet köyhdytetylle uraanille, on saatava osakseen paljon huomiota ja päästävä tarvittaessa tutkimuksiin, jotta voisimme myös oppia kokemuksista. Juuri siviilienhän vuoksi me puutuimme Kosovon ja Balkanin tilanteeseen ja me teimme sen hyvistä moraalisista syistä. Tutkimusten on oltava perusteellisia ja riippumattomien asiantuntijoiden suorittamia, ja menetelmistä ja mahdollisista epävarmuustekijöistä on tiedotettava avoimesti. Jos on minkäänlaista syytä huoleen, on panostettava köyhdytetyn uraanin vaihtoehtoihin, ja köyhdytetyn uraanin käyttö on mahdollisesti keskeytettävä, kunnes asiassa on päästy varmuuteen. Haluaisin kiittää korkea edustaja Solanaa siitä, että hän lupasi julkistaa kaikki tiedot. Vaadimme häntä pysymään sanoissaan, ja hän joutuukin tekemään tiliä lupauksestaan, jos lupausta ei pidetä. Ja haluaisin kiittää korkea edustaja Solanaa siitä, että hän huomautti, että olemme yhdessä vastuussa siitä sotilaallisesta ja humanitaarisesta toimesta, jonka seurauksena istumme täällä. Toimi johti todellakin tuloksiin ja edisti demokratian saapumista Balkanille. Toimi oli moraalinen velvoite, ja voimme olla ylpeitä siitä, että toimimme velvoitteen mukaisesti.

Lannoye
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, arvoisa korkea edustaja, iloitsen siitä, että tätä keskustelua vihdoinkin käydään.
Huhtikuussa 1999, kun Naton pommitukset alkoivat, yritimme aloittaa keskustelun tästä asiasta edellisen vaalikauden aikana. Se oli turhaa. Muutaman päivän päästä, tarkasti ottaen 5. toukokuuta, lähetimme 11 kollegan kanssa silloiselle Naton pääsihteerille Solanalle kirjeen koska olimme varmoja, että tällaisia aseita käytettäisiin , jossa pyysimme häneltä näiden aseiden käytön lopettamista, sillä kyseessähän olivat sellaiset aseet, jotka saattavat aiheuttaa myöhemmin terveysongelmia alueen väestölle ja sotilaille puhumattakaan ympäristön peruuttamattomasta saastumisesta.
Emme tuolloin saaneet vastausta. Mielestäni tätä olisi syytä tähdentää. Nato on toimittanut varsin kitsaasti joitakin tietoja; todisteena mainitsen ainoastaan sen, että Yhdistyneiden Kansakuntien ympäristöohjelman alainen työryhmä totesi vuoden 1999 lopussa, että sillä ei ollut hallussaan riittävästi tietoa, jotta se pystyisi arvioimaan, miten laajasti Kosovon alue on köyhdytetyn uraanin saastuttama.
Se, mitä korkea edustaja Solana kertoi meille hetki sitten siitä, että jatkossa toimittaisiin avoimesti, on uusi asia ja hyvä asia, mutta minulla on epäilykseni, jos otetaan huomioon, miten Nato on kuluneen vuoden aikana suhtautunut tähän avoimuuspyrkimykseen. Vielä enemmän epäilyttää, kun kuulen Naton nykyisten edustajien pyrkimyksistä.
Ja haluaisin selventää muutamia seikkoja, sillä mielestäni se on välttämätöntä. Kun sanotaan, että on otettava selvää siitä, mikä on sotilaiden terveydentilan ja köyhdytetyn uraanin välinen yhteys, jos sellainen on olemassa, on oltava varovaisia, sillä se ei ole helppo asia; kun selvitetään joidenkin sotilaiden huonoa terveydentilaa, asiaan vaikuttavat oikeastaan useat tekijät: kemiallinen saastuminen, ympäristön kärsimät lukuisat vahingot, elinolot. Tiedetään sitä paitsi, että radioaktiivisen saastumisen seuraukset ilmenevät vasta suhteellisen pitkän ajan päästä. Tällä hetkellä ei siis voida oikeutetusti sanoa, että "yhteyttä ei ole", mihin jotkin tieteelliset asiantuntijat syyllistyvät mielestäni ylimalkaisin perustein. On liian aikaista väittää tällaista. Joidenkuiden sotilaiden kohdalla on ilman muuta näin, mutta minua ihmetyttäisi, jos asia voitaisiin yleistää.
Toinen huomautus: köyhdytetty uraani ei ole luonnonaine, kuten yritetään uskotella tai vähemmän radioaktiivinen aine. Se säteilee noin 20 prosenttia vähemmän kuin luonnon uraani. Kyseessä on ydinteollisuuden jäte, ja sitä on kohdeltava sellaisena. Ja tähdentäisin, että meillä on käytössä vuonna 1996 annettu unionin direktiivi, joka jäsenvaltioiden olisi otettava osaksi kansallista lainsäädäntöä ja jossa määrätään, että tällainen jäte on eristettävä konsentraation ylittäessä 10 000 bq/kg. Nyt tässä tapauksessa kyse on 4 000 kertaa suuremmasta konsentraatiosta. On siis täysin mieletöntä käyttää tällaista ainetta ammuksena ja levittää sitä ympäristöön sekä luoda sellaisia liukenemattomia hiukkasia, jotka kerääntyvät hengityselimiin ja ruoansulatuskanaviin, ja väittää, että on näytettävä toteen ongelman todellisuus. Kuitenkin ongelma on välttämättä tosi tai sitten en enää ymmärrä unionin direktiiviä. Miksi se, mikä pätee unionin kansoihin, ei pätisi kosovolaisiin ja bosnialaisiin sekä sotilaisiin?
Haluaisin lopuksi esittää viimeisen huomion; toivon, että annatte minulle anteeksi, että olen puhunut aika pitkään. Arvoisa Solana, tarkoitus ei saa koskaan pyhittää keinoja.
(Suosionosoituksia).Kukaan täällä ei tue Slobodan Miloseviæin valtaa, mutta hän ja hänen ystävänsä eivät ole säteilyn uhreja, eivätkä ole saaneet sisäänsä köyhdytettyä uraania. Uhreja ovat olleet paikalliset ihmiset, sotilaat ja YK:n edustajat.
(Suosionosoituksia)

Wurtz
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, arvoisa korkea edustaja, hyväksyessään perusoikeuskirjan kuukausi sitten unionin 15 jäsenvaltiota pyrkivät perustamaan arvojen yhteisön. Tällainen pyrkimys ainoastaan tekstien avulla ei ole uskottava. Uskottavuus ansaitaan ennen kaikkea merkittävien tapahtumien yhteydessä sellaisten vahvojen poliittisten tekojen kautta, jotka ovat eettisten periaatteiden mukaisia ja jotka tarvittaessa käyvät toteuttajilleen kalliiksi. Vasta työnsä jäljestä oikea mestari tunnetaan.
Balkanin oireyhtymä, 10 vuotta Persianlahden sodan jälkeen, on ilmiselvästi tällainen merkittävä tapaus. Se panee varsin näkyvästi 15 jäsenvaltiota katsomaan tekosiaan silmästä silmään. Minun ja ryhmäni mielestä se, että jäsenvaltiot kantavat täyden vastuun, merkitsee sitä, että tehdään rohkeita ratkaisuja ainakin kolmella alalla. Aivan ensimmäinen on ongelman inhimillinen ulottuvuus. Jotkut ihmiset ovat kuolleet, toiset kärsivät ja joidenkuiden elämää varjostaa tällä hetkellä hätä ja tulevaisuudenpelko. Heidän joukossaan on sotilaita ja paljon siviilejä. Julmaa eräiden aseiden kohdalla on se, että ne vaativat uhreja vielä sodan jälkeenkin kohteita valikoimatta. On selvää, että Balkanilla olemme joutuneet juuri tällaiseen tilanteeseen.
Kansainvälinen yhteisö teki hiljattain hienon päätöksen, että tästä syystä jalkaväkimiinat kielletään. Tänään on kiellettävä samassa hengessä köyhdytettyä uraania sisältävät ammukset.
Niiden Euroopan maiden, jotka näitä ammuksia valmistavat, kuten Ison-Britannian, Portugalin ja valitettavasti oman kotimaani Ranskan, on hyväksyttävä tällaisten ammusten valmistuksen, varastoinnin ja tietenkin niiden käytön lopettaminen vaikkakin vain kokeellisessa mielessä. Ja kyseessä on sitä paitsi ainoastaan vuonna 1980 annetun Geneven yleissopimuksen niiden periaatteiden noudattaminen, joiden mukaan kielletään kaikki uhreihin erottelematta kohdistuvat aseet. Samalla on tunnustettava, että uhreilla on oikeus saada hoitoja ja kuntoutusta, kaikilla asianosaisilla on oikeus testeihin ja kaikki saastuneet alueet on puhdistettava saasteesta ja saneerattava. Onko vakavasti otettavaa ja kunniallista väistellä vastuuta ja tällä hetkellä väittää, että näiden ammusten vaarallisuutta ei ole näytetty toteen, vaikka asia on näytetty selvästi toteen useissa julkisissa tutkimuksissa ja sisäisissä raporteissa? Olen rehellisesti sanottuna sitä mieltä, että kyse on jälkijoukkojen jälkijunassa tapahtuvasta kahinoinnista niiden tietojen rinnalla, jotka ovat tällä hetkellä kansalaistemme käytettävissä.
Tästä pääsenkin seuraavaan kohtaan, eli tämän järkyttävän tapauksen herättämään demokratia-haasteeseen. Tosiaankin sen syyllistävän hiljaisuuden ja niiden totuudenvastaisuuksien ja vaikenemalla aiheutettujen valheiden joihin sekä Nato että jotkin jäsenvaltiot ovat syyllistyneet, jos se on ollut mahdollista luettelo on pitkä. Arvoisa Solana, koska hyväksyitte eilen sen, että toimitte välittäjänä eri tahojen välillä, teitä ei hämmästyttäne se, että vaadimme teiltä tänään selitystä vähitellen pintaan pulpahtelevista vakavista tosiseikoista. Tällä hetkellä on ehdottoman välttämätöntä, että menneisyydestä kerrotaan totuus ja että tulevaisuudessa ollaan avoimia, minkä te itsekin sanoitte, mutta rehellisesti sanottuna tästä näkökulmasta arvelen, että unionin 15 jäsenvaltiota ja Nato eivät voi katsoa olevansa sujut asian kanssa sen jälkeen, mitä te meille äsken kerroitte, korkea edustaja.
(Suosionosoituksia)Meidän mielestämme tämän kovan koettelemuksen olisi loppujen lopuksi oltava tilaisuus arvioida uudelleen käsitystämme Euroopan turvallisuudesta sekä Euroopan unionin ja Naton välisistä suhteista. Olemme sitä mieltä, että on korkea aika, ettemme enää anna amerikkalaisten tekemien strategisten valintojen johtaa meitä umpikujaan Euroopan mantereella, kuten ei muuallakaan maailmassa. Tarkoitan Persianlahden sodan hirvittäviä vaikutuksia Irakin väestöön ja erityisesti lapsiin. Tarkoitan taloudellisen potentiaalin ja ekologisen perinnön järjestelmällistä hävittämistä myös naapurimaissa tarkoitan Tonavan aluetta eikä ainoastaan Jugoslaviassa. Kaiken kukkuraksi on varmistunut, että näiden konfliktien aikana käytettiin suuria määriä sellaisia aseita ja ammuksia, jotka eivät pelkästään vieneet kentällä lukemattomien viattomien ihmisten hengen vaan jotka ovat pysyvä uhka pommitetuilla alueilla liikkuville ihmisille. Arvoisa Solana, tällä ei ole mitään tekemistä ihmisoikeuksien puolustamisen kanssa, sillä Euroopassa tarkoitus ei saa missään nimessä pyhittää keinoja.
Olen vakuuttunut siitä, että nämä seikat ovat jo muodossa jos toisessakin varsin monien mielissä. Tämänpäiväinen vaihe saa vielä jatkoa. Toivon, että yhä useampi meistä ryhtyy kannattamaan tulevaa muuttamista.
(Suosionosoituksia)

Queiró
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, arvoisa Javier Solana, vain ani harvoin on ollut yhtä tärkeää kuin nyt, että parlamentaarisessa keskustelussa käsitellään tosiasioita, koko totuutta. Suurin osa Euroopan unioniin kuuluvista maista, kuuluivatpa ne Natoon tai eivät, ovat osallistuneet asevoimiensa ja turvajoukkojensa kautta eri sotilas- ja poliisitoimiin Balkanilla. Ne ovat osallistuneet, koska niiden mielestä se on ollut paras tapa suojella siviiliväestöä ja sen perusoikeuksia ja edistää Balkanin rauhaa, jälleenrakentamista ja demokratian palauttamista.
Monissa näistä maista, joista yksi on kotimaani Portugali, on ilmennyt useita huolestuttavia tapauksia. Portugalissa kyse on sotilaiden saamasta leukemiasta ja muista sairauksista joista yhden uhri on jo kuolettavassa vaiheessa joilla on yhteys säteilyyn.
Nämä tapaukset ovat herättäneet ja herättävät yhä oikeutettua huolta lääketieteellisessä, sotilaallisessa ja poliittisessa yhteisössä ja siten myös noiden valtioiden kansalaisissa. Se koskee suhdetta, joka mahdollisesti vallitsee korostan, että sitä ei ole todistettu nyt paljastuneen köyhdytettyä uraania sisältävien ammuksien käytön ja edellä mainittujen sairauksien välillä. On siis tietysti keskeinen asia, että totuus tuosta suhteesta paljastetaan, koska kyse on oleellisista inhimillisistä arvoista, jotka edellyttävät, että sotilaiden ja heidän perheidensä oikeutettua huolta kunnioitetaan ja että siihen suhtaudutaan vakavasti. Keskustelu on tärkeä myös siksi, että tieteellinen tieto on puutteellista ja on tarpeen selvittää tarkasti, onko ammuksien sisältämän köyhdytetyn uraanin käytön ja todettujen terveydellisten ongelmien välillä syy-seuraussuhdetta vaiko ei. Ei myöskään voida hyväksyä, että yhä esiintyy ristiriitaisuuksia ja kiistelyä siitä, minkä verran tietoa Nato on katsonut asianmukaiseksi antaa tehtäviin osallistuneiden valtioiden hallituksille ja sotilasviranomaisille siihen nähden, millaisissa oloissa sotilaallisiin ja poliisitehtäviin osallistuneet asevoimat ja turvajoukot ovat toimineet.
Viimeisenä olisi käsittämätöntä ja jopa ristiriitaista, että nämä valtiot olisivat osallistuneet rauhaa ja ihmisoikeuksia edistäviin tehtäviin Balkanilla ja että ne olisivat mahdollisesti jättäneet sinne ratkaisemattomana vakavan kansanterveyttä ja ympäristöä koskevan ongelman, josta joutuvat kärsimään nimenomaan ne, joita piti suojella.
Arvoisa Javier Solana, kiitän teitä aloituspuheenvuorosta, erityisesti siinä osoittamastanne avoimuudesta. Te toimitte Naton pääsihteerinä kyseessä olevien sotilaallisten toimien aikana ja nykyään te olette vastuussa Euroopan unionin yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan täytäntöönpanosta. Näin ollen te voitte halutessanne vaikuttaa suunnattomasti siihen, että tässä tapauksessa koko totuus tulee julki ja samalla siihen, että Euroopan parlamentti ottaa yhdessä jäsenvaltioiden hallitusten kanssa yhteyttä Natoon ja muihin kansainvälisiin järjestöihin. Näin voidaan päättää parhaista tavoista tämän tapauksen ratkaisemiseksi niin tieteellisellä, poliittisella kuin jopa sotilaallisellakin tasolla. Tämä on se, mitä odotamme neuvoston ja teidän tekevän.

Pannella
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, vuonna 1950 minä olin 20-vuotias, ja silloin koko maailmassa, Euroopassa, yliopistoissamme, kouluissa - tuolloin pyrittiin saamaan mukaan myös kirkot, mutta yritys epäonnistui pääsi valloilleen kampanja Ridgwayta, "kenraali Rutonkantajaa" vastaan. Silloin käytiin amerikkalaisten, länsimaalaisten, Korean kapitalistien aloittamaa sotaa korealaisia oikeuksia vastaan, ja koko kommunistiemme koneisto, koko tuon rauhaa rakastavan joukon koneisto, teidän hyvien kommunistien koneistonne, joka 50 vuoden ajan, 1960- luvulta ja 1970 -luvulta lähtien oli ollut liikkeellä kertoakseen meille, että Ridgway, "kenraali Rutonkantaja" oli ollut 50º leveyspiirillä Pohjois-Atlantin liitto ei vielä tuolloin toiminut Kaukoidässä ja käyttänyt kemiallisia ja biologisia aseita puolustaakseen epäoikeudenmukaista ja kapitalistista yhteiskuntaa, joka sorti kolmatta maailmaa ja omaa köyhälistöään.
Te kommunistitoverit, te sosialistitoverit, te, jotka silloin koitte suuret hetkenne Stalinin rauhanpalkinnon aikana, vuosina 19501953, jolloin siellä täällä oli muutamia epäröiviä paavinvallan kannattajia, voisitteko mitenkään keskeyttää hetkeksi moraalisaarnanne, joita esitätte aina jälkeenpäin, ja keskeyttää toistuvat vaatimuksenne asioiden selvittämisestä? Harvoin olette näin toimineet. On sanottava, että Dresdenin pommitukset toisessa maailmansodassa eivät ehkä olleet välttämätön, vaan rikollinen toimenpide, mutta totuus on, että ettehän te tätä asiaa painota: puhutte aina vain kommunistisesta ryhmittymästä, teidän pasifistisesta ryhmittymästänne.
Niinpä senkaltainen Euroopan parlamentti, jolla on nyt edessään aloite, jonka kautta se pyytää tällaista keskeyttämistä, on halpamainen, harkitsematon, demokratian vastainen ja vastuuntunnoton: demokratian vastainen ensiksikin siksi, että se ei ottanut huomioon parlamenttien eikä hallitusten eteenpäin viemiä sitoumuksia silloin, kun toimia tarvittiin. Odotamme saavamme tietää pian totuuden näistä aseista, mutta jos niitä olisi käytetty estämään Vukovaria tuhoutumasta maan tasalle, kuten tapahtui, olisimme onnistuneet säästämään Kroatiassa kymmenientuhansien, satojentuhansien bosnialaisten, serbien ja muiden elämän.
Arvoisa puhemies, tästä syystä siis kiitän teitä, ja odotan totuutta, joka pitää tuoda julki, jotta taipumuksemme loukata ja häpäistä tätä totuutta ...
(Puhemies keskeytti puhujan.)

Jackson
Arvoisa puhemies, meidän on saatava tähän asiaan liittyvät tosiseikat oikein. Korkea edustaja Solana on yrittänyt saada meidät vakuuttumaan asiasta, mutta tiedämme, ja erityisesti italialaiset kollegamme muistuttavat meitä siitä, että niiden, joiden pojat ovat kuolleet leukemiaan, on erittäin vaikea varauksetta hyväksyä noita vakuutuksia.
Nykyään emme helposti hyväksy kuolemaa, kun terveys ja hyvinvointi ovat parantuneet niin paljon, että näytämme olevan lähes kuolemattomia. Meidän on nyt vahvistettava korkea edustaja Solanan vakuutuksia toistuvilla mahdollisimman laajoilla testauksilla, joihin Yhdysvaltojen viranomaiset suhtautuvat mahdollisimman avoimesti. Muiden ohella erityisesti kollegani lordi Inglewood, joka edustaa sitä Cumbrian aluetta, jossa näiden aseiden testiammunnat on suoritettu, on pyytänyt minua vaatimaan, että kysymys näiden testien mahdollisesta vaikutuksesta siviiliväestöön otetaan huomioon, silloin kun testejä tehdään. Jos korkea edustaja Solana osallistuu tähän keskusteluun, hän saattaisi haluta käsitellä tätä seikkaa.
Balkanin sodassa ja tietenkin myös Persianlahden sodassa oli paljon brittisotilaita ja brittikonservatiivina sanon tämän: Olemme tietenkin huolissamme köyhdytetyn uraanin käytön mahdollisista vaikutuksista, mutta korkea edustaja Solanan lausunnon perusteella emme usko, että Naton olisi keskeytettävä tällaisten aseiden käyttö. Meidän on sodittava hirvittäviä sotia hirveitä ihmisiä vastaan. Sellainen aseiden käytön keskeyttäminen asettaisi meidän asevoimamme potentiaalisesti epäedulliseen asemaan, ja siten se saattaisi vaarantaa enemmän ihmishenkiä kuin Naton joukot.
Kuten komission jäsen Wallström sanoi: todellinen ja välitön uhka Balkanilla tulee ympäristön rappiosta, joka on seurausta vuosien laiminlyönneistä, korruptiosta ja sodasta. Tätä Euroopan unionin on käsiteltävä, samaan aikaan kun tarkastelemme lääketieteellisten testien tuloksia.
Lopuksi haluaisin sanoa, että jäsen Wurtzin puhe paljasti erittäin selvästi vasemmiston jatkuvan pyrkimyksen erottaa Euroopan unioni Yhdysvalloista, minkä tuloksena olisi Euroopan unionin jääminen ilman minkäänlaista vaikutusvaltaa maailmassa.
(Suosionosoituksia oikeistolta)

Roth-Behrendt
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, käymme nyt hyvin merkillistä ja kyynistäkin keskustelua. Olisin melkein mieluummin osallistumatta keskusteluun siitä, mitä ihmisiä tappavia ammuksia olisi paras käyttää. Kuitenkin keskustelemme siitä nyt. En myöskään osallistu keskusteluun siitä, mitkä sodat ovat järkeviä ja mitä sotia pitää käydä. Se ei ole tämänpäiväinen aiheemme. Keskustelemme toisesta aiheesta. Aiemmin toistimme jatkuvasti: mikäli on välttämätöntä käyttää aseita olimme aina yksimielisiä siitä , sen vaikutuksen ympäristöön ja henkiin jääneiden ihmisten terveyteen on oltava mahdollisimman vähäinen.
Siksi olemme aina ennen tuominneet esimerkiksi kemialliset aseet ja olemme olleet yksimielisiä siitä, ettei niitä saa käyttää, koska ne tuhoavat ja kuormittavat ympäristöä ja ihmisten terveyttä pitkälle tulevaisuuteen. Kun keskustelemme nyt siitä, aiheuttavatko uraania sisältävät ammukset leukemiaa eli verisyöpää , en halua kuulla, edes korkea edustaja Solanalta, jota arvostan erittäin paljon, onko siitä saatu lopullisia todisteita vai ei. Me emme keskustele lopullisista todisteista, ja kun keskustelimme parlamentissa omasta terveydestämme ja BSE-taudista, olimme kaikki yksimielisiä siitä, että on noudatettava ennalta varautumisen periaatetta, vaikka emme voineet todistaa suoraan, että tartunnan saanut aines johtaa Creutzfeldt-Jacobin taudin uuteen muunnokseen.

Keskustelimme ja äänestimme hiljattain ennalta varautumisen periaatteesta, ja sanoimme, että vaikka lopullinen todiste puuttuu, meidän on kiellettävä tietty aine tai menettelytapa, jos on olemassa oikeutettu pelko. Tiedämme nyt, että leukemia on lisääntynyt. Niin kauan kuin tutkijat kiistelevät, niin kauan kuin ei ole selvää, kuka tutkijoista on oikeassa, meidän on sovittava, että näitä ammuksia ei saa käyttää, että kaikki tähän yhteyteen liittyvät asiat on selvitettävä. Näiden ammusten käytön keskeyttäminen on kai vähintä, mitä voimme tänään päättää. Sen lisäksi meidän on huolehdittava myös alueella elävistä ihmisistä, heidän terveydestään ja lapsistaan!
(Suosionosoituksia)

Maes
Arvoisa puhemies, näin tänä aamuna Saksan televisiossa ohjelman, joka oli tehty jo ennen Persianlahden sotaa Yhdysvaltojen armeijalle. Siinä sanottiin kirjaimellisesti, että on vaarallista, jos köyhdytetyn uraanin polttamisessa syntyvää pölyä joutuu ihmisen ruumiiseen. Köyhdytetyn uraanin käyttöön liittyvät riskit tunnettiin siis jo ennen Persianlahden sotaa. Tiesivätkö liittolaiset niistä jo ennen Balkanin sotaa ja sotilaallista väliintuloa, jota en sivumennen sanoen halua kyseenalaistaa? Tiesivätkö hallitukset siitä, tiesivätkö asevoimat siitä? Miksi sotilaita ei sitten varoitettu samalla tavalla kuin Yhdysvaltojen armeijaa? Miksi te sitten sanotte tänään, että Naton mielestä riskeistä ei ole todisteita? Osa Balkanilla olleista ihmisistä on sairastunut, kuten kävi myös Persianlahden sodan jälkeen. Emme tiedä, miten moni tuolla alueella asuvista vielä sairastuu. Kuka antaa silloin uskottavan vastauksen heidän kysymyksiinsä? Luottamus voidaan palauttaa ainoastaan kieltämällä köyhdytetyn uraanin käyttö.

Fitzsimons
Arvoisa puhemies, Bosniasta saatavat todisteet viittaavat valtavaan syöpätapauksien määrän kasvuun niillä alueilla, joita pommitettiin Balkanin sodan aikana ja joilla käytettiin köyhdytettyä uraania ammuksissa. Nyt uskotaan, että ne pommikoneet, jotka pommittivat Sarajevon esikaupunkeja ja muita alueita, käyttivät köyhdytettyä uraania sisältäviä ammuksia Balkanin sodan aikana.
Balkanin kansat ovat oikeutettuja saamaan täydellisiä ja yksiselitteisiä vastauksia kysymyksiin sodan aikana käytettyjen köyhdytettyä uraania sisältävien ammusten karsinogeenisista vaikutuksista. Parlamentin ja Euroopan unionin pitäisi ja täytyy pyrkiä tarmokkaasti saamaan täydellisiä vastauksia näihin erittäin tärkeisiin kansanterveyttä ja ihmisoikeuksia koskeviin asioihin.
Toisesta, mutta asiaan liittyvästä asiasta: olin aivan järkyttynyt lukiessani, että Ison-Britannian puolustusministeriö on ampunut köyhdytettyä uraania sisältäviä ammuksia Irlanninmeren Solwaynvuonossa Englannin ja Skotlannin välissä sekä Cumbrian rannikolla, vain kymmenen kilometrin päässä eräästä Ison-Britannian ydinvoimalasta. Tätä köyhdytettyä uraania käytettiin Cumbriassa vuoteen 1995 asti, ja uskotaan, että jopa 1500 uraaniammusta on ammuttu Solwaynvuonoon, joka on Irlanninmeren lahti.
Euroopan parlamentin jäsenenä, Irlanninmeren rannikolla sijaitsevan Leinsterin edustajana, olen erittäin huolissani näistä paljastuksista. Vaadin brittihallitusta antamaan asiasta täydellisen selonteon. Haluan tietää, onko köyhdytetyn uraanin käytöllä mahdollisia kansanterveydellisiä vaikutuksia alueella, johon tänään viittasin. Brittihallituksen tehtävä on antaa tästä asiasta selonteko.

Gollnisch
Arvoisa puhemies, uraaniammuksia koskeva asia on uusi luku siinä inhottavassa sodassa, jota kävitte Serbiaa vastaan. Arvoisa Solana, tämän skandaalin myötä puhutte kaksi vuotta liian myöhään avoimuusperiaatteesta. Pidättekö meitä hölmöinä? Luuletteko, että Yhdysvallat antaa teille periksi, jos otetaan huomioon, että tarvittiin 40 vuotta siihen, että filmit, dokumentit ja ne uhrit saatiin julkisuuteen, joilla tarkoitan niitä Yhdysvaltojen omia sotilaita, joista tehtiin Bikinin atollisaarten koeräjäytysten jälkeen koekaniineja säteilyn saastuttamilla aluksilla?
Joka tapauksessa tiedämme, että olette pitäneet pilkkananne meille täällä hoettavaa ennalta varautumisen periaatetta. Tiedämme kuitenkin sen, minkä komission jäsen Wallström äsken totesi, että äänitorvenne herra Shedin hymyn taakse kätkeytyi se, että näitä räjähteitä käytettiin. Tiedämme kyllä sen, että leukemiaa esiintyy sotilaidemme keskuudessa tavallista enemmän. Jos syy-seuraus-suhde osoitetaan, te olette vastuussa sotarikoksesta, sillä olemme puhuneet vain sotilaista ikään kuin uraani pystyisi erottelemaan sotilaat siviileistä.
Hyvät kollegat, totta puhuakseni, jos haluatte kuulla totuuden, ottakaa itse siitä selvää, älkää odottako, että unionin korkea edustaja Solana tuomitsee Naton entisen pääsihteerin Solanan.

Zappalà
Arvoisa puhemies, käsittelemme tänään hyvin tärkeää kysymystä, joka ansaitsisi pitkän käsittelyajan ja syviä pohdintoja, ja sitä paitsi käsittelemme kysymystä sellaisen tunnekuohun pohjalta, joka soveltuu huonosti politiikkaan, jota meidän velvollisuutemme on täällä harjoittaa, koska emme ole teknisiä asiantuntijoita.
Puheen ollen ennalta varautumisen periaatteesta, jonka joku kollegoista mainitsi hetki sitten, minun on sanottava, että tunnen pientä epävarmuutta, sillä vaikka käsittelemme hullun lehmän ongelmaa, en usko, että kukaan kuvittelisi sanovansa, että minkäänlaista lihaa ei pidä syödä, vaikka konkreettisia tieteellisiä tuloksia ei olisi saatukaan.
On tarpeen tutkia samaa totesi aikaisemmin komission jäsen, jonka kanssa olen täysin samaa mieltä minkälainen alueen ympäristön tila oli aikaisemmin, mutta lisäksi on tietenkin syytä tutkia hyvin huolellisesti, mikä syy-seuraus-yhteys käytetyn materiaalin eli aseiden ja terveysvaikutusten välillä on. Sitä paitsi minun on lisäksi muistutettava, että köyhdytettyä uraania käytetään myös siviilielämässä monilla aloilla, joihin meidän on tietenkin syytä kiinnittää suurta huomiota.
Lisäksi meidän on syytä olla varovaisia siinä, että voimakkaiden kannanottojen jälkeen saattaa syntyä paniikki niiden keskuudessa, jotka lähettävät ihmisiä alueelle jäsenvaltioista ja jotka sinne lähetetään. Mielestäni tätä ongelmaa pitää tutkia hyvin tarkoin, ja on syytä vahvistaa, että tietenkin meidän kaikkien on oltava kiitollisia Natolle siitä, mitä se on tehnyt ja mitä se tulevaisuudessa tekee. Emme kannata ajatusta näiden aseiden käytön keskeyttämisestä.

Sakellariou
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, käymme tätä keskustelua tänään ihmisten puolesta tuntemamme huolen vuoksi. Näitä ihmisiä ovat sotilaat, sotilaamme, jotka ovat Jugoslaviassa ja Kosovossa, mutta myös alueen miljoonat siviilit. Ei ole kyse siitä, että täällä päätettäisiin nyt, oliko Kosovon sota oikeutettu vai ei. Se olisi väärä keskustelu. Kyse on siitä ja siinä YUTP:n korkea edustaja oli mielestäni aivan oikeassa , että on tutkittava ehdottoman huolellisesti ja tarkasti, onko esiintyneiden sairastapausten ja Jugoslavian ja Kosovon sekä Bosnian sodissa käytettyjen niin sanottua köyhdytettyä uraania sisältävien ammusten määrien välillä yhteys.
Jos haluamme tehdä niin, meidän on sitouduttava eräisiin tärkeisiin periaatteisiin, jotta edes me Euroopan kansojen vaaleilla valittuina edustajina palauttaisimme uskottavuuden, jonka Nato menetti tällaisten ja muiden tapausten vuoksi. Ensimmäisenä ovat kansainvälisten asiantuntijoiden suorittamat tarkat ja riippumattomat tutkimukset, joissa käytetään kaikkia mahdollisia tieteellisiä keinoja.
Toiseksi tarvitsemme aivan erilaista tiedotuspolitiikkaa ja kiitän neuvostoa, komissiota ja ennen kaikkea YUTP:n korkeaa edustajaa heidän sitoumuksestaan antaa parlamentin käyttöön kaikki tiedot.
Lopulta ja kolmanneksi meidän on vaadittava kaikkien tällaisten aseiden ja ammusten käytön keskeyttämistä heti, kunnes vaatimiemme tutkimusten kaikki tulokset ovat selvillä, jotta voimme sitten tehdä päätöksemme vastuullisesti.

Lagendijk
Arvoisa puhemies, jokaisen poliitikon painajainen on joutua keskelle tiedemiesten välistä keskustelua, jossa osa tiedemiehistä näkee yhteyden köyhdytetyn uraanin käytön ja kuolleiden määrän kasvun välillä, mutta osa ei sitä näe. Poliittinen keskustelu on silloin vaarassa muuttua tieteelliseksi väittelyksi. Mielestäni meidän on pidettävä poliitikkojen tehtävä selvästi esillä. Se on nähdäkseni kaksiosainen.
Ensinnäkin: Euroopan unioni on vastuussa ennen kaikkea paikalliselle väestölle. Vastuu sotilaista kuuluu kullekin jäsenvaltiolle. Mielestäni meidän, Euroopan unionin, vastuullamme on huolen kantaminen alueen asukkaista.
Meidän vastuuseemme sisältyy myös se, että meidän ei pidä erehtyä etsimään kaikkia selityksiä pelkästään köyhdytetyn uraanin käyttämisestä. Kuolleiden määrän kasvu voi varmasti johtua muistakin syistä. Mielestäni nyt onkin käynnistettävä laaja-alainen tutkimus kaikista Balkanilla ja kansallisissa armeijoissa esiintyvistä fyysisistä poikkeamista.
Lopuksi haluan sanoa, että minua ärsyttää tavattomasti, että korkea edustaja Solana ja myös osa kollegoista kytkee virheellisesti yhteen tarkoituksen ja keinot eli sodan ja siinä käytetyt välineet. Kannatin sotilaallista väliintuloa sodan aikana, mutta vastustan tarpeettomien riskien ottamista.

Morillon
Arvoisa puhemies, on suhtauduttava varauksellisesti ja tarkkaavaisesti köyhdytetyn uraaniytimen sisältävien ammusten (obus flèche) myrkyllisyyteen ja seurauksiin niiden sotilaiden ja siviileiden kannalta, jotka joutuivat niiden vaikutuksille alttiiksi Iranissa, Bosnia ja Hertsegovinassa sekä Kosovossa.
Varovaisuus kuuluu asiaan, sehän on tullut sanotuksi, koska tehdyistä tutkimuksista huolimatta ei ole voitu osoittaa, että näiden aseiden käytön ja operaatioiden jälkeen ilmenneiden leukemia-tapausten välillä olisi korrelaatiota, ja uskokaa pois, ettei sellaista ole ilmennyt näiden aseiden pitkän tuotekehitys- ja testausprosessinkaan aikana.
Tietenkin epävarmuudesta on päästävä eroon. Tästä syystä voimme ainoastaan iloita siitä, että tutkimusrakenteita on pantu käyntiin kaikilla tasoilla sotilasliittoon ja Euroopan unioniin kuuluvissa jäsenvaltioissamme. Kuitenkaan viimeviikkoisten paljastusten vuoksi virinneet voimakkaat tunteet eivät saa johdattaa meitä sille kaltevalle pinnalle, jota kutsuisin ennalta varautumisen periaatteen liioittelemiseksi, kun juuri tällä hetkellä, arvoisa Roth-Berendt, unioni on määrittelemässä ennalta varautumisen periaatteen täsmällisiä suuntaviivoja kaikenlaisen väärinkäytön välttämiseksi.
Tällä hetkellä useiden eri maidemme varastoissa olevat köyhdytettyä uraania sisältävät ammukset pystyvät parhaiten läpäisemään jopa panssarivaunun, koska panssarivaunutekniikan kehittyminen on tehnyt ontoista ja tungsteeniytimen sisältävistä ammuksista tehottomia. Pitäkää mielessä, että uusien aseiden kehittäminen vie useita vuosia.
Voidaanko puolustuksemme uhrata täksi Minun mielestäni ei voida ole sitä mieltä. Juuri siksi aion vastustaa kompromissipäätöslauselman 6 kohtaa, jossa vaaditaan käytön keskeyttämistä, kun äänestämme parlamentissa päätöslauselmasta.
Kuitenkin myönnän, että nykyisellä keskustelulla on hyvät puolensa. Opetuksena on, mikäli se on tarpeen, että on turha unelmoida puhtaasta sodankäynnistä, jota en ole pitänyt ainoastaan harhakuvitelmana, vaan jopa vääristyneenä ajatuksena. Sota on aina likaista, koska siinä pyritään tuhoamaan ihmishenkiä. Sitä voidaan pitää ainoastaan pienempänä pahana, kun kaikki muut yritykset selvittää ihmisten vapauteen ja ihmisarvoon kohdistuvia loukkauksia tai niiden ehkäisemisyritykset ovat epäonnistuneet. Kyllä, korkea edustaja Solana, tästä oli kyse sekä Irakissa että Kosovossa.

Sacconi
Arvoisa puhemies, tässä asiassa on kaksi osapuolta, joista meidän täytyy kantaa erityistä vastuuta: yhtäältä ovat nuoret, jotka ansiokkaasti toimivat Bosnian ja Kosovon sotatoimissa, ja heidän lisäkseen ovat tietenkin myös heidän perheensä, ja toisaalta ovat näiden rauhantehtävien kohteet, toisin sanoen Balkanin väestö.
On totta, että suoria tai epäsuoria syy-yhteyksiä köyhdytettyä uraania sisältävien ammusten ja leukemiatapausten välillä tapausten lista pitenee jatkuvasti ei ole vielä varmasti todistettu, vaikka yhteydet vaikuttavatkin varsin todennäköisiltä, mutta näitä tapauksia on ilmaantunut, ja niiden määrä on niin suuri, että ne antavat syyn syvään huoleen. On siis oikein kehittää koordinoidusti kaikkia tarvittavia tieteellisiä tutkimuksia, joita tarvitaan tämäntyyppisten ampumatarvikkeiden terveys- ja ympäristövaikutuksen selvittämiseksi, mutta samanaikaisesti on niin ikään järkevää soveltaa ennalta varautumisen periaatetta, joka on tässä tapauksessa mitä asianmukaisin periaate, ja siksi käytön keskeyttäminen on kiireellinen ja välttämätön toimenpide.

Laschet
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, saamme päivittäin, lähes tunneittain uutta tietoa mahdollisista vaaroista. Siksi on erittäin hyvä, että parlamentti käsittelee tätä asiaa tänään. Kiitän korkeaa edustajaa, joka lupasi meille kaikki tiedot ja avoimuutta. Onhan meillekin uutta, että keskustelemme tällä tavalla turvallisuus- ja puolustuspoliittisista asioista. Euroopan unionin turvallisuus- ja puolustuspolitiikan mahdollisuus on juuri siinä, että meillä ei ole samoja asetelmia kuin jäsenvaltioissa, joissa hallitukset kinaavat opposition kanssa näistä asioista. Esimerkiksi Saksassa aivan toisin kuin täällä parlamentissa punavihreä hallitus vähättelee puolustusministerinsä johdolla kaikkia näitä vaaroja.
Euroopan parlamentilla on tilaisuus saada tosiasioihin perustuvia selvityksiä ja tietoja, ja se on erittäin hyvä asia. Vahingollista on ja se on ollut tyypillistä tällekin keskustelulle Persianlahden tai Kosovon sodan jälkiselvittely. Jäsen Wurtz, kun siteeraatte tässä yhteydessä perusoikeuskirjaa ja eurooppalaisia periaatteita, minun täytyy muistuttaa teitä siitä, että silloin, kun kyse oli eurooppalaisista perusoikeuksista, kun kyse oli etnisistä puhdistuksista, karkotuksista ja terrorista Balkanilla, teidän poliittinen ryhmänne pysytteli sivustakatsojana eikä toiminut. Sekin kuuluu sanoa tällaisessa keskustelussa.
Me vaadimme, että kaikki asiaankuuluvat tiedot kerätään ja että YK kokoaa Yhdistyneiden Kansakuntien alajärjestöt kokoavat jäsenvaltioissa kerätyt tiedot Euroopan tasolla ja ne esitetään taas tälle parlamentille. Väkivaltaisen konfliktin keinojen on aina oltava maltillisia. Siksi me tarvitsemme tietoja ja tutkimusta asejärjestelmistä, jotka ovat vähemmän vahingollisia kuin se, josta puhumme tänään. Euroopan parlamentti voi kantaa vastuunsa yhteisen turvallisuus- ja puolustuspolitiikan hoitamisen yhteydessä tekemällä rakentavia ehdotuksia.

Katiforis
Arvoisa puhemies, korkea edustaja, se valtuutus, jotka teillä oli toimiin Jugoslaviassa, ei ollut valtuutus käyttää aseita. Sitä ihmiskunnan omatunto ei hyväksy ja se tuomitsee niiden käytön. Lisäksi näiden aseiden potentiaalinen - nyttemmin mitattu - myrkyllisyys oli tuolloin sotilasjohtajien tiedossa.
Jos tämä tosiseikka pelästytti teidät nyt, kun paljastukset ovat alkaneet, ja lisää paljastuksia on tulossa, ja jos etsitte rikoskumppaneita parlamentista, se on todiste pelkuruudesta ja huonosta mausta.
Arvoisa puhemies, olemme huolissamme näiden pommitusten lopputuloksista Balkanin alueella, olemme huolissamme sotilaista, olemme huolissamme myös taistelukentäksi joutuneen alueen asukkaista ja vaadimme, että suoritetaan laaja tutkimus ympäristön tilan mahdollisesta heikkenemisestä koko Balkanin alueella. Tämä huoli on saanut sellaiset mittasuhteet ainakin oman maani kansalaisten keskuudessa, että sitä ei ole tässä salissa osattu edes kuvitella.
Yhteisessä päätöslauselmassa vaaditaan lisäksi luopumista...
(Puhemies keskeytti puhujan.) (Suosionosoituksia)

Trakatellis
Arvoisa puhemies, minulla on vain kolme kommenttia, koska paljon on jo sanottu.
Ensiksi: haluaisin sanoa korkea edustaja Solanalle, että kun vuonna 1999 yhdessä muiden kollegojen kanssa yritimme saada selville, käytetäänkö Kosovossa köyhdytettyä uraania, asia salattiin tarkoituksellisesti, ja vastatessani erääseen kysymykseen, komission jäsen Wallström - minulla on tässä pöytäkirja - sanoin sanatarkasti, että vielä ei ole saatu varmuutta siihen, onko köyhdytettyä uraania käytetty. Tämä on parlamentin pöytäkirjassa.
Toiseksi: köyhdytetty uraani on vaarallinen ja haitallinen aine varsinkin silloin, kun sitä käytetään ammuksissa, koska iskeytyessään se höyrystyy, syntyy uraanioksidia ja se muuttuu pölyksi, joka voi joutua hengityselimiin. Uraanioksidit ovat liukenevia, ne voivat joutua veteen ja ravintoketjuun. Tämän vuoksi - tiedätte varmasti, että kaikki haitalliset aineet ovat vahingollisia pieninäkin annoksina - on suoritettava huolellinen epidemiologinen tutkimus sekä Persianlahdella että Bosniassa sekä tietenkin myös Kosovossa, vaikka jos vaikutuksia ilmenee, ne ilmenevät siellä myöhemmin.
Kolmanneksi: sikäli kun myönnämme, ja te, korkea edustaja Solana, myönnätte, että on syytä tehdä tämä tutkimus, jotta lopultakin saisimme tietää totuuden, eikö olisi ollut syytä noudattaa varovaisuusperiaatetta? Jos joku sanoo minulle tai kenelle tahansa, että talonne saattaa luhistua ja tarvitaan tarkastusta, jäänkö silloin kotiin tarkastuksen ajaksi, vai lähdenkö pois odottamaan tuloksia? Tämä on yksinkertainen asia, enkä voi hyväksyä, että köyhdytetty uraani on ainoa ase, joka Natolla on käytössään, Naton arsenaaleissa on valtava joukko muita aseita, joita voidaan käyttää menestyksellisesti.

Myller
Arvoisa puhemies, meille on täällä nyt vakuutettu eri tahoilta, että tietoja tullaan antamaan ja asioita käsittelemään avoimesti. Tähän saakka tuota avoimuutta on puuttunut. On luonnollista, että meillä täytyy olla tietoa toimiemme pohjaksi, mutta yhdyn niihin käsityksiin, joita täällä on esitetty varovaisuusperiaatteen toteuttamisesta. Meillä on seuraavana asiakohtana nopean toiminnan joukoista puhuminen. Tässä yhteydessä on selkeästi otettava kantaa siihen, miten ihmisten terveyteen suhtaudutaan, vaikka emme näkisikään suoraa yhteyttä esimerkiksi leukemiaan. On hyvin mahdollista, että muita haitallisia vaikutuksia, esimerkiksi juomaveden suhteen, tulee olemaan pitkällä aikatähtäimellä. Voimmeko lähteä siitä, että kun teemme hyvää ratkaisemalla konflikteja, samalla aiheutamme paljon huolta ja turvattomuutta tulevaisuudessa siviiliväestölle?

Titley
Arvoisa puhemies, minusta on hieman omituista puhua ennalta varautumisen periaatteesta, kun tarkoitetaan aseita, jotka on kuitenkin suunniteltu terveydelle haitallisiksi. Ongelma on tietenkin se, että sanan "uraani" mainitsemista seuraa reaktio, joka on lähinnä joukkohysteriaa.
Tietenkin sairauksia ja kuolemantapauksia on tutkittava, ja pidän myönteisenä Naton jäsenvaltioiden tähän tähtääviä toimia, mutta meidän on perustettava arviomme tosiseikkoihin, ja tosiseikat ovat tällä hetkellä erittäin selkeitä. Köyhdytetyn uraanin ja sairauksien välillä ei ole yhteyttä. Jos katsomme Yhdysvalloissa tehtyä Persianlahden sodan veteraaneja koskevaa tutkimusta ja vertaamme sitä kontrolliryhmää koskevaan tutkimukseen, ei kuolemantapausten tai sairaustapausten tai syöpätapausten määrässä ole mitään eroa näiden kahden ryhmän välillä. Meidän on varmistettava, että työskentelemme tieteellisten tosiseikkojen perusteella, eikä siksi ole asianmukaista vaatia käytön keskeyttämistä tällä hetkellä, kun näiden kahden asian välillä ei ole olemassa tieteellistä yhteyttä.
Balkanin sotaan liittyy paljon muita asioita, joita meidän pitäisi tutkia, kuten räjähtämättömät rypälepommit ja ne ympäristövahingot, joista komission jäsen puhui, mutta pysykäämme tosiasioissa.

Solana
Arvoisa puhemies, ensiksi haluaisin kiittää kaikkia puheenvuoron pitäneitä jäseniä siitä, kuinka he asiansa esittivät sekä heidän puheidensa suoruudesta, mikä on selvä osoitus siitä, että me kaikki toivomme kovasti, että tämä tilanne selkiytyy, sillä ei ole epäilystäkään, etteikö huolestumisemme olisi kohdistuttava juuri niihin ihmisiin, jotka ovat tällä hetkellä sairaita tai saattavat sairastua ja joutua kärsimään tulevaisuudessa. Siksi annan jälleen kerran lupaukseni, että kerron kaiken sen, mitä minulla on kerrottavana, mutta parlamentin jäsenet eivät voi pyytää minua kertomaan sellaista, mihin minulla ei ole valtuuksia tai sellaista, josta en tiedä.
Puhumme aiheesta, joka sävynsä puolesta kuuluu hallituksille, ja siksi meidän on tukeuduttava siihen, millaista tietoa jokainen hallitus meille toimittaa. Kuten sanoin ensimmäisessä puheenvuorossani, olen yhteydessä hallituksiin ja tämän asian parissa työskenteleviin järjestöihin ja voin jälleen kerran taata teille, että meidän puolestamme, neuvoston puolesta ja omasta puolestani, kaikki hallussamme oleva tieto kerrotaan täysin avoimesti. Sellaisia tietoja, jotka eivät ole muodollisesti käytössämme, on vaikea kertoa jäsenille.
Toiseksi toteaisin kernaasti asiasta, johon jotkut teistä viittasivat, että tieteellisissä analyyseissa meidän on pidettävä kaikki muuttujat mukana, emmekä saa keskittyä joihinkin tiettyihin parametreihin ja unohtaa sellaisia, joilla saattaa olla myös vahingollisia vaikutuksia terveyteen. Tästä syystä olen iloinen, että sekä komission että joidenkuiden puheenvuoronsa pitäneiden jäsenten puheista oli kuultavissa avoimuus analysoida kaikkea sellaista, jolla voi olla ympäristövaikutuksia. Voin kertoa teille, että minäkin olen koulutukseltani luonnontieteilijä ja kaiken lisäksi fyysikko. En aio tuoda julki niitä nykyään vähäisiä tietojani, joita minulla joskus oli. Kuitenkin minusta olisi tärkeää, että suhtautuisimme tähän ongelmaan järkiperäisesti ja että toivomme saavamme käsiimme kaiken mahdollisen tiedon kaikkien seuraussuhteiden selvittämiseksi. Tällä hetkellä kenenkään ei pidä epäillä, etteivätkö kaikki maat ja kaikki kansainväliset järjestöt olisi tekemässä kaikkensa tämän ongelman ratkaisemiseksi ja keräämässä asianmukaisinta tietoa mahdollisimman nopeasti.
Täällä on puhuttu monista asioista, jotka ovat kaikki kiinnostavia. Olen pannut ne kaikki merkille, mutta en aio vastata niihin yksitellen, koska varsinaisia kysymyksiä esitettiin vähän. Kuitenkin haluaisin vastata joihinkin esiin otettuihin seikkoihin väärinkäsitysten välttämiseksi. Verts/ALE-ryhmän jäsenille haluaisin sanoa aivan suoraan ja ystävällisesti, että he lähettivät minulle kirjeen, jonka sain ja josta tiedotin kaikille hallitusten päämiehille - kuten jäsenet itse tietävät, sillä puhuin heidän kanssaan - ja unionin ministereille ja jonka myös toimitin jälkimmäisille. Kirjeeseen vastattiin suullisesti, ei kirjallisesti, mutta tietänette, että hallitukset päättivät jatkaa aloittamallaan linjalla jo toukokuussa, jolloin sain tämän kirjeen. Siksi älkäätte luulko, ettei saamaani kirjettä pidetty arvossa. Kirjettä pidettiin arvossa, mutta hallitukset päättivät toimia toisin kuin kirjeessä ehdotettiin. Kuitenkin toivoisin, että ymmärtäisitte, että parlamentin poliittisten ryhmien kaikkien jäsenten kirjeitä on aina kunnioitettu.
Haluaisin pohtia paria lähes henkilökohtaista seikkaa. Ensinnäkin teen selvän eron tarkoitusten ja keinojen välille. En haluaisi, että minua moititaan siitä, että sotken tarkoituksen ja keinot keskenään. Erotan erinomaisesti tarkoitukset keinoista, ja tiedän varsin hyvin, että tärkeintä ovat tarkoitukset ja että tarkoitusten saavuttaminen riippuu paljon käytetyistä keinoista. Keinot ja niiden tuntemus muuttuvat ajan myötä. Toisinaan hallussa on tietoja, joista seuraa, että jokin keino voi olla hyödyllinen tai lakata olemasta hyödyllinen, ja meidän on otettava huomioon näitä pohtiessamme se tieto, joka on käytettävissä juuri päätöksiä tehtäessä. Siksi käyköön selväksi, etten sekoita tarkoituksia ja keinoja keskenään. En ole tehnyt niin koskaan ja olisin mieluummin tekemättä niin.
Haluaisin vastata niille, jotka syyttävät minua siitä, että pyydän parlamenttia "rikostoveriksi", etten pyydä parlamentilta missään tapauksessa tällaista, en nyt enkä koskaan. Te edustatte Euroopan unionin kansan tahtoa ja olette vastuussa teoistanne. Mielestäni minun täytyy ja kuuluu jakaa jäsenten kanssa nimenomaan ne hetket, jolloin olimme samoilla linjoilla vuosia tai kuukausia sitten. Tämä ei tarkoita parlamentin hyväksikäyttöä tai sen tekemistä rikostoveriksi. Toistan sadannen kerran, että kannan kaiken vastuuni, olen koko ikäni tehnyt niin ja aion tehdä niin jatkossakin enkä tarvitse kenenkään rikostoveruutta. Minun täytyy sitä vastoin pyytää teitä kantamaan oma vastuunne. Minä kannan oman vastuuni ja te kannatte omanne. Emmekä voi kieltää, etteivätkö tässä parlamentissa hyväksytyt päätöslauselmat olisi panneet minua ajattelemaan. Ollessani Euroopan unionin ministerineuvoston puheenjohtajana parlamentin päätöslauselmat olivat minulle tärkeitä ja tärkeitä ne olivat myös Euroopan unionin valtioiden ja hallitusten päämiehille. Tämä ei tarkoita kenenkään tekemistä rikostoveriksi. Kyse on vastuun jakamisesta vastuullisina eurooppalaisina, joita me kaikki täällä läsnä olevat olemme. Meidän on pystyttävä jakamaan ja olemaan yhdessä vastuussa.
Tässä kaikki. Haluaisin kiittää teitä ja kertoa teille, että tulen takaisin 31. päivänä keskustelemaan Lähi-idästä, mutta olen käytettävissänne myös täysistunnon ajan, jotta voimme edelleen käsitellä tätä varsin mielenkiintoista aihetta, koska meillä on siinä paljon menetettävää. Uskottavuutemme on pelissä, ja panemme itsemme peliin myös jatkaessamme Euroopan unionin kriisinhallintaa. Hyvät jäsenet, tässä mielessä voitte aina huoleti luottaa minuun, ainakin hyvään tahtooni, koska osaamiseni on jo epävarmempaa.

Wallström
. (EN) Arvoisa puhemies, haluan myös aloittaa kiittämällä kaikkia Euroopan parlamentin jäseniä heidän lausunnoistaan, koska he ovat korostaneet, kuinka tärkeää on ottaa vakavasti niiden henkilöiden pelot ja huolet, jotka kärsivät oireista ja sairauksista, sekä kuinka tärkeää on kerätä kaikki saatavilla oleva tieto ja tutkia myös pitkän aikavälin terveysvaikutukset.
Vakuutan teille, että komissio tekee kaiken voitavansa toimivaltansa puitteissa saadakseen aikaan kunnollisen tieteellisen perustan tälle asialle. Teemme myös tiiviisti yhteistyötä muiden kansallisten ja kansainvälisten tällä alueella työskentelevien elinten kanssa: Naton, YK:n ympäristöohjelman, IAEA:n ja Maailman terveysjärjestön.
Komission pyrkimykset integroidaan tätä laajempaan terveyden ja ympäristön tukiohjelmaamme Balkanilla, koska meidän on tarkasteltava kerääntyneitä vaikutuksia. Pidämme myös myönteisenä tilaisuutta esittää parlamentille selvitys siitä, kuinka olemme edistyneet ponnistuksissamme, jotka tähtäävät näiden köyhdytetyn uraanin vaikutuksia käsittelevän asianmukaisen tieteellisen pohjan aikaansaamiseen. Haluaisimme tulla parlamenttiin antamaan teille selvityksen, ja tietenkin haluamme aina vastata kaikkiin teidän kysymyksiinne.

Eriksson
Arvoisa puhemies, haluan vain käyttää tilaisuutta hyväkseni ja pyytää komission jäsen Wallströmiä ja muita puhumaan parlamentissa omalla äidinkielellään, komission jäsen Wallströmin tapauksessa ruotsin kielellä.

Puhemies
Paljon kiitoksia, hyvä kollega! Perusoikeuskirjan ansiosta Euroopan unioni on vapaa alue, ja jokainen voi päättää itse, millä kielellä puhuu.

Cox
Arvoisa puhemies, työjärjestyspuheenvuoro. Katsoin juuri yhteisen päätöslauselmaehdotuksen tekstiä. Haluaisin huomauttaa, että sen ELDR-ryhmän puolesta allekirjoittaneeksi merkitty lordi Bethell on erittäin tervetullut ryhmäämme. Haluaisin kirjata muistiin, kuinka tyytyväisiä olemme saadessamme tänään ryhmäämme uuden jäsenen, joka allekirjoittaa puolestamme.

Puhemies
Selvä, jäsen Cox, me selvitämme äänestykseen mennessä, mihin ryhmään lordi Bethell nyt kuuluu ja mihin ei.
Ilmoitan vastaanottaneeni seitsemän työjärjestyksen 37 artiklan 2 kohdan mukaisesti käsiteltäväksi jätettyä päätöslauselmaesitystä sekä yhden yhteisen, kuuden ryhmän kannattaman päätöslauselmaesityksen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 12.00.

Van Orden
Arvoisa puhemies, työjärjestyspuheenvuoro. Ehkä voimme selvittää tuon asian nyt. Lordi Bethell on ja pysyy brittikonservatiiviryhmän jäsenenä.

Puhemies
Jäsen Van Orden, voin hyväksyä sen vain, jos teillä on lordi Bethellin laatima valtakirja, joka oikeuttaa teidät antamaan lausuntoja hänen puolestaan.

Wurtz
Arvoisa puhemies, koska puhe on Balkanin oireyhtymää koskevasta yhteisestä päätöslauselmasta, haluaisin vain ilmoittaa, että oma nimeni sekä ryhmäni nimi esiintyy yhteisessä päätöslauselmassa virheellisesti.

Puhemies
Kollega Wurtz, sanoin nimenomaan, että yhteistä päätöslauselmaesitystä kannattaa kuusi, ei seitsemän ryhmää. Tiedän ryhmänne herkkätunteisuuden tässä asiassa, ja juuri siksi määrittelin kannatuksen tarkasti!

Nopean toiminnan väline
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Dunnin laatima ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan mietintö (A5-0392/2000) ehdotuksesta neuvoston asetukseksi nopean toiminnan välineen perustamisesta (KOM(2000) 119 - C5-0272/2000 - 2000/0081(CNS)).

Newton Dunn
. (EN) Arvoisa puhemies, tämä ehdotus koskee rahoitusta unionin välittömään, ei-sotilaalliseen reaktioon kriisitilanteissa. Se kuuluu ensimmäiseen pilariin - tämä niille, jotka ymmärtävät unionin ammattikieltä - ja komissio johtaa sitä. Se ei koske sotilaallisia nopean toiminnan joukkoja, jotka kuuluvat tietenkin toiseen pilariin ja joita johtaa ministerineuvosto.
Minua on kuitenkin pyydetty, minua on lobattu ja minulta on kysytty, kuinka aion käyttää ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan sotilaita, tankkeja ja lentokoneita. Minulta on kysytty, aiommeko käyttää Kyproksen meritukikohtia ja puhua kanadalaisten sotilaiden kokouksessa. Haluan tehdä täysin selväksi sen, että tällä ei ole mitään tekemistä sotilaallisten nopean toiminnan joukkojen kanssa: tämä on komission rahataloudellinen väline, jonka avulla se voi reagoida kriiseihin erittäin nopeasti.
Vaikka komissio käyttää rahat niin nopeasti kuin tarvitaan, parlamentilla on edelleen valvontaoikeus toisena budjettivallan käyttäjänä. Me äänestämme rahoista ja odotamme komission selvityksiä siitä, kuinka se on käyttänyt rahat. Odotamme komission käyttävän rahat siihen, että se reagoi kriiseihin ostamalla lääkkeitä, palkkaamalla lääkäreitä ja sairaanhoitajia tai poliiseja - mitä kulloinkin tarvitaan - kriisiä varten, olipa se sitten missä tahansa - ei välttämättä Euroopan alueella.
Aiemmin unionia on oikeutetusti kritisoitu hitaasta reagoimisesta kriiseihin. Emme ole onnistuneet reagoimaan välittömästi kriiseihin, silloin kun niin olisi selvästi pitänyt tehdä, ja tämä ehdotus on osa komission jäsen Pattenin kunnioitettavia pyrkimyksiä parantaa unionin apuohjelmaa, joka on vähintäänkin hiukan sekava.
Toivon todellakin, että parlamentti tukee ehdotusta. Tähän palaan vielä. Kun komission jäsen vastaa tähän keskusteluun, olisimme erittäin kiinnostuneita kuulemaan, voiko hän kuvailla niitä tilanteita, joissa hänen arvionsa mukaan tätä välinettä voitaisiin käyttää - vaikkakin meillä on joitakin ideoita itsellämmekin.
Lukuisat tämän mietinnön lukeneet kollegat ovat kysyneet minulta, miksi siinä on niin paljon tarkistuksia, jos se kerran on niin hyvä idea. Komission alkuperäisen ehdotus oli päivätty viime vuoden huhtikuussa, mutta sen jälkeen ei tapahtunut mitään. Näyttää siltä, että puheenjohtajavaltio Ranska jäädytti sen antamatta mitään selitystä siitä, mitä on tapahtumassa. Esitin siis kyselytunnilla kysymyksen, jossa pyydettiin selitystä, ja kuin ihmeen kaupalla - tai ehkä asioilla ei ole mitään yhteyttä - puheenjohtajavaltio Ranskan ja komission edustajat tapasivat ja keskustelivat jäädyttämisen lopettamisesta. He esittivät vaihtoehtoista tekstiä, mutta valitettavasti neuvosto ei ole suvainnut kertoa parlamentille tekstin uudesta versiosta. Mietintöni lukuisat tarkistukset ovat siis yritys tarkistaa alkuperäistä ehdotusta ja meidän tilaisuutemme kommentoida uutta kompromissitekstiä, jonka onnistuimme saamaan käsiimme, vaikka sitä ei koskaan virallisesti annettukaan meille.
Parlamentti käsittelee tätä asiaa vain yhden kerran, mikä on toinen seikka, jota ei korjattu Nizzan huippukokouksessa. Tässä pitäisi tietenkin olla yhteispäätösmenettely, mutta siinä ei ole. Me voimme kuitenkin uhata käyttävämme tätä ainoaa käsittelyä asian epäämiseen - kuten kuuluisassa isoglukoositapauksessa muutama vuosi sitten - ja jos epäämme lausuntomme, asia ei etene. Meillä on siis tehokas veto-oikeus.
Onneksi kuitenkin parlamentin valiokunnassa tätä ehdotusta on tarkasteltu erittäin tarkasti ja siellä puolletaan tätä. Tästä johtuvat monet valiokunnan jättämät tarkistukset.
En aio käsitellä tarkistusten yksityiskohtia, vaan olen iloinen voidessani sanoa lopuksi, että tarkistukset on hyväksytty valiokunnassa lähes yksimielisesti poikkeuksena ainoastaan brittikonservatiivit. He varmasti selittävät itse, miksi menettelivät näin. Minun oli pakko jättää tämä puolue huomiotta, koska se on alkanut suhtautua Eurooppaan täysin kielteisesti. Toivon todellakin, että kun ehdotuksesta äänestetään, he suhtautuvat siihen viimeinkin myönteisesti ja antavat sille täyden tukensa.

Haug
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, budjettivaliokunta kannattaa komission ehdottamaa nopean toiminnan välinettä. Me tuemme tätä yhteisön mekanismia, jolla on tarkoitus tarjota väline kriisinhallinnan ja konfliktien ehkäisyn operaatioihin, ja vieläpä siviilitoimiin. Euroopan unionin apu yleisen järjestyksen säilyttämisessä tai palauttamisessa, eri ryhmien välisen vuoropuhelun edistämisessä, sovittelussa, välityksessä ja ihmisoikeuksien rikkomisen välttämisessä voi olla vain oikein.
Tämä kaikki voi olla tehokasta tai muuttua tehokkaaksi vain, jos nopean toiminnan väline todella kykenee reagoimaan nopeasti. Siksi tuemme erityisesti sitä, mitä komissio ehdottaa toteutuksesta, nimittäin komitologiamenetelmää, mukaan luettuna neuvoa antavaa komiteaa. Korostus sanoilla "neuvoa antava".
Komissiohan on noudattanut vuosien mittaan parlamentin tukemana muuten yhteisöllistämisajatusta. Se tarkoittaa sitä, että toimintoja siirrettiin yhteisestä ulko- ja turvallisuuspolitiikasta, siis toisesta pilarista, yhteisön pilariin. Tätä suuntausta jatketaan tässä nopean toiminnan välinettä koskevassa ehdotuksessa. Hyvä niin. Tarvittavat varat on kuitenkin saatava rahoitusnäkymien otsakkeesta 4. Kaikki kollegat tietävät kuitenkin otsakkeen "ulkoiset toimet" määrärahojen niukkuuden viimeistään kahden edellisen budjettimenettelyn ansiosta. Kummallakin kerralla kiistelimme talousarviosta tiukimmin neuvoston kanssa sillä alueella. Ei tarvita ennustajan lahjoja sen toteamiseen, että sama toistuu tänäkin vuonna.
Siksi pyysimme asiasta vastaavaa valiokuntaa tekemään kaksi asiaa: ensinnäkin pyytämään komissiota ja neuvostoa hahmottelemaan yhteisessä raportissa tätä alaa koskevat aikeensa, erityisesti vastuualueiden jakamisen ja toiminnan rahoittamisen aloilla, ja toiseksi lisäämään tekstin johdanto-osaan kappale, jossa sanotaan selvästi, että nopean toiminnan väline on rahoitettava rahoitusnäkymien otsakkeesta 4. Mikäli se ei ole mahdollista, rahoitusnäkymiä on muutettava. Lisäksi haluamme, että parlamenttia on kuultava jokaisen välineestä rahoitettavan toimen yhteydessä. Esittelijä ja asiasta vastaava valiokunta noudattivat näitä talousarvioon liittyviä näkökohtia. Kiitämme teitä siitä!

Oostlander
Arvoisa puhemies, monista Euroopan komission toimivaltuuksista on hyötyä, kun ei-sotilaallisia menetelmiä käyttäen halutaan valvoa tilanteita, jotka uhkaavat luisua käsistä. Näitä samoja toimivaltuuksia voidaan hyödyntää väkivaltaisen konfliktin jälkeisessä vakauttamisvaiheessa, kun halutaan estää tilannetta luisumasta uudestaan käsistä. Tavanomaisen avustushenkilöstön ohella siinä on kyse seurannasta sekä hallintohenkilöstön, kouluttajien ja poliisin panoksesta. Kyse on hankkeista ja avustuspolitiikasta, joka kohdistuu erityisesti tietyn alueen vakauttamiseen.
Mielestämme on erittäin myönteistä, että kaikki nämä siviilivälineet yhdistetään toisiinsa nopean toiminnan välineeksi poliittisella ja organisatorisella tasolla. Sen avulla Euroopan unioni voi ottaa nykyistä enemmän vastuuta kansainvälisestä laillisesta järjestyksestä. Lisäksi se antaa komissiolle ja toimivaltaiselle komission jäsenelle mahdollisuuden tehdä tällä alueella selkeästi omia aloitteita ja ehdotuksia.
Esittelijän ja komission välinen vuorovaikutus on mielestämme synnyttänyt erinomaisen päätöslauselman. Siinä on onnistuttu välttämään erityisesti turhien, päätöksentekoa hidastavien rakenteiden ylläpitäminen tai käyttöön ottaminen. Esittelijä muistuttaa aivan oikeutetusti tätä välinettä varten tarvittavasta rahoituksesta ja asianmukaisesti koulutettua henkilöstöä sisältävästä varainhoito- ja toimeenpanoyksiköstä.
Joissakin kohdissa ryhmäni asettaa komission tekstin esittelijän tekemien tarkistusten edelle. Pidän erittäin hyödyllisinä esimerkiksi 1 artiklan 1 kohdassa lueteltuja esimerkkejä ja tavoitteita, joihin nopean toiminnan väline soveltuu.
Mietinnössä ilmaistaan Euroopan parlamentin selkeä osallisuus politiikkaan. Siinä puolletaan järjestelmällistä tietojenvaihtoa, mikä on aivan oikein, koska jäsenvaltioiden panos pysyy myös tulevaisuudessa pirstoutuneena. Myös pitemmälle menevä koordinaatio ja ohjaus saattavat olla myöhemmin mahdollisia.
Virheistä oppii. Bosnia ja Hertsegovina ja Kosovo ovat tärkeitä esimerkkejä konflikteista, joissa teimme hyvin monta virhettä, mutta myös opimme niistä vähitellen. Nopean toiminnan väline on tältä osin valtava edistysaskel. Toivomme luonnollisesti, että sitä tarvitaan mahdollisimman vähän, mutta se jää pelkäksi toiveeksi. Me politiikassa tiedämme, että tällainen mahdollisuus on hyvä olla varalla täydentämässä korkea edustaja Solanan alaisuuteen kuuluvaa nopeasti mobilisoitavaa sotilaallista yksikköä.
Meidän mielestämme Euroopan unionin suurimmat mahdollisuudet tulevassa rauhanturvaamisessa ja järjestyksenpidossa perustuvat ennen kaikkea siviilitoiminnan resursseihin, mikä on luonnollisesti myös toivottavaa. Myös me pyrimme kaikkien muiden tavoin siihen, että ei-sotilaalliset välineet otetaan käyttöön ennen sotilaallisia, mutta tässä ympäristössä meidän ei tarvitse sanoa sitä kuuluvasti. Niin epäröivästi sotilaallisiin välineisiin on tartuttu silloin, kun niitä on tarvittu.

Wiersma
Arvoisa puhemies, haluan aivan ensimmäiseksi onnitella kollega Newton Dunnia siitä, että hän johdatti ulkoasioiden valiokuntaa niin taitavasti mietinnön mutkikkaiden valmisteluvaiheiden läpi, kuten nyt täälläkin. Se ilmenee myös siitä, että hänen mietintöönsä on tehty vain yksi tarkistus ennen täysistuntoa. Meidän ryhmämme muuten puoltaa tuota tarkistusta.
Ryhmäni tukee täysin ehdotusta nopean toiminnan välineestä, jolla voidaan nopeasti irrottaa käyttöön varoja. Se sopii selkeästi ilmaistuun tavoitteeseemme ottaa uhkaavissa konfliktitilanteissa ensimmäiseksi käyttöön siviilivälineet. Tämä on toinen konkreettinen askel tässä asiassa nopeasti mobilisoitavia poliisivoimia koskevan vaatimuksen laatimisen jälkeen. Odotamme jännittyneinä loppuun asti työstettyä ehdotusta kokonaispaketista, joka sisältää tärkeimmät yhteiset tavoitteet tällä alueella.
Haluamme, että unionin ei-sotilaalliset ja sotilaalliset kriisinhallintatoimet ovat keskenään tasapainossa. Hätätilanteissa unionin pitää pystyä reagoimaan nopeasti monin erilaisin, hyvin yhteen sovitetuin välinein. Sen takia nopean toiminnan välineelle on ehdotettu yksinkertaista menettelyä. Komitologiaa voidaan välttää pysymällä yhteisön puitteissa. Tosin se teoriassa rajoittaa niiden maiden määrää, joissa välinettä voidaan soveltaa, mutta käytännössä se tuskin tietää ongelmia. Missä Euroopan unioni ei olisi aktiivinen?
Haluaisimme lisätä termin yhteisön politiikat siihen kohtaan, jossa komissio virallisesti ehdottaa välineen käyttämistä yhteisön ohjelmien toteuttamisen varmistamiseksi, minkä me ymmärrämme. Lisäys laajentaa sovellusalaa.
Olemme ehdottaneet, että rahoituksen rajoja ei lyötäisi etukäteen lukkoon eikä ajallisia rajoja sisällytettäisi työjärjestykseen. Ehdotimme sitä siksi, että välineen tehokkuus ei kärsisi. Nopean toiminnan välineen luonteeseen kuuluu joustavuus.
Haluaisimme pyytää komissiota ennen kaikkea tekemään alussa paljon arvioita ja raportoimaan niistä parlamentille. Olemme lisäksi hyvin kiinnostuneita siitä, miten väline suhteutuu ECHO-ohjelmaan. Puhumme nyt uudesta välineestä, ja voimme ottaa oppia sen alkuvaikeuksista.
Lopuksi haluaisin kysyä, voimmeko vielä myöhemmin keskustella komission jäsenen kanssa välineen käyttöön liittyvistä mahdollisista skenaarioista, sillä puhumme nyt teoreettisesti välineistä, mutta tulevaisuudessa meidän pitää puhua myös käytännön sovelluksista, ja sitä ennen olisi erittäin toivottavaa käydä keskustelu skenaariosta.

Van den Bos
Arvoisa puhemies, muu maailma odottaa Euroopalta yhä enemmän, kun jossakin päin maailmaa asiat menevät huonosti, ja sillä on siihen täysi oikeus. Meillä on tarvittavat resurssit ja organisaatio sekä halu auttaa hätätilanteissa, ja varsinkaan Afrikka ei voi odottaa kovin paljoa Yhdysvalloilta Bushin presidenttikaudella.
Sen takia suhtaudun hyvin myönteisesti komission ehdotukseen nopean toiminnan välineen perustamisesta sotilaallisen yksikön rinnalle ja ECHOn täydennykseksi. Tällaiselle uudelle mekanismille on varmasti suuri tarve, jopa niin suuri, että kysyntä voi pian ylittää tarjonnan. Mielestäni tälle vuodelle asetetut varat ovat loukkaavan pienet vakavasti otettavan nopean toiminnan välineen kehittämiseksi. Vaikka varat myöhemmin kaksin- tai kolminkertaistettaisiin, ne olisivat naurettavan alhaiset verrattuna niihin lukuisiin toimiin, jotka voivat kuulua uuden käsitteen sovellusalaan. Kyse on nopeasta päätöksenteosta, toimiin ryhtymisestä ja rahoituksesta. Sen takia minä kyllä vähän ihmettelen Newton Dunnin sivumennen sanoen erinomaisessa mietinnössä lueteltuja toimia. Vaikuttavassa luettelossa on mainittu monta sinänsä tärkeää asiaa, jotka eivät oikeastaan ole luonteeltaan kiireellisiä, kuten koulutus, vaalivalvonta ja miinanraivaus. Voiko komission jäsen hiukan selvittää sitä, miten laajaa soveltamisalaa hän pitää mielekkäänä, kun otetaan huomioon myös rahoituksen rajallisuus.
Minua miellyttää ajatus nopean toiminnan välineestä komission vastuulla olevana ensimmäisen pilarin rakenteena. On todella tärkeää, että parlamenttimme osallistuu siihen kokonaisvaltaisesti. Ilmoitetaanko meille ajoissa suunnitelluista toimista? Täällä puhutaan paljon komission jäsen Pattenin ja korkea edustaja Solanan välisistä toimivaltaongelmista ja kilpailusta. Jako sotilaallisiin ja ei-sotilaallisiin tehtäviin hallitusten ja komission kesken on paperilla hyvinkin mahdollinen, mutta käytännössä se voi kyllä varmasti joskus johtaa suuriin ongelmiin. Voiko komission jäsen rauhoittaa meitä tässä asiassa? Muu maailma odottaa meiltä aivan oikeutetusti myös sitä, että eurooppalainen politiikka, sotilaalliset ja ei-sotilaalliset toimet, on koordinoitu hyvin.

Schroedter
Arvoisa puhemies, Amsterdamin sopimuksen solmimisen jälkeen unioni on ilmoittautunut ylpeästi Euroopan kriisitilanteita sammuttavaksi palokunnaksi. Ongelmana on vain se, että sillä ei ole edes sankoa veden ammentamiseen. Kriisitilanteiden varalta luodun nopean toiminnan rahaston ansiosta on nyt hankittu edes sangot, ja pidän sitä erittäin hyvänä asiana. Olisin kuitenkin toivonut myös, että palokunta hankkii letkutkin, ja kollegatkin ovat korostaneet sitä, että rahaston määrärahat eivät vastaa tarpeita, mutta letkuthan ovat tunnetusti kalliita. Rahasto on kuitenkin edistystä, ja haluan vielä kerran viitata selvästi siihen, että se on sinänsä hyvin yksipuolinen väline, koska se koskee vain sen jälkeisiä toimia. Paljon tärkeämpiä ovat kuitenkin sitä edeltävät toimet, ennalta ehkäisevät toimet! Siihen eivät riitä poliisivoimat, ja siksi me odotamme myös Euroopan siviilirauhanturvajoukkojen rahoitusta, kuten parlamentti vaati päätöslauselmassaan vuonna 1999, ja pyydämme korkea edustaja Solanaa ajamaan voimakkaammin näitä asioita.

Marset Campos
Arvoisa puhemies, ensinnäkin haluan onnitella esittelijä Newton Dunnia hänen mietinnöstään ja siitä, miten vaivattomasti valiokunta on ottanut vastaan kaikenlaisia ehdotuksia. Komission aloite on mielestämme tärkeä. Kuitenkin on mainittava, että GUE/NGL-ryhmässämme, vaikka tästä aiheesta ei olekaan olemassa vain yhtä näkökantaa mikä on ymmärrettävää suurin osa kannattaa tätä nopean toiminnan välinettä. Olemme sitä mieltä, että se on tärkeää ja että sen on oltava osa Euroopan yhteisön politiikkoja ja että konfliktien ehkäisylle on annettava enemmän painoa tapana, jolla unioni voi edistää rauhaa.
Tästä syystä olisimme halunneet enemmän määrärahoja ja koordinointia sovellettavien eri ohjelmien tehokkuuden parantamiseksi sekä enemmän yhteisvastuullisuutta äärimmäisiin ja toisinaan ikävä kyllä välttämättömiin sotilastoimiin jouduttaessa, joita ei ehkä tarvita, jos aiemmat vaiheet hoidetaan hyvin.

Belder
Arvoisa puhemies, nopean toiminnan välineestä käyty keskustelu alkaa vähitellen polkea paikoillaan. Jäsenvaltiot eivät vieläkään ole yksimielisiä tämän mekanismin sisällöstä. Yksimielisyyteen ei kuulemma päästä aivan lähiaikoina, vaikka nopean toiminnan välineestä on erittäin vähäiset seuraukset jäsenvaltioiden antamalle rahoitukselle. Jäsenvaltioiden ei tarvitse korottaa omia osuuksiaan unionin ulkoiseen apuun liittyville politiikoille vaan ainoastaan hyväksyä siirtymisen helpottaminen nykyisen kapasiteetin sisällä. Hankalista neuvotteluista on käynyt taas kerran ilmi, että unionin ulkoiseen apuun liittyville politiikoille asetetut korkeat tavoitteet kariutuvat käytännössä jäsenvaltioiden vankkaan asemaan.
Maantieteellisten rajoituksien poistaminen unionin ohjelmilta ei saa johtaa siihen, että unioni alkaa mielivaltaisesti puuttua asioihin eri puolilla maailmaa. Minua ilahduttaakin se, että ulkoasioiden valiokunnan mietinnössä tätä ehdotusta on onnistuttu konkretisoimaan. Tässä mekanismissa on korostetusti kyse yhteisön ohjelmien puitteissa tapahtuvista toimista. Mekanismista voi olla apua silloin, kun näiden ohjelmien toteutus vaarantuu kriisien seurauksena.
En kuitenkaan yhdy mietinnön johtopäätöksiin toisessa kohdassa. Haluan nimittäin säilyttää komission ehdottaman kriisikomitean, toisin kuin esittelijä. Sillä tavalla varmistamme sen, että jäsenvaltioista löytyy riittävästi tukea toimiin ryhtymistä varten. Sen lisäksi varmistamme myös unionin ja jäsenvaltioiden toimien tarvittavan johdonmukaisuuden. Se ei ole lainkaan vähäpätöinen seikka kaiken sen arvostelun jälkeen, jota unionin ulkoiset toimet ovat saaneet osakseen viime vuosina.
Minua epäilyttävät myös mietinnön perusteluissa tehdyt ehdotukset tämän asetuksen oikeusperustan muuttamiseksi. 308 artikla on ainoa artikla, jonka varaan tämä ehdotus voidaan perustaa. Sen lisäksi kysyn, edistääkö 179 artiklan lisääminen tämän mekanismin nopeutta. Parlamentin yhteispäätösmenettely vaikuttaa minusta tarpeettoman hitaalta työskentelyltä. Sitä vastoin meidän pitää kyllä jälkikäteen voida asettaa komissio vastuuseen mekanismin käyttämisestä.

Sichrovsky
Arvoisa puhemies, ehdotus neuvoston asetukseksi nopean toiminnan välineen perustamisesta kuuluu niihin ehdotuksiin, joiden tarkoitus on aivan hyvä mutta jonka toteutus saattaa kompastua byrokraattisiin esteisiin ja kiistoihin valtuuksista ja vaikutuksesta. Euroopan unionin rooli nopeassa toiminnassa ja konfliktien ratkaisemisessa on ollut vähäinen. Syynä ei näytä olevan henkilöstön tai rahoituksen puute. Kyse on pikemminkin hallinnosta, erilaisten ajatusten ja toimien suunnittelusta ja koordinaatiosta. Unionin tätä aluetta koskevaa tahdonilmaisua, jonka mukaan se aikoo olla aikaisempaa aktiivisempi konfliktien ratkaisemisessa ja väliintulossa kriiseihin, on kuitenkin pidettävä tärkeänä askeleena oikeaan suuntaan. Tähän asti EU on pyrkinyt parantamaan kriisien koettelemien alueiden tilannetta pääasiassa rahoituksen avulla ja on tehnyt osittain hienoa työtä. Raha ei kuitenkaan korvaa aina poliittista tahtoa ja poliittista vaikutusta. Mikäli EU haluaa olla tulevaisuudessa tärkeä vaikuttaja, sen pitää osoittaa poliittista tahtoa puuttua asioihin sopivin välinein.
Olen täällä vain pienen valtion edustajana, mutta voin vakuuttaa teille, että juuri Itävallalla on pitkän puolueettomuuden ja sitoutumattomuuden perinteen ansiosta laaja kokemus poliittisessa sovittelussa ja väliintulossa kriiseihin ja että konfliktien osapuolet myös vastaavasti hyväksyvät sen. Siksi juuri se on kenties alue, jolla pienten valtioiden kokemukset pitäisi ottaa EU:ssa enemmän huomioon. Kyse ei ole niinkään valtavista määrärahoista ja laajoista järjestelyistä, vaan nopeassa toiminnassa ja konfliktien sovitteluyrityksissä on useimmiten kyse luottamuksesta, jota vastapuolet osoittavat sovittelutarjoukselle. Juuri siinä EU on tähän asti epäonnistunut.
Ongelmamme on imagomme maailman monien kriisipesäkkeiden konfliktien osapuolten silmissä. Sitä ei hoideta uusin osastoin ja rahoitussuunnitelmin. Näin ollen meiltä puuttuu vielä nimenomaan vakaa aikomus ottaa kansainvälisesti entistä suurempi vastuu sovitteluista ja väliintuloista kriiseihin.

Van Orden
Arvoisa puhemies, toivon saavani komission jäsenen huomion, hänhän puhuu juuri jäsen Brokin kanssa. Koko parlamentti on vaatinut komissiota ottamaan käyttöön nykyisiä tehokkaampia varainhoito- ja hallintomenettelyjä, niin että komissio voisi nopeasti antaa ulkoista apua ja toteuttaa ohjelmiaan, kuten miinanraivausta, kriisin aikana ja ihmishenkien ollessa vaarassa. Meidän käsittääksemme tämä oli taustamotiivina komission jäsen Pattenin ehdotukselle nopean toiminnan välineestä. Toivon, että asia on näin, ja pyydän komission jäsentä vahvistamaan asian.
Valitettavasti termiä "nopean toiminnan väline" on käytetty asiasta, joka kaikesta huolimatta on menettelyyn liittyvä asia, rahataloudellinen hallintaväline. Se sekoitetaan helposti termiin "nopean toiminnan joukot". Nämä termit ovat menneet sekaisin joukkotiedotusvälineissä ja jopa parlamentin omissa istuntouutisissa tällä viikolla. Ehkäpä komissio voisi selvyyden vuoksi ja sekaannusten välttämiseksi muuttaa termin vaikkapa "kiireellisen rahoituksen välineeksi".
Tuemme periaatetta sellaisena, kuin olen sen kuvannut, mutta siihen näyttää vaivihkaa päässeen pari valitettavaa elementtiä. Väline mainitaan ensiksikin yhteisen turvallisuus- ja puolustuspolitiikan yhteydessä sen sijasta, että se esitettäisiin YUTP:n ja komission omien ensimmäisen pilarin ulkoisten toimien yhteydessä. Olemme nyt moneen kertaan ilmaisseet huolemme EU:n sekaantumisesta sotilaallisiin asioihin, eivätkä Nizzan tapahtumat ole mitenkään vähentäneet varauksiamme. Tämä on erillinen asia. Komission rahataloudellista välinettä ei pidä sekoittaa näihin puolustusasioihin.
Toiseksi ehdotuksessa on poliittisen korrektiuden sävy. Olen esimerkiksi hämmentynyt siitä ajatuksesta, että sukupuoleen perustuvan syrjinnän vastainen taistelu kuuluu kriisienhallintakategoriaan ja että se voi laukaista nopean toiminnan välineen.
Kolmanneksi meille edellistä tärkeämpi asia: esittelijä Newton Dunn on käyttänyt tilaisuutta hyväkseen ja esitellyt tarkistuksen, joka koskee yhtä hänen lempiaiheistaan eli yleisten eurooppalaisten turvallisuusjoukkojen perustamista, toisin sanoen eurooppalaisen santarmiston tai aseistetun poliisin perustamista. Tämä on suurin syy, miksi emme voi hyväksyä tätä mietintöä.
Emme halua eurooppalaista armeijaa emmekä taatusti halua eurooppalaisia poliisivoimia. Haluamme komission antavan ulkoista apua nykyistä tehokkaammin, ja pidämme myönteisinä siihen tähtääviä toimia.

Carrilho
Arvoisa puhemies, Euroopan parlamentti on aina kannattanut Euroopan unionin ei-sotilaalliseen väliintuloon liittyvien voimavarojen lisäämistä. Olemme sen takia iloisia neuvoston ehdotuksesta ja tuemme kollegamme Newton Dunnin mietintöä, jossa esitetään luonnosta täydentäviä ehdotuksia. Nyt on tietysti kyse ensimmäiseen pilariin kuuluvista kysymyksistä. On kuitenkin tunnettua, että toisen pilarin puitteissa perustetaan sotilaallista nopean toiminnan välinettä, jonka avulla suoritetaan Petersbergin tehtävien kaltaisia toimia. Näitä tehtäviä on suunniteltu toteutettavaksi kolmansissa maissa, joissa pitäisi käyttää myös ei-sotilaallista nopean toiminnan välinettä. Mutta kuinka? Millaisissa tapauksissa? Miten tämä suhde järjestellään? Miten koordinaatio toimii? Uskon siis, että olisi ollut hyödyllistä käsitellä myös tätä näkökohtaa asiakirjassa. Parlamentin jäsenenä haluaisin lisäksi kaataa joitakin eri toimivalta-alueiden välisiä raja-aitoja, jotta Euroopan unionissa voitaisiin tehdä paremmin yhteistyötä.

Titford
Arvoisa puhemies, puolueessani tunnustetaan täysin, kuinka tärkeää kehittyneiden maiden on saada käyttöön resursseja kansainvälisiä kriisejä varten ja kuinka tärkeää on nopea ja tehokas reaktio. Tässä yhteydessä komission ehdotus näyttää houkuttelevalta, koska se tarjoaa mekanismeja kriisitilanteita varten.
Uskomme kuitenkin, että jotta reaktiomme olisivat sekä nopeita että tehokkaita, ne pitää suunnitella, rahoittaa ja suorittaa todella kansainvälisessä mittakaavassa käyttäen hyväksi koko vapaan maailman resursseja ja kapasiteetteja, myös Yhdysvaltojen teknistä huippuosaamista ja hyvää tahtoa.
Mekanismit tämän varmistamiseksi ovat jo olemassa Yhdistyneiden Kansakuntien ja sen lukuisien elinten muodossa. Vaikka nämä elimet eivät olekaan täydellisiä ja vaikka niissä on paljon parantamisen varaa, ne ovat olleet hyödyllisiä ja ovat lieventäneet kärsimystä. Tulevaisuudessa paras tapa varmistua siitä, että resursseja käytetään viisaasti ja tehokkaasti, on jatkaa työskentelyä näiden elinten kautta. Komission ehdotus on vain pyörän keksimistä uudelleen, Euroopan unionin poliittisen kunnianhimon pitämistä kärsivien ihmisten tarpeita tärkeämpänä.
Kriisissä olevat ihmiset tarvitsevat eurooppalaisten nopean toiminnan välinettä yhtä paljon kuin kala tarvitsee polkupyörää. Meidän on hylättävä nämä suurisuuntaiset suunnitelmat ja tuettava ja kehitettävä olemassa olevia virastoja, joilla on parempi ansioluettelo kuin EU:lla tulee koskaan olemaan.

Hume
Arvoisa puhemies, tästä asiasta käytävässä keskustelussa pidän erittäin myönteisenä tänään näkemääni Ruotsin ulkoministeriön tekemää ehdotusta tavoitehakuiseksi toimintasuunnitelmaksi konfliktien ehkäisyä varten, koska meidän Euroopan unionissa on lähetettävä konfliktialueille rauhanfilosofiaa eikä pelkästään armeijoita, kuten olen sanonut aiemminkin.
Euroopan unioni on maailmanhistorian paras esimerkki konfliktien ratkaisusta, minkä usein unohdamme. Tarkastelkaamme vaikka viime vuosisataa: sen ensimmäistä puoliskoa leimasi suurin konflikti, jonka maailma on koskaan nähnyt, eli kaksi maailmansotaa, joissa kuoli miljoonia ihmisiä. Kuka kuitenkaan olisi arvannut, että tuon vuosisadan loppupuoliskolla nuo samat kansat yhdistyisivät Euroopan unionissa.
Kuten tiedän omasta kokemuksestani, Euroopan unionin ydinperiaatteilla voidaan ratkaista konflikteja kaikkialla, missä näitä periaatteita sovelletaan. Eikö siksi ehdotus siitä, että Euroopan unionilla olisi osasto juuri tätä varten, olisi teidänkin mielestänne erittäin myönteinen ja järkevä? Toisin sanoen komissiolla pitäisi olla osasto rauhaa ja sovittelua varten sekä rauhaa ja sovittelua hoitava komission jäsen, joka kävisi etukäteen konfliktialueilla ja soveltaisi siellä konfliktin ratkaisun periaatteita, erityisesti Euroopan unionin ydinperiaatteita.

Howitt
Arvoisa puhemies, olen pahoillani kuullessani omalta Ison-Britannian alueeltani tulevien jäsenten sanovan tässä keskustelussa, että he aikovat vastustaa tätä mietintöä. Olen iloinen voidessani tukea nopean toiminnan välinettä ja teen niin parlamentin kehitys- ja yhteistyövaliokunnan jäsenenä.
Nyt tällä viikolla, kun 600 ihmistä makaa kuolleena El Salvadorin maanjäristyksen jälkeen, Euroopan unionin on pystyttävä toimimaan nopeammin kuin silloin, kun tällä samalla alueella riehui Mitch-hurrikaani vuonna 1998. Pyydän komission jäsen Pattenia loppupuheenvuorossaan ensiksikin vakuuttamaan meidät siitä, että tätä välinettä käytetään reagoimiseen kaikkialla maailmassa esiintyviin kriiseihin EU:n kehitystavoitteiden tukemiseksi eikä pelkästään Euroopan omalla takapihalla.
Toiseksi, voisiko hän kertoa meille, kuinka hän voi antaa tällaisen lupauksen, kun komissio ehdottaa vuodesta toiseen Keski- ja Itä-Euroopan maiden ja entisen Jugoslavian alueen toiminnan rahoittamista kehitysmaiden hyödyksi tarkoitettujen budjettikohtien kustannuksella.
Kolmanneksi, ottaako hän tehtäväkseen yksityiskohtaisen toiminnallisen suhteen edistämisen nopean toiminnan välineen ja ECHOn rahoittamisen välillä, ja voisiko hän selittää, miksei hän ole samalla esittänyt ehdotuksia humanitaarisen avun nopeuttamisesta osana uudistusohjelmaa, jota hän tietää meidän tukevan.
Lopuksi, voiko hän kertoa meille, onko hän samaa mieltä siitä, että kehitys on paras konfliktien ehkäisymuoto, ja sitoutua EU:n kehitysohjelman laajentamiseen, jotta tulevina vuosina ei olisi tarvetta puuttua kriiseihin?

Patten
. (EN) Arvoisa puhemies, olen iloinen voidessani puhua jäsen Newton Dunnin nopean toiminnan välinettä koskevasta erinomaisesta mietinnöstä. Hän on ystäväni ja kollegani. Olimme ennen itse asiassa heimoveljiä, kunnes hän lähti pois reservaatista, toivottavasti väliaikaisesti. En ole kuitenkaan ollenkaan hämmästynyt siitä, että tämä on näin erinomainen mietintö, koska tunnen tekijän.
Nopean toiminnan väline, kuten sitä mietinnössä kutsutaan, on nyt tietenkin nimeltään nopean toiminnan mekanismi, jotta vältettäisiin kaikki mahdolliset sekaannukset nopean toiminnan joukkoihin, joista en ole ollenkaan vastuussa. Toistan tämän niitä parhaiten tuntemani maan tietyn lehdistön osan lukijoita varten. Sanoisin vielä The Daily Telegraph -lehden yleisönosastoa varten, että tämä on pikemminkin negatiivinen "ei" kuin myönteinen "ei".
Minun on sanottava, että todellakin kuuntelin ystäväni Van Ordenin puhetta. Se oli minusta hyvä esimerkki pikkuasioihin takertumisesta. Hänen tärkein vastalauseensa koski käsittääkseni tarkistusta 9, jota vastustamme, kuten myöhemmin totean. Jos kuitenkin on jotain epäselvyyttä niiden asioiden luonteesta, jota yritämme tehdä, minun on sanottava, että se johtuu osittain siitä, mitä jotkut tämän jäsenen kanssa samaa mieltä olevista henkilöistä sanoivat näistä ehdotuksista.
Jos konservatiivit, kuten kunnianarvoisa ystäväni, eivät hyväksy tätä, minun on esitettävä kysymys, joka ei ole pelkästään retorinen: mitä hittoa he sitten koskaan hyväksyvät? Silloin kun olin sen puolueen puheenjohtaja, jonka jäsen hän on, me itse asiassa uskoimme rahallisen avun antamisen nopeuttamiseen. Me todellakin uskoimme siihen, että byrokratiaa voi yrittää vähentää. Ihmettelen siis, mihin hittoon kunnianarvoisa ystäväni ja hänen kollegansa itse asiassa nykyään uskovat. Uskon, että kannattaisi etsiä tällaista tärkeää asiaa koskevaa tietoa muualtakin kuin The Daily Telegraph -lehden yleisön osastosta.
Nyt vastaan siitä, että komissio varmasti pystyy reagoimaan välittömästi ja tehokkaasti kriisitilanteessa yksin tai Euroopan unionin koko kriisitoiminnan osana, myös niissäkin kriisitilanteissa, joissa Euroopan unionin nopean toiminnan joukot ovat mukana. Viime vuosien tuoma opetus on ollut erittäin selvä. Kriiseihin reagoimiseen liittyy usein monien erilaisten työkalujen ja joskus asevoimien käyttö. Usein se sisältää politiikkoja ja ohjelmia, joista komissio on vastuussa, tai siihen liittyy näkökohtia kauppapolitiikasta humanitaariseen apuun, vaalitarkkailijoiden tarjoamisesta paikan päällä tapahtuvaan avustamiseen tullitehtävineen, rajavalvontoineen sekä riippumattomien joukkotiedotusvälineiden avustamiseen ja niin edelleen.
Liian usein menneisyydessä, esimerkiksi Balkanilla, emme ole kerta kaikkiaan pystyneet reagoimaan niin tehokkaasti tai oikea-aikaisesti kuin todellisen maailman tapahtumat vaativat. Tai meidän on ollut Brysselissä pakko tarpoa menettelytapojen tervassa, johon on jäänyt kiinni monia virkamiehiä, joiden olisi pitänyt saada työ tehdyksi kentällä. Tämä oli valitettavasti vaikutelmani, kun aloitin tässä tehtävässä. Yritämme korjata nämä puutteet. Todelliset tapahtumat paljastavat heikkoudet, eivätkä teoreettiset mallit.
Sen jälkeen kun tulin komission jäseneksi, olen kiinnittänyt paljon huomiota toiminnan parantamiseen paikan päällä. Uskon, että olemme alkaneet edistyä, kuten vastineemme Serbian äskeisiin tapahtumiin on uskoakseni osoittanut. Siellä komissio oli sille aivan liian harvinaisessa tilanteessa, jossa paikallisen hallinnon edustajat ja muut avunantajat kehuivat sitä toiminnan nopeudesta. Tämä on kuitenkin liian harvinaista, ja avun saaminen nopeasti sinne, missä sitä tarvitaan, vaatii edelleen virkamiehiltä suuria ponnistuksia, jotta he pääsisivät läpi byrokratian viidakon.
Olemme tämän velkaa virkamiehille ja niille, jotka yrittävät auttaa heitä varustautumaan, jotta he voisivat tehdä työn kunnolla. Nopean toiminnan mekanismia koskevassa ehdotuksessa on kyse juuri tästä. Aivan samalla tavalla ne laajemmat uudistukset, joita olemme ottamassa käyttöön ulkoisen avun ohjelmissamme kaikkialla maailmassa, on tarkoitettu varmistamaan, että Euroopan unionin avustusohjelmat alkavat ansaita ja saada kunniaa erinomaisuudestaan. Nopean reaktion mekanismi mahdollistaa sen, että pystymme aktivoimaan ja maksamaan yhteisön varoja erittäin nopeasti kriisitilanteissa tai aluillaan olevissa kriisitilanteissa. Neuvostossa keskusteltavana oleva asetusluonnos kuvastaa parlamentin jättämiä tarkistuksia. Haluamme varmistaa mahdollisimman suuren maantieteellisen ja byrokraattisen jouston, luopumisen monimutkaisista komitologiasäännöistä ja haluamme tarjota tietoa mieluummin suoraan neuvostolle ja Euroopan parlamentille ja yksinkertaistaa päätöksentekomenettelyä mahdollisimman paljon.
Tavoitteena on, että nopean reaktion mekanismi aktivoidaan, jotta voidaan selviytyä rajallisesta ajasta kriisin alussa, kun odotetaan säännönmukaisen yhteisön ohjelman mukaan tuloa, olipa se sitten Cards- tai Tacis-ohjelma tai jokin muu. Mekanismin mukainen toiminta rajataan ajan ja rahamäärän mukaan 12 miljoonaan euroon.
Vastaan pariin keskustelussa esiin tulleeseen kohtaan, ennen kuin keskityn tarkistuksiin.
Sekä jäsen Newton Dunn että jäsen Wiersma - joka puhui vähän Newton Dunnin jälkeen - ehdottivat, että antaisin esimerkkejä tapauksista, joissa nopean toiminnan mekanismi olisi hyödyllinen. Kun aloitin komission jäsenenä, yksi ensimmäisistä ongelmista, joihin minun oli puututtava, oli selvittää, kuinka voidaan toimittaa nopeasti öljyä Serbian demokraattisesti hallinnoiduille alueille. Hallinnollista luovuutta kyllä koeteltiin, ennen kuin se saatiin tehtyä. Onnistuimme todellakin siinä tavalla, joka on uskoakseni tyydyttänyt tilintarkastustuomioistuinta ja jolla apu on saatu noihin kuntiin erittäin nopeasti. Suuresti ihailemani Norja oli ainoa muu maa, ainoa muu avunantaja, joka käytännössä oli myös mukana niiden asioiden mutkikkuuden vuoksi, joihin olimme puuttumassa, mutta se oli vaikea työ, ja se olisi ollut helpompi, jos meillä olisi ollut tämä mekanismi käytössä sitä tehtäessä.
Minulta kysyttiin konfliktien estämisestä ja olen todellakin tästä aivan samaa mieltä kuin jäsen Hume, jota voinen sanoa jopa ystäväkseni, vaikka emme olekaan saman puolueen jäseniä. Jäsen Hume tietää konfliktein torjunnasta enemmän kuin muut meistä yhteensä. Tärkeä asia konfliktin estämisessä on se, että sen pitää olla nopeaa ja tehokasta, ja toistan sanan "nopeaa".
Jäsen Howitt haastoi minut sanomaan, uskonko että kehitysapu on paras tapa estää konflikteja. Tietenkin uskon. Järkevästi käytettynä kehitysapu yhdessä anteliaan ja järkevän asenteen kanssa maiden välisiin kauppasuhteisiin on kirkkaasti paras keino selvitä konflikteista. Tämä on näkökohta, jonka Martin Wolf toi ansiokkaasti esiin muutama päivä sitten erinomaisessa artikkelissaan The Financial Times -lehdessä. Artikkelissa koottiin yhteen lukuisien Afrikan ja muiden yhteisöjen konflikteja koskevien akateemisten tutkimusten tulokset. Olen siis tietenkin samaa mieltä tästä asiasta, mutta komissio esittää ensi tai seuraavassa kuussa konfliktin ehkäisyä koskevan tiedonannon, jossa pyrimme yhdistämään joitakin niistä luovista ideoista, joita parhaillaan kehitellään sekä komissiossa että muualla konfliktien estämistä varten. Konfliktien estäminen on yhä useammin ulko- ja turvallisuusministerien asialistan pääasia, koska meidän on tultava toimeen globalisoitumisen pimeän puolen kanssa.
Haluan vielä ottaa esiin yhden näkökannan, joka liittyy avun tarjoamiseen, konfliktien estämiseen tarkoitettujen resurssien tarjoamiseen. Kyse ei ole siitä, että komissio ryöstää varoja yhdestä talousarviosta saadakseen varoja muualle. Komissiolla on vain ne rahat, jotka budjettivallan käyttäjät eli parlamentti ja neuvosto myöntävät. Kantani, jonka aion toistaa taas kerran yleisten asioiden neuvostossa ensi maanantaina, on se, että komissio on aivan liian kauan sallinut muiden päästä pälkähästä asettamatta asioita tärkeysjärjestykseen, ja se on saanut osakseen kaiken poliittisen halveksunnan, koska se on itse määrittänyt prioriteettinsa. Mielestäni meidän on saatava parlamentti ja ministerit paremmin mukaan keskustelemaan poliittisten ja kehitykseen liittyvien periaatteidemme välisestä suhteesta ja ulkoisista menoistamme kaikkialla maailmassa, koska jos meillä on vain rajallinen määrä rahaa käytettävänämme, kuten meillä on nähtävissä olevassa tulevaisuudessa, niin kauan kuin on olemassa valtiovarainministereitä, meidän on aina tehtävä vaikeita valintoja prioriteettien välillä, eivätkä kaikki aina pidä kaikista valinnoista.
Olen kuitenkin samaa mieltä siitä, mitä jäsen sanoi kehitysavusta, ja hänen näkökannastaan, että se olisi ensisijaisesti suunnattava köyhyyden lieventämiseen.
Nyt siirryn käsittelemään parlamentin jättämiä tarkistuksia. Komissio voi hyväksyä 38 esitetystä tarkistuksesta 34, joko sellaisena kuin ne ovat tai pienin muutoksin. Tästä näemme, kuinka lähellä toisiamme olemme tässä asiassa.
Meillä on vaikeuksia neljän tarkistuksen kanssa. Ensiksikin tarkistus 9: ensimmäisessä osassa puhutaan tarpeesta tukea nopean toiminnan välinettä määrittämällä siviilitoiminnan tavoitteet. Olemme tyytyväisiä tuohon näkökantaan, mutta emme voi hyväksyä tarkistuksen toisessa osassa ehdotettuja yleisiä eurooppalaisia turvallisuusjoukkoja, jotka ovat selvästi komission vallan ulkopuolella. Toivottavasti jäsen Van Orden huomasi tämän, ja voin poistaa edes tämän painajaisen.
Tarkistuksessa 14 lisätään mekanismia ja sen budjettivarausta varten kehitetyn budjettikohdan taustalla olevia rahoitusnäkymiä koskeva uusi johdanto-osan kappale. Tämä tarkistus tuntuu olevan peräisin aiemmasta koko mekanismia koskevasta väärinkäsityksestä, jonka myöhemmät keskustelut Euroopan parlamentissa ovat selvittäneet. Nyt on erittäin selvää, että kyseeseen eivät tule toiminnan tai varojen siirtäminen pois YUTP:stä tai tuon pilarin lisävarojen kaappaaminen yhteisön kehykseen. Mekanismi on kokonaan yhteisön väline, ja niin on sen talousarvion alkuperäkin.
Emme voi hyväksyä tarkistusta 28, koska yhteisö ei ole budjettivallan käyttäjä. Ainoastaan budjettivallan käyttäjä on oikeutettu määrittämään talousarvion vuosittaiset varaukset.
Lopuksi komissio ei itse olisi vastustanut tarkistusta 29, mutta olemme kompromissina hyväksyneet neuvoston esittämän vaatimuksen rajoittaa toimien kestoa, kun otetaan huomioon muilta osin saavutettu merkittävä jousto.
Nämä eivät varmaan myöskään jäsenten mielestä ole perustavia erimielisyyksiä. Tämä johtuu siitä, että periaatteessa meillä on samat tavoitteet: suorituskykymme merkittävä parantaminen, kriiseihin reagoimisen parantaminen. Toistan: tästä tässä mekanismissa on kyse. Pidän erittäin myönteisenä sitä tukea, jota tähän mennessä olen saanut jäsenten selvältä enemmistöltä. Toivon todellakin, että jäsenet pitävät sitä myötätuulessa tällä viikolla, koska haluan saada sen toimintaan mahdollisimman pian, kuten tekin.
Tässä on kyseessä Euroopan unionin uskottavuus ja tehokkuus kaikkialla maailmassa. Toistan, että jos jäsenet eivät tue tätä, niin vain Luoja tietää, mikä heidän mielestään on Euroopan unionin tarkoitus.

Korea
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana suulliset kysymykset:
B5-056/2000, Brok, ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan puolesta neuvostolle Korean demokraattisesta kansantasavallasta;
B5-0825/2000, Brok, ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan puolesta komissiolle Korean demokraattisesta kansantasavallasta.

Brok
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, sallikaa minun sanoa muutama sana ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan esittämästä suullisesta kysymyksestä, erityisesti niiden tietojen tähden, joita kollega Santer ja muut saivat Pohjois-Korean matkallaan. Tarkoitan sitä, että Euroopan unionin on kehitettävä rooliaan siellä ja että politiikkamme ei voi rajoittua vain KEDO-ohjelman tukemiseen. On todella valitettavaa, että nyt jo kahdeksan jäsenvaltion Pohjois-Koreaan luomien diplomaattisten suhteiden solmimisessa ei ole saatu aikaan koordinoitua menettelyä.
Mennyt vuosi oli erittäin mielenkiintoinen Korean niemimaalla, varsinkin Pohjois- ja Etelä-Korean lähentymispolitiikan ja sen mahdollistamien perhevierailujen ansiosta. Meidän on kuitenkin ymmärrettävä, että alue on edelleen erittäin tärkeä mahdollinen kriisialue. Toisaalta nyt on syntynyt poliittinen tilaisuus kestävän rauhansopimuksen aikaansaamiseen. Siksi on välttämätöntä, että Euroopan unioni kansainvälisenä toimijana moninapaisessa maailmassa edistää tätä kehitystä.
Meidän on tuettava politiikkaa, joka mahdollistaa demokratian ja ihmisoikeudet Pohjois-Koreassa ja auttaa näin merkittävästi Koreoiden välisen keskinäisen ymmärryksen lisääntymistä: se on johtanut presidenttien tapaamisen jälkeen siihen, että nyt puhutaan ensimmäistä kertaa taas maan yhtenäisyydestä.
Tällaiseen politiikkaan pitää liittyä myös mahdollisuus saada tarkempaa tietoa Pohjois-Korean ravintotilanteesta ja terveydenhoitojärjestelmästä sekä siitä, kuinka sopivat avustustoimet voidaan liittää poliittiseen suunnitelmaan, jotta tilanne parantuisi ja saataisiin mahdollisesti aikaan tarvittava kehitys, joka edistäisi tämän alueen rauhoittumista. Tämän alueen rauhoittuminen on nimittäin tärkeää maailmanlaajuisestikin. Pohjois-Korea on tärkeä aseiden toimittaja maailmassa ja voisi nykyaikaisten joukkotuhoaseiden ja kantorakettien kehittyessä hyvinkin muuttua suureksi vaaraksi Aasian mantereen muille osille ja muullekin maailmalle.
Arvoisa puhemies, minusta meidän on saatava aikaan parannuksia tällaisilla aloilla, jotta aseiden leviäminen saataisiin estettyä ja maailman vakautta edistettyä.
Toivon, että tuette päätöslauselmaesitystämme ja että neuvosto ja komissio ryhtyvät Euroopan parlamentin kanssa koordinoituun yhteistyöhön, jotta oman etummekin vuoksi edistäisimme kehitystä siellä!

Danielsson
. (SV) Arvoisa puhemies, hyvät jäsenet, viime vuonna 25.- 27. marraskuuta Pjongjangissa pidetyssä, poliittisen vuoropuhelun osana järjestetyssä kokouksessa EU:n parlamentaarinen troikka korosti tärkeimpiä osia Korean demokraattista kansantasavaltaa koskevista Euroopan unionin toimintalinjoista - toimintalinjoista, jotka neuvosto hyväksyi 9. lokakuuta ja 20. marraskuuta pitämissään kokouksissa.
Sallikaa minun vain lyhyesti mainita kolme tärkeintä näistä toimintalinjoista. Ensiksi kyse on unionin tuesta työlle, jonka tarkoituksena on saavuttaa kestävä rauha kahden Korean valtion välille. Toiseksi kyse on siitä, miten tärkeää on, että Korean demokraattinen kansantasavalta suhtautuu vastuullisesti ydinaseiden ja ballististen ohjusten leviämisen estämiseen sekä lopettaa ohjusten viennin. Kolmanneksi kyse on YK:n ihmisoikeussopimuksen kunnioittamisesta.
Kun kyse on diplomaattisten suhteiden luomisesta Korean kansantasavaltaan, neuvosto pääsi viime vuonna 20. marraskuuta yhteisymmärrykseen siitä, että asiasta kiinnostuneet osapuolet neuvottelevat keskenään ja tiedottavat neuvostolle niiden keskustelujen tuloksista, joita ne ovat käyneet Pjongjangin kanssa.
Neuvosto on useampaan kertaan pyytänyt, että Korean demokraattinen kansantasavalta noudattaisi täysin ydinsulkusopimuksen mukaisia velvoitteitaan ja lopettaisi kaiken ohjusten ja ohjusteknologian tuotannon, testaamisen ja viennin. Unioni on myös kehottanut demokraattista kansantasavaltaa allekirjoittamaan ja ratifioimaan täydellistä ydinkoekieltoa koskevan sopimuksen. Lisäksi unioni on ilmoittanut Korean demokraattiselle kansantasavallalle, että se odottaa konkreettisia toimia näissä kysymyksissä.
Kaikissa yhteyksissään Korean demokraattiseen kansantasavaltaan unioni on korostanut, että se on hyvin huolestunut maassa esiintyvistä vakavista ihmisoikeusrikkomuksista, poliittisten vankien lukumäärästä, kansallisen lainsäädännön puuttumisesta ja siitä, että Korean viranomaiset kieltäytyvät tekemästä yhteistyötä kansainvälisten ihmisoikeuksien säilyttämistä tukevien toimintatapojen mukaan. Näitä kysymyksiä koskevia parannuksia on vaadittu.
Aiomme jatkossakin korostaa näiden kysymysten tärkeyttä. Unioni pitää myönteisenä demokraattisen kansantasavallan päätöstä jatkaa vuoden 2000 aikana tekemäänsä YK:n kansalais- ja poliittisia oikeuksia koskevan yleissopimuksen mukaista raportointiaan, ja se toivoo, että maa voisi nyt aloittaa hyödyllisen ja rakentavan vuoropuhelun YK:n ihmisoikeustoimikunnan kanssa oman kertomuksensa pohjalta.
Toimista puheen ollen neuvosto on kehottanut komissiota ryhtymään käsittelemään kysymystä niistä teknisistä tukitoimista, joihin keskeiset sektorit voivat ryhtyä. Neuvosto ja komissio tutkivat pikimmiten, millaiset toimet ovat mahdollisia, jotta Euroopan markkinat voitaisiin avata Pohjois-Korean tuotteille. Toteuttamiskelpoisuutta koskevat tutkimukset toteutetaan keskeisimpinä pidetyillä alueilla. Euroopan unioni pyrkii laajentamaan poliittisia neuvotteluja Korean tasavallan kanssa, jonka ponnisteluja molempien Koreoiden lähentämiseksi toisiinsa unioni tukee täysin. Kyse on myös yhteistoiminta-alueiden päättämisestä, muun muassa silloin, kun kyse on Korean demokraattiselle kansantasavallalle myönnettävästä teknisestä tuesta ja sen kanssa tehtävästä taloudellisesta yhteistyöstä.

Patten
. (EN) Arvoisa puhemies, pidän erittäin myönteisenä tilaisuutta sanoa muutaman sanan tästä erittäin tärkeästä asiasta. Korean niemimaan äskeiset tapahtumat ovat kaikkien eurooppalaisten mielestä erittäin mielenkiintoisia, mutta huolestuttavia, ja me osallistumme sovinnon edistämiseen Korean niemimaalla, ikään kuin autamme Pohjois-Korean hallituksen ja yhteiskunnan sisään pakkasesta. Nämä ponnistukset heijastavat sitä, kuinka suuri Euroopan osuus on maailmanlaajuisesti, ja ne vastaavat tietyllä tavalla Japanin osuutta Balkanilla, kun se on auttanut vakauden tukemisessa. Meillä on muita vastaavia vastuita muilla mantereilla.
Euroopan unionin äskeisiä Korean niemimaan tapahtumia koskevasta lähestymistavasta sovittiin yleisten asioiden neuvostossa 9. lokakuuta ja 20. marraskuuta viime vuonna. Kuten olen sanonut, tällä lähestymistavalla tähdätään Korean välisen sovitteluprosessin tukemiseen, jotta saataisiin aikaan rauha ja vakaus Korean niemimaalle. Komissio ottaa tämän lähestymistavan toimintansa perustaksi ja jatkaa apuaan Pohjois-Korealle ja harkitsee myös sen lisäämistä. Apu on viime vuosina ollut yhteensä noin 275 miljoonaa euroa, mukaan lukien avustus Korean niemimaan energiankehitysjärjestölle (Korean Peninsula Energy Development Organisation).
Kaikkia lisäyksiä on kuitenkin verrattava Pohjois-Korean edistyksen merkkeihin alueilla, jotka huolestuttavat eniten komission jäseniä, ja tiedän, että myös parlamentin jäseniä. Esimerkiksi ihmisoikeuksien kunnioittaminen; asesulkuasiat; väestön mahdollisuus saada ulkoista apua; kansalaisjärjestöjen paremmat toimintamahdollisuudet - tämän asian otin puheeksi Pohjois-Korean ulkoministerin kanssa Bangkokissa viime kesänä - sekä Pohjois-Korean talouden avaaminen ja sen välttämätön rakennemuutos.
Tämä lähestymistapa on esitetty Pohjois-Korean viranomaisille äskeisessä johtavien virkamiesten troikassa Pjongjangissa marraskuun lopussa. Ymmärtääkseni yksikköni pitävät parlamenttia tässä asiassa ajan tasalla. Parlamentti on osoittanut olevansa aktiivisesti kiinnostunut tästä asiasta jo pitkän aikaa.
Jatkamme humanitaarisen avun ja elintarvikeavun - noin 200 miljoonaa euroa vuodesta 1993 - toimittamista Pohjois-Korealle. Komissio on juuri hyväksynyt uuden elintarviketurvaohjelman vuodelle 2000, yhteensä 20 miljoonaa euroa. Minun on korostettava sitä, että olemme siirtyneet tavanomaisesta elintarvikeavusta rakenteelliseen elintarvikeapuun ja erityisesti tarjoamaan tuotantopanoksia ja teknistä apua maataloustuotannon parantamiseen. Vuonna 2000 hyväksyttyjen humanitaaristen projektien toteuttaminen jatkuu pitkälle tämän vuoden kesään asti.
Humanitaarisen avun - pääasiassa lääkkeiden, veden, hygienian ja talvivaatteiden - tarjoamisen on suunniteltu jatkuvan aikaisempaa valikoivammalta pohjalta, mutta sellaisella tasolla, joka on riittävä vastaamaan todellisiin humanitaarisiin tarpeisiin. Meillä on myös liikkumavaraa vastata kaikkeen Pohjois-Korean viranomaisten mahdolliseen edistykseen lisäämällä apua, jolla erityisesti parannetaan kaikkein haavoittuvimpien väestöryhmien osallistumista ja kansalaisjärjestöjen työolosuhteiden parantamista.
Lisäksi komissiossa harkitaan mahdollisia teknisen avun ja kaupan alan toimia, joita voitaisiin vähitellen laajentaa, jos Pohjois-Korea edistyy mainitsemillani alueilla. Ensimmäisenä askeleena näihin toimiin kuuluu yleinen 60 prosentin, tietyissä tuoteryhmissä 50 prosentin, korotus Pohjois-Korean tekstiilikiintiöön.
Asiantuntijaryhmä lähetetään piakkoin arvioimaan tarpeita ja määrittämään ne alueet, joilla voidaan aloittaa teknisiä koehankkeita. Niihin varmasti kuuluu ala, josta tiedän jäsen Fordin olleen kiinnostunut - eli koko Pohjois-Korean energiateollisuus, maan tulevaisuuden kannalta niin tärkeä kysymys.
Komissio harkitsee diplomaattisuhteiden oikea-aikaista solmimista tiiviissä koordinaatiossa jäsenvaltioiden kanssa.
Lopuksi Nobelin palkinnon voittaja presidentti Kim Dae Jung on ollut hänelle tyypillisesti selvästi kaukonäköinen niissä pyrkimyksissä, joita hän on tehnyt sovinnon edistämiseksi niemimaalla. Yhtä selvästi presidentti Kim Dae Jung on ollut erittäin realistinen siinä, mitä on mahdollista saada aikaan lyhyellä aikavälillä. En usko, että hänen vauhtia ja kehitystä koskevat vaatimuksensa ovat kohtuuttomia.
On tärkeää suunnata katse eteenpäin ja kulkea samaan suuntaan. Meidän pitää ottaa oppia presidentti Kim Dae Jungista, joka on yksi meidän aikamme suurista valtiomiehistä. Toivon, että hänen kannustuksellaan Euroopan unioni antaa edelleen panoksensa siihen, että Korean niemimaa, koko alue ja todellakin koko maailma saa nauttia rauhasta ja menestyksestä. Jos jatkamme Pohjois-Korean eristämistä tai jos Pohjois-Korea on myöhemminkin valmis olemaan eristyksissä, seuraukset ovat liian synkät ajateltaviksi.

Santer
Arvoisa puhemies, Pohjois-Koreaa koskevalla päätöslauselmalla, josta parlamentti valmistautuu äänestämään, on ensiarvoinen poliittinen merkitys. Euroopan parlamentti ei näin ainoastaan itse määrittele omaa suhtautumistaan Korean niemimaan pohjoiseen osaan, vaan uudet suuntaviivat tälle suhtautumiselle määritellään myös kaikkia unionin toimielimiä varten. Tilapäisen valtuuskunnan puheenjohtajana tämän valtuuskunnan Pohjois-Korean vierailun innoittamanahan päätöslauselma on laadittu haluaisin kertoa teille kolmesta perusluonteisesta seikasta.
Ensimmäinen koskee uuden aikakauden alkua kummankin Korean kahdenvälisissä suhteissa, mitä presidentti Kim Dae Jungin ns. "päivänpaiste" eli lähentymispolitiikka ilmentää. Hänhän teki ensimmäisen selvän eleen käydessään historiallisella vierailulla Pjongjangissa kesäkuussa 2000. Euroopan velvollisuutena on tukea koko Korean kansan sekä niemimaan poliittisten johtajien ponnisteluja, jotta saavutettaisiin vakaus ja kestävä rauha Koreassa. Juuri tätä taustaa vasten meidän on tarkasteltava Korean politiikkamme ja määriteltävä sen toteutuksen osatekijät.
Toiseksi sanoisin, että Korea on viimeinen muurin erottama kansakunta maailmassa. Saksan ja Jemenin jälkeen Koreankin tukevaisuudennäkymiin kuuluu tällä hetkellä yhteistyö sisäisen muurin murtamiseksi. Euroopan, jota kumpikin Korean valtio on pyytänyt mukaan määrittelemään uudelleen niemimaan taloudellisia ja poliittisia suhteita, on otettava tämä haaste vastaan ja johdatettava korealaiset yhdentymisen tielle pitkän ja ankaran kahtiajakautumisvaiheen jälkeen. Esimerkkinä voitaisiin tässä yhteydessä pitää Euroopan mallia rajoista vapaan alueen asteittaisesta luomisesta. Vielä kerran sanottakoon, että meidän poliittisella vastuullamme on antaa kaikki mahdollinen apu hitaasti historiallisesta kahtiajaosta toipuvalle Korealle .
Lopuksi haluaisin kertoa teille erityisesti Pohjois-Koreaan liittyvänä, että vastakkainasettelut ja eristäytyminen on jätettävä lopullisesti menneisyyteen. Pohjois-Korean johtajat näyttävät olevan valmiita avoimuuteen ja vuoropuheluun Etelä-Korean, Yhdysvaltojen, Euroopan ja Japanin kanssa, ja vaikka kyse ei ole siitä, että heitä arvioitaisiin todella tekojen mukaan, olen silti vakuuttunut siitä, että unionin vuoropuhelupolitiikan, hallitun ja kriittisen vuoropuhelun avulla voidaan merkittävästi edistää muutoksia Korean kansantasavallassa, mistä koko maailman hyötyy.

Ford, Glyn
Arvoisa puhemies, voinen sanoa, että olemme edistyneet valtavasti kolmena viime vuonna suhteissamme Pohjois-Koreaan. Meillä on nyt ollut kolme parlamenttien välisten valtuuskuntien kokousta, ja päätöslauselmassa kehotetaan korealaisia tulemaan uudestaan tänne jatkamaan vuoropuhelua. Olemme nähneet Euroopan komission edistyvän siitä, ettei se edes puhunut pohjoiskorealaisten kanssa siihen, että Pjongjangissa on ECHOn edustaja. Lisäksi olemme edistyneet siitä, että vain viidellä jäsenvaltiolla oli diplomaattisuhteet Pohjois-Koreaan siihen, että nyt käsittääkseni 13 jäsenvaltiolla on suhteet.
Haluaisin kovasti, että myös Euroopan yhteisö vakiinnuttaisi diplomaattisuhteet Pohjois-Koreaan. Annamme rahaa Korean niemimaan kehitysjärjestö-hankkeelle, kuten komission jäsen Patten sanoi, annamme humanitaarista apua ja elintarvikeapua ja toivomme voivamme antaa muutakin rakenneapua, yhteensä 275 miljoonaa euroa. On hullua tehdä näin, jos ei voi käydä poliittista vuoropuhelua. Tarvitsemme ihmisoikeuksia koskevaa vuoropuhelua, tarvitsemme aseiden myyntiä koskevaa vuoropuhelua ja tarvitsemme talouskehitystä koskevaa vuoropuhelua.
Totuus on, että Neuvostoliiton romahtaminen, menneisyyden stahanovilaisen raskaan teollisuuden epäonnistunut muuttaminen uudeksi kevyeksi teollisuudeksi sekä sarja luonnonkatastrofeja aiheuttivat sen, että talous on täydellisessä kriisissä. Tarkkailijat ennustavat, että tästä johtuva elintarvikekriisi on johtanut 3 miljoonan pohjoiskorealaisen, mikä tarkoittaa kahdeksasosaa koko kansasta, ennenaikaiseen kuolemaan. Nykyään heidän ainoat vientituotteensa ovat raaka-aineet ja sotilaalliset aseet.
Jos me voimme löytää ratkaisun, voimme auttaa Pohjois-Korean kansaa auttamaan itseään antamalla elintarvikeapua ja auttamalla maatalouden, kaivosteollisuuden ja muiden kuin ydinenergiaprojektien uudelleen aloittamisessa ja rakentamisessa. Jos lisäksi osallistumme sotilaallisten varusteiden vientipakon poistamiseen, voimme pakottaa kohta aloittavan Bushin hallinnon harkitsemaan uudelleen sen nähtävästi sokeaa sitoutumista kansalliseen ohjuspuolustukseen, joka on uhka maailmanrauhalle ja vakaudelle. Haluaisin onnitella Etelä-Korean presidenttiä Kim Dae Jungia hänen sitoutumisestaan myönteiseen politiikkaan (sunshine policy), mikä sallii Koreoiden välisten suhteiden normalisoinnin. Pidän myönteisenä Kim Jong Ilin myönteistä reaktiota.
Vuoropuhelu on tapa edistyä tässä asiassa. Euroopan on meneteltävä näin siksi, että se on Etelä-Korean tämänhetkinen politiikka ja myös siksi, että se on oikea tapa edistyä asiassa. Meidän etumme on se, ettemme ole Japani tai Yhdysvallat. Me voimme toimia vilpittöminä välittäjinä tällä maailman vaarallisimmalla alueella.

Gawronski
Arvoisa puhemies, toiveet kesäkuisesta huippukokouksesta kahden Kimin pohjoisen ja etelän välillä näyttävät jäävän toteutumatta, ja optimismi on katoamassa. Pohjois-Korea pitää vaivalloisesti kiinni niistä vähäisistä pääosin symbolisista sitoumuksistaan, joita se on omaksunut sotilaallisella kentällä,1950-luvulla erilleen joutuneiden perheiden yhdistäminen viivästyy, eikä näytä toteutuvan Kim Jong Ilin Souliin suuntautuva paluuvierailu, joka oli suunniteltu tämän vuoden kevääksi, eikä sen toteutumisajankohdasta ole tietoa eikä myöskään siitä, toteutuuko se ylipäänsä.
Presidentti Clintonin päätös luopua Pohjois-Korean matkasta, jota hän kuitenkin toivoi voidakseen saattaa presidenttikautensa päätökseen historiallisella valtiovierailulla, saattaa nyt merkitä pitkää taukoa tuon maan avautumisprosessissa kohti muita maita. Kaikesta tästä huolimatta korviini kantautuu myönteisiä mielipiteitä, ja huomaan, että Euroopan maat ryhtyvän toimiin kukin tahollaan ja milloin sattuu jäsen Brok puhui asiasta hetki sitten ja kiiruhtavat tunnustamaan Pjongjangin stalinistisen järjestelmän ja sulkevat silmänsä siltä, mitä maan sisällä tapahtuu, eli räikeiltä ihmisoikeusrikkomuksilta.
Niinpä haluan sanoa: edistetään toki kahden Korean lähentymistä; autetaan toki pohjoiskorealaisia, jotta he välttyisivät kuolemasta nälkään hetki sitten kollega Ford puhui tästä asiasta mutta meidän on samalla syytä määrätä tiukat ehdot varmistaaksemme, että avustukset menevät todellakin niiden tarpeessa oleville eikä sellaisen vainoharhaisen ja ennalta arvaamattoman järjestelmän tukemiseen, joka on tottunut turvautumaan kostoon, jossa käytetään ydinvoimaa ja ohjuksia oman selviytymisen varmistamiseksi.

Danielsson
. (SV) Arvoisa puhemies, pyydän saada kiittää arvoisia jäseniä niistä arvokkaista puheenvuoroista, joita he ovat käyttäneet tämän keskustelun aikana, jossa on käsitelty unionin ja Korean demokraattisen kansantasavallan suhdetta koskevaa tärkeää kysymystä. Sallikaa minun tehdä lopuksi muutamia lyhyitä huomioita.
On ilahduttavaa, että unionissa on nyt sovittu siitä, että yritämme paremmin koordinoida kysymystä, joka koskee diplomaattisuhteiden solmimista Korean demokraattisen kansantasavallan kanssa. Osalla unionin jäsenvaltioista, kotimaani mukaan luettuna, on koko ajan ollut diplomaattiset suhteet Korean demokraattiseen kansantasavaltaan, toiset jäsenvaltiot ovat äskettäin päättäneet solmia tällaiset suhteet, ja yksi ryhmä odottaa vielä näiden suhteiden solmimista koskevan päätöksen tekemistä.
Minä itse luulen, että diplomaattisella läsnäololla on merkittävä vaikutus. 20 vuotta sitten minulla itselläni oli mahdollisuus työskennellä Pjongjangissa, ja minä tiedän, millaista on joutua suoraan tekemisiin tämän maan todellisuuden kanssa.
Haluan myös muistuttaa siitä lausunnosta, jonka Etelä-Korean presidentti Kim Dae Jung Tukholmassa vieraillessaan antoi siinä yhteydessä, kun hän vastaanotti Nobelin rauhanpalkinnon Oslossa. Hän esitti silloin julkisen vetoomuksen, jotta Euroopan unioni kiinnittäisi enemmän huomiota Korean niemimaan tilanteeseen. Mielestäni meidän on suhtauduttava vakavasti hänen vetoomukseensa. Meidän on oikean tilaisuuden tullen oltava myös valmiita vastaamaan tällaisiin vetoomuksiin. On tärkeää, että olemme unionissa yhtä mieltä siitä, mitä meidän pitää tehdä, kun otamme kantaa tällaisiin toimiin. Meillä pitää olla yksimielinen käsitys siitä, onko meillä todennäköisiä mahdollisuuksia edistyä toimissamme, ja tietenkin on myös tärkeää, että Korean demokraattisen kansantasavallan olot ovat sellaiset, että on mielekästä ryhtyä toimiin.

Puhemies
Arvoisa ministeri, kiitän teitä.
Ilmoitan vastaanottaneeni yhden päätöslauselmaesityksen, joka on jätetty käsiteltäväksi työjärjestyksen 42 artiklan 5 kohdan mukaisesti.
Julistan keskustelun päättyneeksi.
Äänestys toimitetaan klo 12.00.
Ehdotan teille, että keskeytämme istunnon. Jatkamme istuntoa klo 12.00 äänestysten alkaessa.
(Istunto keskeytettiin klo 11.45, ja sitä jatkettiin klo 12.00.)

ÄÄNESTYKSET
Liese
Arvoisa puhemies, ryhmämmehän ei kannattanut Sjöstedtin mietintöä valiokunnassa. Kannattaisimme sitä, mikäli tarkistusehdotukset 5 ja 6 hyväksyttäisiin. Olemme keskustelleen asiasta muiden ryhmien kanssa. Tarkistusehdotuksen 5 kuten kuulin muutkin ryhmät olisivat valmiita hyväksymään, mikäli siihen tehtäisiin kaksi kielellistä korjausta. Ensimmäinen korjaus koskee käännöstä saksasta englantiin. Saksankielisessä tekstissä sanotaan "fordert eine Überprüfung der FFH-Richtlinie" (vaatii luontotyyppidirektiivin (täytäntöönpanon) valvontaa). Se käännettiin englanniksi väärin sanalla review. Se pitäisi kääntää sanalla examination. Tämä on siis vain kielellinen korjaus.
Toinen muutos olisi itse asiassa suullinen tarkistusehdotus. Pyydämme tarkistusehdotuksen 5 sanan "oikeusvarmuuden" korvaamista sanalla "selkeyden". Englanninkielisessä ei pitäisi sitten vastaavasti olla legal certainty vaan clarification. Pyydän teitä ottamaan huomioon tämän suullisen tarkistusehdotuksen ja äänestyttämään tarkistuksesta 5 sen mukaisesti muutettuna.

Sjöstedt
. (SV) Arvoisa puhemies, olen valmis tukemaan niitä tarkistuksia, joita juuri ehdotettiin tarkistukseen 5, koska nämä ehdotetut tarkistukset parantavat huomattavasti alkuperäistä ehdotusta. Kehotan siis jäseniä hyväksymään jäsen Liesen PPE-ryhmän puolesta esittämät suulliset tarkistukset.
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan mietintö (A5-0379/2000) polykloorattujen bifenyylien ja polykloorattujen terfenyylien (PCB/PCT) käsittelystä annetun direktiivin 96/59/ETY täytäntöönpanosta (2000/2112(INI)) (esittelijä: Bowe).
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Cunha esitteli laatimansa kalatalousvaliokunnan mietinnön (A5-0367/2000) ehdotuksesta neuvoston päätökseksi Guinea-Bissaulle kalastuksen alalla annettavan taloudellisen tuen myöntämistä koskevista yksityiskohtaisista säännöistä (8263/2000 - C5-0361/2000 - 1998/0355(CNS)).
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)
Van den Bos esitteli laatimansa kehitysyhteistyövaliokunnan mietinnön (A5-0360/2000) ehdotuksesta neuvoston päätökseksi Euroopan yhteisön ja Bangladeshin kansantasavallan välisen yhteistyösopimuksen tekemisestä (7595/1/1999 - KOM(1999) 155 - C5-0356/2000 - 1999/0086(CNS)).
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)
Newton Dunn esitteli laatimansa ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan mietinnön (A5-0392/2000) ehdotuksesta neuvoston asetukseksi nopean toiminnan välineen perustamisesta (KOM(2000) 119 - C5-0272/2000 - 2000/0081(CNS)).
Ennen äänestystä

Newton Dunn
. (EN) Arvoisa puhemies, haluan ehdottaa suullisesti teknistä tarkistusta tarkistukseen 28. Olen pahoillani, etten huomannut tätä teknistä seikkaa valiokunnassa.
Tällä hetkellä tarkistus 28 kuuluu: "Yhteisö vahvistaa vuosittain yleisen ylärajan tässä asetuksessa säädettyjen toimien rahoitukselle." Kuten komission jäsen Patten huomautti keskustelussa, kyseessä ei ole "yhteisö", joka vahvistaa talousarvion ylärajan vaan budjettivallan käyttäjä. Haluaisin ehdottaa suullisesti, että poistammen sanan "yhteisö" ja lisäämme sen tilalle sanat "budjettivallan käyttäjä" niin, että tarkistus kuuluisi nyt "Budjettivallan käyttäjä vahvistaa vuosittain yleisen ylärajan tässä asetuksessa säädettyjen toimien rahoitukselle."
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)
Oomen-Ruijten esitteli laatimansa työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan mietinnön (A5-0338/2000) rajatyöntekijöiden tilanteesta (2000/2010(INI)).
2 kohdan jälkeen

Manders
Arvoisa puhemies, haluan korjata ilmeisen kirjoitusvirheen suullisella tarkistuksella. Asiani on seuraava: sanan "työssäkäyntimaan" edestä puuttuvat sanat "asuin- tai". En tietenkään voi tehdä valintaa komission puolesta, sen pitää tehdä se itse. Mutta haluan lisätä kaksi kertaa sanat "asuin- tai".
Ennen tarkistusta 6

Van Lancker
Arvoisa puhemies, esittelijä Oomen-Ruijtenin kanssa on sovittu siitä, että päästyämme 6 kohdan tarkistukseen 2, tarkistusta 2 pidetään lisäyksenä alkuperäiseen kohtaan. Se merkitsee siis sitä, että jos tarkistus 2 hyväksytään, niin meidän pitää äänestää vielä myös alkuperäisestä kohdasta.

Oomen-Ruijten
. (NL) Arvoisa puhemies, siinä mielessä, että äänestämme ensin tarkistuksesta 6 ja sitten alkuperäisestä 2 kohdasta. Sillä tavalla se on johdonmukaisempaa.
Tarkistuksesta 6 suoritetun äänestyksen jälkeen

Oomen-Ruijten
Arvoisa puhemies, haluaisin nyt, että äänestäisimme kuitenkin vielä 6 kohdasta.
6 kohdasta suoritetun äänestyksen jälkeen

Oomen-Ruijten
Arvoisa puhemies, selvyyden vuoksi: äänestämme nyt tästä: "pyytää komissiota suosittamaan jäsenvaltioille, että ne ottaisivat kahdenvälisissä käytännöissään huomioon ne hankaluudet, joita rajatyöntekijöille aiheutuu verotuksen ja sosiaaliturvajärjestelmien epäyhdenmukaisuuksista". Mikäli se nyt sitten on alkuperäinen teksti.
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan suullinen kysymys komissiolle ympäristödirektiivien tyydyttävästä täytäntöönpanosta (B5-0038/2001).
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Parish esitteli laatimansa maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan mietinnön (A5-0357/2000) nuorten maanviljelijöiden tilanteesta ja tulevaisuudennäkymistä Euroopan unionissa (2000/ 2011(INI)).
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Varela Suanzes-Carpegna esitteli laatimansa kalatalousvaliokunnan mietinnön (A5-0365/2000) yhteisestä kalastuspolitiikasta ja talouden globalisoitumisen haasteesta (2000/2027(INI)).
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Gallagher esitteli laatimansa kalatalousvaliokunnan mietinnön (A5-0333/2000) komission kertomuksesta neuvostolle ja Euroopan parlamentille yhteisön kalastus- ja vesiviljelyjärjestelmän soveltamisesta vuosina 1996 - 1998 (KOM(2000) 15 - C5-0109/2000 - 2000/2069(COS)).
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Poignant esitteli laatimansa kalatalousvaliokunnan mietinnön (A5-0332/2000) komission kertomuksesta yhteisestä kalastuspolitiikasta vuoden 2002 jälkeen - raportti komission vuosina 1998 - 1999 järjestämistä alueellisista kokouksista
(KOM(2000) 14 - C5-0110/2000 - 2000/2070(COS))
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Yhteinen päätöslauselmaesitys () köyhdytetyn uraanin käyttö Bosniassa ja Kosovossa

Bethell
Arvoisa puhemies, mainitsitte, että olin allekirjoittanut tuon esityksen liberaalien ryhmän puolesta. Haluan tehdä täysin selväksi sen, että se on erehdys. Jos se ei ole erehdys, se on liberaalipuolueen likaisten temppujen osaston pahansuopa kepponen.
Minä synnyin konservatiiviksi ja uskon, että myös kuolen konservatiivina.
(Suosionosoituksia)

Puhemies
Meillä ei ollut siitä epäilystäkään. Kyse on yksiköiden tekemästä virheestä.

Haarder
Arvoisa puhemies, haluaisin tehdä yhtä selväksi sen, että vaikka etunimeni on Bertel, minusta ei ole tullut lordia.

(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan päätöslauselmaesitys Euroopan unionin ja Korean demokraattisen kansantasavallan suhteista (B5-0037/2001).
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
ÄÄNESTYSSELITYKSET- Sjöstedtin mietintö (A5-0387/2000)

Krivine ja Vachetta
. Jonas Sjöstedtin GUE/NGL-ryhmän puolesta esittelemä mietintö luontotyyppien suojelusta Euroopassa on meistä erityisen tärkeä asia varsinkin Ranskassa, joka on tosiaankin yksi niistä maista, joissa luontotyyppien suojelusta yli kahdeksan vuotta sitten annettu direktiivi, luonnonvaraisten lintujen suojelusta yli 20 vuotta sitten annettu direktiivi sekä Natura 2000 -verkon perustaminen ovat viivästyneet eniten, jopa siinä määrin, että asia on suorastaan kyseenalaistettu. Eli, mitä enemmän aikaa kuluu ja (puoli)luonnonvaraisia ympäristöjä tuhotaan, sitä vaikeampi on suojella ekosysteemien monimuotoisuutta ja lajirikkautta tai palauttaa ne ennalleen.
Luonnon monimuotoisuuden (eli ekosysteemien monimuotoisuuden) säilyttäminen ja lisääminen ei ole missään nimessä "marginaalinen" aihe, vaan kyseessä on ensiarvoisen tärkeä poliittinen kysymys, jolla on siis maailmanlaajuisesti merkittäviä vaikutuksia elinoloihimme (myös ilmastonmuutokseen). Ei ole kyse sellaisten "reservaattien" perustamisesta, joissa lajeja suojeltaisiin kuin museoissa, vaan näiden huolien sisällyttämisestä yhteisön ja jäsenvaltioiden kaikkiin politiikkoihin. Luontotyyppien ja luonnonvaraisten lintujen suojelusta annetut direktiivit on pantava nyt nopeasti, kaikkialla ja tehokkaasti täytäntöön.

Maes ja Staes
. (NL) VU&ID-ryhmän Euroopan parlamentin jäsenet Nelly Maes ja Bart Staes eivät tue ELDR- ja PPE-ryhmän jättämiä tarkistuksia luontotyyppien suojelua käsittelevään direktiiviin. Mielestämme näillä tarkistuksilla yritetään kaivaa maata nykyisen luontotyyppien suojelua käsittelevän direktiivin alta. VU&ID-ryhmän Euroopan parlamentin jäsenet muistuttavat, että nykyinen direktiivi luontotyyppien suojelusta antaa viranomaisille riittävät mahdollisuudet ryhtyä toimiin silloin, kun nykyisten hankkeiden toteuttaminen tarjoaa mahdollisuudet ryhtyä toimiin ja kun luontotyyppien suojelua koskevat määräykset estävät nykyisten hankkeiden toteutuksen. Direktiivin 92/43/ETY 6 artiklassa, 4 kohdassahan sanotaan: "Jos suunnitelma tai hanke on alueelle aiheutuvien vaikutusten arvioinnin kielteisestä tuloksesta huolimatta ja vaihtoehtoisten ratkaisujen puuttuessa kuitenkin toteutettava erittäin tärkeän yleisen edun kannalta pakottavista syistä, mukaan lukien sosiaaliset tai taloudelliset syyt, jäsenvaltion on toteutettava kaikki tarvittavat korvaavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että Natura 2000:n yleinen kokonaisuus säilyy yhtenäisenä. Jäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle toteutetut korvaavat toimenpiteet." VU&ID-ryhmän Euroopan parlamentin jäsenet ovat jättäneet komissiolle parlamentin esittämän kysymyksen, jossa komissiota pyydetään antamaan yhteenveto kaikista ilmoituksista, jotka komissio on saanut tällä alalla direktiivin voimaantulon jälkeen.

Savary
. (FR) Kannatan täysin eri luontotyypeistä annettua direktiiviä ja sille asetettuja tavoitteita unionin maiden merkittävien tai uhanalaisten luonnonvarojen suojelusta.
Nämä luonnonvarat ja niiden biologinen ja geneettinen monimuotoisuus ovat yksi planeettamme arvokkaimmista pääomista, ja meidän on siis huolehdittava niiden suojelemisesta, lisääntymisestä ja välittymisestä tuleville sukupolville.
Silti äänestin Sjöstedtin mietintöä vastaan olennaisesti kahdesta syystä. Ensimmäinen on se, että mietinnössä harjoitetaan anteeksiantamatonta kiristystä unionin maillemme osoittamien määrärahojen avulla sitomalla ne 11 artiklan nojalla luontotyyppien suojelusta annetun direktiivin noudattamiseen sen nykymuodossa.
Jos kyse olisi ollut vain siitä, että valvotaan, ettei unionin varoilla rahoiteta näiden merkittävien ekosysteemien kannalta tuhoisia hankkeita, olisin hyväksynyt asian ja äänestänyt puolesta, mutta on mahdotonta hyväksyä ja ennenkuulumatonta, että yksi unionin politiikka sidotaan toisen politiikan noudattamiseen ja että ympäristövelvoitteet menevät esimerkiksi sosiaalisten velvoitteiden edelle.
Toinen syy on siinä, että tässä päätöslauselmassa ei täsmennetä "häiritsevyyden" käsitettä ja sitä oikeudellista puolta, johon liittyvänä valmisteluvaiheen epämääräisyydet saattavat johtaa siihen, että tuomiovallan edustajien keskuudessa alkaa uudelleen "metsästyssota", jonka vuoksi kansanomaisia ja perinteisiä metsästysmuotoja aletaan kieltää, kun luonnonvaraisista linnuista annettu direktiivi ja valtioiden toissijainen oikeus antavat siihen mahdollisuuden.
Nimenomaan siksi, että unioni ylläpitää tieten tahtoen tätä tulkintaongelmaa, monien maiden on vaikea julkistaa luetteloja Natura 2000 -alueista ja vaikea soveltaa rauhallisin mielin omien maanviljelijöiden vastustamatta luontotyyppien suojelusta annettua direktiiviä, jonka kohdalla kaikki voivat yksimielisesti tunnustaa tavoitteiden tavoiteltavuuden.
Cunhan mietintö (A5-0367/2000)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, olin viime kesänä lomalla Guinea-Bissaussa, ja tapani mukaan vaihdoin muutaman sanan paikallisen eläkkeellä olevan vanhuksen kanssa, tai korjaan, oikeastaan Guinea-Bissaulla asuvan kalastajan kanssa, joka olisi hyvin mielellään halunnut päästä eläkkeelle. Kun hän sai tietää, että olen Italiassa eläkeläispuolueen edustaja, hän surkutteli tilannettaan minulle, ja sanoi, että hän käy merellä kalastamassa, että hän tekee työtä aina, kun se on mahdollista ja että hänkin haluaisi tehdä monta päivää työtä voidakseen saada eläkettä. Hän sanoi, että valitettavasti Euroopan unionin kalastusalukset tulevat heidän merialueilleen kalastamaan, joten hän ei pysty tekemään riittävästi töitä saadakseen eläkettä, eikä hän koskaan edes näe Euroopan unionin rahoitusavustuksia, jotka päätyvät Guinea-Bissaun hallitukselle, joka ei anna hänelle yhtään mitään.
Tästä syystä äänestin tämän mietinnön puolesta, mutta sillä ehdolla, että tulevaisuudessa tilanne paranee.

Bordes, Cauquil ja Laguiller
. (FR) Tässä mietinnössä ja siihen tehdyissä tarkistuksissa käsitellään Guinea-Bissaulle kalastuksen alalla annettavaa taloudellista tukea. Äänestimme mietinnön ja tarkistuksen puolesta solidaarisuudesta väestöä, varsinkin maan kalastajia kohtaan, mutta kuitenkin varsin varauksellisesti.
Ensinnäkin siksi, että Euroopan unionin kolmansien maiden kanssa solmimien kalastussopimusten tarkoituksena - tämä sanotaan suoraan joissakin muissa mietinnöissä on säästää unionin omia kalavaroja ja sen seurauksena lisätä kalojen pyyntiä muiden maiden merillä. Toiseksi siksi, ettemme tiedä, kuinka tämä tuki käytetään ja mihin se tarkasti ottaen päätyy. Todellakin valitettavan usein tämä apu on ainoastaan näihin maihin investoiville eurooppalaisille yrityksille tosiasiallisesti myönnettyjä hyvityksiä. Toisaalta paikalliset johtajat käyttävät usein näitä tukia myös omiin tarkoituksiinsa.
Tästä huolimatta näitä rahoja, joiden tarkoituksena on auttaa paikallista väestöä, ei loppujen lopuksi kuitenkaan käytetä niin huonosti siellä päässä verrattuna niihin rahoihin, jotka annetaan täällä päässä suurille työnantajille, jotka irtisanovat työntekijöitään.
Van den Bosin mietintö (A5-0360/2000)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, viime kesänä sen jälkeen, kun olin viettänyt kaksi viikkoa Guinea-Bissaussa, matkustin Bangladeshiin, jonne en jäänyt pitkään, koska se ei ole kovin rikas valtio. Sielläkin menin jututtamaan vanhusta, joka kuultuaan, että olen Italiassa eläkeläisten puolueen edustaja kysyi minulta, mitä eläke tarkoittaa. Arvoisa puhemies, Bangladeshissa ihmiset ovat valitettavasti niin vähäosaisia, että he eivät edes tiedä, mitä sana "eläke" merkitsee. Niinpä tuumin itsekseni: "Kun Van den Bosin asiakirjasta toimitetaan äänestys, muistapa Fatuzzo äänestää mietinnön puolesta, mutta muista myös, että olisi hyvä valvoa ja tarkistaa, että ne avustukset, jotka tämän sopimuksen myötä annetaan Bangladeshin kansalle, ovat myös sitä varten, että jotkut eläkeläiset saisivat valtion eläkettä."

Bordes, Cauquil ja Laguiller
. (FR) Kehitysyhteistyövaliokunta on tyytyväinen siihen, että Bangladeshin vientisektori on kasvanut kolminkertaisesti maan kotimaiseen tuotantoon verrattuna. Kuitenkin voitaisiin sanoa, että vienti koskettaa ainoastaan maahan asettuneita suuria enimmäkseen länsimaisia yrityksiä.
Jos on totta, että nämä yhtiöt rikastuvat käyttämällä hyväkseen maan alipalkattuja työntekijöitä, lapset mukaan luettuina, tällaisen avulla Bangladesh ei pääse eroon alikehittyneisyydestä eikä työtätekevä väestö kurjuudesta.
Mietinnössä tästä puhutaan "yksityissektorin tehokkuuden ja kilpailukyvyn lisäämisenä" maailmanmarkkinoilla. Tässä kohdin viitataan selvästi niihin, joiden hyödyksi ne infrastruktuurien pullonkaulat pyritään poistamaan, joilla tarkoitetaan "liikenne- ja energiainfrastruktuureja", tai niihin, joiden hyväksi "rahoitusjärjestelmä saatetaan tehokkaaksi" tai "luodaan avoin ja vastuullinen institutionaalinen ympäristö", joka on kiertoilmaisu sille, että vastustetaan sitä, mikä on vallitsevan korruption vuoksi häiriöksi länsimaisille sijoittajille.
Näillä ehdoilla unionin rahoituksen myöntämistä koskevan ehdotuksen tarkoituksena on pääasiallisesti Bangladeshin valtion puutteiden paikkailu ja se, että unionin toimielimet ottavat hoidettavakseen kulut siitä infrastruktuurien parantamisesta, joka on suuryritysten kannalta tarpeen, jotta ne voivat tehdä mahdollisimman paljon voittoa planeetan kaikkein köyhimpiin kuuluvien ihmisten kustannuksella.

Collins
. (EN) Olen iloinen voidessani olla samaa mieltä kehitys- ja yhteistyövaliokunnan kollegojen kanssa, kun tuen täysin komission ehdotusta uudesta yhteistyösopimuksesta.
Tämä uusi sopimus on taas uusi merkki jatkuvasta pyrkimyksestämme vahvistaa suhteitamme Bangladeshiin. Toivon, että se jättää oven auki, jotta Bangladeshin hallitus voisi myös tehostaa ponnistuksiaan kehittää SAARC-yhdistystä (South Asian Association for Regional Coordination, Etelä-Aasian alueellisen koordinaation yhdistys) uudeksi talouden kehittämisvälineeksi ja uusien työpaikkojen luomisvälineeksi.
Van den Bosin mietinnössä ja Mirandan päätöslauselmassa määritettiin selvästi Bangladeshin taloudelle tyypilliset piirteet ja ne lukuisat haasteet, joita Bangladeshin hallituksen, instituutioiden, poliitikkojen ja kansan on käsiteltävä.
Bangladesh on yksi köyhimmistä kehitysmaista. Melkein puolet sen 127 miljoonan ihmisen väestöstä elää köyhyysrajan alapuolella. Se on elänyt tulvan ja pyörremyrskyjen uhan alaisena ja se joutuu kohtaamaan tämän uhan koko ajan. Tästä huolimatta se on onnistunut osoittamaan jonkinlaista elintason kehitystä 25 viime vuoden aikana. 1990-luvun talousuudistuksilla on saatu merkittäviä saavutuksia keskimääräisessä BKT:ssä, joka on noussut 4,8 prosenttiin vuosien 1994-1999 välisenä aikana.
Bangladesh on hyvin riippuvainen ulkoisesta avusta. EU on avun tärkeimpiä antajia, sen osuus on 17 prosenttia kaikista varoista. EU on Bangladeshin suurin kauppakumppani. Vuonna 1998 EU:hun tuotiin 45 prosenttia sen viennistä. Bangladeshilla on kaupan ylijäämä suhteessa EU:hun. EU on käyttänyt melkein miljardi euroa EU:n rahoittamiin projekteihin:
660 miljoonaa euroa tarjottiin elintarvikeapuun ja humanitaariseen apuun;185 miljoonaa euroa tarjottiin köyhyyden lievittämiseen ja maatalouteen.
Hyväksyn täysin EU:n rahoittamien ohjelmien tavoitteet: auttaa nostamaan köyhien tuloja ja parantamaan heidän elintarviketurvaansa: auttaa parantamaan erittäin köyhien naisten ja lasten mahdollisuutta käyttää laadukkaita terveys- ja kansanterveyspalveluja; parantaa näiden lasten mahdollisuuksia saada koulutusta. Tämä on perustavan tärkeää Bangladeshin tulevaisuudelle.
Olin erityisen tyytyväinen siihen, että Bangladesh liittyi ILOn lapsityön lopettamiseen tähtäävään ohjelmaan vuonna 1984 ja siihen, että tässä asiassa on havaittu "merkittävää edistystä". Haluan vahvistaa täysin sopimuksen päätavoitteet, nimittäin kestävän kehityksen tukemisen, erityisesti yhteiskunnan köyhimpien ja naisten ja lasten tukemisen.
Kehitys- ja yhteistyövaliokunnan päätöslauselmassa korostetaan, kuinka tärkeitä ovat Bangladeshin tulevat yleiset vaalit tämän vuoden marraskuussa. Euroopan unionin on vastattava myönteisesti vaalitarkkailijoiden lähettämistä koskeviin pyyntöihin, joita on saatu sekä hallitukselta että oppositiolta, kuten tehtiin vuonna 1996 ja 1991 yleisten vaalien aikana. Toivon, että Euroopan parlamentin jäsenet ovat osa tuota ryhmää.
Newton Dunnin mietintö (A5-0392/2000)

Gahrton
Arvoisa puhemies, äänestin kyllä tarkistusta 9 vastaan, jossa ehdotetaan yleisten eurooppalaisten turvallisuusjoukkojen perustamista. Äänestin kuitenkin koko mietinnön puolesta, koska mielestäni on hyvä asia, että Euroopan parlamentti jälleen kerran toteaa, että EU:n pitää keskittyä ei-sotilaallisiin kriisinhallintatoimiin. Tämä on tärkeä toteamus, jota ei voi toistaa riittävän usein.
Sen vuoksi totean, että ainakin perusteluissa mainitaan Euroopan parlamentin yksimielinen suositus siviilirauhanturvajoukkojen perustamisesta. Minusta on hyvä, että tämä asia toistetaan. Tätäkään ei voi toistaa riittävän usein.
Valitettavasti puheenjohtajavaltiot Suomi, Portugali ja Ranska suhtautuivat välinpitämättömästi Euroopan parlamentin yksimieliseen suositukseen. Sen vuoksi olen sitä mieltä, että puheenjohtajavaltio Ruotsilla olisi nyt loistava tilaisuus tehdä aloite tässä asiassa. Minulla on useaan otteeseen ollut mahdollisuus esittää tämä asia suoraan ulkoministeri Lindhille ja pääministeri Perssonille. Valitettavasti näyttää kuitenkin siltä, että Ruotsin hallitus ei ole oikein ymmärtänyt, mitä siviilirauhanturvajoukot merkitsevät, vaan se luulee, että muut käynnissä olevat toimet vastaavat siviilirauhanturvajoukkoja. On valitettavaa, että mietintöön ei haluta paneutua kunnolla ja että Euroopan parlamentin näkökantoja ei kunnioiteta ja että asialle ei ylipäänsä tehdä mitään.
Toivon, että tämä on minun ja Ruotsin hallituksen välinen väärinkäsitys. Väärinkäsityksiähän voi syntyä, vaikka olemmekin keskustelleet tästä asiasta useaan otteeseen. Haluan sen vuoksi käyttää tilaisuutta hyväkseni ja vielä kerran suunnata kehotuksen Ruotsin hallitukselle. Neuvoston puheenjohtajana meidän pitää, jos todellakin olemme vakavasti sitä mieltä, että EU:n ei pidä olla sotilaallinen suurvalta vaan rauhantekijä, huolehtia välittömästi siitä, että siviilirauhanturvajoukkoja koskeva aloite tehdään Euroopan parlamentin suosituksen mukaan.

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, mikä on nopean toiminnan väline? Mietin asiaa itsekseni, kun menin sairaalaan laitattamaan itselleni kipsin, ja näin, että kun lääkärit kopauttivat refleksivasaralla erään sairaan polvea, jalka pongahti välittömästi ylös. Mutta sitten, kun tutkin tämänaamuisia asiakirjoja, huomasin, että nopean toiminnan väline onkin tärkeä rahoitusväline, tärkeä aloite, jotta Eurooppa pystyisi välittömästi ja nopeasti ryhtymään toimiin rauhan saavuttamiseksi siellä, missä rauha on vaarassa rikkoutua. Sitoumus on ihailtava, ja siksi äänestin mietinnön puolesta, mutta mielestäni tämä sitoumus on paljon suurempi kuin mitä kykenemme tekemään nyt, kun meillä ei vielä ole todellista yhtenäistä Eurooppaa.

Bonde, Krarup ja Sandbæk
. (DA) Olemme äänestäneet mietinnön puolesta, koska ei-sotilaalliseen kriisinhallintaan liittyvät pyrkimykset ovat oikeita. Korostamme kuitenkin samalla, että - toivottavia - ei-sotilaallisia toimia on käytännössä mahdotonta erottaa - ei-hyväksyttävistä - sotilaallisista toimista. Kehotamme lisäksi saattamaan toimet voimaan kansainvälisten järjestöjen kuten YK:n, Euroopan neuvoston tai ETYJ:n kautta.

Bordes, Cauquil ja Laguiller
. (FR) Poliisin nopea puuttuminen asiaan merkitsisi sodan tavoin sitä, että samaa politiikkaa jatkettaisiin toisin keinoin, ja koska emme luota Euroopan unionin politiikkaan enempää kuin jäsenvaltioiden politiikkaankaan, vastustamme kaikenlaista Euroopan unionin sotilaallista tai poliisien avulla tapahtuvaa puuttumista missä päin maailmaa tahansa.
Mietinnössä mainitaan esimerkkinä Balkanin alue. Kuitenkaan Euroopan "riippumattomien" poliisivoimien toiminta ei olisi yhtään YK:n, eli Yhdysvaltojen, huomassa tehtävää toimintaa parempaa. Korkeintaan sen avulla alueella lujitettaisiin niiden unionin suurten teollisuusyritysten asemaa, jotka himoitsevat päästä jälleenrakennusmarkkinoille korjaamaan sitä, minkä Naton pommikoneet tuhosivat.
Mitä tulee toivomukseen siitä, että "nopean toiminnan välineellä ei olisi mitään maantieteellisiä rajoituksia", mietinnössä esitetään, että vanhat siirtomaavallat ryhtyisivät omavaltaisiin toimiin Afrikassa tai muualla, ja sellaisiinhan Ranska on syyllistynyt suojellakseen sellaisia diktaattoreita, joita kansa ei halua, ja sellaisiinhan Iso-Britannia parhaillaan syyllistyy Sierra Leonessa.
Näin ollen olemme äänestäneet nopean toiminnan välineen luomista vastaan, kuten äänestämme kaikkia sellaisia määrärahoja vastaan, jotka käytettäisiin tällaiseen.

Ducarme
. (FR) On oltava tyytyväisiä siihen, että neuvoston ehdotus on niiden Kölnin, Helsingin ja Feiran Eurooppa-neuvoston päätelmien mukainen, joissa unionia kehotettiin "parantamaan ja käyttämään tehokkaammin hyödykseen kriisinhallinnan siviilivoimavaroja".
Unionilla on paljon kokemusta ja tarvittavat välineet voidakseen mahdollisimman nopeasti käynnistää vaalitarkkailun, rajavalvonnan sekä poliisivoimien koulutuksen ja varustamisen kaltaisia toimia. Nämä mahdollisuudet on käytettävä hyväksi varsinkin, kun unioni ei ole pystynyt reagoimaan riittävän nopeasti ja koska vastaavien operaatioiden rahoitusmekanismit eivät ole olleet riittävän joustavia.
Euroopan komission mukaan nopean toiminnan välineellä (NTV) ei olisi mitään maantieteellisiä rajoituksia. Sen sijaan toimien on oltava lyhytaikaisia. Jos tapahtumat edellyttävät pitempiaikaisia toimia, on turvauduttava niihin aihepiirikohtaisten ohjelmien kaltaisiin keinoihin, jotka ovat tällä hetkellä käytettävissä.
Esimerkin vuoksi kerron, että Meda-ohjelman puitteissa NTV:n avulla koulutetaan maahanmuuttoviranomaisia ja parannetaan yhteistyötä terrorismin torjunnan alalla.

Korakas
. (EL) Asetusehdotus nopean toiminnan välineestä ei ole mitään muuta kuin kehys kylläkin ei-sotilaallisille mutta joka tapauksessa imperialistisille poliittisille ja taloudellisille interventioille kaikkialla maailmassa. EU:n johtavat piirit haluavat nimenomaan nopean toiminnan välineen, jolla aktivoidaan inhimillisiä ja taloudellisia voimavaroja puuttumaan asioihin välittömästi, ei vain silloin, kun kyseessä on jokin kriisi (tekstin laatijoiden olisi todellakin syytä kertoa, mitkä tekijät muodostavat kriisin), vaan jopa silloinkin, kun ilmenee pelkästään huolta uhkaavasta kriisistä, tai voidaan yksinkertaisesti vaikuttaa niin kutsuttuihin apu- ja yhteistyöohjelmiin näiden maiden kanssa. Tekstin innoittajat eivät tietenkään salaa aikeitaan, että ehdotettuja toimia pitää täydentää eurooppalaisin turvallisuusjoukoin (ilmeisesti aseellisin) lain ja järjestyksen ylläpitämiseksi.
On varsin kuvaavaa, että ulkoasioiden valiokunta on paavillisempi kuin ... komissio itse, kun se tarkistuksissaan esittää, että luovuttaisiin 12 miljoonan euron katosta kunkin yksittäisen toimen kohdalla, neuvoa-antavasta komiteasta sekä yhdeksän kuukauden rajasta kussakin toteutettavassa toimessa.
Kreikan kommunistisen puolueen europarlamentaarikot eivät lakkaa tuomitsemasta tätä EU:n politiikkaa, joka tähtää kolmansien maiden poliittiseen ja taloudelliseen riippuvaisuuteen sekä kansan pyrkimysten tukahduttamiseen.
Emme ainoastaan vastusta kaikenlaisia imperialistisia nopean tai ... hitaan toiminnan välineitä, vaan lisäksi edistämme kaikin voimin näiden kaikkien maiden mahtavan rintaman muodostumista vastustamaan kaikkia imperialistisia orjuuttamissuunnitelmia ja ajamaan niille kuuluvaa asemaa uudessa ja oikeudenmukaisessa kansainvälisessä jaossa.

Krivine ja Vachetta
. (FR) Kun Nizzan huippukokouksessa päätettiin Eurooppalaisen armeijan ytimen luomisesta, aloitettiin uusi luku EU:n historiassa. EU on 20 vuoden ajan yrittänyt voittaa kansan puolelleen väittämällä, että sen tavoitteena on sosiaalisen Euroopan rakentaminen. Epäonnistumisen ja Balkanin sodan vuoksi unioni on äskettäin kääntänyt kelkkansa. Se myöntää nykyään peittelemättä, että sen tavoitteena on Euroopan suurvalta, "joka puolustaa etujaan kaikkialla maailmassa". Unioni tuo avoimesti julki imperialistisen luonteensa. Se toimii näin yhteistuumin Yhdysvaltojen kanssa Naton puitteissa. Tulevaisuudessa Euroopan unionin sovittaessa diplomaattisia ja sotilaallisia voimiaan yhteen se yrittää optimoida sen, mitä jäsenvaltiot ovat omalla tahollaan tehneet koko edellisen vuosisadan ajan. Tästä puhutaan rauhan "turvaamisen" ja siihen "pakottamisen" sekä "humanitaaristen toimien" nimellä.
Vaikka Euroopan unioni on sekä Yhdysvaltojen hallitseman Naton sisällä että ulkopuolella, se yrittää "myydä" meille tätä hanketta kutsumalla sitä "Euroopan autonomian" lisäämiseksi suhteessa Yhdysvaltoihin. Emme tarvitse euromilitarismia: vastustamme yhtä jyrkästi tätä Euroopan armeijaa, kuten vastustimme Naton armeijaa, sillä ensimmäinen seuraus on sotilasbudjetin raju kasvu, jota saattelee vuorenvarmasti lisääntyvä sotilaspropaganda. Painopiste siirtyy tieteellisestä ja teknisestä tutkimuksesta kohti sotilassektoria. Näin yhä suurempi osa valtion budjetista kohdistetaan tämän alan yrityksille, minkä tarkoituksena on sellaisen Euroopan sotilasteollisuuden luominen (EADS, Dassault, BAE), jonka avulla voidaan lyödä Yhdysvallat laudalta. Työntekijöillä ei ole mitään voitettavaa, vaan he voivat menettää kaiken näiden Euroopan unionin "uusien" imperialististen pyrkimysten vuoksi.

Nobilia
. (IT) Mahdollisuus nopean toiminnan välineen perustamiseen ei tietenkään ole kyseenalainen, ja sitä paitsi kolme yhteisön toimielintä ovat jo arvioineet sen olevan myönteinen asia. Mutta siitä huolimatta, että tarkoitusperästä voidaan olla samaa mieltä, haluamme kuitenkin korostaa eräitä neuvoston ehdotuksen ominaisuuksia.
Ensimmäinen seikka on pääosin periaatteellinen: puheena olevan välineen piiriin näytetään liitettävän tehtäviä, jotka voidaan parhaiten määritellä kuuluvaksi kansainvälisille poliisivoimille. Tuloksena on, että esittelijä ehdottaa selvästi poliisivoimien perustamista.
Ja jos asia olisi näin, ehdotusta voitaisiinkin tutkia, mutta sen oikeusperustan pitäisi olla toisenlainen, ja ennen kaikkea pitäisi määritellä yhteisön institutionaalinen järjestelmä toisin kuin järjestelmä, joka syntyi hiljattain hallitustenvälisessä konferenssissa Nizzassa.
Itse asiassa uskomme, että nopean toiminnan välineeseen kuuluvien tehtävien päämääränä on tosiasiassa saavuttaa yhteisön politiikkojen ja ohjelmien tehokkuus entistä nopeammin tai ylläpitää niiden tehokkuutta vakaammin.
Sitä paitsi alkuperäistä vaikutelmaa vahvistavaa niiden tapausten määritelmä, joissa välineeseen turvaudutaan, ja koska määritelmä muotoiltiin toisenlaisia tapauksia varten, se ei kuitenkaan anna mahdollisuutta tuntea tapauksia käytännössä, vaikka olisi riittänyt, että lukuun ottamatta yhteisön säännöissä tavanomaisesti määrättyjä toimintakohteita, jotka pysyvät ennallaan korostetaan niitä kohteita, jotka juuri nopean toiminnan välttämättömyyden seurauksena antavat aihetta toimintavälineen käyttöön.
Tuntuu myös järjettömältä, että välineen toimeenpanoa koskeviin tietoihin ei sisällytetä niiden valtioiden hallituksia, joissa kyseessä olevaan mekanismiin turvaudutaan. Sitä paitsi niiden jättäminen ulkopuolelle vaikuttaisi oudolta, kun niihin kerran on kohdistettu politiikkoja ja ohjelmia, jotka koskevat tässä tapauksessa suojeltavia kohteita.
Lopuksi, voisimme esittää vastalauseen siitä, miten yleisesti parlamentille suunnataan tietoa jopa silloin, kun kyse on pelkästä kuulemismenettelystä; joka tapauksessa samalla, kun toivomme, että tulevaisuudessa yhteispäätöksen piiriin lukeutuvat aiheet lisääntyvät, olemme sitä mieltä, että erityistapauksissa, joilla on maantieteellistä ja määrättyä poliittista merkitystä, komission ei pidä jättää parlamenttia ilman välitöntä tietoa asioista.
Esitettyjen pohdintojen valossa kannatamme esittelijän tekemää korjaustyötä, jonka vuoksi äänestämme mietinnön puolesta.

Van Orden
. (EN) Viimeisen puolentoista vuoden aikana brittikonservatiivit ovat vaatineet komissiota ottamaan käyttöön nykyistä tehokkaampia varainhoito- ja hallintomenettelyjä niin, että se antaa ulkoista apua ja toteuttaa ohjelmia, kuten miinanraivausta, kiireellisesti kriisin aikana tai kun ihmishenkiä on vaarassa. He tukevat näihin tavoitteisiin tähtääviä ehdotuksia ja siksi pitävät myönteisenä komission aloitetta nopean toiminnan välineestä (tai mekanismista), huolimatta sen sekaannusta herättävästä nimestä ja muutamista turhan poliittisesti korrekteista elementeistä.
He vastustavat pääasiallisesti niitä tarkistuksia, jotka pyrkivät käyttämään tätä ehdotusta eurooppalaisten yleisten turvallisuusjoukkojen perustamisen välineenä. Tällä käsitteellä, joka merkitsee jonkinlaista Euroopan santarmistoa, on kauaskantoisia vaikutuksia eikä mitään sijaa keskusteltavana olevassa komission ehdotuksessa.
Olimme valmistautuneet tukemaan komission ehdotusta, jos se ei sisältäisi näitä tarkistuksia (9 tai 39), mutta olemaan äänestämättä, jos ne olisivat ehdotuksessa.
Oomen-Ruijtenin mietintö (A5-0338/2000)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, eläkeläispuolueen edustajana en voinut olla tuomatta julki mielipidettäni tästä asiakirjasta, jossa vahvistetaan, miten rajatyöntekijöitä ja muita sellaisia työntekijöitä koskevia eläkkeitä ja terveydenhuoltoa säädellään, jotka lähtevät toisille alueille kotiseuduiltaan, joissa he tekevät työtä muulloin. Eräs Italian ja joka tapauksessa näihin sopimuksiin kuuluvan Sveitsin rajalla asuva eläkeläinen kysyi minulta, oliko muissa Euroopan unionin maissa työskenteleville todellakin määrätty eläkkeen korotus. Vastasin hänelle, että kunpa olisikin! Sanoin, että olisin onnellinen, jos hän olisi onnellinen, sillä hän tekisi muissa Euroopan valtioissa paljon enemmän töitä ja paljon paremmissa oloissa. Lupasin kuitenkin esittää ehdotuksen korotuksesta, kun tätä asiaa koskevasta Oomen-Ruijtenin mietinnöstä toimitettaisiin äänestys.

Andreasen, Busk, Haarder, Jensen ja Riis-Jørgensen
. (DA) Venstre-puolueen mielestä on tärkeää, että työvoiman vapaan liikkuvuuden esteet poistetaan. Sen vuoksi olemme tukeneet tätä valiokunta-aloitteista mietintöä, jossa ehdotetaan voimakkaampia toimia niiden ongelmien torjumiseksi, joita sosiaali- ja verojärjestelmien erot voivat aiheuttaa. Emme kuitenkaan kannata sellaisen direktiivin laatimista, jossa jäsenvaltiota velvoitettaisiin selvittämään, miten uusi lainsäädäntö vaikuttaa rajatyöntekijöihin.

Blak, Lund ja Thorning-Schmidt
. (DA) Tanskalaiset sosiaalidemokraatit ovat tänään äänestäneet esittelijä Ooman-Ruijtenin mietinnön puolesta, jossa käsitellään rajatyöntekijöiden tilannetta. Olemme tehneet niin, koska tässä mietinnössä osoitetaan rajatyötekijöitä koskevat monet vakavat ongelmat. Suuri osa näistä ongelmista voidaan ratkaista, jos neuvosto osoittaa tarmokkuutta. Siitäkin huolimatta, että Nizzassa pidetyssä hallitustenvälisessä konferenssissa ei pystytty päättämään määräenemmistöpäätösten käytöstä tässä asiassa, haluamme tämänpäiväisellä äänestyksellämme antaa voimakkaan viestin neuvostolle ja kehottaa neuvoston jäseniä saattamaan päätökseen asetuksen 1408/71 perusteellisen tarkistuksen ja yksinkertaistamisen.
Mielestämme koordinointia koskevien sääntöjen on oltava yksinkertaisia ja helppoja hallinnoida, emmekä me sen vuoksi voi tukea uutta direktiiviä, joka lisää uusia menettelyjä asetukseen 1408/71. Olemme keskustelun yhteydessä korostaneet, että emme voi tukea mietinnössä esitettyjä huomioita, jotka liittyvät sosiaaliturvajärjestelmien "verollistamiseen". Haluaisimme lisäksi korostaa, että mielestämme sairaanhoitoon tarkoitettuja terveyspalveluja ei voi verrata yleisiin palveluihin ja että niihin liittyvän vastuun on edelleenkin kuuluttava pelkästään jäsenvaltioille.

Bordes, Cauquil ja Laguiller
. (FR) Tässä mietinnössä pysytään pääosin yleisluonteisissa huomioissa, eikä ehdoteta konkreettisia päätöksiä. Jopa silloin, kun esitetään myönteinen toimi, kuten se, että "laajennetaan rajatyöntekijöistä riippuvaisten perheenjäsenten ja entisten rajatyöntekijöiden ja heistä riippuvaisten perheenjäsenten terveydenhuoltopalveluja ja -maksuja", mietinnössä vaaditaan neuvostolta vain "nopeaa panostusta". Vaikka kannatamme tätä vaatimusta, pidätyimme äänestämästä tästä mietinnöstä.
Kaikkien unionin työntekijöiden olisi nautittava samanlaisesta sosiaalisesta suojelusta sen kaikilla osa-alueilla (sosiaaliturva, eläkkeet, perhe-etuudet) sen maan käytäntöjen mukaisesti, jossa ne ovat työntekijän kannalta kaikkein parhaimmat.
Jotta rajatyöntekijöiden tilannetta voitaisiin sillä välin parantaa, heidän itsensä sekä heidän perheidensä olisi voitava valita kaikilla näillä aloilla asuin- ja työmaansa sen mukaan, missä tilanne on heidän kannaltaan paras.

Grosch
. (DE) Käytännön ratkaisujen löytäminen yhteensä 420 000 rajatyöntekijän ongelmiin merkitsee yhtenäismarkkinoiden ja niiden turvaaman henkilöiden vapaan liikkuvuuden tekemistä konkreettiseksi ja selvästi havaittavaksi. Siksi olen erittäin iloinen siitä, että Oomen-Ruijtenin mietinnössä käsitellään useita tähän liittyviä ongelmia ja niiden syitä ja ehdotetaan samalla toimia, jotka auttavat vero- ja sosiaaliturvajärjestelmien eriarvoisuuksista kärsiviä kestämään niitä.
Jäsenvaltioiden kansallisen lainsäädännön ristiriitaisuudet vapaan liikkuvuuden periaatteen kanssa johtuvat ennen kaikkea siitä, että asetus 1408/71 ei ole enää ajanmukainen eikä voi useiden muutosten tähden tarjota enää oikeusvarmuutta vahinkoa kärsiville työntekijöille. Riittämättömän koordinoinnin suorana seurauksena ovat rajatyöntekijöiden kärsimät haitat sosiaaliturvan, työttömyysturvan, eläketurvan sekä terveydenhoidon alalla.
Erityisesti olen iloinen terveydenhoitoalan toimijoiden aloitteista sellaisten rajat ylittävien palvelujen tarjoamiseksi, joissa otetaan huomioon rajatyöntekijöiden erityinen tilanne. Sosiaali- ja terveydenhoitoalan tapaan myös verolainsäädäntöön on syntynyt lukuisia oikeudellisesti epävarmoja kohtia, joita ei ole voitu poistaa kahdenvälisillä verosopimuksilla. Se luo sekä rajatyöntekijöiden että paikallisten viranomaisten kannalta eriarvoisuutta, joka voidaan poistaa lähitulevaisuudessa vain koordinoimalla verojärjestelmiä Euroopan tasolla.
Siksi on syytä tukea jäsen Oomen-Ruijtenin ehdottamaa toimenpidettä jäsenvaltioiden velvoittamiseksi tutkimaan direktiivillä vero- ja sosiaalilainsäädäntönsä muutosten vaikutuksia rajatyöntekijöihin ja laatimaan samanaikaisesti korvausjärjestelyjä. Huolimatta Euroopan parlamentin lukuisista sosiaali- ja verolainsäädännön yhdenmukaistamista tukevista lausunnoista ja komission konkreettisista ehdotuksista asetuksen 1408/71 päivittämiseksi ja yksinkertaistamiseksi, jäsenvaltioiden ministerit estävät itse neuvostossa tämän tarvittavan uudistusprosessin ja henkilöiden yhtenäismarkkinoiden toteuttamisen.

Lulling
. (DE) Rajatyöntekijöiden tilannetta käsittelevä mietintö, jonka työllisyys- ja sosiaalivaliokunta meille esitteli, perustuu varmasti kunnioitettavaan aikomukseen ehkäistä rajatyöntekijöiden syrjintää palkka- ja työoloissa ja sosiaaliturvassa ja ratkaista sitä koskevat ongelmat. Sitä me kaikki haluamme.
On kuitenkin liioiteltua väittää, kuten mietinnön perusteluissa sanotaan, että sisämarkkinat, joiden keskeiseen sisältöön työntekijöiden vapaa liikkuvuus kuuluu, tekisivät rajatyöntekijöiden jokapäiväisestä elämästä pelkän farssin. Se vastaa tosiasioita yhtä vähän kuin erilaiset väitteet päätöslauselmassa, joka sisältää myös vaatimuksia, joista ainakin Luxemburgin 85 000 rajatyöntekijää muutenkin ilman muuta saavat nauttia.
Ei kerta kaikkiaan ole totta, että rajatyöntekijöistä riippuvaiset puolisot ja/tai muut perheenjäsenet eivät pääse osallisiksi korvauksista ja muista työntekomaassa myönnettävistä etuisuuksista.
Yksityisten ja julkisten järjestelmien välillä on tietysti eroja. Niin on muillakin kuin rajatyöntekijöillä.
Eläkejärjestelmien välillä on tietysti eroja. Näin ei ole vain jäsenvaltioiden välillä vaan jopa jäsenvaltioiden sisällä. Minullakin olisi suurempi eläke, jos olisin työskennellyt julkisella sektorilla. Se ei kuitenkaan ole rajatyöntekijöihin liittyvä ongelma.
Jäsenvaltioiden eläkejärjestelmien välillä on tietysti eroja sekä eläkemaksujen kertymisen ja suuruuden että eläkeiän suhteen. Luxemburgissa työskentelevät rajatyöntekijät iloitsevat näistä eroista, koska meidän eläkejärjestelmämme on paljon anteliaampi kuin Belgian, Ranskan ja Saksan, joista maista rajatyöntekijät tulevat.
Jos Luxemburgissa kansallisten sosiaaliturvajärjestelmien osia rahoitetaan julkisista varoista, se ei tietenkään johda yhä suurempaan eriarvoisuuteen, sillä rajatyöntekijöillä on oikeus näihin palveluihin, esim. hoitovakuutukseen, joka on olemassa jopa Belgiassa ja Ranskassa.
Päätöslauselmassa muistutetaan siitä, että jäsenvaltioissa ei voi erottaa selkeästi sosiaaliapua ja sosiaalivakuutusta. Sekään ei ole totta. Sosiaaliapuhan ei ole mikään puhdas rajatyöntekijäongelma, sillä rajatyöntekijäthän ovat työntekijöitä, jotka eivät ole riippuvaisia sosiaaliavusta.
En myöskään ymmärrä, mitä yhteyttä palkattuina työntekijöinä lähettämisen ajalla ja rajatyöntekijöillä pitäisi olla. Työnantajan tilapäisesti toiseen jäsenvaltioon lähettämiä työntekijöitä vartenhan on direktiivi, joka ei kuitenkaan koske rajatyöntekijöitä.
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen Kohlin ja Deckerin tapauksia koskevista päätöksistä voi sanoa, että on selvää, että unionin kansalaiset, siis myös rajatyöntekijät, voivat käyttää toisen jäsenvaltion terveydenhoitopalveluita. Tässäkin kohdassa mietinnössä ajetaan asiaa, josta kaikki muutenkin ilman muuta saavat nauttia.
Minusta näiden asioiden selvittäminen oli tärkeää. Tämä ei ole nimittäin ensimmäinen kerta, kun Euroopan parlamentin rajatyöntekijöitä koskevassa mietinnössä esitetään harkitsemattomia vaatimuksia. Jo keskustelu Van Lanckerin mietinnöstä vuonna 1998 teki selväksi, että on harhaanjohtavaa väittää, että rajatyöntekijöitä syrjitään. Tämä belgialainen sosialisti teki silloin sellaisen pöyristyttävän ehdotuksen, että rajatyöntekijöiden palkanmenetyksiä varten perustettaisiin korvausrahasto.
Rajatyöntekijöille on tärkeää, että ei horjuteta sitä periaatetta, jonka mukaan palkkaverot ja sosiaaliturvamaksut maksetaan työntekomaassa. Se on edellytys sille, että rajatyöntekijät pääsevät nauttimaan kaikista niistä sosiaalipalveluista, joita työntekomaassa tarjotaan siellä asuville työntekijöille ja heidän perheenjäsenilleen.
Näin on Luxemburgissa, ja näin sen pitää olla kaikkialla. Ei enempää eikä vähempää!
Päätöslauselmaesitys ympäristödirektiivien tyydyttävästä täytäntöönpanosta (B5-0038/2001)

Isler Béguin
. (FR) Jos jäsenvaltiot soveltavat riittämättömästi niitä direktiivejä, jotka koskevat luontotyyppien suojelua, PCB:n ja PCT:n hävittämistä sekä vesien suojelua nitraattien aiheuttamalta pilaantumiselta, se ei tarkoita missään nimessä sitä, että nämä direktiivit ovat huonoja ja että niitä on muutettava, kuten jotkut täällä parlamentissa yrittävät antaa ymmärtää.
Nämä direktiivit ovat täysin Euroopan kansalaisten tavoitteiden mukaisia, sillä hehän vaativat sitä, että heidän ympäristönsä otetaan paremmin huomioon ja sitä, että unionin elimet toimivat välittäjinä. Vetoomusvaliokuntaan saapuneet lukuisat valitukset ja pyynnöt, jotka koskevat ympäristö- ja direktiivirikkomuksia, ovat osoituksena näistä odotuksista.
Eli, jos näitä direktiivejä sovelletaan ainoastaan osittain, se tarkoittaa, että jäsenvaltiot eivät niitä käyttöön ottaessaan olleet arvioineet niiden vaikutuksia. Ne eivät ottaneet huomioon niitä rahallisia kustannuksia eivätkä niitä toisinaan perusluonteisiakin muutoksia, joita nämä direktiivit edellyttivät jäsenvaltioiden politiikoilta. Tämä pätee sekä luontotyyppi- että nitraatti-direktiiviin, jotka molemmat edellyttävät sitä, että maataloutta ja aluekaavoitusta koskevia saastuttavia ja luonnonympäristöjä tuhoavia politiikkoja arvioitaisiin uudelleen.
Luontotyyppi-direktiivin omaksumisen tarkoituksena on suojella kestävällä tavalla Euroopan biologisesti merkittävien luonnonympäristöjen verkostoa ja säästää sitä tulevilta kaavoituksilta ja välttää näiden ympäristöjen käyttöä koskevat ristiriidat ja näiden ympäristöjen pilaantuminen. Nämä tavoitteet on tietenkin tuotu varsin huonosti esiin jäsenvaltioissa ja on aiheutettu usein varsin pahoja ristiriitoja kyseisten alueiden omistajien ja käyttäjien välille. Kuitenkin siellä, missä on päästy todelliseen yhteen sovittamiseen, tuloksia ei ole tarvinnut odotella, sillä luontotyyppi-direktiivin avulla voidaan nimenomaan tukea luonnonperintöä kunnioittavia menettelytapoja sekä huolehtia riittävistä hyvityksistä.
Tämä luontotyyppi-direktiivi on kerta kaikkiaan innovatiivinen kaavoituksen ja luonnonsuojelun alalla, sillä sen avulla sovitetaan merkittävien luonnonalueiden hallinta yhteen eri käyttöjen kanssa alueiden paremman hyödyntämisen hyväksi. Tässä mielessä Euroopan unionin on tehtävä kaikkensa, jotta se voi tukea tämän direktiivin täytäntöönpanoa.
Unioni ei saa missään tapauksessa antaa periksi joidenkin yksittäisten ryhmien eduille, sillä se tuhoaisi täysin itse direktiivin hengen.
Perussopimuksia varjelevan komission on suhtauduttava tiukasti jäsenvaltioihin, jotta ne soveltaisivat näitä direktiivejä, ja toisaalta torjuttava sinnikkäästi yrityksiä muuttaa näitä direktiivejä, varsinkin kun niiden hyvyyttä ei ole vielä päästy osoittamaan erityisesti nitraattien aiheuttaman vesien pilaantumisen ja merkittävien luonnonalueiden suojelun ja hyödyntämisen alalla.
Näistä syistä vihreiden ryhmä kannattaa kokonaisuudessaan esiteltyjä mietintöjä ja erityisesti Sjöstedtin mietintöä, jonka avulla luontotyyppi-direktiiviä voidaan soveltaa paremmin.
Jos pidätyimmekin äänestämästä, se johtui siitä, että viime hetken yritykset huonontaa mietintöä luontotyyppi-direktiivin heikentämispyrkimyksin ja muutosvaatimuksin eivät mielestämme ole linjassa sen direktiivin noudattamisen kanssa, jonka puolesta me äänestämme.
Parishin mietintö (A5-0357/2000)
Fatuzzo (PPE-DE). (IT) Arvoisa puhemies, pyydän teitä vielä suomaan hitusen huomiota jota teiltä ei varmasti puutu tälle äänestysselitykselle, joka koskee myönteistä äänestystäni Parishin nuoria maanviljelijöitä käsittelevästä mietinnöstä. Haluaisin korostaa nuorten maanviljelijöiden tuottaman maidon ja tämän tuotteen tukemisen merkitystä. Mieleeni tulee eräs kuuluisan italialaisen ohjaajan Federico Fellinin 1960-luvulla ohjaama elokuva, jonka pääosassa oli näyttelijätär Anita Ekberg, joka mainoskyltissä kehotti kaikkia ohikulkijoita juomaan maitoa. Muistatteko te Anita Ekbergin? Koska hän oli hyvin uhkea, hän oli ihanteellinen näyttelijätär kehottamaan italialaisia juomaan maitoa. Niinpä haluaisin, että Euroopan kansalaisille esitettäisiin nykyäänkin tällaisia vetoomuksia, jotta maanviljelijät voisivat viedä tuottamaansa maitoa markkinoille ja myydä sitä, maitoa, joka on valitettavasti hullun maidon uhkaama.

Konrad
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, Parishin mietinnössä on kyse nuorista viljelijöistä Euroopan unionissa. Taas vaaditaan uusia tukia, niin sanottuja toiminnan aloittamistukia. Torjuin mietinnön. Mietinnössä kaiken teeskennellään olevan kunnossa. Mikään ei ole kuitenkaan kunnossa. BSE asettaa kyseenalaiseksi koko maatalousjärjestelmän. Maksamme maataloudelle mitättömät lähes 300 miljardia markkaa vuodessa. Se on sentään puolet unionin talousarviosta. Alamme vähitellen kysyä itseltämme: mitä me sillä saamme? Sikaruttoa, hormoninautoja, dioksiinikanoja ja nyt vielä BSE-epidemian.
Minusta tuntuu, että alamme vähitellen inhota tätä tuottamaamme ravintoketjua, vähitellen kenties itseämmekin! Ruohon ja jyvien sijasta syötämme naudoillemme kotikissojen, häkkirottien ja muiden eläimien raatoja, ja luulen, että juuri siitä asiasta on nyt myös puhuttava. Ruokamme tekeminen myrkylliseksi ja saastuttaminen on johdonmukaista seurausta mielettömästä maatalouspolitiikasta, joka nyt aivan varmasti on lopetettava välittömästi. Meidän on keskusteltava siitä periaatteellisena kysymyksenä, jotta näitä suunnitelmatalouteen kuuluvia tukiaisten jakoja ei enää tulevaisuudessa tapahdu. Juuri niin meidän on sanottava nuorille viljelijöille. Siitä meidän on keskusteltava nuorten viljelijöiden kanssa, heidän on pärjättävä markkinoilla ilman tukiaisia. Se ei missään tapauksessa ole mietinnön sisältönä. Sen tähden se on hylättävä!

Alavanos
. (EL) Maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan mietintö on oikeansuuntainen. Nuorten viljelijöiden alkuun pääseminen ja kaupunkeihin suuntautuvan muuttoliikkeen kääntäminen edellyttävät lisää taloudellista apua. Nuoret viljelijät voivat olla avaintekijä, jolla annetaan uutta voimaa autioituville alueille, pienille kuihtuville saarille ja perinteisille yhteisöille. On tärkeää uusia tekniikoita kuten Internetiä hyödyntäen luoda heille sivistynyt, teknisesti kehittynyt, joustava ja inhimillinen työympäristö.
Yksi tärkeä seikka, joka ei sisälly maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan mietintöön, on se, että nuorille viljelijöille olisi luotava puitteet vaihtoehtoisen ja biologisen perheviljelyn kehittämiseksi.

Andersson, Färm, Hedkvist Petersen, Hulthén, Hans Karlsson ja Theorin
. (SV) Me Ruotsin sosiaalidemokraatit pidämme myönteisinä useita niistä toimista, joita maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunta on ehdottanut nuorten maanviljelijöiden tilanteen parantamiseksi.
Olemme kuitenkin sitä mieltä, että EU:n maataloustukea on vähennettävä voimakkaasti ja vastustamme sen vuoksi jäsen Parishin mietinnön 7, 11 ja 14 kohtaa, joissa vaaditaan maataloustuen lisäämistä.

Bordes, Cauquil ja Laguiller
. (FR) Tarkoituksemme on auttaa vähävaraisia nuoria maanviljelijöitä, jotta he voisivat selviytyä niistä huomattavista kustannuksista, joita aiheutuu aloittamisesta, maatilan ja välineiden hankkimisesta. Äänestimme tämän mietinnön puolesta huolimatta varauksellisesta suhtautumisestamme, sillä mikään ei takaa sitä, että tämä tuki ei mene suurimmaksi osaksi, tai jopa täysin, varakkaiden maatilanomistajien lapsille ja etteivät jälleen kerran kaikkein köyhimmät jää osattomiksi. Olemme jo etukäteen sitä vastaan, että näitä rahoja osoitetaan varakkaiden maatilanomistajien lasten hyväksi.

Collins
. (EN) Uskon, että maataloutta ja maaseudun kehittämistä käsittelevän valiokuntamme mietintö on erittäin tasapainoinen, ja sitä on pidettävä myönteisenä. Maaseudulla sijaitsevan vaalipiirin edustajana olen erittäin tietoinen maanviljelijöiden esittämistä koko Irlannin maatalouden tulevaisuutta koskevista huolista. Tuntuu uskomattomalta, vaikka se onkin totta, että Irlannissa, jossa maatalous on pitkään ollut yksi maan talouden perustoista, maanviljelijät ovat nyt alkaneet ihmetellä, pystyvätkö heidän poikansa ja tyttärensä jatkamaan perheen perinnettä.
Parishin mietintö tulee oikeaan aikaan, ja viime vuoden alussa hänen pyynnöstään tilattu riippumattomien konsulttien tekemä tutkimus Euroopan unionin nuorten viljelijöiden tulevaisuudesta tarjoaa kipeästi kaivatun keskipisteen asiaan.
Viljelijöillä ja etenkin nuorilla viljelijöillä on kylien ja maaseutuyhteisöjen sosiaalisessa elämässä erittäin tärkeä tehtävä eri toimintojen edistäjinä ja paikallisiin yhdistyksiin osallistujina. Viljelijät edistävät osaltaan maaseudun hyvinvointia ja kukoistusta huolehtimalla maisemasta.
Irlannissa kansallisessa kehityssuunnitelmassa vuosille 2000-2006 tarjotaan monia erilaisia toimia, jotka auttavat nuoria viljelijöitä aloittamaan viljelyuransa. Näihin kuuluu uusi laajennettu aloitusapuohjelma, joka kannustaa nuoria viljelijöitä ottamaan tiloja hoitoonsa ja auttamaan heitä, kun he aloittavat viljelyä. Tälle ohjelmalle on myönnetty noin 30 miljoonaa puntaa, minkä toivon komission pian hyväksyvän.
Lisäksi on otettu käyttöön kattava valikoima verohelpotuksia, joiden tarkoituksena on vähentää omistajanvaihdosta aiheutuvia kustannuksia. Näitä helpotuksia saa tuotannollisten tarvikkeiden varastosta, leimaverosta, pääomanhankintakuluista ja testamentin valvontaverosta.
On selvää, että yhdessä varhaiseläkeohjelman kanssa nuorten viljelyuraansa aloittavien maanviljelijöiden saatavilla olevat tuet ovat suureksi avuksi, ja näiden toimien olisi autettava siinä, että maaomaisuutta voitaisiin siirtää nuorille viljelijöille nykyistä aiemmin ja tehokkaammin.
Monien nuorten viljelijöiden, jotka ovat ottamassa tilaa haltuunsa, täytyy investoida maatilaansa, jotta he voisivat saada tuotannon mahdollisimman tehokkaaksi ja jotta he voisivat varmistaa tilojensa taloudellisen kestävyyden.
Tässä suhteessa noin 230 miljoonaa puntaa on myönnetty tiloihin investoimiseen kansallisen kehityssuunnitelman mukaisesti. Sijoitussuunnitelmat koskevat maatilojen jätehuoltoa, meijerihygienian standardien parantamista ja vaihtoehtoisten yritysten asumis- ja käsittelytiloja.
Näistä ohjelmista yhä useammat osa-aikaiset ja täysiaikaiset viljelijät voivat hakea tukea, mukaan luettuina nuoret koulutetut viljelijät, ja nämä ohjelmat puolestaan auttavat varmistamaan monien maatilojen kannattavuuden. Ohjelmissa keskitytään erityisesti nuoriin viljelijöihin.
On myös pantava merkille, että näiden ohjelmien luonne osoittaa selvää sitoumusta ympäristön suojeluun, asiaan, joka on tulevaisuudessa vahvasti esillä sekä Irlannin että Euroopan maataloudessa.
Lopuksi sanoisin, että on erittäin tärkeää, että me Euroopan tasolla keskitymme eurooppalaisen maatalouden tulevaisuuden varmistamiseen. Yhteinen maatalouspolitiikka on ollut Euroopan menestyskertomus, ja haluamme pitää sen sellaisena. Tulevaisuus on nuorissa viljelijöissämme ja kestävissä ja ympäristöystävällisissä maatalouskäytännöissä. Meidän on annettava näille tavoitteille täysi tukemme.

Figueiredo
. (PT) Nuorten viljelijöiden tilanne ja näkymät riippuvat suurelta osin koko Euroopan unionin maatalouden tilanteesta ja näkymistä. Kuten tunnettua, maatalouden ja maaseudun näkymät ovat laskusuuntaisia, mihin on vaikuttanut erityisesti yhteinen maatalouspolitiikka, jonka puitteissa edistetään maanomistuksen keskittymistä, tuotannon tehostamista sekä maataloustuotannon jatkuvaa vertikalisoitumista. Tämän seurauksia ovat maaseudun autioituminen ja väestökato, mistä osoituksena on työpaikkojen ja tilojen väheneminen 22 ja 20 prosentilla vuoden 1990 jälkeen.
Nuoret viljelijät merkitsevät maatilojen uudistumista ja ovat siksi keskeisessä asemassa, jotta maatalouden tulevaisuus on turvattu eri puolilla Euroopan unionia. Alle 35-vuotiaiden viljelijöiden maatilat ovat viime vuosikymmenen aikana vähentyneet 28 prosenttia, mikä osoittaa kielteiset nykynäkymät todeksi.
Yhteisön erityistoimet nuorten viljelijöiden tukemiseksi ovat siis keskeisiä, vaikka perimmäisenä ongelmana onkin tarve muuttaa yhteistä maatalouspolitiikkaa perusteellisesti. Vaikka olen Parishin mietinnön hajanaisuudesta huolimatta yleensä ottaen samaa mieltä sen kanssa, siinä ei kuitenkaan vaadita tarpeellisia poliittisia muutoksia. Siinä toimitaan nykytilanteen mukaisissa puitteissa. Kolme esittämääni ja tärkeänä pitämääni muutosta kuitenkin hyväksyttiin, ja ne ovat:
panostus kestävään ja laadukkaaseen maataloustuotantoon, jonka piirissä tuotetaan turvallisia tuotteita, joilla on korkea lisäarvo; tämä tapahtuu tukemalla biologista viljelyä ja alkuperäisiä rotuja, vahvistamalla alkuperänimityksiä ja luomalla erityisen laadukkaille alueellisille tuotteille tukimekanismi;
maaseudun kehitykseen suunnattujen ja rakennerahastojen jakamien määrärahojen vahvistaminen laajojen julkisten palveluverkkojen ja infrastruktuurien luomiseksi sekä maaseudun paikallismarkkinoiden voimistamiseksi;
nuoria viljelijöitä koskevan lainsäädännön yksinkertaistaminen ja ryhmittäminen.

Lulling
. (DE) BSE-kriisin tähden on erittäin tärkeää, että keskustelemme juuri nyt mietinnöstä, jossa käsitellään nuorten viljelijöiden tilannetta ja tulevaisuudennäkymiä Euroopan unionissa.
Se, mitä useimmissa jäsenvaltioissa on tapahtunut tämän kriisin melko hysteerisen paisuttamisen jälkeen, ei varmasti motivoi nuoria viljelijöitä pysymään maataloudessa eikä varsinkaan pitämään tulevaisuutenaan elämistä maaseudulla, jossa heillä on, kuten mietinnössämme niin kauniisti sanotaan, tärkeä sosiaalinen tehtävä maaseudun puolestapuhujina ja ylläpitäjinä sekä toimijoina yhteisön taloudellisissa, sosiaalisissa ja ympäristöä koskevissa tarpeissa.
Tämän luottamuskriisin vuoksi, joka syntyi erityisesti kuluttajien keskuudessa, meidän on entistä paremmin huolehdittava maatalouden tulevaisuudesta Euroopan unionissa, jossa alle 35-vuotiaiden viljelijöiden määrä on muutenkin pudonnut jatkuvasti eniten 28 prosenttia ja nuorten viljelijöiden suhteellinen määrä vähenee lähes kaikissa jäsenvaltioissa. Mietintömme sisältää kaikki tärkeät ja oikeat päätelmät sekä kaikki vaatimukset, joiden toteuttamisesta riippuu, katsooko vielä riittävän suuri määrä nuoria ihmisiä voivansa elää maataloudesta.
Tämä on luettelo, joka EU:n komission, neuvoston ja kaikkien jäsenvaltioiden pitäisi ottaa sydämenasiakseen, mikäli ne haluavat estää Euroopan unionin maaseudun väkeä vähenemästä, maaseutua autioitumasta ja rappioitumasta, mikä aiheuttaisi sosiaalisten ja kulttuuristen ongelmien kärjistymisen.
EU:ssa tarvitaan kestävää, korkealaatuista maataloustuotantoa. Meidän on puolustettava laatutuotteittemme, muun muassa viinin, alkuperämerkintöjä ja varmistettava ne myös Maailman kauppajärjestössä, sillä tulevaisuutemme EU:ssa ja vientimme kolmansiin maihin perustuu korkealaatuisiin tuotteisiin, joita lukuisat maksukykyiset ja täysivaltaiset ihmiset meillä ja muualla maailmassakin haluavat.
Vastuu nykyisistä, erityisesti BSE-kriisiin liittyvistä ongelmista pyritään sälyttämään maataloudelle, jonka odotetaan tuottavan yhä halvemmalla. Koska olin pitkään Euroopan komission neuvoa antavan kuluttajakomitean jäsen, haluaisin viitata myös vastuuseen, joka on kuluttajansuojajärjestöillä, jotka vaativat entistä halvempia elintarvikkeiden kuluttajahintoja tuottajien ansioista piittaamatta. Ne ovat aina, 70- ja 80-luvulla ja sen jälkeenkin, vastustaneet maataloustuotteiden yhteiseen markkinajärjestelyyn liittyviä kohtuullisia tuottajahintoja. Nekin ovat siis osaltaan vastuussa maatalouden teollistumisesta, siitä, että lehmistä tehtiin lihansyöjiä, piittaamatta siitä, että viljelijöilläkin on oikeus kohtuudenmukaiseen korvaukseen työstään. Tämän halusin sanoa.
Kannatan tätä mietintöä kiihkeästi, koska se sisältää kaiken tämän ja hyvin muotoiltuna, mikä on oikein ja tärkeää maatalouden perheyritysten säilyttämiseksi ja tukemiseksi Euroopassa ja sellaisen ekologisen maatalouden tukemisen perusedellytys, joka tuottaa korkealaatuisia, paikallisia erikoistuotteita, joita kuluttajien pitää oppia arvostamaan ja joista heidän pitää oppia maksamaan kohtuudenmukainen hinta.

Roure
. (FR) Tekstin mukaan Euroopan unionin nuorten maanviljelijöiden tilanne on hyvin ongelmallinen ja että heidän tulevaisuudennäkymänsä ovat huonot huolimatta kaikesta siitä tuesta, jota he saavat unionilta ja omasta maastaan. Tästä syystä tämä mietintö oli mielestäni niin tärkeä, ja juuri siksi olen tyytyväinen siihen, että äänestimme sen puolesta.
Varsinkin nuorten taloudellinen tilanne on heikohko, jopa varsin heikko. Tekstin mukaan nuorten maanviljelijöiden tulevaisuudennäkymät ovat heikot ja maanviljelijöiden määrä on huomattavasti vähentynyt ja maataloudessa jatkavat ikääntyneet.
Mitä unioni voi tehdä?
Kulttuuri-, nuoriso-, koulutus-, tiedonvälitys- ja urheiluvaliokunta ei lausunnonantajan ominaisuudessaan halunnut pitää kiinni sellaisista seikoista, jotka kuuluvat muille valiokunnille. Keskityimme siis opetukseen, koulutukseen, tiedotukseen sekä sosiaali- ja kulttuurielämään liittyviin kysymyksiin.
Toteamme, että usein opetuksen ja koulutuksen epätarkoituksenmukaisuus aiheuttaa ongelmia nuorille maanviljelijöille. Edes Agenda 2000:ssa ei puututa tähän perustavaan seikkaan.
Nuorten maanviljelijöiden opetuksesta ja ammatillisesta koulutuksesta puheen ollen, Euroopan unionin on edistettävä Leonardo- ja Sokrates-ohjelmilla nuorten maanviljelijöiden opetusta ja koulutusta heidän ammattitaitonsa kohottamiseksi vaadittavalle tasolle. On välttämätöntä huolehtia tietotekniikkakoulutuksesta. Internetin on oltava kaikkien ulottuvilla, ja nuorten maanviljelijöiden on oltava paremmin perillä markkinoinnin ja tuotannon yhdennetyistä hallintojärjestelmistä maatilojen hoidon kehittämiseksi. Maaseudun autioitumista voidaan vastustaa säilyttämällä maaseutualueilla julkiset palvelut (koulut, posti, liikenne) ja sosiaalista elämää voidaan ylläpitää esim. kuntien yhteistoimin tai kiertävillä palveluilla.
Jos maatalouden uuden elpymisen edellytykset täyttyvät, luonnosta ja paremmasta elämänlaadusta kiinnostuneet kaupunkilaisnuoret voivat asettua maaseudulle eivätkä maaseudun nuoret enää luovu vanhempiensa perinnöksi jättämistä viljelmistä.

Sacrédeus
. (SV) Ruotsin kristillisdemokraatit ovat äänestäneet mietintöehdotusta vastaan, koska se on mielestämme ristiriidassa läheisyysperiaatteen kanssa, vaikka aihe, nuorten maanviljelijöiden tilanne, onkin sinänsä tärkeä.
Vastustamme erityisesti 10 kohtaa. Siinä esitetään järjetön ehdotus, jonka mukaan "EU:n olisi harkittava mahdollisuutta määrätä jäsenvaltiot tarjoamaan vähimmäismäärä toiminnan aloittamistukea nuorille viljelijöille". Tämä ei mielestämme ole ylikansallinen kysymys.
Varela Suanzes-Carpegnan mietintö (A5-0365/2000)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, eläkeläispuolue, jota edustan täällä Euroopan parlamentissa, katsoo, että komission, Euroopan parlamentin ja neuvoston pitää muuttaa ja se kehottaa niitä muuttamaan olennaista osaa kalastuspolitiikassaan: sitä osaa, josta on tullut jo syvään juurtunut tapa, eli tapa mennä kalastamaan muiden vesille ja poistaa omantunnon tuskat maksamalla rahasumma niiden maiden hallituksille, joiden vesillä olemme kalastaneet. Olen aina kuullut sanottavan, että annamme ongenvavan niille, joilla ei ole omia varoja. Mutta valitettavasti me eurooppalaiset emme anna heille onkivapaa, päinvastoin menemme itse kalastamaan heidän vesilleen. Ymmärrän kalastajien ongelmia, jotka meidän täytyy ratkaista, mutta meidän täytyy ratkaista ne toisin eikä siten, että vahingoitamme väestöjä, joilla ei ole kalastuksen lisäksi muuta elinkeinoa.
Gallagherin mietintö (A5-0333/2000)

Crowley
Arvoisa puhemies, haluaisin aloittaa sanomalla ryhmäni puolesta, että puollamme erittäin vahvasti yhteisen kalatalouspolitiikan jonkinmuotoista jatkamista Euroopan unionissa. Käsittääksemme kalavarojen hoito on paras tapa edetä, jotta voitaisiin taata sosiaalisen ja taloudellisen kehityksen jatkuminen monilla Euroopan unionin rannikkoalueilla, jotka eivät saa mitään muuta hyötyä tai joilla ei ole työllisyyttä tai muuta kehitystä kuin se, mitä ne saavat omista luonnonvaroistaan, esimerkiksi kalastuksesta ja vesiviljelystä.
Kun tämä on sanottu ja kunnia annettu sille, jolle kunnia kuuluu, meidän on myös tunnustettava, että yhteisessä kalatalouspolitiikassa on paljon puutteita. Erityisen väärin on ehdottomasti vastustaa sitä, että yhteiseen kalatalouspolitiikkaan sisältyy alueellistamispolitiikkaa. Parlamentti on taas tänään hylännyt tämän ehdotuksen. Alueellistaminen ei tarkoita palauttamista uudelleen kansalliselle tasolle tai siirtymistä pois yhteisömallista: se tarkoittaa sitä, että vierekkäin sijaitseville ja samaa lajia kalastaville yhteisöille annetaan mahdollisuus yhdessä hallita noita lajeja.
Sen lisäksi meidän on myös nykyistä enemmän painotettava kaikkia Euroopan unionin vesiä koskevaa yhtenäistä tarkastusjärjestelmää ja annettava enemmän valtaa yhteisön tarkastajille, jotta ne voisivat varmistaa, että kaikkia sääntöjä noudatetaan asianmukaisesti.
Lopuksi minun on sanottava, että säilytystoimia tarvitaan. Kalakannat ovat merkittävästi pienentyneet Euroopan unionin vesissä. Siirtyminen muiden kalakantojen kalastamiseen ja niiden sisällyttäminen kiintiöjärjestelmään ei ole oikea tapa ratkaista säilytyskysymyksiä, vaan sen varmistaminen, että meillä on tiettyjä alueita, joille ei saa mennä ja joilla kalakannat voivat kasvaa uudelleen. Tätä mallia on kokeiltu vapaaehtoisin sopimuksin tietyillä Irlannin vesialueilla ja hoitamalla tietyn ajan näitä kalastuskieltoalueita - joita sanotaan kesannointialueiksi analogisesti yhteisen maatalouspolitiikan termin kanssa. Tämä on ainoa tapa taata, että voidaan ylläpitää tiettyä ravinnonlähdettä, tarjota työpaikkoja ja ottaa huomioon ympäristön suojeluun liittyvät näkökohdat kalastusvesissämme. Tästä syystä tuimme Gallagherin mietintöä.

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, äänestin tämän yhteistä kalastusta käsittelevän mietinnön puolesta, mutta pyydän Euroopan parlamenttia, neuvostoa ja komissiota valvomaan paremmin erästä seikkaa niiden asioiden lisäksi, jotka on mainittu mietinnön 20 kohdassa, sillä tämä seikka on jätetty huomiotta, eli miten alan eläkeläisten eläkkeen suuruutta ja heidän olojansa valvotaan ja valvotaanko niitä ylipäänsä, erityisesti pienkalastuksen piirissä työskentelevien eläkeläisten. Heillä on oikeus siihen, että me käsittelemme heidän asioitaan kaikkien muiden kalastukseen liittyvien seikkojen lisäksi, myös sitä, miten kansalliset valtiot suojaavat eläkkeellä olevia kalastajia, kun he kerran jäävät viimeiselle sijalle niiden joukossa, joiden eläkeasioita suojataan riittävästi.

Alavanos
. (EL) Ryhmäni äänesti päätöslauselman puolesta. Voimassa olevan yhteisön lainsäädännön mukaisesti kreikkalaisten kalastajien kalastusyksinoikeus on rajoitettu kuuteen merimailiin toisin kuin muissa EU-maissa ja erityisesti Välimeren maissa, joissa on voimassa 12 merimailin raja. Tällä tavoin kreikkalaiset kalastajat eivät saa osakseen tasa-arvoista kohtelua ja heidän asemansa on epäsuotuisa verrattuna muihin yhteisen kalastuspolitiikan piiriin kuuluviin valtioihin.
Kun otetaan huomioon, että kansainvälisen merioikeussopimuksen IX liitteen 5 artiklan 1 kohdan mukaisesti yhteisöllä on yksinoikeudellinen toimivalta merien kalavarojen kestävässä hoitamisessa ja näin ollen toimivalta säätää asiaa koskevia asetuksia ja säännöksiä, komission pitäisi käyttää toimivaltaansa ja määritellä myös kreikkalaisille kalastajille 12 merimailin kalastusyksinoikeus. Lisäksi päätöslauselmassaan Á4-0018/99 (C-153/1-6-99) Euroopan parlamentti kehottaa komissiota suosittamaan yksinoikeudellisen kalastusvyöhykkeen laajentamista 24 merimailiin, jotta asianmukainen hajauttamispolitiikka taattaisiin ja rannikkoalueiden edut turvattaisiin. Komission pitäisi omaksua edellä mainittu Euroopan parlamentin päätös.

Souchet
. (FR) Niissä parlamentin mietinnöissä, joista meidän on annettava oma arvio, käsitellään yhteisen kalastuspolitiikan (YKP:n) eri näkökohtia, myös kalavarojen hoitoa ja suojelua, rakennepolitiikkaa, unionin kalastukseen liittyviä ulkosuhteita, markkinajärjestelyä, valvontaa ja tarkastuksia.
Komission ilmaisemat painopisteet ovat seuraavat: YKP:n eri tavoitteiden johdonmukaisuuden lisääminen erityisesti kalavarojen säilyttämisen, taloudellisen tehokkuuden ja kalastuksesta riippuvaisten alueiden työllisyyden välillä; kalastuksen taloudellisen puolen parempi huomioon ottaminen; ympäristö- ja kalastuspolitiikkojen parempi yhteneväisyys, hallintavälineiden parantaminen, erityisesti ottamalla käyttöön monivuotiset hallintavälineet; entistä avoimempi päätöksentekoprosessi ja YKP:n ulkoisen ulottuvuuden säilyttäminen.
Tietenkin voimme periaatteessa tukea kaikkia näitä. Kuitenkin mielestäni olisi tarpeen korostaa seuraavia seikkoja, joiden merkitystä komissio ei ole mielestäni painottanut riittävästi. Jos on niin, että suurimmat sallitut saaliit (TAC) on määriteltävä pääosin objektiiviselta ja tieteelliseltä pohjalta, alan ammattilaisten kanssa käytävälle vuoropuhelulle on ehdottomasti asetettava toimielinpuitteet ja vuoropuhelua on vahvistettava. Kalastajien edustajat on otettava mukaan jo ennen tieteellisten asiantuntijoiden työskentelyä, jotta voidaan vahvistaa luottamusta sekä edistää perusteltujen ja helpommin hyväksyttävien päätösten tekemistä. Tällainen suuntaus on vieläkin tärkeämpi, kun kyse on monivuotisten suuntaviivojen valmistelemisesta. Tarkastus- ja seuraamusjärjestelmät on ehdottomasti yhdenmukaistettava eri kalastusalueilla jäsenvaltioiden välisten vääristymien välttämiseksi. Yhteisön maiden toteuttamaa järjestelmää yhteisön vesillä liikkuvien kolmansien maiden laivastojen valvonnasta on vahvistettava.
Lopuksi todettakoon, että säilytettäessä TAC- ja kiintiöjärjestelmä olennaisena osana YKP:tä haluaisimme tähdentää, että vakauden periaatteen noudattaminen on meistä tärkeää ja että suhtaudumme kielteisesti kiintiöiden yksityistämiseen.
Poignantin mietintö (A5-0332/2000)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, äänestin tämän mietinnön puolesta, koska minä, samoin kuin eläkeläispuolue, kannatan sitä, että ennen kuin tehdään merkittäviä päätöksiä, Euroopan parlamentin mutta ei ainoastaan Euroopan parlamentin, vaan kaikkien johtavien osapuolten pitää kuulla niitä ryhmiä, kansoja, ihmisiä ja tahoja, joita asia koskee. Tässä asiakirjassa lukee, että komissio on kuullut lukuisia elimiä voidakseen tehdä kalastuspolitiikkaa koskevia päätöksiä: kalastajien edustajia, kalastusalan yritysten edustajia, kalastusvälineitä tuottavien yritysten edustajia. Se on myös kuullut kaikkia alueellisella tasolla. Arvoisa puhemies, tämä on hyvä asia, mutta onko komissio kuullut myös kalojen mielipidettä?!

Martinez
. (FR) Vuonna 2003 Euroopan kalastus ja sitä koskeva yhteinen kalastuspolitiikka muuttuu. Jo vuosi 2001 merkitsee yhden kalastuksen hallintavälineen, MOO IV:n eli monivuotisen ohjausohjelman loppua. On kaksi vuotta aikaa, eli 31:seen joulukuuta 2002 asti, harkita ja päättää yhteisestä politiikasta, johon liittyy Euroopan komission luettelon mukaisesti 18 kysymystä, mm. vapaasta pääsystä aluevesille, kalastus- ja vesiviljelytuotteiden markkinoiden valvonnasta tai hallinnasta, kansainvälisistä kalastussopimuksista, kalakantoja koskevista tieteellisistä tutkimuksista tai Välimeren erityiskysymyksistä.
Tämä YKP:n uudelleen tarkastelu, jopa uuteen uskoon muokkaaminen, tapahtuu sellaisessa tilanteessa, johon liittyy monenlaisia näkökohtia. Ensinnäkin kalavarat eivät ole rajattomat. Kummeliturska-, turska-, sardiini- ja tonnikalakannat ovat vaarassa tai vaikeuksissa. Tuhlaustakin tapahtuu. Yli 15 prosenttia maailman kalasaaliista heitetään vuosittain menemään, tätä tapahtuu varsinkin EU:ssa kieltojen noudattamiseksi tai sillä varjolla, että vältetään hintojen lasku, vaikka jotkin maat, kuten Norja, hyödyntävät kalavarojaan yli hyväksyttävyyden rajojen. Tämä tarkoittaa 20 miljoonaa tonnia maailman 122 miljoonan tonnin kalasaaliista.
Kansainväliset ja alueelliset järjestöt, mm. FAO, Välimeren yleinen kalastusneuvosto ja Luoteis-Atlantin järjestöt ovat myös huolissaan kalastuksen hoidosta, mihin Euroopan yhteisökin osallistuu. Eurooppa on solminut myös 25 kahdenvälistä kalastussopimusta mm. Angolan, Seychellien tai Madagaskarin kanssa ja pyrkii Marokon kanssa vaikeuksista huolimatta sopimukseen, vaikka tilanne onkin tällä hetkellä lukkiutunut. Tällä hetkellä ennen kaikkea markkinat maailmanlaajuistuvat, ja siitä aiheutuu halpatuontiongelmia.
Olisi olennaista, että kirjoitettaessa uudelleen YKP ja sen usein liian lukuisat ja vaikeaselkoiset määräykset on onnistuttava sovittamaan yhteen keskenään ristiriitaiset tavoitteet: on suojeltava kalakantoja ennalta varautumisen periaatteen mukaisesti, mutta säilytettävä myös rannikoiden elinkeinoelämä ja yhteiskunnat, jotka ovat usein riippuvaisia kalastuksesta työpaikkojen antajana: esimerkki tästä on Englannin kanaali. Samoin tarvitaan selkeää YKP:tä, mutta sen on oltava riittävässä määrin eriytynyt, jotta voidaan ottaa huomioon esim. Pohjanmeren tai Välimeren alueelliset erikoispiirteet ja jopa Adrianmeren, mitä italialaiset toivovat, tai muiden merialueiden sisäisten alueiden tarpeet.
On ennen kaikkea sovitettava yhteen Euroopan markkinoiden äärimmäinen avoimuus Eurooppa tuo 60 prosenttia käyttämästään kalasta ulkomailta ja tarve suojella kalastajia, jotka voivat seurata, kuinka Japanin, Yhdysvaltojen tai Korean markkinat sulkeutuvat heiltä. Ratkaistakseen nämä monitahoiset ongelmat Euroopan komissio on omaksunut hyvän menetelmän ja kuullut laajasti kalastus-, ympäristö- ja tuottajajärjestöjä.
(Puhe keskeytettiin työjärjestyksen 137 artiklan mukaisesti.)
Yhteinen päätöslauselma: köyhdytetyn uraanin käyttö

Lucas
Arvoisa puhemies, haluaisin ryhmäni puolesta sanoa, että pidämme myönteisenä juuri hyväksymäämme kompromissipäätöslauselmaa. Vahva ja yhtenäinen mielipide, joka yksiselitteisesti vaatii köyhdytettyä uraania sisältävien ammuksien käytön keskeyttämistä, on myönteinen askel eteenpäin, vaikkei se menekään niin pitkälle, kuin olisimme halunneet. Vihreiden ryhmä ja Euroopan vapaa allianssi -ryhmä vaativat köyhdytettyä uraania sisältävien ammusten täyttä tuotanto-, vienti- ja käyttökieltoa. Uskomme, että meillä on tälle sekä lailliset että moraaliset perusteet. Lokakuussa 1980 tehdyssä YK:n yleissopimuksessa kiellettiin tiettyjen joukkotuhoaseiden käyttö; ihmisoikeustoimikunnan päätöslauselmassa vuonna 1996 tuomittiinkin köyhdytettyä uraania sisältävät ammukset niiden joukkotuhoaseluonteen takia. Näiden aseiden käyttö on siten jo kielletty kansainvälisessä laissa.
Olisimme olleet myös paljon rauhallisempia, jos päätöslauselmaan olisi sisällytetty köyhdytetyn uraanin vaarojen arviointiin käytettyä menetelmää koskevat huolemme. Yhä useammat tiedemiehet ovat nyt kyseenalaistaneet tavanomaiset menetelmät, jotka ovat perustuneet pikemminkin radioaktiivisten säteiden ulkoisesti saatuihin annoksiin kuin sisäisesti nautittujen tai hengitettyjen hiukkasten annoksiin.
Tutkimus osoittaa, että Tsernobylin räjähdys on aiheuttanut yli sata kertaa enemmän leukemiakuolleisuutta kuin asianosaiset radiologiset suojeluvirastot ennakoivat. Ne olivat perustaneet ennustuksensa ulkoiselle säteilylle. Tämän virheen valtavuus jättää varjoonsa sen tosiseikan, että jopa erittäin pienillä säteilyannoksilla, kuten köyhdytetyn uraanin päästöillä, voi olla tuhoisia vaikutuksia terveydelle. Siksi on olennaisen tärkeää, että menetelmät saadaan oikein, koska muuten kaikki maailman testit ja seulonnat ovat kerta kaikkiaan täysin turhia.
Lopuksi haluaisin viitata viime viikon Euroopan ääni -lehden kannessa olleeseen raporttiin, jossa paljastetaan, että EU:n uudet nopean toiminnan joukot ilmeisesti aikovat käyttää köyhdytettyä uraania sisältäviä aseita. Huomatkaa siis, että kyseessä on humanitaariset joukot, jotka suunnittelevat sellaisen aseen käyttämistä, joka jättää valtavan määrän syöpiä perinnöksi niille siviileille, joita sen otaksutaan suojelevan. Tämä on skandaalimaista, ja tämä aikomus on hylättävä.

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, äänestin tätä mietintöä vastaan koska tämän kysymyksen käsittelyssä on esiintynyt ja esiintyy edelleen liikaa tekopyhyyttä. Uskon, tai oikeastaan pelkään, että tapahtumat etenivät seuraavasti.
"Arvoisa presidentti, mitä aseita käytämme Miloseviæia vastaan?", johon presidentti vastasi: "Samoja kuin aiemminkin!"
"Mitä samoja aseita meillä on kuin aiemminkin?", kysyi kenraali, "tarkoitatteko niitäkin ammuksia, jotka sisältävät köyhdytettyä uraania?"
Tähän presidentti vastasi: "Miksikäs ei!?".
"Mutta ne voivat aiheuttaa vakavia vahinkoja niiden käyttäjille, koska ne ovat sodassa vahingollisia aseita, mehän olemme testanneet ne", sanoi kenraali. Mutta presidentti vastasi: "Mutta hyvä kenraali, kuten tiedät, sodassa on laskelmoituja vaaroja, ja meidän pitää kohdata nämäkin vaarat".
Arvoisa puhemies, sodassa on sodan keinot, sanotaan. Emme uskoakseni voi olla hämmästyneitä siitä, mitä on saattanut tapahtua ja mikä olisi voitu välttää vain yhdistyneen ja riippumattoman Euroopan avulla.

De Rossa
Arvoisa puhemies, tuin yhteistä köyhdytettyä uraania koskevaa päätöslauselmaa ja pidän myönteisenä sitä tosiseikkaa, että parlamentti päätti säilyttää sekä viittauksen että vaatimuksen näiden aseiden käytön keskeyttämisestä. Olisin pitänyt parempana tätä voimakkaampaa päätöslauselmaa, mutta tiedän, kuinka vaikeata sellaisen saaminen on.
Haluan kuitenkin sanoa sen, että pidän valitettavana korkea edustaja Solanan täällä tänä aamuna ilmaisemaa asennetta. Samalla kun hän ilmoitti kannattavansa läpinäkyvyyttä ja avoimuutta tässä asiassa, hän myönsi, että hän alkoi toimia vasta sitten, kun asiasta tuli julkinen noin viikko sitten, vaikka hän oli Naton pääsihteeri Balkanin sodan aikana. Hän jätti myös mainitsematta tai kertomatta kantansa kysymykseen, pitäisikö määrätä näitä asioita koskeva moratorio. Pidän myös valitettavana hänen yritystään tehdä tästä parlamentista osallinen Naton päätökseen käyttää näitä aseita.
Näiden aseiden käyttäminen ei ollut suhteessa siihen haasteeseen, johon Naton oli vastattava, erityisesti Serbian vastaisessa sodassa, ja siksi se oli tarpeeton, ja siinä jätettiin kylmästi huomiotta vaikutukset väestöön kokonaisuudessaan. Siinä jätettiin kylmästi huomiotta sen vaikutukset Naton joukkoihin ja itse asiassa siinä jätettiin kylmästi huomiotta sen jälkivaikutukset aputyöntekijöihin ja rauhanturvajoukkoihin sekä sotilas- ja poliisijoukkoihin tuon sodan jälkimainingeissa.
Kuten muutkin, myös minä vaadin, että uusilla nopean toiminnan joukoilla ei olisi käytössään tämäntyyppisiä aseita. Vaadin kotimaani Irlannin hallitusta kieltäytymään osallistumasta tällaisiin nopean toiminnan joukkoihin, ellei selvästi sitouduta siihen, ettei tällaisia aseita käytetä.

Alyssandrakis
. (EL) Balkanin syndroomaa koskevan yhteisen päätöslauselman ainoana tarkoituksena on peitellä Naton ja Euroopan unionin rikollista politiikkaa, kun ne muka ihmisoikeuksien puolustamisen nimissä hyökkäsivät Jugoslaviaa vastaan ja aiheuttivat mittaamattomia inhimillisiä ja aineellisia tuhoja. Jotta pommitukset olisivat olleet vieläkin tuhoisammat, ne eivät pidättäytyneet käyttämästä aseita, joiden ammukset sisältävät köyhdytettyä uraania, vaikka ne tiesivät jo Irakin vastaisen sodan perusteella niiden pitkäaikaiset tappavat vaikutukset.
Koska yhteisessä päätöslauselmassa ei suostuta hyväksymään Bosnian ja Kosovon miehitysjoukkoihin sekä Persianlahden sotaan osallistuneiden sotilaitten syöpä- ja leukemiatapausten yhteyttä köyhdytettyyn uraaniin, se jää kauniiksi toiveeksi avoimista keskusteluista ja työryhmien perustamisesta ja siinä ainoastaan pyydetään "Natoon kuuluvia jäsenvaltioita ehdottamaan köyhdytettyä uraania sisältävien aseiden käytön keskeyttämistä", samalla, kun pyydetään "Natoa harkitsemaan muiden ammustyyppien käyttöä", eli siis jatkamaan tappamista, mutta "puhtain" asein. On tyypillistä, että vasemmistoryhmän tarkistusehdotus, jossa vaadittiin köyhdytettyä uraania sisältävien ammusten tuotannon, kokeiden, käytön ja myynnin kieltämistä, hylättiin komeasti Euroopan parlamentin jäsenten konservatiivisen enemmistön toimesta, ja se sai vain 23 prosenttia äänistä.
Euroopan parlamentin linja on tietenkin johdonmukainen, koska kuten Naton entinen pääsihteeri ja EU:n nykyinen korkea edustaja Javier Solana kyynisesti korosti omassa puheenvuorossaan, Euroopan parlamentti itse vaati tiukasti sotilaallista interventiota Balkanilla, sekä Bosniassa että Kosovossa. Olisi tietenkin itsepetosta odottaa, että sotarikolliset voisivat tuomita itsensä. Tämä tehtävä kuuluu kansoille.
Kreikan kommunistinen puolue on toistuvasti vaatinut paitsi köyhdytetyn uraanin käyttökieltoa myös miehitysjoukkojen välitöntä vetämistä Balkanilta ja sitä, että NATO ja EU kantaisivat kustannukset uhrien hoitamisesta ja korvauksista sekä ympäristön puhdistamisesta.
Kreikan kommunistisen puolueen europarlamentaarikot äänestivät yhteistä päätöslauselmaa vastaan, ja me kehotamme kansoja järjestäytymään yhtenäiseen vastarintaan ja käymään vastahyökkäykseen uuden maailmanjärjestyksen julmuutta vastaan.

Bonde, Krarup, Okking ja Sandbæk
. (DA) Yhteinen päätöslauselmaesitys sisältää useita järkeviä pohdintoja, mutta se ei vastaa sitä vakavaa tilannetta, jonka Nato on aiheuttanut Balkanin siviiliväestölle, sinne sijoitetuille sotilaille ja heidän lähimmäisilleen. Noin 20 Balkanin veteraania on kuollut leukemiaan, ja määrä vain kasvaa. KFOR-joukoissa palvelevia Yhdysvaltain sotilaita varoitettiin hengittämästä köyhdytettyä uraania. Heitä varoitettiin koskemasta mihinkään, joka olisi saattanut olla kosketuksessa köyhdytetyn uraanin kanssa, heitä kehotettiin poistumaan alueilta, jotka saattaisivat olla köyhdytettyä uraania sisältäneistä aseista peräisin olevan pölyn saastuttamia, ja heitä kehotettiin pesemään sotilaspukunsa usein. Käsityksemme mukaan Yhdysvaltain armeija ei anna tällaisia varoituksia perusteetta.
Useat tutkimuksetkin osoittavat, että köyhdytetyn uraanin hengittäminen on erittäin haitallista terveydelle. Naton sotatoimien vaikutuksia sotatoimialueiden siviiliväestöön ei ole ylipäänsä tutkittu perusteellisesti. Tulevaisuus paljastaa ne kuitenkin. Sen vuoksi ei mielestämme todellakaan riitä, että rajoitutan vain vielä yhteen tutkimukseen, joka koskee köyhdytettyä uraania sisältävien aseiden käytön seurauksia. Mielestämme asiaa on jo tutkittu melko perusteellisesti. Lisäksi ennalta varautumisen periaatteen on mielestämme joka tapauksessa koskettava myös niitä ihmisiä, jotka ilmoittautuvat kansainvälisiin tehtäviin, ja sotatoimialueiden siviiliväestöä. Näiden aseiden on kuuluttava kemiallisia aseita ja ydinaseita koskevan Geneven yleissopimuksen piiriin. Kaikki tuotanto on lopetettava, ja kaikki varastot on tuhottava. Vaadimme, että köyhdytettyä uraania sisältävien aseiden käyttö lopetetaan välittömästi!

Bordes, Cauquil ja Laguiller
. (FR) Se, että tärkeimpien suurvaltojen armeijoissa on saatu ainakin 10 vuoden ajan tuta köyhdytettyä uraania sisältävien ammusten vahingollisuus, käyttäjät mukaan luettuina, kertoo ainoastaan siitä, että esikunnat välittävät yhtä vähän omista sotilaistaan kuin siviiliväestöstä ja vihollisen armeijasta.
On syytäkin olla närkästyneitä siitä, millaiset seuraukset näiden aseiden käytöllä on ollut Naton sotilaisiin, ja vielä enemmän on syytä olla närkästyneitä siviiliväestöön kohdistuneista vaikutuksista, saivatpa nämä surmansa köyhdytettyä uraania sisältävien aseiden tai perinteikkäiden pommien vuoksi.
Mutta miten suhtautua Serbian ja Kosovon pommittamispäätökseen osallistuneiden kaikkien poliittisten ryhmittymien edustajien hurskastelevaan hämmästelyyn sen jälkeen, kun he olivat enimmäkseen tukeneet Persianlahden sotaa? He antoivat esikunnilleen vapaat kädet ja ovat kansalaisten reaktioiden vuoksi tällä hetkellä muka huolestuneita päätöksensä seurauksista ja yrittävät karistaa vastuun harteiltaan.
Äänestimme sen GUE-ryhmän tarkistusehdotuksen puolesta, jossa vaadittiin "köyhdytettyä uraania sisältävien aseiden valmistuksen, kokeiden, käytön ja myynnin kieltämistä", vaikka tiedämmekin, että epäoikeudenmukaisesta sodasta ei tulisi tällä tavoin "siistiä sotaa".
Äänestimme kompromissipäätöslauselmaa vastaan protestoidaksemme sekä köyhdytettyä uraania sisältävien aseiden käyttöä että niitä sotia vastaan, joiden yhteydessä tällaisia aseita on käytetty, sekä protestoidaksemme näitä sotia tukeneiden puolueiden tekopyhyyttä vastaan.

Carlotti
. (FR) Kansalaiset ovat erityisen huolestuneita ammuksissa käytetyn köyhdytetyn uraanin ja kansanterveyden välisestä yhteydestä. Kun nämä aseet osuvat maaliin, ne synnyttävät sellaisia kemiallisia reaktioita, joiden vaikutuksista sotilaisiin, siviileihin ja ympäristöön ei ole vielä tietoa. Lisäksi köyhdytettykin uraani (joka säteilee 20 prosenttia vähemmän kuin luonnon uraani) on ydinjäte, jonka käyttäminen on vaarallista.
Balkanilla palvelleiden sotilaiden keskuudessa paljastuneiden leukemiatapausten ja Naton näiden aseiden käytön välillä voi olla yhteys. Vaikka lopullisia selviä todisteita ei voida vielä esittää, vaikka tiedemiehet eivät ole vielä keskenään yksimielisiä, kyse on tällä hetkellä muusta kuin pelkistä epäilyistä, mikä käy ilmi eri tutkimustuloksista. Niinpä huolestuminen on perusteltua, eikä siihen saa suhtautua yliolkaisesti.
Odottaessamme lopullisia todisteita meidän on sovellettava ennalta varautumisen periaatetta ja keskeytettävä näiden aseiden käyttö. Tämä on vähin, mistä voimme tällä hetkellä päättää odottaessamme täydellistä käyttökieltoa, mikäli vaarallisuus näytetään tutkimuksissa toteen.
Naton on oltava erittäin avoin näiden aseiden käyttöön ja yleisesti ottaen operaatioidensa toteuttamiseen liittyvissä asioissa, ja Euroopan komission on käynnistettävä omalla tahollaan riippumaton tieteellinen selvitys. Olemme kaikille niille, jotka kärsivät tai ovat tällä hetkellä ahdistuneita, velkaa sen, että kerromme totuuden ja olemme avoimia.
Kun kansainvälinen oikeus kehittyy siihen suuntaan, että väliintulo on legitiimi velvollisuus humanitaaristen tavoitteiden ja ihmisoikeuksien puolustamisen vuoksi, sotilasvoimamme eivät voi ottaa riskejä sen siviiliväestön vahingoksi, jonka suojelemisesta on kyse.

Ducarme
. (FR) Perusteluissa otetaan esiin ne aiheelliset huolenaiheet, jotka koskevat tätä tärkeää kysymystä vaikeilla alueilla toimivien sotilaiden terveydestä. Asianosainen väestö on varsin sopivasti mielenkiinnon kohteena, myös siltä osin, mikä koskee niitä välttämättömiä elinehtoja, joista on huolehdittava näiden alueiden sosiaalista, taloudellista ja ympäristön jälleenrakennusta varten.
Päätöslauselma on siis kokonaisuutena pätevä, ja kannatan sitä kaikin puolin.
Sen sijaan 6 kohta, jossa Naton jäsenvaltioita vaaditaan ehdottamaan käytön keskeyttämistä, on nykytilanteessa liioiteltu, sillä ennalta varautumisen periaate on mukana siinä kohdassa, jossa Natoa kehotetaan harkitsemaan toisenlaisia ammuksia, kunnes köyhdytettyä uraania koskevien tutkimusten tulokset ovat selvillä.
Näin ollen, koska en voinut asettua 6 kohdan taakse, päätin pidättäytyä äänestämästä koko tekstistä.

Figueiredo
. (PT) Äänestimme yhteistä päätöslauselmaesitystä vastaan, koska emme voi hyväksyä, että yritetään yhä kieltää ilmeiset tosiasiat, köyhdytettyä uraania sisältävän aseistuksen käytön aiheuttamat vakavat terveyshaitat alueen väestölle. Ydinaikakauden alusta asti, osapuilleen toisesta maailmansodasta alkaen, uraanin ja muiden radioaktiivisten aineiden käsittelyn riskit ja niihin liittyvät varotoimet ovat olleet hyvin tiedossa, sillä kyse on kemiallisesti ja radioaktiivisesti erittäin myrkyllisestä aineesta sekä hengitettynä että nieltynä, minkä lisäksi se on myös geneettisesti vaarallista.
Se, että Yhdysvallat ja muut Natomaat ovat käyttäneet tämäntyyppisiä aseita Persianlahden sodan aikana, Bosniassa ja Kosovossa, on aiheuttanut jo useiden tuhansien sotilaiden kuoleman, kärsimystä ja kuolemaa pommitettujen alueiden asukkaiden keskuudessa sekä näiden alueiden ympäristön saastumisen. Keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä seurauksista eivät kärsi vain nykyiset vaan myös tulevat sukupolvet, mikä on kielletty Geneven yleissopimuksessa. Lisäksi on käynyt selkeästi ilmi, ettei "puhtaita sotia" ole olemassa.
Koska kyseessä on laajamittainen rikos kokonaisia siviiliväestöjä kohtaan, tästä ihmiskuntaa kohtaan tehdystä rikoksesta vastuussa olevat korkeat viranomaiset on kiireellisesti tutkittava, arvioitava ja tuomittava, minkä lisäksi köyhdytettyä uraania sisältävien aseiden valmistaminen, testaus, käyttö ja myynti on heti kiellettävä käytön keskeyttämisen hyväksymien sijasta.

Honeyball
. (EN) Ison-Britannian Labour-puolueen edustajat pitävät myönteisenä Naton jäsenvaltioiden aloittamia toimia Balkanilla palvelleissa joukoissa esiintyneiden kuolemantapausten ja sairauksien syiden tutkimiseksi.
Uskomme, että köyhdytetyn uraanin käytön pitäisi perustua tieteellisille tosiseikoille. Panemme merkille, ettei vielä ole olemassa mitään todisteita siitä, että köyhdytetyn uraanin ja joukkojen ja siviilien sairastumisella olisi mitään yhteyttä.
Tästä syystä emme usko, että on tässä vaiheessa asianmukaista vaatia köyhdytettyä uraania sisältävien aseiden käytön keskeyttämistä.

Krivine ja Vachetta
. (FR) Oliko todellakin yllättävää, että köyhdytettyä uraania sisältävät aseet osoittautuivat vaarallisiksi? Me kaikki tiedämme, että Naton Persianlahden (1991), Bosnian (199495) ja Kosovon (1999) sodissa käyttämillä aseilla on ollut vakavia seurauksia ensinnäkin pommitetulle siviiliväestölle, mutta myös ympäristölle ja sotilaille, kuuluivatpa he sitten Natoon tai Irakin, Bosnian, Serbian tai Kosovon asevoimiin. Sotilas- ja poliittiset viranomaiset ovat jo pitkään vain suhtautuneet väheksyvästi niihin, jotka ovat huolestuneet asiasta. Tarvittiin amerikkalaisten ja sen jälkeen ranskalaisten sotilaiden liikkeellelähtöä, jotta skandaali lopultakin puhkesi erään italialaisen epäilyttävän kuoleman vuoksi. "Siistiä" sotaa ei ole olemassa.
Sitä kautta, että entiset sotaa käyvät voimat ovat epäsuorasti myöntäneet asian, on voitava valottaa hallitusten ja ennen kaikkea sotapäälliköiden, kuten NATOn entisen pääsihteerin J. Solanan, vastuukysymyksiä. Meidän on vaadittava köyhdytettyä uraania sisältävien aseiden valmistuksen, testaamisen, käytön ja myynnin kieltämistä. Ilmoitamme kannattavamme kansainvälisen sopimuksen allekirjoittamista. Ja vaadimme välittömästi Balkanilla sotilastoimiin osallistuneiden sotilaiden, kentällä toimineiden humanitaaristen järjestöjen jäsenten ja näiden alueiden väestön terveyden seurantaohjelmaa.

MacCormick
. (EN) Äänestin köyhdytettyä uraania sisältävien ammusten käytön keskeyttämisen puolesta. Ihannetapauksessa olisin pitänyt parempana ehdotonta kieltoa, koska on erittäin todennäköistä, että ne aiheuttavat haittaa muidenkin kuin kohteensa terveydelle.
Pidän niitä valitettavina myös siksi, että niillä on sellaisia laajempia vaikutuksia ihmiselle ja luonnolle, joita on mahdoton hyväksyä. Haluaisin kirjata muistiin myös erittäin syvän huolen siitä ympäristöhaitasta, jota testiammunnat lähes varmasti aiheuttavat Solwaynvuonon Dundrennan Range -vesialueella. Nämä vesialueet kärsivät nyt jo Sellafieldistä tulevan radioaktiivisen säteilyn luvattoman korkeasta tasosta.

Papayannakis
. (EL) Arvoisa puhemies, Jugoslavian pommitusten surullisten tapahtumien ja köyhdytettyä uraania sisältävien ammusten käytön paljastumisen jälkeen nyt pitäisi kiireesti kieltää tämäntyyppiset ammukset, jotka aiheuttavat vaaroja sekä heti niiden käytön jälkeen että vielä kauan jälkeenpäin, ja ne ovat myös sokeita, eli ei ole mitään mahdollisuutta tehdä eroa niiden kesken, jotka ovat vaarassa altistua niiden vaikutuksille. Yhtä tärkeä ja kiireellinen kysymys on laatia suuren mittaluokan apu-, ehkäisy- ja korvauspolitiikka kaikilla niillä Jugoslavian alueilla, joihin näiden ammusten käyttö vaikuttaa, tavoitteena terveyden ja ympäristön suojeleminen, maaperän ja vesistöjen puhdistaminen sekä Jugoslavian ja sitä ympäröivän alueen tasaisen kehityskulun turvaaminen. Käsiteltävänä oleva yhteinen päätöslauselmaesitys ei kata täysin ensimmäistä tavoitetta, mutta on joka tapauksessa myönteistä, että päätöslauselmassa vaaditaan toistaiseksi näiden ammusten käytön keskeyttämistä. Toisen tavoitteen kohdalla yhteisessä päätöslauselmassa esiintyy joitakin yleisluonteisia ja hajanaisia viittauksia jo olemassa oleviin apuohjelmiin, joiden toiminta-alue on tavalla tai toisella rajallinen, eikä näkyvissä ole mitään aikeita uusiin ja tehokkaisiin toimiin, jotka olisivat tilanteen ja todellisten tarpeiden tasalla.
Muilta osin päätöslauselmassa käsitellään suppein sanamuodoin hyvin tärkeitä kysymyksiä, jotka liittyvät köyhdytettyä uraania koskevaan analyysiin ja tutkimustarpeeseen, mutta samalla siinä ei mainita lainkaan jatkuvia yrityksiä hämärtää ja salata tapahtumia, kaikkien tuntemia riippumattomia tutkimuksia ja jopa Natomaiden virallisia asiakirjoja, jotka koskevat köyhdytetyn uraanin vaaroja, sekä varotoimenpiteitä, joita niiden omien sotilaiden pitää noudattaa.
Kaikista näistä syistä en voi allekirjoittaa päätöslauselmaluonnosta. Äänestän tyhjää, koska vaatimus köyhdytetyn uraanin käytön keskeyttämisestä saattaa olla myönteinen askel oikeaan suuntaan, vaikka se ei tietenkään tarkoita, että näin lopetettaisiin myös sodat, laittomat kansainväliset pommitukset ja muut vastaavat umpikujaan johtavat väliintulot. Joka tapauksessa myös koko Euroopan ja koko maailmanlaajuisen joukkoliikkeen pitää jatkuvasti ponnistella sen puolesta, että nämä aseet kiellettäisiin lopullisesti. Tästä tulee vakava isku vasten omavaltaista ja ylimielistä militaristista näkemystä politiikasta ja maailmasta.
Haluan lopuksi tuoda esiin hämmennykseni keskustelun aikana todetun poliittisen vääristelyn edessä: samalla tavoin, kuin jotkut syyttivät meitä siitä, että Miloseviæin politiikkaan kohdistuva kritiikkimme palvelee Natoa ja sen pommituksia, Solana syyttää nyt meitä siitä, että köyhdytettyyn uraaniin kohdistuva kritiikkimme ... unohtaa Miloeviæin uhrien ihmisoikeudet. Kummassakin tapauksessa puutteelliset argumentit itse asiasta johtavat siihen, että rationalismin periaatteet unohtuvat helposti ja aletaan flirttailla irrationalismin kanssa, jolloin ollaan jo kaikenlaisen totalitarismin tai stalinismin kynnyksellä...
Päätöslauselmaesitys: Korean demokraattinen tasavalta

Thomas-Mauro
Arvoisa puhemies, ryhmämme äänesti kommunistista Koreaa koskevan päätöslauselman puolesta. On itsestään selvää, että valittelemme ponnekkaasti kommunistidiktatuurin Pohjois-Koreassa vuoden 1950 jälkeen tekemiä tekoja. Ihmistä kohtaan osoitettu halveksunta on seurausta siitä rajattomasta materialismista, johon erityisesti kommunismi ja yleisesti ottaen vallankumousideologiat perustuvat. Ryhmämme esittää toiveen siitä, että Pohjois-Korea palaisi pian takaisin todellisen vapauden helmaan, mikä on rauhan välttämätön edellytys.
Olemme tyytyväisiä siihen, että kummankin Korean väliset suhteet ovat jo jonkin aikaa olleet paremmalla tolalla. Nämä rauhanponnistelut ovat ääretön toivonlähde niille perheille, jotka ovat eläneet erossa toisistaan puolen vuosisadan ajan. Meidän on mahdollisimman paljon edistettävä tätä muutosta.
Kuitenkin voimme pahoitella sitä, että päätöslauselmassa pyritään uskomaan suhteiden hoitaminen kommunistiseen Koreaan Euroopan unionin haltuun jäsenvaltioiden sijasta. Onko tarpeen muistuttaa, että diplomatia on jokaisen täysivaltaisen valtion arvokkaimpia valtaoikeuksia. Jokainen valtio voi olla vapaasti diplomaattisuhteissa jonkin toisen valtion kanssa. Jokaisen valtion on voitava säilyttää vapaus harjoittaa haluamaansa ulkopolitiikkaa, sellaista politiikkaa, joka soveltuu parhaiten sen poliittisiin ja taloudellisiin etuihin. Nyt epäilen vahvasti, että yhteisömme toimielimet, joita painavat liiat monet huonosti sisäistetyt suuret periaatteet, eivät ole riittävän kypsiä tällaiseen realismiin.

Puhemies
Äänestykset päättyvät.
(Istunto päättyi klo 13.35 ja sitä jatkettiin klo 15.00.)

Neuvoston painopistealueet Yhdistyneiden kansakuntien ihmisoikeustoimikunnan istunnossa Genevessä
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana neuvoston ja komission julkilausumat neuvoston painopistealueista Yhdistyneiden kansakuntien ihmisoikeustoimikunnan istunnossa Genevessä.

Danielsson
 - (SV) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, arvoisa Euroopan komission jäsen, olen iloinen siitä, että jo Ruotsin puheenjohtajakauden varhaisessa vaiheessa voidaan keskustella tästä tärkeästä kysymyksestä, joka koskee YK:n ihmisoikeustoimikunnan kanssa pidettävän kokouksen valmisteluja. Keskustelun aikana aion tietenkin seurata tarkkaan, mitä näkökohtia tuodaan esille, ja tarkkailla sitä tunnelmaa, joka edeltää EU:n aseman vakiintumisesta käytäviä jatkokeskusteluja.
Tämän vuoden istunnosta puheen ollen puheenjohtajavaltio Ruotsin tavoitteena on pitää EU yhtenäisenä rintamana, kehottaa ehdokasvaltioita sekä kannattamaan EU:n lausuntoja että osallistumaan päätöslauselmatyöhön sekä saavuttaa mahdollisimman suuri yleinen tuki ehdotuksille. Tämä koskee tänä vuonna erityisesti Iranin ja Tsetsenian tilannetta. Ymmärrettävistä syistä on vielä epäselvää, kuinka viime syksynä pidetyn Lähi-idän tilannetta koskevan YK:n ihmisoikeustoimikunnan erityisistunnon seuranta aiotaan toteuttaa. On kuitenkin selvää, että kysymyksen voidaan olettaa hallitsevan tämän vuoden istuntoa ja että EU:sta muodostuu yksi keskeisistä toimijoista.
Neuvosto pyysi viime vuoden maaliskuussa arvioita EU:n ja Kiinan välisestä ihmisoikeuksia koskevasta vuoropuhelusta. Odotamme, että johtopäätökset hyväksytään tammikuun lopussa pidettävässä neuvoston kokouksessa. Niissä määritellään vuoropuhelun tavoitteet ja tarkennetaan sitä, miten vuoropuhelu ja vuoropuhelun tulosten säännöllinen arviointi suoritetaan.
Vielä on epäselvää, onko Kiinaa koskeva päätöslauselma ajankohtainen tämä vuoden istunnon aikana. EU:lla on läheiset suhteet Yhdysvaltoihin, joka toimi viime vuonna ehdotusten tekijänä. Sama koskee toista kysymystä, joka herätti huomiota YK:n ihmisoikeustoimikunnassa, nimittäin Kuuban ihmisoikeustilannetta koskevaa päätöslauselmaa, josta Tsekin tasavalta ja Puola viime vuonna vastasivat.
Teemallisten päätöslauselmien joukosta EU kantaa jatkossakin vastuun lasten oikeuksia ja kuolemantuomiota koskevista päätöslauselmista. YK:n ihmisoikeustoimikunta päättää useista naisten oikeuksia koskevista päätöslauselmista, joihin EU on voimakkaasti paneutunut, vaikka ne eivät kuulukaan EU:n aloitteiden piiriin. Vielä tässä vaiheessa on epävarmaa, mitä toimia EU:lta vaaditaan rotusyrjinnän vastaista maailmankonferenssia koskevan YK:n ihmisoikeustoimikunnan päätöslauselman yhteydessä, samalla kun EU:n osallistuminen tämän maailmankonferenssin valmisteluihin on selvästi yksi tämän vuoden alkupuoliskon suurimmista vaatimuksista.
Ns. lasten oikeuksia koskeva päätöslauselmien kokoelma, joka on laadittu yhteistyössä latinalaisamerikkalaisen ryhmän kanssa, on valitettavasti laajentunut niin, että sitä on lähes mahdoton käsitellä. EU:n tavoitteena on sen vuoksi supistaa päätöslauselma minimiin ja asettaa siten oikeusnäkökulma keskeiseen asemaan. Tätä tavoitetta vahvistaa toivomus siitä, että voisimme rakentavasti osallistua syyskuussa 2001 pidettävän YK:n erityisistunnon valmisteluihin.
Kuolemanrangaistuksen vastainen työ on yksi EU:n yhteisen ulkopolitiikan tärkeimmistä ihmisoikeuksiin liittyvistä kysymyksistä, ja se on ilmaistu mm. vuonna 1998 hyväksytyissä EU:n suuntaviivoissa. YK:n ihmisoikeustoimikunnan laatima kuolemanrangaistusta koskeva päätöslauselma muodostaa tärkeän osan tätä työtä. Tänäkin vuonna tavoitteena on saavuttaa mahdollisimman vahva tuki tälle päätöslauselmalle.
Jotta EU voisi aktiivisesti osallistua ihmisoikeuksia käsitteleviin kysymyksiin, on tärkeää, että sillä on mahdollisuus saada olennaista tietoa. EU:n jäsenvaltioilla ja kaikkialla maailmassa sijaitsevilla komission edustustoilla on tärkeä asema tiedon hankinnassa. Yksittäisten järjestöjen kanssa tehtävä läheinen yhteistyö on keskeinen tekijä, kuten myös alueellisten järjestöjen kanssa tehtävä yhteistyö. Viimeisenä, mutta ei vähäisimpänä asiana on se, että EU jatkaa täyden tuen antamista YK:n ihmisoikeusvaltuutetulle.

Vitorino
. (EN) Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, haluan kiittää parlamenttia tämän keskustelun käymisestä tänään kollegani Pattenin puolesta, joka joutui lähtemään Moskovaan kokoukseen. Tämä keskustelu tarjoaa meille arvokkaan tilaisuuden vaihtaa mielipiteitä tulevasta ihmisoikeustoimikunnasta.
On tärkeää ottaa parlamentin näkökannat huomioon, koska Euroopan unioni on vakiinnuttamassa näkökantoja Genevessä käsiteltävistä pääasioista. Uusista aloitteita koskevista näkökannoista päätetään lopullisesti pitkien keskustelujen jälkeen, jotka ovat tietenkin prosessin olennainen osa.
Kansalaisjärjestöt ja muut ovat oikeassa korostaessaan keskustelun tärkeyttä ja näkökantojen tarkastelua. Puheenjohtajavaltion edustajat, komission yksiköt ja lukuisat jäsenvaltiot osallistuivat Brysselissä 11. tammikuuta pidettyyn ihmisoikeuskontaktiryhmän kokoukseen. Monenlaiset kansalaisjärjestöt saivat tilaisuuden ilmaista kantansa tärkeimpiin maita ja teemoja koskeviin kysymyksiin. Tämä panos osoittautuu epäilemättä hyödylliseksi harkintaprosessissa.
Viime vuonna kokoontuneella 56. ihmisoikeustoimikunnalla oli tietenkin omat hyvät ja huonot puolensa. Euroopan unionin esittämän päätöslauselman hyväksyminen oli erittäin myönteinen saavutus. Euroopan unioni voi toistaa tämän siirron tänä vuonna, koska asia on edelleen erittäin suuri huolenaihe.
Puheenjohtaja Ruotsi on antanut yleisesti merkin siitä, että Euroopan unionin ponnistuksia kuolemanrangaistusasiassa jatketaan ja tehostetaan.
Monet olivat pettyneitä, kun hyväksyttiin esitys olla toimimatta Kiinaa koskevissa asioissa. Jotkut ihmisoikeustoimikunnan jäsenet äänestivät vastaan, millä he tekivät selväksi, että sellaiset esitykset pelkästään tukahduttavat keskustelua ja heikentävät koko kokoontumisen olemassaolon oikeutusta.
Kuten olen sanonut, tänä vuonna Genevessä kokoontuvaa 57. ihmisoikeustoimikuntaa varten tehtyjä EU:n päätöslauselmia koskevia päätöksiä ei ole saatu valmiiksi, mikä on tavallista prosessin tässä vaiheessa.
Puheenjohtajavaltio ja jäsenvaltiot tutkivat tilannetta useissa eri valtioissa ja ottavat tarvittaessa huomioon Yhdistyneiden Kansakuntien erityisraportoijilta saatavan tiedon ja muun saatavilla olevan tiedon.
Rohkenen esittää lyhyitä kommentteja joistakin mielenkiintoisista asioista, jotka ovat epäilemättä keskustelunaiheita 57. toimikunnassa, olivatpa ne sitten osa EU:n aloitetta tai eivät.
Kiinaan liittyy edelleen tuttuja huolenaiheita, joita kuullaan edelleen EU:n ja Kiinan välisessä vuoropuhelussa. Viime kuukausien myönteiseen kehitykseen kuuluu ihmisoikeusasioita koskevan yhteisymmärrysmuistion allekirjoittaminen viime marraskuussa Yhdistyneiden Kansakuntien päävaltuutetun kanssa.
On kuitenkin välttämätöntä, että vuoropuhelu johtaa konkreettiseen muutokseen. Tätä Euroopan unioni toisti Genevessä viime vuonna. Tämän lisäksi Kiinan kanssa käytävä ihmisoikeuksia koskeva vuoropuhelu on tällä hetkellä sellaisen arviointiprosessin kohteena, joka johtaa siihen että tammikuussa pidettävä yleisten asioiden neuvosto hyväksyy päätöslauselmia. Ne muodostavat pohjan sille, että vuoropuhelua voidaan viedä eteenpäin rakentavasti ja mielekkäästi.
Iranista: 55:nnessä yleiskokouksen istunnossa New Yorkissa hyväksytyssä päätöslauselmassa pidettiin myönteisenä tuon maan positiivisia muutoksia. Siellä pantiin kuitenkin huolestuneena merkille vapauksien rajoittamiseen, teloitusten ja kidutusten käyttöön sekä uskonnollisiin vähemmistöihin ja naisiin kohdistuvaan syrjintään liittyvät vaikeudet.
Erityisedustaja Copithornen viime syyskuussa yleiskokoukselle jättämässä väliaikaselvityksessä korostettiin tarvetta tehostaa edistymistä ihmisoikeuksissa. Erikoisedustajan pääsy on edelleen tärkein huoli.
Lopuksi temaattisena huolenaiheena lasten asiat saavat ansaitusti enemmän huomiota tänä vuonna erityisesti syyskuussa pidettävässä Yhdistyneiden Kansakuntien yleiskokouksessa. Tämän lisäksi Euroopan unioni osallistuu edelleen aktiivisesti lasten oikeuksia koskevan päätöslauselman laadintaan Genevessä ja pyrkii tekemään yhteistyötä Latinalaisen Amerikan ja Karibian ryhmän kanssa, kuten viime vuonnakin.

Bethell
Arvoisa puhemies, haluaisin onnitella puheenjohtajaa ja komission jäsentä heidän puheistaan, erityisesti siitä, mitä he sanoivat kuolemanrangaistuksesta sekä Kiinan ja Iranin tilanteesta.
Minusta ainoastaan se on valitettavaa, että kumpikaan näistä puhujista ei maininnut sanaa Venäjä, koska minusta Venäjän tilanne näyttää huolestuttavalta. Erityisesti komission on pohdittava tätä, jos meidän on tarkoitus saada tyydyttävä ihmisoikeustilanne Eurooppaan kokonaisuudessaan. Jos meillä on onnea ja ajoitus on hyvä, niin komission jäsen Patten pystyy ottamaan esiin tiettyjä kysymyksiä Venäjän presidentin kanssa.
Nyt onkin sopiva aika keskustella tästä asiasta, koska Neuvostoliiton romahduksesta on melkein kymmenen vuotta. Tuohon aikaan meillä oli suuria toiveita siitä, että koko Euroopasta tulisi ihmisoikeusmyönteinen vyöhyke, mutta tietenkään asiat eivät mene juuri niin kuin toivoisi. Erityisesti Valko-Venäjän tilanne on huonontunut merkittävästi ja Balkanilla on ollut hirvittäviä kansalaissotia ja valtavia verilöylyjä.
Meidän Euroopassa on onniteltava itseämme siitä, että edistystä on saavutettu jonkin verran, vaikkei tarpeeksi. Olen erityisen iloinen nähdessäni mitä Puolassa, Unkarissa ja Tsekin tasavallassa on tapahtunut. Ihmisoikeustilanne on parantunut merkittävästi noissa maissa sekä Baltian maissa sekatalousjärjestelmän rakentamisen myötä. Jotkut ihmiset eivät pidä tätä ihmisoikeutena, mutta minä uskon, että se itse asiassa on ihmisoikeus, ja se edustaa edistysaskelta, jota meidän on pidettävä myönteisenä.
Olen syvästi liikuttunut nähdessäni joka kesä Välimeren lomakeskuksissa ja muualla suuria määriä Keski- ja Itä-Euroopan maista, myös Venäjältä, tulevia lomailijoita lomailemassa samalla tavalla kuin me olemme lomailleet jo vuosikymmeniä. Ison-Britannian ulkoministeri Ernest Bevin tapasi sanoa, että ulkopolitiikan päätarkoitus on mahdollistaa se, että kansalaisten matkustamiseen liittyy mahdollisimman vähän byrokraattista häiriötä ja vaivaa.
Uskon kuitenkin, että minun pitäisi mainita muutama Venäjän erityisongelma. Yhdestä niistä olen tunnetusti kiinnostunut, nimittäin Media-Mostia ja Venäjän vaihtoehtoista televisiojärjestelmää koskevasta kysymyksestä. Toivon, että komission jäsen Patten on saanut hyvin tietoa Media-Mostin johtajan Vladimir Gusinskin pidätykseen liittyvästä kysymyksestä. Yllättävää kyllä, hän on talossaan lähellä Espanjan Malagaa. Minusta on kummallista, että Espanjan poliisi tällä tavalla täyttää entisen KGB:n pyynnön.
Presidentti Putin jatkaa edelleen sotaa toisinajattelua vastaan. Hänellä ei näytä olevan huumorintajua. Hän ei halua nähdä itseään televisiossa käsinuken esittämänä eikä hän halua, että hänen kustannuksellaan pilaillaan. Näyttää siltä, että Venäjän presidentin arvolle ei sovi tämäntyyppinen herjanheitto, eikä hän siedä sitä. Tämä on erittäin epämiellyttävä vihanpito, jonka tekee vielä epämiellyttävämmäksi se, että toinen sen osapuolista nauttii Venäjän presidentin tukea. Tämä ei ole hyvä, ja toivon, että tätä asiaa käsitellään komission jäsen Pattenin vierailun aikana.
Muut Venäjää koskevat seikat, jotka haluan lyhyesti mainita, ovat Venäjän armeijan tilanne, erityisesti Tsetseniassa, mutta myös sen kansainvälinen tilanne, koska Venäjän armeija on nykyään tunnettu julmuudestaan, erityisesti sen tavasta kohdella nuoria asevelvollisiaan. Katsoin myös viime vuonna huolestuneena Venäjän nykyisten johtajien - joista monet ovat entisiä KGB:n jäseniä, koska heidät on nimittänyt entinen KGB:n eversti - taipumusta pidättää herkästi brittiläisiä, amerikkalaisia ja venäläisiä niin sanottuja vakoojia. Olisin luullut, että tämäntyyppinen toiminta on täysin tarpeetonta kylmän sodan jälkeisessä ilmapiirissä.
Edellä mainituin varauksin onnittelen siis komissiota ja puheenjohtajaa ja odotan innokkaasti ihmisoikeuksien parantumista tulevana vuonna.

Cashman
Arvoisa puhemies, viime vuonna osallistuin 56. ihmisoikeustoimikunnan istuntoon Genevessä ja viime viikolla osallistuin ihmisoikeuksia käsittelevän kontaktiryhmän kokoukseen: paljon on vielä tehtävä, ja tilanne pikemminkin pahenee kaikkialla maailmassa.
Ihmisoikeuksien edistäminen ja puolustaminen on Euroopan unionin tärkeimpiä painopistealueita ja ne ovat edelleen yksi unionin perusperiaatteista. Itse asiassa uskon, että ihmisoikeuskäsitteen pitäisi olla vallitsevana piirteenä kaikessa, mitä teemme demokratian puolesta, koska negatiivisen ihmisoikeustilanteen aiheuttaa tai sitä pahentaa usein demokratian puuttuminen sekä tehottomat ja korruptoituneet hallintorakenteet. Ihmisoikeudet eivät ole olemassa yksin, eikä niitä pidä käsitellä teoreettisesti. Ne ovat kaikkien ihmisten perusoikeuksia riippumatta siitä, keitä he ovat, missä tai kenelle he ovat syntyneet. Kuitenkin samaan aikaan, kun keskustelemme parlamentissa, naisten ja lasten oikeuksia loukataan.
Tästä syystä neuvoston ja jäsenvaltioiden on työskenneltävä tärkeimpien kaikkien maiden saatavilla olevien ihmisoikeusvälineiden yleisen ratifioinnin puolesta, erityisesti seuraavien sopimusten puolesta: kansainvälinen yleissopimus kansalaisoikeuksista ja poliittisista oikeuksista, yleissopimus taloudellisista, sosiaalisista ja sivistyksellisistä oikeuksista, yleissopimus kaikkinaisen naisten syrjinnän poistamisesta, sopimus kaikenmuotoisen naisiin kohdistuvan syrjinnän poistamisesta, jo aiemmin mainittu yleissopimus lapsen oikeuksista, yleissopimus kaikkinaisen rotusyrjinnän poistamisesta sekä äärimmäisen tärkeä kidutuksen vastainen yleissopimus. Vaadimme myös välittömiä toimia homoseksuaalisten ihmisten suojelemiseksi halventavalta ja epäinhimilliseltä kohtelulta, jonka kohteeksi he edelleen joutuvat: seksuaalisen suuntautumisensa vuoksi heitä uhkaa edelleen kuolemanrangaistus tietyissä osissa maailmaa.
Vaadimme myös Euroopan unionia tukemaan YK:n ihmisoikeuspäävaltuutettua ja muita kansainvälisiä järjestöjä ja kansalaisjärjestöjä taistelussa riippumattomiin joukkotiedotusvälineisiin kohdistuvaa sortoa vastaan, johon lordi Bethellkin viittasi, ja lehtimiehiin ja kirjailijoihin kohdistuvaa sortoa vastaan ja kehottamaan kaikkia valtioita lopettamaan sensuurin, suojaamaan pääsyä julkiseen tietoon ja lopettamaan rajoitukset, jotka koskevat nykyaikaisen tietotekniikan käyttöä, joka on usein sorrettujen ihmisten pelastus.
Vaadimme myös neuvostoa ja YK:n ihmisoikeustoimikuntaa antamaan täyden tukensa sellaisen kansainvälisen sopimuksen laatimisessa, joka koskee kaikkien henkilöiden suojaamista pakkokatoamiselta. Vaadimme taas kerran kuolemanrangaistuksen poistamista, toivottavasti emme turhaan.
Valtioita voidaan nimetä, ne pitää nimetä ja asettaa häpeään, mutta parlamentin on yhdessä komission ja YK:n toimikunnan kanssa kaksinkertaistettava ponnistuksensa sen varmistamiseksi, että miehet, naiset ja lapset syntyvät tasa-arvoisiksi ja voivat elää tasa-arvoisina nauttien ihmisoikeuksien perusvapauksista. Tämä on viesti, jonka parlamentin on vietävä YK:n toimikunnalle Geneveen, ja toivon, että kaikki parlamentin jäsenet tukevat tätä aikomusta.

Malmström
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, Euroopan unioni on tärkeä arvoyhteisö, joka edustaa demokratiaa, inhimillisyyttä ja ihmisoikeuksia. Tämä on sisäisen työmme, mutta myös ulkopolitiikan, perusta. EU:n ihmisoikeuspolitiikka on monessa suhteessa hyvä, mutta siitä puuttuu yhtenäinen ja johdonmukainen strategia, joka koskee sitä, kuinka tämän asian edistämiseksi tehtävää työtä pitäisi harjoittaa. Eri toimielimet eivät ole aina yhteensopivia, ja seurannassa ja analysoinnissa esiintyy puutteita, mikä tietenkin heikentää vaikutusvaltaamme.
Näin Geneven istunnon kynnyksellä toivon liberaaliryhmän tavoin, että Eurooppa olisi voimakas ja yhtenäinen ja että se ajaisi voimakkaasti useita asioita. Oli hauska kuulla puheenjohtajavaltio Ruotsin kertovan tavoitteista täällä tänään.
On hyvä, että neuvosto tukee päätöslauselmaa kuolemanrangaistuksesta ja lasten ja naisten oikeuksista. Haluan myös liberaaliryhmän puolesta kehottaa neuvostoa tukemaan kidutuksen vastaiseen yleissopimukseen liittyvien pöytäkirjojen laatimista sekä uutta kansainvälistä katoamistapauksia koskevaa yleissopimusta. Myös pakolaiskysymys on otettava esille.
Ihmisoikeusloukkauksia esiintyy useissa valtioissa. Niitä on aina arvosteltava, myös silloin, kun niitä esiintyy EU:n valtioissa. Tietyissä valtioissa tilanne on kuitenkin hälyttävä. Haluan todellakin vedota neuvostoon, jotta se yrittäisi saada aikaan päätöslauselman, joka koskee Kiinaa, jossa maan kansalaisiin kohdistuvat hyökkäykset pahenevat jatkuvasti - etenkin väkivalta on lisääntynyt Falun Gong -lahkon kannattajia kohtaan.
Neuvoston puheenjohtaja mainitsi Iranin ja Tsetsenian. Haluaisin lisätä joukkoon Saudi-Arabian, Kolumbian, Indonesian ja Afganistanin. Näidenkin valtioiden tilanne on erittäin hälyttävä.
Sekä YK että EU ovat tärkeä ääni kansainvälisessä keskustelussa. Monet valtiot kuuntelevat "Brysselistä" tulleita signaaleja ja ottavat ne huomioon. Voimme käyttää tätä asemaa hyväksemme taistellaksemme aktiivisesti ihmisoikeuksien puolesta. Se vaatii johdonmukaisuutta, rohkeutta ja entistä perusteellisempaa strategiaa. Toivon, että puheenjohtajavaltio Ruotsi voi osallistua tällaisen strategian muotoilemiseen, ei vain Geneven kokouksen kynnyksellä vaan myös tulevaisuutta ajatellen, jotta siitä tulisi luonnollinen osa EU:n ulkopolitiikkaa.

Wuori
Arvoisa puhemies, ihmisoikeudet ovat unionin arvo- ja oikeusperustan erottamaton osa. Ne ovat eräistä painotuseroista huolimatta myös yleismaailmallisia. EU:lla ei kuitenkaan ole ihmisoikeusstrategiaa vastuun jäädessä ensi sijassa jäsenvaltioille. Kun strategiaa ei ole, taktiikasta tulee strategia. Ihmisoikeuksien kohdalla se merkitsee, että poliittinen tarkoituksenmukaisuus saattaa sanella missä ja milloin niiden loukkauksiin kulloinkin puututaan. Jossakin määrin se on väistämätöntä.
EU:n kaltaisen ihmisoikeuksien kunnioittamiseen ja puolustamiseen perustuvan yhteisön tulisi kuitenkin pystyä johdonmukaisempaan ja määrätietoisempaan ihmisoikeuspolitiikkaan kuin nyt on asian laita. Olisi suotavaa, että unionilla olisi tällä tärkeällä alueella yhteinen ääni. Siksi on tervetullutta, että olemme nyt hyvissä ajoin etukäteen saaneet tilaisuuden keskustella neuvoston painopisteistä lähestyvässä YK:n ihmisoikeustoimikunnan kokouksessa.
Ihmisoikeusloukkaukset on otettava vakavasti muulloinkin kuin tarvittaessa poliittista toiminta-alibia. Ihmisoikeuksilla on itseisarvo, joka hämärtyy, kun niitä käytetään välineinä pyrittäessä muihin, ehkä sinänsä legitiimeihin päämääriin yksittäistapauksissa. Tai kun niiden törkeistäkin loukkauksista vaietaan kauppapoliittisista tai muista syistä. Tämä taipumus on havaittavissa myös suhtautumisessamme YK:n ihmisoikeustoimikunnan asialistalla oleviin kysymyksiin, niin alueellisesti ja maakohtaisesti kuin asiakysymystenkin osalta. Esimerkiksi sananvapauden tukahduttaminen tai kidutus ja rankaisemattomuus, joita vastaan Amnesty International on viimeksi kampanjoinut, ansaitsisivat tulla nostetuiksi kattavamman tarkastelun kohteeksi.
Ad hoc -toimet eivät siis riitä, mutta ihmisoikeudet eivät myöskään saa olla pelkkä kaikkialla läsnä oleva retorinen makeute, kuin poliittinen NutraSweet ilman todellista käytännön vaikutusta. Jotta EU:n ääni kantaisi paremmin ja kuuluvammin, sen on löydettävä aidosti oma, johdonmukainen linjansa ja kiinteytettävä työtään tällä saralla. Instituutioitten välistä yhteistyötä tulisi siksi jatkossa jäntevöittää ja erityisesti Euroopan parlamentin roolia vahvistaa. Ennen kaikkea myös meidän täällä parlamentissa olisi aktivoiduttava ja lunastettava omat retoriset sitoumuksemme. Se edellyttää pitkäjänteistä, järjestelmällistä paneutumista ihmisoikeustyöhön silloinkin, kun se ei liity välittömästi saavutettaviin etuihin tai ajankohtaisiin mediatapahtumiin. Raportointia ja seurantaa on tehostettava, mikä vaatii hyvän tahdon ohella riittäviä voimavaroja ja diplomaattisia valmiuksia. Hallitukseen sitoutumattomat järjestöt ja kansalaisyhteiskunnat ovat korvaamaton apu. Ne voivat myös tuoda tuulahduksen raikasta ilmaa siihen umpioon, jossa aivan liikaa puuhastelemme kapeiden päiväkohtaisten intressien panttivankeina.

Frahm
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Vitorino, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, kun tarkoituksenamme on tehdä päätös, joka koskee ihmisoikeuksien kaltaista teemaa, meillä on käytettävissämme kaksi vaihtoehtoa: Voimme mainita periaatteita ja jättää alueet mainitsematta, tai voimme tehdä, kuten olemme aiemminkin tehneet, nimittäin voimme mainita useita alueita, jolloin vaarana kuitenkin on, että jokin alue jää vahingossa mainitsematta. Tämä puhe käsittelee muun muassa tätä asiaa. Sitä ennen haluan kuitenkin sanoa, että olen erittäin iloinen siitä, että Kiinan tilanne on otettu mukaan, ja tuen erittäin lämpimästi esitettyjä tarkistuksia. Jotakin olisi ehkä pitänyt mainita kuitenkin myös uskonnonvapautta ja Falun Gong -lahkoa koskevasta tilanteesta, mutta niin ei siis ole tehty. Päätöslauselma sisältää kuitenkin melko voimakasta arvostelua, ja olen siitä erittäin iloinen. Olen iloinen myös siitä, että Tsetsenia on mainittu. Mielestäni se on alue, jota emme ole ottaneet tarpeeksi huomioon. Se on alue, josta voi muodostua turvallisuuspoliittinen ruutitynnyri oman alueensa, ja mahdollisesti myös meidän alueemme, kannalta.
Jotkin asiat ovat mielestäni saaneet aivan liian vähän painoarvoa. Puheenjohtajavaltio Ruotsi mainitsee, että se asettaa etusijalle kuolemanrangaistuksen poistamiseksi tehtävän työn. Olen siitä erittäin iloinen, ja olen täysin samaa mieltä siitä, että tämä asia onkin asetettava etusijalle. Tässä yhteydessä on kiinnitettävä huomiota niin kutsuttuihin " ystäviimme" . Mielestämme meidän on kiinnitettävä huomiota Yhdysvaltojen tilanteeseen. Yhdysvaltain presidentinvaalien jälkeen maassa annettujen kuolemantuomioiden määrä nousee uuteen ennätykseen. Olemme tilanteessa, jossa Yhdysvalloissa kuolemanrangaistuksen täytäntöönpanoa odottaa ihmisiä, jotka varmasti eivät ole saaneet puolueetonta oikeuskäsittelyä, eivätkä sitä saakaan, elleivät ulkopuoliset voimat auta heitä, koska järjestelmä ei tee sitä itsestään. Olen myös sitä mieltä, että meidän on muistettava toista " ystäväämme" , nimittäin ehdokasvaltio Turkkia, jota emme mainitse lainkaan tässä päätöslauselmassa. On ongelmallista, että näin lähellä meitä sijaitsee valtio, jossa ei vieläkään ole luovuttu kuolemanrangaistuksesta, jossa ei haluta ottaa käyttöön etnisiä vähemmistöjä koskevia yleisiä demokraattisia oikeuksia ja jossa ei ole saatu kuriin niitä menetelmiä, joita poliisi käyttää niin kaduilla kuin vankiloissakin. Turkki ei noudata kidutuksen vastaista yleissopimusta. Käynnissä oleva Eurooppa-linnoituksen rakentaminen ei tuo juurikaan helpotusta niiden ihmisten tilanteeseen, jotka pakenevat tällaisesta maasta, ja sallikaa minun lopuksi sanoa tämä puheenjohtajavaltio Ruotsille: Muistakaa, että Eurooppa-linnoituksen rakentaminen ei paranna pakolaisten tilannetta.

Dupuis
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, mielestäni kollegojen puheet ovat selviä. Parlamentin jäsenet Malmström ja Frahm puhuivat äsken Kiinasta. Lordi Bethell puhui Tsetseniasta.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, te puhutte kuitenkin unionin yksimielisestä kannasta. Me tiedämme kokemuksesta, että unionin yksimielinen kanta on sellainen keino, jonka olette keksineet, kun ei omaksuta minkäänlaista vakavasti otettavaa kantaa Geneveä varten. Meillä on tästä jo viime vuodelta kokemusta, kun unioni lymyili viime hetkeen asti Yhdysvaltojen ja muiden maiden selän takana, jotta sen ei tarvitsisi ryhtyä vakaviin aloitteisiin Tsetsenian tai Kiinan kansantasavallan vuoksi.
Valitettavasti pelkään, että vielä tänäkin vuonna minun puolueeni, radikaalipuolue, on yksi niistä harvoista tahoista Wei Jinshengin ja muutamien muiden lisäksi, jotka puolustavat Kiinan ja Tiibetin ihmisoikeuksia sekä ottavat esiin Tsetsenian kysymyksen. Pelkään myös, että neuvosto ja neuvoston edustama unioni on taas poissaoleva Yhdistyneissä Kansakunnissa. Te käsittelette kuolemanrangaistusta koskevaa asiaa, mutta tiedätte varsin hyvin, että tällä hetkellä kuolemanrangaistus on Yhdistyneiden Kansakuntien yleiskokouksen ja ihmisoikeustoimikunnan asia, eli jälleen kerran te anteeksi vain lymyilette suurten periaatteiden takana hieman tekopyhästi.

Van Hecke
Arvoisa puhemies, aiemmissa ihmisoikeustilannetta käsittelevissä keskusteluissa olen joka kerta puhunut sen puolesta, että Euroopan unionin pitäisi alkaa toimia ennalta ehkäisevämmin ja reagoida nopeammin. Minua ihmetyttääkin kyllä jonkin verran, että sen enempää puheenjohtaja kuin komissiokaan eivät maininneet äskeisessä johdannossa sanallakaan Afrikan ihmisoikeustilannetta.
Sen takia haluan kiinnittää jo etukäteen huomiota tähän erittäin ajankohtaiseen kysymykseen ja ihmisoikeuksien kannalta potentiaalisesti erittäin räjähdysalttiiseen tilanteeseen, erityisesti Kongossa presidentti Kabilaan kohdistuneen hyökkäyksen jälkeen. Hämmentävistä ja usein ristiriitaisista tiedoista huolimatta alkaa vähitellen käydä selväksi, että Kinshasaan on vaarassa syntyä valtatyhjiö. Sen takia on tärkeää, että uusia vallanpitäjiä kehotetaan nopeasti ja asianmukaisesti tekemään kaikkensa rauhallisuuden ylläpitämiseksi Kinshasassa ja ihmisoikeuksien kunnioittamiseksi.
Mielestäni meidän pitää samaan aikaan painostaa voimakkaasti kaikkia maita, jotka ovat suoraan tai epäsuorasti osallisia konfliktissa, olemaan sekaantumatta maan nykyiseen sisäiseen kriisiin. Jos naapurimaat eivät säilytä malttiaan, niin kriisi voi pahentua, mistä voi olla vakavia seurauksia. Yleisemmällä tasolla on tärkeää, että työtä Lusakan rauhanprosessin parissa jatketaan nopeasti ja että Kongossa päästään aloittamaan keskustelut kaikkien asianomaisten kesken. Sanon tämän muistaen Ruandan kansanmurhan vuonna 1994, jolloin kansainvälisen yhteisön piti katsoa sivusta, miten satojatuhansia ihmisiä surmattiin. Haluaisin tässä yhteydessä painostaa Euroopan unionia ja myös YK:ta suurempaan itsevarmuuteen ja tarkkaavaisuuteen Keski-Afrikan kohdalla.
Nyt pääsen YK:n ihmisoikeustoimikunnan Genevessä pidetyn istunnon esityslistaan. Lukuisista yleissopimuksista huolimatta naisten, lasten ja muiden haavoittuvien ryhmien oikeuksia rikotaan yhä paljon. Koko maailmassa yksi nainen kolmesta joutuu fyysisen hyväksikäytön kohteeksi. 50 000 000 lasta tekee työtä oloissa, joita ei voida hyväksyä, ja 2 000 000 alle 15-vuotiasta tyttöä pakotetaan vuosittain prostituoiduksi.
Haluaisin kiinnittää huomionne erityisesti kahteen ihmisoikeusrikkomukseen, jotka ovat viime vuosina kasvaneet Euroopassa huolestuttaviin mittoihin. Ensinnäkin pedofilia ja lapsiporno. Kritisoimme Aasian maita aivan oikeutetusti lapsityön takia ja Afrikan maita lapsisotilaiden takia, mutta samaan aikaan me täällä Länsi-Euroopassa järkytymme säännöllisesti pedofilian ja lapsipornoskandaalien vuoksi.
Viittaan tässä asiassa kollegamme Kirkhopen erinomaiseen mietintöön. Kaksi uutta paljastusta osoittavat tilanteen vakavuuden. Italiassa paljastettiin äskettäin verkosto, joka myi Internetissä kuvia lasten kanssa harjoitetusta seksistä ja lapsiin kohdistetusta väkivallasta. Viime viikolla Britannian poliisi onnistui paljastamaan Wonderlandclubin, jolta takavarikoitiin 750 000 siveetöntä valokuvaa lapsista.
Toinen huolestuttava ilmiö on ihmiskauppa. Vuosittain salakuljetetaan muihin maihin noin 30 000 000 ihmistä, joista 500 000 Euroopan unioniin. Ihmiskaupasta on kehittynyt taloudellisesti erittäin houkuttelevaa kansainvälistä yritystoimintaa, joka merkitsee matkustajille usein hengenvaaraa. Espanjan rannoille huuhtoutuu niin paljon hukkuneiden laittomien maahantulijoiden ruumiita, että siellä on syntynyt kammottava keskustelu siitä, kenen kuuluu maksaa hautajaiset. Kummassakin tapauksessa häikäilemättömät taloudellisen voiton tavoittelijat käyttävät hyväkseen köyhien ihmisten epätoivoa. Kummassakin tapauksessa näiden epäkohtien torjumiseksi tarvitaan tiedottamista maahantulijoiden omassa maassa sekä kansainvälisten poliisivirastojen koordinoimista.
Ruotsilla on hyvä maine ihmisoikeuksien puolustajana maailmassa. Toivon todella, että Ruotsi on kuutena seuraavana kuukautena maineensa veroinen ja näkee vaivaa niiden suositusten hyväksi, jotka parlamentti on laatinut näillä tärkeillä alueilla.

Poos
Arvoisa puhemies, Yhdistyneiden Kansakuntien ihmisoikeustoimikunta ei ole pelkkä keskustelufoorumi vaan myös erinomainen ihmisoikeuksien edistämis- ja puolustamisväline. On totta, että toimikunnan kokoonpano ja ihmisoikeuksista piittaamattomien jäsenvaltioiden keskenään harjoittama epäilyttävä solidaarisuus estävät usein selkeiden ja selväsanaisten tai edes minkäänlaisten päätelmien hyväksymisen. Kuitenkin pelkästään se, että yhdessä Yhdistyneiden Kansakuntien jäsenmaassa ilmennyt vakava ihmisoikeusrikkomus otetaan esiin Genevessä, on tosiasiassa poliittinen tapaus sinänsä. Arvostelun kohteeksi joutuvat maat pelkäävät nimeltä mainitsemista ja ryhtyvät ennen kokousta merkittävään lobbaukseen kaiken keskustelun estämiseksi, ja juuri tässä suhteessa Euroopan parlamentti, jolle ihmisoikeuksien puolustaminen on tärkeää, voi tehdä kaiken voitavansa. Yhteistyössä alan kansalaisjärjestöjen, erityisesti Amnesty Internationalin ja ihmisoikeusjärjestöjen kanssa, se voi painostaa neuvostoa ja jäsenvaltioita siihen, että 15 jäsenvaltiota esittävät Genevessä painopistealueisiin perustuvia yhteisiä kantoja.
Ne painopistealueet, joita minun mielestäni olisi käsiteltävä Genevessä vuonna 2001, ovat ennen kaikkea seuraavat: kuolemanrangaistus, kidutus, naisten syrjintä, lasten oikeuksien noudattamatta jättäminen, lehdistön- ja tiedonvapaus. Uudenlaisten ihmisoikeusrikkomusten joukossa erityisen inhottavia ovat usein kidutuksen edeltämät katoamistapaukset ja ilman oikeudenkäyntiä suoritetut teloitukset. Ei ole syytä epäillä, etteivätkö uhrit olisi aina vallitsevan valtajärjestelmän poliittisia vastustajia. Tällaisia rikkomuksia, joita ei voi mitenkään puolustella, on mainittu muun muassa Venäjän federaation (Tsetsenian tilanne), Sierra Leonen, Indonesian, Kolumbian, Iranin, Irakin, Israelin miehittämien palestiinalaisalueiden, Turkin jne. yhteydessä. Voisin vielä jatkaa luetteloa kauan. Se on pitkä eikä se ole täydellinen.
On parlamentillemme kunniaksi, jos se vaatii hallituksiltamme tässä asiassa lujaa kannanottoa. Olemme äskettäin hyväksyneet uuden perusoikeuskirjan. On pantava periaatteemme näkymään teoissamme. Uhrien perheet odottavat meitä kentällä.

Dybkjær
Arvoisa puhemies, hyväksyimme ihmisoikeusjulistuksen yli 50 vuotta sitten, mutta meidän on kyllä kysyttävä itseltämme, onko ihmisoikeustilanne todellakaan parantunut. Siihen ei ole vaikea vastata, mutta meillä on nykyään kuitenkin enemmän tietoa kuin ennen, ja siitä meidän on kiitettävä muun muassa monia kansalaisjärjestöjä ja toimittajia, jotka raportoivat jatkuvasti muualla maailmassa tapahtuvista ihmisoikeusrikkomuksista, ja tieto on toiminnan edellytys. Tieto kuitenkin velvoittaa todellakin toimimaan. Passiivisuus merkitsee nimittäin samaa kuin pettäisi ne, joiden oikeuksia rikotaan, ja tässä asiassa EU:lla on itsenäinen vastuu. Kuten monet puhujat ovat maininneet, EU:lla on melko korkea profiili ihmisoikeusasioissa, ja se on sekä hyvä että huono asia. Ratkaisevaa on, että toimimme johdonmukaisesti ja konkreettisesti. Keski- ja Itä-Euroopan valtioiden kohdalla olemme saavuttaneet menestystä politiikalla, jota voidaan kai parhaiten luonnehtia rautanyrkiksi silkkihansikkaassa.
Tämä ei kuitenkaan riitä, sillä ihmisoikeuskysymyksethän eivät rajoitu Euroopan rajoihin. Sen vuoksi onkin ilahduttavaa, että olemme uusien AKT-maiden ja EU:n välisten kumppanuussopimusten yhteydessä keskittyneet ihmisoikeuksiin. Meidän on kuitenkin oltava varmoja siitä, että pystymme myös toimimaan mahdollisissa ihmisoikeusrikkomuksissa. Jos joutuisimme ottamaan käyttöön pakotteita Keski- ja Itä-Euroopassa, niiden vaikutus ulottuisi kaikkiin asukkaisiin. Kehitysmaiden tilanne poikkeaa tästä täysin. Jos joutuisimme ottamaan käyttöön pakotteita, jotka useimmiten vaikuttavat vain väestön köyhimpään osaan, meidän olisi kehitysmaiden kohdalla laadittava erityinen pakotteita koskeva strategia, jotta pakotteiden vaikutus ei kohdistuisi vain niihin, joita me oikeastaan haluaisimme auttaa, ja niihin, jotka kärsivät jo ennestään.
Tämä on hyvin suuri tehtävä koko EU:lle ja myös Euroopan parlamentille. Meidän on tehtävä itsellemme selväksi, mitä pakotteita aiomme asettaa. On kuitenkin tietysti ratkaisevaa, että teemme ihmisoikeuksien parissa yleisluonteista työtä, jotta voimme saada joitakin vertailukelpoisia lukuja, sillä parlamentissa olemme taipuvaisia puuttumaan asioihin heti, kun kuulemme, että ihmisoikeuksia on loukattu jossakin. Maailmalla matkustaessamme meidän on pyrittävä hyvin konkreettisesti tarkastelemaan kyseisten valtioiden ihmisoikeustilannetta, minkä jälkeen voimme laatia lopullisen kertomuksen ihmisoikeuskysymyksistä. Haluaisin lopuksi sanoa, että ne alueet, joita päätöslauselmassa on käsitelty, ovat tärkeitä, mutta nehän eivät suinkaan ole ainoita alueita, jotka vaativat huomiotamme. Sen vuoksi olen tänään käsitellyt joitakin muita alueita.

Maij-Weggen
Arvoisa puhemies, haluan keskittyä kolmeen aiheeseen tässä Geneven vuotuista ihmisoikeuskokousta, siihen valmistautumista ja Euroopan unionin osuutta koskevassa keskustelussa. Haluan sanoa jotain tilanteesta Burmassa ja Indonesiassa sekä ilmiöstä lapsisotilaat.
Siitä on jo lähes kymmenen vuotta, kun Aung San Suu Kyi valittiin Burman presidentiksi ja hänen puolueensa NLD sai enemmistön parlamentissa. Siitä lähtien Burma on kärsinyt sotilasdiktatuurin alaisena, lukuisia parlamentin jäseniä on surmattu tai he ovat joutuneet pakenemaan ja poliittisia vastustajia ja vähemmistöjä terrorisoidaan ennennäkemättömällä tavalla. Olen ollut jo kauan jäsenenä Pidi-Birma-nimisessä ryhmässä, jota johtaa Norjan entinen pääministeri Bondevik, ja olen käynyt burmalaispakolaisten leireissä Thaimaassa. Tiedän noin suurin piirtein, mitä tuossa maassa tapahtuu. Nyt olen kuullut, että Aung San Suu Kyi ja sotilasjohto ovat keskusteluyhteydessä ja että Euroopan unionin valtuuskunta vierailee ensi kuussa Burmassa Ruotsin johdolla. Haluan kuitenkin varoittaa teitä antamasta johtaa itseänne harhaan. Burman sotilasjohto on jo useamman kerran tehnyt niin sanottuja myönnytyksiä, jotka ovat myöhemmin osoittautuneet täysin merkityksettömiksi, ja niin on tapahtunut usein juuri ennen EU:n ja ASEANin huippukokousta tai Geneven kokousta. Me neuvomme teitä valmistelemaan Geneveä varten erittäin kriittisen päätöslauselman Burmasta ja puoltamaan epäröimättä Burmaan kohdistuvien investointien keskeyttämistä tai seuraamuksia. Haluan korostaa tätä, en yleensä niinkään kannata seuraamuksia, mutta Burma jos mikä ansaitsee ne.
Sitten Indonesia. Sen demokratisointiprosessi on kesken, ja hallitus kohtaa ankaraa vastustusta. Indonesialla on suunnattomia ongelmia joillakin alueilla kuten Acehissa, Molukkien saaristossa, Irian Jayassa ja Timorissa. Indonesiassa on tällä hetkellä jo yli 1 000 000 pakolaista ja kymmeniätuhansia kuolleita ja haavoittuneita. Vakaviin ihmisoikeusrikkomuksiin syyllistyvät etenkin epälojaalit sotilaat ja fundamentalistiset muslimiryhmät. Hallitus ei puutu asioihin riittävästi, ja sen takia Geneven päätöslauselmaa tarvitaan niin paljon. Ei sen takia, että haluaisimme hyökätä Wahidin hallitusta vastaan, vaan kehottaaksemme sitä ryhtymään tehokkaampiin toimiin ihmisoikeusrikkomusten estämiseksi ja syyllisten saattamiseksi oikeuden eteen.
Lopuksi haluan kiinnittää huomionne lapsisotilaisiin, joita yllytetään huumeiden avulla mitä kammottavimpiin tekoihin. Tämä ongelma pahenee etenkin Afrikassa. Näemme sen Sudanissa ja Sierra Leonessa, ja se on yleistynyt myös joissakin muissa maissa. Siinä on kyse kaksinkertaisesta ihmisoikeusrikkomuksesta. Ensin nämä lapset siepataan ja sitten heidät saatetaan huumeilla ja muilla menetelmillä siihen tilaan, että he silpovat ja surmaavat muita ihmisiä. Sudanin hallitusta pitäisi oikeastaan arvostella vieläkin enemmän, koska se päästää näitä ryhmiä omalle alueelleen Etelä-Sudaniin terrorisoimaan ugandalaisia. Nämä ryhmät sieppaavat Pohjois-Ugandan kouluista myös tyttöjä erityistehtäviin. Näille lapsille tehdään oikeastaan kolminkertainen vääryys. Mielestäni tällaiset käytännöt pitää ehdottomasti tuomita Genevessä ankarasti, ja pyydänkin Euroopan unionia esittämään siitä päätöslauselman.
Arvoisa puhemies, yhdyn luonnollisesti kritiikkiin, jota kohdistetaan Kiinaan Tiibetin takia, Venäjään Tsetsenian takia ja ihmisoikeusrikkomuksiin Israelin ja Palestiinan välisessä konfliktissa, myös siellä toteutettuun vastenmieliseen julkiseen kuolemanrangaistukseen. Yhdyn kritiikkiin, jota kohdistetaan Iraniin uskonnonvapauden, naisten vapauden ja lehdistön vapauden puuttumisen takia, mutta älkää unohtako Burmaa, Indonesiaa ja lapsisotilaita. Sen haluan ennen kaikkea sanoa.

Mann, Thomas
Arvoisa puhemies, viime vuonna muutama ääni esti Kiinan jatkuvien ihmisoikeusloukkauksien ottamisen Geneven asialistalle. Toivon, että onnistumme lähikuukausina paremmin ja saamme puolellemme ihmisoikeustoimikunnan 57. kokoukseen osallistuvia jäsenvaltioita. Osallistuin viime viikonloppuna Euroopan parlamentin Tiibet-ryhmän puheenjohtajana konferenssiin Sveitsissä. EU:n jäsenvaltioiden, ehdokasvaltioiden ja Yhdysvaltojen parlamentaarikot keskustelivat mahdollisuuksista saada maansa ottamaan esille Kiinan raskaat ihmisoikeusloukkaukset. Ne kohdistuvat tiibetiläisiin, uguureihin ja mongoleihin. Mielipiteenvapaus, kokoontumisvapaus, vapaa liikkuvuus tukahdutetaan. Tiibetiläiset eivät saa harjoittaa uskontoaan tai kulttuuriaan eivätkä varsinkaan toimia poliittisesti itsenäisesti. Kymmeniätuhansia vainotaan, pidätetään, kidutetaan. Uskovaisia buddhalaisia yritetään jatkuvasti käännyttää ateisteiksi. Emme voi sulkea silmiämme tältä toiselta kulttuurivallankumoukselta.
Arvoisa komission jäsen Vitorino, en väheksy Euroopan unionin ja Kiinan välistä vuoropuhelua. En väheksy myöskään Kiinan roolia WTO:n jäsenenä ja tulevana maailmanvaltana. Nyt pyritään olemaan maltillisia, kun keskustellaan tärkeiden kauppakumppanien kanssa. Teen kaikkeni, että ymmärtämätön, keskusjohtoisesti ajatteleva vanha johtajakaarti korvataan eräänä päivänä uusilla uudistushaluisilla voimilla. Emme voi kuitenkaan odottaa, kunnes se joskus tapahtuu. Emme voi katsella toimettomina sivusta näiden ihmisten kärsimystä, joille tehdään psyykkistä ja fyysistä väkivaltaa.
Ihmisoikeudet eivät ole läntinen keksintö. Euroopan unionin uusissa kolmansien maiden kanssa solmituissa sopimuksissa lukee aiheellisesti, että toimet keskeytetään molemmin puolin, jos ihmisoikeuksia ei noudateta. Siksi vetoamme neuvostoon ja EU:n jäsenvaltioihin aloitteen tekemiseksi Genevessä tällä kertaa arvoisa neuvoston edustaja Danielsson, te sanoitte, että olemme tärkeä toimija. Yhdysvaltojen, Kanadan ja, kuten olen kuullut, Sveitsinkin ja EU:n ehdokasvaltioiden kanssa meidän on pyrittävä vakuuttamaan Afrikan, Aasian ja Etelä-Amerikan maat siitä, että Kiinan tilanne on lopultakin otettava Geneven asialistalle. Ihmisoikeudet eivät ole vähämerkityksisiä, ihmisoikeudet ovat yleismaailmallisia perusoikeuksia!

Danielsson
. (SV) Arvoisa puhemies, hyvät jäsenet, haluan ensimmäiseksi kiittää siitä voimakkaasta tuesta, jota parlamentti ja sen jäsenet ovat käsitykseni mukaan antaneet Euroopan unionin aktiiviselle toiminnalle tulevassa Genevessä järjestettävässä ihmisoikeustoimikunnan kokouksessa. Kiitän myös niistä monista konkreettisista näkökohdista, joita keskustelussa on tullut esille. Sallikaa minun kommentoida niistä muutamia.
Ensimmäinen näkökohta koskee Venäjää ja tarkemmin sanottuna Tsetseniaa. Jäsen Bethell on oikeassa; en maininnut Venäjää, mutta mainitsin Tsetsenian. Haluan vain korostaa, että neuvoston käsityksen mukaan Tsetseniassa vallitseva tilanne on edelleen vakava. Ehkä sitä ei voi pitää yhtä akuuttina kuin aikaisemmin, mutta arviomme mukaan meidän on kehitettävä edelleen sitä päätöslauselmaa, joka esiteltiin ja hyväksyttiin Tsetseniassa viime vuonna vallinneiden vakavien olojen vuoksi. Emme siis ole millään tavoin unohtaneet tätä tärkeää kysymystä.
Useat puhujat ottivat esille Kiinan tilanteen. Haluan määrätietoisesti torjua väitteet, joiden mukaan unioni yrittäisi piiloutua muiden valtioiden taakse, kun kyse on Kiinan ihmisoikeusrikosten torjumisesta. Samalla on tärkeää, että puuttuessamme Kiinan ihmisoikeustilanteeseen saamme todellakin tukea riittävän monelta YK:n ihmisoikeustoimikuntaan kuuluvalta valtiolta, jotta voisimme onnistua. Tähän liittyy ongelmia, kuten monet jäsenet ovat puheenvuoroissaan huomauttaneet.
Käymme paraikaa vuoropuhelua Kiinan kanssa. Ensi kuussa meillä on tilaisuus käydä keskustelua kiinalaisten kanssa siitä, mikä on unionin käsitys tilanteesta. Meidän on kuitenkin myös käytävä lisäkeskusteluja Yhdysvaltojen uuden hallituksen kanssa, koska Yhdysvallat on perinteisesti toiminut ehdotusten esittäjänä ja on ollut sellainen tämän päätöslauselman yhteydessä. Voin siis luvata jäsenille, että unioni kiinnittää jatkossakin huomiota Kiinan tilanteeseen.
Jäsen Frahm otti esille kysymyksen kuolemanrangaistuksesta, joka on erittäin tärkeä kysymys. Unionin on tietenkin suhtauduttava torjuvasti kuolemanrangaistukseen riippumatta siitä, missä sitä esiintyy - mukaan lukien tietenkin Yhdysvallat.
Olen erityisen kiitollinen siitä, että jäsen Johan Van Hecke ja muut ottavat esille Afrikan ihmisoikeustilanteen, ja voin vain pahoitella sitä, että en itse tehnyt sitä alkupuheenvuorossani. Kysehän ei ole pelkästään ihmisoikeuksia koskevasta huolesta, vaan me kaikki tiedämme, että monien Afrikan valtioiden ongelmat ovat paljon laajempia - ongelmana eivät siis ole vain ihmisoikeudet. Tämä ei saa tietenkään estää meitä kiinnittämästä huomiota olemassa oleviin ongelmiin. Voin luvata jäsenelle, että unioni ottaa tarkasti huomioon tässä keskustelussa esitetyt nimenomaan Afrikkaa koskevat puheenvuorot.
Lopuksi muutama sana Burman tilanteesta. Unioni valmistelee tänäkin vuonna Burmaa koskevaa ehdotusta esitettäväksi YK:n ihmisoikeustoimikunnan kokouksessa. Sitä voidaan pitää ainoastaan yhtenä osana sitä yleistä strategiaa, joka koskee Burman ihmisoikeustilanteen esille ottamista. Ruotsi on esimerkiksi ollut usean vuoden ajan vastuussa Burman tilannetta koskevasta päätöslauselmasta YK:n yleiskokouksessa, ja koko unioni osallistuu aktiivisesti Kansainvälisessä työjärjestössä, ILOssa, käytäviin keskusteluihin, kun kyse on siitä tosiasiasta, että Burmassa käytetään edelleen pakkotyötä. Siellä esiintyy useita toimia, joita unioni tukee voimakkaasti.
Kiitän täten kaikista konkreettisista näkökohdista ja lupaan ottaa ne huomioon neuvoston jatkopohdinnoissa, jotka koskevat myöhemmin tänä vuonna Genevessä järjestettävää YK:n ihmisoikeustoimikunnan tärkeää kokousta.

Vitorino
. (EN) Arvoisa puhemies, arvoisa puheenjohtaja, hyvät naiset ja herrat, saanen erittäin lyhyesti sanoa ja toistaa sen, että komissio aikoo ottaa täysin huomioon parlamentin jäsenten esittämät mielipiteet, ja korostan myös sitä, että esityksessäni en käsitellyt kaikkia aiheita, joita voidaan ottaa harkittavaksi. Siksi tämänpäiväinen keskustelu on erittäin tärkeä, kuten on myös samaan aikaan kansalaisjärjestöjen kanssa käytävä keskustelu, jotta voimme kerätä mahdollisimman paljon tietoa, jonka voimme sisällyttää Euroopan unionin kantaan valmistautuaksemme ihmisoikeustoimikunnan kokoukseen.
Esittäisin muutaman konkreettisen huomion joistakin puheista. Ensiksi jäsen Thomas Mannille: korostan taas kerran, että komissio odottaa innokkaasti Kiinan kanssa käytävän ihmisoikeusvuoropuhelun arviointia ja toivoo näkevänsä konkreettisia tuloksia tuosta arvioinnista yleisten asioiden neuvostossa tässä kuussa, kuten puheenjohtaja sanoi.
Emme unohtaneet pohtia Afrikan, Venäjän tai Burman asioita emmekä mitään äärimmäisen tärkeitä horisontaalisia asioitakaan, kuten vähemmistöjen suojelua, kaikkinaisen syrjinnän tai kidutuksen poistamista - nämä ovat toistuvia huolia ihmisoikeuksien puolustamisessa.
Lopetan korostamalla, että painotamme erittäin paljon Euroopan unionin kannan valmistelemista YK:n lasten oikeuksia koskevaa yleiskokousta varten, ja pidämme myönteisenä puheenjohtajavaltio Ruotsin halukkuutta ottaa tämä kanta erittäin vakavasti syyskuussa. Saanen sanoa myös Van Heckelle, että jaan hänen ihmiskaupan uhkaa koskevat huolensa. Saanen muistuttaa teitä siitä, että komissio on juuri hyväksynyt kaksi ehdotusta puitepäätöksiksi, yhden, joka pitää tavoitteenaan seksuaaliseen hyväksikäyttöön tähtäävää ihmiskaupan torjuntaa ja toisen, joka pitää tavoitteenaan taloudelliseen hyväksikäyttöön tähtäävää ihmiskaupan torjuntaa. Nämä ovat kaksi tärkeää rangaistustoimenpidettä sellaisen lainsäädännön yhdenmukaistamiseksi, joka koskee rikollisten ihmiskaupasta hyötyvien ylikansallisten verkkojen torjuntaa. Olemme johtoasemassa tiedostamisen lisäämisessä ja siinä, että 15 jäsenvaltion poliisille ja tuomiovallalle annetaan tarvittavat yhdenmukaistetut oikeudelliset välineet taistella näitä ihmisoikeuksiin ja vakauteen kohdistuvia uhkia vastaan.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen António Vitorino.
Olen ottanut vastaan seitsemän työjärjestyksen 37 artiklan 2 kohdan mukaista päätöslauselmaesitystä.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna torstaina klo 12.00.
(Istunto keskeytettiin klo 16.10 neuvoston puheenjohtajan julkilausuman ajaksi ja sitä jatkettiin klo 16.30.)

Puheenjohtajavaltio Ruotsin toimintaohjelma
Puhemies
Minulla on erittäin suuri ilo toivottaa pääministeri Persson tervetulleeksi. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, haluaisin kertoa teille, miten mieluisaa meistä on, että olette ensimmäisen kerran läsnä istuntosalissa aloittamassa Ruotsin puheenjohtajakautta, jolle toivotamme kaikkea menestystä. Pitemmittä puheitta annan teille puheenvuoron.

Persson
. (SV) Arvoisa puhemies, arvoisa komission puheenjohtaja ja hyvät Euroopan parlamentin jäsenet!
Jo pelkästään viime vuosikymmenen aikana Euroopassa on tapahtunut enemmän muutoksia kuin koskaan ennen. Yhteistyö on korvannut kylmän sodan. Tekninen kehitys on kasvanut räjähdysmäisesti ja taloutemme ovat nivoutuneet tiukasti toisiinsa maailmanlaajuisilla markkinoilla.
Demokratian ja rauhan uhkista puhuttaessa ei voi enää yksinkertaisesti viitata rautaesiripun toisella puolella sijaitseviin totalitaarisiin hallituksiin. Demokratian nykyinen uhka nousee sen sijaan kehittyneiden demokratioiden itsensä sisältä. Tämä käy ilmi siitä, että luottamus kansan valitsemiin edustajiin laskee, vaalien äänestysprosentti laskee, populistiset puolueet menestyvät ja äärioikeistolaiset liikkeet radikalisoituvat.
Yksittäiset kansakunnat pystyvät täysin itsenäisesti ratkaisemaan vain muutamat niistä suurista haasteista, jotka Eurooppaa odottavat. Lisäksi olemme liian riippuvaisia toisistamme. Yhteistyön tarve ei ole koskaan ollut suurempi. Samalla uskallan väittää, että yhteistyön näkymät eivät ole koskaan olleet lupaavammat.
Ruotsin puheenjohtajakausi Euroopan unionissa alkaa tärkeässä vaiheessa, aikana, jolloin Eurooppaa leimaavat suuret muutokset ja vaatimukset.
Unioni on toistaiseksi suurimman laajentumisensa edessä. Nyt kun olemme päässeet yksimielisyyteen tämän historiallisen tapahtuman taloudellisesta ja institutionaalisesta kehyksestä, todelliset neuvottelut alkavat olla ajankohtaisia.
Unioni on hyväksynyt uusia yhteistyömuotoja sisältävän ohjelman, jotta siitä muodostuisi maailman dynaamisin ja kilpailukykyisin talous. Täystyöllisyys on strateginen tavoitteemme. Talous- ja rahaliitossa on pian edessä tärkeä setelien ja kolikkojen liikkeeseenlasku.
Kansalaisia lähellä olevat kysymykset ovat entistä keskeisemmässä asemassa. Unioni on nykyään aktiivisten hyvinvointivaltioiden liitto. Nykyään ymmärretään yhä paremmin, että hyvinvointi ei jarruta kehitystä, vaan että hyvinvointi ja kehitys ovat päinvastoin toistensa edellytyksiä.
Ruotsi toimii nyt puheenjohtajavaltiona ensimmäistä kertaa. Aiomme toimia koko unionin etujen mukaisesti, vastata avoimuudesta ja jatkuvuudesta ja edistää Euroopan kehitystä. Haluamme myös lujittaa saavutettuja edistysaskeleita. Minulla on Ruotsin pääministerinä kunnia esitellä teille toimintaohjelmamme. Kuuntelen näkemyksiänne ja kommenttejanne erittäin kiinnostuneena.
Unionin laajalla asialistalla aiomme painottaa kolmea asiaa: laajentumista, työllisyyttä ja ympäristöä. Kyse on kolmesta laajasta politiikan alueesta, joista jokaisella on ratkaiseva merkitys Euroopan kansalaisten tulevaisuuden muotoutumisen kannalta.
Aloitan laajentumisesta. Uusien jäsenien hyväksyminen unioniin on kaikkein ratkaisevin kysymys EU:n tulevaisuuden ja Euroopan kehityksen kannalta. Kyse on mahdollisuudestamme vahvistaa rauhan ja vapauden, demokratian ja hyvinvoinnin perustaa Euroopassa. Olemme saattamassa päätökseen sitä historiallista tapahtumaketjua, joka päättää Euroopan jaon itään ja länteen. Ruotsin hallitus haluaa nöyrästi, ylpeästi ja määrätietoisesti pyrkiä tukemaan tätä työtä, tätä historiallista kehitystä.
Ranskan puheenjohtajakauden aikana saatettiin menestyksellisesti päätökseen hallitustenvälinen konferenssi, jonka tarkoituksena oli antaa unionin toimielimille valmiudet toimia hyvin laajentuneessa unionissa. Taloudellisesta kehyksestä päätettiin jo vuoden 1999 keväällä Berliinissä. Nizzassa tehtiin selväksi, että seuraava hallitustenvälinen konferenssi ei aseta laajentumiselle mitään esteitä tai ehtoja. Paljon on vielä tekemättä, mutta on mahdollista, että uudet jäsenvaltiot toivotetaan tervetulleiksi vuoden 2002 lopussa.
Vuoden 2001 ensimmäisen puoliskon aikana laajentumishankkeessa siirrytään monissa asioissa konkreettisten neuvottelujen vaiheeseen. Ruotsin tavoitteena on pyrkiä luomaan edellytykset neuvotteluissa saavutettavalle poliittiselle läpimurrolle. Eriyttämisperiaate muodostaa tämän työn kulmakiven. Jokaista ehdokasvaltiota arvioidaan sen omien ansioiden perusteella, kaikille annetaan mahdollisuus saada toiset kiinni.
Ehdokasvaltioissa on edistytty paljon. Jotta läpimurto olisi mahdollinen, vaaditaan kuitenkin, että ehdokasvaltiot jatkavat voimakkaasti uudistusten toteuttamista, jotta ne täyttäisivät jäsenyysvaatimukset, ja että jäsenvaltiot johdonmukaisesti tukevat neuvottelujen edistymistä. Komission on helpotettava tätä prosessia. Meidän kaikkien on pyrittävä yhdessä siihen, että laajentuminen saa voimakasta tukea unionin kansalaisilta.
Puheenjohtajavaltio Ruotsi aikoo käyttää hyväkseen mahdollisuuksia edetä nopeammin parhaiten valmistautuneiden ehdokasvaltioiden kohdalla. Eurooppa-neuvosto aikoo kesäkuussa 2001 Göteborgin kokouksessa arvioida laajentumishankkeen edistymistä ja antaa tarpeelliset suuntaviivat, jotta hanke voitaisiin saattaa päätökseen menestyksellisesti.
EU:n suhde ehdokasvaltio Turkkiin saa jatkossakin huomiota. Turkin kumppanuuden hyväksyminen ja maan kansallisen mukautumissuunnitelman esittäminen ovat keskeisiä välineitä tässä asiassa.
Paljon on vielä tekemättä, mutta on mahdollista, että voimme toivottaa tervetulleeksi uusia jäsenvaltioita vuoden 2002 lopussa. Toivon, että ehdokasvaltiot voisivat osallistua vuonna 2004 järjestettäviin Euroopan parlamenttivaaleihin.
Toinen painopistealue on työllisyys. Työttömyys vähenee nykyään EU:n valtioissa, ja yhä useammat saavat työtä. Emme voi kuitenkaan tyytyä tähän. EU:ssa on edelleenkin 14 miljoonaa työtöntä.
Työttömyys on valtavaa taloudellisten voimavarojen - ja mikä pahempaa - ihmisten taitojen ja pyrkimysten tuhlausta. Ihmisen kehityksen ja vapauden kannalta on kaikkein tärkeintä, että hänellä on töitä ja oma toimeentulo. Demokratian ja tasa-arvon kannalta on kaikkein tärkeintä, että kaikilla on töitä. Unioni, joka ei suhtaudu vakavasti työttömyyteen, ei voi koskaan olla sellainen kansalaisten unioni, kuin me kaikki toivoisimme.
Pyrkimystä, jonka mukaan EU:sta tehtäisiin työllisyysunioni, on keskusteluissa kuvattu joskus vain toiveajatteluksi, mutta siinä asiassa on tapahtunut jotakin uutta. Eurooppa-neuvosto päätti viime maaliskuussa Lissabonissa unionin uudesta strategisesta tavoitteesta. EU:n on kymmenen vuoden kuluttua oltava maailman kilpailukykyisin ja tiedollisesti tehokkain talous. Samalla päätettiin, että täystyöllisyyden on oltava unionin talous- ja sosiaalipolitiikan olennaisin tavoite. Pidän tätä suurena edistyksenä ja erittäin tärkeänä virstanpylväänä unionin kehityksen kannalta.
Nykyinen Eurooppa pystyy paremmin kuin pitkiin aikoihin tarjoamaan mahdollisuudet kaikille - niille, jotka haluavat ja voivat tehdä työtä. Euroopan taloudelliset näkymät säilyvät hyvinä. Julkiset rahataloudet ovat vahvoja. Hinnat ovat vakaat. Tuote- ja pääomamarkkinoilla tapahtuvat uudistukset on saatu käyntiin koko Euroopassa.
Täystyöllisyyden saavuttaminen riippuu jatkuvista taloudellisista uudistuksista, kehittyneestä sosiaaliturvasta ja paremmasta hyvinvoinnista. Se riippuu myös koulutukseen ja tutkimukseen panostamisesta, uudesta tekniikasta ja yrittäjyydestä, sijoittamisesta ympäristöön ja miesten ja naisten tasa-arvosta.
Tukholmassa 23.-24. maaliskuuta pidettävä Eurooppa-neuvosto käynnistää keväällä pidettävien huippukokousten sarjan, joiden tarkoituksena on viedä kehitystä Lissabonissa asetettujen päämäärien suuntaan. Meidän pitää Tukholmassa arvioida avoimesti ja itsekriittisesti saavutettua edistystä. Työtä viedään eteenpäin yhteisönoikeuden kanssa silloin, kun se on sopivaa, mutta erityisesti siinä käytetään uutta avointa koordinointimenetelmää. Puheenjohtajavaltiona me emme saa heikentää Lissabonin strategiaa tuomalla mukaan aivan liikaa uusia kysymyksiä. Emme myöskään tarvitse uusia prosesseja. Tukholman huippukokouksessa on sitä vastoin tuotava esille tiettyjä painopistealueita.
Olemme keskellä mielettömän nopeaa kehitystä, jossa kasvua ohjaa entistä enemmän aivokapasiteetti ja entistä vähemmän lihasvoima. Samalla liikkuvuus kasvaa. Yritysten olennaisimmaksi kilpailutekijäksi tulee ihmispääoma ja työntekijän vastaavasti koulutus. Valtioiden ja paikkakuntien kilpailuvälineiksi muodostuvat terveydenhoito, koulu, hoiva, koulutus ja muut hyvinvointipalvelut.
Ruotsin hyvinvointimallin lähtökohtana on aina ollut, että tasa-arvo ja oikeudenmukaisuus ovat itsessään tuottavia, että kehitys voimistuu, jos kaikille annetaan mahdollisuus osallistua siihen ja mahdollisuus nauttia sen hedelmistä. Nykyinen kehitys osoittaa, että kansakunnat, joilla on korkea työllisyysaste ja joiden väestö on hyvin koulutettua, jotka onnistuvat levittämään teknistä kehitystä ja joissa jakautuminen on oikeudenmukaista ja joiden hyvinvointijärjestelmä on kattava, ovat myös maita, jotka johtavat kehitystä uusilla teknologian sektoreilla. Kansakunnat, jotka eivät hyödynnä kaikkien kansalaisten pätevyyksiä ja luovuutta, menettävät kilpailukykyään.
Tähän on lisättävä Euroopan oletettu väestökehitys. Alhaiset syntyvyysluvut ja ikääntyvien ihmisten määrän lisääntyminen uhkaavat lisätä huomattavasti työkykyisessä iässä olevien henkilöiden työtaakkaa noin vuodesta 2010 eteenpäin. Väestökehitys on otettava huomioon leveällä poliittisella rintamalla. Eläkejärjestelmiä ja sairaanhoitojärjestelmiä sekä vanhustenhuoltoa on tarkistettava laajasti. Työmarkkinoihin osallistumisen lisääminen vaatii toimia jatkossa. Lapsiperheiden parempien elinolojen, tasa-arvon lisäämisen ja elinikäisen oppimisen merkitys pitää tuoda selkeästi esille.
Samalla kun entistä useammat saavat töitä, työelämän ehdot nousevat entistä keskeisemmiksi. Tavoitteena on, että pääsemme yksimielisyyteen työn laadun käsitteen määritelmästä ja sen merkityksestä kasvun ja työllisyyden kannalta.
Tukholmassa meidän on lisäksi korostettava uuden teknologian merkitystä kehittämällä eteenpäin eEurope- toimintasuunnitelmaa ja kiinnittämällä enemmän huomiota biotekniikan merkitykseen uudistusten ja kasvun kannalta.
Haluan myös korostaa, kuinka olennainen merkitys talous- ja rahaliiton menestyksellisellä kehittämisellä on Euroopan vakauden ja hyvinvoinnin kannalta. Puheenjohtajavaltiona Ruotsi aikoo toimia aktiivisesti sen puolesta, että valuuttaunionissa vuoden 2002 alussa tapahtuva setelien ja kolikoiden liikkeeseenlasku onnistuu täydellisesti. Se on yhteisten etujemme mukaista.
Kolmas tärkeä asia on ympäristö. Suuria ympäristöuhkia ei voi torjua ilman aktiivista kansainvälistä yhteistyötä. EU:n yhteistyötä ympäristöasioissa on syvennettävä. Lähtökohtanamme on oltava politiikkaa koskeva kokonaisnäkemys. Ekologista näkökulmaa pidetään usein taantumuksellisena ja visiota kestävästä yhteiskunnasta visiona, joka on ristiriidassa oikeudenmukaisuuden ja lisääntyneen aineellisen hyvinvoinnin tavoitteiden kanssa. Se ei pidä paikkaansa - asia on aivan päinvastoin.
Kiertokulkuajattelua ja uusia tutkimustuloksia ja uusia voimavaroja säästäviä tekniikoita hyödyntämällä on nykyään mahdollista käyttää maan voimavaroja käyttämättä niitä loppuun. Samalla tällainen kehitys avaa ainutlaatuisia mahdollisuuksia uusien markkinoiden taloudelliselle kasvulle. Tähän liittyy valtavaa potentiaalia ja mahdollisuuksia, joita haluan meidän käyttävän hyväksemme. Haluan että EU kulkee kehityksen kärjessä ja näyttää tietä kohti kehitystä, jossa ekologiset, taloudelliset ja sosiaaliset näkökohdat tukevat ja vahvistavat toisiaan.
Ympäristönäkökulma on liitettävä kaikkiin EU:n yhteistyömuotoihin. EU:n kuudennen ympäristötoimintaohjelman käsittelyä on vietävä eteenpäin. Se on voimassa seuraavat kymmenen vuotta ja siinä pitää kiinnittää huomiota selkeisiin ja hyvin perusteltuihin ympäristöä koskeviin tavoitteisiin ja ympäristömittareihin. Ohjelmasta pitää muodostua yksi olennainen osa sitä pitkän aikavälin kestävään kehitykseen tähtäävää kokonaisstrategiaa, joka on tarkoitus hyväksyä Göteborgin Eurooppa-neuvoston kokouksessa. Tässä strategiassa huomio pitää keskittää tiettyihin avainalueisiin, joiden kehitystä pidämme nykyään kestämättömänä, sekä toimiin, joiden avulla kehityssuuntaa voidaan muuttaa. Komissio esittää myöhemmin tätä strategiaa koskevan ehdotuksen.
Huomiota on kiinnitettävä myös nopeasti kasvaviin kemikaalimarkkinoihin. Ruotsi pyrkii toiminnallaan edistämään yhteisymmärryksen saavuttamista uudessa kemikaaleja koskevassa strategiassa, jonka tärkeänä lähtökohtana on ennalta varautumisen periaate.
Viimeisenä mutta ehdottomasti ei vähäisimpänä on ilmastokysymys. Kyse on esimerkiksi tulvista, maanjäristyksistä ja jäätiköiden sulamisesta. Harvat asiat huolestuttavat yhtä paljoin kuin uhka siitä, että ympäristötuhot ovat luomassa pitkälle meneviä ja vaarallisia ilmastonmuutoksia. Ilmastokysymys on keskeisellä sijalla EU:n asialistalla. Annamme sille keskeisen aseman jatkossakin. Ilmastoa koskevat neuvottelut on käynnistettävä uudelleen.
Ympäristökysymyksiin liittyy syvä moraalinen ulottuvuus. Lainaamme lapsiemme ja lastenlapsiemme maata. Sukupolvemme tehtävänä on jättää jälkeemme Eurooppa, jonka suuret ympäristöongelmat on ratkaistu.
Arvoisa puhemies, uusi Nizzan sopimus mahdollistaa yhteistyön syventämisen ja tehostamisen monessa asiassa. Pienten jäsenvaltioryhmien välistä tiiviimpää yhteistyötä helpotetaan. Yhä useammassa asiassa päätökset tehdään määräenemmistöllä ja yhteispäätösmenettelyllä Euroopan parlamentin kanssa. Neuvotteluja käyvien ehdokasvaltioiden asemaa laajennetussa EU:ssa on selvennetty. Oletan, että uusi sopimus voidaan allekirjoittaa reilun kuukauden kuluttua. Jäsenvaltiot ovat jo omasta puolestaan sitoutuneet toimimaan uuden sopimuksen nopean ja menestyksekkään ratifioinnin puolesta.
Unioni ei ole muuttumaton. Yhteistyöllä on oma dynamiikkansa. Muu maailma ja unionin omat kansalaiset asettavat unionille jatkuvasti uusia vaatimuksia. Meidän on lisäksi syytä keskustella Euroopan arkkitehtuurin kokonaisuudesta.
Useita tulevaisuuteen liittyviä kysymyksiä tuotiin esiin keskustelussa, joka käytiin samaan aikaan nyt päättyneen hallitustenvälisen konferenssin kanssa. Sen vuoksi Nizzassa annettiin erityinen EU:n tulevaisuutta koskeva julkilausuma. Siinä määrätään, että uusi hallitustenvälinen konferenssi käynnistettäisiin vuonna 2004, ja siinä kehotetaan Ruotsia ja tulevaa puheenjohtajavaltio Belgiaa aloittamaan vuoden 2001 aikana keskustelu tulevaisuuteen liittyvistä kysymyksistä kaikkien asiasta kiinnostuneiden osapuolten kanssa. Sen on tapahduttava yhteistyössä komission kanssa ja Euroopan parlamentin myötävaikutuksella. Ennen seuraavaa hallitustenvälistä konferenssia on keskusteltava erityisesti neljästä kysymyksestä: ensiksikin siitä, kuinka jäsenvaltioiden ja unionin toimivaltaa voidaan rajata tarkemmin ja kuinka sitä voidaan valvoa, toiseksi niin kutsutusta perusoikeuskirjan asemasta, kolmanneksi siitä, kuinka perussopimuksia voidaan yksinkertaistaa muuttamatta niiden sisältöä sekä neljänneksi kansallisten parlamenttien asemasta.
Puheenjohtajavaltio Ruotsi pitää tärkeänä ja kiehtovana tehtävänä kannustaa niin jäsenvaltioita kuin ehdokasvaltioitakin käymään intensiivisempää ja laajempaa keskustelua. Oletamme, että Euroopan parlamentti osallistuu siihen aktiivisesti ja hyödyntää ainutlaatuista asemaansa, joka antaa sille mahdollisuuden tehdä omia aloitteita keskustelun lisäämiseksi. Toivon, että kansallisetkin parlamentit ja hallitukset haluavat tehdä sopivia aloitteita. Meidän pitää myös ponnistella erityisesti, jotta saisimme nuoret osallistumaan, ja meidän on kartoitettava paremmin kansalaisten näkemystä EU:ssa tulevaisuudessa tehtävästä yhteistyöstä.
Arvoisa puhemies, se, mitä nykyään kutsumme EU:ksi, perustettiin aikoinaan estämään sotia Euroopan mantereella, ja siinä tehtävässä se on menestynyt erittäin hyvin. Euroopassa ja sen lähistöllä esiintyy kuitenkin jatkuvasti konflikteja. Euroopan turvallisuuspoliittiset haasteet muodostuvat lähitulevaisuudessa kriisien hallinnasta ja konfliktin estämistä. Tämä edellyttää niin siviili- kuin sotilaallistenkin kriisinhallintavälineiden yhdistelmää. Lisäksi YK:n ja ETYJ:n kanssa tehtävää yhteistyötä on kehitettävä.
Puheenjohtajavaltio Ruotsi aikoo painottaa erityisesti Eurooppa-neuvoston Nizzassa tekemien unionin sotilas- ja siviilikriisinhallintakapasiteettia koskevien päätösten toteuttamista. Tavoitteena on, että Euroopan unioni tekee päätöksen sotilaallisen ja ei-sotilaallisen toimintavalmiuden saavuttamisesta mahdollisimman pian vuoden 2001 aikana.
Sotilasasioiden kohdalla kyse on erityisesti pysyvien rakenteiden luomisesta sekä EU:n ja Naton välisiin yhteistyöjärjestelyihin liittyvän työn edistämisestä.
Siviiliasioissa aiomme jatkaa työtä, jonka avulla pyritään kehittämään siviilitoimien suunnittelu- ja johtamiskykyä, etenkin, kun kyse on poliisista. Ruotsin puheenjohtajakauden aikana järjestetään erityinen konferenssi, jossa käsitellään poliisitoimien kapasiteettia koskevia tavoitteita. Aiomme myös kehittää konkreettisia tavoitteita oikeuslaitoksen, siviilihallinnon ja pelastuspalveluiden vahvistamiseksi.
Yhtä aikaa EU:n kriisinhallintakyvyn parantamisen kanssa Ruotsi tekee merkittäviä ponnisteluja kriisien ehkäisyä koskevan koordinoidun ja tehokkaan EU:n politiikan laatimiseksi. Aiomme ottaa esille kriisien ehkäisyä koskevan eurooppalaisen ohjelman, joka esitetään Göteborgissa järjestettävässä Eurooppa-neuvosto kokouksessa.
Tiedän, että Euroopan parlamentti on erittäin kiinnostunut niin kriisinhallinnasta kuin kriisien ehkäisystäkin. Olette laatineet arvokkaita ehdotuksia, ja parlamentissa on käyty tärkeitä keskusteluja. Odotan innokkaasti jatkuvaa tiivistä yhteistyötä.
Arvoisa puhemies, Venäjän kehityksellä on merkitystä koko Euroopan tulevaisuuden kannalta. Eurooppa ja Venäjä tarvitsevat toisiaan. EU:n ja Venäjän välistä tiivistä yhteistyötä on sen vuoksi pidettävä erittäin tärkeänä. Suhteitamme pitää samalla leimata vilpittömyys ja johdonmukaisuus, myös valmius esittää arvosteluja, kun siihen on aihetta. Kyse on esimerkiksi Tsetsenian kehityksestä, joka antaa edelleenkin aihetta syvään huoleen. Sama koskee myös riippumatonta mielipiteenmuodostusta Venäjällä. EU:n viestinä pitää olla, että aidon kumppanuuden lähtökohtana on oltava yhteinen arvomaailma. Nykyaikaisessa demokratiassa voimakkaan valtion vastavoimana on oltava voimakas kansalaisyhteiskunta.
Puheenjohtajavaltion tavoitteena on toteuttaa Venäjän-politiikkaa, joka suuntautuu niin yhteistyöhön kuin vilpittömyyteenkin, jotta suhteidemme ennustettavuus ja vakaus paranisi. Konkreettisesti haluamme nähdä, että EU:n ja Venäjän välinen vuoropuhelu syvenee niin poliittisissa, taloudellisissa kuin oikeudellisissakin kysymyksissä. Haluamme kehittää yhteistyötä konfliktien ehkäisemiseksi, kriisien hallitsemiseksi ja asevarustelun ja ydinaseiden leviämisen estämiseksi. Haluamme edistää Venäjän integroitumista maailmantalouteen, muun muassa tukemalla maan ponnisteluja WTO:n jäsenyyden saavuttamiseksi. Toivomme yhteistyön kasvua, jotta pystyisimme vastaamaan niihin yhteisiin haasteisiin, joita meihin mantereellamme kohdistuu, muun muassa ympäristöuhkiin ja kansainvälisen järjestäytyneen rikollisuuden uhkiin. Haluamme, että Venäjän uudistuksia tuetaan jatkossakin, erityisesti kansalaisyhteiskunnan vahvistamiseksi ja hallinnon nykyaikaistamiseksi.
Aiomme kiinnittää suurta huomiota Länsi-Balkanin, Lähi-idän ja Korean niemimaan kehitykseen. Länsi-Balkanilla kyse on todellakin kriisien ennaltaehkäisystä, mutta myös taloudellisista uudistuksista ja taloudellisista panoksista. Keskeisessä asemassa on alueen asteittainen lähentäminen EU:hun vakaus- ja assiosiaatiosopimusten avulla. Jotta tällainen lähentyminen toteutuisi, Länsi-Balkanin valtioiden on kuitenkin selvästi ponnisteltava keskinäisen yhteistyön edistämiseksi.
Lähi-idän konfliktissa unionilla on ollut tärkeä asema Yhdysvaltojen rauhanponnistelujen tukijana. Ruotsi aikoo puheenjohtajakautensa aikana toimia sen puolesta, että Eurooppa on jatkossakin aktiivinen rauhanhankkeessa.
Muutaman päivän kuluttua Yhdysvaltojen uusi presidentti vannoo virkavalansa. On olemassa hyvät mahdollisuudet parantaa Yhdysvaltojen kanssa tehtävää yhteistyötä. Kauppakysymykset ja Atlantin ylittävän talouskumppanuutta koskevan toimintasuunnitelman toteuttaminen ovat yhteistyön keskeisiä kohtia. Ratkaisua vailla olevissa kauppapoliittisissa kiistoissa on päästävä molemmin puolin hyväksyttäviin ratkaisuihin, mutta ne eivät saa varjostaa yhteisiä poliittisia etujamme ja antoisaa vuoropuhelua Yhdysvaltojen kanssa.
Arvoisa puhemies, unionissa, jossa kansalaiset ovat etusijalla, poliittista keskustelua on käytävä avoimesti, asiakirjoihin on voitava tutustua, päätöksenteon etenemistä on voitava seurata ja päätöksentekijät on voitava asettaa vastuuseen. EU:n muuttaminen avoimemmaksi ja nykyaikaisemmaksi unioniksi vaatii jatkuvaa työtä.
Amsterdamin sopimuksen avulla luotiin oikeudellinen perusta säännöille, jotka koskevat asiakirjojen julkisuutta toimielimissä. Ruotsi antaa suurta painoarvoa sille työlle, jota tehdään sen avoimuutta koskevan lainsäädännön parissa, joka on tarkoitus hyväksyä tämän sopimuksessa annetun määräyksen puitteissa. Komissio, joka on sisäisten uudistustensa rajoissa ottanut itse useita askelia avoimuuden lisäämiseksi, on esittänyt asiaa koskevan ehdotuksen. Neuvoston tässä asiassa tekemässä työssä Ruotsi aikoo pitää tiivistä yhteyttä Euroopan parlamenttiin, joka on osoittanut suurta kiinnostusta avoimuuskysymystä kohtaan. Aiomme ajaa tätä kysymystä niin, että pääsisimme tulokseen kevääseen mennessä.
Kuten puheenvuoroni alussa mainitsin, unionin perusarvot ovat saaneet entistä keskeisemmän osan unionin toiminnassa. Perusoikeuskirjan yhteydessä tehty menestyksellinen työ on siitä tärkeä osoitus. Sen seurauksena ihmisoikeudet pitää ottaa entistä voimakkaammin esille niin muiden valtioiden kanssa käytävässä poliittisessa vuoropuhelussa, jonka tarkoituksena on rauhan edistäminen, kuin EU:n ulkopuolisten valtioiden kanssa tehtävissä sopimuksissakin. Unionin on myös toimittava aktiivisesti YK:n ihmisoikeustoimikunnassa ja tätä asiaa koskevien tulevien maailmankonferenssien kynnyksellä.
Arvoisa puhemies, on tärkeää, että Euroopan kansalaiset suoraan valittujen edustajiensa välityksellä voivat vaikuttaa ja valvoa eurooppalaista yhteistyötä. Euroopan parlamentilla on tässä ratkaiseva asema.
Puheenjohtajavaltio Ruotsi haluaa tehdä hyvää ja läheistä yhteistyötä parlamentin kanssa seuraavan edessämme olevan puolen vuoden ajan. Aiomme aktiivisesti osallistua siihen Euroopan poliittiseen keskusteluun, jota tässä rakennuksessa, parlamentissa, käydään.
Edessämme on tärkeitä päätöksiä. Euroopan tulevaisuus muotoillaan yhteistyössä. Tehkäämme yhdessä töitä sellaisen Euroopan puolesta, jossa vallitsee rauha, vapaus, hyvinvointi ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus!

Puhemies
Kiitän neuvoston puheenjohtajaa hänen puheenvuorostaan.
Puheenvuoro on nyt komission puheenjohtaja Prodilla.

Prodi
. (IT) Arvoisa puhemies, arvoisa pääministeri, hyvät parlamentin jäsenet, olen hyvin iloinen voidessani puhua teille tänään uuden puheenjohtajakauden alussa, ja toivotan teille kaikille hyvää uutta vuotta. Arvoisa ministeri Persson, samalla kun toivotan tervetulleeksi alkavan puheenjohtajakautenne, onnittelen Ruotsin valintaa ottaa käyttöön erityisen pureva iskulause, joka perustuu e-kirjaimeen.
Ensiksikin e-kirjain merkitsee "Eurooppaa", joka on meidän yhteinen tavoitteemme ja jolle Ruotsi tulevina kuukausina omistaa parhaat voimavaransa, jotta tavoitteen saavuttaminen etenisi ennen kaikkea laajentumisen, eli enlargementin, työllisyyden, eli employmentin, ja ympäristön eli environmentin alalla. Mutta e-kirjain on myös yhtä kuin "euro". Vuosi 2001 on alkusoittoa yhteisen rahan fyysiselle liikkumiselle ja myös viimeinen vuosi monien sellaisten kansallisten rahayksiköiden olemassaololle, joilla on kehuttava, yli 100 vuotta vanha historia ja joihin olemme, minä itsekin, kiintyneitä. Ruotsin puheenjohtajavaltio ohjaa siis meitä osan matkaa kohti historiallista päivämäärää 1. tammikuuta 2002.
Haluaisin hetken käsitellä kolmea e-kirjainta, joihin perustuu Ruotsin puheenjohtajakausi, jonka pääministeri Persson juuri esitteli. Nämä kolme prioriteettia on valittu huolellisesti, koska kaikki kolme koskevat alueita, joilla unionin ja Euroopan kokonaisuudessaan täytyy kohdata huomattavia haasteita, ja niille voi tarjoutua merkittäviä mahdollisuuksia. Nämä eivät ole ainoastaan seuraavaa kuutta kuukautta koskevia prioriteetteja, jotka unohdetaan heti kauden jälkeen, vaan ne ovat pitkän aikavälin haasteita, jotka on valittu ensisijaisiksi tavoitteiksi koko viiden vuoden pituiselle lainsäädäntökaudelle.
E yhtä kuin enlargement, laajentuminen. Laajentuminen tämä on hyvä toistaa on suurin haaste, jonka Euroopan unionin täytyy kohdata. Olemme nyt koko Euroopan tulevaisuuden kannalta ratkaisevassa vaiheessa: meillä on mahdollisuus luoda rauhan, hyvinvoinnin ja vakauden alue, joka koskee 500 miljoonaa kansalaista, joita samat arvot yhdistävät. Tämän prosessin mahdollistamiseksi meidän piti omaksua tietty määrä sisäisiä uudistuksia. Vaikka Nizzan sopimus ei ole täysin tyydyttävä, tai oikeastaan, vaikka se on kaikkea muuta kuin tyydyttävä, se merkitsee kuitenkin askelta oikeaan suuntaan ja antaa meille mahdollisuuden jatkaa matkaa meille avautuneella tiellä. Tästä ja myös siitä syystä, että Nizzan rajoitukset edellyttävät Nizzan jälkeisiä toimia, haluaisin painottaa teille, että parlamentin pitäisi sopivana hetkenä suositella kansallisille parlamenteille Nizzan sopimuksen ratifiointia. Mielestäni onkin selvää, että rauha, vakaus ja hyvinvointi eivät voi pysähtyä Euroopan unionin rajoille, vaan niiden pitää koskettaa mahdollisimman pitkälle myös naapurimaita ja maita, jotka ovat ystäviämme. Minua siis ilahduttaa panna merkille, että myös suhteemme Venäjään kuuluvat kautensa aloittavan puheenjohtajavaltion painopistealueisiin.
Tähän samaan strategiaan, jonka tarkoituksena on vahvan naapuruuspolitiikan rakentaminen, liittyy myös hiljattain Pohjois-Afrikkaan tekemä matkani. Yhdistäessämme maanosaamme meidän täytyykin olla tarkkoina, että emme sivuuta tuota ulottuvuutta. Eurooppa-Välimeri-kumppanuuskin on tärkeä omien etujemme kannalta, ja tutkimme parhaillaan erilaisia keinoja kumppanuuden edistämiseksi ja vahvistamiseksi. Meidän ei pidä myöskään unohtaa ja on selvää, että puheenjohtajavaltio ei tietenkään unohda tätä asiaa unionin pohjoista ulottuvuutta, joka on olennaisen tärkeä.
Toinen e-kirjain merkitsee sanaa employment, toisin sanoen työllisyyttä. Tämä painopistealue vastaa pitkälti uutta talous- ja sosiaalipoliittista ohjelmaa, josta pääsimme sopimukseen Lissabonissa. Kannatan täysipainoisesti sitoumusta viedä ohjelmaa eteenpäin. Komissio on erityisen iloinen tavasta, jolla puheenjohtajavaltio painottaa työmarkkinoiden nykyaikaistamista ja tarvetta varmistaa yhtäläiset mahdollisuudet yhteiskuntamme naisille ja miehille. Taloutemme nykyaikaistaminen merkitsee enemmän työpaikkoja, ja miesten ja naisten väliset yhtäläiset mahdollisuudet ovat merkittävä tekijä syrjinnän torjunnassa. Komissio aikoo tehdä tiivistä yhteistyötä puheenjohtajavaltion kanssa antaakseen panoksensa Tukholman huippukokouksen menestykselle, ja suurin osa tästä huippukokouksesta omistetaan näille kysymyksille. Tässä yhteydessä komissio ehdottaa uutta strategiaa Euroopan työmarkkinoiden luomiseksi vuoteen 2005 mennessä, ja tämän strategian yksityiskohdat esitellään yhteenvetoraportissa, jota parhaillaan valmistelemme Tukholman kokousta silmällä pitäen.
Kolmas e-kirjain on yhtä kuin environment, toisin sanoen ympäristö. Kansalaisemme ovat huolissaan ympäristön- ja kuluttajien suojeluun liittyvistä kysymyksistä, joihin sisältyy myös ja näinä aikoina tämä kysymys on erityisen tärkeä elintarviketurvallisuus. Hullun lehmän kriisiin liittyvät viimeaikaiset tapahtumat antavat meille siitä mitä dramaattisimman muistutuksen, ja komissio on jo vahvistanut konkreettisia toimia tämän hätätilan selvittämiseksi. Velvollisuutemme tulevia sukupolvia kohtaan on varmistaa yhteiskuntiemme kestävä kehitys ja kehittää talouttamme siten, että se on pitkällä aikavälillä yhteensopiva maapallon tasapainon kanssa. Aikomukseni on tehdä yhteistyötä puheenjohtajavaltio Ruotsin kanssa, jotta Euroopan unionilla olisi tehokas ja johdonmukainen strategia kestävän kehityksen saavuttamiseksi. Göteborgin huippukokouksessa pitää ryhtyä konkreettisiin ja tehokkaisiin toistan, konkreettisiin ja tehokkaisiin toimenpiteisiin tämän olennaisen tärkeän seikan puitteissa.
Unionin täytyy tässä asiassa pitää kiinni päättäväisyydestään ja omaksua tiennäyttäjän rooli ilmastonmuutoksia koskevissa kysymyksissä. Meidän on noudatettava Kiotossa omaksuttuja sitoumuksia ja jatkuvasti painostettava kansainvälisiä kumppaneitamme, jotta ne noudattaisivat omia Kiotossa omaksumiaan sitoumuksia. Tässä mielessä e-kirjain merkitsee myös sitä, että energiakysymyksissä on annettava vastuullinen sitoumus ja että meidän on perusteellisesti pohdittava kaikkia niitä seikkoja, jotka koskevat energialähteiden toimittamista, käyttöä, säilyttämistä ja ympäristöllistä yhteensopivuutta. Niinpä haluan onnitella puheenjohtajavaltiota siitä, että se korostaa näitä seikkoja.
Puhuessani parlamentin edessä olen monesti toivonut, että Euroopan politiikassa syvennettäisiin avoimuuskysymystä, ja olen iloinen siitä, että pääministeri Persson painotti tätä asiaa ja omisti asialle huomattavan osan puheestaan. Toden totta komissio pitää ensiarvoisen tärkeänä asiana kansalaisten osallistumista sekä suuriin päätöksiin että Euroopan jokapäiväiseen elämään ja sen instituutioiden toimintaan. Näin ollen haluan vakuuttaa puheenjohtajavaltiolle, että annamme täyden tukemme sen ponnisteluille, joiden tarkoituksena on edistää avoimuutta.
Arvoisa puhemies, arvoisa pääministeri, hyvät parlamentin jäsenet, tätä puolivuotiskautta varten suunnitellut aloitteet ovat kunnianhimoisia ja ne jättävät varmasti olen tästä varma pysyvän jäljen kansalaistemme mieliin. Minä en kuitenkaan katso, että puheenjohtajavaltioiden puoli vuotta kestävä toiminta merkitsee toisistaan erillään olevia toimia, vaan pikemmin ne merkitsevät jatkuvaa ponnistelua, jotakin, joka jää elämään ajan kuluessa.
Niinpä annan täyden kunnioitukseni Ruotsin pääministerille hänen yrittäessään vakuuttaa meille, että hän aikoo toiminnassaan nojautua siihen perustaan, jonka edellinen puheenjohtajavaltio intensiivisellä työllään rakensi, jotta seuraava puheenjohtajavaltio saisi mahdollisuuden viedä tehokkaasti eteenpäin omaa työtään. Tämä pitää eritoten paikkansa, kun otamme huomioon niin sanotun Nizzan jälkeisen ajan ratkaisevan aiheen, toisin sanoen erityiskeskustelun unionin tulevaisuudesta. Viimeksi, kun puhuin parlamentin edessä, annoin ymmärtää, että en ollut pettynyt pelkästään eräisiin kohtiin sopimuksessa, josta oli juuri päätetty, vaan koko huippukokousta hallinneeseen ilmanpiiriin. Nizzassa 15 jäsenvaltiota, joista jokainen ymmärrettävistä syistä oli keskittynyt kansallisiin etuihinsa, eivät kyenneet saavuttamaan muuta kuin epätäydellisen sopimuksen.

Tämän lisäksi suurin osa valtion- ja hallituksen päämiehistä tämä on tärkeä seikka näytti halukkaammalta pyrkiä varmistamaan, että niillä on mahdollisuus jarruttaa unionin tulevaa toimintaa kuin löytämään tavan edistää yhteisiä etuja.
(Suosionosoituksia)Näin Nizzassa tuli selväksi, mitä halutaan sanoa silloin, kun puhutaan sopimuksesta, joka perustuu pienimpään yhteiseen tekijään. Olisi vaarallista elätellä harhakuvitelmaa siitä, että näin on mahdollista jatkaa. Kun palasin Nizzasta, sain vahvistuksen sille vakaumukselle, joka minulla jo oli ja jonka olin jo esittänyt teidän edessänne: vakaumus siitä, että toisin kuin voimme silloin tällöin kuulla sanottavan, Monnet'n menetelmä ei suinkaan ole saavuttanut äärirajojaan, vaan päinvastoin, nimenomaan hallitusten välinen metodi on kulunut loppuun.
(Suosionosoituksia)Näin ollen meidän pitää ottaa hieman opiksemme unionin tulevaisuutta koskevaa keskustelua silmällä pitäen, keskustelua, joka seuraa meitä vuoteen 2004 saakka, vaikka asiasta onkin vielä liian aikaista muodostaa täydellistä mielikuvaa.
Ensimmäinen opetus on, että Euroopan tulevaisuuden varmistamiseksi ei voida tehdä mitään myönteistä eikä kestävää, jos kaikki Euroopan kynnelle kykenevät tahot ja tietenkin kaikki ehdokasvaltiot eivät osallistu tähän työhön.
Matka, joka meillä on edessämme kohti vuotta 2004, voidaan mielestäni jäsentää kolmeen hyvin erilliseen vaiheeseen: ensimmäinen vaihe, joka on jo alkanut ja jota voimme kutsua avoimen pohdinnan vaiheeksi nyt harjoitamme tätä avointa pohdintaa ja jonka aikana meidän olisi hyvä käydä mahdollisimman laajaa keskustelua siviili-, poliittisen ja tiedeyhteiskunnan kaikilla tasoilla. Jokaisen meistä täytyy kantaa kortensa kekoon pitääkseen keskustelua vireillä ja lisätäkseen sitä. Meidän on siis annettava tavoitteellemme välittömästi konkreettinen merkitys, eli tavoitteena on saavuttaa vuonna 2004 tasapainoinen ja kestävä järjestelmä, jonka avulla laajentunut unioni kykenee toimimaan demokraattisesti, hyväksytysti ja tehokkaasti.
Euroopan demokraattisten poliittisten puolueiden panos on olennaisen tärkeä tämän keskustelun kytkemiseksi kansalaisyhteiskuntaan. Erityisesti tässä näkymässä haluaisin järjestää lähitulevaisuudessa tapaamisen parlamenttiin kuuluvien poliittisten puolueiden puheenjohtajien kanssa. Haluaisin, että tällaisen mielipiteiden vaihdon kautta voisimme saavuttaa toimivia johtopäätöksiä tavoiteltavista päämääristä ja välineistä, joita niiden saavuttamiseksi pitää käyttää. Tämän keskustelun pitää olla avointa ja vailla ennalta määrättyjä rajoituksia. Ennen muuta on selvää, että huonoin tapa käydä keskustelua olisi rajoittaa keskustelu Nizzan julistuksen neljään aiheeseen, koska tässä on kyse Nizzan jälkeisistä toimista. Nämä aiheet perusoikeuskirja, sopimuksen yksinkertaistaminen, toimivaltuuksien selventäminen ja ajatus toisesta kamarista ovat ilman muuta hyvin tärkeitä. Eräät näistä aiheista ovat olleet merkittävien töiden aiheena, esimerkiksi perustamissopimuksen määräyksien uudelleenjärjestämisessä, mutta nämä aiheet ovat pelkästään sellaisen peruspohdinnan elementtejä, jonka pitää samanaikaisesti olla laajempaa ja perusteellisempaa
(Suosionosoituksia)
ja josta on tehty tehokas yhteenveto valtion- ja hallitusten päämiesten antaman julistuksen otsikossa, kun he esittivät itselleen kysymyksen: "Minkälaisen tulevaisuuden haluamme Euroopalle?" Minä toivon, että parlamentti siinä edustettuina olevien puolueiden kautta harjoittaa loppuun asti rooliansa yhteisön päätösprosessin demokraattisen legitimiteetin ilmentymänä, mutta myös kansallisiin poliittisiin puolueisiin ulottuvana siltana, joka yltää myös niiden edustamiin kansalaisiin.
(Suosionosoituksia)Minä pyydän hartaasti teitä toimimaan näin ja lupaan olla teidän tukenanne tässä toiminnassa. Uskon tämän olevan välttämätöntä Euroopan tulevaisuudelle. Komissio aikoo omasta puolestaan aloittaa laajan ja avoimen keskustelun Euroopan yhteiskuntien ja unionin poliittisten järjestelmien johtohahmojen kanssa. Tämä on ensimmäinen vaihe.
Toisen vaiheen pitää alkaa heti Laekenin huippukokouksen jälkeen ensi joulukuussa. Tämä vaihe, jonka voisimme määritellä rakenteellisen pohdinnan vaiheeksi, on kaikkein vaikein, ja sen pitää kiteytyä sellaisen tehokkaan yhteenvedon ympärille, joka muodostuu edellisen vaiheen aikana kootuista mielipiteistä. Tämä vaihe ei voi rajoittua suljettujen ovien takana käytävään puhtaasti hallitusten välisiin neuvotteluihin. Tämän opetuksen saimme Nizzassa. Laekenissa meidän täytyy kehittää uusi malli, joka vastaa avoimuuden ja legitimiteetin tarpeisiin.
Kolmas ja välttämätön vaihe on väistämättä vaihe, johon liittyy uusi varsinainen hallitustenvälinen konferenssi. Tämä konferenssi voisi mielestäni olla lyhyt, ratkaiseva ja lopullinen. Kaikki nämä kolme adjektiivia ovat tärkeitä: lyhyt, ratkaiseva ja lopullinen.
Kuten sanoin, pohdinnan, jonka aloitamme, pitää olla avointa, koska kuten näiden viime päivien aikana on vahvistettu, päätarkoitus on pohtia sellaisen unionin toiminnan rakennetta, joka muodostuu 25:stä tai vielä useammasta jäsenvaltiosta.
Toimisin kuitenkin vastoin vakaumuksiani ja velvollisuuttani, jos en vielä kerran muistuttaisi huolista, jotka kun ne kerran ovat edelleen ajankohtaisia toin esiin tässä istuntosalissa viime vuonna 3. lokakuuta. Itse asiassa olen erittäin vakuuttunut siitä, että yhteisökäytäntö, sen rationalisointi, sen yksinkertaistaminen ja sen laajentaminen muodostavat unionin tulevaisuuden eikä sen menneisyyttä. Unionin kehityksen myötä syntyikin 40 vuotta sitten ja erityisesti Maastrichtin jälkeen aivan omanlaisensa poliittinen järjestelmä, jota ei voi supistaa kansalliseksi malliksi. Unioni onkin demokraattinen, toisin sanoen se perustuu kaksinkertaiseen legitimiteettiin: legitimiteettiin, joka on lähtöisin Euroopan kansoista, joita te hyvät parlamentin jäsenet edustatte, sekä legitimiteettiin, joka on lähtöisin jäsenvaltioista, jotka ovat edustettuina neuvostossa, ja tämä legitimiteetti puolestaan perustuu kansalliseen demokraattiseen äänestykseen. Näin ollen meillä on kaksinkertainen demokraattinen legitimiteetti: väite, ettei legitimiteettiä ole, ei pidä paikkansa. Unioni on tehokas, eikä pelkästään demokraattinen, koska se on rakentunut yhden toimielimen, komission, ympärille, komission, joka on riippumaton toimeenpaneva elin mutta joka ottaa huomioon kaikkien, pienten ja suurten jäsenvaltioiden, tasapainon ja edut. Komissio on välttämätön edellytys, jotta yhteisön suvereenit vallat voitaisiin liittää yhteen tarjoamalla samalla mahdollisuus kohdata tulevaisuuden suuret haasteet, kuten laajentumisen. Kolmanneksi, unionia voidaan valvoa, koska yhteisöjen tuomioistuin valvoo, että kaikki tahot noudattavat yhteisiä sääntöjä.
Tässä mielessä keskustelu siitä, mitä Euroopassa ja jäsenvaltioissa pitää ja mitä ei pidä tehdä hallituksen konkreettisen toiminnan osalta, on mitä sopivin, ja keskustelu on tämän mielipiteiden vaihdon seurausta. Unionin ja sen jäsenvaltioiden yhtenäisyyden ja yhteenkuuluvuuden pitää vahvistua keskustelun seurauksena. Meidän on ehdottomasti estettävä yhteisön päätöksentekoprosessia murentumasta millään tavalla, ja ennen kaikkea meidän on estettävä se, että toimeenpaneva toiminta millään tavalla murenee, koska tämä olisi sen tavoitteen vastaista, jonka olemme itsellemme asettaneet. Tämä pitää eritoten paikkansa, koska jos toivottavasta integroinnista halutaan esittää erilaisia näkökulmia, meillä on jo sen varalta käytössämme erittäin tärkeä väline toistan, erittäin tärkeä toisin sanoen tiiviimpi yhteistyö, joka on Nizzan sopimuksen ansiosta mahdollista yhteisömenetelmän puitteissa. Meille tämän tuloksen voi taata ainoastaan sellainen johdonmukainen toiminta, jota tarkastellaan toissijaisuuden ja Euroopan hallinnosta muodostetun selkeämmän näkymän valossa ja joka on rakennettu kolmikantaisen toimielinjärjestelmän ympärille yhteisömallin mukaisesti.
Arvoisa puhemies, arvoisa pääministeri, hyvät parlamentin jäsenet, edessämme on nyt tiivis tehtävien ja aloitteiden aikakausi. Haasteet ovat huomattavia, mutta yhtä huomattava on meidän päättäväisyytemme. Komissio aikoo tehdä tiiviisti yhteistyötä eri puheenjohtajavaltioiden kanssa, jotta suuri tehtävämme saataisiin päätökseen. Minä luotan teihin kaikkiin, Euroopan politiikkoihin ja tämän Euroopan parlamentin jäseniin, ja luotan siihen, että te haluatte tehdä yhteistyötä meidän kanssamme.
(Voimakkaita ja jatkuvia suosionosoituksia)

Poettering
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, arvoisa neuvoston puheenjohtaja Persson, te tarjositte Euroopan parlamentille ja sen ryhmille hyvää yhteistyötä. Hyväksymme tarjouksen mielellämme, suhteethan ovat hyvät. Voin kertoa teille ryhmämme puolesta, että tuemme teitä täysin myös sisällöllisesti, mikäli pidätte etusijalla yhteisöllistä Eurooppaa ettekä hallitusten välistä yhteistyötä, hallitusten yhteistyötä, jonka torjumme yhteisön tasolla päättäväisesti. Emme saa palata takaisin hallitusten väliseen yhteistyöhön!

Teillä on erittäin miellyttävä naapurivaltio niin kuin Ruotsikin on miellyttävä. Yhteisöllisestä Euroopasta kuulee hieman enemmän Suomessa, ja toivoisin, että Suomi ja Ruotsi ovat yhtä mieltä näistä asioista. Ruotsi jatkaa edellisten puheenjohtajavaltioiden työtä, ja näin ollen te vastaanotatte kiinnityksen, nimittäin kiinnityksen Nizzan sopimukseen. En voi olla kanssanne samaa mieltä siitä, että Nizzan sopimus on onnistunut. Kiinnitys on kuitenkin myös tilaisuus, koska kiinnityksen voi maksaa takaisin. Haluamme maksaa Nizzan sopimuksen kiinnityksen takaisin kanssanne lähiviikkoina ja -kuukausina. Siksi Euroopan kansanpuolueen ja Euroopan demokraattien ryhmä ei vielä hyväksy eikä hylkää Nizzan sopimusta.
Luovutin juuri puheenjohtajavaltion edustaja Danielssonille Euroopan kansanpuolueen Berliinin kongressissa laatiman päätöslauselman. Komission puheenjohtaja Romano Prodi puhui tiiviin yhteistyön tarpeesta, ei vain eurooppalaisten puolueidemme muodostaman yhteisön sisällä vaan kansallisten puolueidenkin kesken. PPE:n kongressi päätti vastaäänittä, kaikkien 42 kansallisen puolueen äänin, periaatteista, jotka haluaisin esittää teille: ensinnäkin hallitustenvälisten konferenssien järjestelmä. Viikkoja ja kuukausia kestävän konferenssin pitää kuulua menneisyyteen, se ei ole mikään tulevaisuuden malli. Vastustamme päättäväisesti vanhan järjestelmän säilyttämistä.
(Suosionosoituksia) Toiseksi: kehotamme teitä panemaan jo suhteellisen nopeasti alulle valmistelujen on alettava jo teidän puheenjohtajakaudellanne ja niiden pitäisi päättyä Belgian puheenjohtajakaudella Laekenissa konferenssin, joka perustuu valmistelukunnan menetelmiin ja malliin ja johon osallistuvat innokkaasti Euroopan parlamentti ja jäsenvaltioiden hallitukset sekä ennen kaikkea tietysti komissio. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, me kehotamme teitä aloittamaan keskustelun siitä pian ja kehotamme teitä poistamaan Nizzan sopimuksesta virheet vielä ennen sen allekirjoittamista.
Olemme kuulleet, että Puolalle haluttiin antaa neuvostossa vähemmän ääniä kuin Espanjalle. Asia korjattiin, koska sen väitettiin olevan vain kirjoitusvirhe. Toinenkin kirjoitusvirhe löytyy: Tsekki ja Unkari, joiden väkiluku on yhtä suuri kuin Belgian ja Portugalin, saavat vain 20 jäsentä Euroopan parlamenttiin, molemmat muut maat 22. Antakaamme Tsekille ja Unkarillekin 22 Euroopan parlamentin jäsentä ja älkäämme aloittako laajentumista syrjimällä näitä maita! Tämä asia voidaan korjata ennen allekirjoitusta, sillä jos se on vain tekninen virhe, siihen ei tarvita poliittisia päätöksiä.
Lopuksi avoimuuteen. Olemme erittäin huolestuneita siitä, että sihteeristön huipulla ja korkea edustaja Solanahan, jota arvostan erittäin paljon, huolehtii enemmän korkean edustajan tehtävistä on, neuvoston pääsihteeristönkin toiminnan tähden, useita suljettuja alueita, joista ei haluta antaa tietoa komissiolle eikä Euroopan parlamentille. Huolehtikaa avoimuudesta, se on suurin toiveemme puheenjohtajakaudellenne.
(Suosionosoituksia)Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, koska luen huolellisesti kaiken, mitä pääministeri ja neuvoston puheenjohtaja sanoo, panin merkille 5. lokakuuta Nordic klubilla pitämänne puheen, jossa kohdistitte neuvostoon suuria toiveita. Toivon, että Maastricht on opettanut teille, miten asiat todellisuudessa ovat! Neuvostoa ei pidä vahvistaa, sitä pitää muuttaa avoimemmaksi ja uudistaa, jotta neuvoston ovet aukeavat myös julkisuudelle.
Lopuksi kolmas kohta: laajentuminen. Siitä olemme yhtä mieltä: laajentuminen on meille moraalinen, historiallinen ja poliittinen velvollisuus, eikä sitä saa hidastaa, olkoon Nizzan sopimusta koskeva päätöksemme sitten minkälainen tahansa.
Loppuhuomautus: Euroopan kilpailukykyä on vahvistettava. Puhuitte ilahduttavasti eurosta. Olen samaa mieltä kanssanne, mutta uskaltakaa vahvistaa euroa Euroopassa siten, että kerrotte omalle kansallenne, että euro on välttämätön ja että Ruotsi lähtee mukaan siihen.
(Suosionosoituksia)Toivotan teille menestystä, ja jos onnistutte, onnistumme yhdessä. Ette kuulu meidän puolueeseemme, mutta toivotan teille kaikesta huolimatta menestystä, koska kyse on kaikkein isoimmasta E:stä, nimittäin Euroopasta, ja sen tähden meidän on toimittava yhdessä.

Barón Crespo
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission puheenjohtaja, arvoisat parlamentin jäsenet, haluaisin ennen kaikkea toivottaa tervetulleeksi neuvoston puheenjohtajan, pääministeri Perssonin. Tämä on ensimmäinen kerta, kun Ruotsi toimii neuvoston puheenjohtajana ja on esitellyt painopisteensä, kuuluisat kolme e:tä, jotka ilmenevät myös Euroopan sosialistien ja sosiaalidemokraattien julistuksessa, sillä voin sanoa ylpeästi, että puheenjohtaja Persson ja hänen puolueensa kuuluvat kanssani samaan poliittiseen perheeseen, ja sen lisäksi Ruotsin pääministeri on puolustanut täällä Euroopan sosiaalista mallia ja sen sopeutumiskykyä maailmanlaajuistumisen aikakaudella, mistä olemme erittäin ylpeitä.

Haluaisin kertoa teille, että työllisyysasiassa hän voi Tukholman huippukokouksessa luottaa meihin puhuttaessa työllisyydestä, innovaatioista ja siitä sanasta, johon hän päätti puheensa: sosiaalisesta yhteenkuuluvuudesta. Laajentumisesta puheen ollen toivoisin, että Ruotsin laajentumisinnon kautta ruotsalaiset innostuisivat enemmän Euroopan unionista. Ja mitä tulee ympäristöön, tuemme Ruotsin aloitetta siitä, että annetaan sisältöä kestävälle kehitykselle.
Arvoisa puhemies, neuvoston puheenjohtaja viittasi siis meidän kannaltamme olennaiseen kysymykseen, eli yleisen mielipiteen tilanteeseen unionissa. Useissa sanomalehdissä äskettäin julkaistun eurobarometrin mukaan olemme varsin ristiriitaisessa tilanteessa. Kansalaiset, Ison-Britannian kansalaiset mukaan luettuna, vaativat ongelmiin enemmän unionin tekemiä ratkaisuja, ja kuitenkin niiden luottamus unionin toimielimiin on alhainen. Ja tämä aihe siis huolestuttaa meitä, komissiota ja parlamenttia sekä myös kansallisia hallituksia. Ja todisteena on hullun lehmän ongelma. Komissio nyt puhun Santerin komissiosta hoiti tehtävänsä, kuten myös Prodin komissio. Parlamentti perusti vuonna 1997 tutkintavaliokunnan, ja viime viikonloppuna saimme taas nähdä Itävallan ja Italian tapauksessa, että hallitukset myöntävät ongelman, kun niillä ei ole enää mitään tehtävissä. Pää työnnetään edelleen pensaaseen, kun tarvittaisiin sitä, että löytäisimme unionin ratkaisuja unionin ongelmiin.
Nizzan jälkeinen aika on seuraava aihe, jota puheenjohtajavaltio Ruotsi ja me kaikki työstämme vuodesta 2001, joka alkaa nyt, vuoteen 2004 asti neljän vuoden ajan, joiden väliin jäävät monet vaalit, mm. Euroopan parlamentin vaalit. Ja tässä teroittaisin puheenjohtajavaltion Ruotsin mieleen erästä asiaa. Te ette ole tietenkään suuria asiantuntijoita yhteisön toimielinlabyrintissa. Kuitenkin on yleisesti tunnustettua, että teillä on kokemusta demokratiasta ja avoimuudesta, ja juuri niitä meiltä puuttuu tällä hetkellä. Tästä syystä teillä on erityinen vastuu. Olen tyytyväinen siihen, että olette osoittanut pyrkivänne selkeään sopimukseen tässä näinkin arkaluonteisessa asiakirjojen julkisuutta koskevassa asiassa, mutta on mentävä vielä pitemmälle. Te kävitte läpi 5 päivää Nizzan Eurooppa-neuvostoa ja olitte sen jälkeen varmaan yhtä uupunut kuin kolleganne. Tässä asiassa olen samaa mieltä puheenjohtaja Prodin kanssa siitä, että Monet'n menetelmää ei ole kyseenalaistettu vaan hallitusten välinen menetelmä, koska sen lisäksi, mainitsen teille, että käymme tätä skandaalia parhaillaan läpi meillä on edelleen edustajat viemässä neuvotteluja loppuun. Te sanoitte, että sopimus allekirjoitetaan kuukauden sisällä. Saa nähdä, millaisia muutoksia sopimukseen tehdään. Tällainen ei käy. Tällaisesta menetelmästä on tehtävä loppu.
(Suosionosoituksia)
Tästä syystä ja sen lisäksi, mitä sanoitte lopettaessanne, liitteeseen IV liittyy eräs myönteinen seikka: toisesta hallitustenvälisestä konferenssista ei puhuta, vaan te puhutte jäsenvaltioiden konferenssista. Ja kerroitte konkreettisesti, että parlamentilla on ainutlaatuinen rooli aloitteentekijänä, ja koska olemme täällä tekemässä innovaatioita, otan hyväksyvästi vastaan puheenjohtaja Prodin ehdotuksen olenhan tyytyväinen juuri komission aloitteeseen. Meillä on neljä vuotta aikaa. Hän ehdotti kolmea vaihetta, joista ensimmäinen on avoimen pohdinnan vaihe. Kehottaisin neuvostoa liittymään mukaan tähän ensimmäiseen vaiheeseen, joka teidän on aloitettava ja lopetettava Laekenissa ja jonka aikana meidän on löydettävä keino päästä eteenpäin, emmekä saa silloin puhua pelkästään unionin tulevaisuudesta, vaan meidän on otettava selvää siitä, millainen on laajentuneen unionin tulevaisuus, sillä Nizzan jälkeen nämä maat ovat jo meidän kanssamme ja niiden on opittava, kuinka me toimimme, mikä on melkoisen monimutkainen asia. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, tästä syystä, pyydän, että tekin esittäisitte aloitteita tämän vuoden lopussa pidettävää Laekenin huippukokousta varten.
Toiseksi: millainen menetelmä? Minun ja ryhmäni mielestä menetelmän on oltava kaikille maillemme ominainen demokraattinen menetelmä; keskustelua on käytävä parlamentaarisessa elimessä avoimesti kunnon valossa ja pikakirjoittajien avustuksella. Nykyäänhän tarvitaan myös Internetiä. Tämä tarkoittaa valmistelukuntamenetelmän mukauttamista ja parantamista. Siinä kaikki. Ja tietenkin on käytävä runsaasti keskustelua kaikissa tiedotusvälineissä, mutta siviiliyhteiskuntaa ei saa rinnastaa parlamentteihin, sillä toimimme edustuksellisissa demokratioissa ja on luotava monitahoinen järjestelmä.
Arvoisa puhemies, lopuksi, ja tähän päätän, sanoisin, että ymmärrän, että jäsenvaltioiden konferenssin on oltava menettelyistä viimeinen ja sellainen, jossa päätetään konkreettisista kysymyksistä, eikä se saa olla väsyttävä ja päättymätön prosessi.
Arvoisa puhemies, nyt todella päätän puheeni tähän, te olisitte voinut lisätä vielä yhden e:n Euroopan prosessiin, ja sanon sen espanjan pohjalta: e:n niin kuin esperanza (toivo).
(Suosionosoituksia)

Malmström
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, toivotan teidät, arvoisa pääministeri, tervetulleeksi parlamenttiin. Seuraavat kuusi kuukautta ovat jännittäviä. Meitä odottavat tärkeät poliittiset tehtävät, ja toivottavasti onnistuneella puheenjohtajakaudella olisi myönteistä vaikutusta myös yleiseen mielipiteeseen. Voimme näyttää maamiehillemme, että EU:n kanssa voidaan saada aikaan hyviä asioita. Voimme näyttää täällä oleville eurooppalaisille kollegoillemme, että Ruotsi ei vastusta vaan haluaa rakentavasti osallistua Euroopan rakentamiseen.
Liberaaliryhmä tukee täysin Ruotsin päätöstä asettaa laajentuminen etusijalle. Mikään ei ole tärkeämpää kuin kokonaisen Euroopan luominen, ja neuvotteluissa olisi todellakin edistyttävä huomattavasti kevään aikana. Haluaisimme myös päivämäärän, jolloin ensimmäiset ehdokasvaltiot voisivat liittyä unioniin.
Toinen kysymys, jossa sekä liberaalit että suurin osa parlamenttia tukevat pääministeriä, koskee avoimuutta. Kysymys kansalaisten oikeudesta tutustua asiakirjoihin on tärkeä demokratiaa koskeva kysymys, se on keskeinen koko EU:n hankkeeseen kohdistuvan kansalaisten luottamuksen kannalta. Neuvosto on koko syksyn polkenut paikallaan tässä kysymyksessä - 225 artiklan parissa tehtävä työ - ja me haluamme nyt nähdä tuloksia. Odotamme Ruotsilta ja Ruotsin asemalta paljon, kun kyse on muun muassa Ruotsissa ja Alankomaissa olevan mallin ajamisesta ja sen voimakkaasta puolustamisesta. Miksi emme esimerkinomaisesti tekisi aluksi ministerineuvoston kokouksista avoimempia?
Demokratiaa koskeva kysymys liittyy läheisesti myös siihen, mitä Nizzassa pidetyn huippukokouksen jälkeen tapahtuu. Sopimuksia on yksinkertaistettava. EU:n työtehtävät ja toimivalta on määriteltävä selkeämmin. Me liberaalit olemme lisäksi sitä mieltä, että eurooppalaiset tarvitsevat yhteisen eurooppalaisen valtiosäännön. Kansalaiset on otettava mukaan Nizzan huippukokouksen tulosta käsittelevään työhön. Ruotsin tehtävänä on aloittaa vaihe, jota komission puheenjohtaja kutsuu avoimeksi pohdiskeluksi. Olisi mukava hieman konkreettisemmin kuulla, kuinka pääministeri suhtautuu tähän tehtävään, menetelmään ja näihin kysymyksiin, joita on käsiteltävä, ennen kuin Belgiasta tulee puheenjohtajavaltio.

Hautala
Arvoisa puhemies, arvoisa komission puheenjohtaja, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, puhun tänään ruotsia, koska se on maani toinen kotimainen kieli.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, uskon todellakin, että puheenjohtajavaltio Ruotsiin kohdistuvat odotukset ovat korkealla puheenjohtajavaltio Ranskalta saamiemme kokemusten jälkeen. Minä itse olen vakuuttunut siitä, että Ruotsi jälleen kerran vahvistaa säännön, jonka mukaan pienemmät jäsenvaltiot ovat usein suurempia jäsenvaltioita puolueettomampia, mikä edistää yhteistä eurooppalaista etua kapeiden kansallisten etujen sijasta. Tämä on ensimmäinen puheenjohtajakautenne ja teidän suurlähettiläänne - jos saan kertoa tämän julkisesti - on hauskasti verrannut ensimmäistä puheenjohtajakauttanne neitsyyden menettämiseen. Sitä hän ei todellakaan halunnut menettää rajusti. Voin vakuuttaa, että Euroopan parlamentti voi helpottaa puheenjohtajakautta, joten menetätte neitsyytenne pehmeästi ja lempeästi.
Ryhmäni toivoo edistymistä erityisesti seuraavilla alueilla. Kestävän kehityksen on toteuduttava välittömästi. Sen on tapahduttava nyt tai ei koskaan. Tavoitteet ja mittarit on vahvistettava Göteborgissa kertomanne mukaisesti. Siviilikriisinhallinta on asia, jota voidaan edistää puheenjohtajakautenne aikana. Ryhmämme pitää erittäin tärkeänä kriisien ehkäisyä kaikilla ulkopoliittisilla alueilla. Pidämme myönteisenä lupaustanne tätä aluetta koskevasta ohjelmasta.
Ruotsin asialistalta ei ehkä käy niin selvästi esille EU:n maatalouspolitiikan kattava uudistus, jonka lähtökohtana on se tosiasia, että ravintomme turvallisuus on palautettava. Ympäristöä ei saa enää vahingoittaa, eivätkä eläimet saa enää joutua kärsimään. Olen seurannut Ruotsissa käytävää keskustelua ja saanut selville, että te, arvoisa pääministeri, olette yhtäkkiä huomannut, että olette todellakin kasvissyöjä tai ainakin osa-aikainen kasvissyöjä. Saanen ehkä luvan toivottaa teidät tervetulleeksi joukkoon.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, tässä voi ehkä olla tilaisuutenne yllättää itsenne ja Ruotsin kansalaiset - tietyillä alueilla Euroopan unionin valtaa on todellakin lisättävä eikä vähennettävä. Ympäristöverot ovat tästä selkeä esimerkki. Kaikki ymmärtävät, että tällä alueella on luovuttava yksimielisyysvaatimuksesta. Hallitusten välistä yhteistyötä koskevan menettelyn sijaan tarvitaan yhteisötason menettelyä, siis voimakkaita yhteisiä toimielimiä - komissiota ja parlamenttia - mistä kolleganikin ovat huomauttaneet. Hallitusten välistä yhteistyötä koskeva menettely muodostuu suurelta osin lukittujen ovien takana käytävistä kokouksista, jotka ovat parlamentaarisen valvonnan ulkopuolella. Se ei johda tavoittelemaanne avoimuuteen. Haluaisin kutsua tätä ruotsalaiseksi paradoksiksi. Teidän on ymmärrettävä, että avoimuus edellyttää luopumista hallitusten välistä yhteistyötä koskevasta menettelystä.
Nizzassa pidetyn huippukokouksen jälkeen on tärkeää, että aloitamme EU:n laajan uudistamisen, johon kansalliset parlamentit ja Euroopan parlamentti osallistuvat. Toivon, että hyväksytte komission puheenjohtajan mainitseman haasteen.

Sjöstedt
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, yhtyneen vasemmiston ryhmä tukee useita puheenjohtajavaltio Ruotsin toimintaohjelman kohtia. Mielestämme painotukset - laajentuminen, ympäristö ja työllisyys - ovat sekä tärkeitä että oikeita asioita. Toimintaohjelmassa on muitakin myönteisiä kohtia, jotka on syytä ottaa esille. Niihin kuuluvat naiskauppaa vastustavat toimet ja pyrkimykset luoda kestävä rauha Palestiinaan.
Laajentumisneuvotteluista puheen ollen pidämme ratkaisevana, että EU:ssa kiinnitetään erityistä huomiota ehdokasvaltioiden erityistarpeisiin ja että niille ei tarjota toisen luokan EU-jäsenyyttä.
Tämän tavoitteen kannalta Nizzan huippukokouksen tulos on takaisku. Siellä ei tehty oikeastaan minkäänlaisia EU:hun kohdistuvia uudistuksia, jotka helpottaisivat laajentumista. Päinvastoin päätöksentekoprosessi muuttui entistä monimutkaisemmaksi. On myös täysin mahdotonta hyväksyä sitä, että Tsekin ja Unkarin kaltaisia ehdokasvaltioita suorastaan syrjittiin antamalla niille vähemmän paikkoja Euroopan parlamentissa kuin muille EU:n valtioille, joissa on yhtä paljon asukkaita. Tämä on kiusallinen virhe, joka on oikaistava. Ensimmäinen kysymykseni puheenjohtajavaltio Ruotsille onkin sen vuoksi seuraava: oletteko valmiit korjaamaan tämän virheen niissä liittymissopimuksissa, joista nyt ryhdytään neuvottelemaan?
Tietyt EU:n valtiot haluavat sulkea tulevien EU:n valtioiden kansalaiset unionin työmarkkinoiden ulkopuolelle pitkäksi aikaa. Tällaista syrjintää ei voi hyväksyä. Ratkaisevaa on sitä vastoin se, että kaikkien EU:n valtioissa työskentelevien on noudatettava valtion työmarkkinasopimuksia ja -lakeja, jotta vapaa liikkuvuus ei johtaisi sosiaaliehtojen polkemiseen.
Todellisessa vasemmistopolitiikassa työllisyys on asetettava etusijalle myös talouspolitiikassa sen dogmaattisen monetarismin sijasta, joka nykyään hallitsee EU:ta ja rahaliittoa. Tällainen politiikka vaatisi myös Euroopan keskuspankin demokraattista valvontaa. Kuitenkin nykyisissä EU:n hallituksissa, poliittisesta väristä riippumatta, EMUun sopeuttamista on pidetty hyvinvointia ja työttömyyden torjuntaa tärkeämpänä. Tätä politiikkaa on harkittava uudelleen.
Euroopan unionin eri puolilla vaaditaan yhä kovempaan ääneen, että hallitsematonta kapitalismia on ohjattava poliittisten päätösten avulla, sen sijaan että jatkaisimme säännösten purkamista ja nykyistä vapaata keinottelua. Yksi asetetuista vaatimuksista on valuuttamarkkinatoimien verottaminen, niin kutsuttu Tobinin vero. Useat Ruotsin hallituksen jäsenet ovat antaneet ajatuksesta myönteisiä lausuntoja. Puheenjohtajakautenne aikana teillä on loistava tilaisuus tehdä aloite tässä asiassa. Toinen kysymykseni puheenjohtajavaltiolle kuuluu sen vuoksi: mitä aloitteita aiotte tehdä Tobinin veron kohdalla puheenjohtajakautenanne?
Tulevan puolen vuoden aikana tärkeimmän ympäristöön liittyvän kysymyksen muodostavat Kioton pöytäkirjaan liittyvät neuvottelut kasvihuonekaasupäästöjen vähentämiseksi. On erittäin tärkeää, että tässä asiassa päästään sopimukseen, mutta vielä tärkeämpää on päästä sellaiseen sopimukseen, jolla on sisältöä. Mielestämme tällaisen sopimuksen pitää perustua päästöjen todellisiin vähennyksiin eikä siihen, että rikkailla valtioilla, joilla on kaikkein korkeimmat saastepäästöt, on oikeus ostaa itsensä vapaaksi päästökaupan avulla.
Äskettäin päätökseen saadussa geneettisesti muunnettujen kasvien levittämistä koskevassa sovittelussa Ruotsin toiminta oli pettymys. Ruotsi vastusti aktiivisesti GMO-kasvien julkisia rekistereitä. Toivomme, että Ruotsi tekee parannuksen eikä toimi alaa koskevan todellisen lykkäyksen lopettamisen puolesta. Ympäristönäkökulmasta katsottuna tätä alaa koskeva EU:n lainsäädäntö on edelleenkin täysin riittämätön.
Valitettavasti vaikuttaa siltä, että puheenjohtajavaltio Ruotsi ei halua tehdä mitään muuttaakseen perusteellisesti EU:n vastuutonta pakolaispolitiikkaa, joka Schengenin sopimuksen vuoksi aiheuttaa uusia murhenäytelmiä päivittäin. Olemme päinvastoin nähneet, miten Ruotsi hyväksyy huononnukset, nyt viimeksi liikenteenharjoittajien vastuuta tiukentamalla. Se merkitsee eräänlaista turvapaikkaharkinnan yksityistämistä, jolloin useiden turvapaikanhakijoiden kohtalosta päättää käytännössä Euroopan unionin ulkopuolisen lentoaseman henkilöstö.
Suurin Ruotsin toiminnan aiheuttama pettymys on kuitenkin EU:n sotilaallistaminen. Ruotsi ei luovu pelkästään liittoutumattomuudestaan ja itsenäisestä politiikastaan, vaan se aikoo toimia nyt myös aktiivisesti EU:n sotilaallistamisen toteuttamiseksi. EU:n armeijaan kuuluisivat myös Turkin joukot. Joukot, jotka yhtenä päivänä saattavat hyökätä omassa maassaan tai miehittää naapurivaltion, saattavat seuraavana päivänä toimia EU:n armeijan palveluksessa. Naton jäsen Turkki vaatii myös vaikutusvaltaa tätä asiaa koskevassa EU:n politiikassa, jotta se voisi luovuttaa Naton sotilaallisia resursseja EU:n käyttöön. Kolmas kysymykseni pääministeri Göran Perssonille kuuluu sen vuoksi: voitteko luvata, että Turkki ei saa tällaista vaikutusvaltaa?
Odotan vastauksia kolmeen kysymykseeni: Millaisia mahdollisuuksia meillä on korjata se, että Nizzan sopimuksessa syrjitään Unkaria ja Tsekkiä, mitä aiotte tehdä, jotta Tobinin vero toteutuisi, ja miten suhtaudutte Turkin osallistumiseen ja vaikutusvaltaan EU:n armeijan kohdalla? Näillä sanoilla yhtyneen vasemmiston ryhmä haluaa toivottaa puheenjohtajavaltio Ruotsille onnea.

Collins
Arvoisa puhemies, ensiksikin toivon puheenjohtajavaltio Ruotsille kaikkea menestystä, koska tiedän, että sen menestys on varmasti myös Euroopan menestys.
Pidän puheenjohtajavaltio Ruotsin tänä iltapäivänä pitämää esitystä erittäin rakentavana ja käytännönläheisenä. Pidän myönteisinä myös komission puheenjohtaja Prodin huomautuksia.
Ruotsin hallitus on tehnyt selväksi, että se aikoo painottaa kolmena e:nä tunnettuja asioita. Tämä liittyy avainongelmien käsittelyyn: unionin laajentumiseen (enlargement), työllisyysasioihin (employment) ja ympäristöasioiden edistämiseen (environment).
Pitäisin varmasti myönteisenä ehdokasvaltioiden ja unionin välisten laajentumisneuvottelujen tehostamista. Meidän on muistettava, että liittymisneuvottelut on jaettu melkein 40 neuvottelulukuun, jotka kattavat kaikki Euroopan unionin sosiaalisen ja taloudellisen toiminnan alueet. Tällä hetkellä monet vaikeista neuvotteluluvuista ovat vielä avaamatta. Näihin kuuluu maatalousasiat, ihmisten vapaa liikkuvuus, EU:n sosiaali- ja työllisyyslainsäädännön toteuttaminen ja monien EU:n direktiivien ja asetusten sisällyttäminen kansalliseen lainsäädäntöön ympäristöalalla.
Tämä on Euroopan unionin laajentumiseen liittyvän ongelman ydin. Ehdokasvaltiot haluavat EU:n johtajien antavan tietyn päivämäärän unionin seuraavaa laajentumista varten. EU:n johtajat pyrkivät saamaan vaikeimmat ehdokasvaltioiden ja Euroopan unionin väliset neuvotteluluvut valmiiksi, ennen kuin tuo päivämäärä ilmoitetaan.
On varmasti askel oikeaan suuntaan, että Euroopan unionin johtajat pystyivät Nizzassa sopimaan Euroopan unionin toimielinten päätöksentekomenettelyjen uudistuksesta. Ehdokasvaltiot voivat nyt lohduttautua sillä, että EU on uudistanut sisäisiä päätöksentekomenettelyjään niin, että laajentumisprosessi voidaan viedä läpi virtaviivaisesti ja järjestelmällisesti.
Pidän myönteisenä sitä, että Ruotsin hallitus aikoo varmistaa sen, että työllisyyteen ja ympäristöön liittyvät asiat ovat korkealla Ruotsin puheenjohtajakauden asialistalla. On erittäin tärkeää, että Euroopan unioni takaa sen, että kaikki uuden tietotekniikan hyödyt sisällytetään kaikkiin Euroopan teollisuuden aloihin. Yhtä tärkeää on myös se, että työllisyysaloitteiden tukemista tehostetaan kaupunkien ja maaseudun heikoilla alueilla.
Lopuksi toivon, että Euroopan unioni ja Amerikan Yhdysvallat voivat toukokuussa Bonnissa päästä sopimukseen, jotta voitaisiin taata se, että päästään ympäristöön liittyviin tavoitteisiin ilmaston lämpenemisen vaikutuksien vähentämisessä.

Dupuis
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission puheenjohtaja, kiitän teitä, että olette meidän luonamme sekä pitämästänne pitkästä puheesta. Haluaisin esittää teille yhden pienen kysymyksen, jos vain sallitte, koska asia on kiireellinen. Unionin olisi ilmaistava parin päivän kuluessa kantansa Afganistanin kysymykseen. Unionin on määrä omaksua yhteinen kanta. Turvallisuusneuvosto on viime viikkojen aikana asettanut ainoastaan talebanit kauppasaartoon; arvoisa puhemies, haluaisin tietää, onko tämä myös Euroopan unionin kanta.
Euroopan unionin tulevaisuudesta olemme esittäneet paljon pontevia eleitä ja mainostaneet aikeitamme. Meistä jotkut ovat ilmoittaneet äänestävänsä Nizzan sopimusta vastaan, mikä on mielestäni täysin oikeutettua. Vastausta ei annettu demokratiaa koskeviin eikä oikeusvaltiota koskeviin ongelmiin, Nizzassa saatiin aikaan ohjelma komission tuhoamiseksi. On siis aivan perusteltua, että useat kollegat ja toivoakseni enemmistö kääntyy tätä sopimusta vastaan.
Tämä tarkoittaa, että me parlamentissa olemme tottuneet lihasten pullisteluun istuntosalissa; saa nähdä, mitä tapahtuu, kun päästään kehään, eli ryhdytään äänestämään. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, en ole varma, olisiko teidän otettava vaarin monista peloista, koska menneisyys voi opettaa meille monia asioita. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, en tietenkään vaadi teitä kääntymään Nizzan sopimusta vastaan; pyydän teiltä hieman ymmärrystä. Kölnin sopimuksen aikoihin neuvosto, jonka jäsen olitte, heitti parlamentille pienen luun kaluttavaksi, eli perusoikeuskirjan. Parlamentti huomasi kovin myöhään, että kyse oli tosiaan vain sivuseikasta ja että tärkeintä olikin se, mitä päätitte Nizzassa, miten te sen tulittekaan päättäneeksi, eli neuvoston äänten painottaminen ja komission kokoonpano.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, tämä tarkoittaa sitä, että Nizzassa ette heittäneet parlamentille uutta pikkupurtavaa vaan strykniiniannoksen. Kun ehdotitte komissiolle ja parlamentille, meille, hallitustenvälistä konferenssia vuodeksi 2004, se on meille kerta kaikkiaan strykniiniannos, koska vuonna 2004 parlamenttia ei ole. Vuoden 2004 tammihelmikuussa parlamentti kampanjoi esivaalien merkeissä; vaalikampanjointia käydään maalis-, huhti- ja toukokuussa. Vaalit pidetään kesäkuussa; hyvin ansaittua lomaa vietetään heinäelokuussa. Syyskuussa pidetään välttämättömiä pieniä kokouksia tutustumistarkoituksessa; lokamarraskuussa käsitellään tunnetusti budjettia, ja lopuksi joulukuussa pidetään hallitustenvälinen konferenssi. Arvoisa puhemies, jos te voisitte sen vuoksi osoittaa hieman sääliä ja voisitte pyytää kollegojanne neuvostossa aikaistamaan tämän konferenssin pidettäväksi 2003 tai lykkäämään sitä vuoteen 2005, voisitte ehkä pelastaa parlamentin kunnian. Parlamenttihan ei kovinkaan usein kunnolla tiedä, mitä se tarkoittaa.

Bonde
Arvoisa puhemies, EDD-ryhmä haluaa onnitella Ruotsia puheenjohtajuudesta, mielestämme on hyvä käytäntö, että puheenjohtajuus kiertää. Olemme iloisia Göteborgin huippukokouksesta ja toivomme, että hyvin monet kansalaiset saapuvat vaihtoehtoisiin tapahtumiin. Kehotamme puheenjohtajavaltiota käynnistämään uudestaan Nizzan sopimusta koskevat neuvottelut, jotta sopimusta voitaisiin tarkastella demokraattisesti. Nykyisellään tulos lisää keskusjohtoisuutta ja vähentää parlamentaarista demokratiaa. On myös järkyttävää, että neuvotteluissa päätettiin, että kaikki huippukokoukset pidetään Brysselissä Ruotsin pääministerin tietämättä päätöksestä mitään, vaikka luulimme hänen osallistuneen päätöksentekoon. On ärsyttävää, että Tsekin ja Unkarin kansalaisia voidaan kohdella ali-ihmisinä ja että näille valtioille annetaan vähemmän paikkoja parlamentissa kuin valtioille, joissa on vähemmän asukkaita. Ei ole järkevää, että enemmistöpäätökset otetaan käyttöön yksittäisten valtioiden komission jäsenten nimityksen yhteydessä, koska silloin kyse olisi EU:n edustajista jäsenvaltioissa eikä valtioiden edustajista EU:ssa. Enemmistöpäätöksellä muodostettu EU:n hallitus merkitsee siirtymistä kohti EU:n valtion muodostamista, sen sijaan että kyse olisi valitsijoiden haluamasta kansakuntien ja demokratioiden Euroopasta. Kehotamme Ruotsia ryhtymään osoittamaan aitoa joustavuutta laajentumisneuvotteluissa, jotta suurin osa valtioista voitaisiin ottaa mukaan yhteistyöhön ja jotta ne voisivat osallistua seuraaviin vuonna 2004 järjestettäviin Euroopan parlamenttivaaleihin. Nizzan sopimusta kutsutaan laajentumissopimukseksi, vaikka äänten painotus ja parlamentin paikkajako määritellään ei-sitovassa julistuksessa ja vaikka Amsterdamin sopimuksen sitova laajentumispöytäkirja katoaa. Kehotamme puheenjohtajavaltio Ruotsia varmistamaan, että parannettu Nizzan sopimus astuu voimaan samaan aikaan kuin EU ottaa jäsenikseen uusia valtioita, muutoinhan me päädymme hyväksymään laajentumissopimuksen, vaikka laajentumista ei tapahtuisikaan. Me ottaisimme sen riskin, että Nizzan sopimuksesta muodostuisi pelkästään unionin valtaa lisäävä ja demokratiaa vähentävä syventämissopimus, ja olen varma siitä, että neuvoston uusi ruotsalainen puheenjohtaja ei pidä siitä.

Hager
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission puheenjohtaja, hyvät kollegat, minulla on tosin tänään sattumalta Nizza-solmio, mutta en voi välttää toteamasta, että kuten jo Amsterdamissa saimme Nizzassakin kokea sen, että hallitustenvälinen konferenssi on välineenä tullut tiensä päähän. Paljon kehuttu valmistelukunta puolestaan ei ole mielestäni vielä kypsä hyväksi menetelmäksi. Se voisi tosin toimia toimivan menetelmän lähtökohtana. Sallikaa minun näin ollen luonnostella teille sekä neuvoston puheenjohtajan että komission puheenjohtajan jo käsittelemän jäsenvaltioiden ja unionin välisen toimivallan jakamisen yhteyteen tehokas menetelmä sellaisena kuin se häämöttää minun mielessäni.
Ensimmäisessä vaiheessa jäsenvaltioiden kansallisten parlamenttien pitäisi mahdollisimman aikaisin keskustella ja muodostaa mielipiteensä asiasta yhtä aikaa Eurooppa-neuvoston aloitteesta Ruotsin puheenjohtajakaudella aloitettavan keskustelun kanssa, ja niiden pitäisi sitten samoin kuin Euroopan parlamentin tehdä suunnilleen kevääseen 2002 mennessä ehdotus toimivallan jakamisesta. Vasta tältä pohjalta pitäisi perustaa valmistelukunta, johon osallistuisivat perustuslakiasiantuntijat, eurooppaoikeuden asiantuntijat, jäsenvaltioiden parlamenttien, Euroopan parlamentin ja jäsenvaltioiden hallitusten edustajat sekä ehdokasvaltioiden hallitusten edustajat ja tietysti yhteisön tuomioistuimen ja kansalaisyhteiskunnan edustajat ja jonka tehtävänä olisi ehdotuksen laatiminen luetteloksi suunnilleen kevääseen 2003 mennessä. Eurooppa-neuvoston pitäisi puolestaan antaa sitten kolmannessa vaiheessa komissiolle tehtäväksi laatia tämän ehdotuksen pohjalta ehdotus toimivallan jakamisesta sen voisi ajatella valmistuvan vuoden 2003 loppuun mennessä.
Neljännessä vaiheessa minun suunnitelmassani on hieman enemmän vaiheita kuin komission puheenjohtajalla tämä ehdotus pitäisi sitten antaa ennen hallitustenvälisen konferenssin koolle kutsumista uudelleen käsiteltäväksi kansalliselle tasolle, minkä vaiheen pitäisi päättyä vuoden 2004 puoliväliin mennessä. Viidennessä vaiheessa kutsutaan sitten koolle hallitustenvälinen konferenssi, jonka pitäisi olla lyhyt ja tehokas. Tällä tavalla turvataan menetelmä, johon jäsenvaltioiden parlamentit voivat osallistua tehokkaasti, mikä ei ole ollut mahdollista tähän mennessä valmistelukunnassa, ja hallitusten päämiehille annetaan ehdotus, josta on sovittu yhdessä. Toimielinten tähänastisen rinnakkain toimimisen sijalle astuisi yhdessä toimiminen.

Schierhuber
Arvoisa puhemies, haluaisin selvittää erään asian, jottei siitä jäisi mitään epäselvyyttä. Itävallassa löydettiin sunnuntaina 14. tammikuuta ensimmäinen BSE-taudista epäilty nauta. Saanen ilmoittaa parlamentille, että Tübingenin instituutista ilmoitettiin eilen, että epäily oli turhaa. Toivon, että kaikki tulevatkin tautiepäilyt Itävallassa osoittautuvat turhiksi.

Carlsson
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, hyvät kollegat ja arvoisat komission jäsenet, on erittäin mukava nähdä Ruotsi ensimmäistä kertaa EU:n puheenjohtajavaltiona. Me maltillisen kokoomuspuolueen edustajat olemme aina taistelleet Euroopassa Ruotsin puolesta, mutta meidän on valitettavasti todettava, että Ruotsi vastaa vain "puolesta puheenjohtajuudesta". Belgia vastaa sen sijaan euroon liittyvistä kysymyksistä. Hyvitykseksi toivomme, että puheenjohtajavaltio Ruotsi saavuttaa välttämätöntä menestystä laajentumista koskevassa työssä.
Yhteistä turvallisuus- ja puolustuspolitiikkaa on konkretisoitava Ruotsin puheenjohtajakauden aikana. Tällä alueella kehitys on kulkenut ällistyttävän nopeasti, mutta tavoitteille on nyt annettava sisältöä. EU:n ja Naton suhteet tulevat olemaan erittäin tärkeä asia. Sekaannuksen välttäminen ja se, että EU saisi täydentävän aseman Naton sotilasvoimien rinnalla vaatii osallistumista ja kykyä ratkaista selvittämättömiä tehtäviä. Toivon sen vuoksi, että se tosiasia, että Natoa ei edes mainita Ruotsin toimintaohjelmassa, on pikemminkin sattumaa kuin osa strategiaa.
EU:n talouden pitää olla maailman dynaamisin kymmenen vuoden kuluttua. Ruotsi on yksi niistä valtioista, jotka ovat edenneet pisimmälle uuden talouden kehityksessä. Meillä on maailman johtavia puhelinviestintä- ja Internet-yrityksiä. Tämä johtuu suurimmaksi osaksi niistä säännöstön purkamisista, joita maltillisen kokoomuspuolueen johtama hallitus toteutti vuosien 1991-1994 aikana. Puhelinviestintää, postia, sähköä ja junaliikennettä koskevat markkinat sekä maatalousmarkkinat vapautettiin. Pääministeri Göran Persson oli silloin pääasiassa vastustavalla kannalla, mutta hän on näköjään muuttanut käsitystään. Se ilahduttaa minua, ja toivon, että Ruotsi voi hyvien kokemustensa pohjalta ajaa tällaista kehitystä. Tukholmassa järjestettävä huippukokous antaa siihen loistavan tilaisuuden! Tehkäämme siitä sääntelyn purkamista koskeva huippukokous, joka edistää työllisyyttä ja hyvinvointia!
Maailmanlaajentumista ja vapaakauppaa koskeva keskustelu on saanut entistä enemmän huomiota. On aika poistaa EU:n viimeiset protektionistiset esteet. EU ja Yhdysvaltojen uusi hallitus voivat yhdessä poistaa maataloustuotteiden ja tekstiiliteollisuuden tulliesteet. Se jos mikä on solidaarisuuden osoitus maailman köyhiä kohtaan.
Toisin kuin Ruotsin hallitusta tukeva puolue, Vasemmistopuolue, olen sitä mieltä, että on ilahduttavaa, että puheenjohtajavaltio Ruotsi toteaa toimintaohjelmassaan, että yksi sen tärkeimpinä pitämistä asioista on edistää sitä, että EU ajaisi WTO:ssa kehitystä kohti konkreettisia vapauttamisia. Tämä julistus on täysin Ruotsin vapaakauppaa ja muuhun maailmaan kohdistuvaa avoimuutta koskevien perinteiden mukainen. Ruotsin kauppaministeri Pagrotsky on kuitenkin kuvaillut niin kutsuttua Tobinin veroa "sympaattisena ideana", ja pääministeri on ilmaissut ymmärtävänsä niitä, jotka mellakoita ja kahakoita järjestämällä sabotoivat Seattlessa järjestettyä WTO:n kokousta. Tobinin vero uhkaa maailman köyhiä ihmisiä. Tobinin vero vain heikentäisi markkinoiden tehokkuutta. Haluan sen vuoksi kysyä: voiko neuvoston puheenjohtaja antaa parlamentin edessä selvän vastauksen siihen, kannattaako vai vastustaako puheenjohtajavaltio Ruotsi Tobinin veron käyttöönottoa?

Andersson
Arvoisa puhemies, arvoisat komission jäsenet ja hyvät parlamentin jäsenet, toivotan iloisena Ruotsin pääministeri Göran Perssonin tervetulleeksi parlamenttiin. Minulla on tapana odottaa iloisena kaikkia puheenjohtajakausia, mutta tämä puheenjohtajakausi on aivan erityislaatuinen, ja odotan siltä erityisen paljon.
Pidän Ruotsin asettamia painopistealueita - kolmea e:tä - hyvinä. Kyse on rajatusta määrästä alueita, tärkeistä alueista, jotka ovat hyvin EU:n asialistan mukaisia. Kaikkein tärkeintä on tietenkin laajentuminen. Mantereemme itä- ja länsiosien yhdistäminen vuosia kestäneen kylmän sodan jälkeen on historiallinen tehtävä. Pidän tähän tehtävään osallistumista ja sen loppuun viemistä poliittisen urani suurimpana ja tärkeimpänä tehtävänä.
kiitosta ansaitsevat Ruotsin kunnianhimoiset tavoitteet pystyä kiirehtimään tätä asiaa koskevaa prosessia. Toivon, että neuvottelut voidaan pian saada päätökseen ensimmäisten ehdokasvaltioiden kanssa ja että voimme pian päättää lopullisesta tavoitepäivämäärästä, jolloin ensimmäiset ehdokasvaltiot voivat päästä jäseniksi. Ymmärrän, että se on vaikeaa. Ymmärrän myös, että sen on perustuttava realismiin ja että emme saa luoda turhia toiveita. Ehdokasvaltioiden kansalaisten kannalta on kuitenkin samalla tärkeää, että he eivät tule epätoivoiseksi ja että he näkevät valoa tunnelin päässä.
Toinen painopistealue koskee työllisyyttä. Ruotsi on toiminut vauhdittajana työllisyyskysymyksissä. Tukholmassa tarkoituksena on liittää työllisyys, sosiaalipolitiikka, taitojen kehittäminen ja elinkeinopolitiikka yhteiseksi politiikaksi. Menetelmänä käytetään avointa koordinointimenettelyä. Me parlamentin jäsenet toivomme, että me voimme osallistua tämän menettelyn toteuttamiseen, aivan kuten lainsäädäntötyöhönkin, koska se muuttuu aina vain tärkeämmäksi. Haluaisin saada tähän liittyviä signaaleja.
Kolmantena painopistealueena on pitkällä aikavälillä kestävä kehitys. Kyse on taloudellisesta kestävyydestä ja sosiaalisesta kestävyydestä, mutta myös ympäristöalan kestävyydestä. EU:han on melko menestyksellinen ympäristöpolitiikan alalla. Se johtuu siitä, että päätösten tekoa eivät voi estää ne, joilla on kaikkein pienimmät tavoitteet, mutta se johtuu myös siitä, että parlamentilla on yhteispäätösoikeus ympäristöasioissa. Strategiasta puuttuu ympäristöpolitiikan liittäminen aikaisemmin mainittuihin alueisiin. Sen pitää tapahtua ennen Tukholman huippukokousta ja sen on oltava Göteborgin huippukokouksen tulos.
Oli tärkeää, että Nizzassa päästiin asioista yhteisymmärrykseen, erityisesti laajentumishankkeesta. Kaikki tulokset eivät kuitenkaan olleet hyviä, esimerkiksi yhteispäätösmenettelyä koskevat monimutkaiset säännöt. Tapa, jolla päätökset tehtiin lukittujen ovien takana, ei myöskään ollut hyvä. Avoimuus on Ruotsin asialistalla ja se aikoo ajaa asiakirjojen julkisuutta koskevaa kysymystä. Toivon myös, että Ruotsi ryhtyy puolustamaan avoimempaa päätöksentekoprosessia. Toivon todellakin, että Ruotsi voi edistää tätä asiaa.
Sallikaa minun sanoa jotain myös kriisinhallinnasta. Aktiivinen kriisinhallinta ja sotilaallinen liittoutumattomuus eivät ole sama asia kuin passiivisuus eivätkä ne ole koskaan merkinneet passiivisuutta. Aktiivisessa kriisinhallinnassa pyritään ehkäisemään kriisejä. Ruotsi ja Suomi ovat johtaneet toimintaa, jossa siviilikriisinhallinnan soveltaminen on etusijalla ja sotilaallisten keinojen käyttäminen vasta viimeinen mahdollisuus, mikä on hyvä ja mitä tullaan kehittämään. Suuri enemmistö kannattaa sitä.
Toivotan vielä kerran puheenjohtajavaltio Ruotsin tervetulleeksi.

Schmidt, Olle
Arvoisa puhemies, arvoisa pääministeri, minäkin haluan toivottaa pääministerin tervetulleeksi parlamenttiin! Täällä ei ole aivan samanlaista kuin kotona Ruotsin valtiopäivillä, mutta tilanteeseen tottuu melko pian.
Monet asiat pyörivät kolmen e:n ympärillä. Sallikaa minun tuoda esiin neljäs e, nimittäin empatia. Meitä kaikkia järkytti syvästi, kun me joulupöydän herkkujen jälkeen saatoimme nähdä, miten ihmiset taistelivat Turkin rannikon edustalla henkensä edestä päästäkseen Eurooppaan. Monet kuolivat taistellessaan paremman elämän puolesta. Tiedän, että te pääministeri ilmaisitte tyrmistyksenne viime vuonna sattuneen valtavan tragedian vuoksi, jossa 58 kiinalaista löydettiin kuolleina kontista Doverissa.
Euroopasta ei saa muodostua mitään linnoitusta. Arvostuksen ja inhimillisyyden on kuvattava Euroopan turvapaikka- ja pakolaispolitiikkaa - se oli viestinne silloin. Mitä sen jälkeen on tapahtunut? Aivan, kehitys Euroopassa on kulkenut väärään suuntaan.
Ihmissalakuljetusta koskevien rangaistusten tiukentamista ehdotetaan. Se on välttämätöntä, mutta ehdotuksen vaikutukset ovat umpimähkäisiä. Aatteellisia voimia - turvapaikanhakijoita tukevia kirkkoja, luostareita, turvapaikkajärjestöjä ja yksityisiä verkostoja - uhataan rangaistuksin. Näitä ehdotuksia ei saa toteuttaa. Kirkkorauha on vallinnut Ruotsissa keskiajalta asti.
Euroopan johtajien pitäisi miettiä, miksi Eurooppaan suuntautuva ihmissalakuljetus kasvaa dramaattisesti. Eurooppa suljetaan. Viisumin vaatiminen 130 valtion kansalaisilta ei ole demokraattiselle Euroopalle sopivaa. Pääsääntönä on oltava, että ihmisillä on oikeus matkustaa vapaasti EU:hun. Onko puheenjohtajavaltio Ruotsi valmis toimimaan sen puolesta, että viisumiluetteloa lyhennettäisiin huomattavasti?
Kannatan lämpimästi EU:ta ja olen pitkään kaivannut turvapaikka- ja pakolaispolitiikkaa koskevia yhteisiä sääntöjä, mutta me liberaalit emme ole valmiita hyväksymään mitään aidattua Eurooppaa. Arvoisa pääministeri, uudella puheenjohtajavaltiolla voi olla merkittävä asema inhimillisyyden ja ihmisarvon kannalta Raoul Wallenbergin hengessä, jonka muistoa te niin ansiokkaasti olette kunnioittanut. Empatiaa, arvoisa pääministeri!

Maes
Arvoisa puhemies, kansojen ja alueiden edustajina me näemme Ruotsin liittolaisenamme puolustaessamme meille tärkeitä asioita, kuten kielten ja kulttuurien moninaisuutta. Kun te puhutte kansallisten parlamenttien suuremmasta osallisuudesta, niin me haluaisimme kuitenkin kiinnitettävän yhtä suurta huomiota perustuslaillisten alueittemme, hallitustemme, toimielimiin. Toivoisimme, että alueemme voisivat keskustella suoraan keskenään esimerkiksi niiden erojen poistamiseksi, joita työllisyyden alalla voi vallita erilaisten alueiden välillä ja yhdessä ja samassa jäsenvaltiossa.
Toivotamme Ruotsin tervetulleeksi ympäristöystävällisesti asennoituvana puheenjohtajana. Ruotsi olisi kuitenkin täysin ristiriidassa itsensä kanssa, jos se lähettäisi MOX-polttoainetta Sellafieldiin. Se olisi ristiriidassa Ruotsin allekirjoittaman OSPARin kanssa, jossa kaikkia allekirjoittajia kehotetaan puolustamaan jälleenkäsittelemättömyyden vaihtoehtoa (non-reprocessing option).
Lopuksi laajentuminen. Emme pidä laajentumisen kannalta ensiarvoisena ainoastaan unionin voimassa olevaa aineellista säännöstöä, haluamme kiinnittää huomiota ennen kaikkea eettiseen säännöstöön. Varsinkin demokratiaan ja ihmisoikeuksien ja vähemmistöjen kunnioittamiseen, jotta Euroopasta voisi kehittyä todellinen arvojen yhteisö, lyhyesti sanottuna yhteisö.

Blokland
Arvoisa puhemies, Ruotsin toimintaohjelma on kaunis, mutta sitä ei ole työstetty vielä loppuun asti. Miten puheenjohtajavaltio Ruotsi aikoo toteuttaa tämän kunnianhimoisen toimintaohjelman? Ruotsin asettamien prioriteettien lisäksi käsittelemistä odottavat vielä kaikki ne asiat, jotka Ranska puheenjohtajavaltiona jätti hoitamatta.
Ensimmäistä kertaa puheenjohtajavaltiona oleva Ruotsi on aivan oikeutetusti valinnut tärkeäksi prioriteetiksi laajentumisen. Mutta eikö toimintaohjelmassa suhtauduta aivan liian optimistisesti Euroopan unionin valmiuteen myöntää jäsenyys ehdokasvaltioille? Se, että toimintaohjelmassa ei mainita liittymispäivämääriä, on osoitus terveestä todellisuudentajusta, koska liittyminen riippuu liittymiskriteereistä. On tärkeää, että ehdokasvaltioille tarjotaan vapaasti parempi tulevaisuus. Sen kannalta on ehdottoman tarpeellista kohentaa työllisyyttä unioniin liittyvissä maissa sekä edistää kestävää kehitystä ympäristöystävällisen teknologian avulla. Myönteistä on pyrkimys saattaa kuuden seuraavan kuukauden aikana päätökseen mahdollisimman monta neuvottelujen pääkohtaa ehdokasvaltioiden kanssa.
Meidän pitää kuitenkin muistaa, että sisämarkkinoiden on toimittava tehokkaasti myös laajentuneessa unionissa. Haluan kiinnittää erityistä huomiota ympäristödirektiivien toteuttamiseen. Miten puheenjohtajavaltio käsittelee liittymisneuvotteluissa niitä direktiivejä, joita nykyisetkin jäsenvaltiot ovat soveltaneet väärin pitkän aikaa?
Lopuksi haluan sanoa, että toimintaohjelmassa on erittäin myönteistä aikomus integroida ympäristö muihin politiikan alueisiin kuten energiaveroon. Tämä integroiminen tarjoaa hyvän lähtökohdan kuudennelle ympäristöalan toimintaohjelmalle ja siihen sisällytettäville konkreettisille tavoitteille ja indikaattoreille. Minulle on kuitenkin vielä epäselvää, miten tämä yhdistetään ehdotettuun WTO:n vapauttamiseen.

Van Velzen
Arvoisa puhemies, Ruotsi on aivan oikeutetusti ylpeä siitä, että se toteuttaa käytännössä miesten ja naisten tasa-arvoa. Ei siis ihme, että katselin jokseenkin hämmästyneenä teitä seuraavaa pitkää kulkuetta, jossa oli pelkkiä miehiä.
Esityksenne oleellinen osa on se, että kansalaisen pitää olla etusijalla Euroopan unionissa. Minä satun tulemaan maasta, joka toimii mielellään iskulauseen "ei sanoja vaan tekoja" mukaan, ja teillä on pian tilaisuus tekoihin. Käsittelyä odottaa nimittäin asetus, jossa säännellään neuvoston, komission ja parlamentin asiakirjojen saatavuutta. Haluan esittää teille viitisen kysymystä.
Ensimmäinen kysymys. Mitä aiotte tehdä komission tällä alueella tekemälle ehdotukselle, jota on arvosteltu ankarasti?
Toinen kysymys. Aiotteko mukauttaa nykyistä, Ranskan puheenjohtajakaudella tehtyä neuvoston ehdotusta radikaalisti avoimempaan suuntaan?
Kolmas kysymys. Oletteko valmis kutsumaan neuvoston työryhmät nopeasti koolle, jotta Euroopan parlamentin kanssa voitaisiin päästä mahdollisimman pian yhteisymmärrykseen?
Neljäs kysymys. Uskallatteko panna neuvoston asiakirjat jo nyt Internetiin, mikä olisi sinänsä vallankumouksellista, ja ryhtyä soveltamaan avoimuutta käytännössä?
Viides kysymys. Onko Euroopan kansalaisilla mielestänne pienempi oikeus avoimuuteen suhteessa Brysselin hallintoon kuin Yhdysvaltojen kansalaisilla on suhteessa Washingtonin hallintoon?
Lopuksi viimeinen kysymys, joka liittyy Nizzan huippukokouksen jälkeiseen Euroopan unioniin. Uskallatteko käynnistää itseohjautuvan prosessin avoimuuden edistämiseksi, jollaista myös komission puheenjohtaja juuri ehdotti? Mitä vastaatte siihen? Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, mielestäni on erittäin tärkeää, että ette tarjoa vain kauniita sanoja. Ennen kaikkea, mitä aiotte tehdä?

Rocard
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, onnea ja menestystä Ruotsille sen ensimmäiselle puheenjohtajakaudelle. Kolme e:tä ovat hyviä painopisteitä, ja kannatamme niitä. Sanoisin muutaman sanan laajentumisesta. Se on meille yhtä tärkeää kuin teille, ja siinä on onnistuttava. Älkäämme koskaan unohtako, että yksi onnistumisen tärkeimmistä edellytyksistä on se, että pystymme hoitamaan asianmukaisesti myös omat sisäiset asiamme. Nizzassa aikaansaatu teksti on huono. Teidän on korjattava sitä.
Seuraavaksi siirryn toiseen painopisteeseenne, työllisyyteen, joka on yhdenmukainen tilapäisen tehtäväni kanssa tässä parlamentissa. Unionia kehitettäessä on ollut viisi vuotta aikaa valmistella laajoja markkinoita, tosin kylläkin sitovien lainsäädännöllisten välineiden avulla. Sama koskee myös euroa. Otamme vastaan uuden haasteen, eli työllisyyden parantamisen haasteen, ja jopa täystyöllisyyden haasteen, mikä uskaltauduttiin toteamaan Nizzassa, mitä kannatamme, mutta ilman sitovia lainsäädännöllisiä välineitä olemme kaikki huomanneet mahdollisuuksien rajallisuuden. Kuitenkin tämä tarkoittaa sitä, että on annettava enemmän painoa lähentymisen ja vakuuttelun välineille. Euroopan unionin kannalta tämä tarkoittaa ensinnäkin sitä, että sovitetaan paremmin makrotaloudellinen, meidän tapauksessamme varsinkin makrorahataloudellinen, politiikka ja työllisyyspolitiikka yhteen. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, te johdatte uutta kevään Eurooppa-neuvostoa, joka on ensimmäinen, jonka aikana yhdistetään yleiset makrotaloudelliset tavoitteet työllisyystavoitteisiin. Te luotte siten ennakkotapauksen asettaessanne velvollisuudeksi sen, että on todella jotakin sanottavaa ja että hallitukset vertailisivat tuloksia eivätkä ainoastaan aikomuksia. Tarvitsemme myös sellaista koordinointia, jonka avulla edistetään paremmin työllisyyttä unionin kaikkien politiikkojen eri osa-alueilla. Onko kilpailupolitiikkamme joka on yksi parhaiten määritellyistä ja parhaiten toimivista tarkoituksena oltava ainoastaan terve taloudellinen kilpailu? Fuusioita ja uudelleenjärjestelyjä tehdään tiuhaan tahtiin. Mikä on niiden lisäarvo työllisyydestä ja kasvusta puhuttaessa? Komissio soveltaa nykyisiä kriteerejä. Neuvosto tekisi luultavasti viisaasti, jos se tasapainottaisi näitä kriteerejä. Myös kilpailun on edistettävä työllisyyttä. Samaa sisäistä politiikkojen koordinointia tarvitaan myös silloin, kun unioni uudistaa julkisia markkinoita koskevia menettelyjään tai sääntelee yleishyödyllisiä palvelujaan. Halusin esittää muitakin kysymyksiä. Puheaikani on lopussa. Arvoisa puhemies, tässä parlamentissa niistä tuskin puhutaan. Te olette tottuneet asiaan ettekä sure sitä kuin jossain määrin. Minä olen asiasta varsin pahoillani.

Olsson
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, haluan onnitella pääministeri Perssonia kunnianhimoisesta ja tuloshakuisesta toimintaohjelmasta. Toivottavasti se merkitsee sitä, että EU ottaa useita askelia eteenpäin, mikä toivottavasti myös vahvistaa EU:n kuvaa Ruotsissa.
Elintarviketurvallisuus on yksi tärkeimmistä ihmisläheisistä kysymyksistä. Olen pannut merkille, että pääministeri on ilmaissut suhtautuvansa epäröiden lihan syömiseen eläin- ja lihatuotteiden käsittelyn vuoksi. Vaikka olenkin vanha talonpoika ja parantumaton lihansyöjä, voin ymmärtää nykyään ihmisiä, jotka tuntevat niin.
Parlamentti aikoo ottaa kantaa noin 80:een elintarviketurvallisuutta koskevaan direktiiviin. Alamme nyt käsitellä Euroopan elintarvikeviranomaisen perustamista koskevaa ehdotusta. Haluaisin tietää, mitä mieltä pääministeri on tällaisesta viranomaisesta.
Yhteismarkkinoilla pitää olla yhteiset säännöt, yhteinen valvonta, ja jos sääntöjä ei noudateta, yhteinen sanktiojärjestelmä. Tällainen kokonaisuus vaatii muutakin kuin ehdotettua elintarvikeviranomaista. Mielestäni sen on toimittava yhteistyössä EU:n Dublinin eläinlääkintäviraston ja komission kanssa. Tällaisen kolmion voimakentässä neuvonta, riskien arviointi, riskien käsittely ja sanktiot voitaisiin hoitaa voimassa olevien sääntöjen puitteissa, mikä johtaisi samanlaiseen elintarviketurvallisuuteen koko unionissa. Toivon, että puheenjohtajavaltio tukee tätä ajatusta.

Schörling
Arvoisa puhemies, arvoisat neuvoston ja komission edustajat, hyvät kollegat, on erittäin ilahduttavaa ja täysin välttämätöntä, että puheenjohtajavaltio Ruotsi pitää erittäin tärkeänä asiana ympäristöä, ja se velvoittaa.
Jotta voidaan kääntää kielteisen, elinympäristön heikkenemiseen johtavan kehityksen suuntaa, tarvitaan radikaaleja poliittisia päätöksiä - kehityssuunnasta poikkeamista. Odotukset ovat suuria, kun otamme huomioon, että neuvoston puheenjohtaja Persson mainitsi, että EU:n asialistalla oleva kestävä kehitys johtaa 2000-lukua koskevaan vihreään strategiaan. Se merkitsee ekologisten pelisääntöjen antamista taloudelle, ympäristön liittämistä kaikkeen muuhun politiikkaan ja välttämättömien ohjausvälineiden käyttöön ottamista. Sen vuoksi on käsittämätöntä, että Ruotsin hallitus vastustaa ympäristöön liittyviä EU:n tason veroja, kuten hiilidioksidi- ja energiaveron vähimmäistasoja. Miksi tätä vastustettiin Nizzassa?
Toinen erittäin ajankohtainen kysymys liittyy siihen, kuinka puheenjohtajavaltio Ruotsi aikoo hoitaa Nizzassa annetun tehtävän, joka koskee EU:n poliittista tulevaisuutta käsittelevän strategian muotoilua. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, tehän vastustatte EU:n kehittymistä liittovaltioksi, kuten suurin osa jäsenvaltioiden kansalaisista. Miltä teidän näkemyksenne ja tuleva toimivallan jako ja toissijaisuusperiaate näyttävät?
Miten neuvoston puheenjohtaja aikoo pystyä säilyttämään Ruotsin liittoutumattomuuden ja puolueettomuuden, samalla kun puheenjohtajakauden tehtävänä on jatkaa EU:n sotilasvoiman perustamista?
Lopuksi haluan toivottaa onnea puheenjohtajavaltio Ruotsille.

Salafranca Sánchez-Neyra
Arvoisa puhemies, ensinnäkin toivotan onnea Euroopan unionin puheenjohtajavaltio Ruotsille.
Kuten neuvoston puheenjohtaja tietää, puheenjohtajavaltion tehtävänä ei ole ainoastaan ajaa omia kansallisia etuja vaan myös pyrkiä yhteisymmärrykseen, jotta hanke Euroopan unionista edistyisi. Ja ainoa tapa edistyä on luoda sopusointuista yhteistyötä kolmen toimielimen, neuvoston, komission ja parlamentin välille. Tästä syystä meitä rauhoittaa se, että esititte tänään parlamentille yhteistyötarjouksen, ja varsinkin niiden puheiden valossa, joihin jäsen Poettering äsken viittasi, joiden pohjalta näyttää, että te olette ilmeisesti sanonut komission toimielimenä kärsivän vakavasta demokratiavajeesta ja että parlamentti olisi pitänyt hajottaa vuonna 1999 pidettyjen vaalien jälkeen ja maanne kansalaisten alhaisen äänestysinnon vuoksi. En tiedä, onko tämä totta vai valetta, oletteko kumonneet sen vai ette, mutta, arvoisa puheenjohtaja, mielestäni olette selityksen velkaa näiden puheiden vuoksi.
Tämän sanottuani mainittakoon, että viittasitte arvojen Euroopasta puhuessanne tarpeeseen viedä perusoikeuskirjajärjestelmä kolmansiin maihin. En oikein tiedä, mitä halusitte tarkalleen sanoa tällä. Jos meidän on vaadittava kolmansilta mailta sellaisia arvoja, joita emme ole itse pystyneet vaatimaan itseltämme, ehkäpä loogisin tulkinta on, että teistä on nyt tullut sen asian innokas kannattaja, että perusoikeuskirjaa sovelletaan velvoittavasti ja että se kenties sisällytetään perustamissopimuksiin.
Puheenvuoronne aluksi mainitsitte hankkeen hyvinvointivaltioiden yhteisöksi määrittelemästänne Euroopan unionista. Haluaisin sanoa teille, että tämä tulkinta hyvinvoinnista, Euroopasta, jota ohjaa kouriintuntuva, riihikuiva raha, nettohyötyjät ja nettosaldo, on oikeutettu, mutta epätäydellinen. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, hyvinvointivaltion on väistyttävä arvojen Euroopan tieltä, koska Euroopan unioni merkitsee jatkuvaa pyrkimystä rauhaan, ymmärtämykseen, yhteisymmärrykseen ja solidaarisuuteen. Ja meistä olisi varsin mieluisaa, ettei neuvoston puheenjohtaja unohtaisi tätä.

Persson
. (SV) Arvoisa puhemies, arvoisa komission puheenjohtaja ja hyvät jäsenet, en tietenkään pysty kommentoimaan kaikkia näkemyksiä. Sitä vastoin voin ottaa esille muutamia useissa puheenvuoroissa esiintyneitä pääpiirteitä. En tietenkään puutu Ruotsin sisäpolitiikkaa koskeviin kysymyksiin, koska niitä voidaan käsitellä muissa yhteyksissä, vaan keskityn suuriin eurooppalaisiin kysymyksiin.
Tunnen, miten useat edustajat, erityisesti suurien puolueryhmien edustajat, haluavat yhdessä puheenjohtajavaltion kanssa tehdä töitä avoimuuden lisäämiseksi. Kuten tiedätte, unionissa on monta erilaista mielipidettä tästä kysymyksestä, ja asioiden käsittely on sen vuoksi vaikeaa ja monimutkaista seuraavien kuukausien aikana. Mielestämme keskeinen edellytys uskottavuuden luomiseksi Euroopan unionia, politiikkaa ja toimielimiä kohtaan on kuitenkin avoimuus, mahdollisuus seurata kysymyksen käsittelyä, mahdollisuus vaatia vastuuta ja käydä keskusteluja. Siten voidaan luoda eurooppalainen, poliittinen tila, jossa voidaan käydä keskusteluja, jotka vuorostaan mahdollistavat toimielinten luomisen, joka vuorostaan lisää demokraattista oikeutusta. Jäsen Poettering, jäsen Barón Crespo ja muut puhuivat tietenkin erittäin hyvin tästä asiasta, ja otan heidän näkemyksensä huomioon.
Monet ovat maininneet laajentumisen, erityisesti jäsen Barón Crespo voimakkaassa visionaarisessa puheenvuorossaan. Jäsen Malmström on myös esittänyt minulle kysymyksen siitä, voimmeko antaa päivämäärän, jolloin ensimmäinen ehdokasvaltio voidaan ottaa unioniin. Minä haluisin tehdä niin, me haluaisimme tehdä niin, mutta me emme anna päivämäärää. Emme käy sitä keskustelua, ennen kuin tiedämme, että ne asian todellista sisältöä koskevat neuvottelut, joita meidän on käytävä, johtavat myös myönteiseen tulokseen. Uskon, että antaisimme väärän merkin, jos ilmoittaisimme tietyn ajankohdan, jolloin ensimmäiset niistä valtioista, jotka nyt käyvät jäsenyysneuvotteluja, voisivat liittyä unionin jäseniksi. Se olisi väärä merkki, koska haluamme ensiksi nähdä, että edessämme olevat vaikeat neuvottelut johtavat läpimurtoon. Tällainen läpimurto voidaan saavuttaa Ruotsin puheenjohtajakauden aikana, ja jos niin käy, voimme Göteborgissa hyvinkin ilmoittaa päivämäärän. Toivon niin. Haluan niin, mutta en ole siitä varma.
Olemme lähes yksimielisiä keskustellessamme suurista kysymyksistä ja laajentumisesta. Missään muualla laajentuminen ei saa yhtä vankkaa tukea kuin Euroopan parlamentissa. Tämä on enemmän Euroopan parlamentin kuin minkään muun toimielimen hanke. Juuri parlamentti on vastannut laajentumisesta. Haluan tietenkin, että voisimme myös hyväksyä Nizzassa allekirjoittamamme sopimuksen, koska se on vuorostaan laajentumisen toteuttamisen edellytys. Toivon, että saamme ratkaistua komission, neuvoston ja parlamentin väliset asiakysymyksissä vallitsevat erot, jotta voisimme edetä laajentumiskysymyksessä. Laajentuminen on yhteinen vastuumme, historiallinen mahdollisuus päättää Itä-Euroopan ja Länsi-Euroopan välinen jako.
Olen sitä mieltä, kuten jäsen Anderssonkin sanoi puheenvuorossaan, että virheistään ja puutteistaan huolimatta Nizzan sopimus avasi mahdollisuudet laajentumiselle, mikä on tärkeä mainita.
Useat jäsenet ovat puheenvuoroissaan ottaneet esille myös ympäristökysymyksen. Annan paljon arvoa sille, mitä jäsen Hautala ja muut ovat esittäneet. Ympäristökysymystä ei saa mielestäni pitää taloudellisen kehityksen jarruna vaan sitä on päinvastoin pidettävä sen moottorina. Kaikki suuret nykyiset ympäristöongelmat voidaan ratkaista uuden tekniikan avulla. Olen vakuuttunut siitä. Olen myös vakuuttunut siitä, että meillä on käytännössä tarvittava tekniikka; se on käytettävissämme. Tiedämme, mitä pitäisi tehdä. Toimielintemme uskottavuuteen vaikuttaa tietenkin se, kun kansalaisemme näkevät, mitä tapahtuu, esimerkiksi ilmastokysymyksessä, emmekä me pysty aikaansaamaan minkäänlaista yhteistä vastausta. Sen vuoksi uskon, että Göteborgin huippukokouksesta muodostuu tärkeä lähtökohta sille, että voimme esitellä etenemistavan, jossa poliittisen tason toimien avulla todellakin korostetaan uutta tekniikkaa, tutkimusta, kehitystä ja uskoa ihmisten kykyyn. Jos me korostamme tätä, johdamme myös sellaisen teknologian kehitystä, joka on kilpailukykyisen Euroopan edellytys. Ympäristö on nähtävä moottorina, ei jarruna tai unelmana menneistä ajoista. Ympäristö on nähtävä paremman ja nykyaikaisemman Euroopan visionaarisena osana. Tämä alkusysäys meidän pitää pystyä yhdistämään siihen ansiokkaaseen työhön, jota komission jäsen Wallström tekee kemikaalikysymyksiä koskevan ympäristöohjelman ja niihin liittyvien sääntöjen parissa. Nämä yhdistämällä meidän pitäisi Göteborgissa päästä lupaavaan tulokseen. Olen pannut merkille, mitä olette maininneet ympäristökysymyksestä, ja olen suurelta osin samaa mieltä kanssanne.
Työllisyys on suurilta osin sellainen politiikan ala, jonka hoitaminen kuuluu edelleenkin ja lähitulevaisuudessa kansallisille parlamenteille. Lissabonin prosessin avoimesta koordinoinnista olemme löytäneet tavan, jonka avulla unionin kehitystä voidaan viedä yhteisesti eteenpäin. Olen täysin samaa mieltä jäsen Rocardin kanssa siitä, että jos haluamme päästä vielä lähemmäksi täystyöllisyyden toteutumista, makrotaloudellinen keskustelu on yhä keskeisemmässä asemassa. Yksinkertaisemmin ilmaistuna: kuinka voimme hyödyntää sitä tosiasiaa, että Euroopan unionissa tehdään yhteistyötä esim. taloudellisen kasvun kiihdyttämiseksi entisestään? Olemme tilanteessa, jossa talouden kiihdyttäminen ei haavoita meitä. Yksittäinen valtio on haavoittuvainen, mutta ei useista valtioista koostuva unioni. Meidän on keskusteltava tästä asiasta, ja se on - sen tunnustan avoimesti - erityisen tärkeää niille valtioille, jotka jo tekevät euroon liittyvää yhteistyötä. Niillä on muita suurempi mahdollisuus hyödyntää tilannettaan tai kannustaa voimakkaampaan talouden kasvuun ja lisätä siten työllisyyttä. Olen melko varma siitä, että euromaiden ryhmässä tullaan käymään asiaa koskevia keskusteluja. Unionin ytimen muodostava työ liittyy sisämarkkinoihin ja Monnet´n hengen mukaiseen yhteisöoikeudelliseen työtapaan. Tämä ydinhän on jo olemassa. Nyt syntynyt yhteistyö on koskenut toista alaa, jota kutsumme esimerkiksi Lissabonin prosessiksi. Kyse on kahdesta eri ilmaisusta. Riippumatta siitä, millaisen yhteistyötä koskevan tien me valitsemme, voimassa ovat samat avoimuutta koskevat vaatimukset, samat läpinäkyvyyttä koskevat vaatimukset. En halua, että joudumme tilanteeseen, jossa me valtioiden välillä, hallitusten välillä käymme keskusteluja, joita voidaan pitää suljettuina, salaisina ja jotka estävät avoimuuden. Riippumatta siitä, mitä menetelmiä käytämme, avoimuus on olennaista.
On sanottu useita muitakin asioita, joita todellakin kannatan. Sallikaa minun kuitenkin sanoa, että pidän kahta puheenvuoroa poikkeavina ja erityislaatuisina mutta poliittisesti keskeisinä ja niistä haluankin korostaa, että olen painanut ne mieleeni. Olen omissa puheenjohtajavaltion näkökantaa koskevissa pohdinnoissani mitä suurimmassa määrin samaa mieltä siitä, mitä jäsen Olsson sanoo elintarvikepolitiikasta, ruoan laadusta ja kuluttajien haluamasta oikeutetusta suojasta ja uskottavuuden palauttamisesta.
Olle Schmidt puhui pakolaispolitiikasta, unionin anteliaasta suhtautumisesta ihmisiin, jotka kääntyvät puoleemme saadakseen turvaa ja suojaa. Geneven yleissopimusta on tietenkin aina pidettävä näiden pohdiskelujen lähtökohtana, mutta meillä pitää olla muitakin tavoitteita. Se meidän pitäisi maailmanyhteisön rikkaana osana todellakin voida suoda itsellemme. Yhdessä, ei yksittäin. Voisimme hyvinkin pohtia näitä tavoitteita ja käydä niistä keskusteluja, ja juuri tässä asiassa voisimme viedä unionia eteenpäin. Tunnen paljon myötätuntoa sitä kohtaan, mitä jäsen Olle Schmidt sanoi inhimillistä pakolaispolitiikkaa koskevassa puheenvuorossaan.
Sallikaa minun lopuksi sanoa, että puheenjohtajavaltio Ruotsin edustajat aikovat useasti vierailla kauniissa rakennuksessanne, jotta voisimme käydä neuvotteluja ja keskusteluja. Voitte kuitenkin mielellään ottaa meihin yhteyttä. Olette myös tervetulleita hieman etäiseen ja kylmään maahamme, maahan, jota näissä yhteyksissä kuitenkin kuvastaa lämpö ja yhteisyys; sen voin vakuuttaa. Tervetuloa! Odotan kovasti kaikkien parlamentin puolueryhmien kanssa tehtävää yhteistyötä unionin kehittämiseksi.

Randzio-Plath
Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää neuvoston puheenjohtajavaltiota siitä, että se suhtautuu niin positiivisesti Tukholman huippukokoukseen ja haluaa saada aikaan taloudellisesti kestävää kehitystä, joka on edullista täystyöllisyyden, talousuudistusten, innovaatioiden ja Euroopan unionin tulevaisuuden kannalta. Tukholmassa ei tarvita sääntelyn purkamiseen keskittyvää huippukokousta. Siellä tarvitaan huippukokous, joka tekee selväksi, millä tasolla Euroopan unionissa on paras säädellä mitäkin, jotta sisämarkkinoita kehitettäessä ei hyödytetä vain taloutta vaan myös ihmisiä, työntekijöitä.
Siksi haluaisin pyytää puheenjohtajavaltio Ruotsilta yhtä asiaa: mikäli haluatte lisätä avoimuutta ja demokratiaa nimenomaan talouspolitiikan koordinoinnin yhteydessä, aloittakaa siitä, että Euroopan parlamentti saa osallistua makrotaloudelliseen vuoropuheluun, kaikkiin aloitteisiin ja talouspolitiikan periaatteiden muokkaamiseen!
Esitämme ehdotuksemme ensimmäistä kertaa lainsäädäntömenettelyn yhteydessä. Nähtäväksi jää, tarttuuko puheenjohtajavaltio Ruotsi todella tähän demokratiavajeen poistamiseen tähtäävään palloon ja eteneekö se pragmaattisesti pienin askelin. Tämä on todella harras pyyntö Euroopan parlamentilta, joka on vuodesta 1994 lähtien pyytänyt vastaavan toimielinten välisen sopimuksen solmimista.
Haluaisin pyytää neuvoston puheenjohtajavaltiota jatkamaan johdonmukaisesti Lissabonin prosessia antamalla kaikille siellä mainituille politiikan aloille yhtäläinen painoarvo. Se merkitsee sitä, että todella toteutamme tarkoituksenmukaisen ja riittävän poliittisten toimien yhdistelmän (policy mix) noudattamalla selkein aikatauluin ja laadullisin tunnusmerkein varustettua sosiaalisen integraation, täystyöllisyyden ja talousuudistusten politiikkaa. Sama pätee finanssipolitiikkaan, sillä meidän on tehtävä investointipolitiikallakin selväksi, että Euroopan ihmiset voivat hyötyä Euroopan tasolla tapahtuvasta yhteistyöstä, ihmisiin ja infrastruktuuriin investoimisesta.
Viimeinen huomautus vielä puheenjohtajavaltion Ruotsin edustajille: teihin kohdistuvat toiveemme siitä, että suureksi osaksi erittäin huolestuneet kansalaisemme voivat kokea euron käyttöönoton pelotta. Tehkää yhteistyötä seuraavan puheenjohtajavaltion Belgian kanssa ja kehottakaa kaikkia kylien, kaupunkien ja pääkaupunkien toimijoita yhteistyöhön, sillä euro on rohkea historiallinen hanke, joka voi onnistua vain, mikäli kaikki ovat yhteistyössä!

Beazley
Arvoisa puhemies, kuten aiemmin keskustelussa kuulitte ryhmämme puheenjohtajalta, PPE-DE-ryhmä vieraili Berliinissä viime viikolla. Ennen lähtöä minä ja muutamat kollegat kävimme Potsdamissa, jossa pidettiin se kokous, jossa presidentti Truman, pääministeri Churchill - joka kesken konferenssin oudosti vaihdettiin ministeri Attleehin - sekä marsalkka Stalin vahvistivat Jaltassa sovitun Euroopan jaon. Kuten olemme kuulleet keskustelun aikana, puheenjohtajavaltio Ruotsi on herättänyt suuria toiveita siitä, että voimme kuuden kuukauden kuluessa palauttaa yhdistyneen Euroopan, mutta uskon, että puheiden aika on ohi, ja nyt me kaikki haluamme tuloksia. Esittäisin neljä kysymystä puheenjohtajavaltio Ruotsille.
Ensiksi: aikooko Ruotsi kutsua koolle neuvoston kokouksen tai erityiskokouksen, johon kutsutaan ehdokasvaltioiden hallitusten edustajat, jotta voitaisiin mahdollistaa neuvottelut ja sen lisäksi antaa tärkeä merkki yleisölle siitä, että laajentuminen ei ole pelkästään poliittinen harjoitus, kangastus, koko ajan kaukana oleva tavoite, vaan että vaadittua edistymistä tapahtuu koko ajan.
Toiseksi, voidaanko byrokraattisia neuvotteluja lieventää menneisyyden ymmärtämisellä? On julmaa, että se näyttää olevan vaikeaa, ja laajentumisprosessi esitetään pelkästään sopeutumisena johonkin tekniseen säännöstöön ja näin ehkä sivuutetaan ne erityisvaikeudet, joita Baltian mailla ja muilla Keski- ja Itä-Euroopan mailla oli neuvostojärjestelmän aikana.
Itsellemme asettamastamme aikataulusta: onko puheenjohtajavaltio Ruotsi samaa mieltä siitä, että tämä tekee siirtymävaiheet tarpeellisiksi, ja lopuksi, voimmeko vahvistaa, ettei mitään uusia esteitä aseteta ehdokasvaltioiden tielle.
Tänään on selvästi ollut Ruotsin päivä. Toivomme kaikki todella, että kuuden kuukauden kuluttua Göteborgissa ei ole pelkästään Ruotsin päivä vaan koko Euroopan päivä.

Myller
Arvoisa puhemies, toivotan tervetulleeksi Ruotsin puheenjohtajuuden mitä sydämellisimmin, vaikkakaan heille ei voi olla kovin kateellinen siinä tilanteessa, jossa he ottavat puheenjohtajuuden vastaan. Takanahan on ehkä sekasortoisin huippukokous, mitä EU:n historia tuntee. Asioita puidaan aina sopimuksen ratifioinnin rajoille saakka, eikä tämä anna missään tapauksessa hyvää kuvaa huippukokousten toiminnasta eikä neuvoston toiminnasta. Sen vuoksi on todella tyytyväisenä pantava merkille se, että Ruotsi puheenjohtajana on ilmoittanut halunsa uudistaa neuvoston toimintaa nimenomaan avoimempaan suuntaan.
Ruotsin puheenjohtajuudelle laatima ohjelma on täysipainoinen ja kunnianhimoinen, ja on todellakin aika, että ympäristöasiat laajassa yhteydessä otetaan vihdoinkin Euroopan unionissa keskustelun keskiöön. EU:lle laadittavan kestävän kehityksen ohjelman, joka hyväksytään osana Rio plus -prosessia Göteborgin huippukokouksessa, tulee sisältää kaikki ne kestävyyden elementit, jotka on priorisoitu EU:n puheenjohtajuudelle. Mielestäni kaikki nämä kolme E:tä takaavat tämän kestävyyden.
Mutta olen kuitenkin hieman huolissani, ja nyt suuntaan sanani komissiolle, siitä aikataulusta, jolla asioita valmistellaan esimerkiksi Göteborgin huippukokousta varten. Miten tällä aikataululla on mahdollista, että Euroopan parlamentti voi täysipainoisesti osallistua esimerkiksi kestävän kehityksen ohjelman laatimiseen? Mutta puheenjohtajavaltiota haluan kiittää siitä, että pohjoinen ulottuvuus on mukana. Ja jälleen komissiolle kysymys siitä, miten varmistetaan riittävät resurssit, esimerkiksi henkilöstöresurssit, siihen, että tämä pohjoisen ulottuvuuden politiikka saa myös jatkoa komission taholta.

Wijkman
Arvoisa puhemies, minäkin haluan toivottaa tervetulleeksi puheenjohtajavaltio Ruotsin ja sen toimintaohjelman, joka sisältää useita hyviä painopistealueita. Useiden muiden täällä tänään puhuneiden puhujien tavoin olen huolestunut suuntauksesta, jossa niin kutsuttu yhteisöllinen lähestymistapa (the community approach) halutaan usein ja voimakkaasti korvata valtioiden välisellä mallilla, toisen sanoen mallilla, joka merkitsee sitä, että komissiolle annetaan entistä voimakkaampi asema ja merkitys.
Olen pannut merkille pääministerin avoimuutta koskevat vakuuttelut, riippumatta siitä, mikä malli valitaan, mutta kysymys ulottuu tietenkin tätäkin pidemmälle. Komission puheenjohtaja Prodin kiinnostava puheenvuoro vahvisti edessämme olevat haasteet.
Kuuntelin kiinnostuneena pääministerin ympäristöasioita koskevia kommentteja. Ne kuulostavat hyviltä, mutta meillä on ongelma: suurin osa nykyisistä ympäristöongelmista liittyy suoraan energian käyttöön, ja ongelmana on, että Euroopalla ei ole nykyään energiapolitiikkaa. Jäsenvaltiot eivät ole edes onnistuneet pääsemään yhteisymmärrykseen hiilidioksidia koskevista yhteisistä maksuista. Ruotsin hallitus on ilmoittanut haluavansa tällaisen maksun, mutta vain, jos siitä päätetään yksimielisesti, mikä siis merkitsee samaa kuin että mitään päätöstä ei tehtäisikään. Yksittäiset hallitukset ovat kymmenen vuoden ajan estäneet kysymyksen käsittelyn. Mikä saa pääministerin ja hallitukset uskomaan, että asia ratkeaisi juuri nyt? EU ei selviä Kioton pöytäkirjan vaatimuksista ilman hiilidioksidia koskevia maksuja. Lisäksi kestävän kehityksen strategia, joka otetaan esille Göteborgissa, ontuu pahasti, jos EU ei ota yhteistä kantaa energiakysymyksiin. Komission puheenjohtaja Prodi otti kysymyksen erittäin ansiokkaasti esille, ja monet muutkin puhujat ovat tehneet niin. Kyse on siitä, onko Ruotsin hallitus valmis pohtimaan asiaa uudelleen.
Lopuksi haluan jäsen Olle Schmidtin tavoin sanoa, että olisin mielelläni nähnyt neljännenkin e:n - empatian. Se ei koskisi vain pakolaiskysymystä vaan myös suhteita kehitysmaihin.
Tobinin vero on mainittu täällä tänään, mutta sitä on uskoakseni mahdoton toteuttaa. Yksi tapa kerätä enemmän rahaa maailmanlaajuisiin ongelmiin olisi toimia sen puolesta, että EU:n kaikki jäsenvaltiot noudattaisivat vaatimusta antaa 0,7 prosenttia BKT:stään kehitysapuun. Sitä paitsi, kuten jäsen Carlsson sanoi: laskekaa kehitysmaista tulevien tuotteiden tullia! Onko Ruotsin hallitus valmis toimimaan tässä hengessä?

von Wogau
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, hyvät kollegat, tässä keskustelussa on käynyt erittäin selvästi ilmi, että Euroopan parlamentin jäsenten enemmistö on pettynyt Nizzan tuloksiin. Sen varsinainen syy on seuraava: Euroopan unionin avoimuuden ja demokratian lisääminen jäi Nizzassa kesken. Mitä tapahtui? Neuvostossa siirrytään yhä useammilla aloilla määräenemmistöpäätöksiin. Siksi jäsenvaltioiden parlamentit eivät voi valvoa neuvoston toimintaa, koska niiden päätökset voivat jäädä neuvoston äänestyksissä vähemmistöön.
Tämän demokraattisen valvonnan tilalle ei ole kuitenkaan tullut Euroopan parlamentin suorittamaa demokraattista valvontaa eikä valitettavasti myöskään yhteispäätösmenettelyä Euroopan parlamentin kanssa. Tämä on mielestäni Nizzan päätösten ratkaiseva heikkous.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, Ruotsilla on pitkä demokratian ja avoimuuden perinne. Olen vakuuttunut siitä ja odotan puheenjohtajavaltio Ruotsilta sitä, että se auttaa meitä ponnisteluissamme näiden Nizzan sopimuksen puutteiden poistamisessa ja Euroopan unionin demokraattisen päätöksenteon legitimiteetin lujittamisessa uudelleen.
Haluaisin puhua vielä toisesta asiasta. Ruotsin puheenjohtajakauden aikana on valmisteltava euron eli eurosetelien ja -kolikoiden käyttöönottoa Euroopan unionin 12 jäsenvaltiossa. Meidän itsellemme jatkuvasti esittämämme kysymys kuuluu: kuka edustaa euroaluetta Euroopan ulkopuolella? Minun käsitykseni mukaan Euroopan komission pitäisi tehdä niin tähänastista voimakkaammin. Puheenjohtajavaltio Ranska antoi meille selkeän tiedonannon. Sen mukaan euro 12 -ryhmän puheenjohtaja edustaa euroaluetta. Se taas johtaa paradoksaaliseen tilanteeseen. Euroopan unionia edustaa talouspolitiikan yleisissä asioissa Ruotsin valtiovarainministeri, mutta jos kyse on eurosta, valuutasta, tehtävää hoitaa Belgian valtiovarainministeri. Miten Euroopan unionin kansalaiset voisivat ymmärtää sen, kun mekään emme ymmärrä sitä Euroopan parlamentissa? Miten markkinat voivat ymmärtää sen? Meidän on tehtävä kaikkemme, jotta saamme palautettua järkevät olot!
Arvoisa ulkoministeri, te voitte vaikuttaa siihen. Mikäli onnistutte saamaan maanmiehenne vakuuttuneiksi siitä, että euro on hyvä hanke, että se on vakaa sisäisesti, että sen ulkoinen vakaus paranee jatkuvasti, jos saatte ihmiset lähtemään mukaan Euroopan yhdentymiseen, voitte saada kansalaisetkin ymmärtämään paremmin Euroopan unionin tätä aluetta.

Puhemies
Keskustelu päättyy tähän.

Kyselytunti (neuvosto)
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana kyselytunti (B5-0001/2001). Käsittelemme neuvostolle osoitettuja kysymyksiä.

Maj Britt Theorin
Kysymys nro 1 (H-0952/00):
Aihe: EU:n ja Kiinan huippukokous Kansainvälinen maahanmuuttojärjestö IOM toteaa uudessa raportissaan, että Kiinan naiskauppamafia on hyvin järjestäytynyt ja että naisia myydään markkinoilla kaikkialla Kiinan alueella. Naiskaupan tuotot ovat huomattavan suuria (usein yli 30 000 euroa), ja IOM ilmoittaa olevansa huolissaan siitä, että Kiinan naiskauppa on dramaattisessa kasvussa sekä maan sisällä että sen osalta, mikä koskee naisten myyntiä ennen kaikkea Länsi-Eurooppaan.
Ottivatko neuvosto ja komissio EU:n ja Kiinan huippukokouksessa 23. lokakuuta 2000 esille sen, kuka on vastuussa laittomien kiinalaisten maahanmuuttajien palauttamista? Ottiko neuvosto esille myös laajalle levinneen kiinalaisten naisten ja tyttöjen kaupan?

Danielsson
. (SV) Neuvosto piti erittäin myönteisenä sitä, että Kiinan kanssa pystyttiin aloittamaan maahanmuuttokysymyksiä koskeva vuoropuhelu, erityisesti sellainen vuoropuhelu, joka koskee laitonta maahanmuuttoa ja sellaisten Kiinan kansalaisten palauttamista, jotka ovat oleskelleet laittomasti jäsenvaltioiden maaperällä. Ennen Kiinan kanssa pidettyä huippukokousta järjestettiin Brysselissä kokous, johon osallistui puheenjohtajavaltion, komission ja Kiinan valtuuskunnan virkamiehiä ja jossa pyrittiin tunnistamaan ja määräämään ne alueet, joilla voitaisiin tehdä yhteistyötä tulevaisuudessa. Erityisesti korostettiin tiedonvaihtoa sellaisten viranomaisten ja järjestöjen välillä, jotka työskentelevät ihmiskauppaan ja laittomaan maahanmuuttoon liittyvien kysymysten parissa. Useita tällaisia kokouksia on suunniteltu, ja seuraava järjestetään Pekingissä muutaman viikon kuluttua. Kokousta valmistellaan tällä hetkellä asiantuntijatasolla.
Kuten jäsen Theorin varmasti tietää, Eurooppa-neuvosto Santa Maria da Feirassa järjestetyssä kokouksessaan toi ilmi huolensa viime vuonna Doverissa sattuneiden traagisten tapahtumien vuoksi ja tuomitsi ne rikolliset toimet, joita ihmissalakuljetuksella voittoa tavoittelevat henkilöt tekevät. Eurooppa-neuvosto antoi unionille tehtävän tehostaa yhteistyötä tällaisen rajat ylittävän rikollisuuden torjumiseksi. Puheenjohtajavaltio Ranska noudatti Eurooppa-neuvoston kehotusta ja teki useita aloitteita osana sellaisten rikollisten verkostojen vastaista taistelua, jotka järjestävät ihmissalakuljetusta ja ihmiskauppaa.
Vaikka jäsen Theorinin mainitsemista erityisongelmista ei keskusteltukaan viime vuoden 23. lokakuuta järjestetyssä EU:n ja Kiinan välisessä huippukokouksessa, neuvosto on erittäin tietoinen naisten ja tyttöjen kaupasta. Kyse ei ole vain Kiinassa vaan myös muutamassa muussa lähellä EU:ta sijaitsevassa maassa suoritettavasta kaupankäynnistä. Puheenjohtajavaltiona Ruotsi on ASEM-yhteistyön puitteissa, johon Kiinakin osallistuu, ottanut syksyn 2000 aikana esiin nais- ja lapsikaupan. Ensimmäinen askel oli viime vuoden marraskuussa järjestetty asiantuntijakokous, johon osallistui asiantuntijoita niin Aasiasta kuin Euroopastakin. Tämän kokouksen suositukset esitetään tämän vuoden toukokuussa Pekingissä järjestettävässä ASEMin ulkoministerikokouksessa.

Theorin
Arvoisa puheenjohtajavaltio Ruotsin edustaja, olen ilahtunut siitä, että neuvosto käsittelee kysymystä vilpittömästi ja vakavasti, sillä kysymys on erittäin, erittäin vakava. Tuhansia naisia ja lapsia ostetaan ja myydään Kiinassa vuosittain, monet heistä länsimaihin. Suosituimpia alueita ovat köyhät maakunnat. Kansainvälinen maahanmuuttojärjestö IOM on uudessa raportissaan todennut, että länsimaiden viranomaiset ovat kohdanneet suuria vaikeuksia yrittäessään päästä käsiksi Kiinan naiskauppaan ja että tämä kauppa kasvaa dramaattisesti, jos ei ryhdytä voimakkaisiin toimiin.
Myös Kiinan sisällä tapahtuva naiskauppa on suunnattoman laajaa. Yhden lapsen politiikka ja kiinalaisten perheiden mieltymys poikalapsiin on johtanut suoraan siihen, että Kiinassa on nykyään 70 miljoonaa naimatonta miestä. Kansainvälinen naiskaupan vastainen koalitio raportoi kyläneuvostoista, jotka ostavat satoja naisia, jotka sitten jaetaan kylän yksinäisille miehille, koska näitä miehiä säälitään. On erittäin hyvä, että olette perustaneet tällaisen neuvoston Doverissa sattuneen skandaalin jälkeen. Sisältyvätköhän asiantuntijajärjestöt, esimerkiksi IOM, ja kansainvälinen naiskaupan vastainen koalitio tähän neuvostoon? Miten neuvosto on valmis Kiinan-suhteissaan ottamaan esille Kiinassa käytävän naiskaupan?

Danielsson
On perusteltua, että nyt perustetut työryhmät unionin tekemän työn puitteissa ottavat nopeasti ja tehokkaasti yhteyttä muihin kansainvälisiin järjestöihin, jotka työskentelevät näiden kysymysten parissa. IOM on kuitenkin se järjestö, jolla on kaikkein eniten tietoa näistä asioista. Oletan, että tällaisia yhteyksiä luodaan erittäin pian.
Sallikaa minun myös huomauttaa, että naiskaupan vastaista taistelua pidetään yleisesti ottaen tärkeänä kysymyksenä puheenjohtajavaltio Ruotsin toimintaohjelmassa. Teemme mielellämme työtä laajalla rintamalla tätä kauhistuttavaa ilmiötä vastaan, siis ei ainoastaan silloin, kun kyseessä on Kiina, vaan maailmanlaajuisesti.

Puhemies
Koska kysymyksen esittäjä ei ole paikalla, kysymys nro 2 raukeaa.

David Robert Bowe
Kysymys nro 3 (H-0956/00):
Aihe: EU:n kansalaisille tarjottavat järjestelyt Mekassa Jokaisella EU:n kansalaisella on perustamissopimuksen 20 artiklan mukaan oikeus saada kolmannen maan alueella, jossa jäsenvaltiolla, jonka kansalainen hän on, ei ole edustusta, suojelua minkä tahansa jäsenvaltion diplomaatti- ja konsuliviranomaisilta. Mitä järjestelyitä EU tarjoaa kansalaisilleen Mekassa pyhiinvaelluksen aikana?

Danielsson
. (SV) Haluan muistuttaa arvoisaa parlamentin jäsentä, että EY:n perustamissopimuksen 20 artiklaa on jo sovellettu kahdessa tapauksessa. Ensimmäinen liittyy diplomaatti- ja konsuliedustustojen kautta Euroopan unionin kansalaisille annettavaan suojeluun. Toinen liittyy edellä mainitun päätöksen toimeenpanoa koskeviin toimiin. Tämän päätöksen liitteessä ilmoitetaan, missä oloissa jäsenvaltioiden diplomaattiedustustot voivat auttaa jokaista unionin kansalaista. Iso-Britannia tarjoaa konsulipalveluja Mekassa pyhiinvaelluksen, hadd&#x017E;in, aikana. Jiddahissa on useita konsulaatteja, jotka voivat auttaa EU:n kansalaisia pyhiinvaelluksen aikana.

Bowe
Arvoisa puhemies, kiitän Ruotsin edustajaa hänen vastauksestaan, mutta se ei ole täydellinen vastaus tiedusteluuni. Hän on aivan oikeassa sanoessaan, että Ison-Britannian hallitus tarjoaa Mekassa tietyntyyppisiä konsulipalveluja brittiläisille muslimeille hadd&#x017E;in aikana. Nuo konsulipalvelut eivät kuitenkaan ole niiden muista EU:n jäsenvaltioista tulevien muslimien saatavissa, jotka ovat siellä Saudi-Arabian viranomaisten ehdoilla samoissa olosuhteissa. On hiukan outoa, että vaikka kaikilla EU:n kansalaisilla pitäisi olla samanlainen edustus ja kohtelu, niin kuvailemissani oloissa EU:n kansalaisen edustus ja kohtelu ei ole samanlaista. Voisiko Ruotsin ministeri vakuuttaa meille, että hän ottaa tämän tehtävän hoitaakseen ja tutkii olosuhteita, joissa tällaista epätasa-arvoista kohtelua esiintyy, jotta voitaisiin varmistaa, että ihmiset saavat yksittäisen jäsenvaltion konsuliviranomaisilta saman kohtelun riippumatta uskonnosta tai kansallisuudesta?

Danielsson
En ainoastaan takaa arvoisalle jäsenelle, että kysymystä käsitellään. Voin jopa rauhoittaa häntä kertomalla, että hän on turhaan huolissaan. Päätöksessä, johon aiemmin viittasin, määrätään, että jos henkilö, joka hakee konsuliapua, on jonkin unionin jäsenvaltion kansalainen, jonkin toisen valtion diplomaatti- tai konsuliedustuston on käsiteltävä hakijan tapausta aivan kuin henkilö olisi kyseistä lähetystöä tai konsulaattia edustavan jäsenvaltion kansalainen. Arvoisan jäsenen pelkäämää syrjintätilannetta ei siis tarvitse syntyä, sillä unionin kansalaisia pitää käsitellä samanarvoisesti. Olen vakuuttunut siitä, että Yhdistyneen kuningaskunnan edustusto auttaa tässä tapauksessa solidaarisesti ja käsittelee kaikkia unionin kansalaisia samanarvoisesti. Tämä käy ilmi ainakin asiassa tehdyistä päätöksistä.

Puhemies


Paul Rübig
Kysymys nro 4 (H-0957/00):
Aihe: CE-merkinnän käytön valvonta Voidaanko taata, että CE-merkinnän käyttöä koskevien määräysten noudattamista valvotaan Euroopassa nykyisin riittävän tehokkaasti?

Danielsson
Neuvosto haluaa ehdottomasti, että markkinoita valvotaan tehokkaasti, jotta voitaisiin varmistua siitä, että niiden CE-merkistöä koskevien direktiivien perusvaatimukset täytetään, joiden laatimisen lähtökohtana käytettiin niin kutsuttua uutta menetelmää. Tämän uuden menetelmän avulla direktiiveissä voidaan yhdenmukaistaa tavaroita koskevat tekniset vaatimukset.
Tuotteiden CE-merkinnän käytön valvominen on komission ja jäsenvaltioiden yhteinen asia. Jäsenvaltiot ovat hyväksynnän tai jonkin muun tavan myötä ensisijaisesti vastuussa siitä, että nämä elimet täyttävät pätevyysvaatimukset ja että ne toimivat tehokkaasti. Komissiolle on annettu keskeinen asema varmistaa valvovien elinten yhdenmukaisuus ja niiden korkea taso. Valvontaelimet ovat kansallisia, ja jäsenvaltiot ilmoittavat komissiolle, mitkä kansalliset elimet hoitavat valvonnan.
Komissio vahvistaa omasta puolestaan suunnitelmat varmistaakseen, että markkinoiden valvonta jäsenvaltioissa järjestetään yhdenmukaisesti. Uuden menetelmän valvomiseksi jäsenvaltioiden ilmoittamat elimet perustavat esimerkiksi yhteistyöryhmiä jokaista direktiiviä varten.

Rübig
Arvoisa puhemies, CE-merkintä on kuluttajansuojan tärkeä perusta. Se on kuitenkin pelkkä määrällinen toimi. Sen yhteydessä on vain todistettava, että eurooppalaisia määräyksiä noudatetaan. Kuluttajan kannalta se on varmasti liian vähän. Kuluttajat kaipaavat laadullista testaus- ja sertifiointijärjestelmää, niin että he voivat todeta, onko tuote vakiolaatua parempi ja vastaako se niin ollen myös heidän vaatimuksiaan.
Siksi erityisesti turvaosien ulkopuolinen sertifiointi on erittäin tärkeää. Escheden junaonnettomuuden yhteydessä nähtiin, että voi sattua erittäin pahoja onnettomuuksia, mikäli valvontaa hoitaa ainoastaan itse rautatieyhtiö eikä mikään ulkopuolinen sertifioija. Oletteko sitä mieltä, että Euroopan unionissa pitäisi tulevaisuudessa lisätä ulkopuolista sertifiointia?

Danielsson
Kuten aiemmin sanoin vastatessani ensimmäistä kertaa arvoisalle jäsenelle, on ensisijaisesti komission tehtävä varmistaa niin kutsutun vaatimustenmukaisuuden arviointimenettelyn yhtenäisyys. Haluaisin sen vuoksi ehdottaa, että arvoisa jäsen kääntyisi ensisijaisesti komission puoleen saadakseen mahdollisia lisätietoja tästä asiasta.

Puhemies


Alexandros Alavanos
Kysymys nro 5 (H-0965/00):
Aihe: Poliittisten vankien nälkälakko Turkissa Kuolema häämöttää jo kymmenien poliittisten vankien edessä Turkissa, kun he ovat olleet lähes kahden kuukauden ajan nälkälakossa, jota he aikovat jatkaa kuolemaan asti vastalauseena turkkilaisten vankiloiden epäinhimillisille olosuhteille. Samanaikaisesti Euroopan neuvosto on ilmoittanut, että kidutus on edelleen tavanomainen käytäntö Turkin poliisiasemilla, ja Amnesty International syyttää Turkkia kidutuksesta, sen rankaisematta jättämisestä ja yleisesti ihmisoikeuksien loukkaamisesta ja pyytää Euroopan unionia vaatimaan kidutusten lakkauttamista välittömästi eikä vuosina 2002-2003 kuten Turkin liittymisprosessissa Euroopan unioniin edellytetään. Aikooko neuvosto puuttua Turkin hallituksen toimiin, jotta se toteuttaisi toimia tilanteen parantamiseksi turkkilaisissa vankiloissa saadakseen vangit lopettamaan nälkälakon? Aikooko neuvosto omaksua Turkin EU:hun liittymiseen suuntautuvan prosessin puitteissa Amnesty Internationalin vaatimuksen kidutusten lopettamisesta välittömästi?

Danielsson
. (SV) Turkin hallitus on mitä todennäköisimmin hyvin tietoinen unionin vakaasta käsityksestä, jonka mukaan Turkin vankiloiden tilannetta on parannettava ja kidutus on lopetettava. Neuvosto pitää myönteisenä sitä tosiasiaa, että Turkki on aloittanut vankilajärjestelmän uudistuksen ja että maa on myös halukas tekemään yhteistyötä Euroopan kidutuksen vastaisen toimikunnan kanssa. Kidutus on yksi Turkin tärkeimmistä ongelmista. Neuvosto on myös liittänyt tämän kysymyksen Turkin jäsenyyttä koskevaan kumppanuussopimusluonnokseen toteamalla nimittäin, että oikeussääntöjä on tiukennettava ja että on ryhdyttävä kaikkiin vaadittaviin toimiin, joita tarvitaan kidutuksen vastaisen taistelun vahvistamiseksi, ja on huolehdittava siitä, että Euroopan kidutuksen vastaisen toimikunnan suosituksia noudatetaan. Tämä merkitsee muun muassa sitä, että neuvosto odottaa, että Turkki saavuttaa merkittävää edistystä asiassa ennen tämän vuoden loppua.
Turkin vankiloiden tasosta EU on useita kertoja vaatinut, että Turkin vankilajärjestelmän olisi vastattava kansainvälisiä normeja. Neuvosto on sen vuoksi sisällyttänyt jäsenyyttä koskevan kumppanuussopimusluonnoksen keskipitkän aikavälin painotuksiin vaatimuksen, jonka mukaan Turkin vankiloiden olot olisi saatava vastaamaan vankien kohtelun vähimmäisnormeja koskevia YK:n sääntöjä.
Unioni on kahdenvälisissä suhteissaan Turkin viranomaisten kanssa ottanut esille ne ihmishenget, joita Turkin vankiloiden viime aikaiset levottomuudet ovat valitettavasti vaatineet, ja sen kertomuksen, jossa käsitellään vankien kuljetuksien yhteydessä esiintyvää kidutusta ja pahoinpitelyä. Unioni ei tietenkään suvaitse vankien kiduttamista ja pahoinpitelyä. Turkin viranomaiset ovat unioniin yhteydessä ollessaan kieltäneet kaikki kidutukseen ja pahoinpitelyihin liittyvät väitteet. Neuvosto jatkaa tietenkin tarkasti tilanteen seuraamista.

Alavanos
Myös minä olen yksi niistä parlamentin jäsenistä, jotka suhtautuvat ihmisoikeuskysymyksissä hyvin toiveikkaasti Ruotsin puheenjohtajakauteen. Syy on se, että puheenjohtajana toimii valtio, joka on käytännössä osoittanut suurta herkkyyttä ihmisoikeuskysymyksissä sekä todistanut pysyvänsä etäällä tarkoituksenmukaisuusajattelusta. Haluaisin sanoa, että minua hieman huolestuttaa tämä arvoisan neuvoston puheenjohtajan "kyllä, mutta..." -kanta: seuraamme kehitystä, kenties joitakin pahoja tekoja on tapahtunut, mutta Turkki on kyllä vakuuttanut meille, että mitään ei ole meneillään...
Haluan kysyä arvoisalta neuvoston puheenjohtajalta: nyt, kun on nähty tämä murhenäytelmä, jossa oli virallisesti ainakin 60 kuolonuhria, sellaisten ihmisten pahoinpitely, jotka saattavat olla vankilassa siitä syystä, että ovat puhuneet äidinkieltään, nyt, kun edelleen noin 200 vankia jatkaa nälkälakkoa, aikooko puheenjohtajavaltio Ruotsi tehdä joitakin julkisia aloitteita, aikooko se vaatia Turkin hallitukselta selvityksiä ja sitoumuksia, ja lisäksi, aikooko puheenjohtajavaltio Ruotsi vihdoinkin kiinnostua kansanedustaja Leyla Zanan vapauttamisesta, Zanan, jolle parlamentti on myöntänyt Saharov-palkinnon?

Danielsson
Sallikaa minun vain muistuttaa, että nyt olemassa oleva Turkin kumppanuussopimusluonnos tarjoaa neuvoston mielestä erinomaiset edellytykset vahtia tarkasti ja jatkuvasti Turkkia, kun on kyse kidutuksesta, vankilaoloista ja yleisistä ihmisoikeuksista. Neuvosto aikoo tietenkin käyttää tämän sopimuksen rajoissa kaikkia mahdollisuuksia huolehtiakseen siitä, että kehitys etenee Turkissa unionimme yhteisten arvojen mukaiseen suuntaan.

Sjöstedt
Suurta osaa Turkin vankiloiden vangeista on tarkasteltava poliittisina vankeina. Ihmisiä tuomitaan Turkissa edelleenkin poliittisin perustein. Olin itse läsnä viime vuoden joulukuun 21. päivä Kaakkois-Turkissa sijaitsevassa Djarbakirissa pidetyssä oikeudenkäynnissä, jossa syyrialaista pappia uhkasi kolmen vuoden vankeustuomio vain sen vuoksi, että hän oli puhunut vuonna 1915 tapahtuneesta armenialaisten ja assyrialaisten kansanmurhasta. Se oli hänen ainoa "rikoksensa", ja siitä hänet haluttiin tuomita.
Aikooko neuvosto vaatia muutoksia Turkin rikoslakiin ja ottaa esiin tällaisia konkreettisia tapauksia, joissa kyse on ihmisten vangitsemisesta poliittisin perustein?

Danielsson
Oikeastaan voin vastata jäsen Sjöstedtin esittämään kysymykseen samoin kuin aiempaankin kysymykseen. Sen jälkeen, kun Turkki julistettiin ehdokasvaltioksi Helsingin huippukokouksessa, meillä on ollut aivan toisenlaiset mahdollisuudet seurata tarkasti Turkin kehitystä ja antaa huomautus aina, kun siellä on poikettu ehdokasvaltioita koskevista säännöistä. Pidän sen vuoksi erittäin tärkeänä tehtävänä sitä, myös Ruotsin puheenjohtajakauden aikana, että huolehdimme siitä, että Turkin kehitys kulkee siihen suuntaan, että maan voidaan nähdä vähitellen lähenevän eurooppalaista perhettä entistä konkreettisemmin.

Puhemies


Jonas Sjöstedt
Kysymys nro 6 (H-0967/00):
Aihe: Avoimet Eurooppa-neuvoston kokoukset Puheenjohtajavaltiona toimiva Ruotsi on todennut, että avoimuus on erittäin tärkeää Euroopan unionin työskentelyssä.
Kuinka monta täysin julkista Eurooppa-neuvoston kokousta järjestetään Ruotsin puheenjohtajuuskaudella 1. tammikuuta-30. heinäkuuta 2001?

Danielsson
. (SV) Kuten varmasti pääministerin hetki sitten esittämästä toimintaohjelmastakin kävi ilmi, puheenjohtajavaltio Ruotsi kiinnittää erityishuomiota siihen, että neuvoston työ on julkista ja Euroopan kansalaisten seurattavissa ja että lainsäädäntötyössä tunnustetaan avoimuus. Puheenjohtajavaltio Ruotsi tekee aktiivisesti töitä, jotta mahdollisimman monet keskustelut olisivat avoimia voimassa olevissa muodollisissa puitteissa.
Neuvoston työjärjestys ei myöskään salli täysin julkisia neuvoston kokouksia, minkä jäsen Sjöstedtkin tietää. Avoimia neuvoston keskusteluja voidaan sen sijaan järjestää. Vuoden 1999 joulukuussa pidetyssä Helsingin huippukokouksessa Eurooppa-neuvosto päätti, että yleisten asiain neuvosto ja Ecofin-neuvosto pitäisivät puolen vuoden välein julkisia keskusteluja neuvoston työohjelmasta. Tämä päätös on nyt sisällytetty neuvoston työjärjestykseen. Muutkin neuvoston kokoonpanot käyvät julkisia keskusteluja.
Yksi puheenjohtajavaltion ensimmäisistä painopistealueista on sen vuoksi sellaisen julkisia keskusteluja koskevan luettelon laatiminen, joka kattaisi mahdollisimman suuren osan neuvoston työtä. Olemme sen vuoksi nyt esittäneet luettelon niistä julkisista keskusteluista, joita puheenjohtajakautemme aikana järjestetään. Yhdeksän näistä keskusteluista järjestetään tärkeinä ja keskeisinä pidetyissä neuvoston kokoonpanoissa ja niistä ensimmäinen pidetään nyt perjantaina, kun Ecofin-neuvosto keskustelee työohjelmastaan. Sen jälkeen keskusteluja pidetään pitkin kevättä, ja viimeinen avoin kulttuuriasioita käsittelevän neuvoston keskustelu järjestetään kesäkuussa, jolloin keskustellaan siitä, miten alaikäisiä voitaisiin suojella tiedotusvälineiden vahingolliselta sisällöltä. Olemme näiden toimien avulla tehneet neuvoston työstä hieman avoimempaa. Asiassa voidaan varmasti tehdä enemmänkin, mutta jäsen Sjöstedt, älkää antako parhaan tulla hyvän pahimmaksi viholliseksi!

Sjöstedt
En anna parhaan olla hyvän vihollinen. Ongelmana on vain se, että jos asioissa edetään ministerineuvoston ehdottamaa tahtia, todelliset julkiset kokoukset ovat mahdollisia vasta sadan vuoden kuluttua. Yhdeksän keskustelua ei ole todellakaan erityisen vaikuttava määrä, jos saan sanoa.
Mielestäni on demokraattinen ja itsestään selvä asia, että kansalaisilla on oikeus valvoa tärkeintä lakeja säätävää tahoa, ja kyse on suureksi osaksi osin EU:n ministerineuvostosta Euroopan unionissa. Kyse on yksinkertaisesti demokratian perusvaatimuksesta. Jos neuvoston työjärjestys nyt estää sen, että myös äänestykset ja kokonaiset neuvoston kokoukset, joissa niin sanotusti säädetään lakeja, olisivat avoimia, tällaista antiikkista työjärjestystä olisi muutettava välittömästi. Eikö tällaista aloitetta saada puheenjohtajavaltio Ruotsilta, joka ajaa niin voimakkaasti avoimuuteen liittyviä kysymyksiä - mikä on mielestäni erittäin tärkeää ja myönteistä?

Danielsson
Kuten jäsen Sjöstedt varmasti tietää, puheenjohtajavaltio Ruotsi aikoo käyttää kaiken mahdollisen energian, jotta se saisi vietyä avoimuuskysymystä eteenpäin Ruotsin puolivuotisen puheenjohtajakauden aikana. Mielestämme teemme kyllä niin lisäämällä avoimia keskusteluja.
Voimme nähdä yhtäläisyyksiä useisiin kansallisiin parlamentteihin. Ottakaamme esimerkiksi Ruotsin valtiopäivät. Lainsäädäntötyö Ruotsin valtiopäivien valiokunnissa ei ole avointa vaan suljettua, ja siihen on syynsä. Meillä on tarve päästä poliittisesti yhteisymmärrykseen, mutta tietenkin tarvitsemme mahdollisimman suurta avoimuutta.
Jäsen Sjöstedt, voin vakuuttaa, että teemme kaikkemme tilanteen parantamiseksi, mutta Roomaakaan ei rakennettu yhdessä päivässä. Pitkä marssikin alkaa pienin askelin.

Puhemies


Lennart Sacrédeus
Kysymys nro 7 (H-0970/00):
Aihe: Valko-Venäjän demokratia ja ihmisoikeudet Yhteisiin arvoihinsa perustuen EU:n tehtävänä on puolustaa demokratiaa, ihmisoikeuksia ja oikeusvaltion periaatetta. Ehdokasvaltioiden Latvian, Liettuan ja Puolan naapurissa sijaitsee Valko-Venäjä, jossa ei kunnioiteta hyväksyttävällä tavalla mitään edellä mainituista periaatteista. Ilmeisenä vaarana on tilanteen leviäminen ympäröiviin maihin. Valko-Venäjällä pidettyjen vaalien yhteydessä 16. lokakuuta EU:n, Euroopan neuvoston ja ETYJ:n muodostama parlamentaarinen troikka arvosteli varsin voimakkaasti maan demokratian puutteita. Lukuisten maassa kadonneiden joukossa ovat mm. entinen sisäministeri Juri Zaharenko, entinen varapuhemies Viktor Gontsar ja venäläinen elokuvaohjaaja Dimitri Zavadski.
Mitä konkreettisia aloitteita puheenjohtajavaltio Ruotsi aikoo toteuttaa Valko-Venäjän tilanteen saattamiseksi demokraattiseen suuntaan ja mihin toimiin se aikoo ryhtyä kadonneiden kohtalon selvittämiseksi?

Danielsson
. (SV) Arvoisa parlamentin jäsen on valitettavasti aivan oikeassa siinä, että demokratiaa, ihmisoikeuksia ja oikeusvaltion periaatetta ei kunnioiteta Valko-Venäjällä hyväksyttävästi. Neuvosto on erittäin tietoinen tässä valtiossa jo pitkään vallinneesta tilanteesta ja seuraa kehitystä erittäin tarkasti. EU on useaan otteeseen vedonnut Valko-Venäjän viranomaisiin, jotta nämä kunnioittaisivat kansainvälisiä normeja näissä erittäin tärkeissä asioissa. Unioni on samalla käyttänyt jokaista tilaisuutta hyväkseen edistääkseen terveen kansalaisyhteiskunnan kehitystä Valko-Venäjällä.
Puheenjohtajavaltio Ruotsi aikoo jatkaa erittäin päättäväisesti aikaisempien puheenjohtajavaltioiden ponnisteluja, joiden tarkoituksena on parantaa demokratiaa Valko-Venäjällä. Neuvosto on sitä mieltä, että vain tällaisen parantamisen avulla Valko-Venäjän kansa voi käyttää koko valtaansa päättäessään maan tulevaisuudesta. Valitsemalla uuden presidentin maan kansalaiset saavat tänä vuonna mahdollisuuden tehdä ratkaisevan päätöksen siitä, millaiseksi maan tulevaisuus kehittyy. Nykyisissä puitteissa neuvosto aikoo antaa demokraattisille voimille kaiken kannatuksensa taatakseen, että valitsijoille annetaan aito ja uskottava ehdokasvalikoima. EU:n myöntämä tuki kansalaisyhteiskunnalle, yksittäisille järjestöille ja tiedotusvälineille on tärkeä osa demokratian edistämistä.
Latvian, Liettuan ja Puolan naapurimaana Valko-Venäjästä tulee pian laajentuneen Euroopan rajavaltio. Neuvostosta on sen vuoksi tärkeää, että Valko-Venäjästä kehittyy kumppani pitkällä aikavälillä ja että alueen vakaus säilytetään kokonaisuudessaan. Neuvosto luottaa tietenkin täysin siihen, että ehdokasvaltioiden uudet demokratiat selviävät hienosti niihin mahdollisesti kohdistuvista vaatimuksista. Mainituilla kolmella maalla on jokaisella ollut tärkeä ja aktiivinen asema niiden kahdenkeskisten diplomaattisten suhteiden vuoksi, joita niillä on ollut Valko-Venäjään. Ne voivat lisäksi toimia Valko-Venäjän arvokkaina esikuvina, kun kyse on menestyksestä uudistusten ja demokratian saralla.
Näiden maiden tavoin EU on pitänyt kiinni siitä, että politiikka, jonka tarkoituksena on eristää Valko-Venäjä, toimii omia tarkoitusperiään vastaan. EU on sen vuoksi pyrkinyt pitämään yhteydenpitokanavat avoimina Valko-Venäjän viranomaisten suuntaan ja pyrkinyt kannustamaan niitä parempiin suhteisiin. Samanaikaisesti unioni on jatkanut maan painostamista, jotta se täyttäisi sitoumuksensa ja antaisi ETYJ:n tuki- ja valvontaryhmälle vapauden toimia, kun se täysin laillisesti pyrkii toteuttamaan tehtäväänsä. Lähiviikkojen aikana unioni esittää jälleen kerran näkökulmansa suoraan Minskin viranomaisille. Unioni aikoo tietenkin käyttää tätäkin tilaisuutta hyväkseen ja ottaa esiin äskettäin kadonneiden henkilöiden tapaukset.

Sacrédeus
Minulla on suuri ilo ja kunnia toivottaa Lars Danielsson ja puheenjohtajavaltio tervetulleiksi parlamenttiin. Parlamentissa ei ole kai koskaan käytetty niin paljon ruotsin kieltä, kunnian ja sankareiden kieltä, kuin tänään. Lämmin kiitos vastauksestanne!
Haluan tehdä muutaman lisäkysymyksen. Kyse on siitä poliittisesta liitosta, joka Valko-Venäjän ja Puolan välillä on tosiasiallisesti olemassa, ja siitä, missä määrin puheenjohtajavaltio Ruotsi painostaa myös Venäjää, joka on poliittisessa liitossa Valko-Venäjän kanssa, jotta Venäjä ymmärtäisi, mitä demokraattisia vaikutuksia on sillä, että se on liitossa sellaisen valtion kanssa, jota tuskin voidaan kuvata demokratiaksi, ja miten se vaikuttaa Venäjän asemaan maailmanyhteisön silmissä.
Olette maininnut Valko-Venäjällä vuonna 2001 toimitettavat presidentinvaalit. Kuitenkin viime syksynä toimitettujen ns. parlamenttivaalien ehdokkaista hylättiin 20 prosenttia - olin itse paikalla vaalitarkkailijana. Haluan lisäksi tuoda esille, miten arvokasta on, että EU toimii niin, että asian vaikutukset eivät leviä. Puheenjohtaja Danielsson, olemme panneet merkille naapurivaltio Ukrainan huolestuttavan kehityksen. Emme voi aliarvioida sitä, että Valko-Venäjän tapahtumat saattavat levitä, sillä koskaan ei saa unohtaa, että Minskin hallituksella on verta käsissään!

Danielsson
Jäsen Sacrédeus toimii uskoakseni aivan oikein tarkastellessaan Valko-Venäjän kehitystä yhdessä Venäjän ja Ukrainan kehityksen kanssa. EU:n ja Venäjän yhteistyötä koskevassa toimintaohjelmassa, jonka puheenjohtajavaltio Ruotsi esittää yleisten asiain neuvostossa ensi viikon maanantaina, puhutaan paljon siitä, miten välttämätöntä on, että Venäjän kanssa keskustellaan sen naapurivaltioiden Valko-Venäjän ja Ukrainan tilanteesta.
Toivomme, että Venäjä ymmärtäisi entistä paremmin myös sen vastuun, mikä sillä on, kun kyse on todellakin mahdollisuudesta vaikuttaa myönteisesti Valko-Venäjän kehitykseen. Tämä meidän on liitettävä niihin itsepintaisiin pyrkimyksiin, joita aikaisemmin kuvasin ensimmäisessä vastauksessani. Uskomme, että on tärkeää vaikuttaa Valko-Venäjään, joka sijaitsee lähempänä muuta Eurooppaa kuin monet ehkä uskovat, jos he eivät ole tutkineet karttaa kunnolla. On erittäin olennaista, että unioni käyttää jokaisen tilaisuutensa demokraattisen kehityksen luomiseksi Valko-Venäjälle.

Puhemies


María Izquierdo Rojo
Kysymys nro 8 (H-0974/00):
Aihe: Vailla turvapaikkaa olevat vainotut naiset Naisia vainotaan ja ahdistellaan joissakin maissa julmasti ja heidän perusihmisoikeuksiaan rikotaan. Naiset saattavat joutua jopa silpomisen tai tapon uhreiksi. Usein tämä johtuu fundamentalististen lakien tai ikivanhojen käytäntöjen ja perinteiden soveltamisesta. Euroopan unioni sanoo haluavansa suojella naisia tältä sietämättömältä vainolta ja ahdistelulta, mutta se ei ole kuitenkaan vielä osannut muuntaa julistuksiaan poliittisiksi toimiksi ja päätöksiksi, jotka raivaisivat tietä toivolle.
Suosisiko neuvosto ryhtymistä sellaisiin toimiin, että tällaisessa tilanteessa oleville naisille myönnettäisiin poliittinen turvapaikka Euroopan unionissa?

Danielsson
. (SV) Neuvoston on erittäin tietoinen siitä vainosta ja silpomisesta, jonka arvoisa jäsen mainitsi kysymyksessään. CIREAssa, toisin sanoen turvapaikka-asioiden tiedotus-, selvitys- ja vaihtokeskuksessa, valvotaan jatkuvasti turvapaikanhakijoiden eri kotimaiden tilanteita. Mainitut tekijät otetaan huomioon, kun jäsenvaltiot käsittelevät niiden henkilöiden turvapaikkahakemuksia, jotka ovat joutuneet tällaisten hyökkäysten kohteeksi. Pitää kuitenkin muistaa, että CIREAn tekemistä tutkimuksista saadut kokemukset osoittavat, että naiset, jotka ovat joutuneet väkivallan, raiskauksen tai silpomisen kohteeksi, eivät aina mainitse näitä asioita turvapaikkahakemuksensa tärkeimpinä syinä.
Kuten arvoisa jäsen varmasti muistaa, vuonna 1999 Tampereella pidetyssä huippukokouksessa päätettiin yhdessä pyrkiä perustamaan yhteinen eurooppalainen turvapaikkajärjestelmä, joka perustuisi täydelliseen ja ehdottomaan Geneven yleissopimuksen noudattamiseen, jotta täten taattaisiin, että ketään ei palauteta kotimaahansa vainon kohteeksi, ja että tämän järjestelmän pitää lähentää eri valtioiden sääntöjä pakolaisaseman tunnustamisesta ja sen sisällöstä. Neuvosto on myös sopinut siitä, että tätä järjestelmää pitäisi täydentää muita suojelumuotoja koskevilla toimilla, jotka tarjoavat sopivan aseman niille, jotka tarvitsevat tällaista suojaa.
Viime vuoden joulukuussa neuvosto pääsi yksimielisyyteen useista päätöksistä, jotka koskivat sitä, miten turvapaikanhakijat pitää vastaanottaa. Nämä päätökset, jotka ovat lähtökohtana komission kevään aikana esittämälle ehdotukselle neuvoston direktiiviksi, sisältävät muun muassa määräyksiä, joiden mukaan vastaanottavien jäsenvaltioiden on tarjottava erikoissairaanhoitoa turvapaikanhakijoille, jotka ovat joutuneet kidutuksen, raiskauksen tai muun vakavan hyökkäyksen kohteiksi. Neuvosto odottaa nyt komission ehdotusta, ja sitten kun se saadaan, puheenjohtajavaltio Ruotsi aikoo käsitellä sitä erittäin tärkeänä kysymyksenä.
Komissio on myös ilmoittanut, että se aikoo myöhemmin tänä vuonna esittää ehdotuksen säännöistä, jotka koskevat pakolaisaseman tunnustamista ja määritelmää ja täydentäviä suojamuotoja. Unionissa varmasti analysoidaan tarkemmin kysymystä, miten sukupuoleen perustuvaa vainoa on tarkasteltava tässä yhteydessä.

Izquierdo Rojo
Haluaisin kysyä neuvoston puheenjohtajalta, kannattaako hän viisumien ja turvapaikkahakemusten yhteydessä sitä, että Euroopan unionissa naisia kohdellaan yksilöinä miehestä tai holhoajasta riippumattomina. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, kannatatteko sitä, että kohtelemme viisumia tai turvapaikkaa hakevia naisia henkilöinä? Pyytäisin, että vastaisitte minulle. Toivon, että vastauksenne on myöntävä.

Danielsson
Tietenkin kannatan tällaista järjestelyä. Jokaista yksilöä on tietenkin käsiteltävä nimenomaan yksilönä. Meidän on myös muistettava, että useissa turvapaikkaa koskevissa tapauksissa puhumme erilaisista perheen yhdistämisistä. Se voi merkitä sitä, että jos osalle perheenjäsenistä on myönnetty turvapaikka, vaikuttaa se myös muiden samaan perheeseen kuuluvien jäsenten tutkintaan. Silloin luovutaan jonkin verran yksilöllisen käsittelyn periaatteesta, mutta jäsenen kysymyksen vastauksen peruslähtökohta on: kyllä.

Puhemies


Niall Andrews, jonka jäsen Crowley on ottanut nimiinsä
Kysymys nro 9 (H-0976/00):
Aihe: Irak ja pakotteista luopuminen Pyydän neuvostoa selvittämään, miten tärkeänä se tulee Ruotsin puheenjohtajakaudella pitämään Irakin tilannetta. Erityisesti haluan tietää, tuleeko neuvosto ottamaan selvän kannan pakotteista luopumisen puolesta, vaikuttavathan ne miesten, naisten ja lasten terveydentilaan ja hyvinvointiin?

Danielsson
. (SV) Irakin väestön elinolot ja pyrkimys alueen kestävän turvallisuuden ja vakauden saavuttamiseen ovat neuvoston tärkeimmät kysymykset, kun kyse on neuvoston Irakin-politiikasta. Neuvosto tutkii parhaillaan, mitä mahdollisuuksia unionilla on laatia humanitaarisia ja kulttuuria koskevia toimia niiden päätöslauselmien puitteissa, jotka YK:n turvallisuusneuvosto on laatinut Irakista. Kyse on erityisesti päätöslauselmasta, joka koskee öljyä ruokaa vastaan -ohjelmaa. On kuitenkin tärkeää, että Irakin hallitus tekee yhteistyötä, jotta tällainen ohjelma saataisiin toteutettua.
Euroopan unioni noudattaa tietenkin jatkossakin täysin YK:n turvallisuusneuvoston asettamia Irakin vastaisia päätöslauselmia. Vuonna 1999 annettu päätöslauselma 1284 antaa mahdollisuuden pakotteiden purkamiseen edellyttäen, että Irakin hallitus tekee täysin avointa yhteistyötä niiden YK:n tutkijoiden kanssa, jotka vastaavat Irakin aseistariisunnasta. Tässä yhteydessä neuvosto panee merkille - ja pitää sitä myönteisenä - sellaisen YK:n työryhmän perustamisen, jonka tarkoituksena on laatia yleisiä suosituksia siitä, miten YK:n pakotteita voitaisiin parantaa, miten ne voitaisiin kohdistaa paremmin sekä kuinka ihmisten tarpeettomilta kärsimyksiltä voitaisiin välttyä.

Crowley
Haluaisin kiittää puheenjohtajaa hänen vastauksestaan ja toivottaa hänelle menestystä Ruotsin puheenjohtajakaudeksi.
Esittäisin kuitenkin lisäkysymyksen siihen, mitä hän on jo sanonut, eli pitäisikö puheenjohtajavaltion edustajan mielestä jatkaa Genevessä sijaitsevan Irakin asioita koskevan korvaustoimikunnan toimintaa? Kuten tiedätte, tämä komissio käsittelee myös kysymystä Persianlahden sodan jälkiseurausten korjaamisesta.
Olemme nähneet pakotteiden kielteiset vaikutukset suhdetoiminnassa ja sen, kuinka Saddam Hussein käyttää niitä voittaakseen Länsi-Euroopan, Yhdysvallat ja YK:n sekä kootakseen taas rivinsä. Eilisiltainen lausunto oli, että tämä on hyvän voitto pahasta ja että Saddam Hussein on hyvä ja kaikki muut pahoja. Pelaamme hänen pussiinsa, kun varmistamme, että ihmiset eivät saa lääkkeitä, elintarvikkeita ja muita välttämättömyystarvikkeita.

Danielsson
Luulen, että on tärkeää muistaa, että perusedellytyksenä sille, että Irakin vastaiset pakotteet voitaisiin poistaa, on, että Irakin hallitus tekisi täysin avointa yhteistyötä erityisesti YK:n tarkastajien kanssa, kun halutaan tarkastaa, onko Irakilla edelleenkin käytössään joukkotuhoaseita. Juuri tämä on ratkaiseva kohta myös unionin kannalta, kun kyse on mahdollisista pakotteisiin tehtävistä muutoksista.
Kun kyse on YK:n korvaustoimikunnasta, jonka toimipaikka on Genevessä ja joka on aina Persianlahden sodasta asti työskennellyt sodan aiheuttamien saatavien selvittelemisen parissa, mielestäni on viisasta odottaa YK:n tekemää arviointia tämän työn jatkamisesta, ennen kuin unioni ottaa kantaa siihen, pitääkö tätä toimintaa jatkaa vai ei.
Sallikaa minun korostaa, että mielestäni on välttämätöntä, että unionikin osallistuu yleisellä tasolla tähän pakotevälineitä ja niiden vaikutuksia koskevaan periaatekeskusteluun. Useat nykyiset esimerkit osoittavat, että on hyviä poliittisia syitä ottaa käyttöön tietyn valtion vastaisia pakotteita, mutta meidän on vaikea huolehtia siitä, että nämä pakotteet todellisuudessa vaikuttavat niihin, joihin me haluamme niiden vaikuttavan, nimittäin näiden valtioiden hallituksiin. Mielestäni neuvostolla on kaikki syy, niin Irakin kohdalla kuin yleisestikin ottaen, jatkaa keskustelua siitä, millaisia pakotevälineitä pitäisi käyttää.

Puhemies
Koska kysymyksen esittäjä ei ole läsnä, kysymys nro 10 raukeaa.

Van Hecke
Jäsen Ferrer on pyytänyt minua ottamaan nimiini hänen kysymyksensä, ja hän on tiettävästi ilmoittanut siitä myös asiasta vastaavalle virastolle.

Puhemies
Jäsen Van Hecke, työjärjestyksen mukaisesti teidän olisi pitänyt lähettää kirjallinen ilmoitus tästä toimeksiannosta, kuten jäsen Crowleyn kohdalla tapahtui. Minun on sovellettava työjärjestystä. Olen lähes työjärjestyksen orja. Olen pahoillani tästä.
Kysymyksiä nro 11 ja nro 12 käsitellään yhdessä, koska ne koskevat samaa aihetta.
Kysymys nro 11 Glenys Kinnock (H-0983/00):
Aihe: Burma
Voiko neuvosto arvioida sitä, millaisia tuloksia sen Burman sotilashallinnon kanssa ylläpitämät "rakentavat yhteydet" ovat tuottaneet?
Kysymys nro 12 Richard Corbett (H-1004/00):
Aihe: Kaakkois-Aasian maiden järjestö (ASEAN) ja Burmar
Mikä on neuvoston reaktio Kaakkois-Aasian maiden järjestön eli ASEANin 24. marraskuuta 2000 pitämään kokoukseen, jossa järjestön johtajat kuulemma vaativat, että kaikkien kymmenen ASEANin jäsenvaltion, Burma mukaan luettuna, on oltava läsnä EU:n ja ASEANin välisissä kokouksissa?
Onko neuvostokin sitä mieltä, että Burman sekasortoinen tilanne on itse asiassa vain pahentunut sen jälkeen, kun EU vahvisti huhtikuussa 2000 yhteisen kantansa, ja ettei Burman edustajien kanssa ole vieläkään suotavaa ryhtyä yhteistoimintaan tähtääviin ministeritason keskusteluihin?

Danielsson
. (SV) Neuvosto on arvon jäsenten tavoin huolissaan Burman eli Myanmarin tilanteesta, myös niistä uusista rajoituksista, joita viime kuukausina on otettu käyttöön Kansallista demokraattista liittoa vastaan. Neuvosto paneekin merkille viime aikojen melko myönteisen kehityksen, johon Yhdistyneiden Kansakuntien pääsihteerin Burman erityislähettiläs Tan Sri Razali Ismailin ponnistelut ja vuoropuhelukanavan avaaminen Aung San Sui Kyin ja sotilasjuntan välille ovat johtaneet. Neuvosto on useaan otteeseen tuonut esille huolestuneisuutensa lausunnoissa ja toimenpiteissä samoin kuin vuonna 1996 laaditussa EU:n yhteisessä kannassa.
Neuvosto on myös useaan otteeseen vaatinut ihmisoikeuksien kunnioittamista ja ryhtymistä demokratiaan ja kansalliseen sovintoon tähtääviin konkreettisiin toimiin. Neuvosto tuskin luonnehtii politiikkaansa rakentavaksi toiminnaksi vaan pikemminkin yritykseksi saada aikaan muutos käyttämällä painostuskeinoina pakotteita ja vuoropuhelua. Kuten jäsen Richard Corbett muistaa, EU:n yhteistä kantaa tiukennettiin huomattavasti viime vuoden huhtikuussa, koska neuvosto oli huolissaan Burman/Myanmarin huonontuneesta tilanteesta.
Samalla neuvosto pääsi yksimielisyyteen toisen troikan lähettämisestä Rangooniin. Nyt näyttää siltä, että tehtävä toteutetaan myöhemmin tässä kuussa. Unioni on tehnyt selväksi, muun muassa viimeisimmässä viime vuoden joulukuussa Vientianessa pidetyssä EU:n ja Kaakkois-Aasian maiden järjestön ASEANin maiden ministerikokouksessa, että EU:n parlamentaarisen troikan oletetaan saavan samanlaiset mahdollisuudet tavata kaikki asianosaiset, olivatpa he hallituksen, Kansallisen demokraattisen liiton tai etnisten vähemmistöjen edustajia.
Vientianessa pidetty ministerikokous, johon Burma/Myanmar osallistui, tarjosi sopivan tilaisuuden tuoda esille niin EU:ta ja ASEANia yhdistävät siteet kuin ilmaista burmalaiselle ulkoministerille suoraan unionin huolen Burman/Myanmarin tilanteesta. Neuvosto pitää myönteisenä myös sitä, että sekä EU että ASEAN sitoutuvat yhteisessä lausunnossaan, josta Vientianessa päästiin yhteisymmärrykseen, tukemaan Yhdistyneiden Kansakuntien pääsihteerin Burman/Myanmarin erityislähettilään Tan Sri Razali Ismailin pyrkimyksiä saada aikaan myönteinen kehitys Burmassa.

Kinnock, Glenys
Arvoisa puhemies, saanen myös toivottaa uuden puheenjohtajavaltion tervetulleeksi. Arvostan vastausta, mutta koska tiedän, että Aung San Suu Kyi on ollut käytännöllisesti katsoen kotiarestissa nyt jo noin 120 päivää, minun on kysyttävä, kuinka te voitte vihjata, että vanki pystyisi mielekkääseen vuoropuheluun tai neuvotteluihin vangitsijansa kanssa. Tämä on ensimmäinen kysymykseni. Toiseksi, eikö hänen ja Kansallisen demokraattisen liiton (NLD) pitäisi saada perusvapaudet, ennen kuin olemme valmiit tulemaan SPDC:tä (Burman valtion rauhan ja kehityksen neuvostoa) vastaan tällä tavalla?
Sanoitte, että troikalla on pääsymahdollisuus alueille ja niin monen ihmisen luo kuin se haluaa. Oletteko määräämässä ehtoja tälle troikan vierailulle, mikä tarkoittaisi sitä, että heidän on aivan pakko antaa tällaiset pääsymahdollisuudet?
Lopuksi, vielä yksi skeptinen kommentti: vuonna 1994 Aung San Suu Kyillä oli joitakin neuvotteluja SLORC:n (lain ja järjestyksen palauttamisesta vastaavan neuvoston) kanssa, kuten sitä silloin kutsuttiin. Silloin sanottiin, että hän on aivan liian joustamaton ja että tämän naisen kanssa ei voida olla tekemisissä, koska hän pyytää meitä jatkuvasti kunnioittamaan vuoden 1990 vaalien tuloksia. Olettekohan huomannut, että he ehkä edelleen pelleilevät kansainvälisen yhteisön kanssa ja voivat taas sanoa: "Katsokaa, tämä nainen on aivan mahdoton."

Danielsson
Sallikaa minun aluksi sanoa, että tietenkin olen jäsen Kinnockin tapaan huolestunut Burman tilanteesta. Neuvostolla on sama periaatteellinen käsitys, jonka jäsenkin tuo esille kysymyksessään, nimittäin, että on itsestään selvää, että meidän on asetettava Burmalle/Myanmarille kovat vaatimukset ihmisoikeuksien noudattamisesta. Haluan muistuttaa, että unioni on aktiivinen useissa asioissa, kun kyse on ihmisoikeuksien puolesta käytävästä taistelusta tuossa maassa. Unioni osallistuu aktiivisesti ILOn, YK:n ihmisoikeustoimikunnan ja YK:n yleiskokouksen toimintaan. Kuvaamieni yhteyksien, jotka toivomme saavuttavamme troikan kanssa suunnitellun vierailun aikana, edellytyksenä on tietenkin se, että saamme yhteyden kaikkiin ns. osapuoliin Burmassa/Myanmarissa. Se on itsestään selvää, mutta valitettavasti voimme nyt todeta, että Burman/Myanmarin tilanne on muistakin syistä entistä epävakaampi. Ilmeisesti Bangladeshin ja Myanmarin välillä käydään rajasotia, jotka voivat vaikuttaa myös Burman/Myanmarin sisäiseen tilanteeseen.
Sallikaa minun siis vakuuttaa, että neuvosto jakaa täysin jäsenen huolen tilanteesta. Kyse ei todellakaan ole siitä, että pelaisimme Myanmarin hallituksen ehdoilla. Vaadimme voimakkaasti täyttä keskustelumahdollisuutta sekä Kansallisen demokraattisen liiton että etnisten vähemmistöjen kanssa. Viimeksi mainittujakaan ei saa unohtaa tässä yhteydessä.

Corbett
Kiitos tuosta hyvin perusteellisesta vastauksesta. Kuten tiedätte, seuraava EU:n ja ASEAN-maiden välinen ministerikokous on määrä pitää Euroopassa. Tällä hetkellä on voimassa Burman sotilashallintoa ja sen jäsenten perheitä koskeva matkustuskielto kaikkiin EU:n jäsenvaltioihin. He eivät siis voi osallistua tuohon kokoukseen.
ASEAN-maat painostavat unionia poistamaan kiellon. Saisinko teiltä vakuutuksen siitä, että te ette anna periksi tämän painostuksen edessä?

Danielsson
Neuvosto ei taivu painostuksen edessä. Neuvosto ei ole vielä tehnyt päätöstä Myanmarin osallistumisesta tulevaan EU:n ja ASEANin väliseen ministerikokoukseen, johon arvoisa jäsen viittaa. Neuvosto tekee vähitellen päätöksen sen yhteisen kannan perusteella, jonka unioni hyväksyi Burman/Myanmarin-suhteista. Voin vakuuttaa arvoisalle jäsenelle, että meillä on todennäköisesti täysin sama käsitys siitä, mitä vaaditaan, jotta neuvosto voisi hyväksyä Myanmarin osallistumisen tähän ministerikokoukseen.

Puhemies


Pat the Cope Gallagher
Kysymys nro 13 (H-0985/00):
Aihe: Kalastusala ja Ruotsin puheenjohtajuus Voiko neuvosto ilmoittaa, millaisen painoarvon se antaa kalastusalalle Ruotsin puheenjohtajuuden aikana, kun otetaan huomioon Irlannin ja muiden EU:n maiden kalastajien nykyinen tilanne, joka on erittäin vaikea? Voiko neuvosto lisäksi ilmoittaa, mitkä ovat sen ensisijaiset tavoitteet seuraavan kalastusaluksia koskevan kehitysohjelman puitteissa kaudella 2002-2006?

Danielsson
. (SV) Arvoisan jäsenen kysymyksestä ei käy oikein selvästi ilmi, onko se suunnattu neuvostolle vai puheenjohtajavaltio Ruotsille. Olen kuitenkin iloinen siitä, että voin käyttää tilaisuutta hyväkseni ja, kuten arvoisa jäsen myös toivoi, aivan lyhyesti tuoda ilmi joitakin painopistealueita, kun kyse on yhteisön kalastusaluksia koskevasta tulevaisuuden politiikasta.
Sallikaa minun ensiksi sanoa, että puheenjohtajavaltio kiinnittää paljon huomiota yhteiseen kalastuspolitiikkaan ja että se on täysin tietoinen kalastusteollisuuden vaikeasta tilanteesta, joka johtuu viime vuoden joulukuussa pidetyssä neuvoston kokouksessa päätetyistä muun muassa kiintiöihin kohdistuneista jyrkistä leikkauksista. Leikkaukset olivat kuitenkin välttämättömiä kalakantojen tilanteen takia, erityisesti kun kyse on turskasta ja kummeliturskasta, ja ne koskivat muitakin lajeja.
Neuvoston näkemyksen mukaan kestävän tasapainon luominen kalastuskapasiteetin ja käytettävissä olevien voimavarojen välille on pitkällä aikavälillä tämän tilanteen selvä ratkaisu, jotta pitkäkestoinen ja kestävä meren elollisten resurssien hyödyntäminen olisi mahdollista ja jotta kalastajien toimeentulo voitaisiin varmistaa tulevaisuudessa.
Puheenjohtajavaltion tarkoituksena on sen vuoksi järjestää neuvostossa yleinen monivuotisten kehitysohjelmien seurantaa koskeva keskustelu sen jälkeen, kun neljäs monivuotinen kehitysohjelma umpeutuu 31. joulukuuta 2001. Komissio esittää pian ehdotuksensa. Olemme täysin tietoisia siitä, että nykyiset ohjelmat eivät ole johtaneet tasapainoon ja että niistä on kiistelty tietyissä leireissä.
Kysymyksessä erityisesti mainittujen rakenneongelmien lisäksi puheenjohtajavaltion painopistealueisiin sisältyvät myös komission yhteisen kalastuspolitiikan tulevaisuutta koskevan vihreän kirjan laatiminen ja puheenjohtajavaltion kalastusta ja ympäristöä koskevan ehdotuksen laatiminen, toisin sanoen ympäristökysymysten ja kestävän kehityksen periaatteen sisällyttäminen yhteiseen kalastuspolitiikkaan. Tämä sisältyy Cardiffin prosessiin, ja neuvoston on annettava tällainen asiakirja Eurooppa-neuvoston Göteborgin kokoukseen mennessä.
Puheenjohtajavaltio ei näe mitään suurempaa mahdollisuutta ryhtyä tukitoimiin yksittäisen jäsenvaltion vuoksi, vaan yhteistä kalastuspolitiikkaa pitää pikemminkin kehittää koko unionin kalastusalan hyväksi.
Arvoisa parlamentin jäsen on varmaan huomannut, että kalastusmahdollisuuksien voimakkaita leikkauksia seuraavat suunnitelmat uhattujen kantojen palauttamisesta. Tässä yhteydessä olemme pyytäneet Euroopan parlamenttia tekemään yhteistyötä ja antamaan tammikuussa lausunnon Irlanninmeren turskan pelastussuunnitelmaa koskevasta ehdotuksesta, samoin kuin sitä, että suunnitelman sisältämät toimet astuisivat voimaan jo 14. helmikuuta 2001. Arvostamme Euroopan parlamentin toimia tässä asiassa, mutta emme ole vielä vakuuttuneita tämän toteutumisesta. Toivon sen vuoksi, että parlamentti haluaa tehdä neuvoston kanssa yhteistyötä tässä asiassa.

Gallagher
Kiitos vastauksestanne ja siitä, että jäitte hieman pidempään. Olen iloinen siitä, että olette ollut niin realistinen, että olette kuvaillut leikkauksia sanalla suuri, koska se on ainoa sana, joka niitä kuvaa. Ymmärrän kuitenkin, että leikkaukset ovat tarpeellisia, jotta voimme varmistaa sen, että meillä on riittävästi resursseja tälle sukupolvelle ja tulevillekin sukupolville.
Viittaan elvytyssuunnitelmia koskeviin kommentteihinne. Pyytäisin teitä vakuuttamaan meille, että aiotte pyrkiä kaikin tavoin varmistamaan, että elvytyssuunnitelmista käytävään keskusteluun osallistuvat tiedemiesten lisäksi myös asianosaiset ja kalastajat. Kaikki tuntemani kalastajat ovat realisteja ja myöntävät, että on oltava suljettuja alueita lisääntymispaikkojen suojelemiseksi.
Lyhyesti, voitteko antaa meille vakuutuksen siitä, että pyritte saamaan kalastajat mukaan kaikkiin mahdollisiin elvytyssuunnitelmiin?

Danielsson
Olen samaa mieltä arvoisan jäsenen kanssa. Kun keskustelemme tällaisista tärkeistä asioista, on tärkeää, että kaikki asianosaiset voivat osallistua sopivalla tavalla keskusteluun. Mielestäni on aivan itsestään selvää, että tällaisella keskustelulla on oltava tieteellinen pohja, mutta kaikilla asianosaisilla, kalastuselinkeinon edustajat mukaan luettuina, on tietenkin oltava mahdollisuus osallistua siihen. Voin sen vuoksi vakuuttaa, että puheenjohtajavaltio tekee kaikkensa huolehtiakseen siitä, että näistä tärkeistä kysymyksistä käydään kunnon keskustelu, johon mahdollisimman monet asianosaiset voivat osallistua.

Crowley
Haluaisin vain kysyä puheenjohtajalta, voiko leikkausten takia saada korvausta, ja mitä vaikutusta tällä on kalastajien elantoon. Onko esitetty mitään ehdotuksia kalastajille annettavasta korvauksesta?

Danielsson
Jäsenen esille ottama kysymys on tietenkin erittäin tärkeä, erityisesti asianosaisten kalastajien kannalta. Pelkään kuitenkin, että kysymys on esitetty väärälle henkilölle, toisin sanoen neuvoston puheenjohtajalle. Tämä on mielestämme kysymys, joka pitäisi ensisijaisesti esittää komissiolle, joka vastaa tästä asiasta.

Puhemies
Paljon kiitoksia, neuvoston puheenjohtaja Danielsson, koska olitte läsnä pitempään kuin velvollisuutenne oli tässä ensimmäisessä istunnossa.
Koska neuvoston kyselytuntia varten varattu aika on päättynyt, kysymyksiin nro 14 ja nro 22 vastataan kirjallisesti.
Kysymyksiä nro 23 ja 24 ei käsitellä, koska niiden aiheet ovat jo tämän istuntojakson esityslistalla.
Julistan kyselytunnin päättyneeksi.
(Istunto keskeytettiin klo 19.43, ja sitä jatkettiin klo 21.00.)

Siviili-ilmailu
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Simpsonin laatima aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan mietintö (A5-0393/2000) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi teknisten sääntöjen ja hallinnollisten menettelyjen yhdenmukaistamisesta siviili-ilmailun alalla annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3922/91 muuttamisesta.

Simpson
. (EN) Arvoisa puhemies, minulle on myönnetty peräti kahdeksan minuuttia mietintöni esittelemiseen tupaten täydelle parlamentille tänä iltana. Luulen, että se johtuu siitä, että monien mielestä tämä mietintö on erittäin tekninen ja yksityiskohtainen.
Kun ensimmäistä vapautuspakettia laadittiin vuonna 1989, neuvosto ja komissio sopivat siitä, että yhteisön lentoliikennepolitiikan on käsiteltävä siviili-ilmailuun sovellettavan säätelykehyksen yhdenmukaistamista. Sen seurauksena laadittiin neuvoston asetus 3922/91, jossa Euroopan ilmailuviranomaisten yhteistyöjärjestön (JAA) muotoilemat yhteisinä ilmailumääräyksinä tunnetut tekniset vaatimukset saivat lainvoiman yhteisössä.
Tämä on tausta, nyt kun JAA:n sopimia yhteisiä ilmailumääräyksiä, joista käytetään lyhennettä (JAR-OPS) saatetaan osaksi Euroopan unionin lainsäädäntöä. Tämä on itsessään osoittautunut vaikeaksi toimenpiteeksi. Yhteisö on kuitenkin sitoutunut hyväksymään yhdenmukaistetut turvallisuusmääräykset lentokoneiden käyttöä varten. Tässä suhteessa JAR-OPS 1 -asetus on hyvä perusta, jonka pohjalta voimme työskennellä, vain pienin muutoksin, asianmukaisten asetusten tarkistamiseksi.
On kuitenkin alueita, joilla tarvitaan parlamentin toimia. Ensiksi, matkustamomiehistö: lentotoiminnan harjoittajan pitää olla vastuussa koulutuksesta, mutta koulutus on tarjottava sellaisen yhdenmukaisen, erillisen mutta yhtenäisen Euroopan laajuisen sertifiointijärjestelmän puitteissa, jonka kaikki jäsenvaltiot hyväksyvät.
En epäile ollenkaan, että useimmissa tapauksissa lentotoiminnan harjoittajat ovat kaikkein pätevimpiä järjestämään opetusta. Tämän ei kuitenkaan pidä estää muiden pätevien organisaatioiden mahdollisuutta järjestää koulutusta edellyttäen tietenkin, että kaikki koulutus on kansallisten siviili-ilmailuviranomaisten hyväksymää. Lisäksi matkustamomiehistödirektiivi pitäisi nyt sisällyttää tähän asetukseen.
Toiseksi, komissio ei puuttunut lentoajan rajoittamiseen liittyvään vaikeaan kysymykseen. Luku Q:na tunnettu olennainen osa puuttuu. Tämä on järjetöntä, koska ei voi olla direktiiviä, jossa turvallisuus on muka tärkein osa mutta jossa jätetään pois kysymys ohjaamohenkilöstön työajasta. Työmarkkinaosapuolet ovat pyrkineet sopimukseen tästä asiasta jo kymmenen vuoden ajan. Kymmenen vuotta sopimuksetta merkitsee epäonnistumista kaikkien mahdollisten mittapuiden mukaan.
Aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunta tunnustaa kuitenkin, että ammattiliitot ja lentotoiminnan harjoittajat ovat todellakin parhaat henkilöt käsittelemään tätä asiaa, ja kompromissina se on antanut aikaa kaikille osapuolille vuoden 2001 toukokuuhun 1. päivään asti päästä sopimukseen, josta tulisi uuden luvun Q teksti.
Jos he kuitenkin epäonnistuvat pyrkimyksissään, niin parlamentti toimii toisessa käsittelyssä tällä alueella aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan kautta ja säätää lain. Toivon, että asianomaiset työmarkkinaosapuolet pääsevät sopimukseen. Olen kiitollinen heille heidän nykyisistä pyrkimyksistään.
Myös käsimatkatavaraa koskevia tarkistuksia on jätetty. Ikävä kyllä lentoyhtiöt eivät tällä hetkellä valvo tiukasti käsimatkatavarasääntöjä, mikä on johtanut siihen, että matkustajat ovat tuoneet yhä enemmän laukkuja lentokoneiden matkustamoihin. Tarkistus 16 käsittelee tätä ongelmaa, jota matkustamomiehistö ja jopa jotkin lentoyhtiöt painottivat minulle.
Minusta on aivan hämmästyttävää, että jotkin parlamentin ryhmät äänestävät tätä tarkistusta vastaan. Tämä on turvallisuusasia, ja esittelijänä pyydän ryhmän jäseniä vakavasti harkitsemaan mielipidettään. Kaikki lentoyhtiöt ja matkustamomiehistöt pitävät tätä tarkistusta täysin hyväksyttävänä, eikä siinä mitenkään estetä matkustajia tuomasta käsimatkatavaroita. Siinä lopetetaan liiallisten käsimatkatavaroiden tuonti, joka on johtanut siihen, että matkustajia on loukkaantunut kun matkatavaroita on putoillut matkatavaralokeroista; joka on jo johtanut siihen, että matkustajilla on ollut rajoitettu pääsy ulosmenoteille hätätilanteessa, sekä siihen, että lentokoneiden WC-tiloja käytetään laukkujen kuljettamiseen, minkä tiedän omasta kokemuksestani.
Vaikka ymmärränkin, että parlamentin jäsenet ovat pahimpien liiallisen matkatavaran kuljetukseen syyllistyneiden joukossa, toivon, että heidän vastuuntuntonsa auttaa heitä myöntämään, että ongelma on olemassa ja että tämä ongelma vaarantaa turvallisuuden ja että tarkistusta 5 on tuettava.
Uskon, että käsiteltävänä olevaa mietintöä kannattaa tukea. Lopuksi minun on kuitenkin toistettava aiempi varoitukseni siitä, että me tarvitsemme työmarkkinaosapuolilta sopimuksen lentoajan rajoittamisesta ennen toukokuun 1. päivää. Jos ne pystyvät toimittamaan tuon sopimuksen meille, niin uskon, että meillä on asiakirja, josta voimme olla todella ylpeitä. Minun on sanottava, että jos ne epäonnistuvat pyrkimyksissään, parlamentti tuntee varmasti olevansa velvollinen toimimaan niiden puolesta.

Schmitt
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentit jäsenet, hyvä kollega Simpson, voin vain yhtyä moniin esittämiinne näkökohtiin. On totta, että vuonna 1989 ilmailualan vapauttamispaketin yhteydessä tehtiin selväksi, että Euroopan yhteisön ei ole vain pidettävä huolta siitä, että kilpailu on reilua, vaan on varmistettava myös, että ilmailun turvallisuus taataan. Siihen tähtää myös käsiteltävänä oleva asetuksen muutos, ja minusta on tärkeää, että unionin toimielimet kantavat kerta kaikkiaan vastuunsa. Se merkitsee sitä, että koska meillä on toimivalta Euroopan ilmaturvallisuuden sääntelemiseen, meidän on myös toimittava sen mukaisesti.
Toisaalta meidän on tehtävä selväksi, että parlamentti ja komission ja neuvoston kaltaiset poliittiset elimet eivät saisi asettua asiantuntijoiden äänten yläpuolelle. Siksi voin vain olla erittäin iloinen, että kävimme valiokunnassa asiallisen keskustelun ja ettei oikeastaan kukaan yrittänyt puuttua teknisten määräysten yksityiskohtiin, asettaakseen niin sanotusti poliittisen tiedon asiantuntijatiedon yläpuolelle.
Viittasitte myös aivan oikein siihen, mikä on minun mielestäni aivan selvää, että työaikoja on säädeltävä, ja olen yllättynyt, että työmarkkinaosapuolet eivät ole pitkästä prosessista huolimatta kyenneet tähän päivään mennessä saamaan aikaan työaikoja koskevia määräyksiä. Siksi minusta on oikein, että parlamentti tekee vielä kerran selväksi, että odotamme työmarkkinaosapuolten lentoyhtiöiden ja työntekijöiden edustajien hoitavan velvollisuutensa. Olemme valmiita sisällyttämään määräykset asetukseen toisessa käsittelyssä. Toisaalta olemme kuitenkin yhtä valmiita laatimaan määräykset itse, mikäli työmarkkinaosapuolet eivät hoida velvollisuuksiaan, koska yksi asia on aivan selvä: lentoturvallisuuden on oltava etusijalla.
Lentoturvallisuutta ei synny kuitenkaan vain määräyksistä, eikä varsinkaan liiallisista määräyksistä. Siksi sanon aivan selvästi: vaikka voimme yhtyä suureen osaan mietinnöstänne, emme pidä sopivana, että parlamentti lisää tähän asetukseen tietyillä alueilla avainsanat "ainoa matkustamomiehistön jäsen" tai työajan kesto, siis kuinka kauan joku toimii matkustamomiehistössä omia yksityiskohtia. Siksi emme valitettavasti voi hyväksyä tarkistuksianne 9 ja 10, jotka ovat vaikuttaneet tähän esitykseen.
Olin lievästi yllättynyt siitä, kuinka kiihkeästi aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnassa kiisteltiin ja keskusteltiin käsimatkatavaroista. Mielestäni se ei kuulu parlamentille, ja voin vain todeta jäsen Simpsonille ja muille kollegoilleni: antakaa lentoyhtiöiden säädellä sitä, se ei ole parlamentin jäsenten tehtävä!

Bouwman
Arvoisa puhemies, jäsen Simpson, arvoisa komission jäsen, ehdin jo vähän toivoa nähtyäni juuri uutiset, että aloittaisimme keskustelun ketunmetsästyksestä, josta käydään tänä iltana epäilemättä varsin vilkas keskustelu Englannin parlamentissa. Ja siltä täällä myös itse asiassa vähän aikaa näytti. Mekin puhumme vaarallisista asioista.
Olemme ottaneet viime aikoina esille ainakin yhden kohdan ja olemme esittäneet asiasta aiemmin kysymyksiä komission jäsenelle erityisesti ohjaamohenkilöstön lentoajan osalta. Olen iloinen, että sen jälkeen on syntynyt tilanne, jossa osapuolia on muistutettu vielä kerran siitä, että niillä on nyt vielä tilaisuus neuvotella keskenään ja päästä sopimukseen. Jos niin ei tapahdu, niin se merkitsee automaattisesti sitä - kuten muut jo sanoivatkin -, että me pyydämme komissiota laatimaan sitä koskevat säännökset. Tällaisten säännösten ansiosta voimme ainakin estää onnettomuudet, jotka johtuvat siitä, että ohjaamohenkilöstö on ollut liian kauan yhtäjaksoisesti työssä.
Tutkimus, jonka saimme silloin vastaukseksi, on jo kestänyt liian kauan, ja nämä neuvottelut voivat nopeuttaa sitä. Ehkä opimme sitten ajan mittaan ymmärtämään paremmin, mitkä kaikki seikat tähän asiaan vaikuttavat.
Emme ottaneet keskustelujen aikana käsiteltäväksi pitkän matkan lentoja, koska ne ovat nousseet esille vasta myöhemmin, mutta nyt olemme esittäneet niistä vielä tarkistuksen. Alkaa käydä yhä selvemmäksi, että pitkät lentoajat voivat toisinaan aiheuttaa tromboosin. Australian lisäksi sellaisia väitteitä on esitetty myös Englannissa, British Airwaysissa. Täyttä varmuutta ja kaikkea tietoa asiasta ei vielä ole, mutta joka tapauksessa me ymmärrämme tilanteen vakavuuden ja kysymme, eikö tässä tapauksessa olisi järkevintä jättää tarkistusehdotus, jossa komissiota pyydetään tekemään aloitteita tällä alueella. Muussa tapauksessa teemme sen toisella tavalla.
Viimeiseksi asia, johon emme tähän mennessä ole kiinnittäneet huomiota. Jotkin lentoyhtiöt alkavat lentää suurilla lentokoneilla nykyistä korkeammalla, mikä myös johtaa sairauksiin. Palaamme siihen vielä myöhemmin.

Speroni
Arvoisa puhemies, Simpsonin mietintö on todellakin erinomainen, ja voin sanoa näin, koska uskon olevani yksi harvoista, joka ei tunne tätä alaa pelkästään poliittiselta vaan myös tekniseltä kannalta, koska olen lentänyt noin 10 000 tuntia nimenomaan ohjaamomiehistön jäsenenä ennen kuin omistauduin parlamentin toiminnalle.
Muistutan teille, että turvallisuus on ensisijainen tekijä, joka liittyy tiiviisti ilmakuljetuksiin, turvallisuus, jota voimme tarkastella kahdesta näkökulmasta: teknisestä näkökulmasta, joka pitää siis sisällään kulkuneuvot, lentokoneet, lentokentät, radionavigointilaitteet, ilmaliikenteen ohjauksen ja niin edelleen, ja sitten hyvin tärkeä inhimillinen näkökulma, jolla on prosentuaalisesti erittäin suuri merkitys lento-onnettomuuksissa siitä huolimatta, että se ei ole ratkaiseva tekijä. Inhimillinen tekijä on tietenkin hyvin monimutkainen asia, jonka voimme selvennykseksi jakaa kahteen osaan: ensimmäinen osa on koulutus, johon pitää kohdistaa asianmukaista valvontaa ja kaikki mahdolliset aiheeseen liittyvät tarkastukset: juuri omasta kokemuksestani voin sanoa, että miehistöt ovat koulutettuja, huonoja lentäjiä ei sitä paitsi ole. Huonot lentäjät eivät yleensä lennä, vaan pysyvät maassa; toinen osa koskee työtaakkaa.
Tässä asiassa ongelmia on valtavasti: yhtäältä koneita ja henkilökuntaa pitää lennättää mahdollisimman paljon; toisaalta on tarpeen välttää, että ennen kaikkea ihmistä ei pidä käyttää yli hänen fyysisten ja psyykkisten rajojensa. Ajatellaanpa unta, ajatellaan vuorokausirytmien sekoittumista ja niin edelleen, asioita, jotka varmasti vaikuttavat lentoturvallisuuteen sekä ohjaamo- ja matkustamomiehistön terveyteen.
Tässä on siis sellaisen sääntelyn puute, jossa otetaan huomioon ennen kaikkea välineiden tekniset näkökohdat, lentokoneiden kuormitustekijät, kiitoratojen pituus, esteen ylilento kiitoradan päässä ja niin edelleen, mutta henkilökunnan työtaakan osalta sääntely onkin riittämätön. En puhu nyt ammattiyhdistysliikkeen edustajana, vaan puhun nimenomaan myös ilmakuljetusten käyttäjänä, joka mielellään haluaisi turvallisuustakeita, jotka valitettavasti eivät voi olla täydellisiä, mutta joiden pitäisi olla mahdollisimman korkeita ja joiden avulla vältettäisiin inhimillisen tekijän järjetön hyväksikäyttö, jonka seuraukset voivat olla jopa kohtalokkaita.
Meidän pitää ottaa huomioon vielä yksi tekijä, joka koskee kilpailua. Totta kai, jos säännöt eivät ole yhdenmukaisia, on selvää, että jos jokin ilma-aluksista käyttää henkilökuntaansa yli rajojen, se voi polkea hintoja, ja näin ollen soveltaa kilpailukykyisempiä hintoja ja vääristää kilpailua, jonka pitäisi olla säännönmukaista jo täysin vapautetuilla markkinoilla. Voisimme kuitenkin puhua jopa vilpillisestä ja epäoikeudenmukaisesta kilpailusta, jos tätä tekijää ei otettaisi huomioon, ja minua hämmästyttää, että yleisesti ottaen unioni eikä erityismielessä liioin parlamenttikaan ole oikein kunnolla osanneet säännellä tätä alaa. Uskon, että parlamentti saattaa tuntea, että sillä on "häntä koipien välissä", koska se ei ole vuosikymmenienkään jälkeen vielä onnistunut ilmaisemaan asiasta selkeää kantaansa eikä antamaan siitä konkreettista määritelmää, joka koskee kaikkia osatekijöitä.

Jarzembowski
Arvoisa puhemies, arvoisa komission varapuheenjohtaja, minusta tämä asetus on erittäin tärkeä, ja Euroopan parlamentti on jo vuodesta 1987 pyrkinyt parantamaan lentoturvallisuutta. Siihen kuuluu myös sekä ohjaamo- että matkustamomiehistön lento- ja lepoaikojen sääntely. Olen edellisen puhujan kanssa yhtä mieltä siitä, että meidän on annettava ammattijärjestöille ja lentolinjoille viimeinen tilaisuus sopia näistä asioista keskenään yhteisymmärryksessä ja asiallisesti.
Olemme kuitenkin ilmoittaneet, että niiden on sovittava asioista tämän vuoden toukokuuhun mennessä. Arvoisa komission varapuheenjohtaja, ilmoittakaa yksiköillenne, että toukokuun mentyä me emme jatka enää tätä peliä, jota on pelattu kuusi vuotta, nimittäin sitä, että komissio on odottanut osapuolten tekevän sopimuksen. Osapuolet eivät kuitenkaan ole tehneet sopimusta. Komissio on ollut niin kohtelias, ettei ole tehnyt omia ehdotuksia. Joko osapuolet sopivat toukokuuhun mennessä tai me odotamme komission ehdotusta, jonka me voimme sisällyttää toiseen käsittelyyn, sillä se ei käy, että ei säädellä matkustajien kannalta tärkeintä turvallisuustekijää, nimittäin sitä, ovatko kapteenit ja miehistöt niin levänneitä, että voivat hoitaa tehtävänsä. Näitä asioita on säädeltävä.
Sallikaa minun puhua vielä toisesta asiasta, joka kiinnitti huomiotani joulukuun neuvostossa. Kun olemme ilmaisseet kantamme ensimmäisessä käsittelyssä, mikä tapahtuu huomenna parlamentin äänestyksessä, haluan kollegani varmasti myös , että neuvosto muodostaa yhteisen kannan. Se voi odottaa toukokuuhun, kunnes osapuolet ovat sopineet työajoista. Eurooppalaisten matkustajien turvallisuuden vuoksi emme voi hyväksyä sitä, että lentoliikenteessä ei päätetä mistään, ennen kuin Gibraltarin konflikti saa mahdollisen ratkaisunsa! Komission ja meidän pitää yhdessä huolehtia siitä.

Foster
Arvoisa puhemies, kuten vuonna 1989 mainittiin, neuvosto ja komissio sopivat, että niiden on käsiteltävä siviili-ilmailuun sovellettavan sääntelykehyksen yhdenmukaistamista, jotta voitaisiin ylläpitää korkeaa turvallisuustasoa ja varmistaa oikeudenmukainen kilpailu sisämarkkinoilla. Tästä syystä yhteisö hyväksyi neuvoston asetuksen 3922/91.
Tässä asetuksessa lueteltiin ilmailuviranomaisten yhteistyöjärjestön tuottamia lukuisia teknisiä vaatimuksia - JAR-vaatimuksia. Tämän asetuksen tarkoituksena ei ollut avata uudelleen keskustelua JAR-vaatimusten sisällöstä: tarkoituksena oli varmistaa yhdenmukaistaminen. Lisäksi on tunnustettava, että JAR-OPS:ää on toteutettu kansallisella tasolla ja sitä voidaan soveltaa EU:n ulkopuolisiin Euroopan maihin. Siksi muutokset on pidettävä mahdollisimman pieninä, koska Euroopassa ei voi olla voimassa kahta erilaista toimintasäännöstöä.
Komission alkuperäisessä ehdotuksessa korostettiin neljää aluetta, joiden huomattiin olevan ristiriitaisia EU:n lainsäädännössä: poikkeukset, liisaus, rekisteröinti ja matkustamomiehistön koulutus. Valitettavasti keskustelu on tähän mennessä keskittynyt käsimatkatavaroihin ja ohjaamohenkilökunnan työajan rajoittamiseen.
Ensimmäisestä kohdasta, käsimatkatavaroista: tarkistukset ovat kilpailunvastaisia eikä niitä voida soveltaa kolmansien maiden lentoliikenteen harjoittajiin. Nykyään toteutetaan aivan riittävää sääntelyä, jonka mukaan lentokoneeseen ei saa ottaa mukaan matkatavaroita, joita ei voi turvallisesti säilyttää kuljetuksen aikana - menen tästä takuuseen oltuani matkustamomiehistön jäsenenä 26 vuotta.
Toinen kohta - työajan rajoitukset: työaika on jo pitkälti säännelty ja kansalliset hallitukset ovat sopineet siitä. Siviili-ilmailu on nyt sisällytetty työaikasääntelyyn.
Riippumatta toukokuun 1. päivänä tehtävästä päätöksestä tämä asia on palautettava kansallisille viranomaisille jatkokeskusteluja varten. Ei ole parlamentin tehtävä säätää työajan rajoituksia koskevia lakeja.
Lopuksi uskon, että turvallisuus ja tämänkaltaiset erittäin tekniset mietinnöt on käsiteltävä yksinkertaisemman menettelyn avulla, jotta tarvittavat muutokset voidaan saada aikaan nykyistä nopeammin.

Rack
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, Euroopan lentoliikenteessä ei ole kaikki niin kuin toivoisimme. Varsinkin viime vuosi osoitti toistuvasti, että on korkea aika huolehtia yhteisillä eurooppalaisilla ratkaisuilla siitä, että lentäminen Euroopan ilmatilassa tapahtuu taas järjestettyjen reittien mukaan, ja unohtaa Reinhard Meyn laulun sanoissa mainitut ihanat unet pilvien päällä odottavassa rajattomassa vapaudessa.
Lentämisen on kuitenkin oltava ennen kaikkea turvallista. Me kaikki, ja ennen kaikkea esittelijä Simpson, jota meidän on syytä kiittää erinomaisesta mietinnöstä, haluamme, että lentäminen on edelleen turvallista, että parannuksia tehdään lisää.
Turvallisuuden lisäämisen keinoista ollaan kuitenkin erimielisiä. Minä enkä ole mielipiteineni onneksi yksin toivon, että turvallisuusmääräyksiin erityisesti ohjaamomiehistöön ja henkilöstön koulutusta koskeviin vastaaviin määräyksiin liittyvät käytännön järjestelyt pitäisi jättää Euroopan lentoturvallisuusviranomaisille. Pitäisi toki riittää, että eurooppalainen lainsäätäjä antaa tavoitteet eikä puutu liikaa yksityiskohtiin. Tämä kanta ei valitettavasti saanut valiokunnassa täyttä enemmistöä. Niinpä tekstistä, josta päätämme huomenna, löytyy myös joitakin aivan liian yksityiskohtaisia määräyksiä, esimerkiksi koulutuskurssien sisällöstä ja muusta sellaisesta. Vähempikin varmaan riittäisi!
Oli miten oli, Euroopalla on vielä tekemistä lentoturvallisuuden alalla. Niin kuin Nizzan jälkeen yleensäkin, voisi erityisesti tässä asiassa vedota vähempien kansallisten ratkaisujen ja vastaavasti useampien eurooppalaisten ratkaisujen puolesta. Simpsonin mietintö on hyvä askel tähän suuntaan. Ottakaamme se askel huomenna ja kulkekaamme sitten jatkossa myös poliittisesti vakuuttavasti!

Ripoll y Martínez de Bedoya
Arvoisa puhemies, arvoisa komission varapuheenjohtaja, aiemmin parlamentti osoitti aina, että se on sitoutunut saattamaan turvallisuusnormit mahdollisimman korkealle tasolle unionissa. Tällä hetkellä parlamentin on jatkettava tällä linjalla, ja sen on kiireesti huolehdittava siitä, että kansalaiset, jotka vuodesta toiseen kärsivät samoista unionin ilmatilan ongelmista, voivat huomata sen.
Olemme kaikki samaa mieltä siitä, että tavoitteena on kaikista kansallisista variaatioista vapautuminen, jotta päästäisiin mahdollisimman korkeatasoisiin yhteisiin turvallisuusnormeihin. Lentoturvallisuutta ei voida rajata unionin rajojen sisälle, ja on tärkeää, että ne Euroopan kansalaiset, jotka matkustavat tai asuvat lähellä lentokenttiä, voivat luottaa siihen, että kolmansien maiden lentokoneista voidaan antaa kaikki tarpeelliset takeet. Tästä syystä unionin on huolehdittava siitä, että sillä on sellaiset valvontamenetelmät, joilla varmistetaan, että kansainvälisten sääntöjen noudattamisen valossa lentokentillemme saapuvat kolmansien maiden lentokoneet noudattavat kansainvälisiä turvallisuussääntöjä. Tämä edellyttää yhteisiä valvontamenetelmiä sekä teknisiä ja hallinnollisia järjestelyjä ja avunantoa.
Niinpä on väistämätöntä, että tällä alalla turvallisuudesta tulee kansainvälistä yhteistyötä koskeva asia sellaisissa puitteissa, joilla tarkoitan tekniseen apuun ja investointitukiin kolmansissa maissa liittyviä eri välineitä.
Arvoisa puhemies, lopuksi korostaisin, että on tarpeen auttaa komissiota sen tällä varsin monimutkaisella alalla tekemissä valmisteluissa ja että on ensisijaista perustaa Eurooppaan lentoturvallisuusviranomainen sekä luoda tällä hetkellä käsittelemämme riippumaton säännöstö niistä aiheista, jotka liittyvät miehistön lepoaikoihin.

De Palacio
. (ES) Arvoisa puhemies, ensinnäkin haluan kiittää Simpsonia hänen tämän ehdotuksen esittelijänä tekemästään erinomaisesta työstä. Mielestäni hänen työllään on edistetty huomattavasti sitä, miten parlamentissa on ymmärretty tämä hyvin tekninen ja monimutkainen ehdotus, jota ei ollut tietenkään helppo kääntää kadunmiehen kannalta ymmärrettävälle kielelle. Tässä mielessä hän on onnistunut erittäin hyvin.
Tästä lähtökohdasta tarkasteltuna nykyiseen asetukseen ehdottamallamme tarkistuksella on kahdenlaisia tavoitteita: ensinnäkin sillä pyritään edistämään sääntelyjärjestelmän yhdenmukaistamista siviili-ilmailun turvallisuuden alalla laajentamalla se koskemaan lentokoneiden toiminnallisten vaatimusten yhdenmukaistamista; toiseksi sillä pyritään luomaan sellaisia menettelyjä, joiden avulla yhteisö voi hallita niitä eri käytäntöjä ja poikkeuksia, joita jäsenvaltioiden on pakko silloin tällöin ottaa käyttöön toiminnallisten tarpeiden vuoksi.
Teknisistä vaatimuksista sanoisin, että mietinnössä käsitellään pääosin kahta seikkaa. Komission ehdotukseen ei sisälly määräyksiä lento- ja työajoista eikä lepoajoista Lentoturvallisuusviranomaisten yhteistyöelimeen (JAA) liittyvien normien mukaisesti, joihin vaatimukset perustuvat. Tämä aihe on varsin kiistanalainen ja tosiasia on, että JAA:n avulla ei ole päästy asiassa sopimukseen.
Tietenkin komissio toivoo, että lentotoiminnan harjoittajia ja miehistöä edustavat työmarkkinaosapuolet onnistuvat. Esittelijä Simpsonhan on kehottanut heitä pääsemään vapaaehtoiseen sopimukseen niistä turvallisuusjärjestelmistä, jotka koskevat lento- ja työaikoja sekä lepoaikoja. Jos he eivät pääse toukokuuhun mennessä sopimukseen, meidän on silloin harkittava, olisiko meidän puututtava asiaan.
Joka tapauksessa kyseisistä tarkistuksista komissio hyväksyy periaatteessa tarkistukset 12, 13 ja 17, mutta toisin muotoiltuina.
Tarkistuksesta 1 toteaisin, että komissio pyrkii parlamentin tavoin sääntelemään turvallisuutta lento- ja työaikojen sekä lepoaikojen avulla, mutta se pitää parempana, ettei tähän tavoitteeseen pyritä ainoastaan tänään keskustelun aiheena olevan käytännön ehdotuksen avulla. On muitakin mahdollisuuksia, kuten asetuksen muuttaminen tämän ehdotuksen hyväksymisen myötä. Lisäisin myös, että jokaisen komission tulevaisuudessa esittämän ehdotuksen avulla on voitava taata kaikkien haluama korkeatasoinen turvallisuus. Eli, jos komissiolla olisi käytössään työmarkkinaosapuolten vapaaehtoinen sopimus johon äsken viittasin , jonka pohjalta se voisi tehdä ehdotuksen, se muuttaisi sopimusta ryhtyessään tarpeellisen korkeatasoisen turvallisuuden saavuttamiseen. Toistaisin, että periaatteessa komissio hyväksyy tällä varauksella tarkistuksen 1.
Myös useita sellaisia tarkistuksia on sisällytetty, jotka koskevat matkustamomiehistöön sovellettavia vaatimuksia. Tässä ehdotuksessa käsitellään matkustamomiehistön toiminnallisia vaatimuksia, kun taas koulutusta ja ammatillisesta pätevyydestä annettavia todistuksia koskevia vaatimuksia käsitellään komission toisessa ja täydentävässä ehdotuksessa. On huolehdittava kummankin tekstin yhdenmukaisuudesta ja yhteensopivuudesta.
Tarkistukset 9 ja 10 voidaan hyväksyä muutoksitta, mutta tarkistusten 6, 7, 8 ja 11 muotoa on muutettava, sillä tällä hetkellä hyväksymme ne ainoastaan periaatteessa, jos niiden kirjoitusasua muutetaan tämä pätee myös tarkistuksiin 12, 13 ja 17.
Lopuksi sanoisin niistä tarkistuksia, jotka koskevat teknisiä vaatimuksia, käytännössä tarkoitan tarkistuksia 4, 5 ja 16, että ne voidaan hyväksyä, vaikka tarkistuksen 4 lopullisessa tekstissä näkyy se, miten neuvosto halusi ratkaista kyseisen ongelman.
Mitä tulee menettelyihin, jotka koskevat ajallisten vaihtoehtojen ja poikkeusten hyväksymistä, komissio ei hyväksy tarkistuksia 2, 14 ja 15. Ne kuulemiset, joita tarkistuksissa vaaditaan, ovat jo komission institutionaalinen velvollisuus.
Samoin on hylättävä tarkistus 3, koska asetuksen kumoamisesta on sovittu, kun Euroopan lentoturvallisuusviranomainen perustetaan.
Lopuksi sanoisin tarkistuksesta 18, että mainitut kaksi asiaa koskevat pikemminkin matkustajien terveyttä eivätkä lentoturvallisuutta. Kuten jo lentomatkustajien suojelua koskevassa tiedonannossa on mainittu, komission aikomuksena on asettaa asiantuntijaryhmiä, joiden tarkoituksena on ottaa selvää matkustajien terveyteen liittyvistä riskeistä, kosmisen säteilyn riskit mukaan luettuina, jotta voidaan määrittää, millaisia nämä riskit ovat, ja tarpeellisten toimien ehdottamiseksi.
Mitä tulee siihen konkreettiseen asiaan, joka koskee veritulppaa jonka jotkut teistä esittivät komissio on kehottanut kirjallisesti lentoyhtiöitä välittämään matkustajille tietoa riskeistä, alttiustekijöistä ja siitä, mitä ne voivat tehdä näiden riskien vähentämiseksi varsinkin veritulppa-asiassa ja yleisesti terveyteen liittyvissä ongelmissa. Komissio katsoo, että tällainen tiedotus olisi erinomaista ennaltaehkäisyä ja että matkustajien oikeuksien lujittamisen valossa se olisi varsin asianmukaista.

Puhemies
Kiitos, arvoisa komission jäsen.
Julistan keskustelun päättyneeksi.
Äänestys toimitetaan huomenna.

Liikenneturvallisuuden painopisteet
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Hedkvist Petersenin laatima aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan mietintö (A5-0381/2000) komission tiedonannosta neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle: EU:n liikenneturvallisuuden painopisteet - Seurantakertomus ja toimenpiteiden asettaminen tärkeysjärjestykseen.

Hedkvist Petersen
, esittelijä. (SV) Arvoisa puhemies, haluan aloittaa kiittämällä kaikkia kollegoitani parlamentissa ja valiokunnassa siitä tuesta, jota olen saanut työskennellessäni tämän mietinnön parissa.
Tieliikenneturvallisuus koskee meitä kaikkia, olemmepa me sitten itse tienkäyttäjiä tai jos joku perheenjäsen tai ystävä on menehtynyt tai loukkaantunut. Tieliikenne on tavallisin ja nopeimmin kasvava tapa matkustaa ja kuljettaa tavaroita ja tuotteita, mutta se on myös vaarallisin. Euroopan tieliikenteessä kuolee vuosittain noin 42 000 ihmistä. Se merkitsee yli 800:aa ihmistä viikossa ja noin 115 ihmistä vain yhden päivän aikana. Liikenneonnettomuudet ovat nykyään lasten ja nuorten - kaikkien alle 45-vuotiaiden - yleisin kuolinsyy EU:ssa. Lisäksi miljoonia ihmisiä loukkaantuu vakavasti vuosittain, ja monille aiheutuu elinikäisiä vammoja. Kyse on suuresta inhimillisestä kärsimyksestä ja suurista yhteiskunnalle koituvista kustannuksista.
Emme ikinä hyväksyisi tällaista kuolonuhrien määrää lentoliikenteessä tai rautateillä, joissa turvallisuusajattelu on aivan toinen. Jotta tieliikenteen kuolonuhrien määrää saataisiin vähennettyä, meidän on käytettävä samaa ajattelutapaa myös teiden kohdalla, koska nekin muodostavat monimutkaisen ihminen-kone-järjestelmän, jonka on siedettävä inhimillisiä erehdyksiä.
Pitkän aikavälin tavoitteena on oltava, että kukaan ei kuole tai loukkaannu vakavasti. Tämän onnistumiseksi meidän on otettava käyttöön kokonaiskäsitys, jossa vastuu on loppujen lopuksi niillä, jotka muotoilevat teitä ja ympäröivää infrastruktuuria. Tienkäyttäjien pitää noudattaa annettuja sääntöjä ja säädettyjä lakeja.
Komission tiedonannossa toimenpiteet asetetaan tärkeysjärjestykseen jäljellä olevan ohjelmajakson kannalta. Olen samaa mieltä komission kanssa useiden näiden toimien merkityksestä. Kyse on esimerkiksi uusien autojen arviointiohjelmalle (EuroNCAP) myönnettävästä tuesta, tiedotuskampanjoista, kevyiden hyötyajoneuvojen nopeudensäätimiä koskevista säädöksistä ja erityisesti entistä turvallisempia auton etuosia koskevasta lainsäädännöstä.
Tämän jälkeen olen mietinnössäni keskittynyt tulevaan ohjelmakauteen, jonka pitää kattaa pitempi ajanjakso - esimerkiksi ajanjakso 2002-2010 - pitemmän aikavälin strategian mahdollistamiseksi. Jos komissio on kuitenkin vakavissaan kuolonuhrien määrän vähenemistä koskevissa tavoitteissaan, sen on työssään annettava ensisijaista painoarvoa koko tieliikenneturvallisuudelle, koska siinä tarvitaan voimakkaita toimia.
Ensiksikin uskottavassa kymmentä seuraavaa vuotta koskevassa tieliikennekuolemien vastaisessa strategiassa on oltava konkreettisia numeerisia tavoitteita kuolonuhrien määrän vähentämiseksi. Valiokunta ehdottaa niitä tavoitteita, jotka parlamentti asetti jo kolme vuotta sitten. EU-tason tavoitteet eivät kuitenkaan ole tarpeeksi konkreettisia jäsenvaltioiden kannalta, joissa nimenomaan tehdään suurin osa työstä. Sen vuoksi jokaisen jäsenvaltion on itse laadittava omat tieliikenneturvallisuutta koskevat ohjelmansa, joita kaikissa valtioissa ei nykyään ole ja joihin tulisi sisältyä strategioita siitä, miten kansalliset tavoitteet saavutetaan. Ne voivat tietenkin vaihdella valtioiden erilaisten perinteiden ja kulttuurien vuoksi. Komission on kuitenkin tämän jälkeen seurattava sitä, miten valtiot noudattavat strategioitaan ja osallistuttava kokemustenvaihtoon ja parhaaseen käytäntöön (best practice). Joillakin tärkeillä aloilla tarvitaan myös Euroopan tason lainsäädäntöä. Alkoholin vuoksi EU:n tieliikenteessä kuolee vuosittain noin 9 000 ihmistä. Kehitys osoittaa lisäksi, että entistä useammat nuoret ajavat alkoholin vaikutuksen alaisena. Ottamalla käyttöön direktiivi, jossa veren alkoholipitoisuuden sallituksi enimmäismääräksi säädetään 0,5 promillea, arvioidaan voitavan pelastaa 1 000 henkeä vuosittain. Valitettavasti komissio on vetänyt takaisin vanhan direktiiviehdotuksen - jota parlamentti tuki vuonna 1997 ja jota valiokunta tukee edelleenkin. Komissio on sanonut, että rattijuopumus on läheisyyskysymys. Miten se voi kuitenkaan olla sitä? Ei voi olla mahdollista, että kuljettajan, jolla on alkoholia veressään, on turvallisempi ajaa Isossa-Britanniassa, Italiassa, Irlannissa ja Luxemburgissa, jossa on voimassa 0,8 promillen raja, kuin muualla Euroopassa. EU:lla on toimivaltaa tieliikenneturvallisuuteen liittyvissä asioissa. Mielestäni sitä on käytettävä juuri niissä asioissa, joissa siitä on todellista hyötyä, ja näin on alkoholiin ja autolla ajamiseen liittyvässä kysymyksessä. Odotan tätä asiaa koskevia aloitteita neuvostolta ja puheenjohtajavaltio Ruotsilta.
En voi ymmärtää, miten meistä Euroopan poliitikoista voi tulla uskottavia, jos toisaalta sanomme, että liikenneturvallisuus on tärkeää ja toisaalta emme ole valmiita tekemään tärkeitä päätöksiä. Ymmärtääkseni komissio on tänään ehdottanut 0,5 promillen suositusta, mutta minun on sanottava, että mielestäni on merkillistä, että ehdotus annetaan tänään, juuri kun parlamentin on tarkoitus keskustella kysymyksestä ja ennen kuin parlamentissa on toimitettu äänestys. Komission olisi pitänyt odottaa parlamentissa käytyjä keskusteluja.
Tämän ja turvallisempien autojen etuosien lisäksi mietinnössä on joukko muitakin tärkeitä ehdotuksia tieliikenteen turvallisuuden parantamiseksi. Otan esille kysymyksiä, jotka koskevat muun muassa autojen ajovaloja päiväajossa, ajo-opetusta ja telematiikkaa koskevia järjestelmiä.
Lopuksi: kysymys, jota pidän erittäin tärkeänä, mutta joka ei valitettavasti mennyt valiokunnassa läpi, koskee tarvetta parantaa ammattiautoilijoiden työoloja.
Arvoisa puhemies, Euroopan parlamentti on aina vauhdittanut tieliikenneturvallisuuden lisäämistä ja niin on tehtävä jatkossakin. Kyse on useiden, erityisesti nuorten Euroopan kansalaisten hengestä ja terveydestä.

Vatanen
Arvoisa puhemies, 40 000 kuolonuhria Euroopan teillä on 40 000 liian paljon. Tämä talo reagoi herkästi kaikkiin ilmiöihin ympäri maailmaa, mutta emme kiinnitä riittävästi huomiota Euroopan teillä olevaan ahkeraan viikatemieheen. Hullun lehmän tautia yhtään vähättelemättä peräänkuulutan suhteellisuudentajua. Liikenteessä kuolee BSE-tautiin verrattuna tuhatkertaisesti lähimmäisiämme. Tässä asiassa olisi paniikin aihetta.
Kiitän komissiota mittavasta analyysistä. EU-yhteistyö on enemmän kuin tarpeen, koska erot liikenneturvallisuudessa ovat dramaattisia yhteisömme sisällä. Portugalissa kuolee suhteessa neljä kertaa enemmän ihmisiä kuin Britanniassa. Jokaisessa maassa on kuitenkin rutkasti parantamisen varaa. Liikenneympäristöä on kehitettävä mahdollisimman turvalliseksi, mutta kuljettaja on aina vastuussa omasta ja kanssaliikkujien turvallisuudesta. Autotallissa oleva auto on täysi vaaraton, mutta väärin käytettynä se on kuin ase. Liikennesäännöt eivät ole keittokirjareseptejä, joita jokainen voi soveltaa oman makunsa mukaan. Individualismin aika maanteillämme on ohi, tarvitsemme teillemme yhtä tinkimätöntä sääntöjen noudattamista kuin ilmailussa.
Esitän kolme tärkeää keinoa liikennekuolemien vähentämiseksi. Ensinnäkin nopeusrajoituksen noudattaminen: Ajan usein minulle läheisissä Välimeren maissa, ja uskokaa tai älkää, lähes nopeusrajoitusten mukaisesti ja joudun jatkuvasti ohitetuksi. Eipä ihmekään, koska vain ani harvoin näen nopeudenvalvontaa. Noiden alueiden onnettomuustilastot puhuvatkin karua kieltään. Kurittomuus maksetaan ihmishengillä ja jäljellejääneiden kyynelillä. Euroopassa noin kaksi kolmesta kuljettajasta ylittää taajamissa nopeusrajoituksen ja puolet rikkoo nopeusrajoituksia maanteillä. Jos laitumilta tulisikin poistaa hullut lehmät, teiltä tulisi saada pois hullut kaaharit. Tehokas, vaikkakaan ei kovin suosittu keino on automaattinen nopeusvalvonta ja tuntuvat rangaistukset. Tosin kotimaassani Suomessa joidenkin maksamat 100 000 euron sakot ovat silkkaa rahastusta.
Toiseksi in vino veritas - viinissä on totuus. Totta on myös, että alkoholilla on osuutta peräti 9 000 kuolemantapaukseen. Pidän tärkeänä, että kaikissa jäsenvaltioissa siirrytään 0,5 promillen alkoholirajaan, jota myös valvotaan. Mikäli jäsenvaltioilta puuttuu rohkeutta tämän toteuttamiseen, asia on hoidettava eurooppalaisella päätöksenteolla. Kansalaisia on joskus suojeltava heidän omilta hallituksiltaan. Toistuvissa ja törkeissä rattijuopumustapauksissa tulisi määrätä pitkä ajokielto ja auto valtiolle.
Kolmas kohta liittyy verotukseen. Korkeat autoverot johtavat vanhaan ja turvattomaan autokantaan. Isänmaani on tästä surullinen esimerkki. Suomi on Euroopan Kuuba autojen iän suhteen. Tiukat turvastandardit täyttävien autojen tulisi myös nauttia alennetusta verosta. Verotuksen tulisi yleensäkin kohdistua auton käyttöön eikä sen hankintaan. Arvoisat kollegat, toivotan teille turvallista matkaa. Muistakaa laittaa turvavyöt kiinni takapenkilläkin!

Watts
Arvoisa puhemies, haluaisin ensiksi kiittää esittelijää hänen erinomaisesta työstään ja PPE-DE-ryhmän puolesta puhunutta jäsen Vatasta hänen panoksestaan. Vahvistan täysin kaikki hänen esittämänsä näkökohdat varsinkin veren alkoholipitoisuuden rajoista. Itse asiassa haluan tänä iltana puhua vain kahdesta asiasta. Ne liittyvät turvallisiin autojen etuosiin ja veren alkoholipitoisuutta koskevaan tärkeään asiaan.
Mielestäni on syytä painottaa, että esittelijä on tehnyt turvallisempia auton etuosia koskevan asian niin selväksi, että komission jäsenen on helppo esittää direktiiviä. Itse asiassa tämä komission jäsen lupasi parlamentille viime vuoden tammikuussa, siis vuosi sitten, että saisimme turvallisia auton etuosia koskevan direktiivin. Vuosi on kulunut, eikä direktiiviä ole. Helmikuussa pidetään kuulemistilaisuus. Lisää puhetta. Ei toimintaa. 2000 ihmistä kuoli viime vuonna turhaan, tarpeettomasti, koska komissio mieluummin puhui kuin toimi. Toivon, että tänään ja huomenna komissio kuuntelee parlamentin äänestystä ja päättää edetä lupauksensa mukaisesti ja esittää turvallisempia auton etuosia koskevaa direktiiviä. Ei enää puhetta, vaan toimintaa.
Sama on myös totta veren alkoholipitoisuuden kohdalla. Olemme puhuneet tästä asiasta vuosi toisensa jälkeen. Tiedämme, että 10 000 ihmistä kuolee vuosittain Euroopassa alkoholiin liittyvissä kolareissa. Tähän ongelmaan on puututtava. Mielestäni on kuitenkin erittäin ironista, ja uskon, ettei ajoitus ole pelkästään sattumaa, että juuri samana päivänä, kun me keskustelemme veren alkoholipitoisuudesta, rattijuoppoudesta, tieturvallisuudesta, päivää ennen kuin parlamentin on määrä äänestää rattijuoppoudesta, komission jäsen on jo tehnyt päätöksensä. Hän on antanut rattijuoppoutta koskevan suosituksen. Eikö olisikin ollut mukavaa, jos komission jäsen olisi edes kuunnellut keskustelua, kuullut, mikä huomisen äänestyksen tulos on, ennen kuin hän päätti tehdä tyhjäksi parlamentin menettelytavat ja antaa tämä suosituksen. Tiedämme valitettavasti, ettei suositus ole edes sen paperin arvoinen, jolle se on kirjoitettu. Jäsenvaltiot tarvitsevat selkeää ohjausta ja tukevat sitä. Mielestämme komission jäsenen on aika suhtautua ankarasti rattijuoppoihin ja alkoholin vaikutuksen alaisena ajamiseen ja esittää direktiiviä rajan alentamiseksi 0,5 promilleen.
Näimme Yhdistyneessä kuningaskunnassa, jolla on perinteisesti hyvät tilastot, joulunpyhinä nousun rattijuoppojen määrässä. Joissakin osissa omaa aluettani 17 prosentilla testatuista henkilöistä veren alkoholipitoisuus ylitti Yhdistyneen kuningaskunnan laillisen 0,8 promillen rajan. On selvää, että asiaan täytyy puuttua. Itse asiassa brittihallitus pyytää ratkaisua Euroopan tasolla, eurooppalaisessa yhteydessä. Pyydän siis vain yksinkertaisesti komission jäsentä tänään kuuntelemaan keskustelua ja ottamaan huomisen äänestyksen huomioon.

Sanders-ten Holte
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, aivan ensimmäiseksi haluan kiittää esittelijää erinomaisesta mietinnöstä. Se käsittelee aihetta, joka koskettaa jokaista eurooppalaista päivittäin, nimittäin heidän ja heidän lastensa tieliikenneturvaa. Haluan tarkastella lähemmin kolmea kohtaa.
Ensiksikin kannatan eurooppalaisen lainsäädännön luomista eurooppalaisen jalankulkijatestin ja neljän siihen liittyvän törmäystestin alueella. Näiden 22 vuoden aikana, jolloin tutkimusta on rahoitettu eurooppalaisin varoin, on käynyt täysin selväksi, että tällaiset testit ovat hyödyllisiä ja että niiden avulla voidaan säästää vuosittain satoja ihmishenkiä. Alankomaiden kaltaisessa tiheään asutussa maassa se on monille jalankulkijoille ja pyöräilijöille varmasti erittäin tärkeää, mutta luonnollisesti se on tärkeää myös muualla.
On tietysti ystävällistä, että komission jäsen Liikanen myöntää autoteollisuudelle taas lisää aikaa päästä omiin sopimuksiin, alhaalta ylöspäin -lähestymistavan mukaisesti. Tälläkin kertaa aikaa annetaan kesäkuuhun asti, mutta nyt vuoden 2001 kesäkuuhun. Minusta tämä kestää kuitenkin jo ihan liian kauan. Hallitseminen on myös valintojen tekemistä. Aika on siihen kypsä.
Toinen asia, jonka haluan nostaa esille, on veren alkoholipitoisuuden enimmäisraja. Osa ryhmäni jäsenistä tukee esittelijän ehdotusta Euroopan unionin asetuksesta, jossa enimmäisraja vahvistetaan 0,5 promilleen. Emme halua venyttää tätä rajaa, mutta meidän mielestämme enimmäisrajan yhdenmukaistaminen parantaisi kansalaisten oikeusvarmuutta unionissa, jossa monet ihmiset ylittävät päivittäin oman maansa enimmäisrajat ja jossa me haluamme edistää nimenomaan työntekijöiden liikkuvuutta. En muuten kannata alhaisempia enimmäisrajoja tietyille nuorten tienkäyttäjien ryhmille. Signaalin pitää olla selvä. Normi joko on turvallinen tai se ei ole turvallinen. 0,5 promillen enimmäisraja on nähdäkseni sosiaalisesti perusteltu ja helposti mitattava ja ylläpidettävä.
Arvoisa komission jäsen, sitten haluan vielä sanoa, että minusta tämä on poikkeuksellisen epähienoa käytöstä parlamenttia kohtaan. Komission jäsen on jo nyt ilmeisesti päättänyt, että jäsenvaltioille annettava suositus on riittävä, ja hän on päättänyt sen jo ennen tätä tämäniltaista keskustelua, jossa parlamentti kuitenkin puoltaa asetusta alkoholipitoisuuden enimmäisrajasta. Suositusten antaminen merkitsee käytännössä sitä, että jäsenvaltioiden ei tarvitse tehdä sitoumuksia, eikä se varmasti selkeytä tilannetta kansalaisillekaan.
Viimeinen kohta on pitkän aikavälin nollatavoite. En ole innostunut siitä. Tavoitteiden pitää olla realistisia, sellaisia, että niihin voidaan päästä, sellainen motivoi ja stimuloi. Voimme luonnollisesti vähentää liikenteen uhrien määrää, mutta täydellinen uhreilta välttyminen jää pelkäksi toiveeksi.

Bautista Ojeda
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, ensinnäkin haluaisin kiittää esittelijä Hedkvist Peterseniä hänen tekemästään erinomaisesta työstä. Euroopan teillä tapahtuvien onnettomuuksien ja niiden lukuisien kuolonuhrien taustalla on monia syitä. Niitä on monia ja ne ovat erilaisia, ja mietintöön on osattu poimia ja kiteyttää kaikkein tärkeimmät. Näin ollen komission tiedonantoon Euroopan unionin liikenneturvallisuuden painopisteistä on koottu 6 kohtaan jaettuina ne seikat, joihin voimme vaikuttaa eniten tulosten parantamiseksi.
Keskityn niihin seikkoihin, jotka liittyvät tieliikenteen "mustien" osuuksien huomioon ottamiseen ja siihen, miten vähennetään niiden törmäysten vaikutuksia, jotka johtuvat paiskautumisesta tierakenteita vasten. Varsin huomattava osa onnettomuuksien uhreista on kaksipyöräisten ajoneuvojen käyttäjiä, moottoripyöräilijöitä ja pyöräilijöitä, joita varten tiet ovat myös olemassa. Liikennekulttuurin tai sääolojen vuoksi nämä onnettomuudet keskittyvät hämmästyttävässä määrin tiettyihin jäsenvaltioihin. Varteenotettavissa tutkimuksissa on päädytty siihen, että suurin osa vakavista onnettomuuksista, tarkoitan kuolonuhreja tai näihin ryhmiin kohdistuneita seurauksia, johtuu paiskautumisesta kaiteita vasten, eli niitä sivusuojarakenteita tai niitä vertikaalisia merkkirakenteita vasten, jotka on suunniteltu ja luotu kummassakin tapauksessa nelipyöräisiä ajoneuvoja varten.
Suurin osa näistä onnettomuuksista tapahtuu näillä "mustilla" tieosuuksilla, jotka on jo joissakin jäsenvaltioissa osoitettu ja tunnistettu. Lakiehdotukseen tekemäni tarkistus, joka koskee myötäävien suojarakenteiden suunnittelua ja asettamista "mustille" osuuksille, ei ole siis turha. Emme saa tyytyä jäsenvaltioille annettavaan ponnettomaan suositukseen tai jättää asiaa yksinkertaisesti vain toissijaisuuden varaan, mikä vaikuttaa suuresti sen käyttöönottoon.
Olkaamme nyt rohkeita. Säätäkäämme laki, pyrkikäämme lisäämään yhdenmukaistamista, edistäkäämme toimia, joilla liikenne saadaan järkevämmäksi ja turvallisemmaksi jalankulkijoille ja pyöräilijöille, ja etsikäämme keinoja vähentää raskasta liikennettä ainakin taajamissa; yhdenmukaistakaamme nopeusrajoitukset kunnianhimoisen oikeudellisen kehyksen avulla sikäli kuin komissio sitä suositteli vuonna 1986 ja ravistelkaamme jäsenvaltiot pois toimettomuudesta. Valvokaamme liikenteen ympäristövaikutuksia, kuten melua ja ympäristön saastumista. Korostaisin myös, että on tärkeää säätää siitä, mikä on suurin sallittu alkoholimäärä veressä.
Lopuksi haluaisin kiittää komission jäsenen erinomaista auliutta hyväksyä ehdotuksiamme.

Markov
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, Euroopan unionin tieliikenteessä vuosittain valitettavasti kuolevien ihmisten määrä, 42 000, ja arviolta 1,7 miljoonaa loukkaantunutta muistuttavat meitä jatkuvasti siitä, että liikenneturvallisuus on erittäin tärkeä ongelma. Ei vain sen tähden, että näiden lukujen taakse kätkeytyvät mittaamattomat henkilökohtaiset kärsimykset, vaan koska ne merkitsevät myös valtavia kansantaloudellisia häviöitä tai kustannuksia. Arviot kohoavat 100 miljardiin euroon, mikä vastaa noin 2:ta prosenttia unionin kaikkien jäsenvaltioiden bruttokansantuotteesta. Se on enemmän kuin Euroopan unionin jäsenvaltiot kuluttavat yhteensä kulttuuriin.
Haluaisin kiittää sydämellisesti esittelijää, ja erityisen ilahduttavaa on hänen keskittymisensä kolmeen painopistealueeseen: onnettomuuksien ja loukkaantumisten ehkäisemiseen sekä onnettomuuksien uhrien hoitamiseen ja kuntouttamiseen. Mielestäni näin käy selväksi, että liikenneturvallisuutta ei voida lisätä riittävästi yksittäisin toimin, vaan että se voidaan tehdä vain yhdistämällä toimia, joihin kuuluvat liikennekasvatus, nopeusrajoitukset, veren alkoholipitoisuusrajoitukset, parempien teiden rakentaminen, liikenteenohjausjärjestelmät, ajoneuvojen paremmat turvallisuusstandardit, tieliikennemääräysten noudattamisen parempi valvonta ja tieliikenteessä olevien ajoneuvojen jatkuva hyväksyntä.
Tästä syystä olen erittäin pahoillani, että ei hyväksytty tarkistusta, joka koski onnettomuusajoneuvojen uudelleenrekisteröinnin yhdenmukaistamista Euroopan unionissa, vaikka riippumattomat asiantuntijalausunnot todistavat olennaisen yhteyden kerran onnettomuudessa olleiden ajoneuvojen ja suuren kuolemanriskin sisältävien uusien onnettomuuksien välillä.
Haluaisin vielä käsitellä lyhyesti edellisen puhujan puhetta. Te tiedätte, että tein tarkistusehdotuksen, joka koski erityisesti moottoripyöräilijöitä ja myötääviä suojakaiteita, ja olisin iloinen, jos te ja ryhmänne voisitte hyväksyä sen huomenna, koska olen itse moottoripyöräilijä ja tunnen siksi luonnollisesti tämän ongelman erittäin hyvin.

Jarzembowski
Arvoisa puhemies, voin vain tukea komissiota siinä, ettei se anna asetusehdotusta veren alkoholipitoisuuden rajoista. Kollegani käyvät tekopyhää keskustelua, hirveän tekopyhää keskustelua! Sosialistit ja me päätimme vuosi sitten edellisen vaalikauden ehdotuksia koskevia keskusteluja uudelleen käynnistettäessä, että emme halua yhteisöllistä lainsäädäntöä. Meidän tavoitteemme on se, että määräysten noudattamista valvotaan! Se on ratkaiseva kysymys, ei se, mitä laissa sanotaan! Ratkaisevaa on se, valvotaanko määräysten noudattamista paikan päällä. Voin vastata englantilaiselle kollegalleni: mikäli Englannin poliisi valvoisi määräysten noudattamista jouluna, saisitte nämä ihmiset pois liikenteestä ja estäisitte onnettomuudet.
Siksi voin vain toistaa, että ratkaisevaa on veren alkoholimäärän valvonta eikä yhteisön asetus. Siksi torjummekin tarkistuksen 4 ensimmäisen osan. Jos saatte sen kaikesta huolimatta läpi, ryhmäni torjuu koko jäsen Petersenin päätöslauselman, koska on tekopyhää vaatia yhteisön lainsäädäntöä, jos se ei ole lainkaan tarpeellista. Keskustelkaa maissanne siitä. Useimmat maat ovat parlamentin yleistä käsitystä vastaavasti 0,5 promillen kannalla. Se riittää aivan hyvin, kuten komissio aiheellisesti totesi. Suosittelemme sitä kaikille maille. Hyvä kollega, teidän on vielä puhuttava niiden kanssa, jotka eivät tee näin!
Tulosta ei siis saavuteta tekopyhällä keskustelulla, tai sillä, mitä laissa sanotaan, vaan sillä, että poliisi valvoo paikan päällä ja poimii esiin kaikki ne, jotka ajavat juovuksissa. Silloin tieliikenne on erittäin turvallista.
Toiseksi, emme hyväksy myöskään tarkistusta 6, jolla vihreiden ryhmä yrittää taas aloittaa uuden tekopyhän keskustelun, nimittäin 120 km/h:n yleisestä nopeusrajoituksesta. Euroopan useimmilla teillä on jo nopeusrajoitukset. Minun kotimaassani 95 prosentilla teistä on nopeusrajoitukset. Missä onnettomuudet tapahtuvat? Näillä 95 prosentilla teistä, koska niilläkään ei valvota riittävästi nopeuksia. Siis, vähemmän lakeja ja enemmän valvontaa, sillä tavalla saamme enemmän aikaan tieliikenteen turvallisuuden hyväksi!

Mastorakis
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, tiedetään, että jos radioaktiivisten aseitten aiheuttamat kuolemantapaukset johtuvat ihmisten tunteettomuudesta, liikenneonnettomuuksien aiheuttamat kuolemantapaukset johtuvat pääasiassa ihmisten typeryydestä. Järjestäytynyt yhteiskunta ei kuitenkaan saa olla typerä teoissaan tai laiminlyönneissään, vaan sen on suojeltava kansalaisiaan jopa näiden oman typeryyden seurauksilta.
Kollega Hedkvist Petersen on tehnyt erinomaista työtä tämän pyrkimyksen hyväksi antamalla suuntaviivoja tulevalle kehitykselle mietinnössään komission tiedonannosta, joka koskee liikenneturvallisuuden painopisteitä. Toimintamme täytyy keskittyä kolmeen painopisteeseen: ensiksikin lainsäädäntötoimiin, toiseksi uuden teknologian edistämiseen ajoneuvoissa ja liikenteen infrastruktuurissa ja kolmanneksi hallinnollisiin toimiin ja tiedotuskampanjoihin.
On tietenkin erityisesti huolehdittava siitä, että toimenpiteet hyväksyttäisiin laajemmin, jotta ne olisivat myös tehokkaampia, samalla kun on otettava huomioon jäsenvaltioiden kokemukset näissä asioissa, jotta pysyttäisiin aina kultaisella keskitiellä ilman ylilyöntejä. Kaikki voisivat esimerkiksi hyväksyä, että alkoholirajoja alennettaisiin tuntuvasti tietyissä kuljettajaryhmissä, kuten esimerkiksi vaarallisten lastien kuljettajien kohdalla. Lisäksi uutta tekniikkaa voi ja pitää käyttää päätettyjen toimien käytännön toimeenpanossa sekä myös voimassa olevien määräysten valvonnan soveltamisessa. Tietenkin meidän pitää myös aktivoida paikalliset yhteisöt ja alueelliset elimet osallistumaan enemmän liikenneturvallisuuskysymyksiin kansalaista lähestyen samalla, kun on varmaa, että tiedotuskampanjaa pitää jatkaa, sanoisinko fiksummilla menetelmillä kansalaisten ja erityisesti nuorison tavoittamiseksi.
Huono ajatus ei olisi myöskään tarkastella mahdollisuutta palkitsemalla turvallisia autoja liikennemaksujen avulla sekä myös vaatimusta vähimmäisturvallisuusmääräyksistä tieluokan mukaisesti, jotta teiden tarkastus ja rakentaminen voitaisiin ottaa osaksi Euroopan unionin tukemia ohjelmia. Lopuksi kehotamme komissiota "hiljentämään vauhtia" tämänpäiväisen kaltaisissa tapauksissa. Sitä liikenneturvallisuus edellyttää.

Costa, Paolo
Arvoisa puhemies, tieliikenneonnettomuuksien aiheuttama traagisuus on niin mittava ja niin aliarvioitu, että voimme perustella kaikki sellaiset aloitteet, joita sovelletaan mahdollisimman pian ja kaikilla hallinnon ja johdon tasoilla ja jotka liittyvät sekä ihmisten käyttäytymiseen, infrastruktuureihin että kulkuneuvoihin. Ainoa valintakriteeri, joka meillä pitäisi olla vaikka minusta tuntuu, että sellaista on vaikea toteuttaa, kun ottaa huomioon tähän asti käymämme keskustelun on määrittää toimet, joilla saavutetaan parhaimmat tulokset juuri siksi, että ne ovat helposti toteutettavissa.
Uskon, että ihmisen käyttäytyminen ja infrastruktuurit ovat niitä aloja, joilla voimme odottaa nopeampia tuloksia: kypärän ja turvavöiden käyttöpakon käyttöönotto on esimerkiksi omassa maassani tuonut erinomaisia tuloksia. Viime vuonna aloitettu kypärän käyttöpakko on vähentänyt 45 prosentilla moottoripyöräilijöiden kuolemantapauksia iästä riippumatta. Ymmärrän kyllä, että nämä toimet turvavyöt, kypärä tuovat tullessaan ongelman, joka liittyy niiden soveltamispakkoon, mistä seuraa, että mikäli toimia ei sovelleta, ne jäävät kuolleeksi kirjaimeksi, vain paperilla oleviksi toimiksi. Tämän takia ei mielestäni kuitenkaan pitäisi aliarvioida alkoholin ja teiden välistä yhteyttä, joten en panisi ollenkaan pahakseni yleisemmin käytettävää rajoitusta, vaikka oma maani saattaisikin siitä hieman kärsiä.

Cauquil
Arvoisa puhemies, aiomme äänestää Euroopan unionin liikenneturvallisuuden painopisteitä koskevan mietinnön puolesta, sillä siihen sisältyy tietyssä määrin sellaisia konkreettisia toimia, joilla voidaan ainakin hieman vähentää liikenneonnettomuuksien aiheuttamia kuolemantapauksia. On todella kauhistuttavaa, että nämä onnettomuudet ovat suurin lasten ja alle 45-vuotiaiden kuolinsyy. Kuitenkin suurin osa toimista, jopa myönteisistä toimista, kohdistuu ainoastaan tienkäyttäjiin ja niissä vapautetaan samalla vastuusta sekä ajoneuvoja valmistavat yritykset että valtio ja yleisemmällä tasolla myös yhteiskuntajärjestelmä.
Mitä hyötyä on kehotuksista, olivatpa ne sitten sitovia tai eivät, joissa tienkäyttäjiä pyydetään alentamaan nopeutta, jos autojen valmistajat eivät ainoastaan valmista reippaasti sallitut nopeudet ylittäviä autoja vaan jopa käyttävät nopeutta myyntiargumenttina? Mitä hyötyä on kehotuksista varovaisuuteen ja ajoajan vähentämiseen, kun tieliikenteen työnantajapuolen ja suurten kaupallisten sekä teollisten yritysten tekemien tuottavuustutkimusten vuoksi kuljettajat velvoitetaan ajamaan äärimmäiseen uupumukseen asti? Mitä hyötyä on valitella, että tieliikenne aiheuttaa 95 prosenttia kaikista liikenneonnettomuuksista yletön määrä rautateihin tai lentokoneisiin verrattuna , jos kaikkien hallitusten politiikkana on avoimesti tai tosiasiallisesti edistää tieliikennettä kaikkiin muihin liikennemuotoihin nähden sekä henkilöiden että tavaroiden kohdalla. Jopa kaikkein rikkaimmissa Euroopan maissa julkinen liikenne on alikehittynyttä, ja monille ihmisille autolla liikkuminen ei ole valinta vaan pakko sopivan julkisen liikenteen puuttuessa.
Tuottavuuden kilpajuoksun ja nollavarastoihin pyrkimisen takia, joiden vuoksi suuryritykset pitävät tieliikennettä osana tuotantoketjuaan, joillakin teillä kulkee lähes katkeamaton rekka-autovirta. Jopa rajatulla rautatieliikenteen alalla käytännön todellisuus on aivan muuta kuin viralliset puheet. Ja vielä yleisemmin voitaisiin vielä sanoa, että liikenteen rationaalinen järjestäminen edellyttäisi itse tuotannon rationaalista järjestämistä, eli järjestelmää, jossa ei pyrittäisi taloudelliseen voittoon hinnalla millä hyvänsä. Kuitenkaan tällä asialla ei ole mitään tekemistä niiden naurettavien toimien kanssa, joita komissio ehdottaa ja joita mietinnössä esitetään.

Hatzidakis
Arvoisa puhemies, arvoisa komission varapuheenjohtaja, valmistellessani tätä lyhyttä puhetta katsoin tilastotietoja ja järkytyin suuresti todetessani, että tänään sinä aikana, kun olemme olleet täällä istunnossa, Euroopan unionin teillä on kuollut, ainakin tilastollisesti, yli 55 ihmistä. Euroopan unioni menettää joka tunti 4 ihmistä. Liikenneonnettomuudet ovat tavallisin lasten ja nuorten kuolinsyy. Joka vuosi menetämme ei vähempää eikä enempää kuin yliopiston tai suuren koulun verran nuoria ihmisiä, koska teillämme kuolee joka vuosi 15 000 nuorta. Lisätkää tähän vielä se, että minulla itselläni on kyseenalainen kunnia olla kotoisin jäsenvaltiosta, jossa kuolemaan johtaneiden onnettomuuksien lukumäärä on Euroopan toiseksi korkein. Lisäksi Kreikka on valitettavasti Euroopan ainoa valtio, jossa ei viime vuosikymmenen aikana ole huomattu minkäänlaista laskusuuntaa. Kokonaisia perheitä uhrataan asfalttialttarille.
Arvoisa puhemies, liikenneturvallisuus voi olla ja sen täytyy olla etusijalla sekä koko Euroopassa että jokaisessa valtiossa erikseen. Tästä syystä yhdyn kollega Hedkvist Petersenin ehdotukseen - sallinette minun onnitella häntä mietinnöstä -, että meidän pitää saada aikaan strateginen suunnitelma liikenneturvallisuudesta sekä määritellä joukko tiukkoja mutta numeraalisia tavoitteita. Tällä tavoin vahvistetaan poliitikkojen kiinnostusta ja tarjotaan tehokas tarkastelupiste. Hyvät kollegat, myös meillä täällä Brysselissä on valtava vastuu. On mielestäni kielteistä, että ei ole esimerkiksi jätetty lainsäädäntöehdotusta, jolla säädettäisiin pakollisiksi neljä systeemitestiä, joiden avulla autojen etuosista voidaan tehdä jalankulkijoille turvallisempia, ja huomattakoon vielä, että Euroopan unioni on rahoittanut tätä tutkimusohjelmaa jo kokonaiset 22 vuotta.
Lisäksi tuen lisääminen eurooppalaiselle EuroNCAP-ohjelmalle (European New Car Assessment Programme) turvavyökampanjoiden tukeminen, telematiikkajärjestelmien kehittäminen, moottoripyörien ja autojen ajovalojen määrääminen pakollisiksi päiväajossa sekä muut mietinnön ehdotukset voivat suhteellisen vähäisin kustannuksin suuresti hyödyttää liikenneturvallisuutta ja kansalaisten terveyttä.

Fava
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen De Palacio, uskon, että teiltä ei jäänyt huomaamatta eräs kohta tiedonannossanne, jossa tehdään läpileikkaus jäsenvaltioiden välisestä huolestuttavasta erosta, joka koskee teiden laatua, niiden turvallisuutta ja uhrien määrää. Kiusallista on se, että tämä ero heijastaa tasasuhtaisesti Euroopan unionin jäsenvaltioiden välillä olevan erovaisuuden talouskehityksen laadussa ja nopeudessa: yhtäältä on kaikkein varmin maa on Ruotsi, toisaalta epävarmimmat maat ovat Kreikka ja Portugali. Mitä tämä merkitsee? Yritän antaa kysymykseeni myönteisen vastauksen: se merkitsee sitä, että turvallisuuteen voidaan investoida ainoastaan, mikäli investoidaan yhteisön toimintaan.
Uskoin, että muutamin oikeutetuin poikkeuksin parlamentti perää nyt komissiolta suurempaa rohkeutta, ja näin ollen kiitän kollegaani hänen mietinnöstään, joka tekee komission tiedonannosta ehdottoman selvän ja hyödyllisemmän. Suurempi rohkeus otan vapauden puhua perusteellisesti tarkoittaa kahta asiaa: ensiksikin se merkitsee sitoumusta määrittää ehkäisevän politiikan rajat ja säännöt, muutoin toivon, että kollega Jarzembowski ei kanna minulle kaunaa tästä valvominen ei hyödytä. Mikäli haluamme valvoa nopeusrajoitusta, ero on melko suuri, onko rajoitus 100 vai 200 kilometriä tunnissa.
Sama pätee alkoholiin. Komission pitäisi mielestämme esittää direktiivi, jossa määrätään, että kaikissa jäsenvaltioissa suurin sallittu alkoholipitoisuus on 0,5 promillea. Puhun nyt sellaisen maan kansalaisen näkökulmasta, jossa on määrätty korkeampi raja juuri siksi, että haluan poistaa kaikki mahdolliset epäilykset siitä, että haluaisin tukea pelkästään paikallisia viranomaisia nyt käymissämme pohdinnoissa. Toissijaisuusperiaate sopii kuvaan mielestäni on kuitenkin äärimmäisen naurettavaa ottaa ajokortti pois kaikilta juopuneilta mutta ongelmana on ymmärtää, milloin kuljettajia voidaan tieliikennelakimme mukaan pitää juopuneina.
Arvoisa puhemies, tämä rohkeus on mielestäni kaikkein yksinkertaisin ja tehokkain mutta uskoakseni myös ainoa keino, jonka avulla kykenemme noudattamaan itsellemme asettamaa kunnianhimoista tavoitetta, eli vähentää tulevina vuosina Euroopan unionin teillä syntyvien uhrien määrä 40 prosentilla.

Stenmarck
Arvoisa puhemies, sallikaa minun kiittää esittelijää siitä suuresta työstä, jota hän on tehnyt tämän kysymyksen parissa.
Viime vuonna EU:n teillä kuoli 43 000 ihmistä. Yksi suurimmista syistä siihen oli alkoholin käyttö. Sitä ei voi koskaan kiistää. Kuuden vuoden kokemus Euroopan parlamentista on saanut minut kunnioittamaan sitä, että suhtaudumme moniin asioihin hyvin eri tavoin, mutta meidän kaikkien pitäisi olla samaa mieltä siitä, että alkoholi ja autolla ajaminen eivät koskaan kuulu yhteen. Siitä huolimatta ihmisiä kuolee EU:n teillä päivittäin juuri tämän yhdistelmän vuoksi.
Meillä voi myös olla hyvinkin erilaisia näkemyksiä siitä, pitäisikö EU:ssa vallita yhteiset säännöt vai pitäisikö jokaisen valtion ratkaista itse tämä ongelma. Sallikaa minun korostaa kahta asiaa sille, joka epäröi tässä asiassa:
Ensimmäinen asia on se, että mikään EU:n valtio ei hyväksyisi sitä, jos lentokapteeni, joka ohjaa 300 matkustajan konetta, merikapteeni, joka vastaa 1000 ihmisen turvallisuudesta, tai veturinkuljettaja juo alkoholia, ennen kuin ottaisi vastuun matkustajistaan. Miksi samaa vaatimusta ei sitten esitetä niille, jotka ajavat autoa teillämme?
Toisena asiana haluaisin korostaa sitä, että 95 prosenttia kuolemaan johtaneista liikenneonnettomuuksista tapahtuu todellakin tieliikenteessä. Toivon vain sitä, että suhtautuisimme tähän 95 prosentin muodostamaan ongelmaan yhtä vakavasti kuin siihen viiden prosentin suuruiseen onnettomuuksien määrään, joita muut kuljetusmuodot aiheuttavat. Juuri sen vuoksi mietintö on mielestäni hyvä lähtökohta, jonka pohjalta jatkaa työtä, ja juuri sen vuoksi aionkin huomenna äänestää sen puolesta.

Schierhuber
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, Euroopan teiden turvallisuus on elintärkeä asia, ja luvut puhuvat puolestaan: 42 000 kuollutta joka vuosi ja 1,7 miljoonaa loukkaantunutta. Jotain on tehtävä. Meidän on ponnisteltava sen hyväksi, että tiemme muuttuvat turvallisemmiksi. Niiden perheiden kärsimys, jotka menettävät perheenjäsenen auto-onnettomuudessa, on erittäin suuri. Yhteiskuntamme muuttuu entistä liikkuvammaksi, ja kannatan myös sitä. Juuri siksi velvollisuutenamme on paneutua vaaroihin. Poliitikkojen Euroopan, jäsenvaltioiden ja toimijoiden paikallisella tasolla on kannettava vastuunsa yhteiskuntaa kohtaan ja ponnisteltava tieliikenteen parempien ja asianmukaisempien toimien puolesta.
Ratkaisevaa on liikenneonnettomuuksien analysointi. Toiminta onnettomuustilastojen yhteydessä on siis onnettomuustietojen keräämistä, arviointia ja tulkintaa. Liikennetapahtumien systemaattinen tutkimus voi antaa tärkeää tietoa turvallisuuden lisäämisen ja onnettomuuksien estämisen kannalta. Sekä liikennevälineiden rakenne että teiden suunnittelu ja itse ihmiset ovat heikkoja kohtia. Heikkoudet on tunnustettava ja yritettävä poistaa mahdollisimman hyvin. Minusta tämä on erittäin tärkeää. Pidän liikennekasvatusta oleellisena asiana.
Kansalaisten tietoisuuden lisääminen siitä, mitä vaaroja ja riskejä tieliikenteeseen liittyy, on toimien hyväksymisen edellytys. Jo lapsille, jotka ovat erityisen vaaralle altis ryhmä tieliikenteessä, on leikinomaisesti opetettava oikeaa käyttäytymistä. Nuorille on kerrottava vaaroista, joita heihin ja muihin liikenteessä olijoihin kohdistuu heidän saatuaan ajokortin.
Eräs asia on minulle erityisen tärkeä: alkoholin sekä lääkkeiden ja huumeiden käytön vastaiset toimet autoilun yhteydessä. Kuljettajien alkoholin käytön vastaisia toimia on toteutettu jo useita ja valistusta on annettu runsaasti. Kuitenkin yhä usein puuttuu tietoisuus siitä, että huumausaineet ja lääkkeet voivat aiheuttaa samankaltaista tajunnan samentumista ja ajokuntoisuuden heikkenemistä.
EU:n liikenneturvallisuutta koskevan ohjelman tärkeimmät painopisteet on määriteltävä selkeästi. Erityisen tärkeää on, että ongelma-aluetta lähestytään järjestelmällisesti. Meidän on ehdottomasti vaadittava komission ja jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä!

Koch
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, lasten ja nuorten, oikeastaan yleensä alle 45-vuotiaiden EU-kansalaisten yleisin kuolinsyy ja vakavien loukkaantumisten syy ovat liikenneonnettomuudet. Meidän ei tarvitse enää hyväksyä sitä väistämättömänä kohtalona, vaan me voimme ryhtyä vastustamaan sitä. Sen edellytyksenä on kuitenkin, ettemme usko enää siihen, että liikenneturvallisuus riippuisi ensi sijassa siitä, miten hyvin liikenteessä olijat käyttäytyvät tai malttavat mielensä.
EY:n perustamissopimuksen 41 ja 94 artikla antavat meille selkeän velvoitteen lisäksi useiden parlamentin jäsenten epäilyksen alaiseksi asettaman oikeusperustan moniin tehokkaisiin liikenneturvallisuutta parantaviin toimiin. Meidän on suotava näille ongelmille lopultakin riittävä poliittinen paino. On tuskin yhtäkään politiikan aluetta, josta EU, jäsenvaltiot, alueelliset ja paikalliset viranomaiset sekä asiaankuuluvat järjestöt olisivat yhdessä vastuussa. Toissijaisuus on tässä siis erityisen tärkeää.
Juuri siksi meidän ei pitäisi väheksyä EU:n toimien lisäarvoa jäsenvaltioiden ponnistelujen rinnalla. Liikenneonnettomuuksien aiheuttamia taloudellisia kustannuksia koskevat laskelmat osoittavat, että ne ovat huomattavasti suuremmat kuin liikenneonnettomuuksien ehkäisystä syntyvät kustannukset. Siksi määrärahojen lisäämispyyntö on oikeutettu säästäväisen taloudenpidonkin aikana. Älkäämme antako kuitenkaan pettää itseämme. Aina ei kuitenkaan päde: mitä suuremmat määrärahat, sitä parempi turvallisuustaso voidaan saavuttaa.
Lisäarvon voivat todistaa tiedotuskampanjat EU:n jäsenvaltioiden parhaista käytännöistä, sitovat toimet alkoholin, huumausaineiden ja lääkkeiden käytön kaltaisten onnettomuuksien syiden vähentämiseksi sekä autoteollisuuden luovuutta edistävä direktiivi, jonka on tarkoitus lisätä turvatestejä ja edistää uusien ajoneuvojen arviointiin tarkoitettua EuroNCAP-ohjelmaa. Onnittelen esittelijää, jäsen Hedkvist Peterseniä, hänen erinomaisesta mietinnöstään ja suosittelen sen hyväksymistä.

Hedkvist Petersen
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, on kiinnostavaa kuunnella keskustelua ja jatkaa tieliikenneturvallisuuteen liittyvää työtä parlamentissa tämän keskustelun jälkeen ja huomisen päätöksen jälkeen. Huomaan, että useimpien poliittisten ryhmien mielestä Euroopan tason säännöt ovat paremmat kuin se, että kullakin jäsenvaltiolla olisi omat sääntönsä, kun kyse on alkoholipitoisuudesta, sillä meillä on yksinomainen toimivalta, jota voimme hyödyntää perustamissopimuksen mukaan. Olen jäsen Stenmarckin kanssa samaa mieltä, kun hän sanoo - ja tämä käy ilmi edellisestä keskustelusta -, että emme koskaan tyytyisi alempaan turvallisuustasoon kuin siihen, jonka voimme saavuttaa. Hyväksymme sen kuitenkin tieliikenteessä, sitä vastoin emme tietenkään hyväksy sitä lentoliikenteessä. Mielestäni tällaiset Euroopan tason säännöt ovat tärkeitä, kun on kyse alkoholista.
Jäsen Jarzembowskilla oli kiinnostavia näkemyksiä, mutta toisin kuin jäsen Jarzembowski olen sitä mieltä, että meidän on käytettävä niin direktiivien laatimismahdollisuutta, poliisivalvontaa kuin muitakin mahdollisuuksia. Meidän on käytettävä kaikkia mahdollisuuksia, ja niin aiomme tehdä. Emme ole vastustaneet direktiiviä aikaisemminkaan. Nyt voimme tehdä poliittisen aloitteen, ja tehkäämme se!
Jäsen Bautista, olen sitä mieltä siitä, mitä vihreiden ryhmä otti esiin vaarapaikoista, että on tärkeää valvoa tapahtumia. Olisi kiinnostavaa nähdä kertomus siitä, miltä unionin tilanne vaikuttaa. Olen erittäin tietoinen siitä, että tämä on tärkeä kysymys pyöräilijöiden ja moottoripyöräilijöiden kannalta.
Lopuksi kyse on koulutuksesta ja lasten tilanteesta. Kuten jäsen Schierhuber sanoi, tarvitsemme liikennekasvatusta. Meidän on käytettävä tätä mahdollisuutta muiden kansallisten, paikallisten, alueellisten ja Euroopan tason toimien lisäksi. Meidän on yhdessä ryhdyttävä voimakkaisiin tekoihin.

De Palacio
Arvoisa puhemies, ensinnäkin haluan onnitella esittelijä Hedkvist Peterseniä vilpittömästi siitä täydellisestä päätöslauselmaehdotuksesta, jonka hän on laatinut liikenneturvallisuudesta, ja siitä, että hän on tuonut esiin sen Euroopan parlamentin pyrkimyksen ja tänään olemme saaneet kuulla sen parlamentin jäsenten puheenvuoroissa , joka koskee liikenneonnettomuuksien vitsausta torjuvan kunnianhimoisen politiikan luomista. Haluaisin myös kiittää kaikkia puheenvuoronsa pitäneitä parlamentin jäseniä, jotka kertoivat meille mielipiteistään ja jotka ovat rikastuttaneet tätä keskustelua.
Vastauksena Euroopan parlamentin pyyntöön muistuttaisin teille, että komissio esitteli viime maaliskuussa liikenneturvallisuutta koskevan tiedonannon, jossa lueteltiin useita käytännön toimia, jotka olisi pantava täytäntöön seuraavien vuosien aikana, eli käytännössä niiden kahden viimeisen vuoden aikana, jolloin liikenneturvallisuutta koskevaa toista toimintaohjelmaa toteutetaan.
Haluaisin tähdentää, että yleisesti ottaen olen aivan samaa mieltä siitä, mitä mietinnössä sanotaan, ja myös siitä, mitä sitä täydentävässä päätöslauselmassa sanotaan käynnissä olevasta toimintaohjelmasta, jonka toteutus saadaan pian päätökseen, sekä tulevasta liikenneturvallisuusohjelmasta, jonka komissio aikoo esitellä lähikuukausina.
Toivoisin myös, että Euroopan unionilla olisi tehokas ja kestävä politiikka, jolla voidaan vähentää onnettomuuksien määrää, joka on aivan liian korkealla tasolla. Ensimmäisessä vaiheessa on pantava täytäntöön loput tällä hetkellä käynnissä olevassa liikenneturvallisuusohjelmassa asetetuista ensisijaisista toimista ja on erityisesti ehdotettava, että velvoitetta nopeusrajoittimien asentamisesta sovelletaan useimpien kuorma-autojen kohdalla; käytännössä tämä tarkoittaa sitä, että alennetaan sitä tonnirajaa, jonka ylittyessä vaaditaan tällaisia toimia. Samoin on edistettävä tietovaihtoa, joka koskee mustia tieosuuksia ja tekniikoita niiden vähentämiseksi, ja yleisesti ottaen on nostettava liikenneinfrastruktuurien turvallisuutta ja ryhdyttävä toimiin ajoneuvojen etuosan parantamiseksi tieverkon haavoittuviin tienkäyttäjiin törmäämisen varalta. Ja teiden kehittämiseksi olisi suunniteltava eri tavoin nykyiset suojakaiteet, jotka ovat erittäin vaarallisia pyöräilijöiden ja moottoripyöräilijöiden kannalta.
Toisessa vaiheessa on omaksuttava järjestelmällisempi lähestymistapa tulevaa toimintaohjelmaa silmällä pitäen ja sovittava sitä varten Euroopan laajuisista lukumääräisistä tavoitteista, jotka laaditaan yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa, jotta parannetaan tehokkuutta ja täydentävyyttä Brysselissä käyttöön otettavien ja kansallisesti sovittujen toimien välillä. Koska on selvää, että käytännön tavoitteiden asettaminen olemme nähneet sen niissä maissa, joissa ne on asetettu on kannustavaa ja se toimii psykologisesti kimmokkeena viranomaisille ja johtaa parempaan valvontaan ja siten onnettomuuksien määrän vähentymiseen.
Kuitenkaan en tässä tilanteessa pyri ottamaan esiin niitä seikkoja, joista olemme samaa mieltä tiedätte ne tiedonannon pohjalta vaan haluaisin käsitellä hieman laajemmin niitä syitä, joiden vuoksi olemme kahdesta seikasta eri mieltä. Ensimmäinen koskee veren alkoholipitoisuutta. Arvoisat parlamentin jäsenet, olette todellakin aivan oikeassa. Eilen tai toissapäivänä komissiossa saatiin päätökseen käyttöönottoa ajatellen se kirjallinen menettely, joka koski suositusta veren alkoholipitoisuuden enimmäisrajan asettamisesta 0,5:een. Päivämäärä on puhdas sattuma. Asia oli maaliskuun tiedonannossa. Älkää hyvät parlamentin jäsenet ajatelko, että kyseessä olisi jonkun harrastama vehkeily. Luulin, että se olisi saatu aikaisemmin. Olen pahoillani asiasta. Älkää missään nimessä kuvitelko, että päivämäärä olisi valittu tämän keskustelun nojalla. Kuitenkin haluaisin selvittää teille, miksi direktiiviehdotusta ei harkita. Näin ei tehdä kahdesta perimmäisestä syystä. Ensinnäkin minun on sanottava, että Isossa-Britanniassa, joka on yksi niistä maista, joissa veren sallittu alkoholimäärä ylittää suosittelemamme raja-arvon 0,5 minkä jäsen Watts äsken mainitsi tapahtuu toiseksi vähiten onnettomuuksia Euroopan unionissa Ruotsin jälkeen. Jos Isossa-Britanniassa enimmäisrajana olisi 0,8:n sijasta 0,2, ehkäpä se olisi toisen sijan sijasta ensimmäisellä sijalla tai siellä olisi vielä paljon vähemmän onnettomuuksia. En tiedä. Haluan siis sanoa, että objektiivinen tosiasia on, että 0,8 enimmäisrajoineen Iso-Britannia on maa, jossa sattuu toiseksi vähiten onnettomuuksia unionissa.
En suosittele rajaksi 0,8:aa vaan 0,5:tä, mutta tarkoitan, ettei riitä, että suositellaan tietyn alkoholin enimmäismäärän noudattamista tai että siihen velvoitetaan, jos kansalliset viranomaiset eivät sen jälkeen käytännössä valvo tätä veren alkoholipitoisuutta asianmukaisesti. Haluaisin kertoa arvoisille parlamentin jäsenille, että jos jotkin jäsenvaltiot eivät tällä hetkellä valvo veren alkoholipitoisuutta, miksi laskisimme sen alle 0,5:een, epäilen vahvasti, ettemme saavuttaisi näin parempia tuloksia. Tarvitaan sen sijaan viranomaisten taholta parempaa valvontaa.
Toiseksi sanoisin, että on tapoja, tottumuksia ja syitä, joiden vuoksi ajattelisin, että tämä on klassinen toissijaisuuden piiriin jätettävä asia, ja tästä syystä annamme ainoastaan suosituksen 0,5:n enimmäisrajasta. Ymmärrän, että olette eri mieltä olen jo huomannut sen , mutta ilman muuta tosiasia on myös se, että neuvostossa ei ole toistaiseksi ollut riittävää enemmistöä, jotta tällaista aloitetta olisi voitu viedä eteenpäin. Jos kaikki jäsenvaltiot ovat yhtäkkiä yksimielisiä, heidän on helppoa ryhtyä toimiin, mm. rajan asettamiseksi kussakin maassa 0,5:een. Älkää väittäkö minulle, että Yhdistyneessä kuningaskunnassa vaaditaan unionin direktiiviä, jotta voidaan ratkaista jokin Ison-Britannian ongelma, sillä en voi ymmärtää tällaista. Asettakoot vain Isossa-Britanniassa rajaksi 0,5. Miksi meidän olisi velvoitettava heidät siihen? Jos Yhdistynyt kuningaskunta haluaa tehdä niin, meillä on sitä varten jo suositus ja mukautukoon se siihen.
Autojen etuosista sanottakoon, että kuulin selvästi jäsen Wattsin esittämän arvostelun: komissio puhuu mieluummin kuin toimii. En voi hyväksyä tällaista arvostelua. Komissio haluaa toimia tehokkaammin, ja toisinaan se, että lykätään muutamalla kuukaudella jotakin aloitetta, voi olla todellisilla vaikutuksilla mitattuna paljon nopeampi menetelmä toteutumisen kannalta. Ja olemme antaneet autoteollisuudelle kuusi kuukautta aikaa päästä sopimukseen. Arvoisa jäsen, määräaika ei ole 2002 vaan kesäkuu 2001. Ja tässä mielessä haluaisin sanoa teille, että tämä aloite ei riipu ainoastaan minusta vaan myös teollisuusasioista vastaavasta komission jäsen Liikasesta, ja tästä olemme yhtä mieltä.
Tällä haluan sanoa, ettemme ole missään nimessä hylänneet säädöksen asettamista sellaisista autojen etuosista, joiden avulla voidaan ottaa paremmin huomioon onnettomuuksiin joutuvat henkilöt, ilman suojaa olevat ihmiskehot, vaan että yksinkertaisesti pyrimme olemaan vielä tehokkaampia ja saavuttamaan autonvalmistajien tuen.
Mitä tulee tulevaan toimintaohjelmaan kaudelle 2002-2010, suhtaudumme ensi kädessä avoimesti kaikkiin päätöslauselmaehdotuksessa esitettyihin ajatuksiin. Arvoisa parlamentin jäsen, olen jopa valmis harkitsemaan uudelleen 0,5:n enimmäisrajaa. Haluan sanoa teille, etten aio tässä asiassa olla ehdoton. Mielestäni tämä ei ole suurin ongelma. Valvonta on paljon tärkeämpää. Joka tapauksessa voin luottaa yhteistyöhönne, apuunne ja tukeenne, ja onnittelen vielä kerran esittelijää.

Watts
Arvoisa puhemies, nimeni mainittiin. On tärkeää saada kirjatuksi selvennys Ison-Britannian tilanteeseen, Ison-Britannian hallituksen kantaan veren alkoholipitoisuudesta. Energian ja liikenteen pääosastolla on varmasti jäljennös Ison-Britannian tieturvallisuusstrategiasta, joka julkaistiin maaliskuussa 2000. Siinä tehdään erittäin selväksi, että uusi hallitus on sitoutunut ratkaisuun, Euroopan tasolla, eurooppalaisessa yhteydessä. Uskon, että saatte nyt paljon myönteisemmän vastauksen direktiiviehdotukselle kuin saitte ehkä edellisen hallituksen aikana.

Jarzembowski
Arvoisa puhemies, työjärjestyspuheenvuoro. Mikäli ymmärsin kollegani puheen oikein, niin suositus riittää siihen, että Ison-Britannian hallitus alentaa veren alkoholipitoisuuden enimmäisrajaa.

Puhemies
Julistan keskustelun päättyneeksi.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Intermodaalisuus ja intermodaaliset tavarakuljetukset
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Poli Bortonen laatima aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan mietintö (A5-0358/2000) komission tiedonannosta Euroopan parlamentille, neuvostolle ja talous- ja sosiaalikomitealle: Kertomus intermodaalisuutta ja intermodaalisia tavarakuljetuksia Euroopan unionissa koskevaan tiedonantoon liittyvän toimintaohjelman toteuttamisessa saavutetusta edistyksestä.

Poli Bortone
. (IT) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, jätän huomiotta intermodaalisuuden määritelmän, ja pidän kiistämättömänä määritelmää, jonka komissio itse päätti menneisyydessä antaa. Koska toimet ovat yhä pakottavampia, mielestäni nykyään pitäisi kartoittaa intermodaalisuutta tukevia toimia, mikä on lukuisten eri vaatimusten mukaista: liikennettä pitää järkeistää, tavaroiden kuljetusaikoja pitää optimoida; lisäksi on taloudellisia ja ympäristöön liittyviä vaatimuksia, koska intermodaalisuus on avainasemassa kestävässä liikenteessä.
Intermodaalisuuteen liittyy nykytilanteessa heikkouksia, jotka johtuvat eri kuljetusmuotojen integroinnin puutteesta ja joillekin kuljetusmuodoille tyypillisestä tehottomuudesta. Intermodaalisuuden kehittämisen kannalta ensisijaisen tärkeää on tarjolla olevien rautatiekuljetuspalvelujen tehokkuus. Nämä palvelut ovat monissa jäsenvaltioissa heikkotasoisia huonon laadun, tehokkuuden ja kustannus-hyöty-suhteen vuoksi.
Lisäksi, kuten komissio useaan otteeseen on todennut, infrastruktuuri kehittyy pääasiassa yhdellä kuljetusmuodolla tapahtuvien kuljetusten perusteella, kun taas intermodaaliset kuljetukset edellyttävät verkkomuotoista lähestymistapaa, joka perustuu eri muotojen toisiaan täydentävyyteen ja yhteenkytkettävyyteen.
Vielä ei myöskään ole luotu avoimia intermodaalisia tietojärjestelmiä, joilla voitaisiin hallinnoida tehokkaasti intermodaalisia kuljetuksia ja verkkopalveluja ja taata reaaliaikainen, rationaalinen ja jatkuva tieto- ja viestintävirta.
Intermodaalisiin tavarakuljetuksiin liittyvien kitkakustannusten tarkka analyysi paljastaa, että suurimmat heikkoudet perinteisiin yhdellä kuljetusmuodolla tapahtuviin kuljetuksiin verrattuna ovat korkeat hinnat, hitaammat toimitusajat, heikompi laatu, rahdin suurempi vahinkoriski, kuljetettavien tavaratyyppien rajoitukset ja monimutkaisemmat hallintomenettelyt. Nämä kustannukset johtuvat ennen kaikkea johdonmukaisten järjestelmäverkkojen puutteesta ja siitä, ettei niitä voi kytkeä yhteen, mikä aiheuttaa tehokkuuden puutetta ja siirtokustannusten lisääntymistä.
Lisäksi eri kuljetusmuotojen tuotto ja palvelun laatu on erilainen, ja ne sopivat huonosti yhteen asiakastyytyväisyyden ja reaaliaikaisen tavaroiden siirron kanssa. Tämä johtuu siitä, ettei intermodaalisen ketjun osapuolilla ole kattavia sähköisiä viestintäjärjestelmiä eikä intermodaalisuuteen perustuvia tavaroiden tunnistus- ja tietojärjestelmiä.
Lopuksi, koko järjestelmässä on pullonkauloja, jotka johtuvat siitä, että eri kuljetusmuotojen kuljetusaikoja ja aikatauluja ei ole yhdenmukaistettu. Tästä aiheutuu epäjohdonmukaisuutta tavaroiden kuljetusketjua koskevien tarpeiden ja prosessiin palkatun työvoiman toiminnallisten edellytysten välillä. Esimerkiksi kuljettajien ja muiden työntekijöiden työaikoja ei ole sovitettu yhteen intermodaalisten kuljetusten kanssa. Terminaalit eivät aina voi mukauttaa aukioloaikojaan junien ja laivojen ympärivuorokautisiin tarpeisiin.
On selvää, että intermodaalisten kuljetusten puitteet Euroopassa vaihtelevat, koske eri jäsenvaltioiden tilanteet voivat olla täysin erilaisia, Tämän vuoksi on asetettava etusijalle näiden eri olojen seuranta intermodaalisuutta käsittelevän työryhmän johdolla, siten että voidaan yksilöidä erityiset toimintatavat yksittäisten jäsenvaltioiden painopistealueiden mukaan.
Tavoitteet, joihin EU aikoo pyrkiä intermodaalisten kuljetusten kehittämiseksi, juontavat juurensa tarpeesta luoda eri kuljetusmuotojen integroitu järjestelmä, joka tarjoaa asiakkaalle ovelta ovelle -palveluja, jossa käytetään liikennejärjestelmää tehokkaalla ja kustannuksia vastaavalla tavalla ja joka edistää liikenteenharjoittajien välistä kilpailua. Kertomuksessaan intermodaalisuutta ja intermodaalisia tavarakuljetuksia Euroopan unionissa koskevaan tiedonantoon liittyvän toimintaohjelman toteuttamisessa saavutetusta edistyksestä komissio korosti tavoitteita, joihin intermodaalisten kuljetusten alalla pyritään, ja jakoi ne ensisijaisiin toiminta-alueisiin, niin sanottuihin "avaintoimintoihin". Ensimmäinen avaintoiminta koskee integroitua infrastruktuuria ja kuljetusvälineitä; toinen toiminta koskee yhteentoimivia ja yhteenkytkettäviä toimintoja; kolmas toiminta on kuljetusmuodoista riippumattomat palvelut ja säännökset.
Tavoitteena on sellaisen tietojärjestelmän luominen, joka mahdollistaa kuljetusten reaaliaikaisen hallinnoinnin ja sähköisen kaupankäynnin seuraavin keinoin: intermodaalisten reaaliaikaisten sähköisten tieto- ja tapahtumankäsittelyjärjestelmien kehittäminen; viestintästandardien, menettelyjen ja kuljetusasiakirjojen yhdenmukaistaminen sähköisen tiedonsiirron (EDI) avulla; vastuujärjestelmän yhdenmukaistaminen siten, että loppukäyttäjälle tarjotaan selkeät vastuuta koskevat ehdot ja menettelytavat, joita noudatetaan silloin, kun rahti tai sen osa vahingoittuu tai katoaa kuljetuksen aikana; tietoyhteiskunnan teknologian kehittäminen intermodaalisten kuljetusten edistämiseksi luomalla avoin rakenne, jonka avulla voitaisiin järjestää intermodaalisten kuljetusten seuranta ja jäljittäminen; paperiton kuljetus yhdenmukaistamalla asiakirjavaatimukset ja luomalla yksi sähköinen tietoikkuna.
Komissio on lisäksi ehdottanut monialaisia toimia tutkimusta ja teknologista kehittämistä koskevien kohdennettujen hankkeiden kautta, jotta niillä saataisiin aikaan uusia innovaatioita, jotka liittyvät uuden teknologian käyttöön, innovatiivisten palvelujen kehittämiseen ja tuottavuuden parantamiseen. On selvää, että intermodaalisuudesta puhuminen edellyttää, että yrityskulttuurissa tapahtuu samanaikaisesti voimakkaita kulttuurillisia muutoksia. Markkinoiden globalisoituminen ja vapauttaminen merkitsevät jo nyt rahdin ja tavaroiden siirtämiseen liittyvän kysynnän huomattavaa kasvua. Korkeat kasvuprosentit ajavat kohti kilpailua, jossa painotetaan yhä enemmän kuljetettavien tavaroiden määrää, minkä seurauksena alan työntekijöiden yhteenliittymisprosessi on väistämätön.
Lopuksi haluaisin kiittää kollegoita, jotka ovat aktiivisesti osallistuneet tähän työhön edistääkseen sellaisen päätöslauselman laatimista, joka pääosin saa osakseen kannatusta.
Haluan myös etukäteen kertoa, että niistä tarkistuksista itse asiassa niitä oli vähän joita on esitetty, voin sanoa olevani pääosin samaa mieltä, lukuun ottamatta tarkistusta 3, josta olen hieman epävarma siinä käsiteltyjen valtiontukien vuoksi.

Peijs
Arvoisa puhemies, intermodaalisuus on vielä aivan alkuvaiheessa. Vasta alle kahdeksan prosenttia tavaroista kuljetetaan useampaa kuljetusmuotoa käyttäen. Tavarakuljetusten keskimääräinen pituus on kuitenkin kasvanut jo vuodesta 1970 lähtien, mikä on edullista, jos halutaan käyttää useampia kuljetusmuotoja. Myös kuljetettavien tavaroiden määrä kasvaa kuljetuskapasiteetin yli, arviolta 70 prosenttia kymmenenä seuraavana vuonna. On oikeastaan aika ihmeellistä, että intermodaaliset kuljetukset eivät ole lyöneet itseään läpi. Ehkä liikenteenharjoittajiin ja rahtaajiin ei ole kohdistettu tarpeeksi suurta painostusta tämän läpimurron aikaansaamiseksi. Siinä tapauksessa kyseinen ala tarvitsee pari varoituksen sanaa.
Ensinnäkään tieverkko ei suoriudu 70 prosentin kasvusta, ei sen enempää kaupunki- ja aluekuljetuksissa kuin pitkän matkan kuljetuksissa. Kaiken laskeminen maantiekuljetusten varaan onkin nähtävä ylpeyden syntinä, jota pidettiin aiemmin kuolemansyntinä.
Toiseksi, ympäristönäkökulmista tulee kymmenenä seuraavana vuonna yhä tärkeämpiä. Euroopan tietyillä alueilla suhtaudutaan yhä kielteisemmin niiden läpi ajaviin rekkoihin. Kansalaiset alkavat vastustaa yhä kiivaammin tavarakuljetusten aiheuttamia häiriöitä omassa elinympäristössään. Huomasimme sen jo siitä, että direktiivi viikonloppuajokieltojen yhdenmukaistamisesta epäonnistui. Kyse ei siis ole siitä, että meidän pitäisi valita intermodaalisuus. Meillä ei nimittäin ole valinnanvaraa. Ja jos sitä pidetään lähtökohtana, niin asiat edistyvät ihan liian hitaasti.
Tietysti alojen pitää nähdä enemmän vaivaa ja olla vähän innovatiivisempia, mutta myös viranomaisten pitää kääriä hihat ylös ja esimerkiksi yksinkertaistaa hallinnollisia menettelyjä. Euroopan laajuinen vesiverkko pitää asettaa etusijalle ja toteuttaa nopeasti. Kaikki puhuvat junasta, vaikka vesistö on se, missä todella on vielä tilaa. Kuitenkaan en näe siitä enää minkäänlaista mainintaa Euroopan unionin tai jäsenvaltioiden listaamissa ensisijaisissa tavoitteissa.
Jäsenvaltioiden toimia ei koordinoi kukaan, vaikka se on yksi Euroopan komission keskeisistä tehtävistä. Se on valitettavaa, sillä Euroopan pohjois- ja koillisosissa tiekuljetusten yhdistäminen sisävesikuljetuksiin voisi merkitä selvää muutosta parempaan. Mutta sitä ennen on poistettava vielä suuri joukko lainsäädännöllisiä, teknisiä ja käytännöllisiä esteitä. Sama koskee muuten vanhaa rannikkoliikennettä, joka suostui pitkän aikaa syrjäytettyyn asemaan, mutta joka nyt uudella lähimerenkulku-nimellä varustettuna palaa takaisin raudanlujana - ainakin, jos kaikki osapuolet tekevät keskenään yhteistyötä.
Jos arvioimme edistystä, jota on saavutettu vuoden 1997 erinomaisen toimintaohjelman jälkeen, niin näemme joitakin myönteisiä seikkoja, kuten kuljetusten intermodaalisuutta koskevan työryhmän perustamisen. Positiivisen sysäyksen antaa myös PACT-ohjelman eli yhdistettyjen kuljetusten kokeiluhankkeiden pidentäminen.
Unioni laajenee pian monella uudella maalla, ja sen takia liittymisneuvotteluissa pitää jo nyt ottaa huomioon tuleva tilanne. Intermodaaliset kuljetukset ovat kuitenkin ikävä kyllä vielä liian kalliita. Se johtuu puutteellisesta infrastruktuurista, hallinnoinnin ja tiedottamisen tehottomuudesta ja innovatiivisuuden vähäisyydestä.
Meillä ei kuitenkaan ole mitään muuta vaihtoehtoa kuin kehittää Euroopan laajuinen liikenneverkko, joka on tarkoitettu multimodaaliseksi infrastruktuuriverkoksi. Sen saavuttamiseksi yrityselämän ja viranomaisten pitää tehdä kaikilla tasoilla yhteistyötä.

Stockmann
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, yhdistelmäliikenteelle ei anneta vielä liikennepolitiikassa sille kuuluvaa arvoa. Intermodaalinen liikenne hoitaa tällä hetkellä vain 8 prosenttia Euroopan tavaraliikenteestä, kuten kollegani juuri kertoi. Siksi siihen ei suhtauduta vielä riittävän vakavasti. Intermodaalinen liikenne kuvastaa kuitenkin samanaikaisesti Euroopan yhdentymisstrategiaa ja on sen koetinkivi, ja siinä ei haluta yhdistää pelkästään jäsenvaltioiden liikennemarkkinoita vaan myös erilaiset liikennemuodot.
Toteuttamisensa loppuvaiheissa olevan vapauttamisstrategian ja aloitetun yhdenmukaistamisen jälkeen sisämarkkinat tarvitsevat tätä yhdentymisstrategiaa tulevaisuutensa tähden. Siksi intermodaalisen liikenteen toimintaohjelman toteuttamista koskeva tilannetiedote kertoo myös Euroopan unionin liikennepolitiikan edistymisestä.
Komission tilannetiedotteessa ja mietinnössä otetaan esiin useita ongelmakohtia, jopa kaikki tärkeät ongelmakohdat. Euroopan laajuisten verkkojen uudistaminen todella intermodaaliseksi verkoksi, logistisen lisäarvon luomiseen tähtäävät toimet, yhdenmukaistaminen, jota tarvitaan vielä kuljetusyksiköissä ja muissa, todella intermodaalinen tieto, standardoidut ilmoitukset ja asiakirjat, intermodaaliliikenteen vahinkovastuumääräysten edistäminen ja paljon muuta. Tiedämme kaikki, että siihen tarvitaan useita hallinnollisia toimia, jotta intermodaaliliikenne todella kehittyy.
Koska ympäristö on niin monimuotoinen ja koska intermodaaliliikenteen kehitys ei vielä pitkään aikaan etene itsestään, tarvitsemme useita onnistuneita esittelyhankkeita. Siksi toivon, että saamme uuden hyvin varustetun PACT-ohjelman (yhdistelmäkuljetuksen kokeiluhankkeen), jota ehdokasvaltiotkin voivat hyödyntää, sillä siellä ratkeaa moni tulevaisuutemme kannalta tärkeä asia. Siellä ei ole vielä lähdetty aivan väärään suuntaan. Toivon myös, että intermodaaliliikenne sisällytetään sopivasti tutkimuksen kuudenteen puiteohjelmaan.
Meistä pilottihankkeita pitäisi tulevaisuudessa käyttää enemmän strategisesti eli olemassa olevien intermodaalisten osaverkkojen verkottamiseen. Toinen näkökohta, jota ei ole vielä juurikaan käsitelty: kenties voitaisiin tutkia edellytyksiä muodostaa uusia eurooppalaisia intermodaalialan toimijoita. Tältä alalta puuttuu nimittäin vielä todellisia toimijoita. Kansainvälinen yrityshän voisi kenties esimerkiksi hoitaa kaikkien liikennemuotojen Alppien läpikulkuliikenteen, ainakin teoreettisesti.
Kannatamme tietysti myös Euroopan johtavaa tutkimuskeskusta, joka mainittiin nyt useasti, ja toivomme, että se toteutuu pian.

Pohjamo
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, haluan kiittää mietinnön esittelijää hyvästä työstä. Ryhmämme tukee mietinnön hyväksymistä tarkistuksineen.
Tällä hetkellä intermodaalisuus on kallista kitkakustannusten, tehottomuuden, infrastruktuurin puutteiden sekä osittain myös maantiekuljetusten suosimisen vuoksi. Mietinnössä ja myös komission tiedonannossa esitetään monia kannatettavia toimia, joilla intermodaalisten kuljetusten määrää voidaan lisätä. Uutta teknologiaa on hyödynnettävä tehokkaasti muun muassa sähköisen kaupankäynnin lisääntyessä, niin että eri tilanteisiin saadaan sopivin reitti ja palvelut.
Haluan korostaa myös sitä, että tämä kuljetusmuoto on tehokkain pitkien matkojen kuljetusjärjestelmä. Etusija kuljetusten kehittämisessä on annettava syrjäisille alueille ja seuduille, joilla on vakavia puutteita Euroopan laajuisten verkkojen alalla. Ruuhka-aluilla keruu- ja jakelujärjestelmien kehittäminen on keskeisessä asemassa.

Bouwman
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, aivan ensimmäiseksi haluan kiittää sekä komissiota että esittelijäämme heidän tämän asian parissa tekemästään työstä. Olemme puhuneet tästä asiasta jo paljon. Sen takia haluan ilmaista itseäni lyhyesti. Olemme nähneet, että viime vuosina on tapahtunut siirtymistä toisiin liikennemuotoihin, mutta toistaiseksi se on ollut hyvin vähäistä. Haluamme edistää tätä siirtymistä voimakkaasti. Sikäli on tärkeää, että kuljetusmuodot itse, ja erityisesti raide-, sisävesi- ja rannikkoliikenne, kehittyvät parhaillaan voimakkaasti. Tärkeää on myös se, että niille on järjestetty poliittisella tasolla vapauksia, kuten vapauttaminen, yhteentoimivuus ja jotkin muut asiat, joiden avulla kuljetusala voi hyödyntää sille tarjoutuvia mahdollisuuksia.
Haluaisimme parantaa erityisesti pk-yritysten mahdollisuuksia, mutta ne tarvitsevat joskus tukea näiden mahdollisuuksien toteuttamista varten. Juuri sen takia olemme jättäneet tarkistusehdotuksen julkisen tuen tarjoamisesta pk-yrityksille, myös ympäristötarkoituksiin.
En muuten ole samaa mieltä Galileo-projektin hyödyllisyydestä tässä asiassa, mutta puhumme siitä toisen kerran. Haluan muistuttaa, että kuljetusten määrän huolestuttava kasvu, joka johtuu osittain myös sähköisestä kaupankäynnistä, johtaa ikävä kyllä siihen, että intermodaaliset kuljetukset ovat tällä hetkellä vain pisara kuumalla liedellä. Niiden edistäminen on kuitenkin meidän ainoa vaihtoehtomme.

Caveri
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, liikenneturvallisuus, intermodaalisuus, liikenneinfrastruktuurien kustannukset: tarkastelen näitä tämänpäiväisen esityslistan peräkkäin olevia aiheita sellaisen ihmisen näkökulmasta, joka on tekemisissä vuoriin, erityisesti Alppeihin liittyvien ongelmien kanssa. Liikenneturvallisuus palauttaa valitettavasti mieliin Mont Blancin tunnelissa tapahtuneen onnettomuuden, joka on esimerkki sellaisen eurooppalaisen koordinoinnin tarpeesta, joka takaa sekä käytössä että rakenteilla olevien tunneleiden turvallisuuden.
Sitten on aihe, joka koskee intermodaalisuutta Alppialueella, missä huolimatta Sveitsin päätöksestä tehdä huomattavia investointeja rautateihin uusien liikenneväylien ja uusien rautatietunneleiden rakentamisessa esiintyy pahoja viiveitä, ja nämä ovat tunneleita, joista on jo esitetty määräykset yhteisön asiakirjoissa, kuten Torino-Lyon-Brennero, tai joista vielä keskustellaan, kuten Aosta-Martigny. On selvää, että jos tiekustannuksia koskeva aihe palauttaa mieliin osuvat sanonnat "käyttäjä maksaa" tai "saastuttaja maksaa", Alppialueen liikennettä varten tarvitaan tulevaisuudessa jopa vähemmän TIR-kuljetuksia ja enemmän junakuljetuksia. Lyhyen ajan kuluessa liikkeessä olevien rekka-autojen varalle tarvitaan tiukkoja kiintiöitä, ja samoin pitää toimia Mont Blancin tunnelin kohdalla sen jälkeen, kun se on avattu tämän vuoden lopussa.

De Palacio
. (ES) Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, ensinnäkin haluan ilmaista kiitokseni esittelijä Poli Bortonelle tästä kunnianhimoisesta ja rakentavasta mietinnöstä sekä lisäksi hänen puheenvuorostaan, jolla hän tuki suuresti komission toimintaa tällä alalla. Haluaisin myös kiittää osallistumisesta kaikkia niitä parlamentin jäseniä, jotka ovat keskustelun aikana tänään puhuneet.
Komissio on samaa mieltä siitä, että tehokas intermodaalisten tavarakuljetusten järjestelmä on avainasemassa unionissa ja jäsenyyttä hakevissa maissa, ja tietenkin se on olennaista, jos haluamme taata liikkuvuuden seuraavina vuosina. Mielestäni tästä riippuvat laajentuneiden yhtenäismarkkinoiden tehokkuus, teollisuutemme kilpailukyky ja unionin kestävä kehitys.
Komissio arvioi intermodaalisia liikenneinfrastruktuureja Keski- ja Itä-Euroopan maissa, jotta se voi siten edistää Euroopan laajuisen liikenneverkon suuntaviivojen tarkistamista. Strasbourgissa sijaitseva intermodaalisen liikenteen tietokeskus aloittaa toimintansa tänä vuonna ja kerää intermodaalisen alan tarvitsemaa tietoa, jota voidaan käyttää uusien politiikkojen kehittämiseen.
Komission aikomuksena on tukea edelleen intermodaalista liikennettä tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen puiteohjelmassa tehtävän tutkimuksen avulla ja myös jatkamalla ja laajentamalla yhdistettyjä kuljetuksia koskevia pilottihankkeita, nk. "Pilote actions for combine transport" (PACT). Kuten mietinnössä kerrottiin, tarpeelliseen infrastruktuuriin ja sen hoitoon on sijoitettava. Tässä mielessä monissa puheenvuoroissa esimerkiksi jäsen Caverin puheessa esitettiin, että Euroopan laajuiseen verkkoon jo nyt sisältyviä valtaväyliä kehitettäisiin edelleen.
Haluamme ottaa selvää nykyisten budjettimäärärahojen käytöstä ja ottaa uudelleen esiin, voidaanko niitä käyttää siihen, että edistetään sitä, että intemodaalinen liikenne otetaan teollisuudessa laajamittaisesti käyttöön. Arvoisat parlamentin jäsenet, minun on sanottava teille, että toivon kehittymisen ja tehtyjen parannusten perusteella, että olemme jo loppusuoralla.
Mitä tulee yhteistä liikennepolitiikkaa koskevaan valkoiseen kirjaan sekä Euroopan laajuisten verkkojen ottamiseen uudelleen käsiteltäväksi tarkistettuina minkä olen luvannut arvoisille jäsenille toivon, että tulevina kuukausina komissio voi hyväksyä lopullisesti asiaa koskevan tekstin. Intermodaalinen liikenne on tässä asiassa ratkaisevan tärkeä osatekijä.
Olemme intermodaalisen liikenteen kehityksen kannalta merkittävässä vaiheessa, koska meidän on siirryttävä siitä, että edistämme toimenpiteitä ja pilottihankkeita siihen, että ne otetaan teollisuudessa yleisesti käyttöön. Sen valmistelun kautta, johon olemme ryhtyneet, on saatu vahvistusta sille, että Euroopassa on sellaista tietoa, järjestelmiä ja tekniikkaa, joiden avulla tällaiset tavarakuljetuksia turvallisesti ja kestävästi edistävät toimenpiteet ovat mahdollisia. Sillä hinnoittelupolitiikalla, jonka aiomme esitellä, tuetaan intermodaalisen liikenteen kilpailukykyä.
Lopuksi haluaisin sanoa, että yhdyn täysin niihin ehdotuksiin yhteensopivien elektronisten järjestelmien kehittämisestä, joita eri puhujat ovat esittäneet, mm. esittelijä, jäsen Stockmann tai jäsen Pohjamo. Näillä yhteensopivilla elektronisilla järjestelmillä siis tuetaan käytännössä intermodaalista liikennettä: nämä tukivälineet ovat edellytys sille, että onnistumme luomaan tehokkaan, kustannustehokkaan ja ympäristöä säästävän eurooppalaisen liikenteen.
Olen myös iloinen, että parlamentti ja komissio ovat yksimielisiä tästä asiasta, ja voin vakuuttaa, että energian ja liikenteen pääosastossa toimitaan jatkossakin aktiivisesti intermodaalisen liikenteen edistämisen hyväksi.
Haluaisin lopuksi kiittää esittelijää ja kaikkia puheenvuoron pitäneitä ja toivon, että voin jatkossakin luottaa valmistelutyöhönne ja yhteistyöhönne tässä samassa asiassa, kun aiheena on liikennettä koskeva valkoinen kirja.

Puhemies
Kiitos, arvoisa komission jäsen.
Julistan keskustelun päättyneeksi.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Liikenteen perusrakenteiden hinnoittelu
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Costa Paolon laatima aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan mietintö (A5-0345/2000) liikenteen perusrakenteiden hinnoittelusta.

Costa, Paolo
. (IT) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, minulla on ilo esitellä tämä valiokunta-aloitteinen mietintö, jonka parlamentin aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunta on laatinut saavuttaakseen edistystä alalla, joka toivon mukaan ei enää tunnu niin monimutkaiselta työmme jälkeen.
Kuten hyvin tiedämme, tämä mietintö sai alkunsa komission vuonna 1995 laatimasta vihreästä kirjasta, jonka avulla pyrittiin saamaan aikaan toimia, joilla ympäristöön, turvallisuuteen ja ruuhkautumiseen liittyvät kustannukset voitaisiin sisällyttää hintoihin, jotta liikenneinfrastruktuurien kustannusten veloitus olisi käyttäjien kannalta oikeudenmukaisempaa ja tehokkaampaa. Yleisesti ottaen mietinnössä pyydetään komissiota ryhtymään toimiin yhdenmukaistamalla sisäisiä ja ulkoisia kustannuksia koskevat määritelmät, yhdenmukaistamalla tai määrittämällä laskumenetelmät ja niihin liittyvät toimet ja jättämällä tietenkin samaan aikaan näiden toimien soveltaminen jäsenvaltioiden tekemien päätösten toissijaisuudelle ja toimenpiteille.
Mielestäni tämän mietinnön ansiosta ohje soveltaa käyttäjä maksaa -periaatetta sulautuu laajempaan periaatteeseen, joka koskee maksavaa käyttäjää. Tämän panoksen me annamme, ja sillä on kaksi seurausta, joita haluan tässä esittelyssä korostaa: ensimmäinen on se, että jos uuden perintäjärjestelmän ansiosta järjestelmän, jonka toivomme saavuttavamme komissiolta ja jonka toivon mukaan voimme hyväksyä onnistumme saamaan aikaan käyttäjiltä perittäviä sisäisiä ja ulkoisia kustannuksia koskevan selkeämmän määritelmän ja perintäjärjestelmän, onnistumme luomaan edellytykset siirtää infrastruktuureja koskevan rahoitusongelman puhtaista julkisista varoista, yleisistä veroista suoraan käyttäjille. Tämän ansiosta voimme siis saada käsityksen siitä huomattavasta ponnistelusta, joka Euroopalla nykyisellä ja tulevalla Euroopalla on edessään mahdollisuuksiensa uudelleen rakentamisen prosessissa, ja voimme liittää myös yksityistä pääomaa tähän toimenpiteeseen, mikä ei olisi mahdollista, jos emme onnistuisi määrittelemään tätä tilannetta.
Meidän on otettava askel eteenpäin ja otettava huomioon, että siinä, missä eräiden näiden kustannusten veloituksella ei ole enää mitään merkitystä ajattelen esimerkiksi Italian moottoriteitä, jotka pitkälti kuuluvat tiemaksujen yhteyteen - nämä olemassa olevat kustannukset voisivat muodostaa rahastoja, joita voitaisiin käyttää mahdollisina ristikkäisinä tukina jotta tienkäyttäjillä veloitettavien tiettyjen kustannusten ansiosta infrastruktuureja voidaan parantaa kilpailukykyisin ja varmasti ympäristöä kannalta turvallisemmin.
Haluan painottaa, että koko tässä järjestelmässä, jossa rahoitustaakka siirretään valtiolta käyttäjille, pitää olla suojeluun liittyvä kohta, ja tämä on viimeinen esitetty periaate, jonka mukaan vaikeimmissa tilanteissa olevat, vammaiset sekä maaseutu- tai taajama-alueet, joissa esiintyy vaikeuksia, voitaisiin jossakin mielessä vapauttaa kustannuksista, jolloin voitaisiin tutkia erilaisia tämänsuuntaisia toimia.
Pyrkimys, josta tässä mietinnössä on yritetty pitää kiinni, on koota yhteen eräitä perusperiaatteita, jotka olen jo tuonut esiin: käyttäjä maksaa, saastuttaja maksaa, mahdollisuus ristikkäisiin tukiin. Miten nämä saavutetaan? Täällä esitetty menetelmään liittyvä ehdotus tarkoittaa sitä, että Euroopassa on jo käytössä joukko hyviä käytäntöjä, joita olemme pyrkineet tutkimaan ja kokoamaan niistä yhteen seminaarin, jonka työn tulokset annamme kaikkien niiden käyttöön, jotka haluavat paneutua ongelmaan, ja meidän oli mahdollista rahoittaa seminaari myös komission avustuksen ansiosta. Näitä käytäntöjä voitaisiin siis mielestäni levittää laajalle ja tarjota kaikkien käyttöön. Tuloksena olisi uskon, että nyt aika on jo siihen kypsä mahdollisuus saada toimivia ohjeita, joiden avulla edistää konkreettisesti tätä aihetta koskevaa eurooppalaista politiikkaa.

Jarzembowski
Arvoisa puhemies, arvoisa komission varapuheenjohtaja, hyvä esittelijä, hyvät kollegat, haluaisin kehua kollega Paolo Costaa, koska me olemme kiistelleet parlamentissa vuosia kiivaasti siitä, mikä on oikea tapa hinnoitella liikenteen perusrakenteen kustannuksia. Hän onnistui saavuttamaan mietinnöllään laajan yhteisymmärryksen.
Arvoisa komission jäsen, arvoisa komission varapuheenjohtaja, toivon, että käytte huomenna äänestyksen jälkeen vielä kerran läpi kaikki suunnitelmat liikennepolitiikan valkoiseksi kirjaksi ja tutkitte, vastaavatko ne parlamentin ehdottamaa linjaa. Komissiohan tekee yleensä ehdotuksia jäsenvaltiot huomioiden, ja kenties tulevaisuudessa myös parlamentin entistä enemmän huomioiden.
Mielestäni Costan mietintö tarjoaa lähtökohdan yksiköiden monien pinttyneiden tapojen uudelleen pohdiskelemiseen. Toivon myös, ettemme sekoita valkoista kirjaa Euroopan laajuisiin verkkoihin. Euroopan laajuisten verkkojen uudistaminen on edessä, ne ovat molemmat tärkeitä asioita. Niiden esittäminen parlamentille samassa paketissa olisi mielestäni erittäin epäviisasta, koska ne ovat kaksi erillistä asiaa.
Sallikaa minun tehdä vielä muutama huomautus Costan mietinnöstä. Tarkistuksessa 1 selvästi ilmaistaan, että haluamme perusrakenteen käyttämisestä riippuvia korvauksia, jotka voidaan todistaa rakennus-, parannus- ja laajentamiskustannusten perusteella. Siitä on ensi sijassa kyse. Liikenteen perusrakenteen hinnoittelun yhdenmukaistamisella on kaksi tavoitetta, joita ei saa unohtaa.
Ensinnäkin se, että tällä alalla toteutetaan lopultakin sisämarkkinat. Kun nimittäin ajattelette, että meillä on edelleen valtavia kilpailun vääristymiä jäsenvaltioiden kesken niiden verotuksellisten ja muiden rasitusten erilaisuuden tähden, siis 89 vuotta sen jälkeen, kun sisämarkkinat toteutettiin 31. joulukuuta 1992, nousee väistämättä esiin kysymys kilpailun tasapuolisuudesta.
Toiseksi me olemme oikeastaan kaikki sitä mieltä, että yritysten kokonaisrasitusta ei saa kasvattaa raakaöljyn hinnan viimevuotisen jyrkän nousun jälkeen, miten sitten haluammekaan toteuttaa reilumman, ympäristöystävällisemmän järjestelmän. Emme halua hintojen korotuksia.
Viimeinen kohta: haluaisin pyytää kahta ulkoisiin kustannuksiin liittyvää asiaa. Ensinnäkin, parlamentti päätti noin kolme vuotta sitten yksimielisesti tutkia tieteelliseltä pohjalta, mitä ulkoiset kustannukset oikeastaan ovat. Miten niitä voidaan laskea ja miten niitä voidaan hinnoitella? Emme ole saaneet tällaista mietintöä. Toiseksi, ulkoisia kustannuksia laskettaessa myös eritellään niitä. Vain yksi esimerkki: ruuhkakustannukset. Olisi järjetöntä, jos yritystä rasitettaisiin sillä, että autoilijat juuttuvat ruuhkaan sen tähden, että jäsenvaltiot eivät ole rakentaneet teitä, ja että sellaisen yrityksen, jolla on suuremmat polttoaine- ja työkustannukset, pitäisi maksaa vielä ruuhkan aiheuttamia lisämaksuja valtiolle, joka on aiheuttanut ruuhkan.

Watts
Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää esittelijä Costaa hänen erinomaisesta työstään tämän erittäin vaikean ja yksityiskohtaisen mutta erittäin tärkeän asiakirjan parissa.
Ruuhka, saastuminen, liikennetukokset, ilmaston lämpeneminen, tulvat, oudot säät. Onko tämä maailmanloppu? Ei, se on vain ruuhka-aika alueellani. Samoja ongelmia esiintyy kaikkialla Euroopan unionin alueilla ja jäsenvaltioissa. Meillä kaikilla on sama liikennekriisi, ja näihin yhteisiin ongelmiin saattaa löytyä yhteisiä ratkaisuja. Meidän kaikkien on hyväksyttävä se tosiseikka, että liikennesektori on kasvihuonekaasujen nopeimmin kasvava lähde. Kollegat, jotakin on tehtävä.
Kuten kaikki tiedämme, kaikki haluavat, että joku muu tekisi sen. Tämä on haasteemme. Toivon, että jäsen Costan työ, hänen mietintönsä ja ne päätelmät, jotka huomenna teemme, tarjoavat puitteet, joissa voimme puuttua näihin ongelmiin. Meidän on edistettävä yhteisten ongelmiemme ymmärtämistä ja todellakin löydettävä niihin yhteisiä ratkaisuja kaikkialla Euroopan unionissa, mutta yksimielisesti ja toisiamme ymmärtäen.
Toiseksi meidän on edistettävä ajatustenvaihtoa. Monilla paikkakunnilla ja alueilla esitetään erinomaisia ajatuksia, ja tuota tietämystä ja tietoa on jaeltava kaikkialle Euroopan unioniin.
Tämä oli itse asiassa kolmas näkökohtani: Euroopan osuus on tärkeä, kun levitetään liikenneongelmiin puuttumisen parhaita käytänteitä.
Neljänneksi ja lopuksi, kun ajatellaan, mikä Euroopan panos voi olla juuri tämän aloitteen puitteissa, toivon, että hallitukset, paikalliset viranomaiset sekä veroja ja maksuja toimeenpanevat tahot voivat tehdä niin sellaisissa puitteissa, jotka on kehitetty ja integroitu Euroopan tasolla sekä tehdä näin yhdessä.
Haluan kuitenkin sanoa, että tähän komission aloitteeseen ja myös Costan mietintöön liittyy paljon huolta ja levottomuutta, vaikka itse uskonkin, että moniin noista huolista vastattiinkin täysin valiokunnassa, ja tiedän, että siellä jäsen Costan työ sai tukea kaikista puolueista. Esitettiin esimerkiksi toissijaisuutta koskevia huolia. Siihen puututtiin kuitenkin enemmän kuin riittävästi, kun sanoimme komissiolle: te olette avainasemassa, kun pyritään tekemään tätä tutkimusta. Jäsenvaltioita ja niiden asemaa kunnioitetaan kuitenkin selvästi siten, että niillä on oikeus määrätä omat verotustasonsa.
Itse asiassa tekemämme työ on jo saanut laajaa tukea ja varmistanut tämän tuen. Voin viitata sellaisen järjestön lähettämään kirjeeseen, joka edustaa moottorikerhoja kaikkialla Euroopassa, mukaan luettuina esimerkiksi AA:ta ja RAC:tä, jotka suhtautuvat erittäin myötämielisesti ja kannustavasti työhömme, koska ne tietävät, että jos me emme ala koota parhaita ajatuksia kaikkialta Euroopan unionista, niin silloin suurkaupungit, kaupungit ja maaseutualueen kärsivät edelleen liian monista ruuhkista ja liian korkeista saastetasoista.
Suosittelen jäsen Costan mietintöä, hänen työtään ja ennen kaikkea, hänen kykyään yhdistää meidät tähän yhteen yhteiseen tavoitteeseen, pyrkimykseen puuttua liikennekriisiin.

Pohjamo
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, minä haluan kiittää mietinnön esittelijää herra Costaa todella erinomaisesta työstä. Kiitoksia myös mielenkiintoisesta seminaarista, jossa aihetta käsiteltiin valaisevin esimerkein.
Pidän tärkeänä, että asia on nyt parlamentin käsittelyssä. Mietinnön lähtökohtana on aivan oikein, että käyttäjät maksavat liikenneinfrastruktuurin rakentamiseen ja ylläpitoon liittyviä kustannuksia. Liikenteen perusrakenteiden hinnoittelussa on huomioitava yhteiskunnalle aiheutuvat kustannukset, mutta myös maksukykyperiaate sekä tarve tukea syrjäisiä alueita. Liikenteen perusrakenteiden hinnoittelun merkitys tulee jatkossa ohjauskeinona lisääntymään. Hinnoittelujärjestelmän onkin oltava riittävän joustava ja dynaaminen, jotta se tarjoaisi kannustimia uusien teknisten palvelujen käyttöönotolle. Kun verojen ja maksujen yhdistelmiä suunnitellaan, on kuitenkin huolehdittava siitä, että ei päädytä kaksinkertaiseen verotukseen.
Hinnoitteluun liittyy vielä monia ongelmia. Kokonaiskustannusten kattaminen maksuilla onnistuu alueilla, missä liikennettä on paljon. Olosuhteet vaihtelevat kuitenkin alueittain merkittävästi, joten samat hinnoitteluperusteet eivät sovellu kaikkialle. Pitkät etäisyydet, harva asutus ja vaikeat luonnonolosuhteet on huomioitava, kun hinnoitteluinstrumentteja määritellään, aivan kuten mietinnössä todetaan. Mielestäni on tärkeää, että tehdään vaikutusselvityksiä ennen kuin hinnoitteluinstrumentteja toteutetaan käytännössä.

Bouwman
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, aivan ensimmäiseksi kiitokset jäsen Costalle, joka on loppujen lopuksi tehnyt sangen paljon työtä. Hänhän on seurannut korkean tason työryhmän työskentelyä tämän aiheen parissa, sillä kyseessä on valiokunta-aloitteinen mietintö. Loppujen lopuksi jäljelle on jäänyt mietintö, jonka välityksellä me kuitenkin ja kaikesta huolimatta haluamme lähettää uudenlaisen signaalin erityisesti komissiolle. Odotamme komissiolta oikeastaan enemmän kuin sitä, mitä sille nyt on lähetetty signaalina sen välityksellä, mitä Costan mietinnöstä tietyssä mielessä on jäänyt jäljelle.
Haluaisin selvittää tätä seuraavalla tavalla. Puheenvuorostani kuuluu myös tietty ärtymys. Aina silloin tällöin toivon, että olemme niin älykkäitä, että opimme tietyssä ajassa ymmärtämään jotakin paremmin ja toimimme sitten sen mukaisesti. Olen odottanut jo pitemmän aikaa, että oikeudenmukaisesta hinnoittelusta syntyisi kohtuullinen ja järjellinen keskustelu, joka johtaisi toimenpiteisiin. Minua suututtaa, kun näen, miten kauan tämä kaikki kestää. Jos saan rinnastaa tätä edes vähän siihen keskusteluun, jota nyt käydään muun muassa Saksassa - mutta myös monissa muissa maissa, myös minun omassa maassani - maatalouspolitiikan muuttamisesta elintarviketurvallisuuteen liittyvien ongelmien takia, niin ennustan teille, että jotain vastaavaa tapahtuu myös liikennepolitiikassa ympäristöongelmien takia, huolimatta ilmastokokouksista, jotka epäonnistuvat, ja niin edelleen.
Minua suututtaa myös se, että lähes kaikki piiloutuvat yhä kaikenlaisten selitysten taakse, jotka liittyvät siihen, että kustannuksia ei muka vielä pystytä osoittamaan tieteellisesti. Onnettomuuksien kohdalla niin kyllä pystytään tekemään, muiden asioiden kohdalla ei. Minun on vaikea sulattaa sitä. Sanon vielä kerran, että tietoa on enemmän kuin riittävästi toimiin ryhtymiseksi tässä asiassa. Toivonkin, että valkoisessa kirjassa ehdotetaan konkreettisia toimia, jollaisia muuten oli aluksi myös jäsen Costan mietinnössä ja joista osan me olemme täysin tietoisesti palauttaneet käsiteltäväksi tarkistusehdotuksina. Emme odota, että kaikki äänestävät niiden puolesta, mutta ne on tarkoitettu signaaliksi komissiolle siitä, että sen pitää alkaa vähän kerrassaan koordinoida tai jopa yhdenmukaistaa eurooppalaisessa yhteydessä näitä toimia, joiden joukossa on kilometrikorvaukset ja niin edelleen, niin että ei käy niin, että yksi maa tekee ja toinen maa ei tee. Yhdessä maassa sanotaan, että tieteellisistä syistä niin ei voida tehdä, kun taas toisessa maassa yksinkertaisesti pannaan se täytäntöön, mikä tietysti itsessään on hyvin merkillistä.
Näistä syistä olemme siis palauttaneet käsiteltäväksi joukon aiheita ja toivomme, että jotkut niistä tavoittavat määränpäänsä. Lopuksi toivotan kaikille voimia yksityiskohtaista valmistelua varten.

Ainardi
Arvoisa puhemies, kollegojeni jälkeen minäkin haluaisin sanoa, miten merkittävän työn esittelijä ja liikennevaliokunta ovat tehneet, sillä paljon tarkistuksia on otettu mukaan.
Haluaisin kuitenkin puuttua muutamiin seikkoihin, joita mielestäni olisi tarpeen korostaa, jotta mietintö olisi riittävän tehokas.
Ensinnäkin olisi mielestäni välttämätöntä muistuttaa siitä, että kyse on ennen kaikkea liikenteen kestävyyden edistämisestä, mikä on välttämätön pitkän aikavälin väline ympäristömme suojelemiseksi ja ruuhkien välttämiseksi. Tässä mielessä katsoisin, ettei ole mahdollista asettaa samalle lähtöviivalle rahtiliikennettä ja henkilöliikennettä. Ensimmäistä niistä suositaan tällä hetkellä taloudellisena toimintana laajasti, kun taas toinen niistä liittyy perusvapauteen, eli liikkumisen vapauteen. On kehitettävä laadukas valikoima monia eri liikennemuotoja. Ja tämän takia meidän olisi pohdittava, olisiko tarpeen edistää laadukkaita yleishyödyllisiä palveluja näillä väestön ja talouden kannalta kovin tärkeillä aloilla.
Toiseksi minusta olisi myös tarpeen erottaa ensisijaiset ongelmat muista ongelmista. Ei voida enää myöskään asettaa samalle lähtöviivalle rautateiden käyttäjiä ja tieliikenteen työnantajia. Tieliikenteestä aiheutuu kustannuksia kaikkien niiden menojen ohella, joista huolehtiminen on yhteiskunnan vastuulla, esimerkiksi ympäristö- ja onnettomuuskustannuksina. Tämä ilmenee selvästi kaikista tutkimuksista. Tämä tieto on otettava ensisijaisesti huomioon yhteisön toimissa.
Lopuksi hinnoittelun muuttamisesta sanoisin, että mielestäni tätä hinnoittelua ei saa maksattaa varsinkaan käyttäjillä. Kuten yhdessä ryhmäni esittämistä tarkistuksista ehdotetaan, hinnoittelujärjestelmällä on edistettävä yleishyödyllisiä palveluja, joilla varmistetaan tietyt liikennepalvelut siten, että tavoitteena on laatu, turvallisuus ja kaikille kansalaisille kuuluva näiden palvelujen yhtäläinen käyttöoikeus kohtuulliseen hintaan.

Lisi
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, minäkin haluan puheenvuoroni alussa kiittää esittelijää, enkä esitä kiitosta pelkästään hänen tekemästään suuresta työstä, joka on todella merkittävä, vaan myös ja ennen kaikkea siitä avoimuudesta, jota hän osoitti ottaessaan vastaan neuvoja, tarkistuksia ja ehdotuksia, joita koko valiokunta esitti, jopa siinä määrin, että mielestäni voidaan sanoa, että tämä on koko valiokunnan tekemä vahvasti kollektiivinen mietintö. Toisaalta tilanne on meistä selvä, valkoinen kirja ja vihreä kirja antoivat meille siitä selkeän kuvan: vaikeudet ovat suuria ympäristökulujen ja sosiaalikustannusten vuoksi sekä vapaaseen kauppaan kohdistetun sellaisen hyökkäyksen vuoksi, jota verotusjärjestelmien välinen ero ja maissamme olevien verojen eroavaisuus, aiheuttavat maiden talousjärjestelmille.
Tämän mietinnön kautta olemme siis määrittäneet mahdollisen näkymän, pitkän tien, jota pitkin edetä, ja nyt on komission vuoro edetä. Muistutan niistä kulmakivistä, joista olemme kaikki yhtä mieltä: kulujen jakamisessa pitää käyttää suurempaa verrannollisuutta, sosiaalikustannuksissa pitää noudattaa varovaisuutta, mutta lisäksi pitää myös suojella maantieteellisten alueiden ja epäedullisessa asemassa olevia asukkaita, meidän on sanottava "kyllä" ympäristön kestävälle kehitykselle, mutta samaan aikaan pitää myös vahvistaa vapaan liikkuvuuden oikeus yleismaailmalliseksi oikeudeksi.
Arvoisa komission jäsen, ainoa suositus, jonka rohkenen esittää, on se, että kaikki tämä on soveliasta; erityisen soveliasta on myös sellaisen periaatteen noudattaminen, jonka mukaan käyttäjä on yhtä kuin maksaja käyttäjä maksaa - mutta esitän yhden huomautuksen: emme voi toimia siten, että tällä periaatteella rangaistaan kansalaisia tai yrityksiä. Käyttäjä maksaa -periaatteen käyttöönotto merkitsee sellaisen ajattelutavan käyttöönottoa, jossa palvelun tarjoamista vastaa jokin hinta, ja tästä syystä voimme taata kansalaisille ja yrityksille sitä, mitä he haluavat ja sitä, mistä he ovat valmiita maksamaan: laadusta. Laatu liikenteessä merkitsee minun mielestäni turvallisuutta, helppoa saatavuutta ja infrastruktuurien yhteenliittämistä. Jos voimme varmistaa nämä asiat, silloin olemme samanaikaisesti kyenneet voittamaan vaikeuksien kuilun, jossa nyt olemme ja panneet alkuun uuden näkymän.

Savary
Arvoisa puhemies, haluaisin yhtyä niihin ylistyksiin, joita esittelijä Paolo Costalle on osoitettu, koska aihe on erittäin hankala ja mielipiteet ovat keskenään varsin ristiriitaisia. Lisäksi hänen on täytynyt ottaa huomioon monia tarkistuksia. Mielestäni esitelty teksti on loppujen lopuksi johdonmukainen ja selkeä, mihin ei ollut helppoa päästä. Uskon, että tästä Euroopan parlamentin panoksesta on hyötyä vietäessä komission valmisteluja eteenpäin.
Perusrakenteiden hinnoittelukysymys on luultavasti yksi vaikeimmista kysymyksistä tehdä kansalaisille ymmärrettäväksi, mutta se on luultavasti myös avainasemassa tavoittelemassamme kestävän liikkuvuuden tavoitteessa, kun otetaan huomioon, että tavaroiden ja henkilöiden liikkumisen ennustetaan kasvavan huomattavasti unionin sisällä. Tällä hetkellä on tiedossa, että saastuttavin liikennemuoto, eli tieliikenne, nauttii hinnoitteluedusta sekä perusrakenteiden rahoituksessa, mistä yhteiskunta usein vastaa, että käytössä. On siis ehdottomasti tasapainotettava hinnoittelua, eli sitä, mitkä ovat eri liikennemuotojen osuudet kustannuksista todelliseen hintaan verrattuna, jos todella halutaan sitä, että liikuttaessa paikasta toiseen kunnioitettaisiin paljon enemmän ympäristöä.
Siksi mielestäni on oltava hyvin perillä siitä, että tällä hetkellä ja luultavasti vielä useiden vuosien ajan rautatieliikenne ei pysty olemaan tieliikenteen merkittävä kilpailija, varsinkaan rahtien tai intermodaalisuuden alalla, jotka ovat ehdottomia painopisteitä. Perusrakenteiden kustannukset ja infrastruktuuri- ja investointitarpeet ovat edelleen huomattavia, eikä niitä pystytä vielä riittävästi kattamaan rautatieyhtiöiden tuloilla. Käytön osalta sitä rasittavat vielä käyttömaksut, jotka ovat vielä liian korkeita tieliikenteeseen verrattuna.
Niinpä hinnoittelukysymys on ehdottomasti keskeinen asia, ja jos halutaan todella onnistua liikennemuotosiirtymässä, meidän on oltava niin rohkeita, että pyrimme oikeasti kohti kaikkien liikenteen yhteiskunnalle aiheuttamien kustannusten sisällyttämistä, mikä tarkoittaa, että tieliikenteessä maksetaan siinä syntyneet kustannukset ja rautatieliikenteessä omat ja että kustannusten yhteismitallisuuden ansiosta todelliset hinnat ovat selvillä.
Kuitenkaan ei pidä ummistaa silmiään myöskään eräältä toiselta poliittiselta ongelmalta, eli siltä, että kansalaisemme tavoittelevat liikkuvuutta. Heidän mielestään liikkuvuuteen on oikeus, mitä ei mielestäni pidä unohtaa, ja varsin usein kansalaiset niputtavat yhteen tavaraliikenteen ja yksityisautoilun. Tämä nähtiin viime syyskuussa.
Lähestymistapamme on siis oltava poliittisessa mielessä varovainen ja yhtäältä se on oltava myös asteittainen ja toisaalta valikoiva. On edistyttävä asteittain, eli emme voi panna tieliikennealaa maksamaan ylimääräistä, kun rautatiet eivät pysty korvaamaan sitä, eivätkä rautatiet pysty toistaiseksi korvaamaan tieliikennettä. On edistyttävä valikoivasti, koska mielestäni henkilöliikenne on erotettava tavaraliikenteestä ja ehkä on myös aloitettava varovasti raskaan liikenteen verottaminen, jos todella pyritään siihen, että kotimaamme kaltaisten risteysalueiden ongelmat helpottuisivat merkittävästi.

Lynne
Arvoisa puhemies, meidän on tehtävä erittäin selväksi se, että nyt ei ole kyseessä se, että EU nostaa veroja tai määrää uusia veroja olemassa olevien kansallisten verojen lisäksi. Kyseessä on pyrkimys löytää yhteiset kriteerit, liikennesektorin kustannustekijät, ja minimoida sisällölliset ristiriidat EU:n alueella.
On kuitenkin jäsenvaltioiden tehtävä määrätä ja kerätä maksuja, vaikkakin se tapahtuu yhteisissä puitteissa. Tällä hetkellä verotuloja ei ole korvamerkitty liikenteen infrastruktuurille. Tiedän, että niitä aika usein Isossa-Britanniassa käytetään vahvistamaan hallituksen kassaa. Uskon, että tilanne on sama muissa EU:n jäsenvaltioissa. Käyttäjän on maksettava liikenteen kustannukset, mutta hallitusten ei pidä ottaa maksua maaseudulla asuvilta käyttäjiltä, jos heillä ei ole käytettävissään julkista liikennettä. Tämä tehdään täysin selväksi tässä mietinnössä.
Tässä mietinnössä on kyseessä yhdenvertaisen kentän saaminen kaikille: ei maksujen korottaminen vaan maksujen tehokas periminen. Kuljetusalan yrittäjät valittavat Yhdistyneessä kuningaskunnassa, että he ovat kilpailullisesti epäedullisessa asemassa, ja tämä onkin totta. Muualta kuin Yhdistyneestä kuningaskunnasta tulevat kuorma-auton kuljettajat eivät maksa Yhdistyneen kuningaskunnan tieveroa. Muissa EU-maissa raskaiden kulkuneuvojen verot ovat keskimäärin kymmenen kertaa alhaisempia. Sama pätee myös diesel-polttoaineeseen: se on kolme kertaa kalliimpaa Yhdistyneessä kuningaskunnassa kuin muualla Euroopassa. Tämä johtaa kilpailun vääristymiseen EU:ssa. Yhdistyneen kuningaskunnan euroskeptikkojen tulisi kritisoinnin sijasta pitää tätä mietintöä myönteisenä, koska siitä on paljon apua ahtaalla oleville kuljetusalan yrittäjillemme.

Peijs
Arvoisa puhemies, en ole vielä niin pitkällä kuin jotkut kollegat, joiden olen kuullut puhuvan tänä iltana. Nykyisestä järjestelmästä tunnemme perusrakenneinvestoinnit esimerkiksi jokiliikenteen väyliin ja muihin teihin. Kukaan ei tiedä tarkkoja summia. Toisaalta valtio saa liikenteestä tuottoa, kuten tieverot. Kukaan ei tiedä tarkkoja summia. Sen me kuitenkin tiedämme varmasti, että tuottoa ei investoida suoraan takaisin teihin ja muihin perusrakenteisiin.
Tässä mietinnössä käsitellään tuottojen ja kustannusten välistä tasapainoa, ja siihen on sisällytetty aineettomat kustannukset kuten ympäristölle aiheutuvat kustannukset ja melusta aiheutuvat kustannukset. Jotkut haluavat myös siirtää liikenneruuhkista aiheutuvat kustannukset liikenneruuhkaan juuttuneiden kansalaisten maksettavaksi saastuttaja maksaa -periaatteen mukaisesti. Se on minusta kaunis periaate, jota haluan soveltaa sellaisenaan, mutta en liikenneruuhkiin. Liikenneruuhkat paljastavat politiikan täydellisen epäonnistumisen infrastruktuurin alueella, ja siksi viranomaiset ovat itse vastuussa saastumisesta, varsinkin Alankomaissa.
Tässä mietinnössä käsitellään yhteiskunnallisten kustannusten maksamisen tasetta erilaisten kuljetusmuotojen välillä. Tarkastelkaamme junaa tässä valossa. Maantieliikenne näytti aina saastuttavan paljon enemmän kuin juna. Tutkimuksen jälkeen asia ei näytäkään olevan ihan niin. Kysymys kuuluu nyt, mihin me oikeastaan pyrimme tällä yhteiskunnallisten kustannusten näkyväksi tekemisellä. Haluammeko todella objektiivista, rationaalista arviointia kuljetusmuotojen kustannuksista vai teemmekö loppujen lopuksi kuitenkin poliittisen kompromissin, jos jonkin liikennemuodon tulokset eivät miellytä meitä, jos esimerkiksi juna muuttuu sen takia kannattamattomaksi. Haluamme, että ihmiset käyttävät junaa, joten junan käyttäminen pitää tehdä halvemmaksi. Se sopii kyllä minulle, mutta se ei sovi tämän metodin mukaan. Emme ryhdy ensin verottamaan raskaasti vesi- ja maantiekuljetuksia teoreettisen mallin perusteella ja sitten keventämään junan taakkaa. Maantie- ja henkilöliikenne maksavat jo paljon enemmän kuin oman yhteiskunnallisen osuutensa. Meidän siis pitää joko kutsua asioita niiden oikeilla nimillä, niin että kaikki tietäisivät, mitä he kannattavat tai vastustavat, tai sitten meidän pitää soveltaa suhteellista järjestelmää, jossa otetaan huomioon vammaiset ja maaseudun asukkaat, tekemättä valintoja ja unohtaen unionin kilpailuaseman.
Arvoisa komission jäsen, minun on sanottava tämä: te olette työntänyt päänne ampiaispesään. Miksi tällaista järjestelmää pitäisi soveltaa pelkästään kuljetusalaan? Miksi ei myös alumiinitehtaisiin, sairaaloihin, laskettelurinteisiin, kauppoihin, parlamenttirakennuksiin ja korkeajännitelinjoihin?

Izquierdo Collado
Arvoisa puhemies, yhdyn esittelijä Costalle osoitettuihin onnitteluihin, mutta haluan tarkentaa, että onnittelujeni syynä ei ole hänen psykologinen kykynsä yhdistää pyrkimyksiä vaan se, että hän on sisällyttänyt mietintöönsä joitakin sellaisia seikkoja, joista pääsemme yhteisymmärrykseen.
Haluaisin painottaa kahta seikkaa, joiden vuoksi tuen hänen muitakin ehdotuksiaan. Ensimmäinen on se, että mietinnössä "korostetaan, että kyseinen menetelmä edellyttää avoimuuteen ja riittävään tiedonsaantiin perustuvaa vaiheittaista ja asteittaista täytäntöönpanoa".
Toinen seikka, jonka vuoksi tämä mietintö on helppo hyväksyä, koskee toissijaisuutta, sillä epäilemättä esittelijä Costan mietinnöstä se käy selvästi ilmi, hän on tehnyt sen täysin selväksi käyttäjien kustannukset tulevat nousemaan ja rahoituskustannukset siirtyvät valtiolta enemmän käyttäjille. Tätä emme voi muuksi muuttaa. Siksi tarvitaan asteittaista kehitystä, joka on mielestäni ehdottoman välttämätöntä, sillä puhuessamme sisäisten ja ulkoisten kustannusten hinnoittelusta sanan täydessä merkityksessä, mitä on tällä hetkellä vaikeaa hahmottaa selvästi, puhumme siitä, että käyttäjien kustannukset nousevat.
Joten tosiasiassa puhumme rautatieliikenteen suosimisesta. Mielestäni tämä on yksi peruste hinnoittelulle. Tosiasia on, että maantieliikenteellä ajoneuvoilla on ympäristön kannalta selvästi varsin haitallisia vaikutuksia jopa siinä määrin, että se, minkä säästämme kasvihuonekaasujen päästöissä muilla teollisuuden aloilla hävitään pelkästään maantieliikenteen vuoksi, koska ne siis lisäävät päästöjen määrää.
Niinpä ajoneuvoja on parannettava. Kukaan ei halua luopua autosta, mutta sitä on parannettava. Esimerkiksi tutkimuksen avulla niin, että vähennetään kulutusta, mutta toisaalta myös vaikuttamalla autolla ajajiin. On ilmeistä, että tällaisella hinnoittelulla vaikutetaan käyttäjien kustannuksia lisäävästi, jotta he harkitsisivat mahdollisuutta käyttää julkista liikennettä ja jotta voitaisiin käyttää rautateitä järkevämmin sekä tavara- että matkustajaliikenteeseen. Mielestäni tämä on ratkaisun avain ja se, joka todella oikeuttaa komission ja esittelijä Costan hinnoitteluhankkeen. Tästä syystä tuemme häntä, mutta on ilman muuta selvää, että mielestäni tarvitaan ehdottomasti asteittaisuutta, jotta kuluttajat voivat hyväksyä ja ottaa tämän prosessin omakseen.

Sanders-ten Holte
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, ensimmäiseksi haluan onnitella kollega Costaa tästä vaikeasta asiakirjasta. Se on aiheeltaan itsepintainen, ja nämä 126 tarkistusta paljastavat kyllä, miten kaukana mielipiteet ovat toisistaan. Tässä mietinnössä on joka tapauksessa päästy aiempaa realistisempaan lähestymistapaan.
Yhdyn mietinnön pääkohtiin siinä, että liikenteen yhteiskunnallisten rajakustannusten pitäisi näkyä nykyistä enemmän hinnoissa. Tällaisilla toimenpiteillä on kuitenkin käytännössä odottamattomia ja tahattomia seurauksia. Sen takia tarvitaan vielä monia tutkimuksia, ennen kuin hinnat osataan laskea oikein. Tässä asiassa en yhdy jäsen Bouwmanin mielipiteeseen.
Yksi ei-toivotuista seurauksista on se, että maantien kustannukset nousevat suhteellisen vähän, noin 10-15 prosenttia, toisin kuin raideliikenteen kustannukset, jotka nousevat yli 100 prosentin, ja sisävesiliikenteen kustannukset, jotka nousevat 50 prosenttia. Tavoitteeksi asetettu toisiin liikennemuotoihin siirtyminen ei silloin pääse toteutumaan.
Toinen huolenaiheeni on se, että kuljetusten kustannukset nousevat tuntuvasti. Se heikentää Euroopan taloudellista asemaa. Olen myös eri mieltä esittelijän kanssa siitä, että käyttäjä maksaa -periaatteesta voidaan poiketa myöntämällä ylimääräistä tukea esimerkiksi syrjäseuduille. Ensin on selvitettävä, johtaako se käytännössä kilpailun vääristymiseen ja kokonaiskustannusten nousemiseen. Samasta syystä vastustan myös ristikkäistä tukemista.

Stockmann
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, Costan mietinnön ansiona on se, että se käynnisti taas keskustelun liikenteen perusrakenteiden hinnoittelun yhtenäistämisestä. Jos haluamme toimivat sisämarkkinat, tarvitsemme toimivan liikennejärjestelmän, jossa perusrakenteiden kaikilla käyttäjillä on samat tai ainakin lähes vertailukelpoiset kilpailuedellytykset. Liikenteen perusrakenteiden hinnoittelun vaiheittainen yhtenäistäminen on sen tärkein edellytys.
Perusrakenteiden ylläpitämisen, käytön ja uudistamisen kannalta on varmasti tärkeää, mihin kustannusten laskemistapaan päädytään, täysimääräisiin kustannuksiin vai rajakustannuksiin, yhteiskunnallisiin rajakustannuksiin vai yhteiskunnallisiin nettokustannuksiin. Yhtäläisten kilpailumahdollisuuksien kannalta on kuitenkin melkein tärkeämpää, että asiasta sovitaan, vieläpä mahdollisimman nopeasti. Silloin on otettava huomioon vain yksi asia: mikäli eri liikennemuotojenkin välisen kilpailun on tarkoitus olla reilua, tarvitsemme sitä, mistä me aina keskustelemme ulkoisten kustannusten täytäntöönpanon yhteydessä. Tämän keskustelun estäminen merkitsee samalla eri liikennemuotojen yhdentymisen estämistä ja on samalla pelkkää lobbaamista tai lobbaamispolitiikkaa vallitsevan tilan puolesta. Siitä, kuka parlamentissa käy tekopyhää keskustelua, väittelen jäsen Jarzembowskin kanssa joskus toiste, nyt minulla on vain kaksi minuuttia aikaa.
Raskaaseen tavaraliikenteeseen tarvitsemme kiireesti ajettuihin kilometreihin perustuvan Euroopan laajuisen raskaan liikenteen verotuksen, jonka yhteydessä voitaisiin ajatella myös moottoriajoneuvoverojen alennusta. Monet kuljetusliitotkin ovat nyt yhtä mieltä siitä. Vain käyttäjä maksaa -periaatteeseen perustuvia liikenteen perusrakenteen kustannuksia perimällä saamme markkinaehtojen mukaisen välineen tavaraliikenteen näkyvissä olevan kriisin hoitamiseen, sillä me kaikki tunnemme tavaraliikennemäärien seuraavan vaiheen: itälaajentumisen ja sähköisen kaupankäynnin aiheuttama kasvu, nykyisen kasvun lisäksi.

De Palacio
Arvoisa puhemies, ensinnäkin haluan kiittää esittelijä Costaa hänen tekemästään erinomaisesta mietinnöstä ja kaikkia puhujia, jotka ovat osallistuneet tähän keskusteluun. Minulle on mieluisaa, että voin todeta komission suhtautuvan erittäin hyväksyvästi mietintöön ja sen päätelmiin. Huomaan, että esittelijä Costa on tehnyt paljon työtä ja nähnyt valtavasti vaivaa pyrkiessään saavuttamaan mahdollisimman suuren yksimielisyyden, ja siitä jäsen Jarzembowski ja muut puhujat ovat antaneet kiitosta. Ja haluaisin sanoa, että perusrakenteiden hinnoittelun kaltaisessa arkaluonteisessa ja hankalassa asiassa on laskettava suureksi ansioksi se, että ja haluaisin korostaa tätä on lähes onnistuttu tekemään neliöstä ympyrä, sillä tällaisesta ehdotuksesta on todella vaikeaa päästä yksimielisyyteen.
Mietintö perustuu useisiin seminaareihin, joissa oli mukana perusrakenteiden hinnoittelua pohtivan komission korkean tason ryhmän jäseniä, sekä tiedotuskonferenssiin, jossa käsiteltiin parempia käytäntöjä perusrakenteiden hinnoittelun alalla. Tällä haluan sanoa, että kyse on asiakirjasta, jota on työstetty, hiottu ja selvitelty, ja tästä voimme kiittää ensinnäkin esittelijä Costaa sekä muita puhujia, jotka ovat osoittaneet suuren kiinnostuksensa tähän varsin hankalaan ja vaikeaan asiaan. Niinpä mietintö on hyvin jäsennelty, ja sillä edistetään vankasti perusrakenteiden hinnoittelupolitiikan ymmärtämistä sekä sen soveltamista, mikä on avainasia kohdennettaessa liikennepolitiikkaa ja vietäessä eteenpäin sellaista politiikkaa, jolla taataan tulevaisuudessa liikenne ja kestävä liikkuvuus ja ryhdytään järkeviin toimiin sen poikkeuksellisen kysynnän hoitamiseksi, joka meidän on ratkaistava lähivuosina.
Mietinnössä ollaan myös samoilla linjoilla komission liikenteen perusrakenteiden hinnoittelupolitiikan kanssa. Komissio uskoo, että veropolitiikkojen välisen koordinoinnin puute sekä jäsenvaltioiden hinnoittelun koordinoinnin puute alentavat liikennetoimenpiteiden tehokkuutta ja ne rajoittavat yhtenäismarkkinoiden kehittymistä ja taloudellista yhdentymistä. Eri liikennevälineitä kohdellaan yhtäläisesti, ja se edellyttää unionin yrityksiltä ja yleensä yhteiskunnalta todellisten kustannusten perimistä.
Näin ollen komissio on ehdottanut, että otetaan asteittain käyttöön ja olen pahoillani siitä, että jäsen Izquierdo on jo lähtenyt, sillä hän ei saanut nähdä, ettei ainoastaan esittelijä Costa hyväksynyt tätä tarkistusta, vaan että komissiokin hyväksyy hänen ehdotuksensa sellainen yhdenmukainen kehys Euroopan unionin perusrakenteiden hinnoittelulle, jota voidaan soveltaa kaikkiin liikennevälineisiin. Komission perusrakenteiden hinnoittelupolitiikan avulla luodaan kehys hinnoittelun ja liikenteen verotuksen uudistamiselle, jonka tarkoituksena on, että se heijastaa ympäristö- ja infrastruktuurikustannuksia sekä se, että hallitaan paremmin kuljetusten kysyntää.
On päästy eteenpäin, esimerkiksi sikäli, että joulukuussa hyväksyttiin sovittelumenettelyssä rautateiden infrastruktuureja koskevista toimista. Kuitenkin vielä on paljon tekemistä. Siksi olen iloinen voidessani vakuuttaa parlamentille, että mietinnössä herätetyt perusrakenteiden hinnoitteluun liittyvät huolenaiheet otetaan täysimääräisesti huomioon seuraavassa komission yhteistä liikennepolitiikkaa koskevassa valkoisessa kirjassa, johon viittasin aiemmin ja jonka avulla vaikkakin jonkin verran myöhemmin kuin alkuvaiheessa otaksuttiin voimme edistyä perusrakenteiden hinnoittelun ratkaisemisessa, joka on yksi tämän liikennepolitiikan mutkikkaimmista ongelmista. Kaikki tämä on mahdollista sen suurenmoisen työn ansiosta, jonka te arvoisat jäsenet ja erityisesti esittelijä Costa olette tehneet.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa Palacio.
Julistan keskustelun päättyneeksi.
Äänestys toimitetaan huomenna klo. 12.00.
(Istunto päättyi klo 23.40.)

