Loomade vedamine (arutelu) 
Juhataja
Järgmine päevakorrapunkt on suuliselt vastatav küsimus loomade vedamise kohta - B6-0496/2008), mille esitas komisjonile Neil Parish põllumajanduse ja maaelu arengu komisjoni nimel.
Neil Parish
autor. - Härra juhataja, tõusen täna siin, et küsida kõnealuse suuliselt vastatava küsimuse mitte ainult põllumajanduse ja maaelu arengu komisjoni, vaid ka loomade heaolu töörühma nimel, sest usun, et meil on Euroopa Liidus väga tugev põllumajandus. Siiski, et meil oleks tugev põllumajandus, peab meil olema ka tugev heaolupoliitika, sest minu arvates on Euroopa põllumajanduse tulevik väga kõrge kvaliteediga toode, millel on väga kõrged heaolustandardid. Võime seda kasutada oma toodete positiivseks edendamiseks ning seetõttu ei ole loomade vedamine üksnes ajend, vaid on äärmiselt oluline, et kehtiksid nõuetekohased õigusaktid.
Mitmes mõttes tahan käesoleval hommikul keskenduda sellele, et meil on õigusaktid kehtestatud. Võime vaielda selle üle, kas need on piisavad või mitte, kuid hetkel on peamine õigusakte kontrollida ja olla täielikult veendunud, et liikmesriigid neid täidavad, sest teame näiteks, et mõnes liikmesriigis on probleeme seoses sellega, et riikide valitsused kehtestavad õigusaktid ja piirkondlikud valitsused peavad neid rakendama. Siis tekivad probleemid. Lõppkokkuvõttes kannatavad loomad.
Võiksin rõhutada paljusid asju, kuid üks konkreetne asi, mis meil Euroopas probleeme valmistab, on hobuste vedamine. Oma karjääri lõpus satuvad paljud hobused Itaalias salaamiks ja nende vedamine ei toimu mingis mõttes parimates tingimustes. Oleme lasknud paljusid kõnealuseid sõidukeid jälitada läbi meie enda Euroopa Liidu liikmesriikide, kus eeskirju ei ole täidetud, veoautod ei ole õigetel aegadel peatunud, sõidukite tüüp ei ole olnud õige ning on puudunud nõuetekohane kliimaseade ja vesi ning sellistel asjadel ei saa lubada jätkuda.
Sageli avaldan vastupanu ja ütlen komisjonile, et nad ei lisaks kulusid, kuid mitmes mõttes, kui loomad viiakse tapmisele ja transpordikulu on suurem, et saaks teha head tööd, peavad neil olema nõuetekohased sõidukid ja neid sõidukeid ei tohi üle koormata, ma ütlen, et olgu see nii! Sest paljudel juhtudel tuleks loomad, kes peavad tapmisele jõudmiseks pikki vahemaid reisima, tappa liikmesriigis ja vedada sügavkülmutatud lihana. Seega on meil selles osas palju teha.
Samuti ütleksin teile, et hr Kyprianou, tervishoiu ja tarbijakaitse peadirektoraadi eelmine volinik, kinnitas meile volinik olles samuti, et lisaks olemasolevate õigusaktide nõuetekohasele rakendamisele vaataks ta olukorra ametiaja lõppedes üle. Oleme nüüd väga kiiresti liikumas käesoleva parlamendi istungjärgu ning praeguse komisjoni lõpu suunas ning ma kutsuksin pr Vassilioud, kes on olnud hr Kyprianou väga hea asendaja, üles seda kohustust täitma, sest loomade vedamine on üks nendest küsimustest, millesse peame äärmiselt tõsiselt suhtuma.
Oleme nendest asjadest varem mitmeid kordi rääkinud, kuid oleme tsiviliseeritud ühiskond ja mitmel viisil hinnatakse tsiviliseeritud ühiskonda mitte ainult selle järgi, kuidas ta kohtleb oma inimesi, vaid ka oma loomi. Seetõttu ei saa ma, nagu juba öeldud, seda teemat üle rõhutada.
Mu viimased mõtted puudutavad suuliselt vastatavat küsimust ennast ning seda, et loomade vedamist käsitlev määrus on kehtinud alates 2007. aastast. Komisjon peaks seega olema saanud esimesed aastaaruanded liikmesriikidelt määruse jõustamise kohta. Kas komisjon saab anda ülevaate selle kohta, millised liikmesriigid on oma aruanded edastanud? Kas komisjon on juba viinud läbi aruannete esialgse analüüsi, mis võimaldaks mõne väite esitamist puuduste ja probleemide kohta, aga ka suurte saavutuste kohta õigusaktide jõustamisel? Kas komisjon koostab hiljem raporti määruse jõustamisprotsessi kohta liikmesriikides? Selline analüüs oleks hädavajalik loomade vedamist käsitleva määruse läbivaatamise kavandamise kontekstis. Seega, volinik, tahaksin vastuseid nendele küsimustele.
Vladimír Špidla
Härra juhataja, daamid ja härrad, olen hr Parishiga üsna nõus, et viis, kuidas kohtleme loomi, sealhulgas karju, on küsimus, mis kahtlemata hõlmab nii eetikat kui tsivilisatsiooni. Komisjon on teadlik, et loomade vedamine kaubanduslikel põhjustel võib põhjustada loomadele tõsiseid kannatusi. Selliseid kannatusi surutakse eriti peale nn väheväärtuslikele loomadele, nt tapmisele saadetavatele loomadele. Pikamaatranspordi õigusaktide jõustamine ei ole rahuldav. Viimastel kuudel on komisjon saanud kaebusi loomade julma kohtlemise juhtumite kohta. Komisjon toetab jätkuvalt parimaid olemasolevaid võimalusi olukorra parandamiseks. Lõppeesmärk on ELi õigusaktide parem jõustamine ning seeläbi tervemad loomad ja korralikud elamistingimused kõnealustele loomadele. Teadusuuringute Ühiskeskuse teostatud uurimuse alusel järeldati, et uued ja tõhusamad kontrollsüsteemid, nt transpordi seire satelliitpositsioneerimise süsteemide abil, aitaks olukorda parandada ja võimaldaks eeskirjade läbipaistvamat rakendamist. Kõnealuste tehnoloogiate kasutamise aitaks vähendada ka riikidevaheliste ametiasutuste ja organisatsioonide halduskoormust.
Enne praeguse mandaadi aegumist kaalub komisjon ka ettepaneku tegemist uute standardite kohta, mis põhinevad teadusuuringute tulemustel, seoses transpordiaegade, laaditud loomade arvu ja laaditud loomade arvuga sõidukites. Komisjon hindab ELi õigusaktide rakendamist liikmesriikide esitatud aruannete põhjal vastavalt kehtivatele ELi määrustele. Kõnealustes aruannetes sisalduv teave kombineeritakse kohapealsete kontrollide tulemustega, mida teostavad veterinaarala eksperdid liikmesriikides. Nende komisjoni ekspertide teostatud kontrollide tulemused avaldatakse komisjoni veebilehel. Samuti on käimas hindamine seoses andmetega, mis on saadud rahvusvaheliste valitsusväliste organisatsioonide, kes on selles valdkonnas aktiivsed, aruannetest.
Enamik liikmesriike on juba esitanud komisjonile aruande loomade vedamise kohta 2007. aastal. 2008. aasta lõpus olid aruanded veel esitamata Küprosel, Leedul, Maltal, Bulgaarial ja Luksemburgil. Komisjon tuletas neile kohustust meelde ja olukorda jälgitakse tähelepanelikult. Siiski, määrus (EÜ) nr 1/2005 ei nõua komisjonilt raporti koostamist edusammude kohta määruse jõustamisel liikmesriikides. Komisjon nõustub, et jõustatavus on mis tahes kavandatud õigusakti peamine aspekt. Seetõttu pöörab komisjon erilist tähelepanu liikmesriikide aruannete analüüsile ja ühenduse kõnealuse valdkonna määruste võimalikule muutmisele tulevikus.
Struan Stevenson
fraktsiooni PPE-DE nimel. - Härra juhataja, vaadakem kõigepealt kõnealuse teema tausta. Loomade vedamise kaheksatunnises kohustuslikus ajapiirangus lepiti kokku 2004. aasta detsembris ning see jõustus kõigis 27 liikmesriigis 2007. aasta jaanuaris pikematele vedudele kohaldatavate eranditega, mille puhul oli võimalik tõestada, et sõiduki standardeid on ajakohastatud, võimaldades loomadele juurdepääsu veele, temperatuuri reguleerimist, piisavat ventilatsiooni ning mille puhul reisi aeg hõlmas sagedasi puhkeaegu.
Samuti lubati erandeid kaugetele maapiirkondadele ja saartele, nagu näiteks Orkney ja Shetland minu valimispiirkonnas, kus pikemad sõiduajad on vältimatud. Sellistel juhtudel on siiski kavandatud allapanuga boksid, milles on juurdepääs veele, et loomi saaks vedada suhteliselt mugavates tingimustes. Lisaks võeti kasutusele teatavate loomade täielik transpordikeeld, näiteks alla 10 päeva vanuste vasikate ja vähem kui nädala vanuste lambatallede puhul.
Ütlen teatava rahuloluga, et kõnealuseid transpordieeskirju on rangelt järgitud, eelkõige riikides nagu Šotimaa, kus hoiame jätkuvalt alal ühte kõrgeimat parimate tavade taset kogu ELis. Kuid olen mures teadete pärast, et Neil Parishi sõnade kohaselt ei järgita kõnealuseid eeskirju samamoodi teistes ELi piirkondades, eelkõige mõnes Vahemere lõunaosas asuvas liikmesriigis ja mõnes uues liitunud Ida-Euroopa riigis ning eelkõige - jällegi, nagu Neil Parish rõhutas - tapmisele saadetavate hobuste vedamise osas.
Loomade heaoluga tegelevad valitsusvälised organisatsioonid esitavad endiselt tõendeid kohutava väärkohtlemise kohta, mille puhul hobuseid ja mõnikord teisi loomakarju veetakse pikki vahemaid kõrvetavas kuumuses ilma juurdepääsuta veele või korraliku ventilatsioonita, ilma puhkeaegadeta pungil täis veokites. Teekonna käigus muutuvad loomad üha kurnatumaks ja dehüdreeritumaks, mõned varisevad kuumastressi käes kokku ning hingeldavad ja ahmivad meeleheitlikult õhku ning halvimal juhul paljud surevad. See tegutsemisviis tuleb lõpetada ja määruse range järgimine tuleb tagada kõikides liikmesriikides.
Toetan Neil Parishi tänase suuliselt esitatava küsimuse tingimusi, mille eesmärk on kontrollida vastavuse taset kõnealuste meetmetega. Loodan, et komisjon saab nüüd pakkuda meile vastavat teavet ja kinnitada, et astutakse samme, tagamaks loomade vedamise kaheksa tunni pikkuse piirangu ranget rakendamist asjakohaste eranditega, mida mainisin, ning lõpetamaks olemasolevate ELi määruste julm rikkumine, mis jätkuvalt aset leiab.
Rosa Miguélez Ramos
fraktsiooni PSE nimel. - (ES) Härra juhataja, daamid ja härrad, mõne Euroopa riigi jaoks, sõltuvalt nende geograafilisest asukohast, nagu hr Stevenson mainis, ning nende pindalast ja kaubavoogude suurusest, on loomade vedamine eriti oluline teema.
Volinik, tahaksin viidata kahele konkreetsele küsimusele. Esiteks tundub mulle selge, et komisjonil on raskusi olukorra analüüsi teostamisel kogu ühenduse territooriumi lõikes. Ehkki vastavalt praegusele määrusele peaksid liikmesriigid, nagu oleme näinud, esitama igal aastal raporti eelmisel aastal läbi viidud kontrollide kohta, ei sätestata määruses kontrollide minimaalset arvu ning samuti näib puuduvat ühtsus statistilise aluse suhtes. See takistab erinevate riikide poolt esitatavate andmete võrdlust. Volinik, arvan, et kõikide asjaomaste isikute huvides tuleks see olukord parandada nii kiiresti kui võimalik.
Siiski tekitab mulle muret ka teine küsimus. Oma kõnes kirjeldasite tapmisele saadetavaid loomi väheväärtuslikena. Volinik, ma ei ole teiega sugugi nõus. Mina isiklikult pean neid majanduslikult väga väärtuslikuks ning olen kindel, et tööstus on minuga nõus. Kuna see on nii ning kõnealusel lihal on kõrge majanduslik väärtus, on nõuetekohased transporditingimused vajalikud, sõltumata lõplikust sihtpunktist - isegi, kui selleks on tapamaja - ning sõltumata läbitud vahemaast. Teisisõnu, on väga oluline - tegelikult kõige olulisem - küsimus, et loomasid veetakse soodsates tingimustes.
Seega paluksin teil võtta need kaalutlused arvesse määruse kavandatud muudatustes, mille kallal komisjon töötab. Teame, et lisaks uutele tehnoloogiatele käsitleb reform muutusi seoses maksimaalse transpordiajaga, nagu siin on räägitud, ning loomade vedamise maksimaalse ja minimaalse temperatuuriga.
Palun veel kord, volinik, ning palun komisjoni, et enne selliste oluliste küsimuste muutmist tuleks otsida ja leida tugev teaduslik alus kavandatavatele muudatustele. Lisaks paluksin, et seni, kuni meil seda tugevat teaduslikku alust, mis hetkel mõnedes küsimustes puudub, ei ole, peaksime hoiduma vargsi kehtestamast kavandatavaid muudatusi raportitele kohaldatavatesse määrustesse, millel pole transpordiga midagi pistmist - räägin loomade kaitsest tapmise ajal, raport, millega me praegu tegeleme. Arvan, et sellistes olulistes küsimustes peaksime me kõik - komisjon ja parlament - oma kaardid lauale panema.
Anne E. Jensen
fraktsiooni ALDE nimel. - (DA) Härra juhataja, volinik, tahaksin öelda, et olen natuke pettunud, et pärast nelja aastat ei ole me ikka näinud komisjoni ettepanekut seoses sellega, kuidas muuta rangemaks õigusakte loomade vedamise kohta. On olnud häid kavatsusi ja konstruktiivset koostööd hr Kyprianou, ja nüüd ka pr Vassiliou, ning parlamendi vahel. Kuid millal tuleb ettepanek? Seda tahaksin ma väga teada. Samuti on oluline, et saavutaksime õigusaktide nõuetekohase jõustamise. On oluline tagada, et me ka tegelikult piiraksime tapmisele saadetavate loomade vedamise aega kaheksa tunnini. Peaksime siiski veel kaugemale minema. Me ei peaks rääkima üksnes ajalimiidist. Uurimused on näidanud, et üks tund võib olla liiga palju, kui loom ei ole piisavalt tugev vedamiseks ning pikemad reisid võivad olla sobivad, kui loom on tugev ja terve ja teda veetakse heades tingimustes. Tõenäoliselt jätkame aretusloomade vedu pikkadel vahemaadel ning seoses sellega on parlament muidugi teinud katseprojekti ettepaneku puhkejaamade kohta, kus loomad peavad puhkama pärast 24 tundi. Tahaksin teada, kuidas see puhkejaamade projekt edeneb. Kavatsus on muidugi ühendada kontrolljaamade käigushoidjad, veterinaarasutused, teadlased ja loomade heaolu organisatsioonid, et nad saaksid ühiselt määratleda head tavad kõnealuses valdkonnas. Sellist projekti on raske käivitada, kuid see on üritust väärt, sest on väga oluline, et meie teadmised ja teadusuurimused loomade heaolu kohta transpordi käigus kajastuksid ka õigusaktides ja tegutsemisviisides.
Janusz Wojciechowski
fraktsiooni UEN nimel. - (PL) Härra juhataja, hr Parish tuletas meile õigustatult meelde midagi, millele oleme siin parlamendikojas palju kordi viidanud. Nimelt ütleb see, kuidas kohtleme loomi, midagi meie kohta - selle kohta, kui kultuursed ja tsiviliseeritud me oleme. Transpordi käigus koheldakse loomi sageli julmalt. Teatavaid parandusi on tehtud, võttes kasutusele kõrgemad standardid loomade vedamiseks, kuid nendest meetmetest ei piisa.
Minu arvates oleks asjakohane lahendus, mille kohta tehti esmane ettepanek kaua aega tagasi, piirata loomade vedamise aega kaheksa tunnini ning kogu aega, mil loomi veetakse ja nad tapamajas viibivad, kaheteistkümne tunnini. Meie eesmärgiks on esitada kõnealune ettepanek praeguse töö raames koos määrusega loomade kaitse kohta tapmise ajal.
Austatud daamid ja härrad! Humaansete meetmete eest seismine on üks asi, kuid on ka teine argument, nimelt rahandusalane (mis on teatavate inimeste jaoks paeluvam). Mõte on selles, et kõnealused pikaajalised veod suurendavad kulusid, mis lõppkokkuvõttes kanduvad tarbijale. Peaksime hindama neid kulusid ja kasutama neid argumendina, seadmaks lõpuks pärast aastaid vaidlemist piirangud loomade vedamisele ja leevendama loomade kannatusi.
Carl Schlyter
Verts/ALE fraktsiooni nimel. - (SV) Härra juhataja, ühiskonna arengutaset saab hinnata selle alusel, kuidas ta kohtleb oma kõige kaitsetumaid elavaid liikmeid. Selle alusel, kuidas kohtleme oma loomi, oleme endiselt barbarid.
Mäletan, kui Rootsi liitus ELiga, millest on peagi viisteist aastat möödas. Paljud arutelud enne meie liitumist puudutasid loomade vedamist. See oli valdkond, milles pidime olukorda parandama. Siis tuli esimene direktiiv 2005. aastal. Kuid tingimused loomade jaoks ei paranenud ja siis öeldi meile hoopis, et jälgimine hakkab töötama nüüdsest alates, et GPS-süsteemid võetakse kasutusele nüüdsest alates, et veokijuhte koolitatakse nüüdsest alates ning veokid töötavad paremini nüüdsest alates. Viis riiki pole vaevunud isegi raportit esitama. Nõuan, et komisjon teeks kõnealustele riikidele kohe trahvi. Seoses ülejäänud 22 riigiga, kui palju kontrolle on nemad läbi viinud? Kuidas on nad eeskirju täitnud? Kas see toimib? Paljudel juhtudel tuleb kahjuks vastata eitavalt.
Siis lubas hr Kyprianou meile, et ta tuleb siia tagasi enne oma mandaadi aegumist, kui see on vajalik - see on vajalik - ning kui avalik arvamus seda toetab - ning avalik arvamus toetab seda! Paljud uued liikmesriigid on tegelikult väikesed ja võib-olla ei ole vajadust 24 tunni pikkuse reisi järele, millele järgneb järgmine 24 tunni pikkune reis. Saame uue tapmist käsitleva direktiivi, mis võimaldab mobiilseid tapamajasid ja mis vähendab vajadust reisimise järele.
Peame üle vaatama loomade tingimused vedamise käigus. Kui paljudele meist meeldiks neli lehma või kümme lammast oma kaheinimese voodis 24 tundi järjest? Just nii tihedalt on loomad hetkel autodele laaditud. Või kujutage ette, et tegelikult ei hoita ära veoki ülemisel korrusel paiknevate kanade väljaheidete kukkumist alumisel korrusel olevatele loomadele. Kes tahaks sellistes tingimustes reisida? Kutsun kõiki ELi põllumajandusministreid endaga reisile Stockholmist Brüsselisse loomadega samades tingimustes. Huvitav, kui paljud kutse vastu võtavad. Võib-olla muudaksid nad parema meelega õigusakte.
Me räägime kuludest. Kõrgeim kulu sellega seoses on pikkade reiside tagajärjel tekkiv kulu keskkonnale. Samuti on kulu seoses loomade kannatustega pikkadel reisidel. Nende pikkade reiside tagajärg on ka halvem liha kvaliteet. Nende tagajärg on tõeline väärtuse langus. Stressis loomad annavad palju halvema kvaliteediga liha ning seega mõjuvad kannatused läbi kogu keti. Mõelge talupidajale, kes on näinud palju vaeva ja paigutanud palju raha, tootmaks head looma, kes seejärel viimases eluetapis ära rikutakse.
Ei, vajame uut ettepanekut enne valimisi. Ma ei saa aru, kuidas peame olema suutelised pidama valimiskampaaniat, kui meil pole vähemalt ettepanekut komisjonilt, mis näitab, et me nüüd lõpuks parandame tingimusi loomade jaoks.
Jens Holm
Härra juhataja, kõnealuse arutelu lähtepunkt on muidugi see, et loomad on aistmisvõimelised olevused. Loomadel on võime tunda valu, stressi ja kannatusi täpselt nagu meil. Peame seda õigusakte sätestades arvesse võtma. Praegu seda ei tehta.
ELis transporditakse üha enam loomi. See on siseturu otsene tagajärg. Siseturu tagajärg on spetsialiseerumine. Loomi kasvatatakse ühes kohas, tapetakse teises kohas ja liha transporditakse kolmandasse kohta. Liikmesriikidel ei lubata isegi keelata loomade vedamist loomade heaolu huvides. See on täiesti vastuvõetamatu. Rootsi uurimuses tuvastati, mitu looma kokku veeti ELis üle piiride. Tehti kindlaks, et 15 liikmega ELis, veeti igal aastal kõikides suundades ELi liikmesriikide vahel 22 miljonit neljajalgset looma, nagu sead, hobused ja lehmad, ning 500 miljardit lindu. See toimus siis, kui EL koosnes 15 liikmesriigist. Võib ainult ette kujutada, millised on arvud 27 liikmesriigi puhul. Need on muidugi palju suuremad.
Tahaksin küsida komisjonilt, millal saame uue loomade vedamise direktiivi. Hr Kyprianou lubas muidugi, et saame uue direktiivi praeguse parlamendi ametiaja jooksul. Kas komisjon suudab anda meile lubaduse, mida meie Euroopa Parlamendis ootame, nimelt kaheksa tunni pikkuse maksimaalse piirangu loomade vedamiseks? Samuti tahaksin küsida paar küsimust hr Špidla käest. Ütlete, et viis liikmesriiki ei ole esitanud raporteid - olukord, mis on muidugi üsna šokeeriv. Mida te seal komisjonis nende liikmesriikide raportitega ette võtate? Kas analüüsite neid mingil viisil? Meie parlamendis sooviksime analüüsi, raportit komisjonilt, milles teete kokkuvõtte kõigest ja näitate selgelt meetmed, mis võimaldavad muuta tingimusi, milles loomi veetakse. Ning millal saame uue direktiivi kaheksatunnise piiranguga ja kas saaksime analüüsid liikmesriikide raportite kohta?
Godfrey Bloom
fraktsiooni IND/DEM nimel. - Härra juhataja, on paeluv nagu tavaliselt. Siin parlamendikojas puudub jälle arusaam irooniast. Üks meie suurimaid probleeme, eelkõige Ühendkuningriigis, on koletult tobe eeskirjade ja määruste laviin, mis tabas tapamajasid 10 aastat tagasi, mille tagajärjel suleti üle 1 000 tapamaja Ühendkuningriigis ning mis põhjustas palju pikemad reisiajad loomadele.
Mu õemees on lihunik. Tal on tapamaja Yorkshire'is ja ükskord - ning seda kajastati ajakirjas Private Eye - oli kohal külastav loomaarst, kes teostas järelevalvet loomaarsti üle, kes teostas järelevalvet lihainspektori üle, kes teostas järelevalvet kahe lihuniku üle! Selline mõttetu olukord tekib, kui puutud kokku selle organisatsiooni eeskirjade ja määrustega. Probleem on reisiaegades. Nüüd veetakse minu valimispiirkonnast Bridlingtonist sigu, lambaid ja veiseid läbi kogu Inglismaa Manchesteri kõikide nende tapamajade sulgemise tõttu. Sellele peame me tähelepanu pöörama.
Samuti räägin hobuste vedamisest. Mu kolleeg Nigel Farage räägib, et Euroopa Liidus leidub riike, kes peavad hobuseid toiduks! Inglasena pean täiesti uskumatuks, et inimesed söövad oma hobuseid. Inglane ei sööks oma hobust, nagu ta ei sööks oma koera ega oma lapsi, kuid samas näitab see ilmselt lihtsalt tohutut kultuuridevahelist lõhet meie ja teiste liitu kuuluvate riikide vahel.
(Naer)
Jim Allister
Härra juhataja, selle järgimine ei pruugi olla lihtne! Lubage öelda, et mul ei ole mingeid probleeme seoses loomade heaolu reguleerivate tõhusate ja nõuetekohaste eeskirjadega, kuid olen mures, et astume jooksurajale, kus tõmbame silmuse oma põllumajandustööstuse ümber nii pingule, et selle praktiline toimimine muutub võimatuks. Näen märku sellisest arengust ilmnemas komisjoni konsultatsioonides maksimaalsete reisiaegade ja loomkoormuste ülevaatamise kohta loomade vedamisel.
Komisjon, lubage meenutada, ei saanud oma tahtmist 2005. aasta määruse puhul. Siiski, vähem kui kaks aastat pärast selle jõustumist, püüab ta uuesti kõrvaldada kaheksa tunni pikkuse piirangu korratavust. Pean ütlema, et minu valimispiirkonna jaoks Põhja-Iirimaal oleks see hävitav, sest loomade eksportimiseks, mida me teeme, peame kasutama meretransporti ja kui on lubatud ainult üks kaheksa tunni pikkune periood, oleks see täiesti ebapiisav ja täiesti vastuvõetamatu.
Tuletaksin täiskogule meelde, et sellised karmid tingimused ei ole sugugi võrreldavad loomade vedamise suurte vahemaadega Lõuna-Ameerikas, kust me hea meelega impordime! Seega karistaksime jällegi oma talupidajaid, pööramata vähimatki tähelepanu sellele, mis puudutab importi.
Pean ütlema, et peame jõudma punkti, kus vabaneme oma kinnisideest tegutseda mõtlematult, muutes sellega olukorra veel hullemaks.
Elisabeth Jeggle
(DE) Härra juhataja, volinik, daamid ja härrad, see on järjekordne teema, mille puhul arutelu väga kiiresti paljastab, et ühelt poolt on asjasse segatud tugevad emotsioonid ja teiselt poolt ka karm reaalsus. Tahaksin väljendada oma erilist tänu meie põllumajanduse ja maaelu arengu komisjoni esimehele hr Parishile kõnealuse küsimuse eest. See on oluline küsimus mitte selleks, et emotsioone näidata, vaid selleks, et küsida komisjonilt järgmised üsna konkreetsed küsimused. Mis on juhtunud? Kuidas on neid arenguid võimalik tõestada? Kas teil on tõendeid ja kui on, siis milliseid? Milliseid arvestusi teil on?
Volinik, mainisite mõnda arvu, kuid olen kindlal seisukohal, et liikmesriikide vahel esineb erinevusi, mis ulatuvad palju kaugemale kui asjaolu, et mõned liikmesriigid on raportid esitanud ja teised mitte. Milline on olukord seoses rakendamisega? Kuidas jälgitakse pikki reise? Kuidas jälgitakse neid üksikutes liikmesriikides?
Teine suur põhiprobleem, mis vajab kiiret arutamist, on probleemid, mis tekivad selle tagajärjel, et määratleme põllumajandust üksnes majandusvaldkonnana ja võrdsustame asjad, mida peaksime ehk eristama. Näiteks, missugust täiendavat ametialast koolitust transpordi valdkonnas peaksid saama koolitatud talupidajad? Kuidas seda tuleks korraldada ja kes sellist koolitust pakuks? Kus peavad talupidajad seda näitama, et saada oma kvalifikatsiooni?
Kordamaks: talupidajaid koolitatakse tegelema loomadega, aga veoettevõtjad palkavad juhte, kes pole võib-olla elu sees loomadega kokku puutunud. Need on kaks asja, mida ei saa võrdsustada, aga mingil määral oleme seda teinud.
Teine asjaolu, mis suuri probleeme põhjustab, on järgmine. Kui talupidajad transpordivad oma veiseid, võivad nad seda teha kuni 50 km. Lubage mul siinkohal öelda, et peame tõesti kiiremas korras rohkem kaaluma, kuidas saame aidata väiksematel tapamajadel majanduslikult tegutseda ja seeläbi vähendada vajadust täiendavate reiside järele.
Seega lubatakse talupoegadel vedada oma loomi kuni 50 km, kuid neil tekivad probleemid, kui nad võtavad kaasa naabri looma. Ka see vajab järelemõtlemist. Kas 50 km piirang on nõuetekohaselt seatud või peaksime ehk ka tapamajadest otsima põhjust sellistele arengutele? Kui talupidajad veavad hobust vaba aja veetmise eesmärgil, ei ole mingit probleemi ning kõnealust määrust ei kohaldata, aga kui nad veavad need turule, kohaldatakse määrust ning nad peavad vastama nõuetele. Neid küsimusi tuleks edasistes aruteludes arutada ja neile vastus leida.
Luis Manuel Capoulas Santos
(PT) Loomade vedamise ja heaolu küsimus on selline, nagu hr Parish ja teised on väga hästi märkinud, mida tuleb põhiliselt käsitleda tsivilisatsiooni vaatenurgast. Loomade kannatuste piiramine nii palju kui võimalik on eetiline kohustus, mis on osa meie kultuuripärandist, vaatamata näilisele paradoksile, et püüame kaitsta nende heaolu ajal, mis on paljude jaoks viimane reis.
Teisest küljest ei tohi unustada, et jõustatud nõudlike ja rahanduslikult kulukate eeskirjade rakendamise hinnaks on probleemid, mis moonutavad konkurentsi ja mõjutavad tugevalt mõne Euroopa Liidu piirkonna maaelu arengut.
Piirkonnad ja liikmesriigid, mis ei suuda varustada teatavaid liike oma turgudelt ning asuvad tootmiskeskustest kaugemal, nagu minu kodumaa puhul, seisavad nüüd silmitsi suuremate raskustega konkurentsi vallas oma tööstustes seoses tapmise ja töötlemisega, samal ajal kui ülejääkidega piirkonnad ja liikmesriigid kogevad rohkem eeliseid, sest nende jaoks on muutunud lihtsamaks müüa tooteid, mis on juba töödeldud, kaasnevate eelistega tööhõive ja lisaväärtuse osas.
Kuna need õigusaktid on kaks aastat kehtinud, on täiesti õigustatud, et komisjon peaks esitama hindamise, mis on nii ulatuslik kui võimalik, mitte üksnes konkreetsetes küsimustes, mis puudutavad vedamisega seotud määruste ranget rakendamist, vaid ka majanduslikes ja sotsiaalsetes tagajärgedes piirkondade ja liikmesriikide jaoks, millel on madal tootmismaht teatavatele loomaliikidele, mis on inimtarbimise seisukohast olulised.
Seetõttu arvan, et komisjon peaks reageerima neile küsimustele nii kiiresti, objektiivselt ja täielikult kui võimalik.
Mojca Drčar Murko
(SL) Läbi Sloveenia käivad paljud loomade veod, mis peamiselt tulevad Ida-Euroopast ja suunduvad Itaaliasse. Meie veterinaarasutuste kogemuse kohaselt on kehtivad Euroopa õigusaktid üsna põhjalikud, kuid mõnevõrra jäigad ja keerulised rakendada.
Suurim probleem Sloveenias on seotud kontrollidega, sest nüüd, mil Euroopa piirid on kaotatud, on raske kontrollida, kas veokijuhid tegelikult eelnevalt kindlaks määratud peatuspunktides peatuvad. Peaksin märkima, et territooriumi suuruse tõttu ei nõuta Sloveenialt oma peatuspunkte ning ta on selle asemel sõlminud kokkulepped Ungari ja Itaaliaga. Vajame kiiresti ühtset lahendust, mida saab ühtselt rakendada.
Pidades silmas katastroofilist olukorda seoses loomade vedamisega pikkade vahemaade taha Euroopa teedel, tuleks kasutada 2005. aasta määruse läbivaatamist võimalusena tõsta loomade heaolu standardeid. Transport on tihedalt seotud loomade kohtlemisega enne tapmist ning nõustun nende kaasliikmetega, kes on seisukohal, et ei ole mingit alust lubada vedusid, mis on pikemad kui kaheksa tundi.
Seega olen range ülemise transpordipiirangu kehtestamise poolt, kuid pooldan ka mobiilsete tapamajade kasutuselevõtmise ettepanekut.
Andrzej Tomasz Zapałowski
(PL) Härra juhataja, määrus loomade kaitse kohta vedamise käigus on äärmiselt oluline ja selline teave on hädavajalik. Siinkohal tuleks rõhutada, et sarnased määrused ei hõlma suurt hulka Euroopa Liidu kodanike poolt tarbitavat imporditud liha. Kõnealune määrus on üks mõistlikematest määrustest loomade aretamise ja tapmise kohta.
Saan aru, et suured toiduettevõtted ei suuda sageli täita tööõigusi, rääkimata loomade sobivast kohtlemisest. Just suurtes ettevõtetes toimub kõige hullem loomade väärkohtlemine. See probleem puudutab harva väikseid või keskmise suurusega ettevõtteid. Ainuke lahendus on tagada rangem politseikontroll ja piirikontroll ning avalikustada ettevõtete nimed, kes rikuvad loomade õigusi, et tarbijad saaksid neid vältida.
Kathy Sinnott
Härra juhataja, on väga oluline, et loomade vedamisel oleks tagatud turvalisus ja ennetataks välditavaid kannatusi. Kasutan seda mõistet, sest loomad peavad reeglina igasugust mootorsõidukitransporti hirmuäratavaks. Seda on oluline vähendada nii palju kui võimalik.
Kehtestades määrusi ohutuse ja kannatuste ennetamise kohta, kaldume keskenduma ajale ja vahemaale. See on loomulik, aga lihtsustatud Iirimaa puhul, mis, tuletan teile meelde, on saar ja samuti suur loomade eksportija. Ületades vett, mis eraldab meid mandrist ja turgudest, ei saa ainukeseks määrajaks olla ajalised piirangud ja vahemaa. Kuulsime kaheksa tunni pikkuse ajalimiidi soovitust, kuid looma pardale ja üle vee vedamiseks kulub rohkem kui kaheksa tundi. Keset väina ei ole võimalik looma karjamaale viia.
Seega soovitaksin teile, et uurime ainult aja ja vahemaa asemel loomade vedamise tingimusi, eriti Iirimaa puhul.
Lydia Schenardi
(FR) Härra juhataja, kuigi loomade vedamise määrus jõustus 2007. aasta jaanuaris, ei näi liikmesriigid süstemaatiliselt kõnealust määrust täitvat, sest nad ei esita nõutavaid aastaaruandeid. Põhjalik analüüs on seetõttu problemaatiline, sest puudub suur hulk vajalikku teavet seoses kontrollide täideviimiseks eraldatud ressurssidega. Loomade heaolu ühingute ja loomade heaolu ja säilitamise töörühma liikmena olen kõnealusest küsimusest eriti huvitatud.
Ühendused võitlesid aastakümneid järeleandmatult kuni 2007. aastani, mil lõpuks kehtestati direktiivid valdkonnas, milles liikmesriigid näivad praeguseks ilmutavat teatavat minnalaskmist. Ütleksin isegi soovimatust, sest lühidalt öeldes, nagu teame, ei ole kontrollide ja ülevaatuste läbiviimine sugugi nii keeruline. Teame, kus on tapamajad, teame, kus loomi kasvatatakse, ning teame marsruute, mida mööda loomi veetakse - milles siis probleem seisneb?
Arvan, et praegusel ajal, kui üldsus üsna õigustatult üha rohkem huvitub loomade heaolust talumajapidamistes, tapamajas ja transpordi käigus, on oluline, et liikmesriigid neid seisukohti austaks.
Kuna mulle on antud võimalus rääkida, tahaksin lisada, et seoses vedamisega on, sõltumata reisi pikkusest, oluline arvesse võtta kohalikke ilmastikutingimusi. Pikk mitmetunnine reis Hollandis kevadisel ajal on väga erinev sama pikkusega reisist kesksuvel riigis nagu Kreeka. Kas viimasel juhul ei peaks tegema kohustuslikuks öist vedamist?
Oleksin tänulik, kui kaaluksite seda ettepanekut tulevikus.
Mairead McGuinness
Härra juhataja, õigusakti mõistes on tegemist suhteliselt uue määrusega loomade kaitsmise kohta nende vedamisel, sest see jõustus alles 2007. aasta jaanuaris. Usun, et ehkki kõik me loodaksime, et kõik täidaksid kõnealuse määruse paljusid nõudmisi esimesest päevast alates, oleks see üsna imepärane, kui nii juhtuks, sest see on väga üksikasjalik ja esitab suuri nõudmisi - ja seda õigustatult - liikmesriikidele ja ettevõtjatele.
Tervitan tänast põllumajanduse ja maaelu arengu komisjoni esimehe Neil Parishi esitatud suuliselt vastatavat küsimust, sest tahame näha, kas see määrus toimib. Siiski oleks meil esmalt vaja teada, et seda rakendatakse, sest hoolime sellest, kuidas loomi Euroopa Liidus veetakse.
Riikides nagu Iirimaa, kus on suur loomakasvatussektor, on tehtud tohutult palju tööd, et seda esimesest päevast alates rakendada nii sektorisiseselt kui nende poolt, kes järelevalvet teostavad - põllumajandusministeerium ja teised ametiasutused. Litsentseeritud ettevõtted on investeerinud suure hulga raha oma sõidukite kaasajastamisse ja kõnealuse määruse koolitus- ja pädevusnõuete täitmisesse. Tahaksingi märkida, et ka käesoleval kuul toimuvad Iirimaal mitmed koolituskursused sõidukijuhtidele, kes veavad veiseid, lambaid, kitsi, sigu, hobuseid ja kodulinde - pr Jeggle tõstatatud märkus - ja võib-olla peaksid teised liikmesriigid sama tegema.
Huvitav on see, et määrust kohaldatakse ainult loomade vedamisele seoses majandusliku tegevusega. Muretsen selle üle, et ignoreerime koduloomade heaolu, sest olen näinud selliseid inimesi, kes arvavad, et teavad, kuidas loomade eest hoolitseda, tegemas seda väga halvasti ja sageli on siiski just need samad inimesed need, kes nõuavad konkreetseid eeskirju põllumajanduse ja majandusliku tegevuse kohta. Seda valdkonda tuleb meil uurida.
Usun, et üldiselt on loomade vedajad litsentseeritud ja volitatud ning vastavad parimatele heaolustandarditele, sest see on neile eluliselt oluline: nad peavad vedama loomi nii, et need jõuaksid kohale heas seisundis ning vastaksid nende nõuetele, kes ostavad. Probleem on reguleerimata sektoriga, kus mõnda inimest need eeskirjad ei puuduta ning sellele peame keskenduma. Kes on inimesed väljaspool süsteemi ja kuidas saaksime nad kätte, et lõpetada nende tegevus?
Lubage mul seoses ajalise piirangu ja kaheksatunnise reegliga öelda, et põhjus, miks Euroopal oli tõsine probleem selle määruse kehtestamisel, oli see, et paljud liikmesriigid, sealhulgas Iirimaa, teavad, et peame vedama oma loomi pikema aja jooksul, aga teame ka seda, kuidas nende eest seejuures hoolt kanda. Seega ei ole ma nõus nendega, kes tahavad vähendada ajalist piirangut, kuid nõustun, et peame veenduma, et heaolu on prioriteet.
Hobustega seoses ütlen endale sageli, et tahaksin olla puhtatõuline, sest nemad reisivad esimese klassi tingimustes. Ilmselgelt hoolitsevad inimesed suure majandusliku väärtusega loomade eest ja praeguse majanduslanguse tingimustes muretsen lihtsalt hobuste heaolu pärast. Ütleksin: aitab eeskirjadest. Meil on ehk juba niigi palju neid, mis lämmatavad neile vastavat sektorit. Ent kohaldagem eeskirju kõigile ja visakem need, kes eeskirju ei täida, süsteemist välja.
Robert Evans
Härra juhataja, sooviksin õnnitleda hr Parishit küsimuse tõstatamise puhul. Hoolimata meie erimeelsustest poliitika valdkonnas ja võtmata arvesse tema väga selgeid puudusi inimesena, arvan, et selles küsimuses on ta väga mõistlik, ja toetan teda. Meil on vaja, et kõnealune määrus oleks edukas ja üldiselt kohaldatav, kuid mul on mitmeid reservatsioone ning ma ei nõustu mõne kolleegiga, kes täna hommikul rääkis.
Hr Stevenson ütles, et pikemad reisid on vältimatud - mina ütlen: see pole nii. Pr Jensen rääkis 24-tunnisest transpordist - mitte ilmtingimata. Hr Allister, põllumajandussektor peab ise küsimusi küsima. Tsiviliseeritud ühiskonnana peame vaatama kogu küsimust, kogu eesmärki, kogu loomade vedamise ideed pikkadel vahemaadel, seejärel nende tapmist. Kui oleksin lihasööja, küsiksin, kuidas on võimalik, et kannatused teekonnal, millest me teadlikud oleme, dehüdratsioon, stress ning, meie Iirimaa kolleegidele nii põhjas kui lõunas, merereisid, saavad lõpuks parandada toote kvaliteeti?
Minu arvates ei ole see majanduslikult loogiline. See ei ole humanitaarselt loogiline. Seetõttu pooldan loomade vedamise täielikku keelamist, mis minu arvates toetaks maapiirkondade majandust. See julgustaks kohalikke tootjaid - jah, väikese ja keskmise suurusega ettevõtjaid, nagu keegi mainis - ning võimaldaks toidu tarbimist tootmiskohale võimalikult lähedal.
Selle puudumisel ja teades, et see ei juhtu lähitulevikus, arvan, et peame nõuetekohaselt realistlikult jõustama seda, mis meil hetkel olemas on - määrust, ning julgustan komisjoni kasutama kõiki Euroopa ameteid - vajadusel ka politseijõudusid maanteedel -, peatamaks ja kontrollimaks veokeid, et veenduda, kas nad täidavad kõiki kõnealuse õigusakti nõudmisi.
Fiona Hall
Härra juhataja, kas komisjon on kaalunud loomade heaolu käsitlevate määruste halva rakendamise mõju inimtervisele? Transport, eriti transport pikkadel vahemaadel ruumipuuduses, tekitab stressi ja stress tähendab suuremat vastuvõtlikkust haigustele. See kehtib eriti hobuste kohta, kelle puhul teaduslikud uurimused näitavad, et transport muudab hobused kallajateks. See tähendab, et nad väljutavad palju rohkem kui tavaliselt, mis oluliselt suurendab haiguste leviku tõenäosust. Paljud veetavad loomad lähevad tapamajadesse - ELis igal aastal 320 miljonit -, mis tähendab oluliselt suuremat ohtu, et haigused, nagu salmonelloos, satuvad toiduahelasse.
Arvestades praeguste eeskirjade rakendamise väga kehva taseme ja pikkade reisidega kaasneva stressiga, isegi kui peetakse nõuetekohaseid puhkepeatusi, eelkõige hobuste puhul, kas komisjon kavatseb vajadusel ja teadusliku tõendusmaterjali alusel määrata lõpliku absoluutse reisiaja piirangu? See oleks loomade heaolu ja inimeste tervise huvides.
Zdzisław Zbigniew Podkański
(PL) Härra juhataja, volinik, loomade vedamise probleem on väga oluline ja on hea, et parlament seda küsimust jälle käsitleb. Vähem positiivne on siiski see, et me ei suuda määrust tõhusalt rakendada.
Tervitan asjaolu, et tänaste arutelude käigus keskendume jätkuvalt hobuste vedamisele. See on minu jaoks tervitatav mitte ainult sellepärast, et kasvatan hobuseid, vaid ka sellepärast, et selles valdkonnas ei hoita kindlasti standardeid alal. Tahaksin siinkohal öelda, et hobused saavad inimestest aru. Ehkki hobused saavad alati meist aru, ei saa meie alati nendest aru. Hobused, nagu inimesedki, tunnevad vastumeelsust, hirmu ja on suutelised inimesi usaldama. Mäletan juhtumit, kui tõsiselt haige hobune ei lubanud haiglas loomaarstidel endaga midagi teha, kui mu tütart läheduses ei olnud. Niipea kui mu tütar saabus, said nad temaga teha, mis vaja oli. Ta lihtsalt usaldas teda. Just nagu meie, inimesed, ei usalda alati arste, ei usaldanud see hobune loomaarste, kuid usaldas tuttavat inimest. Seetõttu arvan, et ka inimesed ei saa hobustest aru, kui hobused kardavad või püüavad end kaitsta. Kuid inimesed võtavad seda käitumist sõnakuulmatusena. Omanik peksab hobust. Hobune omalt poolt teab, miks ta omanik pahane on, ja teab, kuidas talle alistuda. Seetõttu olen kohustatud kutsuma kõiki Euroopa Parlamendi liikmeid, kes samuti suudavad läheneda probleemile, mis on hea, sellest vaatenurgast, käsitleda seda elusolendit puudutava küsimusena ja teha seda teatava humaansusega.
Esther de Lange
(NL) Härra juhataja, arutame siin täiskogus taas kord loomade vedamist ning taas kord jõuame kahele järeldusele. Esiteks on praegused õigusaktid kaugel maas parlamendi ambitsioonidest, mis on sätestatud minu eelkäija Albert Jan Maati raportis, kes minu arvates tegi õigesti, eristades tapmisele määratud loomi ja teisi loomi. Tõepoolest on astutud samme juhtide koolitamise, paremate transporditingimuste ja GPSi kasutamise valdkondades, kuid nendest kindlasti ei piisa.
Teiseks on järelevalve endiselt kõnealuse õigusakti Achilleuse kand. Euroopa-poolne järelevalve jätab soovida ja on endiselt suures osas korraldatud riiklikul tasandil. Seetõttu on tungiv vajadus sõlmida kokkuleppeid kaebuste käsitlemise ja piiriülese tõendusmaterjali kogumise kohta. Samuti tahaksin näha, et Toidu- ja Veterinaaramet suurendaks oma järelevalvealaseid jõupingutusi. Minu muudatusettepaneku teha selleks eelarvemenetluses kättesaadavaks rohkem rahalisi vahendeid on muuhulgas tagasi lükanud Euroopa Komisjon. Isegi praegu viitab Euroopa Komisjon riiklikele aruannetele, mida ta hindab paberil. Kas Euroopa Komisjon eelistaks pesta oma käed sellest küsimusest puhtaks selle asemel, et tagada tegelikku üle-Euroopalist seiret, sihtjärelevaatusi Euroopa inspektorite poolt ja Euroopa järelevalvet?
Muud parandused, mis tuleb praegustesse õigusaktidesse teha, on järgmised: rohkem ja paremini varustatud puhkekohti Euroopa Liidus ja sellest väljaspool, konkreetsemaid kliimatingimusi erinevatele loomatõugudele ning, viimaseks, peame hakkama töötama satelliitsüsteemide kohustusliku kasutamise nimel koos volitatud personali juurdepääsuga kesksele andmebaasile.
Vaatamata puudulikule Euroopa ülevaatele kõnealuse õigusakti tegeliku rakendamise kohta, kuuleme loomulikult teatavaid kuulujutte, näiteks Austriast, kus kohalik inspektor näeb väidetavalt palju tühje veokeid sõitmas näiteks Poola ja Tšehhi Vabariigi suunas, aga ta ei näe täis sõidukeid naasmas suunaga Lõuna-Euroopa poole. Kas see tähendab seda, et kui need veokid on täis, otsustavad nad sõita ümber Austria - ehk selleks, et vältida seal kehtivaid rangemaid järelevalve-eeskirju, võrreldes ümbritsevate riikidega? Minu jaoks näitab see seda, et õigusakti kohaldatakse liikmesriigiti väga erinevalt.
Teine probleem on loomaarstide roll, kes peavad transpordi eest allkirja andma. Volinik, mõnel juhul ei ole need loomaarstid muud kui templimasinad. Ükski täie mõistuse juures olev inimene ei kirjutaks ju alla hobuste vedamise kavale Rumeeniast Lõuna-Itaaliasse, mis peaks kestma 24 tundi? Viimase 500 km läbimiseks sellest reisist kuluks vastavalt transpordikavale 2,5 tundi. See paneb mõtlema, kas neid loomi veetakse Ferrariga.
Lõpetuseks, nüüd veetakse noori loomi, eelkõige näiteks kutsikaid, üle kogu Euroopa, ilma et oleks kehtestatud ühtegi õigusakti. Seetõttu tahaksin tungivalt nõuda, et Euroopa Komisjon küsimust uuriks.
Oleme siin täiskogus oma kodutöö teinud; nüüd ootame huviga komisjoni ettepanekuid enne siinse täiskogu ees olevaid valimisi.
Elizabeth Lynne
Härra juhataja, nagu mõned teised kolleegid, kavatsen keskenduda hobuste vedamisele. Nüüdseks on palju kaalukaid tõendeid selle kohta, et ignoreeritakse ELi eeskirju, mille eesmärgiks on kaitsta hobuste heaolu, põhjustades ebainimlikke tingimusi ja tarbetuid kannatusi. Mõnel juhul on hobused topitud nagu sardiinid terasest veokitesse, kus temperatuur võib ületada 40°C. Mõnel juhul veetakse neid hobuseid tuhandete miilide kaupa ilma toidu ja veeta, põhjustades vigastusi või isegi surma.
Kas komisjonil on mingit teavet selle kohta, kui palju määruse (EÜ) nr 1/2005 rikkumisi on viidud liikmesriikide poolt kohtusse alates selle jõustumisest 5. jaanuaril 2007. aastal ja kas ELi määrused sõidukite ühtlustatud GPS-järelevalve kohta jõustatakse? Kas üksikisikud pääsevad kuidagi ligi andmetele, mis on välja võetud loomade liikumise jälgedest liikmesriikides? Tean, et komisjonil on sellele juurdepääs, kuid üksikisikutel mitte. Sooviksin palun vastuseid neile kolmele konkreetsele küsimusele.
Den Dover
Härra juhataja, mul on hea meel kõneleda sellel väga olulisel arutelul täna hommikul ning rõhutaksin, kui väga oluline on elusloomade vedamine Loode-Inglismaa jaoks. Nagu põllumajanduse ja maaelu arengu komisjoni esimees ütles, eelistaksime meelsasti, et loomad enne tapetakse ja seejärel transporditakse lähtekohast pärast suremist töötlemisse, kui liha liikumine on vajalik; kuid loodeosas on meil palju hobuseid, palju lambaid ja palju veiseid - palju loomade liikumist.
Olin 18 aastat riikliku parlamendi liige. See oli pidev probleem, mille ikka ja jälle tõstatasid minu valijad. Nõustun, et asjad ei ole eriti paranenud viimase 10 või 20 aasta jooksul.
Mul on hea meel, et see küsimus on esitatud. Esimene aasta oli 2007 ja aruanded pidid olema esitatud 2008. aasta juuniks, kuid olen nõus, et oleme kavast maas. Kuulasin, mida volinik rääkis, et ta kavatseb uurida satelliitseire eeliseid. See on hea mõte. Kuid ütlen volinikule, et määrusesse on üsna õigustatult põimitud palju üksikasjalikke kontrolle, nt loomade veovalmidus, transporditavad, transpordivahendid, merekonteinerid, ülevaatlikud reisiajad, puhkeperioodid, ruumivõimalused, mis on kõik küsimused, mida ei ole võimalik satelliidiga jälgida. Need küsimused vajavad üksikasjalikku kontrolli ja neist tuleb võtta õppust.
Oleksin lootnud, et lõpumärkustes oleks ta maininud kuupäeva, mis ajaks ta loodab oma ettepanekud ja järeldused kokku võtta ja esitada praegusel määruse varajase rakendamise etapil, sest mida kiiremini midagi olukorra parandamiseks ette võetakse, seda parem.
See on kohutav, et loomad peavad taluma neid pikki reisiaegu oma viimastel elupäevadel. Tarbijad tahavad näha, nagu nad tahavad näha ka vabalt peetavate kanade ja munade puhul, et oleme loomade kohtlemisel humaansed, ning nad maksavad lisaraha liha eest, sest nad tahavad näha, et hoolitseme loomade eest, kes on nii väärtuslikud ja vajalikud meie toiduvajaduse seisukohast.
Samuli Pohjamo
(FI) Härra juhataja, volinik, ma tänan härra Parishit selle arutelu eest.
Loomade heaolu tagamine on väga oluline. Komisjon peab tagama, et loomade vedamise määrust rakendatakse ja jälgitakse järjekindlalt kogu ELis.
ELi õigusaktid loomade vedamise kohta on ranged. Korduvad tõsised probleemid seoses loomade vedamisega tulenevad tõsistest seaduserikkumistest. Praegused määrused loomade vedamise ajalise piirangu kohta ja nende erandid on piisavad, kui neid nõuetekohaselt jälgitakse ning kui samal ajal kasutatakse tippkvaliteediga transpordivahendeid. Viimastel peab olema nõuetekohane ventilatsioon, temperatuuri reguleerimine, joogiveesüsteem ja satelliitnavigatsioonisüsteem. Lisaks tuleb juhte koolitada ning on vaja koostada suuniseid loomade vedamise nõuetekohaste tingimuste kohta, mida praegu paljudes liikmesriikides tehakse.
Ma arvan, et on oluline, et praegust loomade vedamise määrust kõikjal ELis nõuetekohaselt rakendatakse ning sellest saadud kogemusi võetakse arvesse enne mis tahes uute määruste koostamist.
Agnes Schierhuber
(DE) Härra juhataja, volinik, daamid ja härrad, ühendus saab koos konstruktiivselt toimida ainult siis, kui kõik järgivad seadusi ja eeskirju. Eelkõige talupidajad seavad prioriteediks, et oleks tagatud loomade vedamine viisil, mille tulemusel pärast tapmist tarbijateni jõudev liha on parima kvaliteediga ja võimalikult vähe mõjutatud stressist. Patuoinad tuleb välja selgitada ja häbistada, sest need rikkumised on vastuvõetamatud ja toovad halba mainet kogu tööstusele.
Peame edukalt vähendama tapmisele määratud elusloomade vedamist. Loodan, et jõuame selles suhtes lõppude lõpuks arusaadavale tulemusele ja saame teadusliku baasi. Volinik, soovin korrata oma nõuet, et importi kolmandatest riikidest, mis ei vasta eeskirjadele, käsitletaks ja karistataks täpselt samal viisil kui loomade saadetisi ELis.
Richard Corbett
Härra juhataja, käesolev arutelu on näidanud, et valitsevad vähemalt tohutud kahtlused selles osas, kas kehtivad õigusaktid toimivad, kas neid kõikides liikmesriikides nõuetekohaselt rakendatakse ning kas neid üldse on võimalik nõuetekohaselt rakendada. Kas on võimalik kõnealuseid õigusakte jõustada, kui toimub rahvusvaheline loomade vedu?
Peame uurima, kas tuleb tagasi minna mõtte juurde rangest kaheksa tunni pikkusest piirangust ilma eranditeta - välja arvatud võib-olla meretranspordi puhul saartelt, kuid muidu täielikult ilma eranditeta.
Ehk pakub kolleegidele huvi, et on olemas uus veebileht, mis teeb just sellealast kampaaniat, kogudes ka petitsioonile allkirju. See on: www.8hours.eu. Paljud liikmed ja teised, kes praegust arutelu kuulavad, võivad olla huvitatud selle veebilehe külastamisest.
Sylwester Chruszcz
(PL) Härra juhataja, täna on palju räägitud humaanse kohtlemise teemal ja mil määral oleme tsiviliseeritud ühiskond. Nõustun, et üldiselt on meie arutelud ja seisukohad samm õiges suunas. See arutelu on väga vajalik.
Tahaksin lihtsalt juhtida tähelepanu sellele, et kuigi meie võetud suund on üsna õigustatud ja õige, ei tohiks me asetada kunstlikke või ebavajalikke koormaid talupidajatele ja ettevõtetele, mida saame kindlasti vältida. Pöördun lihtsalt komisjoni ja meie kõigi poole Euroopa Parlamendis palvega tagada, et me ei viiks kõnealust head projekti teatavatesse ebavajalikesse raskustesse. Kuna rõhutame täna kindlalt neid täiesti õigustatud seisukohti, pöörduksin teie poole palvega vältida hiljem valikulise lähenemisviisi rakendamist. Me kõik, nimelt kõik ühenduse riigid Euroopa Liidus peame neid võrdselt kohtlema. Täna olen näiteks mures...
(Juhataja katkestas kõneleja.)
Constantin Dumitriu
(RO) Loomkatsed on oluline etapp bioloogilistes ja meditsiinilistes uuringutes. Osana sellest tegevusest tuleb siiski erilist tähelepanu pöörata nende loomade eest hoolitsemisele, keda kasutatakse teaduslikel või teistel katsealastel eesmärkidel. Tõepoolest, Euroopa Liit peab olema eeskujuks selles, kuidas neid loomi hoida ja nende eest hoolitseda.
Euroopa Komisjoni direktiiv 86/609 on rohkem kui 20 aastat vaja ja reguleerib kõnealuseid aspekte ainult ebamäärasel, avatud viisil. Statistika kohaselt on sellel perioodil kogu Euroopas katsetes kasutatud umbes 235 miljonit looma, kellest rohkem kui 12 miljonit tapetakse igal aastal Euroopa Liidu laborites.
Hoolitsemine hõlmab tervet hulka materiaalseid ja muid tingimusi, mis on vaja tagada kasutatavatele loomadele. Kõik aspektid, alates loomadega kauplemisest, transpordist ja kirurgiast kuni tapmise ja looma elu hävitamiseni, tuleb teostada ranges vastavuses rahvusvaheliste ja riiklike sätetega seoses liigi, looma kategooria ja tingimustega mis tahes füüsiliste ja vaimsete kannatuste vältimiseks nii palju kui võimalik.
See hool eeldab....
(Juhataja katkestas kõneleja.)
Maria Petre
(RO) Uued liikmesriigid - viitan eelkõige oma päritolumaale Rumeeniale - vajavad, nagu siin on juba väljendatud, toetust nende ametiasutuste volituste tugevdamisel, kes vastutavad täna arutatava loomade vedamist käsitleva määruse kohaldamise tagamise eest.
Sellest seisukohast on Rumeenia veterinaarasutustel endiselt väga raske kontrollida loomade vedamist, kutsumata politseid, mis on ainuke pädev asutus peatama teel olevaid liiklusvahendeid.
Teine konkreetselt Rumeeniat puudutav küsimus on rändkarjatamise jätkamine, ilmselgelt palju väiksemas ulatuses - tava, mida tuleks minu arvates käsitleda eraldi omaette küsimusena ja säilitada nii palju kui võimalik.
Kolmas ja viimane küsimus, millest tahan rääkida, on mure, mida peaksime tundma seoses arutlusel olevate ülevaatuste ja raportitega.
(Juhataja katkestas kõneleja.)
Avril Doyle
Härra juhataja, olen kindlal arvamusel, et sõiduki kvaliteet ja juhi oskused on sama olulised või olulisemad kui reiside pikkus. Kahel tunnil loksuvas või avatud veokis, millega sõidetakse liiga kiiresti, eriti kurvides, on palju tõsisem mõju heaolule kui kaheksal või kümnel tunnil mugavas, nõuetekohaselt varustatud kaasaegses veoautos, mida juhitakse ettevaatlikult, arvestades loomadest asukaid.
Tapmisele saadetavate hobuste heaolu on endiselt tõsine probleem ning on jätkuvaid tõendeid selle kohta, et mõned liikmesriigid eiravad - võib-olla meelega - kõnealuse valdkonna õigusakte. Volinik, kas olete saanud eelmise juuni aastaaruande Iirimaalt? Millised riigid ei ole aruannet esitanud? Kas need aruanded on Internetis kättesaadavad? Ning kas teil on üksikasjalikku teavet esitatud hagide arvu kohta igas liikmesriigis? Palun vastake neile neljale küsimusele.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Härra juhataja, Euroopa Liit peab väga oluliseks loomade nõuetekohast kohtlemist kogu kasvatamise perioodi vältel sünnist tapamajani. Nagu teame, sõltub liha kvaliteet viisist, kuidas loomi kasvatamisel ja vedamisel koheldakse.
Loomade kaitse standardid vedamisel tuleb kehtestada konkreetsete loomaliikide kaupa teadusliku tõendusmaterjali alusel. Seetõttu peame kõnealuse määruse läbi vaatama. Kaubanduslike vajaduste tõttu veetakse loomi määratud vahemaadel, mis on sageli liiga pikad ja mille läbimine nõuab palju aega. Seetõttu on tähtis pidada kinni sätestatud põhimõtetest ja standarditest. Seetõttu oli küsimus selle kohta, kuidas ja kas ELi õigusakte seoses loomade vedamisega rakendatakse täiesti õigustatud. Peaksime hindama olukorda konkreetsetes liikmesriikides. Peaksime meeles pidama, et kõigel sellel on mõju kuludele ja produktiivsele konkurentsivõimele. Euroopa Liidu kodanikud on väga tundlikud....
(Juhataja katkestas kõneleja.)
Neil Parish
Härra juhataja, räägin väga lühidalt, sest olen kõnealuse küsimuse autor. Kas võiksin lihtsalt öelda volinikule enne, kui ta kokkuvõtte teeb, et siinsest kolmest küsimusest on ta vastanud esimesele sedavõrd, et ta mainis liikmesriike, kes ei ole veel raportit esitanud. Tegelikult tahan teada järgmist: kas komisjon on juba viinud läbi aruannete esialgse analüüsi ja mis toimub? Lisaks, kas komisjon kavatseb tulevikus esitada raporti määruse kohta? Seda vajame kiiresti.
Samuti vajame parimaid tavasid, sest näiteks Sloveenia jälgib sõidukeid kogu riigis. Keerutamata öeldes teevad paljud riigid head tööd ja teised teevad halba tööd. Kas komisjon kavatseb seda kõike nõuetekohaselt analüüsida ja millal ta kavatseb seda teha?
Vladimír Špidla
komisjoni liige. - (CS) Härra juhataja, daamid ja härrad, Rooma õigus määratleb looma objektina. Mulle meenub sõjaväemäärus, millega sätestati, et ühes vagunis võib vedada 8 hobust või 48 inimest. See viitab sellele, et tsivilisatsiooni käigus on hakatud mõistma, et inimeste ja loomade vahel on suurem sugulus kui inimeste ja objektide vahel. Minu arvates on tsivilisatsiooni areng viinud meid arusaamani, et loomad ei ole objektid, et nad on elusolendid, kellel on loomulikud õigused, ning oleme väljendanud seda seisukohta oma õigusaktides. Arvan, et võib öelda, et Euroopa määrused on nüüd sõnastatud ja kahtlemata esindavad nad edusamme tsivilisatsiooni jaoks. Teisalt on arutelu selgelt näidanud, et neid ei kohaldata järjekindlalt ja võib leida põhjusi nende ülesehituse edasiseks parandamiseks.
Komisjon nõustub nende üldiste väidetega ja püüab ka oma tegevuses parandada kontrollide rakendamise ja olukorra jälgimise süsteemi. Seega oleme praegu koostamas uusi määrusi, mis püüavad võtta arvesse kõige uusimaid teaduslikke avastusi paljudest valdkondadest, sest nagu tänane arutelu on selgelt näidanud, on see keeruline probleem. See ei ole lihtne küsimus - ei piisa sellest, kui öelda: "Hästi, võtame üks-kaks meedet ja küsimus laheneb”. Minu arvates näitas arutelu selgelt ka seda, et kariloomade ja loomade kaitsmise idee on üldiselt selline, mis ei põhine ainult praktilistel kaalutlustel seoses tarbijakaitsega. Kaldume võtma teatavaid kaitsemeetmeid, kuigi nad ei oma tegelikku tähtsust tarbijatele ega too tegelikku kasu, üksnes seetõttu, et tegemist on väga olulise eetilise küsimusega.
Tahaksin vastata mõnele konkreetsele küsimusele. On küsitud üsna palju küsimusi ja oleme loomulikult valmis vastama üksikasjalikumalt Euroopa Parlamendi liikmete küsimustele, mida ma praegu ei puuduta. Üks küsimus puudutas riike, kes ei ole raportit esitanud ja keda ma mainisin oma sissejuhatavas kõnes. Kuna see on nii oluline küsimus, mainin siiski, et need riigid olid Küpros, Leedu, Malta, Bulgaaria ja Luksemburg. Seega ei puudutanud see küsimus Iirimaad, kes on täitnud oma kohustusi. Teised küsimused puudutasid juurdepääsu teabele. Tahaksin mainida, et teoreetiliselt on võimalik avaldada erinevaid riiklikke raporteid, kuid määrus lubab liikmesriikidel keelduda konfidentsiaalsuse alusel. Ükski liikmesriik pole seda siiski teinud. Raporti avaldamise taotluse puhul küsib komisjon liikmesriikidelt, kas nad soovivad kohaldada konfidentsiaalsuse reeglit. Kuna ma ei usu, et seda juhtuks, võib raporti seejärel täies ulatuses avaldada ja minu meelest ergutaks see edasist arutelu. Iga-aastaseid raporteid uurivad komisjoni oma eksperdid ja samal ajal täiendatakse neid komisjoni ametnike kohapealt saadud andmetega, luues seega aluse edasisteks kommentaarideks määruse tingimustele vastavuse kohta ja edasisteks ideedeks ELi õigusalase ja organisatsioonilise süsteemi väljatöötamiseks kõnealuses valdkonnas.
Seoses täiendava direktiivi projekti küsimusega õigussüsteemi muutmiseks, olen juba märkinud, et komisjon tegeleb selliste projektidega ja püüab kohaldada uusimaid teaduslikke teadmisi. Esitati küsimus selle kohta, kui palju rikkumismenetlusi hetkel käsil on. Hetkel on käsil kaks rikkumismenetlust ja kaks või kolm hagi on esitatud Andaluusia või pigem Hispaania vastu. 2008. aastal kontrolliti üksikasjalikult kokku kuut liikmesriiki. Need on üksikasjalikumad faktid seoses küsimustega, mis on tõstatatud. Daamid ja härrad, tahaksin teid veel kord tänada arutelu eest, mis on olnud ulatuslik ja näidanud selgelt, et komisjoni ja parlamendi seisukohad on väga lähedased. Minu arvates on see paljutõotav märk edasiseks arenguks selles erakordselt tundlikus valdkonnas.
Juhataja
Arutelu on lõppenud.
Kirjalik avaldus (kodukorra artikkel 142)
Neena Gill  
kirjalikult. - Härra juhataja, taas kord näib, et siin vastu võetud õigusakte ei rakendata kõikides liikmesriikides. Loomade vedamise määrus on juba kaks aastat kehtinud, kuid endiselt esineb loomade õiguste suuri rikkumisi, eelkõige hobuste vedamisel ja tapmisel. Küsiksin komisjonilt, mida nad teevad, tagamaks, et hobused tapetakse nende päritoluriigis, ilma et neil oleks vaja läbida pikki ja stressitekitavaid reise tarbivatesse riikidesse.
Suur mure minu jaoks ja inimeste jaoks, keda esindan, on see, et loomi veetakse ebainimlikes, täistuubitud, räpastes tingimustes vähese toidu ja veega. See on ebavajalik. Me ei saa takistada liha tarbimist, kuid kui loomi peab tapma, peab neid tapma oma päritoluriigis ja vedama teistesse riikidesse rümpadena. Lisaks tuleb tarbijatele öelda, kui söödav liha ei ole kohalik, vaid pärineb sadade miilide kauguselt.
Härra juhataja, hobuste heaolu huvides ei tohi jätkuvalt eirata kõiki jõupingutusi, mida oleme siin parlamendis teinud veetavate loomade õiguste nimel.
