1. Uganda: homoseksuaalsuse vastane seaduseelnõu
Juhataja
Järgmine päevakorrapunkt on kuus resolutsiooni ettepanekut Uganda homoseksuaalsuse vastase seaduseelnõu kohta.
Michael Cashman
autor. - Lugupeetud juhataja! Ma palun parlamendil nüüd rahuneda, et saaksime kodukorda puudutavate märkuste juurest minna edasi diskrimineerimise küsimuse juurde.
Uganda parlamendis on praegu üks seaduseelnõu ja mõned inimesed küsivad, mis meil sellega pistmist on. Rahvusvaheliste kohustuste rikkumised, Cotonou leping ja inimõiguste rikkumised on küsimused, millega meil on alati pistmist, nagu me oleme näidanud.
Eelnõu sätted on karmid ja lubage mul parlamendile teada anda, et nende sisu on järgmine: igaüks, kes on väidetavalt homoseksuaal, võib saada eluaegse vanglakaristuse või mõnel juhul isegi surmanuhtluse; iga lapsevanem, kes ei teavita ametivõime sellest, et tema tütar on lesbi või poeg gei, saab trahvi ja tõenäoliselt kolme aasta pikkuse vanglakaristuse; iga õpetaja, kes ei teavita ametivõime 24 tunni jooksul õpilasest, kes on lesbi või gei, saab samamoodi karistada; iga majaomanik, kes üürib eluaset inimesele, keda kahtlustatakse homoseksualismis, võib saada seitsme aasta pikkuse vanglakaristuse.
Samamoodi on eelnõus ähvardatud kõiki geide või lesbidega töötavaid isikuid karistada või nende mainet kahjustada. See puudutab näiteks arste, kes ravivad AIDSi või HIVd, ning kodanikuühiskonna liidreid, kes tegutsevad seksuaal- või reproduktiivtervise valdkonnas. Sellega kahjustatakse rahvatervises tehtavat tööd HIV leviku takistamiseks.
Me peame täna pärastlõunal jätma siin parlamendis kõrvale oma eelarvamused ja kaitsma neid, kellel pole enam kedagi, kes seda teeks. Seepärast on mul südamest hea meel arengu ja humanitaarabi voliniku De Guchti, Ühendkuningriigi, Prantsuse ja Rootsi valitsuse ning president Obama ja USA esindajatekoja väliskomisjoni esimehe ja aseesimehe avalduste üle. Ma kutsun Euroopa Parlamenti tungivalt üles tähtsustama teemat, mis seda väärib, ja võtma sõna nende Uganda inimeste nimel, keda praegu ei kuulda.
Marietje Schaake
autor. - Lugupeetud juhataja! Eelmise aasta septembris tutvustas Uganda parlamendi liige homoseksuaalsuse vastast seaduseelnõu, milles kriminaliseeritakse homoseksuaalsus. Selle eest karistatakse vangistuse ja isegi surmanuhtlusega. Lisaks väidetavatele kurjategijatele kehtestatakse karistused ka neile, kes ei teata niisugustest "kuritegudest” või kes toetavad Ugandas inimõigusi ja muid samalaadseid põhimõtteid.
Meie peamine mure seisneb selles, et sellega rikutakse nii sõnavabadust kui ka õigust otsustada ise oma seksuaalse sättumuse üle, ja need on inimõigused. Need ei ole mitte ainult Euroopa, vaid üldised väärtused.
Me oleme ka täielikult surmanuhtluse vastu ja soovime ühineda rahvusvahelise üldsusega tema mures valitsusväliste organisatsioonide pärast, kes peavad võib-olla oma tegevuse Ugandas lõpetama.
Seepärast ühineme president Obama ja teiste rahvusvahelise üldsuse esindajatega, kes on nõudnud, et seda seaduseelnõu ei kiidetaks heaks ja et vaadataks läbi kõik õigusaktid, millega võidakse homoseksuaalsus Ugandas kriminaliseerida.
Charles Tannock
autor. - Lugupeetud juhataja! Uganda on sügavalt kristlik riik, kus valitsevad traditsioonilised väärtused. Homoseksuaalsus on Ugandas nagu ka paljudes teistes Aafrika riikides ebaseaduslik. Mõistagi peame olema ettevaatlikud, kui sunnime teistele peale oma liberaalsemaid ja sallivamaid väärtusi, sest mõnikord võib sellel olla vastupidine mõju.
Kuid me ei peaks kartma võtta sõna selle ennekuulmatu seaduseelnõu vastu, sest see on ilmselgelt liiga karm ja täiesti ebaproportsionaalne õigusakt. See mitte ainult ei seaks tõsiselt ohtu homoseksuaalide turvalisuse ja vabaduse Ugandas, vaid kahjustaks ka Uganda kuvandit kogu maailmas ja riik satuks teiste põlu alla.
Uganda on teinud viimase kahe aastakümne vältel suuri edusamme ja teda võib mõnes mõttes pidada Aafrika arengu eeskujuks. Miks peaksid Uganda parlamendiliikmed otsustama kogu selle hea tahte kõrvale heita? Miks peaksid nad tahtma seada oma riigi ühele pulgale julma Iraaniga, kus toimub pidevalt homoseksuaalide avalikke hukkamisi?
Loodame, et oma ühiste väljaastumistega selle julma õigusakti vastu nii siin parlamendis kui ka mujal kogu maailma parlamentides suudame veenda Uganda presidenti sellele veto panema.
Ulrike Lunacek
Lugupeetud juhataja! Mõned eelkõnelejad tõid esile üksikasju praegu Uganda parlamendis olevast seaduseelnõust. Ma soovin rääkida teile lühikese loo. Umbes viis aastat tagasi olin ma Kampalas ja ühel õhtul kohtusin lesbide, geide ja transseksuaalide rühmaga pitsarestoranis, mille omanik lubas seda kohtumist. Samal õhtul ütles üks minister, et tulevikus hakkavad toimuma läbiotsimised igal pool, kus lesbid, geid ja transseksuaalid kohtuvad. Ma olin sellel õhtul väga murelik, samamoodi nagu ka Uganda lesbid ja geid. Õnneks ei juhtunud midagi, kuid see tähistas järjest enam leviva homofoobia algust Ugandas. Nüüd tutvustati seaduseelnõud, millega mitte üksnes ei muudeta homoseksuaalsust kuriteoks - sest see on juba praegu kuritegu -, vaid hakatakse selle eest surmanuhtlust määrama.
Paljud Aafrika riigipead, sealhulgas Museveni, on teinud oma riigi heaks palju, kuid öelda sellepärast, et homoseksuaalsus ei ole Aafrikale omane, on lihtsalt vale. Homoseksuaalsus on olnud olemas kõikides kultuurides kõikidel kontinentidel kogu ajaloo vältel ja see ei kao kuhugi, olenemata sellest, milliseid õigusakte vastu võetakse. Mul on hea meel, et meil õnnestus koostada resolutsiooni ühisettepanek, mida toetasid peaaegu kõik fraktsioonid, sest on oluline, et me väljendaksime oma vastuseisu sellele õigusaktile ja toetaksime Uganda lesbisid, geisid ja transseksuaale. Me ei tohi lubada, et neile kehtestataks vihkamist täis seadusi, ja vaadata seda tegevusetult kõrvalt.
Meil on Euroopa Liidus kohustus toetada inimõigusi kogu maailmas ning tuletada Uganda parlamendi liikmetele meelde näiteks Cotonou lepingu sätteid, et inimväärikus ja inimõigused kehtivad kõigi kohta ja kõik peavad neid kaitsma. Ma loodan samuti, et esitatud resolutsioon võetakse vastu tervikuna, sest nendele organisatsioonidele, kes kaitsevad lesbide, geide ja transseksuaalide õigusi, on toetus, sealhulgas Euroopa Liidu toetus oluline.
Michèle Striffler
Lugupeetud juhataja, austatud volinik, daamid ja härrad! Vastuseks küsimusele "Mis on Euroopa Parlamendil sellega pistmist?” ütleksin, et Uganda parlamendile esitatud homoseksuaalsuse vastane seaduseelnõu näitab põhivabaduste täielikku eiramist ja seda ei tohi mitte mingil juhul vastu võtta.
Uganda õigusaktide järgi on homoseksuaalsus juba praegu kuritegu. Aastaid on valitsusvälised organisatsioonid löönud häirekella nende rühmade suhtes toime pandud vägivalla pärast. On kindel, et kui uus seadus 2010. aasta jaanuaris vastu võetakse, halvendab see olukorda veelgi ja siis võib homoseksuaale nende tegude eest karistada eluaegse vangistusega või HIV-positiivseid homoseksuaale surmanuhtlusega.
See seadus takistaks suuresti ka võitlust AIDSi vastu. Aafrikas on teisigi homoseksuaalide vastaseid õigusakte. Antud juhtum on aga erakordne, sest nagu härra Cashman ütles, sunnitakse sellega kodanikke teavitama homoseksuaalsetest tegudest 24 tunni jooksul. Kui te olete homoseksuaali arst, vanem või õpetaja, peate temast võimudele teatama või teile võidakse määrata vanglakaristus.
Lisaks kriminaliseeritakse selle seaduseelnõuga Ugandas inimõigusi kaitsta ja edendada püüdvate valitsusväliste organisatsioonide, rahvusvaheliste abiandjate ja humanitaarühenduste õiguspärane tegevus.
Niipea kui see seaduseelnõu Kampalas valitsusele esitati, mõistsid selle täielikult hukka inimõiguste kaitsjad kogu maailmas, samuti paljud riigid, sealhulgas Prantsusmaa, Ameerika Ühendriigid...
(Juhataja segas kõnelejale vahele.)
...ja Euroopa Komisjoni arenguvolinik Karel De Gucht. Uganda peab täitma rahvusvahelise humanitaarõiguse ja Cotonou lepingu järgseid kohustusi.
Kui see olukord peaks jätkuma, tuleb Euroopa Liidul kiiremas korras esitada Uganda valitsusele avaldusi ja vaadata läbi oma kokkulepped Ugandaga.
Juhataja
Proua Striffler, teil oli veel 12 sekundit aega. Te oleksite võinud lugeda veidi aeglasemalt ja siis oleksid teie kolleegid saanud kuulata veel paremat tõlget. Ma soovitan parlamendiliikmetel, kes kõne paberilt maha loevad, anda see enne tõlkidele, sest see aitab parandada tõlke kvaliteeti.
Filip Kaczmarek
Lugupeetud juhataja! Mõned inimesed arvavad, et me ei peaks selle asjaga tegelema, sest homoseksuaalide õiguste kaitsmine kujutab endast inimõiguste põhjendamatut laiendamist. See on ekslik arusaam.
Inimõiguste ülddeklaratsioonis tunnistatakse, et inimõigused kehtivad kõikide inimeste kohta ja kedagi ei tohi neist ilma jätta. Keeld diskrimineerida seksuaalse sättumuse põhjal on juba vana teema. Probleem seisneb selles, et mitte kõik ei ole valmis pidama niisugust diskrimineerimist inimõiguste rikkumiseks.
Ugandas ja mõningates teistes Aafrika riikides öeldakse, et meie huvi selle teema vastu on uuskolonialismi väljendus või et me sekkume küsimustesse, mis meisse ei puutu. Ka see on ekslik arusaam, sest me räägime üldistest, üldtunnustatud õigustest. See ei ole üksnes veider kapriis. Me austame Uganda ja teiste riikide iseseisvust, kuid me ei saa vaikida, kui diskrimineerimise piiramise asemel püütakse seda suurendada.
Kader Arif
Lugupeetud juhataja, kallid kolleegid! Mul on hea meel, et meil on täna võimalus rääkida homoseksuaalsuse vastasest seaduseelnõust, mis esitati Uganda parlamendile 25. septembril.
Ma leian, et ajal, mil me näeme järjest rohkem inimõiguste rikkumisi, on seda vabadusevastast seadust arvestades vaja, et Euroopa Parlament ületaks oma fraktsioone lahutavad lõhed. Ta peab suutma selle seaduseelnõu võimalikult karmilt hukka mõista ning kutsuma Uganda parlamenti üles seda seaduseelnõud tagasi lükkama ja vaatama läbi riigi seadused, et homoseksuaalsust ei peetaks kuriteoks.
Nagu härra Cashman äsja ütles, on kõik valitsusvälised organisatsioonid selle seaduseelnõu vastu sõna võtnud ja pidanud seda ka tõsiseks takistuseks AIDSi-vastases võitluses. Selle algatuse on juba hukka mõistnud ka Euroopa Komisjon volinik De Guchti kaudu ja suur osa liikmesriike, kes on toetanud president Obama avaldust.
Seetõttu kutsun ma komisjoni üles vaatama läbi meie kokkulepped Ugandaga, kui see seaduseelnõu vastu võetakse. Riik, mis rikuks sellega peale rahvusvahelise õiguse ka Cotonou lepingu aluspõhimõtteid, ei saa jätkata Euroopa Liidu toetuse kasutamist.
Head kolleegid! Kokkuvõtteks soovin öelda, et igaühel peab olema õigus otsustada ise oma seksuaalse sättumuse üle, kartmata vanglakaristust või surma. See põhimõte ei kuulu vaidluse alla.
Raül Romeva i Rueda
fraktsiooni Verts/ALE nimel. - Lugupeetud juhataja! Ma oleksin soovinud alustada seda arutelu kõnelemisega Aminatou Haidari juhtumist. Meile teada olevatel põhjustel ma seda teha ei saa. Igal juhul väärib meie tähelepanu ka Uganda inimõiguste küsimus. See tuletab meile veel kord meelde, et peame vastu võtma uue, homofoobiat hukka mõistva teksti.
Me oleme vastu võtnud juba mitu resolutsiooni selle probleemi, sealhulgas vähemuste kaitse ja diskrimineerimisvastase poliitika kohta. Täna tuleb meil lisada juba vastu võetud tekstidele uus. Uganda parlamendiliikmete ainus katse esitada homoseksuaalsuse vastane eelnõu väärib poliitilist reaktsiooni.
See seaduseelnõu hõlmab sätteid, millega karistatakse väidetavaid lesbisid, geisid või biseksuaale eluaegse vangistuse või isegi surmanuhtlusega. See sisaldab ka sätet, mille alusel võib määrata kolme aasta pikkuse vanglakaristuse kõigile, sealhulgas heteroseksuaalidele, kes ei teavita 24 tunni jooksul inimestest, keda nad teavad lesbi, gei, biseksuaali või transseksuaalina, või kes toetab niisuguste inimeste inimõigusi. See tähendab, et igaüht meist võiks samuti nendel põhjustel kohtu alla anda.
Me peame Euroopa Liidule ja rahvusvahelistele organisatsioonidele meelde tuletama, et seksuaalne sättumus on asi, mis kuulub eraelu puutumatuse õiguse alla ja see on tagatud inimõigusi käsitleva rahvusvahelise õigusega, mille kohaselt tuleks edendada võrdõiguslikkust ja mittediskrimineerimist ning tagada sõnavabadus. Me palume rahvusvahelistel abiandjatel, nii riiklikel kui ka valitsusvälistel, lõpetada oma tegevus teatud valdkondades, kui see seaduseelnõu vastu võetakse.
Ma olen kindlalt vastu kõigile püüetele kehtestada surmanuhtlus. Kui Uganda võimud ei täida neid nõudmisi, kui see seaduseelnõu vastu võetakse ja rahvusvahelisi inimõigusi rikutakse, peaksime kutsuma nõukogu ja komisjoni üles vaatama läbi oma kokkulepped Ugandaga. Seepärast soovin ma Uganda valitsusele meenutada tema kohustusi, mis tulenevad rahvusvahelisest õigusest ja Cotonou lepingust, milles nõutakse üldiste inimõiguste austamist.
Ana Gomes
(PT) Euroopa peab sellesse küsimusse sekkuma kõikide oma käsutuses olevate vahenditega, eriti nendega, mis tulenevad Cotonou lepingust. Me peame nõudma selle julma seaduseelnõu kohest tagasivõtmist, vastasel juhul kahjustab see majanduslikku ja poliitilist koostööd Ugandaga.
Kui ma tutvusin selle seaduseelnõu sisuga ja kuulsin homoseksuaalide kurvast olukorrast Ugandas, Sudaanis, Iraanis ja Nigeerias - kui nimetada vaid mõnda näidet -, siis mõistsin, kui taunimisväärselt sügaval homofoobia juured paljudes kultuurides ikka veel on, nagu tõendab inimõigustega seotud kohustuste julm rikkumine nende riikide poolt. See roll, mis on Ameerika Ühendriikide paremäärmuslikel evangeelsetel kristlastel, kelle eestvõttel ja rahastamisel toimub Aafrikas palju sedalaadi algatusi, paneb jahmatama.
Euroopa ja tema institutsioonid peavad tegema neis riikides kohapeal kõik võimaliku, et see kurjus kaotada ja selle vastu võidelda. Samuti tuleb tal võidelda vaimupimeduse mõjuga, mida avaldavad need sallimatuse saadikud, kes tekitavad Aafrikas uut vihkamiskuritegude lainet.
Luis Yáñez-Barnuevo García
(ES) Lugupeetud juhataja! Uganda seaduseelnõu tekitas meis suurt nördimust ja mul on hea meel, et parlamendi eri fraktsioonide liikmed, kes sellel teemal sõna võtsid, rääkisid ühel häälel. Ma arvan, et see näitab saalis valitsevat üksmeelt. Ma palusin sõna lihtsalt selleks, et lisada oma hääl teiste omale, enne kui me hiljem hääletama hakkame.
Ma toetan härra Cashmanit, resolutsiooni ettepaneku autoreid ja fraktsioonide eestkõnelejaid. Põhjus, miks ma seda teen, on see, et võitlus sallimatuse, diskrimineerimise ja antud juhul ka homofoobia ja surmanuhtluse vastu nõuab, et me oleksime kindlameelsed ja kutsuksime ka komisjoni ja nõukogu üles vankumatud olema. Me peame olema sihikindlad, kuni saavutame tolle ebaõiglase seaduseelnõu tagasivõtmise. Seaduseelnõu vastuvõtmine oleks võrdne Uganda tagasipöördumisega kolonialismi.
Cristian Dan Preda
(RO) Ka mina soovin öelda, et olen nördinud selle pärast, kuidas kõnealune seaduseelnõu esitati. Ütlematagi on selge, et me ei saa Euroopas olla nõus, kui isikule määratakse karistus tema seksuaalse sättumuse pärast või sellepärast, et ta ei esita teavet teise isiku seksuaalse sättumuse kohta.
Ma soovin veel toonitada, et meie mõttevahetus toimub ajal, mil arutatakse Cotonou lepingu teist läbivaatamist. Uganda on selle lepingu osaline ja seal on väga selgelt sätestatud vajadus austada inimõigusi. Selle nädala esmaspäeval andsin ma arengukomisjonis poolthääle ka Eva Joly raportile Cotonou lepingu teemal.
Ma arvan, et tänane arutelu, mis oleks küll võinud toimuda veidi varem, eelmisel kuul, ei jäta meile muud võimalust, kui seista vastu Ugandas toimuvale.
Heidi Hautala
(FI) Lugupeetud juhataja! Tahaksin veel lisada, et järgmise aasta mais toimub Ugandas Kampalas Rahvusvahelise Kriminaalkohtu statuudi läbivaatamise konverents. Nimelt on selle olulise kriminaalkohtu asutamisest nüüd möödas juba kümme aastat ja ma loodan, et Uganda valitsus vaatab oma õigusaktid igakülgselt läbi, nii et need oleksid kooskõlas rahvusvaheliste lepingute ja mittediskrimineerimise põhimõttega.
Paweł Samecki
komisjoni liige. - Lugupeetud juhataja! Komisjon on ülimalt mures homoseksuaalsuse vastase seaduseelnõu pärast, mida Uganda parlamendis hiljuti tutvustati. Kui see seaduseelnõu vastu võetakse, tekitab ta tõsiseid inimõigustealaseid küsimusi, ja need on komisjoni jaoks väga olulised.
Komisjon on seisukohal, et homoseksuaalsuse eest karistamine, mis on eelnõus sätestatud, on vastuolus ÜRO inimõiguste konventsioonidega. Uganda on need konventsioonid ratifitseerinud. Sealjuures on tal seaduslik kohustus neid austada, ilma erandite või vahetegemiseta. Riigi õigusaktid peavad olema kooskõlas rahvusvaheliste inimõigustealaste kohustustega. See seaduseelnõu on vastuolus ka homoseksuaalsuse seadustamist käsitleva ÜRO 18. detsembri 2008. aasta deklaratsiooniga seksuaalse sättumuse ja soolise identiteedi kohta. EL toetab seda deklaratsiooni.
Volinik De Gucht tõstatas need küsimused isiklikult oma novembrikuises kirjas president Musevenile. Ta rõhutas, et inimõiguste austamine on komisjoni ja Euroopa Parlamendi jaoks määrava tähtsusega. Samas väljendas ta usaldust presidendi suhtes ja avaldas lootust, et tema juhtimisel ei võeta niisugust olukorda halvendavat õigusakti vastu.
Ka eesistujariik ja Uganda missiooni juhid on korduvalt juhtinud sellele teemale Uganda valitsuse tähelepanu: seda tehti kohtumistel peaministri ja justiitsministriga, artikli 8 kohastel kohtumistel ja kokkusaamistel Uganda inimõiguste komisjoniga. Viimase diplomaatilise sammu tegid ELi eesistujariik ja kohalik kolmik 3. detsembril, kui nad kohtusid Uganda välisministriga. Nad väljendasid talle taas suurt muret olukorra pärast, kinnitasid oma toetust põhivabadustele ja tuletasid meelde Uganda rahvusvahelisi kohustusi. Minister ütles, et traditsiooniliste väärtuste ja kultuuritavade muutumine võtab aega, ning tõi esile väidetavad tõendid kooskõlastatud kihutustöö kohta, milles kasutatakse ära vaeseid inimesi ja värvatakse neid homoseksuaalideks. Kuid ta võttis ELi seisukoha teadmiseks ja lubas teavitada sellest isiklikult valitsust ja parlamenti, et nad saaksid langetada teadliku otsuse.
Komisjon loodab, et ELi ja Uganda jätkuva koostöö meelsuses ja vaimus aitavad need diplomaatilised sammud koos teiste samasuguste meetmetega jõuda selleni, et seaduseelnõu vaadatakse läbi ja viiakse kooskõlla rahvusvaheliste põhimõtetega, mille kohaselt ei ole diskrimineerimine seksuaalse sättumuse põhjal lubatud.
Juhataja
Arutelu on lõppenud.
Hääletus toimub arutelu järel.
