Boeing (ASV)sūdzība pret Airbus (ES) PTO (debates) 
Priekšsēdētājs
. - Nākamais jautājums ir Komisijas paziņojums par Boeing (ASV) sūdzību pret Airbus (ES), kas ir iesniegta PTO.
Louis Michel
Komisijas loceklis. - (FR) Priekšsēdētājas kundze, dāmas un kungi, ir svarīgi paturēt prātā to, ka jūs šodien uzaicinājāt Komisiju, lai apspriestu Amerikas Savienoto Valstu un Eiropas Savienības strīdu par valdību atbalstu uzņēmumiem Airbus un Boeing.
Daudz tintes patērēts pie šiem jautājumiem, tādēļ sāksim ar galveno faktu atgādināšanu. Kāds ir jautājums? ASV valdība apgalvo, ka nauda, ko Eiropas valdība ieguldījusi uzņēmumā Airbus, pārkāpj PTO noteikumus par subsīdijām. 2004. gada oktobrī Amerikas Savienotās Valstis vienpusīgi un bez iepriekšēja brīdinājuma atteicās no divpusējas vienošanās ar Eiropas Savienību, kas bija parakstīta 1992. gadā un kurā bija skaidri atļauti šāda veida ieguldījumi, un ASV izlēma ierosināt lietu PTO.
Eiropas Savienība ir ievērojusi, ka Amerikas Savienotās Valstis pārrunu vietā izvēlas tiesu un no savas puses lūdza PTO deklarēt, ka ASV subsīdijas kompānijai Boeing ir nelikumīgas. Kur mēs esam tagad, trīs gadus vēlāk? Par spīti vairākiem mēģinājumiem atrisināt strīdu bez tiesas dažu iepriekšējo gadu laikā šīs puses pretenzijas nav ļāvušas tam notikt.
Amerikas Savienotās Valstis ir atteikušās no Boeing subsidēšanas un paziņojušas, ka priekšnoteikums pirms jebkādu pārrunu uzsākšanas ir tāds, ka Eiropas Savienībai jāpārtrauc sniegt Airbus atbalsts, kas iepriekš tika sniegts atmaksājamo aizdevumu sistēmas ietvaros.
Jūs sapratīsiet, ka šādos apstākļos ir neiespējami panākt godīgu un līdzsvarotu vienošanos pārrunu ceļā. Pirms dažām nedēļām Boeing publiski atteicās no, ja es tā drīkstu izteikties, no Airbus piedāvātā pēdējā olīvzara. Tas notika 18. oktobrī.
Tāpēc mēs esam skeptiski noskaņoti pret to, ka šis strīds varētu tikt drīzumā atrisināts pie pārrunu galda. Tas nozīmē to, ka mēs PTO turpināsim aizstāvēt Eiropas atbalstu uzņēmumam Airbus, kas ļāvis aviācijas nozarei kļūt novatoriskākai un uzlabot gaisa satiksmes drošību un efektivitāti.
Ir svarīgi piebilst, ka Airbus ir atmaksājis par 40% vairāk nekā saņēmis no Eiropas valdības kopš 1992. gada, faktiski atmaksājamā summa ir pārsniegta par 7 miljardiem EUR. Tāpēc mēs ceram, ka diskusijas laikā atklāsies, ka ļoti pieticīgās summas, ko Eiropa ir piešķīrusi kā atbalstu pētījumiem un attīstībai un atmaksājamo aizdevumu veidā, nekādi nav ietekmējušas uzņēmuma Boeing konkurētspēju.
Es domāju, ka jūs varat izvērtēt paši: Boeing tikko paziņojis, ka kopš jaunās B787 Dreamliner darbības uzsākšanas tā ir kļuvusi par komerciāli visveiksmīgāko lidmašīnu vēsturē. Varbūt tā ir visveiksmīgākā lidmašīna, bet iespējams ir arī tas, ka tā ir visvairāk subsidētā lidmašīna.
Pirms lietas izskatīšanas PTO šī gada septembrī mēs nodrošinājām to, ko es uzskatu par nopietniem pierādījumiem par Amerikas Savienoto Valstu subsīdijām, kas piešķirtas Boeing šī lidaparāta vajadzībām. Konkrēti, mēs parādījām, ka šīs finansiālās palīdzības kopējais apjoms ir 24 miljardi $ no federālās valdības un atsevišķām valstīm, ieskaitot 16 miljardus $ no NASA un Aizsardzības departamenta palīdzības veidā aviācijas sektora izpētei un attīstībai, kas ļāva Boeing bez problēmām izveidot mūsdienīgas aviācijas tehnoloģijas. Pie tam nelikumīgās valsts subsīdijas, kuru mērķis bija vienīgi Boeing uzlabošana, lielā mērā tika piešķirtas Vašingtonas štatā, kur Boeing saņēma subsīdijas 4 miljardu $ apmērā, un arī Kanzasā, ar Boeing saistību palīdzību, un Ilinoisā. Trešais elements ir nelegālās eksporta subsīdijas, ko Boeing turpina saņemt FSC/ETI (Ārvalstu tirdzniecības korporācija un Pārrobežu ienākumu ierobežojums) likumdošanas ietvaros par spīti tam, ka PTO vairākkārt ir atņēmusi tām likumīgās tiesības.
Kad PTO būs pieņēmusi lēmumu, iespējams, tas notiks 2008. gadā, ir ļoti iespējams, ka ar to problēma nebūs atrisināta. Abām pusēm pastāvēs iespēja iesniegt apelāciju, kas var ieilgt līdz 2009. gadam. Mēs uzskatām, ka pēc tam, kad PTO būs pieņēmusi lēmumu abās lietās, varētu būt lietderīgi apspriesties ar Amerikas Savienotajām Valstīm par to, kā tikt galā ar lēmuma sekām, bet, protams, mēs nevaram būt droši, ka būs iespējamas atbilstošas pārrunas.
Nobeigumā, kas attiecas uz Komisiju, pārrunu rezultātā panākts risinājums būtu ilgtermiņa risinājums, kas nepieciešams tirgum, lai nākotnē nodrošinātu mierīgu un godīgu konkurenci aviācijas nozarē. Ja tas neizdosies, Komisija turpinās PTO apņēmīgi un enerģiski aizstāvēt Eiropas intereses.
Galu galā, godīga konkurētspēja ir ne tikai Airbus, bet arī piegādātāju, aviolīniju un to klientu interesēs, kam veselīga konkurence lielāko civilo gaisa satiksmes līdzekļu ražotāju starpā nāks par labu.
Tirgū ir jābūt Airbus un Boeing konkurencei: mēs paredzam, ka tā būs sīva, tomēr arī godīga un pamatota. Tomēr tā nenotiks, ja ASV konkurents mēģinās atainot dažas no mūsu dalībvalstīm kā, citēju, "neuzticamus gaisa telpas biznesa partnerus un risku ASV militārās gatavības nodrošināšanai” vai mudinās ASV Kongresu uz to, lai likumdošanā tiek bloķēts finansējums ASV lidostu uzlabojumiem, lai tās varētu uzņemt A380. Šāda veida kampaņas bojā transatlantiskās attiecības un nav piemērotas uzņēmumam, kas sevi vēlas nostādīt kā pasaules mēroga (un reizēm pat Eiropas līmeņa ) dalībnieku ikreiz, kad tas ir izdevīgi.
Tomēr mēs vēlētos, lai jūs šodien aizejat, zinādami, ka oficiālā līmenī gan ES, gan ASV ir pacentušās - es ticu, ka esmu to noorganizējis - , lai nodrošinātu to, ka netiek bojāta plašā ES-ASV partnerība.
Mūsu nolūks ir saglabāt šo stāvokli, un mēs ticam, ka ASV valdība darīs to pašu, parūpējoties par to, lai Airbus/Boeing strīdi neļautu iedragāt uzņēmuma spēju iesaistīties godīgā publiskā konkurencē. Likumdošanā vai izpildes politikā nedrīkst būt pretkonkurences darbības, kas ierobežotu ES uzņēmumu konkurētspēju pašreizējā ASV gaisa satiksmes kapitāla pārdales programmā.
Mēs gribētu uzsvērt Eiropas Parlamenta un attiecīgo valstu parlamentu nopietno lomu situācijas uzraudzībā. Jūsu starpparlamentu kontakti būs ārkārtīgi noderīgi, izplatot šo vēsti ES un, iespējams, Atlantijas okeāna piekrastē.
Christine De Veyrac
PPE-DE grupas vārdā. - (FR) Priekšsēdētājas kundze, komisār, dāmas un kungi, es runāju arī Tokia Saļfi kundzes vārdā; viņa ir Starptautiskās tirdzniecības komitejas locekle.
Boeing prasība pret Airbus PTO liek tam izskatīties pēc pamatīga zaudētāja. Tā ir ražošanas grupa, kas gadu desmitiem dominējusi tirgū; tagad, kopš šīs desmitgades sākuma, kopš 2003. un 2004. gada Airbus ir ņēmis virsroku pār Boeing. Kas būtu varējis to iedomāties pirms 20 gadiem? Tagad precīzi tajā pašā laikā parādās Boeing prasība pret PTO. Prasība ir bezjēdzīga, jo šis Amerikas ražošanas uzņēmums vienmēr ir saņēmis atbalstu no ievērojamajiem militārajiem pētījumiem un Pentagona vai NASA attīstības programmām. Daudzas tehnoloģijas vispirms tika izmantotas militārajā aviācijā, un Boeing gūst labumu no brīvās tehnoloģiju pārcelšanas no militārā uz civilo sektoru, tāpat kā tas gūst labumu arī no dažādajām ASV valdības piešķirtajām nodokļu atlaidēm.
Ko saņem Eiropas ražotājs Airbus? Subsīdiju vietā tas saņem atmaksājamos aizdevumus, kas jāatmaksā, kā tas noprotams pēc to nosaukuma. Tie ne tikai ir atmaksājami; atmaksātās summas, kā jūs, komisār, teicāt, stipri pārsniedz sākotnējo aizdevumu, jo tās ir atkarīgas no pārdoto lidmašīnu skaita, un praktiski visi Airbus ražotie lidaparāti ir bijuši veiksmīgi. Tā noteikti būs arī nākotnē, ievērojot to, ka pēdējā laikā palielinās A380 un A350 pasūtījumi. Pie tam, šī sistēma darbojas atvērti un publiski, tā ir pilnīgi pārredzama. Airbus negūst labumu no kādas slēptas palīdzības.
Komisār, no savas puses un no manu Eiropas Parlamenta aeronautiskās starpgrupas kolēģu vārdā man jums jāsaka, ka mēs rūpīgi uzraudzīsim šo jautājumu, patiesībā pat ļoti rūpīgi. Mēs sagaidām, ka jūs - un jūs, komisār, esat mūs pārliecinājis par to - enerģiski aizstāvēsiet Eiropas ražotāja ekonomiskās intereses. Eiropas Savienības, tāpat kā Amerikas uzdevums ir ne tikai uzvarēt PTO, bet satuvināt partnerus divpusēju pārrunu laikā, lai tiktu atrisinātas to atšķirības.
Erika Mann
PSE grupas vārdā. - Kā jūs zināt, Eiropas Savienība patlaban uzņēmumu Airbus aizstāv lietā, par kuru ASV kompānijas Boeing vārdā iesniedza prasību Pasaules Tirdzniecības organizācijā (PTO). Es uzskatu, ka šajā konflikta posmā ir svarīgi, lai šī iestāde atbalstītu Eiropas Savienības nostāju un neatbalstītu ASV nostāju.
Sākumā jāsaka, ka viss šis konflikts sākās tādēļ, ka Boeing vairs nevēlējās pildīt savstarpējo starptautisko nolīgumu, kas bija noslēgts starp ASV un Eiropas Savienību un kas ļāva piešķirt noteikta veida valdības atbalstu gan Airbus, gan Boeing, kuri ir vienīgie lielo civilo lidmašīnu ražotāji pasaulē. Kā mani kolēģi zina, šādi nolīgumi ir labākais pamats attiecībām starp valstīm. Valstu pienākums ir pildīt savas saistības, ko nosaka šie līgumi. Airbus tās pildīja. Eiropas Savienība tās pildīja. Bet ASV diemžēl tās nepildīja.
Airbus un Eiropas Savienība vienmēr pildīja saistības, ko noteica 1992. gada divpusējais Nolīgums par lidaparātiem. Airbus un Boeing konkurence attīstījās 11 gadus, nodrošinot nozīmīgus sasniegumus komerciālās aviācijas tehnoloģijas un konstruēšanas jomā, kas ļāva veikt drošākus, efektīvākus un videi nekaitīgākus aviopārvadājumus. Tomēr Boeing izlēma, ka tas vairs nevēlas pildīt šī nolīguma saistības. Tā vietā ar ASV atbalstu tas uzbruka Airbus par tā saucamo "nelegālo subsīdiju” pieprasīšanu - tas ir tas pats valsts atbalsts, par ko Boeing sākotnēji vienojās 1992. gada nolīgumā.
Kā daudzi mani kolēģi zina, Airbus valsts kredītfinansējums ir mērķtiecīga un konkurenci neizkropļojoša valsts ierobežoto pētniecības līdzekļu izmantošana. Tas valdībām piedāvā godīgu peļņu un tirgū ievieš novatoriskas preces, ļaujot ikvienam būt ieguvējam. Vienkārši runājot, Eiropas valsts atbalsts pētniecības un attīstības jomā ir ierobežots, tas ir jāatmaksā un tas neietekmē Boeing konkurētspēju.
Tā kā Boeing ražo gan civilos, gan komerciālos lidaparātus ASV vajadzībām, pagaidām izmantotās tehnoloģijas lielā mērā saņem ASV atbalstu Boeing militārajiem pētījumiem un attīstības līgumiem. Piemēram, pašreizējās Boeing zināšanas par kompozītmateriāliem, kas plaši tiek izmantoti tā jaunajā lidaparātā 787 Dreamliner, iegūtas ar valsts atļauju V-22, F-22, B-2 un Joint Strike Fighter modeļu izstrādē.
Federālo atbalstu aizstāj ASV valsts un vietējās valdības atbalsts, ko uzņēmums Boeing var izmantot kā nodokļu pārkāpumus, labvēlīgus nosacījumus nekustamā īpašuma un vietējās infrastruktūras uzlabojumos, kas paredzēti, lai nodrošinātu uzņēmuma darbību un darba vietas izvēlētās ASV pilsētās. Kaut arī uzņēmums Boeing iebilst pret Airbus atmaksājamā atbalsta programmu, tas nesaskata problēmu attiecībā uz identiskām programmām, no kurām Boeing gūst labumu Japānā. Šos aspektus es neuzsveru tādēļ, lai netieši norādītu, ka Boeing piešķirtais atbalsts (kas ir atmaksājams Japānā, nevis ASV) kaut kādā ziņā ir sliktāks par atmaksājamajiem Eiropas aizdevumiem, ko saņem Airbus. Es pieminēju šo uzņēmumam Boeing piešķirto atbalstu, lai ilustrētu faktisko situāciju; abas puses saņem tādu vai citādu valsts atbalstu, jo valstis vēlas saglabāt savu pasaules mēroga līderpozīciju aviācijas nozarē. Lai arī Boeing ir saņēmis valsts atbalstu, tas cenšas nepieļaut, ka Eiropā piešķir līdzīgus atbalstus.
Uzskatu, ka mums ir jāmudina Komisija vērsties pie Airbus un Boeing un likt šiem uzņēmumiem izstrādāt uz nākotni vērstu vienošanos, kas abām pusēm nodrošina stabilus nosacījumus, lai tās varētu konkurēt un ražot modernus lidaparātus arī turpmāk. Varbūt PTO iesniegtās lietas izskatīšanas atlikšana uz sešiem mēnešiem dos abiem šiem uzņēmumiem pietiekamu laiku, lai pilnveidotu jauno disciplīnu. Šī ir iespēja, ko mēs tagad varam izmantot. Mums ir divas iespējas - kavēties pagātnē vai lūkoties nākotnē.
Jorgo Chatzimarkakis
ALDE grupas vārdā. - (DE) Priekšsēdētājas kundze, komisār, daudziem novērotājiem šķiet, ka PTO strīds Airbus un Boeing starpā sāk izklausīties pēc nebeidzamas sāgas. Es priecājos, ka jūs vismaz esat mums parādījuši gaismu tuneļa galā. Es uzskatu, ka, lai varētu izvērtēt pašreizējo situāciju un dotu politisku rekomendāciju, kā mums rīkoties tālāk, ir vērts vēlreiz pārskatīt strīda sākumu kopā ar šo divu aviācijas gigantu ekonomisko attīstību.
Pašreizējās situācijas aizsākums meklējams starptautiskās aviācijas milzīgā pieauguma laikā, ko pavadīja spēcīga konkurence aviācijas kompāniju starpā kopš 1990. gadu sākuma. Atļaujiet man šajā vietā vēlreiz kaismīgi sveikt Komisiju par to, ko tā ir panākusi. Ja 1990. gados nebūtu izveidots kopīgais aviācijas industrijas tirgus un nebūtu notikusi ārvalstu līgumu eiropeizācija, Eiropas lidmašīnu ražošanas uzņēmumu konkurētspēju nebūtu izdevies sasniegt.
Tomēr konkurence bija sīva un daži uzņēmumi to neizturēja. 1990. gados pieprasījums pēc aizvien ekonomiskākām, drošākām, lielākām, ātrākām un modernākām lidmašīnām pieņēma tādus apmērus, ka beigu beigās palika tikai divi spējīgi uzņēmumi: Airbus un Boeing. Tām pašlaik reālas alternatīvas ir tikai reģionālajā un biznesa aviācijas sektorā. Es lepojos ar to, ka Airbus ir izdevies kļūt par Eiropas uzņēmumu.
Eiropas ekonomikai aviācija ir ārkārtīgi svarīgs faktors, bez tās ekonomiskā dzīve kā tāda strauji sabruktu. Ievērojot jau tikai to vien, attīstītajām ekonomikām ir milzīga interese, lai tām būtu pieejamas kvalitatīvas gaisa transporta iespējas. Aviācijas industrija bija spiesta to atzīt, bet nespēja uzturēt tempu. Pats galvenais, tai trūka kapitāla un garantijas, kas tai ļautu uzņemties milzīgo risku un apjomīgos izdevumus, kas saistīti ar attīstības procesu.
Tāpat kā duālisms Airbus un Boeing starpā kļuva intensīvāks, neizbēgami palielinājās arī konkurence. Periodos, kad pieprasījums pasaules ekonomikā bija neliels, cenu karš starp Airbus un Boeing ir un paliek intensīvs. Lai nodrošinātos, ka šī sacensība nepārtop cīņā ar mērķi nodrošināt lielāko valsts palīdzības daļu, 1992. gadā tika izveidota novatoriska vienošanās.
2004. gadā, kad Boeing klājās smagi, ASV lauza šo līgumu un iesniedza prasību PTO. ES ilgi nevilcinoties vēlējās gūt tādu pašu mierinājumu. Arī Boeing iesniedza prasību PTO. PTO noteikumi ir ļoti vienkārši; mēs tos zinām, un tie it tikuši apspriesti Parlamentā.
Es uzskatu, ka abām pusēm jāatgriežas pie pārrunu galda. Abām pusēm jāatzīst, ka to lidmašīnu industrijai nepieciešamas subsīdijas. Tas tā ir, jo sevišķi, ja vēlamies risināt jaunās problēmas, kas saistītas ar izvairīšanos no CO2, aizsardzības pret trokšņu piesārņojumu un gaisa satiksmes pieaugumu. Mēs ieejam jaunā tehnoloģiskajā teritorijā, un kapitāla ieguldītājiem risks ir neiedomājami liels. Es vēlētos brīdināt ES pārstāvjus, lai viņi neizmanto Airbus pašreizējo spēcīgo pozīciju par ieganstu pārāk dedzīgai Boeing un ASV skrūvju piegriešanai.
Mazāk kā pirms gada mūsu saruna būtu ļoti atšķirīga. Tāpēc tagad abām pusēm nepieciešama dzīvotspējīga stratēģija. Strīdi un paslēpju spēlēšana gadu garumā nekur nenovedīs mūsu tehnoloģiju. Bet virzīties uz priekšu ir būtiski svarīgi. Atslēgas vārds - CO2 - jau ir ticis pieminēts.
Es gribu lūgt, lai Komisija nepārprot manis teikto. Es nerunāju par to, ka vajadzētu ASV ļaut novilkt mums ādu pār acīm par apslēptajām militārajām subsīdijām un to rezultātā radušos šķērssubsidēšanai. Mudināsim amerikāņus spēlēt godīgu spēli. Esmu pārliecināts, ka tad mēs varēsim panākt abpusēji pieņemamu risinājumu.
Zbigniew Krzysztof Kuźmiuk
UEN grupas vārdā. - (PL) Priekšsēdētājas kundze, es runāju Apvienoto Nāciju Organizācijas grupas Eiropas Savienības vārdā Pasaules Tirdzniecības organizācijā Boeing ierosinātajā lietā pret Airbus, es vēlētos vērst uzmanību uz faktu, ka skarbā cīņa abu ekonomisko un politisko varas bāžu starpā abās Atlantijas okeāna pusēs turpinās jau daudzus gadus. Es, protams, runāju par Apvienotajām Nācijām un Eiropas Savienību.
Nevienam nebūs pārsteigums, ka debates nonāk aizvien modernākās ekonomikas jomās. Aeronautikas nozare ir tieši šādas jomas piemērs. Šajā sektorā tiek izveidoti un testēti jauni materiāli, kā arī jaunas tehnoloģijas to ražošanai, jauni būvniecības risinājumi un arī jauna automatizācija, mērīšanas paņēmieni un komunikācijas sistēmas. Tiek izgudrotas arī jaunas tehnikas paātrinātai izgatavoto ierīču testēšanai un drošības pārbaudīšanai.
Individuālu valstu un arī Eiropas Savienības valdībām jācenšas atbalstīt šīs ražošanas jomas cerībā, ka jaunākos atrastos risinājumus varētu būt iespējams izmantot visā ekonomikā kopumā. Tā kā abas strīdā iesaistītās puses tāpēc tieši vai netieši sniedz finansiālu atbalstu savai industrijai, ir iespējams tikai viens saprātīgs risinājums. Tas ir saistīts ar divpusējām pārrunām un pakāpenisku subsīdiju samazināšanu abām pusēm.
Lietas, kas tiek izskatītas ar arbitrāžas lēmumu palīdzību PTO ietvaros, var turpināties gadiem ilgi un izrādīties ļoti dārgas. Tiešām, šādā gadījumā galējais domstarpību atrisinājums varētu apdraudēt pašu uzņēmumu Boeing un Airbus pastāvēšanu.
Jacky Hénin
GUE/NGL grupas vārdā. - (FR) Komisijas sniegtie paskaidrojumi apstiprina to, ka, kas attiecas uz Savienotajām Valstīm, liberālisms ir svarīgāks par jebkuru patēriņa preču eksportu. Ir skaidrs, ka šajā jomā, kā arī daudzās citās, mēs bieži paši esam gatavi sagādāt sev striķi, kurā pakārties.
ASV un Japānas valdība ārkārtīgi palīdz uzņēmumam Boeing ar militāru pasūtījumu un publiskās-privātās pētniecības palīdzību. Tādējādi, kā šeit jau tika minēts, Boeing 787 būs visvairāk subsidētā civilā lidmašīna vēsturē. Komisijai nopietni jāaizstāv Airbus PTO. Tas ir tās pienākums, un pilsoņi to vērtēs pēc šīs aizstāvības rezultātiem.
Airbus gūst labumu no atmaksājamo aizdevumu sistēmas: tā ir atbilstoša, efektīva sistēma. Tā nodrošina to, ka Airbus nekļūs par upuri finansiālo tirgu diktātam. Tā nodrošina to, ka valstis nezaudē naudu, ko iegulda aviācijas sektorā. Šī sistēma jāpapildina ar spēcīgāku aviācijas izpētes sektoru, kas paceltu Eiropas centienus tādā pašā līmenī, kādā ir Savienotās Valstis. Tas ir būtiski mūsu konkurētspējai gan šodien, gan rīt.
Patiesībā, ja nebūtu šīs milzīgās publiskās intervences un atbalsta, nebūtu nekādas gaisa telpas industrijas. To pierāda EADS divu lielāko privāto akcionāru izrādītais kompetences un izturības trūkums. To skaidri ilustrē arī Galileo problēmas. Es cieši ticu, ka vienīgais veids, kā nodrošināt Airbus nākotni, ir padarīt EADS par pirmo kompāniju, kuras kontrolpakete piederētu Eiropai. Šo nākotnes priekšlikumu izvirzīja arī daudzi arodbiedrību aktīvisti Airbus noklausīšanās laikā, ko 28. martā organizēja mana grupa.
Mēs uzskatām, ka Airbus vadībai steidzami jāatsakās no Power 8 plāna, kura vienīgais mērķis ir nodrošināt to, lai Airbus industriālais modelis būtu identisks Boeing industriālajam modelim. Bet šis modelis Boeing sagādā problēmas, kā to ilustrē ļoti nopietnās grūtības, ko uzņēmums piedzīvo saistībā ar sava 787 Dreamliner industrializēšanu. Eiropai nepieciešama spēcīga gaisa telpas industrija, kas radītu darba vietas. Lai to panāktu, tai jānodrošina tas, lai darbiniekiem būtu pienācīga iespēja iejaukties sava uzņēmuma stratēģijā.
Georgios Papastamkos
- (EL) Priekšsēdētājas kundze, Boeing un Airbus strīds izgaismo lielās komerciālās politikas atšķirības, un tam ir nopietnas ekonomiskas sekas. Tomēr pārlieku nedramatizēsim situāciju. Jebkurā gadījumā strīds ir tāla atbalss no pagātnes divpusējām komerciālajām cīņām. Dāmas un kungi, to problemātisku padara tas, ka šis strīds izcēlās pēc tam, kad Savienotās Valstis bija vienpusēji atņēmušas divpusējā līguma ietvaru. Savukārt tas izprovocēja attaisnojamu ES protestu pret Savienoto Valstu subsīdijām, kas neatbilda PTO noteikumiem. Neatkarīgi no katras puses argumentu pamatotības, tā ir taisnība, ka tirgus daļu izlīdzināšana par labu Airbus un tam sekojošais Boeing konkurences priekšrocību zaudējums bija ārkārtīgi politizēts. Tas izraisīja automātisku aizstāvības reakciju no ASV administrācijas puses, kas vērsās pie PTO strīdu risināšanas mehānisma.
EU ir pareizi tiekusies pēc sarunu ceļā panākta risinājuma ar mērķi novērst disputa eskalēšanu, pārsniedzot pārrunu robežas. Tomēr tas nav uzņemts ar atsaucību. Es ceru, ka tā notiks, jo strīda nopietnība un tā intensīvā politizācija neapšaubāmi būs pārbaudījums PTO sistēmas jurisdikcijas izturībai. Tādā gadījumā var sagaidīt, ka strīda atrisinājums turpinās stiprināt PTO uzticamību un starptautiskās vadības īpašības; PTO dara ko vairāk par vienkāršu ietekmes izlīdzināšanu un interešu izvērtēšanu.
Ir sagaidāms, ka lietas iznākuma atskaņas plašā mērogā ietekmēs abu partneru ekonomiku, kas iespaidos nodarbinātības apstākļus, tirgus līdzsvaru un tehnoloģisko attīstību. Mēs ļoti ceram uz šī strīda atrisinājumu.
Kader Arif
(FR) Priekšsēdētājas kundze, komisār, dāmas un kungi, es atzinīgi vērtēju šīs debates un Komisijas dalību šeit, lai diskutētu par juridisko strīdu starp Eiropu un ASV, kas notiek jau kopš 2004. gada, kad Vašingtona PTO iesniedza lietu saistībā ar Eiropas piešķirto atbalstu Airbus.
Pēc šāda uzbrukuma, Eiropai un jo īpaši Eiropas Komisijai ir jāparāda apņemšanās un pārliecība, lai aizsargātu neapšaubāmi ekonomiski svarīgu nozari. Patiešām, Eiropas civilās aviācijas nozare, kurā Airbus ir vissvarīgākais uzņēmums, ir globāla liecība par Eiropas sadarbību un par Eiropas tehnoloģiskajām zināšanām. Tagad, kad ASV kongress ir paziņojis, ka pilnībā atbalsta Boeing, Eiropas Komisijas un Eiropas kopumā pienākums ir sniegt politisku ieguldījumu Airbus lietā.
Tikai dažas nedēļas pirms PTO strīda izšķiršanas iestāde pieņem savu lēmumu, es uzskatu, ka Eiropas Savienībai ir vitāli svarīgi atkārtot savu atbalstu Airbus. Šis jautājums ir kas vairāk par vienkāršu konfliktu starp diviem aviācijas milžiem. Tas skar mūsu spēju aizsargāt konkrētu Eiropas apņemšanās vīziju attiecībā uz mūsu lielākajiem projektiem un mūsu rūpniecības nozarēm. Mūsu rūpniecības politika nedrīkst būt ierobežota, ietverot tikai ES konkurences politiku.
ASV PTO iesniegtā sūdzība pret Eiropas atmaksājamo aizdevumu mehānismu aviācijas nozarē ir, manuprāt, nepamatota un pārsteidzoša. Tā ir nepamatota, jo pēc definīcijas atmaksājamus aizdevumus atmaksā. Tos atmaksā tādā mērā, ka Eiropas valstis ir spējušas gūt peļņu no saviem ieguldījumiem, un kopš 1992. gada Airbus ir atmaksājis par 40 % vairāk nekā summas, kas tam tika aizdotas. ASV kritika arī ir nepamatota, jo divpusējais, starp Eiropas Savienību un ASV parakstītais nolīgums, ko ASV vienpusēji lauza 2004. gadā, kā komisārs sacīja, ļāva sniegt tiešu un netiešu valsts atbalstu civilās aviācijas nozarei.
Šī sūdzība ir pārsteidzoša, jo ASV apvaino Airbus par subsīdiju saņemšanu, lai gan Boeing gūst labumu no plašu ASV armijas un NASA aprīkojuma programmu daļēja monopola un valsts atbalsta militārajām attīstības programmām. Tādēļ, pretēji ASV netiešajam atbalstam, ko neatmaksā un kas neatbilst SMC nolīguma un 1994. gada GATT noteikumiem, atmaksājamo aizdevumu sistēmu nevarētu uzskatīti par PTO noteikumu pārkāpumu.
Tādējādi es ceru, ka Eiropas Komisija apņēmīgi aizstāvēs šo likumīgo nostāju. Šajā saistībā un ņemot vērā šī jautājuma ārkārtējo nozīmi Eiropas aviācijas nozares nākotnei, kādus konkrētus argumentus Komisija ir paredzējusi sniegt, lai PTO aizstāvētu Airbus?
Es arī vēlos norādīt, ka gan attiecībā uz ASV, gan uz ES pastāv risks, ka PTO nosodīs visus vai daļu to valsts aviācijas atbalsta mehānismus. Lai no tā izvairītos, puses bija ierosinājušas draudzīga risinājuma iespējamību. Vai Eiropas Komisija var mums pateikt, vai tā plāno izmantot minēto pieeju? Ir ārkārtīgi svarīgi izpētīt visus iespējamos risinājumus, jo no šīs nozares un šī konflikta pozitīva rezultātā ir atkarīga tūkstošiem Eiropas cilvēku, uzņēmumu un reģionu nākotne.
Vural Öger
(DE) Priekšsēdētājas kundze, komisār, Airbus ir Eiropas veiksmes stāsts un Eiropas sadarbības paraugs. Airbus nodrošina darbu sešās Eiropas vietās un kopā nodarbina 58 000 darbinieku. Hamburgā, kas ir mana dzimtā pilsēta, Airbus strādā 12 000 cilvēki. Iepriekš Airbus ir parādījis, ka ES rūpniecība ar pareizo stratēģiju var veiksmīgi konkurēt grūtākajos tirgos ar augstākās klases tehnoloģijām. Strīdā starp ASV uzņēmumu Boeing un Eiropas Airbus katra puse viena otru apvaino par miljardu izmaksāšanu subsīdijās un 2004. gadā iesniedza sūdzību PTO.
Tam varētu būt negatīvas sekas attiecībā uz transatlantiskajām tirdzniecības attiecībām, no kā es jūs brīdinātu, tomēr ir ļoti svarīgi, lai ES skaidri norāda, ka Airbus sniegtais finansiālais atbalsts bija saskaņa ar PTO noteikumiem. Abas puses ir paziņojušas savu vēlmi rast risinājumu, neiesaistot PTO, un panākt divpusēju vienošanos.
Mūsu kā politiķu mērķim būtu jābūt strīda nepieļaušanai par subsīdijām aviācijas nozarē. Nedrīkst apdraudēt abu uzņēmumu ekonomisko darbību, un finansiālajam atbalstam pirmām kārtam jākoncentrējas uz pētniecību. Tam jāietver pieaugoši liels uzsvars uz vides, sociālās un patiešām nodarbinātības politikas aspektiem. Eiropas rūpniecības konkurētspējai ir svarīgi nodrošināt, ka Airbus arī saglabā konkurētspēju. Eiropas Parlamentā mums jāiestājas par godīgu konkurenci. Komisijai šajā saistībā ir jārīkojas, jo mēs visi esam ieinteresēti nodrošināt, ka līdz 2010. gadam ES ir viskonkurētspējīgākā un dinamiskākā uz zināšanām balstītā ekonomika pasaulē. Ekonomikas un nodarbinātības politika kopā ar inovatīvu tehnoloģiju politiku būs ļoti nozīmīga šī mērķa sasniegšanā.
Louis Michel
Komisija loceklis. - (FR) Priekšsēdētājas kundze, pirmām kārtām es domāju, ka varu runāt komisāra Mandelson vārdā, sakot, ka esam pateicīgi par jūsu vienprātīgo atbalstu Eiropas interešu spēcīgai un godīgai aizstāvībai šajā jautājumā.
Divi cilvēki jautāja, vai mums būtu jāmēģina atkārtoti sākt draudzīgas sarunas. Es, protams, nevaru runāt komisāra Mandelson vārdā, bet es varu sacīt, ka, lai organizētu draudzīgas sarunas šajā lietā, ir vajadzīgas divas puses. Eiropas Komisija noteikti ir gatava draudzīgām sarunām, ja sarunas ir pārredzamas un atrodamies līdzvērtīgās situācijās, jo, manuprāt, komisāra Mandelson sniegtā un ierosināta lieta ir ārkārtīgi pārliecinoša. Daži runātāji arī tā ir sacījuši. Es domāju, ka varu sacīt, ka atrodamies stiprās pozīcijās.
Attiecība uz aicinājumu būt piesardzīgiem - veids, kādā Komisija ir runājusi un veids, kāda mans kolēģis komisārs Mandelson risina šo jautājumu, skaidri norāda, ka esam ārkārtīgi piesardzīgi šajā jautājumā likumības dēļ, kas ir pausti ar lielu pārliecību šo debašu laikā. Tādēļ varat rēķināties ar Komisiju. Es, protams, nodošu komisāram Mandelson jūsu stipro atbalstu un jūsu pieprasījumus par lielāku piesardzību un apņemšanos attiecībā uz jautājumu, kas tieši skar Eiropas intereses.
Priekšsēdētājs
Debates ir slēgtas.
Rakstiskas deklarācijas (142. pants)
Tokia Saïfi  
rakstiski. - (FR) Boeing un Airbus gadiem ir apsūdzējuši viens otru nelikumīgu valdības subsīdiju saņemšanā. Šī abpusējo sūdzību spēle, ko izskatīja PTO strīdu izšķiršanas struktūra, turpina pieņemties spēkā starp pasaules lielākajiem lidmašīnu ražotājiem. Apstiprinātas un atzītas, šīs apsūdzības par tiešajām subsīdijām ir nopietns šķērslis globālās ekonomikas sistēmai un radīs nopietnus brīvā tirgus bojājumus konkurences režīmam, ko noteica PTO. Laikā, kad mēs aizsargājam globālo sistēmu no jebkādiem šķēršļiem, šis tirdzniecības karš ir pēkšņs trieciens konkurencei, kas šķietami varētu būt taisnīgs un pamatots. Tikai kompetents PTO pārstāvis būs spējīgs piedāvāt objektīvus slēdzienus.
Tomēr, mēs zinām, ka Boing grib sevi nostādīt pasaules līdera pozīcijās un šai sūdzībai nevajadzētu kļūt par mēģinājumu destabilizēt Airbus. Šis tirdzniecības strīds ir delikāts, bet tam nevajadzētu sabojāt transatlantisko sadarbību laikā, kad Dohas sarunu kārta ir apturēta, un uz labvēlīgu atrisinājumu var cerēt gada beigās.
