Parādu krīzes pašreizējās aktualitātes un ES reakcija (debates) 
Priekšsēdētājs
Nākamais darba kārtības punkts ir Padomes un Komisijas paziņojumi par parādu krīzes pašreizējām aktualitātēm un ES reakciju.
András Kármán
Padomes priekšsēdētājs. - Priekšsēdētāja kungs! Es ļoti labi saprotu šā Parlamenta lielo interesi par pasākumiem, kas tiek veikti Savienībā un ārpus tās, lai risinātu atsevišķu dalībvalstu grūtības saistībā ar to finanšu sistēmu.
Pasaules finanšu krīze ir nopietni ietekmējusi pilnīgi visu ES dalībvalstu ienākumus un izdevumus, lai gan šīs ietekmes mērogs un izpausmes dalībvalstīs atšķiras un arī to iespējas reaģēt uz sekām ir ļoti dažādas.
Vispirms gribu uzsvērt to, ka valsts finanšu sistēmas ilgtspējības un stabilitātes nodrošināšana, pirmkārt un galvenokārt, ir pašu dalībvalstu uzdevums. Katrai valstij ir arī jānodrošina savas ekonomikas konkurētspēja, elastība un izturība. Tas, protams, nenozīmē, ka publiskās finanses un ekonomiskās darbības rādītāji attiecas tikai uz konkrēto valsti.
Mēs esam daļa no ES, un mūsu dalībvalstu ekonomika ir savstarpēji saistīta visdažādākajos veidos - to saista vienotais tirgus, daudzu valstu gadījumā arī vienotā valūta un līdz ar to arī padziļināta ekonomikas integrācija. Vispārīgi runājot, mēs visi esam uzņēmušies saistības attiecībā uz savstarpēju solidaritāti, jo vēlamies aizsargāt un veicināt Eiropas intereses plašākā mērogā. Tas nozīmē, ka mēs visi gribam, lai visā ES, jo īpaši tās eiro zonā, būtu stabila un spēcīga ekonomika. Tādēļ vajadzības gadījumā ir jāīsteno pasākumi, lai nodrošinātu atsevišķu dalībvalstu stabilitāti.
Mums ir pieejami vairāki instrumenti, ar kuriem to panākt. Mums ir pieejams koordinācijas mehānisms, kura mērķis ir nodrošināt, lai ikviena dalībvalsts īstenotu pienācīgu ekonomikas un budžeta politiku. Šie instrumenti tiek atjaunināti un nostiprināti, un es esmu gandarīts, ka Padomes un Parlamenta sarunas norit veiksmīgi. Mums ir pieejams arī Eiropas finanšu stabilizācijas mehānisms, kas var sniegt ES mēroga palīdzību jebkurai dalībvalstij neatkarīgi no tā, vai šī valsts ir vai nav eiro zonā.
Turklāt - jo īpaši domājot par eiro zonas valstīm - ir izveidoti un tiek izstrādāti arī papildu instrumenti. Grieķija ir saņēmusi saskaņotu divpusēju aizdevumu paketi no dalībvalstīm, kā arī SVF aizdevumu. Īrija ir saņēmusi palīdzības paketi, kurā ietilpst divpusēji aizdevumi, Eiropas finanšu stabilitātes instrumenta (EFSI), kā arī SVF aizdevums. Tiek gatavota arī atbalsta programma Portugālei, un arī to veidos gan Eiropas, gan SVF atbalsts.
Eiro zonas dalībvalstu ministri arī vienojas par pēdējiem tehniskiem jautājumiem attiecībā uz Eiropas stabilizācijas mehānismu, kurš no 2013. gada darbosies kā pastāvīgs finansiālā atbalsta mehānisms, aizstājot Eiropas finanšu stabilitātes instrumentu. Šajā procesā piedalās arī tās dalībvalstis, kuras neietilpst eiro zonā.
Tagad es īsumā pievērsīšos situācijai iepriekš minētajās trīs eiro zonas valstīs. Taču vēlos norādīt, ka daudzi ar tām saistītie jautājumi jau no paša sākuma tiek apspriesti ārpus ierastā Ecofin formāta, domājot par šo valstu kā eiro zonas dalībnieču specifiskajām īpatnībām. Par daudziem no šiem jautājumiem Eurogrupas priekšsēdētājs varētu jūs informēt labāk nekā es.
Vispirms runāšu par Īriju. Pēc pagājušajā decembrī pieņemtās vienošanās par vispārējo palīdzības programmu Īrijai EUR 85 miljardu apmērā Īrijas iestādes ir ļoti daudz strādājušas, lai īstenotu korekciju programmu, kas bija finansiālā atbalsta priekšnoteikums. Jaunā valdība veic pastāvīgu šīs programmas uzraudzību. Ecofin padome sanāksmē, kas notiks nākamotrdien, 17. maijā, pārskatīs šīs programmas ievērošanu pirmajā ceturksnī. Pirms šī diskusija nav notikusi, es nevaru sniegt plašus komentārus, taču vispārējais secinājums varētu būt tāds, ka Īrijas gūtie rezultāti atbilst gaidītajiem.
Tomēr joprojām pastāv konkrētas problēmas. Īrijai būs jāīsteno stingras fiskālās korekcijas, kā arī jānodrošina savas finanšu nozares turpmākā stabilitāte.
Nākamā valsts ir Grieķija. Pēc ārkārtīgi sarežģītās situācijas pagājušajā gadā Grieķija ir ļoti daudz izdarījusi, un tās centieni ir pelnījuši atzinību. Valsts ir piedzīvojusi milzīgas grūtības un pierādījusi, ka tai ir nelokāma apņēmība un skaidrs mērķis. Korekcijas programma lielā mērā tiek ievērota. Jaunākajā ziņojumā par īstenošanu, ko martā kopīgi sagatavoja Komisija, SVF un ECB, tiek secināts, ka ir panākts papildu progress programmā izvirzīto mērķu sasniegšanā. Tiek īstenotas vairākas reformas, kas bija vajadzīgas, lai sasniegtu programmas vidusposma mērķus. Ziņojumā arī tiek norādītas papildu jomas, kurās vajadzīgas reformas, lai varētu radīt pamatu ekonomikas atlabšanas un fiskālās stabilitātes nodrošināšanai. Komisija, ECB un SVF turpina rūpīgi uzraudzīt korekcijas programmas īstenošanu. Paredzēts, ka nākamā pārskatīšana notiks šomēnes.
Dalībvalstis, kuras piešķir divpusējo aizdevumu, martā piekrita samazināt procentu likmi par 1 % un pagarināt aizdevuma termiņu. Arī tas ir pozitīvs notikums. Šobrīd tiek apspriesti šīs vienošanās īstenošanas tehniskie aspekti.
Visbeidzot - Portugāle. Portugāles pagaidu valdība 6. aprīlī informēja par nodomu lūgt Eiropas Savienībai finansiālu palīdzību. Tas notika pēc tam, kad valsts bija piedzīvojusi ilgstošu un spēcīgu finanšu tirgu spiedienu. Taču Portugāle pārdzīvoja arī politiskas neskaidrības periodu, kura rezultāts, kā mēs zinām, bija valdības atkāpšanās 24. martā. Portugāles parlaments bija noraidījis valdības ierosināto jauno fiskālās konsolidācijas paketi. Trijotnes un Portugāles iestāžu sarunas ir beigušās, un ir panākta vienošanās par saprašanās memorandu attiecībā uz finansiālās palīdzības politiskajiem nosacījumiem.
Trīs gadu laikā piešķirtā finansējuma apjoms būs aptuveni EUR 78 miljardi. Atbilstīgi ieteikumiem, ko neoficiālajā Ecofin sanāksmē, kas aprīlī notika Budapeštā, izteica Ecofin valstu ministri, programmā ir paredzētas reformas vairākās jomās, tostarp valsts finanšu sistēmā, darba un produktu tirgos, kā arī finanšu nozarē. Mēs uzskatām, ka šādi pasākumi ir vajadzīgi, lai nodrošinātu izaugsmes potenciālu un lielāku ekonomikas stabilitāti. Ecofin padomes nākamās nedēļas sanāksmē ir paredzēts arī apstiprināt finansējuma paketes galīgo versiju.
Šis bija tikai īss pārskats par pasākumiem, kas tiek īstenoti, lai reaģētu uz pasaules finanšu krīzes radīto ietekmi ES, jo īpaši minētajās trīs dalībvalstīs. Kā jau es sākumā teicu, Ungārijas prezidentūra nebija tieši iesaistīta visās sarunu niansēs, jo dažas no tām vairāk attiecās uz Eurogrupas pilnvarām.
Taču prezidentūra ir apņēmusies pildīt savus pienākumus un palīdzēt īstenot visus vajadzīgos pasākumus pašreizējo problēmu risināšanai. Mēs uzskatām, ka tas ir ļoti svarīgi, ja vēlamies ilgtermiņā palielināt Eiropas konkurētspēju un tādējādi nodrošināt arī visai Eiropas Savienībai vajadzīgo spēcīgo pozīciju.
Olli Rehn
Komisijas loceklis. - Priekšsēdētāja kungs! Eiropas ekonomiskā situācija pašreiz ir divnozīmīga. No vienas puses, turpinās reālās ekonomikas atlabšana, un tā kļūst stabilāka un patstāvīgāka. No otras puses, tā ir nevienmērīga, un finanšu tirgos, jo īpaši valstu parādu tirgos, joprojām notiek svārstības.
Tādēļ šobrīd ES ekonomikas politikas galvenais uzdevums ir ierobežot valstu parādu krīzi un tādējādi nodrošināt Eiropas reālās ekonomikas atlabšanas turpināšanos. Ar ES un SVF Portugāles atbalsta programmu, kas nākampirmdien tiks pieņemta Eurogrupas Ecofin sanāksmē, mēs sākam jaunu posmu attiecībā uz šiem nepieciešamajiem pasākumiem.
Pēc mūsu produktīvajām sarunām ar Portugāles valdību, opozīciju, pilsonisko sabiedrību, sociālajiem partneriem un akadēmiskajām aprindām Portugāles valdība pagājušajā nedēļā iepazīstināja ar ekonomikas reformu programmu. Tajā ir atspoguļotas arī šīs sarunas. Portugāles programma ir pelnījusi Eiropas Savienības un Starptautiskā Valūtas fonda atbalstu. Kopējā palīdzība EUR 78 miljardu apmērā apliecina mūsu stingro apņemšanos palīdzēt Portugālei un nodrošināt Eiropas finansiālo stabilitāti.
Tā ir ļoti prasīga, taču taisnīga un vajadzīga korekciju programma. Tās īstenošanā portugāļu tautai būs jāiegulda lielas pūles. Programmas sagatavošanā ļoti liela uzmanība tika pievērsta sociālajam taisnīgumam un neaizsargātāko cilvēku grupu aizsardzībai. Eiropa atbalsta Portugāli, lai palīdzētu šai valstij un lai nodrošinātu Eiropas ekonomikas stabilitāti.
Ņemot vērā nesenos notikumus, būtu nepareizi teikt, ka parādu krīze vairs nenoslogo Eiropas ekonomiku, taču tikpat nepareizi būtu apgalvot, ka ES nav reaģējusi uz krīzi. Ņemiet vērā, ka ir pagājis tikai gads kopš eiro zonas dalībvalstis vienojās par nosacītu aizdevuma paketi Grieķijai, lai novērstu mūsu finanšu sistēmas sabrukumu. Viena gada laikā - no pagājušā gada maija līdz šim brīdim - mēs esam izveidojuši efektīvus stabilitātes mehānismus, kuri sākotnēji bija īslaicīgi, taču no 2013. gada sāks darboties pastāvīgi. Visās dalībvalstīs tiek īstenota ļoti sistemātiska fiskālās konsolidācijas programma, un tās ir apņēmušās veikt drosmīgas strukturālās reformas, lai veicinātu izaugsmi un darbavietu izveidi.
Mēs ar aktīvu jūsu atbalstu cenšamies novērst ES ekonomikas pārvaldības sistēmiskos trūkumus, lai ieviestu nopietnas pārmaiņas Eiropas Savienības politikas veidošanas procesā. Ar jūsu atbalstu mēs arī risinām mūsu integrētā finanšu tirgus problēmas, nostiprinot finanšu nozares regulēšanu un ieviešot jauno uzraudzības sistēmu.
Pašreizējos apstākļos finansiālo stabilitāti garantē ES un SVF stabilitātes mehānismi, jo īpaši pasākumi, kurus īsteno pašas dalībvalstis, jo īpaši nestabilās dalībvalstis. Daži cilvēki joprojām apgalvo, ka krīzes pārvarēšanas stratēģija, jo īpaši attiecībā uz Grieķiju, ir neveiksmīga. Es šim uzskatam nepiekrītu. Mūsu stratēģijas pirmais - un galvenais - mērķis bija nodrošināt, lai neatkārtotos tāda ekonomikas paralīze, kas iestājās pēc Lehman Brothers sabrukuma 2008. gada septembrī un izraisīja visas pasaules finanšu krīzi un ekonomikas recesiju. Mēs to esam izdarījuši un tādējādi arī nosargājuši pašreizējo Eiropas reālās ekonomikas atlabšanu.
Otrkārt, mums lielā mērā ir izdevies noturēt valsts parāda tirgus svārstības triju programmā iekļauto valstu robežās. Kā liecina obligāciju procentu likmes, Spāniju nepiemeklēja šo valstu liktenis, jo tā apņēmīgi īstenoja pasākumus fiskālajā, finansiālajā un strukturālajā jomā.
Treškārt, gan Grieķijas, gan Īrijas programmas tika sāktas salīdzinoši nesen. Grieķijas programma tiek īstenota tikai vienu gadu, bet Īrijas programma - tikai piecus mēnešus no paredzētā trīs gadu laikposma. Abas valstis īsteno ļoti vērienīgas fiskālās konsolidācijas, strukturālo reformu un finanšu stabilizācijas programmas. Mūsu uzraudzības misija pašreiz atrodas Atēnās, lai kopā ar ECB un SVF novērtētu programmas īstenošanu un sagatavotu jaunāko Grieķijas parāda atmaksājamības analīzi. Darbs tiks pabeigts tuvāko nedēļu laikā, un tādējādi mēs varēsim pieņemt pietiekami pamatotus lēmumus.
Jebkurā gadījumā, lai gan pagājušajā gadā tika panākts nedzirdēts fiskālās konsolidācijas apjoms - vairāk nekā 7 % no IKP jeb EUR 20 miljardi -, ir skaidrs, ka Grieķijai ir nopietni jāpastiprina ekonomikas reformu īstenošana, jāpanāk progress attiecībā uz privatizācijas programmu un pēc tam jānodrošina tās pilnīga īstenošana.
Šobrīd ir obligāti un steidzami jāpārtrauc iekšējie strīdi un jāpanāk partiju vispārējs atbalsts Grieķijas ekonomikas atjaunošanai. Uzskats, ka ekonomikas reformu programmai bija reālas alternatīvas, ir maldīgs. Tādēļ tas ir īsts pārbaudījums Grieķijas politisko spēku - gan valdības, gan opozīcijas - uzticamībai un galu galā arī grieķu tautas gribasspēkam.
Pašreizējo krīzes posmu raksturo cieša valstu parādu krīzes un banku nozares nestabilitātes mijiedarbība. Mēs nevaram atrisināt vienu problēmu, neatrisinot otru - abas ir jārisina vienlaikus. Tādēļ, lai nodrošinātu reālās ekonomikas, uzņēmumu, mājsaimniecību un privātpersonu kreditēšanu, ir jāpabeidz banku nozares sakārtošana. Tiek veikti jauni banku stresa testi. Atbilstīgi to rezultātiem tiks īstenoti vajadzīgie banku nozares pārstrukturēšanas un rekapitalizācijas pasākumi. Pirms rezultātu publicēšanas dalībvalstīm būs jāizstrādā stratēģija to nestabilāko iestāžu iespējamai pārstrukturēšanai vai rekapitalizācijai. Šādi plāni ir jāsagatavo, cik vien ātri iespējams, un tajos jāiekļauj sīki izstrādāts īstenošanas grafiks.
Visbeidzot līdz ar pamatīgajām Eiropas Savienības finanšu regulējuma un ekonomikas pārvaldības reformām būtiski mainās Eiropas ekonomikas un finanšu sistēma. Tuvākajā nākotnē ar pilnīgi jaunu noteikumu kopumu tiks nodrošināts pamats stabilai un ilgtspējīgai izaugsmei un darbavietu izveidei.
Tikmēr mums ir jāturpina strādāt, lai garantētu finansiālo stabilitāti un tādējādi arī nodrošinātu Eiropas ekonomikas atlabšanu, kas ir galvenais ilgtspējīgas izaugsmes un nodarbinātības uzlabošanas priekšnoteikums. Lai to panāktu, arī turpmāk būs jāpieņem ļoti smagi lēmumi gan Eiropas Savienības, gan dalībvalstu līmenī. Esmu pārliecināts, ka mēs visi esam pietiekami saprātīgi un drosmīgi, lai šādus lēmumus pieņemtu.
Corien Wortmann-Kool
Priekšsēdētāja kungs! Ņemot vērā to, ko esam pieredzējuši pēdējo nedēļu laikā, gribu pateikties ministram A. Kármán un komisāram O. Rehn par sniegtajiem paskaidrojumiem. Ja ir zems tirgu uzticamības līmenis, pat vissīkākās šaubas tiešā veidā ietekmē tās valstis, kuras jau ir nonākušas grūtībās, un līdz ar to arī visu eiro zonu. Diemžēl to pierādīja notikumi pagājušajā nedēļas nogalē, turklāt pēc tam presē tika noliegts, ka bija slepena tikšanās, tādējādi vēl vairāk iedragājot jau tā nestabilo uzticamību. Es ceru, ka attiecīgās personas ļoti ātri guva mācību no šīs situācijas.
Priekšsēdētāja kungs! Vienkārši lēmumi un nesāpīgi risinājumi jau labu laiku nav iespējami. Lai atjaunotu finansiālo un ekonomikas stabilitāti, Grieķijas, Īrijas un Portugāles atbalsta pasākumiem ir jābūt stingriem. Atbalsta paketei ir jānodrošina valsts finanšu stabilitāte un ekonomikas izaugsme. Tādēļ, lai mēs pēc gada nepiedzīvotu tādas pašas problēmas, es aicinu Padomi un Komisiju turpmākā gada laikā neaprobežoties ar šo valstu finansējuma vajadzībām.
Priekšsēdētāja kungs! Ir ļoti svarīgi jūnijā pieņemt lēmumus par vērienīgo tiesību aktu paketi Eiropas ekonomikas pārvaldības nostiprināšanai, lai atjaunotu tirgu uzticamību, visiem mūsu pilsoņiem nodrošinātu ekonomikas izaugsmi un darbavietu izveidi, kā arī palielinātu mūsu dalībvalstu ekonomikas kohēziju. Tādēļ es aicinu Padomi atbalstīt Parlamenta mērķi palielināt pārskatatbildību un šajā Parlamentā rīkot vairāk publisko debašu, panākt valstu parlamentu lielāku līdzdalību un izbeigt kaulēšanos, kas Padomē notiek ikreiz, kad tā nav apmierināta ar Komisijas viedokli. Šajā paketē papildus spēcīgiem ekonomikas pasākumiem ir jāiekļauj spēcīgu monetāro pasākumu kopums, tostarp stratēģija "Eiropa 2020”, lai nodrošinātu visu 27 ES dalībvalstu sociālās tirgus ekonomikas stabilitāti. Tādēļ es jūs aicinu nākamnedēļ paredzētajā Ekonomikas un finanšu padomes (Ecofin) sēdē parādīt savu apņēmību.
(Runātāja piekrita atbildēt uz zilās kartītes jautājumu saskaņā ar Reglamenta 149. panta 8. punktu)
Barry Madlener
(NL) Priekšsēdētāja kungs! Man ir jautājums Wortmann-Kool kundzei. Kā jūs, būdama Nīderlandes deputāte, varējāt pat neieminēties par Nīderlandes finanšu ministra skandalozo neielūgšanu uz pagājušajā nedēļā notikušo augstākā līmeņa sanāksmi? Kā jūs, būdama Nīderlandes deputāte, varējāt pat neieminēties par to, ka Nīderlande maksā tik lielas summas, un kā jūs varat pilnīgi ignorēt Nīderlandes nodokļu maksātāju intereses un bērt miljardiem nodokļu maksātāju naudas caurā mucā?
Corien Wortmann-Kool
(NL) Priekšsēdētāja kungs! Es nepārprotami izklāstīju, kas ir jādara, lai atjaunotu uzticamību. Madlener kunga ierosinātie vienkāršotie risinājumi pasliktinātu - nevis uzlabotu - ne tikai Nīderlandes pilsoņu, bet visu mūsu dalībvalstu pilsoņu situāciju. Mani diezgan nopietni uztrauc tas, ka Madlener kungs to joprojām nesaprot.
Anni Podimata
Priekšsēdētāja kungs, komisār! Ņemot vērā to, ka drīz apritēs gads kopš Grieķijas reformu programmas pieņemšanas un ka tikai vakar tika paziņots par Portugāles atbalsta programmu, manuprāt, mums ir jāizvērtē, kāda ir pašreizējā situācija, kas ir izdarīts pareizi un kurās jomās mēs pieļāvām kļūdas un rīkojāmies nepareizi. Šā viena gada laikā papildus Grieķijai atbalsta mehānisma palīdzību ir lūgušas arī divas citas eiro zonas valstis - Īrija un Portugāle -, jo tās nespēj nodrošināt tirgos vajadzīgo finansējumu. Reformu programmās, protams, tiek atspoguļota katras valsts īpašā situācija un atšķirīgās problēmas, tomēr visām programmām ir kopīga pamatfilosofija - uzsvars uz strauju budžeta reformu.
Tomēr, komisāra kungs, tā kā recesija bija dziļāka, nekā 2010. gadā tika prognozēts, Grieķija guva mazāku peļņu par spīti tās sasniegumiem, kurus jūs vairākkārt uzsvērāt, proti, primārā deficīta samazinājumu par 7 punktiem un kopējā deficīta samazinājumu par 5 %. Tātad šis ir pirmais aspekts, kas jāizvērtē, ja vien esam vienisprātis par to, ka programmu mērķis ir pārvarēt budžeta un ekonomikas krīzi, nevis izveidot soda sankciju kultūru, kura Eiropā radītu eiroskepticismu. Otrs izvērtējamais aspekts ir tas, ka par spīti īstenotajiem pasākumiem tirgus nereaģē. Taču nespēja pārliecināt tirgus nav vienīgā Eiropas Savienības lēmumu neveiksme. Atsevišķos gadījumos tie tikai pasliktināja situāciju, piemēram, slavenais Dovilas lēmums par privātpersonu līdzdalību pastāvīgajā atbalsta mehānismā, kas tiks izveidots 2013. gadā. Tādējādi jāsecina, ka potenciālos budžeta reformu programmu panākumus var ierobežot bailes, kuras joprojām, arī šobrīd, rada tirgi un kredītvērtējuma aģentūras. Dažu pēdējo dienu laikā, kad nemitīgi izskanēja versijas par parāda pārstrukturēšanu un pat valsts bankrotu un/vai izstāšanos no eiro zonas, mēs esam nonākuši pie tā, ka debatējam par jautājumiem, kurus vēl nesen būtu uzskatījuši par neiespējamiem.
Komisāra kungs! Zinot, cik ļoti jūs esat pieķēries Eiropai, esmu pārliecināta, jūs man piekritīsiet, ka risinājumi, par kuriem šodien debatējam, un veids, kādā mēs pārvarēsim šo krīzi, nenoliedzami kļūs par ļoti nozīmīgu posmu Eiropas vēsturē. Šodien mēs izstrādājam nosacījumus, pēc kuriem tiks rakstīts epilogs. Es ticu un ceru, ka mēs visi saprotam šā brīža vēsturiskumu un ka epilogs Eiropas Savienības un EMS nākotnei netiks rakstīts drūmos toņos, bet gan iezīmēs drosmīgu un izlēmīgu rīcību, kas padarīs Eiropu vienotāku, integrētāku un stiprāku.
Carl Haglund
Priekšsēdētāja kungs! Mana kolēģe nupat teica, ka gads ir piemērots laikposms padarītā analīzei, savukārt es varu pavēstīt ziņas no Somijas, kurā, cerams, šovakar tiks paziņots, ka Somijas parlaments atbalstīs finanšu sektora glābšanas pasākumus Portugālei. Es ceru, ka tā notiks, taču mums vēl nevajadzētu sākt priecāties. Mums jācer, ka tas tiks izdarīts, un mana partija noteikti atbalstīs šādu rīcību.
Es īsi pastāstīšu, kādēļ Somija šobrīd vilcinās attiecībā uz to, vai mums būtu jāatbalsta Portugāle. Viens no iemesliem ir tas, ka - es vēršos pie Padomes, un, lai gan zinu, ka Ungārijas prezidentūra droši vien pie tā nav vainīga, jums nāksies būt par ziņnesi - sarežģīti lēmumi pastāvīgi tiek pieņemti mazu un neviennozīmīgu lēmumu veidā, jo mēs nespējam atrisināt šo problēmu vienā piegājienā. Iespējams, ka to izdarīt nav nemaz tik viegli, un es saprotu, ka vienkārša un absolūta risinājuma nav, taču fakts, ka mēs pastāvīgi esam spiesti pieņemt sīkus, sarežģītus un neviennozīmīgus lēmumus, sāk mazināt, piemēram, Somijas parlamenta politisko pacietību un gribu. Diemžēl izskatās, ka arī pārējo valstu parlamentiem ir tāda pati attieksme. Tas ir uztraucoši, ņemot vērā to, ka mums, visticamāk, nāksies pieņemt vairākus sarežģītus lēmumus, tostarp attiecībā uz situāciju Grieķijā, un pastāv risks, ka mēs kādā brīdī nonāksim strupceļā. Tādēļ Padomei pašreizējās neviennozīmīgās stratēģijas vietā, visticamāk, jāapsver vērienīgāka pieeja. Ja jūs tā nedarīsiet, mums neizdosies izkļūt no šīs situācijas. Jums ir vajadzīga jauna stratēģija, jo pašreizējā ir neveiksmīga. Paldies par uzmanību.
Vicky Ford
ECR grupas vārdā. - Priekšsēdētāja kungs! Valstu parādu krīzi neizdosies novērst, kamēr netiks sakārtota banku nozare, taču banku nozari nav iespējams sakārtot, ja regulētāju veiktajos stresa testos netiek atzīta valstu parādu krīzes pastāvēšana. Ir sākusies arī sabiedrības uzticības krīze. Dažas valstis izglāba savas bankas, radot milzīgas izmaksas nodokļu maksātājiem, taču neprasot līdzekļus Eiropas Savienībai. Es saprotu šos cilvēkus, kuri tagad jautā, kādēļ viņiem būtu jāfinansē citu valstu banku glābšana.
Pagājušajā nedēļā iesniegtajos priekšlikumos par Portugālē īstenojamām reformām bija iekļauti vairāki atzinīgi vērtējami ierosinājumi konkurētspējas uzlabošanai, taču situācija Grieķijā šķiet briesmīga. Eiro zonas līderi mums stāsta, ka Grieķijas parāds netiks pārstrukturēts, taču kopš kura laika atmaksas datuma pārcelšana nav uzskatāma par pārstrukturēšanu?
Ja sabiedriskie aizdevēji pagarinās atmaksas termiņus, tie sašūpos ne tikai "Titānika” sānus - šādi rīkojoties, sabiedriskie aizdevēji nonāks dziļākajos apakšklājos un nogrims kopā ar visu kuģi, savukārt privātajiem aizņēmumu saņēmējiem tiks iedotas glābšanas laivas.
Sven Giegold
Priekšsēdētāja kungs, Rehn kungs! Vispirms es gribu teikt, ka situācija patiešām pasliktinās, kā jau jūs arī raksturojāt. Eiro zonā pieaug plaisa starp tām valstīm, kurās sākas ekonomikas atlabšana, un tām valstīm, kuru stāvoklis ir riskantāks. Arvien vairāk palielinās arī vājāko valstu atbalstīšanas izmaksas.
Ņemot vērā šo situāciju, man ir daži jautājumi jums kā ekonomikas un monetāro lietu komisāram. Eiropas Centrālās bankas TARGET2 sistēmas kontos ir uzkrājušās centrālo banku saistības vairāk nekā EUR 400 miljardu apjomā. Tā ir noticis tādēļ, ka bankas joprojām nesaņem adekvātu kapitāla tirgus finansējumu. Ko jūs domājat par šīm neplānotajām saistībām eirosistēmā?
Galvenā problēma, kuras dēļ mēs nevaram panākt progresu attiecībā uz parāda pārstrukturēšanu, ir tas, ka banku sistēmā, kā norādīja arī Ford kundze, nav īstenotas pienācīgas reformas. Ir aizkavējusies priekšlikuma iesniegšana par Eiropas pārstrukturēšanas sistēmu. Kad Komisija šo priekšlikumu iesniegs? Ko jūs kā ekonomikas un monetāro lietu komisārs domājat par šo aizkavēšanos? Ko jūs darāt, lai paātrinātu procesu?
Kā jau mēs, Zaļo un Eiropas Brīvās apvienības grupa, ilgstoši prognozējām, ir kļuvis skaidrs arī tas, ka sagatavotie Grieķijas un Portugāles atbalsta pasākumi nesniegs rezultātus, kamēr neuzlabosies eiro zonas makroekonomikas stāvoklis. Šo valstu parādu procentu nasta joprojām turpina augt. Dažās no šīm valstīm pieaug eksporta apjoms un kapitāla aizplūde. Atsevišķi šo valstu Eiropas partneri, jo īpaši partneri no eiro zonas spēcīgajām valstīm, joprojām nenodrošina pieprasījumu. Arī izejmateriālu un pārtikas cenas pieaug, ja neņemam vērā nesenos kāpumus un kritumus.
Es gribētu zināt, kādi pasākumi papildus šo valstu banku glābšanai un finansiālajam atbalstam tiek īstenoti, lai no makroekonomikas perspektīvas samazinātu to nodokļu, ārējā pieprasījuma un tām noteikto procentu likmju slogu? Kādā veidā tas tiek nodrošināts? Tādēļ es aicinu jūs ierosināt spēcīgu pasākumu kopumu, kas uzlabotu makroekonomikas stāvokli šajās eiro zonas valstīs.
Visbeidzot pasākumi, kuri, manuprāt, ir pretrunā Līguma par ES darbību būtībai, ir iedragājuši vājākās valstis, tostarp Grieķiju, Portugāli un Spāniju, savukārt spēcīgākās un turīgākās valstis vēl nav uzņēmušās savu sloga daļu. Kādus pasākumus jūs īstenosiet, lai pamudinātu turīgās valstis piedalīties šīs krīzes radīto izmaksu segšanā?
Ilda Figueiredo
Priekšsēdētāja kungs! Es vēlos paust dziļu sašutumu un atbalstīt Portugālē izskanējušos protestus pret politiku, kura mūs novedusi pie pašreizējās krīzes, jo īpaši pret nepārprotamo pakļaušanas un agresijas paktu, ko portugāļu tautai uzspiedusi tā dēvētā trijotne - Starptautiskais Valūtas fonds (SVF), Eiropas Centrālā banka (ECB) un Eiropas Komisija. Šīs iestādes tiek apsūdzētas apkaunojošā ārējā intervencē, ignorējot pat Portugāles parlamenta tiesības un ekskluzīvās pilnvaras, kā arī to, ka tuvojas parlamenta vēlēšanas.
Tā ir antisociāla un regresīva politika, kura kavē attīstību un nolemj portugāļu tautu un darba ņēmējus bezdarbam, nabadzībai, mazattīstībai un ārkārtīgai atkarībai, padarot Portugāli par parastu Eiropas Savienības lielvaru protektorātu vai koloniju. Turklāt tas viss notiek laikā, kad jau ir zināms, ka šādi pasākumi problēmu neatrisina, kā to ir apliecinājis Grieķijas piemērs.
Pat ja ES politikas īstie pienākumi - mēs runājam par neracionālajiem Stabilitātes un izaugsmes pakta kritērijiem, spēcīga eiro politiku un ECB pamatnostādnēm un statūtiem, kuros tiek ignorēta vājākas ekonomikas specifika - šajā situācijā tiek pildīti, nav nekāda attaisnojuma noteikt Portugālei tādus pasākumus, ar kuriem portugāļu tautai tiek piemērotas soda sankcijas apmaiņā pret aizdevumu, kura atmaksas procentu likmes ir augstākas par ECB parastajām aizdevumu likmēm. Pašreizējā politika paredz sociālu regresiju un paildzinātu ekonomikas recesiju un ir pretrunā visiem vēlēšanu propagandas laikā izteiktajiem solījumiem par solidaritāti.
Viņi to visu darīs tikai tādēļ, lai pakalpotu starptautiskajām bankām, dažiem Portugāles lielajiem uzņēmumiem un finanšu iestādēm, kā arī pāris to roklaižām. Tādēļ mēs sakām, ka ir apdraudēta visa eiro zona, ka Eiropas Savienībai draud sabrukums un ka politika ir jāmaina...
(Priekšsēdētājs pārtrauca runātāju)
Priekšsēdētājs
Figueiredo kundze! Man diemžēl ir jāizslēdz jūsu mikrofons. Lūdzu, atvainojiet, taču jūs ievērojami pārsniedzāt atvēlēto laiku. Tomēr jūs varat iegūt papildu 30 sekundes, ja piekritīsiet atbildēt uz P. van Dalen jautājumu saskaņā ar "zilās kartītes” procedūru.
Peter van Dalen
(NL) Priekšsēdētāja kungs! Mans jautājums Figueiredo kundzei ir šāds - ja politika, kurai jūsu valsts ir piekritusi, ir tik ļauna un ja ir tik nepatīkami būt spiestiem ievērot īstu režīmu un tādējādi pat pārveidot visu valsts ekonomiku, kādēļ gan neizstāties no eiro zonas? Eiro ir spēcīga valūta, un, lai to nodrošinātu, ir jāizvirza priekšnosacījumi. Ja jums tas nepatīk, jums vienkārši ir jāizstājas no eiro zonas!
Ilda Figueiredo
(PT) Priekšsēdētāja kungs! Uzdot šādu jautājumu ir nepieņemami, ņemot vērā to, ka Eiropas līderi reiz nespēja atzīt, ka viņu politika pasliktināja situāciju Portugālē, kuras ekonomika, kā labi zināms, bija nestabila un kurai bija jāpiemēro spēcīga eiro politika, kas nāk par labu Vācijai, Francijai un citām valstīm, taču ignorē Portugāles un pārējo ekonomiski vājāko valstu intereses.
Tādēļ portugāļu tauta protestē pret šo politiku, tāpat kā to dara grieķu tauta un darba ņēmēji no visas Eiropas. Arī Eiropas politika ir jāmaina.
Godfrey Bloom
EFD grupas vārdā. - Priekšsēdētāja kungs! Es esmu demogrāfiskā sprādziena paaudzes pārstāvis. Es piedzimu tieši pēc kara. Kopš tā laika visa pasaule ir piedzīvojusi, visticamāk, līdz šim ilgāko miera un labklājības periodu. Esmu atlicis pieticīgu naudas summu, kuru pēc nāves atstāt savai ģimenei - man tas ir izdevies galvenokārt tādēļ, ka mani tēriņi nekad nav pārsnieguši manus ienākumus. Esmu bijis apdomīgs un diezgan smagi strādājis.
Man vienmēr ir šķitis, ka politiķus ārkārtīgi pārsteidz valstu nonākšana parādos. Ļaujiet man paskaidrot, jo šaubos, ka jūs to patiešām sapratāt. Iemesls ir tāds, ka politiķi pastāvīgi tērē vairāk naudas, nekā iegūst no nodokļiem - vairāk naudas, nekā vispār ir iespējams iegūt no nodokļiem -, turklāt lielāko daļu no šiem līdzekļiem tie patiesībā izšķērdē. Mums nākas runāt par bankrotējušām valstīm - un tās ir bankrotējušas - tādēļ, ka to smieklīgie, neefektīvie un vienaldzīgie politiķi pastāvīgi tērē vairāk naudas, nekā var nopelnīt. Pēc tam viņi aizņemas un aizņemas, un - vēl ļaunāk - drukā naudu, jo politiķiem un to centrālajām bankām ir naudas drukāšanas ierīces. Ja to dara ierindas pilsonis, tas ir kriminālnoziegums. Par šādu rīcību var nonākt cietumā, taču politiķi un to centrālās bankas šādi rīkojas visu laiku.
Ļaujiet man jums paskaidrot - šīs valstis ir bankrotējušas. Pie šo valstu bankrota ir vainojami to neaptēstie vadītāji un politiķi. Prasīt, lai kādas citas valsts vienkāršie nodokļu maksātāji uzņemtos atbildību par politiķu un banku neveiksmi, ir amorāli. Amorāli! Viņiem ir finanšu krahs. Viņi ir bankrotējuši. Dieva dēļ, atzīsim to.
(Runātājs piekrita atbildēt uz zilās kartītes jautājumu saskaņā ar Reglamenta 149. panta 8. punktu)
Robert Goebbels
(FR) Priekšsēdētāja kungs! Es gribētu zināt, vai Bloom kungs ir informēts par to, ka Spānijai ir mazāk parādu nekā Apvienotajai Karalistei, ka Īrijas koeficients pirms banku krīzes bija krietni zem 60 % un ka Īrija, uzņemoties parādus, lai glābtu savas bankas, izglāba arī britu banku naudu?
Godfrey Bloom
Pilnīgi pareizi. Es neteicu, ka manas valsts politiķi ir gudrāki par pārējiem. Tas ir ārkārtīgi apkaunojoši, turklāt mūsu valsts parlamentā pat netika apspriesta šo izputējušo banku glābšana. Ja jūs vēlaties ieguldīt izputējušās bankās, ieguldiet tajās savu naudu, nevis atņemiet to maniem Jorkšīras pensionāriem, kuriem ir jāizdzīvo ar GBP 98 nedēļā, jūs, nelieši!
Marine Le Pen
(FR) Priekšsēdētāja kungs! ES-ECB-SVF veidotā trijotne 2010. gada 9. maijā triumfējoši paziņoja, ka ir izglābusi Grieķiju no pilnīga bankrota, aizdodot tai EUR 110 miljardus. Gadu vēlāk Grieķija ieslīga recesijā. Valsts parāds pieauga līdz 150 % no IKP, un divu gadu procentu likmes jau pārsniedz 25 % gadā.
Ja Grieķijai šobrīd trūkst elpas, pie tā vainojama nepareiza glābšanas metode. Lai gan Grieķijai, lai izkļūtu no depresijas, šobrīd ir vajadzīga vāja valūta, trijotne tai grasās uzspiest jaunus, vēl drastiskākus fiskālās taupības pasākumus.
Rīt šie pasākumi nekļūs efektīvāki, kā bija vakar. Pašreizējo Grieķijai piemēroto soda procentu likmju dēļ tās privātajā ekonomikā faktiski nav iespējams veikt ieguldījumus ne ražošanas procesā, ne nekustamā īpašuma nozarē. Grieķija kļūst par trešās pasaules valsti, zaudējot jebkādas cerības uz parāda atmaksāšanu.
Pagājušajā piektdienā ierosinātais jauno glābšanas pasākumu projekts EUR 60 miljardu apmērā liecina, ka pirms gada piešķirtais EUR 110 miljardu aizdevums ir jāuzskata par dāvanu. Cik ilgi un cik daudz naudas Eiropas nodokļu maksātājiem būs jāturpina bērt Danaīdu mucā? Šī pieeja ir pašnāvnieciska, un tā novedīs pie Eiropas sadalīšanās.
Pastāv divi iespējamie risinājumi - Grieķijas parāda pārstrukturēšana, kam sekotu arī pārējo neveiksmīgo valstu parāda pārstrukturēšana, tādējādi novedot pie mūsu banku sistēmas sabrukuma, vai arī saskaņota, racionāla un pragmatiska izstāšanās no eiro zonas, dodot Grieķijai iespēju atgūties.
Eiropa atrodas krustcelēs. Vai eiro glābšana ir ES pilsoņu upuru vērta?
Diogo Feio
(PT) Priekšsēdētāja kungs! Uz valstu parādu krīzi ir vajadzīga Eiropas reakcija, ņemot vērā katras valsts situāciju, aizstāvot eiro, lai padarītu to spēcīgāku, un aizstāvot dalībvalstis. Tādēļ daudzie priekšlikumi ekonomikas pārvaldībai, par kuriem šobrīd tiek debatēts Eiropas Parlamentā, ir tik svarīgi.
Parlaments ir palīdzējis nodrošināt pasākumus, lai īstenotu inteliģentu parādu pārvaldību. Parlaments ir aicinājis noteikt saprātīgu pārejas periodu; uzstājis, lai vajadzīgos parāda samazinājumus noteiktu, izmantojot trīs gadu vidējo vērtību, nevis katru gadu; uzsvēris, ka ir jāievieš budžeta disciplīna; norādījis, ka ir jāpalielina izaugsme un Eiropas politikas pārredzamība, rīkojot debates Eiropas Parlamentā; kā arī aicinājis ievērot vajadzīgo solidaritāti. Portugālei tika izrādīta tieši šāda solidaritāte.
Es kā portugālis vēlos jums kaut ko pateikt. Portugālei ir 900 gadu sena vēsture. Portugāle ir spējīga. Portugāle spēj disciplinēti sakārtot savu budžetu. Portugāle spēj reformēt savu banku nozari; tā spēj reformēt savu darba tirgu; tā spēj padarīt savu nodokļu sistēmu konkurētspējīgāku; un tā spēj ar inovatīviem pasākumiem reformēt savu veselības un tieslietu sistēmu. Portugāle spēj padarīt savu civildienestu efektīvāku un kontrolētāku. Portugāle spēj liberalizēt savu ekonomiku un tādējādi padarīt to veiksmīgāku un konkurētspējīgāku.
Taču svarīgākais ir tas, ka Portugāle spēj līdzdarboties Eiropas projektā; tā spēj līdzdarboties un palīdzēt atrisināt visas grūtības, kuras mūs gaida nākotnē. Tieši tādēļ mēs Eiropas Savienībā jūtamies ļoti laimīgi un vēlamies palīdzēt tai kļūt ievērojami spēcīgākai.
Robert Goebbels
(FR) Priekšsēdētāja kungs! Ņemot vērā neprātīgās baumas un spekulatīvos uzbrukumus vairākām dalībvalstīm, ļaujiet man atgādināt pāris faktus.
Eiro ir spēcīga valūta. Eiro 10 gadu laikā ir kļuvusi par otro izplatītāko valūtu pasaulē. Trīsdesmit procenti starptautisko naudas rezervju ir denominēti eiro. Vairāk nekā trešdaļa starptautisko privāto aizņēmumu tiek piešķirta eiro. Eiro pirktspēja ir par 40 % lielāka nekā dolāram, un tas nozīmē, ka eiro zonas dalībvalstis par izejmateriāliem, jo īpaši naftu, maksā mazāk.
Eiro pastāvēs vēl ilgi, un tas attiecas uz visām eiro zonas valstīm. Visu cieņu Le Pen kundzei, taču izstāties no eiro zonas vienkārši nav iespējams. Jebkura dalībvalsts, kura izstāsies no eiro zonas - Le Pen kundze uz to aicina Franciju -, piedzīvos dramatisku savas jaunās valūtas vērtības kritumu.
Īslandē piedzīvotās krīzes rezultātā Īslandes valūtas vērtība ir samazinājusies uz pusi. Īslandes valūtas vērtībai sarūkot par 50 %, inflācijas līmenis Īslandē no 5 % pieauga līdz 14 %. Vienīgais veids, kā nomierināt tirgus, ir ļaut Grieķijai, Īrijai, Portugālei un pārējām valstīm pārstrukturēt savu parādu, emitējot eiroobligācijas, kuras ar saprātīgām likmēm garantēs ES. Es runāju par Tremonti-Juncker iniciatīvu.
Patiesībā eiroobligācijas jau pastāv. Eiropas Investīciju banka (EIB) saņem aizdevumus, kurus garantē 27 ES dalībvalstis. Pagājušajā gadā EIB saņēma EUR 80 miljardus, un aizdevumu vidējās likmes bija no 3 % līdz 3,5 %. Tieši šādas likmes palīdzētu nestabilajām dalībvalstīm pārvarēt krīzi un atgriezties uz finansiālās stabilitātes ceļa.
(Runātājs piekrita atbildēt uz zilās kartītes jautājumu saskaņā ar Reglamenta 149. panta 8. punktu)
Roger Helmer
Priekšsēdētāja kungs! Iepriekšējais runātājs sacīja, ka, ja Grieķija izstāsies no eiro zonas, tās valūta sabruks un tādā gadījumā valsts piedzīvos finanšu krahu. Taču mēs lieliski zinām, ka tā jebkurā gadījumā piedzīvos finanšu krahu, tādējādi Grieķija var izvēlēties starp finanšu krahu eiro zonā, ļaujot šai problēmai piemeklēt arī mūs, un finanšu krahu ārpus eiro zonas, kas sniegtu tai iespēju atrisināt savas problēmas. Tādēļ viņa piedāvātais risinājums nedarbosies.
Robert Goebbels
(FR) Priekšsēdētāja kungs! Helmer kungs izteica nevis jautājumu, bet gan riņķveida argumentu, un viņš vienkārši kļūdās.
Es atkārtoju - ikviena dalībvalsts, kura izstāsies no eiro zonas, piedzīvos dramatisku savas jaunās valūtas vērtības kritumu. Es atgādinu savu piemēru par Īslandi, kura nav eiro zonas dalībvalsts, taču to visu ir pieredzējusi.
Olle Schmidt
(SV) Priekšsēdētāja kungs! Rehn kungs, jūs esat paveicis vienkārši nevainojamu darbu. Šā gada laikā jūs ierosinājāt vairākus priekšlikumus, kuri uzlaboja situāciju, un mums visiem to vajadzētu atzīt.
Šajās debatēs dzirdētais mani pārsteidz. Man šķita, ka šis ir Eiropas Parlaments, nevis 27 dažādu dalībvalstu parlaments. Šeit ir jūtams biedējošs nacionālisms, un tas nepalīdzēs atrisināt mūsu problēmas. Tas ir jautājums par solidaritāti.
(Runātājs izsakās angliski)
(Runā ar Helmer kungu, kurš pauda neapmierinātību) Jūs varat smieties, taču jūs kļūdāties. Jūs rupji kļūdāties, Helmer kungs, jo runa ir par solidaritāti. Eiropas būtība ir solidaritāte, un mēs visi esam savstarpēji saistīti - pat sterliņu mārciņa ietekmē eiro. Es esmu pārsteigts.
(SV) Zviedrija zina, ko nozīmē lieli parādi. Mēs bijām parādos ieslīgusi valsts, un arī mūsu pilsoņiem bija parādi, taču mums izdevās šo situāciju atrisināt. Kādēļ gan mūsu draugi Grieķijā, Portugālē un Īrijā ar to nevarētu tikt galā? Vai Ziemeļvalstīs dzīvo īpašāki cilvēki? Protams, ka ne. Taču šobrīd šīm valstīm ir vajadzīga mūsu palīdzība un atbalsts. Ja mēs tām nesniegsim palīdzību un atbalstu, no tā cietīsim arī mēs.
(Runātājs izsakās angliski)
Eiropas liktenis ir mūsu visu liktenis, un mums tas ir jāsaprot - pat jums, Helmer kungs. Jūs esat daļa no Eiropas, un jūs varat izdarīt vairāk.
(Iejaucas Helmer kungs: "Nekādā gadījumā!”)
Lajos Bokros
Priekšsēdētāja kungs! Šobrīd mēs atzīmējam Grieķijas glābšanas pirmo gadadienu, taču svinībām nav nekāda pamata. Ir pagājis gads, un mēs esam turpat, kur sākumā. Labāk būtu samierināties ar nenovēršamo un pieņemt tirgu spriedumu, nevis paildzināt agoniju un uzvelt uz Grieķijas ekonomikas pleciem vēl lielāku nastu.
No finanšu kraha izvairīties nav iespējams. Pareizam finanšu kraham ir vismaz piecas priekšrocības. Tas nodrošinātu taisnīgāku zaudējumu sadalījumu starp Grieķijas nodokļu maksātājiem un ārējiem kreditoriem; pārtrauktu privāto parādu aizstāšanu ar pastāvīgi pieaugošiem oficiālajiem aizdevumiem no citām valstīm; nodrošinātu Grieķijai lielākas izaugsmes iespējas, atvieglojot parāda atmaksāšanu; ievērojami palīdzētu Merkel kundzei panākt Bundestāga piekrišanu finanšu kraham, jo tādējādi rastos iespēja atbalstīt Vācijas, nevis Grieķijas bankas; un, visbeidzot, finanšu krahs nošķirtu parādu krīzi no konkurētspējas krīzes un izglābtu eiro zonu no sabrukumu.
Izdariet to! Neturpiniet šķiest naudu vējā!
Philippe Lamberts
(FR) Priekšsēdētāja kungs! Bokros kungs, jūs sākāt runāt par šo jautājumu, un es turpināšu. Rehn kungs, es uzskatu, ka mums ir jāieklausās tajā, ko saka. Manuprāt, aplūkojot visus skaitļus vienlaikus, vienīgais iespējamais secinājums ir tāds, ka parāda pārstrukturēšana Grieķijā un droši vien arī Īrijā ir nenovēršama. Es domāju, ka to saprot ikviens. Tas ir tik acīmredzams, ka varētu jautāt, kā Eiropas Centrālā banka, Komisija un Padome to var nesaprast? Vai arī jūs atsakāties to saprast?
Citiem vārdiem sakot, no vienas puses, jūs ideoloģisku iemeslu dēļ varētu nolemt, ka jautājums par finanšu krahu nav apspriežams, taču tā būtu realitātes noliegšana. No otras puses, jūs arī varētu teikt, ka labāk būtu nogaidīt, taču tādā gadījumā es jūs patiešām aicinātu to nedarīt, jo pārstrukturēšanas izmaksas būs atkarīgas no tā, cik ilgs laiks pagājis. Pārstrukturēšanas izmaksu pieaugums īpaši attieksies uz nodokļu maksātājiem, jo proporcionāli pagājušajam laikposmam pieaugs valsts vai kvazivalsts iestādēm - ar to es domāju Eiropas Centrālo banku un Eiropas finanšu stabilitātes instrumentu (EFSI) - radītais Grieķijas valsts parāda slogs, un aizvien vairāk izskatās, ka to nāksies segt nodokļu maksātājiem.
Zināt, Rehn kungs, pēdējo dienu laikā ir ļoti daudz runāts par stresa un izturības testiem. Tos piemin gan saistībā ar atomelektrostacijām, gan saistībā ar bankām. Taču patiesībā katru dienu tiek pārbaudīta mūsu pilsoņu izturība, jo īpaši to pilsoņu, kuru situācija ir visgrūtākā un kuriem, iespējams, ir nācies uzņemties neproporcionāli augstu atbildību par šo krīzi.
Protams, tādēļ nevar apgalvot, ka par krīzi ir atbildīgas tikai bankas, uzņēmumi vai politiķi, kā daži gribētu mums iestāstīt. Manuprāt, atbildība ir kolektīva, un tādēļ būtu saprātīgi, ja katrs dotu taisnīgu ieguldījumu krīzes pārvarēšanā.
Nobeigumā vēlos uzsvērt, ka, lai gan es jums bieži nepiekrītu, mums ir jāizsaka atzinība par jūsu darbu pēdējā laikā. Esmu pārliecināts, ka jūsu naktis nav garas, un apsolu, ka dienā, kad atgriezīsieties pie mierīgāka dzīvesveida, es jūs ar prieku uzaicināšu pusdienās.
Nikolaos Chountis
(EL) Priekšsēdētāja kungs! Komisāra kungs, es gaidīju, ka jūs godīgi atzīsiet to, ka taupības programma un memorands, kas Grieķijā tika īstenots ar teju vai reliģisku pārliecību, ir bijis absolūti neefektīvs risinājums. Deficīts ir lielāks, nekā tika prognozēts, ir pieaudzis parāda apjoms, palielinājies bezdarba līmenis, tiek ieviesta vēl lielāka taupība, bet tam visam pa vidu jūs, komisār, šajā situācijā saskatāt ekonomikas atlabšanu un infarkta novēršanu, savukārt jūsu pārstāve saskata mērķus un panākumus. Vienlaikus ar šīm zālēm tiek plānots ārstēt arī Īriju un Portugāli. Taču šīs zāles ir bijušas absolūti neefektīvas.
Tomēr jaunākie dati par Eiropu liecina, ka Vācijas ekonomikā notiek izaugsme un tās eksporta apjoms ir lielākais kopš 1950. gada. Manuprāt, galvenā problēma un viens no problēmas cēloņiem ir minēto faktu kombinācija, pastāvošā nevienlīdzība, kā arī atšķirības, kas veidojas Eiropas Savienībā un ietekmē to. Ņemot to vērā, ko jūs gaidāt un kādēļ nemaināt politiku? Pastāstiet mums, par ko jūs runājat slepenajās sanāksmēs, jo par to klīst daudz baumu. Vai jūs beidzot mainīsiet šo problēmu risināšanas taktiku?
Barry Madlener
(NL) Priekšsēdētāja kungs! Vispirms es gribu uzdot jautājumu komisāram Rehn. Rehn kungs, kā Juncker kunga vadītā Eurogrupa varēja sarīkot augstākā līmeņa tikšanos bez Nīderlandes finanšu ministra līdzdalības? Kā tā var būt? Tas ir nepārprotams skandāls, ka Nīderlande, kura ir viena no lielākajām ieguldītājām visos glābšanas pasākumos, pat netika ielūgta uz manis minēto sanāksmi. Rehn kungs! Vai jūs man šobrīd varat garantēt, ka jūs parūpēsieties par to, lai šāda situācija vairs neatkārtotos?
Man jāteic Parlamentam, ka Grieķijai būs vai nu jāizstājas no eiro zonas, vai arī jāpārstrukturē parādi. Tas ir nenovēršami, jājautā tikai, kad tas notiks? Es baidos, ka tas notiks tad, kad Grieķija būs saņēmusi visas garantijas un visu naudu. Tā ir gadsimta krāpšana! Rehn kungs, vai jūs varat man garantēt, ka scenārijs, kurā Grieķija maksimāli refinansē savus parādus ar Nīderlandes nodokļu maksātāju naudu, bet pēc tam izstājas no eiro zonas un anulē savus parādus, ir neiespējams? Mēs nevaram uzticēties grieķiem, šiem grieķu politiķiem, kuri kopā ar Eiropas Komisiju negodīgi iekļuva eiro zonā, iesniedzot nepareizus skaitļus, un kurus šobrīd, šķiet, visvairāk uztrauc savu algu palielināšana. Tie ir politiķi, kuriem mēs nedrīkstam uzticēties, tādēļ pastāstiet, lūdzu, Rehn kungs, kā jūs plānojat panākt to, lai nīderlandiešu nodokļu maksātāji atkal netiktu nekaunīgi apkrāpti?
(Runātājs piekrita atbildēt uz zilās kartītes jautājumu saskaņā ar Reglamenta 149. panta 8. punktu)
Robert Goebbels
(FR) Priekšsēdētāja kungs! Es pēdējoreiz gribu pajautāt, vai Madlener kungs, iebilstot pret Eiropas solidaritātes principu un palīdzību Grieķijai, saprot, ka Nīderlande ir otrā lielākā Eiropas iekšējā tirgus priekšrocību izmantotāja pēc Vācijas un ka gandrīz katra otrā darbavieta Nīderlandē ir saistīta ar preču un pakalpojumu eksportēšanu uz Eiropas Savienību?
Vai viņa iebildumi tādējādi nav vērsti pret darbavietām Nīderlandē?
Barry Madlener
(NL) Priekšsēdētāja kungs! Goebbels kungs, jums jāzina, ka Nīderlandes spēcīgo pozīciju ir nodrošinājis smags darbs un tās finanšu kontrolēšana. Vai jūs zinājāt, ka Nīderlande jau vairākus gadus ir bijusi lielākā neto maksātājvalsts Eiropas Savienībā un ka lielāko Nīderlandes naudas daļu jau gadiem ilgi saņem grieķi? Kāds ir rezultāts? Rezultāts ir krīze Grieķijā! Tā ir Nīderlandes nodokļu maksātāju naudas izšķērdēšana. Tas, ka jūs to neesat sapratis, ir apkaunojoši.
Danuta Maria Hübner
Priekšsēdētāja kungs! Mūsu pienākums ir meklēt labākos risinājumus krīzes pārvarēšanai, tādēļ mācību process ir ārkārtīgi noderīgs. Man šķiet, ka mēs esam sapratuši, kādēļ viss izvērtās neveiksmīgi un kādēļ nonācām šajā sarežģītajā situācijā, taču es arī domāju, ka šobrīd mūsu spējas mācīties no gaidāmajām problēmām ir mazākas. Saistībā ar to es vēlos norādīt uz diviem aspektiem.
Pirmkārt, dalībvalstīm ir ļoti atšķirīga valsts parāda un deficīta attiecība, un vienlaikus tajās pastāv arī milzīgas atšķirības attiecībā uz valsts parāda riska nodrošinājumu. Manuprāt, tas skaidri apliecina to, ka valsts parāds nav vienīgais faktors, kas ietekmē pašreizējo situāciju un tirgus. Viens no šiem faktoriem ir ārējais parāds vai pārmērīga ārējā nelīdzsvarotība, kam tirgū ir ļoti liela nozīme, un tas nepārprotami nozīmē to, ka, reaģējot uz šo situāciju, mēs nedrīkstam aprobežoties ar fiskālām korekcijām.
Otrs aspekts ir saistīts ar faktu, ka tām valstīm, kuru ekonomiku krīze ir ietekmējusi visspēcīgāk, ir jānodrošina augsts riska nodrošinājums un vienlaikus jāīsteno stingri taupības pasākumi. Šo divkāršo grūtību dēļ ir gandrīz neiespējami saglabāt parādu atmaksājamā līmenī. Ja noraidīsim parāda pārstrukturēšanu, mums būs jāpanāk lielāks soda un atbalsta pasākumu līdzsvars, kā arī jāizstrādā reakcijas pasākumi, kuri palīdzētu šīm valstīm neieslīgt vēl lielākos parādos.
Edite Estrela
(PT) Priekšsēdētāja kungs! Eiropa ir iestigusi vēl nepieredzētā krīzē, kura var apdraudēt eiro zonas un Eiropas Savienības pastāvēšanu. Grieķija, Īrija un Portugāle ir pirmie eiro zonas krīzes upuri. Ar uzbrukumiem to valsts parādam tiek mēģināts novājināt vienoto valūtu. Tie, kuri domā, ka tā ir grieķu, īru un portugāļu problēma, sevi māna - tā nav. Ja Eiropas Savienība nerīkosies saskaņoti un nenomierinās tirgus, šis spiediens izplatīsies arī uz citām dalībvalstīm.
Portugāles problēmas nav saistītas ar valsts budžeta ilgtspēju vai valsts banku maksātnespēju. Portugālei ir jāturpina iesāktās strukturālās reformas, lai varētu palielināt produktivitāti un veicināt ekonomikas izaugsmi. Portugāļu tautai jau agrāk ir izdevies pārvarēt grūtības, un tas izdosies arī šoreiz. Tā samierināsies ar vajadzīgajiem upuriem, taču tikai ar tādiem upuriem, kuri ir patiešām vajadzīgi.
Mēs nesaprotam, kādēļ Eiropas Savienība Portugālei piemēros augstākas procentu likmes nekā Starptautiskais Valūtas fonds. Portugāle Eiropas Savienībai procentos maksās aptuveni EUR 3 miljardus gadā. Bloom kungiem un Madlener kungiem ne šajā Parlamentā, ne ārpus tā nav jāuztraucas - nodokļu maksātāji necietīs. Runa ir par aizdevumu, nevis dāvanu. Runa ir par aizdevumu, kurš tiks pilnīgi atmaksāts un kura procentu likmes ir gandrīz tādas pašas kā tirgus likmes, kuras Portugāle maksāja aptuveni pirms mēneša.
Globalizētajā pasaulē neviena valsts nevar atrisināt savas problēmas viena pati. Finanšu krīze jau pierādīja, ka notikums otrā pasaules malā var iznīcinoši ietekmēt arī visas mūsu valstis. Tādēļ mums ir vajadzīga kopīgāka un labāka Eiropa - vienotāka un ambiciozāka Eiropa. Mēs visi atrodamies vienā laivā, ja tā nogrims, neizglābsies neviens.
(Runātāja piekrita atbildēt uz zilās kartītes jautājumu saskaņā ar Reglamenta 149. panta 8. punktu)
Liisa Jaakonsaari
(FI) Priekšsēdētāja kungs! Man ir labas ziņas Portugālei. Saskaņā ar informāciju, ko nupat saņēmu, Somijā ir panākta vienošanās un Komisijas priekšlikums par aizdevumiem Portugālei ir akceptēts, tādējādi Somija vairs nav šķērslis.
Tā kā man ir arī jāuzdod jautājums, es gribu pajautāt kolēģei, vai jūs ticat, ka Portugālē īstenotie "jostas savilkšanas” pasākumi palīdzēs jums sasniegt tādu ekonomikas izaugsmi, kas vajadzīga, lai varētu atmaksāt aizdevumus?
Edite Estrela
(PT) Priekšsēdētāja kungs! Es vēlos pateikties somu tautai un Somijas parlamentam par šo lēmumu, kas ļoti līdzinās tai kopības un solidaritātes sajūtai, uz kuras pamatiem tika dibināta Eiropas Kopiena.
Atbildēšu uz jūsu jautājumu - es teicu, ka šo taupības pasākumu īstenošanu uzraudzīs portugāļu tauta un, lai gan tie ir smagi un stingri, mēs darīsim visu, lai palielinātu ekonomikas izaugsmi, izveidotu vairāk darbavietu un pārvarētu šīs grūtības.
Charles Goerens
(FR) Priekšsēdētāja kungs! Parādu problēmas mērogs ievērojami pārsniedz budžeta dimensiju. Patiesībā valstu parādu krīze ietekmē pilnīgi visas politikas jomas - budžeta, ekonomikas, sociālo, Eiropas un nacionālo dimensiju. Taču, pirmkārt un galvenokārt, mēs piedzīvojam politisku krīzi.
To, cik lielā mērā parādu problēma ir uztraukusi sabiedrību, pierāda Somijas partija, par kuras jājamzirdziņu ir kļuvusi izolēšanās no Portugāles. Taču jāatgādina, ka īstu somu veidotās partijas izmantotā retorika, aicinot nepalīdzēt Portugālei, bija tieši tāda pati, kādu pirms gada īsi pirms atbalsta piešķiršanas Grieķijai izmantoja galvenie Vācijas politiskie līderi.
Populistu saukļi, kurus šodien izmanto Somijā, bet rīt var izmantot kādā citā valstī, lai ievērojami palielinātu popularitāti vēlētāju vidū, patiesībā ir tikai ļoti cienījamu politisko līderu teiktā atkārtojums.
Politiskais centrs atrodas tur, kur tiek radītas idejas, kas sašķeļ ekonomikas un monetāro savienību.
Esmu pilnīgi pārliecināts, ka grūtības izdosies pārvarēt tikai tad, ja vadošie politiķi sapratīs, ka to uzdevums, pirmkārt un galvenokārt, ir mazināt spriedzi nevis palielināt to.
Georgios Toussas
(EL) Priekšsēdētāja kungs! Tas, ka ekonomikas krīzi ir izraisījuši parādi, ir salti meli. Ekonomikas krīzi ir izraisījusi pārmērīga kapitāla uzkrāšana, kapitālisma sistēmas krīze, kas apliecina, ka šī sistēma ir novecojusi un līdzšinējie notikumi to ir iedzinuši strupceļā. Kapitālisma krīze Grieķijā, Īrijā un Portugālē saasinās, un tā turpināsies. Šo valstu parāds un deficīts nav to nacionālā īpatnība. Tās ir sekas, nevis cēlonis. To iemesls ir pārmērīga paļaušanās uz lielajiem uzņēmumiem - subsīdijas un nodokļu atvieglojumi monopoliem, NATO tēriņi, rūpnieciskās ražošanas, kalnrūpniecības, ražošanas, tekstilražošanas, kuģu būvniecības un remontdarbu nozares iznīcināšana, ievērojama lauksaimnieciskās ražošanas apjomu samazināšana un lielo uzņēmumu grupu finansēšana vairāku miljardu eiro apmērā.
Galvenais iemesls, kādēļ Eiropas Savienība, buržuāziskās valdības un kapitāls uzbrūk darba ņēmēju ienākumiem un tiesībām, kā galveno ieroci izmantojot vienošanos par eiro zonu un Eiropas stabilitātes mehānismu - kas jāsaprot kā kontrolēts bankrots -, nebūt nav kapitālismam atbilstīga krīzes un parāda pārvaldība. Eiropas Savienības, buržuāzisko valdību un kapitāla stratēģiskais mērķis ir ne tikai uzvelt krīzes radīto slogu uz darba ņēmēju pleciem, bet arī līdz minimumam samazināt darbaspēku, lai nosargātu monopolu grupu peļņu.
Šodien notiekošais godbijību iedvesošais, vispārējais streiks Grieķijā būs spēcīgs un kareivīgs signāls...
(Priekšsēdētājs pārtrauca runātāju)
(Runātājs piekrita atbildēt uz zilās kartītes jautājumu saskaņā ar Reglamenta 149. panta 8. punktu)
Peter van Dalen
(NL) Priekšsēdētāja kungs! Es jums sirsnīgi pateicos par izpalīdzību un pacietību. Man ir jautājums Toussas kungam. Viņš lieliski māk izskaidrot, kas nav labi, kas šajā sistēmā nav pareizi un kas no Eiropas Savienībā un tās dalībvalstīs izdarītā ir pilnīgi nepareizi. Es gribu jautāt, kāda ir alternatīva? Vai jūs vēlaties atgriezties komunisma utopijā un dzīvot kā Ziemeļkorejā, Kubā vai citās diktatūrās? Vai tas ir risinājums, pie kura mums jāatgriežas? Vai to jūs vēlaties?
Georgios Toussas
(EL) Es saprotu, ka jūs nespējat ierosināt priekšlikumus par to, kā atrisināt samilzušās problēmas, ar kurām saskaras gan jūsu valsts, gan pārējo 26 Eiropas Savienības dalībvalstu darba ņēmēji. Es gribu norādīt, ka pirms Grieķijas pievienošanās Eiropas Savienībai Grieķijas Komunistu partija balsoja pret to un informēja grieķu tautu par gaidāmajām sekām. Trīsdesmit gadu laikā kopš Grieķijas pievienošanās Eiropas Savienībai vai, ja vēlaties, jau kopš 1957. gada, kad to dibināja un no Eiropas Ogļu un tērauda kopienas pārveidoja par EEK, mēs esam redzējuši tikai kapitāla peļņu un darba ņēmēju grūtības. Cilvēki cīnīsies, lai šo netaisnību likvidētu.
Andrew Henry William Brons
Priekšsēdētāja kungs! Eiro zona nosaka vienotās valūtas vērtību un standartizētas procentu likmes 17 dažādu valstu ekonomikai. Ja neveiksmīgās valstis būtu palikušas ārpus eiro zonas, to valūtas vērtība samazinātos, izraisot uz eksportu pamatotu paplašināšanos, ko veicinātu to centrālo banku noteiktās zemās procentu likmes. Pārlieku augstā valūtas vērtība un nu arī augošās procentu likmes ir padziļinājušas stagnāciju, kuras rezultātā ir sarukuši nodokļu ienākumi, samazinājies pakalpojumu apjoms un pieauguši valstu parādi. Šo valstu interesēs būtu izstāties no eiro zonas, taču to valūtas vērtības krišanās vēl vairāk palielinātu attiecīgo valstu parādu slogu.
Parādu krīzei nevajadzētu ietekmēt Lielbritāniju, kura atrodas ārpus eiro zonas, taču mūsu iepriekšējā valdība saskaņā ar Lisabonas līguma klauzulu par ārkārtējiem notikumiem piešķīra aizdevumos GBP 10 miljardus, savukārt pašreizējā valdība turpinās piešķirt gan tiešus, gan netiešus aizdevumus. Grieķija un Īrija beigu beigās atteiksies savus parādus atmaksāt, un mēs visi sapratīsim, ka esam izmetuši naudu vējā.
Paulo Rangel
(PT) Priekšsēdētāja kungs! Vispirms es vēlos pateikt, ka vienošanās attiecībā uz Portugāli, manuprāt, ir līdzsvarota. Tautai būs ļoti grūti pildīt šo vienošanos, taču tajā tiek īpaši uzsvērta strukturālo reformu nozīme izaugsmes un konkurētspējas palielināšanā. Manuprāt, tas ir ļoti labi.
Es nepiekrītu tiem klātesošajiem, kuri uzskata, ka tādas valstis kā Grieķija, Īrija un Portugāle visu izdarīja tā, kā vajag, nepieļāva kļūdas un neaizgāja par tālu, ka tās rīkojās pilnīgi pareizi un ka vienīgais problēmu cēlonis ir starptautiskā krīze. Nē, mūsu valdības pieļāva kļūdas un veidoja nepareizu politiku, taču tas nenozīmē, ka šobrīd Eiropas Savienībā vairs nav iespējams pagriezties atpakaļ un doties pareizajā virzienā.
Tādēļ ir svarīgi atcerēties pateikt tām sabiedriskās domas iestādēm, kuras iebilst pret grūtībās nonākušu valstu atbalstīšanu, ka tās nedod šīm valstīm naudu - nauda šīm valstīm tiek aizdota. Turklāt nauda tiek aizdota ar ļoti augstām procentu likmēm, un patiesībā tiek noslēgts darījums, kas nāks par labu gan aizdevēju budžetam, gan pilsoņiem. Taču es arī gribu teikt, ka, iespējams, ir pienācis brīdis, kurā ir vajadzīga vispārēja Eiropas reakcija, atbalstot eiroobligācijas un pieļaujot iespēju tās pārdot primārajā tirgū, tādējādi reaģējot uz situāciju starptautiskajos tirgos.
Varbūt ir pienācis brīdis, kad pašai Komisijai, Eiropas finanšu stabilitātes instrumentam un Starptautiskajam Valūtas fondam ir jāpārskata procentu likmes, lai, samazinot tās, grūtībās nonākušajās valstīs varētu panākt izaugsmi.
(Runātājs piekrita atbildēt uz zilās kartītes jautājumu saskaņā ar Reglamenta 149. panta 8. punktu)
Sven Giegold
Priekšsēdētāja kungs! Vispirms es gribu pateikt, ka man ir kauns par šajās debatēs pausto nacionālismu un īsredzību. Rangel kungs, es gribu uzdot jums jautājumu. Vai jūs uzskatāt, ka procentu likme, kas jums būs jāmaksā saskaņā ar turpmāko programmu, būtu jāsamazina? Vai procentu likmju samazināšana jūsu valstij palīdzētu?
Paulo Rangel
(PT) Priekšsēdētāja kungs! Es uzskatu, ka procentu likme ir jāsamazina ne tikai Portugālei, bet arī Īrijai un Grieķijai. Manuprāt, nesamazinot procentu likmes, būs ārkārtīgi grūti īstenot izvirzītos mērķus, un patiesībā to šobrīd apliecina Grieķijas situācija. Taču es domāju, ka iespējas un varianti pastāv jebkurā situācijā.
Ja Portugālei pirmo mēnešu laikā izdosies stingri ievērot programmas prasības, domāju, ka tā no sešu līdz deviņu mēnešu laikā varēs vērsties pie Eiropas finanšu stabilitātes instrumenta un Starptautiskā Valūtas fonda un lūgt pārskatīt likmes. Manuprāt, tas nāktu par labu gan portugāļu tautai, gan Eiropas Savienībai.
Mairead McGuinness
Priekšsēdētāja kungs! Es papildināšu šīs debates ar īru balsi - šajā sēžu zālē izskanējušais nacionālisma apmērs apbēdina arī mani. Esmu vīlusies, ka debates par jautājumu, kas Eiropas Savienībai šajā sesijā ir vissvarīgākais, notiek pustukšā zālē.
Runājot par procentu likmēm, mums ir skaidri jāpasaka, ka valstīm nedrīkst piemērot soda sankcijas procentu likmju veidā. Tās neveicina ne to ekonomikas atlabšanu, ne to spēju atmaksāt parādu. Man atlikušo 30 sekunžu laikā es gribu lūgt Komisiju pievērsties jautājumam par Īrijas, kā arī mūsu grūtībās nonākušo kolēģu parāda atmaksājamību.
Es arī gribu uzdot jautājumu par Eiropas Savienības politisko rīcībspēju. Pirmdien Īrijas parlamentā Dublinā es runāju par solidaritātes izzušanu Eiropas Savienībā. Es to nesaku ar prieku. Es to jau privāti esmu pateikusi komisāram. Tā ir reāla un nopietna problēma. Es baidos, ka pienāks diena, kad varu iegūs galēji labie vai galēji kreisie spēki. Dieva dēļ, centra partijas, apvienosimies!
Liisa Jaakonsaari
(FI) Priekšsēdētāja kungs! Šīs debates ir bijušas noderīgas. Krīzē nonākušās valstis šobrīd piedzīvo ļoti nopietnu situāciju, taču arī Vācijas, Austrijas un Somijas situācija ir tikpat nopietna, jo šo valstu nodokļu maksātāji ir pieredzējuši budžeta samazinājumus un pārdzīvojuši dziļas krīzes.
Uzdotie jautājumi ir pamatoti, un tādēļ ir ļoti svarīgi, lai Portugāles gadījums kļūtu par piemēru tam, kā kontrolēt un risināt krīzi un kā novērst tās izplatīšanos. Manuprāt, Portugālei vispirms ir jānodrošina iespēja atmaksāt aizdevumus, pārdodot savus aktīvus, kā jau tika norādīts. Tai arī jārunā ar saviem privātajiem aizdevējiem un kopīgi jāizstrādā konkrēti priekšlikumi un idejas krīzes apkarošanai.
Vācijas, Austrijas un Somijas vēlētāji neatbalstīs priekšlikumu, ja būs vajadzīgi, piemēram, jauni Grieķijas glābšanas pasākumi vai arī šīs risinājums izrādīsies neveiksmīgs.
Monika Flašíková Beňová
(SK) Priekšsēdētāja kungs! Portugāle ir vēl viena valsts, kurai ir vajadzīga eiroobligāciju nodrošinātā finansiālā palīdzība, taču būsim godīgi un atzīsim, ka šīs krīzes dēvēšana par parādu krīzi vai eiro krīzi ir ļoti maldinoša.
Tas rada priekšstatu, ka eiro zona piedzīvo krīzi, jo atsevišķas dalībvalstis nespēj saprātīgi rīkoties un ir uzņēmušās pārāk lielus parādus. Taču Īrija un Portugāle rīkojās disciplinēti un piedzīvoja krīzi, pie kuras nebija vainīgas. Bezatbildīgi rīkojās vāji regulētās bankas. Atsevišķas eiro zonas dalībvalstis nonāca finansiālās grūtībās tādēļ, ka aizsargāja bankas. Tādēļ patiesībā runa ir par Eiropas banku nozares krīzi.
Godīgi sakot, ar eiroobligācijām vai drīzāk to jauno veidolu pēc 2013. gada noteikti nepietiks. Eiro aizsargāšanas izmaksas ir jāsamazina, liekot komercbankām uzņemties atbildību par saviem zaudējumiem. Pēc tam ir jāievieš efektīva finanšu nozares regulēšana.
Peter van Dalen
(NL) Priekšsēdētāja kungs! Pašreizējā pieeja parādu krīzes risināšanai tikai padziļina problēmas. Jā, Grieķijai, Portugālei un Īrijai tiek piedāvāta iespēja nokārtot parādus, taču to parādi tiek palielināti, nevis samazināti. Šāda pieeja ir īsta katastrofa - parādi tiek segti, uzņemoties vēl lielākus parādus. Priekšsēdētāja kungs! Eiropai ir jāatsakās no tabu attiecībā uz parādu norakstīšanu. Mēs varam atrisināt krīzi, pārstrukturējot valstu parādus un tos daļēji norakstot un vienlaikus piemērojot nostiprinātajā Stabilitātes un izaugsmes paktā noteiktās prasības, tostarp automātiskās soda sankcijas. Šī nenoliedzami ir stingra pieeja, kuras mērķis ir "sapurināt” bankas, atsevišķas pensiju iestādes un obligāciju turētājus, taču mums ir jāiziet tam cauri. Panākumi prasa upurus. Valstu parādu norakstīšana, vienlaikus izvirzot stingras prasības, ir ceļš uz citādāku nākotni. Ja mēs to neizdarīsim, būs tikai viena iespēja - vājajām valstīm nāksies atstāt eiro zonu.
Miguel Portas
(PT) Priekšsēdētāja kungs! Komisār Rehn, pagājušajā mēnesī Portugāles Republikas prezidents lūdza, lai Komisija ir "radoša”, un jūs ar kolonijas pārvaldnieka cienīgu iedomību manas valsts prezidentam atbildējāt, ka "mēs esam bijuši radoši attiecībā uz Portugāli”. Tādēļ es vēlos jums sniegt par to komentāru. Eiropas Komisijas radošums izpaudās, trīs nedēļas pirms vēlēšanām uzspiežot valstij trīs gadus ilgu valdības programmu un Komisijai vēlamo valdību. Eiropas Komisijas radošums izpaudās, pieprasot Portugālei aizdevuma likmi 6 % apmērā, kā arī iegrūžot šo valsti recesijā uz diviem turpmākajiem gadiem.
Eiropas Komisija nav bijusi radoša tikai tajā jomā, kurā tas bija visvairāk vajadzīgs, jo mums visiem ir nepieciešama parāda pārstrukturēšana, tā pārskatīšana un kreditoru iesaistīšana situācijas risināšanā. Komisāra kungs, lūdzu, ieklausieties savā sirdsapziņā - atkāpieties no amata, un Eiropa jums par to būs pateicīga.
Franz Obermayr
(DE) Priekšsēdētāja kungs! Atšķirībā no saviem kolēģiem, kuri pārsniedza tiem atvēlēto laiku, līdzīgi kā tika pārsniegts budžets, es mēģināšu runāt īsi.
Starp neskaitāmajām gudrajām analīzēm un atbildēm ir palicis viens neuzdots jautājums. Tas ir jautājums par to, ko teiktu neto maksātājvalstu pilsoņi. Nodokļu likmes 50 % apmērā, augsts dzīves līmenis un augsts sociālo pakalpojumu līmenis nav nejaušība. Tas nozīmē, ka pilsoņi daudz strādā un daudz pelna.
Solidaritāte, kas pašlaik tik bieži tiek piesaukta, nozīmē arī solidaritāti pret mūsu pašu zemes pilsoņiem. Tika pieminēts Zviedrijas gadījums. Tā nesaņēma finansiālu atbalstu no ES. Tā vietā valstī notika pārstrukturēšana un tika samazināts gan sociālo, gan sabiedrisko pakalpojumu apjoms. Citiem vārdiem sakot, tika ieviesta stingra fiskālā politika. Mums tas ir jāpaskaidro valstīm, kuras nepārprotami ir šodienas debašu galvenais temats. Bez stingras fiskālās politikas un nopietniem pašu valstu centieniem nekas neizdosies.
Olli Rehn
Komisijas loceklis. - Priekšsēdētāja kungs! Es runāšu tikai par vienu jautājumu, jo tam vajadzēs man atvēlētās piecas minūtes.
Pēdējo nedēļu laikā un arī šodien šajā Parlamentā daudzi ir izteikuši atbalstu Grieķijas parāda pārstrukturēšanai. Tas izklausās ļoti vienkārši un viegli. Taču man jānorāda, ka valsts parāda pārstrukturēšanas atbalstītāji šķiet ignorē to, ka šāda rīcība varētu nopietni iedragāt gan Grieķijas, gan arī visas eiro zonas finansiālo stabilitāti, kā arī nelabvēlīgi ietekmēt ekonomikas izaugsmi un nodarbinātību.
Padomāsim par to, kādas varētu būt parāda pārstrukturēšanas sekas. Protams, mēs, tāpat kā parāda pārstrukturēšanas atbalstītāji, apspriežam pretrunīgu situāciju, taču mūsu izpratne par faktoriem, kuri ietekmē finansiālo stabilitāti un saimniecisko darbību, ir pietiekami liela, lai varētu paredzēt gaidāmo un iespējamāko scenāriju. Es pastāstīšu, kā tas visticamāk izvērtīsies.
Parāda pārstrukturēšana būtu liels trieciens obligāciju turētājiem - tā skartu mājsaimniecību noguldījumu instrumentus, piemēram, pensiju uzkrājumus, kā arī institucionālos ieguldītājus, piemēram, pensiju fondus un apdrošināšanas sabiedrības. Zaudējumus ciestu arī bankas. Pagājušajā gadā veiktie banku stresa testi liecina, ka Grieķijas bankām pieder valsts vērtspapīri, proti, Grieķijas valdības obligācijas, EUR 48 miljardu vērtībā. Kas notiktu? Valsts vērtspapīru pārstrukturēšana nopietni iedragātu to kapitāla bāzi. Piemēram, pat 30 % diskonta piemērošana nozīmētu, ka ļoti daudzām bankām pietrūktu kapitāla, savukārt diskonts 50 % apmērā, ko daudzi atbalsta, vienkārši novestu pie daudzu Grieķijas banku maksātnespējas.
Tādējādi Grieķijas parāda pārstrukturēšana ievērojami ietekmētu gan Grieķijas banku nozares, gan tādu citu banku stabilitāti, kurām pieder Grieķijas vērtspapīri.
Es neesmu banku aizstāvis, un to glābšana nebūt nav mans galvenais darba pienākums, taču tas, ka tik liela banku krīze masveidā samazinās arī kredītspēju, ir fakts. Tā nav teorētiska spriedelēšana. Šāds rezultāts ir ļoti ticams. Masveidīga kredītspējas samazināšanās. Turklāt kredītvērtēšanas rezultātā Grieķijas bankām pieejamais nodrošinājums, visticamāk, pazudīs. Tas izgaisīs. Daļa no ļoti iespējamām sekām ir masveidīga kredītspējas samazināšanās, banku panika, depozītu iesaldēšana un/vai kapitāla kontrole. Ir pilnīgi skaidrs, ka ekonomikas sarukuma apmēri Grieķijā būs nepieredzēti.
Es atgādināšu, ka Argentīnas IKP piecu gadu laikā samazinājās gandrīz uz pusi. Vai tas palīdzētu Grieķijai un Eiropai? Šaubos. Pat ar tik lielu diskonta likmi kā 50 % neizdosies panākt tādu parāda attiecību, kas būtu mazāka par 100 % no IKP, pieņemot, ka šis diskonts neattiektos uz starptautiskajiem kreditoriem, piemēram, eiro zonas dalībvalstīm vai SVF.
Grieķijai joprojām ir jāfinansē liels fiskālais deficīts. Kurš gribēs piešķirt aizdevumu Grieķijai pēc tam, kad tā būs palaidusi vējā 70 %, 50 % vai 30 % ieguldītāju iepriekšējo līdzekļu? Kurš pēc tam gribēs aizdot naudu Grieķijai?
Parāda pārstrukturēšana uz ilgu laiku liegtu Grieķijai piekļuvi finanšu tirgiem, taču ES/SVF programmas mērķis ir nodrošināt salīdzinoši ātru atgriešanos tirgos, lai Grieķija tādējādi varētu finansēt valsts parāda atmaksāšanu un Eiropas nodokļu maksātājiem nenāktos garantēt aizdevumus, lai to panāktu. Tāds ir šīs programmas mērķis.
Atcerēsimies, ka, lai nodrošinātu fiskālo maksātspēju, galu galā ir jāpanāk stabilitāte un pēc tam jāsamazina valsts parāda attiecība - proti, jānodrošina strukturāls primārais pārpalikums un parādu stabilizējošs līmenis.
Grieķija joprojām tērē vairāk, nekā nopelna, un svarīgākais ir panākt, lai tā sāktu pelnīt vairāk, nekā iztērē, kā arī varētu nomaksāt sava parādu sloga procentu maksājumus.
Grieķijai ir vajadzīgs strukturāls primārais pārpalikums, taču parāda pārstrukturēšana šo nopietno problēmu neatrisinātu. Tādējādi galvenie Grieķijas maksātspējas priekšnoteikumi beigu beigās ir politiskie un sociālie faktori - pastāvīgi centieni saglabāt ilgstošu un stabilu strukturālo primāro pārpalikumu vismaz 5 % apmērā no IKP.
Mēs varam minēt piemērus. XX gadsimta 90. gados gandrīz desmit gadu garumā to veiksmīgi panāca Beļģija. Turklāt sešām ES dalībvalstīm ir izdevies vismaz četrus gadus saglabāt primāro pārpalikumu vairāk nekā 4 % līmenī, tātad tas nav neiespējami. Tas nenoliedzami ir ļoti grūti, taču tas ir izdarīts agrāk, un to var izdarīt arī Grieķija, ja vien valstī pastāvēs politiskā griba un vienotība. Tas ir vienīgais veids, kā Grieķija var izvairīties no daudz ļaunākām alternatīvām.
Eiropa un tās nākotne šobrīd patiešām atrodas nopietnās krustcelēs. Šo debašu temats ir valstu parādu krīze. Tā ietekmē gan eiro, gan Eiropas Savienības nākotni. Jūs to ļoti labi zināt. Jāteic, ka mani ļoti uztrauc šķelšanās, ko nesen redzējām valstu politiskajās debatēs un kas ir jūtama arī šajā Parlamentā. Gan Centrāleiropā, gan Ziemeļeiropā ir iestājies politisks pagurums attiecībā uz grūtībās nonākušo valstu atbalstīšanu, savukārt Dienvideiropā ir iestājies pagurums attiecībā uz vajadzīgo reformu īstenošanu. Mums ir kopīgi jāatrod spēks šā paguruma pārvarēšanai. Lai glābtu Eiropu, mums ir jānovērš šķelšanās. Mums ir arī jāpieņem vajadzīgie lēmumi, lai novērstu citu, vēl ļaunāku, krīzi un palīdzētu visai Eiropai atgūties no šīs ārkārtīgi nopietnās finanšu krīzes, ko mums pēdējo gadu laikā ir nācies piedzīvot.
András Kármán
Padomes priekšsēdētājs. - (HU) Priekšsēdētāja kungs, godātie deputāti! Es vēlos īsi izklāstīt divas domas. Lai gan - nenoliedzami - banku sistēmas krīze nopietni veicināja mūsu pašreizējās ekonomikas problēmas, būtu nepareizi noliegt, ka lielākā daļa problēmu radās pirms krīzes un to cēlonis bija daudzu valstu fiskālā nedisciplinētība, ekonomikas politika, kas nenostiprināja konkurētspēju, un nesaskaņota Eiropas ekonomikas politika.
Tādēļ neapšaubāmi ir vajadzīga visaptveroša Eiropas reakcija. Divi būtiski šīs reakcijas elementi - tās ir arī Ungārijas prezidentūras galvenās prioritātes - ir Eiropas pusgads un ekonomikas pārvaldības reformas īstenošana.
Šo abu prioritāšu īstenošanā ir sasniegts būtisks un kritisks posms. Attiecībā uz Eiropas pusgadu mēs esam apņēmušies to veiksmīgi pabeigt laikā. Ecofin jūnija sanāksmē ir paredzēts apspriest dalībvalstu stabilitātes un konverģences programmas, kā arī valstu reformu programmas, un es ceru, ka beidzot šīs programmas kļūs par īstu pavērsienu katras dalībvalsts fiskālajā un ekonomikas politikā.
Trialoga ietvaros tiek intensīvi izstrādātas sešas priekšlikumu paketes. Saistībā ar to nākamnedēļ finanšu ministru sanāksmē Ungārijas prezidentūra nosauks svarīgākos Parlamenta priekšlikumu punktus un šajā diskusijā lūgs Padomi piešķirt pilnvaras, lai vēl jūnijā par šiem sešiem likumdošanas priekšlikumiem varētu pēc iespējas ātri panākt veiksmīgu vienošanos.
Gan Padomei, gan Parlamentam ir jābūt atbildīgiem un elastīgiem, un esmu stingri pārliecināts, ka pašreizējā situācijā šī vienošanās būs ļoti labs signāls arī tirgiem. Turklāt tā pierādītu, ka Eiropas Savienības iestādes spēj atbildīgi sadarboties un nekavējoties reaģēt brīdī, kad Eiropai tas ir ārkārtīgi nepieciešams.
Attiecībā uz Portugāles programmu un visām trim korekciju programmām es, pirmkārt, gribu izteikt atzinību par parlamentāro vienošanos attiecībā uz finanšu politiku. Mēs visi zinām, ka tā ārkārtīgi nopietni ietekmē Eiropas finanšu stabilitātes instrumenta darbību. Tomēr gribu uzsvērt arī to, ka trijotnes izstrādātā ekonomikas politikas programma Portugālei skaidri apliecina arī to, ka Grieķijai, Īrijai un Portugālei sagatavotās programmas ir pielāgotas katras valsts situācijai un nekādā ziņā nav standartizētas.
Grieķijas programmā uzsvars tiek likts uz budžeta sakārtošanu. Par Īrijas programmas galveno elementu varētu uzskatīt banku sistēmas konsolidēšanu. Savukārt Portugāles programmas svarīgākā daļa varētu būt strukturālās reformas, kā arī darba tirgus un patēriņa preču tirgus reformas. Attiecībā uz Portugāli, kā mēs visi zinām, ir ārkārtīgi svarīgi nodrošināt lielāku ekonomikas izaugsmi vidējā laika posmā un nostiprināt valsts konkurētspēju.
Lai gan ar kredītlīgumiem saistīto ekonomikas politikas programmu īstenošana dalībvalstīm radīs nopietnas grūtības, manuprāt, tā ir arī iespēja pievērsties ilgstošām strukturālajām problēmām un īsā laikā rast atbildes un risinājumus, kas vidējā laika posmā varētu nodrošināt lielāku un ilgtspējīgāku izaugsmi šajās valstīs.
Priekšsēdētājs
Debates tiek slēgtas.
Rakstiskas deklarācijas (Reglamenta 149. pants)
George Sabin Cutaş
Laikā, kad tiek runāts par to, ka Grieķijai ir vajadzīgs otrs Eiropas Savienības aizdevums, mazinās eiro vērtība. Mums sev ir jāpajautā, vai situāciju Grieķijā un citās grūtībās nonākušajās Eiropas valstīs nav izraisījusi finanšu spekulantu rīcība, kuras pamatprincips ir "skaldi un valdi”. Pavisam nesen par trešo valsti, kurai nākas lūgt Eiropas Savienībai aizdevumu, kļuva Portugāle. Finanšu spekulanti ir aizmirsuši par bankām, kuru glābšana bija ļoti sarežģīta, un ir pievērsušies grūtībās nonākušajām Eiropas valstīm. Tādējādi valsts parāda zemā kredītreitinga dēļ ir kļuvis neiespējami saņemt aizdevumus parāda atmaksāšanai. Manuprāt, ir vajadzīga Eiropas kredītreitinga aģentūra, kas nenodarbosies ar finanšu spekulācijām. No otras puses, ir noteikti jāemitē eiroobligācijas, lai apliecinātu vēlmi glābt eiro.
João Ferreira
Parādu krīze tās apjoma un no tās izrietošo ierobežojumu dēļ nav tikai nopietna Portugāles un tai līdzīgo valstu problēma - tā ir centrālais elements neskaidru cēloņu izraisītā, vardarbīgā, sociālā, ekonomiskā, politiskā un ideoloģiskā ofensīvā, kas šobrīd tiek īstenota. Jaunākā šīs ofensīvas izpausme ir trijotnes jeb Starptautiskā Valūtas fonda, Eiropas Komisijas un Eiropas Centrālās bankas nelikumīgā intervence Portugālē. Tā ir nepieļaujama valsts resursu izspiešana no Portugāles iedzīvotājiem un darba ņēmējiem, lai tos iebāztu finanšu kapitālistu kabatās. ES, tādējādi atklādama savu patieso būtību un mērķus, šajā izspiešanas procesā ir uzņēmusies starpnieka pienākumus, vienlaikus radot procesa īstenošanai un padziļināšanai vajadzīgos institucionālos apstākļus. Pašreizējais ārvalstu intervences process to skaidri apliecina. Šajā procesā ietilpst būtiski antisociāli pasākumi, kas īstenoti citās valstīs, piemēram, Grieķijā un Īrijā, kā arī tie, kas paredzēti Eiropas lielvaru uzspiestajā paktā "Euro plus”. Kad tas stāsies spēkā, pasliktināsies valsts situācija, pieaugs ekonomikas recesija, bezdarbs, nabadzība, sociālā nevienlīdzība un valstu atkarība. Citu valstu situācija liecina, ka pēc šīs nepārprotamās pakļaušanas programmas īstenošanas saasināsies apstākļi, kuri, iespējams, bija šīs intervences cēlonis, citiem vārdiem sakot, segt nepanesamās un pieaugošās valsts parāda izmaksas kļūs vēl grūtāk.
Bruno Gollnisch
Valstu parādu krīzes cēlonis ir spekulācijas ar to dalībvalstu parādsaistībām, kuras centās glābt banku nozari, kas ir tiešā veidā atbildīga par dziļo krīzi, kuru mēs piedzīvojam. Banku nozare ir izvairījusies no visām savām saistībām, jo īpaši finansiālajām saistībām, un turpina gūt rekordlielu peļņu, kamēr Eiropas nodokļu maksātājiem un darba ņēmējiem tiek likts savilkt jostas ciešāk. Savukārt neaizskaramie tirgi sāk diktēt noteikumus. Komisija un valdības ir pārņemtas tikai ar vienu - tirgu nomierināšanu. Pagājušajā nedēļas nogalē no visām malām tika sniegta maldinoša informācija par parāda pārstrukturēšanu un Grieķijas izstāšanos no eiro zonas - šīs baumas izplatīja tie, kas nopelnīs miljardus, izmantojot finanšu krahu, kuru mēģina panākt. Izskatās, ka parāda pārstrukturēšana būtu katastrofa privātajiem ieguldītājiem. Vienlaikus tika paziņots, ka, piemēram, Banque Nationale de Paris (BNP) zaudējumi šogad būs daudz mazāki par tai prognozēto peļņu EUR 6 miljardu apmērā un ka, ja Grieķijai nebūtu noteiktas pārmērīgi augstas procentu likmes, tās deficīts būtu 1,5 % no IKP, nevis 8 %. Spekulanti piebāž savas kabatas pilnas ar nodokļu maksātāju naudu, un ir skaidri redzams, ka tie ir apņēmušies atņemt viņiem pēdējo grasi. Ir pēdējais brīdis pārtraukt šo slimīgo farsu.
Angelika Werthmann
Viena lieta ir skaidra visiem - visapkārt joprojām ir jūtamas ekonomikas un finanšu krīzes sekas, un tās izpaužas neskaitāmās jomās. Pats par sevi saprotams, ka ES ir jāreaģē uz šo krīzi. Man ir dažas pārdomas par īstenotajiem banku stresa testiem. Tika pārbaudīta 91 lielā Eiropas banka, un septiņas no tām pārbaudi neizturēja. Saistībā ar to es vēlos izteikt ļoti svarīgu kritisku piezīmi - netika novērtēts tas, kādas sekas radīs valsts bankrotēšana, un, palūkojoties uz Grieķiju, Īriju un Portugāli, kļūst skaidrs, ka tas joprojām ir iespējams. Jaunākajos stresa testos galvenā uzmanība tika pievērsta normētā kapitāla likmēm, taču bija jānovērtē arī likviditātes kritēriji. Protams, lai nodrošinātu vajadzīgo pārredzamību, šie rezultāti ir jāpublicē.
