Irāna (debates) 
Priekšsēdētājs
Nākamais jautājums ir Padomes un Komisijas paziņojumi par Irānu.
Carl Bildt
Padomes priekšsēdētājs. - Priekšsēdētāja kungs, man ir liels gods pirmo reizi mūžā šeit atrasties. Ceru, ka turpmāko sešu mēnešu laikā šeit atradīšos neskaitāmas reizes, lai runātu par visdažādākajiem jautājumiem.
Mūsu darba kārtībā šoreiz ir jautājums par Irānu. Pirms izskatām šo jautājumu padziļināti, vēlos Irānai izteikt visdziļāko līdzjūtību saistībā ar šodienas traģisko negadījumu. Mums patiesi žēl bojā gājušo, un izsakām līdzjūtību visiem, kurus tas ietekmē.
Acīmredzot, situācija Irānā ir ļoti svarīgs jautājums Zviedrijas prezidentūras darba kārtībā. Maigi izsakoties, tas saistīts ar vēlēšanu rezultātu un jautājumiem, kas pēc tām radušies, kā arī ar politiskajiem notikumiem, kuri kopš tā laika notikuši.
Uzskatu, ka visi zināt, ka attiecībā uz šiem notikumiem Eiropas Savienība ir ieņēmusi ļoti stingru un principiālu nostāju. Esam vairākkārt atkārtojuši, ka Irānas iestādēm ir patiesi jāizmeklē un jānoskaidro vēlēšanu laikā radušies jautājumi. Tāpat ļoti skaidri esam reaģējuši uz Teherānas ielās notiekošo. Esam nosodījuši apspiešanu, vardarbību un spēka pielietošanu miermīlīgās demonstrācijās; mēs nosodām žurnālistu, plašsaziņas līdzekļu, saziņas un protestantu apspiešanu. Tas ir pretēji ne tikai mūsu pārstāvētajām normām un vērtībām, bet, protams, arī tik daudzu irāniešu izteiktajai vēlmei pēc atvērtākas sabiedrības, kas vairāk orientēta uz reformām.
Tas ir skumji. Mēs paliekam pie savas principiālās politikas, lai gan vēlamies pavisam ko citu - jaunas un labākas attiecības ar Irānu. Tā ir bagāta valsts, kura var tik daudz ieguldīt pasaules un sava reģiona attīstībā. Mēs ceram, ka pēc kāda, ne pārāk ilga, laika būs iespēja izveidot patiesi jaunas attiecības.
Pirms beidzu savu runu, ļaujiet man minēt tikai vienu jautājumu, kas mūsu prātus nodarbina jau diezgan ilgi. Irānas iestādes apcietinājumā paturējušas daudzus Eiropas misiju dalībniekus un dažus Eiropas pilsoņus. Esam pastāvīgi sazinājušies ar Irānas iestādēm, lai apspriestu šos jautājumus. Uzskatām, ka apsūdzības, kas celtas pret šiem cilvēkiem, ir nepamatotas, un varu jums apgalvot, ka sarunas ar Irānas iestādēm turpināsim visos iespējamos veidos, kamēr šie jautājumi tiks apmierinoši atrisināti, proti, kamēr iepriekš minētās personas tiks atbrīvotas.
Catherine Ashton
Komisijas locekle. - Priekšsēdētaja kungs, šī man ir pirmā iespēja visus godājamos deputātus sveikt jauna Eiropas Parlamenta vēlēšanās. Komisijas vārdā varu apgalvot, ka ļoti ceram uz konstruktīvu sadarbību ar jums. Protams, arī attiecībā uz dažiem vissteidzīgākajiem starptautiskajiem jautājumiem, ar kuriem mums nākas saskarties. Šodienas debašu tēma noteikti ir viens no šiem jautājumiem. Mana kolēģe Benita Ferrero-Waldner šonedēļ ir izbraukumā, un man piedāvāja šodien Parlamentā runāt viņas vārdā, par ko man arī liels prieks.
Parlamentam ir svarīga nozīme, lai saglabātu un attīstītu Eiropas Savienības attiecības ar Irānas Islāma Republiku. Apmaiņas vizītēm starp Parlamenta Irānas delegāciju un Majlis locekļiem jau ir bijusi svarīga nozīme savstarpējās sapratnes veicināšanā. Parlaments ir izveidojis vairākus instrumentus, kas ir svarīgs pamats ES darbībām Irānā, un Komisija cer, ka turpmākajos gados varēs turpināt veiksmīgi lietot šos instrumentus.
Šodienas debates veicinājušas Irānas nesenās parlamenta vēlēšanas un tām sekojošie notikumi. Tomēr, kā prezidentūra jau minēja, Irānas politiķu un politikas novērtējums galvenokārt ir Irānas pilsoņu ziņā. Tā plašāka nozīmība nav apšaubāma, un mums šiem notikumiem cieši jāseko līdzi.
Eiropas Savienība par situāciju Irānā pēc parlamenta vēlēšanām ir ieņēmusi ļoti skaidras nostājas un šajās nostājās palikusi vienota. Esam izrādījuši cieņu Irānas suverenitātei, tomēr izteicām lielas bažas par pēcvēlēšanu vardarbību. Tā būtu rīkojušies arī tad, ja tiktu zaudētas dzīvības, vai neievērotas tiesības jebkurā citā valstī.
Apgalvojumi, ka Eiropa iejaukusies Irānas vēlēšanās vai jebkādā veidā iesaistījusies pēcvēlēšanu protestos, ir nepamatoti. Tomēr, miermīlīgu demonstrāciju apspiešana, cilvēku patvaļīga turēšana apcietinājumā un plašsaziņas līdzekļu barga cenzūra ir cilvēktiesību pārkāpumi, kurus nevar uzskatīt par valsts iekšējām lietām.Neskatoties uz pašreizējo delikāto situāciju Irānā, Komisija cieši nolēmusi uzturēt dialogu. Tā tas bijis pirms vēlēšanām, un tā tas turpināsies arī tagad.
Eiropas Savienībai un Irānai ir daudz kopīgu un steidzamu interešu, arī cīņa pret narkotiku tirdzniecību un atbalsts bēgļiem no Afganistānas. Lai risinātu šos jautājumus, nepieciešama sadarbība un pastāvīga mūsu uzmanība. Ceram, ka Irāna mums piekritīs.
Komisija turpina meklēt veidus, kā lietot Kopienas instrumentus, veicot konstruktīvas darbībās Irānā. Piemēram savstarpējo sapratni varam palielināt, turpinot mūsu sadarbību Erasmus Mundus akadēmiskās apmaiņas programmā.
Esam pārliecināti, ka Eiropas Savienībai atvērti jātur visi iespējamie saziņas kanāli ar Irānu. Saistības ar Irānu mums jācenšas panākt visos iespējamos līmeņos. Ja iespējams un nepieciešams, esam gatavi turpināt un paplašināt sadarbību arī turpmāk.
Mums ir daudz atšķirību ar Irānas valdību. Dažas no tām ir ļoti nopietnas. Mēs aicinām, lai Irānas valdība mums pievienojas un dialogā mēģina rast risinājumus attiecībā uz šīm atšķirībām. Tikai, savstarpēji cienot vienam otru un apspriežot mūs šķirošos izaicinājumus, varam cerēt, ka izdosies tos pārvarēt. Eiropa nekad nav atteikusies no šāda veida diskusijām, un neatsakās arī tagad.
Visbeidzot, es pievienojos prezidentūrai un izsaku līdzjūtību šodienas aviokatastrofā iesaistīto irāniešu un amerikāņu ģimenēm.
Jacek Saryusz-Wolski
PPE grupas vārdā. - Priekšsēdētāja kungs, vēlos atspulguļot gaisotni, kāda valdīja Ārlietu komitejas, kuras pilnvaru laiks iet uz beigām, neparastās sanāksmes laikā, pagājušajā trešdienā, jo nebija laika, lai sasauktu jaunu komiteju.
Visi ļoti labi zina faktus, tāpēc nekavēšos pie tiem. Savienības pienākums ir uzsvērt cilvēktiesību universālo dabu, ļoti cieši sekot līdzi cilvēktiesību pārkāpumiem Irānā un aizrādīt Irānai par nežēlību un vardarbību. Pagājušajā nedēļā Ārlietu komiteja un delegācija attiecībām ar Irānu tikās ar Irānas pilsoniskās sabiedrības pārstāvjiem. Šie aspekti mums šķiet svarīgi.
Mēs pilnībā apstiprinām Prezidentūras, Padomes un Komisijas līdz šim izteiktos paziņojumus un ieņemtās nostājas. Tomēr, prasām, lai Padome nodrošina, ka ES dalībvalstis un to vēstnieki Teherānā pilnībā ievēro ES pamatnostādnes par cilvēktiesību aizstāvjiem un spīdzināšanas novēršanu. Mums jāpanāk, ka Komisija, gluži tāpat kā mēs, neatlaidīgi cenšas izmantot visus pieejamos līdzekļus. Mums jāizmanto Eiropas Demokrātijas un cilvēktiesību instruments un jāatbalsta un jāstiprina civilās sabiedrības organizācijas Irānā. Tāpat mums jāpieliek visas pūles, lai atjaunotu saistības ar Irānas pilsonisko sabiedrību tādos neapstrīdamos jautājumos, kā cīņa pret narkotiku tirdzniecību, bēgļi, akadēmiskās apmaiņas programmas un žurnālistu vizītes Eiropā. Šie ir tikai daži no jautājumiem. Tie varētu veicināt tiešus personiskos kontaktus un uzlabot vārda brīvību šajā valstī. Spiediens uz cilvēktiesībām, bet ne nošķirtība! Dialogs jārisina pat tad, ja tas ir ļoti sarežģīts.
Šis Irānai ir ļoti sarežģīts un saspringts periods. Atlikts tik ļoti svarīgais jautājums par kodolieročiem, un mūsu jautājums ir šāds: kāda būs turpmākā rīcība? Soda sankcijas ir viens no iespējamajiem pasākumiem, Kas tiek izskatīts. Mēs patiešām uzskatām, ka Savienībai ir jārod veids, kā atkal par šiem jautājumiem uzsākt dialogu ar Irānu. Nekad nav bijusi tik liela nepieciešamība veidot uzticību un stingru diplomātisko procesu kā tagad. Mums jāpiedāvā pilnīgs atbalsts Padomes un Komisijas pūlēm. Savukārt, Eiropas Parlamentam, izmantojot nostiprināto saikni ar Majlis, jāturpina stiprināt mūsu un Irānas attiecību parlamentārās diplomātijas aspekts.
Richard Howitt
S&D grupas vārdā. - Priekšsēdētāja kungs! Neatkarīgi no tā, ko cilvēki domā par Irānas prezidenta vēlēšanu rezultātiem, nav šaubu par to, ka protestos, kas šajā valstī notikuši pēc vēlēšanām, ir ievainoti desmitiem - simtiem - cilvēku, ir nogalināti desmitiem cilvēku, un izskatās, ka tūkstošiem cilvēku ir aizturēti kā politiskie ieslodzītie. Tādēļ visam Parlamentam vajadzētu nevilcinoties paust nosodījumu par šiem cilvēktiesību pārkāpumiem, kā arī nosodīt šķēršļus, kuri kopš vēlēšanām tiek likti brīvai žurnālistikai.
Kā saistībā ar Ārlietu komitejas sanāksmi pagājušajā nedēļā minēja Saryusz-Wolski kungs, mums arī vajadzētu atzīt, ka viens no labākajiem veidiem, kā noteikt, vai vēlēšanas norit brīvi un godīgi, ir uzaicināt vēlēšanu uzraudzītājus novērot procesu, un Eiropas Savienībai šajā nodarbē ir laba pieredze. Šodien šajā sēžu zālē mums vajadzētu piezīmēt, ka Komisijai mūsu vārdā nebija pārliecības, ka tie varēja paveikt neatkarīgu, godīgu un objektīvu darbu, un tādēļ mums nav pamatota iemesla sacīt, ka mēs ticam vēlēšanu rezultātiem.
Mūsu sirdis jūt līdzi irāņiem, kuri ir ievainoti, aizturēti vai kuru cilvēktiesības ir pārkāptas. Domās mēs galvenokārt esam kopā ar viņiem, taču es arī lūdzu Parlamentu neaizmirst to irāni, kurš bija Lielbritānijas vēstniecības darbinieks. Viņš ir aizturēts un pilnīgi nepamatoti apsūdzēts nemieru kūdīšanā. Mūsu sirdis jūt līdzi arī Irānas varas iestāžu aizturētajam studentam no Francijas. Mums jāuzslavē mūsu kolēģi no Zviedrijas prezidentūras, kuri šīs valstis aizstāvēja un kuri nodrošināja saskaņotu Eiropas Savienības reakciju, un jālūdz viņiem turpināt to darīt.
Visbeidzot, man ir kauns, ka šajās debatēs pirmajā Lielbritānijas Nacionālās partijas uzrunā to pārstāvēs deputāts, kurš pagājušajā piektdienā aprakstīja islāmu kā "vēzi, no kura Eiropai vajadzētu atbrīvoties, veicot ķīmijterapiju”. Tas neatspoguļo Lielbritānijas tautas viedokli; tā nav Eiropas attieksme pret islāmu. Mums vajadzētu pret to iebilst gluži tāpat, kā mēs iebilstam pret starptautisku negodīgumu.
Annemie Neyts-Uyttebroeck
ALDE grupas vārdā. - (NL) Irāna ir liela valsts ar senu un notikumiem bagātu vēsturi, iespaidīgu kultūru un lielu iedzīvotāju skaitu, kurā dominē jaunieši. Turklāt Irāna atrodas vienā no visjutīgākajiem planētas reģioniem. Visu šo iemeslu, kā arī līdzcietības pret mūsu līdzcilvēkiem dēļ nebūsim vienaldzīgi pret Irānā notiekošo! Eiropas Liberāļu un demokrātu apvienības grupa neatbalsta režīma maiņu ar spēku. Taču mēs uzskatām, ka visām pasaules tautām, tostarp irāņu tautai, ir tiesības izvēlēties un nomainīt savus vadītājus, ja tie vairs neatbilst tās prasībām.
Vēlēšanas režīmā, kas pašreiz valda Irānā, neatbilst starptautiskajiem standartiem par brīvām un godīgām vēlēšanām, un situācija pēdējās prezidenta vēlēšanās ne ar ko neatšķīrās. Tomēr, neskatoties uz stingrajiem Irānā pastāvošajiem ierobežojumiem, lielas sabiedrības masas atteicās pieņemt oficiālos rezultātus un devās ielās protestēt. Irāņu tautu nepārliecināja ārkārtīgi ierobežotais rezultātu pārskats, un tādēļ protesti turpinājās.
Protesti tika apspiesti īpaši vardarbīgā veidā, un joprojām notiek apsūdzību izvirzīšana. Mēs stingri nosodām šīs apsūdzības un aicinām Irānas varas iestādes nekavējoties tās atcelt un atbrīvot visus ieslodzītos. Nekavējoties jāpārtrauc arī ārvalstu žurnālistu, NVO darbinieku un Teherānā izvietoto ārvalstu vēstniecību irāņu darbinieku apsūdzēšana.
Dāmas un kungi, priekšsēdētāja kungs, Padomes priekšsēdētāja kungs, Komisija! Režīms, kas vēršas pret saviem iedzīvotājiem un saviem jauniešiem, šādā veidā zaudē visu savu leģitimitāti, pie tam ne tikai savā valstī, bet arī starptautiskajā vidē. Tādēļ ir īpaši traģiski, ka šiem dramatiskajiem atgadījumiem ir jānotiek laikā, kad Amerikas Savienoto Valstu prezidents ir paudis vēlmi uzsākt dialogu ar Irānu. Irāna ir viena soļa attālumā no tā, lai zaudētu vēsturisku iespēju ieņemt pasaulē tādu vietu, kādu tās vēsture un kultūra ir pelnījusi.
Daniel Cohn-Bendit
Komisāres kundze, Padomes priekšsēdētāja kungs, Komisijas priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi! Tauta, kas vēlas sevi atbrīvot, rada mūsos apbrīnu un solidaritāti. Tā ir noticis ar irāņu tautu. Taisnība, ka šīs vēlēšanas beidzās pirms vispār sākās, taču pat šajās vēlēšanās mēs redzējām, ka irāņu tautai izdevās atrast Ahilleja papēdi, lai paustu savu vēlmi pēc brīvības un demokrātijas.
Taisnība, ka mēs esam ieinteresēti uzturēt dialogu ar Irānā valdošajiem - teroristu - spēkiem, to neviens neapstrīd. Taču tai pat laikā mēs nevaram vienkārši pievērsties parastajai darba kārtībai. Teherānā notikušais ir šausminošs. Spīdzināšana Irānas cietumos ir ikdienišķa parādība, taču tas nenotiek tikai ar Apvienotās Karalistes valstpiederīgajiem. Šajos cietumos ik dienu tiek spīdzināti arī irāņu vīrieši un sievietes.
Tādēļ Eiropai ir jāpaceļ balss. Es zinu, ka ir grūti noteikt līdzsvaru starp irāņu tautas interesēm un aizsardzību un mūsu pašu interesēm, kuras ne vienmēr sakrīt. Tomēr pat tad, ja tas ir sarežģīti, ir svarīgi uzsvērt, ka mēs katru dienu izrādām irāņu tautai solidaritāti. Es aicinu Komisiju un Padomi izanalizēt Nokia un Siemens lomu un Eiropas ieroču atbildību par irāņu tautas apspiešanu. Galu galā ir neiedomājami, ka Eiropas lielie uzņēmumi varētu būt tie, kas ir mudinājuši Irānas valdību apspiest savas tautas brīvību un alkas pēc tās.
(Aplausi)
Struan Stevenson
ECR vārdā. - Priekšsēdētāja kungs! Vai, sēžot un debatējot par nesen notikušo sacelšanos Irānā, mēs saprotam, ka Irānas varas iestādes ir likušas pakārt vairāk nekā 50 studentu līderus - apcietinātos nemierniekus -, ka uz ielām tika nogalināti vairāk nekā 200 cilvēki, to vidū arī Neda, kura ir kļuvusi par starptautisku un ļoti pārliecinošu pret Irānas iedzīvotājiem izvērstā fašistiskā režīma nežēlības simbolu? Vai, turpinot izmantot Irānas valdības lielākā biznesa partnera stāvokli, mēs patiešām uzskatām, ka nauda ir svarīgāka nekā dzīvība?
Kādēļ mēs neesam sagatavojušies ieviest stingrākas sankcijas? Kādēļ mums kā Parlamentam neatteikties no mūsu Delegācijas attiecībām ar Irānu, kura jebkurā gadījumā pēdējo piecu gadu laikā ir kļuvusi tikai un vienīgi par padevīgu Briselē izvietotās Irānas vēstniecības mikrofonu, kas darījis kaunu ES iestādēm? Atbrīvosimies no tās un sāksim stingras sarunas ar Irānas varas iestādēm! Tā ir vienīgā valoda, ko viņi saprot.
Helmut Scholz
GUE/NGL vārdā. - (DE) Priekšsēdētāja kungs, Komisāres kundze, ministra kungs, dāmas un kungi! Eiropas Apvienoto kreiso un Ziemeļvalstu Zaļo kreiso spēku konfederālo grupu ļoti satrauc Irānā notiekošā vardarbība. Arī mēs visstingrākajā veidā nosodām nežēlīgo izturēšanos pret demonstrantiem. Mūs ārkārtīgi satrauc neskaitāmo aizturēto cilvēku liktenis, un mēs aicinām nekavējoties tos atbrīvot, mēs arī uzskatām, ka visam Eiropas Parlamentam vajadzētu rīkoties tāpat.
Mēs arī kritiski vērtējam plašsaziņas līdzekļos un citu valstu valdību aprindās izplatītos komentārus, kuros izmantoti Irānas pilsoņu likumīgie iebildumi. Pat visnesenākie notikumi Irānā neattaisno plānus par militāru darbību pret Irānas kodoliekārtām. Mana grupa noraida šādas stratēģijas. Tādēļ mēs atzinīgi vērtējam skaidro paziņojumu, ko izteica prezidents B. Obama, kurš atteicās "dot zaļo gaismu” Izraēlai saistībā ar uzbrukumu Irānai. Arī ASV prezidents tic diplomātijai. Irāna ir suverēna valsts. Vienīgie, kam ir tiesības pieņemt lēmumus par pārmaiņām sabiedrībā, ir tās iedzīvotāji. Suverēnas valsts valdībai ir jābūt atvērtai pret vēlmi ieviest pārmaiņas, un tai ir jāievieš politisks risinājums.
Fiorello Provera
Priekšsēdētāja kungs! Apsveicu jūs ar ievēlēšanu. Represijas pret pilsoņiem, kuri apstrīd vēlēšanu rezultātus, plašsaziņas līdzekļu cenzūra un opozīcijas vajāšana apstiprina demokrātijas trūkumu Irānā. Līdzīgas situācijas ir sastopamas arī citās valstīs, piemēram, Ķīnā, taču Irānas gadījumā ir lielāks pamats bažām.
Pirmkārt, bažas raisa tās hegemoniskās ambīcijas, kas izpaužas kā Irānas iebrukšana kaimiņvalstīs, piemēram, Basras rajonā Irākā, un tās atbalsts Hezbollah Libānā. Otrkārt, bažas rada reliģiskā ekstrēmisma spēcīgā ietekme uz Islāma Republikas politisko varu. Pirms dažām stundām dziedātājai - irāņu dziedātājai - tika piespriests piecus gadus ilgs cietumsods par reliģijas goda aizskaršanu, bet 12 sunītiem - nāvessods.
Prezidents M. Ahmadinejad daudzkārt ir paziņojis, ka viņa galvenais politiskais mērķis ir iznīcināt Izraēlas Valsti. Turklāt satraukumu rada Irānas vēlme bez starptautiskas kontroles izstrādāt kodolprogrammu.
Ņemot vērā faktu, ka Irāna ir viena no lielākajām gāzes un naftas ražotājām, izskatās, ka tās patiesais mērķis ir izstrādāt kodolieročus acīmredzamā nolūkā - lai varētu šantažēt reģiona valstis un visu starptautisko sabiedrību. Tādēļ visai Eiropas politiskajai kopienai ir jāiegulda lielas pūles, lai panāktu pareizo līdzsvaru starp opozīciju ajatollas režīmam un atbalstu mērenajam un reformistiskajam irāņu elementam, kurš pastāv un ir aktīvs.
Šajā ziņā, lai atbalstītu visus pašreizējās apspiestības upurus, varētu izmantot Eiropas Demokrātijas un cilvēktiesību instrumenta finanšu resursus. Tomēr jebkura veida politiskā iejaukšanās būs efektīva vienīgi tad, ja visas Eiropas valstis apvienosies un rīkosies kā viena valsts.
Krisztina Morvai
Priekšsēdētāja kungs! Lai panāktu likumību un ticamību, ļaujiet man kā cilvēktiesību jomas advokātei ar 20 gadus ilgu pieredzi starptautiskā darbībā lūgt Parlamentam rūpīgi aplūkot situāciju cilvēktiesību jomā Trešās pasaules valstīs un citās valstīs, kas neietilpst ES, un arī lūgt daudz ciešāk pievērsties situācijai demokrātijas, tiesiskuma un cilvēktiesību jomā Eiropas Savienībā un jo īpaši manā valstī Ungārijā. Ļaujiet man padalīties ar dažiem faktiem.
2006. gada 23. oktobrī notika liela demonstrācija par godu 1956. gada revolūcijas gadadienai, kurā piedalījās aptuveni 100 000 cilvēku. To organizēja lielākā opozīcijas partija Fidesz, kura ir labi pārstāvēta arī EPP grupā, un būtībā tā šogad uzvarēja vēlēšanās Ungārijā. Demonstrantu pūlī bija vidusšķiras ģimenes, vecāka gadagājuma cilvēki un bērni, un necilvēcīgā Ungārijas policija brutāli uzbruka šim pūlim, sēžot zirgu mugurās un izmantojot asaru gāzi un gumijas lodes, vairāki simti cilvēku tika nopietni ievainoti. Šajā pasākumā vairāki simti cilvēku tika arī nelikumīgi aizturēti un spīdzināti cietumā.
Kopš tās dienas pēdējo trīs gadu laikā līdz pat pavisam nesen pagājušajām dienām, kad policija nelikumīgi aizturēja un nežēlīgi izrīkojās pret 216 miermīlīgiem demonstrantiem, ikvienā pasākumā, kurā tika pausts nosodījums valdībai, un tas nebija ne Irānā, ne Ķīnā, ne Hondurasā, bet gan ES valstī, notika viens un tas pats - policijas īstenotas masveida nežēlības un nelikumīga aizturēšana.
Vai drīkstu jums lūgt apvienoties spēkiem ar mani un, ignorējot politisko piederību, palīdzēt noskaidrot, kas notika, atrast vainīgos, mēģināt panākt taisnīgu attieksmi pret upuriem un lūgt jums kā Eiropas Savienībai mēģināt pielikt punktu šai cilvēktiesību masveida pārkāpšanai ES, lai panāktu, ka situācijas cilvēktiesību jomā pārbaude Irānā vai jebkurā citā valstī ārpus ES ir uzticama un likumīga.
Francisco José Millán Mon
(ES) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi! Esmu šeit, lai runātu par Irānu, un vispirms vēlos pievienoties tiem, kas izteica līdzjūtību šā rīta lidmašīnas avārijas upuriem.
Dāmas un kungi! Es piekrītu daudzajiem jau izteiktajiem uzskatiem par situāciju Irānā pēc vēlēšanu procesa. Šis process nebija ne brīvs, ne godīgs, un tas ir ļāvis prezidentam M. Ahmadinejad un radikālāko režīma nozaru pārstāvjiem saglabāt varu, vardarbīgi apspiežot demonstrantus, neļaujot žurnālistiem darīt savu darbu un mēģinot iekšējās nekārtībās vainot iedomātu ārēju sazvērestību, vienlaikus sniedzot nepareizu informāciju, lai noslēptu patiesību.
Ir skaidri zināms, ka Irānas režīmam ir nodarīts ievērojams kaitējums gan iekšēji, gan saistībā ar tā ārējo tēlu. Turklāt ir sašķelta oligarhija, kurai pēdējo desmitgažu laikā piederēja vara, un tas ietekmēs režīma stabilitāti. Tai pat laikā tautas vidū turpinās augt neapmierinātība, jo īpaši tad, ja atkal netiks palielinātas naftas cenas un laika gaitā neuzlabosies ekonomiskā situācija.
Eiropas Savienībai ir jāsaglabā vienota nostāja un jāturpina nosodīt Irānā izdarītos pārkāpumus. Tai vajadzētu pieprasīt lielāku cilvēktiesību ievērošanu, un mums arī jāmeklē veidi, kā palīdzēt pilsoniskajai sabiedrībai, jo īpaši tām nozarēm, kuru pārstāvji vēlas, lai to valstī ievērotu demokrātisko plurālismu un cilvēktiesības. Mums nevajadzētu radīt vilšanos nozarēm, kas lūkojas rietumu, tostarp Eiropas Savienības, virzienā.
Taču saistībā ar Irānu mēs arī nedrīkstam aizmirst draudus, ko rada šīs valsts kodolprogramma, jo tai ir destabilizējoša ietekme uz reģionu un kodolieroču neizplatīšanu kopumā. Ir būtiski, lai Eiropas Savienība un Amerikas Savienotās Valstis turpinātu sadarbību šajā jautājumā, un es esmu pārliecināts, ka tā būs Zviedrijas prezidentūras prioritāte.
Mums ir pilnībā jāiesaista Krievija un Ķīna, kuras ir Drošības padomes pastāvīgās locekles. To atbalsts ir būtisks, lai vienotos par šā nopietnā drauda risinājumu, un, lai to izdarītu, ir vajadzīga starptautiskās sabiedrības vienotība un stingrība. Tādēļ es atzinīgi vērtēju rezolūciju, ko pagājušajā nedēļā par šo jautājumu pieņēma G8 sanāksmē.
Dāmas un kungi! Pēdējo nedēļu notikumi atklāti demonstrēja pašreizējo Irānas vadoņu ekstrēmismu un radikālismu; ir skaidrs, ka starptautiskā sabiedrība nevar atļauties, ka viņi iegūst kodolieročus.
María Paloma Muñiz de Urquiza
(ES) Priekšsēdētāja kungs, Padomes priekšsēdētāja kungs, Komisijas priekšsēdētāja kungs! Es grasījos sākt savu pirmo runu šajā plenārsesijā, paužot atzinību par to, ka debates par situāciju Irānā neizraisīja Irānas dominēšana plašsaziņas līdzekļos, ko vēlāk attiecīgi aizstāja Ķīna, Hondurasa, G20 sanāksme u. c.
Diemžēl pēc Irānā nesen notikušās sunītu kaujinieku sodīšanas ar nāvi šī valsts un tajā izdarītie cilvēktiesību pārkāpumi atgriezās avīžu pirmajās lapās. Taču es domāju, ka Parlamenta darba kārtību ārpolitikas jautājumos vajadzētu ietekmēt nevis ziņu saturam, bet gan paša Parlamenta atbildības izjūtai un pārdomātai un saskaņotai reakcijai, kas atbilst tā augošajai lomai Eiropas Savienības ārpolitikā, jo īpaši cilvēktiesību jomā.
Šāda loma, priekšsēdētāja kungs, ietver visu šajā jomā ES pieejamo instrumentu pastāvīgas izmantošanas uzraudzību, un Irānas gadījumā mums nevajadzētu pilnībā nošķirt dialogu par kodolieročiem no vispār neesošā politiskā dialoga par cilvēktiesībām.
Strukturēts dialogs par cilvēktiesībām ir pārtraukts kopš 2004. gada. Mums nav sadarbības un tirdzniecības nolīguma, kurā iekļaut klauzulu par demokrātiju, mums neizdevās nosūtīt vēlēšanu uzraudzības misiju, un Demokrātijas un cilvēktiesību instrumenta līdzekļi ir ļoti nelieli.
Mums, Parlamentā un visā Eiropas Savienībā, ir efektīvāk jāizmanto instrumenti, kas mums ir pieejami un kurus esam sev nodrošinājuši. Daži šā Parlamenta deputāti un Irānas opozīcijas pārstāvji ir aicinājuši pilnībā pārtraukt attiecības ar Irānas režīmu un neatzīt jauno valdību.
Mēs stingri nosodām politiskās represijas un vārda brīvības apspiešanu Irānā, taču mēs neuzskatām, ka mums jāatsakās no tā, ka esam spēks, kas var aizstāvēt un aizsargāt cilvēktiesību un demokrātijas ievērošanu un novērst nabadzību pasaulē. Lai to izdarītu, priekšsēdētāja kungs, mums ir vajadzīgs dialogs, sarunas un diplomātija, un mums ir jāmeklē kopējas intereses un jāveido civilizāciju alianse. Es aicinu Padomes prezidentūru to darīt.
Anna Rosbach
(DA) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi! Eiropas Parlaments vairākkārt ir apspriedis Irānā notikušos cilvēktiesību pārkāpumus, un patiesībā šodien mēs to darām vēlreiz. Mums neizdosies mainīt diktatoru šausminošo rīcību tikai ar vārdiem. Ir pienācis laiks praktiskai rīcībai. Cilvēku, kuri alkst brīvības un drosmīgi izgāja ielās, nežēlīgajai slepkavībai ir jāliek mums uzņemties zināmu atbildību par šā kriminālā režīma vājināšanu. Šādam režīmam nav vietas 21. gadsimtā. Eiropas valdībām ir jāziņo par Irānas režīmu ANO Drošības padomei un jāpieprasa, lai starptautiskā tiesa sauc pie atbildības vainīgos, galvenokārt Ali Khamenei un Mahmoud Ahmadinejad.
Irāņu tauta vēlas brīvību, un mums ir jāatbalsta aicinājums rīkot brīvas vēlēšanas ANO uzraudzībā. Parlaments nedrīkst saglabāt savu Delegāciju attiecībām ar Irānu, kuru tās pēdējā sanāksmē diktatūras režīms pārvērta par instrumentu, ar ko ietekmēt mūsu Parlamentu. Mums ir jāparāda, ka mēs nesadarbojamies ar diktatūrām.
Nick Griffin
Priekšsēdētāja kungs! Pagājušajā gadā es pildīju uzraudzītāja pienākumus 1956. gada revolūcijas atceres dienā Budapeštā. Es varu apstiprināt, ka Dr. Morvai pamatoti kritizē tos, kuri satraucas par Irānu un tai pat laikā ignorē cilvēktiesību pārkāpumus šeit, Eiropā.
Es ticu, ka neviens no šeit klātesošajiem ECR grupas biedriem nebūs tik liekulīgs, lai nosodītu Irānu par vardarbības lietošanu vēlēšanās, kamēr David Cameron ir viens no cilvēkiem, kas sponsorē Unite Against Fascism - galēji kreiso kriminālnoziedznieku organizāciju, no kuras īstenotās iebiedēšanas un vardarbības regulāri cieš nacionālistu disidenti Lielbritānijā. Tas pats attiecas uz pieciem pašreizējiem leiboristu, liberālo demokrātu un toriju deputātiem, kuru kauna traips ir atbalsts Lielbritānijas nodokļu maksātāju naudas izlietošanai, lai uzturētu savu miliciju, kura pārtrauc opozīcijas sanāksmes un uzbrūk saviem oponentiem ar ķieģeļiem, šautrām un āmuriem.
Taču mana galvenā piebilde ir šāda - vienalga, cik labi domāta un pat pamatota ir šeit paustā Irānas kritika, tā tiks izmantota kā kara propaganda varenās un savtīgās interesēs, kas saistītas ar ieguvumiem, ko radītu militārs uzbrukums šai valstij. Neokonservatīvisma pārstāvji, naftas uzņēmumi, celtniecības korporācijas un Saūda Arābijas vahabi mullas - viņi visi vēlas, lai suverēno Irānas Valsti iznīcinātu agresīvs karš. Pat Eiropas liberāļi nav tik naivi, lai vēlreiz noticētu meliem par masu iznīcināšanas ieročiem, tāpēc kā jauns casus belli tiek iesaistītas cilvēktiesības.
Nepievienojiet šīs vietas balsi korim, kas kūda uz karu - Rietumu trešo nelietderīgo uzbrukumu islāma pasaulei. Vai, ja citādi nevarat, tad nedzeniet karā - kuru izraisīt un pamatot palīdzēs liekulīgā retorika - vienmēr drosmīgo britu "lielgabalu gaļu” - astoņpadsmitgadīgus zēnus no Mērsejas, Temzas un Tainas. Viņu vietā sūtiet savus dēlus, kurus atsūtīs mājās zārkos vai bez kājām, rokām un veselā saprāta, vai arī nebāziet degunu svešās darīšanās.
Filip Kaczmarek
(PL) Priekšsēdētāja kungs! Nevainīgu cilvēku nāve vienmēr ir traģēdija. Taču, ja tie mirst, aizstāvot tādas vērtības kā brīvība vai patiesība, varam teikt, ka viņu ciešanas nav veltas, kā tas bija ar upuriem nesenajos notikumos Irānā. Ja režīma pārstāvji šauj uz demonstrantiem, iesloga oponentus cietumā, spīdzina un nogalina tos, situācija ir kļuvusi ļoti slikta. Vienīgais cerības un optimisma avots ir tāds, ka šie notikumi var parādīt politiķiem un sabiedrībai visā pasaulē Irānas režīma patieso seju, kura ir spējīga uz tādu rīcību, kas ir ļoti tālu no mūsdienīgās pasaules minimālajiem standartiem. Uz režīma rokām ir asinis. Mums vajadzētu to atcerēties un strādāt, lai mainītu situāciju, kuru mēs nevaram pieņemt. Šādā situācijā vienmēr rodas jautājums - ko mēs varam darīt? Nu, mēs varam atbalstīt jau izteiktās prasības un priekšlikumus.
Pirmkārt, Irānas varas iestādēm ir jāpārtrauc vardarbība pret cilvēkiem, kuru viedoklis atšķiras no režīma uzskatiem. Tādu valstu kā Irāna gadījumā starptautiskajai sabiedrībai ir jāuzrauga un jāgarantē cilvēka pamattiesību ievērošana.
Otrkārt, Irānā ir jānotiek brīvām un godīgām vēlēšanām, kurās var kandidēt visi kandidāti, nevis tikai tie, kuri ir saņēmuši attiecīgu atļauju. Starp citu, tiem, kuri pieņem lēmumus par tiesībām kandidēt vēlēšanās, pašiem nav demokrātiska mandāta. Vēlēšanu godīgums ir jāapstiprina neatkarīgiem ārējiem novērotājiem, pretējā gadījumā vēlēšanas būs bezjēdzīgas.
Treškārt, mums ir jādara viss iespējamais, lai nodrošinātu, ka risinājumi Irānā ir mierīgi un politiski, un tas nozīmē, ka mums jāatbalsta tie irāņi, kuri savā valstī vēlas būtiskas pārmaiņas, tādas pārmaiņas, kas nozīmēs, ka Irānu pārvaldīs godīgu vēlēšanu uzvarētāji un ka Irāna pārstās apdraudēt pasaules drošību.
Trimdā esošā Irānas opozīcijas līdere Rajavi kundze ir teikusi, ka Irānā notikušais ir režīma beigu sākums. Es no sirds ceru, ka Rajavi kundzei ir taisnība.
Mario Mauro
(IT) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi! Es pateicos Zviedrijas prezidentūrai par apsvērumiem, kas tika sagatavoti pirms mūsu debatēm; manuprāt, tie bija līdzsvaroti, un tiem izdevās likt mums saprast, kādu atbildību mūs lūdz uzņemties. Saistībā ar to es gribētu izteikt savu novērojumu, kas radies pēc tam, kad es, tāpat kā tik daudzi citi, it visur televizoru ekrānos redzēju pūļus, kas kaut kādā veidā uzjundīja pēdējās dienās notikušos protestus.
Tomēr, lai gan ir taisnība, ka Irāna ir teokrātija, kurā fundamentālisms ir veidojis vēlmi turēt varu savās rokās, izliekoties, ka tas tiek darīts Dieva vārdā, pēdējo dienu laikā mēs arī esam redzējuši, ka cilvēki iziet ielās un patiešām sauc "Dievs ir ļoti labs”. Kas par atšķirību! Šī atšķirība izskatā, gribā, ko šie cilvēki ir pauduši, un apņēmībā nebūt vardarbīgiem liek mums saprast, ka Irānā nav mirusi mīlestība pret brīvību un patiesību, mīlestība pret savu tautu un mīlestība un cieņa pret ikvienu.
Ar trīsdesmit gadus ilgu teokrātiju, trīsdesmit gadus ilgu sistemātisku cilvēku iznīcināšanu nepietika, lai izdzēstu atmiņas, kas mums katram mīt sirdī. Mums pret to ir jābūt lojāliem. Šā fakta dēļ, šīs mīlestības pret patiesību un mīlestības pret brīvību dēļ mums ir jāziedojas bez nosacījumiem, un tam vajadzētu palielināt ikviena atbildības sajūtu, jo, pirmkārt un galvenokārt, Parlaments nelūdz Eiropas iestādes ievērot stingrību un apņēmību un likt sevi sadzirdēt tādēļ, lai iegūtu ģeopolitisku nozīmi, bet gan tādēļ, lai norādītu, ka, kamēr tas pārstāv šo politisko projektu, ko mēs dēvējam par vienotu Eiropu, Eiropas iestādes nedrīkst pamest novārtā mīlestību pret brīvību un patiesību, kas mīt visos cilvēkos, kuri to pēdējo dienu laikā demonstrēja.
Tunne Kelam
Priekšsēdētāja kungs! Irānā ir notikušas būtiskas pārmaiņas. Tādēļ mūsu pirmajam secinājumam būtu jābūt šādam - Irāna vairs nav un nebūs tāda pati kā agrāk. Tā noticis tādēļ, ka miljoniem irāņu ir atteikušies būt par savu reliģisko vadoņu gūstekņiem. Izaicinot diktatūru, viņi ir parādījuši apbrīnojamu drosmi.
Tādēļ jautājums nav par to, ka tā sauktās vēlēšanas būtu safabricētas vairāk nekā parasti. Šoreiz acīmredzami viltotie balsojumi izraisīja tādus tautas protestus, ko eksperti ārpus Irānas nevarēja vai nevēlējās iedomāties.
Tas man atgādina situāciju pirms 20 gadiem Austrumeiropā, kad Rietumvalstu valdības bija gatavas ilgstoši pielāgoties un pragmatiski līdzāspastāvēt Padomju Savienības totalitārajai sistēmai, bet pēkšņi miljoniem komunistiskā režīma ķīlnieku kļuva aktīvi - viņi izaicināja sistēmu, kurai negaidot pienāca gals.
Tādēļ ir būtiski saprast, ka Eiropas pieeja Irānai nevar palikt tāda pati - vienkārši izlikties neredzam ierasto vēlēšanu safabricēšanu un sistemātiskās represijas. Ir aprēķināts, ka 30 gadus ilgās diktatūras laikā ir ieslodzīti vairāk nekā pieci miljoni cilvēku, vairāk nekā 200 000 cilvēku ir spīdzināti līdz nāvei, un pavisam nesen vairāk nekā 200 cilvēku ir nogalināti.
ES valstu valdības ir pārlieku vilcinājušās nosodīt šos nežēlīgos noziegumus un likt režīmam uzņemties atbildību par savu rīcību. Ja mēs nopietni vēlamies aizsargāt Irānas pilsoņu tiesības, mums ir jābūt gataviem izraisīt diktatoriem īstas problēmas. Ko tas nozīmē? Mums, piemēram, vajadzētu aizliegt visiem režīma līderiem ieceļot ES, mums vajadzētu paust savu sašutumu, atsaucot mūsu vēstniekus Irānā; un brīvas vēlēšanas Irānā drīkst notikt tikai ANO uzraudzībā.
Lena Barbara Kolarska-Bobinska
Priekšsēdētāja kungs! Tā kā situācija Irānā pasliktinās, un demokrātijas principu pārkāpšana apdraud visa reģiona stabilitāti, mums ir jāpauž bažas un nosodījums, taču paziņojumi nedrīkst būt tikai simboliski un tukši vārdi. Atsevišķi Eiropas līderi runā par jaunām sankcijām, ko piemērot Irānai, taču tieši šobrīd ir vajadzīga diskusija par demokrātijas veicināšanu šīs valsts apakšslānī.
Es esmu poliete, un mēs Austrumeiropā zinām, cik nozīmīgas ir šāda veida darbības, lai nodibinātu demokrātiju. Demokrātijas veicināšana ir jāpielāgo politiskajai un ekonomiskajai situācijai attiecīgajā valstī, bet ES iepriekšējā pieredze demokrātijas veicināšanā Ziemeļāfrikā, Tuvajos Austrumos un Austrumeiropā ir jāpārskata un jānovērtē, lai redzētu, kas ir jādara Irānā, ko ir iespējams darīt Irānā un kas pašreizējos apstākļos šajā valstī būtu efektīvi.
Es arī vēlos jums atgādināt - ja ES vēlas, lai tai uzticas, tai ir jāveic konkrēti pasākumi arī Moldovā. Drīz - 29. jūlijā - mēs piedzīvosim jaunu pārbaudījumu ar vēlēšanām Moldovā. Eiropas Savienībai ir jādara viss, kas ir tās spēkos, lai nodrošinātu šajā valstī brīvas un godīgas demokrātiskas vēlēšanas. Ar runām par demokrātijas atbalstu nepietiek, Eiropas Parlamentā un Eiropas iestādēs saistībā ar šo jautājumu mums ir jābūt aktīvākiem.
Bogusław Sonik
(PL) Priekšsēdētāja kungs! Noteikti ir jāuzrauga vēlēšanu procesa norise Irānā, lai gan konflikta risinājuma sākumam vajadzētu būt Irānas varas iestāžu paziņojumam, ka tās pārtrauks pielietot spēku un atbrīvos ieslodzītos opozīcijas aktīvistus, cilvēktiesību aizstāvjus, žurnālistus, demonstrantus un citu valstu pilsoņus, kurus šobrīd vaino Irānā notiekošajā. Protams, mums ir jāatbalsta pilnīga Irānas suverenitātes ievērošana, taču mums ir arī jāatgādina Teherānai, ka tās pienākums ir ievērot Starptautisko Paktu par pilsoniskajām un politiskajām tiesībām.
Es arī gribētu paust bažas par Irānas kodolprogrammu. Teherānai ir tiesības uz miermīlīgos nolūkos izmantotu kodolprogrammu, taču tai arī ir pienākums atjaunot starptautiskās sabiedrības ticību tam, ka Irānas darbība kodolenerģijas jomā ir tikai un vienīgi miermīlīga.
Maria Eleni Koppa
(EL) Priekšsēdētāja kungs! Es gribētu paust dziļu nožēlu par traģisko lidmašīnas avāriju, kas šodien notika Kazvinas (Qazvin) provincē Irānā.
Šodien šeit notiekošās debates pēc notikumiem, kas norisinājās pēc vēlēšanām 12. jūnijā, ir vajadzīgas. Taču es domāju, ka mums tās ir jānotur pareizajos rāmjos. Mēs nedrīkstam nosūtīt nepareizu vēstījumu. Jebkāda tieša vai netieša saikne starp šiem notikumiem un jautājumu par kodolprogrammu ir maldinoša. Mums ir skaidri jāsaprot, ka šodien mūsu temats ir situācija Irānā demokrātijas un cilvēktiesību jomā.
Runas par jaunām sankcijām nekādā gadījumā nepalīdzēs atrisināt Irānas tautas nopietnās problēmas. Demokrātiju nedrīkst uzspiest ar šādiem līdzekļiem. Eiropas Savienībā mums ir jāpalielina centieni panākt demokrātiju un pamatbrīvību ievērošanu, taču tas jādara, iekļaujot šo jautājumu reālā politiskā dialogā un stiprinot mūsu pilsonisko sabiedrību.
Mums ir arī jāaicina turpināt izmeklēt sūdzības par krāpniecību vēlēšanu procesā un vēlreiz jāuzsver, ka tiesības uz miermīlīgu protestu ir neatņemamas katras valsts pilsoņa tiesības.
Tādēļ šodien no šīs tribīnes mums ir stingri jānosoda vardarbība un jāaicina Irānā tāpat kā jebkurā citā pasaules valstī reāli ievērot runas un vārda brīvību .
Michael Gahler
(DE) Priekšsēdētāja kungs! Es domāju, ka ir labi, ka šīs debates notiek pirmajā jaunā Parlamenta darba nedēļā. Diemžēl mūsu grupas priekšsēdētāji noraidīja rezolūcijas priekšlikumu. Es sev jautāju, kam tieši mēs šeit pievēršam uzmanību.
Rezolūcija būtu palīdzējusi disidentiem Irānā, ja mēs viņiem ar reālu paziņojumu būtu apstiprinājuši, ka par prezidenta vēlēšanām oficiāli dēvētais notikums nekādā veidā neatbilda starptautiskajiem demokrātijas standartiem, jo lielāko daļu kandidātu noraidīja Sargpadome, un nevar uzskatīt, ka pat tiem, kuriem atļāva kandidēt, tika piemēroti vienlīdzīgi nosacījumi. Tādēļ no politiskā aspekta mēs varam nevilcinoties secināt, ka izziņotie vēlēsanu rezultāti neatbilda irāņu tautas gribai.
Eiropas Savienība! Izmantosim mūsu instrumentus demokrātijas un cilvēktiesību ievērošanas veicināšanai aktīvi, atbalstīsim dzīvo pilsonisko sabiedrību vai pat juristus, piemēram, Shirin Ebadi, kas šeit aizstāv ieslodzītos bahajus. Es ticu, ka šāda politika pat īsā laika periodā šobrīd var būt veiksmīga.
(Aplausi)
Ulrike Lunacek
(DE) Priekšsēdētāja kungs, Padomes priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi! Pagājušajā nedēļā - man kā jaunajam deputātam par lielu prieku - Ārpolitikas komitejas sanāksmē mēs dzirdējām irāņu filmu režisora Makhmalbaf kunga runu, kurā viņš mums nepārprotami pateica, ka pirms šīm vēlēšanām Irānā bija 20 % demokrātijas, taču pēc vēlēšanām, kuras, viņaprāt, bija krāpnieciskas, valstī vairs nav nekādu demokrātijas palieku.
Arī es piekrītu šim aprakstam - visticamāk tās bija krāpnieciskas vēlēšanas, kurās, plašā mērogā apkrāpjot vēlētājus, tika laupītas tiesības lielākajai irāņu tautas daļai, kura aicināja īstenot pārmaiņas. Padomes priekšsēdētāja kungs, mani īpaši interesē viens jautājums - augusta vidū notiks atkārtoti "ievēlētā” M. Ahmadinejad inaugurācija. Kas šobrīd tiek apspriests Padomē un dalībvalstīs? Vai Eiropas Savienība un dalībvalstis tiks oficiāli pārstāvētas šajā inaugurācijā? Es patiešām ceru, ka nē, jo nedomāju, ka pēc šīm krāpnieciskajām vēlēšanām vajadzētu oficiāli pārstāvēt Eiropas Savienību vai dalībvalstis, un, lai gan es ļoti atbalstu turpmāku dialogu, Eiropas Savienību šajā inaugurācijā nevajadzētu pārstāvēt. Kāda ir jūsu nostāja šajā jautājumā? Kā tas šobrīd tiek risināts?
Pier Antonio Panzeri
(IT) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi! Kā mēs zinām, apspriežot ārpolitikas jautājumus - kā šodien jautājumu par Irānu -, vienmēr pastāv risks nedaudz atpalikt no konkrētā brīža notikumiem. Taču nav šaubu, ka Eiropas Parlamentam, ja tas vēlas, var būt nozīmīga loma Eiropas un starptautiskās sabiedrības pamudināšanā uztvert pašreizējos notikumus nopietni un īstenot visas iniciatīvas, kas vajadzīgas, lai nodrošinātu, ka Irānā patiešām var notikt demokrātiskas sistēmas ieviešanas process.
Pēc rūpīgās uzmanības, ko starptautiskā sabiedrība ir pievērsusi pēcvēlēšanu periodam Irānā un ielu demonstrācijām, ko Irānas režīms mēģināja vardarbīgi apspiest, ir svarīgi nodrošināt, lai situācija valstī netiek noklusēta. Reālistiska attieksme nenozīmē jautājuma par Irānu izslēgšanu no dienas kārtības. Mums arī jāsaglabā augsts uzmanības līmenis, un Zviedrijas prezidentūrai - kurai esmu pateicīgs par šodien izteiktajiem apsvērumiem - arī jāveicina spēcīga iniciatīva kopā ar Amerikas Savienotajām Valstīm, Krieviju un citām valstīm, lai mainītu veidu, kādā Irānā tiek risināti dažādi jautājumi - sākot ar demokrātiskām tiesībām un beidzot ar jautājumu par kodolenerģiju.
Alejo Vidal-Quadras
(ES) Priekšsēdētāja kungs! Pāris pēdējo nedēļu laikā mūs ir aizkustinājusi varonība un drosme, ko vairākkārt parādīja irāņu tauta, kurai kailām rokām nācās stāties pretī valdošo tirānu automātiskajiem ieročiem un stekiem. Lielais skaits demonstrācijas vadošo sieviešu nepārprotami apliecina irāņu apņēmību dzīvot īstā demokrātijā.
Padomes priekšsēdētāja kungs! Eiropas Savienības reakcija ir bijusi pārāk vāja un gļēva. Mums ir jānosūta ļoti spēcīgs politiskais signāls, lai paustu neapšaubāmu nosodījumu par šo nepieņemamo teokrātisko diktatūru.
Risinājumu ļoti labi izklāstīja pretošanās kustības līderis, trimdā esošais Massoud Rajavi: Augstais līderis ir jāatbrīvo no amata un ekspertu pagaidu komitejai ir jāsasauc brīvas vēlēšanas, kas notiek starptautiskā uzraudzībā. Viss cits būs laika tērēšana un paildzinās šo nežēlastību.
Ria Oomen-Ruijten
(NL) Vai drīkst sākt, sirsnīgi apsveicot jauno Padomes priekšsēdētāju Bildt kungu? Es, protams, zinu, ka viņu gaida vairāki ļoti aizņemti mēneši, jo tieši viņš būs tas, uz kura pleciem visvairāk gulsies pasaules problēmas.
Priekšsēdētāja kungs, attiecībā uz Irānu vēlos izteikt šādas piebildes. Pirmkārt, Irānas režīms ir neparedzams. Otrkārt, es redzu, ka režīmā un jo īpaši reliģiskajās aprindās sāk parādīties sīkas plaisas. Treškārt, esmu novērojusi, ka režīms atbalsta it visu, kas šajā pasaulē ir slikts vai ietver korupciju neatkarīgi no tā, vai tas notiek Tuvajos Austrumos vai Pakistānā. Ceturtkārt, es gribētu norādīt, ka dialogs patiešām nesniedz reālu palīdzību, un, visbeidzot, es redzu, ka pilsoņi vēlas vairāk brīvības un ka viņiem šajā jautājumā ir jāsaņem mūsu - eiropiešu - atbalsts.
Es gribētu jums pajautāt, Bildt kungs, kādēļ Padome nevarēja izteikt stingrāku paziņojumu un kādēļ mēs esam uzklausījuši tikai dažas valstis, kuras vienmēr vēlas rīkoties, neņemot vērā situāciju cilvēktiesību jomā?
Enrique Guerrero Salom
(ES) Priekšsēdētāja kungs! Protams, es gribētu sākt, nosodot notikumus Irānā un Irānas valdības īstenotās represijas, taču es vēlos pievienoties tiem, kuri aicina apvienot Eiropas iestāžu izdarīto spiedienu ar dialoga un sarunu procesa turpināšanu.
Vēsture un pieredze mums ir rādījušas, ka pilnīga attiecību ar autoritāriem režīmiem pārtraukšana nekādā veidā nepalīdz uzlabot dzīves apstākļus cilvēkiem, kuri cieš no šādiem režīmiem, turklāt tādā veidā tiek vājinātas mūsu - cilvēku, kuri aizstāv demokrātijas un cilvēktiesību ievērošanu šādās valstīs - pozīcijas.
Tādēļ es uzskatu, ka mums vajadzētu izmantot visus Eiropas Savienībai pieejamos instrumentus, sākot ar Parlamentu, lai izdarītu spiedienu uz Irānas režīmu, taču tai pat laikā mums vajadzētu turpināt sarunas un dialogu - dialogu, kas izdara uz režīmu spiedienu - jo īpaši ar Augstā pārstāvja Solana kunga palīdzību.
Magdi Cristiano Allam
(IT) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, Irāna šodien ir galvenais drauds starptautiskajai drošībai un stabilitātei - no vienas puses, pārkāpjot ANO rezolūcijas, tā seko mērķim apbruņoties ar atomieročiem un, no otras -, tā neatkāpjas no vēlmes fiziski iznīcināt Izraēlas Valsti.
Es ceru, ka Eiropa kopā ar prezidentvalsti Zviedriju var Irānai nosūtīt skaidru vēstījumu, norādot, ka neapspriežamās vērtības - tiesības uz dzīvību, cilvēcisko cieņu un izvēles brīvību nav atdalāmas no divpusējo attiecību attīstības, un jo īpaši tā var likt skaidri saprast, ka Izraēlas Valsts tiesības pastāvēt nav apspriežamas un Eiropa, kas ir piedzīvojusi holokaustu pati savā teritorijā, nepieļaus otru holokaustu Izraēlas Valstij un tautai.
Philippe Juvin
(FR) Priekšsēdētāja kungs, es lūdzu vārdu, lai aicinātu mūsu Parlamentu skaidri paust savu attieksmi un akceptēt finansiālās un tehniskās sankcijas pret Irānu.
Pret šīm sankcijām, protams, ir daudz argumentu, tā kā tās radīs sekas Irānas pilsoņu dzīvē. Tomēr vissliktākais Irānas pilsoņiem, priekšsēdētāja kungs, nebūtu šo sankciju radītais deficīts, vissliktākais būtu mūsu klusēšana, mūsu bezdarbība. Sankcijas, priekšsēdētāja kungs, parādītu, ka mēs neesam vienaldzīgi, un es uzskatu, ka tas ir ļoti svarīgi.
Tāpēc, priekšsēdētāja kungs, mūsu Parlamentam jāpieprasa finansiālas sankcijas pret Irānu.
Charles Tannock
Priekšsēdētāja kungs, Irānas drausmīgā teokrātiskā diktatūra jau ir vainīga pie daudziem noziegumiem pret pašu tās tautu - sākot ar bahaistu un beidzot ar homoseksuāļu pakāršanu, un tagad acīmredzami ar 50 nevainīgu protestētāju pakāršanu. Tāpēc diez vai mūs var pārsteigt nepatiesi vēlēšanu rezultāti balsošanas vispārējas krāpšanās dēļ. Es uzskatu, ka šī plaisa režīmā un režīma protestējošās jaunatnes drosme, ko es apsveicu, galu galā satrieks šo satrunējušo valdību pilnībā.
Kādā citā sanāksmē Howitt kungs nesen ierosināja, ka mums no šī Parlamenta būtu vajadzējis nosūtīt ES vēlēšanu novērotājus, lai apstiprinātu, vai krāpšana reāli notikusi. Nē, mēs nedrīkstam legalizēt nevienas nepatiesas vēlēšanas, kurās tiek ierobežoti kandidāti viņu reliģiskās piederības dēļ un balsis skaitītas aiz slēgtām durvīm.
Carl Bildt
Padomes priekšsēdētājs. - Priekšsēdētāja kungs, es ļoti uzmanīgi klausījos dažādus paustos vērtējumus un uzskatus. Kā jau tika teikts, šīs ir vissvarīgākās debates par vissvarīgāko tematu.
Es domāju, ka godīgi var pateikt, ka mēs esam vienoti mūsu vērtējumā par to, kas ir noticis, ko mēs esam redzējuši televīzijas ekrānos un, vissvarīgākais, ko mēs esam dzirdējuši no cilvēkiem, kas pat zina vairāk nekā var vērot televīzijas ekrānos.
Es nevēlētos piekrist tam, kurš teica, ka mēs neesam pietiekami skaidri izteikušies. Ja jūs salīdzināt, ko ir teikusi Eiropas Savienība un ko - jebkāda cita nozīmīga pasaules dalībnieku struktūra, nav šaubu, ka mēs savos izteikumos esam bijuši visskaidrākie, viskonsekventākie un visstingrākie.
Mēs būtu vēlējušies, lai šiem izteikumiem būtu lielāka ietekme nekā tagad ir, bet tā jau bieži notiek. Bet, lai gan izteikumi neapšaubāmi ir svarīgi, par to nav šaubu, mēs pirmām kārtām apspriežam to, kas ir noticis Irānā kopš vēlēšanām 12. jūnijā.
Es domāju, ka ir svarīgi arī vērst uzmanību uz to, ko mēs redzējām televīzijas ekrānos pirms 12. jūnija, jo tā bija nedaudz savādāka Irāna nekā tā, ko mēs bijām raduši redzēt. Režīmā noteikti pavīdēja dzīvīgums, plurālisms, acīmredzama vēlme pēc pārmaiņām, atklātības, reformām. Vai tā bija irāņu vairākuma izpausme vai nē, no ārpuses par to ir ļoti grūti spriest, bet, ka tas bija nozīmīgi, pierādīja ne tikai sagrāves spēks, ko mēs redzējām pēc 12. jūnija. Tāpēc, nosodot to, ko mēs redzējām pēc tam, mums nevajadzētu aizmirst to, ko mēs redzējām pirms tam, kā arī to, kāda nozīme tam bija ilgtermiņā.
Es domāju, ka mēs esam vienoti tajā, ko mēs sakām un ko mēs domājam. Saryusz-Wolski kungs, Cohn-Bendit kungs un Mauro kungs ir burtiski pateikuši vienu un to pašu, ja mēs skatāmies uz viņu vērtējumu. Bet vissarežģītākais nav tas, ko mēs sakām, vissarežģītākais ir tas, kā mēs rīkojamies, sastopoties ar šādu situāciju. Es domāju, ka mums jādarbojas, ievērojot divus nosacījumus.
Pirmais ir pilnīgi skaidrs. Eiropas Savienībai skaidri jāaizstāv cilvēktiesības un demokrātija jebkur un jebkādos apstākļos. Politikā ir iespējams apsvērt arī citus faktorus, bet tie nekādā veidā nedrīkst mūs novirzīt no mūsu uzdevuma konsekventi aizstāvēt cilvēktiesības. Tāpēc mums jānosoda slepkavošana, sodīšana ar nāvi. Mums jāaicina atbrīvot aizturētos. Mums skaidri jāaicina pilnībā ievērot brīvību un tiesības, kādas ir katram cilvēkam mūsu pasaulē.
Otrkārt, un es domāju, ka te varētu būt dažas domstarpības, mums arī jābūt gataviem iesaistīties. Es to saku, atzīstot, ka tā ir daudz sarežģītāka politika nekā tikai stāvēt aizmugurē, neko nedarīt vai censties norobežoties - tas ir viegli, iesaistīties ir grūti. Kelam kungs atsaucās uz mūsu vēsturisko pieredzi un līdzsvarojošu darbību, ko tā rada. Bet tas, ka mums Eiropā ir zināma vēsturiska pieredze - kas šeit netiek izpausta ne vismazākā mērā - varbūt ļauj mums riskēt šajā virzienā.
Mums nekad nevajadzētu uzskatīt, ka diplomātisks dialogs var sakārtot visus jautājumus, kas šeit tiek risināti - tas nav iespējams. Katrā konkrētajā gadījumā parādīsies citi faktori. Bet mums nevajadzētu aizmirst arī to, ka ir daži jautājumi, kur mūsu pienākums ir meklēt risinājumu, īstenojot diplomātisku dialogu. Es domāju Apvienotās Karalistes vēstniecības darbiniekus, franču studentus vai citus, ar kuriem mums tagad jāveido dialogs.
Es nāku no zemes, kur 1 % mūsu pilsoņu ir no Irānas. Viņi valstī iebrauc un izbrauc. Mums ir konsulārie jautājumi, kurus ir grūti risināt, jo to ir milzum daudz. Mums jābūt gataviem iesaistīties, palīdzēt personām atsevišķos gadījumos, neuzskatot, ka tas uzreiz visu atrisinās.
Mums ir aktuāls jautājums par kodolieroču dokumentu paketi, par ko ir netieši norādīts. Daži varbūt uzskata, ka šim jautājumam ir daudz vienkāršāki risinājumi. Es domāju, ka nav neviena risinājuma, ja vien mēs neiesaistīsimies patiesā diplomātiskā dialogā par šo jautājumu. Šie ir tie citi jautājumi, kuros mums jāiesaistās.
Tas acīmredzami prasīs daudz uzmanības un pūļu un būs daudz sarežģītāk pašreizējos apstākļos, par to nav nekādu šaubu, un es domāju, ka diskusija Ārlietu komitejā pagājušajā nedēļā parādīja dažas no sarežģītajām izvēlēm un dažus no sarežģītajiem lēmumiem, kas mums jāpieņem ne tikai turpmākajās nedēļās, bet mēnešos - bet ne daudz ilgākā laika periodā. Šeit mums jāiesaistās - jums, mums Padomē un mums kā eiropiešiem - kopā ar citiem nozīmīgiem starptautiskiem dalībniekiem, ne tikai amerikāņiem, kuriem jaunu un labu pieeju veido Obama administrācija, bet jāiesaistās arī kopā ar citiem - ANO Drošības padomi, Krieviju, Ķīnu un plašāku pasaules kopienu. Tikai tad mēs varam cerēt, ka spēsim sākt risināt ne tikai neatliekamos jautājumus, bet arī citus risināmos jautājumus.
Es esmu pateicīgs par šīm debatēm. Es domāju, ka tās parādīja mūsu nepārprotamo vienprātību, ja ir runa par mūsu vērtību aizstāvību, bet tā parādīja arī grūtu izvēli, kāda būs jāizdara dažos jautājumos, un līdzsvarojošus pasākumus, kuros mums jāiesaistās turpmākajos mēnešos un gados. Mēs zinām, ko vēlamies sasniegt, mums arī jācenšas to sasniegt. Bet nedomājiet, ka tas būs viegli. Varas būt droši, ka Padome turpinās cieši iesaistīties šī konkrētā jautājuma visos aspektos.
(Aplausi)
Daniel Cohn-Bendit
(FR) Priekšsēdētāja kungs, lūdzu, atvainojiet, bet es tikko saņēmu informāciju, kuru es vēlētos paziņot Padomei un visiem kolēģiem deputātiem.
Natalia Estemirova, kas bija Eiropas Parlamenta Saharova balvas kandidāte, šorīt Groznijā ir nolaupīta, un viņu ir sagūstījuši nezināmi nolaupītāji. Es aicinu Padomi, Komisiju un EP deputātus protestēt, lai Maskava zinātu, ka mēs domājam par Natalia Estemirova.
Priekšsēdētājs
Debates tiek slēgtas.
Richard Howitt
Priekšsēdētāja kungs, tā kā mans kolēģis Tannock kungs minēja manu vārdu, es gribētu precīzi aprakstīt notikušo.
Es pagājušajā nedēļā neaicināju ES novērotājus, un debašu sākumā es pilnīgi skaidri pateicu, ka, ja apstākļi būtu tā iegrozījušies, Eiropas Savienība būtu varējusi nosūtīt novērotāju misiju uz Irānas vēlēšanām. Tomēr tieši tāpēc, ka Komisija šaubījās, vai tā rīkoties, tagad mums ir pienācīgas, pamatotas un objektīvas bažas par šo vēlēšanu norisi.
Man žēl, ka Tannock kungs nebija klāt un nedzirdēja to debašu sākumā, un es ceru, ka es spēju paskaidrot jautājuma būtību.
Priekšsēdētājs
Debates tiek slēgtas.
