- Zaļā grāmata par veselības jomā nodarbināto personālu (debates) 
Priekšsēdētāja
Nākamais punkts ir Zaļā grāmata par veselības jomā nodarbināto personālu.
Androulla Vassiliou
Komisijas loceklis. - Priekšsēdētājas kundze, mans ir liels prieks būt ielūgtai izteikties Parlamentā par Zaļo grāmatu par veselības jomā nodarbināto personālu, ko Komisija pieņēma 2008. gada 10. decembrī.
Ielūgums ir nācis piemērotā brīdī, jo mēs šobrīd tuvojamies apspriešanas posma beigām, kas tiks pabeigts mēneša beigās.
Ir skaidrs, ka pieaug spiediens uz visām ES veselības aizsardzības sistēmām, ko rada novecojošais iedzīvotāju sastāvs, veselības apdraudējumi, kā arī jauno tehnoloģiju pieaugošā cena un pieaugošās pacientu vēlmes. Šis viss norisinās uz sarežģītas ekonomiskās situācijas fona.
Bez izglītotiem un motivētiem veselības jomā nodarbinātajiem visā ES teritorijā Eiropas veselības aizsardzības sistēmu finansiālā ilgtspēja būs apdraudēta un nevienlīdzība veselības jomā palielināsies.
Eiropas iedzīvotājiem kļūstot vecākiem, noveco arī tās veselības jomā nodarbinātais personāls, un no darba aizgājušos jaunie darbinieki aizstāj nepietiekamā skaitā. Mums ir jādomā par iemesliem, kādēļ jauni cilvēki nav motivēti kļūt par veselības jomā strādājošajiem.
Šis aspekts kopā ar veselības jomas speciālistu mobilitāti dalībvalstu iekšienē un starp tām rada kopējas darbaspēka problēmas vairumā Eiropas veselības aizsardzības sistēmu.
Es sagaidu daudz atbilžu par Zaļo grāmatu no daudzām iesaistītajām organizācijām veselības jomā, ka sir paudušas bažas par šo svarīgo jautājumu.
Es arī gadīšu šī parlamenta deputātu reakciju. Tā tiešām vienkāršos mūsu darbu un kalpos mūsu kopējam mērķim.
Atbilžu analīze, ko mēs saņemam, rādīs mums ceļu, izstrādājot stratēģijas ES līmeņa atbalstam dalībvalstīm šo problēmu risināšanā.
Veselības jomas darbaspēka diskusija izceļas starp jautājumiem, kas ir iekļauti direktīvas projektā par pacientu tiesībām pārrobežu veselības aprūpē.
Patiesi, priekšlikumā galvenā uzmanība pievērsta noteikumiem un pasākumiem, kas vajadzīgi, lai godīgos apstākļos sniegtu piekļuvi drošai un kvalitatīvai veselības aprūpei pacientiem, pārvietojas pa Eiropu.
Tiesību akta projekta galvenais mērķis ir godīgi un konsekventi īstenot pacientu tiesības, kā atzinusi Eiropas Kopienu Tiesa. Tā mērķis nav regulēt veselības jomas pakalpojumu pārrobežas sniegšanu, brīvību veikt uzņēmējdarbību vai veselības jomas speciālistu mobilitāti.
Tomēr tas nenozīmē, ka direktīvas projektā nav ņemta vērā aprūpes drošība un kvalitāte pacientiem, kuri vēlas saņemt veselības aprūpi ārvalstīs - kas ir cieši saistīts ar kontekstu, kādā veselības jomas speciālisti nodrošina veselības aprūpi.
Šajā skatījumā direktīvas projektā ir ļoti skaidri norādīts pamatprincips, kas ir - uz pārrobežu veselības aprūpi attiecas valsts veselības aprūpes noteikumi.
Ļaujiet man arī īsi minēt citus nosacījumus, kā, piemēram, priekšlikuma 5. pantā iekļautos. Dalībvalstis apņemtos aizstāvēt valsts kvalitātes un drošības standartus, veiksmīgi tos īstenot un informēt sabiedrību par tiem. Veselības aprūpes sniedzēji nodrošinātu visu vajadzīgo informāciju, lai pacientiem ļautu izdarīt uz faktiem pamatotu izvēli.-Informācijā ietilptu ziņas par apdrošināšanas segumu vai citiem personiskās vai kolektīvās aizsardzības līdzekļiem attiecībā uz profesionālo atbildību, kurai ir jābūt spēkā visās dalībvalstīs. Pacientiem būtu kārtība, kādā veikt sūdzības un saņemt aizsardzības līdzekļus un kompensāciju, kad tie ir cietuši saņemtās veselības aprūpes rezultātā.
Ar šo principu un noteikumu kopumu, es uzskatu, ka ar direktīvas projektu tiek noteikta skaidra saikne starp pacientu un veselības aprūpes sniedzēju, lai nodrošinātu drošu informāciju, kā arī drošu un kvalitatīvu aprūpi Eiropas pilsoņiem, kuri nolemj doties saņemt ārstnieciskos pakalpojumus citā dalībvalstī.
Ļaujiet man arī atgādināt, ka ir vēl viens svarīgs ES tiesību akts, par ko primārā atbildība ir manam kolēģim komisāram McCreevy. Ar to tiek regulēta ārstu, māsiņu, zobārstu, vecmāšu un farmaceitu kvalifikāciju savstarpēja atzīšana. Es atsaucos uz Direktīvu 2005/36/EK, kas šobrīd ir spēkā. Ar šo Direktīvu arī paredz konkrētus pienākumus dalībvalstīm attiecībā uz informācijas apmaiņu veselības jomas speciālistu pārvietošanās gadījumā. Šīs datu plūsmas vienkāršo Iekšējā tirgus informācijas (IRI) sistēmas lietojums, kas jau ļauj dalīties ar informāciju par piecām galvenajām veselības jomas profesijām. Ir paredzēts paplašināt IRI, tajā iekļaujot visas regulētās profesijas.
Visbeidzot ES veselības jomas darbaspēka problēmu risināšana, nodrošinot veselības aprūpes sistēmu finansiālo ilgtspēju, būts viens no Eiropas galvenajiem uzdevumiem nākamajā desmitgadē. Tas prasa vispārēju stratēģisku pieeju, jo neviena dalībvalsts nevar īsti atrast pati savu risinājumu atsevišķi. Risinājums nevar būt vienkārši piesaistīt veselības jomā strādājošos no jaunattīstības valstīm, kur to trūkst vēl vairāk.
Šim nolūkam saistībā ar Zaļo grāmatu tiks apsvērtas diskusijas un zīmīgo jautājumu tālāka formulēšana, kā rezultātā, kur nepieciešams, tiks noteikti kopēji pasākumi. Es zinu, ka jūs liekat lielas cerības, un es paļaujos uz jūsu palīdzību, veidojot risinājumus, lai atbalstītu to nenovērtējamo darbu, ko veselības jomas profesionāļi sniedz mūsu katra dzīvē.
Priekšsēdētāja
Komisāre, es nešaubos, ka jūs saņemsit ļoti lietderīgu atbildi no deputātiem uz jūsu lūgumu sniegt savus jautājumus, vērtējumu vai priekšlikumus par Zaļo grāmatu par veselības jomā nodarbināto personālu.
John Bowis
PPE-DE grupas vārdā. - Priekšsēdētājas kundze, es vēlos pateikties komisārei gan par sava vakara veltīšanu tam, lai pievienotos mums šajā pārpildītajā Parlamentā, bet arī par vēsti, ko viņa ir mums atnesusi. Šī ir svarīga Zaļā grāmata, un tai vajadzētu aizsākt plašu diskusiju šajā Parlamentā un ārpus tā.
Nupat iesniedzot Zaļo grāmatu, komisāre uzdeva vienu vai divus jautājumus, ieskaitot jautājumu, kādēļ nozares personālā neienāk vairāk ārstu un māsiņu. Ja es drīkstu tā teikt, es domāju, ka šī ir daļa jautājuma. Otra daļa ir, kādēļ tik daudzi atstāj darbu. Šī jautājuma būtību varēs atrisināt, atrodot veidus kā pieņemt un paturēt darbā veselības aprūpes speciālistus. Iespējams, tas īpaši attiecas uz māsiņām, taču arī uz ārstiem un citiem terapeitiem u.t.t. Es domāju, ka mums ir jāaplūko mūsu piedāvātās karjeras iespējas. Mums ir jāapskata tas, kā paaugstinājumu darbā uzskata par potenciālu. Mums ir jānoņem pāris šķēršļi, kas pastāv profesijās un starp tām. Mums ir jānodrošina, lai būtu patīkama darba vide. Tas būs sarežģīti, taču darba vide var arī radīt komforta sajūtu. Mums ir jānodrošina, lai Eiropā būtu iespējas pētniecības darbam, lai mēs nezaudētu cilvēkus ārvalstīs. Taču galvenokārt mums ir jāklausās praktizējošo speciālistu viedoklī. Pārāk bieži - es to zinu no darba valdībā, un pazīstot jūs kā komisāri - mēs ieklausāmies vadošajos cilvēkos un mēs neejam pie slimnieku gultām un neuzklausām māsiņas un ārstus, kas tiešām strādā nozares kodolā. Ja mēs biežāk rīkotos šādi, tad, iespējams, mēs izstrādātu veiksmīgāku politiku.
Es, protams, vēlos izdarīt atsauci - līdzīgi kā to darīja komisāre - uz savu ziņojumu Parlamenta analīze par pārrobežu veselības jomu. Mēs teicām jau no paša sākuma, ka tajā būtiski bija divi pasākumi, kas nenāca vienlaikus. Viens no tiem, protams, bija saistīts ar pacientu drošību, un mums ir pasākums, kas ir izstrādāts ātri un ir mums pievienojies. Savukārt šis mazliet atpaliek. Tas ir saistīts ar veselības jomas speciālistiem. Mums ir nepieciešami veselības jomas speciālisti, kas piedāvā šo pakalpojumu, šo rezerves variantu - pārrobežu veselības jomā, kas ļautu pacientiem pārvietoties droši un ar pārliecību. Patiesi, stāvot šeit Strasbūrā, mēs domājam par Strasbūras, Lježas un Luksemburgas piemēriem, kur uzziņu tīkla princips var lieti noderēt gan attiecībā uz pacientiem, gan uz apmācību un pētniecisko darbu.
Komisāre runāja par veselības jomas speciālistu pārvietošanos, un mums ir jāaplūko veidi, kā to īstenot, neapdraudot pacientu drošību. Es domāju, ka šis jautājums ietver valodas zināšanu pārbaudes, kas nav šķērslis, bet kam ir jābūt pacientus aizsargājošam pasākumam. Komisāre runāja par kvalifikāciju atzīšanu. Ir skaidrs, ka tas ir svarīgi, vai jūs mājās ārstē ārsts no citas valsts vai jūs dodaties uz ārzemēm, lai tur satiku vietējo ārstu. Ir dažas profesijas - un hiropraktiķis ir viena tām - kas ir atzītas vienā valstī un citā nav. Mums ir jāaplūko vedi, kā iekļaut šīs blakus profesiju speciālistus plānošanas centrā.
Mums, protams, ir jānodrošina pacientu drošība attiecībā uz ārstiem, kuri disciplināri sodīti vai izslēgti no reģistra - ārsti, māsiņas un jebkurš veselības jomas speciālists -, un savā ziņojumā es aicinu Komisiju ieviest šo principu. Es domāju, ka šo jautājumu mums ir jāizskata ciešāk.
Komisāre pareizi pieminēja speciālistu aizplūšanas problēmu. Ir traģiski, ka mēs nenodrošinām pietiekami daudz veselības jomas speciālistus, bet ejam un ņemam viņus no valstīm, kuras to var atļauties vismazāk. Pavērojot skaitļus, mēs redzam, ka vidēji viens no četriem ārstiem un viena no 20 māsiņām ir mācījusies Āfrikā un strādā Ekonomiskās sadarbības un attīstības organizācijas (ESAO) valstīs. Daļēji tas ir tādēļ, ka mēs kā valstis viņus "čiepjam”, un daļēji tās ir mūsu NVO, kas viņus nodarbina un piesaista attiecīgajā valstī, maksājot viņiem vairāk nekā viņi varētu saņemt savās valstīs. Tādēļ viņi nedodas atpakaļ strādāt tur.
Visi šie aspekti ir svarīgi, komisāre. Mums ir jāapskata veselības jomas speciālistu drošība. Mūsu darba kārtībā ir jāiekļauj injekciju savainojumi un slimnīcā iegūtas infekcijas, kā arī uzbrukumi personālam. Nesen runājot ar vecmātēm, uzzinājām par grūtībām profesionālās atlīdzības apdrošināšanas saņemšanā Šie ir daži no jautājumiem, kas, es ceru, būs mūsu diskusiju galvgalī par šo ļoti vērtīgo Zaļo grāmatu.
Jules Maaten
ALDE grupas vārdā. - (NL) Priekšsēdētājas kundze, es vēlos paust atbalstu lielākajai daļai no tā, ko Bowis kungs teica pirms brīža. Zaļā grāmata, ko saņēmām no jums, komisāre, ir labs dokuments. Lieki teikt, ka ar nepacietīgi gaidām reakciju uz to kā tas vienmēr ir ar Zaļajām grāmatām. Reakcija, protams, ir daļēji paredzama, bet to jebkurā gadījumā ir vērtīgi to saņemt tā, lai to varētu iekļaut, iespējams, nākošajā tiesību aktā.
Šī Zaļā grāmata ir svarīga, jo ir redzams, ka ar to regulē problēmu, kas ir jārisina. Zaļā grāmata ir tapusi pēc strīdiem, kas tolaik apvija Bolkenstein kunga iesniegtos priekšlikumus, un mēs atzinīgi vērtējam faktu, ka Komisija to risina šādi ar pienācīgu uzmanību, ar Zaļo grāmatu un plašām debašu iespējām, jo, manuprāt, šis jautājums satrauc daudzus. Šī iemesla dēļ es nevēlos teikto attiecināt tikai uz veselības jomā strādājošajiem, jo es domāju, ka mēs atklāsim līdzīgas bailes no nezināmā arī Eiropas mēroga veselības aprūpes citās jomās.
Pēdējo gadu laikā Eiropas Savienībā ir padarīts daudz sabiedrības veselības jomā kā jūsu priekšteču vadībā, tā arī ar jums, Komisāre. Es tādēļ vēlos izmantot iespēju un apsveikt jūs ar punktu, ko jums izdevās pielikt šai politikai salīdzinoši īsā laikā. Es nedomāju, ka to būs iespējams paveikt tik ātri, un man šķiet, ka mēs visi varam lepoties ar veidu, kādā jums izdevās to panākt.
Pēdējos gados ir daudz sasniegts, piemēram, pediatrijas medikamentu jomā, kur problēmas esamību liela daļa sabiedrības nemaz neapzinās. Tomēr Eiropas mēroga risinājums ir nemainīgi darba kārtībā, jo dalībvalstis pašas to novērst nevar. Tas ir tieši lielražošanas ietaupījums, kam šeit ir atsevišķa nozīme. Es pieņemu, ka tas attiecas arī uz citām jomām: uz tabakas un smēķēšanas apkarošanas politiku, piemēram, kur Eiropas Savienība ir vada problēmas risināšanu ne tikai savienības iekšienē, bet arī ārpus tās. Tāpat šajā piemērā - tas ir tieši lielražošanas ietaupījums, kas padara mūs efektīvus. Mēs arī esam cieši iesaistīti pārrobežu aprūpē un pacienta tiesību aizsardzībā Eiropā, mūs arī cieši vēro referents Bowis kungs, un es ceru un sagaidu, ka mēs panāksim veiksmīgu rezultātu arī šajā jomā.
Tomēr ikreiz izskatot katru tematu, ievērojam, ka ne vien ministri, bet arī kolēģi deputāti valstu parlamentos nelabprāt vēlas padarīt ciešāku Eiropas sadarbību veselības aprūpes jomā. Eiropas Savienībā esot 27 atšķirīgām sistēmām, mēs visi esam pārliecināti, ka mūsu pašu veselības aprūpes modelis ir vislabākais. Katrs, ar kuru runājat jūs pārliecinās, ka viņa sistēma izceļas pāri citām. Tas, protams, ir neiespējami. 27 atšķirīgas sistēmas visas nevar būt labākās vienā jomā.
Lieki teikt, ka katrā valstī šī sistēma ir labi pārdomāta. Katrā veselības aprūpes iekārtā ietilpst cilvēki un labi nodomi. Kad beidzot ar grūtībām ir panākts līdzsvars, Eiropas Savienība iebrāžas ar priekšlikumu, ko savukārt mēs uzskatām par labāko. Es ļoti labi saprotu, ka tam būs pretestība.
Taču vairākās jomās tieši šis lielražošanas ietaupījums, kā, piemēram, retu slimību gadījumā, var dot labumu kā mūsu pacientiem, tā pašām sistēmām. Ir ļoti daudz iemeslu, kādēļ ir vajadzīgs, lai Eiropa iesaistītos sabiedrības veselības jomā. Gandrīz 40 000 pacientu Eiropā gaida orgānus, un ik dienu gandrīz desmit šajos gaidītāju sarakstos iekļautie cilvēki nomirst.
Ik gadu pārmērīga alkohola lietošana prasa 195 000 dzīvības un Eiropas ekonomikai maksā 125 miljardus eiro. Šis ir jautājums, ko drīzāk veiksmīgāk varētu risināt pat ne nacionālā, bet vietējā līmenī. Tomēr ir arī Eiropas līmeņa tendences, piemēram, pārmērīga alkohola lietošana jaunu cilvēku vidū. Mums ir jāpēta, vai tomēr to labāk nebūtu risināt Eiropas līmenī. Tas, ka mums ir jārisina šīs problēmas, ir noteikts spēkā esošajā Līguma tekstā.
Tomēr mums vajadzētu izdarīt vairāk, piemēram, attiecībā uz veselības jomas pakalpojumu patiesi brīvu kustību. Ši arī ir Zaļās grāmatas lielākā vērtība. Esmu pārliecināts, ka, ja mēs uzņemtos risināt visas problēmas - jo, protams, dažas tādas pastāv - un nāktu klajā ar atrisinājumiem, piemēram, tam, kā novērst medicīniskas kļūdas vai pilnveidot pacientu juridisku noteiktību, kā arī risinot veselības jomā strādājošo jautājumus, kam, atrodot atrisinājumu, ieguvēji būtu visi; ja vien šī kustība tiktu organizēta atbildīgi un tomēr reālistiski.
Ja (jautājumi, ko es vienmēr minu) labāka sadarbība orgānu donoru jomā un veiksmīga sadarbība pandēmiju novēršanā netiks skatīta Eiropas līmenī, esmu pārliecināts, ka mums būs ir lielas problēmas, ja kaut kad gripas epidēmija atceļos no Taizemes pie mums. Patiesībā Komisijai šādos gadījumos ir jāvar veikt ārkārtas pasākumi 24 stundu laikā.
Visbeidzot 152. pants nav izstrādāts vajadzīgajā līmenī, jo beigu beigās tas attiecas uz veiksmīgas Eiropas rīcības organizēšanu nākotnē. Ja mēs kaut kad nākotnē izskatītu izmaiņas Līgumā, manuprāt, jaunā Līgumā mums vajadzētu apsvērt juridiskā pamata paplašināšanu sabiedrības veselības jomā.
Bart Staes
Verts/ALE grupas vārdā. - (NL) Priekšsēdētājas kundze, es vēlos pievienoties Bowis kunga un Maaten kunga veltītajiem apsveikumiem komisārei par viņas Zaļo grāmatu, kas manuprāt, nav ne par dienu, ne arī stundu pāragri sagatavota. Pati komisāre teica, ka, kļūstot aktuālākai iedzīvotāju sastāva novecošanas problēmai, vairāk tiks noslogotas veselības jomas sistēmas, bet arī, un galvenokārt, tajās strādājošie. Patiesi, katrs, kurš velta laiku tam, lai ieklausītos šajā nozarē strādājošajos, zinās, ka kopējie darba apstākļi ir īpaši sarežģīti tā fiziski, tā garīgi.
Darbs šajā nozarē no personāla prasa daudz un bieži tas ir nepietiekami atalgots. Tādēļ tam nevajadzētu pārsteigt, ka nozares darbaspēka mainība ir ļoti liela. Tas ir arī fakts, ka pārāk bieži darba līgumi ir ļoti neizdevīgi, tādēļ daudzi pāragri aiziet no darba šajā jomā. Manā skatījumā, Savienībai tās politikā ir jānodrošina vairākas lietas: ilgtspējīga nodarbinātība, laba darba vide, darba drošība, speciālistu aizplūšanas novēršana un labs darbs.
Komisāre pareizi izdarīja atsauci uz direktīvu, ko šobrīd izstrādā Bowis kungs, direktīvu par pārrobežu veselības aprūpi. Tomēr, kad runāju ar nozares cilvēkiem, viņi arī zīmīgi norādīja saistību starp darbu šajā nozarē un Darba laika direktīvu. Darba laika direktīvā darba laika ilguma noteikšanai šobrīd izmanto darba līgumus, nevis cilvēkus.
Esmu atklājusi, ka ir poļu ārsti, kuri darba nedēļu nostrādā Polijas slimnīcās saskaņā ar parastu darba līgumu, bet nedēļas nogalē dodas uz Lielbritāniju nostrādāt 48 stundu maiņu. Tas, protams, ir neiedomājami. Šo piemēru noteikti vajadzētu ņemt vērā Darba laika direktīvā. Tādēļ es ceru, ka debatēs par Zaļo grāmatu mēs aplūkosim arī šo tematu.
Konstantinos Droutsas
Priekšsēdētājas kundze, Zaļajā grāmatā par veselības jomā nodarbināto personālu ir atklāti kapitāla plāni un Eiropas Savienības plāni privatizēt veselības un labklājības jomu, kas veselības nozarē paredz sāpīgas sekas strādājošo un vienkāršās tautas ģimenēm.
Šīs izmaiņas ir daļa no tās vispārīgas politikas virziena maiņas sociālās apdrošināšanas un sociālo pakalpojumu jomā, ko izstrādājuši pret vienkāršo tautu noskaņotie un ko veicina visās Eiropas Savienības valstīs ar aktīvu centriski kreiso un centriski labējo spēku atbalstu, kas pret veselību attiecas kā pret preci, peļņas avotu, un pret pacientiem un viņu ģimenēm kā klientiem.
Pamatmērķis ir nodrošināt kapitāla uzņēmējdarbības iespēju un izveidot sistēmu, kur valsts sektora veselības jomas pakalpojumu sniedzēji darbojas pēc privātā sektora kritērijiem, konkurējot ar privāto sektoru.
Šīs komercializētās veselības jomas sistēmas pirmie upuri ir paši tajā strādājošie. Šis personāls, kas veido 10% Eiropas Savienības darbaspēka, bieži vien strādā nepieņemamos apstākļos, kas ir bīstami pacientiem. Pastāvīgie darba laika pārkāpumi droši vien vairāk princips nevis izņēmums. Privāto apdrošināšanas uzņēmumu izvēles dēļ viņu alga, vismaz valsts sektorā, tiek samazināta tāpat kā viņu darba efektivitāte. Zaļās grāmatas galvenā tēma ir strādājošo mobilitāte un Bolkestein direktīvas noteikumu piemērošana veselības jomā.
Veselība ir sociāla vērtība, nevis komerciāla prece. Veselības jomā strādājošie sniedz sociālu pakalpojumu, bet nav avots peļņas radīšanai. Vienīgi ar cīņu strādājošie varēs nodrošināt augstas kvalitātes bezmaksas pakalpojumus, ko sniegtu vienīgi valdība pilnīgi nesaistīti ar privātu uzņēmējdarbību.
Kathy Sinnott
IND/DEM grupas vārdā. - Priekšsēdētājas kundze, veselības jomā strādā vairāk cilvēku nekā jebkurā citā nozarē. Kā veselības jomā strādājošo grupas mums prātā tūlīt nāk ārsti, māsiņas, farmaceiti un zobārsti, kuriem atbalstu sniedz radiologi, laboranti, pētnieki, terapeiti, bioķīmiķi un armija administratoru un personāla, kas ļauj pilnvērtīgi sniegt veselības jomas pakalpojumus.
Ir arī otra grupa speciālistu: dabas preparātu ārsti, hiropraktiķi, osteopāti, homeopāti un dietologi, kuri specializējas dabīgākā pieejā veselībai.
Visbeidzot, ir aprūpētāji ģimenēs - lielākā atsevišķā veselības jomā strādājošo grupa, kas šajā nozarē strādā dienu un nakti, nesaņemot atalgojumu.
Atgriežoties pie pirmās grupas, šajā ziņojumā Komisiju satrauc, ka speciālistu skaits, kas strādā klasiskās izpratnes veselības aprūpē nav pietiekams, lai apmierinātu pieaugošo pieprasījumu. Komisija tālāk uzsver vajadzību piesaistīt jaunus cilvēkus ievēlēties šīs profesijas. Tomēr dažās valstīs tā nav problēma.
Pagājušajā mēnesī Īrijā 3500 jaunieši kārtoja eksāmenu cerībā iegūt vienu no pāris simtiem vietu medicīnas augstskolā. Līdzīgi, būs daudz vairāk jaunu cilvēku, kuri pieteiksies studēt māszinības, terapijas u.t.t., nekā mūsu universitātes vēlas apmācīt.
Komisāre, tas nav jautājums par jauniešu piesaisti. Jautājums ir par ļaušanu viņiem iegūt izglītību. Īrijā mūsu vidusskolēni cītīgi gatavojas karjerai medicīnā, taču diemžēl neaizsniedzamu to padara normēšanas sistēma, kurai nav saiknes ar pieprasījumu, kas tā rada būtisku kvalificētu speciālistu trūkumu.
Es zinu, ka līdzīgi pārrāvumi starp izglītību un pieprasījumu pastāv arī citās Eiropas valstīs. Man šķiet, ka pūloties piesaistīt jauniešus šai profesijai, kamēr mēs nenodrošinām viņiem iespēju iegūt šīs prasmes, jūs tikai liksiet viņiem vilties.
Neļāvuši šiem reflektantiem iegūt izglītību un tā radot mākslīgu speciālistu trūkumu, mēs tad pēc vajadzības ievedīsim medicīnas darbiniekus no trešajām valstīm - pat nabadzīgākajām -, atstājot to iedzīvotājus bez medicīniskas aprūpes un izraisot speciālistu aizplūšanu.
Otra veselības jomas speciālistu grupa, ko minēju, kā, piemēram, dabas preparātu ārsti, šajā ziņojumā nav iekļauti. Šādi netiek atzīts tas vērtīgais darbs, ko viņi sniedz, rūpējoties, lai Eiropieši būtu veseli, un dokumentā ir zaudēta saikne ar daudzu Eiropiešu vēlmēm, kuri vēršas pēc palīdzības pie šiem speciālistiem.
Šī joma ir ļoti svarīga. Komisijas šķietamie centieni to apspiest ar direktīvām, kā, piemēram, ar vitamīnu un minerālvielu piedevu direktīvu, tālāk palielnina šo augošo šķirtni starp ES politiku un cilvēku ierasto izvēli veselības jomā.
Uzstāšanās beigās es vēlos atsaukties uz trešo un lielāko atsevišķo veselības jomā strādājošo grupu: aprūpētājiem ģimenēs. Tie ir cilvēki, kuri kopj aprūpējamus vecus cilvēkus un cilvēkus ar īpašām vajadzībām. Ar katru gadu mums viņi ir vajadzīgi vairāk, ne mazāk. Eiropai novecojot un cilvēku ar īpašām vajadzībām skaitam pieaugot, mēs viņus nevaram uzskatīt par pašsaprotamiem. Vienīgais veids, kā mēs varam paturēt šos nozīmīgos aprūpētājus, ir atbalstīt viņus darbā.
Visbeidzot, mūsu veselības jomā nodarbinātais personāls ir svarīgāks kā jebkad agrāk. Komisijai ir taisnība, sakot, ka veselībai jauni un no jauna atdzimstoši apdraudējumi, piemēram, infekcijas slimības. Un tomēr Komisijai būtu cieši jāpatur prātā, ka pieaug saslimstība ar visām slimībām, kas ir saistītas ar imūnsistēmas traucējumiem, piemēram, astmu, alerģiju, izkliedēto sklerozi, autismu, diabētu, epilepsiju, fibromialģiju un daudzām citām.
Es Komisijai ieteiktu aplūkot katru no šīm slimībām, ar kuru saslimstība pieaug, un mēģināt saprast, kas izraisa šīs epidēmijas, jo ļaut tām attīstīties neizpētītām un skart arvien vairāku cilvēku, ir gan nežēlīgi, gan neilgtspējīgi.
Nicodim Bulzesc
Priekšsēdētājas kundze, es atzinīgi vērtēju Komisijas Zaļo grāmatu un tās mērķi vairāk piesaistīt uzmanību jautājumiem, kas ir saistīti ar ES veselības jomā nodarbināto personālu, un noteikt esošās problēmas un pasākumus to risināšanai.
Tomēr es vēlos izmantot izdevību uzsvērt vienu Zaļās grāmatas aspektu, proti, veselības jomā nodarbinātā personāla apmācību. Es ierosināju Rakstisko deklarāciju Nr. 0095/2008 par šo jautājumu, kura aktualitāte saglabājas. Es stingri atbalstu ideju, ka vitāli svarīgi attīstīt saziņas apmācību kursus veselības jomā strādājošiem, lai pacientiem nodrošinātu skaidrāku un pilnīgāku informāciju. Pacientu spēja saprast veselības un medicīniskos jautājumus un norādījumus ir cieši saistīta ar saziņas skaidrību. Par spīti daudzajām iniciatīvām veselības jomas informācijas kvalitātes un pieejamības uzlabošanai pētījumi parāda, ka pacienti vēlas saņemt vairāk informācijas nekā viņi saņem šobrīd un ka veselības jomā strādājošiem ir tendence par augstu novērtēt sniegtās informācijas apjomu.
Ewa Tomaszewska
(PL) Priekšsēdētājas kundze, veselības aprūpes personāla trūkums ir vērojams visā pasaulē. Tomēr akūti mēs to jūtam mūsu pašu mājās. Specializētas medicīniskās palīdzības trūkums, klīniskās pieredzes trūkums noteiktās specialitātēs un konkrētu medicīnas pakalpojumu trūkums liek cilvēkiem meklēt medicīnisku palīdzību citās valstīs.
Tieši tādēļ ir ļoti svarīgi regulēt pārrobežu medicīniskās aprūpes principus. Pacientam ir tiesības zināt, cik kvalitatīvus pakalpojumus piedāvā attiecīgais veselības aprūpes centrs, kā tiks apmaksāta aprūpe, cik daudz par ārstēšanu vai rehabilitāciju maksās pacienta paša valsts veselības aprūpes sistēma un cik daudz būs jāmaksā viņam. Direktīva par šo jautājumu ir absolūti nepieciešama.
Nākamais jautājums ir medicīniskā personāla kvalifikācijas paaugstināšana, ieskaitot palīdzību saistībā ar valodu kursiem, kuriem vajadzētu veicināt mobilitāti. Es domāju, ka priekšlikums izveidot veselības jomas personāla uzziņu tīklu ir lietderīgs. Komisāre, paldies jums par jūsu Zaļo grāmatu.
Colm Burke
Priekšsēdētājas kundze, ilgtspējīga veselības jomā nodarbinātā personāla veicināšana ir ļoti būtiska, lai turpinātu mūsu veselības aprūpes pakalpojumu un centru uzlabošanu visās 27 dalībvalstīs.
Eiropas priekšā ir vairākas problēmas veselības aprūpes pakalpojumu stiprināšanā un uzlabošanā. Demogrāfiskais stāvoklis dalībvalstīs rada būtisku problēmu veselības jomā strādājošiem, jo Eiropas iedzīvotāji noveco un paredzamais dzīves ilgums pieaug par 2,5 gadiem katru desmitgadi. Palielinās spiediens uz personālu, jo, iedzīvotājiem novecojot, vecāks kļūst arī personāls. Risinājums, kā saglabāt adekvātu personālu nenovēršamās pensionēšanās apstākļos, ir nodrošināt, lai būtu pieejami pietiekami daudzi jaunāki darba kandidāti, kas aizstātu tos, kuri pensionējas.
Nav iespējams pietiekami uzsvērt, cik svarīgi ir uzlabojumi veselības aprūpes izpētes un datu jomā. Šobrīd dalībvalstu starpā trūkst aktuālas un salīdzināmas informācijas par vairākiem veselības aprūpes jautājumiem, izskaitot strādājošo izglītību, darba gaitas, vecumu, dzimumu un veselības jomas speciālistu starptautiskā plūsma. Tas, lai būtu pieejama informācija par visu Eiropu, ir ļoti būtiski nākamo veselības jomas darbinieku sagatavošanas plānošanai un nodrošināšanai un visiem veslības jomas dienestiem.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Priekšsēdētājas kundze, tas ir mūsu interesēs nodrošināt, lai mūsu veselības aprūpes sistēma darbotos tik efektīvi, cik vien iespējams. Tādēļ saskaņā ar Zaļās grāmatas vadlīnijām ir jāpaaugstina medicīniskā personāla kvalifikācija un medicīniskajam personālam jānodrošina komforts un atbilstoši darba apstākļi. Mēs nevaram ļaut ārstiem strādāt pārāk ilgi.
Es vēlos pievērst uzmanību arī veselības uzlabošanai. Veselīga dzīvesveida veicināšana ir laba profilaktiska metode, kas var novērst saslimšanu ar dažādām slimībām. Šī iemesla dēļ, paturot prāta, ka saslimšanas novēršana ir labāka nekā ārstēšana, būtu jāatbalsta katra veselības veicināšanas reklāma un kampaņa. Atcerēsimies, ka, ieguldot kādā novatoriskā ārstēšanas metodē, klīniskā aprīkojumā un jaunā tehnoloģijā, iznāk ieguldījums pašā cilvēkā.
Androulla Vassiliou
Komisijas locekle. - Priekšsēdētājas kundze, es vēlos pateikties visiem runātājiem par viņu vērtīgo uzstāšanos. Tas parāda, ka jūsu teiktais var būt ļoti noderīgs, jo tika minēti jau pāris ļoti svarīgi jautājumi.
Tajos ietilpst, piemēram, jautājums, kā mēs varam radīt pareizo darba vidi personālam, lai paturētu viņus dzimtenē un arī, kā mums risināt ļoti būtisko speciālistu aizplūšanas problēmu.
Pagājušajā nedēļā es biju Libērijā, un mani šokēja dzirdētais, ka uz trijiem miljoniem iedzīvotāju Libērijā ir 150 ārstu. Visi pārējie Libērijas ārsti ir ASV. Šī ir ļoti liela problēma ne tikai trešās pasaules valstīs, bet arī Eiropas Savienības iekšienē, jo šeit ir vērojama nopietna speciālistu aizplūšana no austrumiem uz rietumiem. Mums ir jāskatās, kā mēs varētu rosināt veselības jomā strādājošos un speciālistus palikt dzimtenē. Lai to paveiktu, mums viņiem ir jārada labāki darba apstākļi.
Oficiālo aprūpi nevar aplūkot, neņemot vērā vajadzību pēc neoficiālās aprūpes un tās potenciālu, ko Zaļajā grāmatā mēs tiešām saskaņojam.
Sinnott kundze uzdeva ļoti būtisku jautājumu, kā izglītot vairāk cilvēku un piedāvāt cilvēkiem vairāk iespēju iegūt izglītību. Šī ir monētas otra puse. Skatoties no viena rakursa, mums ir vajadzīgi vairāk veselības jomā strādājošie, taču no otras puses mums nav iespējas viņus apmācīt. Šie visi ir ļoti svarīgi jautājumi, uz kuriem visiem mēs varēsim atbildēt un piedāvāt risinājumus, kolīdz mēs apkoposim visus būtiskos komentārus, ko par Zaļo grāmatu sniedzat jūs un citas iesaistītās puses. Procesa beigās mēs ceram, ka nonāksim pie dažiem problēmas risinājumiem, pirms tā kļūs tiešām nepārvarama.
Priekšsēdētāja
Debates ir slēgtas.
