Maahanmuutto, Frontexin rooli ja valtioiden välinen yhteistyö (keskustelu) 
Puhemies
(EN) Esityslistalla on seuraavana neuvoston ja komission julkilausumat maahanmuutosta, Frontexin roolista ja valtioiden välisestä yhteistyöstä.
Tobias Billström
Arvoisa puhemies, maahanmuutto on aina ajankohtainen asia EU:n työssä. Tärkeä osatekijä muuttovirtojen hallinnassa on rajavalvonta. Ihmisten vapaa liikkuvuus EU:n alueella ja sisärajatarkastusten poistaminen luo yhteisen vastuun sekä lisää vaatimuksia, jotka kohdistuvat ulkorajojen kunnolliseen ja tehokkaaseen valvontaan.
Euroopan unionin jäsenvaltioiden operatiivisesta ulkorajayhteistyöstä huolehtiva virasto (Frontex) koordinoi ja tukee jäsenvaltioiden työtä EU:n ulkorajojen valvonnassa ja hallinnassa. Frontex on tärkeä osa EU:n yhdennettyä rajaturvallisuuden strategiaa. Frontex perustettiin vuonna 2005, minkä jälkeen sen kapasiteetti on vähitellen kasvanut. Frontexin talousarvioon sisältyviä määrärahoja on lisätty, ja näin ollen sillä on nykyään myös aiempaa tärkeämpi rooli jäsenvaltioiden operatiivisen yhteistyön koordinoinnissa EU:n ulkorajavalvonnan alalla.
Virasto koordinoi tälläkin hetkellä useita yhteisiä operaatioita ja pilottihankkeita, joita toteutetaan meri-, maa- ja ilmarajoilla laittoman maahanmuuton torjumiseksi. Erityistä huomiota kiinnitetään tiettyihin riskialueisiin, kuten EU:n eteläisiin merirajoihin, mutta toiminta kattaa myös pohjoiset ja itäiset rajat. Neuvosto on useaan otteeseen korostanut tarvetta kehittää ja vahvistaa Frontexia. Neuvoston päätelmissä vuodelta 2008 asetetaan Frontexin jatkuva kehittäminen poliittisesti ensisijaiseksi tavoitteeksi. Lyhyen aikavälin toimissa on korostettu sitä, että Frontexille on taattava riittävät varat ja että jäsenvaltioiden käytössä olevien teknisten välineiden keskitettyyn rekisteriin (Centralised Record of Available Technical Equipment, CRATE) ilmoittamat välineet on otettava mahdollisimman tehokkaasti käyttöön. Neuvosto kehotti Frontexia myös edistämään yhteistyötä rajavalvonnan alalla muiden rajavalvontaviranomaisten, kuten tulliviranomaisten, sekä kolmansien maiden kanssa.
Pitkän aikavälin toimissa korostettiin sitä, että myös Frontexin tulevien operaatioiden kehittämisessä pitäisi edetä vaiheittain. Neuvosto oli tyytyväinen komission suunnitelmaan arvioida sitä, miten Frontexin toimeksiantoa voitaisiin laajentaa yhteistyön lisäämiseksi kolmansien maiden kanssa. Frontexin perustamisasetusta arvioidaan parhaillaan, ja komissio aikoo esitellä mahdolliset muutosehdotukset vuoden 2010 alussa. Neuvosto odottaa innolla mahdollisuutta hyväksyä komission muutosehdotukset yhdessä Euroopan parlamentin kanssa.
Eurooppa-neuvoston lokakuussa 2008 hyväksymässä Euroopan maahanmuutto- ja turvapaikkasopimuksessa korostettiin sitä, että viraston roolia ja yhteistyökapasiteettia on vahvistettava. Maahanmuutto- ja turvapaikkasopimuksessa viitattiin myös mahdollisuuteen jakaa Frontex pienempiin osastoihin, koska olosuhteet ovat hyvin erilaiset itäisillä maarajoilla esimerkiksi eteläisiin merirajoihin verrattuna. Välimeren tapahtumat huomioon ottaen Eurooppa-neuvosto korosti kesäkuussa 2009 antamissaan päätelmissä myös sitä, että toimia laittoman maahanmuuton torjumiseksi olisi lisättävä, jotta inhimilliset tragediat voitaisiin jatkossa estää EU:n eteläisillä merirajoilla. Erityisesti korostettiin tarvetta kiristää rajavalvontaa, tarvetta laatia selvät säännöt yhteisten partioiden toimintaa ja pelastettujen maihin tuomista varten sekä tarvetta lisätä yhteisiä palautuslentoja.
Lopuksi haluaisin tehdä selväksi, että Välimeren tilanne edellyttää toimia muillakin aloilla kuin rajavalvonnassa. Tilanne vaatii laaja-alaisia toimia sekä lyhyellä että pitkällä aikavälillä. Lähtökohtana tälle pitäisi olla EU:n yleinen maahanmuuttoa koskeva lähestymistapa, joka käsittää yhteistyön ja toimenpiteitä kaikilla maahanmuuttopolitiikan osa-alueilla. Yhteistyön tiivistäminen alkuperä- ja kauttakulkumaiden kanssa on olennainen seikka, ja lisäksi on vahvistettava vuoropuhelua kolmansien maiden kanssa esimerkiksi sellaisilla aloilla kuin laillinen maahanmuutto, maahanmuutto, kehitys, valmiuksien kehittäminen sekä sellaisten henkilöiden palauttaminen, jotka eivät tarvitse suojelua. Vuoropuhelussa on noudatettava solidaarisuuden ja yhteisen vastuun periaatteita.
Jacques Barrot
Arvoisa puhemies, maahanmuutto on tärkeä asia, joka pitää komission hyvin kiireisenä. Kiitän neuvoston puheenjohtajaa Tobias Billströmiä, joka on perehtynyt tähän ongelmaan hyvin.
Olemme luomassa maahanmuuttopolitiikkaa, joka perustuu kolmeen pilariin: turvapaikkaoikeuden kunnioittaminen, laittoman maahanmuuton torjunta sekä unionin tason koordinointi laillisen maahanmuuton alalla.
EU:n alueelle tultaessa täytyy noudattaa tiettyjä sääntöjä, jotka perustuvat kansalliseen politiikkaan sekä unionin yhteisiin standardeihin, eikä alueelle tulon pitäisi tapahtua laittomasti ja usein ihmishenkien kustannuksella. Välimeren täytyy pysyä jatkossakin siltana kulttuurien välillä sen sijaan, että siitä tulee kurjuuden ja lohduttomuuden alue.
Laittoman maahanmuuton ongelmia ei voi jättää yksin niiden jäsenvaltioiden ratkaistavaksi, jotka altistuvat ilmiölle eniten sen takia, että niiden rajat sattuvat olemaan myös unionin ulkorajoja. On hyvin tärkeää, että kaikki EU:n jäsenvaltiot osoittavat yhteisvastuullisuutta tämän haasteen edessä. Unioni on jo hyväksynyt yhteiset säännöt, osoittanut tätä varten varoja sekä kehittänyt merkittäviä toimintakeinoja. On kuitenkin totta, että myös uusia aloitteita tarvitaan, koska laittomat maahanmuuttovirrat ovat niin suuria.
Laittoman maahanmuuton asettamat haasteet edellyttävät luonnollisesti tehokasta torjuntastrategiaa, jonka toteuttamiseen osallistuvat kaikki siirtolaisten käyttämien reittien varrella sijaitsevat valtiot. Euroopan unioni tekee parhaansa kehittääkseen tällaista vuoropuhelua ja yhteistyötä. Tämän yleisen lähestymistavan tavoitteena on käsitellä kaikkia maahanmuuton ulottuvuuksia yhdessä ja tasapainoisesti. Kuten ministeri Billström juuri totesi, lähestymistapa ohjaa työtämme Välimerellä, jolla eri alueilta tulevat ja eri Aasian ja Afrikan maiden kautta kulkevat muuttovirrat risteävät.
Komissio on vahvasti sitoutunut edistämään asianmukaisia puitteita kahdenvälisessä alueellisessa yhteistyössä. Koska epäinhimilliset tragediat ovat lisääntyneet, vierailin hiljattain seuraavissa kohteissa, joiden kautta unionin alueelle tullaan: Lampedusa, Malta, Kanarian saaret ja Kreikka. Käynnistin asiasta keskustelun komissiossa, ja esittelin neuvoston ministerikollegoille ehdotuksia aiempaa yhtenäisemmästä ja tehokkaammasta unionin politiikasta.
Ehdotuksiin pohjautuva työ oli perustana useille kesäkuussa pidetyn Eurooppa-neuvoston tekemille päätöksille. Tämän jälkeen komissio on työskennellyt kolmen suuren aihealueen parissa. Ensinnäkin turvapaikka-asiat: Eurooppa-neuvosto kehotti meitä koordinoimaan vapaaehtoisia toimenpiteitä, jotka koskevat kansainvälistä suojelua saavien henkilöiden sijoittumista niihin jäsenvaltioihin, joihin nämä paineet erityisesti kohdistuvat. Komissio vastasi kehotukseen käynnistämällä heinäkuussa pilottihankkeen Maltan tukemiseksi. Komissio on myös varannut yhteisön rahoitusta niitä jäsenvaltioita varten, jotka haluavat osoittaa solidaarisuutensa Maltalle. Tähän mennessä Ranska on luvannut sijoittaa alueelleen melkein sata pakolaista. Toivoisin, hyvät kuulijat ja arvoisa puhemies, että muut jäsenvaltiot toimivat samoin.
Esittelin myös 2. syyskuuta Euroopan parlamentille ja neuvostolle tiedonannon, jossa ehdotetaan yhteistä eurooppalaista ohjelmaa kolmansista maista tulevien pakolaisten uudelleensijoittamiseksi. Tiedän, arvoisa ministeri Billström, että kyseinen ohjelma on lähellä sydäntänne. Ohjelmassa määritetään kullekin vuodelle yhteiset ensisijaiset tavoitteet uudelleensijoittamista varten. Lisäksi siinä tehdään ehdotuksia siitä, miten Euroopan pakolaisrahastosta myönnetyn rahoitusavun käyttöä voitaisiin tehostaa jäsenvaltioissa.
Euroopan turvapaikka-asioiden tukivirastolla on oltava johtava rooli näiden aloitteiden täytäntöönpanossa. Komission ehdotusta viraston perustamisasetukseksi käsitellään parhaillaan unionin toimielimissä. Olisin todella tyytyväinen, jos parlamentti ja neuvosto pääsisivät asiasta sopimukseen vielä Ruotsin puheenjohtajakaudella, jotta tukivirasto voisi aloittaa toimintansa vuonna 2010. Luotan asiassa kovasti sekä komissioon että puheenjohtajavaltio Ruotsiin. Kaikki tämä liittyy turvapaikka-asioihin.
Toinen aihealue on ulkorajat. Kuten ministeri Billström hyvin selkeästi kertoi, Eurooppa-neuvosto halusi, että Frontexin koordinoimaa rajavalvontatoimintaa vahvistetaan. Eurooppa-neuvosto pyysi meitä laatimaan selkeät säännöt yhteisten partioiden toimintaa varten sekä täsmälliset määräykset pelastettujen maihinnousua ja yhteisten palautuslentojen järjestämistä varten.
Meidän on myös tutkittava Frontexin mahdollista yhteistyötä kolmansien maiden kanssa. Frontexin toimintaan osoitetut määrärahat nostettiin 36 miljoonaan euroon vuonna 2009, ja tutkimme parhaillaan sitä, miten Frontex voi järjestää laittomien maahanmuuttajien palauttamisen.
On korostettava sitä, että rajavalvontaoperaatioissa on noudatettava yhteisön lainsäädäntöä ja aivan erityisesti Schengenin rajasäännöstöä. Perusoikeuksia ja palauttamiskieltoa on kunnioitettava. Merialueilla toteutettavissa operaatioissa on noudatettava kansainvälistä merioikeutta. Näitä sääntöjä ei kuitenkaan tulkita tai sovelleta yhdenmukaisesti jäsenvaltioissa. Näin ollen pyrimme selvittämään, miten noita sääntöjä voitaisiin parantaa ja selventää siten, että yhteisön oikeutta ja kansainvälistä oikeutta voitaisiin soveltaa paremmin kyseisten operaatioiden yhteydessä.
Pyrimme myös laatimaan pikaisesti ehdotuksen Frontexin perustamisasetuksen ja työskentelytapojen muuttamisesta. Annamme ehdotuksen vuoden 2010 alkupuolella. Ehdotuksessa huomioidaan Euroopan parlamentin mietintö sekä arviointi, jonka Frontex suorittaa perustamisasetuksensa 33 artiklan mukaisesti. Tavoitteena on optimoida Frontexin rooli rajoilla tehtävässä yhteistyössä sekä vahvistaa sitä.
Seuraavaksi puhun mainitsemastani kolmannesta aihealueesta. Eurooppa-neuvosto korosti tarvetta vahvistaa yhteistyötä tärkeimpien alkuperä- ja kauttakulkumaiden kanssa, ja se pyysi komissiota pohtimaan mahdollisia tapoja tehdä yhteistyötä niiden kanssa. Komissio on vastannut pyyntöön tekemällä paljon työtä lisätäkseen vuoropuhelua ja yhteistyötä Libyan ja Turkin kanssa, jotka ovat Välimeren alueella kaksi tärkeintä maata laittomia maahanmuuttoreittejä ajatellen.
Lähetimme ministeri Billströmin kanssa heinäkuussa libyalaisille kumppaneillemme kirjeen, jossa ehdotimme yhteistyötä useilla eri aloilla Libyan kautta kulkevien muuttovirtojen yhteisen ja tasapainoisen hallinnan varmistamiseksi. Kerroimme Libyan viranomaisille, että haluamme auttaa heitä vahvistamaan valmiuksiaan, jotta he voisivat estää siirtolaisia tulemasta Libyaan ja poistumasta sieltä laittomasti, parantaa siirtolaisten kohtelua ihmisoikeuksien ja kansainvälisten sääntöjen noudattamiseksi sekä määrittää kansainvälisen suojelun tarpeessa olevat henkilöt ja auttaa heitä.
Komissio osallistuu jo Yhdistyneiden Kansakuntien pakolaisasiain päävaltuutetun viraston, kansainvälisen siirtolaisuusjärjestön sekä Italian sisäministeriön toteuttamien pilottihankkeiden rahoittamiseen. Toimintamme voi kuitenkin saavuttaa riittävän laajuuden vain siinä tapauksessa, että myös Libyan viranomaiset sitoutuvat selvästi toimiin. Arvoisa ministeri Billström, en salaa sitä, että odotan jo jossain määrin kärsimättömänä vastausta kirjeeseemme.
Turkin osalta voin kertoa, että oikeus-, vapaus- ja turvallisuusasioiden pääosaston pääjohtaja Jonathan Faull on parhaillaan Ankarassa arvioidakseen, missä määrin ja millä keinoin yhteistyön lisääminen voisi rohkaista Turkin viranomaisia sitoutumaan entistä vastuullisemmin maahanmuuton hallintaan. Tavoitteita ovat laittomien maahanmuuttajien takaisinotto sekä aivan erityisesti kansainvälisen suojelun antaminen pakolaisille. Jos Turkki ja Libya hyväksyvät tarjouksemme, minä ja ministeri Billström voimme vierailla molemmissa maissa vielä tämän vuoden aikana.
Lopuksi haluaisin puhua Tukholman ohjelmasta, jolla on luotava perusta yhteisen politiikan tehostamiselle ja jonka avulla voimme jatkossa edistää maahanmuuton koordinointia Euroopan maahanmuutto- ja turvapaikkasopimuksen hengessä. Annoimme ehdotuksemme kesäkuussa, ja ne otettiin myönteisesti vastaan puheenjohtajavaltio Ruotsin heinäkuussa järjestämässä epävirallisessa ministerikokouksessa.
En aio toistaa sitä, mitä juuri sanoin. Viittaan siis kyseisen politiikan kolmeen pääaihealueeseen, humanitaarisiin perinteisiimme perustuvaan yhteiseen turvapaikkajärjestelmään, laittoman maahanmuuton hallinnan tehostamiseen sisärajojen ja viisumipolitiikan hallintaa yhtenäistämällä, ihmiskaupan torjunnan tehostamiseen ja sellaisen palauttamispolitiikan toteuttamiseen, jossa pyritään sopeuttamaan pitkällä aikavälillä siirtolaiset uudelleen kotimaansa oloihin. Lisäksi puhuin laillisen maahanmuuton edistämisestä siten, että vastaanottavien maiden tarpeet tulevat varmasti huomioitua alkuperämaiden tarpeita tai maahanmuuttajien oikeuksia kuitenkaan unohtamatta.
Tässä kaikki. Arvoisa puhemies, hyvät kuulijat, ylitin puheaikani, mutta halusin jatkaa ministeri Billströmin hyvin järkevää selvitystä korostamalla tämän politiikan, tämän eurooppalaisen strategian tärkeimpiä osa-alueita. Se on uskoakseni nyt hahmottumassa. Jäsenvaltioilta vaaditaan edelleen osoituksia täydestä solidaarisuudesta ja määrätietoisuudesta, jotta strategia voisi toteutua. Luotan vahvasti siihen, että Euroopan parlamentti auttaa meitä tässä asiassa.
Simon Busuttil
PPE-ryhmän puolesta. - (MT) Kiitos, arvoisa puhemies. Minäkin haluaisin toivottaa ministeri Billströmin ja etenkin Euroopan komission varapuheenjohtaja Jacques Barrot'n tervetulleeksi. Arvoisa puhemies, haluan onnitella ja kiittää Euroopan komission varapuheenjohtajaa siitä merkittävästä ja todellisesta työstä, jota hän on tehnyt maahanmuutto- ja turvapaikka-asioissa. Haluan myös tuoda esiin arvostuksen ja kiitollisuuden, jota tunnen Jacques Barrot'ta kohtaan sen vuoksi, että hän on päättänyt ryhtyä tähän työhön niin intohimoisesti ja esittänyt konkreettisia aloitteita tällä hyvin hankalalla, kiistanalaisella ja arkaluonteisella alalla. Tästä pääsenkin ensimmäiseen huomiooni, arvoisa puhemies, joka koskee aiheen monimutkaisuutta.
On helppoa osoittaa jotakin maata sormella: meidän pitää kuitenkin analysoida tilanne vakavasti ja huolellisesti. Jos emme tee niin, järjettömyys vie voiton meistä. Haluan antaa tästä esimerkin. Italian hallitusta on viime aikoina arvosteltu siitä, että se lähettää pikaisesti alueelleen tulevat siirtolaiset takaisin Libyaan. Meidän on kuitenkin ymmärrettävä se, että Italian toimenpiteiden johdosta henkensä uhalla vaaralliselle matkalle lähteneiden siirtolaisten määrä on laskenut tänä vuonna merkittävästi.
On tärkeää ymmärtää se, että palautusjärjestelmä on haitannut merkittävästi järjestäytynyttä rikollisuutta sekä ihmiskauppiaiden toimintaa. Tämä tarkoittaa sitä, että vaikka maahanmuuttajien turvapaikkaoikeuksia on toki kunnioitettava, samalla on jatkettava sinnikkäästi toimia Välimeren alueella tapahtuvan tragedian kitkemiseksi lopullisesti. Yhtä tärkeää on taistella sellaisia ihmiskauppiaita vastaan, jotka käyttävät hyväkseen Eurooppaan pyrkivien siirtolaisten kurjuutta ja ongelmia.
Meidän on siis pidettävä aiheen monimutkaisuus aina mielessämme. Haluan esittää myös muita huomioita. Meidän on kehitettävä Frontexin toimintaa erityisesti yhteistyössä, jota eri maat voisivat mahdollisesti tehdä konkreettisissa asioissa, kuten useampaa kuin yhtä maata koskettavat kysymyksissä palauttamispolitiikan alalla. Valitettavasti Frontexin toimet tällä alalla eivät ole olleet tähän asti riittäviä. Myös varapuheenjohtaja Barrot'n mainitsemat aloitteet ansaitsevat tulla huomioiduiksi. Niitä ovat esimerkiksi uudelleensijoittamista koskeva yleinen ohjelma, Maltan kaltaisia maita koskevat pilottihankkeet sekä turvapaikka-asioiden tukiviraston perustaminen. Nämä aloitteet on toteutettava välittömästi. Lopuksi mainitsen vielä yhden tärkeän ja huomionarvoisen asian. Kyse on yhteistyöstä Libyan ja muiden sellaisten kolmansien maiden kanssa, joista maahanmuuttajat lähtevät liikkeelle. Jos emme tee yhteistyötä noiden maiden kanssa, emme voi edetä tässä asiassa.
Juan Fernando López Aguilar
Arvoisa puhemies, arvoisa ministeri Billström, hyvä komission jäsen Barrot, olen yhtä mieltä asian tärkeydestä sekä siitä, että kyse on yhdestä globalisaation merkittävimmistä ulottuvuuksista, kuten myös puheenjohtajavaltio ja komissio painottivat.
Kyse on alasta, jolla unionin toiminta voi olla järkevää; se voi tuoda lisäarvoa yhden globalisaation yksiselitteisimmän ulottuvuuden, eli ennennäkemättömät mittasuhteet saavuttaneen maahanmuuton hallintaan, ja samalla myös muuttovirtojen sekä niiden vaikutusten hallintaan kaikilla Euroopan yhdentymisen tärkeillä osa-alueilla.
Yksikään jäsenvaltio ei voi hallita tätä ilmiötä yksin ja vain omaa kapasiteettiaan käyttäen. Näin ollen tarvitsemme yhteistä politiikkaa, jota ei ole vielä olemassa. Kaiken sen, mitä on tehty tämän yhteisen politiikan kehittämiseksi ja mitä siis on edistettävä, olisi pitänyt toteutua Euroopan unionin perustuslain ja Lissabonin sopimuksen yhteydessä. Tätä politiikkaa ei silti ole vielä olemassa. Kaikki se, mitä on tehty, on tehty ennakoiden sitä, mitä täytyy tehdä, ja työ on vielä alkuvaiheessa.
On kuitenkin selvää, että reaktion on oltava johdonmukainen eurooppalaisen identiteetin kanssa. Tästä johtuen ensimmäinen asia on sitoutuminen epätasa-arvon poistamiseen sen alkulähteillä kehitysyhteistyötä vahvistamalla.
Toiseksi meidän on vahvistettava tämän ilmiön poliittisten ja rikollisten ulottuvuuksien torjuntaa estämällä ihmiskauppaa harjoittavien järjestöjen toiminta. Samalla on lisättävä tietoa laittoman maahanmuuton riskeistä ja ihmissalakuljetuksesta, alkuperämaissa annettavasta koulutuksesta sekä laittomasta työnteosta. Toiminnassa on huomioitava myös laillinen maahanmuutto laittoman maahanmuuton vastapainona.
Lisäksi meidän on todella sitouduttava ihmisoikeuksien kunnioittamiseen. Tämä koskee myös turvapaikkoja ja pakolaisia ja noudattaa lokakuussa 2008 allekirjoitettua Euroopan maahanmuutto- ja turvapaikkasopimusta.
Meidän on kuitenkin samalla vahvistettava unionin ulkorajoja sekä niiden valvonnan että yhteisen vastuun osalta. Laittoman maahanmuuton vaikutukset Italiassa, Espanjassa tai Kreikassa - Espanjassa tämä näkyy itsestään selvästi Välimeren eteläisillä rajoilla, aivan kuten Kanarian saarilla, joille saapuu epätoivoisia ihmisiä täyteen ahdetuilla kanooteilla - eivät kosketa vain Espanjaa tai Italiaa. Ne koskettavat koko unionia ja edellyttävät muutakin kuin solidaarisuuden osoittamista vain Espanjaa tai Italiaa kohtaan tai toivetta siitä, että Espanja ja Italia noudattaisivat eurooppalaista mallia suhteissaan Afrikan maihin. Ei, kyse on yhteisestä vastuusta, joka edellyttää yhteisiä toimia.
Näin ollen kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunta on antanut tukensa Frontexin vahvistamiselle ja sen talousarvion kasvattamiselle. Toivomme myös, että parlamentti kokonaisuudessaan tukee tätä, koska tuemme sitä, miten suuren painoarvon ja merkityksenpuheenjohtajavaltio Ruotsi tälle aiheelle antaa.
Sonia Alfano
Arvoisa puhemies, hyvät kuulijat, kiitän komission jäsen Jacques Barrot'ta sekä ministeri Tobias Billströmiä. Esitin komissiolle 31. elokuuta etuoikeutetun kysymyksen. On totta, että Italian ja Libyan rannikoille saapuvien maahanmuuttajien määrä on laskenut, mutta se johtuu siitä, että Välimerellä edelleen tapahtuvat kuolemantapaukset ovat lisääntyneet.
Valitettavasti Välimerestä on tullut joukkohauta, ja Berlusconin hallitus, eli Italian hallitus, on allekirjoittanut Libyan kanssa sopimuksen, jonka nojalla Italia voi valitettavasti kieltää maahantulon siirtolaisten lisäksi myös sellaisista maista tulevilta pakolaisilta, joissa esiintyy vainoja tai käydään sisällissotaa, kuten Somalia ja Eritrea. Italia estää siten näitä ihmisparkoja käyttämästä oikeuttaan hakea turvapaikkaa, mikä on vastoin kaikkia kansainvälisiä sääntöjä ja erityisesti Geneven yleissopimusta.
Muistutan teitä siitä, ettei palautuskiellon periaate tunne maantieteellisiä rajoja, eikä siitä voida tinkiä tai neuvotella missään tilanteessa. Emme halua enää ajatella sitä, että perimmäisenä syynä Italian ja Libyan välisen sopimuksen tekemiselle ovat taloudelliset edut, joiden arvo on noin 5 000 miljardia euroa.
Pyydän, ettei komissio solmi - jos sillä on aikomus niin tehdä - EU:n ja Libyan välillä samankaltaista sopimusta kuin Italialla on, koska olemme nähneet tuon halveksittavan sopimuksen seuraukset. Toistan, että kyseinen sopimus pakottaa ihmiset valitettavasti alistumaan kidutukselle, koska juuri siitä siinä on kysymys: säilöönottokeskukset, joihin siirtolaiset Libyassa viedään, vastaavat lehdistöraporttien ja valokuvien perusteella olosuhteiltaan kidutusta. Valokuvia on nähty esimerkiksi monista 10 kilometrin päässä Benghazista sijaitsevassa Ganfudan vankilassa pidettävistä maahanmuuttajista. Kyse on kidutuksesta, mistä ei uskoakseni ole sovittu yhdessäkään ystävyyssopimuksessa tai institutionaalisessa sopimuksessa.
Kuten Yhdistyneiden Kansakuntien pakolaisasiain päävaltuutettu on korostanut, palautuskiellon periaate kieltää palauttamasta ihmisiä alueille, joilla heidän henkensä voisi olla vaarassa tai vapautensa uhattuna On todellakin uskomatonta, että siirtolaisia palautetaan Libyaan, joka ei siis ole allekirjoittanut saati sitten ratifioinut Geneven yleissopimusta. Ja asiaa pahentaa entisestään se, että Italiassa laitonta maahanmuuttoa pidetään rangaistavana tekona. Näin ollen ne pari somalia, muistaakseni heitä oli neljä tai viisi, jotka elokuun lopulla selvisivät hengissä maihin dramaattiselta matkalta, jonka aikana useat somalit menettivät henkensä, ovat nyt saaneet muun muassa syytteen maahanmuutosta ja joutuneet Italian lain nojalla oikeuden eteen.
Pyydän komissiota ryhtymään todellisiin toimenpiteisiin arvioidakseen, noudattaako Italian ja Libyan välinen sopimus kansainvälisiä lakeja, sekä edistääkseen lopullista kurssinmuutosta siten, ettei se tue Italian hallituksen rikollista politiikkaa.
Hélène Flautre
Arvoisa puhemies, viimeksi keskustelimme Välimerellä sattuneesta tragediasta 1. huhtikuuta.
Varmaankin muistatte, että Libyan rannikolla kuoli tuolloin useita satoja siirtolaisia. Pyysimme tutkimaan asiaa. Tähän päivään mennessä emme ole vielä saaneet mitään tietoa kyseiseen tragediaan johtaneista olosuhteista.
Sittemmin, kuten tiedätte, elokuun puolivälissä Lampedusan edustalta löydettiin kuolleena 73 afrikkalaista. Elokuun 25. päivä 57 eritrealaista siirtolaista pelastettiin heidän vietettyään pitkän tovin Maltan vesillä. Elokuun 31. päivä 75 somalilta evättiin pääsy Libyaan.
Euroopan unionin ulkorajoista on siis todella tullut tappavia. Kansalaisjärjestö Migreurop on nimennyt tämän mukaan myös raporttinsa, johon kehotan teitä kaikkia tutustumaan tarkasti.
Puhuessanne tilanteesta, hyvä Jacques Barrot, viittasitte joihinkin pääaiheisiin. Mainitsitte turvapaikkaoikeuden, oikeuden saada kansainvälistä suojelua. Teidän pitäisi puhua myös jokaisen ihmisten oikeudesta lähteä jostain maasta sekä jokaisen ihmisen velvollisuudesta auttaa muita riippumatta siitä, kenestä on kyse. Niin sanotaan kansainvälisessä merioikeudessa. Näiden tapausten määrä kasvaa jatkuvasti, ja ne sattuvat yhä useammin Turkin ja Kreikan välisellä rajalla. Näin ollen en usko, hyvä komission jäsen Barrot, että tilanne voitaisiin ratkaista vahvistamalla Frontexin voimavaroja.
Mielestäni Euroopan unioni toimii tällä hetkellä vastoin omaa hankettaan. Euroopan unioni syntyi alun perin siksi, ettei toisten ihmisten ihmisarvon kieltämistä hyväksytty. Tätä periaatetta unionin pitäisi noudattaa jatkossakin.
Timothy Kirkhope
Arvoisa puhemies, komission esittelemällä EU:n yhteisellä uudelleensijoittamisohjelmalla on varmastikin ylevät tavoitteet. Sen avulla pyritään lisäämään kansallisten hallitusten välistä yhteistyötä pakolaisten ja turvapaikanhakijoiden uudelleensijoittamisessa. Brittikonservatiivina olen kuitenkin huolissani sen täytäntöönpanosta. Emme halua nähdä jatkuvasti sellaisia ongelmia kuin Ranskan Sangattessa on ollut.
Yhteistyö ja yhteisvastuullisuus Euroopan unionissa ovat mielestäni toki tärkeitä asioita, kun keskustellaan eri kansoille aiheutuvasta taakasta, mutta meidän pitää tehdä selvempi ero taloudellisista syistä tulevien maahanmuuttajien ja turvapaikanhakijoiden välille. Heillä on tietenkin täysi oikeus hakea turvaa, mutta meidän pitää myös säätää lakeja, jotka eivät sido yksittäisten maiden käsiä sen suhteen, kuka otetaan vastaan ja kenelle myönnetään turvapaikka. Komission ehdottama yhteinen lähestymistapa saattaisi heikentää kunkin EU:n jäsenvaltion mahdollisuuksia päättää itse näistä asioista.
Tärkein tehtävä mielestäni on joka tapauksessa unionin eteläisten rajojen turvaaminen. Frontexilla on oltava tässä suurempi rooli, jotta se voisi toimia pelotteena taloudellisista syistä tuleville maahanmuuttajille, jotka ovat halukkaita lähtemään vaaralliselle matkalle Välimeren yli. Meidän täytyy toteuttaa voimakkaampia toimenpiteitä sellaisia kolmansia maita vastaan, jotka vastuuttomasti kannustavat ihmisiä moiseen toimintaan. Komissio väittää, että kansalliset hallitukset päättävät viime kädessä siitä, kuinka monta ihmistä ne vastaanottavat alueelleen, ja että Britanniaa tai muita maita ei pakoteta ottamaan suurempaa määrää taloudellisista syistä tulevia maahanmuuttajia kuin mistä ne kykenevät huolehtimaan näinä taloudellisesti haastavina aikoina. Tämä on välttämätöntä ja oikein. Britannian kaltaiset maat tarvitsevat takuut siitä, että ne saavat jatkossakin päättää omasta maahanmuutto- ja turvapaikkapolitiikastaan ja että EU:n lähestymistapa perustuu jatkossakin avoimeen yhteistyöhön pakottamisen sijasta.
Willy Meyer
Arvoisa puhemies, arvoisa ministeri Billström, arvoisa komission jäsen Barrot, uuden vaalikauden alku antaa meille erinomaisen tilaisuuden tarkastella maahanmuuttopolitiikkaamme uudelleen.
Tällä hetkellä toteutamme maahanmuuttopolitiikkaa, joka perustuu silminnähtävään tekopyhyyteen ja kyynisyyteen. Sanomme, ettei Eurooppa-hanke onnistu ilman siirtotyöläisiä, mutta silti rankaisemme heitä sellaisella lainsäädännöllä kuin palautusdirektiivi, jota on osuvasti kutsuttu nimellä "häpeän direktiivi" ja jossa ei noudateta Euroopan unionin periaatteita ja arvoja.
Tällä politiikalla Euroopasta yritetään tehdä linnake tällä kriisin hetkellä, eli tässä kolminkertaisessa kriisissä, joka koskee elintarvikkeita, rahoitusalaa sekä energiaa. Kaikki eivät myöskään ymmärrä tätä politiikkaa, koska työmme on laadultaan heikkoa ja menee väärään suuntaan. Kun kerran Eurooppaa tarvitaan ja erityisesti kun sitä kerran tarvitaan siirtotyöläisten ansiosta, meidän täytyy kunnioittaa kaikkia siirtotyöläisten oikeuksia sen sijaan, että teemme heistä rikollisia niin kuin Euroopan unioni nyt tekee. Aiheutamme tällä tavalla vain lisää tuskaa perheille, jotka pyrkivät sotaa tai nälkää pakoon.
Näin ollen paras käyntikortti Madridissa ensi keväänä pidettävässä Euroopan unionin valtioiden ja hallitusten päämiesten sekä Latinalaisen Amerikan ja Karibian alueen välisessä huippukokouksessa olisi "häpeän direktiivin" kumoaminen. Kyseinen direktiivi ei nimittäin ole periaatteidemme ja arvojemme mukainen, eikä sitä ymmärretä yhdessäkään hallituksessa etenkään Latinalaisen Amerikan tai Karibian maissa, joista tulee tuhansia siirtotyöntekijöitä Euroopan unioniin.
Siksi kehotan teitä harkitsemaan vakavasti "häpeän direktiivin" kumoamista.
Gerard Batten
Arvoisa puhemies, keskustelemme toimenpiteistä, jotka liittyvät niin sanottuun oikeuden, vapauden ja turvallisuuden alueeseen, joka käsittää myös maahanmuuton. Kyse on yhteisestä maahanmuutto- ja turvapaikkapolitiikasta, ja vaikka Britannian hallitus valehtelee muuta kansalaisilleen, tiedämme, että aikomus on velvoittaa myös Britannia noudattamaan sitä.
Mutta tämä "yhden koon" maahanmuuttopolitiikka ei sovi Britannialle. Britannia on yksi maailman tiheimmin asutuista maista, yllättäen jopa tiheämmin asuttu kuin Intia, Kiina tai Japani. Britannian nettomaahanmuutto on tällä hetkellä noin 230 000 henkilöä vuodessa, mikä lisää väestölukua yli miljoonalla henkilöllä joka viides vuosi. Väestöluku kasvaa nykyisestä 61,4 miljoonasta asukkaasta ennätykselliseen yli 70 miljoonaan vuonna 2031, ja tämän jälkeen kasvutahti vain kiihtyy entisestään. Väestökasvu johtuu maahanmuutosta ja maahanmuuttajien korkeasta syntyvyydestä.
Yhdistyneen kuningaskunnan itsenäisyyspuolue ei vastusta maahanmuuttoa sinänsä, mutta maahanmuuton pitäisi olla tiukasti valvottua ja hyödyttää Euroopan unionin tai kenen tahansa muun sijasta Britanniaa itseään. Britannia ei tarvitse unionin yhteistä maahanmuuttopolitiikkaa. Sen sijaan meidän pitää heti lopettaa massamaahanmuutto ja omaksua tiukkoihin rajoituksiin ja valvontaan perustuva maahanmuuttopolitiikka. Meidän pitäisi soveltaa vuonna 1951 tehdyn pakolaisyleissopimuksen ehtoja, joiden mukaan pakolaisten on haettava turvaa ensimmäisestä turvallisesta maasta, jonka alueelle he saapuvat - eikä se ole Britanniaksi kutsuttu pieni saari Euroopan rannikolla.
Meidän pitäisi lopettaa monikulttuurisuuden edistäminen, sillä se aiheuttaa erimielisyyksiä ja on varma tie konflikteihin. Meidän pitäisi ennemmin mukauttaa ja kotouttaa alueellamme jo olevat maahanmuuttajat yhteiseen kulttuuriin, jossa kunnioitetaan yhteisiä poliittisia ja oikeudellisia instituutioita. Britanniassa - tai mielestäni missään muuallakaan Euroopassa - ei pitäisi antaa sijaa sharia-laille.
Louis Bontes
(NL) Arvoisa puhemies, Frontex ei toimi kunnolla. Tällä hetkellä toteutettavan Poseidon-operaation määrärahat ovat 11 miljoonaa euroa. Se on järjetöntä. Rahat menevät täysin hukkaan. Ainoa ratkaisu on välitön palauttaminen ja tehoiskut maihin, jotka mahdollistavat maahanmuuton. Yhteinen maahanmuutto- ja turvapaikkapolitiikka ei ole Alankomaiden kansalaisten etujen mukaista. Alankomaiden vapauspuolue, jonka puolesta puhun täällä, vastustaa tiukasti kyseistä politiikkaa. Sen johdosta Eurooppaan tulee yhä enemmän ja enemmän ihmisiä ilman mahdollisuuksia. Alankomaiden kansa ei tarvitse solidaarisuutta, vaan sitä, että nousemme puolustamaan Alankomaiden etuja. Lopettakaamme siis kyseinen politiikka.
Haluaisin myös esittää huomion puheenjohtajavaltio Ruotsille. Puheenjohtajavaltio on sitä mieltä, että unionin olisi entistä enemmän avattava rajojaan massamaahanmuutolle unionin työmarkkinoiden hyväksi. Vapauspuolue torjuu tämän ajatuksen suoralta kädeltä. On hämäystä sallia massamaahanmuutto. Katsokaapa, mitä suurissa kaupungeissa tapahtuu. Katsokaa niissä vallitsevia suuria ongelmia. Ajatelkaa omia kansalaisiamme, ajatelkaa omaa maatanne, ajatelkaa omaa kulttuurianne. Me ainakin aiomme tehdä niin. Haluaisin myös todeta, että liika on liikaa. Lopettakaamme massamaahanmuutto. Siinä on menty jo tarpeeksi pitkälle.
Agustín Díaz de Mera García Consuegra
(ES) Arvoisa puhemies, hyvä komission varapuheenjohtaja, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, maahanmuuton haasteet ovat pysyneet samana, aivan kuten sitoumuksemme selviytyä niistä.
Haasteet ovat seuraavat: Ensinnäkin on mentävä kohti yhteistä maahanmuuttopolitiikkaa. Toiseksi on edistettävä laillisen maahanmuuton organisointia. Kolmanneksi on parannettava kotouttamismenettelyjä. Neljänneksi on torjuttava erittäin määrätietoisesti laitonta maahanmuuttoa. Viidenneksi on kehitettävä Frontexin toimintaa edelleen. Kuudenneksi on parannettava menettelyjä, yleissopimuksia ja sopimuksia alkuperä- ja kauttakulkumaiden kanssa. Ja seitsemänneksi on edistyttävä yhteisen turvapaikkapolitiikan alalla.
Euroopan turvapaikka-asioiden tukivirastosta on tultava vuoden 2010 aikana oikea, aito ja tasa-arvoinen virasto, joka jakaa vastuun solidaarisesti ja mahdollistaa edistymisen kansainvälisen tai toissijaisen suojelun alalla.
Frontexin tapauksessa on kyse koordinoinnista ja yhteistyöstä. Se ei korvaa missään tapauksessa kansallista toimivaltaa. Tarve lisätä Frontexin tehtäviä rajoillamme Etelä-Euroopassa, erityisesti Välimeren alueella ja Atlantin puoleisella rannikolla, tarkoittaa muutakin kuin Euroopan unionin reaktiota Kreikkaan, Maltaan, Italiaan tai Espanjaan kohdistuviin paineisiin; kyse on myös humanitaarisesta toiminnasta kuolemantapausten ja dramaattisten tapahtumien estämiseksi.
Tarkastelkaapa vaikka Frontexin talousarvion kehitystä: vuonna 2005 määrärahat olivat 6 miljoonaa euroa, ja vuonna 2010 ne ovat jo 78 tai 83 miljoonaa euroa. Arvoisa puhemies, olemme kuitenkin huolissamme siitä, ettei Frontex kykene hallitsemaan määrärahoja, jotka parlamentti on sille antanut. Sitä ei voitaisi hyväksyä, koska edessä on niin monia haasteita ja tehtäviä.
On ratkaisevan tärkeää, että Frontex puhaltaa eloa CRATEen, käytössä olevien teknisten välineiden keskitettyyn rekisteriin. On myös ratkaisevan tärkeää, että jäsenvaltiot toteuttavat CRATE-rekisterin kautta antamansa sitoumukset. Myös Europolin toiminta tarvitsee enemmän ja parempaa koordinointia. Iconexin hallinta on tärkeää, ja, arvoisa puhemies, Frontexin, kansainvälisen siirtolaisuusjärjestön sekä YK:n pakolaispäävaltuutetun toimia on koordinoitava enemmän ja paremmin ihmishenkien pelastamiseksi.
Nämä ovat haasteet ja tällaiset ovat sitoumuksemme.
Claude Moraes
(EN) Arvoisa puhemies, kukaan ei vähättele sitä, miten hankalaa on löytää valiokuntamme puheenjohtajan mainitsema tasapaino tai miten suuria paineita maahanmuutto aiheuttaa koko Euroopan unionissa sekä Välimeren alueella. Kuluneena kesänä saimme jälleen muistutuksen siitä, miten karu on vainojen kohteena olevien ja köyhyyttä pakenevien siirtolaisten ja turvapaikanhakijoiden todellisuus.
Frontex on kiistatta keskeinen tekijä unionin maahanmuuttoa koskevassa lähestymistavassa. Koska pyrimme luomaan EU:hun aiempaakin yhtenäisemmän järjestelmän ulkorajojen hallintaa varten, Frontexin merkitys kasvaa entisestään. Siksi ryhmäni katsoo, että oikea tasapaino on ehdottomasti löydettävä; on löydettävä tasapaino yhtäältä Frontexin rahoituksen - johon monet kollegat ovat viitanneet - ja toisaalta sen varmistamisen välille, että Frontex arvostaa työssään myös sen humanitaarisia puolia. Miten Frontex voisi esimerkiksi auttaa vähentämään merellä tapahtuvia kuolemia, joita on ollut viimeisten kymmenen vuoden aikana yli 12 000? Meripelastusoperaatiot on siksi sisällytettävä sen vastuualueeseen. Piru piilee yksityiskohdissa. Monien näiden menettelyjen on toimittava kentällä, ja tiedän parlamentin, komission ja neuvoston pyrkivän tähän.
Meidän on varmistettava, ettei Frontexista tule pelkkä mekanismi, jolla estetään ihmisiä tulemasta Eurooppaan. Perustellusti suojelun tarpeessa olevat henkilöt on päästettävä EU:n alueelle.
Arvoisa komission jäsen, puhuitte palautuskiellon periaatteesta. On tärkeää, että puhutte siitä kuuluvammin. Italialaiset kollegani puhuvat luonnollisesti enemmän Italian ja Libyan tilanteesta, mutta kyseistä periaatetta ei yhdenkään henkilön tai maan pitäisi rikkoa.
Olemme tilanteessa, jossa palautuskielto koskee jopa sellaisia maita, jotka eivät ole allekirjoittaneet vuoden 1951 yleissopimusta. On tärkeää pitää kiinni ihmisoikeuksista. Emme saa vetäytyä velvollisuudestamme tarjota suojaa sitä tarvitseville.
Näin ollen Frontexin täytyy olla mukana maahanmuuttoa ja turvapaikka-asioita koskevassa lähestymistavassa, jonka täytyy olla oikeudenmukaista ja tasapainoista. Meidän on varmistettava, että turvapaikkapaketti pannaan täytäntöön ja että laillinen maahanmuutto ja pakolaisten suojelu pidetään keskenään tasapainossa.
Sarah Ludford
(EN) Arvoisa puhemies, Britannian lehdistö, jota vainoharhaiset ja euroskeptiset Euroopan parlamentin jäsenet ovat auttaneet tulemaan tähän johtopäätökseen, on lietsonut pelkoa siitä, että tuleva perusoikeuksista vastaava komission jäsen, jonka osalta komission puheenjohtaja Barroso on hyväksynyt ALDE-ryhmän ehdotuksen, pakottaa Yhdistyneen kuningaskunnan vastaanottamaan enemmän turvapaikanhakijoita eri puolilta Eurooppaa.
Tämä ei pidä paikkaansa. Kuten varapuheenjohtaja totesi, Maltan auttamiseksi käynnistetty pilottihanke on vapaaehtoinen. Ehdotettu järjestelmä YK:n pakolaisasioiden päävaltuutetun hyväksymien Euroopan ulkopuolisten pakolaisten uudelleensijoittamiseksi ei olisi myöskään velvoittava.
Yhdelläkään EU:n politiikan osa-alueella ei ole missään vaiheessa asetettu kiintiöitä tai pakkoa maahanmuuttajien vastaanottamisesta jäsenvaltioihin. Meidän pitää kuitenkin pyrkiä vapaaehtoiseen solidaarisuuteen, ja toivon tulevan perusoikeuksista vastaavan komission jäsenen toimivan sen puolesta, ettei maahanmuuttajia enää kuolisi Välimerellä.
Ensi vuonna tulee kuluneeksi kymmenen vuotta siitä, kun EU asetti tavoitteekseen luoda yhteisen turvapaikkajärjestelmän ja koordinoidun maahanmuuttopolitiikan. Merkittävistä ponnisteluista ja erityisesti Euroopan komission ja Euroopan parlamentin jäsenten tekemästä työstä huolimatta emme ole vielä lähelläkään noiden tavoitteiden saavuttamista.
Ensisijainen tavoite on muuttovirtojen kunnollinen hallinta. Muuttovirrat ovat tavallisesti niin sanottuja pakolaisten ja työtä etsivien siirtolaisten muodostamia "sekamuuttovirtoja", ja nuo kaksi ryhmää on erotettava toisistaan muuttovirtojen hallitsemiseksi. Näin unionin kansalaiset saataisiin luottamaan siihen, että muuttovirtoja voidaan hallita. Lisäksi voitaisiin lopettaa ihmiskuolemat ja varmistaa suojelun antaminen niille, joilla on siihen oikeus.
Jos ihmiset pakotetaan heiveröisissä veneissä takaisin merelle arvioimatta lainkaan suojeluntarvetta, yhtäkään mainituista tavoitteista ei saavuteta. Olen järkyttynyt siitä, että komission jäsen Barrot'n mukaan jäsenvaltiot eivät sovella merioikeutta yhdenmukaisesti. Tällaista sekasortoa ei voida hyväksyä. Frontexille on taattava asianmukaiset voimavarat, ja sen on kunnioitettava yksilöiden ihmisoikeuksia. Ihmisten on päästävä maihin, jotta heidän turvapaikka-asemansa voitaisiin arvioida ja pakolaiset erotella henkilöistä, joilla ei ole perusteita jäädä.
EU:n jäsenvaltioita vastaan on nostettava tarvittaessa syyte Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa, jos ne eivät toimi mainitulla tavalla. Ja ajatus siitä, kuten kollegani Sonia Alfano totesi, että Libya kykenisi tekemään työn jäsenvaltioiden puolesta, on pöyristyttävä ottaen huomioon räikeät ihmisoikeusrikkomukset, joihin se syyllistyy.
Järkevä unionin maahanmuuttopolitiikka sisältäisi yhteisen kehyksen taloudellisista syistä johtuvaa maahanmuuttoa koskeville perusteille. Taloudellisista syistä tulevia siirtolaisia vastaanottavat jäsenvaltiot voisivat noudattaa tätä kehystä päättäessään itsenäisesti siitä, minkä verran siirtolaisia ne ottavat vastaan. Tarvitsemme koordinointia, yhteisiä standardeja, yhteisen kehyksen sekä solidaarisuutta.
Franziska Keller
(EN) Arvoisa puhemies, en ole yhtä innoissani Frontexista kuin te muut. Olemme kuulleet, että niin Frontex kuin jäsenvaltiot ovat rikkoneet ihmisoikeuksia, palautuskieltoa ja evänneet pakolaisilta mahdollisuuden hakea turvapaikkaa. Kyseisiä ihmisoikeusrikkomuksia tehdään Euroopan unionin nimissä.
Arvoisa ministeri Billström, sanoitte, että ulkorajoillamme tarvitaan tarkastuksia ja tasapainoa. Kysyn kuitenkin teiltä, miksi emme tarkasta ulkorajoillamme työskenteleviä ja niitä puolustavia henkilöitä ja vaadi heiltä tasapainoa? Miksi Frontex ja sen toiminta ei ole avointa ja selvää? Vaadimme Euroopan parlamentissa avoimuutta Frontexin toimintaan. Vaadimme selvyyttä siihen, missä vaiheessa komission jäsenen mainitsemien Frontexin uusien sääntöjen laadinta on, sekä siihen, miten pakolaiset voivat saada kansainvälistä suojelua, jos heidät pysäytetään merellä.
Vaadimme avoimuutta myös kolmansien maiden kanssa tehtäviin sopimuksiin sekä tietoa siitä, mitä tosiasiassa tapahtuu rahalle, jota EU syytää esimerkiksi Libyaan. En ole varma, onko tuesta, jota Libya mukaanne antaa pakolaisille, todella hyötyä pakolaisille. Mutta tässäkin on kyse avoimuuden puutteesta. Ja jos, kuten totesitte, edes jäsenvaltiot eivät tulkitse maahanmuuttajien oikeuksia samalla tavalla kuin te, niin miten varmistatte sen, että Libyan kaltaiset kolmannet maat noudattavat teidän tulkintaanne?
Haluaisin palauttaa mieliinne, että parlamentti on aina tukenut ehdotusta, jonka mukaan turvapaikkahakemusten käsittelyä koskevan vastuun jakamisesta tehtäisiin pakollista. Lisäksi kertomuksenne pilottihankkeesta, jonka yhteydessä vain Ranska vastaanotti Maltalta hyvin pienen, lähes naurettavan pienen määrän pakolaisia - sata pakolaista - osoittaa mielestäni, ettemme pääse vapaaehtoisen solidaarisuuden avulla kovinkaan pitkälle. Tarvitsemme velvoitteita.
Ryszard Czarnecki
(PL) Haluamme torjua maahanmuuttoa. Se on suuri ongelma. Tällä välin ilmoitustaulumme ja tietokoneemme lakkaavat toimimasta. Puuttukaamme sellaisiin asioihin, joihin voimme todellakin tehokkaasti puuttua.
Maahanmuutto on tällä hetkellä yksi suurimmista ongelmista Euroopassa. Eikä maahanmuutto aiheuta ongelmia pelkästään meille poliitikoille, vaan se aiheuttaa ongelmia myös Euroopan unionin jäsenvaltioiden kansalaisille. Se on mahdollisesti yksi suurimmista haasteista, joita unionin poliitikoilla on edessään, ja se on yksi äänestäjiemme suurimmista ongelmista. Maahanmuutto on monisäikeinen asia. Arvostetut kollegani ovat puhuneet tänään Afrikasta tulevista maahanmuuttajista, mikä koskee pääasiassa Välimeren alueen maita. Se, mitä he ovat sanoneet, on tietyllä tavalla perusteltua. Minä edustan maata - Puolaa - jossa laitonta maahanmuuttoa on luonnollisesti vähemmän, mutta Puolaan tulee kuitenkin ihmisiä entisen Neuvostoliiton alueelta sekä Aasiasta.
Joudumme pohtimaan EU:n filosofiaa laittoman maahanmuuton torjunnassa ja, yksinkertaisesti sanoen, laillista maahanmuuttoa koskevien rajoitusten torjunnassa. Täytyykö Frontexin kärsiä tämän taistelun ikävimmät haittavaikutukset? Onko se todella viisasta? Eikö olisi tehokkaampaa, että lisävarat, jotka haluamme antaa Frontexille, suunnattaisiinkin niille maille, joissa laiton maahanmuutto aiheuttaa eniten ongelmia, sekä niille EU:n jäsenvaltioille, joiden rajat ovat EU:n ulkorajoja? Arvoisa puhemies, lopetan puheenvuoroni toteamalla, että tämä olisi minusta paljon järkevämpää.
Rui Tavares
(PT) Arvoisa ministeri Billström, hyvä komission jäsen Barrot, Geneven yleissopimus ja ihmisoikeudet eivät anna valinnanvaraa. Meidän on noudatettava yleissopimuksia, jotka olemme allekirjoittaneet. Laki on yksiselitteinen: Euroopan rannikolle saapuvien pakolaisten lähettäminen sellaisiin maihin, jotka eivät ole allekirjoittaneet Geneven pakolaisyleissopimusta, on vastoin Geneven yleissopimusta. Kyse ei ole mistään abstraktista lainkohdasta, vaan todellisesta perusteesta.
Kun annamme Frontexin tai jäsenvaltioiden lähettää pakolaisia Libyaan, rikomme mainittua yleissopimusta, etenkin kun tiedämme Italian itse toimittamien lukujen perusteella, että 75 prosenttia Euroopan rannikoille saapuvista henkilöistä hakee turvapaikkaa ja heistä 50 prosentilla - eli kaikista tulijoista 38 prosentilla eli kolmasosalla - on oikeus saada humanitaarista suojelua.
Poliittiset valinnat johtavat eettisiin valintoihin, ja nyt meidän on tehtävä eettinen valinta. Onko oikein, onko todella eettisesti hyväksyttävää, että yli 14 000 ihmistä on kuollut viime vuosien aikana yrittäessään päästä Euroopan rannikoille? Onko todella eettisesti hyväksyttävää, että suurella osalla noista ihmisistä, jotka vaarantavat henkensä, on alun alkaen oikeus turvapaikkaan? Onko todella eettisesti oikein, että he joutuvat vaarantamaan henkensä? Ei, heidän ei pitäisi joutua tekemään niin.
Olemme puhuneet jo kauan siitä, että pelkkiin rajoituksiin perustuva maahanmuuttopolitiikka, jollaista olemme toteuttaneet, pakottaa ihmiset valitsemaan elämän ja kuoleman välillä ja sälyttää osan näitä elämän ja kuoleman välillä tehtyjä valintoja koskevasta vastuusta meille.
Emme voi ratkaista näitä ongelmia syytämällä Frontexille rahaa juuri nyt, sen toiminnan alussa - rahaa, jota Frontex ei kykene käyttämään ja jonka antaminen Frontexille ei ole nyt komission mukaan suositeltavaa - ja toimimalla näin. Ongelmat voidaan ratkaista vain tarkistamalla Frontexin toimeksiantoa, minkä jälkeen Frontex saattaisi tarvita lisää rahaa. Jotta tämä olisi mahdollista, Frontexin täytyy tehdä yhteistyötä YK:n pakolaisasiain päävaltuutetun kanssa ja antaa tälle kaikki mahdolliset tiedot. Jotta tämä olisi mahdollista, Frontexin täytyy huomioida toimintatavoissaan myös humanitaariset näkökohdat, mitä se ei tällä hetkellä tee. Hyvät kuulijat, pakolaisrahastoa koskeva ehdotus on yhtä vakava: investoimme lisää varoja Frontexiin, mutta pakolaisrahaston varoja leikataan.
Roberta Angelilli
(IT) Arvoisa puhemies, hyvät kuulijat, olen rehellisesti sanottuna harmissani siitä, etteivät eräät italialaiset kollegani jättäneet käyttämättä tilaisuutta avata uudelleen vanhoja ristiriitoja ainoana tavoitteenaan hyökätä Italian hallitusta vastaan. Emme saisi enää sortua maahanmuuton alalla aatteelliseen manipulointiin, vaan meidän pitäisi syventyä Euroopan maahanmuutto- ja turvapaikkasopimuksessa määritettyihin suuntaviivoihin, jotka perustuvat kotouttamisen ja solidaarisuuden arvoihin.
Arvostan todella komission työtä viimeisten vuosien aikana, mutta komission jäsen Barrot varmaankin on kanssani samaa mieltä siitä, että meidän täytyy pistää asioihin vauhtia, jotta voisimme luoda todellisen eurooppalaisen maahanmuuttostrategian, jossa ensisijaiseksi tavoitteeksi asetetaan laittoman maahanmuuton sekä ihmiskaupan ja ihmisten hyväksikäytön torjuminen.
Meidän täytyy ryhtyä määrätietoisesti toimiin niitä vastaan, jotka hyötyvät ihmiskaupasta. Tämä koskee myös laitonta työvoimaa käyttäviä työnantajia. Enää ei voida todellakaan hyväksyä sitä, että maahanmuuton aiheuttamiin ongelmiin tartutaan ainoastaan Välimeren aluetta ympäröivissä maissa. Komission hiljattain antama ehdotus yhteisestä uudelleensijoittamisohjelmasta on askel eteenpäin jäsenvaltioiden välisen poliittisen ja käytännön tason yhteistyössä, mutta meidän on silti toteutettava pikaisesti useita aloitteita edistääksemme yhteisössä tehokkaampaa solidaarisuutta.
Tämän vuoksi odotamme Euroopan unionin puheenjohtajavaltion antaman ilmoituksen toteutuvan pian. Ilmoitus myötäilee muun muassa Italian ministerin Franco Frattinin vilpitöntä vetoomusta käynnistää keskustelu, jotta löytäisimme keinon jakaa oikeudenmukaisesti jäsenvaltioiden kesken laittomien maahanmuuttajien ja poliittisten turvapaikanhakijoiden virrasta johtuvan taakan ja vastuun.
Tämä on mielestäni keskeinen asia, sillä muutoin ajaudumme ristiriitaiseen tilanteeseen, jossa jotkut jäsenvaltiot, esimerkiksi Italia, Malta, Kreikka ja Espanja, joutuvat vastaanottamaan laittomia maahanmuuttajia, kun taas toiset jäsenvaltiot piiloutuvat vapaaehtoisuuteen perustuvan ja harkinnanvaraisen solidaarisuuden taakse. Ne eivät voi enää piiloutua tältä. Haluaisin kiittää Ranskaa, joka on luvannut vastaanottaa sata ihmistä, sata turvapaikanhakijaa; kyse on kuitenkin sadasta ihmisestä tuhansien tai kymmenientuhansien turvapaikanhakijoiden joukossa. Kiitän siis Ranskaa, vaikka kyse on vain pisarasta valtameressä.
Lopuksi totean, ettemme voi enää pitää maahanmuuttoa jonkinlaisena patenttiratkaisuna. Jos emme aja vakavasti otettavaa kehitysyhteistyöpolitiikkaa, jossa unionilla on johtava rooli, tuomitsemme osan maapallon ihmisistä jonkinasteiseen ja väistämättömään köyhyyteen ja epätoivoon.
Stavros Lambrinidis
(EL) Arvoisa ministeri, hyvä komission jäsen, Euroopan parlamentti on vaatinut unionia aloittamaan kiireellisesti yhteistyön maahanmuuttajien alkuperä- ja kauttakulkumaiden kanssa. Tämä ei koske pelkästään Libyaa. Tämä koskee myös Turkkia. Sen lisäksi, että Turkki on maahanmuuttajien alkuperä- ja kauttakulkumaa, se on myös ehdokasvaltio. Toisin sanoen voitaisiin sanoa, että sillä on kaksinkertainen velvollisuus kunnioittaa Euroopan unionin poliittisia periaatteita ja toimielimiä.
Hiljattain on tullut esiin ainakin neljä tapausta, joissa Frontexin helikopterit ovat joutuneet hoitaessaan tehtäviään Kreikan ilmatilassa ongelmiin turkkilaisten tutkien takia. Itse asiassa viimeksi eilen turkkilainen taistelukone uhkasi pakottaa Frontexin helikopterin kääntymään takaisin.
Mitä aiotte tehdä ja miten aiotte reagoida Euroopan unionin nimissä tällaiseen ahdisteluun, jonka kohteeksi yksi unionin virastoista, tässä tapauksessa Frontex, joutuu tehtäväänsä toteuttaessaan?
Pakollinen solidaarisuus ei myöskään voi tarkoittaa pelkästään Frontex-tyyppisten valvontatoimien toteuttamista eteläisissä jäsenvaltioissa. Lisäksi tarvitaan solidaarisuutta siinä, että muut jäsenvaltiot vastaanottavat maahanmuuttajia niistä jäsenvaltioista, jotka eivät enää selviä niin suurista maahanmuuttajamääristä. Komissio ja neuvosto kannattavat vapaaehtoista solidaarisuutta, jolla ei ole mitään arvoa. Voitteko kertoa, miksi ette aja tässäkin asiassa pakollista solidaarisuutta?
Lopuksi totean, ettei Italian, Maltan ja Libyan välinen pilottiohjelma saisi jäädä ainoaksi pilottiohjelmaksi. Miksei ole luotu pilottiohjelmaa maahanmuuttajien käännyttämiseksi takaisin Turkkiin, mikä on vuotava haava tätä ongelmaa ajatellen? Onko Kreikan hallitus joskus pyytänyt tätä, hyvä komission jäsen, mutta kieltäydyitte? Vai ilmoittautuivatko Libya, Italia ja Malta noin vain mukaan ja hyväksyitte ne esittämättä muita pyyntöjä?
Hélène Flautre
(FR) Arvoisa puhemies, saan nyt tilaisuuden selventää muutamaa pientä asiaa, jotka - kuten yksi kollegoistakin juuri totesi - mielestäni osoittavat, miten tekopyhää politiikkamme on.
Ensimmäinen huomioni koskee Dublinin sopimusta. Hyvä komission jäsen, tunnette hyvin Calais'n tilanteen. Tiedätte, että Calais'ssa on monia ihmisiä, jotka voisivat helposti hakea poliittisen pakolaisen statusta ja myös saada sen. Mikseivät he te niin? Koska Dublinin sopimuksen takia he voivat olla varmoja siitä, että heidät lähetettäisiin takaisin maihin, joihin he eivät halua mennä - joskus täysin perustelluista syistä.. He eivät halua mennä Kreikkaan, jossa heillä ei ole käytännössä mitään mahdollisuuksia saada pakolaisasemaa.
Dublinin sopimukset muodostavat nykyään välineen, joka estää sellaisten ihmisten suojelun, jotka tarvitsevat suojelua eniten. Se tekee myös jäsenvaltioista keskenään epätasa-arvoisia. Älkäämme siis puhuko solidaarisuudesta niin kauan kuin luomme välineitä, jotka tekevät jäsenvaltioista keskenään epätasa-arvoisia.
Toinen huomioni koskee takaisinottosopimuksia. Ymmärrän täysin, että tavoitteena on neuvotella näistä sopimuksista Turkin ja Libyan kanssa. Kysehän on siitä, että pidetään yllä toivetta suuresta naapurimaidemme muodostamasta alueesta sekä valtavista leireistä muuttovirtojen pidättelemiseksi. Tätä ei voida hyväksyä käytännöllisistä, eettisistä ja poliittisista syistä, ja te tiedätte tämän, hyvä Jacques Barrot!
Clemente Mastella
(IT) Arvoisa puhemies, hyvät kuulijat, aivan aluksi haluan todeta, yhtään liioittelematta, että minulle vieraanvaraisuus on pyhä arvo. Pohjimmiltaan juuri ihmisten välinen solidaarisuus luo valtion yhteisöt, joita koskevat tietyt erityisvelvoitteet: oikeudet ja velvollisuudet. Näin ollen itse vastustan kaikkea, mikä on vastoin tätä raamatun perusperiaatetta. Ihmisten ottaminen vastaan sekä tapa, jolla se tehdään, selvästi vaikuttavat sopeutumiseen ja siihen liittyviin tekijöihin.
Mitä voimme tehdä? Mihin meidän pitäisi sijoittaa nuo jäsenvaltioiden alueelle saapuvat epätoivoiset ihmiset mutta niin, että voimme estää tilanteesta seuraavan kitkan, joka joskus purkautuu mielipahana, vihana ja raivona ja johtaa huolestuttaviin vihamielisyyksiin?
Mitä meidän pitäisi tehdä, jotta kunnioittaisimme varmasti turvapaikkaoikeutta, tuota periaatetta, josta on puhuttu myös viime päivinä, mutta niin, ettei se avaa ovia vilpillisille turvapaikanhakijoille, mitä jotkut käyttävät alibina: jotkut ihmiset piileskelevät tuon ylimaailmallisen oikeuden takana, vaikka heillä ei ole mitään tekemistä turvapaikkaoikeuden kanssa, mutta paljonkin yhteistä laittomuuden ja rikosten kanssa.
Olemmeko tosiaan sitä mieltä, arvoisa ministeri Billström, että yksittäiset valtiot voivat kantaa kaiken tämän vastuun? Tähän asti unioni on toiminut melko epävarmasti, mutta vaikuttaa siltä, ettei se voi enää lykätä yhtenäisen ja vakavasti otettavan lähestymistavan omaksumista maahanmuuttoasioissa. Unioni ei voi puhua niin kuin se on tähän asti tehnyt, useilla äänillä, eikä se voi pakottaa altteimpia ja suojattomimpia, yksittäisiä etulinjassa olevia maita eristäytymään. Se ei voi enää toimia ilman yhteisesti sovittua yhteistä kantaa, jota tähän asti ei ole saatu aikaiseksi mutta jonka olennaisia periaatteita puolustetaan jatkuvasti.
Arvoisa puhemies, unioni ei voi pitää rajojaan yksittäisten jäsenvaltioiden asiana, vaan sen on pidettävä niitä koko unionin asiana. Unioni ei voi toimia niin kuin tässä parlamentissa on jo nähty ja ryhtyä tylysti ja teatraalisesti kiistelemään siitä, mitä Italian hallitus tai muut hallitukset tekevät. En voi mitenkään olla ajattelematta, ettei Lampedusan sekä Ceutan ja Melillan rannikoilla sattuneilla tragedioilla olisi mitään tekemistä Brysselin, Berliinin tai Pariisin kanssa.
Yksittäisten valtioiden ja Euroopan väliset jännitteet johtuvat tästä ja aiheuttavat ongelmia. Tämä lisää myös unionin demokratiavajetta, joka vain pahenee entisestään, jos maahanmuuttopolitiikka ei ole koordinoitua. Tästä syntyy vaikutelma, että eri valtioiden omakohtaiset edut menevät yleisen hyvän edelle. Arvoisa puhemies, tämä vahvistaa myös turhauttavaa vaikutelmaa siitä, että Brysselissä ja Strasbourgissa käsitellään liian usein vaikeaselkoisia asioista kansalaisia huolestuttavien kysymysten sijasta. Lopulta se heikentää myös unionin poliittista identiteettiä.
Näin ollen toivon, että puheenjohtajavaltio Ruotsi saa aikaiseksi sopimuksen kaikkein uhatuimpien maiden kanssa, jotta looginen ajattelu olisi mahdollista ja saisimme aikaiseksi sen, mitä meiltä on tähän asti puuttunut; vakaan, tasapainoinen, kestävän ja tiukan yhteisen maahanmuuttopolitiikan.
David-Maria Sassoli
(IT) Arvoisa puhemies, hyvä komission jäsen Barrot, arvoisa ministeri Billström, hyvät kuulijat, käymme tätä keskustelua kiinnittääksemme EU:n huomion vakaviin ihmisoikeusrikkomuksiin Italiassa. Italian viranomaiset ovat toukokuun jälkeen poimineet merestä yli 1 000 maahanmuuttajaa ja luovuttaneet nämä Libyalle epävirallisten ja umpimähkäisten palautusten yhteydessä. Ihmisten henkilöllisyyttä ei ole selvitetty, heille ei ole annettu oikeutta hakea muutosta tai käynnistää turvapaikkamenettely huolimatta siitä epäinhimillisestä ja nöyryyttävästä kohtelusta, joka heitä mahdollisesti odottaa Libyassa. Kuten komission jäsen Barrot vahvisti pyytäessään Italialta tietoja, katsomme tällaisen menettelyn rikkovan koko unionin perustana olevia perusperiaatteita.
Kyseinen toiminta on myös Euroopan ihmisoikeusyleissopimuksen ja yhteisön oikeuden, erityisesti Schengenin rajasäännöstön ja palautusdirektiivin, sekä Italian lainsäädännön vastaista. Eilen Yhdistyneet Kansakunnat välitti Italialle kehotuksen noudattaa kansainvälistä oikeutta, ja eilen 24 Italiasta käännytettyä somalipakolaista ja eritrealaista pakolaista nostivat Italiaa vastaan kanteen Strasbourgissa sijaitsevassa Euroopan ihmisoikeustuomioistuimessa Euroopan ihmisoikeusyleissopimuksen rikkomisesta.
Hyvät kuulijat, laittomasta maahanmuutosta on myös tehty Italiassa rikos, raskauttava asianhaara. Henkilö kokee syrjintää ja epätasa-arvoa pelkästään siksi, että sattuu olemaan maahanmuuttaja, ja hänelle määrätään sen vuoksi kovempi rangaistus rikoksesta kuin jollekin toiselle. Laittomat maahanmuuttajat, jollaisia olivat aikoinaan myös italialaisiin, portugalilaisiin, puolalaisiin, kreikkalaisiin ja italialaisiin yhteisöihin kuuluvat perheet, eivät voi nauttia perusoikeuksista ja perushuollosta, kuten terveydenhuollosta, koska pelkäävät jäävänsä kiinni. Tällaista tapahtuu Italiassa, arvoisa puhemies, ja esimerkiksi lakiasioihin ja perustuslakiin erikoistuneet asiantuntijat sekä maalliset ja katoliset järjestöt ovat tuominneet kyseiset toimet.
Miten komissio aikoo toimia lopettaakseen nuo rikkomukset? Parlamentti on aina tukenut laittoman maahanmuuton torjuntaa mutta vaatinut, että perusoikeuksia kunnioitetaan.
Arvoisa puhemies, haluaisimme tietää, aikooko komissio tehdä jotain Italian lainsäädännön suhteen ja tutkia Italian ja Libyan solmiman sopimuksen. Kaksikymmentä vuotta Berliinin muurin murtumisen jälkeen emme voi sallia sitä, että jotkut hallitukset rakentavat uusia muureja.
Niki Tzavela
(EL) Arvoisa puhemies, hyvä komission jäsen, todellisuus on paljon monimutkaisempi kuin mitä täällä parlamentissa on todettu.
Tiedämme presidentti Gaddafin huvittelevan tällä asialla, ja kansainvälisten tiedotusvälineiden säännöllisten raporttien mukaan Libya tarvitsee miljardi euroa täyttääkseen velvollisuutensa. Tiedämme, että Turkki - joka haluaa liittyä Euroopan unioniin - käännyttää Frontexin lentokoneita päivittäin, eikä Euroopan unioni reagoi asiaan niin kuin pitäisi.
Tiedämme, että laittomien maahanmuuttajien salakuljettajat neuvovat maahanmuuttajia ampumaan itseään jalkaan tai käsivarteen, jos joutuvat pidätetyiksi. Jäsenvaltioiden on nimittäin sovellettava jotain muuta lakia kuin maahanmuuttolakia, jos henkilö on loukkaantunut. Tiedämme, että ihmisalakuljettajat neuvovat laittomia maahanmuuttajia tuhoamaan henkilöpaperinsa ennen maahantuloa. Näin ollen vastaanottajamaat, kuten Kreikka, eivät tiedä, mihin kukin henkilö voitaisiin lähettää. Tiedämme, että maahanmuuttajat väittävät hakevansa turvapaikkaa, mutta heillä ei ole minkäänlaisia henkilöpapereita, joiden perusteella voitaisiin selvittää tosiasiat.
Tilanne on kaoottinen, hyvä komission jäsen, ja jossain vaiheessa on palautettava järjestys siten, että Euroopan unioni tekee asiasta tiukan ja sitovan päätöksen.
Sylvie Guillaume
(FR) Arvoisa puhemies, hyvä komission varapuheenjohtaja, hyvät kuulijat, saamme usein kuulla, että jäsenvaltiot tunnustavat tarpeen luoda unionille yhteisen politiikan maahanmuuton hallitsemiseksi sekä politiikan maahanmuuttajien kotouttamiseksi yhteiskuntaan.
Päivittäin joudumme kuitenkin toteamaan, että todellisuus on kaukana tästä. Talousarviota koskevissa keskusteluissa esimerkiksi pakolaisrahaston määrärahoja on leikattu radikaalisti. Useat jäsenvaltiot soveltavat edelleen yksipuolisesti tiukkaa lainsäädäntöä ja sääntelyä alueelleen tuloon ja sillä liikkumiseen, rajoittavat pääsyä työmarkkinoilleen, sosiaaliturvajärjestelmäänsä ja koulutusjärjestelmäänsä sekä tekevät perheenyhdistämisestä hankalaa.
Samoin unioni harjoittaa laittoman maahanmuuton torjumisessa ja ulkorajojen valvonnassa politiikkaa, jossa rajavalvontavastuu siirretään lopulta naapurimaillemme ihmisoikeuksien uhalla. Näin on käynyt Italian ja Libyan välillä.
Ulkoistamalla ongelmat tällä tavoin unioni vapauttaa itsensä lopulta vastuustaan. Se ei ole hyväksyttävää. Lisävarojen antaminen Frontexille ei voi korvata solidaarisuutta, jonka pitäisi yhdistää jäsenvaltiot niin, että ne voivat toimia yhdessä majoittaakseen kansainvälisen suojelun tarpeessa olevat henkilöt sekä ulkomaiset työntekijät, joita tulevaisuudessa tarvitaan demokratian haasteista selviämiseksi.
Millä säännöksillä aiotte varmistaa todellisen solidaarisuuden toteutumisen ja todelliset ratkaisut maahanmuuttajien kärsimyksiin?
Rita Borsellino
(IT) Arvoisa puhemies, hyvä komission jäsen Barrot, arvoisa ministeri Billström, hyvät kuulijat, hiljattain Euroopan turvapaikkasuunnitelmaa laatiessanne, hyvä komission jäsen Barrot, puhuitte itse vankkumattomasta taistelusta laitonta maahanmuuttoa vastaan ja inhimillisyydestä vainojen uhreiksi joutuneiden henkilöiden kohtelussa. Oikeudellisesta näkökulmasta tämä tarkoittaa sitä, että varmistetaan suojelu ja turvapaikkaoikeus niille, jotka pakenevat nälkäkuolemaa, sotaa ja vainoja, sekä estetään näiden henkilöiden karkottaminen maihin, joissa heidän henkensä olisi vaarassa tai joissa heitä saatetaan kohdella epäinhimillisesti.
Italian hallitus toimii tällä hetkellä juuri päinvastoin. Tästä on osoituksena sen hiljattainen päätös käännyttää 75 eritrealaista ja somalialaista maahanmuuttajaa Libyaan. Kyseisessä tapauksessa ei selvitetty, oliko käännytettyjen joukossa mahdollisesti turvapaikanhakijoita, mitä kansainvälinen oikeus edellyttää. Yhdistyneiden Kansakuntien pakolaisasiain päävaltuutettu tuomitsi menettelyn eilen jyrkästi. Italian ja Libyan välinen sopimus ei saa tehdä kyseisestä merialueesta aluetta, jolla ihmisoikeuksia voi vapaasti rikkoa.
Näin ollen pyydän komissiota ryhtymään mahdollisimman pikaisesti toimiin sen varmistamiseksi, että kansainvälisen oikeuden sääntöjä aletaan taas noudattaa. Haluaisin lisäksi tietää, minkä verran on edistytty EU:n ja Libyan kahdenvälistä sopimusta koskevissa neuvotteluissa, joita on käyty on useita vuosia. Milloin arvioitte pääsevänne sopimukseen? Voivatko neuvosto ja komissio vahvistaa, että kyseinen sopimus on ensisijainen Italian ja Libyan väliseen sopimukseen nähden? Voitteko kertoa parlamentille, mitkä ovat pääasiat laittoman maahanmuuton torjunnassa sekä turvapaikkaoikeuden ja palautuskieltoa koskevan periaatteen noudattamisen varmistamisessa?
Anna Maria Corazza Bildt
(EN) Arvoisa puhemies, on suuri ilo käyttää ensimmäistä kertaa puheenvuoro Euroopan parlamentin täysistunnossa ja saada kiittää ministeri Billströmiä siitä, että hän ymmärtää niin hyvin - ja alkuperältäni italialaisena todella tiedän tämän - miten vakavassa tilanteessa Välimeren alueen ihmiset ja maat elävät.
Panen tyytyväisenä merkille ministerin pyrkimykset saavuttaa yhteisymmärrys unionin yhteisestä maahanmuuttopolitiikasta, jota todella tarvitaan. Panen myös tyytyväisenä merkille ministerin aloitteen turvapaikka-asioiden tukihenkilöstä. Se olisi hyvin käytännöllinen ja konkreettinen tapa tukea jäsenvaltioita, jotka kokevat taakkansa suureksi, sekä käynnistää jäsenvaltioiden välinen yhteistyö.
Haluaisin pyytää ministeri Billströmiä puhumaan hieman enemmän muista kuin hänen jo mainitsemistaan toimenpiteistä, eli pitkän aikavälin toimenpiteistä, joilla voisimme mahdollisesti tukea Välimeren maita ja kansoja noudattaen samalla hänen lähestymistapaansa, jossa inhimillisyys, solidaarisuus ja tiukka suhtautuminen kaikenlaisiin laittomuuksiin ovat keskenään tasapainossa.
Georgios Papastamkos
(EL) Arvoisa puhemies, tarvitsemme epäilemättä yhteistä maahanmuuttopolitiikkaa. Meidän pitää myös vahvistaa yhteistyötämme kolmansien maiden kanssa sekä yhtenäistää ja tehostaa sitä. Kuten on jo todettu, Libya ja Turkki ovat tämän yhteistyön kannalta tärkeimmässä asemassa.
Turkki käyttäytyy provosoivasti. Turkki jarruttaa toimiamme jatkuvasti, ja haluan kertoa parlamentille ja välittää komission jäsen Barrot'lle viestin, että turkkilaiset haittaavat Frontexin helikoptereiden ja lentokoneiden toimintaa niiden hoitaessa unionin tehtäviä ja velvollisuuksia. Uusi Demokratia -puoluetta edustavat Euroopan parlamentin jäsenet ovat harjoittaneet parlamentaarista valvontaa. Hyvä Jacques Barrot, saatte pian yksityiskohtaiset tiedot provokaatiotapauksista sekä Turkin provosoivasta käytöksestä.
Takaisinoton ja uudelleensijoittamisen osalta Frontexia on vahvistettava edelleen, ja myös yhteisiä palautuslentoja on järjestettävä. Hyvä komission jäsen Barrot, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, järjestäkää pikaisesti vierailu Turkkiin ja Libyaan. Ongelma on vakava. Älkää jättäkö asian hoitamista loppuvuoteen. Tänään tai huomenna...
(Puhemies keskeytti puhujan.)
Barbara Lochbihler
(DE) Arvoisa puhemies, unionin jäsenvaltioiden rajaviranomaiset eivät saa käännyttää meriä pitkin saapuvia mahdollisia turvapaikanhakijoita tai saattaa heitä pois, estää heitä jatkamasta matkaa tai palauttaa heitä EU:n ulkopuolisiin maihin. Näin määrätään Euroopan ihmisoikeusyleissopimuksessa. Tänäänkin olemme kuulleet lukuisia esimerkkejä siitä, ettei Frontex noudata noita sääntöjä käytännössä. Näin ollen tarvitsemme kyseiselle alalle valvontaa. Me Euroopan parlamentin jäsenet vaadimme valvontaa, koska velvollisuutemme on varmistaa, että Euroopan ihmisoikeusyleissopimuksen määräyksiä noudatetaan.
Kysymykseni kuuluu seuraavasti: miten hyvin voimme valvoa, että kansainvälisillä vesialueilla toimivat rajaviranomaiset noudattavat ihmisoikeuksiin liittyviä säädöksiä? Olemme tienneet jo vuosia, että Frontex on rikkonut ihmisoikeuksia yksittäisissä tapauksissa. Lisäksi se heikentää toiminnallaan EU:n uskottavuutta ihmisoikeuksien suojelijana.
Alf Svensson
(SV) Arvoisa puhemies, kiitän ministeri Billströmiä. Luulen, että joskus takerrumme hieman liikaa sanoihin "laiton maahanmuutto". Eihän voi olla niin, että on laitonta paeta henkensä pelastaakseen, koska ihmisoikeudet ja vapaudet koskevat kaikkia asuinpaikasta riippumatta.
Haluan korostaa, että on myös ehdottoman tärkeää selvittää, millaiset olot vallitsevat maissa, joista ihmiset pakenevat. Ehkäpä EU voisi toimia aktiivisemmin ja tehdä enemmän noissa maissa, jotta ihmisten ei tarvitsisi paeta niistä vain tullakseen nimitetyiksi laittomiksi maahanmuuttajiksi. Kuten jo totesin, takerrumme ehkä liikaa sanaan "laiton". Mielestäni on täysin laillista puolustaa ihmisoikeuksia ja vapauksia niin EU:ssa kuin sen ulkopuolella.
Antonio Cancian
(IT) Arvoisa puhemies, hyvät kuulijat, teidän toimiessanne tänä aamuna puhemiehenä on tuntunut melkein kuin olisimme Italian parlamentissa. Joka tapauksessa olen sitä mieltä, että maahanmuutto tarkoittaa turvallisuutta ja ihmisoikeuksien kunnioittamista. Valitettavasti kuitenkin globalisaatio ja Euroopan unionin laajentuminen 27 maahan on tapahtunut liian nopeasti ilman, että turvallisuus ja ihmisoikeuksien kunnioittaminen olisi taattu asianmukaisilla toimenpiteillä.
Kuuntelin komission jäsenen puhetta. Strategia on vakaa ja tuleva toiminta on erinomaista, mutta unohdamme asian kiireellisyyden ja dramaattisuuden, sen, että kyse on hätätilanteesta. Se, mitä tänä aamuna on sanottu, pitää paikkansa normaalitilanteessa, mutta tällä hetkellä tilanne ei ole normaali - varsinkaan Italiassa. Näin ollen vaadin komissiota kiinnittämään strategian sijasta enemmän huomiota taktiikkaan ja suhtautumaan ongelmaan koko unionia koskevana asiana. Kiitos.
Puhemies
(IT) Puhetta johtava puhemies on tosiaan italialainen, mutta keskustelu ei ole lähelläkään aitoa italialaista keskustelua. Onneksi se on ollut laaja-alaista ja olemme saaneet kuulla Euroopan unionin eri alueita ja eri näkemyksiä edustavia henkilöitä.
Tobias Billström
Arvoisa puhemies, aivan ensiksi haluan kiittää kaikkia erittäin mielenkiintoisesta keskustelusta. Täällä on esitetty tänään monia arvokkaita mielipiteitä. Haluaisin mainita Simon Busuttilin näkemykset yhteistyön lisäämisestä Libyan kanssa. Toivottavasti saamme pian komission jäsen Barrot'n kanssa tilaisuuden vierailla Libyassa, jotta voisimme parantaa suhteitamme tuohon maahan. Jatkamme työskentelyä myös Turkin kanssa. Olen samaa mieltä myös kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan puheenjohtajan Juan Fernando López Aguilarin kanssa siitä, että yksi keino torjua laitonta maahanmuuttoa on avata tie lailliselle maahanmuutolle. Tämä vähentäisi esimerkiksi turvapaikkajärjestelmään kohdistuvaa painetta.
On kyettävä torjumaan rikollisjärjestöjä, jotka käyttävät ihmisten epätoivoa hyväkseen. Puheenjohtajavaltio Ruotsi aikoo järjestää Brysselissä erityisen konferenssin, jossa käsitellään tätä ja ihmissalakuljetuksen torjuntaa. Puheenjohtajavaltio Ruotsi pitää ehdottomasti ensisijaisena tavoitteenaan päästä sopimukseen Euroopan turvapaikka-asioiden tukivirastosta ja parantaa käytännön yhteistyötä. Toivomme tietenkin Euroopan parlamentilta tukea tässä asiassa.
Haluaisin sanoa Sonia Alfanolle, että Eurooppa-neuvoston hyväksymiä säädöksiä on ehdottomasti noudatettava ja kaikkien jäsenvaltioiden on pantava ne täytäntöön siten kuin on päätetty. On myös tärkeää, että otamme Yhdistyneiden Kansakuntien pakolaisasiain päävaltuutetun mukaan työhömme, jotta se olisi niin korkealaatuista kuin haluamme. Haluan myös todeta olevani samaa mieltä Timothy Kirkhopen kanssa siitä, että turvapaikkakysymykset ja työntekijöiden maahanmuutto on tärkeää erottaa toisistaan. Tällainen ajattelu johtaa luonnollisesti siihen johtopäätökseen, että EU tarvitsee yhteistä eurooppalaista turvapaikkajärjestelmää. Se tarvitsee myös paremmat mahdollisuudet edistää kansallisiin tarpeisiin ja oikeusvarmuuteen perustuvaa työntekijöiden laillista maahanmuuttoa sekä torjua palkkojen polkemista ja sosiaalista hyväksikäyttöä.
Jos tämä onnistuu, emme tarvitse Willy Meyerin, Gerard Battenin tai Louis Bontesin politiikkaa. Tarvitsemme järkevää ja harkittua maahanmuuttopolitiikkaa, jonka avulla voimme parantaa EU:n väestörakennetta sekä vahvistaa taloutta ja ihmisten hyvinvointia.
Anna Maria Corazza Bildt sekä Alf Svensson puhuivat siitä, miten meidän pitäisi suhtautua Välimerellä tapahtuviin kuolemiin. Maahanmuuton ongelmiin ei ole yhtä ainoaa ratkaisua. Vaaditaan paketti, joka sisältää useita aloitteita eri aloilla. Yhteistyön lisääminen alkuperä- ja kauttakulkumaiden kanssa on erityisen tärkeää. On esimerkiksi lisättävä kehitysyhteistyötä näiden maiden kanssa vakauden, turvallisuuden ja kestävyyden aikaansaamiseksi.
Alkuperä- ja kauttakulkumaiden sekä jäsenvaltioiden on myös parannettava meripelastusvalmiuksiaan. Meripelastuksia koskevan vastuun jakamista eri maiden kesken on myös selvennettävä. Meidän pitää myös päästä siihen, että tulkitsemme yhtenäisesti meripelastusalan säännöksiä sekä kansainvälistä suojelua koskevan oikeuden että kansainvälisen merioikeuden näkökulmasta.
Lopuksi haluaisin omasta puolestani sekä puheenjohtajavaltion puolesta kiittää teitä kovasti mahdollisuudesta saada esitellä näkemyksemme Euroopan parlamentille. On tärkeää korostaa sitä, että strategiamme on perustuttava useisiin osatekijöihin ja aloitteisiin. Mielestäni tämä keskustelu on selvästi osoittanut sen. Kiitoksia paljon.
(Suosionosoituksia)
Jacques Barrot
Arvoisa puhemies, tämä keskustelu on osoittanut, ja tätä juuri tarvitsemme, miten laaja-alaisia maahanmuuttoon liittyvät ongelmat ovat.
Haluan korostaa, että seuraavien asioiden on oltava keskenään tasapainossa lähestymistavassamme: usein ihmissalakuljettajien syyksi luettavan laittoman maahanmuuton torjunta; halu edistää laittoman maahanmuuton torjunnan rinnalla tietynlaista laillista maahanmuuttoa, josta jäsenvaltiot päättävät itse; halu turvata kaikissa tapauksissa turvapaikkoja koskevien velvollisuuksien toteutuminen.
Aivan ensiksi haluaisin vastata lyhyesti Frontexia koskeviin huomioihin ja korostaa, että valmistelemme parhaillaan ehdotusta Frontexin perustamisasetuksen ja Frontexin toimintatapojen muuttamiseksi. Olen pannut merkille täällä esitetyn toiveen avoimuuden lisäämisestä.
Toisaalta pyrimme myös selventämään sääntöjä, joiden avulla pitäisi voida varmistaa, että yhteisön oikeutta ja kansainvälistä lainsäädäntöä noudatetaan johdonmukaisesti Frontexin toiminnassa.
Italian ongelmasta voin sanoa, että lähetimme heinäkuussa Italian viranomaisille kirjeen, jossa pyysimme hyödyllisiä tietoja kansainvälisillä vesialueilla pysäytettyjen veneiden palauttamisesta. Olemme juuri saaneet Italian viranomaisilta vastauksen, ja komission yksiköt tutkivat sitä parhaillaan.
Lisäksi totean, että yhteisön oikeuden mukaan jäsenvaltioiden täytyy noudattaa palautuskiellon periaatetta toteuttamissaan rajavalvontaoperaatioissa. Kyseinen periaate tarkoittaa sitä, että jäsenvaltio ei voi palauttaa henkilöä sellaiselle alueelle, jossa tämä saattaisi joutua kidutuksen, rangaistuksen tai epäinhimillisen tai nöyryyttävän kohtelun uhriksi. Turvapaikanhakijoita ja pakolaisia ei voi palauttaa maahan, jossa heidän henkensä ja vapautensa on mahdollisesti heidän rotunsa, uskontonsa tai kansallisuutensa perusteella uhattuna. Lyhyesti sanottuna pyrimme varmistamaan, että suojeluvelvollisuudesta pidetään kiinni.
Haluaisin myös vielä toistaa, että minä ja ministeri Billström olemme halukkaita aloittamaan niin Libyan kuin Turkin kanssa todellisen vuoropuhelun, jotta voimme käsitellä asioita perinpohjaisesti ja tehdä yhteistyötä rajavalvonnan alalla laittoman maahanmuuton torjumiseksi. Lisäksi olemme halukkaita selvittämään Yhdistyneiden Kansakuntien pakolaisasiain päävaltuutetun tuella, miten voimme käynnistää kyseisissä Välimeren maissa menettelyjä, jotta todellisten turvapaikanhakijoiden ei tarvitsisi turvautua ihmissalakuljettajiin päästäkseen Euroopan rannikoille ja jättää turvapaikkahakemustaan käsiteltäväksi noissa maissa.
Tämä merkittävä vuoropuhelu on tarkoitus aloittaa vuoden viimeisen neljänneksen aikana. Haluan kiittää puheenjohtajavaltio Ruotsia sen halukkuudesta tehdä tehokkaasti yhteistyötä.
Lopuksi toistan, että tarvitsemme eurooppalaista strategiaa muuttoliikkeen hallitsemiseksi. Olemme sitä mieltä, että jäsenvaltioiden täytyy todella osoittaa enemmän solidaarisuutta toisiaan kohtaan. Jäsenvaltioilla on samoja ongelmia käsiteltävänään. Haluan sanoa, että laiton maahanmuutto koskettaa lopulta kaikkia jäsenvaltioita, ei pelkästään niitä, jotka sijaitsevat unionin ulkorajoilla.
Pidän tällaista solidaarisuutta erittäin tärkeänä. Ehdotamme, että se toteutetaan vapaaehtoisuuden pohjalta, mutta vapaaehtoisuuden täytyy luonnollisesti johtaa todelliseen ratkaisuun näitä ongelmia ajatellen.
Tässä kaikki. En aio pitkittää vastaustani. Olen tehnyt paljon muistiinpanoja pidettyjen puheenvuorojen pohjalta.
Lopuksi haluaisin esittää Euroopan parlamentille kiireisen pyynnön, jotta se auttaisi meitä etenkin tämän strategian, eurooppalaisen turvapaikkapolitiikan luomisessa. Haluan korostaa - kun kerran asia otettiin esille - että halusimme parantaa Dublinin sopimuksen soveltamista sallimalla tietyn joustavuuden. Olemme pyytäneet neuvostolta ja parlamentilta suostumusta perustaaksemme tukiviraston vuoden loppuun mennessä, ja aiomme myös valmistella ohjeiden yhdenmukaistamista. Näiden toimien avulla voimme luoda todellisen eurooppalaisen turvapaikkapolitiikan, joka perustuisi mielestäni juuri niihin arvoihin, joista unionissa ollaan näkemykseni mukaan yksimielisiä. Uskomme noihin arvoihin. Ne on siirrettävä myös toimintaan.
Joka tapauksessa olen tyytyväinen siihen, että Euroopan parlamentti auttaa meitä tässä vaikeassa tehtävässä.
(Suosionosoituksia)
Puhemies
(IT) Keskustelu on päättynyt.
Kirjalliset lausumat (149 artikla)
Elisabetta Gardini  
Laiton maahanmuutto on todellinen vitsaus, joka on koetellut EU:n eteläisiä jäsenvaltioita, kuten Italiaa, Maltaa ja Espanjaa, useiden vuosien ajan. Kaikissa EU:n jäsenvaltioissa ollaan tietoisia siitä, että Italiaan tulee eniten laittomia maahanmuuttajia, epätoivoisia ihmisiä pääasiassa Afrikasta, etsimään parempaa tulevaisuutta.
Toisin kuin italialaiset vasemmistopoliitikot, jotka ovat käyttäneet Euroopan parlamenttia sopimattomalla tavalla hyväkseen hyökätäkseen perusteettomasti Berlusconin johtamaa Italian hallitusta vastaan, väittävät, laiton maahanmuuttaja saa vastaanottokeskuksista sairaanhoitoa, ruokaa ja majoitusta sekä oikeusapua odottaessaan, että viranomaiset määrittävät, voiko hän jäädä Italiaan vai pitääkö hänet palauttaa kotimaahan kansainvälisten sopimusten mukaisesti.
Unionin on pikaisesti hyväksyttävä tehokkaita toimenpiteitä maahanmuuton ja turvapaikka-asioiden alalla. Emme voi oikeasti kuvitella, että Italia kykenee yksin kantamaan kaiken sen taakan, jonka tämä voimakkaasti kasvava ilmiö aiheuttaa.
Jotkut jäsenvaltiot ovat esittäneet ajatuksen laittomia maahanmuuttajia koskevista kiintiöistä. Kyse on hyvästä aikomuksesta, joka ei ole valitettavasti saanut konkreettista poliittista tahtoa tuekseen: puheenjohtajavaltio Ruotsi korosti aivan äskettäin, miten vaikeaa on saada hyväksyntä kyseisille kiintiöille.
Louis Grech  
Olen tyytyväinen keskusteluun, jossa on kiinnitetty huomiota EU:n rajavalvonta-, maahanmuutto- ja turvapaikkapolitiikkojen hajanaisuuteen ja epäjohdonmukaisuuteen. Olen iloinen siitä, että neuvosto ja komissio pitävät niitä ensisijaisen tärkeinä ongelmina, mutta toistaiseksi olemme nähneet vain puolikkaita toimenpiteitä asian ratkaisemiseksi ilman merkittäviä tuloksia. Vaikuttaa siltä, ettei EU:sta löydy poliittista tahtoa taata asianmukaisia voimavaroja, jotta nämä kysymykset voitaisiin ratkaista oikeudenmukaisesti. Tällä hetkellä unionin ulkorajoilla sijaitsevat jäsenvaltiot kantavat suurimman osan taakasta, ja niiden tilanne vain pahenee päivä päivältä voimavarojen ja valmiuksien puutteen vuoksi. Viime aikoina on keskusteltu joistakin hyvistä ehdotuksista, kuten Frontexin toimeksiannon tarkistamisesta, EU:n laajuisesta pakolaisten uudelleensijoittamisjärjestelmästä sekä Euroopan turvapaikka-asioiden tukiviraston perustamisesta. Kehotan komissiota toteuttamaan ne pikaisesti. Tarvitsemme lisää ratkaisuja, jotka perustuvat taakan jakamiseen, koska se on ainut järkevä ratkaisu. Komission ja neuvoston täytyy toimia päättäväisemmin, kun se antaa Frontexille sen tarvitsemaa rahoitusta. Jotta Frontex voisi suojella rajojamme tehokkaasti, sillä täytyy olla omat välineet ja varat ja sen täytyy voida toimia ympäri vuoden.
Marian-Jean Marinescu  
kirjallinen. - (RO) Schengen-alueen tuleva laajentuminen koskee myös Romaniaa, joten on aiempaa tärkeämpää taata turvallisuus Romanian ulkorajoilla sekä Frontexin rooli Romaniassa. Frontexilla täytyy olla jatkuvasti suurempi rooli Romanian ulkorajojen valvonnan ja hallinnan parantamisessa; Romanian rajat muodostavat yli 2 000 kilometriä EU:n ulkorajoista, toisin sanoen Schengen-alueen tulevista ulkorajoista. Viime vuoden aikana Frontex allekirjoitti yhteistyösopimukset Venäjän, entisen Jugoslavian tasavallan sekä Ukrainan ja Moldovan kanssa. Se on askel eteenpäin kaikkien rajojen hallintaa ajatellen. Olisikin hyvä, jos Euroopan komissio arvioisi tässä vaiheessa, millä tavalla Frontex voisi hyödyntää tuota oikeusperustaa. Komission on myös tutkittava mahdollisuuksia allekirjoittaa yhteistyösopimuksia muiden kolmansien maiden kanssa. Mitä enemmän saamme aikaiseksi vastaavanlaisia sopimuksia, sitä helpompaa on varmistaa yhteisten operaatioiden tehokas koordinointi ja edistää samalla myös ihmisoikeuksien ja kansalaisvapauksien kunnioittamista sekä rajatylittävän rikollisuuden torjuntaa.
Tiziano Motti  
Olen yhtä mieltä Jerzy Buzekin kanssa siitä, että maahanmuutto on aina hyödyttänyt Eurooppaa, sikäli kuin maahanmuutto on säänneltyä, maahanmuuttajat kotoutuvat ja kohdemaan instituutioita ja lakeja kunnioitetaan. Silloin kun yhteiskuntaa kaipaa uudistusta ja uutta työvoimaa ja kun kulttuurivaihto rikastuttaa ihmisiä, maahanmuutto on arvokas voimavara. Juutalaiskristillisten juuriemme vuoksi haluamme auttaa kärsiviä ja kohdella heitä vieraanvaraisesti.
Mutta silloin kun laiton maahanmuutto aiheuttaa kriisejä, vastoinkäymisiä, rikollisuutta ja turvattomuutta, tarvitaan integrointistrategiaa, josta valtiot selviävät väestörakenteellisesti. Petämme itseämme, jos luulemme, että tämä ongelma koskee vain Välimeren maita: ihmisten vapaa liikkuvuus EU:ssa lisää myös monien rikollisuuteen ajautuneiden laittomien maahanmuuttajien vapaata liikkuvuutta. Ongelma koskee suoraan kaikkia unionin jäsenvaltioita, koska tässä on kyse rikollisuudesta sekä niiden 500 miljoonan kansalaisen turvallisuudesta, jotka ovat antaneet meille valtuudet suojella heitä kiireellisillä ja konkreettisilla toimilla niin vallitsevilta ongelmilta kuin mahdollisesti nopeasti kehittyviltä uusilta ongelmilta. Kansalaisten oikeuksia ei voi kaupata jäsenvaltioiden yleisen välinpitämättömyyden tai Euroopan komission solonististen varoitusten edessä.
