Naisiin kohdistuvan väkivallan torjumista koskeva EU:n politiikka (keskustelu) 
Puhemies
(EN) Esityslistalla on seuraavana Eva-Britt Svenssonin naisten oikeuksien ja sukupuolten tasa-arvon valiokunnan puolesta laatima mietintö ehdotuksesta naisiin kohdistuvan väkivallan torjumista koskevaksi EU:n uudeksi politiikaksi.
Eva-Britt Svensson
Arvoisa puhemies, haluan aloittaa kiittämällä varjoesittelijöitä ja kollegojani naisten oikeuksien ja sukupuolten tasa-arvon valiokunnassa heidän voimakkaasta sitoutumisestaan naisiin kohdistuvan väkivallan torjumiseen.
Olisin ennen huomista äänestystä ja keskustelun käynnistämiseksi voinut mainita väkivallasta kärsivien naisten määrän ja sen, kuinka monia naisia on kuollut tämän tappavan väkivallan seurauksena. En kuitenkaan tee niin, vaan yritän äänestyksen alla välittää muutamia kuvia tästä väkivallasta, jotta kaikki jäsenet tiedostaisivat mahdollisuutensa taistella väkivaltaa vastaan juuri nyt äänestämällä huomenna mietinnön puolesta.
Kuvitelkaapa äitiä, joka istuu lastensa vieressä lukemassa heille iltasatua. Yhtäkkiä ovi temmataan auki, ja aviomies, lasten isä, ilmestyy ovelle. Sekä äiti että lapset arvaavat heti, mitä on tulossa. Lapset piiloutuvat peittoihinsa, peittävät korvansa käsillään ja sulkevat silmänsä, jotta he eivät kuulisi sitä, mitä he tietävät seuraavaksi tapahtuvan. He kuulevat, kuinka heidän isänsä huutaa, potkii ja lyö heidän äitiään, ja he kuulevat äitinsä valitukset. Tämä on yksi kuva naisiin kohdistuvasta väkivallasta.
Toinen kuva on seuraavanlainen: Nainen, joka on kokenut vuosikausia uhkailuja, solvauksia ja väkivaltaa, päättää lopulta lähteä suhteesta ja rakentaa uuden elämän itselleen ja lapsilleen. Hän pakenee kotoaan ja pääsee onneksi turvakotiin. Muutaman päivän kuluttua hän vie lapsensa päiväkotiin. Mies odottaa ulkopuolella ja iskee naista veitsellä, ja nainen kuolee. Naisiin kohdistuva tappava väkivalta on saanut jälleen uuden uhrin. Tämäntyyppinen väkivalta kohdistuu naisiin juuri siksi, että olemme naisia. Naisiin kohdistuva tappava väkivalta toteutuu jälkimmäisessä tarinassa juuri silloin, kun nainen on vihdoin päättänyt lähteä suhteesta. Vaarallisinta, mitä nainen voi tehdä, on vaatia avioeroa miehestä, joka luulee omistavansa naisen. Nainen on erittäin vaarallisessa tilanteessa silloin, kun mies tajuaa, että on menettämässä otteensa ja valtansa naiseen.
Kerron vielä muutaman esimerkin. Nuori tyttö on tulossa kotiin elokuvista. Hän hyvästelee ystävättärensä ja sanoo: "Nähdään huomenna." Kotiin on vielä vähän matkaa. Hän kuulee takanaan raskaita askelia, mutta ehtii vain tajuta, että joku seuraa häntä. Hänen kimppuunsa hyökätään ja hänet raiskataan. Hän jää henkiin, mutta hän joutuu elämään asian kanssa lopun elämänsä.
Sukuelinten silpominen on yksi niistä muista ongelmista, joka meidän on kohdattava.
Komissio on ilmoittanut Tukholman ohjelman toteuttamiseksi antamassaan toimintasuunnitelmassa, että se antaa vuosien 2011 ja 2012 välisenä aikana tiedonannon kyseisestä väkivallasta ja että tiedonantoa seuraa EU:n toimintasuunnitelma. Tämä on minusta hyvä asia ja odotan malttamattomana toimintasuunnitelman valmistumista.
Niin kauan kun naiset kärsivät sukupuoleen perustuvasta väkivallasta (vain siksi, että olemme naisia), emme voi pitää yhteiskuntaamme tasa-arvoisena. Väkivalta ja tietoisuus sen laajuudesta nyky-yhteiskunnassa rajoittavat naisten elämää ja heidän valintojaan elämän eri vaiheissa.
Naiset kärsivät sukupuoleen perustuvasta väkivallasta, mutta haluan lopuksi myös muistuttaa, että meidän ei pidä aina nähdä näitä naisia vain uhreina. He ovat usein vahvoja naisia, jotka onnistuvat hyvin toimivan sosiaalituen varassa rakentamaan itselleen ja lapsilleen hyvän elämän. Meidän tehtävänämme on nyt Euroopan parlamentissa osoittaa, että tuemme näitä naisia.
Cecilia Malmström
Jäsen Svensson, paljon kiitoksia varsin koskettavasta johdatuksestanne tähän äärimmäisen tärkeään aiheeseen. Naisiin kohdistuvan väkivallan torjuminen on hyvin korkealla sijalla komission tavoitteissa, kuten sukupuolten välisen tasa-arvon edistämisstrategia osoittaa. Naisiin kohdistuva väkivalta on silti yhä hyvin suuri ongelma Euroopassa, kuten osoititte, minkä vuoksi työstämme kohdennettuja toimia ongelman kartoittamiseksi.
Aiomme kehittää selkeän ja yhtenäisen poliittisen ratkaisun ongelmaan tarttumiseksi Euroopassa. Tuen mietintöänne, jäsen Svensson, ja kannatan tätä tärkeää aloitetta, joka tarjoaa mahdollisuuden yhteistyöhön, ajatustenvaihtoon ja synergian luomiseen niiden töiden välillä, joita komissio ja Euroopan parlamentti tekevät parhaillaan tulevien toimien määrittelemiseksi tässä asiassa.
Monet mietinnössä esille ottamanne kysymykset kuuluvat itse asiassa komission nykyisiin ja suunnitteilla oleviin toimiin naisiin kohdistuvan väkivallan torjumiseksi. Toimintamme vaikutusten maksimoimiseksi keskitymme käytännön toimiin asioissa, joissa Lissabonin sopimus tarjoaa meille selkeän oikeusperustan, jonka pohjalta voimme toimia. Uhrien oikeuksia koskevassa tulevassa toimenpidepaketissa aiomme tarttua varsinkin erityisen haavoittuvassa asemassa olevien uhrien, kuten naisten sekä myös lasten, tukemiseen. Toimenpidepaketti esitellään ensi kuussa.
Jokainen rikoksen uhri tarvitsee tukea rikoksen jälkeen ja sitä mahdollisesti seuraavista oikeustoimista selviämiseen. Naiset ovat luonnollisesti erityisen haavoittuvassa asemassa, jos he ovat perheväkivallan, kuten raiskauksen tai seksuaalisen hyväksikäytön, ahdistelun tai muunlaisen sukupuolisen väkivallan uhreja. He tarvitsevat kunnioittavaa ja ammattitaitoista kohtelua ollessaan tekemisissä muiden ihmisten ja oikeuslaitoksen kanssa. Nämä naiset tarvitsevat myös ammattitukea ja suojelua, ja heille olisi annettava mahdollisuus oikeudenkäyntiin ja korvauksiin.
EU:n nykyisessä lainsäädäntökehyksessä ei säädetä uhrien auttamisen vähimmäistasosta kaikkialla EU:ssa rikoksen tekopaikasta riippumatta, minkä takia komissio aikoo toimia uhrien aseman parantamiseksi Euroopassa. Siten esitämme ensimmäisenä toimena lainsäädännöllistä toimenpidepakettia rikoksen uhrien oikeuksista, suojelemisesta ja tukemisesta sekä suojelutoimien vastavuoroisesta tunnustamisesta. Erityistä huomiota tältä osin kiinnitetään haavoittuvassa asemassa oleviin uhreihin, kuten seksuaalisen väkivallan ja perheväkivallan uhreihin.
Komissio aikoo myös huolehtia suojelutoimien vastavuoroisesta tunnustamisesta, josta hyötyvät etenkin jatkuvaa väkivaltaa puolison, avopuolison tai perhepiiriin kuuluvan henkilön taholta kokevat henkilöt. Komissio varmistaa toimenpidepaketin avulla, ettei tuen ulkopuolelle jää Euroopassa yhtäkään naista, joka ylittää maan rajat ja joka on hallinnollisen, siviili- tai rikosoikeudellisen suojelutoimen kohteena.
Toimenpidepaketissamme hahmotellaan yleinen toimenpidekehys, jota voidaan myöhemmin täydentää komission nykyisen toimikauden kuluessa muilla välineillä, joissa keskitytään tietynlaisten uhrien erityistarpeisiin. Komissio aikoo esimerkiksi tiukentaa toimia naisten sukuelinten silpomisen torjumiseksi, kuten mainitsettekin mietinnössänne.
Rikosoikeudellisten toimiemme ohella aiomme panostaa naisten vaikutusvallan lisäämiseen, tietoisuuden parantamiseen sekä naisiin kohdistuvaa väkivaltaa koskevien tilastojen keräämiseen ja analysointiin. Komissio nojautuu tässä Euroopan tasa-arvoinstituutin työhön; Instituutti kerää ja analysoi aihetta koskevia tietoja ja tilastoja.
Lopuksi haluan tuoda esiin, että komissio myöntää nykyisin huomattavaa rahoitustukea naisiin kohdistuvan väkivallan estämiseen ja torjuntaan varsinkin Daphne III -ohjelman, Euroopan kansalaisjärjestöjen toiminnan sekä viranomaisten kautta.
Teresa Jiménez-Becerril Barrio
Arvoisa puhemies, parlamentissa puhuessani olen puhunut useimmiten tuomitakseni naisiin kohdistuvan väkivallan, ja olen nyt jälleen täällä vastustaakseni sitä.
Minun on sanottava, etten väsy siihen koskaan vaan minusta on elintärkeää puhua edelleen suoraan ja julkisesti tästä ihmisoikeuksien loukkaamisesta, sillä asioita ei ole mahdollista ajaa ilman kaikupohjaa. Parlamenttimme on lisäksi paras käytettävissäni oleva äänitorvi puolustaa kaikkia niitä naisia, jotka kokevat jokapäiväistä väkivaltaa ja tarvitsevat meitä lainsäätäjiä siihen, että pakotamme jäsenvaltiot rankaisemaan väkivallantekijöitä rikoksen vakavuuden edellyttämällä tavalla ja että myös tuemme rikoksen uhreja.
Arvioiden mukaan joka neljäs nainen Euroopassa on kokenut sukupuoleen perustuvaa väkivaltaa ainakin kerran elämänsä aikana, ja sama luku pätee lapsiin; tästä syystä minusta voimme vain vaatia, että asiaan sitoudutaan entistä voimakkaammin, ja tämän on myös komissio tunnustanut toimintasuunnitelmassaan. Meidän on mielestäni vaatimalla vaadittava uhrien tukemista, kuten teimme eurooppalaisen suojelumääräyksen (jossa toimin esittelijänä) yhteydessä, ja toivonkin, että se tulee voimaan mahdollisimman nopeasti.
Mietintö on alusta alkaen saanut hyvin yksimielisen ja laajan tuen. Tämä osoittaa, että taistellessamme kaikkiin perheenjäseniin, myös lapsiin, vanhuksiin, naisiin ja miehiin kohdistuvaa perheväkivaltaa vastaan, emme saa antaa mahdollisuutta poliittiseen opportunismiin, sillä meidän kaikkien kunnia-asiana on yrittää löytää ratkaisu tähän yhteiskuntamme vitsaukseen.
Ensimmäiseksi meidän on puhuttava avoimesti ongelmasta, ja sitten meidän on ryhdyttävä töihin, sillä vaikka olemme puineet sukupuoleen perustuvaa väkivaltaa jo vuosikymmeniä, emme ole kyenneet alentamaan kuolinlukuja. Meidän on täytynyt tehdä jotakin väärin, minkä takia nyt on aika jättää demagogia sikseen ja siirtyä sanoista tekoihin. Meidän on annettava aitoa tukea ja sovellettava lainsäädäntöä, jota naiset tarvitsevat ihmisarvoiseen ja turvalliseen elämään.
Haluan kaikkien uhrien tietävän, että olen aina valmis puolustamaan heitä täällä parlamentissa, kunnes onnistumme yhteistyössä kukistamaan tämän kauhean vihollisen, joka valitettavasti päättää niin monen viattoman uhrin elämän.
Sanomani siis on: olemme saaneet tarpeeksemme. Näin ei voi jatkua. Pyydän teitä kaikkia toteamaan saman.
Britta Thomsen
S&D-ryhmän puolesta. - (DA) Arvoisa puhemies, joka neljäs nainen Euroopassa on väkivallan uhri. Yli joka kymmenes nainen on seksuaalisen väkivallan uhri, ja väkivalta kohdistuu myös lapsiimme. Lapsista 26 prosenttia kertoo kokeneensa fyysistä väkivaltaa lapsuudessaan.
Luvut osoittavat, että Euroopassa on vakava ongelma, joka vaatii toimintaa. Emme voi enää sulkea silmiämme tältä, enkä yksinkertaisesti kestä kuulla enää tarinoita naisista, joiden aviomiehet tai poikaystävät ovat heittäneet happoa heidän kasvoilleen, tai naisista, joiden kasvot on turmeltu ja silvottu. Olen kuullut riipaisevia tarinoita monilta naisilta, ja jokainen tarina on myös häpeätahra EU:n historiassa.
EU:n on toimittava heti ja tehtävä loppu tästä väkivallasta. Tästä syystä tänään puheena oleva naisiin kohdistuvaa väkivaltaa käsittelevä mietintö on niin tärkeä. Viestitämme sillä muulle maailmalle, että Euroopan parlamentti pitää sukupuoleen perustuvaa väkivaltaa perusihmisoikeuksien loukkauksena.
Siksi komission on toimittava nyt. Tarvitsemme ja haluamme direktiivin, jolla lopetetaan naisiin kohdistuva väkivalta. Väkivallan kitkeminen edellyttää koordinoituja ja monialaisia ponnisteluja. Meidän on varmistettava uhrien turvallisuus ja annettava heille paras mahdollinen suojelu niin, että samalla varmistetaan, ettei missään Euroopassa voida välttyä naisiin kohdistuvasta väkivallasta annettavilta rangaistuksilta; tärkeintä on myös luonnollisesti se, että panostamme valtavasti ennaltaehkäisyyn. Väkivalta ei ole yksityisasia. Naisiin kohdistuva väkivalta voidaan kitkeä pois vain poliittisin toimin.
Antonyia Parvanova
ALDE-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies. Saanen kiittää ensiksi esittelijää hienosta työstä sekä kaikkia kollegoitani heidän päättäväisyydestään olla luovuttamatta taistelussa sukupuoleen perustuvaa väkivaltaa vastaan.
Mietintö osoittaa, että Euroopan parlamentti pitää naisiin kohdistuvan väkivallan välittömiä torjuntatoimia paitsi välttämättöminä myös kiireellisinä. Komission on myönnettävä, että kaikki argumentit viittaavat siihen, että EU:n laajuiset toimet ja välineet on otettava käyttöön. Tiedämme, että naisiin kohdistuvan väkivallan torjuntaa koskevassa lainsäädännössä on suuria eroja unionin eri jäsenvaltioiden välillä.
Oikeusasioiden pääosaston viime vuonna teettämässä toteutettavuustutkimuksessa paljastui eroja suojelumääräysten saannissa, tukipalvelujen saannissa sekä vastuullisten virkamiesten ammattitaidossa ja kyvyissä. Olemme nähneet merkkejä sitoutumisesta väkivallan kaikkien muotojen kitkemiseen sekä tehokkaan EU:n poliittisen toimintakehyksen luomiseen etenkin viime vuonna esittelemänne naisten peruskirjan sekä Tukholman ohjelman toteuttamista koskevan toimintasuunnitelman yhteydessä. Tästä huolimatta monet jäsenvaltiot ovat laiminlyöneet sellaisen tehokkaan lainsäädännön täytäntöönpanon, jolla naisia voidaan suojella väkivallan ja syrjinnän kaikilta muodoilta, ja voimme nyt nähdä, etteivät unionin ydinarvot päde puoleen kansalaisista.
Kehotamme siten nyt komissiota esittämään perusteellisen lainsäädäntöehdotuksen. On laadittava vähimmäisvaatimukset, jotka sisällytetään säädökseen, jonka olisi oltava osa sukupuoleen perustuvan väkivallan kaikkien muotojen vastaista kokonaisvaltaista strategiaa. Tätä strategiaa ja poliittista aloitetta pitäisi täydentää lisäksi laajamittaisilla valistustoimilla. Viittaan erityisesti naisiin kohdistuvan kaikenlaisen väkivallan vastaiseen eurooppalaiseen teemavuoteen, jota varten keräämme parhaillamme kansalaisten allekirjoituksia.
Olemme saaneet takaisin perussopimuksessa määrätyt perusperiaatteemme sekä täällä jo mainitun sitoutumisenne, joten odotamme tänään selkeää vastausta siihen, miten ja milloin komissio aikoo esittää tehokkaita EU:n toimia.
Marije Cornelissen
Arvoisa puhemies, olen iloinen siitä, että sukupuoleen perustuvan väkivallan torjunta on keskeinen tavoite sekä Euroopan komissiossa että Euroopan parlamentissa. Näin meillä on yhteinen tavoite eli se, että saisimme tulevina vuosina aikaan todellista edistystä.
Toivon, että mietintöä pidetään merkittävänä panoksena uhrien toimenpidepakettiin, jonka komissio on meille luvannut, ja että toimenpidepaketti puolestaan on osa Euroopan laajuista kattavaa strategiaa, joka pitää sisällään paitsi uhrien tukemisen myös muut väkivallan vastaiset näkökohdat. Tarvitsemme esimerkiksi vähimmäisvaatimusten mukaisia tukipalveluja. Kaikilla naisilla pitäisi olla mahdollisuus turvakotiin, maksuttomaan oikeudenkäyntiin sekä psykologiseen tukeen. Meidän on esimerkiksi suojeltava siirtolaisnaisia, joilla ei ole omaa oleskelulupaa ja jotka ovat erityisen huono-osaisessa asemassa.
Mietinnössä on monia tärkeitä näkökohtia, ja me vihreät toivomme, että voimme äänestää mietinnön puolesta. Meidän on kuitenkin äänestettävä tyhjää, jos johdanto-osan J kappale sekä 19 kohta säilyvät mietinnössä, sillä niissä prostituutio lasketaan ihmisoikeusloukkaukseksi ilman, että tehdään eroa vapaaehtoisen ja vastentahtoisen prostituution välillä. Toivon, ettei niin pitkälle mennä ja että voimme tarjota panoksenamme komissiolle ja jäsenvaltiolle mietinnön, jolla on voimakas ja laaja tuki.
Andrea Češková
Arvoisa puhemies, suhtaudun myönteisesti tähän Euroopan parlamentin valiokunta-aloitteiseen mietintöön ja olen sitä mieltä, että jäsenvaltioiden on säädettävä lakeja, jotka ovat välttämättömiä naisiin kohdistuvan väkivallan poistamiseksi. Perheväkivalta on hyvin vakava naisiin kohdistuvan väkivallan muoto. Perheväkivalta ei ole perheen yksityisasia. Euroopan konservatiivit ja reformistit ovat sitoutuneet perheiden ja etenkin lasten tukemiseen. Perheväkivallan ongelma liittyy tähän. Perheväkivalta vaikuttaa tuhoisasti kaikkiin perheenjäseniin mutta etenkin lapsiin. Perheväkivaltaa jatkuvasti näkevät lapset usein hyväksyvät väkivallan normaalina käyttäytymismallina. On hyvin todennäköistä, että lapset itse toimivat väkivaltaisesti koulussa tai myöhemmin elämässään.
Naisiin kohdistuva väkivalta kertoo mielestäni myös miesten ja naisten välisestä epätasa-arvosta ja lisää sitä sekä siten yleensä myös heikentää naisten asemaa yhteiskunnassa. Perheväkivaltaa kokevat naiset ovat usein taloudellisesti riippuvaisia pahoinpitelijästään, joka painostaa heitä henkisesti. Perheväkivaltaan on kiinnitettävä asianmukaista huomiota, jotta se voidaan tuoda avoimesti esille ja jotta uhreja, naisia ja lapsia, voidaan auttaa. Perheväkivallan esiintymisestä on siten valistettava ihmisiä. Asiasta on käytävä yhteiskunnallista keskustelua ja on tarpeen käynnistää ennaltaehkäisy- ja tiedotuskampanja, sillä usein naiset eivät halua kertoa traumaattisista kokemuksistaan, koska he pelkäävät itsensä ja lastensa puolesta. Tähän liittyen kannatan myös eurooppalaisen suojelumääräyksen käyttöönottoa, koska sillä voidaan muun muassa auttaa perheväkivallan uhreja Euroopassa, kunhan sillä on vankka oikeusperusta.
Ilda Figueiredo
Arvoisa puhemies, tämä on tärkeä mietintö, jossa ehdotetaan uuttaa globaalia poliittista suhtautumista sukupuoleen perustuvaan väkivaltaan konkreettisin toimin, jotka pitäisivät sisällään erityisesti rikosoikeudelliset menettelyt sekä ennaltaehkäisy- ja suojelutoimet, joissa kiinnitetään huomiota tarpeeseen varmistaa naisten emansipaation edellytykset ja joilla myös torjutaan epävarmoja työolosuhteita, työttömyyttä ja köyhyyttä niin, että naiset voivat valita elämäntapansa vapaasti. Naisilla ei nykyisin valitettavasti ole mahdollisuutta tähän valintaan ja he joutuvat usein tilanteeseen, jossa ovat riippuvaisia toisista ihmisistä, ja he joutuvat myös alistumaan prostituutioon ja perheväkivaltaan, joita he muissa tilanteissa eivät voisi hyväksyä.
Siten nyt on aika siirtyä sanoista tekoihin ja lopettaa tämä väkivalta, joka on varmasti yksi vakavimmista ihmisoikeusloukkauksista. Emme voi enää sallia sukupuoleen perustuvaa väkivaltaa, joka vaikuttaa hyvin kielteisesti myös lapsiin ja jolla on taipumus vain pahentua taloudellisten ja yhteiskunnallisten kriisien aikana. Kehotammekin komissiota sekä jäsenvaltioita ryhtymään mitä pikimmin konkreettisiin toimiin naisten oikeuksien puolesta ja väkivallan vastustamiseksi.
Barbara Matera
(IT) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, kaikenlaisen naisiin kohdistuvan väkivallan torjuminen on EU:n puheenjohtajavaltiona toimivan Unkarin yksi keskeisistä tavoitteista.
Siksi ajan pitkäkestoisia poliittisia, sosiaalisia ja oikeudellisia toimia, joilla voidaan poistaa sukupuoleen perustuva väkivalta ja saavuttaa aito sukupuolten välinen tasa-arvo. Olen muiden parlamentin kollegojeni kanssa tukenut naisiin kohdistuvan väkivallan vastaisen Euroopan teemavuoden järjestämistä Euroopan kansalaisten tietoisuuden lisäämiseksi.
Se, että Euroopan komissio on myöntänyt vuosien 2010-2015 toimintasuunnitelmassa tarpeen torjua kaikin keinoin sukupuoleen perustuvaa väkivaltaa, on mielestäni merkittävä askel, joka on pantava täytäntöön erityisin toimin. Odotamme yhä strategista suunnitelmaa, jonka Euroopan komissio lupasi esitellä tänä vuonna. Suunnitelmassa olisi tarkoitus esitellä oikeudelliset toimet ja käytännöt, joilla varmistetaan, että kansallisilla rikosoikeudellisilla järjestelmillä tarjotaan väkivallan uhreille riittävä suojelu.
Arvioiden mukaan noin 20-25 prosenttia eurooppalaisista naisista on kokenut väkivaltaa ainakin kerran elämässään. Tämän lisäksi on arvioitu, että noin puoli miljoonaa Euroopassa asuvaa naista on joutunut kokemaan sukuelinten silpomisen. Nämä valitettavasti kasvussa olevat luvut ovat todella hälyttäviä ja huolestuttavia ja vaativat siten pikaisia toimia EU:n toimielimiltä.
Naisiin kohdistuva väkivalta vaikuttaa kielteisesti koko perheeseen. Äidit eivät voi enää luoda turvallisuuden tunnetta lapsissaan, ja lapsista tulee epäsuorasti väkivallan uhreja. Naisiin kohdistuvan väkivallan ilmiötä on hyvin vaikea valvoa, koska sen uhrina olevat naiset usein häpeävät sitä ja pelkäävät kertoa siitä viranomaisille.
Tämä vaikeuttaa toimielinten työtä entisestään mutta tekee siitä samalla välttämättömän. Näin ollen yhdyn kollegaani Teresa Jiménez-Becerril Barrioon, joka vaati naisiin kohdistuvan väkivallan välitöntä lopettamista.
Edite Estrela
(PT) Arvoisa puhemies, onnittelen varjoesittelijän ominaisuudessa esittelijää erinomaisesta mietinnöstä, joka ansaitsee ryhmäni tuen. Täällä on jo todettu, että naisiin kohdistuva väkivalta on vakava ihmisoikeusrikos ja ihmisoikeusloukkaus. Tiedämme, että väkivallan uhreilta riistetään monia perusoikeuksia ja että he ovat alttiita muullekin hyväksikäytölle.
Kävin vähän aikaa sitten kotimaassani Portugalissa sijaitsevassa turvakodissa, missä keskustelin monien väkivaltaa kokeneiden naisten kanssa. Jotkut heistä kertoivat kärsimyksen täyttämästä elämästään ja siitä, että vain lasten taholta tullut painostus on rohkaissut heitä ilmoittamaan pahoinpitelijöistään. Toiset taas kertoivat, kuinka heidän jo aikuiset lapsensa olivat nostaneet syytteen, koska he eivät itse olleet uskaltaneet tehdä niin. Ei voida hyväksyä, että uhrit itse joutuisivat lähtemään kodeistaan ja viemään lapsensa pois perheympäristöstä pahoinpitelijöiden saadessa jäädä kotiin.
Minusta lainsäädäntöä olisi muutettava niin, että naisia kunnioitettaisiin ja ettei heidän tarvitsisi enää kokea väkivaltaa tai asioita, jotka vaikuttavat haitallisesti meihin kaikkiin. Haluan lisäksi muistuttaa, että väkivalta on loukkaus myös demokratiaa vastaan, koska naisilta riistetään heidän kansalaisoikeutensa. Taistelkaamme siten yhdessä tätä vitsausta vastaan.
Janusz Wojciechowski
(PL) Arvoisa puhemies, puhuessamme keinoista torjua naisiin kohdistuvaa väkivaltaa ajattelemme lähinnä perhe- tai parisuhdeväkivaltaa. On sanomattakin selvää, että kyseinen väkivalta on vakava rikos ja että jäsenvaltioiden olisi ryhdyttävä tiukkoihin lainsäädännöllisiin toimiin sen estämiseksi. Tältä osin yhdyn Svenssonin mietinnön henkeen.
Haluaisin kuitenkin käyttää tämän keskustelun tuomaa tilaisuutta hyväkseni tuodakseni esille väkivallan eri muotoja, joita naiset tavallisesti kokevat. Tarkoitan "valtiollista" väkivaltaa, jossa lapset erotetaan äideistään ja mitä tapahtuu yhä useammin. Lapsen ja äidin erottaminen toisistaan on pahinta mahdollista väkivaltaa äitiä kohtaan, ja toisinaan näin tehdään täysin mitättömistä syistä. Olen nähnyt Puolassa traagisia tapauksia, joissa lapset on erotettu äideistään; yhdessä tapauksessa perheasioiden tuomioistuin erotti 10-vuotiaan pojan äidistään, jota syytettiin liiallisesta rukoilemisesta. Joissakin tapauksissa lapset viedään pois kotoaan, koska vanhemmat ovat köyhiä. Sen sijaan, että perhettä autettaisiin, lapset viedään sijaisperheeseen tai sosiaalihuolto ottaa heidät. On myös traagisia tapauksia, joissa lapset on viety äideiltä vanhempien riitojen vuoksi. Traagisia tilanteita syntyy toisinaan myös silloin, kun poliisi, sosiaalityöntekijät tai oikeuden virkamiehet erottavat lapset ja äidit toisistaan.
Perheen arvostus on laskemassa Euroopassa, ja valtio puuttuu yhä useammin perheiden elämään. Tämä puolestaan johtaa usein valtion taholta tulevaan väkivaltaan, joka vahingoittaa vanhempia ja ennen kaikkea lapsia. Lasten erottamiseen äideistään ja äitien erottamiseen lapsistaan (asiassa on nimittäin kaksi puolta) pitäisi turvautua vain viimeisenä keinona silloin, kun on kyse lapsen hyväksikäytöstä tai lapseen kohdistuvasta väkivallasta. Lapsia ei pitäisi missään olosuhteissa viedä pois kotoaan köyhyyden takia. Perheitä ja perheen naisia olisi tuettava kokonaisvaltaisesti ja perhesiteiden hajottamista olisi vältettävä, koska tällainen lääke on usein pahempi kuin itse tauti.
Joanna Katarzyna Skrzydlewska
(PL) Arvoisa puhemies, olen tyytyväinen siihen, että Euroopan parlamentti antaa tänä istuntojaksona mietinnön, jossa käsitellään monipuolisesti naisiin kohdistuvaa väkivaltaa. Naisiin kohdistuvan väkivallan näin laaja-alainen määrittely auttaa mielestäni taistelussa väkivaltaa vastaan. On selvää, että konkreettisia tuloksia saadaan aikaan vain eri tasoilla - poliittisella, sosiaalisella, lainsäädännöllisellä ja koulutuksellisella tasolla - toteutettavien yhtenäisten toimien avulla. Odotamme kuitenkin yhä direktiiviehdotusta, jossa keskitytään yksinomaan väkivallan torjuntaan, ja toivon, että Euroopan komissio esittelee piakkoin ehdotuksen.
Haluaisin lopuksi kommentoida vielä kahta asiaa. On äärimmäisen tärkeää, että naisiin kohdistuvaa väkivaltaa pidettäisiin vihdoin rikoksena, ei pelkästään naisten tai perheen sosiaalisen yksikön näkökulmasta vaan niin, että myös tiedostaisimme väkivallasta koko yhteiskunnalle aiheutuvat kustannukset, joita yhä useammin syntyy. Toiseksi meidän olisi tästä ongelmasta puhuessamme keskityttävä pelkän väkivallan torjumisen sijasta myös väkivallan eri ilmenemismuotoihin. Olisi taisteltava stereotypioita vastaan ja tuomittava naisiin kohdistuvan väkivallan hyväksyminen yhteiskunnassa sekä yritettävä muuttaa lasten kasvatustapaa niin, että tulevat nuoret sukupolvet uskovat naisten ja miesten väliseen todelliseen tasa-arvoon ja toteuttavat sitä käytännössä.
Haluan onnitella esittelijä Svenssonia hänen mietinnöstään, jossa nostetaan esiin äärimmäisen tärkeä ja vaikea yhteiskunnallinen ongelma eli naisiin kohdistuva väkivalta. Uskon, että tämänpäiväistä puhetta seuraavat teot ja ettemme vain puhu naisiin kohdistuvasta väkivallasta vaan ennen kaikkea myös toimimme naisten suojelemiseksi. Paljon kiitoksia.
Emine Bozkurt
(NL) Arvoisa puhemies, komissio ilmoitti Tukholman ohjelmassaan, että se taistelee naisiin kohdistuvaa väkivaltaa vastaan kaikin mahdollisin keinoin. Meiltä puuttuu silti yhä kattava strategia, vaikka meidän olisi toimittava kiireesti.
Turvallisuus on tärkeä asia etenkin meille kaikkein heikoimmassa asemassa oleville. Tämä pätee myös isoon joukkoon naisia, jotka ovat yhä pakkoavioliittojen, kunniamurhien ja sukuelinten silpomisen uhreja. Nämä vahingolliset perinteiset tavat koskevat lukuisia tyttöjä ja naisia Euroopassa päivittäin. Tarvitsemme riittävästi resursseja tällaisen väkivallan kitkemiseen. Sitä varten tarvitsemme tutkimuksia ja meidän on kiinnitettävä erityistä huomiota näiden käytäntöjen uhreihin.
Komission onkin laadittava mahdollisimman pian naisiin kohdistuvan väkivallan vastainen EU:n strategia, jossa käsitellään erityisesti perinteisiä vahingollisia käytäntöjä. Se on tehtävä nyt, eikä huomenna tai vasta vuonna 2012 tai 2013. Siksi ei ole hyväksyttävää, että niinkin tärkeä väline kuin eurooppalainen suojelumääräys on yhä toteutumatta. Ihmisten turvallisuus ei voi eikä saa loppua maiden rajoille.
Tadeusz Cymański
(PL) Arvoisa puhemies, edellisten puhujien kommenttien ja esittelijä Svenssonin mietinnön perusteella meidän olisi ennen kaikkea korostettava jälleen kerran, että naisiin kohdistuva väkivalta on yhä yhteiskuntaamme leimaava piirre. Väkivallan itsepintaisen esiintymisen keskeisiä syitä ovat naisten aineellisesti miehiä huonompi asema, naisten taloudellinen syrjintä työuran aikana, miehiä rajoitetummat mahdollisuudet päästä työmarkkinoille, miesten palkkoja alhaisemmat palkat sekä huonompi sosiaaliturva. Juuri naiset vastaavat äitiyden seurauksista ja kantavat vastuun lasten kasvatuksesta. Tässä mielessä monen Euroopan maan sosiaaliturva on riittämätön.
Nämä tekijät merkitsevät sitä, että naiset ovat riippuvaisia aviomiestensä hyväntahtoisuudesta ja sosiaaliturvajärjestelmistä työelämässä ollessaan ja etenkin eläkkeellä. Tilanne on todella epäoikeudenmukainen ja sitä on vastustettava maailmanlaajuisesti. Sen tähden on hyvin tärkeää esittää, että naiset saisivat täyden palkan siltä ajalta, kun he omistautuvat äitiydelle ja lastensa kasvatukselle. Tämä on erityisen tärkeää nykyisin, kun Eurooppaa koettelee väestökriisi.
Naisiin kohdistuva väkivalta voitaisiin kenties poistaa tai sitä voitaisiin vähentää toimin, joilla varmistetaan naisten taloudellisesti tasa-arvoiset mahdollisuudet. Naisten taloudellinen riippuvaisuus miehistä on yksi naisten passiivisuuden, alistuvaisuuden ja tietyssä mielessä myös väkivaltaan suostumisen syistä. Nyt on korkea aika tehdä tästä loppu. Euroopan parlamentilla on kauaskantoisia mahdollisuuksia parantaa tilannetta erityisesti maissa, joissa naisten asema on erityisen vaikea laajalle levinneen köyhyyden vuoksi. Tämä on erittäin tärkeä viesti, ja olen kiitollinen niille, jotka panivat tämän mietinnön alulle tarkoituksenaan kartoittaa ongelmaa ja ryhtyä aktiivisesti toimiin sen ratkaisemiseksi.
Edit Bauer
(HU) Arvoisa puhemies, minäkin haluan kiittää esittelijää hänen mietinnöstään, jossa käsitellään mielestäni hyvin tärkeää yhteiskunnallista ongelmaa. Olemme Euroopassa tottuneet siihen, että asiat menevät eteenpäin hyvin usein silloin, kun niillä on taloudellista merkitystä. Haluaisin korostaa erityisesti, että mietinnössä huomautetaan, että naisiin kohdistuvan väkivallan aiheuttamat vahingot Euroopassa ovat miljardien eurojen luokkaa vuosittain. Väkivaltaa esiintyy kaikissa väestöluokissa: köyhien ja rikkaiden keskuudessa sekä vähän koulutettujen ja akateemisesti koulutettujen keskuudessa. Lisäksi on syytä todeta, että satoja naisia vuosittain joutuu väkivaltarikoksen uhriksi perheessään.
Euroopassa on alkanut esiintyä myös väkivaltaa, jota siellä ei ole aiemmin koettu ja joka täällä on jo mainittukin. Naisten sukuelinten silpominen ja kunniamurhat ovat nimittäin vaatineet veronsa myös Euroopassa. Haluamme luonnollisesti EU:hun normeja, joilla naisiin kohdistuvaan väkivaltaan voitaisiin tarttua. Tiedämme kyllä vallan hyvin, että tämä on lähes mahdotonta ilman oikeusperustaa. Voimme kuitenkin laatia yhteisen EU:n strategian. Vaikkemme kykenisi yhdenmukaistamaan oikeusjärjestelmiä, hyvien käytäntöjen vaihdolla asiaa voidaan varmasti auttaa merkittävästi. Mietinnössä tuodaan esille myös, että on väkivallantekoja, jotka eivät joidenkin oikeusjärjestelmien mukaan ole väkivaltaa. Yhteistyöllä voimme minusta saada aikaan jonkinasteista kehitystä tulevaisuudessa, mutta yhteistyön tehokkuus varmistetaan etupäässä EU:n strategialla, jota kaivataan kipeästi. Paljon kiitoksia.
Silvia Costa
(IT) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, haluan kiittää esittelijä Svenssonia. Tiedämme, että naisiin ja lapsiin kohdistuva väkivalta on kasvussa kaikkialla Euroopassa. Tästä syystä kehotamme komissiota jättämään viimeistään vuonna 2001 lupaamansa ehdotuksen naisiin kohdistuvan väkivallan vastaisesta strategiasta, jonka pitäisi olla kattava siinä mielessä, että siihen olisi sisällytettävä paitsi perheväkivalta ja sukuelinten silpominen myös muut salakavalat väkivallan muodot. Tarkoitan niiden naisten vakavaa syrjintää ja kiusaamista työpaikoilla, jotka ovat raskaana tai aikovat mennä naimisiin ja joita vaaditaan eroamaan ennakolta; tätä esiintyy kotimaassani, mutta sitä ei pidetä enää rikoksena, kuten ennen. Tarkoitan myös joukkotiedotusvälineissä ja mainonnassa ilmenevää toimintaa, jota voidaan pitää todellisena väkivaltaan yllyttämisenä.
Ihmiskaupan torjumisesta annetun direktiivin jälkeen ja odottaessamme komission jäsenen Malmströmin lupaamaa väkivallan uhreja käsittelevää direktiiviä, Lissabonin sopimuksessa on mielestäni luotu perusta entistä laajemmalle lainsäädännön yhdenmukaistamiselle siinä, miten jäsenvaltiot tunnustavat naisiin ja lapsiin kohdistuvien väkivaltarikosten merkityksen erityiseksi väkivallan muodoksi sekä ajavat olennaisia vaatimuksia, jotka koskevat konsultointipalveluja, oikeusapua sekä naisten ja lasten suojelua yhteistyössä kansalaisjärjestöjen kanssa. Näin voidaan myös saada aikaan yhtenäisiä ja keskenään vertailukelpoisia tilastoja sekä vaikutustutkimuksia tavoista, joilla jäsenvaltiot ennaltaehkäisevät ja torjuvat väkivaltaa tavoitteenaan vähentää sitä.
Parlamentista löytyy tässä suhteessa mielestäni yhteistä tahtoa (olin yksi kirjallisen kannanoton allekirjoittajista) suunnitella väkivallan vastaista Euroopan teemavuotta, ja minusta parlamentti voi antaa hyvin voimakkaan ja vaikutusvaltaisen äänensä kuuluville tässä asiassa.
Regina Bastos
(PT) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, naisiin kohdistuva väkivalta on vakava ihmisoikeusrikkomus, kuten olemme täällä kaikki jo todenneet. Ongelma on vanha ja maailmanlaajuinen ja koskee kulttuuriltaan ja maantieteeltään erilaisia, enemmän tai vähemmän kehittyneitä maita. Tilanne yhdistetään usein ongelmaperheisiin, niihin, jotka kuuluvat yhteiskunnallisesti ja taloudellisesti heikoimpaan väestönosaan. Todellisuudessa kyse on kuitenkin monissa perheissä esiintyvästä ongelmasta perheiden koulutustasosta, taloudellisesta tai sosiaalisesta asemasta riippumatta.
Arvioiden mukaan lähes viidesosa naisista Euroopassa on kokenut fyysistä väkivaltaa ainakin kerran aikuiselämänsä aikana. Ensisijaisena tehtävänä on siten tukea väkivaltaa kokeneita naisia, ja mietintö sisältääkin joukon tukemiseen tähtääviä aloitteita. Merkittäviä aloitteita ovat muun muassa uhreille tarjottava oikeusapu, nykyistä ponnekkaampi ja tehokkaampi rikosoikeudellinen tutkinta, tärkeänä toimena turvakotien perustaminen uhreille sekä hätänumeron käyttöönotto sekä pelotteena toimivien rangaistusten määrääminen suhteessa rikoksen vakavuuteen.
Väkivallan kohteiksi joutuneiden naisten fyysiset ja henkiset vauriot ovat mittaamattomat, mutta myös yhteiskunta maksaa korkean hinnan. Naisiin kohdistuvan väkivallan torjunta edellyttää siten poliittista ja yhteiskunnallista liikehdintää. Kyse on kuitenkin lopulta tasa-arvon ja kehityksen varmistamisesta. Tämän takia naisiin kohdistuvan väkivallan vastaisen eurooppalaisen teemavuoden järjestäminen on kannatettava asia, koska sillä voidaan lisätä eurooppalaisten tietoisuutta tästä kauheasta vitsauksesta.
Vilija Blinkevičiūt
(LT) Arvoisa puhemies, haluan kiittää Eva-Britt Svenssonia erinomaisen mietinnön laatimisesta. Esittelijän korostamat naisten oikeuksien todelliset loukkaukset sekä naisiin kohdistuva väkivalta osoittavat jälleen kerran, että kyse on todella ihmisten perusoikeuksien loukkauksista, jotka eivät tunne maantieteellisiä, taloudellisia, kulttuurisia tai yhteiskunnallisia rajoja.
Komission olisi viime vuonna annetun Tukholman ohjelman toteuttamista koskevan toimintasuunnitelman mukaisesti laadittava kiireesti naisiin kohdistuvan väkivallan vastainen strategia, joten kehotankin komissiota nyt ryhtymään mahdollisimman pian konkreettisiin toimiin strategian esittelemiseksi.
Sukupuoleen perustuva väkivalta kattaa seksuaalisen väkivallan, ihmiskaupan, pakkoavioliitot ja sukuelinten silpomisen; väkivaltarikoksilla on erittäin vakavia seurauksia naisten fyysiselle ja psyykkiselle terveydelle ja ne vahingoittavat sitä peruuttamattomasti. Kehottaisinkin jäsenvaltioita tehostamaan terveydenhuollon ammattilaisten, sosiaalityöntekijöiden, poliisin ja oikeusviranomaisten koulutusta sekä varmistamaan hyvin koordinoidun yhteistyön, jotta naisiin kohdistuvan väkivallan tapauksia voidaan hoitaa ammattimaisesti.
Haluan kiittää komission jäsentä Malmströmiä (vaikkei hän olekaan enää paikalla) kansalaisjärjestöille osoitetusta rahoituksesta ja tuesta naisiin kohdistuvan väkivallan torjumisessa ja haluan myös muistuttaa, että väkivaltaa esiintyy vielä enemmän talous- ja rahoituskriisien aikana. Emme siten voi vähentää väkivallan torjumiseen suunnattuja varoja.
Monika Flašíková Beňová
(SK) Arvoisa puhemies, vaikka olemme kiinnittäneet huomiota naisiin kohdistuvaan väkivaltaan ja naisten oikeuksien loukkauksiin jo useiden vuosikymmenten ajan, tämän tuomittavan rikoksen muodon pois kitkeminen on osoittautunut mahdottomaksi. Naisiin kohdistuva eri muodoissa esiintyvä väkivalta vahingoittaa paitsi naisia itseään myös heidän perheitään. Perhe-elämä menettää usein merkityksensä, vaikka sen tarkoituksena on tarjota turvallisuuden ja turvan tunnetta. Kotonaan väkivaltaa näkevät lapset ovat myös väkivallan eräänlaisia uhreja. Euroopassa on siten kiinnitettävä huomiota naisten ja lasten mahdolliseen altistumiseen perheväkivallalle.
Vanhempien naisten tai fyysisesti tai henkisesti muita heikommassa asemassa olevien naisten kohdalla itsepuolustuksen ja omien etujen puolustamisen ongelma on vielä hankalampi. Naiset altistuvat sukupuoleen perustuvalle väkivallalle myös joutuessaan erilaisten perusvapauksiensa loukkausten kohteeksi, sillä esimerkiksi seksuaalisessa tarkoituksessa käytävä ihmiskauppa on yksi koko yhteiskuntaan vaikuttavista vakavimmista ongelmista.
Siksi on elintärkeää tehostaa rikosoikeudellisia syytteitä ja varmistaa, että rangaistukset vastaavat rikosten vakavuutta. On tärkeää ryhtyä toimiin näiden vakavien ihmisoikeuksien ja vapauksien loukkausten estämiseksi sekä varmistaa, että naiset voivat elää Euroopassa ihmisarvoista elämää.
Seán Kelly
(GA) Arvoisa puhemies, haluan puhua kahdesta asiasta: naisiin kohdistuvasta väkivallasta sekä miesten asemasta hotellityöntekijöinä.
Se kertoo mielestäni nuorille miehille suunnattujen valistusohjelmien tarpeesta etenkin vihanhallinnassa ja naisten kunnioittamisessa niin, että väkivallan käyttäminen naista kohtaan olisi ehdoton tabu eikä normi, mitä se on usein elokuvissa ja joissakin kulttuureissa sekä valitettavasti joissakin kodeissa.
Toisena asiana haluan mainita miesten roolin hotellityöntekijöinä. Haluan mainita asian siksi, että ystäväni, kaunis nuori nainen Michaela Harte, tapettiin Mauritiuksella häämatkallaan, kun hän törmäsi hotellityöntekijöihin, jotka olivat ryöstämässä hänen huonettaan. Jos tämä olisi tapahtunut toisin päin niin, että mies olisi törmännyt naistyöntekijöihin, tapetuksi tulemisen mahdollisuus olisi ollut paljon pienempi. On syytä tarkastella riskejä ja todennäköisyyttä. On pohdittava miestyöntekijöiden kysymystä ja heidän pääsyään etenkin naisten hotellihuoneisiin.
Marc Tarabella
(FR) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, kannatan puheenjohtajamme Svenssonin mietintöä, jossa korostetaan tarvetta pitää kaikkia väkivallan muotoja rikosoikeuden piiriin kuuluvina.
Annan yleisesti ottaen erityistä arvoa sille, että Euroopan unioni muodostuu valtioista, joiden kansalliset kulttuurit ja perinteet vaihtelevat, mutta väkivallasta puhuttaessa olen pöyristynyt erilaisista tavoista käsitellä väkivaltaa.
Otetaanpa esimerkkinä raiskaus. Vaikka raiskaus kuuluu kaikissa maissa rikosoikeuden piiriin, se määritellään eri tavoin eri jäsenvaltioissa. Latviassa avioliitossa tapahtuvaa raiskausta ei edes ole olemassa. Maltalla miesten välistä raiskausta ei ole olemassa. Slovakiassa puolestaan esineellä tehtyä raiskausta ei pidetä raiskauksena. Siten monien naisten, miesten tai lasten elämä on mennyt pilalle näiden määritelmien takia. Rikosten vähättely on sama asia kuin rikosten uhrien ja heidän kärsimystensä vähättely. Kehotankin komissiota laatimaan kiireesti tehokkaat toimintaohjeet kaikenlaisen väkivallan torjumiseksi.
Gesine Meissner
(DE) Arvoisa puhemies, keskustelussamme on käynyt hyvin selväksi, että naisiin kohdistuva väkivalta ei ole vähäpätöinen rikkomus, vaan kyse on aivan selkeästi ihmisoikeusloukkauksesta. Täällä on jo todettu, että jopa lapset ovat toisinaan epäsuorasti naisiin kohdistuvan väkivallan uhreja. He voivat olla myös naisiin kohdistuvan väkivallan suoranaisia uhreja, sillä naisiin kohdistuvan väkivallan seuraukset ovat suurin syy keskenmenoissa ja tapauksissa, joissa lapsi on syntynyt kuolleena. Kyse ei ole pelkästään perheväkivallasta, vaan myös prostituutioon pakottamisesta ja kunniamurhista (joissa ei todellisuudessa ole kyse kunniasta), ihmiskaupasta, sukuelinten silpomisesta ja monista muista väkivallan muodoista.
Yllykkeenä tämän mietinnön (josta olen hyvin kiitollinen esittelijä Svenssonille) laatimiselle oli tässä tapauksessa paitsi se, että tasa-arvoa käsittelevässä mietinnössä pantiin merkille, että naisiin kohdistuva väkivalta on vakava riski tasa-arvolle, myös se, että Lissabonin sopimus tarjoaa meille nyt mahdollisuuden direktiivin antamiseen ja yhteisen EU:n lainsäädäntökehyksen laatimiseen. Sitä tarvitaan kipeästi, jotta voisimme edistyä asiassa merkittävästi, sillä kyse on Euroopan maiden rajat ylittävästä ongelmasta, jota vastaan meidän on taisteltava.
Angelika Werthmann
(DE) Arvoisa puhemies, naisiin kohdistuvalla väkivallalla on monia eri muotoja ja se on yhä kansainvälinen ongelma, josta kansainvälinen yhteisö ei ole vielä saanut otetta. Väkivallan käyttö horjuttaa uhriensa terveyttä, ihmisarvoa, turvallisuudentunnetta ja itsemääräämisoikeutta. Väkivalta vähentää naisten mahdollisuuksia osallistua yhteiskunnalliseen elämään ja työelämään.
Naisiin kohdistuvan väkivallan aiheuttamien kustannusten tarkastelu jo osoittaa, että se on myös sosiaalinen ongelma esimerkiksi terveydenhuollossa ja oikeuslaitoksessa. Suurin vaara naisiin kohdistuu heidän omassa kotonaan. Perheväkivalta on yleisin syy naisten loukkaantumisille.
Naisiin kohdistuva väkivalta ei ole koskaan vähäpätöinen rikos riippumatta siitä, missä muodossa sitä esiintyy. EU:n on allekirjoitettava myös kaikkinaisen naisten syrjinnän poistamisesta tehty YK:n yleissopimus.
Miroslav Mikolášik
(SK) Arvoisa puhemies, yksilöiden altistumisella mihin tahansa väkivaltaan on kauaskantoiset ja tuhoisat seuraukset perheille ja yhteiskunnalle, ja väkivalta on erityisen tuomittavaa, kun se kohdistuu naisiin ja lapsiin. Minusta on kuitenkin hälyttävää, että perheväkivaltaa pidetään suurimpana syynä keskenmenotapauksissa tai tapauksissa, joissa lapsi on syntynyt kuolleena; vaadin siten, että kaikki rikosoikeudessa käytössä olevat resurssit hyödynnetään fyysisen väkivallan tosiasialliseksi kitkemiseksi ja estämiseksi.
Haluan kiinnittää huomiota kipeään tarpeeseen suojella naisia ja etenkin köyhiä naisia niin sanotulta sijaisäitiydeltä. Sijaisäitiys altistaa yhteisvastuun varjolla naisen fyysiselle hyväksikäytölle ja jopa väkivallalle, mikä on suoranaisesti ristiriidassa ihmisruumiiden ja ruumiinosien salakaupan kiellon kanssa. Tämä alentaa naisten ihmisarvoa, yksityisyyttä ja kehoa ja naisista tulee korruptoituneiden "vuokrajärjestelyjen" uhreja kansainvälisillä ihmiskauppamarkkinoilla.
Vasilica Viorica Dăncilă
(RO) Arvoisa puhemies, vaikka naisiin kohdistuvat väkivallanteot ovat hyvin yleisiä koko maailmassa, niistä saa yhä mitä epätodennäköisimmin rangaistuksen riippumatta siitä, onko teko tehty konfliktialueella tai demokraattisissa maissa. Joka puolella maailmaa on alueita, joilla naisiin kohdistuu kaikenlaista väkivaltaa: raiskauksia, seksikauppaa, pakkoavioliittoja, kuolemaa, uskonnollisista syistä tai rikostarkoituksessa tapahtuvia sieppauksia sekä prostituutioon pakottamista, puhumattakaan perheväkivallasta tai entisten kumppanien taholta tulevasta väkivallasta. Kaiken lisäksi yhä nuoremmat tytöt joutuvat kokemaan väkivaltaa.
Jäsenvaltioiden olisi minusta ponnisteltava yhä enemmän EU:ssa sellaisten kattavien kansallisten tilastojen laatimiseksi, joihin sisällytetään laajalti sukupuoleen perustuva väkivalta, ja jotta parannetaan väkivaltaa koskevien tietojen keruuta tavoitteena löytää soveltuvimmat keinot syyllisten rankaisemiseksi.
Pidän aiheellisena myös ehdotusta perustaa naisiin kohdistuvan väkivallan seurantakeskus Euroopan tasa-arvoinstituutin yhteyteen tiiviissä yhteistyössä Euroopan unionin perusoikeusviraston kanssa.
Norica Nicolai
(RO) Arvoisa puhemies, haluan onnitella varjoesittelijän ominaisuudessa esittelijää tästä mietinnöstä ja ottaa esille vain kaksi seikkaa.
Minusta meidän on nyt aika keskustella tästä asiasta pintaa syvemmältä, sillä tilastojen puute, asiaa koskevan yhtenäisen rikoslainsäädännön puute jäsenvaltioissa sekä ongelman laiminlyönti (ottamatta huomioon asiasta yleisesti annettuja lausuntoja) todistavat, että tätä kysymystä käsitellään Euroopan unionissa varsin pintapuolisesti. Sen vuoksi direktiivin antaminen on tarpeen.
Taloudellisia kustannuksia ei ole valitettavasti arvioitu kunnolla tässä mietinnössä eikä myöskään muissa asiaa käsittelevissä asiakirjoissa. Sen vuoksi väkivallan ongelma, jota talouskriisi vielä pahentaa, aiheuttaa varsin huomattavan, satojen miljoonien eurojen taloudellisen kustannuserän jäsenvaltioiden talousarvioissa. Minusta meidän on nyt aika laskea kustannukset ja koetettava reagoida tilanteeseen paitsi rahoituksen keinoin myös sopivien lainsäädäntövälineiden avulla ongelmaan tarttumiseksi.
Krisztina Morvai
(HU) Arvoisa puhemies, onnittelen esittelijää hänen hienosta työstään. Olen ylpeä siitä, että Unkarissa juuri minä kirjoitin noin 15 vuotta sitten kaksi ensimmäistä kirjaa, joissa käsitellään naisiin kohdistuvaa väkivaltaa. Yhtä ylpeä en sitä vastoin ole siitä, ettei tässä asiassa ole tapahtunut sen jälkeen juuri mitään. Tosiasia on, ettei EU:lla ole yhtä yhteistä sääntelyä (eikä sitä voikaan olla), mutta suuri määrä eurooppalaisten veronmaksajien rahaa menee ennaltaehkäisy- ja terveydenhuoltohankkeisiin.
Haluaisin esittää kysymyksen lähinnä komission jäsenelle siitä, miten varojen asianmukaista käyttöä valvotaan. Minulla on ehdotus: älkää kysykö hallituksilta vaan väkivaltaa kokeneilta naisilta: esimerkiksi naisilta, joita on pahoinpidelty ja jotka ovat paenneet turvakotiin, sillä naisilta on kyseltävä saamastaan avusta ja viranomaisten yleisestä suhtautumisesta heidän tapauksiinsa; tai kyselkää Budapestin tai vaikkapa Amsterdamin kaduilla viruvilta tytöiltä tai naisilta, jotka haluavat paeta prostituution helvetistä, millaista apua he ovat saaneet kotimaansa valtiolta tai hallitukselta.
Petru Constantin Luhan
(RO) Arvoisa puhemies, kuten mietinnössäkin selkeästi todetaan, pyrkimyksiä naisiin kohdistuvan väkivallan estämiseksi on tuettava kahdella tavalla: jäsenvaltioissa sekä Euroopan komission suoraan johtamin toimin ja ohjelmin.
Minusta on ensiarvoisen tärkeää jatkaa Daphne-ohjelmaa sekä kannustaa niitä jäsenvaltioita osallistumaan siihen, joissa naisiin kohdistuva väkivalta on kasvussa nykyisessä vaikeassa taloustilanteessa. Monilla on nykyään psykologisia ongelmia, jotka saattavat laukaista väkivaltaisen käyttäytymisen. On elintärkeää tarjota koulutusta Euroopan unionin poliisiviranomaisissa työskentelevälle henkilöstölle sen varmistamiseksi, että poliisi tekee tutkimukset kunnolla ja ymmärtää hyvin naisiin kohdistuvan väkivaltaongelman sekä väkivallan vaikutuksia naisiin. Tätä näkemystä kannatetaan myös Tukholman ohjelman yhteydessä.
Poliittista toimintaa on lisäksi tuettava rahoituksella, johon Daphne-ohjelma voi tarjota sopivat puitteet.
Evelyn Regner
(DE) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, Euroopan unioni on ollut ja on yhä tasa-arvoasiassa eturintamalla, samoin kuten se on taistelussa naisiin kohdistuvaa väkivaltaa vastaan.
Sen lisäksi, että naisiin kohdistuva väkivalta on kauhea asia, se myös tulee kalliiksi yhteiskunnalle. Mietinnössä todetaan, että naisiin kohdistuvan väkivallan vuotuiset kustannukset ovat noin 33 miljardia euroa. Tämän tiedon pitäisi horjuttaa niitä, jotka huomauttavat, että myös nyt ehdotetulla toimenpidepaketilla on varmasti kustannuksensa. Toimenpiteet ovat kuitenkin tarpeen. Poliisien, tuomarien ja lääkäreiden koulutus mainitaan mietinnössä, mistä haluan antaa asianmukaisen kiitoksen esittelijälle.
Mietinnössä on kuitenkin yksi pieni kauneusvirhe, josta haluaisin huomauttaa. Erityistä huomiota olisi pitänyt kiinnittää myös työpaikkakiusaamiseen. Myös tätä aihetta olisi syytä käsitellä erikseen.
Zuzana Roithová
(CS) Arvoisa puhemies, nähdessämme joukkotiedotusvälineissä esimerkkitapauksia vammautuneista naisista ja lapsista, ihmettelemme aina, kuinka heidän läheisensä ovat voineet olla tietämättömiä asiasta niin pitkään. Siksi komission ehdottaman perheväkivallan vastaisen strategian on pidettävä sisällään erityisiä diagnosointivälineitä, jotka olisivat pakollisia terveydenhuollossa ja sosiaalityöntekijöille, jotta uhreille voitaisiin tarjota oikeanlaista ja pikaista apua. Uskonnollisten rituaalien perusteella tapahtuvasta väkivallasta on rangaistava ankarasti; tämä ja tietoisuuden kulttuuri (joka käsittää tuomareiden koulutuksen) johtavat yhteiskunnassa nollatoleranssiin naisiin kohdistuvassa väkivallassa ja naisten sukuelinten silpomisessa. Strategiassa olisi harkittava myös ilmaisen oikeusavun ja sosiaaliavustuksen tarjoamista väkivallan uhreille. Haluan kiittää esittelijä Svenssonia hyvin seikkaperäisestä mietinnöstä, mutta aion äänestää osittain johdanto-osan J kappaletta vastaan, koska siinä kannatetaan naisten oikeutta tappaa sikiö, mitä en voi hyväksyä.
Cecilia Malmström
Arvoisa puhemies, haluan kiittää arvoisia jäseniä tästä hyvin tärkeästä keskustelusta ja aiheesta, joka on luonnollisesti tärkeä monelle meistä. Haluan vielä kerran kiittää esittelijää tärkeästä mietinnöstä, sekä myös varjoesittelijöitä.
Kuten jo johdantopuheenvuorossani pohjustin, meillä on suunnitteilla useita toimenpiteitä tässä asiassa. Ensi kuussa valmistuva uhrien oikeuksia koskeva toimenpidepaketti on luonnollisesti äärimmäisen tärkeä. Olemme myös kehittäneet yleistä tasa-arvopolitiikkaa muun muassa ennaltaehkäisyohjelmia ja valistusta varten. Seuraamme myös hyvin tarkoin naisiin kohdistuvan väkivallan ja perheväkivallan ehkäisemistä ja torjumista koskevan Euroopan neuvoston yleissopimuksen parhaillaan tapahtuvaa viimeistelyä, jotta voimme ehdottaa (sopimuksen valmistuttua) neuvostolle Euroopan unionin liittymistä sopimukseen, jolloin siitä tulisi laillisesti sitova Euroopan unionin toimivaltaan kuuluvilla aloilla.
Haluan mainita myös kaksi muuta tekemäänne ehdotusta: salakaupan torjuntaa koskevaan direktiiviin esimerkiksi sisältyy monia ennaltaehkäisytoimenpiteitä sekä seksikaupan tai muun salakaupan uhreiksi joutuneille naisille ja lapsille suunnattuja tukitoimenpiteitä. Turvapaikka-asioita koskevan toimenpidepaketin eri osissa mainitaan niin ikään erikseen turvapaikkamenettelyjen haavoittuvat ryhmät, kuten seksuaalisen väkivallan uhreiksi joutuneet naiset.
Kuten te kaikki olette todenneet, ongelma on hyvin laaja, ja on häpeä, että Euroopan unionissa on naisia ja tyttöjä, jotka joutuvat elämään pelossa päivittäin. He pelkäävät väkivaltaa, raiskatuksi tulemista tai seksuaalista väkivaltaa usein niiden ihmisten taholta, joita he rakastavat eniten ja joihin heidän pitäisi voida luottaa eniten, kuten aviomiehiinsä tai kumppaniinsa. Meidän on ryhdyttävä toimiin siellä, missä voimme saada aikaan konkreettisia tuloksia. Naisiin kohdistuva väkivalta on varmasti yksi kauheimmista ihmisoikeusrikkomuksista.
Haluan kiittää niitä harvoja ja silti rohkeita miehiä, jotka ovat osallistuneet tähän keskusteluun, sillä naisiin kohdistuva väkivalta ei ole vain naisten ongelma: se on ihmisoikeuskysymys. Voimme saada aikaan tuloksia vain, jos me, miehet ja naiset, taistelemme yhdessä tätä hirvittävää asiaa vastaan. Yhteistyötä tarvitaan: meidän on luotava Eurooppa, missä naisten ja tyttöjen ei tarvitse pelätä väkivaltaa vain siksi, että he sattuvat kuulumaan "väärään sukupuoleen".
Eva-Britt Svensson
Arvoisa puhemies, haluan aloittaa kiittämällä monia kollegojani heidän varsin viisaista sanoistaan tässä keskustelussa sekä ennen kaikkea siitä päättäväisyydestä, jolla näköjään kaikki kollegani ovat sitoutuneet tämän väkivallan vastaiseen taisteluun. Komissiolle tahtoisin sanoa, että odotamme malttamattomina, että väkivallan uhreille suunnattu toimenpidepaketti tarjoaisi lisätukea uhreille, mutta tarvitsemme myös väkivallan vastaista direktiiviä. Kaikista mietinnön kohdista ei tarvitse olla samaa mieltä, mutta on tärkeää äänestää sen puolesta, jotta komissio saa painokkaan viestin siitä, että direktiiviä tarvitaan. On tärkeää osoittaa kaikille väkivaltaisissa suhteissa eläville naisille, ettei heidän tarvitse tuntea häpeää tai syyllisyyttä. Äänestämällä mietinnön puolesta osoitamme, että syyllisyys on naisia vastaan tehty rikos. Naisten ei pidä tuntea syyllisyyttä tai häpeää.
Lopuksi haluaisin vielä sanoa, että monet meistä naisista on selvinnyt yhteiskunnan tuen ansiosta sekä naisten turvakotien ja naisjärjestöjen toiminnan avulla. Nyt on korkea aika varmistaa, ettei näiden ihmisten tai järjestöjen tarvitsisi kantaa yksin vastuuta monien kyseisessä tilanteessa elävien naisten auttamisesta. Tärkeää on rikkoa hiljaisuus ja osoittaa, että tuemme näitä vaikeassa asemassa olevia ihmisiä. Tahdon korostaa myös, että on hyvin tärkeää osoittaa, että tämä ongelma koskee kaikkia yhteiskuntaluokkia. Se ei ole vain jonkin tietyn yhteiskuntaluokan ongelma vaan väkivaltaa esiintyy kaikkialla yhteiskunnassa. Kehotan kollegojani viestittämään, ettemme voi enää hyväksyä, että naiset joutuvat elämään väkivaltaisissa oloissa. Naiset voivat luoda hyvän elämän itselleen ja lapsilleen, mutta se edellyttää tukea myös meiltä valituilta edustajilta.
Kiitokset vielä kerran kaikille jäsenille päättäväisyydestänne. Yhteisvoimin onnistumme tässä taistelussa.
Puhemies
(EN) Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tiistaina 5. huhtikuuta 2011.
Kirjalliset lausumat (työjärjestyksen 149 artikla)
Nessa Childers
Haluan antaa tukeni tälle mietinnölle ja sen sisältämille suosituksille. Tutkimukset osoittavat, että tilanne kotimaassani Irlannissa kuvastaa koko Euroopan ongelmaa. Kansallinen rikosneuvosto totesi vuonna 2005, että joka seitsemäs irlantilainen nainen on kokenut kumppaninsa taholta vakavaa fyysistä, seksuaalista tai henkistä väkivaltaa. Vuonna 2009 minusta tuli ensimmäinen Dundalkissa sijaitsevan raiskausten kriisikeskuksen (Rape Crisis North East ) edustaja. Tämä tuki- ja neuvontakeskus on yksi niistä monista, joita sijaitsee pitkin Itä-Irlantia ja jotka tarjoavat elintärkeää tukea seksuaalisen väkivallan ja perheväkivallan uhreille; keskus toimii toisin hyvin vaikeassa taloudellisessa tilanteessa. Tärkeää on nyt se, että EU suuntaa tukensa tutkimukseen kaikissa jäsenvaltioissa, jotta saamme kattavan ja tarkan kuvan ongelman laajuudesta. Kansalaisjärjestöjä sekä jäsenvaltioiden hallituksia on niin ikään tuettava valistettaessa ihmisiä seksuaalisen väkivallan vaikutuksista, olipa kyse sitten kotona tapahtuvasta seksuaalisesta väkivallasta, raiskauksesta tai seksuaalisessa tarkoituksessa käytävästä ihmiskaupasta.
Corina Creţu
Lähes neljännes eurooppalaisista naisista on kokenut fyysistä väkivaltaa ainakin kerran elämässään ja yli kymmenes on kokenut seksuaalista väkivaltaa. Talouskriisin yhteiskunnalliset seuraukset ovat pahentaneet tilannetta oloissa, joissa köyhyys ja koulutuksen puute lisäävät sukupuoleen perustuvaa väkivaltaa. Tästä syystä tarvitaan mielestäni koordinoituja toimia ongelman syiden estämiseksi sekä myös lainsäädännön yhdenmukaistamista sekä entistä tiiviimpää jäsenvaltioiden välistä oikeudellista yhteistyötä tavoitteena tehostaa tutkintaa.
EU:n jäsenvaltioiden ja toimielinten velvollisuutena on naisiin kohdistuvan väkivallan kitkemiseksi panna kiireellisesti alulle muun muassa seuraavia toimia: järjestää tiedotus- ja valistuskampanjoita, perustaa uhrien turvakoteja, ottaa käyttöön yksi yhteinen puhelinnumero koko EU:ssa hyvin haavoittuvien naisryhmien, kuten maahanmuuttajien ja turvapaikanhakijoiden, välitöntä apua ja tukea varten.
Alexander Mirsky
kirjallinen. - (EN) Jätin vuonna 2008 Latvian parlamentin jäsenenä ollessani esityksen Latvian tasavallan rikoslainsäädännön muuttamiseksi niin, että tiukennetaan naisiin ja lapsiin kohdistuvaa perheväkivaltaa koskevaa vastuuta. Ehdotus ei valitettavasti mennyt läpi. Latvian parlamentin jäsenet käyttäytyivät hilpeästi erityisvaliokunnan kokouksessa, jossa keskustelimme muutosesityksestä. Näin ollen rangaistusta ei edelleenkään saa lapsille tai naisille perheessä aiheutettujen "vähäisten vammojen" tuottamisesta. Tapaukset jäävät usein tutkimatta, ja toisinaan poliisi kieltäytyy vastaanottamasta uhrien ilmoituksia. Naisten suojelua perheväkivallalta ei säännellä Latviassa tehokkain välinein. Latvian viranomaiset ja hallitus ummistavat silmänsä selviltä rikkomuksilta eivätkä aiokaan panna lainsäädäntöä kuntoon. Kehotan mietinnön perusteella kaikkia Euroopan parlamentin jäseniä kiinnittämään huomiota Latviassa ilmenevään piittaamattomuuteen naisia kohtaan.
Andreas Mölzer
kirjallinen. - (DE) Väkivaltaa voi esiintyä missä tahansa: kadulla, metrossa tai omassa kotona - naiset ja lapset eivät voi tuntea missään olevansa täysin turvassa hyökkäykseltä. Yhteiskunnassa vallalla olevan tekomoraalisuuden olisi annettava meille ajattelemisen aihetta. Varsinaisen väkivallan ensiasteita, kuten tungettelua, hävyttömiä huomautuksia ja häirintää, joita suunnataan päivittäin monia maahanmuuttajia ja länsimaisia naisia kohtaan, pidetään yhä enenevissä määrin normaalina. Naisten väheksyntä sai huippunsa muslimiparin avioerotapauksessa, jossa saksalainen tuomari piti tuomiossaan ratkaisevana tekijänä aviomiehen lisääntymisoikeutta. Maahanmuuton salliminen on tuonut maailman eri kolkilta ongelmia Euroopan unioniin, kuten kunniamurhat, pakkoavioliitot sekä perheväkivalta patriakaalisissa perherakenteissa. Väkivaltaa ei voida perustella kulttuurilla, uskonnolla tai perinteillä. Vain näin väkivallan kierre voidaan katkaista. Tilastoista ei löydy tietoja siitä, missä laajuudessa ilmoitettujen perheväkivaltatapausten kasvu liittyisi uhrien kasvaneeseen valmiuteen puolustaa itseään, eikä siitä, mikä osa uhreista on maahanmuuttajia. Tosiasia joka tapauksessa on, että naisten turvakodeissa on hyvin paljon maahanmuuttajanaisia. Tosiasia on myös se, että on tehtävä loppu muka "hyvää tekevästä" asenteesta, jolla uskonnollisista tai kulttuurisista syistä tehtyjä rikoksia kohdellaan lepsusti.
Tiziano Motti
Sitoumukseni heikkojen ja väkivaltaa kokeneiden naisten puolustamiseen saa minut äänestämään sellaisen lainsäädännön puolesta, jolla taataan väkivallan uhrien suojelu. Naiset ovat lasten tavoin yhteiskuntamme heikoimpia jäseniä tietyissä yhteyksissä. Siksi minusta on tärkeää varmistaa niiden naisten suojelun lisääminen, jotka ilmoittavat kokeneensa väkivaltaa. Kannatan siten ilmaisen oikeusavun tarjoamista väkivallan uhreiksi tulleille naisille.
Olen tietoinen epäoikeudenmukaisuuden riskistä tilanteissa, joissa väkivallasta aiheettomasti syytetty mies joutuu maksamaan oikeuskulut, kun taas naiset, jotka heitä ovat syyttäneet, saavat oikeusapua.
Olen miettinyt asiaa perusteellisesti. Olen kuitenkin sitä mieltä, että monissa väkivaltatapauksissa, myös perheväkivaltatapauksissa, olisi oltava niiden puolella, jotka kärsivät suurinta vahinkoa tuen puuttumisen vuoksi. Tilastollisesti väkivaltaa kokeneita naisia on paljon enemmän kuin niitä harvoja väärintekijöitä, jotka käyttävät hyväkseen järjestelmää ja viattomia miehiä. Hakattujen naisten on vaikea tehdä valitus; ilmaisella oikeusavulla voitaisiin auttaa uhreja ja vähentää tapauksia, joissa tekijää ei rangaista.
Mariya Nedelcheva
Puhuessamme naisiin kohdistuvasta väkivallasta meiltä puuttuu usein tietoja, tilastoja ja tietoja suuntauksista. Meidän on ennen kaikkea voitava arvioida ilmiötä Euroopan laajuisesti ymmärtääksemme ongelman laajuuden. Tällä tavoin voimme kohdistaa entistä paremmin tarpeita ja siten estää väkivaltatapauksia, auttaa uhreja sekä parantaa haavoja. Uhreja ei pidä koskaan unohtaa. Kyse on yhä vakavista rikoksista, olipa kyse sitten seksuaalisesta hyväksikäytöstä, naisten salakuljetuksesta prostituution vuoksi, perheväkivallasta tai jopa kulttuurisidonnaisesta väkivallasta, jolla tarkoitan sukuelinten silpomista ja pakkoavioliittoja. Meidän on laadittava yleinen EU:n toimintakehys naisten suojelemiseksi tämäntyyppiseltä väkivallalta. Meidän ei pidä suhtautua niin hermostuneesti ajatukseen siitä, että EU:sta tulisi naisten suojelija. Eurooppaan tarvitaan lainsäädäntökehystä, jonka puitteissa voidaan toteuttaa konkreettisia toimia, kuten ottaa käyttöön yhteinen hätänumero sekä järjestää koulutusta poliisille, oikeuslaitoksille ja opettajille. EU:n on tarjottava ratkaisuja Euroopassa, mutta sen on globaalina toimijana myös laajennettava toimintasädettään Euroopan rajojen ulkopuolelle.
Siiri Oviir
kirjallinen. - (ET) Naisiin kohdistuvaa väkivaltaa ei valitettavasti ole onnistuttu kitkemään kokonaan Euroopasta ja maailmasta, vaikka Euroopan unioni ja YK ovat asettaneet ensisijaiseksi tavoitteekseen taistelun naisiin kohdistuvaa väkivaltaa vastaan. On totta, että jonkin verran edistystä on tapahtunut ja että ihmisten tietoisuus asiasta on parantunut hieman, mutta Euroopan unionilta tarvitaan uusia poliittisia painopistealueita naisiin kohdistuvan väkivallan torjumisen tehostamiseksi ja jotta voimme toteuttaa yhteisen tavoitteemme eli sen, ettei naisten tai lasten tarvitsisi jatkuvasti elää väkivallan uhriksi joutumisen pelossa. Myös Lissabonin sopimus tarjoaa lainmukaisen toimivallan tässä asiassa. Minusta on äärimmäisen tärkeää, että Euroopan unioni kiinnittäisi lainsäädännössään entistä enemmän huomiota läheisissä ihmissuhteissa esiintyvään väkivaltaan, koska se ei ole todellakaan yksityisasia. Uhrit pelkäävät valitettavan usein perheensä maineen puolesta ja perustellusti turvallisuutensa ja taloudellisen riippuvuutensa puolesta, minkä vuoksi he eivät käänny lainvalvontaviranomaisten puoleen. Meidän olisi siten kiinnitettävä suoraan erityistä huomiota uhrien tukijärjestelmien kehittämiseen sekä yhteiskunnassa esiintyvien tabujen rikkomiseen, toisin sanoen ihmisten tietoisuutta on lisättävä. Uhreille on tarjottava todellista ja taattua tukea. Väkivaltaa kokeneille naisille ja lapsille tarkoitettujen turvakotien puute Euroopassa on ikuisuusongelma, joten tavoite yhden turvakodin perustamisesta 10 000 asukasta kohti rikoksen uhreille on täysin perusteltu ja välttämätön. Suojelumääräyksistä annetun direktiivin täytäntöönpano on tarpeen, jotta voidaan varmistaa väkivaltaa pakenevien naisten suojelun sekä syytteeseen asettamisen tehostaminen myös silloin, kun asianomainen muuttaa asumaan toiseen Euroopan maahan.
Nikolaos Salavrakos
Naisiin kohdistuva väkivalta esiintyy eri muodoissa ja se voi olla psykologista painostusta, hyväksikäyttöä tai raiskaus, seksuaalista väkivaltaa tai täysin laitonta ja tuomittavaa prostituutiorinkien harjoittamaa naisten salakauppaa ja hyväksikäyttöä. Prostituutioringit petkuttavat usein lähinnä nuoria naisia ja pakottavat heidät työskentelemään prostituoituina. Moni nainen ajautuu itsemurhaan lopettaakseen painajaisensa. On syytä tarkastella lähemmin maita, jotka toimivat salakaupparinkien lähtömaina ja joissa salakauppiaat ostavat hallituksen virkamiesten vaikenemisen ja hyväksynnän, mikä tekee näistä maista ihmisoikeusrikosten piilopaikkoja. Rinkejä vastaan voitaisiin taistella ylikansallisen yhteistyön avulla EU:n (joka on kohdemaa) ja niiden maiden välillä, jotka toimivat laittomien rinkien lähtömaina. Kehotan komissiota toteuttamaan tämän suuntaisia toimia. Naisten oikeuksia ajavilla järjestöillä on luonnollisesti kädet täynnä töitä näissä asioissa.
Olga Sehnalová
Tämä mietintö on kolmas panos, joka on lähikuukausina omistettu naisiin kohdistuvan väkivallan torjumiselle, Euroopan suojelumääräyksen sekä ihmiskaupan torjuntaa käsittelevän direktiivin jälkeen. Naisiin kohdistuva väkivalta on kiistämättä vakava ongelma kaikilla yhteiskunnan osa-alueilla. Mietinnössä kerrotaan, että joka neljäs nainen on kokenut fyysistä väkivaltaa aikuiselämänsä aikana ja että yli 10 prosenttia naisista on kokenut seksuaalista väkivaltaa. Nämä ovat hälyttäviä lukuja, joiden takana on henkilökohtaisia elämäntarinoita. Samalla kuitenkin vain kymmenesosa väkivallan uhreista hakee ammattiapua. Tämä johtuu siitä, että suurin osa uhreista ei tiedä, kuinka menetellä asiassa. Naisiin kohdistuvalla väkivallalla on valtaisan tuhoisat vaikutukset naisiin itseensä sekä negatiiviset vaikutukset heidän läheisiinsä sekä etenkin lapsiin. Kannatan ehdotuksia, joilla pyritään lisäämään ihmisten tietoisuutta ja kouluttamaan niitä, jotka saattavat työssään joutua tekemisiin naisiin kohdistuvan väkivallan kanssa. On myös tarpeen varmistaa uhreille tarkoitetun hoidon ja tuen laadun parantaminen. Kannatan mietintöä myös siksi, että yhteiskunnalle on syytä lähettää selkeä ja painokas viesti siitä, ettei väkivaltaa sallita.
Joanna Senyszyn
Ihmisoikeudet sekä sukupuolten välinen tasa-arvo kuuluvat EU:n ensisijaisiin tavoitteisiin. Naisiin kohdistuvassa väkivallassa on kyse julmasta ihmisoikeusloukkauksesta ja se on keskeinen este naisten ja miesten välisen tasa-arvon toteutumiselle, minkä vuoksi pääasiallisena tavoitteenamme olisi oltava taistelu tätä vitsausta vastaan. Suhtautuminen naisiin kohdistuvaan väkivaltaan vaihtelee jäsenvaltioiden lainsäädännöstä riippuen. Joissakin jäsenvaltioissa, kuten Espanjassa, on annettu perusteellisesti harkittuja säännöksiä. Joissakin jäsenvaltioissa ei ole säännöksiä lainkaan. Yksittäisten jäsenvaltioiden välillä on myös merkittäviä eroja siinä, minkälaisia tuomioita niissä annetaan naisiin kohdistuvaa väkivaltaa koskevissa tapauksissa. Ongelmaa koskevien selkeiden ja sitovien säännösten tarve EU:ssa on käynyt entistäkin ilmeisemmäksi, kun tiedämme erot jäsenvaltioiden lainsäädännössä sekä usein rajoitetut mahdollisuudet vaikuttaa väkivallan torjuntaa koskevan kansainvälisen lain säännösten toteuttamiseen. EU:n eri toimista olisi tehtävä yhteenveto ja ne olisi esiteltävä yhdessä kattavassa strategiassa, jonka tavoitteena olisi naisiin kohdistuvan väkivallan torjuminen koko EU:ssa. Strategian olisi oltava yhteneväinen muiden kansainvälisten aloitteiden kanssa ja perustuttava EU:n saatavilla oleviin ohjelmiin sekä jäsenvaltioiden parhaisiin käytäntöihin. Väkivallan vastaisen yhteisen direktiivin valmistelu olisi saatava päätökseen tällä parlamenttikaudella. Tämä on välttämätöntä sen varmistamiseksi, ettemme voisi enää koskaan sanoa, että jopa lehmiä suojellaan Euroopan unionissa paremmin kuin naisia.
Monika Smolková
Olemme kaikki tietoisia naisiin kohdistuvan väkivallan ongelmasta ja keskustelemme siitä, mutta kun on kyse sen kitkemisestä tai poistamisesta, tulokset ovat heikkoja. Naiset kohtaavat väkivaltaa eri elämänvaiheissaan lapsuudesta aikuisuuteen. Väkivaltaa esiintyy kouluissa, työpaikoilla, vertaisryhmissä, julkisesti sekä perheiden sisällä tai parisuhteissa. Väkivallalla on monet kasvot ja se voi olla fyysistä, seksuaalista, henkistä tai yhteiskunnallista sekä jopa taloudellista. Naiset, joilla on erilainen koulutustausta, sosioekonominen asema tai jotka kuuluvat eri etnisiin ja uskonnollisiin ryhmiin, ja naiset sekä kaupungeissa että maaseudulla kokevat väkivaltaa. On kuitenkin syytä korostaa, että naisiin kohdistuva väkivalta on ongelma, jota meidän kaikkien on torjuttava. Sen poistaminen edellyttää paitsi aktiivisia toimielimiä myös aktiivisia yksilöitä, miehiä ja naisia, jotka eivät ummista silmiään tältä yhteiskuntamme vasenmieliseltä ilmiöltä vaan ovat valmiita toimimaan itse nollatoleranssiperiaatteen toteuttamiseksi. Yksittäisten jäsenvaltioiden on toimittava nykyistä aktiivisemmin ja laadittava naisiin kohdistuvan väkivallan vastaisia toimintasuunnitelmia, lisättävä tiedotusvälineiden tietoisuutta, annettava erityisiä rikoslakeja sekä toteutettava rikosoikeudellisia toimenpiteitä.
Zbigniew Ziobro
kirjallinen. - (PL) Naisiin kohdistuva väkivalta ja väkivalta muilla elämänalueilla on valitettavasti yhä suuri ongelma Euroopassa kaikista ponnisteluistamme huolimatta. Väkivaltarikoksia tehdään kaikissa jäsenvaltioissa ja ne koskevat kaikista yhteiskuntaryhmistä tulevia ihmisiä. Tämä tarkoittaa, että ongelmaa vastaan on taisteltava ja uhreja tuettava monipuolisesti. Naisiin kohdistuvan väkivallan torjumiseksi on tärkeää tukea perheitä sekä varmistaa niiden tasapainoinen kehitys. Rikoksissa, joissa on kyse naisiin kohdistuvasta väkivallasta, olisi minusta syytä harkita yhden yhteisen eurooppalaisen hätänumeron käyttöönottoa; siihen soitettaisiin tuen hakemiseksi tai naisiin kohdistuneesta väkivaltarikoksesta ilmoittamiseksi. EU:n olisi pyrittävä varmistamaan, että naisiin kohdistuvasta väkivallasta määrättäisiin nykyistä tiukempia rangaistuksia etenkin seksuaalisrikostapauksissa. Seksuaalirikokset syöpyvät usein naisten mieleen vuosikausiksi, mikä aiheuttaa heille kärsimystä ja estää normaalin toiminnan. Uhrien oikeuksien suojelun parantaminen rikosoikeudenkäynneissä on niin ikään ehdottoman tärkeää. Prostituution ja naisten salakuljetuksen ongelma on keskeinen mietinnössä esille nostettu kysymys. Prostituution tehokas torjunta edellyttää Euroopan laajuista sopimusta, jossa ovat mukana EU:n jäsenvaltioiden lisäksi myös EU:n ulkopuolisia maita.
