Energiatehokkuustoimintasuunnitelma (keskustelu) 
Puhemies
(HU) Esityslistalla on seuraavana Bendt Bendtsenin teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokunnan puolesta laatima mietintö energiatehokkuustoimintasuunnitelmasta.
Bendt Bendtsen
Arvoisa puhemies, EU:n tavoite saavuttaa 20 prosentin energiatehokkuussäästöt vuoteen 2020 mennessä voi olla vaarassa jäädä jälleen yhdeksi Lissabonin ennustukseksi. Tämänhetkisten aloitteiden perusteella näyttää siltä, että saavutamme 10 tai 11 prosenttia. Tämä ei riitä. Meidän on sijoitettava energiatehokkuuteen taloudellisista, kaupallisista, ympäristöllisistä ja yhteiskunnallisista syistä. Suurempi keskittyminen energiatehokkuuteen merkitsee ennen kaikkea, että käytämme vähemmän energiaa. Tällä saadaan aikaan säästöjä, ja komission lukujen mukaan 20 prosentin tavoitteen saavuttamisesta aikaansaadut taloudelliset edut ovat noin 1000 euroa vuodessa kotitaloutta kohden.
Kiina ja Yhdysvallat investoivat tällä hetkellä merkittävästi tälle alalle, mutta Euroopassa asiat etenevät hitaammin. Olemme jäljessä. Kiinassa valtio tukee näitä teollisuudenaloja. Yhdysvalloilla on hienot yritystoiminnan perusedellytykset, mutta Euroopan kansalaiset ajattelevat vain, kuinka paljon ylellisyyttä saamme kuukausipalkallamme. Innovaatioon ja tuloksien aikaansaamiseen keskitytään aivan liian vähän. Meidän on keskityttävä poliittisesta näkökulmasta joillekin aloille, joiden avulla voimme jättää tämän maailman parempaan kuntoon, kuin silloin, kun me aloimme hallita sitä. Nämä alat tarjoavat myös merkittävää taloudellista tuottoa, niillä luodaan uusia työpaikkoja ja parannetaan kilpailukykyämme.
Energiatehokkuuden lisäetuna on se, että Euroopan pienille ja keskisuurille yrityksille tarjotaan työtä. Euroopan energiatehokkuuspolitiikan kolme keskeistä pilaria ovat omasta mielestäni kansalliset toimintasuunnitelmat, tuotepolitiikka ja rakennukset. Kyseessä on kolme hyvin erilaista politiikanalaa, ja jos aloitamme kansallisista toimintasuunnitelmista, ne eivät ole osoittautuneet kovin tehokkaiksi, mutta ne tarjoavat kuitenkin hyvin paljon mahdollisuuksia. Meidän on sen vuoksi tehostettava niitä ja annettava komissiolle mahdollisuus käyttää niitä aktiivisesti välineinä. Komissiolla on mahdollisuus hylätä toimintasuunnitelmat, jos ne eivät ole riittävän kunnianhimoisia. Tällä tarjotaan kansalaisille avoimuutta. On kuitenkin erittäin tärkeää, että pidämme yllä jäsenvaltioiden riippumattomuuden ja annamme niille mahdollisuuden päättää itse, mihin he haluavat kohdistaa ponnistelunsa. Joissain valtioissa rakennusten energiansäästömahdollisuudet ovat parempia kuin joissain toisissa, ja täysin erilaiset valtiot luultavasti keskittyvät lisäämään energiansäästöä tuotannon yhteydessä.
Toinen pilari on tuotepolitiikka, mikä liittyy standardeihin ja merkintöihin. Standardit ovat näistä ylivoimaisesti tärkeämpiä, ja on hyvin helppoa osoittaa standardien vuoksi aikaansaatujen säästöjen määrä. Tämä lisää jälleen kerran innovointia.
Rakennuspolitiikka on myös tärkeää. Tavoitteet asetetaan yhdenmukaisesti vuoden 2050 etenemissuunnitelman kanssa. Rakennukset ovat ehdottoman tärkeitä energia- ja ilmastopolitiikalle. Neljäkymmentä prosenttia energiankulutuksesta johtuu rakennuksistamme. Tämä on ala, jolla säästöjä voidaan tehdä, ja tämä näkyy lopullisissa tuloksissa. Olen vakuuttunut, että nämä kolme alaa tarjoavat tärkeän perustan kilpailukyvylle ja innovaatiolle monien vuosien ajaksi. Tässä mietinnössä suositellaan välinettä, jolla energiatehokkuuteen liittyvien hankkeiden investoinneille luodaan vipuvaikutusta. Joissain Euroopan valtioissa on malleja, joilla investoinneille tarjotaan vipuvaikutusta moneen kertaan, ja kysymys kuuluu, eikö Euroopan unioninkin pitäisi järjestää taloutensa tällä tavalla. Toivon, että parlamentti voi hyväksyä tämän mietinnön suurella poliittisella enemmistöllä, koska tämä on tärkeä ala Euroopalle ja yrityksillemme.
Günther Oettinger
komission jäsen. - (DE) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, ensinnäkin olen kiitollinen parlamentin ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden valiokunnalle, teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokunnalle sekä aluekehitysvaliokunnalle vilkkaasta keskustelusta ja mietinnöstä, jota käsittelemme tänään. Tämä koskee erityisesti Bendt Bendtseniä, mutta myös muita jäseniä, jotka ovat osallistuneet tähän asiaan jo pitkän aikaa ja jotka ovat osoittaneet olevansa erityisen päteviä.
Jos tarkastelemme väliaikaista tilannetta, joka liittyy asettamaamme kolmeen 20 prosentin tavoitteeseen - hiilidioksidi, uusiutuva energia useampien energialähteiden käytössä ja suurempi energiatehokkuus: olemme edistyneet hyvin hiilidioksidin ja uusiutuvan energian osalta, mutta kun on kyse energiatehokkuudesta, olemme vasta alussa. Jos emme toteuta toimia, emme saavuta tavoitetta. Tämä merkitsee, että vaikka meille on asetettu tavoite - parlamentille, neuvostolle, kaikille EU:n toimielimille - meidän edistymisemme erityisesti kriisin jälkeen ei todennäköisesti johda siihen, että energiatehokkuus lisääntyy 20 prosentin verran; sen sijaan nykyisessä tilanteessa on mahdollista saavuttaa korkeintaan kahdeksan, yhdeksän tai kymmenen prosenttia kymmenen vuoden aikana.
Toinen näkökohtani on se, että en ole täysin tyytyväinen energiatehokkuutta koskevaan käsitteeseen, sillä ainoastaan me ymmärrämme sen. Jos kysytte tästä naapureiltanne tai ystäviltänne, he ymmärtävät energiansäästön, mutta energiatehokkuus on vain jonkinlainen tekninen termi. Tämän tavoitteen suhteen meillä on ongelmana se, että ei ole vieläkään lopullisesti määritelty sitä, mitä meidän on oikeastaan saavutettava. Meillä on käytössämme kokonaisarvio energiankulutuksesta vuonna 2005, jota täydennetään vuotta 2007 koskevilla tiedoilla Romanian ja Bulgarian liittymisen vuoksi, ja tämä vuosi on lähtökohta. Kulutustaso, johon tässä viitataan, tunnetaan hyvin. Kyseisellä ajankohdalla - ennen omaa toimikauttani - kaikista päätöksistä kävi ilmi normaali ennuste, eli toisin sanoen lisääntyvä energiatarve, ja sitten tästä vähennettiin 20 prosenttia. Mietin, että jos energiansäästöä ei oteta huomioon, lisääntyykö energiankysyntämme. Kotimaassani Saksassa luultavasti ei. Kuitenkin uusissa jäsenvaltioissa - riittää, kun mainitaan moottoriajoneuvot, ajoneuvojen määrä asukasta kohden, asuntojen koot, teollinen kehitys - se varmasti lisääntyy. Tähän asti ei ole kuitenkaan ollut käytössä mitään objektiivista selvitystä, jossa arvioidaan ennusteita. Kaksikymmentä prosenttia, mutta mistä: sitä emme tiedä. Meillä on PRIMES ja muita malleja. Epäilen kuitenkin monien ennusteiden lukuja. On esimerkiksi EU:n perustajajäseniä, jotka väittävät, että niiden energiatarve lisääntyy voimakkaasti vuoteen 2020 mennessä ilman, että energiaa säästetään. Kahdenkymmenen prosentin vähennys antaa täsmälleen samat luvut kuin vuonna 2005. Tämä ei ole varmasti mahdollista. Tämä tarkoittaa ensinnäkin, että tarvitsemme lukuja, tulevaisuudenkuvia ja ennusteita, jotka ovat luotettavia. Haluamme saada nämä aikaan helmikuuhun tai maaliskuuhun mennessä.
Luotan siihen, että valtion- tai hallitusten päämiehet suhtautuvat tähän asiaan aivan yhtä vakavasti helmikuussa kuin ennen kriisiä, koska minusta vaikuttaa, että tämänhetkisessä tilanteessa jäsenvaltiot eivät äänestä sitovien tavoitteiden puolesta. Parlamentissa saadaan ehkä aikaan enemmistö, mutta jäsenvaltiot haluavat työskennellä vapaaehtoisesti, ja niillä on vielä pitkä matka siihen, että ne suostuvat kaksi tai kolme vuotta sitten päätettyihin sitoviin tavoitteisiin. Meidän on siten selvennettävä, mikä on ennuste vuodelle 2020 ilman energiatehokkuutta - enemmän täysin teoreettisesta näkökulmasta - ja sen jälkeen yksinkertaisesti leikattava sitä 20 prosentilla.
Sen jälkeen meidän on kysyttävä: mistä me aloitamme? Ensinnäkin rakennuskannasta. Asumisen, työnteon ja teollisuuden alalla meillä on eniten tehtävää olemassa olevien rakennusten vuoksi. Tältä osin näen, että julkiset omistajat, kunnat ja valtiot, näyttävät esimerkkiä. Toisin sanoen tehokkuuteen on pyrittävä ensiksi siellä, missä valtio omistaa kiinteistön. Toiseksi meillä on rakenteellisia ohjelmia EU:n tasolla ja erilaisia kunnostusohjelmia eri valtioissa. Meidän on yhdistettävä nämä keskenään. Meidän on ehkä annettava vähemmän rahaa torien päällystämiseen ja ohikulkuteitä on ehkä oltava vähemmän, mutta sen sijaan me tarjoamme yhteisrahoitusta energiatehokkuuden lisäämiseksi. Pidän tätä myös tärkeänä tavoitteena seuraavalla budjettikaudella EU:n tasolla.
Sitten on vielä liikenteen ala. On sanomattakin selvä, että meidän on saatava aikaan säästöjä, kun tiedämme, että joissain jäsenvaltioissa on 550 ajoneuvoa jokaista 1000 asukasta kohden - bensiini- ja dieselmoottoreita - ja joissain toisissa 100 tai 120. Tätä yhdenmukaistetaan, mutta ei siten, että Saksassa on 100 ajoneuvoa 1000 asukasta kohden vaan, että Euroopassa on 400-500 ajoneuvoa 1000 asukasta kohden. Liikenteen alalla tarvitaan siten enemmän energiatehokkuutta. Tehokkain liikennemuoto on muuten se, jonka käyttöä vältetään. Kolmanneksi teollisuus ja neljänneksi energia-ala.
Euroopan parlamentissa on keskusteltu pitkään kysymyksestä, pitääkö tällaisten toimenpiteiden olla sitovia. Toimme tämän kysymyksen esille epävirallisessa lounastilaisuudessa energianeuvostossa muutama viikko sitten. Voin kertoa teille, että jäsenvaltiot ja energiaministerit käsittelevät energiatehokkuutta hyvin varovaisesti. Ne eivät ole kuitenkaan vielä valmiita tekemään päätöstä sitovista tavoitteista. Jos tarkastellaan nousevan talouden jäsenvaltioita, kuten Puolaa: pystyykö se 20 prosentin vähennystavoitteeseen? Epäilen sitä. Entä jos tarkastellaan jäsenvaltiota, joissa on suhteessa enemmän ajoneuvoja, kuten Saksaa, Itävaltaa tai Italiaa: miten esimerkiksi Itävalta tai Saksa voi hyväksyä 30 prosentin vähennyksen, jotta Puola voi mukauttaa taloutensa kehitystä, ajoneuvojen määrää kansalaista kohden ja mitä tahansa muita tavoitteita? Meillä on käytävä vielä joitain vaikeita keskusteluja siitä, miten tätä toteutetaan yksityiskohtaisesti eri aloilla - teollisuuden, energian, liikenteen ja asumisen aloilla - ja jäsenvaltioissa.
Aion ottaa mietinnön huomioon ja kiitän sen sisällöstä. Haluan keskustella tästä asiasta 4. helmikuuta Eurooppa-neuvostossa, jotta voidaan jälleen kerran nähdä selvästi, miten vakavasti hallitukset suhtautuvat tähän, ja palaan sitten asiaan kanssanne konkreettisella ehdotuksella uudesta energiatehokkuussuunnitelmasta. Olen varma, että meillä on keväällä ja kesällä riittävästi mahdollisuuksia keskustella kaikesta mukaan lukien sitovista tavoitteista.
Kun otetaan huomioon toissijaisuusperiaate, ehkä kaksivaiheinen suunnitelma voisi olla oikeanlainen lähestymistapa. Ensimmäinen vaihe olisi vapaaehtoinen. Me edellytämme, että kansalliset energiatehokkuustoimintasuunnitelmat toimitetaan vuosittain ja määrittelemme, mitä odotamme tavoitteiden saavuttamisesta jokaisena vuonna, mutta emme aio odottaa vuoteen 2020 saakka. Sen sijaan, jos panemme merkille, että ensimmäisen kahden vuoden kuluessa vapaaehtoinen vaihe ei ole johtanut 20 prosentin tavoitteen osalta edistymiseen jäsenvaltioissa, voimme tarvittaessa siirtyä sen jälkeen sitoviin tavoitteisiin. Kiitos paljon tästä.
Peter Liese
Arvoisat puhemies ja komission jäsen Oettinger, hyvät kollegat, haluaisin ensiksi esittää korjauksen: saksankielisessä käännöksessä ilmoitetaan, että olen ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan puheenjohtaja, mutta tämä ei pidä paikkansa. Olen valmistelija. Haluaisin kuitenkin tässä asemassani kiittää vilpittömästi Bendt Bendtseniä hänen erinomaisesta työstään ja hyvästä yhteistyöstä. Hän esitteli kunnianhimoisen strategian energiatehokkuudesta Euroopan unionissa. Energiatehokkuus on kustannustehokkain keino alentaa päästöjä ja vähentää riippuvuuttamme energian tuonnista. Tällä luodaan työpaikkoja Eurooppaan, ja sijoittamamme varat eivät kulkeudu enää Venäjälle, Lähi-itään tai muille alueille vaan ne pysyvät omassa taloudessamme.
Ympäristövaliokunta on hyväksynyt kokonaisvaltaisen lausunnon. Minun ei tarvitse toistaa kaikkea, mitä se sisältää, mutta se on hyvin kunnianhimoinen. Kaikki siihen sisältyvät seikat eivät ole yhtä tärkeitä. Haluaisin kuitenkin korostaa jälleen kerran kahta seikkaa. Ensinnäkin - me olemme puhuneet tästä, hyvä komission jäsen - me ehdotamme, että Euroopan unioni asettaa itselleen pitkän aikavälin tavoitteen energiatehokkuuden alalla, koska jos meidän on tehtävä suunnitelma vuoteen 2050 saakka, meidän on myös tiedettävä suunnilleen, kuinka paljon kulutamme. Toiseksi olemme jo korostaneet määritelmiä koskevia ongelmia. Mielestäni meidän olisi otettava lähtökohdaksi kulutetun energian määrä, koska sitä voidaan mitata ja meillä on siitä tietoja. Meillä ei ole mitään tietoja esimerkiksi mittauksista yksikköä kohden. Sen vuoksi tämä on nähdäkseni oikea lähestymistapa, ja toivon, että voimme sisällyttää sen strategiaan lähikuukausina.
Lena Kolarska-Bobińska
Arvoisat puhemies ja komission jäsen, energiatehokkuus on yksi Euroopan unionin tärkeimmistä haasteista seuraavan kymmenen vuoden aikana. Se on myös energiastrategiamme keskeinen osa. Tällä hetkellä painopiste on mietinnön rakenteellisissa säännöksissä ja komission energiastrategiassa, jonka jäsenvaltiot panevat täytäntöön. Jotta näin tapahtuisi, on ratkaistava useita ongelmia. EU:n tasolla esiintyy edelleen ongelma energiatehokkuuden mittaamisesta. Käytämme tällä hetkellä vuoden 2020 ennusteita tätä varten; ei ole kuitenkaan järkevää hyväksyä näiden ennusteiden perusteella sitovia oikeudellisia tavoitteita. Kun on kyse tulevaisuudesta, emme ole selvännäkijöitä. Tämän vuoksi on kehitettävä uutta ja parempaa tekniikkaa, ja tämä seikka on jo mainittu tämänpäiväisessä keskustelussa. Voimme tämän teknologian ansiosta saavuttaa tavoitteemme.
On myös tärkeää ottaa huomioon alueelliset erot. Tapa, millä energiaa käytetään Kööpenhaminassa poikkeaa siitä, miten sitä käytetään Puolan itäosassa. Ei ole mitään yhtenäistä toimintasuunnitelmaa, jota voidaan soveltaa kaikkeen, ja meidän on varmistettava että nämä suunnitelmat ovat sopusoinnussa todellisen tilanteen kanssa. Alueelliset ja paikalliset viranomaiset ovat vastuussa energiantehokkuuspolitiikan täytäntöönpanosta, joten komission ja jäsenvaltioiden on koordinoitava toimintaansa paikallisten viranomaisten kanssa. Muussa tapauksessa niitä pidetään vain byrokratiana, ja ne aiheuttavat valtavia kustannuksia alueille ja kansalaisille. Ilman monitasoista hallintoa ja tätä tavoitetta varten tarjottavan rahoituksen kohdentamista, koko hanke on tuomittu epäonnistumaan.
Herbert Reul
Arvoisat puhemies ja komission jäsen, hyvät kollegat, haluaisin ensiksi kiittää tämän mietinnön parissa työskennelleitä ja erityisesti Bendt Bendtseniä. Haluaisin mainita kaksi näkökohtaa ja ehkä antaa teille ajattelemisen aihetta. Olimme kaikki samaa mieltä siitä, että energiatehokkuus, energian taloudellinen käyttö, on kaikkein yksinkertaisin ja järkevin ratkaisu. Kysymys kuuluu: miten saavutamme tämän tavoitteen? Haluaisin esittää kysymyksen: mitä olemme itse asiassa saavuttaneet täällä parlamentissa, kun esitämme kansalaisille uusia ja korkeampia prosenttiosuuksia? Olemmeko todella saaneet aikaan enemmän ja aiheuttaneet enemmän vaikutuksia? Miksi olemme käyttäneet energiaa tehokkaammin ja millä aloilla? Minulle on kerrottu, että teollisuus, joka käyttää paljon energiaa, on paljon tehokkaampi, koska se säästää tällä tavalla varoja ja koska se on sille hyödyllistä. Minulle on myös kerrottu, että kun kansalaiset tietävät, että tietty laite käyttää enemmän tai vähemmän energiaa, tosin sanoen, jos he voivat nähdä, että siitä on hyötyä heille itselleen, he valitsevat energiatehokkuuden puolesta. Ehkä prosenttiosuuksien kanssa työskentely on täysin väärä tapa edetä asiassa, ja meidän olisi sen sijaan noudatettava kannustimia koskevaa lähestymistapaa.
Toinen kysymykseni kuuluu: komission jäsen teki äsken erittäin kaunopuheisia ja selkeitä huomautuksia siitä, miten hankalaa on selvittää, mitä energiatehokkuus oikein on. Mitä se itse asiassa on? Kuinka eri tavoin sitä toteutetaan jäsenvaltioissa? Kollegani juuri totesi, että jäsenvaltioiden taloudellinen ja maantieteellinen tilanne on myös hyvin erilainen. Onko oikea ratkaisu työskennellä yhden sitovan luvun perusteella, vai pitäisikö meidän pohtia jotain muuta tapaa? Luulen, että kun on kyse energiapolitiikasta, meidän on jossain määrin pyrittävä pois aikaisemmista keskusteluista, joissa pyrittiin saamaan aikaan jotain vain pelkillä luvuilla, sitovilla tavoitteilla ja ihmeratkaisuilla, koska emme olleet selvästi edenneet asiassa tarpeeksi. Ehkä meidän pitäisi yrittää vaihtoehtoisena toimena erilaisia eriytettyjä ratkaisuja, joissa otetaan huomioon eri tilanteet. Meidän pitäisi kuitenkin saada aikaan myös tuloksia. Aikaansaamamme vaikutus on tärkeämpi kuin omat erityisolosuhteemme.
(Puhuja suostui vastaamaan sinisen kortin kysymykseen työjärjestyksen 149 artiklan 8 kohdan mukaisesti.)
Hannes Swoboda
(DE) Arvoisa puhemies, minulla on vain yksi kysymys Herbert Reulille. Eivätkö sitovat tavoitteet ole mahdollisia kehityksessä ja eikö niitä voida silti pitää eriytettyinä? Te asetitte sitovan ja eriytetyn vastakohdaksi, kun taas minun mielestäni nämä kaksi asiaa on mahdollista yhdistää. Kannatan täysin joitain komission jäsenen esittämiä toimenpiteitä, mutta meidän pitäisi ehkä edetä maantieteellisten ja muiden olosuhteiden perusteella eriytetyllä tavalla, mutta saada viime kädessä aikaan sitovia tavoitteita.
Herbert Reul
(DE) Arvoisa puhemies, minäkin kannatin eriytettyjä ratkaisuja ja kuten Hannes Swoboda, tarkastelen myös, miten tällaisia ratkaisuja voidaan saada aikaan. Emme saisi sulkea pois mitään vaihtoehtoa sen osalta, mitä toimia on toteutettava. Pidän tätä päivää alkupisteenäni. Tällä hetkellä minusta on väärä lähestymistapa, jos pyrimme saamaan aikaan hieman pelivaraa sitovien tavoitteiden ja prosenttiosuuksien suhteen. Kehotan meitä kaikkia nyt pohtimaan, mitä voimme saavuttaa ja miten pääsemme siihen askel askeleelta. Minua surettaa, että emme ole saaneet aikaan enemmän. Meidän pitäisi ehkä tästä syystä valita toisenlainen lähestymistapa.
Britta Thomsen
Arvoisat puhemies ja komission jäsen, hyvät kollegat, haluaisin aluksi kiittää Bendt Bendtseniä ja valmistelijoita hyvästä yhteistyöstä tämän mietinnön laadinnassa.
Olemme onnistuneet pääsemään sopimuksiin monilla aloilla, mistä vähin ei ole se, että voimme energiatehokkuuden parantamisen ansiosta korjata helposti siitä saatavat hedelmät. On ollut kuitenkin myös kiistakysymyksiä. Emme ole samaa mieltä energiatehokkuuden kunnianhimoisten ja sitovien tavoitteiden asettamisesta.
Minun mielestäni on ensiarvoisen tärkeää, että pidämme tiukasti kiinni tavoitteesta lisätä energiatehokkuutta 20 prosentilla. Tämä on tie eteenpäin, jos haluamme vihreän ja kestävän talouden, joka voi luoda miljoonia uusia työpaikkoja Euroopassa. On kuitenkin tärkeää, että nämä energiatehokkuustavoitteet sitovat jäsenvaltioita, koska on selvästi kaikkien nähtävissä, että EU esittää suosituksia ja tavoitteita monilla aloilla, mutta niitä ei koskaan toteuteta käytännössä, koska ne eivät ole sitovia.
Olemme samaan aikaan nähneet, että sitovat tavoitteet toimivat. Sen vuoksi on selvää, että tämän pitäisi koskea myös energiatehokkuustoimia. Me tiedämme, että tämä on selvästi helpoin tapa vähentää hiilidioksidipäästöjä, varmistaa toimitusvarmuus ja se, että kuluttajien lämmityskustannukset ovat alhaisemmat. Alhaisemmat lämmityskustannukset merkitsisivät parannusta monille niin sanotusta energiaköyhyydestä kärsiville eurooppalaisille.
Ihmiset kärsivät energiaköyhyydestä, jos suhteellisen suuri osa heidän tuloistaan on käytettävä kodin lämmittämiseen. Tällä hetkellä ei ole minkäänlaisia yhteisiä määritelmiä energiaköyhyydestä eikä kunnollisia poliittisia aloitteita, joilla sitä vähennetään. Energiaköyhyyden seuraukset ovat tuhoisat. Se johtaa pienituloisten terveyden ja yleisten elinolosuhteiden heikkenemiseen. Meidän on sen vuoksi tarjottava halpoja lainoja, joilla investoidaan kotien energiatehokkuuteen, ja meidän on käytettävä myös rakennerahastoja tähän tarkoitukseen.
Odotan innolla huomista äänestystä ja toivon, että saamme suuren enemmistön kannattamaan mietintöä ja tiukempia toimia energiaköyhyyden torjumiseksi.
Fiona Hall
ALDE-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, Haluaisin kiittää Bendt Bendtseniä, joka on työskennellyt erittäin ahkerasti tämän mietinnön parissa ja tehnyt tiivistä yhteistyötä muiden puolueiden varjoesittelijöiden kanssa. Hän on onnistunut saamaan parlamentin jäsenet yhteisymmärrykseen tästä asiasta ja ansaitsee lämpimät onnittelut.
Energiansäästöön liittyy hyvin monia asioita. Ensinnäkin ilmastonmuutos: Cancúnin kokous muistutti meitä siitä, että meillä on vielä paljon tehtävää ja että energiansäästö on halvin ja helpoin tapa vähentää kasvihuonekaasuja 30 prosentilla. Toinen seikka on energian toimitusvarmuus. Keskustelin viime viikolla Zagrebissa Kroatian liittymisestä liberaaliryhmän kollegoideni kanssa, ja he kertoivat minulle, että Kroatia tuo 50 prosenttia energiastaan ja käyttää kaksi kertaa enemmän energiaa kuin silloin, jos asianmukaiset energiatehokkuustoimenpiteet olisivat käytössä.
Nyt kun energia-asiat kuuluvat Lissabonin sopimuksen perusteella EU:n yhteisen toimivallan piiriin, energiatehokkuuden on oltava myös jaettu vastuualue.
Kun teemme enemmän energian säästämiseksi, vastaamme myös käytännön ongelmiin, joita ihmiset kohtaavat elämässään. Liian monet henkilöt kärsivät polttoaineköyhyydestä, ja heillä on vaikeuksia pitää lämpiminä taloja, joita ei ole kunnolla eristetty. Talojen tekeminen energiatehokkaammaksi merkitsee kansalaisille selvää säästöä, ja he voivat käyttää näitä varoja paikalliseen talouteen tällä talous- ja rahoitusvaikeuksien kaudella. Näillä toimilla luotaisiin myös paikallisessa taloudessa tuhansia työpaikkoja.
Kun kaikki nämä myönteiset vaikutukset otetaan huomion, on suuri järkytys huomata, että 20 prosentin energiatehokkuustavoite on juuri se osa 2020 -pakettia joka on tällä hetkellä epäonnistumassa, kuten komission jäsen totesi. Viimeisimmät luvut osoittavat, että saavutamme vuoteen 2020 mennessä ainoastaan 9 prosenttia suunnitellun 20 prosentin sijasta.
On tullut aika nostaa kätemme ylös ja tunnustaa, että olimme väärässä vuonna 2008. Meidän olisi pitänyt tehdä tavoitteista sitovia silloin, joten meidän on nyt siirryttävä eteenpäin ja löydettävä keinot, jotta tämä on mahdollista.
Kiitän komission jäsentä siitä, että hän antoi meille käsityksen ensi vuodelle valmistelemistaan toimista. Luulen, että on tullut aika tehdä poliittinen päätös siitä, että meillä on oltava sitova energiansäästötavoite, sillä ilman sitä me itse asiassa heikennämme kaikkea muuta, mitä teemme taloutta, energian toimitusvarmuutta ja ilmastonmuutosta varten.
Yannick Jadot
Arvoisat puhemies ja komission jäsen, haluaisin ensiksi onnitella esittelijää hänen laadukkaasta työstään ja tukea periaatteessa ja selkeästi sitä, että huomenna hyväksytään teollisuus-, tutkimus ja energiavaliokunnassa hyväksytty mietintö.
Haluaisin nyt mainita energiansäästöön liittyvät uskomattomat mahdollisuudet. Tämä näkökohta jo esitettiin. Komission kertomuksissa todetaan, että jos me lopetamme liiallisen energiankulutuksemme, jos vähennämme energian tuhlausta 20 prosentilla, voisimme luoda miljoona työpaikkaa, voisimme säästää jopa 1 000 euroa eurooppalaista kotitaloutta kohden ja selvästi vähentää ulkoisen energian laskuamme.
Kahdenkymmenen prosentin energiansäästö tai vähentäminen Euroopassa vastaa viittätoista Nabuccoa energian kannalta, mutta emme tällä hetkellä pääse tähän tavoitteeseen. Fiona Hall esitti tämän näkökannan. Omasta mielestäni meillä on ongelmia tehdä asiasta laskelmia. Jos selvitykset osoittavat nyt, että olemme kaukana 20 prosentin tavoitteen saavuttamisesta, niin voimme arvioida säästöjä, joita joko saamme tai emme saa aikaan joka vuosi. Me kaikki tiedämme, että tämä ajoneuvoihin liittyvä ekologinen suunnittelu tai ympäristömerkkien antaminen ja niin edelleen ei johda yleiseen yhdenmukaisuuteen, eikä sen perusteella ole mahdollista saada aikaan tuloksia, joihin pyrimme.
Olen hieman yllättynyt keskustelusta, jota käymme täällä. Pahoittelen tätä, komission jäsen, mutta kun sanotte, että meillä on ongelmia määritellä energiatehokkuus, tämä on ehkä totta teoreettisesta näkökulmasta, mutta ilmasto- ja energiapaketissa ollaan hyvin selkeitä tavoitteesta. Siinä todetaan, että energiankulutusta on vähennettävä 20 prosenttia alle lähtötason. Tämän ongelman ei tarvitse liittyä energiatehokkuuden määrittelyyn. On energiankäytön tasoja, joille meidän on palattava: näin todetaan ilmasto- ja energiapaketissa.
Meille kerrotaan, että emme tarvitse sitovaa tavoitetta. Otamme sellaisen käyttöön uusiutuvista energialähteistä. Muutama päivä sitten Cancúnissa komissio neuvotteli ilmastonmuutosta koskevasta sitovasta sopimuksesta ja yritti puolustaa Kioton pöytäkirjaa, ja me täällä parlamentissa vetoamme Yhdysvaltojen ja Kiinan väitteisiin toteamalla, että: "me tarvitsemme vapaaehtoisia tavoitteita, ja jos huomaamme jonain päivänä, että ne eivät toimi, luomme sitovia tavoitteita".
Käsiteltävänä olevan mietinnön kohdalla monet jäsenet ehdottivat rakennuksia koskevan osan vahvistamista. On varaa luoda laajamittainen EU:n aloite rakennuksista. Niiden osuus energiankulutuksestamme on 40 prosenttia; voimme pyrkiä paljon pidemmälle korjausrakentamisessa.
Lopuksi kansalaiset joutuvat nyt kärsimään kylmyydestä. He joutuvat maksamaan erittäin korkeita hintoja energiastaan. Jos Eurooppa irtaantuu kriisistä, energiasta tulee kansainvälisesti paljon kalliimpaa. Kansalaisten on maksettava energian hinnasta kaksinkertainen määrä. Meidän on siirryttävä eteenpäin paljon nopeammin, ja haluaisin pyytää teiltä, hyvä komission jäsen, että korostatte komission puheenjohtaja Van Rompuylle, että 4. helmikuuta järjestettävän kokouksen pitäisi koskea myös energiankulutusta. Tästä näkökulmasta tänään ehdottamanne etenemissuunnitelma on tyrmistyttävä.
Konrad Szymański
Arvoisa puhemies, haluan ensiksi kiittää esittelijää erittäin rakentavasta ja avoimesta yhteistyöstä mietinnön laadinnassa. Haluaisin puheessani keskittyä yhteen seikkaan. Poliittinen ryhmäni ei voi hyväksyä sitovien energiatehokkuustavoitteiden käyttöönottoa EU:n järjestelmälle. Ensinnäkään meillä ei ole yhteisiä menetelmiä sen tehokkuuden mittaamiseksi; liian monia indikaattoreita ei voida vertailla. Tavoitteet pitäisi asettaa kullekin maalle erikseen, jotta eri säästömahdollisuudet otetaan huomioon samoin kuin nykyiset saavutukset tällä alalla. Mainitsen esimerkkinä kotimaani: Puola on parantanut energiatehokkuuttaan vuodesta 1990 lähtien 50 prosentilla. Tästä huolimatta energiatehokkuus on Puolassa alhainen verrattuna Euroopan keskitasoon. Yhtenäisten ja sitovien tavoitteiden käyttöönotto on poliittisesti haitallista ja merkitsee, että muutoksista aiheutuvat kustannukset jaetaan epätasaisesti jäsenvaltioiden kesken.
Marisa Matias
Arvoisa puhemies, haluaisin aloittaa toteamalla, että minusta tämä on hyvä ajankohta tehdä ehdotus energiatehokkuustoimintasuunnitelman tarkistamiseksi, ja jos asiasta on epäilyksiä, mielestäni tänään käytävällä keskustelulla selvennetään asioita. Energiatehokkuuspolitiikka on ehdottaman välttämätön monella alalla - rakennuksista energiainfrastruktuuriin, tieto- ja viestintäliikenteeseen, teknologiaan, liikenteeseen, rahoitusalan asioihin - kaikissa näissä ja monissa muissa kysymyksissä ja kaikilla muilla aloilla. On tärkeää, että olemme koordinoineet ja yhdistäneet toimintalinjoja, koska emme voi muutoin saavuttaa tavoitteitamme. Energiatehokkuuspolitiikka on myös tärkeä, jotta voimme torjua ilmastonmuutosta, kuten jo mainitsin, päästöjen vähentämisen yhteydessä, jonka osalta meidän on toteutettava toimia.
Emme voi keskustella yhtäältä päästöjen vähentämisen tukemisesta ja toisaalta todeta, että energiatehokkuus ei ole mahdollista. Haluaisin sen vuoksi esittää muutaman näkökohdan, jotka vaikuttavat minusta olevan tärkeitä tälle keskustelulle. Ensinnäkin on tärkeää ottaa käyttöön sitovia tavoitteita. Kuten aiemmin mainitsin, koska meillä on edelleen vapaaehtoisia vaatimuksia, olemme joutuneet nykyiseen tilanteeseen: emme voi asettaa sitovia tavoitteita, koska 20 prosentin energiatehokkuustavoitetta on mahdotonta saavuttaa vuoteen 2020 mennessä. Toteamme EU:n kansalaisille, että se oli lopulta tyhjä lupaus ja että mitään tällaista ei saada aikaan tulevaisuudessa, koska saavutimme vain yhdeksän prosenttia. Minusta tämä on mahdoton ja ristiriitainen väite, koska se, että emme saavuta 20 prosentin energiatehokkuustavoitetta, on juuri se syy, miksi emme aseta tätä koskevia sitovia tavoitteita. Jos tavoitteilla on tällainen vaikutus, ne myös kannustavat luomaan toimintalinjoja ja hankkeita. Jos emme halua tehdä näin, olemme pelkureita, ja emme voi olla riippuvaisia hyvästä tahdosta. Meidän on valitettavasti oltava tässä tapauksessa riippuvaisia poliittisesta tahdosta.
Toivon, että huomenna poliittinen tahto kallistuu siihen suuntaan, että tavoitteeksi asetetaan 20 prosentin energiansäästö vuoteen 2020 mennessä. Lisäksi tämän aikaansaamisen ansiosta voidaan luoda miljoona työpaikkaa: uusia työpaikkoja, ja emme ole tilanteessa, jossa voimme jättää käyttämättä mahdollisuutta luoda työpaikkoja. Tässä asiassa näyttää olevan oletuksena, että yhteisen sitoutumisen puute on sama asia, mitä tapahtuu talouspolitiikassa EU:n tasolla.
Euroopan unioni osoittaa, että se ei kykene saamaan aikaan sellaista talouspolitiikkaa, jolla luodaan työpaikkoja. Se osoittaa myös, että se ei kykene samaan aikaan yhteistä energiatehokkuuspolitiikkaa. Toivon, että asia ei jää tähän. Toivon, että onnistumme tämän alan lisäksi myös rakennusalalla. Toivon myös vilpittömästi, että voimme huomenna antaa vastauksen, joka on koordinoitu ja jäsennetty sekä myös vastaus kokemaamme kriisiin.
Jaroslav Paška
Arvoisa puhemies, energiatehokkuustoimintasuunnitelman tarkistamisessa käsitellään monta tapaa, jolla Euroopan unioni voi edistää tavoitettaan vähentää suunnitellusti kasvihuonekaasujen määrää vuoteen 2020 mennessä.
Tämän laadinnan taustalla oleva näkemys perustuu siihen loogiseen ajatukseen, että voimme vähentää huomattavasti tuotantokustannuksia ja ympäristön saastumista, jos pystymme hoitamaan energia-asiat järkevästi ja jos toteutamme tarpeellisia ja kohtuuhintaisia toimenpiteitä energian tuhlauksen rajoittamiseksi kaikilla energiankäytön aloilla. Ehdotetut toimet eivät koske ainoastaan energiainfrastruktuurin alaa, tosin sanoen energian tuotanto ja siirtoa, vaan myös rakennusalaa, teollisuustuotantoa ja liikennettä. Toimia kuvataan yleensä perusluonteisina olettamuksina, ja niistä oletettavasti saatavia hyötyjä ei tarvitse selvittää. On epäilemättä hyvä asia, että EU:lla on eräänlainen yhteenveto toimista, joilla voidaan vähitellen lisätä energiatehokkuutta. Kuitenkin, kun on kyseessä määräaika, jonka kuluessa EU sitoutuu vähentämään Euroopassa tuotettujen kasvihuonekaasujen määrää 20 prosentilla vuoteen 2020 mennessä, olisi ehkä hyvä ajatus miettiä mittausvälineitä, toimien laajuutta, kustannuksia ja lopputuloksia, joita olemme valmiita toteuttamaan seuraavan kymmenen vuoden aikana nykyisten vaihtoehtojen ja valtuuksien puitteissa.
En tarkoita, että meidän pitäisi luopua muutoksien edistämisestä tai energiantuotannon ja -siirron tehokkuuden lisäämisestä, mutta kun on kyseessä kustannukset, suunnittelu ja toteutukseen tarvittava aika, en usko, että tällä alalla tapahtuu paljoakaan muutoksia vuoteen 2020 mennessä, tai edes muiden ehdotettujen toimenpiteiden määrässä. Katson sen vuoksi vakaasti, että olisi hyvä asia, jos komissio voisi nyt valita sellaisia toimenpiteitä aikaisemmin mainitusta laaja-alaisesta asiakirjasta, jotka ovat toteutettavissa organisatorisesta, taloudellisesta ja ajoitusta koskevasta näkökulmasta ja joihin voimme keskittyä, jotta annetaan vahva alkusysäys sellaisen energia-asioiden näkemyksen omaksumiseksi, jonka yhteydessä asiantuntijayhteisöä ajatellaan ensin ja suurta yleisöä myöhemmin. Loppujen lopuksi, hyvä komission jäsen, pyrimme jo tarjoamaan tukea rakennusten lämmittämiseen ja siihen, että kansalaisia kannustetaan vaihtamaan kulutustavaroitaan tai ajoneuvojaan, jotta he voivat ostaa tehokkaampia ja parempia hyödykkeitä. Meidän olisi jatkettava eteenpäin painokkaammin ja ehkä hienovaraisemmin, ja meidän olisi kannustettava edelleen uusien ja järkevien toimenpiteiden käyttöönottoa. Tämä on mielestäni oikea tapa lisätä energiatehokkuutta.
Arturs Krišjānis Kariņš
(LV) Arvoisat puhemies ja komission jäsen, hyvät kollegat, minulla on kysymys. Kuka tietää, kuinka paljon öljyä ja kaasua tuomme Eurooppaan? Kuka tietää, kuinka paljon öljyä ja kaasua poraamme Euroopassa? Vastaus on, että vaikka me poraamme jonkun verran Euroopassa, me tuomme vaatimuksiimme nähden valtavan määrän öljyä ja kaasua Lähi-idästä ja Venäjältä. Tämä riippuvuus tuonnista, joka on yleistymässä, merkitsee myös, että suhteiden järjestäminen näiden kolmansien maiden kanssa objektiiviselta perustalta on yhä vaikeampaa. Kuitenkin hyvät kollegat, meidän olisi tarkasteltava hetki, mitä tämä öljyn ja kaasun tuonti merkitsee. Mitä se merkitsee väestöllemme? Kyseessä on itse asiassa EU:n varojen vienti näihin kolmansiin maihin. Öljyä ja kaasua tuomalla me itse asiassa viemme varoja muualle.
Mitä me tiedämme tulevaisuudesta? Me tiedämme, että tulevaisuudessa öljystä ja kaasusta maksamamme hinta ainoastaan kallistuu, koska näitä luonnonvaroja on yhä vähemmän saatavilla ja niiden poraaminen on yhä kalliimpaa. Tämä merkitsee, että tulevaisuudessa - jos emme muuta tapojamme - me viemme yhä suurempia määriä omia varojamme Euroopan unionista kolmansiin maihin.
Hyvät kollegat, on helppo tapa päättää tämä varojen valtava vienti Euroopan unionista, ja se on äärimmäisen yksinkertainen: saamme sen aikaan säästämällä. Säästämällä energiaa. Kun säästämme energiaa, itse asiassa ansaitsemme varoja, joita voimme sijoittaa kolmansien maiden sijasta omiin talouksiimme. Kehotan sen vuoksi kaikkia kollegoitani tukemaan Bendt Bendtsenin energiatehokkuutta koskevaa mietintöä, mikä tarjoaa tavan edistää omaa talouttamme. Kiitos tarkkaavaisuudestanne.
Marita Ulvskog
- (SV) Arvoisa puhemies, minäkin haluaisin kiittää aluksi Bendt Bendtseniä. Mietinnön päätelmät ovat hyvin selvät. Tarvitsemme sitovia energiatehokkuustavoitteita mahdollisimman pian, ja tämä on tärkeää monen syyn vuoksi: taloudellisista syistä sekä kilpailukykyyn, työpaikkoihin, ympäristöön ja ilmastoon liittyvistä syistä.
Komission jäsen Oettinger mainitsi kielenkäyttöä koskevan kysymyksen. Se liittyy energiansäästämiseen tai energiatehokkuuteen, ja kysymys kuuluu: mistä me oikeastaan puhumme? Kotimaassani sanotaan, että on typerää antaa tulen päästä ulos savupiipusta. Emme saisi toisin sanoen käyttää energiavarojamme siten, että emme saa niille riittävää hyötyä. Tämä on itsestään selvää, ja monet teistä mainitsivat energiantuotannon ja tuotantoon liittyvien kustannusten välisen tasapainon, sitä koskevan riskinoton ja energiankulutuksen. Meidän on toimittava luonnollisesti mahdollisimman viisaasti.
Miten me mittaamme tavoitteita, jotka komission jäsen mainitsi? Kuten kaikissa toimissa, joissa meillä on yhteisiä tavoitteita maailmanlaajuisella tai EU:n tasolla, meidän on sovittava yhteisistä mittausmenetelmistä ja sen jälkeen sitovista tavoitteista. Se, minkä panemme nyt koetukselle, on sitovien tavoitteiden puutteesta aiheutuva tehottomuus, ja vähittäisiä toimenpiteitä soveltamalla lykkäämme muutoksien tekemisen tulevaisuuteen. Minun mielestäni meidän pitäisi lopettaa tällaiset toimet ja meidän olisi tuettava Bendt Bendtseniä.
Jorgo Chatzimarkakis
(DE) Arvoisat puhemies ja komission jäsen, energiatehokkuus on aina ollut suurin voimavara, jota meille on tarjottu. Se on piilossa oleva nukkuva jättiläinen, mutta se tarjoaa valtavan mahdollisuuden Euroopan energiataloudelle. Kaikki tämä pitää paikkansa, ja tässä asiassa on se hyvä puoli, että se ole ideologinen. Kaikki tätä kysymystä koskevat lähestymistavat voivat olla teknologianeutraaleja.
Kaikki tämä on meistä kiinnostavaa, ja selvästi hieman erimielisyyttä aiheuttava asia on se, pitääkö tavoitteiden olla sitovia. Minun on sanottava, hyvä komission jäsen, tästä asiasta, että pidän teidän kaksivaiheisesta lähestymistavastanne, jossa aloitatte luottamalla jäsenvaltioihin ja kehitätte vapaehtoisia suunnitelmia, ja sen jälkeen, jos panemme merkille, että emme saavuta näitä tavoitteita vuoteen 2020 mennessä, meidän pitäisi ehkä ottaa peukaloruuvit esiin. Tämä on oikea lähestymistapa.
Tämä mietintö on yleisesti oikeansuuntainen, ei ole juurikaan arvostelun aihetta. Haluaisin kuitenkin ottaa esille yhden asian, joka on alueellisten rahastojen rooli. Mainitsitte tämän asian, hyvä komission jäsen. Alueellisten rahastojen samoin kuin koheesiorahaston ansiosta meillä on Euroopan unionissa käytettävissä suunnattoman suuri väline, jota emme hyödynnä. Voisimme vihdoinkin luoda eurooppalaista lisäarvoa energiatehokkuuden alalla. Voisimme hyödyntää sitä innovatiivisella tavalla, jotta voisimme puuttua energiatehokkuuteen eri lailla kuin aikaisemmin. Komission talousarvion vastuuvapauden myöntämisestä vastaavana esittelijänä voin panna merkille, kuinka paljon olemme haaskanneet rahaa koheesion alalla. Tällainen haaskaaminen on saatava loppumaan! Tuen sitä, että keskitytte tähän asiaan, komission jäsen Oettinger, ja että pyritte saamaan hyödynnettyä paremmin näitä varoja myös tätä energiatehokkuuden välinettä varteen. Tämä on ainoa tapa varmistaa, että ainakin energia-alalla on todellisia koheesiotoimia.
Minun on varoitettava teitä mustamaalauskampanjoista, joita esiintyi hehkulamppuja ja suihkupäitä koskevissa asioissa. Tällaiset kampanjat ovat syy kansalaisten vieraantumiseen. Meidän on siten varmistettava, että pyrimme saamaan aikaan energiatehokkuuden yleisesti ja että pidämme tämän tavoitteen mielessämme harjoittamatta mustamaalauskampanjoita, jotka johtavat lopulta siihen, että kansalaisten vaikutelma EU:sta ei ole enää myönteinen.
Bas Eickhout
(NL) Arvoisa puhemies, haluaisin ensiksi kiittää esittelijä Bendt Bendtseniä laatimastaan mietinnöstä, jossa esitetään keskeiset seikat siitä, mitä tällä alalla on saatava aikaan.
Meidän on kuitenkin asetettava kaikki oikeisiin mittasuhteisiin. Kaikki tietävät, että Euroopan on vähennettävä vuoteen 2050 mennessä kasvihuonekaasupäästöjään joko 80 prosenttia tai niin kuin me suosittelemme, 95 prosenttia. Tämä on valtava haaste. Millä alalla saamme aikaan suurimmat säästöt? Suurimmat säästöt saadaan aikaan, jos kulutamme vielä vähemmän energiaa. Meidän pitäisi sen jälkeen tuoda vähemmän energiaa, korvata vähemmän energiaa ja kehittää vähemmän vaihtoehtoja, ja tämä on yksinkertaisesti halvin tapa päästä eteenpäin. Sen vuoksi on absurdia, että vaikka jo olemme tietoisia, että EU ei pysty täyttämään tätä energiansäästötavoitetta, me ja erityisesti komissio keskitymme vähentämispyrkimyksien ja uusiutuvan energian tavoitteiden saavuttamiseen. Tämä merkitsee, että energian säästäminen tai energian käyttämisen vähentäminen on tavoite, jota emme pysty saavuttamaan.
Energiaa pystyttäisiin säästämään kuitenkin kaikkialla. Esimerkiksi rakennetussa ympäristössä. Rakennettu ympäristö kuluttaa noin 40 prosenttia energiastamme, ja olemassa olevien rakennusten osuus on tästä 99 prosenttia. Niitä on mukautettava, jotta niistä saadaan energiatehokkaampia. Nykyinen mukautustaso on Euroopassa 1,4 prosenttia vuodessa: toisin sanoen kestää yli 60 vuotta ennen kuin korvaamme rakennetun ympäristömme kokonaan. Tämä kestää vuoteen 2070 saakka, mutta sillä välin meidän on asetettava itsellemme tavoitteita, jotka meidän on saavutettava vuoteen 2050 mennessä!
Juuri tästä pitäisi olla kyse: meidän on varmistettava, että voimme saada aikaan energiasäästöjä esimerkiksi rakennetussa ympäristössä paljon nopeammassa aikataulussa. Olemme sen vuoksi esittäneet tarkistuksen Euroopan rakennuskantaa koskevasta aloitteesta. Sillä säästetään kaikkien rahoja, se on halvempi vaihtoehto, me varaudumme tulevaisuutta varten - ja mikä tärkeintä - sillä säästetään kansalaisten varoja. Heidän ei tarvitse kuluttaa niin paljon energiaan. Tämä on näkökohta, jota tuskin koskaan kuullaan. Tavallisten ihmisten on kuitenkin lopulta voitava käyttää vähemmän rahaa energiaan. Juuri tästä asiassa pitäisi olla kyse!
Zbigniew Ziobro
(PL) Arvoisa puhemies, syyskuusta 2009 lähtien eurooppalaiset ovat vaihtaneet perinteiset hehkulamput, joihin he olivat tottuneita, uusiin, energiaa säästävällä tekniikalla valmistettuihin lamppuihin. Tarvetta tälle muutokselle perusteltiin energiansäästöä koskevilla iskulauseilla. Muutos on tapahtunut huolimatta merkeistä, että EU:n kansalaisten vastattaviksi jäävät kustannukset ovat liian suuret erityisesti näin lyhyen ajanjakson aikana. On avoin salaisuus, että tuolloin komissiolle esitetyt tiedot tällaisen muutosten vaikutuksista olivat peräisin uuden tekniikan hehkulamppujen tuottajien mainosmateriaalista, ja on paljon näyttöä, että asiassa tapahtui juuri näin.
Voimme nähdä, että käsiteltävänä olevassa mietinnössä on samanlaisia liian optimistisia oletuksia. Siinä ei käsitellä riittävästi EU:n jäsenvaltioiden kehityksen eroja tai kustannuksia, joista niiden on vastattava, jos suositukset pannaan täytäntöön. Jos teollisuuslaitosten on saatava aikaan vuodessa kahden prosentin energiansäästö, kuten mainittiin, ja samalla vähennettävä kasvihuonekaasupäästöjä, tuloksena on tuotantokustannusten nousu ja tuotannon siirtäminen Euroopan ulkopuolelle.
Jacky Hénin
(FR) Arvoisa puhemies, säästöpyrkimykset ovat todellinen haaste. Voimme tämän haasteen perusteella vähentää Euroopan riippuvuutta, vapauttaa suuria taloudellisia resursseja, joilla voidaan rahoittaa tutkimusta uudenlaisesta energiantuotannosta, ja elvyttää alueitamme.
Vaikka rakennusten energiatehokkuuden on oltava keskeinen huolenaiheemme, on tärkeää, että unionin ja jäsenvaltioiden tavoitteet ja toimet keskittyvät sosiaaliseen asuntotuotantoon, koska köyhimpien on hyödyttävä eniten energiatehokkuustoimistamme. Meidän on pantava piste tälle skandaalille, kun köyhimmät maksavat korkeimmat energialaskut ja kun samaan aikaan energiatehokkuuden nimissä luodaan verotuksellisia porsaanreikiä, joiden perusteella rikkaimmat voivat pienentää laskujaan ja maksaa vähemmän veroa.
Todellisen energiatehokkuuspolitiikan pitäisi merkitä myös mahdollisuutta myydä sähköä halvempaan hintaan rautateitä, metroja ja raitiovaunuja varten, kuten tehtiin Ranskassa ennen kuin tämä kiellettiin energian sisämarkkinoita koskevilla EU:n direktiiveillä.
Siten yksi ensimmäisistä toimista pitäisi olla sähkön sisämarkkinoiden poistaminen unionissa, koska sähkön kaltaista hyödykettä, jota ei voida varastoida ja jota on hankala siirtää, koskeva kilpailu muodostaa energiatehokkuuden osalta poikkeuksen.
Lopuksi energiatehokkuuden ansiosta ei luoda korkealaatuisia työpaikkoja, ellei se perustu todelliseen EU:n strategiseen teollisuusnäkökulmaa koskevaan aloitteeseen, joka on vapaiden markkinoiden rajoitteista riippumaton.
Bogdan Kazimierz Marcinkiewicz
(PL) Arvoisa puhemies, olen esittelijän kanssa samaa mieltä siitä, että olisi kiinnitettävä enemmän huomiota järjestelmäinnovaatioihin, kuten älyverkkoihin, älykkäisiin mittausjärjestelmiin, uusiutuvien energialähteiden integroinnin helpottamiseen ja lämmöntuotannon alan tuottajia ja jakelijoita koskevan kattavan strategian kehittämiseen. Uskon kuitenkin, että suurimmat säästöt ja suurin tehokkuus saataisiin aikaan edistämällä jokaisen Euroopan unionin kansalaisen henkilökohtaista vastuuta. Aivan kuten opimme säästämään vettä, meidän on opittava kunnioittamaan energiaa ja käyttämään sitä tehokkaasti. Kaikkia uuden infrastruktuurin luvansaantimenettelyitä pitäisi yksinkertaistaa ja nopeuttaa, jotta voidaan enimmäistää mahdolliset säästöt.
Energiatehokkuus ja energian toimitusvarmuus ovat painopisteitä tulevalla Unkarin EU:n puheenjohtajakaudella. Puola, josta tulee puheenjohtaja Unkarin jälkeen ja joka on ottanut energian toimitusvarmuutta koskevan kysymyksen asialistalleen, pyrkii myös edistämään keskustelua nykyaikaisista lainsäädännöllisistä ja ei-lainsäädännöllisistä ratkaisuista, joiden avulla Euroopan energia-ala voi pysyä kilpailukykyisenä ja energiatehokkuutta voidaan samalla parantaa.
Minun on korostettava tässä kohdassa, että minulle henkilökohtaisesti yhä kriittisempi kysymys on ennusteiden luotettavuus ja Euroopan unionin käyttämän PRIMES-mallin laadukkuus erityisesti, kun otetaan huomioon, että Cancúnissa ei saatu aikaan yksimielisyyttä. Tästä aiheesta on järjestettävä erillinen keskustelu, mutta haluaisin nyt vedota, että kiinnitetään huomiota uuteen kriisinjälkeiseen Euroopan unionin kulutusta ja energiatarvetta koskevaan lähestymistapaan. Siirtotoimet vaikuttavat olevan kaikkein sopivin tapa toteuttaa moderneja ja energiatehokkaita ratkaisuja. Energiatehokkuutta Euroopan unionissa olisi mukautettava kysynnän suuntaan. Se on suoraan sidoksissa menoihin ja kansalaisten tottumuksiin liittyviin muutoksiin. Minun mielestäni muutoksia voidaan saada aikaan, kun kuluttajille tarjotaan mitattavissa olevaa hyötyä ja valmistajille sopivia kannustimia ja pitkän aikavälin rahoitusmuotoja.
Francesco De Angelis
(IT) Arvoisa puhemies ja hyvät kollegat, Bendt Bendtsenin mietintö on myönteinen ainakin neljästä syystä:
siinä korostetaan, että energiatehokkuus on nopein keino vähentää kasvihuonekaasupäästöjä ja että päättäväinen sitoumus tarjota voimavaroja ja investointeja tällä alalla johtaa talouskasvuun ja työpaikkojen luomiseen pienissä ja keskisuurissa yrityksissä;
siinä tehdään perusteltuja ehdotuksia toimivista rahoitusvälineestä ja kehotetaan komissiota keskittymään tiukasti ammatilliseen koulutukseen, pk-yritysten tiedonsaantiin ja olemassa olevien kiinteistöjen kunnostamiseen;
siinä asetetaan erityisiä tavoitteita ja vahvistetaan, että energiatehokkuutta koskeva sopimus on väline, jonka puitteissa maksetaan takuunalaisesta energiansäästöstä ja joka tarjoaa mahdollisuuden työpaikkojen luonnille sekä vähentää Euroopan kansalaisten laskuja;
lopuksi mietintö on vieläkin hyödyllisempi, jos voidaan ottaa epäröimättä käyttöön sitovia päästötavoitteita.
Meidän on saatava aikaan se, että 20 prosentin tavoite pystytään saavuttamaan; emme saa antaa tämän mahdollisuuden mennä ohi, koska se on rohkaiseva viesti Euroopalle.
Vladko Todorov Panayotov
(BG) Arvoisa puhemies, korkean energiatehokkuuden saavuttaminen on Euroopan unionin keskeinen poliittinen tavoite, se on olennainen osa yleistä strategiaa sellaisen kilpailukykyisen vähähiilisen talouden rakentamisesta, jolla edistetään liiketoimintaa ja parannetaan työllisyyttä monien uusien työpaikkojen luomisen ansiosta. Euroopan parlamentti lähettää huomisessa äänestyksessä energiatehokkuussuunnitelmasta vahvan viestin komissiolle ja neuvostolle tämän alan kiireellisten ja kohdennettujen toimien tarpeesta.
Kehotan ensinnäkin komissiota tekemään perinpohjaisen tutkimuksen voimassa olevan nykyisen asuntokannan uudistamista ja uuden asuntokannan korkeampia energiavaatimuksia koskevan lainsäädännön tehokkuudesta. Tehokkaan energiainfrastruktuurin luominen ja uudenlaisen tekniikan kehittäminen ajoneuvoja varten ovat muita tärkeitä painopisteitä, joiden toivon sisältyvän komission ehdottamaan vuoden 2011 uutta energiatehokkuutta koskevaan suunnitelmaan.
Lopuksi haluaisin todeta, että energiatehokkuudesta voi kehittyä kannattavaa liiketoimintaa, ja niin siitä pitäisikin. Se voi kehittyä näin itsenäisesti ja saada aikaan korkean yhteiskunnallisen tuoton.
Ilda Figueiredo
(PT) Arvoisa puhemies, on tosiasia, että energiatehokkuustoimintasuunnitelman hyväksyminen ei riitä. On tehtävä arviointi vuoden 2006 suunnitelman tuloksista ja on otettava käyttöön toimintalinjoja, joilla edistetään tavoitteiden saavuttamista ja monipuolistetaan menetelmiä energiatehokkuuden lisäämiseksi. Kriisiä koskevaa perustelua ei voida käyttää tekosyynä siihen, että 20 prosentin tavoitetta ei saavuteta vuonna 2020, eikä sillä saa tehdä loppua ratkaisuista, joilla ratkaistaan energiaköyhyyttä koskeva vakava ongelma.
On tärkeää tiedottaa muiden valtioiden myönteisistä kokemuksista Kiinaa ja Yhdysvaltoja unohtamatta, sekä sijoittaa sellaisten menettelyiden rahoittamiseen, joilla lisätään kiinteistöjen, sosiaalisen asuntotuotannon ja liikenteen sekä teollisuuden energiatehokkuutta. EU:n talousarvioon pitäisi sisältyä tarvittavat varat, jotta jäsenvaltioita ja suurissa vaikeuksissa olevia perheitä tuetaan. Energiatehokkuus lisää myös työllisyyttä, vähentää köyhyyttä ja on edistyksen ja sosiaalisen kehityksen osatekijä. Meidän on sijoitettava siihen.
Richard Seeber
(DE) Arvoisat puhemies ja komission jäsen, esititte erittäin hyvän suunnitelman ja Bendt Bendtsen vielä paransi sitä. Meidän pitää lopettaa sellainen yhtälö, että "talouskasvun lisääntyminen merkitsee samalla energiankulutuksen lisäystä". Tämä on erityisen haasteellista meille poliitikoille, koska normaalille tekniselle kehitykselle on tietenkin ominaista se, että meillä on energiatehokkaampia tuotteita ja taloudellisen toiminnan tapoja. Meidän on kuitenkin onnistuttava vähentämään energialaskujamme vahvemmasta talouskasvusta huolimatta. Meidän on tässä yhteydessä esitettävä aidosti innovatiivisia ratkaisuja ja tarjottava oikeita kannustimia toimintalinjojen välityksellä. Myös taloushistoria on osoittanut, että yhteiskunnat, jotka menestyivät eniten pitkällä aikavälillä, tekivät tästä tehokkuudesta - oli kyseessä sitten raaka-aineet tai energia - iskulauseen, jonka mukaan he elivät. Tämä on erityinen haaste meille eurooppalaisille, koska meillä on korkea elintaso.
Meidän on edistettävä energiatehokkuutta, jos aiomme realistisesti saavuttaa ilmastotavoitteemme. Haluaisin muistuttaa teitä siitä, että fossiilisten polttoaineiden tuontiriippuvuuden vähentäminen on tärkeä poliittinen tavoite. Lisäksi alhaisempien sähkölaskujen myötä saatavilla varoilla tarjotaan merkittäviä kulutusmahdollisuuksia, jotka voivat lisäksi edistää talouskasvuamme pitkällä aikavälillä.
Tämän sanottuani, uskon, että valitsemanne lähestymistapa, eli se, että näistä tavoitteista ei tehdä sitovia, on oikea. Emme saisi jäädä väittelemään määritelmistä ja mittaamista koskevista ongelmista. On tärkeää, että kartoitamme tietä eteenpäin. Komissio ja esittelijä soveltavat tältä osin oikeaa lähestymistapaa. Meidän ei pitäisi tehdä näistä tavoitteista sitovia, mutta tämä ei tarkoita, että meidän pitäisi tinkiä tavoitteistamme. Näistä syistä tällaiset tavoitteet on asetettava jatkossakin korkealle, mutta jos valitaan, että tämä saadaan aikaan ainoastaan sitovilla tavoitteilla, emme etene oikeaan suuntaan, ja sen vuoksi ryhmämme hylkäsi tällaisen lähestymistavan.
Hannes Swoboda
- (DE) Arvoisa puhemies, haluaisin aluksi kiittää Bendt Bendtseniä erittäin hyvästä mietinnöstä. Minulla on periaatteessa vain yksi huomautus komission jäsenelle. Teidän taustanne on aluepolitiikassa, suuressa osavaltiossa Saksassa, mutta minulla kunnallispolitiikassa. Me emme saavuta tavoitteita, olivat ne sitovia tai eivät - ja minä kannatan sitovia tavoitteita - jos emme ota suoraan yhteyttä valtioihin, alueisiin ja kuntiin ja täsmennä niille, mitä voidaan tehdä. Kun ajattelen kiinteistöjen korjausta, liikennepolitiikkaa - jonka te Luojan kiitos toistuvasti mainitsette - ja energiaköyhyyden torjumista, niin nämä ovat aloja, joita ei säännellä kansallisella tasolla, vaan pääasiassa paikallisella, alueellisella ja kunnallisella tasolla. Meidän on toimittava siten aktiivisesti tällä tasolla. Merkittävä mahdollisuus olisi se, jos saamme kaupungit ja yhteisöt energiatehokkuutta, energiansäästöä ja muita energiapolitiikan aloja koskevan merkittävän eurooppalaisen hankkeemme puolelle.
Pyydän teitä sen vuoksi, että toimitte tämän mukaisesti ja ehkä myös kiinnitätte huomiota siihen, miten saamme paremmin kansalaisten tietoisuuteen - erityisesti, kaupunkien, kuntien ja alueiden välityksellä, koska tämä yhteys on ehdottoman tarpeellinen - tämän asian, jotta tällaiset tavoitteet voidaan hyväksyä, olivat ne sitten sitovia tai eivät.
Maria Da Graça Carvalho
(PT) Arvoisat puhemies ja komission jäsen, energiatehokkuus on ratkaisevan tärkeä toimitusvarmuuden lisäämiseksi, ilmanlaadun parantamiseksi, kasvihuonekaasupäästöjen vähentämiseksi ja yhteiskuntamme kilpailukyvyn lisäämiseksi. Energiatehokkuus merkitsee, että tehdään enemmän vähemmillä voimavaroilla. Tässä mietinnössä esitetään kunnianhimoinen näkemys energiatehokkuudesta siten, että otetaan esimerkiksi käyttöön yksittäisiä tavoitteita ja luodaan myönteisiä kannustimia. Tärkeitä edellytyksiä otetaan käyttöön energiainfrastruktuurin, kuten älykkäiden verkkojen, uudenaikaistamisen, rakennuksien ja liikenteen energiatehokkuuden, tieto- ja viestintätekniikan käytön ja energia-alan tieteellisen tutkimuksen kehittämisen aloilla.
Tässä mietinnössä korostetaan tarvetta kaksinkertaistaa energia-alan teknistä kehittämistä ja esittelyä koskevan tieteellisen tutkimuksen rahoitusta. Rahoituksen osalta mietinnössä kannustetaan käyttämään rakennerahastoja energiatehokkuuden tukemiseksi, ja siinä vaaditaan, että tästä on tehtävä EU:n talousarvion ensisijainen tavoite vuoden 2013 jälkeen.
Kun tämä otetaan huomioon, haluaisin kiittää esittelijä Bendt Bendteseniä erinomaisesta työstä ja saavutetusta tasapainosta, ja haluaisin pyytää teitä kaikkia tukemaan tätä tärkeää mietintöä.
Zigmantas Balčytis
(LT) Arvoisa puhemies, vaikka energiatehokkuuden ja energiasäästön alalla on otettu käyttöön monia lainsäädäntöaloitteita, kaikista ei saada toivottuja tuloksia. Tieteellisen tutkimuksen mukaan emme saavuta nykyisen tahdin perusteella edes puolta 20 prosentin asetetusta tavoitteesta. Sen vuoksi jäsenvaltioissa on toteutettava tiukempia toimia ja harjoitettava perusteellisempaa valvontaa. Minun mielestäni komission on otettava energiatehokkuustoimintasuunnitelman tarkistamisessa vakavasti huomioon se, että jäsenvaltiot eivät käytä riittävästi hyväkseen energiasäästön mahdollisuuksia, mikä aiheuttaa esteen energiaomavaraisuuden lisääntymiselle. On tarpeen, että eri jäsenvaltiot ottavat käyttöön sitovia energiatehokkuustavoitteita ja seuraavat, miten niitä pannaan täytäntöön, koska muussa tapauksessa valtavat energiansäästömahdollisuudet jätetään hyödyntämättä.
Lambert van Nistelrooij
(NL) Arvoisat puhemies ja komission jäsen, haluaisin esittää muutaman näkökohdan mietinnöstä. Kyseessä on erinomainen mietintö, ja sen ansiosta voimme saavuttaa monia asioita samanaikaisesti: ympäristöä ja hiilidioksidin vähentämistä koskevien tavoitteiden lisäksi joitain tuotantotavoitteitamme ja muita tavoitteita, joilla pyritään varmistamaan, että pysymme kilpailukykyisinä. Tämä on edullista ympäristölle ja säästää varojamme.
Hyvä komission jäsen, puhuitte myös tavoitteestanne esittää toimintasuunnitelma lyhyellä aikavälillä. Haluaisin tuoda esiin kolme seikkaa: ensimmäinen koskee kansallisia energiatehokkuustoimintasuunnitelmia. Niissä on paljon enemmän parantamisen varaa, ja komission on tarkasteltava niitä kriittisesti. Arvoisa komission jäsen, ilmoititte, että toteutatte toimia kahdessa vaiheessa. Ensimmäinen perustuu neuvotteluihin, mutta jonkinlaista painostusta harjoitetaan, mutta toisessa sovelletaan mahdollisesti jonkinlaisia pakkotoimenpiteitä. Olen kehottanut aiemmissa keskusteluissa ja tarkistuksissani komission jäsentä harjoittamaan tällaista painostusta, ja olen tyytyväinen, että tätä asiaa painotetaan enemmän.
Minulla on vain yksi kysymys komission jäsenelle: onko teillä riittävät välineet, kun siirrytään pakkotoimiin? Voisitteko antaa meille selvityksen tästä nyt, lähitulevaisuudessa tai toimintasuunnitelmassanne?
Toinen näkökohtani on aluepolitiikka. Hannes Swoboda puhui myös tästä. Näiden rahastojen kanssa voitaisiin tehdä paljon enemmän. Monissa valtiossa saatavilla olevia varoja ei edes käytetä energiatehokkuuden parantamiseksi. Olen sen vuoksi esittänyt tarkistuksen 81 sanamuodon selventämiseksi. Aina ei tarkoiteta, että varoja tarvitaan lisää; kyse on myös nykyisten varojen viisaasta käytöstä.
Lopuksi kolmas kohtani, ja tässäkin olen samaa mieltä Hannes Swobodan kanssa, meidän pitää saada kansalaiset, paikalliset viranomaiset ja yritykset osallistumaan enemmän energiansäästöön laatumerkkien, ja kaupunginjohtajien sekä teollisuuden kanssa tehtävien sopimuksien avulla. Kotimaassani Alankomaissa pelkästään teollisuuden kanssa tehty sopimus on johtanut siihen, että energiatehokkuutta on parannettu kaksi prosenttia vuodessa. Tämä on toimenpide, jonka voisimme saada konkreettisesti aikaan! Kiitos, toivotan teille menestystä ja kiitokseni esittelijälle.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Arvoisa puhemies, 50-125 miljoonaa EU:n kansalaista kärsii energiaköyhyydestä. Sen vuoksi meidän mielestämme etusijalle olisi asetettava sosiaalisen asuntotuotannon energiansäästö- ja energiatehokkuuspolitiikka.
Ainoastaan yksi prosentti vuonna 2020 olemassa olevista kiinteistöistä on uusia rakennuksia. Sen vuoksi, kun puhumme olemassa olevista rakennuksista, emme voi puhua sitovista tavoitteista ilman, että tarjoamme riittävää rahoitusta. Tästä syystä meidän mielestämme tarvitaan innovatiivisia rahoitusjärjestelyitä sekä verotusjärjestelyitä, joiden perusteella investointi energiatehokkuuteen kannattaa ja tarjoaa pitkän aikavälin institutionaalista tukea.
Hyvä komission jäsen, Concerto-ohjelman ryhmän tapaaminen järjestettiin äskettäin parlamentissa viisi vuotta sen perustamisen jälkeen. Valitettavasti paikallis- ja alueviranomaisten 400 edustajaa mainitsivat, että paikallisella ja alueellisella tasolla ei tiedetä, että kaikilla jäsenvaltioilla on mahdollisuus käyttää neljä prosenttia Euroopan aluekehitysrahaston tarjoamista varoista kansallisella tasolla rakennusten energiatehokkuutta varten.
Tämän vuoksi pyydän lopuksi, hyvä komission jäsen, että käytätte väliarviointia hyväksenne ja kohdennatte suuremmat määrärahat energiatehokkuusohjelmiin ja että erityisesti edistätte seuraavissa rahoitusnäkymissä mahdollisuuksia käyttää jopa 15 prosenttia Euroopan aluekehitysrahaston varoista energiatehokkuuteen.
Antonio Cancian
- (IT) Arvoisat puhemies ja komission jäsen, hyvät kollegat, haluaisin kiittää esittelijä Bendtseniä hänen tarkasta mietinnöstään.
Komission jäsen avasi tämän istunnon toteamalla - ja olen hänen kanssaan samaa mieltä - että me olemme jonkin verran korkealentoisia tänään, kun puhumme tehokkuudesta, että 20 prosentin tavoite on epävarma, sillä se on jo puolitettu, ja että emme oikein tiedä, mihin me voimme viitata. Minä lisäisin, että energiasäästön ja energiatehokkuuden kulttuuria ei ole olemassakaan.
Olemme sen vuoksi sellaisessa tilanteessa ja vaiheessa, että meillä ei ole muuta vaihtoehtoa kuin toteuttaa muutoksia. Miten? Katson ensinnäkin, että meidän pitäisi siirtyä innovointia ja uutta tekniikkaa kohden kahdella alalla: rakennusten energiatehokkuuden ja erityisesti liikenteen energiatehokkuuden aloilla.
Haluaisin myös keskittyä siihen tarpeeseen, että meillä on tarvittavasti varoja näiden tavoitteiden aikaansaamiseksi. Minä uskon, että meidän on kulutettava, jotta säästämme. Komission puheenjohtaja Barroso totesi tänään parlamentissa, että euro-obligaatioita ei aiota käyttää ja että hän on varannut tähän muita rahoitusvälineitä.
Arvoisa komission jäsen, me hyväksyimme hiljattain mietinnön, jolla perustetaan rahasto energiatehokkuuden rahoittamiseksi niistä varoista, jotka jäivät jäljelle edellisistä elvytyssuunnitelmista. Vaikka määrärahat ovat rajalliset, minusta tämä rahasto on erittäin symbolinen, koska siinä vahvistetaan periaate siitä, että yksityistä pääomaa houkutellaan julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuden malliin. Näin rationalisoidaan rahastoja, jotka ovat jo käytössämme - koheesiorahastoa ja muita - ja asetetaan ne kokonaisuudeksi, jolla voidaan houkutella varoja, ja sen sijaan, että varat annetaan pois, sillä lainataan niitä merkittävien hankkeiden kehittämiseen. Kyseessä pitäisi olla jatkuva rahasto, jolla tälle kaikelle annetaan merkitys.
Minusta tämä on oikeanlainen järjestelmä etsiä varoja ja varmistaa, että tehokkuus ei ole enää tabu.
Mario Pirillo
(IT) Arvoisat puhemies ja komission jäsen, hyvät kollegat, energiatehokkuustoimintasuunnitelmaa olisi tarkistettava sellaisen kokonaisvaltaisen lähestymistavan mukaisesti, jossa yhdistetään EU:n monet strategiset toimintalinjat.
Vaikka energiatehokkuuteen sijoittaminen on välttämätöntä, koska sillä varmistetaan, että päästöjen vähennystavoitteet saavutetaan vuoteen 2020 mennessä, on myös tärkeää korostaa aloitteita, joiden perusteella voimme hyödyntää paremmin EU:n toistaiseksi käyttämätöntä energiansäästöpotentiaalia.
Olen tyytyväinen, että rakennusten energiatehokkuuteen kiinnitettiin paljon huomiota, ja tällaisia aloitteita on toteutettava myös Euroopan tasolla. Yritystemme pitäisi harkita uudelleen, miten ne voivat saada tuotantoprosesseistaan ja tuotteistaan tehokkaampia.
Lopuksi pakollisten tehokkuustavoitteiden asettaminen on hyvä asia, koska ilman niitä EU:ssa olisi vaikeaa saavuttaa kunnianhimoiset tavoitteet.
Anni Podimata
(EL) Arvoisat puhemies ja komission jäsen, haluaisin palata yhteen asiaan: siihen, kuinka tärkeää on hyväksyä sitova energiatehokkuustavoite Euroopan taloudelle. Koska monissa jäsenvaltioissa vallitsee vaikea taloudellinen tilanne, jota varten tarvitaan tehokkaita kannustimia kasvulle sekä työpaikkojen suojelemiselle ja luomiselle, sitovalla tavoitteella luodaan sopiva investointiympäristö Euroopan yritysten, erityisesti pienten ja keskisuurten yritysten, jotka toimivat energiatehokkaiden tekniikoiden ja palveluiden alalla, kilpailukyvyn ja vientimahdollisuuksien tehostamiseksi.
Jäsenvaltiot saavat kannustimia, joita tarvitaan näiden markkinoiden tehostamiseksi jokaisessa taloudessa, jossa ne voivat tarjota eniten lisäarvoa ja luoda eniten työpaikkoja. Lisäksi kotitaloudet, yritykset ja julkinen sektori saavat huomattavia suhteellisia taloudellisia etuja, koska niiden sähkölaskut ovat pienemmät. Haluaisin sen vuoksi kiittää esittelijää mietinnöstään ja kehottaa komissiota toteuttamaan Bendt Bendtsenin mietinnön ehdotukset ja auttamaan siten samalla talouksiamme irtautumaan kriisistä.
Peter Jahr
(DE) Arvoisat puhemies ja komission jäsen, on selvää, että energiatehokkuus on erittäin tärkeä aihe ja että meidän on luonnollisesti oltava hyvin säästäväisiä fossiilisten polttoaineiden suhteen. On selvää, että tarvittavien keskeisten lukujen on oltava haasteellisia, mutta niiden on oltava riittävän suhteellisia ja aina realistisia. Niiden on oltava tehokkaita yhteiskunnan ja myös yksilön kannalta, ja niiden on oltava edullisia omistajille. Kansalaisille niiden on oltava ymmärrettäviä, niitä on voitava selvittää, ja niiden on oltava heille etenkin taloudellisesti kannattavia. Tämä johtuu siitä, että minkäänlaista ilmastonsuojelua ei ole ilman suuren yleisön hyväksyntää. Erityisesti tämä näkökohta puuttuu minusta tästä mietinnöstä.
Kriton Arsenis
(EL) Arvoisat puhemies ja komission jäsen, Cancúnin neuvottelut onnistuivat melko hyvin. Ilmastonmuutosta koskevat neuvottelut edistyvät. Kiinan kaltaiset valtiot ovat odottaneet Cancúnin lopputulosta. Ne ovat toteuttaneet toimia jo siitä lähtien, kun Kööpenhaminassa epäonnistuttiin. Jos emme sijoita energiatehokkuuden ja energiansäästön kaltaisille aloille, häviämme kaksinkertaisesti. Kotitalouksiemme, yrityksiemme ja julkisten palvelujemme on edelleen maksettava järjettömiä kustannuksia, ja toisaalta EU on vaarassa menettää johtoasemansa vihreässä taloudessa.
Sen vuoksi meidän on pohdittava sitä, että jos meillä on jo nyt vaikeuksia kilpailla Kiinan kaltaisten valtioiden kanssa, miten voimme kilpailla tulevaisuudessa vihreän Kiinan kanssa? Sen vuoksi on todella tärkeää tukea sitovaa tavoitetta Euroopan unionissa, ja tavoite on 20 prosentin energiasäästön saavuttaminen.
Sonia Alfano
(IT) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, emme pysty energiatehokkuuspolitiikkojen, joita useat jäsenvaltiot ovat toteuttaneet vuotta 2020 varten, perusteella saavuttamaan tavoitetta energiakulutuksen vähentämisestä 20 prosentilla; on onni, jos pääsemme kymmeneen prosenttiin, mikä on ehdottomasti pettymyksen aiheuttava tulos.
Jos energiankulutus kasvaa edelleen, uusiutuvaa energiaa koskeva 20 prosentin tavoite voi olla myös vaarassa, sillä se lasketaan osuutena EU:n lopullisesta energiankulutuksesta. Kannatan vakaasti sitä, että myös energiatehokkuuden kohdalla otetaan käyttöön sitova tavoite, jotta varmistetaan, että EU:n ilmasto- ja energiapolitiikka tukevat toisiaan.
Valitettavasti tosiasiat osoittavat, että eri jäsenvaltioiden hyvään tahtoon luottaminen ei toimi. EU:n on näytettävä tietä selkeillä ja tehokkailla toimintalinjoilla ja tavoitteilla. Meidän pitäisi lopettaa investoiminen uusiin laitoksiin, joilla lisätään energiantuotantoa, ja meidän olisi sijoitettava varamme ja kohdistettava ponnistelumme puhtaimpaan energiaan maailmassa, energiaan, jonka käytön voimme välttää.
Lopuksi pyydän hyväksymään tarkistuksen 2, jossa komissiota kehotetaan esittämään aloite olemassa olevien rakennusten energiatehokkuudesta vuonna 2011.
Oreste Rossi
(IT) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, energiatehokkuus on tulevan taloutemme avainsana, mutta sitä olisi edistettävä eikä sitä pitäisi pakottaa: jäsenvaltiot on saatava mukaan, jotta varmistetaan, että kaikki, jotka haluavat yrityksestään tai kodistaan energiatehokkaamman, saavat siihen apua.
Emme voi kuvitella, että pakotamme yksityishenkilöitä sijoittamaan ilman, että vakuutamme heidät siitä tai kannustamme heitä: energiatehokkuuden parantaminen merkitsee ympäristön edistämistä ja resurssien säästämistä, mutta näin herkällä alalla on tärkeää, että nämä valinnat yhdistetään eurooppalaisiin toimintalinjoihin, joilla pyritään yhtenäisiin eurooppalaisiin energiamarkkinoihin.
Sitovat tavoitteet merkitsevät ainoastaan tarpeettomia ja usein hyödyttömiä menoja: on parempi vakuuttaa kansalaiset, instituutit ja elimet siitä, että tällä alalla tehtävillä säästöillä vaikutetaan ihmisten turvallisuuteen ja elämänlaatuun.
Csanád Szegedi
(HU) Arvoisat puhemies, hyvät kollegat, meidän kantamme on, että ilmastonmuutoksen, jolla on yhä suurempi vaikutus näinä päivänä, syynä eivät ole yksinomaan ihmiskunnan aiheuttamat ympäristösaasteet. Jaamme kuitenkin vastuun, jotta ympäristömme tuhoaminen päätetään paikallisesti ja maailmanlaajuisesti ja että toteutamme toimia sen alkuperäisen ja hyväkuntoisen tilan palauttamiseksi parhaan kykymme mukaan. Sen vuoksi energiatehokkuutta koskeva pyyntö on myös myönteinen. Käyttämiemme rakennusten osuus maailman energiankulutuksesta on noin 40 prosenttia, joten rakennuksia koskevaan ongelmaan puuttuminen on poikkeuksellisen tärkeää. Meidän on pyrittävä uusiin, hiilidioksidipäästöttömiin kiinteistöihin, ja meidän on myös löydettävä ratkaisu olemassa olevien rakennusten energiatehokkuutta koskevien ongelmien korjaamiseksi. Lisäksi meidän on jatkuvasti vähennettävä ajoneuvojen kulutusta ja päästöjä jouduttamalla hybridi- ja täysin sähköistä tekniikkaa. Olen vakuuttunut, että meidän, parlamentin jäsenten ja poliitikkojen, on näytettävä esimerkkiä, kun on kyse energiatehokkuudesta.
Elena Băsescu
(RO) Arvoisa puhemies, minäkin haluaisin korostaa energiatehokkuuden edistämisen merkitystä, koska se voi tarjota merkittävää hyötyä koko taloudelle. On mainittava myös yhteiskunnalliset hyödyt, mihin sisältyy uusien työpaikkojen luominen vuoteen 2020 mennessä.
Mielestäni on tärkeää kehittää ja myydä uutta huippuluokan energiatekniikkaa. Tämä on tapa säilyttää energiaa paljon vaativien eurooppalaisten yritysten kilpailukyky globaalissa kilpailussa. Kannatan sopimuksen tekemistä yhteisestä menetelmästä, jolla mitataan kansallisia energiatehokkuustavoitteita ja seurataan niiden toteutumista.
Suhtaudun myös myönteisesti komission "Towards a single energy network" -aloitteeseen liittyvään työhön. Sen pitäisi tehdä käytännön ehdotuksia, joilla yksinkertaistetaan ja nopeutetaan infrastruktuurihankkeiden lupamenettelyjä.
Catherine Stihler
(EN) Arvoisa puhemies, kiitos Bendt Bendtsenille, että hän mainitsi avauspuheenvuorossaan rakennusalan. Haluaisin vain ilmoittaa hänelle, että rakennusaineita koskevasta mietinnöstäni äänestetään tammikuussa ja että käsittelimme energiatehokkuutta myös siinä mietinnössä.
Otan esiin nopeasti kaksi näkökohtaa. Hannes Swoboda mainitsi paikallisten viranomaisten merkityksen. Halusin vain kiinnittää parlamentin huomion siihen, että tällä hetkellä varsinkin Yhdistyneessä kuningaskunnassa talousarviovarojen leikkaukset vaikuttavat paikallisiin viranomaisiin. Mielestäni meidän on sisällytettävä tämä näkökohta näihin ja tuleviin keskusteluihin.
Haluaisin esittää kysymyksen komissiolle. Puhumme mietinnössä älykkäiden mittarien merkityksestä, ja siinä annetaan päivämääräksi vuoden 2011 loppu vähimmäisstandarditoimintojen osalta. Miten me pystymme saamaan tämän aikaan, komission jäsen? Olen pahoillani, että puheenjohtajavaltio ei ole paikalla tänä iltana, mutta minusta tämä on tärkeää. Haluaisin yhtyä edellisiin puhujiin, jotka ottivat esille energiaköyhyyttä koskevan kysymyksen. Uskon, että koko parlamentti on samaa mieltä siitä, että sen painottaminen on erittäin tärkeää.
Günther Oettinger
komission jäsen. - (DE) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, haluaisin aluksi tukea Hannes Swobodan kommenttia siitä, että täytäntöönpano tapahtuu paikan päällä: alueellisella ja paikallisella tasolla. Meillä on itse asiassa monia pääasiassa myönteisiä kokemuksia kunnostusohjelmista. Usein jokaista julkisista varoista peräisin olevaa euroa kohden saadaan kuusi tai seitsemän euroa yksityisistä investoinneista. Meidän on myös tarkasteltava, voidaanko alueellisia ohjelmiamme käyttää tähän. Minusta on vaikeaa kuvitella, että paikallinen viranomainen pyytää komissiolta suoraan rahoitusta, mutta alueellisten ohjelmien avaaminen laajemmin rakennuskannan tarmokkaaseen kunnostukseen olisi minusta erittäin tärkeä toimi viimeistään seuraavalla rahoituskaudella.
Sen jälkeen otan esille kysymyksen lainojen korkotuesta. Haluammeko käyttää julkisia kehityspankkeja alentamaan rakennustöiden kunnostamiseen liittyvien lainojen korkotasoa? Haluaisin esittää yhden näkökohdan rakennuskannasta. Moneen kertaan on todettu, että jos lisätään energiatehokkuutta, säästetään rahaa. Tämä on totta, mutta ei välittömästi. Kun tarkastelemme Euroopan asuntokantaa, voimme havaita, että jokaiseen asuntoon tarvittavat kunnostustyöt - ikkunoista aktiiviseen ja passiiviseen eristämiseen, asianmukaisiin sähkölaitteisiin ja lämmityslaitteisiin tarvittaviin parannuksiin - kuluu keskimäärin 30 000-60 000 euroa asuntoa kohden. Ensimmäisenä vuonna ei säästetä rahaa. Tästä seuraa, että me tarvitsemme investointeja seuraavan kymmenen vuoden ajan, jotta energiamenoja vähennetään ja sijoitetaan uudelleen seuraavan 40 vuoden aikana. Tässä on pohjimmiltaan kyse käänteisestä sukupolvien välisestä sopimuksesta. Minun sukupolveni on luonut valtavia velkoja, josta ovat osoituksena tämänhetkiset valuuttaongelmat. Nyt meillä on ensimmäistä kertaa mahdollisuus investoida energiatehokkuuden avulla, jotta lapsemme saavat tulevina vuosikymmeninä hyötyä pienempien energiakustannusten vuoksi. Voimmeko tehdä tämän? Olemmeko valmiita tähän? Luotan teihin. Meidän on vahvistettava budjettiasioihin liittyvät uudet painopisteet. Jokaisen, joka sisällyttää energiatehokkuutta koskevat kunnostustyöt EU:n talousarvioon, on myös huomioitava seuraukset. Me emme saa lisää rahaa, joten missä haluamme uudelleenjärjestelyjä? Tämä on tähän aiheeseen liittyvä tärkeä kysymys, johon on vastattava myös EU:n talousarvion tasolla.
Esitän myös toisen näkökohdan. Kaksi parlamentin jäsentä, Jadot ja Eickhout sanoivat, että perusta on selkeä. Olen kuitenkin eri mieltä: se ei ole selkeä. Sanon tämän käsittelemiemme Eurooppa-neuvoston päätöksien vuoksi. Eurooppa-neuvoston viimeisimmässä, tämän vuoden maaliskuussa tekemässä päätöksessä todettiin, että pyritään "20 prosentin parannukseen energiatehokkuudessa", mikä ei ole aivan johdonmukaista. Tämä merkitsee, että pyrkiminen 20 prosenttiin voi myös tarkoittaa, että 18, 19 tai 17 prosenttia riittäisi myös. Minä pidän kiinni 20 prosentista ilman, että sitä muutetaan, vaikka Eurooppa-neuvosto ensimmäisen kerran luopui tästä jonkin verran maaliskuussa. Maaliskuussa 2007 annetussa päätöksessä viitataan vuoden 2020 energiankulutuksen ennusteisiin, joita oli tarkoitus vähentää 20 prosentilla.
Elin, joka toimittaa EU:lle tämän alan tutkimuksia on PRIMES. Mainitsen kolme lukusarjaa osoittaakseni teille, minkälaisia ongelmia meillä on tässä asiassa. Emme ole ottaneet niitä vielä esille. Italian energiankulutus vuodelle 2007 oli 173 miljoonaa tonnia. Ennusteessa vuodelle 2020 kulutus nousi 208 miljoonaan tonniin, josta pitäisi sitten vähentää 20 prosenttia. Italia on silloin suunnilleen samalla tasolla kuin aikaisemmin. Arvioitu määrä kasvaa, ja siitä vähennetään 20 prosenttia.
Voimme tarkastella todella pientä maata, Luxemburgia. Luxemburgin energiankulutus vuodelle 2007 oli 4,6 miljoonaa tonnia. Ennusteen mukaan se nousee 5,6 miljoonaan tonniin, mutta sen jälkeen vähenee uudelleen 4,5 miljoonaan tonniin. Voimme tarkastella esimerkkinä Portugalia. Kulutus viitevuonna oli 23,8 miljoonaa tonnia, joka nousee 30 miljoonaan tonniin ennen kuin se palaa takaisin 24 miljoonaan tonniin. Meidän on kiireellisesti keskusteltava arvioista. Tämä on ratkaisevan tärkeää, ja tätä on käsitelty aivan liian lyhyesti kaikissa keskusteluissa eri valtioissa.
Monet teistä ovat puhuneet sitovien tavoitteiden puolesta. Olen optimisti ja realisti. Jos me komissiossa esitämme sitovia tavoitteita jokaista jäsenvaltiota varten, niin tällä hetkellä jäsenvaltiot, joiden kansalaisia olemme kaikki, hylkäisivät ne. Siten ei ole minkäänlaista mahdollisuutta toimia näin, koska emme saisi mitään aikaan. Ehkä kaksivaiheinen suunnitelma, jossa otamme jäsenvaltiot mukaan toimiimme, olisi realistisempi ja asianmukaisempi. Tällaisen suunnitelman mukaan neuvoisin jäsenvaltioita luomaan nyt vapaaehtoisesti kansallisia tehokkuussuunnitelmia, mutta 20 prosenttia olisi sovellettava yleisesti. Jos havaitsemme kahden vuoden kuluessa, että emme ole edenneet tarpeeksi johdonmukaisesti, otamme silloin käyttöön sitovat tavoitteet, joita jäsenvaltiot eivät voi silloin todennäköisesti hylätä. Haluaisin pyytää teitä tarkastelemaan, eikö tämä - mukaan lukien viranomaistenne kokemus - olisi parempi eurooppalainen reitti yhteisiin tavoitteisiimme.
Kansallisia toimintasuunnitelmia tarvitaan, olivat ne sitten sitovia tai vapaaehtoisia. Voimme tarkastella suunnitelmien sisältöä, johdonmukaisuutta ja vaikutuksia politiikan näkökulmasta. Emme varmasti hyväksy ennallaan pysyviä suunnitelmia, joiden sisältö ei täytä vaatimuksiamme. Me lähetämme kaikki tällaiset suunnitelmat menettelytapaa koskevista syistä takaisin.
Kiitos paljon tästä. Palaisin mielelläni tänne parlamenttiin maaliskuussa, jotta aloitetaan virallisesti keskustelu ehdotuksesta. Tämä mietintö on tässä asiassa erinomainen ensimmäinen askel.
Bendt Bendtsen
Arvoisat puhemies ja komission jäsen, hyvät kollegat, kiitos rakentavasta keskustelusta. Jos ihmiset kuuntelevat tätä, voi vaikuttaa, että energiatehokkuudesta esiintyy paljon erimielisyyttä. Oli kyseessä sitovat tavoitteet tai eivät, energiatehokkuus on asia, johon meidän on otettava kantaa. Se on asia, jonka vuoksi meidän on toimittava. Haluaisin ensiksi huomauttaa, että vaikka meillä on ollut laaja-alainen keskustelu tästä aiheesta - sitovista tavoitteista - esittelijät ja valmistelijat ovat luonnollisesti keskustelleet siitä ja sopineet, että on tärkeää varmistaa, että EU:n tällä alalla voimassa olevaa lainsäädäntöä noudatetaan. Olemme antaneet lainsäädäntöä monesta asiasta. On tärkeää, että tätä lainsäädäntöä noudatetaan, ja on tärkeää, että sitä pannaan täytäntöön. Meille on myös tärkeää, että kaupunkialueiden kehittämistä, rakennuksia, uutta energiateknologiaa ja parempaa tuotepolitiikkaa koskevia toimia toteutetaan. Meidän on otettava kantaa myös liikenteeseen, ja on tärkeää, että monia energia-aloitteita saadaan rahoitettua tulevaisuudessa. Omasta näkökulmastani on vielä edelleen monia asioita, joita voimme hyödyntää, eli on monia mahdollisuuksia lisätä energiatehokkuutta Euroopassa.
Miksi se on niin tärkeää nyt? En aio toistaa sitä, mitä latvialainen kollegani Kariņš totesi tässä yhteydessä, eli että Eurooppa maksaa paljon rahaa Lähi-idälle ja Venäjälle. Eikö näitä varoja voisi hyödyntää paremmin Euroopassa? Eikä siinä kaikki: ei ole epäilystäkään, että jos Eurooppa haluaa näyttää tietä tällä alalla, meidän on tehtävä investointeja. Investoinneista saadaan tietenkin tuloksia, kuten korkeampi työllisyys, innovatiivisemmat yritykset ja uudet työpaikat erityisesti pienissä ja keskisuurissa yrityksissämme Euroopassa.
Tämän sanottuani haluaisin kiittää kaikkia asiaan osallistuneita. Haluaisin kiittää komissiota ja sen asiaankuuluvia yksikköjä. Haluaisin todeta, että olette olleet erittäin yhteistyöhaluisia, haluaisin kiittää omaa ryhmääni, joka on osoittanut suurta luottamusta ja tukenut minua oikealla tavalla mietintöä koskevan työn aikana. Haluaisin myös kiittää varjoesittelijöitä erittäin rakentavasta yhteistyöstään, jossa he myös osoittivat kestävyyttä. Nyt tässä vaiheessa on tärkeää, että parlamentti lähettää komissiolle selkeän osoituksen tavasta, jolla pyritään eteenpäin, jotta energiatehokkuutta parannetaan tulevaisuudessa.
Puhemies
(EN) Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna (tiistaina 15. joulukuuta 2010).
Kirjalliset lausumat (työjärjestyksen 149 artikla)
Cristian Silviu Buşoi
kirjallinen. - (RO) Energiatehokkuustoimet ovat välttämättömiä. jotta EU voi saavuttaa itselleen asettamat ilmastonmuutoksen torjumista koskevat tavoitteet. Tavoitteemme on vähentää energiankulutusta 20 prosentilla. Meillä on direktiivejä kahdesta muusta tavoitteesta, joissa esitetään selvästi, miten tavoite saavutetaan, mutta meillä ei ole mitään energiatehokkuuteen liittyvää välinettä. Sen vuoksi korostan, että tarvitaan energiatehokkuutta koskeva direktiivi.
Lisäksi, jotta voidaan saavuttaa haluamme tavoitteet, energiatehokkuutta on edistettävä jokaisella tasolla, kaikissa kansallisissa ja EU:n toimintalinjoissa. Innovaatio on tässä asiassa yksi menestyksen avaintekijöistä. Olen sen vuoksi sitä mieltä, että energiatehokkuuden pitäisi olla painopiste tulevassa tutkimuksen puiteohjelmassa.
Lopuksi mielestäni viranomaisten on näytettävä tässä asiassa esimerkkiä ja mukautettava omistamiaan kiinteistöjä energiatehokkaiksi rakennuksiksi.
Jäsenvaltiot voivat myös edistää energiatehokkuutta julkisissa hankintamenettelyissä esitettyjen vaatimusten perusteella. Etusija on sen vuoksi annettava yrityksille, jotka käyttävät puhtaampaa teknologiaa.
Lopuksi jäsenvaltiot voivat edistää ympäristöystävällisten tuotteiden kysyntää käyttämällä sisämarkkinoiden kanssa sopusoinnussa olevia verotuksellisia toimia tai tukia.
Elisabetta Gardini
Energiatehokkuustoimintasuunnitelma ei ole kilpailu, jossa tielle asetetaan esteitä ja kynnyksiä, vaan kulttuurisen prosessin alku, keskeinen eurooppalainen politiikan tavoite, jolla pyritään vaikuttamaan yksityishenkilöiden ja yritysten käyttäytymiseen. Kyseessä on prosessi, jota helpotetaan todellisilla kannustimilla sen sijaan, että asetetaan tiukkoja rajoituksia, jotka luovat kohtuuttomia kustannuksia kansalaisille ja yrityksille. Kyseessä on prosessi, joka toteutetaan energiainfrastruktuurin, muuttuvan kaupunkikehittämisen, tuotteiden, pakkausten ja liikenteen avulla. Panen merkille, että energiatehokkuutta pidetään kaikkein kustannustehokkaimpana tapana hallita kasvihuonekaasupäästöjä ja muita energiantuotannosta aiheutuvia päästöjä. Lopuksi Italian teollisuuden keskusjärjestön Confindustrian tekemän tutkimuksen mukaan pelkästään Italiassa energiatehokkuudella voisi olla sosioekonominen vaikutus koko kansantalouteen. Sen arvo olisi noin 238 miljardia euroa ja se voisi lisätä kokonaistuotannon arvoa. Siihen liittyy myös työllisyyden nousu noin 1,6 miljoonan standardityöyksikön verran ajanjaksolla 2010-2020. Pidän siksi tärkeänä, että tälle alalle ohjataan investointeja ja varmistetaan käytettävissä olevien EU:n välineiden tehokas täytäntöönpano ja vahvistaminen.
Adam Gierek
kirjallinen. - (PL) Energiatehokkuus merkitsee yleisesti yksityisen kulutuksen rajoittamista rationalisoimalla laitteiden käyttöä. Keskeiset mahdollisuudet energiatehokkuuden kokonaismäärän lisäämiseksi liittyvät kuitenkin fysikaalisiin ja kemiallisiin teollisiin prosesseihin, jotka perustuvat seuraavaan: 1)fossiilisista polttoaineista tai ydinvoimasta saatavien lämpövirtojen parempi käyttö a) siirtämällä Carnot'n kiertoprosessi korkeampaan lämpötilaan ja paineeseen, b) hyödyntämällä hukkalämmön asianmukaista talteenottoa esimerkiksi sähkön ja lämmön yhteistuotantoprosesseissa; 2) vähentämällä ohmin vastusta virran siirrossa; 3) vähentämällä lämmönvaihtimien lämmönvastusta; 4) lisäämällä lämmönvastusta käyttäen rakennustöissä eristysmateriaaleja; 5) vähentämällä kitkavastusta; 6) vähentämällä magneettikenttään liittyvää häviötä; 7) lyhentämällä kohtuuttoman pitkiä energian muuntojärjestelmän ketjuja.
Poliittinen "kolme kertaa kaksikymmentä" -tavoite vuoteen 2020 mennessä ei sen vuoksi koske pelkästään energiankäytön vähentämistä kokonaisuudessaan 20 prosentilla esimerkiksi hintojen nousun vuoksi, koska tämä johtaisi elintason laskuun, vaan rationalisointia, minkä perusteella saataisiin 20 prosenttia enemmän hyötyä samasta määrästä primäärienergiaa. Sen vuoksi jäsenvaltioissa tarvitaan asiamukaisia menetelmiä, joilla arvioidaan tämän poliittisen päämäärän toteuttamista.
András Gyürk
Vuoden 2006 energiatehokkuustoimintasuunnitelman tarkistaminen on yhä kiireellisempi tehtävä, koska edistymisen puute on EU:n 20-20-20-tavoitteiden yhteydessä kaikkein ilmeisintä energiatehokkuuden tavoitteiden alalla. Monet aloitteet ovat jo viitanneet oikeaan suuntaan, mutta nykyiset saavutukset ovat vaatimattomia, jos niitä verrataan hyödyntämättömiin mahdollisuuksiin. EU on vasta nyt alkanut tunnistaa, että sen edistys on puutteellista ja ymmärtää, että sillä ei ole varaa suhtautua energiatehokkuuden kehitykseen kevyesti. Tällaiset investoinnit voivat vähentää päästöjä kaikkia muita ratkaisuja huokeammin, ja ne voivat välittömästi piristää taloutta. Yksi osoitus myönteisestä käännekohdasta on se, että Euroopan parlamentin päätöksen perusteella jopa tähän asti käyttämättä olleita Euroopan talouden elvytysohjelman varoja voidaan käyttää energiatehokkuuden kehittämiseen ja vihreisiin investointeihin.
Komission marraskuussa julkaisemassa Energia 2020 -strategiassa energiatehokkuutta pidetään keskeisimpänä painopisteenä. Bendt Bendtsenin mietinnössä esitetään erityisiä suosituksia siitä, miten voisimme hyödyntää mahdollisuuksiamme tehokkaammin. Olen tyytyväinen, että mietintöön on sijoitettu myös innovatiivisia ratkaisuja, kuten älykkäät verkot ja energiapalveluyritykset (ESCO), jotka toteuttavat investointeja, joista saadaan tuottoa energiatehokkuuden ansiosta. Rahoitus on kuitenkin edelleen kaikkein tärkein kysymys. Energiatehokkuutta koskevat tuet on sisällytettävä EU:n tuleviin pitkän aikavälin talousarvioihin, ja on otettava erityisesti huomioon entisten sosialististen maiden rakennusten kunnostusohjelmat. Tämä on ala, jolla voidaan saada aikaan huomattavia säästöjä suhteellisen pienellä panostuksella.
Jiří Havel
kirjallinen. - (CS) Energiatehokkuus on yksi Eurooppa 2020 -strategian ja Euroopan energiastrategian 2011-2020 ensisijaisista tavoitteista. Sen vuoksi esitetty mietintö on erittäin tärkeä ja ajankohtainen Cancúnissa hiljattain järjestetyn kokouksen vuoksi. Mietintö perustuu vuoden 2006 energiatehokkuustoimintasuunnitelmaan, siinä kehotetaan komissiota päivittämään tätä suunnitelmaa, tarkistamaan energiapalveluita koskevaa direktiiviä ja myös ottamaan käyttöön sitovia tavoitteita, jotta energiatehokkuutta parannetaan 20 prosentilla vuoteen 2020 mennessä. Mietinnössä käsitellään näkökohtia, jotka liittyvät suuremman energiatehokkuuden etuihin: yhteiskunnan (luodaan mahdollisesti miljoona työpaikkaa tai energiaköyhyyden vähentyminen EU:ssa), talouden (mahdollisen energiasäästön arvo on jopa 100 miljardia euroa), strategisten näkökohtien (säilytetään eurooppalaisten yritysten kilpailukyky energiansäästöjen ansiosta) ja lopuksi energian toimitusvarmuuden (suurempi energiaomavaraisuus EU:ssa) kannalta. Mietintöön sisältyy suosituksia, jotka koskevat energiainfrastruktuurin, kaupunkien ja rakennusten kehittämisen, tieto- ja viestintäteknisten tuotteiden, hankintamenettelyjen ja rahoituksen aloja. Omasta mielestäni rahoituslähteiden tehtävä (rakennerahastot, Euroopan investointipankin ELENA-väline, energiatehokkuutta koskevat kansalliset rahastot ja niin edelleen) energiatehokkaiden tuotteiden rahoittamisessa on erityisen tärkeää. Olen kaiken kaikkiaan sitä mieltä, että Bendt Bendtsenin esittämään mietintöön sisältyy tarkka analyysi tästä asiasta samoin kuin asianmukaiset suositukset energiatehokkuudesta, ja sen vuoksi suosittelen, että se hyväksytään ehdotetussa muodossa.
Edit Herczog
kirjallinen. - (HU) EU:lle ja kaikille sen jäsenvaltioille on erittäin tärkeää, että mahdollisimman vähäisellä määrällä energiaa saadaan mahdollisimman paljon aikaan. Näin voidaan vähentää riippuvuutta ulkopuolisesta energiasta, energian toimitusvarmuutta voidaan lisätä samoin kuin Euroopan unionin kilpailukykyä. Energiatehokkuuden on oltava sen vuoksi erityinen painopiste Eurooppa 2020 strategian täytäntöönpanossa, ja energiarahastojen käytön edellytyksenä pitäisi olla mahdollisimman pitkälle sitä koskeva periaate. Eurooppa 2020 -strategian perusteella toteutettavien tavoitteiden mukaisesti (vuodesta 2005 lähtien) Unkarin kansallisessa toimintasuunnitelmassa pyritään uusiutuvista energialähteistä saatavan energian ja energiatehokkuuden aloilla erittäin vakavasti otettaviin toimiin. Energiatehokkuutta koskeva luottorahasto on ollut toiminnassa vuodesta 1991 lähtien, ja se on tukenut kansalaisten energiatehokkuusinvestointeja.
Lisäksi Unkarin hallitus aikoo parantaa julkisen sektorin suurimpien kuluttajien energiatehokkuutta 60 prosentilla kunnostamalla julkisia laitoksia (mukaan lukien aurinkokerääjien asentaminen sekä eristyksen ja lämmitysjärjestelmien nykyaikaistaminen) rakennuskompleksien energia- ja ilmastonsuojeluohjelman luonnoksen perusteella. Nämä ovat suuria suunnitelmia, mutta tähän päivään saakka jatkunut rahoitus- ja talouskriisi on vaarantanut vakavasti niiden täytäntöönpanon. Sen vuoksi meidän on pyydettävä komissiota kiinnittämään vakavasti huomiota kansallisiin toimintasuunnitelmiin ja niiden täytäntöönpanoon ja sen varmistamiseen, että tähän mennessä hyväksytyt EU:n direktiivit saatetaan osaksi kansallista lainsäädäntöä. Energia 2020 -strategian täytäntöönpano ja hiilidioksidipäästöjen vähennystavoitteiden saavuttaminen voi olla tästä riippuvainen. Tämän lisäksi tällä alalla voidaan odottaa edistystä ainoastaan silloin, kun sovelletaan yhteisesti asianmukaisia rahoitusvälineitä ja luodaan sopiva lainsäädäntökehys.
Jarosław Kalinowski
Energiatehokkuuden lisääntyminen edistää suoraan energian toimintavarmuuden kohentamista koko EU:ssa. Jos muutokset otetaan käyttöön kunnolla, ne johtavat päästöjen vähentymiseen. Tämä on todella myönteinen kehityssuunta, ja se tukee ilmastonmuutoksen torjumista koskevia pyrkimyksiämme. Ajan tasalla olevan teknologian käyttö infrastruktuurin uudenaikaistamisessa turvaa myös säästöt ja tämän seurauksena talouskasvun EU:n jäsenvaltioissa. Tämän ansiosta, kuten esittelijä itse korostaa, uusia työpaikkoja luodaan kaupunkialueiden lisäksi myös paikallisilla markkinoilla ja maaseudulla. Kaikki nämä tavoitteet vaativat luonnollisesti aluksi asianmukaisia voimavaroja ja investointeja. Minusta on kuitenkin ehdottoman kannattavaa varmistaa, että Euroopalla on energiaa säästävä, tehokas ja ympäristöystävällinen talous.
Petru Constantin Luhan
Euroopan unionin on toteutettava toimia, jotta sen energiansaannin tulevaisuus varmistetaan ja sen tärkeitä energiaetuja suojellaan. Energiatehokkuustoimilla on tärkeä tehtävä tämän saavuttamisessa. Niillä taataan, että ilmasto- ja energiatavoitteet saavutetaan mahdollisimman vähäisin kustannuksin. Mielestäni olisi aloitettava laaja-alaisia neuvotteluita paikallisen ja alueellisen tason edustajien kanssa, jotta vahvistetaan hyvin määritellyt energiatehokkuutta koskevat ohjeet. On annettava tukea hankkeiden suunnitteluun ja varmistettava, että 9 miljardin euron määrärahat, jotka komissio antaa käyttöön koheesiopolitiikan välityksellä, ovat saatavilla. Näiden varojen älykkään käytön ansiosta voimme saavuttaa 20 prosentin energiatehokkuustarpeen, joka auttaa suurelta osin vastaamaan Euroopan unionin kestävyyttä ja kilpailukykyä koskeviin tavoitteisiin. Lisäksi kulutuksen vähentäminen energiatehokkuuden välityksellä on kaikkein kestävin tapa vähentää riippuvuutta fossiilisista polttoaineista, ja sen perusteella tuontia voidaan vähentää huomattavasti (25-26 prosenttia).
Alajos Mészáros
Energiatehokkuustoimintasuunnitelman tarkistamisen osalta yksi kaikkein tehokkaimmista keinoista hiilidioksidin ja muiden kaasujen päästöjen vähentämiseksi on energiatehokkuus. Se tarjoaa huomattavaa etua työpaikkojen luomisen ja talouskasvun aloilla. Vuoden 2006 energiatehokkuustoimintasuunnitelman hyväksymisen jälkeen talousympäristössä on tapahtunut huomattavia muutoksia. Sen vuoksi pidän välttämättömänä toimena, että EU:n energiatehokkuuspolitiikkaa tarkistetaan ja että sitä yhdistetään tämänhetkisiin painopisteisiimme. Mielestäni meidän pitäisi käyttää asiakirjaa, jossa arvioidaan vuoden 2006 toimintasuunnitelman tuloksia ja puutteita, perustana tällaiselle arviolle. Meidän on tehtävä kaikkemme, jotta voimme saavuttaa Eurooppa 2020 -strategiassa asetetun 20 prosentin tavoitteen.
Vaikka päästöjä ja uusiutuvia energialähteitä koskevat arvot ovat helposti mitattavissa, energiatehokkuutta koskevia tietoja on vaikeampi laskea. Tarvitsemme tässä asiassa komission tukea. Komission toimittamien tilastotietojen avulla voimme seurata energiapolitiikkamme muutoksia. On yleisesti tiedossa, että rakennusten energiatehokkuus tarjoaa myös merkittäviä mahdollisuuksia. Meidän on sen vuoksi joudutettava nykyisten rakennuksiemme kunnostusta, sillä uusien rakennusten osuus on pienentymässä. Erityisesti Keski-Euroopan valtioissa on monia rakennuksia, joiden tehokkuuspotentiaali voisi olla asianmukaisen kunnostuksen jälkeen hyvä. Yhdysvallat ja Kiina ovat kaukana edellämme energiatehokkaita ratkaisuja tukevien lainsäädäntötoimien alalla. Meidän on tehtävä kaikkemme, jotta tätä heikompaa asemaa vähimmäistetään. Euroopan unionin ja jäsenvaltioiden on tuettava toimenpiteitä ja keinoja, joilla tämä alan rahoitusta lisätään.
Pavel Poc
kirjallinen. - (CS) Vaikka Euroopan unioni on asettanut tavoitteita energiankulutuksen vähentämisestä 20 prosentilla vuoteen 2020 mennessä, ne eivät ole sitovia toisin kuin päästöjen ja uusiutuvien energialähteiden alojen tavoitteet. Jäsenvaltiot eivät ole sen vuoksi tarpeeksi motivoituneita saavuttamaan parhaita mahdollisia tuloksia energiatehokkuuden alalla. Teknologia ja käytännön menettelyt energiatehokkuuden parantamiseksi ovat jo olemassa, mutta koska ei ole sitovia tavoitteita, näitä hankkeita ei rahoiteta kunnolla ja sen vuoksi niitä ei toteuteta. Jos EU saavuttaa tavoitteen vuoteen 2020 mennessä, se merkitsisi 78 miljardin euron säästöä vuodessa. Sen lisäksi, että sillä vähennetään riippuvuutta öljyn ja maakaasun tuonnista, jolloin edistetään energian toimitusvarmuutta, myös kotitaloudet voisivat säästää huomattavasti. Minusta tämä näkökohta on erittäin tärkeä, koska niin sanotussa energiaköyhyydessä, jossa sähkö- ja kaasulaskut vievät suurimman osan perheen budjetista, elävien henkilöiden määrä kasvaa tällä hetkellä. Jos kuitenkin otetaan käyttöön sitovia tavoitteita, kotitaloudet voisivat komission tietojen mukaan säästää jopa 1 000 euroa vuodessa. Lisääntyneen kilpailukyvyn lisäksi parantunut energiatehokkuus edistäisi myös pysyvien työpaikkojen luomista ja johtaisi hiilidioksidipäästöjen vähenemiseen 780 miljoonalla tonnilla, mikä on enemmän, mitä Kioton pöytäkirjassa edellytetään.
Daciana Octavia Sârbu
Energiankulutuksen ja energiariippuvuuden vähentämisen edut olisivat heti taloudellisia, ympäristöllisiä ja poliittisia. Energiatehokkuustoimintasuunnitelmalla on siten kauaskantoisia seurauksia. Olin ympäristövaliokunnan tieto- ja viestintäteknologian vaikutusta energiatehokkuuteen koskevan lausunnon valmistelija ja tiedän, että yksi tärkeimmistä tehtävistä on helpottaa uusiutuvien energialähteiden integroimista virtalähteeseen. Älykkäät verkot voivat auttaa tämän aikaansaamisessa, ja kotitalouksien älykäs mittaaminen voi edistää tietoisuuttamme siitä, milloin voimme säästää energiaa ja siten auttaa meitä vähentämään kulutusta. Komission on keskityttävä kunnolla toimintasuunnitelman kahteen näkökohtaan, ja jäsenvaltioiden on annettava täysi tukensa tarvittavan infrastruktuurin käyttöönottamiseksi tarvittaessa julkisten hankintojen avulla.
Vladimir Urutchev
Energiatehokkuus on kaikkein kustannustehokkain toimi kasvihuonekaasupäästöjen vähentämiseksi. Alhaisemman energiankulutuksen ansiosta olemme vähemmän riippuvaisia öljyn ja kaasun tuonnista ja niiden vaihtelevista hinnoista. On erittäin tärkeää keskittyä energiatehokkuutta koskeviin investointeihin ja rajoittaa varojen käyttöä öljyn ja kaasun tuontiin. Näiden varojen ansioista olisi mahdollista luoda työpaikkoja pk-yrityksissämme, maataloudessa, metsätaloudessa ja teollisuudessa. Komission arviot osoittavat, että energiatehokkuuden lisääminen 20 prosentilla voisi mahdollisesti luoda jopa miljoona uutta työpaikkaa Euroopassa ja tavallinen kotitalous voisi säästää ainakin 1 000 euroa vuodessa. Paljon on saatu aikaan edellisestä energiatehokkuustoimintasuunnitelmasta, mutta ei ole mitään näyttöä siitä, että tavoite voidaan saavuttaa vuoteen 2020 mennessä. Olisi otettava käyttöön uusia välineitä energiansäästön tehostamiseksi EU:n ja kansallisella tasolla, ja olisi korostettava kahta pääasiallista alaa: olemassa olevien rakennusten kunnostamista ja rahoituksen tehostamista koskevia toimia. Vanhoilla rakennuksilla on korkein tehokkuuspotentiaali, ja asianmukaiset rahoitusvälineet niiden potentiaalin hyödyntämiseksi puuttuvat. Näihin kahteen kysymykseen on vastattava asianmukaisesti, kun energiantehokkuustoimintasuunnitelmaa tarkistetaan, jotta asiat etenevät toivotulla tavalla.
