Merirosvous (keskustelu) 
Puhemies
(EL) Esityslistalla on seuraavana neuvoston ja komission julkilausumat merirosvoudesta.
Dominique Bussereau
neuvoston puheenjohtaja. - (FR) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, lauantaina 14. syyskuuta - eli vain muutama päivä sitten - merirosvot ajoivat takaa ranskalaista tonnikalan pyyntialusta 420 mailin päässä Somalian rannikolta. Kyse ei ole yksittäisestä tapauksesta. Heinäkuun alun jälkeen kymmenen alusta on vallattu ja 250 merimiestä on otettu panttivangiksi. Tästä johtuen kalastusalukset eivät ole halukkaita operoimaan - varmaankin ymmärrätte syyn - ja noin 50 espanjalaista ja ranskalaista tonnikalan pyyntialusta, jotka yleensä kalastavat Seychellien ja Somalian merialueilla, ovat päättäneet palata takaisin Seychellien saaristoon.
Sen lisäksi, että merirosvous on lisääntymässä, vaikuttaa selvältä, ettei toiminta enää rajoitu rannikolle, vaan se on leviämässä kauemmas kansainvälisille vesille. Tämä haittaa alueen kautta kulkevien kalastus- ja rahtialusten lisäksi - ja tämä on erittäin vakavaa - myös humanitaaristen ohjelmien alaisuudessa toimivia aluksia, kuten Maailman elintarvikeohjelman aluksia, jotka toimittavat elintärkeää apua monille Somalian sisäisille pakolaisryhmille.
Ilmiöstä on tullut maailmanlaajuinen huolenaihe. Ranskan presidentti Sarkozy totesi hiljattain, ettei kyse ole enää yksittäisistä tapauksista, vaan rikollisesta teollisuudesta, jossa asetetaan kyseenalaiseksi yksi perusvapauksista, liikkumisvapaus, sekä vapaus harjoittaa kansainvälistä kauppaa. Ranskan presidentti päätti lausuntonsa sanomalla: "Maailma ei voi hyväksyä tätä!"
Nämä seikat huomioon ottaen Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvosto hyväksyi toukokuussa ja heinäkuussa päätöslauselmat 1814 ja 1816. Reagoidakseen alati pahenevaan tilanteeseen turvallisuusneuvosto valmistelee parhaillaan uutta päätöslauselmaa, jonka tarkoitus on saada kansainvälinen yhteisö käyttämään tehokkaammin saatavilla olevia, merioikeuteen ja turvallisuusneuvoston päätöslauselmiin perustuvia torjunta- ja ennaltaehkäisyvälineitä.
EU:n jäsenvaltiot ovat jo omalta osaltaan päättäneet toimia niin, ja ne ilmoittivat 26. maaliskuuta aikovansa toimia määrätietoisesti yhdessä Somalian rannikolla harjoitettavan merirosvouden torjumiseksi. Neuvosto hyväksyi 5. elokuuta kriisinhallintakonseptin. Aivan hiljattain, 15. syyskuuta, yleisten asioiden ja ulkosuhteiden neuvosto hyväksyi sotilaallisen strategiavaihtoehdon, joka mahdollistaa tarvittaessa merioperaation käynnistämisen Euroopan turvallisuus- ja puolustuspolitiikan alaisuudessa. Haluaisin muistuttaa teitä virallisesti, että merioperaation käynnistämistä todella harkitaan, kuten puheenjohtajavaltio Ranska kertoi Euroopan parlamentin ulkoasiainvaliokunnalle viime tiistaina yllä mainitun neuvoston kokouksen jälkeen.
Toimenpiteitä tarvitaan kiireellisesti jo ennen kuin merioperaatio saadaan käynnistettyä. Tämän vuoksi neuvosto perusti ensimmäisenä toimenpiteenä merivoimien koordinointiyksikön. Koordinointiyksikköä johtaa espanjalainen korkea-arvoinen upseeri, ja siinä toimii neljä merikuljetusalan asiantuntijaa, joiden tehtävä on helpottaa sekä säännöllistä että satunnaista tietojenvaihtoa alueella liikkuvien kauppa-alusten ja muiden merialusten välillä. Brysselissä sijaitsevan koordinointiyksikön tehtävänä on tukea valvonta- ja suojelutoimia, joita jäsenvaltiot toteuttavat Somalian merialueilla. Aloite käsittänee kolme osa-aluetta: tiettyjen alttiiden alusten saattaminen Adeninlahden läpi, Maailman elintarvikeohjelmaan kuuluvien, Somalialle suunnattujen humanitaaristen kuljetusten turvaaminen sekä Somalian etelärannikolla sijaitsevien kalastusalueiden valvonta. Niitä jäsenvaltioita, joiden laivastoyksiköt toimivat Somalian merialueilla, pyydetään tiedottamaan asiasta koordinointiyksikölle erityisesti kaikkein alteimpien kauppa-alusten suojelumahdollisuuksien parantamiseksi.
Arvoisa puhemies, samanaikaisesti Euroopan unioni jatkaa mahdollisen Euroopan turvallisuus- ja puolustuspolitiikan alaisen merioperaation valmisteluja. Euroopan unionin sotilasesikunnan sekä neuvoston pääsihteeristön eurooppalaisia asiantuntijoita on parhaillaan tiedonkeruumatkalla alueella tavoitteenaan tarkentaa strategista suunnitelmaa. Heidän on tarkoitus julkistaa päätelmänsä 29. syyskuuta.
Hyvät parlamentin jäsenet, saatte nähdä, että Euroopan unioni osoittaa toimivansa määrätietoisesti ja vahvistaa asemaansa ensisijaisena aloitteentekijänä kansainvälisessä toiminnassa merirosvouden torjumiseksi. Meidän pitää varmistaa käyttöömme sellaiset voimavarat, että voimme toimia nopeasti ja koordinoidusti puolustaaksemme kaupallisia etuja, luonnollisesti, mutta puolustaaksemme myös liikkumisvapautta, joka on globaali periaate, sekä humanitaarisia tavoitteita.
Antonio Tajani
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, hyvät parlamentin jäsenet, komissio tuomitsee jyrkästi rikokset, joita joillain maailman alueilla tehdään säännöllisin väliajoin EU:n jäsenvaltioiden etuja vastaan. Tällaisia ovat niin merirosvous kuin alusten aseelliset ryöstöt jonkin valtion tuomiovaltaan kuuluvilla merialueilla.
Tällainen toiminta vaikuttaa yhtä lailla merikuljetuksiin kuin avomeren kalastukseen ja merimatkailuun. Lisäksi kyseinen toiminta tekee merimiesten elinoloista entistäkin vaarallisemmat, ja merimiehet työskentelevät jo muutenkin hankalissa olosuhteissa. Näin ollen ei riitä, että vain tuomitsemme kyseiset teot; meidän pitää myös ymmärtää, että ne saattavat viedä meitä ajassa satoja vuosia taaksepäin tilanteeseen, jossa rikolliset verkostot ja merirosvot toimivat järjestäytyneesti pääasiassa neljällä alueella: eteläisellä Kiinanmerellä, Malaccan ja Singaporen salmissa, Guineanlahdella sekä Afrikan sarven alueella. Suurin osa rikoksista tehdään kyseisillä alueilla, ja rikosten voimakkuus ja vakavuus muuttuvat jatkuvasti.
Huolta aiheuttaa yhä myös ilmiön kehityssuunta sekä merirosvouden leviäminen muille maailman alueille. Tämä osoittaa, että kyse ei tosiaan ole satunnaisista tapauksista; olemme vakuuttuneita siitä, että taustalla on järjestäytynyt rikollisverkosto, joka haluaa tehdä järjestelmällisiä hyökkäyksiä rahtilaivoja, matkailualuksia sekä matkustajalaivoja kohtaan.
Koska Euroopan yhteisö kuuluu Yhdistyneiden Kansakuntien vuonna 1982 hyväksymään merioikeusyleissopimukseen, Euroopan komissio on aina pyrkinyt edistämään merenkulun vapautta sen kaikissa muodoissa sekä luomaan asianmukaisia välineitä alusten suojelemiseksi laittomilta teoilta. Tämän vuoksi komissio on tukenut järjestelmällisesti jäsenvaltioiden sekä koko kansainvälisen yhteisön pyrkimyksiä luoda korkealaatuisia lainsäädäntövälineitä Yhdistyneiden Kansakuntien kautta tai sen merenkulkualaan erikoistuneen elimen eli Kansainvälisen merenkulkujärjestön kautta.
Viime kesäkuussa toteutettiin Yhdistyneiden Kansakuntien epävirallinen valtameriä ja merioikeutta koskeva konsultaatioprosessi, joka käsitteli erityisesti kiinniotettujen merirosvojen oikeudellista kohtelua. Sen seurauksena toimia jatketaan edelleen tarkastelemalla uudelleen IMO:n kolmea oikeudellista välinettä merirosvouden ja aluksiin kohdistuvien aseellisten ryöstöjen ehkäisemiseksi. Uudelleen tarkastelu on tarkoitus saada päätökseen joulukuussa 2008.
Euroopan yhteisö soveltaa alusten ja satamapalvelujen turvallisuutta koskevaa lainsäädäntöään, jolla IMO:n alainen ISPS-säännöstö on saatettu osaksi yhteisön oikeutta. Yhteisö tukee näiden merialan turvallisuusstandardien vahvistamista kansainvälisten kumppaniensa ja aivan erityisesti Euro-Välimeri-kumppaniensa keskuudessa Safemed I -ohjelman kautta. Lisäksi parhaillaan valmistellaan kyseistä asiaa käsittelevää korkean tason seminaaria osana ASEANin alueellista foorumia, jossa yhteispuheenjohtajina toimivat Euroopan unioni ja Indonesia. Yhteistyö unionin ulkopuolisten maiden kanssa lisääkin jatkuvasti merkitystään.
Saman ajatusmallin mukaisesti komissio tutkii parhaillaan mahdollisuutta hyödyntää vakautusvälinettä sellaisten jo olemassa olevien tai vasta suunnitteilla olevien alueellisten aloitteiden tukemisessa, joita myös Kansainvälinen merenkulkujärjestö kannattaa, Malaccan salmessa ja Afrikan sarven alueella. Tavoitteena olisi turvata merenkulku alueilla, jotka ovat strategisesti tärkeitä unionin etujen ja tavarantoimitusten kannalta.
Haluan myös painottaa jatkuvaa kehitysapua, jota Euroopan yhteisö antaa riskialueita ympäröiville maille parantaakseen niiden elintasoa, mikä on ehdoton edellytys oikeusvaltion periaatteen noudattamiselle. Se on myös ratkaisevan tärkeää pyrittäessä saamaan työvoimaa pois rikollisjärjestöistä, jotka saattavat kohdistaa huomionsa äärimmäisessä köyhyydessä eläviin väestöryhmiin.
Merirosvouden ja aluksiin kohdistuvien aseellisten ryöstöjen torjunnan osalta komissio on tyytyväinen YK:n turvallisuusneuvoston hyväksymään päätöslauselmaan 1816 merirosvoudesta ja aseellisista ryöstöistä Somalian rannikkovesillä sekä tärkeisiin päätöksiin Eurooppa-neuvostossa, joka hyväksyi yksityiskohtaisen toimintasuunnitelman 15. syyskuuta 2008 pitämässään kokouksessa. Ministeri Bussereau kertoi, mitä nuo aloitteet ovat ja mihin Euroopan unioni ja jäsenvaltiot ovat sitoutuneet. Me jaamme nuo sitoumukset ja tuemme niitä.
Merirosvouden jatkuva lisääntyminen herättää toisenkin kysymyksen: rahoitetaanko merirosvoudella kansainvälistä terrorismia? Tätä kysymystä meidän on pohdittava ja meidän on yritettävä löytää siihen vastaus, vaikkakaan tällä hetkellä ei ole todisteita siitä, että lunnasmaksuilla rahoitettaisiin terrorismia. Toisaalta ei ole mitään perusteita olettaa, että se ei olisi periaatteessa mahdollista. Suhtaudumme siis epäilevästi tämän hypoteesin hylkäämiseen etenkin sen perusteella, että eräiden merirosvoille turvapaikkoja tarjoavien maiden sekä terroristiryhmien salaisten tukikohtien välillä on selvä yhteys.
Komissio aikoo joka tapauksessa käynnistää tutkimuksen tästä aiheesta ymmärtääkseen paremmin merirosvouteen liittyvän rahan liikkeitä. Emme saa koskaan laskea suojaustamme terrorismin vastaisessa taistelussa. Näin ollen kaikki epäilykset, silloinkin kun emme voi tehdä a priori -arviointeja, on tutkittava huolellisesti, ja meidän pitää toteuttaa kaikki tarvittavat toimet, jotta terroristit eivät saisi apua tai taloudellista ja organisatorista tukea rikollisjärjestöiltä. Näin ollen jatkamme tasapainoista yhteistyötä kaikkien jäsenvaltioiden ja neuvoston kanssa sekä sellaisten unionin ulkopuolisten maiden kanssa, jotka osallistuvat erityisen aktiivisesti merirosvouden torjuntaan.
Georg Jarzembowski
PPE-DE-ryhmän puolesta. - (DE) Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission varapuheenjohtaja, olen täysin samaa mieltä varapuheenjohtajan kanssa. Meidän on erotettava toisistaan salmet, joissa voimme tehdä vastuullisten maiden kanssa yhteistyötä merirosvouden hillitsemiseksi, sekä merioperaatiot alueilla, joilla ei ole vastuullisia valtioita, kuten Somaliassa, jolloin meidän on toimittava itse.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, ihan rehellisesti sanottuna se, mitä totesitte, oli mielestäni hieman liian vähän. Kriisiyksikön perustaminen ja hyödyntäminen on aina hyvä teko, mutta siitä ei ole mitään apua. Sijaitsipa kriisiyksikkö sitten täällä Brysselissä tai jossain muualla. Se mitä tarvitsemme, on paikan päällä toteutettava yhteinen merioperaatio, johon osallistuu jo alueella olevia EU:n jäsenvaltioiden aluksia. Meidän on pyydettävä niitä jäsenvaltioita, jotka eivät ole vielä lähettäneet aluksiaan paikalle, osallistumaan yhteiseen merioperaatioon.
Emme voi sallia tilannetta, jossa kaksi merirosvojen emäalusta purjehtii onnellisesti näillä vesillä hyökkäillen kalastusalustemme ja kauppalaivojemme kimppuun ja meidän täytyy jatkuvasti ajaa niitä takaa ja pohtia, miten saisimme tilanteen hallintaan. Odotan kovasti, mitä kenraalilla on sanottavanaan, hänhän tulee tänne hetken kuluttua, mutta meidän pitää joka tapauksessa luoda selkeä strategia ja arvioida tilannetta taktisesti. Tarvitsemme myös riittävästi miehistöä merirosvouden hallitsemiseksi, koska pelkät vetoomukset eivät näytä auttavan. Meidän on otettava merirosvot kiinni, meidän on siepattava heidät, muutoin tämä ei onnistu.
Yhdeksänkymmentä prosenttia unionin tuonnista, josta olemme riippuvaisia, kulkee meriteitse. Meillä on suuri vastuu merenkulkijoista ja ulkomaisilla rannikoilla kalastavista kalastajistamme yhdessä solmittujen sopimusten nojalla, ja meidän täytyy suojella näitä kalastajia ja merenkulkijoita sekä matkailijoita. Alueilla, joilla ei ole julkista hallintoa, tämä toimii valitettavasti vain sillä edellytyksellä, että kehitämme unionin omaa toimintaa YK:n päätöslauselmien pohjalta.
Näin ollen, hyvä neuvoston puheenjohtaja, on hyvä asia perustaa kriisiyksikkö. Odotamme kuitenkin hyvin valmisteltua operaatiotukikohtaa sekä hyvin valmisteltuja operaatioita seuraavassa vaiheessa.
Rosa Miguélez Ramos
Hyvät kollegat, meidän on ratkaistava tämä ongelma kiireellisesti. Minun käytössäni olevat luvut ovat vieläkin pahemmat kuin ne, jotka ministeri Bussereau meille juuri esitteli: saamieni tietojen mukaan 13 alusta ja 300 merimiestä on merirosvojen vallassa.
Ja selvää on, että jos tätä ilmiötä ei saada loppumaan, se jatkaa kasvuaan, kuten tähän asti on tapahtunut, eikä se tietenkään lopu tai tilanne parane.
Ranskan ja Espanjan sekä muiden maiden hallitusten sitkeys ja tämän parlamentin sitkeys on kantanut hedelmää. Lyhyessä ajassa olemme varmistaneet tätä ilmiötä koskevan YK:n päätöslauselman, jolla laajennetaan syyteoikeutta. Lisäksi on perustettu yksikkö koordinoimaan operaatioita EU:n tasolla.
Teidän pitäisi kuitenkin olla tietoisia siitä, että meidän on aivan ensiksi pyrittävä jatkamaan YK:n mandaattia, koska se on voimassa vain kolme kuukautta. Jos sitä ei saada jatkettua, meidän aivan uusi koordinointiyksikkömme on suljettava joulukuun alussa.
Ministerien tekemän päätöksen toisesta osasta, sotilaallisesta strategiavaihtoehdosta, totean, että tämän operaation on toteuduttava ja että usean jäsenvaltion on mahdollisimman nopeasti osoitettava valmiutensa osallistua siihen. Tuen sitä, mitä parlamentin jäsen Jarzembowski sanoi. Tämä operaatio olisi unionin ensimmäinen sotilaallinen merioperaatio Euroopan turvallisuus- ja puolustuspolitiikan alaisuudessa, hyvät kollegat, ja se olisi tärkeä osoitus Euroopan näkyvyydestä.
Olosuhteet edellyttävät sitä. Merirosvous Intian valtamerellä on tällä hetkellä äärimmäisen tuottoisaa liiketoimintaa, joka kasvaa päivä päivältä. Joku kertoi minulle tänään, että merirosvon ammatti, niin uskomattomalta kuin se kuulostaakin, on kohentamassa statustaan joissakin Intian valtamerta ympäröivissä maissa.
Meidän on katkaistava tämä kierre. Meidän on suojeltava alttiita aluksia, niin kauppa- kuin huvialuksia, sekä lukuisia kalastuslaivoja, jotka kalastavat tuolla alueella. Meidän pitää myös tarjota suojaa ja saattueita Maailman elintarvikeohjelmaan kuuluville aluksille, koska Kanadan mandaatti päättyy 27. syyskuuta eikä sille ole vielä seuraajaa.
Philippe Morillon
Arvoisa puhemies, antaako merirosvouden lisääntyminen Euroopan unionille mahdollisuuden turvautua tiettyihin keinoihin arvojensa ja etujensa puolustamiseksi, kun se on tarpeen ja siellä, missä se on tarpeen?
Ainakaan ei kannata sanoa niille kalastajillemme, joiden oli viime viikolla haettava turvaa Mahén satamasta Seychelleiltä, tai kauppalaivojemme ja risteilyalustemme miehistölle, jotka ovat jatkuvasti suuremmassa vaarassa Somalian aluevesillä, ettei tämä asia kuulu unionille! Jos näin tehtäisiin, unohdettaisiin se, mitä unionin kansalaiset odottavat unionilta: etupäässä turvallisuutta ja ennen kaikkea meriturvallisuutta.
Tämän takia, arvoisa komission jäsen, komission aloitteisiin Euroopan meri- ja valtameripolitiikasta oltiin niin laajalti tyytyväisiä. Tämän takia, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, uskon, että enemmistö tässä parlamentissa hyväksyy toimenpiteet, joita ehdotatte saatuanne päätökseen kuulemiskierroksen, joka ymmärtääkseni on vielä kesken.
Tänään ihmiset sanovat, että se ei ole helppoa, että saattaisi olla parempi kuulla ensin kaikkia liittolaisiamme eri puolilla maailmaa ja pohtia toimien laillisuutta kansainvälisen oikeuden näkökulmasta. Se, mitä hiljattain tehtiin Ponantin ja Carré d'asin panttivankien vapauttamiseksi, osoittaa, että meillä on välineet toimia tehokkaasti, kunhan tahtoa löytyy. Vielä kun tämän tahdon taakse, hyvä neuvoston puheenjohtaja, saataisiin neuvostossa laaja konsensus!
Raül Romeva i Rueda
(ES) Somalian rannikko on selvästi yksi maailman vaarallisimmista rannikkoalueista. Tämän osoittavat luvut, esimerkiksi se, että yksinomaan viime vuonna ainakin 25 alusta joutui erilaisten merirosvohyökkäysten kohteeksi.
Playa de Bakion tapaus on ehkäpä yksi tunnetuimmista, ainakin Espanjassa, mutta se ei ole ainut laatuaan.
Tällä hetkellä on selvää, ettei Somalian väliaikaisella liittohallituksella ole voimavaroja tai keinoja rauhan ja turvallisuuden vakauttamiseksi maassa, minkä vuoksi se ei myöskään niin hyvin kykene takaamaan aluevesiensä tai niitä lähellä sijaitsevien alueiden turvallisuutta. Siksi tarvitaan sellaista kansainvälistä tukea, josta Yhdistyneissä Kansakunnissa sovittiin kesäkuussa, kuten aiemmat puhujat ovat todenneet.
Itse olen huolissani myös eräästä toisesta asiasta, jonka haluaisin tuoda esiin: saamme joskus raportteja ulkomaisista aluksista, joista jotkut saattavat olla eurooppalaisia, jotka käyttävät valvonnan puutteellisuutta hyväkseen ja kalastavat laittomasti yhdellä alueen parhaimmista kalastusalueista tai jopa käyttävät sitä vaarallisten aineiden kaatopaikkana. Liittohallitus ei kykene valvomaan tätäkään.
Näin ollen pidän ensisijaisen tärkeänä - ja korostan tätä - että kansainvälistä lainsäädäntöä noudattavien alusten turvallisuus taataan. Ehkä vieläkin tärkeämpää on kuitenkin se, että sitoudumme ratkaisemaan tätä maata ravistelevan konfliktin, jotta riippumattomat, lailliset ja tunnustetut somalialaiset instituutiot voivat ottaa kantaakseen lopullisen vastuun alueen turvallisuuden varmistamisesta.
Luis de Grandes Pascual
(ES) En aio toistaa niitä tosiseikkoja, jotka täällä on jo mainittu. Haluan kuvailla niitä: ne ovat pöyristyttäviä ja ne aiheuttavat sosiaalista levottomuutta kansalaistemme keskuudessa, kun he epäilemättä havaitsevat puolustuskyvyttömyyden asteen. Puhumattakaan siitä, miltä tuntuu kalastajistamme, jotka ymmärrettävästi pelkäävät työnsä ja jopa fyysisen turvallisuutensa puolesta ottaen huomioon, etteivät merirosvot uhkaile huvikseen ja ettei työntekijöiden pitäisi joutua vaarantamaan henkeään työnsä takia.
Lisäksi alusten omistajat kärsivät pahoja taloudellisia haittoja, joita heidän vakuutuksensa ei aina korvaa, koska kyse on poikkeuksellisista olosuhteista, joita vakuutusehdot eivät yleensä kata.
Mitä voimme tehdä merirosvoudelle? Tietenkin mitä vain lukuun ottamatta sitä amatöörimäistä henkeä, joka vallitsi unionin ulkoministerineuvoston 15. syyskuuta pitämässä kokouksessa. Merirosvouden torjumiseksi tarvitsemme vakuuttavia toimia kahdella tasolla: diplomatian alalla on tuettava Afrikan maita, jotka kärsivät niiden alueella toimivista todellisista mafioista, jotka käyttävät kiskontaa ja sieppauksia kiristääkseen yhdestä maailman osasta tulevia kalastajia ja kauppalaivoja; laillisen voimankäytön osalta on turvauduttava voimankäyttöön pelotteena, mikä on ehkä ainut kieli, jota merirosvot ymmärtävät.
Missä ja millä tasolla meidän pitäisi toimia nämä asiat huomioon ottaen? Kansallisella, unionin vai kansainvälisellä tasolla? Hyvät kollegat, meidän täytyy mielestäni ryhtyä ensin toimeen kansallisesti, kuten Ranska on esimerkillisesti tehnyt kansainvälisen oikeuden suojassa ja tehokkaasti, mikä on esimerkillistä.
Minusta on valitettavaa, ettei neuvosto hyväksynyt Espanjan ja Ranskan ehdotuksia ja että lopullinen ratkaisu oli riittämätön. Mielestäni meidän pitää antaa luottamuslause puheenjohtajavaltio Ranskalle, jotta se tekee ehdotuksen sellaisesta unionin toimenpiteestä, jonka avulla voidaan puolustaa omia etujamme. Toivon myös, että hetken koittaessa Naton tarjous globaalista ja kansainvälisestä toiminnasta toimii tässä tapauksessa.
Tehkäämme kuitenkin niin kuin aina teemme, menkäämme eteenpäin, tehkäämme päätöksiä ja odottakaamme sitten muiden auttavan meitä. Pyrkikäämme eroon puolustuskyvyttömyydestä ja kansalaisten tunteesta, ettemme pysty puolustamaan itseämme.
Gilles Savary
(FR) Arvoisa puhemies, ensiksikin haluaisin kiittää neuvostoa ja komissiota siitä, että ne suostuivat parlamentin pyyntöön keskustella tästä aiheesta; tästä hyvin ajankohtaisesta aiheesta, josta olemme huolissamme. Olemme keskustelleet asiasta erityisesti liikenne- ja matkailuvaliokunnassa, jolle De Rossa myös kävi kertomassa ongelman laajuudesta. Haluaisin sanoa, että meidän pitäisi olla tyytyväisiä siihen, miten nopeasti asianomaiset jäsenvaltiot - tarkoitan Ranskaa ja Espanjaa - ovat kyenneet reagoimaan ja mitä YK ja neuvosto ovat jo saaneet aikaiseksi. Mielestäni vastaus on tullut melko nopeasti.
Mielestäni meidän pitää välttää useampi seikka. Ensinnäkin siviilialusten aseita koskevat pyynnöt. Näen sellaista tapahtuvan, ja mielestäni meidän pitää olla varuillamme, koska tiedämme, että tämä tekisi tilanteesta entistäkin vaarallisemman. Toiseksi meidän pitää varmistaa, ettemme laiminlyö tilannetta niin, että se johtaisi terrorismiin. Tarkoitan, että meidän pitäisi estää poliittisia ryhmiä joutumasta osalliseksi, koska silloin mittasuhteet olisivat varmasti aivan toisenlaiset. Kolmanneksi meidän on vältettävä tilanne, jossa jäsenvaltiot toimivat erikseen.
Tähän liittyen ajattelin juuri vakaussopimusta. Vaadimme itsestään selvästi tiettyjä jäsenvaltioita välttämään alijäämät, mutta kyse on samoista jäsenvaltioista, joilta aina pyydetään suojaa, koska niillä on edellytykset antaa sitä. Mielestäni meidän pitäisi siksi osoittaa hieman enemmän yhteisvastuullisuutta EU:n tasolla, ja ne, joilla on käytössään sotilaallisia keinoja, suojaavat niitä, joilla ei ole suojautumiskeinoja. Tässä tapauksessa on tehtävä samat johtopäätökset kuin joihin luultavasti päätyisimme jollain muulla tasolla.
Haluaisin myös todeta, että vaikka meidän on todella nopeasti saatava käyttöön pelotteet esimerkiksi Ranskan hallituksen toteuttamien toimenpiteiden kautta tai Ponantilla ja Carré d'asilla, tiedämme varsin hyvin, että rikollisuus on osa ihmisluontoa, ja ihmisten epätoivo oikeutetusti ruokkii sitä. Siksi on tärkeää ryhtyä diplomaattisiin toimiin näissä maissa, jotta niitä voitaisiin auttaa sekä turvallisuuden että kehityksen näkökulmasta. Silloin niiden ei tarvitsisi loputtomasti katsella tyhjin vatsoin, kun täysiä lautasia viedään ohi.
Josu Ortuondo Larrea
(ES) Arvoisa puhemies, arvoisa ministeri, arvoisa komission jäsen, unionin kansalaiset eivät voi ymmärtää, miksi joudumme teknologian, televiestinnän ja satelliittien kaudella kärsimään merirosvoudesta, joka vie meitä neljä- tai viisisataa vuotta taaksepäin historiassamme.
En hyväksy niiden kantaa, jotka ovat sanoneet olevansa tyytyväisiä vastaukseen. Jo useiden vuosien ajan olen sanonut täällä Euroopan parlamentissa, että tilanne Intian valtamerellä, tilanne Somalian rannikolla on kestämätön eurooppalaisten kalastajien sekä alueella toimivien ja työskentelevien alusten kannalta, eikä vastauksia ole juuri saatu. Olen todella tyytyväinen siihen, että neuvosto on lopultakin ottanut ensimmäisen askeleen, jota tosin pidän riittämättömänä, perustamalla Brysseliin koordinointiyksikön. Sen tehtävänä on tukea kalastajia, suojella humanitäärisiä apulähetyksiä, joita todella tarvitaan Somaliassa, sekä turvata sopimukset kalastusalueilla.
En usko, että sillä, mitä tähän asti on perustettu ja päätetty, kyetään saavuttamaan kaikkia näistä kunnianhimoisista tavoitteista. Meri on erittäin suuri, niin kuin on Intian valtameren rannikkokin. Siksi kaikkien Euroopan maiden on osallistuttava toimiin ja yhteistyöhön, koska kyse ei ole siitä, ovatko kalastajat tai alukset ranskalaisia, baskimaalaisia, espanjalaisia vai hollantilaisia; kyse on siitä, että ne ovat eurooppalaisia, ja meidän kaikkien on osallistuttava tähän yhdessä.
Angelika Beer
(DE) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, merenkulkijoiden suojelu on sydämen asia meille kaikille, mutta rohkenen kuitenkin kysyä, miten voimme parhaiten taata sen.
Asetan kyseenalaiseksi puheenjohtajavaltio Ranskalle osoitetut erityiskiitokset, koska poliittisesti ja teknisesti se on tunaroinut tässä alusta asti. Selitän, miksi. Olemme käyneet tätä keskustelua osana meripolitiikkaa koskevasta vihreästä kirjasta käytyjä keskusteluja. Olemme todenneet, että merirosvous on ongelma ja että tarvitsemme pitkän aikavälin strategiaa voidaksemme taistella tätä ilmiötä vastaan.
Rohkenen myös todeta, että kyseinen ilmiö on ollut olemassa 500-luvulta eKr. lähtien. Sitten presidentti Sarkozy saapuu paikalle, tekee kaikesta lopun ja puhuu merioperaatiosta. Saksan puolustusministeri Franz Josef Jung on jo käskenyt kiillottaa aseet merivoimien aluksilla, ja on ETPP-operaatio, josta ei ole vielä edes keskusteltu asiasta vastaavissa valiokunnissa - ulkoasianvaliokunnassa ja turvallisuus- ja puolustuspolitiikan alivaliokunnassa - vaan ainoastaan liikenne- ja matkailuvaliokunnassa. Mitä peliä tässä oikein pelataan? Ei kyse ole mistään kaupankäynnistä!
Minusta vaikuttaa siltä, että yritämme reagoida tilapäisesti ja raivokkaasti antaaksemme oikeutuksen jollekin sellaiselle, millä olisi hyvin, hyvin pitkäaikaisia kansainvälisiä vaikutuksia. Jos turvaudumme merivoimiin kalastajien suojaamiseksi, meidän on puhuttava seurauksista. Mitä me haluamme? Tykkivenediplomatiaa? Haluammeko ampua keulojen yli? Haluammeko upottaa laivoja? Jos tässä onkin yhteys kansainväliseen terrorismiin, missä on pitkän aikavälin strategia? Sanon tämän vain varoituksena. Meidän pitäisi analysoida tätä tarkasti, ja toivottavasti päädymme lokakuun toisella viikolla asiallisempiin johtopäätöksiin, joista on enemmän apua alueen ihmisille.
Carmen Fraga Estévez
(ES) Osallistuin juuri pitkän matkan alueellisen neuvoa-antavan toimikunnan kokoukseen, jossa oli nähtävissä suuri huoli niiden 51 aluksen sekä yhteisön tonnikala-aluksilla työskentelevien noin 1 500 merimiehen kohtalosta, jotka kalastavat Intian valtamerellä.
Vuosien ajan alukset ovat raportoineet merirosvojen hyökkäyksistä Somaliaa lähellä olevalla alueella, mutta edes espanjalaisen Playa de Bakio -tonnikala-aluksen kaappaus huhtikuussa ei saanut joitakin hallituksia, omani mukaan luettuna, reagoimaan ajoissa, ja alusten oli valitettavasti hiljattain vetäydyttävä Victorian satamaan. Tästä näkökulmasta katsottuna toteutetut toimet eivät ole olleet läheskään riittäviä.
Meidän on ymmärrettävä, että kalastajat elävät erityisen vaarallisissa oloissa, ja kaikista alueella liikkuvista aluksista pitää olla huolissaan, mutta kauppalaivoilla on yleensä tietyt vakioreitit, minkä ansiosta niitä on helpompi valvoa niiden kulkiessa alueen läpi.
Mainitut 51 kalastusalusta puolestaan hajaantuvat tonnikalakantojen liikkeiden mukaan yli 3 200 neliömailin suuruiselle alueelle, mikä tarkoittaa viiden päivän purjehdusta. Näin ollen kalastusalukset ovat haavoittuvampia, joten kiireellinen merioperaatio on tarpeen.
Sen lisäksi, mitä on sanottu Malaccan salmesta ja Somaliasta, kalastusalukset raportoivat tällä hetkellä merirosvojen hyökkäyksistä myös Mosambikin kanaalissa sekä Intian ja Karibian alueilla.
Näin ollen emme voi jäädä toimettomiksi, vaan meidän täytyy toimia niiden toimenpiteiden lisäksi, joita hallituksemme ja neuvosto mahdollisesti toteuttavat. Kaikkien unionin toimielinten on oltava mukana kehittämässä koordinoitua strategiaa kansainvälisen merirosvouden torjumiseksi.
Näin ollen ehdotan omalle poliittiselle ryhmälleni, Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmälle talousarvion muuttamista siten, että talousarviosta osoitetaan miljoona euroa tämän strategian täytäntöönpanoa koskevan toteuttamissuunnitelman tutkimiseen. Pyydän myös parlamenttia näyttämään ehdotukselle vihreää valoa, jotta kaikki unionin kansalaiset olinpaikastaan riippumatta saavat viestin, että Euroopan unioni tukee heitä ja ennen kaikkea suojelee heitä.
Margie Sudre
(FR) Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, viimeisten kuukausien aikana olemme nähneet merirosvouden lisääntyvän erityisesti Somalian rannikolla. Hyökkäyksissä käytetään huomattavasti kehittyneempiä keinoja, joten niiden taustalla on vaikutusvaltainen mafia. Olen kollegoideni tapaan huolestunut eurooppalaisista kalastajista, jotka ovat erityisen alttiita ilmiölle.
Euroopan unioni on kuitenkin luonut keinot hyökkäyksiin reagoimiseksi. Mielestäni 15. syyskuuta pidetyn unionin ulkoministerikokouksen tulokset olivat melko merkittäviä. Yhtäältä 27 jäsenvaltiota hyväksyivät koordinointiyksikön perustamisen, toisaalta ministerit hyväksyivät sotilaallisen strategiavaihtoehdon, mikä mahdollistaa EU:n merioperaation.
Myös yksityisistä turvayrityksistä on puhuttu joissain yhteyksissä. Se ei vaikuta minusta oikealta ratkaisulta. Kuten parlamentin jäsen Savary totesi, ainut pitkällä aikavälillä tuntuva ratkaisu on sekä diplomaattinen että poliittinen. Merirosvous kukoistaa hallitusten heikkouden vuoksi. Auttamalla asianomaisia maita lopettamaan laittomat toimet, auttamalla niitä saavuttamaan poliittisen vakauden ja pääsemään köyhyydestä voimme päästä eroon tästä vitsauksesta. Näin Malaccan salmessa päästiin eroon merirosvoista joitakin vuosia sitten.
Euroopan unioni ei tietenkään voi toimia yksin, kuten presidentti Sarkozy on sanonut. Kansainvälinen yhteisö on saatava liikkeelle, muutoin on mahdotonta taata merenkäynnin turvallisuus. Näin on etenkin siksi, ettei Somalian rannikko ole ainut paikka, jossa merirosvous rehottaa. Euroopan unioni on tehnyt aloitteen yhteisestä reaktiosta. Nyt on koko kansainvälisen yhteisön aika kantaa oma osuutensa vastuusta.
Daniel Varela Suanzes-Carpegna
(ES) Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, olen hyvin tyytyväinen siihen, että käymme tätä keskustelua. Vuodesta 2005 parlamentti on varoittanut niin komissiota kuin neuvostoa vaaroista, jotka liittyvät Somaliaa ympäröivillä vesillä, jopa kansainvälisillä vesialueilla, purjehtimiseen.
Useiden alusten kaappausten ja aseellisten ryöstöjen jälkeen Euroopan unioni on vasta perustanut koordinointiyksikön. Se on oikein hyvä asia; ainakin vihdoin tunnustetaan, että ongelma on olemassa. Pelkään kuitenkin, ettei edes tämän yksikön avulla kyetä poistamaan ongelmaa.
Niin kauan kuin meillä ei ole todellista yhteistyötä ja aitoa yhteistä ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa, niiden jäsenvaltioiden, joiden etuihin tämä vaikuttaa, on jatkettava itsensä suojelemista ja kansallisten etujensa oikeutettua puolustamista. Ranska on selvästikin ymmärtänyt tämän, ja onnittelen Ranskaa päättäväisyydestä, rohkeudesta ja tehokkuudesta.
Myös Espanja on reagoinut ja suunnittelee lähettävänsä alueelle tiedustelukoneen, toisin sanoen varustamattoman lentokoneen aseistautuneiden merirosvojen varoittamiseksi. On sääli, ettei tämä kone ole riittävä keino puolustaa ja suojella asianmukaisesti kalastajiamme siinä tapauksessa, että laivastomme joutuu aseellisen hyökkäyksen kohteeksi.
Meidän pitää vaatia ja taata enemmän yhteistyötä niiden jäsenvaltioiden välillä, joihin tämä vaikuttaa. Meidän pitää hyödyntää Ranskan puheenjohtajakausi neuvostossa ja osoittaa enemmän varoja siihen, että laillinen kalastus kansainvälisillä vesillä ei ole sellaista riskialtista toimintaa kuin se tuolla alueella nyt on merirosvouden takia, mutta mikä ei ole hyväksyttävää 2000-luvun kansainväliselle yhteisölle.
Geoffrey Van Orden
(EN) Arvoisa puhemies, osoitan huomioni erityisesti neuvoston puheenjohtajalle.
Kannatan voimakkaita kansainvälisiä toimia avomerellä tapahtuvaan merirosvouteen puuttumiseksi. Onnittelen Ranskan hallitusta toimista, jotka ranskalaiset kommandot toteuttivat aiemmin tässä kuussa. Varmaan muistatte, että silloin kun Britannia todella harjoitti eettistä ulkopolitiikkaa, kuninkaallinen laivasto putsasi valtameret tyhjäksi merirosvoista. Merirosvot puhallettiin pois vesiltä, ja pääsimme eroon myös orjakaupasta.
Nyt näytämme avuttomilta. Laivastomme on ajettu alas emmekä uskalla toimia, jottemme vain rikkoisi jotain ihmisoikeuslain kohtaa ja joutuisi osallisiksi pitkällisiin oikeusprosesseihin.
EU:n vastaus on se, että yritetään keksiä uusi sotilaallinen operaatio perustamalla komitea, niin kutsuttu EU:n koordinointiyksikkö, joka sanoo koordinoivansa sotilaallisia operaatioita Afrikan sarven merialueilla. Mutta noilla vesialueilla on jo sotilaallinen operaatio käynnissä. Kyse on monikansallisesta koalitiosta (Combined Task Force 150), johon osallistuu Yhdysvaltain viides laivasto sekä sotalaivoja muiden Nato-maiden laivastoista ja jonka johdossa on tällä hetkellä tanskalainen.
Minulla on kysymys neuvoston puheenjohtajalle. Miksi EU on menossa mukaan? Eikö ole Naton tai oikeammin Naton eurooppalaisten liittolaisten tehtävä mennä paikan päälle ja varmistaa, että tätä tehtävää varten lähetetään enemmän sotalaivoja? Niillä on sellaiset voimankäyttösäännöt, jotka tekevät niistä tehokkaita. Ja YK:lla on kansainvälistä lainsäädäntöä, jonka mukaan kiinniotetut merirosvot voidaan hoitaa omia maitamme rasittamatta.
Tobias Pflüger
(DE) Arvoisa puhemies, paikalla on liikenneasioista vastaava komission jäsen sekä liikenneasioista vastaava neuvoston puheenjohtaja. Puhumme tässä hyvin tuntuvasta sotilasoperaatiosta. Asiasta vastaava valiokunta, turvallisuus- ja puolustuspolitiikan alivaliokunta, sai tiedot hyvin myöhään, vaikka jo elokuusta asti on julkaistu lehdistötiedotteita EU:n operaatiosta merirosvouden torjumiseksi. Tämä ei ole hyväksyttävää. Me tarvitsemme perustiedot hyvissä ajoin, jotta voimme tehdä kunnollisia päätöksiä.
BBC:n tietojen mukaan Ranska olisi halunnut valtakirjan yleisiä maailmanlaajuisia toimia, ei vain Somaliaa varten, mutta onneksi se ei saanut tahtoaan läpi. Ensimmäistä kertaa puhumme merialueiden itsemääräämisoikeuden supistamisesta, ja puhumme myös kansainvälisten lakien kouriintuntuvasta rikkomisesta. Meidän pitäisi tehdä tämä todella selväksi. Puhumme suoran tuen antamisesta Somalian niin kutsutulle hallitukselle, jota Etiopia ja Yhdysvallat tukevat. Tässä tehdään suoraa yhteistyötä Operation Enduring Freedom -operaation kanssa, mikä ei ole hyväksyttävää, ja rahoitus on tarkoitus ohjata Athenan kautta. Meillä ei ole tästäkään mitään tietoa.
Meille pitäisi tiedottaa näistä asioista suoraan. Tässä on oikeastaan kyse siitä, että turvataan sotilasjoukkojen pääsy käsiksi raaka-aineisiin, mitä ei voi tehdä tällä tavalla. Se, mitä tarvitsemme, on keino puuttua tähän muulla tavalla kuin sotilaallisesti.
Giorgos Dimitrakopoulos
(EL) Arvoisa puhemies, haluaisin keskittyä tässä hyvin tärkeässä keskustelussa kahteen asiaan, jotka ovat mielestäni merkittäviä. Toinen niistä koskee oikeudellisia näkökohtia. Mielestäni on aika päivittää merioikeusyleissopimusta, jotta voimme parantaa oikeusperustaa käyttääksemme erilaisia menetelmiä ongelman ratkaisemisessa.
Toinen huomioni koskee operatiivista puolta. Ongelman merenkulkua koskevaa näkökohtaa pidetään tärkeänä, muttei riittävän tärkeänä. Tarvitaan operatiivinen suunnitelma, ja meri- ja ilmavoimia on käytettävä tehokkaiden toimien varmistamiseksi.
Lopuksi: useat asiat liittyvät toisiinsa. Komission jäsen Tajani sanoi, että merirosvouden ja terrorismin välistä yhteyttä tutkitaan, ja haluaisin lisätä tähän vielä yhden ulottuvuuden: myös merirosvouden ja järjestäytyneen rikollisuuden välinen yhteys on tutkittava.
Ioannis Varvitsiotis
(EL) Arvoisa puhemies, olen kuunnellut tarkasti kaikkia puhujia. Kaikki, mitä on sanottu, on oikein, mutta edessämme on ongelma, joka edellyttää välitöntä toimintaa. Emme voi odottaa uutta merenkulkualan säännöstöä tai jättää tilannetta huomiotta.
Haluaisin todeta, että Nato on puuttumassa tilanteeseen ja leikkii kansainvälistä poliisia ja toisten asioihin sekaantujaa. Eikö se voisi puuttua asiaan ainakin tässä yhteydessä, meidän tuellamme, ja perustaa yksikköä, joka koostuu kaikkien jäsenvaltioiden meri- ja ilmavoimien joukoista? Jos me eurooppalaiset, joilla ei ole yhteistä puolustuspolitiikkaa, odotamme sitä, että tällaisen yksikön perustaminen on mahdollista, myöhästymme.
Koska Nato leikkii poliisia silloin kun se ei sovi meille, pyytäkäämme sitä toimimaan niin tarpeidemme mukaan.
Dominique Bussereau
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, ensiksikin haluaisin kiittää teitä tästä erittäin laadukkaasta keskustelusta.
Olen vilpittömästi sitä mieltä, että merirosvous on yksi terrorismin muodoista, joka on saavuttamassa hallitsemattomat mittasuhteet. Totuus on, että jos mitään ei tehdä, laivaliikenteen liikkumisvapaus Adeninlahdella ja Somalian rannikkoalueilla saattaa hävitä kokonaan, millä olisi luonnollisesti vakavia vaikutuksia. Olen iloinen siitä, että Euroopan unioni on ensimmäisenä kantamassa vastuunsa tästä. Haluaisin myös lisätä, että kuten tiedätte, maailmassa on muitakin alueita, joilla merirosvous aiheuttaa ongelmia. Näitä ovat erityisesti Malaccan salmi ja Singaporen ympäristö. Se on yhtä tärkeä ja vaikea kysymys Euroopalle. Meidän pitäisi kyetä päättämään, jatkammeko Euroopan turvallisuus- ja puolustuspolitiikan alaisen merioperaation suunnittelua lokakuun alussa.
Useissa puheenvuoroissa mainittiin Naton asema. Merirosvouteen puuttuminen ei kuulu Naton vastuualueeseen. Sillä on toimivalta puuttua terrorismiin. Ne voivat näyttää samankaltaisilta asioilta, mutta ne eivät ole sama asia. Lokakuuhun asti koordinointiyksikkö jatkaa jäsenvaltioiden tukemista alueen turvallisuusolosuhteiden parantamiseksi. Parlamentin jäsen Savary puhui Somalian köyhyydestä, ja korostan sitä, että meidän on saatava Maailman elintarvikeohjelmaan kuuluvat rahtilaivat perille. Somalia ja sen asukkaat todella tarvitsevat niitä.
Samalla meidän on ryhdyttävä toimiin koko kansainvälisen yhteisön kattavan yhteisen oikeusperustan luomiseksi, jotta merirosvojen teot saadaan tuotua tehokkaammin oikeuden eteen. Kyse on merirosvoista, jotka on saatu kiinni ja tuotu eurooppalaisiin vankiloihin. Meidän on nyt selkeästi pohdittava tähän kaikkeen liittyviä oikeudellisia näkökohtia ja oikeusperustaa.
Haluaisin sanoa, että, toisin kuin eräs aiemmin puhunut parlamentin jäsen, olen tyytyväinen niihin konkreettisiin toimiin, joita jotkut jäsenvaltiot ovat toteuttaneet. Konkreettiset toimet välittävät hyvin vahvan viestin, jonka ansiosta voitaisiin säästää ihmishenkiä, koska ilmiöön saattaisi lunnasvaatimusten lisäksi kuulua myös tappamista. Joitakin kalastusaluksia päin ammuttiin muutama päivä sitten. Tilanne on siis vaarallinen, ja sotilaallinen reaktio on siksi tarkoituksenmukainen.
Lopuksi lainaan kaunista lausahdusta, jota kolleganne Morillon käytti: tässä on kyse omien etujemme ja arvojemme suojelusta. Arvojemme suojelu on unionin kannalta vahvaa ja oikeaa toimintaa!
Antonio Tajani
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, minusta vaikuttaa siltä, että tämä keskustelu on ollut oikein hyödyllinen, koska se on tuonut esiin parlamentin, komission ja neuvoston halun ryhtyä yhdessä toimeen koko ajan huolestuttavammaksi käyvän ilmiön, merirosvouden, torjumiseksi, sekä antaa unionin kansalaisille vastauksen tässä asiassa.
Tuen analyysia, joka keskustelussa on noussut esiin. Ei riitä, että vain toteutetaan sotilaallisia toimenpiteitä, mikä on perustavanlaatuinen seikka. Ne on myös toteuttava pikaisesti. Mielestäni meidän ei myöskään pitäisi käyttää liikaa aikaa toimivaltakysymyksiin, siihen, pitäisikö toimijan olla Euroopan unioni vai Nato - emme saa tuhlata aikaa. Mielestäni meidän pitää tehostaa koordinointia, mutta meillä on velvollisuus puuttua tilanteeseen, estää merirosvojärjestöjä vahvistamasta asemiaan.
Samalla on tärkeää toteuttaa toimia sellaisten syiden kitkemiseksi, jotka mahdollisesti kiihdyttävät ilmiötä ja merirosvojen värväystä. Joku sanoi keskustelun aikana, että merirosvoudesta on tulossa hyvin kannattavaa toimintaa. On selvää, että erittäin köyhillä alueilla merirosvojärjestöjen on helppo värvätä ihmisiä, erityisesti nuoria, jotka ovat valmiita tekemään mitä tahansa ja liittymään näihin puolisotilaallisiin ryhmittymiin.
Tämän takia on niin, että samalla kun toteutamme valvontaan ja torjuntaan liittyviä toimia, jotka on toteutettava EU:n jäsenvaltioiden tasolla ja joiden osalta olen tyytyväinen jo toteutettuihin toimiin, meidän on toimittava - ja tässä komissio on merkittävässä roolissa - auttaaksemme tiettyjä kehitysmaita kasvamaan taloudellisessa mielessä ja estääksemme sen, että köyhyydestä tulee merirosvoutta edistävä tekijä.
Luonnollisesti meidän pitää myös tehdä työtä - ja tässäkin komission rooli voi olla merkittävä - ymmärtääksemme, mitä merirosvouden taustalla on, miten se liittyy ääriajatteluun ja terrorismiin, mitkä ovat vahvuudet, mitkä ovat syyt. Komissio voi antaa tässä merkittävää apua muille unionin toimielimille.
Emme todellakaan voi seurata sivusta, emme todella voi odottaa. Ja parlamentin voimakkaan toiminnan avulla, kun parlamentti vaatii voimakkaasti neuvostoa ja komissiota toimimaan, meidän on ehdottomasti taattava merellä työskentelevien turvallisuus, ja meidän on taattava niiden tavaroiden turvallisuus, joita tuodaan Euroopan unioniin Euroopan unionin ulkopuolelta. Meidän täytyy puuttua tilanteeseen muuallakin kuin siellä, missä myös kalastajat työskentelevät - on oikein, ettemme puutu asioihin ainoastaan Euroopan unionin lähimmillä merialueilla - ja parlamentin jäsen Fraga kertoi meille huolestuneena tapahtumista yhä lähempänä meitä.
Meidän pitää myös katsoa, mitä muualla maailmassa tapahtuu, koska merirosvous vaikuttaa EU:n jäsenvaltioiden lippujen alla purjehtiviin aluksiin myös hyvin kaukaisilla merialueilla. Tämän takia emme saa hukata enää yhtään aikaa. Mielestäni tänään on kuitenkin käynyt selväksi, että Euroopan unioni, erityisesti neuvosto, haluaa komission tuella puuttua tilanteeseen ja jatkaa vahvoja torjuntatoimenpiteitä ja uskoakseni myös strategisia hankkeita terroritekojen lisääntymisen estämiseksi.
Näin ollen komissio aikoo tukea neuvostoa kaikissa aloitteissa terrorismin torjumiseksi ja ennaltaehkäisemiseksi. Haluamme torjua ja ennaltaehkäistä terrorismia, joka liittyy merirosvouteen. Uskon, että parlamentin valvovan silmän alla tällä yhteistyöllä voidaan saavuttaa myönteisiä tuloksia. Puolustuksen osalta tuen myös puheenjohtaja Bussereaun näkemystä ystävämme kenraali Morillonin sanoista: kyse ei ole pelkästään Euroopan unionin etujen, vaan myös sen arvojen puolustamisesta.
Puhemies
(PT) Keskustelu on päättynyt.
Äänestystä ei toimiteta ennen lokakuun istuntojaksoa.
(Istunto keskeytettiin klo 17.50 ja sitä jatkettiin klo 18.00.)
