Elektros ir elektroninės įrangos atliekos (diskusijos) 
Pirmininkė
(Kitas klausimas - K. H. Florenzo pranešimas Aplinkos, visuomenės sveikatos ir maisto saugos komiteto vardu dėl pasiūlymo dėl Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos dėl elektros ir elektroninės įrangos atliekų (EEĮ atliekų) (nauja redakcija) - C6-0472/2008 -.
Karl-Heinz Florenz
pranešėjas. - (DE) Ponia pirmininke, pone J. Potočnikai, pirmiausia noriu padėkoti visiems maloniems šio Parlamento ir Komisijos žmonėms, kurie padėjo man šiame etape. Procesas buvo ne visai paprastas. Bendradarbiavimas su Komisija buvo puikus ir norėčiau dar kartą nuoširdžiai padėkoti savo biuro komandai, kurie rengdami šį pranešimą dirbo ištisomis paromis.
Elektroninių atliekų problema nėra tas pats, kas pernelyg sureikšmintų aplinkos apsaugos standartų įgyvendinimo problema. Pirma, tiesa, kad šie standartai yra aplinkos apsaugos, tačiau, antra, šis klausimas taip pat susijęs su mūsų žaliavų Europoje apsaugojimo klausimu. Visi žinome, kad artimoje ateityje žaliavų pradės trūkti. Kokia nauda iš pažangių technologijų nebeturint jokių žaliavų?
Todėl į šį pranešimą turime pažvelgti ir iš ekonominės perspektyvos, o tada, deja, tampa aišku, kad daugelyje sričių esame silpni. Surinkimo mastai Europos šalyse skirtingi. Geriausi rodikliai yra šiaurinėse šalyse - jose surenkama 16 kg vienam gyventojui. Prasčiausias rodiklis yra šalyje, iš kurios esu kilęs - per metus surenkamas tik 1 kg. Kai rodikliai yra 16 kg ir 1 kg, svarbu kalbėti apie tas šalis, kuriose rezultatai geri, tačiau taip pat turime įvardyti ir atkreipti dėmesį šalių, kurių rezultatai prasti, ir ketinu tai padaryti.
Turime galiausiai šioje direktyvoje įvesti vienodus kriterijus, nes jų iki šiol trūksta. Kiekviena valstybdaro, ką nori, ir naudojasi savo pačios apibrėžtimis. Todėl iš tiesų neįmanoma paduoti į teismą šalių, kurios surenka tiek mažai atliekų, nes pagal savo pačių standartus jos veikia tinkamai. Padėtis Europos Sąjungoje turi pasikeisti, nes gyvename vidaus rinkoje. Kartais atrodo, kad mes tai pamiršome.
Turime neatsisakyti didžiulės naudos, kurią gali suteikti Europos Sąjunga. Todėl teisingas teiginys, kad šis šveicariško sūrio gabalėlis, kuriame pilna skylių, galiausiai yra transformuojamas į kažką, kur bus daugiau sūrio ir mažiau skylių. Komisija šiuo metu eina teisingu keliu, tačiau, deja, ji pastaraisiais metais neatliko patikrinimų. Būčiau norėjęs matyti daugiau Komisijos įsipareigojimų šiuo klausimu. Tačiau tai jau praeitis ir tikimės, kad ateitis bus geresnė. Tikrai nėra lengva, kai valstybės narės kiekviena eina savo keliu ir net mano paties gimtoji šalis ne visai laikosi reikalavimų.
Mes teisingai elgiamės aiškiau apibrėždami surinkimo tikslus. Teisingai elgiamės stabdydami neteisėtą eksportą. Nuo pavyzdžių, kuriuos galiu pateikti, jūs apstulbtumėte. Vienos šalies dideliame uoste patikrinus 420 konteinerių su aukštos kokybės elektros ir elektroninės įrangos atliekomis, 360 iš jų buvo neteisėti. Mūsų vaikai uždavinės mums labai nemalonius klausimus, jei negalėsime suvaldyti šios padėties. Vienoje tonoje elektroninių schemų plokštelių yra 200 gramų aukso, o vienoje tonoje rūdos yra tik 2 gramai aukso. Negalime sau leisti ateityje ir toliau eiti šiuo keliu ir tikiuosi, kad Europos piliečiai bus geriau informuoti apie šias ekonomines problemas.
Todėl mes norime labiau specializuotos surinkimo sistemos. Konkrečiai mes norime, kad būtų galima nemokamai atnešti mažus prietaisus, kuriuos galima tiesiog išmesti į šiukšlių dėžę. Galime įvesti išimčių labai mažoms įmonėms, tačiau turi galioti ir bendra taisykl- turi būti sudarytos geresnės sąlygos atiduoti elektroninius prietaisus, kad jie nebūtų metami į šiukšlių dėžes, nes mums reikia vertingų žaliavų. Toks pagrindinis mūsų tikslas.
Taip pat turime sustabdyti neteisėtą gabenimą ir pakeisti direktyvos taikymo sritį. Šiuo metu vien dėl atliekų direktyvos, gaminant, pvz., lempą, ją reikia užregistruoti visose 27 valstybėse narėse, kad galėtum ją parduoti. Šią sistemą reikia atnaujinti ir padaryti patrauklesnę. To ir siekiame.
Janez Potočnik
Komisijos narys. - Ponia pirmininke, aš taip pat pirmiausia norėčiau padėkoti Parlamentui, ypač pranešėjui K. H. Florenzui ir jo komandai, šešėliniams pranešėjams ir Aplinkos, visuomenės sveikatos ir maisto saugos komitetui, už jų sunkų darbą.
Jų atsidavimas ir susidomėjimas šiuo klausimu matyti pakeitimuose, kurie buvo patvirtinti komitete ir pateikti pastarosiomis savaitėmis. Man malonu matyti, kad daugelyje pakeitimų visiškai remiami Komisijos pasiūlymų dėl Elektros ir elektroninės įrangos atliekų direktyvos tikslai, būtent visiškai išnaudoti EEĮ atliekų direktyvos naudą aplinkos apsaugai, nustatant plataus užmojo surinkimo ir atgavimo tikslus, kurie būtų realistiniai visoms valstybėms narėms; sustiprinti įgyvendinimą ir vykdymą, nustatant išsamias kovos su neteisėtu ES atliekų eksportu taisykles; gerokai sumažinti nebūtiną administracinę naštą Europos gamintojams, stiprinant nacionalinių valdžios institucijų bendradarbiavimą.
Stiprindami EEĮ atliekų direktyvą galime svariai prisidėti prie veiksmingai išteklius naudojančios ir atliekas perdirbančios visuomenės kūrimo. Kalbame apie sparčiausiai didėjantį atliekų srautą Europoje, kuris taip pat turi didžiulį potencialą mažinti mūsų priklausomybę nuo importuotų ar pirminių žaliavų.
Leiskite man pateikti keletą įvadinių pastabų dėl trijų konkrečių klausimų, remiantis šiuo itin teigiamu Parlamento ir Komisijos sutarimu.
Komisijai malonu, kad Parlamentas visiškai priima plataus užmojo naujo lygmens surinkimo tikslą ir pradėjimo jį taikyti datą. Jis plataus užmojo, siekiant gauti naudos mūsų aplinkai ir padidinti mūsų ekonomikos išteklių veiksmingumą, be to, jį gali pasiekti kiekviena valstybnarė, tai irgi yra svarbu. Komitetas siūlo nauju būdu apibrėžti tikslą: jį dėstant aiškiai paminėti galutinį tikslą - surinktų EEĮ atliekų dalį. Komisija gali sutikti su šiuo požiūriu, jei bus nustatyta tinkama sukurtų EEĮ atliekų apskaičiavimo metodika. Kaip siūlo komitetas, Komisija nori prisidėti prie šios metodikos kūrimo.
Dėl šios direktyvos taikymo srities siūloma panaikinti ryšį tarp leidžiančių nukrypti nuo EEĮ atliekų direktyvos nuostatų. Tai Komisijai priimtina, nes pagrindinis Komisijos pasiūlymo šioje srityje tikslas buvo padaryti EEĮ atliekų direktyvos taikymo sritį aiškesnę, o ne ją pakeisti.
Galiausiai kalbant apie fotovoltinius modelius, kurie yra viena konkrečių problemų, įeinančių į direktyvos taikymo sritį, Komisija siūlo juos konkrečiai pašalinti iš direktyvos taikymo srities, tai, kaip žinote, atitiktų komiteto pasiūlymą ir dabartinę direktyvą. Tačiau mes žinome, kad kyla vis daugiau susirūpinimo, susijusio su potencialiu saulės baterijų plokščių poveikiu aplinkai, ypač jas šalinant. Neseniai saulės baterijų plokščių pramonės pateiktas savanoriškas susitarimas aiškiai neatitinka tokių susitarimų kriterijų.
Labai greitai bus paskelbtas Komisijos tarnybų atliktas susitarimo įvertinimas. Akivaizdu, kad mums reikia tinkamai įvertinti pavojus aplinkai ir saulės baterijų plokščių šalinimo galimybes prieš svarstant, ar jas įtraukti į EEĮ atliekų direktyvos taikymo sritį.
Baigdamas noriu pasakyti, kad, kaip žinote, naujoji EEĮ atliekų direktyva buvo pasiūlyta pagal išdėstymo nauja redakcija procedūrą, kuri apima esamų tekstų perkvalifikavimą įtraukiant naujų ar iš dalies pakeistų tikslinių elementų. Mes vis dar tikime, kad naudodami išdėstymo nauja redakcija procedūrą turime iš esmės laikytis sutartų procedūros taisyklių. Iš tiesų atliktas tik šių elementų poveikio vertinimas. Tačiau mes pritariame tam tikrų pakeitimų, kuriuos pateikkomitetas, siekiams ir sutinkame su jų kryptimi.
Dabar man smalsu išgirsti jūsų diskusijas dėl pasiūlymo ir dėl pasiūlytų pakeitimų, o daugiau pakomentuosiu Komisijos vardu sakydamas baigiamąsias pastabas.
Richard Seeber
Ponia pirmininke, pirmiausia norėčiau padėkoti K. H. Florenzui už jo itin pragmatišką požiūrį šiuo klausimu ir už jo ištvermę. Norėčiau pradėti nuo klausimo J. Potočnikui. Sakote, kad turime atsižvelgti į kiekvienos valstybės narės pajėgumą surinkti atliekas. Tiesa, kad Europos Sąjungos šūkis yra "Susivieniję įvairovėje", tačiau ar tikrai gali būti teisinga, kad viena valstybnarsurenka 16 kg atliekų vienam žmogui, o kita tik 1 kg? Ar tai nėra klaidingas įvairovės interpretavimas?
Atvirai raginu jus griežčiau elgtis su valstybėmis narėmis atliekų klausimu. Mes čia, Parlamente, esame užsiėmę nuostatų priėmimu, o valstybės narės elgiasi, kaip nori. Ateityje taip neturi būti. Norėčiau jums priminti jūsų interviu, duotą per atliekų krizę Neapolyje. Tada Italija buvo pasmerkta, tačiau vis dar nepateikta jokio tinkamo plano. Turite būti griežtesni. Tai Komisijos funkcija, kaip sutarčių tarpininkji pajėgi priminti atsiliekančioms šalims jų įsipareigojimus.
Šioje srityje turime sparčiai augančią rinką ir Europos ateitis priklausys nuo to, kaip mes susitvarkysime su šia atliekų problema. Reikia, kad valstybės narės tinkamai įgyvendintų nuostatas. Jei jos šiuo atžvilgiu bus pernelyg atsainios, mes pažangos padaryti negalėsime.
Būčiau norėjęs paprašyti jūsų nustatyti tikroviškus tikslus, ypač mažiausioms bendrovėms, ir įtraukti vartotojus. Akivaizdu, kad kiekvienas turi prisiimti savo atsakomybės dalį. Tačiau turime už tai atsakingiesiems priminti, kai kalbama apie to įgyvendinimą valstybėse narėse, kokios jų pareigos.
Kathleen Van Brempt
S&D frakcijos vardu. - (NL) Ponia pirmininke, aukščiausiojo lygio energetikos susitikimo išvakarėse ir laikotarpiu, kai Komisija ir Parlamentas labai daug dėmesio skiria energetikos veiksmingumui ir geram mūsų žaliavų tvarkymui, šia direktyva šios puikios mintys turėtų būti veiksmingai įgyvendinamos praktiškai. Toks yra Parlamento siekis ir turėdami tai omenyje rengėme savo pakeitimus. Tai susiję su vis didėjančiu atliekų kiekiu, tačiau svarbu ne tik atliekų klausimu. Visuose šiuose elektroniniuose gaminiuose yra keletas medžiagų, kurias mums reikia skubiai perdirbti ir naudoti iš naujo.
Labai aišku, kad pirmąja direktyva šio tikslo pasiekti nepavyko. Jei atsižvelgsime į tai, kad tik kas trečias gaminys yra perdirbamas arba naudojamas iš naujo ir kad mes net nežinome, kur rasti kas antrą iš tokių gaminių, tai turime nustatyti didesnius surinkimo ir geresnius grąžinamojo perdirbimo tikslus. Visų pirma turime užtikrinti tokių gaminių eksporto į likusį pasaulį reguliavimą. Iš tiesų norime, kad tokie gaminiai liktų čia ir mes išlaikytume žaliavas. Be to, didelį rūpestį kelia ir etinbei ekologintokių gaminių tvarkymo būdo pusė, ypač besivystančiose šalyse.
Kitaip tariant, Parlamentas nori aiškių ir labai konkrečių tikslų. Norėčiau labai atvirai padėkoti savo kolegoms, šešėliniams pranešėjams ir, žinoma, K. H. Florenzui, pranešėjui, už jų puikų bendradarbiavimą, dėl kurio galėjome pateikti nuoseklų tekstą. Esame Parlamentas, kuris tvirtai laikosi pozicijos derybose su Taryba. Taryba, įspėjame, nes mes tikrai norime praktiškai įgyvendinti šias mintis.
Europos Parlamento socialistų ir demokratų pažangiojo aljanso frakcijai yra be galo svarbu, kad papildomą dėmesį skirtume neteisėtam eksportui ir kad taip pat pradėtume kovą dėl smulkių EEĮ atliekų. Tai itin svarbu. Daugiau niekas pakelėse nebeišmeta didelių šaldytuvų, tačiau smulkūs mūsų prietaisai vis dar nėra tinkamai šalinami.
Komisijos nary, labai atidžiai klausiausi to, ką sakėte apie fotovoltines plokštes. Žinote, kad mano frakcija ilgai ir sunkiai kovojo su tuo, kad joms būtų taikoma speciali išlyga. Mes čia nekalbėjome apie fotovoltines plokštes, tačiau pasistengsiu, kad laikytumėtės duoto žodžio. Jūs sakėte, kad atliksite vertinimą ir kad šis vertinimas sudarys dalį diskusijų su Taryba dėl to, ar įtraukti fotovoltines plokštes, ar ne. Bet kuriuo atveju prašau kolegų visiškai palaikyti šiandien mums pateiktą plačių užmojų tekstą.
Vladko Todorov Panayotov
ALDE frakcijos vardu. - (BG) Ponia pirmininke, Europa kasmet išleidžia daugiau nei 130 mlrd. EUR importuodama strateginius metalus, kad palaikytų savo pramonę. Šias išlaidas galima gerokai sumažinti taikant patobulintą Europos direktyvą dėl elektros ir elektroninės įrangos atliekų, kurią vasarą didele balsų persvara priėmėme Aplinkos, visuomenės sveikatos ir maisto saugos komitetas.
Todėl privalau pasveikinti pranešėją Karlą Heinzą Florenzą ir kitus pranešėjus už išties puikų ir atsakingą jų atliktą darbą. Kompromisiniu tekstu, dėl kurio šiandien balsuosite, žymimas svarbus žingsnis į priekį tvarkant elektros ir elektroninės įrangos atliekas Europoje. Be to, dėl naujo platesnių užmojų konkretaus tikslo ir dėl patobulintos atliekų surinkimo sistemos, kurioje aiškiau nustatyta atsakomybė, Europa gali išspręsti ir savo svarbią, sakyčiau, strateginę problemą. Taip yra, nes didžiąją Europos elektros ir elektroninės įrangos atliekų dalį sudaro tokie brangieji metalai kaip auksas, platina, paladis, varis, nikelis ir kiti, kuriuos galima daug kartų išgauti ir vėl naudoti. Pateikiu tik kaip pavyzdį: remiantis "Eurostat" duomenimis, 2006 m. Europos Sąjungos valstybės pašalino beveik 307 mln. tonų perdirbamų atliekų ir įrangos.
Pranešimu žymima reikšminga pažanga ne tik padidinto atliekų surinkimo tikslo požiūriu, tačiau taip pat ir geresnės aplinkos apsaugos požiūriu. Todėl raginu visus kolegas visiškai palaikyti pranešimą.
Michail Tremopoulos
Ponia pirmininke, ponios ir ponai, dedame pastangas bandydami spręsti laipsniško elektros ir elektroninės įrangos atliekų daugėjimo problemą - prognozuojama, kad iki 2010 m. jų kiekis pasieks 12,3 mln. tonų. Direktyvos peržiūra yra puiki galimybsustabdyti pavojingų medžiagų nuotėkius dėl to, kad nėra nustatyti oficialūs surinkimo punktai, yra neracionaliai tvarkomasi ar vykdomas neteisėtas gabenimas.
Pagrindinės problemos, kurias turime spręsti, yra tokios: pirmiausia, nors 65 proc. elektros ir elektroninės įrangos atliekų rinkoje surenkama atskirai, mažiau nei pusjų apdorojama ir deklaruojama, likusi dalis patenka į aplinką arba eksportuojama į trečiąsias šalis. Antra, dabartinketurių kilogramų buityje susidariusių atliekų asmeniui per metus surinkimo kvota neatspindi suvartojimo kai kuriose valstybėse narėse ir todėl vienose šalyse įgyvendinami labai maži tikslai, o kitose pernelyg didelių užmojų. Trečia, skirtingose šalyse yra skirtingos išeigos registravimo procedūros ir galiausiai įsipareigojimai nepritaikomi.
Štai ką mes padarėme: pirmiausia išplėtėme taikymo sritį, kad apimtų visas atliekas, palikdami tik keletą išimčių. Antra, mes padidinome šių atliekų surinkimo tikslus iki 85 proc. iki 2016 m. Trečia, nustatėme atskirą 5 proc. visų elektros ir elektroninių prietaisų pakartotinio naudojimo tikslą. Ketvirta, valstybės narės privalo suteikti tinkamus atliekų surinkimo iš namų ūkių išteklius. Penkta, mažmenininkai turėtų ne tik priimti šias atliekas atgal, kai perkamas naujas daiktas; jie taip pat turėtų surinkti labai smulkias atliekas.
Gamintojas neturi būti iš tos šalies, kurioje jis nori registruotis, ir galiausiai norime, kad gabenimas būtų atidžiai stebimas. Tačiau visų svariausia, ko mums reikia, tai skatinti ilgai tarnaujančių prietaisų gamybą.
Julie Girling
ECR frakcijos vardu. - Ponia pirmininke, aš taip pat norėčiau išreikšti savo padėką visiems šešėliniams pranešėjams ir pranešėjui už šiuo klausimu atliktą darbą. Direktyvos tikslai yra aiškūs ir mano frakcija iš esmės mielai juos remia. EEĮ atliekos yra sparčiausiai didėjantis atliekų srautas Europoje ir mes tiesiog privalome turėti atitinkamą direktyvą, kad su jį suvaldytume.
Žinoma, yra dar daug problemų, kurias reikia čia spręsti. Pirmiausia noriu paminėti išlaidas. Grąžinamasis perdirbimas, pakartotinis naudojimas ir galiausiai šalinimas nėra nei pigūs, nei nemokami. Svarbiausias principas yra "moka gamintojas". Neturime įvesti sistemos, kuri didintų eilinio mokesčių mokėtojo išlaidas, ypač vykdant fiskalinį konsolidavimą.
Antra, noriu pabrėžti, kad reikia išlaikyti valstybių narių lankstumą. Taip, visiškai sutinku - nustatykime ryžtingus tikslus, tačiau nepainiokime tikslų su jų įgyvendinimu. Nenurodinėkime per tiksliai, kaip valstybėms narėms to pasiekti.
Pakartodama K. Van Brempt žodžius, taip pat noriu paminėti poreikius, susijusius su smulkiomis EEĮ atliekomis. Tai sritis, kuri buvo labai apleista. Manau, pasiūlyti plataus užmojo tikslai užtikrins, kad ateityje būtų surenkamas didesnis smulkių EEĮ atliekų kiekis. Aš to laukiu.
Sabine Wils
GUE/NGL frakcijos vardu. - (DE) Ponia pirmininke, įrangos atliekų sparčiai daugėja. Kasmet ES susidaro milijonai tonų elektros ir elektroninės įrangos atliekų, o tai kelia tikrą pavojų žmonėms ir aplinkai.
Man malonu, kad K. H. Florenzo pranešime ši problema pripažįstama ir kad mes Aplinkos, visuomenės sveikatos ir maisto saugos komitete sugebėjome įvesti keletą teigiamų pakeitimų, kuriuos palaikvisos frakcijos. Griežtesnis elektros ir elektroninės įrangos atliekų eksporto reguliavimas yra svarbus. Tikiuosi, kad jūs, ponios ir ponai, palaikysite šį reguliavimą, kuris greta viso kito padės apsaugoti žmones su tuo susijusios šalyse.
Tačiau vis dar nesutinku, kad saulės moduliai būtų pašalinti iš direktyvos. Aš labai kritiškai vertinu savanorišką gamintojų atliekamą daiktų surinkimą. Kai kurie gamintojai savo saulės energijos moduliuose naudoja kadmį, kuris yra toksinmedžiaga. Papildomą pavojų kelia tai, kad tokius modulius dažnai šalina "pasidaryk pats" entuziastai.
Vykstant grąžinamajam perdirbimui žmonėms ir aplinkai pavojų gali kelti ir nanomedžiagos. Kai kurios nanomedžiagos teikiamos su aiškiais nurodymais, kuriuose teigiama, kad jos žalingos sveikatai. Todėl raginu Komisiją išsamiai ištirti nanomedžiagas. Jei galiausiai neįmanoma patvirtinti, kad šie produktai nepavojingi, tokiu atvejų reikėtų neleisti jais prekiauti. Todėl kartu su Žalųjų frakcija / Europos laisvuoju aljansu pateikėme du pakeitimus ir noriu paprašyti juos palaikyti. Tai 101 ir 102 pakeitimai.
Oreste Rossi
Ponia pirmininke, ponios ir ponai, nagrinėjamoje priemonėje yra keletas kritinių klausimų, kuriuos galima išspręsti tik juos dar kartą aptarus antrajame svarstyme.
Greta nepriimtinų platintojams ir, toliau tiekimo grandinėje, vartotojams nepalankių taisyklių, pagal kurias jie privalės atgauti seną įrangą ir įvertinti, ar ją galima dar kartą naudoti, surinkimo rodiklis didinamas nuo ir taip tikrovės neatitinkančių 65 proc. iškart iki 85 proc. Kadangi už atliekų tvarkymą atsako valstybės narės, kaip galime versti gamintojus ir platintojus atgauti 85 proc.? Jei vartotojai įrangą šalina patys ją atiduodami ar perparduodami, kaip kiti žmonės gali būti atsakingi už jos grąžinimą?
Tekste taip pat išdėstytas įpareigojimas sugrąžinti 5 proc. atliekų pakartotinį panaudojimą. Tai prieštarauja aplinkos ir vartotojų apsaugai, nes būtų vėl prekiaujama sena, daug energijos suvartojančia ir potencialiai pavojinga įranga. Jei tekstas išliks toks, koks priimtas komitete, ir nebus įtraukti pakeitimai, mes balsuosime prieš.
Bogusław Sonik
(PL) Ponia pirmininke, elektros ir elektroninės įrangos atliekos yra sparčiausiai didėjantis atliekų srautas Europos Sąjungoje. Tai daug lygmenų apimanti problema, nes, pirma, ji susijusi su aplinkos ir žmogaus sveikatos apsauga, antra, su veiksmingu išteklių ir gamtinių medžiagų tvarkymu.
Peržiūrint direktyvą dėl elektros ir elektroninės įrangos atliekų reikėtų apsvarstyti tikslus, kurie būtų ne tik plataus užmojo, tačiau ir tikroviškesni atsižvelgiant į naująsias valstybes nares. Naujosiose valstybėse narėse tokia elektroninįranga kaip kompiuteriai, televizoriai ir šaldytuvai keičiama daug rečiau ir šie prietaisai naudojami daug ilgiau nei kitose šalyse.
Pranešėjo pateiktuose pakeitimuose pristatomas perėjimas prie neproporcingos metodikos problemos sprendimo ir nepalankaus elgesio su naujosiomis Europos Sąjungos valstybėmis narėmis. Tokioje sistemoje daug labiau atsižvelgiama į rinkos skirtumus ir atskirų valstybių narių mąstymo skirtumus.
Tačiau manau, kad naujose šios srities nuostatose reikėtų daugiau dėmesio skirti veiksmingam surinkimo tikrinimui ir teisės aktų vykdymui. Daugelyje šalių gali būti daugybtokių neatitikimų kaip fiktyvių atliekų surinkimo dokumentų kūrimas, pavyzdžiui, praktikoje žinomas kaip prekyba sąskaitomis faktūromis. Tai dažnai pasitaikanti padėtis, kai kuriami padirbti dokumentai, kuriais liudijamas įrangos surinkimas ir apdorojimas, siekiant padidinti nurodomą apdorotos įrangos kiekį arba išduoti liudijimą, kad buvo surinkta kitokia įranga nei iš tiesų. Be to, netinkamas stebėjimas ir tikrinimas gali reikšti, kad daugelyje šalių veiks juodoji rinka, kurioje surinkta įranga bus išmontuojama kitose vietose nei apdorojimo įrenginiai. Būtina parodyti ryžtą išvengti tokių padėčių ir neleisti panašiai praktikai plisti.
Linda McAvan
Ponia pirmininke, norėčiau pasakyti Komisijos nariui, kad ten, kur gyvenu, norėdama perdirbti kokias nors savo elektros prekes, turiu pati jas pristatyti į vietinę tarybą. Mano mieste jų yra keturios ar penkios ir jos dirba tik tam tikru laiku.
Jei noriu perdirbti kartoną, popierių, plastiką arba stiklą, jie surenkami prie pat mano namų, palikus juos prie šaligatvio. Jei noriu perdirbti baterijas, galiu jas nunešti bet kuriam mažmenininkui. Jei norime siekti didesnių elektros prekių atliekų surinkimo tikslų, surinkimas turi būti panašesnis į šį. Visuomenei turi būti sudarytos geresnės sąlygos išmesti elektros prekes, ypač smulkias elektros prekes.
Kai buvo nustatytas keturių tonų asmeniui per metus tikslas, tai buvo visiškai neadekvatu. Šis tikslas būdavo pernelyg lengvai pasiekiamas tiesiog žmonėms perdirbant savo šaldytuvus ar dideles elektros prekes. Kad rinka būtų suinteresuota ir kad užtikrintume bendrovių, kurios gali išimti naudingus elementus iš šių prekių, kūrimąsi, mums reikia daug platesnių užmojų tikslo.
Praeitą savaitę, Komisijos nary, išleidote savo išteklių veiksmingumo strategiją. Ši direktyva yra neatskiriama šios strategijos dalis. Turėtų būti norma, o ne išimtis surinkti visas elektros atliekas ir didžiąją dalį jų perdirbti. Deja, šiandien Europoje tai išimtis. Artimiausiu metu tai turi tapti taisykle. Bijau, kad jūsų ilgalaikišteklių veiksmingumo (problemų, kurias iškėlK. H. Florenz dėl žaliavų trūkumo) strategija niekada nebus sėkminga, jei nebus įgyvendinta ši direktyva.
Chris Davies
Ponia pirmininke, [įžanginių žodžių nesigirdėjo dėl išjungto mikrofono]... nauja direktyvos redakcija, tačiau nemažai iš čia esančių esame dirbę su pradine redakcija ir tai gera proga ištaisyti kai kurias spragas ir pateikti direktyvą, kuri visada sulaukia mūsų dėmesio. Kadangi norime užtikrinti, kad elektros prekes būtų tinkamai perdirbamos, reikia ištaisyti šią spragą, dėl kurios tiek daug elektros prekių patenka į besivystančias šalis, kur jas ardo vaikai prie laužų ir sąvartynuose.
Tiems gamintojams, kurie dabar mums rašo ir prašo nepalaikyti vieno ar kito pakeitimo, kuriuo siekiama šias spragas ištaisyti, pasakyčiau, kad jie pateiktų savo pasiūlymą. Tai jų produkcija, kuri galiausiai atsiduria tuose sąvartynuose, ir jie turi teikti pasiūlymus, kurie užtikrintų, kad taip nenutiktų.
Tai taip pat yra galimybmums užbaigti kai kuriuos nebaigtus reikalus. Spausdintuvų bendrovių verslo modelis pagrįstas tuo, kad jie santykinai pigiai parduoda spausdintuvus, o tada sutartimi įpareigoja klientus ir toliau pirkti brangias jų spausdintuvų dažų kasetes. Jie nepaliaujamai kovoja su atsarginių dalių gamintojais, kurie šias spausdintuvų kasetes ir iš naujo užpildo dažais, o tada jas vėl parduoda už dalį kainos.
Beveik prieš 10 metų mes nustatėme, kad spausdintuvų gamintojai įvednaują priemonę, suteikiančią jiems pranašumo šioje kovoje, naudodami elektroniką jie sustabdo grąžinamąjį spausdintuvų kasečių perdirbimą - jas užpildžius dažais, jos nebeveikia. Todėl į teisės aktus įtraukėme 4 straipsnį, kurio tikslas užtikrinti, kad į rinką nebūtų galima tiekti produktų, kurių negalima perdirbti.
Tačiau spausdintuvų bendrovės rado būdą, kaip to išvengti. Jie stengėsi paveikti vieną vyriausybę po kitos ir sakė, kad spausdintuvų kasetes galima laikyti vartojimo reikmenimis, o ne elektros ir elektroninės įrangos (EEĮ) atliekomis. Todėl dabar susidarpadėtis, kai vienose valstybėse narėse spausdintuvų kasetės laikomos EEĮ atliekomis, o kitose ne.
Tai galimybištaisyti šią spragą ir užtikrinti didesnę konkurenciją rinkoje bei paskatinti tinkamą grąžinamąjį perdirbimą. Tikiuosi, kad kolegos šiuos pakeitimus palaikys.
Oldřich Vlasák
- (CS) Ponia pirmininke, nėra jokios abejonės, kad šia direktyva žymimas žingsnis teisinga kryptimi, nes ja bandoma pakeisti kiekybinius surinkimo tikslus, nustatyti elektros ir elektroninės įrangos gabenimo per sienas taisykles ir suderinti administracinius veiksmus, taikomus privalomiems subjektams, siekiant sumažinti biurokratiją.
Būtent dėl pernelyg didelės biurokratijos nepritariau produktų apibrėžčiai ES lygmeniu, net atsižvelgdamas į galimą valstybių narių nustatytų įsipareigojimų sustiprinimą. Šiuo atveju turėtume vadovautis principu "nereikia taisyti, jei nesulūžo".
Kalbant apie direktyvos taikymo sritį, man asmeniškai priimtinesnribota taikymo sritis, nes man neramu, kad jei taikymo sritis bus atvira, ji apims įrangą, kurios neįmanoma perdirbti, ar įrangą, kurios eksploatavimo trukmilga, taip keliant pavojų, kad sutarti surinkimo tikslai nebus įgyvendinti. Šiuo atveju manau, kad turėtume ne tik nustatyti plataus užmojo tikslus, tačiau visų pirma mūsų elgesys turi atitikti esamą padėtį, taip pat neturėtume didinti vietos valdžios institucijoms tenkančios naštos.
Paul Nuttall
Ponia pirmininke, mobilieji telefonai, telefonų krovikliai, žaidimų pultai, fotoaparatai, kameros, pirtys, termometrai, šaldytuvai, šaldikliai, skrudintuvai, virduliai, mikrobangų krosnelės, lygintuvai, oro gaivikliai, laikrodžiai, elektriniai dantų šepetėliai, universaliųjų skaitmeninių diskų leistuvai, dulkių siurbliai, vaikų žaislai, vaizdo žaidimai, medicinos prietaisai, televizoriai, nuotolinio valdymo pultai, skaičiuotuvai, šildytuvai, džiovyklės ir skalbyklės.
Išvardijau tik keletą, nes visi šie prietaisai ir daugybkitų neabejotinai pabrangs dėl šios atliekų direktyvos. Ir pagalvokim, ar Europos Sąjunga pasirengusi įpareigoti įgyvendinti šį teisės aktą kaip tik tuo metu, kai esame veikiami didelės recesijos ir žmonės vargsta bandydami sudurti galą su galu!
Todėl raginu visus esančius šiame Parlamente solidarizuotis su sunkiai dirbančiais mokesčių mokėtojais ir su mažosiomis ir vidutinėmis įmonėmis ir išmesti šį galimą įstatymą į šiukšlių dėžę.
(Kalbėtojas sutiko atsakyti į klausimą, pateikiamą pakeliant mėlynąją kortelę pagal Darbo tvarkos taisyklių 149 straipsnio 8 dalį.)
Chris Davies
Ponia pirmininke, P. Nuttall mums sako, kad reikalavimas perdirbti elektros atliekas padidins produkcijos kainą.
Ar jis tada gali pasakyti mums, kas, jei ne gamintojas, turėtų mokėti už šių gaminių šalinimą? Kodėl jis taip priešiškai nusiteikęs prieš komunalinių mokesčių mokėtojus, mokesčių mokėtojus ir vietos valdžios institucijas visoje Europoje, savo paties šalyje ir kitur, kurie turi atlaikyti tokių atliekų tvarkymo naštą, kurios, anot jo, gamintojas neturi apmokėti?
Paul Nuttall
Ponia pirmininke, man irgi patinka mano ir Ch. Davies kovos. Regis, šios mažutės kovos vyksta dėl kiekvienos mano sakomos kalbos. Jis taip pat kaip ir aš žino, kas apmokės išlaidas - jos galiausiai teks mokesčių mokėtojui, kuris turės tai finansuoti. Šią akimirką esame veikiami tokios didelės recesijos, kokios nebuvo nuo ketvirtojo dešimtmečio. Ginsiu sunkiai dirbančius mokesčių mokėtojus.
Antra, tikroji esmčia yra ta, kad tai turi būti daroma nacionaliniu lygmeniu, tai turi daryti žmonės, politikai, kurie yra atskaitingi savo rinkėjams, o ne Komisija, kuri susitinka slapčia ir nėra niekam atskaitinga. Toks yra atsakymas.
(Kalbėtojas sutiko atsakyti į klausimą, pateikiamą pakeliant mėlynąją kortelę pagal Darbo tvarkos taisyklių 149 straipsnio 8 dalį.)
Karl-Heinz Florenz
(DE) Ponia pirmininke, norėčiau kreiptis į kolegą vardu, tačiau, deja, nežinau, kas jis, nes niekada anksčiau nesu su juo susidūręs diskusijose elektroninių atliekų klausimu. Galbūt jūsų neatpažįstu dėl naujos šukuosenos. Tačiau kokį atsakymą planuojate pateikti piliečiams, kai po penkerių ar šešerių metų paaiškės, kad mūsų žaliavos baigėsi ir buvo pašalintos arba teršia mūsų vandenis? Turite tai paaiškinti.
Antrasis mano pastebėjimas toks. Prašau perskaityti direktyvą. Joje visiškai nieko nesakoma apie tai, kad sistemą turės finansuoti mokesčių mokėtojai. Tiesą sakant, tai gamintojų atsakomybė. Ši sistema šiuo metu griežtinama ir plečiama ir taip elgtis yra teisinga. Norėčiau, kad atsakytumėte į šiuos du pastebėjimus.
Paul Nuttall
Ponia pirmininke, pirmiausia pakartosiu tai, ką prieš tai pasakiau. Visi žinome, kam galiausiai tenka išlaidos, kam jos visada galiausiai tenka. Tai nebūtinai turi būti nurodyta direktyvoje, niekada nebūna. Niekada nesakoma žmonėms, kad ruošiamasi įvesti mokestį. Niekada nesakoma žmonėms, kad ruošiamasi padidinti mokesčius.
Pvz., mano šalyje būti šio Parlamento nariais mums kainuoja 50 mln. GBP. Atsakymas į visa tai, ir čia grįžtu tiksliai prie to, ką pasakiau, pone Ch. Daviesai, kad sprendimai turi būti priimami nacionalinių valstybių lygmeniu, juos turi priimti politikai, kurie atskaitingi savo rinkėjams. Mano šalies, Didžiosios Britanijos, piliečiai negali pašalinti komisijos narių. Tai iš esmės nedemokratiška ir neteisinga.
Catherine Soullie
(FR) Ponia pirmininke, Komisijos nary, tai, ką noriu pasakyti, ne kartą buvo pasakyta mano kolegų.
Laikotarpiu, kai Europa svarsto bendrą strategiją dėl savo žaliavų, ypač retųjų žemės elementų, negalime nekreipti dėmesio į didžiulį potencialą, kurį teikia pagrįstas mūsų atliekų regeneravimas. Europos standartų stiprinimas taip, kad geriau veiktų surinkimo grandinė, su EEĮ atliekų nutekėjimu ir nelegaliu eksportu susijusių problemų sprendimas ir platesnių užmojų surinkimo tikslų nustatymas - štai kas turėtų būti šio teisės akto esmė.
Nepamirškime, kas iš tikrųjų atsakingas už šio teisės akto sėkmę arba nesėkmę - vartotojas. Itin svarbu suteikti galių visuomenei, jei norime veiksmingai įgyvendinti teisės aktą. Šiuo klausimu, pone. K. H. Florenzai, ekologinis indėlis greta kitų sistemų pasitvirtino kaip labai svarbi priemonė. Žinoma, elektros ir elektroninės įrangos gamintojai turi labiau įsitraukti į surinkimo ir perdirbimo sistemą, tačiau negalime visiškai panaikinti piliečių atsakomybės už atliekas. Mūsų piliečiai Europos aplinkos apsaugos politikoje turi tapti veikėjais, o ne būti žiūrovais.
Elisabetta Gardini
(IT) Ponia pirmininke, ponios ir ponai, sutinku su didele dalimi to, ką girdėjau. Manau, ši direktyva svarbi ir esminė, ir mes, žinoma, balsuosime už ją. Tačiau taip pat esu įsitikinusi, kad mums reikia išsamesnės informacijos tam tikrais klausimais, ir tikiuosi, kad ją bus galima gauti vykstant antrajam svarstymui.
Pvz., tikiuosi, kad Komisija atliks poveikio vertinimą, susijusį su atvira direktyvos taikymo sritimi, nes nors teoriškai gali atrodyti, kad taip aplinka bus labiau saugoma, manau, praktiniu lygmeniu tai gali kelti problemų. Remiantis patirtimi, susijusia su esama direktyva, ribota taikymo sritis suteikia daugiau tikrumo ir teisės aktą yra lengviau įgyvendinti.
Greta šio poveikio vertinimo yra ir kitų aspektų. Manau, turime pasirūpinti gamintojams, platintojams ir mažmenininkams tenkančios naštos mažinimu. Tiesa, kad jie turi dalyvauti ir kad reikia juos priversti prisiimti atsakomybę, tačiau turime pasirūpinti, kad jiems tenkanti našta nebūtų pernelyg didelė, net ir susijusi su administraciniais reikalavimais.
Manau, priemones ir kriterijus reikia sureguliuoti atsižvelgiant į įvairias nacionalines sistemas. Valstybės narės nėra vien tik geros ar blogos. Kaip jau girdėjome ir ką jau įvertinome, nors, manau, į šią sritį reikėtų labiau įsigilinti, sistemos skirtingos ir aplinkybės valstybėse narėse skirtingos - tai reikia atidžiai įvertinti, kad nebūtų taip, kad vienos valstybės automatiškai gaus naudos, o kitos automatiškai patirs nuostolių. Taigi palankiai vertiname šią direktyvą, tačiau mums reikia daugiau laiko ir išsamesnės informacijos.
Sirpa Pietikäinen
(FI) Ponia pirmininke, Komisija gana pagrįstai parengir išteklių veiksmingumo darbotvarkę, ir žaliavų strategiją, nes žaliavos ir jų naudojimas tampa vis ribotesnis, o kartu auga ir jų kainos.
Žinome, kad, deja, dideldalis elektroninių atliekų, ypač tokių smulkių atliekų kaip mobilieji telefonai, patenka į sąvartynus ne tik ES, tačiau ir trečiosiose šalyse, ir galiausiai yra sudeginamos. Todėl ši svarbi priemonelektroninių atliekų perdirbimo srityje yra tinkamas žingsnis teisinga kryptimi, kuria mums bus suteikta galimybužtikrinti veiksmingesnį išteklių naudojimą ir žaliavų sugrąžinimą gamintojams.
Jei pasiseks, ateityje turėsime galimybę pajudėti link geresnės ataskaitų teikimo sistemos pagal šią direktyvą, tad galbūt galėsime iš tiesų sužinoti, kaip skirtingoms valstybėms narėms ir skirtingiems veikėjams sekasi įgyvendinti jos tikslus. Turime užtikrinti atskirą surinkimą, kuris būtų net geresnis nei pasiūlytasis, ir nustatyti geresnius ir platesnių užmojų surinkimo tikslus. Ši direktyva yra gera pradžia, tačiau tikiuosi, kad ateityje galėsime daugiau platintojų atsakomybės perkelti gamintojams.
Pilar Ayuso
(ES) Ponia pirmininke, mūsų tikslai turi būti plačių užmojų, tačiau taip pat reikia pripažinti, kad esant tokiai padėčiai pranešėjo pasiūlymą nelengva pritaikyti kiekvienoje valstybėje narėje. Tačiau mes Ispanijos delegacijoje šį pasiūlymą palaikysime per pirmąjį svarstymą.
Nepaisant to, palaikome sąskaitos už grąžinamojo perdirbimo ir apdorojimo išlaidas pateikimą atskirai. Žadame balsuoti prieš 52 pakeitimą, kuriuo siekiama išbraukti 14 straipsnio 1 dalį, ir pasisakyti už 91 ir 103 pakeitimus. Manome, kad vartotojai turi teisę žinoti, kiek šis apdorojimas kainuoja, kad jie turėtų žinoti, nes tai juos motyvuoja paisyti paties teisės akto, taip pat tai teigiamas dalykas siekiant prekybos grandinėje užtikrinti tinkamą skaidrumo lygį.
Alajos Mészáros
(HU) Ponia pirmininke, atsiprašau už nesiryžimą. Norėčiau padėkoti K. H. Florenzui už jo puikų ir profesionalų darbą. Elektros ir elektroninės įrangos (EEĮ) atliekos priklauso sparčiausiai augančiam atliekų srautui ES. Turime daryti viską, ką galime, siekdami užtikrinti tinkamą jų perdirbimą, ne tik apsaugoti aplinką ir sveikatą nuo žalos, tačiau ir sumažinti žaliavų praradimą. Remiantis dabartinio poveikio vertinimo rezultatais, šiuo metu surenkama 85 proc. EEĮ atliekų, tačiau tik 33 proc. jų tinkamai apdorojamos pagal direktyvoje išdėstytus reikalavimus. Deja, neteisėtai iš ES išgabenamų atliekų kiekis didelis, todėl svarbu, kad naująja direktyva būtų užtikrinta apsauga. Atliekas reikia surinkti atskirai, nes tik taip galime užtikrinti, kad jos būtų išlaikytos ir nusiųstos perdirbti valstybės narės ribose. Deja, ligšiolinpatirtis rodo, kad valstybės narės nevienodai aiškino dabartinę direktyvą, todėl norėčiau pasiūlyti, kad ateityje būtų vadovaujamasi ne skirstymo į skirtingas kategorijas principu, o direktyva turėtų apimti iš esmės visas elektros ir elektronines atliekas. Manau, šis teisės aktas ypač svarbus vėliausiai įstojusioms šalims, nes jos vis dar atsilieka atskiro atliekų surinkimo srityje.
Carl Schlyter
(SV) Ponia pirmininke, jei tai laikome atliekomis, gyvename išties išlaidžioje visuomenėje. Didelėje dalyje šio metalo laužo yra daugiau aukso ir sidabro nei aukso ar sidabro kasyklos rūdoje. Tai ne tvarkymosi su juo išlaidų klausimas. Tai gryno pelno klausimas. Tai sumažins mūsų priklausomybę nuo svarbių prekių importo ir neleisime sunkiesiems metalams bei kitoms toksinėms medžiagoms patekti į aplinką. Perdirbdami šias atliekas, mes tik gausime naudos; išlaidomis to net negalima vadinti.
Tačiau gaila, kad saulės elementams padaryta išimtis, nes jei jų neįtrauksime, saulės elementams, kuriuose yra kadmio, bus sudarytos geresnės sąlygos, o tai iškreips konkurenciją šioje srityje. Būtų geriau įtraukti saulės elementus, kad konkurencija šioje srityje būtų sąžininga ir kad rinkoje greičiau atsirastų pakaitalų tiems gaminiams, kuriuose yra kadmio. Taip pat turime balsuoti už pakeitimus, kuriuose išdėstyti reikalavimai geriau tikrinti nanoatliekas. Galiausiai svarbu, kad valstybės narės ir Komisija dabar užtikrintų, kad būtų sugriežtintos eksporto taisyklės ir kad jų būtų laikomasi. Turime sustabdyti atliekų eksportą į neturtingas šalis.
Alfreds Rubiks
(LV) Ponia pirmininke, esu vienas tų žmonių, kurie labai palaiko šio dokumento priėmimą. Taip pat palaikau požiūrį, kuriuo siekiama apibrėžti atskiro surinkimo tikslą, kuris skiriasi priklausomai nuo susijusio laikotarpio. Šiuo metu Latvijoje surenkame tik 25 proc. rinkoje esančios elektros ir elektroninės įrangos. Tiek yra per mažai. Taip pat palaikau plataus užmojo reglamente nustatytus tikslus, tačiau kartu man neramu, kad tarp valstybių narių gali būti didžiulių skirtumų, todėl raginu Komisiją ir visus kitus, kam aktualu, įskaitant valstybes nares, kiek įmanoma daugiau dėmesio skirti šių dokumentų įgyvendinimui. Žinoma, Latvijoje norėtume turėti galimybę siekti truputį mažesnių tikslų - 45 proc. iki 2016 m. ir 65 proc. iki 2020 m.
Jaroslav Paška
- (SK) Ponia pirmininke, direktyvos dėl elektros ir elektroninės įrangos atliekų pakeitimas buvo išsamiai svarstomas susijusiuose Europos Parlamento komitetuose. Komisijos tekstas buvo laipsniškai keičiamas Parlamento nariams siūlant pakeitimus, tačiau dabartinkompromisinversija vis dar netenkina elektroninių atliekų surinkimo klausimu.
Aplinkos komiteto pasiūlytas 47 straipsnio variantas, mano nuomone, yra ypač naudingas pakeitimas, nes dėl jo finansinius pramonės įsipareigojimus bus galima nukreipti į elektros atliekų surinkimo sistemos vystymą, o ne į baudų skyrimą už tai, kad nepasiekti nustatyti surinkimo tikslai. Tai gali būti ypač naudinga toms šalims, kurios dar turi sukurti tinkamą elektros atliekų surinkimo infrastruktūrą.
Taip pat norėčiau palaikyti 93 straipsnį, kuriuo pabrėžiama, kad daug atsakingų žmonių, ypač internetu prekiaujančių mažmenininkų, vengia vykdyti savo įsipareigojimus. Naujame reglamente bandoma opiai ir tinkamai spręsti šią problemą.
Janez Potočnik
Komisijos narys. - Ponia pirmininke, daug gerbiamų šio Parlamento narių minėjo įgyvendinimą, kuris iš tiesų kelia problemų. Deja, tai ne tik šios srities problema, tai viso aplinkos apsaugos sričių spektro problema. Tiksliau kalbant, žinau savo pareigas pagal Sutartį ir ketinu jas visiškai atlikti.
Taip pat rengiame komunikatą dėl įgyvendinimo, jį pateiksime vėliau šiais metais, jame bus laikomasi visa apimančio požiūrio į įgyvendinimo klausimą. Mes jau išsamiai aptarinėjame jį kartu su direktoratu, nes, manau, tai vienas iš klausimų, į kuriuos turėtume sutelkti dėmesį ateityje, įskaitant, žinoma, pasiūlymus, dėl kurių diskutuojame šiandien. Beje, pasiūlyta nauja redakcija tikrai palengvina įgyvendinimą.
Antra, tikslai. Svarbiausia kelti plataus užmojo tikslus. Daug kas iš jūsų minėjote, kad tai sparčiausiai augantis atliekų srautas. Daugelis jūsų minėjote, kad gyvename elektros ir elektroninių prietaisų pasaulyje, ir į tai tikrai turime atsižvelgti, išsikeldami tikslus.
Trečia, išlaidos. Teikdami bet kokį pasiūlymą, turime atsižvelgti ir į išlaidų naštą ir kuo labiau viską supaprastinti. Tačiau noriu aiškiai pasakyti, kad tikroji kaina mūsų visuomenei ir mūsų ekonomikai teks tuo atveju, jei šių klausimų nespręsime. Tai bus tikroji kaina, kurios ilgainiui negalėsime sumokėti.
Prieš 14 dienų paskelbėme vadinamąją atliekų ataskaitą. Kaip tik tą dieną taip pat lankiausi "Unicor", vienoje iš aukštųjų technologijų bendrovių, perdirbančių elektros ir elektronines atliekas. Mane šokiravo tai, ką ten sužinojau ir pamačiau. Itin svarbu, kad suvoktume, kad, pvz., mobilieji telefonai, kuriuos laikome savo rankose kasdien, iš tiesų pagaminti iš brangiųjų medžiagų, nuo aukso ir platinos iki rodžio, kurie ateičiai labai svarbūs. Jei mes dabar ir toliau išgausime žaliavas, tai niekada nesibaigs. Savo rankose laikiau 20 kg aukso, gauto iš mobiliųjų telefonų. Jį buvo labai sunku pakelti, tačiau, tiesą pasakius, dar sunkiau buvo jį palikti!
Daug kas iš jūsų minėjote svarbiausią terminą, kurį reikia aptarti kalbant šiuo klausimu, tai išteklių veiksmingumas. Jau ne kartą tai minėjau, tačiau labai svarbu, kad niekada to nepamirštume. Remiantis JT duomenimis, XX amžiuje žmonių populiacija išaugo keturis kartus, mūsų produkcija išaugo 40 kartų, CO2 išmetamųjų teršalų kiekis - 17 kartų, energijos suvartojimas - 16 kartų, sugaunamos žuvies kiekis - 35 kartus, o vandens suvartojimas - 9 kartus. Jei kas nors mano, kad tai gali tęstis ir XXI amžiuje, tai tiesiog siaubingai klysta.
Turime keisti įpročius. Todėl, kaip minėjau, dabar, kai gyvename pasaulyje, kuriame vis daugiau elektros ir elektroninės įrangos, šiandien svarstyti pateiktas pasiūlymas, dėl kurio diskutuosite vėliau, labai svarbus tvarkantis su šiais klausimais. Daugelis jūsų taip pat minėjo geresnes ataskaitas ir geresnį rūšiavimą. Visiems šiems dalykams turime skirti dėmesį.
Baigdamas tiesiog norėčiau pasakyti, kad po pirmojo svarstymo manau, kad turime gerą produktą, su kuriuo verta padirbėti antrajame svarstyme ir gauti galutinį variantą, kuris, esu tikras, bus net dar geresnis.
Karl-Heinz Florenz
pranešėjas. - (DE) Ponia pirmininke, pone J. Potočnikai, palaikau baigiamąsias jūsų pastabas, ypač susijusias su tausiu išteklių vartojimu. Tačiau per ateinančius kelis mėnesius viso sprendimų priėmimo proceso dėmesys bus sutelktas į jus, nes šiuo metu reikia sutarti dėl bendros pozicijos. Turėsite derėtis su Taryba ir priimti sprendimą, ir turiu pasakyti jums, kad Taryba per pastaruosius septynis mėnesius nkiek nepakeitsavo pozicijos, ir tai nesusiję su Belgijos pirmininkavimu.
Kai kurios šalys labai atkaklios ir, remdamasis šio Parlamento vieningumu, norėčiau paprašyti Parlamento narių, kurie šiandien taip aistringai pasisakuž šį pranešimą, grįžus namo pasistengti paveikti savo vyriausybes, paaiškinti, kad taip, kaip buvo praeityje, nebebus.
Galėčiau paminėti keleto senų draugų, kurie tikrai rimtai imtųsi šio klausimo, vardus. Todėl, pone J. Potočnikai, manau, kad per ateinančius kelis mėnesius turėsime intensyviai diskutuoti. Turite ir toliau išlaikyti griežtą poziciją derybose su Taryba. Taip pat svarbu nurodyti, kad aiškiai siekiama nacionalinių nuostatų, kai kalbama apie atliekų politiką.
Tačiau tai duoda priešingų rezultatų, nes vidaus rinka veikia jau seniai, o dabar mums reikia tinkamai ją reguliuoti. Problema susijusi ne su visa vidaus rinka, o su pusę jos. Norėčiau dar kartą pabrėžti, kad 16 kg ir 1 kg santykis, kaip tiksliai nurodR. Seeber, rodo, kad dar daug turime nuveikti. Tačiau jei galėsime susitarti dėl šios direktyvos, būsime teisingame kelyje.
Pone J. Potočnikai, neabejoju, kad žinote, ką turite daryti. Norėčiau pabrėžti, kad dirbate puikiai ir kad mes ir toliau kartais jus paskatinsime, kartas gal šiek tiek smarkiau, ragindami eiti teisinga kryptimi.
Pirmininkė
Bendrosios diskusijos baigtos.
Balsavimas vyks šiandien 11.30 val.
Jaromír Kohlíček
raštu. - CS) Elektros ir elektroninių atliekų surinkimas šiuo metu labai aktuali problema. Todėl tikrai būtina atnaujinti šią sritį reglamentuojančią direktyvą. Mano nuomone, kai kurie pakeitimai, dėl kurių bus balsuojama įvadiniame bloke, labai prastai suderinti su Komisijos ir kitais pasiūlymais, skirtais atliekų surinkimui, rūšiavimui ir perdirbimui palengvinti. Priešingai, net jei nekyla nesutarimų šiuo klausimu, jie tikrai teikia mažiau aiškumo. Deja, mes nedaug galime padaryti šiame klausimo nagrinėjimo etape per baigiamąjį balsavimą. Įdomu tai, kad daugumos frakcijų atstovai sutinka su dauguma santykinai tinkamų pakeitimų. Jei šis sutarimas taps parama per baigiamąjį balsavimą, parengta direktyva gali būti paremti spartus elektros ir elektroninės įrangos atliekų surinkimo išaugimas ir lengviau apdorojamos įrangos kiekio padidėjimas. Vienas iš pagrindinių punktų yra 14 straipsnio 1 pastraipa, kuria, su sąlyga, kad bus priimtas 91 pakeitimas arba gerokai mažiau aiški 103 pakeitimo formuluotė, galėtų būti paremtas elektros ir elektroninės įrangos perdirbimas ir surinkimas. Svarbu, kad visų bendrų pastangų rezultatas būtų direktyva, kurioje bus aiškiai nustatyti įvairių institucijų įsipareigojimai, o kartu perdirbimo procesas galės būti kaip įmanoma veiksmingesnis. Šiuo požiūriu keista idėja apšvietimo įrangą skirstyti į keletą kategorijų nepageidaujama, kaip ir pernelyg didelis išimčių kiekis visoje stambios įrangos kategorijoje.
Pavel Poc
raštu. - (CS) Elektros ir elektroninės įrangos atliekos sparčiausiai augantis atliekų šaltinis. Šiuo metu jos kelia gerokai didesnį pavojų aplinkai ir visuomenės sveikatai nei panaudotas branduolinis kuras. Peržiūrėti direktyvą buvo būtina. Didelis kiekis elektroninių atliekų neapdorojamas pagal dabartinę direktyvos versiją ir patenka į sąvartynus arba neteisėtai eksportuojamos iš ES. Nerimą kelia tai, kad mes nnenutuokiame, kas nutinka su daugiau nei puse Europos elektros ir elektroninių atliekų. Tokia padėtis netvari, nes metinis generuojamų atliekų kiekis vienam gyventojui iki 2020 m. gali padidėti nuo šiandieninių 4 kg iki 24 kg, nebent bus nustatyti surinkimo ir perdirbimo tikslai ir jų bus laikomasi. Pakartotinai elektronines atliekas naudojant gamybos procese galima sugrąžinti daugiau aukso nei jo išgaunama ES kasyklose, taip pat yra ir su kitomis brangiųjų metalų žaliavomis. Todėl neabejodamas pritariu naujų nuolatinių darbo vietų kūrimui ir ypač ES priklausomybės nuo importuojamų brangiųjų žaliavų mažinimui. Tačiau labai abejoju dėl išimties saulės baterijų plokštėms. Kartu su leidimu netaikyti Pavojingų medžiagų naudojimo apribojimo (RoHS) direktyvos kadmio telūrido plokštėms, dar labiau padidės aplinkos užteršimo labai toksišku kadmiu rizika, su kuria ES kovoja kitomis teisinėmis priemonėmis. Už šio prieštaringumo slypi interesų lobizmas, kuris nedaro garbės nei ES, nei Europos Parlamentui, o galiausiai neduos jokios naudos Europos pramonei.
Jim Higgins
raštu. - Palaikau šiandienos pranešimą dėl EEĮ atliekų, tačiau turime užtikrinti, kad jau ir taip vargstančioms mažosioms ir vidutinėms įmonėms ir mažmenininkams neužkrautume pernelyg didelės nuostatų naštos. Turime užtikrinti, kad našta atgal priimti EEĮ atliekas tektų gamintojams, o ne mažmenininkams. Pritariu pasiūlymui griežtinti nuostatas, kuriomis siekiama išvengti neteisėto šių atliekų gabenimo, ir ištaisyti įstatymo spragas. Šiuo metu deklaravus, kad tokia įranga yra "naudota, tačiau veikianti EEĮ", o ne EEĮ atliekos, ją galima teisėtai gabenti į trečiąsias šalis ir išmesti jų sąvartynuose. Žinoma, taip pat labai svarbu, kad valdžios institucijos geriau vykdytų įstatymus, nes pagal juos elektros prekės turi būti perdirbamos, siekiant išvengti nekontroliuojamo CFC pateikimo į aplinką. Nusikaltėliai dažnai pelnosi iš neteisėto gabenimo, nes aferoje dalyvaujantys gabentojai dažnai apgaudinėja valdžios institucijas, neženklindami prekių kaip elektronikos, apsimesdami, kad jos skirtos pakartotiniam naudojimui, ar gabenimo metu slėpdami jas konteinerio viduje. Nepatikrintos siuntos paprastai patenka į Ganą, Nigeriją, Indiją ar Pakistaną. Turime kartu veikti per antrąjį svarstymą ir užtikrinti, kad ši pavojinga veikla būtų sustabdyta, taip pat užtikrinti, kad vertingi Europos metalai liktų Europoje.
Rovana Plumb
Elektros ir elektroninės įrangos (EEĮ) atliekos yra sparčiausiai augantis atliekų srautas Europoje. Tinkamas EEĮ atliekų tvarkymas prisideda prie pakartotinio kai kurių vertingų išteklių naudojimo, o tai ypač veikia aplinką, piliečių sveikatą ir ekologiškų darbo vietų kūrimą. Remiantis Komisijos atliktu poveikio vertinimu, šiuo metu ES lygmeniu sukuriama apie 24 kg EEĮ atliekų vienam gyventojui per metus, iš kurių surenkama tik 65 proc. EEĮ atliekų perdirbimas padės sukurti 5-7 kartus daugiau darbo vietų nei deginimo sektorius ir 10 kartų daugiau nei saugojimo sektorius. Direktyvos peržiūra padėjo nustatyti naujus EEĮ atliekų surinkimo, perdirbimo ir pakartotinio naudojimo tikslus (grąžinamojo perdirbimo tikslas 50-75 proc., priklausomai nuo kategorijos, kurių dabar yra šešios vietoj buvusių 10, ir įvestas naujas 5 proc. pakartotinio naudojimo tikslas). Peržiūra taip pat padėjo rasti griežtesnių priemonių elektroninių atliekų eksportui į besivystančias šalis išvengti. Aiškiau apibrėžta gamintojų, vartotojų ir vietos valdžios institucijų atsakomybė, siekiant užtikrinti aplinkai nekenkiantį apdorojimą. Elektroninių prekių gamintojai turės finansuoti atliekų apdorojimą, dėl teigiamo ekologinio projektavimo taisyklių laikymosi formos rezultato bus kuriami produktai, kuriuos lengva taisyti ir perdirbti.
Csanád Szegedi
Manau, kad tinkamas elektros ir elektroninės įrangos (EEĮ) atliekų išmetimas yra išskirtinės svarbos. Didinti atskirai surenkamų atliekų kiekį yra būtina, tačiau svarbu, kad visas perdirbimo procesas būtų stebimas, naudojant tinkamą dokumentaciją. Tam taip pat reikia atsakingo pramonės požiūrio, reikia veiksmingiau kontroliuoti didelių gamybos ir perdirbimo kompanijų elgesį. Kartu reikia suprasti, kad valstybės narės, ypač naujai įstojusios valstybės narės, dar neturi reikiamo perdirbimo įrenginių kiekio, todėl dėmesį reikia sutelkti į jų vystymą ir taip užtikrinti, kad surinktos EEĮ atliekos būtų išties tinkamai apdorojamos.
János Áder
raštu. - (HU) Dabartinnauja direktyvos dėl elektros ir elektroninės įrangos atliekų redakcija ne tik nepaprastai svarbi aplinkos apsaugos ir visuomenės sveikatos požiūriu, tačiau taip pat ir šiais laikais taip dažnai minimo išteklių veiksmingumo požiūriu. Visuotinai žinoma, kad metai po metų Europos Sąjungą palieka daugybneteisėtų EEĮ atliekų siuntų, todėl mūsų pramonės pagrindinis interesas užtikrinti, kad valstybės narės išlaikytų vertingas žaliavas Europos Sąjungos ribose, tinkamai atlikdamos vis didesniais kiekiais kuriamų EEĮ atliekų surinkimą ir, jei įmanoma, perdirbimą. Žinoma, vartotojų įpročiai skirtingose šalyse skiriasi, todėl norint sėkmingai vykdyti surinkimą to reiktų nepamiršti nustatant tikslus. Pvz., Vengrijoje vidutinis vartotojas nekeis televizoriaus per dvejus ar trejus metus, o net jei pakeis, tai greičiausiai išveš jį į sodybą, o ne į surinkimo punktą. Atsižvelgdamas į visus šiuos faktus, pranešėjas, pripažindamas problemą, sugebėjo užtikrinti plačiai palaikomo kompromiso priėmimą, pagal kurį surinkimo tikslai grindžiami ne į rinką teikiamų gaminių kiekiu, o sukurtų elektroninių atliekų kiekiu. Nors šioje srityje dar reikia spręsti daugybę profesinių detalių, manau, kad tai gali būti gera kryptis. Ypač todėl, kad prieštaringu būdu net pačiame Komisijos atliktame poveikio vertinime pradiniai surinkimo tikslai laikomi realistiniais senosioms valstybėms narėms, tačiau ne naujosioms.
Marian-Jean Marinescu
Pasiūlymas dėl direktyvos elektros ir elektroninės įrangos atliekų tokia forma, kokia jį Komisija pateikEuropos Parlamentui, neaiškus. Todėl valstybės narės gali skirtingai interpretuoti, kokių rūšių įrangą apima ši direktyva.
Be to, Komisija turės nustatyti bendrą atliekų kiekio, susidarančio kiekvienoje valstybėje narėje, nustatymo metodiką. Tačiau susidarančių atliekų kiekis priklauso nuo vartojimo rinkos ypatumų, skirtingų gaminių būvio ciklų ir kiekvienos šalies gyventojų įpročių.
Nebuvo nustatytas ataskaitų teikimo intervalas ir procentiniam susidarančių atliekų kiekiui apskaičiuoti. Šios direktyvos pridėtinvertglūdi potencialioje naudoje sveikatai ir aplinkai. Tinkamas elektroninių atliekų tvarkymas galėtų padėti pasiekti iki 50-75 proc. perdirbimo mastą ir 5 proc. pakartotinio naudojimo mastą. Ir elektroninių prekių gamintojai, ir vartotojai turi prisiimti atsakomybę siekiant šio tikslo. Gamintojai turės finansuoti atliekų apdorojimą, o vartotojai turės teisėtai šalinti elektronines atliekas apdorojimo centruose.
(Posėdis sustabdytas 11.10 val. ir atnaujintas 11.30 val.)
