Timp afectat întrebărilor cu Preşedintele Comisiei
Preşedinte
Următorul punct pe ordinea de zi îl reprezintă timpul afectat întrebărilor adresate Preşedintelui Comisiei.
Joseph Daul
Dle Preşedinte, dle Preşedinte Barroso, dacă grupul meu şi majoritatea celor prezenţi aici am lucrat fără încetare timp de ani de zile în interesul Tratatului de la Lisabona şi dacă acesta a intrat în vigoare - şi este în vigoare de mai bine de trei luni - aceste lucruri s-au întâmplat pentru ca Europa să poată avea o politică demnă de renumele pe care îl are pe scena internaţională.
Ne aflăm oare pe calea cea bună în acest sens? Vă adresez următoarea întrebare, dle Preşedinte. Cum putem fi siguri că vocile a 500 de milioane de europeni sunt auzite tare şi clar? Ei pun această întrebare de ani de zile, iar acum este momentul ca Europa să îşi afirme idealurile şi valorile la cel mai înalt nivel.
În fine, Serviciul pentru acţiune externă stipulat de Tratatul de la Lisabona ar trebui să fie creat în următoarele săptămâni şi luni, iar acest Parlament intenţionează să fie implicat îndeaproape în crearea acestui serviciu.
În orice caz, în calitate de autoritate bugetară cu aceleaşi drepturi ca şi Consiliul, Parlamentul European va avea putere comună de decizie atât în ceea ce priveşte modificarea Statutului funcţionarilor Comunităţilor Europene, cât şi în ceea ce priveşte reglementările financiare.
Dle Preşedinte, grupul meu acordă o importanţă deosebită solicitării ca acest Serviciu european pentru acţiune externă să aibă responsabilitate politică şi bugetară completă. Aş fi bucuros să aud părerea dumneavoastră cu privire la această chestiune.
José Manuel Barroso
Dle Daul, după cum ştiţi, înfiinţarea Serviciului european pentru acţiune externă reprezintă o inovaţie importantă a Tratatului de la Lisabona. Acest serviciu va juca un rol esenţial în sprijinirea Înaltului Reprezentant în sarcina de a asigura consecvenţa Politicii noastre externe şi de securitate comună (PESC). Obiectivul este acela de a consolida Uniunea permiţând statelor membre să se implice mai mult şi să îşi coordoneze din ce în ce mai bine eforturile pe care în prezent le depun separat în ceea ce priveşte PESC. Prin urmare, nu este vorba de plasarea puterilor europene într-un cadru interguvernamental, dimpotrivă.
După cum ştiţi, Comisia trebuie să consimtă la decizia Consiliului de înfiinţare a serviciului. Joi vom organiza o reuniune specială a Colegiului în acest sens. În ceea ce mă priveşte, eu sunt în favoarea unui serviciu puternic, a unui serviciu european adevărat care va reprezenta un instrument de coordonare strategică şi o interfaţă preţioasă între statele membre şi instituţiile europene din domeniul politicii externe.
Pentru a-şi îndeplini misiunea, serviciul trebuie să îşi găsească locul de drept în arhitectura Uniunii Europene, sub conducerea Înaltului Reprezentant care, şi în calitate de vicepreşedintă a Comisiei, este complet răspunzătoare în faţa acestui Parlament şi care este de asemenea responsabilă de coordonarea celorlalte aspecte ale acţiunii externe a Uniunii în cadrul Comisiei.
Martin Schulz
Dle Preşedinte, dle Barroso, criza monedei unice europene a fost declanşată de cifrele incorecte furnizate de Grecia. Aş dori să vă întreb dacă puteţi confirma că dumneavoastră şi departamentele Comisiei nu aţi ştiut niciun moment cifrele reale înainte ca guvernul elen să trimită cele mai recente cifre legate de deficitul său bugetar.
În al doilea rând, puteţi confirma faptul că directorul general al Eurostat, dl Rademacher, a exprimat îndoieli serioase în ceea ce priveşte datele venite de la Atena în 2004 şi 2005? Ce aţi făcut pentru a ajuta Eurostat să colecteze datele?
În al treilea rând, este adevărat că auditorii Eurostat v-au informat că aveau îndoieli serioase legate de datele furnizate de Atena?
José Manuel Barroso
Preşedinte al Comisiei. - Dle Schulz, tocmai pentru că am avut îndoieli legate de cifrele furnizate de Grecia - dl comisar Almunia s-a ocupat de acest dosar în ultimii cinci ani dovedind un grad ridicat de competenţă, imparţialitate şi obiectivitate - nu doar am ridicat această problemă de mai multe ori în discuţiile cu autorităţile elene, ci am şi prezentat în cadrul Consiliului un regulament prin care am propus ca Eurostat să primească puteri de audit. Din păcate, acest regulament a fost respins de statele membre. Acestea nu au vrut să acorde Eurostat şi Comisiei Europene mai multă putere pentru a analiza în detaliu conturile naţionale ale Greciei.
Sunt încântat să vă spun că prima decizie a noii Comisii a fost aceea de a înainta din nou acest regulament şi, potrivit informaţiilor pe care le deţin, cel puţin unele dintre ţările care au votat împotriva acestui regulament m-au anunţat deja că de data aceasta vor vota în favoarea lui, pentru mai multă transparenţă.
Martin Schulz
Înţeleg. Dl Almunia a fost un comisar competent. Totuşi, eu întrebam despre intervenţiile făcute de dumneavoastră, aşa că ne puteţi spune încă o dată ce anume aţi făcut dumneavoastră personal?
Am înţeles bine, dle Barroso, că vina pentru criza din Grecia o poartă statele membre, pentru că au refuzat să vă urmeze propunerile? Aţi putea să ne spuneţi cine sunt şefii de guvern ai statelor membre despre care este vorba?
José Manuel Barroso
Preşedinte al Comisiei. - În primul rând, dacă mă întrebaţi despre vină - deşi eu nu am folosit acest cuvânt - aceasta este în primul rând a autorităţilor elene, care nu au respectat Pactul de stabilitate şi creştere. Din această cauză ne confruntăm cu o problemă uriaşă.
În ceea ce priveşte Comisia, dl comisar Almunia, cu întreaga mea susţinere şi cu susţinerea Colegiului, şi-a făcut datoria într-un mod extrem de competent. Problema conturilor Greciei a fost discutată în mai multe rânduri în timpul reuniunilor privind zona euro.
În ceea ce priveşte lista statelor membre care au votat împotriva acestui aspect, nu pot să vă citez exact din memorie despre cine este vorba, însă ştiu, de exemplu, că Germania a votat împotrivă şi că reprezentanţii Germaniei mi-au spus apoi că de data aceasta vor vota pentru.
Guy Verhofstadt
Dle Preşedinte, există în prezent un consens larg cu privire la necesitatea unei guvernări economice puternice în cadrul Uniunii Europene. Acest lucru în sine reprezintă o schimbare uriaşă faţă de ultimii ani.
Duminica trecută, dl Schäuble a spus că, în acest context, este în favoarea unui Fond Monetar European şi a altor propuneri şi opţiuni, cum ar fi înfiinţarea unei agenţii europene a datoriilor, a obligaţiunilor emise în euro şi chiar a unei agenţii europene de rating.
Dle Barroso, potrivit unui purtător de cuvânt al Comisiei, în prezent lucrurile se mişcă rapid. Am trei întrebări foarte specifice. Prima, este adevărat că în prezent Comisia lucrează la o propunere pentru înfiinţarea acestui Fond Monetar European? A doua, este adevărat, aşa cum a spus dna Merkel - şi am îndoieli în această privinţă - că un asemenea demers necesită modificarea tratatului? A treia, sunteţi şi dumneavoastră de acord că acest fond nu ar fi altceva decât un prim pas către o veritabilă trezorerie europeană, de care avem nevoie alături de uniunea economică şi monetară?
José Manuel Barroso
Preşedinte al Comisiei. - În primul rând, în ceea ce priveşte propunerea de a avea un FME, această idee a fost înaintată de ministrul german al finanţelor, fără a oferi însă detalii cu privire la o astfel de instituţie. Totuşi, pare a fi o contribuţie interesantă adusă actualei dezbateri referitoare la zona euro. Cu toate acestea, FME este o propunere pe termen mai lung, care ar putea foarte bine necesita o modificare a tratatului.
Lucrăm în prezent la elaborarea unor iniţiative privind întărirea coordonării politicii economice şi a monitorizării ţărilor. În acest moment nu vă putem spune care anume va fi formatul acestor demersuri.
Bineînţeles, în general vorbind, aşa cum aţi spus şi dumneavoastră, susţinem orice se îndreaptă spre o mai bună guvernare economică, însă trebuie să vedem care sunt detaliile exacte şi să facem propunerea la momentul potrivit.
Acestea fiind spuse, ideea FME nu ar putea rezolva situaţia urgentă a Greciei. Este un subiect separat care necesită mai multă analiză, iar asta pe un termen mai lung.
Guy Verhofstadt
Aş dori în primul rând să îi mulţumesc Preşedintelui Comisiei pentru răspunsul oferit. Sunt de acord cu dumnealui când spune că fondul ca atare nu poate rezolva imediat toate problemele. De aceea, solicit ca diversele opţiuni să fie prezentate în timpul deliberărilor Comisiei.
Există ideea Fondului Monetar European, care este un proiect pe termen mai lung; există obligaţiunile emise în euro, o altă idee care, bineînţeles, ar putea ajuta problema Greciei; există ideea agenţiei de rating, propusă de preşedintele Eurogroup, care este absolut esenţială dacă nu vrem să depindem pentru totdeauna de agenţiile de rating străine; şi există ideea unei agenţii europene a datoriilor.
Solicitarea mea este să analizăm toate aceste idei pentru a ajunge la o idee coerentă, care să vină din partea Comisiei, nu din partea unuia sau altuia dintre statele membre.
José Manuel Barroso
Motivul pentru care nu vrem să ne grăbim este tocmai dorinţa de a evita situaţia din prezent - când toată lumea propune câte o idee diferită, când uneori există două idei diferite în cadrul aceluiaşi guvern. Vrem să ne pregătim şi, aşa cum a anunţat public comisarul Rehn, ne aflăm în plin proces de elaborare a unei comunicări privind coordonarea şi monitorizarea consolidată a politicii economice pentru fiecare ţară, la nivelul zonei euro şi, eventual, chiar la nivelul întregii Uniuni Europene.
Aceste lucruri le pregătim în prezent şi nu putem înainta în fiecare zi o propunere nouă. Lucrăm în mod obiectiv şi responsabil în această privinţă şi, astfel, putem obţine cele mai bune rezultate.
Rebecca Harms
Având în vedere faptul că în prezent nu există o piaţă reală în Uniunea Europeană şi că nu există nevoia să se cultive cartofi modificaţi genetic - există alternative la această situaţie - aş dori să vă întreb de ce aţi exercitat atât de multă presiune pentru a obţine aprobarea cartofilor modificaţi genetic Amflora printr-o procedură foarte scurtă şi rapidă. Întrucât nu este nevoie de aceste alimente, aş dori o explicaţie pentru faptul că aţi încurajat noul comisar pentru sănătate să ignore pur şi simplu îngrijorările Organizaţiei Mondiale a Sănătăţii în ceea ce priveşte testele de alimentaţie şi aş dori să vă întreb de ce nu aţi aşteptat până când Autoritatea Europeană pentru Siguranţa Alimentară (EFSA) a emis noile orientări pe care le-a elaborat special cu scopul de a evalua riscurile generale pe care le reprezintă organismele modificate genetic (OMG) pentru biodiversitate şi biosferă şi de ce, en passant, aţi crescut la 0,9 % limita de contaminare pentru cartofii folosiţi ca furaje şi ca alimente. Consider că aceasta este o strategie riscantă pe care cetăţenii noştri nu o vor găsi deloc acceptabilă.
Preşedinte
Şi eu doresc să le mulţumesc colegilor noştri deputaţi. V-am văzut protestul. Vă mulţumesc foarte mult.
José Manuel Barroso
Preşedinte al Comisiei. - Comisia a decis în unanimitate să meargă mai departe cu autorizarea acestor OMG-uri în conformitate cu prevederile dreptului european. Avem un cadru instituţional pe care trebuie să îl respectăm şi a trebuit să luăm o poziţie: "da” sau "nu”.
A trecut o perioadă de timp considerabilă de când se discută aplicarea acestor prevederi, iar asta se întâmplă pentru că această autorizaţie a făcut obiectul unei analize intense realizate de către Autoritatea Europeană pentru Siguranţa Alimentară (EFSA), agenţia noastră independentă în ceea ce priveşte siguranţa alimentară. Am vrut ca toate îngrijorările legate de posibila prezenţă a unui marker genetic rezistent la antibiotice să fie evaluate în detaliu.
După o evaluare extensivă şi completă a acestor dosare nerezolvate, a devenit clar faptul că nu există noi aspecte ştiinţifice care meritau continuarea evaluărilor, în urma opiniei exprimate de agenţia noastră competentă - care este independentă de Comisie.
Prin urmare, suntem de părere că toate aspectele ştiinţifice au fost analizate în totalitate.
De fapt, mă aşteptam să aud felicitări din partea dumneavoastră...
(Proteste)
... pentru că am anunţat intenţia Comisiei de a propune ca statele membre să aibă şansa de a alege dacă vor sau nu să cultive OMG-uri.
Eu consider că aceasta este o poziţie rezonabilă, având în vedere că există diferenţe semnificative între părerile statelor membre - unele se declară cu convingere pentru, iar unele sunt în mod clar împotrivă.
Rebecca Harms
În primul rând, dle Barroso, încă nu am primit un răspuns la întrebarea legată de necesitatea de a avea aceşti cartofi modificaţi genetic, al cărui unic scop este acela de a furniza amidon pentru uz industrial. Există alternative disponibile, aşa că de ce ar trebui să ne asumăm riscul?
În al doilea rând, mă refer la limita de contaminare. De ce a fost modificată din senin la 0,9 %? Până acum, am vorbit despre limita de detectare în acest sens şi în special despre utilizarea ca furaje sau ca alimente, iar în ceea ce priveşte cartofii rezistenţi la antibiotice, consider că aceasta este o abordare de înalt risc. Nu aţi spus nimic pe aceste teme.
Aş dori de asemenea să ştiu dacă, în viitorul apropiat, intenţionaţi să emiteţi şi alte aprobări în lipsa unor orientări şi recomandări ale EFSA - pentru orezul sau porumbul importat, de exemplu.
(Aplauze)
José Manuel Barroso
Preşedinte al Comisiei. - Văzând entuziasmul grupului dumneavoastră - şi vreau să vă felicit pentru acea manifestare - consider că aveţi o poziţie foarte fermă împotriva oricărui OMG. Asta este clar. Aveţi acest drept. Eu nu am nicio poziţie, nici pro, nici contra. Depinde de opinia pe care mi-o prezintă experţii EFSA. Eu nu am nicio idee preconcepută pro sau contra OMG-urilor.
Poziţia Comisiei trebuie să urmeze aceste recomandări. Eu nu văd că în cadrul Comisiei există discuţii ideologice despre fiecare OMG şi despre ce ar trebui să facă în privinţa fiecăruia. Comisia adoptă o poziţie care se bazează pe evaluarea independentă care ne parvine, fără a ţine cont de necesitatea unui anumit OMG, însă dacă nu există dovezi că un astfel de organism ar reprezenta un risc pentru sănătatea publică sau pentru mediu, ne simţim obligaţi să îl acceptăm, tot în conformitate cu obligaţiile pe care le avem potrivit regulilor OMC, dacă nu există niciun aspect care să ne împiedice - din punct de vedere ştiinţific - să facem acest lucru.
(Proteste)
Spunând aceste lucruri, respectăm foarte mult principiul subsidiarităţii în Uniunea Europeană.
(Preşedintele l-a întrerupt pe vorbitor)
Ivo Strejček
Dle Preşedinte, aş vrea să vă asigur că voi prezenta un subiect mai simplu decât organismele modificate genetic. După părerea mea, este corect şi potrivit să se discute despre actuala criză economică în Parlamentul European şi sunt destul de sigur că cetăţenii Uniunii Europene şi ai statelor membre sunt mult mai interesaţi de ocuparea forţei de muncă şi de muncă decât de cartofii modificaţi genetic.
Pe de o parte, vorbitorii care ţin discursuri în acest plen apără existenţa unui guvern mare, central şi puternic, iar pe de altă parte - şi vorbesc acum în calitate de conservator european - credem că guvernele puternice nu creează oportunităţi de muncă. Companiile creează aceste oportunităţi.
Aş dori să vă adresez trei întrebări specifice: în primul rând, ce nivel de independenţă lasă Comisia Europeană statelor membre individuale pentru a-şi rezolva problemele economice? În al doilea rând, puteţi promite o reducere semnificativă a legislaţiei europene, care încetineşte considerabil creşterea economică? În al treilea rând, sunteţi de acord cu noi că mai puţine regulamente, un control mai puţin centralizat şi o mai mică armonizare reprezintă în prezent cea mai bună abordare pentru rezolvarea problemelor economice ale Uniunii Europene?
José Manuel Barroso
Preşedinte al Comisiei. - În primul rând, respectăm în totalitate diversitatea statelor noastre membre. De aceea, precizăm foarte clar acest lucru în strategia UE 2020 şi abordăm foarte precis această problemă a diversităţii, folosind instrumente precum politicile sociale şi de coeziune economică.
Adevărul este că statele noastre membre nu sunt toate la fel. În acelaşi timp, avem nevoie - aşa cum s-a spus anterior - de o guvernare economică mai puternică, pentru că nu are niciun rost să nu reuşim să ne coordonăm în zona euro şi în Uniunea Europeană. Dacă statele membre abordează aceste politici individual, atunci nu vor beneficia de un cadru de discuţii pe picior de egalitate, de exemplu, în ceea ce priveşte marile provocări cu care ne confruntăm în prezent la nivel global, cu Statele Unite sau China. Prin urmare, avem nevoie de o abordare comună, dar, în acelaşi timp, trebuie să elaborăm măsuri specifice pentru diversele state membre.
În ceea ce priveşte chestiunea reducerii sarcinii administrative, acest subiect a reprezentat un punct foarte important al programului meu. Credem că ar trebui să ne gândim în mod pragmatic unde este nevoie de legislaţie europeană şi să evităm legislaţia acolo unde pur şi simplu nu este necesară.
Lothar Bisky
Dle Barroso, săptămâna trecută aţi prezentat propunerea dumneavoastră de strategie economică. Aceasta conţine obiective importante. În prezent, Consiliul a impus Greciei un program de austeritate care, după părerea mea, face imposibilă îndeplinirea acestor obiective într-un stat care furnizează 3 % din produsul intern brut al UE. Totuşi, continuaţi să insistaţi asupra Pactului de stabilitate şi creştere care a eşuat. În acelaşi timp, mai multe state membre solicită crearea unui fond monetar european sau chiar o guvernare economică.
Întrebările mele sunt următoarele: Intenţionaţi să vă revizuiţi din nou propunerea privind strategia UE 2020 pentru a integra ideea fondului monetar şi a guvernării economice, în aşa fel încât să iniţiaţi o îndepărtare de la dumpingul fiscal şi salarial şi de la ideologia competitivă actuală? Intenţionaţi să luaţi măsuri imediat, împreună cu statele membre, pentru a interzice speculaţiile împotriva monedei euro făcute chiar de băncile care tocmai au fost salvate cu ajutorul banilor contribuabililor?
José Manuel Barroso
Preşedinte al Comisiei. - În ceea ce priveşte situaţia Greciei, credem că Grecia a luat măsurile necesare pentru a reduce deficitul guvernamental în acest an. Aceste măsuri arată hotărârea guvernului elen de a-şi rezolva problemele structurale.
În acelaşi timp, noi facem ceea ce este necesar pentru a asigura stabilitatea financiară a întregii zone euro. Comisia a lucrat în mod activ cu statele membre din zona euro pentru a proiecta un mecanism pe care Grecia l-ar putea folosi la nevoie. Un astfel de mecanism ar fi în conformitate cu actualul Tratat de la Lisabona, în special cu clauza "fără salvare”. Ar include condiţionări stricte.
Comisia este pregătită să propună un cadru european de asistenţă coordonată, care ar necesita ajutor din partea statelor membre din zona euro. Acestea sunt lucrurile pe care vi le pot spune despre Grecia şi despre răspunsul nostru pentru stabilitatea zonei euro.
În ceea ce priveşte propunerile pentru UE 2020, nu considerăm că este nevoie să le schimbăm. Am înaintat acele propuneri. Ele vor fi discutate de către Consiliul European şi de către Parlament şi sperăm că va fi o discuţie fructuoasă.
Lothar Bisky
Nu sunt mulţumit pe deplin. Problema este că banii contribuabililor sunt folosiţi pentru a face speculaţii împotriva stratului elen. Unii dintre aceşti bani ai contribuabililor vin de la băncile germane şi au fost împrumutaţi de bănci germane. Totuşi, deşi ni se spune în mod repetate că vor fi luate nişte măsuri, în realitate nu se întâmplă nimic. Prin urmare, sunt destul de dezamăgit că s-au făcut atât de puţine pentru a interzice anumite lucruri în UE pentru a opri aceste speculaţii o dată pentru totdeauna şi pentru ca noi să ne putem concentra cu adevărat pe creştere şi ocuparea forţei de muncă.
José Manuel Barroso
Preşedinte al Comisiei. - În privinţa speculaţilor, haideţi să spunem clar că problemele actuale din Grecia nu au fost provocate de speculaţii. Cauza lor principală a fost reprezentată de cheltuielile excesive şi de nerespectarea cadrului european în ceea ce priveşte Pactul de stabilitate şi creştere, mai precis datoria excesivă, însă se poate întâmpla ca ulterior speculanţii să fi acţionat împotriva datoriei suverane a acestei ţări.
Acest lucru arată totodată importanţa unei reforme fundamentale pe piaţa de instrumente derivate şi relevanţa acţiunii pe care Comisia a întreprins-o deja. La 20 octombrie 2009, Comisia a început un program de acţiune în favoarea unor pieţe eficace şi solide de instrumente derivate. Propunerile legislative pe care comisarul Barnier le va prezenta până la vară, dar şi cele referitoare la directiva privind abuzul pieţelor, pe care comisarul Barnier le va prezenta până la sfârşitul anului, vor creşte transparenţa pieţei şi vor limita riscurile.
Dincolo de acest răspuns sistemic, este nevoie de o nouă gândire ad hoc a operaţiunilor swap pe riscul de credit (credit default swaps) în ceea ce priveşte datoria suverană, iar problema practicilor "pure” necesită o atenţie deosebită în acest context. Nu este justificat să se cumpere asigurări şi intervenţii neprevăzute de risc pe baza unor simple speculaţii. Pe termen scurt, trebuie să realizăm coordonarea necesară pentru a ne asigura că statele membre acţionează în mod coordonat, însă în special în cazul practicilor pure. În acest context, Comisia va examina îndeaproape relevanţa interzicerii pur speculative a vânzărilor pure de operaţiuni swap pe riscul de credit pentru datoria suverană.
În acelaşi timp, vom insista asupra coordonării internaţionale. Pentru că aceste pieţe sunt opace, vom prezenta această chestiune în faţa grupului G20 şi va trebui să ridicăm unele dintre aceste chestiuni în contractele noastre bilaterale, în special în cele încheiate cu Statele Unite.
Niki Tzavela
Dle Preşedinte, ce noroc că aţi anticipat întrebarea mea. În primul rând, permiteţi-mi ca, în calitatea mea de deputat european elen, să vă spun că Grecia va trece peste acest moment. Perioada de grea încercare cu care ne confruntăm în prezent şi pentru care suntem răspunzători reprezintă un foarte bun test de rezistenţă şi disciplină pentru Grecia.
Am fost încântată că v-aţi referit la G20 ca la un grup cu care veţi discuta problema operaţiunilor de operaţiuni swap. În afară de propriile sale greşeli, Grecia a fost greu lovită de speculaţiile de pe piaţă.
O problemă pe care aş dori să o menţionaţi şi la întrunirea G20, intenţionaţi să introduceţi iniţiative pentru a adopta norme clare cu privire la deschiderea guvernului, la vânzările pure şi la operaţiunile swap pe riscul de credit?
José Manuel Barroso
Preşedinte al Comisiei. - Aşa cum am spus mai devreme, principala problemă în ceea ce priveşte Grecia - şi este important să precizez acest aspect - este generată de datoria excesivă. Este adevărat că probabil au existat şi atacuri speculative, însă acest lucru s-a întâmplat pentru că s-a văzut o ocazie acolo.
Acum trebuie să susţinem Grecia, iar Grecia a anunţat că va lua măsuri foarte importante. Susţinem pe deplin aceste măsuri. În acelaşi timp, trebuie să privim problema în întregime. Am spus deja că vom analiza îndeaproape relevanţa interzicerii vânzărilor "pure” speculative de operaţiuni de swap pe riscul de credit pentru datoria suverană. Problema transparenţei între organismele de reglementare - în special în ceea ce priveşte accesul la informaţiile despre aceste practici - ar trebui şi ea ridicată în faţa grupului G20, dar şi în alte foruri şi la nivel bilateral.
Vinerea trecută, comisarul Barnier a organizat la Bruxelles o întâlnire cu organismele naţionale de reglementare tocmai pentru a afla ce anume ştim despre acţiunile întreprinse de unii dintre aceşti speculanţi împotriva datoriei suverane. Trebuie să efectuăm o analiză detaliată a pieţelor de swap pe riscul de credit pentru a determina mai bine cum funcţionează aceste pieţe şi dacă fac obiectul unor practici îndoielnice. Dacă va fi nevoie, Comisia îşi va folosi şi atribuţiile concurenţiale în acest sens.
Niki Tzavela
Dle Preşedinte, există un program pentru toate acestea, pentru mecanismul de combatere a speculaţiilor? Spuneţi-ne dacă există un astfel de program ca să ştiu dacă, atunci când vom merge să împrumutăm de pe piaţa internaţională, vom beneficia de vreun ajutor din partea acestui mecanism.
José Manuel Barroso
Preşedinte al Comisiei. - Am spus deja acest lucru, însă pot să repet.
Comisarul Barnier va prezenta câteva propuneri legislative referitoare la directiva privind instrumentele derivate până la vară şi de asemenea, până la sfârşitul anului, va prezenta o propunere legislativă referitoare la directiva privind abuzul pe piaţă. Considerăm că aceste propuneri vor spori transparenţa pieţei şi vor limita riscurile.
Intenţionăm să prezentăm grupului G20 chestiunea operaţiunilor swap pe riscul de credit în luna iunie.
Daniël van der Stoep
(NL) Dle Preşedinte, dle Barroso, Preşedinte al Comisiei, deschiderea şi transparenţa reprezintă valori fundamentale în orice democraţie care se respectă. Dacă cetăţenii nu au mijloace de monitorizare a cheltuielilor făcute de cei care îi conduc, se poate crea o atmosferă de lăcomie şi îmbogăţire personală. Am văzut un exemplu de acest fel anul trecut în Marea Britanie. Potrivit informaţiilor publicate de presa olandeză, Preşedintele Barroso a declarat un total de 730 000 de euro pentru 2009. Nu este o sumă exagerat de mare, însă există aici un aspect remarcabil: Dle Preşedinte, dle Barroso, Preşedinte al Comisiei, deschiderea şi transparenţa reprezintă valori fundamentale în orice democraţie care a reuşit să declare 2 000 de euro în fiecare zi. Jos pălăria în faţa Preşedintelui Barroso.
Trecând la lucruri mai serioase, examinarea democratică a acestor declaraţii este, fără îndoială, de compătimit. Un audit intern şi câteva persoane stabilite dinainte îşi pot da acordul. Insist ca membrii acestei Comisii, şi în special Preşedintele Barroso, să renunţe la această conspiraţie a tăcerii şi să îşi facă publice declaraţiile în mod deschis şi transparent pe internet, pentru ca toţi cetăţenii europeni să le poată vedea. Aş aprecia un răspuns cu privire la acest subiect.
José Manuel Barroso
Preşedinte al Comisiei. - Sunt oarecum surprins de acest gen de comentariu.
De fapt, aşa numitele cheltuieli de reprezentare sunt cheltuieli ocazionate în serviciul Uniunii Europene, mai precis călătoriile făcute de mine şi de ceilalţi membri ai Comisiei.
De fapt, dacă veţi compara aceste sume cu cele cheltuite de guverne sau de şefii de stat sau de guvern, veţi constata că ele sunt foarte mici prin comparaţie.
Bugetul pentru Colegiu este stabilit anual de către autoritatea bugetară. Dumneavoastră faceţi parte din ea, iar acest buget este neschimbat de cinci ani de zile, doar a fost ajustat cu indicele inflaţiei.
În ceea ce priveşte aceste cheltuieli, noi considerăm că sunt rezonabile şi proporţionale cu scopul pentru care sunt făcute. Bineînţeles, facem uz de transparenţă totală. Punem la dispoziţia autorităţii bugetare şi a Curţii de Conturi toate informaţiile pe care aceştia ni le solicită.
Daniël van der Stoep
(NL) Dl Preşedinte Barroso susţine că Parlamentul are acces la declaraţii, însă evident că aceasta este o absurditate. Totul se întâmplă cu uşile închise aici; totul este ascuns sub covor. Dacă dl Preşedinte Barroso vrea cu adevărat să fie responsabil, ar trebui pur şi simplu să facă publice adeverinţele de plată; iar dacă nu vrea asta, ar trebui să fie cinstit şi să spună acest lucru. Dle Preşedinte Barroso, dacă nu aţi făcut decât să respectaţi toate regulile, nu înţeleg de ce nu v-aţi publicat adeverinţele pe internet, dacă nu cumva motivul este că v-a fost teamă de reacţia publicului. Publicaţi-le şi gata.
José Manuel Barroso
Preşedinte al Comisiei. - Într-un sistem juridic, respectăm statul de drept şi este cel puţin necinstit să analizăm intenţiile oamenilor. Nu îmi puteţi atribui mie sau Comisiei vreo intenţie existentă dincolo de respectarea statului de drept. Încă o dată spun, cred că trebuie să facem o distincţie între obligaţiile Comisiei Europene - sau ale oricărei instituţii publice - în ceea ce priveşte statul de drept şi acceptarea unor atacuri demagogice la adresa instituţiilor europene.
Comisia Europeană, Parlamentul European şi instituţiile europene în general au cele mai înalte standarde de transparenţă. Prin urmare nu accept acest gen de criticism populist şi demagogic.
Preşedinte
Am încheiat prima rundă de întrebări, care au fost întrebări libere pe tema unei game variate de subiecte. Acum ne vom concentra pe subiectul punerii în aplicare a noului tratat şi pe drepturile fundamentale.
Alf Svensson
(SV) Dle Preşedinte, sper că nu mă îndepărtez de întrebările care urmează să fie formulate. Sunt absolut convins că dl Barroso şi cu mine suntem de acord că respectarea libertăţilor civile şi a drepturilor omului este cel mai important lucru în UE şi în contactele dintre UE şi alte ţări. Adevărul este că UE oferă ajutor Eritreei, iar un buget de 122 de milioane de euro a fost alocat pentru Eritreea pentru perioada 2009-2013.
Nu cer de la Preşedintele Comisiei să ştie pentru ce au fost folosite aceste fonduri, însă ar fi interesant să auzim care este atitudinea dlui Barroso faţă de statul Eritreea. În general, atunci când se vorbeşte despre ţări aflate sub regim totalitarist, Eritreea nu este menţionată; în schimb, sunt menţionate multe alte ţări. Prin urmare, ar fi util să auzim părerea dlui Barroso cu privire la statul Eritreea în special.
José Manuel Barroso
Preşedinte al Comisiei. - Vă mulţumesc pentru că aţi recunoscut că această Comisie apără drepturile fundamentale. Bineînţeles că le apărăm, nu doar în Uniunea Europeană, ci şi în relaţiile noastre externe.
Acest lucru nu înseamnă că putem avea relaţii numai cu ţările care respectă drepturile fundamentale. Din păcate, în lume există multe ţări care nu respectă drepturile fundamentale, iar noi trebuie să menţinem relaţii cu aceste ţări.
Cazul Eritreei ridică o problemă atât în ceea ce priveşte respectarea drepturilor fundamentale în acea ţară, cât şi din cauza situaţiei extrem de dificile în care se află statul. Potrivit unor comentatori, această ţară se poate considera una eşuată - o ţară unde nu există stat de drept, din cauza conflictelor civile şi a răspândirii violenţei. Există multe regiuni ale acestei ţări în care nici măcar autorităţile nu pot exercita o putere democratică legitimă.
De fapt, urmărim foarte atent situaţia din toate ţările care pun probleme în ceea ce priveşte respectarea drepturilor fundamentale.
Artur Zasada
(PL) În contextul dezbaterii de astăzi, aş dori să atrag atenţia asupra problemei scanerelor instalate în aeroporturile europene.
Unul dintre cele mai evidente roluri ale politicii europene este să protejeze viaţa, sănătatea şi libertăţile fundamentale ale cetăţenilor Uniunii Europene. Prin urmare, nu trebuie ca, în schimbul unui simţ iluzoriu al securităţii, să renunţăm la respectarea demnităţii, la dreptul la intimitate şi la protecţia datelor personale ale rezidenţilor Comunităţii.
Am impresia că situaţia cu scanerele este similară cu cea cu care ne-am confruntat în timpul epidemiei de gripă porcină (gripă nouă). Acţionând sub presiune, am investit sume uriaşe de bani în vaccinuri, lucru care, aşa cum am aflat între timp, a fost iraţional şi nejustificat. După părerea mea, scanerele sunt un medicament ineficient, pentru care se încearcă să se găsească o boală potrivită.
Dle Barroso, aş dori să aud care este părerea dumneavoastră în legătură cu acest subiect. Sunteţi pentru sau împotriva scanerelor?
José Manuel Barroso
Preşedinte al Comisiei. - Voi fi pentru scanere dacă statele membre vor fi de acord, pentru că sunt de părere că trebuie să fie posibil să armonizăm normele de securitate şi siguranţă din aeroporturile noastre.
În prezent, unele dintre statele noastre membre instalează scanere corporale în aeroporturile lor. Altele nu. După cum ştiţi, în urmă cu ceva timp Comisia a prezentat o propunere privind scanerele corporale, care a fost refuzată.
Bineînţeles, acest lucru ridică anumite probleme, însă ar trebui să încercăm să găsim, dacă va fi posibil, o poziţie armonizată în privinţa utilizării oricăror dispozitive de securitate în aeroporturile europene.
Dacă nu, vor exista discriminări în evaluarea securităţii din aeroporturile noastre.
Derek Vaughan
Tratatul respectă drepturile autorităţilor locale şi ale regiunilor din Europa, iar acesta va fi un factor important atunci când veţi începe discuţiile cu privire la viitorul politicii de coeziune, de exemplu. Mă întreb cum aţi putea să ne asiguraţi că atunci când veţi începe acele discuţii - de exemplu, despre al cincilea Raport de coeziune - le veţi purta cu autorităţile locale şi cu regiunile în legătură cu viitorul politicii de coeziune - şi, bineînţeles, că le veţi purta cu acest Parlament.
José Manuel Barroso
Preşedinte al Comisiei. - Aceasta nu este o problemă referitoare la drepturile fundamentale, dar bineînţeles că vom discuta aceste aspecte cu autorităţile locale şi regionale.
Ştiţi cât de importantă este coeziunea socială, economică şi teritorială pentru noi. Aceasta este acum recunoscută şi de Tratatul de la Lisabona ca fiind unul dintre obiectivele Uniunii Europene. În noua Strategie 2020 pe care am prezentat-o cu ceva timp în urmă, am afirmat clar că această coeziune va rămâne un element central al propunerilor noastre şi vrem ca această coeziune să fie luată mereu în considerare în viitoarele politici. Aceasta face parte din dialogul nostru cu autorităţile regionale şi politice.
Am menţionat de asemenea necesitatea de a ne consulta cu Comitetul Regiunilor, de exemplu, în documentul la care tocmai am făcut referire.
Catherine Stihler
Aş dori să prezint un caz legat de drepturile fundamentale. Am vizitat de curând Şcoala Primară Cairneyhill din apropiere de Dunfermline, în Scoţia, şi m-a abordat atunci un băiat pe nume Douglas, care a vrut să mă informeze despre cazul unei fete eritreene care se numeşte Rima Andmariam. Această poveste are legătură cu ceea ce spunea primul vorbitor despre Eritreea.
Familia Rimei a fost persecutată şi ucisă în Eritreea pentru că era de religie creştină. Persecuţia creştinilor în Eritreea este un subiect cu care ştiu că sunteţi la curent. Rima a reuşit să fugă în Italia şi apoi la Glasgow, în Scoţia, unde Alison şi Robert Swinfin au luat-o, au iubit-o şi au avut grijă de ea ca de propria lor fiică.
Rima are 17 ani acum. Este ameninţată cu deportarea în Italia, unde a cerut prima dată azil, iar noi facem tot ce putem pentru a prezenta cazul Rimei tuturor celor care o pot ajuta. Ea trebuie să rămână în grija lui Alison şi a lui Robert.
Cazul ei a fost prezentat de societatea civilă, de organizaţiile care militează pentru drepturile omului şi de biserici din toată Scoţia. Chiar a fost menţionat la emisiunea "Thought for the Day” de ieri de la Radio Scoţia. Ce poate face Comisia pentru a proteja drepturile fundamentale ale Rimei?
José Manuel Barroso
Preşedinte al Comisiei. - Îmi pare rău, dar nu ştiu nimic despre acest caz din Scoţia.
Aş dori să fac o remarcă generală. În cadrul acestor dezbateri politice nu vă puteţi aştepta ca Preşedintele Comisiei, chiar dacă el este o persoană relativ muncitoare, să ştie despre toate aceste cazuri - care sunt extrem de sensibile şi extrem de serioase - care se petrec în Europa.
Bineînţeles, vă pot asigura de preocuparea noastră şi pot exprima solidaritatea noastră cu orice persoană ale cărei drepturi sunt încălcate însă, în ceea ce priveşte acest caz, nu deţin suficiente informaţii despre el. Cu toate acestea, voi fi mai mult decât încântat să răspund în scris la întrebarea pe care tocmai aţi adresat-o.
Sonia Alfano
(IT) Dle Preşedinte, doamnelor şi domnilor, vorbesc în numele grupului Alianţei Liberalilor şi Democraţilor pentru Europa, grupul politic din care fac parte. La 5 martie, preşedintele Republicii italiene, Giorgio Napolitano, a semnat un decret-lege interpretativ, cunoscut şi sub numele de decretul-lege "lista de salvare”.
De fapt, acest decret permite ca regulile jocului să fie schimbate după începerea campaniei electorale. Pe pagina de internet a Palatului Quirinale, Giorgio Napolitano însuşi afirmă că, spre deosebire de proiectul de decret pe care i l-a propus guvernul în cadrul unei şedinţe tensionate de joi seara, după părerea dumnealui, textul elaborat ulterior de ministrul de interne şi de primul ministru nu prezenta erori evidente de natură neconstituţională.
Articolul 87 alineatul (5) din Constituţia italiană stipulează că preşedintele Republicii italiene promulgă legi şi emite decrete cu puteri de lege şi regulamente. Preşedintele Republicii nu poate participa în niciun caz la elaborarea de proceduri şi de decrete-lege. Predecesorul preşedintelui Republicii, Carlo Azeglio Ciampi, consideră că acest lucru este o denaturare aberantă a sistemului nostru democratic. Este clar că guvernul face ceea ce constituţia interzice. Dle Preşedinte, acel decret a schimbat regulile jocului pentru competiţia electorală care deja a început şi permite celor care au încălcat legea să reziste, fiind admişi din nou în competiţia electorală.
Mă întreb de ce Parlamentul este întotdeauna pregătit să ia o poziţie împotriva ţărilor care încalcă legile, dar nu recunoaşte că printre cele 27 de state membre există o ţară care încalcă legile.
(Preşedintele a întrerupt-o pe vorbitoare)
José Manuel Barroso
Dnă Alfano, încă o dată, vă rog să nu îmi cereţi să discut probleme de politică internă. Comisia are responsabilităţi în ceea ce priveşte drepturile fundamentale atunci când legislaţia europeană este pusă în aplicare fie de instituţiile europene, fie de statele membre.
S-ar părea că în cazul pe care l-aţi menţionat nu se pune problema punerii în aplicare a legislaţiei Uniunii Europene. Din ceea ce am înţeles din discursul dumneavoastră, este vorba de o problemă tipică referitoare la dezbaterea politică internă, care poate are o dimensiune legată de lege şi de statul de drept, însă Comisia Europeană nu are niciun motiv să se implice în conflictele existente între diversele forţe politice sau personalităţi politice din fiecare dintre statele noastre membre.
Ulrike Lunacek
(DE) Dle Preşedinte, dle Barroso, Carta drepturilor fundamentale este, deocamdată, singurul document internaţional care interzice discriminarea pe considerente de orientare sexuală. În unele părţi ale lumii oamenii sunt foarte mândri că Europa a reuşit acest lucru şi ar dori ca acelaşi lucru să se întâmple şi în cazul lor.
În UE există problema că trei state, şi anume Marea Britanie, Polonia şi Republica Cehă, nu consideră că această Cartă a drepturilor fundamentale face parte din sistemul lor legislativ european. M-ar interesa foarte mult să aflu ce face Comisia - ce intenţionaţi să faceţi - pentru a aplica drepturile fundamentale ale lesbienelor, homosexualilor, bisexualilor şi transsexualilor din toate colţurile UE, pentru a afirma clar că homofobia şi discriminarea pe considerente de orientare sexuală nu mai sunt tolerate, nu doar în domeniul ocupării forţei de muncă unde, bineînţeles, deja avem o directivă, ci în toate domeniile, şi pentru ca oamenii să poată trăi şi să îşi aleagă relaţiile sexuale fără teamă.
José Manuel Barroso
Preşedinte al Comisiei. - Sunt două întrebări aici. Nu ştiu dacă voi putea răspunde la amândouă într-un minut.
În primul rând, în ceea ce priveşte discriminarea pe considerente de orientare sexuală, ştiţi că anterioara Comisie a propus o directivă împotriva oricărei forme de discriminare, inclusiv împotriva discriminării pe considerente de orientare sexuală, în alte domenii în afară de ocuparea forţei de muncă. Ne-am angajat să ne asigurăm că legislaţia europeană, dar şi măsurile de punere în aplicare ale statelor membre, respectă în totalitate interdicţia de a face discriminări pe considerente de orientare sexuală. Aceste principii ale nediscriminării, aşa cum ştiţi şi aţi şi spus, sunt păstrate cu sfinţenie în Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene.
În ceea ce priveşte Polonia şi Marea Britanie, protocolul clarifică punerea în aplicare a cartei în raport cu legile şi iniţiativa de acţiune a Poloniei şi a Marii Britanii şi caracterul legal al cartei în aceste state membre.
Acesta precizează în special că această cartă nu extinde competenţa Curţii de Justiţie a Uniunii Europene sau a altei instanţe sau tribunal din Polonia sau din Marea Britanie de a descoperi dacă legile şi regulamentele sau prevederile de iniţiativă, practicile sau acţiunile acestor state membre sunt incompatibile cu drepturile fundamentale, libertăţile şi principiile stipulate în cartă.
Prin urmare, încă trebuie să vedem cum va interpreta Curtea europeană de Justiţie protocolul acestor două state membre.
Ashley Fox
Dle Preşedinte Barroso, multe ţări din întreaga lume şi-au formulat cu atenţie în constituţii legile referitoare drepturile omului. Mult mai puţine dintre acestea îşi permit să îşi protejeze cu adevărat cetăţenii. Sunteţi de acord că nu contează structura protecţiei drepturilor, ci felul în care această protecţie este practicată?
În Marea Britanie, în trei luni vom avea alegeri generale. Dacă va fi ales, Partidul Conservator va abroga Legea privind drepturile omului şi o va înlocui cu propriul nostru proiect de lege a drepturilor. Acest lucru ar însemna că, din acel moment, Convenţia Europeană a Drepturilor Omului nu va mai fi direct aplicabilă în legislaţia internă a Marii Britanii.
(Exclamaţie din incinta Parlamentului: "Nu puteţi face asta!”)
Dle Preşedinte Barroso, ne puteţi explica în ce măsură planurile UE de a semna Convenţia Europeană a Drepturilor Omului vor lua în considerare poziţiile diferite ale statelor membre?
Partidul meu va încerca totodată să modifice tratatul în aşa fel încât să garanteze că Marea Britanie nu va fi afectată de Carta drepturilor fundamentale. Cum veţi garanta că UE nu se va amesteca în dreptul Marii Britaniei de a nu face parte din structurile din care nu dorim să facem parte?
José Manuel Barroso
Preşedinte al Comisiei. - Am răspuns parţial la această întrebare când am dat răspunsul la întrebarea anterioară.
Marea Britanie şi alte ţări au un protocol referitor la Carta drepturilor fundamentale. Ţara are acest drept. A fost negociat şi există un tratat interguvernamental care recunoaşte acest drept.
Deşi am spus acest lucru, evident că aş prefera ca toate statele membre să accepte Carta drepturilor fundamentale, pentru că sunt de părere că această Cartă este practic o busolă pentru toate politicile Uniunii Europene.
De asemenea, acum suntem pregătiţi să aderăm la Convenţia Europeană a Drepturilor Omului. Acest lucru va completa sistemul de protecţie a drepturilor fundamentale al Uniunii Europene.
Fără îndoială, respect foarte mult Marea Britanie ca democraţie şi ca ţară a statului de drept. De fapt, este una dintre ţările care, de-a lungul secolelor, a adus o contribuţie importantă la democraţie. Acesta este motivul pentru care regret că Marea Britanie nu vrea să stea împreună cu partenerii săi în prima linie, pentru a garanta drepturile omului nu doar la nivel naţional, ci şi ca proiect european.
Ilda Figueiredo
(PT) Dle Preşedinte, dle Preşedinte al Comisiei, drepturile femeilor şi dreptul de a trăi cu demnitate reprezintă drepturi fundamentale ale omului, pe care Uniunea Europeană trebuie să le promoveze.
Din acest motiv, pentru a distruge inegalităţile care persistă şi chiar se înrăutăţesc, inclusiv diferenţele în ceea ce priveşte salarizarea bărbaţilor şi a femeilor, sărăcia şi ocuparea instabilă a forţei de muncă - probleme care afectează în special femeile - nu este suficient să publicăm o Cartă a drepturilor femeii, care este în esenţă vagă şi imprecisă şi care nu a fost precedată de nicio discuţie purtată cu organizaţiile de femei sau cu Parlamentul.
Prin urmare, vă întreb dacă este Comisia Europeană pregătită să pună pe lista de priorităţi astfel de probleme privind protecţia drepturilor femeii, prin intermediul unor măsuri concrete, în special prin dezvoltarea noii strategii de egalitate pe care Parlamentul însuşi o elaborează; un raport care sper că va fi luat în considerare.
José Manuel Barroso
Vinerea trecută am prezentat împreună cu dna comisar Reding o Cartă a drepturilor femeii care confirmă angajamentul Comisiei pentru egalitatea de gen şi dorinţa noastră de a continua să lucrăm şi de a înregistra progrese în acest domeniu.
Carta pe care am anunţat-o acum va fi urmată în septembrie de o nouă strategie privind egalitatea de gen. Aceasta ne va pune la dispoziţie un cadru de acţiune general şi relativ complex furnizat de Comisie referitor la progresul cu privire la egalitatea dintre bărbaţi şi femei în domeniile pe care colega mea deputată tocmai le-a menţionat, de la ocuparea forţei de muncă până la alte modalităţi prin care este important să asigurăm şi să garantăm această egalitate.
Carta nu a apărut din senin. Carta a apărut şi pentru a sărbători cei 15 ani trecuţi de la Platforma de acţiune de la Beijing, fiind elaborată după multe consultări pe care le-am avut, în special cu grupul de deputaţi europeni din acest plen care este dedicat cauzei femeilor. De fapt, mâine dimineaţă voi participa din nou la o astfel de întâlnire. În fiecare an am avut cel puţin o întâlnire cu deputaţii europeni care au făcut din acest subiect una dintre cele mai importante priorităţi ale lor.
John Bufton
Dle Preşedinte Barroso, întrebarea pe care aş dori să o adresez astăzi se referă la situaţia financiară a Greciei. Articolul 121 din Tratatul de la Lisabona este folosit, pentru prima dată, pentru a duce la bun sfârşit reformele structurale din această ţară. Poporul elen se află în prezent între ciocan şi nicovală, întrucât este foarte clar că dumneavoastră conduceţi ceea ce se întâmplă în acea ţară, nu guvernul pe care grecii l-au ales.
Întrucât v-aţi trimis reprezentanţii să rezolve situaţia financiară din Grecia, acest lucru înseamnă că acum sunteţi nu doar Preşedinte al Comisiei, ci şi guvernator al Greciei? Dacă măsurile pe care le-au luat reprezentanţii dumneavoastră în Grecia nu dau rezultate, aveţi un plan de rezervă? Dacă da, acest plan este ca Grecia să părăsească zona euro? În fine, intenţionaţi să vă trimiteţi reprezentanţii şi în alte ţări care se confruntă cu dificultăţi financiare, ca de exemplu Portugalia, Spania şi Italia?
Preşedinte
Dle Bufton, subiectul nostru este punerea în aplicare a noului tratat şi respectarea drepturilor fundamentale, vă rog să nu deviaţi de la subiect.
Dle Preşedinte Barroso, sunteţi pregătit să daţi un răspuns?
José Manuel Barroso
Preşedinte al Comisiei. - Dle preşedinte, încerc să fiu întotdeauna pregătit să răspund la solicitările deputaţilor europeni.
Stimate deputat european, întrebarea dumneavoastră izvorăşte dintr-o presupunere care nu este corectă, anume aceea că Grecia ar avea problemele cu care se confruntă din cauza faptului că se află în zona euro. De fapt, există ţări din afara zonei euro care au probleme similare - în unele cazuri chiar mai grave - atât din cadrul Uniunii Europene, cât şi din afara acesteia. Daţi-mi voie să vă amintesc, de exemplu, situaţia gravă a Islandei, ţară care acum cere să se alăture Uniunii Europene tocmai pentru că speră ca într-o bună zi să adopte şi moneda unică europeană.
Prin urmare, este o mare greşeală să credem că problemele din Grecia au apărut din cauza faptului că această ţară se află în zona euro. Grecia se confruntă cu dificultăţi tocmai pentru că nu a respectat regulile impuse de Pactul de stabilitate şi creştere. Fără îndoială, va trebui să plătească unele dintre costurile generate de ajustările dificile pe care trebuie să le facă.
Andreas Mölzer
(DE) Dle Barroso, aş dori să vă adresez o întrebare referitoare la problema stocării datelor, întrucât la începutul acestei luni Curtea Constituţională Federală a Germaniei a declarat nulă şi neavenită stocarea generală a tuturor datelor de telecomunicaţii. Măsura în care stocarea nelimitată şi necontrolată de date sau accesul de acest fel la date sunt compatibile cu drepturile fundamentale încă rămâne motiv de controversă. Aici, în Parlament, am spus un "nu” hotărât Acordului SWIFT. După părerea mea, probabil că Directiva UE privind păstrarea datelor ar trebui să fie şi ea evaluată în contextul listei de drepturi fundamentale care este inclusă în Tratatul de la Lisabona. Dumneavoastră sau Comisia intenţionaţi să efectuaţi vreo revizuire în acest sens, pentru a vedea ce legătură există între lista de drepturi fundamentale şi păstrarea datelor?
José Manuel Barroso
Preşedinte al Comisiei. - Protecţia datelor personale este un drept fundamental recunoscut în mod explicit în articolul 8 al Cartei drepturilor fundamentale a Uniunii Europene.
Graţie Tratatului de la Lisabona, acum putem crea un cadru complex şi coerent pentru protecţia datelor personale. Acest lucru este esenţial pentru a proteja intimitatea cetăţenilor noştri, pentru a asigura o abordare comună a tuturor activităţilor de prelucrare a datelor din Uniunea Europeană, iar Parlamentul va fi, fără îndoială, implicat complet în procesul de reformare a actualului cadru legal, întrucât procedura de codecizie se aplică şi fostelor domenii asociate celui de-al treilea pilon.
De asemenea, trebuie să ne asigurăm că drepturile fundamentale ale cetăţenilor europeni sunt protejate în continuare şi după ce datele personale părăsesc Uniunea. În acest context, un acord între Uniunea Europeană şi Statele Unite cu privire la protecţia datelor personale pentru oameni ar putea fi important, iar noi lucrăm în acest sens.
În prezent efectuăm consultări pentru a asigura transparenţa şi adunăm punctele de vedere ale părţilor cu putere de decizie şi ale cetăţenilor.
Comisia intenţionează să prezinte un proiect de recomandare pentru a autoriza negocierile cu Statele Unite.
Sarah Ludford
În ultimul deceniu, cooperarea internaţională în domeniul combaterii terorismului a fost mult îngreunată din cauza problemelor legate de drepturile omului, inclusiv în activitatea administraţiei Statelor Unite.
Am sperat să dăm uitării acest lucru, odată cu instalarea administraţiei Obama. Din păcate, am aflat că toate comisiile militare nedrepte şi detenţia pe perioadă nedeterminată stabilită fără proces juridic vor continua să existe, chiar şi dacă închisoarea Guantanamo va fi închisă.
Aceste devieri de la normele legale internaţionale şi interne fac ca proiectele transatlantice privind transferul de date să fie şi mai problematice decât ar fi în alte condiţii.
Ce demersuri face Comisia pe lângă administraţia americană pentru a încuraja procesele corecte şi pentru a avertiza că lipsa acestora va aduce prejudicii cooperării? Sper că în prezent, spre deosebire de trecut, nu mai există pericolul ca UE sau statele sale membre să conspire la încălcările flagrante ale drepturilor fundamentale în domeniul combaterii terorismului.
José Manuel Barroso
Preşedinte al Comisiei. - Sunt mândru că Uniunea Europeană este prima, din câte îmi amintesc, care a prezentat unui preşedinte al Statelor Unite - un fost preşedinte - problema necesităţii de a respecta drepturile fundamentale şi statul de drept şi atunci când avem de-a face cu terorismul, mai precis în ceea ce priveşte închisoarea Guantanamo. Chiar eu, împreună cu Preşedintele de atunci al Consiliului European, dl Schüssel - care pe atunci era prim-ministru al Austriei - am ridicat această problemă. Această chestiune a constituit dintotdeauna un subiect de dialog cu partenerii noştri americani. Puteţi fi sigură că se va afla întotdeauna pe un loc de cinste în programul nostru de lucru.
În ceea ce priveşte protecţia datelor, credem că ar trebui să colaborăm şi cu Statele Unite în vederea realizării unui cadru de lucru. Am menţionat acest lucru într-un răspuns anterior. În acelaşi timp, trebuie să existe un cadru pentru a combate împreună terorismul. Prin urmare, problema este să găsim modalitatea corectă de a răspunde la două nevoi importante: nevoia de libertate şi de respectare a protecţiei datelor, dar şi nevoia de securitate, pentru că fără securitate nu poate exista libertate.
Lena Kolarska-Bobińska
Dle Preşedinte, unul dintre principalele aspecte ale noului Tratat de la Lisabona îl reprezintă rolul sporit al Uniunii Europene în lume.
Având această politică externă întărită, noi, ca Uniune, trebuie să fim mult mai activi în promovarea şi apărarea drepturilor omului şi a drepturilor fundamentale în ţările terţe.
Ce intenţionaţi dumneavoastră şi dna Ashton să faceţi pentru a întări politica UE cu privire la promovarea democraţiei? În al doilea rând, veţi susţine o mai mare finanţare pentru Instrumentul european pentru democraţie şi drepturile omului în viitorul buget?
Drepturile omului par să fie mereu lăsate pe locul doi şi trei în dialogurile noastre. Cred că trebuie să alocăm mai mult timp şi mai mulţi bani pentru promovarea democraţiei şi să creăm o adevărată zestre europeană pentru democraţie. Aş dori să aflu care este părerea dumneavoastră în legătură cu aceste aspecte.
José Manuel Barroso
Preşedinte al Comisiei. - Prevederile tratatului sunt menite să promoveze drepturile omului în întreaga lume. Uniunea Europeană a adoptat orientări referitoare la drepturile omului cu privire la aspecte care merg de la pedeapsa capitală şi până la prevenirea torturii şi susţinerea celor care apără drepturile omului.
Potrivit acestor orientări, Uniunea Europeană pune în aplicare o gamă largă de acţiuni, de la declaraţii publice sau demersuri diplomatice şi până la observaţii de probă. Eu însumi am ridicat problema drepturilor omului în summituri, în discuţiile cu şefi de stat şi de guverne din ţări terţe. Chiar de curând, în timpul summitului la care am participat săptămâna trecută împreună cu Marocul, am punctat problema drepturilor fundamentale.
Uniunea Europeană a iniţiat aproximativ 40 de dialoguri pe tema drepturilor omului cu ţări partenere din întreaga lume, care servesc ca for dedicat pentru discuţiile detaliate pe această temă. Potrivit Instrumentului european pentru democraţie şi drepturile omului, Comisia alocă aproximativ 150 de milioane de euro în fiecare an pentru a susţine ONG-urile din întreaga lume care militează pentru drepturile omului. Încercăm să introducem o clauză privind drepturile omului în toate contractele cadru pe care le încheiem cu ţări terţe.
Simon Busuttil
(MT) Unul dintre principiile fundamentale este libertatea de mişcare. Dle Preşedinte, în contextul conflictului dintre Libia şi Elveţia, sute de cetăţeni şi muncitori din Uniunea Europeană nu sunt lăsaţi să intre în Libia pentru a munci. Întrebarea mea este următoarea: ce face Comisia Europeană pentru a găsi urgent o soluţie la acest conflict? Şi Preşedintelui Comisiei Europene i se pare acceptabil ca o ţară, anume Elveţia, să ia o decizie unilaterală care afectează toţi cetăţenii din spaţiul Schengen, în special pe muncitorii care trebuie să intre în Libia pentru a-şi câştiga pâinea cea de toate zilele?
José Manuel Barroso
Preşedinte al Comisiei. - Suntem foarte îngrijoraţi în legătură cu această situaţie. Dna comisar Malmström a spus deja că faptul că Libia a suspendat acordarea de vize cetăţenilor din spaţiul Schengen este o măsură disproporţionată. În plus, această situaţie nu este compatibilă cu tendinţa pozitivă a relaţiilor dintre Libia şi Uniunea Europeană.
Se fac eforturi diplomatice intense pentru a găsi o soluţie la această criză. Deja unul dintre cei doi cetăţeni elveţieni a părăsit Libia. Acesta este un pas făcut în direcţia bună.
Ministrul de externe şi cel al justiţiei ai Uniunii Europene au discutat problema pe 22 februarie şi respectiv pe 25 februarie şi au susţinut continuarea eforturilor diplomatice.
Cred că este esenţial să menţinem dialogul deschis şi să depunem eforturi să înţelegem poziţia fiecărei părţi, pentru a găsi cât mai repede o soluţie.
Olle Ludvigsson
(SV) Dle Preşedinte, ratificarea Tratatului de la Lisabona a întărit respectarea drepturilor de bază ale omului şi a drepturilor sindicale. Totuşi, hotărârile pronunţate de Curtea europeană de Justiţie în ultimii ani arată că este nevoie să întărim şi mai mult protecţia drepturilor sindicale fundamentale. În cauzele Laval, Rüffert, Viking şi Luxemburg, Curtea de Justiţie a degradat complet valoarea drepturilor sindicale.
Aceste decizii au făcut imposibilă asigurarea egalităţii de tratament pentru lucrători, indiferent de naţionalitatea acestora. Sindicatele nu mai pot garanta o salarizare egală şi condiţii de muncă egale pentru lucrătorii externi şi cei interni. Prin urmare, şi eu salut promisiunea făcută de dl Barroso în acest plen înainte de realegerea sa în funcţia de Preşedinte al Comisiei.
Întrebarea mea pentru dl Barroso este următoarea: când intenţionează Comisia să prezinte o propunere legislativă pentru a rezolva problemele apărute ca urmare a deciziilor date de Curtea Europeană de Justiţie? Poate Preşedintele Comisiei să ne dea această informaţie chiar astăzi?
José Manuel Barroso
Preşedinte al Comisiei. - Când aceste decizii au fost făcute publice, ne-am exprimat foarte clar poziţia. Eu însumi şi dl comisar Špidla, care era responsabil cu ocuparea forţei de muncă şi problemele sociale, am afirmat clar că, după părerea noastră, aceste decizii nu pot pune la îndoială drepturi fundamentale precum dreptul la grevă, dreptul de organizare în sindicate şi caracteristicile anumitor mecanisme legate de muncă din ţările noastre.
Lucrăm la câteva propuneri menite să rezolve această chestiune. Mă tem că nu vă pot da o dată exactă acum, întrucât nu mă aşteptam la această întrebare. Totuşi, vă pot spune că, aşa cum am mai spus şi înainte, odată cu alegerea acestei Comisii - lucru pe care l-a spus şi comisarul responsabil - această chestiune a devenit una pe care o vom aborda curând.
Bogusław Liberadzki
(PL) Dle Barroso, aş dori să întreb ceva despre drepturile fundamentale şi despre noul tratat, inclusiv despre acţiunea externă. Potrivit studiului realizat de Comisia pentru control bugetar, 43 % dintre tranzacţiile financiare au fost incorecte. În contextul acţiunilor noastre de a obţine respectarea drepturilor fundamentale din întreaga lume, noul tratat şi noile soluţii ne vom ajuta să reducem în mod semnificativ nivelul de erori apărute în pregătirea, executarea şi raportarea bugetului? Aş dori să subliniez faptul că 43 % este nivelul estimat al erorilor financiare.
José Manuel Barroso
Preşedinte al Comisiei. - După cum ştiţi, de-a lungul anilor am acţionat pentru a reduce erorile financiare din conturile Uniunii Europene. Tot după cum ştiţi, multe dintre aceste erori au apărut din vina statelor membre în cadrul punerii în aplicare a multor programe europene.
Mă încurajează recentul raport al Curţii Europene de Conturi, care recunoaşte progresele înregistrate până acum, însă cred că nu ar trebui să ne complăcem în acest domeniu. Suntem pregătiţi să acţionăm pentru a reduce toate tipurile de erori existente în punerea în aplicare a bugetului Uniunii Europene.
David Casa
(MT) Tratatul stabileşte principii pentru protecţia drepturilor fundamentale ale omului, iar ţările care doresc să devină membri ai Uniunii Europene trebuie să garanteze respectarea tuturor cerinţelor Uniunii Europene, aşa cum a făcut Malta şi aşa cum au făcut şi celelalte ţări care au devenit membri odată cu aceasta. În privinţa Turciei, Preşedintele nu crede că Turcia mai are încă multe de făcut în domeniul drepturilor omului? Mai mult decât atât, ce face Comisia pentru a se asigura că, înainte de a-şi rezolva problemele economice şi înainte de a ridica alte pretenţii, mai presus de orice Turcia va acorda atenţie drepturilor fundamentale ale omului? Cred că aceste lucruri reprezintă priorităţi, deşi, îmi pare rău să spun asta, ele sunt practic inexistente în Turcia.
José Manuel Barroso
Preşedinte al Comisiei. - Sincer să fiu, eu nu aş spune "inexistente”. Turcia a înregistrat progrese în ceea ce priveşte statul de drept. Cu toate acestea, nu credem că este compatibilă încă - din punctul de vedere al standardele de respectare a drepturilor fundamentale şi a statului de drept - cu standardele europene. Aceste aspecte fac parte din acţiunile pe care le-am întreprins cu Turcia de-a lungul timpului.
Pentru că Turcia este o ţară candidată la Uniunea Europeană, Comisia evaluează anual, în mod foarte obiectiv, reformele făcute de Turcia în domeniul statului de drept şi cu privire la toate aspectele legate de drepturile fundamentale.
Ca să fim sinceri, s-au înregistrat progrese în anumite domenii. Există alte domenii în care le solicităm autorităţilor turce să depună mai multe eforturi.
Cred că menţinerea acestui dialog - şi de fapt, a acestor negocieri - pentru aderarea Turciei este într-adevăr calea pe care trebuie să o urmăm pentru a obţine progrese în privinţa respectării drepturilor fundamentale şi, în general vorbind, a statului de drept şi a reformelor democratice în Turcia.
Preşedinte
Dle Preşedinte Barroso, vă mulţumesc foarte mult pentru o dezbatere foarte interesantă. Aceasta a fost cea de-a patra oră de întrebări în plen. Următoarea va avea loc peste o lună, la următoarea sesiune parţială de la Strasbourg.
Acest punct a fost închis.
David-Maria Sassoli
(IT) Dnă preşedintă, doamnelor şi domnilor, cu puţin timp în urmă s-a ţinut în faţa acestui Parlament un discurs ruşinos adresat împotriva preşedintelui Republicii Italiene. Sunt de părere că Biroul Parlamentului nu ar trebui să le permită oamenilor să vină cu probleme politice naţionale, mai ales atunci când este vorba de aspecte instituţionale şi politice de mare importanţă.
Vă reamintesc dumneavoastră - şi le reamintesc tuturor colegilor deputaţi în Parlamentul European - că Republica Italiană nu este de vânzare şi că preşedintele Republicii, dl Giorgio Napolitano, este gardianul Constituţiei italiene. În numele delegaţiei italiene din cadrul Grupului Alianţei Progresiste a Socialiştilor şi Democraţilor din Parlamentul European, fac apel la Biroul acestui Parlament să fie mai atent la subiectele dezbătute şi la discursurile prezentate.
Îmi pare rău că dl Preşedinte Buzek nu a intervenit pentru a opri un discurs care îl ataca pe preşedintele Republicii care, cu doar o săptămână în urmă, a vizitat Parlamentul European.
(Aplauze)
Preşedintă
Atât comentariul la care vă referiţi, cât şi declaraţiile dvs. vor fi consemnate în procesul-verbal, şi voi încerca să ţin cont de cererile dumneavoastră în desfăşurarea subiectelor de pe ordinea de zi a reuniunii pe care o conduc acum. Sper să reuşesc.
