Komisijos 2010 m. teisėkūros ir darbo programa (diskusijos)
Pirmininkas
Kitas klausimas - Europos Komisijos Pirmininko J. M. Barroso pareiškimas dėl Komisijos 2010 m. teisėkūros ir darbo programos.
Norėčiau pabrėžti, kad salėje šiandien taip pat yra nemažai Komisijos narių. Taigi Europos Komisijai šiandien labai gausiai atstovaujama, nes klausimas, kuriuo ketiname diskutuoti, nepaprastai svarbus mums visiems. Dėl pakeitimų darbotvarkėje turėjome šiek tiek sutrumpinti šioms diskusijoms skirtą laiką. Išklausę J. M. Barroso, suteiksime žodį frakcijų pirmininkams, kurie pateiks politinę nuomonę dėl to, ką Komisija 2010 m. siūlo. Po to paprašysime J. M. Barroso vėl tarti žodį ir atsakyti į frakcijų pirmininkų pastabas.
Pirmininkas
Pone Komisijos Pirmininke J. M. Barroso, dėkoju, kad čia atvykote. Mums visiems nebuvo lengva pasiekti Strasbūrą. Daug EP narių dar neatvyko į Europos Parlamentą, taigi dalyvavimo lygis šiandien nelabai aukštas. Nusprendėme šioje mėnesinėje sesijoje nebalsuoti, nes galimybbalsuoti turi būti suteikta kiekvienam, bet kai kurie EP nariai visiškai neturėjo galimybės atvykti į Strasbūrą. Taigi šiai mėnesinei sesijai nustatėme keletą visiškai naujų taisyklių.
José Manuel Barroso
Pone pirmininke, ponios ir ponai, man tenka garbir malonumas pristatyti jums šiandien pirmąją šios Komisijos darbo programą. Tai taip pat pirmoji darbo programa po Lisabonos sutarties įsigaliojimo. Man tenka garbir malonumas pristatyti ją kartu su praktiškai visa savo komanda, Europos Komisija, ir tai yra pagarbos jūsų Parlamentui ženklas.
Ši programa pateikiama Europai lemiamu metu, nes būtent dabar privalome veikti. Ši programa - tai tiesioginis mūsų politinio dialogo rezultatas. Po intensyvių konsultacijų dėl politinių gairių, kurias pateikiau ateinančiam penkerių metų laikotarpiui, rugsėjį šis Parlamentas patikėjo man šį antrąjį mandatą. Pasibaigus nuodugniems klausymams, kurie leido mums susidaryti bendrą pasiūlytų veiksmų viziją, vasario mėn. kolegija, kaip visuma, gavo jūsų pasitikėjimo balsą. Kitaip sakant, ši darbo programa labai atitinka jūsų institucijos politinius prioritetus. Taigi ji suteikia tvirtą pagrindą siekti plataus užmojo rezultatų.
Mūsų pats pirmasis prioritetas turi būti krizės įveika ir pamatų klojimas tvariam ir naujų darbo vietų kūrimą skatinančiam augimui. Pirmiausia turime spręsti neatidėliotinos skubos klausimus: neseniai aptarėme Europos Vadovų Tarybos susitikimo rezultatus. Pasiūlytas finansinės paramos Graikijai mechanizmas galutinai patvirtintas balandžio 11 d. Komisija atliks svarbų vaidmenį įgyvendinant šį mechanizmą, kuris bus paleistas Graikija paprašius jį aktyvuoti. Tai logiška, nes Komisija nuo pat pradžių labai aktyviai dalyvauja ieškant būdų išspręsti finansines problemas, su kuriomis susidūrGraikija, ir išsaugoti stabilumą euro zonoje. Mūsų dalyvavimas visada grindžiamas ne tik solidarumo, bet taip pat atsakomybės principu.
Tačiau privalome padaryti daugiau ir savęs paklausti, kodėl šios problemos kilo ir kaip ateityje jų išvengti. Būtent todėl šiuo metu persvarstome Stabilumo ir augimo paktą siekdami sustiprinti ekonominę priežiūrą ir išplėsti jos taikymo sritį, kuri neturėtų apsiriboti vien tik deficito klausimu. Mums reikia ilgalaikio krizės įveikos mechanizmo. Trumpai tariant, turime parodyti, kad Europos Sąjunga ir ypač euro zona geba reaguoti į nūdienos iššūkius, ir šiuo požiūriu privalome išnaudoti visas Lisabonos sutartimi suteikiamas galimybes.
Todėl viena iš pirmųjų svarbių iniciatyvų, kurias Komisija ketina pateikti ateinantį mėnesį, bus komunikatas dėl didesnio ekonomikos politikos sričių derinimo. Visi žinome, kad bendram Europos interesui šioje srityje iškilo grėsmė. Europos Sąjunga privalo sustiprinti sistemą ir atsižvelgti į visą rizikos veiksnių ir ekonominių skirtumų spektrą. Turime patobulinti vidaus mechanizmus. Apsiginklavusi tvirtesnėmis struktūromis ir labiau suderintu požiūriu, Europa galės nustatyti naują viešųjų finansų sektoriaus perspektyvią kryptį ir sukurti sistemą, palankią platesnio masto tvariam ekonomikos atkūrimui.
Ponios ir ponai, per pastaruosius aštuoniolika mėnesių padarėme didžiulę pažangą kurdami etiškesnę, tvirtesnę ir patikimesnę finansų sistemą. Šiuo keliu turime eiti toliau, pašalinti likusias spragas reglamentuose ir užtikrinti, kad mūsų priežiūros struktūros ir toliau būtų suderintos su sektoriumi, kuris nuolat plėtojasi.
Esu įsitikinęs, kad netrukus bus priimtas sprendimas dėl mūsų pasiūlymo dėl rizikos draudimo fondų ir privataus kapitalo. Komisija mano, kad įstatymų leidžiamoji valdžia pritars mūsų bendram tikslui - užtikrinti, kad naujoji europinfinansų sektoriaus priežiūros struktūra pradėtų visapusiškai veikti kitų metų pradžioje.
2010 m. Komisija ketina pateikti keletą pasiūlymų tokiose svarbiose srityse kaip išvestinių finansinių priemonių rinka, indėlių garantijų sistemos ir piktnaudžiavimas rinka. Eilinių finansinių paslaugų vartotojų apsaugai bus skiriamas ypatingas dėmesys. Taip pat spręsime kitus svarbius klausimus, susijusius su kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandoriais (angl. CDS) ir vadinamuoju "meškos" principu grindžiamu spekuliaciniu akcijų pardavimu, ir netrukus pasiūlysime gaires dėl fondų naudojimo sprendžiant bankų bankroto klausimą
Komisijos Pirmininkas. - Pone pirmininke, gerbiami Parlamento nariai, ši Komisija iš karto ėmėsi darbo. Tik pradėję eiti pareigas pateikėme strategiją "Europa 2020", kuria paruošėme dirvą Europos grįžimui į senas vėžes - į pažangaus, tvaraus ir viską apimančio augimo kelią. Dabar mes - Europos Parlamentas, valstybės narės ir Komisija - turime dirbti išvien, kad šiam procesui būtų suteiktas ir išlaikytas pagreitis.
Tam, kad tvarios socialinės rinkos ekonomikos vizija iki 2020 m. taptų tikrove, reikės daug pastangų visais sprendimų priėmimo lygmenimis ir visais visuomenės lygmenimis. Europos lygmeniu turėsime siekti sukurti tikrai europinę prodėtinvertę. Štai pavyzdinės iniciatyvos, kurias numatėme strategijoje "Europa 2020" ir kurias sieksime įgyvendinti: "SkaitmeninEuropos darbotvarkė", "Globalizacijos erai pritaikyta pramonės politika", "Europinis mokslinių tyrimų ir inovacijų planas", "Tausiai išteklius naudojanti Europa", "Naujų įgūdžių ir darbo vietų kūrimo darbotvarkė", "Judus jaunimas" ir "Europos kovos su skurdu planas". Tai būtent tos sritys, kuriose Europa gali pakeisti padėtį.
Taigi įgyvendindami šias iniciatyvas skatinsime perėjimą prie tausiai išteklius naudojančio ir klimato kaitai atsparaus ūkio. Kova su klimato kaita ir vidaus, ir visuotiniu mastu ir toliau bus prioritetinis mūsų darbotvarkės klausimas. Šiais metais ypač daug dėmesio skirsime energetikos ir transporto sektoriams - abiem šiems sektoriams tenka lemiamas vaidmuo paverčiant iššūkį sukurti tvarią Europą mūsų konkurenciniu pranašumu.
Viena bendra rinka, kaip vidaus rinka, turinti 500 mln. darbo vietas palaikančių vartotojų, konkurencingumas ir prieinamos kainos bei vartotojų poreikius atitinkanti prekių pasiūla ir toliau sudarys Europos ūkio pagrindą. Jo potencialas turi būti visapusiškai išnaudotas ir tai ypač svarbu mažosioms ir vidutinėms įmonėms, kurios yra svarbiausias darbo vietų kūrimo variklis Europos Sąjungoje.
Turėti XXI a. veikiančią vieną bendrą rinką yra Komisijos prioritetas ir šioje srityje Komisija iki 2012 m. pateiks naujų pasiūlymų. Be to, šiuo klausimu paprašiau Mario Mončio parengti pranešimą, kuris netrukus bus pateiktas.
Noriu pabrėžti socialinės įtraukties svarbą įgyvendinant mūsų strategijoje numatytą 2020 m. Europos viziją. Tikroji visuomenės stiprybglūdi jos gebėjime suteikti galimybių silpniausioje padėtyje esantiems jos piliečiams. Turime išnaudoti visas galimybes skatinti užimtumą ir socialinę sanglaudą. Tai reiškia, kad turime būti pasirengę išnaudoti sparčiai besivystančius naujus sektorius, kuriuose bus kuriama naujų darbo vietų. Tai reiškia, kad turėsime suteikti žmonėms galimybę įgyti tinkamų įgūdžių, kad būtų užtikrintas ir išlaikytas aukštas užimtumo lygis ir palengvintas perėjimas prie naujo ūkio modelio. Tai reiškia, kad turėsime dirbti, kad būtų įveikti krizės padariniai jaunimo užimtumo srityje, palengvindami jauniems žmonėms perėjimą iš švietimo ir profesinio rengimo sistemos į darbo rinką. Šiuo tikslu šiais metais, kurie paskelbti Europos kovos su skurdu ir socialine atskirtimi metais, bus sukurta Europos kovos su skurdu platforma. Ši darbotvarkė, žinoma, yra mūsų indėlis į ekonominės, socialinės ir teritorinės sanglaudos principų įgyvendinimą.
Europos piliečių gerovir interesai visada buvo ir bus Komisijos dėmesio centre. Būtent todėl įgyvendinant išsamų Stokholmo programos veiksmų planą, kurį Komisija vėliau šiandien patvirtins, pirmiausia bus siekiama užtikrinti, kad Europos integracijos laisvės, saugumo ir teisingumo srityje teikiama nauda taptų apčiuopiamesnpiliečiams.
Šiuo veiksmų planu Komisija vadovausis kaip išsamia savo darbo laisvės, saugumo ir teisingumo srityje programa. Šia programa siekiama padidinti piliečių galimybę naudotis specialiomis teisėmis ir taip užtikrinti, kad piliečiai būtų visos mūsų politikos dėmesio centre. Ja taip pat siekiama sukurti atvirą ir saugią Europą, ypatingą dėmesį skiriant kovai su tarptautiniu nusikalstamumu, taip pat bendrai imigracijos ir prieglobsčio politikai.
Laisvės, saugumo ir teisingumo srityje Europos Sąjunga per pastarąjį dešimtmetį nuėjo kelią nuo laisvo judėjimo teisės taikymo iki bendros politikos. Iki šiol pasiekti laimėjimai iš tiesų labai įspūdingi, bet dabar, šios krizės įveikos laikotarpiu, labiau nei bet kada anksčiau būtina propaguoti ir ginti Europos vertybes ir, žinoma, pirmiausia išnaudoti visą dabar turimą potencialą, sukurtą Lisabonos sutartimi. Veiksmų plane numatytos išsamios priemonės, padėsiančios mums įgyvendinti šioje srityje jau apibrėžtus prioritetus ir Europos, ir visuotiniu lygmenimis.
Įsigaliojus Lisabonos sutarčiai mums suteiktos priemonės parodyti didesnį užmojį. Svarbesnis šio Parlamento vaidmuo, efektyvesnis sprendimų priėmimas Taryboje, didesnės valstybių narių darnos priimant Europos Vadovų Tarybos sprendimus perspektyva ir objektyvus priimtų sprendimų vertinimas Teisingumo Teisme sustiprins Europos Sąjungos ryžtą dirbti mūsų piliečių labui sprendžiant jų problemas ir stengiantis pateisinti jų lūkesčius.
Žvelgdami į ateitį, į 2020 m., taip pat turime pagalvoti apie ilgalaikes tendencijas, kurios daro tiesioginį poveikį mūsų piliečių kasdieniam gyvenimui. Veiksmai, kurių imsimės dabar, duos dividendų ateityje. Pvz., Komisija surengs viešas diskusijas dėl pensijų ateityje ir išnagrinės galimybes užtikrinti pensijų sistemų tvarumą ir tinkamumą. Tokioje srityje kaip ši dauguma svertų, žinoma, yra valstybių narių rankose, bet tai neturėtų mūsų sulaikyti nuo siekio užtikrinti, kad Europos Sąjunga prie to kuo daugiau prisidėtų.
Išorės veiklos srityje, kurioje dabar turime naują Sąjungos vyriausiojo įgaliotinio ir Komisijos Pirmininko vaidmenį ir kurioje pradės veikti Išorės veiksmų tarnyba, taip pat turėsime galimybių suformuoti tvirtesnę ir darnesnę ES išorės politiką. Ketiname nustatyti strateginius prekybos politikos prioritetus, tęsti prekybos derybas ir spręsti kartu su partneriais daugybę klausimų - nuo klausimo dėl patekimo į rinką iki klausimų dėl reguliavimo sistemos ir pasaulyje visuotiniu mastu esamų skirtumų. Strategijoje "Europa 2020" užsibrėžtus tikslus, kurių numatome siekti pasaulio rinkoje, galėsime pateikti, pvz., dalyvaudami G20 procese.
Komisija taip pat spręs klausimus, susijusius su geopolitiniais energetikos iššūkiais, kurie labai svarbūs siekiant užtikrinti stabilų saugios, tvarios ir pigios energijos tiekimą.
Dar viena prioritetinKomisijos užsibrėžta užduotis - toliau įgyvendinti tarptautinę vystomąją darbotvarkę ir pasiūlyti ES veiksmų planą, skirtą pasirengimui 2015 m. aukščiausiojo lygio susitikimui dėl Tūkstantmečio vystymosi tikslų. Remdamasi šia iniciatyva, Europos Vadovų Taryba birželio mėn. susitikime parengs bendrąją ES poziciją dėl rugsėjo mėn. vyksiančio Junginių Tautų aukščiausiojo lygio susitikimo Tūkstantmečio vystymosi tikslų (TVT) klausimu, kuriame ketinama patvirtinti visuotinį 2015 m. užsibrėžtų Tūkstantmečio vystymosi tikslų įgyvendinimo veiksmų planą. Norime Europos, kuri yra atvira ir konkrečiais veiksmais rodo savo solidarumą su tais pasaulyje, kurie yra pažeidžiamiausi.
Galiausiai, kaip sutarta su Parlamentu, šių metų trečiąjį ketvirtį paskelbsime biudžeto peržiūros išvadas. Jose išdėstysime pagrindinius principus ir kriterijus, kurie, mūsų nuomone, padės užtikrinti kuo efektyvesnį Europos Sąjungos finansinių išteklių naudojimą, visapusiškai atsižvelgdami į strategijoje "Europa 2020" užsibrėžtus tikslus. Taip pat nuodugniau įvertinsime pagrindines sritis, įskaitant žemės ūkio ir sanglaudos sritis. Galiu jus patikinti, kad visuose biudžeto peržiūros proceso etapuose su Parlamentu bus palaikomas glaudus ryšys.
Prieš baigdamas norėčiau trumpai paaiškinti apie darbo programoje esančias naujoves. Šia programa, taip pat būsimomis programomis, turi būti suteiktas tinkamas pagrindas institucijoms pasiekti tvirtą sutarimą dėl to, kam Europa turėtų skirti didžiausią dėmesį. Todėl turime būti politiškesni, taip pat apgalvoti daugiamečio mūsų planuojamų tokio užmojo iniciatyvų įgyvendinimo iššūkį. Manau, kad tai, kaip rengsime darbo programas ateityje, turėtų būti konkretus ypatingos partnerystės, kurią aš ir Komisija norime užmegzti su Europos Parlamentu šio mandato galiojimo laikotarpiu, įrodymas.
Šioje programoje nustatytos 34 strateginės iniciatyvos, kurias esame įsipareigoję pateikti iki gruodžio mėn. pabaigos. Esu tikras, pritarsite, kad ateinančių aštuonių mėnesių darbotvarktikrai plataus užmojo.
Programa taip pat apima daug kitų iniciatyvų, kurias ketiname įgyvendinti iki 2010 m. ir vėlesniu laikotarpiu. Šį orientacinį sąrašą sudaro iniciatyvos, prie kurių Komisija artimiausiu laikotarpiu susitelks. Nebūtinai bus taip, kad visos šios iniciatyvos virs konkrečiais pasiūlymais. Turime vadovautis sumanaus reguliavimo principu ir nuodugniai įvertinti, kurios iniciatyvos turėtų būti plėtojamos toliau ir kokiu pavidalu.
Kiekvienais metais darbo programa bus peržiūrima siekiant nustatyti poreikį naujoms strateginėms iniciatyvoms atsižvelgiant į galimus pokyčius ir, jeigu bus reikalinga, atitinkamai priderinti prie jų ilgamečius tikslus. Šis "ciklinės peržiūros" metodas leis mums užtikrinti visiems suinteresuotiesiems subjektams didesnį skaidrumą ir nuspėjamumą, kartu išlaikant būtiną galimybę veikti lanksčiai reaguojant į nenumatytus pokyčius. Viena pamoka, kurią pastaraisiais metais išmokome - kad visada būtina numatyti tai, kas nenumatoma. Pastarieji metai parodė, kad strateginiai planai negali būti galutiniai - jie turi kisti prisitaikydami prie tikrovės.
Gerbiami Parlamento nariai, Komisijos 2010 m. darbo programa, kurią didžiuojamės galį šiandien jums pristatyti, yra plataus užmojo, bet ja taip pat pateikiama Europos politikos formavimo ateinančių laikotarpiu koncepcija, kurią būtina ir galima įgyvendinti. Ją bus galima įgyvendinti, jeigu visos institucijos bus pasirengusios suvienyti jėgas ir bendradarbiauti siekdamos laiku pateikti piliečiams rezultatus. Ją būtina įgyvendinti, nes dirbdami įprasta tvarka negalėsime pasiekti, kad 2010 m. taptų lūžio metais. Ji yra plataus užmojo, nes dabar labiau nei bet kada anksčiau būtina turėti stiprią Europą, gebančią pateikti piliečiams sprendimus, kurių jie laukia. Jie to iš mūsų tikisi ir privalome dirbti jų klestėjimo ir gerovės labui.
Pirmininkas
Dėkoju, pone J. M. Barroso, už labai išsamų ateinančiam aštuonių mėnesių laikotarpiui numatytų svarbiausių Komisijos iniciatyvų pristatymą.
Norėčiau tik pabrėžti, kad strateginpartnerystė, apie kurią kalbėjote, mums labai svarbi. Mes skiriame vykdomąją ir įstatymų leidžiamąją valdžią, bet mūsų bendradarbiavimas labai svarbus mūsų piliečiams, todėl mus buvo labai malonu girdėti jus kalbant apie būtinybę Komisijai ir Parlamentui palaikyti kuo glaudesnius ryšius. Jūsų ir Komisijos narių dalyvavimas šiame posėdyje yra geriausias įrodymas, kad Komisijos ketinimai ir veiksmai nesiskiria. Labai jums už tai dėkoju.
József Szájer
PPE frakcijos vardu. - (HU) Pone pirmininke, Europos liaudies partijos (krikščionių demokratų) frakcija, kurios vardu kalbu, teigiamai vertina tai, kad Komisija energingai ėmėsi darbo ir pristatsavo 2010 m. darbo programą. Džiaugiamės, kad Komisija šiandien čia atvyko, kad visi jos nariai yra čia, ir vertiname tokį Komisijos parodytą pagarbos Parlamentui, rimto požiūrio į Parlamentą ženklą. Tačiau apgailestaujame, kad šiais metais prarasta daug laiko, nes dėl užtrukusio Lisabonos sutarties ratifikavimo suderinti teisėkūros programos ir sudaryti biudžeto šiais metais jau nespėsime. Esame visiškai tikri, kad įveikę smulkias kliūtis šį procesą 2011 m. galėsime atnaujinti.
Lisabonos sutartis jau galioja, taigi nei mes, Europos Parlamento nariai, nei Komisija ar Taryba dabar nebeturime jokios pateisinamos priežasties nesiimti ryžtingų veiksmų ir nepradėti darbo - įgyvendinti tai, kas nustatyta Lisabonos sutartyje, ir įvykdyti tai, ko nori piliečiai, didžiausią dėmesį mūsų politikos planuose skirdami būtent jiems.
Komisijos planų atžvilgiu Europos liaudies partija parengdu sąrašus. Nusiuntėme jums išsamius sąrašus dar net negavę sutikimo. Šie du sąrašai, apie kuriuos trumpai norėčiau pakalbėti - tai tiesiog sąrašas dalykų, kurių Komisija neturėtų daryti, ir dalykų sąrašas, kuriame išdėstoma tai, ką Komisija, mūsų nuomone, turėtų padaryti.
Pirmiausia norėtume paprašyti, kad Komisija nesivadovautų iki šiol taikytu darbo metodu, antraip šios diskusijos bus beprasmiškos, turiu galvoje būtent tai, kad iki spalio mėn. pateikėte tik 40 proc. šiems metams planuotų pasiūlymų dėl teisės aktų. Jeigu taip bus dirbama ir ateityje, nėra prasmės tokių diskusijų rengti. Parlamentas negali pasinaudoti teise daryti įtaką Komisijai jai sprendžiant, kokius pasiūlymus teikti. Būtent dėl šios priežasties manome, kad svarbu, jog šie pasiūlymai dėl teisės aktų ar darbo programos nebūtų svarstomi lygiai taip, kaip būdavo daroma senais komunistų valdymo laikais svarstant penkmečio planus, kuriuose viskas nuo pradžios iki galo buvo netikra. O tai, kas galiausiai būdavo pasiekta, visiškai neturėjo nieko bendra su galutiniais tikslais.
Kiti dalykai, kurių prašome Komisijos - netoleruoti melo ir apgavystės. Šiuo metu keletas Europos šalių patiria krizę, nes jos slėptikruosius faktus ir melavo dėl biudžeto deficito dydžio. Jos nuslėpšią informaciją nuo kitų, tačiau visi esame vienoje valtyje ir tokie dalykai kenkia daugybei žmonių. Taip buvo Vengrijoje, taip atsitiko ir Graikijoje. Tokiais atvejais tikimės iš Komisijos, kad ši neatsitrauks, bet aiškiai įvardys ir sugėdins tokias šalis, kitaip vėliau neišvengsime dar didesnių bėdų.
Grafas F. Széchenyi, įžymus XIX a. vengrų mąstytojas, gyvenęs Vengrijos reformų amžiuje, pasakė, kad tas, kas dangsto negeroves, jas didina. Taigi neturėtume šios negerovės dangstyti, bet viešai pareikšti savo nuomonę ir ryžtingai imtis atitinkamų būtinų veiksmų. Šiuo atžvilgiu Komisija privalo pasinaudoti savo kompetencija. Nesupraskite manęs neteisingai. Nesakau, kad dėl šių krizių kalta Komisija. Už šias krizes atsakingos šių šalių vyriausybės. Tačiau dėl bendros gerovės turėjome ryžtingiau ir garsiau reikšti savo nuomonę, kad dabar galėtume matyti rezultatus.
Dabar norėčiau pereiti prie to, ką Komisija, mūsų nuomone, turėtų daryti. Visų pirma ji galiausiai turėtų imtis veiksmų ir priimti sprendimus, taip pat parengti plataus užmojo darbo vietų kūrimo programą. Visos jos veiklos dėmesio centre turi būti piliečiai. Darbo vietos, darbo vietos ir dar kartą darbo vietos - štai kas turi būti mūsų pagrindinis principas. Šiuo požiūriu pirmiausia norėčiau pasakyti, kad kreipdamiesi į piliečius, žinoma, turime kalbėti jiems suprantama kalba. Kai sakome 2020 m., man - EP nariui iš buvusios komunistinės šalies - vėl kyla asociacijų su penkmečio planu ar su kokiu nors numeriu, kurį komunistinio režimo laikais priskirdavo kaliniams. Kodėl mums nepavadinus 2020 m. programos Europos Sąjungos darbo vietų kūrimo programa, kodėl nepavadinus Stokholmo programos - šio pavadinimo, beje, niekas, išskyrus mus, tai pat nesupranta - Europos piliečių saugumo programa? Noriu pasakyti, kad žodžiai, kuriuos vartojame, taip pat yra svarbi šio viso proceso pradžios dalis.
Manome, kad svarbu, jog mažosios ir vidutinės įmonės aktyviai dalyvautų darbo vietų kūrimo procese. Jos nenorėtų, kad 2020 m. darbo vietų kūrimo programa Parlamentui būtų primesta jėga. Ši programa turi būti išsamiai aptarta, ne tik čia, šiame Parlamente, bet taip pat nacionaliniuose parlamentuose, ir šiose diskusijose taip pat privalo dalyvauti nacionalinės sprendimus priimančios institucijos. Pasimokykime iš nesėkmės, kurią patyrLisabonos programa - dar vienas pavadinimas, kurio niekas nesupranta! Dirbkime dėl savo piliečių saugumo ir imkimės šiuo atžvilgiu būtinų veiksmų. Pone pirmininke, ir dar viena pastebėjimas: žmogus ne vien duona gyvas - stiprinti mūsų bendras vertybes taip pat svarbu. Tikimės, kad Komisija tęs šias vertybėmis grindžiamas programas, susijusias su komunizmu, tautinių mažumų sambūviu ir Europos bendra praeitimi. Europos liaudies partija parems jus, bet taip pat griežtai kritikuos, jeigu nukrypsite nuo pirminės programos.
Hannes Swoboda
Pone pirmininke, J. M. Barroso, ponai Komisijos nariai, norėčiau padėkoti jums, kad šiandien taip gausiai dalyvaujate mūsų posėdyje. Deja, to paties negaliu pasakyti apie savo kolegas EP narius. Man gėda sakyti, bet ne visų, kurių šioje salėje nėra, iš tikrųjų čia nėra. Jie Strasbūre, bet šiuose rūmuose, kuriuose jie turėtų būti, jų nėra. Mane tai labai liūdina.
Kadangi neturime bendros rezoliucijos, pateiksime jums savo pastabas atskirai ir galėsite jas nuodugniai įvertinti. Pone J. M. Barroso, sutinkame su jumis, kad pagrindinis klausimas yra konkurencingumas ir socialinapsauga tvarioje Europoje. Žinoma, didžiausią dėmesį turime skirti tolesnei kovai su skurdu ir nedarbu, kurio lygis tebeauga kai kuriuose regionuose ar bent jau tebėra nepriimtinai aukštas. Norėčiau padėkoti jums už tai, kad tai paminėjote, nes kai kurie vyriausybių vadovai, regis, tuo nėra įsitikinę. Kaip galime užtikrinti, kad tai įvyktų biudžetinio konsolidavimo eroje?Nereikia nsakyti, kad privalome konsoliduoti savo biudžetus. Tačiau tai turi būti daroma proporcingai - norėčiau paprašyti Komisijos į tai atkreipti dėmesį - ir chronologine tvarka, kad kiti mūsų užsibrėžti svarbūs tikslai, kitaip sakant, kova su nedarbu ir skurdu, nebūtų sužlugdyti.
Pasinaudojęs šia galimybę norėčiau pasakyti, koks šis klausimas svarbus atsižvelgiant į pastaruoju metu Kordoboje įvykusį aukščiausiojo lygio susitikimą romų klausimu, kuriame jūs nedalyvavote, bet dalyvavo du Komisijos nariai - V. Reding, Komisijos Pirmininko pavaduotoja, ir L. Andor, Komisijos narys, atsakingas už užimtumą, socialinius reikalus ir įtrauktį. Pastaruoju metu lankiausi romų gyvenvietėse Serbijoje ir buvau apstulbintas pamatęs, kad tokių vietų dar esama Europoje. Raginu Komisiją padaryti viską, kas jos galioje, kad šiame regione su skurdo ir nedarbo problema būtų kovojama.
Kita pastaba, kurią norėčiau pateikti, susijusi su biudžeto konsolidavimu. Mums reikia daugiau investicijų. Šiuo klausimu anksčiau ryte diskutavome su S. Kallasu. Pernelyg mažai investavome, pvz., į transeuropinius tinklus. Dabar turime galimybę išsiaiškinti, kur kilo problemų, nes dar neįgyvendinome to, kas pasiūlyta vadinamajame Delors'o plane. Kalbėjote apie partnerystę, pone J. M. Barroso, ir norėčiau paprašyti jūsų nepamiršti, kad mums reikia šios partnerystės, ypač sprendžiant biudžeto klausimą ir planuojant biudžetą ateityje, nes yra aišku, kad Taryba jau ketina sumažinti asignavimus smulkesnėms išlaidoms Europos lygmeniu. Negalime to toleruoti.
Pone J. M. Barroso, minėjote pranešimą, kurį rengia M. Monti. Tai neabejotinai svarbus pranešimas ir gerai, kad paprašėte M. Mončio jį parengti, nes jis šios srities žinovas. Tačiau kalbėdami apie vieną bendrą rinką taip pat turime paminėti socialinę rinkos ekonomiką. Šiuo atžvilgiu ypač viešosios paslaugos mums labai svarbios. Sutikote pateikti pasiūlymų dėl pagrindų direktyvos. Nenorime čia ir dabar gilintis į visus pavienius aspektus, bet manau, kad turėsime remtis šiomis paslaugomis įtvirtindami europinę tapatybę, ypač transporto sektoriuje, kur kilo problemų, kurios rodo, pvz., kokios svarbios yra viešosios geležinkelio transporto paslaugos. Neatsižvelgiant į tai, kas šias paslaugas teikia - privatusis ar viešasis sektorius, jos turi būti reguliuojamos ir užtikrintos bendra Europos politika viešųjų paslaugų srityje.
Dabar norėčiau pakalbėti paskutiniu ir lemiamu klausimu. Kalbėjote apie ekonomikos krizę, taip pat apie Graikiją ir kitas šalis, patiriančias sunkumų. Ankstesnėse diskusijose su H. Van Rompuy nustatėme, kad veiksmai, kurių Europos Taryba šiuo atveju ėmėsi, nėra geriausias pavyzdys to, ką Europa gali pasiūlyti. Jeigu visa tai būtų buvę padaryta prieš du ar tris mėnesius, Graikijai nereikėtų mokėti didelių palūkanų. Tą minėjote, bet manau, kad mums reikia daugiau nei paminėjimas. Mums reikia, kad Komisija reikalautų šių dalykų galingu balsu.
Sutinku su jumis, kad kalbama ne apie įsikišimą tada, kai jau susiklostlabai kritinpadėtis ir deficitas labai išaugo, nes šis faktas dažnu atveju netinkamai suprantamas. Kalbama apie būtinybę užkirsti kelią tokiems dalykams, kiek tai įmanoma, vykdant ekonominių ir biudžetinių pokyčių stebėseną. Vėl girdžiu vyriausybes sakant, kad negalime susipažinti su jų statistika ar biudžetinėmis procedūromis. Tai nepriimtina. Jeigu norime, kad tai, kas įvyko pastaraisiais mėnesiais ir metais, nepasikartotų, privalome tą padaryti. Kodėl vyriausybės turi laikyti savo statistiką ir biudžetines procedūras paslaptyje? Žinoma, vyriausybės privalo turėti tam tikrą laisvę. Jos privalo turėti šią laisvę ir, ypač euro zonoje, ji turi atitikti Europos siekius ir tikslus.
Pone J. M. Barroso, esame pasirengę ypatingai partnerystei, kurią minėjote. Tačiau ši partnerystturi būti grindžiama tvirta abiejų partnerių - Parlamento ir Komisijos - pozicija. Artimiausiomis dienomis derėsimės dėl bendrojo susitarimo. Jame išsamiai išdėstyti kai kurie klausimai, bet lemiamos įtakos turės tai, kokia dvasia bus bendradarbiaujama. Taigi Komisija taip pat turės aiškiai pareikšti kai kuriems vyriausybių vadovams, kurie nori netinkamai pasinaudoti Lisabonos sutartimi siekdami sustiprinti savo poziciją, kad Lisabonos sutarties tikslas yra sustiprinti Europą. Todėl Komisijos balsas turi būti tvirtas. Šiuo atveju pritarsime jums ir jus paremsime, net jeigu mūsų nuomonės pavieniais klausimais skiriasi. Tačiau abi mūsų institucijos privalo kovoti už stiprią Europą. Tai labai svarbu, ypač atsižvelgiant į tai, kaip kai kurie vyriausybių vadovai pastaruoju metu elgiasi.
Marielle De Sarnez
Pone pirmininke, Komisijos Pirmininke, mano vertinimu, atsižvelgiant į šiandien vykstančius poslinkius ir kilusius iššūkius, ši programa galbūt pernelyg nedrąsi. Manau, turime teisę tikėtis iš Komisijos platesnio užmojo, juolab kad patys esate dėl to įsipareigoję.
Pirmiausia noriu pakalbėti finansų sistemos reguliavimo klausimu ir pasakyti, kad visiškai suprantu, ko siekia M. Barnier. Einama teisinga kryptimi, bet manau, kad galėjome būti pažengę toliau ir apsvarstę kitus kelius, pvz., galimybę atskirti bankininkystės veiklą, apmokestinti finansinio kapitalo judėjimą ar tiesiog visiškai uždrausti išvestines finansines priemones, kaip šiuo metu svarstoma Jungtinėse Amerikos Valstijose.
Tačiau manau ir tam tebeteikiu daugiau svarbos, kad privalome daryti viską, ką galime, kad būtų skatinama realioji ekonomika ir ilgalaikės investicijos, kurios, priešingai nei esama nuo finansinių paslaugų labai priklausoma ekonomika, iš tikrųjų skatina naujų darbo vietų kūrimą. Labai norėčiau turėti galimybę bendradarbiauti su jumis plėtojant konkrečius projektus, kurie padėtų mums eiti šia kryptimi. Tačiau šiandien jūsų pristatytoje programoje tokių projektų nematau.
Taip pat manau, kad mums reikia į tolimą ateitį orientuotų projektų. Jeigu kada ir buvo palankus metas atgaivinti geležinkelių Europos idėją, tai būtent šiandien, kai patyrėme krizę. Šiuo metu skrydžių skaičius per dieną Europos Sąjungoje siekia 28 000. Dabar iš tikrųjų tinkamas laikas atgaivinti šią geležinkelių Europos idėją, apie kurią kalbėta dešimtmečiais.
Tačiau manau, kad be tikro ekonominio koordinavimo ir ekonominio valdymo nieko nepasieksime. Šiuo atžvilgiu apgailestauju, kad Tarybai pavesta sudaryti darbo grupę šiuo klausimu. Man labiau norėtųsi, kad šį klausimą spręstų jūsų Komisija.
Būtinai turime derinti veiksmus biudžeto, ekonomikos ir pramonės srityse. Turime įsteigti Europos valiutos fondą, taip pat įgyvendinti priemones, kurios padėtų stabilizuoti valstybių narių finansinę padėtį. Nors šis žodis daugiau nebevartojamas, turime siekti finansinės konvergencijos. Šiuo atžvilgiu konkrečiai turiu galvoje klausimą dėl įmonių apmokestinimo sistemos. Be to, turėsime spręsti klausimą dėl ES biudžeto nuosavų išteklių sistemos. Manau, kad tai būtų stiprūs veiksmai, kurių ėmęsi, visai galimas dalykas, grįžtume į augimo kelią.
Norėčiau pasakyti dar vieną dalyką apie būsimą 2020 m. Europos Sąjungos strategiją ekonomikos srityje: neatsisakykite skurdo mažinimo ir švietimo srityse užsibrėžtų kiekybinių tikslų. Šiuo atžvilgiu, manau, turite viso Europos Parlamento paramą. Juk kalbama apie Europos socialinį modelį, kuris mums labai patinka ir kurį norime įgyvendinti.
Rebecca Harms
Pone pirmininke, J. M. Barroso, ponai Komisijos nariai, aš taip pat norėčiau, kad Parlamentas būtų atsakęs į jūsų parodytą pagarbos ženklą gausesniu dalyvavimu. Turėsime spręsti šį klausimą.
Jūsų pristatyta darbo programa yra labai plataus masto ir, sprendžiant pagal antraštes, joje užsibrėžta siekti labai plataus užmojo tikslų. Net įvadindalis turi antraštę "Naujoji era". Tačiau nesu tikra, kad išsamus turinys po šiomis pagrindinėmis antraštėmis iš tikrųjų atitinka šį teigiamai nuteikiantį požiūrį. Mums vis dar tenka spręsti problemas, susijusias su klimato krize, taip pat su finansų ir ekonomikos krize. Graikijos atvejis dar kartą parodė, kad didėja atotrūkis tarp šalių ne tik ekonominiu, bet taip pat socialiniu požiūriu, nes Europos piliečių gyvenimo sąlygos pietuose, rytuose ir šiaurės vakaruose labai skiriasi. Tai reiškia, kad mūsų laukia dideli iššūkiai.
Turiu sutikti su kolegos H. Swobodos išsakytomis mintimis dėl socialinės Europos ir didesnės pažangos teisingumo srityje. Šią sritį bus būtina peržiūrėti. Nesame visiškai tikri, kad to, kas šiandien pasiūlyta, pakanka kovojant su didėjančiu skurdu Europos Sąjungoje.
Ar padarėme teisingas išvadas iš finansų krizės ir paskesnės ekonomikos krizės? Manome, kad sprendžiant finansinės ir ekonominės integracijos klausimą, būtų tinkama pateikti naujų pasiūlymų dėl įmonių apmokestinimo sistemos pakeitimų. Mes Žaliųjų frakcijoje / Europos laisvajame aljanse visada pasisakome už tai, kad šis klausimas būtų toliau sprendžiamas. Taip pat remiame pasiūlymą dėl energijos apmokestinimo. Galėsite mūsų parama pasikliauti, jeigu galiausiai apsispręsite šiuos pasiūlymus įgyvendinti. Tačiau, atsižvelgdami į finansų krizės metu įgytą patirtį, manome, kad dar neturime apibrėžę aiškaus tikslo dėl finansinių sandorių apmokestinimo. Žinoma, galime pasakyti, kad laukiame valstybių narių, tačiau manau, kad kartais jūs privalote pateikti konkretesnių ir tikslesnių reikalavimų ir po to kovoti dėl jų, ir apie tai taip pat kalbėjo J. Szájer. Akivaizdu, kad mūsų reakcija į padėtį Graikijoje buvo netinkama. Nemanome esant priimtina tai, kad dabar nepateikta jokių pasiūlymų dėl euroobligacijų.
Pone J. M. Barroso, savo rinkimų antrai kadencijai kampanijos metu labai pabrėžėte visuotinės svarbos paslaugas. To taip pat jūsų prašParlamento frakcijos. Tačiau tai, ką kalbėjote apie viešąsias paslaugas, ir tai, kas rašoma dalyje antrašte "Piliečių darbotvarkė, pagal kurią Europos veiksmai pirmiausia būtų vykdomi piliečių labui" dėl jų reguliavimo, visiškai neatitinka jūsų ankstesnių žodžių. Vadinasi jau laužote vieną iš savo svarbiausių pažadų.
Kalbant apie klimato apsaugą, įvairūs generaliniai direktoratai, kurie šiuo metu sprendžia klimato apsaugos klausimą, rengia scenarijus, kuriuose numatomi skirtingi tikslai 2050 m. Transporto sektoriaus atveju nustatytas 70 proc. ilgalaikis taršos mažinimo tikslas, bet energetikos atveju jis siekia 75 proc. Komisijos narės C. Hedegaard žmonės dar neapsisprendė. Tačiau aišku, kad Balio susitarimas ir dviejų laipsnių tikslas nei vienam iš šių generalinių direktoratų nėra svarbūs. Kokia nauda iš visų šių kalbų apie naują svarbią Europos diplomatijos klimato srityje iniciatyvą, jeigu akivaizdžiai atsisakome Balio susitarimo ir susitarimų, kuriuos sudarG8 šalys? Programoje pateiktų pasiūlymų nepakaks, kad galėtume pasiekti sėkmingų rezultatų Bonoje, Kankune ar Pietų Afrikoje. Dar daug ką reikia padaryti.
Timothy Kirkhope
ECR frakcijos vardu. - Pone pirmininke, kalbant apie šias darbo programas, reikėtų prisiminti 1992 m. programos pamokas: kad galėtų pasiekti rezultatų, Komisija turi nustatyti vieną prioritetą ir konkrečiu laikotarpiu susitelkti ties viena politikos sritimi. Vertėjo susitelkti ties tinkamu tikslu sukurti vieną bendrą rinką, kurį visos susijusios šalys ir, kas svarbiausia, visuomenbūtų neabejotinai supratusios, bet nuo tada pernelyg dažnai matėme, kaip Komisija ėmėsi vienos iniciatyvos po kitos neatsižvelgdama į tai, ar Europa yra tinkamas forumas ir ar šios iniciatyvos iš tikrųjų gali duoti apčiuopiamų rezultatų, bergždžiai tikėdamasi, kad dėl šių iniciatyvų ji taps populiari. Toks metodas netinkamas ir jis nepasiteisino. Todėl palankiai vertiname naująją kryptį, kurią išplėtojo Komisijos Pirmininkas J. M. Barroso.
Europos ekonomika tebėra gilioje krizėje ir tik ėmęsi nuoseklių veiksmų galėsime pakeisti padėtį. Kalbu ne tik apie krizę, kurią tiesiogiai paskatino bankų sistemos žlugimas, ar papildomus sunkumus, atsiradusius dėl suirutės transporto sektoriuje. Turiu galvoje užslėptą krizę, kuri lėmė, kad dabar Europos ekonomika atsilieka nuo konkurencingos ir pažangios daugybės Atlanto vandenyno regiono ir Azijos šalių ekonomikos. Todėl tvirtai palaikome pagrindinę šios Komisijos iniciatyvą ir tai yra 2020 m. strategija. Nors manome, kad joje reikėtų padaryti smulkių papildymų ir pakeitimų, bendra politinkryptis tinkama. Europai reikia strategijos pažangiam, tvariam ir viską apimančiam augimui, kuris gali užtikrinti aukštą užimtumo, produktyvumo ir socialinės įtraukties lygį - teisingai! Tai turi būti pagrindinis prioritetas, charakterizuojantis šią Komisiją.
Mūsų būsimas ekonomikos klestėjimas ir nauda, kurią turėsime pasiekę jį, priklauso nuo sėkmingai dirbančių įmonių ir verslininkų. Būtent jie sukurs gerovę ir tvarias bei produktyvias darbo vietas. Tai pati geriausia iki šiol sugalvota kovos su skurdu strategija. Komisija turi būti jų sąjungininkė, o ne priešininkė. Todėl palankiai vertiname įsipareigojimus atnaujinti vieną bendrą rinką ją išplečiant, pabrėžti sumanaus reguliavimo svarbą, užtikrinti, kad taisyklės būtų nuosekliai ir sąžiningai įgyvendinamos visoje Europos Sąjungoje, gerokai sumažinti administracinę naštą ir biurokratijos mastą bei šalinti esamas kliūtis, taip pat įsipareigojimus keistis gerąja patirtimi mokymo srityje, modernizuoti darbo rinką ir šalinti prekybos kliūtis.
Jeigu imamasi iniciatyvos sukurti aktyvią ir dinamišką Europos ekonomiką, Pirmininkas J. M. Barroso turės mūsų paramą. Žinoma, mums ne viskas patinka. Mums kelia rūpestį tai, kad įgyvendinant kai kurias priemones, susijusias, pvz., su piliečių Europos sąvoka ar kai kuriais Stokholmo programos aspektais, galės būti pažeistos valstybių narių teisės ir pareigos. Esame padrąsinti bendros žemės ūkio politikos ir žuvininkystės politikos reformavimo perspektyvos, bet mums kelia rūpestį tai, kad šiomis reformomis galės būti veikiau sukurta daugiau biurokratijos, nei iš tikrųjų deramai padėta ūkininkams ir žvejams. Galiausiai nepritariame tam, kad Komisija perimtų iš Tarybos visas bendras iniciatyvas, kurių valstybės narės imasi užsienio reikalų srityje.
ECR frakcija įsteigta siekiant remti subsidiarumo principą. Norime tokios Europos, kuri pagrindinį dėmesį skiria jai prideramoms pagrindinėms funkcijoms ir teikia tikrą naudą, ir tikimės, kad Pirmininkas J. M. Barroso ir jo Komisija - kurios visi nariai yra čia, šiandien mūsų čia po lygiai - išnaudos pateiktoje darbo programoje akivaizdžiai matomą galimybę Europai atlikti savo vaidmenį atkuriant ekonomiką ir galės pakloti pamatus mūsų ilgalaikiam klestėjimui ateityje, kuri bus kupina sunkių išbandymų ir iššūkių.
Miguel Portas
Pone pirmininke, programa, kurią šiandien svarstome, pavadinta "Laikas veikti". Atsižvelgdamas į tai, kad Europos Sąjungos ministrams prireikpenkių dienų vaizdo konferencijai surengti, galiu tik pagirti jūsų humoro jausmą, pone J. M. Barroso. Tačiau kodėl dabar laikas veikti? Todėl, kad iki šiol dar niekas nesiėmveiksmų ir programos pavadinimą reikėtų suprasti kaip savikritiką? Ar todėl, kad šis pavadinimas, kaip ir visi mūsų biurokratinių komunikatų pavadinimai, yra tik tušti pažadai, dangstomi daugybe žodžių?
Pateiksiu pavyzdį. Šie metai paskelbti Europos kovos su skurdu ir socialine atskirtimi metais, nors tie, kas kenčia skurdą, to nežino. Jūsų dokumente kalbama apie iniciatyvą - cituoju - "užtikrinti, kad augimo ir darbo vietų kūrimo teikiama nauda būtų plačiai dalijamasi". Ar vėl juokaujate? Kas tai per iniciatyva ir kaip ja galės būti kompensuota socialinparama, kurią valstybės narės dabar atšaukia dėl savo programų stabilumo?
Kaip Komisija ketina dalytis nesamų dalykų - ekonominio augimo - teikiama nauda? Kaip ji ketina sumažinti skurdą kenčiančių žmonių skaičių nepaliesdama turtingų ir labai turtingų piliečių pajamų? Mes nesutariame su jumis dėl politikos. Grįžę prie deficito diktatūros tik įstumsime valstybių narių ekonomiką į spąstus, paskatinsime darbo užmokesčio, socialinių pašalpų karpymą ir valstybės kapitalo investicijų atsitraukimą. Tai nedarbo didinimo receptas.
Nors iš tikrųjų laikas veikti, Komisija mano, kad Europos Sąjungai galų gale pavyko suvienyti jėgas kovojant su krize. Paklauskite graikų, ką jie mano, ar jie mano, kad reagavome skubiai ir elgėmės su jais sąžiningai. Kada įsteigsime Europos kredito reitingų agentūrą? Paklauskite portugalų, kurių skolos palūkanos kiekvieną kartą išauga, kai tik kuris nors Komisijos narys nusprendžia kalbėti apie ekonomiką. Paklauskite Europos visuomenės. Paklauskite Europos visuomenės, piliečių, kodėl yra taip, kaip yra, ir jie tik nusišypsos, nes humoro jausmas galų gale nėra apmokestinamas.
Fiorello Provera
Pone pirmininke, ponios ir ponai, įmonėms, ypač mažosioms ir vidutinėms, kurios sudaro 99 proc. visų Europos gamybos sektoriuje veikiančių įmonių, reikia keturių pagrindinių dalykų: geresnės galimybės gauti kreditų, didesnio darbo rinkos lankstumo, mažiau biurokratijos ir galiausia apsaugos nuo nesąžiningos konkurencijos.
Vertiname Komisijos pastangas praeitą kadenciją supaprastinti Europos teisę panaikinant 1 600 teisės aktų ir remiame pasiūlymus, kuriuos pateikEdmundo Stoiberio vadovaujama aukšto lygio grupė.
Kitas verslo konkurencingumui svarbus elementas - padėtis tarptautinės prekybos srityje. Šiuo krizės metu svarbu sustiprinti Europos Sąjungos prekybos apsaugos sistemą. Įmonės negali konkuruoti su socialinio ir aplinkos apsaugos dempingo strategijomis, kurias įgyvendina kai kurios sparčiai besivystančios šalys, pvz., Kinija, kuriose darbo jėga labai pigi ir kuriose nėra socialinės apsaugos normų, taigi ir susijusių išlaidų, ar griežtų aplinkos apsaugos standartų.
Kita sritis, į kurią Komisija turėtų agresyviau įsikišti - kova su klastojimu ir intelektinės nuosavybės teisių apsauga.
Trumpai sakant, nematau Komisijos darbo programoje iniciatyvų dėl Lisabonos sutartyje nustatytų sanglaudos politikos gairių įgyvendinimo.
Pirmą kartą Steigimo sutartyje, jos 174 straipsnyje, pripažįstamas ypatingas vaidmuo, tenkantis kalnų regionams, kurie sudaro 40 proc. mūsų teritorijos ir kuriuose gyvena per 90 mln. Europos piliečių. Todėl raginu jus įtraukti į kitą Komisijos teisėkūros programą pasiūlymą dėl kalnų regionams skirtos bendrosios programos, kad šiems regionams būtų suteikta vystomoji parama, kad jie būtų apsaugoti ir kad būtų visapusiškai panaudotas kalnų teikiamas atsinaujinančiųjų energijos išteklių potencialas.
Andrew Henry William Brons
Pone pirmininke, Komisijos 2010 m. darbo programoje teigiama, kad Europos Sąjunga turi pasirengti ilgalaikiams iššūkiams, kaip antai globalizacija, ir vėl tapti konkurencinga. Problema ta, kad ES nepasirengglobalizacijai: ES ją tiesiog įsileido. Ji leidžiasi būti užtvindyta importo iš besivystančių šalių, kuriose darbo užmokestis tesudaro tik menką dalelę darbo užmokesčio, mokamo Europoje. Vienintelis būdas, kaip galbūt galėtume vėl tapti konkurencingi, būtų sumažinti savo darbo užmokesčio lygį iki jų lygio.
Aš net, žinoma, nesu už narystę Europos Sąjungoje. Tačiau net jeigu būčiau už narystę, vis tiek apkaltinčiau jos vadovus išdavus ekonominius jos piliečių interesus. Tarčiau, ES nėra Europos Sąjunga, o labiau visuotinsąjunga, siekianti visų prekių ir paslaugų judumo visuotiniu mastu.
Manau, suverenios nacionalinės valstybės turėtų pertvarkyti savo gamybinę bazę ir tada apsaugoti savo rinkas bei savo piliečių darbo vietas. Tačiau noriu pasakyti, ir ši žinia taip pat skirta eurofilams, kad Europai, kaip visumai ar pavienėms šalims, nepavyks apsaugoti savo gamybos sektoriaus ir žemės ūkio nuo trečiojo pasaulio šalių konkurencijos savo rizika. Globalizacijai būtina priešintis, pavieniui ar bendrai, kitaip ji visus mus sužlugdys.
Komisijos dokumente kalbama apie tariamą būtinybę toliau plėtoti teisėtos imigracijos politiką siekiant sumažinti demografinio senėjimo keliamus pavojus. Nėra abejonių, kad gyventojų senėjimo reiškinys kelią rūpestį daugelyje šalių. Tačiau turime išsiaiškinti, kodėl šios problemos atsirado. Daug moterų renkasi nepertraukiamą karjerą ir pačios nenori turėti vaikų - šią teisę jos tikrai turi - bet daugybkitų renkasi karjerą, nes tai būtina joms ekonominiu požiūriu. Jos dirba, kad galėtų apmokėti sąskaitas, o ne todėl, kad kratosi motinystės.
Nėra abejonės, kad tai turėjo įtakos gimstamumo rodikliams, kurių augimas buvo dirbtinai sulaikomas ekonominių jėgų prašymu. Tačiau neturime vadovautis nesikišimo į ekonominių jėgų veiklą požiūriu. Įsikišę galėsime pakeisti šias ekonomines jėgas, o šie pokyčiai atneš atitinkamų pokyčių šeimos demografijoje. Mintis, kad galime importuoti gausias šeimas iš trečiojo pasaulio šalių kaip Europoje negimusių vaikų pakaitalą, grindžiama labai pražūtinga ir klaidinga prielaida, kad žmones galima pakeisti ir kad įvažiavimo punkte trečiojo pasaulio kultūrą pasienyje galime nusimesti tarsi paltą ir pakeisti ją Europinės kultūros paltu, išduodamu kartu su pilietybės dokumentais ir leidimu nuolat gyventi Europoje.
Tokių imigrantų vaikai yra tik tariamai tokie pat europiečiai, kaip ir vietos gyventojai, bet tikrovėje taip nėra. Skirtingas kultūras kuria skirtingi žmonės, o ne atvirkščiai. Nesame savo kultūrų produktas: mūsų kultūros yra mūsų žmonių produktas. Europiečių pakeitimas žmonėmis iš trečiojo pasaulio šalių reikš, kad pati Europa bus pakeista trečiuoju pasauliu. Europoje lėtai, bet užtikrintai vykdomas etninis europiečių valymas.
José Manuel Barroso
Pone pirmininke, apskritai - nekalbame apie tuos, kurie atvirai ir sąžiningai pareiškesą prieš Europos Sąjungą ir narystę joje - manau galįs teigti, kad mūsų ką tik pristatyta programa šiuose rūmuose sulaukplataus pritarimo.
Jeigu ir pastebėjau vieną bendrą vardiklį daugumos frakcijos atstovų kalbose, tai tas vardiklis - užmojis. Europa turi parodyti platesnį užmojį. Šiuo atžvilgiu norėčiau pakomentuoti keletą čia išsakytų minčių, kurioms, galėčiau pridurti, ypač pritariu.
Mūsų draugas J. Szájer kalbėjo apie būtinybę vengti iš tikrųjų komunistinių režimų penkmečio planų modelio. Būtent todėl norime išlaikyti šį lankstumą, nes tai svarbu tam, kad galėtume prisitaikyti prie kintančių sąlygų.
Taip pat norėčiau dar kartą patvirtinti atsakydamas J. Szájerui, bet taip pat H. Swobodai, kad jie teisūs ragindami ES imtis daugiau veiksmų ekonomikos ir finansų srityse, teisūs kalbėdami apie valstybių narių priešinimąsi, pvz., aktyvesniam Komisijos vaidmeniui nacionalinių valstybės lėšų sąskaitų priežiūros srityje.
Pirmoji Komisija, kurios Pirmininku man teko garbbūti, pateikpasiūlymą dėl konkretaus reglamento, kuriuo Eurostatui būtų suteikti didesni audito įgaliojimai, ir šis pasiūlymas buvo atmestas kai kurių valstybių narių, kurios nenorėjo, kad Komisija atliktų šį vaidmenį.
Todėl tikiuosi, kad padarysime išvadą iš šios krizės, kuri parodė, kad tampame vis labiau vieni nuo kitų priklausomi ir kad ekonomikos politika Europoje nėra vien tik nacionalinis reikalas. Tai nacionalinis reikalas, žinoma, bet taip pat bendrų Europos interesų reikalas, todėl mums reikia daugiau koordinavimo. Šiuo atžvilgiu manau, kad J. Szájer, H. Swoboda, M. De Sarnez ir visi kiti pritaria būtinybei daugiau koordinuoti ekonomikos politiką.
Taip galėsime daryti pažangą ir šiuo požiūriu ypač norėčiau pabrėžti mintis, kurias išsakH. Swoboda ir už kurias jam dėkoju, kad turime siekti glaudesnės Komisijos ir Europos Parlamento partnerystės sprendžiant finansinės perspektyvos klausimą, taip pat kad būtina priešintis tam tikriems tarpvyriausybiškumo požiūriu grindžiamiems aiškinimams, kurių šiandien galima išgirsti. Tokie aiškinimai stebina, nes Lisabonos sutartis, tiesą sakant, yra kaip tik priešinga tarpvyriausybiškumui: ja stiprinamas europinis matmuo.
Tikiuosi, sugebėsime padaryti teisingas išvadas iš šios krizės ir judėsime link to, kad turėtume daugiau, o ne mažiau Europos. Vienas pavyzdys, kurį minėjo M. De Sarnez - finansinio reguliavimo klausimas. Vis dėlto keista, jeigu nepasakyti - ironiška, kad po tokios daugybės kai kurių valstybių narių prašymų imtis priemonių finansų reguliavimo srityje valstybės narės vieningai susitarsumažinti Komisijos po J. de Larosière'io pranešimo pateiktų pasiūlymų užmojį.
Taigi šis pavyzdys rodo, kad kartais atsiranda atotrūkis tarp to, kas kalbama, ir to, kas iš tikrųjų nusprendžiama. Tikiuosi mes, Europos Parlamentas ir Komisija, kartu sugebėsime užpildyti šį atotrūkį ir pasistengsime pasiekti šiek tiek daugiau nuoseklumo Europos lygmeniu, nes to užmojo mums iš tikrųjų reikia.
Dabar svarbu - ir tą norėčiau pabrėžti - užtikrinti, kad subsidiarumo principas būtų tinkamai suprantamas. Aš esu už subsidiarumą. Šiuo požiūriu, pone T. Kirkhope'ai, taip pat trokštu išreikšti savo pritarimą šiai subsidiarumo idėjai, bet svarbu teisingai suprasti, ką ji reiškia. Subsidiarumas reiškia, kad turėsime spręsti, koks sprendimų priėmimo lygmuo tinkamiausias.
Kalbant apie šią oro eismo krizę, tai, kas vyksta, vis dėlto kelia nuostabą. Šiandien skaičiau spaudoje - ne tik euroskeptiškos ar eurofobiškos pakraipos spaudoje, bulvarinėje spaudoje, bet ir rimtos spaudos leidiniuose - kad Europos Sąjunga dabar pripažįsta priėmusi klaidingą sprendimą uždrausti skrydžius. Neįtikėtina!
Jei ir yra viena sritis, priklausanti nacionalinei jurisdikcijai, tai ta sritis yra Europos oro eismo kontrolė. Sprendimą priėmkiekvienas Europos nacionalinis reguliuotojas. Tačiau būtent tie, kurie pasisako prieš įgaliojimus Europos lygmeniu, dabar protestuoja prieš Europą. Netrukus bus prieita prie kalbų, kad dėl ugnikalnio išsiveržimo Islandijoje kalta Europos Komisija ir kaltas Briuselis. Visa tai iš tiesų gana keista.
(Plojimai)
Turime aiškiai suprasti, kad yra skirtingi atsakomybės lygmenys: nacionaliniai ir europiniai. Kiekvienu atveju turime išsiaiškinti, koks lygmuo tinkamiausias. Galiu pasakyti jums, kad Komisija pasirengusi prisiimti savo atsakomybės dalį, bet manau, kad turime sudaryti su Europos Parlamentu aljansą, kad galėtume aiškiai pareikšti, už ką esame atsakingi ir kas nėra mūsų atsakomybė.
Be šio aljanso visada turėsime šį instinktyvų poreikį - o mes žinome, kad krizės laikais patogiau griebtis nacionalistinės, populistinės retorikos - priskirti Europai, kartais vadinamai Briuseliu ar galbūt taip pat Strasbūru, atsakomybę už tai, už ką, atvirai sakant, atsakingos valstybės narės.
Būkime šiek tiek konkretesni! Susitelkime prie to, ką galime padaryti Europos lygmeniu srityse, kuriose savo veiksmais galime sukurti pridėtinę vertę, kartu, žinoma, gerbdami savo valstybes nares, demokratiškas valstybes nares. Vadovaudamasi 2020 m. darbotvarke, Europa, manau, galės susitelkti prie to, kas svarbiausia.
Dabar mums reikia augimo, bet ne bet kokio augimo, kokį turėjome praeityje, mums reikia teisingesnio, atviresnio, tvaresnio ir pažangesnio augimo, kuris orientuotas į ateitį.
Turime sukurti naujus augimo šaltinius, kad galėtume sėkmingai spręsti savo didžiausią problemą, kurią aptarsime šiandien po pietų, būtent nedarbo, o kalbant konkrečiau, jaunimo nedarbo problemą. Tiesą sakant, tai būtent ta sritis, kurioje turime sudaryti šį Europos institucijų aljansą, taip pat sąžiningai ir lojaliai dirbti su savo valstybėmis narėmis, kad galėtume pateikti savo piliečiams konkrečių rezultatų.
Šiuo požiūriu, manau, turime tvirtą pagrindą savo darbui ateinančiu laikotarpiu ir po šių diskusijų jaučiuosi padrąsintas - mano kolegos, manau, taip pat - jūsų paramos žodžių ir kai kuriais atvejais - jūsų reikalavimų. Stengsimės pateisinti esą pajėgūs atlikti darbą, kurį dabar mums patikite.
(Plojimai)
Pirmininkas
Labai dėkoju, pone J. M. Barroso, už šį pareiškimą. Norėčiau pasakyti, kalbant apie Europos Komisijos pastangas dirbti mūsų Europos bendrijos labui, kad Komisija gali pasikliauti Europos Parlamento parama. Dauguma EP narių remia šias pastangas, taip pat Komisijos požiūrį, kad ji turėtų imtis didesnės atsakomybės, ypač esant krizei, apie kurią pirmiau kalbėjome, nes būtent tokiais atvejais suprantame, kaip mums reikia Europos Sąjungos ir veiksmų Komisijos lygmeniu. Dabar, kai Lisabonos sutartis jau galioja, Europos Parlamentui taip pat tenka gerokai didesnatsakomybė. Manome, kad tai naudinga europiečiams, naudinga mūsų piliečiams. Dabar turime prisiimti šią didesnę atsakomybę ir išnaudoti visas Lisabonos sutartimi suteikiamas galimybes. Norėčiau dar kartą jus patikinti, pone J. M. Barroso, kad jūs ir Europos Komisija čia turite sąjungininkų, ir šiuos žodžius tariu daugumos Europos Parlamento narių vardu.
Diego López Garrido
Pone pirmininke, norėčiau tik pasveikinti Komisiją ir jos Pirmininką José Manuelį Durão Barroso parengus šiandien čia pristatytą plataus užmojo, labai europinę programą, kuri atitinka Europos Sąjungai pirmininkaujančios Ispanijos užsibrėžtus tikslus ir trijų pirmininkaujančių valstybių - Ispanijos, Belgijos ir Vengrijos - programą.
Galiu pasakyti, kad Taryba bendradarbiauja su Komisija, taip pat su Europos Parlamentu, kurį taip pat sveikinu konstruktyviomis kalbomis parėmus Komisijos teisėkūros programą.
Komisija dirbo labai įtemptai. Visi žinome, kad naujoji Komisija - vadinama antrąja J. M. Barosso Komisija - turėjo pradėti eiti pareigas lapkričio 1 d., bet dėl įvairių priežasčių tai įvyko po keleto mėnesių, tad dabar Komisija įtemptai dirba stengdamasi konstruktyviai ir teigiamai kompensuoti šį prarastą laiką ir pirmininkaujanti Ispanija jai už tai dėkinga. J. M. Barroso ir visa Komisija - Pirmininko pavaduotojai ir Komisijos nariai - taip pat žino, kad bendradarbiaujame su Komisija, mano nuomone, labai teigiamai, ir šiuo atžvilgiu Komisijos pastangas vertiname.
Pirmininkaujanti Ispanija taip pat dėkinga Europos Parlamentui. Diskutuojant šiais klausimais Europos Parlamentas visada laikosi labai konstruktyvaus požiūrio. Norėčiau pasinaudoti šia proga ir dar kartą paprašyti Europos Parlamento, kad šios teisėkūros iniciatyvos - šiandien kalbama pirmiausiai apie teisėkūros iniciatyvas - būtų patvirtintos ir tai padaryta kuo skubiau, kad galėtume kompensuoti prarastą laiką, apie kurį minėjau. Esu tikras, Parlamentas taip pat prisidės.
Pirmininkas
Dėkoju už šį Tarybos vardu padarytą pareiškimą ir už jūsų paramą Komisijos programai. Norėčiau dar kartą padėkoti J. M. Barroso, visiems Komisijos Pirmininko pavaduotojams ir Komisijos nariams už dalyvavimą. Gausus Komisijos dalyvavimas byloja apie tai, kad Komisija teikia didelę svarbą bendradarbiavimui su Parlamentu, ir to mes taip pat tikėjomės.
Diskusijos baigtos.
Raštiški pareiškimai (Darbo tvarkos taisyklių 149 straipsnis)
Elena Oana Antonescu  
Europos Komisijos 2010 m. darbo programa yra plataus užmojo ir lanksti daugiametprograma, kurioje nustatyti šie pagrindiniai tikslai: įveikti krizę ir remti Europos socialinės rinkos ekonomikos plėtojimą, parengti piliečių darbotvarkę, pagal kurią Europos veiksmai pirmiausia būtų vykdomi piliečių labui, parengti plataus užmojo ir nuoseklią užsienio politikos darbotvarkę, turinčią visuotinį matmenį, ir galiausiai, bet ne mažiau svarbu, persvarstyti Europos Sąjungos naudojamas priemones ir taikomus darbo metodus. Vienas svarbus piliečių darbotvarkės elementas - 2009 m. gruodžio mėn. Europos Vadovų Tarybos susitikime patvirtinta Stokholmo programa, kuria siekiama sukurti atvirą ir saugią Europą, kuri tarnautų piliečių labui ir užtikrintų jų apsaugą. Norėčiau pasveikinti Komisiją ėmusis iniciatyvos pateikti Stokholmo programos įgyvendinimo veiksmų planą, kuris leis mums užtikrinti, kad piliečiai iš tikrųjų galėtų džiaugtis laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės teikiama nauda. Įgyvendinant šią programą, didžiausias dėmesys bus teikiamas kovai su tarpvalstybiniu nusikalstamumu ir bendros imigracijos ir prieglobsčio politikos, apimančios pirmiausia tokias sritis, kaip kova su organizuotu nusikalstamumu, terorizmu ir kitomis grėsmėmis, darnesniam įgyvendinimui gerinant policijos ir teismų institucijų bendradarbiavimą.
Vilija Blinkevičiūt 
raštu. - (LT) Šiuo metu Europa susiduria su nuolat didėjančiu nedarbu, ir jau beveik 17 proc. Europos gyventojų yra žemiau skurdo ribos. Daugelis europiečių, net ir turintys darbą, kiekvieną dieną kovoja su skurdu ir neturi galimybės džiaugtis visavertišku gyvenimu, nes recesija skurdo link pastūmėjo daugelį net vidutines pajamas turėjusių žmonių. Taigi, pirmiausia, ypatingą dėmesį reikėtų atkreipti į dirbančiųjų skurdo problemą. Didinant užimtumą būtina kurti naujas darbo vietas - ne bet kokio darbo vietas, bet stengtis užtikrinti visišką aukštos kokybės užimtumą, atsižvelgiant į darbo rinkos reikalavimus. Daugiausia dėmesio turėtume skirti vienai iš skaudžiausių visuomenės problemų - didėjančiam jaunimo nedarbui. Jei jauniems žmonėms nebus suteiktos galimybės patekti į darbo rinką, tuomet Europai iškils grėsmprarasti visą jaunų žmonių kartą! DemografinEuropos situacija jau seniai verčia kalbėti ir apie vyresniojo amžiaus žmonių užimtumą. Būtina numatyti užimtumą skatinančius darbo santykius, užtikrinti mokymosi visą gyvenimą galimybę. Norėčiau pažymėti, kad taip pat reikėtų kalbėti ir apie neįgalių žmonių užimtumą. Svarbu jiems sudaryti sąlygas įsijungti į darbo rinką ne tik dėl demografinių pokyčių, bet ir dėl jų pačių - jų orumo ir savęs vertinimo užtikrinimo. Tad norėčiau Komisijos paklausti, kaip Europa sukurs naujas darbo vietas? Kokios yra realios galimybės žmonėms patekti į darbo rinką? Kaip užtikrinti kokybišką užimtumą, kad sumažintume dirbančiųjų skurdą?
Andreas Mölzer  
Komisijos 2010 m. darbo programa - tai keturiolika puslapių, kuriuose surašytos eilinės banalybės. Pritariu tam, kad Europa privalo duoti bendrą atsaką į krizę. Tačiau tokį neigiamą šios krizės poveikį Europai lėmtik Komisijos vykdoma politika ir nevaržomas visų sričių liberalizavimas. Nepaisant to, niekas nenori nieko keisti. Priešingai, tolesnis prekybos apribojimų naikinimas, kurio siekia Komisija, paskatins globalizaciją, bus naudingas tik didelėms bendrovėms ir padarys žalą valstybėms narėms bei jų piliečiams.
Strategija "Europa 2020" numatoma duoti atsaką į krizę. Kalbant apie konkrečias priemones, požiūris į ekonomikos ir finansų politiką, regis, protingas, kaip ir sumanymas sukurti naują europinę priežiūros struktūrą, skirtą finansų rinkų stebėsenai. Griežtesnvalstybės finansų kontrolir biudžetindrausmvalstybėse narėse, tikėkimės, leis ateityje išvengti tokių problemų, kokių šiandien patiriame Graikijoje. Komisijos nauji planai mokesčių srityje kartu su planuojamu energijos apmokestinimo direktyvos persvarstymu, susijusiu su energetikos produktų apmokestinimu, grindžiamu šių produktų energetiniu turiniu, turėtų būti atmesti dėl klimato kaitos, nes tai pirmiausia gamtos reiškinys, ir mūsų pastangos mažinti taršą CO2 tiesiog negali jos sustabdyti. Be to, dėl šių taršos mažinimo reikalavimų Europos ūkiui bus dar sunkiau varžytis su konkurentais Amerikoje ir Azijoje, kur tokių iniciatyvų neketinama imtis.
Richard Seeber  
Komisijos 2010 m. darbo programoje nustatyti tinkami prioritetai. Numatydama modernizuoti savo darbo metodus, kurie taps lemiamu veiksniu skatinant ekonomikos augimą, taip pat aktyviau įtraukti Europos piliečius, Komisija pirmiausia susitelkia į finansų krizės įveiką. Svarbu, kad ES piliečiams, ypač tiems, kurie dėl esamos krizės prarado darbą, būtų kuo greičiau suteikta ateities perspektyva.
Man, kaip Europos liaudies partijos (krikščionių demokratų) frakcijos atstovui aplinkos klausimais, rūpi, kad įgyvendindami iniciatyvas aplinkos apsaugos srityje, kurioje Europa atlieka pirmaujantį vaidmenį, sukurtume kuo daugiau tvarių darbo vietų ir pateiktume pridėtinę vertę darbo rinkoje. Jeigu norime pertvarkyti savo ūkį ir sukurti naujo amžiaus tvarią pramoninę ekonomiką, darbo vietų kūrimas ir visapusiška aplinkos apsauga daugiau neturėtų būti laikomi tarpusavyje nesuderinamais tikslais. Mano nuomone, Komisijai šiek tiek pristigo ryžto pakeisti šį požiūrį. Dabar turime pakloti tam pamatus. Galėsime pasiekti labai daug, jeigu sugebėsime patobulinti galiojančių reglamentų taikymą.
Joanna Senyszyn  
Sveikinu J. M. Barroso pristačius plataus užmojo Komisijos 2010 m. teisėkūros ir darbo programą. Deja, laikas bėga - jau liko tik aštuoni mėnesiai. Nepaisant to, tikiuosi, kad nustatyti prioritetai nevirs tik tuščiais pažadais. Programos stiprioji pus- joje numatytos krizės įveikos priemonės. Deja, dauguma šių priemonių susijusios su ekonomine padėtimi. Dalyje, kurioje kalbama apie piliečių darbotvarkę, pasigendu kovos su diskriminacija iniciatyvų, skirtų, pvz., kovai su smurtu prieš moteris, didesnio ryžto ir įsipareigojimo siekti socialinių tikslų, taip pat ilgalaikės bendravimo su Europos Sąjungos piliečiais tobulinimo strategijos. Sprendžiame smurto prieš moteris reiškinio problemą jau daugybę metų. Atėjo laikas šioje srityje priimti veiksmingus, europinius teisės aktus. Komisijos programoje norėčiau matyti pasiūlymą dėl kovos su smurtu prieš moteris direktyvos. Kalbant apie tikslus socialinėje srityje, iniciatyva dar iki šių metų pabaigos sukurti Europos kovos su skurdu platformą yra svarbi. Deja, šioje srityje nėra jokių konkrečių išsamių pasiūlymų. Jie turės būti pateikti birželio mėn. Tarybos susitikime. Kalbėdama apie Europos Sąjungos ir jos naudojamų priemonių modernizavimą, norėčiau atkreipti dėmesį į bendravimo su piliečiais klausimą. Tai turi būti procesas, o ne rinkimų kampanija. Tarp ES ir jos piliečių yra bendravimo spraga, kurią turime stengtis mažinti, o ateityje ir panaikinti. Privalome įkvėpti ES piliečiams jausmą, kad Europos Sąjungos veiksmai pirmiausia vykdomi jų labui. Tik tada referendumų rezultatai mūsų nestebins.
Nuno Teixeira  
Diskusijos dėl Komisijos programos labai svarbios, nes jos sutampa su naujos eros pradžia Europos Sąjungoje. Būtinybšiuo krizės metu priimti priemones, kurios gali padėti spręsti su ilgalaikiais iššūkiais susijusias problemas, primygtinai reikalauja suteikti prioritetą darbo vietų kūrimui, finansų rinkų reguliavimui ir euro stabilizavimui, nes tai turėtų padėti mums susigrąžinti visuomenės, taip pat ekonominių ir socialinių subjektų pasitikėjimą.
Norėčiau pabrėžti sanglaudos politikos svarbą įgyvendinant įvairių krypčių Europos politiką. Europos regionai galės pasiekti tvaraus integruoto augimo tikslą tik tuo atveju, jeigu įgyvendindami savo sanglaudos politiką pateiksime matomų rezultatų ir gerbsime subsidiarumo principą ir jeigu į valdymo procesą bus įtraukti visi lygmenys: nacionalinis, regionų ir vietos. Ekonominės, socialinės ir teritorinės sanglaudos tikslas turi būti Europos Sąjungos veiksmų vedlys ir tam, kad jis būtų pasiektas, būtinas tinkamas Bendrijos finansavimas ir daugiau skaidrumo, paprastumo ir veiksmingumo struktūrinių fondų naudojimo srityje.
Gyvybiškai svarbu nustatyti gaires, skirtas sanglaudos politikai ir finansinei perspektyvai laikotarpiui po 2013 m. Norėčiau atkreipti dėmesį į padėtį atokiausiuose regionuose, kurie dėl jų nuolatinių struktūrinių savybių susiduria su kliūtimis, darančiomis rimtą poveikį šių regionų ekonominiam vystymuisi ir reikalaujančiomis imtis specialiųjų priemonių.
Silvia-Adriana Ţicău  
Pagrindinis ES rūpestis - kova su ekonomikos krize ir jos socialinės rinkos ekonomikos rėmimas. Nedarbas ES šių metų pradžioje išaugo iki 10 proc. lygio, o jaunimo nedarbo lygis net pasiek20 proc. ribą. Nedarbo lygio augimas glaudžiai susijęs su ES vykdoma pramonės politika. Kokias teisėkūros iniciatyvas, susijusias su būsima Europos Sąjungos pramonės politika ir naujų darbo vietų kūrimu, Komisija svarsto?
2010 m. kovo 25-26 d. susitikime Europos Vadovų Taryba pirmą kartą vienu iš ES tikslų nustattikslą iki 2020 m. padidinti energijos vartojimo efektyvumą 20 proc. Šio tikslo Komisijos darbo programoje neradome, nepaisant to, kad iniciatyvų, kurios galėtų būti skirtos ir namų ūkio, ir verslo sektoriui, šioje srityje iš tikrųjų reikia.
Be to, Bendrijos biudžeto, skirto transporto infrastruktūrai plėtoti 2010-2013 m., beveik nėra, nors iššūkiai ir plėtojimo poreikiai šioje srityje iš tikrųjų didžiuliai: būtina užtikrinti veiksmingą atskirų transporto rūšių ir jų derinių naudojimą, išplėtoti greitųjų traukinių geležinkelio tinklą sujungiant šio tinklo linijomis ne tik visas valstybių narių sostines, bet ir kitus Europos didmiesčius, išplėtoti krovininio geležinkelio transporto koridorius ir bendrą Europos dangų, taip pat modernizuoti uostus ir išplėtoti jūrų transportą. Kada Komisija pateiks pasiūlymą dėl būtino transeuropinės transporto infrastruktūros plėtojimo finansavimo?
