Skydd av EU:s ekonomiska intressen - Kampen mot bedrägerier (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är ett betänkande av Cătălin Sorin Ivan, för budgetkontrollutskottet, om skydd av Europeiska unionens finansiella intressen - Kampen mot bedrägerier - Årsrapport 2009 - (Α7-0050/2011).
Cătălin Sorin Ivan
Fru talman! Detta betänkande om skydd av Europeiska unionens finansiella intressen bygger på den rapport som kommissionen utarbetat i enlighet med artikel 325 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt. Denna artikel behandlar i otvetydiga ordalag kampen mot bedrägerier, men kommissionens rapport innehåller inte någon tydlig uppgift om hur stor andel av oegentligheterna som beror på bedrägerier och hur stor andel som bara beror på fel.
Det är oerhört viktigt att vi fastställer mycket klart och tydligt vad som menas med bedrägeri, eftersom detta begrepp innebär att det avsiktligt har begåtts en överträdelse. Vi talar om korruption i ordets sanna betydelse, medan misstag är oavsiktliga. Vi kan gå med på att tolerera fel, men vi kan inte på något sätt tolerera bedrägeri. Det måste finnas en nolltolerans mot bedrägeri när det handlar om EU-medel och EU:s budget.
Ett annat stort problem gäller insamlingen av data och information. Vi måste föra en mycket seriös diskussion om hur medlemsstaterna lämnar information till EU, eller närmare bestämt till kommissionen, om hur EU-medlen används. Jag anser att innehållet i de nationella förvaltningsförklaringarna kommer att hålla högre kvalitet om de förenas med mycket större politiskt ansvar på nationell nivå. Jag ber kommissionen återigen att se till att dessa nationella förvaltningsförklaringar undertecknas av den behöriga ministern eller en minister från den nationella regeringen.
En annan punkt är att de 16,7 miljarder euro som ingår i EU:s budget är egna resurser och huvudsakligen intäkter från tullar. Av importen sker 70 procent enligt det förenklade förfarandet. Jag vill i detta sammanhang nämna vad som står i särskild rapport nr 1/2010 från Europeiska unionens revisionsrätt, där det påpekas att den kontroll som genomförs av de förenklade förfarandena är mycket begränsad, samtidigt som antalet fel som upptäcks av revisionsrätten är oroväckande. Det är oerhört viktigt att kommissionen i detta fall bedömer de finansiella följderna av dessa oegentligheter.
Jag vill gratulera Olaf till Diablo II-insatsen, som inte bara syftade till att skydda EU:s finansiella intressen utan även till att samtidigt bekämpa förfalskade produkter. Bortsett från de förlustbringande följder som dessa förfalskade produkter får för EU:s finansiella ram och budget utgör de även en säkerhetsrisk för EU-medborgarna och ger upphov till negativa effekter för EU:s ekonomi.
Jag ska härnäst ta upp de kostnader det rör sig om och nämna dels utnyttjandet av EU-medlen, dels återvinningen av medel som har tilldelats utan motivering. När det gäller utnyttjandet av EU-medel måste vi nämna det integrerade systemet för administration och kontroll, som är ett utmärkt system men som ger upphov till stora problem när det genomförts eftersom det bygger på felaktiga databaser och även hämmas på grund av den identifiering av varupartier som används.
Beträffande återvinningen av EU-medel kan jag bara säga att jag anser att det är oroväckande att 42 procent av jordbruksmedlen återvinns och endast 50 procent av sammanhållningsmedlen. Detta är ytterst oroväckande siffror. Vi måste hålla ett öga på återvinningen av medel.
Algirdas Šemeta
ledamot av kommissionen. - (EN) Fru talman! Jag skulle vilja tacka föredraganden Cătălin Sorin Ivan för hans konstruktiva betänkande. Jag kommer att inrikta mina synpunkter på sex mycket viktiga delar av det.
För det första gäller det frågan om den information som ges i rapporten om skydd av finansiella intressen. Årsrapporten 2009 innehåller redan ny ingående information om omfattningen av bedrägerier och oegentligheter och om hur stor andel bedrägerier som misstänks föreligga per medlemsstat för sammanhållningsprogrammen 2000-2006. Det är alltid möjligt med ytterligare förbättringar och jag kommer att ta hänsyn till era förslag.
För det andra, när det gäller frågan om konventionen om skydd av de finansiella intressena håller jag på att utarbeta ett meddelande till maj månad, tillsammans med vice ordförande Viviane Reding. Det kommer att innehålla en strategi för att skydda EU:s offentliga medel mot alla former av olagligt handhavande, bland annat bedrägerier, och behandla förfaranden, materiell straffrätt och den institutionella ramen.
För det tredje, när det gäller de egna resurserna började kommissionen under 2010 besöka alla medlemsstater för att granska förenklade tullförfaranden för import. Kommissionen kommer att rapportera till parlamentet så snart den har samlat in tillräckligt med information för en meningsfull analys av medlemsstaternas genomförande och resultat.
För det fjärde, när det gäller cigarettsmuggling har det nu slutits avtal med fyra tobakstillverkare. Vi kommer att fortsätta att arbeta för ett protokoll om eliminering av olaglig handel med tobaksprodukter enligt Världshälsoorganisationens ramkonvention om tobakskontroll.
På den femte punkten håller jag fullständigt med om att underlåtenheten att tillämpa regler för offentlig upphandling är en viktig källa till fel och bedrägerier. Kommissionen gör kraftansträngningar för att genomföra finansiella korrigeringar på upp till 100 procent av de tilldelade medlen, beroende på hur allvarliga oegentligheterna är. Vi föreslår förenkling och klargörande av EU-direktiven om upphandlingar senast 2012, i enlighet med den grönbok som lagts fram tidigare i år.
Slutligen delar jag uppfattningen att återvinningen av felaktigt utbetalade medel är ett viktigt inslag i skyddet av EU:s finansiella intressen. När det gäller de fleråriga sammanhållningsprogrammen använder sig kommissionen i stor utsträckning av möjligheten att avbryta och skjuta upp utbetalningar, vilket gör att utbetalningar till medlemsstater där förvaltnings- och kontrollsystemen inte visar sig vara effektiva undviks. Under 2010 avbröts utbetalningar till ett värde av över 2,4 miljarder euro från regional- och socialfonderna i förebyggande syfte. Kommissionen kommer att fortsätta att arbeta för att få medlemsstaterna att utveckla en mer effektiv förvaltning av återvinning från slutliga stödmottagare.
Situationen håller på att förbättras. Inom jordbrukssektorn gick återvinningsgraden exempelvis upp till 53 procent i slutet av 2010 för nya fall från 2007, jämfört med 10 procent för fall som inträffat före 2006. Jag vill dock betona att vi inte har sett hela bilden för de fleråriga programmen förrän dessa har avslutats och oegentligheterna har hanterats på ett tillfredsställande sätt av medlemsstaterna.
Avslutningsvis vill jag säga att kommissionen kommer att sträva efter att aktivt följa upp de åtgärder som parlamentet har föreslagit. Tack för er uppmärksamhet.
Monica Luisa Macovei
för PPE-DE-gruppen. - (EN) Fru talman! Jag anser att vi måste diskutera vad vi behöver rätta till, så jag kommer att ta upp de kritiska frågorna. Den första aspekten är att kommissionens rapport inte innehåller någon information om den uppskattade omfattningen av oegentligheter och bedrägerier i de enskilda medlemsstaterna. Därför saknar vi en tydlig bild av problemet på medlemsstatsnivå. Dessutom har kommissionen behandlat oegentligheter väldigt allmänt och inte gått till botten med bedrägerier. Vi förväntar oss att detta ändras i rapporten till nästa år.
Den andra aspekten gäller offentlig upphandling, som vi alla vet är det område där risken för bedrägerier och korruption är störst. I betänkandet kräver vi att kommissionen inriktar sig på reglering av offentlig upphandling, dvs. tillämpning av enhetliga system för upphandling, fastställande och införande av tydliga villkor för deltagande i offentlig upphandling och kriterier som ska ligga till grund för beslut om offentlig upphandling, insyn i dessa beslut, översyn av beslut om offentlig upphandling samt transparens och ansvarsskyldighet i de offentliga finanserna. Vi förväntar oss att kommissionen och rådet slutför antagandet av reformen för offentlig upphandling och rådgör med oss i frågan.
Den tredje aspekten gäller offentlig information om mottagare av EU-stöd. Kommissionen har en sida på sin webbplats där man kan se några av de mottagare som får EU-stöd i medlemsstaterna. Vi måste dock avsevärt förbättra detta. Information om mottagare av EU-stöd måste finnas på ett enda ställe. Vi måste ha en enda webbplats där alla mottagare av EU-stöd offentliggörs under standardkategorier med information som lämnas av alla medlemsstater på minst ett av unionens arbetsspråk. I annat fall kommer vi att förlora oss i en mängd skiftande information som inte ger någon helhetsbild eller insyn.
Som kommissionsledamoten sade finns det alltid utrymme för förbättringar och jag hoppas få se förbättringar på de områden som jag har nämnt.
Jens Geier
för S&D-gruppen. - (DE) Fru talman, mina damer och herrar, kommissionsledamot Šemeta! Vi vet att 80 procent av EU-budgeten förvaltas i ett system med gemensam förvaltning, vilket innebär att pengarna förvaltas och används i medlemsstaterna, och det är just här som felen, oegentligheterna och bedrägerierna inträffar.
Årsrapporten om skydd av Europeiska unionens finansiella intressen är lite som en förteckning över medlemsstaternas synder, och därför vill jag tacka Cătălin Sorin Ivan och skuggföredragandena från de andra grupperna för deras hårda arbete. Jag anser att kommissionens rapport om skydd av Europeiska unionens finansiella intressen innehåller en anmärkningsvärd mening, nämligen på sidan 11 i den tyska versionen. Där står: ”För Mål 2-programmen kan den mycket höga andelen för Storbritannien och Nederländerna, som får mest stöd från dessa program, ha påverkat den sammanlagda andelen.”
Storbritannien och Nederländerna är två av de länder som har föreslagit en nedskärning av EU-budgeten. Enligt min åsikt kan jag bara uppmana dem att se till att de europeiska skattebetalarnas pengar används på korrekt sätt och bekämpa omfattningen av oegentligheter i sina egna länder. Jag vore mycket intresserad av att få höra om du har någonting mer att tillägga i detta sammanhang, Algirdas Šemeta.
Bart Staes
för Verts/ALE-gruppen. - (NL) Anmälningar om bedrägerier och oegentligheter är mycket viktiga för lagstiftaren, eftersom de ger oss insikt i hur resurserna används. Vi får en inblick i vad som eventuellt inte går rätt till. Och vi får en inblick i vad som kan förbättras. Därför är betänkandet sannerligen mycket viktigt.
Jag anser att vi efter debatten i parlamentets bedrägeribekämpningskommitté kan dra följande slutsatser:
Först och främst måste rapporterna vara mer exakta. De måste ge en verklig inblick i den aktuella omfattningen av oegentligheter och bedrägerier.
För det andra måste medlemsstaterna förbättra sin rapportering. Den är för närvarande inte optimal, och jag använder uttrycket avsiktligt. Vi måste därför utöva större påtryckningar på medlemsstaterna så att de förbättrar detta, genom sanktioner om så krävs.
För det tredje måste de resurser som används felaktigt faktiskt återvinnas och kommissionen måste vidta nödvändiga åtgärder för att se till att så sker. Vi bör även diskutera det här i samband med diskussionen om beviljande av ansvarsfrihet i Strasbourg nästa månad. Italien är ett problembarn i detta avseende.
För det fjärde måste vi ha bättre övervakning av medlemsstaternas obligatoriska rapporter om oegentligheter. Avsaknaden av rapporter från Spanien och Frankrike är särskilt underlig i detta sammanhang.
Jag är ständig föredragande för egna medel och i den egenskapen vill jag också rikta mitt tack och mina gratulationer till kommissionen och framför allt till Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf) och dess enhet som arbetar för att motverka cigarett- och tobaksbedrägerier, vars resultat har varit ganska förbluffande och mycket imponerande. Diablo II-insatsen lär ha varit en väldigt bra gemensam insats, och de avtal som har nåtts med British American Tobacco och Imperial Tobacco ska ha varit lika enastående. Detta kommer att inbringa oss 500 miljoner euro.
Det är bara en sak, nämligen att det är viktigt att dessa pengar inte bara försvinner i väg till medlemsstaternas statskassor. Pengarna måste faktiskt användas - ja, av kommissionen, men i första hand av medlemsstaterna - för att stärka åtgärderna mot bedrägerier i medlemsstaterna. Detta är verkligen en mycket viktig punkt. De pengar som dessa avtal ger måste användas till att bekämpa bedrägerier.
Andrea Češková
Fru talman! Jag välkomnar betänkandet, där man strävar efter mer öppenhet i kampen mot korruption. Det förtjänar vårt stöd. Redan förra hösten, i samband med revisionsrättens presentation, diskuterade vi medlemsstaternas ansvar för övervakning av den samlade tilldelningen av EU-medel.
Enligt min åsikt är det rätt och riktigt att varje medlemsstat skyddar EU:s finansiella intressen genom att se till att göra tillförlitliga kontroller på nationell nivå för att upptäcka oegentligheter och bedrägerier. I samband med detta måste medlemsstaterna och kommissionen även samarbeta för att tillhandahålla omfattande och tillförlitlig information. Det obligatoriska framläggandet av en rapport på nationell nivå måste kontrolleras på lämpligt sätt av det nationella övervakningsorganet. Konventionen om skydd av Europeiska gemenskapernas finansiella intressen är utan tvivel ett lämpligt stödinstrument.
Tjeckien, som omnämns i betänkandet, har emellertid ännu inte ratificerat konventionen, eftersom man kräver att det införs ett straffrättsligt ansvar för juridiska personer. Den tjeckiska lagstiftningen bygger traditionellt på straffrättsligt ansvar endast för fysiska personer. Frågan håller nu på att diskuteras i det tjeckiska parlamentet.
Marta Andreasen
Fru talman! EU har en benägenhet att i många fall kalla det som är bedrägeri och korruption för fel. Ännu värre är att kommissionen har beslutat sig för att gå från nolltolerans till en godtagbar risk. För att göra ont värre undergräver de senaste avslöjandena om parlamentsledamöter som samtyckt till ändring av eller ny lagstiftning i utbyte mot betalning ytterligare parlamentets trovärdighet, särskilt i dess arbete för att bekämpa bedrägerier och korruption.
Bara två av de fyra ledamöter vars namn har avslöjats har faktiskt avgått. Kommer parlamentet att granska den lagstiftning som dessa fyra parlamentsledamöter har arbetat med? En av dem har gått så långt som till att ifrågasätta Olafs befogenhet att utreda dessa fall, genom att - otroligt nog - förklara att i vissa länder skulle sådana handlingar inte anses vara olagliga eller ens utredas.
Betänkandet bör sporra den brittiska regeringen att hålla inne med alla utbetalningar till EU tills parlamentet på ett meningsfullt sätt tar itu med bedrägerierna - för att använda rätt benämning.
Csanád Szegedi
- (HU) Fru talman, mina damer och herrar! Jag vill i första hand ta upp politiskt bedrägeri och politisk korruption under de minuter som jag har till förfogande. Jag beklagar verkligen att vi inte har behandlat det här betänkandet förrän tre av Europaparlamentets ledamöter har blivit ertappade och nu misstänks för korruption på starka grunder. Det är outhärdligt att tänka sig att dessa upptäckta parlamentsledamöter bara är toppen av isberget här i Europaparlamentet. Enligt vissa beräkningar förskingras, undanhålls och försvinner nämligen omkring 50 procent av EU:s anbud och offentliga upphandlingar, som ofta har nämnts här, genom korruption och hamnar i fickorna på vissa politiker. Det är inte godtagbart.
Den rent finansiella aspekten av detta kommer i andra hand, eftersom samhället håller på att vända sig bort från politiken. Om medborgarna vänder sig bort från politiken kommer en anda av resignation att härska, vilket kommer att göra det omöjligt att förhindra att skolor stängs, att livsmedelspriserna stiger och att människor förlorar sina jobb. Därför måste Europaparlamentet föregå med gott exempel och vi ledamöter måste avsäga oss vårt privilegium med immunitet mot rättsliga förfaranden. Jobbik rekommenderar att politiker ska få dubbelt så långa straff. Tack för er uppmärksamhet.
Ingeborg Gräßle
(DE) Fru talman, herr Šemeta, mina damer och herrar! Med kommissionens rapport om skydd av Europeiska unionens finansiella intressen - Kampen mot bedrägerier - Årsrapport 2009 införs en rad nya bestämmelser. Först och främst försöker kommissionen fastställa omfattningen av oegentligheter och bedrägerier. Tyvärr innehåller rapporten även uppenbara försök att använda statistik för att på alla sätt tona ned problemen med oegentligheter och bedrägerier. Algirdas Šemeta, jag var inte alls nöjd med att läsa detta.
I rapporten läggs också viktigare nyheter fram, bland annat införandet av anmälningssystemet för att komma till rätta med oegentligheter, känt som IMS. Nu kan data läggas in på 800 kontor runt omkring i Europa, i stället för på 50 kontor som tidigare. Följaktligen har andelen oegentligheter inom jordbrukssektorn stigit med 43 procent och på strukturfondsområdet med 23 procent, samtidigt som den totala siffran för strukturfonderna faktiskt har stigit med 109 procent.
Det här systemet måste förbättras ytterligare. Det är smärtsamt att se att kommissionen fortfarande visar stort tålamod när det gäller genomförandet i medlemsstaterna, som fortsätter att gå framåt i snigelfart. Detta återspeglas även i rapporten, vilket är skälet till vårt krav på ett fullständigt genomförande av IMS. Vi kommer att få trovärdiga uppgifter först när systemet fungerar korrekt, så att vi kan ta itu med oegentligheter i fråga om kvoter och bedrägerier.
Vi är mycket missnöjda med situationen i Italien. Det är ett land som ligger långt före övriga länder när det handlar om bedrägerier. EU:s räkenskaper fram till 2004 har granskats och 60 procent av de misstänkta fallen av bedrägerier har tillskrivits Italien. Av denna anledning vore det klokt att hjälpa landet med en handlingsplan och en rad särskilda åtgärder.
Jag skulle varmt vilja tacka Olaf och dess personal för det viktiga arbete som utförs. Ni har vårt stöd, och därför kräver vi också större stöd från kommissionen till Europeiska byrån för bedrägeribekämpning. Varför uppstår problem med tillgång till databaser om kommissionen hävdar att den stöder Olafs arbete och anser att det är precis lika viktigt som vi anser att det är? Algirdas Šemeta, vi vore tacksamma över att få vissa svar och lämpliga åtgärder i den lagstiftning som kommissionen inför.
Monika Flašíková Beňová
- (SK) Fru talman! Jag vill uttrycka mitt stöd för föredraganden i hans helt berättigade kritik av kommissionens årsrapport. Kommissionen har enbart tittat formellt på det som medlemsstaterna har anmält till den.
Herr kommissionsledamot! Ni borde gå djupare, med hjälp av de specialiserade organen. Ni måste helt enkelt anstränga er mer och ni måste tillämpa de senaste metoderna för att mäta omfattningen av oegentligheter och bedrägerier. Om vi skulle fortsätta med den metod som används i kommissionens årsrapport för 2009 skulle vi bara ha uppskattningar för många av de misstänkta fallen. Vissa stora stater som tar emot mycket pengar rapporterar till exempel en mycket låg andel oegentligheter och bedrägerier. Är läget verkligen så gott i dessa stater eller är den nationella metoden för att upptäcka dessa avvikelser helt enkelt mer släpphänt i något avseende?
Jag håller helt och hållet med föredraganden om att kommissionen anstränger sig mer för att övertyga Europaparlamentet om behovet att införa begreppet ”godtagbar risk för fel” än för att övertyga medlemsstaterna om behovet av obligatoriska nationella förvaltningsförklaringar.
Janusz Wojciechowski
(PL) Fru talman! Jag håller med föredraganden om att vi inte får blanda ihop verkliga bedrägerier och oavsiktliga fel, eftersom det leder till att de oavsiktliga felen stjäl uppmärksamhet från de allvarligaste frågorna. Jag håller också med om kritiken mot kommissionens rapport som är för vag och innehåller för lite information om konkreta fall av bedrägerier och missbruk. Vår debatt om detta skulle vara mycket mer relevant om vi hade mer specifik information.
Vi kämpar mot korruption. Vi borde börja med att bekämpa korruptionen själva och när vi sedan antar de olika rättsakterna här i parlamentet bör vi se till att de alltid medger insyn, att det finns tydliga kriterier för att fatta beslut och att intressekonflikter undviks, för att garantera största möjliga insyn i EU:s utgifter och garantera systematiska och kontinuerliga kontroller. Det är de grundläggande verktyg vi borde använda för att bekämpa korruption.
Lucas Hartong
(NL) Fru talman! Detta betänkande gläder mig. Anledningen till detta är dock ganska trist: det begås bedrägerier för stora belopp inom EU.
Jag citerar: kommissionen går inte till botten med bedrägerier och behandlar oegentligheter väldigt allmänt. Stora belopp av EU-medel används felaktigt. Ökningen av oegentligheter i Polen, Rumänien och Bulgarien är oproportionerligt stor. Spanien och Italien står för det största antalet fall av oegentligheter. De senaste åren har endast 10 procent av de legitima återkraven faktiskt betalats tillbaka. Slutligen begår Bulgarien flest bedrägerier i samband med det särskilda anslutningsprogrammet för jordbruk och landsbygdsutveckling (Sapard).
Detta är bara några fakta ur betänkandet. Det är bra att dessa fakta har kommit fram, men vad tänker EU göra åt detta egentligen? Hur mycket längre kommer bedrägerier att tolereras och hur mycket längre ska invånarna behöva stå för notan?
(Talaren gick med på att besvara en fråga (”blått kort”) i enlighet med artikel 149.8 i arbetsordningen.)
Bart Staes
(NL) Fru talman! Jag lyssnade noga till Lucas Hartongs anförande, men jag lyssnade också på Jens Geier och han sade vid ett tillfälle att två nettobidragsgivare, Storbritannien och Nederländerna, också uppvisar allvarliga brister. Vad kommer ni, efter att ha fördömt en hel grupp av andra medlemsstater, att göra i ert eget land för att se till att inte Nederländerna också misslyckas i slutändan?
Lucas Hartong
(NL) Fru talman! Jag vill tacka Bart Staes för frågan. Om du har läst betänkandet noggrant har du också kunnat konstatera fakta: Nederländerna - jag kan inte tala för Storbritannien, utan nu talar jag för Nederländerna - är ett av de länder som har lägst procentandel bedrägerier, samtidigt som det också betonas att när bedrägerier förekommer behandlas de mycket strängt. Jag vill vara tydlig med detta - jag förespråkar detta starkt.
Erminia Mazzoni
(IT) Fru talman, mina damer och herrar! Jag beundrar föredragande Cătălin Sorin Ivans arbete. Jag måste säga att hans betänkande tyvärr pekar på en viss brist på uppmärksamhet från kommissionens sida i dess mellanhavanden med parlamentet, som redan under förra årets arbete uppmanade kommissionen att vidta flera specifika åtgärder för att uppnå vårt mål att skydda EU:s och skattebetalarnas ekonomiska intressen genom att bekämpa bedrägerier och olagligheter.
Precis som Cătălin Sorin Ivan själv framhöll, har oron över den felaktiga användningen av EU-medel inte minskat och procentandelen oegentligheter och fall av misstänkta bedrägerier är fortfarande mycket hög. Om målet för våra kontroller är att se till att medel återvinns måste vi därför erkänna att vi har misslyckats, med tanke på de siffror som har redovisats för oss.
Som angavs redan i förra årets betänkande, borde kommissionen ta ansvar för att gripa in i särskilt allvarliga fall, vilka jag vill dela in i tre kategorier, precis som andra ledamöter har sagt tidigare. För det första måste medlemsstaterna ta ansvar, främst genom att arbeta med mekanismer för att upptäcka och rapportera fallen. För det andra måste regelverket vara tydligt. Det är mycket viktigt att vi får fram en enda och tydlig definition av begreppen bedrägeri, oegentlighet och fel. Slutligen krävs öppenhet, vilket inte bara innebär att föra tillförlitliga register över upptäckta fall som det går att dra slutsatser av, utan också att fortsätta att offentliggöra dessa uppgifter på en webbplats, vilket för närvarande snarare har minskat.
När det gäller den första punkten, att ge medlemsstaterna större ansvar, vill jag också peka på att bristen på harmonisering mellan de nationella systemen skapar stora skillnader i fråga om hur mycket tid som krävs för att kontrollera fall av bedrägerier och oegentligheter.
Italien har ofta nämnts i detta sammanhang. Italien nämns också i Cătălin Sorin Ivans dokument. Våra kontrollperioder är verkligen olidligt långa och vi försöker att göra något åt tidsåtgången inom civil- och straffrätt. Jag måste dock säga att om det inte finns något enhetligt kriterium för att definiera begreppen bedrägeri och oegentlighet är det uppenbart att den tid det tar för att återkräva medel i stater som Italien kommer att uppfattas som alldeles för lång.
Edit Herczog
(HU) Fru talman! Även jag vill gratulera föredraganden. Jag anser att det arbete som utförs av parlamentet, revisionsrätten och medlemsstaternas nationella revisionsmyndigheter är mycket viktigt. Det är extremt viktigt att vi gör vårt arbete öppet och, om möjligt, felfritt. Den viktigaste faktorn för parlamentets trovärdighet är naturligtvis att vi alla själva uppträder oklanderligt. Parlamentet bör självt ha regler som är bättre och effektivare än de nuvarande. Samtidigt vill jag betona att det är mycket viktigt att skilja mellan oegentligheter och bedrägerier, för en oegentlighet är inte detsamma som ett bedrägeri. Bedragare måste straffas. För oegentligheter krävs en annan metod. Målet måste vara att alla organisationer som gör utbetalningar i alla medlemsstater känner till reglerna till punkt och pricka för att se till att det begås så få misstag som möjligt. Det är ingen slump att vi ser detta i de nya medlemsstaterna, där diskussionerna nu har inletts och man har börjat använda medlen. Brist på erfarenhet är en bidragande faktor.
Mairead McGuinness
(EN) Fru talman! Låt mig gratulera föredraganden och dennes skuggföredragande, min kollega Monica Macovei, för deras arbete med detta betänkande. Det är ett viktigt betänkande eftersom skattebetalarna vill veta att deras pengar används väl.
Jag tycker, precis som föregående talare, att det är viktigt att betona skillnaden mellan oegentligheter och bedrägerier. För allmänheten utförs bedrägerier med brottsliga avsikter, men många människor gör misstag som bör klassificeras som fel, eller gör större eller mindre överträdelser av EU:s regler, och dessa får inte alla skäras över en kam. Det finns en mycket tydlig skillnad.
När det gäller jordbruk, som nämndes av några ledamöter, är det viktigt att vi får full insyn i utbetalningarna inom jordbrukssektorn. Det har gjorts enorma förbättringar inom detta område, men det är viktigt att vi fortsätter att göra förbättringar när vi inleder reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken. Jag tänker särskilt på punkt 24, som handlar om kontrollsystemen. Jag vet att jordbrukarna i den medlemsstat som jag företräder håller på att ta fram nya kartor och måste göra sina ansökningar på nytt. Denna fråga behandlas med enormt tålamod och stor uppmärksamhet, och det med rätta.
Avslutningsvis vill jag säga att enskilda personer ibland ertappas i systemet, medan större aktörer och andra som kan vara mer skyldiga till olika typer av bedrägerier kanske löper mindre risk att upptäckas. Detta är något som vi måste vara medvetna om. Låt oss inte terrorisera enskilda personer.
Zigmantas Balčytis
(LT) Fru talman! Jag vill tacka min kollega Cătălin Sorin Ivan för hans utmärkta arbete med detta viktiga betänkande. EU:s skattebetalares pengar måste användas effektivt och på rätt sätt. Därför måste vi se till att medlemsstaterna har effektiva kontrollmekanismer och tillräcklig kapacitet för att upptäcka bedrägerier. Det är viktigt att kommissionen och Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf) får uppgifter om oegentligheter och bedrägerier som är av hög kvalitet, korrekta, tillförlitliga och jämförbara. Den nuvarande återvinningsgraden är mycket låg och oacceptabel. Därför måste vi vidta åtgärder för att återvinna alla EU-medel som har missbrukats. I denna kamp är det avgörande att rådet och medlemsstaterna verkligen beaktar de fakta som har lagts fram i parlamentets betänkande och kommissionens årsrapporter om skyddet av intressen, och att Olaf kan vidta alla åtgärder som krävs för att stärka bedrägeribekämpningen inom detta område.
Iliana Ivanova
(BG) Fru talman, mina damer och herrar! Tyvärr innehåller detta betänkande fortfarande oroväckande fynd i fråga om den stora andel medel som har använts felaktigt och de otillfredsställande åtgärderna för att återvinna dem. Europeiska kommissionens uppgifter är dock inte heller helt lämpliga för att avgöra vilka åtgärder som ska vidtas för att straffa de medlemsstater som uppvisar flest oegentligheter och bedrägerier.
De flesta ledamöter har redan tagit upp skillnaden mellan bedrägerier och oegentligheter, vilket inte betonas tydligt eftersom bedrägerier - det vill säga avsiktliga fel - inte behandlas i betänkandet och inställningen till oegentligheter är mycket generell, vilket inte ger oss någon möjlighet att göra några effektiva rekommendationer i frågan.
Det gläder mig att kommissionen konstaterar att efterlevnaden av rapporteringskraven inom jordbrukssektorn redan har nått 95 procent. Samtidigt tycker jag att det är suspekt att vissa medlemsstater har mycket få eller inga bedrägerier eller oegentligheter, eftersom detta kan betyda att systemen för att kontrollera och upptäcka bedrägerier inte fungerar.
Jag anser att kontrollen av EU-medlens användning skulle förbättras avsevärt om det fanns särskilda uppgifter och metoder tillgängliga för att bedöma de förvaltnings- och kontrollsystem som används i medlemsstater med uppenbart effektiva nationella organ. Det är alltså fullt möjligt att länder med en bedrägeriandel på noll helt enkelt har ett dåligt kontrollsystem som inte upptäcker problemen, medan länder med effektiva nationella organ kan upptäcka fler bedrägerier och oegentligheter, vilka därmed uppnår betydligt högre nivåer.
Enligt uppgifterna från Europeiska unionens revisionsrätt skulle minst 30 procent av dessa fel ha kunnat upptäckas och korrigeras av de nationella organen innan uppgifterna anmäldes till kommissionen. Jag hoppas att alla medlemsstater kommer att göra större ansträngningar för att förbättra sina mekanismer för att upptäcka och korrigera fel.
Jag vill uppmana kommissionen att vidta de åtgärder som krävs för att garantera tillräcklig information om de kontroll- och förvaltningssystem som används i medlemsstaterna och även vidta åtgärder för att snabbt avhjälpa eventuella brister som upptäcks där kontrollsystemen används.
Inés Ayala Sender
(ES) Fru talman! Även jag vill gratulera min kollega Cătălin Sorin Ivan till hans noggranna sätt att hantera en fråga som är så kontroversiell och svår som bedrägerispårning och skydd av ekonomiska intressen.
Jag vill tacka för att han engagerat sig för att fastställa definitionerna av begreppet bedrägeri eftersom misstankar om bedrägerier och oegentligheter eller fel ofta blandas samman, vilket leder till siffror som skapar uppståndelse utan att egentligen vara exakta.
Jag vill också lyfta fram hans engagemang i frågan om tidsfrister. De dröjsmål som orsakas av medlemsstaterna mellan spårning och rapportering skapar också svåra situationer.
Vi bör också komma ihåg att de slutliga beloppen framgår först när en period är avslutad och att den sista fullständiga perioden som har avslutats var den som löpte ut 1999: för den nya perioden - 2002-2006 - har vi bara kommit fram till slutet av 2004. Det är alltså bara de slutgiltiga siffrorna för den perioden som kan beaktas.
Jag vill förstås stödja Olafs möjligheter att spåra bedrägerier i fråga om Kina och länder i Asien, inom ramen för den etiska koden.
Andrea Cozzolino
(IT) Fru talman, mina damer och herrar! Jag vill också tacka föredragande Cătălin Sorin Ivan. I betänkandet nämns de innovationer som har gjorts inom ramen för ändringarna av kontroll- och rapporteringssystemen. Även dessa ger en mycket varierad bild, särskilt i fråga om medlemsstaternas rapportering av oegentligheter och bedrägerier.
I betänkandet framhålls flera gånger de ovanligt låga nivåer av bedrägerier och oegentligheter som har rapporterats av olika länder i fråga om jordbruksutgifter, strukturfonder och föranslutningsstöd. Det är här vi verkligen behöver vissa förtydliganden av den statistik som har lämnats in. Sammanhanget kompliceras av den fortgående bristen på effektivitet när det gäller att återvinna förluster.
I vilket fall som helst förefaller en siffra vara tydlig, som bekräftar en långvarig trend. I kampen för laglighet och insyn i användningen av EU:s resurser, jämfört med skatteflykt och skattebedrägeri, kan vi ännu inte räkna med att medlemsstaterna och regeringarna ska samarbeta fullt ut med EU-institutionerna.
Därför verkar kraven på en reform av EU:s regler för offentlig upphandling och behovet av vad jag vill kalla ett offentligt EU-register över mottagare av EU-medel komma lägligt.
Georgios Stavrakakis
(EL) Fru talman! Även jag vill gratulera föredraganden till hans utmärkta arbete med årsrapporten om skydd av gemenskapernas finansiella intressen och om kampen mot bedrägerier. I betänkandet behandlas ingående alla områden där medlemsstaterna genomför budgeten, som jordbruk, sammanhållning, föranslutningsstöd och insamling av EU:s egna medel via tullar.
Jag håller helt och hållet med om att vi behöver förbättra övervakningen av föranslutningsstödet med hänsyn till erfarenheterna 2009 och att vi behöver följa Olafs arbete kontinuerligt, inte bara när vi diskuterar årsrapporten.
Slutligen vill jag betona att vårt betänkande innehåller viktiga slutsatser som vi kan använda i de diskussioner som har inletts både om översynen av budgetförordningen och för att planera den politiska sammanhållningen efter 2013.
Ivailo Kalfin
(BG) Fru talman! Jag vill gratulera föredraganden till hans oerhört samvetsgranna arbete med detta betänkande. Vi har vid flera tillfällen visat att parlamentet är en institution som är särskilt uppmärksam på hur EU:s skattebetalares pengar används.
Många andra ledamöter har tagit upp detta. Jag vill stämma in i kören av dem som kräver att kommissionen ska anta mycket tydligare regler för den metod som medlemsstaterna använder. En sammanblandning av begreppen ”missbruk”, ”fel” eller rentav ”misstänkt missbruk”, vilket förekommer, ger statistik som inte kan ligga till grund för entydiga beslut i parlamentet.
Jag stöder också de delar i betänkandet där kommissionen uppmuntras att införa mycket tydligare regler för nationell ansvarsskyldighet och att införa ett krav på ordentligt granskade nationella attesteringar från medlemsstaterna. Medlemsstaterna måste automatiskt vidta åtgärder för att undanröja bristerna.
Elena Băsescu
(RO) Fru talman! Den ekonomiska och finansiella brottsligheten måste minska i alla medlemsstater. Stora belopp av EU:s medel används till andra ändamål, medan andelen bedrägerier i fråga om återbetalning av moms ökar. Jag har sagt det tidigare och säger det igen: en effektiv metod för att utrota korruptionen inom offentlig upphandling är att införa ett webbaserat upphandlingssystem.
Som ett land i EU:s utkant har Rumänien ett ökat ansvar för att lindra effekterna av brottslig verksamhet. Därför har landets myndigheter genomfört storskaliga aktioner under de senaste två månaderna för att undanröja korruptionen inom tullväsendet.
Det måste till ett utökat samarbete och erfarenhetsutbyte inom området på västra Balkan för att effektivisera skyddet för EU:s finansiella intressen. Jag tänker bland annat på cigarettsmuggling som är ett stort och direkt hinder för EU:s budget.
Franz Obermayr
(DE) Fru talman! Fel begås på grund av slarv eller okunskap. Men bedrägerier är inte något som bara händer, utan kräver omfattande kriminell verksamhet. Den som vill tjäna ekonomiskt på jätten i Bryssel genom att ställa falska krav betraktas i bland som ett slags modern Robin Hood, inte som en brottsling. Men detta skadar inte bara EU utan är ett missbruk av den skatt som medborgarna betalar.
Vi måste förstärka de svaga mekanismerna för att bekämpa bedrägerier. Jag tänker på betydande finansiella böter och även utestängning från stödsystem som konsekvens. Det vi till syvende och sist behöver är större öppenhet och tydliga ansvarsområden när det finns anledning att misstänka bedrägeri och försumlighet. Vi kan inte låta institutionerna, särskilt inte Europaparlamentet och Olaf, hindra varandras utredningar.
Slutligen ett ord om vårt största bekymmer: Sammanhållningsfonden, föranslutningsstödet och organen. Vi måste se över vår strategi här och vidta kraftfulla åtgärder för att få ordning på saken.
Markus Pieper
(DE) Fru talman! Först vill jag säga att bidragsbedrägerier och missbruk av finansiellt stöd har minskat avsevärt på senare år. Trots alla framsteg i fråga om insyn och kontroll är allmänheten fortfarande kritisk. Denna kritiska inställning är berättigad med hänsyn till hur vissa medlemsstater har hanterat felaktiga bidragsutbetalningar. Det faktum att endast en bråkdel av dessa pengar har betalats tillbaka till EU:s budget är ett slag mot alla skattebetalare.
Kommissionen måste återvinna dessa pengar omedelbart. En ännu bättre lösning vore att minska utbetalningarna av bidrag till de berörda medlemsstaterna i motsvarande grad under nästa budgetår och att fortsätta med detta tills de felaktigt utbetalade medlen har betalats tillbaka till Bryssel. Det är dock lika olustigt när det rapporteras mycket få oegentligheter, enligt principen ”om jag inte rapporterar något behöver jag inte oroa mig över återkrav och pengarna kommer att stanna i mitt land”.
Precis som det krävs i betänkandet uppmanar även jag Spanien, Frankrike och alla andra länder att lägga korten på bordet, samtidigt som också kommissionen uppmanas att stärka sina kontroller ytterligare.
Algirdas Šemeta
Fru talman! Jag vill återigen tacka Cătălin Sorin Ivan för ett mycket konstruktivt och bra betänkande och även alla ledamöter för deras bidrag under denna debatt. Kommissionen kommer verkligen att beakta detta i arbetet med rapporten för 2010.
Kommissionen kommer att förbättra formatet för och innehållet i årsrapporten enligt artikel 325 om skydd av finansiella intressen och kommer att ta hänsyn till de förslag som har gjorts under debatten. Vi har som sagt redan förbättrat statistiken, men det finns förstås fortfarande utrymme för ytterligare förbättringar.
Vi uppmanar medlemsstaterna att ta fram mer information och också att göra bättre åtskillnad mellan bedrägerier och oegentligheter för att kunna ta fram tydlig information om både bedrägerier och oegentligheter.
Jag håller helt och hållet med Ingeborg Grässle om att vi kan förbättra systemet för att hantera oegentligheter och vi arbetar mycket seriöst med detta. Frågan om öppenhet hos mottagarna togs också upp. Vi förbättrar detta och de idéer som togs upp här kommer också att undersökas av kommissionen.
Kommissionen håller med om att det fortfarande finns utrymme för förbättringar, även om medlemsstaterna har vidtagit åtgärder för att effektivisera kontrollsystemen i kampen mot bedrägerier och korruption. Apropå Jens Geiers anförande: bedrägerier har inga särskilda nationsgränser. Det är inte bara ett problem för flera medlemsstater eller för nya medlemsstater utan även för de medlemsstater som du nämnde.
Vi måste förstås ta detta på allvar i hela EU och jag har för avsikt att verkligen förbättra innehållet i 2010 års rapport. Jag och mina tjänsteavdelningar har arbetat hårt med detta och jag tror att rapporten för 2010 kommer att vara av högsta möjliga kvalitet.
Cătălin Sorin Ivan
Fru talman! Även jag vill tacka kommissionsledamoten och alla ledamöter som har bidragit till detta betänkande antingen i dag under debatten eller genom sina ändringsförslag. Jag vill också tacka skuggföredragandena, som jag hade ett utmärkt samarbete med. Detta betänkande är ett resultat av vår samverkan och vårt fantastiska samarbete.
Jag vill än en gång betona att skillnaden mellan oegentligheter och bedrägerier måste definieras tydligt. Vi kanske kan komma överens om att tolerera fel och oegentligheter, men mot bedrägerier måste vi ha nolltolerans. För det andra måste nationella förvaltningsförklaringar undertecknas av den ansvariga nationella politikern, till exempel den ansvariga ministern.
För det tredje emotser vi med stort intresse den kontroll av det förenklade förfarandet som kommissionen arbetar med, eftersom den är oerhört viktig för att EU:s egna medel ska kunna samlas in så effektivt som möjligt och för att budgeten ska kunna konsolideras så effektivt som möjligt.
När det för det fjärde gäller lagen om offentlig upphandling och byråkratin i samband med användningen av EU-medel på nationell nivå måste vi ta itu med den alltför stora byråkratin i många medlemsstater, som å ena sidan är avsedd att bekämpa bedrägerier men som å andra sidan skapar möjlighet till korruption och bedräglig användning av EU:s medel. Annars kommer medlen att gå till politiska mottagare, eftersom de är starkt politiserade.
Sist men inte minst och för att avsluta mitt anförande vill jag välkomna Jens Geiers förslag om att utbetalningen av EU-medel ska avbrytas automatiskt vid varje misstanke om bedrägerier. Jag anser att detta skulle säkerställa att även medlemsstaterna reagerar snabbare när vi slår alarm.
Talmannen
Debatten är avslutad.
Omröstningen om betänkandet av Cătălin Sorin Ivan kommer att äga rum i morgon kl. 12.00.
Skriftliga förklaringar (artikel 149)
Zuzana Brzobohatá
Jag har redan gett mitt stöd till det framlagda betänkandet i budgetkontrollutskottet, men jag vill ändå lyfta fram ett antal viktiga slutsatser i betänkandet. För det första vill jag framhålla den vädjan som görs i betänkandet till de länder som ännu inte har ratificerat konventionen om skydd av Europeiska gemenskapernas finansiella intressen, det vill säga Malta, Estland och Tjeckien. Tyvärr har den nuvarande tjeckiska regeringen inte gjort något för att intensifiera kampen mot bedrägerier och korruption. Å andra sidan vill jag berömma att det i betänkandet anges att Tjeckien, tillsammans med Estland, Lettland och Slovenien, rapporterade en bedrägeriandel på noll i fråga om utbetalningar från föranslutningsfonden Sapard. Jag är bestört över revisionsrättens konstaterande att minst 30 procent av de fel som revisionsrätten har upptäckt i urvalet för 2009 skulle ha kunnat upptäckas och korrigeras av medlemsstaterna, på basis av de uppgifter de förfogade över, innan de attesterade utgifterna till kommissionen. Jag vill ansluta mig till uppmaningen till Olaf att, liksom i förra årets betänkande om gemenskapernas ekonomiska intressen, i sin nästa årsrapport presentera en detaljerad analys av de strategier och åtgärder som varje medlemsstat vidtagit i kampen mot bedrägerier och för att motverka och upptäcka oegentligheter i EU:s utgifter, inte minst när korruption ligger bakom.
