Villkor för tillträde till naturgasöverföringsnäten - Den inre marknaden för naturgas - En europeisk strategisk plan för energiteknik (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är den gemensamma debatten om
betänkandet av Atanas Paparizov, för utskottet för industrifrågor, forskning och energi, om förslaget till Europaparlamentets och rådets förordning om ändring av förordning nr 1775/2005/EG om villkor för tillträde till naturgasöverföringsnäten - C6-0319/2007 -,
betänkandet av Romano Maria La Russa, för utskottet för industrifrågor, forskning och energi om förslaget till Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av direktiv 2003/55/EG om gemensamma regler för den inre marknaden för naturgas - C6-0317/2007 -, och
betänkandet av Jerzy Buzek, för utskottet för industrifrågor, forskning och energi om den europeiska strategiska planen för energiteknik.
Nathalie Kosciusko-Morizet
rådets ordförande. - (FR) Herr talman, herr kommissionsledamot, herrar föredragande, mina damer och herrar! Europas framtida energi måste klara av två utmaningar. Den första är att trygga en säker, hållbar och konkurrenskraftig försörjning via effektiva, operativa och sammankopplade nät. Den andra är en omvandling som är nödvändig för att bekämpa växthusgasutsläpp och klimatförändring.
Angående den första punkten särskilt och på detta område som helhet skulle jag vilja uppmärksamma de framsteg som gjorts av det slovenska ordförandeskapet som resulterade i antagandet av en allmän ram för paketet ”den inre energimarknaden” som helhet vid junirådsmötet. Den viktigaste beståndsdelen i den kompromiss som nåddes avser en effektiv åtskillnad - och jag betonar ordet ”effektiv” - av produktions- och leveransverksamhet å ena sidan, och nätverksoperationer å den andra. Jag vill här nämna den form av lösning som rådet antog i tillämpliga delar för gas- och elsektorerna.
Fastän flera medlemsstater och kommissionen föredrar fullständig åtskillnad beträffande ägarskap ville medlemsstaterna bevara en viss flexibilitet och rådet samtyckte till ett alternativ som tillät en oberoende överföringsoperatör. Detta alternativ skulle finnas för de medlemsstater vars överföringssystem tillhör ett vertikalt integrerat företag det datum när direktivet träder i kraft. Detta alternativ innebär avsevärda justeringar för att garantera överföringsoperatörernas oberoende när det gäller beslutsfattande, självfallet, men också finansiering.
Man skulle kunna tycka att den mekanism som antagits gör det möjligt att undvika intressekonflikter mellan ett integrerat företags olika organ och att säkerställa en balans mellan överföringsoperatörens oberoende, utvecklingsplanen och investeringsbehoven å den ena sidan och moderbolagets ekonomiska intressen å den andra.
Särskild uppmärksamhet ägnades i detta avseende åt systemutveckling och garantin om en kompromiss som inte skiljer på systemoperatörer. Dessa operatörers verksamhet kommer att granskas av tillsynsmyndigheterna. Tillsynsmyndigheternas roll och verksamhet kommer att förstärkas av upprättandet av byrån för samarbete mellan energitillsynsmyndigheter, som är efterlängtad och vars inrättande godkändes av parlamentet förra månaden.
Jag skulle vilja belysa några av de andra viktiga beståndsdelarna i detta paket för ”avreglering av den inre marknaden”: för det första den centrala frågan om infrastrukturer och betoningen av den tioåriga investeringsplanen för hela Europa. Detta är en mycket viktig ny faktor som borde främja integration och modernisering.
En annan viktig aspekt är emellertid tredjeländers investeringar i överföringssystemen, som är nära kopplat till energisäkerhetsfrågor. Vi måste hitta en praktisk lösning som anpassas till varje fall för sig. Diskussionerna i rådet pågår just nu och jag är säker på att de kommer att resultera i en kompromiss som kan godtas av alla medlemsländer.
Nästa steg, mina damer och herrar, blir bekräftelsen av dessa allmänna komponenter genom antagandet av en politisk överenskommelse den 10 oktober i rådet (energi), följd av offentliggörandet av den gemensamma ståndpunkten i november eller december. Det kommer att inleda diskussionerna mellan våra institutioner inom ramen för en andra behandling.
Jag skulle nu vilja ta upp den andra punkten. Jag anser att det är nödvändigt att upprätta ett utsläppssnålt samhälle, där det naturligtvis står varje medlemsstat fritt att välja de energikällor den vill använda. Målen för, och investeringarna i, denna globala omvandling av ekonomin måste vara långsiktiga och de utgör en mängd tekniska utmaningar under de tio närmaste åren.
Jag skulle vilja nämna några: den kommersiella användningen av koldioxidavskiljning och koldioxidlagring, fördubblingen av produktionskapaciteten i de största vindkraftparkerna, den kommersiella maturiteten på fotovoltaisk eller termodynamisk solenergi, hållbart producerade andra generationens drivmedel, införandet på den allmänna marknaden av mekanismer som tillåter ett mer effektivt bruk av energi inom byggnadsverksamhet, transporter och industri, de nödvändiga framstegen på områdena effektivt energiutnyttjande av material, biovetenskap och informationsteknik.
I februari antog rådet, på grundval av kommissionens riktlinjer, herr kommissionsledamot, slutsatser som innehöll ett antal funktionselement, som jag vill nämna här. Det första är införandet och lanseringen av de sex industriella initiativ som kommissionen föreslagit: vindkraft, solenergi, bioenergi, avskiljning, transport och lagring av koldioxid, elnät och till sist hållbar fissionsenergi. Åtgärderna syftar till att stödja och uppmuntra forskning, särskilt på området energieffektivitet, och upprättandet av avtal mellan offentliga myndigheter, industrin och forskare i syfte att stödja de mål som fastlagts i den strategiska planen.
Som avslutning vill jag tacka kommissionen och föredraganden för det arbete som de utfört hittills och jag hoppas att våra ståndpunkter om den inre energimarknaden närmar sig varandra vid andra behandlingen.
Andris Piebalgs
ledamot av kommissionen. - (EN) Herr talman! Jag är mycket glad över att vara här i dag igen för att diskutera den andra delen av paketet för den inre energimarknaden, nämligen gas.
I förra månaden diskuterade kammaren el och byrån för samarbete mellan energitillsynsmyndigheter. Många ändringsförslag för gas är liknande och jag kommer inte att gå in på alla de punkter som togs upp när vi diskuterade el.
Allra först vill jag gratulera föredragandena Romano Maria La Russa och Atanas Paparizov till deras utmärkta betänkanden, liksom skuggföredragandena och alla medlemmar av de berörda utskotten. Ni har lyckats hålla en debatt av mycket hög kvalitet om man betänker de mycket korta tidsfristerna för ganska komplicerad lagstiftning.
Jag vill nu förklara varför avreglering av gasmarknaden är lika viktig som avreglering av elmarknaden för en konkurrenskraftig, hållbar och trygg energiförsörjning i EU. Jag vill också betona att de kräver samma lagstiftningsåtgärder.
Gas är en av de viktigaste energikällorna i EU för både industrin och hushållen. Energipriserna ökar kraftigt: nu mer än någonsin behöver EU:s konsumenter en konkurrenskraftig gasmarknad så att de bara betalar kostnaden för en effektiv försörjning.
Dessutom kommer inte elmarknaden att fungera ordentligt om inte gasmarknaden fungerar ordentligt. Jag skulle vilja citera Internationella energiorganet: ”I många regioner sätts priset på el i betydande utsträckning av gaseldade värmeverk. Dyr gas betyder därför dyr el. ... Ansvariga för energipolitik måste vara medvetna om den växande sammanflätningen av gas- och elindustrin och utforma marknader och regelverk i enlighet med detta.”
Detta är ännu mer aktuellt i en tid när vi behöver mer förnybar energi. Eftersom solen och vinden inte alltid fungerar som vi skulle önska är elproduktionen svår att förutse. Den behöver en reservkraft, en elproduktionskälla som är förutsebar och mycket flexibel, och det är gas.
Gas är också det renaste av alla fossila bränslen. Om vi vill minska koldioxidutsläppen och bekämpa klimatförändringen är gas ett av de effektivaste sätten, men vi behöver förvissa oss om att vår gasförsörjning är konkurrenskraftig.
Trygg energiförsörjning är också viktig. Det bästa sättet att garantera en tryggad gasförsörjning till EU är att ha en gemensam inre marknad för 500 miljoner konsumenter. EU har en hög och klar stämma om det ger ett enhälligt budskap. Det är mycket obegripligt om 27 röster talar samtidigt. På en gemensam marknad behöver vi arbeta tillsammans, eftersom vi har ett gemensamt intresse.
Alla dessa skäl understryker vikten av de åtgärder som vi ska fatta beslut om i dag. Jag är glad över att säga att de stöder de flesta av era ändringsförslag.
Vi behöver ett effektivt system med oberoende operatörer för att trygga investeringar och en optimal användning av nätet.
För kommissionen är åtskillnad beträffande ägarskap det mest effektiva sättet att nå detta oberoende. Men alla håller inte med, och som ni vet har rådet nått en överenskommelse om ett alternativ med oberoende överföringsoperatörer. Jag anser att ett alternativ till bara åtskillnad beträffande ägarskap bör få en chans, precis som Europa byggdes med en steg för steg-metod.
Ni har begärt en starkare byrå. Jag håller med er i princip, men vi behöver hålla oss inom fördragets gränser. Vi är bundna av fördraget och av domstolens så kallade Meroni-rättspraxis. Särskilt behöver vi kommittéförfarande för att göra koder bindande. Byrån kan sedan kontrollera proceduren och genomförandet. En stark byrå står inte i strid med kommittéförfarandet. Tvärtom behöver byrån riktlinjer för att bygga upp sin förmåga så att den kan fatta enskilda bindande beslut om marknadsaktörer.
Tillgång till lagring och flytande naturgas är lika viktigt som tillgång till nätet. Vi välkomnar era försök att förbättra tillgången till lagring i direktivet. För att förvissa oss om att dessa tillgångsregler är effektiva behöver vi en laglig åtskillnad beträffande lagringsoperatörerna.
Öppenhet är den viktigaste delen av våra förslag som ni har understrukit i de tidigare omröstningarna. Öppenhet ska vara regeln och sekretess undantaget inte bara för nätanvändning utan också för balansering, lagring och flytande naturgas.
Jag är glad över att se att många av de övergripande frågorna beträffande skydd av sårbara kunder och kampen mot energibrist också har tagits upp i gasbetänkandet. Dessa element är mycket viktiga för att genomföra en öppning av marknaden och bör förstärkas. Kommissionen kommer att noggrant granska formuleringen för att respektera subsidiaritetsprincipen. Det är viktigt att återigen bekräfta att vår politik inte bör hindra ordentliga investeringssignaler och tillträde till marknaden.
Jag anser att rådet har klart markerat sin önskan att försöka finna en lösning vid andra behandlingen. Jag kan försäkra er om att kommissionen kommer att spela en mycket konstruktiv roll i att finna en lösning som är gynnsam för alla EU-medborgare och att utveckla vår styrka, som är den inre energimarknaden.
Beträffande det andra betänkandet skulle jag vilja gratulera Jerzy Buzek till hans utmärkta betänkande och uttrycka min uppskattning för stödet från utskottet för industrifrågor, forskning och energi för initiativet till den strategiska EU-planen för energiteknik.
Det verkar som om jag redan har överskridit min tidsgräns. Vi har arbetat mycket nära min kollega Janez Potočnik och därför vill jag instämma i hans synpunkter om detta mycket viktiga förslag, inte bara för att jag i hög grad uppskattar vad Jerzy Buzek har gjort, utan därför att vi verkligen arbetade tillsammans i kommissionen för att driva på detta ärende.
Janez Potočnik
ledamot av kommissionen. - (EN) Herr talman! Jag skulle vilja säga några ord om vårt gemensamma företag - den strategiska EU-planen för energiteknik.
Vi vet alla att vi står inför en oerhörd utmaning beträffande energi och klimatförändring. Det är kanske 2000-talets mest avgörande utmaning. Vi får inte inbilla oss att den kommer att bli lätt. De mål vi satt för Europa för 2020 är en viktig milstolpe, men de är inte mer än så. En mycket djupare förändring behövs på lång sikt: en fullständig översyn av de energisystem som har gett oss vår nuvarande välstånd och rikedom.
För att uppfylla våra löften kommer vi att behöva ny kunskap och nya verktyg. Dessa kommer forskning och innovation inom energitekniker att tillhandahålla. Därför är den strategiska EU-planen för energiteknik så viktig för Europa. Vi måste rycka upp oss ur den letargi som har karakteriserat energiförnyelsen under de senaste årtiondena. Vi måste investera mer och bättre. Vi behöver ett nytt sätt att tänka när vi arbetar tillsammans i Europa för att utveckla och utnyttja sådana tekniker.
Jag välkomnar hjärtligt parlamentets betänkande om den strategiska EU-planen för energiteknik. Det visar att det råder ett stabilt samförstånd på EU-nivå om effektiva åtgärder på detta område. Naturligt är vi inte alla ense om vilken teknik vi behöver, men som vi vet är det varje medlemsstats eget ansvar att avgöra sina egna preferenser på grundval av den energimix som den föredrar, dess inhemska råvarubas och dess möjlighet att utnyttja den.
Men viktigare än vad vi är oense om är för mig vad vi alla är överens om. Vi är ense om hur oerhört viktigt energisparande och energieffektivitet är.
Vi är överens om att den europeiska forskningsbasens kapacitet måste utvidgas, förstärkas och befrias för att kunna fungera på ett mer dynamiskt och transnationellt sätt. Vi är ense om behovet av mer resurser, offentliga och privata. Och vi är ense om behovet av ökat internationellt samarbete för att möta en global utmaning.
Ni känner till mina högtflygande planer för EU:s forskningspolitik och utvecklingen av det europeiska forskningsområdet.
Den strategiska EU-planen för energiteknik och utvecklingen av vår forskningspolitik går hand i hand. Jag ser den som en förelöpare i många avseenden, som tar upp initiativ från det europeiska forskningsområdet, t.ex. gemensam programmering. Jag tror att den strategiska EU-planen för energiteknik kommer att starta en process som kan agera som modell för organisationen av forsknings- och innovationsverksamhet inom Europa, en process som kommer att förändra det sätt som vi bedriver forskning på i Europa och som i slutändan kommer att förändra Europa.
I förra veckan var jag närvarande vid det tyska forskningsrådets årsmöte. Dess ordförande, Matthias Kleiner, sa några minnesvärda ord: ”En vision utan handling är en dagdröm; en handling utan vision är en mardröm.” Det finns förmodligen inget bättre exempel på hur sant det påståendet är än den strategiska EU-plan för energiteknik som vi diskuterar i dag. Vi behöver en tydlig vision och vi behöver handla omedelbart.
Atanas Paparizov
Herr talman! Diskussionen om det tredje energipaketet kommer att fullbordas vid julisessionen genom diskussionen och omröstningen om förordningen om tillträde till överföringsnäten och Romano Maria La Russas betänkande.
Med tanke på detta vill jag framför allt tacka alla skuggföredragande som jag samarbetat med när jag utarbetade det här betänkandet och även föredragandena för de två andra förordningarna med vilka vi nådde fram till en gemensam strategi för hur vi skulle lösa problemen inom det tredje energipaketet. Jag vill i synnerhet betona att vi inom ramen för våra åtgärder bekräftade kommissionens förslag om inrättandet av ett nätverk av systemansvariga för överföringssystemen men att vi begränsade deras verksamhet till att utföra tekniska uppgifter och utveckla nätverket. De ska alltså inte upprätta handelsregler.
I våra förslag gav vi byrån för samarbete mellan nationella tillsynsmyndigheter en oerhört viktig roll. Vi menar att det just är denna viktiga byrå som under kommissionens ledning ska fastställa de huvudsakliga trenderna och riktlinjerna för utvecklingen av energimarknaden, inklusive gasmarknaden. Byrån kommer alltså inte bara att arbeta med att godkänna föreskrifter, som i det här skedet är frivilliga. Enligt vårt sista förslag ska den också genom kommissionen i ett kommittéförfarande kunna föreslå att vissa av riktlinjerna blir obligatoriska.
Jag tror att när det gäller regionala initiativ har dessa texter enorm betydelse för utvecklingen av marknaden. Den här regionala investeringsplanen, som ska utarbetas på grundval av den tioåriga investeringsplanen, kommer verkligen att hjälpa medlemsstaterna att samarbeta på regional nivå som ett led i en framtida gemensam energimarknad. Många andra viktiga frågor som rör insyn och hur man ska främja samverkan mellan deltagarna på marknaden har lösts i betänkandet.
(EN) Det är mycket uppmuntrande att höra kommissionsledamot Andris Piebalgs berätta om sin syn på våra förslag om en byrå. Jag tror att vi kan hitta en byrå som fungerar, följer principerna i Meronifallet och överensstämmer med parlamentets förslag - en byrå som arbetar parallellt med kommissionens insatser för marknadens utveckling.
Samtidigt blir jag mycket uppmuntrad av det som hände i rådet den 6 juni. Jag anser att vi har fått en bra grund för en kompromiss. Jag är glad över att kommissionsledmot Andris Piebalgs i dag nämnde denna eventuella kompromiss, till skillnad från vid vårt förra möte när vi elfrågan diskuterades. Jag tror att det går att kanske redan i slutet av året blir möjligt att tillsammans med kommissionen, och den trepartskonstellation som utvecklas, hitta en lösning.
Jag blir lite nedslagen av de tidsförskjutningar som det franska ordförandeskapet föreslår. Jag tycker att vi borde arbeta snabbare för att kunna uppfylla det förra Europeiska rådets önskan om att avsluta arbetet före årsskiftet, och inte före mandatperiodens utgång, vilket skulle innebära mitten av nästa år.
Romano Maria La Russa
föredragande. - (IT) Herr talman! Mina damer och herrar! Äntligen är vi inne på upploppet efter många långa månaders arbete. Det har verkligen inte varit en lätt match. Trots några besvikelser anser jag att utskottets förslag klarar den mödosamma uppgiften att avveckla etablerade monopol. Förutom att förhindra nya konkurrenter från att få tillgång till marknaden har dessa monopol länge begränsat investeringarna och förutsättningarna för nätverkande.
De som har hört mina inlägg i utskottet vet att jag från början har prioriterat ägarskapsåtskillnad så att det finns garantier för att de företag som transporterar gas är helt oberoende av de företag som producerar gasen, även om ägarskapsåtskillnaden inte är någon universalmedicin mot alla sjukdomar. När ett vertikalt integrerat företag tillåts - om ens tillfälligt - för att behålla ägarskap av transportsystem måste det förstås finnas en effektiv kontroll av att bestämmelserna följs, en kontroll som varken får bli för omständig eller omfattande.
Som vi alla känner till måste gasdirektivets genomförandeåtgärder ha ett annat tidsschema än det som gäller för elmarknaden. Den skillnaden framgick tydligt i industriutskottet som valde alternativet ITO - oberoende transmissionsoperatör - som ett alternativ till ägarskapsåtskillnad. Det är ett kompromissförslag, definitivt inte mitt förstahandsval, men ett förslag som går i riktning mot ökad avreglering. Till skillnad från ISO kommer också ITO att vara ansvarigt för ett separat organ med verkliga övervakningsbefogenheter. Jag hoppas att rådet tar upp förslaget om ITO såsom det antogs av industriutskottet. Den grundläggande funktion som i den kommande lagstiftningsramen överförs till byrån bör betonas: den framtida byrån får inte ha en renodlat rådgivande roll - vilket jag befarar är rådets avsikt - utan bör ha en roll med bredare ansvarsområden.
Om vi ska kunna uppnå målet att minska vårt energiberoende behöver vi en inre marknad för energi. Jag uppmanar därför med kraft kollegerna att stödja de ändringsförslag som jag själv och ledamöter ur olika politiska grupp har lagt fram och som gäller möjligheten att kombinera olika transportoperatörer till ett enda europeiskt nätbolag för att garantera att det finns en samlad lagstiftningsram och för att ge alla operatörer tillgång till marknaden. Därmed kommer vi förbi dilemmat med att säga ja till åtskillnad men nej till ägarskapsåtskillnad.
En annan viktig aspekt i mitt betänkande är konsumenternas centrala roll. Jag ska fatta mig kort. Vi behöver ett öppet begripligt system för prissättning så att konsumter när som helst har tillgång till uppgifter om sin konsumtion och kan ändra leverantör om de så önskar. I fråga om komittéförfarandet är jag glad över att kommissionen har godkänt min ståndpunkt. Jag anser att medlemsstaterna ska fastställa riktlinjerna, hellre än en kommitté som enbart arbetar för kommissionen.
Slutligen skulle jag vilja nämna den överenskommelse om de nationella myndigheternas befogenheter och funktion som ingåtts mellan de politiska grupperna och som tas upp i mitt betänkande: Det är en viktig överenskommslse, särskilt med tanke på att möjligheten att införa sanktioner tagits med. Det är vi, mina damer och herrar, som får avgöra om vi vill att morgondagen ska bli hågkommen som ett viktigt ögonblick i skapandet av en inre integrerad energimarknad, vilket Europa behöver för att kunna möta nästa millenniums utmaningar - eller om det blir en markering av den sjutielfte nedförsbacken och resultatet av en mesig och feg reforminsats som i praktiken senareläggs till nästa mandatperiod. Jag hoppas också att rådet vederbörligen uppmärksammar parlmamentets beslut. Så är inte alltid fallet.
Jerzy Buzek
föredragande. - (EN) Herr talman! Jag blev lite överraskad när jag läste att både SET-planen och vårt energipaket skulle ingå i samma program som ett block. Det är som om någon talade om de mänskliga rättigheterna och människors sjukdomar i samma sammanhang eftersom de båda handlar om människor. Det är inte så lyckat. På samma sätt räcker det inte att båda ärendena handlar om ”energi” för att slå samman energitkenik och energipaketet, eftersom det är väsensskilda saker.
Men när jag ser att båda kommissionsledamöterna är här blir jag glad över beslutet, eftersom SET-planen är mycket viktig för EU och behöver starkt stöd från några kommissionsledamöter och från kommissionen som helhet. Som ni kan se av omröstningen i utskottet för industri, forskning och energi har ni Europaparlamentets stöd.
Jag tänker nu gå igenom innehållet i SET-planen. Men det skulle nog bli enklare om jag går över till mitt modersmål, vilket jag gör nu.
(PL) EU har beslutat att införa avgifter på koldioxidutsläpp. Det är ett stort beslut. Vi visar att vi ska bekämpa klimatförändringarna. Vi visar att vi tar ledningen i den kampen. Vi bör å andra sidan komma ihåg att avgifter på koldioxidutsläpp orsakar problem i ekonomin och leder till höre produktionskostnader i så gott som alla branscher. Jag skulle vilja betona att energibranschen i sig drabbas hårdast, särskilt i länder där el och värme framställs med kol.
Det förslag som lagts fram av Europeiska kommissionen om ett strategiskt energiteknikprogram är enligt min uppfattning ett utmärkt svar på hoten mot Europas ekonomi. Det handlar uteslutande om att minska energikostnaderna. Kommissionen har infört stöd för teknik som ger noll eller bara låga utsläpp inom energi, produktion och energiframställning. För första gången har vi alla metoder vi behöver för att bekämpa klimatförändringarns och metoder för energisäkerhet i ett och samma dokument. Det innebär att kärnkraften också tas upp. Våra kollegers ständiga oro, framför allt kollegerna från det gröna partiet, över riskerna med kärnkraft presenteras av dem själva. I dag är dock tredje generationens kärnkraftverk helt annorlunda än det som byggdes i Tjernobyl.
Det verkar som om det råder full enighet kring en annan stor utmaning och ett stort ämne, nämligen avskiljning och lagring av koldioxid. Detta är en ny teknik så incitamenten är mycket viktiga, vilket alltid är fallet med ny och lovande teknik. Stödet till hållbar teknik i kraftverksbranschen var aldrig något som skapade tvivel inom parlamentet. Parlamentet behandlar energieffektivitet och energisparande som den viktigaste frågan. Kanske vi därför kan undvika att bygga ett eller annat kärnkraftverk, eftersom vi höjer effektiviteten och sparar mer energi.
Jag tänker sluta med två punkter. Att organisera forskning på EU-nivå är en utmärkt idé och vi röstar för den. Det kan bli den första branschen där EU gör detta. Det är startskottet på en gemensam energimarknad, även på det här området, liksom fri rörlighet för kunskap. I det här betänkandet föreslog jag särskilda belopp för finanseringen av stöd till ny teknik. Det är väsentligt om vi vill hjälpa vårt näringsliv, energibranschen, och om vi vill att Lissabonstrategin ska bli framgångsrik.
Christian Ehler
Herr talman och kommissionsledamöter! Debatten om gasmarknaden och gasnäten i utskottet för ekonomi och valutafrågor var inte så ideologisk. I ekonomiutskottet nådde vi samstämmigt fram till vårt beslut som togs med bred majoirtet. Den kompromiss som håller på att tas fram om ägarskapsåtskillnad av näten ska därför inte heller betraktas ur ideologiskt perspektiv.
Vårt betänkande lägger större tonvikt vid frågan om hur lämpliga de nationella godkännanderprocesserna egentligen är i praktiken när det gäller att garantera framtida framsteg inom gränsöverskridande nät, utveckling av och investeringar i nät. Vi anser att det fortfarande finns mycket att göra och beklagar till exempel att man i den ståndpunkt som antogs i kammaren lade ytterst liten vikt vid behovet av att påskynda godkännandeprocesserna på nationell nivå.
En andra aspekt som känns viktig för oss är frågan om reglerande myndigheter på nationell nivå. Staterna skulle vara bättre beredda att godkänna en reglerande myndighet om den har en hög grad av oberoende. Oro har uttryckts om avtalen i det hänseendet. Men när vi ser på allt ur ett regleringsperspektiv går det bara att argumentera för en regleringsmyndighet om en sådan också får tillräckliga befogenheter att ingripa.
I just den frågan vill jag än en gång framföra mitt djupa tack till min kollega Jerzy Buzek. Vi har haft en integrerad diskussion om ämnet energipolitik och Jercy Buzek har lagt fram ett antal mycket konstruktiva förslag, tänkta att ingå i SET-planen. I egenskap av föredragande av CCS demonstration tänker även jag stödja detta med förslag till gedigen finansiering.
Efter en så hetsig och ideologisk debatt anser jag att vi nu borde prioritera frågan om exakt vad dessa konkreta åtgärder handlar om. Det betyder att vi nu får en övergångsperiod där vi också måste undersöka huruvida de föreslagna åtgärderna faktiskt fungerar. För mig är det mycket viktigare än alla ideologiskt tyngda diskussioner om vem som äger näten.
Inés Ayala Sender
föredragande av yttrandet för utskottet för industrifrågor, forskning och energi. - (ES) Herr talman och kommissionsledamot och fru rådsordförande! Utskottet för miljö, folkhälsa och livsmedelssäkerhet välkomnar i princip den europeiska strategiska planen för energiteknik eftersom den bidrar till att utforma en gemensam energimarknad och blir ett stöd för Lissabonfördraget. Den blir också ett särskilt stöd i kampen mot klimatöfändringar.
Vi anser också att samrådsprocessen blev mycket positiv, och tycker att detta borde gälla även framöver.
Däremot beklagar vi att SET-planen i huvudsak handlar om tillgångsrelaterade åtgärder, snarare än åtgärder för att sänka efterfrågan på energi, framför allt energibesparingar och energieffektivitet. Vi uppmanar därför till att dessa båda frågor uppmärksammas mer. Vi skulle vilja att en rangordning skapas mellan de olika europeiska informationsinfrastrukturerna, EII, och att insatserna inriktas mot dem som har större potential att minska utsläppen på kort sikt, en minskning med 20 procent till 2020. Därmed får vi förstås inte bortse från åtgärder på längre sikt för uppnå målsättningarna för 2050.
Mot bakgrund av dessa prioriteringar anser vi också att hänsyn bör tas till varje tekniks livscykel och dess miljöpåverkan under produktionsprocessen. Hänsyn bör tas till överföring av denna teknik till utvecklingsekonomierna så att den tekniska klyftan minskar gentemot dessa länder. Vår åsikt är också att EII måste utvidgas till andra branscher med markant potential för utsläppsminskningar, till exempel gemensam framställning, väte, bygg- och bostadsbranschen, uppvärmnings- och kylsystem, och bättre energilagring och distributionsstrukturer.
Slutligen framhåller vi att anslag till dessa tekniker bör tas upp i debatten om finansieringen av framtidens EU-politik. Medlemsstaterna borde därför åläggas att göra större insatser, åtsminstone i samma grad som insatserna som svar på energikrisen på 1980-talet.
Bernhard Rapkay
föredragande av yttrandet från utskottet för ekonomi och valutafrågor. - (DE) Herr talman! Jag ska snart redogöra för de beslut som fattats i utskottet för ekonomi och valutafrågor. Det är ett ganska oklokt åtagande, lika oklokt som det sätt på vilket några av våra debatter organiserades med tillhörande resultat. Därför tänkte jag bara kommentera en sak för det finns inte tid för mer.
Kommissionsledamoten har än en gång påpekat att kommissionen anser att åtskillnad i ägarskap på något sätt - för att använda hans egna ord - är den effektivaste lösningen. Vi tror inte det, eftersom detta inte kan bevisas, varken empiriskt eller teorietiskt. Definitivt inte empiriskt eftersom det finns många exempel på hur företag även efter ägaråtskillnad inte fungerar så smidigt. Det kan inte heller bevisas teoretiskt. Det är och förblir ett monopol, ett naturligt monopol, och monopol har inte mycket med den fria konkurrensen att göra.
Det som därför har betydelse är inte frågan om ägarskap, utan om reglering. Branschen måste vara strikt reglerad och det gäller i lika hög grad nät med ägaråtskillnad som nät utan ägaråtskilda operaaörer. Vi har haft ett antal förslag i den riktningen i ekonomiutskottet och vi hoppas att dessa förslag kan godkännas.
Emmanouil Angelakas
Herr talman! I egenskap av föredragande av yttrandet från utskottet för den inre marknaden och konsumentskydd skulle även jag vilja kommentera frågan om villkoren för tillträde till naturgasnäten. Jag gratulerar också Atanas Paparizov till ett lysande arbete vid behandlingen av det förslagspaket som diskuterats i vårt utskott.
Våra kriterier har varit att skydda konsumenterna och godkänna socialt lämpliga och öppna åtgärder för att skydda dem.
Jag skulle vilja tillägga att det här är ett betänkande som inte påverkats av motsättningar eller några negativa reaktioner. Det antogs av det utskott där det behandlades, till skillnad från resten av energipaketet där frågan om ägaråtskillnad kom i främsta rummet.
Vårt utskott har satt konsumenterna i centrum och koncentrerat sig på frågor kring konsumentskydd och på förslag som främjar och tryggar en riktig europeisk inre marknad för naturgas.
Vårt ställningstagande i fråga om främjandet av effektivt regionalt samarbete mellan medlemsstaterna är en mycket viktig aspekt för att kunna garantera en inre gränsöverskridande marknad. Därför måste europeiska nät av transportsystemadministratörer skapas där samarbetet bygger på att trygga en effektiv, representativ och öppen Europamarknad för naturgas.
I det sammanhanget skulle jag vilja betona att samarbetet kring transportsystem inte kräver att man skiljer nätverksamheten från produktion och försörjning. Transportnäten kan lätt bli effektivare i samtliga medverkande medlemsstater utan ägaråtskillnad.
Vi har sagt att det är viktigt att det europeiska nätet av transportsystemförvaltare samtalar med berörda organ och särskilt med konsumenter och deras organisationer eftersom de är viktiga organisationer som i stor utsträckning också är slutanvändare.
Vi gav vårt stöd till öppen information och lagringskapacitet för naturgas så att rättvisa priser och en verkligt öppen marknad som gynnar priserna kan vidmakthållas.
Toine Manders
Även jag anser att en minut verkligen är lite tid, men jag tackar kommissionsledamoten, ministern, de ärade ledamöterna och Romano Maria La Russa för deras förberedelser.
Jag ska fatta mig kort. Energimarknaden måste kunna fungera på EU-nivå, huvudsakligen för att garantera energiförsörjning till marknadspriser för slutanvändarna. Det är vårt syfte. Ägaråtskillnaden är inte något syfte i sig, men vi anser att det kan vara ett sätt att skapa en fungerande marknad. Om den så kallade tredje eller fjärde vägen enligt rådets förslag kan ge oss en fungerande marknad är det förstås också bra.
Men om den där tredje eller fjärde vägen inte fungerar har vi redan tagit fram ett förslag för att kunna vara redo med en möjlig lösning som jag hoppas godkänns i morgon, den som gäller en europeisk nätförvaltare som styrs och kontrolleras av EU. Jag hoppas att både kommissionen och rådet kan stödja detta så att vi får ett alternativ inom några få år. Herr talman, i oktober tänkte vi hålla en rundabordsiskussion där samtliga intressenter ska närvara. Vi hoppas att den tanken också får ett brett stöd.
Herbert Reul
Herr talman, mina damer och herrar! Den här debatten om energipaketet kommer att stanna i minnet för att den inte i alla delar har förts korrekt. Vi har rusat igenom den. Vi har inte alltid tagit oss den tid som behövdes.Detta säger jag nu och här, i den här debatten och vid den här tidpunkten. Jag hoppas att inte allt blir ett bakslag en dag.
Jag har än en gång upplevt att i politik finns det en risk att allt hängs upp på ett universalmedel och sedan går det på räls med full fart samtidigt som folket får höra att detta löser alla problem. Jag hoppas att vi i slutänden verkligen hittar en lösning på de problem vi står inför, nämligen hur vi ska få mer investeringar och åstadkomma rimligare priser, och hur vi ska få en trygg försörjning inom den europeiska energisektorn. Dagarna i ända läser vi i tidningar och ser på tv om vilka bekymmer detta skapar världen över. Är detta lösningen vi helat tiden har arbetat för i dessa debatter? Jag tvivlar på det..
Jag är därför tacksam att vi har gjort vissa framsteg i fråga om gasdirektivet, att vi har kommit lite närmare en kompromiss, att vi har varit mer insiktsfulla och noterat att el och gas är olika och att det inte längre finns någon universallösning. Det är bra att vi nu syftar mot en tredje väg och inte längre bara ser ägaråtskillnad som det bästa alternativet samt att vi har lyckats göra några ändringar till det kommissionen hade föreslagit. Huruvida detta räcker får vi se med tiden.
Jag är glad över att rådet i juni genom sitt nya förslag visade att vi även under sådana svåra omständigheter kan höja oss över nationella gränser och åsiktsskillnader så att vi hittar lösningar. Jag hoppas att det vi nu har enats om i fråga om gas ändras något i morgon och rör sig en bit närmare den kompromiss som rådet redan har enats om. Om vi ska kunna nå en snabb överenskommelse måste vi i slutänden hitta en kompromiss mellan kommissionen, rådet och parlamentet. Jag anser att det som rådet har lagt fram ligger mycket nära det som vi nu har enats om i gasfrågan. Vi skulle kanske kunna använda det som en jämförelse för elmarknaden.
Hannes Swoboda
Herr talman, mina damer och herrar! Först och främst gratulerar jag innerligt de tre föredraganden för deras utmärkta arbete. Ni måste ursäkta mig om jag främst inriktar mig på betänkandet om gasdirektivet från min kollega Romano Maria La Russa. Samarbetet har varit mycket bra mellan föredraganden Romano Maria La Russa och de olika skuggföredragandena.
Vi har redan diskuterat frågan om ägarskapsåtskillnad, åtskilda nät och gasförsörjning. Det är inte någon av de viktigaste eller mest centrala frågorna. Jag är nöjd med den kompromiss vi har kommit fram till, även om den är mycket strikt, eftersom den å ena sidan fortfarande ger möjlighet att i inte kräva fullständig åtskillnad realiteten, även om detta omfattas av mycket stränga villkor. Å andra sidan kan kommissionen i vilket fall använda en granskningsklausul för att utöva större tryck och kontrollera att konkurrens råder och att konkurrensmässiga villkor verkligen gäller.
Vi behöver förstås också se saker på lite längre sikt. I det hänseendet instämmer vi helt med de grundläggande synpunkter som vår kollega Toine Manders framfört, det vill säga att vi måste ta upp om en gemensam europeisk infrastruktur kan uppnås på ett bra sätt. Det är ett möjligt alternativ inför framtiden och ett alternativ som vi ännu inte kan granska i detalj.
Det är viktigt att vi också får undantag, till exempel sådana som gäller alla större investeringar där mycket kaptial är inblandat och där vi fortfarande inte kan säga huruvida det verkligen leder till en lösning, vilket är fallet i Nabucco-projektet. Här måste vi också vara tillräckligt flexibla. Investeringar av den här typen görs på lång sikt och vi vet inte exakt när vi kan ingå ett avtal. Det är särskilt viktigt.
Jag hoppas en majoritet av kammaren stöder våra ändringsförslag i morgon. Annars kommer vi att anta bretänkandet som det röstats fram i fråga om insyn, konsumentskydd, energi och fattigdom. När jag ser vad kommissionen och kommissionens ordförande senast sade i frågan är det viktigt att få ett tydligt ställningstagande på det här området, för det första om öppen konsumentinformation, vilket inte alltid förekommer, för det andra om att inrätta en hjälplinje för nätanvändare så att även de kan begära information, för det tredje om ett oberoende centrum för klagomål. Det uppstår alltid klagomål - och vi känner alla till sådana fall, även om vi inte personligen berörs, vilket också är mycket viktigt - och för det fjärde om skyddet av utsatta kunder, särskilt pensionärer, funktionshindrade och andra.
Detta är verkliga problem, särskilt med tanke på att energipriserna går upp. Jag förstår inte varför inte utskottet godkände detta, särskilt för gassektorn, och att de konservativa och i slutänden ordföranden José Manuel Barroso själv upprepade gånger har sagt att vi måste sträva efter att hjälpa konsumenterna och, i synnerhet, de mer utsatta konsumenterna. Jag tänker inte spekulera i huruvida detta betyder subventionerade avgifter eller något annat alternativ. Detta skulle också kunna överlåtas till de enskilda länderna. Medlemsstaterna borde inte alltid lägga över ansvaret på kommissionen, utan också vara beredda att fatta sina egna beslut. Kommissionen och parlamentet borde dock ta ledningen och visa att ett sådant alternativ är möjligt och troligen också gynnsamt om vi också ska kunna skydda konsumternas sociala intressen i en tid när energipriserna är så höga.
DanutBudreikaitė
EU har ingen gemensam gasmarknad. Den är mycket fragmenterad och i huvudsak regional. Några områden inom EU saknar däremot regional gasmarknad. Det är Baltikum - Litauen, Lettland, Estland och Finland - som inte är allmänt integrerade och inte har några förbindelser med EU:s gasnät.
Beroendet av en enda leverantör med benägenhet att utnyttja energiförsörjningen för politiska syften är rätt farligt, både för energibranschen och för EU:s allmänna säkerhet.
EU:s främsta prioritet i energipoliitken borde vara att med stöd av unionens finanser och politiska vilja undanröja energiöar och skapa förbindelser mellan stater och regioner.
Det tredje energipaketet för gasmarknaden kan endast genomföras med EU:s hjälp och är det instrument som kunde bidra till att EU blir tryggare.
Den tredje vägen är den femårsperiod då EU:s medlemsstater måste hitta politisk vilja och finanser för att undanröja energiöar på gasmarkanden.
Roberts Zīle
Tack herr talman! Jag skulle för det första vilja gratulera både kommissonsledamot Andris Piebalgs och föredraganden Romano Maria La Russa till att ha tagit betydelsefulla steg mot avregleringen av gasmarknaden, även om de verkligen inte är perfekta. Problemet är för mig detsamma som föregående talare tog upp i fråga om ”öar” på den europeiska gasmarknaden - de baltiska staterna och Finland. Jag är inte helt övertygad om den överenskommelse som ingicks i rådet den 6 juli i och med att befintliga ägare, i huvudsak Gazprom och företag som är knutna till det, inte behöver dela upp sina egendomsrättigheter förrän andra förbindelser växer fram i dessa stater. Vi har något som liknar hönan och äggetsituation här eftersom det är mycket sannolikt att nya förbindelser inte växer fram om det inte går att nå ett första avtal och vara fullständigt tydlig om tillträdet till befintliga nät. Det är därför möjligt att vi kommer att behöva utnyttja vissa särskilda tidsfrister och införa en oberoende transmissionsoperatör i sådana monopolsituationer.
Claude Turmes
Herr talman. I dag handlar det om gasmarknaden. När det gäller gas måste vi skilja på två marknader. Först har vi det faktum att vi måste föra gasen till Europa. För att klara det behövs en stabil investeringspolitik där man också tar hänsyn till de länder som levererar gasen. I det hänseendet behöver vi långa avtal och måste ge europeiska företag möjlighet att investera i ledningar så att gasen kan transporteras till Europa. Det vi behöver - med lite mer insatser från alla, i synnerhet från regeringarna - är en samstämmig EU-politik om gas som innebär att EU:s 27 röster blir unisona på internationell nivå. Det är troligen en bättre definition av vad vi behöver.
Om Nord Stream byggs får vi gas vid knutpunkten i Greifswald och på alla andra platser i Europa. Sedan har vi LNG-marknaden, det vill säga den europeiska gasmarknaden. Den fråga som sedan uppstår är huruvida vi ska utarbeta en politik för konsumenterna eller för de företag som är engagerade på denna europeiska gasmarknad.
Vad behöver ett företag för att skapa en kartell? För det första kontroll över ledningarna så att konkurrenter inte får tillgång till deras hemmamarknad. För det andra kontroll över gaslagringsanläggningar så att de både är beredda att dämpa ett företags tillgångar men ändå inte har några svårigheter när det handlar om leverans. För det tredje har vi en marknadsdominans: E.ON kontrollerar för närvarande 60-70 procent av den tyska marknaden medan Gaz de France har 70-80 procent av den franska marknaden. Det finns inga mekanismer för att göra något åt det. För det fjärde har vi ett svagt europeiskt regleringssystem, vilket innebär att multinationella koncerner och nationella regleringsmyndigheter alltid hamnar på näst bästa plats. För det femte saknas det insyn.
Vad föreslår Herbert Reul och de andra? Bara detta! Vi utformar med andra ord politik för företagen istället för konsumenterna. Därför är vi i gruppen De gröna/Europeiska fria alliansen positiva till två grundläggande synsätt. Vi behöver få gas till Europa, men när gasen väl finns på den inre marknaden måste vi ha konkurrens.: åtskilda nät, bättre tillträde till lagringsanläggningar och ett program för frisläppande av gas.
Ärade konservativa och liberaler! Ni kan inte längre tillåta en situation där vi har 70, 80 eller 90 procents dominans på nationella marknader. Det enda vapnet mot detta är avreglering av gasen. Vi har lagt fram ett ändringsförslag om att återinföra program för frisläppande och vi behöver det. Beträffande punkt fyra kräver vi förstås en europeisk regleringsmyndighet. Det betyder att det blir en bekännelsens dag i morgon för ledamöter i FDP och CDU/CSU och för liberaler och konservativa: antingen utformar vi en politik för konsumenterna eller för företagen.
Esko Seppänen
för GUE/NGL-gruppen. - (FI) Herr talman, kommissionsledamöter! Syftet med betänkandet vi dskuterar är avreglering av energimarknaderna, denna gång gasmarknaden.
En majoritet i parlamentet efterlyser åtskillnad eller ägarskapsåtskillnad mellan produktion och nät när nu elmarknaderna avregleras. Rådet har dock toppridit parlamentet, och det är bra att så har skett.
Ägarskapsåtskillnad garanterar inte på något sätt att konsumentpriserna går ner. Oavsett vad som händer med gasen kommer medlemsstaterna fortfarande att kunna skilja ägarskapet åt eller fortsätta på ungefär samma sätt som i dag.
Byggnation och underhåll av nät är inte någon lönsam affärsverksamhet och det måste man förstå om de nuvarande ägarna är beredda att sluta bedriva den verksamheten. Företagens vinster ökar genom prissättningen på el och gas. Men mot det finns inget skydd i kommissionens förslag. Inte heller ger förslaget konsumenterna något skydd mot energibrist.
När det gäller att avreglera marknaderna skulle jag än en gång vilja påminna er om förhållandena i USA. Enligt beräkningar som gjorts av frivilligorganisationen Public Citizen är elpriserna 52 procent högre i de 14 stater där priserna inte är reglerade än i de 36 stater där de är reglerade. Avreglering, konkurrens och ägaråtskillnad leder inte automatiskt till sänkta priser.
Derek Roland Clark
för IND/DEM-gruppen. - (EN) Herr talman! Den här debatten utgår från att EU ska bli starkt beroende av naturgas för sin energiförsörjning. Jag ifrågasätter detta. Inte minst på grund av att nästan all naturgas måste importeras. Då hamnar vi i händerna på andra, varav inte alla är direkt vänliga. Jag behöver väl inte påminna om hur Rysland stängde av gasledningarna till Ukraina vid julen för två år sedan?
Vad sägs om alternativa inhemska energikällor? Västeuropa har gott om kol som bara behöver transporteras korta avstånd till en kraftanläggning. Kol har dåligt rykte, delvis på grund av föroreningarna och delvis på grund av den extra koldioxid som alstras per kilowatt jämfört med gas.
Men ni hänger inte med. Kol kan i dag förbrännas mycket effektivare och avge mindre CO2 än med de gamla metoderna. Jag tycker personligen det är bättre att tillverka koks än att förbränna kolet. När kol omvandlas till koks får man två rökfria källor: gas och koks som när de förbränns tillsammans på rätt sätt ger mer energi än det ursprungliga kolet - förhållandet är 5:4. Genom noggrann gastvätt kan man dessutom avlägsna sådant som annars skulle bli föroreningar. Det är samma biprodukter som vi får från oljan. Och allt finns under våra fötter.
Det finns dessutom kärnvapen för elframställnng. Även kärnkraften har dåligt rykte på grund av en erkänt allvarlig olycka i Tjernobyl, men det var en gammal anläggning från Sovjettiden: dåligt konstruerad och skött av operatörer som försökte stänga ner processen utan övervakning varpå allt gick snett.
Varför tvivlar så många på kärnkraften, särskilt här i Frankrike, där kärnkraftverken producerar 70 procent av vår el? Låt oss konstatera att Finland som är ett mycket miljömedvetet land nyss har godkänt ett tredje kärnkraftverk.
För inte så länge sedan upplevde vi spektaklet när EU skulle gynna biobränslen - vilket i dag är starkt ifrågasatt. Biobränslen produceras antingen på ny mark som röjs när regnskogar förstörts eller på före detta jordbruksmark. Den förra varianten producerar mer CO2 än biobränslena sparar, medan den senare orsakar livsmedelsbrist, särskilt i mindre utvecklade länder.
Det är klart att vi behöver naturgas, inte minst för hushållsbruk, men centralt för dessa betänkanden är att leveransen av gas till EU ska kontrolleras av EU självt genom regleringar. Om det på något sätt liknar den gemensamma fiskeripolitken där de regleringar som skulle bevara fiskenäringen har lett till att de närmast förstörts, ja då ligger vi illa till. Att reglera gasleveranserna blir otvivelaktigt en byråkratisk mardröm, just när kommissionen har sagt att den vill minska på precis allt detta. Hur ska ni annars kunna skapa förhållanden där gasleveranserna delas i två: transport och lagring? Det effektivaste systemet borde ju vara att den som lagrar sedan levererar - men nej, ni vill ha en uppdelning och öka byråkratin.
I betänkandet föreslås licenser för dem som sköter ledningarna samtidigt som smarta mätare ska installeras i andra ledet så att konsumenterna kan övervakas ordentligt. Av vem, egentligen? På det här sättet skickas den statliga övervakningen vidare uppåt, medan energibristen blir en fråga om allmän ordning som ger polisen rätt att ingripa.
Förutom att konsumenterna hamnar i händerna på opålitliga regimer utvidgas statens makt över den enskilde genom betänkandet. Det handlar kort sagt bara om kontroll.
Under tiden kan vi notera att parlamentet tidigare i dag röstade ja till att godkänna en utredning av miljökonsekvenserna av den föreslagna gasledningen i Östersjön. Detta är i det närmaste samma sak som att godkänna ett projekt för rysk naturgas till Tyskland, förbi Polen. Därmed säkras de tyska leveranserna och vi andra får klara oss bäst vi vill. Är det vad man kallar solidaritet?
Luca Romagnoli
(IT) Herr talman, mina damer och herrar! Jag stöder fullt ut den metod och det innehåll som läggs fram i Romano Maria La Russas förslag. Vi har äntligen kommit fram till beslut om att dela på ägandet av själva gasframställningen och ägandet av transporterna - eller så lägger vi i alla fall omdistribureringen på en annan operatör. Det här är mycket riktigt poängen med parlamentets förslag där vi inför begreppet obereoende transmissionsoperatör.
Det här är ett välkommet försök att avveckla farliga monopol, vilket Roberts Zīle nyss påpekade - och därmed att lösa intressekonflikter på effektivaste sätt: det är mycket viktigt att detta görs för att trygga försörjningen. Ett berömvärt försök görs också för att hejda geoekonomiska och geopolitiska störningar genom att förbjuda operatörer från tredjeland - även om det sker med eftergifter som förhoppningsvis blir kortvariga - att kontrollera nätet av gasledningar som har stor strategisk betydelse för EU.
En fördel med Romano Maria La Russas betänkande är att ifall det är sant - och det är sant - att syftet med en gemenskapstäckande inre marknad för gas är att ge alla konsumenter inom EU frihet att välja leverantör och samtidigt skapa nya affärsmöjligheter, då måste effektivare service tillhandahållas och avspeglas i konkurrenskraftig prissättning. Bidraget till att trygga försörjningen känns också uppenbart. Till sist: en annan aspekt som bör noteras med tanke på den stora sociala betydelsen är att stärka det natonella skyddet för användare: mer utsatta användare och de som bor i missgynnade eller avlägsna områden. Sådant skydd ska kunna finansieras genom preferensavgifter på leveransen.
Jag gratulerar min kollega och hoppas ett betänkandet får det breda stöd det förtjänar.
Alejo Vidal-Quadras
(ES) Herr talman! I morgon ska vi rösta om den andra och sista delen av det tredje lagstiftningspaketet för avreglering av energimarknaden, med andra ord den del som handlar om gassektorn.
Det här parlamentet har alltid hävdat att situationen på gasmarknaden skiljer sig från situationen på elmarknaden, eftersom en sektor som har kontroll över alla sina verksamhetsområden från produktion till distribution ut till kunderna inte är detsamma som en sektor som utsätts för ett intensivt geopolitiskt tryck under utvinnings- och produktionsfasen och bara har kontroll över transporter och försäljning till slutkunderna.
Därför ansåg en stor majoritet i Europaparlamentet, och anser fortfarande, att vi bör överväga ett annat alternativ till uppdelning av ägandet för gasen. I det syftet antog utskottet för industrifrågor, forskning och energi en kompromissändring till La Russabetänkandet så att vi fick en ståndpunkt som en stor majoritet av ledamöterna kan ställa sig bakom, de som ser detta som ett trovärdigt alternativ till uppdelning av ägandet, ett alternativ som garanterar att den systemansvariga verkligen är oberoende, eftersom det är det enda som kan se till att vi får fler investeringar och kan öka kapaciteten, vilket i sin tur eliminerar det största hindret för nykomlingar och ger bättre och mer konkurrens.
De av oss som stöder uppdelning av ägandet har alltid sagt att vi kan acceptera ett trovärdigt alternativ som garanterar samma resultat. Jag tycker att vi har lyckats upprätta en lämplig plan i och med den här gaskompromissen.
Vi är dock medvetna om att en del människor är för den alternativa plan som har föreslagits av rådet, som inte stöder förvaltarkonceptet och tänker föreslå en separat omröstning. Jag vill tala om för rådet att utan det här konceptet kommer dess alternativ inte att bli något verkligt alternativ till uppdelning av ägandet utan snarare en juridisk ram som gör att vissa medlemsstater kan vara mer jämställda än andra när det gäller att öppna sina marknader. Den möjligheten framstår naturligtvis inte som så konsekvent.
Slutligen vill jag ge mitt helhjärtade stöd till Atanas Paparizovs betänkande om gasförordningen och säga att jag är tacksam för den fantastiska hjälp vi fick av honom under första behandlingen.
Teresa Riera Madurell
(ES) Herr talman, kommissionsledamöter, fru rådsordförande! Jag vill börja med den europeiska strategiska planen för energiteknik och gratulera Jerzy Buzek och tacka honom för att han tog med ändringsförslag som min grupp tyckte var viktiga. Vi är nöjda med det sätt på vilket vi har hanterat ekonomin tillsammans, en gemensam angelägenhet när det gäller en så viktig plan. Vi måste också nämna mänskliga resurser, inte bara för att de måste öka, utan för att planen också handlar om andra aspekter som utbildning, rörlighet och samordning.
Ett mycket viktigt mål har uppnåtts genom att teknik som ökar energieffektiviteten och forskning i allmänhet har fått en mer framträdande roll, så att hela det europeiska områdets för forskningsverksamhet potential utnyttjas. I betänkandet framhåller man forskning och grundvetenskap som är avgörande för framsteg i fråga om energiteknik och uppmanar den privata sektorn att investera mer i forskning och ta större risker så att EU blir en föregångare på det här området.
Tekniköverföringen måste också förbättras, en uppgift för det nya Europeiska institutet för innovation och teknik, och det måste till ett bättre samarbete mellan medlemsstaterna och andra gemenskapsinstrument för att öka kapaciteten för forskning, utveckling och nyskapande på de här områdena. Samordningen måste gälla alla områden som, på grund av sin tvärvetenskapliga natur, spelar en roll inom forskning om och utveckling av energiteknik, särskilt informations- och kommunikationsteknik.
När det gäller gas måste man bara säga att LNG-anläggningarna och lagringsinfrastrukturen fungerar som kompletterande anläggningar som har en viktig funktion genom att de ger nya aktörer tillträde och snabbar upp skapandet av en verklig inre europeisk marknad, under förutsättning att de är sammankopplade med transportnäten. Därför verkar det logiskt med samma behandling på detta område.
I det sammanhanget framstår ett kombinerat systemansvar för självständig infrastruktur som det mest ändamålsenliga alternativet om man tillämpar den allt i ett-princip som parlamentet hyllar. Med en enda systemansvarig får användarna tillgång till gasinfrastruktur, eftersom de möter liknande avtal och koder, samma insyn och har chans att gruppera tjänster.
Det är resonemanget bakom de tre ändringsförslag som vi lägger fram i plenum, och jag ber mina kolleger att rösta för dem.
Adina-Ioana Vălean
(EN) Herr talman! Som skuggföredragande om den europeiska strategiska planen för energiteknik välkomnar jag detta initiativ varmt. Vi skapar en ny agenda för energiforskning i Europa, något vi verkligen behöver med tanke på de utmaningar som vi kommer att få under nästa decennium.
Kommissionen anser att EU bör sänka kostnaderna för ren energi och placera industrin i framkanten av tekniksektorn med låga koldioxidutsläpp. Jag ställer mig bakom dessa mål, men vill också säga att inte ens de bästa avsikterna kan förverkligas utan ordentlig finansiering. Därför beklagar jag att kommissionen inte har offentliggjort meddelandet om finansiering av ny teknik med låga koldioxidutsläpp. Hur tänker kommissionen finansiera dessa åtgärder? Låt mig hur som helst försäkra er att parlamentet inte kommer att acceptera att medel från det sjunde ramprogrammet eller den gemensamma jordbrukspolitiken omfördelas.
Frågan om finansiering uppkommer också när det gäller de 12 projekten för avskiljning och lagring av koldioxid. Jag tror att den tekniken kan hjälpa industrin att minska CO2-utsläppen, men jag kan inte gå med på att de europeiska skattebetalarnas pengar används för att finansiera utvecklingen av en infrastruktur för avskiljning och lagring av koldioxid som någon i slutändan kommer att slå mynt av. Som liberal anser jag att vi måste låta marknaden fungera och vid behov utveckla ett rättvist partnerskap med industrin.
Dariusz Maciej Grabowski
(PL) Herr talman! Europeiska unionens inställning i energifrågor är full av motsägelser. Vi hör allt fler efterlysa ett vänskapligt, sammansvetsat, långsiktigt samarbete och tillvägagångssätt samtidigt som vi ser exempel på okoordinerade åtgärder, partiella förslag och investeringar som ligger i en parts intresse på bekostnad av andra.
De betänkanden som har lagts fram är ett försök att hantera det här problemet eller att fästa uppmärksamheten på frågor och problem som inte har beaktats tillräckligt. Det ska föredraganden ha en eloge för. Världen har aldrig tidigare sett exempel på att priset på en vara har stigit så mycket på så kort tid som priserna på olja och gas. Därför kan vi klart säga att det har gjorts misstag i fråga om att förutse framtiden.
Det råder inga tvivel om att det här ekonomiska dilemmat måste lösas genom att vi rör oss åt två håll: för det första genom att vi ökar utbudet av energikällor, inklusive nyare och mer effektiva sådana, och för det andra genom att vi bromsar ökningen av efterfrågan med hjälp av ny, mer ekonomisk teknik. Europeiska unionen måste visa sig mer effektiv i fråga om detta och kan inte tillåta privilegiet av monopoltillgång till råmaterial eller att majoritetsaktieägare avgör hur situationen på marknaden ser ut. Därför är förslagen om tillgång till gasdistributionsnäten, forskning om ny teknik och nya byråer bra förslag.
I dag behöver vi skyndsamma åtgärder och ett snabbt genomförande. Därför bör det hot mot klimatstabiliteten som CO2-utsläppen utgör analyseras av vetenskapsmännen igen för att ta reda på om det är reellt, så att vi inte i framtiden upptäcker att utsläppsminskningarna bara innebär fördelar för ett utvalt fåtal, främst stora företag och inte konsumenter, samtidigt som kolsektorn förgörs.
Rebecca Harms
- (DE) Herr talman, mina damer och herrar! Vi fick nyligen rapporter från Japan som verkligen skulle ha gjort föredraganden Jerzy Buzek glad. De handlade om att mitt land, Tyskland, var helt isolerat när det gäller att använda kärnkraft. Ibland undrar jag hur en sådan nyhetsförmedling kan vara möjlig och om människor inte vet hur få länder i världen som faktiskt använder kärnkraft.
Om man verkligen granskar detta upptäcker man att tre fjärdedelar av all kärnkraft i världen produceras i bara sex länder och att det finns ett eller två andra som har en marginell andel av kärnkraftsmarknaden. Det betyder att kärnkraften har betytt lite eller ingenting på global nivå hittills. Den spelar bara en roll i delar av Europa och i Nordamerika, där den förekommer utbrett.
Det finns många faktorer som avgör om detta kommer att förändras eller inte, och en av dem är hur mycket offentliga pengar som än en gång ska pumpas in i denna döende industri. USA, som var så framträdande i Hokkaido, har nu - tack vare den avgående president Bush - avsatt 18 miljoner dollar för att främja två eller tre reaktorprojekt. Ingenting sådant har byggts där på tjugo år och kärnkraftsindustrin behöver mycket offentliga pengar för att skapa en marknad på konstgjord väg.
Omkring 6 miljarder euro har det talats om för Storbritannien. Det är vad en reaktor sägs kosta där om det tyska företaget E.ON bygger den. Om vi ser oss omkring åt andra håll kan vi konstatera att anläggningen i Belene kommer att byggas för mindre pengar, även om Bulgarien vill ha 600 miljoner euro av Bryssel för att förverkliga sina planer.
Vi måste verkligen bestämma om vi ska lägga offentliga pengar på framtidsteknik och nya marknader framöver eller om vi vill hålla fast vid teknik från förra århundradet som medför enorma risker. Jag röstar för framtiden och mot kärnkraft eftersom jag är övertygad om att riskerna med denna teknik inte kan elimineras. Dagens rapport om ännu en olycka i kärnkraftverket i Paks i Ungern bara bekräftar min inställning. Tack för att ni lyssnade.
Miloslav Ransdorf
(CS) Mina damer och herrar, kommissionsledamöter, företrädare för rådet! Jag vill säga att vi i dag befinner oss i samma situation som människorna i boken Kristens resa av John Bunyan, som frågar ”Var ni görande eller endast talande?”. Jag tycker att det är dags att handla nu och tror att de europeiska väljarna vill att vi antar åtgärder som leder till rättvisa priser på energimarknaderna. I dag svarar spekulationen för 30-40 procent av det slutliga priset och det vore bra att införa ett moratorium för energipriset när ökningen är över 30 procent på årsbasis som nu. Jag tror att människor förväntar sig att vi ska göra detta. Det är klart att frälsningen inte bara står att finna på marknaderna, och det gamla talesättet att ”finansiärer stöder staten som repet stöder den hängde” får bekräftelse. Enligt min åsikt kommer avreglering inte att hjälpa oss i dagens läge. Det som kan hjälpa oss är att bygga upp ny kapacitet (däribland den så belackade kärnkraften) och investeringar, massiva investeringar i ny teknik. Här kan vi skönja en verklig utmaning: att skapa en grund för en ny, långsiktig teknisk era i energisektorn. Kriser, också energikriser, löser man med nyskapande.
Jana Bobošíková
(CS) Mina damer och herrar! Jag är rädd att vi i dag än en gång löser energimarknadernas delproblem i stället för att stanna upp och ta ett samlat grepp om de strategiska frågorna. Vet vi verkligen vilka energibehoven i Europeiska unionens länder realistiskt sett kommer att vara de kommande decennierna och återspeglas denna kunskap i våra förordningar och direktiv? Vet vi verkligen hur en stabil europeisk energisituation som helhet skulle se ut? Kan vi klart peka ut de länder som aktivt letar efter lösningar på sina energibehov och samtidigt peka finger åt de bråkmakare som bara importerar energi men samtidigt utan att skämmas kritiserar dem som producerar och exporterar energi? Har vi fått en åtminstone lite mer realistisk inställning till unionens nonsensaktiga mål i fråga om biobränslen, mot bakgrund av den senaste studien från Världsbanken?
Mina damer och herrar! Ingen marknad fungerar om efterfrågan överstiger utbudet. Detta kan hända unionen ganska snart på energiområdet. Följaktligen måste vi börja stödja forskning och utveckling och framför allt klara alla länkarna i energikedjan, såsom produktion, överföring, distribution och konsumtion. När det gäller resurserna måste vi oavsett om vi vill eller inte börja bygga nya anläggningar som ersätter de befintliga som närmar sig slutet av sin livstid för att klara den ökande efterfrågan på energi. Jag anser att vi måste börja tala om en energimix som inte missgynnar någon energikälla, inklusive kärnkraften, som respekterar råmaterialägarnas geografiska och politiska kartor och som bygger på moderna vetenskapliga rön som kan omsättas i praktiken, snarare än på gröna drömmar.
Mina damer och herrar! Självklart stöder jag den så kallade tredje vägen, enligt vilken medlemsstaterna behåller sin rätt att fritt definiera ägarrelationerna mellan energiproducenter och överföringsnät. Jag välkomnar också att överföringsnätens potentiella systemansvariga får större självständighet i fråga om befogenheter och uppgifter. Jag tror att vi på så sätt kan undvika ett ökat ensidigt beroende av gasleveranser från Ryssland och samtidigt investera i naturgasdistribution och -säkerhet.
Paul Rübig
- (DE) Herr talman, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Energi är framtidens resurs och därför är det viktigt att vi har en långsiktig inställning när vi diskuterar frågan om Europas energiförsörjning. Det är också särskilt viktigt att inte exkludera långsiktiga avtal, utan att i stället se till att de beaktas när stabila energileveranser till Europa planeras.
Vi bör också tänka på produktions- och leveransvillkoren för de transeuropeiska näten. Genom att ge stöd och incitament å ena sidan kan vi å andra sidan kräva att uppdelning, till och med uppdelning av ägandet, blir grunden för fastställandet av produktions- och leveransvillkoren. Det finns oräkneliga modeller som kan användas för att värna om de framtida marknaderna här.
En central fråga - som redan har diskuterats i dag - är driften av kärnkraftverk. Det är hög tid att Europeiska kommissionen spelar en aktiv roll på det här området genom att skapa en byrå eller tillsynsmyndighet med ansvar för kärnkraftssäkerhet. Denna tillsynsmyndighet skulle också ha makt att koppla bort osäkra kärnkraftverk från nätet.
Den franska byrån kan stå modell i det avseendet. Frankrike har gett oss ett utmärkt exempel på hur man skapar en självständig tillsynsmyndighet. Det vore bra om denna franska tillsynsmyndighet hade någonting att säga till om i fråga om tillsynsmyndigheternas verksamhet i de övriga 26 länderna. Det skulle förstärka de nationella tillsynsmyndigheterna och ta hand om hälso- och säkerhetsproblemen i Europa. Vi har alla ett ansvar för detta. Vi måste fundera på en långsiktig strategi för hur Europas folk ska skyddas framöver.
Reino Paasilinna
(FI) Herr talman, kommissionsledamöter, mina damer och herrar, föredragande och skuggföredragande! Den kompromiss som har uppnåtts om gasdirektivet är bra och vi kan stödja den.
Kunderna och konsumenterna, som har en svag position, har dock inte uppmärksammats tillräckligt. Detta gäller de fattiga och de som bor i avlägsna områden. Därför ber jag er att stödja våra ändringsförslag. För det andra är det bra att en kompromiss har nåtts med rådet, så att det inte slutar med att de länder som inte har några rörledningar till andra EU-medlemsstater genomför alla den inre marknadens regler för att de inte deltar i de inre marknaderna.
Det behövs verkligen ett strategiskt program för energiteknik, och jag vill gratulera föredraganden till att energieffektiviteten har tagits med. Finansieringen av energiteknik har varit otillräcklig. Detta har lett till att utbud och efterfrågan inte sammanfaller. Den kris som har uppkommit i alla delar av energiindustrin har lett till att industrin, som har vaknat upp inför klimatförändringarna, inte får den teknik den behöver snabbt nog. Det finns helt enkelt inte tillräckligt många leverantörer av delar.
Uppvaknandet till klimatförändringarnas realiteter har visat hur dåligt förberedda vi är. Det finns dock en klar attitydförändring hos medborgarna, och nu behöver vi samarbete från gemenskapen, unionen, medlemsstaterna och industrin samtidigt som vi måste förhindra att utvecklingsländerna förstör våra levnadsförhållanden med föroreningar.
Vi måste förbättra samarbetet med Förenta staterna på miljöområdet och samtidigt sluta ett energisamarbetsavtal med Ryssland. Det är således viktigt att beakta konsumenterna, den industriella utvecklingen och samarbetet med Förenta staterna och Ryssland.
Anne Laperrouze
(FR) Herr talman! Jag vill betona två saker som har med gasmarknaden att göra. Den första gäller långsiktiga avtal. Avtal av det slaget är ett viktigt verktyg för konsumenterna, såväl hushållen som industrin. De ger oss en långsiktig syn på marknaden och ser på så sätt till att den fungerar mer stabilt och effektivt.
Den andra punkten är systemsäkerheten och framför allt en säker gasförsörjning. Gasöverföringsnäten är av ännu större strategiskt intresse än elnäten. Ägandefrågan är avgörande när det gäller hur den europeiska modellen ska se ut, med vårt stora beroende av producentländer utanför Europeiska unionen.
Av dessa skäl stöder jag ändringsförslaget om det tredje alternativet, som garanterar nättillgång utan diskriminering. Dessutom föreslog min grupp, liksom för elen, att en europeisk systemansvarig för överföringsnäten inrättas för att värna om våra strategiska intressen. Jag vill lugna min kollega Claude Turmes i fråga om detta. Det här direktivet om gasmarknaden syftar inte till att skydda nationella historiska systemansvariga utan till att ge dem möjlighet att bli Europas stora energimästare.
Liam Aylward
(GA) Herr talman, att investera i nyare och renare teknik måste vara centralt i EU:s strategi i syfte att uppnå EU-målet på att 25 procent av energiresurserna ska komma från den förnyelsebara sektorn. Det är lika viktigt att andra handelsblock runt om i världen undertecknar liknande åtaganden i en nära framtid. Dock är det för närvarande oljepriserna som är det mera allvarliga bekymret för medborgare i Europas länder. Europeiska unionen måste få innovativa instrument på plats som kan hjälpa till att dämpa prishöjningarna på olja. En ökning av oljeproduktionen är en nyckelfaktor i denna process.
(EN) Herr talman, det råder en synbar osäkerhet på den internationella finansmarknaden för närvarande. Många spekulanter har skiftat över sina investeringsstrategier till råvarumarknaden, och dessa spekulationer har bidragit till att öka trycket på oljepriserna i en uppåtgående spiral. Stigande oljepriser är det sista som europeiska företag och kunder behöver i en tid av ökande ekonomiska svårigheter. Europeiska unionen behöver ha en progressiv strategi på plats gentemot sina grannar, som ser till att vi kan skydda och säkra våra framtida energibehov.
Jacky Hénin
(FR) Herr talman, när det gäller gas och energi i allmänhet möts vi av två radikalt motsatta inställningar. Den liberala inställningen består i att behandla gas, och leveransen av denna, som vilken vara eller tjänst som helst, vilket leder till okontrollerad konkurrens och fullständigt orimlig nedmontering av integrerade allmännyttiga företag.
Priserna stiger oundvikligen, de tillhandahållna tjänsterna urholkas och utgifter för handel och marknadsföring skjuter i höjden på bekostnad av forskning och utveckling, och på bekostnad av säkerhet. Än värre är att det leder till en skadlig konkurrens mellan de olika energiformerna, varmed man uppmuntrar till kortsiktiga val baserade på det enda kriteriet av maximal vinst på kortast tid.
Denna strategi utgör grundvalen i de rapporter som lagts fram för oss. Det finns dock en annan strategi, som består i att behandla energi, gas och leveransen av dessa som en allmännyttig tjänst, som ska tillhandahållas envar enligt principen om jämlikhet och territoriell anpassning. Detta skulle resultera i ett verkligt EU med energi baserad på samarbete och det allmännas bästa. Det skulle byggas kring ett europeiskt energiorgan som skulle samordna och samla alla medlemsstaters forskningsinsatser, och som skulle kunna garantera jämlik energitillgång för alla medborgare. Den skulle baseras på en ekonomisk intressegrupp och integrera europeiska energiföretag, både allmänna och privata. Detta EIG skulle kunna genomföra större industriella projekt på EU-nivå inom ett ramverk av samarbete, och skulle kunna möjliggöra att våra resurser slås ihop i en gemensam pool.
Romana Jordan Cizelj
(SL) På energiområdet står vi inför minst tre utmaningar: miljöutmaningen, utmaningen att försäkra oss om att EU-ekonomin präglas av konkurrens, och utmaningen att säkra en jämn energiförsörjning.
Ett väsentligt villkor och en nödvändig förutsättning för att bemöta dessa utmaningar är att aktörerna verkar på en öppen intern marknad och under enhetliga regler.
Det finns naturligtvis skillnader mellan den elektriska energisektorn och gassektorn. Inom gassektorn är vårt importberoende så hög som 60 procent, och enligt vissa uppskattningar kommer detta beroende att utgöra 80 procentår 2030. Vi importerar 40 procent av den totala gasimporten bara från Ryssland, och vissa medlemsstater importerar all sin gas, vilket innebär att deras importberoende är 100 procent. Just av denna anledning är det extremt viktigt att vi kämpar för att ett integrerat Europa är en kompetent och jämbördig partner till Ryssland.
Genom avreglering av energisektorn introducerar vi flera oberoende huvudaktörer. Med tanke på att det i Europa redan i dag är en betydande utmaning att säkerställa en livsviktig mängd av välutbildad arbetskraft, kommer en vidare avreglering att göra det än svårare att säkra expertis i framtiden. Detta gäller i synnerhet mindre medlemsstater med relativt obetydliga energiproducerande åtaganden. En ytterligare utmaning i detta avseende är att bibehålla det politiska ansvaret för välfärden inom ett land, trots ändringar på EU:s energimarknader.
En välutbildad arbetskraft behövs också för att kunna utnyttja de möjligheter som erbjuds inom SET-programmet. Under bara de fyra senaste åren har vi infört ett antal mekanismer för att främja forskning och utveckling på energiområdet. Jag förväntar mig därför att kommissionen kommer att ägna särskild uppmärksamhet åt att samordna varierande kontrakt.
Mina damer och herrar, det slovenska ordförandeskapet har gjort betydande försök att främja det tredje paketet för marknadsavreglering. Mina förhoppningar är att det franska ordförandeskapet kommer att fortsätta detta arbete med samma övertygelse.
Šarūnas Birutis
(LT) Det enda sättet att uppnå en smidigt fungerande och säker gasmarknad är att arbeta för en vertikal uppdelning av monopolbildningar. Utan tvekan finns det en påtaglig skillnad mellan marknaderna för elektricitet och gas, och vi bör göra skillnad på dessa i våra dokument, såsom helt riktigt gjorts av utskottet för industrifrågor, forskning och energi. Problemet i detta fall är att vi bara har ett fåtal gasleverantörer, och om vi gör något för att uppnå högsta möjliga minskning av vårt beroende kommer vi att vara vitalt beroende av dem, både i dag och med stor sannolikhet i framtiden. Att minska vårt beroende är av yttersta vikt och de aktuella dokumenten kommer att spela en enorm roll i denna process.
Låt oss inta en realistisk hållning och välja den tredje vägen. Det är nödvändigt att beakta den reella situationen på medlemsstaternas gasmarknader. Till exempel är Litauen, tillsammans med de övriga baltiska staterna, beroende av en enda leverantör, Gazprom, för sin gasförsörjning. Det råder inga tvivel om att Kreml är berett att vidmakthålla och öka sin makt över EU:s gasförsörjningssektor. Det sparas inte på några finansiella resurser. Alla har bevittnat nivån på lobbyarbetet med avseende på Nord Stream och andra projekt. Detta är inte ekonomi, det är politik, och en rätt så aggressiv sådan.
Det enda sätt på vilket vi kan motstå detta envälde är genom solidaritet i våra handlingar och skapandet av ett gemensamt energisystem för EU, liksom i att stödja genomförandet av alternativa, och självklart nukleära, projekt. För detta behöver vi politisk handlingsvilja och gemensamma finanser.
Guntars Krasts
(LV) Tack, herr talman. Detta är en tid då Europeiska unionen bör svara på ökningen i gaspriserna genom en avreglering av marknaden, som är det enda instrument som korrekt avspeglar relationen mellan tillgång och efterfrågan. Tyvärr ser vi fortfarande att energisektorn befinner sig i europeiska energiföretags fasta grepp, vilka är integrerade vertikalt och på statspolitisk nivå. Jag vill därför uttrycka parlamentets tacksamhet till det berörda utskottet för dess försök att dirigera reformerna i riktning mot en avreglering av marknaden. Herr Piebalgs har dock rätt i att vi måste ge fördelningen av egendomsrättigheter en chans. Argumentet för det får ytterligare stöd genom det faktum att sju medlemsstater i EU faktiskt har vidtagit detta steg. Utskottet har gjort undantag från direktivet för små isolerade gasmarknader. Hur som helst kan inte Lettland, den stat som jag representerar i Europaparlamentet, tala om fullständig isolering, eftersom den har en gemensam gasmarknad som delas med två andra medlemsstater inom EU och en gaslagringsanläggning som förser regionen. Dessa är tillräckliga förutsättningar för att utforma beståndsdelarna för en marknad i regionen. Jag yrkar därför på att ni inte stödjer utskottets förslag i detta avseende, åtminstone inte för de tre baltiska staterna, utan i stället medger dem ett undantag från direktivet. De behöver förbereda sig för integreringen av EU:s gasmarknad.
Ilda Figueiredo
(PT) Herr talman, den grundläggande sak som vi diskuterar här är avregleringen av naturgasmarknaden genom att utöva påtryckningar på medlemsstaterna för ett påskyndande av privatiseringsprocessen för det som fortfarande är i allmän ägo. För att uppnå detta snabbare insisterar de som stödjer förslaget på en ägarskapuppdelning av näten, utan någon hänsyn till energisäkerhet.
I praktiken demonstrerar dock bekräftade resultat från när marknaden för elektricitet avreglerades att varken arbetare eller konsumenter tjänar på avregleringen. Tvärtom har detta reducerat anställningar med rättigheter och ökat de priser konsumenterna betalar. Det är tydligt att vinsten för de ekonomiska grupperna inom elsektorn har ökat, men att bränslefattigdomen också har ökat, med andra ord kämpar fler människor och familjer för att få tillgång till energi. Vi beklagar därför att samma väg har tagits vad gäller naturgas. Trots att dessa är olika sektorer kommer ekonomiska och sociala konsekvenser att vara identiska, vilket utgör orsaken till vårt motstånd.
Gunnar Hökmark
(EN) Herr talman, vad vi än diskuterar, vare sig det är miljö- eller säkerhetsaspekter, klimatförändringar eller europeisk konkurrens, är energimarknaderna och hur de fungerar i framtiden avgörande. Detta gäller även diskussionen om nästa fas av vår lagstiftning avseende koldioxidutsläppen: hur man ska fördela bördan och hur man ska utveckla ett system för europeisk utsläppshandel.
Det är därför jag skulle vilja vända mig till ordförandelandet och betona att när vi här i dag har debatterat och i morgon röstat om den andra delen av energipaketet, så är det av yttersta vikt att ordförandelandet inleder diskussionen med parlamentet och utskottet. Det får inte bli några förseningar, eftersom vi behöver ha dessa marknader fungerande och med en ny lagstiftning på plats. Vi kan fråga oss själva om EU:s energimarknader fungerar så bra som de borde. Svaret är mycket enkelt: det gör de inte.
Det finns en skillnad mellan elmarknaden och gasmarknaden. El är avhängig ett antal olika energikällor och olika producenter, medan gas tenderar att vara mer beroende av distributörer. Det är därför skillnaden i lagstiftning som vi talar om - nämligen att vi har fullständig ägarskapsuppdelning för el, och detta system som utskottet för industrifrågor, forskning och energi beslutade om i parlamentet - är acceptabel. Men vad som är viktigt är att se till att detta diskuteras och förhandlas snarast möjligt. Det är viktigt att se till att gaslagstiftningen tillåter en uppdelning mellan produktion och distribution, som även ger en verklig kraft åt energipaketets klausul för tredjeland.
Jag vill en gång understryka för ordförandelandet att förhandlingar bör starta snarast möjligt. Dröj inte till oktober. Vi måste starta nu.
Catherine Trautmann
(FR) Herr talman, trots att jag talar efter min kollega herr Hökmark, delar jag inte den inställning som han just redogjorde för. Jag anser att vi måste ha tre utmaningar i åtanke när vi just är på väg att anta detta energipaket.
Den första är energiutmaningen, eller klimatutmaningen, som understryker i vilken utsträckning vi måste vara uppmärksamma på gasens beskaffenhet i egenskap av resurs, och handskas med den på ett mycket specifikt sätt. Den andra utmaningen är den som våra medborgare vill fästa vår uppmärksamhet på: priset. Deras köpkraft påverkas för närvarande av oljepriset; de vill ha tillgång till en högkvalitativ, tillförlitlig konstant källa, och att deras specifika intressen skyddas. Sedan har vi förstås utmaningen för företag och utmaningen för anställda. Det finns många farhågor för närvarande: både bland konsumenter med avseende på deras tillgång till energi, och bland anställda som ställs inför utsikten att gasföretagen avvecklas. Det är av den orsaken, herr talman, som jag anser att vi måste ägna mycket stor uppmärksamhet åt alla lösningar som föreslås.
Eftersom det är viktigt att tala om det, kommer jag att nämna det som gäller för den tredje valmöjligheten. Först skulle jag vilja tacka mina kollegor i ITRE-utskottet som i sin vishet förra månaden antog Vidal-Quadras/Laperrouze kompromiss. Jag tror starkt på att denna samförståndsstrategi, som ger alla medlemsstater möjlighet att i enlighet med deras traditioner införa nödvändiga förbättringar på deras gasmarknad, kommer att utgöra en användbar grund för diskussioner inom rådet, och jag skulle vilja anmoda mina kolleger att bekräfta denna grund.
Självklart är det så att när priserna stiger så ökar kunskapen om klimatförändringarnas delikata natur. Vi måste dock bemöta dessa tre utmaningar, den ekologiska dimensionen och dimensionen för leveranssäkerhet, och vi måste därför välja den bästa lösningen, som är den tredje.
Vladko Todorov Panayotov
(BG) Jag uppmanar kommissionen att ta i beaktande de nya medlemsstaternas potential, inklusive Bulgariens, i utvecklingen och tillämpningen av ny energiteknik. Kommissionen borde introducera mekanismer som stöder forskning, så att målen för 2020 kan uppnås och växthusgaser reduceras med 60 till 80 procent till 2050. Teknik för reducering eller avlägsnande av koldioxid vid produktionen av el och värme borde nå marknaden.
Dessa målsättningar, liksom även förnyelsebara källor, kan endast uppnås genom koordinerad användning av hela den potential till innovation som finns i Europeiska unionen. Jag vädjar till en bättre samverkan mellan medlemsstaterna i utvecklingen av ny energiteknik. Mångfalden av nationella regler och tekniska specifikationer delar upp marknaden och hindrar industriella investeringar i riskteknik. Därför ber jag än en gång kommissionen att beakta potentialen hos de nya medlemsstaterna, inklusive Bulgarien, i utvecklingen och tillämpningen av ny energiteknik.
Nathalie Kosciusko-Morizet
rådets tjänstgörande ordförande. - (FR) Herr talman, jag skulle vilja tacka er för att jag får möjlighet att tala, eftersom jag har ett fullspäckat schema, vilket tvingar mig att lämna er för att hinna med ett tåg, och jag vill be parlamentet om ursäkt för detta.
Jag skulle först av allt vilja tacka Europeiska kommissionen och medlemmarna för denna intressanta debatt och allt det arbete som har gjorts med detta paket för den ”interna energimarknaden”.
Såsom flera av er har påpekat kommer antagandet av detta paket att ha direkta konsekvenser för våra medborgares liv. Vi har att göra med ett ämnesområde som avspeglar förväntningarna bland Europas folk. Jag anser att de förbättringar som våra medborgare förväntar sig kan komma från två infallsvinklar. Den första är behovet av konsekventa regler och mekanismer i hela Europeiska unionen, till vilket paketet kommer att bidra.
Den andra är behovet av tydlighet och öppenhet för aktörerna på marknaden och konsumenterna. Vad konsumenterna beträffar måste i synnerhet bilagorna A till direktiven införlivas av medlemsstaterna; de erbjuder bättre information, större hänsyn till medborgarnas oro samt, uppenbarligen, större hänsyn till sårbara konsumenters situation.
Arbetet är dock inte klart. Samförstånd måste ännu uppnås på ett antal punkter, inte minst tillämpandett av effektiv separation, och inte bara med avseende på gas, eftersom våra positioner där redan är rätt lika, utan även med avseende på el. Det franska ordförandeskapet kommer att stabilisera det generella ramverket som antogs den 6 juni vid rådet (energi) den 10 oktober. Först då får vi en konsoliderad position i rådet. I synnerhet behöver vi arbeta på klausulen om tredjeland för att ta i beaktande medlemsstaternas intressen.
Ordförandelandet kommer därefter att vidarebefordra dess gemensamma inställning till Europaparlamentet så att paketet för den ”interna marknaden” kan antas innan utgången av parlamentets mandatperiod; det är i alla fall vår avsikt. Jag hoppas att vårt gemensamma arbete belönas med en konstruktiv anda och en strävan efter kompromisser mellan alla våra institutioner.
Jan Březina
(CS) Herr talman, jag vill börja med att tacka alla föredraganden som deltagit i debatten för deras arbete. Två rapporter som avhandlar marknaden för naturgas talar för en avreglering av denna marknad inom EU. Lagstiftningen erbjuder ett alternativ till fullständig uppdelning av ägandet, med användning av ISO-modellen. De positiva dragen omfattar i synnerhet de nationella myndigheternas ansvar att inkludera förnyelsebara källor i överföringsnäten, riktlinjer för tillgång för tredje part, att sätta upp tariffer för tillgång till nätverken och belägga diskriminerande beteende med sanktioner. Upprättandet av Europeiska nätverket av systemansvariga för överföringssystemen av gas, dvs. det organ som är aktivt inom området för samarbete, och av Europeiska samarbetsorganet för energiregulatorer är också värdefullt. Dessa organ utgör en förutsättning för skapandet av en integrerad marknad för naturgas.
Vi bör dock tillägga att fördelarna med marknadsavreglering endast kan leda till resultat där en diversifierad leverantörsmarknad redan i dag existerar, och detta innefattar de flesta västeuropeiska länder. I kontrast till detta har leverantörer av naturgas i de flesta nya medlemsstater nästan fullständigt monopol. Paradoxalt nog kan dessa länder bli lidande som ett resultat av avregleringspaketet, eftersom den föreslagna lagstiftningen kommer att försvaga positionen för distributionsoperatörer som har kontrakt med producenter med monopolställning. Den så kallade tredje vägen är bättre lämpad för denna ekonomiska relationsmodell. Jag stöder marknadsavreglering, men när det kommer till naturgas måste vi först göra oss av med marknadsmonopol i de nya medlemsstaterna och införa flera leverantörer; endast därefter kan vi fortsätta med (till exempel) uppdelningen av ägandet utan några risker.
Låt mig sammanfattningsvis säga några ord om den strategiska EU-planen för energiteknik. Den är nära sammanbunden med energikonsumtion inom EU, med minskningen av CO2-utsläpp, och med Europas energiberoende. Som rapportörerna dock påpekar, har lite uppmärksamhet ägnats åt den ekonomiska produktionen, kraftvärmeproduktionen eller mångproduktionen, slutanvändarens besparningar och industriell energieffektivitet, och budgeten för de etablerade målen är väldigt liten. Kapital saknas också när det gäller teknikdemonstration, till exempel koldioxidavskiljning och -lagring. Det vore trevligt om de svepande EU-gesterna och -uttalandena om energiforskning åtföljdes av motsvarande budgettillgångar.
Adam Gierek
(PL) Herr talman, varje plan borde inkludera beslut rörande dess situation både i tid och rum, men kommissionens aktuella beslut saktar ner genomförandet av tidigare planer. Till exempel hålls planer för investeringar i kraftvärmeverk tillbaka av marknaden, eftersom det inte är värt att konvertera värmeproducerande anläggningar till effektiva värme- och kraftvärmeverk, nedtyngda av utsläppsavgifter och nätverksproblem. Vidare har kommissionen delat upp EU:s länder i bättre, som får öka sina utsläpp, och sämre, som måste sänka dem. Dessa senare utgörs i princip av, såklart, länderna i Central- och Östeuropa. I enlighet med Kyoto-protokollet borde referensåret för beräkning av utsläpp under ETS vara 1990, inte 2005, vilket har införts av kommissionen. Detta vore ärligare och visa större solidaritet. Att vara ledande på området av utsläppens omstridda påverkan på klimatförändringar borde inte ske på bekostnad av de fattiga. Effektivitet och energireduktion borde dock vara en prioritet, medan förnyelsebar energi borde vara ett komplement snarare än ett alternativ. På medellång sikt tillhör framtiden ren kolkraft, och i det långa loppet, vilket redan står klart, kärnkraft.
Lena Ek
Herr talman! Den europeiska energimarknaden har väldigt stora problem. Vi har ett importbehov som kommer att gå upp till 65 procent 2030. Vi har konsumenter som inte kan välja vilken sorts energi de vill ha, och som drabbas av ökande energipriser och effekterna av växthusgaser och klimatfrågan.
I Paparizovbetänkandet som vi behandlar i dag fastslås att vi måste ha ett ökat samarbete mellan systemoperatörer och att vi måste ha ökade investeringar i gasmarknaden. Det är bra, men det är inte tillräckligt. Betänkandet av Buzek om forskning och innovation slår fast att vi investerar alldeles för litet. Jag vill påminna om att parlamentet ville öka investeringarna i forskning, och att vi snart går in i nya budgetförhandlingar. Betänkandet av La Russa handlar om att bryta upp monopolen och förbättra funktionen när det gäller gasmarknaden. De som är emot detta anser att det skulle medföra högre energipriser om monopolen mellan ägarna och distribution bryts. Jag måste då ställa följande fråga: När vi har ökade energipriser och klimateffekten, löser vi det genom flera monopol? Helt fel! Resultatet av omröstningarna i utskottet ger en del av det vi behöver, men det är fortfarande så att vi har många steg att ta för att få en fungerande, miljövänlig energimarknad i Europa.
Roberta Alma Anastase   -
(RO) Jag skulle vilja tacka föredragandena för de långsiktiga strategierna rörande naturgas i Europeiska unionen och forskningen på energiområdet.
År 2006 uppgick Europeiska unionens importerade naturgas till 62 procent, och dess efterfrågan och beroende av gasimport kommer att öka till 80 procent år 2030. Därför är det viktigt att hitta konkreta svar på frågorna rörande säkerställandet av energisäkerhet för Europeiska unionen och en ändamålsenligt fungerande energimarknad.
Jag tror att tre element i föredragandenas förslag är avgörande. Först av allt, i egenskap av föredragande för Svartahavssynergin, skulle jag vilja framhäva vikten av framgångsrik utveckling av regionalt samarbete och gränsöverskridande förbindelser. Den regionala dimensionen är det lämpliga ramverket för att utarbeta gemensamma regler och principer, liksom att försäkra sig om koordination och öppenhet inom gassektorn.
För det andra är det av avgörande vikt att öka genomförandet av sådana normer till tredjeländers företag som blir verksamma på energiområdet i Europeiska unionen.
Slutligen stöder jag helt tanken på att konsolidera sektorn för vetenskaplig forskning på energiområdet, vilket utgör en nyckelfaktor för den givna långsiktiga strategin.
Giovanna Corda
(FR) Herr talman, kommissionsledamöter, mina damer och herrar, vårt mål måste vara att etablera icke-diskriminerande regler som avgör villkoren för tillgång till gasdistributionssystemet, kondenseringsanläggningar och lagringsanläggningar.
Reglerna måste därför sträva efter att göra relationen mellan företagen mera öppen för insyn genom att samordna tariffer, metoderna för att beräkna dessa tariffer och driften av gasdistributionssystemet. Därtill måste alla systemoperatörer samlas i ett europeiskt nätverk som kan garantera investeringar för att upprätthålla bästa möjliga gasdistribution inom hela EU.
Beståndsdelarna i denna nya EU-lagstiftning är grundläggande för medborgarna i en tid då vi upplever kraftigt ökade energipriser. I egenskap av skuggföredragande betonar jag främst kundernas rättigheter. Konkurrensen måste i praktiken gynna kunderna, vi behöver instrument för att reglera marknaden och kontrollera priserna, särskilt för de mest utsatta människorna.
Anni Podimata
(EL) Herr talman, herr kommissionsledamot, även om dagens diskussion, naturligt nog, är inriktad på den interna energimarknaden, vill jag för jämviktens skull peka på den stora betydelsen av den strategiska EU-planen för energiteknik med avseende på EU:s förmåga att hantera de enorma utmaningar som man står inför på områdena energi och miljö.
Vi måste se över våra prioriteringar, men vi behöver också omdefiniera vår nuvarande utvecklingsmodell för att följa en kurs med låga eller noll koldioxidutsläpp, och på samma gång skapa utvecklingsmöjligheter för europeisk industri, som har förmågan att leda den snabbt utvecklande sektorn av teknik med koldioxidutsläpp med låga eller inga utsläpp alls.
Att öka EU:s budget för forskning på energiområdet och främja innovationer i sektorer som förnyelsebara energikällor och intelligenta nätverk är absolut nödvändigt för att klara de utmaningar vi står inför i dag.
(Applåder)
Pierre Pribetich
(FR) Herr talman, mina damer och herrar, jag vill börja med att tacka alla mina kolleger, särskilt Jerzy Buzek för hans betänkande.
Som Aristoteles sa: ”Med en bra början är halva jobbet klart.” Att faktiskt börja, i stället för att uppmuntra till en uppsättning gynnsamma målsättningar, kommer därför att vara ett grundläggande steg i att lägga grunden för det viktiga åtagandet att bekämpa klimatförändringarna.
Denna brådskande utmaning kräver en ny definition av den strategiska EU-planen för energiteknik baserad på två omdefinierade stöttepelare: att säkerställa bättre och renare produktion med avseende på CO2-utsläpp genom innovativ teknik och en minskad användning genom att reducera energianvändningen i alla dess former och genom att främja alla lösningar. Denna grundläggande vettiga inställning får tyvärr inte tillräckligt erkännande i våra större policystrategier, och åtgärder för att reducera energianvändningen får inte adekvat stöd i SET-planen eller i EU:s viktigaste strukturpolitik.
En annan viktig sak är det brådskande behovet av att öka både de mänskliga och finansiella resursern som behövs för att faktiskt uppnå våra EU-mål. När kommer vi äntligen att kuna ge ett konkret svar på den avgörande frågan, den hotfulla utmaning som klimatförändringarna innebär? Vi hamnar på efterkälken vad gäller finansiering av forskning om teknik för låga koldioxidutsläpp. För att återigen ta upp Aristoteles ord, herr talman, om vi börjar tillhandahålla omfattande finansiering till forskning om dessa tekniker har vi redan vunnit halva slaget i denna nya värld. Vi kommer att ha fullständig energieffektivitet och, på ingen tid alls, en exceptionell energieffektivitet.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Unionen behöver en gemensam energipolicy. Prioriterade projekt, såsom Nabucco, vilket även bekräftats av Europeiska rådet, kommer att diversifiera källorna till Europeiska unionens naturgasförsörjning och dessa måste uppnås.
Regionalt samarbete är nödvändigt för att säkerställa EU:s energiförsörjning. Det är därför jag anser och har begärt i form av ett tillägg att det geografiska område som täcks av varje regional samarbetsstruktur ska definieras av kommissionen först efter att ha rådgjort med medlemsstaterna i det givna geografiska området.
Av denna anledning begärde jag i form av ett tillägg att för varje projekt som rör naturgasledningar genom de hav som gränsar till unionen, ska kommissionen och den berörda medlemsstaten genomföra en studie om miljöpåverkan.
Jag betraktar det som avgörande att allmännyttiga åtaganden och den minimala gemensamma standard som detta leder till konsolideras bättre för att garantera det faktum att gastjänster kan vara tillgängliga för befolkningen och för små och medelstora företag.
Dragoş Florin David
(RO) I dag debatterar vi tre viktiga betänkanden om Europeiska unionens energipolitik, betänkanden om energiteknik, energisäkerhet och bekämpandet av energifattigdom såsom nyckelfaktorer för att uppnå målen gällande energi och klimatförändringarna.
I vår kollega Atanas Paparizovs betänkande definieras ett nytt koncept för tillgång till distributionsnät av naturgas. I vår kollega Romano Maria La Russas betänkande tillförs ett viktigt bidrag för att utarbeta en strategi på medellång och lång sikt för den interna naturgasmarknaden och i vår kollega Jerzy Buzeks betänkande betonas behovet av att utveckla strategisk energiteknik.
Ett snabbt genomförande av dessa betänkanden kommer att leda till en effektivare och öppnare inre marknad med omedelbara effekter på ökad konkurrens, insynen i konsumentpriserna och skydd för konsumenternas rättigheter.
I dag är det dags att kommissionen och rådet uttryckligen och handfast uppmuntrar energidiversifiering och utvecklandet av nya anläggningar för lagring av gas för att säkerställa EU:s energioberoende och säkerhet.
Slutligen skulle jag vilja gratulera våra tre kolleger för det sätt på vilket de har utarbetat betänkandena.
Andrzej Jan Szejna
(PL) Herr talman, syftet med de bestämmelser vi i dag diskuterar är att göra det enklare att integrera gasmarknadens individuella marknader och att öka administrativ övervakning på EU-nivå. Gasmarknaden bör betraktas separat från elmarknaden med tanke på Europeiska unionens omfattande importberoende. Uppdelningen av ägande kan vara ett extremt värdefullt instrument för att garantera inrättandet av en enad gasmarknad i Europeiska unionen och för att skapa verklig konkurrens på EU-marknaden, och kan i praktiken leda till en minskning, eller åtminstone en stabilisering, av energipriserna.
Vi bör dock också vara försiktiga. Avregleringen kräver konkreta strukturella ändringar, vilket inte alla europeiska länder är beredda till. Marknadsavreglering och uppdelning av ägande i bara Polen, utan att detsamma sker för alla energiproducenter i hela EU, skulle kunna ge västeuropeiska företag en fördel gentemot Polen. EU behöver en energimodell som inte bara säkerställer konkurrens på de regionala marknaderna och på den gemensamma europeiska marknaden, men som också garanterar ett skydd för slutanvändaren, och det allra viktigaste, garanterar energisäkerhet.
Ioan Mircea Paşcu
(EN) Herr talman, låt mig lyfta vår diskussion till ett bredare politiskt perspektiv. I dag är energi näst intill synonymt med utrikespolitik och tenderar att degradera till och med klimatförändringar till en andraplats. Det är tydligt att den rådande situationen har överraskat EU. Våra nationella energisystem är lokala, monopolistiska, komplicerade och otydliga. Till följd av detta är tendensen att försöka handskas med dagens utmaningar på individuell basis nästan oemotståndlig. Därför möts försöken att skapa en enda integrerad energimarknad av ett ökat motstånd och EU:s målsättning att minska dess beroende av utländska försörjningskällor blir nästan omöjlig att uppnå. Likaså skulle försöken att integrera nya lösningar i gamla ramverk endast göra vår uppgift ännu svårare. Därför behöver EU en brådskande grundöversyn av dagens system, trycka på målmedvetet för en enad energimarknad och börja investera rejält i forskning om alternativa energikällor. För EU är detta helt enkelt en fråga om överlevnad.
Theodor Dumitru Stolojan
(RO) Jag skulle vilja gratulera de tre föredragandena och samtidigt framföra att Rumänien har handlat i full överensstämmelse med kraven för en enad naturgasmarknad, genom att fullständigt separera, inklusive från en ägandeaspekt, transportverksamheten från produktions- och distributionsverksamheten för naturgas.
Tyvärr har vi ännu inte en enad konkurrenspräglad naturgasmarknad i Europeiska unionen, och vissa medlemsstater är mycket ovilliga att separera produktionsverksamheten från distributionsverksamheten.
Avsaknaden av en enad naturgasmarknad ger viktiga naturgasleverantörer möjlighet att hantera förhandlingarna för leveranskontrakt för varje medlemsstat olika. Ibland påtvingar de, eller försöker påverka, politiska beslut.
Det är därför jag anser att dessa direktiv bör införas så snart som möjligt och träda i kraft fullt ut.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Herr talman, en av de grundläggande frågorna fatt överväga gäller leveranssäkerhet. I energistrategier måste beaktas det faktum att det finns betydande skillnader mellan de olika ländernas potential att diversifiera importerade gaskällor. Det finns olika möjligheter till att erhålla och inhandla detta råmaterial. Jag har ofta påpekat att det är viktigt att förbereda en enad energistrategi som kommer att leda till säkerhet för enskilda medlemsstater. Åtgärder som syftar till att dela upp ägandet på naturgasmarknaden kommer med säkerhet att förbättra konkurrensen och kvaliteten på de tjänster som erbjuds. På grund av de stora skillnaderna på gas- och energimarknaden vill jag dock stödja rapportörernas förslag att dessa sektorer regleras separat. Gasmarknaden blir verkligt konkurrensbaserad först när kunderna har full tillgång till information om mängden naturgas som de använder och möjligheten att byta leverantörer.
Inés Ayala Sender
föredragande för yttrandet från utskottet för ekonomi och valutafrågor. - (ES) Herr talman, på grund av tidsbrist hann jag inte tacka föredraganden Jerzy Buzek för att han så generöst accepterade inkluderandet av förslaget från utskottet för miljö, folkhälsa och livsmedelssäkerhet, särskilt de frågor som rör energieffektivitet, de olika energiformernas kretslopp och i synnerhet aspekter på mänskliga resurser, utbildning och samarbete med utvecklingsländer.
Jag vill därför uttrycka mitt varmaste tack till Jerzy Buzek eftersom tiden hindrade mig från att göra så tidigare.
Paul Rübig
- (DE) Herr talman, det är extremt viktigt att, vad det gäller gasleverantörer, säkerställa att dessa verksamheter innesluts i en lämplig konkurrensmiljö. Å ena sidan har förnyelsebara energikällor en stor roll att spela, medan naturgas å andra sidan utgör en självklar konkurrens till förnyelsebara källor. Jag tror att just denna konkurrens ger oss möjlighet att pressa priserna åt rätt håll och genom att stödja detta med effektivitetsåtgärder kan vi samtidigt åstadkomma ett motsvarande minskat pris.
Rätt energifördelning inom EU kommer att spela en allt större roll under de kommande åren, och våra små och medelstora företag kommer i synnerhet att bidra mer till energieffektivitet, eftersom renovering av byggnader och återställande av äldre egendom naturligtvis kommer att spela en viktig roll i allt detta, och det kommer också att finnas en märkbar konkurrens vad gäller tillhandahållande av gas till bostadsmarknaden.
Andris Piebalgs
kommissionsledamot. - (EN) Herr talman, det står helt klart att det finns många olika åsikter om dessa tre betänkanden. Återigen skulle jag vilja tacka föredragandena Jerzy Buzek, Romano Maria La Russa och Atanas Paparizov för att ha åstadkommit samförstånd. Vi vet att vi letar efter en säker, hållbar och ekonomiskt överkomlig energiförsörjning och samtidigt inser vi nu också att förändringen på energiområdet kom något tidigare än alla väntade sig. Detta kräver att vi måste agera mycket snabbare och mer beslutsamt.
Jag vill nämna en särskild synergi som jag har sett och som är mycket relevant. I går besökte jag Institutet för teknisk termodynamik i Stuttgart, inte långt från Strasbourg. De driver ett forskningsprojekt om hur man ökar effektiviteten i energitillförseln genom att kombinera gasturbiner och bränsleceller, alltså att försöka använda befintliga energikällor och öka deras effektivitet med ny teknik. Det går ganska bra, men det finns många tekniska utmaningar. För att verkligen komma framåt behöver vi öka stödet för denna typ av projekt. Men samtidigt förstår vi att om det inte finns någon konkurrens på marknaden kommer dessa projekt alltid att stanna kvar på laboratorierna. Så vi behöver agera i båda riktningarna för att kunna komma vidare.
Angående paketet för den inre marknaden tror jag att det nu, efter omröstningen, är helt nödvändigt att alla tre institutionerna snabbt går vidare för att sammanställa allt och övergå till genomförandefasen.
Kommissionen är fast besluten att verkligen göra allt för att hitta en snabb kompromiss vid den andra behandlingen och nå en överenskommelse om paketet.
Rörande den strategiska energiöversynen: processen befinner sig i startskedet. Teknikplanen är bara startpunkten. Vi behöver fortfarande en mängd åtgärder för att verkligen komma vidare. En av de åtgärder som jag har lovat mina kolleger och även här i parlamentet är en kommuniké om finansieringen av energikällor med låga koldioxidutsläpp, men det är inte det enda. Vi tror att det finns en mängd andra åtgärder som behövs om vi verkligen ska komma vidare. Mycket kloka ord sas vid tidpunkten för den första oljekrisen. Vi har inte för mycket olja, men vi har idéer.
Jag tror, åtminstone är detta min åsikt och den framfördes i debatten, att vi verkligen behöver använda de idéer vi har. Vi har inte för mycket olja kvar i Europeiska unionens mark.
(EN)
Kommissionens ståndpunkt om parlamentets ändringsförslag
Paparizov-betänkandet
Kommissionen godtar följande ändringsförslag: 2, 3, 5, 6, 8, 9, 10, 12, 14, 16, 17, 25, 31, 39, 41, 43, 44.
Kommissionen kan delvis godta följande ändringsförslag: 1, 11, 18, 19, 20, 21, 22, 24, 26, 27, 29, 30, 32, 33, 34, 35, 36, 37, 38, 46, 47, 49, 50, 51, 53.
Kommissionen kan inte godta följande ändringsförslag: 4, 7, 13, 15, 23, 28, 40, 42, 45, 48, 52, 54.
La Russa-betänkandet
Kommissionen godtar följande ändringsförslag: 2, 3, 7, 16, 20, 24, 27, 31, 32, 33, 34, 36, 40, 44, 50, 56, 60, 64, 73, 74, 87, 92, 98, 99, 100, 101, 102, 103, 112, 120, 122, 124, 136, 140, 142.
Kommissionen kan delvis godta följande ändringsförslag: 5, 6, 8, 9, 11, 12, 13, 17, 21, 23, 25, 26, 28, 29, 35, 45, 46, 48, 49, 51, 52, 53, 55, 61, 63, 64, 68, 69, 75, 76, 77, 78, 80, 81, 84, 85, 86, 88, 91, 93, 94, 95, 96, 104, 107, 111, 115, 117, 118, 119, 125, 127, 132, 135, 138, 139, 141, 143.
Kommissionen kan inte godta följande ändringsförslag: 1, 4, 10, 14, 15, 18, 19, 22, 30, 37, 38, 39, 41, 42, 43, 47, 54, 57, 58, 59, 62, 65, 66, 67, 70, 71, 72, 79, 82, 83, 89, 90, 97, 105, 106, 108, 109, 110, 113, 114, 116, 121, 123, 126, 128, 129, 130, 131, 133, 134, 137, 144, 145.
Atanas Paparizov
föredragande. - (EN) Fru talman, jag blev mycket lugnad av debatten och av vad mina kolleger har sagt till förmån för regler, till förmån för starka krav som kan komma att göras obligatoriska, till förmån för ett starkt organ. Det står klart att gas inte är en marknad där det råder fri konkurrens: 90 procent av kontrakten är långtidskontrakt, så det är väldigt viktigt att ha starka regler och inte lösa problemen genom en enda uppdelningsmodell. Detta sas i denna kammare och jag anser att det var ett bra budskap inför nästa förhandlingsrunda.
Det som var väldigt viktigt var stödet för mitt förslag om tioårsplanen angående utvecklingen av regionala initiativ som kommer att utgöra grunden för en gemensam marknad: vi bör inte vara ideologiska, som många av mina kolleger har sagt, vi bör vara pragmatiska och utveckla en öppen marknad med klara regler.
Det som sas i debatten om de olika marknadsdeltagarnas roll var också väldigt viktigt. Det är sant att Entsog, det nya organet, kan komma att utveckla en hel del tekniska koder, men det är också sant att Entsog, med utgångspunkt i de nationella reglerarnas initiativ, och deras erfarenhet, skulle kunna utveckla mycket viktiga principer för utvecklingen av dessa koder, och tillsammans med kommissionen säkerställa att denna marknad regleras av regler som kommer att tillämpas av alla.
Jag skulle inte bli så nöjd med en överutveckling av kontrollmekanismerna inom de olika företagen, så jag tror att kompromissen som rådet tagit fram skulle kunna utgöra en tillämpbar grund för både gas och el och skulle kunna bana väg för en snabbare lösning av det tredje energipaketet, eftersom det innehåller en hel del nya förbättringar, både för konsumenter och angående öppenhet. Det skulle vara synd att av rent ideologiska skäl senarelägga detta paket, som är väldigt viktigt och välbehövligt för utvecklingen av vårt energioberoende.
Romano Maria La Russa
rapportör. - (IT) Fru talman, mina damer och herrar, jag visste redan från början att detta inte skulle bli en enkel och rättfram diskussion. Detta direktiv är utom tvivel svårt att få till stånd, men efter dagens debatt - som verkligen har varit väldigt intensiv och välavvägd - tror jag att jag, och vi alla, kan vara mer säkra på att en positiv lösning kommer att hittas.
Ett stort antal kolleger har talat, och det skulle ta åtminstone en arbetsdag att svara var och en. Vår tidtabell medger inte detta. Det har därtill getts uttryck för en hel del - för mycket - beröm och smicker gentemot mig. Jag hoppas att det inte ska stiga mig åt huvudet på ett otillbörligt sätt. Jag anser att de komplimanger som har riktats mot mig i stället borde riktas mot hela utskottet för industrifrågor, forskning och energi, som har arbetat mycket plikttroget under dessa många, långa månader.
Jag vill därför särskilt tacka mina kollegor, Toine Manders, herr Hannes Swoboda och Joseph Reul, och naturligtvis kommissionär Andris Piebalgs, samt Alejo Vidal-Quadras. Tack alla ni. Jag tycker att vårt arbete under denna tid har varit fullkomligt öppet och byggt på samarbete, genom att vi har försökta konsultera och involvera alla berörda i direktivet. Jag anser att vi verkligen har uppnått tydlighet och öppenhet. Vid ett fåtal tillfällen bad jag kanske vissa kolleger att avkläda sig manteln som nationell parlamentariker, med andra ord att frånhända sig sina partilojaliteter, för att i bättre mån fungera som ledamot i detta parlament och i alla EU-medborgares tjänst.
Jag vill avsluta med att mildra farhågorna från Roberts Zīle, som tog upp problemet med Gazprom och Ryssland. Vi är naturligtvis väl medvetna om att detta är en extremt viktig fråga som måste bemötas, utredas och lösas väldigt noggrannt och framförallt väldigt genomgående.
Vad det gäller konsumenter, anser jag att jag har argumenterat i varje tal jag har hållit under månadernas gång, och även i min rapport, för transparens och hjälp till konsumenter, naturligtvis utan att glömma operatörer, som också har sina förtjänster. Det är därför som vi inte får ge efter för stormakter, eller europeiska monopol, och inte bara europeiska sådana.
Jerzy Buzek
rapportör. - (EN) Fru talman, jag tackar alla mina kollegor för diskussionen - det har varit en väldigt bra och djup diskussion - i synnerhet skuggrapportörerna och alla kollegor som framställde yttranden i olika kommittéer, Jag gratulerar båda rapportörer, Atanas Paparizov och Romano Maria La Russa. Jag stöder era betänkanden till fullo - och naturligtvis stöder jag även mitt eget betänkande, men jag är förmodligen inte så objektiv angående det.
Som ni kan se av diskussionen föreligger inte mycket kontrovers angående SET-planen, men det finns en sak jag skulle vilja svara på. Adina-Ioana Vălean är inte välvilligt inställd till CCS-installationerna - CCS kommersiella demonstrationsinstallationer - eftersom de företag vi vill stödja bedriver affärsverksamhet.
Jag skulle vilja ge ett exempel. Samma företag mottar enorma incitament från medborgarnas skatter till förnybar energi. Det finns även kommersiella installationer för förnybar energi och företag gör affärer - ingenting annat - och jag stöder dessa incitament till förnybar energi väldig starkt. Om man verkligen vill lösa problemet med klimatförändringen på vår planet måste vi lösa CCS-frågan, eftersom vi inte vet det rätta svaret på det. Så ur den synvinkeln, liksom i fallet med förnybar energi, borde vi även ha incitament för de första drivkrafterna till CCS.
Jag tackar och gratulerar båda kommissionsledamöterna. Ni gör ett fanstatiskt arbete i energifrågan, liksom även inom forskning och utveckling samt innovation.
Talmannen
Debatten är avslutad.
Röstningen kommer att äga rum onsdagen den 9 juli 2008.
Skriftliga förklaringar (regel 142)
Adam Bielan  
skriftlig. - (PL) Herr talman, EU:s grundläggande svaghet i dess förbindelser med Ryssland härrör sig från bristen på en fri och enad energimarknad. För närvarande finns det ett antal energicentrum i EU, som alla drivs av nationella regulatorer. Det är naturligt att nationella regeringsmakter vill säkerställa billig energiförsörjning åt sig själva, liksom även jobb i en sektor som de behandlar som en prioritet. Emellertid blir vi på detta sätt, splittrade av nationell själviskhet, förlorare under Gazproms europeiska energioffensiv. En integrerad europeisk marknad och en enad front mot leverantörer utanför EU skulle säkerställa att vi har energisäkerhet, även innan vi har diversifierat energileveranser.
Hitintills utnyttjas EU:s misslyckande med att skapa en en fritt flödande och konkurrenskraftig energimarknad utan tvivel av Ryssland. Att öppna upp EU:s inre gasmarknad för konkurrens kommer att leda till större effektivitet och till att konsumenträttigheterna stärks, såväl som nationella regulatorer. Inrättandet av ett system med sammankopplade tankar kommer att göra det enklare att reagera om det förekommer någon kris i energiförsörjning för individuella medlemstater, och detta kommer att göra risken för energiutpressning mindre.
Vi måste stoppa expansionen av ryska företag i Europa och tvinga Ryssland att respektera ömsesidighet i behandlingen av investeringar inom energisektorn.
Jag håller helt överens med föredraganden om att medlemsstater borde stödja integrering i nationella marknader och samarbete bland nätoperatörer på EU-nivå och regional nivå.
András Gyürk  
skriftlig. - (HU) Genom den kraftiga ökningen av energipriserna uppmärksammas mer än tidigare bristen på effektiv reglering av energimarknaden. Detta är inte på något sätt annorlunda inom gassektorn. Av detta skäl kan det ses som ett viktigt steg framåt att Europaparlamentet inom kort kommer att anta betänkandet om gasmarknaden. Vi anser att detta dokument, som har förberetts av Europeiska kommissionen, är ett lämpligt steg i riktningen mot mer effektiv lagstiftning.
Det nya lagstiftningspaketet kan komma att bidra till skapandet av verklig konkurrens på den europeiska marknaden. Detta behövs verkligen, eftersom medlemsstaterna är utlämnade till externa leverantörers godtycke. Vad gäller import av naturgas behöver EU redan importera 50 procent, och detta kan komma att öka under kommande årtionden. Jag skulle vilja rikta er uppmärksamhet på att vissa medlemsstaters försvarslöshet även överskrider denna allvarliga nivå. Ungern är t.ex. till 80 procent beroende av en enda leverantör - Ryssland. Den nya regleringen kommer inte att få beroendet att försvinna i ett slag, men det kommer inte desto mindre skapa öppnare förbindelser. Det kommer att främja ökad konkurrens och minska konsumenternas börda.
Vi anser att det är ett viktigt steg framåt att den föreslagna lagstiftningen kommer att förstärka de konsumentskyddsåtgärder som redan används. Detta är särskilt viktigt när vi vet att stigande energipriser har blivit en av de viktigaste orsakerna till fattigdom. Vi hoppas att den nya regleringen kommer att göra det möjligt för konsumenter att inte behöva möta outhärdliga priser i framtiden.
Małgorzata Handzlik  
skriftlig. - (PL) Avreglering av naturgasmarknaden är en särskilt viktig del av det försök som görs för att skapa en gemensam inre energimarknad. För närvarande domineras naturgasmarknaden av stora koncerner. som ofta kontrollerar båda gasproduktion och gasdistribution.
En effektiv inre marknad är viktig för att uppfylla målsättningarna i Lissabonstrategin, och för att säkerställa åtkomliga priser för energikonsumenter. Under denna debatt bör vi emellertid inte glömma bort energisäkerheten, vilken måste garanteras genom diversifiering av importerade råmaterialleveranser till energi.
Detta betyder inte att energimarknaden är likadan på varje område. Naturgasmarknaden skiljer sig betydligt från elmarknaden, och av detta skäl är det inte möjligt att regleringar för elsektorn flyttas över till naturgassektorn.
En verklig avreglering av gasmarknadssektorn borde baseras på ägarskapsuppdelning av operatörer av överföringsssystem. Endast på det sättet kan vi undvika onödiga intressekonflikter, och konflikter som härrär från rättvis och icke-diskriminatorisk åtkomst till nätet. För rättvis konkurrens på den gemensamma energimarknaden ska investerare från tredjeländer underkastas samma kriterier gällande ägarskapsuppdelning och oberoende som företag i medlemsstater, vilket är något vi verkligen måste betona.
Jag hoppas att EU-marknaden snart kommer att vara en öppen marknad med en effektiv separering av verksamheter med avseende på energiproduktion och energiförsörjning å ena sidan, och nätsamarbete å andra sidan, och att större marknadsinsyn därigenom säkerställs.
Dominique Vlasto  
skriftlig. - (FR) Gasmarknaden har särskilda egenskaper som behöver beaktas. De hänför sig till de väldigt omfattande leveransrestriktionerna, vilket gör det nödvändigt att garantera långtidskontrakt med leverantörsländer, men även till den synnerligen höga kostnaden för investering i överförings- och distributionsnät, som måste erbjuda kunder den högsta säkerhetsnivån. Följaktligen är den politiska utmaningen här att stimulera investeringar och innovation, att främja vår kunskap och kompetens, och att säkerställa att våra leveranser är säkra.
Genom att, i linje med dess besatthet av konkurrens, inrikta sitt förslag på ägarskapsuppdelning, mötte Europeiska kommissionen inte några av dessa utmaningar. Genom textens ordalydelse destabiliserades en specifik strategisk marknad: vi är enormt beroende av import från utlandet och av företag med vilka vi borde kunna förhandla med utifrån en stark position, snarare än en position som har försvagats av utsikter om industriell avveckling.
Genom att anta ändringsförslaget angående effektiv och ändamålsenlig separation av verksamheter, som ett möjligt alternativ till full ägarskapsbolagisering, borde vi kunna uppnå en mer balanserad, och framför allt mer proportionerlig text. Det är därför viktigt att stödja denna ståndpunkt, som kommer att förstärka det utmärkta arbete som också har gjorts om investering, systemåtkomst och systemdrift. På så vis kommer säkerhet och konkurrens att kunna samsas sida vid sida.
