Kérdések órája (a Bizottsághoz intézett kérdések) 
Elnök
A következő napirendi pont a kérdések órája (B6-0475/2008).
A következő kérdéseket nyújtották be a Bizottságnak.
Első Rész

Tárgy: A kábítószer-ellenes stratégia
A kábítószer-ellenes stratégia kampányának végrehajtása két cselekvési tervre és két különböző időszakra épül, azaz a 2005-2008 és a 2209-2012 közötti időszakra. Várható továbbá 2008-ban egy "hatásvizsgálat”, ami egy világos ütemterv alapján, még a 2009-2012-es cselekvési tervet megelőzően készül el.
Nagyon nyugtalanító az a helyzet, ami a kábítószerrel kapcsolatban az EU-ban jelenleg tapasztalható, és a probléma megoldására kiválasztott konkrét eszközöknek rendkívül szigorúnak, határozottnak, tartósnak és következetesnek kell lennie.
Hogyan vélekedik Bizottság a 2005. 2006. és a 2007. évi jelentések alapján a jelenlegi helyzetről és milyen volt az intézkedések végrehajtási szintje 2005 és napjaink között?
Mi a helyzet a hatásvizsgálattal, amit 2008-ban kell befejezi? Mi a Bizottság 2009-2013 közötti időszakra vonatkozó előrejelzése, különösképpen ami a kábítószer elleni harc során alkalmazott új eszközöket és a rendőrségen belüli együttműködést és jogi vonatkozásokat, valamint a civil társadalom részvételét illeti?
Siim Kallas
a Bizottság alelnöke. - Elnök asszony! Teljesen egyértelmű, hogy a kábítószerek kérdését illetően senki sem lehet elégedett. 2008. szeptember 18-án a Bizottság elfogadott egy javaslatot az Európai Unió 2009-2012-es időszakra vonatkozó kábítószer-ellenes cselekvési tervéről, amelyhez csatolt egy végső értékelő jelentést a 2005-2008-as időszakra vonatkozó kábítószer-ellenes cselekvési tervről. Ez az a hatásvizsgálat, amire a kérdésben utaltak.
Mindkét dokumentum arra az időpontra, a Parlament rendelkezésére állt. Az értékelést az Európai Bizottság 2008 első felében hajtotta végre, összhangban a cselekvési terv 45.3 intézkedésével. Az értékelés jelentős tartalmi segítséget nyújtott az új cselekvési terv elkészítéséhez. A következő megállapításokat tartalmazza:
Az EU új kábítószer-ellenes cselekvési tervének végrehajtásával kapcsolatban levonhatjuk azt a következtetést, hogy szinte minden egyes konkrét célkitűzés és fellépés esetében változó sikerrel, de sikerült előrehaladást elérnünk. Az EU kábítószer-ellenes cselekvési terve megfelelő módon tükröződik a tagállamok nemzeti politikájában és a nemzeti politika részévé vált, és/vagy ezek a célkitűzések már tükröződtek az érvényben lévő dokumentumokban.
A tagállamok arról számolnak be, hogy a cselekvési terv nemzeti szinten megjeleníti a legfőbb szakpolitikai területeket. Az értékelés azt mutatja, hogy a cselekvési terv támogatja a tagállamok kábítószer-ellenes politikái közötti konvergenciafolyamatot, amit a Bizottság igen fontosnak tart.
Ami a kábítószerrel kapcsolatos helyzetet illeti, nem történt jelentős csökkenés a kábítószer-használat elterjedtségében, de úgy tűnik, hogy a legelterjedtebb kábítószerek egy némelyikének használata állandósult és/vagy enyhén vissza is esett. Egyes tagállamokban a kokainfogyasztás felfelé ívelő tendenciát mutat. A hosszú távú uniós tendencia a kábítószerrel kapcsolatos fertőző betegségek, különösen a HIV és az AIDS fertőzések elterjedtségét illetően azt mutatja, hogy ezeket sikerült az elmúlt években csökkenteni éppúgy, mint a kábítószerrel kapcsolatos halálesetek számát.
A kábítószer-használatban új tendenciák jelentek meg, főleg a politoxikomán kábítószer-használatot illetően. A kokain lefoglalások száma és mérete nő, miközben a kannabisz, a heroin, az ecstasytabletta valamint az amfetaminok lefoglalásának száma úgy tűnik, hogy állandósult. A tiltott anyagok ára általánosságban visszaesett, miközben a tisztasági szint viszonylag állandósult.
Ami a cselekvési tervnek a kábítószer helyzetre gyakorolt hatását illeti, a hatásvizsgálat, amire a tisztelt képviselő utalt, feltételezem az a végrehajtásra vonatkozó értékelő jelentés. A kábítószerrel kapcsolatos fertőző betegségek és halálesetek számának folyamatos csökkenése egy részről, és az EU-szerte megvalósított ártalomcsökkentő intézkedések más részről, arra utalnak, hogy egyértelmű az összefüggés a cselekvési tervekkel annak ellenére, hogy egy ilyen kapcsolatot közismerten nehéz minden kétséget kizáróan bizonyítani.
Néhány tagállamnak sikerült drasztikusan csökkentenie a kábítószerrel kapcsolatos egészségi károsodások számát azt követően, hogy bevezették az ártalomcsökkentő intézkedéseket. Hasonló következtéseket lehet levonni a kábítószer-kínálat csökkenése és az európai koordináció, valamint a kábítószer-ellenes bűnüldözésben kialakuló együttműködés esetében is.
Armando França
(PT) Köszönöm, elnök asszony! Szeretnék külön köszönetet mondani a Bizottság képviselőjének elsősorban a kérdésemre adott válaszáért, de a válasz minőségéért is. Nagyon figyelmesen olvastam el a Bizottság dokumentumait.
Először is el kell mondanom, hogy egyetértünk a stratégiával és a cselekvési tervvel, amely elsődlegesen a kínálat azt követően pedig, a kereslet kérdésével foglalkozik. Most a kínálattal kapcsolatban szeretném elmondani a véleményem.
A kínálat kérdését illetően rendkívül aggasztónak tartjuk, hogy a piacon óriási mennyiségben találhatóak a kokain és a szintetikus kábítószerek. Ezen túlmenően rendkívül aggasztónak tartjuk, hogy helyi konfliktusok alakulnak ki a bandák között, amelyek egyes tagállamokban harcot folytatnak a kábítószerpiac feletti ellenőrzés megszerzéséért. Azt kérem Öntől, hogy a lehető legpontosabban magyarázza el nekem, hogy milyen konkrét intézkedéseket javasoltak a tagállamok közötti és a tagállamok rendőrsége és igazságszolgáltatási hatóságai közötti együttműködés területén egy részről, és más részről a tagállamok és az előállító országok, különös tekintettel a kokain-előállító országok közötti együttműködés területén. Rendkívül nyugtalanítónak találjuk a stratégiának ezt a területe, és ezzel kapcsolatban konkrét válaszokat szeretnénk a Bizottságtól hallani.
Siim Kallas
a Bizottság alelnöke. - Elnök asszony, természetesen a tagállamok közötti együttműködés a kábítószer, a drogkartellek és a kábítószerrel kapcsolatos bűnözés elleni küzdelemben alapvető fontosságú, ugyanakkor rendkívül nehéz, mivel óriási pénzösszegek mozognak. Az elsődleges prioritásunkat, ahogy azt a cselekvési tervben is láthatták, valójában a kokain ellátási lánc megszüntetése jelenti. Számos olyan kezdeményezésünk van, amely elővetíti és megszervezi a latin-amerikai és nyugat-afrikai ellátó országok közötti együttműködést annak érdekében, hogy megszűnjön a kokain-kereskedelem. Speciális központok léteznek, mint például a Tengerészeti Elemzési és Műveleti Központ - Kábítószer és a Centre d'Enquête et de Coordination de la Lutte Anti-drogue en Méditerrané. Mindkét kezdeményezés a kokaincsempészet ellen irányul.
Létezik tehát együttműködés és vannak kezdeményezések is, de a terület nehéz és a harc nagyon kemény. Ki kell emelnem, hogy semmi okunk sem lehet elégedettségre. Ez többé-kevésbé egy vég nélküli küzdelem. Ugyanakkor örömmel számolok be néhány pozitív eredményről. Csökkent a betegségek éppúgy, mint a kábítószerrel kapcsolatos halálesetek száma.
Tárgy: Baromfihús-készítmények behozatala Kínából
Az Európai Bizottság 2008. július 30-i 2008/638/EK számú határozatával módosította a harmadik országból származó húskészítmények behozataláról szóló 2007/777/EK határozatot. A korábbi rendelkezés értelmében Kína csak olyan hőkezelt baromfihús-készítményeket exportálhatott a Közösségbe, amelyet hermetikusan lezárt tartályban három vagy annál több Fo értékig kezeltek.
A Bizottság ugyanakkor az illetékes kínai hatóságok kérésére jóváhagyta, hogy az ország Shandong tartományából olyan baromfihús-készítményeket is behozhassanak, amelyeken kevésbé szigorú, azaz 70°C-os minimum-hőmérsékletű kezelést végeztek el.
A fentiek figyelembevételével kérdezem a Bizottságot, hogy véleménye szerint a szabályok enyhítése nem vezet-e az Európai Unió magas szintű állat-egészségügyi-, élelmiszerhigiéniai- és állatjóléti szabályozásának fellazulásához? Nem tartja-e aggályosnak olyan döntés meghozatalát, amely egy ország egyetlen tartományára vonatkozik, illetve teljes körűen ellenőrizhetőnek tartja-e, hogy az adott baromfihús-készítmények kizárólag Shandong tartományból érkeznek? Nem gondolja-e, hogy egy tartomány számára az engedély megadása tömeges szabályenyhítési kérelmek benyújtásához fog vezetni más tartományokból (mint ahogyan ennek előjelei már tapasztalhatóak)? A meghozott intézkedések nem veszélyeztetik-e az Uniós baromfitermelők helyzetét?
Siim Kallas
a Bizottság alelnöke. - Elnök asszony! A kínai baromfihús-exportra vonatkozó állat- és közegészségügyi szabályok ugyanazt a védelmi szintet biztosítják, mint amit az EU-ból származó termékek esetében. Ezek az importszabályok garantálják, hogy minden importált termék ugyanazoknak a magas követelményeknek feleljen meg, mint amelyek az EU tagállamok termékeire vonatkoznak, nemcsak a higiénia és a fogyasztók biztonsága, de az állat-egészségügyi státusz szempontjából is. Az alapelv, amely alapján biztonságosnak tekinthető egy élelmiszer, függetlenül annak származási helyétől, képezi az EU megközelítésének központi elemét.
A Kínában működő hivatalos ellenőrzési rendszert, ott a helyszínen, három bizottsági vizsgálat is ellenőrizte. A vizsgálat eredményét a DG SANCO honlapján ismertettük. Az ellenőrző látogatások azt mutatták, hogy az illetékes hatóságok, különösen Shandong tartományban, kellően jó szervezettségűek ahhoz, hogy gondoskodni tudjanak arról, hogy a hőkezelt baromfihús termékek összhangban legyenek a közösségi jogszabályokkal. Ezen túlmenően, ezek a vizsgálatok azt is megállapították, hogy az illetékes hatóságok képesek teljesíteni a közösség behozatali követelményeit.
Ennek a vizsgálatnak az eredményeként, a kínai hatóságok bebizonyították a bizottsági szolgálatoknak, hogy az Európai Unióba exportált hőkezelt baromfihús szállítmányok esetében igazolni tudják, hogy ezeket a közösségi követelményeknek megfelelően állították elő és hogy ezek kizárólag Shandong tartományból érkeznek.
A közösségi listán szereplő létesítmények közül az összes olyan jóváhagyott üzem, amelyből engedélyezett a hőkezelt baromfi importja, mind Shandong tartományban található. Ezt, a helyszínen járt három tényfeltáró látogatás is igazolta: egy 2004-ben; kettő 2006-ban.
Az egészségügyi és növény-egészségügyi intézkedésekről szóló WTO-megállapodás értelmében, bármely harmadik ország kérhet exportengedélyt a területe egészére vagy annak egy részére a Bizottságtól, ez, az érvényes közösségi követelmények alapján kerül mérlegelésre és értékelésre. Amennyiben a harmadik ország által adott garanciákat kielégítőnek tartják, és hatékonyan ellenőrizték, akkor elfogadják a harmadik országokból érkező ilyen kéréseket és megadják az exportengedélyt.
Megakadályozható minden versenytorzulás, amely veszélyeztethetné az EU baromfitermelőit, mivel a meglévő intézkedések elégséges garanciát jelentenek arra vonatkozóan, hogy az egyes régiókból érkező baromfihús megfeleljen az EU által szükségesnek tartott védelmi szintnek. A fogyasztók megalapozott döntése jelenti a választ a verseny nyomására.
A kínai hatóságok kifejezték azon kívánságukat, hogy szeretnék, ha a Bizottság jóváhagyná a Jilin tartományból származó hőkezelt baromfihús importját is. Ehhez a jóváhagyáshoz azonban a kínai hatóságoknak garantálnia kell, hogy a Jilin tartományban a hőkezelt baromfihús gyártása során alkalmazott egészségügyi feltételek megfelelnek-e az EK-követelményeknek és a Bizottság a helyszíni bevizsgálásokkal fogja ellenőrizni ezeket a garanciákat.
Péter Olajos
(HU) Köszönöm szépen. Köszönöm szépen, Biztos úr a választ. A probléma az, hogy idén hat ellenőrzés lett volna Kína ellen, ebből egyetlen egy sem valósult meg a mai napig. Most októberben kellett volna egy baromfiellenőrzést végrehajtani, és ez sem jött létre, mert a kínaiak nem értek rá. A kérdésem az, hogy ha idén a hatból egyetlen egyet sem tudtunk végrehajtani, jövőre pedig tizenötöt terveztünk be, akkor hogy fogják ezt a tizenötöt végrehajtani? És ha a kínaiak nem együttműködők az európai féllel, akkor miért nyitjuk ki az importkapukat Kína számára, és miért tesszük tönkre az európai baromfitermelőket? Ha Kína nem működik együtt, akkor nekünk sem kell megnyitnunk az importkapukat, ez a véleményem. Köszönöm szépen.
Siim Kallas
a Bizottság alelnöke. - Először is azt szeretném elmondani, hogy Kína hajlandó együttműködni, és semmilyen jelzésünk sincs arra vonatkozóan, hogy ne lenne hajlandó az együttműködésre. Másodszor, ami az ellenőrzéseket és a látogatásokat illeti, ezeket a vizsgálatokat eddig kielégítőnek tartottuk. Amennyiben kételyek vagy kérdések merülnek fel, akkor új látogatásra fog sor kerülni. A legutóbbi látogatások óta mostanáig eltelt idő, két kínai minisztérium között kialakult igazgatási okokkal magyarázható. Ugyanakkor - legalábbis a Bizottság részéről - nem mondhatjuk el, hogy ne lennének hajlandóak együttműködni velünk a termékek szabványát és minőségét illetően.
Ha bármilyen erre utaló jelek lennének, akkor a Bizottság hajlandó új látogatásokat megszervezni. Ez idáig, ezeket nem tartottuk szükségesnek.
Jim Allister
Biztos úr, hallom amit mond, de a kísértetiesen emlékeztet a brazil szarvasmarha ellentmondásos kérdésére, amikor a Bizottság hónapokon keresztül ott állt, ahol most Ön áll és arról biztosított minket, hogy minden a legnagyobb rendben van, majd végül olyan helyzetbe kényszerült, hogy tilalmat kellett elrendelnie.
Ön azt mondta, hogy ezt a húst is hasonló ellenőrzéseknek fogják alávetni. Biztonsággal tudja-e azt állítani, hogy minden egyes darab importált húson egyaránt elvégzik majd azokat a szigorú állat-egészségügyi ellenőrzéseket, amiket a saját termelőinktől elvárunk? A termelést ugyanolyan arányban fogják majd ellenőrizni, és honnét fogják tudni, hogy termék valóban Shandong tartományból származik? Elég, ha csak a feldolgozás történik ott? Ezek azok a kérdések, amelyek ellenérzést váltanak ki a termelőinkben, akiknek a legkülönbözőbb követelményeknek kell megfelelniük, beleértve a ketrecek kérdését is. Ugyanilyen mértékben fog ez Kínában is megvalósulni? Úgy gondolják, hogy az olcsó importtal alájuk kínálnak.
Armando França
(PT) Nagyon köszönöm elnök asszony, rövid leszek. A kérdésem hasonló ahhoz, amit az előző képviselő feltett. Egyetértek azzal, hogy a közelmúltban volt egy próbálkozás a termékek bevizsgálására és ellenőrzésére és fontos hogy ezek a próbálkozások továbbra is megmaradjanak. Ugyanakkor biztos, hogy nem képzelhető az el, hogy meglazulnak ezek a szabályok? Sőt, éppen hogy a szabályok megerősítésére van szükség, pontos és egyértelmű szabályokat kell az Európai Uniónak megállapítania, melyeket Kína-szerte kell érvényesíteni, és nem csak az egyes tartományokban, mint ahogy erre a képviselőtársam az imént utalt. Értékelném, ha egyértelmű választ kaphatnék ezzel kapcsolatban. Nagyon köszönöm biztos úr.
Siim Kallas
a Bizottság alelnöke. - Ez idáig minden, ebben a tartományban előállított terméket, ellátták címkével. Ebben a tartományban a hatóságok a felelősek a minőségért és a származási szabályokért is.
Természetesen mindig ott van az a kérdés, hogy nem lehet minden egyes csirkét ellenőrizni - ugyanez a helyzet az Európai Unióban is. De amit a Bizottság megtehet az ellenőrzései során - és arról értesültem, hogy a következő ellenőrzésre jövő évben kerül sor, tehát már tervbe vettük - az annak ellenőrzése, hogy az igazgatási rendszer képes-e ellenőrizni a csirke előállításának módját és az állategészség-védelem színvonalának mértékét. Ez idáig, a válaszokat kielégítőnek találtuk.
Természetesen folyamatosan ellenőrizni fogjuk a tényeket, de ezek a Világkereskedelmi Szervezet szabályai, és mindig is hasznunkra vált a nyitottság. Fontos a minőség; fontosak a szabványok. Ez idáig meg vagyunk arról győződve, hogy a Kínából érkező baromfi-termékek minősége kielégítő, és a következő tartomány, ahogy azt már említettem, szintén hajlandó szállítani.
Tárgy: Az Európai Szociális Alap felhasználása a tagállamokban
Az Európai Szociális Alapot (ESZA), mint az EU egyik strukturális alapját, abból a célból hozták létre, hogy csökkentse az EU-tagállamok és régiók között meglévő gazdasági jólét és az életszínvonalbeli különbségeket, és hogy előmozdítsa a foglalkoztatottságot, valamint a gazdasági és társadalmi kohéziót. A 2007-2013 közötti időszakban a cél megvalósítása érdekében közel 75 milliárd€ kerül szétosztásra a tagállamok és a régiók között. A tagállamok számos különböző programot finanszíroznak, és ezzel kapcsolatban fontos azt tudni, hogy a tagállamok, elsősorban az új tagállamok, hogyan használják fel a rendelkezésre álló pénzügyi eszközöket és milyen eredményeket értek el az életszínvonal növelése és a foglalkoztatottság előmozdítása terén.
Tervezi-e a Bizottság, hogy kiad egy közleményt az ESZA tagállamokban történő felhasználásáról és ha igen, mikorra számíthatunk egy ilyen közleményre? Amennyiben a Bizottság tervezi egy ilyen közlemény megjelentetését, számíthatunk-e arra, hogy ebben szerepelni fog az ESZA alapok felhasználásnak mind minőségi, mind mennyiségi elemzése? Alapvető jelentősége van annak, hogy ne csak azt tudjuk meg, hogy mennyi pénzt költöttek el a különböző programok megvalósítására, hanem hogy arról is gondoskodjunk, hogy az EU-polgárok számára ezek kézzelfogható és fenntartható előnyöket is jelentsenek.
Amennyiben a Bizottság nem tervezi egy ilyen közlemény megjelentetését, akkor annak mi az oka és ez esetben miként tudja a Bizottság garantálni az ESZA átlátható és hatékony felhasználását?
Siim Kallas
a Bizottság alelnöke. - A Bizottság emlékeztet arra, hogy az EK-Szerződés 146. cikke hozza létre az Európai Szociális Alapot annak érdekében, hogy a belső piacon javuljon a munkavállalók foglalkoztatási lehetősége, ezáltal hozzájárulva az életszínvonal növeléséhez. A Szociális Alap olyan tevékenységeket is folytat, amelyek a gazdasági és társadalmi kohézió megerősödéséhez vezetnek.
A Bizottság egyetért a tisztelt képviselővel az Európai Szociális Alap által elért konkrét eredményeket tartalmazó jelentés jelentőségében. Ezzel összefüggésben a Bizottságnak szándékában áll egy sor tematikus jelentés elkészítése, amelyek tartalmazzák az Európai Szociális Alap által nyújtott támogatást és tevékenységeket, a tényleges kedvezményezetteket és az elért eredményeket. Az első jelentések várhatóan 2009 elejére készülnek el.
Ezen túlmenően az EK-Szerződés 159. cikke előírja, hogy a Bizottságnak minden három évben egy jelentést kell benyújtania az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának a gazdasági és társadalmi kohézió megvalósítása terén elért előrehaladásról. Az utolsó kohéziós jelentés 2007-ben jelent meg, amely különös figyelmet szentelt az emberi erőforrásba történő beruházás kérdésének. A következő kohéziós jelentés 2010-ben kerül benyújtásra. Ezen kívül, a köztes években a Bizottság egy úgynevezett "értékelő jelentést” fog kiadni.
Ona Juknevičien
Nagyon elégedett vagyok a pontos és konkrét válaszával, nagyon szépen köszönöm. Nagyra értékelem, hogy a Bizottság az általam felvetett kérdést, nemcsak a parlamenti képviselők, de a Bizottság számára is fontosnak tartja. Úgy gondolom azonban, hogy ez a kérdés az állampolgáraink számára a legfontosabb. Tisztában kell lenniük az alapok felhasználásának átláthatóságával és hatékonyságával. Ezért tehát 2009 elején várni fogom a jelentést.
Lenne szíves tájékoztatni arról, hogy melyik Főigazgatóság fogja ezt a jelentést 2009-ben elkészíteni?
Siim Kallas
a Bizottság alelnöke. - Kiváló Špidla kollégám irányítása alatt a Foglalkoztatási Főigazgatóság felelős ezekért a jelentésekért. A számok érdekesek, és az Európai Unióban kilenc millió ember képzéséhez járulunk hozzá évente, szóval az eredmények adottak.
Zita Pleštinská
(SK) Lehetőség van az építkezésekkel és a felújításokkal kapcsolatos költségek ellenőrzésére. Az Európai Szociális Alapból finanszírozott európai projektek esetében, a célcsoportok know-how-hoz, új szakértelemhez és tapasztalathoz jutnak, ezért a mérleg jelentős mértékben a tisztviselők szubjektív megítéléstől függ. A nem kormányzati szervek és a független testületek fizetésképtelensége, ami a tagállamok bürokratikus gyakorlatának következménye, sok esetben megakadályozza az Európai Szociális Alapból történő finanszírozás címzettjeit abban, hogy a program keretébe tartozó egyéb tevékenységekbe is bekapcsolódjanak. Milyen eszközök állnak a Bizottság rendelkezésére annak biztosítására, hogy a tagállamok ne állítsanak felesleges igazgatási akadályokat, amikor az Európai Szociális Alapból finanszírozott projektekkel összefüggő költségek visszatérítése történik?
Gay Mitchell
Megkérhetném arra a biztos urat amennyiben lehetséges, hogy vizsgálja meg, hogy most amikor a recesszió a sarkunkban csahol, van-e lehetőség arra, hogy a Szociális Alap együttműködjön a helyi fejlesztési partnerségi tanácsokkal, ott ahol a tagállamokban ezek léteznek, mint például az Ír Köztársaságban, de a többi tagállamban is? Ezzel összefüggésben megbeszéléseket folytathatna az OECD-vel, amely készített egy tanulmányt a továbbképzés, az oktatás, a mikro munkahelyek létrehozásának támogatása és a munkanélküliséggel szembesülő emberek környezetének javítása terén történt helyi fejlesztések hatékonyságáról.
Nem várom el a biztos úrtól, hogy ma minden kérdésemre képes legyen válaszolni, valójában azt kérem tőle, hogy vizsgálja meg ezt a lehetőséget, és esetleg vitassa meg az OECD-vel, hogy a Szociális Alap, a szociális partnerség és a helyi fejlesztési partnerségek hogyan tudnának közösen összefogva javítani a közösségi képzéseken és polgáraink, elsősorban a városi területeken élők foglakoztatási igényein.
Siim Kallas
a Bizottság alelnöke. - Először is, ami a bürokráciát és az igazgatási terheket illeti: ezek léteznek, ez kétségtelen. Mint ahogy már elmondtam, Špidla kollégám felelős a pénzek elköltéséért, én pedig, a mentesítésért vagyok felelős: annak biztosításáért, hogy egyetlen fillér se menjen kárba. Ez persze mindig egy dilemmát jelent.
Megpróbálunk olyan rugalmasak lenni amennyire csak lehetséges, de ugyanakkor a nemzeti hatóságok, a kifizető ügynökségék és feltehetőleg a felelős minisztérium is alaposan megvizsgálja az előnyöket és a várható eredményeket. Ebbe beletartozik az Európai Számvevőszék és a saját Főigazgatóságunk is, tehát az ellenőrzés, különböző szinteken történik.
Az eredmény értékelésére a nyilvánosság jelentős részvétele mellett kerül sor, a projekteket láthatóvá kell tenni, tehát most van egy kötelezettségünk arra vonatkozóan, hogy a finanszírozással kapcsolatban mindent megjelentessünk a weboldalon, hogy ezáltal mindenki számára nyomon követhető legyen. A Szociális Alap azonban, főleg a képzést finanszírozza.
Ami a következő kérdésre adott választ illeti: létezik együttműködés a strukturális alapok finanszírozásának különböző forrásai között, beleértve a Szociális Alapot és a regionális fejlesztési alapokat, és legalábbis az én hazámban ezek nagyon szorosan együttműködnek. Ez az együttműködés a nemzeti hatóságoktól függ. Csak támogatni tudjuk a jó együttműködést és a pénz hatékony felhasználását.
Második Rész
Tárgy: A Közösség társfinanszírozott projektjei és a Siemens fekete pénzei
A görög és német igazságügyi hatóságok továbbra is vizsgálatot folytatnak a Siemens fekete pénzeinek ügyében, amiket a vállalat politikai pártok és illetékes személyek megvesztegetésére használt fel annak érdekében, hogy jelentős állami munkákat és szerződéseket nyerjen el. A német bíróság már elítélte a vállalat egy korábbi vezető tisztségviselőjét, aki elismerte, hogy Görögországban is léteznek fekete pénzek.
Mivel ezek a megvesztegetések érinthetik a Közösség társfinanszírozott projektjeit is, elmondaná-e a Bizottság, hogy az OLAF, vagy bármely szolgálata folytat-e vizsgálatot az ilyen projektek odaítélési eljárásainak és végrehajtásának jogszerűségével kapcsolatban?
Siim Kallas
a Bizottság alelnöke. - Ezek mindig nagyon bonyolult és komoly kérdések. Az Európai Csalás Elleni Hivatal (OLAF) illetékes a vizsgálat lefolytatására olyan esetekben, amikor EU-alapok érintettek, és amikor kellően komoly gyanú merül fel azzal kapcsolatban, hogy az Európai Unió pénzügyi érdekeit sértő csalást vagy szabálytalanságot követtek el.
Olyan esetekben, amikor a projekteket EU-alapok társfinanszírozzák - mint a strukturális alapok esetén - akkor a tagállamok és a Bizottság közösen felelősek ezen alapok kezeléséért. Ennek alapján tehát, elsődlegesen a tagállamok felelősek a kiadások elosztásáért és a szükséges ellenőrzésekért. Ezen túlmenően, az ilyen ellenőrzések, vizsgálatok esetében, valamint ha az OLAF a csalás és szabálytalanság esetének esetleges fennállásáról értesül, bizonyára tudja a tisztelt képviselő, hogy a 1681/94/EK rendelet értelmében léteznek olyan szabályozási rendelkezések, amelyek előírják a tagállamok számára, hogy a megfelelő szakaszban jelentést kell a Bizottság számára készíteniük, amiben megadják a csalás és szabálytalanság esetének esetleges fennállásával kapcsolatos vizsgálatok részleteit. Ezen túlmenően, amennyiben indokoltnak ítélik, úgy az ilyen jellegű ügyek vizsgálata során az OLAF szoros kapcsolatot tart fenn az illetékes nemzeti hatóságokkal.
Azokkal az ügyekkel kapcsolatban, amelyekre a tisztelt képviselő hivatkozott, az OLAF arról tájékoztatta a Bizottságot, hogy tud a Németországban és Görögországban folyamatban lévő ügyekről, de ez idáig egyik tagállam igazságügyi hatósága sem kért a Siemens görögországi és/vagy németországi strukturális alapokat érintő ügyével kapcsolatban közvetlen segítséget az OLAF-tól. Ezen túlmenően, a Bizottság utalna arra a válaszra, amit a tisztelt képviselő írásban feltett kérdésére már megadott, nevezetesen hogy a 2185/96/Euratom, EK tanácsi rendelet 3. cikke értelmében a Bizottság és a tagállamok hatóságainak részéről egyidejűleg nem kerül sor ellenőrzések lefolytatására az érintett gazdasági szereplőknél ugyanazon tények vonatkozásában, a Közösség ágazati rendeletei vagy nemzeti jogszabályok alapján. Emellett, a Bizottság bármely pillanatban jogsértési eljárást kezdeményezhet a tagállamok ellen az EK-Szerződés 226. cikke értelmében, amennyiben elegendő tény utal a közbeszerzések közösségi jogszabályainak megsértésére. A tisztelt képviselő által felvetett konkrét ügyekkel kapcsolatban, a Bizottság nincs olyan tények birtokában, amelyek alapján indokolt lenne egy jogsértési eljárás megindítása.
Dimitrios Papadimoulis
(EL) Biztos úr, pontosan ezt kérdezem Öntől. Pontosan tudja, hogy a Siemens, amely egy hatalmas, történelmi múltú vállalat, a társfinanszírozott programokból több millió eurós szerződéseket nyert el. A németországi székhelyű vállalat Görögországban és máshol is szerződéseket nyert el. A vállalat részéről történt megvesztegetéssel és korrupcióval kapcsolatos vádemelésekre és beismerő vallomásokra is sor került.
Hogyan lehet ilyen biztos abban, hogy nem használtak ugyanilyen fekete pénzeket a társfinanszírozott programok esetében is? Biztos úr, mennyi ideig kíván még a Németországban és Görögországban folytatott vizsgálatok mögé bújni? Ön, a saját kezdeményezésére is eljárhat. Illetékes biztosként, szándékában áll-e felkérni az OLAF-ot az ügy kivizsgálására, vagy semmit sem kíván tenni, mert fél az Siemensnek nevezett óriás birodalomtól?
Siim Kallas
a Bizottság alelnöke. - Nem, nem félek a Siemenstől, és boldogan elküldöm az OLAF-ot, hogy vizsgálja ki ezeket az ügyeket, de persze létezik egy világos jogi keret, amely keretei között kell működnünk és a vizsgálatot megindítanunk. Figyelemmel követjük a helyzetet, mint ahogy már mondtam, és szorgalmazhatjuk a tagállamoknál és megkövetelhetjük tőlük, hogy tájékoztassanak bennünket (bár egyébként is van tájékoztatási kötelezettségük), és legyenek aktívabbak. De jelenleg, a tagállamoknak kell jeleznie és kérnie az OLAF segítségét. Ez idáig erre nem került sor, de figyelemmel fogjuk kísérni a helyzet alakulását.
Nagyon világosan és esetenként nagyon kényes aprólékossággal történt a tagállamok és a közösségi testületek közötti felelősségek és kötelezettségek megosztása. Ez különösen ott igaz, ahol a vizsgálatokra vonatkozó szabályok nagyon pontosan kerültek meghatározásra.
Elnök
Mivel Heaton-Harris úr, a 44. kérdés szerzője nincs jelen, ezért ez a kérdés kimarad.

Tárgy: Adminisztratív ügyek és a Lisszaboni Szerződés
Vázolná-e részletesen a Bizottság, hogy a Lisszaboni Szerződés milyen változásokat eredményezett volna a Személyzeti és Igazgatási Főigazgatósághoz tartozó EU-hatáskörökben? Tervezi-e a Bizottság, hogy ezen reformok bármelyikét is bevezeti?
Siim Kallas
a Bizottság alelnöke. - A Lisszaboni Szerződés tartalmazza az Európai Unió működéséről szóló módosított Szerződés három fontos adminisztratív ügyekkel foglalkozó rendelkezését, ezek: az igazgatási együttműködésről szóló 197. cikk, a nyitott, hatékony és független európai igazgatásról szóló 298. cikk és a személyzeti szabályzat 336. cikk.
A 197. cikk lehetővé teszi, hogy az Unió, a harmonizáció kivételével bármilyen olyan intézkedést hozzon, amivel támogathatja a tagállamok azon erőfeszítéseit, amelyek az uniós jog végrehajtásához szükséges kapacitásaik javítására irányul. A 336. cikk módosítása az intézmények személyzeti szabályzatának elfogadására vonatkozó eljárást rendes jogalkotási eljárásra változtatja - ami a rendes együttdöntést jelenti - jelenleg a Tanács pedig, a Bizottság javaslata alapján minősített többséggel határoz, miután egyeztetett a többi intézménnyel.
Az új 298. cikk pedig olyan jogszabályok elfogadását teszi szükségessé, amelyekkel biztosítható egy "nyitott, hatékony és független európai igazgatás”, amit már most is, a Lisszaboni Szerződés végső hatálybalépésének kivárása előtt, megpróbálunk megvalósítani.
Nirj Deva
Hadd köszönjem meg a biztos úrnak a nagyon egyértelmű válaszát, és gratulálok ahhoz a nyitott és hatékony módhoz, ahogyan a Bizottságot vezeti annak ellenére, hogy a Lisszaboni Szerződés sohasem fog életbe lépni.
Mindezek alapján megkérdezném, hogy tervezi-e a Bizottság azon reformok megvalósítását, amelyekhez talán nem szükséges a Lisszaboni Szerződés hatálybalépése - mint például a személyzeti szabályzatra vonatkozó EU-jogszabályok megvalósításához szükséges kapacitások javításának reformja?
Siim Kallas
a Bizottság alelnöke. - Tisztelt képviselő úr, azt kell hogy mondjam, hogy mi minden egyes nap javítani próbálunk az adminisztráció munkáján és jelenleg is intenzív vitákat folytatok a szakszervezeteinkkel a parlamenti asszisztenseket érintő szabályozásról, ami szintén része a személyzeti szabályzatnak. Ez határozottan nagyobb átláthatóságot és nagyobb egyértelműséget fog eredményezni ezen - az ez idáig - problémás területen. Ezért nagyon örülünk annak, hogy több weboldalt is nyitottunk, ami hatalmas mértékben növeli a tevékenységünk átláthatóságát.
Tehát ez a munka jelenleg is folyik. Ami a személyzeti szabályzatot illeti - ami egy vaskos dokumentum - ez egy hatalmas és bonyolult projektet jelent, amennyiben valóban változásokat akarunk elérni. A Parlamenttel valószínűleg a következő ciklusban fogjuk megbeszélni az esetleges változtatásokat, de kisebb reformok most is folyamatban vannak. A házon belül a közelmúltban változtattuk meg például az úgynevezett "szakmai előmeneteli jelentés” szabályait. Szóval, gyakorlatilag minden nap történnek változások.
Reinhard Rack
(DE) Biztos úr, Ön utalt arra a tényre, hogy a Bizottságnak kell és fog is végérvényesen változtatni és javítani a személyzeti szabályzatán. Az elmúlt évek során az egyik komoly aggodalomra okot adó fejleményt az jelenti, hogy jelentős mennyiségű feladat - valójában egyre több és több - kerül ki ügynökségekhez és más igazgatási egységekhez. Nem sérti ez az igazgatási egységek elvét, főleg az adminisztráció politikai ellenőrzésének egységességét?
Siim Kallas
a Bizottság alelnöke. - Ez egy jó kérdés, amiről gyakran beszéltek a parlamenti Költségvetési Ellenőrző Bizottságban is. Az adminisztrációért, ellenőrzésért és a csalás elleni küzdelemért felelős biztosként természetesen nagyon aggódom; Dalia Grybauskaitképviselőtársammal együtt mindig kérdéseket teszünk fel azzal kapcsolatban, hogy szükség van-e új testületek létrehozására, és ragaszkodunk ahhoz, hogy az új testületekre vonatkozó szabályok éppoly átláthatóak és egyértelműek legyenek, mint amennyire a mi legfőbb testületeinkben és székhelyeinken azok.
Az, hogy olyan ügynökségek legyenek, amelyek rugalmasabban és pontosabban tudják végrehajtani az EU-szakpolitikákat, elsősorban egy politikaalkotási döntés. Nagyon sok szó esik erről itt a Parlamentben és számos egyéb alkalommal is támogatjuk.
Én lehetek az a hivatalnok, aki mindig kérdéséket tesz fel azzal kapcsolatban, hogy hogyan vizsgáljuk és ellenőrizzük ezeket az ügynökségeket, de ugyanakkor nem gondolom, hogy rossz ötlet az EU-intézmények egy bizonyos fokú széttagoltsága vagy kiterjesztése. Ezért hát mérlegeljük és vizsgáljuk meg mindkét oldalt: a politikaalkotás igényeit és hozadékait az egyik oldalon és a világos adminisztrációt és a világos ellenőrzést a másik oldalon. Minden egyes döntésünk esetében, megpróbáltunk egy bizonyos egyensúlyt elérni.
Tárgy: EU-tisztviselők által elkövetett visszaélések és korrupció
Az európai közvéleményt egyre gyakrabban rázzák meg az EU-tisztviselők által elkövetett visszaélésekről és korrupcióról szóló jelentések. Megkérhetem-e a Bizottságot, hogy részletesen tájékoztasson arról, hogy milyen mértékű volt ez probléma az elmúlt hónapok, ez év és a múlt év során, valamint az előző évekhez képest?
Siim Kallas
a Bizottság alelnöke. - Először is azt kell elmondanom, hogy a Bizottságnak nincs arról értésülése, hogy több lenne a csalással kapcsolatos esetek száma, mint bármely más szervezet esetében. A Bizottság rámutat a brit Lordok Háza különleges jelentésére, amely megállapította, hogy semmilyen bizonyíték sem utal arra, hogy a Bizottságon belül széles körben terjedne a korrupció, valamint arra, hogy az EU-költségvetés terhére elkövetett csalások mértéke nem magasabb annál, mint a hasonló jellegű kormányzati kiadási programok esetében, beleértve Nagy-Britanniát is.
Ami az összes intézmény tisztviselőit illeti, az OLAF évente átlagosan körülbelül 40 vizsgálatot indít. Ezen esetek közel felénél állapítja azt meg, hogy további intézkedésekre van szükség, ami lehet igazgatási, fegyelmi, igazságügyi, pénzügyi vagy jogi jellegű vagy akár ezek közül többnek a kombinációja is.
A Bizottság zéró tolerancia politikája és a tisztviselők azon kötelezettsége, hogy haladéktalanul jelenteniük kell a súlyos szabálytalanságokat, hozzájárul ahhoz, hogy fokozott éberséggel lépjünk fel az esetleges csalások és korrupció ellen. Elképzelhető, hogy ez jelentős számban fog olyan vizsgálatokhoz vezethet, ahol a kezdeti gyanú végül alaptalannak bizonyul.
Ami a Bizottságot illeti, 15 munkatársát érintettek fegyelmi intézkedések 2007-ben, összehasonlítva a 2004 és 2006 közötti időszakban, amikor átlagosan 5 munkatárs volt érintett. 2007-ben hét esetben került sor szankciókra a legkülönfélébb fegyelemsértések miatt, beleértve a munkahelyen kívül a Bizottság tekintélyével összeegyeztetetlen módon való viselkedést, az igazolatlan távolléteket és a pénzügyi szabálytalanságokat.
A személyzeti szabályzat egy jól kidolgozott fegyelmi rendszert biztosít a lehetséges szankciókkal együtt, kezdve a figyelmeztetéstől egészen a lefokozásig, és a legsúlyosabb esetekben elbocsátásra is sor kerülhet a nyugdíjjogosultság csökkentésével együtt. Ezen túlmenően, a személyzet egy tagja akár személy szerint is pénzügyileg felelhet a rosszhiszemű magatartása miatt bekövetkezett súlyos kárért.
Ryszard Czarnecki
(PL) Elnök asszony, biztos úr! Nem volt szükség erre a védekező álláspontra. A mostani Bizottság egyértelműen büszke lehet arra, hogy ha Santer úr Bizottságához hasonlítjuk, akkor a fehérnél is fehérebb. Van még valami, ami nagyon fontos, azt szeretném megkérdezni, volt-e már arra példa, hogy az Európai Unió bármely adminisztratív munkatársát letartóztatták vagy büntetőeljárást indítottak ellene, és nem csak egyszerűen csak elbocsátották.
Siim Kallas
a Bizottság alelnöke. - Mint ahogy már mondtam, vannak jelenleg is folyamatban lévő ügyek, de az elmúlt hat évben egyetlen lezárult büntetőeljárásra sem volt példa. Az Európai Bizottság egyetlen tisztviselőjét sem ítélték el. Vannak folyamatban lévő ügyeink, de ezeket mind nemzeti bíróságok vizsgálják. Ezen túlmenően, 2002 óta a Bizottság megszüntette a mentelmi jogot. Amennyiben egy tisztviselő ellen vizsgálat folyik, akkor a Bizottság dönt a mentelmi jog megszüntetéséről. Eddig a mentelmi jog megszüntetésére - bíróságon zajló bűnügyeknél - 35 fő esetében került sor, idáig ezek felét felmentették, és az eseteket lezárták. Vannak még további folyamatban lévő ügyek, és idáig még nem született büntetőítélet. Ez a helyzet a bizottsági tisztviselőket érintő büntetőeljárásokkal kapcsolatban. Meglehetősen biztosak vagyunk abban, hogy lesznek jogerős ítéletek, de egyes nemzeti bíróságoknál ez nagyon sokáig tart. Határozottan együttműködünk ezeknél a vizsgálatoknál.
Reinhard Rack
(DE) Biztos úr, Ön pont most utalt arra a tényre, hogy mint bíróság által büntetendő bűncselekményt, a korrupciót is a nemzeti bíróságoknak kell kivizsgálnia, és ott kell ellenük vádat emelni. Ezeknek az eseteknek a többsége - gondolom, igen - belga eset, vagy a korrupció vádjával más tagállamokban is állnak bíróság előtt tisztviselők?
Siim Kallas
a Bizottság alelnöke. - A legtöbb, talán az összes eset a belga bíróság előtt van, mert a tisztviselők Belgiumban dolgoznak. Ezért az esetek többségét Belgiumban - és Luxemburgban tárgyalják.
Elnök
Mivel ugyanazt a témát érintik, a következő kérdéseket együtt tárgyaljuk:
Tárgy: KKTA hatásvizsgálat
Ez év júniusában az ECON bizottsághoz intézett beszédében Kovács biztos úr utalt a KKTA hatásvizsgálatra, amit "kulcsfontosságú”-nak tartott a jogalkotási javaslata szempontjából. Szolgálna-e a Bizottság további részletekkel a hatásvizsgálatra vonatkozóan és megerősítené-e, hogy amennyiben ez a vizsgálat nem lenne kedvező a KKTA javaslatra nézve, akkor a Bizottság elveti-e egy ilyen jogalkotási javaslatra vonatkozó terveit?

Tárgy: KKTA
Mi a jelenlegi helyzet a közös konszolidált társasági adóalap bevezetésével kapcsolatos tanácskozásokkal, azoknak az aggályoknak a fényében, amelyeket az ír szavazók fejeztek ki a témával kapcsolatos Lisszaboni szavazás során, módosította-e ez bármilyen értelemben is a Bizottság a megközelítését?
László Kovács
a Bizottság tagja. - Jelenleg folyamatban van a közös konszolidált társasági adóalap (KKTA) hatásvizsgálatának elkészítése. Ez a vizsgálat a társasági adórendszer EU-szintű reformjának több lehetséges elképzelését is tartalmazni fogja.
A Bizottság jelenlegi gyakorlatának megfelelően egy ilyen javaslatot egy hatásvizsgálatnak kell kísérnie, amely a hatásvizsgálati iránymutatásokban meghatározott fő elemző lépésekkel összhangban készül el. A fő elemző lépéseket a probléma meghatározása, a célok megállapítása, a főbb szakpolitikai lehetőségek kidolgozása, ezek hatásainak elemzése, a lehetőségek összehasonlítása és a szakpolitikai ellenőrzés és értékelés felvázolása jelenti.
A hatásvizsgálat bemutatja és rámutat a belső piacon jelentkező határokon átnyúló társaságiadó-akadályokra, és meghatározza a reform által elérendő célokat. Az akadályok leküzdését célzó számos szakpolitikai lehetőség, beleértve a KKTA-t is, elemzésére és ezek gazdasági, környezeti és társadalmi hatásainak vizsgálatára fog sor kerülni.
Ami a különböző szakpolitikai lehetőségek legmegfelelőbb típusait illeti, a vizsgálat célja annak megvizsgálása lesz, hogy: (a) az alternatív adóreform egész gazdaságot érintő hatása hogyan hat az EU versenyképességére, és jólétére; (b) ezeknek milyen hatása lesz a vállalatok megfelelési költségeire; és (c) mindenekelőtt, hogy ezek egyenként milyen hatást gyakorolnak a nemzeti társasági adóalapra és az adóhatóságok költségeire.
Jelentős eredményeket sikerült elérnünk a hatásvizsgálat előkészítésében, de a munka még nem zárult le. Mihelyt elkészült a hatásvizsgálat és a különböző lehetőségeket megvizsgáltuk, a Bizottság levonja majd a szükséges következtetéseket. Maga az a tény, hogy a Bizottság hatásvizsgálatot végez, nem jelenti szükségszerűen azt, hogy javaslatot is fog tenni.
Eoin Ryan
Enyhe kifejezés, hogy csalódott vagyok a válaszát illetően: pontosan ezt mondta nekünk tavaly júniusban is. Azt mondta akkor nekünk, hogy ezt, most szeptemberben megkapjuk. El kell, hogy mondjam, hogy komoly pletykák keringenek arról, hogy Ön kapott egy időközi jelentést a KKTA-ról. Ön ezt nem fogadta el hivatalosan, de ha jól gondolom, ez a jelentés nem kedvező a KKTA elképzelésére nézve és annak, hogy nem láthatjuk a jelentést, annak az az oka, hogy Ön hivatalosan nem fogadta el.
Szeretném megkérdezni, hogy ez valóban így van-e, mert ezt rendkívül tisztességtelennek tartom, mivel ez egy olyan téma, amelyről már jó ideje vitatkozunk. Mindkét oldalon komoly érzelmeket vált ki, és úgy gondolom, hogy meg kell nekünk mutatnia ezt a jelentést, vagy időközi jelentést, hogy láthassuk, hogy pontosan mit mond a jelentés erről a nagyon, nagyon fontos kérdésről. Nagyon határozottan kérem Önt erre. Helytelennek tartom, hogy amennyiben kapott egy időközi jelentést, azt azért nem mutatja meg nekünk, mert nem azt tükrözi, amit ezzel a kérdéssel kapcsolatban a Bizottság akar.
Marian Harkin
Újra el akarom ismételni Ryan úr megjegyzését. A konkrétan feltett kérdés az volt: amennyiben ez a vizsgálat nem lenne kedvező, akkor a Bizottság elveti-e a KKTA megvalósítására vonatkozó terveket? És erre a kérdésre még nem kaptunk választ.
Ezenkívül számos egyéb vizsgálatra is sor került- ezeket nyilvánvalóan nem a Bizottság végezte - amelyek több szempontból is azt mutatták, hogy a KKTA a saját súlya alatt össze fog omlani.
De mivel Ön nem adott választ a feltett kérdésre, még egy-két kérdést felteszek Önnek. Nem értene Ön azzal egyet, hogy ez nem jelente leegyszerűsítést? Jelenleg 27 adóalapunk van. A KKTA-val együtt ez a szám végül 28 lesz. Amennyiben életbe lépne, nem gondolja, hogy károsan hatna Európa közvetlen külföldi befektetéseket vonzó képességére, azáltal hogy az az adó, amit a multinacionális vállalatok egy országban befizetnek, többé már nem az adott állam joga alapján kerülne meghatározásra, hanem egy bonyolult képlet alapján történne, amit csak visszamenőlegesen lehet kiszámítani? Más szóval, megszűnne a szakpolitikai biztonság és ez mindennél jobban elijeszti majd a közvetlen külföldi befektetéseket. Szeretném tudni biztos úr, hogy mi erről a véleménye.
László Kovács
a Bizottság tagja. - Igen, való igaz, hogy az volt a célunk, hogy ez év őszén elkészítsünk egy javaslatot, de meg kell értenie, hogy egy olyan ambiciózus projekt esetében, mint a KKTA, nem lehet előre pontosan megmondani, hogy mikor tudunk előállni a javaslattal, mivel a javaslat elkészítésének időzítése függ a hatásvizsgálat befejezésétől és annak bizottsági értékelésétől.
Ami a Lisszaboni Szerződéssel kapcsolatos ír népszavazás és a KKTA közötti összefüggést illeti, szeretném kihangsúlyozni, hogy a Bizottság egy olyan megfontolt megközelítést alkalmaz, amely a KKTA-val kapcsolatban folytatott széles körű konzultációkra és minden részletére kiterjedő részletes tanulmányozására épül. A Bizottság tisztában van azokkal a kérdésekkel, amiket a Lisszaboni Szerződéssel kapcsolatos írországi népszavazás során a választók felvetettek. Ugyanakkor szeretnék rámutatni arra, hogy a Lisszaboni Szerződés rendelkezéseinek, semmilyen közvetlen befolyásuk sincs arra a folyamatra, amely alapján a tagállamok végül határozni fognak a KKTA-ra vonatkozó esetleges bizottsági javaslatról szóló bármilyen előterjesztésről.
(Eoin Ryan bekiabál)
Elnök
Sajnálom, Ryan úr. A szabályok értelmében egy kiegészítő kérdést tehet fel. Nem adom meg Önnek a szót.
Tárgy: Az EU és Kína közötti vámegyüttműködés
Hogyan értékeli a Bizottság az EU és Kína közötti vámegyüttműködés szervezettségének és hatékonyságának szintjét?
László Kovács
a Bizottság tagja. - Tisztelt elnök asszony! Ha lehet, kérem engedje meg, hogy nagyon röviden válaszoljak Ryan úr megjegyzéseire. Csak azt szeretném elmondani, hogy hamarosan egy teljes körű, jogilag megalapozott választ fog a Kabinetirodám vezetőjétől kapni. Ennek alapján érteni fogja az álláspontunkat.
Ami a második kérdést illeti, a vámegyüttműködés, az EU és Kína közötti stratégiai partnerség fontos részét képezi. Az EU és Kína között létrejött vámügyi együttműködésről és kölcsönös közigazgatási segítségnyújtásról szóló megállapodás jelenti az együttműködés jogalapját. Az EU és Kína közötti vám-együttműködési vegyes bizottság évente egyszer ülésezik annak érdekében, hogy irányítsa és figyelemmel kísérje a megállapodás végrehajtását.
A vámügyi együttműködésről szóló megállapodás értelmében, az EK és Kína jelentős együttműködést alakít ki a kulcsfontosságú területeken, amely egyértelműen az Európai Közösség érdekeit hivatott tükrözni.
A hamisítás problémáját kulcsfontosságú prioritásként kezeljük Kínával kapcsolatban, ami az EU külső határain keresztül beérkező hamisított termékek első számú forrását jelenti. A 2008-as januári és áprilisi pekingi látogatásaim során megállapodtam a kínai tárgyalófeleimmel abban, hogy egy ambiciózus cselekvési tervet készítünk a szellemi tulajdonjogok érvényesítéséről, amely konkrét célokat és intézkedéseket tartalmaz, és amely elfogadására a decemberi EU-Kína csúcstalálkozón kerülne sor. Ennek többek között tartalmaznia kell, a szellemi tulajdonjogok kockázataira vonatkozó információcsere-rendszert, az operatív tisztviselők közötti csereprogramot, valamint a partnerségi együttműködés kialakítását a Kínában és az Európai Unióban működő üzleti körök között.
Az ellátási lánc biztosítása jelenti az EU-Kína közötti vámegyüttműködés egy másik lényeges pontját. A biztos és biztonságos kereskedelmi útvonalakra vonatkozó közös kísérleti projekt már 2007 novembere óta működik, ebben három kikötő vesz részt, Kínában a shenzeni, Hollandiában a rotterdami és az Egyesült Királyságban a felixstowei kikötő.
E projekt célja a biztonság megerősítése, miközben a modern technológiák alkalmazásával és az előzetes információcserékkel elősegíti az EU és Kína közötti kereskedelmet. Ugyanakkor összehangoltabban tudunk fellépni az illegális termékek kereskedelme ellen. Ezen túlmenően, az is célja a projektnek, hogy előkészítse a terepet a biztonsági intézkedések kölcsönös elismeréséről szóló jövőbeni megállapodás, valamint az engedélyezett gazdálkodó (AEO) és ennek kínai megfelelője számára. Ez érinti az együttműködést az olyan fontos területeken, mint például a kínai biztonsági jogszabályok összehangolása, az információcsere és a kockázatelemzés. Időközben 2008. április 1-től, Kína elfogadta és érvényesítette is a saját AEO jogszabályát, ami nagyon hasonlónak tűnik az Európai Közösség elképzeléséhez.
Az EU és Kína közötti együttműködés javítása természetesen más fontos területeket is érint. A kábítószer-prekurzorok kereskedelmének összehangolt ellenőrzéséről szóló megállapodás várhatóan a közelgő EU-Kína csúcstalálkozón kerül aláírásra, ez lehetővé teszi számunkra a tiltott kábítószerek kereskedelme ellen való hatékonyabb fellépést.
Megállapodtunk abban, hogy tovább erősítjük az együttműködésünket a csalás elleni küzdelem területén, a kialakított kölcsönös segítségnyújtási mechanizmusokon keresztül.
Az Európai Csalás Elleni Hivatal (OLAF) egy ügynökséget állított fel Kínában annak érdekében, hogy támogassa a hivatalnak a csempészet és hamisítások elleni tevékenységét, különös tekintettel a cigarettacsempészetre.
Az EU továbbra is kész segítséget nyújtani Kínának a vámkapacitás fejlesztéséhez, beleértve a közelmúltban kiadott részletes vámtervezet alkalmazását.
Miközben jelentős előrehaladást értünk el a vámegyüttműködés javítása terén, további lépésekre van szükség, különös tekintettel a hamisításokra és a kalózkodásra. A fent említett kezdeményezések megfelelő megvalósítása, különösen ami a szellemi tulajdonjogok védelmének megerősítésére javasolt cselekvési tervet illeti, fogja meghatározni az együttműködés hatékonyságának mértékét.
Georgios Papastamkos
(EL) Köszönöm a válaszát, biztos úr. Az EU és Kína közötti kereskedelmi mérleg hiánya 2007-ben összesen 160 millió euro volt az Európai Unió kárára. Ez a hiány jelentős mértékben visszavezethető az EU és Kína közötti vámegyüttműködés hiányosságaira. A számadatok mellett, nagyon érdekel bennünket - ami érthető is - a közegészségügy, az európai fogyasztók védelme és természetesen az európai termékek versenyképessége.
Úgy gondolom, hogy a közeljövőben sor kerül majd ezekre az ellenőrzésekre, hogy képesek legyünk megvédeni azokat a közérdekű területeket, amelyekre utaltam.
László Kovács
a Bizottság tagja. - Teljes mértékben osztom az Ön aggodalmait - véleményem szerint a hamisítás sokkal több egy pénzügyi problémánál.
Először is, ez egy jogi kérdés: a szellemi tulajdonjog megsértésének kérdése.
Másodsorban, ez egy pénzügyi és gazdasági probléma is, mivel hátrányosan érinti a tagállamok bevételeit és kedvezőtlenül hat az eredeti terméket gyártó vállalat nyereségére, sőt tagállamainkban még akár munkahelyek megszűnéséhez is vezethet.
De harmadsorban - és ez az ami miatt igazán aggódom - egy új fenyegetést is jelent a polgáraink biztonságára az egészségére - sőt akár az életére is - tehát ahogy azt Ön nagyon világosan kihangsúlyozta, ez egy fogyasztóvédelmi kérdés. Amikor először értesültem arról, hogy az EU vámhatóságok lefoglaltok egy gyógyszerszállítmányt, ami szív- és érrendszeri megbetegedésekre használt gyógyszerkészítményeket tartalmazott, és kiderült, hogy ezek a kapszulák téglaport és sárga festékanyagot tartalmaznak, nagyon megdöbbentem.
Tehát, ez jóval több, mint pénzügyi vagy jogi kérdés. Ez a probléma a polgáraink biztonságáról szól és ezért mindent tőlünk telhetőt meg kell tennünk.
Azt mondhatom, hogy most optimistább vagyok: áprilisban találkoztam Kínában az új tárgyalópartneremmel, a vámügyekért felelős új miniszterrel. Bizonyos pozitív változásokat tapasztaltam a kínai hozzáállásban, a tárgyalási stílusukban. 2005 óta ez egyre konkrétabbá és egyre célirányosabbá vált és Kína már bizonyos lépéseket is tett. Például már megváltoztatták a hamisítás elleni küzdelemre vonatkozó jogszabályt is.
De igaza van abban, hogy még mindig nem optimális módon működik. Éppen ezért kezdeményeztünk egy cselekvési tervet és nagyon világossá tettem az új partnerem számára azt, hogy Kínától konkrét intézkedéseket és konkrét eredményeket várunk el a piacon és azt hiszem, hogy megértette az üzenetet.
Egy-két további ok az optimizmusomra: először is, Kína amely egy feltörekvő hatalom, amely egyre fontosabb szerepet játszik a világgazdaságban és a világpolitikában, úgy gondolom, hogy egyszerűen nem engedheti meg magának, hogy úgy ítéltessék meg, mint a hamisított termékek első számú forrása. Másodsorban, Kína egyre inkább célországgá válik. Nemrégiben hallottunk a kínai tejporhamisításról, amely következtében kínai gyermekek haltak meg. Tehát nemcsak forrásország, de célország is, a hamisítók célpontjává vált.
Avril Doyle
A Kínai Népköztársasággal fenntartott kapcsolatokért felelős európai parlamenti küldöttség tagjaként érdeklődéssel figyeltem az Ön válaszát.
Tapasztalható-e egyáltalán bármilyen javulás a termékhamisítások vagy szellemi tulajdon megsértése területén a WTO-hoz való csatlakozása óta, és milyen módon próbálják Kínát rábírni arra, hogy eredményeket érjen el ezen a területen?
Megemlítette az EU és Kína közötti vám-együttműködési vegyes bizottságot. Ki vesz ebben részt az EK részéről, és milyen képesítések szükségesek a tagsághoz?
Az utolsó felvetésem: rendelkezik-e már a vegyes bizottság arra vonatkozó feltételrendszerrel, hogy miként kezelje az Európából Kínába irányuló különböző hulladékok lerakását?
László Kovács
a Bizottság tagja. - Az egyik adat, amire hivatkozni tudok a válaszomban az, hogy 2005-ben a lefoglalt hamisított termékek több mint 80%-a Kínából származott. Most ez az arány 60% körül van. Úgy gondolom még túl korai lenne azt mondani, hogy ez a vámügyi együttműködésről szóló megállapodás következménye, vagy hogy annak az eredménye lenne, hogy a vám-együttműködési bizottság évente ülésezik, de szinte biztos vagyok abban, hogy valamilyen összefüggés van a kettő között.
Ahogy azt már korábban elmondtam, történtek bizonyos változtatások a kínai jogszabályokban: a hamisított termékek gyártása és forgalmazása már bekerült a büntető törvénykönyvbe, korábban ez nem így volt, és kiviteli ellenőrzéseket is bevezettek. Az azonban nem mondható el, hogy a kivitel ellenőrzése rendszeres és teljes körű lenne. Ezek azok a konkrét lépések, amelyek mutatják, hogy Kína egyre nagyobb hajlandóságot mutat az együttműködésre, és sokkal komolyabban veszi azt. Korábban már utaltam a kínaiak motiváltságára.
Ami a vám-együttműködési vegyes bizottságot illeti, a társelnökök a kínai részről a miniszter úr és jómagam pedig az EU vagy EK részéről, de a vegyes bizottságban is minden tagállam szakértői szinten képviselteti magát. Szakértői szinten évente több mint egy alkalommal üléseznek. Évente egyszer a vegyes bizottság két elnöke is találkozik és megvitatják a kérdéseket.
Tárgy: Az európai regionális repülőterek védelmi intézkedéseinek finanszírozása
2008 végére várható, hogy a Bizottság kiad egy jelentést az európai regionális repülőterek védelmi intézkedéseinek finanszírozásáról, ami elvezethet egy új jogalkotási javaslathoz a kérdéssel kapcsolatban.
Mivel a védelmi kiadások jelentős terhet jelentenek az európai regionális repülőterek számára, meg tudja-e a Bizottság mondani, hogy milyen megoldásokat tart szükségesnek ahhoz, hogy a regionális repülőterek képesek legyenek megfizetni az egyre magasabb védelmi költségeket? Ezen túlmenően, tervezi-e a Bizottság olyan új intézkedések bevezetését, amelyek minden tagállamot arra köteleznék, hogy vállaljanak részt az európai regionális repülőterek védelmének finanszírozásában?
Antonio Tajani
a Bizottság alelnöke. - (IT) Elnök asszony, a polgári légi közlekedés védelme területén közös szabályok létrehozásáról szóló 300/2008/EK rendelet 22. cikkében vállalt kötelezettséggel összhangban és az előző rendelet hatályon kívül helyezésével, ez év decemberében a Bizottság egy jelentést fog benyújtani az európai repülőtereken alkalmazott védelmi intézkedésekkel összefüggő költségek finanszírozásáról.
A helyzet alapján, a Bizottság megvizsgálja az érintett felekkel és tagállamokkal folytatott konzultációk eredményét annak érdekében, hogy meghatározza a témára vonatkozó új jogalkotási javaslat tartalmát. A Bizottság a következtetéseit a szóbanforgó jelentésben fogja ismertetni és ahhoz, hogy a konzultációk során felmerült kérdésekre válaszolni tudjon lehetséges, hogy a Bizottságot a témával kapcsolatos további lépések megtételére szólítják fel.
Seán Ó Neachtain
Elnök asszony! Több információt szeretnék kapni. Pontosan mit szándékozik a Bizottság tenni annak érdekében, hogy támogassa azokat a repülőtereket, amelyeket ezek a költségek érintenek? Északnyugat-Írországban, a választókörzetemben öt repülőtér van és gazdaságilag nagyon nehezen tudnak helytállni a rájuk nehezedő nyomás miatt. Ebbe beletartozik két nemzetközi repülőtér, a Shannon repülőtér és az Ireland West repülőtér, három regionális repülőtérrel együtt. Milyen segítséget tud a Bizottság nyújtani ezeknek a repülőtereknek a túléléshez és ahhoz, hogy gazdaságosan tudjanak működni
Antonio Tajani
a Bizottság alelnöke. - (IT) Ó Neachtain úr, attól tartok nem tudok most rögtön olyan konkrét válasszal szolgálni, mint amit hallani szeretne. A Bizottság azonban áttekinti azon konzultáció eredményeit, amit annak érdekében tartott, hogy megvizsgálja és ennek alapján megállapítsa, hogy mi, hogyan és milyen mértékben vonatkozik a tagállamokra és hogy csak a tagállamokra vonatkozik-e, de először be kell fejeznünk ezen konzultációs eredmények áttekintését.
Amint befejeztük a konzultációk eredményének értékelését, amennyiben szeretné, azonnal tájékoztatni fogom Önt, de mindenesetre még az év vége előtt benyújtjuk az egész ágazatról szóló jelentésünket, ahogy azt már korábban is elmondtam. Már csak néhány hetet kell ahhoz várni, hogy tisztviselőink elkészüljenek az összes konzultáció végső értékelésével. A hivatalom és a munkatársaim mindig rendelkezésre állnak, hogy megadják Önnek a szükség információt, hogy választóit tájékoztatni tudja.
Manolis Mavrommatis
(EL) Biztos úr! Mindazok alapján amit most elmondott, lehetséges lesz-e minden egyes tagállam és regionális repülőtér védelmi követelményeinek értékelése - mert erre vonatkozott a kérdés - ott is ahol nagyon sok van belőlük, mint például a görög szigeteken, Olaszországban, Spanyolországban és Portugáliában?
Nyilvánvalóan tisztában van azzal, hogy hány sziget és hány ilyen terület van; tehát arányos és differenciált lesz-e az Önök teljes költségvetéséből történő finanszírozás?
Paul Rübig
(DE) Tudjuk, hogy a költségeket nyilvánvalóan az utasokra hárítják. Éppen ezért kell differenciálni. Manapság már nincs olyan nagy különbség a között, hogy vasúttal, például a TGV-vel vagy más nagy sebességű vasúttal, vagy pedig repülővel utazunk. Ha megnézi a vasútállomásokon, vagy a repülőtereken található védelmi intézkedéseket, úgy gondolom, hogy ezeket talán jobban össze lehetne hangolni. Lehetségesnek tartja azt, hogy teljesen azonos jogszabályi rendelkezések kerüljenek itt bevezetésre?
Elnök
Biztos úr...
(Jim Higgins bekiabál)
Nagyon sajnálom, Higgins úr. Két kiegészítő kérdést fogadtam el, ennél többet nem tudok elfogadni, és a lehető legkörültekintőbben foglalkoztunk ezekkel.
(Jim Higgins bekiabál)
A szabályzat értelmében két kiegészítő kérdésre van lehetőség. Sajnálom, de nem tudok vitába bonyolódni Önnel. Ez tisztességtelen azokkal szemben, akik még arra várnak, hogy feltehessék a kérdésüket.
Antonio Tajani
Elnök asszony! Szeretném elmondani azoknak a képviselőknek, akik az eljárási szabályzat értelmében nem tudnak választ kapni azokra a kérdésekre, amelyeket fel szeretnének tenni, hogy a hivatalom kész minden olyan hatáskörébe tartozó információt megadni amire csak szükségük van ahhoz, hogy választ kaphassanak a kérdésükre.
Ami Mavrommatis úr kérdését illeti - lényegében azt a kérdést tette fel, hogy a tagállamok a 300/2008/EK rendelet szerint meghatározott védelmi intézkedésekhez képest, elfogadhatnak-e szigorúbb intézkedéseket is - a tagállamok természetesen dönthetnek úgy, hogy a szabályozási keretben lefektetett intézkedéseknél szigorúbbakat fogadnak el. Ezek a szigorúbb intézkedések azonban, hátrányosan érinthetik a légi közlekedés belső piacát, mivel sok esetben az intézkedések tagállamonként változhatnak.
A jelentésben ami, biztosíthatom Önöket, hamarosan meg fog jelenni, a Bizottság meg fogja vizsgálni, hogy vajon ezek a szigorúbb intézkedések nem vezetnek-e a repülőtársaságok és a repülőterek közötti versenytorzuláshoz. Ami a szigeteken lévő repülőterek kérdését illeti, a Bizottság ezt a kérdést is áttekinti a megadott válaszokkal összefüggésben. Természetesen a szigeteken lévő repülőterek is szerepelnek ebben a jelentésben, amely az általános repülőtérrendszerrel foglalkozik. Tudják hogy a Bizottság számára milyen fontosak a régiók, mint például az Ön országában található szigetek, de azok is, amelyek azokban az általam jól ismert országokban találhatók, amelyek csak repülővel vagy hajóval közelíthetőek meg. A Bizottság éppen ezért nagy figyelmet szentel ezeknek az összeköttetéseknek.
Ami Rübig úr kérdését illeti, a Bizottság megvizsgálja a különböző lehetőségeket. Lehetőség van állami források felhasználására, ami az egyik lehetséges megoldása lehet a légi közlekedés védelmével kapcsolatos költségek finanszírozásának. Tehát nincs arról szó, hogy emelni kellene a jegyárakat. Más finanszírozási formák alkalmazásáról is szó lehet. Hogy teljesen őszinte legyek és ne csak egy hivatalos választ adjak, szeretném kihangsúlyozni, hogy Bizottság alaposan megvizsgál minden beszerzett információt, és amint ezeket mind megvizsgáltuk, átnéztük és értékeltük, akkor megpróbálunk majd egy olyan javaslatot készíteni, amely kiegyensúlyozott, és tekintettel van az európai polgárok érdekeire.
Rübig úr, ugyanazt szeretném mondani Önnek is, mint amit a másik tisztelt képviselőnek mondtam, hogy bármilyen tisztázandó kérdés esetén a hivatalom minden képviselő számára mindig rendelkezésre áll, sőt ha a közlekedési ágazattal kapcsolatos kérdéseket velem kívánná megbeszélni, ezt is megszervezi.
Tárgy: A magas színvonalú közlekedés és az Európai Unió kis szigeti térségei
Milyen lépéseket fog tenni a Bizottság annak biztosítása érdekében, hogy az Európai Uniónak fenntartható és magas színvonalú közlekedési rendszere legyen, és hogy megvédje a polgárok jogait és biztonságát? Hogyan kíván hozzájárulni egy olyan megbízható közlekedési rendszer (hajó-repülő-helikopter) kialakításához, amely az Európai Unió kis szigeti térségeire is kiterjed?
Antonio Tajani
Elnök asszony! Ez, bizonyos értelemben a Mavrommatis úr által feltett kérdésnek a folytatása. Annak érdekében, hogy Európában biztosítani tudjuk a fenntartható, magas színvonalú közlekedést és hogy megvédjük a polgárok jogait és biztonságát, egy megfelelő jogi és szabályozó keretet javasolunk az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak, és amint a jogalkotók ezt elfogadták, mi gondoskodni fogunk ennek megvalósításáról.
Engedjék meg, hogy három példával szolgáljak: az utasok jogai, a fenntartható közlekedés és az utasbiztonság. Azt is kérte, hogy konkrétabban mondjam el, hogy ezen erőfeszítések hogyan fognak hozzájárulni az Európai Unió kis szigeti térségéire kiterjedő megbízható közlekedési rendszer kialakulásához, legyen szó akár hajóról, repülőgépekről vagy helikopterről. Ebben a jelentésben az alapvető kihívást a finanszírozás kérdése jelenti. Ezzel tehát visszatérünk az előző kérdés témájához.
Tisztelt képviselők - akár azt is mondhatom, hogy képviselőtársak, mivel sohasem feledkezem meg arról, hogy évekig én is európai parlamenti képviselő voltam - nagyon egyértelműnek kell lennünk ebben a kérdésben. A tagállamok és a regionális hatóságok döntenek abban a kérdésben, hogy mennyi és milyen minőségű összeköttetés legyen a kis szigeti térségeken belül, illetve ezen térségek és a kontinens között. A mi szerepünk, a Bizottság szerepe másodlagos és két jól meghatározott feladatból áll. Egy részről, a Bizottság hajtja végre az európai kohéziós politikát, amely a földrajzi és természeti hátrányokkal küzdő régiók fejlesztését támogatja. A kohéziós politika keretei között a Közösségnek lehetősége van társfinanszírozásra, hogy javítson a szigetek megközelíthetőségén. Más részről pedig, a Bizottságnak kötelessége gondoskodni arról, hogy a közlekedési szolgáltatóknak megítélt pénzügyi támogatás, ne vezessen a közös érdekekkel ellentétes versenytorzuláshoz a belső piacon.
Ennek biztosítékát a belső közlekedési piacra vonatkozó közösségi jogszabály garantálja. A Bizottság nem engedélyezhet állami támogatást a szigetekre történő, és a szigetek közötti színvonalas közlekedés számára, különösen nem egy közszolgáltatási kötelezettség kompenzációjának formájában. A tengeri és a légi szállítás ágazatának belső piacára vonatkozó szabályozás elég teret biztosít a tagállamoknak ahhoz, hogy maguk döntsenek a szigeteket a kontinenssel és egymással összekötő tömegközlekedési szolgáltatások megszervezéséről, amennyiben minden lehetséges közlekedési szolgáltató számára azonos feltételek biztosítottak a szóban forgó közszolgálat ellátásához.
Costas Botopoulos
Tajani biztos úr! Mivel olaszul beszélt nagy kísértést érzek arra, hogy én is olaszul beszéljek, de visszafogom magam, és inkább görögül fogok beszélni.
(EL) Biztos úr! Az én kérdésem nem elsősorban a finanszírozás kérdésére vonatkozott, amiről a tisztelt barátom, Mavrommatis úr részletesen beszélt; itt a kérdés az Ön által említett három konkrét pontra vonatkozott, amelyekről most részletesebben kívánok szólni. Az első a közlekedés színvonalára vonatkozik, ami egy nagyon fontos terület. A második kérdés a nagyon kis szigetek különleges helyzetével kapcsolatos; ahogy azt Ön is tudja, hazámban rengeteg kis sziget van, ami egy különleges helyzetet eredményez, és a harmadik kérdés pedig, a kis szigetek lakosainak lelkiállapotára vonatkozik, akik ebben a pillanatban egy kicsit elszigetelve érzik magukat Görögország többi részétől és általában véve Európától, amikor nem tulajdonítunk különleges fontosságot a problémáiknak, különösképpen a közlekedés területét illetően. Ezért tehát a kérdésem politikai jellegű, ami túlmutat a finanszírozás kérdésén: úgy gondolja, hogy az Európai Uniónak politikai szerepet is kellene itt játszania?
Antonio Tajani
Szeretném megköszönni a tisztelt képviselőnek, hogy az anyanyelvemen válaszolt. Jómagam is kísértést érzek aziránt, hogy ógörögül válaszoljak Önnek, mivel évekig tanultam - az édesanyám sok éven keresztül tanította az ógörög nyelvet is, de biztos vagyok abban, hogy nagyon sok hibát követnék el és lehet, hogy nem értene meg. Mindesetre köszönöm a gesztust.
Botopoulos úr, magam is ezt mondtam, amikor egy olyan választókörzetnek voltam a parlamenti képviselője ahol sok kis sziget van, ezért pontosan tisztában vagyok azzal, hogy milyen súlyos összeköttetési problémákkal néznek szembe különösen télen, távol a szárazföldi területektől. Mivel ezeknek a szigeteknek a többsége idegenforgalmi célpont, a nyár folyamán hajók szállítják a látogatókat és a szigeten lakókat, akiknek ezért ez alatt a két-három hónap (június, július, augusztus) alatt nincsenek nehézségeik. A probléma szeptemberben kezdődik, és akkor fennáll annak kockázata, hogy elszigeteltnek érzik magukat.
Hiszem, hogy az Európai Bizottság, amely közvetlenül nem dönthet erről a kérdésről - mint ahogy azt a felszólalásomban is említettem, mi mindig tekintettel vagyunk a szubszidiaritás elvére - képes segítséget nyújtani ahhoz, például bizonyos közlekedési rendszerek társfinanszírozása révén anélkül, hogy a belső piac torzulna, hogy lehetővé váljon ezen polgárok számára, akik európai polgárok és akiknek ugyanolyan joguk van a mobilitáshoz, főként az utazáshoz és a szállítmányok kézhezvételéhez - mivel ez a kérdés egyes szigetek élelmiszer- és vízellátását is érinti - mint a nagy városokban vagy a szárazföldön élőknek.
Tisztelt képviselő úr, osztom és támogatom az aggodalmát. Az Európai Bizottság, amely mindig szem előtt tartja az állampolgárok jogainak védelmét, arra törekszik, ahol az csak lehetséges és amennyire a jelenlegi jogszabályok ezt lehetővé teszik, hogy mindent megtegyen a legkisebb szigeteken élők védelme érdekében, és gyakorlati válaszokat adjon ezen polgárok igényeire, akik különösen a téli hónapokban valóban kedvezőtlen feltételek között élnek.
Az Ön és minden görög európai parlamenti képviselő rendelkezésére állok, - természetesen ez nem csak a görög képviselőkre vonatkozik - amennyiben bármilyen elfogadásra szánt kezdeményezést kívánnának megbeszélni annak érdekében, hogy a kis szigetek polgárainak gyakorlati válaszokat adhassunk.
Avril Doyle
Tudna-e további részletekkel szolgálni a megfelelő szabályozási keret tartalmát illetően, amelyről jelezte, hogy kidolgozása már folyamatban van, különös tekintettel a kis szigeti térségek közlekedési elérhetőségének gazdasági fenntarthatóságára?
Kaphatok-e biztosítékokat Öntől biztos úr arra nézve, hogy a jelenlegi közszolgálati kötelezettség rendszerét semmilyen módon sem fogja befolyásolni az Önök által elképzelt jövőbeli szabályozási keret? Ennek alapvető jelentősége van ezen kieső térségeknek a gazdasági fenntarthatósága szempontjából.
Antonio Tajani
Köszönöm Önnek tisztelt képviselő asszony, hogy feltette ezt a kérdést. Úgy hiszem, hogy már utaltam erre a bevezető felszólalásomban, amivel meg is válaszoltam a kérdést. Az a szándékunk, hogy mindenféle versenytorzulást megakadályozzunk. Minden esetre, bármilyen beavatkozás kizárólag a polgárok igényeit szolgálhatja, anélkül hogy az megzavarná akár a belső piacot akár a versenyt, csak és kizárólag, megismétlem, abból a célból kerülhet erre sor, hogy azoknak az embereknek, akik ezeken a területeken élnek és hátrányos helyzetben vannak - elsősorban a téli hónapokban - lehetőségét biztosítsunk arra, hogy ugyanolyan polgárok legyenek mint bárki más. A támogatásunk célja, anélkül hogy ez bárkit is hátrányos helyzetbe hozna, annak biztosítása, hogy ezek a polgárok ugyanolyan körülmények között élhessenek, mint az Európai Unió bármely más polgára.
Ezért ami a kétségeit illeti, megnyugtathatom Önt, hogy a célunk az, hogy úgy segítsünk ezeknek a polgároknak, hogy az ne vezessen a piac vagy a verseny torzulásához.
Tárgy: Az európai hajózás biztonságára vonatkozó jogalkotási intézkedések
Értékelte-e a Bizottság, hogy milyen hatást gyakorolna az európai hajózásra, az európai hajózás biztonsága érdekében hozott jogalkotási intézkedések hatálybalépése, amelyek átfedik az ez idáig egységes nemzetközi szabályokat?
Miért nem tartja a Bizottság elegendőnek a tagállamok számára azt, hogy ratifikálják az IMO nemzetközi egyezményt, hogy ezáltal azok az ügyek, amelyekben kizárólagos a hatáskörük és azok, amelyekben az Európai Közösséggel együtt vegyes hatáskörük van, kizárólag a nemzetközi jogszabályok szabályozása alá tartozzanak, amiket a tagállamok szuverén jogukon alapuló kizárólagos hatáskörük alapján határoznak meg?
Azzal, hogy kizárólagos közösségi hatáskörre és új jogosultságokra törekszik egy olyan időszakban, amikor az európai polgárok különösen érzékenyek a hazájuk szuverén jogaira, különösen egy olyan ágazat esetében, amely hatalmas gazdasági nyomás alatt áll, mint a hajózás, nem áll fenn annak veszélye, hogy a Bizottság, több kárt okoz mint amennyi jót összességében tesz?
Antonio Tajani
Elnök asszony! Mavrommatis úr mindig rendkívül aktív és mindig részt vesz a szállítást érintő kérdésekben. A Bizottság javaslatait mindig kíséri egy hatásvizsgálat. Különösen igaz ez, a harmadik tengerbiztonsági csomagról szóló 2005. novemberi javaslatok esetében.
Ennek az ágazatnak az esetében, a Bizottság javaslatai különösen tekintettel vannak a vonatkozó nemzetközi egyezményekre. Az esetek többségében a jogalkotási javaslatoknak az a célja, hogy felszólítsa a tagállamokat az egyezmények ratifikálására, vagy azok Közösségen belül történő végrehajtására. Sohasem abból a célból születnek meg, hogy új hatásköröket próbáljunk megszerezni. Szeretnék eloszlatni egy gyakori félreértést: a közös közlekedéspolitika keretei között a Közösség már rendelkezik a tengerbiztonsághoz szükséges hatáskörökkel. Az azonban elkerülhetetlen, hogy amikor az Európai Parlament és Tanács jogszabályt alkot, a tagállamok képessége, hogy nemzetközi szinten önállóan járjanak el, korlátozott.
Mindezek ellenére, ez nem jelent hátrányt a tagállamok számára. Valójában a nemzetközi közösségen belüli közös befolyásunk megerősödését szolgálja, ami megnöveli a polgárok életének és a környezetének védelmi szintjét. Néha Európának egyszerűen magára kell vállalnia a kezdeményezést. Ez történt például akkor, amikor határoztunk az egyhéjazatú olajszállító tartályhajók gyorsított visszavonásáról, amit azután a Nemzetközi Tengerészeti Szervezet részéről egy hasonló döntés követett.
Mavrommatis úr, Ön pontosan ismeri a Nemzetközi Tengerészeti Szervezettel kapcsolatos problémákat: nem tudjuk minden esetben egyedül meghozni a döntést. Vannak olyan hatáskörök is, amelyek nem vonatkoznak Európára, ezért döntéseinket folyamatosan össze kell vetnünk ezen szervezet döntéseivel, nem utolsósorban azért mert tengereinket olyan hajók is használják, amelyek nem az Unió valamely országának lobogója alatt közlekednek.
A tengerek biztonságával kapcsolatos új jogszabályra tett javaslattal a Bizottság azt reméli, hogy sikerül helyreállítania a tengeri szállítás globális dimenziójának egyensúlyát, amelyhez globális megoldásokra van szükség, ugyanakkor figyelembe veszi a globális jogi keret korlátait.
Mavrommatis úr, a közösségi fellépés a tagállamok közös erőfeszítéseinek és kötelezettségvállalásainak kézzelfogható kifejeződése, nem pedig egy kívülről rájuk erőltetett, érdekeikkel ellentétes lépés. A mi és az Önök erőfeszítésének köszönhetően, rohamosan visszaesett azoknak az európai vizeken közlekedő hajóknak a száma, amelyek nem felelnek meg a jelenleg érvényes szabványoknak. A Bizottság továbbra is kiegyensúlyozott, de proaktív politikát fog folytatni, amely legfőbb célja polgáraink életének és megélhetésének védelme.
Manolis Mavrommatis
Biztos úr! Ön tudja, hogy mennyire élvezem az eszmecseréinket és vitáinkat. Ezen túlmenően, mindig van válasza a kérdéseimre. Természetesen szeretném megköszönni azokat a szempontokat, amelyek az Európai Unió minden országát érintik.
(EL) Egy olyan időben amikor az európai polgárok különösen érzékenyek a hazájuk szuverén jogaikra, különösen egy olyan ágazat esetében amely hatalmas gazdasági nyomás alatt áll, mint például a hajózás, nem gondolja hogy azzal, hogy a Bizottság kizárólagos közösségi hatáskörre és új jogosultságokra törekszik több kárt okoz, mint amennyi jót összességében tesz?
Antonio Tajani
a Bizottság alelnöke. - (IT) Mavrommatis úr! Nem gondolom, hogy fennáll annak a veszélye, hogy ez bármiféle kárt okozna, de a mi célunk az, hogy harmonizálni próbáljunk adott keretek között, ami a tengerjog esetében mindig egy nehéz kérdés volt, sajnálatos módon mindig szembesülnünk kell az IMO döntéseivel, és amint már mondtam szerencsére néha előfordul, hogy Európa az aki élenjár, és a nemzetközi szervezet pedig követ minket.
Még egyszer megismétlem, nem az a szándékunk hogy korlátozzuk a tagállamok jogait, hanem mindössze az, hogy megpróbáljuk megvalósítani a harmonizációt, amely mindössze azt szolgálja, hogy gyorsabb és megbízhatóbb válaszokat adhassunk az EU-polgároknak.
Colm Burke
Felmerült bennem, hogy vajon a biztos úr elégedett-e azon lépések összességével, amelyeket a tagállamok a jelenlegi jogszabályok és előírások végrehajtásával összefüggésben tettek. A jogi ügyintézés terén saját tapasztalatokkal rendelkezem egy súlyos baleset kapcsán, és ahol 12 hónappal a baleset után a hajós társaság még mindig nem tett eleget az akkor már létező és három éve érvényben lévő jogszabályi előírásoknak.
Antonio Tajani
Szeretném a tisztelt képviselőnek megköszönni ezt a kérdést, mert ez lehetőséget biztosít számomra, hogy rámutassak arra a rendkívül pozitív eredményre, amit két héttel ezelőtt Luxemburgban a Közlekedési Tanácson sikerült elérnünk, amikor végül a Tanács zöld utat adott a harmadik tengeri biztonsági csomag jóváhagyásához. Ehhez a sikerhez hozzájárult az Európai Parlament kitartása, kötelezettségvállalása és az a tény, hogy felszólalt a Bizottsággal egyetemben annak érdekében, hogy egy átfogóbb szabályozást sikerüljön megvalósítani a közbiztonság megóvása érdekében, amely minden területre kiterjed, beleértve a tengereinket, a környezetvédelmet és a balesetekhez kapcsolódó felelősséget is.
Amint ezek a szabályok hatályba lépnek, a közösségi ellenőrzés egyértelműen fokozódni fog, a Bizottság kötelezettségeit illetően biztosíthatom Önt afelől, hogy továbbra is gondossággal és figyelemmel fogjuk követni a helyzet alakulását, többek között a lisszaboni ügynökségünk által végzett munkán keresztül annak érdekében, hogy minden érvényes jogszabályt minden esetben tiszteletben tartsanak és mindenekelőtt annak érdekében, hogy az Európai Unió hatáskörébe tartozó tengereken végrehajtott közös jogi és operatív tevékenységek révén biztosítsuk hogy tengereink a lehető legbiztonságosabbak legyenek.
Tárgy: A városi közlekedés javítása
Tény, hogy a városi közlekedés jelenleg nem lehető legjobb az európai polgárok számára. A komoly közlekedési dugók okozta feszültség, a városokon belüli légszennyezés és utazások magas szintje, ami a teljes közúti közlekedésből származó szén-dioxid-kibocsátás több mint 40%-áért felelős, valamint az, hogy a járművezetők és a veszélyeztetett csoportok, mint például a gyalogosok és biciklisták egyáltalán nincsenek biztonságban, csak néhány azok közül a problémák közül amivel a nagy városokban az európai polgárok nap mint nap szembetalálják magukat. Milyen célokkal és lépésekkel kíván a Bizottság reagálni erre a helyzetre annak érdekében, hogy létrejöhessenek a városi közlekedés fenntarthatóbb formái, és milyen menetrendet határozott meg az intézkedésekre a célkitűzései megvalósítása érdekében?
Antonio Tajani
Elnök asszony! A városi közlekedés témája, arról szeretném tájékoztatni a tisztelt képviselőket - először mindig a "képviselőtársak” megszólítás jut eszembe biztos megszokásból; mivel csak néhány hónapja vagyok biztos, viszont több éven keresztül voltam európai parlamenti képviselő és még mindig a Parlament tagjának érzem magam - hogy ez volt az egyik téma a 2008. szeptember 1-én és 2-án La Rochelleben tartott Tanács informális ülésén, és részletesen megvitattuk ezt a kérdést. A Bizottság és a tagállamok is komoly figyelmet szenteltek a kérdésnek, szakértőket, nagy és középes méretű városok polgármestereit és ágazati szakembereket hívtak meg, hogy a városi közlekedésről beszéljenek.
Magam is beszéltem erről a témáról a néhány nappal ezelőtt Párizsban megtartott közlekedésbiztonsági napon - ami a Bizottság és a Tanács hivatalos napja a közlekedésbiztonsági hét során - ahol kihangsúlyoztam, hogy a közlekedésbiztonságnak egyben egy jó városi közlekedési rendszert is jelentenie kell: az útjaink, mindenek előtt a nagy városokban, akkor lesznek majd biztonságosabbak, ha egy jó városi közlekedési rendszer van. Véleményem szerint ez mindenféleképpen csökkenteni fogja a nagy városokban előforduló balesetek áldozatainak számát, ott ahol a balesetek és az áldozat száma a legnagyobb.
A Bizottság egy cselekvési tervet készít a városi mobilitással kapcsolatban, amely a zöld könyv megjelenését követő konzultációkon alapul. Szándékunkban áll még az év vége előtt megjelentetni ezt a tervet. A terv, az elkövetkező évekre vonatkozó európai uniós szintű konkrét lépésekre is javaslatot tesz.
Az Európai Bizottság semmilyen hatáskörrel sem rendelkezik erre vonatkozóan: ezek a területek a tagállamokat érintik, de mi a szubszidiaritás elve alapján, ami mint ahogy azt Önök is tudják a subsidium szóból származik, segíteni akarjuk a tagállamokat és a nagy városok polgármestereit. Mindezt tanúsíthatja Milánó előző polgármestere Gabriele Albertini, a Közlekedési és Idegenforgalmi Bizottság alelnöke: ezen a cselekvési terven keresztül biztosítani fogjuk, hogy minden rendelkezésünkre álló információ, minden tanács, minden elképzelés, minden javaslat hozzáférhető legyen a közlekedési problémákkal küszködő városok, elsősorban nagy városok számára.
A cselekvési terv a politikai döntéshozók számára helyi, nemzeti és regionális szinten is segítséget jelent majd a szubszidiaritás elvének teljes tiszteletben tartása - megismétlem, teljes tiszteletben tartása - mellett. Azok a lépések, amelyeket javasolni fogunk, elősegítik majd a költségek csökkentését, az egységes piac megfelelő finanszírozásának biztosítását, az új technológiák új piacainak megteremtését, kifejlesztve egy fenntartható városi mobilitást. Nem véletlen egybeesés, hogy éppen tegnap este sikerült lezárnunk a vitát és egy olyan irányelvről szavaznunk, amelynek ösztönöznie kellene, amelynek célja, hogy ösztönözze a helyi hatóságokat a csökkentett káros gázkibocsátású tömegközlekedési eszközök beszerezésére.
Ma azonban még túl korai lenne körvonalazni, vagy konkrétan beszélni a cselekvési terv tartalmáról, de mindezek ellenére mi és Önök is arra számíthatnak, hogy magában foglalja majd a zöld területekhez való hozzáféréssel, a városi áruszállítással és logisztikával, az európai városok tömegközlekedési eszközeit érintő jobb tájékoztatással kapcsolatos szabályok rendszerezését, illetve széles körű terveket tartalmaz majd a fenntartható városi mobilitással kapcsolatosan, és javaslatokat tesz a városi tervezés és mobilitás integrálásának lehetséges módjaira. Lehetséges, hogy a cselekvési terv javaslatokat fog tartalmazni az információcserére és a jobb adatgyűjtési és kutatási gyakorlatokra vonatkozóan, sőt elképzelhető, hogy a finanszírozás kérdésével is foglalkozni fog, ami egy rendkívül kényes terület. Mindez pedig, megismétlem, a szubszidiaritás elvének tiszteletben tartásán fog alapulni.
Emmanouil Angelakas
(EL) Biztos úr! Nagy érdeklődéssel várjuk az Ön által javasolt cselekvési tervet és ezt követően ismét lehetőségünk lesz erről beszélni.
Ugyanakkor szeretném hallani a következő témával kapcsolatos személyes véleményét: sok szó esik a Londonban, Rómában és Stockholmban és más hasonló nagy városokban bevezetett dugódíjakról, amelyekkel úgy tűnik, sikerült csökkenteni a közlekedési dugókat és növelni a tömegközlekedést használó utasok számát. Ugyanakkor más városokban, ahol nincs szervezett hálózat még mindig kételyek vannak, és ezzel kapcsolatban szeretném hallani Önnek, mint tapasztalt biztosnak a személyes véleményét arról, hogy egyetért-e, illetve milyen mértékben támogatja vagy ellenzi ezeket a dugódíjakat.
Antonio Tajani
Tisztelt képviselő úr, ez egy rendkívül kényes kérdés: ha Albertini úr, aki mindig nagyon nagyvonalú meghívna minket kávézni, akkor ott megbeszélhetnénk ezt a kérdést és hallhatnánk egy nagy európai város polgármesterének ezzel kapcsolatos tapasztalatait.
Erre a kérdésre nincs könnyű válasz. Én magam Róma város önkormányzatának voltam öt éven keresztül tagja, mialatt európai parlamenti képviselő voltam és ugyanezekkel a kérdésekkel foglalkoztam. Ezeket a dolgokat városonként és esetenként külön-külön kell megvizsgálni, mivel bizonyos városoknak - és itt Rómára gondolok - keskeny utcájú történelmi központja van, ahol nagyon nehéz a forgalomnak haladni. Más városokban másmilyen a városi környezet, tehát nagyon nehéz mindenkire egyetlen szabályt alkalmazni.
Úgy gondolom, hogy a szubszidiaritás elvének mindenkori érvényesítése mellett, a polgármestereknek az önkormányzatokkal egyetértésben, a dugódíj bevezetése mellett kellene dönteni, amennyiben ezt hasznosnak találják és amennyiben az igazgatásuk alatt álló városban szükség van a forgalom korlátozására, mivel az öreg városok központjában nagyon könnyen alakulnak ki közlekedési dugók. Tehát a helyzet városonként eltérő és ezért nehéz megoldást találni. Egyértelműen azt mondom, hogy nem szabad figyelmen kívül hagyni ezt a lehetőséget, még akkor sem, ha néha zűrzavarhoz vezethet. Azt kell megnézni, hogy ez mekkora kört érintene. Szeretném újra elmondani, hogy ezt a döntést minden egyes városnak magának kell meghoznia. Én személy szerint, alapvetően nem vagyok ellene, de bizonyos esetekben igazságtalan lehet a bevezetése, míg más esetekben pedig, kifejezetten helyénvaló lehet.
Ismerve tehát az európai városok sokszínűségét, úgy gondolom, különösen ebben az esetben, hogy a végső döntést mindig a helyi hatóságoknak kell meghoznia, annak ellenére, hogy a cselekvési tervben mi is megfogalmazunk javaslatokat és elképzeléseket. Az a fontos, hogy a polgárok mindig tájékoztatva legyenek, és tisztában legyenek azzal, hogy mi történik és milyen döntések születtek, mert amikor az adófizetésre kerül a sor, akkor mindig jó az a polgárok számára, ha tisztában vannak azzal, hogy pontosan mi az amiért fizetnek.
Sajnálom, hogy nem tudok határozott elvi választ adni. Őszintén azt gondolom, hogy meg kell vizsgálnunk a tényeket és a hatásokat, beleértve a városi környezetet érintő hatásokat is, és minden egyes esetben külön-külön kell meghozni a döntést. Végezetül szeretném ismét elmondani, hogy alapvetően nem ellenzem, de lehetnek olyan esetek, amikor teljesen értelmetlen lenne egy ilyen adónak a bevezetése.
Mairead McGuinness
Biztos úr, két Ön által használt szó ütötte meg a fülemet: az egyik az, hogy a finanszírozás egy "kényes” kérdés, és többször megismételte a "szubszidiariás” szót, ami fontos.
Aggódik-e a Bizottság amiatt, hogy a tagállamok gazdasági nehézségei lelassítják majd a hatékony tömegközlekedési rendszer kialakításához szükséges beruházásokat? Ugyanakkor lehetséges lesz, hogy a tagállamok a nagyvárosokban azokra a szorult helyzetben lévő motorosokra is kivetik ezt a dugódíjat, akiknek pedig nincs választási lehetőségük.
Paul Rübig
(DE) Kedves Tajani úr, természetesen nagyon örülünk annak, hogy lehetőségünk van itt kérdéseket feltenni, különösen a városi közlekedésre vonatkozó versenytárgyalási eljárásokkal kapcsolatban. Tervezik-e, hogy a városi közlekedésre pályázatot írnak ki, mint ahogy ez Svédországban már számos esetben megtörtént, ahol mostanra kialakult a verseny a városi közlekedésben?
Másodszor pedig: valóban léteznek-e Európára kiterjedő, egységes ellenőrzési rendszerre vonatkozó tervek? Amikor egy külföldi városba érkezik az ember, sokszor nehezen lehet megérteni, hogy hogyan is működik a rendszerük, és talán itt is elkelne egy bizottsági javaslat.
Antonio Tajani
Elnök asszony! Köszönöm a kérdést. Először is azt gondolom, hogy a benyújtandó cselekvési tervünkben ragaszkodnunk kell ahhoz, hogy megfelelő tájékoztatást adjunk az európai polgároknak, amikor az egyik városból a másikba mennek, azért hogy tisztában legyenek a helyzettel és tudják, hogy mire számíthatnak ha Stockholmból Madridba vagy épp ellenkezőleg, Rómából Bécsbe utaznak, hogy megértsék a felépítményt, hogy milyen adókat kell fizetniük, és hogy megszervezhessék az útjukat, legyen az akár szolgálati vagy magán út. Ez már ma is fontos és úgy gondolom, hogy még sok munka vár ránk.
Tisztelt képviselők, természetesen azért helyezek hangsúlyt a szubszidiaritás elvének kérdésére, mert nem az Európai Unió dolga, hogy olyan ügyekbe avatkozzon, amelyek szigorúan a helyi hatóságok hatáskörébe tartoznak. Ugyanez vonatkozik a pénzügyi szempontokra is; a Bizottság nem avatkozhat be. A finanszírozás egy probléma. Természetesen a cselekvési tervünkben arra fogunk törekedni, hogy összegyűjtsük a különböző meghallgatások során elhangzott összes javaslatot annak érdekében, hogy szolgáltatást és támogatást nyújtsunk a helyi hatóságoknak, akik ezt követően szabadon dönthetnek ezek elfogadásáról vagy elvetéséről. A mi célunk az, hogy megpróbáljuk harmonizálni a rendszert, legalábbis ami a polgárok tájékoztatását illeti, és a különböző helyi hatóságoknak a lehető legtöbb információt adni a többi városban szerzett tapasztalatokról, melyeket aztán saját belátásuk szerint használnak fel. Ez nagyon fontos.
Ami a finanszírozást illeti, úgy gondolom, hogy minden helyi hatóság saját belátása szerint járhat el, anélkül persze, hogy ez bármilyen módon is megzavarná a piacot vagy a polgárok szabad mozgását. Minden egyes esetben a legmegfelelőbb megoldást kell választani. Ami a Rübig úr által feltett utolsó kérdést illeti, a közszolgálati kötelezettségekről szóló irányelv meghagyja a helyi hatóságoknak azt a szabadságot, hogy eldöntsék hogy kiírnak-e pályázatot, avagy sem. Úgy gondolom, hogy az Európai Unió e tekintetben ismét ragaszkodott a szubszidiaritás elvéhez.
Úgy gondolom, hogy ez helyes, mert munkánk nem lehet beavatkozó: nem szabályozhatunk mindent és bármit, nekünk a nagy kérdésekkel kell foglalkoznunk, nagy válaszokat kell adnunk és abban kell segítenünk a helyi testületeket és a tagállamokat, hogy megoldják a problémáikat ott ahol tudják, esetleg az Európai Unió segítségével és támogatásával, de ez a támogatás sem meghatározó sem pedig beavatkozó sem lehet. Véleményem szerint a helyi tömegközlekedésben ennek egy olyan alapelvnek kell lennie, amihez tartanunk kell magunkat és úgy gondolom, hogy ezt is akarjuk.
Elnök
Ezzel lezárom a kérdések óráját.
Az idő hiányában megválaszolatlanul maradt kérdések írásban kerülnek megválaszolásra (lásd a mellékletet).
(Az ülést 19.45-kor felfüggesztik, és 21.00-kor újra megnyitják.)
