Izrael Állam részvétele a közösségi programokban - Izrael Állam részvétele a közösségi programokban (vita) 
Elnök
A következő napirendi pont a következők együttes tárgyalása:
De Keyser asszony jelentése, a Külügyi Bizottság nevében, az egyrészről az Európai Közösségek és tagállamaik, másrészről Izrael Állam közötti társulást létrehozó, az Izrael Állam közösségi programokban való részvételének általános elveit szabályozó euro-mediterrán megállapodás jegyzőkönyvének aláírásáról szóló tanácsi döntésre vonatkozó javaslatról (05471/2008 - C6-0180/2008 - és
a Tanács és a Bizottság nyilatkozata Izrael Állam közösségi programokban való részvételéről.
Véronique De Keyser
előadó. - (FR) Elnök úr! Mi azt kértük, hogy halasszuk el a szavazást a plenáris ülésen, és ennek nagyon örülök, mégis úgy érzem, hogy előadóként magyarázattal tartozom.
Amint Salafranca úr erre korábban helyesen rámutatott, a Parlament Külügyi Bizottsága november 6-án elfogadott két javaslatot Izrael közösségi programokban való részvételéről: az egyik egy hozzájárulás volt, a másik pedig egy állásfoglalás. Mindkét javaslatot nagy többséggel fogadtuk el - az állásfoglalásról szóló szavazás valójában egyhangú volt.
Mit tartalmaztak ezek a szövegek, és milyen üzenetet szeretne küldeni a Külügyi Bizottság Izraelnek? A hozzájárulás pozitív volt: hozzájárult Izrael közösségi programokban való részvételéhez, figyelembe véve, hogy már amúgy is részt vesz a hetedik kutatási keretprogramban, hogy a kérelme kizárólag az "innovációs és technológiai” programra vonatkozott, hogy a szomszédsági politika összes tagállama jogosult pályázni a részvételre, és így hogy ez nem képezett különleges kedvezményt Izraellel szemben, sem pedig politikai státusának felülvizsgálatát nem jelentette.
A társulási megállapodások az emberi jogok tiszteletben tartására épülnek. Ezért a képviselők politikai kereteket akartak biztosítani ehhez a hozzájáruláshoz egy rendkívül határozott állásfoglalás formájában, amely felszólít az Európai Unió és a Palesztin Felszabadítási Szervezet (PFSZ) közötti ideiglenes megállapodás elismerésére, a kedvezményes importrendszer hatálya alá tartozó, a megszállt területekről származó izraeli termékek importjával szemben bevezetett erősebb ellenőrzésekre és szankciókra, valamint a tudományos együttműködés eredményeinek a polgári célú felhasználására. A Bizottságnak el kell készítenie egy éves jelentést, amely lehetővé teszi a Parlament számára az említett feltételek teljesülésének értékelését. Röviden: az állásfoglalás pozitív volt, de határozott, és különféle felek között lefolytatott hosszadalmas tárgyalások eredményeként jött létre, akik kiemelkedő elkötelezettséget tanúsítottak az elért kompromisszum mellett, amiért szeretnék nekik köszönetet mondani.
Akkor tehát miért tétovázunk, miért állunk elő félelmeinkkel, és végül miért halasztjuk el a szavazást? Lényegében azért, elnök úr, mert a gázai humanitárius helyzet tűrhetetlenné vált. Amikor az Európai Parlament küldöttsége, amelynek én is a tagja voltam, a nyár elején Gázában járt, az emberek életkörülményei már akkor is riasztóak voltak; novemberben egy másik küldöttség látogatást tett a megszállt területeken, és pontosan ugyanezzel a beszámolóval tért vissza. Semmi sem változik, a helyzet katasztrofális, és a blokád ahelyett, hogy meggyengítette volna, csak radikalizálta a Hamaszt.
Louis Michel három napja rámutatott arra, hogy a gázai határátkelési pontok folyamatos lezárása a palesztin polgári lakosság ellen alkalmazott kollektív büntetés egyik formája volt, ami ellentétes a nemzetközi humanitárius joggal: ezt a mi saját biztosunk mondta. Az Egyesült Nemzetek Szervezetének a közel-keleti palesztin menekülteket segélyező hivatala (UNRWA), az az ügynökség, amely együttműködik a menekültekkel Gázában, segélygyűjtési akciót kezdeményezett, ugyanúgy, mint az Oxfam, az Amnesty International, a Médecins sans frontières és számos más nem kormányzati szervezet is, amelyek jelenleg még az Erez határátkelési pontot sem használhatják.
Éppen ma tudtam meg, hogy Pegase mechanizmusunk működése teljesen leállt Gázában, hogy már nem tudja biztosítani az energiaellátást, hogy a Palesztin Hatóság területén már nem fizetik a hivatalnokok fizetését és nyugdíját, és hogy a legszegényebb embereknek juttatott kifizetéseket is felfüggesztették. Az UNRWA szintén kénytelen volt felfüggeszteni a legszegényebb emberekre irányuló segélyprogramját Gázában. Ez elfogadhatatlan, elnök úr, ez tűrhetetlen, ezért meggyőződésem ellenére a szavazás elhalasztását támogattam.
A Tanácsban most van folyamatban Izrael politikai "továbbfejlesztésének” megvitatása, nagy sietséggel és teljes titoktartás mellett; és pontosan ez a továbbfejlesztési lehetőség tűnik ma ki a régió politikai helyzetéből, és ez érdemel meg száz és száz e-mailt, amelyet a polgárok elküldenek. Ezért a Tanácsnak javítania kell a jelenleg folyamatban lévő vita átláthatóságát, és válaszolnia kell az európai polgárok kérdéseire.
A Parlament számára ma meglehetősen egyértelmű a következő: emberi életfeltételeket akarunk a palesztinoknak és azt akarjuk, hogy vessenek véget a gázai blokádnak. Ez a blokád nem alkalmas a Hamasz elgyengítésére, viszont elviselhetetlen szenvedéseket okoz ártatlan embereknek, akiknek a fele mellesleg a Fatahra szavazott a 2006. évi választásokon. Ez a szavazás valójában továbbra is érvényes. Kinyújtjuk a kezünket Izrael felé, de nem mondunk le azokról az alapvető értékekről, amelyeken az Európai Unió felépült. Most Izrael térfelén pattog a labda.
Megragadom a lehetőséget - és elnézést kérek, elnök úr, később levonhatja ezt az időt a kétperces hozzászólásomból -, de megragadom a lehetőséget, hogy elítéljem azt a politikai nyomást, azokat a rágalomhadjáratokat és antiszemita vádakat, amelyeket azokkal a parlamenti képviselőkkel szemben folytatnak, akik egyszerűen kiálltak a béke és az igazság mellett. Emellett szeretném kifejezni elismerésemet minden zsidó barátunknak, Izraelben és máshol, ezeknek az új igaz embereknek, akik rendkívül nehéz körülmények között szintén békét akarnak és felszólítanak a nemzetközi jog betartására. Fáradozzunk együtt ennek eléréséért. Véget kell vetnünk Gáza ostromának, de ennek a kérdésnek a katonai megközelítése, mert volt, aki ezt javasolta, színtiszta őrültség lenne.
Jean-Pierre Jouyet
Elnök úr, Verheugen úr, De Keyser asszony, hölgyeim és uraim! Azzal szeretném kezdeni, hogy köszönetet mondok De Keyser asszonynak ezért a kiváló jelentésért. Hozzá hasonlóan én is azt tapasztaltam korábban, hogy a Parlament többsége a szavazás elhalasztása mellett szavazott az előadó által felvetett okok miatt.
A Tanács szerint Izrael közösségi programokban való részvételét az Unió Izraellel ápolt bilaterális kapcsolatai továbbfejlesztésének szempontjából kell vizsgálni, a Tanács kinyilvánította ezt a felfogását június 16-án, a Társulási Tanács Izraellel tartott 8. ülésén. Ez a továbbfejlesztés összeegyeztethető az európai szomszédságpolitikával.
A Tanácsnak meggyőződése, hogy ez a továbbfejlesztése mindkét fél számára előnyös, és nemcsak annak az országnak az érdekeit szolgálja, amelyet közelebb akarunk hozni az európai családhoz. Európa érdekeit is szolgálja abból a szempontból, hogy lehetővé teszi szorosabb kapcsolatok és nagyobb bizalom létrehozását az izraeli népesség új szekcióival, legyenek azok egyetemi hallgatók, kutatók, üzletemberek vagy technikusok.
Európa így olyan helyzetbe kerül, hogy a béke és a jólét formájában konkrét bizonyítékokkal szolgálhat a multilaterális együttműködés előnyeiről. Azt szeretném mondani De Keyser asszonynak, hogy az ilyen leckéknek ára van az olyan régiókban, mint a Közel-Kelet. Európa így erőteljesebben és hitelesebben mondhatja ki az igazságot, ami aztán nagyobb bizalmat fog nemzeni.
Nagyon odafigyeltem ebből a szempontból azokra az elvárásokra, amelyek De Keyser asszony szerint a Külügyi Bizottságban megfogalmazódtak. Hivatkozom itt természetesen az általa említett, a rendezés teljes és azonnali befagyasztására vonatkozó üzenetre, a Palesztin Hatósággal folytatott béketárgyalások eredményességének szükségességére, a gázai és a ciszjordániai néppel szemben bevezetett korlátozások megszüntetésére, és arra hogy feltétlenül sokat kell javítani a blokádtól sújtott gázai nép helyzetén, amelyet az Európai Parlament küldöttsége a közelmúltban tapasztalt.
Megnyugtathatom Önöket, hölgyeim és uraim, hogy ezeket az elvárásokat a Tanács is osztja, és meggyőződésem szerint a Bizottság is. E tekintetben a 2008. június 16-i nyilatkozat tartalmaz néhány rendkívül egyértelmű megállapítást, mind a továbbfejlesztést körülvevő politikai összefüggésekről, mind pedig arról az üzenetről, amelyet Európa ebből az alkalomból Izraelnek szándékozik küldeni.
Az igaz, hogy Izrael évek óta tisztában van ezzel az üzenettel, amint ezt Önök is tudják. Én is sajnálatosnak tartom, hogy ezeket az üzeneteket nem szívlelték meg, de a Tanács a júniusi kockázatos döntésében ki akarta használni a bilaterális kapcsolatok továbbfejlesztését egy üzenet elküldésére, nagyobb erővel, magasabb szinten, és a kapcsolatok sokkal szélesebb körén. Ezt teszi a Tanács.
Ön azt a szempontot is felvetette, hogy az egyes közösségi programokhoz való csatlakozás európai meghívását nemcsak Izraelre terjesztettük ki, hanem a szomszédságpolitika hatálya alá tartozó összes országra, ezt a régiót is ide számítva.
Elnök úr, Verheugen úr, hölgyeim és uraim! Az Európai Parlament ma lehetőséget kap arra, hogy hozzájáruljon ahhoz a regionális együttműködési folyamathoz, amelyet Európa elindított egy olyan régióban, amely rendkívüli jelentőséggel bír Európa saját biztonsága és jóléte szempontjából.
Remélem, hogy amikor eljön az idő - tekintetbe véve a mostani szavazást -, követik majd az előadó ajánlását, és hogy az állásfoglalásban, amelyet el kívánnak fogadni az ebben a tárgyban megfogalmazott álláspontokról a Társulási Tanács keretén belül, azon álláspontokat támogatják majd, amelyek az elnökség meggyőződése szerint tükrözik azt a bölcs egyensúlyt, amely már régóta fennáll a tagállamok kormányai között, és amelyek a béke és a stabilitás forrásává válhatnak a régióban.
Günter Verheugen
A Bizottság alelnöke. - (DE) Elnök úr, a Tanács tisztelt soros elnöke, hölgyeim és uraim! 2006 decemberében a Bizottság javaslatot tett az európai szomszédságpolitikában részt vevő partnereknek egyes politikák végrehajtásába és egy sor közösségi programba történő teljes integrációjára nézve. Olyan területek kerültek a mérlegelés előterébe, mint a kutatás és fejlesztés, az innováció, a versenyképesség, a fogyasztóvédelem és az információs társadalom, csak hogy néhányat megnevezzek.
A Tanács több alkalommal is napirendre tűzte ezt a javaslatot. 2007 márciusában támogatta a Bizottságnak azt a javaslatát, hogy az összes partnerország számára mindig lehetővé kell tenni a részvételt egyes közösségi programokban.
Izrael volt a szomszédságpolitikában részt vevő első olyan partnerországunk, amely ebben az évben hivatalosan is jegyzőkönyvet írt alá az Európai Közösséggel a közösségi programokban való részvételt szabályozó általános elveiről.
A Bizottság üdvözli ezt a fejleményt, mert ez aláhúzza hosszú távú, szoros együttműködésünket partnerünkkel, Izraellel. 1995 óta Izrael teljes jogú társult tagsági státust élvez a kutatási és fejlesztési keretprogramban. Az évek során ez a szoros együttműködés sok közös projekthez vezetett, alkalmanként jelentős eredménnyel, amelynek tavaly a helyszínen magam is a szemtanúja lehettem Izraelben.
Az izraeli kutatók és egyetemek magas színvonala rendkívül érdekes és értékes partnerré teszi Izraelt. Izrael az innováció területén is jelentős hozzájárulást tehet, amely mindkét fél számára előnyös, mert középtávon megnyílik az út a sokkal szorosabb ipari együttműködés előtt. Időközben az a párbeszéd, amelyet Olmert miniszterelnök és jómagam kezdeményeztünk az EU és Izrael társaságai között, jó kezdettel indultak és már eredményeket is hoztak.
Ezenkívül Izrael már ma is részt vesz a vállalkozási és innovációs programban, versenyképességi és integrációs programunk három pillérének egyikében. Ez a program különösen fontos a kis- és középvállalkozások számára. Mindkét oldal nagy elvárásokat és reményeket fűz a megerősített együttműködéshez. Ezért az utolsó EU-Izrael Társulási Tanács tavaly kihangsúlyozta, hogy intenzívebbé akarja tenni az Izraelhez fűződő kapcsolatokat a közös cselekvési terv alapján.
Kétség sem férhet ahhoz, hogy kapcsolataink bővíthetők. Minden, ami hozzájárul annak megkönnyítéséhez, hogy emberek találkozhassanak, ami összehozza az újságírókat, a művészeket, a kutatókat és a vállalkozókat, minden, ami a párbeszédet szolgálja és előmozdítja egymás kölcsönös megértését, megérdemli feltétel nélküli támogatásunkat. Ez pozitív hatást gyakorol majd az emberi jogokról jelenleg folytatott párbeszédünkre.
Az Izraellel ápolt kapcsolataink további erősítése, amely az európai szomszédságpolitika hátországában helyezkedik el, az Európai Unió stratégiai érdeke. A Tanács ma megvitatott döntése beilleszthető ebbe az összefüggésbe, és ilyen módon jelentős mértékben hozzájárul az Izraellel folytatott együttműködésünk megerősítéséhez. Ezért arra kérem Önöket, hölgyeim és uraim, hogy támogassák az állásfoglalás-tervezetet és szavazzák meg a Bizottság javaslatát.
Jana Hybášková
a PPE-DE képviselőcsoport nevében. - (CS) Elnök úr, biztos úr, a Tanács tisztelt soros elnöke! Ami ma itt történik, azt én a parlamenti eljárás példátlan használatának tekintem. Képviselőcsoportunk, az Európai Néppárt (Kereszténydemokraták) és az Európai Demokraták Képviselőcsoportja arra készült, hogy teljes mértékben támogatja a szocialisták jelentését, ide számítva a szocialisták módosító javaslatait is. Maguk a szocialisták utasították el saját jelentésük megszavazását. A jelentést ennek ellenére elfogadta a Külügyi Bizottság, szerepel a napirenden, és feltétlenül szavaznunk kell róla még ebben a parlamenti ciklusban. Képviselőcsoportunk teljes mértékben eltökélte magát a jelentés megvitatása és elfogadása mellett.
Ami ma itt történt, az káros Európára nézve. Európa biztosítani akarta a visszatérés lehetőségét a pénzügyi adományokhoz, biztosítani akarta befolyását a Közel-Keleten és lehetőséget akart biztosítani magának arra, hogy hozzájárulhasson a békefolyamathoz. Ma félredobtunk egy olyan eszközt, amely pénzünk ellenértékeként ilyen helyzetbe hozott volna bennünket. Európa emellett félredobta egyik fontos támogatóját a kutatás és fejlesztés területén, félredobta egyik fontos támogatóját, amely kapcsolódik a tudomány, a kutatás és a technológia fejlesztéséhez, a terrorizmus elleni harchoz, valamint az emberi jogi helyzet javításához a földközi-tengeri régióban. Meggyőződésem, hogy a Bizottság és a Tanács által javasolt cselekvési tervről folytatott megbeszélések folytatódnak. Az is meggyőződésem, hogy saját hazám elnöksége alatt jelentős fejlődést fogunk elérni az Európa és Izrael közötti kapcsolatok területén. De ez semmit sem változtat azon, hogy Parlamentünk félredobta befolyását, és ezáltal olyan hellyé vált, ahol diadalmaskodtak sötét, nem európai erők, amelyek nem akarják, hogy a közel-keleti helyzet javuljon. És véleményem szerint abszurd dolog az Európai Parlamentet szembefordítani saját államainkkal és saját intézményeinkkel. Ezért mi folytatni fogjuk ezt a munkát.
Hannes Swoboda
a PSE képviselőcsoport nevében. - (DE) Elnök úr, bizottsági alelnök úr, Hybášková asszony! Maradjunk két lábbal a földön. Önök azt is figyelembe vették, hogy ma nem fogunk szavazni. Ragaszkodnunk kell a tényekhez. A szociáldemokraták képviselőcsoportja felsorakozik az előadó mögött, és a bizottságban is támogattuk szavazatunkkal, mert ez következett meggyőződésünkből. A Bizottság alelnöke és Ön is lényegében ugyanezt mondta.
Ám nem valami légmentesen lezárt helyiségben élünk, hanem egy adott politikai helyzetet élünk meg. Képzelje el, mi lenne, ha hogy egyszerűen nem értenénk egyet semmiben, amit Ön vagy én mondtunk a katasztrofális, embertelen gázai helyzetről, és úgy tennénk, mintha ott semmi sem történt volna? Ez azonban nem a valós helyzet. Ön, a Tanács tisztelt soros elnöke azt mondta, hogy ez előmozdítja a békét. Valóban úgy gondolja, hogy a jelenlegi helyzetben ezzel elő tudjuk mozdítani a békét? Sajnos lehetséges, hogy a helyzet nem fog változni. Valamikor majd fogunk szavazni, bár a helyzet nem súlyos. De legalább ki kell nyilvánítanunk a véleményünket.
Uram, a Tanács tisztelt soros elnöke! A kérdés továbbra is megválaszolatlan marad: mit gondolnak az emberek, hogyan fogják ezt fogadni a régió egészében? Mit gondolnak az emberek, hogyan fogják fogadni Palesztinában és más országokban, ha első országként pontosan akkor kötünk megállapodást Izraellel, amikor ezzel egy időben brutálisan lábbal tipornak az emberi jogokon, és nemcsak Izrael teszi ezt. Számunkra egyértelmű - csoportunk erről mindig meg volt győződve -, hogy mindenfajta terrorizmust teljes mértékben el kell ítélni, akár rakétával követik el, akár más módon.
Csoportunk támogatja a Zöldek/ az Európai Szabad Szövetség Képviselőcsoportjának és az Egységes Európai Baloldalnak ezt az indítványát, mivel a jelenlegi viszonyok között legalább egyszer ki akarjuk nyilvánítani, hogy számunkra egyszerűen elfogadhatatlan a közel-keleti helyzet. Igen, sor fog kerülni erre az együttműködésre. Ne aggódjon, Ön nagyon jól tudja, hogy erre az együttműködésre sor fog kerülni, és hogy itt az ügynek nincs vége, ezzel csak jelzést akarunk adni. Igen, akarjuk az együttműködést Izraellel, de végre békét is akarunk ebben a régióban, és azt akarjuk, hogy ne nyomják el az embereket.
Annemie Neyts-Uyttebroeck
az ALDE képviselőcsoport nevében. - (NL) Biztos úr, Jouyet úr! Ahogyan ez egy felelős képviselőcsoporthoz illik, mi már régóta vitázunk arról, hogy meg kell-e szavaznunk a szavazás elhalasztását mind az állásfoglalás-tervezetről, mind pedig a jegyzőkönyv jóváhagyásáról; a vélemények megoszlanak csoportunkban. Az arány körülbelül 50-50 százalék volt, kicsi többséggel a szavazás mellett, így tehát képviselőcsoportomat megosztotta az erről a kérdésről folytatott szavazás.
Ez a megosztott állapot részben annak tulajdonítható, hogy nagyon aggaszt bennünket a közel-keleti helyzet, valamint az Izrael és Palesztina közötti konfliktus. Nem ismerek olyan embert, magamat is ide számítva, akit a területen tett látogatás után ne töltöttek volna el mély aggodalommal, mély együttérzéssel és haraggal az ott uralkodó állapotok.
A legelképesztőbb és legriasztóbb az, hogy az Annapolisi Megállapodások aláírása óta az izraeli politika csak még rosszabbá, még merevebbé és még keményebbé vált. Nincs szükség rosszindulatra ahhoz, hogy az ember elgondolkodjon, vajon Izrael, vagy az országon belül bizonyos erők, az izraeli haderő támogatásával, nem azon fáradozik-e, hogy olyan mértékben visszafordíthatatlan helyzetet hozzanak létre a megszállt területeken, hogy a két állam együttélését biztosító megoldás elérhetetlenné váljon.
Ezért megértem, hogy üzenetet akarunk küldeni Izraelnek a szavazás elhalasztásával, mivel nem akarjuk azt a benyomást kelteni, mintha meg akarnánk jutalmazni ezt az országot egy olyan időszakban, amikor a helyzet napról napra romlik a Gázában élő több mint egymillió palesztin számára. Remélem, hogy a következő hetekben és hónapokban olyan változások történnek, amelyek lehetővé teszik a számunkra mindkét szöveg jóváhagyását, több bizalommal a szívünkben.
David Hammerstein
Elnök úr! A tények számítanak, nem a szavak. A tények ezerszer többet érnek, mint a szavak. Már sok állásfoglalást elfogadtunk ebben a Parlamentben. Az általunk elfogadott sok állásfoglalás valóban tartalmazott kritikákat és jó szándékot, de a tények fontosabbak.
Tény, hogy az annapolisi folyamaton belül egy éven keresztül folytatott megbeszélések kudarcba fulladtak. Tény, hogy a rendezési folyamat folytatódik. Tény, hogy a gázai helyzet rosszabb, mint valaha. Az is tény, hogy ma, miközben beszélgetünk, konfrontációk zajlanak a telepesek és az izraeli haderő között.
Nagyon szeretném, ha a következő néhány hónap során szavazhatnánk erről az állásfoglalásról. Szeretném, ha képesek lennénk elmélyíteni kapcsolatainkat Izrael állammal. Ezért mondhatják ki az igazságot Izrael igazi barátai, mi, akik szeretjük Izraelt. Az igazság az, hogy a megszállás a mai formájában nem folytatódhat. Nem folytatódhat tovább. El kell küldenünk azt az üzenetet, hogy az Európai Unió lépéseinek feltétele a békefolyamat és az emberi jogok alapvető tisztelete. Mi így akarunk továbblépni. Szélesebb és jobb kapcsolatokat akarunk Izraellel és a palesztinokkal, és ezt szemléltetnünk kell egyértelmű feltételekkel és egyértelmű cselekvéssel, nemcsak a szavainkkal.
Luisa Morgantini
a GUE/NGL képviselőcsoport nevében. - (IT) Elnök úr, hölgyeim és uraim! Nem volt könnyű azt kérni, hogy halasszuk el a szavazást, de úgy gondolom, hogy szükséges volt ez az intézkedés, amelyről azt hiszem, hogy ez valóban növelni fogja az Európai Parlament hitelét.
Izrael nem teheti meg, hogy mindig a nemzetközi jog betartása fölé emeli magát. Azt szeretném mondani Hybášková asszonynak, hogy nem szüntetjük meg az Izraellel való együttműködést és a különféle projekteket ezen a ponton. Egyszerűen csak fejlesztjük a kapcsolatokat, amelyek elakadtak és amelyeket felfüggesztettünk, de az együttműködés halad tovább. Csak remélem, hogy folytatódhat, mert nagyon fontos; még az előnyeit is kész vagyok elismerni. De szeretném megismételni: Izraelnek meg kell értenie, hogy be kell tartania a nemzetközi jogot. Becsületünk és méltóságunk forog itt kockán.
Ezért remélem, hogy a Miniszterek Tanácsa odafigyel az Európai Parlamentre, és végre némi következetességet tanúsít azáltal, hogy közli Izraellel: konkrét jeleket kell felmutatnia, amelyek azt jelzik, hogy békét akar, és fel kell oldania a ciszjordániai telepek elleni blokádot, amely befolyást gyakorol Gáza polgárainak életkörülményeire.
Európai Uniós projektjeink elakadtak. Például a Pegaso-projekt is leállt. Megakadályozza a működését az a blokád, amely nem engedi meg, hogy áruk bejussanak a területre. Holnap nem fogják kifizetni a fizetéseket. A UNRRA (az Egyesült Nemzetek Segélyezési és Rehabilitációs Igazgatósága) köteles leállítani a legszegényebb családok segélyezését. Gyalázat, hogy ez megtörténhet! Én azonban nem kifejezetten Izraelt akarom kritizálni; távolról sem! Izrael barátainak lenni azt is jelenti, hogy szembe kell őket állítanunk az ő felelősségükkel és a miénkkel is. Ezért remélem, hogy elölről kezdhetjük, de a mai üzenet nagyon fontos. Ezt az üzenetet a palesztinoknak és minden izraelinek küldjük, akik szilárdan hisznek a békében, de a jog uralma alatt álló békében.
Bastiaan Belder
az IND/DEM képviselőcsoport nevében. - (NL) Elnök úr! Boldogan jóváhagyom a Tanács és a Bizottság arra irányuló erőfeszítéseit, hogy kölcsönös érdekből elmélyítsük a zsidó Izrael állammal fenntartott kapcsolatainkat; véleményem szerint a szavazás elhalasztása teljesen rossz üzenetet közvetítene feléjük.
Ennek ellenére nagyon vegyes érzésekkel nézek a Tanács soros elnökének szemébe, mert a Tanács dokumentuma kiszivárgott a Ha'aretz című izraeli újsághoz - lásd a múlt hétfői számot. A kiszivárgott dokumentum alapján szeretnék feltenni három kérdést az elnök úrnak.
Egyetért-e azzal, hogy a dokumentum címe: "Cselekvési stratégia a közel-keleti békéért”, a továbbvezető út? Ha igen, akkor kényszerítené-e Izraelt a palesztin intézmények újbóli megnyitására, természetesen a jeruzsálemi Orient House is ide tartozik? És végül azt szeretném kérdezni, ha ezt a stratégiát kívánjuk követni, akkor hogyan szeretné ezt egyesíteni az újonnan megválasztott izraeli kormánnyal való kapcsolatok fejlesztésével, bármi legyen is azoknak formája? Várom válaszát.
Luca Romagnoli
- (IT) Elnök úr, alelnök asszony, hölgyeim és uraim! Ez alkalommal nem értek egyet, mert szerintem a Parlament rossz üzenetet küldött azzal, hogy visszautalta De Keyser asszony jelentését a bizottsághoz - és bizonyára valamennyien egyetértenek, különösen azért, mert ilyen hihetetlen sietséggel hívták össze a vitát és a szavazást. Ezért arra kell gondolnom, hogy a baloldal - kissé mentegetőzve - meg akarja akadályozni, hogy Izrael hozzáférjen az innovációs és kutatási partnerségi programhoz. Szeretném ezzel kapcsolatban kihangsúlyozni, hogy néhány állam egyikéről beszélünk, ha ugyan nem az egyetlenről, amellyel szemben a támogatás felkínálása nem egyszerűen a szolidaritás jelének számít, hanem maga után vonja az európai társaságok növekedését és fejlődését is.
Még senkinek sem nyílt lehetősége arra, hogy megkérdezze a palesztin hatóságtól, mennyi támogatást kap az Arab Ligától és mire használja fel, sem pedig azt, hogy ez hogyan járul hozzá a párbeszédhez, a kölcsönös megértéshez, valamint a kulturális és tudományos fejlődéshez. Azt kell mondanom, figyelembe véve azt, hogy a túlságosan nagy számú jobbközép képviselőből alig néhányat sikerült mozgósítani, a baloldal az emberi jogok védelmének ürügyén jó munkát végzett a szavazás sikerének biztosítása érdekében. Ám az a benyomásom, hogy mindez akadályozza a régió fejlődését, sőt talán magát a békefolyamatot is. Ez önmagában megkérdőjelezi az államoknak a biztonsághoz fűződő jogát, amelyet védelmeznünk kell.
Pasqualina Napoletano
- (IT) Elnök úr, hölgyeim és uraim! Az előttem felszólalt előadók alaposan kifejtették annak az intézkedéscsomagnak a célját, amelynek elhalasztását ma délelőtt megszavaztuk. De szeretnék emlékeztetni arra, hogy ezeknek a kapcsolatoknak vannak további szempontjai is, különös tekintettel a politikai szempontokra, amelyeket a Tanács vizsgál az Európai Unió és Izrael közötti kapcsolatok fejlődése kapcsán.
Aztán ott vannak a belső piacot befolyásoló szempontok. Ezért meggyőződésem, hogy alapvetően valamennyien támogatjuk az Izrael és az Európai Unió közötti kapcsolatok fejlődését, mint ahogyan a Palesztin Hatósággal fenntartott kapcsolataink fejlesztését is támogatjuk. Ennek a jelentésnek azonban mindkét oldal felé egyértelműnek és elkötelezettnek kell lennie. A helyzet mai állása szerint nem mondhatjuk azt, hogy ezek a feltételek teljesültek. Szeretném Önöket emlékeztetni nemcsak a tragikus gázai helyzetre, hanem a folytatódó illegális letelepedésekre a megszállt területeken. Ez a kérdés befolyást gyakorol a megszállt területekről származó termékek piaci értékesítésére és más kérdésekre is, amelyeket jól ismerünk.
Véleményem szerint a Tanácsnak teljesen egyértelművé kell tennie az általa képviselt álláspontot, mert úgy tudom, hogy a francia elnökség vállalta, hogy a Tanács következő ülésén előterjeszt egy dokumentumot a közel-keleti béke kilátásairól. Ez rendkívül érdekes lehet a számunkra, akár konstruktív kapcsolatok kiépítésének lehetőségeként is. Ezért meggyőződésem, hogy bölcs döntés volt a szavazás elhalasztását kérni, amennyiben képesek leszünk ezt az időt felhasználni a palesztin népesség szenvedéseinek enyhítésére, különösen Gázában. Ehhez még azt szeretném hozzátenni, hogy ezt az időt az Európa és az Egyesült Államok közötti kapcsolatok újjáépítésére is fel kell használnunk, a közel-keleti helyzet megoldására irányuló közös kezdeményezés alapján.
Ne feledkezzenek meg arról, hogy a 2008. évet a palesztin állam alkotmánya évének nyilvánítottuk - vagy kellett volna nyilvánítanunk. 2008 elmúlt, és a helyzet továbbra is szörnyű.
Ioannis Kasoulides
Elnök úr! Ha a mai vita tárgya a Gázai övezet helyzete lett volna, akkor csatlakoztam volna De Keyser asszonyhoz és többi munkatársához, és ugyanazt az álláspontot képviseltem volna felszólalásomban. De attól tartok, hogy ez a politikai összekapcsolás az európai szomszédságpolitika egyik országa, és különösen az egyik földközi-tengeri ország részvételének továbbfejlesztésével precedenst teremtett és nem tudom, hogy ez hova fog vezetni. Nem soroltunk fel politikai feltételeket a bilaterális kapcsolatok kérdései között az európai szomszédságpolitikában. Például Marokkó esetében soha említést sem tettünk Nyugat-Szaharáról vagy az emberi jogokról. Ugyanez vonatkozik Egyiptom esetére vagy bármelyik más földközi-tengeri országra. Nem értem, hogy ez alkalommal miért döntöttünk a politikai összekapcsolás mellett.
Másodszor: véleményem szerint minél mélyebb a párbeszéd, az együttműködés és a bizalom - Jouyet úr szavai szerint - bármelyik partnerországgal, annál nagyobb befolyást tudunk rá gyakorolni. Ma becsaptunk egy ajtót, és nem tudom, hogyan fogjuk azt újból kinyitni.
Harmadszor: biztos vagyok abban, hogy mai ülésünkön felállítottunk egy feltételt. Azt mondtuk, hogy ez csak halasztás, és később majd visszatérünk erre a kérdésre. Hogyan fogunk erre visszatérni? Mikor lesz a gázai övezetben a helyzet annyira kielégítő, hogy a visszatérés mellett dönthessünk? Amint Napoletano asszony mondta a telepek kérdéséről, és ezt sok más kérdésről is elmondhatnánk, amelyben pozitív befolyást akarunk gyakorolni Izraelre: mikor leszünk kellően elégedettek politikailag ahhoz, hogy visszatérjünk ehhez a nagyszerű állásfoglaláshoz, amelyet a Külügyi Bizottság előkészített?
Proinsias De Rossa
Elnök úr! Európa nem fejlesztheti tovább a kapcsolatait Izraellel mindaddig, amíg a kormány meggyőzően nem demonstrálja hozzáállásának megváltoztatását. Véget kell vetnie a palesztin népesség kollektív megbüntetésének, meg kell szüntetnie Gáza ostromát és demonstrálnia kell elkötelezettségét a palesztin vezetéssel folytatott komoly tárgyalások mellett, amelyeknek célja működőképes és fenntartható két-országos megoldás megtalálása.
Valamennyien rendezett kapcsolatokat akarunk Izraellel, de a jelenlegi körülmények között ez lehetetlen. Fenntartás nélkül támogatom Izrael önmaga megvédelmezéséhez fűződő jogát, de az önvédelmet az elfogadott nemzetközi jog keretein és azokon a felelősségeken belül kell gyakorolni, amelyet a megszálló erők magukra vállalnak, amikor behatolnak egy másik országba.
Izrael államról, amely büszkélkedik demokratikus rendszerével, megállapították, hogy nagyon sokszor annyira megsértette a nemzetközi jogot azzal, ahogyan a palesztinokkal bánik, hogy ezzel a legtöbb ember türelmét túlfeszítette. Amikor a közelmúltban hivatalos látogatást tettem Gázában, Jeruzsálemben és Ciszjordániában, saját szememmel láttam a hétköznapi palesztinok mindennapi életfeltételeinek súlyos romlását.
Gazdaságuk romokban hever. Van 210 illegális telep. A palesztinok földjét és otthonát állandóan lefoglalják. 11 000 palesztin fogoly és a palesztin törvényhozási tanács 40 választott képviselője van őrizetben. Több mint 300, 18 év alatti fiatal van őrizetben, közülük néhányan alig 12 évesek. Gáza ostrom alatt áll, katonai invázió fenyegeti, és a népességnek már 50%-a élelmiszersegélyekre szorul. A felsorolásnak itt még nincs vége. Az Izrael által gyakorolt brutális kollektív büntetés és földfoglalás a nemzetközi jog durva megsértése és ez szétzúzza a béke lehetőségét.
Ennek következtében most nem alkalmas az idő arra, hogy a Parlament hozzájáruljon a kapcsolatok továbbfejlesztéséhez. Valójában az a véleményem, hogy egészen a 2009 elején esedékes izraeli és palesztin választásokig el kellene halasztani. Közben a nemzetközi közösségnek minden erőfeszítést meg kell tennie a helyzet fokozatos enyhítésének megkísérlése, valamint a palesztinok és az izraeliek békés egymás mellett élése feltételeinek megteremtése érdekében.
Elmar Brok
(DE) Elnök úr, a Tanács tisztelt soros elnöke, bizottsági alelnök úr! Az olyan megállapodások célja, mint amelyet Izraellel fenntartunk és amelyet most tovább akarunk fejleszteni, annak biztosítása, hogy a konfliktus résztvevői bekapcsolódjanak egy ésszerű folyamatba, amely garantálja belső stabilitásukat és bizonyosságot ad nekik a jövőbeni együttműködésről és fennállásukról. Ma elvesztegettük a lehetőséget ennek a bizonyosságnak a megadására. Elvesztegettük a lehetőséget és ennek következtében - véleményem szerint - csak olajat öntöttünk a tűzre.
Én is kritikusan viszonyulok Izraelhez sok kérdésben, különösen például a letelepedési politika kérdésében. Amikor azonban ma azt hallom, hogy a legfontosabb ok a Gázai övezetben uralkodó helyzet, akkor teljesen meg vagyok döbbenve, különösen azért, mert az érveknek legfeljebb a fele vagy negyede állja meg a helyét. Ugyanis látnunk kell, hogy ha ezekhez az érvekhez folyamodunk, akkor három hónap múlva más alibit fogunk találni, aztán megint másikat, amellyel megakadályozzuk a döntés meghozatalát. Mert ha jól emlékszem, Izrael kivonult Gázából. Ha jól emlékszem, a Hamasz megdöntötte a megválasztott elnök, Abbasz hatalmát és erőszakos felkelésével minden jogot megsértve szétzúzta a kormányt. Ha jól emlékszem, pontosan a Hamasz által előidézett körülmények döntő jelentőségűek a gázai helyzetre nézve. Ha jól emlékszem, Gázából napi rendszerességgel lövik az izraeli városokat. És ha ennek semmiféle szerepe nincs egy ilyen vitában és egyoldalúan csak Izraelt hibáztatjuk, szerintem ez nem alkalmas arra, hogy az európai politikához bizalmat szerezzünk Jeruzsálemben.
Ezért úgy gondolom, hogy ma súlyos hibát követtünk el. Csak akkor lehetünk a békét előmozdító erő ebben a régióban, ha ragaszkodunk a teljes igazsághoz és nem egyszerűen politikákat gyártunk. Meggyőződésem, hogy ez a politika Abbasz elnöknek sem jelent majd segítséget, viszont még jobban elősegíti majd a radikalizálódást, amely már amúgy is nagyon sikeres Gázában. Ezért a mai döntést rossznak tekintem.
Zbigniew Zaleski
(PL) Elnök úr! A hosszan tartó konfliktusok lehetőséget kínálnak a reagálásra, az okok és az agresszív magatartás elemzésére, valamint a megoldások keresésére. Megértem a palesztinok kétségbeesett rakétásait, akik sarokba szorított patkányként viselkednek, de az izraeliek félelmeit is megértem, akik attól rettegnek, hogy gyermekeik soha nem érnek haza az iskolából, mivel azt feltételezik, hogy minden palesztin terrorista. A helyzet nem fekete-fehér.
A palesztinok között vannak, akik kompromisszumra törekednek, és vannak makacs szélsőségesek, mint ahogyan az izraeliek között is vannak galambok és héják, amint ezt Tzipi Livni egyértelművé tette. Ezeknek a belső megosztottságoknak nem csekély jelentőségük van a konfliktusban, és minél nagyobb a szerepük, annál erőteljesebbé válik a konfliktus valamelyik résztvevője. Véleményem szerint az izraeliek az erősebbek, mert van saját államuk, amelyhez természetesen feltétel nélkül joguk van, és én ezt támogatom. Ezért az állam összes sajátosságát fel tudják mutatni.
Ez nagyobb felelősséggel és kötelezettségekkel is együtt jár olyan lépések megtételére nézve, amelyek kockázatosak lehetnek ugyan, de a jövőbeni béke reménységét hordozzák. Ezért az izraelieknek az a követelése, hogy a palesztinok szüntessék be a rakétatámadásokat a két állam együttélését biztosító projekt folytatása előtt, ahhoz hasonlítható, mint amikor valaki azt mondja, hogy hajlandók vagyunk gyermeket vállalni, amennyiben valamennyien olyan intelligensek lesznek, hogy doktorátust szereznek, vagy jövedelmező vállalkozásokat indítanak.
A megszokottól eltérő helyzetekben bátorságra van szükségünk a megszokottól eltérő döntések meghozatalához, és elvárom, hogy Izrael ezt tegye meg. Nekünk mint az Európai Uniónak segítséget kell nyújtanunk ezeknek a döntéseknek a meghozatalához. Ez más szavakkal a két államhoz vezető útiterv.
Az EU és Izrael közötti kapcsolatok erősítéseként ezt látom jó stratégiának, mert ez nagyobb befolyást biztosít nekünk, és hosszú távon lehetővé teszi, hogy konstruktív szerepet játsszunk ennek a tragikus konfliktusnak a csillapításában. Én a kapcsolatok erősítésének a híve vagyok.
Charles Tannock
Elnök úr! Az európai szomszédságpolitikáról készített jelentések előadójaként régóta támogatom Izrael fokozott részvételét az EU programjaiban és szerveiben, amely kölcsönösen előnyös annak figyelembevételével, hogy Izrael mint ország milyen előkelő helyet foglal el például a tudomány és különösen a környezetvédelem területén. Az elmúlt hetekben nagyon sok e-mailt kaptam, amelyben arra kértek engem, hogy szavazzak az EU és Izrael közötti fokozott együttműködésről szóló megállapodás ellen. Nekem azonban meggyőződésem, hogy az EU és Izrael egymás természetes partnere, mert értékeik közösek: demokrácia, jogállam és a személyes szabadság, különös tekintettel a szabad sajtóra és a független igazságszolgáltatásra.
Az EU nem mindegyik stratégiai partnere mondhatja el ugyanezt. Kína például - amelyről tudom, hogy nagyon kedves az elnök szívének - elutasítja ezeket az értékeket, de furcsa módon nem kapok túl sok arra irányuló kérést, hogy korlátozzuk az EU és Peking közötti kapcsolatokat. Ennek szomorú módon az az oka, hogy a lakosság körében és ebben a Parlamentben is továbbra is nagyon erős az Izrael-ellenes elem. Amikor ez az érzés ésszerű érvekre épül, azt akkor is tiszteletben tudom tartani, ha nem értek vele egyet. Gyakran azonban antiszemitizmusra és amerikaellenességre épül, mivel az Egyesült Államok Izrael legszorosabb szövetségese.
A múlt héten az indiai Mumbaiban dzsihád terroristák kifejezetten zsidókat kerestek, hogy megöljék őket. Ez jól szemlélteti, hogy a Nyugatnak vállvetve szolidaritást kell vállalnia a zsidó állammal, mivel Izrael az iszlám terroristákkal - például a Hamasszal, a Hezbollahhal és az iszlám Dzsiháddal - folytatott élethalálharc frontvonalában áll, amelyszervezetek már bebizonyították Izrael és a nyugati életmód megsemmisítése melletti eltökéltségüket.
Az Európai Parlament ma sajnálatos módon szűklátókörűen úgy szavazott, hogy nem mond véleményt erről a megállapodásról - amely pedig nagyon drága a soron következő cseh elnökség számára -, és ami az én szememben katasztrofális és rossz üzeneteket küld az izraeli közvéleménynek egy kritikus választási időszakban, és elkerülhetetlenül megerősíti az izraeli keményvonalasokat.
Elnök
Az én szívemnek nem Kína kedves, hanem a demokrácia és az emberi jogok, Kínában, Izraelben és Palesztinában egyaránt.
Jim Allister
Elnök úr! Néhányan el akarják velünk hitetni, hogy ez a Parlament ma lelkiismereti válságból cselekedett. Azt kell mondanom, hogy ezt különösnek találom, annak figyelembevételével, hogy ez a Parlament hányszor hagyott jóvá megállapodásokat úgy, hogy nem nyafogott olyan országok miatt, ahol valóban nagyon ijesztő az emberi jogok helyzete, és ahol a kormányzati struktúra távolról sem demokratikus.
Számomra úgy tűnik, hogy ez a Parlament ma egy szervezett kampány eredményeként az eszét vesztette, az Izrael állam elleni rendkívül figyelemre méltó külső és belső méreg miatt, és mi megengedtük magunknak, hogy ez túlzottan befolyásoljon minket. Az a vak bigottság, amelyet egyesek Izraellel szemben tanúsítanak, meglehetősen ijesztő. Izrael demokratikus állam egy olyan régióban, ahol a demokrácia meglehetősen ritka tünemény. Elfogadja a két állam együttélését biztosító megoldást. Ki van téve a legszörnyűségesebb külső és belső terrorizmusnak, és ennek következtében kétségtelenül joga van megvédeni önmagát.
Ebben a Parlamentben egyeseket a jelek szerint annyira lefoglal a saját haragjuk és gyűlöletük, amit Izraellel szemben éreznek, hogy még a terrortámadásokat is hajlandóak megbocsátani és valójában még a Hamasz gázai túlkapásait is hajlandóak megbocsátani, és csak a támadás alatt álló állam hibáit látják. Szerintem ez helytelen magatartás.
Proinsias De Rossa
Elnök úr! Minket, akik az ebben a kérdésben meghozandó döntés elhalasztása mellett szólaltunk fel, ennek a vitának a során már számos alkalommal megvádoltak azzal, hogy antiszemiták vagyunk.
Ez távolról sem állja meg a helyét. Azok közül, akik a vitának ezen az oldalán állnak, senki sem vádolt meg senkit a túlsó oldalról rosszhiszeműséggel vagy azzal, hogy olyan indítékai vannak, amelyeknek semmi közük sincs az izraeli és a palesztin nép jövőjével kapcsolatos aggályokhoz.
Helyénvaló lenne, ha valamennyien felismernénk, hogy aggódunk az emberekért és ezért képviseljük azt az álláspontot, amelynek hangot adtunk. Ennek semmi köze sincs bármiféle antiszemita ideológiához.
Elnök
De Rossa úr, az elnök teljes mértékben elismeri és osztja is az Ön álláspontját.
Hannes Swoboda
(DE) Elnök úr! Igen, valóban sok e-mailt kaptunk, de az Izraeli Nagykövetség is végez lobbitevékenységet. De nem ez az oka egyetlen döntésünknek sem. Döntésünk oka az a szilárd meggyőződésünk, hogy ez a szavazás a jelenlegi körülmények között nem lenne helyénvaló.
Sok érvet előadtak képviselőtársaim - Kasoulides úr, Brok úr, Zaleski úr és mások -, amelyek alaposan átgondolt, megfontolásra méltó érvek. A fennálló véleménykülönbségek ismeretében úgy gondolom, hogy legfőbb ideje visszatérni egy olyan közös állásponthoz, amely nagy hangsúlyt helyez Izrael támogatására, ugyanakkor a békefolyamatot is támogatja, mert a palesztinoknak is joguk van az élethez. Ez a fontos a számunkra, se több, se kevesebb.
Jean-Pierre Jouyet
Verheugen úr, hölgyeim és uraim! A Tanácsnak nem feladata, hogy véleményt mondjon eljárásrendi kérdésekről vagy azokról a döntésekről, amelyeket a Parlament ezen a területen meghozott.
Azt szeretném mondani Swoboda úrnak, hogy a Tanács nyilvánvaló módon osztja ezeket a célkitűzéseket és egyetért mindazzal, amit Ön a legutolsó felszólalásában elmondott, különös tekintettel a stabilizáció kérdésére. Az EU és a Tanács minden erőszakot elítél, különösen a polgári lakosság elleni rakétatámadásokat, amelyeknek véget kell vetni. A terrorizmus elleni harcot fáradhatatlanul folytatni kell, és az EU-t különösen érdekli Shalit tizedes sorsa, és hadd tegyem hozzá, hogy a francia elnökséget különösen érdekli.
Ezzel együtt az Európai Unió továbbra is mélyen aggódik és elítéli a telepek közelmúltban felgyorsult létrehozását. A telepek létrehozásának folyamatát, ide számítva a természetes terjeszkedést is, sürgősen le kell állítani - Kelet-Jeruzsálemet is ide számítva. Ez ellentétes a nemzetközi joggal, és veszélyezteti az életképes palesztin állam megalapítását; meg kell szüntetni a megszállt palesztin területekre történő belépés és az azokon belüli mozgás akadályait a gazdasági fejlődés előmozdítása érdekében. Sürgősen javítani kell a gázai humanitárius helyzeten a tűzszünetre való törekvéssel, a határátkelési pontok megnyitásával, valamint áruk és szolgáltatások biztosításával a lakosság és a segélyszervezetek megsegítésére, különös tekintettel Az Egyesült Nemzetek Szervezetének a közel-keleti palesztin menekülteket segélyező hivatalára (UNRWA), hogy folytathassák munkájukat; fontos továbbá, hogy nagyobb számban szabadon engedjék a palesztin foglyokat, és ezen belül elsőbbséget biztosítsanak a fiatalkorúaknak.
Ezért közösek a céljaink, és ezt szeretném a lehető legvilágosabban kihangsúlyozni a Parlament előtt. A problémát az jelenti, hogyan tudnánk a lehető legeredményesebben nyomást gyakorolni az Ön által kívánt eredmény elérése érdekében: a biztonságban együtt létező két állam létrehozása egy stabil békefolyamat keretében, amelyben az EU-nak fontos szerep jutna. Meg kell állapítanunk, képesek vagyunk-e szilárdan ragaszkodni az előbb vázolt alapelvekhez - és amelyeket Izraelnek tiszteletben kell tartania -, párbeszéd és bizalom útján, vagy hogy a párbeszéd útján - amint ezt a Tanács hiszi és ezt a vitát hallgatva továbbra is hinni fogja -, képesek leszünk-e fenntartani egy bölcs egyensúlyt.
Összefoglalva szeretném Önöket emlékeztetni arra, hogy a kapcsolatok továbbfejlesztését az Unió a Mediterrán Térségért létrehozásának és az európai szomszédságpolitika fejlesztésének általánosabb összefüggésében kell vizsgálni. Ne felejtsék el, hogy a javasolt fejlesztést megelőzte a Marokkóval ápolt partneri viszonyunk megerősítése, amely erőteljes politikai üzenetet küldött a Földközi-tenger déli partjain fekvő arab szomszédainknak; arra is szeretném Önöket emlékeztetni, hogy az Izraellel folytatott tárgyalásaink során nem hanyagoltuk el a Palesztin Hatóságot, és hogy az Európai Unió és a Palesztin Hatóság találkozót tartott 2008 nyarán új munkacsoportok felállítása érdekében, a 2005-ben aláírt cselekvési terv végrehajtásának felgyorsítására. Azt is szeretném megismételni, hogy mi mint az elnökség elköteleztük magunkat amellett, hogy eredményeket érünk el minden területen, ide számítva a politikát is, amely az Izrael Állammal fenntartott kapcsolataink el nem hanyagolható része marad.
Véleményünk szerint ez az az átfogó megközelítési mód, amely értelmet ad az EU és az Izrael közötti kapcsolatok továbbfejlesztésének, és ez az a politikai párbeszéd, amely ezt lehetővé teszi, annak biztosítása érdekében, hogy a több képviselő által is felvetett alapelveket jobban tiszteletben tartsák és megvédelmezzék, és hogy az EU szerepet játsszon az izraeli-palesztin konfliktus megoldásának megtalálásában.
Günter Verheugen
A Bizottság alelnöke. - (DE) A vita végén mérlegelés céljából szeretnék viszonylag röviden felvetni három szempontot.
Először is abban a vitában, amelyet az Izraellel való együttműködésünkről folytatunk, és amelynek során teljes joggal megvitatjuk a palesztinok emberi jogi és humanitárius problémáit, soha nem szabad megfeledkezni arról, hogy különleges felelősséget viselünk Izraellel szemben. Az Izraellel szembeni politikánkat nemcsak az érdekek határozzák meg, hanem az a tény is, hogy Izrael Állam puszta létezésének is köze van az európai történelemhez, és ebből különleges felelősség fakad.
Ennek az a második következménye, hogy annak a partnerségnek, amelyre Izraellel törekszünk, vagy amelyet talán már el is értünk, megbízhatónak kell lennie. Megbízhatóságot követelünk izraeli partnereinktől, és Izrael is jogosult megbízhatóságot követelni tőlünk. Ezeknek a projekteknek és politikáknak a kapcsán együttműködést kínáltunk fel Izraelnek. Esetleg érdekelheti Önöket, hogy miért Izrael volt az első ország - a legelső ország -, amelynek felajánlottunk egy cselekvési tervet az európai szomszédságpolitika keretein belül. Ez 2003-ban történt. Én magam tettem.
Az utolsó, amit szeretnék elmondani, az, hogy ezek a programok és politikák, amelyekről most beszélünk, nem öncélúak. Mélyebb politikai alapjuk van. Ez a mély politikai alap annak szemléltetése Izrael felé, hogy vannak távlatai az Európa és Izrael közötti hosszú távú együttműködésnek, olyan távlatok, amelyekre Izraelnek szüksége lesz a konfliktus utáni időszakban. És Izraelnek azért van erre szüksége, hogy először is véget tudjon vetni a konfliktusnak. Ezenkívül bármilyen kicsik legyenek is ezek a kezdeményezések, van bennük sok minden, ami lehetővé teszi a számunkra két- és háromoldalú projektek előmozdítását. Jómagam a közelmúltban jártam Jordániában, Izraelben és Palesztinában, hogy tárgyaljak egy olyan kezdeményezésről, amely lehetővé tenné a számunkra egy politika létrehozását a kis- és középvállalkozásokról, trilaterális keretek között. Ezenkívül vannak bilaterális kutatási projektjeink. Ez azt jelenti, hogy van egy kereteszközünk, amely lehetővé teszi a számunkra a határokon átnyúló tevékenységeket és pontosan annak az elérését, amit akarunk: együttműködést és normális állapotokat ebben a válságrégióban.
Tartózkodom attól, hogy bármilyen következtetést is levonjak abból, amit Önök elmondtak. Csak azt kérem, hogy mérlegeljék további döntéseik során.
Véronique De Keyser
előadó. - (FR) Elnök úr! Először is szeretnék reagálni az Ön szavaira, Verheugen úr. Ön nagyon helyesen azt mondta, hogy különleges felelősséggel tartozunk Izrael felé.
Kollektíven vállaltuk ezt a felelősséget, és ez nagyon fontos. Ezenkívül pontosan az Izraellel szembeni felelősségünk miatt legalább ugyanekkora felelősséget viselünk a palesztinok helyzete tekintetében, ezzel egyet kell értenie.
Jouyet úr, közösek a céljaink, és Ön jó okkal felsorolt sok fontos kérdést, amelyeket meg kell oldani hosszú, közép- vagy rövid távon. Nagyon fontos szót használt, amikor ezt mondta: "a gázai helyzetet sürgősen...” Ön a "sürgősen” szót használta. Mi halasztást kértünk. Időt hagyunk magunknak arra, hogy lássuk, vajon ezt a sürgősséget valóban figyelembe veszik-e. Ön úgy véli - és minden joga megvan arra, hogy önálló véleményt fogalmazzon meg -, hogy Izrael státusának felemelése megkönnyítené a velük folytatott tárgyalásokat. Azt kívánom, hogy ez bárcsak igaz lenne, de nem látom ennek bizonyítékait, de mindenesetre már több mint egy éve, Annapolis óta tárgyalásokat folytatunk velük. Amint Ön is tudja, a Parlament erőforrásai nagyon szűkösek.
A rendelkezésünkre álló eszközök igénybevételével barátságos jelzés küldünk Izraelnek, ezt mondva: "Kérjük, tegyetek meg egy lépést!” Sajnálatos módon a leghalványabb jelzést sem hallottam tegnap Tzipi Livni asszonytól arra vonatkozóan, hogy ez meg fog történni. Várok és reménykedem.
Szeretnék továbbá köszönetet mondani Hybášková asszonynak - Ön nem volt itt, amikor megkezdtem felszólalásomat -, azt szeretném mondani Önnek, hogy Ön kiemelkedően jó partner, hűséges az elkötelezettségeihez, nekünk is így kellene viselkednünk a saját elkötelezettségeink tekintetében, és azoknak a képviselőknek, akik megkérdőjelezték az emberi jogok relevanciáját a mai döntés jogalapjaként, nem engedem meg, hogy meggyőzzenek minket arról, hogy igazuk van. Ez elfogadhatatlan! Ami az antiszemita vádakat és az egyéb kritikákat illeti, amelyeket ma már hallottam, és figyelmeztetnem kell Önöket, hogy újra meg újra hallani fogjuk, megismétlem, hogy ez nem méltó az Európai Parlamenthez!
Miért kell bennünket az Európai Parlamentben azzal gyanúsítani, hogy csak taktikázunk, amikor az emberi jogokról beszélünk? Ha ez igaz, hogy ezeket a jogokat megsértették, akkor ez az ügy sürgős.
Kiállok elkötelezettségeink mellett, amelyeket politikai partnereink felé a külügyek tekintetében vállaltunk. Ezek a kötelezettségek véleményem szerint továbbra is érvényesek, de úgy gondolom, hogy a realitások figyelembevételével nincs itt az alkalmas idő. Barátságos gesztusokat tettünk Izrael felé. Természetesen továbbra is ezt tesszük. De a palesztinok sorsával kapcsolatos aggodalmaink továbbra is fennállnak.
(Taps)
Elnök
A vitát lezárom.
Kaptam egy állásfoglalási indítványt a vita befejezésére vonatkozóan, az eljárási szabályzat 103. cikkének (2) bekezdése értelmében.
A De Keyser asszony jelentésével kapcsolatos szavazásra és az állásfoglalási indítvánnyal kapcsolatos szavazásra egy későbbi ülésen kerül sor.
Írásbeli nyilatkozatok (az eljárási szabályzat 142. cikke)
Bairbre de Brún  
írásban. - (GA) - Jelenleg rossz jelzés lenne, ha az EU most javítaná kapcsolatait Izraellel. Ez azt mutatná, hogy az EU hajlandó figyelmen kívül hagyni az emberi jogok és a nemzetközi jog súlyos, folyamatos és állhatatos megsértéseit.
Ez majdnem olyan, mintha azt mondanánk, hogy az EU szabad kezet ad Izraelnek az elnyomó és illegális tevékenységek folytatásához, a népesség erőszakos áttelepítéséhez, a bírói eljárásokat mellőző orgyilkosságokhoz, Palesztina megszállásához, valamint az illegális falhoz és a telepekhez.
A lehető legnagyobb nyomást kell gyakorolnunk Izraelre, hogy végre teljesítse a nemzetközi jog és az ENSZ határozatai alapján tett ígéreteit. Ma az egész Európa által delegált európai parlamenti képviselőkként erőteljes üzenetet kell küldenünk Izraelnek, és tudatnunk kell velük, hogy elegünk volt.
2002-ben az Európai Parlament az EU-Izrael Társulási Megállapodás felfüggesztése mellett szavazott, mert Izrael súlyosan megsértette az emberi jogokat. Ennek ellenére most megbeszéléseket folytatunk Izrael részvételéről egy olyan európai uniós programban, amelynek lényege a versenyképesség és a gazdasági innováció, jóllehet Izrael tudatosan megsemmisíti Gáza gazdaságát és infrastruktúráját.
Üdvözlöm az EU és Izrael közötti kapcsolatok fejlesztésével kapcsolatos szavazás törlésére vonatkozó döntést.
Athanasios Pafilis  
írásban. - (EL) A Tanácsnak az a javaslata, hogy kedvezményes elbánásban részesíti és továbbfejleszti az EU és Izrael közötti már amúgy is erős együttműködést - függetlenül attól a ténytől, hogy az Európai Parlament az elnapolás mellett szavazott -, bárhogyan is nézzük, kihívást jelent az európaiakkal és a világ összes nemzetével szemben, és sértés az izraeli barbárság sok ezer áldozatával szemben.
Ez a javaslat lényegében állandósítja az izraeli apartheid rendszert és megjutalmazza Izraelt a nemzetközi jog előírásainak és a palesztin nép emberi jogainak tömeges megsértéséért, a Gázai-övezet, Ciszjordánia és Kelet-Jeruzsálem megszállásáért, valamint a szégyen falának folytatódó építéséért és a tömeges letelepítésekért, és figyelmen kívül hagyja az ENSZ Izraelt elítélő határozatait és az Európai Parlament által 2002-ben elfogadott, az Európai Unió és Izrael közötti Együttműködési Megállapodás felfüggesztéséről szóló állásfoglalást.
Jóllehet Izrael már 60 éve fenntartja a palesztin néppel szemben ugyanezt a politikát, és bár a nemzetek és az ENSZ ezt elítélte, mégis benyújtottak egy provokatív javaslatot, amely azt javasolja, hogy hunyjuk be a szemünket, amikor az izraeli megszálló haderők durván megsértik az emberi jogokat.
Ez újból azt bizonyítja, hogy az EU az emberi jogokkal kapcsolatos képmutató viselkedésével kettős mércét alkalmaz politikájában, az adott esetben fennálló érdekeitől függően.
Marian Zlotea  
írásban. - A javasolt szomszédsági megállapodás jóváhagyása Izrael Állammal bevonná Izraelt az európai szomszédságpolitika (ENP) alapján folytatott közösségi programokba, amely politikának az a célja, hogy előmozdítsa a reformokat és a stabilitást az Európai Unió szomszédságában. Ez a megállapodás, amely a tervek szerint azonnal hatályba lépne, megkövetelné Izraeltől, hogy fizessen pénzügyi hozzájárulást az Európai Unió költségvetésébe, egyes közösségi programokban történő részvétel fejében. Ezt a megállapodást minden három évben felül kell vizsgálni, miután mindkét fél jóváhagyta. A szomszédsági megállapodás támogatása az érvényben lévő társulási megállapodásra épülne, és egy lépést képvisel a továbbfejlesztett kereskedelmi együttműködés és az izraeli-palesztin békefolyamat lezárása felé vezető úton.
Az izraeli külügyminiszternek a közelmúltban az Európai Parlamentben tett látogatásának fényében, aki szót emelt az Izrael és az EU közötti kapcsolatok politikai megerősítése mellett, és a főképviselő által a közelmúltban befejezett jelenlegi cselekvési terv fényében ennek a szomszédsági megállapodásnak a jóváhagyása mindkét fél számára előnyös lenne, mert jobban megértenék egymást, és siettetné a béke és a stabilitás eljövetelét a Közel-Keleten és a Földközi-tenger térségében.
