A vulkáni hamuval kapcsolatos válság (vita) 
Elnök
A következő napirendi pont a vita:
Marian-Jean Marinescu és Mathieu Groscháltal az Európai Néppárt (Kereszténydemokraták) nevében a Bizottsághoz intézett szóbeli kérdés a vulkáni hamuval kapcsolatos válságról (Christian Democrats) - B7-0015/2011);
Saïd El Khadraoui által az Európai Szocialisták és Demokraták Progresszív Szövetsége képviselőcsoport nevében a Bizottsághoz intézett szóbeli kérdés a vulkáni hamuval kapcsolatos válságról - B7-0204/2011);
Gesine Meissner által a Liberálisok és Demokraták Szövetsége Európáért képviselőcsoport nevében a Bizottsághoz intézett szóbeli kérdés a vulkáni hamuval kapcsolatos válságról - B7-0202/2011); és
Roberts Zīle által az Európai Konzervatívok és Reformerek képviselőcsoportja nevében a Bizottsághoz intézett szóbeli kérdés a vulkáni hamuval kapcsolatos válságról - B7-0203/2011).
Marian-Jean Marinescu
Elnök úr, a tavaly áprilisi vulkánkitörés eredményeképp az európai légtér számos szektorát le kellett zárni. A kitörés nyomán keletkező válság több mint tízmillió utast érintett, és súlyos gazdasági következményekkel járt. A vulkáni hamuval kapcsolatos válság kezelése sok kívánnivalót hagyott maga után az intézmények közötti együttműködés és a specifikációk, ill. a rugalmasság hiánya miatt, nem is beszélve arról, hogy nem tudtuk megfelelően kihasználni a technikai forrásokat.
Akkor azt mondtam, és ezt továbbra is fenntartom, hogy kiemelkedően fontos a szükséges intézkedések meghozatala annak biztosítása érdekében, hogy egy újabb vulkánkitörés ne járjon hasonló következményekkel. A repülésbiztonsággal kapcsolatos felelősség, amely kiterjed a hamuval szennyezett területek elkerülésére is, az üzemeltetőt és a legénységet terheli. Az üzemeltetőknek pontos adatokkal kell rendelkezniük, hogy a legjobb megoldásokat tudják végrehajtani. A pilótákat kiképzik, hogy megbirkózzanak a különleges légi körülményekkel, és megfelelő tapasztalattal rendelkezzenek a kockázat értékelését és a járat átirányítására vonatkozó döntés meghozatalát illetően.
A következő elemek szükségesek ennek a folyamatnak a leghatékonyabbá tételéhez: a felügyeletet és előrejelzést fejleszteni kell, valamint több pénzt kell fordítani a szárazföldi és légi felszerelésekre. A műszaki struktúrának pontos, valós idejű adatokat és folyamatos előrejelzéseket kell biztosítania, amelyeket a jelenlegi technológia segítségével meg lehet tenni. Az ilyen információk összegyűjtésére és biztosítására szolgáló számos központ használata javítani fogja a kockázatértékelést és a vonatkozó menetrend kialakítását. A válságkezeléssel foglalkozó intézmények szerepét tisztázni kell annak biztosítása érdekében, hogy az üzemeltetők megkapják a döntéshozatalhoz szükséges információkat.
A szabályozó szervezet felelős a felügyeletért, míg a vulkáni hamuval foglalkozó tanácsadási központok felelősek a léginavigációs szolgáltatók tájékoztatásáért a vulkánkitörésekkel és a magas kockázatú területekkel kapcsolatban. A szolgáltatóknak tájékoztatniuk kell a légi személyzetet, hogy melyek azok a területek, ahol nagy a kockázata a hamuszenyezettségnek. Az érintett feleknek képzésben kell részesülniük a hatékony válságkezelésről szimulációs gyakorlatok alkalmazásával.
Véleményem szerint abszolút követelmény az Európai Repülésbiztonsági Ügynökség számára a felelősségi körök meghatározására és az operatív szintű irányításra vonatkozó előírások pontosítása. Az egységes európai égbolt létrehozása és az "egységes európai égbolt” légiforgalmi szolgáltatási kutatás végrehajtása jelentősen megkönnyítené a döntéshozatali folyamatot, továbbá nagymértékben csökkentené a hatást válsághelyzet esetén. Ezeket tartom a legfontosabb kérdéseknek, amelyeket meg kell oldani annak biztosítása érdekében, hogy a jövőben sikeresen tudjunk egy ilyen helyzetet kezelni.
Brian Simpson
szerző. - Elnök úr, üdvözlöm a lehetőséget, amelyet ez a szóbeli kérdés nyújt számunkra, hogy újra foglalkozzunk a tavalyi izlandi vulkánkitörés miatt bekövetkezett válság során az utasok és a tágabb értelemben vett légiközlekedési ágazat által tapasztalt problémákkal.
Tavaly egyértelművé vált, hogy a tagállamoknak és az EU-nak nem volt terve egy ilyen eshetőség esetére, a felhasznált adatok hiányosak voltak, a meteorológusok nem tudtak vagy nem akartak segíteni, mindenki a másik hibáztatásának művészetét tökéletesítette, valamint a kockázatkezelés helyett a kockázatkerülés politikáját alkalmazta.
Ha őszinték akarunk lenni, elnök úr, a tagállamok tavaly nem cselekedtek időben. Ez azonban, elnök úr, tavaly volt. Mi lesz a jövőben? Van átfogó tervünk a következő vulkánkitörés kezelésére? Ha ez bekövetkezik, a tagállamok uniós szinten együtt fognak működni a jövőben? Legfőképpen, be fogják vonni a légiközlekedési ágazatot és különösen a légitársaságokat, mielőtt tanácsot adnak? El kell kerülnünk a tavaly elkövetett hibákat, amelyek azt a képtelen helyzetet teremtették, hogy míg egy ország lezárta a légterét, addig a szomszédos ország nyitva tartotta az övét, ami káoszt, felfordulást és súlyos gazdasági következményeket eredményezett.
Végül, elnök úr, az izlandi vulkán egy fontos dolgot kihangsúlyozott: bármely politikusnál jobban megerősítette az egységes európai égbolt mellett szóló érvelést. A mostani szerepünk ennek a mielőbbi létrehozása és megteremtése, annak ellenére, hogy mint általában, a tagállamok visszatértek azon régi szokásukhoz, hogy nem a megfelelő elszántsággal cselekednek ezt a nagyon szükségszerű projektet illetően.
Gesine Meissner
Elnök úr, épp most beszéltünk a természeti katasztrófákról az előző napirendi pontban. Ebben az esetben a természet ereje juttatta holtpontra a légi közlekedést. Az Eyjafjallajökull - mostanra valószínűleg már mindenki ismeri ezt a vulkánt - tavaly tört ki, és a légi közlekedés nagy részét teljesen leállította. Mellékesen, az előző beszéd során ismét azt tapasztaltam, hogy kitűnő elnöke van a Közlekedési és Idegenforgalmi Bizottságnak, mert az általa elmondottak nagyon hasonlóak ahhoz, amit én akartam mondani. Próbálok most kicsit változtatni a beszédemen.
Valóban káosz alakult ki - ezt Simpson asszony már elmondta. Európaiakként, csúcstechnológiai képességekkel és már igen sok együttműködéssel valójában tehetetlenek voltunk, amikor meg kellett volna birkózni a katasztrófával és megoldásokat kellett volna találni. Ráébredtünk, hogy nagyon kevés megállapodás született. Ekkor létrehoztunk egy munkacsoportot. Az ennek az ügynek kapcsán minket érintő kérdések a következőek voltak: a munkacsoport valójában rendelkezik-e már bármilyen érvényes eredménnyel, amelyet meg lehetne vitatni, és közzétettek-e bármilyen tanulmányt? Én legalábbis semmi ilyenről nem tudok. A vulkánkitörések valamennyi nemzetközi szakértőjével konzultáltak-e? Végül is, ahogy azt tavaly egy plenáris ülésen megvitattuk, vannak olyan helyek a világon, ahol sokkal gyakoribbak a vulkánkitörések, mint Európában, és ott valamilyen módon rendelkeznek aktuális információkkal, és képesek kezelni a helyzetet.
Még valami aggaszt engem. Május 4-én a Közlekedési Miniszterek Tanácsában említésre került, hogy egy összekapcsolt európai közlekedési rendszerre van szükség. Ez természetesen segíthet ilyen helyzetekben. Milyen fejlődést értünk el azt illetően, hogy jobban tudjunk reagálni egy jövőbeli vulkánkitörés esetén? Ezt természetesen nem tudjuk megjósolni. Ez majd kiderül.
Még egy kérdést szeretnék feltenni: tudjuk pontosan, hogy milyen technológiára van szükség a helyzet megfelelőbb kezeléséhez? Németországban jelenleg megfelelő eszközök állnak rendelkezésre valamennyi meteorológiai állomáson, amelyek adatokat gyűjtenek, és ezeket az aktuális adatokat nagyon gyorsan tudják továbbítani a légitársaságok illetékes személyeinek, valamint a pilótáknak, hogy azok el tudják dönteni, hogy biztonságos-e repülni vagy nem.
Még egy további dolog, amely eddig nem került említésre, de amely szerintem fontos ebben az összefüggésben, a következő: a hamuval kapcsolatos válság és az abból következő problémák, amelyek a légiközlekedési ágazatot érintették, tízmillió utast és természetesen számos céget is érintettek. Sok utas nehéz helyzetbe került és nem tudta folytatni útját. Felmerül éppen ezért a kérdés, hogy mi a helyzet az utasok jogait illetően. A légi utasok rendelkeznek jogokkal, azonban az a benyomásom, hogy ebben az esetben ezekkel nem tudtak teljes mértékben élni. Esetleg még egyszer felül kéne vizsgálnunk az utasok jogait.
Sok kérdés merül fel. Hahn úr, nem tudom, hogy meg tudja-e ezeket most válaszolni, mivel a közlekedés nem kifejezetten az Ön területe. Máskülönben biztos vagyok benne, hogy ezeket az írásbeli kérdések mellett általam felvetett kérdéseket a későbbiekben is meg lehet válaszolni. Tapasztalni fogja, hogy ez a téma nagy jelentőséggel bír számunkra. A légiközlekedési ágazat végtére is nagyon fontos, és éppen ezért szükségünk van az egységes európai égboltra.
Roberts Zīle
Elnök úr, nem nagyon akarom megismételni a képviselőtársaim által már elmondottakat, de valójában miért is tesszük fel ezt a kérdést? Majdnem egy év telt el az említett események óta, és lehetséges, hogy azokat egyszerűen elfelejtjük. Biztosítani akartuk azonban, hogy ez a kérdés továbbra is fontos legyen a Bizottság számára, és a tavalyi vulkánkitörés kapcsán levont tanulságként várjuk a biztos úr fellépését ezekkel a megígért kérdésekkel kapcsolatban. Ez valójában bebizonyította, hogy a légiközlekedési piac talán az Európa Unió hazai piaca olyan mértékben, ahogy a közlekedés más formája Európában nem az. Ez másfelől azt jelenti, hogy a döntések meghozatala, illetve azok előkészítése esetlegesen olyan folyamatot követel meg, amely eltér a közlekedés más módjai által megkövetelt folyamatoktól. Ez az adatok hiányának és az üzemeltetők döntéshozatali folyamatból való kimaradásának, valamint azon ténynek a kérdése, hogy a döntést a tagállamok szintjén hozzák meg. Ennek mindazonáltal elvben természetesen megvan a jogi alapja. Annak ellenére azonban, hogy egy olyan képviselőcsoporthoz tartozom, amely mindig támogatja a szubszidiaritás elvét, ebben az esetben úgy gondolom, hogy tekintettel a tavalyi valós helyzetre, ennek a példának az alapján meg kell gondolnunk, hogy a döntéseket nem kéne-e nagyobb mértékben európai szinten meghozni. Az utasok is aggódnak amiatt, hogy a különböző légitársaságok különböző módon kezelik az utasokat, és nem a legegyszerűbb dolog folyamatosan bírósági úton kártérítést követelni ezektől a légitársaságoktól. Egyértelmű, hogy nem állhat elő olyan helyzet, amikor a különböző légitársaságok különböző módon kerülnek ki a válságból, különböző költségek terhe mellett. Végül a harmadik pont, amelyet szeretnék hangsúlyozni, a válságból levonható tanulság, nevezetesen az, hogy az Európai Unióban különböző "szigetek” léteznek, amelyek nem kapcsolódnak a közlekedés különböző módjai által az Európa Unió tagállamaihoz. Ez azt jelenti, hogy a transzeurópai közlekedési hálózat ütemtervének, a következő pénzügyi tervre vonatkozó transzeurópai közlekedési hálózat költségvetésének, valamint a kohéziós politika költségvetésének idei tervezése során figyelembe kell vennünk a más közlekedési módokra vonatkozó befektetéseket, hogy ezeket a "szigeteket” hozzá tudjuk kapcsolni az Európai Unió többi részéhez. Köszönöm.
Johannes Hahn
a Bizottság tagja. - Elnök úr, az izlandi Eyjafjallajökull vulkán 2010. áprilisi kitörése rendkívüli hatást fejtett ki, amely sürgős cselekvést követelt meg az EU-tól. A Bizottság éppen ezért azonnali cselekvéseket javasolt az EU állásfoglalásának összehangolására és a szabályozási keret megerősítésére. Ez globális szinten erősebb partnerré teszi Európát.
A Bizottság aktívan részt vesz a közlekedésben használatos, a meglévő vulkáni hamu elkerülésére szolgáló módszerek finomítását célzó gyakorlati munkában. A Bizottság például külön felhívást tett közzé a hetedik keretprogram keretében "A légiközlekedési rendszer számára nyújtott válságkoordináció technológiai támogatása jelentős zavarok esetén” címmel. Ezzel párhuzamosan az Európai Repülésbiztonsági Ügynökség (EASA) szabályokat dolgoz ki a vulkáni eredetű szennyeződéssel sújtott légtérben való biztonságos repülés légi alkalmassági követelményeit és kockázatértékelését illetően.
Operatív szempontból az EASA-val való szoros együttműködés révén egy megközelítés került kidolgozásra. Ez a megközelítés tükrözi a világ egyéb részein alkalmazott gyakorlatokat. Az irányadó elvek a következőek: először is, a légitársaság felelős a biztonságos üzemeltetésért. A vulkáni hamuval szennyezett légtérben való üzemeltetést megelőzően a légitársaságnak biztonsági kockázatértékelést kell végeznie, és azt a felügyeleti hatóságnak jóvá kell hagynia. Ezt a folyamatot fontos változások esetén meg kell ismételni.
Másodszor, a légitársaságnak bizonyítania kell, hogy az általa a biztonsági kockázatértékelés során használt információforrások helyesek. Bizonyítani kell továbbá saját kompetenciáját és képességét ezen adatok helyes értelmezését illetően. A működés megkezdése előtt a légitársaságnak konkrét információkat kell kérnie a gyártóktól a repülőgépnek a levegő által hordott hamura való érzékenységére vonatkozóan és az ilyen hamunak a légialkalmasságra gyakorolt hatását illetően. Ennek szerepelnie kell a biztonsági kockázatértékelésben.
Az ilyen jellegű működési zavarok kezelésében a legfontosabb elem a tagállamok és az iparág közötti együttes döntéshozatal. Az átfogó és összehangolt cselekvések biztosítása érdekében a Bizottság a Közlekedési Miniszterek Bizottságának 2010. május 4-i ülését követően az Eurocontrol nevű szervezettel közösen létrehozta az európai légiközlekedési válságkoordinációs egységet. Létrehozása óta az egység számos alkalommal találkozott, hogy kialakítsa szerkezetét és eljárási folyamatát. Időszerű funkcionalitásának tesztelése és igazolása érdekében ez az egység a 2011. április 13-ra és 14-re tervezett vulkáni gyakorlat része lesz az ENSZ légiközlekedési hatósága, az ICAO égisze alatt.
A vulkáni hamu által okozott válság kihangsúlyozta az egységes európai égbolt rendkívüli jelentőségét. A Bizottság éppen ezért felgyorsította annak végrehajtását többek között az egységes európai égbolt teljesítményrendszerének és az ehhez kapcsolódó európai uniós szintű teljesítménycélok elfogadása, a hálózatkezelési funkciókra vonatkozó végrehajtási szabályok elfogadása, a hálózat üzemeltetőjének kinevezése, a funkcionális légtérblokkokra vonatkozó útmutató anyagok és végrehajtási szabályok elfogadása, az egykori EP-képviselőnek, Georg Jarzembowski úrnak a funkcionális légtérblokkok irányítójává való jelölésének révén, valamint az EASA-nak a légiforgalmi szolgáltatás területén a biztonsági szabályozásra vonatkozó kompetenciája kiterjesztésének előreláthatólag 2011. április végéig megtörténő véglegesítése révén.
Hadd fejezzem be azzal a következtetéssel, hogy a Bizottság folytatja az ezekkel a nagyon összetett és műszaki kérdésekkel kapcsolatos munkát. A Bizottság együtt dolgozik az EASA-val, az ICAO-val, a tagállamokkal és az iparággal a biztonságos európai légtér biztosítása érdekében.
Mathieu Grosch
Elnök úr, Hahn úr, az Ön által adott választ egyértelműen a Bizottság által adott válaszként értelmezem, és nem várom Öntől azt sem, hogy a Közlekedési és Idegenforgalmi Bizottság által ma feltett konkrét kérdéseket megvitassa.
Egy dolog egyértelmű volt: több mint tízezer járatot töröltek, 300 repülőteret és több mint tízmillió utast érintett a válság. Le kell vonnunk a tanulságokat egy ilyen eseményt követően. Ez az oka az általunk ma feltett kérdésnek is, mert nagyon gyors együttműködésre volt szükség, és ez egyértelműen nem történt meg. Nem lehetséges összehangolt cselekvést improvizálni 24 órán belül. Ezekre a kérdésekre akarunk ma választ kapni, és nemcsak a Parlament akarja ezeket a válaszokat, hanem az európai polgárok is.
Az első dolog, amit tudni szeretnénk, hogy az ilyen jelenség hatásaira és helyére vonatkozó tájékoztatás javult-e vagy sem?
Másodszor, az EU szervei milyen szerepet fognak betölteni ebben a tekintetben a jövőben és milyen döntéshozatali hatáskörük lesz? Továbbra is 27 párhuzamosan meglévő döntés lesz, vagy a Bizottságnak már vannak egyéb javaslatai, és a légitársaságok milyen mértékben lesznek bevonva? Ez a kérdés nagyon gyakran felmerül.
A Válságbizottságnak üléseznie kell - ülésezik és teszteket is végre fog hajtani. Rendkívül fontos lenne ezen Parlament és ezáltal az európai polgárok számára is, hogy tájékoztassák őket ezeknek a teszteknek az eredményeiről.
A koordináció kapcsán fontos, hogy ez az EU-n kívül is megvalósuljon. Nemzetközi szinten is megállapodásra kell jutnunk a struktúrát illetően, mivel a légtér és egyes katasztrófák nem ismernek határokat ebben az összefüggésben.
Egy másik fontos tényező a részünkről az utasok kérdése. Tízmillió utasról van szó, ez a tízmillió utas azonban nemcsak turista volt, akiknek meg kellett hosszabbítaniuk vagy örömmel meghosszabbították nyaralásukat, hanem olyanok is voltak köztük, akiknek sürgősen haza vagy valahova máshova kellett volna jutniuk. Ebben az esetben nem utalhatunk egyszerűen az utasok jogaira, kötelezettségünk, hogy összehangoltan dolgozzunk, alternatívákat nyújtsunk, valamint biztosítsuk az egyéb közlekedési módok nagyobb mértékű használatát. Szükség esetén például a vasúti útvonalak gyorsabb rendelkezésre állását kell biztosítanunk. Ezt sem lehet 24 órán belül rögtönözni. Ezeket a kérdéseket a polgárok és az utasok nevében is fel akarjuk vetni. Nemcsak a jogaik elmagyarázásának kérdéséről van szó.
Végül, de nem utolsósorban - és ezt már említette - a légtérblokkok, vagy amit funkcionális légtérblokknak is nevezünk: a javaslat 27 helyett 7 légtérblokkot tartalmaz. Ez működhet. Bátorkodom megjósolni azonban ma, hogy ezt 2012-ig nem fogjuk tudni létrehozni, mert a tagállamok ezt nem akarják. Ebben a tekintetben rendkívül egyértelmű kifelé irányuló jelzést kell közvetítenünk, hogy a légtérblokkok számának csökkentése nélkülözhetetlen. Ez is működhet. Hahn úr, meghívom, hogy jöjjön el Maastrichtba - ez nem túl hosszú út az Ön számára. Ott már létezik a három vagy négy ország közötti együttműködés a légtér felső rétegére vonatkozóan. Az országok által felvetett valamennyi probléma ott kerül megoldásra. Menjen oda, javasolja ezt a Bizottságnak, és használja ezt modellként Európa esetében a hét légtérblokkra vonatkozóan. Akkor tizenkét hónapon belül képesek leszünk ennek a szabályozására.
Edit Herczog
az S&D képviselőcsoport nevében. - Elnök úr, mivel nem vagyok tagja a Közlekedési Bizottságnak, képviselőtársaim eltűnődhetnek azon, miért akarok ennyire erről a kérdésről beszélni. Másokhoz hasonlóan én is a hamufelhő áldozata voltam. Bakuba utaztam, és csak nagy nehézségek árán tudtam visszajönni.
Ez valamennyi európai polgárt érint. Ez egy lehetőség volt Európa számára, hogy megmutassa hozzáadott értékét - és kudarcot vallottunk. Úgy gondolom, hogy az európai polgárok megértették, hogy az EU még nem állt készen egységes fellépésre, azonban biztosítanunk kell, hogy a következő hasonló esetben készen álljunk erre. Úgy gondolom éppen ezért, hogy az egységes európai égboltra vonatkozó projekt sürgető. Ebben mindannyian egyetértünk.
Annak ellenére, hogy nem vagyok a Közlekedési Bizottság tagja, szeretném megemlíteni, hogy nemcsak az egységes európai égboltra van szükség, hanem az ehhez kapcsolódó egységes európai infrastruktúrára is. Itt ezen a plenáris ülésen éppen ezért fel szeretném hívni a figyelmet a Galileo és az európai Föld-megfigyelési program - mivel azok potenciálisan kiváló európai infrastruktúrát jelentenek, ha létre tudjuk őket hozni - ezen célból való létrehozásának szükségességére. Ezért dolgozunk, hogy megkapjuk a költségvetési tételeket ezekre az ügyekre, azonban jobban el kell magyaráznunk az európai polgároknak, hogy miért van szükség ezekre a projektekre.
Ezért akartam felszólalni, hogy elmondjam, hogy az európai politikák mellett európai infrastruktúrára is szükség van ezen a területen.
Nathalie Griesbeck
az ALDE képviselőcsoport nevében. - (FR) Elnök úr, biztos úr, kicsit kevesebb mint egy évvel ezelőtt 300 repülőteret zártak le Európában az Unió 27 tagállamából 23-ban. Ez jelentős pénzügyi veszteségeket okozott, és mindenekfelett, ahogy az előző felszólaló hangsúlyozta, több mint tízmillió utasnak, akik közül nem mindenki nyaralt, kellett elhalasztania utazását és egyéb közlekedési módot keresnie.
Ez egy teljes mértékben természeti esemény által előidézett pusztítás eredménye volt, amely fontos összefüggésbe helyezett minket a természettel kapcsolatban, és amely az Európa feletti légterek példa nélküli megbénulását okozta.
Természetesen nehéz megjósolni egy vulkánkitörést, és még ennél is nehezebb megjósolni egy vulkáni hamufelhő kialakulását - nehezebb természetesen mint egy hóval kapcsolatos esemény megjósolása. A felhő által előidézett válság ugyanakkor kiemeli az Unión belüli légi közlekedés irányításának valamennyi hiányosságát és hibáját, valamint számos irányítási eszköz gyenge pontját és hiányát.
Ezen három tényező alapján három helyreállítási javaslatot szeretnék tenni: először a sürgető komodalitásra vonatkozóan, másodszor, az ilyen kihívásokra való válaszadást érintő közösségi módszer szükségességét illetően, harmadszor, és természetesen ez a legfőbb aggodalmunk, az utasok jogaira vonatkozóan, ez a legfontosabb számunkra.
Ami az első elemet illeti, a válság kihangsúlyozta azt a tényt, hogy teljes mértékben elengedhetetlen a komodalitás megerősítése az európai közlekedésben, mivel a felhő előtérbe hozta nemcsak az európai szintű légiközlekedési rendszerek korlátait, hanem ami még fontosabb, a vasúti közlekedés korlátait is, mivel számtalan utas képtelen volt alternatív közlekedés módot találni. Az elmúlt egy év során készített tanulmányok bizonyították, és könnyen el is lehet képzelni, hogy nagyobb fokú komodalitás esetén a válság mértéke nem lett volna ilyen nagy, és a bénultság is valamivel kisebb fokú lett volna.
Ami a második elemet illeti, a pénzügyi válság kapcsán és a kormányközi műveletekkel összehasonlított közösségi módszerrel kapcsolatos vita során, itt, a közlekedés területén, nem a kormányközi műveletek vagy a 27 tagállamtól érkező töredezett válasz fogja megoldani a tapasztalt és esetleg visszatérő nehézségeket, hanem egy hiteles közösségi módszer. Ez egy közösségi rendszerben az Eurocontrol kompetenciáinak megerősítését, és természetesen, ahogy azt már hangsúlyoztuk, az egységes európai égbolt létrehozásának sürgős befejezését követeli meg.
Harmadszor, ott vannak az utasok, akik miatt a legjobban aggódunk ...
(Az elnök félbeszakítja a felszólalót.)
Ahogy a bevezetőben elmondtam, rájöhettek, hogy amit utoljára hagytam, az a legfontosabb téma.
Eva Lichtenberger
Elnök úr, először is köszönetet szeretnék mondani a Bizottságnak - ezt nem gyakran teszem -, amiért nagyon következetesen a biztonságra helyezi a hangsúlyt, a légitársaságok tiltakozása ellenére is, amelyek megpróbálták bagatellizálni a problémát, mert az ilyen jellegű problémák pénzügyi hatást vonnak maguk után. Azonban továbbra is a biztonságnak kell a vezérelvnek maradnia a jövőben. Néhány, európai szinten elérhető fejlesztésre azonban szükség van.
Mit gondolnak például a közös mérési rendszerek fejlesztéséről? Léteznek olyan stratégiák, hogy hogyan és milyen munkamegosztással lehet ezeket a szennyezési eseteket mérni, hogy gyorsabban tudjunk legalább félig megbízható nyilatkozatokat tenni? Tudom, hogy ez rendkívül nehéz, különösen a meteorológiai körülmények miatt, azonban tudni szeretném, hogy történt-e bármilyen fejlődés a koordináció kapcsán, hogy legalább ugyanazon feltételeknek megfelelően végezzünk méréseket és értékeljük azokat.
Általánosságban, a vulkáni hamu által okozott válság rávilágított, hogy jól felszerelt légiközlekedési rendszerünk jelenleg mennyire sérülékeny - ez mindannyiunk számára egyértelmű már a repülőtereinken is. Már a szokásos működés során is következmények sorozatát eredményezi két vagy három késés, ezáltal már a szokásos működés során is egyre nehezebbé válik a szolgáltatás igénybevétele, arról nem is beszélve, ha további probléma lép fel a külső időjárási viszonyok vagy a vulkáni hamu által előidézett válság miatt, a helyzet ilyen esetben teljes zűrzavarrá válik. Nincsen hibatoleráns rendszerünk, és ezen a területen is fejlődést kell elérnünk, hiszen egy rendszer éppen annyira jó, amennyire hibatoleráns módon képes reagálni adott esetekben.
Az is egyértelművé vált, hogy komoly hiányossággal állunk szemben, nevezetesen a vasúti, a közúti és a légi közlekedés közötti koordináció általános hiányával. Éppen a nem megfelelő együttműködés miatt volt nehezen kivitelezhető a megfelelő kompenzációs intézkedések elvégzése a szárazföldön.
Az egységes európai égboltra tekintettel, amely egyértelműen szükségessé vált - mivel az összehangolt intézkedések minden esetben megfelelőbbek lettek volna -, azt mondanám, hogy amíg minden egyes tagállam meg van arról győződve, hogy ő képes leginkább saját légterének hatékony irányítására, és az összes többi tagállam erre teljesen képtelen - és most a közép-európai légtérről beszélek -, nem fogunk fejlődést elérni ezen a téren. Ez az önteltség rongálja az európai együttműködést és ezáltal az európai eszmét is. Ezt egyértelműen látnunk kell.
Jacqueline Foster
az ECR képviselőcsoport nevében. - Elnök úr, a vita során már elhangzott, azonban megismétlem, hogy mindannyian tisztában vagyunk a vulkáni hamufelhő által okozott jelentős mértékű zavarral. Ahogy az már elhangzott, több mint 100 000 járatot töröltek, több tízmillió üzleti utas és nyaraló nem tudott a tervek szerint utazni, áruk és rakományok késtek vagy nem kerültek szállításra egyáltalán, a válság ezenkívül üzleti vállalkozásokra is hatással volt, valamint európai fuvarozók és repülőterek katasztrofális pénzügyi veszteségeket szenvedtek. Összességében több mint 2 milliárd euróba került ez az európai légitársaságoknak. Az európai és tagállamokbeli intézmények, amelyek felelősek voltak az ilyen helyzetek kezeléséért, teljesen lebénultak, és őszintén szólva, ha a helyzet nem lett volna ennyire komoly, akkor gyakorlatilag nevetséges lett volna.
A káoszban egy dolog volt egyértelmű. A légi közlekedés rendkívül fontos az európai gazdaság számára, és mint egyének, a jól működő és hatékony légiközlekedési ágazattól függünk, amelyben a legénység és az utasok biztonsága a legfontosabb prioritás. Örömmel támogatom ezt a szóbeli kérdést, nemcsak azért, mert az ezt a kérdést érintő előző plenáris ülés során lezajlott vitában arra szólítottam fel az Európai Uniót, hogy nézze meg a vulkáni hamu kezelésére vonatkozó nemzetközi legjobb gyakorlatot, és különösen kiemeltem Amerikát, amely mindig is jobban átgondolt megközelítést alkalmazott ebben a tekintetben. Mindenképpen üdvözöltem azt a tényt, hogy a Bizottság a válság értékelése folyamán elismerte, hogy Európának felül kell vizsgálnia eljárásait a Nemzetközi Polgári Repülési Szervezeten keresztül.
A nemzetközi legjobb gyakorlat szerint a vulkáni hamuval kapcsolatos potenciális kockázatok kezelésének felelősségét át kell adni a légitársaságok üzemeltetőinek a biztonságirányítási rendszereik részeként. A hatóságok szerepe a légitársaságok biztonságirányítási rendszereinek ellenőrzése annak biztosítása érdekében, hogy azok megfeleljenek a megkövetelt biztonsági előírásoknak. Ezt az eljárást alkalmazza az Egyesült Államok és más országok, amelyek a légi közlekedés jelentősebb zavara nélkül tudták kezelni a vulkánkitörést.
Az egyértelmű és határozott közös vezetés nélkülözhetetlen, és az Európai Repülésbiztonsági Ügynökségnek biztosítania kell, hogy az uniós tagállamok jelenlegi eljárásaikat alkalmassá tegyék annak garantálására, hogy a légitársaságok üzemeltetői vállalják a felelősséget, és támogatást élvezzenek az ilyen döntések meghozatalakor a jövőben.
Végül, a tavaly áprilisi és májusi válság teljesen egyértelművé tette, hogy az egységes európai égbolt és az egységes európai égbolt légiforgalmi szolgáltatási kutatás teljes körű végrehajtása prioritás. Az európai ipar és az adófizetők egyaránt jelentős összegeket fektettek már be ezekbe a projektekbe, és európai jogalkotókként tovább kell dolgoznunk a kiegyensúlyozott, költséghatékony és strukturális reformokért. Üdvözlöm a biztos úr mai észrevételeit. Bízzunk benne, hogy pozitív módon haladunk most előre.
Juozas Imbrasas
Elnök úr, mivel ma ismét a vulkáni hamu által okozott válságról beszélünk, úgy tűnik, hogy ez a téma még mindig releváns, és egyes kérdések megválaszolatlanul maradtak. Értjük, hogy a vulkánok nem követnek semmilyen szabályokat, és nem tudunk kizárni előreláthatatlan körülményeket. Ez mind a légiközlekedési ágazat túléléséről szól, azonban a légi járműveket nemcsak a vulkánok, hanem viharok, hó és ehhez hasonló jelenségek is akadályozzák. Érthető módon lehetetlen kizárni, megállítani vagy megelőzni mindent, ami a légi közlekedés során történhet. Egyértelmű, hogy a légi járművek biztonságának, az emberek életének és mobilitásának szerepelniük kell a legfontosabb szempontjaink között.
Örömömre szolgál, hogy egy átfogó programot folytatunk az európai egységes égbolt kezdeményezés végrehajtása révén a légiforgalmi szolgáltatás modernizálása érdekében. Egyetértek képviselőtársammal, aki épp most mondta el, hogy közös infrastruktúrát is létre kell hozni. Ezen téma kapcsán el szeretném mondani azonban azt is, hogy ma át kell gondolnunk és meg kell vitatnunk az alternatív közlekedés fejlesztését. Jelentősebb fejlődést kell elérnünk ezen a területen. Ez a válság különösen hatással volt az Európai Unió keleti tagállamaira, amelyek továbbra is elkülönülnek Nyugat-Európa egy részétől, és az Európai Unió más tagállamaival ellentétben nem volt elegendő lehetőségük az alternatív közlekedési módok igénybevételére. Ma már tudjuk, hogy sürgősen létre kell hoznunk egy alternatív másodlagos mobilitási rendszert, transzeurópai hálózatokat, vasúthálózatokat és a légi közlekedés alternatíváit, ahogy azt bölcsen tettük a villamosenergia-hálózatok és a távközlési hálózatok esetében. Tekintettel a pénzügyi perspektívákra, éppen ezért ambiciózusabb célokat kell meghatározni a transzeurópai hálózatok felülvizsgálata során. A szárazföldi közlekedésnek és mindenekfelett a vasutaknak zökkenésmentesebben kell tudniuk helyettesíteni a légi közlekedést, amennyiben az utóbbi működésképtelenné válik. Elérkezett az idő a konkrét alternatívák átgondolására és azok minél gyorsabb végrehajtására.
Diane Dodds
Elnök úr, egyes képviselőtársaimhoz hasonlóan én sem vagyok a Közlekedési és Idegenforgalmi Bizottság tagja, azonban Észak-Írországból, az Európa szélén elhelyezkedő szigetről jövök. El tudja képzelni éppen ezért, hogy mennyire életbe vágóan fontosak a jó légi és tengeri útvonalak, nemcsak gazdaságunk, hanem az egyének utazása szempontjából is.
Az elmúlt hónapok során, sőt még ezen a héten is olyan egyéni választók megoldatlan eseteivel foglalkoztam, akiket érintett ez a válság. A vulkáni hamu által okozott válság idején a becsült költségek meghaladták a napi 200 millió fontot egyedül az Egyesült Királyság járataira vonatkozóan. Ennek elkerülése érdekében éppen ezért sokkal nagyobb fokú együttműködésre és a legjobb gyakorlat fokozottabb figyelembe vételére van szükség, hogy létrehozzunk egy tervet a jövőbeli fennakadások és a gazdaságra gyakorolt ilyen szörnyűséges hatás megelőzése érdekében.
Ahogy mondtam, számos panasz érkezett az egyéni választóktól, amelyek közül sok a légitársaságokra összpontosított, arra, hogy hogyan kezelték az egyéneket, valamint arra, hogy nem tettek eleget gondoskodási kötelezettségüknek. Azt szeretném kérni a Bizottságtól, hogy ezzel is foglalkozzon.
Ville Itälä
(FI) Elnök úr, természetesen ismerjük ezeket a szomorú történeteket, amelyeket a hamufelhő kialakulásakor hallottunk. Sokan nem tudtak eljutni rokonaik temetésére, gyermekeik esküvőjére vagy hasonló eseményekre. Ezek nagyon személyes, sajnálatra méltó incidensek voltak, nem beszélve a tízmillió ember szenvedései során keletkezett pénzügyi költségekről. Ahogy Ön is látja, semmi sem működött igazán.
Nem tudtuk azt mondani, hogy az EU-nak volt megoldása ezekre a helyzetekre, és itt a Közlekedési és Idegenforgalmi Bizottság elnöke helyesen mondta, hogy ezt a kockázatot nem lehetett előre látni, nem lehetett irányítani, és az egész helyzet inkább egy teljes káoszhoz hasonlított.
A Bizottságnak most a lehető leghamarabb meg kell adnia a közvélemény számára az általa várt válaszokat: a válaszokat, hogy vannak-e műszaki megoldásaink, vagy vajon a légitársaságok fogják-e ezeket a megoldásokat megtalálni. Ha vannak, akkor azok mik lehetnek? Milyen jogaik lesznek a jövőben az utasoknak egy hasonló helyzet esetén, amikor nem tudnak repülni vagy hazajutni? Mikorra hozunk létre egy hatékony közös európai légteret? A válasz, amit az emberek hallani akarnak, természetesen az, hogy minél előbb, így ez nem folytatható már sokáig. Mi az alternatív terv? Milyen közlekedési módokat kell használni? Ebben a helyzetben az emberek tanácstalanok voltak. Mások taxit rendeltek Spanyolországból Finnországba, és több ezer euró menetdíjat fizettek ki. Ez a helyzet nem ismétlődhet meg a jövőben: rendelkeznünk kell egy tervvel arra vonatkozóan, hogy hogyan tudjuk jobban szolgálni az embereket ezeket az alternatív megoldásokat illetően.
Ebben az összefüggésben szeretnék megemlíteni még egy itt már említett kérdést és egy másik természeti zavart: a havat. Decemberben több tízezer ember ragadt az európai repülőtereken, amikor havazott. Az én országomban, Finnországban folyamatosan erősen havazik és kemény fagyok vannak, azonban a dolgok működnek. El kell érnünk éppen ezért, hogy az európai repülőterek is megfelelően működjenek. Ez nem túl nehéz, és egyszerűen nem adhatjuk fel: kezelnünk kell a problémákat, hogy biztosítsuk a polgárok számára az igazságszolgáltatáshoz való hozzáférést.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Elnök úr, az izlandi vulkánkitörés és a tavaly hullott nagy mennyiségű hó komoly fennakadásokat okozott az európai légi közlekedésben, és jelentős gazdasági és társadalmi következményekkel járt. Az ilyen helyzetek jövőbeli megismétlődésének elkerülése érdekében azt szeretném kérdezni a Bizottságtól, hogy milyen fontosabb új szabályozásokat fontolgat a légi közlekedést igénybe vevő utasok jogaira vonatkozó jogi keret javítása érdekében.
A Londonban és Toulouse-ban található, vulkáni hamuval foglalkozó tanácsadó központok, amelyek az ICAO által létrehozott kilenc hasonló központból álló nemzetközi hálózat részét képezik, valamint a vulkáni hamufelhőre vonatkozó kockázati táblázatokat készítő londoni speciális központ működése ellenére is javítanunk kell az európai infrastruktúrát a vulkáni hamufelhők koncentrációjának valós idejű értékelését végző rendszer bevezetésével.
Az európai légiközlekedési rendszer teljesítményének javításáról szóló 1070/2009/EK rendelet megköveteli a tagállamoktól a funkcionális légtérblokkok végrehajtásának biztosításához szükséges intézkedések meghozatalát 2012. december 4-ig.
Meg szeretném kérdezni a Bizottságtól, hogy az egységes európai égbolt létrehozása összeegyeztethető lesz-e a megállapított ütemtervvel. Az Európai Uniónak továbbá komodalitást, valamint a számos közlekedési módot magába foglaló európai útvonalakra vonatkozó foglalási és jegykibocsátási rendszert kell biztosítania. Az Európai Uniónak szüksége van egy nagysebességű vasúti rendszerre, amely összeköti Európa fővárosait és városait.
Liam Aylward
Elnök úr, a vulkáni hamu által tavaly okozott válság nyomán közel 100 00 járatot kellett törölni, ami teljes felfordulást jelentett az utasok számára. A válság utasokra gyakorolt hatására szeretném felhívni ma a Bizottság figyelmét.
Több mint tízmillió embert érintett a válság és a járattörlések jelentős gazdasági költségeket róttak utasok ezreire. A repülőtereken vannak ugyan figyelmeztetések és információs füzetek, amelyek tájékoztatják az utasokat jogaikról, ezeknek azonban gyakran kevés a hasznuk járattörlések vagy az utazás jelentős fennakadása esetén, mint amilyet a hamufelhő is okozott. Az uniós jogszabályok értelmében az utasoknak joguk van a tájékoztatáshoz és a légitársaság által biztosított segítségnyújtáshoz.
A valóságban azonban az utasok többsége, akiknek az utazása félbeszakadt, sok időt és pénzt költ az információ felkutatására, alternatív jegyek keresésére vagy a légitársaságoktól való kártérítés követelésére. Ezt a kérdést illetően a Bizottságnak hatékonyabbnak kell lennie. A legnagyobb frusztráció, amivel az ilyen helyzetekben az utasok szembesülnek, az információ megszerzése és a légitársaságokkal való kapcsolatfelvétel. Annak ellenére, hogy tisztában vannak a jogaikkal, ez nem sok segítséget nyújt számukra, ha egy repülőtéren ragadtak, vagy ha egy légitársaságot akarnak elérni.
Miközben elismerem, hogy a hamu által előidézett válság idején a légitársaságok példa nélküli nyomás alatt álltak, hogy a több ezer utassal foglalkozzanak - és el kell ismernem, egyes társaságok ezt bámulatra méltóan meg is tették -, általában véve az emberek nagyon nehezen tudnak tájékoztatáshoz és segítségnyújtáshoz jutni, amikor arra szükség van.
A rossz időjárás miatt 2010 decemberében kialakult utazási káosz is ez bizonyítja. Az utasoknak naprakész információkra van szükségük, de el kell tudniuk érni a légitársaságokat ahhoz, hogy gyakorolni tudják jogaikat. A légitársaságoknak, a repülőtéri ügyfélszolgálatoknak és tájékoztatásnak jobban hozzáférhetőbbnek kell lenniük azon utasok számára, akiknek az utazása félbeszakadt. Nem elegendő tájékoztatni az Európa Unió polgárait az utasként őket megillető jogokról, hanem segíteni kell őket azok gyakorlásában egy utazási káosz esetén.
Michael Cramer
(DE) Elnök úr, ez egy természeti katasztrófa volt, amely sok ember esetében szörnyű következményekkel járt. Ha azonban ezt összehasonlítjuk az áradásokkal és az azokkal párhuzamosan bekövetkező hurrikánnal Ausztráliában, vagy az új-zélandi Christchurch városában bekövetkező földrengéssel, akkor látjuk, hogy valamennyien sértetlenül vészeltük át az eseményeket. A biztonság volt a legfőbb prioritás, és ez így volt helyes. Kallas biztos úr az EU tagállamainak közlekedési minisztereivel egyetértésben helyes döntést hozott.
Nem értem a légitársaságokat érintő kritikát. Egyértelműen veszteséget szenvedtek - 2 milliárdos összeget említettek. Nem helyes azonban a felelősséget a légitársaságokra hárítani azt illetően, hogy a járatok folytathatják-e útjukat. Ezt a döntést politikai szinten kell meghozni. A biztonság elsődleges prioritású. Képzeljük el, hogy egy repülőgép balesetet szenvedett volna a vulkáni hamu miatt. Ebben az esetben egy teljesen más vitát folytatnánk, nevezetesen, hogy mennyire felelőtlen volt akár egy repülőgép számára is engedélyezni a felszállást.
Szükségünk van egy B tervre, ahogy az igen helyesen elhangzott, és a vasúti rendszer jelenti az alternatív megoldást. Az üzemanyag-adóztatás alóli mentességük miatt a légitársaságok évente 30 milliárd eurót kapnak az európai adófizetőktől. Ezt a pénzt a vasúti rendszerbe kell fektetni, legalábbis annak egy részébe, hogy egy ilyen jellegű katasztrófa esetén legyen egy alternatív megoldás.
A biztonság az első - ezt kérik az emberek, és ezt helyesen teszik. Ugyanennek kell történnie a jövőben is.
Ryszard Czarnecki
(PL) Elnök úr, a helyzet rávilágított, hogy Európa valójában nem volt felkészülve erre a válságra. Annak ellenére, hogy mit hallunk itt az ülésteremben, a szakértők azt mondják, hogy a reakció a mi részünkről túlzott volt, és egyes járatokat minden bizonnyal engedélyezni lehetett volna. Ez azonban szintén rávilágít a bénultság vitathatatlan mértékére, amelyben találtuk magunkat. Az előző felszólalóknak természetesen, akik egy bizonyos alternatíváról beszéltek a vasúthálózat fejlesztésének formájában, igazuk van. Ez egyértelmű. A légi közlekedés terén az erre a problémára adott válasz mindenképpen a jobb összehangolás és az Európai Repülésbiztonsági Ügynökség szerepének megerősítése. Mindemellett jó, hogy novemberben az Európai Parlament egy megfelelő rendeletet fogadott el ezt a kérdést illetően. Ez a helyes irányba tett lépés volt.
Béla Kovács
(HU) Elnök úr! A vulkánkitörés apropóján át kell gondolni a közlekedési prioritásokat. Ideje a közepes távú közlekedésben 1500 km-ig a vasutat favorizálni. Ehhez szükség szerint támogatások, adók és egyéb szabályzók használhatók fel. Fontos szempont, hogy jelentős belső piaci kereslet tapasztalható a pályakorszerűsítés és vasútiszerelvény-gyártás kapcsán. Számos új munkahely is teremthető ezáltal. A nagy sebességű vonatokhoz képest a repülőgép - tekintettel a becsekkolásra, a reptéri transzferre - nulla minimális időelőnyt nyújt hatalmas szén-dioxid és zajszennyezés mellett. A vulkánok kitörését megakadályozni nem áll módunkban, azonban a kitörések előrejelzése és a kialakult helyzet értékelése javítható. De tényleges megoldást csak a közlekedés, energetikai iparpolitika és az iparpolitika átalakításától remélhetünk, mert a vulkánkitörés a vasúti közlekedést nem, illetve csak nagyon lokálisan zavarja.
Christine De Veyrac
(FR) Elnök úr, biztos úr, hölgyeim és uraim, ahogy sokan elmondtuk most itt, az izlandi vulkán tavaly áprilisi kitörése fájdalmas példája volt az európai égbolt széttöredezettségének és működésképtelenségének. Az esemény mindannyiunkat közvetlenül érintett itt, a Parlamentben. Állampolgáraink közül ötmillióan maradtak valódi alternatív közlekedési megoldás nélkül. Egy évvel ezt a kivételes eseményt követően még mindig nem születtek új európai intézkedések.
Biztos úr, azt mondta, hogy a vulkáni hamuhoz kötődő első válságkezelő gyakorlatot április 13-ra és 14-re tervezik, az Eurocontrol, a Nemzetközi Polgári Repülési Szervezet (ICAO), és a Nemzetközi Légifuvarozási Szövetség (IATA) koordinációjában, létfontosságú azonban, hogy az Európai Repülésbiztonsági Ügynökség (EASA) töltse be az igazi vezető szerepet az európai szintű biztonsági intézkedések koordinálásában.
Biztos, hogy a londoni és toulouse-i látvamegközelítési térképek (VAC) által nyújtott információt finomítani kell modernebb technológiák felhasználásával. Ahogy láttuk ugyanakkor tavaly áprilisban, az adatok ellentmondásosak lehetnek, és olyan döntések meghozatalára késztethetik a tagállamokat légterük bezárásával kapcsolatban, amelyet kevésbé az információk, mint az érzelmek irányítanak.
Ebben az összefüggésben az EASA szerepe létfontosságú az adatok összehangolt értelmezésében, valamint az információ centralizációjának és disszeminációjának biztosításában. Az egyes VAC-térképek által nyújtott információk mellett az EASA-nak be kell vezetnie egy mechanizmust a meglévő adatok begyűjtésére, szoros együttműködésben a tagállamokkal, a légitársaságokkal és azok pilótáival.
Az információ centralizálása, valamint az összes érintett koordinálása meg fogja akadályozni a káosz kialakulását és a tavaly tapasztalt következetlenségeket. Elvárom tehát a Bizottságtól, az EASA-val együtt, hogy konkrét javaslatokat nyújtsanak be a közeljövőben, amelyet teljes mértékben integrálni fognak az egységes európai égbolt bevezetésébe.
James Nicholson
Elnök úr, a vulkáni hamufelhővel kapcsolatos válság nagy zavart okozott tavaly április és május között. Ahogy Foster asszony mondta, sokan rájöttünk, mennyire függünk a modern légi közlekedéstől. Egyértelmű, hogy ha valaki olyan helyről származik, ahonnan én, ahol gyakorlatilag lehetetlen repülőgép nélkül a munkahelyre menni, akkor ez eléggé egyértelművé teszi ezt a függést. Valószínűleg mindenkinek van valami története, aki abban az időben utazott, és néhány embert igazán rosszul érintett. Emellett a légitársaságoknak és más vállalkozásoknak a földön maradásra kényszerített repülőgépek és a várakozásra kényszerített utasok miatti gazdasági veszteségei is jelentősek voltak.
Az emberek azt mondták, ez újra megtörténhet. Szerintem ez az, amire fel kell készülnünk, mivel úgy tűnt, rengeteg a bizonytalanság. Engedjék meg, hogy nagyon őszinte legyek: olyan emberként, aki hetente repül, amikor fent vagyok 39 000 láb magasan, akkor mindenekelőtt biztonságban akarok lenni, és ezért sohasem érvelek a biztonsággal szemben. Biztosnak kell lennünk abban, hogy az utasok biztonsága a legfontosabb. Véleményem szerint ezt az alapvetést kell támogatnunk.
Artur Zasada
(PL) Elnök úr, megismétlem: 100 000 törölt járat, tízmillió utas, akik nem értek el célállomásukra, 2 milliárd EUR veszteség a légitársaságok számára. Nem emlékszem, hogy valaha hasonló mértékben megbénult volna a légi közlekedés Európában. Az Európai Bizottság a nyilvánosság és a légi szolgáltatási iparág nyomására gyors és döntő lépések meghozatalát jelentette be már tavaly áprilisra. Sajnálatos módon, ahogy a vulkáni hamu elszállt, úgy szállt el a Bizottság ambíciója is. Mostanáig nem hoztak létre európai válságkezelési tervet hasonló helyzetek kezelésére. Szintén nem sikerült eddig közös álláspontra jutniuk a biztonsági szakértőknek, a repülőgépgyártóknak, a légitársaságoknak és a piacellenőrző hatóságoknak. Fontos tehát feltenni ma a következő kérdést: mi történt ez ügyben az elmúlt évben? Ha egy hasonló vulkánkitörés történne ma, másképp reagálnánk, mint egy éve? Mikor terjesztenek elő speciális intézkedéseket?
Hosszan tartó párbeszédet folytatunk az egységes európai égboltról, a testszkennerekről és a palackozott folyadék vizsgálatához szükséges berendezésekről, valamint az olyan természeti katasztrófák esetén alkalmazandó eljárásokról, mint a vulkánkitörés vagy a különösen hideg tél. Mindeközben az Európa fölötti légi közlekedés mértéke évről évre nő. Lassan vége a tárgyalásokra szánt időnek. Az európai égboltnak azonnali és jó megoldásokra van szüksége a jövőre nézve, és erőteljesen biztatom a Bizottságot ennek a munkának a befejezésére. Nagyon köszönöm.
Ismail Ertug
(DE) Elnök úr, biztos úr, hölgyeim és uraim, a múlt évi vulkáni hamu hatásosan mutatta be gyengeségeinket. Felmerül tehát a kérdés, hogy hogyan kellene a hasonló helyzeteket kezelnünk a jövőben. Elsősorban természetesen a repülőgép fedélzetére szálló utasok biztonsága a legfontosabb. Természetesen azonban azzal is foglalkoznunk kell, hogy hogyan kezeljük a pénzügyi veszteségeket. Kérdésem a Bizottsághoz tehát - Hahn úr, esetleg közvetíthetné Kallas úrnak is -, hogy mit is tervezünk pontosan? Véleményem szerint különösen fontos, hogy átvegyük a koordinációt repülési tesztek esetén és határértékek meghatározásakor. Ez nagyon fontos ahhoz, hogy tudjuk, mely repülőgépek szállhatnak fel és mikor.
Lenne egy másik megjegyzésem, biztos úr: rendkívül fontos - és erre már számos alkalommal utaltunk - egy egységes európai égbolt létrehozása. Mit kíván tenni a Bizottság annak érdekében, hogy nyomást gyakoroljon a tagállamokra, hogy tényleg teljesítsék kötelességüket ezen a téren? Végül is, aláírták a megállapodást.
Egy másik fontos pont, amely több alkalommal elhangzott ma, az az, hogy mi történik most az utasok jogaival a légi közlekedés terén. Létezik a 2004. évi 2061. számú EK-rendelet. Mit szándékozik tenni a Bizottság ebben a tekintetben? Tisztában vagyunk a különböző légitársaságok számára okozott pénzügyi veszteségek problémájával. Szeretném továbbá ismételten hangsúlyozni, hogy szükségünk van a légi közlekedés alternatíváira, és ez alatt a vasúti fuvarozási rendszert értem. Egyetértek azokkal is, akik szerint össze kell kötni a nagyobb városokat - Európa fővárosait. Ebben az esetben is az a válasz, hogy nagyobb európai részvételre, és nem kevesebbre van szükség.
Örülnék, ha a Bizottság figyelmet szentelne ezeknek a kérdéseknek.
Carlo Fidanza
(IT) Elnök úr, biztos úr, hölgyeim és uraim, először is szeretnék köszönetet mondani Marinescu úrnak, hogy határozottan támogatta ezt a vitát.
Közel egy évvel az esemény után azért jöttünk össze, hogy megbeszéljük ezt a kényes kérdést, amely jelentős károkat okozott az érintett utasok és vállalkozások számára, mind a légiközlekedési ágazatban, mind egyéb ágazatokban.
Szükségesnek tartom ezért egy kétágú megközelítés alkalmazását. Egyrészről meg kell erősíteni a hatóságok és az érdekeltek közötti együttműködést, foglalkozva végre az Eurocontrol reformjával, amely természetesen nem egy közvetlenül az európai intézmények számára jelentő testület, mindenesetre azonban létfontosságú szerepet játszik a válságkezelésben és ennek a válságnak a nem hatékony kezelésében.
Beigazolódott a tisztán matematikai modellek nem megfelelő volta, amelyek a légtér majdnem teljes lezárására indították az egyes országok hatóságait, amikor erre nem is volt szükség. Egy, a helyszínen tesztelt és modern technológiákat alkalmazó modell hiányában a túlzott óvatosság súlyos károkhoz és kellemetlenségekhez vezetett.
Döntő lépéseket kell tennünk továbbá az egységes európai égbolt elérésének irányába, a lehető leggyorsabban kialakítva az összes funkcionális légtérblokkot a légtér kezelésében tapasztalható széttöredezettség csökkentése érdekében, és biztosítanunk kell hatékonyabb kezelésüket is. Másrészről fontos, hogy biztosítsuk az utasok jogait. Ebben az összefüggésben remélem, hogy a Bizottság a lehető leghamarabb be tudja nyújtani a szervezett utazásról szóló irányelv felülvizsgálatát, hogy tisztázni lehessen a garanciák és felelősségek keretét rendkívüli körülmények esetén, valamint a rendeletnek az utazók jogaival kapcsolatos változásait, amennyiben a rendkívüli körülmények tartósan fennmaradnak.
Szintén fontos lenne - más képviselőtársaim is ugyanezt mondták - egy vészhelyzeti terv kidolgozása, amely alternatív mobilitást biztosít, alternatív közlekedési lehetőségeket, ha újra hasonló eset történne.
Dominique Riquet
(FR) Elnök úr, szeretnék köszönetet mondani korábban felszólalt képviselőtársaimnak, hogy kihangsúlyozták az európai légi közlekedés integrációjával kapcsolatos összes hiányosságot a légtér használata, a repülőterek szerkezete és a kereskedelmi hálózatok terén. Hangsúlyozni szeretném emellett még kifejezettebben a nem légtérrel kapcsolatos vonatkozásokat, amelyekre a vulkánnal kapcsolatos válság rávilágított; vagyis a légi közlekedést helyettesíteni képes hálózatok, és különösen a vasúthálózatok hiányára, ahogy azt már említették ma reggel, és mindenekelőtt az integrált információs rendszerek hiányára, amelyek lehetővé teszik az utasok számára, hogy gyorsan tájékozódhassanak az alternatív közlekedési lehetőségekről.
Ennek az eseménynek arra kell késztetnie minket, hogy alternatív, hatékony és versenyképes közlekedési módokat dolgozzunk ki. Ebben az összefüggésben az első vasúti csomag felülvizsgálatának, valamint az infrastruktúrával kapcsolatos szakpolitikáknak a transzeurópai közlekedési hálózatokon keresztül való új életre keltésének is ebbe az irányba kell haladnia.
Felszólítom továbbá a Bizottságot, hogy komolyan vegye fontolóra egy egységes információs és helyfoglalási interfész létrehozását az összes összekapcsolt közlekedési mód esetében.
Bogdan Kazimierz Marcinkiewicz
(PL) Elnök úr, Európa nem volt felkészülve ilyen káoszra, és a válságkezelésért felelős intézmények nem tudták elvégezni feladatukat. A légiközlekedési embargó miatt a légitársaságok 400 millió dollárt vesztettek naponta. A kieső jegyeladáshoz még hozzá kell adni a repülőtereken rekedt utasok szállás-, étkezési és utazási költségeit.
A szeizmikus és vulkáni aktivitás nem újdonság a világban, és a jövőben is történhetnek vulkánkitörések. Sajnálatos módon nincs megfelelő orvosság ilyen helyzetekre. Ilyen helyzetekben az Európai Uniónak arra kellene összpontosítania, hogy biztosítsa polgárainak a repülés mellett az alternatív közlekedési lehetőségeket. Jó megoldás lenne vasúti csomópontok közös hálózatának kialakítása az Unióban felállított TEN-T hálózat részeként, valamint a nagy sebességű vasúti közlekedés fejlesztésére való összpontosítás. Ez minden bizonnyal hatékony lenne az ilyen típusú problémák megoldásában. Köszönöm.
Karin Kadenbach
(DE) Elnök úr, Hahn úr, nem vagyok tagja a Közlekedési és Idegenforgalmi Bizottságnak én sem, de úgy gondolom, mindannyiunk számára fontos, hogy tanuljunk a hamu okozta válságból. Ahogy már elhangzott a mai nap folyamán, az "első a biztonság” elvnek kell irányítania a megfelelő megoldás megtalálását a jövőben. Vasutakat kell kialakítanunk, és létre kell hoznunk egy európai vasúthálózatot. Ugyanakkor arra is szükség van, hogy kialakítsuk a személy- és teherfuvarozás átfogó koordinációjának egy formáját földrengések, hamufelhők, árvizek és hasonló katasztrófák esetére, függetlenül attól, hogy légi, vasúti vagy közúti közlekedésről van-e szó.
A nemzeti kapcsolattartó pontok, mint amilyeneket most alakítunk ki az egészségügyi ágazatban a határokon átnyúló egészségügyi ellátás terén, szinte magától értetődő megoldásnak tűnnek - nemzeti kapcsolattartó pontok, amelyeket az összes generáció igénybe tud venni. Az igazság az, hogy látok jelenleg bizonyos generációk közötti egyenlőtlenséget a légi közlekedésben. Manapság szinte lehetetlen információhoz jutni internet nélkül. Ennek a problémának a megoldása érdekében is erőfeszítéseket kellene tennünk.
Pat the Cope Gallagher
Elnök úr, ahogy sok kolléga már kijelentette, a vulkáni hamu okozta válság jelentős zavart okozott a légi közlekedésben, és jelentős gazdasági kárral járt 2010-ben, a kár mértéke még most sem meghatározható. Tízmillió utast érintett közvetlenül, és 100 000 járatot töröltek egész Európában. Írországból származom, és az ír légi utasoknak nagy nehézségekkel kellett szembenézniük a hamufelhő következtében, mivel Írországnak nincs szárazföldi útja az európai kontinensre. Át kellett kelnem a tengeren; vasúton, taxikkal és autókkal jöttem Strasbourgba, ami több mint 24 órába tellett, alvás nélkül. Természetesen ez nem annyira nagy ár, és biztosítanunk kell, hogy a biztonság legyen az elsődleges.
A helyzet ugyanakkor rávilágított arra, hogy mennyire nagy szükség van egy közös politikára. Üdvözlendőnek tartom Kallas biztos úr közelmúltbeli kezdeményezését az egységes európai égbolt bevezetéséről és egy funkcionális légtér létrehozásáról. Szintén üdvözlendőnek tartom Hahn biztos úrnak a mai napon itt tett bejelentését, és teljes mértékben támogatom ezeket az intézkedéseket, mivel a vulkáni hamu nem ismer sem politikai, sem földrajzi határokat.
Ádám Kósa
(HU) Tisztelt képviselőtársaim! Amint azt Marinescu képviselőtársam is említette, a vulkáni hamu során Európa stratégiailag és technikailag nem volt felkészülve erre a helyzetre. Szeretném felhívni a Bizottság figyelmét arra, hogy ez a tájékoztatáshoz és az információhoz való hozzáférésre is rányomta a bélyegét. Olyan hátrányos helyzetű csoportok, mint a kisgyerekes családok, fogyatékos emberek érezték ennek a hátrányát a kommunikációs káosz miatt. Nem tudtak élni a lehetőséggel. Kérdezem a Bizottságot, hogy 2010 áprilisa óta hasonló válsághelyzetben minden utazópolgár hozzáférhet-e majd a megfelelő tájékoztatáshoz, hogy megfelelően élhessen az információhoz való jogával.
Johannes Hahn
a Bizottság tagja. - Elnök úr, szeretnék köszönetet mondani a tisztelt képviselőknek megértésükért, mivel tudják, hogy nem vagyok jártas ebben a témában. Tisztelt képviselők, igazuk van, hogy kollégám, Siim Kallas elnökhelyettes úr kiváló munkát végez, és amennyiben szükséges, írásbeli választ fognak kapni egyes kérdéseikre. Ezzel kapcsolatban szeretném megköszönni Önöknek ezt az érdekes vitát, különösen, mivel ahogy Önöket, engem is személyesen érintettek az események. Ezért a következő kijelentéssel szeretném zárni a vitát.
A vulkáni hamuval kapcsolatos tavalyi válság egyértelműen rámutatott arra, hogy együttműködve megoldást kell találnunk a tavalyi légtérzárlat megismétlődésének elkerülése érdekében. Ezt figyelembe véve - és ahogy az tavaly áprilisban is történt - az ennek érdekében tett intézkedéseknek nem szabad csökkenteniük a magas szintű biztonságot, amelyről a légiközlekedési ágazat az egész világon híres.
A válsághelyzetek nem jelentenek újdonságot az Európai Unió számára, és az EU-nak a válságra adott válasza jól időzített és hatékony volt. Megmutatta a centralizált európai cselekvés fontosságát kiterjedt válsághelyzet esetén. Kifejezetten az Eyjafjallajökull vulkánnal kapcsolatos esetben előtérbe került az egységes európai égbolt fogalma, az erre vonatkozó kezdeményezés törekvései és célkitűzései. Ahogy az Európai Unió Tanácsa is felismerte, fontos a végrehajtásának felgyorsítása, hogy minél hamarabb részesülni lehessen az alkalmazásából eredő előnyökből.
A Bizottság szempontjából a hangsúly továbbra is egy összehangolt megközelítésen, valamint a jövőbeni válsághelyzetek esetére megállapított intézkedések alkalmazásán van. Ez hasznára válik az összes európai állampolgárnak. Szándékunkban áll a légi utasok jogainak felülvizsgálata 2012-ben. Végül, de nem utolsósorban, létfontosságú az ipar részvétele, hogy megkönnyítse egy koordinált döntéshozatali folyamat kialakítását.
Elnök
A vitát lezárom.
Írásbeli nyilatkozatok (az eljárási szabályzat 149. cikke)
David Martin
írásban. - Az Izlandon történt vulkánkitörés következtében az európai légtér jelentős részének lezárása tavaly áprilisban és májusban súlyos közlekedési zavarokat, valamint gazdasági károkat okozott, és tízmillió utast érintett közvetlenül. Úgy gondolom, hogy elsősorban a működtetőké a járatok biztonságáért való felelősség. Ezért pontos adatokkal kell ellátni őket. A pilótákat kiképezték a rendkívüli repülési körülmények kezelésére, a kereskedelmi légitársaságok biztonsági előírásait felülvizsgálták, ellenőrizték és jóváhagyták a szabályozó hatóságok, és a légitársaságok rendelkeznek a vulkáni területek fölötti üzemeltetéshez szükséges tapasztalatokkal, ahogy azt biztonsággal kapcsolatos eredményeik is jelzik. Ezért a repülőgépet működtető személynek (a pilótának) kell értékelnie a kockázatot, és biztosítania a járatok biztonságát, például az útvonalak megválasztásával, vagy annak eldöntésével, hogy szükséges-e az út újratervezése, figyelembe véve az összes hozzáférhető információt (több információ nyújtása, fejlettebb technikai felszerelések a repülőgépek fedélzetén). Remélem, hogy a Bizottság egyeztetni fog a megfelelő hatóságokkal annak biztosítása érdekében, hogy a jövőben lehetővé tegyük számukra munkájuk végzését.
Wojciech Michał Olejniczak
A vulkáni hamuval kapcsolatos válságról folytattak ma vitát a Parlamentben. A tavalyi izlandi vulkánkitörés komoly fennakadásokat okozott a légi közlekedésben egész Európában. Jelentős gazdasági veszteséggel járt, és tízmillió utast érintett közvetlenül. Természetesen nem érdeke az Uniónak, hogy szembeszálljon a természet erőivel, de ha jobban előre lehetne jelezni egy hasonló válság előfordulásának lehetőségét a jövőben, akkor az minden bizonnyal lehetővé tenné a gazdasági veszteségek csökkentését, és nagyobb kényelmet jelentene Európa állampolgárai számára is.
A vita során szó volt a technológiai felszerelésekbe való beruházások, valamint a valós idejű időjárási információk nyújtását célzó adattovábbítási rendszerek bevezetésével kapcsolatos fejleményekről is. Kérdéseket intéztek az Európai Bizottsághoz az együttműködésen alapuló döntéshozási folyamatok átláthatóságát és a válaszok jobb koordinálását illetően. Megvizsgálták továbbá a légi forgalom jövőbeni növekedésének esetleges következményeit, valamint hogy milyen intézkedéseket kell meghozni ahhoz, hogy az Európai Repülésbiztonsági Ügynökség felelős legyen az operatív változások elvégzéséért.
Nuno Teixeira
A természeti katasztrófák intenzitása és gyakorisága is folyamatosan nő. Az Izlandon tavaly áprilisban és májusban kialakult vulkáni hamufelhő a teljes európai légtérre hatással volt: a repülőtér-hálózat 75%-a nem működött, a válság jelentős gazdasági veszteségeket okozott, és körülbelül tízmillió utast érintett.
Annak érdekében, hogy megakadályozzuk a légi közlekedés további fennakadását, sürgősen foglalkoznunk kell válságkezelési intézkedésekkel. Ez azt jelenti, hogy beruházásra van szükség a technológiai felszerelések terén a földön és a levegőben egyaránt a megfelelő valós idejű információ biztosításához. Létfontosságú továbbá a különböző intézmények válságkezelésben betöltött szerepének és funkciójának meghatározása, hogy a megfelelőbb koordinációval elkerülhető legyen a különböző szereplők nagyobb vesztesége. Ez az esemény megmutatta, hogy rendkívül fontos az európai légtér integrációjának véghezvitele az egységes európai égbolt kezdeményezésen keresztül. A légi közlekedés volumenének folyamatos növekedése, az európai légtér széttöredezettsége, valamint az olyan előre nem látható események, mint például a vulkáni hamufelhő, azt mutatják, hogy az EU-nak koordinálnia és harmonizálnia kell a légi közlekedéssel kapcsolatos eljárásait, hogy hozzáadott értéket nyújtson az európai légiközlekedési ágazatnak.
(Az ülést 11.35-kor felfüggesztik, és 12-kor újra megnyitják)
