EU-instrument för mikrokrediter för sysselsättning och social inkludering (Progress) (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är ett betänkande av Kinga Göncz, för utskottet för sysselsättning och sociala frågor, om förslaget till Europaparlamentets och rådets beslut om inrättande av ett EU-instrument för mikrokrediter för sysselsättning och social inkludering (Progress-instrument för mikrokrediter) - C7-0053/2009 -.
Pervenche Berès
(FR) Fru talman! Jag noterade att ni under föregående debatt kallade den debatt som nu ska äga rum för en debatt om Progress-instrumentet.
Men enligt parlamentets beslut som bekräftats av talmanskonferensen kommer vi bara att rösta om instrumentet för mikrokrediter. Därför tycker jag att det är viktigt att klargöra att den här debatten handlar om mikrokrediter och inte om Progressprogrammet.
Kinga Göncz
Tack så mycket, fru talman! Jag är också tacksam för detta klargörande, eftersom det är oerhört viktigt att vi nu ska tala om mikrokreditinstrumentet. Jag vill också hälsa kommissionsledamot Vladimír Špidla välkommen till den debatt som följer. Inledningsvis vill jag säga att när jag blev föredragande för det här programmet trodde jag att jag skulle få en mycket enkel uppgift med tanke på det breda samförstånd och stöd som finns i frågan, något som också bekräftades under debatten. Stödet har varit brett i många avseenden. För det första kommer detta krishanteringsinstrument att hjälpa just dem som läget är mest hopplöst för, som har förlorat sitt arbete och som på grund av den ekonomiska krisen heller inte kan få lån eller stöd.
För det andra är det här ett exempel på instrument som inte ger folket fisk utan lär dem att fiska. Det skapar just den sortens kreativitet som vi bäst behöver för att få ett positivt slut på krisen. För det tredje ökar EU:s resurser, vilket enligt min uppfattning är en finansministers högsta dröm. Vissa av resurserna är bidrag från Europeiska investeringsbanken och en del kommer från andra kommersiella banker, eftersom EU står för det primära risktagandet vilket underlättar för övriga aktörer att ta risker.
Som jag nämnt finns det ett brett stöd för innehållet i programmet. Tack vare dessa tre aspekter tror jag att den fråga som ledde till debatt under diskussionerna med rådet och kommissionen hade att göra med vilka resurser EU ska använda i finansieringen av just detta primära risktagande. Den andra tvistefrågan var storleken på de resurser som kan användas som stöd till vid inrättandet av instrumentet och som faktiskt kan förväntas dra till sig andra betydelsefulla resurser. Rådet och kommissionen föreslog först att 100 miljoner euro skulle komma från Progressprogrammet, vilket främst syftar till att utarbeta åtgärder för att motverka socialt utanförskap och stödja lika möjligheter.
Vi i parlamentet har redan från början sagt att Progressprogrammet inte på något sätt får äventyras, eftersom det behövs mer än någonsin i den nuvarande krisen. Vi godtar inte heller att man mixtrar så mycket med Progressprogrammet att hela programmet faktiskt kan sättas på spel. Parlamentet har i högsta grad varit redo att kompromissa under debatten. Vi har också fört tre informella trepartssamtal, varav ett pågick ända in på småtimmarna, där vi föreslår att vi skulle kunna tänka oss att laborera med Progressprogrammet, bara inte dess funktion äventyras. Vi har föreslagit att vi med hänsyn till det ursprungliga förslaget till och med skulle kunna tänka oss att använda 100 miljoner euro i stället för 150 miljoner euro till att inrätta programmet.
I parlamentets budgetförslag för 2010 finns resurser på 25 miljoner euro, vilket gör det möjligt att sätta igång programmet redan i början av 2010, och dessa resurser är tillgängliga utan att man rör Progressprogrammet 2010. Vi har också begärt att denna punkt ska avföras från dagens dagordning eftersom vi misslyckats med att komma överens om den. En annan fråga som vi uppfattat som ett problem är att ordförandeskapet kom till trepartssamtalen utan mandat vid alla tre tillfällena, vilket gjorde det mycket svårt att överväga våra förslag på lämpligt sätt.
Jag tycker att det är viktigt att parlamentet röstar så snart som möjligt i denna fråga, kanske till och med den här veckan, så att projektet kan inrättas i början av 2010 med 100 miljoner euro i finansiering. På så vis förmedlas budskapet att detta är ett krishanteringsinstrument där snabbt agerande fyller en mycket viktig funktion. Jag hoppas verkligen att kommissionsledamot Vladimír Špidla kan hjälpa oss att få kommissionen att återkalla sitt första förslag om att ta de 100 miljonerna från Progressprogrammet, så att programmet kan sättas igång så snart som möjligt.
Vladimír Špidla
ledamot av kommissionen. - (CS) Mina damer och herrar! Jag vill börja med att betona vikten av detta initiativ på området mikrokrediter. I samband med den nuvarande krisen ökar arbetslösheten väsentligt i alla medlemsstater, vilket tyvärr leder till att de mest utsatta personerna i vårt samhälle drabbas värst. Mikrokreditinstrumentet syftar särskilt till att hjälpa dessa grupper av medborgare att hitta annan sysselsättning och själva bli mikroentreprenörer.
Jag vill gratulera utskottet för sysselsättning och sociala frågor till det enastående arbete de åstadkommit på området, och i synnerhet välkomnar jag Kinga Gönczs bidrag till initiativet. Jag är medveten om de insatser som gjorts i förhandlingarna mellan parlamentet och rådet i syfte att nå en överenskommelse vid första behandlingen. Med hänsyn till att båda organen stöder mikrokreditinstrumentet har man kommit en god bit på väg med de grundläggande formuleringarna i förslaget. Framgången återspeglas i hög grad av de ändringsförslag som lagts fram i dag. Naturligtvis handlar den svåraste frågan om budgeten. Även om båda organen antagligen kommer att godkänna en övergripande budget på 100 miljoner euro till detta instrument består det huvudsakliga hindret fortfarande i att hitta finansieringskällorna.
Som ni vet ingår förslaget till mikrokrediter i ett paket som innebär att 100 miljoner euro överförs från Progressprogrammet. Ni har bestämt er för att inte rösta om detta andra förslag den här veckan. Överföringen av medel från Progressprogrammet stöds av rådet och ses i många av medlemsstaterna som en grundläggande del av hela paketet. Om vi inte enas om hur området ska finansieras kommer vi inte att nå målet om ett snabbt genomförande av instrumentet. Men i dag diskuterar vi texten till det beslut som ska ligga till grund för instrumentet.
Slutligen vill jag ännu en gång hylla föredraganden för hennes arbete med betänkandet och ändringsförslagen som gör det möjligt för de båda lagstiftningsorganen att koncentrera sig det huvudproblem som återstår att lösa, nämligen finansieringen.
Olle Schmidt
föredragande för yttrandet från utskottet för ekonomi och valutafrågor. - Fru talman! Om arbetslösheten ska kunna sänkas så måste EU tillsammans med medlemsländerna ta ett större ansvar. Förslaget om mikrokrediter är ett initiativ där parlamentet varit pådrivande. Det handlar om att ge arbetslösa en ny start och att öppna dörren till företagande för några av de mest utsatta grupperna inom EU, bland annat ungdomar. Förslaget ska underlätta småskaliga investeringar och ge mikroföretag möjligheter att växa.
Efter en del smärre förändringar och förtydliganden fick förslaget ett brett stöd i utskottet för ekonomi och valutafrågor. Den fråga som har skapat debatt är finansieringen, vilket också nämnts här. Kommissionens förslag var att inga extra pengar skulle skjutas till utan att medlen skulle tas från programmet Progress. Denna uppfattning delades dock inte av det ansvariga utskottet som någon felaktigt hävdat.
Detta är läget i dag. Jag måste säga att jag tycker att det är konstigt att rådet så envist säger nej till vårt förslag om 150 miljoner under perioden - njuggt och snålt i dessa svåra tider!
Csaba Őry
för PPE-gruppen. - (HU) Herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Även vid tidigare debatter har vi upplevt att frågorna om den ekonomiska krisen, och hur vi ska ta oss ur den, engagerar oss alla och har fått stor uppmärksamhet. I egenskap av samordnare från Europeiska folkpartiets grupp (kristdemokrater) i utskottet för sysselsättning och sociala frågor vill jag bara bekräfta vårt stöd till en av de frågor som är viktigast för oss i vart och ett av de dokument som framlagts, nämligen att trygga sysselsättningen och skapa nya arbetstillfällen.
Låt mig påminna er om att Europeiska folkpartiets grupp (kristdemokrater) länge har varit positiv till mikrokrediter. Det var faktiskt min före detta kollega Zsolt Becsey som i sitt initiativbetänkande 2009 var först med att ta upp ämnet i parlamentet. Det byggde på Ungerns tidigare och dåvarande erfarenheter av det instrument som kallades Széchenyi-kortet och hade samma syfte som i nuläget, nämligen att ge små kortfristiga lån till mikroföretag. Låt oss tänka på slaktare, bagare, grönsakshandlare eller kanske till och med apotekare. De påverkas också av krisen. Enormt många människor är anställda i dessa företag. I vissa länder finns så många som 90 procent av de anställda inom denna sektor. Så är det t.ex. för mer än 90 procent av företagen i Ungern. De behöver inga stora belopp, och de vill heller inte betala några höga räntor. I vissa fall behöver de tillfälliga driftskrediter och tillfälligt stöd.
I kommissionens förslag tar man upp just detta problem och som föredraganden sagt finns det verkligen ett brett stöd och samförstånd bakom förslaget. Därför tycker jag att det är viktigt att vi också enas om finansieringen så snart som möjligt. Vi stöder även de 35 förslag som Europeiska folkpartiets grupp (kristdemokrater) lagt fram tillsammans med socialdemokraterna, liberalerna och de konservativa, eftersom vi anser att villkoren då är uppfyllda för att vi ska kunna godkänna instrumentet vid första behandlingen och införa det så snart som möjligt.
Pervenche Berès
Fru talman! Jag är ganska förvånad. Vi ska anta ett instrument som är ett innovativt redskap, ett nödvändigt redskap, för att hjälpa dem som drabbats hårdast av krisen att hantera den och skapa sina egna jobb i framtiden. Det här instrumentet ska antas genom medbeslutandeförfarandet, men rådet är inte närvarande. Det måste vara därför som rådet inte har något att säga oss i frågan och inte anser sig vara förbundet till Europaparlamentets ståndpunkt. Det är i vart fall är det intryck som vi har fått vid flera tillfällen under förhandlingarna.
Europaparlamentet kommer att ta sitt ansvar. Tack vare samarbetet och den konstruktiva dialogen mellan alla grupperna kan vi anta mikrokreditinstrumentet, vilket är på ett konsekvent sätt hänger samman med åtgärderna under många år, vilket Csaba Őry påmint oss om. Men jag vill också framhålla de pilotprojekt som vi har tagit initiativ till. Vi vet att de mest utsatta i detta krisläge, nämligen de som inte kan finansiera sin verksamhet med lån från de stora bankerna, med hjälp av detta redskap kan utveckla sina egna strategier och på sätt och vis sina egna jobb.
Jag ska inte upprepa innehållet i, förloppet för och räckvidden av de förhandlingar som har ägt rum. Förhandlingarna hölls under lämpliga förhållanden. Frågan om finansiering är svårare. I samband med José Manuel Barrosos initiativ hösten 2008 att organisera Europas återhämtning betraktades det som viktigt att använda detta redskap för att förverkliga EU:s strategi.
Men kommissionen har föreslagit att vi enbart ska finansiera ett nytt projekt med pengar från att annat viktigt projekt som redan föreslagits. Vi hade ett projekt som skulle gynna stödnätverk för de mest utsatta - Progressprojektet - och som det fanns ett starkt stöd för i parlamentet, men kommissionen föreslår nu att vi ska finansiera mikrokrediterna genom att helt enkelt ta av de resurser som avsatts till Progressprogrammet.
Det är denna nonchalans som parlamentet inte godtar, och det är därför som vi inte har slutfört förhandlingarna. Det är därför som vi intar en ansvarsfull hållning och talar om att vi är redo att behandla vårt förslag under det spanska ordförandeskapet i början av januari: 40 miljoner euro tas från budgetmarginalerna och 60 miljoner euro tas från Progressprogrammet, med en omfördelning av 20 miljoner euro, så att bördan kan fördelas rättvist. Sedan ska vi ta vårt ansvar i utskottet för sysselsättning och sociala frågor och se över hur ett sådant program kan genomföras i var och en av medlemsstaterna, så att samverkanseffekter skapas mellan de olika experiment som ska utföras i medlemsstaterna - det är vi säkra på - när paketet antas i sin helhet i januari.
Marian Harkin
för ALDE-gruppen. - (EN) Fru talman! Det är glädjande att få tillfälle att säga några ord om det föreslagna mikrokreditinstrumentet. Tidigare talade vi om Europeiska fonden för justering för globaliseringseffekter och hur den kan användas till stöd för de anställda som blivit övertaliga i vissa sektorer. Mikrokreditinstrumentet är en annan del av pusslet, där EU i detta fall försöker erbjuda mikrokrediter till dem som inte kan få sådana lån från det som brukar kallas finansinstitut i vanlig mening. På så vis skulle entreprenörskap främjas och dessa personer skulle få möjlighet att starta egna företag.
I detta sammanhang är det glädjande att kunna konstatera att fonden kan förvaltas av kreditföreningar, kooperativa banker och andra gemensamma finansinstitut, eftersom de ofta står närmare dem som kan tänkas vilja få tillgång till just detta instrument. Jag känner verkligen inte till förhållandena i andra länder, men i Irland är det bara kreditföreningsrörelsen som lyckats klara verksamheten utan pengar från skattebetalarna, och detta är ett icke-vinstdrivande institut som drivs av medlemmarna.
När vi talar om social inkludering inom ramen för EU:s socialpolitik måste vi se till att vi genom våra åtgärder integrerar social inkludering i de beslut vi fattar, och social inkludering står skrivet över hela det här programmet. I samband med detta vill jag framföra hur oerhört besviken jag är över att vi efter tre trepartssamtal fortfarande inte kunnat enas om finansieringskällan till det här instrumentet.
Jag anser att det svenska ordförandeskapet inte verkade ha möjlighet att föra meningsfulla förhandlingar i frågan. Jag vet inte hur det är med er, men som jag sade är jag mycket besviken över att det inte var mer än 40 miljoner euro fördelat på tre år och 27 medlemsstater som hindrade oss från att komma överens. Uppenbarligen var det många finansministrar som inte ville ha någon riktig förhandling. Jag kan inte rå för att jag tror att många av dessa ministrar gav miljarder i stöd till bankerna men inte kunde stödja andra finansinstitut, som skulle ge mikrokrediter till dem som förlorat sina jobb och som skulle få svårt att låna från samma banker som räddats med offentliga medel.
Elisabeth Schroedter
Fru talman, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Mikrokrediter och småskaliga lån kan vara till hjälp för personer som inte anses kreditvärdiga på den vanliga lånemarknaden. På så vis kan, vilket redan nämnts, även dessa personer starta företag och använda sina idéer till att skapa ett arbete. Personer med denna förmåga kan ta sig ur en kris med hjälp av sådana lån.
Mikrokrediter är dessutom ett viktigt sätt att stödja samhällsekonomin. Olika former av mikrokrediter har sedan 2000 varit ett erkänt sysselsättningspolitiskt instrument på lokal nivå i EU. Och därför beslutade parlamentet klokt nog 2006 att medel från Europeiska socialfonden även ska kunna betalas ut i form av mikrokrediter eller räntesubventionerade lån, detta i enlighet med artikel 11 i förordningen om Europeiska socialfonden.
Men i Europeiska socialfonden finns 76 miljarder euro att tillgå, och med samfinansiering blir det 118 miljarder euro! Om man bara skulle ta en tiondel av detta fick man 11 miljarder euro att använda i medlemsstaterna. Men de används inte till mikrokrediter! Därför har kommissionen genomfört en testperiod för mikrokrediter med hjälp av instrumentet Jasmine, även detta finansierat med EU:s strukturfonder. Och eftersom det föll så väl ut ska ytterligare ett instrument inrättas efter detta, dock inte med hjälp av strukturfonderna, där det finns miljarder att tillgå, utan genom det minsta av alla EU:s program, nämligen fattigdomsprogrammet Progress, som bara omfattar 743 miljoner euro under en sjuårsperiod. Det är avsett för icke-statliga organisationer som bygger upp nätverk i medlemsstaterna i syfte att skapa en lobbygrupp för de fattigaste av de fattiga. Europeiska informationskontoret för romer finansieras till hälften av Progressprogrammet. Verksamheten går ut på att bygga upp nationella och regionala informations- och rådgivningskontor och att ge den romska minoriteten en röst, särskilt i de östeuropeiska staterna.
De gröna/Europeiska fria alliansen kommer inte att godkänna instrumentet om parlamentet gör som rådet vill och kallar detta för ett Progress-instrument enligt de kompromisser som föreslås av Europeiska folkpartiets grupp (kristdemokrater), Progressiva alliansen av socialdemokrater och demokrater i Europaparlamentet samt Alliansen liberaler och demokrater för Europa. Sådana trolleritrick går inte an - att först ta pengar från de fattiga och sedan betala ut ...
(Talmannen avbröt talaren.)
Milan Cabrnoch
för ECR-gruppen. - (CS) Mina damer och herrar! I det finansiella och ekonomiska krisläge som fortfarande råder behövs det inte bara stöd till banker och storföretag utan även till småföretag och egenföretagare. Vi är alla medvetna om att det är i dessa småföretag, bland annat familjeägda företag, som det skapas och finns ett stort antal arbetstillfällen. Vi stöder det nya finansieringsinstrumentet för mikrokrediter för sysselsättning och social inkludering, som i samarbete med Europeiska investeringsbanken ska göra det lättare att få lån för just egenföretagare, nystartade småföretag och familjeföretag.
Vi samtycker till förslaget om att satsa 100 miljoner euro på att trygga dessa småskaliga lån under en begränsad period. Vi ser programmet som ett effektivt och bra instrument för en aktiv sysselsättningspolitik och som ett bra sätt att använda så kallade EU-pengar, med andra ord våra pengar. Vi ger vårt fulla stöd till att de resurser som behövs för detta finansieringsinstrument tas från de medel som ursprungligen var avsedda för Progressprogrammet. Vi håller inte med om att mikrokreditinstrumentet bör finansieras med reserver eller med medel från andra budgetposter. Medlen i Progressprogrammet uppgår till 700 miljoner euro, om jag inte missminner mig, och används till att bygga upp nätverk för undersökningar och analyser. Inga av Progressprogrammets resurser har öronmärkts för direkt stöd till personer som söker jobb eller skapar arbetstillfällen. Jag tvivlar inte på att man behöver bygga upp nätverk och göra analyser och undersökningar. Men i det svåra läge som råder för entreprenörer och arbetstagare bör man prioritera att använda EU:s budgetmedel till program riktar sig direkt till arbetsgivare och arbetstagare.
Thomas Händel
för GUE/NGL-gruppen. - (DE) Fru talman, mina damer och herrar! Ett mikrokreditinstrument för arbetslösa, för dem som riskerar att bli arbetslösa och framför allt för dem som inte har tillgång till den vanliga kreditmarknaden visar på goda avsikter och stöds i princip av vår grupp. Men det som kommissionen och rådet hittills har åstadkommit i frågan är helt enkelt otillräckligt och i vissa avseenden fel, och vår grupp kan inte stödja det.
För det första är vi kritiska till det totala belopp som anslås. Det totala anslag som föreslås är inte rimligt för ett program för bekämpning av arbetslöshet, och det kan knappast kallas mikrokreditprogram - det är i bästa fall ett nanokreditprogram!
För det andra är vi av principskäl mot denna typ av trolleritrick som inte har den minsta effekt och som finansieras på bekostnad av andra program och därför bara rinner ut i sanden.
För det tredje anser vi att det absolut behövs mentorskap och vägledning för att den här typen av program ska lyckas och vara hållbart. Många nystartade företag misslyckas, särskilt i samband med mikrokrediter, och detta måste man ta hänsyn till i programmet.
För det fjärde måste man se till att betalningen av sociala avgifter i medlemsstaterna inte upphör för dem som drar nytta av programmet, annars får det ingen effekt. Arbetslösheten går inte att bekämpa långsiktigt på detta sätt. Vi säger nej till programmet i dess nuvarande form.
Jaroslav Paška
Fru talman, mina damer och herrar! Det förslag till beslut som Europaparlamentet och rådet har lagt fram om att inrätta ett europeiskt instrument för mikrokrediter på området sysselsättning och social inkludering är i grunden ett förslag där det ursprungliga Progressprogrammet anpassas till den ekonomiska verklighet som råder i ett Europa märkt av den finansiella och ekonomiska krisen.
Kommissionen föreslår stöd i form av mikrokrediter till småföretag som stimulansåtgärd för att upprätthålla och öka sysselsättningen i krisdrabbade regioner. Men för att nå detta mål måste vi se till att de ekonomiska resurser som satsas inte går till sociala förmåner eller konsumtion. De får endast gå till vettig och hållbar företagsverksamhet genom tillämpning av objektivt mätbara kriterier och förfaranden öppna för insyn.
Därför är det mycket viktigt att kräva att de slutgiltiga långivarna gör en noggrann utvärdering av ansökarnas affärsplaner, riskerna i samband med det affärsprojekt som presenteras och även av avkastningen på investeringarna. Därför tycker jag att det är ytterst viktigt att stödja och komplettera de ändringsförslag som lagts fram av utskottet för ekonomi och valutafrågor, som ger vettiga ramar åt kommissionens förslag.
Sari Essayah
(FI) Fru talman, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Det framstår som märkligt att det skulle finnas motstånd i parlamentet mot det här utmärkta och viktiga programmet med tanke på att läget på arbetsmarknaden blir allt sämre.
Prognosen om att ytterligare tio miljoner människor kommer att vara utan arbete i Europa nästa år och att svårare tider väntar dem som har sämre status på arbetsmarknaden. Dessa uppgifter stärker skälen att investera i entreprenörskap.
Det är alltid de nystartade företagen som har störst svårigheter att få banklån. Exempelvis är mer än 93 procent av företagen i Finland mikroföretag med färre än tio anställda, och ändå sysselsätter dessa småföretag 46 procent av den förvärvsarbetande befolkningen. Därför är det inte mer än rätt av EU att inrätta ett instrument för mikrokrediter som svar på sysselsättningskrisen och på så vis även stödja enskilda medlemsstaters program med samma mål.
Men jag vill betona att det krävs en övergripande strategi för det här programmet. De system för sociala förmåner, semester och pension som gäller i småföretagen behöver också utvecklas i linje med övriga sektorer. I Europa råder det särskilt brist på högriskfinansiering och sådana personer, affärsänglar, som är beredda att investera i företag som befinner sig i ett tidigt skede. Dessutom bör man på alla utbildningsnivåer stödja entreprenörskapsutbildning och kontakter med arbete och sysselsättning, och det bör finnas mer av seminarier och företagskuvöser för unga och mer resurser till sådant.
Mikrokrediter fungerar bara som en komponent i den här typen av övergripande strategi, som skapar verkliga tillfällen till en framgångsrik och vinstbringande verksamhet för nya småskaliga entreprenörer och hela den miljö de verkar i.
Proinsias De Rossa
(EN) Fru talman! Jag välkomnar verkligen detta initiativ. Arbetslösheten är det största problemet vi står inför just nu, och allt vi kan göra för att lindra dess effekter är viktigt för välståndet i våra samhällen.
Men jag tycker att det med tanke på den ökande arbetslösheten saknas tillräckliga ambitioner i förslaget om att tillföra 100 miljoner euro under en treårsperiod. Likaså är jag förvånad över att de pengar som föreslås inte är nya pengar, så att följden blir att vi tar av det ena för att betala det andra, vilket redan har sagts, nu när alla resurser som finns i Progressprogrammet bör användas enligt den befintliga planen.
Vi måste göra allt vi kan för att snabbt komma överens under det spanska ordförandeskapet, så att programmet kan sättas igång snarast möjligt. Rådet har lika stort ansvar för att enas och ta hänsyn till parlamentets synpunkter. Det här är inte rätt tillfälle för rådet att köpslå om småsummor.
(Talaren godtog en fråga ställd i enlighet med blåkortsförfarandet i artikel 149.8 i arbetsordningen.)
William
(EN) Herr De Rossa! Har ni tänkt på att arbetslösheten i Irland har oerhört mycket att göra med Irlands medlemskap i valutasamarbetet, vilket innebär att Irland varken kan devalvera, sänka räntesatserna eller införa några kvantitativa lättnader?
Har ni aldrig tänkt på att det kanske vore bättre om Irland gick ur valutasamarbetet i stället för att sträcka ut en tiggande hand mot de EU-länder som bidrar?
Proinsias De Rossa
(EN) Fru talman! Jag har inte alls några problem med att svara på det vanliga struntpratet från den yttersta högern i parlamentet. Utan euron skulle Irlands ekonomi befinna sig i helvetet.
Som jag sade tidigare är det inte rätt tillfälle för rådet att köpslå om småsummor med tanke på jobbkrisens omfattning och den totala budgetens storlek, särskilt med tanke på det stöd som medlemsstaterna och Europeiska centralbanken gett till banksektorn - en banksektor som händelsevis inte vill låna ut till de personer som vi försöker hjälpa. Jag tror helt och fullt på att vi kan komma överens utifrån föredragandens pragmatiska ansats, om rådet visar vilja till samförstånd. Jag hoppas verkligen att det sker snabbt.
Marek Józef Gróbarczyk
(PL) Fru talman, herr kommissionsledamot! I ljuset av den här debatten bör vi fästa uppmärksamheten vid att man i kommissionens strategi helt och hållet bortser från sysselsättningen inom sjöfartsekonomin. Avsaknaden av en samordnad havspolitik har i många år varit orsaken till denna sektors systematiska sönderfall i EU, trots att vi borde tänka på att det är en enorm arbetsmarknad.
Dessutom ger kommissionen inte heller något stöd till den marginaliserade varvsindustrin, som i princip är utslagen i Europa till följd av den dumpningspolitik som förs av länderna i Fjärran östern. Bara i mitt hemland, Polen, har kommissionens åtgärder lett till att varvsindustrin har kollapsat och att tusentals personer som var sysselsatta i sektorn förlorat sina jobb. Dessutom har det lett till nästan 80 000 indirekt förlorade arbetstillfällen. Men denna sektor kommer inte att försvinna från världsekonomin. I enlighet med de senaste årens utveckling kommer den att flytta till länderna i Fjärran östern på bekostnad av arbetstillfällen i Europa. Det är extremt riskfyllt att inte ha en strategi för hur man ska återföra fartygen till sina nationsfärger. Den här politiken leder till enorma oåterkalleliga inkomstförluster för Europa, pengar som i stället strömmar till skatteparadisen.
En annan mycket viktig del av kommissionens politik är fisket, som för ovanlighetens skull är den enda sektor som gynnar icke-industrialiserade områden i EU. Kommissionen koncentrerar sig främst på att minska storleken på fiskeflottorna, men misslyckas samtidigt med att förhindra massimport till EU från Fjärran östern, exempelvis av hajmal som har mycket negativa effekter. I dessa kristider måste kommissionens politik vara utgångspunkten för ekonomins utveckling och inte någon snabbåtgärd mot följderna av en felaktig strategi.
Regina Bastos
(PT) Fru talman, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Jag vill gratulera föredraganden till hennes arbete med det här betänkandet och till det anförande hon gjorde nyss.
Det nya mikrokreditinstrumentet gör det möjligt att bevilja mikrokrediter till småföretag och personer som har förlorat sina jobb och vill starta sin egen verksamhet och skapa sina egna jobb. Det är mycket viktigt nu när den ekonomiska krisen väntas leda till 3,5 miljoner förlorade arbetstillfällen bara i EU.
I och med den ekonomiska nedgången har bankerna slutat bevilja lån för att starta företag och skapa jobb, och det har blivit svårare att få lån just när det skulle behöva vara lättare. Men det nya mikrokreditprogrammet kommer att vända den nuvarande trenden med begränsat kreditutbud, så att det blir lättare att skaffa resurser för att starta företag och skapa nya arbetstillfällen.
Kommissionen föreslår att 100 miljoner euro överförs från Progressprogrammets budget till detta finansieringsinstrument. Vi instämmer inte med det förslaget. Den finansiella och ekonomiska krisen är också en social kris. Att ta resurser från Progressprogrammet, som riktar sig till de mest utsatta grupperna, är verkligen inte den lämpligaste lösningen. Därför förordar vi att man skapar en egen budgetpost för att finansiera instrumentet samt ökar anslaget till 150 miljoner euro.
Vi håller också med om behovet av att göra det tydligare i själva lagstiftningen att målgruppen är alla utsatta grupper som har svårt att komma in på eller komma tillbaka till arbetsmarknaden och som riskerar att drabbas av socialt utanförskap. Hänvisningen till specifika grupper bör därför strykas.
Slutligen vill jag betona att det är nödvändigt att de som får ekonomiskt stöd även bör få lämplig utbildning.
Sergio Gaetano Cofferati
(IT) Fru talman, mina damer och herrar! Den djupa ekonomiska krisen har mycket allvarliga effekter på sysselsättningen, med många arbetstagare som riskerar att förlora sina jobb samtidigt som det finns massor av unga som inte kommer in på arbetsmarknaden. Mot bakgrund av detta är det nödvändigt att EU och medlemsstaterna vidtar åtgärder, med hjälp av både övergripande strategier och riktade instrument.
Mikrokreditinstrumentet är just ett sådant riktat instrument, vilket syftar till åtgärder för alla dem som står utanför bankernas kreditmarknad och har svårigheter att komma in på arbetsmarknaden men som vill starta ett projekt, en ekonomisk verksamhet, vilket kan leda till egen försörjning och därmed bidra till den allmänna tillväxten. Om vi vill att mikrokreditinstrumentet ska vara effektivt och ge varaktiga resultat är det särskilt viktigt att medlemsstaterna förbereder sig tillräckligt och bland annat skapar förbindelser på lokal administrativ nivå, där man har närmare kontakt med konkreta sociala krisförhållanden, och spelar en aktiv roll i att göra det nya instrumentet lättillgängligt.
Det är viktigt att betona att de långsiktiga effekterna av verksamheter finansierade genom mikrokreditinstrument och möjligheten att nå fullständig social integration i stor utsträckning är beroende av att det samtidigt finns väglednings-, mentors- och utbildningsprogram som måste samordnas med mikrokrediterna. Mot bakgrund av de mål som ska nås med hjälp av mikrokreditinstrumentet är det nödvändigt att samtidigt betona en avgörande åtgärd, nämligen aktivt främjande av att män och kvinnor får lika tillgång till mikrokreditprogrammen. Det är faktiskt kvinnor som är särskilt missgynnade när det gäller tillgång till såväl arbetsmarknaden som den konventionella kreditmarknaden.
Generellt sett är det betryggande att se att parlamentet är enat och ställer sig positivt till mikrokrediter och negativt till en sådan socioekonomisk bakgrund som denna. Det är upp till rådet och medlemsstaterna att visa att de är seriösa och engagerade och staka ut riktningen så att det ekonomiska läget kan vändas rätt.
Siiri Oviir
(ET) Fru talman, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Kommissionen har lagt fram ett förslag om att skapa ett nytt finansieringssätt - mikrokreditinstrumentet. Initiativet är viktigt och bra, men man har föreslagit att medlen till detta ska tas från Progressprogrammet, som redan är igång, och detta är inte godtagbart. Jag vill påminna rådet och kommissionen om att vi inte blev valda till det här parlamentet för att vara en gummistämpel. I slutet av 2006 när vi antog Progressprogrammet här i parlamentet satte medlemsstaterna upp sina respektive mål och började arbeta. Programmet fick mycket gott resultat, och det finns ingen anledning att tro att programmet därför inte kommer att pågå som planerat till 2013.
Programmet har varit och är ämnat för de grupper som befinner sig i en ogynnsam situation, och de har kunnat få hjälp genom detta program. Nu håller den ekonomiska krisen på att utvecklas till en social kris. Arbetslösheten ökar månad för månad, och Progress-åtgärderna behövs även nu. Men på samma gång går kommissionen vidare med sitt önskemål om att minska medlen till dessa åtgärder som fortfarande är under genomförande. Det är ett oansvarigt och oacceptabelt tillvägagångsätt. Jag är säker på att vi i parlamentet inte kan godkänna mikrokreditinstrumentet förrän det står klart varifrån pengarna till dessa åtgärder ska tas, inte förrän det står klart att medlen ska komma från annat håll än från de planer som är ämnade för alla dem som har det svårt.
Arturs Krišjānis Kariņš
(LV) Fru talman! Effekterna av den globala ekonomiska krisen är fortfarande påtagliga i medlemsstaternas ekonomier, men det är unga entreprenörer och chefer för småföretag som drabbas hårdast av krisen. Deras affärsidéer får för närvarande inget stöd från långivarna. Den ekonomiska tillväxten sker i samband med att det skapas nya jobb. Nya jobb skapas när företagen får tillgång till finansiering för att förverkliga sina idéer. I det här krisläget vill bankerna tyvärr inte låna ut pengar till företagen eftersom de är rädda för att ta risker. Det privata kapitalet har alltså sinat. Under sådana förhållanden brukar det vara mikroföretag och unga entreprenörer som drabbas hårdast. De har idéer om utveckling men saknar finansiering, och det är uppenbart att om dessa företag inte kan utvecklas kommer inga nya jobb att skapas. Men det krävs nya jobb för att vi ska kunna resa oss ur den ekonomiska krisen.
En lösning på problemet är EU-instrumentet för mikrokrediter, som ska ge 100 miljoner euro till utveckling av mikroföretag och nya företag genom omfördelning av medel från befintliga finansieringskällor. I motsats till de stora stimulanspaketen, som man under det senaste året har inrättat huvudsakligen för att rädda det finansiella systemet som sådant, är det här programmet riktat direkt till entreprenörerna och inte till bankerna. Det innebär att man låter pengarna gå raka vägen för att hjälpa till att skapa nya jobb och stimulera realekonomin. Jag uppmanar mina kolleger i parlamentet att inte tveka inför beslutet att inrätta det här mikrokreditprogrammet. Medlemsstaterna befinner sig i kris nu. Europa behöver nya jobb nu. Stödet till nya initiativ från entreprenörer behövs omedelbart.
Sylvana Rapti
(EL) Fru talman! Bara det faktum att alla politiska grupper samtycker till och är överens om EU-instrumentet för mikrokrediter för sysselsättning och social inkludering visar hur nödvändigt det är.
Det är mycket viktigt att den som har förlorat jobbet, eller riskerar att förlora det, och inte kan hitta en lösning på problemet på de vanliga bankmarknaderna får tillgång till ett mikrolån eller en mikrokredit.
Men för att idén om mikrokrediter ska fungera i praktiken måste den fungera korrekt och genomföras snart. Det innebär att vi på torsdag när vi röstar om budgeten för 2010 måste säga ja till de första 25 miljonerna som ska komma ur budgeten. Men det räcker inte. Jag anser att det behövs ytterligare 75 miljoner ur budgeten. Att ta pengar från Progressprogrammet vore som att ta från dem som är mindre fattiga och utsatta för att ge till dem som är fattigare och mer utsatta.
Det skulle innebära att instrumentet med mikrokrediter i grunden hade upphört som koncept. Man bör ha i åtanke att Progress betyder framsteg med att utveckla Europas sociala dimension. Om det inte sker och pengarna tas från Progressprogrammet har vi tagit ett steg tillbaka. Det är just därför som jag tycker att rådet ska anta Europaparlamentets ståndpunkt.
Filiz Hakaeva Hyusmenova
(BG) Fru talman, mina damer och herrar! EU har antagit ett antal olika åtgärder för att bekämpa den ekonomiska krisen i över ett år nu. Till skillnad från övriga åtgärder syftar mikrokreditinstrumentet faktiskt till att hjälpa de mest utsatta grupperna i samhället, som har svårt att komma in på eller komma tillbaka till arbetsmarknaden.
Solidaritetstanken, som är en av EU:s grundprinciper, kräver att de ägnas särskild uppmärksamhet. Det finns nu ett stort intresse för det här instrumentet, särskilt i Bulgarien, och jag antar att det är likadant i övriga länder också. Jag har hållit mig informerad i frågan ända sedan debatterna inleddes, och många företrädare följer utvecklingen i medierna. Det ligger i EU-institutionernas intresse att visa EU:s medborgare att det är vår omedelbara uppgift att se till dem som påverkas av krisen och till samhällets fattigaste medborgare.
Det kommer att göra medborgarna övertygade om att institutionerna är effektiva och står nära dem. Det råder vissa tvivel om huruvida instrumentet kommer att nå ut till och vara till nytta för dem som det är avsett för. Det råder en oerhört stor brist på kapital att låna, vilket har bidragit till den ökade arbetslösheten. 100 miljoner euro räcker inte för att hjälpa alla som saknar arbete att hantera risken för socialt utanförskap. Det är trots allt inte alla som har förmåga att utöka ett företag. Det är inte alla som kan få utbildning.
Det viktiga är att beslutet fattas snabbare och att mikrokreditinstrumentet börjar verka i så stor omfattning som möjligt, så att de som har idéer och näsa för företagande kan sätta igång nu när det fortfarande råder en allvarlig kris. Nästa år har utsetts till Europaåret för bekämpning av fattigdom och socialt utanförskap, så låt oss vidta lämpliga åtgärder och inte försena återhämtningen.
Horst Schnellhardt
(DE) Fru talman, mina damer och herrar! Vi kan utan tvekan se lovande tecken på att ekonomin och finansmarknaderna kommer att stabiliseras under 2010, och jag vill också påminna er om att detta endast varit möjligt genom samordningen på EU-nivå.
Men vi ser naturligtvis stigande arbetslöshetstal och vi måste utgå ifrån att de fortsätter att stiga under nästa år. Därför välkomnar jag det nya finansieringsinstrumentet för personer som vill starta en egen verksamhet. Det är ju allmänt känt att arbetstillfällen skapas i små och medelstora företag. I många år har vi diskuterat ekonomiskt stöd till dessa företag. Men varje år har vi upptäckt att medlen inte går till de ändamål de var avsedda för.
Jag hade möjlighet att ta del av ett slutfört pilotprojekt förra veckan, men jag hann inte ta med erfarenheterna av detta i det här betänkandet. Därför vill jag berätta om det här. Deltagarna i pilotprojektet var egenföretagare eller ville bli egenföretagare, och dessa fick vägledning i ett år på vägen mot en egen verksamhet. Det var så framgångsrikt att jag uppmanar till det tas med i det här projektet, med andra ord att man inom projektet inte bara tillhandahåller finansiering för dem som ska starta eget företag, utan även för dem som stöder dessa personer. Detta är nödvändigt eftersom bankerna, som ju inte ger några lån, ändå ser en viss risk i detta avseende. Jag tror att man kan utjämna den risken med hjälp av detta stöd.
Det andra som nämndes gång på gång i diskussionerna om detta var att vi inte får sätta en undre gräns för lånen. Hittills har man bara kunnat ta lån på minst 5 000 euro. Personerna behöver inte alltid så mycket. Då räcker det med mycket mindre belopp, och det bör vi ta hänsyn till i det här programmet.
Vilija Blinkevičiūt
(LT) Jag vill understryka att en av EU:s viktigaste uppgifter för närvarande är att hejda den massarbetslöshet som orsakats av den utdragna passiviteten och den sociala krisen. Det är olyckligt att vi inte lyckades komma överens om mikrokrediter som finansieringsform under trepartssamtalen. Under denna socialt och ekonomiskt sett svåra period skulle det vara en otillfredsställande att som i kommissionens förslag omfördela 100 miljoner euro från Progressprogrammets budget, eftersom man på så vis inte minskar det sociala utanförskapet för de mest utsatta grupperna. Jag är övertygad om att mikrokreditinstrumentet blir mer effektivt och ändamålsenligt om man samordnar det med nationella, regionala och lokala program och avsätter tillräckliga resurser.
Det är också viktigt att ta hänsyn till att den sociala välfärden i EU är direkt kopplad till sysselsättningen och möjligheterna att hitta ett arbete. Därför föreslår jag att kommissionen inte bara ska ta hänsyn till dem som riskerar att förlora sina jobb utan även till dem som har svårigheter att komma in på eller komma tillbaka till arbetsmarknaden. Det fanns även före den ekonomiska recessionen många utbildade och hårt arbetande medborgare som inte hade några egentliga möjligheter att få anställning, och därför flyttade många av dem från EU. När det gäller de socialt utsatta uppmanar jag kommissionen och rådet att tänka på att det finns fler socialt utsatta grupper än ungdomar, exempelvis kvinnor, personer med funktionsnedsättning och äldre, som behöver säkrad sysselsättning. Det finns alltså inget annat sätt än att skaffa ytterligare medel till mikrokreditinstrumentet.
(Talaren godtog en fråga ställd i enlighet med blåkortsförfarandet i artikel 149.8 i arbetsordningen.)
Elisabeth Schroedter
(DE) Fru talman! Vi har nu lyssnat till tre eller fyra talare ur gruppen Progressiva förbundet av socialdemokrater och demokrater i Europaparlamentet. Dessa har sagt att de inte vill ta några pengar från Progressprogrammet. Men enligt ändringsförslagen ska det kallas Progress-instrumentet och Pervenche Berès har även sagt att 60 miljoner euro ska tas från Progressprogrammet. Det är två tredjedelar! Jag skulle vilja veta hur socialdemokraterna egentligen ställer sig i frågan. Ska instrumentet finansieras genom Progressprogrammet - ja eller nej?
Vilija Blinkevičiūt
(LT) Jag skulle vilja svara att den bästa lösningen vore att skaffa ytterligare medel, eftersom Progressprogrammet i grunden riktar sig till samma grupper och detta skulle innebära att effekten säkerligen uteblir om det inte tillkommer några resurser. Låt oss därför sätta oss ner och tillsammans komma fram till en lösning, för arbetslösheten håller på att nå en smärtsam nivå och det drabbar verkligen många som redan har det svårt.
Seán Kelly
(EN) Fru talman! Tre och en halv miljon människor i EU blev av med sina jobb det senaste året. Det går inte att förändra läget med 100 miljoner euro. Om man ser till att hundra miljoner människor är sysselsatta i små och medelstora företag blir det bara en euro per anställd. Men det är i alla fall en början som bör välkomnas, eftersom finansieringen för närvarande är det största problemet, som kommissionsledamot Vladimír Špidla påpekade.
Ett exempel på detta är en situation som jag fick kännedom om i helgen. Ett företag drabbades av att en betydande order försenades med tre månader och ansökte om ett brygglån i den bank som företaget hade gjort affärer med i 15 år. Ansökan avslogs. Företagets chef fick beskedet att lånet bara skulle beviljas om han använde sin egen privata bostad som säkerhet. Det gjorde han, och en vecka senare fick han ett brev där man återkallade brygglånet med anledning av att de nu befann sig i en högrisksituation. Följden blev att företaget fick läggas ned och ytterligare tio personer blev övertaliga.
Det får mig att hålla med min kollega Marian Harkin om att dessa medel så långt det är möjligt bör gå till icke-kommersiella banker som kreditföreningar, som åtminstone i mitt land finns i alla städer och gör ett enastående arbete, detta eftersom alla dessa berättelser tyder på att de kommersiella bankerna inte lånar ut ens de resurser som de fått från Europeiska investeringsbanken utan i stället behåller dem för att stärka sin egen ekonomi.
Av dessa två skäl tycker jag att vi bör vara mycket mer noggranna med var pengarna hamnar än med varifrån de kommer. Om de hamnar hos rätt personer är det de mest välplacerade pengarna på länge här på EU-nivå.
Slutligen vill jag kommentera greve Dartmouths tämligen obetänksamma uttalande om den tiggande handen. Det handlar inte om en tiggande hand. Det handlar om att hjälpa dem som kan hjälpa andra att skapa sysselsättning och behålla sitt arbete. Vi är mycket stolta och glada över att vi gick med i valutasamarbetet, och vi tänker stanna kvar.
Iliana Malinova Iotova
(FR) Fru talman! Enligt klausulen om socialpolitik i Lissabonfördraget måste EU ta hänsyn till sysselsättningen, det sociala skyddet och kampen mot social utslagning.
Den ekonomiska och finansiella kris som drabbat Europa har lett till en mycket allvarlig kris för människorna och samhället, och det är omöjligt att bedöma konsekvenserna för tillfället.
Hittills har huvuddelen av insatserna syftat till att stabilisera bankerna och förhindra konkurser. Förutom åtgärder för att förhindra arbetslöshet måste vi skapa ett instrument som ger ny stimulans till den ekonomiska tillväxten i EU.
Det instrument som kommissionen använder är utformat för att skapa en infrastruktur som i sin tur ska göra det möjligt för medborgarna att arbeta. I praktiken är det möjligt att byta en tillfällig strategi mot en långsiktig strategi. Detta instrument måste inrättas snabbt, i januari 2010. Vår debatt i dag och våra beslut når fram till många människor som drabbats av ojämlikhet och många ungdomar som vill komma ut i arbetslivet och som vi bara borde ge en hjälpande hand.
Jag vill återigen nämna det förslag som redan lagts fram om att skapa en enskild budgetpost på 50 miljoner euro för det här instrumentet. Det skulle ge cirka 6 000 europeiska entreprenörer möjlighet att starta företag, utveckla dem och på så vis skapa nya jobb.
Det viktigaste är dessutom att vi förbättrar tillgången till resurser och framför allt ger bättre information till medborgarna om alla de projekt som de kan ansöka om.
Małgorzata Handzlik
(PL) Fru talman! Hundratusentals européer har drabbats hårt av följderna av den ekonomiska krisen, för de har förlorat sina jobb. Arbetslösheten har ökat i alla EU-länder och det är denna del av krisen som drabbar våra medborgare värst. Den hjälp som behövs når fram till finansinstituten. Olyckligtvis når hjälpen inte fram i tid till dem som riskerar att bli av med jobbet, och det är de som kommer att känna av den pågående krisen under längst tid.
Därför är även jag glad över inrättandet av EU-instrumentet för mikrokrediter för sysselsättning och social inkludering. Det är särskilt värt att påpeka kombinationen av detta instrument med det allmänna målet om stöd till entreprenörskap. De medel som tillförs genom detta instrument kommer att stimulera till nya företag. Det är goda nyheter för vår ekonomi, eftersom den bygger på de små och medelstora företagen, och det är i de små och medelstora företagen som jobben skapas.
Instrumentet passar perfekt ihop med den idé om stöd till entreprenörskap som läggs fram i den europeiska stadgan för småföretag. Det är viktigt att företagen även får hjälp i ett senare skede, och inte bara vid starten, eftersom de ekonomiska resurserna från instrumentet bara gör nytta för dem som använder dem och för ekonomin om de företag som startas överlever på marknaden.
Jag hoppas också att entreprenörskap, i synnerhet när det gäller små och medelstora företag, inte bara ska diskuteras under krisen. Vi bör anta en övergripande strategi för entreprenörskap, eftersom de här företagen inte bara ger jobb till våra medborgare under krisen.
Silvia Costa
(IT) Fru talman, mina damer och herrar! Det skulle ha stor betydelse om vi med 2010, Europaåret för bekämpning av fattigdom och socialt utanförskap, kunde markera skapandet av nytt gemensamt finansieringsinstrument avsett för mikrokrediter till dem som inte får tillgång till bankernas system men som har planer på mikroföretag.
Som vi vet har mikrokrediter visat sig vara ett utmärkt redskap för att skapa tillfällen till eget företagande och sprida sociala värden i utvecklingsländerna, särskilt för kvinnor. Det har blivit en ny strategi för FN och Världsbanken, men det har också använts i försök med positiva resultat i många länder, i många medlemsstater, bland andra Italien, särskilt för invandrare, kvinnor och ungdomar.
Genom att anta det här betänkandet ger parlamentet mitt i en allvarlig ekonomisk och finansiell kris inte bara en strategisk möjlighet till social inkludering utan även en positiv utmaning till bankernas system, eftersom man utvecklar en ny strategi och nya krafter i samarbete med icke-vinstbringande organ och med lokala och nationella institutioner.
Jag välkomnar antagandet av många ändringsförslag, som jag inte ska upprepa, men jag vill säga att vi i dag inte bara ber om resurser till mikrokrediter utan även begär att mikrokredit ...
(Talmannen avbröt talaren.)
Christa Klaß
(DE) Fru talman, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Förra månaden lade kommissionen fram EU:s strategi 2020 som är en fortsättning på målen i Lissabonstrategin och där man bland annat uppmanar till ett mer socialt Europa.
Om vi strävar efter att säkra en varaktig sysselsättning för EU:s medborgare måste vi särskilt nu i detta svåra ekonomiska läge se till att människorna själva kan förverkliga sina egna goda idéer och skapa egen försörjning. EU-instrumentet för mikrokrediter för sysselsättning syftar till att ge tillfälle till en ny start och underlätta vägen till entreprenörskap.
Övergången till egenföretagande sker ofta stegvis. Det är lättare att klara av små investeringar i början än att ta på sig berg av skulder. Särskilt kvinnor efterlyser en mer hanterbar risk när de ska starta eget företag, och de ansöker ofta om startkapital för att kunna etablera företaget och för att sedan när företaget går bra kunna expandera. Kvinnor vill växa med sina företag. Därför behöver medborgarna erbjudas lån på så små belopp som möjligt. Med detta menar jag belopp som är väsentligt mindre än 25 000 euro, som är det belopp som i allmänhet tillhandahålls i form av en mikrokredit.
Det är särskilt under den ekonomiska krisen måste det finnas tillräckliga likvida medel för befolkningen som helhet. Om det skulle hjälpa till att hålla nere de ofta höga räntorna och administrativa avgifterna för mikrokrediter, skulle vi få tillfälle att ge ny stimulans till ekonomin.
Jag välkomnar den idé som läggs fram i kommissionens förslag. Parlamentets utskott är oeniga om finansieringen. Det finns verkligen skäl att ifrågasätta befogenheterna i EU:s politik på detta område. Medlemsstaterna bär det främsta ansvaret. Men som jag ser det kan medel från EU:s program för sysselsättning och social solidaritet (Progress), särskilt enligt detta förslag, ge människor möjlighet att bli egenföretagare.
Antonio Cancian
(IT) Fru talman, mina damer och herrar! I kväll diskuterar vi frågor som verkligen rör den sociala kärnan i dagens samhälle. Vi talade tidigare om att utnyttja fonden för justering för globaliseringseffekter och förhoppningsvis ska vi diskutera Progressprogrammet de närmaste dagarna. Och de här EU-finansierade mikrokrediterna är ett idealiskt och nödvändigt instrument.
Jag tycker det är onödigt att upprepa att detta ska lösa eller vara ett försök att lösa problemen för de medborgare som har störst behov av hjälp. Det enda sättet att ta sig ur detta är att lösa sysselsättningsproblemet, som är vårt sorgebarn, så vi borde försöka se till att det händer något så snart som möjligt och att det finns solida garantier när det gäller resurserna till det här instrumentet. Det behövs nämligen mycket mer resurser än dem vi har hört diskuteras i kväll, och vi borde verkligen inte föra över pengar från det ena instrument till det andra, eftersom pengarna behövs i alla tre programmen.
Enligt min mening ska man absolut inte ta 100 miljoner euro från Progressprogrammet, eftersom även det har samma mål, utan det bör finnas en fullt tydlig och separat budgetpost med garantier om mycket större resurser.
Pascale Gruny
(FR) Fru talman, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Först och främst vill jag tacka föredraganden för hennes arbete och våra kolleger i parlamentet för deras hårda arbete med att skapa det här nya mikrokreditinstrumentet.
Det här EU-instrumentet gör det möjligt att bevilja mikrokrediter till småföretagen och till personer som har förlorat jobbet och vill starta en egen verksamhet. Det är de mest utsatta, särskilt arbetslösa och ungdomar, som har drabbats hårdast i dessa kristider. I år har faktiskt mer än 3,5 miljoner förlorade arbetstillfällen registrerats i EU. Antagandet av det nya instrumentet gör det lättare för dessa personer att få tillgång till det kapital de behöver för att starta eller utveckla ett företag och förverkliga sina drömmar om entreprenörskap. Vi får inte glömma att mer än en tredjedel av mikroföretagen bildas av arbetslösa.
I min region blir jag ofta kontaktad av medborgare som skulle vilja ha stöd till att starta ett eget företag. Jag är övertygad om att det här nya initiativet ska bära frukt när det gäller både att behålla och att skapa nya arbetstillfällen. Förslaget underlättar för investeringar av små belopp och ger mikroföretagen tillfälle att växa.
Fru talman! Jag välkomnar det verkliga mervärdet av mikrokrediterna, som går hand i hand med nya stödåtgärder som utbildning och mentorskap, vilket ger ungdomar och arbetslösa möjlighet att få garantier och stöd till sina investeringsplaner. Jag hoppas att det här nya instrumentet ska främja sysselsättningen och antas så snart som möjligt samt att parlamentet och rådet ska enas om att göra det till ett bestående instrument, vilket är mycket viktigt för våra medborgare och särskilt nu under krisen.
Mina damer och herrar! Vi får inte glömma att det är i de små och medelstora företagen som jobben skapas.
Raffaele Baldassarre
(IT) Fru talman, mina damer och herrar! Mikrokreditinstrumentet för sysselsättning ingår i ett paket med initiativ som har antagits på EU-nivå, och det erbjuder arbetslösa en ny start och öppnar dörren till egenföretagande för några av de mest utsatta grupperna i EU, bland annat ungdomar.
Detta nya instrument kommer att utvidga det riktade finansiella stödet till nya entreprenörer mot bakgrund av den nuvarande situationen med minskat kreditutbud. Enskilda företagare och nyblivna mikroföretagare kommer också att stödjas genom mentorsprogram, utbildning, coachning och kapacitetsuppbyggnad, utöver det räntestöd som Europeiska socialfonden kan tillhandahålla.
Mot bakgrund av den nuvarande situationen med bankernas minskade utlåning och svårigheterna att få lån är det uppenbart att om de svagaste grupperna i samhället, arbetslösa och utsatta grupper, vill göra något, starta en egen verksamhet, måste detta stödjas kraftfullt. Det är ju ett av de instrument som kan bidra till att motverka den ekonomiska krisens givna epilog, nämligen en ändlös sysselsättningskris. Även om vi nu ser tecken på ekonomisk återhämtning, ser det fortfarande mörkt ut när det gäller sysselsättningen.
Men det är nödvändigt att Progress-medlen betalas ut som planerat. Vi får inte verka för att resurser tas från Progressprogrammet. Resurserna måste tas från andra källor och framför allt samordnas med andra EU-initiativ, så att vi visar oss starka och gör en kraftfull insats för att hjälpa de arbetslösa i Europa.
Elisabeth Morin-Chartier
(FR) Fru talman, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Jag vill göra er uppmärksamma på mikrokrediternas grundläggande betydelse för jobben i dessa kristider. Mikrokrediter ger de arbetslösa tillfälle till en ny start tack vare riskspridning och finansieringsinstrument, som gör det möjligt för dem att ägna sig åt entreprenörskap.
Mot bakgrund av den ekonomiska krisen och den avsevärda minskningen av antalet beviljade lån stöder jag kommissionens förslag om att inrätta ett mikrokreditinstrument som riktar sig till de mest utsatta grupperna, i synnerhet kvinnor, ungdomar och arbetslösa.
Jag vill framföra mitt stöd till kollegerna i Europeiska folkpartiets grupp (kristdemokrater) som tillsammans med övriga grupper - socialdemokrater, liberaler och konservativa - har lagt fram kompromissförslag om ändringar för att mikrokreditinstrumentet ska kunna inrättas så snabbt som möjligt med början 2010.
Artur Zasada
(PL) Fru talman! Progressprogrammet är ett viktigt initiativ som syftar till att hjälpa medlemsstaterna att på ett effektivt sätt förverkliga målen på områdena sysselsättning och socialpolitik. Förra veckan deltog jag i ett möte med medlemmarna i programkommittén om genomförandet av Progressprogrammet. Jag drog följande slutsatser: Den annonskampanj som ska ge programmets potentiella förmånstagare information om programmets räckvidd genomförs för det första inte på ett tillräckligt synligt sätt. För det andra finns merparten av informationen om anbud och uttagningsförfarande bara på tre språk, nämligen engelska, tyska och franska. Det utgör ett funktionellt hinder för personer som inte behärskar något av dessa språk. Jag tycker det finns skäl att se över principerna för reklamkampanjen. Vi bör så snart som möjligt öka kännedomen om Progressprogrammet och sprida information om det i hela unionen.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) För mikrokreditinstrumentet för sysselsättning och social inkludering eftersträvar man och måste man eftersträva enkla förfaranden, så att de berörda kan dra nytta av det på ett effektivt sätt. Men jag anser att mikrokreditinstrumentet borde vara mer inriktat på personer som förlorat sina jobb, är missgynnade i förhållande till den traditionella kreditmarknaden och vill starta eller fortsätta att utveckla sina mikroföretag, bland annat som egen verksamhet.
Jag anser att man måste ägna särskild uppmärksamhet åt ungdomar som enligt den senaste EU-statistiken tyvärr står inför ännu längre perioder av arbetslöshet eller får tillfälliga anställningar. Dessutom ska det inom en snar framtid bli möjligt att med hjälp av en årlig rapport om användningen av budgetmedel göra en grundlig analys och vid behov utöka budgeten. Om vi överför belopp från det ena programmet till det andra riskerar vi att undergräva båda två.
Karin Kadenbach
(DE) Fru talman! I dag har vi diskuterat Europeiska fonden för justering för globaliseringseffekter och nu talar vi om mikrokrediter. Båda instrumenten är absolut nödvändiga för att motverka den finansiella och ekonomiska krisens effekter i EU och stimulera arbetsmarknaden i Europa.
Vi behöver båda instrumenten, eftersom inte alla är ämnade att bli entreprenörer. Vi bör inte heller ha som mål med sysselsättningspolitiken att enbart av företagsekonomiska skäl göra egenföretagare av tidigare anställda och förvärvsarbetande utan egen verksamhet. En del av dem borde i så fall snarare benämnas ”skenbara egenföretagare”. Medlemsstaterna måste även vidta förebyggande åtgärder när det gäller detta. Men för alla dem som vill anta utmaningen att bli egenföretagare måste resurser göras tillgängliga så att de kan starta eller utöka sin verksamhet. Men dessutom måste man se till att den vanliga socialförsäkringen fortsätter att gälla, och detta är Europaparlamentets och medlemsstaternas skyldighet. Vi behöver nya pengar till nya idéer.
Zigmantas Balčytis
(LT) Jag tror att parlamentets ledamöter nu är helt eniga om att stödinstrumentet för mikrokrediter verkligen behövs. Levnads- och arbetsförhållandena har förändrats väsentligt och arbetslöshetens gissel som drabbat nästan alla medlemsstater gör att vi måste lägga fram vissa förslag om att ändra vissa stödinstrument. Hittills har huvuddelen av det ekonomiska stödet varit öronmärkt för storföretag och organisationer, och det har många gånger framhållits att vanliga EU-medborgare hittills knappast kunnat hoppas på något ekonomiskt stöd. Jag anser att kommissionens framtida lösning att komma överens med parlamentet är absolut nödvändig. 100 miljoner är bara början. Det är ett första försök, men jag är övertygad om att det kan bli framgångsrikt.
Vladimír Špidla
ledamot av kommissionen. - (CS) Mina damer och herrar! Av diskussionen framgår tydligt att parlamentet stöder mikrokreditinstrumentet och jag tror inte det råder någon större oenighet när det gäller kärnfrågan. Jag tror också att man ligger tämligen nära rådets ståndpunkt när det gäller kärnfrågan.
Det är frågan om finansiering som fortfarande är öppen. Naturligtvis ingår finansieringsfrågan också i medbeslutandeförfarandet, vilket innebär att det är ytterst nödvändigt och önskvärt att försöka nå en kompromiss, och det gläder mig att debatten tyder på en stor vilja att utan dröjsmål återuppta förhandlingarna med rådet. Debatten tyder också på att möjligheten att nå en kompromiss på vissa områden.
I debatten nämns och kritiseras ofta kommissionen när det gäller frågan användningen av Progressprogrammet inom ramen för det nya instrumentet. Jag måste säga att det inte har varit någon enkel fråga för kommissionen, eftersom man varit tvungen att röra sig inom ramen för den befintliga budgeten eller inom ramen för det interinstitutionella avtalet. Det går bara att använda de pengar som finns tillgängliga. När vi gjorde bedömningen att använda Progressprogrammets resurser var vi mycket noggranna med att överväga följderna och kom till slutsatsen att det visserligen inte är någon optimal lösning men att det antagligen är en av de möjliga lösningarna.
Det nämndes upprepade gånger i debatten att detta handlade om nonchalans eller att flytta pengar från den ena skålen till den andra. Det stämmer inte eftersom alla analyser visar tydligt att de resurser som används inom ramen för mikrokrediter beräknas ge en femfaldig effekt. I det andra programmet skulle resurserna få index 1, men i mikrokreditprogrammet kan de teoretiskt sett nå upp till index 5. Ur det perspektivet handlar det inte bara om att flytta pengar från den ena skålen till den andra utan om ett nytt sätt att använda resurserna. Jag upprepar att det inte var något lätt beslut att fatta, och jag tror inte ens att det var det enda beslutet, och i debatten om en kompromiss kan vi säkert hitta en rimlig utgångspunkt, eller åtminstone hoppas jag det.
Idén om mikrokrediter bygger på att tydligt påstående om att det nuvarande finanssystemet inte ger tillräckliga resurser till små och mycket små företag i synnerhet. I systemet används med andra ord inte humankapitalet hos människor i de så kallade utsatta grupperna. Jag ser det som bortkastade tillfällen i stor omfattning och det gläder mig därför att kommissionen har föreslagit det här instrumentet och att parlamentet sätter så stort värde på det.
Som jag redan har sagt är idén att använda humankapitalet hos de personer som vanligen inte har möjlighet att använda sitt kapital till entreprenörskap. Men det är också mycket viktigt att utnyttja tiden. Enligt min mening skulle en orimligt lång debatt motverka syftet med detta instrument som behövs särskilt i dessa kristider. Jag tror också att det kommer att behövas när krisen är över och att det kommer att bli en bestående del av EU:s arbetsmarknad och ekonomiska politik.
Kinga Göncz
Tack för de uppskattande anmärkningarna och kommentarerna. Låt mig uttrycka mitt stöd till dem som har uttryckt sin besvikelse över kommissionens ovilja att kompromissa. Jag måste också påpeka för kommissionsledamoten att en omfördelning av resurser som uteslutande hör till Progressprogrammet ger budskapet att när det gäller medel till social inkludering kan vi bara förvänta oss att stödja de mest utsatta om vi tar medlen ur källor med samma syfte. Vi lyckas inte hitta någon annan sorts medel. Jag tycker det är oacceptabelt.
Medbeslutandeförfarandet innebär också att alla, var och en av parterna, måste vidta åtgärder. Parlamentet har utarbetat ett antal förslag i frågan, men det har inte kommit några sådana förslag från rådet eller kommissionen, vilket skulle ha hjälpt oss att komma överens. Jag måste säga till Elisabeth Schroedter att vi genom att försvara Progressprogrammet här visar vår övertygelse om att detta program måste genomföras så snart som möjligt, och det är en utbredd övertygelse om att vi fortfarande vill nå en kompromiss om detta.
Det stöd som ges kommer bara att få effekt om instrumentet kan inrättas i början av 2010. Om parlamentet faktiskt röstar i frågan den här veckan, har parlamentet från sin sida gjort vad det kan för att se till att programmet inrättas i början av 2010. Eftersom parlamentet antagligen röstar för att ta 25 miljoner euro från sina egna resurser till nästa år, och om parlamentet röstar för hela beloppet, kommer det att vara tillräckligt för att kommissionen ska underteckna de avtal som kan underlätta inrättandet av programmet.
Jag tycker att detta speglar parlamentets konstruktiva ansats. I alla fall anser jag att programmet är utomordentligt viktigt med tanke på social inkludering. Jag vill också be de kolleger i parlamentet som stöder detta att gå med på att inte ta hela beloppet ur Progressprogrammet och att försöka skaffa resurser från de egna regeringarna, under förutsättning att dessa länders regeringar företräds av ledamöterna i kommissionen.
Talmannen
Debatten är härmed avslutad.
Omröstningen kommer att äga rum i morgon.
Skriftliga förklaringar (artikel 149)
Corina Creţu  
Den ekonomiska krisen har blivit en överhängande påtaglig social kris som vi ännu inte har någon lösning på. En av de faktorer som skulle kunna bidra till återhämtningen är långivningen, men den har tyvärr nått sin lägsta nivå sedan 1991 i euroområdet och har kollapsat som aldrig tidigare i de nya medlemsstaterna, såsom Rumänien. Det är en av de faktorer som skapar ovisshet om utsikterna att övervinna recessionen. Mot denna bakgrund välkomnar jag kommissionens förslag om att inrätta mikrokreditinstrumentet.
Men för att se till att åtgärderna för social inkludering blir effektiva måste man ge instrumentet en separat budgetpost. Omfördelningen av medel från Progressprogrammet skulle påverka programmets specifika riktlinjer för unionens åtgärder och ge en varningssignal när det gäller den sociala öppenheten i EU:s verkställande organ, som hittills tyvärr har varit utomordentligt motvilliga när det gäller att visa tillräckligt mycket samhällsengagemang.
Krisen påverkar alla utsatta grupper, men vi får inte bortse från den omfattande ungdomsarbetslösheten. En av fem ungdomar i Europa saknar jobb och det kan få åtskilliga återverkningar på ekonomisk och social nivå, och likaså när det gäller demografi och kriminalitet. Därför anser jag att det är lämpligt att i högre grad inrikta sig på att förbättra möjligheterna för ungdomar att komma in på arbetsmarknaden.
Vasilica Viorica Dăncilă  
Sedan i höstas har över 5 miljoner EU-medborgare förlorat sina arbeten, vilket har resulterat i sammanlagt 22,5 miljoner arbetslösa i Europa. Mot denna bakgrund kan vi inte ignorera den allvarligt höga arbetslösheten bland ungdomar. Det är djupt oroande att var femte ung människa i Europa står utan arbete, när det får återverkningar både på ekonomisk och social nivå, och sett ur en demografisk och brottsrelaterad synvinkel. I vissa länder är procentandelen unga som saknar arbete dessutom högre jämfört med andelen arbetslösa i befolkningen i stort. Till exempel är var tredje ung människa i Lettland arbetslös, medan ungefär 43 procent av Spaniens medborgare under 25 år är drabbade av problemet. Jag anser att fokus måste riktas mer på ungdomarna. Initiativet från kommissionen till EU-instrumentet för mikrokrediter, som ska finansieras med en särskild budgetpost, kommer i detta hänseende att hjälpa till att uppmuntra och motivera unga människor till att komma ut på arbetsmarknaden, och därigenom minska arbetslöshetstalen som har stigit i den här gruppen.
Iosif Matula  
De ansträngningar som nu görs både på EU-nivå och nationell nivå måste ökas för att förbättra erbjudandet om mikrokrediter. EU-instrumentet för mikrokrediter måste ge användbart stöd till de arbetslösa och utsatta människor som vill starta eller driva mikroföretag. Jag anser att EU-instrumentet för mikrokrediter bör finansieras med särskild kreditgivning, eftersom målgruppen för detta stöd inte är samma som för Progressprogrammet. Progressprogrammets anslag ska inte under några omständigheter minskas i dessa kristider, eftersom de riktar sig till de mest utsatta grupperna. Jag anser även att EU-instrumentet för mikrokrediter bör få en tillräckligt stor budget för att på ett effektivt sätt kunna uppnå sina mål för arbete och social integration. Medlemsstaterna och EU i stort måste fortsätta att effektivt genomföra Progressprogrammet i en tid av global ekonomisk kris.
