Iakttagande av stadgan om de grundläggande rättigheterna i kommissionens lagstiftningsförslag: metod för systematiska och strikta kontroller (omröstning)
Talmannen
Nästa punkt på föredragningslistan är uttalandet av kommissionen om förbudet mot produkter som härrör från säl i Europeiska unionen.
Stavros Dimas
ledamot av kommissionen. (EL) Herr talman, ärade ledamöter i Europaparlamentet! Tack för att jag har fått denna möjlighet att formulera kommissionens inställning till förbudet mot produkter som härrör från säl i Europeiska unionen och att kommentera de åtgärder som redan har vidtagits eller som planeras.
Säljakt har nu varit föremål för tvister och intensiva debatter i många år. Jag håller helt med om att det finns rimliga frågor i samband med säljakt, oavsett var den sker. Det är dock uppmuntrande att de flesta sälpopulationer verkar ha stabiliserats och att deras överlevnad inte är hotad i deras naturliga miljö. Denna åsikt grundar sig på den vetenskapliga statistik som finns tillgänglig om utvecklingen av populationer av grönlandssälar och blåssälar. Det finns inga vetenskapliga indikationer på allvarliga negativa effekter av jakten på dessa arters överlevnad.
Sälpopulationen i nordöstra Atlanten har ökat markant sedan början av 1970-talet, från drygt 2 miljoner till omkring 5,8 miljoner grönlandssälar, vilka är det främsta målet under den årliga jaktsäsongen. Med andra ord är sälpopulationerna i fråga för närvarande inte utrotningshotade och de omfattas därför inte av CITES-konventionen om internationell handel med utrotningshotade arter av vilda djur och växter. För att dessa sälarter ska omfattas av CITES-konventionen skulle den internationella handeln behöva hota deras överlevnad i deras naturliga miljö.
Detta bör dock naturligtvis inte hindra oss från att diskutera den andra viktiga fråga som uppstår i samband med säljakt i många länder, däribland vissa medlemsstater i Europeiska unionen, och med detta menar jag frågan om huruvida importen och exporten samt marknadsföringen av produkter som härrör från säl bör förbjudas när säljakten inte bedrivs på ett sätt som uppfyller de specifikationer som vi har angett för en riktig hantering av djur. Det är därför som jag håller med om att även om vi ännu inte har vidtagit lagstiftningsåtgärder på EU-nivå måste den oro som har uttryckts av Europaparlamentet om en korrekt hantering av djur, och särskilt om säljakt, ses över i detalj. För att göra detta behöver vi ha den relevanta information och statistik som behövs och det är därför som vi har begärt att en oberoende undersökning ska genomföras. På grundval av resultaten av denna undersökning, som främst har framställts av Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet, ska vi besluta om att föreslå rådet och parlamentet att åtgärder måste vidtas. I enlighet med principerna om god förvaltning och lagstiftning och de tydliga förfarandereglerna för kommissionen måste vi arbeta på grundval av solida vetenskapliga uppgifter och den relevanta konsekvensanalysen måste genomföras innan det undersöks om några åtgärder bör vidtas.
Jag har även utfärdat instruktioner till mina tjänster att undersöka möjligheten för kommissionen att skicka den delegation för att inspektera och observera säljakten under 2007 års jaktsäsong. Europaparlamentets ledamöter kan undersöka möjligheten att delta i denna delegation.
En fullständig och objektiv bedömning av alla aspekter på denna fråga gör att vi kan fatta rätt beslut.
John Bowis
för PPE-DE-gruppen. - (EN) Herr talman! Vår kommissionsledamot är en vettig och mänsklig man. Han ber om tid för forskning. Vi ger honom det, men som tack bör han införa ett moratorium på all import av sälprodukter under den tiden.
Han säger att sälslakten i Kanada är hållbar. Det må så vara, men 2006 dödades 330 000 grönlandssälar och 95 procent av dessa var under tre månader gamla. Ett stort antal av dessa flåddes sedan levande, för 79 procent av säljägarna kontrollerade inte ordentligt för att se om ungen fortfarande var vid medvetande.
Slakten är grym och inte värdig ett civiliserat land. Den är verkligen inte hållbar i ett land som Namibia. I Namibia, som har världens näst största säljakt, ökar kvoterna varje år. 2007 var kvoten 91 000 och en kombination av höga kvoter och naturlig säldödlighet gör att alla ungarna kan dödas i år.
Sälarna dödas inte för mat, de dödas inte heller för att skydda fiskbestånd. De dödas för mode och i EU finns marknaden för detta mode. EU är huvudmarknaden för sälskinnimporten från Kanada. Belgien har förbjudit det. Italien och Luxemburg har förbjudit det tillfälligt. Storbritannien och Tyskland har begärt ett EU-förbud. Europaparlamentet har i sin skriftliga deklaration begärt ett permanent förbud och en majoritet av ledamöterna har skrivit under det. Så, jag ber er, herr kommissionsledamot, ”ja” till forskning, men ”ja” också till ett moratorium nu.
Paulo Casaca
för PSE-gruppen. - (PT) Jag vill uttrycka mitt instämmande i det som John Bowis just sade.
I verkligheten finns det ingen anledning till varför moratoriet inte ska införas direkt och de undersökningar som kommissionen finner lämpliga genomföras därefter. Det finns redan en mängd slående information om denna fråga. Vidare har ett tydligt exempel redan ställts upp av andra länder, till exempel Förenta staterna och Mexiko - Förenta staterna förbjöd all användning av sälar för mer än 30 år sedan - och jag förstår inte varför kommissionen anser att vi ännu inte har tillräckligt mycket information för att agera direkt.
Som vår kollega redan har förklarat mycket väl är detta inte bara en fråga om hållbarhet. Det är i huvudsak en fråga om etik. Frågan är om det är förnuftigt, bara för att tillfredsställa olika modesmaker, att döda på ett helt barbariskt sätt - som rapporterades förra året av en delegation från tvärgruppen för djurs välfärd och bevarande, som bland annat omfattade vår kollega Carl Schlyter, och som har visats för oss på många olika sätt.
Om kommissionen vill se vad som händer på området ska en delegation från detta parlament resa till Kanada nästa vecka. Vi ska bege oss direkt till de platser där denna jakt äger rum. Kommissionen är välkommen att följa med. Den kan absolut delta i delagationen och det kommer att kunna skingra de tvivel som den fortfarande kan ha när det gäller detta problem.
Marios Matsakis
för ALDE-gruppen. -(EN) Herr talman! Ibland undrar jag hur det är möjligt att vara så blind för det uppenbara och sen tänker jag på att den kanadensiska regeringen envist tillåter en årlig blodbadsfestival på hundratusentals försvarslösa sälungar.
Andra gånger undrar jag hur det är möjligt att inte visa några känslor för extrem grymhet och då tänker jag på de tusentals modegalna personer som betalar hur mycket som helst för att få bära sälpäls, som i många fall kommer ifrån djur som flåtts levande.
Dock undrar jag aldrig hur det är möjligt att inte höra det som är öronbedövande högt, inte heller undrar jag någonsin hur det är möjligt att inte förstå det som är så väldigt enkelt, för, med all respekt, herr kommissionsledamot, så har jag sett detta ske alltför ofta när det kommer till det sätt som kommissionen ibland behandlar Europaparlamentet på och frågan som diskuteras här idag är ett bra exempel på det.
I september 2006 bad parlamentet kommissionen mycket klart och tydligt att införa ett EU-täckande förbud mot all handel med sälprodukter. Sex månader senare står kommissionen här framför oss och säger att den, trots att säljakten är notoriskt grym mot djur och har varit det i många år, fortfarande behöver mer tid att tänka över frågan.
Vi är nära vän och allierad till kommissionen och vi har varit mycket generösa med vårt tålamod, så jag tycker att vi ska ge kommissionen mer tid, om det är vad den behöver, men, som andra talare redan sagt, på det villkoret att man under tiden inför ett omedelbart moratorium som förbjuder alla sälprodukter i EU. Detta kommer från vår bestämda uppfattning i frågan, behovet att handla snabbt och det faktum att vissa medlemsstater redan infört nationella förbud.
Carl Schlyter
för Verts/ALE-gruppen. - Herr talman! Herr kommissionär! förra året åkte jag och besökte säljakten i Kanada på Animal Welfair Intergroups vägnar. Säljägarna försökte med våld hindra mig från att se vad som pågick. De rammade vår bil av vägen, de satte sig på våra helikoptrar så vi inte kunde flyga, de hotade med att döda oss om vi lämnade vårt hotell för att försöka dokumentera säljakten. Trots dessa metoder lyckades vi få fotografier och vi såg hur otroligt grym säljakten är. De visste att de hade någonting att dölja. Sälarna flås levande, de klubbas och lämnas att kvävas av sitt eget blod, de skadskjuts och drunknar och de skjuts men får lida extra mycket, för ett andra nådaskott kostar två dollar eftersom pälsen då sjunker i värde.
Det är inte av konserveringsskäl som vi ska förbjuda denna jakt, det är av etiska skäl. Jag vill dock ändå säga att populationen sjönk förra gången man hade massiv jakt. Nu står vi dessutom inför klimatförändringarna, och grönlandssälen behöver istäcke för att kunna dia sina ungar. Många ungar aborteras idag i vattnet. Genom att vara världens största marknad stöder EU denna jakt och parlamentet har tydligt sagt att vi inte vill ha detta på vår marknad. Som Bowis sa så har många länder infört nationella förbud. När det var katt- och hundpäls sa kommissionen: ”Inre marknaden fungerar inte, vi inför ett EU förbud.”. Samma logik gäller även här.
Vill kommissionen ha studier? Det finns många studier som visar de problem som har nämnts här i kammaren, inte minst The Bird and Veterinary Report, men dessa får inte vara en fördröjning av nödvändiga åtgärder. Så om ni vill ha den tiden så kan vi ge er den tiden, men då vill vi ha ett temporärt förbud på plats till dess ni är klara, och ni får hitta den lagliga grund som det ska bygga på. Jag tackar er för att ni har valt EFSA:s djurskyddskommitté att göra studien. Då har det godkänts och blivit oberoende och representativt av ländernas vilja.
Jag vill påpeka att det i de länder som jagar säl - det är Kanada, Norge, Ryssland och Namibia - inte i något fall är av vitalt intresse för ekonomin. Vi ser från valjakten att när den avskaffades och ersattes med valsafari så var det mera lönsamt, så vi kan även hjälpa själva säljägarna att få en bättre ekonomi om de får sluta med denna grymma hantering.
Erik Meijer
för GUE/NGL-gruppen. - (NL) Herr talman! Sälar har varit en hotad djurart i åratal. Deras antal har minskat, inte bara till följd av sjukdomar eller föroreningar av havsvattnet längs tättbefolkade kuster, utan även på grund av den ökande jakten på dem. Ett tag verkade det som att sälarna var dömda att dö ut helt inom vissa kustområden. Nu när sälkvoterna verkar ha återställts i viss utsträckning inom vissa områden finns det fortfarande ett behov av ett hållbart skydd.
Det finns bevis på motsatsen till skydd på ställen där människors habegär har fått fria tyglar. Sälskinn är ett eftertraktat material för dekorationer av kläder och leksaker och suget efter detta uppfylls genom att unga sälar skamlöst klubbas ihjäl och flås levande - en motbjudande verksamhet som en del personer som är bosatta längs kusterna har blivit ekonomiskt beroende av, och ett system som vidmakthålls genom möjligheten att exportera sälskinn och hitta köpare till dem långt från brottsplatsen. Det är därför som det i många år har varit viktigt att se till att produkter av detta slag inte längre säljs, särskilt i de rikaste delarna av världen, exempelvis Europa.
Den första delen av kommissionsledamot Stavros Dimas uttalande visar att han delar detta parlaments, och allmänhetens, oro över detta. Resultatet är dock en besvikelse. Det skulle inte finnas några som helst invändningar mot en konsekvensanalys och en ökad granskning i Kanada och Namibia skulle välkomnas. Detta kan dock inte få vara ett rättfärdigande för att fortsätta med en politik som går ut på att ”vänta och se”.
En del EU-medlemsstater har redan följt efter USA och vidtagit åtgärder mot importen, men varför släpar vissa europeiska länder efter i detta? Det finns all anledning att omedelbart införa ett moratorium. Även om vi införde ett i morgon skulle det komma flera år för sent med tanke på hur allvarlig situationen är. Jag vill därför uppmana er att inte använda undersökningen som en ursäkt för ytterligare förhalning.
Stavros Dimas
ledamot av kommissionen. (EN) Herr talman! Jag vill tacka alla talarna för deras mycket konstruktiva bidrag till eftermiddagens diskussion.
Till att börja med vill jag upprepa att ur bevarandesynpunkt så finns det inget skäl att handla, för under 1970-talet hade vi 2 miljoner sälar av de mest jagade arterna och nu har vi 5,8 miljoner sådana sälar. Vi tittar endast på den andra frågan - och den är mycket viktig.
När det gäller studien så måste jag börja med att upprepa att kommissionen till fullo erkänner den stora allmänna oron över om humana jaktmetoder används, och i linje med vårt engagemang för ett gott djurskydd kommer vi att utreda all tillgänglig information. Det finns rapporter - vilka är delvis motsägelsefulla - om att sälar jagas och dödas på ett inhumant sätt i vissa regioner. Bedömningen som jag refererade till - och vilken en av talarna ansåg var nödvändig - kommer att innehålla välavvägda, objektiva och konkreta slutsatser och rekommendationer. Slutresultatet bör kunna göra det möjligt för kommissionen att dra vissa slutsatser och lägga fram möjliga lagförslag, om situationen kräver det.
När det gäller ett moratorium, så har kommissionen i rättsliga termer inte en omedelbar lösning till hands för att kunna införa ett moratorium på importen, exporten och handeln med sälprodukter. Det skulle inte vara möjligt att referera till säkerhetsåtgärder som tillhandahålls inom hälso- och sjukvårdspolitiken och inom djurpolitiken, och som skulle tillåta ett tillfälligt förbud om allmänhetens eller djurens hälsa är hotad. Till exempel antogs beslutet att tillfälligt avbryta import av vilda fåglar för att skydda djur- och folkhälsan på grund av risken för global spridning av fågelinfluensan.
Dessutom finns det ingen omedelbar lösning inom handelspolitiken. Alla åtgärder som EU eventuellt antar måste vara nödvändiga och proportionerliga och måste anmälas till Världshandelsorganisationen (WTO). I det här skedet är det därför inte riktigt, eller möjligt, att införa ett omedelbart handelsförbud.
Kommissionen måste först göra en objektiv bedömning av all tillgänglig information. Resultatet av denna bedömning bör göra det möjligt för kommissionen att dra riktiga slutsatser och att återkomma med möjliga lagförslag om situationen så kräver.
Man hänvisade här till Förenta staterna och deras lag för skydd av marina däggdjur (Marine Mammal Protection Act) som infördes 1972, innan konventionen om internationell handel med utrotningshotade arter trädde i kraft 1975. Dessutom har medlemsstaterna möjlighet att införa åtgärder i enlighet med EG-domstolens rättspraxis, men gemenskapen har ingen sådan rättslig grund.
Jag vill be er att kräva att era regeringar i medlemsstaterna inför förbud - de har de rättsliga medlen. Vi behöver ha en lämplig rättslig grund innan vi kan införa förbud på EU-nivå och det är vad vi ska försöka göra genom denna konsekvensbedömning och insamlande av information. Dock, om ni visar er oro i era länder och kräver att era regeringar inför förbud kommer detta att underlätta för EU att vidta åtgärder på den inre marknaden.
Slutligen vill jag svara att kommissionen är mycket intresserad av att ha höga djurskyddsnormer, både inom EU och på internationell nivå. En fullständig objektiv bedömning av djurhälsoaspekterna av säljakten kommer att göra det möjligt för oss att se hela bilden och få en solid grund innan vi drar några slutsatser. Vi ska undersöka all tillgänglig information och vidta de nödvändiga åtgärderna. Om det fastställs att sälarna jagas och dödas på ett inhumant sätt, kommer vi att överväga ett förbud mot import, export och även saluföring av produkter från säljakten.
Vi kommer att rapportera till Europaparlamentet igen så snart som möjligt. Jag upprepar att vi redan bett Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet att genomföra den vetenskapliga delen av studien och jag har skrivit till den kanadensiska regeringen för att vi ska få tillstånd att delta i en studieresa. Europaparlamentet är också inbjudet att delta för att se hur jakten är organiserad. Vad ni sa tidigare om era erfarenheter är mycket intressant.
Talmannen
Jag överlämnar ordet till er, fru Beazley. Jag förstår att detta kommer att vara ett formellt förslag.
Christopher Beazley
(EN) Herr talman! Innan kommissionsledamoten tar till orda undrar jag om det är i sin ordning att ställa en tilläggsfråga till honom angående tidsplaneringen i hans uttalande. Det är över 25 år sedan Europaparlamentet tog upp den här frågan för första gången. Kommissionsledamoten sa ju mycket hjälpfullt att han ska rapportera tillbaka så snart som möjligt, men skulle han kunna säga mer exakt när han tror att det kommer att ske?
Stavros Dimas
ledamot av kommissionen (EN) Jag såg i ert brev att ni är rädd för att studien kommer att ta flera år. Så är det inte. Det handlar om månader.
Talmannen
Debatten är avslutad.
