Zelena knjiga o reformi skupne ribiške politike (razprava) 
Predsednik
Naslednja točka je poročilo gospe Marie do Céu Patrão Neves v imenu Odbora za ribištvo o zeleni knjigi o reformi skupne ribiške politike -
Maria do Céu Patrão Neves
poročevalka. - (PT) Dovolite mi, da nekaj besed namenim skupini 50 ribičev, ki bi morali prav zdaj stopiti v dvorano in ki so prišli, da bi prisluhnili razpravi in glasovanju o poročilu.
Mislim, da lahko v imenu vseh mojih kolegov iz Odbora za ribištvo, ki so trdo delali na tem poročilu, rečem, da sem zelo vesela, da je prišel ta dan, dan, ko bomo poročilo predstavili Parlamentu in ga dali na glasovanje. Zakaj? Ker je skupna ribiška politika ena od glavnih politik Evropske unije. Njen začetek je bil dokaj težak: uradno je bila sprejeta v osemdesetih letih, leta 2002 pa je bila opravljena njena prva reforma. Danes se zavedamo nekaterih glavnih problemov, ki so bili takrat prepoznani (s tem mislim na presežno zmogljivost flot, prelov in prekomerne naložbe, ki očitno niso bile enake v vsej EU) in ki so danes še vedno v veliki meri prisotni.
To je izhodišče za reformo, ki mora biti obsežna in intenzivna in ki jo sektor že dolgo pričakuje.
Kam mora biti ta reforma usmerjena na podlagi vsebine našega poročila? Prvič, v smislu temeljnih načel je treba vzpostaviti ravnovesje med okoljskim, socialnim in ekonomskim vidikom. Okoljski vidik je potreben za zagotovitev ohranjanja staležev; socialni vidik je potreben za zagotovitev napredka in dostojanstva stroke; z ekonomskim vidikom pa se želi zagotoviti, da bo sektor ustvarjal donos. Brez teh treh vidikov v Evropski uniji ne bomo imeli nobenega ribištva oziroma ne bomo imeli trajnostnega ribištva, ki se je zmožno razvijati, česar si vsi skupaj želimo.
Kako bi bilo treba izvajati ta splošna načela, ki so usmerjena v zmanjšanje ribolova, ustvarjanje večjega donosa in boljše ohranjanje staležev? Poročilo poudarja nekatere temeljne vidike: vlaganje v decentralizacijo, podpiranje krepitve moči ribičev in celotnega ribiškega sektorja, da bi lahko sprejemali odločitve, večje vključevanje ribičev v upravljanje ribištva, s čimer se bo vzpostavila tudi politika skladnosti in odgovornosti, potreba po ločevanju med malimi in industrijskimi flotami in opredelitev posebnih predpisov za eno in drugo vrsto flote, potreba po ocenitvi modelov upravljanja, ki so bolje prilagojeni različnim ribolovnim območjem in različnim vrstam ribištva, pomen krepitve trga z ribištvom, ki je usmerjeno v proizvode z dodano vrednostjo in povečanje cen pri prvi prodaji, povezovanje subvencij z dobro prakso, ureditev posodobitve flot v smislu varnosti in higiene, odločen razvoj ribogojstva, ki je v Evropski uniji ekološko trajnostno, in razvoj drugih sektorjev, vključenih v ribolov ali predelavo rib. Pri tem ne smemo pozabiti poudariti tudi naraščajočo vlogo žensk v ribištvu, hkrati pa moramo zahtevati, da bo za ribiške proizvode iz tretjih držav, ki se uvažajo v EU, veljale enake zahteve, kot za naše proizvajalce. To pomeni certificiranje, označevanje, sledljivost in na koncu še vključitev ribištva v evropsko pomorsko politiko znotraj širšega okvira krepitve njene zmogljivosti.
Naj za konec povem, da je poročilo, ki ga danes tukaj predstavljamo, rezultat skupnih prizadevanj vseh članov Odbora za ribištvo, predvsem poročevalcev v senci, s katerimi smo trdo delali, sodelovali pa smo tudi s Komisijo, Sekretariatom Evropskega parlamenta, svetovalcem Skupine Evropske ljudske stranke (Krščanskih demokratov) in drugimi svetovalci drugih političnih skupin ter seveda mojim uradom in mojim pomočnikom za ribištvo. Poročilo, ki ga danes tukaj predstavljamo, je rezultat pravih skupnih prizadevanj, in upamo, da bo tukaj tudi sprejeto.
Juan Carlos Martín Fragueiro
predsedujoči Svetu. - (ES) Gospod predsednik, tudi predsedstvo pozdravlja to razpravo v Evropskem parlamentu, saj gre za pomemben prispevek k obsežnem posvetovalnem postopku o zeleni knjigi; Komisija bi zato pri oblikovanju svojih zakonodajnih predlogov morala prispevke Evropskega parlamenta resno preučiti.
Tudi Svet namerava natančno preučiti vsa mnenja Parlamenta, da bi mu tako omogočil, da kasneje preuči in sprejme zakonodajne predloge v okviru rednega zakonodajnega postopka.
Zelena knjiga iz aprila 2009 preučuje različne strukturne ovire v skupni ribiški politiki: to so presežna zmogljivost flot, pomanjkanje natančnih ciljev, sprejetje kratkoročnih odločitev, pomanjkanje odgovornosti v sektorju in nezadostna usklajenost na splošno.
Zelena knjiga je opredelila tudi možne načine za premagovanje teh strukturnih ovir in preučila pomembna vprašanja, kot so različni režimi za industrijske flote in male priobalne flote, potratnost, sorazmerna stabilnost, prenosljive posamezne pravice, večja usmerjenost v trge, vključevanje skupne ribiške politike v širši okvir pomorske politike, javno financiranje in zunanja razsežnost SRP.
Države članice tako posamezno kot skupaj v Svetu podrobno preučujejo vse vidike zadevnih vrpašanj. Prva faza posvetovanja se je končala decembra 2009, Komisija pa je do danes prejela 1 700 predlogov in imela več kot 125 sej in seminarjev.
V drugi fazi, ki se bo začela 1. septembra letos, se bodo analizirali dani prispevki in razpravljalo se bo o glavnih zamislih. Komisija je januarja organizirala seminarje o glavnih elementih reforme in o upravljanju ribištva na podlagi pravic, prav danes pa poteka seminar o malem ribištvu. Ocena vpliva bo opravljena marca. Evropski sklad za ribištvo in prihodnja finančna perspektiva bosta predmet obravnave v aprilu, čemur bosta sledili obravnava zunanje razsežnosti v maju ter obravnava potratnosti in selektivnosti v juniju.
2. in 3. maja bo v La Coruñi potekala konferenca, ki jo bosta skupaj organizirala predsedstvo in Komisija. Na tej konferenci se bodo obravnavali trije temeljni elementi reforme, in sicer upravljanje, upravljanje staležev in razlikovanje med velikim in malim ribištvom.
4. in 5. maja se bodo ministri sestali v Vigu, da bi preučili rezultate konference, in obstaja možnost, da bo na dnevnem redu zasedanja Sveta v juniju vključena tudi neuradna razprava o delovnem dokumentu o možnih spremembah.
V tretji fazi, kot sem rekel prej, ki se bo začela v drugi polovici leta 2010, bo Komisija predstavila belo knjigo in za tem še štiri zakonodajne predloge: osnovno uredbo, novo skupno ureditev trga, tehnične ukrepe in novo uredbo o financiranju. Cilj tega je, da bi nova SRP z novo reformo začela veljati 1. januarja 2013.
Svet mora v zvezi s tem še sprejeti stališče; na podlagi zakonodajnih predlogov, ki jih bo prejel od Komisije leta 2011, bo sprejel samo formalne odločitve, to pa bo storil v skladu s pravili o rednem zakonodajnem postopku.
Maria Damanaki
članica Komisije. - Gospod predsednik, ker tokrat prvič govorim pred poslanci tega parlamenta kot komisarka, se vam želim zahvaliti, da ste mi dali priložnost, da naslovim Evropski parlament. Zelo sem počaščena, da sem lahko tukaj z vami in da lahko razpravljam o reformi skupne ribiške politike, ki je ključno vprašanje za celotni sektor. Želela bi čestitati poročevalki, gospe Neves, za njeno trdo delo pri združevanju različnih stališč v skladen dokument. Ne morem se bolj strinjati z dejstvom, da potrebujemo korenito reformo, ki bo odpravila strukturne pomanjkljivosti naše politike. Kot vsi veste, zadnja reforma iz leta 2002 ni bila dovolj uspešna.
Zdaj se moramo lotiti vseh preteklih zaostankov, da bi dosegli boljše rezultate z okoljskega, socialnega in ekonomskega vidika. Javno posvetovanje je jasno pokazalo, da je ta reforma deležna velike podpore. Seveda danes ne bom mogla odgovoriti na vsa vprašanja, ki jih postavlja vaše poročilo, o katerem boste glasovali. Vendar pa ne pozabljam na vaše sporazumne predloge sprememb o trajnosti, presežni zmogljivosti flot, malem ribištvu, horizontalni decentralizaciji, postopnem opuščanju zavržkov, novih sporazumih o ribolovu in razporeditvi v ribiškem sektorju. Zelo sem hvaležna za vaš konstruktiven prispevek.
Želela bi poudariti dve posebni vprašanji: prvič, javno financiranje. Mislim, da morajo naše subvencije dosegati boljše rezultate tako, da jih bomo usmerili proti ciljem naše politike. Na primer, namesto da podpiramo gradnjo novih plovil, moramo podpreti inovacije na področju selektivnosti in ozelenitve ter pomagati organizacijam proizvajalcev pri spoprijemanju z izzivi prihodnosti.
Drugič, strinjam se z vašimi stališči o socialni razsežnosti: želimo si ribištva, ki bo ustvarjalo privlačna in varna delovna mesta. Na današnji razpravi si želim slišati vaše predloge.
Naj vas seznanim tudi z našimi naslednjimi koraki. Pripravili bomo povzetek poročila o lanskoletnem posvetovanju, ki nam bo pomagal pripraviti predloge za novo politiko. Organiziramo delavnice, da bi z zainteresiranimi stranmi, institucijami in državami članicami spregovorili o posebnih temah. Skupaj s španskim predsedstvom bo maja potekala obsežna konferenca o reformi SRP.
Vem, in to je bilo že omenjeno, da prav zdaj v Komisiji poteka strokovna delavnica z udeleženci iz vse Evrope. Žal mi je, da se te delavnice ne morete udeležiti tudi vi. Organizirana je bila že dolgo časa nazaj. Če bo le mogoče, si bom prizadevala, da v prihodnje ta srečanja ne bodo sovpadala.
Na podlagi tega prispevka bomo konec leta 2010 začeli oblikovati naše predloge, ki jih bo Komisija sprejela spomladi 2011. Ta obsežen postopek posvetovanja bo svoj vrhunec dosegel s plodno razpravo z vami. Kot sozakonodajalci boste takrat odigrali veliko vlogo pri oblikovanju nove politike skupaj s Svetom. Iskreno se veselim sodelovanja z vami.
Antonello Antinoro
v imenu skupine PPE. - (IT) Gospod predsednik, gospe in gospodje, zahvaljujem se Svetu za mnenja, prav tako pa se za delo, ki ga nameravamo opraviti, zahvaljujem in želim vso srečo novi komisarki, ki je tokrat prvič nastopila v tem parlamentu.
Mislim, da je to, kar izvajamo, pomembno, in upam, da ta zelena knjiga, o kateri bomo danes razpravljali in kasneje tudi glasovali, ne bo končala tako kot leta 2002.
Vendar pa je Evropski parlament danes v drugačnem položaju. Imamo redni zakonodajni postopek in Lizbonsko pogodbo, zato menim, da ju bomo morali dobro izkoristiti, če želimo doseči cilje.
Glavne točke je opisala naša poročevalka, gospa Patrão Neves, ki se ji v Skupini Evropske ljudske stranke (Krščanskih demokratov) želimo zahvaliti za delo, ki ga je opravila, za povzetek, ki ga je predstavila, in za vse, kar je lahko poudarila.
Za besedo sem zaprosil samo zato, da bi izkoristil to priložnost in načel vprašanje o ribištvu, s katerim pa želim seči dlje od redne zelene knjige - in bele knjige, ki je napovedana za junij - ter omeniti obstoječe potrebe, povezane z morji Evrope in predvsem s Sredozemljem.
Danes si moramo postaviti pravila, ki jih že veliko let postavljamo našemu gospodarstvu in našim ribičem. Vendar pa se obalne države, tudi tiste, ki mejijo na Evropo, zavestno in pogosto, res zelo pogosto, za ta pravila niso menile, zato smo se znašli v protislovnem položaju, v katerem se vse to zahteva od naših ribičev, medtem ko lahko drugi počnejo, kar hočejo.
Evropska komisija ima danes drugačno in vplivnejšo vlogo; ima zunanjo ministrico in vplivnejši Parlament. Upam, da bomo v okviru zelene knjige, še preden se lotimo bele knjige, lahko sodelovali s tretjimi državami - državami, ki niso del Unije -, da bi opredelili skupna pravila in s tem zagotovili, da se tisti, za katere ta pravila veljajo, ne bodo počutili, kot da jih je Unija izdala ali kot da se zanj ne meni, in da v njej ne bodo videli sovražnika temveč prijatelja.
Josefa Andrés Barea
Hvala lepa, gospod Martín Fragueiro, pozdravljena, gospa Damanaki, in hvala tudi vam.
Tudi jaz tukaj govorim prvič na temo ribištva in dejansko smo soočeni s precejšnjim izzivom na tem področju. Naša obveznost in odgovornost je, da opredelimo smernice, ki bodo zagotovile trajnost morij, ribištva in, na kratko, samega planeta.
Govorimo tudi o pomembnem elementu proizvodnje v naših državah, na naših obalah, v naših regijah - gospodarskem in kulturnem elementu, ki obsega mnogo vrednot -, reforma iz leta 2002 pa vsebuje probleme, kot ste upravičeno povedali tudi vi, gospa Damanaki.
Popraviti moramo načelo sorazmerne stabilnosti in poiskati nove pristope k upravljanju, ki bodo prožnejši in prilagodljivejši, saj je bilo pri celotnih dovoljenih ulovih (TAC) in kvotah nekaj problemov. Te probleme je povzročilo vsem preveč znano vprašanje zavržkov, ki jih ne moremo dopustiti zaradi naših ribičev in zaradi našega planeta.
Prihodnja reforma SRP mora zagotoviti trajnosten ribolovni sistem, pri tem pa podpiramo nov sistem upravljanja, ki temelji na ribolovnem naporu. Moramo biti bolj odprti, misliti moramo na stvari in moramo si prizadevati za prožnejše upravljanje.
Poskrbeti moramo za široko uvedbo okoljskih meril in ločiti med priobalnim in globokomorskim ribolovom. To je pomembno in to je nekaj, kar si želi ves sektor. Zmanjšati moramo presežno zmogljivost nekaterih flot. Dokončati moramo tudi skupno organizacijo trga in ugotoviti, kako bomo trg stabilizirali in ga uskladili z uvozom rib iz tretjih držav.
Za boj proti nezakonitemu robolovu, ki je bil deležen kritike in do danes neučinkovit, so potrebni dodatna sredstva, usklajene sankcije in mednarodni sporazumi, ki temeljijo na načelih prava, načelih človekovih pravic in načelih skladnosti s sporazumi.
Finančni okvir, ki mora, kot ste rekli, ustvariti boljše rezultate, mora ustvariti boljše rezultate od trenutne politike.
Predvsem pa moramo misliti na socialno razsežnost: govorimo o ljudeh in zagotoviti jim moramo dostojanstvo, občutek strokovnosti, priznati moramo njihovo strokovnost in zagotoviti gospodarsko zmogljivost za preživetje.
Seveda ne smemo pozabiti na vključevanje žensk, ki predstavljajo nevidno stran ribiškega sveta. Pripeljati jih moramo v ospredje in se zanje še posebej prizadevati.
Reforma ribiških politik je več kot zgolj priprava zakonodaje. Pomeni obravnavo pomembnega dela reforme znotraj Evropske unije, ki bo zagotovila trajnost morij, ribičev in dela planeta.
Zato moramo se moramo pougmno postaviti pred izzive, to pa pomeni, da se moramo politike lotiti brez vsakega strahu. Strah moramo pustiti za seboj. Razmer se moramo lotiti odločno in ohraniti ravnovesje v državi, v Evropski uniji in v svetu.
Carl Haglund
v imenu skupine ALDE. - (SV) Gospod predsednik, tisti, ki smo trdo delali na tej zeleni knjigi in poročilu, smo izredno veseli, da smo prišli do samega plenarnega zasedanja. Najprej bi se želel zahvaliti poročevalki, ki je opravila odlično delo.
Našo skupno ribiško politiko je treba reformirati. Za Skupino zavezništva liberalcev in demokratov za Evropo je bilo pomebno, da se reforma utemelji na ekosistemskem pristopu. Besedilo poročila je v tem smislu dobro. Obenem pa smo soočeni z razmerami, v katerih je treba rešiti resne probleme, kot so zavržki, ogromna presežna zmogljivost flot, ki smo ji priča na nekaterih mestih, ter številne druge stvari. Zato sem vesel, da smo se uspeli dogovoriti o ukrepih za reševanje predvsem teh stvari. Kdo zares meni, da je politika zavržkov EU upravičena? Jaz zagotovo ne.
Drugo pomembno vprašanje je regionalizacija skupne ribiške politike. Kadar so razmere tako različne v različnih delih Evrope, je pomembno, da se odločitve sprejemajo in izvajajo na regionalni ravni. Druga dobrodošla reforma je namera, da se sprejme poseben pristop za malo priobalno ribištvo. Tu so tudi vprašanja, ki smo jih načeli v poročilu skupine ALDE.
Kot Finec in kot človek, ki živi ob Baltskem morju, sem vesel tudi zaradi izjave o možnosti sprejemanja ukrepov za obravnavanje prevelike populacije tjulnjev in kormoranov, saj to predstavlja eno izmed največjih groženj ribištvu v Baltskem morju.
Na koncu bi želel omeniti še sporazum o ribolovu s tretjimi državami. V tej zvezi je za našo politiko pomembno, da se tesno poveže s politiko EU o človekovih pravicah. Sporazum z Gvinejo je dober primer za to, čemur je Parlament z glasovanjem odrekel podporo, kar kaže pot, po kateri moramo iti v prihodnosti.
Zelo sem vesel, ko vidim, kakšen napredek je reforma že dosegla. Imamo dobro zeleno knjigo in prepričan sem, da bomo od leta 2013 imeli veliko boljšo ribiško politiko.
Isabella Lövin
Gospod predsednik, gospa komisarka Damanaki, gospe in gospodje, skupne ribiške politike EU in njenih uničujočih posledic v letu 2002 sem se začela zavedati po tem, ko je Švedska z večino glasov v svojem parlamentu sprejela enostransko prepoved lova na trske za obdobje enega leta, nato pa ji je Evropska komisija preprečila izvajanje te prepovedi.
Kljub dejstvu, da je Švedska nameravala svojim komercialnim ribičem povrniti škodo zaradi prepovedi in da so raziskovalci iz Mednarodnega sveta za raziskovanje morja priporočali popolno prepoved lova na trske za obdobje več let, in kljub dejstvu, da so različni staleži trsk ob švedski obali izginili ali se zmanjšali za 70 do 90 %, je bilo načelo skupne ribiške politike pomembnejše. Če vsi drugi lovijo preveč, mora preveč loviti tudi Švedska: tako meni Komisija. Z drugimi besedami, izkoriščanje je obvezno za države članice EU.
Zadnja reforma ribiške politike je bila dokončana leta 2002 in pokazalo se je, da ni bila zmožna obravnavati težkih problemov, s katerimi se je ribiški sektor soočal že deset let: da preveč plovil, ki so preveč zmogljiva, tekmuje za premalo in čedalje manj rib. Zadnja plovila, ki lovijo modroplavutega tuna, so subvencijo EU prejela leta 2005 v Sredozemlju. Med letoma 2000 in 2008 so davkoplačevalci EU odšteli 34 milijonov EUR za gradnjo in posodobitev plovil za lov na tuna v času, ko so staleži bili na robu propada. Podobno logiko opazimo na Baltskem morju. V zadnjih letih je Švedski odbor za ribištvo plačal 5,4 milijona EUR, da je na odpad odpeljal nekaj največjih ribiških plovil za lov na tuna - prav tistih plovil, ki so bila zgrajena s pomočjo denarja EU.
Potrebna je korenita reforma ribiške politike. Menimo, da je treba ustaviti vse vrste škodljivih subvencij. Plovila EU z neobdavčenim gorivom in sporazumih o dostopu, ki so jih zagotovili davkoplačevalci, trenutno praznijo afriška morja in jemljejo življenjsko pomembne zaloge hrane, obenem pa predstavljajo nepošteno konkurenco afriškim ribičem in uničujejo ekosisteme.
Pred današnjim glasovanjem o poročilu o zeleni knjigi bi želel kolege poslance pozvati, da iz sicer zelo odličnega poročila umaknejo vsaj en slab odstavek. S tem mislim na odstavek 121, v katerem je navedeno, da mora zunanja ribiška politika EU braniti interese evropskega ribištva. Mislim, da se za EU spodobi, da v letu 2010 sledi takšni politiki.
Marek Józef Gróbarczyk
Gospod predsednik, gospa Damanaki, na začetku bi se želel iskreno zahvaliti gospe Patrão Neves za ves trud, ki ga je vložila v pripravo tega poročila. Da bi sestavili tako skladen dokument, sta potrebna velika odločenost, kakor tudi občutek za kompromis. Vendar pa je to poročilo samo podlaga za oblikovanje prihodnje skupne ribiške politike, ki zahteva korenito prenovo in temeljne spremembe, da bi bilo skrb za naravno okolje mogoče uskladiti z razvojem zgodovinske dediščine ribolova. Politika mora temeljiti na regionalizaciji, ki bo sama temeljila na razmerah, ki prevladujejo v različnih regijah. Tako bo mogoče opraviti pravilno oceno na podlagi mnenj iz ribiškega sektorja ter znanstvenih mnenj, sprejet kompromis pa bo zagotovil pravično in enakovredno upravljanje ribolova.
Nova ribiška politika mora spodbujati razvoj sektorja v Evropi, ki jo je preplavila kriza, a obenem je treba nameniti pozornost plenilskemu industrijskemu ribolovu, ki se izvaja predvsem na Baltskem morju, kjer se zdrave in dragocene ribe predelujejo v ribjo moko, ki se uporablja na perutninskih in govejih farmah, na mize Evropejcev pa prihaja strupena panga z Daljnjega vzhoda. To je udarec trajnostnemu evropskemu priobalnemu ribolovu, sektorju, ki bi moral biti deležen posebne skrbi.
Kaže tudi na potrebo po vzpostavitvi racionalnega in pravičnega sistema ulovov, ki naj bu nadomestil sistem kvot, s katerim je mogoče zlahka manipulirati. S tem naj bi vsi ribiči iz vseh držav Evropske unije dobili enake možnosti. Evropski konzervativci in reformisti poročilo podpirajo v upanju, da se bo sedanji sistem spremenil.
João Ferreira
Komisija želi v svoji zeleni knjigi vzpostaviti postopen ali nepostopen sistem prenosljivih ribolovnih pravic Skupnosti ali pravic do zasebne lastnine za dostop do uporabe javnih dobrin, tj. staležev rib.
Ta predlog je bil v času izvajanja zadnje reforme zavrnjen, deset let pozneje pa ima Komisija spet glavno besedo in prav ona je tista, ki napoveduje neizogibne posledice privatiziranja staležev: koncentracijo dejavnosti skupin z večjo gospodarsko in finančno močjo ter uničenje velikega obsega malega priobalnega ribolova. Zgovorno je dejstvo, da se države, ki so izbrale to pot, kot je Islandija, zdaj hočejo umakniti, saj so soočene z negativnimi posledicami in sprevrženostjo tega sistema.
Parlament bi moral zavzeti jasno stališče in ta predlog zavrniti. Mimogrede, ta rešitev ni nikakršno zagotovilo, da bo trajnost staležev rib zaščitena, saj zmanjšanje in koncentracija pravic pri peščici izvajalcev ne pomeni nujno zmanjšanja ribolovnega napora, temveč zgolj koncentracijo izkoriščanja virov.
Za zaščito trajnosti virov so potrebni drugi ukrepi, kot je zagotovitev poštenega donosa znotraj sektorja. To pa zahteva poseganje na trg in izboljšano trženje v sektorju, boljše cene pri prvi prodaji, povečanje plačila za delo ribičev, zmanjšanje marž vmesnih členov in spodbujanje pravične porazdelitve dodane vrednosti v celotni vrednostni verigi tega sektorja.
Dejanske razmere v ribištvu v EU so kompleksne in raznolike. V teh okoliščinah je splošno priznani pomen lokalne oblasti v neposrednem nasprotju z institucionalnim okvirom, ki ga ustvarja Lizbonska pogodba, ki ohranjanje morskih bioloških virov opredeljuje kot edino pristojnost Evropske unije.
Potrebujemo upravljanje, ki ga bodo podpirala znanstvena dognanja in ki bo upoštevalo dejanske razmere in posebne značilnosti vsake posamezne države, vsake ribolovne cone, vsake flote in samih virov. To pomeni vključevanje ribičev v iskanje rešitev in njihovo izvajanje. To se zelo razlikuje od zgolj decentraliziranega izvajanja centralno opredeljene politike.
John Bufton
v imenu skupine EFD. - Gospod predsednik, gospo komisarko Damanaki želim zaprositi za obzirnost do Britanije pri preoblikovanju skupne ribiške politike, ki želi v ureditev in nadzor morskega ribolova vključiti tudi rekreacijsko ribarjenje z vabo.
Mislil sem, da je ves smisel kvot v tem, da preprečuje izginjanje staležev. Evropska ribiška politika je bila pri doseganju trajnosti tako neuspešna, da je 91 % ribištev na poti, da do leta 2015 doživi prelov.
Vendar je problem v tem, kako se v vodah lovi in ne kdo lovi. Vsesplošen ribolov z vlečnimi mrežami in parangali uničujejo morsko življenje v naših morjih. Mrtve ribe, ki so bile že ulovljene in so dobre za prehrano, se mečejo nazaj v morje, kar pa je nedvomno v nasprotju s trajnostjo.
Medtem pa rekreacijsko ribarjenje z vabo pomeni trajnosten ribolov, v katerem uživa pribložno milijon ljudi v Združenem kraljestvu in ki podpira dejavnost, ki naj bi bila samo na področju prodaje opreme na celini vredna približno 2 milijardi EUR.
Približno 1 300 podjetij v sektorju rekreacijskega ribarjenja v Angliji in Walesu zaposluje približno 19 000 ljudi. Rekreacijski ribiči lovijo in iz morja jemljejo samo tisto, kar nameravajo pojesti, majhne mlade ribe pa pustijo, da rastejo in se množijo, nazaj pa mečejo samo tisto, česar zares ne potrebujejo. Včasih ribe najprej označijo, s čimer prispevajo k programom ohranjevanja.
Če se bo vmešala Komisija, bodo prisiljeni povleči na kopno vse, kar ulovijo, njihova kvota pa se bo vštela v nacionalno.
Rekreacijsko ribarjenje z vabo podpira ekološko zdravo samozadostnost, ki bo, če jo bo izvajalo več ljudi, zmanjšala povpraševanje, ki ta trenutek podžiga vsesplošen komercialen ribolov in ogroža cele vrste morskega življenja.
Skupna ribiška politika je vedno imela predsodke do britanske flote, ki trenutno sme ujeti samo 7 % kvote trsk v Rokavskem prelivu in samo eno petino kvote v naših teritorialnih vodah.
Mogoče se bo gospe komisarki zdelo primerno, da podpre potrebe neškodljivih rekreacijskih ribičev v Združenem kraljestvu na enak način kot njen predhodnik, ki je pokazal iskreno rahločutnost do potreb ribičev iz njegove države, Malte, ko je nasprotoval prepovedi prodaje modroplavutega tuna, tj. dejavnosti, ki tej državi prinaša 100 milijonov EUR na leto.
SRP je že uničila večino tega, kar bi moral biti pomemben obnovljiv vir. Rekreacijski ribiči predstavljajo mogoče 1 % skupnega preostalega ulova. Komisija se obotavlja, ko je treba zaščititi skoraj ogrožene vrste, obenem pa se ji zdi primerno, da s predpisi ureja ribarjenje, ki predstavlja konjiček. S tem se samo kaže, kakšni so interesi Komisije.
Diane Dodds
Gospod predsednik, zame in za moje volivce iz Severne Irske so ribiški sektor in 27 let skupne ribiške politike povzeti v odstavku 138 poročila, ki ponovno navaja, da je eno izmed redkih uspešnih področij SRP prav področje, na katerem imajo države članice nadzor.
Najboljša rešitev za nas bi bila, da odpravimo SRP ali da se Združeno kraljestvo iz nje umakne, s čimer bi državam članicam omogočili, da ponovno prevzamejo nadzor nad svojimi vodami.
Na žalost pa ne živimo v takšnem idealnem svetu. Reforma SRP bo neizogibno še ena slabša rešitev za ribiče Severne Irske, slabša rešitev, za katero so bili v zadnjih treh desetletjih značilni neupravičen upad našega ribiškega sektorja ter neodgovorjena vprašanja o položaju tistih staležev rib, od katerih je naš sektor odvisen.
To je nedvomno pokazala polomija okrog decembrskega zasedanja Sveta za ribištvo in odločitev o kvotah.
Čeprav gre v mnogo čem za slabšo rešitev, pa močno podpiram regionalizacijo SRP, o čemer je govorila poročevalka. Podpiram mnenje, da bi SRP morala temeljiti na treh glavnih načelih okoljske, socialne in ekonomske razsežnosti. Najiskreneje pa upam, da bomo lahko oblikovali politiko, ki bo ustavila uničujoče posledice SRP.
Vendar pa se bojim, da bodo korenite spremembe, ki jih nekaterih obljubljajo v tem pregledu, ustvarile še eno izgubljeno priložnost za naš ribiški sektor in naše staleže rib.
Carmen Fraga Estévez
(ES) Gospod predsednik, pri tej reformi gre za vse ali nič. Če zdaj ne pokažemo poguma, ne bomo več dobili priložnosti za oblikovanje prave ribiške politike, za njen neuspeh pa bomo delno odgovorni.
SRP je že mnogo let deležna čedalje bolj upravičene kritike in bilo bi žalostno, če bi Parlament zdaj, ko imamo še zadnjo priložnost, pokazal, da ni zmožen predlagati drugih rešitev namesto teh, ki smo jih že tolikokrat kritizirali, predvsem namesto očitnega neuspega sistemov ohranjanja in upravljanja, o čemer pričata tako stanje virov in upad znotraj sektorja.
Preprosto ne morem razumeti nepripravljenost za jasno predlaganje drugih rešitev, o katerih smo v tem parlamentu govorili leta 1996, kot so sistemi prenosljivih kvot ali upravljanje na podlagi ribolovnega napora, ki so imeli pozitivne rezultate in ki bi lahko vsaj pomagali ohraniti bolj industrijske flote.
Poročilo pravi, da ne more biti rešitve, ki bi bila enaka za vse, obenem pa zapira vrata pred drugimi možnimi rešitvami. Ne razumem tega protislovja in tudi ne razumem, zakaj mora biti v primeru, ko nekdo ne želi uporabiti nekega instrumenta, rešitev ta, da ga prepovemo za vse.
To ni zaščita najšibkejših; to je strah nekaterih sektorjev, ki kot edino rešitev vidijo samo trajne subvencije.
SRP bi morala zagotavljati tudi konkurenčnost ribiških proizvodov v globaliziranem svetu. Trg teh proizvodov bo nedvomno rastel še naprej, a zdi se, da bo rastel brez nas.
Politike v Uniji morajo biti skladne in zagotoviti moramo, da trgovinska politika in pravila o poreklu, kot so tista, ki so se pojavila v novih sporazumih o gospodarskem partnerstvu, ne bodo uničila konkurenčnosti ribišitva Skupnosti, ne da bi tretjim državam pomenila kar koli drugega razen poteze; v nasprotnem primeru bo posledice čutil naš ribiški sektor.
Gospod predsednik, soglasje je dobra stvar, kadar povzroči napredek, ni pa dobro, če se ne odzivamo na probleme; problemov, ki jih moramo rešiti, pa je veliko.
Ulrike Rodust
(DE) Gospod predsednik, gospa komisarka, gospe in gospodje, prisrčno pozdravljam vse ribiče in ribičke v dvorani! Današnje glasovanje je mejnik za Evropski parlament. Prvič po ratifikaciji Lizbonske pogodbe imamo priložnost, da izrazimo svoje mnenje o reformi skupne ribiške politike (SRP). V naslednjih nekaj letih se bodo naše pristojnosti in odgovornosti močno povečale. To poročilo je sprejemljivo in želela bi se zahvaliti gospe Patrao Neves in gospe Andrés Barea za njuno trdo delo.
V poročilo smo uspeli vključiti pomembne socialno demokratske skrbi. Mednje sodi posebna podpora malemu ribištvu. Tisti, ki jih to zadeva, bodo zdaj vključeni v postopek sprejemanja odločitev. Podporo je treba predvsem dati malim družinskim podjetjem. Njihova prisotnost v obalnih regijah ne zagotavlja samo delovnih mest, temveč tudi veča privlačnost mnogih takšnih regij za turiste. Nekateri deli tega poročila še vedno potrebujejo spremembe, zato smo podali predloge sprememb. Socialni demokrati želimo jasno poudariti, da je očitna presežna zmogljivost flot eden izmed osrednjih problemov. Dejstvo je, da je okoljska trajnost temeljni predpogoj za gospodarsko preživetje ribičev. Zato je treba dati okolju prednost.
Tretja pomembna točka se nanaša na zunanje vidike SRP in sporazume o partnerstvu s tretjimi državami. Predlagamo, da se odstavek 121, ki pretirano poudarja interese evropskega ribištva, črta. Zunaj evropskih voda se moramo vesti enako, kot to počnemo doma. To pomeni, da moramo spodbujati trajnost, človekove pravice in demokracijo po vsem svetu in da moramo zagotoviti, da prihodek iz sporazumov o partnerstvu ne bo izginil v blagajnah podkupljivih diktatorstev.
Na koncu bi želela omeniti še eno temeljno točko. Evropska ribiška politika je vroča tema, saj vključuje toliko močnih nacionalnih interesov. Ni presenetljivo, da so ti interesi v zadnjih tednih povzročili razgrete razprave znotraj skupin. Na srečo smo vsi skupaj uspeli najti učinkovit kompromis. A ko gre za zakonodajni postopek, se moramo danes na to vprašanje osredotočiti bolj, kot smo se do zdaj, in poiskati nekaj skupnih evropskih rešitev. Te banalne probleme nacionalnega pohlepa moramo prepustiti Svetu.
Pat the Cope Gallagher
Gospod predsednik, dovolite mi najprej, da pozdravim gospo komisarko in njen prvi nastop v Parlamentu ter ji zaželim vse najboljše v njenem mandatu. Želel bi tudi čestitati naši kolegici, gospe Neves, za pripravo tega poročila.
Nova skupna ribiška politika mora imeti jasnejše in boljše cilje, ki sprejemajo ekološke, ekonomske in socialne vidike. Vse skupaj je treba ponovno temeljito pretehtati in v to se morajo seveda vključiti vse zainteresirane strani.
Staleže rib moramo upravljati na trajnosten način. Obenem pa je pomembno, da ribičem Evrope zagotovimo uspešen in trajnosten način življenja.
Posebej sem zaskrbljen za ribiče, ki lovijo ob obali in z majhnih priobalnih otokov. Takšno malo ribištvo je izrednega pomena za območja na obrobju, kjer ni druge možnosti za zaposlovanje, zato sem danes vesel besed, ki jih je gospa komisarka povedala o tovrstnem ribištvu.
Večina ladij, ki lovi na teh območij, je manjša od 15 metrov in lovi ribe in količine, ki nimajo nikakršnega bistvenega vpliva na staleže rib, mnoge izmed njih pa seveda lovijo vrste, ki niso zajete v kvotah. Za mnoge izmed teh ljudi ni drugega vira zaposlitve in to je tisto, kar je najbolj pomembno. Zato sem podal predlog spremembe, ki Komisijo poziva, da nameni posebno pozornost prav tem oddaljenim skupnostim.
Regionalizacija in uvedba regionalnih svetovalnih svetov sta bili uspešni, zato bi morale regionalizacijske strukture upravljanja ustvariti mnoge pozitivne vplive, vključno z večjo odgovornostjo zainteresiranih strani ter vzpostavitvijo nove skupne ribiške politike, ki bo znala bolj prisluhniti lokalnim skrbem.
S sprejetjem Lizbonske pogodbe po lanskoletnem referendumu v moji državi ima Evropski parlament zdaj večjo zakonodajno odgovornost. Gospa komisarka je priznala tudi to in veselim se sodelovanja z njo.
Na koncu naj izrazim še upanje, da bodo ključne določbe tega poročila v prihodnosti vključene v vsebinske reforme.
Ian Hudghton
Gospod predsednik, naša poročevalka je za SRP dejala, da so njeni izvirni problemi še v veliki meri prisotni. S tem se strinjam; 27 let izkušenj s SRP na Škotskem je bila slaba izkušnja. Če se želimo premakniti k sistemu delujočega upravljanja ribištva, česar si po mojem mnenju vsi želimo, potem moramo biti pripravljeni sprejeti popolnoma drugačen pristop.
Preveč centraliziriana, neprožna SRP je žalostno propadla in to moramo sprejeti. Vendar pa moramo v zvezi s tem nekaj storiti. Komisija nasprotno temu priznava, da je bilo lokalno upravljanje znotraj 12 navtičnih milj do zdaj v glavnem uspešno; tu je lekcija.
Podal sem predloge sprememb in kolege prosim, da jih podprejo. S temi predlogi sprememb želim prenesti prave pristojnosi na ribolovne narode Evrope; želim spodbuditi sodelovanje med ribolovnimi narodi in zainteresiranimi stranmi na logičnem temelju glede na morski bazen; želim spodbuditi okrepitev ukrepov trajnostnega upravljanja, ki se sprejemajo na nacionalni in lokalni ravni ter priznati in ohraniti zgodovinske pravice in koristi, ki jih prinaša načelo sorazmerne stabilnosti.
Trdno sem prepričan, da so tisti, ki jim uspešno ohranjanje staležev rib lahko prinese največ koristi, to pa so naše ribolovne skupnosti in sami ribolovni narodi, najprimernejši za sprejemanje pravih odločitev o načrtih upravljanja in za njihovo izvajanje v korist svojega ribištva v okviru sodelovanja na regionalni ravni. Gre tudi za to, da SRP ni samo pustila na cedilu ribiško industrijo in staleže rib, temveč je dejansko tudi precej prispevala k negativnemu javnemu mnenju o celotni EU. Če te reforme SRP ne izpeljemo, kot je treba...
(Predsednik je prekinil govornika)
Struan Stevenson
Gospod predsednik, dovolite mi, da na začetku čestitam poročevalki, gospe Patrão Neves, za trdo delo, ki ga je opravila pri tem poročilu. Danes imamo priložnost, da stvari spremenimo in obrnemo smer politike, za katero se vsi strinjamo, da je doživela klavrn neuspeh. A da bi izpeljali to korenito spremembo, ne smemo ponoviti preteklih napak.
Odpraviti je treba mikro upravljanje na centralni ravni, odpraviti je treba ureditev od zgoraj navzdol in odpraviti je treba pristop k politiki, ki je enak za vse. Z vsako reformo SRP je treba narediti konec polomije zavržkov. Zainteresirane strani mora vključiti v tekoče upravljanje staležev. Zagotoviti mora, da bodo zmogljivosti flot usklajene z ravnmi staležev. V središče našega programa moramo postaviti trajnost in ohranjanje. Narediti moramo konec nezakonitemu, neprijavljenemu in nereguliranemu ribolovu in zagotoviti dostojno življenje vsem, ki delajo v tem sektorju. Resničen napredek bomo dosegli, če bomo lahko osrednjim vrednotam SRP dali pravo težo za namen ohranjanja delovnih mest in staležev rib.
Anna Rosbach
(DA) Gospod predsednik, na reformo ribiške politike smo že dolgo čakali. A vendar si želim, da bi bila velikopoteznejša - predvsem kar zadeva prihodnji obstoj stalećev rib v naših morjih, ki bi lahko preživeli. Zelo redkokdaj rečem, da se v celoti strinjam s Skupino Zelenih/Evropske svobodne zveze, a v tem primeru moram priznati, da to drži. Njihovi predlogi sprememb so dejansko in odgovorni in potrebni za prihodnost našega ribiškega sektorja.
Moje vprašanje Svetu in Komisiji je vprašanje, ki našim gostom tukaj danes gotovo ne bo všeč, ki pa bo ključnega pomena za prihodnost. Moje vprašanje je, kako lahko po vsej EU prepovemo lov na katere koli ribe in lupinarje v njihovem času razmnoževanja? Vsi vemo, da vsakič, ko ulovimo eno samo trsko, ki je polna iker (torej ribjih jajčec), v resnici ulovimo vse prihodnje generacije trsk. S tem se skorajda onemogoči zaščita stabilnih staležev trske, če naj omenim samo en aktualen primer.
Vesela sem, da se nova zelena knjiga namerava precej bolj osredotočiti na priobalno ribištvo. To ne bo koristilo samo okolju, temveč bo tudi pomagalo zaščititi lokalna delovna mesta. Dobro je tudi, da zelena knjiga pripisuje pomen trajnostnemu ribogojstvu, da bi nam omogočila, da se izognemo izčrpavanju morij ob obalah tretjih držav. Prav tako bi morali ustaviti lov na eksotične in ogrožene ribje vrste zgolj zato, ker je suši postal moderen.
Andrew Henry William Brons
Gospod predsednik, naša stranka meni, da bi ohranjanje staležev rib moralo biti odgovornost vsake države članice, katere ribiči bi imeli izključen dostop do voda v njihovi državi.
Vendar pa priznavamo, da prelov in netrajnostni staleži rib predstavljajo vseevropski in dejansko tudi svetovni problem.
Spremeniti je treba sedanjo politiko, na podlagi katere morajo ribiči vrniti presežek rib in celo premajhne ribe v morje, tudi če so mrtva ali če bodo poginile zaradi poškodbe plavalnega mehurja, do katere pride, ker so prehitro izvlečene na površje.
Na pomoč mora priskočiti nova tehnologija. Na primer, eden izmed mojih volivcev, Jeff Stockdale iz Hulla, nekdanji ribič, je izumil revolucionarno past v obliki košare, ki bi privabila ribe, ko bi te bežale pred plimskim tokom, vendar bi malim ribam omogočila, da pobegnejo, večje pa bi izpustila, še preden bi jih potegnila na površino, če bi to bilo potrebno, da se ne bi presegle kvote.
Komisiji in dejansko vsemu svetu priporočam, da premisli o tem izumu.
Alain Cadec
(FR) Gospod predsednik, gospa komisarka, gospe in gospodje, za razliko od nekaterih menim, da je poročilo Evropsketa parlamenta o zeleni knjigi pomemben in dejansko tudi bistven prispevek k razvoju prihodnje skupne ribiške politike. Gre za celovito poročilo, ki obravnava vse vidike te politike in predvsem zaščito virov, globalni pristop k upravljanju staležev rib in decentralizirano upravljanje. Vse to se mi zdi zelo pomembno in tudi zelo odločno.
Danes bi želel tukaj izraziti zadovoljstvo Francije v zvezi s tem prispevkom Parlamenta, na katerem smo delali skupaj, gospe Patrão Neves pa se želim zahvaliti za delo, ki ga je opravila. To poročilo poudarja potrebo po razširitvi znanstvenega strokovnega znanja v ribiškem sektorju, da o sprejetih odločitvah ne bi bilo nobenega dvoma.
Da, ohraniti moramo vire in spodbujati trajnostni ribolov, vendar pazimo, da ne bomo stigmatizirali poklica, ki se že dolgo zaveda, da je njegovo preživetje odvisno od upoštevanja pravil. Da, razviti se moramo v tržno gospodarstvo. Vendar to ne pomeni, da moramo opustiti organizirane načine ureditve. Posebej pozdravljam kompromise, ki so bili doseženi na podlagi naših razprav v odboru.
Prenosljive posamezne pravice se dejansko nikjer izključno ne navajajo. Takšno vrsto upravljanja nekateri štejejo za orodje upravljanja, ki izpolnjuje okoljske, gospodarske in socialne cilje sektorja. S tem se ne strinjam. Evropski trg, ki uživa pravice neregulirane proizvodnje, danes ni zaželen. To bi povzročilo neobvladljivo špekuliranje in koncentracijo posameznih pravic.
Medtem ko bo zagotovo pomembno, da se v industrijskem ribištvu začnejo izvajati nove metode upravljanja - in v tem se strinjam s kolegico, gospod Fraga Estévez -, sem dejansko prepričan, da bi preširoka uporaba tega sistema pomenila konec našega malega ribištva, za katerega se zelo zavzemamo.
Gospa Damanaki, računamo na vas.
Kriton Arsenis
(EL) Gospod predsednik, gospa komisarka, gospod Martín Fragueiro, trenutna skupna ribiška politika je doživela neuspeh. Večina staležev rib propada. Ribolov pri oseminosemdeset odstotkih staležev rib presega največje trajnostne donose. Trideset odstotkov staležev rib je zunaj varnih bioloških meja, kar pomeni, da imajo malo možnosti za obnovo. Tipičen primer je trska v Severnem morju, ki se jo lovi še preden je primerna za razmnoževanje. Reforma, o kateri razpravljamo, je zato nujno potrebna.
Zaščita ribičev je odvisna od zaščite ulovov. Če želimo preprečiti propad evropskega ribištva, moramo zmanjšati ribolovni napor in evropsko ribolovno floto. Ekološki pristop mora biti gonilna sila nove skupne ribiške politike, spremljati pa ga morajo dolgoročno načrtovanje, participativni postopki in uporaba načela preprečevanja. Ta dolgoročni pristop k ohranjanju vrst je treba tudi vključiti v vse naše mednarodne sporazume o ribolovu.
Pozivam vas, da sprejmete ta temeljna načela, da bi lahko razvili decentraliziran in participativni sistem, v katerem se odločitve sprejemajo na najnižji možni ravni ob udeležbi ribičev in spoštovanju potreb morskih ekosistemov.
Britta Reimers
(DE) Gospod predsednik, gospa komisarka, gospe in gospodje, to je samo en korak na dolgi poti reforme skupne ribiške politike. Želela bi se zahvaliti poročevalki za poročilo in našemu koordinatorju za tako uspešno delo.
Podpiram temeljno reformo skupne ribiške politike. A če za to nimamo poguma, potem se mi zdi pomembno, da ohranimo načelo sorazmerne stabilnosti. Poleg tega bi želela posebej omeniti velik problem, ki ga predstavljajo požrešni kormorani, in načrt upravljanja, h kateremu je Parlament že pozval.
Ribiški sektor je temeljnega gospodarskega in socialnega pomena za naše obalne regije. Zato je vzpostavitev ravnovesja med gospodarstvom in okoljem v okviru prihodnje reforme skupne ribiške politike zame zelo pomembno.
Peter van Dalen
(NL) Gospod predsednik, trajnost je ključni pojem v zeleni knjigi in to povsem upravičeno: trajnost v smislu, da je za ribištvo odporna na prihodnost in da je dobra za okolje. Cilji, ki jih je opredelila Evropska komisija, niso novi, a Evropa jih do zdaj še ni uspela izpolniti. Potreba po reformi je tako še nujnejša.
Podpiram bistvo rešitve, ki jo ponuja Komisija: to je regionalizacija. Samemu ribiškemu sektorju je treba dati bolj proste roke in obenem poskrbeti za okoljske vidike. Trenutna politika sega predaleč, je preveč podrobna in neučinkovita.
Poleg tega se pravila danes slabo upoštevajo. Dobri so žrtve slabih. Ponosen sem na nizozemske ribiče: skupaj z danskimi ribiči so namreč edini, ki imajo urejene kvote ulova. Evropski ribiški sektor moramo spodbuditi, da se bolj vključi in prevzame več odgovornosti v skladu z nizozemskim modelom. Bil sem vesel, ko sem to prebral v zeleni knjigi; to je edina pot do trajnostne prihodnosti ribiškega sektorja.
Bastiaan Belder
(NL) Sedanja ribiška politika ni dovolj uspešna; potrebna je velika sprememba, da se spremeni to stanje. To so dokaj težke besede, s katerimi Evropska komisija pričenja zeleno knjigo. To je neverjetno. Temu ne mislim ugovarjati; ravno nasprotno.
Nekateri pravijo, da glavni razlog za propad skupne ribiške politike (SRP) ni v tem, da je politika napačna sama po sebi, temveč da se jo slabo izvaja in izvršuje. V tej zvezi obstajajo pomembne lekcije, ki se jih je treba naučiti. Politika mora sodelovati pri izvajanju, zato je poenostavitev na mestu. Zaradi tega sem zadovoljen s smerjo, ki jo kaže Komisija: regionalizacija, večja vključenost sektorja in predvsem upoštevanje pravil.
Poročilo moje portugalske kolegice o tej zeleni knjigi povsem upravičeno poudarja velike razlike med različnimi flotami in ribištvi. O presežni zmogljivosti flot, prelovu ali premajhnem upoštevanju predpisov ne moremo govoriti na splošno. Regionalni, za sektor specifičen pristop zahteva v tem smislu natančno izbrane besede. Prejšnjo soboto sem imel intenzivno razpravo s predstavniki sektorja, ki so mi povedali, da ribiči in znanstveniki čedalje uspešneje sodelujejo. To se mi dejansko zdi primer, kako je mogoče nekaj narediti. Ko ribiči lahko prispevajo svoje znanje in izkušnje in pomagajo oblikovati politiko, se s tem precej razširi podlaga za politiko, mi pa smo na pravi poti. Na koncu bi se želel iskreno zahvaliti poročevalki za to odločno poročilo.
Ioannis A. Tsoukalas
(EL) Gospod predsednik, tudi jaz bi želel pozdraviti gospo komisarko Damanaki in se predvsem zahvaliti gospe Marii do Céu Patrão Neves za njeno izčrpno in izjemno delo.
Vse, kar je pomembno, je bilo že povedano. Opozoril bom na tri točke: prvič, prelov. Prelov je neizpodbitno dejstvo. Kot je povedal gospod Arsenis, trenutne ocene ugotavljajo, da prelov grozi 88 % staležev v evropskih morjih, kar pomeni, da je ribolov teh staležev dosegel raven, ki preprečuje njihovo obnovo.
Posledica kroničnega prelova so čedalje manjši ulovi v evropskem ribištvu in izgubljena delovna mesta. Lovijo se čedalje manjše ribe, ki pogosto še niso primerne za razmnoževanje in ki jih je čedalje težje izslediti.
Drugič, Evropa danes ujame precej manj rib kot pred 15 leti, približno 25 % manj, medtem ko sta se ribolovni napor in strošek ribolova povečala. Vendar pa pri sprejemanju ukrepov ne smemo pretiravati, saj bi to lahko povzročilo negativne rezultate glede na to, da, kot pravijo strokovnjaki, nimamo opravka s propadanjem staležev, kljub temu da smo soočeni s prelovom.
Ne smemo pozabiti, da ima uspešno delovanje tri razsežnosti, ki so poudarjene tudi v poročilu gospe Neves: socialno razsežnost, ekonomsko razsežnost in ekološko razsežnost. Ribiška politika, ki je usmerjena v uspešen razvoj, se ne sme vrteti samo okrog rib; osredotočiti se mora tudi na človeka.
Ribe, človek, kormorani in tjulenji so konkurenčni sistemi v istem ekološkem okolju.
Na koncu moram poudariti, da tako kot številni kolegi poslanci tudi jaz vztrajam na več raziskavah na področju ribištva. Ne gre za moje vztrajanje; gre za resnično stanje, ki ga moramo obravnavati v okviru vsega, kar je povedal gospod Cadec.
Catherine Trautmann
(FR) Predsedniki, gospod komisar, gospe in gospodje, najprej bi se želela zahvaliti vsem poročevalcem za njihovo odlično sodelovanje in za ogromno nalogo, ki so jo opravili navkljub občasno nasprotujočim interesom.
Prvi rezultat naših prizadevanj je, da lahko Parlament zdaj določi smer, v katero želi peljati prihodnjo skupno ribiško politiko.
Drugi rezultat je, da je bila naša prednostna naloga v času pogajanj zagotoviti, da se bo to besedilo odzvalo na skrbi, ki so jih izrazili ribiči. To nam je uspelo: določbe o prenosljivih posameznih kvotah so umaknjene, ohranila pa se je podpora malemu in priobalnemu ribolovu.
Tretji pričakovani rezultat je, da mora dokument, ki ga bomo dobili, ustvariti participativen pristop od spodaj navzgor, kar pomeni, da mora vključevati posvetovanje z vsemi, ki so vključeni v sektor. Vključevati mora tudi tiste elemente, ki so temeljnega pomena za Skupino naprednega zavezništva socialistov in demokratov v Evropskem parlamentu, predvsem človeško in socialno razsežnost celotnega sektorja, ki mora biti učinkovito povezana s spodbujanjem trajnostnih ribiških praskih in ohranjanjem staleža rib kot dela ekosistemskega pristopa.
Želela bi dodati, da če želimo velikopotezno reformo skupne ribiške politike uspešno izpeljati, potem moramo temu nameniti proračun, ki se bo ujemal z našimi opredeljenimi ambicijami. O naši politični zavezi se bo presojalo glede na sredstva, ki jih ji bomo dodelili. Pričakujemo, da bo Komisija...
(Predsednik je prekinil govornico)
Izaskun Bilbao Barandica
(ES) Gospod Martín Fragueiro, gospod Damanaki, potrebujemo jasne cilje, moramo biti pogumni in moramo se izogniti še enemu neuspehu; udeležba je zato temeljnega pomena.
Ribiški sektor in predelovalna industrija sta tisti, ki se najbolj zanimata za trajnostno ribištvo, zato sta tudi vključena v pripravo reforme oziroma v njej sodelujeta, kot na primer leta 2009 pri spremembi uredbe o nadzoru, ki bi morala biti pripravljena na bolj odprt način. Da bi se izpolnili cilji reforme, je odgovor preprost: zagotoviti je treba trajnost in donosen sektor ter preskrbo.
Druge ključne besede so regionalizacija, odgovornost, stabilnost in pravica: regionalizacija, ki preučuje posebne značilnosti območij in vrste ribolova in ki ločuje med malim in industrijskim ribolovom; odgovornost, ki se osredotoča na dobre prakse in predhodna prizadevanja za zmanjšanje ribolovne zmogljivosti; stabilnost z dolgoročnimi načrti upravljanja, ki temeljijo na čeadlje zanesljivejši znanstveni dejavnosti, in pravica, na podlagi katere se popravlja skupna ureditev trga in nudijo inšpekcijski pregledi in nadzor tretjim državam za namen spodbujanja trajnostnega ravnanja v sektorju. Pravica tudi za ženske na morju, ki so večno pozabljene v tem sektorju; brez njihovega prispevka bi bil ribolov v mnogih območjih nemogoč.
Oldřich Vlasák
(CS) Pozdravljam predložitev zelene knjige o reformi skupne ribiške politike. Tako kot Češka republika v Svetu ministrov tudi jaz podpiram prizadevanja za boljši, poenostavljen in učinkovitejši zakonodajni okvir, ki ureja to področje. Posebej dragoceno je prizadevanje Komisije za sprejetje večletnega pristopa k strategiji ohranjanja staležev rib in za večji poudarek na iskanju ustreznega kompromisa med ribolovom in okoljem.
Zeleno knjigo moramo šteti za prvi korak proti reformi na tem področju. Še bolj zadovoljen pa bi bil, da če bi v prihodnjih predlogih namenili večji poudarek področju ribogojstva. Ponovna oživitev tako morskega kot sladkovodnega ribogojstva bo pomagala pri podpiranju razvoja obalnih in podeželskih območij, v obliki okolju prijaznih živilskih proizvodov pa bo prinesla koristi tudi potrošnikom. S tega vidika podpiram vse predlagane spremembe.
Jarosław Leszek Wałęsa
(PL) Gospod predsednik, ribiški sektor je temeljnega pomena kot vir preživetja v evropskih obalnih regijah in kot vir hrane za državljane Evrope. Na žalost skupna ribiška politika v svoji sedanji obliki ni kos izzivom, ki so povezani s pojavom številnih problemov, kot sta neobvladljivo izkoriščanje ribolovnih območij ali presežna ribolovna zmogljivost. Popolno preoblikovanje pomorske politike je nujno potrebno. Smo na začetku tega procesa, ki bi se moral končati s temeljitimi spremembami sedanje, neučinkovite evropske ribiške politike.
Hvala, gospa Patrão Neves, za vaše izčrpno poročilo, ki opredeljuje bistvene ukrepe, na katerih mora ta reforma temeljiti. Prvič, zmanjšanje presežne ribolovne zmogljivosti. To je temeljni problem, ki ga je treba rešiti z uvedbo in spremljanjem ustreznih tržnih mehanizmov. Tu govorim o sistemu posameznih prenosljivih kvot. Mislim, da je to neke vrste gospodarsko zdravilo za prilagoditev velikosti flote razpoložljivim virom in zagotavljanje donosnosti ribiškega sektorja. Drugič, decentralizacija in širše vključevanje zainteresiranih strani ter svetovalnih organov v proces. Cilj tega je povečati vključitev ribičev in oblikovati natančne predpise, ki bi povečali zaupanje med ribiči in organi, ki urejajo ribolov.
Zelena knjiga pravilno ocenjuje sedanjo ribiško politiko in poudarja njene številne pomanjkljivosti. Poročilo gospe Patrão Neves analizira možnosti za reševanje slabega položaja ribiškega sektorja v Evropi. Vendar pa predlogi zahtevajo še več razprave. Če se to ne zgodi, naša Skupnost tvega, da se bo izglasovala še ena različica reforme, ki problemov, s katerimi se sooča evropski ribiški sektor, ne bo rešila.
Iliana Malinova Iotova
(BG) O skupni ribiški politiki tokrat razpravljamo prvič po sprejetju Lizbonske pogodbe in se v celoti zavedamo odgovornosti, ki smo jih dobili na podlagi večjih pristojnosti Parlamenta. O zeleni knjigi je potekala zelo razgreta razprava in želela bi se iskreno zahvaliti poročevalcem za delo, ki so ga opravili.
Želela bi poudariti en poseben vidik predlagane reforme, ki je bistvenega pomena za razvoj celotnega sektorja. Upoštevati mora spremenjenje razmere po širitvi Evropske unije v letih 2004 in 2007, kakor tudi nove države članice. Obstoječi sistem za izvajanje raziskav in analize ter za oblikovanje odločitev mora upoštevati nove plovne poti in njihove posebne lastnosti. Na tej točki bi želela poudariti, da je treba posebno pozornost nameniti Črnemu morju in vzpostaviti organe, ki bodo posebej namenjeni za njegovo upravljanje. Upoštevati moramo interese ljudi, ki živijo na teh obalnih območjih, ekološka vprašanja in ribiški sektor. To omenjam tudi v zvezi s prihodnjim finančnim okvirom za obdobje 2014-2020, v katerem mora biti ta reforma financirana.
Na koncu naj povem, da po mojem mnenju ne bi smeli podpreti predloga za zmanjašanje presežne zmogljivosti flot, saj bi to v okviru hude finančne in gospodarske krize lahko imelo negativne posledice na ribištvo.
Chris Davies
Gospod predsednik, upam, da bo gospod komisarko opogumilo glasovanje, ki smo ga ta mesec imeli o modroplavutem tunu. Mislim, da smo s tem lepo pokazali moč čustev v Parlamentu in mogoče tudi to, da se lahko zanesete, da bo veliko poslancev glasovalo za korenito reformo.
Včeraj se je veliko poslancev udeležilo seminarja, ki sem ga organiziral, tj. predstavitve organizacije Marine Stewardship Council. Ta organizacija mi je bila vedno precej pri srcu. Ustanovljena je bila pred desetimi leti v okviru partnerstva med podjetji in okoljevarstveniki, kar je po mojem mnenju vedno dobro. Njen začetek je bil počasen, vendar pričakujejo, da bo do konca tega leta približno 10 % ribištev sveta imelo certifikat MSE.
Mislim, da to daje verodostojnost trgovcem na drobno, ki podpirajo MSE. Mislim, da se s tem veča zaupanje kupcev, in mislim, da to ribičem, ki so svoje ribištvo trajnostno certificirali, ne prinaša samo zaslužka, temveč jim daje tudi občutek ponosa. Imajo list papirja, ki ga lahko pokažejo svojim družinam in svojim skupnostim in ki dokazuje, da njihovo trdo delo, ki ga opravljajo danes, ne uničuje obetov za preživetje staležev rib v prihodnosti.
To v celoti dopolnjuje vse, kar Komisija počne, in upam, da bo gospa komisarka podprla to delo v svojem mandatu. S tem se postavlja zlati standard.
Mairead McGuinness
Gospod predsednik, dovolite mi, da se zahvalim poročevalki za njeno zelo marljivo in izčrpno delo na tem dokumentu.
Po sprejetju Lizbonske pogodbe se bo ta parlament soočil z dvema večjima reformama dveh politik: kmetijske in ribiške. Gre za podobna vprašanja. Vsi želimo najboljše za sektorja, reformi pa poskušamo izpeljati na način, ki bo ustvaril najboljše možne rezultate.
Nekoliko me skrbi dejstvo, ki ga v svoji obrazložitvi poudarja tudi poročevalka, da smo tudi leta 2002 bili polni dobrih namenov, vendar pa je reforma pustila na cedilu tako ribiški sektor kot trajnostno merilo.
Vendar pa me opogumlja njen zelo praktičen pristop k problemom: tri načela, ki jih moramo preučiti - okoljsko, socialno in ekonomsko - in nato še prakse, ki so potrebne za izvajanje teh načel. Gre za lokalne in regionalne interese in za to, da se zavedamo ljudi, ki so prizadeti. Predvsem mi je všeč zamisel, da bi lahko lovili manj in zaslužili več. Če to dosežemo, bomo mogoče lahko storili enako na področju kmetijstva.
Luis Manuel Capoulas Santos
(PT) Kot je že dejalo več govornikov, je cilj, ki smo ga s skupno ribiško politiko do zdaj neuspešno poskušali doseči, okoljsko trajnosten, ekonomsko uspešen in socialno koristen ribolov. Zelena knjiga Komisije ponuja dobro diagnozo razmer v sektorju in odpira številna vprašanja, vendar je neuspešna pri ponujanju rešitev. Poročilo določa tudi veliko število načel in skupaj dogovorjenih poti. Te bo zdaj treba prenesti v konkretne ukrepe, da bi ta cilj lahko čim prej dosegli.
Treba je poudariti prizadevanja poročevalke, njen poskus, da oblikuje ukrepe, in predvsem njeno pripravljenost, da sprejme kompromise, med katerimi je bilo tudi izključevanje najbolj spornih vprašanj iz njenega prvega poročila. Pred Komisijo je zdaj ogromna naloga, da nam predstavi konkretne ukrepe v svojem zakonodajnem predlogu, ki bo omogočil izvajanje načel iz tega poročila. Prepričan sem, da bomo poročilo sprejeli z veliko večino.
Antolín Sánchez Presedo
(ES) Gospod predsednik, pri reformi skupne ribiške politike gre za pomemben del prihodnosti Evrope.
Ribiški sektor je vir in način življenja naših obalnih območij in tvori temelj za našo predelovalno industrijo in morske raziskave. Je ključnega pomena za varnost, kakovost in ceno živil za naše potrošnike. Ključen je tudi za zunanje odnose in razvoj.
Reforma se mora osredotočiti na odgovorno, trajnostno in konkurenčno ribištvo. Poudariti mora socialno razsežnost, dati prednost ekosistemu in biti vključena v pomorsko politiko.
Pomembno je, da se zagotovi ohranjanje in obnova staležev ter ponovno preuči načelo sorazmerne stabilnosti. Politika upravljanja, ki temelji na celotnem dovoljenem ulovu in kvotah, mora dati prostor upravljanju na podlagi ribolovnega napora. Pomembno je tudi, da se okrepi nadzor in ustavi nepoštena konkurenca.
Malo ribiško floto in območja, ki so močno odvisna od ribištva, je treba obravnavati drugače in jim dati večjo socialno-ekonomsko podporo. Sektor morskih sadežev je treba popolnoma vključiti v skupno ribiško politiko.
Poročilo podpiram, poročevalki in poročevalcem v senci pa čestitam za dosežene kompromise. Komisijo in predsedstvo Sveta pozivam, da v svojem prihodnjem delu poročilo resno preučita.
Ole Christensen
(DA) Gospod predsednik, mislim, da je evropska skupna ribiška politika pomembna. Vendar pa je za ribiško politiko pomembno tudi to, da jo podprejo državljani Evrope in vse zainteresirane strani v ribiškem sektorju. Zato ni druge možnosti, kot da ustvarimo večjo regionalizacijo, da bi se odgovornost za upoštevanje evropskega okvira in ciljev decentralizirala. Zavržke rib je treba čim bolj zmanjšati, da pa bi to bilo mogoče, se mora politika v zvezi z zavržki spremeniti. Ustaviti je treba nezakonit ribolov - ta povzroča veliko škodo ribičem, ki zakone spoštujejo. V državah članicah mora biti strožji in skladnejši nadzor. Obalno ribištvo je treba okrepiti, da bi manjše ladje dobile poseben status. Izplutje in priplutje v istem dnevu pomeni svežo ribo, ribe imajo dobro ceno, vse skupaj pa je prizanesljivo do okolja in staležev rib. Upam, da bodo ti elementi dobili trdno mesto v končni reformi. Prav to je namreč potrebno.
Marie-Thérèse Sanchez-Schmid
(FR) Gospod predsednik, gospa komisarka, gospe in gospodje, želela bi pozdraviti besede poročevalke o tej zeleni knjigi, ki gredo v pravo smer. Nova strategija mora spodbujati ribolov na lokalni ravni in želela bi poudariti, da je ribogojstvo pomemben del tega, saj zagotavlja precejšnjo količino virov in več deset tisoč delovnih mest. Evropa potrebuje ribogojstvo, ki je močno, trajnostno in visoko kakovostno.
Predvsem vas želim opozoriti na gojenje lupinarjev, ki je podvrženo posebnim omejitvam, ki zahtevajo praktične in ustrezne rešitve. S tovrstnim gojenjem se pogosto ukvarjajo mala podjetja, ki jih je kriza hudo prizadela. Posledica onesnaženja in spremembe okolja je čedalje bolj krhka in bolj nestabilna oblika proizvodnje. Proizvajalci pričakujejo, da jim bo Evropa zagotovila izdatno pomoč, in sicer kratkoročno z začasno finančno podporo, ki jim bo omogočila, da se bodo še naprej preživljali s svojo proizvodnjo, srednjeročno s prehodno pomočjo, ki bo zagotovila, da bodo vrste imele biološki čas, ki ga potrebujejo za razmnoževanje, ter dolgoročno...
(Predsednik je prekinil govornico)
Luís Paulo Alves
(PT) Želel bi čestitati poročevalki in azorskim ribičem, ki so danes tukaj. Pozdravljam tudi to poročilo, saj predstavlja pomembno spremembo v zvezi s sedanjo skupno ribiško politiko in vključuje ukrepe, ki so posebej pomembni za najbolj oddaljene regije, kot sta razlikovanje med malimi in industrijskimi flotami ter oblikovanje biogeografskih regij. Pozitivna se mi zdi tudi uvedba sprememb, ki jih je predložila Skupina naprednega zavezništva socialistov in demokratov v Evropskem parlamentu, saj so te ublažile prvotno stališče poročevalke o zaščiti posameznih prenosljivih kvot, za kar so se zavzemale azorske ribiške organizacije.
Upoštevali smo tudi spremembe skupine S&D, ki zagovarjajo načelo sorazmerne stabilnosti. Menimo, da si je treba v zvezi z najbolj oddaljenimi regijami še bolj prizadevati za ustvarjanje biogeografskih regij, ki jih je treba uporabiti kot zaželen model upravljanja v skladu z obstoječimi viri. Da bi se ohranile dobre okoljske razmere na morskih območjih in spoštovanje načela previdnosti, je treba tudi ponovno oceniti mejo 100 navtičnih milj okrog otokov, saj je zelo pomembno, da se zahteva vrnitev 200 milj, da bi...
(Predsednik je prekinil govornika)
George Lyon
Gospod predsednik, tudi jaz bi želel na začetku čestitati poročevalki. Skupna ribiška politika je na slabem glasu, ta reforma pa nam nudi priložnost za nov začetek. Po mojem mnenju mora SRP, če želi povrniti verodostojnost, v središče najprej postaviti trajnost; brez rib namreč ni prihodnosti za sektor. Drugič, stabilnost in predvidljivost za naše ribiške skupnosti in ribiče. Tretjič, reševanje presežne zmogljivosti flot; moramo najti rešitev za presežno zmogljivost flot. Četrtič, priznavanje preteklih prizadevanj - najpomembnejše. Potrebujemo tudi politiko, ki bo našla prave rešitve za probleme zavržkov.
Reforma SRP mora zagotoviti prihodnost za naše ribiške skupnosti in naše ribiče. Po mojem mnenju je ključ z vidika SRP...
(Predsednik je prekinil govornika)
Raül Romeva i Rueda
(ES) Gospod predsednik, tudi jaz bi želel izkoristiti to priložnost, da poudarim nekaj točk, ki bi po mnenju nekaterih izmed nas morale biti temeljnega pomena v končnem poročilu, o katerem bomo glasovali.
Te točke vključujejo: načelo previdnosti, ki je temeljno in pomembno, zmanjšanje zmogljivosti, kar je nujno potrebno, omejevanje politike državnih subvencij, izboljšanje nadzora ter vztrajen pregon kaznivih dejanj brez vsake slabe vesti, ki so jih zagrešili tisti, ki stvari počnejo na napačen način in k enakemu početju spodbujajo tudi druge. Vendar pa moramo spobujati tudi trajnostno opremo in trajnosten ribolov, kar pomeni, da moramo doseči napredek pri opredelitvi malega ribolova, ki ga je nedvomno treba bolje pojasniti.
Omeniti bi želel tudi vlogo žensk in priznanje, ki si ga zaslužijo za svoje delo, to pa je vidik, v zvezi s katerim smo prav tako vložili predloge sprememb.
Menim tudi, da je treba poudariti in zahtevati večjo skladnost in odgovornost v sporazumih o ribolovu s tretjimi državami; to zahtevata na primer sporazuma z Marokom in Gvinejo.
Werner Kuhn
(DE) Gospod predsednik, gospe in gospodje, najprej bi želel komisarki, gospe Damanaki, zaželeti veliko uspeha. Veselimo se sodelovanja z njo. Zahvaliti bi se želel tudi gospe Patrão Neves, ki je opravila odlično delo pri vodenju pogajanj.
Pomembno je, da so predstavljene tudi države z malim ribiškim sektorjem. Kot je bilo že omenjeno, je sorazmerna stabilnost za Nemčijo odločilnega pomena. Seveda se vsi zavedamo pomena zaščite staležev rib in zagotavljanja njihove trajnosti, da bi ohranili raven, ki bo zagotovil obstoj našega ribištva v prihodnosti. A vendar ne smemo govoriti samo o okoljskem in ekonomskem vidiku. Premisliti moramo tudi o prekomerni zaščiti, ki so jo, kot je bilo že omenjeno, deležne nekatere vrste, kot so kormorani in tjulenji.
Obala Evrope je dolga na tisoče kilometrov, na mnogih območjih pa je zanjo značilno tradicionalno malo ribištvo. Prav s tem ribištvom se preživljajo številne družine. V tej zvezi igra pomembno vlogo tudi turizem. Vse to moramo upoštevati. Mislim, da je zelena knjiga zelo dobra rešitev, ki nam bo omogočila, da dosežemo napredek s Komisijo...
(Predsednik je prekinil govornika)
Czesław Adam Siekierski
(PL) Skupna ribiška politika mora ekološke in okoljske cilje uskladiti z velikostjo ulovov, a tudi z vprašanji zaposlovanja in življenjskega standarda ribiških družin. Ribolovno zmogljivost je treba prilagoditi ravni virov, ravnem, ki so določene v skladu z najnovejšimi znanstvenimi in strokovnimi dognanji. Doseganje trajnostnih ribolovnih kvot se mora uresničiti v povezavi s procesom podpore ribolovni skupnosti na različnih področjih, kot so naložbe, posodobitev in socialna vprašanja, tudi z dolgoročnega vidika.
Skupna ribiška politika mora upoštevati posebne razmere različnih regij in morij. Zato je treba razširiti pristojnosti regionalnih svetovalnih svetov, ki bi morali tesno sodelovati z ribiškimi organi držav članic in Evropsko komisijo. Treba je tudi okrepiti organizacijo ribičev in izboljšati verigo od ulova do prodaje za namen kakovosti in visokih standardov ribjih izdelkov.
Seán Kelly
Gospod predsednik, v teh sedmih mesecih, ki sem jih preživel kot poslanec Evropskega parlamenta, nisem nikoli srečal več jeznih ljudi od ribičev in ribičk, ki sem jih srečal v mojem volilnem območju.
Jasno je, da skupna ribiška politika zanje ni delovala. Zato je reforma nadvse dobrodošla. Mislim, da se vsi strinjamo, da moramo ohraniti staleže rib, vendar moramo ohraniti tudi obalne skupnosti, to dvoje pa ni nujno medsebojno izključujoče. Podpreti je treba male ribiče in male ribičke.
Prav tako je treba, kot je poudaril gospod Brons, predstaviti nove tehnologije, predvsem tiste, ki jih je omenil in ki lahko pomagajo pri razpršitvi. S tem bi se veliko tega spremenilo.
Na koncu je treba preučiti celotno vprašanje raziskav. Ko slišimo o raziskavah ali znanstvenih dokazih, jih ponavadi sprejemamo takšne, kot so. Kot je dejal gospod Cadec, morajo biti neizpodbitni, objektivni in najnovejši.
Juan Carlos Martín Fragueiro
predsedujoči Svetu. - (ES) Gospod predsednik, tudi jaz bi se želel zahvaliti gospe Patrão Neves za njeno delo.
Kar zadeva razprave, ki so na Svetu potekale do zdaj, moram reči, da so ministri soglasno podprli potrebo po reformi, ki vključuje poenostavitev pravil, okrepitev vloge regij in decentralizacijo sprejemanja odločitev, razen kadar gre za strateške elemente in načela, in strinjajo se, da je treba zmanjšati zavržke, presežno zmogljivost flot in prelov.
Posebne točke, o katerih je bilo do zdaj sprejeto soglasje, so naslednje: ohranjanje obstoječih pravil o dostopu do območja 12 navtičnih milj; dolgoročno upravljanje virov; večja vključenost strokovnjakov s področja ribištva; tržne spodbude - kot so označevanje in certifikati - za spodbujanje skupnega deleža dobička ribičev; uporaba subvencij kot izključno izjemnega ukrepa za zmanjšanje presežne zmogljivosti flot; pomen raziskav na področju ribiške politike; vključitev ribogojstva; odnos med SRP in celovito pomorsko politiko ter potreba po ohranitvi in okrepitvi ukrepanja Evropske unije na mednarodni ravni.
Do danes so bila na razpravah izražena nasprotujoča si mnenja o naslednjih vidikih: sorazmerna stabilnost; obstoječi sistem skupnega dovoljenega ulova in kvot ter uporaba prenosljivih kvot; omejitev napora kot orodja upravljanja; metode za zmanjševanje zavržkov, presežne zmogljivosti flot in prelova; globalno financiranje in njegova dodelitev ter povečanje podpore malemu ribištvu in obalnim skupnostim.
Kot sem dejal v svojem uvodnem govoru, Svet še ni sprejel stališča, uradne odločitve pa bo sprejel šele naslednje leto, ko bo Komisija uradno predložila svoje zakonodajne predloge.
Na koncu bi želel tudi sam pozdraviti predstavnike ribiškega sektorja, ki so danes z nami.
Maria Damanaki
članica Komisije. - Gospod predsednik, vsem poslancem bi se želela zahvaliti za njihov prispevek. Toliko govorov je nadvse vzpodbudno.
Vidim, da se beseda trajnost najpogosteje omenja, torej je trajnost predmet splošnega soglasja oziroma okvir zanj. Na vse točke, ki so bile omenjene, ne morem odgovoriti, vendar pa bi želela poudariti nekaj prednostnih nalog.
Prednostna naloga so malo ribištvo in obalne regije. Vsem vam želim zagotoviti, da bom vaše prispevke k tem vprašanju zelo resno preučila. Zagotoviti pa želim tudi, da nikakor ne mislim uvajati strogih ukrepov in pravil za rekreacijske ribiče.
Druga prednostna naloga: regionalizacija. Zelo si želim podrobneje govoriti z vami o tem, kaj počnemo, da bi začeli izvajati to načelo, kajti v zvezi s tem imamo veliko povedati.
Prenosljive ribolovne pravice: te so, kot vidim, predmet zelo vnete razprave s številnimi argumenti. Ne vem, kaj se bo zgodilo med glasovanjem, vendar tega vprašanja ne smemo zanemariti. Ta sistem že izvaja veliko držav članic. Kar torej predlagam, je jasna razprava, mogoče tudi znotraj Odbora za ribištvo. Ker to še ni konec dialoga, imamo lahko tudi jasno razpravo o posameznih prenosljivih kvotah - vidim, da je gospa Fraga tukaj -; lahko bi organizirali dobro razpravo, da bi se seznanili z vso zadevo.
Naj samo še omenim nekatere druge prednostne naloge: jasni, enaki konkurenčni pogoji za Sredozemlje in druga območja v zvezi z ribiči iz drugih držav - to je pravilno; to moramo storiti, da bi zagotovili pošteno konkurenco za naše ribiče in ribičke; postopno opuščanje zavržkov; označevanje.
To so naše prednostne naloge. Na koncu bi želela poudariti potrebo po novi obliki sporazumov o ribolovu; obliki, ki bo vključevala klavzulo o človekovih pravicah. Hvala za vaše prispevke. Mislim, da to ni konec dialoga; je začetek zelo dobre razrave med nami.
Maria do Céu Patrão Neves
poročevalka. - (PT) Želela bi se zahvaliti vsem, ki so bili danes prisotni v Parlamentu in ki še naprej dajejo dragoceno podporo temu procesu, ki traja že dolgo in ki mu, kot je pravkar dejala gospa komisarka, moramo slediti, če želimo izpolniti naše cilje.
Odkrito povedano, zavedamo se, da poročilo ne more zadovoljiti vseh. Mnogi bodo rekli, da pri nekaterih vidikih nismo dovolj vztrajali, drugi pa bodo rekli, da smo šli pri drugih, ali celo pri istih, predaleč. Mislim, da je zdaj treba poudariti, da smo s tem poročilom uspeli dobro uskladiti glavna vprašanja, doseči splošno soglasje in da poročilo lahko v celoti ustrezno odgovori na potrebe, ali mogoče zahteve sektorja.
Upam, da bomo lahko z dosedanjim delom v Odboru za ribištvo, ki mu predseduje gospa Fraga Estévez, tudi nadaljevali in da bomo na širši ravni lahko sodelovali tudi s Svetom in Evropsko komisijo, da bi se približali delu na zakonodajnih predlogih, ki bo enako intenzivno.
Če bomo še naprej delali na tak način, v ekipnem duhu in z zavedanjem, da je treba upoštevati vsa vprašanja, ki so pomembna v različnih delih velike Evropske unije, in če si bomo prizadevali za učinkovit odziv na vse potrebe ribiškega sektorja v velikem izključnem gospodarskem prostoru, potem sem prepričana, da bomo uspešno delali za sektor. Na podlagi tega se zavezujemo, da bomo vzpostavili razmere, v katerih bo ribiški sektor učinkovito trajnosten in v katerih se bo lahko dolgoročno razvijal.
Predsednik
Razprava je zaključena.
Glasovanje bo potekalo danes ob 11.30.
Pisne izjave (člen 149)
Vito Bonsignore  
v pisni obliki. - (IT) Predvsem bi želel čestitati poročevalki, gospe Patrão Neves za odlično delo, ki ga je opravila do zdaj in za pozitiven izid glasovanja.
Upamo, da je zelena knjiga, ki bo kmalu prispela v odbor, uvod v hiter prihod bele knjige na plenarno zasedanje. Evropa je vedno kazala interes za ribiški sektor. Vendar pa menimo, da je treba zagotoviti večje naložbe v znanstvene raziskave, predvsem v ribiškem sektorju, in sicer tudi znotraj naslednjega okvirnega programa. Menimo tudi, da je treba sektor bolje seznaniti s pravili prek večje prožnosti sistema kvot in večje odgovornosti v zvezi z nadzorom in staleži.
Želimo si tudi močnejšega partnerstva s tretjimi državami, da bi lahko premagali nezakonit ribolov, ter večje sodelovanje z državami Sredozemlja, da bi lahko odločneje regulirali ribolov na morju, kakršno je Sredozemlje, ki je že od nekdaj zibelka različnih civilizacij in kultur.
Strinjamo se z določbami odstavka 23 o posodobitvi, zlasti v primeru malih flot, čeprav si v zvezi s tem želimo slišati več podrobnosti. Kar zadeva odstavka 62 in 63 o poklicnih kvalifikacijah vseh, ki so zaposleni v sektorju, si želimo več pojasnil predvsem v zvezi z malim ribolovom, ki bi lahko bil najbolj kaznovan, če bi se pravila o upravljanju flot poostrila.
Nessa Childers  
v pisni obliki. - Medtem ko rekreacijsko ribarjenje predstavlja samo mali odstotek ulova v ribiškem sektorju Evrope, je hkrati tudi sestavni gospodarski in socialni element mnogih delov EU, predvsem vzhodne Irske. Ribarjenje z vabo je pomembna zapuščina na vzhodu Irske, prizori ribičev na rekah, kot je Slaney, ali na vzhodni obali, pa je znana podoba irske kulture. Ta sloves ribarjenja pomembno vpliva tudi na turizem v mnogih delih Irske in privlači tako domače kot tuje turiste, vključno s Tigerjem Woodsem, enim izmed slavnih rednih gostov Liffeyja v okrožju Kildare. Zaradi propadanja staležev rib obstaja težnja po uvedbi nadzora nad ribarjenjem z obale in odštevanju tega ulova od kvot komercialnega ribiškega sektorja.
Ti predlogi bi lahko resno prizadeli turistični zaslužek iz ribarjenja, lahko pa bi imeli tudi negativen vpliv na kulturo mnogih delov Irske. Zato mora ta parlament rekreacijsko ribarjenje v vseh njegovih oblikah nujno priznati kot pomembno zainteresirano stran v ribiškem sektorju, reformirana skupna ribiška politika pa mora v svoji beli knjigi upoštevati njegove gospodarske in socialne koristi.
Robert Dušek  
v pisni obliki. - (CS) Cilj poročila o zeleni knjigi o reformi skupne ribiške politike je sprožiti javno razpravo v institucijah EU in držav članic. Ribiška politika je prav tako kot skupna kmetijska politika strateška agenda, ki neposredno vpliva na vse državljane EU in ki jo je treba rešiti v skladu s tremi temeljnimi načeli, to pa so gospodarska donosnost ribolova, ohranjanje in vzdrževanje staležev rib ter ohranjanje sprejemljivega življenjskega standarda ljudi, ki se ukvarjajo z ribolovom. Če med vsemi temi načeli v osnutku zakonodaje ne bo ravnovesja, bo to povzročilo tveganje gospodarskega nazadovanja v obalnih regijah, izginotja nekaterih vrst rib ali povečanja nezakonitega ribolova zunaj vseh meja. Glede na dejstvo, da ribolov 88 % populacije rib presega največje trajnostne donose in da se zavrže do 80 % skupnega ulova, je treba določiti meje, ki bodo omogočile obnovo populacije rib in s tem v prihodnosti bistveno povečale ulov, pri tem pa ohranjale trajnost. Poročevalka pravilno poudarja dejstvo, da cene rib padajo zaradi porušenega ravnovesja med proizvajalci in kupci, ki je posledica vstopa posrednikov - trgovskih verig -, zaradi česar so razmere v ribiškem sektorju še bolj tvegane. Predloženo poročilo upošteva tri prej navedena temeljna načela ribolova in predlaga posebne rešitve za trajnost, zato predstavlja dober začetek ohranjanja ribolova za vse nas.
Diogo Feio  
Želel bi čestitati gospe Patrão Neves za njeno delo na poročilu, o katerem smo zdaj glasovali. Ribištvo je očitno občutljivo vprašanje za Portugalce, saj imamo več ribiških skupnosti, obenem pa je zelo ključno za Demokratično in socialno sredino - Ljudsko stranko (CDS-PP).
Mislim, da potrebujemo novo ureditev skupne ribiške politike (SRP), ki bo učinkovitejša in bolj prilagojena razmeram na zadevnih ozemljih. Zato pozdravljam namero za osredotočenje na načeli regionalizacije in subsidiarnosti, s čimer se bo zagotovila večja avtonomnost državam članicam in omogočila večja prožnost SRP. Obenem glede na to, da okoljske spremembe povzročajo resne probleme v ribiških virih, menim, da je zelo pomembno, da SRP omogoči ekološko trajnosten in gospodarsko uspešen ribolov. Nismo ravnodušni do problemov, s katerimi so soočeni ribiči, in predlagamo, da naj nova SRP zagotovi ustrezno zaščito ribolovne zmogljivosti skupnosti, ki se preživljajo z ribolovom.
Menim tudi, da je pomembno, da nova SRP zagotovi kakovost rib in zadostne količine rib, da bi ljudje lahko ohranili prehrano, ki je bogata z ribami, za katero vemo, da je dobro uravnotežena in koristna za zdravo življenje.
Z zanimanjem in posebno pozornostjo bom spremljal prihodnjo reformo SRP, pri tem pa ves čas zagovarjal portugalske interese v tem strateškem sektorju.
Alan Kelly  
v pisni obliki. - Na praktični ravni pozdravljam vložene predloge za dolgoročno zaščito morskih virov, tako za okoljske in gospodarske namene; pozdravljam tudi posodobitev ribiške tehnologije ter poudarek na potrebi po poklicnih kvalifikacijah v sektorju. Predvsem me veseli priporočilo, da je treba vse obvezne spremembe uvajati postopno in zahtevati začetno prehodno obdobje, da bi se sektorju in predvsem posameznim ribičem zagotovilo dovolj časa, da rešijo problem dodatnih izdatkov v že tako težavnem sektorju. A čeprav je res, da poročilo opisuje, da je treba globokomorski in mali ribolov obravnavati drugače, obžalujem dejstvo, da se bo predvsem malemu ribištvu naložili dodatni izdatki. Ribolov ni samo gospodarska dejavnost, je tudi socialna in kulturna, način življenja malih ribičev pa je treba ohraniti. Njihovo preživetje je bilo do sedaj odvisno od zgodovinske pravice njihovih lokalnih skupnosti do obalnega ribolova. Zato ne smemo pozabiti na obljubo, ki je dana v poročilu, in sicer, da je treba "prebivalstvu, ki živi od ribolova, zagotoviti primeren življenjski standard."
James Nicholson  
v pisni obliki. - Splošno priznano je, da je reforma skupne ribiške politike iz leta 2002 klavrno propadla in da se razmere v ribiškem sektorju še naprej slabšajo, namesto da bi se izboljšale. SRP je postala birokratska nočna mora, pri čemer prekomerno urejanje in mikro upravljanje pestita sektor in ne dosegata nobenih bistvenih pozitivnih rezultatov. Bližajoča se reforma SRP predstavlja priložnost, da politiko odpeljemo v novo smer, stran od prekomerne birokracije, in da ustvarimo rezultate pri vseh vidikih, kjer je to potrebno - okoljskem, socialnem in ekonomskem. Ključni cilj reformirane SRP mora biti ta, da se ribičem zagotovi dostojno življenje ob sočasnem doseganju okoljske trajnosti. Izziv predstavlja oblikovanje skupne ribiške politike, ki ohranja delovna mesta in hkrati tudi staleže rib. Reformirana SRP mora odpraviti centralizirano prekomerno urejanje iz Bruslja in se namesto tega osredotočiti na zamisli, kot je na primer ta, kako bi zainteresirane strani lahko izvajale vsakodnevno upravljanje staležev na lokalni ravni.
Wojciech Michał Olejniczak  
Zelena knjiga o skupni ribiški politiki kritizira tako Evropsko komisijo kot države članice. To je jasen dokaz, da vsi projekti in refrome, opravljeni v Uniji, niso bili uspešni. Zato moramo sprejeti prave zaključke tako glede institucionalnih kot praktičnih rešitev.
Ena izmed temeljnih napak reforme iz leta 2002 je bila prekomerna centralizacija. Raznolikost in posebna narava različnih regij Evropske unije nas morata zavezati k regionalizaciji. Evropska komisija ne sme obravnavati Baltskega morja enako kot Atlantik ali Sredozemsko morje. Regionalizacija ribiške politike mora iti v korak s posebnimi ukrepi, ki se nanašajo na socialna in gospodarska vprašanja. Z vidika ljudi, ki živijo na območjih, ki so odvisna od ribolova, je najpomembnejši ukrep gospodarska in socialna diverzifikacija in prestrukturiranje, vključno z ustvarjanjem novih delovnih mest zunaj ribiškega sektorja. Dejstvo, da v baltskem ribiškem sektorju ni mogoče povečati ulova in zaposlovanja, bi moralo voditi k izvajanju zgoraj navedenih ukrepov. To je nekaj, kar izpolnjuje socialna pričakovanja in potrebe.
Raziskave kažejo, da sta ogročeni dve tretjini evropskih staležev rib, vključno z dobro znanimi vrstami, kot so morski list, morska plošča in trska. Analize, ki jih je opravil Svetovni sklad za naravo, jasno kažejo, da bodo razmnoževalne populacije sredozemskega tuna in mnogih drugih vrst izginile do leta 2012, če ne bo prišlo do določenih sprememb.
Sirpa Pietikäinen  
Gospod predsednik, gospe in gospodje, skupna ribiška politika Evropske unije že desetletja nadzira ribolov v Skupnosti in teritorialnih vodah tretjih držav.
Žal je to eno izmed najbolj neuspešnih političnih področij EU, ki je pripeljalo do razmer, ki jih lahko upravičeno opišemo kot krizne. Stanje v zvezi s staleži rib je skrajno zaskrbljujoče: dve tretjini staležev rib EU, ki jih je mogoče komercialno izkoristiti, sta skorajda izginili. Čedalje nižja donosnost in zdesetkane jate pomenijo, da je ribiški sektor v hudih težavah. Presežne ribolovne kvote in nezakonit ribolov zaskrbljujoče hitro uničujejo staleže rib.
Kriza je posledicaa dejstva, da se dolgo časa ni bilo nikakršnega zanimanja za probleme, ki so se kopičili zaradi prelova in nezakonitega ribolova. Poleg tega škodljive ribolovne metode uničujejo ostalo morsko okolje. Ena izmed najbolj škodljivih metod je ribolov z vlečno mrežo po morskem dnu.
EU mora resno obravnavati krizo v staležih rib. Pri tem obstaja tudi tesna povezava z zunanjim vidikom, saj Unija uvaža skoraj eno tretjino vseh rib, ki jih proda. Ključni sestavni del nove skupne ribiške politike bo postavitev sporazumov, ki jih sklepamo z našimi ribolovnimi partnerji, na bolj trajnostno podlago. Ključne spremembe morajo biti obravnavanje presežne zmogljivosti flot ob upoštevanju ribiških plovil in učinkovitejše spremljanje za namen izkoreninjenja nezakonitega ribolova.
Glavna temeljna kamna reforme ribiške politike, kot jo predlaga Komisija v svoji zeleni knjigi, morata biti opredelitev ekosistema kot izhodišča ter načelo previdnosti. Politika se mora predvsem osredotočiti na zares trajnosten ribolov vsake vrste rib, da bi se to doseglo, pa mora vsak narod imeti svojo strategijo upravljanja in zaščite. Če bi bilo to potrebno za obnovo staležev, mora biti Unija pripravljena tudi na sprejetje rešitve v obliki popolne prepovedi ribolova in trgovine z ribami.
Nuno Teixeira  
Zečena knjiga o reformi skupne ribiške politike (SRP) je priložnost, da ponovno preučimo to evropsko politiko na podlagi njenih različnih vidikov (ekonomskega, socialnega in okoljskega), pri tem pa ponovno opredelimo nove pristope, katerih cilj je reševanje stalnih problemov v tem sektorju. Reforma SRP daje poseben poudarek najbolj oddaljenim regijam, kjer je ribištvo izredno pomembno za lokalni razvoj in preživetje ljudi.
Poročilo o zeleni knjigi vztraja na reformah, ki so po mojem mnenju nujne za boljše izvajanje te politike na regionalni ravni, to pa je predvsem decentralizacija upravljanja ribištva, ki mora upoštevati posebne lastnosti vsake regije ter z njimi združiti trajnost sektorja z ohranjanjem vrst. Na Madeiri je treba nujno posodobiti ladje in spodbuditi ukrepe za zagotovitev gospodarske uspešnosti ribolova. Ponovno bi želel poudariti, da sta večja učinkovitost upravljanja ribiških virov in strategija finančne podpore za delavce v tem sektorju temeljni prednostni nalogi v okviru te reforme in da ju je treba izvajati na regionalni ravni.
Reforma skupne ribiške politike pomeni novo fazo v razvoju sektorja, z večjo udeležbo vseh tistih, ki so vanj vključeni na nacionalni, regionalni in sektorski ravni.
