Evropska mreža za preprečevanje kriminala (EUCPN) - Pravila o varovanju tajnosti informacij Europola - Izvedbena pravila, ki urejajo odnose Europola s partnerji, vključno z izmenjavo osebnih podatkov in tajnih informacij - Seznam tretjih držav in organizacij, s katerimi Europol sklene sporazume - Izvedbena pravila za analitične delovne datoteke Europola - Akreditacija dejavnosti forenzičnih laboratorijev (razprava) 
Predsednik
Naslednja točka je skupna razprava o poročilih:
gospoda Kirkhopa v imenu Odbora za državljanske svoboščine, pravosodje in notranje zadeve o osnutku Sklepa Sveta o sprejetju pravil o varovanju tajnosti informacij Europola [11943/2009 - C7-0105/2009 -;
gospe in 't Veld v imenu Odbora za državljanske svoboščine, pravosodje in notranje zadeve o predlogu Sklepa Sveta o sprejetju izvedbenih pravil, ki urejajo odnose Europola s partnerji, vključno z izmenjavo osebnih podatkov in tajnih informacij [11944/2009 - C7-0106/2009 -;
gospoda Albrechta v imenu Odbora za državljanske svoboščine, pravosodje in notranje zadeve o predlogu Sklepa Sveta o določitvi seznama tretjih držav in organizacij, s katerimi Europol sklene sporazume [11946/2009 - C7-0107/2009 -;
gospoda Díaza de Mere Garcíe Consuegre v imenu Odbora za državljanske svoboščine, pravosodje in notranje zadeve o osnutku Sklepa Sveta o sprejetju izvedbenih pravil za analitične delovne datoteke Europola [11947/2009 - C7-0108/2009 -;
gospe Alfano v imenu Odbora za državljanske svoboščine, pravosodje in notranje zadeve o pobudi Kraljevine Belgije, Republike Češke, Zvezne republike Nemčije, Kraljevine Španije, Francoske republike, Republike Madžarske, Kraljevine Nizozemske, Republike Slovaške, Republike Finske, Kraljevine Švedske in Združenega kraljestva Velika Britanija in Severna Irska za sprejetje sklepa Sveta o ustanovitvi Evropske mreže za preprečevanje kriminala (EUCPN) in razveljavitvi sklepa 2001/427/PNZ [11421/2009 - C7-0109/2009 - in
gospoda Kirkhopa v imenu Odbora za državljanske svoboščine, pravosodje in notranje zadeve o pobudi Kraljevine Švedske in Kraljevine Španije za sprejetje okvirnega sklepa Sveta o akreditaciji dejavnosti forenzičnih laboratorijev [11419/2009 - C7-0100/2009 -.
James Nicholson
namestnik poročevalca. - Gospod predsednik, enkrat v mojem življenju je to dobra časovna usklajenost! Naj izkoristim to priložnost za to, da se najprej opravičim v imenu mojega kolega Timothyja Kirkhopa, ki ne more biti prisoten. V nadaljevanju bom prebral modro bistvo vseh njegovih besed, ki se jih je domislil in jih zapisal. Prebral vam bom stališča, ki jih ima kot poročevalec. Je poročevalec za dve poročili Odbora za državljanske svoboščine, pravosodje in notranje zadeve.
Najprej bi se rad osredotočil na Timothyjevo poročilo o osnutku Sklepa Sveta o sprejetju pravil o varovanju tajnosti informacij Europola. Pravila, ki naj bi se sprejela, določajo uporabo varnostnih ukrepov za vse informacije, ki jih obdeluje Europol ali se obdelujejo prek njega: z drugimi besedami, skupni standard za varovanje informacij, ki se posredujejo po komunikacijskih kanalih med Europolom in nacionalnimi enotami držav članic.
Skupaj s kolegi poročevalci za sveženj o Europolu so prestali naporno obdobje pogajanj o časovnem razporedu in zakonitosti osnutkov sklepov Sveta. Po podpisu predsednika Klausa in začetku veljavnosti Lizbonske pogodbe so pogajanja s Svetom in Komisijo postala zastarela. To poročilo in poročila njegovih kolegov pozivajo k zavrnitvi besedila Sveta.
Želi pojasniti, da podpira namen sklepa Sveta, saj podpiramo boljšo izmenjavo informacij in priznavamo koristi Europola za države članice v zvezi s kazenskim pregonom in bojem proti kriminalu.
Želimo, da bi pristojnost in področje dejavnosti Europola ostala majhna in posebna, zaradi česar bi bila agencija nadvse smotrna in učinkovita. Prav tako moramo priznati, da morajo suverene države opravljati svojo funkcijo nadziranja nacionalnih policij in varnostnih služb. Vendar poročevalec in njegovi kolegi poročevalci v Odboru LIBE menijo, da ne bi smelo biti sprememb ukrepov, s katerimi se izvaja sklep o Europolu, dokler tovrstnih ukrepov ni mogoče sprejeti v skladu z novim pravnim okvirom, ki ga določa Lizbonska pogodba, pri čemer to ne vpliva na splošno podporo Evropskemu policijskemu uradu, upošteva pa se uveljavitev Lizbonske pogodbe in njen vpliv na policijsko sodelovanje.
Zato pozivamo Svet, naj umakne svoj predlog, in, kakor je navedeno v poročilu, pozivamo Komisijo ali Svet, naj za plenarno zasedanje pripravita izjavo o predlogu novega sklepa o Europolu, ki se predloži šest mesecev po uveljavitvi Lizbonske pogodbe.
Zdaj bi se rad posvetil drugemu poročilu o pobudi Kraljevine Švedske in Kraljevine Španije za sprejetje okvirnega sklepa Sveta o akreditaciji dejavnosti forenzičnih laboratorijev. To je pobuda Švedske in Španije o zagotavljanju, da dejavnosti laboratorijev akreditira akreditacijski organ, da bi boj proti kriminalu potekal prek tesnejšega sodelovanja organov kazenskega pregona v državah članicah. V zadnjih nekaj letih je izmenjava informacij na področju pravosodnega sodelovanja in sodelovanja pri kazenskem pregonu postala pomembna prednostna naloga Evropske unije in njenih držav članic pri zmožnosti za preprečevanje kriminala in boj proti njemu.
Namen tega osnutka okvirnega sklepa je zagotoviti, da se rezultati dejavnosti laboratorijev v eni državi članici priznajo kot enakovredni rezultatom dejavnosti laboratorijev v drugih državah članicah, s čimer se zagotovita pravna varnost osumljencev in izboljšano pravosodno sodelovanje, kjer se dokaz ene države članice uporabi v postopkih v drugi državi članici.
Ta namen se doseže tako, da dejavnosti laboratorijev akreditira akreditacijski organ, da se zagotovi upoštevanje mednarodnih standardov. Okvirni sklep bi se uporabljal za dejavnosti laboratorijev v zvezi z DNK in prstnimi odtisi, in vsaka država članica zagotavlja, da se rezultati akreditiranih dejavnosti laboratorijev, opravljenih v drugih državah članicah, priznajo kot enakovredni rezultatom akreditiranih dejavnosti domačih laboratorijev. Seveda pa bo vsak posamezni pravosodni organ vedno odgovoren za to, da oceni vsak dokaz, forenzični ali ne, v skladu s svojim nacionalnim pravom.
Ponovno bi rad poudaril, da podpiramo namene okvirnega sklepa Sveta. Vendar spet obstajajo težave glede pravne podlage te pobude ob začetku veljavnosti Lizbonske pogodbe. Poročilo zato poziva k zavrnitvi pobude Kraljevine Švedske in Kraljevine Španije. Pravna jasnost v zvezi s poročili Odbora LIBE ob ratifikaciji Lizbonske pogodbe ni jasna. To poročilo bo predloženo pozneje v skladu s pravno podlago, ki je jasna. Menimo, da bi to omogočilo natančnejšo preučitev te pomembne teme, saj je bil določeni časovni okvir spet zelo kratek in Parlament ni imel toliko časa, kot bi si ga želel za tako pomembno temo.
Sophia in 't Veld
poročevalka. - Gospod predsednik, zelo kratka bom, da nadoknadim za gospoda Nicholsona in zagotovim, da ne bomo zamujali.
Lizbonska pogodba bo začela veljati - če prav računam - čez sedem dni in pet ur. Reči moram, da je hitenje Sveta pri sprejemanju cele vrste sklepov ob upoštevanju tega nekoliko sramotno. Menim, da je sramotno tudi to, da je tukaj prazen sedež, na katerem sem si želela videti Svet, da bi si dejansko lahko izmenjali stališča.
V bistvu podpiram predloge prejšnjega govornika. Seveda podpiramo razvoj Europola. Želimo si močan Europol. Želimo si Europol, ki je zmožen delovati in se boriti proti kriminalu, vendar si želimo tudi Europol, ki je pod demokratičnim nadzorom. Zato podpiram predlog prejšnjega govornika, da se Svet pozove, naj umakne predloge o Europolu in predloži nov predlog najpozneje čez šest mesecev - po možnosti prej - v skladu z Lizbonsko pogodbo.
Končno, kar zadeva posebno temo, za katero sem poročevalka - to je Europol in posredovanje osebnih podatkov in zaupnih dokumentov tretjim osebam - bi od Sveta - ki ni prisoten - rada slišala, kaj meni o analizi pravne službe Evropskega parlamenta, ki pravi, da je pravna podlaga, izbrana za ta predlog, napačna. Ne vem kdo bo odgovoril v imenu Sveta, vendar bi se Svet morda lahko vrnil k temu in poslal koga, ki nam bo odgovoril.
Jan Philipp Albrecht
poročevalec. - (DE) Gospod predsednik, s prejšnjima govornikoma se strinjam, ker menim, da bi bilo edino smiselno, da Svet Evropskemu parlamentu ponovno predloži svoje predloge o Europolu na podlagi Lizbonske pogodbe.
Pravilno in potrebno je, da Parlament razpravlja in soodloča o pravosodnem in policijskem sodelovanju v Evropi. Samo tako bo delo Europola lahko imelo zadostno legitimnost. To, da je Evropski parlament skupno in odločno zavrnil določbe o delu Europola, ki jih je predlagal Svet, je jasno sporočilo, da je zdaj treba uporabiti spremembe pravne podlage.
Poleg tega je to povsem upravičeno. Veliko predolgo je bilo izvajanje evropske notranje in varnostne politike naloga, ki je bila omejena izključno na izvršilno oblast in se je opravljala za zaprtimi vrati. Že samo v okviru protiterorističnih ukrepov po napadih 11. septembra 2001 so bili sprejeti številni svežnji varnostne zakonodaje, katerih nujnosti, učinkovitosti in ustreznosti se v veliko primerih ni temeljito preučilo ali se o njih ni niti razpravljalo. Politična oddaljenost tretjega stebra Evropske unije je omogočila, da so vlade sprejemale izjemno sporne omejitve temeljnih pravic državljanov.
Zaradi tega je zlasti na enem področju nastala zelo nevarna neuravnoteženost. Varnostni organi po vsem svetu zdaj sicer tesneje sodelujejo, ni pa mednarodnega soglasja o minimalnih standardih glede temeljnih pravic in pravnega varstva. Ta prepad med vladnimi pristojnostmi in državljanskimi pravicami je čedalje očitnejši, zlasti v zvezi z izmenjavo osebnih podatkov med EU in tretjimi državami. Evropske varnostne agencije, kot so Europol, Eurojust in Frontex, in informacijski sistemi, kot so schengenski informacijski sistem, sistem Eurodac ali carinska in vizumska podatkovna zbirka, se uporabljajo za shranjevanje čedalje večjih količin osebnih podatkov, povezovanje in analiziranje teh podatkov v različne namene pa hitro napredujeta. Celo znotraj Evrope je čedalje manj jasno, kdo sme zbirati, imeti, analizirati ali posredovati katere podatke in pod kakšnimi pogoji. Tako je vprašanje pravnega varstva ob načelih, ki urejajo sedanji sistem, pogosto postransko.
Vendar, kaj bi se zgodilo, če bi se vsi ti podatki posredovali samo tretjim državam? Ne govorimo samo o državah, kot so Norveška ali Švica, temveč tudi o Združenih državah Amerike, Rusiji in celo Maroku ali Kitajski. Sprašujem se, kdo bi zagotovil, da te države varujejo te podatke pred zlorabo in samovoljnim ukrepanjem v enaki meri kot doslej. Pravzaprav ima ta parlament pravico in dolžnost, da novo pravno podlago, ki jo določa Pogodba, uporabi za začetek postopka, pri čemer bo treba brez vsakršnih omejitev spoštovati temeljne pravice evropskih državljanov, tudi v okviru mednarodnega sodelovanja v boju proti kriminalu in terorizmu. Preden kot Evropska unija podpišemo kakršen koli nadaljnji sporazum o izmenjavi podatkov s tretjimi državami, je treba vzpostaviti skupne minimalne standarde, še posebej glede varstva osebnih podatkov.
To velja tako za informacije, ki jih pridobi Europol, kot za bančne podatke SWIFT in podatke o letalskih potnikih, ki se izmenjujejo z organi ZDA. Jasni standardi varstva podatkov, celovita presoja sorazmernosti in učinkovito pravno varstvo za državljane so ključni predpogoji za vse nadaljnje ukrepe.
Zadovoljen sem, da nam je uspelo doseči to raven soglasja glede zakonodaje o Europolu po vsem političnem spektru, in menim, da je to dober znak za bližnjo razpravo o celovitem varstvu temeljnih pravic v Evropi. Državljani EU od nas zdaj pričakujejo prav to.
Agustín Díaz de Mera García Consuegra
Gospod predsednik, gospod podpredsednik Komisije, sveženj o Europolu sestavljajo štirje osnutki sklepov, katerih namen je izvajanje Sklepa Sveta z dne 6. aprila 2009.
Prvič, gospod predsednik, želim se pridružiti svojim kolegom poslancem pri pozivu, naj se predlog Sveta umakne. Želimo si Parlament, ki je veliko bolj viden, in Lizbonsko pogodbo, ki odloča glede svežnja o Europolu. Želimo si, da bi bila Parlament in Svet v enakovrednem položaju in med seboj uravnotežena.
Da bi bili razlogi za mojo zavrnitev predloga bolje razumljeni, bom povedal nekaj besed o temi mojega poročila. Ena od glavnih nalog Evropskega policijskega urada je zbirati, shranjevati, obdelovati, analizirati in izmenjevati informacije in podatke. Da Europol lahko opravlja to pomembno nalogo, mu morajo pristojni organi v državah članicah pošiljati celovite, najnovejše in točne informacije. Le tako bo Europol lahko v celoti izkoristil svoje zmogljivosti za analizo.
Področje uporabe osnutka sklepa Sveta je, kakor je opredeljeno v členu 2, omejeno na obdelavo podatkov za namen analize v skladu z mandatom, ki je določen v členu 14(1) Sklepa. V ta namen ima Europol trenutno 19 vrst analitičnih delovnih datotek. Vsaka delovna datoteka je ločena podatkovna zbirka, povezana s posebno obliko kriminalne dejavnosti. Vsaka podatkovna zbirka je zato tesno povezana s posebno vrsto operativne podpore, ki jo Europol lahko zagotovi v skladu s svojimi pristojnostmi.
Trenutno so delovne datoteke edino pravno sredstvo na evropski ravni za shranjevanje, obdelavo in analizo informacij, bodisi informacij s terena bodisi obveščevalnih informacij, vključno z osebnimi podatki.
Predlog vsebuje tudi pravila in splošna načela v zvezi s tehničnimi ukrepi in pravili za njihovo uporabo. Potreba po zbiranju in obdelavi informacij pomeni, da je treba pripraviti pravni instrument, ki zagotavlja popolno spoštovanje temeljnih pravic. Rad bi poudaril, da to pomeni popolno spoštovanje temeljnih pravic evropskih državljanov. Obenem mora tak instrument zagotoviti, da lahko Europol v celoti opravlja funkcije, ki so mu dodeljene. V zvezi s tem se tako kot gospa in 't Veld sprašujem, ali je pravna podlaga, ki naj bi jo uporabljal Europol, pravilna.
Na tem področju, gospod predsednik, se vlogi Evropskega parlamenta kot parlamenta, ki zastopa državljane, ni mogoče odpovedati. Ni se mogoče odpovedati obveznemu nadzoru s strani Evropskega parlamenta. Zaradi tega je nujno, da ob upoštevanju bližnje uveljavitve Lizbonske pogodbe Parlament sodeluje v zakonodajnem postopku v enakovrednem položaju kot Svet. Noben nujni razlog ne more biti pomembnejši od obrambe državljanskih svoboščin in varnosti Evropejcev.
Zato spoštovane kolege poslance pozivam, naj se pridružijo zavrnitvi predlaganih instrumentov, ne da bi zmanjšali našo podporo Evropskemu policijskemu uradu - ki ga vsekakor podpiramo -, dokler Svet Parlamentu ne bo dovolil sodelovati v postopku odločanja. Predlagam tudi, da Komisijo in Svet pozovemo, naj umakneta predlog in predložita novega, ki spoštuje pristojnosti, določene v Lizbonski pogodbi.
Gospod predsednik, ko bom naslednjič govoril, bom prepričljivejše in jasneje razložil svoje stališče. To je za zdaj vse.
Sonia Alfano
Gospod predsednik, gospe in gospodje, rada bi govorila o Evropski mreži za preprečevanje kriminala.
Ta mreža je bila ustanovljena leta 2001 s Sklepom Sveta 2001/427/PNZ. Njeni cilji so bili pospeševati sodelovanje in izmenjavo informacij in izkušenj na nacionalni in evropski ravni; zbirati in ocenjevati ustrezne informacije zlasti z namenom izmenjave dobrih praks; organizirati konference, seminarje, srečanja in pobude, katerih cilj je pospeševati izmenjavo izkušenj in dobrih praks; in zagotavljati strokovno znanje Svetu in Komisiji v zvezi s preprečevanjem kriminala.
Sklep je predvidel, da naj bi struktura temeljila na kontaktnih točkah, ki jih določijo Komisija in države članice; te kontaktne točke naj bi vključevale vsaj enega predstavnika nacionalnih organov, za druge kontaktne točke pa bi bilo mogoče določiti raziskovalce ali akademiki, ki se specializirajo na tem področju. Države članice bi v vsakem primeru morale vključiti raziskovalce, akademike, nevladne organizacije in civilno družbo. V delo sta bila kot strokovni telesi vključena celo Europol in Evropski center za spremljanje drog in zasvojenosti z drogami.
Leta 2005 je bila prvič prenovljena notranja struktura mreže. Zaradi tega sta bili ustanovljeni dveh stalnih komisij - ene za delovni program in druge za raziskave -, medtem ko je bilo upravljanje spletnega mesta preneseno z Evropske komisije na Združeno kraljestvo, ki ga še vedno posodablja.
Leta 2007 je bila opravljena še ena revizija, ki je potrdila, da je treba okrepiti sekretariat, in izpostavila, da je treba rešiti težavo s sredstvi za stalni komisiji in nacionalne predstavnike.
Marca 2009 je bila objavljena zunanja ocena delovanja mreže. Ocena se je osredotočila na pomen ciljev, zaradi katerih je bila ustanovljena mreža, vendar je obenem na žalost izpostavila neuspešno organizacijo, ki je ovirala doseganje pomembnih ciljev, o katerih smo govorili prej.
Med tako izpostavljene težave, zaradi katerih je mreža skoraj razpadla, so spadali pomanjkanje ustreznih sredstev, neučinkovit sekretariat, premajhna zavzetost pri nacionalnih predstavnikih in zelo skromen delovni program.
Ocena je obravnavala tudi možnost opustitve mreže. Zato je mreža določila delovno skupino za preučitev priporočil iz marca 2009 in sklenila, da so potrebne nekatere spremembe akta, s katerim je bila ustanovljena mreža. Predvsem se je predlagala ustanovitev zunanjega sekretariata, financiranega s sredstvi iz programov Skupnosti.
Čeprav so nekatere države članice oživile zamisel o opustitvi mreže, so druge države članice predlagale prenovitev mreže. Švedsko predsedstvo Evropskega sveta se je strinjalo s tem predlogom do te mere, da ga je uvrstilo med prednostne naloge svojega šestmesečnega predsedovanja. Na tem mestu moram poudariti, da me je sram, ko vidim te prazne sedeže, saj je te predloge predložilo švedsko predsedstvo.
Predlog predvideva, da naj bi mrežo sestavljali sekretariat, kontaktne točke, ki jih določijo posamezne države članice, in uprava. To upravo naj bi sestavljali nacionalni predstavniki, ki jih imenujejo države članice, predsedoval pa naj bi ji predsednik, ki vodi izvršni odbor.
Menim, da je v tem smislu tudi nekaj zmede o tem, kaj so kontaktne točke in kaj nacionalni predstavniki. Civilna družba, akademski svet, svet izkušenj in zato strokovnjakov, so povsem izločeni iz mreže. To je zelo resna zadeva. Strukturne povezave med mrežo in drugimi institucijami in organi Skupnosti, ki se ukvarjajo s kriminalom in preprečevanjem kriminala, so bile povsem prekinjene.
Sklep ne predvideva nobene oblike sodelovanja z Evropskim parlamentom, zahteva po znanju tujih jezikov pa je bila izpuščena kljub temu, da se je to v preteklosti zahtevalo.
Kot poročevalka menim, da je ta predlog povsem neučinkovit in da preprečevanja kriminala ni sposoben obravnavati iz več razlogov. Prvič, mreža ni bila sposobna izpolniti ciljev, zaradi katerih je bila ustanovljena; drugič, med Komisijo, Svetom in državami članicami ni bilo nobenega sodelovanja, in menim, da je to treba šteti za nekakšno sabotažo same mreže.
Preprečevanja kriminala ne more biti omejeno na izmenjavo najboljših praks. Žal smo bili priča skoraj neke vrste turizmu različnih uradnikov, ki so obiskovali različne države in se pogosto med seboj sploh niso mogli sporazumevati, ker ni bilo tolmačev. Ta mreža je zaradi nevključevanja civilne družbe in nevladnih organizacij ali opustitve pripravljanja gradiva o preprečevanju, kot so knjige za šole, popolnoma neučinkovita. Menim, da bi morali za to, da bi mreža delovala, okrepiti njene pristojnosti ter vključiti tudi boj proti kriminalu in preprečevanje organiziranega kriminala.
Zato predlagam, da zavrnemo ta predlog, ki bi lahko bil sprejet samo, če bi Svet predložil resnično ambiciozen predlog. Žal se to ni zgodilo.
Jacques Barrot
Gospod predsednik, z velikim zanimanjem sem poslušal govore gospoda Nicholsona, gospe in 't Veld, gospoda Albrechta in gospe Alfano. To je razprava, v kateri so bile omenjene tako postopkovne kot vsebinske težave.
Kar zadeva postopkovne zadeve, popolnoma razumem stališče Parlamenta. Lizbonska pogodba bo ravnokar začela veljati. Zato popolnoma razumem vprašanja, ki jih nekateri sklepi Sveta lahko sprožijo v Parlamentu. Prav tako drži, da Komisija nekoliko obžaluje ta položaj. Vseeno bi zdaj Parlamentu rad nekoliko razjasnil te tri dokumente.
Kakor vsi veste, bo - s sklepom Sveta, ki bo nadomestil medvladno konvencijo - za Europol veljal nov pravni okvir, Europol pa bo 1. januarja 2010 postal evropska agencija. Svet je ta sklep sprejel po dolgotrajnih pogajanjih, priprave za izvajanje tega sklepa pa potekajo.
Razumem pomisleke Parlamenta in tudi sam se veselim vzpostavitve naslednjega institucionalnega okvira, saj bo utrl pot večjem demokratičnemu nadzoru nad Evropskim policijskim uradom. Učiti bi se morali iz začetnega izvajanja obstoječega sklepa Sveta, tako da bomo lahko imeli trdno podlago za pripravo prihodnje zakonodaje. Zato je koristno, da se Parlament in druge zainteresirane strani vključijo v pripravo prihodnje ureditve Europola, zlasti v zvezi z načini, na katere bodo ta parlament in nacionalni parlamenti nadzirali dejavnosti Europola.
Vseeno, gospod predsednik, obžalujem, da je Parlament zavrnil osnutke sklepov Sveta. To so izvedbene določbe, ki urejajo pomembne vidike dela Europola, brez katerih Europol ne more delovati.
Zdaj bom prešel k vprašanju forenzičnih laboratorijev. Ponovno, razumem, da si Parlament želi drugačno podlago za ta okvirni sklep o akreditaciji dejavnosti forenzičnih laboratorijev. Komisija podpira uporabo akreditacije, ker akreditacija spodbuja večjo kakovost dela teh laboratorijev, zlasti kar zadeva občutljive tehnike, povezane s prstnimi odtisi in vzorci DNK. Zaradi doslednejše akreditacije teh laboratorijev se bo povečalo zaupanje javnosti.
Ponovno, zavedam se težav s pravno podlago. Komisija tako kot Parlament meni, da bi morala biti pravna podlaga okvirnega sklepa, če se ta nanaša na storitve iz člena 50 ustanovitvene pogodbe Evropske skupnosti, člen 50. V Komisiji smo podali izjavo, ki je v zapisniku seje Sveta PNZ z dne 23. oktobra 2009. V tej izjavi si Komisija pridržuje pravico, da v prihodnosti sprejme ukrepe, ki jih šteje za ustrezne.
Naj dodam, da je Komisija v skladu z določbami o finančni ureditvi pripravljena zagotoviti finančno podporo za dejavnosti držav članic, ki dopuščajo akreditacijo forenzičnih laboratorijev. Za konec, Komisija je pripravljena oceniti izvajanje in uporabo tega instrumenta do 1. julija 2018, kakor je določeno v členu 7(4) (novem).
Kar zadeva to akreditacijo, čeprav razumem stališče Parlamenta, menim, da akreditacija v glavnem vodi v pravo smer in da upošteva vsa mnenja, ki so bila izražena v tem parlamentu.
Zdaj bom nadaljeval z mrežo Evropske unije za preprečevanje kriminala. Seveda menimo, da je treba kriminal preprečiti. Prisilni ukrepi niso dovolj za omejitev kriminala in organiziranega kriminala. Preprečevanje je nujno, bodisi na lokalni bodisi na čezmejni ravni. Poleg tega sem v nedavno predloženih predlogih o trgovanju z ljudmi in otroški pornografiji predvidel preprečitvene ukrepe.
Gospa Alfano, pravkar ste poudarili slabosti mreže. Vem, da se sklep nedavne ocene glasi, da obstaja zelo resnična potreba po evropskem sodelovanju v boju proti organiziranemu kriminalu, in prav tako vem, da si javni organi, organizacije in zasebni sektor želijo večdisciplinarni pristop, namenjen izmenjavi izkušenj, metod in instrumentov znotraj Evrope.
Res je mreža Evropske unije za preprečevanje kriminala naletela na strateške, politične in organizacijske težave. Komisija se tega zaveda. Kratkoročno smo povečali finančno podporo sekretariatu mreže.
V stockholmskem programu smo dali prednost policijskemu sodelovanju in potrebi po tem, da bi bilo to sodelovanje mogoče voditi na ravni Skupnosti v skladu z Lizbonsko pogodbo. Res je, da ta mreža lahko izpolnjuje številne naloge, ki ste jih omenili, in da lahko opravlja naloge, za katere ste predlagali nekaj zanimivih primerov.
Pričakujemo lahko tudi skupne projekte socialnih in izobraževalnih ustanov, ki bodo vključevali šole, nadaljnje usposabljanje in univerzitetne programe. Očitno smo na začetku pomembne nove politike preprečevanja kriminala.
Nedvomno je treba okrepiti vlogo civilne družbe in Parlamenta. Poleg tega bo policijsko sodelovanje zdaj spadalo na področje soodločanja. Zato menim, da lahko v okviru nove pravne podlage sodelujemo nadvse tesno. To bi bilo v interesu vseh državljanov, ki se v vsakodnevnem življenju spopadajo z varnostnimi vprašanji.
Seveda nekoliko obžalujem to razpravo, ki se je osredotočila tako na postopek, ki se upošteva, kot na vsebino. Vendar menim, da bomo odslej, po začetku veljavnosti Lizbonske pogodbe in ob upoštevanju stockholmskega programa lahko delali dosti bolje. Parlament bo lahko v celoti opravljal svojo funkcijo pri tej novi strategiji proti organiziranemu kriminalu in pravzaprav vsem oblikam kriminala.
Wim van de Camp
v imenu skupine PPE. - (NL) Rad bi se zahvalil gospodu Barrotu, podpredsedniku Komisije, za odgovore, ki nam jih je dal, in za mnenja, ki jih je prispeval k različnim temam.
Pravosodno sodelovanje v Evropski uniji je zelo pomembno. Ko govorimo o Evropi državljanov, govorimo zlasti o pravosodnem sodelovanju. V tem smislu je boj proti kriminalu naša prva prednostna naloga, predvsem ker kriminal čedalje pogosteje prehaja meje. Široko razpredeni čezmejni kriminal je pogosto v ospredju, v primerjavi z njim pa se nacionalni kriminal zdi le malo več kot nepomembno huliganstvo.
Glede tega Skupina Evropske ljudske stranke odločno podpira okrepitev položaja ne samo Europola, temveč tudi sistema Eurodac. Tukaj mislim na naš okvir za forenzične laboratorije.
Pomemben element boja proti organiziranemu kriminalu je demokratični nadzor tistih, ki se borijo proti kriminalu. Seveda nikakor ne želim zmanjševati pomena tega, vendar bi prosil, da upoštevate položaj žrtve in da ga upoštevate tudi, ko bomo v naslednjih mesecih razpravljali o predlogih. Boj proti kriminalu pogosto vključuje spoštovanje pravic osumljencev, kar je edino prav, ker sta zasebnost osumljenca in njegov položaj v kazenskih postopkih zelo pomembna. Vendar bi rad, da bi v naslednjih petih letih posvetili več pozornosti položaju žrtve. Gospod predsednik, temeljne pravice niso absolutne; vedno jih je treba izvajati v kontekstu. Ali kakor je zapisano v nizozemski ustavi: so predmet celovitega upoštevanja zakona. To velja tako za osumljence kot za žrtve.
Dobro razumem in se strinjam s tem, da Parlament v zvezi s temi štirimi dokumenti za zdaj pravi: "Počakajte trenutek!" Počakajmo do 1. decembra, ko bomo imeli nove predloge, in potem se bomo morali soočiti z resničnostjo: resničnostjo, ki zahteva dejansko vključenost Evropskega parlamenta.
Ramón Jáuregui Atondo
Gospod predsednik, imamo težavo, ker celotni Parlament poziva Komisijo k reviziji zakonodajnega svežnja o teh zadevah, in gospod Barrot nam je kot vedno zelo očarljivo povedal, da to sega daleč nazaj, da se je o tem veliko razpravljalo in da bo to 1. januarja začelo delovati. To je resničnost: imamo težavo.
Zdaj vam lahko povem, gospod Barrot, ker ugotavljam, da nam na to zadevo ne morete odgovoriti, da bi svoji naslednici morali povedati, da jo bomo, ko bo prišla na predstavitve v Parlamentu, vprašali, ali namerava pripraviti sveženj zakonodaje o tej zadevi, ker ga zahteva celotni Parlament in ker ne gre samo za preveč vneto prizadevanje za zakonodajo.
Ne gre za to, da Parlament pravi, da si želi biti vključen; mora biti vključen. Vključen mora biti, ker bo čez nekaj dni imel to zakonodajno vlogo in ker zdaj ne gre za parlamentarni nadzor, temveč za to, da želimo predložiti nadaljnje predloge. Na primer, v veliko direktivah in sklepih, ki prihajajo sem, opažam številne vrzeli, številne pomanjkljivosti in veliko pravne negotovosti. Te določbe bi radi spremenili tukaj.
Menim, da je dobro, da Europol sodeluje z njimi. Vem, da Europol že sodeluje z njimi, in želim si, da bi sodeloval še naprej, ker si želim, da bi Europol napredoval. Prav tako si želim, da bi spoštovali pravico tega parlamenta, da pove, kaj meni o teh določbah, ker je to njegova zakonodajna funkcija in mi jo želimo opravljati.
Zato vam zdaj pravim, da bomo naslednjo komisarko, ko bo nastopila pred nami, vprašali, ali se zavzema za pripravo zakonodajnih predlogov o tej zadevi, da jih Parlament sprejme. To je vse, nič drugega.
Nathalie Griesbeck
Gospod predsednik, komisar, gospe in gospodje, moja pripomba bo kratka. Prvič zadeva vsebino in drugič postopek in ponovila bom nekaj tega, kar so zelo dobro povedale že vse politične skupine.
Medtem ko je vzpostavljanje območja varnosti, pravice in svobode znotraj Evropske unije pomembno za vse nas in je nedvomno primer evropskega demokratičnega modela, ki ga gradimo, in medtem ko mnogi menimo, da je Europol instrument, ki ga je mogoče prilagoditi, vsi vseeno pripisujemo velik pomen temu, da je treba združevanje sredstev - zlasti človeških virov pa tudi tehničnih sredstev za boj proti organiziranemu kriminalu in vsem oblikam trgovanja - strogo nadzirati z največjim jamstvom pravne varnosti, saj posegamo v samo jedro naše moči: pravice in svoboščine evropskih državljanov.
Kar zadeva postopek, čeprav ste to morda že slišali, bi v imenu Skupine zavezništva liberalcev in demokratov za Evropo komisarju rada zagotovila, da vse opravljeno delo ni bilo zaman. Vendar bi naši državljani popolnoma napačno razumeli in si napačno razlagali, če po tako dolgem čakanju na začetek delovanja institucij v zvezi z Lizbonsko pogodbo ne bi imeli potrpljenja za to, da bi še nekaj ur ali celo dni počakali na izvrševanje sozakonodajne pristojnosti, ki jo tako cenimo.
Za spremembo je v Evropi enkrat nujno, da počakamo nekaj tednov, dokler ne bomo imeli besedila, ki spoštuje naš postopkovni okvir, in tako kot gospa in 't Veld obžalujem, da Svet ni tukaj z nami, ker je to predvsem zadeva Sveta. Zato v imenu mojega odbora menim, da potrebujemo nov zakonodajni predlog.
Raül Romeva i Rueda
v imenu skupine Verts/ALE. - (FR) Gospod predsednik, če nadaljujem v isti smeri, bi rad spregovoril kot koordinator Skupine Zelenih/Evropske svobodne zveze za zadeve v zvezi s svobodo, kar je ravno tisto, kar želim poudariti.
Nepredstavljivo bi bilo, če ob možnosti, da to sozakonodajno delo opravimo z Evropskim parlamentom, tega ne bi storili. Zato se glede tega vsi strinjamo. Kakor koli že, morali bomo počakati, da bomo videli, kako se bo to razvilo, vendar bi bilo vsekakor problematično, če ne bi mogli sodelovati, kakor upravičeno zahtevamo.
Na kratko želim omeniti tudi nekaj v zvezi s poročilom o forenzičnih laboratorijih - saj sem to zadevo spremljal - in čim jasneje povedati, da moramo med razpravo o potrebi po koordinaciji zelo pozorno preučiti tudi vprašanje decentralizacije. Ne pozabimo, da v določenih državah članicah glede na razporeditev ozemelj ter obstoječih policijskih in pravnih sistemov ni samo en center za forenzične raziskave, ampak jih je več. Tako je v Španiji. Pomembno je, da se tega zavedamo, ker moramo, če želimo uspešno koordinirati, upoštevati, da ne gre samo za koordinacijo med državami članicami, temveč tudi med regijami s posebnimi okoliščinami, ki morda ne veljajo na nacionalni ravni.
Marie-Christine Vergiat
Gospod predsednik, gospe in gospodje, ponovila bom tisto, kar so povedali že številni kolegi poslanci.
Pred začetkom veljavnosti Lizbonske pogodbe je bil Evropski parlament zaprošen, da v okviru nujnega postopka preuči štiri besedila o Europolu in vprašanje varovanja tajnosti podatkov, ki jih posreduje Europol, med drugim tretjim državam. V tem parlamentu soglasno obsojamo način, na katerega smo bili zaprošeni, da preučimo ta besedila, saj ta besedila zadevajo vprašanja, ki bodo po začetku veljavnosti Lizbonske pogodbe zagotovo spadala na področje soodločanja.
Mnogi menimo, da imajo naši državljani pravico do varnosti in da je boj proti terorizmu prednostna naloga. Narediti je treba vse, da naši državljani ne bodo živeli v stalnem strahu pred tem, da bi postali žrtve terorističnih napadov. Zato je pomembno, da naredimo vse, kar je v naši moči, da okrepimo policijsko sodelovanje, vendar tega ni mogoče narediti za vsako ceno in še zlasti ne na škodo temeljne pravice javnosti do zasebnosti, prostega pretoka in svobodnega izražanja.
Naj dodam, da preprečevanje kriminala ne bi smelo pomeniti več - in samo več - prisilnih ukrepov. Našim demokracijam je v čast, da stalno varujejo našo svobodo in je ne spodkopavajo, če ni nujno potrebno. Zato bi policijsko sodelovanje moralo potekati znotraj posebnega pravnega okvira, ki zagotavlja varovanje tajnosti posredovanih informacij ter pravilno uravnoteženost informacij in omenjenih varnostnih ciljev.
Zato skupina GUE/NGL skupaj z drugimi skupinami poziva Svet in Komisijo, naj umakneta te predloge. Poleg tega tudi jaz obžalujem, da Svet danes ni tukaj.
Gerard Batten
v imenu skupine EFD. - Gospod predsednik, ta poročila določajo pravila za Europol pri zbiranju in izmenjavi najbolj osebnih informacij o državljanih EU med državami članicami EU - in seveda tretjimi državami.
Pomenljivo je, da omenjajo nepooblaščeno razkrivanje takih informacij, ki ne ovira, ne vpliva negativno ali ne škoduje bistvenim interesom Europola. Ne omenjajo pa zaščite interesov nesrečnih, nedolžnih državljanov, ki se lahko znajdejo v nočni mori Europolove preiskave.
Zbirati je dovoljeno najbolj osebne podatke, vključno s spolno usmerjenostjo in podatki o bančnih računih. Dovoljena je celo izmenjava teh informacij s tretjimi državami, tudi tistimi z izjemnimi demokratičnimi priporočili, kot so Albanija, Peru in Ruska federacija.
Europol je popolnoma nepotreben z vseh objektivnih vidikov, subjektivni vidik EU pa je, da nujno potrebuje še eno od lastnosti politične države: svojo lastno policijo.
Koliko nenaklonjenih državljanov EU ve, da imajo uradniki Europola imuniteto pred pregonom zaradi česar koli, kar naredijo ali izjavijo med opravljanjem svojih dolžnosti? Za tiste tukaj, ki ste šele pravkar prišli iz policijskih držav, to morda ni zelo pomembno, vendar je taka imuniteta za uradnike organa kazenskega pregona zamisel, ki je angleškemu pravu tuja.
Ker EU vzpostavlja svoj lasten pravosodni sistem z instrumenti, kot so evropski nalog za prijetje in predajo ter sojenja v nenavzočnosti, in zdaj s svojo lastno policijo, v Britaniji menimo, da gre za uničevanje naših najosnovnejših in najbolj cenjenih svoboščin, ki so nas prej varovale.
Prav vsi poročevalci so imeli vsaj toliko dostojanstva, da so povedali, da bi bilo treba te predloge zavrniti do začetka veljavnosti Lizbonske pogodbe. Če bi EU premogla kaj dostojanstva, bi imeli referendume o Lizbonski pogodbi in nič od tega nikoli ne bi začelo veljati.
Andreas Mölzer
(DE) Gospod predsednik, hvalevredno je, če so akcije Europola nedavno ponovno uspešno razbile mrežo trgovcev z ljudmi, ki tihotapijo nezakonite priseljence. Prav tako hvalevredno bi bilo, če bi Europol v prihodnosti sodeloval pri odpravljanju vseh oblik resnega, mednarodnega kriminala. Seveda je sodelovanje različnih organov v boju proti kriminalu načeloma dobra stvar.
Vendar ob načrtovanju, da se vsem organom odobri neomejen dostop do podatkov, vprašanje varstva podatkov ostaja nerešeno. Odpravili so nas z obljubami o nadzorniku za varstvo podatkov, medtem ko ni jasno niti to, kakšna nadzorna pooblastila ta nadzornik dejansko ima. Že nacionalni uradniki za varstvo podatkov hitro odkrivajo meje svojih področij delovanja, imajo komaj kaj pooblastil za posredovanje in malo resničnega vpliva. Tako bo verjetno tudi na ravni EU.
V preteklem desetletju so se državljanske svoboščine in svoboščine čedalje bolj omejevale v imenu boja proti terorizmu. Če želijo ministri za pravosodje in notranje zadeve še posebej zdaj, preden bo Lizbonska pogodba Evropskemu parlamentu dodelila te pravice do soodločanja, na hitro uveljaviti sporazum o finančnih transakcijah, to želijo samo zato, ker vedo, da so s tem sporazumom povezana pomembna vprašanja varstva podatkov in da je pri sporazumu o SWIFT ne bi poceni odnesli. Glede na to, da niti nacionalne agencije kazenskega pregona v skladu s svojimi zadevnimi ustavami nimajo te pravice, zakaj bi potem takšne neomejene pravice bile dodeljene Europolu in skozi zadnja vrata EU zlasti Združenim državam Amerike? Menim, da moramo zaustaviti ta napad na varstvo podatkov.
Simon Busuttil
(FR) Gospod predsednik, naj najprej čestitam in se zahvalim podpredsedniku Komisije za vse, kar je naredil kot komisar za to področje.
Upam, da bosta komisarja, ki vas bosta nasledila - ne en komisar, temveč dva -, črpala navdih iz vaše politične vizije, vaše predanosti in vašega dela. Hvala, gospod podpredsednik.
(MT) Prosim, dovolite mi, da zdaj preidem na to, da sem pred kratkim imel odlično priložnost, da obiščem urad v moji državi, ki je odgovoren za Europol, odnose z Europolom in schengensko območje. V tem uradu so številni policisti, ki odlično opravljajo delo na tem področju v sodelovanju s policisti v drugih državah članicah EU. Pozdravljam njihova prizadevanja in rad bi dodal, da je bil ta obisk priložnost, da se prepričam o izjemni pomembnosti agencije Europol. Imel sem priložnost, da sem se o tem prepričal od blizu; o njegovi pomembnosti pri boju proti kriminalu, zlasti ker zdaj živimo na območju svobode, prostega pretoka znotraj Evropske unije in številnih držav Evropske unije.
Očitno proti tem predlogom ne bomo glasovali zato, ker bi Europolu kaj očitali, temveč zato, ker kot Evropski parlament želimo prispevati h krepitvi tega urada, ki bo naslednje leto postal agencija, tako da bo svojo nalogo boja proti kriminalu lahko resnično opravljal na resnično učinkovit način.
Rosario Crocetta
(IT) Gospod predsednik, gospe in gospodje, kar zadeva zahtevo Sveta, da odobrimo predlog za izmenjavo informacij med Europolom in partnerji, tudi tretjimi državami, je razvidno, kam bi to vodilo: zaradi predloga, če bi bil sprejet, bi nastal absurden položaj, ko bi bila med drugim urejena izmenjava informacij med Europolom in tretjimi državami, ne da bi Parlament pred tem sprejel kakršen koli seznam takih držav.
Zdi se, da ta predlog s svojim opisom ravnanja z osebnimi podatki utira pot za izdelavo resnično neomejene podatkovne zbirke, ki bi lahko bila na voljo celo tretjim stranem, ki jih Parlament še ni določil.
V členu 15(2) predloga Sveta je navedeno, da se v skrajno nujnih primerih, tudi kadar ni domneve o tem, da je bilo storjeno kaznivo dejanje, lahko posredujejo podatki, ki razkrivajo raso, etnični izvor, politično mnenje, verska in filozofska prepričanja, članstvo v sindikatu in tako naprej, ne da bi bilo opredeljeno, kaj pomeni "skrajno nujnih", in še huje, s potrditvijo zamisli, da obstaja nekaj takega, kot so rasne skupine.
Zanimivo bi bilo slišati pojasnilo Sveta, kaj je rasna skupina in katere rasne skupine obstajajo. Kar zadeva mene, jaz menim, da obstaja samo ena rasa - človeška rasa.
Zaradi tega in tudi zaradi ohranitve neodvisnosti Parlamenta, ki mora delovati znotraj potrebnih časovnih omejitev, menim, da je treba predlog Sveta v sedanji obliki zavrniti do zahtevanega roka 30. novembra.
Alexander Alvaro
(DE) Gospod predsednik, rad bi se pridružil gospodu Busuttilu pri zahvali podpredsedniku Komisije komisarju Barrotu za delo, ki ga je opravil. Zagotovo se ni lotil lahkega zakonodajnega dokumenta in se je pogosto boril proti vetru in dežju, vendar verjemite mi, gospod podpredsednik, Skupina zavezništva liberalcev in demokratov za Evropo bi bila odličen dežnik, ki bi ga lahko uporabili v tovrstnih razmerah. Vseeno, veliko je bilo povedanega o Europolu, zato menim, da mi ni treba ponavljati tistega, kar so povedali že kolegi poslanci Evropskega parlamenta, namreč, da se zdi presenetljivo, da se od nas še vedno pričakuje, da bomo to sprejeli v Parlamentu pred 30. novembrom, to se pravi pred začetkom veljavnosti Lizbonske pogodbe. V tem smislu je samoumevno, da se Parlament odzove z zavrnitvijo teh predlogov.
Prav tako je škoda, da nas Svet danes ne more počastiti s svojo prisotnostjo, tako da bi lahko te pripombe tudi upošteval. Prepričan sem, da se bodo upoštevale. Predvsem sem želel komentirati poročilo gospoda Kirkhopa o forenzičnih laboratorijih in standardih ter povedati, da moramo pogosto razmisliti, ali naj začnemo s podrobnostmi zadeve, namreč, kateri podatki se bodo posredovali in kako ter ali so ti podatki dejansko primerljivi, zlasti v primeru forenzičnih laboratorijev. Če se podatki o DNK pridobivajo na različne načine in potem posredujejo, primerjanje pa ni mogoče, potem se zadevni osebi bolj škoduje kot pomaga. Morda bi bilo dobro to upoštevati.
Ernst Strasser
(DE) Gospod predsednik, podpredsednik Barrot, hvala, ker razumete jasno stališče Parlamenta glede postopkovnih vprašanj. Ne zavračamo predlogov Sveta in Komisije. Nasprotno, želimo si sodelovati v postopku odločanja. To je tisto, kar odloča o našem glasovanju.
Povsem jasno je, da je Europol ena o zgodb Evropske unije o uspehu. Europol ima zlasti v boju proti kriminalu, povezanemu z drogami, trgovanju z ljudmi, financiranju terorizma in tiskanju ponarejenega denarja ključno vlogo pri izmenjavi informacij in je središče za obstoječe mreže policijskega sodelovanja. Izjemno pomembno je, da se njegove funkcije razširijo. Zato bi morali pozdraviti tudi dejstvo, da bo imela agencija novo podlago. Tu bomo potrebovali izmenjavo podatkov in notranje povezave med policijami v Evropski uniji. To potrebujemo za uspešen boj proti terorizmu in kriminalu. To potrebujemo tudi za - in to je treba prav tako pojasniti - ohranitev pravic evropskih državljanov.
Tukaj so evropski odnos in jasne evropske vrednote, ki jih je v sklepu o kodah SWIFT sredi septembra prav tako podprla velika večina tukaj v Parlamentu. Od Sveta in Komisije moramo zahtevati: to temeljno načelo in te smernice je zdaj treba izvajati tudi v pogajanjih z Združenimi državami Amerike. To moramo narediti, da zagotovimo varnost evropskih državljanov.
Kinga Göncz
(HU) Tudi jaz sem vesela, da se je Svet zavezal nadaljnjemu razvoju in prenovi Evropske mreže za preprečevanje kriminala. Glede na to, je res škoda - kot je omenilo že več ljudi -, da predstavniki Sveta niso več prisotni na tej razpravi.
Tudi jaz bi rada ločila svoje pripombe o postopku od dejanske vsebine. Odločitev, da je ta mreža potrebna, je bila sprejeta pred 10 leti. Sedanja ocena je pokazala, da mreža ni najbolje izkoristila priložnosti, ki jih je morda imela. Vendar je bilo tudi pojasnjeno, da potrebujemo tako mrežo, in moramo jo razvijati naprej, vključiti civiliste in raziskovalce ter sodelovati z agencijami kazenskega pregona. Tudi jaz bi rada povedala, da Skupina naprednega zavezništva socialistov in demokratov v Evropskem parlamentu meni, da sta delo mreže in njen nadaljnji razvoj pomembna. Evropski parlament zdaj zavrača to pobudo ravno zato, da bo ta ukrep imel še večjo legitimnost v skladu z Lizbonsko pogodbo in da lahko dejavneje sodelujemo pri tem.
Cecilia Wikström
(SV) Gospod predsednik, največji neuspeh Evrope danes je to, da nam še vedno ni uspelo zaustaviti trgovanja z ljudmi, ki se dogaja tik pred našimi očmi. Ženske in otroci se prodajajo kot blago prek prodajnega pulta v vseh naših državah članicah. Europol ocenjuje, da bo leta 2009 v Evropi kupljenih in prodanih najmanj pol milijona žensk. O tem moramo govoriti odprto in izdelati moramo strategije, da se to odpravi.
Znotraj EU obstajajo institucije, katerih cilj je boj proti trgovanju z ljudmi in organiziranemu kriminalu, vendar imajo te institucije glede na sedanje stanje veliko pomanjkljivosti. Sodelovanje držav članic, Komisije, Sveta in Parlamenta se mora zelo izboljšati, da bomo sploh imeli kakšno možnost enkrat za vselej odpraviti težje oblike kriminala. Te vključujejo organizirani kriminal, dejavnosti mafije in tudi trgovanje z ljudmi.
Lizbonska pogodba bo začela v celoti veljati že čez nekaj dni. Mislim, da bomo potem lahko nekoliko lažje zadihali, ker bomo končno lahko upali na globlje sodelovanje, da se zagotovi varnost naših državljanov v vseh državah članicah. Kmalu bomo priča okrepljenemu Europolu, sodelovanje Europola in Eurojusta pa bo učinkovito. Potem se bomo končno lahko lotili boja proti organiziranemu kriminalu v Evropi, tudi proti trgovanju z ljudmi in mafiji podobnim kriminalnim združbam. V letu 2009 enkrat za vselej povejmo, da trgovanje z ljudmi ni vredno današnje Evrope.
Birgit Sippel
(DE) Gospod predsednik, gospe in gospodje, o današnji razpravi in zlasti sklepih razprave bi morali razpravljati bolj s političnega vidika kot s formalnega.
Za sodelovanje policije in sodstva, ki temelji na zaupanju, so seveda pomembni tudi enotni standardi za delo laboratorijev. Vendar obstaja veliko vidikov te zadeve, o katerih nimamo časa razpravljati. Načeloma pa je glavno vprašanje povsem drugačno, namreč, kako resno politični akterji jemljejo Lizbonsko pogodbo, pravice Parlamenta in državljanov ter zaupanja vredno sodelovanje Sveta in Parlamenta.
Rada bi navedla tri primere: v Lizbonski pogodbi je visoka predstavnica opisana kot odločen glas za Evropo, in zelo škoda je, da so države članice v tem primeru očitno uporabile tudi drugačna merila. Evropski parlament bi sporazum o kodah SWIFT, ki je sporen z veliko vidikov, lahko ponovno pozorno pregledal naslednji ponedeljek. Namesto tega se bo ta sporazum nekaj ur pred tem na hitro odkljukal in podpisal z Združenimi državami Amerike.
Enakemu položaju smo priča pri temah, ki jih obravnavamo tukaj. Malo pred začetkom veljavnosti Lizbonske pogodbe naj bi na hitro sprejeli sklepe, ki vključujejo določbe za prihodnost, ki bodo omejile naše področje pristojnosti za sprejemanje odločitev ali ga vsaj znatno zmanjšale. Vprašati se moramo, zakaj je tako, saj je bilo vsekakor mogoče predložiti nove predloge o drugih vprašanjih.
Svet in Komisija sta s svojim ravnanjem zapravila priložnost, da bi prebivalcem Evrope poslala jasno sporočilo, sporočilo o predanosti izvajanju Pogodbe, sporočilo o demokratični Evropi državljanov. Kot Evropski parlament imamo samo eno možnost: zavrniti moramo te predloge, ker želimo široko javno razpravo in želimo uporabiti naše okrepljene pravice v podporo državljanom zdaj, ne pa v bližnji ali bolj oddaljeni prihodnosti.
Luigi de Magistris
(IT) Gospod predsednik, gospe in gospodje, nocojšnja zelo zanimiva razprava nam je pomagala razumeti nekaj zelo pomembnih točk, zlasti v zvezi z Evropsko mrežo za preprečevanje kriminala.
Prvič, zdaj, ko imamo Lizbonsko pogodbo, je treba vlogo Parlamenta v okviru postopka soodločanja čedalje bolj krepiti, in sicer na dva načina. Najprej, kultura: organizirani kriminal in mafijske organizacije je mogoče odpraviti predvsem z obveščanjem in ozaveščanjem. Veliki italijanski sodnik Giovanni Falcone, ki ga je umorila mafija, je govoril, da je mafija pojav, ki ima začetek in konec. Konec mora biti velika mobilizacija v kulturnem smislu in se mora začeti v Evropi in v Parlamentu.
Druga točka je, da se je treba proti organiziranemu kriminalu boriti učinkoviteje, predvsem z ustanovitvijo evropskega javnega tožilstva, in menim, da tudi z vključitvijo določenih zelo težkih oblik kriminala, ki so predvidene samo v nekaterih državah članicah. V mislih imam na primer mafijske zločine.
Razumeti moramo, da kriza zaradi mafije zadeva vso Evropo, saj so mafijske organizacije zmožne prodreti tudi globoko v institucije. Mafijske organizacije so zelo tesno povezane s korupcijo, kakor so poudarila tudi nedavna poročila, in goljufijami v Evropski uniji, kakor nam je nedavno povedalo tudi Evropsko računsko sodišče.
Debora Serracchiani
(IT) Gospod predsednik, gospe in gospodje, kot poročevalka v senci za enega od dokumentov o Europolu, lahko samo ponovno potrdim to, kar so povedali že poslanci, ki so govorili pred mano.
Europol zaradi svoje vloge pri zbiranju, analizi in izmenjavi informacij olajšuje preiskave v državah članicah in je zato postal pomembno orodje v boju proti kriminalu.
Pri obravnavanju kriminala moramo biti bolj učinkoviti, obenem pa moramo odločno uveljaviti pristojnost tega parlamenta.
Svet se je odločil, da bo 30. novembra v vsakem primeru sprejel besedila svežnja o Europolu, ne da bi počakal, da Parlament z začetkom veljavnosti Lizbonske pogodbe 1. decembra dobi pristojnost soodločanja o tej zadevi.
Namen zavrnitve predlogov ni ovirati Europol pri prevzemanju nove vloge evropskega organa, temveč razširiti pristojnosti tega parlamenta, Evropskega parlamenta, zlasti glede pomembnih zadev, povezanih s svobodo, varnostjo in pravico.
Za konec, menim, da je prav, da Parlament dobi večje pristojnosti za nadzor nad dejavnostmi Europola, da bo lahko preverjal, da ravnanje s podatki, ki jih ima Europol, ne spodkopava pravic evropskih državljanov.
Monika Flašíková Beňová
(SK) Področje sodne medicine je v zadnjih letih pridobilo ugled predvsem zaradi svoje čedalje večje pomembnosti v boju proti kriminalu in kriminaliteti.
Pri tem lahko tesno sodelovanje med državami prispeva k večji učinkovitosti v boju proti kriminalu. Praktične izkušnje jasno kažejo, da tako sodelovanje samo po sebi ni dovolj in da je treba izdelati skupni pravni okvir, ki določa standarde za dejavnosti forenzičnih laboratorijev ter mrežo takih visoko usposobljenih laboratorijev po vsej Evropski uniji.
Dejstvo, da ni sporazumov, prek katerih bi se za analizo znanstvenih dokazov lahko uporabljali skupni standardi akreditacije, je resna pomanjkljivost, ki jo je treba odpraviti. Zaradi tega upam, da se bo Svet čim prej lotil pobud in čim prej pripravil nov dokument, v kar bo znatno vključen tudi Evropski parlament.
Kljub temu, da sem želela o forenzičnih laboratorijih povedati več, gospod predsednik, bi za konec rada povedala, da nikakor ne želim povečevati pomena Evropskega parlamenta, vendar menim, da je vsekakor nezaslišano, da si noben predstavnik Sveta ni utegnil vzeti časa, da bi prišel sem in prisluhnil našim mnenjem.
Artur Zasada
(PL) Gospod predsednik, kot diplomant prava in nekdanji policist bi rad poudaril pomen okvirnega sklepa Sveta, katerega cilj je zahtevati, da vsi forenzični laboratoriji, ki zagotavljajo rezultate genskih preskusov in preskusov prstnih odtisov, upoštevajo mednarodni standard ISO 17025. Namen tega izjemno pomembnega sklepa je okrepiti verodostojnost in zanesljivost dokaznega postopka in s tem povečati zaupanje družbe v agencije kazenskega pregona in pravosodni sistem.
Janusz Władysław Zemke
(PL) Gospod predsednik, k tej temi se bomo verjetno vrnili čez šest mesecev, ko se bomo spoprijemali z istimi težavami. Po eni strani bo za nas pomembno, da policija in Europol delata čim bolj učinkovito. Po drugi strani moramo imeti stalno v mislih, da tukaj obravnavamo tudi področje človekovih pravic in zelo pogosto področje občutljivih podatkov.
Čakalo nas bo isto delo in tako bi v zvezi s tem rad opozoril zlasti na člen 15 Sklepa Sveta o sprejetju izvedbenih pravil, ki urejajo odnose Europola s partnerji, vključno z izmenjavo osebnih podatkov in tajnih informacij. Rad bi namreč opozoril na dejstvo, da tukaj govorimo o zelo občutljivih podatkih in da pravimo, da posredovanje takih podatkov ne sme biti dovoljeno, razen če ni nujno potrebno. Razmisliti moramo, kdo bo odločal o tem, kaj je nujno potrebno, ker je to izjemno pomembno vprašanje.
Jacques Barrot
Gospod predsednik, moje delo zaradi odsotnosti Sveta ni lahko. Kljub temu bi rad omenil nekatere razloge, zaradi katerih se je vaša Komisija strinjala, da se ta besedila vseeno predložijo.
Najprej, kar zadeva Europol, bi bilo težko preprečiti, da bi Europol postal agencija. Prišla bodo druga besedila o Europolu in Parlament bo seveda sozakonodajalec. Zelo težko bi bilo prekiniti delo Europola. Naj pojasnim tudi, da Europol zdaj vodi zelo sposoben Britanec. Škoda bi bilo nekako prekiniti delo Europola.
Kar zadeva drugi dve besedili, je treba razumeti, da sta besedili rezultat pobude Sveta in držav članic. Kljub temu je to, da so sprejele zamisel o akreditaciji laboratorijev zato, da bi imele zanesljive podatke, za države članice korak naprej. To je pozitiven rezultat in korak naprej.
Kar zadeva mrežo za preprečevanje - in tukaj so pripombe Parlamenta najbolj upravičene -, bo v prihodnosti mrežo gotovo treba okrepiti in ji dodeliti druge naloge. Popolnoma vas razumem in se gospodu Busuttilu in gospodu Strasserju - in prej je bil tukaj tudi predsednik Odbora za državljanske svoboščine, pravosodje in notranje zadeve - zahvaljujem, ker razumeta, da sem tudi jaz prepričan, da bi moral biti Parlament zelo vključen. Vse, kar sem naredil v preteklih petih letih, sem naredil zaradi podpore Parlamenta. Zato sem, kakor veste, resnično navdušen nad vključenostjo Parlamenta.
Poleg tega bi rad dodal, da Komisija meni, da potrebujemo poglobljeno analizo vsakega posameznega primera, da bomo ugotovili, ali naj spremenimo pravni red tretjega stebra ali ne. Treba je razumeti, da smo v obdobju prehoda z medvladnega pristopa na pristop Skupnosti, in vesel sem za pravosodje in notranje zadeve.
Vem tudi, da si vsi želite biti vključeni v obliko policijskega sodelovanja, ki spoštuje človekove pravice in upošteva vrednote Evropske unije. Seveda! Menim, da bo vloga Parlamenta pozitivno vplivala na vsa prihodnja besedila, ki nam bodo omogočila nadaljevati razvoj policijskega sodelovanja, ponovno v skladu z vrednotami in pravicami državljanov.
Vseeno je to prehodno obdobje in popolnoma razumem vašo željo, da bi bili vključeni v pripravo teh besedil. Ponavljam pa, da Komisija meni, da bi morali besedila pravnega reda tretjega stebra pregledati v celoviti analizi vsakega posameznega primera. Če bodo obstoječi instrumenti postali zastareli ali če jih bo treba dopolniti ali posodobiti, bomo lahko podali predloge. Moja naslednika bosta podala predloge, ki bodo Parlamentu omogočili izboljšati besedila, saj bo Parlament končno sozakonodajalec.
Glede tega, gospod predsednik, naj ponovno poudarim, da bom ob koncu svojega mandata posebno pozornost namenil vsem predlogom, ki mi jih bo podal Evropski parlament. Vendar naj poudarim, da dobro vemo, da bodo številna besedila, potrebna za policijsko in pravosodno sodelovanje, potrebovala novo podlago, kar bo Parlamentu omogočilo, da opravi svojo funkcijo sozakonodajalca.
Medtem upam, da boste razumeli, zakaj sem poskušal razložiti naše razloge za to, da želimo, da Europol 1. januarja postane agencija in nadaljuje svoje delo, in seznanili smo se z napredkom, ki so ga države članice rade volje dosegle v zvezi z akreditacijo laboratorijev in mrežo za preprečevanje kriminala.
Ponovno, razumem stališče Parlamenta in bodite prepričani, da bom v naslednjih tednih po svojih močeh zagovarjal to čudovito območje svobode in varnosti, ki ga bodo države članice odslej razvijale z dejavno podporo Parlamenta.
James Nicholson
namestnik poročevalca. - Gospod predsednik, nocoj smo imeli zelo dobro razpravo. Menim, da je predsedstvo tisto, ki je nocoj obtoženo zaradi svoje odsotnosti. Ni jih bilo tukaj in menim, da se morajo tega sramovati.
Rad bi samo poudaril nekaj stvari. Popolnoma se strinjam s Sophio in 't Veld. Seveda si želimo dolgoročno močan Europol in celo boljši Europol, ki bi bolj sodeloval, kjer je to potrebno. Pomisliti moramo samo na številne težave, s katerimi se danes spopadamo na naših mejah - droge, trgovanje z ljudmi, mednarodni kriminal in terorizem, če omenim le nekatere -, pa bomo razumeli potrebo po tem.
Mislim, da je govornik skupine PPE omenil zadevo, ki mi je zelo blizu, ko je govoril o pravicah žrtve v primerjavi s pravicami storilca. Mislim, da moramo o tem zelo resno razmisliti.
Zelo žalostno je, da tako pogosto vidimo, da storilci kaznivega dejanja vzbudijo več sočutja in dobijo več podpore kot žrtev, ki jo je skupila pri tem, kar se je zgodilo. Obstaja veliko področij, za katera je mogoče dokazati, da je tako. To nikakor ne more veljati za sprejemljivo. Menim, da moramo žrtvam dati več podpore, in mislim, da to potem jasno opredeljuje, kdo je bila žrtev. Nikakor se storilci kaznivega dejanja ne morejo obravnavati enako kot žrtve.
Kdor meni, da v današnji družbi lahko preživimo brez sodelovanja, živi v oblakih. To je resničnost, kakor jo dojemam jaz. Na Severnem Irskem, od koder prihajam, smo v zadnjih nekaj tednih imeli zelo preprost primer, ko je sodelovanje policije Severne Irske in irske policije Garde Síocháne na jugu omogočilo, da so bili zaseženi in vrnjeni milijoni cigaret ter da je bilo preprečeno dajanje teh cigaret na trg. Ali res mislite, da bi se to lahko zgodilo brez sodelovanja - ne samo sodelovanja obeh policij, temveč sodelovanja vse do Daljnega vzhoda?
Da, moji prijatelji, imeti moramo močan Europol, da, prizadevati si moramo za to in da, poskrbeti moramo za sodelovanje tam, kjer je v največjem interesu vseh.
Sophia in 't Veld
poročevalka. - Gospod predsednik, pred svojim nastopom bi se rada tudi jaz zahvalila komisarju Barrotu. Rečem lahko le, da je postavil zelo visoke standarde za svojega naslednika.
Ne bom se spuščala v vsebino, ker menim, da bi o tem morali razpravljati pozneje, ampak se bom na kratko vrnila k postopku, ker bi rada nekaj pojasnila.
Po ovinkih sem izvedela, kakor da bi prišlo iz praznega sedeža tamle, da obstaja zelo dober razlog za to, da se Svetu mudi, namreč ker nočemo prekiniti dela Europola. Europol mora 1. januarja postati agencija.
Vendar če bi Svet iskreno zanimala stališča Evropskega parlamenta, bi bil tukaj. Postopek bi lahko začel veliko prej kot konec julija. Lahko bi celo sprejel ponudbo Evropskega parlamenta, da bo Parlament delal zelo hitro, ker Parlament vedno prevzame svoje odgovornosti in delamo zelo hitro, če moramo.
Svetu smo to ponudili s postopkom, ki bi bil najmanj v duhu Lizbone. Prosili smo za enomesečno podaljšanje, vendar nam Svet preprosto ni bil pripravljen dati tega podaljšanja; in dejstvo, da Svet danes ni prisoten in da ga ne zanima pogovor z Evropskim parlamentom, samo kaže na to, da preprosto nočejo vključiti Evropskega parlamenta; to kaže na njihovo neiskrenost.
To obžalujem, ker je zdaj le še sedem dni, tri ure in štirideset minut do dejstva: morali bomo sodelovati. Na tem mestu bi rada samo poudarila, da, kakor je zelo dobro povedal eden od naših kolegov, ne gre za naš ego. Ne gre za to, da je Evropski parlament odrinjen na rob. Ne gre niti za to, da so nacionalni parlamenti odrinjeni na rob. Gre za odgovornost do državljana, ker to zadeva zelo pomembne odločitve.
Govorimo o posredovanju osebnih podatkov in zaupnih dokumentov tretjim osebam, o podatkih in zaupnih informacijah naših državljanov, ljudi, ki jih zastopamo. Ti so tisti, ki jim je Svet odgovoren bolj kot nam.
Na koncu, slišala sem, kaj je povedal komisar, vendar bi rada izjavo Evropskega sveta, da obljubljajo - glede na to, da so hiteli skozi ves ta sveženj -, da bodo čim prej, najpozneje čez šest mesecev umaknili ali pregledali sklep in potem povsem vključili Evropski parlament v popoln postopek soodločanja in da bodo odgovorni državljanom.
Jan Philipp Albrecht
Gospod predsednik, najprej bi se rad zahvalil Komisiji za njeno delo v zvezi z Europolom in rad bi še enkrat povedal, da ne gre za oviranje postopka preoblikovanja Europola v agencijo EU.
Vendar je vprašanje, katere pristojnosti se podelijo v razmerju med državo in državljani, seveda načelno in občutljivo in bi o njem morali razpravljati tukaj v Parlamentu. V demokratičnem sistemu je to odločitev, ki jo mora sprejeti parlament in o kateri je treba poglobljeno razpravljati, da ima končni rezultat zadostno legitimnost.
Zdi se mi zelo zaskrbljujoče, da, kakor je povedala že gospa in 't Veld, Svet ni prisoten niti, da bi slišal to kritiko, za katero menim, da je temeljni del vsake demokracije. Upam, da bo vlada končno upoštevala kritiko Parlamenta glede dela, ki je bilo do zdaj opravljeno na področju varnostne politike.
Na parlamentarni ravni sta po vsej Evropi potrebni tako razprava o pravicah državljanov kot razprava o učinkovitosti naše varnostne politike. Evropski parlament in nacionalni parlamenti morajo imeti pomembnejšo vlogo v obeh razpravah.
Poročevalcem bi se rad zahvalil za skupno sporočilo, ki smo ga dali tukaj, in upam, da je bilo povsem jasno in da se bo nanj odzval tudi Svet.
Agustín Díaz de Mera García Consuegra
Gospod predsednik, rad bi izrazil svoje globoko spoštovanje do Evropskega policijskega urada, ki ga vsekakor podpiram. Upam, da bo imel čim prej na voljo vsa pravna sredstva, človeške vire in materialna sredstva, ki jih potrebuje za doseganje svojih ciljev in popolno uresničitev svojih zmogljivosti v skladu z Lizbonsko pogodbo.
Če na kratko povzamemo, kaj je Evropski policijski urad, novi urad?
Ni več medvladni organ, zdaj je organ Skupnosti s poračunom Skupnosti in pod nadzorom Evropskega parlamenta. Vendar bi morali razmisliti, kaj je najmanj opredeljeno. Vprašati bi se morali, kaj je najbolj negotovo.
Tisto, kar je v sklepu najbolj negotovo, je nadzor Evropskega parlamenta. Zato ne moremo razumeti ali sprejeti, gospod predsednik, naglice, ki je nihče ne zna zanesljivo upravičiti, in ki, povedano na kratko, omejuje nadzorno vlogo Parlamenta. To je "A" v tej abecedi, gospod predsednik. Prav tako ne moremo sprejeti tega, da Svet ne sprejme odgovornosti za to. Jutri, ko bomo glasovali, bomo od Sveta zahtevali izjavo v skladu s tem, kar je že bilo povedano. V izjavi bi moralo biti navedeno, da se Svet zavezuje, da bo v šestih mesecih predložil nov sveženj zakonodaje v skladu z Lizbonsko pogodbo.
Na koncu, gospod predsednik, ni niti smiselno niti sprejemljivo, da bi pomagali spodbujati prav to, kar kritiziramo. Na primer: razprave o šestih poročilih o tako pomembnih zadevah ni mogoče končati v malo več kot uri in pol, v enem samem popoldnevu. Prvič, govorimo o mreži za preprečevanje kriminala, drugič, o forenzičnih laboratorijih in govorimo tudi o štirih poročilih o Europolu. To je nesmiselno.
Videli smo, kako pomembna je ta razprava, vendar se nismo mogli poglobiti, ker so nam to onemogočili Parlament in njegove službe, saj moramo hkrati obravnavati nič manj kot šest poročil.
Zato upam, gospod predsednik, da bo razpravam, ki nas tako zelo zadevajo in zaposlujejo, v prihodnje namenjene več razumnosti. Vprašanja bomo Svetu zastavili jutri.
Sonia Alfano
Gospod predsednik, gospe in gospodje, rada bi se zahvalila poslancem, ki so sodelovali v tej razpravi. Predvsem bi se rada zahvalila tudi gospodu Barrotu, ker je upošteval naše pomisleke.
Zavrnitve, ki smo jih predlagali, niso neupravičene: niso mišljene kot preprost "ne" Svetu. Nasprotno, glede na to, da bo Lizbonska pogodba začela veljati čez nekaj dni, bi bili radi vključeni, in menim, da je vloga Parlamenta kot sozakonodajalca izjemno pomembna.
Osebno sem pozvala Svet, naj uradno predloži veliko ambicioznejši predlog o Evropski mreži za preprečevanje kriminala in naj to stori takoj po začetku veljavnosti Lizbonske pogodbe. Ta predlog ni bil predložen. Zato se je zavrnitev predloga izkazala za resnično nujno in menim, da ima Parlament pravico do delovanja na podlagi popolnega soodločanja, zlasti v zvezi s tako pomembnimi zadevami, kot je to.
Zahvaljujem se gospodu Nicholsonu za to, kar je povedal glede vlog žrtev in storilcev, vlog, ki so prepogosto zamenjane. V nekaj mesecih, odkar sem v Parlamentu, sem ugotovila, da Parlament in Evropska unija pripisujeta izjemno velik pomen boju proti terorizmu, medtem ko na žalost primanjkuje pripravljenosti za obravnavanje ne samo boja proti kriminalu, temveč tudi organiziranega kriminala, ki je izvor kriminala.
Boja proti kriminalu ali preprečevanja kriminala si ni mogoče predstavljati, ne da bi se preučila možnost za celovitejše delovanje za zaustavitev in preprečevanje organiziranega kriminala in mafije - kakor je rekel gospod de Magistris, ko je navedel znamenite besede sodnika Falconeja, ki ga je umorila mafija.
Zdaj, ko sem povedala to, bi rada spregovorila še kot nekdo, ki ima žal izkušnje s temi zadevami iz prve roke. Vse prepogosto se zamenjuje žrtve in storilce, pa tudi vlade - in žal se italijanska vlada ni veliko posvečala temu - postavljajo žrtve enake vrste kaznivega dejanja v neenakovreden položaj. Žrtve terorizma se obravnavajo na en način, žrtve mafije pa na drug.
Menim, da te razlike in oblike diskriminacije ne bi smele več obstajati, ker za take razlike nikakor ni prostora v Evropi, ki namerava svojo politiko opreti na inovacije.
Predsednik
Prosim, dovolite mi, da se tudi jaz pridružim tistim, ki so čestitali Jacquesu Barrotu za njegovo odgovorno in odlično delo. Poročevalcem bi se rad zahvalil za njihovo delo.
Skupna razprava je zaključena. Glasovanje bo potekalo v torek, 24. novembra 2009.
Pisne izjave (člen 149)
Raffaele Baldassarre  
Lizbonska pogodba z uvedbo, čeprav z bistvenimi izjemami, rednega zakonodajnega postopka za območje svobode, varnosti in pravice bistveno spreminja institucionalna ravnovesja, ki jih je v zvezi s policijskim in pravosodnim sodelovanjem v kazenskih zadevah prvotno določila Maastrichtska pogodba.
Zato je treba vsako spremembo ukrepov za izvajanje sklepa o Europolu sprejeti v skladu z novim zakonodajnim okvirom, ki ga določa Lizbonska pogodba. Europola ni mogoče okrepiti, če se Parlament ne more ustrezno izraziti o predpisih v zvezi z ukrepi, ki niso samo tehnični, temveč tudi politični, kot je posredovanje osebnih podatkov.
Naj dodam misel glede pogleda Evropske unije, ki se čedalje bolj usmerja navzven, in okrepljene sinergije med notranjo varnostjo in obrambo. Čeprav Pogodba ne bo takoj vplivala na razvoj trgov varnosti in obrambe, bo omogočila razvoj bolj celostnega in doslednejšega trga varnosti, ki zahteva usklajene in zato medinstitucionalne zakonodajne ukrepe. Zato bi bilo še toliko bolj nedosledno, če ne dejansko škodljivo, da bi sprejeli "politične" spremembe ukrepov za izvajanje sklepa o Europolu, ki niso v skladu z zakonodajnim postopkom, ki ga določa Lizbonska pogodba.
