3. Severna Koreja
Predsednica
Naslednja točka je razprava o sedmih predlogih resolucij o Severni Koreji.
Bastiaan Belder
avtor. - (NL) Gospa predsednica, zadušitev kakršne koli morebitne kritike vzpostavljenega reda v Severni Koreji je tako ostra, da v javni domeni ni nikakršnih informacij o kakršnem koli nesoglasju posameznikov ali borcev. To je kot britvica oster zaključek odprtega pisma z dne 14. junija, ki ga je pet organizacij za človekove pravice naslovilo na zunanje ministre Evropske unije. Prav tako je to tudi merilo, kako resne so razmere v sestradanem imperiju Kima Jong-ila. Nimamo nobenih imen disidentov ali borcev na ozemlju Severne Koreje. Informacijam mora biti omogočeno, da pronicajo do nas. Razmer tam ni mogoče primerjati niti z razmerami v nekdanji Sovjetski zvezi ali Čaušeskovi Romuniji.
Odprto pismo z dne 14. junija poziva evropske vladne funkcionarje, naj storijo mnogo več v odzivu na neusmiljene kršitve temeljnih pravic državljanov Severne Koreje, tako znotraj kot zunaj meja njihove države. Različna stvarna priporočila v ta namen je mogoče najti v skupni resoluciji Parlamenta. Dobro opravljeno! Še naprej moramo, na primer, opominjati Kitajsko na vseh evropskih političnih ravneh na njene pogodbene odgovornosti do beguncev iz Severne Koreje.
Iskreno podpiram tudi odstavek 14 resolucije. Komisija ščiti pravice severnokorejskih delavcev v industrijskem kompleksu Kaesong z vključitvijo jasne klavzule o tej zadevi v svojem sporazumu o prosti trgovini z Južno Korejo.
Gospa predsednica, uradno Severna Koreja trdi, da zagotavlja versko svobodo svojemu 24-milijonskemu prebivalstvu. Vendar pa v praksi vsakogar, ki ga dobijo pri razdeljevanju biblije ali da sodeluje pri skrivnih molitvah, pošljejo v delavsko taborišče, ali pa po pričanjih beguncev celo usmrtijo. V začetku tega meseca smo izvedeli, da je bil Son Jong Nam do smrti mučen v severnokorejskem zaporu, ker je širil evangelij, dobre novice, svojim sodržavljanom in sodržavljankam. Kakšni so dokazi za njegov zločin: 20 biblij in 10 molilnih trakov? Kaže, da je to tisto, česar se severnokorejske oblasti dobesedno na smrt bojijo.
Gerald Häfner
avtor. - (DE) Gospa predsednica, gospe in gospodje, dobro je, da smo danes izkoristili priložnost za razpravo o razmerah v Severni Koreji, državi, ki se je tako vsestransko zaprla pred nadzorom preostalega sveta, da sedaj le nekaj ljudi ve, kaj se tam dogaja, in da ljudje v tej državi v osnovi ne vedo, kaj se dogaja v preostalem svetu.
Rad bi se osredotočil na dve zadevi. Prva so razmere na področju človekovih pravic v Severni Koreji, kjer ljudje izginjajo iz ulic in preostanek svojega življenja preživijo v taboriščih; kjer včasih celo druga generacija ljudi preživi celo svoje življenje zaprta v taboriščih, ker so njihovi starši domnevno zagrešili zločine; kjer ljudi javno usmrtijo in morajo drugi ljudje te usmrtitve gledati in poleg tega še mnogo več. Menimo, da je skrajni čas, da razmere v Severni Koreji na področju človekovih pravic razišče neodvisna komisija, kakor smo predlagali v tem skupnem poročilu.
Tu je še druga točka, ki jo želim omeniti. Smešno težko je oditi iz te države, pobegniti. Ena najbolj temeljnih človekovih pravic, ki bi morala biti samoumevna, bi morala biti, da lahko ljudje izbirajo, kje bodo živeli, in se svobodno gibajo. Vendar pa imamo sedaj razmere, kjer tisti, ki jim uspe zapustiti Severno Korejo, pogosto niso sprejeti v drugo državo in mnoge pošljejo nazaj.
Zato bi rad zlasti nujno pozval veleposlaništva EU, naj sprejmejo ljudi, ki jim uspe pobegniti v ta veleposlaništva, in jim pomagajo priti v varnejše države in tam najti zadostno podporo za začetek novega življenja. To je pomembno, ko premislimo o razmerah, v katerih se ti ljudje nahajajo. To, kar se sedaj tu dogaja, je strašno.
Miroslav Mikolášik
avtor. - Gospa predsednica, Demokratična ljudska republika Koreja je vse prej kot demokratična, saj ima eno najslabših preteklosti na področju kršitev človekovih pravic v svetu. Seveda sem na svojem osebnem srečanju s predstavniki civilne družbe na Korejskem polotoku dobil dodatne boleče dokaze o izredno motečih in kritičnih kršitvah človekovih pravic v državi. Globoko sem razočaran, da se razmere na področju človekovih pravic v DLRK niso izboljšale, ampak da so se od zadnje resolucije Evropskega parlamenta poslabšale. Več kot 150 000 političnih zapornikov je še vedno priprtih v koncentracijskih taboriščih, kjer morajo opravljati prisilno delo, jih mučijo in namerno stradajo. Dalje, ogorčen sem nad prakso krivde zaradi sorodstvene povezanosti, katere posledica je, da so zaprte cele družine, vključno z otroci. Zato morajo EU in države članice združiti svoja prizadevanja in bolj pritiskati v diplomatskem in političnem smislu na vlado DLRK, naj spoštuje človekove pravice svojih državljanov.
Dovolite mi, da zaključim z eno mislijo. Sedaj moramo preprečiti, da bi imele dvostranske in večstranske sankcije resen negativen učinek na navadne obubožane severnokorejske državljane, ki že trpijo zaradi sistematičnega stradanja in zatiranja.
(Aplavz)
Janusz Wojciechowski
avtor. - (PL) Gospa predsednica, zelo dobro je, da se Parlament zanima za razmere v Severni Koreji, ker povzročajo izredno velike skrbi v naših družbah.
Nedavno smo bili priča igranju športnikov iz Severne Koreje na Svetovnem prvenstvu FIFA. Posebno je na nas naredila vtis njihova prva tekma, kjer so v težki igri igrali enakovredno proti Braziliji. Na naslednjih tekmah niso bili tako uspešni. Zakaj govorim o športnem dogodku? Torej, obstajajo poročila, da na predhodni udeležbi Severne Koreje v finalu Svetovnega prvenstva pred 40 leti, ko so igralci te države dosegli velik uspeh, njihov uspeh ni bil zadosten za organe oblasti korejskega režima. Kasneje so se igralci srečevali z zatiranjem in zadrževanjem v taboriščih prisilnega dela. Pozornost usmerjam v to dejstvo, da bomo tudi sedaj obravnavali te razmere in poskusili poskrbeti, da se kaj takega ne ponovi. Potrebujemo poziv in pritisk športnih organov glede tega, ker imajo določene možnosti za pritisk na korejske oblasti, da poskrbijo, da se tokrat ne zgodi kaj podobnega. Zelo smo zaskrbljeni glede tega, kaj se bo sedaj zgodilo s temi športniki.
Jaromír Kohlíček
avtor. - (CS) Demokratična ljudska Republika Korejo se že mnoga leta predstavlja kot država z najhujšimi kršitvami človekovih pravic. Vsekakor se je nujno treba strinjati z osnutkom resolucije v zvezi s točkami, ki pozivajo k prekinitvi javnih usmrtitev, odpravi smrtne kazni, prekinitvi mučenja in izpustitvi političnih zapornikov.
Po drugi strani pa je poziv za zagotavljanje dostopa do hrane in humanitarne pomoči za vse državljane, ki jo potrebujejo, po mojem mnenju hinavski. Splošno znano dejstvo je, da ima Severna Koreja dolgoročne težave z zagotavljanjem zadostne količini živil in, če se ne motim, imajo podobne težave mnoge države v Afriki in Aziji, pa vseeno Evropski parlament ne sprejme podobnih pozivov vladam v teh državah.
To ne spremeni dejstva, da primanjkuje hrane in da je to pomanjkanje velika težava v objektivnem smislu, ker povzroča podhranjenost in s tem povezane zdravstvene težave državljanov te države. Razmere so očitno resne in sploh nisem prepričan, da bo nekaj osnutkov ukrepov v resoluciji prineslo pomembne izboljšave. Kritika, ki so jo izrazili avtorji in so jo uporabili proti Kitajski, je klasični primer hinavske naprtitve odgovornosti drugim in razkriva politiko dvojnih standardov, ki jo uporabljajo avtorji. Države Evropske unije se poziva, naj sprejmejo begunce iz Severne Koreje, hkrati pa Evropska unija uporablja sporazume o ponovnem sprejemu proti vsem južnim sosedam. Če to ni primer dvojnih standardov, potem resnično ne vem, kako naj imenujem te hinavska izražanja.
V celotni resoluciji ni sledi poskusa zmanjšanja napetosti in demilitarizacije Korejskega polotoka, ki sta namreč nujna koraka v pravo smer. Nihče od Konfederalne skupine Evropske združene levice - Nordijske zelene desnice ne more glasovati za resolucijo, oblikovano na ta način.
Kristian Vigenin
avtorica. - Gospa predsednica, najprej bi rad poudaril, da v tem parlamentu obstaja široko soglasje glede razmer v Severni Koreji. Zelo enostavno je doseči skupno resolucijo, in kot vidite, k tej resoluciji ni nikakršnih predlogov sprememb, torej za njo stojimo združeno.
Po drugi strani pa bi rad izpostavil eno zadevo - o kateri smo v moji skupini tudi razpravljali včeraj -, da morda uporaba nujnega postopka o takšnih vprašanjih ni najboljša pot, ker se v Severni Koreji ni zgodilo nič resnično resnega. Morda si zaslužimo malo več časa, da pripravimo obsežnejšo resolucijo in malo več razpravljamo o morebitnih priporočilih in bolj zapletenih rešitvah, ki jih morda lahko ponudimo.
Ne želim ponavljati tega, kar je že bilo povedano v resoluciji o resnih kršitvah človekovih pravic v tej državi. To je morda država, ki ji sedaj na svetu ni para. Vendar pa bi rad poudaril, da so morda med vsemi kršitvami najbolj gnusne javne usmrtitve ob prisotnosti otrok. Ne mislim, da bi morali vse te kršitve razvrščati po kakršnem koli vrstnem redu, ampak to je resnično nekaj zelo gnusnega.
K sreči smo v naši resoluciji priznali, da mora določeno vlogo igrati Kitajska. Spremembe na Kitajskem, vključno s področjem človekovih pravic, morda niso zadostne za nas, a so dober primer in morda lahko Kitajska uporabi svoje zveze in spodbudi nekatere spremembe v Severni Koreji. To bi morala biti ena od prihodnjih tem naših razprav s Kitajsko, ko potekal naš dvostranski dialog.
Na koncu pa mi dovolite, da povem, da bi lahko bilo imenovanje posebnega predstavnika EU za Severno Korejo zelo dober korak v smeri zmožnosti spodbujanja bolj zapletenega pristopa v zvezi s tem.
Monica Luisa Macovei
v imenu skupine PPE. - Gospa predsednica, trgovina z ljudmi v Severni Koreji ostaja resen problem. Po poročilih 80 % Severnih Korejcev na Kitajskem postane žrtev trgovine z ljudmi. Ženske so zlasti ranljive za prostitucijo, posilstva, dogovorjene poroke in trgovce z nevestami. Mnogo žrtev trgovine z ljudmi ne govori Kitajsko in jih zadržujejo kot virtualne zapornike.
Pravni status Severnih Korejcev in politika kitajske vlade, ki pridržuje begunce in jih pošilja nazaj v Severno Korejo, povečuje ranljivost beguncev za trgovino z ljudmi za namene prisilnega dela in spolnih zlorab. Nimajo nikakršne zaščite pred organi oblasti na Kitajskem niti v Severni Koreji in mednarodna skupnost slabo priznava njihovo mučno stanje. Kitajska mora spremeniti svoje zakone in zavarovati žrtve trgovine z ljudmi, namesto da jih vrača v Severno Korejo. Nenazadnje pa je ubijanje, mučenje in nezakonito zapiranje ljudi vsak dan nujna zadeva.
David Martin
v imenu skupine S&D. - Gospa predsednica, skoraj vsi v tem parlamentu se strinjamo, da so razmere na področju človekovih pravic v Severni Koreji grozne. Zato ne bom na široko razpravljal o tem, kar so dejali drugi kolegi.
Vprašanje je v resnici, kaj lahko glede tega storimo? Le zato, ker se je Severna Koreja odločila, da bo Greta Garbo mednarodne skupnosti - "hočemo biti sami" -, to ne pomeni, da jih moramo pustiti same. V Severni Koreji je 24 milijonov ljudi, ki potrebujejo našo pomoč. V skladu z duhom te resolucije bi rad predlagal štiri stvari, ki bi jih lahko naredili.
Najprej moramo še naprej zagotavljati humanitarno pomoč, a poskrbeti moramo, da bodo to pomoč dobili ljudje in da ne bo kakor koli podpirala režima. Drugič, še naprej moramo povečevati naše financiranje nevladnih organizacij, ki poskušajo v Severno Korejo spraviti pomoč, in zlasti tistih nevladnih organizacij, ki poskušajo v Severno Korejo spraviti informacije. Zagotavljanje radia v državi, kjer ni nikakršnih informacij, je dejansko odločilno orodje. Tretjič, Catherine Ashton moramo prositi, naj imenuje posebnega predstavnika, ki bo začel dialog s Kitajci, Rusi in Združenimi narodi, naj nadaljujejo s pritiskom na Severno Korejo. Nazadnje, po svojih najboljših močeh bi se morali potruditi in pomagati beguncem. Kakor so dejali drugi kolegi, ljudje bežijo iz Severne Koreje in ne dobijo pomoči, ki si jo zaslužijo.
Marek Henryk Migalski
Žal stvari niso takšne, kot sta dejala gospod Vigenin in gospod Martin. Žal ni res, da smo se v tej dvorani strinjali glede te zadeve, ker smo pred kratkim slišali od komunistične strani, da imajo nekatere pridržke glede našega stališča. To je obžalovanja vredno, saj se zdi, da bi morali biti pri tem vprašanju združeni.
Prihajam iz države, ki ji je vladal komunizem. Kot mlada odrasla oseba sem bil priča, česa je zmožen komunizem, in spomnim se upanja, kako smo čakali na glas svobodnega sveta, Zahodnega sveta. Včasih smo precenili njegov pomen, a z velikim veseljem smo ga čakali in upali, da se bo kdo zavzel za naše pravice, in mislim, da bi morali mi v vlogi svobodnega sveta zagotoviti, da bo ta glas slišan danes. Ampak za to moramo, kakor je dejal gospod Häfner, zagotoviti obstoj svobodnih medijev in tudi vsaj dostop do medijev v Severni Koreji. Prizadevati bi si morali zato in seveda sodelovati z Združenimi državami, ker bomo le s takšnim sodelovanjem lahko zagotovili, da bodo imeli Severni Korejci dostop do svobodnih medijev. To je nekaj, kar bi morali zagotoviti.
Thomas Mann
(DE) Gospa predsednica, športni navdušenci sedaj doživljamo nekaj, kar je dobrega pri športu: ekipni duh, veselje ob zmagoslavju in, tako kot včeraj zvečer, spoštovanje nasprotne ekipe. Vendar pa imamo tudi izkušnje s tem, da so nogometaši osebno odgovarjali za poraze.
Nenehno poslušamo govorice, da so morali severnokorejski nacionalni nogometaši, ko so zgodaj zapustili Svetovno prvenstvo, opravljati prisilno delo - upam, da so to napačne informacije. Severnokorejsko vlado pozivam, naj pojasni, kje se nahajajo ti nogometaši. Dejstvo, da nas skrbi za njih, skoraj ni presenetljivo, glede na to, da je to država, kjer državno vodstvo kaznuje kritike, kjer je mučnih in trpinčenih več deset tisoč ljudi in kjer je nešteto ljudi nedohranjenih.
EU mora z nezmanjšano resnostjo nadaljevati dialog s tako imenovanim spoštovanim voditeljem Ljudske republike Koreje. Čas je, da ustavimo prisilno delo in mučenje in odpravimo smrtno kazen in javne usmrtitve. Celo morebitne zmage v nogometu ne morejo prikriti resničnih razmer. Severna Koreja ima še vedno pomanjkljivosti na vse področjih: človekovih pravic, možnosti za preživetje in spoštovanja posameznika.
Charles Tannock
Gospa predsednica, izolacija DLRK je tolikšna, da lahko le ugibamo o kršitvah človekovih pravic, ki se dejansko tam dogajajo. Občasno pricurljajo novice od prebežnikov in resnica je resnično grozna. Kaže, da so taborišča prisilnega dela, ugrabitve, samovoljne aretacije in mučenje znaki tiranskega režima Kima Jong-ila. Smrtna kazen se redno uporablja brez upoštevanja pravne države.
Še naprej bomo izredno zaskrbljeni zaradi Severne Koreje. Ne le zaradi notranjih razmer, ampak zaradi vsega bojevitega in impulzivnega, celo paranoičnega vedenja v mednarodnem smislu. Žal ima Pjongjang jedrsko orožje in si prizadeva za sodelovanje z drugimi malopridnimi režimi po svetu, kot je iranski. Nedavna potopitev južnokorejskega vojaškega plovila je bila nedvomno napad Severne Koreje.
V tem oziru mora Ljudska republika Kitajska prevzeti svojo odgovornost kot članica Varnostnega sveta ZN z izvajanjem pritiska na Severno Korejo. A mislim, da bo do trajnega izboljšanja razmer na področju človekovih pravic prišlo le s spremembo režima in demokratizacijo, in upam, da s časom z združitvijo z demokratičnim jugom.
Joanna Katarzyna Skrzydlewska
(PL) Gospa predsednica, moje ime je zelo zahtevno in navajena sem dejstva, da ga je ljudem težko izgovoriti.
Iz zgodovine je razvidno, da se v stoletjih vladanja totalitarističnega režima kršitve človekovih pravic dogajajo vsak dan, razmere v Severni Koreji pa so strašne. Vlada Ljudske republike Koreje zanika obstoj problema kršenja človekovih pravic. Vendar pa je to v popolnem nasprotju s poročanjem očividnih beguncev in prebežnikov. Obstajajo delovna taborišča, ki so kraji mučenja, suženjskega dela in lakote za več tisoč korejskih državljanov, ki so si drznili kritizirati totalitarni sistem ali pa so v političnem smislu "nevarni". V Koreji je oseba zmanjšana na stopnjo predmeta brez svobodne volje ali zmožnosti odprtega izražanja. Seznanjeni smo, na primer, s poročanjem poročenih parov, ki so se bili prisiljeni ločiti, ker pripadajo različnim razredom.
Zato pozivam vse države, ki imajo kakršne koli gospodarske vezi s Severno Korejo, naj pritiskajo na tamkajšnjo vlado in pokažejo, da svetu ni vseeno za razmere več tisoč Korejcev in da to ne bo ostalo le stvar Severne Koreje.
Jacek Protasiewicz
(PL) Gospa predsednica, Severna Koreja in Kuba sta zadnja ostanka komunizma na svetu. Žal je tragično, da 20 let po padcu tega zločinskega sistema v Evropi obstajajo države, kjer v imenu te bolne ideologije zaradi lakote umirajo ljudje, ali pa jih mučijo, zapirajo oziroma silijo k delu v delovnih in koncentracijskih taboriščih.
Sanje mnogih Severnih Korejcev so preprosto pobegniti iz njihove lastne države. Kot ljudje svobodnega sveta smo dolžni - zlasti v odnosih z Ljudsko republiko Kitajsko, ker se ti odnosi razvijajo - zagotoviti, da ti begunci ne bodo vrnjeni korejskim oblastem, ker to za njih pomeni resno zaporno kazen ali pa preprosto smrt. Na ta vidik naše resolucije se osredotočam, ker ne verjamem v učinkovitost pozivov našega parlamenta ali pozivov celotnega svobodnega sveta za prekinitev kršenja človekovih pravic v Severni Koreji. Zato nam dovolite, ker ne moremo učinkovito izboljšati razmer v sami Koreji, da storimo vse, kar je mogoče, da bodo imeli tisti, ki so uspeli pobegniti iz tega zapora, možnost boljšega življenja - celo v Kitajski, ki je seveda kot država sama daleč od evropskih standardov svobode, demokracije in spoštovanja človekovih pravic. Vendar pa je tam življenje boljše kot v Severni Koreji.
Elena Băsescu
(RO) Razmere na področju človekovih pravic v Severni Koreji dajejo posebno resen povod za zaskrbljenost. Vodstvo v tej državi prepoveduje vse oblike politične opozicije, demokratične volitve, tisk in versko svobodo.
Ne moremo ostati neprizadeti ob trpljenju prebivalcev Severne Koreje, saj nimajo dostopa do osnovnih živil ali humanitarne pomoči. Zlasti me skrbijo razmere žensk in otrok v Severni Koreji, saj več kot tretjina njih trpi zaradi nedohranjenosti.
Po poročanju je več kot 150 000 Severnih Korejcev še naprej zadržanih v šestih delovnih taboriščih. Ne dobijo nikakršne zdravstvene oskrbe in prejemajo zelo malo hrane. Dejansko reforma valute novembra 2009 ni uspela, kar je vodilo do povečanja revščine med prebivalstvom.
Mislim, da mora Evropska unija podpreti ustanovitev preiskovalnega odbora ZN, ki bo dokazal kršitve človekovih pravic v Severni Koreji.
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg
(PL) Gospa predsednica, Združeni narodi in številne nevladne organizacije stalno poročajo informacije mednarodni skupnosti o represiji, ki se izvaja na več deset tisoč Severnih Korejcih. Mučenje in kazni v taboriščih prisilnega dela, pogosto zaradi političnih nazorov, se tam pojavljajo vsak dan. Pomemben del prebivalstva trpi zaradi nedohranjenosti in pomanjkanja primerne zdravstvene oskrbe in severnokorejska vlada zavrača vse oblike sodelovanja s telesi Združenih narodov, kar ljudem iz Severne Koreje omogoča dostop do vseh vrst mednarodne humanitarne pomoči.
Mislim, da je Evropski parlament moralno dolžan pozvati organe oblasti v Demokratični ljudski republiki Koreji, naj čim prej prenehajo s temi praksami. Poleg tega bi morala Evropska komisija z ozirom na velik vpliv Ljudske republike Kitajske na politiko v Pjongjangu te zadeve izpostaviti kot del dialoga Evropske unije s Kitajsko. Da bi bolje uskladili naše ukrepe, bi bilo dobro imenovati posebnega predstavnika Evropske unije za Severno Korejo.
Jaroslav Paška
(SK) Demokratična ljudska republika Koreja je morda zadnji preživeli ostanek druge svetovne vojne. Ideološke razlike in interesi oblasti so razdelili korejski narod v dve državi, katerih voditelji še vedno tekmujejo za svoje pravice in psihološki pogled na svet.
Sever Korejskega polotoka je postal ogromen geto, kjer je zaprtih več milijonov Korejcev, ki lahko v okviru militarističnega upravljanja njihovega režima le sanjajo o svobodnem življenju.
Severnokorejsko vodstvo pod pretvezo, da je država v vojnem stanju, še naprej drži svoje državljane v tem militarističnem režimu. Kako lahko Korejcem pomagamo v teh razmerah?
Z aktivnim skupnim pristopom velikih sil. Velike sile so bile tiste, ki so razdelile Korejce in zato morajo sedaj sodelovati in stalno pritiskati na severnokorejsko vodstvo, vključno z grožnjo kazenskega preganjanja zločinov proti človeštvu, da bi osvobodili ljudstvo Severne Koreje.
Cristian Dan Preda
(RO) V Severni Koreji je toliko kršitev človekovih pravic, da jih ne moremo vseh našteti. Najbolj resna med temi je verjetno stradanje prebivalstva in razlikovanje pri razdeljevanju hrane med tiste, ki so blizu režimu in vladi, in tistim, ki niso.
Po navedbah Amnesty International je lahko v grobem 9 milijonov državljanov Severne Koreje, več kot tretjina prebivalstva, trpelo zaradi lakote.
Prav tako menim, da so izredno zaskrbljujoče razmere glede kolektivnega kaznovanja, kjer so včasih v sisteme zaporov poslane tudi po tri generacije družin, kjer vlada okrutnost, mučenje, prisilno delo in javne usmrtitve, kakor je omenil tudi gospod Tannock. Večina ljudi, poslanih v ta taborišča, ni več izpuščenih. Tudi, če imajo otroke, lahko ti preživijo celo svoje življenje v ujetništvu.
Rad bi zaključil z mislijo, da čeprav se je severnokorejska vlada strinjala s sodelovanjem v splošnem rednem pregledu, ki ga izvaja Svet Združenih narodov za človekove pravice, je grozno, da do sedaj ni sprejela nikakršnih priporočil, ki jih je dobila kot del tega okvira.
Tadeusz Zwiefka
(PL) Gospa predsednica, temu seznamu zelo dramatičnih zgodb o Severni Koreji moramo dodati še eno točko. V mislih imam jedrsko izsiljevanje, ki ga uporablja Kim Jong-il in je v določenem smislu ohromilo svet. Čeprav morda proti svoji volji, je Zahod pogosto svojo pozornost usmeril stran od dogodkov na Korejskem polotoku. Zato moramo govoriti posebej o zagrešenih zločinih in obnoviti svoje pozive. Mednarodna skupnost mora najti obliko sankcij, bi jih bodo sami državljani Severne Koreje čutili čim manj. Vendar pa se ne smemo vleči za nos: vse sankcije, ki udarijo režim, neizogibno pustijo svoje znamenje v družbi.
Zato menim, da je sedaj edini učinkovit ukrep lahko sodelovanje z najbližjimi sosedami Severne Koreje, zlasti v zvezi s pomočjo za begunce, ker le takrat, ko podrobno poznamo razmere v okviru komunističnega režima, bomo lahko v prihodnosti učinkovito ukrepali v imenu ljudi, ki sedaj nimajo nikakršne izbire.
Kristalina Georgieva
članica Komisije. - Gospa predsednica, rada bi čestitala Parlamentu, ker se je lotil te razprave. Če mi dovolite, bi želela prepoznati mladega fanta za sedežem št. 582, ker je prihodnost Severne Koreje pomembna za prihodnost naših otrok.
Zelo žalostno je zapisati, da je bilo v preteklih sedmih letih, od sprejetja prve resolucije v kontekstu ZN, ki obsoja obžalovanja vredne razmere na področju človekovih pravic v Severni Koreji, doseženega le malo napredka, če sploh kaj. Komisija se popolnoma strinja s skrbmi o potrebi po obravnavanju zelo resnih razmer na področju človekovih pravic v tej državi, kakor je izraženo v skupnem predlogu resolucije, o katerem razpravljamo danes.
EU si prizadeva za takšno izboljšanje v mednarodnem kontekstu že od leta 2003, ko je v ženevski Komisiji za človekove pravice sprejela prvo resolucijo, ki obsoja razmere v Demokratični ljudski republiki Koreji, ki ni kaj dosti demokratična, kot ste mnogi že omenili. Poleg tega EU še naprej sproža vprašanje človekovih pravic v našem dvostranskem političnem dialogu s Severno Korejo. Prav tako ga sprožamo, kakor je poudarilo več govornikov, v naših razpravah s Kitajsko, in še posebno vprašanje prisilne vrnitve severnokorejskih državljanov, ki so nezakonito vstopili na Kitajsko. To bomo počeli tudi v prihodnje. Teh ljudi ne smemo preprosto obravnavati kot "gospodarske migrante".
Toliko elementov, vključenih v predlog resolucije je že del sedanje politike EU o človekovih pravicah z ozirom na Severno Korejo. Zelo pozdravljamo zbliževanje stališč med poslanci ter med poslanci Parlmenta in člani Komisije. Popolnoma se strinjam glede tega, kaj je treba storiti, vključno s točko, ki so jo podali mnogi govorniki, da moramo ohraniti obstoječe programe za pomoč najbolj ranljivim ljudem v Severni Koreji, ki se spopadajo s strašnimi mukami. Ne smemo jih kaznovati za grehe njihovih voditeljev.
V splošnem se strinjamo o načinu, kako to storiti, a glede treh posebnih točk ima Komisija nekoliko drugačna stališča - in rada bi pojasnila, kakšna so in zakaj se nekoliko razlikujejo.
Prvo je predlog za vključitev klavzule o nadzoru severnokorejskih delavcev, ki delajo v industrijskem kompleksu Kaesong, v sporazum o prosti trgovini med EU in Južno Korejo. Besedilo, doseženo s pogajanji, za ta sporazum o prosti trgovini določa možnost določitve zunanjih obdelovalnih zon. Obe strani priznavata, da bi lahko takšne zone pospeševale uresničevanje cilja miru na polotoku, a preden je mogoče to zono priznati kot takšno v okviru sporazuma o prosti trgovini, jo mora predlagati ena stran in obravnavati posebni odbor predstavnikov obeh strani. V sedanjih političnih okoliščinah ni verjetno, da bo v kratkem času podan takšen predlog, ko je sporazum o prosti trgovini začel veljati. Vendar pa bi vam rada zagotovila, da si bo Komisija prizadevala za pomembne priložnosti za reševanje tega na poznejši stopnji.
Drugi predlog, ki ga vsebuje predlog resolucije, zadeva morebitno imenovanje posebnega poslanika EU za Severno Korejo in številni govorniki so danes ta predlog podprli. EU je zavezana pospeševanju svojega prispevka k mednarodnemu usklajevanju in visoka predstavnica/podpredsednica se zelo zanima za prizadevanja v tej smeri. Vendar pa sedaj premišlja o vseh možnostih za izvedbo tega v kontekstu dveh zadev. Ena je revizija mandata posebnih predstavnikov EU in druga je ustanovitev Službe za zunanje delovanje. V tem kontekstu bi si visoka predstavnica/podpredsednica prizadevala za povečano sodelovanje EU pri mednarodnem usklajevanju.
Tretja zadeva je predlog za pritisk v smeri ustanovitve Komisije za preiskovanje v ZN. Evropska komisija globoko ceni načelo tega predloga v predlogu za resolucijo. Hkrati pa menimo, da bi bilo na tej stopnji preudarno vsa naša prizadevanja vložiti v podporo mandata novega, nedavno imenovanega posebnega poročevalca ZN za človekove pravice v Severni Koreji, gospoda Marzukija Darusmana, ki mu je Svet ZN za človekove pravice podelil pristojnosti, da si prizadeva za človekove pravice v Severni Koreji. Ob upoštevanju tega moramo zagotoviti, da bo imel vso podporo za opravljanje svojega dela. S stališča Komisije je to danes boljša pot pred nami.
(Aplavz)
Predsednica
Razprava se je zaključila.
Glasovanje bo potekalo kmalu.
Pisne izjave (člen 149 poslovnika)
George Sabin Cutaş  
v pisni obliki. - (RO) Razmere v zvezi s človekovimi pravicami in humanitarno pomočjo v Severni Koreji ostajajo občutljiva in zaskrbljujoča zadeva za Evropsko unijo kot mednarodno akterko, ki v globalnem smislu spodbuja človekove pravice. Po drugi strani pa so Združeni narodi z resolucijo z dne 25. marca 2020 izrazili skrb glede resnih kršitev civilnih, političnih, gospodarskih, socialnih in kulturnih pravic Demokratične ljudske republike Koreje. Obžalovanja vredno je, da je severnokorejska vlada sprejela odločitev, da zavrne sodelovanje z ZN preko mehanizmov za spodbujanje človekovih pravic, vključno z mandatom posebnega poročevalca za razmere na področju človekovih pravic v Severni Koreji.
EU je dolžna pozvati Severno Korejo, naj spoštuje človekove pravice. EU mora ukrepati tudi neodvisno, da bi pomagala prebivalstvu te države z nadaljevanjem programov humanitarne pomoči, ohranjanjem komunikacijskih kanalov v Severni Koreji in zagotavljanjem azila za severnokorejske begunce, ki so prispeli v države članice.
Imenovanje posebnega predstavnika Evropske unije za Severno Korejo bi nam omogočilo tesnejši nadzor razmer na področju človekovih pravic v tej državi in zagotavljanje boljšega usklajevanja odgovorov držav članic na to vprašanje.
