Priprave na vrh v Københavnu o podnebnih spremembah (razprava) 
Predsednik
Naslednja točka sta izjavi Sveta in Komisije o pripravah na vrh v Københavnu o podnebnih spremembah.
Andreas Carlgren
Gospod predsednik, spoštovani poslanci, nazadnje sem v Parlamentu razpravljal o podnebnih vprašanjih, tik preden sem se sestal s svojimi kolegi na oktobrskem zasedanju Sveta za okolje. Na tem zasedanju smo se dogovorili o trdnem in skupnem mandatu pri pripravah na konferenco ZN o podnebnih spremembah v Københavnu. Med drugim smo ugotovili, da je treba do leta 2050 emisije EU zmanjšati za 80-95 % v primerjavi z letom 1990. Odločili smo se tudi, da bo EU v vsakem primeru zmanjšala emisije za 20 % do leta 2020, vendar da jih bomo zmanjšali za 30 %, če se v Københavnu doseže dovolj ambiciozen sporazum.
V primerjavi z zmanjšanjem emisij drugih držav bomo posebno pozornost posvetili cilju omejitve naraščanja temperature na dve stopinji - to mora biti merilo za primerjavo zmanjšanja naših emisij z zmanjšanjem emisij drugih držav. Zmanjšati je treba emisije mednarodnega prevoza. Za letalski promet smo zastavili kot cilj 10-odstotno zmanjšanje emisij, za pomorskega pa 20-odstotno zmanjšanje do leta 2020 v primerjavi z letom 2005. Rad bi še razjasnil, da EU zahteva tudi, da se davki na pomorski in letalski promet uporabijo za plačilo ukrepov v državah v razvoju, zlasti v najrevnejših državah in državah, ki so najbolj prizadete. To mora biti eden od rezultatov Københavna.
Krčenje deževnega gozda je treba do leta 2020 prepoloviti in do leta 2030 ustaviti. EU bo zahtevala, da vrh v Københavnu sprejme odločitev o zaustavitvi krčenja deževnih gozdov, podpori pogozdovanja in uvedbi trajnostne rabe gozdov. Le tako lahko dovolj hitro zmanjšamo emisije in dosežemo uspešen izid v Københavnu. EU je pojasnila in podpirala svoja stališča na vsakem koraku, zato je lahko ves čas postavljala zahteve in vršila pritisk na druge strani. Veliko od tega smo dosegli v sodelovanju z Evropskim parlamentom, s podnebnim in energetskim svežnjem, ki predstavlja osnovo za ambiciozna stališča EU.
Zdaj sta le še dva tedna do vrha v Københavnu o podnebju. Obdaja nas veliko pesimistov, ki so zadnjih nekaj mesecev obkrožali ciljno ravnino. V realnosti pa šteje politična voljo po vodstvu - in to EU premore. Da bi dosegli rezultat, za katerega smo si tako dolgo prizadevali, moramo zdaj združiti vse sile v Evropski uniji. V tem pogledu bo zlasti Parlament še naprej igral pomembno vlogo.
Dovolite mi, da najprej poudarim, da se cilj EU, ki je doseči sporazum, ni spremenil. V Københavnu moramo doseči ambiciozen in celovit sporazum. Podnebje zemlje je čakalo dovolj dolgo. Zdaj je čas za sporazum.
Včeraj smo imeli nenavadno zasedanje Sveta za okolje, da bi s skupnimi močmi dosegli, da bo København mejnik v našem delu na področju podnebnih sprememb, kot si to želimo. V odločitvi EU pred konferenco v Københavnu so voditelji držav ali vlad določili kot cilj EU, da københavnski proces pripelje do pravno zavezujočega, na Kjotskem protokolu temelječega sporazuma, ki bo začel veljati 1. januarja 2013 in bo vseboval vse bistvene elemente. Za to je potreben sporazum v Københavnu, ki bo v celoti določal dovolj veliko zmanjšanje emisij, da bo mogoče izpolniti cilj omejitve naraščanja globalne temperature za manj kot dve stopinji. Sporazum z vsemi državami, zaradi katerega se bodo vse razvite države zavezale k zmanjšanju svojih skupnih emisij; z drugimi besedami, cilj, ki se nanaša na celotno gospodarstvo; vse razvite države, vključno z ZDA, morajo povezati svoje zaveze s sporazumom v Københavnu. Sporazum, zaradi katerega se bodo države v razvoju zavezale k ukrepom za zmanjšanje emisij pod stopnjo, ki bi bila dosežena, če ne bi bili uvedeni nobeni ukrepi, zlasti v velikih gospodarskih silah sveta, in zaradi katerega bodo razvite države zagotovile takojšnjo finančno pomoč za potrebne ukrepe v državah v razvoju, predvsem najrevnejših državah, v letih 2010, 2011 in 2012. Sporazum, ki bi privedel do oblikovanja sistema dolgoročne podpore za manjše emisije, prilagajanje, tehnično sodelovanje in prenos tehnologij.
Končno pa mora sporazum vsebovati tudi mehanizem pregleda, da ga bo mogoče prilagoditi, kakor bo to narekovala znanost s ciljem obvladovanja podnebnih sprememb.
Zdaj se govori o "rešitvi v dveh korakih". Toda za EU je sporazum v Københavnu ključen korak. Odločitev je treba sprejeti v Københavnu in ta odločitev mora zajemati vse, kar je pomembno za podnebje. Zavezujoči sporazum je treba po jasnem urniku prenesti v besedilo, ki ga bo mogoče ratificirati, kar je bolj tehnična podrobnost, saj mora biti vsebina zajeta v ambicioznem sporazumu.
Tako bo sporazum v Københavnu odprl pot za takojšnje ukrepe, namesto da bi čakali do leta 2013. Dejansko bi lahko skozi takšen sporazum hitreje spodbudili k ukrepom kot sicer. Ključno bo tudi, da dosežemo cilj dveh stopinj.
Predvsem EU je bila gonilna sila hitrega financiranja prilagoditvenih ukrepov in ukrepov za preprečevanje krčenja deževnih gozdov. Hitro ukrepanje je potrebno, če želimo hitro spreobrniti krivuljo globalnih emisij navzdol.
Kar je zdaj na mizi, ne zadostuje v celoti za dosego cilja dveh stopinj. Najbolj ambiciozne ponudbe na pogajalski mizi smo predložili mi v EU, bili pa smo tudi gonilna sila, ki je povzročila, da so druge strani povišale ponudbe. Tudi to se je zgodilo. Videli smo, da smo s tem, ko smo naš cilj 30 % uporabili kot vzvod, vršili pritisk tudi na druge strani. Razveseljivo je, da so razvite države, kot sta Norveška in Japonska, povišale ponudbe, kar je pred kratkim naredila tudi Rusija, in da so tudi države v razvoju, na primer Južna Koreja, Brazilija in Indonezija, nedavno predstavile ambiciozne načrte. Na tem bomo vztrajali. Še naprej bomo 30 % uporabljali kot vzvod. Zdaj čakamo predvsem na ZDA in Kitajsko.
Zapomnili smo si, da je predsednik Obama dejal, da sporazum ne sme vsebovati samo določenih elementov niti ne sme biti zgolj politična izjava. Strinjal se je tudi, da mora vsebovati vse ključne elemente in tudi ukrepe, ki jih je mogoče sprožiti takoj. Sporazum v Københavnu mora zajemati vse emisije sveta. Brez ponudbe ZDA in Kitajske zajema le polovico. Naj povem zelo jasno: sporazum bo morda v celoti odvisen od tega, ali bosta ZDA in Kitajska predložili dovolj ambiciozni ponudbi.
EU bo vztrajala, da se na pogajanjih predložijo ustrezni ukrepi. Dva tedna pred končnimi pogajanji bomo ohranili našo vodilno vlogo. Veselim se nadaljnjega sodelovanja s Parlamentom, zlasti prek skupine 15. konference pogodbenic, ki bo v Københavnu. Veselim se dialoga. Z združenimi močmi bomo s skupnim delom dosegli zelo uspešen, ambiciozen in pristen sporazum v Københavnu.
Stavros Dimas
Gospod predsednik, hitro se približujemo ključnemu vrhu v Københavnu in le malo časa nam še ostane. Povsem se strinjam z ministrom Carlgrenom, da moramo povečati naša prizadevanja in tesno sodelovati, tako da ne bomo zapravili te zgodovinske priložnosti, ki je pred nami, namreč sklenitev globalnega, celovitega, ambicioznega, na znanosti temelječega sporazuma o podnebnih spremembah v Københavnu. Kot je dejal gospod Carlgren, v Københavnu se moramo dogovoriti o celotni vsebini sporazuma in o takojšnji pravni obdelavi v naslednjih nekaj mesecih, v prvih šestih mesecih leta 2010, da bomo imeli popoln, pravno zavezujoč sporazum, za katerega si Evropska unija prizadeva od samega začetka.
Rad bi se zahvalil Evropskemu parlamentu za resolucijo o strategiji EU za København. To je ambiciozna resolucija, ki potrjuje pomen, ki ga Evropski parlament pripisuje vprašanju podnebnih sprememb. Trdno računam tudi na podporo poslancev Parlamenta v Københavnu. Seveda bi rad poudaril tudi, kako pomembni so naši stiki s parlamenti tretjih držav, civilno družbo in podjetji v smislu obveščanja o stališčih Evropske komisije, s čimer bomo prepričali druge države, da sprejmejo zavezujoče izjave o zmanjšanju toplogrednih plinov.
Zlasti podpiram poziv Parlamenta k sporazumu, ki vsebuje cilj 2 ° Celzija. Če želimo doseči ta cilj, morajo ukrepati tako razvite države kot države v razvoju. Dobro je, da je v tej resoluciji Parlament glasoval za rešitve, ki temeljijo na tržnih mehanizmih, in da podpira pregled mehanizma čistega razvoja v prihodnjem sporazumu. Kar zadeva to vprašanje, je, kot veste, Komisija mnenja, da bi morali med obstoječa orodja sistema emisij ogljikovega dioksida vključiti tudi sektorski mehanizem kreditiranja.
V zvezi z zmanjšanjem emisij, ki nastanejo zaradi krčenja in propadanja gozdov v razvitih državah, po programu ZN REDD (sodelovalni program ZN za zmanjšanje emisij zaradi krčenja in propadanja gozdov v razvitih državah) bomo vložili vse napore v spodbujanje močnih socialnih in okoljskih standardov, ki upoštevajo vpliv na biotsko raznovrstnost in ekosisteme.
Vendar se soočamo z velikimi izzivi. V Københavnu moramo ciljati visoko, da dosežemo sporazum na podlagi znanstvenih dognanj. Z drugimi besedami, moramo preseči cilj 2 ° Celzija. Zagotoviti moramo tudi, da vsaka država sprejme potrebne zaveze v skladu z načelom skupnih, vendar različnih odgovornosti. Pričakujemo tudi, da bodo Združene države polnih osem let po tem, ko so obrnile hrbet Kjotu, prevzele svoj delež odgovornosti.
Končno pa moramo obravnavati tudi niz podrobnih vprašanj, na primer, kako zagotoviti, da bodo nastajajoča gospodarstva dejansko prispevala skladno s svojimi zmožnostmi in načelom diferenciacije, ki sem ga omenil prej, ter da bo znesek potrebnih sredstev predvidljiv in stabilen. Poleg tega bo treba v Københavnu zagotoviti sredstva za hiter začetek, da bo mogoče izvesti tisto, kar je treba narediti takoj, brez čakanja na obdobje 2010-2013. Tako bo mogoče takoj ukrepati in uvesti potrebne prilagoditve, zlasti na zelo občutljivih območjih planeta, kot so revne države.
Zdaj je čas, da se Evropsko unijo pozove, da daje zgled in potrdi svojo vodilno vlogo. Na pripravljalnih pogovorih prejšnji teden v Københavnu smo si izmenjali ključna stališča s številnimi mednarodnimi partnerji. Kot je povedal gospod Carlgren, so določene države, med njimi Brazilija in Južna Koreja, naznanile, da bodo uvedle ukrepe. Podobne najave pričakujemo do začetka vrha tudi od drugih držav, kot sta Kitajska in Indija. Danes zjutraj so v novicah poročali, da bodo Združene države predložile svoj predlog za zmanjšanje in - upam - financiranje.
Zanimiva je bila tudi izmenjava mnenj o vprašanju preglednosti in, natančneje, o sistemih spremljanja, poročanja in preverjanja. Še vedno je izjemno pomembno, da zagotovimo več zavez za določene ukrepe in delovanje v smeri gospodarstva, ki bo manj intenzivno v smislu emisij ogljikovega dioksida. Države v razvoju morajo kot skupina in glede na svoje sposobnosti doseči 15-30 % zmanjšanje v primerjavi z običajno vrednostjo.
Kar zadeva ukrepe razvitih držav, napredek na žalost ni zadovoljiv. Španija, Avstralija in Norveška so izboljšale svoje zaveze. Vendar pa ne kaže, da so jim druge države pripravljene slediti. Zdaj je postalo jasno tudi, da Združene države žal ne bodo mogle sprejeti notranje zakonodaje do konca leta. To seveda ne pomeni, da ne bodo mogle določiti točnih količinskih ciljev v Københavnu. Kot sem že povedal, kolikor nam je znano, se bo točno to zgodilo, toda - bojim se - pod pogojem, da se sprejme notranja zakonodaja, kar pa se po pričakovanjih ne bo zgodilo do konca leta, in bo zato pogojno. Pozitivna poteza Združenih držav bo vplivala na stališče drugih držav in bo posledično odločilna za izid vrha v Københavnu.
Zdaj je jasno, da samo ukrepi razvitih držav ne bodo dovolj. Lahko se zgodi kar koli, toda države v razvoju bodo morale prispevati, s poudarkom na razvoju gospodarstva z majhnimi emisijami ogljikovega dioksida. Kot sem povedal prej, bodo morale države v razvoju zmanjšati svoje emisije za 15-30 % v primerjavi z običajnimi vrednostmi.
Naš ključni cilj v Københavnu je še vedno doseči pravno zavezujoč sporazum. Čeprav pogajanja do zdaj niso napredovala tako hitro, kot bi si želeli, in je ostalo malo časa, ne smemo odstopiti od tega cilja. Želimo tudi, da je ta sporazum globalen in da zajema vse elemente balijskega akcijskega načrta, odraža napredek, dosežen do zdaj, in vključuje kvantitativne dejavnike za zmanjšanje emisij in financiranje.
Kar zadeva zgradbo sporazuma, bo moral slednji zajemati vse elemente, povezane s prilagoditvami, zmanjšanjem emisij in financiranjem hitrega začetka. V Københavnu se bomo morali dogovoriti tudi o postopkih in urniku za dokončanje pogajanj, da bi čim hitreje dosegli pravno zavezujoč sporazum, namreč v prvih mesecih leta 2010; kanclerka Merkel je omenila prvo polovico leta 2010.
Obsežen in globalen sporazum bo dal precejšen političen zagon postopku pogajanj in omogočil zaključek pravne obdelave v razumnem času od vrha v Københavnu. V tem okviru je financiranje odločilen dejavnik. København ne bo uspešen, če ne uspemo zbrati potrebnih naložbenih virov in sredstev.
Za zaključek bi rad ponovno omenil odločilno vlogo, ki jo ima Evropski parlament pri spodbujanju ambiciozne podnebne politike EU. Bil je v ospredju v Evropski uniji in v mednarodni areni ter je pomagal spodbujati naše strateške mednarodne partnerje. To tesno sodelovanje se bo nadaljevalo v obdobju pred Københavnom in moram reči, da sem navdušen, da bo Parlament zastopala močna delegacija.
Predsednik
Hvala, komisar, za zelo zanimiv govor, v katerem ste govorili o pomembnih težavah, s katerimi se soočamo pred Københavnom. Govorili ste nekoliko dlje, kot smo pričakovali, zato pričakujem, da boste krajši pri pripombah ob koncu razprave. Govor je bil tako zanimiv, da ga ni bilo mogoče prekiniti!
Corien Wortmann-Kool
v imenu skupine PPE. - (NL) Ura tiktaka. Soočeni smo s pomembnim izzivom, namreč v Københavnu moramo zagotoviti sklenitev ambicioznega sporazuma o podnebnih spremembah, zdaj ko pa se bliža december, pa smo naleteli na ovire. Predsednik Obama še ne more izpolniti svoje volilne obljube. Vendar so tudi znaki, ki vlivajo upanje, recimo ambicije nove japonske vlade.
Rada bi pohvalila prizadevanja švedskega predsedstva in Evropske komisije, zlasti komisarja Dimasa. Mi smo vaši zavezniki. Rada bi pohvalila tudi vaša prizadevanja namenjena temu, da bi bili evropski voditelji soglasni, saj je bolj kot kdaj koli pomembno, da med temu ključnimi pogajanji Evropa spregovori enoglasno.
V imenu Evropske ljudske stranke (Krščanskih demokratov) lahko rečem, da tudi mi upamo, da bo dosežen ambiciozen sporazum, ki vodi do zavezujočih ciljev zmanjšanja emisij, ne le za Evropsko unijo, Združene države in Japonsko, temveč tudi za države, kot so Kitajska, Brazilija in Indija. Pomembno je, da imamo skupne ambicije, če želimo učinkovito reševati podnebne spremembe, obenem pa moramo vzpostavljati enakovredne pogoje na globalni ravni.
Gospod predsednik, ključno je, da se v Københavnu doseže sporazum o finančnem svežnju, ki bo pripomogel k financiranju podnebnih projektov v državah v razvoju. Evropa mora prevzeti pošteni delež te odgovornosti. Vendar delim vaše občutke, da je zelo pomembno hitro sprožiti to financiranje, saj so projekti pripravljeni in čakajo ter jih je mogoče takoj začeti. To bi bil oprijemljiv in viden rezultat vrha v Københavnu ter ohrabrujoč znak. Obenem je nujno sklepati sporazume, s katerimi bi zagotovili, da ta sredstva aktivno in učinkovito prispevajo k zmanjšanju podnebnih sprememb, ter tudi sporazume o prenosu tehnologij in zaščiti pravic intelektualne lastnine.
Le skupaj lahko aktiviramo znanje in sposobnosti, ki so potrebni za preprečevanje podnebnih sprememb in nepopravljivo škodo ekosistemov. Podnebni sporazum bi lahko to precej spodbudil, pa tudi nas v Evropi pri zagotavljanju, da naše socialno tržno gospodarstvo vse bolj postaja trajnostno socialno tržno gospodarstvo.
Jo Leinen
v imenu skupine S&D. - (DE) Gospod predsednik, predsednik Sveta, komisar, gospe in gospodje, v zadnjih letih je bil Evropski parlament gonilna sila razprave o varstvu podnebja in izpolnili smo velik odstotek svežnja EU za varstvo podnebja. Resolucija, ki jo danes predlagamo, ima vse elemente za ambiciozen sporazum v Københavnu. Toda kar predlagamo, je tudi realistično. Je ambiciozno in realistično obenem in upamo, da bosta Svet in Komisija združila sile z nami, da oblikujemo en organ za lobiranje na konferenci, da bi pritegnili druge partnerje.
EU je prevzela vodilno vlogo pri teh vprašanjih in želimo, da tako ostane v Københavnu. To pomeni, da moramo vztrajati pri naši ponudbi 30-odstotnega zmanjšanja CO2 do leta 2020. Znanost nam pravi, da mora ta odstotek biti v zgornji polovici med 25 % in 40 %. To pomeni, da 30 % še vedno ne bi bilo dovolj, to vemo, in zato moramo dejansko ponuditi ta cilj, saj bo spodbudil ambicijo ostalih držav.
Vemo, da globalno varstvo podnebja ni mogoče brez financiranja. V nasprotju s Svetom je Parlament v tem smislu podal določene zneske. Globalni okvir znaša okoli 100 milijard EUR, Evropa pa mora poskrbeti za približno tretjino tega zneska. Zakaj torej ne rečemo, da bomo leta 2020 priskrbeli 30 milijard EUR? Parlament se je zavezal k temu in upam, da se bosta Svet in Komisija čez dva tedna prav tako jasno izrekla.
Gospa Wortmann-Kool je že omenila zagon. Takoj potrebujemo 5 do 7 milijard EUR. Ko pogledam, koliko denarja smo namenili bančni krizi, dejansko govorimo o malenkostnem znesku, da premagamo podnebno krizo - in za to ne bomo imeli na voljo druge priložnosti. Ko bo podnebje uničeno, bo uničeno za vedno in ga ne bomo mogli popraviti. Zato moramo temu vsi mi posvetiti veliko truda.
Opažam tudi, da so se nekatere države zganile, druge pa ne. Ne sme priti do tega, da dve največji onesnaževalki okolja, Kitajska in Združene države, igrata pingpong in obtožujeta druga drugo, obenem pa sami pri sebi nič ne storita. To je neodgovorno in upam, da bodo predvsem ZDA pokazale vodstvo v Københavnu, predstavile podrobne informacije o zmanjšanju lastnih emisij plinov, ki vplivajo na podnebje, in tudi delež financiranja.
Brez teh dveh držav in brez Indije ne bo sporazuma. Ponovno poudarjamo gozdarsko politiko - krčenje gozdov je pomemben dejavnik - kot tudi letalski in pomorski promet. Če so v trgovanje z emisijami vključene železnice in morajo plačati, ne vidim, zakaj bi morala imeti letalski in pomorski transport takšne posebne privilegije.
Končno bo Parlament prvič zastopan v paviljonu EU. To je nov začetek in upam, da lahko sodelujemo pri pogovoru med Svetom in Komisijo, saj imamo po Lizbonski pogodbi skupno zakonodajno pristojnost nad sporazumom iz Københavna.
Corinne Lepage
v imenu skupine ALDE. - (FR) Gospod predsednik, predsednik Sveta, komisar, 26. septembra 2009 je bilo organiziranih 44 odborov državljanov v 38 državah, ki predstavljajo različne stopnje razvoja.
91 % državljanov po vsem svetu je bilo mnenja, da je nujno potrebno doseči sporazum v Københavnu, med njimi 93 % Evropejcev. 89 % jih je menilo, da moramo preseči cilj 25-odstotnega zmanjšanja emisij toplogrednih plinov v industrializiranih državah, 92 % Evropejcev pa se s tem strinja.
Poslanci, ki zastopamo ljudstva Evrope, smo dolžni uporabiti naš vpliv in se odzvati na zahtevo naših sodržavljanov, predvsem pa moramo prevzeti odgovornost, ki jo imamo, da bomo lahko do leta 2020 izpolnili cilj Medvladnega odbora za podnebne spremembe, namreč 25-40-odstotno zmanjšanje.
Da bi to dosegli, moramo spoštovati cilj 30-odstotnega zmanjšanja, kot je pravkar dejal gospod Leinen, seveda ob potrebnih finančnih virih, ki so ocenjeni na 100 milijard EUR do leta 2020. V ta namen bo najbrž treba uvesti davek na finančne transakcije kot tudi prenos zelene tehnologije na jug.
Vodilna vloga Evrope pri tem ključnem vprašanju prihodnosti mora privesti do sklenitve sporazuma, vendar ne sporazuma za vsako ceno, z drugimi besedami, ne takšnega, ki ne izpolni svojih ciljev, ki nima finančnih sredstev, nadzora ali omejitev. Bolje je imeti nič, kot imeti nejasno zavezo, ki to vprašanje postavlja na stranski tir, ljudi pa prepriča, da ga je rešilo.
Nismo obvezani samo k skupni odgovornosti za podnebni dolg, temveč tudi, da storimo vse, kar je mogoče, da ljudi prepričamo o edini smiselni rešitvi ter da smo neumorni zagovorniki poštenega in učinkovitega skupnega prizadevanja.
V tem smislu potrditev 30-odstotnega cilja pomeni, da vsem državam, ki so že predlagale nižje in višje mejne vrednosti emisij, zagotovimo sredstva, da ciljajo na višje vrednosti in ne da ostanejo pri nižjih.
Vsi bodo odgovarjali mednarodni javnosti in prihodnjim generacijam za stališče, ki ga zavzamejo v Københavnu. Stališče Evropejcev mora biti jasno, nedvoumno in izjemno trdno.
Satu Hassi
v imenu skupine Verts/ALE. - (FI) Gospod predsednik, gospe in gospodje, minister, srečanje v Københavnu bo najpomembnejša konferenca v zgodovini človeštva. Zadeva prihodnost celotne človeške rase. Pomen srečanja poudarja dejstvo, da se ob njegovem približevanju uspeva prek medijev očrniti ugled raziskovalcev podnebja.
Vendar ne smemo izgubljati časa: svetovne emisije je treba zmanjšati v naslednjih 10 letih. Ministri in predsedniki vlad, ki zasedajo v Københavnu, morajo svojo odgovornost vzeti resno in sprejeti odločitve, da se prepreči povišanje temperature zemlje za več kot dve stopinji. Odločitev mora zajemati vsa poglavitna vprašanja, mora biti obvezujoča in mora zajemati zavezujoč urnik za sestavo morebitnega mednarodnega sporazuma.
Vesela sem, da je minister Carlgren omenil tudi zavezujočo odločitev in zavezujoč mednarodni sporazum. Sporazum mora zajemati dolgoročne cilje glede emisij, čeprav je še pomembneje, da se dogovorijo mejne vrednosti emisij za leto 2020. Zmanjšanje emisij v industrializiranih državah mora biti bližje 40 % kot pa 25-odstotnemu pragu.
Vodilna vloga EU je zdaj ključna, kot je bila tudi prej. Najboljši način, da dokažemo vodilno vlogo, je zaveza k 30-odstotnemu zmanjšanju emisij za leto 2020 in jasna ponudba za financiranje držav v razvoju. Kot je povedal Odbor za okolje, javno zdravje in varnost hrane, bi moral delež financiranja EU znašati okoli 30 milijard EUR letno do leta 2020. Poleg tega je zaradi recesije mogoče ceneje znižati emisije, kot je dejal minister Carlgren. Izkoristiti moramo to priložnost in zvišati naše cilje.
Tiste, ki radi dvomijo o celotni zamisli o varstvu podnebja, moram opomniti, da planet ne bo čakal. Ne moreš mu reči: "Nam lahko daš še leto ali dve; zdaj je recesija" ali "Zaradi podnebnih skeptikov omahujemo". Podnebne spremembe napredujejo skladno z zakoni fizike in kemije in mi bomo prevzeli odgovornost za naše odločitve in tudi za to, da ne storimo prav nič.
(Aplavz)
Miroslav Ouzký
v imenu skupine ECR. - (CS) Minister in predsednik Sveta, komisar, gospe in gospodje, strinjam se z večino prejšnjih govornikov, da je vrh v Københavnu verjetno najpomembnejši vrh v vsem letu za Evropsko unijo in tudi za ves svet. Rad bi se zahvalil komisarju, ker je med politiki, ki poudarjajo pomen Evropskega parlamenta za bližajoči se vrh ter za podnebno politiko in same podnebne spremembe. Rad bi se mu tudi zahvalil, ker je poudaril pomen financiranja. Veste, na Češkem pogosto rečemo - in v češčini to zveni razmeroma ironično -, da je denar na prvem mestu, in to v tem primeru drži kot pribito. Rad bi tudi poudaril, da bo, če EU ne more nastopiti kot en organ z močnim in jasnim pooblastilom in ne more doseči jasnega sporazuma o financiranju, to izjemno oslabilo naš položaj v svetu.
Več predhodnih govornikov je poudarilo, da imamo kot EU vodilno vlogo na tem področju in da jo moramo ohraniti. Rad bi ponovil, da bi zelo rad videl koga še bolj ambicioznega na vrhu, ki bi bil daleč pred nami, ki bi imel boljšo zakonodajo in ki bi bil pripravljen tej problematiki nameniti več sredstev. Niti najmanj me ne bi motilo, če bi izgubili vodilni položaj, ker menim, da je čas, da se skupno breme porazdeli na resnično globalni ravni. Strinjam se s prepričanjem, da bodo brez svetovnega sporazuma vsa naša prizadevanja neuspešna. Nima smisla tu nenehno ponavljati pomena držav, kot so ZDA, Indija ali Kitajska. Bojim se, da predsednik Obama ne more izpolniti vseh svojih predvolilnih obljub, kar je obžalovanja vredno.
Rad bi tudi na kratko omenil vprašanje, o katerem pogosto govorim, namreč krčenje gozdov in upravljanje voda v svetu, ki ga vedno podcenjujemo. V vseh naših izjavah pozivamo k sporazumom z državami, kot so Brazilija, Indija in druge, o zaustavitvi sečnje deževnih gozdov. Vendar pravim, da ni dovolj le strinjati se in dajati izjave. V preteklosti smo ugotovili, da zadevne vlade pogosto nimajo nadzora nad temi dejavnostmi ali ga ne izvajajo, zato bi rad tu izjavil, da se samo strinjati ni dovolj; oblikovati moramo nadzorne mehanizme, imeti moramo pregled nad realnimi politikami in strinjam se, da ne smemo skleniti sporazuma za vsako ceno.
Bairbre de Brún
v imenu skupine GUE/NGL. - (GA) Gospod predsednik, povsem se strinjam, da si moramo v Københavnu prizadevati za pravno zavezujoč sporazum. Ta mora biti dovolj močan za spopad z izzivi podnebnih sprememb, sočasno pa mora biti uravnotežen in pošten do držav v razvoju.
Industrializirane države morajo zagotoviti najmanj 40-odstotno znižanje emisij toplogrednih plinov do leta 2020 ter znižanje emisij za 80 % do 95 % za leto 2050 glede na leto 1990.
EU mora do leta 2020 letno poleg zunanje razvojne pomoči nameniti 30 milijard EUR za financiranje boja proti podnebnim spremembam v državah v razvoju.
Žal so v Evropi ljudje, ki si zelo želijo izkoristiti oklevanje drugih držav glede sprejetja potrebnih ukrepov kot izgovor za EU, da ne izpolni svojih obveznosti. Pristop takšne vrste je izredno kratkoviden.
Ne glede na izide razprav v Københavnu mora EU nadaljevati ter določiti in izvajati učinkovite cilje za zmanjšanje emisij, razviti nove čiste tehnologije in se zavezati podnebni pravičnosti, da države v razvoju ne bodo prevzele bremena tega, kar je posejal razviti svet.
Anna Rosbach
Gospod predsednik, Svet in Komisija, danes je do božiča še en mesec. Imam veliko božično željo, in sicer, da bomo po tem, ko se bo zaključila podnebna konferenca in se bodo vsi udeleženci nehali vesti kot birokrati in strokovnjaki, ki govorijo samo o podrobnostih in kvotah, končno lahko imeli politično razpravo o tem, kaj je realno in praktično gledano mogoče storiti, da se izboljša pogoje za naš planet in njegove prebivalce. Če odpremo oči, bomo še preveč jasno videli, da ZDA, Rusija, Kitajska in mnoge druge države po svetu na dnevnem redu pravzaprav nimajo podnebnih sprememb. Namesto tega podajajo lepo zveneče izjave o nameri in dajejo prazne obljube.
Angelika Werthmann
(DE) Gospod predsednik, gospe in gospodje, še vedno trajajoča gospodarska in strukturna kriza je pokazala, kako lahko mednarodna skupnost hitro da na razpolago velike vsote, da bi ublažila hudo situacijo, čeprav je način, na katerega to stori, včasih vprašljiv. Kriza kaže tudi, da so sposobne sodelovati najbolj raznolike države, kadar gre za večje, višje cilje.
Podobno kot pri strukturni krizi je dramatične učinke podnebnih sprememb prav tako v veliki meri povzročil človek. Vendar pa mora biti cilj - in govorim o cilju za človeštvo -, da naš planet in njegove vire upravljamo trajnostno in razumno. Raznolikost biosfere moramo ohraniti za prihodnje generacije. Če nam uspe vzpostaviti okvir na evropski ravni, ki spodbuja znanost, inovacije in moderne, okolju prijazne tehnologije - zelene tehnologije - ter obnovljive vire energije, lahko Evropejci dosežemo dva cilja. Prvič, pozitivno bomo prispevali k zmanjšanju emisij CO2, ki škodujejo okolju, s čimer bomo lahko končali svojo veliko odvisnost od fosilnih goriv. Če, drugič, povečamo svojo podporo znanosti in okolju prijaznim tehnologijam, to pomeni, da bo Evropa dolgoročno ostala središče inovacij. Samo na takšen način bomo dolgoročno ustvarili nova delovna mesta v Evropi.
Andreas Carlgren
Gospod predsednik, povedati moram, da resnično cenim široko podporo, ki je je bil deležen pristop EU s strani skoraj vseh v Parlamentu. To pomeni, je pomenilo in bo pomenilo zelo veliko za moč EU v Københavnu in tudi v zelo pomembnem delu v zvezi s podnebjem, ki ga bomo morali opraviti zatem.
Gospodu Dimasu bi rad rekel, da zelo cenim to, kar je povedal danes. Komisija je odigrala bistveno vlogo kot hrbtenica podnebne politike EU, predvsem gospod Dimas pa je odigral odločilno vlogo pri tem, da je Komisija zavzela stališče, ki ga je. Bili so časi, ko niso vse države članice tega podpirale tako močno kot danes, v ključnih situacijah pa je Komisija vedno zavzela trdno stališče. To zelo cenim in to sem želel izpostaviti tu v Parlamentu.
Gospodu Leinenu kot voditelju Skupine naprednega zavezništva socialistov in demokratov v Evropskem parlamentu in tudi kot predsedniku odbora bi rad povedal, da se tudi zelo veselim sodelovanja s Parlamentom v Københavnu. Prepričan sem, da lahko Parlament tudi tam odigra zelo pomembno vlogo pri pritegnitvi predstavnikov drugih držav.
Vsem v razpravi, ki so omenili vprašanje financiranja - gospod Leinen, gospa Hassi, gospa de Brún in drugi -, bi rad povedal, da so določeni zneski seveda prav tako pomembni. Zato je bila EU skupina razvitih držav, ki je doslej predstavila najbolj ambiciozne in najpodrobnejše zneske. Naj glede takojšnjih ukrepov - ukrepov za zaustavitev krčenja deževnih gozdov in ukrepov za odvzem denarja letalskemu in ladijskemu prometu, ki škodujeta podnebju, in vložitvi tega predvsem v pomembne ukrepe v najrevnejših državah EU - povem, da morajo rezultate dati zdaj.
Nekdo je spraševal o praktičnem vidiku. EU je tu pokazala pot. Dejansko smo že na polovici poti proti našemu 20-odstotnemu cilju do leta 2020. Dosegli smo tretjino tistega, kar moramo storiti, da bi dosegli cilj 30 %. Zato na zaključnem delu poti pritiskamo na druge strani, naj povečajo svoje ponudbe, in hkrati pravimo "poglejte nas, pokazali smo praktično pot za dejansko zmanjšanje emisij".
Nekateri pravijo, "pojdite še 10 % dlje". To bi vsekakor zelo rad storil, vendar je za to potreben svetovni sporazum. Drugače bodo teh dodatnih 10 %, ki jih bo prispevala EU, v samo dveh letih nadomestilo naraščanje emisij na Kitajskem in še vedno ne bomo rešili podnebja. Zato je svetovni sporazum tako pomemben in vloga Parlamenta ključnega pomena, saj je to pomembna politična podlaga, na kateri lahko gradimo.
Stavros Dimas
član Komisije. - Gospod predsednik, po tem, kar ste povedali, nisem pričakoval, da mi boste dali besedo, vendar pa bom to priložnost izkoristil, da povem nekaj besed o glavnem argumentu, ki je bil predstavljen v zvezi s ciljem 30 %.
Seveda se strinjam z gospodom Ouzký, da potrebujemo svetovni sporazum, kar pomeni, da bodo vse države sveta sodelovale v celovitem sporazumu in vsi gospodarski sektorji v zmanjševanju emisij. In seveda mora to temeljiti na znanosti.
Da bi imeli tak svetovni sporazum, da bi prepričali druge države, da podajo predloge, moramo vztrajati pri svojem zgledu, zgledu, ki ima svoj moralni pomen. Moralno vodstvo Evrope je pomembno, vendar pa deluje tudi kot zgled, saj kaže, da je zeleno poslovanje zelo pomembno za našo konkurenčnost. V včerajšnjem časopisu Financial Times so bila poročila o tem, kako so evropska podjetja - vključno z zelo pomembnimi družbami v Evropski uniji - pridobila zaradi tega, ker so postala zelena, in dejansko predvidevajo, da bo njihovo zeleno podjetje do leta 2020 prekosilo vsa druga podjetja. Imamo torej dva načina izvajanja pritiska na druge države, da se zavežejo ambicioznim ciljem in dogovorijo v pravno zavezujočem sporazumu.
Glede 30-odstotnega zmanjšanja moram dodati naslednje. Prvič, je v skladu s tem, kar nam narekuje znanost, zato bo iskreno z naše strani, da storimo to, kar nam pravi znanost. Drugič, danes je ceneje, precej ceneje, kot je bilo takrat, ko smo razpravljali o našem podnebnem in energetskem svežnju: zdaj je dosega tega cilja za okoli 30-40 % cenejša.
Tretjič, s te ne bomo dobili samo tega, o čemer je predhodno govoril Andreas Carlgren, vzvoda za prepričevanje drugih, ampak bo tudi, kar je najpomembneje, pomemben pritisk z zgledom; javno mnenje po svetu bo cenilo, kar dela Evropska unija. Pomembno bo tudi, kot je dejala kolegica, za naše tehnologije. Seveda zato, ker bo zagotovilo boljšo ceno ogljika, ki je danes zelo nizka, in bo na ta način pomembna spodbuda za ekološke inovacije ter razvoj in uvedbo novih tehnologij.
Drug vidik, ki je zelo pomemben, je, da je Evropska unija v privilegiranem položaju, ker že imamo zakonodajo, ki ste jo izglasovali in ki Evropski uniji in državam članicam zagotavlja sredstva in ukrepe za doseganje višjega cilja samo z nadgradnjo določenih omejitev, ki jih imamo v naši zakonodaji.
Karl-Heinz Florenz
(DE) Gospod predsednik, začel bi s pripombo na to, kar je povedal komisar Dimas. Vsekakor potrebujemo zavezujoč sporazum, za celotno vprašanje varstva podnebja, toda tudi v Evropi za našo evropsko industrijo. Seveda nimamo samo zelene industrije. Imamo tudi industrijo v drugih sektorjih in misliti moramo tudi na konkurenčnost te industrije zunaj meja Evrope.
Industrija potrebuje varnost načrtovanja in tozadevno je Evropa zelo napredovala. To je bil pravilen pristop in imel je mojo izrecno podporo. Zdaj pa moramo v Københavnu zagotoviti, da se te lanskoletne dobre rezultate prenese tudi na raven Københavna. Jasno se moramo opredeliti za svetovni proračun za ogljik. To je že bilo povedano, vendar pa moramo zdaj to sporočilo prenesti drugim državam in celinam. Ko bomo to storili - in ne bo lahko -, je treba sistem za trgovanje z emisijami razvijati naprej. Če bo to ostala docela evropska zgodba, bo začelo zmanjkovati časa. Zato lahko komisarja in predsednika Sveta samo prosim, naj to sporočilo preneseta nadvse zavezano.
Opredelili smo drugi problem - in tu je bil danes že omenjen -, namreč vprašanje krčenja gozdov. Na Borneu se, gospod Leinen, vsako leto požge površino, ki je dvakrat večja od Posarja. To je katastrofa. S tem se sprosti 8 % vseh svetovnih emisij CO2, našo industrijo pa lahko še tako priganjamo, tega ne more doseči. Niti nočem, da to doseže. Zato se moramo osredotočiti na nekaj povsem drugega.
Zelo sem začuden glede financiranja - to je tekmovanje številk. Zame je pomembno, da vira, iz katerega dobivamo denar, ne obravnavamo kot soda brez dna, nisem pa prepričan, da je tako. Prosim, komisar, me lahko glede tega pomirite? Vključiti je treba države v razvoju s prilagojenimi številkami in cilji. To je moj poziv. Evropa je bila premišljena in ta premišljenost - vključno na strani Komisije in Sveta, to želim poudariti including - je naša moč in na tej moči moramo delati še naprej.
Dan Jørgensen
(DA) Gospod predsednik, pred nekaj meseci sem bil na Grenlandiji. Obiskal sem majhno mesto Ilulissat, severno od njega se nahaja ledenik. Ta ledenik se zdaj topi in se premika dva metra na uro - dva metra na uro! To lahko vidite s prostim očesom. Lahko tudi slišite, saj je, ko se odtrga velik kos ledu, sliši kot grmenje. Dnevna količina stopljene voda s tega ledenika je enaka letni porabi celotnega mesta velikosti New Yorka. Na dan! To kaže na nujnost tega, kar obravnavamo. In to še preden nas bodo resnično prizadeli učinki podnebnih sprememb.
Zato se mi zdi, da sem gospe Rosbach in drugim, ki so danes rekli "biti moramo razumni", "preučiti moramo, kaj je politično mogoče", "preučiti moramo kompromise, ki jih je mogoče doseči": je nekaj stvari, glede katerih ni mogoče sklepati kompromisov. Je nekaj ciljev, glede katerih ne moremo sklepati kompromisov, in eden izmed njih je cilj 2 °C, ki ga podpira EU. Zato sem, minister Carlgren in komisar Dimas, zelo, zelo zadovoljen zaradi znakov, ki jih pošiljata danes. Ne moremo sklepati kompromisov glede 2 °C. To pomeni, da morajo vse razvite države sveta zmanjšati emisije za 25 % do 40 %. Pomeni tudi, da je treba izvajati močen pritisk na ZDA, da bo tudi ta država podprla cilj. V vaših pripombah bi si želel namig o ravni zmanjšanja, ki jo mora doseči ZDA s povsem praktičnega vidika. Menim, da je to nekaj, kar manjka v javni razpravi.
Tisto, na kar se osredotočamo v EU - poleg dejstva, da moramo imeti cilj zmanjšanja, ki je dovolj ambiciozen -, je finančni načrt. Bogate države sveta morajo pripomoči k plačilu za prenos rasti v najrevnejše države sveta, da ne bi zahtevali, da ostanejo revne, ampak da nadaljujejo svojo rast. Toda ta rast mora biti zelena rast, utemeljena na tehnološkem premiku, in biti mora trajnostna. Žal mi je, da moram trenutno reči, da še vedno ne moremo predstaviti številk, ki bodo potrebne, čeprav je EU prevzela vodilno vlogo na številnih področjih. Vem, da to ni krivda teh dveh gospodov. Žal ni bilo mogoče dobiti podpore voditeljev vlad v Evropi. Vendar pa upam, da lahko to podporo dobimo pred Københavnom; je nujna.
Nazadnje bi rad povedal, da je izjemno pomembno, da v Evropi prevzamemo vodilno vlogo pri utemeljevanju, da to ne pomeni, da mora življenjski standard pasti - bodisi v bogatem bodisi v revnem svetu. Ne bo vodilo k nekonkurenčnosti naših industrij. Nasprotno, zaradi naših zahtev bodo postale bolj inovativne in zato bolj konkurenčne v svetu. Če berete časopise ali gledate televizijo ali sledite svetovnim medijem, boste videli, da je pesimizem na dnevnem redu. Mnogi ljudje so se že odločili, da bo København polom. Zato je za Evropo bolj kot kdaj koli prej pomembno, da prevzame vodstvo, da EU obvladuje položaj. Zato bi vam rad zaželel srečo na pogajanjih v Københavnu.
Chris Davies
Gospod predsednik, če danes pogledate skozi okno, boste videli precej klavrn dan v Strasbourgu, kar ni nič nenavadnega. Celo poplave, ki pustošijo dele moje regije v Cockermouthu in Workingtonu, kjer smo imeli najobilnejše zabeležene padavine, niso nič posebnega; ni jih mogoče nedvomno pripisati podnebnim spremembam, čeprav ustrezajo dognanjem znanosti.
Težko je sprejeti potrebne politične odločitve, če se dvomi o tem, da prihaja do podnebnih sprememb. Narediti moramo korak nazaj; priznati moramo, da se je v teku ene življenjske dobe prebivalstvo štirikrat povečalo, naša poraba fosilnih goriv, naša energetska poraba pa je izredno narasla. Morda bi se ob isti globini našega vzdušja morali vprašati tudi, ali ne bi morale biti podnebne spremembe hitrejše kot so.
Menim, da je pomembno priznati, da podnebne spremembe niso vera. Niso usoda. Upoštevati moramo argumente skeptikov in jih izzvati. Zagotoviti moramo, da bo naša znanost v ospredju. Želel bi si, da skeptiki ne bi tako uživali v podajanju predlogov, s katerimi odlašajo ukrepanje, predlogov, ki bi na koncu lahko milijone ljudi stali življenja.
Prišlo je do zmanjševanja ambicij za København, toda če ste včeraj slišali ministra Carlgrena v Odboru za okolje, javno zdravje in varnost hrane, niste slišali takšnega zmanjševanja zahtev. Ambicij ne bi mogli še bolj okrepiti. Prisotnih bo 65 voditeljev vlad. Tam bi morali biti tudi voditelji Združenih držav in Kitajske, toda imamo priložnost sprejeti nekaj velikih političnih odločitev.
Pozdravljam dejstvo, da je bilo vodstvo Evropske unije takšno. Zadovoljni smo z njim. Vprašanje pa je: ali zadostuje? Položaj je spremenljiv. Imamo še štiri tedne, pogajanja pa imajo svoj zagon. Vam puščamo dovolj manevrskega prostora? Komisar je predlagal, da se z 20 % premaknemo na 30 %. Ali to zdaj pomeni premik našega pogajalskega stališča? Ali to krepimo? Ali pravimo, da smo pripravljeni storiti to potezo celo preden dobimo končni sporazum? Ali lahko pred koncem te razprave slišimo več s strani Sveta in Komisije o tem, koliko je manevrskega prostora za nadgradnjo naše igre?
Bas Eickhout
(NL) Še dva tedna sta do začetka konference v Københavnu: ključne priložnosti za sklenitev ambicioznega sporazuma o podnebju.
Evropska unija upravičeno zatrjuje, da je sklenitev sporazuma v Københavnu ključnega pomena. Znanost je jasna. Da bi dosegli cilj dveh stopinj, za katerega Evropska unija že leta govori, da ga želi doseči, morajo bogate države zmanjšati svoje emisije za 40 %. Zato mora Evropska unija zaostriti svoje cilje, če želi doseči cilj dveh stopinj. To je bistveno za naše podnebje.
Vendar pa ima Evropska unija v rokah ključ, da pritegne tudi Združene države. Dokler bo EU jasno navajala, koliko denarja namerava sprostiti za države v razvoju, bodo Združene države imele nekaj, za čemer se bodo lahko skrivale. Zato zdaj predstavimo jasno ponudbo 30 milijard EUR za države v razvoju, nato pa bodo na potezi Združene države, da predložijo svoj cilj zmanjšanja emisij. København lahko uspe, København mora uspeti, Evropska unija pa ima še vedno v rokah ključ do njegovega uspeha.
Derk Jan Eppink
(NL) Gospe in gospodje, København je spodletel še preden se je konferenca začela. Doseči je mogoče dogovor, ne pa pravno zavezujočega sporazuma.
Predsedniku Obami ne bo uspelo skozi senat spraviti sistema trgovanja z emisijami; njegova prednostna naloga je zdravstveno varstvo in ne omejevanje emisij in trgovanje z njimi. To pomeni, da je Evropa soočena z izbiro: si naj za sporazum prizadevamo sami ali ne? Ali naj še naprej sami upravljamo obvezni sistem trgovanja z emisijami ali ne? O tem moramo skrbno razmisliti. Če si bomo za to prizadevali sami, bo cena zelo visoka: evropsko industrijo bi v obdobju do leta 2020 stalo stotine milijard evrov, posledica pa bi bila izguba sto tisoč delovnih mest v Evropi.
Rad bi dal primer. Za Houstonom ima Antwerpen največjo koncentracijo kemijskih družb na svetu, ki zagotavljajo delo 64 000 ljudem neposredno in 100 000 posredno. Kemična industrija Antwerpna ne bi preživela, če bi se Evropa tega lotila sama, in morda je za zagovarjanje gospodarskih interesov tega mesta potreben Nizozemec. Do leta 2020 bi njegova kemična industrija izginila, bila bi žrtev prevelikih proizvodnih stroškov.
Trgovanje z emisijami ima tudi veliko pomanjkljivosti. Cene zelo nihajo; cena se je s 30 EUR znižala na 8 EUR. Kaj naj torej storimo? Zagotoviti moramo zdrav razvoj okoljskih tehnologij, okoljske naložbe morajo postati davčna olajšava, spodbujati moramo raziskave in razviti okolju prijazne proizvodne tehnologije. Ta Parlament se mora soočiti z resničnostjo. Včasih imam občutek, da sem v verski skupnosti namesto v parlamentu. Naša rešitev bodo tehnološke inovacije in ne trgovanje z besedičenjem.
Kartika Tamara Liotard
(NL) Podala bi približen seznam dejavnosti, ki sproščajo CO2, od nekoga, ki sem ga včeraj srečala na ulici.
Živa je (ne pozabite tega)!
Stuširala se je. Z avtom se je odpeljala v službo. Kupila je šopek rož iz rastlinjaka, ovit v plastiko. Ves dan je imela prižgan prenosni računalnik. Spekla je ogromen, slasten zrezek in nekoliko povečala ogrevanje.
Kako lahko po tako prijetnem dnevu polnem razkošja vztrajamo pri tem, da mora avtohtona prebivalka, izgnana iz svoje domovine zaradi krčenja gozdov zaradi našega razkošja, zmanjšati svoje emisije CO2, ko pa je vse, kar je vseboval njen seznam: "Živela sem"?
Za visoke emisije CO2 so odgovorne industrializirane države, zato morajo plačati in podpirati države v razvoju. To ne more biti nek beden drobiž. Pozabiti moramo na nagon, da se zganemo samo, če se kdo drug. Združene države in Kitajsko je treba odločno poklicati na odgovor glede te zadeve. Visokoleteči cilji so ena stvar, toda resnično pomembno je prevzemanje odgovornosti.
Oreste Rossi
(IT) Gospod predsednik, gospe in gospodje, čez neverjetni znesek 30 milijard EUR letno do leta 2020, za katerega se bo EU zavezala, da ga plača državam v vzponu pravzaprav brez kakršnega koli jamstva, pogrnimo usmiljeno kopreno. Nas Italijane to spominja na razvpito italijansko Cassa del Mezzogiorno.
Naše spremembe zadevajo tri točke. Prvič, pozivamo k pravno zavezujočim in enako ambicioznim zavezam ne samo za druge industrializirane države, ampak tudi za gospodarstva v vzponu in predvsem Kitajsko, Indijo in Brazilijo.
Drugič, pozivamo, da so vse evropske dodelitve finančnih sredstev, od katerih imajo korist te države, pogojene z uporabo tehnologije "proizvedeno v Evropski uniji", da bi se lahko našim podjetjem vsaj delno poplačalo za nadaljnje zaveze k zmanjšanju emisij, ki jim jih EU nalaga na njihove stroške.
Tretjič, pozivamo k ukrepanju, da se zagotovi, da iznajdbe inovativnih finančnih mehanizmov - kot so izvedeni finančni instrumenti, temelječi na sistemu EU za trgovanje s pravicami do emisije, ali zamenjave dolga za lokalne investicije - v resnici ne skriva novih finančnih špekulacij, podobno kot v zelo hudi krizi, iz katere se še nismo rešili.
Zato bo naša delegacija - delegacija Severne lige -, če bodo naše spremembe zavrnjene, glasovala proti tej resoluciji.
Nick Griffin
Gospod predsednik, vsi se strinjamo, da so podnebne spremembe največji izziv, s katerim se sooča človeštvo: tako nenehno zatrjuje politična elita in to je laž. Ne strinjajo se vsi. Tisoči znanstvenikov oporekajo obstoju globalnega segrevanja, ki ga je povzročil človek, in navajajo naravne ciklične spremembe, ki so doživele vinograde v rimski severni Angliji in pohod švedske vojske preko zamrznjenega Baltika v København leta 1658.
Ko fanatiki globalnega segrevanja korakajo v København, njihov orwellovski dogovor temelji ne na znanstvenem soglasju, ampak na ustrahovanju, cenzuri in prikrojenih statistikah. Z besedami vodilnega klimatologa, profesorja Lindzena: "Prihodnje generacije se bodo zmedene čudile, da je razviti svet 21. stoletja zapadel v histerično paniko zaradi povprečnega dviga temperature za nekaj desetink stopinje in je na podlagi velikega pretiravanja zelo nezanesljivih računalniških projekcij [...] nameraval povzročiti nazadovanje industrijske dobe".
Pravzaprav ne bo zmedenega začudenja, saj je razlog za to histerijo jasen. Oblikovan je za zagotovitev opravičila za politični projekt globalistov, ki naj bi nacionalno demokracijo nadomestil z novim svetovnim redom globalnega upravljanja. Nič nima opraviti z znanostjo in prav vse s skupnim namenom globalistov, da nas obdavčijo in nadzorujejo, medtem ko služijo milijarde za družbe v zelenem industrijskem kompleksu. Protizahodne intelektualne ideje levice so utrpele kolektiven propad, ko je prišlo do zloma komunizma. Podnebne spremembe so njihovo novo bogoslovje, laična verska histerija se zaključuje s papežem - Alom Goreom -, popuščanjem glede dobropisov za ogljik in preganjanjem krivovercev. Toda krivoverci bodo imeli glas v Københavnu in resnica bo prišla na dan. Podnebne spremembe se izkorišča za vsiljevanje protičloveške utopije, ki je tako smrtonosna kot vse, kar sta povzročila Stalin ali Mao.
Richard Seeber
(DE) Gospod predsednik, Albert Einstein je nekoč dejal: "Naredite stvari čim bolj enostavne, vendar ne bolj preproste". Biti moramo previdni, da ne pademo v to past. Slepimo se, da so določeni vremenski pojavi - kot so poplave na Irskem - neposredno povezani s podnebnimi spremembami. Govorimo tudi, da je globalno povišanje temperature, do katerega je nedvomno prišlo na različnih celinah, neposredno povezano z vsebnostjo CO2 v zemeljskem ozračju, ki je nekoliko narasla in jo je povzročil človek.
Nekateri znanstveniki dvomijo o tej vzročnosti in to moramo imeti v mislih, ko bomo zdaj šli v København. H konferenci moramo pristopiti optimistično, toda tudi realistično. Zapomnite si, da je Evropa odgovorna za samo 10 % emisij CO2. Tu ni prostora za dvom. Hkrati vemo, da Združene države, Kitajska in države APEC, ki so skupaj odgovorne za dve tretjini svetovnih emisij CO2, zavzemajo zelo kritično stališče glede tega vprašanja.
Zdaj ne gre toliko za tekmovanje številk in 20-odstotno ali 30-odstotno zmanjšanje, kot za dosego svetovnega sporazuma, ki ne bo samo evropski, prizadevati pa si moramo tudi za zavezujoče cilje za vse, ki jih bo nato mogoče nadzorovati in izpolnjevati. Prav tako pomembno je, da k temu pritegnemo naše državljane in tudi podjetja. Nikomur ne koristi, če Evropi grozi "selitev virov CO2" in se podjetja selijo drugam, če podjetja tu v Evropi proizvajajo dvakrat bolj energetsko učinkovito kot tista v drugih delih sveta. Prav tako ni v korist nikogar, če različne države po svetu krčijo deževne gozdove - v Braziliji je bilo lani izkrčenih 12 500 km2 deževnega gozda. Gospod Florenz je omenil Borneo.
Zato je veliko pomembneje zaustaviti to krčenje gozdov kot sodelovati v tem tekmovanju številk. Zato pogajalce pozivam, naj se v København odpravijo realistično, vendar tudi optimistično.
Marita Ulvskog
(SV) Gospod predsednik, veseli me, da vidim zavezanost švedskega ministra. Vendar pa je še vedno osamljen primer. Zdi se, da svetovni voditelji, Evropski svet in celo predsednik vlade, ki vodi švedsko predsedstvo, na prvo mesto postavljajo kratkoročne politične cilje na domači bojni črti, namesto dolgoročnih okoljskih koristi na globalni ravni. To je nesprejemljivo.
Poleg drugega potrebujemo jasne informacije o financiranju dela držav v razvoju na področju podnebja. Obljubljanje plačila razumnega deleža, kot ste delali doslej, ni sprejemljivo. To so samo besede, ni obveznosti, zato bom nadaljevala s spraševanjem. Ali lahko gospod Carlgren obljubi jasne informacije pred Københavnom?
Drugič, ko smo že pri vprašanju financiranja, se namerava velik delež denarja pridobiti iz trgovanja s pravicami do emisije. Sočasno tvegamo spodkopavanje sistema z odprtjem poti temu, da se velik delež zmanjšanja emisij doseže v državah v razvoju s projekti mehanizma čistega razvoja. Poleg tega se je razpravljalo o tem, ali bi se bogatim državam smelo dovoliti prenos neporabljenih pravic do emisije iz prejšnjih let. Kaj nameravata storiti gospod Carlgren in predsedstvo, da bi zagotovila pravilno delovanje sistema trgovanja z emisijami? Ali lahko pričakujemo konec te igre mačke z mišjo, ki se trenutno odvija med državami, vključenimi v vrh v Københavnu?
Gerben-Jan Gerbrandy
(NL) Zahvaliti se želim gospodu Carlgrenu in komisarju Dimas za vsebino in zlasti za ton njunih govorov. Gre za pozitiven ton, ton, ki izraža prepričanje, da je resnično mogoče doseči mednarodni sporazum; to je sporazum, ki vsebuje mednarodno zavezujoče standarde.
Gospod predsednik, v København bo potovalo najmanj 60 voditeljev držav ali vlad. Naj ta pot ne bo zaman. Naj se zavedajo svoje velike odgovornosti. Naj prekosijo sami sebe in presežejo kratkoročne gospodarske interese. Naj storijo velik korak proti jutrišnjemu gospodarstvu, gospodarstvu, ki bo vključevalo minimalno uporabo surovin.
Kot vsi vemo, København ne bo uspešen, če Evropa ne bo imela močne vodilne vloge. Gospod Carlgren, komisar Dimas, naj veliki akterji prenehajo izsiljevati drug drugega. Ni več časa za igro "kdo lahko najdlje mirno sedi?". Spodbudimo jih k ukrepanju in jih pritegnimo k mednarodno zavezujočemu sporazumu, ki si ga vsi tako želimo.
Yannick Jadot
(FR) Gospod predsednik, kot vsi vemo - glede na številne znanstvene študije in tudi Yva de Boerja -, si države v vzponu glede leta 2020 danes prizadevajo vsaj tako zelo kot Evropa.
Vemo tudi, da je v pogajanjih že vključena pravica do nadzora glede gospodarstev v vzponu in da se ta vse bolj izvaja prek pregleda emisij, prek poročila o sprejetih ukrepih. Svetovni inštitut za naravne vire je objavil statistike, ki kažejo, da emisije na Kitajskem znašajo okoli 70 ton na prebivalca, kar je skupno število od leta 1950, medtem ko je ta številka v Združenih državah 810 ton in v EU-27 413 ton.
Zato vas prijazno prosimo, da bodite razumni in resolucijo Evropskega parlamenta uporabite kot pogajalski mandat. To bi bilo najbolje, kar bi lahko storili zavoljo podnebja in tudi našega izhoda iz krize v Evropi.
Skupino Evropske ljudske stranke (Krščanskih demokratov) pozivam, naj bo premišljena in verodostojna ter umakne svojo spremembo, ki pravi, da morajo države v vzponu storiti isto, sprejeti enake zaveze kot bogate države. To ni sprejemljivo, to ni resno.
Konrad Szymański
(PL) Gospod predsednik, v primeru Kjota smo državam v razvoju podelili koncesije in dali možnost izključitev, kar je povzročilo izgubo precejšnjega dela naše konkurenčnosti. Medtem so leta 2005 države v razvoju presegle raven evropskih emisij CO2. Danes Parlament s še bolj drastičnimi podnebnimi predpisi ne želi obremeniti samo gospodarstva. Predlagana resolucija za naslednjih 10 let nalaga breme našim nacionalnim proračunom v višini 30 milijard EUR, ki se jih bo uporabilo za pomoč državam v razvoju. V primeru Poljske lahko predlagani način izračunavanja prispevka pomeni stroške celo v višini 40 milijard EUR v naslednjih 10 letih do leta 2020. Dvomljivi učinki Kjotskega protokola, privilegiran položaj držav v razvoju in naraščajoči stroški te politike nas silijo v nasprotovanje tej resoluciji. Nismo odgovorni samo za podnebje, ampak tudi za blaginjo svojih državljanov.
Sabine Wils
(DE) Gospod predsednik, posledice podnebnih sprememb so vidne v mnogih delih sveta. Najnovejši izračuni predvidevajo dvig globalne temperature do 4 °C do leta 2060 in do 10 °C na Arktiki. Za znatno hitrejše taljenje ledu na Arktiki so odgovorne predvsem evropske emisije sajastih delcev - tja jih prinese veter. Bogate industrijske države EU so zdaj zavezane finančno podpreti revnejše države, da se lahko sprejme takojšnje ukrepe za boj proti podnebnim spremembam. Od leta 2010 do leta 2050 bo vsako leto potrebnih 100 milijard USD. Glede tega zneska lahko rečemo, da 30 milijard USD ni preveč za Evropsko unijo.
Prenosa tehnologije se ne sme povezovati s patenti, drugače bo nekaj denarja enostavno odtekalo nazaj v družbe v industrializiranih državah. EU je dolžna prevzeti vodstvo na konferenci o podnebnih spremembah v Københavnu.
Paul Nuttall
Gospod predsednik, pravkar sem slišal kolega socialista na tisti strani govoriti o Grenlandiji in topljenju ledu tam.
Vprašanje, ki bi ga rad zastavil v zvezi s to temo, je: Zakaj se Grenlandija imenuje Grenlandija (ang. Greenland)? Morda zato, ker je bila Grenlandija zelena, ko je bil svet toplejši?
Zdi se, da Britanci verjamejo temu, saj nedavna javnomnenjska raziskava v časopisu The Times jasno kaže, da ne verjamejo več v tako imenovano globalno segrevanje, ki ga je povzročil človek.
Britanci so zelo prebrisani in jim je jasno, da so politiki izkoristili okoljevarstveno agendo. Cinično se izkorišča za povišanje davkov, izvajanje nadzora, zdaj pa jo Evropska unija izkorišča za utemeljitev svojega obstoja.
Ta teden smo bili priča tudi spektaklu v zvezi z enim izmed vodilnih raziskovalnih središč v Združenem kraljestvu, ki svetuje vladi in ki je bil ujet pri spreminjanju podatkov in dušenju razprave. To je popolna sramota.
Veselim se Københavna, ko bo politični razred sedel ob mizi in nerodno pozabil omeniti ogromnega slona v prostoru, ki je, da se planet v zadnjih 10 letih dejansko ni segrel.
Pilar del Castillo Vera
(ES) Gospod predsednik, najprej bi pozdravila prizadevanja in tudi zavzetost, ki jo kažejo Komisija in Svet ter seveda tudi Parlament v tako dolgem obdobju skozi celoten program za boj proti podnebnim spremembam.
Povedala bi, da obstaja vrsta gotovosti, ki bi morale začrtati našo pot. Prva je: sodelovati morajo vsi, še zlasti vse države, ki so glavne onesnaževalke. Druga, ki je skoraj gotovost, je: na podlagi vseh informacij, ki jih imamo, se zdi, da bo v Københavnu zelo težko doseči pravno zavezujoč sporazum, ki je zavezujoč na enak način kot sporazumi o odstotku emisij.
Vendar pa ta resničnost ne bi smela povzročiti, da se vdamo, saj pesimizem izhaja iz nepriznavanja resničnosti. Nasprotno temelji optimizem na priznavanju resničnosti.
Kaj naj bi v bistvu storili v Københavnu? Seveda ne smemo pozabiti na možnost sklenitve tega splošnega sporazuma. Ker pa se zavedamo položaja in obstoječih možnosti, menim, da bi se morali osredotočiti na sektorske sporazume, ki resnično veljajo, z izvedljivimi cilji. V mislih imam sporazum o krčenju gozdov, sporazum o pomoči za države v vzponu in države v razvoju, predvsem pa sporazum o prenosu tehnologije. Menim tudi, da bi bila izredno dobra zamisel, da imamo sporazume o spodbujanju programov, tako da bi industrijski sektorji, ki po vsem svetu porabijo največ energije, lahko sklenili sporazume o emisijah, ne glede na to, v kateri državi se nahajajo. To bi naša gospodarstva naredilo bolj konkurenčna.
Za konec bi poudarila, da optimizem temelji na realizmu, učinkovitost pa temelji na določitvi izvedljivih ciljev. To bi moralo vedno biti naše vodilo.
Linda McAvan
Gospod predsednik, Parlament je ponovno lahko užival v dveh govorih BNP in UKIP in ponovno sta stranki enotni v svojem prepričanju o teorijah zarot, s čimer kažeta, da se le malo razlikujeta.
Vendar pa želim danes zjutraj najprej čestitati ministru, da je glede Københavna ostal ambiciozen in vztraja pri zamisli o pravno zavezujočem sporazumu.
Danes zjutraj je BBC poročal, da Bela hiša pravi, da bo prišla v København s cilji za zmanjšanje emisij ZDA. Tisti izmed nas, ki smo se srečali s člani ameriškega kongresa, vemo, da je v teku resno ukrepanje in s tem velik obet zakonodaje v Združenih državah, zato menim, da še vedno obstaja upanje za dogovor v Københavnu.
Toda København bo šele začetek, saj bomo morali, ko se bomo vrnili iz Københavna, v Evropi nadaljevati z našim delom za zmanjšanje emisij. Še naprej moramo vlagati v energetsko učinkovitost, v obnovljive vire energije in nizkoogljično tehnologijo. Zelo mje veseli, da smo se prejšnji teden kot Evropska unija dogovorili, da bomo vlagali v tehnologije kot je zajemanje in skladiščenje ogljika, in da bo eden izmed teh obratov v mojem volivnem okrožju v Hatfieldu v Yorkshireju.
Komisar Dimas, rada bi se vam zahvalila. Ne vem, ali bo to zadnja priložnost, da se vam v Parlamentu zahvalim za delo, ki ste ga v zadnjih nekaj letih opravili kot komisar, toda Komisija je resnično dobro opravila delo s tem, ko je Evropo postavila na vodilno mesto, in vaše delo je treba pohvaliti temu Parlamentu.
Videli vas bomo v Københavnu. Morda vas bomo januarja videli tu, vendar sem želela, da se to vključi v zapisnik.
Nazadnje upam, da bo ta Parlament glasoval za dobro resolucijo o podnebnih spremembah, in upam tudi, da bomo zavrnili spremembe, ki so jih predložili poslanci tega Parlamenta z nasprotne strani, ki hočejo zmanjšati naše zaveze. Zmanjšati hočejo naše cilje in nadomestiti več naših emisij. Če resno mislimo glede podnebnih sprememb, če hočemo dober dogovor, moramo glasovati proti tem spremembam.
Fiona Hall
Gospod predsednik, pozdravljam pozitivno in odločno stališče, ki ga je zavzelo švedsko predsedstvo, in predvsem odločnost ministra, da mora biti sporazum v Københavnu sposoben nadgradnje in vključevati mehanizme spremljanja, da bi se ga lahko prilagodilo glede na nove znanstvene raziskave.
Podnebni sveženj EU, sprejet decembra 2008, je bil pomemben, saj je pokazal resnost naše zavezanosti podnebnim spremembam, prav tako pa je bilo pomembno to, o čemer smo se dogovorili v zadnjih mesecih pod švedskim predsedstvom - predvsem prenovitev Direktive o energetski učinkovitosti stavb, ki bo zmanjšala ogljikov odtis novih in obnovljenih stavb.
Vendar pa je v načrtih Evrope velika vrzel, in to so naložbe. Vznemirljivo dejstvo je, da so ZDA kljub temu, da niso sprejele zakonodaje, namenile več kot 100 milijard USD porabi čiste energije in je Kitajska zajamčila 200 milijard USD v svojem načrtu gospodarskih spodbud, medtem ko je EU namenila nekaj več kot 50 milijard USD. To moramo imeti v mislih in ne smemo si preveč čestitati v pripravah na København.
Claude Turmes
(DE) Gospa predsednica, imam posebno vprašanje za komisarja Dimasa. Če so moje informacije pravilne, gre nekako tako. Če mi, Evropska unija, dosežemo cilje, ki smo si jih zastavili - 20 % obnovljivih virov energije do leta 2020 in 20-odstotno povečanje energetske učinkovitosti do leta 2020 -, energetski modeli EU kažejo, da bo samo to na podlagi nadaljnje uporabe premoga in plinskih elektrarn povzročilo zmanjšanje emisij CO2 za 18 do 21 %.
Glede na to ne razumem, zakaj toliko časa zapravimo za razpravljanje o dosegi cilja 30 %, saj lahko z izvajanjem ukrepov za energetsko učinkovitost, z obnovljivimi viri energije in tudi s sistemom trgovanja z emisijami ter izravnavo emisij ogljika dosežemo 30 ali 35 %.
Bil bi zelo hvaležen, gospod Dimas, če bi kot neomajen konzervativec lahko končno pojasnili to zmešnjavo gospoda Seeberja in gospoda Florenza ter drugih, ki so ponovno pokleknili pred starimi industrijami.
Ryszard Czarnecki
(PL) Gospa predsednica, pozval bi k občutku za sorazmernost. Ne glede na to, kar smo slišali tu, to niso najpomembnejša pogajanja v zgodovini človeštva in njegova zgodovina pravzaprav ni odvisna od njih, kot zatrjujejo nekateri kolegi poslanci. Odločitve o določenih omejitvah v podnebnem svežnju niso bile sprejete na natančen in podroben način.
Izrazim lahko samo obžalovanje, da je že bilo dogovorjeno, da bodo učinki tega svežnja, finančni učinki, dejansko v glavnem zadevali revne države, nove države EU. Odločitev o tem, da se financiranje v tej zadevi pogoji ne s prihodkom na prebivalca, ampak z omejitvami glede onesnaževanja, je odločitev, ki je prizadela gospodarstva novih držav EU, vključno z mojo državo Poljsko.
Joăo Ferreira
(PT) Gospa predsednica, gospe in gospodje, dosleden pristop k problemu podnebnih sprememb, ki presega zgolj določitev ciljev zmanjšanja emisij, zahteva stvarno obrazložitev sredstev, s katerimi jih je mogoče doseči.
Menimo, da je pomembno razkrivajoče, da je večina članov Odbora za okolje, javno zdravje in varnost hrane zavrnila vključitev sprememb v osnutku resolucije o Københavnu, ki se zavzemajo za - citiram - raznolikost instrumentov, uporabljenih za doseganje ciljev zmanjšanja emisij, izogibanje odvisnosti od tržnih instrumentov in potrebo po izvedbi ocene učinkovitosti teh tržnih instrumentov skupaj z njihovimi socialnimi in okoljskimi učinki.
Pomen, ki ga Evropska unija pripisuje tržnim rešitvam, kaže na temeljno politično in ideološko izbiro. Namen tega je sestaviti program, ki bo ustvaril milijarde, fantazijska finančna sredstva na razpolago sistemu, za katerega se zdi, da se ni nič naučil iz krize, v kateri se trenutno nahaja
Izkušnje z izvajanjem sistema trgovanja z emisijami Evropske unije so docela diskreditirale vrednost ureditve skozi trg in jasno pokazale neučinkovitost in sprevrženost njegovih instrumentov.
Timo Soini
(FI) Gospa predsednica, zaščititi moramo zaposlene, male podjetnike in industrijo. Okoljsko ukrepanje je mogoče samo v zdravem gospodarstvu. Samo če je gospodarstvo zdravo, lahko vlagamo v okolje.
Stvari se ne bodo dobro odvile s trenutnimi ciljnimi odstotki. Trenutno trgovanje z odstotki, čeprav to pravim kot katolik, je moderna inačica prodajanja odpustkov, to pa ni dobro. Uvesti moramo sistem določenih emisij, podobno kot pri avtomobilih, ki nam bo omogočil izmeriti, kaj se je zgodilo, in potegniti ustrezne zaključke.
Zakaj se levica ne zavzame za delavce, ne samo na Finskem, ampak na splošno v Evropi? Podpora levici izginja hitreje kot ledene gore. Obstajajo še druge možnosti: za proizvode, ki presegajo določene emisije, se lahko uvede dajatve. Če vzpostavimo sistem, v katerem okoljski damping, ki se pojavlja v državah v razvoju in manj industrializiranih državah, ni mogoč, lahko zaščitimo delovna mesta in nadpovprečne proizvode, to pa bomo lahko nadaljevali tudi v prihodnosti.
Romana Jordan Cizelj
(SL) Sem optimistka in strinjam se s švedskim ministrom Carlgrenom, ki pravi, da moramo uspeti. Ter dodajam, da moramo za uspeh delovati resno, jasno in transparentno slediti cilju.
Moj prvi poudarek: na evropski in globalni ravni je cilj znižanje izpustov toplogrednih plinov. Ne jemljimo si pravice presojati tehnologij ter nekatere podpirati, druge pa obsojati. Biti moramo tehnološko nevtralni. Vrata moramo široko odpreti za uporabo obstoječih nizkoogljičnih tehnologij ter za razvoj novih.
Ukrepov na področju podnebnih sprememb ne smemo spremeniti v tekmo med posameznimi nizkoogljičnimi tehnologijami. Če želimo biti uspešni, moramo resno upoštevati uporabo vseh možnih tehnologij.
Drugič: na COP15 moramo predstavniki Unije jasno povedati - več denarja za tretje države in njihove zaveze, da trajnostni razvoj so paketna rešitev. Le kako bomo davkoplačevalcem razložili, da smo se zavezali financirati trajnostni razvoj tretjih držav, ne da bi od njih dobili kakršnokoli zavezo, ki bi nas prepričala o namenski rabi finančnih sredstev. Potrebujemo zaveze in potrebujemo nadzor.
In tretjič: na novembrski debati sem opozorila, da moramo predsedniku Obami sporočiti, da želimo njegov prihod na konferenco COP15. Tokrat, danes zjutraj, sem slišala novice, da je Obama potrdil svoj prihod v Kopenhagen in da se bo zavzemal za zavezujoče cilje za znižanje izpustov toplogrednih plinov in to se mi zdi, da kaže, da je naša odločitev, da vztrajamo pri političnem pritisku, pravilna.
In naj zaključim, da želim, da je moje sporočilo jasno. Moramo ukrepati in to takoj. Želimo pravno zavezujoč sporazum in zahtevamo odgovorno obnašanje ostalih držav.
Saïd El Khadraoui
(NL) Razpravljati želim o vidiku prometa. Menim, da je skupaj z vprašanjem energije promet dejansko najtežavnejši izziv podnebnih sprememb.
Težaven je, ker zahteva ponovno preučitev logistične organizacije našega trgovinskega sistema in načina, kako se premikamo in potujemo. Seveda bomo morali uporabiti kombinacijo ukrepov, če naj dosežemo cilje. Ta vključuje nadaljnje naložbe v raziskave in razvoj, uveljavljanje strožjih tehničnih standardov, določitev in razširjanje najboljših standardov, izvajanje internalizacije zunanjih stroškov za spodbujanje učinkovitosti v sistemu in vzpostavitev enakih pogojev za različne načine prevoza ter seveda tudi določitev izvedljivih, ambicioznih ciljev na svetovni ravni. To je še posebno pomembno v primeru letalskega in pomorskega prometa, kjer je še vedno treba doseči velik napredek na področju trajnosti.
Glede tega moram povedati, da so cilji, ki jih je določil Svet - 10-odstotno zmanjšanje do leta 2020 za letalski in 20-odstotno zmanjšanje za pomorski promet - dejansko premalo ambiciozni. Menim, da gremo tu lahko še dlje.
Po drugi strani opažam, da se resolucija nanaša na prodajo polovice pravic do emisije z dražbo. To ni v skladu s tistim, kar smo predlagali pred dvema letoma, ko smo imeli 15 %, zato bi se osredotočil na ambiciozen sporazum. Prizadevajmo si zanj.
Frédérique Ries
(FR) Gospa predsednica, v celoti razumemo položaj, menim, da je bil določen ton, minister Carlgren pa je celo kritiziral prevladujoči pesimizem. Odštevanje za rešitev vrha v Københavnu in zagotovitev, da bodo glavne države onesnaževalke na planetu podpisale ambiciozen sporazum in se zavezale prihodnjim generacijam, se je resnično začelo.
Sporazum je dobra zadeva. Uspeh je seveda še boljši. Vemo, da je ta uspeh nujno odvisen od podpore industrializiranih držav - predvsem Kitajske in Združenih držav - prihodnjemu københavnskemu protokolu in od enako potrebne podpore držav v razvoju. V zvezi s tem je Odbor Parlamenta za okolje, javno zdravje in varnost hrane opravil svoje delo in predlagal 30 milijard EUR letne neposredne pomoči do leta 2020 za pomoč tem državam pri njihovem prehodu na nizkoogljično gospodarstvo.
Zaradi tega moram omeniti še to, za kar menim, da je pomanjkljivost v naši resoluciji, in sicer pomanjkanje upoštevanja vpliva podnebnih sprememb na zdravje ljudi. Če poslušamo pozive in opozorila SZO, gre za ključni vpliv.
Zato pozivam vse vas, da sprejmete obe spremembi, ki sem ju vključila v našo resolucijo.
Caroline Lucas
Gospa predsednica, obstaja nov film o podnebnih spremembah z naslovom Doba neumnosti (The Age of Stupid). Postavljen je v leto 2055 in se osredotoča na osamljenega preživelega podnebne katastrofe. Preganjajo me nekatere besede iz tega filma, ko igralec, ko se ozre nazaj na leto 2009 - na zdajšnji čas -, pravi: "Zakaj niso glede na to, kar so vedeli takrat, ukrepali, ko je še bil čas?"
Z drugimi besedami, zakaj nam ni uspelo spodbuditi zadostne politične volje? Deloma zato, ker ne govorimo dovolj o koristih premika k svetu po ogljiku - milijoni delovnih mest v zeleni energiji, bolje izolirani domovi, izboljšan javni prevoz. To je sporočilo, za katerega se mora zavzeti EU.
Vendar pa nam bo celo najbolj ambiciozen cilj, ki ga trenutno predlaga EU - 30-odstotno zmanjšanje do leta 2020 -, dal samo polovično možnost, da se izognemo najhujšim podnebnim spremembam. Če bi vam rekli, da ima letalo, na katerega ste se nameravali vkrcati, 50-odstotne možnosti, da se zruši, verjetno ne bi šli nanj. In vendar bo v Københavnu na kocki precej več. Zato je moje sporočilo vam: prosim, bodite bolj ambiciozni. Ne dopustite, da bi bil epitaf za København, da je bila to doba neumnosti.
Paweł Robert Kowal
(PL) Gospa predsednica, ponovno v zadevi, ki je zelo pomembna za Evropsko unijo, nenehno slišimo magično besedo "uspeh". Predsedstvo hoče doseči uspeh in predvsem uspeh. Medtem pa je tisk v Evropi poln informacij, ki pravijo, da vrh v Københavnu ne bo uspešen. Preučimo, zakaj ne bo uspešen. Zato ker se vladam zdi, da bi državljani, če bi se vse jasno povedalo in če bi državljani držav članic EU poznali posledice, če bi poznali razloge, zakaj hočemo sprejeti tako pomembne odločitve, negotovost teh razlogov in negotovost našega ukrepanja, temu nasprotovali.
Povedati želim samo eno stvar in to je najpomembnejša stvar - Evropska unija je odgovorna, države članice EU so odgovorne za to, kar se dogaja v svetu, predvsem pa so odgovorne za svoje narode, države in državljane, ljudi, ki stavijo upanje na to, kar delamo, ljudi, ki upajo tudi, da se bodo stvari zanje v prihodnosti dobro odvile. To moramo upoštevati. Ko hočemo prevzeti odgovornost za zadeve na globalni ravni, tu se ne bom spuščal v podrobnosti, mora ta odgovornost vsakogar zadevati enako, nekatere v smislu zmanjšanja, druge v smislu varstva okolja in spet druge v smislu česa drugega - to je tisto, kar potrebujemo danes.
David Campbell Bannerman
Gospa predsednica, ta teden je bilo v mojem volilnem okrožju ugotovljeno, da so znanstveniki z Univerze Vzhodne Anglije domnevno manipulirali podatke, da bi dokazali globalno segrevanje, ki ga je povzročil človek.
Kakšno razkritje je bilo to! Zdaj je jasno, da znanstveno soglasje o globalnem segrevanju, ki ga je povzročil človek, hitro izgublja podporo: 30 000 skeptičnih znanstvenikov v Manhattanski deklaraciji; 600 znanstvenikov v poročilu Senatu ZDA; celo nemških znanstvenikov, ki so letos pisali kanclerki Angeli Merkel.
Medtem pa avtor ključnega poročila ZN, Sir Nicholas Stern, poziva k temu, da postanemo vegetarijanci, da bi zaustavili prdenje krav. Morda niso nore samo določene krave.
Sem v Odboru za mednarodno trgovino. Zelo sem zaskrbljen zaradi pogovorov STO, ki se bodo začeli ta teden. Skrbi me zaradi premika k zelenim tarifam, utemeljenim na takšnih lažnih trditvah. Te nove tarife so samo ovira v trgovini, kaznujejo revne in zanje ni opravičila. To je samo okoljski imperializem.
Herbert Reul
(DE) Gospa predsednica, v kontekstu razprav o podnebju smo bili v Parlamentu priča različnim stališčem o vzrokih in vplivih podnebnih sprememb. Nočem se spuščati v to, vendar pa imajo številni moji kolegi, ki so to omenili, prav: v znanstveni skupnosti narašča število novih glasov in želel bi, da bi medsebojno na pošten način razpravljali o teh novih glasovih.
Moja druga točka je, da je Parlament sprejel jasno stališče za vrh v Københavnu. Pristojnosti glede tega, kar je treba doseči, so jasne. Pristojni smo tudi vsi tu v Parlamentu, da pazimo na blaginjo ljudi Evropske unije, in sicer v vseh pogledih. V teh razpravah moramo zagotoviti, da na en projekt ne gledamo kot na edini politični projekt, ki je pomemben za nas. Zato si včasih želim, da bi se v naših ciljih za København vzdržali zapletanja v rotenje ali v tekmovanje številk - kot je dejal nek drug poslanec -, ampak bi namesto tega preučili, kaj lahko dejansko in učinkovito dosežemo. Kaj lahko modro dosežemo? Kakšne so posledice, vključno s posledicami za evropsko industrijo? Upoštevati moramo tudi to. To ni edino merilo, vendar mora biti eno izmed meril, zato bi rad videl, da si prizadevamo za dosego sporazumov, ki so resnično čim konkretnejši. To zahteva od nas tudi poštenost in sodelovanje drugih industrializiranih držav, tako da to ne bo samo evropski projekt.
Drug poslanec je izpostavil tudi, da je naš prispevek 10 %. Preostanek sveta, gospodarstva v vzponu, države v razvoju morajo plačati svoj delež. Če v Københavnu ne bomo sklenili točnih dogovorov, bi mi bilo ljubše, če bi prišlo vsaj do političnega soglasja in določitve pristojnosti, da bi nato v prihodnjih mesecih sklenili posebne sporazume. V Københavnu se ne smemo zateči h katerim koli formalnim kompromisom in se tolažiti, da bi to lahko bil rezultat, ki bi lahko avtomatično vodil k 30-odstotnemu zmanjšanju. Potrebna sta realizem in pogajanja o podrobnostih - potem bomo verjetno dosegli napredek.
Teresa Riera Madurell
(ES) Gospa predsednica, boj proti podnebnim spremembam zahteva tudi radikalno spremembo proizvodnje in porabe energije. Potrebujemo nov model, ki usklajuje naslednje tri potrebe: varnost, trajnost in konkurenčnost. Z mislijo na ta cilj si prizadevamo za skupen odziv.
Leto 2007 je bilo odločilno leto, saj smo določili točne cilje. Sprejeta je bila odločitev, da se prepreči naraščanje temperature v neskončnost, toda sprejeta je bila z vedenjem, da bi neukrepanje povzročilo druge stroške za svetovno gospodarstvo, medtem ko bi lahko bile naložbe v energetsko učinkovitost in obnovljive vire energije donosne.
Da bi državljane in trg prepričali v našo močno želji, da dosežemo te cilje, potrebujemo dober, trden zakonodajni okvir za zagotavljanje pravne gotovosti za naložbe, kar je razlog za šest zakonodajnih pobud zelenega svežnja.
Odbor za industrijo, raziskave in energetiko je pomembno prispeval. Izpostavila bi sporazum v zvezi z direktivo o obnovljivih virih energije in nedavne sporazume v zvezi z dvema zelo pomembnima direktivama: Direktivo o energetski učinkovitosti stavb in Direktivo o energetskem označevanju. To so ukrepi, ki vključujejo spremembe, vendar pa so tudi prava, odločilna spodbuda za gospodarsko rast prek ustvarjanja delovnih mest. Predstavljajo prihranke v višini 50 milijard EUR z uvozom nadte in plina, milijon več delovnih mest v sektorju obnovljivih virov energije in enako število v sektorju energetske učinkovitosti do leta 2020.
Ekološka industrija zdaj predstavlja več kot tri milijone delovnih mest, okoljske tehnologije pa so rastoči del sektorja s prometom, ki znaša več kot 200 milijard EUR letno.
V Evropi smo storili veliko. Toda ne dovolj. Potrebujemo ukrepanje na globalni ravni. Zato socialisti v Odboru za industrijo, raziskave in energetiko želijo, da se mednarodna pogajanja vrnejo nazaj na pot razumevanja, tako da bi bilo mogoče v Københavnu doseči pravi svetovni sporazum.
(Predsednik je prekinil govornico)
Holger Krahmer
(DE) Gospa predsednica, evropska podnebna politika bi morala pozabiti na svoje sanjarjenje in se zavedeti mednarodne realnosti.
Prvič, Kjoto ni bil uspešen. Bil je zelo simboličen, vendar ni prispeval k zmanjšanju emisij. Drugič, tik pred Københavnom je jasno, da pomembne države sveta niso pripravljene sprejeti zavezujočih ciljev za zmanjšanje emisij. Tretjič, politika mora upoštevati razpravo, ki se odvija v znanosti. Isti znanstveniki, ki so pred dvema letoma podpisali sklepe Medvladnega odbora za podnebne spremembe, danes govorijo o naravnih vplivih na podnebje - te je Medvladni odbor za podnebne spremembe pred dvema letoma kategorično izključil.
Vedeti bi že morali, kako prepričani smo lahko, kaj vpliva na podnebne spremembe, ko sprejemamo politične odločitve. Zato pozivam k spremembi strategije. Najprej se moramo prilagoditi neizogibnim spremembam podnebja, hkrati pa moramo preseči vse ideološke razprave o CO2 in poiskati mednarodne zaveznike, da bi pospešili raziskave o novih virih energije in čistih tehnologijah.
Michail Tremopoulos
(EL) Gospa predsednica, znašli smo se na ključni prelomnici za planet. Znanstvena skupnost prek Medvladnega odbora za podnebne spremembe Evropsko unijo in države članice poziva, naj se zavežejo 40-odstotnemu zmanjšanju emisij toplogrednih plinov do leta 2020 v primerjavi z letom 1990. Trenutne obveznosti Evropske unije znašajo samo 50 % tistega, k čemur pozivajo poročila Medvladnega odbora za podnebne spremembe kot k najmanjši možni obveznosti.
Medvladni odbor za podnebne spremembe je za podnebne spremembe istega pomena kot Mednarodni denarni sklad za gospodarstvo. Moje vprašanje se glasi: bi se Komisiji zdelo mogoče za 50 % odstopati od ciljev, ki jih kot absolutni minimum priporoča Mednarodni denarni sklad? Poleg tega Evropska unija vztraja pri zvišanju ciljev za zmanjšanje emisij na 30 % do leta 2020, če se druge razvite države zavežejo primerljivim zmanjšanjem emisij. Glede na trenutno situacijo, katere zaveze, kakšne vrste in kakšnega obsega ter s strani katerih držav so potrebne, da bi začeli dejavnosti v zvezi z zgornjo ponudbo, in katere podnebne politike bodo v takšnem primeru pregledane ter kakšne priprave so bile izvedene za to?
Bogusław Sonik
(PL) Razprave, pogovori in pogajanja o mednarodnem podnebnem sporazumu v Københavnu brez premora potekajo že nekaj mesecev. V hrušču informacij, kjer nekatere države dražijo in tekmujejo med seboj ter postavljajo vse bolj ambiciozne cilje, druge razglašajo velika pričakovanja, spet druge pa so povsem pasivne, zato je lahko izgubiti izpred oči glavni namen, ki je, povsem preprosto, zgodovinski sporazum.
Govorimo o boju proti podnebnim spremembam - spremembam, ki bi lahko vodile v pravo ekološko katastrofo. Govorimo o skupni prihodnosti planeta - prihodnosti vseh nas. Zato je tako pomembno tudi izobraževalno delo. Občutek imam, da se mnenja evropskih državljanov vse bolj razhajajo od mnenj politične elite. Obstaja nevarnost, da se bo predloge, ki bodo podani na forumu v Københavnu, obravnavalo samo kot nekakšno božje posredovanje ali izmišljotino politične elite.
Delati moramo na izobraževanju državljanov, za to pa mora biti odgovorna Evropska komisija. Boja proti podnebnim spremembam se ne sme obravnavati kot kaprice bogatih držav, ki hočejo drugim vsiliti svoje stališče. Menim, da morata glede tega Komisija in predstavništva vztrajati pri trajni politiki informiranja in izobraževanja.
Potrebna je tudi močna politika podpore iskanju učinkovitih tehnologij za zajemanje ogljikovega dioksida, proizvedenega iz premoga, ki se uporablja kot vir energije. Tej tehnologiji je treba dati enak politični status kot drugim obnovljivim virom energije. To bi morala biti prednostna naloga pri delu Evropskega inštituta za inovacije in tehnologijo, ki smo ga nedavno ustanovili v Budimpešti.
Zadnja zadeva - stroške vzpostavitve posebnega sklada za podporo boju proti podnebnim spremembam je treba enakovredno razširiti na vse države članice glede na raven njihovega bogastva.
Edite Estrela
(PT) Gospa predsednica, samo nekaj dni pred Københavnom se zdi dosega pravno zavezujočega sporazuma težja kot kdaj koli prej. Imeli bomo nekaj, kar je nekdo še poimenoval dvostranski sporazum, vendar pa to ne pomeni, da si lahko privoščimo biti zadovoljni. Evropska unija mora še naprej voditi pogajanja in izvajati pritisk na druge strani.
København mora pripeljati še do česa več kot samo do izjave o nameri. Izid Københavna morajo biti vsaj zavezujoče politične obveze in časovni razpored, ki bo junija 2010 v Bonnu omogočil sprejetje sporazuma, ki bo nasledil Kjotski sporazum. ZDA, Japonska in države skupine BRIC ter mnoge druge morajo prevzeti obveznosti, primerljive z obveznostmi Evropske unije, saj se samo prizadevanja EU ne morejo niti približati dosegi cilja omejitve naraščanja temperature na 2 °C.
Ne sme se dopustiti, da bi financiranje za prilagoditev držav v razvoju ogrozilo razvojne cilje tisočletja, zlasti v afriških državah, ki so jih podnebne spremembe najbolj prizadele.
København mora s podporo obnovljivi energiji in varčevanju z energijo pripomoči tudi k spremembi globalnega energetskega vzorca. To je pot prihodnosti ne samo za boj proti podnebnim spremembam, ampak tudi za ustvarjanje delovnih mest.
Vladko Todorov Panajotov
(BG) Pred dvema letoma je Evropa prevzela pobudo pri vodenju boja proti podnebnim spremembam. Na evropski ravni je vzpostavljen zakonodajni okvir in spodbujati je treba pobude za razvoj zadevne tehnološke platforme, ki bo olajšala prehod k nizkoogljičnemu gospodarstvu. Evropski voditelji imajo velike ambicije v zvezi s pogajanji v Københavnu. Čeprav še niso vzpostavljeni pogoji za dokončen sporazum, je pomembno, da se položi temelje za svetovno soglasje o uspešni sklenitvi sporazuma. Po moji vključitvi v parlamentarno delegacijo, ki je v zvezi s pogajanji v Københavnu odpotovala v Washington, sem ugotovil, da je treba razpravljati o gospodarski učinkovitosti ukrepov, predvidenih za boj proti podnebnim spremembam. Takoj ko bodo vsi udeleženci pogajanj prepričani, da bodo imeli ukrepi za boj proti podnebnim spremembam ugoden gospodarski učinek in da njihova gospodarstva ne bodo ranljiva, bo dosežena svetovna strategija.
Françoise Grossetête
(FR) Gospa predsednica, danes vsi upajo na ambiciozen sporazum v Københavnu in molijo zanj, vendar pa je treba povedati, da so bile ambicije vrha v Københavnu v zadnjih tednih oslabljene predvsem zaradi zadržkov Združenih držav Amerike in Kitajske.
Da bi preprečili porast temperature planeta za več kot 2 stopinji do konca stoletja, morajo biti vse države resnično pripravljene sprejeti enake obveznosti, enake zavezujoče obveznosti. Vendar pa doživljamo tekmo številk, finančno tekmovanje, v naših razpravah. Prosim za to, da Evropa ni naivna, temveč realistična in trdna pogajalka s tistimi izmed svojih partnerjev, ki si niso dovolj prizadevali za zmanjšanje svojih emisij.
Nedopustno bi bilo, da bi prizadevanja najbolj ambicioznih držav ogrozila selitev virov CO2 zaradi neobstoječega ali nezadostnega ukrepanja nekaterih.
Evropa ne sme biti naivna v zvezi s Kitajsko in Indijo. Res je, da sta se Brazilija in Koreja že odločili k zavezi, vendar pa Evropa ne more biti zgled za vsako ceno in predvsem ne na račun svoje deindustrializacije.
Pogajanja morajo biti priložnost za zagon razvoja novih tehnologij, za omogočanje naložb znatnih finančnih sredstev v raziskave in razvoj. Vsekakor obstaja nevarnost, da evropsko znanje za vedno izgubimo, saj se bo preselilo v države, ki imajo korist od prenosa tehnologije. Zato je v Københavnu nujno vzpostaviti pogoje za trajno izmenjavo med državami na podlagi vzajemnih interesov, hkrati pa zaščititi naložbe evropskih podjetij v raziskave in razvoj.
Uspeh bo spodbujanje razširjanja tehnologij v državah v razvoju v zameno za priznanje pravic intelektualne lastnine in odprtje njihovih trgov za te tehnologije.
Nenazadnje imamo v Evropi neverjetno priložnost, da hkrati z bojem proti podnebnim spremembam zaženemo tudi pravi tehnološki program za spodbujanje inovacij in s tem za ustvarjanje delovnih mest.
Gilles Pargneaux
(FR) Gospa predsednica, gospod predsednik Sveta, komisar, dovolite mi, da izpostavim nekaj pomembnih točk, ki se nanašajo na našo resolucijo, toda tudi razpravo, ki jo bomo čez nekaj tednov vodili v Københavnu.
Prvič, v zvezi s prvo točko: boj proti naraščanju temperature. Prej sem številne kolege poslance slišal podcenjevati obseg tega globalnega segrevanja. Ne smemo pozabiti, da bodo stotine milijonov ljudi po svetu kot posledica tega naraščanja postale žrtve podnebnih sprememb, kot bi jih lahko imenovali. København mora zaustaviti to naraščanje temperature.
Drugič, doseči moramo zavezujoč sporazum, ki bo navajal, da je treba emisije toplogrednih plinov zmanjšati za 30 % do leta 2020 in za 80 % do leta 2050.
Zagotoviti moramo tudi, da zajamčimo nekaj jasnosti v smislu financiranja. V naši resoluciji je predlagano, da se najrevnejšim državam v naslednjih dvajsetih letih zagotovi 300 milijard EUR. Iti moramo še dlje. Navedena je bila tudi številka 500 milijard EUR in tudi v tem primeru moramo kot Evropska unija dajati zgled.
Z možnostjo davka na finančne transakcije moramo uvesti tudi splošni davek na ogljik. Če zaključim, zelo sem presenečen nad dvoumnimi govori svojih kolegov poslancev iz skupine Evropske ljudske stranke (Krščanskih demokratov) v zvezi s tem, kar je v moji republiki Franciji povedal predsednik republike in danes zjutraj minister Borloo.
Werner Kuhn
(DE) Gospa predsednica, gospe in gospodje, ne glede na vse plemenite cilje konference v Københavnu - ko gre za varstvo podnebja, seveda ne smemo pozabiti, da naša Evropa, njene družbe in podjetja vsak dan tekmujejo z glavnimi gospodarskimi in trgovinskimi lokacijami Severne Amerike in jugovzhodne Azije. To velja tako za industrijsko proizvodnjo in pridobivanje energije kot v določenem obsegu tudi za prevoz.
Mnoga prevozna podjetja so tudi svetovni akterji. Če naj bodo konkurenčna, morajo imeti vsa, vključena v to področje, enake možnosti. To pomeni, da je varstvo podnebja drago. V Evropi smo resnično pionirji, ko gre za zmanjšanje toplogrednih plinov v prometnem sektorju. Tu bi vas vse spomnil, da smo se tu v tem Parlamentu strinjali, da bomo poskušali v trgovanje s pravicami do emisij vključiti zlasti letalski, toda tudi pomorski promet.
Omenjen je bil železniški promet. Železniški transport je bil z okoljskim davkom na pridobivanje energije vsekakor vključen v ukrepe za zmanjšanje emisij CO2, medtem ko je cestni promet vključen z različnimi možnimi oblikami zaračunavanja cestnin. Izpolniti moramo tudi tehnične zahteve Evropske unije v zvezi s katalizatorji zaradi zaostrenih standardov Euro 4 in Euro 5. Če hočemo doseči nekaj v letalskem in pomorskem prometu, moramo ponovno okrepiti pogajanja z 20 državami iz Priloge I. Mednarodna organizacija za civilno letalstvo na področju letalstva doslej ni bila uspešna. Tozadevno moramo okrepiti naše dejavnosti. Zelo pomembno bo, da se o tem razpravlja na konferenci v Københavnu, enako pa velja za pomorski promet, ki je seveda tudi - če pogledate specifično porabo energije na tono in kilometer - zelo okolju prijazen. Pri tem pa moramo seveda doseči tudi dogovor z MPO o skupnih načelih.
Andres Perello Rodriguez
(ES) Gospa predsednica, čestitati želim članom Odbora za okolje, javno zdravje in varnost hrane ter njegovemu predsedniku gospodu Leinenu za delo, ki so ga opravili, da imamo resolucijo kot je ta, ki jo moramo odločno sprejeti. Ne moremo se zadovoljiti s tem, da rečemo, da sektorski sporazumi zadostujejo, saj je govorjenje o tem, kar bi lahko imenovali bleda senca sporazuma, priznavanje delnega neuspeha.
Sprejeti moramo to resolucijo, ki ima tri plemenite težnje. Prva je očitnejša: izogibanje podnebnim spremembam s konkretnimi predlogi za zmanjšanje emisij in zavezo financiranju, ki teži k zavezujočemu sporazumu in ne k bledi senci sporazuma. Obstajata še dve skriti težnji: prva je začetek dela v smeri k skupni energetski politiki čim prej, tako kot smo se v preteklosti oskrbeli s skupno kmetijsko politiko, ker smo jo potrebovali. Seveda obstaja tudi težnja po ponovni pridobitvi zaupanja državljanov v politiko in politike, ki je v Evropi nekoliko pomanjkljivo.
Uspeh na vrhu bo torej pomenil uspeh glede teh treh teženj. Zato predsednika Sveta pozivam, naj ohrani svoj optimizem in izvaja pritisk ter se pogaja, kolikor se lahko, da bi druge pritegnil k temu uspehu.
Ne vem, ali voditelji tega večpolarnega sveta hočejo, da jih zgodovina sodi po tem, da niso bili sposobni skleniti zavezujočega sporazuma, vendar pa menim, da meni kot poslancu Evropskega parlamenta in tudi drugim predstavnikom ljudi zgodovina ne bi smela soditi kot ljudem, ki v Københavnu niso bili zmožni speljati zavezujoče obveznosti, ki jo imamo do človeštva, da se prepreči podnebne spremembe.
Anne Delvaux
(FR) Gospa predsednica, najprej bi pohvalila prizadevanja švedskega predsedstva, da v Københavnu kljub zelo močnemu pesimizmu glede teh prihodnjih pogajanj doseže ambiciozen sporazum.
Osebno menim, da na tej stopnji ni stvarno priznati, da je vrh v Københavnu obsojen na neuspeh ali da mu ne bo uspelo skleniti dokončnega sporazuma, ki ga bodo ratificirale vse strani.
Ne vdajmo se pesimizmu prehitro. Pozivam vse, da na tej stopnji ne zmanjšamo svojih ambicij v smislu ciljev ali skrajnih rokov. Še naprej moramo verjeti v celovit, ambiciozen in zavezujoč svetovni politični sporazum, ki bo utrl pot sklenitvi zakonite pogodbe čim prej. Resnično je prezgodaj, da bi omenila skrajni rok COP16 decembra 2010.
Zdaj moramo naše govore spremeniti v pristno politično voljo. Razjasniti moramo svoje zaveze v finančnem smislu in v smislu pomoči, odobrene državam v razvoju, predvsem s prenosom tehnologije. Na tej stopnji je ključnega pomena celovita, skupna zaveza Evropske unije.
Poleg tega opažam nedavni teoretični, toda zgledni zagon pogajanj predvsem s strani Brazilije, Južne Koreje, Indonezije in Norveške, ki so določile svoje ambicije glede zmanjšanja svojih emisij onesnaževal.
Medtem ko lahko razumemo prožnost, ki jo zahtevajo Združene države Amerike, ki so šele začele obravnavati vprašanje podnebnih sprememb, bomo kljub temu morali doseči kratkoročne, srednjeročne in dolgoročne zavezujoče in ambiciozne merljive zaveze glavnih onesnaževalcev kot so Združene države in Kitajska. Brez teh zavez drvimo v podnebno, politično in moralno katastrofo.
Vittorio Prodi
(IT) Gospa predsednica, gospod Carlgren, gospod Dimas, gospe in gospodje, to jutro bi rad govoril o 84-letnem misionarju, očetu Ettoreju Turriniju, ki je 59 let preživel na severozahodu Amazonije. Vedno se je boril za zaščito avtohtonega prebivalstva in njihovega gozda proti vsakemu, ki ju je poskušal uničiti zaradi kratkoročnih interesov.
Med potovanji po gozdu je imel oče Ettore sedem letalskih nesreč, vendar je nadaljeval s svojim delom in je s svojimi dejavnostmi pridobil deset tisoče podpisov, ki jih bo predložil predsedniku Luli, številnim ministrom in italijanskemu predsedniku gospodu Napolitanu. Bil je neutruden.
Sestala sva se prejšnjo nedeljo in povedal sem mu, da delim njegovo stališče, da pa svet morda prihaja k pameti in bo sklenil, da so ti gozdovi ključnega pomena kot pljuča sveta, za lokalno podnebje ter tudi za zajem in skladiščenje ogljika.
Povedal sem mu, da bomo v Københavnu našli tudi sredstva, da te države odškodujemo za to, da ohranijo gozdove nedotaknjene. Povedal sem mu, da vzpostavljamo instrumente spremljanja - GPS in INSPIRE -, da bi izmerili, kako se vedejo vlade, in da bomo do leta 2030 zaustavili krčenje gozdov.
V Københavnu bomo lahko storili vse to, na vrhu pa bom sodeloval tudi v imenu očeta Turrinija.
Christine De Veyrac
(FR) Gospa predsednica, vsi se zavedamo - in vsi smo to tudi povedali - pomena pogajanj v Københavnu, vendar pa sporazuma kljub temu, da si ga želimo vsi, ne moremo skleniti za vsako ceno.
Če pogoji za ambiciozen sporazum ne bodo izpolnjeni, iskreno upam, da bo Evropska unija zmožna reči "ne" in bo zavrnila podpis slabega sporazuma. Evropsko prebivalstvo, ki ga zastopamo v tem Parlamentu, pričakuje sporazum, sporazum, ki bo omogočil učinkovit boj proti vsem podnebnim motnjam, ki jih vsak dan opažamo okoli sebe. Evropejci se ne bodo zadovoljili s promocijskimi potezami, z nemerljivimi izjavami o nameri, z nezavezujočimi cilji, ki se jih lahko prezre takoj, ko niso več v soju žarometov.
Države se bodo v Københavnu morale zavezati!
Evropska unija kot edina celina, ki je doživela zmanjšanje svojih emisij CO2 od leta 1990, in kot edina celina, ki je prevzela natančne, zavezujoče in ambiciozne zaveze za prihodnost, ne more sama prevzeti bremena naloge. Zato bodo morale industrializirane države in države v vzponu, če ne bodo hotele prevzeti svojega deleža odgovornosti, sprejeti polne posledice tega v obliki uvedbe davka na naših mejah za zaščito naše industrije pred konkurenco tistih držav, ki so se odločile, da ne bodo del svetovnega sporazuma.
Evropejci od svojih proizvajalcev vsak dan zahtevamo nekoliko več. Kot dokaz za to bi navedla podnebni sveženj, ki je bil podpisan pod francoskim predsedstvom. Navedla bi tudi nacionalne pobude, ki podobno kot davek na ogljik, ki ga je pravkar omenil gospod Pargneaux - in veseli me, da je to storil -, spodbujajo uvedbo okoljske obdavčitve.
Sektor, kakršen je prevozni sektor, ki je eden izmed največjih onesnaževalcev s CO2 - čeprav nekateri načini prevoza, kot je na primer letalski, povzročajo manj toplogrednih plinov -, vse bolj prispeva k boju proti podnebnim spremembam. Vendar pa je to sektor, ki je utrpel veliko škodo zaradi posledic krize. Če bosta, kot upam, pomorski in zračni promet vključena v pogajanja v Københavnu, potem zagotovimo, da se bo tisto, kar se zahteva od evropskih industrij, zahtevalo tudi od industrij drugih industrializiranih držav.
V Københavnu bodo oči mednarodne javnosti uprte v vladajoči razred. Danes mu pravimo: "Ne razočaraj nas."
Åsa Westlund
(SV) Gospa predsednica, gospod Carlgren nas je opozoril, da nas obdajajo številni pesimisti. To je res, vesela pa sem, da gospod Carlgren ni eden izmed njih. Vendar pa sta žal med njimi švedski predsednik vlade, ki predseduje Svetu, in danski predsednik vlade, ki gosti vrh v Københavnu. Oba politična voditelja sta zaradi kratkoročnih strankarsko političnih razlogov zmanjšala pričakovanja pred Københavnom, s čimer sta otežila sklenitev dobrega sporazuma. To je sramotno in nadvse neodgovorno, saj nikoli ne bo boljše priložnosti, kot je dejal gospod Carlgren.
V Københavnu je treba točno določiti tri stvari in jih spremeniti v pravno zavezujoče obveznosti:
1. količino, do katere namerava vsaka razvita država omejiti svoje emisije do leta 2020. V skladu z znanstvenimi ocenami bi morala biti zmanjšanja blizu 40 %, kar ni samo dosegljivo, ampak bo imelo tudi za posledico okrepitev naše konkurenčnosti in ustvarjanje več zelenih delovnih mest;
2. kaj morajo storiti države v razvoju, da omejijo svoje emisije, to pa se nanaša predvsem na Kitajsko in Indijo;
3. koliko kratkoročnega financiranja morajo bogate države zagotoviti državam v razvoju in v kakšni obliki. To financiranje mora biti dodatek k sredstvom, ki so jih bogate države že obljubile za boj proti revščini. V zvezi s tem je pomembno tudi, da je švedsko predsedstvo pripravljeno tudi spremeniti svoje stališče in se boriti za to, da se prepreči, da bi tiste, ki so jih najhuje prizadele podnebne spremembe, še bolj prizadela lakota.
Eija-Riitta Korhola
(FI) Gospa predsednica, prejšnji teden je v javnost pricurljalo nekaj informacij: Komisija je prikrito in v sodelovanju z nekaterimi državami članicami začela pobudo, da se takoj preide k 30-odstotnemu zmanjšanju emisij. Argument je, da bi bilo mogoče ceno ogljikovega dioksida držati na razumni ravni - torej na ravni, ki bi spodbujala ukrepe za zmanjšanje emisij -, če bi zmanjšanje znašalo 30 %. Veliki proizvajalci električne energije, ki so močno lobirali, so nadvse zadovoljni z načrtom, ki bi povečal dobičke registriranih energetskih podjetij in bi sočasno evropsko industrijo naredil ranljivo za selitev virov CO2.
Vendar pa bi Komisijo spomnila, da se bo v skladu z direktivo o trgovanju s pravicami do emisije cilj EU za zmanjšanje emisij za 20 % spremenil v 30 % samo, če bodo imele druge industrializirane države "primerljive obveznosti zmanjšanja" in če bodo imele napredne države v razvoju nekaj obveznosti. Dosega političnega soglasja v Københavnu še vedno ne bo zadostovala. Seveda ne bo zadostoval niti pravno zavezujoč sporazum, dokler ga ne bodo ratificirale vse države. Šele po ratifikaciji bo EU lahko povedala, ali je bil izpolnjen pogoj v zvezi s primerljivim zmanjšanjem, ki ga je naložila.
Tehnično sprememba političnega soglasja v zavezujoč sporazum ni majhen korak. Pravni sporazum o globalni podnebni politiki bi bil natančno formuliran in bi obravnaval na stotine zadev, z naslovi kot so Količinski cilji za zmanjšanje emisij v industrializiranih državah do leta 2020 in kasneje, Posebni cilji za zmanjšanje emisij za države v razvoju do leta 2020 in kasneje, Finančna pomoč industrializiranih držav za države v razvoju, Razvoj in prenos tehnologije ter Ponori in njihova računovodska pravila. V povezavi s tem področjem obstaja na ducate posameznih vprašanj, glede katerih bodo morale države doseči vzajemni sporazum.
Toda najpomembneje je, da bomo samo s sočasnim zmanjšanjem emisij zagotovili splošno zmanjšanje, namesto da jih samo selimo z enega kraja na drugega in s tem povzročimo povečanje skupnih emisij. Zato okoljsko odgovorna politika zmanjšanja v EU pogojuje s prizadevanji drugih. Drugače bi se lahko uresničila zlovešča napoved gospoda Verheugna, da bomo samo izvažali onesnaževanje in uvažali brezposelnost.
(Aplavz)
Maria Da Graça Carvalho
(PT) Gospa predsednica, gospod Carlgren, komisar, ključnega pomena je, da v Københavnu dosežemo zavezujoč politični sporazum. Ta sporazum mora vsebovati operativne elemente, ki jih je mogoče začeti izpolnjevati takoj, in časovni razpored, ki bo v letu 2010 omogočil pripravo pravno zavezujočega sporazuma.
Sporazum mora vključevati vse države, ki so podpisale konvencijo, in bistveno je, da se jasno določi vse obveznosti bodisi v smislu zmanjšanja emisij ali v smislu financiranja.
Medtem ko bi morale biti po eni strani industrializirane države vodilne pri zmanjšanju emisij toplogrednih plinov, morajo svojo vlogo odigrati tudi naprednejše države v razvoju in prispevati v skladu s svojo odgovornostjo in konkretnimi zmožnostmi. Od industrializiranih držav in držav v vzponu z naprednejšimi gospodarstvi bi bilo treba zahtevati primerljiva prizadevanja. Šele s tem bo mogoče zmanjšati izkrivljanje mednarodne konkurenčnosti.
Novi sporazum mora olajšati pripravo načrtov o nizkih emisijah ogljika na nacionalni ravni, ki jih podpira zakonodaja. O obveznostih, določenih v nacionalnih načrtih, je treba obvestiti mednarodno skupnost, s čimer se zagotovi večja preglednost vseh postopkov. Ti načrti morajo biti obvezni za vse vključene države, z izjemo najmanj razvitih. Toda če naj ta strategija vodi k resnični tretji industrijski revoluciji, temelječi na nizkih emisijah ogljika, moramo sprejeti celovit pristop, ki bo zajemal vse sektorje, odgovorne za emisije.
Ključnega pomena je tudi, da opredelimo strukturo financiranja, da bodo te srednjeročno in dolgoročno trajnostne. Financiranje mora izvirati iz zasebnega sektorja, trga ogljika in javnega sektorja industrializiranih držav, toda tudi gospodarsko naprednejših držav v razvoju.
Glede dodeljevanja sredstev je treba prednost dati usposabljanju in prilagajanju, s posebnim osredotočanjem na najmanj razvite države.
Če povzamem, zahvaliti se želim komisarju Dimasu za odlično delo, ki ga je opravil pri vodenju tega dokumenta.
Iva Zanicchi
(IT) Gospa predsednica, komisar, gospe in gospodje, čez nekaj tednov bom imela čast biti del uradne delegacije, ki jo bo ta Parlament poslal v København na konferenco Združenih narodov o podnebnih spremembah.
Po temeljnih fazah v Riu de Janeiru leta 1992 in Kjotu leta 1997 se bo 7. decembra začelo delo na novi svetovni podnebni konferenci, ki bi se lahko glede obsega izkazala za zgodovinsko. Gospa predsednica, rekla sem "bi", ker se je v zadnjih dneh vrha APEC zdelo, da so se Združene države in Kitajska odločile spremeniti obseg srečanja v Københavnu.
Vendar pa je pred vrhom še čas in v interesu vseh vpletenih, da tja pridejo z opredeljenimi cilji in programi, da ne bodo razočarana velika pričakovanja glede nadaljnjega napredka na področju boja proti podnebnim spremembam.
Načelo "onesnaževalec plača" mora veljati za vse. Evropa je vedno prevzela vodilno vlogo, podnebno-energetski sveženj v prejšnjem zakonodajnem obdobju pa je jasen primer tega. Ob številnih priložnostih smo povedali: tudi Združene države, Kitajska, Indija, Rusija in Brazilija morajo prevzeti svojo odgovornost kot države, ki so glavne onesnaževalke. Če se to ne bo zgodilo, bomo našim evropskim podjetjem naložili nepotrebne stroške, predvsem pa se brez prispevkov teh držav tvega, da bo tudi København izgubljena priložnost.
Da zaključim, boj proti podnebnim spremembam je tudi nujen predpogoj za izpolnitev - morda bi morala reči približevanje - razvojnih ciljev tisočletja.
Boriti se moramo proti širjenju puščav, podnebnim motnjam in uničevalnim naravnim pojavom, če želimo prepoloviti izjemno revščino, se boriti proti epidemijam in zagotoviti, da imajo vsi dostop do vode, kar je bistvena zahteva.
Elie Hoarau
(FR) Gospa predsednica, gospe in gospodje, vrh v Københavnu je zgodovinska priložnost za spremembo usode planeta.
Doseči moramo odločitve, ki so celo bolj zavezujoče od tistih, sprejetih v Kjotu. Zato moramo svoje voditelje pozvati, da ustanovijo mednarodno organizacijo kot je SZO, katere naloga bo urejanje vprašanj o podnebnih spremembah in okolju, vzpostavijo sklad za prilagoditev podnebnim spremembam - seveda poleg uradne razvojne pomoči, in uvedejo davek na ogljik za pomorski in letalski prevoz, ki ga je treba uvesti tudi za finančne transakcije.
Jasno lahko razberemo nujnost mednarodne ureditve podnebja, kot je ureditev finančnih trgov in interneta. Priložnost imamo narediti ta zgodovinski korak z okoljem. Storimo to z našimi največjimi človeškimi navdihi, drugače bomo videti kot nosilci odločanja, ki ne doumejo resničnosti zadev.
Rachida Dati
(FR) Gospa predsednica, gospod predsednik Sveta, predsednik Komisije, gospe in gospodje, ker je do vrha v Københavnu manj kot dva tedna, naraščajo pomisleki glede uspeha pogajanj o podnebnih spremembah. Poleg tega nekateri že seaj pravijo, da bo vrh polom.
Glavne mednarodne sile še vedno niso pripravljene pokazati celovitih ambicij, ki jih težavnost podnebnih sprememb zahteva od nas. Z jutrišnjim sprejetjem predloga resolucije o strategiji Evropske unije pred vrhom v Københavnu moramo poslanci Evropskega parlamenta pokazati, da smo, prvič, povsem odločeni in da je treba na vrhu doseči sporazum - sporazum, ki je natančen, predvsem pa zavezujoč.
Ne sme biti mogoče spodkopavati ali dvomiti v zavezujočo naravo sporazuma, ki bo dosežen. Ne moremo v nedogled odlašati z odločitvami, saj bo drugače prepozno, zato je treba ustanoviti mednarodno okoljsko organizacijo, ki se danes ne zdi samo potrebna, temveč nujna, saj bo njena naloga pod okriljem ZN nadzor izvajanja obveznosti, sprejetih v Københavnu.
Že v Københavnu moramo pričakovati več jasnosti in več odgovornosti s strani glavnih sil sveta.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Države članice EU v srednji Evropi v celoti podpirajo cilje podnebne politike Evropske unije. Enostaven razlog je, da brez njihovega prispevka Evropska unija ne bi mogla doseči ciljev podnebne politike. Dejansko so te države članice med leti 1990 in 2005 v izjemnem obsegu omejile svojo industrijsko proizvodnjo. Zato nove države članice menijo, da je zelo pomembno, da tudi one v prihodnosti odigrajo smiselno vlogo. Zaradi tega so prevzele zelo težke gospodarske in socialne odgovornosti. V globalnem sporazumu o zmanjšanju emisij je treba upoštevati gospodarsko moč držav članic in ocenjevanje globalnih potreb (OGP). Zelo pomembno je tudi, da te države članice ne izgubijo orodij za izvajanje svojih ekoloških naložb in razvoj obnovljivih virov energije.
Rareş-Lucian Niculescu
(RO) Evropska komisija in države članice so financirale nedavno objavljeno študijo, ki kritizira podnebno politiko Evropske unije, ker je omejena na zmanjšanje industrijskih emisij toplogrednih plinov, ne da bi se ji zdela pomembna naravna zmožnost zajemanja ogljikovega dioksida. Po drugi strani ta študija kaže, da so za podnebne spremembe v veliki meri odgovorne intenzivne metode kmetovanja, ki jih je razvila Evropska unija.
Ta študija pravzaprav obtožuje evropsko kmetijstvo. Menim, da bi morali, če želimo govoriti o kmetijstvu v tem okviru, omeniti tudi nekaj drugih stvari. Evropsko kmetijstvo ima na primer pomemben rekord, ko gre za njegov prispevek k zmanjšanju emisij toplogrednih plinov, saj je v obdobju 1990-2006 znašalo 20 %. Če upoštevamo, da je splošno povprečje za to obdobje znašalo samo 6 %, menim, da je napačno, da obtožujemo kmetijstvo dva tedna pred konferenco v Københavnu.
Marc Tarabella
(FR) Gospa predsednica, v tej razpravi sem slišal veliko stvari o industriji in ne bi rad, da København naredi napako in pozabi na kmetijstvo.
Če se navežem na pripombe kolega poslanca gospoda Niculescuja, bi jih seveda rad potrdil in povedal, da se kmetijstva ne sme imeti za oviro, ampak za potencialno orodje za boj proti globalnemu segrevanju v prihodnosti.
Te dejavnosti ni mogoče postaviti na stranski tir, ni je mogoče niti ignorirati, ker - verjetno vas moram spomniti - zajema večino ozemlja Evrope in ima velik potencial v boju proti globalnemu segrevanju. Kmetijstvo mora zato biti osrednja tema razprave v Københavnu in upam, da člani Sveta in Komisije ne bodo pozabili na to in bodo decembra v Københavnu naši govorniki.
Catherine Greze
(FR) Gospa predsednica, gospe in gospodje, zaščita avtohtonih prebivalcev igra pomembno vlogo v boju proti podnebnim spremembam. Ko gre za okolje, revščino in zdravje, so prvi, ki trpijo zaradi podnebnih sprememb.
Poleg krčenja gozdov in ekstraktivne industrije trpijo zaradi napačnih rešitev, ki so jih predlagale industrializirane države. Biogoriva niso čista alternativa. Škodijo tlom avtohtonih prebivalcev, posledica tega pa je, da se morajo ti preseliti.
Ko spodbujamo čiste tehnologije, si multinacionalke prisvojijo podedovane tehnologije, da bi jih za visoko ceno prodale istim narodom, ki so jih iznašli. Obžalujem dejstvo, da v danes predloženi resoluciji ni bila omenjena Deklaracija Združenih narodov o pravicah avtohtonih prebivalcev.
Omeniti bi morali tudi biopiratstvo in avtonomne pravice intelektualne lastnine avtohtonega prebivalstva kot temeljni orodji za boj proti podnebnim spremembam. Ta vprašanja bom načela, ko bomo razpravljali o prihodnjih resolucijah. Pri vprašanju gozda ne gre samo za ogljik, ampak za življenja ljudi.
Za konec bi se zahvalila gospe Dati za njeno odločnost in če sem jo prav razumela...
(Predsednik je prekinil govornico)
Zoltán Balczó
(HU) Evropska unija ima veliko moralnih razlogov za odločno ukrepanje, da od Združenih držav in Kitajske doseže zmanjšanje emisij. Temeljijo na dejstvu, da so Evropska unija in njenih 27 držav članic izpolnile obveznosti, določene v Kjotskem protokolu. Tudi nekdanje socialistične države so z veliko izgubo pomembno prispevale k temu. Zlom njihove težke industrije je imel za posledico veliko zmanjšanje emisij ogljikovega dioksida, vendar pa smo za to plačali socialno ceno. Zato je pri sprejemanju mednarodnih zavez in zagotavljanju financ smiselno upoštevati to dejstvo, to je gospodarski razvoj. Po drugi strani pa mora biti mogoč - kar bi bilo smiselno - prenos neporabljenih kvot v naslednja obdobja, če se jih lahko izkoristi za varstvo okolja.
Elżbieta Katarzyna Łukacijewska
(PL) Gospa predsednica, resolucija o strategiji EU za konferenco o podnebnih spremembah v Københavnu je zelo pomemben in ambiciozen dokument, vendar pa vrh brez svetovnega sporazuma ne bo uspešen. Vemo, da poskušajo Združene države z mednarodnimi pogajalci določiti podrobnosti in končno raven omejitve emisij, vendar pa kaže, da jim ne bo uspelo doseči končne odločitve pred vrhom. Govori se tudi, da čeprav potekajo pogajanja o omejitvah, teh morda ne bo sprejel ameriški kongres.
Vodilna vloga Evropske unije je zelo pomembna, vendar pa se mi zdi, da je ambiciozna samo EU. Zato se zastavlja vprašanje, kaj bi se zgodilo, če ZDA ne bi podprle 30-odstotnega praga, če bi bil sprejet. Katere mehanizme bomo uporabili, da zagotovimo, da vse strani izpolnjujejo obveznosti, ki jih prevzamejo? Ali ne bomo na koncu ostali osamljeni bojevnik, ki bo z velikimi stroški vložil ogromno truda, vendar ne bo imel vpliva na podnebne spremembe ali omejitev emisij ogljikovega dioksida?
David-Maria Sassoli
(IT) Gospa predsednica, gospe in gospodje, z resolucijo se pripravljamo na konferenco v Københavnu ter kažemo, da se zavedamo, da morajo biti za izvajanje politike o podnebnih spremembah vključena vsa geografska področja sveta. Odgovornost industrializiranih držav je, da skupaj z državami v razvoju določijo ne samo cilje, ki jih je treba doseči, ampak tudi sredstva za njihovo dosego.
V zvezi s tem je bilo v Parlamentu delo dobro opravljeno. Resolucija določa posebne instrumente in pomembno je, da smo količinsko opredelili ukrepe. 30 milijard EUR, ki smo jih predlagali za obdobje od zdaj do leta 2020, je mogoče imeti za pomembno številko, čeprav je minimum, za podporo pobudam držav v razvoju. Včeraj je gospod De Boer, pogajalec Združenih narodov, zahteval 10 milijard USD od zdaj do leta 2012.
Po odločitvah Združenih držav in Kitajske je zdaj na Evropi, da prevzame nove odgovornosti in vodi boj proti podnebnim spremembam.
Seán Kelly
(GA) Gospa predsednica, danes zjutraj smo imeli zelo dobro razpravo in veliko je bilo mogoče zvedeti od vseh govornikov.
Imam samo tri pripombe. Prvič, če se v Københavnu ne doseže zavezujočega sporazuma, morata Parlament in Evropska unija uporabiti svoj vpliv, da imenujeta, osramotita in obvladata odgovorne države, tako da se jim lahko naloži sankcije, da se jih obrzda.
Drugič, obstaja potreba po izobraževalnem programu za državljane, saj so mnogi izmed njih pripravljeni zmanjšati svoj ogljikov odtis, vendar morda nimajo znanja ali gospodarskih sredstev.
Tretjič, danes zjutraj se je nenehno omenjalo financiranje. Vprašanje financiranja je enostavno. Ne gre za vprašanje "ali si ga lahko privoščimo?", ampak za vprašanje "ali si lahko privoščimo, da ga ne izvedemo?". Čas beži in ne bomo imeli druge priložnosti. Zdaj je čas, da se to stori.
Mairead McGuinness
Gospa predsednica, medtem ko se naša pričakovanja glede Københavna na tej stopnji zmanjšujejo, je res tudi, da ni mogoče zmanjšati naših ambicij. Kot so že povedali kolegi, če bi lahko v razpravi o podnebnih spremembah poudarili pozitivne plati za gospodarstva in tudi državljane, bi morda bila bolj privlačna - kajti v tej razpravi so pozitivne plati. Čeprav se lahko zgodi, da København ne bo dal zavezujočega sporazuma, menim, da ni dvoma, da obstaja zagon za spremembe, in zagotoviti moramo, da se ta zagon ne izgubi.
Glede vprašanja rabe tal - kmetijstvo in raba tal se spreminjata - je to ključno področje, ki vzbuja zaskrbljenost. Kmetijstvo očitno ni samo del problema, ampak tudi velik del rešitve. To razpravo moramo povezati s pomisleki glede zanesljive preskrbe s hrano na svetovni ravni: odgovor je razvoj trajnostnih proizvodnih sistemov, ki upravljajo podnebje in nam zagotavljajo tudi zanesljivo preskrbo s hrano. To so naši ključni pomisleki.
Franz Obermayr
(DE) Gospa predsednica, varstvo podnebja in trajnostni razvoj sta temi, ki - tako naj bi menili - zadevata vse nas. Vendar pa brez tesnega sodelovanja predvsem med svetovnimi akterji ne more biti zadovoljivega napredka. Dokler Združene države in Kitajska zavračajo določitev skupnih, zavezujočih ciljev za zmanjšanje emisij toplogrednih plinov, so vse, kar je mogoče sprejeti v Københavnu - kot je točno povedal najvišji uradnik ZN, pristojen za spremembe podnebja -, moralno zavezujoče resolucije, z drugimi besedami, neučinkovite resolucije.
Naj povem nekaj besed o jedrski energiji. Jedrska energija vsekakor ni rešitev problema. Koristi so minimalne, stroški ogromni in tveganje zelo veliko. Zato podpiram resolucijo, ki jo je pripravil odposlanec proti jedrski energiji iz moje domače regije Zgornje Avstrije in ki EU poziva, naj uvede dajatev na jedrsko energijo. Ta zamisel je smiselna, saj bi pomenila, da se trgovanje s pravicami do emisije ne bi prevesilo v korist jedrske energije.
Jolanta Emilia Hibner
(PL) Gospa predsednica, čez nekaj dni se bodo svetovni voditelji, vključno s predstavniki Evropskega parlamenta, sestali v Københavnu, da bi razpravljali o vprašanju podnebnih sprememb. Nedvomno je velikega pomena zmanjšanje emisij toplogrednih plinov, toda enako pomembna je tudi zaščita evropske industrije. Ne smemo dovoliti situacije, v kateri bodo evropska podjetja postavljena ob zid in se bo industrijo preselilo v tretje države, ki ne omejujejo svojih emisij CO2.
Ne smemo pozabiti niti na zaščito naše tehnologije in pravic intelektualne lastnine, zato mora na vrhu v Københavnu Evropska unija odigrati vodilno vlogo, vendar pa sebi ali drugim ne sme zastaviti nerealnih ciljev. Cilj zmanjšanja emisij ogljikovega dioksida za 30 % do leta 2020 v primerjavi z letom 1990 se zdi težko dosegljiv brez podpore največjih onesnaževalk kot so ZDA, Indija in Kitajska. Enako velja za določbe v predlogu resolucije, katerih cilj je 80-odstotno zmanjšanje toplogrednih plinov do leta 2050. 20-odstotno zmanjšanje emisij toplogrednih plinov do leta 2020 bo omogočilo (...)
(Predsednik je prekinil govornico)
Liisa Jaakonsaari
(FI) Gospa predsednica, razprava tu je bila zelo zanimiva in zdi se, da je Evropski parlament zelo zavezan podpori podnebne konference v Københavnu.
Poudarjen je bil tudi pomen kmetijstva kot rešitve problema. Sama bi tudi poudarila, kako pomembni so gozdarska politika in gozdovi, saj so gozdovi ponori ogljika, ki absorbirajo ogljikov dioksid. Zdi se, da bodo Združene države Amerike v København prinesle dobre novice, kar je zelo pomembna poteza.
Zdaj se moramo začeti tudi resno pogovarjati o tem, kako plačati stroške za preprečevanje podnebnih sprememb. Tu je zelo pomembna porazdelitev dohodka, saj ne moremo pričakovati, da bodo stroške plačali revni ljudje v Evropi.
Axel Voss
(DE) Gospa predsednica, voditelja pogajanj v Københavnu bi rad spodbudil, da se bori za uspešen izid. Ambiciozni cilji so dobri in nenazadnje bodo naša trenutna prizadevanja predstavljala tudi prispevek k prihodnosti glede posledic in prihodnje škode v obliki priseljevanja, škode na obalnih območjih in morda tudi v obliki stabilnih regij, ki bodo zaradi podnebnih sprememb postale bolj nestabilne.
Dajati moramo tudi zgled. Če pa druge države in predvsem pomembne države ne bodo težile v isto smer, moramo to storiti samo na sorazmerni osnovi. Glede na to bi izpostavil, da da naša podjetja večinoma že trpijo zaradi precej velikega bremena.
Omeniti želim samo še eno točko, in sicer, da se borimo tudi za splošno verodostojnost EU, kar je za novo generacijo tudi argument, da je EU potrebna.
Andreas Carlgren
Gospa predsednica, Parlamentu bi se iskreno zahvalil za dolgo in intenzivno razpravo in tudi za močno in široko zavezo, ki se je pokazala med to razpravo. Rečeno je bilo, da mora optimizem, ki ga kažemo, izvirati iz realizma. Šel bi še dlje in rekel, da dejansko izvira iz resničnih izkušenj. EU je uspelo zmanjšati emisije. Zmanjšali smo jih za polovico tistega, kar moramo za vsako ceno doseči do leta 2020, in za tretjino tistega, za kar vsi upamo, da bo izid sporazuma v Københavnu, kar pomeni 30-odstotno zmanjšanje emisij v EU. Tako je predvsem zaradi dejstva, da smo vzpostavili skupna pravila v mednarodno zavezujočem sporazumu - Kjotskem protokolu. Zato smo bili tako močno zavezani zagotavljanju, da københavnski proces pripelje do pravno zavezujočega sporazuma. Do tega v Københavnu ne bo prišlo takoj. Dogovoriti se bomo morali o vsej vsebini sporazuma. Nato bo prišel na vrsto tehnični del, ki vključuje spremembo tega v pravno zavezujoče besedilo. Kar zadeva EU, želimo, da se to doseže v naslednjih nekaj mesecih po konferenci v Københavnu.
Povedati želim tudi, da finančna kriza po vsem svetu nima nič opraviti s tem, da je bilo potrošenega preveč denarja za rešitev podnebja. Nasprotno, velike zelene naložbe so tudi del gospodarskih sprememb, z drugimi besedami, premika k "bolj zelenemu" gospodarstvu, ki bo bogate in tudi revne države popeljal iz gospodarske krize. Trgi ogljikovega dioksida dejansko zagotavljajo način za vzpostavitev zadostnega prostora za naložbe. Zagotavljajo, da mora onesnaževalec plačati, da smo določili zgornje meje emisij in da je mogoče denar, ki ga onesnaževalec plača za emisije, prenesti v države v razvoju za zelene naložbe tam. Včasih se dvomi v to. Nekateri ljudje se sprašujejo, zakaj bi morali vlagati v mehanizme čistega razvoja, vendar pa gre točno za to, namreč da mora onesnaževalec plačati za zelene naložbe v državah v razvoju. Menim, da je to dobro in pomembno, vendar pa moramo ta pravila tudi prenoviti, tako da bodo okoljski vplivi celo večji in jasnejši in bomo še bolj prepričani, da to doseže najbolj revne.
Sporazum bo potreben tudi, da se izognemo selitvi virov CO2. Pomisleke, ki so obstajali, je treba zato spremeniti v še večjo zavezanost, da bi sporazum postal resničnost.
Nazadnje menim, da je treba jasno in glasno povedati, da bo sporazum v Københavnu neuspešen, če EU ne bo omogočil doseči 30 %, z drugimi besedami, če bo izid tako oslabljen, da EU zaradi njega enostavno ne bo mogla doseči 30 %. Zato je treba tudi jasno in glasno povedati, da obstaja nekaj hujšega, kot je to, da se ne doseže sporazuma, in to je slab sporazum. Zato je EU zastavila tako visoke cilje. Zato zdaj tako trdo delamo na vsebini. Tudi zato, ker se, ko govorimo o cilju dveh stopinj, zavedamo, da je to najvišja raven, ki jo moramo doseči. Vemo, da dejansko že danes vidimo nesprejemljive rezultate. Govorite na primer z vlado Maldivov, ki je pred kratkim imela zasedanje kabineta pod vodo, da bi pokazala posledice, ki jim v nekaterih delih sveta kmalu ne bo mogoče več ubežati. Bilo bi torej cinično, če ne bi zelo odločno ukrepali. Svet je čakal dovolj dolgo. Čas je, da v Københavnu zavoljo planeta dosežemo potrebni sporazum. Zato je tudi tako pomembna zaveza Parlamenta in celotne EU.
Stavros Dimas
Gospa predsednica, to je bila zelo zanimiva razprava z nekaterimi izjemnimi in konstruktivnimi prispevki. Slišali smo številna stališča o različnih vprašanjih. Zelo verjetno je, da se določeni ljudje ne strinjajo. Ne morem razumeti na primer, zakaj bi kdor koli nasprotoval čistim, zelenim industrijam, ki ne onesnažujejo in ki temeljijo na novih tehnologijah, ki so uspešne. Vendar pa sem danes slišal celo to. Ne morem razumeti, zakaj bi kdor koli imel raje onesnaževanje, industrijo s starimi tehnologijami, ki so, če ustvarjajo dobiček, donosne samo zato, ker ne plačujejo stroškov onesnaževanja; toda takšni dobički bodo kratkoročni, ker te industrije ne bodo konkurenčne. Vendar pa je v demokraciji in v demokratičnem parlamentu slišati vsa mogoča stališča.
Podal bi tudi pripombo glede Svetovne okoljske organizacije. Ta organizacija, za katero vem, da si je zelo prizadevala Francija, je bila ena izmed naših ambicij in upam, da bo v naslednjih letih postala resničnost. Takšna organizacija je nedvomno potrebna, da bo obstajala okoljska organizacija na mednarodni ravni, ki bo spodbujala okoljska vprašanja na enak način kot gospodarska ali socialna vprašanja in ki bo zagotovila tudi boljše usklajevanje mednarodnih okoljskih sporazumov. To je mogoče storiti razmeroma enostavno z nadgradnjo okoljskega programa ZN, prizadevanja pa resnično potekajo v tej smeri.
Povedati želim tudi nekaj o Kjotskem protokolu, ki je bil večkrat omenjen. Veseli me uspešnost Evropske unije, ker bo 15 držav, ki imajo skupni cilj zmanjšanja emisij ogljikovega dioksida za 8 % v obdobju 2008-2012, doseglo svoj cilj, toda EU sedemindvajseterice z 10 novimi državami, ki imajo zastavljen cilj, in Ciprom in Malto, ki ga nimata, bo tudi dosegla zastavljeni cilj. Tako ima Evropska unija moralni argument, da moramo držati svojo besedo, to pa je bilo nedvomno doseženo z ukrepi, sprejetimi bodisi na nacionalni ali evropski ravni, ki vključujejo sistem trgovanja z emisijami ogljikovega dioksida.
Poudariti moram, kot je povedal gospod Carlgren, da bo Evropska unija dosegla še večje zmanjšanje, kot smo si ga prvotno zastavili doseči na podlagi naših napovedi, skupaj z gospodarsko rastjo. Navedel bom samo eno statistiko: med leti 1990 in 2007, obdobje, za katerega imamo statistiko, je gospodarska rast znašala 44 % in zmanjšanje emisij ogljikovega dioksida 5 % za 15 držav in 9 % za 27. Napoveduje se seveda, da bomo do leta 2012 presegli cilj, zaradi česar bo lažje doseči cilj 30-odstotnega zmanjšanja do leta 2020.
Poudariti je treba tudi, da smo leta 2008 v Evropski uniji ob nenehni gospodarski rasti dosegli precejšnje zmanjšanje emisij toplogrednih plinov za 1,6 %, šele konec leta 2008 pa nas je prizadela gospodarska kriza, ki je vplivala tudi na vprašanje toplogrednih plinov.
Ostaja nam samo še nekaj dni in prosim vas, da okrepite svoja prizadevanja in dvostranske stike. Po posvetovanjih Sveta Ecofin, Sveta za okolje in Evropskega sveta imamo zdaj jasna navodila, naj spodbujamo posebne predloge o virih financiranja, operativnih strukturah in merilih, ki jih je treba uporabiti, da se določijo resni prispevki vseh. Poskusimo v času, ki nam je ostal, na čim učinkovitejši način uporabiti ta sredstva.
Glede potrebe po prizadevanjih na globalni ravni za doseganje cilja 2 °C je doseženo široko soglasje. Prevladuje splošno prepričanje, da bodo in morajo biti osnovni temelji za podnebni sporazum za obdobje po letu 2012 položeni v Københavnu. Ti temelji so v glavnem ambiciozne zaveze zmanjšanju emisij s strani razvitih držav, vključno z Združenimi državami, ustrezni ukrepi razvitih držav za zmanjšanje povečanja emisij in finančna pomoč državam v razvoju, da zmanjšajo svoje emisije in se prilagodijo podnebnim spremembam.
Hitro se približujemo ciljni črti. Kar najbolje izkoristimo København in izkristalizirajmo glavne obveznosti vseh držav v sporazum, ki bo zgodovinski. V Københavnu bomo morali doseči trdno soglasje glede vseh elementov balijskega akcijskega načrta. O vseh teh elementih se je treba dogovoriti v Københavnu na zavezujoči osnovi in takoj zatem, najkasneje v treh do šestih mesecih, bo treba opraviti formalnosti, da bomo imeli zavezujoč sporazum, za katerega si je prizadevala Evropska unija in ki bo zagotovil cilj omejitve učinka tople grede na 2 °C.
Menim, da ni treba reči, da bodo poslanci Evropskega parlamenta sodelovali pri prizadevanjih v teh dneh, posebno na ključnih srečanjih v Københavnu, in za to bi se vam želel zahvaliti, prav tako pa še enkrat za vsa vaša prizadevanja.
Predsednica
Ponovni bi opomnila poslance, da sistem modre karte, ki ga je vzpostavila delovna skupina za reformo Parlamenta, ne velja za Komisijo in Svet, ampak samo za razprave med poslanci tega Parlamenta.
Predlog resolucije za zaključek te razprave je predložil Odbor za okolje, javno zdravje in varnost hrane.
Razprava je zdaj zaključena.
Glasovanje bo potekalo jutri.
Luís Paulo Alves  
Nihče ne more prezreti izredne nujnosti, da sklenemo mednarodni sporazum, ki bo nasledil Kjotski sporazum, za znatno zmanjšanje emisij ogljikovega dioksida.
Zagotoviti moramo, da se zemlja ne segreje za več kot dve stopinji. Če naj to dosežemo, je treba svetovne emisije v naslednjih 10 letih zmanjšati za najmanj 30 %. Na kocki je prihodnost človeštva, časa pa zmanjkuje. To je naša edina priložnost, da ublažimo učinke podnebnih sprememb, ki jih že občutimo in ki bi lahko postale najresnejši problem 21. stoletja.
Ker mi, ki živimo na otokih, najmanj prispevamo k tem spremembam, smo zaradi tega vprašanja resnično zaskrbljeni.
Evropska unija mora še naprej igrati vodilno vlogo in govoriti soglasno glede okoljskih vprašanj. Uporabiti bo morala vso svojo politično moč, da zagotovi, da bodo glavne svetovne sile na bližnjem srečanju v Københavnu dosegle trden sporazum. Odločno ravnanje in sprememba globalnega modela rabe energije - kot sta že storila Portugalska in Azori - sta ključnega pomena, skupaj z naložbami v obnovljive vire energije in energetsko učinkovitost.
Nessa Childers  
v pisni obliki. - V zadnjih dneh so Irsko prizadele hude poplave, ki so prizadele navadne ljudi, mala podjetja in kmete po vsem otoku. Poplavljanje reke Barrow, druge najdaljše reke na Irskem, pomeni, da je bil velik del mesta Carlow pod vodo več kot štiri dni! Poplave v sosednjem mestu Kilkenny so najhujše v zadnjih 60 letih! Čeprav so bile poplave vedno del življenja na Irskem, sta njihovi naraščajoči pogostost in resnost še en opomin učinkov podnebnih sprememb, ki jih je povzročila brezobzirna zloraba našega okolja. Ne glede na to, kaj se bo zgodilo na podnebni konferenci ZN v Københavnu, ki bo v manj kot dveh tednih, bodo izredne vremenske razmere, kot so poplave na Irskem, postale pogostejše. Okrepiti moramo svojo odpornost na učinke podnebnih sprememb. Gospa predsednica, irsko vlado pozivam, naj nemudoma zaprosi za takojšnjo pomoč ob naravnih nesrečah v okviru Evropskega solidarnostnega sklada. Irci so nedavno pokazali svojo zavezanost EU, ko so z veliko večino glasovali za Lizbonsko pogodbo. EU mora pokazati svojo zavezanost Ircem, vključno s prebivalci mest Carlow in Kilkenny, s pospešitvijo teh sredstev za pomoč ob nesrečah.
Diogo Feio  
Politični sporazum v Københavnu je ključnega pomena, toda biti mora svetoven. Potiskanje evropske industrije v položaj, ki ni sorazmeren s položajem drugih razvitih gospodarstev, bi bilo napaka za gospodarstvo in prav malo uporabno v ekološkem smislu. Evropska prizadevanja morajo biti usmerjena k sklenitvi sporazuma, ki nalaga obveznosti vsem stranem.
Evropa mora najti tudi učinkovite in primerne rešitve vprašanja financiranja. To onemogoča zamisel o davku na mednarodne finančne transakcije (Tobinov davek) za financiranje prilagoditve podnebnim spremembam v državah v razvoju.
Podpore takšne vrste, čeprav je potrebna, se ne sme dati na račun gospodarstva, trgovine in ustvarjanja blaginje.
Ni mogoče prezreti cene, ki bi jih takšen davek imel za družbo na splošno (povečanje davčnega bremena s posledicami za vse davkoplačevalce in potrošnike), in njegovega vpliva na finančni trg (zmanjšanje potrebne likvidnosti in toka posojil za podjetja in gospodinjstva).
Poleg tega bi izvajanje svetovnega davka vodilo k tehničnim problemom in zapleteni administraciji. V krizi izhod iz nje ne more vključevati še več in novih davkov, ki bi jih bilo težko pobirati. Pozabiti moramo na to zamisel o novem davku.
José Manuel Fernandes  
v pisni obliki. - (PT) EU mora še naprej biti zgled v boju proti podnebnim spremembam. Omeniti je treba, da je EU presegla cilje, določene v Kjotu.
Menim, da mora biti københavnski sporazum o zmanjšanju svetovnih emisij ogljika zavezujoč. Glede na to sem predložil predlog spremembe resolucije Parlamenta o tej zadevi in predlagal, da se v končnem besedilu določi vrsto mednarodnih sankcij.
Menim, da mora biti sporazum svetoven, ambiciozen in imeti jasen časovni okvir. Če ne bomo ambiciozni, bomo na koncu imeli neuporaben instrument, ki bo še manj učinkovit kot Kjotski protokol, ki že določa mednarodne sankcije. Upamo, da bo ureditev učinkovita in da bo sporazum vključeval klavzulo o pregledu, da ga bo mogoče enostavno posodobiti.
Jasen signal moramo poslati tudi industrijam v vzponu v Aziji. Kitajske in Indije ni mogoče izvzeti iz vse odgovornosti, ko pa proizvajata velik odstotek svetovnih emisij, medtem ko si naše industrije zelo prizadevajo zmanjšati svoje emisije.
ZDA imajo veliko odgovornost, da zagotovijo uspeh tega vrha. Upam, da bo predsednik Združenih držav Amerike Barack Obama dokazal, da je zaslužil Nobelovo nagrado za mir, saj bo boj proti podnebnim spremembam prispeval k miru in sreči vseh narodov!
Adam Gierek  
Podnebje se spreminja. To se je zgodilo že večkrat v preteklosti. Nas je 6 milijard in kar je nekoč bil izreden pojav in ga nihče ni opazil, je danes očitno. Še več - dovršeno zgrajene infrastrukture na primer proizvodnje električne energije in oskrbe z njo pogosto odpovejo, posledice tega pa vključujejo izpade in okvare IT omrežij. Potem je tu še problem širjenja puščav na obsežnih področjih zemlje. To povzroča človekoljubno in gospodarsko katastrofo. Njeni prvi znaki so nemiri v Somaliji in napovedi prihodnjih konfliktov zaradi vode. Val priseljevanja narašča. Bodo ti problemi rešeni s strogimi omejitvami emisij CO2? Ne.
Prvič, nihče ni dokazal, da so vzrok za podnebne spremembe emisije CO2. Drugič, učinke teh omejitev emisij CO2 se lahko pričakuje šele ob koncu stoletja. Tretjič, omejitve na področju emisij CO2 bodo človeštvo samo gospodarsko oslabile in tako poslabšale katastrofo. Glede trgovanja s pravicami do emisije, to je protidružbeni predlog in njegove stroške bodo nosili navadni ljudje. Dobiček bo pobral finančni svet, vključno s svetom špekulacij. Zato je iz človekoljubnega in socialnega razloga najpomembneje, da se ne borimo proti nadvse neverjetnim vzrokom za podnebne spremembe, ampak da se borimo proti posledicam podnebnih sprememb. Ne gre za prilagajanje podnebnim spremembam, ampak za proaktivno ukrepanje. V moji državi je na primer zanesljivost oskrbe z vodo že pomembna zadeva.
Rovana Plumb  
Globalno segrevanje trenutno za človeštvo predstavlja dva velika problema: po eni strani potrebo po dramatičnem zmanjšanju emisij toplogrednih plinov in po drugi strani potrebo po prilagoditvi učinkom podnebnih sprememb. Če upoštevamo, da imamo opraviti z globalnim pojavom in da je EU odgovorna samo za 10 % svetovnih emisij toplogrednih plinov, je pomembno, da čez dva tedna v Københavnu dosežemo obvezen, svetovni pravni sporazum. Pozdravljam prisotnost predsednika Obame v Københavnu s pooblastilom, ki vključuje jasne cilje za zmanjšanje emisij, ki se jim bodo zavezale ZDA. Da bi se prilagodili učinkom podnebnih sprememb, potrebujemo mehanizem financiranja, ki zagotavlja točne podatke o zneskih, ki jih je treba vložiti v zelene tehnologije, ki ustvarjajo nova delovna mesta, kar je v tem obdobju krize tako potrebno.
Silvia-Adriana Ţicău  
v pisni obliki. - (RO) Cilj mednarodne konference o podnebnih spremembah v Københavnu, ki se bo začela 7. decembra, je skleniti sporazum, ki bo nasledil Kjotski sporazum in ki bo države sveta pripravil do tega, da bodo zmanjšale emisije onesnaževal. EU se je enostransko zavezala, da bo zmanjšala emisije onesnaževal za 20 % v primerjavi z letom 2005 in zagotovila, da 20 % porabljene energije prihaja iz obnovljivih virov. Vendar pa je treba ta prizadevanja uskladiti s prizadevanji vseh razvitih držav ali držav v razvoju. Porabo energije in emisije onesnaževal je mogoče hitro in poceni zmanjšati s spodbujanjem energetske učinkovitosti na globalni ravni. Zato morajo EU in države članice povečati energetsko učinkovitost, predvsem v gradbenem in prevoznem sektorju. Da bi EU lahko zmanjšala emisije onesnaževal, ki jih proizvajajo industrije, ki so velike porabnice energije, v skladu s sprejetimi obveznostmi, je treba zagotoviti finančne vire za posodobitev evropskih podjetij. To je edini način, da ohranimo proizvodnjo in posledično delovna mesta v Evropski uniji. Med pregledom proračuna EU moramo zagotoviti, da bodo na razpolago zadostni finančni viri za sprejetje ukrepov za zaščito pred podnebnimi spremembami in prilagoditev njihovim učinkom. Razvoj ekološko učinkovitega svetovnega gospodarstva bo ustvaril nove naložbe, nova delovna mesta in dvignil življenjski standard.
