Kloniranje živali za preskrbo s hrano (razprava) 
Predsednik
Naslednja točka dnevnega reda je razprava o ustnem vprašanju -, ki ga je Komisiji v zvezi s kloniranjem živali za preskrbo s hrano zastavil Neil Parish v imenu Odbora za kmetijstvo in razvoj podeželja .
Neil Parish
avtor. - Gospod predsednik, z velikim veseljem bi želel pozdraviti komisarko gospo Vassiliou, ki bo kljub tej pozni uri danes zvečer prisluhnila mojemu vprašanju.
Ko govorimo o kloniranju, to ne zadeva samo varnosti hrane: v Evropi verjamemo tudi, da v okviru skupne kmetijske politike hrano proizvajamo na podlagi zelo visokih standardov in tudi na podlagi zelo visokih standardov dobrega počutja živali. Problemi, povezani s kloniranjem, ne zadevajo samo dobrega počutja živali, temveč tudi zaupanje potrošnikov v hrano, katerega izvor bi lahko bile klonirane živali.
Pogledati morate samo na drugo stran Atlantskega oceana, v Združene države Amerike, in videli boste, kako preprečiti, da bi klonirane živali vstopile v prehranjevalno verigo. Na primer, če je kloniran bik na koncu svojega življenja, ko lahko vstopi v prehranjevalno verigo, vreden 1000 EUR, potem morajo ljudje, ki so ga vzredili, vložiti obveznico, ki je lahko vredna 3000 EUR, in ko to žival usmrtijo in poskrbijo, da ne bo vstopila v prehranjevalno verigo, dobijo svojo obveznico nazaj. To je povsem preprost način, kako preprečiti vstop kloniranih živali v prehranjevalno verigo.
Mislim, da moramo to zadevo vzeti zelo resno, zato bi pozval komisarko, da si to še enkrat ogleda.
Omenil bom nekaj problemov v zvezi s kloniranjem, zlasti z vidika dobrega počutja. Kloniranje nosi s seboj resne zdravstvene probleme in probleme, povezane z dobrim počutjem, ki jih čutijo kloni in njihove nadomestne samice; problemi zdravja živali izhajajo iz invazivnih tehnik, ki so potrebne za to, da se naredi klon; tu je trpljenje nadomestnih samic, ki nosijo klonirane zarodke, in visoka raven slabega zdravja in smrtnosti v zgodnjem življenju kloniranih živali.
Revija za znanost in tehniko OIE je ugotovila, da se iz samo 6 % kloniranih zarodkov razvijejo zdravi kloni z dolgo življenjsko dobo.
Poročilo EFSA poudarja tudi povečanje deleža prekinjene brejosti ali motenj pri nadomestnih samicah kloniranih zarodkov. Zaradi teh motenj in velike velikosti klonov so carski rezi pri govedi, ki nosi klone, veliko bolj pogosti kot v primeru običajne brejosti. Smrtnost in umrljivost sta višja pri klonih kot pri živalih, ki so se skotile po običajni oploditvi; prizadeto je lahko dobro počutje tako nadomestne samice kot klona.
Z etičnega vidika ima Evropska skupina za etiko pomisleke, ali je kloniranje živali za preskrbo s hrano etično upravičeno. Prav tako se ji ne zdijo prepričljivi argumenti, ki upravičujejo proizvodnjo hrane iz klonov in njihovih potomcev.
Če si pogledate podatke o tem, kaj se je zgodilo, ko so bile živali klonirane, vidite, da je klonirano tele pogosto za 25 % težje od običajnega, kar povzroči boleče kotenje; 25 % krav, oplojenih s kloni, 120. dan brejosti razvijejo vodenico. Poročila iz leta 2003 kažejo, da so se teleta pravočasno skotila samo iz 13 % zarodkov, vsajenih v nadomestne samice; preživelo je samo 5 % kloniranih zarodkov, vstavljenih v krave prejemnice. V mnenju EFSA-e je navedena študija, po kateri je od 2170 govedi, ki so prejela zarodke, skotilo samo 106 živih mladičev - 4,9 % - samo 82 pa jih je preživelo več kot dva dni.
Upoštevati moramo tudi probleme, ki ne zadevajo samo dobrega počutja živali, temveč tudi celotno genetsko informacijo živali - kar je tudi vidik kmetovanja. Vzemimo pasmo Holstein Friesian - po mnenju nekaterih obstaja samo 50 ras pasme Holstein Friesian. Če začnemo klonirati bike in se potem telica kloniranega bika vrne k mladičem, tako da se uporabi isti oče, bomo ustvarili še tesnejšo genetsko informacijo. Tu so potem problemi z boleznimi in genetiko, ki se prenaša na te mladiče. Zato moramo poskrbeti za hibridno moč.
Sama industrija ne more pojasniti, zakaj ima klonirana žival celico starša - starejšo celico. Zato, naj ponovim, obstaja tveganje, da bomo ustvarili žival, ki ni enako močna in zdrava.
Komisijo zato pozivam, da predloži predloge za prepoved kloniranja živali za preskrbo s hrano in dajanja kloniranih živali na trg mesnih in mlečnih izdelkov.
Androula Vassiliou
članica Komisije. - Gospod predsednik, želim se zahvaliti gospodu. Parishu, da je odprl to vprašanje, saj gre za vprašanje, ki se mu je Komisija močno posvetila in ki je po njenem mnenju pomembno in dejansko nekaj, kar nas vse skrbi. Evropska komisija je - kot je dejal gospod Parish - zaprosila EFSA-o, da poda svoje mnenje o varnosti hrane, zdravju živali, dobremu počutju živali in okoljskimi posledicami uporabe živih živalskih klonov.
Končno mnenje je bilo sprejeto 15. julija letos, Komisija pa zdaj ocenjuje potrebne ukrepe, ki jih mora sprejeti. To mnenje se nanaša na negotovosti pri oceni tveganja zaradi omejenega števila razpoložljivih študij. Nanaša pa se tudi na dejstvo, da je bilo ugotovljeno, da sta bila zdravje in dobro počutje velikega deleža klonov prizadeta, pogosto zelo resno, čemur je sledila smrt teh živali.
Komisija se zaveda, da se še danes pojavljajo negativni vplivi na zdravje in dobro počutje živali, kljub temu, da se je uspešnost kloniranja živali v preteklih letih izboljšala. Po nekaterih navedbah so stopnje smrtnosti in umrljivosti pri klonih po skotitvi višje kot pri živalih, ki so bile oplojene na običajen način. Vendar pa je večina preživelih klonov normalnih in zdravih, kar so pokazale psihološke meritve, kakor tudi vedenjske in klinične preiskave.
Komisija tesno spremlja znanstvene dosežke na tem področju. Leta 2004 je financirala tudi vseevropski raziskovalni projekt pod imenom Kloniranje v javnosti, ki je obravnaval etične, pravne in druge družbene vidike kloniranja živali na kmetiji. Projekt je usklajeval Danski center za bioetiko in oceno tveganja, njegov cilj pa je bil spodbuditi javno razpravo o vprašanju biotehnologije.
Kar zadeva vključenost javnosti, je Komisija jeseni leta 2007 sprožila javno posvetovanje o etiki kloniranja živali za preskrbo s hrano, septembra leta 2007 pa je organizirala odprto okroglo mizo na isto temo s predstavniki akademij, industrije, NVO, civilne družbe, mednarodnih organizacij, itd. Da bi povečala udeležbo javnosti, je bila okrogla miza predvajana tudi na interenetu, njen zapisnik pa je bil objavljen.
Nenazadnje je Komisija pred kratkim sprožila anketo Eurobarometra o odnosu potrošnikov do kloniranja za proizvodnjo hrane. Namen ankete je vprašati ljudi, kakšno je njihovo mnenje o kloniranju in hrani, proizvedeni iz mladičev kloniranih živali, ter koliko o tem vedo. Rezultati bodo zelo kmalu na voljo.
Komisija v celoti upošteva etične pomisleke, ko obravnava občutljiva vprašanja, kot je kloniranje. Komisija svojo pozornost etiki kloniranja živali namenja vse od leta 1997, ko je skupina svetovalcev Evropske komisije o etičnih posledicah biotehnologije izdala svoje mnenje o etiki kloniranja. Glede na stanje tehnologije v tistem času, mnenje ni vključevalo uporabe kloniranja za prehranjevalne namene. Iz tega razloga je Komisija zaprosila Evropsko skupino za etiko v znanosti in nove tehnologije, neodvisno svetovalno telo Komisije na tem področju, da da svoje mnenje o etičnih vidikih kloniranja živali za preskrbo s hrano. Njihovo mnenje je bilo objavljeno januarja letos. Glede na trenutno raven trpljenja in zdravstvenih težav nadomestnih samic in kloniranih živali, je Evropska skupina za etiko izrazila dvom glede tega, ali je kloniranje živali za preskrbo s hrano etično upravičeno. Zagovarja namreč dejstvo, da trenutno ni nikakršnih prepričljivih argumentov, ki bi opravičevali proizvodnjo hrane iz klonov in njihovih mladičev. Komisija trenutno pregleduje pomisleke, ki jih je izrazila ta skupina.
V okviru mednarodnih predpisov morajo omejitve pri uvozu proizvodov temeljiti na legitimnih pomislekih in se smejo biti diskriminatorne, temveč sorazmerne z zastavljenim ciljem. V skladu s svetovnimi pravili v trgovini, se lahko uvoz prehrambenih proizvodov iz tretjih držav ustavi, če ta predstavlja resno grožnjo zdravju živali ali ljudi. Na podlagi opravljenih študij in mnenja ESA-e bo Komisija preučila, ali je treba te omejitve uvesti. Prepričana sem, da se bo to hitro zgodilo.
Agnes Schierhuber
v imenu skupine PPE-DE. - (DE) Gospod predsednik, gospa komisarka, današnja razprava je zagotovo bistvena kot sredstvo za opozarjanje na nevarnosti, ki jih prinaša kloniranje. Zelo sem hvaležna gospodu Neilu Parishu, da je Komisiji zastavil to ustno vprašanje. Ena stvar je popolnoma jasna, in sicer, da je zdravje živali enako varnost hrane.
Kot vemo, obstajajo različni postopki kloniranja: terapevtsko in reproduktivno kloniranje, kakor tudi DNA kloniranje. Danes razpravljamo o reproduktivnem kloniranju. Reproduktivno kloniranje pomeni ustvarjanje genetsko identične kopije nečesa: rastline, živali in mogoče, nekega dne - če bomo začutili potrebo, da prekoračimo prav vse omejitve - celo človeka.
Kadar se kloniranje uporablja pri vzreji živali za namen proizvodnje hrane, pa obstajajo težave. Prav od teh, ki jo želim omeniti, je visoka raven pogina. Na primeru Američanov smo se naučili, da preživi zelo malo klonov. Zaradi tega kloniranje za namen proizvodnje hrane ni finančno vzdržno. Klon ima od samega začetka enako genetsko starost kot izvirnik. To pomeni, če je izvirnik šest let stara krava, bo klon tele, katerega geni so stari šest let. V procesu kloniranja se klonirajoči genom neizogibno poškoduje. Zaradi tega je klon dovzeten za bolezni in parazite.
Če se kloniranje izvaja na več generacijah, gospa komisarka, pride do nakopičene izčrpanosti genetske raznolikosti, ki je pomembna za preživetje vrst, saj jim omogoča, da se prilagajajo spremembam v njihovem naravnem okolju.
Na koncu se pojavlja vprašanje, ali je človeški rod lahko tako predrzen, da bo posegel v najbolj naravne biološke procese, tudi če to počne z najboljšimi nameni. Meni se zdi, da ni nobene potrebe po tem, da bi spremenili nekaj, kar je delovalo več milijonov let. Človek ima v vsakem primeru prekratko življenjsko dobo, da bi lahko izkusil učinke svojih dejanj v daljšem časovnem obdobju. Upam, da se ne bomo našli pred enako dilemo, kot Goethejev čarovniški vajenec, ki se ni mogel rešiti duhov, ki jih je priklical.
Csaba Sándor Tabajdi
v imenu skupine PSE. - (HU) Gospod predsednik, v celoti se strinjam s predlogom gospoda Parisha: tu sta potrebni dve vrsti nične tolerance. Prvič, klonirane živali nikakor ne bi smele vstopiti v prehranjevalno verigo; o tem se strinjamo vsi. Prav tako se v celoti strinjamo, da se klonirane živali iz Argentine, Brazilije ali kjer koli izven Unije, nikakor ne bi smele uvažati ali prinesti v Evropsko unijo, in prosimo Komisijo, da to zagotovi. To je dvojna nična toleranca, ki je po mojem mnenju bistvo predloga gospoda Parisha. Gospa Schierhuber in gospod Parish sta oba dejala, da obstaja velika nevarnost, da ni nikakršnega pravega, ustreznega nadzora ali spremljanja, in da obstajajo neustrezni preskusni vzorci, neustrezni poskusi, ki se nasploh ukvarjajo samo s prašiči in govedom, zato je nevarnost res zelo velika. Pravzaprav bi lahko to povzeli z besedami, da kloni ne smejo vstopiti v prehranjevalno verigo, in da bi bilo seveda nesmiselno in neumno, če bi ovirali raziskave na področju genetskega inženiringa in bioinženiringa. Raziskave so ena stvar, prehranjevalna veriga pa nekaj popolnoma drugega, in tretjič potrebne so tudi dolgi, zanesljivi pregledi, ki so neodvisni od organizacij v sektorju, kakor tudi neodvisno spremljanje v okviru številnejših in daljših obdobij. Hvala za vašo pozornost.
Mojca Drčar Murko
v imenu skupine ALDE. - Gospod predsednik, iz izkušenj z drugimi vprašanji, ki obravnavajo varnost hrane, kakor tudi z odpiranjem ustreznih vprašanj, povezanih z odnosom med človekom kot prevladujočo vrsto ter živalmi, vemo, da je razumevanje javnosti močno odvisno od posebnega poznavanja zadeve. Potrošniki so čedalje bolj občutljivi, kadar gre za trpljenje in poškodbe kmetijskih živali. Zaradi tega jih je treba ustrezno informirati o tveganjih, ki jih predstavlja kloniranje živali. Potrebna je izobraževalna kampanja, ki jim bo pojasnila, kako neverjetno potraten proces je kloniranje bilo do sedaj.
Pričakovano je bilo, da EFSA ne bo odkrila jasnih pomislekov glede varnosti, ki se nanaša na prehrambene proizvode iz klonov živine, v primerjavi z živino iz konvencionalne reje. Vendar pa je EFSA v svojem nedavnem poročilu poudarila tudi, da ima ta praksa velike povratne posledice za zdravje in dobro počutje živali.
Vprašanje odpira družbene probleme, ki nam močno svetujejo, da prepovemo kloniranje živali za hrano, kakor tudi uvoz kloniranih živali in njihovih mladičev.
Janusz Wojciechowski
v imenu skupine UEN. - (PL) Gospod predsednik, naša civilizacija živi na račun izkoriščanja živali in bo zagotovo tako živela še naprej. Živali ubijamo, da bi zadovoljili številne potrebe, vendar si postavljamo tudi nekatere standarde. Evropejci vsaj postavljamo meje pri trpljenju živali in podpiramo njihovo dobro počutje. Naša zakonodaja določa, da žival ni stvar.
Kloniranje živali je sporen znanstveni dosežek. Kloniranje živali za gospodarske namene pa je po drugi strani etična zloraba. Ne gre za živinorejo, temveč za proizvodnjo živali. To ne temelji niti na načelu proizvodne linije, temveč na načelu fotokopirnega stroja. To bi morali odkloniti iz moralnih razlogov in iz spoštovanja do živali, vendar tudi v imenu naše lastne človečnosti. Samo en korak je od tega, da živali štejemo za stvari, do tega, da za stvari štejemo tudi ljudi. Korak od kloniranja živali do kloniranja ljudi je že tako ali tako kratek. Resolucijo podpiram v imenu Združenja za Evropo narodov.
David Hammerstein
v imenu Verts/ALE. - (ES) Gospod predsednik, sprašujem se, kaj upamo, da bomo dosegli z moratorijem na kloniranje živali za preskrbo so hrano? Kaj upamo, da bomo dosegli z uporabo previdnostnega načela in preprečevanjem uvoza kloniranih živali? Kaj upamo, da bomo dosegli s tem, da živali več ne bomo obravnavali zgolj kot stvari in jim zato ne bomo več povzročali nepotrebnega trpljenja?
Ovca Dolly je umrla bolna in zmaličena. Poskus z ovco Dolly je bil polomija. Vendar se zdi, da se iz tega nismo ničesar naučili.
Kloniranje lahko zmanjša genetsko raznolikost; ustvari lahko večjo občutljivost za bolezni živali; ustvari lahko situacijo, v kateri lahko čuteča bitja, naši živalski sorodniki, ki lahko čutijo in izkusijo bolečino, doživljajo še večje trpljenje.
Kartika Tamara Liotard
v imenu skupine GUE/NGL. - (NL) Gospod predsednik, iskreno bi se želela zahvaliti gospodu Parishu in reči, da v celoti podpiram njegove pripombe. Pokazalo se je, da kloniranje povzroča živalim trpljenje, enako je ugotovila tudi EFSA. Če bomo dovolili kloniranje živali za proizvodnjo hrane, bomo poleg trpljenja živali in etičnih nasprotovanj naleteli še na naslednje težave: zelo vprašljivo je namreč, ali potrošniki sploh hočejo jesti klonirano meso, ni gotovo, kako varno bo to meso, in, končno, javna razprava o klonirani hrani se niti ni še pričela.
Zato resnično nasprotujem temu, kar si Komisija sploh drzne predlagati, in sicer da dovoljuje, da se kloniranje vključi v opredelitev pojmov v novi uredbi o živilih. S tem posredno nakazuje, da bi lahko podprla kloniranje živali za proizvodnjo hrane. Zato pozivam Komisijo, da tudi v okviru tega poročila, ponovno premisli o svoje stališču. Zaradi vseh nasprotovanj pozivam Komisijo tudi, da brez odlašanja vloži predlog za popolno prepoved kloniranja živali.
Jim Allister
Gospod predsednik, pravilno in naravno je, da želimo izboljšati kakovost živine, tako da za vzrejo uporabljamo naše najboljše živali. To zagotavljata umetna oploditev in prenos zarodka. Kloniranje pa je nekaj popolnoma drugega: po besedah Agencije Združenega kraljestva za živilske standarde je to velikanski skok, ki pa je daleč od tega, da bi materi naravi lahko kakorkoli pomagal.
Povsem ločeno od drugih etičnih vprašanj in nevarnosti znanosti kopiranja na človeškem področju, dejansko skrb povzroča dobro počutje živali. Prezgodnje staranje in okvare zdravja, vidne v odmevnih primerih kloniranja, ki so prišli na naslovnice, kot je bila ovca Dolly, so dobri opomniki na navedena vprašanja glede dobrega počutja živali. Namenjanje večje količine denarja za reševanje bolezni živali bi nam koristilo bolj kot eksperimentiranje z naravo.
Z vidika potrošnika je tu tudi vprašanje o kakovosti hrane, saj bodo klonirane črede enako občutljive na iste seve bolezni, medtem ko je genetska raznolikost ena izmed naših najboljših obramb pred nebrzdanimi izbruhi bolezni. Pravzaprav, kakor koli si ogledam to zadevo, ne najdem ničesar, kar bi me prepričalo, da je kloniranje živali pravilno, potrebno ali v interesu javnosti.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Gospod predsednik, če je zaščita biološke raznolikosti prednostna naloga Evropske komisije, potem o kloniranju ne bi smeli govoriti. Želel bi slišati argumente, ki zagovarjajo kloniranje živali za hrano. Nas bodo res vodili samo gospodarski pomisleki? Kaj pa etična, družbena in zdravstvena vprašanja?
Preden se odločimo, ali bomo dovolili prodajo takšne hrane na trgu EU, moramo za tak korak dobiti dovoljenje naših državljanov. Sam nisem prepričan, ali bi lahko pogoltnil zrezek kloniranega prašiča in popil mleko klonirane krave.
Namesto da govorimo o gensko spremenjenih živilih in hrani od kloniranih živali, bi morali razmišljati o tem, da bi sprejeli še več ukrepov v korist vračanju naravne hrane, ki je ekološka, zdrava in ne vsebuje kemikalij. Naj kloniranje ostane v domeni raziskovanj. Po mojem mnenju je pot od laboratorija do vilice in noža evropskega potrošnika še vedno dolga, saj je še vedno preveč vprašajev. In ker so številna vprašanja še neodgovorjena, sem prepričan, da se pri tej zadevi ne smemo zaleteti.
Prav tako Komisija ne bi smela delovati v nasprotju z mnenjem evropskih državljanov. Tudi če bi se dovolil vstop proizvodov, ki izvirajo iz kloniranih živali, na trg EU, sem prepričan, da četudi bi bili jasno označeni in bi se ljudje o njihovem nakupu zavestno odločali, med potrošniki EU ne bi našli preveč privržencev.
Če uvedemo proizvode, ki izvirajo od kloniranih ovac, perutnine, koz ali goveda, bomo uničili podobo evropskega kmetijskega modela, ki tako zelo veliko ceni varstvo okolja in dobro počutje živali.
Andrzej Tomasz Zapałowski
(PL) Gospod predsednik, tudi jaz v celoti podpiram predlog gospoda Neila Parisha za prepoved uporabe kloniranih živali za proizvodnjo hrane. Vendar sem kar nekaj časa gledal Komisijo, ki se je trudila državam članicam naložiti pravne dogovore, ki bodo pripeljali do uvajanja gensko spremenjenih živali za množično uporabo, v prihodnosti pa mogoče celo meso kloniranih živali.
V številnih državah, vključno s Poljsko, so lokalni organi sprejeli resolucije, ki zahtevajo, da cele regije, pa tudi cele države, ostanejo proste GSO. Pod pritiskom industrijskih lobijev Komisija ignorira te resolucije in vsiljuje uvedbo gensko spremenjenih živil na trg. Države članice EU dolgujejo javnosti jasen odgovor: ali zagovarjajo zdrava, naravna živila ali gensko spremenjena in klonirana živila? V zvezi s tem ne smemo biti hipokritični.
Dovolite mi, da komisarko vprašam tudi, kako namerava zaščititi javnost pred nenamernim nakupom hrane, ki bi v prihodnosti lahko prihajala od kloniranih živali? Takšna hrana ne bo posebej označena, saj jo bodo izvozniki poskusili pretihotapiti na evropski trg.
John Purvis
Gospod predsednik, v tej razpravi bo moj glas drugačen, saj e skozi čas človek prikrojil vzrejo živali in okrepil njihovo produktivnost, da bi izpolnil svoje potrebe. Kontinuum je jasen: naravna podpora umetni oploditvi, prenosu zarodka, razcepu zarodka, oploditvi in vitro, jedrnemu prenosu blastomer, jedrnemu prenosu zarodka in zdaj še jedrnemu prenosu somatske celice.
Vsak nov dosežek je bil razumljen kot dosežek, ki je še predaleč, in vsakič, ko se je izboljšala in izpolnila nova tehnika, so prišle v ospredje koristi, predvideni problemi pa so izginili.
Sindikati kmetovalcev danes že predvidevajo koristi, ki jih uporaba kloniranja lahko prinese zdravju in dobremu počutju živali. Agencija za živila in varnost pravi: 'Nikakršnih znakov ni, da v smislu varnosti hrane obstajajo razlike med prehrambenimi proizvodu iz zdravih klonov govedi ali prašičev in njihovimi potomci, v primerjavi s tistimi, ki izvirajo iz zdravih in konvencionalno rejenih živali.' Agencija ne vidi tudi nobenih nevarnosti za okolje - so pa koristi: zaščita živali visoke vrednosti in njihove genske zasnove, ohranjanje in celo ponovno uvajanje ogroženih vrst, odprava nevarnih patogenov in njihovega prenosa na mednarodni ravni, izboljšanje produktivnosti in konkurenčnosti ter spodbujanje raziskav in razvoja v Evropi, namesto drugje.
Zakaj se torej samo Evropejci vedno znova ujamejo v isto past nezaupanja vsem novim dosežkom in uvajanja prepovedi na nove stvari? Poglejte, kaj se je zgodilo z GSO. Začnimo torej razpravljati in utemeljimo naše argumente na znanosti in dejstvih. Komisijo pozivam, da dosežke pozorno spremlja, spodbuja raziskave, pojasnjuje znanost, zagovarja dejstva; vendar da ne prepoveduje. Zavrzimo torej to netočno, nelogično in zavedeno resolucijo.
Mairead McGuinness
Gospod predsednik, da ne bi gospod Purvis mislil, da je ostal sam, dovolite meni, da poskusim in uberem srednjo pot. To je zelo pomembna razprava in škoda je, da poteka ob tako pozni uri. Prvi del sem poslušala v svoji pisarni in kar prikovala me je k sebi - kar je redkost za razprave Evropskega parlamenta - zato ker je praktična.
Želela bi omeniti več točk. Kar me danes skrbi v tej razpravi, je povezava med gensko spremenjeno hrano in kloniranjem živali. Ne sodim med tiste, ki zahtevajo prepoved GSO, kajti na Irskem uporabljamo velike količine gensko spremenjene živalske krme in moramo tako tudi nadaljevati. Pomisleki o kloniranju, ki jih je dobro predstavil predsednik Odbora za kmetijstvo, se nanašajo na dobro počutje in seveda je tu skrb zaradi dejstva, da živali trpijo. To je vprašanje, ki ga je treba obravnavati.
Zahteva po prepovedi kloniranih živali v proizvodnji hrane mogoče ne bo usmerjena v to vprašanje, v kolikor gre za fazo raziskav tega procesa. Zato, medtem ko je moj neposreden odziv kot člana Odbora za kmetijstvo bil ta, da bom to resolucijo podprl- vesel sem, da smo odprli to vprašanje in čestitam odboru in njegovemu predsedniku, da sta to storila - mi moj moški instinkt govori, da gospod Purvis mogoče ni na pravi poti in da bi lahko popolna prepoved pretirana. Čakam na zelo pretehtano mnenje Komisije.
James Nicholson
Gospod predsednik, na začetku mi dovolite, da se zahvalim za priložnost, da lahko sodelujem v tej razpravi. Mislim, da je prišla pravi čas.
Gre za temo, ki povzroča velike skrbi. Kar mi ni všeč, je to, da v Evropi nimamo zadostnega nadzora, da bi zagotovili, da klonirane živali ne bodo vstopile v prehranjevalno verigo ali jo dosegle. Razumem potrebo po tem, da dovolimo vzrejo in razvoj živali, in v celoti razumem, kaj želi povedati gospod Purvis - sploh pa si neželenim zaustaviti sposobnosti znanosti, da se razvija v kakršni koli obliki ali velikosti - vendar močno verjamem, da moramo vpeljati jasna merila in nadzor. Strinjam se s pomisleki gospoda Parisha, ki zadevajo dobro počutje živali. Tudi sam imam velike pomisleke v zvezi s tem,, saj velik odstotek kloniranih živali trši že zelo zgodaj.
Naj ponovim: ne nasprotujem in nikakor ne želim ovirati futurističnih dosežkov. V preteklosti smo naredili mnogo napak. Ne dovolimo, da bi se to zgodilo tudi pri tem občutljivem vprašanju. Zaščitimo prehranjevalno verigo pred kloniranimi živalmi. Njim nasprotujem samo v prehranjevalni verigi.
Androula Vassiliou
članica Komisije. - Gospod predsednik, mnenje Evropskega parlamenta o tej novi tehnologiji in njenih posledicah je seveda izredno pomembno zame, zato pozdravljam stališča spoštovanih članic in članov. Zlasti bi želela reči, da nam mnenje EFSA-e daje novo miselno hrano in da je treba upoštevati številne dejavnike. Strinjam se, da nova hrana ni primerno orodje, s katerim bi reševali vprašanje v zvezi s hrano iz kloniranih živali, in da je to nekaj, o čemer lahko razpravljamo med našim posvetovanjem o predlogu za novo hrano.
Vendar pa si želim dati nekaj pojasnil, saj so številni govorci govorili o kloniranju in genskem spreminjanju, kot da gre za eno in isto stvar. Ne: gensko spreminjanje in kloniranje sta dve ločeni tehniki. Strokovno mnenje navaja, da kloniranje ne spreminja genskega materiala in da so kloni samo genske kopije živali.
Za koncem bi vam želela zagotoviti, da bo Komisija pri nadaljnjem ukrepanju natančno pregledala vse dejavnike.
Predsednik
Razprava se je zaključila.
Prejel sem predlog za resolucijo, ki ga je pripravil Odbor za kmetijstvo in razvoj podeželja.
Razprava se je zaključila.
Glasovanje bo potekalo v sredo, 3. septembra, ob 11.30.
Pisne izjave (člen 142)
Magor Imre Csibi  
v pisni obliki. - Tudi če spoštujemo stroge pogoje in če EFSA zaključi, da je klonirano meso enako konvencionalnemu mesu, je kloniranje živali za preskrbo s hrano za mnoge ljudi tvegana in moralno nesprejemljiva praksa. Trenutna raven trpljenja in zdravstvenih težav kloniranih živali to trditev samo potrjuje. Če konvencionalne metode delujejo, zakaj bi torej spodbujali tehniko, ki povzroča, da toliko živali trpi in umre? To ne izboljšuje reje niti varnosti hrane niti varnosti oskrbe. Potrošniku očitno ne prinaša nikakršnih koristi.
Poleg tega so evropski potrošniki nekajkrat izrazili svoje želje, da na svoji mizi ne želijo živilskih proizvodov iz klonov ali njihovih mladičev. To je legitimen poziv, ki daje jasen signal, zakaj torej sploh razmišljamo o kloniranju živali za preskrbo s hrano? Ljudje želijo imeti nadzor nad tem, kaj jedo, in skrbi jih, da jim bo kloniranje na koncu vsiljeno. Če javnosti ne želimo še bolj odtujiti od evropskega projekta, potem menim, da bi bilo bolje, da prisluhnemo njeni volji in jo uveljavimo. Zato kličem proti kloniranju živali za preskrbo s hrano.
Anna Záborská  
v pisni obliki. - (SK) Bila sem presenečena, ko sem prebrala besedilo te resolucije. Najprej bi rada rekla, da bom zanj glasovala, vendar imam nekaj pripomb:
Odstavek B: 'medtem ko proces kloniranja kaže nizko stopnjo preživetja prenesenih zarodkov in kloniranih živali, pri čemer mnoge klonirane živali poginejo v zgodnji dobi življenja ...'
Kakšna bo prihodnost človeštva, če bo človek deležen enakih velikih skrbi in če bomo nehali zamrzovati človeške zarodke?
Odstavek C: '... raven smrtnosti in umrljivosti kloniranih živali je višja kot pri živalih, oplojenih na običajen način, izguba in motnje v pozni brejosti pa lahko prizadenejo dobro počutje nadomestnih samic'.
Kakšna bo prihodnost človeštva, če bo celotna družba takšno podporo dala materam družin, kot jo dajemo nadomestnim živalskim samicam?
Odstavek D: '... glede na trenutno raven trpljenja in zdravstvenih težav nadomestnih samic in kloniranih živali se Evropska skupina za etiko ...sprašuje, ali je kloniranje živali ... etično upravičeno ...'
Kakšna bi bila prihodnost človeštva, če bi za skupina upoštevala trpljenje žensk, ki so postale nadomestne matere, da bi si izboljšale finančni položaj, ali stres, ki ga trpijo ženske, ki so preživele več neuspelih umetnih oploditev, ali če bi dosledno prepovedovala uporabo človeških zarodkov za raziskovalne namene, ker je to moralno nedopustno.
Živali imajo srečo, saj ta resolucija kaže, da so včasih bolje zaščitene od ljudi.
