Iran (razprava) 
Predsednik
Naslednja točka sta izjavi Sveta in Komisije o Iranu.
Carl Bildt
predsednik Sveta. - Gospod predsednik, v čast mi je, da lahko prvič stojim tukaj. Pričakujem, da bom v prihodnjih šestih mesecih pogosto tu obravnaval različna vprašanja.
Na dnevnem redu imamo tokrat Iran. Preden se posvetimo vsebini tega vprašanja, mi dovolite, da izrazim globoko sožalje Iranu ob tragični nesreči, ki se je zgodila danes. Iskreno obžalujemo izgubo življenj in izražamo naše sožalje vsem, ki jih je ta tragedija prizadela.
Vprašanje Irana je očitno zelo visoko na dnevnem redu švedskega predsedstva. To je povezano z izidom volitev in dvomi - če se izrazim milo -, ki so bili izraženi po teh volitvah, kot tudi s političnimi dogodki, ki smo jim bili priča od takrat.
Mislim, da vsi veste, da je Evropska unija zavzela zelo trdno in načelno stališče v zvezi s temi dogodki. Ponovili smo, da je izvajanje volitev vprašanje, ki ga morajo iranske oblasti zares raziskati in razjasniti. Prav tako smo podali zelo jasen odgovor na to, kar smo videli, da se dogaja na ulicah Teherana. Obsodili smo represivne vladne ukrepe, nasilje in uporabo sile proti mirnim demonstracijam, ki smo jih videli; obsojamo represivne vladne ukrepe proti novinarjem, medijem, komunikacijam in protestnikom. Ti so v nasprotju ne le z normami in vrednotami, ki jih zastopamo, temveč seveda tudi z željami po bolj odprti in k reformam usmerjeni družbi, ki so jih izrazili številni Iranci.
Glede na povedano vztrajamo pri naši načelni politiki, skladno s katero želimo drugačen, boljši, nov odnos z iranskim narodom. To je bogat narod, ki lahko veliko prispeva k razvoju sveta in lastne regije, in upamo, da bo nekoč - upamo, da ne čez dolgo tega - obstajala možnost za resnično nov odnos.
Preden zaključim, mi dovolite, da omenim samo eno vprašanje, s katerim se kar veliko ukvarjamo, namreč iranske oblasti so pridržale več oseb, ki so člani evropskih misij, kot tudi nekaj evropskih državljanov. V zvezi s tem smo v stalnem stiku z iranskimi oblastmi. Po našem mnenju so možne obtožbe proti njim brez osnove in lahko vam zagotovim, da bomo še naprej na vse mogoče načine sodelovali z iranskimi oblastmi, dokler se ta vprašanja ne rešijo zadovoljivo - to pomeni, dokler se te osebe ne izpustijo.
Catherine Ashton
članica Komisije. - Gospod predsednik, tokrat imam prvo priložnost, da čestitam vsem poslancem za njihovo izvolitev v novi Evropski parlament. V imenu Komisije lahko povem, da se zelo veselimo tvornega sodelovanja z vami, med drugim tudi pri nekaterih najbolj perečih mednarodnih izzivih, s katerimi se soočamo, med katere nedvomno sodi tudi tema današnje razprave. Moja kolegica Benita Ferrero-Waldner je ta teden na poti, zato sem se ponudila in z veseljem sprejela priložnost, da danes spregovorim pred Parlamentom v njenem imenu.
Ta Parlament igra pomembno vlogo pri ohranjanju in razvijanju odnosov med Evropsko unijo in Islamsko republiko Iranom. Izmenjava obiskov med iransko delegacijo Parlamenta in člani iranskega parlamenta je že odigrala pomembno vlogo pri boljšem medsebojnem razumevanju. Parlament je sodeloval tudi pri uvedbi nekaj instrumentov, ki predstavljajo pomembno podlago za dejavnosti EU v Iranu, v Komisiji pa upamo, da jih bomo v prihodnjih letih še naprej dobro izkoriščali.
Današnjo razpravo so sprožile nedavne predsedniške volitve v Iranu in dogodki, ki so sledili. Medtem ko je razvoj iranske politike in politik predvsem stvar iranskih državljanov, kot je povedalo predsedstvo, ni nobenega dvoma, da ima širši pomen, in prav je, da te dogodke pozorno spremljamo.
Evropska unija je zavzela zelo jasna stališča o razmerah v Iranu po predsedniških volitvah in pri njih ostaja enotna. Izrazili smo vse spoštovanje suverenosti Irana, a smo poudarili, da smo zelo zaskrbljeni zaradi nasilja po volitvah, kot bi bili v primeru žrtev ali ogrožanja pravic v kateri koli državi.
Obtožbe evropskega vmešavanja v iranske volitve ali kakršnega koli sodelovanja v protestih, ki so sledili, so neutemeljene. Toda zadušitev mirnih demonstracij, samovoljna pridržanja in huda cenzura medijev predstavljajo kršitev človekovih pravic, ki se ne more šteti za omejeno na notranje zadeve katere koli države. Kljub obstoječi občutljivi situaciji v Iranu Komisija trdno verjame v ohranjanje dialoga. Tako je bilo pred volitvami in tako ostaja še danes.
Evropska unija in Iran imata mnogo skupnih in nujnih interesov, vključno z bojem proti trgovini s prepovedanimi drogami in podporo afganistanskim beguncem. Ti terjajo našo neprekinjeno pozornost in sodelovanje. Upamo, da se bo Iran s tem strinjal.
Komisija še naprej išče načine, da bi razporedila instrumente Skupnosti v konstruktivne dejavnosti v Iranu. Medsebojno razumevanje lahko izboljšamo, na primer z nadaljnjim sodelovanjem prek akademskih izmenjav Erasmus Mundus.
Prepričani smo, da mora Evropska unija ohraniti odprte vse komunikacijske kanale z Iranom. Stremeti moramo k sodelovanju z Iranom na vseh ravneh. Pripravljeni smo na nadaljevanje in širitev sodelovanja v prihodnosti, ko bo to mogoče in smiselno.
Trenutno se z iransko vlado v marsičem razhajamo; v nekaterih primerih zelo resno. Iransko vlado pozivamo, da se nam pridruži v prizadevanjih, da najdemo rešitve za naša razhajanja prek dialoga. Samo z razpravo v duhu medsebojnega spoštovanja o izzivih, ki nas čakajo, lahko upamo, da jih bomo premagali. Evropa ni nikoli zaprla vrat pred takšnimi razpravami niti niso vrata zaprta zdaj.
Za konec se pridružujem predsedstvu pri izrekanju sožalja družinam Irancev in Armencev, ki so bili vpleteni v današnje tragično strmoglavljenje letala.
Jacek Saryusz-Wolski
v imenu skupine PPE. - Gospod predsednik, rad bi razmislil o tonu razprave, ki je potekala na izredni seji odhajajočega Odbora za zunanje zadeve, ki se je sestal prejšnjo sredo, ker ni bilo časa za sklic novega odbora.
Vsi še predobro poznajo dejstva, zato se pri njih ne bom zadrževal. Unija je dolžna poudariti univerzalnost človekovih pravic, zelo pozorno spremljati kršitve človekovih pravic v Iranu in Iran pozvati k odgovornosti za brutalnost in nasilje. Prejšnji teden sta se Odbor za zunanje zadeve in delegacija za odnose z Iranom sestala s predstavniki civilne družbe Irana in ti vidiki se nam zdijo izredno pomembni.
Povsem podpiramo izjave in stališča, ki so jih do zdaj zavzeli predsedstvo, Svet in Komisija, toda Svet prosimo tudi, da zagotovi, da države članice EU in njihovi veleposlaniki v Teheranu ravnajo povsem skladno s smernicami EU o zagovornikih človekovih pravic in preprečevanju mučenja. Komisiji moramo pokazati tudi, da vztrajamo pri tem, da se uporabijo vsa sredstva, ki so na voljo. Podpreti in okrepiti moramo organizacije civilne družbe v Iranu, predvsem prek evropskega instrumenta za demokracijo in človekove pravice, in napeti vse sile, da obnovimo sodelovanje z iransko civilno družbo na nespornih področjih, kot so boj proti trgovini s prepovedanimi drogami, vprašanja beguncev, akademske izmenjave in obiski novinarjev v Evropi, če omenim le nekatere. Lahko bi pomagale spodbujati stike med ljudmi in privedle do večje svobode izražanja v državi. Pritisk na človekove pravice, da, vendar ne osamitev! Dialog, četudi zelo težaven dialog.
Preživljamo zelo težko in napeto obdobje z Iranom. Ključno jedrsko vprašanje je odloženo in postavljamo vprašanje: kakšna je pot naprej? Sankcije so eden izmed možnih ukrepov, ki se preučujejo. Resnično verjamemo, da mora Unija najti način, da ponovno vzpostavi dialog z Iranom o vseh teh vprašanjih. Še nikoli ni bilo tako nujno najti načine za vzpostavitev svežega zaupanja in ustvariti močne diplomatske procese. Svetu in Komisiji moramo pri njunih prizadevanjih nuditi vso podporo. V Evropskem parlamentu pa moramo nadaljevati s prizadevanji za krepitev parlamentarno diplomatskega vidika naših odnosov z Iranom prek okrepljenih povezav z iranskim parlamentom.
Richard Howitt
v imenu skupine S&D. - Gospod predsednik, kakršno koli je že mnenje ljudi o izidu iranskih volitev, ni dvoma, da je bilo na desetine - stotine - ljudi ranjenih, na desetine ubitih v protestih, ki so se odvijali po volitvah v tej državi, in kaže, da so na tisoče ljudi pridržali kot politične zapornike. Celoten Parlament bi moral zato brez oklevanja obsoditi te zlorabe človekovih pravic, kot bi moral obsoditi oviranje svobodnega novinarstva, ki je prisotno od volitev.
Kot je omenil gospod Saryusz-Wolski v zvezi s sejo Odbora za zunanje zadeve prejšnji teden, moramo priznati tudi, da je eden izmed najboljših načinov, da ugotovimo, ali so bile volitve svobodne in poštene, ta, da povabimo nadzornike volitev k spremljanju procesa. Evropska unija je to v preteklosti dobro počela. Danes moramo v tem Parlamentu povedati, da Komisija, ki nas zastopa, ni verjela, da bi lahko opravili samostojno, pošteno in nepristransko delo, zato lahko utemeljeno rečemo, da ne zaupamo v rezultate volitev.
Sočustvujemo z Iranci, ki so bili ranjeni, pridržani ali katerih človekove pravice so bile zlorabljene. Naše misli so predvsem pri njih, vendar ta Parlament naprošam tudi, da ne pozabi Iranca, ki je bil zaposlen pri britanski ambasadi. Pridržali so ga in ga povsem neutemeljeno obtožili, da je podpihoval proteste. Sočustvujemo tudi s francoskim študentom, ki so ga pridržale iranske oblasti. Pohvaliti moramo naše kolege iz švedskega predsedstva, ki so stali ob strani tem državam in zagotovili usklajeno ukrepanje Evropske unije v njenem odzivu, ter jih prosimo, naj z njim nadaljujejo.
Na koncu naj povem, da me je sram, ker bo Britanska nacionalna stranka v tej razpravi govorila prvič, njen poslanec pa je prejšnji petek opisal islam kot "raka, ki bi ga bilo treba iz Evrope odstraniti s kemoterapijo". To ne predstavlja mnenja Britancev; to ni odnos Evrope do islama. Proti temu se moramo upreti, kot se upremo proti nepoštenosti na svetovni ravni.
Annemie Neyts-Uyttebroeck
v imenu skupine ALDE. - (NL) Iran je velika država s številnim in večinoma mladim prebivalstvom, dolgo in raznoliko zgodovino ter izjemno kulturo. Še več, Iran se nahaja na enem izmed najobčutljivejših območij na zemlji. Iz vseh teh razlogov pa tudi zaradi sočutja do soljudi pokažimo, da nam ni vseeno, kaj se dogaja v Iranu. Skupina zavezništva liberalcev in demokratov za Evropo ni pristaš spremembe režima na silo. Verjamemo pa, da morajo imeti vsi narodi na svetu, vključno z iranskim, pravico, da izberejo lastne voditelje in jih zamenjajo, ko ne izpolnjujejo več pričakovanj.
Volitve v obstoječem iranskem režimu niso skladne z mednarodnimi standardi svobodnih in poštenih volitev, enako pa velja tudi za zadnje predsedniške volitve. Toda kljub strogim omejitvam, ki veljajo v Iranu, so številni odklonili uradne rezultate in se podali na ulice v znak protesta. Iranskega naroda ni prepričalo izjemno omejeno preverjanje rezultatov, zato so se protesti nadaljevali.
Zatrli so jih zelo nasilno in pregoni se še nadaljujejo. Te pregone odločno obsojamo in iranske oblasti pozivamo, da jih takoj končajo ter izpustijo vse, ki so priprti. Prav tako je treba nemudoma končati pregon tujih novinarjev, delavcev nevladnih organizacij in iranskega osebja tujih veleposlaništev v Teheranu.
Gospe in gospodje, gospod predsednik, predsednik Sveta, Komisija, režim, ki se obrne proti lastnemu ljudstvu in mladim na tak način, izgubi vso legitimnost, ne le doma, temveč tudi mednarodno. Zato je še posebej tragično, da je do teh dramatičnih dogodkov prišlo v času, ko je predsednik Združenih držav izrazil svojo pripravljenost, da vzpostavi dialog z Iranom. Iran je tik pred tem, da zamudi zgodovinsko priložnost, da zavzame mesto na svetovnem odru, ki si ga njegova zgodovina in kultura zaslužita.
Daniel Cohn-Bendit
v imenu skupine Verts/ALE. - (FR) Komisar, predsednik Sveta, predsednik Komisije, gospe in gospodje, ko se želi narod osvoboditi, zbudi naše občudovanje in solidarnost. To velja za iranski narod. Res je, da so se te volitve dejansko zaključile, še preden so se začele, toda tudi pri teh volitvah smo videli, da je iranski narod znal najti Ahilovo peto, tako da je izrazil svojo željo po svobodi in demokraciji.
Res je, da nam je v interesu, da se ohrani dialog z iransko - teroristično - oblastjo; temu nihče ne oporeka. Obenem pa ne moremo enostavno preiti na druge zadeve. Kar se je zgodilo v Teheranu, je nadvse grozljivo. Mučenje je v iranskih zaporih nekaj vsakodnevnega, toda ne za državljane ZK. V teh zaporih vsak dan mučijo tudi iranske moške in ženske.
Zato mora Evropa povzdigniti glas. Vem, da je težko vzpostaviti razmerje med interesi in zaščito Irancev ter lastnimi interesi, ki niso vedno enaki. Toda četudi je zapleteno, je treba poudariti, da iranskemu narodu vsak dan izkazujemo solidarnost. Komisijo in Svet pozivam, da analizirata vlogo Nokie in Simensa ter odgovornost evropskega orožja pri zatiranju iranskega naroda. Konec koncev je nepredstavljivo, da so ravno velika evropska podjetja omogočila iranski vladi, da zatre svobodo in željo po svobodi iranskega ljudstva.
(Aplavz)
Struan Stevenson
v imenu skupine ECR. - Gospod predsednik, ali vemo, da so medtem, ko sedimo tu in razpravljamo o nedavni vstaji v Iranu, več kot 50 študentskih voditeljev, protestnikov, ki so bili aretirani, iranske oblasti pripeljale ven in jih obesile, da je bilo na ulicah ubitih več kot 200 ljudi, vključno z Nedo, ki je postala mednarodni in zelo močan simbol brutalnosti fašističnega režima proti iranskemu ljudstvu? Ali medtem ko še kar uživamo v vlogi največje trgovinske partnerice iranske vlade, resnično mislimo, da je denar pomembnejši od življenj?
Zakaj nismo pripravljeni uvesti strožjih sankcij? Zakaj kot Parlament ne ukinemo naše delegacije za odnose z Iranom, ki je tako ali tako v zadnjih petih letih postala nič drugega kot pokoren govornik iranskega veleposlaništva v Bruslju in je ustanovam EU nakopala sramoto? Ukinite jo in začnimo s ostrimi pogovori z iranskimi oblastmi. Samo tak jezik razumejo.
Helmut Scholz
v imenu skupine GUE/NGL. - (DE) Gospod predsednik, Komisar, minister, gospe in gospodje, skupina Evropske združene levice/Zelene nordijske levice je zelo zaskrbljena zaradi neprekinjenega nasilja v Iranu. Tudi mi kar najstrožje obsojamo brutalno grdo ravnanje s protestniki. Izjemno zaskrbljeni smo zaradi usode številnih ljudi, ki so pridržani, in pozivamo k njihovemu takojšnjemu izpustu, prav tako pa verjamemo, da bi to moral storiti ves Evropski parlament.
Kritični smo tudi do komentarjev v medijih in vladnih krogih drugih držav, ki izkoriščajo zakonite proteste iranskih državljanov. Niti najnovejši dogodki v Iranu ne opravičujejo načrtov za vojaške ukrepe proti iranskim jedrskim objektom. Moja skupina zavrača takšne strategije. Zato pozdravljamo jasno izjavo predsednika Obame, ki Izraelu ni dal zelene luči za napad na Iran. Predsednik ZDA tudi verjame v diplomacijo. Iran je suverena država. Samo njegovo ljudstvo ima pravico odločati o spremembah svoje družbe. Vlada suverene države mora odprto sprejeti željo po spremembah in uresničiti politično rešitev.
Fiorello Provera
Gospod predsednik, čestitke za vašo izvolitev. Zatiranje državljanov, ki izpodbijajo rezultate volitev, cenzura medijev in pregon opozicije potrjujejo, da v Iranu ni demokracije. Podobne razmere najdemo tudi v drugih državah, na primer na Kitajskem, toda v primeru Irana obstaja dodaten razlog za skrb.
Prvič, zaradi njegovih nagnjenj k nadvladi, ki se izražajo v njegovem poseganju v sosedne države, kot je regija Basre v Iraku, in njegovi podpori Hezbolahu v Libanonu. Drugič, zaradi močnega vpliva, ki ga ima verski ekstremizem na politično oblast Islamske republike. Pred nekaj urami je bil pevec - iranski pevec - obsojen na pet let zaporne kazni zaradi obrekovanja vere, 12 sunitov pa je bilo obsojenih na smrt.
Predsednik Ahmadinedžad je ob številnih priložnostih povedal, da je uničenje Države Izrael njegov glavni politični cilj. Poleg tega je zaskrbljujoča želja Irana po razvoju jedrskega programa zunaj mednarodnega nadzora.
Glede na to, da je Iran eden izmed največjih proizvajalcev plina in nafte, se zdi, da je njegov pravi cilj razvoj jedrskega orožja za očiten namen izsiljevanja držav v regiji in celotne mednarodne skupnosti. Zato se mora vsa evropska politična skupnost nadvse potruditi, da vzpostavi pravo ravnovesje med nasprotovanjem režimu ajatol in podporo zmernega in reformističnega iranskega elementa, ki obstaja in je aktiven.
V tem smislu bi lahko sredstva evropskega instrumenta za demokracijo in človekove pravice uporabili za podporo vseh žrtev obstoječega zatiranja. Toda noben politični poseg ne more biti učinkovit brez enotnosti in složnega delovanja vseh držav v Evropi.
Krisztina Morvai
Gospod predsednik, kot odvetnica za področje človekovih pravic z 20-letnimi izkušnjami na mednarodni ravni prosim ta Parlament, če naj bo legitimen in verodostojen, da podrobno preuči stanje na področju človekovih pravic v tretjem svetu in drugih državah izven EU, pa tudi, da si precej bolj od blizu pogleda stanje demokracije, pravne države in človekovih pravic v EU, zlasti v moji državi, Madžarski. Naj vam povem nekaj dejstev.
Dne 23. oktobra 2006 je potekala velika demonstracija, katere se je udeležilo okoli 100 000 ljudi v spomin revolucije leta 1956. Organizirala jo je največja opozicijska stranka, Fidesz, ki je dobro zastopana v tem Parlamentu in je pravzaprav zmagala na letošnjih volitvah na Madžarskem. Demonstranti so bili družine srednjega razreda, starejši ljudje in otroci, brutalna madžarska policija pa je to množico brezobzirno napadla s solzivcem, gumijastimi kroglami in policisti konjeniki ter resno poškodovala več sto ljudi. Ob tem dogodku je bilo več sto ljudi nezakonito pridržanih in mučenih v zaporu.
Vse od takrat, skozi cela zadnja tri leta in do nedavnega, ko je bilo nezakonito pridržanih 216 mirnih demonstrantov, s katerimi je policija surovo ravnala, se je ob vsakem protivladnem protestu, a ne v Iranu, na Kitajskem ali v Hondurasu, temveč v državi EU, na Madžarskem, zgodilo isto: masovna brutalnost policije, nezakonita pridržanja.
Vas lahko prosim, da z menoj združite sile in mi ne glede na politično pripadnost pomagate ugotoviti, kaj se je zgodilo, kdo je bil odgovoren, da bi poskusili doseči pravico za žrtve in da bi kot Evropska unija poskusili narediti konec takšnim masovnim kršitvam človekovih pravic v EU ter si s tem zagotovili verodostojnost in legitimnost, da bi lahko podrobno preučili razmere na področju človekovih pravic v Iranu ali kateri koli državi zunaj Unije.
Francisco José Millán Mon
(ES) Gospod predsednik, gospe in gospodje. Tu sem, da bi govoril o Iranu. Najprej bi se rad pridružil pri izrekanju sožalja zaradi žrtev jutranjega strmoglavljenja letala.
Gospe in gospodje, strinjam se z mnogimi zamislimi, ki so bile izražene v zvezi z razmerami v Iranu po postopku volitev. Ta postopek ni bil ne svoboden ne pošten in je predsedniku Ahmadinedžadu in najbolj radikalnim sektorjem režima omogočil, da ostanejo na oblasti in nasilno zatirajo demonstrante, preprečujejo novinarjem, da bi opravljali svoje delo, in se trudijo krivdo za notranje nemire preložiti na domnevno zunanjo zaroto, obenem pa z lažnimi informacijami prikrivajo resnico.
Gotovo je, da je bil iranski režim hudo prizadet, tako navznoter kot v smislu zunanje podobe. Poleg tega je oligarhija, ki je bila v zadnjih desetletjih na oblasti, zdaj razdeljena, kar bo vplivalo na stabilnost režima. Obenem bo naraščalo nezadovoljstvo med ljudmi, zlasti če se cene nafte ne bodo spet dvignile in posledično gospodarske razmere izboljšale.
Evropska unija mora ostati enotna in še naprej obsojati zlorabe v Iranu. Zahtevati mora, da se človekove pravice bolj spoštujejo, in preučiti, kako lahko pomagamo civilni družbi, predvsem tistim sektorjem, ki želijo demokratičen pluralizem in spoštovanje človekovih pravic v svoji državi. Teh sektorjev, ki se obračajo na zahod, tudi Evropsko unijo, ne smemo razočarati.
Toda kar zadeva Iran, prav tako ne smemo pozabiti grožnje, ki jo predstavlja njegov jedrski program, saj ima destabilizacijski vpliv na regijo in neširjenje orožja na sploh. Ključno je, da Evropska unija in Združene države nadaljujejo s sodelovanjem na tem področju, in prepričan sem, da bo to prednostna naloga švedskega predsedstva.
Povsem moramo vključiti Rusijo in Kitajsko, ki sta stalni članici Varnostnega sveta. Njuna podpora je bistvena, če želimo najti sporazumno rešitev za to resno grožnjo, ki zahteva enotnost in trdnost mednarodne skupnosti. Zato pozdravljam resolucijo, ki je bila v zvezi s tem sprejeta prejšnji teden na vrhu G8.
Gospe in gospodje, dogodki v zadnjih nekaj tednih so nazorno pokazali skrajnost in radikalen značaj obstoječih iranskih voditeljev; jasno je, da si mednarodna skupnost ne more privoščiti, da bi pridobili jedrsko orožje.
María Paloma Muñiz de Urquiza
(ES) Gospod predsednik, predsednik Sveta, predsednik Komisije, v svojem prvem govoru pred tem Parlamentom sem želela najprej pozdraviti dejstvo, da razprave o razmerah v Iranu ni sprožilo to, da je Iran v središču medijskega poročanja, medtem ko so ga nasledile Kitajska, Honduras, G20 itd.
Na žalost so nedavne usmrtitve sunitskih bojevnikov v Iranu to državo in kršitve človekovih pravic v njej ponovno spravile na naslovnice časopisov. Vendar mislim, da se pri sestavljanju dnevnega reda Parlamenta v zvezi z zunanjo politiko ne bi smeli zgledovati po tem, kaj poročajo mediji, temveč po lastnem čutu za odgovornost ter premišljenem in skladnem odzivu v skladu z vse večjo vlogo v zunanji politiki Evropske unije, zlasti na področju človekovih pravic.
Ta vloga, gospod predsednik, zajema spremljanje dosledne uporabe vseh instrumentov, ki so Evropski uniji na tem področju na voljo, in v primeru Irana ne smemo voditi dialoga o jedrskem orožju povsem ločeno od popolnega neobstoja političnega dialoga o človekovih pravicah.
Strukturirani dialog o človekovih pravicah je bil prekinjen leta 2004. Nimamo sporazuma o sodelovanju in trgovini, kateremu bi pripisali demokratično klavzulo, nismo uspeli poslati misije za opazovanje volitev, sredstva instrumenta za demokracijo in človekove pravice pa so neznatna.
V Parlamentu in v celotni Evropski uniji moramo učinkoviteje uporabljati instrumente, ki so nam na voljo in s katerimi smo se opremili. Nekateri v tem Parlamentu in iranski opoziciji so pozivali k popolni prekinitvi odnosov z iranskim režimom in nepriznavanju nove vlade.
Ostro obsojamo politično zatiranje in potlačitev svobode izražanja v Iranu, vendar mislimo, da se ne smemo odreči položaju sile, ki brani in ščiti človekove pravice in demokracijo ter se bori proti revščini na svetu. Da bi to dosegli, gospod predsednik, potrebujemo dialog, pogajanja in diplomacijo ter moramo poiskati skupne interese in zgraditi zavezništvo civilizacij. Predsedstvo Sveta pozivam, da to stori.
Anna Rosbach
(DA) Gospod predsednik, gospe in gospodje, Evropski parlament je velikokrat razpravljal o kršitvah človekovih pravic v Iranu in prav to počnemo tudi danes. Zgolj z besedami ne bomo spremenili grozljivega vedenja diktatorjev. Čas je za oprijemljive ukrepe. Brutalen pokol ljudi, ki so lačni svobode in so pogumno zavzeli ulice, nas mora prisiliti, da prevzamemo določeno odgovornost za strmoglavljenje tega zločinskega režima. Ta režim ne sodi v 21. stoletje. Evropske vlade morajo o iranskem režimu poročati Varnostnemu svetu ZN in zahtevati, da se storilci, predvsem Ali Hamenei in Mahmud Ahmadinedžad, pripeljejo pred mednarodno sodišče.
Iransko ljudstvo želi svobodo in mi moramo podpreti poziv k svobodnim volitvam pod nadzorom ZN. Parlament ne more obdržati svoje delegacije v Iranu, ki so jo na zadnjem sestanku spremenili v orodje diktatorskega režima z namenom, da bi vplivala na naš Parlament. Dokazati moramo, da ne sodelujemo z diktatorstvi.
Nick Griffin
Gospod predsednik, lani sem kot nadzornik spremljal slovesnost v spomin revolucije v Budimpešti leta 1956. Lahko potrdim, da ima dr. Morvai prav, ko graja tiste, ki se razburjajo zaradi Irana, obenem pa zanemarjajo zlorabe človekovih pravic tu v Evropi.
Prepričan sem, da nobeden izmed članov skupine ECR tukaj ne bo tako hinavski, da bi obsodil Iran zaradi uporabe nasilja pri volitvah, medtem ko je David Cameron eden od pokroviteljev organizacije Unite Against Fascism, sestavljene iz skrajnih levičarskih zločincev, ki rutinsko uporabljajo zastraševanje in nasilje proti nacionalističnim disidentom v Britaniji. Enako velja za pet laburističnih, liberalno-demokratskih in torijskih poslancev, ki jih zaznamuje sramota, ker podpirajo porabo sredstev britanskih davkoplačevalcev za podporo lastne milice, ki prekinja seje opozicije in svoje nasprotnike napada z opekami, sulicami in kladivi.
Toda bistvo, ki bi ga rad povedal, je: še tako dobronamerne in celo utemeljene kritike Irana, izražene tukaj, bodo tisti, ki jim je to res v interesu in bi imeli korist od vojaškega napada na to državo, izkoristili kot vojno propagando. Neokonzervativci, naftne družbe, gradbena podjetja in vahabijske mule iz Savdske Arabije želijo, da suvereno državo Iran uniči agresivna vojna. Celo evropski liberalci niso tako naivni, da bi nasedli ponovnim lažem o orožju za množično uničevanje, zato so človekove pravice izbrali za nov casus belli.
Ne dajte glasu tega Parlamenta vojnim hujskačem za tretji nezakonit in kontraproduktiven napad zahoda na muslimanski svet. Če pa že morate, ne prepustite vojne - ki jo bo hinavsko govorjenje opravičevalo in povzročilo, da se razplamti - običajnim pogumnim britanskim vojakom, ki so hrana za topove: 18-letnim fantom iz Merseyja in Thamesa in Tynea. Namesto njih pošljite lastne sinove, da se vrnejo domov v krstah ali brez nog, rok in razuma - ali pa se brigajte zase.
Filip Kaczmarek
(PL) Gospod predsednik, smrt nedolžnih ljudi je vedno tragedija. Toda če umrejo zato, ker so branili vrednote, kot sta svoboda in resnica, lahko rečemo, da njihovo trpljenje ni bilo zaman - kar velja za nedavne žrtve v Iranu. Zadeve so postale zelo slabe, če režim strelja na demonstrante, pošilja nasprotnike v zapor ter jih muči in pobija. Edini vir upanja in optimizma pri teh dogodkih je v tem, da se bodo morda politiki in javno mnenje po vsem svetu zavedli prave narave iranskega režima, ki je sposoben dejanj, ki so zelo daleč od minimalnih standardov sodobnega sveta. Ta režim ima krvave roke. Tega ne smemo pozabiti in truditi se moramo, da bi spremenili razmere, ki jih ne moremo sprejeti. V takih situacijah se vedno pojavi isto vprašanje: kaj lahko storimo? Lahko recimo podpremo zahteve in predloge, ki so bili že izraženi.
Najprej morajo iranske oblasti prenehati z nasiljem do tistih, katerih mnenje se razlikuje od mnenja režima. Pri državah, kot je Iran, mora mednarodna skupnost opazovati in jamčiti spoštovanje osnovnih človekovih pravic.
Drugič, v Iranu je treba organizirati svobodne in poštene volitve, na katerih lahko kandidirajo vsi kandidati in ne le tisti, ki so za to dobili dovoljenje. Mimogrede, tisti, ki odločajo o tem, kdo sme sodelovati na volitvah, sami nimajo demokratičnega mandata. Poštenost volitev morajo potrditi neodvisni zunanji opazovalci - sicer bodo volitve nesmiselne.
Tretjič, storiti moramo vse, da bi zagotovili mirne in politične rešitve za Iran, kar pomeni, da moramo podpreti tiste Irance, ki želijo korenite spremembe v svoji državi, namreč spremembe, ki bodo pomenile, da bodo Iran vodili tisti, ki bodo zmagali na poštenih volitvah, in Iran sam ne bo več predstavljal grožnje za svetovno varnost.
Voditeljica iranske opozicije v izgnanstvu, gospa Rajavi, je dejala, da so dogodki v Iranu začetek konca režima. Srčno upam, da ima gospa Rajavi prav.
Mario Mauro
(IT) Gospod predsednik, gospe in gospodje, hvaležen sem švedskemu predsedstvu za njegova opažanja pred razpravo, ki so bila po mojem mnenju uravnotežena in so nam omogočila, da razumemo odgovornost, za katero se pričakuje, da jo bomo izpolnili. V tem smislu bi rad podal opažanje, ki izhaja iz tega, kar sem kot mnogi drugi tukaj videl na televizijskih zaslonih povsod, namreč množice, ki so nekako zanetile protest v zadnjih nekaj dnevih.
Drži, da je Iran teokracija, v kateri je fundamentalizem izoblikoval svoj načrt za uveljavljanje oblasti pod pretvezo, da to počne v imenu boga. V zadnjih dneh smo videli tudi ljudi, ki so šli na ulice in dejansko vzklikali "bog je velik". Kakšna razlika! Zaradi razlike v videzu in volji, ki so jo ti ljudje izrazili, ter v odločnosti, da ne bodo nasilni, smo sprevideli, da v Iranu ljubezen do svobode in resnice, ljubezen do lastnega ljudstva ter ljubezen in spoštovanje do vseh nista mrtva.
Trideset let teokracije, trideset let sistematičnega uničevanja ljudi ni bilo dovolj, da bi izbrisali ta spomin iz src vsakega izmed nas. Temu dolgujemo zvestobo. Temu dejstvu, tej ljubezni do resnice in tej ljubezni do svobode dolgujemo brezpogojno predanost in to bi moralo okrepiti odgovornost vseh, kajti prošnja, da naj bodo evropske institucije močne, odločne in da naj se njihov glas sliši, ni v prvi vrsti zahteva Parlamenta zaradi geopolitične vidnosti, temveč kaže na to, da v kolikor zastopa politični projekt, ki ga imenujemo enotna Evropa, evropske institucije ne smejo pustiti na cedilu ljubezni do svobode in resnice, ki jo gojijo vsi tisti, ki so demonstrirali v zadnjih dneh.
Tunne Kelam
Gospod predsednik, v Iranu se je zgodila ključna sprememba. Naš prvi zaključek bi moral torej biti, da Iran ni in ne bo več enak kot prej. Zato, ker so se milijoni Iračanov uprli temu, da bi bili talci svojih klerikalnih vladarjev. Pokazali so neverjeten pogum, ko so kljubovali diktatorstvu.
Vprašanje torej ne zadeva prirejanja tako imenovanih volitev bolj kot ponavadi. Tokrat so očitno prirejeni glasovi delovali kot ventil za ljudski protest, ki ga strokovnjaki zunaj Irana niso mogli ali niso želeli pričakovati.
To me spominja na razmere v vzhodni Evropi pred 20 leti: medtem ko so bile zahodne vlade pripravljene na dolgoročno spravo in pragmatično sobivanje s sovjetskim totalitarnim sistemom, so naenkrat postali aktivni milijoni talcev komunističnega režima: izpodbijali so sistem, ki se je nenadoma končal.
Zato je pomembno, da se zavedamo, da evropski pristop k Iranu ne more ostati nespremenjen - ne moremo se kar narediti slepe za rutinsko prirejene volitve in sistematično zatiranje. Po ocenah naj bi v 30 letih diktatorstva poslali v zapor več kot pet milijonov ljudi, več kot 200 000 naj bi bilo mučenih do smrti in nedavno več kot 200 ubitih.
Vlade EU so se preveč obotavljale pri obsojanju teh okrutnih zločinov in nalaganju odgovornosti režimu za njegovo vedenje. Če mislimo resno zaščititi pravice iranskih državljanov, moramo biti pripravljeni diktatorjem zadati resnično bolečino. Kaj to pomeni? Na primer, morali bi prepovedati potovanja v EU vsem voditeljem režima; morali bi odpoklicati naše veleposlanike iz Irana v znak našega ogorčenja; in svobodne volitve se lahko v Iranu odvijajo samo pod nadzorom ZN.
Lena Barbara Kolarska-Bobinska
Gospod predsednik, medtem ko se razmere v Iranu stopnjujejo in kršenje demokracije predstavlja nevarnost tudi za stabilnost celotne regije, moramo izraziti svojo skrb in obsodbo - toda izjave ne smejo biti le simbolične in prazne. Nekateri evropski voditelji govorijo o novih sankcijah za Iran, toda ravno zdaj je treba razpravljati o spodbujanju demokracije med ljudstvom v tej državi.
Sem Poljakinja in mi v vzhodni Evropi vemo, kako pomembni so takšni ukrepi za vzpostavitev demokracije. Spodbujanje mora biti prilagojeno političnemu in gospodarskemu stanju v določeni državi, preučiti in oceniti pa je treba tudi pretekle izkušnje EU pri spodbujanju demokracije v Severni Afriki, na Bližnjem vzhodu in v vzhodni Evropi, da bi ugotovili, kaj je treba narediti v Iranu, kaj je mogoče narediti v Iranu in kaj je učinkovito glede na dane razmere v tej državi.
Rada bi vas opomnila, da mora EU, če želi biti verodostojna, uvesti tudi nekatere ukrepe v Moldaviji. Kmalu bomo pred novim preizkusom - 29. julija - ob volitvah v Moldaviji. EU mora storiti vse, kar je v njeni moči, da zagotovi svobodne in poštene demokratične volitve v tej državi. Ni dovolj le govoriti o podpori demokraciji: mi v Evropskem parlamentu in evropskih institucijah moramo biti aktivnejši v tem pogledu.
Bogusław Sonik
(PL) Gospod predsednik, vsekakor je nujno spremljati napredek volilnega postopka v Iranu, čeprav bi bil lahko začetek rešitve spora izjava iranskih oblasti, da bodo prenehale uporabljati silo in da bodo spustile na prostost zaprte opozicijske aktiviste, zagovornike človekovih pravic, novinarje, demonstrante in državljane drugih držav, ki jih trenutno krivijo za obstoječe razmere v Iranu. Seveda moramo absolutno spoštovati suverenost Irana, toda moramo tudi opomniti Teheran, da je dolžan spoštovati Mednarodni pakt o državljanskih in političnih pravicah.
Želim tudi izraziti skrb zaradi iranskega jedrskega programa. Teheran ima pravico do jedrskega programa za miroljubne namene, obenem pa je obvezan povrniti zaupanje mednarodne skupnosti v to, da je iranska jedrska dejavnost izključno miroljubne narave.
Maria Eleni Koppa
(EL) Gospod predsednik, rada bi izrazila globoko obžalovanje zaradi tragične letalske nesreče, ki se je zgodila danes v provinci Qazvin v Iranu.
Današnja razprava je nujna zaradi dogodkov, ki so sledili volitvam 12. junija. Toda mislim, da mora ostati v pravem okviru. Ne smemo poslati napačnega sporočila. Vsaka neposredna ali posredna povezava med temu dogodki in vprašanjem jedrskega programa je zavajajoča. Jasno nam mora biti, da je današnja tema stanje na področju demokracije in človekovih pravic v Iranu.
Govorjenje o novih sankcijah ne bo v nobenih okoliščinah pomagalo rešiti resnih težav iranskega naroda. Demokracije ni mogoče tako vsiliti. V Evropski uniji moramo pospešiti prizadevanja za demokratizacijo in spoštovanje temeljnih svoboščin, vendar moramo to vprašanje urediti v okviru obsežnega političnega dialoga in s krepitvijo naših stikov s civilno družbo.
Pozvati moramo tudi k nadaljnji preiskavi pritožb o goljufiji v volilnem postopku in ponovno poudariti, da je pravica do mirnih protestov neodtujljiva pravica ljudstva vseh držav.
Zato moramo danes s tega govorniškega mesta odločno obsoditi nasilje in pozvati k spoštovanju svobode govora in izražanja v praksi v Iranu kot tudi v vseh drugih državah sveta.
Michael Gahler
(DE) Gospod predsednik, mislim, da je dobro, da imamo to razpravo v prvem tednu novega Parlamenta. Žal so naši predsedniki skupin zavrnili predlog resolucije. Sprašujem se, komu dejansko namenjamo pozornost.
Resolucija bi bila koristna za disidente v Iranu, če bi jim v oprijemljivi izjavi potrdili, da kar je bilo uradno opisano kot predsedniške volitve, ni v nobenem pogledu izpolnjevalo mednarodnih standardov demokracije, saj je večino kandidatov zavrnil svet varuhov in celo tisti, ki so lahko kandidirali, niso imeli zagotovljenih enakih pogojev. S političnega vidika lahko torej brez zadržka zaključimo, da objavljeni rezultati volitev niso predstavljali volje iranskega ljudstva.
Kot EU uporabimo naše instrumente za demokracijo in človekove pravice, podprimo živo civilno družbo ali celo odvetnike, kot je na primer Širin Ebadi, ki se tam zavzema za bahajske pripornike. Mislim, da je to politika, ki bi lahko bila v tem trenutku uspešna, celo kratkoročno.
(Aplavz)
Ulrike Lunacek
(DE) Gospod predsednik, predsednik Sveta, gospe in gospodje, prejšnji teden smo na sestanku Odbora za zunanjo politiko - na moje veliko veselje kot nove poslanke - slišali govor gospoda Makhmalbafa, iranskega filmskega režiserja, ki nam je zelo jasno povedal, da je bilo pred temi volitvami v Iranu 20 % demokracije, po volitvah, ki so bile po njegovem mnenju lažne, pa demokracije sploh ni več.
Tudi jaz se strinjam s tem opisom - nedvomno je šlo za lažne volitve, ki so prek obsežne volilne prevare oropale te pravice večino Irancev, ki so pozivali k spremembi. Predsednik Sveta, nekaj me še posebej zanima: sredi avgusta bo potekala inavguracija "ponovno izvoljenega" gospoda Ahmadinedžada. O čem se trenutno razpravlja v Svetu in tudi v državah članicah? Ali bodo Evropska unija in države članice uradno zastopane na tej inavguraciji? Srčno upam, da ne, saj mislim, da Evropska unija ali države članice ne bi smele biti uradno zastopane po teh lažnih volitvah, in naj še tako zagovarjam nadaljnji dialog, na tej inavguraciji ne bi smel nihče uradno zastopati Evropske unije. Kakšno je vaše stališče o tem? Kako to trenutno obravnavate?
Pier Antonio Panzeri
(IT) Gospod predsednik, gospe in gospodje, pri razpravi o vprašanjih zunanje politike, kot je današnje glede Irana, kot vemo, vedno obstaja tveganje majhnega zaostanka za tekočimi dogodki. Vendar ni dvoma, da lahko Evropski parlament, če to želi, igra pomembno vlogo pri spodbujanju Evrope in mednarodne skupnosti, da vzameta tekoče dogodke resno in izvedeta vse pobude, ki so potrebne, da se dejansko izvrši postopek uvedbe demokratičnega sistema v Iranu.
Po tem, ko je mednarodna skupnost pozorno spremljala obdobje po volitvah v Iranu in ulične demonstracije, ki jih je iranski režim želel zatreti z uporabo nasilja, je pomembno zagotoviti, da se ne preneha govoriti o razmerah v državi. Biti realen glede zadev ne pomeni umakniti vprašanja Irana z dnevnega reda. Na nas je tudi, da ohranimo to veliko pozornost in na švedskem predsedstvu - ki se mu zahvaljujem za danes izpostavljene točke - je tudi, da spodbuja močno pobudo skupaj z Združenimi državami, Rusijo in drugimi državami, da bi spremenilo razvoj problematičnih vprašanj v Iranu, od demokratičnih pravic do samega jedrskega vprašanja.
Alejo Vidal-Quadras
(ES) Gospod predsednik, v zadnjih nekaj tednih smo bili ganjeni zaradi znova in znova dokazanega junaštva in poguma ljudstva Irana, ki se je z golimi rokami soočilo z avtomatskimi puškami in pendreki svojih tiranov. Veliko število žensk na čelu demonstracij nezmotljivo izraža, kako odločni so Iranci v želji, da bi živeli v pravi demokraciji.
Predsednik Sveta, odziv Evropske unije je bil prešibak in preveč malodušen. Poslati moramo zelo močan političen signal, da izrazimo naše absolutno zavračanje tega nevzdržnega teokratičnega diktatorstva.
Rešitev je zelo dobro ubesedil vodja odpora v izgonu, Massoud Rajavi: vrhovnega voditelja je treba odstaviti, začasen zbor strokovnjakov pa mora sklicati svobodne volitve pod mednarodnim nadzorom. Vse drugo bo potrata časa in bo podaljšalo to sramoto.
Ria Oomen-Ruijten
(NL) Dovolite mi, da najprej pozdravim novega predsednika Sveta, gospoda Bildta. Vsekakor vem, da ga čaka nekaj zelo delavnih mesecev, saj bodo težave sveta padle v največji meri na njegova velika in široka ramena.
Gospod predsednik, v zvezi z Iranom bi rada povedala naslednje. Prvič, iranski režim je nepredvidljiv. Drugič, opažam, da se v režimu pojavljajo drobne razpoke, zlasti v verskih krogih. Tretjič, ugotavljam, da režim podpira vse, kar je pokvarjeno ali vključuje korupcijo v tem svetu - bodisi na Bližnjem vzhodu ali v Pakistanu. Četrtič, rada bi izpostavila, da dialog resnično ni v pomoč, in na koncu naj omenim, da državljani upravičeno želijo več svobode in pri tem jim moramo mi - Evropejci - zagotoviti podporo.
Zatem bi vas rada vprašala, gospod Bildt, zakaj Svet ni mogel pripraviti ostrejše izjave in zakaj smo prisluhnili le nekaj državam, ki želijo vedno ravnati v nasprotju z razmerami na področju človekovih pravic?
Enrique Guerrero Salom
(ES) Gospod predsednik, najprej bi rad seveda obsodil dogodke v Iranu in zatiranje s strani iranske vlade, vendar se želim pridružiti tistim, ki zagovarjajo pristop, pri katerem bi pritisk evropskih institucij združili z nadaljnjim dialogom in pogajalskim postopkom.
Zgodovina in izkušnje so nam pokazale, da prekinitev vseh odnosov z avtoritarnimi režimi nikakor ne izboljša življenjskih pogojev ljudi, ki trpijo pod takšnimi režimi, obenem pa še oslabi položaj tistih izmed nas, ki zagovarjamo spoštovanje demokracije in človekovih pravic v takšnih državah.
Zato mislim, da bi morali uporabiti vsa sredstva, ki jih ima Evropska unija, da bi vršili pritisk na iranski režim, začenši s tem Parlamentom, obenem pa bi morali ohraniti pogajanja in dialog - dialog, ki vrši pritisk na režim - zlasti prek visokega predstavnika, gospoda Solane.
Magdi Cristiano Allam
(IT) Gospod predsednik, gospe in gospodje, Iran danes predstavlja glavno grožnjo mednarodni varnosti in stabilnosti: po eni strani s kršenjem resolucij Združenih narodov sledi cilju, da se opremi z jedrskim orožjem, po drugi strani pa ponavlja svojo željo po fizičnem uničenju Države Izrael.
Upam, da lahko Evropa s švedskim predsedstvom na čelu pošlje jasno sporočilo Iranu na splošno, kjer bo navedeno, da se vrednot pravice do življenja, človeškega dostojanstva in svobodne izbire, o katerih se ni mogoče pogajati, ne more ločiti od razvoja dvostranskih odnosov, in kjer bo zlasti nedvoumno navedeno, da se o pravici obstoja Države Izrael ni mogoče pogajati in da Evropa, ki je preživela holokavst na lastnem ozemlju, ne bo dopustila še enega holokavsta države in ljudstva Izraela.
Philippe Juvin
(FR) Gospod predsednik, rad bi prevzel besedo, da naš Parlament pozovem, da se jasno izreče za finančne in tehnične sankcije proti Iranu.
Seveda obstajajo številni argumenti proti sankcijam, saj bodo imele posledice za življenje iranskih državljanov. Vendar, gospod predsednik, najhujše za iranske državljane ne bi bilo pomanjkanje kot posledica teh sankcij, najhujši bi bil naš molk, naše neukrepanje. Sankcije, gospod predsednik, bi pokazale, da nam ni vseeno, in mislim, da je to ključno.
Zato, gospod predsednik, mora naš Parlament zahtevati finančne sankcije proti Iranu.
Charles Tannock
Gospod predsednik, grozljivo iransko teokratično diktatorstvo je že zakrivilo številne zločine proti lastnemu ljudstvu: od obešanja bahajev do obešanja homoseksualcev in zdaj očitno obešanja 50 nedolžnih protestnikov. Zato nas zgolj potvorjene volitve s popolno volilno prevaro ne bi smele presenetiti. Mislim, da bosta ta razpoka v režimu in pogum mladine, ki protestira - ki jo pozdravljam -, sčasoma privedla do padca celotne pokvarjene vlade.
Pred kratkim je gospod Howitt na enem od zasedanj predlagal, da bi morali poslati opazovalce volitev EU iz našega Parlamenta, da bi potrdili, ali je dejansko prišlo do goljufije. Ne, nikoli ne smemo upravičiti nobenih lažnih volitev, kjer so kandidati omejeni na podlagi njihove verske čistosti in kjer se štetje odvija za zaprtimi vrati.
Carl Bildt
predsednik Sveta. - Gospod predsednik, zelo pozorno sem poslušal različne ocene in mnenja, ki so bila izražena. Kot je bilo poudarjeno, je to zelo pomembna razprava o zelo pomembni temi.
Mislim, da lahko mirno rečemo, da smo enotni v naši oceni dogajanj, tega, kar smo videli na televizijskih zaslonih, in, kar je pomembneje, kar smo slišali od ljudi, ki vedo celo več, kot je bilo mogoče videti na televizijskih zaslonih.
Rad bi oporekal nekomu, ki je dejal, da nismo bili dovolj jasni. Če naredimo primerjavo s tem, kar je rekla Evropska unija, in kar so rekli vsi drugi pomembni svetovni organi akterjev, ni vprašanja, da smo mi tisti, ki smo bili najbolj jasni, najskladnejši, najmočnejši v besedah, ki smo jih uporabili.
Želimo, da bi imele te besede večji učinek, kot so ga že imele, toda pogosto je tako. Besede so resda pomembne - o tem ni dvoma -, toda razpravljamo predvsem o dogodkih v Iranu po volitvah 12. junija.
Mislim, da je pomembno, da se osredotočimo tudi na to, kar smo videli na televizijskih zaslonih pred 12. junijem, kajti to je bil nenadoma nekoliko drugačen Iran, kot smo ga vajeni. Znotraj meja režima je bil nedvomno element vitalnosti, pluralnosti, očitna želja po spremembi, odprtosti in reformi. Od zunaj je zelo težko presoditi, ali je to predstavljalo večino Irancev ali ne, toda da je bilo pomembno, dokazuje med drugim to, kako siloviti so bili represivni vladni ukrepi, ki smo jim bili priča po 12. juniju. Ko obsojamo, kar smo videli potem, ne smemo pozabiti na tisto, kar smo videli prej, in na dolgoročen pomen tega.
Mislim, da smo si enotni v tem, kar smo videli in kar mislimo. Gospod Saryusz-Wolski, gospod Cohn-Bendit in gospod Mauro: tako rekoč enako, če upoštevamo, kaj ocenjujemo. Toda najtežje ni to, kar rečemo; najtežje je to, kar storimo, ko smo soočeni s to situacijo. Mislim, da moramo delovati v dveh smereh.
Prva je precej očitna. Evropska unija mora biti jasen glas človekovih pravic in demokracije povsod in v vseh okoliščinah. Pri politiki se lahko upoštevajo tudi drugi dejavniki, vendar naše skladno varstvo človekovih pravic ne sme nikakor zvodeneti. Zato moramo obsoditi poboje, uporabo smrtne kazni. Pozvati moramo k izpustitvi pripornikov. Jasno moramo pozvati k popolnemu spoštovanju svobode in pravic, ki so namenjene vsem ljudem na našem svetu.
Drugič, - in mislim, da so tu morda mnenja nekoliko drugačna - pripravljeni moramo biti, da se vpletemo. To pravim, ker se zavedam, da je to daleč težja politika, kot samo stati in opazovati ter ne storiti ničesar ali se poskusiti osamiti: to je enostavno; vplesti se je težko. Gospod Kelam je namigoval na nekatere naše zgodovinske izkušnje, skupaj z doseganjem uravnoteženosti, ki to zajema. Toda dejstvo, da imamo določene zgodovinske izkušnje v Evropi - ki se nenazadnje odražajo tukaj -, nam morda omogoča, da se odpravimo po tej poti.
Nikoli ne smemo verjeti, da lahko samo diplomatski dialog razreši vsa vprašanja, ki se jih lotevamo tu: ne more. V to enačbo bodo vključeni drugi dejavniki. Ne smemo pa tudi pozabiti, da obstajajo določena vprašanja, ki jih moramo po dolžnosti poskusiti rešiti z diplomatskim dialogom. V mislih imam posameznike, zaposlene na britanskem veleposlaništvu ali francoskega študenta in druge, ki jih moramo zdaj obravnavati v dialogu.
Prihajam iz države, kjer 1 % državljanov izvira iz Irana. Premikajo se sem in tja. Imamo konzularna vprašanja, ki so tako številna, da je to težko dojeti. Pripravljeni se moramo biti vplesti, pomagati posameznikom v različnih primerih, ne smemo pa misliti, da se bo s tem uredilo vse naenkrat.
Imamo jedrski dokument, ki se ga je omenjalo. Morda obstajajo drugi, ki verjamejo, da obstajajo mnogo preprostejše rešitve. Mislim, da ne obstaja nobena rešitev, če ne vzpostavimo pravega diplomatskega dialoga v zvezi s tem. To so druga vprašanja, ki se jih moramo lotiti.
Kot kaže, bo to zahtevnejše in težje v okoliščinah, kot so zdajšnje, o tem ni dvoma, in mislim, da je razprava v Odboru za zunanje zadeve prejšnji teden izpostavila nekaj težkih izbir in nekaj težkih presoj, ki jih moramo sprejeti ne le v naslednjih tednih, temveč mesecih - vendar ne mnogo kasneje. Na tem področju moramo sodelovati - vi, mi in Svet ter mi kot Evropejci - z drugimi pomembnimi mednarodnimi akterji, ne samo z Američani, ki z Obamino administracijo prinašajo nov in dober pristop, temveč tudi z drugimi - Varnostim svetom ZN, Rusijo, Kitajsko in širšo svetovno skupnostjo. Le takrat lahko upamo, da bomo lahko začeli reševati ne le najnujnejša vprašanja, temveč tudi druga vprašanja, ki se jim je treba posvetiti.
Hvaležen sem za to razpravo. Mislim, da je poudarila naše jasno soglasje, kar zadeva zagovarjanje naših vrednot, pa tudi nekatere težke izbire in uskladitve, ki se jih moramo lotiti v prihodnjih mesecih in letih. Vemo, kaj želimo doseči; k temu moramo stremeti. Toda nikar ne mislite, da bo enostavno. Zagotavljam vam, da bo Svet še naprej zelo aktiven na področju vseh vidikov tega dokumenta.
(Aplavz)
Daniel Cohn-Bendit
(FR) Gospod predsednik, prosim, oprostite mi, toda ravno sem prejel informacije in rad bi jih delil s Svetom in vsemi mojimi kolegi poslanci.
Natalija Estemirova, ki se je potegovala za nagrado Saharova Evropskega parlamenta, je bila danes zjutraj ugrabljena v Groznem in jo zadržujejo neznani ugrabitelji. Pozivam Svet, Komisijo in poslance Parlamenta, da protestirajo, tako da bo Moskva vedela, da mislimo na Natalijo Estemirovo.
Predsednik
Razprava je zaključena.
Richard Howitt
Gospod predsednik, samo toliko, da razjasnimo, ker je moje ime omenil moj kolega, gospod Tannock.
Prejšnji teden nisem zahteval opazovalcev EU in prej v razpravi sem zelo jasno povedal, da če bi okoliščine to opravičevale, bi Evropska unija lahko bila poslala opazovalno misijo na iranske volitve. Toda ravno zato, ker si Komisija tega ni upala storiti, imamo prave, utemeljene in objektivne pomisleke o izvedbi teh volitev.
Žal mi je, da gospod Tannock ni bil v sejni dvorani, da bi to slišal prej v razpravi, in upam, da sem uspel zadevo razjasniti.
Predsednik
Razprava je zaključena.
