Внос на месо от трети страни (разискване)
Председател
Следващата точка е изявлението на Комисията относно внос на месо от трети страни.
Андрула Василиу
Г-жо председател, извинявам се, но въпросът е от голям интерес и има много аспекти и затова ще говоря малко по-дълго в интерес на уважаемите колеги.
(EN) Комисията е заложила голям набор от ветеринарно-санитарни и здравни изисквания на ЕС при вноса на месо от трети страни.
От няколко години ЕС провежда много ефективна политика по отношение на вноса, която отчита научното развитие и настоящето състояние на заболяванията в трети страни. В частност, обръща специално внимание на болестта шап в трети страни износителки, тъй като, както знаете, тази болест, която има потенциал да нанесе сериозни икономически щети, не е разпространена в ЕС. Световната организация за здравето на животните (СОЗЖ) е заложила много подробни стандарти и изисквания с цел предотвратяване на разпространението на шап.
Споразумението на Световната търговска организация (СТО) относно санитарните и фитосанитарните мерки посочва, че прилагането на различни стандарти и методи за контрол над продуктите от страна на различните държави не води непременно до повишаване на санитарните и здравни рискове. ЕС не може да наложи вътрешните си законодателни мерки на трети страни, както и третите страни, за които изнасяме, не могат да наложат собствените си национални разпоредби на нас. Единствено можем да изискваме мерките им да имат равностоен ефект на нашите.
Да вземем за пример проследяването. В ЕС имаме много строги разпоредби за индивидуално идентифициране и проследяване на едрия рогат добитък. В случай на епидемия разпоредбите ни улесняват проследяването на потенциално заразените животни, за да се ограничи разпространението на болестта. В допълнение, разпоредбите ни позволяват да следим храните и фуражите през всички етапи на производство и дистрибуция от селското стопанство до трапезата. От друга страна, разпоредбите относно проследяването, приложими към трети страни износителки, целят единствено да се гарантира, че внесеното месо не представлява неприемлив риск за ЕС. Следователно обхватът на разпоредбите е много по-ограничен в сравнение с действащите разпоредби в ЕС.
Искам също така да подчертая факта, че мерките относно проследяването на едрия рогат добитък в ЕС бяха приети най-вече за справяне с кризата, причинена от спонгиформната енцефалопатия по говедата (СЕГ), която, както помните, доведе до рязък спад в доверието на потребителите и сериозно смущение на вътрешния пазар по отношение на търговията с говеждо месо.
Ще използвам възможността да обясня по-подробно изключително ефективната серия от мерки за ограничаване на риска, която прилагаме по отношение на вноса на говеждо месо и която гарантира възможно най-голямо ниво на защита на общественото здраве и здравето на животните, като едновременно отчита стандартите на СОЗЖ и отговаря изцяло на принципите на Споразумението на СТО за прилагане на санитарни и фитосанитарни мерки. Мерките могат да бъдат групирани в пет основни нива на защита. Изчерпателни са до такава степен, че само 12 трети страни извън Европа отговарят на всички изисквания и следователно внасяме говеждо месо единствено от тях.
Първо, вносът на говеждо месо е разрешен само от трети страни или от региони от тези страни, които са конкретно одобрени след проверка от Комисията по отношение на компетентността на ветеринарните им органи и здравословното състояние на животните като цяло. Второ, СОЗЖ и Европейският съюз трябва да потвърдят отсъствието на шап в областта на произход на едрия рогат добитък. Трето, страните износителки на говеждо месо трябва да разполагат с одобрен план за мониторинг на специфичните остатъци от ветеринарни лекарствени продукти, стимулатори на растежа и увеличаване на производителността, които са ограничени или забранени при животните за производство на храни в ЕС. Четвърто, всичкият внос на прясно месо трябва да идва от одобрена кланица, която е получила разрешително и е регистрирала характерните нужди. Пето, имаме специфични условия за производство и съхранение на месо.
Разполагаме с допълнително ниво на защита: вносът на необезкостено месо е разрешен само от Австралия, Канада, Чили, Нова Зеландия и Съединените американски щати. От другите седем одобрени държави е разрешен само внос на обезкостено и зряло говеждо месо без карантия в ЕС. Това гарантира недопускането на вируса на шап, в случай че все още съществува риск, въпреки горепосочените от мен мерки, като по този начин осигурява допълнителна защита. Пратките от месо, предназначени за пазара на ЕС, се заверяват от официален ветеринар, който гарантира, че отговарят изцяло на всички изброени по-горе условия.
Когато пратка от месо пристигне в ЕС, се извършва проверка от официалните ветеринарни служби на държавите-членки на граничните инспекционни пунктове. Всичкото внесено месо преминава задължителни ветеринарни проверки на границите на ЕС. Граничните инспекционни пунктове имат задължение да извършват проверки на документацията, идентичността и физически проверки. Внесеното месо подлежи на 100% на проверки на документацията и идентичността на граничните инспекционни пунктове. В допълнение се извършва физическа ветеринарна проверка на най-малко 20% от всички пратки с вносно месо. Освен това разполагаме с допълнително ниво на защита благодарение на забраната за хранене на животните с хранителни отпадъци в целия ЕС. Тази мярка гарантира, че уязвимите животни в ЕС няма да бъдат изложени на вируса на шап, в случай че той попадне в ЕС, въпреки описаните от мен по-горе мерки.
Всички изброени от мен мерки са напълно хармонизирани. През 2006 г. Европейският орган по безопасност на храните (ЕОБХ) оцени мерките като много ефективни за ограничаване на риска от навлизане на шап в ЕС. В становището си ЕОБХ заяви, че по този начин ЕС разполага със сложна система за контрол на вноса, като усилията по отношение на законната търговия с месо и месни продукти са много ефективни.
С това стигам до следващия момент. След хармонизирането на ветеринарните условия за внос през седемдесетте години на 20 век никога не е имало епидемия от шап в ЕС вследствие от законния внос на месо. Сигурна съм, че не е необходимо да ви напомням, че епидемията от шап в Обединеното кралство през 2001 г. беше причинена от незаконен внос на месо - най-вероятно от Азия - и от незаконното хранене с хранителни отпадъци. Затова считам, че трябва да насочим усилията си там, където има реални рискове - при незаконния и личния внос, вместо да се опитваме да регулираме извънредно законния внос. Във връзка с това, надявам се, всички сте видели плакатите на летищата на ЕС и на други входни пунктове в ЕС, които обясняват на пътниците разпоредбите относно внасянето на продукти с животински произход.
Наясно съм с притесненията на някои от вас по отношение на вноса на говеждо месо от Бразилия. Искам да ви припомня, че през януари миналата година бяха въведени допълнителни изисквания за вноса на бразилско говеждо месо. Съгласно тях, в допълнение към всички изброени от мен изисквания, стопанствата на произход трябва да бъдат проверявани и одобрявани от бразилските органи. Бразилските органи също така изискват едрият рогат добитък, чието месо е предназначено за пазара на ЕС, да бъде индивидуално идентифициран и регистриран в база данни. Тези животни представляват по-малко от 1,5% от бразилския едър рогат добитък, който наброява около 2,9 милиона животни в одобрени стопанства. В резултат на това бразилските органи извършиха повторна оценка на стопанствата, които желаят да произвеждат говеждо месо за износ за ЕС. От общо над 10 000 стопанства, подходящи за износ през ноември 2007 г., едва 1 708 са понастоящем одобрени. Вследствие на това вносът на бразилско говеждо месо в ЕС спадна рязко. В началото на 2009 г. проверка на Комисията установи някои пропуски и бразилските органи оказаха пълно съдействие за отстраняването им. Във всеки случай общите констатации не дадоха основание за по-нататъшно ограничаване на вноса на говеждо месо от Бразилия. При това състояние на нещата налагането на допълнителни ограничения за вноса на говеждо месо от Бразилия може да бъде тълкувано от някои като протекционизъм и да доведе до възражение срещу нашите мерки в рамките на СТО.
Не трябва да забравяме също така, че ЕС понякога ще се сблъсква с проблеми по отношение на здравето на животните и безопасността на храните и че настояваме третите страни да реагират по пропорционален начин на проблемите. Затова трябва да служим за пример, като съблюдаваме правилата, ръководещи международната търговия.
В заключение искам да уверя Парламента, че Комисията ще продължи да се бори с незаконния внос, който представлява най-голям риск за високите ни стандарти. Комисията също така ще запази сегашния си пропорционален подход към вноса на говеждо месо от трети страни, включително и от Бразилия. Така ще гарантираме поддържането на доброто здраве на животните и хората в ЕС, както и запазване на уважението към ЕС на международно ниво.
Esther Herranz García
Г-жо председател, Европейският съюз налага на производителите в Общността най-високите стандарти в света по отношение на продоволствената сигурност, здравето, хуманното отношение към животните и околната среда. Европейските животновъди са длъжни да отговарят на стандартите като предпоставка за получаване на подкрепа от Европейския съюз. За огромно мнозинство подкрепата не компенсира увеличаването на тежестта и селските стопанства се изоставят с обезпокоителни темпове. Процесът ще продължи, освен ако не бъдат приети подходящи мерки.
Да разгледаме проблема по-отблизо. Нарастващият дефицит в европейското производство естествено се покрива чрез внос от трети страни, основно от Бразилия. Предвид натиска над животновъдите в Общността ще бъде напълно нечестно да позволим пратки от месо да влизат на пазара на Общността, ако не отговарят на минималните изисквания, договорени между Европейския съюз и трети страни.
Искам да подчертая факта, че изискванията са по-ниски в сравнение с наложените на собствените ни производители, тъй като налагането на същите стандарти при вноса от трети страни би изглеждало като незачитане на правилата на СТО. При положение че СТО не ни позволява да наложим същите стандарти за вноса като на европейските животновъди, Комисията трябва поне да гарантира, че всичкото месо, което пресича границите на Общността, идва от селски стопанства, подложени на подходящи проверки. Няма смисъл да спираме вноса от държави като Бразилия, след като в Общността има търсене, което трябва да задоволим. Но това не ни дава основание да си затваряме очите и да гледаме настрани в случаите на нередности, отчетени от Хранителната и ветеринарна служба (ХВС) на Европейския съюз при редовните й инспекции.
Искам да знам защо Комисията толкова държи да омаловажи нередностите, при положение че ХВС при последното си посещение в Бразилия потвърди, че някои сертифициращи органи не отговарят на нужните стандарти за инспекция. Хранителната и ветеринарна служба също така откри огромни недостатъци в бразилската система за проследяване, както и проблеми с много пратки за транзит за Европейския съюз, които не притежават необходимите сертификати.
Предвид казаното каква е гаранцията, че 1 500-те бразилски селски стопанства отговарят на договорените изисквания?
Alan Kelly
Г-жо председател, когато става въпрос за вноса на месо, ние, в Европа, трябва да определим принципите, които формират политиката ни в тази област, и да имаме стабилна, но и справедлива система за регулиране.
Принципите трябва да се основават на доверието на потребителите и тяхната защита, опазване на околната среда и най-вече на справедлива среда за месопроизводителите. Понастоящем системата работи по начин, който е очевидно несправедлив и за производителите, и за потребителите. Принуждаваме нашите производители да предприемат редица практики, които отнемат дълго време и много средства, само за да позволим цените им да бъдат подбити от месни продукти извън ЕС, основен пример за което е Бразилия. ХВС разполага с много доказателства по въпроса.
Ситуацията е явно неустойчива. Стопанските практики в Бразилия в много случаи чисто и просто не отговарят на стандарта, познат и приет от европейските потребители. Ако не внимаваме, стимулът за производство на висококачествено, безопасно месо ще изчезне, защото позволяваме на продукти с ниско качество да подкопават цените и доходите на селските производители. Също така, разбира се, поради начина, по който е изградена хранителната верига, след като месо попадне в системата, то се включва в широк спектър от продукти и става непроследимо. Може ли това да е справедливо за потребителите в Европа?
Производителите на говеждо месо в цяла Европа понасят последствията и това не може да продължава нито за тях, нито за потребителите. Никой не вярва, че на практика се прилагат новите мерки, приети наскоро. Съществуват многобройни примери за твърдения, че даден едър рогат добитък е произведен и е минал през одобрени селски стопанства, докато всъщност не произхожда от същите.
Г-жо член на Комисията, по никакъв начин не се застъпвам за протекционизма, но е време да действаме. Не можем да стоим безучастни и да позволим на тази практика да продължи. Просто е несправедливо. Несправедливо е за европейските потребители, несправедливо е и за европейските производители, от които се иска да предприемат практики, каквито в същото време не се приемат и не се практикуват от производителите в Бразилия.
George Lyon
Г-жо председател, искам да благодаря на члена на Комисията за нейното изявление, в което подчерта, че редицата защити и мерки имат за цел да гарантират, че вносът от трети страни отговаря на най-високите възможни стандарти. Да погледнем в частност доклада на ХВС от Бразилия. Подходящи системи за проследяване и определени селски стопанства в Бразилия са в основата на мерките, които ЕС поиска да бъдат въведени, за да се предотврати всяка опасност или риск от внос на заразени месни продукти в ЕС от въпросната държава. Те са съществени, за да се гарантира на европейските потребители, селски стопани и данъкоплатци, че няма риск.
Да не забравяме, че болестта шап все още е сериозен проблем в Бразилия. В същото време докладът на ХВС на Комисията от февруари изложи дълъг списък от проблеми: 50% от инспектираните селски стопанства, определени за износ към ЕС, са проблемни. Двадесет и пет процента от тях са със сериозни проблеми като липсващи ушни марки, едър рогат добитък в селските стопанства, който не може да бъде идентифициран - нямат представа откъде произлиза. Липсват документи; има конфликт на интереси; проверяващите от ЕС откриха, че един от правителствените инспектори и лицето, отговарящо за идентифицирането на едрия рогат добитък, са женени и всъщност притежават част от едрия рогат добитък в селското стопанство, в което има неточности в регистъра за наличните количества.
Притеснението ми, г-жо член на Комисията, е, че резюмето от доклада на ХВС твърди, че всички проверки са като цяло задоволителни. Съжалявам, но съдържанието съвсем не подкрепя заключението и ние, като група от народности, трябва да бъдем нащрек. Не е нужно да напомням на залата какви последици може да има една голяма епидемия върху данъкоплатците, селските стопани и потребителите. При последната голяма епидемия в Обединеното кралство, която споменахте в изказването си, избухна шап и унищожихме един милион животни, а това струваше на нашите данъкоплатци 4 милиарда британски лири. Поемаме същия риск, ако не променим нещата, така че трябва да сме бдителни.
Не искам ограничения за Бразилия, а призовавам члена на Комисията тази вечер да ни увери, че се обръща сериозно внимание на въпроса и че Комисията ще се увери, че пропуските, установени в доклада, ще бъдат поправени в следващия доклад. Нуждаем се от отлично състояние на въпроса, за да успокоим селските стопани, данъкоплатците и потребителите, че са защитени и че свободната и справедлива търговия между Бразилия и ЕС е отново възможна.
Alyn Smith
Г-жо председател, аз също искам да благодаря на члена на Комисията за цялостното й изявление - вероятно едно от най-цялостните и съществени изявления, които сме чували от член на Комисията наскоро.
Въпросът го заслужава и като един от последните ветерани от първата битка за бразилското говеждо месо за мен е удоволствие да видя толкова много познати лица в залата тази вечер. Надявам се това показва, че се интересуваме и се отнасяме сериозно към въпроса. Подкрепяме казаното от Вас по отношение на проверката на вноса и относно болестта шап. Честно казано, не в това е въпросът и затова съм доволен, че онези, които искаха да го разширят до внос от трети страни, постигнаха целта си.
Не става дума само за бразилското говеждо месо. А за по-общия принцип, че нашите потребители, гласоподаватели и селски стопани искат вносът от държавите, желаещи да представят продукцията си тук, да отговаря на нашите стандарти - а това означава да отговаря на всички наши стандарти.
Затова съм разтревожен да чуя, че приемате факта, че Бразилия има по-ниски стандарти за проследяване от нас, защото това можело да не представлява толкова голям риск от заболяване, пристигайки на територията на Европейския съюз. Потребителите ни очакват точно същите стандарти за всичко, пристигащо в Европейския съюз. Приемам мнението Ви, ако говорите за строг контрол над болестта, но ние говорим за равенство и справедливост. Нашите потребители го изискват - а и нашите селски стопани и ние, честно казано, искаме - абсолютно същите стандарти за проследяване в Бразилия и във всички трети страни. Доклад на ХВС да посочи, че в 50% от инспекциите има пропуски или проблеми, е точно като да хвърлите говеждо месо на глутница гладни вълци, както може би забелязвате тази вечер. Можете ли да потвърдите кога ще е следващият доклад на ХВС, дали ще му обърнете сериозно внимание и ще издадете ли забрани за държавите, които не отговарят на нашите стандарти?
James Nicholson
Г-жо председател, първото нещо, което искам да изясня тази вечер, е, че не става въпрос за вноса от трети страни. Става дума за бразилското говеждо месо, което идва в Европа - за това се отнася проблемът.
Натъжава ме фактът, че стоя тук тази вечер, а нямаме резолюция. Не знам защо, но разбирам, че някои от големите групи в Парламента не бяха подготвени да се изправят срещу бразилския посланик, който лобира миналата седмица в Брюксел. Това се отнася за групата на социалистите и ще оставя либералите да отговарят лично, тъй като разбирам, че не действаха на Председателския съвет и не ни позволиха да разполагаме с резолюция.
Искам да е ясно. Бразилският посланик не дойде при мен. Може би е сметнал, че не си заслужава, не знам. Или може би е решил, че съм твърде костелив орех, понеже - нека стане пределно ясно тази вечер - в бъдеще, г-жо член на Комисията, трябва да Ви кажа, че вие, в Комисията, вече няма да връзвате ръцете на европейските селски стопани със стандарти за месото, с което се сблъскват всеки божи ден, и после да идвате тук и да ни изнасяте лекции за СТО и прочие.
Трябва да Ви кажа, г-жо член на Комисията, че ще бъдем тук следващите пет години. Не знам Вие колко дълго ще бъдете на поста си, но Вие, или който заеме поста Ви, ще трябва да се съобразите изцяло с нас месото, което пристига в Европа, да отговаря на същите стандарти като това, което ние произвеждаме. Повече няма да се примиряваме с второ качество. Вече няма да търпим поражения. Надявам се, ще предадете на колегите си, защото не можете да очаквате да се съгласим от името на нашите производители в Европа.
John Bufton
Г-жо председател, аз също искам да изкажа сериозни опасения относно безопасността при вноса на бразилското говеждо месо и доколко той е подходящ. Неконтролирано месо се внася от места на хиляди километри от нас за сметка на местните селски стопани. Месото носи със себе си риск от заразяване например с шап, както чухме тази вечер.
Липсата на строго регулиране в Бразилия означава и несправедливо конкурентно предимство за износителите срещу европейските селски стопани. Степента на лицемерието по въпроса за износа на говеждо месо личи още повече в контекста на обсъжданията относно изменението на климата. Докато ни казват, че трябва да се ангажираме с амбициозна програма относно изменението на климата, ЕС си затваря очите пред факта, че износът на бразилско говеждо месо е отговорен за 80% от обезлесяването в тропическите гори на Амазония.
Преди забраната от 2007 г. 30 000 стопанства в Бразилия изнасяха говеждо месо за ЕС. Днес едва 12% от този експорт е разрешен, но все повече селски стопанства се одобряват всеки ден за износ към ЕС. Около 100 селски стопанства на месец получават това право.
В началото ХВС докладва значителни проблеми в Бразилия по отношение на сертифицирането на селските стопанства и проследяването на добитъка. Има сериозни притеснения за неидентифициран едър рогат добитък в кланиците. Знае се, и че много от проверяващите са в тесни връзки и дори притежават селските стопанства, които имат право да изнасят говеждо месо.
Европейските селски стопани трябва да се съобразяват с разпоредбите, приети за защита на потребителя. Фактът, че чуждестранните им колеги не работят съобразно същите разпоредби, предоставя на износителите в чужбина несправедливо конкурентно предимство. Производството на говеждо месо в Обединеното кралство е изправено пред големи проблеми заради производителите извън ЕС, които могат да изнасят масово месо на много по-ниски цени.
Някои от най-големите търговци на дребно в света като "Карфур" и "Уол-Март" вече забраниха бразилското говеждо месо на основание на обезлесяването, причинено от промишлеността. Всяка година в Амазония се унищожава площ с размерите на Белгия заради печелившия износ на говеждо месо. По изчисления отглеждането на едър рогат добитък е отговорно за 80% от незаконното обезлесяване.
Учудвам се как може да има едни правила за британските и европейските селски стопани, а други за същите в Бразилия. Чия селскостопанска промишленост ЕС и Комисията всъщност подкрепят?
(Ораторът се съгласява да отговори на въпрос, зададен чрез вдигане на синя карта, съгласно член 149, параграф 8)
Alyn Smith
(EN) Г-жо председател, приветствам по-голямата част от казаното от г-н Bufton, но се улавям за едно изречение и искам да го попитам. Той каза, че в ЕС се внася неконтролирано месо. Казахте го, г-н Bufton, съвсем в началото на изказването си. Предвид 15-минутното изложение на члена на Комисията преди това не считате ли, че случаят очевидно не е такъв, че хиперболата ви подкопава сериозното ни разискване тази вечер относно един много специален законодателен акт и регламент, както и че на практика не помагате, а пречите?
John Bufton
(EN) Г-жо председател, ще отговоря на въпроса. Със сигурност ако погледнем какво се случва с месото, което идва при нас от Бразилия и от страни като Бразилия, когато знаем, че има проблеми с него, то е неконтролирано, разбира се. Съвсем просто е. В това е въпросът - съвсем ясно е. Така че забележката Ви е важна, но Ви казвам, че от тези държави пристига неконтролирано месо.
Защо, за Бога, положението сега в Европейския съюз е такова? При нас пристига месо - тази вечер чухме как то не се проверява в кланиците и пр. и както казах преди малко това е отчетено от доклада на ХВС. Такъв е очевидно случаят. На една и съща страна сме по въпроса.
Diane Dodds
(EN) Г-жо председател, благодаря на члена на Комисията за пространното и цялостно изявление. Както мнозина други тази вечер в Парламента, г-жо член на Комисията, съм леко озадачена, че приемате, че не можем да направим нищо по отношение на вноса на месо от страните от третия свят.
В началото на изявлението си казахте, че както трети страни не могат да налагат стандарти на ЕС, така и ЕС не може да налага стандарти на други държави. Това изглежда много несправедливо за много от нашите селски стопани и искам с уважение да кажа, че напротив, можем да налагаме стандарти, докато не сме сигурни. И докато хранителните и ветеринарни доклади не започнат да сочат съответствие с разпоредбите, които съблюдаваме, не трябва да внасяме говеждо месо от въпросните държави.
Много от нашите селски стопани са силно притиснати от голямото количество на продукцията, усещат несправедливостта и считам, че в залата тази вечер може да чуете гнева, споделян от мнозина по въпроса.
Mairead McGuinness
(EN) Г-жо председател, като един от съавторите на въпроса, искам да подкрепя изказването на Jim Nicholson, изразявайки съжаление, че социалистите в частност, които сега ронят крокодилски сълзи с популистки цели, отказаха да подкрепят резолюция по този важен въпрос. От време на време късно вечер спорим, но понякога е оправдано.
Г-жо член на Комисията, благодаря Ви за дългото и подробно изложение, което оценявам, но мога да кажа, че пропускате основното. Ще бъда откровена. Бяхте принудена да действате само заради натиска и действията на Асоциацията на ирландските земеделски стопани, отразени в техния вестник и подети в Парламента. Политическото напрежение Ви вразуми.
Слушах внимателно изказването Ви, водех си записки и ще ги прочета отново. Обаче наистина искам да признаете, че бяхте принудена да действате. Ще Ви обърна внимание на цифрите, които споменахте: смайващо е, че през 2007 г. е имало 10 000 селски стопанства, подходящи за износ, докато понастоящем едва 1 700 са одобрени. Това означава ли, че останалите не е трябвало да извършват износ изобщо? Повдигаме с право сериозни въпроси в Парламента относно вноса.
Времето ми привършва, така че ще посоча две неща. Не вярвам, че сегашната Комисия ще се справи адекватно и отговорно с проблема. Но предупреждавам следващата Комисията - и председателя, и членовете й - че аз и други в Парламента ще продължаваме до края, защото трябва да убедим и придумаме нашите производители да отговарят на високите стандарти. След време те ще се разбунтуват, ако разберат, че стандартите не се зачитат при вноса от трети страни.
Може би не съзнавате гнева тук, но мога да Ви кажа, че го има. Ще се сблъскаме със същото при вноса на зърнени храни, където имаме по-строги регламенти за използването на пестициди в Европа; ще се сблъскаме със същото и при регламентите относно хуманното отношение към животните, когато забраним след няколко години производството на яйца от кокошки, отглеждани в клетки, и вноса на яйчен прах от малки клетки.
Бъдете сигурна, г-жо член на Комисията, че може да е късно, но сме съвсем будни и следващата Комисия е по-добре да внимава.
Marc Tarabella
(FR) Г-жо председател, г-жо член на Комисията, какво прави европейското говеждо месо различно от вносното? Не непременно вкусът или цената, а преди всичко здравните стандарти в Европейския съюз, които не винаги съществуват в третите страни, изнасящи своето месо.
Например относно производството на бразилско говеждо месо през 2007 г. в Брюксел беше предоставен доклад на Асоциацията на ирландските земеделски стопани, който посочваше определени ветеринарни и здравни недостатъци. Изпитванията, проведени от Белгийския научен институт по обществено здраве, също разкриха, че бактериологичното качеството на аржентинското говеждо месо не е толкова добро, колкото на местното месо например, когато стига до нашата трапеза. Не е чудно, като имаме предвид, че на аржентинското говеждо месо му трябват около два месеца да пристигне в Европа. Цикълът на потреблението в Белгия например е много по-кратък, тъй като произведеното обичайно се консумира в рамките на месеца на клане на животното.
Затова здравните стандарти, наложени от Европейския съюз, трябва да бъдат спазвани не само от европейските държави; също толкова важно е третите страни, изнасящи месо за Европа, да спазват същите стандарти. В противен случай изглежда Европейската комисия, която счита забраната за прибързана и неоправдана, ще се провали в своето задължение да защитава интересите на потребителите и ще накаже европейските производители.
И накрая, държавите, които забраниха вноса на бразилско говеждо месо като Съединените американски щати, Чили и Япония сочат пътя на Европа, тъй като за нас качеството е основно изискване. Затова да действаме така, че да защитим нашите производители, които са гаранти на това качество.
Marian Harkin
(EN) Г-жо председател, членът на Комисията каза, че не можем да наложим същите стандарти, но трябва да гарантираме еквивалентен ефект. Тя говори за проследяването в ЕС от селското стопанство до трапезата, но също така ни каза, че в трети страни обхватът на проследяването е много по-ограничен. Ако обхватът е много по-ограничен - по думите на члена на Комисията - как можем да имаме еквивалентен ефект?
Но въпросът ми е за последния доклад на ХВС относно вноса на говеждо месо от Бразилия. Проблемът за мен е, че и Комисията, и ХВС неотменно омаловажават фактите и спестяват неблагоприятната информация. Да, бяха одобрени допълнителни изисквания, но както колегата г-жа McGuinness каза, това се случи едва след оказания натиск от страна на комисията по земеделие и Асоциацията на ирландските земеделски стопани.
През по-голямата част от живота си преподавах математика. Ако дам на учениците си 12 задачи - като 12-те посещения на члена на Комисията в Бразилия - и те решат само шест от тях, няма да им поставя добра оценка на изпитния лист. Ако в три има малки грешки, а в други три - големи, за мен това няма да е добър резултат, особено ако съм работила с тях в продължение на години за подобряване на тяхното ниво.
Селските стопани в ЕС искат справедлива и свободна търговия, а потребителите в ЕС заслужават сигурност. Европейската комисия и ХВС са длъжни да гарантират и двете. Със сигурност няма да оценя като отлична работата им.
Richard Ashworth
(EN) Г-жо председател, доволен съм да чуя, че членът на Комисията е решена да запази хранителните стандарти в ЕС, но искам да й обърна внимание на два въпроса.
Първо, г-жо член на Комисията, говорихте за плакати на летищата. Трябва да Ви кажа, че не съм виждал никакви предупреждения или проверки на летищата в ЕС за внасяни хранителни продукти. Предлагам отново да проверите въпроса, защото това не се случва до толкова, колкото си мислите.
Второ, не съм убеден в доводите Ви относно бразилското говеждо месо. Бях там лично, видях как стоят нещата на място и подкрепям предните оратори.
Селските стопани в ЕС се съобразяват с най-високите стандарти в света и така трябва да бъде. Но това води до повишение на цената, което не можем да прехвърлим на нашите потребители. Затова е изключително несправедливо да изложим европейските производители и потребители на продукт, който не отговаря на същите стандарти, които се очаква от нас да постигнем.
Досегашният опит показва, че не можете да оставите търговските интереси да решат проблема. Нужна ви е ясна политика на ЕС относно храните. Това не е протекционизъм, а обща селскостопанска политика, изпълняваща точно това, което има за цел, а именно да осигурява хранителни продукти с гарантирано количество и качество. Двете забележки, които направих, показват, че не се справяме с проблема.
Albert Deß
(DE) Г-жо председател, г-жо член на Комисията, благодарен съм на г-жа Herranz García, че повдигна темата днес в Парламента. Това обсъждане е съществено за политиката относно храните. Целта ми не е да обвинявам Бразилия или други държави. Основният въпрос е следният: нужни ли са ни строгите разпоредби относно европейското селскостопанско производство в интерес на защитата на потребителите? Ако да, това означава, че защитата на потребителите се разглежда като едно цяло. Ако са ни нужни разпоредбите, то тогава същите правила трябва да важат и за вноса, както за собствените ни производители. Комисията не трябва да позволява внос от държави, които не отговарят на изискванията. Говедовъдите в Европа не трябва да бъдат наказвани, когато липсва една единствена ушна марка на крава от тяхното стадо, докато е разрешен внос на едър рогат добитък, при който няма нито една ушна марка. Това е неприемливо. Ако проследяването е толкова важно за защита на потребителите, то тогава трябва да важи и за вноса. Ако не можем да го гарантираме, тогава е несправедливо да го изискваме от нашите селски стопани.
Оставам с впечатлението, че хората в Комисията, отговарящи за вноса, прилагат двойни стандарти. Както стана дума, не целя отделянето на Европа. Искам честна конкуренция за нашите селски стопани в Европа, за да можем да продължим да гарантираме продоволственото осигуряване на половин милиард души в бъдеще. Мога да Ви уверя в едно, г-жо член на Комисията, и Вие можете да го предадете на приемника си: Парламентът ще продължи да следи уязвимия въпрос. Няма да се откажем, докато не бъдат установени еднакви конкурентни условия. Имаме добри доводи, които можем да посочваме непрекъснато, за да гарантираме продоволствената сигурност в Европа в бъдеще.
Ricardo Cortés Lastra
(ES) Г-жо председател, г-жо член на Комисията, колеги, Европейската комисия трябва да продължи да следи за съответствие на вноса от трети страни с европейските стандарти, тъй като това е в полза на всички нас. В полза е на нашите селски стопани и животновъди, които работят усилено да отговорят на европейските стандарти; в полза е на нашите потребители, които искат все по-големи количества висококачествени селскостопански продукти и животни, които отговарят на разпоредбите за защита на растенията, хуманно отношение към животните и проследимост; в полза е и на третите страни, които желаят да изнасят продуктите си за Европейския съюз.
Накрая искам да припомня, че проблемът не се ограничава до отделен сектор или държава. Въпросът за конкурентоспособността на европейското селско стопанство е сложен и изисква задълбочено разискване.
Julie Girling
(EN) Г-жо председател, моят район в югозападна Англия е облагодетелстван с особено съчетание от климат и ландшафт, които осигуряват добри пасища и отлично говеждо месо. Британските селски стопани са сред най-продуктивните в света и работят, след горчив опит, според най-високите стандарти за хуманно отношение към животните и проследимост. Всички тези фактори, в комбинация с нарастващото световно население и по-големите усилия за гарантиране на продоволствена сигурност, би трябвало да означават, че те са щастливци.
Това е далеч от истината. Атакувани са на различни фронтове. Ето тази седмица Парламентът приема вегетарианското лоби, което твърди, че консумиращите месо, а оттук и селските стопани, извършват престъпления срещу климата. В същото време стават свидетели на това как ЕС не успява да се справи с държави, в които тропическите гори се унищожават, за да се отглежда едър рогат добитък. Как потребителят да намери логиката?
Говедовъдите не търсят специални привилегии, а само среда с еднакви условия. Категорично важно е да ги подкрепим, не с протекционизъм, а като гарантираме, че целият износ към ЕС отговаря на техните високи стандарти. Настоятелно Ви призовавам, г-жо член на Комисията, да засилите действията си, да се съвземете, да препрочетете доклада на ХВС и да постигнете резултати.
Giovanni La Via
(IT) Г-жо председател, г-жо член на Комисията, госпожи и господа, считам, че темата, която обсъждаме тази вечер, е само малка част от много по-голям проблем. Темата за справедливостта между отношението към вноса и условията, наложени на нашите производители, не включва само месото и вноса на месо, а засяга и много други сектори на промишлеността.
Както добре знаете, Европа е нетен вносител на месо. На континента ни, Европа, произвеждаме едва 60% от търсените количества. Това означава, че сме принудени да внасяме. В същото време искаме да гарантираме определени потребителски условия и здравето на нашите потребители. Надяваме се, че повече няма да се налага да чуваме това, което чухме днес, а именно, че не е възможно да наложим същите условия на вноса, защото това със сигурност не е посоката, в която трябва да се движим.
Макар да имаме условия за проследяване на продуктите, които позволяват да повишим стандартите тук за нашите потребители, считам, че е важно да запазим тези стандарти както за нашите производители, така и за вноса от чужбина.
Esther de Lange
(NL) Г-жо член на Комисията, като последна в официалния списък на ораторите, ще се опитам да обобщя разискването. Считам, че един от начините, по който мога да го направя, е да използвам нидерландската поговорка, която гласи, че всички монаси от един сан трябва да носят еднакви одежди. Извинявам се на тези, които трябва да й търсят превод в толкова късен час, но макар че ние в Нидерландия почти нямаме монаси в днешно време, все още използваме поговорката, когато искаме да кажем, че за сходни ситуации трябва да се прилагат еднакви стандарти. Следователно всички изисквания, налагани на производителите в ЕС, трябва да се прилагат и за производителите в трети страни, които желаят да навлязат на нашия пазар. В противен случай чисто и просто ще направите невъзможно нашите селски стопани да се конкурират с вноса.
Това се отнася до идентифицирането и регистрирането на едрия рогат добитък, както и до мерките за превенция на заболяванията по животните в Бразилия. Но по същия начин трябва да се отнася и до хлорираните пилета, внасяни от Съединените щати, до хормоните на растежа в млякото за добитъка., както и до клонираните животни и т.н. - списъкът е дълъг, г-жо член на Комисията. Докато слушах колегите, останах с впечатлението, че точно по това Парламентът ще преценява новата Комисия - дали прилага еднакви стандарти в сходни ситуации. И няма да го направят като нас сега - след пет години, а преди новата Комисия да заработи.
Г-жо член на Комисията, говорихте и за болестта шап. Съгласна съм с Вас, че наистина сме направили няколко стъпки напред. Например ваксините добиха по-голяма популярност в борбата срещу болестта. Слава Богу, защото само в моята държава 285 животни трябваше да бъдат убити заради 26 случая на шап. Обаче, г-жо член на Комисията, следващата Комисия ще бъде преценявана и по това дали сме успели да продадем продуктите от ваксинираните животни в Европейския съюз.
Peter Jahr
(DE) Г-жо председател, госпожи и господа, експертите по селско стопанство на Парламента имат едно просто искане - еднакви условия за вноса, както за производството в рамките на Европейския съюз - ни повече, ни по-малко.
Слушах с интерес, докато г-жа Василиу ни обяснява в продължение на повече от десет минути, че това е невъзможно. Можеше да бъде по-кратка. Можеше просто да каже: "Да, Парламентът е прав, ще се погрижа това да стане и ще го имам предвид в бъдеще". Исканото от моята група и Парламента няма нищо общо с ограничения върху търговията. Напротив, това е ключово изискване за честна световна търговия и за общия обмен на стоки. Искаме справедливи правила в пазарната икономика в ЕС и в чужбина - ни повече, ни по-малко. Ще призоваваме Комисията за това сега и в бъдеще. Можете да сте сигурни.
Graham Watson
(EN) Г-жо председател, предишната точка от разискването касаеше глада. Двете разисквания са свързани. Членът на Комисията с право върши нужното да гарантира защитата на потребителите в Европа, а колегите в Парламента с право й държат сметка и настояват за най-високите стандарти.
Но говеждото месо се отглежда за продан. Произвежда се на възможно най-ниска цена. За съжаление, производството на килограм говеждо месо изисква 100 пъти повече вода, отколкото производството на килограм соя.
Ако ни е грижа за защита на потребителите в целия свят, ще направим две неща. Първо, ще осигурим по-голяма помощ на третите страни да развият системите за проследяване, от които се нуждаят, и второ, ще последваме съвета на колегата Chris Davies от последното разискване да насърчим всички наши граждани да спрат да ядат месо.
Elisabeth Köstinger
(DE) Г-жо председател, гражданите ни имат големи очаквания по отношение на сигурността и качеството на храната си. Това касае не само здравето на животните и безопасната храна, но също така и екологичните стандарти, производството и хуманното отношение към животните. Проследяването и съответната прозрачност на хранителните продукти от производителя до потребителя са гарантирани единствено в Европа. Изцяло в наш интерес е да осигурим защита на нашите потребители, конкурентоспособност на европейските селскостопански продукти, а оттук и конкурентоспособност на самото селско стопанство. Затова считам за важно и за една от нашите отговорности като членове на Европейския парламент да ускорим разискването и да гарантираме въвеждането на съответната политическа рамка.
Rareş-Lucian Niculescu
(RO) Г-жо председател, г-жо член на Комисията, както добре знаете, Румъния няма разрешение да продава свинско месо и продукти от свинско месо на европейския пазар, за сметка на което получихме право от следващата година да внасяме свинско от други държави-членки и след това да го изнасяме в преработена форма.
Допълнително ще трябва да въведем в срок от една година ясни, строги и скъпи разпоредби относно клането. Убеден съм, че румънските свиневъди ще бъдат изключително щастливи, ако тези разпоредби бъдат заменени от система на повърхностни и избирателни проверки или от няколко плаката, поставени по летищата. Шегувам се, разбира се, но правилата, ако ще се прилагат, трябва да са еднакви и задължителни за всички.
Michel Dantin
(FR) Г-жо председател, г-жо член на Комисията, благодаря Ви за изявлението, което, считам, отразява забележителната Ви работа по време на Вашия мандат. Европа избра хранителен модел да защити населението си. Гражданите ни са готови да плащат по 100 евро на човек годишно, ако гарантираме качеството на храната им.
Преди няколко дни в комисията научихме за доклада на ХВС. Трябва да Ви кажа, че като нов член на Парламента бях сериозно притеснен от неудобството на персонала Ви, който очевидно не можа или не пожела да отговори на нашите въпроси.
Г-жо член на Комисията, трябва ли да се срамуваме от строгите си разпоредби за защита на нашите потребители? Трябва ли да се срамуваме да ги наложим на онези, които искат да хранят нашите потребители? Срамуваме ли се, когато за да продадем самолети или автомобили, същите тези държави ни принуждават да изградим един или друг завод или ни налагат едни или други условия?
Условията ни за достъп до пазара са важни, защото касаят храната и здравето на нашите граждани. Няма от какво да се срамуваме.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Г-жо председател, искаме да имаме износ, но се нуждаем и от внос. Търговията ускорява развитието, носи изгода за страните в обмяната, но съществуват определени, необходими изисквания по отношение на качеството и съобразяването със съответни стандарти - това е очевидно и съм сигурен, че всички сме съгласни. Европа разполага с най-различни видове проверки, за да защити пазара си от наплива на храни, които не отговарят на европейските стандарти или които представляват заплаха за нашата здравна сигурност. Според думите на члена на Комисията не можем да очакваме същите процедури на контрол да бъдат прилагани, както при собствените ни производители - правилно ли съм разбрал? Какво означава, както ясно посочихте, само мерките да имат същия ефект? За сравнение искам да попитам дали например Русия или някоя друга държава може да наложи изисквания към вноса на стоки от ЕС, които не можем да наложим например към месото, внасяно от Бразилия. Само ефектът ли има значение тук, както в случая с вноса от Бразилия?
Андрула Василиу
Г-жо председател, нека напомня на уважаемите колеги, че не съм казала, че не можем да наложим разпоредби на трети страни. Съжалявам, че дори след изложение в продължение на 10-15 минути не успях да обясня разпоредбите, които налагаме при вноса от трети страни.
Трябва да ви припомня, че докато сме вносител на месо от трети страни - а към момента внасяме от Бразилия само 5% от нужното за Европейския съюз говеждо месо - в същото време сме и голям износител за трети страни: Русия и др. Към момента износът ни за Русия възлиза на един милиард евро годишно - главно от Ирландия. Опитваме се да убедим Русия, че не можем да приемем същите разпоредби, които се прилагат при тях. Има правила за международната търговия и ние прилагаме еквивалентни, но не и еднакви правила, при положение че ги считаме за достатъчно строги, за да защитят нашите потребители.
Това правим. Причината да приложим правилата за безопасност в случая с Бразилия са именно посещенията на ХВС, които показаха, че нещо не е наред. Приложихме много строги правила. Посочих ви цифрите.
По отношение на последното посещение в Бразилия наистина имаше проблеми, но ви призовавам да разгледате всички доклади от посещенията на ХВС в държавите-членки и да направите сравнение. Ще откриете много сериозни пропуски и в държавите-членки, които изискваме от тях и от техните органи да поправят. Същото поискахме и от Бразилия.
В Бразилия бяха открити проблеми. В една от областите, където три селски стопанства показаха значителни пропуски, бразилските органи се заеха да ги отстранят от списъка на селските стопанства и да задържат отговорните за проверките одитори.
Бяха открити проблеми и в други три селски стопанства, основно свързани със закъснения в уведомяването за придвижване на животните и непълна информация в базата данни. Екипът на ХВС определи проблемите като маловажни. Въпреки това бразилските органи се заеха със задачата да прегледат базите данни за избягване на невярна информация.
Мисиите на ХВС знаят, когато отиват на място, че ще открият пропуски. Нашата задача е да поправим недостатъците, които откриваме - независимо дали в държава-членки или в трета страна - защото сме задължени пред нашите потребители. Искам да ви уверя, че ще продължим да изпращаме мисии в Бразилия и в други трети страни, за да гарантираме, че когато бъдат открити пропуски, те ще бъдат отстранени. Трябва също така да ви уверя, че играем много честно спрямо нашите селски стопани и производители по отношение на трети страни.
Споменахте Румъния, която по същия начин като България (в миналото и много други държави-членки) има проблем с класическата чума по свинете. Слушахме много за Румъния и България. Приканвам ви да попитате правителствата си каква помощ сме им предложили, за да отстранят проблема. Сигурна съм, че Румъния ще може да изнася месо съвсем скоро, именно заради помощта, която сме предложили на нея и на България за унищожаване на класическата чума по свинете.
В заключение искам да ви уверя, че носим отговорност преди всичко пред нашите европейски потребители и че искаме честност и справедливост за всички. Можете да сте сигурни и че нашите мисии на ХВС в трети страни ще бъдат много строги. Ще продължим да бъдем бдителни и ако нещо не е както трябва, ще се опитаме да го поправим. Ще продължим да бъдем бдителни и стриктни. Дали още селски стопанства ще бъдат включени в списъка зависи изцяло от бразилските органи и от това дали са готови да похарчат средствата, необходими за техните селски стопанства, за да бъдат одобрени в съответствие с нашите стандарти и да могат да изнасят. Ако не, няма да бъдат включени.
Председател
Разискването приключи.
Писмени изявления (член 149)
Béla Glattfelder  
Регламентите на Европейския съюз относно безопасността на храните са най-строгите и от най-високо равнище в света. Но спазването им води до значителни допълнителни разходи за селските стопани в Европа. Европейските продукти не трябва да бъдат поставяни в неравностойно положение спрямо продуктите, произлизащи от трети страни, само защото последните са произведени съгласно по-ниски изисквания в хранителната промишленост. Здравето на европейските потребители не трябва да бъде застрашено от продукти, които не са с подходящо качество и не са безопасни. Месните продукти носят особено голям риск за здравето, ако не са произведени при съответните условия. Затова Европейската комисия и държавите-членки трябва да гарантират, че условията, приложими за производство на месни продукти, са еднакви за ЕС и за произхождащите от трети страни продукти.
Wojciech Michał Olejniczak  
Госпожи и господа, неотдавна Европейската комисия отчете значителен ръст на вноса на говеждо месо от трети страни, в частност от Аржентина, Бразилия и Уругвай. За осъществяването на внос на какъвто и да е продукт в ЕС, включително говеждо месо, трябва да бъдат спазени високите стандарти на Общността, стандарти, които наскоро бяха завишени от Европейската комисия. Много често обаче продуктите от трети страни не отговарят на стандартите за безопасност на храните. Въпреки това значително по-ниската им цена ги прави конкурентни на пазара. Затова сега е от ключово значение да подкрепим нашите селски стопани и да насърчим европейските продукти, които отговарят на високи стандарти и са здравословни и безопасни. Въпросът, който разискваме, има и друга страна. Трябва да си направим изводите от критичното състояние на пазара на млечни продукти. Може би днес, когато в много от държавите-членки на ЕС не можем да се справим със свръхпроизводството на мляко, си заслужава да помислим как да реорганизираме производството на говеждо месо. Благодаря за вниманието.
