Конвенция на Организацията на обединените нации за правата на хората с увреждания - Конвенция на ООН за правата на хората с увреждания - Подписването от ЕО на факултативния протокол към Конвенцията на ООН за правата на хората с увреждания (разискване) 
Председател
Следващата точка е общото разискване относно:
декларацията на Съвета относно Конвенцията на Организацията на обединените нации за правата на хората с увреждания;
доклада на г-жа Желева - от името на комисията по заетост и социални въпроси, относно предложението за решение на Съвета относно сключването от Европейската общност на Конвенцията на Организацията на обединените нации за правата на хората с увреждания - C6-0116/2009 -;
доклада на г-жа Желева - от името на комисията по заетост и социални въпроси, относно предложението за решение на Съвета относно сключването от Европейската общност на факултативния протокол към Конвенцията на Организацията на обединените нации за правата на хората с увреждания - C6-0117/2009 -.
Петр Нечас
действащ председател на Съвета. - (CS) Г-н председател, госпожи и господа, бих искал да започна, като благодаря на докладчика Румяна Желева за изготвените от нея два отлични доклада. Мисля, че коментарите ми по докладите и заключенията ще бъдат сравнителни кратки.
На 11 юни 2007 г., на първата неформална министерска среща по въпросите на хората с увреждания, Съветът излезе с ясно становище в подкрепа на Конвенцията на Организацията на обединените нации за правата на хората с увреждания. На тази среща Съветът одобри Конвенцията на ООН като основна стъпка за подпомагането, опазването и правилното прилагане на правата на човека и основните свободи за всички хора с увреждания. В същото време министрите поеха ангажимент да работят за развитието на съответните политики с цел да осигурят пълно изпълнение на Конвенцията. Те призоваха Комисията да гарантира, че новите приоритети на Европейския план за действие по въпросите на хората с увреждания спомагат за ефективното изпълнение на Конвенцията на ООН.
В своята резолюция относно дейността, свързана с Европейската година на равните възможности от 2007 г., приета през декември 2007 г., Съветът призова Комисията и държавите-членки да продължат процеса на подписване, сключване и ратифициране на Конвенцията на ООН съобразно съответните им правомощия. На 10 март 2008 г. Съветът прие резолюция за позицията на хората с увреждания в Европейския съюз. В резолюцията Съветът призова държавите-членки и Комисията да гарантират, съобразно съответните си правомощия, че хората с увреждания могат да се ползват от всички основни права. Това включва ратифицирането, сключването и изпълнението на Конвенцията на ООН, включително общи европейски решения в рамката на един управляван и съгласуван подход за изпълнението на конвенцията. По-късно Съветът получи от Комисията проект за сключването от Европейската общност на Конвенцията на ООН за правата на хората с увреждания. Прегледът на това предложение започна в края на миналата година и Съветът все още го разглежда.
Госпожи и господа, както вече беше казано, докладът повдига редица въпроси във връзка с пълномощията и тези въпроси изискват по-нататъшно обсъждане в Съвета. Председателството обаче пое ангажимент да се опита да завърши преговорите възможно най-скоро, за да може Общността да сключи Конвенцията скоро. Бих искал да благодаря на Парламент за изявения интерес в тази област. Председателството ще ви информира своевременно за напредъка на провеждащите се в момента разговори в Съвета.
Оли Рен
член на Комисията. - (EN) Г-н председател, Конвенцията за правата на хората с увреждания е първата конвенция за правата на човека, която е подписана от Европейската общност наред с държавите-членки. Това беше необходима стъпка, която ще позволи изпълнението на Конвенцията в Европейския съюз, включително областите на политики, които попадат в правомощията на Европейската общност.
След като и Конвенцията, и факултативният й протокол влязоха в сила преди една година, на 3 май 2008 г., бързото им подписване от държавите-членки и Общността сега е приоритетна задача. Действително, седем държави-членки вече са направили това.
Бих искал да изразя благодарността си към Парламента и най-вече към докладчика, г-жа Желева, за подкрепата им относно сключването от Европейската общност на Конвенцията на Организацията на обединените нации за правата на хората с увреждания и факултативния й протокол. Изключително съм доволен да отбележа, че Парламентът може да подкрепи и двете предложения.
Понеже Конвенцията попада под споделените правомощия на Общността и държавите-членки и има задължителен характер за институциите на Европейския съюз, радвам се да видя, че те са готови да работят заедно, за да гарантират правилното изпълнение на Конвенцията.
Целите на Конвенцията като цяло са много важни за упражняването на положително влияние върху живота на нашите съграждани с увреждания, за подобряване на съгласуваността на законовите тълкувания на определени разпоредби от правомощията на Общността, и за гарантиране на еднаква минимална защита на правата на хората с увреждания в целия Европейския съюз по отношение на задълженията, предвидени в Конвенцията.
Трябва да работим заедно, за да защитим правата на хората с увреждания, а ефективното изпълнение на Конвенцията на ООН ще направи точно това и ще постигне тази цел. Разчитам на съвместната ни работа за постигане на тази обща цел.
Румяна Желева
докладчик. - Господин министър, господин комисар, колеги, днес когато дискутираме докладите на Европейския парламент относно Конвенцията на ООН за правата на хората с увреждания, Факултативния протокол към нея, както и изявлението по тези два документа на Комисията по заетост и социални въпроси, искам да припомня, че хората с увреждания представляват повече от 10% от населението на Европейския съюз и на света. Според данни на Световната здравна организация този процент дори нараства заради увеличаване общия брой на населението на Земята, напредъка на медицината и глобалната тенденция на застаряване.
Конвенцията на ООН, която днес разглеждаме, е първата в областта на правата на човека, отворена за присъединяване и формално одобрение от Европейската общност. Това я прави уникална първа стъпка и в дейността на Европейския парламент. Целта на Конвенцията е да насърчава, защитава и гарантира пълноценното и равно упражняване на всички права и основни свободи от страна на хората с увреждания, като в същото време зачита човешкото им достойнство.
Аз съм изключително доволна, че по време на обсъжданията в Комисията по труда и социалните въпроси ние работихме в дух на добронамереност и сътрудничество. Смятам за много важно, че с колегите в парламентарната ни комисия решихме да кажем нещо повече от лаконичното "да" в подкрепа на докладите за Конвенцията и Протокола и подготвихме предложение за резолюция.
Уважаеми колеги, Европейският парламент винаги е поддържал последователно всички усилия на Общността за изготвяне, изпълнение и прилагане на законодателство, свързано с равните възможности и забраната за дискриминация на хората с увреждания. Когато става въпрос за хората с увреждания, политическите ни различия отстъпват що се отнася до крайната цел, а именно да осигурим по-високо качество на живот и труд. Разбира се, има различни виждания за начина, по който можем да достигнем до целта, но с почти единодушното си решение - само 1 глас различен от "да", Комисията по заетост и социални въпроси доказа, че различията са, за да бъдат преодолявани по пътя към разумни, дългосрочни и устойчиви решения.
Уважаеми колеги, аз вярвам, че нашите решения - решенията на Европейския парламент, са от много голямо значение за хората с увреждания в Европейския съюз. Тук бих искала да обърна внимание, че компетентностите, произтичащи от прилагането на Конвенцията и на Факултативния протокол, са разделени между Общността и държавите-членки. Влизането в сила на Факултативния протокол е важно с оглед на предоставената възможност отделни личности или група от хора да сигнализират Комитета за хората с увреждания към ООН за нарушаване на техните права, произтичащи от Конвенцията. Важно е да се подчертае, че това ще става след като бъдат изчерпани националните инструменти за правна защита.
Както е записано в доклада относно Факултативния протокол, ние ще изискваме от Европейската комисия и държавите-членки да ни информират на всеки 3 години за прилагането му съгласно съответните им области на компетентност. Мисля, че като единствената европейска институция с избрани пряко от гражданите на Съюза членове, Европейският парламент има правото и най-вече отговорността да съблюдава правата на всички свои граждани.
Искам да подчертая, че когато започнахме работа по документите в края на 2008 година, само 4 държави-членки - Австрия, Испания, Словения и Унгария бяха ратифицирали Конвенцията и Факултативния протокол, а от тогава досега това направиха още 3 - Швеция, Германия и Италия.
Вярвам, че с днешния дебат и надявам се с положителния ни вот утре, ние постигаме едновременно две цели - одобряваме предложения на Комисията за решения на Съвета и даваме положителен и окуражителен знак на държавите-членки да продължат процеса на ратификация и/или присъединяване.
В заключение отново бих искала да благодаря на всички колеги, които участваха в работата по докладите и предложението за резолюция. Благодаря и на колегите от Европейската комисия за добрата съвместна работа, както и на представителите на организациите на хората с увреждания за предложенията, които направиха.
Hiltrud Breyer
докладчик по становището на комисията по правата на жените и равенството между половете. - (DE) Г-н председател, госпожи и господа, жените и момичетата с увреждания са подложени на няколко вида дискриминация, а въпросът за хората с увреждания разполага с много ясни измерения, свързани с пола. Необходимо е да извадим на по-преден план проблемите на жените и момичетата с увреждания и най-вече трябва да се уверим, че на тях се обръща по-голямо внимание на равнището на Европейския съюз.
Европейският парламент ми изясни някои особено важни точки в резолюцията относно положението на жените с увреждания, приета през 2007 г. Трябва да се обърне специално внимание на специфичното положение на жените и момичетата при сключването на Конвенцията на ООН. За съжаление, досега едва 4 държави-членки от Европейския съюз са ратифицирали Конвенцията и Протокола. Нуждаем се от системно включване на половете в политиките на Европейския съюз по въпросите на хората с увреждания, особено по отношение на достъпа до работа и интеграцията на работното място. Образованието, антидискриминацията и правото на труд трябва да бъдат защитени.
Основният проблем е насилието и ние трябва ясно да покажем решителното си несъгласие с него. Жените и момичетата с увреждания са изложени на по-голям риск от насилие, включително сексуално насилие, както в дома си, така и извън него. Често пъти правото им на сексуалност и майчинство бива ограничавано или биват насила стерилизирани и принудени да извършат аборт. Затова и държавите-членки трябва да приемат законодателство, което да ги защити от насилие и да предостави по-голяма подкрепа на жертвите.
(Председателят отнема думата на оратора)
Rovana Plumb
Г-н председател, г-н член на Комисията, г-н министър, първо, бих искала да благодаря на уважаемата г-жа Желева за нейното ефективно сътрудничество по този доклад, както и на другите ми колеги и на организациите на хората с увреждания.
Бих искала да подчертая необходимостта да се предостави защита на групите в неравностойно положение, още повече че разискването ни се провежда в момент, в който се чувства въздействието от икономическата криза.
Искам да подчертая, че Европейският съюз насърчава активното включване на хората с увреждания и пълното им участие в обществото. Това е подходът, който стои в основата на Конвенцията на Организацията на обединените нации за правата на хората с увреждания. Затова и призоваваме тези международни документи да бъдат спешно ратифицирани от държавите-членки на Европейския съюз и настояваме за активното включване на хората с увреждания и представляващите ги организации в процеса на наблюдение и изпълнение на документите. Също така призоваваме държавите-членки и изпълнителната власт на Общността да гарантира свободен достъп и разпределението...
(Председателят отнема думата на оратора)
Elizabeth Lynne
от името на групата ALDE. - (EN) Г-н председател, първо бих искала да благодаря на докладчика за сътрудничеството й при работата по доклада в комисията по заетост и социалните въпроси. Както знаете, аз бях докладчик по Конвенцията на ООН от името на Европейския парламент през 2003 г. при изготвянето на проекта за Конвенция на ООН.
Оттогава насам постигнахме правно обвързваща конвенция, която, според мен, е историческо събитие. Това само по себе си е значимо, но ще повторя онова, което казах и през 2003 г. Ако Европейският съюз желае да има думата в това разискване, то той трябва да служи за пример. Международните договори за правата на човека не означават абсолютно нищо, ако държавите не ги подпишат, ратифицират и изпълняват. Да, всички държави-членки са подписали, но не всички са подписали протокола. Повечето от тях не са ратифицирали конвенцията и със сигурност не са я изпълнили - нещо, за което призовавахме в редица парламентарни доклади.
Правителството на Обединеното кралство например - моето собствено правителство - отново не спази собствения си срок от миналата година за ратифициране на Конвенцията, което е срамно. За мен това е възмутително. Бих искала Комисията и Парламентът да продължават да упражняват натиск върху държавите-членки да ратифицират и изпълнят документа. Конвенцията има потенциал да даде възможности на милиони хора с увреждания в Европейския съюз. Трябва да направим всичко необходимо да реализираме тези възможности.
Elisabeth Schroedter
от името на групата Verts/ALE. - (DE) Г-н председател, г-н член на Комисията, г-н действащ председател на Съвета, госпожи и господа, чрез Конвенцията правото на защита и зачитане на човешкото достойнство и на пълно включване в обществото на хората с увреждания беше гарантирана на международно равнище. Затова сега е още по-важно за Съвета да предаде документа за ратифициране на ООН не по-късно от тазгодишния Международен ден на хората с увреждания.
В същото време призоваваме всички държави-членки да ратифицират Факултативния протокол, за да се сдобие Конвенцията на ООН с международен комитет по жалбите. Мога да ви кажа колко важно е това единствено за моята държава. Досега беше отказван равен достъп до образование на хората с увреждания. Едва 15 % от децата с увреждания са интегрирани в училищната система. Претенциите за достъп на хората с увреждания в моята държава биват заобикаляни посредством хитрости при превода. Затова трябва да протестираме срещу факта, че все още се случват такива неща и да гарантираме пълното социално участие на хората с увреждания във всички държави-членки за в бъдеще.
Richard Howitt
(EN) Г-н председател, особено съм горд, че присъствах на откриването на кампанията за Конвенцията в "Садлърс уелс". Горд съм, че членовете на Парламента изиграха водеща роля в подкрепа на създаването на Конвенцията. Горд съм, че бях с подкомитета по правата на човека в Женева в комисията по правата на човека и Съвета, за да лобирам за нея. Горд съм, че Европейската комисия подписа инструмент за правата на човека за пръв път. Горд съм, че това е конвенцията, за която най-бързо беше постигнато съгласие в историята на Организацията на обединените нации, но преди всичко съм горд, че хората с увреждания и организациите на хората с увреждания изиграха пълноценна роля при разглеждането и приемането й.
Подкрепата ни за ратифицирането тази седмица следва да изясни три въпроса. Първо, като осмата страна, ратифицирала документа, Европейският съюз заявява на държавите-членки, че и те трябва да ратифицират и приемат конвенцията и факултативния протокол.
Второ, г-н член на Комисията, ние и Европейската комисия, предвид всичките й правомощия, трябва да направим преглед на съществуващите политики и процедури, за да се уверим, че се съобразяваме с Конвенцията и предприемаме съответните действия.
(Председателят отнема думата на оратора)
Ilda Figueiredo
(PT) Аз също приветствам факта, че сме тук да разискваме и приемем Конвенцията на Организацията на обединените нации за правата на хората с увреждания и в същото време да призовем държавите-членки да вземат предвид и Факултативния й протокол.
Това представлява важна стъпка напред при опазването и поощряването на правата на хората с увреждания с оглед уважаване на човешкото им достойнство. Не е достатъчно обаче държавите да подпишат Конвенцията или дори да са готови да вземат предвид Факултативния протокол. Тези държави трябва и да ратифицират Конвенцията и да са готови да приложат Конвенцията и Протокола възможно най-скоро.
Петр Нечас
действащ председател на Съвета. - (CS) Г-н председател, госпожи и господа, считам, че споделяме мнението, че макар през последните години и десетилетия Европейският съюз да е напреднал значително в борбата си срещу дискриминацията на хората с увреждания, положението все още не е задоволително. Днес и всеки ден, този месец, тази седмица, хиляди граждани на Европейския съюз с увреждания са подложени на дискриминация. Те биват дискриминирани на пазара на труда, в сектора на услугите, в транспортния сектор. Те биват дискриминирани чрез недостатъчен достъп до обществени услуги и биват често дискриминирани по отношение на достъпа им дори до някои основни обществени услуги, като началното образование. Сигурен съм, че споделяме мнението, че основният проблем, пред който сме изправени в тази област, е социалното изключване на съгражданите ни с увреждания. За да се справим с този проблем, са ни необходими редица законодателни актове, които ще предотвратят дискриминацията, но в същото време се нуждаем и от работеща система от социални услуги като ключов инструмент не само за ограничаваме на социалното изключване, но и за постигане на социално приобщаване. Най-големият проблем, пред който гражданите с увреждания са изправени, разбира се, е много по-високото равнище на безработица при тях.
При икономическите проблеми, които оказват въздействие на Европейския съюз, всички сме наясно, че нашите съграждани с увреждания са онези, които плащат най-високата цена за влошаващото се положение на пазара на труда. И в години на икономически растеж възможностите за работа за тях са много по-малко. Често пъти те разполагат с по-ниска квалификация и образователни структури от останалата част от населението и това несъмнено има много отрицателни последици за шансовете им да се интегрират на пазара на труда. Те често са изправени пред по-лош достъп до образование, до нормални училища и образователни институции, както правилно заяви г-жа Schroedter. Бих искал да кажа също, че сме напълно наясно с множеството форми на дискриминация, на които са подложени много граждани с увреждания, както посочи г-жа Breyer. Тук искам да заявя, че разискваната от нас конвенция включва отделен член за правата на жените, така че проблемите, свързани с различните видове дискриминация, не са забравени тук. В момента, разбира се, трябва да аплодираме 7-те държави, които ратифицираха конвенцията. Те дадоха пример на другите държави, на които тепърва им предстои да завършат процедурата. Ясният призив на г-жа Lynne за ускоряването на процеса на ратифициране е важен, но от друга страна трябва да зачитаме факта, че ратифицирането има правила, че тези правила трябва да бъдат спазвани, че тези правила често са различни в различните държави-членки и че те трябват да бъдат зачитани.
Бих искал да приветствам и изказванията, които чухме днес, като това на г-жа Plumb например, която посочи главната роля на доброволните партньори от сектора при изготвянето и изпълнението на политиките, отнасящи се до съгражданите ни с увреждания, които се опитват да ограничат дискриминацията срещу тях, да ограничат социалното им изключване и да ги интегрират в обществото. Бих искал да заявя единствено, че Съветът обърна голямо внимание на този въпрос и че председателството подчертава важността на участието на доброволните партньори от сектора. В духа на нашето мото, "Европа без граници", ние поканихме и всички представители на хората с увреждания на събитията, свързани с този въпрос. Чрез спонсорството на председателството се проведоха редица събития, които бяха организирани от организациите на хората с увреждания.
Бих искал да спомена заседанието на Съвета на Европейския форум на хората с увреждания, което се проведе в Прага от 28 февруари до 1 март 2009 г. През същата седмица се проведе и международна конференция, озаглавена "Европа без граници". Тя беше организирана от Чешкия национален център за хората с увреждания. Конференцията се проведе под егидата на председателството и представляваше едно от свързаните с него събития. Като участник мога да потвърдя, че Конвенцията на Организацията на обединените нации за правата на хората с увреждания беше една от основните теми от дневния ред на конференцията. Председателството е решено да разработи значими дейности в тази област, включително редовни контакти с доброволните представители от сектора на общоевропейско равнище.
Бих искал да завърша, като посоча сходството между европейския план за действие по въпросите на хората с увреждания и Конвенцията на ООН, както и постигнатите резултати при изпълнението на плана за действие, който обръща специално внимание на човешкото достойнство, основните права, защитата срещу дискриминация, правосъдието и социалното сближаване. Споделя се мнението, че от съществено значение за решаването на проблемите на хората с увреждания е да им бъде обърнато достатъчно внимание. С тази цел планът за действие по въпросите на хората с увреждания призовава и подкрепя достъпа до социални услуги и увеличава достъпа до стоки и услуги. Сигурен съм, че Европейският съюз ще продължи да предприема положителни стъпки за постигане на пълно социално включване и пълна интеграция на гражданите с увреждания.
Оли Рен
член на Комисията. - (EN) Г-н председател, отново бих искал да благодаря на всички, които взеха участие в това интересно разискване, и особено на докладчика г-жа Желева - най-вече за важната резолюция, която ще бъде приета в пленарната зала утре. Бих искал да благодаря и на Съвета за уверението му, че чешкото председателство ще се стреми към бързо приключване на процеса на ратифициране и на цялата процедура.
Искам да благодаря и на Парламента за неотдавнашната ви подкрепа относно предложението на Комисията за хоризонтална антидискриминационна директива. Директивата, ако бъде приета от Съвета - където се изисква единодушно решение - ще консолидира правата на хората с увреждания на европейско равнище, което според мен е обща цел на Съвета и на Парламента - което несъмнено е така и в Комисията.
Румяна Желева
докладчик. - Уважаеми колеги, благодаря на всички за участието и за изразените мнения. Иска ми се да вярвам, че можем да поставим днешния дебат в един по-широк контекст, а именно да направим връзка с факта, че Икономическият и социален съвет на ООН през миналата година взе решение, съгласно което основната тема на преглед и политически мерки за периода 2009 - 2010 година ще бъде социалната интеграция.
Специално място в този политически цикъл за социалната интеграция е отредено на Световната програма за действие, отнасяща се за хората с увреждания. Вярвам също така, че днешният дебат ще даде импулс и на държавите-членки, които все още не са ратифицирали Конвенцията и/или Факултативния протокол, да направят това в обозримо бъдеще. Уверена съм, и тук искам да се съглася със Съвета, че с гласуването на докладите ние правим стъпка действително в правилната посока.
Европейският парламент трябва да носи своята отговорност за подобряване състоянието на хората с увреждания. Трябва наистина, както беше подчертано в този дебат, упорито да работим и да упражняваме възможния контрол, така че направеното от нас законодателство да бъде наистина прилагано, а не да отчитаме добра законодателна база и слабо приложение.
Благодаря отново на всички колеги депутати от различните политически групи за подкрепата, на колегите от Европейската комисия и на колегите от неправителствените организации, с които работихме заедно през целия процес.
Председател
Внесено е едно предложение за резолюция съгласно член 103, параграф 2 от Правилника за дейността.
Разискването приключи.
Гласуването ще се проведе в петък, 24 април 2009 г.
Писмени изявления (член 142)
Filip Kaczmarek  
Правата на хората с увреждания редовно биват нарушавани. Наскоро в моя роден град Познан се случи нещо, което е показателно за това. Един от членовете на полския парламент паркира колата си на място, предназначено за хора с увреждания. Може да звучи парадоксално, но този член на парламента има приятел, който е с увреждания. Защо ви разказвам това? Защото никакви закони, конвенции и документи няма да подобрят положението на хората с увреждания, ако държавни служители открито и безнаказано нарушават правата, създадени специално с цел да помогнат на хората с увреждания да живеят и работят нормално. Естествено, конвенциите са много важни, но също толкова важно е и тяхното действително, надеждно и цялостно прилагане. Хората с увреждания не са доволни, ако правата им съществуват само на теория. Хората с увреждания разчитат на реални промени, които ще им дадат равни възможности. Благодаря за вниманието.
