1. Etiopien
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er forhandling om seks beslutningsforslag om Etiopien.
Adam Jerzy Bielan 
forslagsstiller. - (PL) Hr. formand! De nye oplysninger om fortsatte anholdelser, ydmygelse og intimidering af oppositionspolitikere og studenter i Etiopien har skabt harme, og disse handlinger bør på det kraftigste fordømmes. Den nylige anholdelse og udvisning fra Etiopien af to tjenestemænd fra Kommissionen, der blev anklaget for at have forsøgt at hjælpe Yalemzewd Bekele, advokat og kvinderettighedsforkæmper, der arbejdede for Kommissionen i Addis Abeba, understreger blot situationens alvor. Vi må heller ikke glemme, at 111 personer forsat er fængslet efter masseanholdelserne af oppositionstilhængere under demonstrationerne i juni og november 2005.
Jeg opfordrer Kommissionen og Rådet til at gøre deres yderste for at indlede en bred dialog i Etiopien med inddragelse af politiske partier, civilsamfundsorganisationer og myndigheder med henblik på at nå til enighed om en varig løsning på den nuværende politiske krise. Vi bliver nødt til at gøre vores yderste for at sikre, at de varige principper om respekt for menneskerettigheder og retsstatsprincippet genindføres i landet. De etiopiske myndigheder bliver i denne forbindelse nødt til at vise omverdenen, at de er villige til at løse den nuværende krise. En omgående og betingelsesløs frigivelse af alle politiske fanger vil helt sikkert være et sådant tegn på velvilje.
Marios Matsakis 
forslagsstiller. - (EN) Hr. formand! Spørgsmålet om menneskerettigheder i Etiopien har været genstand for mangfoldige tidligere beslutningsforslag i Parlamentet. Desværre ser det ud til, at vores vise rådgivning og stærke fordømmelse har ramt døve ører, hvad angår den etiopiske regering. Men hvem kan bebrejde den, at den optræder på en så arbitrær og totalt uacceptabel måde over for Parlamentet, når Kommissionen af grunde, den bedst kender selv, har indbudt premierministeren, Meles Zenawi, til at tale ved de europæiske udviklingsdage om regeringsspørgsmål i særdeleshed? Det sendte uundgåeligt det forkerte signal med hensyn til EU's politik angående respekt for menneskerettighederne, demokratiske principper, lov og orden og god regeringsførelse. Måske vil kommissæren være så elskværdig at forklare over for os i dag, hvad logikken var bag den invitation.
Vi forstår alle de vanskeligheder, Etiopien har stået over for i landets urolige postkoloniale historie, og forstår, at en del af skylden klart og utvetydigt ligger hos de tidligere kolonisatorer. Vi ønsker alle at hjælpe det etiopiske folk med at nå en acceptabel levestandard, fri for de onder, der knytter sig til interne kampe og regionale konflikter. Men det styrende regime i Addis Abeba må forstå grundigt og umisforståeligt, at den højt ønskede politiske stabilitet ikke kan nås ved fortsatte arrestationer, chikane, arbitrær tilbageholdelse, ydmygelser og intimidering af politikere fra oppositionen, aktivister fra det civile samfund, studenter og andre almindelige borgere. Sådanne handlinger må tværtimod nødvendigvis føre til en forringelse af den allerede skrøbelige politiske situation i Etiopien, og den yderligere forværring af situationen, man frygter, vil så blive til vished snarere end en mulighed.
Jeg opfordrer kollegerne til at støtte dette beslutningsforslag, og jeg afventer med interesse at høre kommissærens kommentarer til spørgsmålet om invitationen til Meles Zenawi.
Ana Maria Gomes 
Undertrykkelse af studenter og af oromoer, amharaer og andre etniske grupper i Etiopien, fortsat fængsling og skueprocesser mod folkevalgte oppositionsledere, fagforeningsledere, journalister, lærere, menneskerettigheds- og udviklingsaktivister samt mange andre etiopiere, der slås for frihed og demokrati, regeringens manipulation af undersøgelseskommissionens konklusioner om massakrerne på 193 mennesker i juni og november 2005 efter protester mod valgsvindel og forfølgelse af dommerne, der som medlemmer af kommissionen nægtede at deltage i manipulationen og derfor har måttet flygte ud af landet, fængsling af advokaten Yalemzewd Bekele, der arbejdede for EU's delegation, og ubegrundet udvisning af europæiske diplomater i modstrid med Wienerkonventionen, ja, det er alt sammen kendsgerninger, der ikke blot viser den antidemokratiske og totalitære karakter af Meles Zenawis regime. De udstiller også dette regimes tiltagende svaghed og desperation.
Lige siden EU-valgobservatørernes konklusioner i 2005 burde regeringerne i Rådet og Kommissionen have samordnet deres indsats om at tage skridt over for Meles Zenawis regime. Som Teshale Aberra har sagt - en af de dommere, der har måttet flygte - er Meles-regeringen ligeså slem eller værre end Mengistu-regimet.
Etiopien modtager finansiel bistand fra EU, og derfor må EU forlange omgående løsladelse af alle politiske fanger, at der gennemføres en international undersøgelse af massakrerne i 2005, og at de ansvarlige stilles for en domstol, ligesom EU som Parlamentet har krævet må træffe alle de foranstaltninger, der foreskrives af artikel 96 i som Cotonou-aftalen, som Etiopien har underskrevet.
Disse foranstaltninger omfatter indefrysning af goder tilhørende Meles Zenawi og medlemmer af hans regering og afslag på visum til EU's medlemsstater. Alle foranstaltninger bør gennemføres på en sådan måde, at de rammer de hovedansvarlige og ikke slår negativt igennem på den etiopiske befolkning. Regeringerne og Kommissionen må holde op med at retfærdiggøre deres overbærenhed over for dette antidemokratiske regime, der krænker menneskerettighederne, med henvisning til, at det er en allieret i kampen mod terror.
Europæerne og amerikanerne må komme ud af deres selvbedrag, for den etiopiske intervention i Somalia for at bekæmpe terrorisme har kun ført til, at de islamiske domstole har forskanset sig i Mogadishu. De katastrofale følger standser dog ikke her, for det miskrediterede regime under Meles Zenawi, der helt savner folkelig opbakning, har betydet, at Etiopien selv, Afrikas næstmest folkerige land, nu har alle betingelser for infiltration fra terrorister.
Michael Gahler 
Hr. formand, mine damer og herrer! I sidste måned havde jeg, fru Kinnock og to afrikanske kolleger æren af at stå i spidsen for en delegation til Etiopien, hvor vi havde samtaler med både regeringen og oppositionen og med pårørende til anholdte dissidenter.
Vi er meget foruroliget over situationen i landet. Vi konstaterede en komplet mangel på vilje - især fra regeringens side - til at drage konsekvenser af valgresultatet og af resultaterne af en undersøgelseskommission, som regeringen selv har nedsat via parlamentet.
Vi opfordrede premierministeren til at bruge undersøgelseskommissionens resultater som udgangspunkt for en national dialog. Det gav han ikke noget klart svar på, vi har tværtimod opdaget, at medlemmerne af denne kommission har været udsat for pres, og at nogle af dem er flygtet til udlandet. Hvis rapporten i det hele taget bliver offentliggjort, vil det uden tvivl være i en pyntet og forfalsket udgave.
Vi er taknemmelige over, at kommissionsformanden udtrykte sig i så klare vendinger over for premierministeren i forbindelse med sit besøg, men desværre modarbejder udviklingskommissæren Kommissionens holdning ved at invitere hr. Meles til Bruxelles.
Som jeg ser det, er det vigtigt, at det nyt instrument for demokrati og menneskerettigheder bliver effektivt, så vi kan støtte demokratiske politiske kræfter. De nye regler skal indeholde en henvisning hertil, for hvordan skal vi ellers støtte oppositionen med juridisk rådgivning eller hjælpe de nyvalgte parlamentsmedlemmer, som ikke har nogen penge, med at udøve deres forfatningsmæssige rettigheder? Derfor opfordrer jeg ikke kun Kommissionen, men også og især medlemsstaterne til at opgive deres modstand mod en sådan formulering, så vi får et effektivt instrument for demokrati og menneskerettigheder.
Alyn Smith 
forslagsstiller. - (EN) Hr. formand! I disse debatter understreger vi regelmæssigt vigtigheden af dialog og åbenhjertige drøftelser. I Etiopiens tilfælde vil denne dialog blive kritisk, både i den forstand, at den er vigtig, og når det gælder, at vi er kritiske over for den nuværende praksis hos Etiopiens regering.
Varslerne er ikke gode. Ca. 193 borgere blev dræbt ved optøjerne i juni og november 2005. Rapporten om denne undersøgelse er stadig ikke publiceret, og den er sminket og uklar. Siden dengang er et antal etiopiere blevet fængslet, og for nylig blev to EU-embedsmænd smidt ud af landet. Alt dette er ikke nyt for nogen, der var involveret i debatten, men tingene hober sig op, og det ser ikke godt ud for Etiopien.
Dialogen vil virkelig blive kritisk, og som hr. Matsakis siger, giver punkt syv i dette beslutningsforslag udtryk for beklagelse af premierminister Zenawis forestående besøg i Bruxelles for at fortælle os om god regeringsførelse. Det er en ironi, der ville være morsom, hvis den ikke var så tragisk. Men lad os være positive. Kommissæren vil forhåbentlig i dag fortælle os, at dette vil give os mulighed for at tale med premierminister Zenawi og åbenhjertigt fortælle ham, hvad der bekymrer os. Jeg håber, kommissæren vil bekræfte, at vi ikke går glip af denne mulighed, når hr. Zenawi kommer til Bruxelles.
Etiopien spiller en vigtig rolle i Den Afrikanske Union og med hensyn til udvikling. Vi kunne samarbejde meget bedre med hinanden. Men dette samarbejde bør, som flere kolleger har nævnt, ikke tages for givet, og må baseres på gensidige principper og, i særdeleshed, overholdelse af dem.
Hvis vi ikke holder fast på vores principper, kan vi næppe forvente, at andre skal gøre det, så jeg håber, vi får en åbenhjertig og åben diskussion med premierministeren, når han kommer til Bruxelles.
Karin Scheele
Hr. formand! Resultatet af parlamentsvalget den 15. maj 2005 har ført til, at der igen hersker en atmosfære af politisk repression i Etiopien, og derfor er vi nu atter samlet her i Parlamentet for at debattere landet.
Valgmanipulering og den repressive reaktion på urolighederne blandt befolkningen har kostet den etiopiske regering anseelse både i Etiopien og i udlandet, og det har destabiliseret landet. Den eneste måde at modvirke det på er at genoptage demokratiseringsprocessen og inddrage oppositionspartierne i den. For et år siden nedsatte Etiopiens parlament en kommission, som skulle undersøge de mord, der blev begået i juni og november 2005. Vi opfordrer Etiopiens regering til straks, i sin helhed og uden ændringer at offentliggøre slutrapporten fra undersøgelseskommissionen. Resultaterne skal forelægges for de relevante domstole og tjene som grundlag for retfærdige retssager.
Endvidere opfordrer vi den etiopiske regering til straks og uforbeholdent at løslade alle politiske fanger.
Marcin Libicki
for UEN-Gruppen. - (PL) Hr. formand! Vi er alle udmærket klar over, at alle lande og samfund i hele verden har ret til frihed og uafhængighed. Jeg vil gerne understrege, at det land, som vi drøfter i dag, er et helt specielt land, et land, hvis historie går længere tilbage end historien i mange, om ikke de fleste, af de europæiske lande, og som mener, at deres rødder går tilbage til tiden omkring Det Gamle Testamente og herskerne kong David og dronningen af Sheba.
Dette land, som også gik over til kristendommen før mange, om ikke de fleste, af de europæiske lande, er også et helt enestående land på det afrikanske kontinent. Det har fastholdt sin suverænitet gennem hele sin historie bortset fra en kort periode i 1930'erne, hvor landet blev erobret af en europæisk stat. Selv i denne periode var landet fortsat uafhængigt i juridisk henseende. Selv under invasionen, som var et forsøg på at indføre kolonistyre, repræsenterede kejser Haile Selassie, landets ærede regent, der var højt agtet i hele verden og i Etiopien, sit land, mens han levede i eksil.
I 1970'erne blev Etiopien offer for en kommunistisk sammensværgelse, som Kreml og Cuba var involveret i. Det er ikke efterfølgende lykkedes landet at vende tilbage til normale tilstande. Jeg ønsker ikke at gentage, hvad der allerede er blevet sagt om den etiopiske befolknings lidelser i dag, men det er virkelig vores pligt at hjælpe dette land og dets befolkning.
Ryszard Czarnecki
(PL) Hr. formand, hr. kommissær! Kommissionen har desværre opført sig som en hund i et spil kegler ved at invitere den etiopiske premierminister til De Europæiske Udviklingsdage. Denne begivenhed, som den etiopiske premierminister er blevet inviteret til som gæst, blev indledt samtidig med Parlamentets session og afsluttes i morgen. Den etiopiske premierminister har endda holdt en tale. Kommissionen har besluttet, at den foretrækker at vende det døve øre til de beretninger om forfølgelse, der kommer fra Etiopien.
EU kan imidlertid ikke foregive, at vi har at gøre med et normalt land. Det modsatte er rent faktisk tilfældet. Vi står over for et land, der fungerer som et politisk fængsel for mange journalister, fagforeningsfolk og menneskerettighedsforkæmpere. Vi er ikke engang klar over, hvor stort et fængsel, der er tale om, da den etiopiske regering systematisk nægter at afsløre antallet af politiske fanger, og hvor mange mennesker, der er blevet anholdt.
For nylig blev medlemmer af et endnu et erhverv, nemlig lærere, anholdt. Kommissionens og Rådets holdning til Etiopien skal helt klart være betinget af, om Etiopien respekterer menneskerettigheder, og frem for alt om landet kan gå med til at frigive politiske fanger. Det bør imidlertid også gøres klart, at dette spørgsmål ikke kun vedrører EU. Den Afrikanske Union skal også gribe ind. Derfor understreger jeg, at begge unioner skal gribe ind i denne sag.
Olli Rehn
medlem af Kommissionen. - (EN) Hr. formand! Efter den krise, der fulgte efter valget i 2005, påtog Kommissionen sig i tæt samarbejde med EU's medlemsstater og det internationale samfund at gøre noget for at mindske spændingen og tilskynde den etiopiske regering til at genoprette tilliden til demokratiseringsprocessen gennem løsladelse af politiske fanger. EU har på linje med det internationale donorsamfund prioriteret at opretholde en åben og struktureret dialog med den etiopiske regering, som den bedste måde til en forbedring af situationen.
Efter et besøg hos centrale politiske fanger fik kommissær Michel et løfte fra premierminister Meles Zenawi under en dialog i februar om, at de ville få en kort og fair retssag. Hr. Barroso mødtes med hr. Zenawi i Addis Abeba i oktober for at give udtryk for Kommissionens bekymring over retssagen og fangerne. Hr. Barroso påpegede, at han forventede, at retssagen ville finde sted hurtigt og være fair og gennemskuelig. Han understregede også, at han ikke anså en retssag for at være et passende svar på Etiopiens politiske modsætninger. I stedet foreslog han forsoning og dialog som den eneste vej frem til opbyggelse af tillid.
Da to medlemmer af Kommissionens delegation blev arresteret og udvist af Etiopien, og en lokal ansat ved delegationen blev arresteret, gav hr. Barroso, hr. Michel og EU's medlemsstater øjeblikkelig udtryk for deres dybe bekymring over disse hændelser, som klart overtrådte Wienerkonventionen. Kommissionen tilbageviste stærkt anklagen mod Kommissionens delegation og dens personale. Kommissionens hovedkvarter gav udtryk for sin støtte og solidaritet med delegationens personale, og vi var tilfredse med, at den øjeblikkelige og stærke reaktion førte til løsladelse af den arresterede lokale agent mod kaution.
Der har været nogen tvivl om det kloge i at invitere premierminister Zenawi til de europæiske udviklingsdage. Kommissionen mener, at man må søge dialog og gøre sig yderligere bestræbelser for at give udtryk for EU's bekymring over for den etiopiske regering og få forpligtende udtalelser om demokratiske reformer og god regeringsførelse. Møderne og debatterne, der er planlagt for de europæiske udviklingsdage, vil give en mulighed for at sende disse budskaber direkte og give udtryk for vores dybe bekymring.
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted efter forhandlingen.
