Fødevarehygiene (forhandling) 
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er betænkning af Horst Schnellhardt for Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af forordning nr. 11 vedrørende afskaffelse af forskelsbehandling med hensyn til transportpriser og transportvilkår, udfærdiget i henhold til artikel 79, stk. 3, i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 852/2004 om fødevarehygiejne - C6-0211/2007 -.
Günther Verheugen
Hr. formand, mine damer og herrer! Vi taler i dag om et projekt, som har en pilotfunktion for et af Kommissionens største og vigtigste politiske programmer, nemlig at befri små og mellemstore virksomheder i Europa for unødvendige administrative byrder, altså for unødvendigt bureaukrati. Vi taler i dag ikke om veterinærretlige problemer, lad mig gøre det klart, ellers ville jeg ikke være her.
Det handler om at fjerne administrative byrder, hvilket vil styrke det europæiske erhvervsliv og dermed bidrage til at skabe arbejdspladser. For Kommissionen er det en forudsætning, at fjernelse af administrative udgifter aldrig må føre til mindre sikkerhed for vores borgere. Det handler altså ikke om at sænke nogle standarder, det handler tværtimod om at gennemføre standarder på en sådan måde, at vi undgår bureaukratiske belastninger for vores virksomheder. Også i dette tilfælde er dette grundlæggende princip blevet overholdt nøje.
Jeg vil gerne understrege, at Kommissionen ikke har til hensigt at ændre det mindste ved substansen i bestemmelserne om fødevarehygiejne. De centrale opgaver er fortsat at finde frem til risici og fastsætte trin i fremstillingsprocessen, hvor risici kan udelukkes. Der er altså ikke på nogen måde tale om at svække eksisterende krav til fødevarehygiejnen, men der bliver sørget for større klarhed. Vi ønsker at opnå, at de eksisterende fleksible bestemmelser med hensyn til indberetningspligt bliver anvendt mere effektivt. Det giver ikke ekstra arbejde til de ansvarlige myndigheder i medlemsstaterne, for allerede i dag ligger ansvaret for at overholde bestemmelserne hos fødevareproducenterne og ikke hos myndighederne.
Vi ønsker en ordning for små virksomheder, som skal undtages fra visse krav i den eksisterende forordning. Det drejer sig om de helt små familievirksomheder. Bagerier, små fødevarebutikker, markedsstader, caféer og barer, tankstationsforretninger, små supermarkeder. Man må jo spørge, hvorfor vi forlanger, at disse små familievirksomheder, som ikke har det mindste at gøre med det indre marked, skal underkaste sig de samme bureaukratiske procedurer som de store supermarkedskæder. Det er det, det drejer sig om her.
Jeg vil gerne understrege, at de pågældende bestemmelser gælder for alle fødevareproducenter, som er involveret i produktion, forarbejdning og salg af fødevarer, uanset virksomhedens størrelse. Bestemmelserne gælder ikke for fødevarer, som er tiltænkt privat brug i hjemmet. Producenter af små mængder uforarbejdede produkter til lokale detailforretninger er heller ikke omfattet, f.eks. landbrug, jagt og fiskeri. De eksisterende fleksible bestemmelser med hensyn til indberetningspligten skelner ikke mellem de forskellige størrelser på virksomheder. Lad mig gøre det helt klart: Den lille butik på hjørnet, hvor De her i Bruxelles stadig kan købe ind kl. 22 om aftenen, skal opfylde nøjagtig samme bestemmelser som de kæmpemæssige supermarkedskæder. Jeg må virkelig spørge mig selv, om det kan være rigtigt.
På grund af virksomhedens størrelse er disse meget vanskelige og omfangsrige bestemmelser naturligvis lette at klare for de store virksomheder, men det er de ikke for de små. Ifølge den formelle anvendelse af HACCP-systemet skal fødevareproducenter gennemføre en risikoanalyse. Det kan være en kompliceret og belastende opgave, som kan kræve ekspertviden. For at mindske den belastning, som en sådan analyse udgør, giver forordningen allerede i dag små fødevareproducenter mulighed for at anvende en retningslinje for god praksis. Disse retningslinjer bliver udarbejdet af den relevante sektor for deres aktiviteter. De findes allerede for bagerier, bryggerier, slagterier og restauranter i forskellige medlemsstater, men slet ikke over alt.
Et af målene med Kommissionens forslag er at sikre, at de mulige undtagelsesbestemmelser, som i princippet allerede i dag er omfattet af forordningen og de tilhørende retningslinjer, bliver anvendt mere effektivt. Det ville i praksis betyde følgende, og det er kernen i denne sag: Hvis en fødevareproducent under de første testtrin i henhold til HACCP-bestemmelserne kan bevise, at der ikke er nogen risici til stede, som man skal undgå, eliminere eller reducere til et acceptabelt omfang - med andre ord, at der slet ikke er nogen risici i en sådan virksomhed - eller hvis han kan dokumentere, at der er tilstrækkelig kontrol med konstaterede risici, så bør han fritages fra alle de andre krav i HACCP-direktivet. Denne fleksibilitet findes altså allerede i det eksisterende direktiv. Den bliver bare ikke anvendt i alle medlemsstater. Kommissionens forslag er blevet fremlagt som fast track action, altså som et initiativ, der skal behandles umiddelbart og hurtigt i henhold til vores handlingsprogram for at mindske bureaukratiet. Forslaget er blevet behandlet modstræbende i Rådet og i nogle medlemsstater, det er jeg klar over. Disse medlemsstater tillægger øjensynligt ikke mindskelse af administrative byrder og bureaukratiske omkostninger - især for deres små og mellemstore virksomheder - samme betydning, som Kommissionen og Europa-Parlamentet gør.
Vi har dog fået det indtryk, at diskussionen mellem medlemsstaterne hidtil er foregået på rent embedsmandsniveau, og at de politisk ansvarlige i medlemsstaterne endnu ikke har behandlet spørgsmålet. Jeg tror ikke, at de politisk ansvarlige i medlemsstaterne, hvis embedsmænd hidtil har ydet modstand, kan forsvare over for deres offentlighed at afvise, at hundredetusinder af meget små og små virksomheder i disse lande kan få lettelser, som Kommissionen har foreslået. I så fald ville hele den agitation og propaganda, som vi så tit oplever mod Bruxelles - det angiveligt så reguleringsbesatte uhyre, som vil regulere og indsnævre alting - bryde sammen, og det ville vise sig, hvem der virkelig har ansvaret for overflødige administrative belastninger.
Set fra Kommissionens synspunkt er det beklageligt, for dette forslag er et vigtigt indholdsmæssigt og symbolsk element i vores afbureaukratiseringsprogram. Tak til hr. Schnellhardt for hans betænkning og hans aktive støtte. Jeg beder indtrængende Dem alle om at støtte denne betænkning, for jeg er overbevist om, at en klar politisk udtalelse fra Parlamentet, som De kan komme med i dag, også vil skabe den politiske bevægelse i Rådet, som er nødvendig for at gennemføre dette forslag.
Horst Schnellhardt
Hr. formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Med denne betænkning yder vi et bidrag til afbureaukratiseringen. Det er uden at true eller forringe de høje hygiejnestandarder lykkedes at gøre det klart, at det er muligt og bør være muligt at indføre lettelser i gennemførelsen af HACCP-kriterierne specielt for små virksomheder.
Det vigtigste er, som kommissæren var inde på, de lettelser, som vedrører dokumentationspligten. Jeg vil gerne minde om, at disse muligheder allerede findes i de hygiejneforordninger, der har været gældende siden 2006. Vi har imidlertid måttet konstatere, at paradigmeskiftet på hygiejneområdet også har skabt vanskeligheder med gennemførelsen.
Det har hele tiden været Parlamentets og Kommissionens erklærede mål at bevare mangfoldigheden i fødevareproduktionen i de 27 lande i EU. Det betyder f.eks. også, at små slagterier fortsat og også i fremtiden har deres eksistensberettigelse, og det bør de også have. De informationer, vi har fra landene, viser imidlertid, at denne eksistensberettigelse er i fare i nogle regioner. Derfor mener jeg, det er nødvendigt at gøre opmærksom på, at man skal anvende den fleksibilitet, som forordningerne giver mulighed for. Det er dette og intet andet, vi har fremhævet tydeligt og umisforståeligt i denne betænkning.
For at bevare fleksibiliteten er det nødvendigt, at vi kun nævner målgruppen af små og mellemstore virksomheder i betragtningerne. Dermed er der mulighed for, at f.eks. også virksomheder, som ikke kun har 10, men måske 11 ansatte, kan nyde godt af en lettelse og også kan ansøge om lettelser i bureaukratiet, men naturligvis kun, hvis de kan dokumentere, at de kontrollerer risikoen, eller at der ikke er nogen risiko. Det er også fremhævet meget kraftigt, at fødevarevirksomheden har ansvaret for at dokumentere, at den har kontrol over risikoen eller med andre foranstaltninger kan garantere, at fødevareproduktionen lever op til hygiejnekravene.
I 2006 indførte vi hygiejneforordninger, som gælder fra ende til anden i alle 27 EU-lande. Derfor forstår jeg ikke ændringsforslaget fra fru Corbey om at overlade det til medlemsstaterne at afgøre, om de vil tillade lettelser i gennemførelsen af HACCP. Det ville ikke bare skabe nye subsidiære situationer, som vi egentlig ville afskaffe med forordningen - dvs. ingen konkurrenceforvridning - dette forslag er også i strid med forordningens intentioner. Altså modsiger vi forordningen i forordningen. Det kan vel ikke være meningen!
Den tekst, der er blevet vedtaget i udvalget, kan vi bestemt også stå inde for, men vi indsnævrer udtrykkeligt muligheden for at opnå lettelser til små og mellemstore virksomheder. Den stærke inddragelse af de offentlige myndigheder er heller ikke i overensstemmelse med forordningens principper. I forordningerne er det fastsat helt klart, at fødevarevirksomhederne har ansvaret for at arbejde på en hygiejnisk forsvarlig måde og skal dokumentere, at de har kontrol over risikoen.
Man hører hele tiden den indvending, at forordningerne skal evalueres i 2009, og at det ikke er nødvendigt at gøre noget på nuværende tidspunkt. Det vil jeg gerne afvise. Senest 2009 skal alle fødevareproducerende virksomheder godkendes. Netop i forbindelse med denne godkendelsesprocedure optræder der problemer. Dette fører til diskussioner, og det truer f.eks. de førnævnte små slagteriers eksistens. Det var jo også udgangspunktet og Kommissionens intention med at stille et forslag på dette område. Derfor er det vigtigt, at Europa-Parlamentet nu sender et signal og endnu en gang tydeligt understreger intentionen med hygiejneforordningen. Dette signal er primært adresseret til fødevarevirksomhederne og kontrolinstanserne.
Europa-Parlamentet har altid været fortaler for afbureaukratisering, og dette bør vi også give udtryk for nu gennem lovreguleringer.
Marie Panayotopoulos-Cassiotou
Hr. formand! Jeg har ikke tænkt mig at bruge hele min to minutters taletid. Jeg skal blot henlede opmærksomheden på, at da Udvalget om Retlige Anliggender undersøgte retsprincipperne, anså vi artikel 95 for at være retsgrundlag for den første del og artikel 95 og 175 for den anden del.
Der vil blive taget hensyn til udtalelsen fra Udvalget om Retlige Anliggender, så beslutningen bliver gyldig.
Péter Olajos
for PPE-DE-Gruppen. - (HU) Hr. formand! Mange tak, hr. formand. For europæiske borgere i det 21. århundrede er sundhed og indtagelse af fødevarer af god kvalitet meget vigtigt. Vores opgave som medlemmer af Parlamentet er at sikre dette, men for at kunne det har vi brug for lovgivning og procedurer såsom HACCP for at sikre forbrugernes interesser.
Det er dog lige så vigtigt, at vi ikke overdriver og overregulerer vores liv, for ved at gøre det vil vi ikke opnå livskvalitet, men bureaukrati. Efter min mening peger det nuværende kompromisforslag i den rigtige retning. Erfaringen har indtil nu vist, at de gældende HACCP-bestemmelser i mange tilfælde på urimelig vis er for strenge. Desuden kan de ikke altid benyttes inden for hotel- og restaurationssektoren, da de antager samme forhold og arbejdsmetoder som fødevareindustrien.
På trods af dette har de nye medlemsstater, herunder Ungarn, fuldstændig gennemført HACCP-bestemmelserne og er endda gået længere. Vores virksomheder har lidt under dette, mange er gået væk fra deres traditioner og fremgangsmåder, som er flere hundrede år gamle, men det kan ikke være vores mål, så vi bliver nødt til at foretage nogle ændringer.
Først og fremmest er det vigtigt at understrege, at restauranter ikke er fødevarefabrikker, så de skal ikke påkræves at følge de samme bestemmelser, da dette undergraver kvalitet og traditioner. Lad os ikke glemme, at der fandtes Michelinstjerner før HACCP. Vi skal nedbringe det overdrevne antal administrative pligter. Jeg støtter, at undtagelse fra HACCP kun skal gælde for mikrovirksomheder og SMV'er, som er i stand til at overvåge fødevarehygiejne.
Jeg beklager, at mens mikrovirksomheder er afgiftspligtige, er undtagelsen for SMV'er ikke tydelig i teksten. Det er vigtigt tydeligt at anføre og tilkendegive dette. Til sidst skal systemet være mere fleksibelt, end det er nu. Den kompetente nationale myndighed bør afgøre, hvilken sund fornuft der er afgørende i et givet tilfælde. Jeg vil gerne lykønske ordføreren for hans betænkning.
Dorette Corbey
Hr. formand, fru kommissær, hr. kommissær, mine damer og herrer! En bedre lovgivning, hvem ønsker ikke det? Vores gruppe påskønner i høj grad kommissær Verheugens forsøg på at begrænse overflødigt bureaukrati. Alt, hvad vi kan gøre for at hjælpe de små og mellemstore virksomheder, skal vi også gøre. Jeg er gået i gang med hans forslag om fødevarehygiejne, og jeg har indhentet oplysninger i Nederlandene. Mine kolleger har gjort det samme i deres lande. Hvordan står det til med bagerne, slagterne og den lokale butik i hele Europa?
Fra Sverige havde vi allerede hørt om problemet med sandkagerne, der blev serveret bag i kirken. I Nederlandene kom der klager over de regler, som teatre og biografer skal følge. I begge lande viste det sig imidlertid, at hygiejnelovgivningen ikke var årsagen. Men der kom også andre beretninger, f.eks. om små butikker i Det Forenede Kongerige, som i de sidste to år havde gjort sig stor umage for at anvende HACCP-principperne og var stolte over, at det alt sammen var lykkedes. Skal Europa-Parlamentet nu sige, at det alt sammen ikke er nødvendigt?
Det bringer os til det næste punkt. I den forrige valgperiode gjorde vi en stor indsats for reformen af den generelle fødevarelovgivning. Grunden var manglende fødevaresikkerhed og en række store fødevareskandaler. Kernen i fødevarelovgivningen er, at ansvaret for fødevaresikkerhed ligger hos producenten. Myndighederne har en tilsynsførende rolle. Denne rollefordeling brydes, når virksomheder opnår fritagelser på grundlag af en risikoanalyse. Dermed påtager myndighederne sig igen ansvaret, og det er faktisk et tilbageskridt. Det er også et unødvendigt skridt, for i mellemtiden er det tydeligt, at loven netop gennemføres udmærket i de fleste medlemsstater. De små virksomheder i de europæiske medlemsstater har allerede orden i sagerne, og de arbejder med praktiske, gennemførlige hygiejneregler.
Der er to ting, vi ikke må glemme. For det første erstatter fødevarehygiejnelovgivningen, som vi vil ændre i dag, allerede en hel masse regler. Også i 2004 gik Parlamentet, og bestemt også PSE-Gruppen, ind for at bekæmpe overflødigt bureaukrati. Små virksomheder kan på grund af de nuværende regler allerede nu påberåbe sig fleksibilitet. For det andet er der allerede planlagt en reform i 2009. Hvis der er alvorlige problemer, kan disse løses i 2009, altså næste år. Kort sagt, vores gruppe er ikke overbevist om nødvendigheden af overilet at gennemføre ændringer, uden en grundig evaluering.
Alligevel vil vi ikke lade små virksomheder i stikken. Derfor har vi stillet et ændringsforslag, som går ud på, at vi overlader beslutningen til medlemsstaterne. Hvis der i en af medlemsstaterne er presserende problemer, kan denne medlemsstat selv beslutte, om der gives tilladelse til undtagelser. Det er perfekt i overensstemmelse med forordningen, hr. Schnellhardt, og det er desuden meget pragmatisk og også meget simpelt. Jeg beder Dem derfor om at støtte ændringsforslag 12.
Marios Matsakis
for ALDE-Gruppen. - (EN) Hr. formand! Jeg vil også gerne lykønske ordføreren med det hårde arbejde, han har lagt i denne betænkning.
Forslaget har til formål at reducere de administrative byrder i fødevarerelaterede virksomheder. Det er især målet at undtage mikrovirksomheder fra de grundlæggende HACCP-proceduremæssige forpligtelser, men selvfølgelig uden at kompromittere fødevarehygiejne og sundhedssikkerhed. Dette blev anset for at være nødvendigt, da virksomheder med mindre end 10 ansatte, og hvis aktiviteter først og fremmest består i salg af mad direkte til den endelige forbruger, lider svært under HACCP's tunge bureaukratiske nødvendigheder og i mange tilfælde i en sådan udstrækning, at konkurs bliver uundgåelig.
Et sådant formål ligger fuldstændig på linje med vores udtalte ønske om at støtte små virksomheder i deres modsætningsfyldte og i mange tilfælde uretfærdige kamp for overlevelse mod de store virksomheder. Dette formål lod på et tidspunkt i vores møder ikke til at blive delt af hverken ordføreren eller Rådet. Det blev min opfattelse, at den foretrukne linje var og formodentlig stadig er, lader det til, at gøre undtagelser og fleksibilitet lige for alle virksomheder, store som små. Ved første blik og i teorien virker dette måske passende, men i praksis er det stærkt uretfærdigt over for små virksomheder og ødelægger klart formålet med i første omgang at have denne lovgivning, hvilket selvfølgelig er at hjælpe mikrovirksomhederne.
Nogen vil måske hævde, at dette er forskelsbehandling og ulige konkurrence. De har måske ret set ud fra et legalistisk og forenklet teoretisk synspunkt, men med hensyn til retfærdighed og langvarig planlægning er det det samme som at sætte en to meter høj boksemester og et en meter højt barn i en boksering på lige vilkår. Vores filosofi er, at i nogle tilfælde har de små og svage brug for noget privilegeret hjælp. Ellers vil vores interne frie marked blive en dødelig andedam, hvor de store fisk vil spise de små og derefter sikkert hinanden. Vores stemmefilosofi afspejler dette. Jeg opfordrer Dem til at stemme for at beskytte de små virksomheder i Europa.
Leopold Józef Rutowicz
for UEN-Gruppen. - (PL) Hr. formand! Hr. Schnellhardts betænkning indeholder en række vigtige ændringer af Kommissionens forslag. Nogle af disse omhandler forskellene på Parlamentets og Rådets forordning nr. 852 vedrørende fødevarehygiejne og forordning nr. 11. Forslaget handler om at opnå større fleksibilitet for de relevante organer i forbindelse med fødevarehygiejne og forenkle procedurerne. Begge emner er særligt vigtige for små virksomheder, der opererer på lokale og regionale markeder.
En gennemførelse af forordningen vil kræve samarbejde mellem tilsynsorganer på markedets forskellige niveauer, konstant overvågning af sidstnævnte og hensigtsmæssig støtte fra Kommissionen i forbindelse med udveksling af f.eks. bedste praksis. Jvf. vedtagelse af ordførerens ændringsforslag vil denne forordning have en gavnlig indvirkning på markedet, og derfor støtter vi den.
Kartika Tamara Liotard
Hr. formand! Europæerne har ret til sikre fødevarer. Det bør efter min mening altid være hovedsagen i den slags forhandlinger og det centrale udgangspunkt for europæisk politik. Selvfølgelig er det desuden vigtigt at sikre, at der er færrest mulige bureaukratiske, nyttesløse regler, som lægger en hindring i vejen for borgerne. Eksisterende regler giver imidlertid allerede mulighed for at fritage mikrovirksomheder for de mest indviklede administrative hygiejnekrav. Kaffe i medborgerhuse eller boder, der sælger læskedrikke, er ikke truet, og andre virksomheder skal simpelthen sikre en god hygiejne. Nye undtagelser bortset fra de små mikrovirksomheder er altså ikke nødvendige, og det er overhovedet ikke klogt at udvide antallet af undtagelser eller at gøre reglerne mere vage, således som ordføreren tilsyneladende ønsker at gøre på nogle punkter. Ligesom forbrugerorganisationerne afviser jeg derfor dette på det kraftigste.
Irena Belohorská
(SK) Hr. formand! Jeg vil gerne takke ordføreren, hr. Schnellhardt, for hans betænkning, som omhandler to forskellige temaer, som er underlagt forskellige procedurer. Da fødevarehygiejne er underlagt den fælles beslutningsprocedure, vil denne procedure uundgåeligt bremse pris- og transportforholdsområdet, kun underlagt en høringsproces. Jeg er enig i bestemmelsen om, at fødevaresikkerhedskravene i de enkelte medlemslande skal være de samme over hele linjen eller i det mindste ikke være for forskellige. Her kommer vi dog til spørgsmålet om import til EU fra tredjelande, hvor fødevarerne er fyldt med pesticider. Vi har at gøre med et forurenet miljø, der har en negativ indvirkning på menneskets sundhed. Derfor skal vi gøre alt, hvad der er muligt for at undgå, at usunde fødevarer ødelægger vores sundhed.
Vi skal begynde at teste fødevarer, deres bestanddele og råmaterialer fra dyr og planter for sundhedsrisiko, hygiejneaccept og biologisk værdi. Vi skal fokusere på identifikation eller på mulig forfalskning. Vi skal teste for fremmede materialer i fødevarer og fokusere på hverdagsbrug, eksempelvis ikke kun ftalater i legetøj, som ikke dagligt benyttes af nogen. Slovakiske producenter bliver ofte kritiseret i forbindelse med fødevarehygiejne. Jeg må dog påpege, at Slovakiet har meget strengere fødevarestandarder end de 15 gamle medlemslande.
Frieda Brepoels
(NL) Hr. formand, mine damer og herrer! Jeg vil også gerne takke ordføreren for det gode samarbejde. Ved første øjekast ligner det en nem sag, men når vi lytter til medlemmerne, hører vi, at det absolut ikke er tilfældet. Det må være tydeligt for enhver, at alle virksomheder faktisk skal stræbe efter optimale hygiejnegarantier, men den måde, hvorpå denne målsætning skal nås, kan selvfølgelig ikke være den samme for alle virksomheder. Jeg synes, det er væsentligt, at de ansvarlige myndigheder i de forskellige medlemsstater derfor udviser den fleksibilitet, som allerede er fastlagt i den nuværende forordning, og fritager visse fødevarevirksomheder fra den trods alt temmelig komplicerede HACCP-procedure, naturligvis forudsat at den samme sikkerhed på hygiejneområdet kan bevises og garanteres. Efter min mening kan sidstnævnte perfekt lade sig gøre ved at overholde god hygiejnepraksis på grundlag af de sektorvejledninger, som allerede er udformet i nogle lande.
Alligevel vil jeg gerne anmode kommissæren - hvis han kan lytte et øjeblik, for jeg ser, at han taler med vores ordfører - om at tydeliggøre nogle punkter. Han har sagt, at disse regler skal gælde for alle fødevarevirksomheder, uanset deres omfang. Jeg vil stadig gerne have at vide, om han virkelig mener, at denne betænkning giver større fleksibilitet til en bredere skala af fødevarevirksomheder og ikke blot til mikrovirksomheder.
For det andet sagde kommissæren netop, at yderligere byrder ikke pålægges medlemsstaterne, men måske virksomhederne. Jeg vil derfor meget gerne høre, om de beviser, som virksomhederne skal forelægge, virkelig kan baseres på sektorvejledningerne, således at virksomhederne altså heller ikke pålægges yderligere administrative byrder.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Hr. formand! Betænkningen anfører nødvendigheden af at mindske bureaukratiet på de to områder.
Forordning nr. 11 om at udrydde diskrimination med hensyn til tariffer og transportforhold forudsætter, at transportførere har et transportdokument, som blandt andet skal indeholde distancerne, ruterne og hvilke grænser, de skal krydse. Formålet med forslaget er at reducere bestemte forpligtelser til at lave statistikker på transportområdet.
Med hensyn til forordning (EF) nr. 852 af 29. april 2004 om fødevarehygiejne vil jeg gerne støtte ændringsforslaget fremsat af De Europæiske Socialdemokraters Gruppe, som lyder, at de kompetente organer har lov til at fritage økonomiske agenter i fødevaresektoren fra gennemførelse af en eller flere foreslåede foranstaltninger, forudsat at disse organer er i stand til at bevise, at der ikke er nogen risiko, som skal undgås, eller at alle identificerede risikoer ofte og på tilstrækkelig vis bliver kontrolleret ved hjælp af de grundlæggende og særlige krav til fødevarehygiejne. Dette vedrører bagerier, slagtere, frugt- og grøntbutikker og særligt markedspladser.
Holger Krahmer
(DE) Hr. formand, mine damer og herrer! Fødevarer og hygiejne hører sammen, det er der slet ikke tvivl om. Alle har prøvet at spise noget, som ikke var i orden. På den anden side fører for stor forsigtighed og for streng regulering ikke til en stor mængde hygiejnisk upåklagelige produkter. I tvivlstilfælde vil en lille producent snarere lukke butikken, fordi han ikke kan betale de ekstra medarbejdere, som ikke bager brød, men udfylder formularer. Værten, som stiller brød på disken, skal ikke føre protokol over, om han har tørret disken af og vasket skålene. Hvis det ikke er en selvfølge, bliver kunderne alligevel væk. Her udarter den ansvarlige lovgivning til overdreven kontroliver, som gør mere skade end gavn. Derfor går jeg helt klart ind for at lette den bureaukratiske byrde for virksomhederne, navnlig for små virksomheder, som har sværere ved at klare denne belastning end de store koncerner.
Jeg håber, at den skærpede opmærksomhed over for de små virksomheders vilkår især inden for miljø- og forbrugerbeskyttelsespolitikken vil blive overført til anden lovgivning, som vi diskuterer her.
Andreas Mölzer
(DE) Hr. formand! Vi har besluttet os for et system, hvor hver enkelt virksomhed, som producerer, forarbejder eller markedsfører fødevarer, skal kontrollere og dokumentere hvert enkelt produktionstrin kontinuerligt og konsekvent.
Mens vi diskuterer, om fødevarehygiejnen er sikret, er forbrugerne imidlertid bekymrede over BSE, skandaler med gammelt kød, forfalsket olivenolie og vin, som er tilsat glycerin. Det bidrager heller ikke ligefrem til at opbygge tillid, at der kommer stadig flere genmodificerede fødevarer ind i EU, selv om 70 % af den europæiske befolkning ikke ønsker genmodificerede varer. Derfor skal dagens beslutning overvejes nøje, og det skal sikres, at vores borgeres sundhed under ingen omstændigheder bliver ofret i et knæfald for fødevarekoncernerne forud for topmødet mellem USA og EU.
Vi kan ikke kræve, at vores hjemlige producenter skal overholde strengere bestemmelser, for derefter at tillade import af fødevarer, som ikke produceres efter de samme kostbare krav, hvilket jo også giver prismæssige konkurrencefordele. På et eller andet tidspunkt ville de hjemlige producenter også begynde at kræve dispensationer, og det uden tvivl med rette.
Avril Doyle
(EN) Hr. formand! Formålet med dette forslag er at mindske de administrative byrder for små virksomheder. Forslaget blev fremsat af GD for Erhvervspolitik og Industri som del af initiativet om bedre lovgivning. Selv om jeg er meget positivt indstillet over for idéen om at mindske administrative byrder for små virksomheder, mener jeg desværre, at dette forslag var dårligt defineret (hr. Schnellhardt har ændret det utrolig godt), da det tillader visse virksomheder, såsom mobile fødevarebutikker og gadehandlere - to former for virksomheder, som skal betænkes i hygiejnereglerne - at blive undtaget fra at anvende hygiejnereglerne.
Der er en skønsmargen i selve hygiejnelovgivningen, som gør det muligt for virksomheder, der ikke skal anvende hele HACCP-ordningen, at blive undtaget fra den med godkendelse fra kompetente myndigheder. Problemet lader til at være, at administrationen i nogle medlemslande ikke benytter deres skønsmæssige beføjelser, og i visse dele af EU blive små slikbutikker og kirker bedt om at anvende HACCP-reglerne.
Det er min holdning, at det er anvendelsen af den oprindelige lovgivning og ikke selve lovgivningen, der er problemet.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Hr. formand! Jeg mener, at hr. Verheugens forsøg på at hjælpe SMV'er skal støttes fuldt ud, og jeg vil også gerne takke hr. Schnellhardt. Fødevaresikkerhed er af afgørende betydning i EU, men vi bør kun lovgive og overvåge den på en fornuftig og rationel måde.
Folk føler ofte, at overdreven lovgivning fra EU's side hjælper multinationale virksomheder og ikke smv'er. Hr. Verheugen har ret i, at de nationale overvågningsmyndigheder fortsat forværrer situationen, og derfor bliver små og mellemstore virksomheder også unødvendigt inspiceret i Ungarn, og bestemmelserne bliver overholdt på en overdreven og anmassende måde, mens de ikke rigtig tør tage kampen op mod de multinationale virksomheder, som har større lobbykraft.
Desværre vil denne betænkning ikke længere støtte små landsbyslagterier og -bagerier, som er blevet tvunget til at nedlægge produktionen som konsekvens af den uforståelige overlovgivning, men jeg mener, at denne betænkning skal støttes uforbeholdent.
Ewa Tomaszewska
(PL) Hr. formand! Jeg støtter Kommissionens forslag. Ved at mindske de administrative byrder for små virksomheder, små butikker og serviceudbydere vil flere af disse kunne overleve. Det er derfor i de små virksomheders, deres medarbejdere og forbrugeres interesse. Følgelig, hvis kriterierne for HACCP-systemet ikke krænkes, og hygiejnen bibeholdes i produktionen af fødevarer og ydelser på dette område, er det forsøget værd at hjælpe små bagere, konditorer, slagtere, grønthandlere og caféer, som alle oftest er familieforetagender. Effekten af disse retlige ændringer bør dog efterfølgende overvåges. Jeg lykønsker ordføreren.
Christa Klaß
- (DE) Hr. formand, hr. kommissær! Det, vi diskuterer i dag, er ikke mere eller mindre hygiejne, vi taler om lettelser, om at fjerne bureaukrati for små og mellemstore virksomheder. Derfor må man endnu en gang højt og tydeligt stille spørgsmålet, om HACCP er nødvendigt og rigtigt i alle tilfælde, for alle virksomheder, uanset om de er store eller små, uanset hvem der har ansvaret hvor.
Der må bestemt anvendes andre standarder for virksomheder, som overvejende sælger deres varer direkte til slutforbrugeren, såsom bagere, slagtere, markedsstader, og jeg vil også medtage bondegårdscaféer, vinstuer og vinbøndernes udskænkning, hvor den ansvarlige indehaver selv er direkte kendt af kunden og ofte også til stede, end for store virksomheder.
Det handler om at mindske bureaukratiet og om indberetningspligten. Her skal vi bestemt bruge subsidiariteten, men ikke ved at forlange muligheder for forskellige procedurer i de enkelte medlemsstater, for vi skal have lige konkurrencevilkår. Derfor støtter jeg Kommissionens forslag og Horst Schnellhardts betænkning.
Pierre Pribetich
(FR) Hr. formand! Ingen benægter, at der er behov for at fastlægge en procedure, som er baseret på principperne om risikoanalyse og kritiske kontrolpunkter. Alle glæder sig over, at der i EU på fællesskabsplan foreslås en nyskabende lovgivning på fødevareområdet for at kunne sikre borgerne optimal fødevaresikkerhed. Vi må imidlertid reducere de unødige administrative byrder, navnlig for små virksomheder og mikrovirksomheder, og tilstræbe effektivitet uden at begrænse målsætningerne på fødevareområdet.
Er det ensbetydende med, at vi skal henfalde til fobisk hygiejne- og regeltænkning? Bestemt ikke.
Jeg er som repræsentant for Bourgogne-Franche Comté i Parlamentet bekendt med de metoder, der anvendes af små virksomheder og mikrovirksomheder ved fremstillingen af områdets mange forskellige oste. Bakterier er nødvendige i forbindelse med fremstillingen af ost. Genindførelsen af pasteuriseret mælk - for nogles vedkommende - bevirker, at deres produkter lever op til de højeste standarder, hvad angår fødevaresikkerhed. Øges byrderne i form af lovfæstede procedurer, vil det svække de små virksomheder og mikrovirksomhederne.
Derfor opfordrer jeg Parlamentets medlemmer til at stemme for ændringsforslag 12, som bidrager til en sådan smidighed. Når det gælder respekten for den kulturelle mangfoldighed og dialogen, mener jeg, det er uomgængeligt ...
(Formanden afbrød taleren)
Günther Verheugen
Mine damer og herrer! Jeg vil gerne endnu en gang præcisere, at det her ikke handler om at ændre de eksisterende hygiejnebestemmelser for fødevarer. Der bliver ikke ændret det mindste ved dem, og der bliver ingen undtagelser for nogen som helst. Alle skal overholde hygiejnebestemmelserne for fødevarer, også fremover. Det er noget helt andet, vi taler om. Vi taler om, om de overordentligt komplicerede og bureaukratiske bestemmelser, som vi har i dag, også skal følges af alle virksomheder, hvis de allerede i processens første trin kan dokumentere, at der overhovedet ikke er nogen risiko, eller at risikoen er fuldstændig under kontrol. Det er det, der er meningen med forslaget.
Svaret på mit spørgsmål er derfor, at forslaget kun vedrører virksomheder, som i allerførste trin kan dokumentere, at der ikke er nogen risici i forbindelse med fødevarehygiejnen, eller at risiciene er under kontrol. Det er naturligvis en bestemmelse, som især vil få betydning for små og mellemstore virksomheder, især de helt små, fordi de vil have let ved at komme med denne dokumentation. Forslaget vil ikke føre til ekstra arbejde for myndighederne, medmindre man vedtager hr. Corbetts supplerende forslag, som vil betyde, at myndighederne skal involveres i alle trin i proceduren, så vil det give mere arbejde.
Jeg beder Dem stemme for ordførerens forslag. Han har faktisk forbedret Kommissionens oprindelige forslag. Det, det handler om, er ganske enkelt, at den eksisterende lovgivning bliver anvendt på en måde, som ikke svarer til lovgivernes intentioner i sin tid, og med ændringen i dag sikrer vi, at loven bliver anvendt på den måde, som lovgiverne oprindeligt ønskede.
Kommissionen understreger, at ændringsforslaget til HACCP-lovgivningen ikke svækker de eksisterende fødevarehygiejnekrav. Formålet med ændringsforslaget er simpelthen at skabe større klarhed og dermed en mere effektiv brug af de eksisterende fleksible lovgivningsbestemmelser vedrørende rapporteringskrav.
De eksisterende fleksibilitetsbestemmelser vedrørende rapporteringskrav skelner ikke mellem forskellige virksomhedsstørrelser. På grund af karakteren af større fødevarevirksomheders arbejde er der dog mindre sandsynlighed for, at disse bestemmelser vil blive anvendt på større virksomheder. Ændringsforslaget vil derfor sikkert være særligt gavnligt for små og mellemstore virksomheder. En foreslået ny betragtning vil uddybe dette.
Ændringsforslaget skaber ikke yderligere byrder for de kompetente myndigheder i forbindelse med opfyldelse, da ansvaret for at vise, at man opfylder betingelserne, udelukkende ligger hos fødevarevirksomhederne.
Formålet med ændringsforslaget er at mindske virksomhedernes administrative byrder gennem en mere effektiv anvendelse af de eksisterende fleksibilitetsbestemmelser om rapportering.
Horst Schnellhardt
Hr. formand, mine damer og herrer! Mange tak for de indlæg, der er blevet præsenteret her. Jeg synes, at én ting er fremgået klart af næsten alle indlæg, nemlig at vi har viljen til at afbureaukratisere, vi har viljen til at give de små og mellemstore virksomheder i Europa lettelser i gennemførelsen af HACCP.
Nu drejer det sig om at få skabt et flertal for de ændringsforslag, som på bedste måde transformerer denne vilje, og det er helt enkelt ændringsforslag 10, som vi har forhandlet på plads sammen med Kommissionen og repræsentanterne for rådsformandskabet. Her siges det helt klart og tydeligt, hvad det er, vi ønsker.
Dermed kan man ganske enkelt køre videre på grundlag af de forordninger, der blev vedtaget i 2006. Her giver vi myndighederne og fødevarevirksomhederne en metode, som gør det muligt for dem at reagere med kort varsel. Og som jeg påpegede før i mit indlæg, vil vanskelighederne komme i forbindelse med den godkendelse af virksomhederne, som skal ske inden 2009.
Her må vi sende et signal. Vi går ind for afbureaukratisering, vi går ind for hygiejnestandarder, som ikke bliver svækket med dette forslag, og dermed udsender vi også en information om, hvad Parlamentet vil.
Formanden
Hr. Schnellhardt, tillykke med Deres flotte arbejde.
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted kl. 11.00.
Skriftlig erklæring (artikel 142)
Gyula Hegyi  
Inspektioner foretaget af myndighederne i Ungarn, som har frist i løbet af sommeren, viser, at der ofte er hygiejneproblemer hos små købmænd, på fastfoodrestauranter og på markedspladser. Dette fænomen er også kendt i andre lande. Jeg er enig i, at vi skal dekonstruere det nødvendige bureaukrati, især hvis bestemmelserne gør det umuligt for små virksomheder at arbejde. Men at indsnævre lovområdet bør ikke betyde, at man underminerer fødevaresikkerheden.
I modsætning til andre kontinenter er lovgivningen om fødevaresikkerhed i Europa på et enestående, fremragende niveau. Der er måske mangler i gennemførelsen af denne, men disse problemer skal ikke nødvendigvis løses ved at svække lovgivningen. Derfor kan vi kun give fratagelse fra HACCP og EU's hygiejneovervågning i tilfælde, hvor vi kan være fuldstændig sikre på, at vi ikke gør nogen skade ved dette. Som ungarerne siger, er det bedre at være forskrækket end at frygte.
