Laisvės reikšti savo mintis ir įsitikinimus pažeidimas ir diskriminacija dėl seksualinės orientacijos Lietuvoje (diskusijos)
Pirmininkas
Kitas klausimas - diskusijos dėl:
klausimo, į kurį atsakoma žodžiu, kurį pateikRenate Weber, Sophia in 't Veld, Leonidas Donskis, Cecilia Wikström, Alexander Alvaro, Sonia Alfano, Gianni Vattimo, Sarah Ludford ir Ramon Tremosa i Balcells ALDE frakcijos vardu, Komisijai: Laisvės reikšti savo mintis ir įsitikinimus pažeidimas ir diskriminacija dėl seksualinės orientacijos Lietuvoje - B7-0669/2010),
klausimo, į kurį atsakoma žodžiu, kurį pateikUlrike Lunacek Verts/ALE frakcijos vardu, Komisijai: Laisvės reikšti savo mintis ir įsitikinimus pažeidimas ir diskriminacija dėl seksualinės orientacijos Lietuvoje - B7-0803/2010),
klausimo, į kurį atsakoma žodžiu, kurį pateikCornelis de Jong GUE/NGL frakcijos vardu, Komisijai: Laisvės reikšti savo mintis ir įsitikinimus pažeidimas ir diskriminacija dėl seksualinės orientacijos Lietuvoje - B7-0804/2010) ir
klausimo, į kurį atsakoma žodžiu, kurį pateikMichael Cashman, Monika Flašíková Beňová ir Claude Moraes S&D frakcijos vardu, Komisijai: Laisvės reikšti savo mintis ir įsitikinimus pažeidimas ir diskriminacija lytinės orientacijos pagrindu Lietuvoje - B7-0005/2011).
Sophia in 't Veld
autorė. Ponia pirmininke, šiandien, ir jau ne pirmą kartą, aptariame teisės aktus, kuriuos gali priimti Lietuvos parlamentas, kurie gali turėti labai neigiamą poveikį lesbiečių, gėjų, biseksualų ir transseksualų (LGBT) padėčiai Lietuvoje. Gaila, kad šį klausimą aptariame vėl, nes dėl jo Europos Parlamentas jau priėmvieną rezoliuciją.
Manau, kad ši mūsų rezoliucija, už kurią siūlome balsuoti rytoj, yra labai aiški. Ja mes kreipsimės į savo kolegas iš Lietuvos, kad jie dar kartą apsvarstytų šį klausimą ir užtikrintų, kad bet kokiais jų priimamais teisės aktais nebūtų diskriminuojamos lesbietės, gėjai, biseksualai ir transseksualai.
Nedaug ką galiu pasakyti apie šią rezoliuciją, bet manau, kad darosi vis aiškiau, kad Europos Sąjungai reikia apsiginkluoti tvirtesnėmis teisinėmis priemonėmis, padėsiančiomis įgyvendinti pagrindines teises. Neseniai aptarėme prieštaringą žiniasklaidos įstatymą Vengrijoje ir dabar sprendžiame labai panašius klausimus.
Nustatėme principus - 500 mln. piliečių bendras vertybes - Europos Sąjungos sutartyse, bet kai reikia juos įgyvendinti, patiriame sunkumų. Todėl, Komisijos nare, norėčiau išgirsti jūsų nuomonę apie mūsų pasiūlymą rengti Europos Sąjungos veiksmų planą dėl LGBT asmenų teisių gynimo. Europos Sąjunga praeityje daug nuveikdėl lyčių lygybės užtikrinimo ir mes iš tikrųjų turime nuolatinius lyčių lygybės srities veiksmų planus. Turime įvairių strategijų, skirtų kovoti su rasizmu ir ksenofobija, socialine atskirtimi ir stiprinti pagrindines teises, bet jos nėra skirtos LGBT asmenų teisėms ginti. Manau, kad kuo skubiau būtina turėti tokią strategiją: ji padėtų kovoti su išankstiniu nusistatymu, nežinojimu, diskriminacija ir neapykanta ir paremti LGBT asmenų teises.
Yra daug šios problemos buvimo pavyzdžių. Šiandien aptariame pakeitimus, kurie pasiūlyti Lietuvos parlamentui, bet kurie neturėtų atitraukti mūsų dėmesio nuo to, kad homofobija egzistuoja visose valstybėse narėse.
Komisijos nare, norėčiau atkreipti jūsų dėmesį į dar vieną dalyką ir išgirsti jūsų nuomonę apie tai. Tai susiję su Europos Sąjungos prieglobsčio politika ir dalykas tas, kad asmenys, prašantys prieglobsčio dėl to, kad vienoje iš valstybių narių, kurios neįvardysiu, yra persekiojami lytinės orientacijos pagrindu, turi atlikti vadinamąjį falometrijos testą. Tai ypač žeminantis testas. Tokiems dalykams Europos Sąjungoje ne vieta ir norėčiau išgirsti, ką Europos Komisija ketina dėl to daryti.
Ulrike Lunacek
autorė. - Ponia pirmininke, kolegS. in 't Veld jau paaiškino, apie ką ši rezoliucija, ir apie ją kalbėjo, ir tvirtai palaikau jos jums, Komisijos nare, užduotą klausimą: o kaip dėl LGBT veiksmų plano mūsų bendroje Europos Sąjungoje?
Bet norėčiau tai aptarti kiek kitokiu aspektu, kad galbūt įtikinčiau tuos Europos Parlamento narius, kurie dar nenusprendbalsuoti už šią rezoliuciją. Žinote, kokiu? Praėjusią vasarą keturi keturioms Europos Parlamento daugumą sudarančioms frakcijoms atstovaujantys Europos Parlamento nariai, t. y. S. in 't Veld, aš, M. Cashman ir C. Fjellner, buvome Vilniuje, Lietuvoje, per pirmąsias "Baltic Pride" eitynes, kuriomis suteikiamos teisės ir remiamos šio miesto lesbietės, gėjai, biseksualai ir transseksualai, ir ėjome ten su Europos Sąjungos vėliava, kuria visiems skelbiama, kad "ši vėliava gina mus, lesbietes, gėjus, biseksualus ir transseksualus, ir taip yra ir Lietuvoje".
Taigi kas nutiktų mums ir lietuviams, kurie kitais metais gali žygiuoti Vilniuje dėl mūsų lygių teisių, jeigu Seime būtų priimtas šis įstatymas? Kiekvienas iš mūsų galėtume būti nubausti iki 2 900 EUR bauda už viešą lytinės orientacijos - šiuo atveju homoseksualumo skatinimą, nes, manau, tai netaikoma heteroseksualumui. Ar to tikrai norėtų Europos Parlamentas? Ar to norėtų Lietuvos, šalies, kuri prieš 20 metų kovojo už savo laisvę, už kurią kovojo ir lesbietės, ir gėjai, parlamentas?
Taigi labai džiaugiuosi, kad Lietuvos PrezidentD. Grybauskaitė, buvusi Europos Komisijos narė, ir Lietuvos Vyriausybjau pasakė, kad šis pasiūlytas įstatymas prieštarauja Lietuvos įsipareigojimams, nustatytiems jos pačios konstitucijoje. Tikiuosi, kad bus aišku, kad kitokios seksualumo, lytinės orientacijos, gyvenimo būdo formos buvo visų kultūrų ir visų visuomenių dalis ir kad taip yra ir Lietuvoje ir kad tokių faktų slėpimas nuo visuomenės, nuo jaunuolių paprasčiausiai yra neapykantos, neapykantą kurstančių kalbų ir su neapykanta susijusių nusikaltimų skatinimo pagrindas. To, manau, nenorėtų nvienas Europos Parlamento arba Lietuvos parlamento narys.
Todėl tikiuosi, kad gausime Europos Parlamento ir minėtos Europos Komisijos narės paramą šiai rezoliucijai. Mums nereikia jūsų paramos, bet tikiuosi, kad ją turime.
Cornelis de Jong
Ponia pirmininke, norėčiau pateikti savo nuomonę apie tai, apie ką jau kalbėjo ankstesni kalbėtojai, bet taip pat norėčiau pabrėžti kitą šio klausimo aspektą: pasiūlyto pakeitimo įforminimas gali turėti rimtų pasekmių ne tik Lietuvos LGBT bendruomenei, bet ir kitiems asmenims. Tai dar vienas pavyzdys, kai įstatymas galėtų būti naudojamas siekiant paneigti kitų valstybių narių tos pačios lyties asmenų porų partnerysčių ir santuokų pripažinimą. Tai jau aptarėme Europos Parlamente praėjusių metų rugsėjo mėn. ir kadangi tuomet neatsakyta į keletą klausimų, mes su kitais Europos Parlamento nariais nusiuntėme laišką su prašymu patikslinti minėtus klausimus. Jūsų Europos Komisijos narmums atsiuntatsakymą, kuriame, be kitų dalykų, parašė, kad tokių porų gyvenimo teisės yra pripažįstamos Europos Sąjungos teisės. Noriu jums užduotį tokį klausimą: ar jūs taip pat ketinate reikalauti Lietuvos taip elgtis netgi tais atvejais, kai vienas iš partnerių nėra vienos iš valstybių narių pilietis? Būčiau dėkingas, jeigu pateiktumėte labai aiškų atsakymą į šį klausimą.
Europos Komisijos veiklos programoje skaičiau, kad 2013 m. Europos Komisija ketina parengti teisėkūros pasiūlymą dėl abipusio kai kurių civilinės būklės įstatymų poveikio pripažinimo. Mano klausimas toks: ar minėtas pasiūlymas taip pat apima abipusį santuokų ir partnerysčių pripažinimą? Jeigu taip, tai savaime gera žinia, bet kodėl tik nuo 2013 m.?
Europos Komisija paskelbė, kad ji imsis būtinų veiksmų jos pareigūnams išanalizavus minėtus Lietuvos teisės aktus, ir mano klausimas toks: ar minėta analizjau atlikta ir ar jūsų pareigūnai ją atlikdami svarsttai, kokios galėtų būti tos pačios lyties porų iš kitų valstybių narių pripažinimo pasekmės?
Kokių veiksmų imsis Europos Komisija prieš Lietuvą tuomet ir ką ji darys, pvz., su Rumunija, kurios teisės aktuose aiškiai draudžiama tokias poras pripažinti?
Galiausiai, Komisijos nare, per rugsėjo mėn. vykusias diskusijas žadėjote, kad skubiai sureaguosite į Europos Sąjungos pagrindinių teisių agentūros pranešimą dėl homofobijos. Tačiau savo laiške kalbėjote tik apie Europos Komisijos metinį pranešimą. Ar nemanote, kad, atsižvelgiant į Lietuvoje vykstančius pokyčius, šiam klausimui reikėtų skirti daug daugiau dėmesio? Ar galėtumėte taip pat pažadėti, kad kuo greičiau parengsite atskirą pranešimą dėl homofobijos Europos Sąjungoje?
Monika Flašíková Beňová
Ponia pirmininke, turiu atvirai pasakyti, kad nesuprantu to, kas vyksta Lietuvoje, juo labiau - to, kad dėl to esame nusivylę ir pasipiktinę.
Kai tik atrodo, kad Europos Sąjungoje darome pažangą, bent tuo atžvilgiu, kad žinome pagrindines žmogaus teises, gauname ženklą iš vienos iš valstybių narių, kad tai paprasčiausiai netiesa.
Sumanymas, kad įstatymu būtina drausti, pvz., ne heteroseksualių santykių skatinimą, mums atrodo neįtikėtinai regresyvi, užgauliai nepaisanti Europos Parlamente mūsų bendradarbiaujant su Europos Komisija pastaraisiais metais pasiektų žmogaus teisių srities pasiekimų.
Vaikų dvasinės sveikatos apsauga - tik nesaugių politikų naudojamas gėdingas pretekstas. Turime ir norime apsaugoti vaikus. Pirmiausia juos turime apsaugoti nuo smurto ir skurdo ir norime jiems sudaryti sąlygas įgyti išsilavinimą, užtikrinti saugumą ir asmeninį vystymąsi. Tačiau visi arba daugelis mūsų iš savo patirties žinome, kad vaikams nekenkia švelnumo ir meilės rodymas arba ne heteroseksualių santykių skatinimas.
Todėl esu tvirtai įsitikinusi, Komisijos nare, kad šiais laikais nebedera diskutuoti su tokios nuomonės šalininkais arba toliau bandyti jiems ką nors aiškinti. Bandyti jiems aiškinti, kodėl jų požiūris toks liūdnai klaidingas.
Mano nuomone, būtina imtis ryžtingų veiksmų. Reikia vienareikšmiškai pasakyti, kad bandymai priimti homofobiškus teisės aktus vienareikšmiškai prieštarauja pagrindiniams Europos Sąjungos principams ir gana aiškiai prieštarauja ES Sutartims, Pagrindinių teisių chartijai ir Europos žmogaus teisių konvencijai. Jais nepaisoma žodžio ir informacijos arba susirinkimų laisvių arba draudimo diskriminuoti asmenis lytinės orientacijos pagrindu.
Komisijos nare, taip pat norėčiau paklausti, ar Lietuvai priėmus minėtą įstatymą, Europos Komisija jai iškels bylą dėl šio pažeidimo?
Viviane Reding
Komisijos Pirmininko pavaduotoja. - Ponia pirmininke, pradėdama norėčiau pabrėžti, kad Europos Komisija vienareikšmiškai atmeta homofobiją, nes ji - akivaizdus žmogaus orumo pažeidimas.
Dėl to 2010 m. lapkričio 22 d. lankiausi Lietuvoje ir su Prezidente Dalia Grybauskaite ir teisingumo ministru aptariau pasiūlymą pakeisti Administracinių teisės pažeidimų kodeksą, kuriame nustatomas naujas pažeidimas, baustinas bauda už "homoseksualių santykių propagavimą arba propagavimo finansavimą viešose vietose" ir susijusį pasiūlymą iš dalies pakeisti Baudžiamąjį kodeksą.
Remiantis naujausia mano turima informacija, Lietuvos parlamentas atidėjo šio Administracinių teisės pažeidimų kodekso pakeitimų projekto priėmimą ir jį dabar tikimasi priimti šių metų pavasarį. Tai reiškia, kad jis dar aptariamas.
Europos Komisija nagrinėja pasiūlymus iš dalies pakeisti Lietuvos administracinių teisės pažeidimų kodeksus ir kitus Lietuvos teisės aktus, kad šie atitiktų susijusius ES teisės aktus.
2009 m. Europos Komisija Lietuvos valdžios institucijoms išreiškrimtą susirūpinimą dėl Lietuvos nepilnamečių apsaugos nuo neigiamo viešosios informacijos poveikio įstatymo atitikties Europos Sąjungos teisei. Įsikišus Europos Komisijai, 2009 m. gruodžio mėn. šis įstatymas buvo iš dalies pakeistas.
Minėtu įstatymu informacija, kuria "niekinamos šeimos vertybės, skatinama kitokia, negu Lietuvos Respublikos Konstitucijoje ir Lietuvos Respublikos civiliniame kodekse įtvirtinta, santuokos sudarymo ir šeimos kūrimo samprata" laikoma žalinga nepilnamečiams. Praktinis šio įstatymo taikymas gali kelti klausimų dėl jo atitikties elektroninės komercijos ir audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų direktyvoms ir nediskriminavimo principui. Europos Komisija toliau tiria ši klausimą.
Remiantis mano turima informacija, 2010 m. spalio 18 d. buvo iš dalies pakeistas Visuomenės informavimo įstatymas. Šiame pakeitime nurodoma, kad "reklamoje, komerciniuose audiovizualiniuose pranešimuose [...] neturi būti seksualinės orientacijos apraiškų arba skatinimo". Jeigu šios nuostatos būtų paliktos minėtame įstatyme, susidurtume su tomis pačiomis problemomis dėl jų neatitikties Audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų direktyvai ir galimo ES pagrindinių teisių chartijos 21 straipsnio pažeidimo.
2010 m. gegužės mėn. Europos Komisija Lietuvos Vyriausybei parašlaišką, kuriame išreišknerimą dėl paskutinę akimirką atšaukto "Baltic Gay Pride" renginio. Jūs jį prisiminsite. Minėtame laiške priminėme, kad taikių susirinkimų laisvė, kaip nustatyta Europos žmogaus teisių konvencijoje ir Pagrindinių teisių chartijos 12 straipsnyje, yra vienas iš principų, kuriais remiantis įkurta Europos Sąjunga. Tuo remiantis, 2010 m. gegužės 8 d. surengtas "Baltic Gay Pride": tai buvo renginys, kurį minėjo pirmiau kalbėjęs kalbėtojas.
Kalbant apie galimą Europos Sąjungos kovos su homofobija strategiją, Europos Komisijos prioritetas - užtikrinti, kad ES teisės aktai visiškai atitiktų ES pagrindinių teisių chartiją, įskaitant jos 21 straipsnį, kuriuo draudžiama diskriminacija lytinės orientacijos pagrindu. Kaip tai galima pasiekti, buvo labai aiškiai paaiškinta Europos Komisijos komunikate dėl veiksmingo Pagrindinių teisių chartijos, kuri priimta 2010 m. spalio 19 d., įgyvendinimo strategijos. Prie šio klausimo grįšime savo metiniame pranešime dėl minėtos chartijos taikymo, kuriame taip pat bus aptariama 21 straipsnio taikymo pažanga. Jis bus parengtas šį pavasarį.
Remiantis šia logika, falometrijos testas, kaip prieglobsčio suteikimo procedūros dalis, žinoma, priklauso nuo ES teisės ir yra tiesiogiai susijęs su minėtos chartijos 21 straipsniu, kuriame draudžiama diskriminacija lytinės orientacijos pagrindu. Tai aiškiai reiškia, kad jeigu ES teisės aktuose arba juos taikant valstybių narių lygmeniu esama diskriminacijos apraiškų, Europos Sąjunga turi teisę įsikišti. Labai aišku, kad tokiu atveju Europos Sąjunga gali įsikišti.
Baigdama norėčiau pakartoti Europos Komisijos tvirtą ryžtą kovoti su homofobija ir diskriminacija lytinės orientacijos pagrindu, kiek jai tai leidžia Sutartys.
Kalbant apie civilinės būklės pripažinimą, neketiname siūlyti jokių teisės aktų, kuriais būtų kišamasi į valstybių narių nepriklausomą šeimos teisę arba būtų siekiama pakeisti valstybių narių santuokos apibrėžtį. Tai subsidiarumo klausimas. Mūsų žalioji knyga dėl civilinės būklės pripažinimo skirta tarpvalstybinėms situacijoms, pvz., gimimo liudijimų pripažinimo klausimui spręsti, joje nekalbama apie tos pačios lyties asmenų santuokų pripažinimą. Nepainiokime šių dalykų. Valstybės narės privalo apibrėžti santuoką. Europos Sąjunga turi suteikti leidimą laisvai judėti ir užtikrinti nediskriminavimą. Tai du visiškai skirtingi dalykai. Tai numatyta Europos Sąjungos teisėje ir tai mes iš tikrųjų taikome.
Simon Busuttil
PPE frakcijos vardu. - Ponia pirmininke, PPE yra įsipareigojusi puoselėti vertybes ir principus, kuriais remiantis įkurta Europos Sąjunga, pirmiausia, paisyti žmogaus teisių. Europos Sąjunga turėtų kovoti su visomis diskriminacijos formomis, o tai apima ir diskriminaciją lytinės orientacijos pagrindu. Taip pat turime paisyti teisės į demokratiją, jeigu ja paisoma žmogaus teisių ir nediskriminavimo principo, turime aptarti, pakeisti ir priimti nacionalinius įstatymus, nesikišdami į nacionalinių parlamentų diskusijas, nepažeisdami subsidiarumo principo ir pirma laiko nedarydami poveikio ir nepasmerkdami kurios nors valstybės narės.
Mums nepatinka mintis smerkti valstybę narę, pirmiausia dėl to, kad šiuo konkrečiu atveju dėl šių pasiūlytų pakeitimų dar netgi nebalsuota Lietuvos parlamente ir juos dar peržiūri Lietuvos valdžios institucijos. Ne tik šiuos, bet ir pasiūlytus pakeitimus pačios Lietuvos valdžios institucijos, kurios pareiškė, kad imsis veiksmų siekdamos ištaisyti susiklosčiusią padėtį ir paisyti nediskriminavimo lytinės orientacijos pagrindu principo, jau laiko prieštaraujančiais Europos Sąjungos teisei. Taigi šis pasiūlytas teisės aktas tikriausiai netgi nebus įtrauktas į Lietuvos kodeksą, taigi nėra reikalo pasmerkti šią valstybę narę.
Baigdamas norėčiau pasakyti, kad nepaisant to tikiuosi, kad rytoj PPE galės paremti bendrą rezoliuciją, jeigu šia nebus pasmerkta nviena atskira valstybnarir jeigu ji bus pakeista siekiant ją labiau suderinti.
Sarah Ludford
ALDE frakcijos vardu. - Ponia pirmininke, labai tikiuosi, kad Lietuva pasimokys iš JK patirties, kuri patyrdidžiules kančias turėdama įstatymą, kuriuo buvo draudžiamas homoseksualumo skatinimas mokyklose. David Cameron, tuometis konservatorių lyderis ir dabartinis Ministras Pirmininkas, prieš 18 mėn. sakė, kad ši partija klydo remdama minėtą 1988 m. įstatymą, kuris vėliau buvo panaikintas. Iš tikrųjų David Cameron paskelbpranašystę, kad pirmasis viešai savo homoseksualumą deklaruosiantis ministras pirmininkas bus konservatorius. Pažiūrėsime, kaip bus, bet tokia buvo jo pranašystė.
Taigi per du dešimtmečius požiūris labai pasikeitė. Šie pokyčiai, apie kuriuos daug daugiau žino kolega Charles Tannock, ir šis centro dešinės žingsnis atsispindi gana kuklioje ir vidutiniškoje PPE rezoliucijoje ir, beje, Simono Busuttilo pradžioje pateiktose pastabose. Tikiuosi, kad PPE galės susitelkti į pagrindinę rezoliuciją, jeigu daugelis jos pakeitimų bus priimti rytdienos balsavimu.
Padėtis JK pasikeittaip, kad mažų svečių namų savininkai šiandien buvo priversti sumokėti kompensaciją gėjų porai, kuriems jie atsisakleisti apsistoti savo svečių namuose, dėl įstatymo pažeidimo. Kaip pažymėjo teisėjas, šie savininkai galėjo visiškai laisvai turėti savo nuomonę apie homoseksualumą arba ją aptarti, bet jie negalėjo minėtų asmenų diskriminuoti savo nuomonės pagrindu. Siūlomi Lietuvos įstatymai darytų poveikį kalboms, diskusijoms, susirinkimų teisei.
Homoseksualumo skatinimo arba propagavimo draudimas gali turėti šiurpą keliantį poveikį žodžio laisvei ir svarstymams, kaip nurodPagrindinių teisių agentūra. Prisijungiu prie Sophie in 't Veld ir raginu parengti ES veiksmų planą, kuris padėtų kovoti su homofobija ir diskriminacija, ir raginu visus EP politinius veikėjus susivienyti ir paremti įvairias žmogaus teises.
Marije Cornelissen
Ponia pirmininke, tai ne pirmas kartas, kai Lietuva pažeidžia pagrindines ES vertybes ir ES sutartį. Lietuvos parlamentas, regis, visai nebesigėdija riboti gėjų teises.
Turime imtis veiksmų, kad tai sustabdytume. Su ES vertybėmis ir teisės aktais negalima elgtis kaip su meniu pagal užsakymą - užsisakysime šį patiekalą, bet ano - ne. Visi, norintys tapti ir likti ES nariais, privalo laikytis visų mūsų teisės aktų. Tai taikoma Lietuvai taip pat kaip Prancūzijai ir Nyderlandams. Tarkime, kad, pvz., ateityje Nyderlandai pradėtų kištis į migrantų teises. Turime imtis veiksmų. Jeigu to nepadarysime, tai reikš, kad niekas Europos Sąjungoje iš tiesų negalės jaustis tikrai gerai apsaugotas.
Džiaugiuosi, kad Europos Komisijos narnedelsdama pradėjo teisinę analizę, ir tikiuosi, kad labai greitai ji bus tęsiama. Nes iš tiesų negalime leisti susidaryti padėčiai, kai žmonės iš pradžių nukenčia nuo šių įstatymų, o tada turi vykti į kaimynines valstybes nares ir siekti apginti savo, kaip ES piliečių, teises per Europos Žmogaus Teisių Teismą.
Charles Tannock
ECR frakcijos vardu. - Ponia pirmininke, ES sukurta remiantis principu, kad visi jos piliečiai turi turėti lygias teises ir laisves. Visos ES narėmis norinčios tapti valstybės privalo įsipareigoti laikytis šio principo ir pasirašyti EŽTT sutartis, taip pat ir dėl lytinės orientacijos.
Prieš septynerius metus Lietuvai prisijungus prie ES ji įsipareigojo laikytis mūsų bendrų vertybių - tolerancijos ir lygybės. Tada įsigaliojo ES pagrindinių teisių chartija - ir, manau, jos 12 ir 21 straipsniai - ir toliau ES institucijų lygmeniu garantavo teisinę piliečių laisvę nebūti diskriminuojamiems lytinės orientacijos pagrindu.
Būdamas savo partijos ir žmogaus teisių gynimo už Europos Sąjungos ribų grupės atstovas, galiu kategoriškai teigti, kad EŽTT visur puoselėja ir remia lygybės, tolerancijos ir įvairovės principus.
Tačiau daugelis europiečių laikosi tradicinės nuomonės apie homoseksualumą, kuri dažnai pagrįsta religiniais įsitikinimais. Kaip siekiame laikytis įstatymo, kad apsaugotume LGBT teises, taip turėtume siekti užtikrinti, kad kitokią, nekurstančią nuomonę pagal įstatymą žodžio laisvės požiūriu norintys pareikšti asmenys turėtų būti laisvi tai padaryti.
Be abejonės, Lietuvos visuomendidžiąja dalimi tebėra konservatyvi ir turėtume tai suprasti. Žmonės turi teisę turėti asmeninę nuomonę, bet institucijų ir teisės lygmeniu negalime eiti į kompromisą dėl visų lygybės principo. Lygyb- mūsų pažangios Europos Sąjungos visuomenės skiriamasis ženklas, ir tikiu, kad iš tiesų teisinės garantijos ir asmeninės teisės, kurias užtikrina ES, tokioms šalims kaip Lietuva veikkaip magnetas, kai jos ištrūko iš totalitarinės valdžios.
Todėl norėčiau paraginti Lietuvos valdžios institucijas apmąstyti tai, kad ES yra įsipareigojusi užkirsti kelią mažumų marginalizacijai, šmeižimui ir persekiojimui, kurie Europoje buvo tokie įprasti XX a. pirmoje pusėje. Europos Komisija turėtų iš tikrųjų apžvelgti šį pasiūlytą Lietuvos įstatymo projektą ir pareikšti, ar, jos nuomone, šis teisės aktas suderinamas su ES teise - nors, kaip teigSimon Busuttil, visiškai galimas dalykas, kad šis projektas netaps įstatymu, nes Lietuva - demokratinšalis ir labai gerai žino visus klausimus, kuriuos šiandien per šias diskusijas ketiname kelti.
Joe Higgins
GUE/NGL frakcijos vardu. - Ponia pirmininke, šis pasiūlytas įstatymas uždrausti vadinamąjį viešą homoseksualių santykių skatinimą Lietuvoje - dar viena dingstis sugniuždyti tos šalies gėjų, lesbiečių, transseksualų ir biseksualų teises.
Kaip žiauriai ironiška tai, kad tik prieš 20 metų stalinistinės diktatūros pančių atsikračiusi šalis dabar nori grįžti ir imti mėgdžioti vieną iš daugelio tos sistemos nusikaltimų - asmenų teisės gyventi laisvai ir taikiai pagal savo lytinį tapatumą slopinimą.
Sveikinu šimtus homoseksualų ir jų rėmėjų už drąsą, nes jie praėjusių metų gegužės mėn. išdrįso surengti pasipriešinimo prieš juos nukreiptai neapykantai kampaniją ir žygiavo "Baltic Pride" parade Lietuvos sostinėje Vilniuje. Pikta stebėti dešiniųjų pažiūrų politikus Lietuvos homoseksualus laikančius atpirkimo ožiais. Tos šalies politikai liūdnai nuvylsavo žmones, pirmiausia jaunimą. Kaip ir Airijoje, rinkos kapitalizmas ir finansinės spekuliacijos nuniokojo Baltijos šalių, įskaitant Lietuvą, kurioje nedarbas pašoko iki 18 proc. ir jaunimo nedarbas siekia apie 35 proc., ekonomiką. Esant tokioms aplinkybėms, naudoti mažumas, įskaitant homoseksualus, kaip atpirkimo ožius - įprastas, begėdiškas būdas nukreipti dėmesį nuo politikų nesėkmių.
Kaip neapykantos prieš Ugandos gėjus kurstymo kampanijos atveju, Lietuvos homofobijos kampanija siekiama pamažu įteigti, kad homoseksualai kelia grėsmę vaikams, duodant suprasti, kad jie siekia seksualiai išnaudoti vaikus. Tai bjaurus šmeižtas, kuriuo siekiama žmones supainioti ir suklaidinti. Tai šmeižtas, tėvus skatinantis žiūrėti netinkama linkme siekiant apsaugoti savo vaikus. Kadangi esu kilęs iš Airijos, galiu liūdnai patvirtinti, kad tradiciškai grėsmvaikams kyla institucijose, kuriose jie turėtų būti saugūs, kai kuriose šeimose ir tam tikrose katalikų bažnyčios srityse.
Smerktina tai, kad dabar Lietuvos jaunuoliai turi kovoti su savo besiformuojančiu seksualumu - o šis laikotarpis jiems gana sudėtingas - vyraujant netolerancijai ir baimei. Taigi turėtume būti vieningi visų Lietuvos, Rusijos, visos Europos Sąjungos ir kitų šalių asmenų teisių atžvilgiu, kad jie galėtų gyventi taikiai ir remtis savo tapatumu.
Dimitar Stoyanov
(BG) Ponia pirmininke, pagrindinmano gaunama žinia iš prisidėjusių asmenų yra tai, kad jie mano, jog pasiūlytais pakeitimais bus diskriminuojami homoseksualai. Tačiau jie dėl to nėra tikri. Tai tik prielaida. Todėl prisiminiau filmą "Mažumos pranešimas", kuriame vietos policija naudojo aiškiaregius norėdama nuteisti žmones prieš šiems įvykdant nusikaltimą.
Šiuo metu Lietuvoje susiklosčiusi būtent tokia padėtis: ji smerkiama dėl kažko, ko ji dar nepadarė. Tai dar viena esminproblema, kuri mums neduos ramybės dar daugelį metų, tai yra skirtingų asmenų grupių teisių konfliktas.
Žinote, kad, pvz., susirinkimų teisė, kurią čia dabar aptariame, dabar nėra neribojama ir besąlyginė. Susirinkimai turi būti taikūs; jie turi būti rengiami tam tikromis sąlygomis, kurios nekeltų pavojaus viešajai tvarkai.
Žinau, kad tai nėra tiesiogiai susiję su šiuo konkrečiu atveju, bet nepamirškite, kad ateityje šie teisių konfliktai vis dažniau taps didele Europos Sąjungos problema ir kad jeigu mes toliau plėsime vadinamųjų piliečių teisių ir laisvių sritis, pasieksime tašką, kai turėsime nuspręsti, kieno teisės ir laisvės yra viršesnės.
Joanna Katarzyna Skrzydlewska
(PL) Ponia pirmininke, šiuo metu Lietuvoje turime padėtį, kai, viena vertus, kalbame apie kiekvienos demokratiniu būdu išrinktos valdžios teisę savo šalyje kurti savo įstatymus ir, kita vertus, kalbame apie įsipareigojimą tvirtai laikytis Europos Sąjungos teisės ir tarptautinių konvencijų ginamų žmogaus teisių. Be abejonės, Europos Parlamento vaidmuo, inter alia, yra apsvarstyti kiekvieną atvejį, kai gali būti pažeidžiamos žmogaus teisės, kai šie pažeidimai gali atsirasti dėl priklausymo tam tikroms socialinėms grupėms. Šiuo atžvilgiu Europos Parlamentas pasiūlrezoliucijas dėl daugelio atvejų. Jis visada priešinosi šių teisių pažeidimams.
Šiandienos diskusijos taip pat kilo dėl susirūpinimo, kad siūlomi Lietuvos įstatymo pakeitimai galėtų lemti, pvz., žodžio laisvės apribojimus lytinės orientacijos pagrindu Lietuvoje. Šis susirūpinimas pagrįstas dėl to, kad Europos Parlamentas nuolat teikpavyzdžius, kai Lietuvos valdžia selektyviai taikžmogaus teises. Pirmiausia turiu galvoje etninių mažumų grupes, kurios Lietuvos įstatymuose jų teisių požiūriu nėra traktuojamos vienodai. Todėl verta pabrėžti, kad šalies įstatymų projektai turėtų atitikti apibrėžtus standartus ir būti parengti remiantis Europos Sąjungos teise, užtikrinančia vienodą elgesį su nurodytomis mažumomis, įskaitant etnines mažumas.
Vilija Blinkevičiūt
(LT) Šiandien svarstant šį jautrų klausimą mano šaliai, Lietuvai, pirmiausiai norėčiau pabrėžti, kad Lietuva būdama Europos Sąjungos nare gerbia žmogaus teises ir laisves bei Europos Sąjungos vertybes. Gaila, jog pasitaiko atvejų, kai atskiri Lietuvos parlamento nariai inicijuoja žmogaus teises pažeidžiančius ir piliečius diskriminuojančius įstatymus. Tačiau noriu pranešti, kad Lietuvos vyriausybpraėjusį trečiadienį pateikneigiamą išvadą dėl parlamente svarstomo pasiūlymo numatyti bausmes už homoseksualių santykių propagavimą, nes jis prieštarauja tiek tarptautiniams, tiek Europos Sąjungos teisės aktams, tiek Lietuvos Respublikos konstitucinėms nuostatoms ir laikytinas diskriminaciniu asmenų seksualinės orientacijos pagrindu. Be to, ratifikavus Lisabonos sutartį Lietuva privalo laikytis Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos, kuri draudžia bet kokią diskriminaciją, įskaitant ir dėl seksualinės orientacijos. Šį įstatymo projektą pasmerkLietuvos Respublikos PrezidentDalia Grybauskaitė. Norėčiau pažymėti, kad įstatymo projekte siūlomi pakeitimai dar nėra priimti Lietuvos Respublikos Parlamente. Be to, dar nėra pateikta ir Lietuvos Parlamento žmogaus teisių komiteto išvada dėl šių siūlomų pakeitimų. Tikiuosi, kad Lietuva atsižvelgs į Europos Sąjungos ir tarptautinę kritiką, į neigiamą Lietuvos Respublikos vyriausybės išvadą, į Europos Parlamento rezoliuciją ir Lietuvos Parlamentas turės politinės valios atmesti siūlomą įstatymą, kuris pažeistų žmogaus teises ir laisves, ir kad bus užkirstas kelias bet kokiai diskriminacijai, įskaitant ir dėl seksualinės orientacijos.
Raül Romeva i Rueda
Ponia pirmininke, manau, kad gana aišku, kad žinia, kurią norime nusiųsti Lietuvos parlamentui - ir ne tik jam, bet ir visiems tiems, kurie vis dar nori diskutuoti dėl pagrindinių faktų - yra būtinesnnegu bet kada anksčiau. Manau, kad yra du faktai, apie kuriuos turime priminti kai kuriems kolegoms, kurie galbūt juos pamiršo. Pirmasis - tai, kad homoseksualumas nebeapibrėžiamas kaip psichikos liga, ir antrasis, kuris ypač aktualus šiuo atveju, kad neatliktas joks patikimas mokslinis tyrimas, galintis parodyti, kad vaikų švietimas homoseksualumo srityje galėtų paveikti jų lytinę orientaciją.
Tai faktai ir jiems negali prieštarauti joks teisinis tekstas arba siūlomi teisės aktai. Taigi rytoj norime nusiųsti žinią paprasčiausiai siekdami priminti kolegoms, kad tokie klausimai neturėtų būti pateikiami aptarti. Todėl turime priimti šią rezoliuciją ir paremti Lietuvos Prezidentės bandymą sustabdyti tai, kas vyksta. Bet atkakliai tvirtinu: ši žinia skirta ne tik lietuviams, bet ir visiems tiems, kurie kartais vis dar leidžia sau teikti aptarti tokius klausimus.
Konrad Szymański
(PL) Ponia pirmininke, man atrodo, kad pasaulyje nėra jautriau į seksualinių mažumų teisių apsaugą reaguojančio parlamento negu Europos Parlamentas. Minėtas Lietuvos įstatymas, kuris klaidingai išverstas rezoliucijoje, dėl kurios ketiname balsuoti, dar nepriimtas. Europos Parlamentas jau pradeda kritikuoti vieną iš ES valstybių narių. Manau, kad neturėtume kištis į nepriklausomą Lietuvos, suverenios valstybės, teisėkūros procesą.
Tikrai turėtume rodyti daugiau pasitikėjimo Lietuvos teisėkūros procesu ir geriau suprasti tuos Lietuvos parlamento narius, kurie iš tiesų nurodo, kad pirmiausia vaikai ir jaunuoliai turėtų būti labiau saugomi nuo dažnai agresyvios medžiagos su tam tikru seksualiniu turiniu rodymu. Tai visiškai natūralios diskusijos. Atrodo, kad vaikų teisių šiose diskusijose visiškai nepaisoma. Šioje rezoliucijoje nerasime pasitikėjimo, suvereniteto paisymo, apribojimų arba vaiko teisių klausimo nagrinėjimo. Todėl negalime paremti šios rezoliucijos.
Joanna Senyszyn
(PL) Ponia pirmininke, daugelis Europos Sąjungos piliečių mano, kad visi yra lygūs ir turi vienodas teises. Tačiau kai kuriose Europos Sąjungos šalyse tolerancijos seksualinėms mažumoms lygis vis dar per mažas. Pasitaiko neapykantos homoseksualų atžvilgiu kurstymo atvejų, lygybės žygiavimo draudimų ir netgi teisinių taisyklių, prieštaraujančių Europos Sąjungos teisei, kaip antai minėtas diskriminacinis Lietuvos įstatymo projektas. Vienodos, minimalios ES lygmens apsaugos diskriminacijos dėl amžiaus, lytinės orientacijos, negalios, religijos arba pasaulėžiūros paveiktiems asmenims kūrimas nutrauktų tokią praktiką. Kada tai įvyks? Svarbu visiškai atskirti bažnyčią nuo valstybės, nes homofobija plinta tose vietovėse, kuriose religija atlieka per didelį vaidmenį. Netgi dabar homoseksualumas yra neteisėtas 76 pasaulio šalyse, o 8 musulmoniškos šalys už homoseksualius santykius skiria mirties bausmę. Europos Sąjungoje daugiausia pasitaiko nuostatų arba įstatymų projektų, kuriuose diskredituojamas laisvas pasaulis. Todėl mūsų rezoliucija ir ES Nediskriminavimo direktyva yra tokios svarbios.
Catherine Trautmann
(FR) Ponia pirmininke, Komisijos nare, ponios ir ponai, šiuo metu Lietuvos parlamento nagrinėjamas pakeitimas, pagal kurį viešas homoseksualumo skatinimas būtų laikomas baustinu nusižengimu, buvo parengtas remiantis nepilnamečių apsaugos nuo neigiamo viešosios informacijos poveikio įstatymu.
Kaip galime, galimai siekdami apsaugoti nepilnamečius, kenkti žodžio ir informacijos laisvėms ir, pirmiausia, pritarti diskriminacijai lytinės orientacijos pagrindu? Labai gerai žinome, kad toks tekstas skatina slėpti savo lytinę orientaciją ir prieštarauja lesbiečių, gėjų, biseksualų ir transseksualų (LGBT) teisėms, kurias gynėme mes ir Europos Parlamentas. Be to, tokiu laiku, kai liudijame prieš homoseksualus naudojamą smurtą ir agresiją, tai paskatinimas homoseksualumą laikyti nusikaltimu ir naudoti smurtą. Negalime jaunuoliams sudaryti vaizdo, kad Europos Sąjunga - uždara, netolerantiška, intraversinvisuomenė, negerbianti kitokių asmenų.
Todėl mums šis įstatymas atrodo visiškai prieštaraujantis Europos Sąjungos vertybėms, kurios nustatytos Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje ir Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijoje. Kaip jau minėta, jis taip pat prieštarauja visai Europos Sąjungos nediskriminavimo teisei, kuri labai padėjo mūsų nacionalinius įstatymus daugeliu kasdienio gyvenimo atžvilgių - nuo užimtumo iki informacijos arba švietimo - padaryti labiau lygiavinius.
Dėkoju, Komisijos nare, už labai aiškų pareiškimą ir norėčiau, kad visos frakcijos ir kolegos EP nariai suprastų jūsų argumentus. Norėčiau paraginti visus visoms frakcijoms priklausančius kolegas EP narius prisijungti prie Europos Parlamento socialistų ir demokratų pažangiojo aljanso frakcijos (S&D), Liberalų ir demokratų aljanso už Europą frakcijos (ALDE), Žaliųjų frakcijos / Europos laisvojo aljanso (Verts/ALE) ir Europos vieningųjų kairiųjų jungtinės frakcijos / Šiaurės šalių žaliųjų kairiųjų ((GUE/NGL), kurie ėmėsi iniciatyvos ir parengšią rezoliuciją.
Anna Záborská
(SK) Ponia pirmininke, kodėl Europos Parlamentas įsitraukį vienos iš valstybių narių nacionalinių parlamentų pateikto teisės akto pasiūlymo projekto svarstymą? Norėčiau paklausti, nuo kada valstybių narių teisėkūros institucijoms ėmėme įsakinėti, ką jie gali aptarti ir ko - ne?
Nei šios diskusijos, nei pasiūlymas dėl rezoliucijos, dėl kurios balsuosime rytoj, nėra susiję su dabar galiojančiu įstatymu. Jie susiję su teisiškai neprivalomu tekstu, kurį aptaria vienos iš ES valstybių narių parlamentas. Įstatymas, kuris galimai kelia grėsmę žiniasklaidos laisvei Vengrijoje, šiuo metu galioja.
Tačiau daugelis iš mūsų vis dėlto laikomės nuomonės, kad prireikus įsitraukti į šį procesą, Vengrijos valdžiai turėtume duoti laiko iš dalies pakeisti minėtą įstatymą. Bent būkime nuoseklūs.
Ponios ir ponai, sustabdykime ir šios rezoliucijos priėmimą bent iki diskusijų Lietuvos parlamente pabaigos.
RadvilMorkūnaitė-Mikulėnien
(LT) Esu iš Lietuvos ir šiandien svarstoma rezoliucija grįsta viena Administracinių teisių pažeidimų kodekso pataisa. Tai yra, pabrėžiu, nepabaigtas teisėkūrinis procesas nacionaliniame parlamente, į kurį bando įsikišti Europos Parlamentas. Tai yra svarstymo etapas, ne galutinis sprendimas, net komitete nesvarstyta ir diskusijų nebuvo. Teisingumo dėlei turiu pasakyti, kad institucijos, turėjusios įvertinti mūsų aptariamą parlamentarų grupės pataisą pateikišvadas, kurios projektui nėra palankios, tad šiandien aptariamas projektuojamas rezultatas greičiausiai nebus toks, apie kokį čia yra kalbama. Todėl negaliu palaikyti rezoliucijos, nes tai perteklinreakcija. Ir dar norėčiau kreiptis į draugą Higgins: nedarykite referencijų į tai, ko neišgyvenote. Palyginimas Sovietų Sąjungos su dabartine Lietuva yra tiesiog nesuvokiamas.
Alexandra Thein
(DE) Pone pirmininke, Komisijos nare, Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencija ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartija draudžiama diskriminacija lytinės orientacijos pagrindu. Europos Sąjungos sutarties 6 ir 7 straipsniuose ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 19 straipsnyje ES institucijos ir visos valstybės narės įpareigojamos kovoti su diskriminacija lytinės orientacijos pagrindu.
Lietuva - ES valstybnarė, taigi ji yra įsipareigojusi dalytis šiomis bendromis 500 mln. Europos Sąjungos piliečių vertybėmis. Pirmiausia, palankiai vertinu tai, kad 2009 m. priėmus mūsų pirmąją rezoliuciją, Lietuvoje įsigaliojęs suplanuotas teisės aktas - ne toks žiaurus ir tai, kad neteko girdėti apie atvejus, kai būtų taikytas šis įstatymas, ir kad su juo susijęs draudimas rengti Kristoferio gatvės dienos paradą žlugo, o minėtas paradas įvyko. Todėl mane nustebino tai, kad dabar siūlomos naujos teisėkūros priemonės, pagal kurias dėl viešų pasisakymų arba informacijos apie homoseksualius santykius teikimo galėtų iš tikrųjų būti skiriamos iki 2 900 EUR siekiančios baudos ir kad homoseksualiems asmenims - bent moterims - nebebus suteikiamos lygios galimybės.
Todėl palankiai vertinu Europos Komisijos kovos su homofobija strategiją ir ypač norėčiau padėkoti Europos Komisijos narei V. Reding už tai, kad dalyvaudama šiame plenariniame posėdyje, kuris vyksta beveik vidurnaktį, ji pabrėžė, kaip svarbu apsaugoti šias pagrindines teises.
Viviane Reding
Europos Komisijos Pirmininko pavaduotoja. - Ponia pirmininke, pastebėjau, kad Europos Parlamente visos didžiosios frakcijos plačiai pritaria nediskriminavimo principui. Manau, kad jeigu būtų priimta rezoliucija, kuria tikrai būtų pabrėžiamas šis principas ir jos taikymas valstybių narių teisėje - o tai yra valstybių narių vis-à-vis Europos Sąjungos taisyklėms pasirašytas įsipareigojimas - tai būtų labai svarbi akimirka.
EP nariai, kurie aiškiai pareiškė, kad šiandien čia kalbame apie įstatymą, kuris dar ne įstatymas, o tik kai kurių parlamento narių pasiūlymas, yra teisūs tai pabrėždami, bet taip pat norėčiau paprašyti atkreipti dėmesį į tai, kad Lietuvos Prezidentir Lietuvos Vyriausybaiškiai pasisakprieš šiuos kai kurių parlamento narių parengtus pasiūlymus.
Tikiuosi, kad rytojaus balsavimu beveik vieningu sprendimu bus pabrėžti šie principai, dėl kurių susitar27 valstybės narės ir kurie įtvirtinti Europos Sąjungos direktyvose ir Pagrindinių teisių chartijoje. Galiu tik pritarti tvirtai Europos Parlamento pozicijai.
Pirmininkė
Gavau du pasiūlymus dėl rezoliucijų, kurie parengti pagal Darbo tvarkos taisyklių 115 straipsnio 5 dalį.
Diskusijos baigtos.
Balsavimas įvyks trečiadienį, 2011 m. sausio 19 d.
Raštiški pareiškimai (Darbo tvarkos taisyklių 149 straipsnis)
Kristiina Ojuland
raštu. - Nors kritiškai vertiname piliečių laisvių pažeidimus trečiosiose šalyse, privalome panašiai atidžiai nagrinėti įvairius atvejus ES valstybėse narėse. Gaila, kad Lietuvos parlamentas nuėjo taip toli, kad informacijos apie lytinę orientaciją skleidimą prilygino nusikaltimui, prisidengdamas nepilnamečių apsauga, religiniais ir politiniais įsitikinimais. Tai aiškus žodžio laisvės pažeidimas ir jo negalima pateisinti netgi daugelio gyventojų valia. Nepažeidžiamos nepilnamečių teisės visada yra demokratijos požymis, bet Lietuvos parlamentas populizmą palaikdemokratija. Norėčiau, kad Lietuvos parlamentas iš dalies pakeistų arba panaikintų įstatymus, kurie iš esmės yra homofobiški ir pažeidžia Lietuvos konstitucinę teisę, Europos žmogaus teisių apsaugos konvenciją, ES pagrindinių teisių chartiją ir Tarptautinį pilietinių ir politinių teisių paktą. Pritariu Lietuvos Prezidentės Dalios Grybauskaitės drąsai stoti prieš visuomenės diskriminaciją ir tikiuosi, kad ir kiti politikai paseks jos pavyzdžiu. Tačiau jeigu Lietuvos parlamentas nesugebės laikytis savo tarptautinių įsipareigojimų, bus būtina įsikišti Europos Sąjungos vardu.
