Poročilo o neodvisni mednarodni preiskavi spora v Gruziji (razprava) 
Predsednica
Naslednja točka je izjava Komisije o poročilu o neodvisni mednarodni preiskavi spora v Gruziji.
Vytautas Landsbergis
Gospa predsednica, glede pravilnosti postopka želim protestirati proti manipulaciji nekoga v sekretariatu. Pripravljen je bil seznam za razpravo o preiskavi v Gruziji, a imena nekaterih govornikov, vključno z mojim, so bila izbrisana. Zato zahtevam svoj čas za govor v skladu s tem, kar je bilo dogovorjeno do tik pred zdajci. Zahtevam besedo za gospodom Kasoulidesom.
Predsednica
Gospod Landsbergis, zdi se, da so govorniki samo v imenu skupin in vi že imate govornika v imenu skupine PPE. Vendar vam lahko ponudim, da govorite po postopku proste prijave k besedi.
Leonard Orban
Veseli me, da imam danes priložnost razpravljati z vami o Gruziji. Manj kot eno leto po oboroženem spopadu z Rusijo se Gruzija srečuje s številnimi izzivi, ki so v neposrednem interesu Evropske unije, zato se moramo tej državi posvetiti v celoti.
Poročilo o neodvisni mednarodni preiskavi spora v Gruziji, ki ga je pregledala švicarska ambasadorka Heidi Tagliavini, je bilo pripravljeno na zahtevo Evropske unije na podlagi sklepa Sveta. Vendar je povsem neodvisno in Evropska unija sploh ni sodelovala v njegovi pripravi in nima ničesar z njegovo vsebino. Zato se ne bom spuščal v podrobnosti o njegovih rezultatih.
Verjamemo, da je poročilo doseglo svoj glavni namen in ponudilo razlage dogodkov, ki so se zgodili avgusta 2008, pa tudi glavne vzroke spopada. Poročilo jasno poudarja, kot se pogosto zgodi v primerih spora, da krivde za spor ni mogoče zvaliti na eno stran. Kritik za svoja dejanja sta deležni obe, Gruzija in Rusija. Naslednji nauk, ki ga daje poročilo, je potreba po hitrejšem in odločnejšem ukrepanju mednarodne skupnosti v skrajno napetih razmerah, ki se lahko sprevržejo v nasilje.
Evropska unija čvrsto ohranja zaveze, ki jih je dala v zvezi z ozemeljsko celovitostjo Gruzije. Ta hip moramo prizadevanja osredotočiti na izogibanje prihodnjim spopadom in na miroljubno reševanje tekočih napetosti, kajti to je edina pot k dolgoročni blaginji in stabilnosti v regiji.
Gospe in gospodje, vojna je globoko zaznamovala Gruzijce in država se še vedno srečuje s temeljnimi težavami, kot je izpolnitev osnovnih potreb na tisoče razseljenih oseb. Zato sem vesel, da lahko rečem, da izvajanje svežnja pokonfliktne pomoči, ki ga je pripravila Evropska komisija s podporo držav članic in drugih strank, dobro deluje. Kot veste, sveženj Evropske komisije zagotavlja pomoč do 500 milijonov EUR za obdobje 2008-2010. Nekatera področja, na katera se sveženj osredotoča, vključujejo potrebe razseljenih oseb znotraj države in gospodarske ukrepe, usmerjene v ustvarjanje gospodarske rasti in spodbujanje odpiranja delovnih mest. Poleg tega je Evropska komisija predlagala, da bi Gruzija koristila makrofinančno pomoč v višini 46 milijonov EUR, ki bi tej državi pomagala pri premagovanju posledic finančne in gospodarske krize.
Zdaj je nadzorna misija Evropske unije v Gruziji še vedno edina mednarodna navzočnost, ki spremlja razmere v državi. Ta misija ima ključno vlogo, vendar bi še vedno radi videli, da se njene dejavnosti razširijo po vsem ozemlju. Pogovori v Ženevi pod skupnim predsedovanjem Evropske unije, Ovseja in ZN ponujajo edinstveno priložnost za politični dialog z vsemi partnerji. Tudi v prihodnje bomo storili vse, kar je naši moči, da bi spodbudili tvorne razprave, ki bodo vodile v konkretne rezultate.
Zdaj delovna skupina za notranje razseljene osebe in humanitarne vidike, ki ji sopredsedujeta Evropska komisija in Urad visokega komisarja ZN za begunce, razpravlja o vrsti ukrepov, ki naj bi se sprejeli za vračanje beguncev in razseljenih oseb znotraj države in drugih razseljenih oseb. Hkrati sta dala dva mehanizma v Abhaziji in Južni Osetiji za preprečevanje in odzivanje na izredne dogodke nekaj pozitivnih rezultatov glede zmanjševanja števila takih dogodkov in olajšanja prečkanja meja tem osebam.
Ob upoštevanju nedavnih dogodkov je pomembno, da se v Gruziji okrepijo stabilnost, varnost in blaginja. Potreba po gospodarski in politični reformi v tej državi je večja kot kdaj koli prej. Vzhodno partnerstvo, ki je bilo maja ustanovljeno v Pragi, je pomemben okvir za krepitev podpore, ki jo dajemo Gruziji, in sicer skozi dvostransko in večstransko sodelovanje z drugimi partnerji v regiji. Eden ključnih elementov je predlog za uvedbo močnejših političnih in trgovinskih odnosov. Po navedbah vzhodnega partnerstva je Svet za zunanje odnose septembra soglašal, da se morajo pripraviti direktive za pogajanja o novih sporazumih za vse tri države na južnem Kavkazu, vključno z Gruzijo.
Poleg krepitve naših političnih odnosov bomo predlagali, da se v novi sporazum z Gruzijo vključi oblikovanje razširjenega, celovitega območja proste trgovine. Pomembno je, da se omeni, da mora takšno območje zagotoviti postopno uskladitev gruzijskega gospodarstva z notranjim trgom EU. Razume se, da si bo morala Gruzija ob tem ambicioznem dolgoročnem cilju še vedno prizadevati in podpirati napore, namenjene izvajanju reform. Pogajanja o razširjenem, celovitem območju proste trgovine se bodo začela šele potem, ko bodo izpolnjeni potrebni pogoji.
Dovolite mi, da v zvezi z odnosi z Gruzijo dodam, da napredujejo naši ukrepi za povečanje stikov med ljudmi. Komisija je končala pogajanja o sporazumu za olajšanje odprave vizumov in zagotovitev vračanja državljanov, njegovo besedilo pa je na voljo v Svetu. Upamo, da se bo postopek lahko končal takoj, ko bo mogoče.
Gospe in gospodje, prepričan sem, da se vsi strinjamo, da je Gruzija ključni akter v naši soseščini. Zato je za nas nadvse pomembno, da ohranimo zaveze tej državi, da ji bomo pomagali reševati številne izzive, s katerimi se srečuje, zlasti pri doseganju programov reform. Ker Gruzija dosega resnični napredek pri izvajanju političnih in gospodarskih reform, bodo postali odnosi EU z Gruzijo globlji in tesnejši.
Ioannis Kasoulides
v imenu skupine PPE. - Gospa predsednica, najprej jemljemo na znanje poročilo o neodvisni preiskavi, ki nam je bilo pravkar predstavljeno. Zelo težko je v okoliščinah, kot so te, reči, kdo je začel s stvarmi in kdo je nadaljeval. Pomembno je, da so dejstva eno leto po tem sporu še vedno navzoča in da se kršijo številna načela, ki jih Evropska unija podpira.
Prvič, kot ste dejali, gospod komisar, obstaja načelo podpore ozemeljske celovitosti Gruzije. Noben naš diplomatski in drug ukrep ne sme nikoli spodbujati separatizma. Izvršena dejstva, ustvarjena z uporabo sile, niso sprejemljiva in ne morejo biti nikoli sprejemljiva.
Drugič, obstaja pravica razseljenih oseb, da se vrnejo na svoje domove in posestva; osnovna prostega gibanja, kot ste dejali, da prečkajo ločnice. Lastništvo imetja in naselbin mora biti v središču naših politik in treba je sprejeti pobude za obravnavo vprašanj teh humanitarnih in človekovih pravic, neodvisno od izida katerega koli političnega dogovora.
Tretjič, sovražnosti v Južni Osetiji so dokazale, da ne obstaja nič takega kot je zamrznjeni spor. Izraz zamrznjeni ima pomen pomiritve. Pomanjkanje zanimanja pri mednarodni skupnosti lahko vodi v kroničnost in neporavnani spor je potencialna nevarnost za mir in stabilnost. Eno leto po sporu še enkrat poudarjam uspešno vlogo Evropske unije in francoskega predsedstva pri doseganju pospešenega premirja in misije, ki ga nadzira. Navzočnost evropskih opazovalcev je jamstvo, da od zdaj naprej ne more nobena stran samovoljno trditi, da je druga začela sovražnosti. Prizadevanja je treba zdaj preusmeriti v politični dogovor, ne glede na to, kako je to težko, poleg tega pa je treba spodbujati nadaljevanje političnih pogajanj, ki so se začela v Ženevi takoj po sovražnostih.
Podpiramo prizadevanja za novi pridružitveni sporazum v okviru vzhodnega partnerstva, ki presega priložnosti za trgovino in vlaganje. Podpiramo tudi sporazum, ki bi olajšal postopke za izdajanje kratkoročnih vizumov in vračanje državljanov med Evropsko skupnostjo in Gruzijo in zadovoljni smo s svežnjem pokonfliktne pomoči, ki dobro deluje.
Zoran Thaler
v imenu skupine S&D. - (SL) Gospa predsedujoča, kolegice in kolegi, predstavniki Komisije, pozdravljamo nepristransko in neodvisno preiskavo ter kasnejše poročilo o konfliktu v Gruziji leta 2008, ki jo je opravila mednarodna preiskovalna misija na čelu s švicarsko diplomatko Heidi Tagliavini. Pred izbruhom sovražnosti v noči s 7. na 8. avgust 2008 v Južni Osetiji, kar je povzročilo veliko žrtev med civilisti, smo bili priče - mesece - provokacij z vseh strani. Ruska vojaška akcija, vključno z invazijo na Gruzijo je bila nesorazmerna in neupravičena. Obe strani v spopadu sta zagrešili kršitve mednarodnega humanitarnega prava, kar je potrdilo tudi poročilo ter razne organizacije, kot na primer Human Rights Watch.
Kaj storiti zdaj? Rusija mora popolnoma upoštevati sporazum o premirju. Predvsem se mora umakniti z območij, ki jih je zasedla po 7. avgustu 2008. Članom nadzorne misije Evropske unije in mednarodnim agencijam, med njimi tudi Združenim narodom, naj omogoči takojšen prost in neomejen dostop v Južno Osetijo, da bi nadzorovali premirje in skrbeli za humanitarno pomoč. Približno petindvajset do trideset tisoč Gruzijcev je še vedno izgnanih iz njihovih domov v Južni Osetiji. De facto oblasti v Južni Osetiji jim morajo omogočiti vrnitev na svoje domove.
Gruzijska teritorialna integriteta ne sme biti vprašljiva. Vendar skrbijo nas znaki avtoritarizma v Gruziji. Zloraba pravnega sistema s strani predsednika, naraščajoča nestrpnost do drugačnega mnenja, vedno manjša svoboda govora, včasih konfrontacijska nacionalistična retorika škodi Gruziji. Samo z ideali, ki jih je Gruzija podprla v rožnati revoluciji se lahko ta država vrne na proevropsko in demokratično pot ter postane atraktivna za ostale v regiji. Vsi akterji naj bona fide uporabijo možnosti, ki jih dajejo ženevski pogovori. Situacija na Kavkazu mora biti resno obravnavana na naslednjem vrhu EU-Rusija.
Kristiina Ojuland
v imenu skupine ALDE. - (ET) Gospa predsednica, gospe in gospodje, ko govorim v imenu Skupine zavezništva liberalcev in demokratov za Evropo, izkoriščam priložnost, da izrazim odobravanje poročevalcu. Poročilo ima izredno pomembno vlogo, pa čeprav samo izpodbija splošni mit, ki ga je razširila Ruska federacija, da je vojno začela Gruzija. Hkrati je to poročilo uravnoteženo in kritizira obe strani v spopadu in pravi celo, da nista mogli preprečiti spopada. Poročilo je vsekakor pomembno, ker zelo jasno navaja dejstvo, da je Ruska federacija že od samega začetka spopada organizirala usposabljanje na južnoosetijskem ozemlju in priskrbela Južnoosetijcem vojaško tehnologijo pa tudi drugo vojaško opremo.
Naslednji pomemben dejavnik v tem poročilu je nedvomno vprašanje "uvedbe potnih listov", ki ga je Ruska federacija dolga leta izvajala v Abhaziji in Južni Osetiji in s tem ustvarjala navzkrižje z mednarodno zakonodajo, da ne omenjamo, da je spodkopavala dobre sosedske odnose. Čeprav poročilo zelo jasno pravi, da ta uvedba potnih listov ni spremenila ljudi, ki živijo v Južni Osetiji ali Abhaziji, v državljane Ruske federacije, so zgolj de jure še vedno gruzijski državljani in tudi zato trditev Ruske federacije, da so zaščitili svoje državljane v Južni Osetiji in poslali tja ljudi, da jih zaščitijo, prav gotovo ne vzdrži. Naslednji pomemben del poročila je vsekakor dejstvo, da govori o etničnem čiščenju v gruzijskih vaseh na ozemlju Južne Osetije. To je zelo pomemben dejavnik. Na žalost pa poročilo ne obravnava etničnega čiščenja, ki ga je Ruska federacija izvajala v Abhaziji od leta 1991, ko je bilo zaradi neodvisnosti Gruzije skoraj četrt milijona Gruzijcev prisiljenih zapustiti Abhazijo, svojo lastno državo.
In za konec, gospa predsednica, bi rada povedala, da je seveda najpomembnejše od vsega sklicevanje v poročilu na dejstvo, da je treba spoštovati gruzijsko neodvisnost, avtonomijo, suverenost in ozemeljsko celovitost. Naše vprašanje danes je, ali je to res mogoče storiti in, glede na to, da bomo zdaj kmalu praznovali 20-letnico padca berlinskega zidu, bi zato rada vprašala, gospe in gospodje, kdaj bomo lahko praznovali dan, ko se bosta Abhazija in Južna Osetija združili z Gruzijo?
Ulrike Lunacek
v imenu skupine Verts/ALE. - Gospa predsednica, rada bi se pridružila prejšnjim govornikom s toplimi čestitkami gospe Tagliavini in njeni ekipi za poročilo, ki so ga pripravili.
Poročilo je zelo jasno povedalo, da sta za stopnjevanje do spopada, ki se je zgodil avgusta 2008, odgovorni obe strani. Jasno je, da je Rusija gradila vojaško navzočnost v Južni Osetiji, ki je bila gruzijsko ozemlje. Vendar je jasno tudi to, da so te provokacije povzročile pretiran odziv gruzijskega predsednika Sakašvilija. Pomembno je, da se pove, da sta bili obe strani odgovorni in da moramo zdaj pogledati, kako se lahko razvijajo stvari v prihodnje. To je zelo velik dosežek tega poročila. Prav tako se strinjam z vsemi, ki so dejali, da je treba spoštovati ozemeljsko celovitost Gruzije in vseh držav. Mednarodno pravo je treba spoštovati.
Vendar je pomembno tudi, da se pogleda nekatere od razlogov, ki so bili del stopnjevanja do tega spopada: napadalno, ksenofobno in nacionalistično govorjenje. Naslednja stvar, ki se jo je treba vprašati, je, kaj bo zdaj storila EU. Imamo nadzorno misijo, ki je pomembna, vendar mora imeti dostop do vseh delov Gruzije, da bi pomagala razseljenim osebam in drugim.
V naši razpravi zdaj - član Komisije je predlagal napredovanje Gruzije v območje proste trgovine in Parlament bo razpravljal o mikrofinančni pomoči za Gruzijo - je jasno, da mora EU premisliti tudi o določitvi pogojev za Gruzijo, na primer o zmanjšanju zneska njenega vojaškega proračuna. V preteklih letih je Gruzija povečala obrambni proračun, šibka pa je na drugih področjih, kot so socialna vprašanja, civilna družba in svoboda medijev. EU mora tudi to pozorno spremljati. Na kratko, pomembno je, da EU podpre prizadevanja za umiritev napadalnega govorjenja, finančna pomoč pa mora biti dana skupaj s pogoji.
Milan Cabrnoch
Gospa predsednica, gospe in gospodje, v imenu skupine ECR in v imenu delegacije Evropskega parlamenta za sodelovanje z gruzijskim parlamentom, ki ji predsedujem, pozdravljam poročilo, ki ga je predložila Komisija. Poročilo je verodostojno in vanj ne dvomi nobena stran v spopadu. Pozorno spremljamo razmere v Gruziji, spremljamo pa tudi podrobnosti priprav za članstvo Gruzije v Natu. V celoti podpiramo ozemeljsko celovitost in suverenost Gruzije kot neodvisne države. Ne moremo sprejeti zamisli, da leži Gruzija ali katera koli druga država v območju izključnega vpliva Ruske federacije ali katere koli druge države. V zvezi z vojaškim spopadom, ki je bil lansko leto v Gruziji, z velikim nelagodjem spremljamo razmere zlasti v Južni Osetiji. Zaskrbljeni smo zaradi razmer v zvezi s spoštovanjem sporazumov o prekinitvi ognja, še posebno pa nas skrbijo razmere beguncev, ki so bili prisiljeni zapustiti domove in se vanje ne morejo vrniti. Humanitarna pomoč EU zdaj žal ne pride do Abhazije in Južne Osetije. Zdaj v teh območjih trpijo vsi, etnični Gruzijci in drugi prebivalci. Prav tako zelo obžalujemo, da neodvisni mirovni opazovalci, ki jih je v Gruzijo poslala EU, ne morejo delovati v teh območjih.
Poročilo navaja, da sta obe strani v sporu kršili mednarodno pravo. Ni naša naloga, da sodimo, a kljub temu je iz poročila jasno, da ukrepi, ki jih je sprejela Ruska federacija, močno presegajo splošni pojem potrebne obrambe. Zelo smo zaskrbljeni nad informacijo o etničnem čiščenju in nasilju proti civilnemu prebivalstvu, ki je v skladu s poročilom potekalo med spopadom in po njem. V prihodnjem delu znotrajparlamentarnega odbora bomo podprli takojšnji konec vsega nasilja, takojšnjo odpravo blokad, ki ovirajo dostavo humanitarne pomoči tistim, ki jo resnično potrebujejo, dostop za mednarodne mirovne opazovalce in največjo možno ublažitev vpliva spopada na nedolžne civiliste. Podprli bomo vse korake, ki bodo vodili h končanju spopada in obnovi gruzijske ozemeljske celovitosti in suverenosti.
Bastiaan Belder
Gospa predsednica, koristno poročilo komisije za preiskavo oboroženega spopada v Gruziji poleti 2008 pravi, "da ni zmagovalcev". Ne strinjam se s tem.
Seveda je bila in je zmagovalka Rusija. S pomočjo gruzijskega predsednika Kremelj odločno in z vojaškimi sredstvi končuje politično priključitev Abhazije in Južne Osetije. Poraženka je gruzijska država, čeprav se, mimogrede povedano, lahko tolaži s podporo ruske pravoslavne cerkve, ki še naprej trdi, da so Abhazijci in Južnoosetijci gruzijski državljani. Rad bi poudaril to pohvalno stališče moskovskega patriarha, ki je po mojem prepričanju primer za vzgled državam članicam, ki omahujejo.
Komisija Tagliavinijeve upravičeno kritizira množično podeljevanje ruskih potnih listov gruzijskim državljanom v Abhaziji in Južni Osetiji, ki so v nasprotju z mednarodno zakonodajo. Zdaj se to spodkopavanje gruzijske suverenosti natančno zrcali v spodkopavanju ukrajinske nacionalne suverenosti na Krimu, kjer Rusija velikodušno izroča nove potne liste ukrajinskim državljanom.
Zato je pomemben politični nauk, ki ga lahko Evropska unija potegne iz poročila Tagliavinijeve, da bi morala dejavno pomagati Kijevu v obrambi njegove nacionalne neodvisnosti pred vsemi sosedami. Evropski projekti na Krimu so odlična priložnost, da to stori, enako pa velja za Gruzijo.
Franz Obermayr
(DE) Gospa predsednica, spopad na Kavkazu leta 2008, imenovan tudi 5-dnevna vojna, je bil obžalovanja vreden oborožen vojaški spopad med Gruzijo in Rusijo na gruzijskem ozemlju, ki je vplival tudi na tako imenovani "odpadniški provinci" Južno Osetijo in Abhazijo.
Zaradi, na žalost, pogostega enostranskega poročanja mednarodnih medijev o dejstvih in ozadju vojne, bi rad razjasnil nekaj točk. ZDA so ostro obsodile rusko vojaško akcijo in jo opisale kot demonstracijo čistega ustrahovanja in moči ter branile stališče Gruzije. Prva stvar, ki jo je treba povedati, je, da Rusija ni bila agresorka in se je odzvala na vojno, ki jo je začel Sakašvili. Še predobro je vedel, ko je izvedel svoj program ponovne združitve, da se sooča z vsemogočno nasprotnico, vendar je računal na Nato in ZDA, da mu bodo zaščitili hrbet, zato se je odločil, da bo odpadniški provinci pridobil nazaj s silo.
Odziv Rusije je bil nedvomno pretiran, vendar izveden v skladu z mednarodnim pravom v tako imenovanih razmerah samoobrambe. Podpora ZDA Gruziji torej očitno ni bila namenjena varovanju demokratičnih pravic do samoodločanja, temveč je imela tudi - to je treba povedati - vojaške in politične cilje, zlasti ker je Gruzija delovala kot strateška vazalska država na Kavkazu ob ruski meji.
Gruzijci bi morali biti previdni pri dovoljevanju ZDA, da zavarujejo njihov hrbet. Spomnite se samo Madžarske leta 1956, ko so ZDA, kot vemo, prav tako ponudile svojo podporo. Kakor koli, izid je bil porazen. Zahodni svet je Madžare zapustil v njihovem boju za svobodo.
Nazadnje bi rad omenil še poročilo z dne 30. septembra 2009, v katerem preiskovalni odbor, ki ga je postavil Svet ministrov EU, podrobno dokazuje, da upravičenost za napad na podlagi mednarodnega prava, ki jo navajajo Gruzijci, ne velja.
Vytautas Landsbergis
Gospa predsednica, gospa Heidi Tagliavini, vodja misije, je v posebnem tiskovnem povzetku napisala naslednje pripombe: "Treba je reči, da bi bilo spopad leta 2008 mogoče napovedati in preprečiti"; "Vendar je mednarodna skupnost gledala stran, kot da bi se vdala, ne le pri reševanju temeljnega spora, temveč tudi pri vzdrževanju vedno šibkejšega premirja". Komu bi bilo bolj všeč vzdrževati naraščajočo negotovost in oboroženo nasilje z odkritim približevanjem tragičnemu izidu?
Gospa Tagliavini je omenila tri pravne osebe, ki opredeljujejo ravnodušno mednarodno skupnost: Združene narode, OVSE in Evropsko unijo. Zdaj smo mi v Evropskem parlamentu med tremi velikimi hinavci, ki so videli, vedeli in niso želeli preprečiti nedavne krvave stopnje te 17-letne vojne.
Drugi pomembni sklepi misije so prav tako pomembni za svet. Ti so: nobenih mirovnikov več iz sosednjih držav, kajti ti navadno branijo določena državna področja, ne pa miru. Upoštevati je treba vpliv prisilne politike in diplomacije velike sile proti mali in nepodrejeni sosedi, da ne omenjamo morebitne izgube pomembnih delov ozemlja z vsiljeno priključitvijo. V tem spopadu ni zmagovalcev. Ko je mednarodna skupnost med velikimi poraženci, trpi politična kultura sodelovanja.
Še dva citata: "Prezrta so bila uveljavljena načela mednarodnega prava, kot je suverenost in ozemeljska celovitost držav"; "posledica je odmik od civiliziranih standardov politično vzajemnega delovanja v Evropi".
(Predsednica je prekinila govornika)
Jelko Kacin
(SL) Gospa predsednica, gospod komisar, sam sem bil v Tbilisiju nazadnje septembra lani. Vprašanje ozemeljske celovitosti in stabilnosti Gruzije močno vpliva na stabilnost širše regije, ki je na žalost zelo stabilna v svoji nestabilnosti Resnica ni samo ena, resnic je več in pogosto si med seboj nasprotujejo. Kadar živci popustijo odločujočim politikom, so posledice nepredvidljive in zelo obsežne. Neposredna in stranska škoda je velika, posledice pa najprej in najbolj prizadenejo nedolžne ljudi.
Vmešavanje velikih sil in navijanje za to ali ono stran ni pot do uspeha. Potrebujemo ukrepe za vzpostavitev in krepitev zaupanja, ki ga ni. Kavkaz je kompliciran in tako kot Balkan ima več zgodovine, kot jo lahko prebavi in obvlada. Poenostavitve in ksenofobija niso pot do uspeha, nespoštovanje pravic in legitimnih potreb manjšin pa so glavni povod za konflikte. Vzroki so širši in tudi gospodarski, predvsem energetski in geopolitični. Geopolitika pa zahteva odgovorno ravnanje sil velikih, saj tam, kjer se valjajo sloni, trava slabo raste. Slonom moramo dopovedati, da vsa trava ni in ne bo njihova.
Paweł Robert Kowal
(PL) Gospa predsednica, prepričan sem, da je sedanja razprava zapadla v vzorec, ki se preveč osredotoča predvsem na odpravljanje simptomov, ki so posledica težavnih razmer v Gruziji. Gruzija je zdaj država, kjer se odloča o ugledu Evropske unije kot glavne sile na mednarodnem prizorišču. Resnica je, da nihče ne spoštuje načrta gospoda Sarkozyja in je ta postal že stvar preteklosti, da Rusija vztraja pri svojem vojaškem povezovanju z Abhazijo in Osetijo in da si Evropska unija ne bo sposobna ustvariti položaja sile, katere beseda se spoštuje, vsaj kar zadeva razmere v Gruziji. Najboljši dokaz tega je, da komisarka Ferrero-Waldner ni navzoča na današnji razpravi in je samo gospod Orban predstavil stališče Komisije. Gospa Wallis očitno ne verjame, da je zadeva dovolj pomembna, sodeč po strogih omejitvah, ki jih je določila za čas, dovoljen za govor o tem vprašanju.
Csaba Sógor
(HU) To je vprašanje, ki se nanaša na glavne sile, čeprav gre za stanje človekovih pravic. Civilisti, manjšine in demokracija so kakor lutke v igrah glavnih sil in vedno žrtve teh razmer. Kjer gre za ločevanje in delitev, negotovost zamenja varnost in orožje govori namesto pogajanj. Kaj se lahko naredi? Evropska unija mora pokazati nekaj verodostojnosti. EU mora sprejeti manjšinsko politiko, s katero bo manjšinam zagotovila, da uporabljajo materni jezik, spodbujajo svojo kulturo in uživajo avtonomijo v Franciji, Romuniji, Grčiji in tudi na Slovaškem. Ključ za razmere v Rusiji, Gruziji, Južni Osetiji in Abhaziji je v EU. EU mora pripraviti rešitev in biti tem državam za vzor.
Charles Tannock
Gospa predsednica, čeprav je dejansko res, da je leta 2008 predsednik Sakašvili sprožil napad na Južno Osetijo, je bilo to šele po provokaciji, ki je vključevala hude gospodarske sankcije in nameščanje ruskih vojaških enot na zavzetem ozemlju.
Poročilo po mojem mnenju ne prikazuje v celoti nesorazmernega odziva ruskih sil, ki je vključeval bombardiranje civilnih območij v Gruziji, kot je Gori, in dopuščal sistematično etnično čiščenje Gruzijcev iz Južne Osetije in zavzetje gruzijskega ozemlja s strani abhazijskih sil.
Sakašvili je bil po mojem mnenju res nestrpen, ko je skušal ponovno pridobiti nadzor nad suverenim gruzijskim ozemljem in je naredil strašno politično napako - pa čeprav je šlo navsezadnje za gruzijsko suvereno ozemlje. Vendar je Rusija zdaj odločena, da bo nezakonito vzpostavila območje vpliva v drugih državah v njeni soseščini, v tako imenovani "bližnji tujini", ki je seveda suvereno ozemlje, ki bi se moralo spoštovati po mednarodnem pravu.
Tunne Kelam
Gospa predsednica, iz spopada je mogoče potegniti sklep, da se je mednarodna skupnost predolgo in preveč zlahka strinjala z obstojem tako imenovanih zamrznjenih sporov, ki, kot pravi moj kolega gospod Kasoulides, pomenijo popuščanje. Bistveno dejstvo v tem sporu je, da Gruzija ni napadla ruskega ozemlja, Rusija pa je vdrla na gruzijsko ozemlje z velikansko vojaško silo in je nameravala zavzeti njeno glavno mesto. To je bila kršitev mednarodnega prava brez primere, ki je omajala verodostojnost Rusije kot zanesljive partnerice.
Ker je mednarodni odziv na ta vdor še vedno dvoumen, se lahko Rusija počuti kot zmagovalka, kar pomeni, da obstaja verjetnost za podobne agresije, na primer na Krimu ali celo na območju Baltskega morja. Zato potrebujemo jasno zavezo iz EU, da bo navzoča v Gruziji, in ji bo zajamčila svobodno izbiro in ozemeljsko celovitost. Njena navzočnost bo izredno pomembna.
Leonard Orban
Rad bi bil zelo kratek in bom za začetek rekel, kar je omenilo že veliko govornikov, da je ozemeljska celovitost Gruzije bistvena za ukrepe, ki jih izvajamo. To je temeljno vprašanje, ki ga imamo v mislih pri vsakem ukrepu, ki ga uvedemo.
Rad bi zelo jasno povedal, da bo Komisija še naprej podpirala sodelovanje in vezi z Gruzijo na številnih področjih in pomagala tej državi, da napreduje in se približa Evropski uniji. Ta podpora in ti ukrepi se bodo izvajali, kot je bilo rečeno, na številnih področjih.
Še naprej bomo navzoči v pogajanjih v Ženevi, kjer poteka politični dialog, v katerega so vključene vse strani. To je bistveno za reševanje teh razmer. Še naprej bomo tudi zagotavljali pomoč razseljenim osebam. V teku je tudi postopek, da se začnejo pogajanja o pridružitvenem sporazumu, vključno s sporazumom o prosti trgovini, ki očitno vključuje vprašanja, povezana z olajšanjem vizumskega režima.
Nazadnje bi rad rekel, da seveda želimo v pripravah na ta pogajanja izpolniti nekatere pogoje in nekatere obveznosti, ki izhajajo iz pravne države in spoštovanja človekovih pravic ter temeljnih pravic, vsekakor skupaj z drugimi gospodarskimi pogoji, ki so povezani s trgovinsko izmenjavo.
Predsednica
Razprava je zaključena.
(Seja je bila prekinjena ob 10.55 in se je nadaljevala ob 11.05)

Ana Gomes
(PT) Gospod predsednik, v skladu s členom 151 Poslovnika o osebnih izjavah bi rada rekla, da se mi zdi, da je bilo moje ime nezakonito uporabljeno v predlogih sprememb proračuna v zvezi s prisilno umetno prekinitvijo nosečnosti, ki sta jih predložila gospod Deva in gospod Szymański. Predlog spremembe, na katero se sklicujeta in ki sem jo predložila v mnenju o poročilu "Otroci na posebnem mestu v zunanjepolitičnih dejavnostih EU", pravi naslednje, citiram:
"Poziva EU, da trdno podpre odpravo vseh oblik diskriminacije proti dekletom (od spočetja) in razporedi ustrezna sredstva za premagovanje posledičnih nesorazmerij".
(PT) Moje besedilo skuša zavarovati dekleta pred diskriminacijo pred rojstvom, in sicer pred selektivno umetno prekinitvijo nosečnosti na podlagi spola, vendar nima namena preprečevati vseh dejavnosti, povezanih s prekinitvijo nosečnosti.
Moje besedilo je drugačno, v besedah in namenih, od besedila gospoda Deva in gospoda Szymańskija v predlogih sprememb tega proračuna. Zato ni prav, da se vlečejo vzporednice med njima, in še toliko manj, da se v tej zvezi omenja moje ime, kar čutim kot nedopusten poskus politične manipulacije.
Glasovala bom proti predlogom sprememb 727, 732 in 734, ki sta jih vložila gospod Deva in gospod Szymański.
