Procesne pravice v kazenskih postopkih (razprava) 
Predsednik
Naslednja točka je razprava o
vprašanju Svetu za ustni odgovor o p, ki so ga v imenu Odbora za državljanske svoboščine, pravosodje in notranje zadeve postavili Sarah Ludford, Elena Oana Antonescu, Carmen Romero López, Heidi Hautala in Rui Tavares (O - B7-0343/2009),
vprašanju Komisiji za ustni odgovor o p, ki so ga v imenu Odbora za državljanske svoboščine, pravosodje in notranje zadeve postavili Sarah Ludford, Elena Oana Antonescu, Carmen Romero López, Heidi Hautala in Rui Tavares - B7-0344/2009).
Sarah Ludford
vlagateljica. - Gospod predsednik, odkrito in v celoti priznavam, da so dogodki prehiteli ti dve vprašanji za ustni odgovor, ki sta bili vloženi 1. decembra lani, a je vendar vseeno vredno imeti to razpravo, da potrdimo, da je vprašanje procesnih pravic po žal predolgih letih zanemarjanja ponovno na naših mizah, ter poudarimo nujnost in prednostno obravnavo tega programa.
V zadnjem desetletju se je Evropski parlament vztrajno pritoževal, da postopkovna jamstva in pravice obtožencev niso bila deležna enake pozornosti, kaj šele dejanj, kot ukrepi za povečanje hitrosti in učinkovitosti preiskav in pregona. Zadnje navedeno smo podprli, ker se na ta način pač ujame več zločincev. Tisti, ki načeloma zavračajo evropski nalog za prijetje, so zagovorniki mafijskih zločincev in roparjev, posiljevalcev in teroristov na begu. Tu gre za vprašanje uravnoteženosti in pridobitve "evropskega naloga za prijetje plus" ter s tem splošne pravičnosti prek postopkovnih jamstev, ki so del poenostavitve čezmejnega pregona. Nasprotniki evropskega naloga za prijetje seveda ne želijo nobenega ukrepanja EU na področju pravic, želijo samo "evropski nalog za prijetje minus".
Vendar pa je uporaba evropskega naloga za prijetje brez ustreznih postopkovnih jamstev v nekaterih primerih pripeljala do odrekanja sodnega varstva, kajti vzajemno priznavanje ni bilo podprto s trdno osnovo za vzajemno zaupanje. Eden od teh primerov je moj volivec Andrew Symeou. Andrew je zaprt v Grčiji že šest mesecev in čaka na sojenje na podlagi obtožbe uboja, ki je bila menda osnovana na podlagi zmotne ugotovitve identitete in žal tudi policijske brutalnosti nad pričami, poleg tega pa je bil menda tudi evropski nalog za prijetje nepravilno uporabljen. Ko smo se leta 2002 dogovorili o nalogu, so vse strani razumele, da bodo temu ukrepu, ki bo veljal za državljane EU, ki se jim sodi ali so zaprti v drugi državi članici, takoj sledili ukrepi, ki obtožencu zagotavljajo pravico do poštenega sojenja in jamčijo, da ni sodnih zmot. To obljubo so države članice prelomile, ko niso sprejele predloga Komisije iz leta 2004 za razumno širok okvirni sklep o procesnih pravicah, sedaj pa je nesistematični pristop največ, kar lahko iztržimo. Hvaležna sem švedskemu predsedstvu, da ga je ponovno uvedlo, vendar imamo sedaj samo postopen načrt.
Videti moramo na pol poln kozarec in biti optimistični, čeprav obžalujem, da Svet obljublja, da bo samo premislil, ne pa uzakonil t. i. evro-varščine, ki bi pomagala Andrewu Symeouju, ki mu je bila varščina izrecno zavrnjena, ker je tujec. Sedaj se od sodnikov zahteva, da izvršijo sodbe in sodne naloge v drugih državah članicah, ne da bi ugotavljali dejansko stanje, vse bolj pa bodo izpostavljeni kritikam in javnemu nezadovoljstvu, če ne dosežemo vseevropske skladnosti z minimalnimi postopkovnimi jamstvi in pravicami obtoženca v kazenski preiskavi in pregonu. Ne gre samo za posamezne državljane, ki se bojijo, da so jamstva pravic neustrezna; predstavlja tudi oviro za sodnike, policiste in tožilce v njihovem sodelovanju.
Verjamem, da bi zagotovilo človekovih pravic v evropskih nalogih za prijetje moralo biti izrecna pravica pri izročitvi, tudi če Komisija tega ne mara preveč. Zahvaljujoč liberalnim demokratom, britanska zakonodaja, ki izvaja ta ukrep, pravi, da se mora sodišče prepričati, da se Evropska konvencija o človekovih pravicah ne krši. Kako nenavadno je, da se britanska sodišča plašno poslužujejo te določbe, da bi preprečila izročitev. Če bi vse države članice resnično spoštovale svoje obveznosti v skladu z Evropsko konvencijo o človekovih pravicah, morda ukrepi na ravni EU sploh ne bi bili potrebni. Problem ni pomanjkanje standardov, ampak pomanjkanje praktičnega vidika, veliko držav članic pa se zaradi tega tudi znajde pred sodiščem v Strasbourgu. Če upoštevamo, da Pogodba o Evropski uniji in sedaj tudi Pogodba o delovanju Evropske unije obvezujeta države članice, da spoštujejo Evropsko konvencijo o človekovih pravicah, je to sramotno in nesprejemljivo. Zato vsekakor potrebujemo mehanizem za uveljavitev na ravni EU, ki bo odslej na voljo na podlagi pristojnosti Komisije za kršitve in pristojnosti Evropskega sodišča za nadzorovanje. Zato morajo biti ukrepi EU skladni z Evropsko konvencijo o človekovih pravicah in ji ne smejo nasprotovati ali jo spodkopavati, obenem pa morajo prinašati dodano vrednost s krepitvijo praktičnega izvajanja.
Upam, da se Komisija in Svet strinjata, da mora biti standard direktiv, ki jamčijo temeljne pravice, visok. Pobuda držav članic o tolmačenju in prevajanju, ki predlaga besedilo, o katerem se je Svet dogovoril prejšnji oktober, je manj ambiciozna kot besedilo Komisije in mora biti izboljšana. Zato smo zaskrbljeni, da prvi ukrep ne kaže najvišjih standardov. Upam, da bomo ambicioznejši in da bomo postavili precedens za naslednje faze vzpostavitve procesnih pravic, ki jim po tolmačenju in prevajanju sledijo drugi ukrepi, kot je pravni nasvet, pravica do obveščenosti, pravica do posvetovanja s konzularnimi organi in tako naprej. Zato želim od Sveta in Komisije zagotovilo, da bodo ukrepi v načrtu hitro izvedeni, da ohranimo zagon in resnično vzpostavimo pravice do poštenega sojenja, za katere je že davno čas.
Diego López Garrido
predsedujoči Svetu. - (ES) Vesel sem, da so baronica Ludford, ki je pravkar govorila, gospa Antonescu, gospa Romero, gospa Hautala in gospod Tavares vložili to vprašanje, kajti dejansko se soočamo z izredno pomembnim vprašanjem postopkovnih jamstev v kazenskih postopkih. O tej temi bi želel povedati, da soglašamo, da je treba dati več pozornosti tej zadevi, na katero ste nas opozorili, prav tako se tudi strinjamo, da bi jo bilo treba uskladiti na evropski ravni.
V svojem vprašanju ste že na začetku nakazali, da je švedsko predsedstvo doseglo velik napredek. In švedsko predsedstvo je res doseglo pomemben premik na tem področju. Oktobra se je Svet dogovoril o splošnih smernicah za besedilo o pravici do tolmačenja in prevajanja v kazenskih postopkih, le mesec pozneje, novembra, pa je Svet sprejel načrt za nadaljnje korake pri drugih ukrepih v zvezi s postopkovnimi jamstvi, kot odgovor na poziv baronice Ludford k ukrepanju. Nekatere od teh ste tudi sami omenili, baronica Ludford, kot je pravica do obveščenosti o pravicah - ponovitev besede je namerna - in obveznostih osebe v katerih koli kazenskih postopkih, o pomoči, o pravnem nasvetu, o komunikaciji s člani družine in konzularnimi organi ali o posebnih jamstvih, ki jih je treba vzpostaviti, ter zaščita ranljivih obtožencev. To je bilo v zvezi s Svetom med švedskim predsedstvom.
Na tej točki lahko rečete: to je sicer v redu, vendar ali je bil z Evropskim parlamentom sklenjen kak dogovor, da to delo še naprej opravlja prednostno? In lahko vam odgovorimo: da, nadaljevanje s tem pristopom je prednostna naloga. Kako? S kakšnimi pobudami?
Prva stvar, ki jo bo špansko predsedstvo poskušalo storiti, je ta, da bo v sodelovanju z Evropskim parlamentom zagotovilo sprejetje direktive o pravicah do tolmačenja in prevajanja v kazenskih postopkih, ki jo je predlagalo 13 držav članic. S predlogom, ki ga je vložila Komisija, ni bilo mogoče nadaljevati, zato je 13 držav članic nadomestilo to pobudo. Želimo si, da bi bila ta pobuda potrjena, seveda v sodelovanju z Evropskim parlamentom. Poleg tega upamo, da bo Komisija uvedla ustrezne pobude za preostale vidike postopkovnih jamstev. Zelo si želimo, da se to čim prej zgodi, da lahko začnemo postopek njihovega sprejetja, seveda v povezavi s Svetom in Parlamentom.
Za zaključek vam želim povedati, da namerava špansko predsedstvo v mesecu marcu v sodelovanju s Komisijo in Evropsko pravno akademijo organizirati seminar v Madridu na temo skupnih standardov v postopkovnih jamstvih. To pa kaže, baronica Ludford, da se z vsem srcem strinjamo z vami in vsemi, ki so podprli to vprašanje o nujni ureditvi teh zadev, njihovi uskladitvi po vsej Evropi in, seveda, o sprotnem obveščanju Parlamenta o napredku.
Jacques Barrot
Hvala za to vprašanje. Dobro veste, koliko pomena pripisujem tem postopkovnim jamstvom. Res je, da se Komisija že vrsto let bori, da bi zagotovila, da se ta minimalna skupna pravila glede pravice do obrambe resnično uporabljajo v vseh kazenskih postopkih v Evropi. To je nujno za pravosodno sodelovanje in je pogoj za prepotrebno medsebojno zaupanje med državami članicami. Komisija je neumorno delala, da bi zagotovila sprejetje evropske zakonodaje na tem področju. Poleg tega tudi drži, da je, zahvaljujoč švedskemu predsedstvu, Svet 30. novembra 2009 sprejel načrt. To je ključni korak za vzpostavitev evropske zakonodaje o minimalnih postopkovnih jamstvih. Države članice so se s pomočjo tega akta dogovorile o področju uporabe te zakonodaje in njenem prednostnem sprejetju, v polnem sodelovanju z Evropskim parlamentom. Kot vi sem tudi sam prisluhnil gospodu Lópezu Garridoju, ki je zelo dobro pojasnil, kako si je tudi špansko predsedstvo prizadevalo, da bi se ti začetni ukrepi sprejeli, s čimer bomo dobili celo vrsto minimalnih jamstev.
Res je, da se nam je postopni pristop iz načrta na koncu zdel dobra rešitev. S tem pristopom bomo lahko dosegli želeni cilj. Postopni pristop ne pomeni samo tega, da lahko vsako pravico podrobneje analiziramo v okviru zakonodajnega predloga, ampak tudi, da lahko v pogajanjih vsako pravico preučimo posamično. S tem se lahko izognemo medsektorskemu barantanju, ki je včasih značilno za preveč široko zastavljena zakonodajna besedila in ki nekaterim državam članicam omogoča zaviranje pogajanj, da bi pridobile prednost pri določeni točki. Zato sem, gospa Ludford, prepričan, da bo nova Komisija delala kakor hitro je mogoče, da vloži vse zakonodajne predloge, ki so opredeljeni v načrtu, in zagotovi njihovo čimprejšnje sprejetje.
Kar zadeva pravico do tolmačenja in prevajanja, ki je prva določba v načrtu, je Komisija vzela na znanje pobudo, ki jo je predstavilo več držav članic. Ta pobuda, to moram reči, je osnovana na predlogu Komisije iz julija 2009 in na pogajanjih Sveta v drugi polovici leta 2009. Vendar pa tudi drži, da pobuda držav članic ni popolnoma skladna z Evropsko konvencijo o človekovih pravicah ali s sodno prakso Evropskega sodišča za človekove pravice.
Prejšnjemu predlogu Komisije, ki je tolmačenje sestankov med obtoženim in njegovim zagovornikom opredelil kot obveznost, pobuda držav članic ne sledi v celoti, saj le-ta to pravico omeji le na komunikacijo s policijskimi organi in med sojenjem. Poleg tega je prejšnji predlog Komisije zagotavljal pravico do prevajanja, ki je v besedilu Komisije obsežnejša.
Seveda bo na tem področju še veliko dela med Evropskim parlamentom in Svetom, in menim, da bomo uspeli pripraviti ambiciozno besedilo o procesnih pravicah. To je bistvenega pomena, če želimo ustvariti resnično evropski pravosodni prostor. Zagotovili bomo tudi, da je besedilo skladno s standardi iz Evropske konvencije o človekovih pravicah in sodno prakso Evropskega sodišča za človekove pravice kot tudi Listine o temeljnih pravicah. Zato sem prepričan, da se lahko zanesemo na Parlament, da bo ustrezno ukrepal, ponovno pa poudarjam, da nam bo tudi špansko predsedstvo nudilo podporo.
Elena Oana Antonescu
Čeprav smo napredovali na področju vzajemnega priznavanja sodb v kazenskih zadevah, pa je napredek na področju jamčenja in zagotavljanja pravic osumljencev in obtožencev zelo skromen.
Pomembnost skupnih standardov predstavlja predpogoj za vzpostavitev medsebojnega zaupanja v pravne sisteme držav članic. Neuravnoteženost pravice osumljencev in obtožencev na eni strani in instrumenti, ki jih ima tožilstvo na voljo, na drugi strani lahko ogrozijo načelo vzajemnega priznavanja sodb. Zato je pobuda švedskega predsedstva iz julija 2009 o načrtu za povezovanje procesnih pravic osumljencev ali obtožencev predstavljala zelo pomemben korak naprej.
V zvezi s pravico do prevajanja in tolmačenja je Lizbonska pogodba z uveljavitvijo 1. decembra 2009 vzpostavila nov institucionalni okvir. Predlog okvirnega sklepa, ki je bil še v postopku v Odboru za državljanske svoboščine, pravosodje in notranje zadeve, je moral biti pretvorjen v predlog direktive, da se je lahko delo na dosjeju nadaljevalo.
Zaskrbljeni smo bili zaradi časovnega okvira in obsega uporabe prihodnjih pobud o procesnih pravicah. Zato smo se odločili, da ta vprašanja predložimo Komisiji in Svetu. Kmalu po predložitvi v decembru je 13 držav članic, vključno z Romunijo, pobudo za direktivo predstavilo Evropskemu parlamentu in Svetu. Prepričana sem, da bomo v celotnem postopku uspeli izboljšati to besedilo, tako glede njegovega področja uporabe kot tudi glede zagotovitve enotnosti postopkov in kakovosti prevajanja in tolmačenja.
Glede drugih ukrepov iz načrta pa verjamemo, da je njihov namen zagotoviti dostop do pravic kot tudi do pravnega nasveta in pomoči, vzpostaviti posebna jamstva za osumljene ali obtožene osebe, ki so ranljive, kot tudi zagotoviti informacije o pravicah teh oseb in stroških. Želeli bi videti jasne zaveze Sveta in Komisije, da bi bili predlogi uredbe pripravljeni takoj, kot je mogoče.
Razlike, ki trenutno obstajajo med državami članicami, zahtevajo takojšnje sprejetje skupnih standardov.
Carmen Romero López
Rada bi pozdravila špansko predsedstvo in obenem tudi poudarila, da je to prva pobuda o procesnih pravicah. O tej temi smo že razpravljali, vendar pa je obvisela v zraku, ko se je švedsko predsedstvo zaključilo.
Ta osnutek pobude je že v Parlamentu in prva razprava je že mimo. Zato verjamemo, da je vprašanje tehtno in bo še naprej tehtno zaradi pomembnosti teme. Izboljšave je prav gotovo mogoče narediti na tem področju in upam, da bomo dosegli napredek, kajti pobuda prehaja skozi različne faze.
Kot je izpostavil že gospod Barrot, predlog Komisije je bil nedvomno ambicioznejši in zato moramo v Parlamentu izboljšati sedanje besedilo. To vsekakor ni novo besedilo, saj sta Parlament in Komisija o njem že razpravljala, z nasprotovanjem držav članic.
Švedsko predsedstvo je poskušalo stvari ponovno zagnati na podlagi načrta, vendar pa je kljub temu ta zadeva za države članice še vedno zahtevna. Situacija se je precej spremenila po uveljavitvi Lizbonske pogodbe, kajti Parlament sedaj lahko sprejema odločitve. Verjamemo torej, da morata Komisija in Svet procesne pravice ponovno preučiti v novem scenariju, v katerem smo se znašli danes.
Želeli bi, da bi te procesne pravice obravnavali kot sveženj. Ni mogoče priznati pravice do prevoda brez priznavanja pravice do pravne pomoči ali pravice do obveščenosti. Zato morajo biti načrti Komisije, da iz leta v leto nadaljuje z vlaganjem predlogov za te pravice, po našem mnenju pospešeni, da se lahko to temo obravnava kar se da hitro.
Drži, da protiteroristična zakonodaja razveljavlja jamstva, vendar če želimo vzpostaviti območje pravice in svobode, moramo zaupati svojim vrednotam, da jih lahko prenesemo tudi v evropski projekt.
Graham Watson
v imenu skupine ALDE. - Gospod predsednik, Parlament je predlagal uvedbo evropskega naloga za prijetje 6. septembra 2001. Na našem predlogu bi se še vedno nabiral prah, če se ne bi čez pet dni v New Yorku zgodilo, kar se je. Gospod Bin Laden nam je pomagal uresničiti to zadevo in meni je pripadla čast, da ta ukrep pilotiram skozi Parlament.
Parlament je takrat vztrajal, da morajo nalog spremljati minimalna postopkovna jamstva v kazenskih postopkih. Komisija je svoje predloge pripravila v letu 2002 in poskrbela za hitro ukrepanje. Torej zakaj je še do nedavnega to ležalo v poštnem predalu Sveta? Zakaj se Komisija ni potrudila, da bi bili vsi njeni predlogi potrjeni, ne pa da je dopustila, da so se potrjevali posamično?
Evropski nalog za prijetje je nadomestil izročitev. Čas za predajo je precej skrajšal. Spodbudil je neposredni stik med pravosodnimi organi držav članic. Izločil je odločitve na podlagi političnih interesov, tako da države članice predajajo svoje lastne državljane.
Evropski nalog za prijetje je precej izboljšal pravno državo na naši celini, vendar pa temelji na vzajemnem zaupanju in vse preveč je primerov, ko naši državljani dvomijo v to zaupanje.
Dva moja volivca sta trenutno v priporu na Madžarskem in čakata na sojenje. Čeprav je bila njuna izročitev zahtevana že pred letom dni in čeprav sta tam že dva meseca, nista še bila obtožena in do njunega sojenja bo morda preteklo več mesecev. Eden je izgubil delo, ki je glavni vir preživljanja njegove družine. Obema je bila odvzeta možnost stika s svojimi najbližjimi. In vendar sta morda oba nedolžna in nista zagrešila dejanj, za katera sta obdolžena.
Takšni primeri mečejo slabo luč na evropsko pravosodno sodelovanje. Pasivnost vlad v Svetu je sramota. Vlagatelji tega vprašanja za ustni odgovor imajo prav: zahtevajo takojšen odziv Evrope.
(Govornik se je strinjal, da sprejme vprašanje na podlagi modrega kartončka v skladu s členom 149(8).)
Predsednik
Hvala, gospod Watson. Nameraval sem vas poimenovati "boter" evropskega naloga za prijetje, vendar bi lahko bilo to napak razumljeno.
William
Gospod Watson, Bin Ladna in 11. september navajate kot razlog za premik v prizadevanjih za sprejetje evropskega naloga za prijetje. Ali zagovarjate mnenje, da bi evropski nalog za prijetje morali uporabiti samo proti teroristom in morilcem ter v primeru hujših nasilnih kaznivih dejanj?
Graham Watson
v imenu skupine ALDE. - Gospod predsednik, z dovoljenjem, gospoda Bin Ladna nisem navedel kot razlog, dejal sem, da nam je pomagal pospešiti postopek. Nalog ni bil nikoli mišljen samo za teroristična kazniva dejanja, ampak za vsa hujša kazniva dejanja. Tisti, ki mu nasprotujejo, so dejansko tisti, ki nasprotujejo pravni državi na naši celini in zaščiti, ki jo evropski nalog za prijetje nudi našim državljanom.
Heidi Hautala
v imenu skupine Verts/ALE. - (FI) Gospod predsednik, gospod Watson ima popolnoma prav, ko pravi, da je Evropski parlament že od samega začetka vztrajal, da morajo evropski nalog za prijetje spremljati tudi jasni minimalni standardi v kazenskem postopku. Sedaj lahko jasno vidimo vrsto problemov, s katerimi se sooča veliko držav članic, ker je bil evropski nalog za prijetje zgrajen na pesku. Dejansko je bil zgrajen na pesku, kajti predpostavka je, da bi se morale države članice zanesti na pravne sisteme drugih: da pravna država in standardi poštenega sojenja realno obstajajo v različnih državah članicah.
Kot nekateri pred mano bi tudi sama lahko pripovedovala zgodbe o tem, kako stvarnost ni takšna in kako je nujno, da Komisija ukrepa, kot je predlagal tudi kolega poslanec pred mano. Vzpostaviti moramo celovit sistem, kjer se v ospredje postavijo minimalne pravice v kazenskih postopkih. Verjamem, da nam bo Lizbonska pogodba ponudila to priložnost, kajti sedaj je Evropski parlament polno pristojen zakonodajalec skupaj s Svetom in zelo lepo je bilo slišati gospoda Barrota, da zaupa v to partnerstvo med Komisijo in Parlamentom. Komisija in Parlament morata sedaj izoblikovati os moči, ki lahko premaga nasprotovanja držav članic, ki na tem področju ne želijo napredka.
Obljubila sem, da vam bom povedala zgodbo o tem, kaj se zgodi, če se pravne države ne spoštuje, upošteva pa se evropski nalog za prijetje. Na Finskem sta trenutno pridržana čečenska zakonca, Hadižat in Malik Gataev. Prišla sta iz Litve, kjer sta več let vodila sirotišnico za otroke, ki so bili žrtve vojne v Čečeniji, in zgodilo se je, da je v Čečeniji varnostna policija prekinila njuno dejavnost z izgovorom, da je morda prišlo do neke manjše povezave z nasiljem v družini; morda je bilo povezano samo z družino in dejansko ni imelo nobene zveze s hujšim napadom, na primer. Sedaj sta zakonca na Finskem. Prosita za azil, Litva pa zahteva njuno izročitev. Primer bo obravnavan naslednji ponedeljek na okrožnem sodišču v Helsinkih.
Kaj za božjo voljo lahko človek naredi v taki situaciji, glede na to, da je poanta v tem, da bi se morala Finska zanesti na dejstvo, da bosta zakonca v Litvi deležna poštenega sojenja? Imamo zelo trdne dokaze, da to dejansko ni tako, in reči moram, da je takšnih primerov, ko evropski nalog za prijetje izgubi svoj pomen, kolikor jih želite. Moramo doseči napredek v tej zadevi, drugače bo popolnoma nemogoče zgraditi zaupanje med državami članicami, kar pa bo neizogibno potrebno, če se želimo vključiti v pravosodno sodelovanje.
Janusz Wojciechowski
v imenu skupine ECR. - (PL) Gospod predsednik, tudi sam bom kot gospa Hautala povedal en primer. Neki mladenič iz Poljske je bil v Veliki Britaniji obsojen na dosmrtno kazen zaradi posilstva, in sicer na sojenju, ki je temeljilo na posrednih okoliščinah in je bilo pod velikim vplivom medijske gonje in ki po mnenju nekaterih opazovalcev nikakor ni izpolnjevalo poljskih standardov za pravično sojenje. Mladenič sedaj služi dosmrtno kazen v zaporu na Poljskem, čeprav poljski zakon ne predvideva dosmrtne kazni za posilstvo, le za umor - za posilstvo je najvišja zagrožena kazen 12 let. Imamo torej situacijo, kjer nekdo služi kazen v poljskem zaporu na podlagi obsodbe, ki ni v skladu z načeli poljskega zakona.
Ta primer sem predstavil, da ponazorim problem in tudi kot argument za čim hitrejšo uvedbo določenih splošnih standardov, tako v zvezi s kazenskim postopkom kot, po mojem mnenju, v zvezi s pravili za izvršitev sodbe. Sedaj smo priča vse več situacijam, ko se storilcu kaznivega dejanja sodi v eni državi, kazen pa mora prestajati v drugi. Zato podpiram idejo o standardih in idejo o direktivi.
Rui Tavares
v imenu skupine GUE/NGL. - (PT) Gospod predsednik, Evropska unija potrebuje dve nogi za hojo: ena so države članice, druga so njihovi državljani, ki jih v Evropskem parlamentu predstavljajo njihovi izvoljeni predstavniki.
Sedaj se pogosto dogaja, da ko države članice rešijo svoje probleme, zaprejo svoje pravosodne sisteme; ko svojim političnim sistemom dovolijo komunicirati, pozabijo poskrbeti še za vse drugo in postaviti temelje za zaupanje med državljani Evropske unije. To je eden teh primerov.
Evropski mandat zagotovo pospeši stvari in pravosodnim sistemom v Evropski uniji poenostavi življenje. Vendar pa so nujno potrebne tudi druge pravice, kot je pravica do prevajanja in tolmačenja (glede katere mi je v zadovoljstvo in čast delati skupaj s kolegico poslanko gospo Ludford), če naj imajo evropski državljani zaupanje v svoje odnose s pravosodnimi sistemi drugih držav članic.
Z veseljem se pridružujem svojim kolegom v njihovi zahtevi, da Komisija in Svet pohitita s pripravo besedil, ki bi prek postopka soodločanja peljali ta postopek naprej za druge procesne pravice v kazenskih zadevah.
William  Dartmouth
v imenu skupine EFD. - Nocoj sem prosil za besedo, ker sta, kot je že bilo povedano, dva volivca - Michael Turner in Jason McGoldrick - zaprta v 2. enoti osrednjega zapora v Budimpešti na Madžarskem. V zaporu sta od 3. novembra in še čakata na sojenje. Dejansko datum sojenja še ni bil določen. Pogoji v zaporu so težki. Sta v ločenih celicah in nimata stikov drug z drugim. Majhno celico si delita s tremi drugimi zaporniki. V celici sta zaprta 23 ur na dan. Dovolijo jima tri telefonske klice in eno tuširanje na teden. Dovolijo jima samo en obisk svojcev na mesec.
Na kratko, sta v osamitvi. Jezikovna pregrada to osamitev le še poslabšuje. Obtožena sta gospodarskega kriminala. Nista morilca ali terorista. Zaprta sta samo zaradi evropskega naloga za prijetje.
Evropski nalog za prijetje je z eno potezo pometel vsa jamstva proti prijetju, ki so bila v Veliki Britaniji uvedena pred več kot tisoč leti. Gospod Watson, kar zmajajte z glavo: bolje bi bilo, če bi se opravičili. Zmotna ugotovitev identitete in kraja identitete pomenita, da se to, kar se je zgodilo Jasonu in Michaelu, lahko sedaj zgodi kadar koli in kateremu koli britanskemu državljanu.
Laburistična stranka, liberalni demokrati in konzervativna stranka so glasovali za evropski nalog za prijetje. Če citiram Zolaja, "J' accuse" - obtožujem stranke britanske politične srenje: njihova podpora evropskemu nalogu za prijetje je vsakega Britanca izpostavila tveganju za naključno prijetje.
Krisztina Morvai
(HU) Kot Madžarko in pravnico na področju kazenskega prava bi me moralo biti sram, kajti danes sta tu, v Evropskem parlamentu, na temo postopkovnih jamstev v kazenskem postopku kolega poslanca, ki drugače zastopata dve različni politični strani, navedla Madžarsko kot zelo očiten primer. Čeprav me je sram, se moram z njima strinjati, ker imam tudi sama podobno izkušnjo. Prosim njiju in tudi vse vas, peščico poslancev, ki še prisostvujete tej razpravi o tako pomembni temi, da premislite o naslednjem: če sta izvedela o tako hudih kršitvah zakona v primeru tujcev, ki so politično dokaj nepomembni za madžarsko državo in madžarsko vlado, kakšna usoda šele lahko doleti nasprotnike madžarske vlade, recimo politične nasprotnike?
Trenutno je na podlagi predhodnega priprtja v zaporu 15 ljudi, ki so poskušali pričati proti koruptivnim poslom madžarske vlade. V povračilo so proti njim sprožili kazensko ovadbo na podlagi izmišljenih obtožb terorizma. Do danes ni bil predstavljen niti en samcat dokaz; oblasti se ne čutijo dolžne predložiti kakršen koli dokaz. Te osebe so v priporu v pogojih, o katerih ste pravkar slišali, stran od svojih družin, javnosti in novinarjev. Prosim, združimo se in naredimo nekaj, da se razmere na Madžarskem normalizirajo, in preprečimo, da se odsotnost postopkovnih jamstev v kazenskem postopku ne izkorišča, zlasti zaradi političnih razlogov. Madžarska mora uvesti ta jamstva.
Carlos Coelho
(PT) Gospod predsednik, gospod Lopez Garrido ne bo imel nič proti, če svoje prve besede namenim podpredsedniku Barrotu. Ne vem, ali bomo lahko bili spet v njegovi družbi na plenarnem zasedanju pred uveljavitvijo nove Komisije, in zato bi se mu za vsak primer želel zahvaliti za njegov trud, inteligenco in odlično sodelovanje z Evropskim parlamentom na področju pravosodja in notranjih zadev.
Želel bi dodati svoj glas tistim, ki menijo, da je to področje zelo pomembno. Ne želimo zgraditi le varno Evropo. Želimo zgraditi tudi pravično Evropo, zato je katera koli pobuda, ki vpliva na procesne pravice, ključnega pomena.
Sprejeti moramo ukrepe za podporo žrtvam in spodbujati spoštovanje pravic državljanov, ki so privedeni pred sodišče. Menim, da ima to sporočilo dva zelo jasna poziva - enega je za Svet pripravil gospod Watson, ki se je v svojem govoru bolje izrazil kot jaz.
Nezaslišano je, da smo po osmih letih še vedno v tej fazi postopka in da obravnavamo samo nekatere vrste pravic. Biti moramo učinkovitejši in hitrejši. To je naloga Sveta in Parlamenta, komisar Barrot pa bi tudi moral vplivati na svojega kolega, prihodnjega komisarja, in prihodnjo Komisijo.
Komisija mora prevzeti pobudo na vseh drugih področjih, ki imajo opraviti s procesnimi pravicami, ne samo tistih, ki se nanašajo na jezik in prevajanje.
Monika Flašíková Beňová
(SK) Vprašanje temeljnih procesnih pravic v kazenskem postopku je eno ključnih vprašanj, ki bi moralo odmevati v pravosodju in notranjih odnosih.
Osnutek okvirne direktive načeloma opredeljuje zbir temeljnih procesnih pravic v kazenskem postopku, in sicer pravico do pravnega nasveta, pravico do tolmačenja in prevajanja, pravico do posebne obravnave občutljivih področij ter pravico do komuniciranja in sodelovanja s konzularnimi organi. Ta seznam temeljnih pravic bi nam moral služiti v izključno demonstrativne namene, kajti vloga Evropske unije je zagotoviti, da države članice spoštujejo najširši možen razpon temeljnih pravic, tudi zaradi članstva držav članic v Svetu Evrope in v zvezi z njegovo konvencijo.
Prizadevati bi si morali spodbujati takšno regulativno sredstvo postopkovnih odnosov v kazenskih zadevah, ki bi prej omenjene pravice zagotavljalo vsem udeležencem kazenskega postopka, naj si bodo žrtve in oškodovanci ali storilci, da se doseže poštena in demokratična razsodba, ki v celoti izpolnjuje namen kakršne koli naložene kazni, ne samo zatiranje, ampak tudi socialna rehabilitacija in izobraževanje.
Gerard Batten
Odbor poziva Svet, naj nadaljuje z delom za uvedbo skupnih evropskih procesnih pravic v kazenske zadeve. Obstoječi skupni postopek v obliki evropskega naloga za prijetje je odstranil stoletja stara jamstva pred nepravičnim priprtjem in zaporno kaznijo, ki so bila na voljo Angležem. To ni akademski argument. Evropski nalog za prijetje nedolžnim ljudem uničuje življenje. Moj volivec Andrew Symeou je samo eden od vedno večjega števila ljudi, ki so bili izročeni, ne da bi bilo angleško sodišče pristojno za obravnavo dokazov prima facie proti njim in bi lahko preprečilo nepravično izročitev. Izročitev je sedaj zreducirana na birokratsko formalnost. Gospod Symeou je zaprt v zloglasnem zaporu Korydallos že šest mesecev, brez varščine ali obetov za sojenje. Politični cinizem britanskih liberalnih demokratov je resnično osupljiv. V Londonu pretakajo krokodilje solze zaradi usode gospoda Symeouja, čeprav so materialno odgovorni za skupne postopke, ki so to povzročili, in sedaj si tu celo prizadevajo, da bi bilo tovrstne zakonodaje še več. Skupni postopki bodo znižali evropske pravne standarde, ne zvišali.
Predlagal bi nekaj. Če želite višje standarde v evropskih kazenskih postopkih, sprejmite habeas corpus, sojenje s poroto in glavne določbe Magne Carte in Listine svoboščin iz leta 1689 kot skupne evropske standarde.
Georgios Papanikolaou
(EL) Gospod predsednik, ključnega pomena je, da dosežemo čim večji napredek pri vzpostavitvi skupnega evropskega referenčnega okvirja za procesne pravice pri delitvi pravice. Ključni pojem je pojem zaupanja. Želimo, da evropski državljani, ki iščejo pravico, zaupajo, da bodo njihove temeljne pravice zaščitene. Želimo si tudi zaupanja med državami članicami pri sodelovanju in pri delitvi pravice za vsako osebo, ki je poklicana na odgovornost. Nazadnje pa potrebujemo zaupanje vseh nas v delitev pravice. Če ne bomo spodbujali teh skupnih okvirov na evropski ravni, pa če so nam všeč ali ne, bodo kdaj pa kdaj kazniva dejanja izkoristila pravne vrzeli in na koncu ne bomo dosegli delitev pravice, za katero si tako prizadevamo, prav zaradi tega, ker takšen okvir ne obstaja.
Diego López Garrido
predsedujoči Svetu. - (ES) Poslušal sem govore in dejal bi, da me veseli, da veliko poslancev EP iz zelo različnih skupin soglaša, da je treba uskladiti postopkovna jamstva na evropski ravni in pripraviti pravi evropski zakon o postopkovnih jamstvih.
Vsi govorniki v vseh parlamentarnih skupinah se strinjajo, da je treba pripraviti pravi evropski zakon o postopkovnih jamstvih. To kaže na pomembnost in potrebo po evropskem postopku združevanja ter pomen Evrope državljanov, evropskega pravosodnega prostora in izvajanja Lizbonske pogodbe. Pričujoča tema je v središču programa španskega predsedstva za naslednjih šest mesecev in je prejela nesporno podporo v vseh govorih, ki sem jih slišal, na osnovi različnih argumentov in z različnih vidikov: premakniti se moramo proti usklajenim postopkovnim jamstvom.
Omenil bi še nekaj na temo, ki jo je sprožila gospa Flašíková Beňová, saj menim, da je zelo pomembna, in sicer da moramo ta korak storiti ravno v času, ko bo Evropska unija podpisala Evropsko konvencijo o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin, kot določa Lizbonska pogodba.
Gospod predsednik, naj zaključim z izjavo, da si bosta Svet in špansko predsedstvo prizadevala zagotoviti, da se vsa ta postopkovna jamstva uvedejo v prakso prek direktiv, ki jih bo Evropska komisija še pravočasno vložila, ter direktive, ki je že v teku, na podlagi pobude 13 držav članic, če se prav spomnim.
Še nekaj besed o evropskem nalogu za prijetje za zaključek. Evropski nalog za prijetje je ves čas deležen kritike. Rad bi dejal, da je evropski nalog za prijetje temeljni primer Evropske unije in sodelovanja v boju proti organiziranem kriminalu v Evropski uniji. Pravico imam, da to povem celemu svetu, saj prihajam iz Španije, ki je še vedno žrtev terorističnih napadov in za katero je evropski nalog za prijetje ključno orožje v boju proti terorizmu.
Jacques Barrot
Gospod predsednik, minister ima prav, gospod Coelho pa je prej lepo povedal, da želimo "varno Evropo, pravično Evropo". Da, gospod Watson, evropski nalog za prijetje je zelo učinkovit in zelo koristen, čeprav drži, da moramo obenem vzpostaviti in zagnati tudi evropski pravosodni prostor; prav na tem področju moramo delati za pravično Evropo, da bomo res vsi imeli zaupanje v deljenje pravice po vsej Evropi.
V zvezi s tem bi se želel še enkrat zahvaliti vlagateljem vprašanja in jim ponovno potrditi, da bo Komisija na podlagi besedila, ki odraža splošen pristop Sveta z dne 23. oktobra 2009, s pomočjo Evropskega parlamenta in španskega predsedstva zagotovila, da bo novo besedilo kakovostnejše od sedanjega. Dodal bi še, da bomo seveda pazili, da pravočasno oblikujemo vse potrebne zakonodajne predloge, da državam članicam ne bo treba podajati nobenih pobud.
Komisija se že ukvarja s predlogom za obvestilo o pravicah. Komisija si bo prizadevala, da bi bili vsi ukrepi, predvideni v načrtu, sprejeti čim prej. Ocena, da bi vsak ukrep uveljavili v enem letu, je samo okvirna. Če bodo pogajanja to dopuščala, bo Komisija z veseljem pospešila zadeve, to je popolnoma jasno.
Trdno verjamem, da so se mnenja spremenila in da smo na podlagi večletnega stockholmskega programa resnično dolžni pokazati rezultate na tem področju. Poleg tega moram reči, da odkar so mi zaupali te odgovornosti, počnem vse, kar je v moji moči, za napredek na področju postopkovnih jamstev, in čeprav smo izbrali postopno metodo, verjamem, da smo sedaj na dobri poti. Želel bi se zahvaliti Evropskemu parlamentu in španskemu predsedstvu, saj sem prepričan, da bo pravična Evropa v letu 2010 beležila velik napredek.
Predsednik
Hvala, komisar. Prepričan sem, da jih je veliko zunaj te dvorane, ki bi pritrdili besedam Carlosa Coelha in se vam zahvalili za vašo predanost in prizadevnost v vlogi komisarja v tem obdobju. Najlepša hvala.
Razprava je zaključena.
