

Formanden.
   - Næste punkt på dagsordenen er redegørelser fra Rådet og Kommissionen om den politiske situation i Belarus efter valget. 
Hans Winkler,
   Fru formand, mine damer og herrer, jeg ønskede at være til stede under denne vigtige debat i dag, især fordi det er nødvendigt, at Parlamentet sender et kraftigt signal om EU's meget alvorlige bekymring over situationen og udviklingen i Belarus.
Rådet har selvfølgelig længe været opmærksom på situationen i Belarus og ikke kun siden i søndags, hvor der blev afholdt valg. Rådet har gennem længere tid været bekymret over situationen i Belarus med hensyn til krænkelsen af menneskerettighederne og undertrykkelsen af oppositionen og civilsamfundet. Dette er også baggrunden for, at Rådet traf en lang række foranstaltninger i den sidste fase forud for valget, herunder især en meget klar reaktion på den belarussiske regerings og præsidentens meddelelse om, at der ville blive sat hårdt ind mod eventuelle demonstranter. Udtrykket "terrorist" blev endda anvendt, og muligheden for dødsstraf blev nævnt i denne forbindelse. Rådet udtalte sig meget klart.
Desværre blev vores negative forventninger til afviklingen af valget med baggrund i tidligere begivenheder bekræftet, idet oppositionen blev holdt nede og ytringsfriheden undertrykt, hvilket betød, at der ikke var tale om et frit valg. Dette blev især bekræftet af OSCE/ODIHR's valgvurderingsmission, der fremførte, at valget ikke var retfærdigt og frit, og at det heller ikke opfyldte OSCE's standarder. Formandskabet tog øjeblikkelig stilling til begivenhederne i Belarus og udsendte en erklæring om valget allerede mandag den 20. marts i forbindelse med Rådets (almindelige anliggender) møde. Rådet drøftede spørgsmålet og udtrykte en meget klar holdning, der lå tæt op ad den erklæring, som OSCE/ODIHR udsendte senere på dagen.
Det er nu vigtigt at beslutte, hvilke konsekvenser disse begivenheder skal have, dvs. hvordan EU skal reagere. Rådet mente, at det i første omgang var vigtigt at reagere hurtigt og sende et signal. Jeg glæder mig over, at Parlamentet også har reageret hurtigt på situationen med henblik på at sende et signal. I løbet af de kommende dage og uger vil Rådet nøje overvåge, hvilke særlige foranstaltninger, der kan og bør træffes for at udtrykke vores utilfredshed med situationen og desuden påvirke den fremtidige udvikling i landet.
Jeg er af den opfattelse, at dette er årsagen til, at situationen er meget vanskelig, og at foranstaltningerne skal overvejes nøje, idet vi ikke ønsker at tage skridt, der berører befolkningen eller civilsamfundet. Vi må tværtimod søge at fremme det frie samfund eller det frie civilsamfund. Vi må finde ud af, hvordan vi kan samarbejde og opmuntre de modige mennesker, der samles og holder stand, og vi må overveje vores næste skridt. Dette er baggrunden for, at Rådet i mandags besluttede at mødes med Kommissionen med henblik på en indgående drøftelse af mulige foranstaltninger.
Det er meget vigtigt, at EU's nuværende og fremtidige foranstaltninger også støttes af EU's partnere. I alt 40 lande godkendte den erklæring, som formandskabet udsendte i går eftermiddags, hvilket sender et kraftigt signal. Denne erklæring blev godkendt af kandidatlandene og herudover af de lande, der deltager i stabiliserings- og associeringsprocessen - Albanien, Bosnien-Hercegovina og Serbien og Montenegro - EFTA-landene Island, Liechtenstein og Norge og derudover Ukraine og Moldova. Det er vigtigt, at der opnås bred enighed, således at vi kan sende et klart signal.
Vi bliver selvfølgelig også nødt til at indgå i en dialog med Rusland, idet begivenhederne også er knyttet til Rusland. Vi må gøre det klart, at Rusland også bliver nødt til at bakke op om EU's fælles værdier, at det med hensyn til de fire områder, vi altid taler om i forbindelse med partnerskabet med Rusland, er det en forudsætning, at Rusland også overholder de demokratiske regler. Vi vil naturligvis også give udtryk for denne holdning under vores løbende drøftelser med Rusland.
Afslutningsvis vil jeg gerne forsikre Dem om, at Rådet tager denne situation meget alvorligt, at vi er bekymret over situationen i Belarus, som er det sidste land i Europa, hvor menneskerettighederne ikke overholdes, og hvor der ikke er forsamlings- og ytringsfrihed. Vi vil fortsætte vores bestræbelser på at forbedre situationen. Som det blev anført af den østrigske udenrigsminister efter valget, "Det vil ikke altid være vinter i Minsk". 
Ole Krarup (GUE/NGL ).
   - Fru formand De må meget undskylde, at jeg handlede i strid med de grundlæggende regler. Jeg vil bare tillade mig at protestere mod, at vi gennemfører denne forhandling. I bedste fald kan det karakteriseres som rent tidsspilde. Det er åbenlyst i strid med forretningsordenen, at man pludselig med timers eller minutters varsel vedtager at diskutere et meget vigtigt emne. Det er et vigtigt emne, men det, der nu kommer til udtryk, er en usædvanlig demokratisk selvtilfredshed, som afspejler sig i reaktioner på det belarussiske valg og de undertrykkelser, der har fundet sted. Det er ikke et emne, der kan tages op med kort varsel. Det er i strid med forretningsordenen, og jeg forlanger, at vi stopper forhandlingen om dette emne og går over til den rigtige dagsorden. 
Formanden.
   - Mange tak hr. Krarup. Anmodningen om ændring af dagsordenen blev meddelt i går, og jeg går ud fra, at dette spørgsmål blev drøftet i grupperne. Jeg meddelte ændringen af dagsordenen i morges og fremkom i denne forbindelse med nærmere oplysninger om, hvem der havde anmodet om ændringen, hvilke grupper, der var involveret, og antallet af modtagne underskrifter. Jeg modtog ingen indsigelser fra Parlamentet. Jeg er sikker på, at det ærede medlem vil rejse spørgsmålet i sin gruppe. 
László Kovács,
   Fru formand, det seneste valg i Belarus og søndagens begivenheder i hovedstaden Minsk har klart bekræftet, at præsident Lukasjenko er fast besluttet på at fastholde regeringsmagten med alle midler. Dette er ikke nogen overraskelse, da der er tale om et undertrykkende regime, der ikke tolererer politisk konkurrence. Den dårlige nyhed er, at præsidenten og styret stadig støttes af en stor del af befolkningen. De fredelige demonstrationer har imidlertid vist, at de pluralistiske kræfter har sluttet sig sammen i landet, og dette er en positiv udvikling.
I den første rapport fra Organisationen for Sikkerhed og Samarbejde i Europa/Kontoret for Demokratiske Institutioner og Menneskerettigheder konkluderes det, at valget den 19. marts tydeligvis ikke opfyldte OSCE's kriterier for demokratiske valg som følge af den manglende respekt for den grundlæggende forsamlings-, forenings- eller ytringsfrihed og den vilkårlige anvendelse af statsmagt og omfattende tilbageholdelser og problemer med tidlig stemmetælling og registrering.
I lyset af disse alvorlige problemer er det Kommissionens opfattelse, at præsidentvalget i Belarus i bund og grund var uregelmæssigt. Dette rejser alvorlig tvivl om, hvorvidt valgresultatet virkelig afspejler det belarussiske folks ønske. Kommissionen tager også afstand fra, at observatørerne fra OSCE og EU, herunder medlemmer af Europa-Parlamentet, blev forment adgang, selv om deres ankomst var blevet meddelt og registreret. Vi tager afstand fra indledningen af straffesager mod medlemmer af oppositionen og arrestationen af aktivister fra oppositionen og fredelige demonstranter. Vi opfordrer de belarussiske myndigheder til at løslade disse øjeblikkeligt.
Kommissionen overvejer i øjeblikket spørgsmålet om sanktioner. Det er vigtigt, at sanktionerne rettes direkte mod de personer, der er ansvarlige for det ulovlige valg. Vi må undgå at ramme befolkningen, og dette skal gøres klart. Kommissionen vil være fuldt involveret i forberedelsen af disse foranstaltninger.
Med hensyn til fremtiden må vi fortsætte vores bestræbelser på at støtte demokratiseringen og civilsamfundet. Vi er ved at færdiggøre et forslag til vores bistandsstrategi for 2007 og frem. I overensstemmelse med Rådets konklusioner vil vi fortsat støtte demokratiseringen med forskellige metoder og midler. Vi vil også fortsat støtte befolkningens behov ved en målrettet indsats med henblik på social og økonomisk udvikling i Belarus. Dette kan gøres gennem vores fremtidige europæiske naboskabs- og partnerskabsinstrumenter. Denne form for støtte giver os mulighed for at kombinere kontakter med embedsmænd på mellemniveau med sigte på at mindske Belarus' selvvalgte isolation, samarbejde med ngo'er og støtte, der direkte gavner befolkningen f.eks. på sundheds- eller miljøområdet eller i det Tjernobyl-berørte område.
De nuværende tv- og radioprogrammer, der sendes i Belarus og støttes af EU, er et vigtigt bidrag til demokratiseringen og EU's synlighed i Belarus. Det er vigtigt, at EU's betydelige finansielle bidrag og de potentielle fordele forbundet med den europæiske naboskabspolitik når frem til den belarussiske befolkning. Vi vil satse ihærdigt på at skabe mellemfolkelige kontakter gennem vores bistand, og vi vil udvise mest mulig fleksibilitet inden for rammerne af vores finansieringsbestemmelser. 
Bogdan Klich,
   Fru formand, dagens debat er vigtig. Beslutningen om at sætte dette spørgsmål på dagsordenen højner i høj grad Europa-Parlamentets anseelse. Kommissærens tale i dag højner også Kommissionens anseelse. Tilsyneladende taler Parlamentet og Kommissionen for første gang i lang tid samme sprog. Dette er et meget godt tegn.
Den belarussiske befolkning forventer, at vi udviser politisk solidaritet. Aleksander Milinkevich anmodede indtrængende om dette, da han talte i Europa-Parlamentet for et par måneder siden. Han afholdt møde med kommissær Ferrero-Waldner og hr. Solana og blev anerkendt som en demokratisk partner af de politiske ledere i EU. Politisk solidaritet er ikke blot et spørgsmål om at udsende politiske erklæringer, idet det også er nødvendigt at ændre Unionens politikker. Denne omfattende revision bør tage sigte på at isolere magthaverne uden at isolere det belarussiske samfund. Formålet bør være at støtte det belarussiske samfund uden at støtte myndighederne.
Parlamentet har længe opfordret til, at Unionen træffer forstandige foranstaltninger, og at der kun indføres sanktioner, der berører regimets embedsmænd, der er ansvarlige for krænkelsen af borgerrettighederne og de demokratiske frihedsrettigheder. Vi kræver, at listen over de personer, der har fået indrejseforbud i EU-medlemsstaterne, udvides betragteligt. Som Parlamentets delegation til Belarus har vi forelagt det relevante dokument for kommissær Ferrero-Waldner og hr. Solana. Det er også meget vigtigt, at EU er indstillet på at modtage de belarussere, der ikke kan bo i deres eget land, og det er af afgørende betydning at inkludere de unge i Belarus, der for øjeblikket er blevet bortvist fra universiteterne, fordi de har deltaget i fredsdemonstrationer, i et særligt støtteprogram i EU-medlemsstaterne. Dette skylder vi vores belarussiske partnere. 
Jan Marinus Wiersma,
   Fru formand, når vi ser tilbage på sidste søndag, tror jeg, det er temmelig klart, at den eneste passende reaktion på valget den dag i Belarus er en kraftig fordømmelse.
Dette valg var hverken frit eller ærligt, og faktisk var situationen værre end ved præsidentvalget for fire år siden. Jeg synes også, det er rigtigt, at EU siger dette klart og tydeligt og forklarer vores offentlighed, at vi ikke accepterer, at et diktatur opretholdes i landet gennem den slags valg.
Nu rejser spørgsmålet sig naturligvis, hvad vi skal gøre. Jeg tilslutter mig, hvad hr. Klich sagde om nødvendigheden af at overveje, hvordan vi kan fortsætte med udvidelsen af, hvad vi kalder fornuftige sanktioner.
Vi tror heller ikke, at det har nogen mening at udvikle sanktioner, som rammer landets befolkning. Det vigtigste, vi skal gøre for befolkningen, er at se, om vi kan hjælpe med at bevidstgøre eller med at skabe større muligheder for pluralisme i landet.
Jeg tror, at det er op til Rådet og Kommissionen at gøre det helt klart og tydeligt, hvordan vi karakteriserer regimet efter dette valg, og at vi skal beskrive det med lige så utvetydige vendinger som amerikanerne. Så er det i hvert fald tydeligt, hvad vi mener om regimet.
Jeg tror også, at vi skal se på, om den højtstående repræsentants rolle kan udvides. Hvorfor ikke udnævne en særlig EU-repræsentant også for Belarus?
Som hr. Winkler også påpegede, er et centralt spørgsmål naturligvis forbindelsen med Rusland. Det er flot at have 40 underskrifter under en EU-erklæring, fortræffeligt, men der mangler én underskrift. Den står under et telegram, som hr. Putin vist allerede i søndags sendte hr. Lukasjenko for endnu en gang at lykønske ham med det fantastiske resultat, og hvori hr. Putin udtrykker håb om, at han i fremtiden sammen med hr. Lukasjenko kan arbejde på de to landes yderligere demokratiske udvikling.
Det er den situation, vi befinder os i. Jeg håber, at disse ting tages op på G8-mødet, men måske især inden for rammerne af de normale drøftelser mellem EU og Rusland. Jeg tror, det er af kolossal betydning, at EU samarbejder med nabolande som Ukraine, men også med USA, når det gælder om at videreudvikle politikken for at skabe forandring i Belarus.
Jeg tror også, at en mere synlig EU-politik i øjeblikket kan betale sig. Der har i alle vores lande været så stor medieinteresse for dette valg, at vi bør benytte os af den impuls, det har skabt.
Afslutningsvis vil jeg sige, at vi vil føre en mere udførlig forhandling om dette spørgsmål om to uger i Strasbourg, hvor vi måske mere detaljeret kan drøfte de foranstaltninger, som EU kunne udvikle. Jeg vil bede Rådet om én ting, og det er, at det forelægger et fornuftigt program med gode forslag om at støtte oppositionen og det civile samfund i landet. Jeg tror, det er meget vigtigt at søge efter flere muligheder for at støtte især oppositionen. Det har den brug for, og det fortjener den. Det er sandsynligvis også den eneste mulighed for at skabe en forandring i landet. Jeg er enig med hr. Winkler i, at det ikke altid kan blive ved at være vinter i Minsk. 
Jeanine Hennis-Plasschaert,
   Fru formand, Rådet og Kommissionen har oplyst, at de drøfter sanktioner og foranstaltninger, og det er berettiget. Det overrasker mig ærlig talt, at der ikke på forhånd var opstillet en strategi. Den nuværende situation i Belarus er jo ikke en overraskelse for nogen.
Mange eksempler på mulige sanktioner og foranstaltninger har i mellemtiden passeret revy, og jeg støtter kraftigt f.eks. udvidelsen af visumforbuddet for regeringsrepræsentanter, en fleksibel politik med billige visa for almindelige belarussere, fastfrysning af udenlandske tilgodehavender, en bedre tilpasning af de europæiske finansielle programmer til den specifikke situation i Belarus osv.
Hvad der imidlertid efter min mening stadig gås for let hen over, er Ruslands rolle i denne sammenhæng, hvilket hr. Wiersma for lidt siden kom ind på. Endnu vigtigere er den rolle, som Unionen kan og skal spille på dette område. Jeg gentager, at Putin uden at blinke lykønskede Lukasjenko med hans sejr. Hermed viste han, at han er revnende ligeglad med de foreløbige OSCE-konklusioner. Putin er også den, som holder gang i Belarus' økonomi med billige råstofleverancer.
Er tiden ikke inde til, at Rådet og Kommissionen indleder en konstruktiv samtale med Putin? Rådsformanden sagde for lidt siden, at han går ud fra, at alt dette tages op i kontakterne med Rusland. Det er et nobelt forsøg, men stadig ikke tilstrækkeligt. Man kan da ikke synes, det er normalt, at Putin uden at fortrække en mine fortsætter sin politik og lykønsker Lukasjenko, selv om det er soleklart, at menneskerettighederne stadig krænkes.
Eller risikerer vi med en for tydelig holdning at skabe en konflikt med andre prioriteter såsom sikring af de europæiske energiforsyninger? Jeg ville virkelig ønske, at vores egen interesse ikke vejer tungere end de idealer, som EU er baseret på. 
Elisabeth Schroedter,
   Fru formand, efter min opfattelse er det afgørende, at budskabet er klart, dvs. budskabet fra alle EU-institutionerne om, at dette valg var en farce. Der er ikke noget troværdigt bevis på, at hr. Lukasjenko har vundet valget. Han har bevaret magten ved hjælp af svindel. Dette er virkeligheden.
Befolkningen lader sig i mindre og mindre grad narre af dette bedrag, idet titusindvis af mennesker ellers ikke ville være mødt frem på Oktoberpladsen søndag aften på valgdagen på trods af præsident Lukasjenkos og efterretningstjenestens trusler. Disse personer på Oktoberpladsen er vores store håb i Belarus, og jeg vil gerne sende en meget særlig hilsen til dem fra Parlamentet, da de er vores fremtidige partnere.
I lyset heraf er vores topprioritet at anerkende disse mennesker som partnere og støtte deres demokratiske aktiviteter og sikre, at der indføres visumforbud for de personer, der arresterer dem. Når alt kommer til alt, udøver disse mennesker blot deres demokratiske ret til ytringsfrihed og udtrykker deres ønske om at leve i et demokrati.
Jeg vil gerne rejse spørgsmålet om Rusland igen. Det er meget vigtigt at sætte spørgsmålet om de videre tiltag i forbindelse med Belarus på dagsordenen for det kommende G8-topmøde som et særligt punkt. Enhver, der fortsat blindt støtter Belarus og præsident Lukasjenko, kan ikke være en seriøs EU-partner. Belarus er en hindring for gode relationer mellem Rusland og EU, som det derfor er nødvendigt at drøfte. Jeg forventer, at formandskabet underretter os om resultatet af disse drøftelser. Det er den eneste måde, hvorpå der kan ske fremskridt, og hvorpå vi kan støtte de mennesker, der holder stand på Oktoberpladsen. 
Michał Tomasz Kamiński,
   Fru formand, det er utroligt positivt, at repræsentanter for forskellige politiske grupper alle taler med samme stemme i dag i Parlamentet. Dette er et godt eksempel på, hvad europæisk solidaritet handler om, og det viser, at alle de tilstedeværende medlemmer, eller i det mindste et overvældende flertal, tillægger grundlæggende standarder for menneskerettigheder og borgerlige rettigheder, der i øjeblikket krænkes brutalt i Belarus, samme betydning.
Jeg vil gerne slutte mig til de medlemmer, der i dag har understreget, at præsident Lukasjenkos regime og alle de begivenheder, der i øjeblikket foregår i Belarus, ville have været utænkelige, hvis ikke diktatoren selv følte, at han blev støttet af indflydelsesrige protektorer og magtfulde venner i Kreml. Vi bliver nødt til at erkende, at løsningen på problemerne i Belarus ikke kun kan søges i Belarus, men også består i at få de russiske myndigheder til at forstå, at vi som borgere i EU ikke under nogen omstændigheder kan acceptere situationen lige uden for EU's østlige grænse.
Mine damer og herrer, jeg vil gerne nævne et spørgsmål, der indtil nu ikke er dukket op i denne debat, idet vi selvfølgelig har drøftet de forbrydelser, der er sket i forbindelse med valget, der blev afholdt for et par dage siden i Belarus. Vi bør imidlertid huske på, at problemet med krænkelser af menneskerettighederne i Belarus er et vedvarende problem, og at problemet ikke kun er relateret til valgprocessen. Jeg vil gerne opfordre EU til i højere grad at gribe ind, ikke blot på menneskerettighedsområdet i forbindelse med valgrettigheder, men også i forbindelse med fremme af informationsfriheden og de belarussiske mediers frihed. Baggrunden herfor er, at præsident Lukasjenkos regime forbliver ved magten, da det ganske enkelt fører borgerne bag lyset. 
Charles Tannock (PPE-DE ).
   - Fru formand, Belarus fik uventet status som stat i 1991. Landet havde en frygtelig historie og blev særlig hårdt ramt af det radioaktive nedfald fra Tjernobyl. Jeg var rent faktisk en af stillerne til ændringsforslaget i det forrige Parlament om at øge finansieringen for at hjælpe børn, der den dag i dag stadig lider under følgerne af radioaktiviteten.
Belarus er i dag belemret med en paranoid diktator, hr. Lukasjenko, der isolerer sig selv. Jeg beskrev landet som "Europas Cuba". Hr. Lukasjenko har ikke tid til retfærdige og frie valg. Han deltager blot i paradeforestillingen. Han tror på de stalinister, der siger, at det er ligegyldigt, hvordan valget afholdes, idet det vigtige er, hvem der kontrollerer stemmeoptællingen. Bizart nok kunne hr. Lukasjenko måske have fået tilstrækkelig folkelig opbakning, - 55-60 % - til at vinde valget ved et frit valg. Det var imidlertid ikke nok for en mand som ham. Han ønskede et langt større flertal som diktator, idet han frygtede, at hvis han blev mere upopulær, ville der næste gang ikke være nogen komfortzone, han kunne trække sig tilbage til med 55 % eller 60 % af stemmerne.
Desværre leverede Rusland under hr. Putin gas til Belarus til 50 amerikanske dollars pr. 1.000 m3, og den belarussiske økonomi er rosenrød nok til, at hr. Lukasjenko kan købe pensionisternes, militærets, politiets og alle statsapparaternes stemmer. Heldigvis er de unge mere kyniske, og jeg glæder mig over det mod, der er blevet udvist af alle de personer, der er gået på gaden i protest, og som har trodset militærets og KGB's brutalitet og vrede under Lukasjenko.
I sidste ende bør hr. Lukasjenko betragtes som en paria i Vesten, og der skal udstedes indrejseforbud for alle medlemmer af regimet, og deres finansielle værdier skal indefryses. Vi skal støtte civilsamfundet og deres ngo'er, og vi har brug for et meget specielt og generøst finansieret besøgsprogram i EU, således at vi kan invitere studenter, journalister og medlemmer af civilsamfundet - igangsætterne og de dynamiske personer og meningsdannerne - til Europa-Parlamentet, således at de kan se, hvordan demokratiet virkelig fungerer i praksis.
Joseph Muscat (PSE ).
   - Jeg vil gerne takke formanden. De modige mennesker på Oktoberpladsen skriver deres lands historie. Dette sker, fordi de er ved at bekæmpe den angst og apati, der har hersket i Belarus. Dette er et hårdt slag mod mennesker, der ikke tror på demokratiet. De sætter alt på spil, dvs. deres arbejde, deres studier, deres familier og deres liv. På trods af truslerne har de modige unge mennesker på Oktoberpladsen siden sidste søndag været i stand til at holde vagt dagligt, en vagt der vil fortsætte i hvert fald indtil næste lørdag. Vi insisterer på, at der ikke udøves vold mod disse mennesker. Dette vil efter vores opfattelse være uacceptabelt. En række af disse unge mennesker er blevet bortvist fra universitetet, fordi de demonstrerer. Vi må nu i praksis udvise den solidaritet, vi har talt om gennem lang tid. Hvis forholdene ikke ændres til det bedre, bliver vi nødt til at give disse unge mennesker mulighed for at studere ved et af vores europæiske universiteter. Der skal handling bag ordene. Der er blevet sendt et signal, og skriften er på væggen for dem, der ønsker at læse den. Ingen lader sig narre af noget. Spørgsmålet er imidlertid nu, hvem der længst kan holde stand. Der er ingen undskyldninger. Vi kan ikke skjule os bag bureaukratiske eller diplomatiske hindringer, når vi skal hjælpe disse demokratiske kræfter. Initiativet om at transmittere udsendelser til Belarus er et positivt skridt i den rigtige retning, men for at være ærlig er jeg ikke klar over, hvad det er blevet til. Derudover må vi ikke undvige vores ansvar, blot fordi vi tog dette initiativ. Begivenhederne i Belarus vedrører os, fordi de sker hjemme. Tak. 
Janusz Onyszkiewicz (ALDE ).
   - Jeg ønsker også at tale om nødvendigheden af at gennemføre konkrete tiltag. Vi har allerede nævnt udvidelsen af listen over personer, der har fået indrejseforbud i EU-medlemsstaterne, men jeg vil gerne tilføje, at denne liste skal udvides drastisk og ikke blot med syv eller otte navne. Listen skal omfatte hundredvis af navne, og den skal også offentliggøres i Belarus. Listen skal ikke blot underskrives af EU-medlemsstaterne, men også af lande, der ønsker EU-medlemskab. Formålet er at sikre, at de mennesker, der i øjeblikket forfølger demonstranterne, ikke vil kunne tage på ferie til Tyrkiet, Rumænien eller Bulgarien. Der er også mulighed for at indefryse deres midler, således at de i det mindste ikke kan købe noget af os. Undskyld, jeg trivialiserer spørgsmålet lidt, men jeg ønskede at være meget præcis. Der er også et tredje spørgsmål, der ofte drøftes i Parlamentet, og som også har været genstand for parlamentsbeslutninger, nemlig en ændring af Parlamentets handlemåde i forbindelse med foranstaltninger til støtte for civilsamfundet i Belarus og i andre lande såvel som støtte til aktioner i demokratiets navn.
Det er lidt flovt, at der er blevet anvendt så få midler til disse aktioner. Jeg taler ikke om de mange midler, der er blevet afsat til dette formål, men om de midler, der rent faktisk er blevet anvendt. Der har kun været få aktioner som følge af forskellige, langsommelige procedurer.
Dette er baggrunden for, at jeg ønsker at opfordre til, at der oprettes en fond efter samme model som Westminster Foundation eller en af de tyske eller nederlandske fonde, således at der sker en betydelig forbedring af proceduren i forbindelse med overførsel af midler.
Afslutningsvis vil jeg gerne nævne, at det vil være værd at overveje at vise belarusserne, at selv om hr. Lukasjenko har isoleret Belarus, selv om han ikke tillader uddannelsesrejser, eller end ikke rejser med henblik på sygdomsbehandling, og bebyrder alle, der rejser til udlandet med visse grænseafgifter, kan EU beslutte at udstede gratis visum til de personer, der er berettiget til at få et indrejsevisum. Jeg mener, at dette vil være en udmærket fremgangsmåde og en udmærket gestus. 
Konrad Szymański (UEN ).
   - Vi har i årevis vidst, hvad denne diktator har foretaget sig uden for vores østlige grænser. Det har imidlertid været vanskeligt for os at afgøre, hvordan vi skulle gribe ind.
Denne periode præget af politisk hjælpeløshed fik en ende, da Europa-Parlamentet tog initiativet, navnlig i denne valgperiode. Jeg er sikker på, at Parlamentet har ydet en historisk indsats i denne forbindelse. I dag bliver vi imidlertid nødt til at bekæmpe den hjælpeløshed, der udvises af Europa og den frie verden, når det handler om praktiske tiltag. På kort sigt bliver vi nødt til at udvide listen over personer, der ikke er velkommen i EU, betragteligt. På mellemlang sigt bliver vi nødt til at finde ud af, hvordan vi effektivt kan støtte civile kræfter, først og fremmest medierne. Det er meget vigtigt at bryde informationsblokaden, når troen på en alternativ udvikling i Belarus skal genopbygges. Vi bliver nødt til at styrke vores tiltag på dette område. De første skridt er allerede blevet taget, men de skal kun betragtes som indledende skridt. På lang sigt er det først og fremmest nødvendigt, at den belarussiske befolkning føler, at disse skridt fører et sted hen.
Vi bliver nødt til at åbne op i Vesten og tilbyde dem virkelige europæiske perspektiver. Uden disse perspektiver vil den belarussiske befolkning aldrig komme til at tro på, at de kan frigøre sig fra diktatorer. Lukasjenkos regime vil få en ende, men uden disse perspektiver vil han blive afløst af en anden, der vil gennemtvinge Ruslands strategi, der går ud på at genopbygge Ruslands indflydelsessfære i regionen. Der er ikke nogen tredje vej i denne del af Europa. Som polak er jeg kun alt for godt bevidst herom. 
Árpád Duka-Zólyomi (PPE-DE ).
   - Resultatet af præsidentvalget i Belarus var forventet. Udfaldet afspejler anvendelsen af vold, svindel og massearrestationer, med andre ord grove overtrædelser af de grundlæggende regler for frie og demokratiske valg. Hvordan vil situationen udvikle sig nu efter valget? Det ser ud til, at et kapitel i kampen for demokrati i Belarus er lukket, men vi må ikke forblive inaktive. Folk har nu i fem dage demonstreret i gaderne i Minsk.
Hvad kan Parlamentet og EU gøre i denne situation? For det først må vi ikke acceptere valgresultatet. Vi må således afvise, ignorere og isolere den belarussiske præsident fra resten af verden.
For det andet skal EU og Parlamentet fremover utvetydigt og udelukkende støtte de demokratiske oppositionskræfter og borgerforeninger, eller civilsamfundet, som det allerede er blevet foreslået. Denne støtte bør ikke kun være moralsk, men bør være specifik og omfatte finansiel støtte. Det kan muligvis også være et effektivt skridt at integrere de belarussiske oppositionspartier i europæiske partistrukturer. SMK (Det ungarske koalitionsparti) i Slovakiet foregik med et godt eksempel ved at underskrive en aftale med Den belarussiske Folkefront og Det forenede Borgerparti sidste år, og samtidig drøfter SMK dette spørgsmål med PPE-DE. Som følge heraf vil de to partier få status som observatørmedlemmer under PPE-DE's kongres, der afholdes i Rom i næste uge.
For det tredje bør EU, navnlig Kommissionen, udarbejde en ny strategi, der er klar, mere effektiv og mere konsekvent. Vi må ikke tillade, at finansiel støtte fra EU kanaliseres gennem Lukasjenko-regeringen, hvor vi ikke kan føre kontrol med, hvordan denne anvendes. Den Slovakiske Republik går ind for strengere og skrappere procedurer.
Mine damer og herrer, EU må ikke lade Lukasjenko være i fred og vende tilbage til . Som Belarus' vigtigste handelspartner har EU rent faktisk i høj grad bidraget til bevarelsen af dette regime. 
Rolandas Pavilionis (UEN ).
   - De seneste begivenheder i Belarus har gjort to ting klart. For det første er det nødvendigt at foretage en grundig revision og konkretisere EU's strategi i forhold til Belarus så hurtigt som muligt, og de positive tegn på et civilsamfund, der er ved at vågne op, bør ikke berolige hverken EU's ledere eller medlemsstaternes parlamenter og regeringer. Undertrykkelsesbølgen vil ikke stilne af, men tiltage i styrke, og det første mål er derfor at beskytte de kræfter, der modsætter sig regimet, og deres ledere mod undertrykkelse. En sådan konkret og forpligtende strategi bør gennemføres af alle EU-medlemsstaternes parlamenter og regeringer og ikke kun i de stater, der støder op til Belarus. Når vi har isoleret regimets ledere skal vi dernæst anvende alle tilgængelige midler til at styrke den informationsmæssige støtte til det belarussiske folk, udvikle eksisterende kontakter og skabe nye kontakter på alle niveauer i civilsamfundet, dvs. erhvervslivet, akademikere, folk, der beskæftiger sig med kunst og kultur, og journalister. Jeg mener, at Litauen kan fremvise et vellykket og konkret eksempel, idet landet er værtsland for det tidligere eneste frie universitet i Belarus, der senere blev tvunget til at virke i eksil. Det er uden tvivl en prioritering i en fælles EU-strategi af denne karakter at tilbyde unge mennesker fra Belarus sådanne studiemuligheder på højere uddannelsesinstitutioner og universiteter i EU. 
Ryszard Czarnecki (NI ).
   - Fru formand, jeg var medlem af den delegation fra Parlamentet, der aldrig nåede frem til Belarus. Jeg påtog mig udfordringen og blev stoppet ved grænsen og var vidne til hele denne latterlige scene; det urimelige i et tog, der holder i en time ved grænsen mellem Polen og Belarus, folk, der kigger med rædsel i blikket, hvorefter de skrækslagne går over grænsen. Synet af embedsmænd, der kontrollerer pas, mindede mig om kommunisttiden. Det var som at se en film fra dengang. Jeg så småsmuglere.
Grænsen ved Bug-floden er en latterlig Berlinmur, og vi har fuldstændig ret i, at myndighederne bør isoleres. Med henblik på at bygge broer vil jeg dog appellere til, at vi ikke isolerer det belarussiske samfund, de unge, studenterne, journalisterne, akademikerne og de folk, der arbejder for de ikke-statslige organisationer, der allerede udsættes for forskelsbehandling i Belarus. Vi har brug for broer, der vil give belarusserne mulighed for at føle, at de er europæere, og forstå, at de kan og bør medvirke til at værne om værdier såsom demokrati og frihed. 
Hans Winkler,
   Fru formand, jeg er virkelig meget taknemmelig over Parlamentets enstemmige, stærke og imponerende støtte til vores og Kommissionens bestræbelser.
Vi har alle samme holdning, og vi må nu finde ud af, hvordan vi effektivt stiller regimet til ansvar for situationen og for afviklingen af valget og samtidig støtter de kræfter, der ønsker forandringer. Det er vi alle enige om. Vi agter naturligvis at følge mange af de henstillinger, der er blevet fremsat i dag.
Eftersom jeg ikke kan kommentere alle de rejste spørgsmål i detaljer, vil jeg gerne drøfte de spørgsmål, som efter min opfattelse er særlig interessante i denne forbindelse. Hr. Klich mindede Parlamentet om Alexander Milinkevichs besøg i Parlamentet. Jeg vil gerne gøre opmærksom på, at hr. Milinkevich også besøgte Rådet. I alle tilfælde var der 14 ministre til stede under drøftelsen, der fandt sted i forbindelse med et rådsmøde, og vi understregede også ved denne lejlighed, at vi beundrede oppositionens store mod, og at den havde vores fulde støtte.
En række talere har været inde på spørgsmålet om restriktive foranstaltninger eller sanktioner. Dette er netop, hvad vi har brug for nu. Der er allerede blevet indført visumrestriktioner, og disse restriktive foranstaltninger skal nu udvides. Fru Schroedter fremførte, at der skal indføres visumforbud for alle ansvarlige, og det er netop, hvad vi har brug for. Selv om vi selvfølgelig allerede tidligere har overvejet forskellige scenarier, er baggrunden for, at vi først nu er i stand til at træffe specifikke foranstaltninger, at vi nu nøjagtig ved, hvem der er ansvarlige for situationen i Belarus, og hvilke navne, der skal stå på listen over visumforbud, selv om vi endnu mangler at gennemføre en detaljeret analyse.
Som mange talere har påpeget, skal vi samtidig finde ud af, hvordan vi kan hjælpe folk, der ønsker at rejse udenlands, at besøge vores lande, at udvide deres horisont, at se, hvordan demokratiet fungerer. Jeg er også meget taknemmelig over kommissær Kovács' holdning til de foranstaltninger, som Kommissionen har planlagt, da det også er vigtigt, at Kommissionen udvikler troværdige og sammenhængende programmer med vores fulde opbakning.
Der er også blevet talt om "smarte sanktioner". Det er netop, hvad vi har brug for, selv om det sandt at sige ofte er nemmere sagt end gjort at finde frem til nøjagtig de typer af foranstaltninger, der ikke rammer de forkerte mennesker.
Der skal også rettes opmærksomhed mod de EU-observatører, der blev nægtet indrejse. Der er tale om en meget beklagelig situation. Jeg vil gerne understrege, at det i formandskabets erklæring om situationen i Belarus, der blev udsendt i går, udtrykkeligt beklages, at EU-observatørerne, herunder medlemmer af Europa-Parlamentet, blev nægtet indrejse. Dette beviser blot, at der er en stor frygt for at give frie parlamentarikere tilladelse til at rejse ind i landet. 
Det er vores pligt at støtte de unge, civilsamfundet og de mennesker, der holder stand på trods af temperaturer under frysepunktet, og vi vil i samarbejde med Kommissionen finde ud af, hvordan vi kan yde denne støtte.
Hr. Kamiński nævnte de frie medier, der spiller en meget vigtig rolle. Det er ganske rigtigt vigtigt. Vi ved alle af tidligere erfaringer - og som østriger er jeg i en særlig god position til at bedømme dette - at de uafhængige tv- og radiostationer i sin tid spillede en vigtig rolle i vores nabolande Ungarn og Tjekkoslovakiet, Vi må også i dag sikre, at de mennesker, der ønsker det, har mulighed for at modtage ucensurerede nyheder. Vi vil bestræbe os herpå. 
László Kovács,
   Fru formand, EU er helt sikkert et fællesskab med fælles værdier, et fællesskab af demokratiske lande. Vi bliver følgelig nødt til at gøre det helt klart, at vi ikke accepterer præsident Lukasjenkos undertrykkende regime, krænkelsen af menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder, krænkelsen af de registrerede oppositionskandidaters ret til at føre valgkamp og arrestationen af medlemmer af oppositionen og fredelige demonstranter.
Politiske erklæringer er vigtige, men de er sandelig ikke nok i sig selv. Vi bliver derfor nødt til at indføre og fastholde sanktioner, der helt klart afspejler vores holdning. Vi bør undgå generelle, økonomiske sanktioner, der rammer befolkningen. Vores sanktioner skal rettes direkte mod de personer, der er ansvarlige for det ulovlige valg og for fastholdelsen af det undertrykkende regime i Belarus. Sådanne sanktioner kan f.eks. omfatte forlængelse af visumforbuddet eller indefrysning af værdier i medlemsstaterne.
Parallelt med sanktionerne og den øgede støtte til civilsamfundet og de demokratiske kræfter i landet skal vi tilskynde til og fremme mellemfolkelige kontakter ved f.eks. at undlade at opkræve visumgebyr på ad-hoc-basis.
Vi skal også støtte ngo'er. Vi er klar over, at det er et problem, at vi ifølge vores regler kun kan støtte officielt registrerede ngo'er, men Kommissionen har fundet en løsning på dette problem. Vi er nu enige om at støtte ngo'er, der er registreret uden for Belarus, men som arbejder til fordel for landet og dets befolkning.
Debatten i dag har været meget opmuntrende. Den viser, at medlemmerne af Europa-Parlamentet, formandskabet - dvs. medlemsstaterne - og Kommissionen følger den samme strategi. Hvis vi følger den samme strategi og samarbejder tæt, vil vi i sidste ende fremme demokratiske forandringer i Belarus. 
Formanden.
   - Forhandlingen er afsluttet.
Alessandro Battilocchio (NI ).
   - Fru formand, mine damer og herrer, på vegne af det nye italienske socialistparti vil jeg gerne udtrykke min støtte til protesterne mod valgsvindlen i forbindelse med valget i Belarus, hvor præsident Lukasjenko blev genvalgt under tvivlsomme omstændigheder.
Jeg bekræfter min fulde støtte til demonstranterne i Minsk. Tusindvis af unge mennesker har demonstreret fredeligt på de forskellige pladser i dagevis, og i en meget vanskelig situation fortsætter de deres demokratiske kamp for at bygge en anden og bedre fremtid for deres land. Forventningerne i det nye Belarus ligger milevidt fra de mål, der er sat af Europas sidste tilbageværende tyran, Alexander Lukasjenko, der har fusket med valgresultatet, truet demonstranterne på pladserne og brugt fængslerne helt på samme måde, som Stalin gjorde i sin tid. 
Vi støtter de belarussiske systemkritikere, der er isolerede, voldsramte og ydmygede, i deres kamp for en fremtid, hvor der også hersker frihed og retfærdighed i dette hjørne af USSR. Der skal gang i udviklingen igen i Minsk, som det er sket andre steder. 
Marcin Libicki (UEN ).
   - Det er prisværdigt, at Rådet, Kommissionen og Parlamentet taler med samme stemme, hvad angår Belarus, og at det for første gang sker med en så stor styrke.
Situationen er alvorlig nok til, at Rådet og Kommissionen såvel som medlemmerne af Europa-Parlamentet fordømmer den russiske accept af og støtte til Aleksander Lukasjenkos udemokratiske regime. Vi skal ikke udvise mildhed over for Ruslands stilling for enhver pris.
Vi bliver nødt til at være ærlige og indrømme, at EU-institutionerne ventede for længe og reagerede for langsomt på begivenhederne i Belarus. Tiltagene blev gennemført for langsomt, og de var ikke effektive, ikke blot fordi vi ikke ønskede at irritere præsident Putin, eller fordi vi havde begrænsede handlemuligheder og midler til rådighed, men også, som nævnt af hr. Onyszkiewicz, som følge af de langsommelige procedurer og den utilstrækkelige kanalisering af de anvendte midler. Det er Kommissionens opgave at bruge de øremærkede midler til støtte for Belarus på en passende måde, og Kommissionen skal udføre denne opgave mere effektivt.
Parlamentet skal regelmæssigt anmode Kommissionen om at orientere Parlamentet om, hvordan den udfører sin opgave, og om hvorvidt proceduren for overførsel og anvendelse af støtten er blevet forbedret.
Vi skal også insistere på, at Rådet og Kommissionen er mere viljefaste i deres fordømmelse af Ruslands støtte til den sidste udemokratiske tyran i Europa. 
Formanden.
   - Næste punkt på dagsordenen er betænkning af Philip Bushill-Matthews for Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender om de demografiske udfordringer og solidariteten mellem generationerne (2005/2147(INI)) (A6-0041/2006). 
Philip Bushill-Matthews (PPE-DE ),
   Fru formand, jeg glæder mig over, at kommissæren har prioriteret dette spørgsmål. Denne prioritering anerkendes og støttes af alle Parlamentets politiske grupper. Den kendsgerning, at der var over 200 ændringsforslag på udvalgsplan til en initiativbetænkning, bliver forhåbentlig betragtet som et udtryk for deres prioritering og ikke først og fremmest udelukkende som et udtryk for ordførerens utilstrækkelighed.
Jeg ønsker indledningsvis at takke mine kolleger i Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender, navnlig skyggeordførerne, for deres vigtige bidrag. Jeg ønsker også at takke Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed og navnlig Udvalget om Kvinders Rettigheder og Ligestilling - som vi arbejdede tæt sammen med, både officielt og i praksis - for deres værdifulde udtalelser og for de mange idéer, de også har bidraget med til denne betænkning.
En direkte følge heraf er imidlertid, at betænkningen er for lang, hvilket måske kan tjene vores kollektive begejstring til ære. Jeg håber, at vi kan afkorte denne lidt med støtte fra vores kolleger under afstemningen.
Grundsigtet med betænkningen skal imidlertid fortsat være klart, dvs. at udfordringerne i forbindelse med befolkningens aldring, hvor flere mennesker lever meget længere, hvor flere inaktive ældre har brug for hjælp, og hvor flere aktive ældre har brug for at forsørge sig selv, ikke blot er et problem for de ældre, men for samfundet som helhed. Udfordringerne i forbindelse med den faldende fødselsrate, hvor der er færre personer i den erhvervsaktive alder, som matematisk set ikke er i stand til at forsørge det større antal pensionister, hvor mange forældre, der ønsker at få flere børn, kæmper for at forene arbejds- og familielivet, og matematisk set ikke kan få det til at løbe rundt, er ikke blot et problem for de unge, men for samfundet som helhed. Dette er udfordringer for regeringer og for virksomheder. Der er ikke nogen enhedsløsninger, men som de siger i tv-serien "Strengt fortroligt": Sandheden er derude!
Der er mange forskellige idéer rundt omkring, og mange erfaringer, der kan trækkes på, ikke blot i EU. Der er en række tanker og pejlemærker i denne betænkning. Vi har nu brug for en fordomsfri tilgang, men frem for alt er det nødvendigt, at disse tanker fører til handling.
Jeg håber, at kommissæren føler, at denne betænkning afspejler ikke blot hans egen prioritering, men også hans egen forståelse for spørgsmålets uopsættelighed, og at vi alle kan blive enige om, at det egentlige arbejde starter nu. 
Vladimír Špidla,
   Fru formand, mine damer og herrer, jeg vil gerne takke hr. Bushill-Matthews, Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender og Udvalget om Kvinders Rettigheder og Ligestilling for deres meget inspirerende betænkning. Jeg glæder mig over Parlamentets støtte til vores grønbog. Parlamentets betænkning kommer på det rigtige tidspunkt med henblik på at fremme Kommissionens arbejde i forbindelse med den nye meddelelse om demografi, da vi vil færdiggøre denne meddelelse i løbet af de næste par uger, og timingen giver os derfor mulighed for at anvende Parlamentets betænkning på en meget praktisk måde. Betænkningen indeholder en række meget vigtige punkter, der bør integreres i den nye meddelelse, der indeholder de konklusioner, som vi har draget af reaktionerne på vores grønbog og af indvirkningen af studier finansieret gennem pilotaktionen organiseret af Parlamentet. I meddelelsen redegøres for mulighederne for fortsat samarbejde på europæisk plan om demografiske spørgsmål.
Mine damer og herrer, inden for de senere år har Europa opnået nogle ekstraordinære resultater. Jeg ønsker at angive dette i utvetydige vendinger, således at vi husker det. Den demografiske aldring i vores samfund er et resultat af de vellykkede resultater, der er opnået i bunden og toppen af befolkningspyramiden og to steder på pyramiden. Den gennemsnitlige middellevetid er steget som følge af enorme medicinske fremskridt, der f.eks. har betydet, at vi i det store og hele har fået bugt med hjerte-kar-sygdomme, hvilket således har bidraget væsentligt til den gennemsnitlige middellevetid for midaldrende personer. Takket være store medicinske fremskridt inden for børnepleje og perinatal pleje er spædbørns- og børnedødeligheden faldet til et hidtil ukendt niveau, som man nok ikke engang havde forventet selv for 20 år siden. Der er tale om en ubestridelig succes. Man kan sige, at vi i dag kan glæde os over at leve dobbelt så længe som vores forfædre. Under vores drøftelser med forsikringsselskaberne glædede det mig at få at vide, at de nu arbejder med dødelighedstabeller, der går op til 120 år i stedet for 80 år.
Denne succes har selvfølgelig konsekvenser, da den demografiske aldring ændrer hele vores samfund på alle områder. Det er vigtigt at erkende, at der er brug for en sammenhængende reaktion, en integreret og omfattende reaktion. Demografisk aldring vedrører ikke kun pensionssystemer, sundhed, uddannelse, byplanlægning osv. Jeg tvivler rent faktisk på, om der findes nogen menneskelige aktiviteter, der ikke berøres af demografisk aldring, herunder de væbnede styrker. Vi må derfor gøre en indsats for at sikre, at aktiv aldring bliver en realitet. Vi skal udvikle vores plejetjenester for børn og gamle. Vi skal udvikle nye produkter og tjenester, således at vi bedre kan imødegå den aldrende befolknings behov og naturligvis de behov, der opstår i et aldrende samfund som helhed, i takt med aldersprofilens udvikling. Endelig skal vi investere yderligere i udvikling og fastholdelse af menneskelig kapital, således at vi opnår et højt beskæftigelsesniveau og gør de ældre i stand til at forblive aktivt integreret i arbejdsstyrken i længere tid. I reaktionerne på grønbogen efter høringerne, især reaktionerne fra medlemsstaterne, blev der lagt stor vægt på behovet for en større forenelighed mellem privatlivet, familielivet og arbejdslivet.
I nogle medlemsstater er tendensen til demografisk nedgang allerede blevet vendt som følge af indvandring. Hvis indvandringen skal have en reel og gavnlig virkning, skal den ledsages af en større indsats med henblik på at integrere indvandrerne og overvinde forskelligheder. Mine damer og herrer, til trods for dette er det fortsat klart, at indvandrerne, som vi anser for at være et fast kendetegn ved de europæiske samfund fremover, ikke er løsningen på de demografiske aldringsproblemer. De er en delløsning, men de bør aldrig betragtes som hele løsningen.
Jeg vil gerne nævne nogle af de emner, der bør inkluderes i vores arbejdsprogram for de kommende år. Vi ønsker at sætte fornyet fokus på en harmonisering af arbejds- og familielivet, da det er åbenlyst, at borgerne i Europa ønsker at få flere børn, end de har i øjeblikket. Med henblik på at opfylde deres naturlige længsler og ønsker mener jeg, at vi må se nøje på vores samfund som helhed, vores vaner, den måde, vi gør tingene på, og den praksis, vi anvender. Vi vil gerne etablere et europæisk forum om befolkning og demografi, støttet af anerkendte eksperter på området såvel som af frivillige organisationer, således at vi får en bedre forståelse for de forskellige aspekter involveret i integreringen af en demografisk dimension i de enkelte politikker. I 2007 fremlægger Kommissionen en rapport om de foranstaltninger, som medlemsstaterne har truffet for at integrere bestemmelserne i direktiv 2007/78/EF om aldersdiskriminering i national lovgivning. Hvert andet år i forbindelse med forummets møder vil Kommissionen offentliggøre en rapport om befolkningen og den demografiske udvikling i Europa, hvor de demografiske tendenser i Europa vil blive beskrevet set i forhold til den globale befolkningsudvikling.
Mine damer og herrer, den merværdi, som EU kan tilføre, er primært at organisere informationsveksling, at sammenligne påviste fremgangsmåder og at fremlægge og formidle fremkomne data. Det gør vi allerede på mange områder, især de områder, der er omfattet af Lissabon-strategien. Mine damer og herrer, den demografiske udvikling er ved at ændre vores samfund. Den har ændret vores samfund gennem historien og vil også gøre dette fremover. Vores samfund bliver teknisk set ældre i demografisk henseende, men vi kan også med sikkerhed sige, at det bliver klogere, da klogskab er knyttet til erfaring og i alle samfund kendetegner dem, der har haft fremgang, og som lever længe nok til at få mulighed for at trække på deres erfaringer. Jeg tror på, at vi under vores debat vil finde ud af, hvad vi kan gøre for at imødegå de udfordringer, der følger af vores enorme succes med hensyn til at forlænge livet og øge livskvaliteten, og vi vil gøre det på en sådan måde, at fremtidige generationer vil følge den kurs, vi lægger, en kurs, der vil tilføre livskvaliteten, den menneskelige dimension og de sociale værdier, som vi alle værdsætter, en dybere mening. 
Thomas Ulmer (PPE-DE ),
   Fru formand, hr. kommissær, mine damer og herrer, jeg vil gerne indledningsvis udtrykke en oprigtig tak til hr. Bushill-Matthews for hans fremragende betænkning. Jeg ønsker at sige til kommissær Špidla, at for mit eget vedkommende lever jeg med glæde, indtil jeg er 120 år. Jeg skal blive 116 år for hverken at vinde eller tabe på min pensionsordning.
Jeg er overrasket over, at der i grønbogen om demografiske forandringer ikke i højere grad tages højde for de sundhedspolitiske aspekter. Problemerne i et aldrende samfund er ikke kun begrænset til økonomiske aspekter. Nye sygdomskomplekser er allerede begyndt at gøre sig gældende som f.eks. demens - enten Alzheimers eller subkortikal demens - karsygdomme, fra koronar hjertesygdom til nyresvigt, stofskiftesygdomme - først og fremmest diabetes - ledbetændelse i rygsøjlen og de større led og osteoporose for blot at nævne nogle få. Derfor er det så meget desto mere et spørgsmål om forebyggelse, om at sikre gode levevilkår for alle, inden de kommer i behandling, og hvis behandling er nødvendig, om at sikre, at den er så god som mulig for alle europæere. Vi skal fastholde både livskvaliteten og mobiliteten.
Der skal ske en samfundsmæssig nyorientering, hvis vi skal imødegå disse udfordringer. Vi lever i dag som pensionister i en tredjedel af vores levetid. Vi har brug for meningsfuld beskæftigelse, samfundsmæssige opgaver, tilfredsstillende opgaver for ældre mennesker, en tilværelse uden barrierer, og om nødvendigt, god sygepleje og lægebehandling.
Jeg er imidlertid ikke enig i den implicitte og ureflekterede antagelse i grønbogen af, at en tilbagegang i befolkningstallet udelukkende vil have negative konsekvenser for det etablerede samfundssystem. Jeg ønsker derfor, at følgende spørgsmål tages op: I hvilken udstrækning kan de negative konsekvenser af en tilbagegang i befolkningstallet imødegås gennem innovation, en højere erhvervsfrekvens og modernisering af den sociale beskyttelse? Kan en tilbagegang i befolkningstallet også have positive aspekter, f.eks. i spørgsmål vedrørende miljø, trafikbelastning og fysisk planlægning? Kan man udvikle en "pareto-optimering" for Europas indbyggertal på lang sigt? 
Edite Estrela (PSE ),
   Jeg vil først gerne takke hr. Bushill-Matthews for hans fremragende arbejde og for det gode samarbejde, som vi har haft, mens vi udarbejdede hver vores betænkning.
I 2003 var den europæiske befolknings naturlige vækst 0,04 %. Mellem 2005 og 2030 forudses den at falde med mere end 20 millioner. Indtil 2025 vil EU's befolkning vokse en smule takket være indvandring, men derefter vil den antagelig falde igen. Indvandring er kun en delvis løsning. Europæerne får ikke så mange børn, som de gerne vil. Undersøgelser viser, at de vil have 2,3 børn i gennemsnit, men de får kun 1,5. Det er ikke nok til at reproducere befolkningen.
Blandt årsagerne til den lave fødselsrate er sen eller ustabil adgang til beskæftigelse, høje boligudgifter, sent tidspunkt for første barn, manglende skattebegunstigelser og familieydelser, utilstrækkelig forældreorlov, manglende pasningsfaciliteter for børn og andre afhængige personer, lønforskelle mellem mænd og kvinder, vanskeligheder med at forene arbejdsliv og familieliv.
Ifølge demografen Phillip Longman er det konservative kristne og muslimer, der får flest børn, hvilket vil ændre samfundets sammensætning. Hvad kan der gøres for at vende udviklingen? Phillip Longman har nogle forslag. Det er således lykkedes Sverige at hæve fødselsraten ved at øge de sociale ydelser og bygge dagcentre og vuggestuer. I Italien, hvor det er meget svært at få lån, vil det lettere muligheder for boliglån kunne gavne. Det er i hvert fald sikkert, at der i de fleste medlemsstater er en nær sammenhæng mellem høj beskæftigelse for kvinder og høj fødselshyppighed, og at det modsatte også er tilfældet. 

Struan Stevenson,
   Hr. formand, som udtrykt af kommissær Špidla, er demografi ikke blot et aktuelt spørgsmål, men også en af de største udfordringer, som Europa står over for i dag. Dette er baggrunden for, at Philip Bushill-Matthews' betænkning er både rettidig og meget relevant.
Problemet med os politikere i dag er, at vi kun ser fem år frem i tiden. Det anses for at være politisk formålsløst at behandle spørgsmål, der vil få dramatisk indflydelse på vores tilværelse om 10 eller 20 år. I de sidste par måneder har jeg imidlertid haft formandskabet for en PPE-DE-arbejdsgruppe, der har behandlet særlige aspekter af demografiske ændringer. Vores konklusioner vedrørende dette spørgsmål er ganske nyttige.
Med hensyn til demografi og familien bør Europa for det første ikke acceptere faldende befolkningstal. Fødselsraterne kan påvirkes betydeligt, hvis forholdene for børn og unge mennesker forbedres, og hvis det gøres lettere for mænd og kvinder at forene arbejde og familieliv, og hvis disse tiltag kombineres med skattefordele.
For det andet er det åbenlyst, at der skal være flere valgmuligheder og større fleksibilitet på arbejdsmarkedet i Europa I denne forbindelse bør vi fremme kvindernes, de unges og de ældres deltagelse på arbejdsmarkedet ved at tilbyde nye muligheder såsom fleksible arbejdstider, flere deltidsstillinger og selvstændigt arbejde. Uddannelsessystemerne skal ændres med henblik på at øge de videregående uddannelsers effektivitet og hurtige gennemførelse, således at det bliver muligt at komme ud på arbejdsmarkedet på et tidligere tidspunkt.
For det tredje skal vi tiltrække kvalificerede arbejdstagere fra tredjelande, men vores arbejdsgruppe mener ikke, at vi bør betragte indvandring som en overordnet løsning på Europas fremtidige demografiske og arbejdsmarkedsmæssige problemer. Indvandrere skal have de evner og færdigheder, som Europa mangler, og de skal være villige til at integrere sig i vores samfund og acceptere vores fælles værdier.
For at kunne klare udfordringen i forbindelse med de demografiske forandringer og opretholde et samfund i stadig forandring, skal vi sikre, at Lissabon-strategien gennemføres med beslutsomhed. Status quo er ikke en valgmulighed. Hvis Europa skal trives og have fremgang, har vi - som pompøst udtrykt af hr. Barroso - brug for og innovation. Sikkerhed og fleksibilitet på arbejdsmarkedet vil sætte os i stand til at imødegå globaliseringens udfordringer. For at opnå dette skal vi forbedre vores pensionssystemer og koncentrere os om vækst og arbejdspladser ved at indføre innovative foranstaltninger, der fremmer fødselsraten, og ved at udnytte indvandringen bedst muligt.
Vi kan kun være sikre på, at de udfordringer, vi står over for i dag i forbindelse med demografiske ændringer, vil skabe nye muligheder for vækst i fremtiden, hvis vi er innovative og genopfinder os selv. 
Joel Hasse Ferreira,
   Det er et helt centralt spørgsmål,, som vi her har til debat. En stor del af Europa bliver ældre. Med få undtagelser er fødselsraten lav. Forskellige ordninger for social beskyttelse, solidaritet og social sikring ser deres bæredygtighed truet. Indvandring fra lande uden for Europa har tilsyneladende gjort det muligt at fastholde aktivitetsniveauet i visse medlemsstater, men har væsentlige følger på det sociale område, hvad angår integration og familiestøtte.
Diskussionen om de demografiske udfordringer har fået et nyt afsæt med de aktuelle skandinaviske tiltag inden for den europæiske sociale model. Det er meget vigtigt at kombinere øget produktivitet og konkurrencedygtighed med kvinders høje deltagelse på arbejdsmarkedet. Fertilitetskvotienterne er steget, mens det samtidig er blevet lettere at få forældreorlov, og der er kommet bedre barselsorlov.
I de forskellige medlemsstater skal der således gøres mest muligt for at forene arbejds- og familieliv, især gennem forhandlinger om mere fleksible arbejdstider og mere hensigtsmæssige og udbredte børnepasningsmuligheder. Derudover er det nødvendigt ikke blot at forbedre det gensidige kendskab til de forskellige sociale sikringssystemer, men også at sikre en glidende overgang fra et nationalt system til et andet, hvilket gælder såvel offentligesom private og andre former for forsikring, f.eks. gensidige ordninger. Det er meget vigtigt for arbejdstagere, der betaler til en forsikringsordning i en bestemt medlemsstat, at de ikke får problemer, når de vender tilbage til deres oprindelsesland, eller hvis de flytter til en anden medlemsstat for at arbejde.
Socialsikringsordningerne skal også moderniseres, og den såkaldte aktive aldring bør fremmes, alt sammen noget, som ordførerne, hr. Bushill-Matthews og fru Edite Estrela, og alle de udvalgsmedlemmer, der grundigt har arbejdet med disse spørgsmål, har gjort til genstand for overvejelse. Jeg vil slutte af med at sige, at de demografiske udfordringer, som Europa står over for, er alvorlige, men at der findes svar på dem. Lad os derfor også vise os i stand til at sikre større solidaritet mellem generationerne. 
Marian Harkin,
   Hr. formand, jeg vil gerne lykønske ordføreren med hans meget omfattende betænkning om dette spørgsmål, der har stor betydning for alle 25 EU-medlemsstater, nemlig udfordringen i forbindelse med demografiske ændringer og betydningen af solidariteten mellem generationerne. Kort sagt foreslås det i betænkningen, at livskvaliteten for alle på alle livsstadier forbedres, og at det anerkendes, at politikbeslutninger og vedtagne love bør bidrage til denne centrale målsætning. På grund af den begrænsede tid, jeg har til rådighed, vil jeg blot fremsætte to bemærkninger.
Det glæder mig at se, at betænkningen indeholder en henstilling til medlemsstaterne om at forbedre leveringen af forsyningspligtydelser i landdistrikter med henblik på at fremme en rimelig balance mellem landdistrikter og byområder, navnlig for de ældre.
Jeg anmoder også om støtte til ændringsforslag 20, der sigter på en anerkendelse af de muligheder, der ligger i beskyttede boliger. Jeg benyttede i denne forbindelse St Brendans Villa-projektet i Mayo County i det vestlige Irland og SLE Habitat Extra Care-ordningen i Lille i Frankrig som model.
En af de centrale anbefalinger i en rapport udarbejdet af European Liaison Committee for Social Housing i anledning af FN's internationale år for ældre er, at regeringer og tjenesteudbydere bør hjælpe mennesker med at forblive i lokalsamfundet, når de bliver ældre. Ifølge rapporten er de to projekter, jeg lige har nævnt, gode eksempler på projekter, der sigter på at opfylde lokale behov. De fastholder de ældre i de lokalsamfund, de har levet i det meste af livet, med støtte fra familie, venner og tjenesteudbydere, i velkendte omgivelser. Dette er helt sikkert udtryk for solidaritet mellem generationerne.
Alle os i Parlamentet bliver gamle, hvis vi er så heldige at leve længe nok. For nogle af os er det tættere på end for andre. Personligt vil jeg imidlertid foretrække at bo uafhængigt i mit eget lokalsamfund med den sociale og lægelige bistand, jeg har brug for. De to projekter, som jeg omtalte, er europæiske modeller for bedste praksis på dette område og kan også gennemføres i de øvrige 25 EU-medlemsstater.
Sepp Kusstatscher,
   Hr. formand, sammen med klimaændringer er demografiske ændringer nok den største udfordring i dag. Der er mange grunde til det faldende fødselstal og de deraf følgende dårligere fremtidsudsigter for samfundet.
Jeg vil blot udvælge ét aspekt af dette ekstremt komplicerede spørgsmål: pensioner til mødre. Det arbejde, der udføres af mødre - specielt dem, der har flere børn - høster al for ringe anerkendelse. Et af de største problemer er det, at de fleste mødre fra den tid, hvor mødre ikke ønskede at gøre eller ikke kunne gøre karriere, fordi de opdrog og plejede deres børn, er meget dårligt stillede - først i deres karrierer og senere som gamle.
I vores velstående samfund skal opdragelse og pleje af børn mindst nyde samme anerkendelse som aktiviteter i produktions- og servicesektorerne, og det bør således fuldt ud berettige til pensionsydelser. Den enkleste og mest omfattende løsning ville være en betingelsesløs basisindtægt for alle. 
Ilda Figueiredo,
   De demografiske ændringer i EU er – generelt set – et samfundsmæssigt fremskridt, ikke et problem. Det er takket være bedre livsvilkår og sundhedspleje, at den gennemsnitlige levealder er steget, hvilket selvsagt skaber nye udfordringer, som kræver et svar.
Nogle af disse udfordringer – som Kommissionen ikke behandler tilstrækkelig grundigt i sin grønbog – er vigtige felter som seksuel og reproduktiv sundhed, integrering af ligestillingsaspektet i alle analyser og politikker, der skal fremme kvinders værdighed på alle områder, forbedring af befolkningens levevilkår og større økonomisk og social samhørighed.
Derfor lægges der i de forslag, som vores gruppe har stillet, vægt på stabil beskæftigelse, sikre arbejdsforhold og kortere arbejdstid, så både de unge og de ældre integreres på arbejdsmarkedet med en rimelig løn, og arbejdstagerne får mere tid til familien og bedre støtte til børnene og deres egen livslange uddannelse.
Prioriteringerne i indsatsen over for de demografiske ændringer er derfor beskæftigelse med rettigheder, en mere ligelig indkomstfordeling, omfattende social sikring bygget på solidaritet mellem generationerne og offentlige serviceydelser af høj kvalitet navnlig inden for sundhed, uddannelse, bolig og social beskyttelse. Det, som vi foreslår, er således det modsatte af den vej, der følges, og som prioriterer konkurrence og liberalisme, stadig mere usikker og dårligt aflønnet beskæftigelse, arbejdsløshed, privatisering af offentlige tjenester og forringelse af arbejdstagernes rettigheder. Vi fastholder derfor, at denne politik må ændres mærkbart. 
Kathy Sinnott,
   Hr. formand, i 1981 var jeg til stede under en forelæsning af dr. Herbert Ratner, professor i folkesundhed og lægeetik. Han beskrev i denne forbindelse det vestlige europæiske kontinents demografi. Han forudsagde med nøjagtighed den stærkt faldende fødselsrate, som vi er vidne til i dag omkring år 2000, og det endeligt faldende befolkningstal i 2020, der nu er uundgåeligt.
Under forelæsningen opfordrede dr. Ratner sine irske tilhørere til at vælge livet og blandt de mange fordele, dette giver, undgå vores europæiske naboers demografiske selvmord. Vi valgte livet to år senere i forbindelse med en folkeafstemning for at beskytte menneskelivet fra undfangelse til naturlig død. Irlands fødselsrate er nu faldende, men vi har forsinket denne udvikling i 20 år, og selv om vi i dag kun lige knap reproducerer os selv, har vi fortsat den højeste fødselsrate, den yngste arbejdsstyrke og den stærkeste økonomi i EU. Som det anføres i Kommissionens grønbog om demografi, er befolkningsvækst en forudsætning for økonomisk vækst.
EU har mange gode grunde til at sige ja til livet, den menneskelige værdighed og Gud. Vi bør genoverveje vores holdning til livets ukrænkelighed, til familiens stilling og til støtte til mødre og andre omsorgspersoner, om ikke af andre årsager, så i det mindste ud fra hensynet til økonomisk vækst og en bæredygtig fremtid for Europa. 
Amalia Sartori (PPE-DE ).
   - Hr. formand, mine damer og herrer, jeg vil også gerne takke ordføreren for hans flotte arbejde. Jeg vil gerne fremhæve de to vigtigste udfordringer, som vi står over for: for det første en aldrende befolkning, som vi ønsker at give den bedst mulige og mest værdige alderdom, og for det andet en lav fødselsrate. Vi ønsker at genskabe den rette balance på vores kontinent mellem kvindernes og landenes forventninger.
For at løse den første udfordring er vi nødt til at følge to politikker. Den første går ud på at fjerne enhver hindring for at udvide en persons arbejdsliv og derfor tilslutte sig alle politikker, der skal sætte ældre i stand til at være direkte involveret på jobmarkedet så længe som muligt. Den anden politik går ud på at give de ældre mulighed for at blive i deres lokalsamfund så længe som muligt. Alle socialpolitikker skal være afpasset efter dette mål: at blive i familiemiljøet og i ens eget hjem, hvor plejehjem kun er en sidste mulighed.
Med hensyn til fødselsratepolitikken mener jeg, at det som altid i livet hjælper med konkrete beviser. Det skal påpeges, at det i de seneste par år netop var de lande, der havde en intelligent tilgang til udarbejdelsen af nye skattepolitikker, der fik gode resultater. Et interessant eksempel er Frankrig. Der er derfor behov for nye skattepolitikker, omfattende beskæftigelsesmuligheder for kvinder, adgang til arbejdsmarkedet og en ny og anderledes servicekvalitet. 
Karin Jöns (PSE ).
   - Hr. formand, hr. kommissær, mine damer og herrer, der er ingen tvivl om, at demografiske ændringer er en af tidens største udfordringer for alle EU's medlemsstater.
Demografiske ændringer skal imidlertid også ses som en mulighed for at skabe en ny solidaritet på tværs af generationerne, hvilket sikrer unge mennesker en god uddannelse, skaber job for alle og giver folk mulighed for at ældes med værdighed. Et meget vigtigt skridt i denne retning vil være øget vægt på demografiske ændringer i hovedstrømmen af alle politiske felter på både nationalt og europæisk plan. Det skal også gælde for Kommissionens arbejde.
Der er også et andet område, hvor vi bør lære mere af hinanden og intensivere erfaringsudvekslingen ikke kun blandt regeringer men også blandt arbejdsmarkedets parter. De yder et vigtigt bidrag til det særlige træk ved den europæiske samfundsmodel, nemlig social solidaritet. Derfor glæder jeg mig over opfordringen til, at medlemsstaterne skal indgå nye partnerskaber med arbejdsmarkedets parter samt over opfordringen til ufortøvet at høre arbejdsmarkedets parter om balancen mellem familieliv og arbejdsliv.
Gabriele Zimmer (GUE/NGL ).
   - Hr. formand, man kan ikke have en seriøs diskussion om demografiske ændringer, hvis folk betragtes som økonomiske faktorer snarere end som individer. Ikke desto mindre begås denne fejl i både Kommissionens grønbog og i den aktuelle betænkning af hr. Bushill-Matthews.
Jeg mener også, at man i diskussionen skal overveje demografiske ændringer som et globalt spørgsmål. Det er indlysende, at hverken millenniumudviklingsmålene eller kampen imod verdens fattigdom er bare det mindste til stede i vores forhandling om demografiske ændringer. Hovedproblemet er trods alt ikke, at det europæiske befolkningstal er i tilbagegang, men for det første at det er uens fordelt i de forskellige regioner, for det andet at sameksistensen i samfundet er i fare, og for det tredje at vi ikke sætter demografiske ændringer i Europa i forhold til den eksploderende verdensbefolkning.
Vi betragter næsten udelukkende aldringen af det europæiske samfund i forhold til den svindende arbejdsstyrke, og i processen ser vi helt bort fra produktivitetens udvikling. Samtidig udnytter vi produktiviteten som et middel til at reducere sociale ydelser, sygedagpenge, sundhedsydelser og pensioner samt til at overveje en betydelig forlængelse af arbejdslivet. Her henviser jeg kun til den undersøgelse, der er udarbejdet og offentliggjort af Kommissionen, og som foreslår 71 år.
Jeg vil opfordre til en prioritetsændring. Vi har brug for et børnevenligt samfund, der rent faktisk hilser det at leve med børn velkomment. Vi har brug for en anderledes debat, da vi ikke kun kan se børn som en investering, der skal sikre arbejdsstyrken og pensionen. Vi kan heller ikke blot søge efter en bedre forening af arbejde og familieliv, af arbejdsliv og fritid. Vi er nødt til at beskæftige os med noget mere: med børnene, for det er dem, der er vigtige her. Børn skal virkelig være i centrum og betragtes som individer.
Naturligvis skal samfundet også imødegå aldringens udfordringer - f.eks. ved at udvide de sociale tjenesteydelser eller selvfølgelig gennem byudvikling: f.eks. ældreboliger og transport, hvor der tages hensyn til børn og ældre. Spørgsmålet har mange flere facetter, end vi tror. 
Ria Oomen-Ruijten (PPE-DE ).
   - Hr. formand, man behøver ikke være økonom eller politolog for at vide, at tendensen til at ville tjene på ting og det grønnes forsvinden i vores samfund har en lang række konsekvenser.
Vi politikere ved, i modsætning til de fleste borgere, at globaliseringen og de demografiske forandringer medfører en lang række problemer. Bushill-Matthew-betænkningen forsøger at give håb, og det takker jeg ham mange gange for. Hvad vi imidlertid bør gøre, er ikke blot at se på, hvad Kommissionen siger, men vi må sikre, at fødselsraten stiger. Det er dog ikke politikernes, men forældrenes ansvar at sørge for, at der fødes børn.
Politikerne skal sørge for, at der kommer et børnevenligt samfund, hvor børn ikke er en belastning, men en berigelse. Det betyder også, at vi skal sørge for, at folk kan passe deres børn ordentligt. Dette har konsekvenser for fleksibilitet, hvad angår arbejdsmarkedet, livsforløbet og arbejdstiden. Her er det igen politikernes tur.
Hvis vi ønsker at skabe et godt og retfærdigt samfund, hvor unge og gamle kan fungere, og det er nødvendigt, så må vi også sikre, at lovgivningen er børnevenlig på europæisk, men bestemt også på nationalt plan. 
Marianne Mikko (PSE ).
   - Mine damer og herrer, hr. ordfører, hr. Bushill-Matthews har udarbejdet en meget tiltrængt betænkning. Hvis vi fortsat kun beskæftiger os med hverdagspolitik, bliver Europa ramt af en demografisk og social katastrofe af tsunami-mæssige dimensioner.
Den europæiske livsstils bæredygtighed er under pres. Den yngre generation har lange arbejdsdage og en beskeden løn, hvilket resulterer i fysisk og mental træthed. Det, der præsenteres som deres frie valg, påtvinges dem faktisk af et samfund, hvor "vinderen løber med det hele". Lønslaveri eller arbejdsløshed, opstigning på karrierestigen eller en lukket dør i hovedet - det er sådanne valg, vores højtkvalificerede unge står over for.
Når en person arbejder 12 timer eller mere om dagen trods vores lovgivning, hjælper hverken fleksible arbejdstider eller længere åbningstider i salgs- og servicesektoren. Der er ganske enkelt ikke tid til privatliv eller børn.
Fra et makroøkonomisk synspunkt skyldes det behovet for at finansiere den ældre generations forventede pensioner og lægebehandling, der bliver stadigt dyrere. Denne betænkning bør kun være et udgangspunkt. Hvis vi skal bevare den høje levestandard i Europa, skal politikerne yde en langt større arbejdsindsats og handle hurtigt.
Mange tak for Deres opmærksomhed. 
Marie Panayotopoulos-Cassiotou (PPE-DE ).
   - Hr. formand, ordføreren, hr. Bushill-Matthews, som er kendt for sin grundighed og sit store engagement, og som med stor tålmodighed har udarbejdet denne betænkning, har helt korrekt udpeget mulige løsninger på det demografiske problem, hvor den første løsning går ud på at finde ud af, hvordan man effektivt kan bekæmpe den lave økonomiske vækst og de høje arbejdsløshedstal.
Der udtænkes forskellige løsningsmodeller, alt efter omstændighederne, der, som det ganske rigtigt understreges, bør respektere det frie valg og lette udøvelsen af de europæiske familiers grundlæggende menneskeret til at få så mange børn, de ønsker, uden de hindringer, der opstår på grund af problemer med at koordinere arbejdsliv og familieliv. Det er medlemsstaternes ansvar at identificere disse hindringer, både dem, der ligger inden for arbejdspladsen, og dem, der ligger udenfor (beskatning, bolig, udgifter til uddannelse, sundhed og forsikring), da det er medlemsstaterne alene, der former både udviklingspolitik og familiepolitik.
Igennem tiderne har indvandring naturligvis ofte løst problemet med befolkningens fornyelse, og i dag udfylder den det tomrum, som opstår, når vi vælger ikke at få børn eller kun et enkelt barn i en sen alder. Hvad er det, der har fået os til at træffe disse valg i livet i en tid med fred og velstand? Det er hverken Kommissionens eller regeringernes opgave at søge efter årsagerne til de demografiske ændringer. Det hører ikke under EU's beføjelser, men er udelukkende den enkelte europæiske borgers ansvar, når denne vælger at gå ud over sit menneskelige potentiale, både med at planlægge et nyt liv og med at bringe livet til afslutning.
Naturligvis er skolegang, uddannelse og jobskabelse inden for bæredygtig udvikling nødvendige forudsætninger for en høj levestandard. Hvis man vil undgå et demografisk problem, og hvis man ønsker, at der fødes nye europæere, som ældes under værdige forhold, er de kommende forældre imidlertid nødt til selv at stille krav om troværdighed i personlige forhold og i det hele taget have en livsvision for nutiden og fremtiden. 
Aloyzas Sakalas (PSE ).
   - Som medlem af Europa-Parlamentet og valgt i Litauen finder jeg det demografiske problem særlig relevant, fordi antallet af indbyggere i Litauen er støt faldende, ikke så meget på grund af emigration men snarere som følge af et hastigt fald i fødselsraten, hvilket allerede har resulteret i lukning af en række skoler. Den litauiske regerings foranstaltninger for at løse problemet er helt klart utilstrækkelige, og derfor glæder vi os over fremkomsten af dokumenter på EU-plan. Men fødselsratereduktionen er ikke kun et problem for Litauen men for hele Europa, og mens vores familier statistisk set har færre end 1,5 børn hver, skyder der i de asiatiske lande inklusive EU-kandidaten Tyrkiet børn frem som svampe efter regn. Det er værd at overveje, hvad det kan betyde ikke alt for langt ude i fremtiden. Vi kan og skal løse denne demografiske krise gennem reelle aktioner og programmer. De skal gøre det umagen værd for alle familier at have mindst tre børn. Det er netop denne ånd, der er fremherskende i det aktuelle dokument, og når først det er vedtaget, skal det efterfølges af praktiske løsninger. 
Roselyne Bachelot-Narquin (PPE-DE ).
   - Hr. formand, mine damer og herrer, jeg takker hr. Bushill-Matthews for hans fremragende betænkning.
For at være rustet til virkningen af det demografiske chok anvender man normalt tre løftestænger, nemlig en omhyggelig valgt og reguleret indvandringspolitik, mobilisering af arbejdsstyrken og politikker, der sigter på familier samt på at øge fødselsraten.
Sidstnævnte strategi overlades normalt til medlemsstaterne. Det ville dog være forkert af EU at nægte sig selv disse ressourcer. Det er velkendt, at de er effektive, og det franske eksempel bevidner det: skattebegunstigelse til familier, forældreorlov, økonomisk bistand og først og fremmest børnepasningsfaciliteter, f.eks. efter skoletid, til meget små børn og til handicappede børn. Endvidere er det vigtigt at erindre, at det ikke er muligt i større omfang at rekruttere kvinder til arbejdsmarkedet, hvis der ikke findes passende børnepasningsmuligheder.
Europa mangler ikke midlerne, forudsat at det har den politiske vilje og de økonomiske ressourcer. Det er derfor væsentligt, at behovet for finansiering af børnepasningsfaciliteter understreges yderligere i de politiske bestemmelser for territorial samhørighed. På et tidspunkt, hvor debatten om den europæiske sociale model raser, skal børn og familier med al deres mangfoldighed være det grundlæggende i denne model. 
Vladimír Špidla,
   Mine damer og herrer, jeg vil takke Dem for en forhandling, der har vist, at demografi er et af de vigtigste emner, som Europa står over for i dag, og som har kastet lys over emnet på mange måder. Jeg føler, at vi klart har fået bekræftet det grundlæggende synspunkt, at det handler om en fundamental ændring med en holistisk eller generel tilgang, sådan som det er blevet sagt. Samtidig har man overvejet forskellige aspekter af problemet. Det blev f.eks. sagt, at grønbogen ikke tillægger to problemstillinger samme vægt - dvs. problemerne i sundhedssektoren og problemerne i en international sammenhæng. De har måske bemærket i min rapport, at den internationale kontekst skal dækkes i de regelmæssige rapporter, da der fra dette synspunkt allerede findes et særligt foreløbigt svar. Sundhedsspørgsmålet er et af de mest grundlæggende spørgsmål, og jeg føler, at forhandlingen har inspireret os til at udvikle vores tænkning på dette område yderligere i fremtiden.
Dette problem rejser ikke kun tekniske og organisatoriske spørgsmål men også en lang række etiske spørgsmål, da en aldrende befolkning i stigende grad vil skabe situationer, hvor folk lever under ekstreme forhold i en kombination af skæbne og deres personlige sundhedstilstand. Det betyder, at det bliver meget vanskeligt at finde et passende etisk svar, hvilket kræver en del indgående refleksion.
Efter min mening var et andet emne, der var meget i fokus, spørgsmålet om børn og den meget lave fødselsrate, og hvordan vi kan ændre eller i det mindste påvirke det. Det fremgik også klart af forhandlingen, at det var et europæisk spørgsmål, idet f.eks. Irland, der i øjeblikket har det højeste antal levendefødte børn pr. kvinde i den fødedygtige alder, har oplevet en mere markant tilbagegang i de seneste 20 år end de fleste andre lande, og landets aktuelle niveau er ikke tilstrækkeligt til at bevare den demografiske stabilitet. Der er selvfølgelig andre stater, der er i en lang værre position, og hvor situationen kan blive ekstremt vanskelig i løbet af et par generationer.
Det er også klart, at vi meget alvorligt skal overveje det faktum, at ikke alle samfund er folkevenlige. Et gammelt latinsk ordsprog lyder "Inter arma silent Musae" - med andre ord, at kreativiteten lider, når samfundet er stresset eller befinder sig i en ekstrem situation. Efter min mening får man børn på grund af et inderligt behov og et inderligt ønske. Uddannelse af børn og pleje af dem er også en aktivitet, der kræver en høj grad af kreativitet, og det er klart, at europæiske statsborgere, hvis de skal beslutte sig for at få børn, har brug for større sikkerhed i en verden, der gennemgår en enorm forandring.
Forhandlingen berørte også spørgsmål vedrørende kønsbalance, hvilket der efter min mening er belæg for. Jeg vil gerne nævne en enkelt oplysning fra en spansk undersøgelse: "I Spanien bruger mænd 52 millioner timer om året på at drage omsorg for børn eller ældre familiemedlemmer, mens tallet for kvinderne er 200 millioner timer". Det viser, at den fælles byrde er meget ulige fordelt, idet kvindernes andel er fire gange så stor som mændenes. Jeg synes, at det også er spørgsmål, som vi skal undersøge. Mine damer og herrer, jeg vil gerne takke Dem for diskussionen og for en meget præcis betænkning, der viser, at der er en påfaldende tendens i retning af konvergens i vores fremgangsmåder i forbindelse med social og politisk tænkning vedrørende Europa. Efter min mening giver det håb om en koordineret holdning, der kan overvinde de ofte besværlige ændringer efter valg, da fem år er meget kort tid for mange emner. 
Formanden.
   - Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted i dag kl. 11.00
Zita Gurmai (PSE ).
   - Demografiske udfordringer og solidaritet mellem generationerne er komplicerede spørgsmål, der har en meget stor indvirkning på vores europæiske samfund. Disse to spørgsmål er store udfordringer, som medlemsstaterne er forpligtet til at imødegå på en bæredygtig og fremtidsorienteret måde.
Løsningen bør være en omfattende, global, sammenhængende og retfærdig strategi, der fremmer forståelsen og en vedvarende solidaritet mellem det voksende antal generationer, der lever side om side.
Politiske løsninger på den demografiske udfordring såsom aldring, køn, arbejdsmarked, pensioner og indvandring bør danne grundlag for en ny og sammenhængende vision om et europæisk samfund.
Selv om der er betydelige forskelle mellem de lokale forhold i medlemsstaterne, er udfordringerne og målsætningerne de samme - at imødegå den stadig større udfordring i forbindelse med Europas aldrende befolkning under hensyntagen til Lissabon-målene om at gøre Europa til den mest konkurrencedygtige og dynamiske videnbaserede økonomi i verden med større social samhørighed og bæredygtig økonomisk vækst og flere og bedre job.
Løsningen på de demografiske udfordringer skal være langvarig, og den skal endog række langt ud over Lissabon-tidsfristerne. Hvis disse mål skal opfyldes, skal der udarbejdes komplekse politiske, økonomiske og sociale strategier. 
Nils Lundgren (IND/DEM ).
   - Medlemslandene står over for betydelige demografiske udfordringer. Forudsætningerne og problematikken varierer dog fra det ene medlemsland til det andet. Både af denne årsag og af demokratiske årsager kræves der nationalt forankrede løsninger. Det giver ingen mening, at Europa-Parlamentet skal komme med detaljerede politiske anbefalinger, som forventes at passe samtlige medlemslande.
Den aktuelle betænkning indeholder en lang række opfordringer til, hvilken type foranstaltninger medlemslandene burde vedtage inden for vigtige områder som socialforsikringer, skatter, arbejdstider og indvandring. Hvilke veje hvert medlemsland skal vælge inden for betydningsfulde politiske områder, skal afgøres via nationale demokratiske processer og skal ikke pålægges fra oven.
Politiske og sociale fremskridt sker ved, at lande eksperimenterer og prøver forskellige løsninger, som kan sammenlignes. Dernæst lærer man af hinanden. Det er gennem sådanne processer, at den europæiske kultur er vokset frem og i praksis har erobret verden. Europæiske løsninger og tænkemåder er blevet fremgangsrige, netop fordi de er kommet frem ved institutionel konkurrence mellem forskellige lande i stedet for at være blevet besluttet centralt.
Den betænkning, som er genstand for vores forhandling, udgør yderligere et eksempel på, hvordan Europa-Parlamentet langsomt, men sikkert forsøger at få endnu mere indflydelse over nationale politiske anliggender. Jeg beklager denne proces og kritiserer den næsten ikke-eksisterende modstand mod denne udemokratiske udvikling i Europa-Parlamentet. 
David Martin (PSE ).
   - Det er klart, at Europa fremover skal håndtere balancen mellem arbejds- og privatlivet mere effektivt end i dag, hvis de demografiske udfordringer skal imødegås. Hvis vi skal tiltrække forældre til unge børn, de ældre og andre grupper, der mener, at en almindelig otte timers arbejdsdag er umulig, skal vi indføre mere fleksible arbejdstider, have bedre og mere tilgængelige børnepasningsordninger, en mere familievenlig skattepolitik og større lighed på arbejdspladsen. Det er imidlertid klart, at selv om det lykkes at inddrage flere af de nuværende indbyggere i Europa i arbejdsstyrken, vil vi stadig mangle kvalificeret arbejdskraft. Derfor skal vi også have en afbalanceret indvandringspolitik. 
Formanden.
   - Næste punkt på dagsordenen er betænkning af Neil Parish for Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter om foranstaltninger til fremme af afgrøder til nonfoodformål (2004/2259(INI)) (A6-0040/2006). 
Neil Parish (PPE-DE ),
   Hr. formand, det glæder mig at kunne fremlægge min betænkning om biobrændstoffer. Det er en initiativbetænkning fra Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter. Det er dejligt at se, at kommissæren er til stede, og jeg vil gerne takke hende og hendes personale for den hjælp, som jeg har fået i forbindelse med udarbejdelsen af denne betænkning.
Det spændende ved biobrændstoffer, biomasse og biogas er, at der er tale om produkter, der har store muligheder fremover. Når den amerikanske præsident under sin tale om nationens tilstand erklærer, at den amerikanske økonomi ikke længere kan være en oliebaseret mineraløkonomi, viser dette, at situationen er ved at ændre sig, og at vi har store muligheder i Europa. Historisk set har landmænd altid leveret brændsel til transport, dengang man anvendte heste, så hvad er problemet i dag med olieforsyningen?
Med indførelsen af de nye betalinger til landbruget, de nye reformer af den fælles landbrugspolitik, den afkoblede betaling og enkeltbetalingen til en bedrift, der bryder forbindelsen mellem produktion og støtte, har vi også brug for at finde nye markeder til vores produkter, og som jeg anførte tidligere, kan korn og raps til biodiesel og hvede til bioethanol bruges i denne forbindelse. Vi kan også være sikre på, at vi kan producere mere biomasse. I mange lande i Europa udnyttes skovene rent faktisk effektivt. I de områder, hvor der ikke er nogen skove, kan vi dyrke pil og elefantgræs for at sikre, at vi kan producere energi.
Der kan være tale om store projekter til kraftværker eller små projekter til lokale varmeanlæg og til skoler og hospitaler. Fleksibiliteten er stor. Når der ikke blot er tale om brændstoffer, men om energi generelt, er biobrændstoffer og bioenergi måske ikke hele løsningen, men de er et af svarene. I en situation hvor f.eks. Rusland kan lukke for gasforsyningen hvornår som helst, mener jeg, at vi skal søge alternativer. Det må altid understreges, at disse former for brændstoffer og biomasse er meget miljøvenlige. Dette er meget positivt, ikke kun for landmændene, men også for miljøet.
Vi råder over den nuværende generation af brændstoffer og biomasse, men vi ser også nye, kommende generationer under udvikling, og der vil blive produceret bioplast. Jeg tror, at der er store potentielle muligheder i bioplast. Der er blevet opfundet en ny metode til produktion af papir på basis af strå, og der anvendes også her miljøvenlige kemikalier. Der kan produceres et halvt ton papirmasse på basis af et ton strå og et kvart ton bioethanol. Dette viser, som tidligere nævnt, at der sker fremskridt med alle disse projekter.
Med hensyn til den fælles landbrugspolitik har vi udtaget jord, der er braklagt. Noget af den udtagne jord er meget effektiv til miljøforbedring, men jeg mener, at vi bør være meget positivt indstillet over for at anvende anden udtaget jord til produktion af brændstoffer.
Med hensyn til biobrændstoffer har Volkswagen i Tyskland været positivt indstillet over for at blande brændstoffer og fremstille motorer, der kan drives af biobrændstoffer, men vi skal lægge pres på bilproducenterne, således at de bliver langt mere positivt indstillet over for dette. Jeg mener også, at vi i langt højere grad skal blande brændstoffer for at få en brændstofkvalitet, der er god i bilmotorer.
En anden fordel ved at anvende jord til produktion af biobrændstoffer og biomasse er, at jorden fortsat anvendes til produktion, således at hvis vi på et tidspunkt får brug for jorden til produktion af fødevarer, anvendes den allerede til produktion, således at vi på ny kan anvende den til produktion af fødevarer. Dette er en meget stor fordel.
Afslutningsvis vil jeg gerne takke alle medlemmerne af Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter og Parlamentets medlemmer for deres støtte. Jeg har besøgt mange lande for at se, hvad der foregår. Vi går en spændende tid i møde. Hr. kommissær, jeg mener, at tiden nu er inde til, at Parlamentet, Kommissionen og medlemsstaterne virkelig samarbejder om at indføre skatteincitamenter og om at sørge for, at alting er på plads, således at vi kan gennemføre en hensigtsmæssig biobrændsels-/biomassepolitik i Europa.
Mariann Fischer Boel,
   Hr. formand, i løbet af de sidste seks måneder er energi i høj grad blevet tidens emne. Dette blev bekræftet af stats- og regeringscheferne i Hampton Court, og dette er en mulighed, som vi simpelthen må udnytte, og det er Kommissionen i gang med.
Jeg er blevet meget opmuntret over at erfare, at Parlamentet har den samme positive tilgang og gør nøjagtig det samme. Som kommissær for landbrug og udvikling af landdistrikter har jeg en særlig interesse i udnyttelsen af afgrøder til nonfoodformål. Jeg ser her et meget interessant nyt marked for vores landbrugssektor og en interessant indkomstkilde, ikke blot for landmændene, men for hele økonomien i landdistrikterne. Jeg støtter derfor fuldt ud betænkningen, som vi skal drøfte i dag. Dens timing er strålende, og den er et værdifuldt bidrag til debatten om udnyttelse af landbrugsafgrøder til nonfoodformål. Jeg ønsker især at takke ordføreren, hr. Parish, og medlemmerne af Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikterne for deres store indsats. 
Kommissionen har for nylig offentliggjort to meddelelser, der sigter på at fremme anvendelsen af biomasse: biomassehandlingsplanen og EU-strategien for biobrændstoffer. Kommissionen har gennem sine rammeprogrammer for forskning i mange år støttet pionerarbejde inden for vedvarende bioressourcer, herunder plastic, landbrugskemikalier og lægemidler. I det syvende rammeprogram for forskning lægges der særlig vægt på udviklingen af bæredygtig anvendelse til nonfoodformål. Ud over at skabe nye muligheder for landmændene er udviklingen af landbrugsråvarers anvendelse til nonfoodformål i høj grad i overensstemmelse med Lissabon-strategien. Denne tilgang er innovativ og skaber stor europæisk merværdi.
Med hensyn til anvendelsen af biomasse til energi vurderer Eurostat og Det Fælles Forskningscenter, at biomasseproduktionen har potentiale til at opfylde vores målsætninger for 2010. Reformen af den fælles landbrugspolitik giver landmændene incitamenter til at imødekomme den stigende efterspørgsel. Ud over vores særlige støtte til energiafgrøder på 45 euro pr. ha kan landmændene anvende udtaget jord til dyrkning af afgrøder til nonfoodformål. Sidste år blevet ca. 900.000 ha udtaget jord anvendt til dyrkning af biomasse til energiformål. Som følge af sukkerreformen er sukkerrør nu støtteberettiget under alle støtteordninger vedrørende bioenergi.
På forarbejdningssiden er der imidlertid stadig behov for store fremskridt og investeringer. I vores nye programmeringsperiode for udvikling af landdistrikterne har vi mulighed for at støtte investeringer og andre tiltag til støtte for biomasse til energiformål og andre nonfoodformål. Samhørighedspolitikken kan også spille en vigtig rolle.
Med hensyn til miljøet er jeg enig i, at vi skal være meget opmærksom på, om udviklingen af nonfoodsektoren har nogen uønskede følger. Dette skal overvåges nøje.
Biomasse udnyttes i stigende grad i alle regioner i verden, navnlig til biobrændstoffer. Dette kan helt klart have økonomiske, sociale og miljømæssige fordele, men vi må også sikre, at der er en passende balance mellem produktionen af fødevarer og ikke-fødevarer. Vi ønsker ikke at udvikle nonfoodsektoren, således at denne har negativ indvirkning på vores fødevareindustri eller på fødevarepriserne for forbrugerne, hverken i EU eller i udviklingslandene. Dette er også et aspekt, vi skal overvåge nøje.
Jeg ser frem til en drøftelse i Parlamentet om mulighederne for en mere aktiv anvendelse af vedvarende energikilder. 
Agnes Schierhuber,
   Hr. formand, fru kommissær, mine damer og herrer, først vil jeg gerne rette en varm tak til ordføreren for hans initiativbetænkning, der viser et stort engagement, og fordi han har rejst rundt til forskellige medlemsstater for selv at se på typen af eksisterende muligheder i sektoren for genanvendelige råmaterialer.
Som kommissæren nævnte, er energi i de seneste seks måneder blevet tidens vigtigste spørgsmål. Et miljøvenligt og økonomisk miks af alle energikilder er uundværligt for Europa. Genanvendelige råmaterialer og vedvarende energi kan også være bærende elementer i dette miks. Sammen med vind, vand, solceller og biogas opfylder denne særlige sektor af vedvarende energi de grundlæggende behov inden for områderne byggeri og isoleringsmaterialer samt råmaterialer til lægemiddelindustrien.
Produktionen af fødevarer og afgrøder til den næste generation af energi var almindelig praksis i århundreder. Den massive anvendelse af fossile brændstoffer tog over efter energien til vores trækdyr, der stammede fra planterne. Produktionen af genanvendelige råmaterialer til energiformål har afgørende betydning for det europæiske land- og skovbrug samt for landdistrikterne. Den har betydet nye indtægtskilder og ydet et væsentligt bidrag ikke kun til bevarelsen af den eksisterende beskæftigelse men også til oprettelsen af nye job i landdistrikterne.
EU ville gøre klogt i at betragte vedvarende energikilder som en vigtig faktor i energiudnyttelsen for at mindske sin egen afhængighed af internationale energiproducenter og i særdeleshed af politisk ustabile regioner. Mange tak og oprigtige lykønskninger til ordføreren. 
Stéphane Le Foll,
   Hr. formand, fru kommissær, mine damer og herrer, jeg vil først tilslutte mig alle de andre, der lige har lykønsket hr. Parish med det arbejde, han har udført, og sige, at jeg er fuldt ud enig i målene i betænkningen.
For det første målet om at se overordnet på miljøspørgsmålet, f.eks. bioenergi, biomasse og biologisk nedbrydelige stoffer. For det andet målet om at sprede vores energikilder, da vi ved, at vi må forudse, at fossile brændstoffer er brugt op om 40-50 år, og at vi skal kæmpe af al magt mod drivhuseffekten. For det tredje, og det drejer sig først og fremmest om landbrug, målet om at tilbyde nye afsætningsmuligheder for europæisk landbrug.
Når dette er sagt, vil jeg tilføje, at det kun kan ske på to betingelser, hr. kommissær. For det første er biobrændstoffer ikke i sig selv hele landbrugspolitikken, og vi skal som led i landbrugspolitikken bevare to søjler, nemlig søjlen vedrørende produktion og søjlen vedrørende territorial og social samhørighed. For det andet kan den nye politik for bioenergi ikke få betydning, medmindre den fuldt ud bliver en del af en politisk proces, og man er villig til at gøre landbrugsmodellen til en model for bæredygtig udvikling. Vi skal derfor forpligte os til at overveje de nye modeller, som muliggør diversificering af landbrugsproduktionen, og samtidig sikrer en sund økologisk balance for alle EU-områder. 
Willem Schuth,
   Hr. formand, fru kommissær, hr. ordfører, mine damer og herrer, først vil jeg gerne oprigtigt lykønske hr. Parish med hans afbalancerede betænkning, som min gruppe udtrykkeligt støtter. Udviklingen af planter til nonfoodformål giver EU's landbrugere mulighed for at udvikle nye markeder, og derfor er det vigtigt med støtte og forskning på dette område. Brugen af genanvendelige råmaterialer og produktionen af vedvarende energi udgør begge et enormt potentiale for europæiske landdistrikter. Jeg stammer fra det tyske landområde Niedersachsen. For os i Niedersachsen er specielt bioenergi vigtig og en alternativ indtægtskilde for land- og skovbrugere. På nogle områder - specielt inden for biogas, hvor vi har omkring 430 planter - er vi allerede førende i Europa.
På dette tidspunkt vil jeg gerne sige, at jeg også glæder mig meget over Kommissionens seneste initiativer på dette felt: handlingsplanen for biomasse samt Kommissionens meddelelse om biobrændstoffer. Parlamentet vil forlænge sin indsats med hensyn til EU's strategi for biobrændstof inden for rammerne af en initiativbetænkning. Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter vil også udarbejde en udtalelse herom. Som ordfører for denne udtalelse vil jeg gerne bygge videre på det gode arbejde, som min kollega hr. Parish har lavet. 
Friedrich-Wilhelm Graefe zu Baringdorf,
   Hr. formand, fru kommissær, det er bemærkelsesværdigt, at når vi taler om en forsyningskrise, så tænker alle på præsident Putin, der lukker for gashanen. Ingen nævner det faktum, at Europa er blandt verdens største importører af fødevarer, og at vi dårligt vil være i stand til at opretholde livet, hvis vi bevarer denne levestandard.
Når vi diskuterer alternative indtægtskilder er det også interessant at høre, at dyrkningen af sukker til forbrug - dvs. som et levnedsmiddel - genererer en beskeden indkomst eller slet ingen indkomst. Så hvorfor genererer dyrkningen af sukker til bioethanol en indkomst? Der er nogle uoverensstemmelser her. Nu vil jeg gerne diskutere økologi. Hvordan er situationen med hensyn til brugen af genteknologi ved dyrkningen af genanvendelige råmaterialer? Har vi ikke et problem med kontaminering, dvs. med sameksistens, her? Jo vi har. Dyrkningen af genanvendelige råmaterialer involverer også metoder, der ikke er økologisk sunde. Den er ikke nødvendigvis miljøvenlig.
Med hensyn til drivhusgasser må man sige, at de også skal holdes under kontrol af fødevareproduktionen, så vi kunne godt bruge lidt mere mådeholdenhed og lidt mindre entusiasme fra ordførerens side samt lidt mere fokus på de genanvendelige råmaterialer, der stammer fra affaldsprodukter. Det er også interessant at høre, at græs anvendes bedre, når det genanvendes som biogas end som mælk.
Hvis vi ønsker at benytte genanvendelse, er det således vigtigt at genanvende halm, træ eller hække, men at binde jord til genanvendelige råmaterialer, som vi har brug for til fødevarer, er et stort problem, der kræver mindre entusiasme og mere præcision. 
Bairbre de Brún,
Jeg glæder mig over, at der i betænkningen opfordres til at fritage brændstoffer for afgifter med sigte på at fremme produktionen af biobrændstoffer. En sådan politik ville bringe os tættere på EU's målsætning om et biobrændselsforbrug på 5,75 %.
Den aktive udvikling af vedvarende energi vil til en vis grad imødegå knapheden på fossile brændstoffer. Den kan føre til miljømæssige forbedringer, selv om jeg er enig med både ordføreren og kommissæren her til formiddag i, at vi bliver nødt til at overvåge den miljømæssige indvirkning. Den kan og vil også give økonomiske fordele gennem udvikling af nye teknologier, jobskabelse og omstilling i landbrugssektoren, navnlig hvor sukkerfabrikker står over for en nedlukning. 
Jeffrey Titford,
   Hr. formand, jeg støtter udviklingen af biobrændstoffer som en af de mange løsningsmuligheder, de nationale regeringer får brug for til at imødegå en kommende energikrise. Eftersom EU på ingen måde har været i stand til at beskytte mit land mod de europæiske energiselskabers prisfastsættelse, er behovet blevet endnu større. 
Jeg tror imidlertid ikke på paneuropæiske tiltag på dette område, navnlig hvad angår fastsættelsen af obligatoriske mål. EU's fikse idé om en og samme politik for alle tilskynder de nationale regeringer til at gennemføre hurtige løsninger. Dette er ved at ske i Storbritannien med vindmølleteknologien. Vores landskab er ved at ændre sig til et uhyrligt Meccanosæt med henblik på at opfylde de mål, som Kommissionen har udtænkt for vedvarende energi.
Det andet problem er, at EU er tilbøjelig til at vedtage lovgivning, lang tid før de nationale regeringer er i stand til at etablere den nødvendige infrastruktur til at gennemføre denne. Dette er også gået ud over mit land, ikke mindst med hensyn til de voksende bjerge af køleapparater, der afventer bortskaffelse.
Interessegrupper, der støtter udviklingen af biobrændstoffer, bør søge at påvirke den nationale regering og ikke Bruxelles. Vores egen regering er i en langt bedre position til at fremlægge hensigtsmæssige forslag til fremme af en fornuftig udvikling af biobrændstoffer i Storbritannien end EU, der sandsynligvis vil indføre et system, der ikke er tilpasset alle medlemsstater. De enkelte medlemsstaters behov er forskellige, og det er på tide, at EU forstår dette. 
Bruno Gollnisch (NI ).
   - Hr. formand, hr. Parishs udmærkede betænkning om fremme af afgrøder til nonfoodformål fremstiller problemet godt. På et tidspunkt, hvor olieprisen konstant stiger, og hvor gas- og oliereserverne bliver mindre på grund af udviklingslandenes stigende behov, er det hensigtsmæssigt at overveje alternative energikilder.
Biobrændstoffer, som vi længe har støttet udviklingen af, opfylder dog kun delvist behovene i landbrugsøkonomien. Vi får at vide, at det drejer sig om en forbedring af miljøet ved at reducere drivhusgasserne, produktion af vedvarende energi, som fremmer uafhængigheden af energi, jobskabelse i landdistrikter, udligning af områder i forhold til flugten fra landdistrikterne og planlægning af udtaget areal til afgrøder til nonfoodformål.
Imidlertid er der stadig et par spørgsmål tilbage. Hvordan skal vi nå det ambitiøse mål om, at biobrændstoffer skal udgøre 5,75 % af markedet i 2010, når Frankrig indtil videre kun har opnået 1 %? Endvidere bliver biobrændstoffer, hvis prisen pr. tønde bliver ved med at stige, konkurrencedygtige, og problemet med skattefrihed bliver ligegyldigt, og hvis ikke, accepterer medlemsstaterne så et indtægtstab på flere hundrede millioner euro? Og endelig vil kornavlere med afskaffelsen af eksportrestitutioner i 2013, som er vedtaget i WTO, og nedsættelsen af indenlandsk støtte i højere grad begynde på nonfoodproduktion, som ikke er deres primære virksomhed. 
Markus Pieper (PPE-DE ).
   - Hr. formand, der er ingen tvivl om, at biomasse tilhører fremtiden for den europæiske energiforsyning. Når vi støtter den, må vi imidlertid ikke gentage fortidens fejl, hvormed jeg primært mener, at vi skal give markedet en bedre chance.
Derfor beder jeg om, at man ikke straks indfører varige tilskud eller et indre EU-marked for biomasse. Vi må ikke gå tilbage til landbrugssubsidier blot for nogle få år senere at erkende, at vores velmenende politik er uforenelig med WTO's krav. I stedet må vi anerkende, at stigende oliepriser gør dyrkningen af biomasse interessant selv uden statsstøtte.
Kun hvor den kritiske masse for markedsintegration mangler, bør man indføre politisk støtte, og så skal støtteprogrammerne gælde i en begrænset periode og gradvist aftage, og det skal være muligt at gøre fremskridt. Genteknologi ligger lige for, og specielt inden for energiafgrøder har den potentialet til at give store økonomiske fordele med hensyn til den globale konkurrence.
Derfor er der gode muligheder for det frie marked for genanvendelige råmaterialer i Europa. Politikerne skal levere rammerne for at gøre det muligt for denne fine plante at blive en stærk energikilde. 
María Isabel Salinas García (PSE ).
   - Hr. formand, fru kommissær, jeg vil først lykønske ordføreren, hr. Parish, med den indsats, han har ydet i Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter.
Den beslutning, som Europa-Parlamentet vil komme med i dag, bifalder Kommissionens initiativer om at fremme afgrøder til nonfoodformål, og på grund af deres store betydning anmoder jeg den om at gennemføre dem hurtigst muligt.
Initiativer som biomasseplanen eller den nye lovgivning om biobrændstoffer afventes med særlig interesse af de landdistrikter, der sakker bagud i udviklingen, eller som slås med konkrete vanskeligheder. F.eks. ses dyrkning af nonfoodafgrøder i mit land, Spanien, faktisk som en reel samfundsøkonomisk løsning for de områder, der allerede er blevet berørt af nedskæringen i dyrkning af de lokale afgrøder eller deres forsvinden, som det er tilfældet med de nylige markedsordninger for bomuld og roer. 
Men for at disse afgrøder skal blive et reelt alternativ, er det nødvendigt at støtte dem med en prispolitik og skattebegunstigelser, så de bliver rentable.
Kommissæren ved udmærket, at det ikke kun drejer sig om at tilbyde løsninger til de landmænd, der er i vanskeligheder. Med dette nye initiativ vil vores miljø blive forbedret med bidraget fra rene brændstoffer. Det er en forretning, men samtidig vil affolkningen blive begrænset. Dvs., at vi alle vinder.
Jeg vil derfor benytte lejligheden til at spørge Kommissionen, om den har til hensigt at lytte til Parlamentet og, som det står i vores beslutningsforslag, udarbejde en henstilling til medlemsstaterne om skattebegunstigelser og afgifts- og skattenedsættelser.
Selv om vi udmærket er klar over, at en handling, der ikke ville være en lovgivningsmæssig handling, ville bidrage meget til at fremme anvendelsen af vedvarende energi og stimulere dyrkningen af de råvarer, der gør det muligt. 
Jeg synes ikke, at vi skal forspilde denne chance. Der åbnes for en meget vigtig energidebat på et tidspunkt, hvor vi netop er i fuld gang med at drøfte det i Parlamentet. 
James Hugh Allister (NI ).
   - Hr. formand, som følge af den brede opbakning bag grøn energi og presset på det traditionelle landbrug mener nogle, at landbrugets produktion af afgrøder til nonfoodformål er et alternativ, og at en sådan spredning er nødvendig.
Erfaringer i hele EU med anvendelsen af biomasse til produktion af energi, både genanvendelige råmaterialer og organisk affald fra landbruget, bør samles, således at de mest bæredygtige initiativer kan gennemføres i hele Europa.
Min regering meddelte for nylig, at den agtede at udvikle Nordirland som et videncenter for alternativ energi. EU bør støtte disse bestræbelser økonomisk. Skatteincitamenter, øget støtte til jord til dyrkning af energiafgrøder og en målrettet anvendelse af midler fra strukturfondene er alle anvendelige instrumenter i denne forbindelse.
På samme måde skal planlægningspolitikker fremme og ikke hindre udviklingen. I min valgkreds blev en anaerob forgæringsfabrik tvunget til at lukke som følge af ufleksible og unødvendige planlægningsrestriktioner. Det er helt klart nødvendigt, at de forskellige myndighedsinstanser har den samme tilgang. 
Duarte Freitas (PPE-DE ).
   - Også jeg vil gerne takke hr. Parish for det store arbejde, som han har lagt i denne glimrende betænkning. Det er et særdeles vigtigt initiativ, der sætter fokus på et aktuelt problem, som vi alle bør gøre, hvad vi kan for at få løst.
For det første mener jeg, at afgrøder til nonfoodformål kan yde et vigtigt bidrag til den europæiske energisektor, der jo nu er under overvejelse. Energisikkerhed og større uafhængighed i forhold til omverdenen får stadig større betydning for EU. Anvendelse af biobrændstoffer kan efter min opfattelse yde et godt bidrag. For det andet vil fremme af afgrøder til nonfoodformål blive til stor fordel for landbruget, især energiafgrøderne, der kan give nyt håb for det europæiske landbrugs fremtid og for den så misforståede fælles landbrugspolitik.
Det er bydende nødvendigt at finde alternativer for at holde landbruget i live på grund af de dystre udsigter, der er for den europæiske fødevareproduktion, som har svært ved at konkurrere med lande, der kendetegnes ved færre sociale og miljømæssige bestræbelser, og som derfor kan producere med lavere omkostninger. 
Csaba Sándor Tabajdi (PSE ).
   - Hr. formand, på vegne af de nye medlemsstater inklusive Ungarn vil jeg gerne takke hr. Parish, der bemærkede, at nye medlemsstater ikke kan modtage finansiel bistand fra EU-kilder til dyrkning af planter til energimæssige formål. Derfor er anmodningen i betænkningen om, at Kommissionen skal fjerne hindringerne for planteavl til energiformål i de nye medlemsstater og fremme bistanden fra EU, særlig vigtig.
Et andet meget positivt element er det, at bistand ifølge betænkningen skal ydes uden for SAPS-systemet uafhængigt af "indfasningen" vedrørende direkte betalinger. Europa-Parlamentets betænkning støtter utvetydigt medlemsstaternes interesser, og derfor beder jeg fru Fischer Boel og Kommissionen om at overveje disse forslag, fordi støtte til energiformål også er ekstremt vigtig i de nye medlemsstater for at sikre job. 
Jan Tadeusz Masiel (NI ).
   - Hr. formand, tanken om at fremme afgrøder til nonfoodformål er glimrende og meget aktuel. Den er aktuel, fordi de polske landbrugere efter EU-medlemskabet på første hånd har erfaret, hvad begrænsning af mælkeproduktion eller afvikling af sukkerproduktion betyder, og at støtteniveauerne ikke er ens i hele EU.
Produktionen af biomasse og specielt biobrændstoffer vil ikke alene forbedre miljøets tilstand og øge beskæftigelsen i landdistrikterne men vil også bevare den menneskelige værdighed ved at øge indtægten for hele familier. I stedet for at skulle bekymre sig om de faldende priser på fedesvin vil landbrugerne kunne fejre de stigende brændstofpriser. Hidtil har landbrugerne beskyttet os mod sulttruslen. Nu kan de redde os fra en energikrise og puste nyt liv i den fælles landbrugspolitik. 
Elisabeth Jeggle (PPE-DE ).
   - Hr. formand, fru kommissær, mine damer og herrer, først vil jeg gerne oprigtigt takke vores ordfører hr. Parish, der har gjort et fortrinligt stykke arbejde med denne initiativbetænkning.
I betragtning af de aktuelle begivenheder, er blandinger af alle energikilder og de vedvarende energikilders andel af den samlede energiefterspørgsel tidens mest aktuelle emner. Vi skal udnytte denne mulighed af hensyn til den udbredte brug af planter til nonfoodformål. Efter landbrugsreformerne kan landbrugerne dyrke energiafgrøder på udtagne landbrugsarealer, men samtidig med fødevareproduktionen, der fortsat er en prioritet.
Dette indledende skridt skal imidlertid følges op, hvilket betyder, at vi skal styrke forskning og udvikling, der kan udvides til moderne økonomisk bioteknologi. Det er vigtigt med markedsintegrationsbistand og fokus på konkurrenceevne, hvilket betyder, at det er vigtigt, at promoveringen af bioenergi fra planter til nonfoodformål - der er fornuftigt fra et økologisk synspunkt - får en basis, der er økonomisk levedygtig på lang sigt. Vi har fortsat brug for flere job i landdistrikterne. 
Mariann Fischer Boel,
   Hr. formand, jeg vil gerne på ny takke Dem for det værdifulde bidrag, som Parlamentet har ydet på dette meget vigtige område. Jeg er meget imponeret over den overvældende støtte, som Parlamentet i dag har givet udtryk for. 
Der ligger et stort stykke arbejde forude. 2006 vil være særlig udfordrende, idet vi står over for en række centrale spørgsmål, der skal behandles, først og fremmest målene for biobrændstoffer i forbindelse med revisionen af direktivet om biobrændsel, dernæst muligheden for at øge iblandingen af biobrændstoffer i konventionelle brændstoffer - forberedelserne til revision af direktivet om brændstofkvalitet er allerede i gang - og endelig energiafgrødeordningen, som vi også vil gennemgå i år. Alle de forskellig tiltag er fastlagt i biomassehandlingsplanen og strategien for biobrændstoffer, der skal iværksættes i år. Der er mange opgaver, der skal løses, og vi er fuldt engageret i disse. Dette er baggrunden for at vi har oprettet en ny enhed i min tjenestegren med særligt ansvar for biomasse og biobrændstoffer.
Vi vil også fortsat fremme anvendelsen til nonfoodformål, der har et meget stort økonomisk, socialt og miljømæssigt potentiale, navnlig de anvendelsesmuligheder, der er fremhævet i betænkningen.
Jeg tror fuldt og fast på, at hele økonomien vil drage fordel af det bidrag, som vedvarende bioressourcer kan yde til at sikre en bæredygtig fremtid for Europa.
Formanden.
   - Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted i dag kl. 11.00
Gábor Harangozó (PSE ).
   - Fremme af produktionen af afgrøder til nonfoodformål er en enestående mulighed, der potentielt vil kunne medføre betydelige sociale, økonomiske og miljømæssige fordele for europæiske landmænd og økonomien i landdistrikterne. I betænkningen understreges det potentiale, der kommer fra udvikling og investeringer i den nonfoodrelaterede plantesektor, for landmænd. Det er meget sandsynligt, at de landmænd, der er ramt af følgerne af reformen af den fælles markedsordning for sukker, vil drage fordel af udviklingen af den nonfoodrelaterede plantesektor. Vi støtter derfor udviklingen af denne sektor, da den giver de europæiske landmænd, der er underlagt hård konkurrence, alternative produktionsmuligheder. Det er derudover klart, at en støtte til produktion af afgrøder til nonfoodformål er i overensstemmelse med målene fastlagt i Lissabon- og Göteborg-strategierne for udvikling og anvendelse af vedvarende energi, idet dyrkning af afgrøder til energiformål har et stort potentiale i forbindelse med opfyldelsen af Unionens energibehov. 

Formanden.
   - Næste punkt på dagsordenen er afstemningen.

Hélène Goudin (IND/DEM ).
   - Hr. formand, jeg ville værdsætte det, hvis formanden kunne tale lidt langsommere, når han taler, da tolkningen kommer lidt senere. 
Formanden.
   - Jeg læser faktisk titlerne på betænkningerne hurtigere, når de er lange og indviklede. Jeg håber, at tolkene, som har den samme tekst foran sig, kan følge med. 
Gerard Batten (IND/DEM ).
   - Hr. formand, jeg er ikke klar over, om De muligvis har en anden aftale senere i dag, men vi er samlet her for at løse en opgave og gennemføre en afstemning. De går så hurtigt frem, at vi ikke har tid til at række hånden op i tide, når vi skal stemme. Jeg beder Dem om at sænke farten.
Formanden.
   - Hvad angår min tidsplan, kan jeg berolige Dem. Jeg forlader ikke Parlamentet før i morgen tidlig, så jeg har masser af tid. Jeg er ikke sikker på, at det gælder alle medlemmer.
Ingeborg Gräßle (PPE-DE ).
   - Hr. formand, jeg vil gerne anmode om en tydeliggørelse, en tilføjelse. Efter
"forvaltningsudgifter for"
 følgende sætning:
"forvaltningsorganer, der oprettes eller udvides til administration af dette program"
Formanden.
   - Er der indvendinger imod at tage dette mundtlige ændringsforslag i betragtning?

Robert Goebbels (PSE ).
   - Hr. formand, jeg ønsker at stille et mundtligt ændringsforslag med henblik på at ændre betragtning C. Det drejer sig om at erstatte udtrykkene, som jeg vil læse på engelsk, da det er den eneste udgave, jeg har: 
..."miljøbeskyttelse" med "miljømæssig bæredygtighed" …
 Jeg tror, at det er de anerkendte udtryk. Teksten kommer derefter til at lyde således: 
… "der henviser til, at der er tre hovedmål for EU's energipolitik: forsyningssikkerhed, konkurrenceevne og miljømæssig bæredygtighed". 
Formanden.
   - Er der indvendinger imod at tage dette mundtlige ændringsforslag i betragtning?

Gerard Batten (IND/DEM ).
   - Hr. formand, jeg har en bemærkning til forretningsordenen, jf. artikel 151, om betingelser for behandling af ændringsforslag. Jeg ønsker, at De skal afvise behandlingen af disse ændringsforslag, da den elektroniske afstemningsliste ikke var til rådighed, sidst vi så efter. Vi har derfor ikke nogen afstemningsliste, og vi vil derfor skulle stemme om noget, vi ikke kan se. Jeg beder Dem derfor med al respekt om at gå videre til næste punkt på dagsordenen og udsætte afstemningen, indtil vi får rådighed over en egentlig afstemningsliste. 
Formanden.
   - Mine damer og herrer, mødetjenesten siger, at afstemningslisterne har været til rådighed siden i går aftes. Det betyder ikke, at de nødvendigvis var på det sted, hvor De kiggede på Parlamentets websted, da de er blevet flyttet på grund af omorganiseringen af webstedet. På grundlag af det mødetjenesten siger, er der ingen grund til at følge op på Deres bemærkning, da afstemningslisterne faktisk var tilgængelige i går aftes på internettet. 

Miguel Angel Martínez Martínez (PSE ).
   - Hr. formand, det drejer sig om en mindre ændring, for at præcisere teksten hvor ordet "historisk" ændres til "hyppigt".
Luisa Morgantini (GUE/NGL ),
   Hr. formand, mine damer og herrer, jeg vil foretrække at bevare den oprindelige tekst, fordi ordet "hyppigt" klart ændrer betydningen. Jeg takker hr. Martínez Martínez for ændringsforslaget, som jeg accepterer. 
Formanden.
   - Er der indvendinger imod at tage dette mundtlige ændringsforslag i betragtning?

Jo Leinen (PSE ),
   Hr. formand, mine damer og herrer, Europa-Parlamentet har sat skub i udviklingen af europæiske politiske partier. Vi har nu 10 partifamilier, hvilket viser vores politiske kulturs forskellighed. Denne betænkning markerer starten på en ny fase, der skal forenkle disse partiers arbejde.
Europæiske partier er en nødvendig del af det europæiske demokrati, og vi håber først og fremmest, at partierne nominerer topkandidater til embedet som Kommissionens formand inden de næste valg til Europa-Parlamentet, så offentligheden kan vælge mellem enkeltpersoner og programmer og være med til at beslutte, hvilket Europa den ønsker.
Jeg vil gerne takke partiformanden og generalsekretæren for deres vigtige forslag. Denne budgetpost er en af de få, som Parlamentet selv er ansvarlig for, og derfor vil jeg også takke Præsidiet og Europa-Parlamentets administration for deres virkelig gode forvaltning af denne skrøbelige budgetpost til europæiske partier. Jeg vil bede Parlamentet om at vedtage betænkningen.

Christopher Heaton-Harris (PPE-DE ).
   - Hr. formand, kunne De meddele os, om der er medlemmer som har afgivet erklæring om økonomiske interesser i forbindelse med afstemningen om den forrige betænkning? 
Formanden.
   - Så vidt jeg ved, har ingen medlemmer fremsat en erklæring.
Jeg vil minde Dem om reglen. Vi har et særligt register, i hvilket man en gang for alle kan afgive en erklæring om økonomiske interesser, og således undgå at skulle afgive en erklæring om eventuelle økonomiske interesser under den enkelte forhandling. Så hvis De vil undgå enhver diskussion, bør De udfylde registret korrekt. 

Marian Harkin (ALDE ).
   - Hr. formand, dette er et mundtligt ændringsforslag om at erstatte udtrykket "forbedre foreneligheden mellem skoletimer og arbejdstid" med "forbedre foreneligheden mellem arbejdstid og skoletid". 
Philip Bushill-Matthews (PPE-DE ),
   Hr. formand, jeg vil gerne tilføje, at som ordfører mente jeg ikke i første omgang, at denne ændring havde nogen betydning for teksten. Efter at have læst teksten igen, mener jeg imidlertid, at ændringsforslaget forbedrer teksten, og personligt går jeg ind for forslaget. 
Formanden.
   - Er der indvendinger imod at tage dette mundtlige ændringsforslag i betragtning?
Formanden.
   - Afstemningen er afsluttet. 
Hannu Takkula (ALDE ),
   Hr. formand, denne betænkning fra hr. Brok er formelt teknisk men ikke desto mindre meget vigtig. Jeg stemte for en vedtagelse af denne betænkning, og jeg mener, at vi i Europa-Parlamentet med vedtagelsen af denne aftale viser vores ønske om at styrke forbindelserne til den uafhængige stat Israel, der er det eneste demokratiske land i Mellemøsten.
Det er vigtigt, at vi i Europa-Parlamentet støtter lande, der opererer med europæiske værdier som f.eks. demokrati, menneskerettigheder og retsstatsprincipperne. Derfor har Israel brug for vores udelte støtte.
Jeg håber, at denne afstemning vil sende et signal om, at vi i Europa-Parlamentet respekterer grundlæggende europæiske værdier, og at vi ikke kan tillade samarbejde eller forhandlinger med terrororganisationen Hamas, der har fået magten i det palæstinensiske selvstyreområde. Før vi overhovedet kan tale om forhandlinger må Hamas utvetydigt 1) anerkende Israels ret til at være en jødisk stat, 2) indstille alle terrorhandlinger, 3) aflevere sine våben, 4) nægte at støtte andre voldelige grupper, og 5) respektere eksisterende internationale aftaler mellem Israel og Den Palæstinensiske Myndighed (Oslo-aftalerne, køreplanen osv.).
Jeg håber, at EU vil stå ved sine grundlæggende værdier. Det er vigtigt at støtte det uafhængige og demokratiske Israel og dets ret til at eksistere. 
Andreas Schwab (PPE-DE ).
   - Hr. formand, folk begynder at gå, så jeg vil fatte mig i korthed. Da jeg ikke kunne tage ordet i sidste uge i Strasbourg, vil jeg gerne gentage, at det er vigtigt at skille programmerne for forbrugerbeskyttelse og sundhed fra hinanden, selv om Kommissionen ikke giver dette en særlig positiv vurdering, for de to programmer har i sidste instans forskellige retsgrundlag, hvorfor forbrugerbeskyttelse skal ydes på en anderledes måde.
For det andet vil jeg gerne bruge denne stemmeforklaring til at gentage, at generelt set så er et forsøg på at oprette flere EU-agenturer og dermed yderligere sprede de forskellige myndigheders kompetencer og reducere gennemsigtigheden ikke en effektiv fremgangsmåde. Derfor glæder jeg mig over Thyssen-betænkningen fra Udvalget om det Indre Marked og Forbrugerbeskyttelse, der fuldt ud tager hensyn til denne bekymring. Det var en god løsning at vedtage betænkningen i dag med det mundtlige ændringsforslag om finansiering. 
Ilda Figueiredo (GUE/NGL ),
   Vi har stemt for denne betænkning, hvori der foreslås et selvstændigt forbrugerbeskyttelsesprogram, til forskel fra Kommissionens ønske om kun ét program, der også omfatter sundhed.
Ud over denne grundlæggende forskel, som vi støtter, indeholder betænkningen også forslag om betydelige forbedringer, hvad angår både anvendelsesområde, samlede bevillinger og øget medfinansiering af driftsudgifterne for europæiske forbrugerorganisationer, som repræsenterer forbrugernes interesser.
Selv om vi på nogle punkter gerne var gået videre, håber vi nu, at Kommissionen og Rådet tager hensyn til Parlamentets holdning i denne sag. 
David Martin (PSE ),
   Jeg glæder mig over EU's handlingsprogram for sundhed og forbrugerbeskyttelse. Formålet med handlingsprogrammet er at udtale sig om forbrugerbeskyttelsesaspektet til det kompetente udvalg, Udvalget om det Indre Marked og Forbrugerbeskyttelse.
Dette vil ske gennem en harmonisering af forbrugerbeskyttelsen på hele det indre marked, således at borgerne får mulighed for at bevæge sig frit inden for EU og købe varer med samme tryghed som i deres hjemland.
Gennem en bedre forståelse for forbrugere og markeder beskytter dette handlingsprogram borgerne mod farer og trusler, der ligger uden for den enkeltes kontrol. Jeg går også især ind for dette handlingsprogram, da det sætter sundheds- og forbrugeranliggender i centrum af politikudformningen i EU. 
Bernadette Vergnaud (PSE ),
   Jeg vil takke fru Thyssen, som har gjort et udmærket stykke arbejde. Jeg takker hende så meget desto mere, fordi hun har været villig til at indarbejde de ændringsforslag, jeg havde stillet vedrørende forbindelser mellem forbrugere og håndværksvirksomheder.
Håndværkere spiller en vigtig rolle i dagliglivet med hensyn til at give oplysninger og råd til forbrugere, som de er i direkte kontakt med.
Jeg er også tilfreds med, at de to programmer om sundhed og forbrugerbeskyttelse er blevet adskilt. Disse politikker er af lige stor betydning for borgerne, og det enkelte program kan kun styrkes af dette.
Alligevel er jeg stadig meget bekymret over Rådets forslag til EU's budget for 2007-2013, som i løbet af et par år vil føre til en drastisk nedskæring i den nuværende forbrugerbeskyttelsespolitik på EU-plan. Det er utænkeligt, at dette budget skal reduceres til 5 millioner euro om året i 2009, dvs. en eurocent om året for hver europæisk forbruger. Det er under ingen omstændigheder tilstrækkeligt til at finansiere en forbrugerbeskyttelsespolitik, der er værdig til navnet, og endvidere af afgørende betydning for borgernes dagligliv.
Alligevel stemmer jeg for betænkningen. 
Bernd Posselt (PPE-DE ).
   - Hr. formand, jeg medtager Parish-betænkningen, når jeg siger, at der er tre ting, som Europa har brug for til sikring af fremtiden: for det første et sundt miljø, specielt hvad angår luft, vand og jord; for det andet sunde fødevarer i tilstrækkelige mængder; og for det tredje energi.
Landbrugsområderne kan tilbyde os alle disse tre ting i tilstrækkeligt omfang og uafhængigt af eksterne kilder, som vi ellers ville blive afhængige af. I denne henseende var det katastrofalt, da Tony Blair her i mødesalen for nogle måneder siden nedgjorde landbrugere i Europa og kaldte dem fortidsorienterede. Hver eneste eurocent, som vi investerer i landbrug og landdistrikter, er en investering i Europas fremtid. Det er tre vigtige områder, som er fulde af innovation og fremtidsudsigter.
Nøglen til at sikre Europas fremtid - og dette er en revolutionerende udvikling, som vi endnu ikke har taget nær nok hensyn til - ligger i stigende grad i vores landdistrikter og i landlige og decentrale strukturer. 
Eija-Riitta Korhola (PPE-DE ).
   - Hr. formand, jeg vil gerne foreslå en beregning som begrundelse for, at jeg stemte for atomkraft. Hvis emissionerne i EU reduceres med ca. 100 millioner t CO2 i første fase af handelen med emissionskvoter, vil markedsprisen udtrykt i emissionstilladelser ligge på 2,5 milliarder om året i nugældende priser. Ifølge et forsigtigt skøn kan prisen på elektricitet på det europæiske engrosmarked for elektricitet stige med gennemsnitligt 10 euro pr. megawatttime som følge af handelen med emissionsrettigheder.
Da elektricitetsforbruget i EU ligger på omkring 3.000 terawatttimer om året, vil udgifterne til handel med emissionsrettigheder på engrosmarkedet for elektricitet ligge på omkring 30 milliarder euro pr. år. En mulighed, som er i strid med markedsprincippet, ville være at beskatte elektricitet. Det foreslår jeg ikke, men jeg foreslår et tankeeksperiment. Hvis handelen med emissionsrettigheder blev erstattet med en skat på elektricitet, og indtægterne blev brugt til ægte investeringer i emissionsnedbringelse, så kunne de ca. 30 milliarder euro pr. år bruges som investeringsbistand til opbygning af en enorm kapacitet, der ville fjerne behovet for fossile brændstoffer.
Atomkraft er et eksempel på en form for emissionsfri energi, som elektricitetsmarkedet ikke støtter, og som der faktisk heller ikke rigtigt er behov for ulig mange andre energiformer. Men hvis man forestiller sig, at en investering på 3 milliarder kan reducere emissionerne med ca. 10 millioner t CO2 gennem brugen af atomkraft, så vil de 30 milliarder euro faktisk resultere i denne årlige reduktion i emissionerne gennem opførelsen af atomkraftværker med den forskel, at den producerede elektricitet fortsat ville kunne sælges.
Jean-Pierre Audy (PPE-DE ),
   Jeg har stemt for den fælles beslutning fra fire politiske grupper om EU's energiforsyningssikkerhed. Energi bliver et vigtigt emne i tiden efter olie, hvad angår sikring af miljøvenlig økonomisk udvikling og socialt fremskridt. Det er en positiv udvikling, at atomkraft ikke længere er et tabuemne, og det glæder mig, at vedvarende energikilder er blevet fremhævet sammen med det presserende behov for at fremskynde forsknings- og udviklingsprogrammer på dette område. Jeg beklager, at tanken om at indføre et EU-instrument til kontrol af oliepriserne ikke er blevet taget op. I dette beslutningsforslag er det ikke et spørgsmål om at imødegå stigningen i oliepriserne, som er uundgåelig, men om at dæmpe de voldsomme virkninger af en sådan stigning ved at gøre den til en årlig stigning. Endelig er det meget vigtigt, at Det Europæiske Råd fastsætter en klar politik på dette område, og jeg vil påpege, at det ikke er Europas ansvar. Vi skal ikke give EU-borgerne falsk håb, da de, hvis de ikke bliver tilfredse, endnu en gang vender sig mod det europæiske ideal.
Giles Chichester (PPE-DE ),
   PPE-DE-Gruppen har besluttet at undlade at stemme om punkt 10, 22, 27 og 29, ikke fordi vi har indvendinger mod indholdet, men fordi det klart fremgår, at disse punkter stammer fra Verts/ALE-Gruppen.
Denne gruppe misbruger jævnligt forhandlingsprocessen i forbindelse med fælles beslutningsforslag. Frem til sidste øjeblik får de behændigt indarbejdet adskillige punkter fra deres eget beslutningsforslag og slettet punkter, de ikke bryder sig om. I sidste ende nægter de imidlertid at underskrive den fælles beslutning med henvisning til en falsk begrundelse såsom et ord i teksten, de Grønne ikke kan acceptere.
At indgå kompromis indebærer, at begge sider giver og tager, og at de i sidste ende accepterer noget, der ikke helt svarer til deres oprindelige ønsker.
PPE-DE-Gruppen mener, at hvis Verts/ALE-Gruppen ønsker at spille en rolle på en demokratisk og retfærdig måde, skal gruppen følge spillets regler. 
Ilda Figueiredo (GUE/NGL ),
   Som det siges i beslutningen, er EU-25's afhængighed af energiimport meget stor, idet den var på 48 % i 2002 og forventes at stige til 71 % inden 2030, hvis der ikke træffes yderligere foranstaltninger.
Nogle tal illustrer dette med al ønskelig tydelighed:
- 76,6 % af EU's olieforbrug, 53 % af gasforbruget, 35,4 % af kulforbruget og næsten 100 % af forbruget af uran og uranprodukter dækkes af import,
- EU-25's bruttoelproduktion stammer fra følgende kilder: 31 % fra kernekraft, 25 % fra fast brændsel (hovedsageligt kul), 18 % fra gas, 14 % fra vedvarende energikilder og 5 % fra olie,
- det endelige energiforbrug i EU-25 i 2004 var fordelt på 28 % i industrien, 31 % i transportsektoren og 41 % i bygninger.
Der skal derfor træffes foranstaltninger navnlig for at styrke samarbejde, forskning, offentlige politikker og hensigtsmæssige investeringer og for at reducere medlemsstaternes energiafhængighed og øge energieffektiviteten. Vi støtter dog ikke flere af beslutningens forslag, især ikke forslagene om at liberalisere sektoren, prioritere konkurrence og indføre et indre energimarked, eftersom det kun vil gavne de økonomisk-finansielle grupper, men ikke forbedre situationen for de økonomiske svageste lande og deres befolkninger. 
Bruno Gollnisch (NI ),
   Vi kan delvis tilslutte os erklæringerne i dette beslutningsforslag, som er bekymring for medlemsstaternes afhængighed af energi og de mulige økonomiske og sociale virkninger heraf, nødvendigheden af at fremme lokale vedvarende energikilder, som er mere miljøvenlige, at investere i energieffektivitet eller forske i nye måder at spare energi på. Der er imidlertid ikke tilstrækkelig opmærksomhed på den forudsagte udtømning af verdens fossile brændstofkilder.
Til gengæld er vi ikke enige i den rolle, som Kommissionen har pålagt sig selv i energisektoren. Det er en rolle, som ikke er fastsat i traktaterne, og som selv Deres forfatningstraktat reducerede til en bekræftelse af den nuværende situation, men som Parlamentet ønsker at udvikle.
Det eneste resultat af liberaliseringen af gas- og elektricitetsmarkedet er en stigning i energiprisen for forbrugerne, afbrydelser i forsyningen og en generel bevægelse hen imod virksomhedssammenlægninger. Selv i Frankrig, hvor næsten 90 % af elektricitetsproduktionen kommer fra atomkraft eller fra vedvarende energikilder, og hvor man traditionelt producerer et overskud, støder man nu på disse problemer. Takket være Bruxelles!
Markedsprincippet alene er ikke foreneligt med bestræbelsen på at nå nationale strategiske mål eller at sikre et lands vitale interesser. Medlemsstaterne skal blive ved med at være de eneste herrer over deres egen energipolitik. 
Claude Moraes (PSE ),
   Jeg stemte for beslutningen, da jeg som medlem af Europa-Parlamentet fra London mener, at det fremgår af nylig offentliggjorte undersøgelser af energisektoren, at nogle virksomheder på fastlandet har gjort sig skyldige i prisfastsættelse. Denne form for prisfastsættelse og langfristede kontrakter har resulteret i forskellige gaspriser i London og på fastlandet. Jeg ønsker, at Kommissionen griber hårdt ind. Jeg er også bekymret over vigtige spørgsmål vedrørende de store varmeudgifter i forhold til husstandsindkomsten i min valgkreds, der ikke er omtalt i denne beslutning. 
Luís Queiró (PPE-DE ),
   Kommissionens grønbog om en europæisk energistrategi: bæredygtighed, konkurrenceevne og forsyningssikkerhed indeholder en korrekt analyse af de problemer, som energiforsyningen indebærer, og som er blevet i den grad synlige i den sidste tid.
Det, som vi kan benævne "energispørgsmålet", er det forventelige resultat af økonomisk fremskridt sammen med de traditionelle energikilders begrænsede produktions- og transformationskapacitet. Det alvorligste er, at ligningens bestanddele vanskeligt lader sig ændre. Den økonomiske vækst i giganter som Brasilien, Rusland, Indien og Kina er forudsigelig og lader sig heldigvis ikke ændre. Selv med øget produktions- og transformationskapacitet – under forudsætning af, at raffinaderiernes kapacitet øges i tide – lader ressourcernes begrænsede karakter sig ikke ændre. Hertil kommer, at jeg tvivler meget på, om en nedsat efterspørgsel vil få nogen umiddelbar virkning, medmindre det også udstrækkes til produktion af varer, udstyr, transport og bygninger.
Jeg mener desuden, at denne diskussion kun bliver realistisk, hvis kerneenergi inddrages på lige fod med de vedvarende energikilder.
Endelig er jeg enig med grønbogen og beslutningen i, at debatten også bør dreje sig om sikkerhed. 
Bernd Posselt (PPE-DE ).
   - Hr. formand, enhver, der har fløjet over Afrika i dagslys, ved, i hvor høj grad Den Demokratiske Republik Congo er dets geostrategiske hjerte. Derfor skal vi forsøge at sikre demokrati og stabilitet i landet.
Den aktuelle meget vigtige diskussion om dette emne bør imidlertid ses som et sidste advarselsskilt om, at de nødvendige strukturer nu omsider skal skabes, inklusive en sikring af Europas egne interesser på et nabokontinent af så stor strategisk betydning. Vi fører med rette politik på andre kontinenter, vi tager ansvar for fred og frihed, men vi formår ikke at levere de nødvendige instrumenter. Vi har brug for, at der langt om længe oprettes en europæisk hær - en professionel hær, der kan supplere vores værnepligtige hære og andre hære. De nationale hære skal fortsat påtage sig det nationale forsvar, men i det store og hele mangler vi fortsat instrumenterne til at intervenere på andre kontinenter. Vi risikerer at påtage os for meget, og derfor siger jeg "ja" til denne deployering. Vi må imidlertid tage dette som en alvorlig advarsel om at sørge for, at vores fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik omsider også kommer til at råde over de nødvendige instrumenter til fredsbevarende opgaver. 
Hélène Goudin og Nils Lundgren (IND/DEM ),
   Den nuværende situation i Den Demokratiske Republik Congo er meget urovækkende. Landet har i lang tid været plaget af stor ustabilitet, som har ført til sult, brutalitet mod civile og en meget alvorlig situation i De Store Søers Område. Vi er dog opmuntret over det faktum, at valg nu bliver arrangeret.
Vi i Junilisten modsætter os stærkt, at man bruger missionen i Den Demokratiske Republik Congo til yderligere at styrke EU's fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik.
Situationen i Den Demokratiske Republik Congo skal løses, men ikke ved at udvikle en fælles EU-styrke. Det er op til hver medlemsstat på foranledning af FN at afgøre, om troppebidrag skal opgives eller ej.
Vi har således stemt imod beslutningsforslaget. 
Pedro Guerreiro (GUE/NGL ),
   Afrika er en meget efterspurgt frugt. De vigtigste kapitalistiske magter er ivrige efter at udnytte og beherske dets ressourcer, som det tydeligt ses i den øgede tilstedeværelse og i de militære operationer og baser, som USA, Frankrig, Storbritannien og Tyskland står for på kontinentet.
Den militære intervention i Den Demokratiske Republik Congo er et led heri og skal berede vejen for flere militære operationer i fremtiden. Man skal bemærke, at det drejer sig om den anden EU-betitlede intervention i landet efter "Artemis" udført af franske styrker i 2003.
I stedet for at gøre en ende på den ulovlige udnyttelse af naturressourcerne, herunder den, som EU-landenes egene virksomheder bedriver, og den udenlandske indblanding i Congos indre anliggender, i stedet for at imødekomme FN's anmodninger om humanitær bistand, og i stedet for at fremme og give finansiel støtte til afvæbning og økonomisk-social udvikling ved at sikre, at udnyttelse af naturressourcerne sker ved og for landets egen befolkning, sender EU's store magter – Frankrig og Tyskland, bakket op af den portugisiske regering – flere styrker til et land, hvor der allerede er udstationeret mere end 15.000 soldater under MONUC, FN's mission i Den Demokratiske Republik Congo. Derfor har vi stemt imod. 
Athanasios Pafilis (GUE/NGL ),
   EU's beslutning om at sende militærtropper fra eurohæren til Den Demokratiske Republik Congo hænger sammen med de imperialistiske magters konkurrence om kontrol af markederne og de rigdomsskabende kilder i Congo og hele Afrika, som har måttet bøde med millioner af menneskeliv for denne politik.
EU anvender sikring af freden og valgprocessen som et dække over de virkelige mål og til at skabe en situation med et fait accompli, som baner vej for fremtidige inventioner.
Eurohærens mission udgør desuden den første anvendelse af den reaktionære FN-reform, som har til formål at integrere regionale organisationer (NATO og Eurohæren) i FN-mekanismer, hvorved de imperialistiske interventioner "legaliseres".
Det er heller ikke tilfældigt, at man i beslutningsforslaget nævner behovet for genopbygning af Den Demokratiske Republik Congo efter den Irak-model, som fastlægges i erklæringen i forbindelse med FN's 60-årsdag.
Eurohærens anden organiserede militære mission efter Bosnien beviser også hærens aggressive interventionskarakter.
Congos og Afrikas befolkninger har ikke brug for "internationale beskyttere", som i øvrigt bærer ansvaret for de krige og den fortvivlede situation, de lever i. 
Geoffrey Van Orden (PPE-DE ),
   . De britiske konservative er imod EU's involvering i militære aktiviteter som led i EU's politiske integration, der ikke skaber yderligere militær kapacitet og underminerer etablerede militæralliancer. Der er en tragedie undervejs i Congo, men de foreslåede internationale operationer imødegår ikke denne. EU er ikke udviklet eller udrustet til at håndtere sådanne opgaver militært, og det er heller ikke meningen. EU har ikke engang været i stand til at opfylde sine meget få sikkerhedsmæssige opgaver i Sudan, hvor EU insisterede på at spille en rolle, selv om NATO allerede var involveret. Der har været to civile missioner i Congo, og mandatet for en eventuel militær EU-mission er ikke klart fastlagt. Den congolesiske regering har ikke anmodet herom. Øvelsen er helt klart kosmetisk, og formålet er at markedsføre EU snarere end at afhjælpe problemerne i Congo. EU bør imødekomme FN's anmodninger gennem sine politiske og humanitære redskaber, valgobservationer og udviklingsbistandsredskaber. Afhængig af konteksten bør disse spørgsmål henhøre under nationers, NATO's eller FN's ansvarsområde. De britiske konservative støtter FN og dens mange forskellige opgaver, men ikke EU's militære eventyr. Vi stemte derfor imod beslutningen. 
Carlo Fatuzzo (PPE-DE ).
   - Hr. formand, mine damer og herrer, jeg er glad for at forklare, hvorfor jeg stemte for hr. Leinens betænkning om regulering af politiske partier og deres finansiering. Når jeg i Italien råber "Pensionister, tag et standpunkt", så falder de ind bag mig, og det samme gør de unge, fordi de tror på Pensionistpartiet, som jeg er leder af.
Jeg er sikker på, at hvis jeg råbte "Pensionister, tag et standpunkt" på de 25 EU-sprog, så ville pensionisterne fra de øvrige 24 EU-medlemsstater også støtte mig, fordi et politisk parti på europæisk plan ligger befolkningen meget på sinde. Jeg er helt sikker på, at vi vil skabe Europa, når vi har skabt de europæiske partier, på samme måde som Pensionistpartiet skaber et europæisk pensionistparti. Pensionister, tag et standpunkt! 
Frank Vanhecke (NI ).
   - Hr. formand, Leinen-betænkningens motto er, at fuldgyldige europæiske politiske partier er nødvendige, fordi de virkelig gavner demokratiet på europæisk plan.
Jeg tror, at vi uden at overdrive kan sige, at det modsatte er tilfældet. Beslutningerne træffes på et stadig højere plan i et Europa, som notabene består af meget forskellige og absolut suveræne medlemsstater. Denne uhæmmede udvikling er den sikreste vej mod mindre demokrati og en endnu mere uigennemsigtig beslutningsproces på grund af et bureaukrati, der praktisk talt er umuligt at kontrollere. Det er der for øvrigt temmelig mange eksempler på i dag, tænk blot på den totalitære måde, hvorpå Parlamentet behandler forkastelsen af den europæiske forfatning i demokratiske folkeafstemninger i Frankrig og i Nederlandene.
De europæiske politiske partier skal bruges til på ny at få en masse af skatteydernes penge til en endnu større finansiering af partierne, og tilmed kun til politisk korrekte partier. Når Europa taler om demokrati, skulle vi altså hellere være forsigtige. 
Richard Corbett (PSE ).
   - Hr. formand, selv om jeg ikke er enig med den forrige taler, idet jeg mener, at vi også på europæisk plan har brug for politiske partier, der kan tilbyde borgerne valgmuligheder, vil jeg gerne understrege, at jeg er uenig i et af de forslag, der er blevet stillet i forbindelse med Leinen-betænkningen, nemlig at vi på europæisk plan bør indføre lister til valgene til Europa-Parlamentet. For det første vil vedtagelsen af et sådant forslag kræve en ændring af traktaterne allerede nu, hvor vi stadig er i gang med overvejelser om, hvordan vi skal forholde os til traktatændringer.
Jeg mener heller ikke, at det er nødvendigt. Der er fare for, at sådanne lister vil bevirke, at de medlemmer, der vælges via disse lister, kommer længere væk fra borgerne, end de medlemmer, der vælges i regionerne som de fleste af os. Vi kunne dog undersøge en nyttig metode til at skabe sammenhæng mellem valgene til Europa-Parlamentet og borgernes valgmuligheder ved at gå ind på den idé, som ordføreren fremkom med for et øjeblik siden, om at de enkelte europæiske politiske partier fremsætter forslag til kandidat til posten som formand for Kommissionen. Dette ville bevirke, at der bliver en sammenhæng mellem afstemningen ved parlamentsvalget og den efterfølgende sammensætning af den udøvende magt, som borgerne jo er vant til, når de stemmer ved regionale valg i europæiske lande. 
Jan Andersson, Anna Hedh, Ewa Hedkvist Petersen, Inger Segelström og Åsa Westlund (PSE ),
   Det er vigtigt for os at have politiske partier på europæisk niveau. De spiller en betydningsfuld rolle, når det drejer sig om at sprede politisk information og viden om den europæiske politik samt at fremme de demokratiske værdier og at skabe en europæisk bevidsthed. Derimod mener vi ikke, at EU skal beslutte, hvordan medlemskab, lister og nomineringer skal håndteres. Det skal være op til hvert parti at fastlægge reglerne for, hvordan de vil håndtere sådanne anliggender.
Ilda Figueiredo (GUE/NGL ),
   Vi har stemt imod, hvilket er helt i samklang med vores holdning til politiske partier på europæisk plan. Med den afgrund, der er mellem borgerne og de europæiske institutioner, ligger løsningen ikke i at skabe flere europæiske partier eller øge finansieringen af de eksisterende. Alle nationale partier bør fortsat kunne organisere sig selv, herunder deres deltagelse på EU-plan og i Europa-Parlamentet.
Skal borgerne motiveres til større politisk deltagelse også på fællesskabsplan, må den neoliberale politik dybtgående ændres, stabilitetspagten ophæves, den såkaldte Bolkestein-direktiv trækkes tilbage, Lissabon-strategien erstattes af en ægte solidaritetspagt, bæredygtig udvikling og social samhørighed. Der er brug for mere beskæftigelse af høj kvalitet og med rettigheder, flere beskæftigelsesskabende investeringer og større social integration samt en mere retfærdig fordeling af velstanden. 
Bruno Gollnisch (NI ),
   Politiske partier på europæisk plan er ikke andet end meget lukrative organisationer. Det væsentlige i denne betænkning er at anmode om, at de skal have flere penge og større frihed til at anvende dem samt en gunstig statut og en skattefritagelsesordning. Men til hvilket formål? For øjeblikket blot for at eksistere og mødes.
For målet er at give disse partier monopol på at sprede det gode budskab om europæisme. Oprettelsen af partierne afhænger endvidere af et uacceptabelt certifikat for europæisk "rettænkning", der udstedes af denne institution på grundlag af de programmer, de skal indsende til dens organer. Vi ved også, at De ønsker, at i det mindste nogle af pladserne i Parlamentet reserveres til dem, der vælges fra EU-lister, som kun kan udarbejdes af politiske partier på europæisk plan. Det ultimative resultat ville for Dem være, at de fik tilladelse til at deltage i nationale og lokale afstemninger og derved muliggjorde en uacceptabel politisk indblanding på alle beslutningstagningsniveauer i medlemsstaterne.
Demokrati består i at lade nationerne styre sig selv eller at vælge repræsentanter til at forsvare deres interesser i beslutningstagende organer, parlamenter eller regeringer. At pålægge kunstige enheder, som kun er repræsentanter for sig selv, og som er underlagt ideologien i Bruxelles, er alt andet end demokrati. 
Hélène Goudin og Nils Lundgren (IND/DEM ),
   Vi er modstandere af det subventionerede system, som nu bygges op for de europæiske politiske partier. Partier skal opbygges nedefra af partierne i medlemsstaterne. Hvis disse medlemspartier ikke finder det nødvendigt at øge deres bevillinger til deres europæiske parti, kan man sætte spørgsmålstegn ved, om der virkelig er behov for de europæiske politiske partiers eksistens. At starte partier på EU-niveau, som er stærkt subventionerede af EU's skatteydere, mener vi er forkasteligt.
Vi stemmer derfor nej til denne betænkning. 
Erik Meijer (GUE/NGL ),
   Næsten 85 % af parlamentsmedlemmerne går i dag med til en forhøjelse af subsidierne til deres eget politiske parti og en lempelse af reglerne om, hvad disse penge må anvendes til. Desuden vil det nuværende budget på 8,4 millioner euro, som blev anvendt til subsidier til europæiske partier sidste år, blive forhøjet yderligere, og disse partier har fremover lov at opbygge reserver, hvis det ikke lykkes at bruge subsidierne inden for et år.
Ofte udvikler politikere deres egen logik, uafhængigt af deres vælgere. Det var tilfældet ved det mislykkede forslag om en europæisk forfatning, og det er i endnu højere grad tilfældet ved den slags subsidier. Først blev der brugt ulovlige penge fra Parlamentet til partiers europæiske samarbejde. Den 18. juni 2003 stemte jeg imod legalisering af dette misbrug, og i dag stemmer jeg imod en yderligere udvidelse. Om nationale partier vil forene sig i europæiske partier, må de selv bestemme, men jeg kan ikke se, hvorfor de ikke selv skulle betale det. Den kendsgerning, at de nu beder om en forhøjelse af subsidierne og en lempelse af reglerne for anvendelse af dem, giver indtryk af, at politikere i højere grad stræber efter deres egen gruppes end deres vælgeres interesser. 
Athanasios Pafilis (GUE/NGL ),
   KKE er modstander af EU's beslutning om at danne europæiske politiske partier, som EU vil kontrollere og bruge til at forsvare eller fremme den europæiske ensretning.
Betænkningen går ind for at opprioritere deres rolle og gøre finansieringssystemet mere fleksibelt for at bruge dem som en del af den mekanisme til hjernevask, der skal bane vejen for "den europæiske forfatning" og EU's politik med henblik på at knække den folkelige modstand.
Inden for rammerne af den såkaldte "europæiske kommunikationspolitik", dvs. kapitalens ideologiske angreb, udnytter man "tænkepausen" til at mobilisere parlamenter, regionale myndigheder, ngo'er, medier, journalister og europæisk ensrettede politiske partier til at "propagandere" og genoplive den europæiske forfatning samt rette op på EU's "værditab" i de europæiske arbejdstageres øjne.
Der lægges særlig vægt på ungdommen via styrkelse af de "europæiske partier" med henblik på at danne europæiske ungdomsorganisationer.
Samtidig sikres absolut kontrol af og afhængighed hos disse partier i en sådan grad, at det fastsættes, hvordan de skal fungere internt.
Vi stemmer imod betænkningen, da vi nægter at være med til at legalisere kapitalens imperialistiske alliance, EU, og opfordrer til modstand, opsætsighed og ulydighed. 
Carlo Fatuzzo (PPE-DE ).
   - Hr. formand, mine damer og herrer, før jeg gik om bord på mit fly i går for at komme til Bruxelles i dag, råbte jeg "Pensionister, tag et standpunkt!", som jeg altid gør. Jeg vendte mig rundt og så, at ældre såvel som unge fulgte mig, for i Pensionistpartiet arbejder alle sammen - både ældre og unge.
Betænkningen fra hr. Bushill-Matthews - som jeg takker for hans sædvanlige flid - taler med rette om solidaritet mellem generationerne. Hr. formand, alle - unge såvel som pensionister - har stillet mig følgende spørgsmål, som jeg også stiller mig selv: Skal de ældre forsørge de unge, eller skal det tværtimod være de unge, der skal forsørge de ældre? Det er utvivlsomt de ældre, der efter at have givet hele deres liv til samfundet og til alle samfundets borgere, formodes selv som ældre medborgere at overgive deres pensioner til unge mennesker. Jeg tror, at regeringerne i de 25 EU-medlemsstater gerne vil have dette til at ske, men er vi virkelig sikre på, at det ville være den bedste løsning? Ville det ikke være en bedre løsning, hvis de unge endelig gav ældre mennesker den anerkendelse, de fortjener? Længe leve pensionisterne! 
Frank Vanhecke (NI ).
   - Hr. formand, jeg har hverken stemt for eller imod ved afstemningen om Bushill-Matthews-betænkningen, fordi der er adskillige henstillinger, som jeg ikke kan tilslutte mig.
Jeg tænker her f.eks. især på betragtning 70 om indvandringspolitik, selv om jeg i parentes bemærket må erkende, at selv denne betragtning indeholder en for Parlamentet mærkværdigt nuanceret formulering.
Det må siges, at denne betænkning faktisk trods alt er forholdsvis afbalanceret og i det mindste har den fordel, at den endnu en gang sætter Europas demografiske problem på dagsordenen. Hvad jeg savner i denne betænkning, er en konstatering af, at en hel del forældre i dag stadig frivilligt vælger hjemmearbejde og deres egen familie, og at der måske ville være mange flere mennesker, som ville vælge dette, hvis myndighederne gjorde det finansielt muligt.
Hvad det angår, har mit parti længe opfordret til en fuldgyldig forældreløn, inklusive sociale forsikringer og optjening af pensionsrettigheder for den hjemmearbejdende forælder med mindreårige børn. Jeg er overbevist om, at denne foranstaltning også i høj grad kunne bidrage til et svar på den enorme demografiske udfordring, vi i øjeblikket står over for. 
Andreas Mölzer (NI ).
   - Hr. formand, singler prises i nutidens medier som en målestok for alle ting. Familier med adskillige børn betragtes som samfundsskadelige. Men jo højere andelen af barnløse folk er i dag, desto flere folk vil til gengæld ønske at forblive barnløse. Efter min mening skal morgendagens forældre vokse op med børn for at kunne anerkende dem. Derfor skal vi øge indsatsen for at rette op på det aktuelle billede af familien.
Hvis vi ønsker at undgå et scenario, hvor det i byerne kun er blandt immigranterne, at man ser den traditionelle familie, så mener jeg, at vi i stigende grad også skal fremme familien blandt Europas indfødte befolkning.
Et andet vigtigt udgangspunkt er selvfølgelig foreningen af familie- og karriereliv. Det er intet tilfælde, at de lande, hvor det er lykkedes, har højere fødselsrater. 
Jan Andersson, Anna Hedh, Ewa Hedkvist Petersen, Inger Segelström og Åsa Westlund (PSE ),
   Vi stemte for betænkningen om demografiske udfordringer og solidaritet mellem generationerne. Vi stemte derimod nej til ordlyden, at skatteforhøjelser til finansiering af social sikring er mindre bæredygtige på lang sigt. Desuden tolker vi en forhøjelse af pensionsalderen som en forhøjelse af den faktiske pensionsalder, ikke af den lovmæssige. Eftersom ordlyden ikke var tilstrækkelig tydelig på dette punkt, kunde vi ikke støtte den. Vi støtter heller ikke, at Europa-Parlamentet skal opfordre medlemsstaterne og virksomheder til at bryde forholdet mellem højere alder og højere lønniveau. 
Charlotte Cederschiöld, Christofer Fjellner og Gunnar Hökmark (PPE-DE ),
   De Moderate har i dag valgt at afstå fra at stemme i afstemningen om demografiske udfordringer og solidaritet mellem generationerne.
Selv om betænkningen fremfører mange relevante forslag, kan vi ikke støtte den. Årsagen er, at der i betænkningen berøres anliggender, som hører til medlemsstaternes kompetenceområder. 
Gérard Deprez (ALDE ),
   Jeg har stemt for Bushill-Matthews-betænkningen om de demografiske udfordringer og solidariteten mellem generationerne.
Kendsgerningerne er der, og de er uigendrivelige. Europa bliver ældre. I Frankrig er ligningen enkel. Da vi lever i et system med omfordeling af betalingen af lovfastsatte pensioner, hvor den enkelte generation af arbejdstagere betaler for den foregående generationers pension, betyder det i praksis, at færre arbejdstagere skal finansiere pension og sundhedspleje til et større antal pensionister, der lever længere og længere.
Hvis man ikke gør noget, skal de kommende generationer påtage sig meget større udgifter på bekostning af deres egen levestandard, og hvis de nægter at gøre det, bliver de fremtidige pensionisters levestandard gradvis reduceret til et eksistensminimum og til rationering af sundhedspleje.
Selvfølgelig er ingen af disse muligheder acceptable. Ingen af dem bliver for øvrigt accepteret. Vi skal finde andre måder, og det skal ske hurtigst muligt. Alle EU-medlemsstaterne står over for denne udfordring. Det er et demokratis pligt at se fremad for at finde et svar på udfordringer, som man ved er uundgåelige. Det skylder vi de kommende generationer af europæere. 
David Martin (PSE ),
   Jeg bifalder denne betænkning, som er et svar på den demografiske udvikling.
I betragtning af de demografiske ændringer bør Europa ifølge Kommissionen opstille tre væsentlige prioriteter: en tilbagegang til demografisk vækst, balance mellem generationerne og "etablering af nye overgange mellem forskellige aldre".
I dagens samfund er det mere vigtigt end nogensinde, at vi imødegår de demografiske udfordringer og udnytter vores ældre borgeres viden bedst muligt. 
Jean-Claude Martinez (NI ),
   Fra Kina til Europa via Rusland, ikke at forglemme Afrika, er der ved at opstå et stort demografisk problem. Verden bliver ældre. Hvad der er værre, er, at befolkningstallet i nogle europæiske lande falder eller vil falde ligesom i Tyskland eller Rusland.
De demografiske følger er velkendte såsom stigninger i udgifterne til sundhed og pensioner, behovet for millioner af job, hvor man yder personlig pleje og mangel på personale, der medfører en tilstrømning af indvandrere, hvilket har den psykologiske virkning at skubbe samfund hen imod forsigtige, gør-ingenting-holdninger og malthusianske ingen-fremtid-politikker, som "strenghedsbudgetpagten" har været et udtryk for siden Maastricht.
Hvem skal med andre ord betale skatterne til at finansiere denne situation? Guderne på stadionet eller gamle mennesker, som er i deres sidste livsfase?
Selvfølgelig bestræber man sig i familiepolitikker på at skabe bidragydere og bidrag. Mens vi imidlertid venter på stigningen i fødselsraten og derefter nye arbejdstagere i de næste 20 års tomrum, der ligger foran os, viste de belgiske, hollandske eller schweiziske love om dødshjælp, der er udformet som retten til at vælge sin egen død, den rejse til nattens ende, som politikkerne, særlig i Europa, har påbegyndt. 
José Albino Silva Peneda (PPE-DE ),
   Europa står over for et demografisk problem uden fortilfælde.
I 2030 vil EU have 18 millioner færre unge end i dag, og i 2050 60 millioner færre indbyggere. Fra 2005 til 2030 stiger antallet af personer på over 65 år med 52,3 % (40 millioner flere), mens gruppen på mellem 15 og 64 år mindskes med 6,8% (21 millioner færre). Forholdet mellem erhvervsinaktive (unge, ældre og andre afhængige personer) og personer i den arbejdsdygtige alder stiger fra 49 % i 2005 til 66 % i 2030.
Denne udvikling skyldes to faktorer: længere leveralder og lavere fødselstal. På den ene side er den gennemsnitlige forventelige levealder for 60-årige steget med fem år for kvinder og med næsten fire år for mænd, og derfor vil antallet af personer på mere end 80 år stige 180 % frem til 2050. På den anden er fertilitetskvotienten faldet. Den var på 1,48 børn pr. kvinde i 2003, mens der mindst skal fødes 2,1 børn pr. kvinde, hvis befolkningstallet skal fastholdes.
Da jeg er bevidst om disse faktorers betydning for velstand, levevilkår og forholdet mellem generationerne, har jeg stemt for betænkningen. 
Eija-Riitta Korhola (PPE-DE ).
   - Hr. formand, jeg støtter stærkt den maksimale udvikling af bioenergi, men når vi taler om at fremme dyrkningen af planter til nonfoodformål i forbindelse med selvforsyning med energi, så er vi nødt til at pointere, at flydende biobrændstoffer på ingen måde er omkostningseffektive. Vi skal også tænke på, at EU ikke engang kan producere biobrændstoffer nok til at opfylde målsætningerne i biobrændstofdirektivet.
Jeg finder det vigtigt at kalde ting ved deres rette navn for at undgå en situation, hvor GD Landbrug og Udvikling af Landdistrikterne i al ubemærkethed begynder at forvalte EU's energipolitik. Det kommer derfor til at handle om landbrugssubsidier og ikke om kuldioxideffektivitet eller selvforsyning med energi, så længe omkostningerne ved flydende biobrændstoffer er klart større end omkostningerne ved de konventionelle brændstoffer, de forventes at erstatte, eller så længe der anvendes mere fossil energi til fremstillingen af dem, end der opnås fra dem. Sådan er situationen, specielt med den nordiske feltbaserede energi.
Følgelig vil en stigende brug af biobrændstoffer både hæve EU's energiomkostninger og prisen på fødevarer. Det vil uundgåeligt have en indvirkning på EU's konkurrenceevne. Med flydende biobrændstoffer har vi brug for en ærlig livscyklusanalyse, der foretages af et uafhængigt og upartisk agentur.
Liam Aylward (UEN ),
   Hr. formand, jeg støtter Parish-betænkningen.
Jeg gør mine kolleger opmærksom på, at Brasilien, der anvender sukker som råmateriale, er verdens førende producent af ethanol, og ejerskabsforholdene i sektoren, der ikke fuldt ud er på brasilianske hænder, er meget interessante.
Jeg er meget skuffet og bedrøvet over beslutningen om at lukke den sidste sukkerfabrik i Irland. Flere hundrede arbejdspladser vil gå tabt. Dette er et meget hårdt slag mod alle de mennesker, der har arbejdet loyalt i industrien gennem flere generationer. Kommissionens afgørelse om at reformere sukkerindustrien og afskaffe støtten til avlerne har aldrig været til den irske sukkerindustris fordel. Vi må nu sikre, at de mennesker, der arbejdede loyalt i sukkerindustrien i mange år, modtager en rimelig kompensation.
Hele spørgsmålet om dyrkning af alternative afgrøder, der bl.a. kan anvendes til produktion af bioethanol, skal nu overvejes nøje, og der skal ydes støtte på både EU-plan og i medlemsstaterne, navnlig af hensyn til sukkerroesektoren.
Der ligger fremragende nye muligheder i biobrændstoffer, og navnlig de irske jorddyrkende landmænds erfaringer kan udnyttes i denne forbindelse. Biobrændstoffer vil bidrage til Europas energimæssige uafhængighed på et tidspunkt, hvor oliepriserne stiger og i lyset af den nylige konflikt vedrørende gasforsyninger fra Rusland. 
Charlotte Cederschiöld, Christofer Fjellner og Gunnar Hökmark (PPE-DE ),
   Vi har stemt for rapporten "Fremme af afgrøder til nonfoodformål", eftersom vi synes, at det er en god idé, at landbrugere planter andre afgrøder end de traditionelle, når disse ikke længere kan klare sig. Det er vigtigt med teknologisk udvikling, når det gælder alternative energiformer, og vi er også bevidste om mulighederne i forbindelse med omstruktureringen af landbrugspolitikken.
Vi mener derimod ikke, at en overgang til energiafgrøder skal tillades at bremse afviklingen af den fælles landbrugspolitik. Det er vigtigt, at disse nye produkter udvikles og trives på et frit marked uden subventioner. Midlertidig støtte bør i den udstrækning, den overhovedet skal forekomme, rette sig mod infrastrukturelle foranstaltninger for at få gang i aktiviteter, ikke mod subventioneret produktion. 
Gérard Deprez (ALDE ),
   I forbindelse med vedtagelsen af denne betænkning, som jeg støttede, vil jeg nævne den nylige udvikling på bioenergiområdet i Belgien. Ud over de mikroøkonomiske projekter vedrørende anvendelse af biobrændstoffer i landbruget er der endelig ved at dukke store industrielle projekter op i Belgien, og det glæder mig. Hvad angår produktion, er seks større projekter for tiden iværksat. De to største projekter finder sted i Gent (biodieselsektor) og i Wanze (bioethanolsektor).
Endvidere fastsættes i programmet for skattefritagelse for biobrændstoffer, der blev vedtaget i Belgien og godkendt af Kommissionen, for biodiesel procenten for blanding med traditionel diesel til 3,37 % for 2006 og 4,29 % for 2007. For bioethanol er blandingen fastsat til 7 %. Med disse satser kan vi måske endog nå det mål, der anbefales i direktiv 2003/30, nemlig at 5,75 % af alt brændstof skal være "grønt" inden 2010.
I den forbindelse opfordres der i Parish-betænkningen til, at disse mål gøres obligatoriske. Det er i forbindelse med udnyttelsen af landbrugsprodukter til energiformål, hvilket er både en reel mulighed for landmændenes fremtid og miljøvenligt, virkelig værd af fastsætte strenge mål, særlig hvis de er fornuftige. 
Ilda Figueiredo (GUE/NGL ),
   Ordføreren giver udtryk for, at "produktionen af genanvendelige råmaterialer er en måde, hvorpå man kan knytte den fælles landbrugspolitik sammen med moderne og innovative politikker som fastlagt i konklusionerne fra Det Europæiske Råds møde i Lissabon og Göteborg", hvilket vi er enige i.
Vi mener imidlertid, at der skal lægges vægt på den eksisterende kapacitet, hvad angår energialternativer og forholdet mellem energi, miljø og landbrug inde for rammerne af en bæredygtig udvikling. Det vil blive til gavn for borgerne og deres livskvalitet, men også for de berørte erhverv.
Dog mener vi, at der bør findes en passende balance mellem fødevareafgrøder og energiafgrøder for at sikre, at suveræniteten og fødevaresikkerheden ikke bringes i fare.
Produktion af afgrøder til nonfoodformål beskyttes ikke af den fælles landbrugspolitik, eftersom støtten er på mindre end 80 euro pr. ha om året, og ordføreren foreslår, at det på sigt tilstræbes at fjerne den offentlige støtte. En sådan foranstaltning vil gøre denne produktion af energiindustrien og Verdenshandelsorganisationens, WTO's, regler. Jeg har derfor undladt at stemme. 
Glyn Ford (PSE ),
   Jeg bifalder principielt denne betænkning udarbejdet af min kollega Neil Parish om fremme af afgrøder til nonfoodformål. Selv om disse teknikker ikke vil løse vores energiproblemer, kan de yde et lille, men væsentligt bidrag. Hurtigvoksende pil og popler kan anvendes til produktion af varme og elektricitet i små mængder i fjerne, isolerede områder, som jeg for nogle år siden så i Østrig. Raps og hvede kan anvendes til produktion af biobrændstoffer, enten diesel eller benzin, og reducere CO2-udledningen. Jeg vil imidlertid advare om, at ordningerne skal være del af en løsning og ikke et problem. Hvis de er fornuftige i økonomisk, miljømæssig og energimæssig henseende, støtter jeg dem. Hvis de blot fastholder landbrugsudgifterne på bekostning af almindelig fornuft, vil jeg ikke støtte dem. 
Hélène Goudin og Nils Lundgren (IND/DEM ),
   Betænkningen er blot Europa-Parlamentets mening om emnet og inddrager ikke en lovgivende procedure. Den bygger på, at den eksisterende fælles landbrugspolitik inden for energiafgrøder skal udvides yderligere. Der er meget at sige i debatten om energiafgrøder.
Vi har valgt at stemme nej til betænkningen. 
David Martin (PSE ),
   Betænkningen om fremme af afgrøder til nonfoodformål kommer i høj grad på det rette tidspunkt i lyset af de hurtigt faldende reserver af fossile brændstoffer. F.eks. kan dyrkningen af biomasse effektivt bidrage til at reducere drivhuseffekten, som primært skyldes CO2, ved at have en stødpudeeffekt over for CO2-udledningen.
Jeg går ind for fremme af vedvarende energi gennem produktion af afgrøder. Mange af de eksisterende teknologier såsom energi udvundet af biomasse er økonomisk bæredygtige og konkurrencedygtige, og de vil efterfølgende åbne nye markeder for landmænd i EU og således stimulere den økonomiske, sociale og miljømæssige vækst. 
Formanden.
   - Jeg erklærer Europa-Parlamentets session for afbrudt.
