Forberedelse af Det Europæiske Råds møde (4. februar 2011) (forhandling) 
Formanden
Næste punkt er Rådets og Kommissionens redegørelser for forberedelsen af Det Europæiske Råds møde den 4. februar 2011. Jeg giver ordet til den første taler, som er formanden for Rådet fru Győri på vegne af Rådet.
Enikő Győri
Hr. formand, mine damer og herrer, hr. kommissær! Jeg er meget glad for at få ordet her i dag før det næste møde i Rådet, selv om forberedelsen af møderne i Rådet primært er den faste formands ansvar og ikke rådsformandskabets ifølge Lissabontraktaten. Imidlertid har rådsformandskabet haft et meget tæt samarbejde med den faste formand om forberedelsen af mødet, f.eks. i Rådet (almindelige anliggender), der blev holdt mandag under det ungarske formandskab. Desuden overvåger vi naturligvis gennemførelsen af Rådets konklusioner, både i Rådet (almindelige anliggender) og andre rådssammensætninger.
Jeg vil gerne først skitsere de primære emner på dagsordenen for mødet i februar, nemlig energi og innovation. I forbindelse med fastlæggelsen af Europa 2020-strategien besluttede Rådet i marts 2010 at afholde en temadebat om emnet energi og innovation. Jeg mener ikke, jeg behøver at påpege, hvor yderst vigtige disse to sektorer er for europæisk økonomisk vækst og beskæftigelse. Det skyldes, at Rådet ikke blot har til opgave at reagere på direkte krisesituationer, men også at formulere strategiske retningslinjer for fremtiden.
Lad os begynde med energispørgsmålet. Energiforsyningssikkerhed er en prioritet for os alle. Det kræver en større grad af integration og sammenkædning af energimarkedets delmarkeder. Vi må øge investeringerne i forskning og udvikling, gøre økonomien mere konkurrencedygtig og bæredygtig og udbygge samarbejdet mellem de store transitlande, energiproducerende lande og energiforbrugende lande. Det første element er derfor et integreret og sammenhængende energimarked. Etableringen af et fuldstændigt indre energimarked er en nødvendighed. Derfor må Rådet træffe beslutning om flere vigtige skridt.
Først og fremmest skal det gennemføre lovgivning om det indre energimarked. Vi har også stadig reguleringsopgaver foran os. Vi må f.eks. forenkle godkendelsesprocedurerne for opførelse af ny infrastruktur. Desuden må vi gøre en alvorlig indsats for at modernisere og udvide den europæiske energiinfrastruktur samt forbinde markederne gennem et grænseoverskridende samarbejde. Vi må ikke tillade noget land eller nogen region i EU at forblive isoleret. Alt dette skal finansieres af primært den private sektor. Endvidere skal der fastlægges hensigtsmæssige principper for omkostningsdeling af de grænseoverskridende investeringer. For det tredje vil der komme projekter, som trods deres enorme betydning for energiforsyningssikkerheden stadig ikke er attraktive nok til at tiltrække privat kapital til den fulde finansiering. I sådanne tilfælde kunne det være berettiget at tildele projekterne begrænsede offentlige midler fra medlemsstaternes eller EU's finansieringskilder. Det er imidlertid ikke målet med de aktuelle drøftelser på forhånd at dømme den debat, der skal igangsættes i slutningen af juni om den flerårige finansielle ramme.
Det andet store emne inden for energi er energieffektivitet og vedvarende energi. Jeg behøver ikke nævne, at disse ting skærper konkurrenceevnen og fremmer energiforsyningssikkerheden, foruden at de fremmer bæredygtighed til lavere omkostninger. I 2011 vil Rådet undersøge Kommissionens forslag om den nye energieffektivitetsplan. I forslaget vil der blive taget hensyn til det, der hidtil er opnået med hensyn til EU's energieffektivitetsmål for 2013, og det vil også indeholde en plan for yderligere foranstaltninger. Relationerne til udlandet er også af yderst stor betydning for energipolitikken. EU's og medlemsstaternes aktiviteter i tilknytning til de primære producent- og forbrugerlande skal koordineres mere systematisk. Det ville f.eks. virke befordrende, hvis medlemsstaterne ikke kun udvekslede oplysninger med hinanden om kontrakter om naturgas, som de gør i dag, men også om andre energiformer. Der skal igangsættes konkret arbejde for at etablere partnerskaber med nøgleaktører omkring lovgivningsmæssige tilgange i alle anliggender af fælles interesse. Det gælder selvfølgelig Rusland, men også alle EU's partnere og naboer.
Lad os gå videre til emnet innovation. Innovation er det, der måske kan hjælpe med at løse de mest kritiske samfundsudfordringer i vor tid, f.eks. sundhed, fødevaresikkerhed, energiforsyningssikkerhed, bæredygtig udvikling, klimaforandringer og befolkningsaldring, og samtidig åbne nye markeder. Innovation kunne også være en del af løsningen på dilemmaet mellem streng budgetdisciplin og vækstvenlig politik. Hvor skaffer vi finansiering til vækst, før den bliver selvbærende? Ikke via kredit, eftersom det ikke er noget, vi ønsker at benytte os af. Vi ønsker jo dog at standse gældsætningen. Det handler derfor om innovation til fremskaffelse af kreative reserver, som kan hjælpe os med de rigtige svar. Inden for emnet innovation må vi derfor fokusere på imødegåelsen af de betydelige samfundsudfordringer og gøre fremskridt med det europæiske forskningsrum. Vi må sikre forskernes fri bevægelighed og forbedre de rammevilkår, der er tilgængelige for innovative virksomheder. Desuden skal Rådet tage fat på spørgsmålet om statsstøtte.
Energi og innovation - fremadrettede investeringer. Rådet skal imidlertid også løse aktuelle økonomiske og finansielle problemer, da vi jo ikke helt har lagt krisen bag os. Vi er i en vanskelig situation. Vi må gøre alt, hvad der står i vores magt, for at beskytte den fælles mønt euroen og berolige markederne. Den europæiske finansielle stabilitetsfacilitet må derfor styrkes, og vi skal også drøfte bankstresstest. Det ungarske formandskab er særlig engageret i den såkaldte six-pack af love om økonomisk styring. Vi ønsker at rapportere til stats- og regeringslederne herom og om, hvordan høringerne skrider frem både i Rådet og i Parlamentet. Og endelig må vi tage fat på de yderligere fælles foranstaltninger, der er brug for til at sikre konkurrenceevnen. I den aktuelle, akutte situation vil stats- og regeringslederne naturligvis tale om Tunesien og Egypten.
Jeg stoler på, at vi får et møde i Rådet, hvor vi behandler meget vanskelige emner, hvor vi kan formulere specifikke spørgsmål, som også vil bestemme Rådets arbejde i de kommende måneder, og formand Herman Van Rompuy vil rapportere til Parlamentet herom efter mødet.
José Manuel Barroso
Hr. formand! Dette møde i Rådet finder sted på et tidspunkt, der er meget betydningsfuldt for vores naboer, og her tænker jeg på Egypten, Tunesien og Belarus. Jeg forventer med respekt for de forskellige specifikke situationer i disse lande, at Rådet på sit møde meget tydeligt udtaler, at de skal indføre og respektere retsstatsprincipper, menneskerettigheder og et pluralistisk demokrati. Demokrati er jo den bedste måde at opnå stabilitet og velstand på i disse lande, lige som alle andre steder.
Denne fredag vil Rådet drøfte to områder, som også er meget vigtige for Europas fremtid og den fremtidige økonomi, nemlig energi og innovation. De er begge kerneelementer i Europa 2020-strategien og centrale for vores mål om at genoprette en bæredygtig vækst og skærpe EU's konkurrenceevne. Og lad os ikke glemme, at energi og innovation også er to områder, hvor fællesskabstilgangen og den europæiske dimension kan tilføre en stor merværdi. Det er vigtigt at nævne i den aktuelle sammenhæng.
Gennem Europa 2020-strategien har vi allerede aftalt et sæt ambitiøse mål for energiinnovation. Jeg kunne nævne flagskibsinitiativet Innovation i EU, som vi vedtog sidste år i oktober, eller flagskibsinitiativet Et ressourceeffektivt Europa, som vi vedtog så sent som i sidste uge, og hvor energielementerne er fremherskende.
Så Rådet bør på sit møde i denne uge identificere klare, konkrete projektresultater. Diskussionen og udbyttet bør være så operationelle og produktive som muligt.
Jeg har beskrevet energipolitikken som det næste store europæiske integrationsprojekt, og det er ikke svært at forstå, hvorfor en sikker og pålidelig forsyning af bæredygtig og overkommelig energi er afgørende for vores økonomiske og strategiske interesser som en global spiller. Vi har allerede gjort meget med vores klima- og energipakke og med lovgivningen om det indre marked. Vi må bygge videre herpå ved at udnytte de muligheder, vi har fået i Lissabontraktaten, udbygge vores eksisterende samarbejde og igangsætte initiativer på nye områder som energiforsyningssikkerhed.
Derfor er den første troværdighedstest af vores energipolitik, at vi leverer det, vi allerede har aftalt.
Kommissionen har skitseret de foranstaltninger, som vi mener, der er akut brug for, i vores meddelelser om energi 2020 og energiinfrastruktur. Jeg ønsker, at Rådet bakker disse prioriteter op og især klart udtrykker en forpligtelse til at fuldføre vores indre energimarked inden 2014. Der bør også fastlægges en fælles teknisk standard for opladningssystemer til elbiler i år og for intelligente net og fjernaflæsningsmålere, de såkaldte smart grids og smart meters, inden udgangen af 2012.
Et ægte integreret indre marked for energi er afgørende for at skaffe mere vækst og beskæftigelse, sikre teknologiske fremskridt, modernisere vores infrastruktur og nedbringe vores eksponering for import- og prisudsving.
Vi må også sikre, at ingen medlemsstat energimæssigt isoleres fra resten af Europa. Jeg ønsker, at medlemsstaterne enes om en frist, der hedder 2015, for afslutningen på isolationen af de pågældende områder i Europa.
Vi har gjort et godt stykke arbejde med at forbinde de baltiske lande med det kontinentale system. Nu vil jeg vende mig mod Central- og Østeuropa for at få mere gang i de nord-sydgående energisamkøringslinjer. Jeg ønsker, at der bliver aftalt en plan til efteråret om de projekter, der skal til for at forbinde Østersøen med Adriaterhavet.
Mens vi er på rette vej med hensyn til at nå målene for vedvarende energi, vil vi med det nuværende resultatniveau kun nå halvdelen af vores mål for energieffektivitet. Et mere effektivt energiforbrug er nøglen til massive miljømæssige og økonomiske fordele - og en reduktion af Europas årlige energiregning med ca. 200 mia. EUR. Det kunne også skabe to millioner job inden 2020.
Så jeg vil bede Rådet sætte fornyet skub i vores jagt på energieffektivitet. Vi kunne bruge offentlige indkøb som instrument i hele EU til virkelig at sætte fart i energieffektiviteten, og det betyder lokale arbejdspladser, som ikke vil kunne outsources, opgaver til SMV'erne og reelle besparelser for både erhvervslivet og husholdningerne.
Kommissionen vil i de kommende uger vedtage en energieffektivitetsplan med forslag om specifikke foranstaltninger til at øge energieffektiviteten, eksempelvis at alle medlemsstater pr. 1. januar 2012 skal inddrage energieffektivitetsstandarder i deres offentlige indkøb. Kommissionen vil derefter gennemgå de fremskridt, der er opnået ved hjælp af disse foranstaltninger inden 2013, og overveje yderligere foranstaltninger, herunder forslag til juridisk bindende mål om nødvendigt.
Medlemsstaterne bør aftale en frist for inddragelse af standarder for energieffektivitet i alle offentlige indkøb med henblik på offentlige bygninger og tjenesteydelser. For sin del er Kommissionen rede til at udforske nye tiltag inden for energibesparelser i byer, bæredygtige biobrændsler, smart grids og oplagring af energi.
Vi må også fokusere på den eksterne dimension af den europæiske energipolitik. For blot 14 dage siden havde jeg opmuntrende drøftelser med de to præsidenter for Aserbajdsjan og Turkmenistan om Europas adgang til de kaspiske gasfelter og dermed mulighed for at åbne den sydlige korridor. Der blev opnået et vigtigt gennembrud med underskrivelsen af en fælles erklæring med Aserbajdsjan og en konkret forpligtelse fra Turkmenistan til at levere gas til Europa.
Det budskab, jeg har med hjem fra besøget, er, at når vi i fællesskab i Europa træffer afgørende beslutninger om energi, er vi en stærk aktør i det globale kapløb om energiressourcerne. En understregning af betydningen af den eksterne dimension af EU's energipolitik bør være et nøglebudskab fra Rådet, så jeg glæder mig til en meget vigtig drøftelse om energi på det forestående rådsmøde og her i Parlamentet også - kan jeg med glæde nævne. Jeg ved, at Parlamentet virkelig bakker op om en stærk europæisk energipolitik, og Parlamentets formand har været en mester i at aftvinge Europa et større energipolitisk engagement.
Og nu videre til innovation - jeg synes allerede, jeg kan spore bred enighed om, hvad der skal komme ud af rådsmødet om det emne. Det er måske mindre indlysende, hvor akut - hvor absolut akut brug der er for handling, og hvorfor der er brug for at sætte skub i forskning og innovation lige nu, når medlemsstaterne alle træffer svære valg om, hvor de skal skære i budgetterne.
Finanspolitiske hensyn og offentlig støtte til innovation er ikke uforenelige størrelser. Flere medlemsstater har vist, at man kan skære ned på sit samlede budget og samtidig fastholde vækstvenlige udgifter, særlig til forskning og innovation. Det er vigtigt, fordi den vigtigste gennemgribende strukturelle forandring er at skabe innovationsøkonomi. Vores konkurrenter ved det, og de satser allerede på innovation.
For at undgå at falde bagud har vi brug for Rådets godkendelse af vores strategiske og integrerede tilgang til innovation. Innovation skal være et led i vores økonomiske politik, ikke blot et forskningsinstrument, som nogen mener.
På europæisk plan kan vi skabe reel merværdi ved at forbedre rammevilkårene for forskning og innovation i EU. Europa skal være et naturligt hjemsted for innovative kræfter gennem effektiv standardisering, bedre udnyttelse af intellektuelle ejendomsrettigheder, innovationsvenlige offentlige indkøb og foranstaltninger til at hjælpe små innovative virksomheder med sikker finansiering.
Meget af dette koster ikke penge, men det kræver politisk vilje. Og den politiske vilje til at træffe foranstaltninger ved hjælp af en europæisk tilgang og en europæisk dimension.
Vi kan også klemme meget mere ud af det europæiske forskningsrum og gøre fuldt brug af det indre marked ved f.eks. at forbedre forskernes mobilitet
Og lige som vi skal blive ved med at bruge penge, skal vi også bruge dem bedre. Sammen med budgetgennemgangen har vi lanceret en debat om, hvordan vi forenkler måden, hvorpå EU's penge bruges, og hvordan vi kan arbejde hen imod en fælles strategisk ramme for forsknings- og innovationsfinansiering. Når jeg siger, vi skal have mere for pengene, siger jeg også, at vi skal have mindre bureaukrati, så EU-finansierede forskere kan bruge mere tid i laboratoriet eller på deres arbejde og mindre på papirnusseri og bureaukrati. Vi får aldrig tiltrukket de strålende videnskabsfolk og de mest innovative virksomheder med et usammenhængende sæt af finansieringsinstrumenter baseret på komplekse og bureaukratiske regler.
Så Rådet vil på denne måneds møde drøfte energi og innovation. Men det undgår ikke at drøfte økonomi. Økonomien og arbejdsløshedsproblemerne er fortsat vores borgeres primære bekymringer.
Vi har netop indledt det første Europæiske Semester og sat økonomisk styring i værk. Den årlige vækstundersøgelse blev godt modtaget. Budskaberne var fokuserede og klare. Undersøgelsen giver den nødvendige vejledning på EU-plan, så medlemsstaterne kan tage hensyn til deres uafhængighed, når de træffer nationale politiske beslutninger.
Der er allerede gjort gode fremskridt med lovforslagene, som skal understøtte vores nye system til økonomisk styring. Jeg vil gerne takke det ungarske formandskab. Det ungarske formandskab har min fulde støtte til at fremskynde arbejdet, så vedtagelsen kan ske inden juni.
Desuden skal vi som led i denne omfattende løsning besvare de resterende spørgsmål omkring den europæiske finansielle stabilitetsfacilitet (EFSF) og den europæiske stabilitetsmekanisme.
Med hensyn til ESFS er det nu - ud over at udvide facilitetens anvendelsesområde - et spørgsmål om, hvordan vi øger dens effektive lånekapacitet, sådan som Kommissionen har udtalt i den årlige vækstundersøgelse.
Naturligvis skal dette spørgsmål indgå i en overordnet løsningssammenhæng. Drøftelserne i Rådet på fredag vil sandsynligvis omfatte behovet for bedre samordning af de økonomiske politikker i EU og euroområdet. Jeg hilser denne drøftelse velkommen, da det passer særdeles godt sammen med Kommissionens årlige vækstundersøgelse. Faktisk handler Det Europæiske Semester ikke kun om samordning af budgetpolitikker, men om større spørgsmål som makroøkonomiske ubalancer og mangler i konkurrenceevnen.
Derudover har jeg for nylig hørt visse autoritative røster gå ind for en udbygning af den økonomiske styring, men samtidig mene, at det kun kan ske efter den mellemstatslige metode.
Vi skal være tydelige på det punkt. Kommissionen hilser det velkomment at udbygge og fremskynde økonomisk styring og samordning af politikker, herunder i euroområdet. Men vi er overbeviste om, at traktaten indeholder de rette rammer og instrumenter hertil. Faktisk fremmer vi ikke vores sag, hvis vi har parallelle strukturer, der i sidste ende fungerer ude af trit med hinanden.
Etablering af et system til skærpet økonomisk styring for EU og især euroområdet uden for EU's rammer rejser vigtige og politisk meget følsomme spørgsmål. Faktisk bør medlemsstaterne træffe foranstaltninger, som er fuldt forenelige med fællesskabsmetoden og de rammer, der gives i traktaten. For så vidt som foranstaltningerne falder ind under national kompetence - og naturligvis er nogle af dem medlemsstaternes eget ansvar - bør denne kompetence udøves i sammenhæng med de overordnede EU-rammer.
Jeg mener virkelig, at dette er yderst vigtigt, for vi kan faktisk gøre store fremskridt med økonomisk styring. Vi har - og vi har argumenteret for det - brug for mere politisk samordning og bedre økonomisk styring, men vi bliver nødt til at gøre det sådan, at det hænger sammen og er foreneligt med traktaterne og med fællesskabsmetoden.
Kommissionen vil være særligt opmærksom på disse emner. Traktaten og den heraf følgende "fællesskabsmetode" indebærer fuld respekt for alle europæiske institutioners rolle.
Joseph Daul
Hr. formand, fru Győri, hr. Barroso, mine damer og herrer! Hvad vil den europæiske offentlighed tage med sig fra deres lederes møde på fredag i Bruxelles? Vil den kunne se, at EU søger svar på EU's udfordringer - euroen, energi, forskning og innovation og arbejdsløshed - i god tro? Eller ser den snarere, at vi endnu en gang overgiver os til det sørgelige spil om deling og magtkampe? Hvilke overskrifter vil de store aviser bringe? Hvad vil folk tale om på bloggene på lørdag og på Facebook, når Rådets beslutninger bliver omtalt? Om Europas tilbageholdenhed over for situationen i Middelhavslandene og folks længsel efter respekt for deres rettighed eller tværtimod om Europas lederskab? Europa har pligt til at være tydelig på det punkt. Vi må samle alle gode kræfter og alle de diplomatiske færdigheder, vi har, for at befordre overgangen og organiseringen af demokratiske og åbne valg.
Vi i Gruppen for Det Europæiske Folkeparti (Kristelige Demokrater) mener, at løsningen på vores problemer ligger i mere Europa, ikke mindre. Løsningen ligger ikke i flere såkaldte nationale sejre, men i flere fælles sejre og flere koordinerede løsninger. Løsningen ligger ikke i en slap holdning til at anvende vores fælles regler, men i skarpere disciplin. Løsninger ligger ikke i større uligheder mellem vores budgetter, vores arbejdsmarkedsregler og vores skatteprocenter, men i mere konvergens.
PPE-Gruppen mener, at vi kun kan drage én lære af denne krise, og det er, at vores lande uden en fælles vision og fælles ressourcer vil synke ned i sløv vækst og social krise. Hvis der kun er én lære at drage af denne krise, er det, at vores lande ved at tænke, arbejde og investere som europæere vil komme styrkede ud af denne vanskelige tid og bevare denne styrke.
Hvis ikke de vanskeligheder, vi netop har oplevet, kan få os til at reagere som en enhed, hvad kan så? Sammen med Kommissionen og flertallet af mine kolleger her i Parlamentet samt - er jeg sikker på - flertallet af de 500 mio. europæere stiller jeg Rådet følgende spørgsmål: Hvornår skal vi handle og reagere mere som en enhed?
Med hensyn til euroen ved jeg nu, at vores regeringer vil holde fast og ikke tillade spekulanter at ødelægge 60 års europæisk integration. Jeg opfordrer dem nu til at koncentrere sig om konsolideringen af den finansielle stabiliseringsmekanisme, da det er væsentligt. Jeg opfordrer dem især til at skærpe budgetdisciplinen og opretholde indsatsen for at nedbringe de offentlige udgifter. Europæisk styring er afgørende for, om vores fælles projekt lykkes. Min gruppe støtter dette lige så meget, som den støtter euroen, og det vil sige 100 %.
Løsningen på vores problemer, som jeg indledte med at sige, er mere Europa, ikke mindre. Selv om det er sandt med hensyn til beskæftigelse og økonomi, gælder det også energi, et emne, som Rådet også vil behandle fredag. Mere Europa betyder først og fremmest fuld gennemførelse af de love, der allerede findes i forbindelse med det indre energimarked. Det kan aldrig understreges nok, at et fuldt operationelt indre energimarked vil gøre os meget mere konkurrencedygtige, skaffe os forsyningssikkerhed og garantere en væsentlig forøgelse af produktionen af vedvarende energi.
Mere Europa betyder også tilskyndelse til vores stater til at klare den udfordring at øge deres energieffektivitet med 20 % inden 2020. Det var dem selv, der satte det mål. Vi må sikre, at de når det, for ellers må vi hæve standarden for, hvad de skal opfylde for at nå det. Endelig betyder mere Europa på energiområdet, at vi investerer mere. Kommissionen skønner, at det vil koste 1 mia. EUR at nå det nødvendige infrastrukturniveau. Vi forventer ambitiøse beslutninger fra Rådet, så det kan lade sig gøre. Europa har brug for sikker, ren energi, såvel som vi har brug for en forsknings- og udviklingspolitik og en politik til fremme af industriel innovation. Også her ligger løsningen i mere Europa og mere opmærksomhed på små og mellemstore virksomheder. Løsningen ligger i at mindske bureaukratiet til et minimum og sluttelig nå frem til en aftale om et europæisk patent. På innovationsområdet forventer vi også fælles løsninger af vores ledere, ikke snæversynet mundhuggeri.
Det er på tide at gå væk fra fortidens automatreaktioner og komme videre. At sætte fokus på vores forskelle kan være fint og godt, men at gøre dem indbyrdes komplementære er endnu bedre. At tage individuelle initiativer kan være nyttigt, men at spille som et hold er måden at vinde kampen på. At nære nationale ambitioner er fuldstændig legitimt, men at forstå, at spillet vindes på internationalt plan ved at spille som et hold, er måden at garantere Europas befolkning en fremtid på.
Martin Schulz
Hr. formand! Gruppen for Det Progressive Forbund af Socialdemokrater i Europa-Parlamentet afholdt en høring i går, hvor vi forberedte energitopmødet den kommende weekend. Min kollega fru Ulvskog vil senere fortælle mere om, hvad vi drøftede. Jeg vil derfor begrænse mig til to hovedelementer.
Hvis vi vurderer gennemførelsesgraden på nationalt plan af 20-20-20-målene, som vi har vedtaget, og som en række regeringer i EU fejrede, er det kun muligt at nå 9 % af det, vi har sat os som mål, sådan som situationen ser ud lige nu. Så hvad angår energipolitikken, er denne weekends topmøde et krisetopmøde, og hvis vi ikke sætter et massivt engagement ind på det, vil disse mål ikke kunne nås.
Min anden bemærkning gælder en tendens, vi nu ser på energiprismarkedet, der fører til energifattigdom i Europa. Energi og energiforsyning begynder at blive opfattet af en stor del af husholdningerne som et privilegium. Den ekstra omkostning ved at sidde til leje stiger i en grad, så lavindkomstgrupper fremover må tage tykke trøjer på, fordi de ikke har råd til at opvarme deres bolig. At koble folk af energiforsyningen er social uretfærdighed. Det er også noget, som et energitopmøde som dette bliver nødt til at tage op.
(Bifald)
Men på dette topmøde vil vi naturligvis også drøfte andre ting, og jeg vil gerne tage tråden op fra Kommissionens formands indlæg. Forbundsrepublikken Tyskland med forbundskansleren i spidsen har foretaget en fuldstændig kovending. Alt, hvad der før var forkert ved økonomisk styring, som var en socialistisk idé, er nu pludselig rigtigt. Nå ja, bedre sent end aldrig. Kommissionens formand har dog ret i én ting. Denne kovending må ikke føre til en kursændring, der forrykker balancen i de europæiske institutioner.
En ting er fuldstændig klar, og det er, at alle de aktuelle europæiske politikker, der ligger inden for de nuværende traktaters rammer, skal håndteres inden for de eksisterende institutioner. Her er Kommissionen og ingen anden institution i centrum, og det skyldes, at Kommissionen er den institution, der er bundet til Parlamentet i denne henseende, og at den parlamentariske tilladelse til at tage initiativer inden for emnet suverænitet - og monetære anliggender er vigtige med hensyn til suverænitet - har afgørende betydning. Derfor siger vi "ja" til økonomisk styring, men med den praktiske gennemførelse lagt i hænderne på Kommissionen og underlagt Parlamentets kontrol. Det er et grundvilkår i opretholdelsen af balancen mellem de europæiske institutioner.
(Bifald)
Vi er i en situation, hvor Europa står over for indre udfordringer og internationale politiske udfordringer. Jeg bliver - og det siger jeg helt åbent her - forstyrret af de udtalelser, som visse europæiske politikere kommer med. Jeg bliver forstyrret af Europas fravær i en historisk proces. Hr. Barroso afgiver sin udtalelse - glimrende. Hr. van Rompuy afgiver sin udtalelse - også glimrende. Baroness Ashton afgiver en udtalelser - alle tiders. Så kommer fru Merkel, hr. Sarkozy og hr. Cameron med en ny udtalelse i en fælles meddelelse - og jeg kender ikke baggrunden for denne nye alliance - det er også alle tiders. Men der er ingen derude - der er ingen i marken, der i direkte dialog med en befolkning, som kæmper for demokrati, fortæller, hvordan vi europæere kan hjælpe og støtte denne proces.
Papir er taknemmeligt - det hjælper os ikke i praksis. Vi må ikke spilde den chance, vi har her. Jeg må indrømme, at hr. Cohn-Bendit så sent som i denne uge gjorde mig opmærksom på den glimrende lejlighed, der har vist sig. Jeg må indrømme, at jeg ikke genkendte den ved første øjekast, men folk, der demonstrerer i gaderne, folk, som anfører revolutionen, har alt andet end en religiøs stat i tankerne. De vil have verdslighed. De vil have et borgernes demokrati. De er vores partnere. Vi må arbejde sammen med disse mennesker om at gøre det til en god lejlighed for Europa.
(Bifald)
I den henseende er det også nødvendigt, at hr. Mubarak træder tilbage. Det ville være et positivt og opmuntrende signal. Mens vi er ved emnet vores værdier, vores demokrati og vores udtryksfrihed, er jeg glad for at fru Győri er her. Jeg vil gerne sige en ting til fru Győri. Jeg har nu læst den ungarske regerings svar på brevet fra Kommissionen. Jeg må sige, at Kommissionens brev var glimrende. Det var et høfligt spørgsmål om, hvorvidt den ungarske regering ville være så venlig at fortælle os, om den måske kunne være enig i, at den lov, den havde udformet, måske ikke var helt i orden - og undskyld vi spørger! Svaret var, hvordan vi overhovedet kunne spørge om sådan noget; alt var i sin skønneste orden i Ungarn. Det bør ikke ske i Europa. Jeg vil gerne gentage, at denne lov ikke er forenelig med de grundlæggende europæiske regler.
(Bifald)
Den er ikke forenelig med direktivet om tv-spredningsvirksomhed Det har fru Kroes selv meget elegant slået fast. Hvis denne lov ikke ændres, vil jeg føle mig forrådt af formanden for Rådet. Formanden og Ungarns premierminister sagde her i Parlamentet, at hvis Kommissionen kom med bemærkninger, ville de ændre loven. Kommissionen har fremsat bemærkninger, og jeg forventer derfor, at Ungarn ændrer denne lov. Hvordan kan vi ellers med nogen troværdighed tale om demokrati i Middelhavet, hvis vi ikke selv gennemfører det i Europa?
Lena Ek
for ALDE-Gruppen. - (EN) Hr. formand! I krisetider er der to nødvendige strategier. Stop indvandringstruslen, og grib chancerne og kom videre.
Hvad er Rådets svar på energi- og klimakrisen? Helt ærligt finder jeg det både skuffende og flovt.
Verden uden for Europa har energiudfordringen lige foran sig. USA investerer enorme pengebeløb i grøn energi. I sidste uge i sin tale til nationen understregede præsident Obama energieffektivitet og de muligheder, som grøn teknologi giver.
(Formanden afbrød kortvarigt med et procedurespørgsmål)
Præsident Obama sammenlignede endda disse nye teknologier med rumkapløbet og kaldte dem vores generations Sputniktid.
Men hvor er Rådets "sende mennesket til månen"projekt for Europa? Rådet tør jo ikke en gang drøfte et bindende mål for energieffektivitet. Energieffektivitet er enhver indlægsholders eller politikers favoritemne inden for energi, og Rådet udsætter det indtil 2012.
Kina investerer massivt i forskning og ny teknologi. I dag har Kina over 400 solcellevirksomheder. For ti år siden havde de 0 % af verdensmarkedet. Nu har de 23 %. For ti år siden havde de 0 % af vindenergimarkedet. Nu sidder de på halvdelen.
Hvad foretager vi os i Europa? Rammeprogrammet for konkurrenceevne og innovation, CIP, kæmper for at få støtte, og finansieringen af SET, det strategiske energiteknologiprogram, er kun oppe på halvdelen af de nødvendige midler. Det er der, vi sammenligner os med Kina og USA. Vi har endda medlemsstater, som allerede planlægger en 30 % nedbringelse af emissionerne, f.eks. Tyskland, men Rådet tør ikke handle; hvilket Kommissionen i øvrigt heller ikke gør. Ifølge en nylig fælles rapport fra Barclays og Accenture medfører skiftet til en kulstoffattig økonomi en bemærkelsesværdig udvikling af bæredygtige kulstoffattige teknologier. Så bankerne handler.
Men hvor er det europæiske lederskab? Rådet købslår om energimålet. Vi ser heller ikke, at medlemsstaterne opfylder den tredje energimarkedspakke, og der er endda diskussion om finansieringen af forskning og innovation på det langsigtede budget. Det er der, vi står i Europa, og Rådet udviser intet lederskab overhovedet, når det gælder energi, klima, konkurrenceevne og job. Sådan er situationen.
Krisztina Morvai
- (Blå kort-spørgsmål til hr. Schulz i henhold til forretningsordenens artikel 149, stk. 8) (HU) Hr. formand! Vi kunne forstå, at de europæiske socialdemokraters leder Martin Schulz er yderst bekymret for demokrati og menneskerettigheder i Ungarn. Jeg må spørge Dem, hr. Schulz, hvor De var fra 2002 til 2010, da Deres socialistiske kammerater, der var ved magten i Ungarn, fik hver eneste protest mod regeringen opløst ved magt. Hvor var De den 23. oktober 2006, da 14 mennesker blev beordret skudt i øjet med gummikugler affyret i hovedhøjde? Hvor var De i efteråret 2006, da flere hundrede mennesker, sådan som den endelige dom slog fast ... (formanden afbrød taleren) ... Jeg har et minut, hr. formand, har jeg ikke det ifølge reglerne? Hvor var De da? Og jeg vil også gerne spørge, hvorfor Fidesz-regeringen ikke spørger Dem og Deres kammerater om det samme allerede? Hvad afholder Fidesz-regeringen fra at gøre det?
Martin Schulz
(DE) Hr. formand! Jeg vil gerne svare fru Morvai, at jeg holder nøje øje med Ungarns indre politik. Jeg var ret ofte i Ungarn mellem 2002 og 2010. Jeg så også de demonstrationer, som Deres uniformerede Jobbik-parti holdt i Budapest. Jeg siger ikke, hvad de demonstrationer mindede mig om. Som tysker vil jeg ikke ind på det her.
Mellem 2002 og 2010 var Ungarn, for at give Dem et klart svar, lige som nu en demokratisk stat bygget på retsstatsprincipper med en venstreorienteret regering, der regerede efter demokratiske regler. Indtil videre er jeg ikke i tvivl om, at det også fortsat er tilfældet i dag under en konservativ regering. Der er dog én ting, jeg imidlertid er sikker på, og det er, at Deres parti er et ekstremistisk, neofascistisk højrefløjsparti.
(Bifald)
Rebecca Harms
Hr. formand, mine damer og herrer! De nyeste rapporter fra det sydlige Middelhavsområde og Egypten fortæller, at der skydes i Cairo. Situationen spidser til. Som følge af denne nyhed kan jeg kun appellere til Europas stats- og regeringsledere om ikke at vente til frokostpausen på fredag med at blive enige om, hvad det rette budskab til Egypten skal være. Det er på høje tid, at vi gør det klart for hr. Mubarak, at han må trække sig tilbage i en fart, fordi det er nødvendigt for at hindre denne uro i Egypten i at eskalere og for at sikre, at udviklingen følger et forløb, der ligner det, vi tidligere har set i Tunesiden. Det ville virkelig være skammeligt, hvis vi blot ventede og så, hvad der skete i Egypten.
(Bifald)
Dette topmøde skulle faktisk være et energitopmøde. Når jeg imidlertid ser de forberedelser, der gøres til det, er jeg faktisk ikke overrasket over, at det nu er andre emner, der sætter dagsordenen. På baggrund af slagordet "vi har brug for energiforsyningssikkerhed" tages der mange kontakter - særligt af hr. Barroso - til lande som Aserbajdsjan og Turkmenistan. Hr. Oettinger talte for nylig i Udvalget om Industri, Forskning og Energi om, hvordan vi skal udvikle vores energirelationer til Irak, Georgien og Turkmenistan.
I lyset af begivenhederne i det sydlige Middelhavsområde, hvor vi også ser konsekvenserne af vores politikker for vores egne interesser og vores eksterne energipolitik, anser jeg dette for at være temmelig hasarderet. Jeg ved, vi har brug for diversificering, fordi vi også står over for en problematisk og meget vanskelig situation i øst med Rusland og transitlandene Belarus og Ukraine. En diversificering må dog ikke betyde, at vi nu optager forbindelser med despoter og lande i krise.
Energieffektivitet og vedvarende energi er løsningen på en bedre og mere sikker energiforsyning, og jeg må sige til hr. Barroso, at han har tolereret meget på det punkt. Hr. Oettinger har forsømt området, som blev forvaltet godt af hr. Piebalgs, eller også - det er den negative version - har han endnu en gang valgt at undlade at fremme fremtidssikre teknologier som vedvarende energi og energieffektivitet og er vendt tilbage til det gamle energimix. Pludselig finder vi ud af, at den garanterede afregningspris for atomenergi fra kernekraftværker skal drøftes på topmødet ... Du godeste, hvor befinder vi os egentlig i denne moderniserings- og innovationsdebat? Jeg har simpelthen tabt tålmodigheden nu.
(Bifald)
Måske har vi faktisk været for tålmodige, hvad økonomisk styring angår. Tyskland synes nu at følge Schäuble-kursen. De værktøjer, vi har lige nu, er imidlertid ikke ligefrem det bedste og nyeste. Vi har brug for mere end en beskeden ændring af stabilitetsinstrumentet. Vi har akut brug for at træffe en beslutning om at ændre kreditvilkårene for Grækenland og Irland, for ellers ender vi med at ødelægge disse lande. Vi har brug for flere penge i kriseinstrumentet, for ellers kan vi godt glemme enhver tanke om at hjælpe Spanien og Portugal i den nærmeste fremtid.
Det, som vi i sidste ende har brug for - bare så vi forstår hinanden meget tydeligt på det her punkt - er et forslag til, hvordan vi skal håndtere omstruktureringen af gælden. Vi kan ikke undgå det, det ved enhver, og som Parlament ønsker vi at drøfter det yderligere her.
Jan Zahradil
Hr. formand! Energisikkerhed er et område, som EU skal involvere sig i, og hvor EU bør handle med den højest mulige grad af enhed og koordination, hvilket ikke er tilfældet med mange andre europæiske initiativer, og derfor støtter vi, De Europæiske Konservative og Reformister, oprettelsen af et fælles energimarked, da det vil styrke medlemsstaternes stilling over for de primære leverandører og samtidig begrænse visse leverandørers muligheder for at misbruge deres dominerende stilling inden for levering af strategiske råmaterialer til at spille et udenrigspolitisk spil. Samtidig mener vi dog, at vi i energiintegrationsprocessen bør respektere specifikke nationale faktorer, med andre ord det enkelte nationale energimix, herunder anvendelsen af kernekraft.
Med hensyn til finansiering vil jeg gerne nævne, at min gruppe hovedsagelig udgøres af partier fra lande, som ikke tilhører euroområdet, og som ikke bruger euroen. Det betyder imidlertid ikke, at vi ønsker at se et svagt, skrøbeligt og ustabilt euroområde, eller at vi ønsker, at euroen bliver en fiasko. På den anden side vil jeg gerne klart udtrykke, at genopretningen af EU's økonomi og finansielle stabilitet ikke må føre til yderligere overnationale tendenser eller finanspolitisk føderalisering og må ikke blive et påskud for en yderligere overførsel af magt fra det nationale til det europæiske plan. Det er vi fuldstændig imod!
Jeg vil gerne Komme med et par bemærkninger om begivenhederne i Nordafrika - Tunesien og Egypten. Der er betydelige ligheder mellem disse og begivenhederne i Central- og Østeuropa i 1989. Vi hilser med glæde demokratiseringstendenserne i disse lande, og vi bør bakke dem op. Vi ønsker, at EU's nærmeste nabolag er stabilt og demokratisk. Samtidig bør vi dog passe på, at de berettigede bestræbelser og krav fra folket i disse lande på den anden side ikke tager en forkert drejning og fører til udemokratiske, autoritære, religiøse diktaturer. EU bør vælge en kurs, der hindrer dette.
Marisa Matias
Hr. formand! Som vi ved, er energisektoren vital for jobskabelsen, så der skal stå muligheder øverst på dagsordenen, og det bør også være kodeordet for det rådsmøde, vi aktuelt forbereder - men det er det ikke.
Vi har brug for specifikke investeringer til at skaffe energieffektivitet i vores byer, især i lande, der udsættes for de mest alvorlige spekulative angreb og frem for alt i de lande, der har den højeste arbejdsløshed. Imidlertid fortsætter regeringerne med at følge gamle løsningsformler, og det er også dem, vi stadig forsøger at iværksætte.
Det, vi har brug for på dette rådsmøde, er en energirevolution. Vi har ikke bare brug for flere offentlig-private partnerskaber. Det ville være at trampe videre rundt i spinaten Vi er fortsat meget bundet til de gamle energikilder - fossile brændsler og kernekraft - og mangler i den grad ambitioner for de nye energikilder, som er de eneste, der kan sikre lige adgang, og de eneste, der kan sikre, at storstilede projekter er lige så vigtige som lokale projekter. Kun ved at kombinere alt kunne vi få en ægte integreret politik, og derfor vil Rådet denne gang fortsætte som hidtil frem for at bryde med fortiden, som det burde.
Lad mig komme med endnu en appel. Nødsituationer kræver nemlig nødappeller, så den appel, jeg gerne vil komme med her, er til Europas ledere om i forbindelse med det, der sker i Egypten, i det mindste at vise folk i gaden så meget solidaritet, som de viste de autoritære regimer, hvis styre gjaldt økonomi, og som ikke fulgte demokratiske spilleregler.
Niki Tzavela
Hr. formand! Jeg ønsker vores kære hr. Barroso held og lykke. Held og lykke til os alle med Aserbajdsjan og Turkmenistan inde på markedet. De siger, de allerede har lovet at levere gas til fem andre aftagere.
Og det rejser virkelig det store spørgsmål. For nogle få år siden havde vi den russisk-ukrainske krise, og vi kæmper stadig med den. Nu har vi den nordafrikanske krise. Prisen på olie stiger allerede.
Så det er på tide, at vi på fredag får det på dagsordenen, at Europa må se nærmere på sine egne ressourcer og kilder. Det er på tide, at vi sætter udnyttelse og udvinding osv. på dagsordenen. Jeg tror, man skulle bede medlemsstaterne om at udarbejde kort over, hvad der sker med udnyttelsen af energikilder i hver medlemsstat, evaluere de mest lovende projekter, vedtage incitamenter for private selskaber til at engagere sig i udnyttelsen og se, hvad vi kan gøre med vores egne ressourcer.
Vi står over for et aldeles skrækindjagende scenarie, nemlig at vi mister Suez-kanalen. Så både for Egyptens skyld og alle os andre må vi have en ordentlig overgang, Ellers får vi enorme problemer.
Francisco Sosa Wagner
(ES) Hr. formand! Takket være mange års hårdt arbejde står de energipolitiske målsætninger i Europa nu helt klare for os. Der skal opbygges et hjemmemarked og en sikker forsyning, og vedvarende energi og energieffektivitet skal fremmes.
I henseende til disse målsætninger, som vi selv har foreslået, er det papir, som Rådet skal arbejde med, meget uambitiøst og noget farveløst. Hvis drivkraften bag EU's fælles energipolitik skal komme fra stats- og regeringslederne, må vi væbne os med tålmodighed, idet det fremherskende træk blandt dem er et nationalt, kortsigtet og gammeldags syn på tingene.
Det er ikke nogen lille sag, vi her har med at gøre; energipolitikken er Europas rygrad. Dens principper skal forsvares med én stemme over hele verden, hvilket vi desværre er langt fra at gøre i dag.
Herbert Reul
(DE) Hr. formand, hr. formand for Kommissionen, fru formand for Rådet, mine damer og herrer! Topmødet i Rådet finder sted på et tidspunkt, hvor der er utallige andre vigtige emner ud over det, der skulle drøftes.
Hr. Schulz nævnte med rette, at vi alle forventer, at Rådet afgiver en udtalelse om Egypten og det, der sker der, og at det går ind i sagen. Der er korrekt. Jeg vil gerne sige til hr. Schulz, at jeg kunne være helt enig med ham heri, hvis han ikke havde begået den fejl i anden halvdel af sin tale endnu en gang at lave et billigt partipolitisk show ved at skændes med ungarerne. Det har absolut intet at gøre med det, vi aktuelt taler om i Rådet, og de emner, der er på dagsordenen.
For fru Harms vil jeg også gerne gøre en ting klart i forbindelse med det, hun sagde. Da hun korrekt sagde, at disse presserende emner - økonomien, euroen og Egypten - skulle tages op, kan hun ikke også beskylde kommissær Oettinger for ikke længere at tage sig ordentligt af energiområdet. Der er absurd. Det skyldes, at Rådet skal behandle andre anliggender også.
Hvorvidt energipolitikken falder i hendes smag, eller om andre har en anden mening, gør den hverken god eller dårlig. Den kan ikke vurderes ud fra sådan et kriterium. Jeg mener, at Kommissionen har forberedt topmødet meget grundigt og fornuftigt gennem de seneste måneder. Den har ikke fulgt princippet om konstant at stille nye krav. I stedet gør den sunde og grundige forberedelser og træffer derefter foranstaltninger, som faktisk udmønter sig i forandringer.
Tilfældigvis er hr. Schulz ... han lytter ikke engang, men pyt med det, det er jo bare det parlamentariske forhandlingsspil, hvor vi åbenlyst har forskellige dagsordener.
(Tilråb)
Hr. Schulz, De talte om fattigdom, der kan være en følge af energipriserne. Det har De helt ret i. Men for at være fair må vi jo spørge, hvorfor energipriserne er så høje. Hvad er grunden til dette? Hvilken rolle spiller vi i det problem, når vi vedtager politiske foranstaltninger, der konstant sender priserne på himmelflugt? Det er også en bidragende faktor - og ikke den eneste - men det bør også indgå i en ærlig debat, og vi bliver nødt til at tage hensyn til nye krav, som vi vedtager her i døgndrift.
Efter min mening giver dette topmøde os en enorm chance for endelig at komme videre med emnet infrastruktur og sikre, at der investeres i infrastruktur og energi, fordi alle andre emner afhænger af, at vi sørger for, at det sker. Der opstår spørgsmål om priser, pålidelighed og også om, hvorvidt vi integrerer de vedvarende energiformer ordentligt i netværket, og til det formål har vi desværre brug for massive investeringer. Desuden vil staten ikke kunne bære den omkostning alene.
(Taleren indvilligede i at tage imod spørgsmålet efter Blå kort-proceduren (forretningsordenens artikel 149, stk. 8))
Rebecca Harms
(DE) Hr. formand! Med hensyn til de grundige forberedelser til energitopmødet og de politiske prioriteter vil jeg gerne spørge hr. Reul, hvad hans syn er på det faktum, at hr. Oettinger i et stort interview i dag til den tyske avis Frankfurter Allgemeine Zeitung advarede EU mod at sætte for ambitiøse mål for vedvarende energi. Det kommer kun nogle få uger efter ikrafttrædelsen af direktivet om vedvarende energi, som vi alle her er meget stolte af. Hvad angår de grundige forberedelser af emnet energieffektivitet, vil jeg gerne høre, hvad hans syn er på det forhold, at energieffektivitetshandlingsplanen stadig ligger i en skuffe, og at chancen for at debattere den på topmødet derfor er lig nul.
Herbert Reul
(DE) Hr. formand! Der er politikere, som konstant kræver noget nyt, men aldrig sørger for at få det ført ud i livet. Der er også politikere, som forbereder sig godt og iværksætter initiativer. Det er netop pointen. Jeg tror ikke på, at man konstant skal stille nye krav, og derfor har hr. Oettinger helt ret. Lad os først fuldføre det, vi allerede har forpligtet os til.
Hr. Schulz påpegede med rette, at effektiviteten i mange medlemsstater lader meget tilbage at ønske, og at mange medlemsstater endnu ikke har nået deres kvoter for vedvarende energi. Vi er ret gode, men ikke gode nok. Med andre ord er vi stadig et langt stykke fra målet. Sommetider er det mere fornuftigt at nå det, man har sat sig som mål først, før man tager næste skridt. Der er folk, der forsøger at gå for hurtigt frem og ender med at spænde ben for sig selv.
Marita Ulvskog
(SV) Hr. formand! Som hr. Schulz nævnte tidligere afholdt Gruppen for Det Progressive Forbund af Socialdemokrater i Europa-Parlamentet et alternativt energitopmøde i går. Vi gjorde det på et tidspunkt, hvor flere og flere familier og borgere ikke har råd til at opvarme deres hjem, og erhvervslivet, der er afhængigt af energi og konkurrenceevne, samtidig har været plaget af vanskeligheder. En anden grund til at gøre det var, at der kun er taget få, spredte og yderste svage initiativer på højeste politiske niveau i EU. Som svar på, hvad hr. Reul sagde, så er der taget hul på en række ting, men de er forblevet på papiret og er foreløbig endt i en skrivebordsskuffe.
Budskabet fra vores alternative energitopmøde til EU's topmøde i morgen er meget enkelt og klart. Gør noget - her og nu. Sørg for, at vi har bindende energieffektivitetsmål, som faktisk overholdes. F.eks. er der ca. 190 mio. bygninger i EU, der skal opvarmes. Investering i forebyggelse af det aktuelle energispild fra disse bygninger ville give både finansielle fordele og nye job. Invester i vedvarende energikilder, medmindre De tror, at dem, vi har, er uudtømmelige, og invester i distributionsnet, som er moderne og effektive for alle energiformer. Giv forbrugere og borgere stærke og klare rettigheder over for energiselskaberne. Sørg for, at energimarkedet både er gennemsigtigt og kan overvåges. Lige som vi ikke ønsker et finansmarked, som ikke fungerer ordentligt, og som er lukket og fuldstændig ureguleret, ønsker vi heller ikke et elmarked, som fungerer lige som finansmarkedet før krisen.
Tag radikale initiativer for at vise, at energiefterspørgslen er et spørgsmål om social ansvarlighed og politiske beslutninger frem for et privat anliggende for den enkelte borger at klare på egen hånd. Vis, som hr. Schulz sagde, at vi forstår, at energipolitik også er socialpolitik, erhvervspolitik og fremtidens politik.
Fiona Hall
(EN) Hr. formand! Det er meningen, at fredagens topmøde skal dreje sig om energi og innovation. Jeg håber, regeringslederne ikke bliver for distraherede af situationen i Egypten Jeg håber også, at de nødvendige drøftelser om energiinfrastruktur og grænseoverskridende samarbejde - forsyningssiden - ikke vil aflede diskussionen om efterspørgselssiden, som er lige så vigtig.
Vi er meget langt væk fra kursen mod 2020-målet for energieffektivitet på 20 %. Vi har brug for at høre på fredag, at vores ledere indgår en modig forpligtelse til at træffe umiddelbare foranstaltninger til at komme tilbage på sporet. At gøre målet på 20 % bindende straks ville være den letteste måde at gøre det på. Ellers spilder vi bare en stor del af den energiforsyning, som vi betaler så dyrt for at få på plads. Det er ikke god økonomisk praksis, særligt ikke i krisetider.
Claude Turmes
(EN) Hr. formand! Jeg mener, at det står klart, hvilken betydning energi har, eftersom hr. Van Rompuy ikke er her, fordi han afholder pressemøde, og hr. Barroso er gået. Det er så åbenbart, hvor vigtigt de synes det er at lytte til os.
I går var Jeremy Rifkin i Bruxelles på indbydelse fra S&D-Gruppen, og han havde en klar ny økonomisk vision. For det første de vedvarende energikilder, som er på plads i kraft af direktivet. For det andet kan enhver bygning - 40 % af vores energi går i dag til opvarmning - omdannes til en lavenergibygning ved hjælp af vedvarende energiformer, selv plusenergihuse. For det tredje mener jeg, at der er bred enighed her om, at elnettene skal fremskyndes. For det fjerde må vi bruge den næste F&U til at udvikle oplagringsteknologier og endelig elbiler med plugin.
Med disse fem punkter og naturligvis det, som Fiona har nævnt under effektivitetsparaplyen for alle sektorer, vil vi for det første gøre vores europæiske økonomi meget mindre geopolitisk afhængig. For det andet ville vi spare 300 mia. EUR i overførsler ud af europæisk økonomi og bruge dem på jobskabelse og andre investeringer i Europa. For det tredje er starten gået til kapløbet om grøn teknologi. Man kan bare læse den nye kinesiske femårsplan.
Hvis vi de næste måneder ikke får skabt rammerne for, at Europa kan være førende på markedet for alle disse teknologier, vil vi tabe fart i en af de få sektorer, hvor vi stadig er den førende økonomi i verden. Det er sådan en skam, at det er et topmøde, der ikke er ordentlig forberedt. Hr. Van Rompuy er til dels ansvarlig lige som hr. Oettinger. Han har ikke forberedt noget, der er gennemtænkt, om effektivitet og vedvarende energiformer og har brugt de seneste tre måneder på at lege trojansk hest for to eller tre store tyske elselskaber, som ønskede at ødelægge den vedvarende energisektors erhvervsliv.
Endelig noget, som vi dog har opnået. Hr. Oettingers chance for at tabe kampen om at komme af med de nationale støtteordninger er 26 til en. Kun Nederlandene støtter ham. Det er en stor sejr, og de vedvarende energiformer vil fortsætte. Det er den primære energiform i fremtiden.
Konrad Szymański
(PL) Hr. formand! Vi skal til at træffe beslutning om at tildele 1 mia. EUR til ekspansionen af energiinfrastrukturen i EU. At bruge offentlige midler på energiområdet giver kun mening, hvis det hjælper os med at opfylde kravet om forsyningssikkerhed. EU's energiforsyningssikkerhed afhænger af en bred diversificering, som forudsætter ikke blot nye transmissionsruter, men også adgang til nye brændselskilder. Ellers vil vi gentage de fejl, vi begik med TEN-T-programmet, hvor vi hævdede, at projekter som Nord Stream er europæiske. Vi har ikke brug for flere nye måder at pumpe mere af det samme russiske brændsel ud på det europæiske marked. Hvis vi gentager gamle fejl, vil vi med vores 1 mia. EUR kun kunne købe os til en forestilling om et marked og konkurrence.
Vladimír Remek
(CS) Hr. formand! Jeg forventer, at energitopmødet frem for alt munder ud i en altomfattende, men også forståelig og ansvarlig tilgang til vores borgeres interesser. Ifølge de sidste Eurostat-undersøgelser, er energiprisstabiliteten en af de vigtigste prioriteter for en stor del af EU's indbyggere. Det er ikke tilfældigt, at Den Tjekkiske Republik er førende på det punkt i denne statistik. En uansvarlig politisk og økonomisk lobby i Tjekkiet har arbejdet for utilstrækkelig finansiel støtte til solvarmeanlæg. Horden af spekulanter, også udenlandske, og deres jagt på skyhøje profitter får offentligheden til at vende sig imod de vedvarende energiformer som sådan, fordi folk står over for unødvendigt store stigninger i energiomkostningerne. Det er bestemt ikke let at sikre energiforsyning til acceptable priser, men vi kan i det mindste komme tæt på. Efter min mening er svaret bl.a. at skubbe på for et afbalanceret energimix af forskellige former lige fra vedvarende energi til kernekraft og afvise ekstreme synspunkter fra begge sider. Kun på den måde vil vi kunne vinde EU-borgernes tillid, og det er trods alt dem, vi sidder her for at repræsentere.
Mario Borghezio
(IT) Hr. formand, mine damer og herrer! Rådet skal se på det forhold, at Europas produktionssystem ikke har noget forsvar over for udsvingene i oliepriserne på markederne, fordi terminsmarkedet er taget som gidsel i et avanceret internationalt spil om finansspekulation, hvilket betyder, at priserne nu har meget lidt at gøre med de grundlæggende principper om udbud og efterspørgsel. Rådet må sætte sig det mål at skaffe EU et praktisk instrument, hvormed der kan skabes et reguleret marked, som er åbent for udvalgte forhandlere, og som forvaltes af en fuldstændig troværdig europæisk partner.
Det er essensen i den italienske regerings forslag om at skabe en europæisk oliebørs med henblik på at etablere et stabilt oliemarked til enorm fordel for virksomheder og forbrugere. Spekulanternes forkærlighed for varer påvirker oliepriserne, som ikke længere er baseret på spotmarkedet, eftersom den samlede virkning af stigningerne og spekulationsmanøvrerne i sidste ende bestemmer udbud og efterspørgsel på det rigtige marked. En europæisk børs ville omdanne det aktuelle "ikkemarked" for papirtønder til et effektivt, reguleret og overvåget rigtigt marked baseret på rigtige tønder olie. Vi må også drøfte dette med Rådet.
Csanád Szegedi
(HU) Hr. formand, mine damer og herrer! Jeg er glad for, at Rådet drøfter emnerne energiforsyningssikkerhed og innovation samtidig. Energiforsyningssikkerhed kan utvivlsomt drøftes uden at inddrage innovation. Vi mener naturligvis, at opførelsen af en nord-sydgående rørledning ud over den øst-vestgående ledning er betydningsfuldt, men det vil ikke tilnærmelsesvis være en løsning på problemerne med energiforsyningen. Desuden vil afhængigheden ikke bliver væsentlig mindre; det er kun dens retning, der ændres. Afhængigheden kan kun minimeres i det lange løb, hvis vi skifter fokus fra fossile brændsler til vedvarende energikilder fra nu af.
Det er præcis i den ånd, jeg noterer mig et manglende fokus på emnet vedvarende energi blandt innovationsprioriteterne. I den henseende er der især to ting, som vi må nævne. På den ene side skal de vedvarende energikilder være til at betale, forstået på den måde, at befolkningen ikke må pålægges yderligere byrder, fordi de vælger vedvarende energi. På den anden side må afhængigheden af tredjelande ikke få lov til at blive en indre afhængighed i EU, hvilket vil sige, at de mindre udviklede, nye medlemsstater som Ungarn, Polen og Tjekkiet skal have lov til at indhente de gamle medlemsstater, der nu er stormagter med hensyn til vedvarende energikilder, f.eks. Belgien, Nederlandene og Østrig.
Kun gennem en tæt integration af energiforsyningssikkerhed og innovation kan vi undgå den forestående energikrise, som også ville påvirke Europa.
Jean-Pierre Audy
(FR) Hr. formand, hr. kommissær, fru formand for Rådet! Der bliver ikke nogen sociale fremskridt uden vækst, og ingen vækst uden energi.
Energi står i centrum af den europæiske socialpagt om velfærd. Halvdelen af vores energiforsyning kommer fra tredjelande. Vi har akut brug for at diversificere forsyningen og gøre den mere sikker og mere kulstoffattig. Det er vores energi, og det er den sikkerhed, som vi skylder vores borgere at sørge for.
Det fører mig frem til en opfordring til formanden for Rådet om at støtte de forpligtelser, vi har indgået internationalt med ITER- eller fusionsprojektet. Denne teknologi er sikker, den er bæredygtig, den er gratis, og den er uudtømmelig. Som den højeste politiske instans bør Rådet støtte dette projekt i sine forhandlinger med det internationale samfund.
Det bringer mig igen videre til emnet forskning og innovation. Siden 1980'erne har rammeprogrammerne for forskning og udvikling været Europas interventionsinstrumenter. Der er øremærket 53 mia. EUR for perioden 2007-2013. Hvilket stadium er vi nået til? Vi har ventet i fire måneder på kommissærens meddelelse om revision af det syvende forskningsrammeprogram. Hr. Barroso sagde "mindre bureaukrati". Det har han helt ret i. Vi holdes i et administrativt jerngreb, og de, der er engageret i forskning, vender sig væk fra EU's programmer.
Jeg vil gerne henlede Deres opmærksomhed på det akutte behov for ikke blot at forenkle de fremtidige procedurer, men også for at løse gamle konflikter, fordi vi har et tillidsproblem på forskningsinstitutionerne. I denne forbindelse vil jeg gerne takke kommissær Geoghegan-Quinn for hendes fremragende arbejde.
Forbindelserne til erhvervspolitikken er skuffende, og vi må evaluere dem. De fælles teknologiske initiativer er efter en vaklende start nu ved at gøre en virkelig positiv forskel med hensyn til erkendelse af erhvervslivets behov.
Hvordan skal vi endelig strukturere vores europæiske rum? Det Europæiske Forskningsråd skal blive en egentlig organisation for at gøre vores forskning rigtig europæisk. Det er det resultatorienterede Europa, som vores medborgere i EU forventer.
Teresa Riera Madurell
(ES) Hr. formand! I går holdt vores gruppe et alternativt energitopmøde, hvor vi krævede et bindende mål for energieffektivitet på 20 % og for vedvarende energi på 30 % inden 2020.
I stedet for at fokusere på vores krav i detaljer, hvilket nogle af mine kolleger har gjort, vil jeg gerne understrege et element, uden hvilket førnævnte mål ikke er mulige: infrastruktur. Spørgsmålet er, om vi virkelig ønsker et europæisk marked, hvor en tredjedel af energiforsyningen kommer fra vedvarende kilder? Bør vi i bekræftende fald så ikke tale om et bindende mål for infrastruktur på 10 % inden 2010?
Gennemførelsen af målene for vedvarende energi kræver et net, der har flere masker, er intelligent og frem for alt sammenkoblet, så dets variationsmuligheder kan forvaltes ordentligt. Imidlertid er vi langt fra at nå målet på 10 %, der blev fastsat af Rådet i Barcelona for næsten et årti siden. Ni stater har endnu ikke nået målet i dag; jeg er sikker på, at alle vil være enige med mig i, at hvis vi ønsker, at det skal lykkes, så skal dette mål have den samme tilslutning, som de tidligere.
Derfor vil jeg gerne formidle vores gruppes ønske om meget mere ambitiøse konklusioner fra det næste topmøde til formanden for Rådet, konklusioner, som handler om mål på 30 % vedvarende energi, 20 % effektivitet og 10 % samkøringslinjer, som alle er bindende.
Jeg vil også gerne lige kort komme ind på emnet innovation, idet et andet område, hvor vi gerne vil se mere ambition i Rådets konklusioner, er innovative offentlige indkøb. I min gruppe ser vi tildelingen af kontrakter på innovative produkter, processer og tjenesteydelser som et af nøgleelementerne i arbejdet med at sætte skub i innovationen på markedet.
Vi er især interesserede i at fremme og analysere forbindelsen med de europæiske sammenslutninger for innovation i EU's innovationsramme. Det er endnu et punkt, som Rådet ikke bør forbigå.
Adina-Ioana Vălean
(EN) Hr. formand! Investeringer i energiinfrastruktur er for mig at se udgangspunktet for, at vi kan opfylde vores politiske mål og sikre, at vores borgere og virksomheder har adgang til sikker og overkommelig energi i et velfungerende indre marked, og opfylde kravene i Kommissionens ambitiøse energiinfrastrukturpakke, hvilket jeg ser som et positivt skridt.
Men vi bør både være pragmatiske og ambitiøse. I stedet for at hælde spandevis af euro ned i store projekter bør vi fokusere på at identificere og finansiere omkostningseffektive og pragmatiske mindre projekter, som kan gøre en betydelig forskel, f.eks. bedre samkøringslinjer. Jeg mener, vi bør anse EU-projektobligationer som en løsning til at tiltrække de nødvendige investorer til infrastrukturen.
Men frem for alt tvinger denne krise os til at vedtage en fornuftig, åben og integreret tilgang til vores energipolitik. For det første ved at tage hensyn til alle elementer i energimixet uden at betragte dem - eller i hvert fald nogle af dem - som moralsk uacceptable, og for det andet ved med en integreret køreplan at forene vores sommetider modstridende mål for klima, energiforsyning og konkurrenceevne.
Ilda Figueiredo
- (PT) Hr. formand! Vi ved allerede, at en udbygning af det indre marked vil betyde mere liberalisering og dermed øget monopolistisk koncentration til fordel for de største økonomiske grupper i EU's mere udviklede lande.
Vi vil gerne gøre det klart, at vi er imod denne metode på områder som f.eks. energi, der er strategiske for økonomisk og social udvikling, især i landene i EU's udkant. Imidlertid er det alvorligste emne, at Rådet og Kommissionen i deres udtalelser her - ikke mindst om styrkelsen af den såkaldte "økonomiske styring" - helt undgår at komme ind på de sociale problemer, den stigende ulighed, arbejdsløsheden, social udstødelse og energifattigdom. Sidstnævnte vokser eksponentielt i nogle lande i takt med stigningerne i el- og brændstofpriser.
Økonomisk politik og energipolitik bør have et centralt mål, nemlig sociale fremskridt og bedre levevilkår for befolkningen. Men der sker det modsatte. Det er derfor grunden til den indignation, som vi kan se vokser i gaderne i mange af vores lande og nu også i Tunesien og Egypten. Vi udtrykker vores solidaritet med folk i disse lande, og vi ønsker, at deres rettigheder bliver respekteret, især af Rådet, som bør indtage en klar holdning til alt dette.
Jacek Saryusz-Wolski
(EN) Hr. formand! Det er tydeligt, hvor meget EU i dag har brug for "ny energi til energien", hvis vi kigger på emnet energiforsyningssikkerhed, den geopolitiske situation omkring os og energipolitikken i sig selv.
EU bør ikke - som det er tilfældet med Egypten og Tunesien - undlade at holde sig på omgangshøjde med begivenhederne. For at citere min kollega hr. Gahler er USA imidlertid et skridt bag efter begivenhederne, medlemsstaterne er et skridt efter USA, og Bruxelles er et skridt efter medlemsstaterne.
For fire år siden havde vi en alvorlig energikrise, og i 2007 vedtog vi en betænkning om energiforsyningssikkerhed her i Parlamentet. Fire år senere er vi kommet til den spæde, indledende fase af en fælles energipolitik og af energiforsyningssikkerhed. Det er meget vigtigt, at dette Råd på det tilstundende møde føjer handling til ord.
Vi har brug for fysisk sikkerhed og ikke kun planer og dokumenter og ord og papir. Tiden er kommet til at vågne op. Hvad hvis der sker noget slemt rent geopolitisk i Nordafrika og Mellemøsten? Der foregår en tektonisk forandring lige for øjnene af os. Olien koster nu igen 100 USD. Hvor godt forberedte er vi som union til at sørge for energiforsyningssikkerheden, hvis Suez-kanalen i et worst case-scenarie bliver blokeret? Hvor er vi? Efter fire spildte år er vi ikke forberedt på den næste energikrise, hvis den kommer.
Derfor er den primære forventning, at Rådet skal tilvejebringe en reel forandring i form af et ægte indre marked for energi og ægte energiforsyningssikkerhed i både materiel og fysisk forstand.
Jo Leinen
(DE) Hr. formand! Det første energitopmøde i EU's historie afholdes på fredag, fordi EU med Lissabontraktatens ikrafttræden har fået et direkte ansvar i denne sektor for første gang. Jeg er enig med hr. Barroso i, at energipolitik kan være EU's næste store integrationsprojekt. Der er rigtig mange aspekter af dette emne, og formand Buzek har allerede sagt, at vi har brug for et energifællesskab i EU.
Hvad dette topmøde angik, var der mange håb og forventninger om, at EU's strategiske spørgsmål med hensyn til energiforsyning ville blive besvaret. Hvad er de strategiske spørgsmål? Ja, hr. Saryusz-Wolski, de omfatter EU's afhængighed af importeret energi. De omfatter den enorme mængde energi, som stadig går til spilde, og der er også de negative konsekvenser af det nuværende energisystem for økosystemerne og især Jordens atmosfære. Når jeg ser på Rådets konklusioner, må jeg sige, at dette energitopmøde bliver en kæmpe skuffelse, fordi det ikke kommer til at besvare nogen af disse store spørgsmål. Det er faktisk blevet ringe forberedt med hensyn til den fælles vision, vi har brug for, og det er også dårligt forberedt med hensyn til sammenhængen i de ressourcer og kilder, vi udnytter.
Jeg vil gerne atter nævne, at der i går på det alternative energitopmøde i Gruppen for Det Progressive Forbund af Socialdemokrater i Europa-Parlamentet blev foreslået fem søjler for, hvordan vi kan besvare disse strategiske spørgsmål, hvordan vi kan reducere energiimporten og energispildet, og naturligvis hvordan vi kan eliminere den negative virkning for miljøet. De foreslåede metoder til at opnå dette var udvikling af vedvarende energiformer, energieffektivitet og anvendelse af informationsteknologi til at forbinde disse forskellige energikilder med hinanden. Det er et innovationstopmøde. Jeg har ikke før hørt om informationsteknologi, der anvendes som en strategisk faktor. Jeg tror derfor på, at vi har brug for en teknologisk revolution, og dette topmøde bør sætte os på ret kurs. Imidlertid har jeg indtryk af, at det bliver den forkerte kurs.
Georgios Toussas
(EL) Hr. formand! Det kommende møde i Rådet vil foregå på baggrund af den fortsatte kapitalistiske krise og den stivnede konkurrence mellem monopolerne, både i EU og mellem EU og andre imperialistiske poler, om energi og innovation. Der er sektorer, der er afgørende for kapitalen. Store områder som Mellemøsten, Asien og Afrika er skueplads for stivnet, imperialistisk konkurrence og indgreb for at kontrollere de rigdomsskabende ressourcer og energitransportruter, hvilket forårsager enorm fattigdom, rå udnyttelse og undertrykkelse i samarbejde med de borgerlige klasser hjemme og til skade for befolkningen. Denne reaktionære politik giver anledning til folkelige opstande som dem, der bryder ud lige nu i Egypten og andre lande, hvilket beviser, at folket er historiens hovedperson.
Det græske kommunistparti udtrykker sin solidaritet med de protesterende i Egypten. Det opfordrer befolkningen til at udtrykke ægte støtte og solidaritet. Topmødets primære prioritet, som ikke er formelt med på dagsordenen, men som vil blive drøftet, er EU 2020-strategien. Prioriteterne med hensyn til gennemførelse af den skærpede økonomiske styring flytter i samme retning.
Paulo Rangel
(PT) Hr. formand! Jeg er ikke i tvivl om, at dette møde i Rådet bliver meget betydningsfuldt, især for anliggender, der vedrører genopretningen af Europas økonomier, navnlig energi og innovation. Jeg kan derfor ikke undlade at understrege, at dette rådsmøde i bund og grund er led i gennemførelsen af Europa 2020-strategien. Det er led i den halvdel - den side af mønten - som udgøres af vækst, konkurrenceevne og økonomisk genopretning.
Fordi dette er så vigtigt, vil jeg imidlertid gerne komme med en appel her og har derfor bedt om ordet. Ud over emner, der er så vigtige som energi og innovation, opfordrer jeg Rådet til at drøfte og udarbejde forslag til en løsning på finanskrisen, som EU gennemlever. Jeg mener ikke, vi har nogen tid at spilde.
Hvis vi desuden ikke kan forvente en løsning på dette problem fra fredagens møde, og selv om vi må vente på den indtil Rådets møde i marts, er det vigtigt, at stats- og regeringslederne fra den 4. februar forbereder sig på at gøre stabilitetsfonden mere fleksibel og samtidig relancere den europæiske økonomiske styring.
Jeg mener, at dette er et grundlæggende spørgsmål, som ikke kan forblive inden for Rådets fire vægge. Nu vil jeg gerne have lov til at fremsætte en anden bemærkning om dette rådsmøde. Jeg håber, at Rådet også vil udarbejde en EU-strategi for Middelhavsområdet. Jeg håber, at det vil udforme en reaktion på de situationer, der aktuelt udspiller sig i Tunesien og Egypten. Med andre ord håber jeg, trods vigtigheden af spørgsmålene om energi og innovation, at finanskrisen og den politiske krise i Nordafrika bliver behandlet på dette rådsmøde.
Kathleen Van Brempt
(NL) Hr. formand! Jeg vil gerne bede medlemmerne se nærmere på hr. Van Rompuys indbydelse til det næste møde i Rådet. Han skriver, at vi skal tale om energi, og at han håber, at vi især vil fokusere på energiforsyning og energiforsyningssikkerhed. Rådet kaster sig imidlertid over en forkert debat. Energiforsyning og energiforsyningssikkerhed er bestemt vigtige emner, selvfølgelig er de det, men primært kun i henseende til et mere globalt mål, og især i forbindelse med et energisystem, som bliver fuldstændig uafhængigt og fuldstændig bæredygtigt på langt sigt.
Naturligvis er jeg enig i mange af de ting, som er blevet sagt, men jeg vil gerne styre debatten et stykke videre ind i fremtiden. Selv om han ikke er her lige nu, vil jeg gerne citere hr. Reul, som er formand for vores Udvalg om Industri, Forskning og Energi, som sagde, at politikere ikke bør fremsætte alt for mange nye forslag. Der tager han altså fejl. Det er politikernes opgave at have en vision for fremtiden og formulere målsætningerne derefter.
Vores målsætning bør være at skifte fuldstændig over til vedvarende energi inden 2050. Det er ikke kun nogle få enkeltpolitikere eller en række politiske grupper, der siger det. Nej, videnskabsfolk siger, at det fint lader sig gøre, hvis vi begynder at gøre tingene rigtigt NU, så vi kan opfylde målsætningerne inden 2050. Så er der spørgsmålet om energieffektivitet også, som mange medlemmer har påpeget. Tilfældigvis har hr. Barroso sagt mange gode ting om det, og jeg håber inderligt, at den ansvarlige kommissær kan levere varen.
Desuden skal vi foretage massive investeringer i vedvarende energi både lokalt, på distriktsniveau, men også i en række særlige store projekter såsom Nordsøringen og projekter vedrørende solcellepaneler.
Endelig - og det er her, Europa har en særlig opgave - har vi brug for et energinet, som vil sikre, at alt dette bliver ført ud i livet. Det er EU's ansvar at tilvejebringe finansieringen, og Rådet bør træffe beslutninger på fredag.
Marian-Jean Marinescu
(RO) Hr. formand! Energitopmødet kan måske bringe EU tilbage på det økonomiske vækstspor. I sin ambition om at blive den mest bæredygtige globale økonomi må EU udtænke en ny energivision for Europa. En sammenhængende fælles tilgang er nødvendig af hensyn til såvel produktion som effektivitet.
Produktion betyder kilder, transport og distribution. Sortehavet og Det Kaspiske Hav har nye energikilder, som kan udvikles over lange perioder. Der kan skabes nye transportruter i regionen. Den sydlige korridor og i særdeleshed Nabucco-rørledningen har enorm betydning i den henseende. Donau-strategien kan også hjælpe med at udvikle nye gas- eller olieforsyningsruter. Vi kan ikke drøfte en fælles politik uden at have et fælles energinet. Sammenkoblingen mellem nationale net er det første skridt i retning af et indre energimarked.
Energieffektivitet er et must. Der er taget skridt i den retning, men EU skal gennemføre en handlingsplan for området i de kommende år. Energieffektivitet får en enorm indvirkning på den økonomiske vækst, de metoder, der bruges til at skære ned på CO2-udledningen, og jobskabelsen på områder som it, bygge- og anlægsvirksomhed og tjenesteydelser.
Med hensyn til situationen i Nordafrika må vi sikre, at de forslag til handling, der fremsættes af Rådet, garanterer en fredelig overgang i regionen, og at nye organisationer kommer demokratisk til magten.
Edite Estrela
(PT) Hr. formand! Energi og innovation er meget vigtige emner, som er grundlæggende for Europa 2020-strategien og kan bidrage til intelligent, bæredygtig vækst og skabelse af flere og bedre job.
Faktisk er energi og innovation områder, hvor mit land Portugal har foretaget storstilede investeringer med godt resultat. I de senere år har Portugal fordoblet sine investeringer i F&U og er nået op i top fem med hensyn til vedvarende energi, idet 31 % af elforbruget allerede dækkes af vedvarende energikilder, og tallet forventes at være 60 % i 2020.
Som det imidlertid allerede er blevet sagt, kan Rådet på dette møde ikke ignorere den folkelige revolution i Egypten. Ej heller kan det ignorere finanskrisen og den økonomiske krise. De af euroområdets medlemsstater, der har det vanskeligst, gør, hvad de bør, ved at træffe kriseforanstaltninger, som er nødvendige for at begrænse underskuddet og berolige markederne. Disse foranstaltninger kræver store ofre af familierne og virksomhederne.
Gør EU så, hvad EU bør gøre? Det mener jeg ikke. Det europæiske svar på spekulanternes angreb på euroen - for spekulanterne angriber den fælles mønt via den nationale gæld - har været overfladisk og ineffektivt og er kommet for sent. Diagnosen er stillet, og kuren er velkendt: EU må forbedre den økonomiske samordning og gøre den europæiske finansielle stabiliseringsfond stærkere og mere fleksibel, så den kan købe den offentlige gæld af de lande, der er under størst pres fra markederne. Med andre ord står vi over for overordnede problemer, der kræver et overordnet svar. Det er også, hvad offentligheden forventer af det kommende topmøde i Rådet.
Lambert van Nistelrooij
(NL) Hr. formand! Særlige tider kræver særlige politikker, og det er lige nu, hvor vi prøver at hive os selv ud af krisen, at det er en god idé, at der er fundet plads på Rådets dagsorden til energi og innovation. Det er nøglefaktorer for europæisk konkurrenceevne og også for beskæftigelsen i den nærmeste fremtid. Vi har fået tal og rapporter nok. Vi må nu se at komme videre og gøre fremskridt.
På især området med grænseoverskridende infrastruktur og samkøringslinjer halter vi meget bagefter. Vi bør nu bevæge os videre med nye instrumenter som projektobligationer og bruge EIB-garantier for at befordre investering.
Det andet område er naturligvis innovation. Den europæiske resultattavle for innovation blev offentliggjort i denne uge, og der ser man, at nogle lande halter bagud. Det er forståeligt i en krisetid, men bør vi ikke mobilisere andre instrumenter også? Strukturfondene f.eks., som kræver offentlig samfinansiering, for at initiativerne kan fuldføres. På præcis det tidspunkt, hvor vi næsten overhovedet ikke gør det, skal der lægges meget mere vægt på offentlig investering og innovation. Ministeren har også foreslået det. Denne type innovation bør skubbe tingene fremad, uden at vi straks skal være klar til at give flere pengeindsprøjtninger. Det ville bestemt hjælpe os med at opfylde 2020-målsætningerne om bæredygtighed, intelligent handling og job til de arbejdsløse. Jeg ønsker Dem held og lykke.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Hr. formand! På det europæiske topmøde om energi fredag den 4. februar skal EU nå til enighed på højeste politiske niveau om prioriterede foranstaltninger til etablering af det indre energimarked og udvikling af energiinfrastruktur samt om foranstaltninger til at nedbringe energiforbruget, til at sætte fornyet skub i energieffektiviteten og til at fremme vedvarende energikilder.
Vi har brug for mindst en tiårig handlingsplan, som vil sikre både solidaritet mellem medlemsstaterne i tilfælde af alvorlige afbrydelser af energiforsyningen og nyt skub i energiforsyningssikkerheden gennem diversificering af energiforsyningsruterne og -kilderne. EU må modernisere sin energiinfrastruktur og tilvejebringe samkøringslinjer mellem medlemsstaternes energiinfrastrukturer. I denne forbindelse må jeg understrege den geostrategiske betydning af den udvidede Sortehavsregion for EU's energiforsyningssikkerhed.
Det fælles energimarked skal tjene almindelige borgere, for hvem prisen på energi skal forblive overkommelig, og medvirke til at gøre europæisk erhvervsliv miljøeffektivt både ved at skabe job i EU og udvikle den industrielle sektor.
Romana Jordan Cizelj
(SL) Hr. formand! På energiområdet har vi selv fastsat målsætninger, som dækker alle tre søjler i den fælles energipolitik, nemlig konkurrenceevne, bæredygtighed og forsyningssikkerhed. For at opfylde disse målsætninger har vi allerede vedtaget to omfattende pakker. Den første er klima- og energipakken, og den anden er liberaliseringspakken. Derfor mener jeg ikke, at vi behøver ny lovgivning på energiområdet. I stedet mener jeg vi bør fokusere mere på gennemførelsen af den eksisterende lovgivning.
Hvad nytter det at stille yderligere krav på skrift, og det endda konstant stigende krav, hvis vi ikke kan gennemføre dem, vi allerede har vedtaget? Vi skal forbedre EU's troværdighed, og derfor siger jeg, at vi ikke behøver at stille nye krav for at forbedre energieffektiviteten. Virksomheder og husholdninger skal træffe beslutninger i henhold til markedsvilkårene. Hidtil har forbedringen af effektiviteten været anset som den mest økonomiske foranstaltning - faktisk en win-win-situation - og jeg kan virkelig ikke se nogen grund til at indføre nye bindende mål.
Vi må også skabe et miljø, som kan give incitament til investeringer i infrastruktur. Det er markedet, der skal handle, ikke offentlige midler fra EU's og de nationale budgetter. Vi må undgå statslige subsidier og mekanismer, der ikke er markedsdrevne, som fører til centralisering af økonomien, hæmmer konkurrencen og kvæler kreativiteten. Energien er en del af emissionshandelssystemet, og kulstofprisen skal være den primære drivkraft bag udviklingen.
Inden for energi har vi også brug for bedre grænseoverskridende koordinering og strategisk planlægning af ny infrastruktur. Derfor bør Agenturet for Samarbejde mellem Energireguleringsmyndigheder eller ACER, som begynder sit arbejde i marts i Ljubljana, få al mulig støtte til at udføre sine opgaver effektivt.
Tunne Kelam
(EN) Hr. formand! Jeg støtter i princippet tanken om en europæisk konkurrenceevnepagt, der rummer bestemmelser om harmonisering af pensionsalder og især fremskyndelse af den gensidige anerkendelse af akademiske og erhvervsmæssige kvalifikationer samt bedre koordinering af forsknings- og udviklingsindsatsen.
Jeg understreger behovet for at skabe et fuldt integreret europæisk energimarked inden 2015. Tør jeg håbe, at Estland, Letland og Litauen om fire år ophører med at være isolerede øer, hvad gasforsyning angår?
Vi forventer et reelt gennembrud fra det ungarske formandskabs side med hensyn til udviklingen af et integreret net af gas-, olie- og elektricitetsinfrastrukturer og samkøringslinjer fra Østersøen til Adriaterhavet.
Jeg appellerer også til Rådet om at sikre bæredygtig lokal produktion af elektricitet ved at skabe lige vilkår for konkurrence, både for EU-producenter og producenter fra tredjelande. Det er også på tide, at man på EU-plan tager fat på problemet med CO2-lækager i elsektoren.
Endelig er det beklageligt, at EU's udenrigsministre ikke kunne nå til enighed om en klar fordømmelse af de sekteriske angreb på kristne i Egypten og Iran. For to uger siden sørgede Parlamentet for et solidt grundlag for at indtage en stærk, forenet holdning til dette dramatiske emne. Rådet nåede ikke at reagere i tide, og det må absolut efterlade det indtryk, at forsvaret for traditionelle kristne mindretal uden for Europa ikke er en prioritet for EU.
Gunnar Hökmark
(EN) Hr. formand! Først og fremmest har borgere i arabiske nationer samme ret til demokrati og menneskerettigheder som enhver anden. Jeg mener, det er nødvendigt, at EU nu politisk støtter de demokratiske kræfter i alle lande, hvor der er ændringer på vej. Vi skal sikre, at disse ændringer går i retning af demokrati og menneskerettigheder, fordi der sker forandringer i hele det europæiske nabolag. Vi ser det i landene i det østlige partnerskab og i landene i Nordafrika. Det er et krav, at vi er beslutsomme, stabile og stærke i budskabet om støtte til de demokratiske kræfter, uanset hvor vi kan finde dem, og vi skal gøre dem så stærke som muligt.
For det andet har vi med hensyn til energi brug for energieffektivitet. Vi har en mængde programmer for at nå dertil. Men vi har også brug for at sikre, at der på europæisk plan findes fælles net og systemer til distribution af gas og el. Det er en af måderne at udnytte energikilderne effektivt på. For det andet har vi også brug for at sikre, at vi har den produktion, der skal til, for at vi kan forlade de fossile brændsler og skabe lave priser uden CO2-udledning. Udfasningen af kernekraften hindrer os i det. At bruge vores energiressourcer sammen med et fælles net og et fælles energimarked er en af vejene frem.
Othmar Karas
- (DE) Hr. formand, mine damer og herrer! Lad mig tale lige ud af posen. Jeg kan ikke få øje på nogen beslutsomhed, oprigtighed eller dynamik. Tiden er ved at være gået. Sommetider har jeg den fornemmelse, at vi stadig forsøger at udtrykke vores ønsker over for stats- og regeringslederne frem for at få fingrene ned i de praktiske detaljer af det, der skal gøres. Vi har akut brug for mere mod for at få mere Europa. Have modet til at nå til enighed om, hvad der er nødvendigt, ikke kun, hvad der er muligt. Bryde med traditionen med altid at blokere eller forsinke det, der er nødvendigt, af interne politiske årsager. Undlade at udarbejde en liste over det, der er umuligt på grund af national egoisme og protektionisme, men lave en liste over det, der er vigtigt at gøre i fællesskab, som Europa, for at være konkurrencedygtige og komme med det rigtige svar på krisen.
Begivenhederne kræver nye eksempler på solidaritet. De kræver, at det næste skridt, der tages, går i retning af integration. De kræver hurtig korrigering af de strukturelle mangler i den monetære union, nemlig den økonomiske og sociale union. Jeg går ind for konkurrencepagten, og jeg går også ind for det indre energimarked, fordi det også kan sikre, at priserne falder, vores uafhængighed øges, og der skabes vækst og job. Vi må imidlertid også sige "ja" til forsknings-, innovations- og uddannelsesrummet, med andre ord til en større grad af europæisering af uddannelses- og forskningspolitikken. Jeg går også ind for økonomisk styring, forudsat at det involverer Kommissionen, men jeg går ikke ind for en ny form for mellemstatsligt samarbejde, der underminerer Lissabontraktaten.
RadvilMorkūnaitė-Mikulėnien
(EN) Hr. formand! Rådet forventes at godkende, at ingen EU-medlemsstat skal forblive isoleret fra energinettet efter 2015.
Som regel findes der ingen samkøringslinjer i de medlemsstater, hvor naturgassektoren domineres af en etableret operatør. Ethvert fremskridt med infrastruktur, som ville give adgang til nye aktører, sker meget langsomt, fordi vertikalt integrerede monopoler primært investerer i at konsolidere deres dominerende stilling yderligere, mens det er svært at tiltrække nye investorer til et lukket marked.
Gennemførelsen af EU's gasdirektiv - dvs. fuldstændig adskillelse af ejerskab - er den eneste effektive og fornuftige måde at tilskynde til infrastrukturinvesteringer på (i dette tilfælde Litauen), indføre konkurrence og fremskynde integrationen i EU's indre energimarked.
Imidlertid er det absurd, at en EU-medlemsstat bliver truet eller endog diskrimineret for at gennemføre EU-lovgivning, mens EU selv synes at være tilskuer.
Derfor vil jeg gerne bede mine kolleger her og Kommissionen og Rådet om at udnytte enhver mulighed for åbent at udtrykke misbilligelse over, at der lægges pres på en medlemsstat for at afstå fra at gennemføre EU's regelværk og for at samle støtte dertil på Rådets møde. Jeg vil også gerne nævne, at gennemførelsen af EU's gasdirektiv i Litauen følges tæt at andre medlemsstater med lignende vilkår.
Uden denne adgang undermineres målet om at nå et fuldt integreret og fungerende indre energimarked i EU inden 2014.
Arturs Krišjānis Kariņš
(LV) Hr. formand! Her i Parlamentet har vi forskellige meninger om, hvad der har størst betydning for udviklingen af energi i Europa. Der er nogen, der mener, at svaret er vedvarende energikilder, mens andre mener, det er kernekraft; endnu andre tror på, at energibesparelser har størst betydning. Imidlertid er der et emne, som jeg tror, alle kan være enige om, nemlig at vi må have fælles energinet i Europa for at sætte en stopper for den situation, hvor nogle medlemsstater er fuldstændig afsondrede fra de andre, uanset om det gælder elmarkedet eller gassektoren. I denne sammenhæng vil der blive en diskussion i Rådet på fredag om, hvordan der skal udvikles fælles energinet i Europa, og her forekommer det mig, at det vigtigste emne er, hvor finansieringen skal komme fra. Finansieringen må også findes til de projekter, som ikke direkte er kommercielt levedygtige på kort sigt - fælles finansiering til at fjerne isolationen.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Hr. formand! Jeg vil gerne lykønske det ungarske EU-formandskab med, at dette yderst interessante emne endelig bliver drøftet på højeste plan i Rådet. Overkommelig og universelt tilgængelig energi er i alle EU-medlemsstaters interesse. EU må udnytte alle potentielle energikilder. Vi sprang imidlertid over noget, hvilket ingen lagde mærke til. Den ungarskfødte Nobelpristager György Oláh har opdaget en metanoløkonomi. Der er allerede et stort antal metanolstationer i Kina, men i Europa findes den type energiforsyning kun på Island. Der er ingen metanolbaseret energiøkonomi i EU overhovedet, selv om metanol er yderst billigt, eftersom det genererer energi fra kuldioxid, vand og el, som kan bruges til fremdrift af biler, generering af el, opvarmning og andre formål.
Andrew Henry William Brons
(EN) Hr. formand! Et af emnerne, der skal drøftes på rådsmødet, er en forbedring af rammevilkårene - hvad de end måtte være - for forskning og innovation i EU.
Der er naturligvis en sondring mellem opfindelse og innovation og mellem disse to og patentansøgninger. Men hvis man skulle lede efter den geografiske kilde til alle eller nogen af disse, ville de ikke være geografisk ligeligt fordelt på verdensplan.
Man ville finde et uforholdsmæssigt stort antal fra lande i verden med direkte eller historiske bånd til Europa. Hvorfor er det sådan? Kunne årsagen sige noget om de rammevilkår, som Innovationsunionen så ærligt søger? Hvad kan dog være forklaringen? Ja, når vi har afskrevet klimaet, noget i vandet, kosten og pottetræning i et koldt klima, hvad er der da tilbage?
Jeg er bange for, at jeg ikke har et svar. Men uanset svaret må vi sikre os, at vi ikke kaster vrag på det af ren og skær uvidenhed.
András Gyürk
(HU) Hr. formand! Energitopmødet den 4. februar kunne være et virkeligt gennembrud, hvor ord og handlinger endelig kunne forenes. Rådet har fået forelagt emnet strategi og samtidig spørgsmålet om den infrastruktur, der er nødvendig for at gennemføre den. Jeg håber, at udbyttet vil bekræfte vores forventninger, og at vi den 4. februar kan være vidne til skabelsen af en ægte fælles europæisk energipolitik.
Jeg vil som slutbemærkning gerne sige, at jeg hilser det velkomment, at Kommissionen og den ungarske regering korresponderer om spørgsmålet om den ungarske medielov. Jeg er glad for, at dialogen følger den proceduremæssige vej, der er normal i disse anliggender. Det bør berolige alle, som har interesse i, at problemet løses. Jeg er overbevist om, at sagen kan lukkes inden for få uger. Yderligere ondsindede og ubegrundede politiske angreb vil være overflødige. Jeg har den mening, at det er det, der er i EU's interesse, og ikke det, der desværre blev demonstreret i en tale i dag her i Parlamentet.
Zigmantas Balčytis
(LT) Hr. formand! Det kommende årti bliver afgørende for hele EU, fordi medlemsstaterne bliver nødt til at træffe alvorlige beslutninger. De skal erstatte de eksisterende ressourcer og infrastrukturen og opfylde et stigende behov for energi, hvilket vil være afgørende for Europas økonomiske udvikling i fremtiden. Dette Råd om energi er virkelig vigtigt. Det kan blive en historisk begivenhed, hvis der er enighed om specifikke principper for udvikling af det indre energimarked. Det ville i sandhed sætte alle 27 EU-medlemsstater i stand til at samordne deres indsats og fokusere deres bestræbelser på at gøre vores økonomiske miljø større og mere konkurrencedygtigt, øge antallet af arbejdspladser og reducere social udstødelse. Jeg føler, at det er meget vigtigt, at der fastlægges bestemte tidsplaner, som kan gøre det muligt at trække medlemsstater ud af energiisolationen eller begrænse den. For at opnå dette er det især vigtigt at mønstre politisk vilje og solidaritet og sikre, at vi udvikler ikke blot projekter, som er kommercielt attraktive, men også nogen, som er nødvendige for EU. Jeg mener, at det også er meget vigtigt at fastlægge bindende tidsplaner for medlemsstaterne, så de overholder fristen for deres forpligtelser med hensyn til at gennemføre disse projekter. Selv om investeringsbeslutninger normalt afhænger af markedets aktører, er politiske beslutninger også af enorm betydning for etableringen af et stabilt og gennemsigtigt investeringsmiljø.
Maroš Šefčovič
næstformand i Kommissionen. - (EN) Hr. formand! Denne forhandling er en klar bekræftelse af, at både energi og innovation er absolut afgørende for EU's fremtid og for perspektiverne for europæisk økonomi. Vi kunne helt sikkert alle blive enige om, at vi - hvis vi tager de rigtige skridt nu - ikke alene på kort sigt kan støtte den økonomiske genrejsning betydeligt, men vi kan også på lang sigt gøre EU's økonomi meget mere konkurrencedygtig.
Jeg er også enig med dem af de tilstedeværende, som kræver konkrete resultater, og i, at der iværksættes konkrete foranstaltninger. Kommissionen presser derfor hårdt på for at få helt klare mål. Vi ønsker at have etableret et reelt indre marked på energiområdet, når vi når 2014. Vi skal omsider åbne op for det indre markeds potentiale på dette meget betydningsfulde økonomiske område. For bare at nævne ét eksempel kan forbrugerne, hvis vi gør det her rigtigt, spare 13 mia. EUR ved at have muligheden for at købe elektricitet fra en billigere leverandør. Det er over 100 EUR om året pr. forbruger, og det er bare begyndelsen. Derfor skal vi presse Rådet til at tage virkeligt ejerskab i forhold til det indre marked på energiområdet og at udøve ejerskab i forbindelse med den meget vigtige gennemførelse af lovgivningen, ikke kun på EU-niveau, men også på nationalt niveau i hver eneste medlemsstat.
Jeg lyttede meget opmærksomt til medlemmerne fra de baltiske lande. Jeg synes, det er på høje tid at løse situationen med isolerede energiøer. Derfor er 2015 det rigtige tidspunkt til at afslutte arbejdet med dette meget vigtige projekt og få vores baltiske medlemsstater forbundet til det rigtige europæiske net.
Hvis der var noget, jeg ikke var helt enig i, så var det udtalelsen om Barack Obamas tale om nationens tilstand. Den lyttede jeg til, og jeg må sige, at jeg oplevede, at den i høj grad var inspireret af, hvad vi gør her i EU - hvad vi har foreslået i EU 2020-strategien. Han talte om energieffektivitet, om vigtigheden af uddannelse, den nye fremdrift inden for miljøbeskyttelse og om bekæmpelse af fattigdom. Det er lige nøjagtig de mål, vi har sat for EU for de næste 10 år.
Jeg er helt overbevist om, at vi er ledende, når det drejer sig om miljøpolitik. Man kan tjekke EU's holdning på alle miljøtopmøder og se den energi, der er lagt i at bringe hele verden på ret kurs på netop dette område. Med hensyn til vores mål - vores berømte 2020-mål - er vi godt på vej mod at nedbringe emissionerne. Vi er også godt i gang med at øge andelen af vedvarende ressourcer i al vores energiproduktion.
Men det er sandt - og det må jeg indrømme her - at vi sakker bagud med at opfylde vores mål for energieffektivitet. Derfor vil vi, som Kommission, følge udviklingen på området tæt, og vi vil revidere målene i 2013. Jeg kan love Dem, at hvis resultaterne ikke er ambitiøse nok, vil vi alvorligt overveje at indføre juridisk forpligtende mål også på dette område. Vi ved alle, at den reneste energi er sikker energi.
Med hensyn til kommentarerne om den innovationsbaserede økonomi, mener jeg, at det er helt tydeligt, at vores prioriteringer inden for innovation og vores innovationspolitikker skal op på et højere niveau. Vi skal udnytte det potentiale på området, som Europa har haft i mange år. Vi kan se, at med hensyn til at indhente USA og Japan inden for innovation gør vi det ikke så godt, som vi havde forventet. Vi kan se, hvordan vækstøkonomierne haler ind på os, så vi må have så meget fokus på området som muligt.
Vi er nødt til at analysere de reelle årsager til, at vi ikke gør ambitiøse fremskridt. En af dem er blevet nævnt, nemlig problemet med administrative stopklodser, bureaukrati og alt for komplicerede regler. Derfor har Kommissionen allerede foreslået - og det blev vedtaget i sidste uge - en forenkling af bestemmelserne i det syvende rammeprogram for alle innovationspolitikker. Jeg mener, at vi alle i forbindelse med diskussionen om den næste flerårige finansielle ramme får en god lejlighed til at forbedre måden, hvorpå vi iværksætter og gennemfører EU-programmer, for vi skal også diskutere finansielle reguleringer. Vi skal være meget omhyggelige med at finde en balance mellem passende kontrol og den nødvendige fleksibilitet, når programmerne iværksættes, så vi ikke skaber yderligere stopklodser i forbindelse med programmer, der er særlig vigtige med henblik på fremme af EU's innovationspolitikker.
Økonomien skal selvfølgelig også diskuteres. Rådets møde i februar bliver et overgangsmøde, og vi vil søge en helhedsorienteret tilgang til EU's nuværende økonomiske udfordringer, både inden for euroområdet og i forbindelse med forbedret økonomisk styring i hele EU. Jeg kan forsikre Dem om, at Kommissionen uden ophold vil foreslå foranstaltninger til stabilisering af situationen på finansmarkedet og vedholdende søge langsigtede løsninger. Vi er overbevist om, at alt dette skal udgøre en helhedsorienteret indsats, som vil gøre det muligt for os omsider at forlade den reaktive arbejdsform og at planlægge langsigtede foranstaltninger og en langsigtet styrkelse af europæisk økonomi.
Med hensyn til kommentarer vedrørende traktatændringer og etablering af den permanente europæiske stabilitetsmekanisme er det Kommissionens overbevisning, at traktaten er den rigtige ramme om en yderligere forstærket økonomisk styring. Det er helt klart, at når dette gøres uden for EU's rammer, rejser det politiske og institutionelle spørgsmål, som Kommissionen skal undersøge meget nøje. Jeg er sikker på, at cheferne vil diskutere også dette spørgsmål på fredagens møde i Det Europæiske Råd.
Situationen i Egypten og Tunesien blev diskuteret her til morgen i Kommissionen. Der var klar støtte til det egyptiske folks legitime bestræbelser og en klar bekræftelse af, at Kommissionen står parat til at optrappe støtten til Egypten og dets folk i denne overgangsfase. Diskussionen om situationen i Tunesien og Egypten kommer efterfølgende, og jeg er sikker på, at min kollega, Cathy Ashton, vil kunne fortælle noget mere præcist.
Enikő Győri
formand for Rådet. - (EN) Hr. formand! Jeg vil gerne takke talerne for alle kommentarerne og bidragene. Jeg oplevede en yderst værdifuld diskussion her i Parlamentet, som vil være til støtte for stats- og regeringschefernes diskussion på fredag om energi- og innovationsspørgsmål.
Jeg forstår fuldt og helt, når Parlamentet udtrykker, at vi ikke gør nok for energi og innovation. Vi er meget optagede af Lissabontraktatens bestemmelser om etablering af EU's indre energimarked - vi arbejder ihærdigt på at bevæge os i den retning. Naturligvis skal De være velkomne til at opfordre os til at gøre mere på området. Jeg vil ikke gå i detaljer, for jeg synes, at næstformand Šefčovič var meget specifik omkring alle aspekterne af EU's fremtidige fælles energipolitik.
Det samme gælder innovation. Vi er alle overbevist om, at vi må have flere forslag vedrørende innovation frem - "Innovation i EU" er en fremragende investering i fremtiden.
Et stærkt Europa kan ikke leve uden stærke fælles politikker, og EU's energi- og innovationspolitik bør være en af dem.
Mit spørgsmål til hr. Schulz er, hvorfor han tillod mig at svare som repræsentant for den ungarske regering. Jeg tror, at hr. Schulz læste et andet brev end det brev, vi sendte til Kommissionen. Han sagde, at den ungarske regering negligerede den brede enighed i Kommissionen og ikke var indstillet på at tage den i betragtning. Lad mig citere nogle linjer fra dette brev. Jeg begynder med udtalelsen om, at regeringen i Republikken Ungarn er parat til at ændre medieloven. "En ændring af loven kan overvejes". "Den ungarske regering er også parat til at undersøge muligheden for, om nødvendigt, at finde andre retlige løsninger". Endelig er vi, "såfremt Kommissionen stadig" efter høringerne " ... finder det nødvendigt at ændre de ungarske forskrifter ..., parat til at begynde at udarbejde disse ændringer".
Derfor vil jeg bare sige, som det klart fremgår af brevet, at der er en høring. Vi er forberedte. I går sagde Kommissionen, at den var glad for at have modtaget svaret. Eksperter skal i gang med arbejdet, og det er vores opgave at finde en løsning på denne type problem. Jeg håber meget, at alle former for diskussioner i fremtiden vil vedrøre energi og innovation og ikke vil rode formandskabet ind i aspekter hidrørende fra visse politiske partier.
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
Skriftlige erklæringer (artikel 149)
João Ferreira
Dette Råd har valgt at gøre energi og innovation til genstand for forhandling. Forslaget er at integrere og "færdiggøre" det fælles marked for elektricitet og gas. Vi er helt klar over, at dette erklærede mål har været synonymt med begrænsninger i medlemsstaternes fulde udøvelse af deres sociale rolle gennem aktive offentlige tjenester med passende udstyr og passende bevillinger. Det har også været synonymt med liberaliseringer og privatiseringer, der før eller siden følges af en uundgåelig monopolistisk koncentration i EU-regi. Der vil derfor ikke ske nogen ændringer af vital betydning på dette område. Midt i alt dét, og som den nemmeste måde at gøre denne strategi gennemførlig, rejses der (på demagogisk vis) spørgsmål om energiforsyningssikkerheden. Disse er helt sikkert vigtige, de skal overvejes, og der skal findes løsninger, men det skal ske inden for andre rammer. Innovation anses allerede først og fremmest for slet og ret at være et middel til inden for markedet at skabe værdi på basis af ideer og ikke - som det burde være - for at være et nødvendigt redskab til hjælp med at imødegå mange af de problemer og udfordringer, som menneskeheden står over for. Det er imidlertid blevet klart i løbet af forhandlingen, at disse spørgsmål ikke er andet end et røgslør for en anden diskussion, nemlig den om at udvide de katastrofale og antidemokratiske mekanismer til såkaldt "økonomisk styring" og om at stramme kvælertaget om befolkninger og lande som bl.a. Portugal.
Maria Da Graça Carvalho
Områderne energi og innovation er afgørende for vækst og beskæftigelse. Energi er et stort europæisk integrationsprojekt, lige som det indre marked var det i sin tid. Europa har brug for ambitiøse visioner og en konkret plan inden for innovation og energi. Jeg håber, at fredagens møde i Det Europæiske Råd vil blive en vigtig milepæl i den henseende. Der er allerede gjort meget i forbindelse med EU's energi- og klimastrategi, men vi er nødt til at gå videre. Det er nødvendigt, at vi er i front med hensyn til teknologien ved at investere mere i forskning og innovation, opbygge den nødvendige infrastruktur og uddanne flere ingeniører, videnskabsfolk og teknikere. På dette kritiske tidspunkt, hvor vi gennemlever en økonomisk krise, er behovet for handling påtrængende. Hertil kommer, at der er en måde at opnå dette på, nemlig ved radikalt at ændre den måde, hvorpå vi producerer og forbruger energi i vores samfund.
Lena Kolarska-Bobińska
skriftlig. - (PL) På energitopmødet, der finder sted i denne uge, vil der blive sat fokus på vigtigheden af solidaritet på energiområdet. Den mest effektive måde at sikre energiforsyningen på er et enkelt fælles marked, et paneuropæisk netværk, håndhævelse af lovgivningen og gennemsigtige bestemmelser. Desværre forstår visse af vore landes ledere ikke dette. I stedet foretrækker de at sætte deres lid til egne nationale løsninger på energiområdet og at handle med leverandører fra tredjelande. Vi bør derfor høre efter de krav, som europæiske energiselskaber for nylig har stillet om at liberalisere markedet og fuldt ud gennemføre EU's energilovgivning. Når vi udarbejder infrastrukturpakken, må vi sikre os, , at de europæiske projekter, som vi ønsker at investere i, vil blive udvalgt på basis af klare og gennemsigtige kriterier. Når vi etablerer et paneuropæisk netværk, skal vi også lægge særlig vægt på investering i lande, hvor energiinfrastrukturen er dårligt udviklet og forældet, som hr. Barroso sagde. Det vil markedet ikke sørge for af sig selv - der skal offentlige foranstaltninger til. På energiområdet har vi ikke råd til et Europa i to hastigheder.
Petru Constantin Luhan
Hvis EU skal nå de foreslåede mål, er det vigtigste fuldt ud og hurtigt at gennemføre den tredje pakke om elektricitets- og gasmarkederne. Udvikling af infrastruktur på energiområdet spiller en nøglerolle i forbindelse med at sikre funktionen af det indre energimarked. I den sammenhæng ønsker jeg at understrege, at vi må være specielt opmærksomme på finansieringen af denne infrastruktur i tiden frem til 2020. Kommissionen skal fremlægge specifikke tal for de nødvendige investeringer og skal hurtigst muligt præsentere det nye instrument til finansiering af infrastruktur på energiområdet. Ud over foranstaltninger, som skal iværksættes af Kommissionen, er det vigtigt at styrke EU's partnerskab med internationale finansielle institutioner med henblik på at identificere innovative finansielle instrumenter. Der skal også etableres en egnet finansieringsramme, særlig gennem forbedring af reglerne for allokering af omkostninger i forbindelse med projekter på tværs af grænserne eller teknologisk avancerede projekter.
Bogdan Kazimierz Marcinkiewicz
skriftlig. - (PL) Jeg synes, at de europæiske energiministre på Rådets møde den 4. februar skal arbejde på at sikre, at alle energikilder, såvel traditionelle som ikketraditionelle, behandles ens. Særlig vægt bør der lægges på naturligt forekommende energikilder, herunder mineralske brændstoffer (kul og skifergas), for at garantere EU's energisikkerhed. Brugen af disse ressourcer vil, med behørig EU-støtte, blive en afgørende faktor - ikke kun for energiforsyningssikkerheden, men også for EU's konkurrenceevne og graden af beskæftigelse. Samtidig vil jeg bemærke, at ved at sikre de nødvendige investeringer i EU's infrastruktur på energiområdet sikrer vi den fremtidige udvikling i medlemsstaterne. Jeg håber, at Rådets konklusioner nøjagtigt vil afspejle de forhandlinger, der indtil nu har været, om 2050-målene, og at konklusionerne ikke vil blive offentliggjort før den forhandling om disse mål, som er planlagt til at finde sted i marts 2011.
Iuliu Winkler
I dag handles der på 27 energimarkeder i EU. Mangel på indbyrdes forbindelse imellem dem indebærer, at vi ikke når EU's mål for økonomisk konkurrenceevne og energisikkerhed. Manglen på et enkelt integreret marked betyder, at EU's energipolitik ikke kan komme med effektive løsninger på de problemer, der er knyttet til faldet i EU's olie- og gasreserver, prisstigningerne på råolie og naturgas, stigningen i den globale efterspørgsel efter energi og den globale opvarmning. Jeg er glad for Kommissær Oettingers meddelelse om den ambitiøse deadline, der er foreslået af Kommissionen, hvormed 2015 bliver deadline for den endelige gennemførelse af det indre energimarked. Jeg er også glad for hensigten om at etablere indbyrdes forbindelser mellem de 27 medlemsstaters gas- og elektricitetsnetværk og skabe en egnet infrastruktur, så EU kan nå sine mål. Kommissionen er meget optaget af dette, og jeg håber det vil blive forstået af EU's ledere som en opfordring til at fokusere på medlemsstaternes reelle langsigtede interesser. Det vil kun være muligt at påbegynde etablering og styrkelse af det fælles energimarked og en fælles politik på området, hvis der snarest muligt vedtages en bindende beslutning. Det er de eneste faktorer, der kan sikre alles energisikkerhed på mellem og lang sigt.
Martin Kastler
Det er chokerende, at kristne i resten af verden fortsat forfølges og myrdes. Det er beskæmmende for EU, at medlemsstaternes udenrigsministre i Rådet ikke kan komme med en reaktion på dette. De udviser foragt for Parlamentets holdning. EU skal gøre noget. Jeg opfordrer Rådet til at udvise ansvarlighed over for den grundlæggende ret til religionsfrihed, til meget hurtigt at udarbejde en gennemførlig strategi til beskyttelse af kristne i hele verden og at etablere en separat enhed for interkulturelle og religiøse anliggender i EU's udenrigstjeneste. Det er nødvendigt at gøre disse ting nu - ikke engang ude i fremtiden.
Angelika Werthmann
Jeg vil gerne kommentere to ting. 1. Energipolitisk set vil det med den nuværende strategi tage for lang tid at nå målet. I den forbindelse kan EU fastlægge retningslinjerne i form af forenklede og accelererede procedurer vedrørende udvikling af infrastruktur på energiområdet - selvom dette under ingen omstændigheder må ske på bekostning af borgerne, og det må ikke underminere Århuskonventionen. Gennemsigtighed og sporbarhed i arbejdet er vigtige forudsætninger. Naturligvis skal små og mellemstore virksomheder med deres innovationskapacitet inddrages som ligeværdige partnere. 2. Med hensyn til finanskrisen er der det, at ude på de finansielle markeder går det meget hurtigere, end Rådet hidtil har kunnet følge med til. For at imødegå den generelle usikkerhed, der opleves af borgerne og i den finansielle verden som følge deraf, er der brug for hurtig og målrettet handling.
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg
Under det næste møde i Rådet, der er planlagt til den 4. februar, skal stats- og regeringscheferne drøfte to emner, nemlig fællesskabets energipolitik og forskning og udvikling. Nøglepunkterne med hensyn til det første vil være energieffektivitet, vedvarende energikilder og forsyningssikkerhed (af særlig vigtighed for Polen), mens nøglepunkterne med hensyn til det andet vil være internationalt videnskabeligt samarbejde og strømlining af EU's videnskabelige programmer. Det er imidlertid mit indtryk, at mødet, der er blevet indkaldt under overskrifterne energi og innovation, bliver til en konference om aktuelle sager - såvel EU-spørgsmål (økonomisk politik) som forhold fra dele af verden (den politiske situation i Tunesien, Egypten og Belarus). Det viser sig, at EU skal tage sig af et hastigt stigende antal problemer, og problemet kan ikke engang løses ved at holde flere møder i Rådet, som foreslået af formanden for Det Europæiske Råd, hr. Van Rompuy. EU skal snart finde svar på mange spørgsmål, såsom om den finansielle støtte til den europæiske finansielle stabiliseringsfacilitet skal øges, hvordan medlemsstaternes økonomiske politik skal koordineres for at sikre, at denne facilitet ikke er nødvendig i fremtiden, og endelig hvordan vi skal reagere over for hændelser af stærkt internationalt tilsnit for at sikre, at EU's stemme bliver hørt. Det vil ikke kun være tal, dvs. energiindikatorerne, der skal nås før 2020, som bliver af afgørende betydning, når svaret skal formuleres, men også medlemsstaternes ægte politiske vilje. EU forbruger en femtedel af verdens energi. Hvor meget tid vil man bruge på energi på fredagens møde i Bruxelles?
Wojciech Michał Olejniczak
Problemet med EU's energipolitik blev rejst under forhandlingerne om forberedelserne til det møde i Rådet, der skal afholdes den 4. februar 2011. Energisikkerhed er et prioriteret område, og etableringen af et fælles energimarked burde være et fælles europæisk mål, som vi med integrerede foranstaltninger skal kæmpe for at nå. Alternative energikilder, som begynder at spille en større og større rolle i EU, var endnu et nøglepunkt i forhandlingerne. Udvikling af moderne teknologier og grøn jobskabelse er tæt forbundet med energipolitik. Der bør være særlig opmærksomhed på behovet for at udvide det europæiske forskningsrum. Disse er ideelle eksempler på foranstaltninger, der passer med ideerne bag EU 2020-strategien, hvor innovation og udviklingen af videnskabelig forskning samt grøn jobskabelse er prioriteret. EU bør også integrere sin indsats på dette område.
