Gennemførelse af direktivet om tjenesteydelser (forhandling)
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er forhandling under ét om:
mundtlig forespørgsel af Harbour, Schwab, Gebhardt, Buşoi, Rühle, Bielan, Triantaphyllides og Salvini for Udvalget om det Indre Marked og Forbrugerbeskyttelse til Rådet om gennemførelse af direktiv 2006/123/EF (B7-0216/2009);
mundtlig forespørgsel af Harbour, Schwab, Gebhardt, Buşoi, Rühle, Bielan, Triantaphyllides og Salvini for Udvalget om det Indre Marked og Forbrugerbeskyttelse til Kommissionen om gennemførelse af direktiv 2006/123/EF (B7-0219/2009).
Malcolm Harbour
Fru formand! Det er et privilegium for mig at holde mit første indlæg i Parlamentet, siden jeg blev valgt som formand for Udvalget om det Indre Marked og Forbrugerbeskyttelse, og fremsætte denne forespørgsel på vegne af alle de politiske grupper i udvalget samt koordinatorerne. Det glæder mig meget, at mange af de nye medlemmer i udvalget er til stede her i aften for at støtte mig og bidrage til debatten.
Jeg tror ikke, at det er nødvendigt at minde Parlamentet om vigtigheden af tjenesteydelsesdirektivet. Når vi slipper det indre marked fri i en sektor, der formentlig omfatter 70 % af den europæiske økonomi, vil der i lyset af den stagnation, som vi i øjeblikket oplever, i høj grad være behov for de arbejdspladser, som direktivet skaber, og den dynamiske virkning heraf.
Det er et meget vidtrækkende direktiv. Det indeholder mange nye elementer. Det er på mange områder kompliceret. Det har krævet stor opmærksomhed. En ensartet og fuldstændig gennemførelse af dette direktiv er helt afgørende for dets effektive anvendelse. Det helt centrale i dette direktiv er, at medlemsstaterne skal fjerne erhvervsmæssige barrierer og navnlig foranstaltninger i deres egen nationale lovgivning, der forskelsbehandler servicevirksomheder, som ønsker at drive forretning. Tro mig, det har været nødvendigt at ændre bogstavelig talt hundredvis af lovgivningsforslag eller love i de forskellige lande som følge af dette forslag. Medmindre alle i Parlamentet og alle lande står sammen i den henseende, vil denne forskelsbehandling fortsætte. Gennemførelsen skal ske på en konsekvent måde, ellers vil disse hindringer blive ved med at eksistere.
Jeg vil derfor først og fremmest gerne rose Kommissionen for den ledende rolle, som den har spillet i styringen og koordineringen af hele processen blandt medlemsstaterne i forbindelse med direktivets gennemførelse. Jeg vil også gerne takke Rådet og de skiftende formandskaber - forslaget blev nemlig vedtaget tilbage i 2006 - for at have ledet processen, hvilket vi faktisk har oplevet på topmøder, hvor der er blevet opfordret til at sikre en ensartet gennemførelse af dette direktiv.
Jeg vil især gerne sige til fru Malmström, den minister, der er til stede her i aften, at udvalget var meget imponeret over Sveriges indsats, da vi besøgte landet på en delegationsrejse tilbage i september. Jeg tror, at svenskerne har sat et klart eksempel for mange andre lande, især med den omhyggelige måde, hvorpå de sørger for, at offentlige myndigheder på alle niveauer i Sverige forstår deres forpligtelser i henhold til EU-retten, så de kan godkende servicevirksomheder fra andre lande i EU.
Vores forespørgsel i aften har især fokus på, hvad vi betragter som de vigtigste elementer, der hurtigst muligt skal gennemføres. Medlemsstaterne er som sagt blevet pålagt at screene deres lovgivning for diskriminerende bestemmelser. Gennemførelsesfristen den 28. december er imidlertid ikke kun starten på processen med at fjerne hindringer, for det enkelte land skal nu udarbejde en liste over forslag, der forskelsbehandler andre lande, men som, de mener, kan berettiges af hensyn til offentlighedens interesse. Denne gensidige evalueringsproces - som er en helt ny en - kræver, at andre medlemsstatslige myndigheder ser på hinanden og hinandens diskriminerende forslag. Det er en afgørende etape, som skal til at i gang, og vi følger den med stor interesse. Vi vil i aften gerne høre, hvordan Kommissionen foreslår at gribe denne proces an. Vi vil gerne høre, hvordan Rådet agter at støtte processen. Vi vil også gerne have en forsikring for, at processen ikke kommer til at foregå bag lukkede døre, for forbrugerne og virksomhederne og andre interessegrupper vil gerne vide, hvordan denne proces gennemføres. Vi ønsker at se listen. Vi ønsker at se listen over forskrifter og nationale love, som medlemsstaterne ønsker at bevare.
Dernæst er der oplysning om og adgang til procedurerne ved hjælp af elektronisk teknologi. Oprettelsen af kvikskranker for virksomheder er et banebrydende forslag i ethvert EU-direktiv. Medlemsstaterne har pligt til at sørge for oplysning om og adgang til de procedurer, som virksomhederne skal gennemgå for at kunne handle gennem disse systemer. Det er afgørende, at vi får fuldt funktionsdygtige systemer.
Så det er vores forespørgsel her i aften. Vi ser frem til at få nogle udførlige svar fra fru Ferrero-Waldner - på et område, som hun måske ikke har så stort kendskab til. Vi ved, at De vil overbringe vores bedste ønsker til hr. McCreevy.
Jeg tror imidlertid, at det er vigtigt at forstå mit udvalgs perspektiv. For os er dette også starten på en proces, hvor vi over de kommende fem år skal føre tilsyn og fastholde den politiske interesse og det politiske pres på alle medlemsstater for at gennemføre dette direktiv. Jeg må sige til fru Malmström, at det mildest talt var skuffende at se en bemærkning fra Kommissionen i den rapport, som Rådet (konkurrenceevne) drøftede tilbage i september, om, at den politiske vilje til at sikre en fuldstændig og rettidig gennemførelse desværre tilsyneladende ikke rigtig var blevet omsat til handling i visse medlemsstater. Det er ikke godt nok. Vi ønsker fordelene, og vi ønsker dem nu.
Cecilia Malmström
Fru formand! Jeg vil gerne takke hr. Harbour og Udvalget om det Indre Marked og Forbrugerbeskyttelse for at tage dette vigtige spørgsmål op. Den frie bevægelighed for tjenesteydelser er, netop som hr. Harbour sagde, en af hjørnestenene i det indre marked. Tjenesteydelser tegner sig for 60-70 % af EU's økonomi og beskæftigelse, og sektoren vokser. Den vil få meget afgørende betydning for EU's økonomiske vækst, men som det også er blevet påpeget, har den frie bevægelighed for tjenesteydelser ikke fungeret så godt, som den skulle. Der skal stadig gøres meget for at fjerne handelsbarrierer og fremme handelen med tjenesteydelser, og det er derfor glimrende, at vi nu har tjenesteydelsesdirektivet, som skal være gennemført den 28. december.
Kommissionen er i sidste ende ansvarlig for, at medlemsstaterne gør, hvad de skal, og jeg er sikker på, at Kommissionen vil komme ind på det. Jeg vil ikke desto mindre sige et par ord på vegne af formandskabet på grundlag af udvalgets forespørgsel. Det første, jeg gerne vil sige, vedrører den lovgivningsmæssige screening og den måde, hvorpå den har bidraget til gennemførelsen. Formålet med den er at finde frem til og fjerne hindringer for etableringsfriheden og den frie bevægelighed for tjenesteydelser. De krav til levering af tjenesteydelser, som medlemsstaterne kan fastholde, skal opfylde kravene om ikkeforskelsbehandling, nødvendighed og proportionalitet.
Det er en kæmpe opgave, men når den er løst, vil servicesektoren drage fordel af færre administrative byrder for virksomheder, der leverer tjenesteydelser. Kommissionens endelig rapport om denne etape burde være klar den 28. december.
De nationale kvikskranker skal samle oplysninger om rettigheder og krav i servicesektoren for leverandører og modtagere af tjenesteydelser. De skal give leverandører af tjenesteydelser mulighed for at ansøge om godkendelse online og kommunikere med den godkendende myndighed. Dette er naturligvis ret vanskeligt for medlemsstaterne at organisere. Initiativet bygger på idéen om, at vi skal have et mere moderne system med en høj grad af e-forvaltning. Det svenske formandskab afholder i næste uge et ministermøde i Malmö om netop e-forvaltning. Medlemsstaterne vil på dette møde få støtte fra Kommissionen, og der vil blive afholdt en masse seminarer, så vi kan lære af hinanden og sætte fokus på brugervenlighed.
Et andet vigtigt spørgsmål er det sprog, der anvendes på webportalerne, og muligheden for at kunne bruge portalerne på et andet sprog end medlemsstatens eget. Det er ikke et krav i direktivet, men de fleste medlemsstater vil forhåbentlig sørge for oplysninger på adskillige sprog i kvikskrankerne. Det vil give leverandørerne af tjenesteydelser en bedre mulighed for at sammenligne forskellige markeder og få det overblik, der er nødvendigt for, at de kan udvide deres forretning.
Udvalget om det Indre Marked og Forbrugerbeskyttelse spørger, om medlemsstaterne vil være i stand til at gennemføre direktivet i tide, og det jeg håber, at de vil kunne. Kommissionen er nødt til at besvare dette spørgsmål, men i Rådet (konkurrenceevne) gav alle medlemsstater faktisk udtryk for, at de ville være klar til tiden. Det er naturligvis meget vigtigt, at der er politisk opbakning til dette.
Hvad er så de største udfordringer? Direktivet som helhed er selvfølgelig meget vidtrækkende, og det kræver, at medlemsstaterne træffer en række foranstaltninger, ikke kun lovgivningsmæssigt, men også i forhold til at fremme samarbejdet. De strukturer, som vi forhåbentlig vil få indført, vil gøre forvaltningen mere effektiv og moderne. De vil imidlertid tage tid at indføre. Screeningen af lovgivningen på dette kæmpe område og udviklingen af lovgivningsmæssige løsninger sker ikke fra den ene dag til den anden. Myndighederne skal uddannes i deres nye opgaver, og det vil kræve ressourcer.
Svaret på spørgsmålet om, hvad de største udfordringer er, er derfor naturligvis at oprette kvikskrankerne og sørge for, at de fungerer. Til sidst spørger Parlamentet, på hvilken måde de interesserede parter er blevet inddraget. Det er et vigtigt spørgsmål, fordi det naturligvis er en væsentlig del af processen at inddrage de forskellige interesseorganisationer i at skabe forståelse for tjenesteydelsesdirektivet og gøre borgere og virksomheder opmærksomme på fordelene og samtidig også få kendskab til deres synspunkter og behov.
Denne dialog har været et vigtigt element. Mange interesserede parter deltog i referencegrupper allerede i forhandlingsperioden, og disse netværk er i mange tilfælde blevet videreført. Der har i mange lande været en bred samfundsmæssig høring over forslagene til gennemførelse for at få forskellige oplysninger og synspunkter frem.
Jeg vil til sidst gerne takke Parlamentet for den interesse, som det har vist for gennemførelsen af tjenesteydelsesdirektivet. Det er i lyset af den meget store rolle, som Parlamentet har spillet i forhold til at få en aftale i stand, godt, at De har bevaret interessen og kontrollerer og sikrer, at vi i medlemsstaterne gør det, som vi skal. Vi er enige om, at det er særlig vigtigt, at direktivet gennemføres omgående og på korrekt vis, og tjenesteydelsesdirektivet vil navnlig nu i lyset af den økonomiske krise blive et vigtigt værktøj, der kan få os ud af krisen og atter give os mulighed for at koncentrere os om økonomisk vækst og forhåbentlig skabe beskæftigelse.
Benita Ferrero-Waldner
Fru formand! Jeg vil gerne takke Parlamentet, især også på vegne af min kollega hr. McCreevy, for at fremsætte denne belejlige mundtlige forespørgsel om status for gennemførelsen af tjenesteydelsesdirektivet.
Der er knap to måneder til gennemførelsesfristen udløber, og det er et godt tidspunkt at se tilbage på det arbejde, der er blevet gjort indtil videre, og gøre status over, hvor vi står i dag.
Tjenesteydelsesdirektivet er et af de vigtigste initiativer, der er blevet taget i de senere år. Det har et stort potentiale for at fjerne handelshindringer i det indre marked og modernisere vores offentlige forvaltninger, og en korrekt gennemførelse vil være endnu mere presserende i lyset af den aktuelle økonomiske situation. Det ved vi udmærket godt, og Parlamentet og i særdeleshed Udvalget om det Indre Marked og Forbrugerbeskyttelse har ikke blot spillet en vigtig rolle i forhold til at gøre dets vedtagelse mulig; Kommissionen har især også sat pris på Deres fortsatte interesse i at kontrollere det arbejde, som medlemsstaterne gør for at gennemføre direktivet.
Vi i Kommissionen har for vores part levet op til vores løfte om at lette gennemførelsesprocessen. Det er allerede blevet nævnt. Vi har taget medlemsstaternes anmodninger om teknisk bistand alvorligt, og vi har gjort en hidtil uset indsats og brugt hidtil usete ressourcer for at støtte deres arbejde. Der er blevet afholdt over 80 bilaterale møder med alle medlemsstaterne, og ekspertgrupper har i løbet af de seneste tre år mødtes over 30 gange i Bruxelles.
Kommissionen kan imidlertid ikke varetage gennemførelsen på nationalt plan. Det er medlemsstaternes rolle, og gennemførelsen af tjenesteydelsesdirektivet har været en udfordrende opgave for dem.
Opgaven har været udfordrende, fordi den indebar, at der skulle gennemføres adskillige storstilede projekter, bl.a. oprettelsen af kvikskranker og revideringen og forenklingen af lovgivningen om tjenesteydelser. Opgaven har også været udfordrende, fordi den har krævet en omfattende koordinering mellem alle forvaltningsniveauerne, det være det nationale, regionale og lokale niveau.
Så hvor står vi i dag? Og vil medlemsstaterne have løst opgaven?
Lige godt halvdelen af medlemsstaterne synes at være i stand til at gennemføre tjenesteydelsesdirektivet inden fristen i slutningen af 2009 eller i starten af 2010. Nogle medlemsstater kan være forsinkede. Det er ikke helt tilfredsstillende, især ikke for borgere og virksomheder, som ønsker at gøre brug af deres rettigheder i det indre marked. Selv om situation ikke er usædvanlig sammenlignet med andre direktiver om det indre marked, giver det en vis anledning til bekymring.
Der skal imidlertid også tages højde for - og muligvis i højere grad end med noget andet direktiv - at medlemsstaterne skulle løse en masse vanskelige retlige og praktiske problemer. I lyset heraf kan det resultat, som vi håber at opnå i begyndelsen af næste år, faktisk betragtes som ret godt.
Lad mig nu svare mere detaljeret på Deres spørgsmål.
Næsten alle medlemsstater har altså afsluttet screeningen af deres nationale lovgivning. Nogle arbejder stadig på det. Det er på nuværende tidspunkt naturligvis lidt vanskeligt at vurdere, i hvilken udstrækning screeningen har bidraget til direktivets effektive gennemførelse. Gennemførelsesfristen er endnu ikke udløbet, og medlemsstaterne har endnu ikke fremsendt deres lovgivningsændringer til Kommissionen.
Det står imidlertid klart, at en ambitiøs og grundig screeningsproces er afgørende for at sikre "et brugervenligt indre marked" i hver eneste medlemsstats nationale lovgivning. Det er også afgørende for konkurrencen i vores servicesektor generelt.
Med hensyn til kvikskrankerne ser det ud til, at de fleste medlemsstater i det mindste vil have indført basale og praktisk anvendelige kvikskrankeløsninger ved udgangen af 2009. De vil som sagt ikke være fuldstændig perfekte, men de burde danne et solidt grundlag. Medlemsstaterne bør fortsat udvikle og effektivisere kvikskrankerne, som i det lange løb skal blive til fuldt udviklede e-forvaltningscentre.
Kommissionen er i den forbindelse enig i, at det er vigtigt at sørge for yderligere oplysning og varetage flere procedurer gennem kvikskrankerne, bl.a. vedrørende arbejdstageres rettigheder og beskatning. Virksomheder og forbrugere er nødt til at kende de gældende regler. Dette er som bekendt imidlertid ikke et krav i direktivet.
Vi forventer, at disse oplysninger vil blive stillet til rådighed, i takt med at kvikskrankerne styrkes og udvikles. Nogle medlemsstater planlægger faktisk allerede at gøre det.
Med hensyn til gennemførelsen af direktivet på området for sociale tjenesteydelser - i den udstrækning, at de er omfattet af direktivet - synes dette ikke at have skabt særlige problemer. Direktivet i sig selv indeholder mekanismer, der sikrer, at der tages højde for de særlige forhold omkring denne type tjenesteydelser.
Endelig mener jeg, at det står klart, at interesserne har spillet en afgørende rolle gennem hele gennemførelsesprocessen. De har fulgt medlemsstaternes indsats tæt og har været inddraget i gennemførelsen på forskellige måder, og vi vil sørge for, at interessenterne høres næste år i forbindelse med evalueringen af resultaterne af gennemførelsen.
Vi skal således finde en metode, der sikrer, at denne høring er målrettet og meget konkret.
Endelig har mange medlemsstater i løbet af lovgivningsprocessen afholdt åbne høringer om udkastet til gennemførelseslovgivning. Nogle interesseorganisationer har endog foretaget egentlige spørgeundersøgelser blandt deres medlemmer om status for gennemførelsen. Vi må sige, at det er vigtigt at være realistisk og oprigtig på dette tidspunkt i processen. Der er stadig meget at gøre med hensyn til gennemførelsen, og de medlemsstater, som er bagud i forhold til tidsplanen, er nødt til at gøre en ekstra indsats.
Jeg er imidlertid fortsat overbevist om, at glasset er mere end halvt fuldt, men vi må hellere blive ved med at fylde i det og gøre det hurtigt.
Andreas Schwab
Hr. formand, mine damer og herrer! Det, som vi netop har hørt Kommissionen og Rådet sige, er lidt nedslående.
Europa står over for international konkurrence, global konkurrence, hvor også de europæiske leverandører af tjenesteydelser skal finde deres plads og opnå succes. Hvis vi ser på dette direktivs historie, som tog sin start i Parlamentet med markant deltagelse af medlemmerne, er det efter min opfattelse ret nedslående at høre, at glasset er halvt fuldt - eller halvt tomt - som fru Ferrero-Waldner sagde. Til formanden for Rådet vil jeg gerne sige, at Parlamentet ikke kun spillede en rolle tidligere, men også fremover agter at udfylde sin rolle. Vi har derfor i Udvalget om det Indre Marked og Forbrugerbeskyttelse besluttet at rette denne forespørgsel til Dem i god tid inden gennemførelsesfristens udløb for at kontrollere, om De, dvs. EU-medlemsstaterne, har levet op til Deres forpligtelse til at gennemføre dette direktiv inden udgangen af i år, hvilket oprindeligt blev foreslået af Dem, og om De er i stand til at opfylde dette mål. Jeg og i det mindste også Gruppen for Det Europæiske Folkeparti (Kristelige Demokrater) antager fortsat, at De i de kommende måneder vil gøre alt, hvad De kan for at opfylde Deres forpligtelser.
Vi vil vurdere direktivet og dets gennemførelse ud fra de europæiske borgeres, tjenesteyderes og arbejdstageres synspunkt, og vi vil på den baggrund nøje undersøge, hvordan medlemsstaterne opfører sig over for hinanden, og - som formanden nævnte - se på den grad af gennemsigtighed, hvormed udvekslingen af synspunkter om direktivets elementer foregår, og hvor effektivt medlemsstaternes love screenes for deres egnethed i det indre marked, hvad leverandører af tjenesteydelser angår. Det samme gælder direktivets anvendelsesområde. Vi vil også her, ligesom vi har gjort tidligere, nøje se på, i hvilket omfang EF-Domstolen eventuelt vil tolke EU-traktaten således, at borgernes rettigheder skal prioriteres, og at medlemsstaternes interesser ikke altid kommer i første række - sådan som vi nogle gange får indtryk af, at det er tilfældet i Rådet.
Vi er for det andet meget glade for Deres bemærkning om den elektroniske styring af processen, men det vigtigste spørgsmål er efter vores opfattelse, hvorvidt leverandørerne af tjenesteydelser i sidste ende kan udføre alle de opgaver, der er nødvendige i henhold til proceduren, på en enkel og effektiv måde online, og hvorvidt de bag disse mange websteder reelt vil kunne finde personer at tale med om dette emne og om kravene i medlemsstaterne, eller hvorvidt vi ganske enkelt opbygger mure og hindringer på denne måde.
Formanden beder mig om at gøre det kort. Jeg har en sidste bemærkning. Parlamentet krævede i den foregående forhandling især, at informationssystemet for det indre marked skulle fjerne alle de problemer, som medlemsstaternes forvaltninger kan forventes at opleve i forbindelse med direktivets gennemførelse, og jeg håber derfor, at De, fru Malmström, vil gøre alt, hvad De kan for at sikre, at dette direktiv kan træde i kraft den 31. december i år.
Evelyne Gebhardt
Hr. formand! Jeg er taknemmelig for, at vi kan drøfte dette emne i dag, da det er så vigtigt. Jeg vil gerne gøre én ting helt klart: Vi har som Parlament ikke kun spillet en rolle; vi har sørget for, at der er blevet fundet et meget positivt og konstruktivt kompromis om tjenesteydelsesdirektivet. Kompromiset bygger især på beskyttelsen af arbejdstagerrettigheder og sociale rettigheder og det særlige hensyn til tjenesteydelser af almen økonomisk interesse, som er undtaget fra direktivets anvendelsesområde. Det var årsagen til, at tjenesteydelsesdirektivet i det hele taget var muligt.
Der er imidlertid nogle få ting, som jeg ikke er sikker på i den forbindelse, og de spørgsmål, som vi har stillet, er ikke blevet besvaret. Det ville eksempelvis være meget skuffende, hvis det, som jeg har hørt fra forskellige kilder, viser sig at være sandt, nemlig at nogle medlemsstater bruger gennemførelsen af tjenesteydelsesdirektivet til at ødelægge den balance, som vi som lovgivere har fundet, og ikke fuldt ud respekterer arbejdstagernes rettigheder, sådan som vi havde tænkt os i tjenesteydelsesdirektivet. Det drejer sig ikke kun om arbejdsforholdene, som der har været tvivl omkring. I mange medlemsstater er definitionerne nemlig også blevet omskrevet eller gjort mere restriktive. Der er også medlemsstater, som med svage begrundelser undlader at fjerne sociale tjenesteydelser fra de tjenesteydelser, som dette direktiv vedrører.
Kommissionens håndbog var i den forbindelse ikke til nogen særlig hjælp, fordi retningslinjerne delvist var forkerte, og fortolkningen efter vores opfattelse var ukorrekt. De eksempler, som jeg har givet, viser, hvor vigtigt det er, at vi også skaber en retlig ramme for tjenesteydelser af almen økonomisk interesse, således at sociale rettigheder som arbejdstagerrettigheder fuldt og helt kan respekteres igen. Alt andet ville være utilfredsstillende.
Jeg vil også gerne spørge medlemsstaterne, i hvilket omfang de har inddraget interessenter, i særdeleshed fagforeninger og socialforvaltningen, i gennemførelsen af direktivet. Det er et af de spørgsmål, som vi stillede, men som jeg ikke har hørt blive besvaret, og jeg vil meget gerne bede om et godt svar på det spørgsmål.
Jürgen Creutzmann
Hr. formand, mine damer og herrer! Kommissionens svar er naturligvis ikke kun nedslående, sådan som hr. Schwab sagde, men også meget skuffende. Vi er med hensyn til direktivets gennemførelse nødt til at indse, at når De siger, at ca. 50 % følger tidsplanen, så må vi antage, at de øvrige 50 % er langt fra målet.
Tag f.eks. mit land, Tyskland. De enkelte delstater er i øjeblikket i gang med at gennemføre direktivet. I Rheinland-Pfalz, hvor jeg bor, havde jeg den 2. september lejlighed til at deltage i førstebehandlingen vedrørende gennemførelsen af tjenesteydelsesdirektivet i denne delstat. Som De kan forestille Dem, vil det være umuligt at gennemføre direktivet til tiden, og jeg tror, at de øvrige delstater er i en lignende situation.
Det afgørende for os vil naturligvis være den måde, hvorpå gennemførelsen sker. Når det af artikel 13, stk. 2, fremgår, at "[t]illadelsesprocedurer og -formaliteter [ikke] må [...] virke afskrækkende og ikke komplicere eller forsinke udførelsen af tjenesteydelsen unødigt", må vi være meget påpasselige med at sikre, at dette ikke sker i praksis. En afgørende faktor vil eksempelvis blive, hvordan de enkelte kvikskranker udrustes. Vil personalet have sprogfærdigheder? Vil de arbejde tilstrækkeligt tæt sammen med forvaltningerne til reelt at kunne tage hånd om de problemstillinger, som de stilles over for? Det tvivler vi meget på. Udvalget burde faktisk nu spørge, hvilke lande der er bagud i forhold til tidsplanen på det punkt, hvilke lande der udgør de 50 %, og hvornår de forventer at være i mål. Det ville efterfølgende være bedre at indføre et moratorium eller lignende, hvad disse lande angår.
Jeg er sikker på, at dette direktiv i de fleste lande ikke vil være gennemført den 1. januar 2010, selv om landene har haft over fire år til at gøre det. Det er et stort problem, og det er meget skuffende.
Tadeusz Cymański
Hr. formand! Jeg vil i forbindelse med den igangværende forhandling gerne spørge, hvordan krisen påvirker gennemførelsen af direktivet i EU-landene.
I mit land, Polen, har det trods krisen og vanskelighederne med gennemførelsen været muligt at udarbejde et udkast til en meget liberal lov om tjenesteydelser i forhold til registrering og virksomhedsdrift. I sektorer som håndværk, handel, turisme og hoteldrift er der kun undtagelsesvis indført restriktioner. Vi gennemfører denne lov for at skabe lige muligheder og beskytte princippet om sund konkurrence.
Det var tanken med kompromiset fra 2006, at visse områder skulle undtages fra direktivets bestemmelser. Jeg vil gerne spørge, hvordan det er gået med det. Det var også tanken, at der i fremtiden skulle indledes et nyt lovgivningsarbejde om spørgsmålet om almennyttige offentlige tjenesteydelser. Hvis jeg skal bruge kommissærens metafor, vil der, efter vi har fyldt det allerede halvfyldte glas, være endnu et glas at fylde? Og hvad vil det næste skridt være?
Eva-Britt Svensson
Hr. formand! I det kompromis, der blev indgået i 2006, opgav Socialdemokraterne i Europa-Parlamentet kravet om at prioritere sociale hensyn over virksomhedernes frihed til at levere tjenesteydelser. Der kunne i modsat fald, som hr. Harbour skrev i en pressemeddelelse, ikke have været opnået et kompromis. Begrebet "oprindelseslandsprincippet" er blevet fjernet, men det er blevet erstattet af en lovvalgsregel fra Kommissionen, hvoraf det klart fremgår, at i tilfælde af en konflikt mellem de forskellige medlemsstaters arbejdsmarkedslovgivning, finder lovgivningen i virksomhedens oprindelsesland anvendelse.
Direktivet kunne have været fortolket således, at EU ikke skulle gribe ind i den nationale arbejdsret. Kommissionen udarbejdede imidlertid hurtigt retningslinjer, som fastslår, at virksomheder, der leverer tjenesteydelser, ikke behøver at have en fast repræsentant i det land, hvor arbejdet udføres, og fagforeningen har dermed ikke nogen modpart at forhandle med. Vaxholm-dommen slog klart fast, at svensk arbejdsret er underordnet EF-retten, hvilket betød, at Sverige var tvunget til at forringe sin arbejdsretlige lovgivning. Jeg og Den Europæiske Venstrefløjs Fællesgruppe/Nordisk Grønne Venstre kan ikke se noget andet alternativ med hensyn til arbejdstagerrettigheder, end at vi udarbejder en klar protokol til traktaten, hvoraf det fremgår, at fagforeningsrettigheder har forrang for markedsrettigheder.
Lara Comi
(IT) Hr. formand, mine damer og herrer! Tjenesteydelsesdirektivet repræsenterer først og fremmest afslutningen på en rejse for Europa, en rejse, hvis endelige destination netop er gennemførelsen af det indre marked, som skal fremme handel inden for EU og gøre myndighederne i stand til at koordinere deres indsats og frem for alt minimere transaktionsomkostningerne i forbindelse med forskellige aktiviteter inden for de forskellige sektorer og de forskellige medlemsstater.
Ved at harmonisere indholdet i de forskellige administrative procedurer og gøre det lettere for leverandører af tjenesteydelser at drive virksomhed i andre medlemsstater øger vi automatisk væksten og stimulerer dermed også væksten i en usædvanlig kriseperiode som den nuværende. Det tjenesteydelsesdirektiv, som Parlamentet og Rådet vedtog den 12. december 2006, er en iboende del af Lissabonstrategien, som over tid er blevet revideret og tilpasset efter de forskellige situationer, som Europa har oplevet i løbet af de seneste ni år, og dets vigtigste mål skal helt klart være at gøre den europæiske økonomi til verdens mest konkurrencedygtige økonomi, men samtidig også en videnbaseret økonomi.
Den økonomiske krise, som vi oplever i øjeblikket, og som EU tager hånd om på institutionelt niveau ved med stor dygtighed at skabe overensstemmelse mellem de forskellige foranstaltninger, bl.a. i samarbejde med de enkelte medlemsstater, kræver i endnu højere grad, at tjenesteydelsesdirektivet finder anvendelse på korrekt vis og hurtigere, end det var nødvendigt, da det i første omgang blev vedtaget. Fristen 28. december 2009 for gennemførelse af tjenesteydelsesdirektivet markerer derfor ikke kun datoen for, hvornår vi selvsagt skal bevæge os fra direktivets ratificeringsproces og videre til dets lovgivningsproces; den markerer også og frem for alt et vigtigt skridt fremad mod et Europa, som i stigende grad er opmærksom på sine ressourcer, og mere specifikt, som i stigende grad er i stand til at få det bedste ud af sine ressourcer.
Bernadette Vergnaud
(FR) Hr. formand, fru minister, fru kommissær, mine damer og herrer! Siden tjenesteydelsesdirektivets vedtagelse og de ophedede debatter, der omgav det, er direktivet i nogen grad gået i glemmebogen, men det er vigtigt at vise, at vi er særlig årvågne i den afgørende gennemførelsesfase.
Jeg sætter spørgsmålstegn ved fortolkningen af bestemmelserne i direktivets artikel 2, som undtager sociale tjenesteydelser fra anvendelsesområdet. Formuleringer som støtte til "personer, som har behov herfor" og "tjenesteydere med opdrag fra staten" forekommer restriktive i sammenligning med den definition af sociale tjenesteydelser, der anvendes i visse medlemsstater, og jeg frygter, at en bevidst streng fortolkning kan være med til at bane vej for inddragelsen af hele grene af området for denne type tjenesteydelser i direktivets anvendelsesområde.
Undtagelsen for disse tjenesteydelser er en vigtig del af teksten og en garanti for borgerne om, at den europæiske sociale model vil blive beskyttet.
Jeg håber ikke, at visse medlemsstater, herunder Frankrig, vil benytte gennemførelsen til at liberalisere de sociale tjenesteydelser under falsk foregivende af at følge EU-lovgivningen. Problemerne med inddragelsen af tjenesteydelser af almen interesse viser, at der er behov for europæisk lovgivning, som specifikt vedrører disse tjenesteydelser, og at vi ikke kan holde os til en standarddefinition i et direktiv om kommercielle tjenesteydelser.
Róża, Gräfin von Thun Und Hohenstein
(PL) Hr. formand! En korrekt gennemførelse af direktivet om tjenesteydelser i det indre marked er vigtig, ikke kun af hensyn til europæiske virksomheder, som opererer på dette marked, men også af hensyn til forbrugerne. Tjenesteydelsesdirektivet er et godt eksempel. Der blev fastsat en gennemførelsesperiode på tre år. Det er lang tid, men på trods heraf vil ikke alle lande formå at gennemføre direktivet inden for de tre år. Dette eksempel viser helt tydeligt, at der er behov for et forbilledligt samarbejde mellem medlemsstaterne og EU-institutionerne for at sikre en rettidig gennemførelse i alle medlemsstater.
Det er bestemt også den kurs, der udstikkes i Kommissionens henstilling fra juni i år om foranstaltninger til fremme af det indre marked. Jeg mener, at det i gennemførelsesprocessen er nødvendigt at gå lidt længere. I betænkningen om resultattavlen for det indre marked foreslår jeg derfor, at der afholdes et forum for det indre marked med deltagelse af repræsentanter for EU-institutionerne, medlemsstaterne og andre interessenter med henblik på at opnå et mere direkte engagement i gennemførelsen i national ret, så vi kan anvende og gennemføre lovgivning om det indre marked, herunder dette yderst vigtige direktiv. Jeg så gerne, at forummet blev et sted for erfaringsudveksling mellem medlemsstaterne og EU-institutionerne i forbindelse med gennemførelse af lovgivning. Jeg så gerne, at forummet henledte samfundets opmærksomhed på spørgsmål vedrørende det indre marked. Vi skal øge borgernes interesse i og ansvar for det indre markeds funktion. Da vil vi have opnået den fuldendte succes.
Jeg vil i forbindelse med de problemer, som vi hørte om for lidt siden vedrørende gennemførelsen af tjenesteydelsesdirektivet, gerne spørge, om medlemsstaterne har forsøgt at samarbejde med Kommissionen, og om man kan sige, at de i gennemførelsesprocessen har formået at følge nogen af Kommissionens henstillinger. Forsøger Kommissionen fortsat at finde nye løsninger? Gør den brug af alle muligheder og midler for at mobilisere og støtte specielt de lande, som har problemer med gennemførelsen? Er der nogen nye tiltag på området?
Louis Grech
(MT) Hr. formand! Det er bekymrende, at vores faste kontaktpersoner hos de lokale myndigheder - i det mindste i mit land - bekræfter, at mange af dem stadig er uvidende om, hvad der venter dem, når dette direktiv træder i kraft. Der er generelt set et begrænset kendskab til de gældende love om de fire frihedsrettigheder. Der synes også at være en mangel på oplysning om alt, der vedrører love og forskrifter om finansielle tjenesteydelser, e-kommunikationstjenester og transporttjenester. Det lader desuden til, at myndighederne kan have problemer med at forenkle den administrative proces og harmonisere reglerne for handel og licensudstedelse. Kommissionen er derfor nødt til at vedtage flere initiativer for at kunne yde øjeblikkelig og direkte bistand til de lokale og regionale myndigheder. Hvis vi i øvrigt vitterlig ønsker, at gennemførelsesprocessen til fulde afspejler det, som vi blev enige om i Parlamentet, er det bydende nødvendigt, at Parlamentet fortsat inddrages i processen, selv efter at direktivet er trådt i kraft.
Bogusław Liberadzki
(PL) Hr. formand! I en tid med recession bør vi som hovedregel bestræbe os på at skabe nye arbejdspladser, øge konkurrenceevnen, fremme prisnedsættelser eller for at sige det kort: øge forbrugernes fordele. Det gør vi eksempelvis ved at give tilskud til bilindustrien. Vi taler lige nu om erhverv som frisører, blikkenslagere og murere, der ikke har behov for tilskud. De har imidlertid behov for frit at kunne udføre deres arbejde. Loven og realiteterne - hvis blot der var overensstemmelse mellem dem.
Jeg kender et eksempel med et bageri, der blev bygget i et naboland. Der blev givet byggetilladelse, og alt var derfor i orden. Da produktionen gik i gang, trak regeringen og de lokale myndigheder imidlertid tilladelsen tilbage. Hvorfor? Det lokale bagerlaug protesterede. Hvis blot denne type praksis aldrig blev anvendt.
Lad os i øvrigt blive enige om at sætte navn på de 50 % af medlemsstaterne, som ikke har gennemført lovgivningen. Hvem er der tale om? Jeg vil også gerne anmode kommissæren om, at vi i januar modtager et forslag til konkret overvågning af gennemførelsen af dette direktiv i de enkelte medlemsstater.
Małgorzata Handzlik
(PL) Hr. formand, fru kommissær! Jeg er enig med kommissæren i, at tjenesteydelsesdirektivet er en af de vigtigste retsakter, der er blevet vedtaget i de senere år, og at dets korrekte gennemførelse er yderst vigtig.
Jeg havde i sidste valgperiode lejlighed til at arbejde med bestemmelserne i tjenesteydelsesdirektivet. Jeg husker stadig den store indsats, som alle her i Parlamentet gjorde i forbindelse med udarbejdelsen af bestemmelserne. Jeg er en begejstret tilhænger af tjenesteydelsesdirektivet og er helt overbevist om - og det er noget, som jeg ofte fremhæver, når jeg mødes med erhvervsfolk - at det udgør en kæmpe mulighed for erhvervslivet og for hele den europæiske økonomi.
Det vil imidlertid kun være muligt at omsætte denne mulighed til konkrete resultater, hvis medlemsstaterne gennemfører lovgivningen på behørig og rettidig vis. Jeg tilslutter mig derfor opfordringen til at fremskynde gennemførelsesprocessen hos de nationale myndigheder, som stadig ikke har færdiggjort væsentlige opgaver på området, navnlig vedrørende spørgsmålet om den korrekte gennemførelse af princippet om frihed til at levere tjenesteydelser og princippet om kvikskranker. Jeg følger nøje gennemførelsen af tjenesteydelsesdirektivet i de enkelte lande, bl.a. i mit eget land, Polen, hvor arbejdet med en hensigtsmæssig gennemførelse af direktivets bestemmelser stadig er i gang. Jeg håber, at resultatet af indsatsen vil være tilfredsstillende.
Anna Hedh
(SV) Hr. formand! Den nordiske arbejdsmarkedsmodel bygger på aftaler mellem arbejdsmarkedets parter. Denne model fungerer ikke, hvis en af parterne, i dette tilfælde en leverandør af tjenesteydelser, ikke har en repræsentant til stede med hvem, der kan afholdes forhandlinger. Vi var derfor meget tilfredse med den beslutning, der blev truffet i forbindelse med tjenesteydelsesdirektivet, og som, vi mener, betyder, at retten til at forhandle, indgå og anvende kollektive aftaler og gennemføre faglige aktioner i overensstemmelse med national lovgivning og praksis ikke vil blive berørt.
I forbindelse med gennemførelsen af tjenesteydelsesdirektivet i Sverige opstod der imidlertid en debat om, hvorvidt det var tilladt at fastsætte et krav om, at virksomheden skulle have en kompetent repræsentant til stede i landet. Mit spørgsmål er derfor følgende: Forhindrer direktivet på nogen måde værtslandet i at fastsætte et krav om, at servicevirksomheden skal have en repræsentant til stede med mandat til at forhandle og indgå aftaler?
Ilda Figueiredo
(PT) Hr. formand! Vi må i denne debat ikke glemme de alvorlige konsekvenser, som gennemførelsen af direktivet om liberalisering af tjenesteydelser vil få i en række lande, især dem med yderst ustabile sociale forhold, hvor der vil ske en forværring af en krisesituation i stil med den, som vi oplever i øjeblikket. Trods den store bekymring i de forskellige medlemsstater risikerer vi at stå med endnu alvorligere problemer, medmindre der træffes øjeblikkelige foranstaltninger for at beskytte sociale rettigheder og arbejdstagerrettigheder og beskytte de mest sårbare sektorer, bl.a. på det offentlige område. Liberaliseringen kunne øge arbejdsløsheden, fattigdommen og ulighederne blandt de mest udsatte og alene være til fordel for store servicevirksomheder og erhvervsgrupper, særlig i de rigeste lande.
I denne krisetid er det derfor helt afgørende at udskyde gennemførelsen af direktivet om liberalisering af tjenesteydelser og foretage en passende undersøgelse af de potentielle sociale konsekvenser af dette direktivs gennemførelse.
Seán Kelly
(EN) Hr. formand! Vi skal takke Udvalget om det Indre Marked og Forbrugerbeskyttelse for at sætte fokus på dette vigtige spørgsmål, nemlig gennemførelsen af tjenesteydelsesdirektivet. Vi må i særdeleshed ikke lade lande, virksomheder eller enhver anden bruge den aktuelle økonomiske krise til at tvinge os tilbage til en protektionistisk tilgang, hvilket ville være en katastrofe for situationen som helhed.
I det bredere perspektiv kan handel med tjenesteydelser være en drivkraft i forhold til at skabe et økonomisk opsving, og Irland har helt klart oplevet fremgang, siden vi indlod os på udenrigshandel. Den nye krise ville være langt værre i Irland, hvis vi ikke havde den brede tilgang til international handel, som fremmes af det indre marked.
Åbningen af vores grænser for udenlandsk konkurrence har bestemt ikke haft nogen negative konsekvenser for vores indenlandske tjenesteydelser. Det har i stedet skabt konkurrence og innovation. Det, der er blevet foreslået i dag, er derfor noget, som jeg støtter 100 %.
Jeg vil til sidst blot sige, at det var godt at høre nogen her sige noget positivt om den irske kommissær, hr. McCreevy, som er en af mine venner på trods, af at vi ikke har samme politiske tilhørsforhold.
Josefa Andrés Barea
(ES) Hr. formand, fru kommissær! Vi drøfter tjenesteydelsesdirektivet. Formålet med dette direktiv var at gennemføre den fjerde grundlæggende frihed i det europæiske integrationsprojekt i praksis. Nu hvor vi i dag taler om årsdage, så blev direktivet vedtaget for tre år siden, og nu er den periode, som medlemsstaterne fik til at gennemføre det i deres nationale lovgivning og fjerne hindringer, udløbet. Med udløbet af perioden er det tid til at evaluere, hvor vi står nu, hvem der har gennemført direktivet, og hvem der ikke har, og under hvilke omstændigheder det er sket.
Mit spørgsmål er imidlertid, om Kommissionen mener, at der er behov for en større grad af harmonisering, og om den i så fald overvejer at foreslå lovgivningsinitiativer vedrørende dette yderst vigtige tjenesteydelsesdirektiv, som har til formål at harmonisere markedet og forbrugernes, borgernes og arbejdstagernes rettigheder.
Cecilia Malmström
Hr. formand! Jeg vil gerne endnu engang takke Dem for at tage dette meget vigtige spørgsmål op. Jeg tror, at der generelt er enighed om, at tjenesteydelsesdirektivet er meget vigtigt, og at der er et meget presserende behov for, at vi gennemfører det hurtigst muligt.
Det svenske formandskab gør ligesom tidligere formandskaber sit yderste for at sikre, at det sker hurtigt og gnidningsfrit. Vi har haft adskillige drøftelser i forskellige rådssammensætninger. Vi har afholdt seminarer og forhandlinger om direktivet, og det har været på dagsordenen for at fremme reelle fremskridt på området.
Der er imidlertid næsten to måneder tilbage, og svaret på spørgsmålet om, hvem der er bagud, kan ændre sig. Der er stadig tid. Vores mål er klart - og jeg ved, at det er Kommissionens mål også - og det er, at alle lande har gennemført direktivet senest den 28. december 2009. Der kan være nogle forsinkelser. Det beklager vi naturligvis, men jeg ved, at alle lande arbejder så hurtigt, de kan.
Der blev stillet et spørgsmål om, hvordan kvikskrankerne kommer til at fungere. De findes ikke endnu, men målet er, at de skal fungere på en brugervenlig og effektiv måde og indeholde alle de relevante oplysninger, som såvel leverandører af tjenesteydelser som forbrugere har behov for. Medlemsstaterne har samarbejdet med Kommissionen om at udsende en informationsfolder på alle sprog, der skal lette borgere og forbrugeres adgang til relevante oplysninger. Mange medlemsstater gør også på egen hånd en indsats for at udbrede information om direktivet. Der er også enighed om at anvende et fælles logo for at gøre det lettere for brugerne at navigere rundt mellem de forskellige websteder og kvikskranker.
Nogle medlemsstater vil - selv om det ikke er obligatorisk - gøre oplysninger om arbejdstagerrettigheder og arbejdsretten tilgængelige i deres kvikskranker. Tjenesteydelsesdirektivet dækker ikke arbejdsretlige anliggender, og udstationering af arbejdstagere er undtaget fra det. Det spørgsmål, som min svenske kollega stillede mig, er et svensk anliggende. Vi undersøger sagen, men det falder lidt uden for denne debat. Vi vil med glæde vende tilbage til det i en mere national sammenhæng.
Tjenesteydelsesdirektivet er vigtigt. Det vil gøre livet lettere for leverandører af tjenesteydelser, det vil fremme den frie bevægelighed og gavne investeringer, vækst og beskæftigelse, og det være meget positivt for borgerne. Borgerne regner med, at vi sørger for, at det hurtigst muligt er gennemført, fordi det vil gøre deres liv lettere. Det er vores ansvar at sikre, at vi gør vores yderste for, at det kan ske.
Jeg vil gerne endnu engang takke Parlamentet, ikke kun for at have stemt for og vedtaget tjenesteydelsesdirektivet, men også for at have ageret vagthund og blive ved med at tilskynde Rådet og Kommissionen til at gøre, hvad vi kan, for at direktivet bliver gennemført. Der resterer imidlertid stadig lidt tid, og vi vil muligvis vende tilbage til denne debat næste år under det spanske formandskab. Kommissionen vil stadig nøje overvåge direktivets gennemførelse.
Benita Ferrero-Waldner
Hr. formand! Som det tidligere er blevet sagt, har vi drøftet alle de spørgsmål, der vedrører alle de forskellige sociale og andre aspekter af dette direktiv. Jeg synes ikke, vi skal genåbne den debat nu, men vi bør dog se nærmere på medlemsstaterne med hensyn til, hvordan de har gennemført eller agter at gennemføre direktivet. På grundlag af den information, vi har allerede nu, ser det ud til, at størstedelen af medlemsstaterne vil have afsluttet gennemførelsen enten ved årets udgang eller muligvis i begyndelsen af 2010.
Så jeg tror godt, at man kan sige, at de fleste medlemsstater i det mindste vil have etableret en basis-kvikskranke og således være klar til at overholde deres aftaler og forpligtelser med hensyn til administrativt samarbejde.
I nogle tilfælde kan der imidlertid forekomme forsinkelser med ændringerne i de retlige rammer.
Med hensyn til evalueringsprocessen er der medlemsstater, der har benyttet lejligheden til at forenkle love og procedurer og har foretaget en lang række ændringer. Andre medlemsstater har vedtaget blot nogle få ændringer, og antallet af ændringer afhænger selvfølgelig af flere faktorer, herunder de eksisterende lovrammer samt medlemsstaternes interne organisation. Det er således mere kompliceret i føderale stater end i andre.
Selvfølgelig afhænger dette også af medlemsstatens vilje til at forenkle sine love og procedurer.
Med hensyn til spørgsmålet om korrekt gennemførelse har min kollega, Charlie McCreevy, ved adskillige lejligheder over for medlemsstaternes regeringsmedlemmer gjort opmærksom på gennemførelsesarbejdets betydning, og han og hans stab har fulgt og overvåget gennemførelsesprocessen meget nøje.
Som jeg sagde tidligere, er der da også i løbet af de sidste tre år blevet afholdt over 80 bilaterale møder med alle medlemsstaterne, og ekspertgrupper har mødtes over 30 gange i Bruxelles. Så vi har været meget aktive på dette punkt. Og vi vil fortsat følge medlemsstaternes bestræbelser og ligeledes fortsætte med at yde teknisk bistand, hvis medlemsstaterne ønsker det. Men når det kommer til stykket, er det helt klart medlemsstaternes ansvar, at arbejdet bliver udført og de nødvendige ressourcer fordelt.
Med hensyn til næste år tror jeg, det vil være af afgørende betydning at sikre, at den gensidige evaluering ifølge direktivet anvendes konstruktivt. Det bliver også nødvendigt at vurdere kvaliteten af lovgivningens gennemførelse, således som der er blevet bedt om, overvåge, hvordan kvikskrankerne fungerer og efterfølgende få feedback fra virksomheder og forbrugere.
Sidst, men ikke mindst, kan vi blive nødt til også at tage andre håndhævelsesmekanismer i brug - måske til tider traktatbrudssager, men det er for tidligt at sige noget om det.
Hvad angår de små og mellemstore virksomheder, deler vi selvfølgelig Deres holdning. De er rygraden i EU's økonomi, og deres behov udgør kernen i direktivet om tjenesteydelser.
Dette direktiv vil således være til gavn for alle virksomheder, men små og mellemstore virksomheder vil få størst glæde deraf, og som det ser ud nu, beslutter små og mellemstore virksomheder ofte at holde sig tilbage på grund af alle de juridiske vanskeligheder, men også fordi der mangler gennemsigtig information. Derfor vil direktivet om tjenesteydelser fjerne mange af disse indviklede forhold og - tror vi alle - give dem en saltvandsindsprøjtning.
Så vidt Kommissionen er informeret, er der ingen medlemsstater, der udnytter gennemførelsen af direktivet om tjenesteydelser til at begrænse arbejdstagernes rettigheder. Dette vil jeg gerne sige helt klart. Arbejdstagernes rettigheder som sådan påvirkes ikke af eller omhandles i direktivet om tjenesteydelser. Dette var da også helt klart et resultat af det praktiske og politiske kompromis, som både Parlamentet og Rådet nåede frem til.
Lad mig til sidst gentage, at Parlamentet har været en central samarbejdspartner hele vejen igennem i forbindelse med direktivet om tjenesteydelser. Kommissionen har i løbet af de sidste tre år fundet det vigtigt, at De til stadighed blev inddraget i gennemførelsesprocessen og holdt orienteret om vores arbejde med medlemsstaterne, og som det blev nævnt tidligere, vil dette fortsat være en central del af bestræbelserne på at forbedre det indre marked og skabe den vækst og de arbejdspladser, vi har brug for. En korrekt gennemførelse er derfor yderst vigtig, især under den nuværende økonomiske krise.
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
Skriftlige erklæringer (artikel 149)
Vilija Blinkevičiūt 
Europa er nødt til at være konkurrencedygtigt. Takket være Europa-Parlamentets indsats vil direktivet om tjenesteydelser medvirke til at gennemføre den hidtil ikke fuldstændigt regulerede frie bevægelighed for tjenesteydelser på Den Europæiske Unions indre marked. Direktivet om tjenesteydelser regulerer godkendelsesprocedurer, idet det angiver forbudte krav og fastsætter, at alle nye krav til tjenesteydere fra 2010 skal være ikkediskriminerende og begrundet i vigtige sociale interesser. Det regulerer ligeledes de vigtigste funktioner ved de kvikskranker, der er under etablering. Først og fremmest bliver omkostningerne ved tjenesteydelser på mellemstatsligt niveau reduceret, og dette er særlig vigtigt i en tid med økonomisk tilbagegang. Litauen har sluttet sig til de medlemsstater, der er parate til at gennemføre bestemmelserne i direktivet om tjenesteydelser inden for tidsfristen. Det er meget vigtigt, at Kommissionen har et tæt og effektivt samarbejde med medlemsstaterne, da der i nogle lande mangler information og tilstrækkelige forberedelser til direktivets gennemførelse. På nuværende tidspunkt er kun 50 % af medlemsstaterne klar til at gennemføre bestemmelserne i direktivet om tjenesteydelser i national lovgivning.
Edit Herczog  
Hr. formand! Den 28. december 2009 skal medlemsstaterne have gennemført direktivet om tjenesteydelser, hvilket vil åbne markedet for tjenesteydelser for privatpersoner og selskaber på samme måde som markedet for varer og produkter.
Dette direktiv vil i høj grad hjælpe små og mellemstore virksomheder og fremme jobskabelse og økonomisk vækst, samtidig med at det tager hensyn til forbrugernes interesser. Nogle medlemsstater har imidlertid besluttet at begrænse ansættelse af borgere fra de nye medlemsstater, der tiltrådte EU i 2004 og 2007. Tyskland og Østrig ønsker at opretholde denne begrænsning indtil 2011 uden nogen alvorlig økonomisk eller social begrundelse. Frankrig og Belgien anvender en lignende regulering med hensyn til Rumænien og Bulgarien.
Det står imidlertid klart nu, at den frygt, som "den polske håndværker" blev et symbol på, er ubegrundet. Antallet af arbejdere fra Central- og Østeuropa i Frankrig er for eksempel meget lavere end det antal, der arbejder i Det Forenede Kongerige, selv om der for tre år siden blev truffet en beslutning i Paris om gradvis at fjerne restriktionerne inden for de erhverv, hvor der manglede arbejdskraft.
Disse foranstaltninger hindrer i vidt omfang gennemførelsen af direktivet for tjenesteydelser, hvor en af hjørnestenene er fuldstændig afskaffelse af diskriminering på grund af økonomi eller nationalitet. Tyve år efter Berlinmurens fald, som fjernede grænserne mellem øst og vest, kan vi sige, at direktivet om tjenesteydelser tjener et lignende formål. En vellykket gennemførelse af dette direktiv vil endelig rydde det falske billede af vejen, som blev skabt af "den polske håndværker".
Patrick Le Hyaric  
skriftlig. - (FR) Inden dette direktiv bliver gennemført, burde Europa-Parlamentet foretage en modvurdering af den menneskelige og sociale virkning af dets anvendelse, hvor der især tages hensyn til den krise, vi befinder os i lige nu. Alt peger virkelig på, at dette direktiv vil sætte EU's virksomheder, håndværkere og ansatte op imod hinanden. For nylig afslørede en faglig landbrugsorganisation, at de franske myndigheder havde foreslået at oprette arbejdsformidlingskontorer i østeuropæiske lande for landarbejdere, som skal have mindre i løn og ringere social sikring end franske arbejdere. Gennemførelsen af direktivet om tjenesteydelser må ikke føre til, at der indføres sådanne fremgangsmåder, som betyder en forringelse af det sociale Europa. Vi er også meget bekymret på grund af de trusler, der hænger over forsyningspligtydelser som følge af EF-Domstolens praksis. Vi håber derfor stadig på en anden europæisk lovramme, som især vil optimere og udvikle offentlige tjenester.
Czesław Adam Siekierski  
Direktivet om tjenesteydelser (2006/123/EF) er karakteriseret ved en delvis liberalisering af udvekslingen af tjenesteydelser i EU. Formålet med at iværksætte et sådant direktiv var at frigøre økonomisk potentiale. Direktivet har åbnet for mange muligheder både for forbrugere og for virksomhedsledere. Det har givet mulighed for i højere grad at gøre brug af det indre marked. Nogle af dem, der drager størst fordel af liberaliseringen af markedet for tjenesteydelser, er de små og mellemstore virksomheder, som har haft størst besvær på grund af de hidtil eksisterende barrierer. Ifølge Kommissionen skaber tjenesteydelser cirka 70 % af BNP i EU's medlemsstater. Cirka den samme procentdel af arbejdsstyrken arbejder inden for levering af tjenesteydelser. En af fordelene ved at gennemføre direktivet er den deraf følgende stigning i konkurrenceevnen på det indre marked. Anvendelsen af dette direktiv har vist sig at give mulighed for udvikling af den europæiske økonomi samt for jobskabelse. Det bør tilføjes, at dette har betydet, at et af Lissabonstrategiens mål vedrørende større konkurrencedygtighed for den europæiske økonomi derved er nået. Desuden har det medført en stigning i antallet af udbudte tjenester. Disse virkninger er en motivation til at fortsætte arbejdet med en yderligere liberalisering af dette direktiv.
