Styrelseformer och partnerskap på den inre marknaden - En inre marknad för européer - En inre marknad för företag och tillväxt - Offentlig upphandling (fortsättning på debatten)
Othmar Karas
Herr talman! Tack för er information, herr Barnier. Lissabonfördraget har nu varit i kraft i två år och vi har för första gången en hållbar social marknadsekonomi som europeisk samhällsmodell. Därmed kan det bli möjligt för oss att ta det stora steget till en ekonomisk och social union i Europa. Det är denna princip som måste ligga till grund för idén om den inre marknaden.
Den inre marknaden har funnits i 20 år men är fortfarande inte fullbordad. Vi har Europa 2020-strategin, som vi inte kan omsätta i praktiken utan stödet från den inre marknaden, och vi diskuterar budgetplanen fram till 2020 som, om den inte innehåller ökade anslag för politiska initiativ beträffande konkurrenskraft, tillväxt, sysselsättning och social solidaritet, gör att vi inte kommer att kunna genomföra Europa 2020-strategin och uppnå alla dess mål.
Euron gör den inre marknaden till en hemmamarknad. Den inre marknaden är nödvändig för tillväxt och sysselsättning. Allt som stärker den inre marknaden ökar också Europas konkurrenskraft och därmed dess oberoende. Jag är därför mycket nöjd med att vi tar detta initiativ eftersom det är det viktigaste steg som EU kan ta. Det handlar om att ge små och medelstora företag tillgång till kapital. Vi måste se till att små och medelstora företag inte bara får ekonomiskt stöd i form av krediter eller genom främjande av lån. Vi måste även titta på andra metoder.
Det är viktigt att vi stöder riskkapitalfonder, projektobligationer och e-handel, att vi bekämpar piratkopiering på ett effektivare sätt, skapar ett gemensamt konsoliderat skatteunderlag för bolagsskatt, reglerar offentlig upphandling och förverkligar de fyra friheterna: den fria rörligheten för personer, varor, tjänster och kapital. Vi har alla mycket att göra. Tack för detta initiativ, herr Barnier!
Evelyne Gebhardt
Herr talman! Jag hoppas verkligen att man kommer att kunna rädda de 200 nödställda människorna, för detta är en mycket viktig fråga. Tack för att ni informerade oss om detta.
Herr Barnier, fru Győri, mina damer och herrar! Artikel 3 i Lissabonfördraget, som handlar om den sociala marknadsekonomin, står för ett nytt tillvägagångssätt och ett nytt politiskt uppdrag för framtiden. Nu är det förstås upp till oss att fullgöra detta uppdrag och det är något vi har väntat på att få göra i två år. Det gläder mig att kommissionen har tagit det första steget i denna riktning. Jag är också mycket glad över att vi i gruppen Progressiva förbundet av socialdemokrater i Europaparlamentet, efter en hård kamp, lyckades se till att den sociala klausulen finns med i Europaparlamentets ståndpunkt när vi i dag röstar om detta.
Det är en mycket viktig fråga eftersom den utgör grunden för social sammanhållning och gör att vi kan få människor i EU att betrakta den inre marknaden som en del av samhället. Detta är av grundläggande betydelse för att EU-medborgarna ska återfå förtroendet för det politiska systemet i EU. Framför allt måste kommissionen äntligen erkänna de sociala rättigheternas avgörande betydelse på den inre marknaden och betona EU-lagstiftningens sociala effekter. Det är därför det är viktigt för parlamentet att då och då påminna kommissionen om den sociala klausul som slås fast i Lissabonfördraget.
Jag vill tacka herr Barnier för att han försäkrat oss om att han kommer att ta hänsyn till detta och gå vidare på denna linje. Han kan räkna med stöd från hela gruppen Progressiva förbundet av socialdemokrater i Europaparlamentet. Herr Barnier! Den sociala klausulen betyder naturligtvis också att direktivet om utstationering av arbetstagare måste ses över. Det innebär att rätten att arbeta och strejka måste respekteras i medlemsstaterna, tillsammans med frågor som verkligen rör människor, och att dessa rättigheter måste integreras i EU:s inremarknadspolitik utan några om och men, och utan några restriktioner. Det är detta som är angeläget för oss socialdemokrater. Om den inre marknaden utvecklas på dessa grunder kommer vi att ge er vårt stöd och vår politik kommer att utvecklas i rätt riktning.
Det finns naturligtvis även andra frågor som är viktiga i detta sammanhang. Erkännandet av yrkeskvalifikationer, det europeiska färdighetspasset och att pensioner ska vara överförbara i sin helhet inom EU är alla frågor som är av intresse för EU-medborgarna och som kommer att göra den inre marknaden till en marknad för människor. Det är just detta vi socialdemokrater alltid säger. Ekonomin ska vara till för människor, inte tvärtom. Om vi går vidare på denna linje kommer vi att vara på rätt väg.
Morten Løkkegaard
för ALDE-gruppen. - (DA) Herr talman! Jag vill tacka föredraganden och de andra skuggföredragandena för ett gott samarbete med dessa betänkanden. Vi arbetade bra tillsammans och jag är också glad över att gruppen Progressiva förbundet av socialdemokrater i Europaparlamentet till slut ändå gick med på en kompromiss. Det skulle ha sett konstigt ut om vi inte hade kunnat uppnå en bred kompromiss kring dessa betänkanden.
Jag vill nämna tre saker som jag anser har varit en framgång för gruppen Alliansen liberaler och demokrater för Europa i det betänkande som jag arbetade med, dvs. betänkandet om styrelseformer och partnerskap på den inre marknaden.
Den första prioriteringen som vi har inkluderat är det faktum att stats- och regeringscheferna i EU måste ta på sig ett politiskt ledarskap på detta område. Det är en absolut nödvändig förutsättning för att uppnå resultat och göra den nödvändiga prioriteringen.
Den andra är att vi har sett till att vi riktar in oss på att verkligen genomföra lagstiftningen på detta område korrekt och i tid. Det var ett stort problem med tjänstedirektivet som vi naturligtvis hoppas inte kommer att upprepas framöver.
Vi har slutligen en alternativ typ av tvistlösning som ska främjas på EU-nivå, särskilt för konsumenter som handlar på Internet. Hela inriktningen på e-handel överhuvudtaget är också ett stort framsteg och det ska i detta sammanhang nämnas att vi också precis har antagit ett direktiv om konsumenträttigheter som också pekar i samma riktning, vilket naturligtvis är ett annat stort framsteg.
Jag vill slutligen verkligen vädja till kommissionsledamot Barnier att se till att vi när detta stora paket om den inre marknaden nu går vidare genom systemet också främjar kommunikationen om det. Våra erfarenheter hittills när det gäller kommunikationen om den inre marknaden - medborgarnas inre marknad - har lämnat en del övrigt att önska. Vi har alla ett ansvar, men jag vill verkligen uppmana kommissionsledamoten, om jag så får säga, att verkligen se till att vi främjar kommunikation och att satsa på detta så att medborgare och småföretag blir mer medvetna om att detta fantastiska paket faktiskt existerar. Att man inte är medveten om detta verkar vara det största problemet just nu. Jag vill därför starkt rekommendera att vi sätter fart på kommunikationen.
Emilie Turunen
för Verts/ALE-gruppen. - (DA) Herr talman, mina damer och herrar! På 1980-talet, det decennium då jag föddes, sade kommissionens dåvarande ordförande Jacques Delors att den inre marknaden skulle ha en social dimension. I dag, mer än 20 år senare, har vi 23 miljoner arbetslösa, tryck på löner och arbetsvillkor och på offentliga tjänster, det finns nästan 18 miljoner arbetande fattiga och en växande ojämlikhet i Europa. Samtidigt förlorar vi arbetstillfällen och vi vet inte riktigt hur vi ska försörja oss i framtiden.
Man måste konstatera att vi fortfarande har enormt mycket att göra för att skapa en europeisk social dimension. Mario Monti tog upp denna fråga förra året i sitt lysande förslag till oss alla. Jag anser att han absolut hade en poäng när han sade att det finns en del flaskhalsar, eller kritiska punkter, som vi måste acceptera och som vi måste ta itu med för att komma vidare, bl.a. en del sociala och miljörelaterade frågor. Det är i själva verket detta som vi enligt min uppfattning måste följa upp eller driva den närmaste tiden.
Det har varit en ganska tuff process att debattera detta dokument i parlamentet, men jag är mycket glad över att vi i dag som ett samlat parlament kan utfärda en rekommendation om hur kommissionen och Michel Barnier bör gå vidare i sitt arbete.
Jag vill nämna tre saker som är mycket viktiga för oss i gruppen De gröna/Europeiska fria alliansen och som utgör helt centrala budskap. Det första budskapet som kan tas från detta i dag är att vi vill ha en grön inre marknad. Detta ska bl.a. uppnås genom innovation och genom att offentlig upphandling används för att aktivt främja en omställning till en grön ekonomi. Det ska också uppnås genom att det införs ett ekologiskt fotavtryck för produkter och genom att man hittar finansieringsinstrument som kan bidra till att möjliggöra dessa gröna investeringar, däribland euroobligationer, som ska täcka vårt stora investeringsbehov i samband med omställningen till en grön ekonomi. Det andra budskapet från oss i dag är att vi vill ha en social inre marknad. Det betyder bl.a. att vi vill ha en grundläggande och grundlig social granskning av lagstiftningen innan den läggs fram, och att vi därför också vill ha en socialpolitisk hänvisning - det är den term vi enades om i den relevanta inremarknadslagstiftningen för att påminna oss alla om våra skyldigheter enligt Lissabonfördraget när det gäller grundläggande sociala rättigheter.
Vårt tredje budskap är att vi vill ha en konsumenternas inre marknad med bl.a. ambitiösa initiativ, marknadsövervakning och passagerarrättigheter.
Det är alltså ett mycket bra dokument som vi gröna kan ge vårt stöd i dag. Jag skulle ha önskat att det var lite tydligare i sina budskap, jag skulle ha önskat mig att detta dokument skulle ha fått oss att drömma om ett Europa som går i täten i världen när det gäller social rättvisa, nya arbetstillfällen och omställningen till en grön ekonomi. Vi har förmodligen fortfarande en bit kvar när det gäller detta, men jag anser att detta är en god början.
Malcolm Harbour
för ECR-gruppen. - (EN) Herr talman! Det är med mycket stor glädje som jag välkomnar de tre föredragandenas utmärkta betänkanden och som jag naturligtvis tackar alla ledamöter - inte bara dem i utskottet för den inre marknaden och konsumentskydd, utan även dem i de många andra utskotten som är representerade här och som har gjort gemensam sak med oss i vad som har varit ett stort projekt.
Kvaliteten på bidragen från hela det politiska fältet har redan visat hur engagerade vi är i denna fråga. Vi har haft livliga debatter och dispyter, men kunnat enas kring det gemensamma målet om en fungerande och konkurrenskraftig inremarknadsekonomi, en fungerande och konkurrenskraftig social marknadsekonomi, och att dessa två saker ska hänga ihop. Det har vi lyckats med i det vi hittills har gjort.
Detta viktiga projekts historia, som flera av er har tagit upp, började med professor Montis arbete, som han ska ha en eloge för, och en önskan från mitt utskotts sida - och jag vill särskilt tacka alla samordnare för deras stöd och energi i detta arbete - att säga att parlamentet ville få ett svar på detta också. Vi hade en känsla av att fullbordandet av själva grunden för Europa 2020-strategin för smart tillväxt och sysselsättning och innovation - dvs. den inre marknaden - i realiteten inte framstod som en politisk prioritering. Vi har kunnat samarbeta med kommissionsledamoten - och jag vill här ge Michel Barnier en eloge för att han tog tillfället i akt att arbeta tillsammans med oss - för att genom inremarknadsakten uttrycka detta som en politisk prioritering.
Detta har varit en verklig framgång för parlamentet. Det har visat att utskotten kan utnyttja sin rätt att ta politiska initiativ genom att arbeta tillsammans för att driva på utvecklingen, för utan parlamentet skulle vi inte vara där vi är i dag. Det gläder mig att Martin Schulz är här - den enda gruppledaren som är på plats - och jag hälsar honom varmt välkommen. Jag hoppas att det här är en lärdom som han kommer att ha nytta av i sitt arbete i parlamentet framöver.
När det gäller innehållet i betänkandet är det flera budskap som är tydliga. Flera kolleger har för det första sagt att vi, särskilt när det gäller varor och tjänster, har gjort enormt mycket men att det inte är tillräckligt välkänt, att människor inte drar nytta av det. Det finns också områden där vi verkligen måste gå vidare. En del av dem ingår i Europa 2020-strategin, inom innovation och digitala nät. Miljövänlig teknik uppmärksammas inte tillräckligt, även om en del av tekniken inte är ändamålsenlig.
Jag är mycket glad över det ni sade om offentlig upphandling, och även det ömsesidiga erkännandet måste förändras. Vi kommer att samarbeta om detta, men i dag har vi utarbetat en ram och en grund för att kunna gå vidare. Låt mig än en gång tacka dem av er som är engagerade i detta stora arbete som vi gör för alla EU-medborgares räkning.
(Talaren godtog att besvara en fråga (blått kort) i enlighet med artikel 149.8 i arbetsordningen.)
Nicole Sinclaire
(EN) Herr talman! Jag vill ställa en fråga till Malcolm Harbour, som är en kollega från West Midlands i Storbritannien. Han talade mycket om att vara med i EU och det inflytande detta ger, och han är faktiskt ordförande i ett av de mest inflytelserika utskotten här i Europaparlamentet - inremarknadsutskottet. Han är faktiskt den enda konservativa parlamentsledamoten som är ordförande i ett utskott. Han lade nyligen fram en skriftlig förklaring till stöd för småföretag, men fick bara strax över 200 namnunderskrifter. Är det ett mått på hans inflytande? Eller är han bara en eurofil i euroskeptiska fårakläder i den intetsägande ECR-gruppen som gång på gång lurar den brittiska allmänheten?
Malcolm Harbour
(EN) Herr talman! Nicole Sinclaire och jag företräder en region i Storbritannien vars invånare är beroende av den inre marknaden för sina jobb och sin framtid. Jag arbetar med småföretag hela tiden och jag kan upplysa henne om att de småföretag i Midlands som levererar till de stora företagen inom bilindustrin, alldeles i närheten av våra respektive hem, arbetar övertid just nu tack vare de nya möjligheter som vi har skapat genom att ge dem förutsättningar att ta sig an en marknad med 500 miljoner invånare - ett så stort område.
Jag tänker absolut inte be om ursäkt för det arbete jag gör här. Jag önskar att andra människor kunde vara mer konstruktiva och verkligen arbeta för sina lokala medborgare, i stället för att bara komma hit och klaga.
(Applåder)
Kyriacos Triantaphyllides
Herr talman! Herr kommissionsledamot! Jag uppskattade verkligen ert tal i dag. Vi anser dock att kommissionen fortsätter att hålla fast vid filosofin bakom Lissabonstrategin, vilken enligt kommissionens officiella ståndpunkt misslyckades med att uppnå sina mål.
Strategin för den inre marknaden måste först och främst förtydliga sina visioner och omdefiniera sina prioriteringar på såväl teoretisk som praktisk nivå, så att den blir tillräckligt synlig för allmänheten. Vi anser att marknaden är användbar, att den har sina fördelar. Den är emellertid inte någon samhällsmodell i sig. Den sociala dimensionen måste definieras som den viktigaste prioriteringen och den nya agendan för den inre marknaden måste utformas på ett sätt som bidrar till ökad social rättvisa. Allt kan inte vara till salu i ett fritt marknadssamhälle. Allmännyttiga tjänster, allmän sjukvård och tjänster av ekonomiskt intresse bör inte omfattas av konkurrenslagstiftningen eller inremarknadslagstiftningen. Att alla ska ha tillgång till hållbara offentliga tjänster av hög kvalitet är en avgörande politisk fråga. Samtidigt får grundläggande rättigheter, som rätten till facklig verksamhet, inte åsidosättas.
Matteo Salvini
Herr talman, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Jag ska inte hålla ännu ett anförande om de enskilda punkterna. Jag företräder en koalitionspartner i regeringen i ett av de länder som grundade EU, nämligen Lega Nord. Det här handlar inte om bättre kommunikation - jag hörde en kollega tala om en ambassadör som kan kommunicera när EU:s verksamhet kritiseras - utan snarare om att involvera regionerna.
Vi uppskattar dessa tre åtgärder. De innehåller positiva aspekter och aspekter som måste finputsas, i fråga om vilka vår grupp har lagt fram ändringsförslag. Det grundläggande är delaktighet, eftersom Italien är annorlunda än Finland och annorlunda än Portugal. Det viktiga är att detta ska vara en möjlighet och inte ett tvång, som en del tidigare direktiv ofta har blivit.
Vi måste vara försiktiga med att betrakta länder som inte följer riktlinjerna som lagbrytare, eftersom om de inte kan följa dem är det naturligtvis inte med flit utan förmodligen för att dessa direktiv inte kan genomföras på samma sätt i mer än 27 länder.
Den inre marknaden är vårt mål. Den är inte ett slutmål, utan ett medel, och för små och medelstora företag och konsumenter är det viktiga att processen först och främst är konkret och inte består av principförklaringar, utan av konkreta insatser som börjar med just dessa tolv punkter. För det andra måste regeringar och regioner verkligen vara delaktiga eftersom risken annars är att vi fastställer ännu ett regelverk som människor och tillverkare inte vill ha. Ingen ambassadör för kommunikation kan avgöra om ett direktiv eller en inre marknad passar det sociala och produktiva system som ska anamma dem.
Nicole Sinclaire
(EN) Herr talman! Det gäller en ordningsfråga. För det första står det i arbetsordningen att om en ledamot i parlamentet vill ta upp en ordningsfråga så ska talmannen tillåta detta och det var en förfarandemässig ordningsfråga som jag ville ta upp.
De blå korten ger ledamöter rätt att ställa frågor till andra ledamöter. Om ledamoten struntar i frågan anser jag att det är upp till er, herr talman, att uppmana ledamoten att besvara den.
Min fråga var helt enkelt: hur bidrog Malcolm Harbours inflytande till antagandet av hans skriftliga förklaring som inte lyckades samla tillräckligt många namnunderskrifter?
Talmannen
Vår kollega, Malcolm Harbour, har svarat. Det står var och en fritt att anse att hans svar var mer eller mindre uttömmande. Du kanske inte tycker att det var uttömmande, andra att det var det. Men därmed sätter vi punkt för diskussionen. Vi kan inte låta en så viktig fråga som detta bli en tvåsidig diskussion mellan dig och Malcolm Harbour.
Laurence J.A.J. Stassen
(NL) Herr talman! Låt mig börja med det som är positivt. Det finns flera bra förslag i dessa betänkanden, t.ex. vidareutvecklingen av tjänstedirektivet, EU-patentet och åtgärder mot alltför höga roamingavgifter. Det här är saker som kommer att påverka själva grunden för den inre marknaden och hjälpa enskilda medborgare och företag att utvecklas.
Jag kan dessvärre även konstatera att det finns många andra initiativ som går betydligt längre än målet med den inre marknaden. Jag kan nämna några av dem: klimat- och koldioxidmålen, socioekonomisk jämlikhet, rättvisa arbetsvillkor och, naturligtvis, ökad solidaritet: dvs. en ordning för socioekonomisk omfördelning som utan tvivel kommer att kräva ännu mer pengar. Alla dessa förslag osar socialism, inget av dem ligger såvitt vi kan se inom ramen för EU:s ansvarsområden och de har definitivt inget att göra med den inre marknaden. Det är en utopi att tro att skillnaderna i EU kan raderas ut genom socioekonomiska åtgärder. Syftet med den inre marknaden var aldrig att skapa en allomfattande jämlikhet i EU.
Herr talman! Delegationen från det nederländska frihetspartiet (PVV) skulle hellre se en inre marknad som riktar in sig på huvudfrågan, dvs. på att främja frihet och ekonomiskt samarbete. Ta itu med arbetet med dessa två frågor, vilket borde ha gjorts för länge sedan, och ta bort alla överflödiga initiativ. För PVV går den vision av den inre marknaden som det här propageras för alldeles för långt.
Róża Gräfin von Thun und Hohenstein
(EN) Herr talman! Jag vill säga till kommissionsledamoten att medan vi arbetade med betänkandet om ert innehållsrika dokument var vi, precis som ni, hela tiden medvetna om att den inre marknaden är till för européerna. Det är kanske därför förhandlingarna mellan de olika politiska grupperna om textens slutliga utformning blev så svåra. Jag håller verkligen med dem om att även om vi inte är förälskade i den inre marknaden, så kan vi bli mycket känslosamma när det handlar om den.
Det är verkligen bra att Europaparlamentet i dag skickar en tydlig signal till kommissionen och rådet i form av 15 prioriterade förslag, och jag är personligen nöjd med att vi underströk vikten av våra medborgares rörlighet. Bättre tillgång till banktjänster, lättare av få yrkeskvalifikationer erkända, pensioner som är överförbara i sin helhet - det är på dessa områden medborgarna vill ha lösningar så att de under hela sina liv kan studera, arbeta och investera i olika medlemsstater.
Européerna förväntar sig att vi vidtar konkreta åtgärder för att hantera konkreta behov, och här måste vi leverera. Ta t.ex. roamingavgifterna för tal- och datatrafik. Det är hög tid att se till att de inte längre hindrar EU-medborgarnas rörlighet på denna kontinent - vår kontinent utan inre gränser. Denna fråga tas också upp i det dokument som vi ska rösta om i dag.
Europaparlamentet lägger slutligen fram en idé om ett årligt inremarknadsforum, en plattform som bör möjliggöra en verklig dialog med medborgarna. För mig är detta ett viktigt sätt att involvera EU-medborgarna i reformen av den inre marknaden inför dess 20-årsjubileum och jag önskar oss alla lycka till med detta evenemang.
Mitro Repo
(FI) Herr talman, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! En orsak till problemen med den inre marknaden är dålig styrning. Ett oförsvarligt stort antal direktiv får för närvarande vänta alldeles för länge på att införlivas på nationell nivå. Alldeles för många av dem genomförs dessutom på ett bristfälligt eller felaktigt sätt.
Medlemsstaterna måste själva ta ansvar för en livskraftig inre marknad. Gemensamma regler som i praktiken inte respekteras är värdelösa. Det ligger en fara i ojämlikheten mellan EU-medborgarna. Rättigheter och skyldigheter måste vara desamma för alla EU-medborgare och företag.
Enligt min uppfattning understryks Europaparlamentets betydelse inte tillräckligt i Sandra Kalnietes betänkande. Enligt Lissabonfördraget ska parlamentet som lagstiftare vara likställd med rådet. Jag är övertygad om att det är avgörande för att ge den inre marknaden en nystart att alla EU-institutioner deltar på jämlik fot och har ett nära samarbete med varandra. Bara genom att agera tillsammans kan vi uppnå de mål som ursprungligen sattes upp för den inre marknaden, dvs. främjande av konkurrenskraft, en social marknadsekonomi och hållbar utveckling.
I sitt anförande i parlamentet i går underströk Martin Schulz att varken kommissionens ordförande eller Europeiska rådets ordförande hade rätt att bagatellisera parlamentets roll. Trovärdigheten i EU:s politik och EU:s framtid är i slutändan avhängig av att det finns en faktisk demokrati. Legitimiteten i parlamentets arbete garanteras av 500 miljoner europeiska väljare i direkta nationella val. Det är de som tillhör Europas mest inflytelserika personer, aktörer och beslutsfattare. Även den inre marknadens livskraft och EU:s framtid är beroende av hur de agerar och vilka beslut de fattar.
Olle Schmidt
Herr talman! EU är förvisso mer än den inre marknaden, men utan den inre marknaden, inget EU. Den inre marknaden är vårt viktigaste redskap för att ta EU ur den ekonomiska krisen.
Det finns därför ingen motsättning mellan vad som är bra för Europas medborgare och för Europas företag. Alla skulle vara vinnare om vi lyckas avlägsna de kvarvarande hinder som finns för den fria rörligheten av människor, varor, kapital och tjänster. Fullbordandet av den inre marknaden är långt ifrån klart och särskilt behövs servicesektorn renoveras och förbättras. Det gäller också den digitala marknaden för att vi ska kunna skörda de dynamiska effekterna av den fria rörligheten.
En av grundstenarna för den inre marknaden är euron. Den gemensamma valutan skapar stabilitet för företagen som inte behöver oroa sig för växelkurser. Euron förenklar handeln över gränserna. Om euron infördes i hela EU, också i mitt hemland Sverige, skulle det självfallet stimulera och stärka Europa och ge den inre marknaden ytterligare kraft. Vi skulle få fler jobb och mer välfärd.
Förresten, herr talman, så stöder jag till fullo Malcolm Harbours uttalande.
Pascal Canfin
(FR) Herr talman, herr kommissionsledamot! Många av mina kolleger kommer säkert ihåg att bakgrunden till detta paket för den inre marknaden är Montirapporten, och i Montirapporten rekommenderades en betydande kompromiss mellan de som förespråkar mer konkurrens och de som vill att sociala, miljö- och skatterelaterade aspekter ska ha större tyngd.
Jag anser att vi här i parlamentet - och så länge texterna inte rivs upp i samband med omröstningen i plenum om ett par timmar - har lyckats finna denna kompromiss, även i de totalt 14 förslag som läggs fram i dessa tre betänkanden. Jag vet också att ni för diskussioner inom kommissionen för att slå fast centrala teman som ni vill behålla och vi kommer självklart att noga följa om den balans som parlamentet lyckades finna, och som efterfrågades av Mario Monti, tas tillvara och utvidgas till att även omfatta de tolv centrala projektteman som ni talade om.
Jag vill särskilt ta upp tre saker som förefaller särskilt viktiga, för att vidareutveckla vad Emilie Turunen sade för en liten stund sedan för gruppen De gröna/Europeiska fria alliansen. Den första handlar om konkurrens. Problemet med den inre marknaden är att bestämma vad konkurrensen ska inriktas på. Ska den inriktas på innovation, produkter eller på regler, genom miljödumpning eller social dumpning? Jag anser att vi faktiskt har uppnått en balans här i parlamentet - och jag hoppas att ni kan ta den med er till kommissionen - som innebär att vi säger ”ja” till mer konkurrens genom innovation, ”ja” till ökade investeringar i anläggningstillgångar, men även ”ja” till en social klausul, ”ja” till miljökrav som ser till att konkurrensen inte leder till regeldumpning. Det är dessa två saker som jag anser är grundläggande för vår kompromiss.
Den andra punkten som jag vill ta upp gäller de skatterelaterade delarna. När ni föreslog det konsoliderade skatteunderlaget för bolagsbeskattningen för multinationella företag i den första versionen av inremarknadsakten var det inte ett förslag baserat på frivillighet, utan alla företag skulle omfattas av det konsoliderade skatteunderlaget. I det förslag som kommissionen lade fram för ungefär tio dagar sedan är det en åtgärd som baseras på frivillighet, dvs. i stället för att bygga upp en aspekt av den inre marknaden river kommissionen i stället ner en aspekt. Ni lägger till ett nytt system, ni lägger till ytterligare komplexitet, ni lägger till regelarbitrage i stället för att skapa skatteharmonisering. Det förslag som kommissionen lade fram för två veckor sedan går tvärtemot vad vi i parlamentet vill ha och vad ni hade föreslagit.
Den sista punkten som jag helt kort vill ta upp är tanken om ömsesidighet, i exakt samma termer som ni gjorde. Den inre marknaden har 500 miljoner invånare, den är en ekonomisk enhet, men också en politisk enhet som måste ge oss större möjligheter att påverka globaliseringen.
Edvard Kožušník
(CS) Herr talman! Jag vill tacka kommissionsledamoten för hans tolv åtgärder när det gäller inremarknadsakten och för att han lät sig inspireras av Mario Montis rapport. Jag vill emellertid nämna en person som är viktig i detta sammanhang och som alla vi som har arbetat med inremarknadsfrågor i utskottet för den inre marknaden och konsumentskydd säkert kan enas om, nämligen Malcolm Harbour.
Han är sannerligen en av de viktigaste personerna vid dagens sammanträde. Kommissionsledamoten kommer inte att ta illa upp för han var själv närvarande i utskottet när Malcolm Harbour lade fram initiativet för den inre marknaden, ett initiativ som öppnade upp hela debatten om den inre marknaden på nytt, och alla - oavsett politisk tillhörighet, vare sig de var socialdemokrater, gröna, liberala eller från de europeiska konservativa och reformisterna - ja, så gott som alla, ställde sig bakom denna idé. Det är därför jag vill nämna Malcolm Harbour. Som jag ser det måste vi nu kämpa mot ekonomisk nationalism och tiden är bara en av våra fiender i denna kamp. När det gäller bristen på tid ställer jag mitt hopp till att kommissionsledamot Barnier kommer att kunna omvandla dessa tolv åtgärder till lagstiftningsåtgärder.
Eva-Britt Svensson
Herr talman! Ordförandeskapet inleder sitt inlägg med att konstatera att vi behöver ett lokomotiv för ekonomin. Ja, det behöver vi, men jag vill tillägga att vi behöver ett lokomotiv för social rättvisa och för ett hållbart samhälle. Sociala rättigheter får aldrig ses som hinder. Tvärtom, det är förutsättningen för en hållbar och social ekonomi, och för tillväxten. Ingen har nämnt idén om ny momsstrategi. Jag vill göra det eftersom vi har olika regelverk om moms i de olika medlemsländerna. Sverige exempelvis finansierar en stor del av välfärden genom våra momsregler. Vi drabbas redan nu av EU:s regelverk, eftersom EU inte vill tillåta oss att befria ideella organisationer från moms. Det påverkar alla frivilligorganisationer, t.ex. barn- och ungdomsverksamhet. Vi måste ha rätten att bestämma dessa momsregler själva.
Oreste Rossi
(IT) Herr talman, mina damer och herrar! Upprättandet av en inre marknad är ett av kommissionens mål för att hantera den ekonomiska krisen.
Det finns positiva och negativa saker i alla tre betänkandena. Vi håller med om att ny teknik, e-handel och innovation ska användas för att uppmuntra nya företag och stärka konkurrensförmågan. För att uppmuntra upprättandet av en marknad för européerna bör en större samordning av handeln prioriteras i syfte att kontrollera varor från tredjeländer. En inre marknad baserad på samarbete kan inte vara annat än en möjlighet till ekonomisk tillväxt om den präglas av öppenhet och större hänsyn till regionala realiteter.
Det finns fortfarande problem, t.ex. det särskilda mandatet för kommissionens ordförande att övervaka den inre marknaden och bristen på skydd för små och medelstora företag och deras anställda. Om vi vill stödja den europeiska ekonomin måste vi sätta stopp för utflyttningen av företag.
Csanád Szegedi
(HU) Herr talman, mina damer och herrar! Man kan instämma i själva kontentan av detta betänkande. Frågan är dock vilken innebörd vi egentligen kan ge det. Fri rörlighet för personer och kapital är i grunden vackra ord, men vad har ungrarna egentligen fått se av detta hittills? De har sett att kapital från väst kan komma till östra Europa, men från östra Europa kan bara människor flytta västerut och det finns därför bara fri rörlighet för personer. Det är omöjligt, inte sant, att tänka sig att ungerska eller kanske tjeckiska eller polska entreprenörer köper upp t.ex. det tyska företag som tillverkar Volkswagen och sedan lägger ned det för att skapa sin egen marknad? Tyska, franska och brittiska entreprenörer har däremot gjort just detta i Ungern och lagt ner landets sockerindustri, livsmedelsindustri, konservindustri och textilindustri. År 2005 kampanjade de till och med för att vi skulle gå med i EU med argumentet att då skulle ungerska entreprenörer kunna öppna konditorier i Wien. Långt ifrån att kunna öppna konditorier i Wien kan ungerska entreprenörer inte ens öppna konditorier i små byar. Därför måste livsmedelsindustrin, textilindustrin och konservindustrin återuppbyggas även i östra Europa så att vi kan bli medlemmar, respekterade medlemmar, i EU och ha samma rättigheter.
Andreas Schwab
(DE) Herr talman, herr Barnier, mina damer och herrar! Jag vill först uppriktigt tacka alla i Europaparlamentet och kommissionen som deltagit i arbetet med detta gemensamma betänkande.
Den inre marknaden upprättades för nästan 20 år sedan genom Europeiska enhetsakten. Man har tveklöst uppnått mycket sedan dess, men processen är som ett 100-meterslopp. Det är de sista få metrarna som är tuffast och mest ansträngande. Det är därför desto mer välkommet att Michel Barnier, i samråd med övriga kommissionsledamöter, har lagt fram en sådan otroligt sammanhängande strategi för de sista få metrarna i loppet mot den inre marknaden. Tidigare har verkliga framsteg inte kunnat göras på det ena eller det andra området just för att de olika generaldirektoraten och kommissionen inte har kontrollerat strategin tillräckligt och sett till att den är sammanhängande. Vi måste arbeta tillsammans över alla grupper i Europaparlamentet och med kommissionen för att se till att denna situation förändras.
Själva grundtanken för de få sista metrarna av loppet mot den inre marknaden - slutspurten, som jag kallar den - är den vägledande principen om den sociala marknadsekonomin, som innebär att man måste ta arbetstagares, företags, medborgares och alla näringslivsaktörers rättigheter på allvar och uppnå en rättvis balans mellan de olika medlemsstaterna och även mellan aktörernas olika intressen. Jag anser att de kompromisser som vi har uppnått mellan de olika grupperna kommer mycket nära denna princip.
Herr Barnier! Jag vill ändå poängtera att Europeiska folkpartiets grupp (kristdemokrater) har träffat en intern överenskommelse mellan alla utskotten om vilka åtgärder i det paket som ni har lagt fram som bör vidtas härnäst. Listan består av fyra huvudpunkter. Vi vill att man ska göra en sista kraftansträngning för att förverkliga de grundläggande friheterna på den inre marknaden. En fjärdedel av yrkeskvalifikationerna i EU finns t.ex. bara i en medlemsstat, vilket visar att det fortfarande finns mycket att göra och att marknaden inte fungerar som den ska i fråga om öppenhet.
Vi vill dessutom skapa en gränsöverskridande, digital inre marknad och anlägga ett globalt perspektiv på den inre marknaden. Förslagen om policyn när det gäller offentlig upphandling är oerhört viktiga i detta sammanhang och parlamentet kommer att utarbeta en resolution i denna fråga vid nästa sammanträde.
Bernadette Vergnaud
(FR) Herr talman, fru Győri, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Jag vill gratulera alla parlamentsledamöter som har medverkat till dessa betänkanden. Jag anser att vi har lyckats ta fram tre balanserade texter som skickar en stark signal från parlamentet till kommissionen om våra prioriteringar för en effektivt fungerande inre marknad som är till för våra medborgare, för tillväxten och för företagen.
Som skuggföredragande för Cristian Silviu Buşois betänkande har vi upprättat en tydlig färdplan för kommissionen. För det första - och här är vi alla eniga, herr kommissionsledamot - har vi ett förslag till ett regelverk om offentlig upphandling, offentlig-privata partnerskap och tjänstekoncessioner som ska skydda små aktörer, små och medelstora företag och tilldelande lokala myndigheter, och som garanterar ömsesidighet mellan EU, industriländerna och de största utvecklingsländerna.
Det är därefter nödvändigt att prioritera det gemensamma konsoliderade skatteunderlaget för bolagsbeskattning och tydliga momsregler. Det är avgörande för att våra små och medelstora företag ska kunna blomstra i en konkurrensutsatt miljö.
Vi måste slutligen se till att det finns medel för att finansiera innovation - i syfte att stimulera en stark och hållbar tillväxt av stora europeiska infrastrukturprojekt - genom att införa euroobligationer.
Jag vill avsluta med att understryka hur viktigt det enligt min mening är att vi har uppnått en tillfredsställande kompromiss om grundläggande frågor som att sociala rättigheter ska garanteras i olika lagstiftningar på den inre marknaden och att tjänster av allmänt intresse ska skyddas i enlighet med Lissabonfördragets anda.
Herr kommissionsledamot! Vårt budskap till dig är mycket tydligt: ekonomin ska vara till för medborgarna, inte tvärtom. Du behöver vår hjälp. I dag ger vi dig denna hjälp, men också en stor utmaning: att få våra medborgare att förlika sig med det europeiska projektet. Så gör oss inte besvikna, utan inge dem det förtroende som de behöver!
Adina-Ioana Vălean
(EN) Herr talman! Som liberal välkomnar jag lanseringen av inremarknadsakten. Det borde räcka att undanröja nationella hinder för att skapa en inre marknad, men gör det verkligen det i alla sektorer? Det förefaller mig vara tydligt inom energisektorn och än mer när det gäller knappa resurser och internationella spänningar. Jag är övertygad om att EU måste använda hela sitt inflytande för att tvinga medlemsstaterna att koppla ihop och investera i sin infrastruktur som en förutsättning för en gemensam energimarknad och en säker energiförsörjning.
Detta nya mantra från Bryssel är emellertid bara önskvärt om det ökar konkurrenskraften och sänker priserna för konsumenterna, och det finns sektorer där detta kanske inte är möjligt. Jag tvivlar på att utvecklingen av europeiska telekomjättar, EU-täckande licensering inom den audiovisuella sektorn eller en inre marknad för onlineinnehåll kommer att öka konkurrenskraften på sikt eller främja kreativitet, kultur och tillväxt. Så vi borde kanske ta oss tid och sätta oss ner och tänka efter, i stället för att rusa iväg in i ett enkelt marknadskoncept.
Emma McClarkin
(EN) Herr talman! Jag vill börja med att tacka alla föredraganden för deras insatser, men framför allt Sandra Kalniete för hennes hårda arbete och vår ordförande Malcolm Harbour för hans ledarskap.
Den brittiska regeringen beräknar att en verklig inre marknad skulle kunna öka EU:s BNP med upp till 800 miljarder euro - en verkligt häpnadsväckande siffra. Mycket återstår fortfarande att göra för att uppnå detta. Att förbättra styrningen av den inre marknaden måste vara en grundläggande strategisk prioritering för EU. Det är oerhört viktigt att vi i dessa svåra ekonomiska tider försöker stärka vår konkurrenskraft, öka tillväxten, skapa arbetstillfällen och främja innovation. Jag är nöjd med detta betänkande, som framhåller vikten av ett tydligt åtagande och egenansvar från medlemsstaternas sida för att ge den inre marknaden en nystart, vilket är nödvändigt för att den ska bli en framgång.
Genom en noggrann övervakningsprocess och genom att snabba på införlivandet av direktiv kommer medlemsstaterna att kunna öka handeln och skapa en väl fungerande inre marknad. Jag är också mycket positiv till den prioriterade åtgärd som tas upp i António Correia De Campos betänkande om det ömsesidiga erkännandet av yrkeskvalifikationer, som jag ska vara föredragande för. Vi måste omedelbart slå fast de hinder som finns för medlemsstaternas genomförande av detta direktiv och för yrkesutövarna själva.
Cornelis de Jong
(NL) Herr talman! När vi debatterade Louis Grechs utmärkta betänkande fick jag intrycket av att både parlamentet och kommissionen var medvetna om att den inre marknaden måste bli mer socialt orienterad.
Vi var alla överens om att orsaken till att den inre marknaden delvis har misslyckats ligger i att den har vunnit storföretagens, men inte vanliga människors, hjärtan. Inga förslag har emellertid hittills lagts fram om ett socialt kapitel för att skydda fackliga rättigheter och kollektivavtal. Samtidigt fortsätter regeringschefer och kommissionen att gå på om återhållsamma lönekrav och en del av dem kräver till och med att kollektivavtalen ska avskaffas. Till och med fackföreningsrörelsens själva existens ifrågasätts nu.
Kommissionsledamot Barnier! Låt inte detta bringa dig ur fattningen. Följ ditt sociala hjärta och se till att den inre marknaden blir en marknad för alla, inte bara något att leka med för storföretagen. Jag uppmanar dig därför att lägga fram ett förslag som gör det alldeles klart att sociala rättigheter inte ska vara underordnade principen om ohämmad konkurrens.
Bara ett ord till min kollega, Nicole Sinclaire. Det var ett nöje att arbeta tillsammans med Malcolm Harbour med den skriftliga förklaringen om små och medelstora företag. Ni gav oss inget stöd och jag finner er kritik av förklaringen fullständigt obefogad.
Jaroslav Paška
(SK) Herr talman! Försöket att skapa en inre marknad för företag och för tillväxt stöter på många administrativa hinder, vilket är en naturlig följd av att företagsklimatet i de olika medlemsstaterna har utvecklats var för sig, i olika etapper och under olika förhållanden. Att synkronisera företagsklimatet i alla 27 medlemsstater är i mina ögon en oerhört krävande uppgift. Jag vill därför peka på ett annat alternativ, som inte kräver att alla medlemsstater samarbetar redan från början. Förfarandet i artikel 20 i fördraget om Europeiska unionen har redan gjort det möjligt för oss att göra betydande framsteg med den länge problematiska frågan om EU-patentet, genom ett så kallat utökat samarbete för att fastställa ett enhetligt patentskydd. Jag är övertygad om att om gruppen av ekonomiskt starkare medlemsstater - t.ex. Frankrike och Tyskland - hade viljan att fastställa enhetliga redovisningsregler och skapa ett gemensamt redovisnings- och skattesystem, så skulle det vara möjligt att genom ett utökat samarbete i enlighet med artikel 20 i EU-fördraget lägga grunden till ett gemensamt redovisningssystem, som övriga medlemsstater gradvis kan ansluta sig till. Jag är övertygad om att man genom ett antal väl valda, gradvisa steg kan förbättra EU:s inre marknad väsentligt.
Mike Nattrass
(EN) Herr talman! Sandra Kalniete vill ge den inre marknaden en nystart och får den att låta som en V 2-raket: som är extremt farlig och aldrig träffar sitt mål. António Correia De Campos är oroad över arbetstagarnas rörlighet. Det är jag också!
EU har översvämmat Storbritannien med nya arbetstagare. Storbritannien ser världen som sin marknad. Den tvångströja som EU-lagstiftningen utgör tvingar vår industri att lägga ned, stoppar innovation som ligger före lagstiftningen och får den traditionella industrin att lägga ned, om deras produkter är bra men skiljer sig från den version som godkänns på den europeiska kontinenten.
Offren är småföretagen. Storbritannien tillhör dem som följer reglerna och som därför också drabbas: t.ex. genom att uppfylla de kostsamma kraven inom svin- och äggindustrin vars efterlevnad kommissionen inte kontrollerar, vilket gör att våra produkter inte kan konkurrera. Det finns många fler exempel, men jag har bara fått en minut på mig att rädda småföretagen.
Amalia Sartori
(IT) Herr talman, mina damer och herrar! Jag anser att det är viktigt att vi nu förenas i ett tack till Michel Barnier för hans arbete och även till Malcolm Harbour för hans enastående insats.
Det initiativ som lades fram av kommissionen är frukten av många års arbete av bl.a. Michel Barniers företrädare. I och med dess offentliggörande kan vi nu äntligen bättre lyfta fram och prioritera frågan om den inre marknaden, en fråga som av skäl som var oundvikliga men som är svåra för allmänheten att förstå, enligt min mening inte uppmärksammades tillräckligt i Europa 2020-strategin.
Jag anser att den inre marknaden är EU:s stora utmaning. Den kan å ena sidan hjälpa oss ur en svår kris och å andra sidan göra oss starkare och ge oss mer inflytande på den politik som förs i resten av världen. Vi måste emellertid alltid kämpa mot motståndet från medlemsstater och jag anser att riktlinjerna i detta betänkande kommer att kräva att alla gör en gemensam insats.
När det gäller min egen grupp vill jag låna ett uttryck som användes av Andreas Schwab, och som jag helt håller med om, nämligen att det här är slutspurten. Under den här slutspurten ökar spänningen men också svårigheterna. Jag anser att det vi begär av kommissionen, vilket vi har Michel Barnier att tacka för, är en betoning av enhetliga yrkeskvalifikationer, på en digital inre marknad, på en inre marknad för offentliga upphandlingar och att små och medelstora företag ska få särskild uppmärksamhet. Och jag vill tillfoga mitt sedvanliga motto: vi måste förenkla, förenkla, förenkla.
Patrizia Toia
(IT) Herr talman, mina damer och herrar! Jag vill tacka föredragandena och Michel Barnier för deras generösa bidrag till parlamentet.
Vi ställer oss bakom idén om en inre marknad som har förmåga att förstå och uppfylla de sociala förväntningarna och konsekvenserna av den sociala dimensionen. Den är ingen önskedröm. Den är realistisk och även modern. Det är denna vision som gör marknaden starkare, för det har visat sig att en inriktning enbart på den ekonomiska delen, dvs. att marknaden i allt väsentligt reduceras till en ekonomisk fråga, inte kan lösa vare sig tillväxt- eller sammanhållningsproblem.
Det betyder kort sagt att vi nu måste förverkliga idén om en europeisk social marknadsekonomi. I dagens texter har vi detta. De erkänner sociala företag, kooperativ och deras roll, ömsesidiga försäkringsbolag och stiftelser, som utgör 10 procent av de europeiska företagen och svarar för en stor del av sysselsättningen. De är en realitet med verkliga företag som demonstrerar ekonomisk pluralism och företagspluralism. De arbetar med kapital, men inte för kapital, och vill skapa sysselsättning, välfärd, livskvalitet och innovation, och visa att dessa värden bör och kan vara en del av EU:s inre marknad.
Ashley Fox
(EN) Herr talman! Den inre marknaden är det viktigaste som EU har uppnått. Den fria rörligheten för varor, tjänster, arbetskraft och kapital stimulerar innovation och ökar välståndet för de 500 miljoner människor som lever i EU.
Den gemensamma marknaden var skälet till att mitt hemland gick med i EEG och den inre marknaden är skälet till att vi fortfarande är med i EU. På senare år har EU emellertid gjort avsteg från sin inriktning på att fullborda den inre marknaden. Man har ödslat för mycket tid och pengar på storslagna projekt som inte gynnar de människor som vi representerar. Jag menar att det är dags att åter börja framhålla den inre marknaden. Dess utvidgning och framgång är avgörande för våra ekonomier. Det är ett av de få områden där EU kan leda till, i stället för att bromsa, tillväxt.
Jag vill uppmana kommissionsledamoten att vara djärv. I stället för att skapa ännu fler regler som leder till att arbetstillfällen i City of London försvinner vill jag be honom att rikta in sig på att skapa en konkurrenskraftig och sysselsättningsskapande inre marknad för Europa.
Thomas Händel
(DE) Herr talman! Lagstiftningen om offentlig upphandling och offentliga kontrakt är en väsentlig del av den inre marknaden. Herr Barnier! Mitt svar på dina uttalanden om att vilja främja social integration i detta sammanhang är att jag har hört mycket lite om att skydda sociala rättigheter eller om att skydda kollektivavtal. Detta är några av de grundläggande regler som du säger dig inte vilja ifrågasätta. Om vi vill skydda de grundläggande reglerna måste vi i framtiden i samband med tilldelningen av offentliga kontrakt se till att grundläggande sociala krav uppfylls, att kollektivavtalen inte undergrävs och förhindra utnyttjande av billig arbetskraft. Allt detta måste vara en del av en modern lagstiftning om offentlig upphandling.
Jag vill göra klart att vi inte längre får lägga större vikt vid ekonomiska friheter och fri konkurrens än vid grundläggande sociala rättigheter. Antingen vill vi ha ett socialt EU eller så vill vi ha en permanent konflikt med de människor som vänder sig bort från ett EU som inte tillvaratar deras intressen.
Philippe Juvin
(FR) Herr talman, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Ekonomiska och sociala kriser är alltid plågsamma för våra medborgare och skapar tvivel hos medborgare och ekonomier.
I tre år nu har vi fått se många bevis för att länder, när de hamnar i svårigheter, är frestade att vända sig inåt. I ena stunden får vi höra om en massa besparingsåtgärder, i nästa om svårigheterna att konkurrera om offentliga kontrakt, och då och då - bl.a. här i parlamentet alldeles nyss - om tvivel om själva meningen med EU. EU pekas ut som orsaken till krisen.
Men det är krisen som är orsaken till tvivlen. Ditt budskap, herr kommissionsledamot, ska vara att upplysa EU:s medborgare om att EU är tillbaka och att dess roll är att skydda dem.
EU har tidigare varit naivt när det gäller utrikeshandeln, men det måste bli ett slut på detta. EU är ofta svårbegripligt, men måste bli lättbegripligt. Vi bär alla en del av ansvaret för det regelpedanteri som har gett EU rykte om sig att vara en fabrik som spottar ur sig komplicerade detaljbestämmelser. EU måste stå för en ständig strävan att förenkla. EU är alldeles för ofta en samling av 27 regler som alltför många gånger strider mot varandra. EU måste fortsätta harmoniseringen.
Då kan det bli dags att prata om social dumpning och skattedumpning mellan medlemsstaterna, för hur kan vi tro att vi någonsin kommer att kunna förverkliga den inre marknaden om reglerna fortsätter att vara så olika mellan staterna? EU uppfattas slutligen ofta som något som skapar begränsningar. EU bör hädanefter uppfattas som något som skapar möjligheter.
Mina damer och herrar, herr kommissionsledamot! Vad ni egentligen vill - och det applåderar jag - är att medborgarna ska få tillbaka den inre marknaden, vilket skulle lugna dem och ge dem en ny anledning att leva tillsammans. Herr kommissionsledamot! Du vill bygga en inre marknad på politiska, inte bara ekonomiska, grundvalar. Jag är övertygad om att du kommer att ha parlamentets stöd i denna strävan.
Marc Tarabella
(FR) Herr talman, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Den inre marknaden var när den inrättades en källa till hopp för de europeiska konsumenterna. Med tiden har de dock börjat tvivla allvarligt på vilka fördelar den kan ge dem i deras dagliga liv.
Jag tänker särskilt på e-handeln, som fortfarande inte används tillräckligt på grund av bristen på förtroende. Jag tänker också på bristen på skydd för passagerare och på att medlemsstaterna inte följer bestämmelserna på detta område. Jag tänker på att vi fortfarande inte har någon EU-stadga för ömsesidiga bolag och konsumentorganisationer. Och jag tänker också på den totala bristen på insyn i sektorn för finansiella tjänster, även om jag är medveten om att du, herr kommissionsledamot, arbetar outtröttligt med dessa frågor.
För att återvinna medborgarnas förtroende och se till att den inre marknaden äntligen kan fungera effektivt måste vi vidta ambitiösa och riktade åtgärder. Det är vad vi föreslår i de tre betänkanden som vi debatterar här i dag. Jag är särskilt nöjd med införandet av den horisontella sociala klausulen och klausulen om tjänster av allmänt ekonomiskt intresse som gör att vi kan ta ett första steg mot ett mer socialt EU. Det är vår skyldighet, en skyldighet för alla oss som är här och för institutionerna - och jag litar på dig, herr kommissionsledamot - att omgående anta våra förslag om en inre marknad som är till för medborgarna.
Zuzana Roithová
(CS) Herr talman! Om vi vill blåsa nytt liv i den europeiska ekonomin och stärka konkurrenskraften i en globaliserad värld måste vårt huvudmål vara att äntligen, efter 20 år, få bort alla hinder som gör det omöjligt för framför allt små och medelstora företag att utveckla sin affärsverksamhet. Det är därför nödvändigt att fullborda samordningen av tekniska standarder och redovisningsstandarder, att främja e-handeln, att sammankoppla företagsregister, att skapa driftskompatibla system för e-identifiering och erkännande av kvalifikationer, att på ett enhetligt sätt få bort diskrimineringen av företag på grund av deras ursprung, samt att rationalisera villkoren för deltagande i offentliga upphandlingar.
De 50 punkter som inremarknadsakten för närvarande innehåller är absolut grundläggande och vi måste se till att de blir verklighet. Skillnader mellan nationella rättsliga system skapar byråkratiska hinder för företag, bromsar investeringar och begränsar stordriftsfördelar och positiva synergieffekter. Men det finns även skillnader på områden som redan har harmoniserats genom direktiv på grund av att direktiven inte har genomförts enhetligt i medlemsstaterna och att hindren för att bedriva affärsverksamhet på den inre marknaden därför finns kvar. Skulle det inte vara bättre att vidta åtgärder som innebär att lagstiftningen tolkas och genomförs på samma sätt i alla länder och att begränsa direktiv som tillåter skillnader i den nationella lagstiftningen?
Jag uppskattar verkligen att kommissionsledamot Barnier har gett fullbordandet av den inre marknaden högsta prioritet och han har vårt fulla stöd. Jag vill tacka alla parlamentsledamöter som har deltagit och medverkat till detta mål.
Louis Grech
(EN) Herr talman! I maj 2010 röstade parlamentet för att man skulle se den inre marknaden som ett holistiskt, gemensamt projekt, och att man skulle skapa en balans mellan en öppen ekonomi som gynnar små och medelstora företag och medborgarnas sociala och grundläggande rättigheter. Detta bör beaktas i all lagstiftning om den inre marknaden och skulle samtidigt göra det möjligt att återvinna medborgarnas förtroende.
Att genomföra och anta de många utmärkta förslagen som finns i de olika betänkandena och i själva akten är emellertid en svår uppgift. Vi måste se till att en vitaliserad och omdefinierad inre marknad verkligen uppnås och inte åsidosätts. Det är i slutändan upp till institutionerna att ge den inre marknaden politiskt stöd och att stå för den drivkraft och det ledarskap som den sorgligt nog ibland saknar.
Jag vill i detta sammanhang därför föreslå att ett av de permanenta uppdragen för inremarknadsforumet ska vara att årligen utvärdera och granska läget när det gäller den inre marknaden, i första hand om målen i akten har uppnåtts eller inte, och därmed övertyga EU-medborgarna om att den inre marknaden verkligen representerar deras intressen och ambitioner.
Tadeusz Zwiefka
(PL) Herr talman! Den inre marknaden må ha verkat vara en önskedröm för 60 år sedan, men i dag är den ett faktum och en realitet i nästan 500 miljoner européers dagliga liv. Vi kan förstås känna oss stolta över att idén om EU har kunnat förverkligas med så goda resultat, men vi måste samtidigt vara medvetna om att detta projekt i själva verket aldrig kommer att vara klart, eftersom världen ständigt förändras, EU är i ständig förändring, och EU-medborgarna kommer att fortsätta att i allt större utsträckning dra nytta av de möjligheter som den inre marknaden erbjuder dem.
Inremarknadsakten, som vi i dag debatterar, och resultatet av de sociala samråden visar entydigt att samordningen av EU-marknaden inte bara handlar om ekonomiska processer i bred mening, utan också om lagstiftningslösningar för att hjälpa vanliga medborgare att fullt ut kunna dra nytta av möjligheterna på EU:s inre marknad. Jag välkomnar därför verkligen kommissionsledamot Barniers förslag, som gäller just förbättringen av rättssäkerheten och tillämpningen av internationella civilrättsliga principer, eftersom de ger praktiska lösningar på de problem som uppstår till följd av medborgarnas rörlighet. De är frågor som vid första anblicken kanske inte direkt förknippas med en förbättring av den fria marknaden, men som blir ett allt större problem för vanliga medborgare och företagare som beger sig utanför de nationella gränserna.
En bättre fungerande inre marknad kommer i någon mån att tvinga hela EU att samarbeta även på det civil- och förvaltningsrättsliga området. EU-marknaden måste anpassas till de senaste metoderna, och dess modernisering kommer alltid att medföra nya utmaningar för oss. Jag inväntar därför ett uppfyllande av principerna i inremarknadsakten med stora förhoppningar och entusiasm.
Evelyn Regner
(DE) Herr talman, fru Győri, herr Barnier! Den inre marknaden är själva hjärtat i EU och efter flera års kaos måste vi fastställa ett nytt regelverk för medborgare, arbetstagare, konsumenter och företag.
Det magiska ordet i alla dessa åtgärder är integrering - integrering av det civila samhället, den sociala dialogen och en faktisk tillämpning av den horisontella sociala klausulen i enlighet med den sociala marknadsekonomins principer. Vad jag tror saknas, vad som utgör en verklig brist på den inre marknaden, är ett förslag om förflyttning av aktiebolags säten över gränserna. Dagens situation skapar en negativ konkurrens mellan systemen och det är inte bra för vare sig företag eller deras anställda.
Herr Barnier! Vi har sett att du arbetar hårt och är beredd att lägga fram en rad olika förslag. Jag ber dig att även ta dig an denna fråga.
Regina Bastos
(PT) Herr talman! De betänkanden som vi debatterar - och jag vill tacka föredragandena - stärker en rad initiativ för att ge den inre marknaden en nystart. Jag vill särskilt nämna det engagemang som kommissionen och i synnerhet kommissionsledamot Barnier, som jag vill tacka, har visat och detta parlaments positiva respons genom utskottet för den inre marknaden och konsumentskydd, när det gäller att prioritera konkurrenskraft och en livskraftig marknad, vilket är en av grundpelarna i Europa 2020-strategin.
Européerna och företagen hoppas på effektiva stimulansåtgärder så att EU:s ekonomi åter kan börja växa. De hoppas på högre sysselsättning och ser fram emot ökat välstånd. Som kommissionsledamoten påpekade kommer öppnandet av marknaderna för våra företag, genom att vi undanröjer hinder och svårigheter, att göra det mycket lättare för dem och ge dem en enastående möjlighet att fungera som ett draglok i vår ekonomi. Åtgärder för att minska de administrativa och byråkratiska bördorna på små och medelstora företag, för att göra det lättare för dem att få lån och tillträde till tjänstemarknaden, och för att främja EU-patentet och erkännandet av kvalifikationer, är helt nödvändiga. E-handelns utveckling är viktig för att öka förtroendet bland konsumenter och företag för denna typ av handel. Tonvikten på innovation är avgörande för en stark och varaktig tillväxt och initiativet för socialt entreprenörskap är grundläggande för att få fram innovativa företagsprojekt som främjar social integration.
Det här är bara några åtgärder som kommer att bidra till att uppnå det ambitiösa projektet att fullborda, fördjupa och fullt ut dra nytta av den inre marknaden för EU-medborgarnas bästa. Vi har slutligen den viktiga rekommendationen att medlemsstaterna ska fördubbla arbetet med att införliva och genomföra inremarknadslagstiftningen.
Françoise Castex
(FR) Herr talman, herr kommissionsledamot! Du är säkert medveten om att de långa diskussioner som vi har fört här i parlamentet om ditt meddelande har kretsat kring offentliga tjänster, tjänster av allmänt intresse på den inre marknaden och hur de behandlas i lagstiftningen.
Vi har lyckats komma fram till en kompromiss som innebär att du uppmanas att gå längre än ditt förslag nr 25 och vi ber dig att gå längre än att bara utfärda ett meddelande, eftersom det inte skulle motsvara förväntningarna och behoven hos aktörer, användare och alla parter som är inblandade i offentliga tjänster, och dessutom inte skulle leda till att de mål som du själv sätter upp kan uppnås.
EU måste skicka ett klart och entydigt budskap om offentliga tjänster. Vi måste därför fastställa ett lämpligt regelverk, vare sig det är en förordning eller ett direktiv. Lissabonfördraget ger oss den rättsliga grunden att göra detta. Det är nu upp till dig att omsätta detta i ett lagstiftningsförslag. Jag är säker på att parlamentet är redo att följa dig i denna fråga.
Małgorzata Handzlik
(PL) Herr talman, herr kommissionsledamot! Jag vill först tacka föredragandena för ett väl utfört arbete. Vi instämmer alla i uttalandet att EU behöver en bättre fungerande inre marknad, så jag välkomnade förslagen om att fördjupa och förbättra denna marknad. Jag vill inte att en diskussion om att fördjupa den inre marknaden ska sakna en hänvisning till den största och mest ambitiösa planen - en plan som trots många års arbete ändå inte är en realitet - planen att skapa en inre marknad för tjänster. Kommissionen har lagt fram flera ambitiösa och nya idéer om hur marknaden kan fördjupas. De är värdefulla och nödvändiga för att den ska fungera effektivt, men jag vill också vädja om en förlängning och förstärkning av de planer som fortfarande inte fullt ut tjänar medborgarnas och företagens intressen.
Tjänstedirektivet är ett av de första stegen för att öppna upp tjänstesektorn, men vi kan inte nöja oss med detta. Vi måste dra nytta av de erfarenheter som vi har inhämtat under arbetet med tjänstedirektivet för att få bort andra hinder och förenkla befintliga regler. Många sektorer är fortfarande stängda, i medlemsstaterna finns många förfaranden som hindrar det fria flödet av tjänster och tjänstedirektivets flaggskeppsinitiativ - de gemensamma kontaktpunkterna - fungerar inte som de ska.
Herr kommissionsledamot! Jag anser att många av initiativen i inremarknadsakten inte kommer att få avsedd effekt om vi inte förbättrar den inre marknaden för tjänster. Ett effektivt genomförande av de många initiativen i akten är beroende av att marknaden för tjänster fungerar effektivt. Man behöver bara nämna erkännandet av yrkeskvalifikationer, e-handeln och bättre villkor för små och medelstora företag, men listan kan förstås göras mycket längre än så. Jag vädjar därför till kommissionen att fortsätta arbeta för att öppna upp tjänstesektorn som en förutsättning för att de andra initiativen i inremarknadsakten ska lyckas.
Sergio Gaetano Cofferati
(IT) Herr talman, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Professor Mario Monti, en man vars liberala kultur uppskattas och aldrig ifrågasätts, säger i sin rapport om den inre marknaden att man måste uppnå en balans mellan dels marknaden och dess regler, dels rättigheterna för de människor som bor och arbetar på denna marknad. Han säger det eftersom han är övertygad om att social sammanhållning är en viktig konkurrensfaktor och för att han i likhet med oss anser att människors värdighet som människor och naturligtvis också som anställda aldrig får ifrågasättas.
Det är därför den sociala klausulen är viktig. Den är ett instrument som har stöd av en överväldigande majoritet i detta parlament och det är därför vi ber dig och ordförande Barroso att inkludera den i alla lagstiftningsakter om den inre marknaden. Bara på detta sätt, genom att stärka enskilda arbetstagares roll och bidrag, kan marknaden uppnå sin fulla potential.
George Sabin Cutaş
(RO) Herr talman! Jag vill tacka föredragandena, i synnerhet António Correia De Campos, för ett väl utfört arbete och för deras ambitiösa förslag om hur man kan hantera utmaningen att förena två till synes motstridiga mål: att ge den inre marknaden en nystart och att återupprätta EU-medborgarnas förtroende för en väl fungerande marknad.
Som jag ser det måste inremarknadsakten omfatta ett sammanhållet och balanserat åtgärdspaket i linje med Grechbetänkandet och Montirapporten för att lägga grunden till ett Europa med mervärde för både medborgare och företag.
Medborgarnas intressen och rättigheter måste stå i centrum för åtgärderna för att blåsa nytt liv i och stärka den inre marknaden. I detta sammanhang välkomnar jag förslaget om en stadga för EU-medborgarna med information på flera språk om rätten att bo och arbeta i alla medlemsstater.
Talmannen
Vi har nu kommit till ögonkontaktsförfarandet. Jag har tyvärr ungefär 18 namn på min lista så alla kommer inte att kunna få ordet eftersom det inte finns tillräckligt med tid. Jag ska dock försöka att fördela tiden rättvist.
Ildikó Gáll-Pelcz
(HU) Herr talman! Flera lika viktiga saker styr den inre marknaden. Problemet på EU-nivå beror på att det inte finns någon heltäckande plattform, men detta skapar samtidigt tillväxtmöjligheter. De tre betänkandena tog hänsyn till dessa brister och beskrev dem också på ett utomordentligt sätt. Att bara beskriva dem räcker dock inte för att uppmuntra aktörerna. Jag lade fram flera ändringsförslag till förslaget till betänkande, bl.a. om lösningen av vissa utestående problem när det gäller arbetstagares fria rörlighet. Den inre marknaden måste dessutom gynna alla företag lika mycket. Här tänker jag särskilt på små och medelstora företag. En starkare ekonomisk tillväxt i EU kan bara uppnås om man undanröjer hindren på den inre marknaden. En vidsträckt och integrerad marknad kan i sig fungera som en drivkraft för innovation i framtiden. Jag gratulerar föredraganden, jag tackar kommissionsledamot Barnier för hans arbete och jag gratulerar det ungerska ordförandeskapet. Tack, herr talman!
Monika Flašíková Beňová
(SK) Herr talman! Försöken att bevara den inre marknaden sker ofta på bekostnad av sociala rättigheter och vissa nationella traditioner på arbetsmarknaden. För närvarande har den inre marknaden dessutom ett annat problem, eftersom den ekonomiska krisen kastar en skugga över dess möjligheter att vidareutvecklas på ett bra sätt. Jag anser emellertid att det är nödvändigt att inkludera en social dimension i lagarna om den inre marknaden för att se till att politiken är inriktad på medborgarna och för att uppnå sammanhållning genom respekt för sociala och arbetstagares rättigheter.
Vår gemensamma strävan måste vara att se till att den inre marknaden och dess funktion gynnar både medborgare och företag och därmed bidrar till att stärka Europas konkurrenskraft. Vi måste också inrikta lagstiftningsåtgärderna på att uppnå målen om en stabil och ansvarsfull lönepolitik och en tillräcklig kvinnlig representation i ledande positioner.
Andrew Henry William Brons
(EN) Herr talman! När det gäller EU-betänkanden ska man aldrig lita på etiketten utan alltid titta på själva innehållet. Dessa betänkanden verkar handla om den inre marknaden, handel och utflyttningen av jobb från höglöneländer till låglöneländer. En av föredragandena har emellertid inte försuttit chansen att hitta ännu en förevändning för att öka invandringen - inte bara inom Europa utan alldeles tydligt även från länder utanför Europa.
I Correia De Campos betänkande talas det om en tillströmning av högutbildade arbetstagare och säsongsarbetare - som normalt inte brukar vara kända för något övermått av kvalifikationer - som är positiv för den europeiska ekonomin. Människor ses inte som människor, utan som mobila produktionsfaktorer. Att hämta utbildad arbetskraft från tredje världen berövar fattiga länder på människor som de inte har råd att förlora.
Om man hämtar människor från tredje världen till Europa hämtar man dessutom också en del av tredje världen med dem. Man kan inte förvandla dem till nya européer med hjälp av lite kulturellt stjärnstoft. Det är inte människorna som är en produkt av olika kulturer, det är olika kulturer som är en produkt av olika människor.
Lara Comi
(IT) Herr talman, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Jag stöder riktlinjerna i detta viktiga meddelande som kommissionen har utfärdat som svar på professor Montis rapport i maj förra året.
Styrning och partnerskap är två aspekter som är grundläggande för att ge den inre marknaden en nystart. För att den ska kunna bli effektivare och mer konkurrenskraftig behövs det verkligen en stark politisk vägledning och ett ledarskap på hög nivå. Detta uppnås även genom att hela det europeiska systemet blir mer demokratiskt. De ståndpunkter, beslut och rättsakter som vi antar måste vara resultatet av ett väl samordnat samarbete mellan de olika EU-institutionerna.
Parlamentets roll i utformningen av lagstiftning om den inre marknaden kan dessutom stärkas ytterligare. Lissabonfördraget har redan bidragit avsevärt till detta genom att fastställa nya regler som ger parlamentet större befogenheter, men detta är i sig inte tillräckligt. Jag tänker särskilt på de ärenden där parlamentet har uttryckt en stark och tydlig ståndpunkt som dock skiljer sig från rådets och medlemsstaternas regeringars ståndpunkt.
Catherine Stihler
(EN) Herr talman! Debatten är nödvändig därför att vi genom att få den inre marknaden att fungera bättre kan skapa ekonomisk tillväxt som leder till nya arbetstillfällen. Det gläder mig att man kunde komma fram till en kompromiss om den sociala klausulen. Balansen mellan marknaden och våra sociala värderingar är oerhört viktig; det hade varit till stor skada om denna princip hade gått förlorad.
Även om många medlemsstater gör framsteg anser många, tråkigt nog, dessutom att den digitala agendan är oviktig. Om medlemsstaterna inte levererar när det gäller denna agenda påverkas hela EU:s konkurrenskraft negativt. Vilka påtryckningar kan användas för att se till att ingen EU-medborgare, oavsett var han eller hon bor, hamnar på efterkälken i denna digitala revolution som vi är mitt uppe i?
När det slutligen gäller offentlig upphandling välkomnar jag kommissionens förslag. Men hur kan vi se till att en innovativ offentlig upphandling står i centrum för vår agenda?
Miroslav Mikolášik
(SK) Herr talman! Idén att européerna måste skapa mer sysselsättning, eller fler arbetstillfällen, är grundläggande för oss. Det är framför allt nödvändigt att förstå att medborgarna måste stå i själva centrum för initiativet, vare sig det gäller konsumenträttigheter, kommunikationsstrategier, upphovsrätt eller att förbättra miljön för små och medelstora företags gränsöverskridande verksamhet, eftersom de utgör själva ryggraden i varje ekonomi.
Vi måste skynda på processen för erkännande av yrkeskvalifikationer för att främja rörligheten och samtidigt ta hänsyn till kollektivavtalen. Jag ser det också som särskilt viktigt att samma lagar tillämpas i alla medlemsstater, att det finns ett fullgott socialt skydd - jag upprepar, socialt skydd - och att social utestängning bekämpas.
Herr talman! Jag vill slutligen säga att införlivandet av dessa saker i ett europeiskt regelverk för yrkeskvalifikationer verkligen skulle gynna medborgarna, liksom en effektiv mekanism för arbetskraftens rörlighet.
María Irigoyen Pérez
(ES) Herr talman, herr kommissionsledamot! Tack för dina ord och jag håller med dig om att vi måste lyssna på våra medborgare och återupprätta deras förtroende för EU-projektet. I dag kan därför vara en stor dag för EU och EU:s sociala integration. Det beror på att vi i och med antagandet av betänkandena inte bara agerar för att ge den inre marknaden en nystart, vilket är en viktig åtgärd för att tackla den nuvarande ekonomiska krisen, utan också svarar på kraven från medborgare som vill gå vidare mot ett större EU och stärka de sociala rättigheterna.
EU måste hantera nya globala utmaningar genom att göra den europeiska ekonomin till en social marknadsekonomi med hög konkurrenskraft och stimulera påtaglig tillväxt, med fler och bättre arbetstillfällen. Detta mål ska emellertid baseras på en social klausul som ska införas i all lagstiftning om den inre marknaden som leder till att vi betonar och prioriterar medborgarna och därmed stärker deras sociala rättigheter.
Jag vill slutligen be kommissionen att lägga fram dessa förslag så snart som möjligt.
Seán Kelly
(GA) Herr talman! Den inre marknaden har utan tvekan varit mycket viktig för medlemsstaterna när det gäller de framsteg som de har gjort på det ekonomiska området. Den kommer att vara ännu viktigare i framtiden, särskilt för länder som mitt eget som försöker ta sig ur lågkonjunkturen.
Den inre marknaden behöver två saker som jag ser det: ökad kunskap hos allmänheten och i synnerhet de små och medelstora företagen om vilka möjligheter den inre marknaden erbjuder, och att vi måste få bort det som hindrar dess utveckling.
När det för det första gäller utvecklingen av e-handeln är höghastighetsbredband en absolut förutsättning. När det för det andra gäller en inre marknad för energi i EU är det europeiska superelnätet, som är ett långsiktigt projekt, helt nödvändigt. För det tredje, när det gäller innovation behöver vi ett EU-patent, som Enikő Győri talade om, inom ramen för ett utökat samarbete och även kompetenscenter vid universitet som utvärderas av oberoende parter.
Ilda Figueiredo
(PT) Herr talman! Erfarenheterna har visat att det inte finns någon balans mellan konkurrens och försvaret av sociala och arbetstagares rättigheter. Vad som i dag sker när man liberaliserar den inre marknaden är att privatiseringarna ökar, att arbetslösheten ökar, att jobben blir farligare och att konsumenterna i många fall får sämre service. Det finns väldigt många exempel, även i mitt hemland Portugal, på avreglering av transporter, postverket och kommunikationer, där servicen nu är sämre, färre människor är anställda och arbetet är farligare. Det är därför vi menar att det är viktigt att försvara den sociala klausulen i alla dessa processer. Huvudproblemet är att den inte följs av vare sig regeringar, kommissionen själv eller rådet, vilket framgick tydligt av rådets överläggningar den 25 mars.
Olga Sehnalová
(CS) Herr talman! Jag är övertygad om att det är mycket viktigt att medborgarna är medvetna och känner förtroende för att den inre marknaden ska bli en framgång. Detta förutsätter naturligtvis bl.a. kommunikation till medborgarna som är tillgänglig och begriplig. Jag vill än en gång uppmana kommissionen att allvarligt tänka igenom hur den ska förklara sina planer för medborgarna. Det offentliga samrådet om inremarknadsakten visade vad folk vill ha och vad man anser vara de största bristerna i den europeiska integrationen. De flesta identifierade förslag 48 som den viktigaste frågan, där kommissionen åtar sig att öka samrådet med det civila samhället. Man ska därefter lägga särskild vikt vid konsumenternas synpunkter i utformningen av lagstiftning. Jag förväntar mig att resultaten av de offentliga samråden kommer att beaktas i det här fallet.
Jag vill avsluta med att tacka och gratulera alla föredragandena och önska dig, herr kommissionsledamot, lycka till i det fortsatta arbetet.
Anna Maria Corazza Bildt
(EN) Herr talman! Det är dags att den reala ekonomin åter hamnar i fokus på den europeiska agendan och att återupprätta medborgarnas förtroende för vår gemensamma marknad. Nystarten för den inre marknaden är en historisk möjlighet för EU att ta tag i arbetet igen. Låt oss ta detta tillfälle i akt.
Det bästa sättet att verka för ett socialt EU är att skapa sysselsättning och det är det inremarknadsakten handlar om. Det är därför jag har försökt se till att denna viktiga akt inte blir urvattnad utan främjar EU:s förmåga att konkurrera på den globala marknaden och skapar arbetstillfällen. Jag har stått emot försök att införa onödiga regler och ännu mer byråkrati eller sådant som den sociala klausulen. Jag har stött det samförstånd som uppnåddes för att ge kommissionen ett brett mandat att gå vidare.
Nu är det dags att agera. Alla EU-institutionerna, aktörerna och rådet bör ta sin del av ansvaret och agera för att driva igenom frågor som varupaketet, tjänstedirektivet och småföretagsakten, samt att stärka förtroendet för e-handeln.
Sist men inte minst hoppas jag att detaljhandeln, som är en av den europeiska ekonomins grundpelare, också står högt upp på den politiska agendan.
Sylvana Rapti
(EL) Herr talman, herr kommissionsledamot! Inser du att du håller Europas framtid i dina händer? Jag anser att dagens debatt är oerhört viktig för EU:s framtid, för EU-medborgarnas framtid och för eurons framtid. Det är oerhört svårt för EU-medborgarna i de 27 medlemsstaterna att uthärda och förstå de åtstramningar som de nu drabbas av om de inte inser den inre marknadens värde och betydelse. Jag anser därför att dagens debatt kommer att avgöra om den inre marknadens 20-årsjubileum nästa år blir en fest eller en likvaka.
Jag anser att medborgarna, företagen och makthavarna bildar en triangel. Denna triangel måste vara likbent. För närvarande är medborgarnas sida oerhört svag och detta kan bara rättas till genom en horisontell social klausul, vilket är skälet till att vi har begärt en sådan klausul, till att vi försöker nå en kompromiss. Låt mig avsluta med att Jacques Delors sade att ingen kan bli förälskad i den inre marknaden. Men man bör göra den värd att älska.
Michel Barnier
Herr talman, mina damer och herrar! Jag är ytterst tacksam mot var och en av er för era utmärkta anföranden som uttryckt en lång rad olika åsikter. Jag har lyssnat uppmärksamt på allt ni haft att säga, på den vaksamhet ni har uttryckt och även, överlag, på den uppmuntran och det stöd för vår strategi som ni har uttryckt och som jag är mycket medveten om är något vi behöver.
Jag vill än en gång tacka de tre föredragandena Sandra Kalniete, Cristian Silviu Buşoi och António Correia De Campos, och säga till Edvard Kožušník att han gjorde rätt i att lyfta fram den centrala roll som Malcolm Harbour har spelat i denna debatt, för det var ingen självklarhet att elva utskott - och jag vill tacka de föredragande som har yttrat sig - skulle kunna arbeta tillsammans. Detta holistiska eller gemensamma tillvägagångssätt rekommenderades av Louis Grech och Mario Monti, och kommissionen har under ordförande Barrosos ledning samtidigt utfört samma arbete. Vi har tillsammans med tolv andra kommissionsledamöter arbetat med utformningen av dessa 50 förslag och för att nästa vecka äntligen fastställa de tolv nyckelåtgärderna för att modernisera den inre marknaden och de tolv symboliska förslagen för dessa nyckelåtgärder.
Tadeusz Zwiefka talade nyss om utopier och påminde om grundarna. Jag kommer ihåg något som en av dessa grundare - Jean Monnet - sade när man tog de allra första stegen mot en inre marknad genom att slå ihop kol och stål 1950. Han sade: ”Jag är varken pessimistisk eller optimistisk, jag är bara beslutsam.” Jag tror att om vi i dag - och här upprepar jag mig - lyssnar noggrant på allmänheten och hör deras ilska, deras oro, när vi ser hur många av dem som har det svårt, när vi ser bristen på sysselsättning och tillväxt, då är det dags för en ny beslutsamhet, i synnerhet när det gäller ekonomin och tillväxten. Róża Gräfin von Thun nämnde för övrigt denna europeiska beslutsamhet alldeles nyss. Jag anser att det är mycket viktigt att ni på grundval av det oerhört konstruktiva arbete ni har utfört tillsammans med de olika utskotten och grupperna snart - det är åtminstone min förhoppning - ska kunna hålla en omröstning som demonstrerar denna beslutsamhet och som rådet, och för sin del även kommissionen, måste ta hänsyn till. Det förberedande arbete som ni tillsammans har utfört stärker mig hur som helst i min egen beslutsamhet och jag har känt mig lugnad av den positiva allmänna debatt som vi har fört i fyra månader om inremarknadsakten, eftersom jag kommer ihåg att vi fick 850 bidrag, liksom av det faktum att Europeiska rådet självt har uttryckt sitt stöd för vårt agerande.
Det är så kommissionen kommer att fastställa de förslag som man är skyldig att lägga fram inom de kommande tolv månaderna och jag hoppas att vi, rådet, parlamentet och kommissionen, ska kunna genomföra dessa texter 2011 och 2012.
Som ni ser producerar vi - kommissionen - genom er lagstiftning en stor mängd bestämmelser. De som jag för närvarande arbetar med om lärdomarna av den finansiella krisen är reaktiva eller preventiva bestämmelser. Med inremarknadsakten är ambitionen att skapa en proaktiv och dynamisk lagstiftning och i förlängningen, som Philippe Juvin och Sophie Auconie förespråkade, en inre marknad som är vad den borde vara: ett område av möjligheter i betydligt högre grad än ett område av begränsningar, vilket är hur små och medelstora företag och medborgarna ser på den.
Medborgarna är konsumenter och vi kommer att arbeta för att garantera att de produkter som de konsumerar är säkra och avskaffa alla diskriminerande hinder. Medborgarna är arbetstagare och vi kommer att arbeta för erkännandet av yrkeskvalifikationer och för att de sociala rättigheterna för personer som arbetar i ett annat land ska respekteras. Det var detta som Liisa Jaakonsaari och Evelyne Gebhardt förespråkade. Medborgarna använder offentliga tjänster. Det är en fråga som många av er har tagit upp, särskilt Kyriacos Triantaphyllides, och jag vill för övrigt rekommendera Françoise Castex, som talade nyss, att noggrant läsa - vilket hon säkert redan har gjort - min kollega Joaquín Almunias förslag om översynen av Monti-Kroes-paketet. Det innehåller enligt min mening nya och öppna svar om kvaliteten på och tillgången till offentliga tjänster. Medborgarna är dessutom sparare och låntagare och jag har nyligen utformat bestämmelser om en gemensam integrerad bolånemarknad.
Sedan har vi, vid sidan om medborgarna, företagen, som skapar sysselsättning. Jürgen Creutzmann, Othmar Karas, alldeles nyss, och Anna Maria Corazza Bildt, har talat om konkurrenskraftens betydelse, framför allt för små och medelstora företag. Vi ska arbeta för mer gynnsamma redovisnings- och skattebestämmelser, för framsteg inom innovation, patent och upphovsrätt, som Toine Manders tog upp, för tillgång till investeringar och även, anser jag, för offentlig-privata partnerskap. Jag vill tacka Bernadette Vergnaud för hennes stöd av vårt projekt om koncessioner.
Vi måste förbättra styrningen av den inre marknaden. Andreas Schwab sade något mycket viktigt alldeles nyss om att få bort de olika skiljeväggarna och jag har försökt arbeta med detta tillsammans med mina kolleger i kommissionen. Att få bort skiljeväggarna är av betydelse när man tar ställning till de olika direktiven.
Som ni redan vet genomför jag för närvarande en utvärdering - land för land, och tjänst för tjänst - av tjänstedirektivet, vilket Małgorzata Handzlik och Zuzana Roithová just nämnde, och jag ser tydliga bevis på skiljeväggar. Det leder ibland till en dragspelseffekt för en viss arbetstagare, ingenjör eller arkitekt när det gäller tillämpningen av tjänstedirektivet, yrkeskvalifikationsdirektivet och e-handelsdirektivet.
Herr Schwab! Jag vill arbeta för att få bort dessa skiljeväggar.
Morten Løkkegaard och Louis Grech tog även upp kommunikation. Innan man kommunicerar något måste man göra något och när man gör något måste man förklara det på ett sätt som gör att medborgarna kan förstå vad det är man har gjort. Det är därför jag lägger så stor vikt i hela systemet för den inre marknaden på verktyg som kan föra EU närmare medborgarna: Solvitsystemet, som börjar fungera bra, informationssystemet för den inre marknaden (IMI), gemensamma kontaktpunkter, Ditt Europa och forumet för att förbättra dialogen mellan alla aktörer och civilsamhället, som Louis Grech nämnde.
Herr talman! Låt mig sammanfattningsvis påminna alla om några av de saker som jag tror på och som har väglett mig i det uppdrag som jag anförtroddes med ert stöd.
Låt mig börja med min främsta övertygelse, eftersom vi talar om ekonomi och sysselsättning. Det är inte så att resten av världen väntar in oss. På vissa områden utvecklas den mycket snabbare än oss Vi får inte bli åskådare till vår egen framtid. Vi européer måste driva på vår egen framtid. Det viktigaste argumentet, den största kraften för att vi ska kunna skapa vår egen framtid är den inre marknaden. Jag var i Kina för ett par dagar sedan. Vi respekteras där därför att vi utgör en marknad med 500 miljoner konsumenter och medborgare. Låt oss fortsätta att sträva efter att slå ihop våra resurser och stärka själva stommen - den inre marknaden.
Den inre marknaden är själva hörnstenen, plattformen för vår ekonomi. Om den fungerar bra kommer allt som vi bygger utifrån den i form av privata initiativ för företag eller lokala, nationella och europeiska offentliga initiativ att fungera bättre. Varför kämpar vi t.ex. för att återigen ta itu med det patentproblem där det har rått ett dödläge de senaste 30 åren? Skälet är att alla offentliga och privata initiativ när det gäller innovation och kreativitet har försvagats, försvagats kraftigt, av att vi inte har ett EU-patent och för att våra patent kostar tio gånger så mycket som i USA. Så plattformen måste fungera effektivt. Det är själva kärnfrågan och när det väl är verklighet kan vi mer effektivt genomföra en massa olika initiativ på denna grund.
Min andra övertygelse är att tiden är inne att arbeta för förnyad tillväxt och här instämmer jag med Emilie Turunen som alldeles nyss efterlyste ett annat slags tillväxt. Den tillväxt som kommer att komma efter krisen, och här har Emilie Turunen alldeles rätt, kommer att vara annorlunda än den tidigare tillväxten. Den måste i högre grad respektera naturresurser, naturområden, som vare sig är gratis eller outtömliga, och vi ska integrera dessa mål särskilt i den nya lagen eller de nya bestämmelserna om offentlig upphandling, och om beskattning, som måste spela en roll i uppnåendet av en mer miljövänlig tillväxt.
Min tredje övertygelse är att en hållbar ekonomisk utveckling inte är möjlig utan innovation och social sammanhållning. Det är den dynamiska kompromiss som Pascal Canfin talade om och som Mario Monti har rekommenderat, även på skatteområdet. Pascal Canfin och Sergio Gaetano Cofferati tog båda upp denna fråga och Patrizia Toia tog precis upp en fråga som kommer att finnas med i förslagen till en inremarknadsakt, nämligen utvecklingen av en sektor som jag tror på, de sociala entreprenörskapen.
Min fjärde övertygelse, som jag vill upprepa här, är att om vi ska vinna kampen om konkurrenskraften måste vart och ett av våra territorier, oavsett hur svaga de är eller hur långt bort från Bryssel de ligger, spela en roll. Varje företag kan vinna sin egen strid, till och med de allra minsta, och vi måste hjälpa dem att göra det. Alla våra medborgare, även de svagaste, de som ibland stängs ute på grund av funktionshinder, kan slutligen vinna sina egen strid om konkurrenskraften, förutsatt att de får uppmuntran och stöd.
Min femte övertygelse är att i förhållande till vad som sker i resten av världen måste vår ambition vara, det vidhåller jag bestämt, att vara aktörer och inte åskådare. Vi får dessutom inte nöja oss med att Europa är en kontinent för konsumtion. Europa måste fortsätta att vara en kontinent för produktion, inte bara av tjänster, utan ett område där vi har en produktiv bas och som också är föremål för en del förslag som vi ska lägga fram om långsiktiga investeringar.
När jag utnämndes till kommissionsledamot beskrev jag min tvåfaldiga ambition för er. Den har inte förändrats utan kommer att vara densamma tills mitt mandat löper ut. Vi ska se till att finansmarknaderna - som vi behöver - åter tjänar den reala ekonomin, inte tvärtom, såsom har varit fallet de senaste 15 åren. Det är inte företagens roll att arbeta för marknaderna, utan reglerade finansmarknader, som står under bättre styrning och tillsyn, att tjäna den reala ekonomin. Vårt mål är att den reala ekonomin, dvs. den inre marknaden, åter ska tjäna tillväxt och mänsklig utveckling. Nästa vecka kommer ni att kunna läsa förslaget till inremarknadsakten - det kommer kanske inte att vara perfekt och det kan säkert förbättras - som ska läggas fram av kommissionen mot bakgrund av er debatt och även mot bakgrund av denna tvåfaldiga ambition: att se till att marknaden åter börjar tjäna ekonomin och att ekonomin åter börjar tjäna tillväxt och mänsklig utveckling.
Enikő Győri
rådets ordförande. - (HU) Herr talman! Jag vill tacka alla som har deltagit i dagens debatt. För mig är detta oerhört viktigt i två avseenden. Ni har å ena sidan bekräftat det ungerska ordförandeskapets övertygelse om att den inre marknaden spelar en mycket viktig roll för att stimulera ekonomisk tillväxt i EU och se till att vi kan börja skapa nya arbetstillfällen igen. Den andra stora fördelen med denna debatt är att väldigt många tankar och idéer har uttryckts som vi även kommer att kunna integrera i rådets arbete. Kommissionen har redan gjort en stor del av detta arbete. Men naturligtvis återstår mycket arbete även för dem. Rådet vill ha ett mycket nära samarbete med parlamentet längre fram när den specifika lagstiftningen antas. Alla som har bidragit till denna process fram till nu, som föredragande eller som ledamöter i utskottet för den inre marknaden och konsumentskydd, och vars deltagande vi räknar med i framtiden också, ska därför ha tack.
Det har redan påpekats flera gånger att det ungerska ordförandeskapet har haft ett starkt Europa som mål. Det är också det ungerska ordförandeskapets motto. Vi säger dessutom alltid att vi tänker oss ett starkt Europa där medborgarna, folket, står i centrum för politiken, och det är också något vi inte får förlora ur sikte när vi talar om den inre marknaden.
Jag vill ta upp några av de frågor som oftast kom upp under debatten för sig. Den första är de små och medelstora företagens situation. De är definitivt nyckelaktörer på den inre marknaden och vi kommer därför att göra allt för att placera dem på kartan. Det betyder delvis att det ska bli lättare för små och medelstora företag att få tillgång till finansiering, att de administrativa bördorna ska minskas och att det ska bli lättare för dem att delta i offentliga upphandlingar. Vi lägger stor vikt vid att blåsa nytt liv i småföretagsakten, som kommer att stå på rådets (konkurrenskraft) agenda i maj. Vi kommer även att anta slutsatser om denna fråga.
Den andra frågan är den digitala agendan. Väldigt mycket har sagts även om detta under dagens debatt. Vi vet alla att det finns en enorm outnyttjad potential på detta område. Vi måste förbättra möjligheterna och villkoren för papperslös administration och papperslösa affärstransaktioner. Initiativ för e-handel och e-förvaltning tjänar detta syfte, men i en bredare mening anser jag att syftet med direktivet om konsumenters rättigheter också är att uppmuntra gränsöverskridande transaktioner med hjälp av en gemensam uppsättning EU-regler. Här kan jag även nämna genomförandet av tjänstedirektivet, som påverkar en betydande del av den inre marknaden och där enklare elektronisk administration är ett viktigt inslag.
En tredje punkt som jag vill ta upp är att fullbordandet av den inre marknaden enligt min uppfattning är otänkbar om man inte bygger upp och kompletterar energi- och transportinfrastrukturen. Det ungerska ordförandeskapet har under de första tre månaderna redan ägnat särskild uppmärksamhet åt att förverkliga den inre energimarknaden. Flera ledamöter tog upp infrastrukturobligationer under debatten. Vi ser med intresse fram emot resultatet av det offentliga samrådet om detta. Skyddet av den immateriella äganderätten är en annan fråga som vi fram till nu har ägnat stor uppmärksamhet. Jag nämnde även EU:s patentsystem i min inledning och är säker på att vi, när det utökade samarbetet har inletts, tillsammans kommer att kunna utforma dess innehåll och göra maximala framsteg vid rådets (konkurrenskraft) möte i maj när det gäller genomförandebestämmelserna. Det är min förhoppning att det till och med ska vara möjligt för oss att nå en överenskommelse.
Jag vill slutligen ta upp de sociala aspekterna. Det här är också den fråga som genererade mest intresse i dagens debatt och som även väckte de starkaste känslorna i parlamentet. Jag tror att debatten var mycket livlig om denna fråga även i kommissionen och är säker på att den kommer att bli det i rådet också.
Som jag sade tidigare behöver vi ett starkt Europa där människan står i centrum. Jag anser att detta tydligt visar hur det ungerska ordförandeskapet ser på denna fråga, men vi kan bara uppnå detta genom ett balanserat tillvägagångssätt där vi tar hänsyn till alla aspekter. Det vill säga, att om vi ställer människan i centrum är den viktigaste uppgiften att skapa sysselsättning, för om vi kan garantera att alla som vill arbeta kan göra det menar jag att vi inte kan erbjuda våra medborgare mer än så.
Det andra är att den europeiska samhällsmodellen, den europeiska sociala marknadsekonomin, som vi alla vet har satts på prov. Det ligger i vårt gemensamma intresse att skydda den. Det finns naturligtvis inte en enda modell i samtliga 27 medlemsstater, eftersom vi alla tillämpar den på olika sätt. Vi måste också vara realistiska. Denna modell har satts på prov. EU:s konkurrenskraft, medlemsstaternas konkurrenskraft, beror på om vi kan anpassa denna samhällsmodell till 2000-talets utmaningar. Vi får därför inte ha inställningen att detta är något heligt, utan något som vi försvarar genom gemensamma insatser men också anpassar till 2000-talet.
Även rörligheten har slutligen nämnts ofta. Jag anser att det här är ett område där vi snabbast och enklast kan göra framsteg och vi vill givetvis anta slutsatser om detta vid rådets (konkurrenskraft) möte i maj.
Det är slutligen det ungerska ordförandeskapets avsikt att den inre marknaden ska bli så synlig som möjligt och vi är beredda att göra åtaganden på högsta nivå. Här räknar vi med ledamöterna och ordföranden i kommissionen och med ledamöterna och talmannen i Europaparlamentet.
Sandra Kalniete
Herr talman! Jag vill avsluta denna mycket givande diskussion med att understryka att den har visat att vi, Europaparlamentets ledamöter, inser att vi har ett ansvar gentemot Europas folk att blåsa nytt liv i ekonomin och skapa nya arbetstillfällen. Konsolideringen av den inre marknaden är lika betydelsefull för att blåsa nytt liv i ekonomin som de två andra initiativen: den förstärka ekonomiska styrningen och 2020-strategin. Vi måste ge den inre marknaden en tydligare politisk profil. Både politiker och samhället i stort måste inse dess betydelse, så kommunikation är en mycket viktig del av arbetet för att ge den inre marknaden en nystart: kommunikationen med företag, med européer och även mellan de tre institutionerna. Jag är mycket glad över att vi är överens om målet att ena, stärka och ge den inre marknaden en nystart.
António Fernando Correia De Campos
föredragande. - (PT) Herr talman! Jag vill börja med att tacka alla för debatten, som har varit mycket givande. Jag fick inte tillfälle alldeles nyss att läsa den sista delen av mitt anförande, som helt enkelt var ett tack till kommissionsledamot Barnier. Det finns inget bättre sätt för mig att tacka honom än att påminna om den första meningen i hans anförande. Han sade att det är dags för Europa att höja ribban och inte bara ge människor dåliga nyheter. Jag kunde inte hålla med dig mer, herr kommissionsledamot, och vill med anknytning till detta säga att parlamentet har gjort sitt jobb i god tid och står redo att ge människor goda nyheter.
Cristian Silviu Buşoi
föredragande. - (EN) Herr talman! Jag vill tacka er alla för era inlägg i debatten och för era positiva kommentarer. Jag vill även tacka mina kolleger Sandra Kalniete och António Correia De Campos för deras utmärkta arbete.
Vi har nu tre betänkanden på bordet som är resultatet av ett par månaders hårt arbete. Trots de svårigheter som vi har stött på är jag nöjd med resultatet. Vi har fastställt rätt utmaningar och ett antal tänkbara lösningar. De är också ett tydligt uttryck för Europaparlamentets vilja att fördjupa och stärka den inre marknaden.
Jag är fast övertygad om att de tre betänkandena kommer att vara ett bra komplement till det breda offentliga samråd som organiserades av kommissionen och genererade nästan 750 svar. Jag välkomnar det intresse som företag, enskilda, icke-statliga organisationer och offentliga myndigheter har visat för inremarknadsakten, eftersom det är avgörande att vi har en bred enighet om åtgärderna för att anpassa den inre marknaden till våra medborgares och företags förväntningar.
Det gläder mig att se att kommissionen verkligen är aktiv och att några av initiativen redan är på gång. Jag tvivlar inte på att kommissionen kommer att ta vederbörlig hänsyn till Europaparlamentets synpunkter, för den viktigaste frågan är när allt kommer omkring: spelar våra insatser och vårt arbete någon större roll? Mitt svar är: ja, det gör de, men då måste vi vara modiga och inte blyga. Vi måste agera omedelbart, inte om några år. Vi måste alla agera tillsammans och inte var för sig med isolerade insatser. Det är dags att agera.
Nicole Sinclaire
(EN) Herr talman! Tidigare under debatten sade min kollega Cornelis de Jong att mina kommentarer i den fråga jag ställde till en kollega var opassande. Jag anser inte att det är opassande att ställa en fråga om vilket inflytande en ledamot av parlamentet har på denna institution.
Får jag be om tystnad så att jag kan tala?
Det är inte rättvist att en person kritiseras för att hon ställer en fråga här i parlamentet. Frågan besvarades inte och borde besvaras. I stället besvarade min kollega frågan om sysselsättningen i West Midlands. Får jag då påminna honom om hur EU subventionerade bort jobben från Ryton-fabriken i Coventry?
Talmannen
Debatten är härmed avslutad.
Omröstning: 6 april 2011.
Omröstningen om kommissionens uttalande om offentlig upphandling kommer att äga rum vid nästa sammanträde.
Skriftliga förklaringar (artikel 149 i arbetsordningen)
Luís Paulo Alves
Detta förslag innebär att lagstiftningen förenklas genom att flera direktiv slås ihop. Det förtydligar i själva verket lagarna och gör dem lättare för företag och konsumenter att förstå och följa. Jag anser att detta kommer att ge den inre marknaden en ny skjuts och förhoppningsvis även regioner som på grund av sin storlek, sitt avlägsna läge och sitt ekonomiska beroende av ett begränsat antal produkter har en svagare ekonomi, vilket är fallet med de yttersta randområdena. Det krävs överhuvudtaget åtgärder för att hantera den nedgång i efterfrågan som är en följd av köp över gränserna, och det är viktigt att se till att denna lagstiftning gynnar regioner som Azorerna. Mer isolerade områden har ett större intresse av att exportera sina varor. Deras företag måste ha tillgång till tydlig lagstiftning och deras konsumenter måste ha tillgång till ett större utbud av varor till mer konkurrenskraftiga priser. I situationer där det finns harmoniserad lagstiftning på områden som förhandsinformation, vilket tas upp i detta nya förslag, är ett sätt att stärka förtroendet för produkter från yttersta randområden - och därmed öka deras tillgänglighet och konsumtion på den inre marknaden - att förbättra deras anseende med hjälp av kvalitetscertifiering genom att vidta särskilda åtgärder i detta syfte.
Ioan Enciu
Den ekonomiska och finansiella kris som vi fortfarande genomgår har visat oss att vi riskerar att knuffa hela samhället närmare en kollaps om vi avlägsnar oss från ekonomins grundläggande syfte, vilket är att säkra medborgarnas välfärd. Detta gäller även den inre marknaden. Vi får inte glömma bort att dess funktion är att låta varje EU-medborgare dra nytta av likvärdiga ekonomiska och sociala rättigheter beträffande sin välfärd över hela EU. Den inre marknaden måste fördjupas och återigen inriktas på medborgarna och deras intressen. Jag anser att det under denna kris är viktigt att vi drar så mycket nytta som möjligt av något som Europa har och som är än mer värdefullt, nämligen mänskligt kapital. Arbetstagarnas rörlighet inom EU är nyckeln till ekonomisk återhämtning och den inre marknadens utveckling. Vi måste uppmuntra denna rörlighet och det första meningsfulla steget är att undanröja alla hinder som hindrar arbetskraftens rörlighet inom EU. Restriktionerna för arbetstagare från de nya medlemsstaterna hämmar en sund utveckling av den inre marknaden och måste omedelbart avskaffas.
Elisabetta Gardini
För att ge den inre marknaden en nystart måste EU:s politik verka i en företagsvänlig miljö som syftar till att uppmuntra innovation och tillväxt och en strategisk ompositionering av den europeiska ekonomin. EU behöver ett starkt politiskt ledarskap för att fastställa och genomföra så omfattande ekonomiska prioriteringar. Den nya europeiska strategi som har inspirerats av riktlinjerna i Montirapporten har den fördelen att den anger konkreta åtgärder för att vi ska komma ur denna ekonomiska kris genom att återställa produktivitets- och sysselsättningsnivåer. Av de 50 förslag som föreslås av kommissionen vill jag särskilt ta upp de åtgärder som har vidtagits för att göra små och medelstora företag mer konkurrenskraftiga, förbättra tillgången till krediter och till internationalisering, så att de kan dra nytta av de nya investeringsmöjligheter som erbjuds på den globala marknaden. Jag vill ta tillfället i akt och än en gång påminna er om att de små och medelstora företagen är de mest autentiska representanterna för den europeiska ekonomiska strukturen och att det finns oräkneliga framgångsrika exempel som förtjänar uppmuntran och stöd. Den digitala agendan, att bekämpa varumärkesförfalskningar, att stärka e-handeln och rationalisera upphandlingssystemet är andra prioriteringar som har brett stöd och som syftar till att förverkliga de ekonomiska positiva effekter som främjar monetär stabilitet och sammanhållning.
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg
Uttrycket ”inremarknadsakten” har varit på allas läppar ända sedan professor Mario Monti skrev sin rapport. Jag väntar med spänning på de tolv åtgärder som kommissionen ska slå fast som avgörande för den inre marknadens framtid. Jag kan samtidigt föreställa mig vad de kommer att handla om. Så i dag vill jag inte tala så mycket om konkreta idéer som EU-patentet, upphovsrätten eller offentlig upphandling, utan inrikta mig på de principer som vi enligt min mening bör vägledas av.
Jag anser att de framtida bestämmelserna om den inre marknaden å ena sidan bör spegla den filosofi kring den inre marknaden som har utvecklats genom åren, men å andra sidan anpassas till 2000-talets realiteter. Som exempel vill jag nämna den princip som vägledde Europeiska gemenskapen ända från början - försvaret av så kallad parallell handel, eller handel med lagliga produkter utanför officiella distributionskanaler, t.ex. att man i Tyskland säljer teveapparater av märket Grundig som har köpts lagligt i Frankrike. I dag sker parallell handel mycket ofta på nätet på en mängd olika webbplatser. Denna rättighet bör försvaras genom att man stöder den inre marknadens utveckling på nätet och e-handelns utveckling överhuvudtaget och genom att förbättra tillgången till kulturföremål i lagliga nätbutiker. Mycket återstår att göra på detta område, både när det gäller att göra det lättare för företag att verka i den virtuella världen men även när det gäller att stärka konsumenternas förtroende för transaktioner på nätet.
Kinga Göncz
Den inre marknaden är den viktigaste drivkraften bakom EU:s utveckling och förutom att stärka konkurrenskraften skapar den också en ram för social integration och skapar sysselsättning. Förslag om en fördjupning av den inre marknaden måste, vare sig de handlar om att undanröja administrativa hinder för småföretag eller stimulera e-handel, ha medborgarnas bästa för ögonen. Genomförandet av strategin får inte påverka sociala rättigheter eller urholka landvinningar på välfärdsområdet. Det finns fortfarande alltför många hinder för att arbetstagares, köpares och konsumenters rättigheter ska kunna upprätthållas utan inre gränser. Genomförandet av direktivet om fri rörlighet är dessutom ofullständigt, trots att det är mycket viktigt för att vi ska kunna återhämta oss från krisen att så många människor som möjligt är sysselsatta och att den europeiska arbetskraften förvaltas på bästa sätt. En väl fungerande inre marknad främjas av den gemensamma europeiska åtgärden mot korruption och organiserad brottslighet och av genomförandet av Stockholmsprogrammet som syftar till att upprätta ett område av frihet, säkerhet och rättvisa. Vi måste vidta åtgärder för att se till att yrkeskvalifikationer erkänns inom EU, att pensionsrättigheter kan överföras och att det finns tillgång till grundläggande banktjänster. Vi har även andra uppgifter att ta itu med för att uppnå fri rörlighet för tjänster och respekt för utstationerade arbetstagares rättigheter.
Liem Hoang Ngoc
Med tanke på hur viktig denna fråga är och de snäva tidsramarna för parlamentets arbete kan vi alla vara nöjda med vad vi har lyckats åstadkomma. Jag ställer mig bakom prioriteringarna i de olika betänkandena, i synnerhet erkännandet av yrkeskvalifikationer, att pensionsrättigheter ska vara överförbara, rationaliseringen av upphandlingsförfarandena, initiativen för små och medelstora företag och att alla ska ha tillgång till vissa grundläggande banktjänster.
Visst anser jag att det fanns andra åtgärder som förtjänade att nämnas, t.ex. frågan om kollektiva resurser, men jag är väl medveten om att det var svårt att välja mellan dessa 50 förslag. Jag är också glad över att vi lyckades nå en kompromiss om den sociala klausulen, som innebär att all lagstiftning om den inre marknaden måste föregås av en bedömning av de sociala konsekvenserna och, om det är motiverat mot bakgrund av vad man kommer fram till, innehålla en hänvisning till politiska och sociala rättigheter.
En annan anledning för oss att vara nöjda är att parlamentet efterlyser garanterad tillgång till tjänster av allmänt ekonomiskt intresse och sociala tjänster av allmänt intresse som är av hög kvalitet och erbjuds till överkomliga priser, och uppmanar kommissionen att ta initiativ till lagstiftning inom olika sektorer när det gäller detta.
Jan Kozłowski
Låt mig börja med att tacka föredragandena för det arbete som de har lagt ned på betänkandena om den inre marknaden och även gratulera dem till slutresultatet. Jag är glad att vi inför 20-årsjubileet av upprättandet av den inre marknaden har en resolution som kommer att göra det lättare för européerna att dra full nytta av den inre marknadens möjligheter. Jag är säker på att dess ikraftträdande kommer att leda till att de europeiska marknaderna blir mer konkurrenskraftiga och föra oss närmare målen i Europa 2020-strategin. Jag anser att TEN-T-näten spelar en viktig roll för att uppnå en effektivt fungerande inre marknad. Jag är därför glad över att deras särskilda betydelse uppmärksammas i betänkandena. TEN-T-näten är en av stöttepelarna för en effektivt fungerande marknadsekonomi, eftersom de skapar förutsättningar för en rättvis konkurrens i hela EU. Beträffande de beslut som vi måste fatta om TEN-T-nätens framtida utformning vill jag uppmärksamma behovet av att skapa bättre förbindelser mellan de ”gamla 15” och de nya medlemsstaterna, och att en större intern sammanhållning på transportområdet i den utvidgade unionen är en viktig faktor för EU:s konkurrenskraft.
Alajos Mészáros
Den inre marknaden är avgörande för EU-ekonomins framtida tillväxt. Särskild uppmärksamhet måste ägnas de små och medelstora företagen, eftersom det är de som har den största potentialen att skapa tillväxt och sysselsättning. Den inre marknaden måste erbjuda fördelar för små företag, för det är de som står för de flesta arbetstillfällena, samtidigt som det är svårare för dem att dra nytta av de möjligheter som den inre marknaden erbjuder. De har problem med att finansiera utveckling och innovation. Vi måste också uppmärksamma lokala företag i eftersatta och glesbefolkade områden och i problemtyngda stadsområden. Konkurrenspolitiken är en grundläggande möjlighet att göra det möjligt för EU att ha en dynamisk, effektiv och innovativ inre marknad och att även kunna konkurrera på global nivå. EU måste vidta viktiga åtgärder för att förbättra de små och medelstora företagens tillgång till information så att de blir medvetna om den inre marknadens möjligheter och vilka finansieringsmöjligheter EU erbjuder. Även jag anser att målen i Europa 2020-strategin och delar av småföretagsakten måste införlivas i alla EU-åtgärder som rör den inre marknaden. Det är avgörande för att övervinna befintliga hinder på nationell nivå och EU-nivå.
Rareş-Lucian Niculescu
Enligt min åsikt bör en inre marknad för européer också vara en inre marknad av hög kvalitet. I det här betänkandet nämns detta tyvärr inte alls. I EU säljs produkter ibland under samma namn, men med olika sammansättningar i olika länder. Produkter har enligt vad som påstås samma namn men finns tillgängliga i olika koncentration eller styrka. Det har rapporterats om fall där produkter av fyra olika kvaliteter har sålts under samma namn beroende på destinationsland. Följden blir att den till synes identiska produkten är av varierande kvalitet beroende på i vilket land den köps. Eftersom varunamnet förknippas med en viss kvalitet kan denna praxis vilseleda allmänheten. Företagen måste undvika att vilseleda konsumenterna om fördelarna med ett visst varumärke. Om producenterna vill sänka kvaliteten på de varor de säljer bör de använda ett annat varunamn. Våra medborgare tror att kvaliteten på varumärkesprodukter är identisk på alla marknader, enligt principen att ett visst varunamn står för en viss kvalitetsnivå. Eftersom detta är något som bekymrar mina väljare vill jag ta upp det till diskussion här i parlamentet.
Marianne Thyssen
Jag är glad över att den tidigare kommissionsledamoten Mario Montis rapport, som överlag har lovordats, och i vilken han förespråkar att den inre marknaden ska vidareutvecklas och fullbordas som en förutsättning för ”en social marknadsekonomi med en hög konkurrenskraft”, fick ett snabbt gensvar från Europaparlamentet. Det är trots allt obestridligt att den finansiella och ekonomiska krisen har varit ett hårt slag för Europa. En vidareutvecklad inre marknad, som är den största marknaden i världen, kommer i detta sammanhang att vara en av våra viktigaste tillgångar.
Vi måste vidta riktade åtgärder för våra små och medelstora företag, som utgör navet i Europas ekonomi: ge dem tillräckligt tillträde till kapitalmarknaderna, underlätta handeln på nätet och ta ett första steg mot ett gemensamt konsoliderat skatteunderlag för bolagsbeskattning. Även våra medborgare har allt att vinna på detta: möjligheter att studera utomlands, strängare säkerhetskrav för leksaker, billigare roamingavgifter. Vi kan som europeiska beslutsfattare inte nog betona detta. Utmaningarna är avsevärda, vilket är skälet till att vi måste göra vårt bästa för att skapa ett komplett regelverk för en inre marknad för nättjänster. Med dessa tre betänkanden skickar Europaparlamentet en tydlig signal om att vi menar allvar med att reformera den inre marknaden. Låt oss nu vara konsekventa när vi sätter igång med detta arbete.
Niki Tzavela
Om EU ska kunna övervinna de nuvarande svåra villkoren och kunna konkurrera med de snabbväxande ekonomierna måste man investera i sektorer som ger EU en konkurrensfördel. Den gemensamma marknaden är EU:s största konkurrensfördel och bör därför utnyttjas. Konjunkturnedgången leder dessutom till att EU:s medlemsstater binder sig närmare varandra på det ekonomiska området och detta måste vi dra nytta av för att konsolidera den europeiska ekonomin så att den blir mer konkurrenskraftig på både inhemsk och internationell nivå. Vi måste i våra officiella dokument därför sträva efter att främja en ambitiösare fördjupning av den gemensamma EU-marknaden, i synnerhet marknaden för tjänster. Dessutom bör företagens roll i skapandet av en fungerande inre marknad lyftas fram.
