Latvijas nepilsoņu balsstiesības pašvaldību vēlēšanās (debates) 
Priekšsēdētājs
Nākamais jautājums ir debates saistībā ar mutisku jautājumu Komisijai par Latvijas nepilsoņu balsstiesībām pašvaldību vēlēšanās, ko Zaļo grupas/Eiropas Brīvās alianses vārdā iesniedza David Hammerstein, Sociāldemokrātu grupas Eiropas Parlamentā vārdā - Alexandra Dobolyi, Eiropas Apvienotā kreiso un Ziemeļvalstu Zaļo kreiso spēku konfederālās grupas vārdā - Willy Meyer Pleite - un Eiropas Liberāļu un demokrātu apvienības grupas vārdā - Marian Harkin - B6-0007/2009).
David Hammerstein
Priekšsēdētāja kungs, pastāv Eiropas Savienības dalībvalsts, kas izmanto nepilsoņu konceptu, lai apzīmētu simtiem tūkstošu šajā valstī dzīvojošus cilvēkus. Lielākā daļa no viņiem ir dzimusi šajā valstī, strādā tur, tomēr viņiem ir piešķirts epithets "nepilsoņi”. Tā ir uzskatāma par novirzi no normas Eiropas Savienība.
Tā ir novirze, jo Eiropas Savienība ir balstīta uz nediskriminācijas principu, uz vienlīdzības principu, kas šobrīd šajā valstī tiek noliegti: tā neatzīst šo cilvēku tiesības un pakļauj cilvēku grupu vēsturiskai diskriminācijai tikai to etniskās izcelsmes dēļ. Tas nav pieņemami.
Lūgumrakstu komitejā mēs izskatījām īpašus gadījumus. Pirmais gadījums bija saistīts ar vīrieti, kurš ieradās un sacīja, ka "pirmo reizi balsot varēju laikā, kad studēju Vācijā. Es varēju balsot Vācijas pašvaldību vēlēšanās, bet savā valstī man šādas iespējas nav, jo tā mani neatzīst. Man nav citas pases. Man nav citas valsts. Man ir tikai šī valsts, bet es nevaru balsot". Tā ir novirze.
Vēl mēs Lūgumrakstu komitejā izskatījām kāda cita vīrieša lietu, kurš ir nokārtojis Latvijā valodas eksāmenus, pārzina visus tiesību aktus, un tomēr viņam nav piešķirta pilsonība, jo valsts uzskata - un es atkārtošu to, ko mums teica vēstnieks - "šis vīrietis nav lojāls valstij”. Kā tas ir iespējams? Kā tas ir iespējams, ka 20-25 % no Eiropas Savienības dalībvalsts iedzīvotājiem nonāk šādā situācijā?
Mēs pieprasām, lai tiktu ievērotas cilvēku pamattiesības un lai ikviens apzinātos šo situāciju, ņemot vērā, ka dažas valstis pievienojās Eiropas Savienībai, neīstenojot Kopenhāgenas kritērijus. Mēs lūdzam arī izdarīt spiedienu uz Komisiju, jo līdz šim Eiropas Komisiju ir izrādījusi tikai nespēku un pilnīgu intereses vai bažu trūkumu.
Alexandra Dobolyi
autore. - Priekšsēdētāja kungs, ir atzīmēts, ka šodien, kad pagājuši gandrīz pieci gadi pēc paplašināšanās, nekas neliecina par to, ka Latvija paustu cieņu pret tās lielāko minoritāti. Eiropas Parlamenta un virknes citu institucionālu organizāciju ieteikumi ir pilnībā ignorēti.
Liela daļa no Latvijas iedzīvotājiem ir atsvešināti no valsts un tās institūcijām. Nav jābrīnās par to, ka naturalizācijas rādītāji ir tik zemi. Padarot cilvēkus par nenaturalizētiem ārzemniekiem un izdodot viņiem nepilsoņu pases, netiek veicināta piederības pie valsts sajūta. Viņi nav piederīgi. Viņi nepieņem lēmumus. Viņi nebalso, pat ne tajās pilsētās, kurās veido 40 % no iedzīvotājiem un kurās politiskie lēmumi tieši ietekmē viņu dzīvi.
Vai šāda situācija ir labvēlīga vai nelabvēlīga Eiropas Savienībai? Tas ir jautājums Komisijai un Padomei. Demokrātija nevar attīstīties bez pilsoniskās sabiedrības, un pilsoniska sabiedrība nav iespējama bez līdzdalības. Līdzdalība sākas vietējo kopienu līmenī.
Šie cilvēki ir dzimuši šajā valstī vai pavadījuši tajā lielāko daļu savas dzīves, un mēs runājam par vairāk nekā 15 % no Latvijas iedzīvotājiem jeb aptuveni 372 000 cilvēku. ES ir jārīkojas viņu vārdā. Kādēļ Komisija šajā gadījumā nerīkojas? Citu ES dalībvalstu pilsoņi, kas uzturas Latvijā, var balsot un tikt ievēlēti pašvaldību un Eiropas Parlamenta vēlēšanās, taču simtiem tūkstošu iedzīvotāju, kuri dzimuši šajā valstī vai pavadījuši tajā lielāko dzīves daļu, šādu tiesību nav.
Es vēlos jautāt Komisijai un Padomei, ko tās ir paveikušais, lai atrisinātu šo problēmu ar Latvijas institūcijām, un pieprasu nekavējoties uzsākt tālākas darbības.
Willy Meyer Pleite
Priekšsēdētāja kungs, mana grupa, Eiropas Apvienotā kreiso un Ziemeļvalstu Zaļo kreiso spēku konfederālā grupa, nevilcinoties iesniedza šo mutisko jautājumu Komisijai pēc tam, kad vairāku Lūgumrakstu komitejas sesiju ietvaros apzinājām situāciju, kādā atrodas daudzi Latvijas iedzīvotāji.
Komisijas locekļi, komisāra kungs, nav pieņemami, ka 21. gadsimtā pieredzam Eiropas Savienībā iedzīvotāju segregāciju. Tas nav atbilstoši Eiropas Savienībai, tās principiem vai vērtībām. Valstī, kas kopš 2004. gada ir bijusi daļa no Eiropas Savienības un kurā ir tikai 2,5 miljoni iedzīvotāju, ir šobrīd spēkā tiesību akti, kas vienkārši attur pusmiljonu iedzīvotāju no viņu kā pilsoņu tiesību izmantošanas.
Šie cilvēki tiek dēvēti par nepilsoņiem. Viņu pases ir melnā krāsā, tādēļ viņus dēvē par "melnajiem” vai "baklažāniem”. Šādi viņus dēvē pat pārvalde, valsts, valdība, un viņi ir pilsoņi, kas nevar izmantot savas likumīgās tiesības balsot un tikt ievēlētiem.
Tādēļ mēs uzskatām, ka Eiropas Komisijai ir jāizdara ievērojams spiediens uz valdību, lai novērstu tās nespēju ņemt vērā dažādu institūciju, piemēram, ANO Cilvēktiesību komitejas, ANO Rasu diskriminācijas izskaušanas komitejas, Eiropas Padomes Parlamentārā asamblejas, Eiropas Padomes Vietējo un reģionālo pašvaldību kongresa, Eiropas Padomes komisāra cilvēktiesību jautājumos paustos ieteikumus un ieteikumus, ko Parlaments pauda Latvijas pievienošanās sarunu ietvaros 11. marta rezolūcijā, kurā skaidri bija norādīts, ka ir jārod skaidrs risinājums saistībā ar segregācijas problēmu un jautājumu par iedzīvotājiem, kuriem jāpierāda, ka ir dzimuši pirms 1940. gada. Tas vienkārši nav pieņemami.
Es uzskatu, ka ko tādu nedrīkst pieļaut. Mēs nevaram līdzāspastāvēt Eiropas Savienībā, kamēr turpinās šāda situācija un tādēļ mēs uzskatām, ka ir ļoti būtiski, lai Komisija, Eiropas Savienības iestādes un mēs visi turpinām tādā pat veidā iesniegt priekšlikumus, lai izbeigtu šo situāciju.
Šajā sakarā mūsu grupa sagaida, ka Komisija sniegs konkrētus priekšlikumus saistībā ar jautājumiem, ko izvirzām šajās debatēs. Arī saistībā ar valodu mūs māc bažas, ņemot vērā faktu, ka saskaņā ar jaunu tiesisku regulējumu - un šajā sakarā pagājušajā gadā notika studentu demonstrācijas - 60 % no mācību programmas ir jāmāca latviešu valodā, tādējādi veidojot skaidru diskrimināciju attiecībā pret krievu valodu.
Šķiet, ka es atgādināju, ka ģenerāla Franko diktatūras laikā manā dzimtenē Spānijā bija aizliegts runāt basku, kataloniešu vai galīciešu valodā. Šīs valodas bija vienkārši aizliegtas. Šodien šīm valodām ir otrās valsts valodas statuss. Es uzskatu, ka arī šī situācija ir jārealizē tā, lai beigu beigās neviens Eiropas Savienības iedzīvotājs netiktu atturēts izpausties dzimtajā valodā, savā valodā, kurai būtu piešķirams oficiālas valodas statuss, kas līdzvērtīgs jebkuras citas valstī izmantojamās valodas statusam.
Tādēļ es aicinu Komisiju beidzot rīkoties dinamiski, lai novērstu segregāciju, kas tiek īstenota Eiropas Savienības dalībvalstī.
Christopher Beazley
Priekšsēdētāja kungs, saskaņā ar Reglamentu Parlamenta deputātiem būs dažādi viedokļi par pārrunājamo jautājumu, tomēr Jūsu kā priekšsēdētāja tiesības un patiesībā pienākums ir ieteikt kolēģiem, kā viņi var paust viedokļus, ko viņiem ir tiesības paust.
Es uzskatu, ka pēdējais apgalvojums saturēja elementus, kas līdzinās Eiropas Savienības valdības apmelošanai. Es iebilstu pret to. Es domāju, ja skatīsim mūsu Reglamentu, tad atbilstošu Parlamenta debašu īstenošana nepieļauj, ka deputāti izmantot tāda veida izteiksmi, ar kuru tikko saskārāmies.
Priekšsēdētājs
Es neizmantoju man saskaņā ar Reglamentu piešķirtās pilnvaras, jo neinterpretēju deputāta runu tādā veidā, kā Jūs tikko apgalvojāt.
Willy Meyer Pleite
(ES) Priekšsēdētāja kungs, ņemot vērā, ka tiku pieminēts, vēlos norādīt, ka palieku pie katra manis paustā vārda.
Jacques Barrot
Priekšsēdētāja kungs, tikko tika minēts Spānijas piemērs, taču patiesībā šo problēmu atrisināja Spānijas valsts.
Komisija apzinās īpašos apstākļus, kādos atrodas krievvalodīgā minoritāte Latvijā. Pirmspievienošanās stratēģijas ietvaros saskaņā ar Drošības un sadarbības organizācijas un Eiropas Padomes ieteikumiem daudz pūļu veltīja šo cilvēku naturalizācijas un integrācijas veicināšanai.
Komisija ir atkārtoti uzsvērusi, ka visām iesaistītajām pusēm, ieskaitot pašu minoritāti, ir jāsniedz ieguldījums šajā sarežģītajā procesā un jāierosina risinājumi.
Attiecībā uz specifisko jautājumu par Latvijas nepilsoņu piedalīšanos pašvaldību vēlēšanās vienīgais, ko saistībā ar vēlēšanu tiesībām garantē Eiropas Kopienas dibināšanas līgums, ir ES pilsoņu tiesības piedalīties Eiropas un pašvaldību vēlēšanās to dzīvesvietas dalībvalstī, arī gadījumos, ja viņi nav tās valstspiederīgie.
Tas nozīmē, ka jautājums par personu, kuras nav ES dalībvalsts valstpiederīgās un tādējādi nav ES pilsones, piedalīšanās vēlēšanās neietilpst Kopienu tiesību aktu darbības jomā.
Līdz ar to Komisijai nav tiesības runāt ar Latviju par jautājumu saistībā ar šo cilvēku piedalīšanos pašvaldību vēlēšanās. Šādu jautājumu risināšana ir dalībvalstu kompetence.
Es izprotu situāciju, ko atspoguļoja mutiskā jautājuma līdzautori, tomēr nevaru viņiem sniegt citu atbildi. Tādēļ mums šīs problēmas, ko Savienība tās juridiskā stāvokļa dēļ nevar atrisināt, risināšana ir jāatstāj Latvijas ziņā.
Rihards Pīks
PPE-DE grupas vārdā. - (LV) Paldies, priekšsēdētāja kungs! Man jāatgādina, ka manā mazajā valstī Latvijā dzīvo 2,3 miljoni iedzīvotāju, no kuriem etniskas izcelsmes latvieši ir apmēram 1,6 miljoni. Un tomēr Latvijā ir valsts un pašvaldību apmaksāta pamatizglītība vēl astoņās minoritāšu valodās, dažas no kurām, kā romu un igauņu, ir ļoti mazas. Runājot par krievvalodīgajiem nepilsoņiem, nevar lietot jēdzienu "tradicionāla minoritāte". Rietumeiropas valstu izpratnē varētu teikt iebraucēji jeb imigranti, kuri padomju okupācijas laikā ieradās Latvijā un baudīja virkni privilēģiju. Pirmkārt, nemācīties tās zemes un tautas valodu, kur viņi ieradušies, bet runāt tikai krievu valodā. Mana valsts ir nodrošinājusi vienu no liberālākajiem naturalizācijas likumiem Eiropā, tieši lai nāktu pretim šiem cilvēkiem. Desmit gadu laikā, kopš spēkā ir šis likums, apmēram 50 % nepilsoņu ir ieguvuši pilsoņu tiesības. Bet, veicot aptauju nesen, 2008. gada beigās, to cilvēku vidū, kas nav naturalizējušies, 74 % nevēlas iegūt Latvijas pilsonību. Otrkārt, tikai viena trešā daļa no nepilsoņiem ir izmantojuši tiesības bērnus, kuri dzimst pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas, reģistrēt kā Latvijas pilsoņus, tikai viena trešā daļa. Kādēļ, es nezinu. Ždanokas kundze, kura ir ievēlēta no Latvijas un pārstāv krievu izcelsmes Latvijas pilsoņus, neslēpj, ka pēc vēlēšanu tiesību iegūšanas nepilsoņiem nākošais solis būtu pieprasīt krievu valodas kā otrās valsts jeb oficiālās valodas statusu. Ko tas nozīmē? Pirmkārt, priviliģēta statusa saglabāšanu cilvēkiem, kas Latvijā ieradās no Krievijas, otrkārt, tā būtu sprieduma parakstīšana latviešu valodai un kultūrai, jo krieviski runājošiem aizmugurē ir 140 miljonu Krievija ar augošām nacionālistiskām ambīcijām. Latviešu valodai - nekā, mēs esam tik maz, cik mēs esam. Un nobeidzot, mēs iestājāmies Eiropas Savienībā, nevis lai saglabātu padomju okupācijas radīto sadalīto sabiedrību, bet lai to pārvarētu un saglabātu savu identitāti. Paldies!
Proinsias De Rossa
PSE grupas vārdā. - Priekšsēdētāja kungs, komisāra J. Barrot atbilde sagādāja lielu vilšanos. Es biju gaidījis no viņa pozitīvāku atbildi, neskatoties uz juridiskajiem ierobežojumiem, kas skar viņa darbu. Es domāju, ka viņš teiks, ka darīs visu iespējamo, lai pamudinātu Latvijā pārmaiņas atbilstoši Eiropas Savienības daudzveidības principam.
Es esmu no Īrijas. Es runāju angļu valodā. Angļu valoda ir mana dzimtā valoda, tomēr es neesmu anglis: es esmu īrs. Patiesā situācija ir tāda, ka Eiropas Savienību veido daudzas valstis. Patiesībā visās mūsu dalībvalstīs ir minoritātes un majoritātes, kas vēsturiski ir bijušas daļa no impērijas vai bijušas impērijas vai kolonijas. Mums ar to bija jāsadzīvo.
Ja es pārceltos uz Latviju un kādu laiku tur dzīvotu un strādātu, es varētu balsot pašvaldību vēlēšanās. Tomēr Latvijā ir simtiem tūkstošu cilvēku, kuri ir dzimuši Latvijā, tomēr nevar balstot pašvaldību vēlēšanās. Tā ir netaisnība, un - es teiktu Pīka kungam - tā ir arī pašiznīcināšanās, jo, lai pārvarētu grūtības un bailes, mums ir laipni jāuzņem visi mūsu valstu iedzīvotāji. Mums ir jārosina viņus politiski līdzdarboties. Iespēja piedalīties pašvaldību vēlēšanās ļautu šiem cilvēkiem justies kā daļai no sabiedrības un vietējo kopienu pārvaldības, un, kā jau minēju, palīdzētu pārvarēt barjeras.
Viena no lielākajām migrantu kopienām Īrijā ir briti. Viņiem visiem ir tiesības balsot Īrijas pašvaldību vēlēšanās. Ne visiem no viņiem ir iespējams balsot valsts vēlēšanās, jo ne visiem ir Īrijas pilsonība, tomēr viņi visi balso Īrijas pašvaldību vēlēšanās un sniedz būtisku ieguldījumu Īrijas politiskajā dzīvē. Tādēļ es vēlētos aicināt visus tos šeit Parlamentā, kuri ir no Latvijas, un patiesībā no jebkuras citas dalībvalsts, kurā ir problēmas saistībā ar minoritātēm vai majoritātēm, paturēt prātā, ka šo grūtību un baiļu pārvarēšanai, mums ir jāuzņem cilvēki laipni un jāiekļauj viņi mūsu politiskajos procesos, nevis norobežot viņus no tiem.
Georgs Andrejevs
ALDE grupas vārdā. - Priekšsēdētāja kungs, pirmkārt ir jāatceras, ka pēc 1945. gada, kad briti, franči, beļģi un nīderlandieši pameta savas kolonijas, tajās sāka ieplūst krievi. Arī 1949. gadā, kad ar Ženēvas Konvenciju tika atļauta civiliedzīvotāju izmitināšana okupētās teritorijās, Latvijas pārkrievošana kļuva intensīvāka, un padomju varas iestādes organizēja divu miljonu imigrantu iebraukšanu.
Tādēļ varētu teikt, ka pēc Latvijas Republikas neatkarības atgūšanas 1991. gadā, padomju varas ēras jaunatnācēji Latvijā uzturējās nelikumīgi. Līdz ar to šobrīd pilsonības piešķiršana krievu tautības iedzīvotājiem, izmantojot naturalizāciju, no Latvijas puses ir uzskatāma par humanitāru palīdzību, nevis tiesībām.
Saskaņā ar ANO hartu pamatā pilsonības likumi pieder pie valstu iekšlietām un citām valstīm nav tiesības iejaukties, pat ne ANO. Tādēļ Latvijas iestāžu nostāja saistībā ar balsošanas tiesību piešķiršanu nepilsoņiem ir nelokāma un nemainīga - balsošanas tiesības ir neatņemama pilsonības sastāvdaļa.
Šāda nostāja ir arī atbilstoša starptautiskajiem tiesību aktiem un praksei. Tajā pat laikā Latvija ar ievērojamu finansiālu palīdzību no citām valstīm, izņemot Krieviju, ir īstenojusi nozīmīgus pasākumus, lai sekmētu naturalizācijas procesu un nepilsoņu integrēšanu Latvijā, 2008. gadā samazinot nepilsoņu skaitu līdz 16 %.
Mūsu mērķis ir nodrošināt, lai visiem Latvijas iedzīvotājiem būtu iespēja iegūt pilsonību un pilnībā un efektīvi izmantot savas tiesības. Latvijas mērķis ir panākt, lai tajā ir pilsoņi ar visām tiesībām, nevis nepilsoņi ar daudzām tiesībām.
Es saprotu, ka šī Latvijas nostāja ir pretrunā ar politiku, ko Karaganova kungs 1992. gadā publicēja krievu Diplomatic Herald, kā arī ar viņa atbalstītāju šeit Eiropas Parlamentā viedokli, tomēr mēs nekad nepārtrauksim aizsargāt savu valsti pret šādām dezinformācijas kampaņām.
Ģirts Valdis Kristovskis
Komisāra kungs, kolēģi! Liberālais Latvijas likums ikvienam ir ļāvis apliecināt lojalitāti pret Latvijas valsti un Rietumu demokrātiskajām vērtībām. Rezultātā kopš 1993. gada nepilsoņu skaits ir samazinājies par 59 %. Latvijas biznesa lielākā daļa pieder krievu uzņēmējiem. Tie ir argumenti, kas ļauj noraidīt sūdzības pret Latvijas valsti. Pie tam der atgādināt, ka Latvijā dzīvo cilvēki, kuri, sastāvot "Interfrontē", cīnījās pret Latvijas neatkarību, aicināja saglabāt ļaunuma impēriju PSRS, joprojām noliedz Latvijas okupācijas faktu, joprojām attaisno padomju totalitāros noziegumus Baltijas valstīs, balsoja pret Latvijas dalību Eiropas Savienībā un NATO. Šāda šo cilvēku pārliecība, iespējams, ir nozīmīgs šķērslis vēlmei gūt Latvijas pilsonību. Tāpēc netraucēsim viņiem dzīvot savu pagātnes vērtību pasaulē!
Tatjana Ždanoka
Verts/ALE grupas vārdā. - Priekšsēdētāja kungs, mēs apspriežam situācija Latvijā tieši tādēļ, ka tā ir unikāla. Latvijas nepilsoņi nav jebkādas valsts valstspiederīgie un viņiem nav tiesības piedalīties jebkādās vēlēšanās. 90-o gadu sākumā visi pieaugušie ar nepilsoņu statusu Latvijā, bija pastāvīgi valsts iedzīvotāji. Pēdēji reizi iespēja izmantot balsošanas tiesības viņiem bija 19 gadus atpakaļ, piemēram, 1990. gada martā, kad tika ievēlēta Latvijas Augstākā padome. Pusotru gadu vēlāk šī pati Augstākā padome atņēma vienai trešdaļai no tās vēlētājiem balsošanas tiesības. Šis ir unikāls gadījums parlamentārajā vēsturē.
Komisārs runāja tikai par nepilsoņu integrēšanu sabiedrībā un naturalizāciju. Tomēr šāda pieeja maina lietu būtību: nepilsoņi jau ir daļa no sabiedrības, 32 % no viņiem ir dzimuši valstī un daudziem pilsonības iegūšanas procedūra savā valstī šķiet pazemojoša un viņi principa pēc nenaturalizējas.
Latvijas politiskajai elitei šī pamattiesību atņemšana būtiskai iedzīvotāju minoritātes daļai ir veids, kā saglabāt varu. Viņi izmanto veco metodi "skaldi un valdi”, un tādēļ Eiropas Savienībai ir jārīkojas Latvijas nepilsoņu vārdā.
Es esmu pārliecināta, ka ES pamatvērtības, piemēram nediskriminācija etniskās izcelsmes dēļ un demokrātijas stiprināšana, ir jānostāda augstāk par valstu kompetenci.
Christopher Beazley
Priekšsēdētāja kungs, šajās debatēs mēs dzirdējām to, kā divi pagājušā gadsimta noziedzīgi diktatori sagrāva Latvijas demokrātiju, neatkarību un visas atbilstošās sabiedrības normas. Latviju okupēja Staļins, vēlāk Hitlers un vēlāk atkal Staļins. Latvijas iedzīvotāji tolaik tika pakļauti ieslodzījumam, deportācijām un nāves sodiem. Staļins tolaik ieveda ne tikai krievu tautības, bet arī ukraiņu un baltkrievu tautības cilvēkus.
Mēs visi, ieskaitot Ždanokas kundzi, šodien nosodītu Staļinu un viņa darbus, bet kā mēs rīkojamies šajā situācijā, komisāra kungs? Vai Jūs tagad publiski apliecinātu, ka Jums ne tikai nav juridiskas tiesības iejaukties, bet ka visām Savienības dalībvalstīm ir jāievēro visas juridiskās prasības, ciktāl tas skar vēlēšanu likumu? Uzskatu, ka tas ir būtiski ne tikai Latvijai, bet gan visām mūsu valstīm.
Protams, atbilde ir, ka, ja ir stingra nostāja šajā jautājumā, tad līdzīgi kā daudziem krievu valodā runājošiem Latvijas iedzīvotājiem, kuri ir ieguvuši pilsonību, ir jāiegūst tās valsts pilsonība, par ko lepojaties, kurā esat dzimis un kur dzīvojat. Nenoliedziet to. Nelūdziet privilēģijas, ja nevēlaties īstenot savu lomu. Jums ir iespēja iegūt pilsonību.
Kāds Palestīnas trimdinieks ir ieguvis Latvijas pilsonību. Ja viņš varēja iemācīties valodu, tad esmu pārliecināts, ka to spēj arī krievu valodā runājošie latvieši. Protams, mums ir jāatsauc atmiņā, ka lielākā daļa ir ieguvusi pilsonību. Ja esat daļa no valsts, tad, manuprāt, jums ir tiesības un pienākumi.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Vēlos apsveikt Alexandra Dobolyi un viņas kolēģus līdzautorus. Šis ir šobrīd viens no būtiskākajiem cilvēktiesību jautājumiem Eiropas Savienībā. Man ir saprotams mūsu latviešu draugu vēsturiski veidojies aizvainojums, jo viņi Staļina padomju varas ērā bija pakļauti šausmīgai asimilācijai. Esmu labi informēts par faktisko situāciju, tomēr nekas nevar kalpot par attaisnojumu vēsturiskai atmaksai. Es ieteiktu saviem latviešu draugiem sekot Somijas piemēram, ko gadsimtiem ilgi apspieda Zviedrija, bet tagad Somija nekad nav tiekusies atriebties zviedru valodā runājošajiem Somijas pilsoņiem. Nav iespējams deportēt vai asimilēt simtiem tūkstošu cilvēku, un tādēļ viņiem ir jāpiešķir ES tiesības. Mani ļoti apbēdināja komisāra J. Barrot teiktais, jo tā vietā, lai ES sniegtu skaidras norādes par to, ka situācija ir nepieņemama un pretrunā ar ES pamatvērtībām, komisārs noplāta rokas un saka, ka Eiropas Savienība neko nevar izdarīt. Tas ir ļoti apbēdinoši. Ir jārod vēsturisks kompromiss starp Latvijas majoritāti un krievu minoritāti. Tas ir vienīgais risinājums, cita nav. Paldies par uzmanību!
Inese Vaidere
(LV) Dāmas un kungi! Pērnruden es komisārei Ferrero - Waldner uzdevu rakstisku jautājumu, paužot bažas, ka Krievijas piešķirtās privilēģijas bez vīzas tur ieceļot Latvijas un Igaunijas nepilsoņiem ir negatīvi ietekmējušas viņu vēlmi kļūt par pilsoņiem. Komisāres kundze man piekrita, tomēr šodien atsevišķi deputāti - jautājumu iesniedzēji - demonstrē pilnīgu Latvijas situācijas neizpratni. Vēl vairāk paplašinot nepilsoņu tiesības, tai skaitā arī vēlēt pašvaldības, viņu skaits, kas kopš 1995. gada ir sarucis par pusi, visticamāk, vairs nesamazinātos. Latvijas pilsonības likums ir viens no visliberālākajiem Eiropā. Ikviens nepilsonis var iegūt visas tiesības, tai skaitā tiesības balsot, kļūstot par pilsoni. Latvijas nepilsoņi radušies kā tiešas 50 gadus ilgās padomju okupācijas sekas. Atsevišķi politiskie spēki, kas atbalsta Kremļa tā saukto tautiešu aizstāvēšanas politiku, joprojām manipulē ar šiem cilvēkiem sava politiskā kapitāla vairošanai. Paldies!
Roberts Zīle
(LV) Priekšsēdētāja kungs un komisāra kungs! To, cik iesniedzējiem interesē šī diskusija, var redzēt no tā, ka no viņiem neviens jau sen nav zālē un viņi tā arī nedzirdēs to, ko tikko teica arī Inese Vaidere - ka faktiska Krievijas vīzu politika bija ierocis, ne jau lai veicinātu naturalizācijas procesu Latvijā, bet izdarītu tieši otrādi. Diemžēl sabiedriskās domas aptaujas liecina par to, ka vairums šo cilvēku nekad nekļūs par Latvijas patriotiem, bet viņi jau, liela daļa, ir citas valsts patrioti. Un, iegūstot varu pašvaldībās, nākošais solis būs, protams, autonomijas prasīšana, valodas statusa prasības. Un kādi varētu būt nākošie soļi - nu to mēs varam redzēt, kā to parāda ilgtermiņa situācijas attīstība tādās vietās kā Abhāzija un Dienvidosetija - tiks dalītas Krievijas pilsonības pases šajās autonomijās. Paldies!
Laima Liucija Andrikien
(LT) Pie normāliem apstākļiem varētu ierosināt piešķirt pastāvīgajiem valsts iedzīvotājiem tiesības piedalīties pašvaldību vēlēšanās, tomēr mums visiem ir zināms, ka veidu kādā Latvijā ieradās tās vairākums nepilsoņu, nevarētu nosaukt par normāliem apstākļiem. Viņu ierašanās ir tiešas Latvijas okupācijas sekas, ko īstenoja Padomju Savienība. Tas ir arī piecu desmitgažu ilgā pārkrievošanas procesa rezultāts, ar ko tika pārkāpti starptautiskie tiesību akti. Mums visiem ir tiesības izvēlēties - būt par pilsoņiem vai būt lojāliem valstij, vai tādiem nebūt? Tomēr jebkurai izvēlei ir sekas un šī iemesla dēļ vainot mēs varam tikai sevi, nevis valsti, kas ir sniegusi izvēles brīvību.
Henrik Lax
(SV) Kādu ietekmi uz Latvijas iedzīvotājiem ir atstājusi piecdesmit gadu ilgā padomju varas okupācija? Kādēļ liela daļa no krievu valodā runājošajiem iedzīvotājiem nevēlas iegūt pilsonību? Kāda ir Krievijas loma šajā situācijā? Latvija ir nepieciešams mūsu atbalsts, nevis nosodījums, lai rosinātu nepilsoņus iegūt pilsonību. Es vēlētos uzdot jautājumu Tabajdi kungam: kādēļ Somija vēlētos atmaksāt Zviedrijai un kāds tam ir sakars ar šo jautājumu?
Paul Rübig
(DE) Priekšsēdētāja kungs, komisāra kungs, dāmas un kungi, ir vispārpieņemts, ka Eiropas iedzīvotāji iegūst obligāto izglītību. Tas ietver sevī arī tās valsts paražu un kultūras apgūšanu, kurā cilvēks dzīvo, lai varētu šajā valstī dzīvot. Obligātā izglītība ietver valsts valodas un, iespējams, citu valodu apguvi. Tā veido arī pamatu profesijas apgūšanai un parāda, kā ir attīstījusies valsts kultūra un kāda ir tās virzība. Papildus tam studenti apgūst vēsturi. Obligātā izglītība, kā mēs to izprotam, palīdz cilvēkiem saskanīgi sadzīvot. Ja dzīvojat konkrētajā valstī, tad ir pašsaprotami, ka jums ir jāsaprot šīs valsts valoda. Šādam nolūkam kalpo laba obligātās izglītības sistēma. Ņemot vērā iepriekš minēto, es vēlos teikt, ka daudzas problēmas Eiropā ir iespējams atrisināt visiem valsts iedzīvotājiem efektīvi nodrošinot obligāto izglītību.
Jacques Barrot
Priekšsēdētāja kungs, es ļoti uzmanīgi ieklausījos abu pušu teiktajā.
Šajā kontekstā Komisijai ir ļoti grūti pārņemt šajā jautājumā vadību no Latvijas valsts savās rokās, lai atrisinātu šo problēmu. Viss, ko varu darīt šajā situācijā, ir mudināt viņus īstenot iekšēju dialogu, domāju, ka tas būtu vēlams. Diemžēl tas ir viss, ko varu pateikt.
Priekšsēdētājs
Debates ir slēgtas.
