
Puhemies.
   Julistan Euroopan parlamentin torstaina 15. joulukuuta 2005 keskeytetyn istuntokauden uudelleen avatuksi. 
Puhemies.
   Hyvät kollegat, uusi vuosi on tavallisesti aikaa, jolloin katsomme toiveikkaina tulevaisuuteen, mutta tänä vuonna olemme kaikki murheellisia, sillä sisämarkkina- ja kuluttajansuojavaliokunnan viisas ja taitava puheenjohtaja Phillip Whitehead kuoli traagisesti ja odottamatta uudenvuodenaattona.
Phillip oli hyvin arvostettu koko Euroopan parlamentissa. Kun hän tuli parlamenttiin vuonna 1994, hän toi mukanaan kokemuksensa televisiodokumenttien tuottajana ja kansallisena poliitikkona, ja samalla hän antoi voimakkaan ja horjumattoman tukensa maansa aktiiviselle roolille Euroopan unionissa. Haluaisin meidän muistavan häntä ja hänen saavutuksiaan tänään täällä parlamentissa niin tiedotusvälineitä kuin elintarviketurvallisuuttakin koskevista säädöksistä, kuluttajien oikeuksien väsymättömästä puolustamisesta sekä hänen toimistaan Keski- ja Itä-Eurooppaan tapahtuneen unionin historiallisen laajentumisen edistämiseksi.
Haluan myös korostaa sitä viisautta, poliittista taitoa ja hyvää huumorintajua, jota hän osoitti luotsatessaan läpi ristiriitaisen ja monimutkaisen palveludirektiivin valiokunnassaan.
Hyvä Phillip, me kaikki tulemme kaipaamaan sinua.
Pyydän kaikkia läsnäolijoita viettämään minuutin hiljaisuuden hänen muistokseen.
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana minuutin puheenvuorot poliittisesti tärkeistä asioista. 
Milan Gaľa (PPE-DE ).
   Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, työvoiman ja opiskelijoiden liikkuvuutta koskeva kysymys on hyvin tärkeä kotimaalleni Slovakialle kuten myös muille unionin uusille jäsenmaille. Tässä yhteydessä en aio puhua siirtymäkausista, joilla muut Euroopan unionin jäsenvaltiot ovat rajoittaneet merkittävästi työvoiman liikkuvuutta. Kulttuuri- ja koulutusvaliokunnan jäsenenä haluaisin kuitenkin hyödyntää tätä tilaisuutta pyytääkseni Itävaltaa, joka hoitaa parhaillaan EU:n puheenjohtajuutta, muuttamaan ulkomaalaisten, myös slovakialaisten, opiskelijoiden pääsyä Itävallan yliopistoihin koskevia lakejaan ja kumoamaan "Numerus Clausus" -järjestelmän yhdenvertaisten mahdollisuuksien periaatteen edistämiseksi. Mielestäni tämä voitaisiin toteuttaa sisäänpääsykokeiden tai koeaikaan perustuvien lukukausien käyttöönoton avulla. Näin edistettäisiin tietopohjaisen yhteiskunnan rakentamista koskevan yleiseurooppalaisen tavoitteen saavuttamista. 
Monika Beňová (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, haluan kertoa Euroopan parlamentin sosialidemokraattien ryhmän puolesta, miten surullisia ja pettyneitä olemme niiden 18 siviilin takia, jotka kuolivat turhaan Yhdysvaltain lentovoimien pommituksessa Pakistanissa Damadolan kylässä. Haluan todeta tässä yhteydessä, että kunnioitan täysin Yhdysvaltain toteuttamia toimia maailmanlaajuisen terrorismin torjumiseksi, kuten myös Yhdysvaltain ja EU:n yhteisiä toimia siviileihin kohdistuvien terrori-iskujen suunnittelijoiden ja tekijöiden jäljittämiseksi. Toisaalta mikään demokraattisissa yhteiskunnissamme ei estä meitä ilmaisemasta sitä, että suhtaudumme varauksellisesti hyökkäyksiin, joissa kuolee minkä tahansa maan siviilejä, etenkin jos uhrit ovat naisia ja lapsia. 
Danutė Budreikaitė (ALDE ). –
   Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, Venäjän ja Ukrainan energiakriisi on paljastanut Venäjän todelliset kasvot taloudellisena kumppanina, sillä on olemassa piilevä uhka, että energiasektoria käytetään poliittisiin tarkoituksiin. Kun kotimaani Liettua päätti palauttaa itsenäisyytensä ja irtautua Venäjästä 15 vuotta sitten, Venäjä kohteli sitä samalla tavalla – asettamalla talous- ja energia-alan saarron.
Korostamalla toistuvasti Venäjän merkitystä strategisena kumppanina ja sen poikkeuksellista asemaa muiden maiden joukossa Euroopan unioni tekee Venäjälle myönnytyksiä. Tärkein syy tällaisille myönnytyksille on Euroopan unionin energia-alan kasvava riippuvuus Venäjän resursseista. Eikö ole kuitenkin ilmeistä, että Venäjä voisi käyttää samaa taktiikkaa, jota se on käyttänyt meitä vastaan, myös Euroopan unioniin, jos unioni joutuu vaikeuksiin? Siksi pyydän jokaista paitsi keskustelemaan yhteisen energiapolitiikan kehittämisestä myös ryhtymään välittömästi toimiin tällaisen politiikan kehittämiseksi. 
Hélène Flautre (Verts/ALE ). –
   Arvoisa puhemies, neljä vuotta sitten Yhdysvallat oli siirtämässä ensimmäisiä terrorismin vastaisen sodan vankejaan huputettuina ja sidottuina Guantánamo Bayn vankileiriin, joka sijaitsee sen laivastotukikohdassa Kuubassa. Leirillä pidetään edelleen vangittuna noin 500:aa ihmistä 35:stä eri maasta. Heille ei ole luettu syytteitä, heitä ole tuomittu ja heiltä on riistetty heidän kansainvälisen oikeuden mukaiset oikeutensa. Kertomukset vankien kiduttamisesta ja huonosta kohtelusta leirillä ovat yhä yleisempiä. Vankien tilanne on itse asiassa "laiton". Heitä pidetään usein eristyksissä, toisinaan jopa kuukausien ajan, koska he ovat rikkoneet leirin tiukkoja toimintasääntöjä. Monet ovat yrittäneet itsemurhaa. Yhdysvaltain suunnitelma tuoda pidätetyt sotilaskomissioiden eteen vain pahentaa epäoikeudenmukaisuutta. Nämä komissiot eivät nimittäin ole riippumattomia, koska niiden antamat lausunnot on saatu käyttämällä voimaa tai kiduttamalla. Kun tilanne on tämä, eikö meidän olisi aika tukea niitä eurooppalaisia tahoja, jotka vaativat leirin sulkemista? 
Othmar Karas (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, me kaikki haluamme varmastikin käynnistää jälleen keskustelun unionin politiikasta, mutta se edellyttää poliittisen tahdon lisäksi myös Euroopan laajuista ja kohderyhmän mukaan räätälöityä kattavaa tiedotus- ja viestintäkampanjaa. Ainoastaan tiedon avulla luodaan tietoisuutta. Euroopan unionin kouluissa ei ole käytössä yhteistä luku- ja harjoituskirjaa. Itävaltalaiset toimittajat Wolfgang Böhm ja Otmar Lahodynsky ovat kirjoittaneet tällaisen Itävallan liittovaltion koulutus-, tiede- ja kulttuuriministeriön tuella, ja se voitaisiin ottaa käyttöön kaikissa Euroopan valtioissa vain pienin muutoksin. Arvoisa puhemies, pyydän teitä huolehtimaan siitä, että tämä kirja julkaistaan ja toimitetaan kaikkiin EU:n infopisteisiin ja tiedotustoimistoihin. Lisäksi olemme laatineet nuorille suunnatun EU-aiheisen tietovisataskukirjan, jossa on 40 kysymystä ja vastausta ja joka soveltuu myös kaikkien EU:n jäsenvaltioiden käyttöön ilman suuria mukautuksia. Arvoisa puhemies, pyydän teidän apuanne, jotta nämä kaksi julkaisua sisällytetään K-suunnitelmaan ja jotta voimme näin käynnistää Euroopan laajuisen oppikirja- ja tiedotuskampanjan. 
Henri Weber (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, vähän aikaa sitten otimme vastaan valtuuskunnan, joka edusti satamatyöntekijöitä; he järjestivät laajan mielenosoituksen tänään kaupungissamme. Ammattiyhdistyksen edustajat ovat tuominneet muutamien valvomattomien tahojen väkivallanteot nimenomaan täällä Strasbourgissa Euroopan parlamenttia kohtaan, mutta he ovat kiinnittäneet huomiomme satamapalveludirektiivin sisältämiin vaaroihin, jotka liittyvät satamatyöntekijöiden asemaan sekä satamapalvelujen laatuun ja turvallisuuteen. Edustajat ovat pyytäneet Euroopan parlamentin jäseniä toimimaan samoin kuin kaksi vuotta sitten ja torjumaan tämän direktiivin, kun se palautetaan parlamentin käsittelyyn, sillä se on sekä hyödytön että vahingollinen. Kuten satamatyöntekijät ovat korostaneet, direktiivi on sekä vahingollinen että hyödytön, koska eurooppalaiset satamapalvelut ovat maailman kilpailukykyisimmät, eikä meillä ole tarvetta tehostaa kilpailua satamissamme. 
Laima Liucija Andrikienė (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, käynnistimme vuoden kiireisellä kokouksella EU-maiden edustajien kanssa keskustellaksemme kaasutoimituksista Venäjältä. Venäjän ja Ukrainan energiakriisi oli eräänlainen herätys Euroopan unionille. Kaikkien Euroopan unionin valtioiden energiavaroista 50–90 prosenttia on peräisin Venäjältä, joten Euroopan unionin energia-alan riippuvuus Venäjästä on jo pitkään huolestuttanut Euroopan unionin kansalaisia, kuten myös Keski- ja Itä-Euroopan kansalaisia.
On avoin salaisuus, että EU:n energia-alaa hallinnoidaan ja säännellään edelleen siten, että jotkin Euroopan unionin jäsenvaltiot hyötyvät usein muiden valtioiden kustannuksella, muiden Euroopan unionin jäsenvaltioiden kustannuksella tai siten, että näiden valtioiden etuja loukataan. Tämä on väärin.
Arvoisa puhemies, kun pidetään mielessä Lissabonin strategian tavoitteet ja energiavarojen kasvava kysyntä, pyydän teitä kehittämään Euroopan unionille yhteisen energiapolitiikan ja asettamaan hankkeen laadinnan etusijalle sekä komission että Euroopan parlamentin asialistalla. 
Kyriacos Triantaphyllides (GUE/NGL ).
   – Arvoisa puhemies, viime viikolla puheenjohtajavaltio Itävalta ilmoitti, että Euroopan unionin perustuslakisopimusta koskeva harkintajakso on päättynyt ja että se aikoo esitellä uuden ehdotuksen kesäkuun huippukokouksessa.
Toisaalta Ranskan sisäasianministeri Sarkozy on esittänyt ehdotetun tekstin tarkistamiseksi omintakeista menetelmää, joka perustuisi asiantuntijaryhmän tutkimukseen. Ryhmä vierailisi eurooppalaisissa pääkaupungeissa ja esittäisi päätelmänsä lyhyesti paperilla, jonka kansalliset parlamentit hyväksyisivät.
Arvoisa puhemies, haluan kiinnittää huomionne siihen, että kummassakaan ehdotuksessa ei oteta millään tavoin huomioon ruohonjuuritasolla annettua tuomiota, jonka vuoksi Euroopan unionin valitsemaa tietä ryhdyttiin tarkastelemaan uudelleen. Alankomaiden ei-äänistä on kulunut muutamia kuukausia, ja olisi järkevää pohtia saamiamme kokemuksia ja sitä, miten voimme hyödyntää niitä parhaalla mahdollisella tavalla korjataksemme toimielinten ja kansalaisten välille syntyneen demokratiavajeen.
Palopuheilla ja demokratian vastaisilla menettelyillä ei siten varmastikaan luoda kansalaisten Euroopan unionia. 
Luis Yáñez-Barnuevo García (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, eräs Espanjassa toimiva katolisen johdon omistuksessa oleva radioasema on käynnistänyt francolaisuutta ja vallankaappausta koskevan anteeksipyyntökampanjan.
Euroopan unioni on rakennettu vapauden ja monimuotoisuuden arvojen varaan, ja useissa maissamme holokaustin kieltäminen tai natsismin ja fasismin puolustaminen ovat rikoksia. Espanjassa ei ole rikos puolustaa francolaisuuden aikaisia rikoksia, mutta meidän on kuitenkin tuomittava moraalisesti näin toimivat henkilöt.
Viimeisin esimerkki kyseisen radioaseman järjettömästä asenteesta on se, että eräs sen niin kutsutuista toimittajista esiintyi pääministeri Zapaterona saadakseen vilpillisen haastattelun Bolivian vasta valitulta presidentiltä Evo Moralesilta.
Valtion päämieheksi tekeytyminen on rikos, josta voidaan määrätä Yhdysvalloissa kymmeneksi vuodeksi vankilaan, mutta me emme ole vaatimassa vankilatuomiota tai toiminnan lakkauttamista varotoimenpiteenä. Pyydämme Euroopan parlamenttia antamaan moraalisen rangaistuksen. Syntien sovittamiseksi voitaisiin vaatia vaikkapa sataa Isä meidän -rukousta ja viittäkymmentä Ave Maria -rukousta. 
Urszula Krupa (IND/DEM ). –
   Arvoisa puhemies, Puolassa tehty tutkimus on osoittanut, että kuljettajalla, joka oli vastuussa kuuden henkilön, myös parlamentin jäsenen tohtori Filip Adwentin, kuolemaan johtaneesta onnettomuudesta, oli veressään amfetamiinijäämiä. Sillä oli vaikutusta hänen ajokykyynsä kuorma-auton ratissa.
Viittaan tähän traagiseen onnettomuuteen Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskuksen hiljattain julkaiseman kertomuksen valossa. Kertomuksesta käy ilmi, että huumeriippuvuus on eräs vakavimmista kohtaamistamme uhista ja että se on yleistymässä nuoren sukupolven keskuudessa. Kuten olemme nähneet, tämä ongelma muodostaa vaaran paitsi huumeriippuvaisille myös koko yhteiskunnalle.
Kuinka monien muiden ihmisten, joko huumeriippuvaisten tai kollegamme kaltaisten viattomien uhrien, on kuoltava, ennen kuin Euroopan komissio, Euroopan parlamentti ja jäsenvaltioiden parlamentit reagoivat antamalla tiukkoja huumausaineiden vastaisia säädöksiä? Tarvitsemme tiukkoja säädöksiä niiden tähän päivään asti esitettyjen asiakirjojen asemesta, joilla suojellaan paremmin vapaita markkinoita kuin kallisarvoisia ihmishenkiä.
Kertomuksessa tehdään ehdotuksia tehokkaiksi toimenpiteiksi, joilla torjutaan huumausaineriippuvuutta, ja tiukoiksi säännöksi, ja pyydän kaikkia lainsäätäjiä varmistamaan, että nämä ehdotukset sisällytetään sekä yhteisön että jäsenvaltioiden lainsäädäntöön. 
Libor Rouček (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, Venäjän ja Ukrainan välillä hiljattain puhjennut maakaasutoimituksia koskeva riita ja öljyn hintojen jatkuva kasvu ovat osoitus siitä, miten haavoittuva Eurooppa on, kun on kyse tällaisten ensisijaisen tärkeiden hyödykkeiden toimituksista. Euroopasta on tulossa entistä riippuvaisempi tuonneista, jotka ovat usein peräisin hyvin epävakailta alueilta. Esimerkkinä todettakoon, että tuomme jo nyt ulkomailta 60 prosenttia öljystämme, ja tämä luku kasvaa tulevaisuudessa. On käymässä ilmeiseksi, ettei yksikään EU:n jäsenvaltio, olkoon se miten suuri tahansa, pysty ratkaisemaan tällaisia ongelmia tulevaisuudessa yksin. Siksi haluaisin pyytää jälleen kerran Euroopan komissiota ja Eurooppa-neuvostoa vauhdittamaan yhteistä energiapolitiikkaa koskevan ehdotuksen valmisteluja, ehdotuksen, joka olisi sidottava yhteen ulko- ja turvallisuuspolitiikan kanssa. En usko, että voimme jatkaa nykyiseen tapaan, sillä olemme riippuvaisia tiettyjen meitä lähellä sijaitsevien autoritaaristen tai totalitaaristen hallitusjärjestelmien hyvästä tahdosta. 
Carlos José Iturgaiz Angulo (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, haluan tuomita Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän puolesta sen, että terroristijärjestö Batasuna, joka on ETA:n rikollisjoukkojen poliittinen siipi ja kehto, aikoo järjestää kongressin Baskimaalla.
Kuten tiedätte, Batasuna on kielletty Espanjassa ja se on lisätty Euroopan unionin terroristijärjestöjen luetteloon, ja olisi todella häpeällistä antaa Batasunan järjestää tämä tapahtuma, sillä se olisi suora häväistys oikeusvaltioperiaatetta ja Euroopan unionin jäsenvaltion, Espanjan, vapauksia kohtaan. Se olisi häväistys Euroopan unionin demokratiaa kohtaan, sillä tällöin annettaisiin periksi ETA:n Batasuna-järjestön terroristien ajattelutavalle. Ennen kaikkea näin petettäisiin terrorismin uhrit ja loukattaisiin heidän muistoaan.
Hyvät parlamentin jäsenet, voitteko kuvitella, että natsipuolueen kaltainen laittomaksi julistettu puolue haluaisi järjestää kongressin Saksassa tai Itävallassa? Voitteko kuvitella, että al-Qaida haluaisi järjestää tapaamisen New Yorkissa? Tällaista tilannetta on mahdotonta kuvitella. Espanjassa sen sijaan terroristit haluavat jälleen kerran kiertää lakia.
Viime päivinä Baskimaan nationalistihallitus ja Espanjan sosialistihallitus ovat kuitenkin valitettavasti esittäneet lausumia; niillä pyritään levittämään terroristeille punainen matto, jota pitkin he voivat saapua esteettä kongressiin.
Euroopan parlamentin on tuomittava tämä tapahtuma, jonka ETA:n Batasuna-järjestö haluaa järjestää, ja vaadittava puolueita koskevan lainsäädännön tiukkaa noudattamista. 
Richard Corbett (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, toivon, että välitätte neuvostolle onnittelut sen päätöksestä kokoontua vastaisuudessa julkisesti sen keskustellessa säädöksistä, joihin sovelletaan yhteispäätösmenettelyä. Näin täytetään Euroopan parlamentin pitkäaikainen vaatimus, ja puheenjohtajavaltio Yhdistynyttä kuningaskuntaa on onniteltava tästä läpimurrosta.
Yhdistynyt kuningaskunta on ollut erinomainen puheenjohtajavaltio Euroopan parlamentille myös muista näkökulmista. Ensinnäkin se on suostunut käynnistämään uudelleen neuvostossa komiteamenettelystä käytävät keskustelut antaakseen parlamentille samat oikeudet valvontaan ja takaisinottomenettelyyn kuin mitä neuvostolla on. Toiseksi se on suostunut soveltamaan tietojen tallentamista koskeviin ehdotuksiin ensimmäisen pilarin lainsäädäntöä ja yhteispäätösmenettelyä hallitustenvälisen kolmannen pilarin mukaisen järjestelmän sijaan, kuten jotkin muut hallitukset olisivat halunneet. Lopuksi se on näyttänyt esimerkkiä, miten puheenjohtajavaltioiden olisi toimittava parlamentin kanssa, sillä maan ministerit ovat osallistuneet tapaamisiin ennätyksellisen paljon; itse pääministeri Blair on ollut mukana jopa neljä kertaa.
Toivon, että puheenjohtajavaltio Itävalta onnistuu yhtä hyvin. Se ei ole aloittanut onnistuneesti toimielinkysymyksissä, mistä on osoituksena kansleri Schüsselin hyvin harkitsematon hyökkäys yhteisöjen tuomioistuinta kohtaan. 
Georgios Karatzaferis (IND/DEM ).
   – Arvoisa puhemies, muutamien jäsenvaltioiden hallitukset eivät hyväksy Euroopan parlamentin institutionaalista roolia. Ne katsovat, että Euroopan parlamentti toimii suppeammassa mittakaavassa kuin kansalliset parlamentit.
Tehkäämme eräs asia selväksi: meidän roolimme, institutionaalinen roolimme on yhtä tärkeä kuin kansallisten parlamenttien rooli. Kreikan hallitus tarkastelee parhaillaan perustuslakisopimusta. Se on kääntynyt Kreikan hallituksen puolueiden puoleen mutta ei Euroopan parlamentin puolueiden puoleen.
Tämä on selvä laiminlyönti. Siksi haluan teidän puuttuvan asiaan, jotta kansalliset hallitukset ymmärtävät, miten Euroopan parlamentin roolista voi olla niille hyötyä. Tällä tarkoitan sitä, että sen roolin on oltava samankaltainen kuin kansallisten parlamenttien. Emme voi hyväksyä sitä, ettei Kreikan hallitus ota mukaan keskusteluihin puoluettamme – joka sai äänistä 4,5 prosenttia täällä ja 6 prosenttia mielipidemittauksissa – nimenomaan siitä syystä, että se kokee kannatuksemme kasvun uhkaavaksi.
Siksi haluamme oikeuden demokratiaan. Haluamme oikeuden rinnakkaineloon. Voitteko ystävällisesti ottaa yhteyttä Kreikan parlamentin puhemieheen ja saada hänet ymmärtämään, että tämä on laitonta ja häpeällistä. 
Marie Panayotopoulos-Cassiotou (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, juhlimme liikkuvuuden teemavuotta. Liikkuvuudella tarkoitetaan työpaikan ja työpaikkakunnan vaihtamista. Jotta tällainen vaihto onnistuu, tiettyjen ehtojen on täytyttävä, ja niistä keskeisin on monikielisyys.
Siksi emme ymmärrä, miksi jossakin toisessa Euroopan unionin valtiossa asuvien Euroopan kansalaisten alkuperäismaan kieltä ei ylläpidetä äidinkielen tunneilla heti päiväkoti- ja kouluiästä alkaen, jotta tätä säännöstöä voidaan ylläpitää ja kehittää sekä vastaanottaja- ja alkuperämaassa että koko Euroopan unionissa.
Luotan siihen, että Euroopan komissio lujittaa siirtotyöläisten äidinkielen opetusta. 
Sarah Ludford (ALDE ). –
   Arvoisa puhemies, jäsen Flautren tavoin minäkin tuomitsen sen pöyristyttävän seikan, että Guantánamo Bayn vankileiri on toiminut nyt neljän vuoden ajan.
Leirillä pidetään edelleen vangittuina useita kymmeniä EU:ssa laillisesti asuvia henkilöitä. Heihin kuuluvat myös oman vaalipiirini asukkaat Bisha al-Rawi, Jamil al-Banna ja Omar Deghayes. EU:n on painostettava yhdessä ja yhtenäisesti Yhdysvaltoja, mitä se ei ole tehnyt koskaan aiemmin.
Myös EU:n tulevien jäsenvaltioiden kansalaisia pidetään vangittuina leirillä. Viittaan erityisesti viiteen Bosnian kansalaiseen ja yhteen Bosniassa laillisesti asuvaan henkilöön, jotka amerikkalaiset agentit sieppasivat tammikuussa 2002 vastoin Bosnian tuomioistuimen määräyksiä ja joita on pidetty eristettyinä kahden vuoden ajan. Pyydän Bosnian pääministeriä Adnan Terzicia harjoittamaan painostusta, jotta heidät vapautetaan, ja EU:ta rohkaisemaan ja tukemaan häntä.
On häpeällistä, että niin kutsutun terrorismin vastaisen sodan varjolla myös Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus salasi brittiparlamentilta kuuden viikon ajan Yhdistyneiden Kansakuntien ihmisoikeusvaltuutetun Louise Arbourin kirjeen, vaikka parlamenttia pyydettiin saattamaan kirje ylähuoneen tietoon. Siinä ilmaistaan syvä huoli joistakin ehdotuksista, jotka sisältyvät Yhdistyneen kuningaskunnan parlamentissa parhaillaan tarkasteltavana olevan terrorismin vastaiseen lainsäädäntöön. Kaikkien on otettava huomioon Yhdistyneiden Kansakuntien pyynnöt. 
Jörg Leichtfried (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, Itävalta hoitaa nyt toisen kerran puheenjohtajuutta sen jälkeen, kun siitä tuli Euroopan unionin jäsen vuonna 1995. Sen puheenjohtajakaudelle asetetaan suuria odotuksia, jotka liittyvät aloitteiden tekoon. Pidin erityisen hyvänä uutisena sitä, että vähän ennen Itävallan puheenjohtajakauden alkua elävien eläinten vientitukea leikattiin lopultakin osittain.
Tässä yhteydessä haluan vedota suoraan puheenjohtajavaltioon, jotta se poistaisi lyhyellä aikavälillä kaikki eläviä eläimiä koskevat vientituet, rajoittaisi keskipitkällä aikavälillä Euroopan sisällä suoritettavia elävien eläinten kuljetuksia ja lopulta vahvistaisi, että eläinten suojelu on eräs keskeinen unionin lainsäädännön kohde. Kaikenlaisia eläimiä kuljetetaan tai pidetään edelleen järkyttävissä olosuhteissa jopa unionin jäsenvaltioissa – eräs itävaltalainen eläinsuojeluyhdistys raportoi hiljattain esimerkiksi erästä italialaista eläinten turvapaikkaa koskevasta tapauksesta. Tästä on tehtävä pikaisesti loppu! 
María Esther Herranz García (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, Espanjassa on vallinnut lehdistönvapaus jo jonkin aikaa, mikä näyttää harmittavan joitakin tahoja. Samalla kun toiset radioasemat sepittävät tarinoita itsemurhapommittajista, toiset tarjoavat kiireisinä vakavasti otettavaa tietoa. Arvoisa puhemies, Cope-radiokanavan ansiosta olen tietoinen siitä, että La Riojan autonomisen alueen puheenjohtaja lähetti teille 29. marraskuuta viime vuonna kirjeen, jossa teitä pyydetään tekemään yhteistyötä ja puolustamaan aktiivisesti espanjan kieltä, sillä komissio on vähentänyt espanjan kielen kääntäjien ja tulkkien määrää 33 prosenttia.
Tämä kirje lähetettiin pääministeri Zapaterolle ja komission jäsenelle Almunialle, mutta yksikään teistä ei ole tehnyt mitään puolustaakseen espanjan kieltä tässä kysymyksessä. Jotta espanjalaisia ei syrjitä unionin muihin kansalaisiin nähden, pyydän teitä tekemään jotakin yhteisen kielemme tukemiseksi, sillä teidät on valittu parlamenttiin Espanjan ehdokasluettelosta. 
Puhemies.
   Minut on luonnollisestikin valittu Espanjan ehdokasluettelosta. Minut olisi voitu valita minkä tahansa muun Euroopan unionin valtion ehdokasluettelosta, kuten tiedätte. Hyvä parlamentin jäsen Herranz García, en kuitenkaan usko, että espanjan kieltä olisi mitenkään kohdeltu huonosti Euroopan parlamentissa. Jos olette tietoinen jostakin erityistapauksesta, jota minun olisi käsiteltävä, pyydän teitä kertomaan siitä minulle, mutta en usko, että kukaan on huomannut espanjan kieltä aliarvioitavan, loukattavan tai laiminlyötävän Euroopan parlamentissa. 
Eluned Morgan (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, Euroopan parlamentti on hyväksynyt tähän mennessä 84 Lissabonin tavoitteiden mukaista direktiiviä, joista 63 olisi pitänyt panna täytäntöön 1. kesäkuuta 2005 mennessä. Kaikki jäsenvaltiot ovat panneet kaikilta osin täytäntöön vain 13 direktiiviä. Biopolttoainedirektiivi olisi pitänyt panna täytäntöön vuoden 2004 loppuun mennessä, mutta seuraavat jäsenvaltiot eivät ole vielä ilmoittaneet komissiolle lainsäädännöstään, jolla kyseinen direktiivi pantaisiin täytäntöön: Viro, Kreikka, Italia, Kypros, Luxemburg, Alankomaat, Portugali, Slovenia ja Slovakia. Lissabonin strategia on suuressa vaarassa, koska jäsenvaltiot eivät ole panneet lainsäädäntöä täytäntöön.
Arvoisa puhemies, haluaisin pyytää teitä kirjoittamaan komissiolle parlamentin puolesta ja kysymään, mitä se tekee vauhdittaakseen biopolttoainedirektiivin täytäntöönpanoa, ja mihin toimiin se aikoo ryhtyä niitä jäsenvaltioita vastaan, jotka eivät ole panneet täytäntöön Lissabonin strategiaa ja jotka eivät suhtaudu siihen vakavasti. 
Puhemies.
   Monet kiitokset, jäsen Morgan. Välitän kysymyksenne komissiolle, joka aikoo esittää Lissabonin strategiaa koskevat uudet ehdotuksensa seuraavassa puheenjohtajakokouksessa. Se on hyvä tilaisuus poliittisille ryhmille kiinnittää huomiota puheessanne mainittuun kysymykseen. 
Inés Ayala Sender (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, sallinette minun selventää parlamentille, että päätös, joka koskee jäsen Iturgaizin aiemmin esittämää kokouksen järjestämistä koskevaa pyyntöä, on parhaillaan Espanjan oikeusjärjestelmän käsiteltävänä. Espanjan kaltaisessa oikeusvaltioperiaatetta noudattavassa maassa, jossa oikeusjärjestelmä on riippumaton, päätöksestä vastaavat siten yleinen syyttäjä ja tuomari noudattaen samalla menettelyä, josta on keskusteltu ja joka on hyväksytty Espanjan parlamentissa. Siksi kyse on täysin demokraattisesta päätöksestä.
Lopuksi haluaisin huomauttaa, että Euroopan parlamentti on aina tukenut rauhaan ja väkivallan kitkemiseen tähtääviä menettelyjä. Toivomme ja olemme vakuuttuneita siitä, että tämä on jatkossakin sen käytäntönä. 
Jules Maaten (ALDE ). –
   Arvoisa puhemies, Turkissa hiljattain todetut tapaukset, joissa lintuinfluenssa on tarttunut ihmisiin, osoittavat, että pandemian riski on kasvanut, ja Alankomaiden parlamentin enemmistö on nyt päättänyt, että olisi hyödyllistä ottaa käyttöön desinfiointimatot lentokentillä. Vaikka ministeri Veerman torjuu tämän ehdotuksen ja väittää, että tällainen toimenpide olisi toteutettava yhteisötasolla, suhtaudun myönteisesti Alankomaiden parlamentin aloitteeseen. Ministeri on tietenkin oikeassa siinä, että tällaisista asioista olisi parempi säätää yhteisötasolla. Lintuinfluenssasta EU:ssa käytävässä keskustelussa ongelmana on kuitenkin se, että ihmiset tarkoittavat aina hyvää, mutta tiukan paikan tullen komissio ei kuitenkaan pystyisi ryhtymään toimiin 24 tunnin kuluessa kriisin puhkeamisesta.
Toiseksi sekä brittiläisessä että belgialaisessa lehdistössä on käynnistetty keskustelu siitä, missä määrin yritykset ovat varautuneet mahdolliseen pandemiaan, ja mielestäni tämä herättää kysymyksen myös siitä, missä määrin unionin toimielimet, myös parlamentti, ovat valmistautuneet pandemiaan. Uskon, ettei paniikkiin ole mitään syytä, mutta jos pandemia kehittyy ja käyttöön otetaan matkustusrajoituksia, sillä olisi tietenkin vaikutusta myös meihin, ja mietin, missä määrin tätä asiaa on pohdittu. 
Gerard Batten (IND/DEM ). –
   Arvoisa puhemies, puheenjohtaja Barroson lopullinen ehdotus vuosien 2007–2013 rahoitusnäkymiksi sisältää seuraavat ilmeisen ristiriitaiset ehdotukset. Ehdotuksen 4 kohdassa todetaan yleisesti, että "menojen suurin kokonaismäärä [...] jaksolla 2007–2013 on 862 363 miljoonaa euroa" ja että "kaikissa luvuissa on käytetty vuoden 2004 kiinteitä hintoja", mutta että "vuotuinen [...] inflaatiotarkistus tehdään automaattisesti".
Yhdistyneen kuningaskunnan jäsenmaksualennusta perustellaan 78 kohdassa seuraavasti: "Kaudella 2007-2013 Yhdistyneen kuningaskunnan lisärahoitusosuus on korkeintaan 10,5 miljardia euroa". Nämä kaksi kohtaa näyttävät olevan ristiriidassa, mikä herättää kysymyksen siitä, koskeeko automaattisesti tehtävä vuotuinen tekninen inflaatiotarkistus tätä 10,5 miljardin euron summaa. Jos näin on, lisäkustannukset ovat merkittäviä.
Brittiparlamentin osuus ilmaistaan nykyisinä Englannin puntina eikä niihin tehdä automaattisesti inflaatiotarkistusta. Miten paljon EU odottaa tarkkaan ottaen brittiläisten veronmaksajien maksavan, ja onko tämä laillista? 
Csaba Sándor Tabajdi (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, Euroopan parlamentin poliittiset ryhmät ovat keskustelleet Eurooppa-neuvoston 16. marraskuuta 2005 tekemästä päätöksestä. Eri poliittiset ryhmät ovat torjuneet päätöksen, ja heidän arvostelunsa on oikeutettua monista syistä. Samalla haluaisin varoittaa hyvin hartaasti Euroopan parlamenttia siitä, ettei se heitä lasta pesuveden mukana.
Varojen käyttöä koskevista säännöistä on tehty monia sopimuksia, ja kymmenen uutta jäsenvaltiota suhtautuvat niihin myönteisesti. Euroopan parlamentti ei kuitenkaan onnistunut sopimaan muuta kuin takaisinmaksettavaa arvonlisäveroa koskevasta kysymyksestä, n+3-säännön soveltamisesta koheesiorahastoihin eikä siitä, että yksityisen ja julkisen sektorin kumppanuushankkeet ja yksityisresurssien käyttäminen on mahdollistettu ja että asuntojen kunnostamiseen annettava tuki aiotaan mahdollistaa. Nämä ovat kaikki hyvin tärkeitä kysymyksiä uusille jäsenvaltioille, ja on hyvin tärkeää, ettei uusien jäsenvaltioiden etuja vahingoiteta parlamentin keskusteluissa. 
Marios Matsakis (ALDE ). –
   Arvoisa puhemies, haluan kertoa kollegoilleni eräästä valitettavasta tapauksesta, jonka koin juhlapyhien aikana. Turkin miehitysjoukot sieppasivat minut Nikosiassa uudenvuodenaattona ja syyttivät minua siitä, että olin ylittänyt Turkin armeijan rajan, joka otettiin käyttöön Kyproksessa turkkilaisten miehityksen seurauksena vuonna 1974. Onneksi minut pidätettiin eikä surmattu: turkkilaisille vartijoille on annettu määräys ampua kaikki henkilöt, jotka nähdään tämän rajan lähellä. Muutamat syyttömät siviilit ovat jo kuolleet tällä tavoin viime vuosina.
Tämän jälkeen vietin kolme päivää vankilassa Turkin miehittämällä Pohjois-Kyproksen alueella viheliäisissä olosuhteissa, eikä Yhdistyneille Kansakunnille, sukulaisilleni tai Euroopan parlamentin jäsenille annettu lupaa vierailla luonani. Esiinnyin kahdesti käsiraudoissa turkkilaisessa sotilastuomioistuimessa ja kerran laittomassa siviilituomioistuimessa Turkin miehittämällä alueella Nikosiassa. Minut vapautettiin lopulta 25 000 euron takuita vastaan, ja minut on kutsuttu turkkilaisen miehitysvallan perustamaan tuomioistuimeen 20. tammikuuta; muutoin minusta annetaan pidätysmääräys. Jos minut todetaan syylliseksi, saan kolmen vuoden vankeustuomion. 
Puhemies.
   Itse asiassa allekirjoitin tänä aamuna teille osoitetun kirjeen vastatakseni siihen, mitä olette minulle asiasta kertonut. 
Bogusław Rogalski (IND/DEM ). –
   Arvoisa puhemies, haluaisin kiinnittää parlamentin huomion saksalaisten virkamiesten ja tuomioistuinten tekemiin ihmisoikeusrikkomuksiin. Ongelma liittyy puolalaisiin, jotka ovat olleet naimisissa saksalaisten kanssa, mutta jotka ovat nyt eronneet ja joita ei kohdella pedofiilejä paremmin. Tuomioistuimet myöntävät lasten huoltajuuden saksalaiselle vanhemmalle ja pitävät itsestäänselvyytenä, että saksan kieli ja saksalainen kulttuuri ovat puolan kieltä ja puolalaista kulttuuria parempia.
"Varhainen saksalaistaminen" ja "saksalaista syntyperää olevat lapset" olivat ilmaisuja, joita puolalaisten lasten saksalaistamisesta syytetyt rikolliset käyttivät Nürnbergissä. Vastaavanlaisia ilmaisuja käyttävät nykyään Saksan , lasten ja nuorten asioita käsittelevässä sosiaalivirastossa, työskentelevät virkamiehet perustellessaan Saksan määräämiä kieltoja, jotka koskevat puolalaisten ja heidän lastensa tapaamisia. Vaikka tällaisia tapaamisia järjestettäisiinkin, puolan kielellä puhuminen on ehdottomasti kiellettyä, ja lasten mieliin iskostetaan, että kaikki puolan kieleen liittyvä on alempiarvoista. väittää, että puolan kielellä on kielteinen vaikutus lasten oppimiseen, mutta tällaiset väitteet ovat rasistisia. Puola on jo kokenut historiansa aiemmissa vaiheissa sen, että saksalaisen koulutusjärjestelmän on väitetty olevan kaikkia muita järjestelmiä parempi.
Näinkö ihmisoikeuksia kunnioitetaan Saksassa? Tällaisilla käytännöillä rikotaan erästä Euroopan unionin perusperiaatetta, nimittäin unionin kansalaisten kielellisen ja kulttuurisen monimuotoisuuden edistämistä. 
Bogusław Liberadzki (PSE ). –
   ) Arvoisa puhemies, haluan palata satamatyöntekijöiden tämänpäiväiseen mielenosoitukseen, jossa vastustettiin satamapalvelujen markkinoille pääsyä koskevaa direktiiviehdotusta.
Mielenosoittajien joukossa oli satamatyöläisiä sekä uusista että vanhoista jäsenvaltioista. Edustan Länsi-Pommeria, Puolan aluetta, jossa sijaitsevat esimerkiksi Szczecinin ja Świnoujścien satamat. Poliittisen ryhmäni tavoin vastustan myös direktiiviehdotusta, jota parlamentti aikoo pian tarkastella. Komissiossa on kuitenkin tekeillä jotakin outoa. Vaikka ehdotus on saanut vain vähän yleistä kannatusta, vaikka parlamentti torjui sen edellisellä vaalikaudella ja vaikkei olekaan vakuuttavia todisteita siitä, että tämäntyyppinen säädös olisi oikea ratkaisu, ehdotus on kuitenkin jätetty pöydälle viime hetkellä.
Toivon hartaasti, ettei nykyinen komissio ylipäänsä ja etenkään komission jäsen Barrot tee samaa virhettä muilla talouden aloilla. 
Glyn Ford (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, haluaisin kiinnittää huomionne unionin siirtotyöläisten valitettavaan tilanteeseen unionissa ja siihen oikeudelliseen epävarmuuteen, johon he usein joutuvat. En puhu nyt laittomista maahanmuuttajista tai elintasopakolaisista vaan EU:n uusista tai vanhoista jäsenvaltioista tulevista laillisista siirtotyöläisistä, jotka ovat kotiseudullani valtaosin portugalilaisia tai puolalaisia. Haluan havainnollistaa tilannetta puhumalla kotimaastani, mutta tilanne on sama kaikkialla Euroopan unionissa.
Yhdistyneessä kuningaskunnassa on käytössä työntekijöiden rekisteröintijärjestelmä, johon yksittäiset työntekijät voivat rekisteröityä 70 Englannin punnan (100 euron) suuruista maksua vastaan, ja 12 kuukauden jälkeen he ovat oikeutettuja sosiaalietuuksiin. Sitä varten he tarvitsevat kuitenkin kansallisen vakuutusnumeron. Tämä on eräänlainen järjetön "Catch-22"-tilanne: numeron saaminen edellyttää tapaamista, mutta puhelimiin ei vastata, joten ei tapaamista, ei kansallista vakuutusnumeroa, ei kirjautumista työntekijöiden rekisteröintijärjestelmään, ei oikeudellista perustaa työlle, ei suojelua eikä etuja. 
Panagiotis Beglitis (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, Kreetassa sijaitsevassa Rethymnonin kaupungissa järjestettiin tiistaina 12. tammikuuta suuri rasismin ja muukalaisvihan vastainen joukkotapahtuma erään nuoren albanialaisen siirtotyöläisen murhan johdosta.
Barcelonassa järjestetään muutaman päivän päästä joukkotapahtuma urheilussa ja etenkin jalkapallostadioneilla ilmenevän rasismin vastustamiseksi, sillä se on saamassa vaaralliset mittasuhteet.
Arvoisa puhemies, ehdotan, että teette aloitteen puheenjohtajavaltio Itävallalle ja Euroopan komissiolle ja ehdotatte, että maaliskuussa järjestettävässä kevään Eurooppa-neuvostossa keskustellaan yhdennetystä strategiasta rasismin ja muukalaisvihan torjumiseksi, kuten eri toimenpiteistä ja lyhyen ja pitkän aikavälin toimintalinjoista.
Tämä olisi symbolinen ja konkreettinen aloite, jolla yhdistettäisiin talouden kehittämiseen ja työttömyyden ja köyhyyden torjumiseen tähtäävät toimet sekä rasismin ja muukalaisvihan vastaiset toimet. 
Pedro Guerreiro (GUE/NGL ).
   – Arvoisa puhemies, olen kiitollinen siitä, että olen saanut mahdollisuuden esittää istuntosalissa tervehdyksen satamatyöntekijöille ja sadoille portugalilaisille työntekijöille, jotka osoittavat tänään mieltään parlamentin edessä ja järjestävät sulkuja useissa EU:n jäsenvaltioissa.
Satamatyöntekijät taistelevat muun muassa työpaikkojen, työturvallisuuden, ammatillisen pätevyyden, työehtosopimusten ja ammattiyhdistysoikeuksien puolesta. He vaativat näin ollen, että satamapalveluja koskeva direktiivi hylätään. Parlamentti on jo kerran hylännyt kyseisen direktiivin, ja silti komissio on käsittämättömällä tavalla esittänyt sen uudelleen. Siksi pyydän parlamenttia hoitamaan velvollisuutensa ja hylkäämään sen toistamiseen. 
Ryszard Czarnecki (NI ). –
   Arvoisa puhemies, jäsen Liberadzkin tavoin minäkin vastustan satamapalveludirektiiviä, vaikka toivonkin, että tämä taistelu olisi käyty sanallisesti eikä kiviä heittelemällä. Kaksi ranskalaista poliisia loukkaantui tänään vakavasti.
Käytän puheenvuoron kuitenkin eräästä toisesta aiheesta. Hiljattain ilmennyt Ukrainaa ja Venäjää koskeva kriisi osoitti yhteisen energiapolitiikan tarpeellisuuden. Syntyy hyvin riskialtis tilanne, jos yksittäiset jäsenvaltiot ryhtyvät omasta aloitteestaan toimenpiteisiin, joiden yksinomaisena tarkoituksena on parantaa niiden omaa energiaturvallisuutta, ja tarkoitan tällä kaasu-, öljy- ja sähkötoimituksia. Tämän takia tarvitsemme aitoa yhteistyötä ja yhdenmukaistettuja toimenpiteitä tällä alalla. En puhu nyt kohtuuttomasta ja liiallisesta byrokraattisesta standardoinnista vaan sen varmistamisesta, että EU:n jäsenvaltiot muodostavat yhteisön, jolla on yhteiset tavoitteet ja uhat.
Taloudellisia toimenpiteitä, jotka ovat perusteltuja ja ymmärrettäviä kansallisella tasolla, olisi tarkasteltava laajemmasta poliittisesta, geopoliittisesta ja energiaturvallisuuteen liittyvästä näkökulmasta. Tämä tehtävä koskettaa myös Euroopan parlamenttia, ja olenkin tyytyväinen siihen, että parlamentin puhemies on päättänyt, että neuvoston ja komission asiaa koskevat lausumat sisällytetään asialistalle. 
Puhemies.
   Hyvä jäsen Czarnecki, pohdimme ehdotustanne.
Tänä aamuna tapasin työntekijöiden edustajia ja pyysin heitä lopettamaan parlamentin edustalla tapahtuvat toimet. Mieltään osoittavien satamatyöntekijöiden valtuuskunta oli täysin samaa mieltä kanssani siitä, että tällaiset väkivaltaiset mielenosoitukset on estettävä, ja olen varma siitä, että he tekevät kaiken voitavansa joukkojensa hillitsemiseksi. Se ei ole koskaan helppoa, kuten tiedämme kokemuksesta, sillä jokaisessa järjestössä on oma kapinallisten joukko.
Keskustelu on päättynyt. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana komission julkilausuma homofobiasta Euroopassa. 
Franco Frattini,
   . Arvoisa puhemies, yhteisön toimivalta toimissa, jotka ovat välttämättömiä syrjinnän, myös seksuaaliseen suuntautumiseen perustuvan syrjinnän, torjumiseksi, perustuu EY:n perustamissopimuksen 13 artiklaan.
Lisäksi komissio haluaa korostaa, että perusoikeuskirjan 21 artiklassa kielletään nimenomaisesti tämäntyyppinen syrjintä. Tämän pohjalta komissio pyrkii ja aikoo jatkossakin pyrkiä soveltamaan tiukkaa linjaa homofobian torjumiseksi oman toimivaltansa rajoissa. Seksuaaliseen suuntautumiseen perustuvan syrjinnän torjunta on ensisijaisen tärkeä osa homofobian torjuntaa.
Direktiivi 2000/78/EY, jossa valmistellaan tietä yhdenvertaista kohtelua työssä ja ammatissa koskeville yleisille puitteille ja joka kattaa kaikentyyppisen 13 artiklassa tarkoitetun syrjinnän muodot, on eräs käytännön esimerkki tällaisista toimista, ja komissio varmistaa ja aikoo vastakin varmistaa, että direktiivi pannaan täytäntöön jäsenvaltioissa.
Komissio on kuitenkin tietoinen siitä, että lainsäädäntötoimia on tuettava muilla aloitteilla, joilla pyritään torjumaan käytännössä syrjintää, alentavia käytäntöjä, ennakkoluuloja ja stereotypioita. Sallinette minun mainita kaksi käytännön toimenpidettä, jotka komissio on toteuttanut.
Ensimmäinen toimenpide koskee vuonna 2003 käynnistettyä tiedotuskampanjaa "Moninaisuuden puolesta. Syrjintää vastaan". Tämä kampanja on parhaillaan käynnissä, ja sen tavoitteena on edistää myönteistä kuvaa moninaisuudesta ja antaa kansalaisille tietoa syrjinnän vastaisista laeista. Tähän toimintaan osallistuviin kumppaneihin lukeutuvat myös homoseksuaalien oikeuksia ajavat järjestöt, ja on tehty lukuisia asiaa koskevia aloitteita. Tällaisia ovat esimerkiksi tiedotuskampanja ja toimet kansalaisten tietoisuuden parantamiseksi homoseksuaalien kohtaaman syrjinnän eri muodoista.
Toinen aloite liittyy hiljattain esitettyyn ehdotukseen nimetä vuosi 2007 Euroopan yhdenvertaisten mahdollisuuksien teemavuodeksi. Tavoitteena on tiedottaa ihmisille heidän oikeuksistaan, edistää monimuotoisuutta yhtenä unionin voimavarana ja mahdollisuutena ja korostaa kaikkien yhdenvertaisia mahdollisuuksia niin taloudellisessa, sosiaalisessa, kulttuurisessa kuin poliittisessakin elämässä. Komissio katsoo, että seksuaaliseen suuntautumiseen perustuvan syrjinnän torjumiseen osallistuvat järjestöt voivat hyötyä merkittävästi tästä viimeksi mainitusta toimenpiteestä.
On kuitenkin tosiasia, että unioni ja komissio voivat toimia vain niille perustamissopimuksessa annettujen toimivaltuuksien rajoissa. Komissio voi esimerkiksi käynnistää mahdollisen rikkomismenettelyn jäsenvaltiota vastaan, mutta se voi tehdä niin vain, jos jäsenvaltion on todettu loukanneen perusoikeuksia yhteisön oikeuden soveltamisen yhteydessä. On kuitenkin jäsenvaltioiden vastuulla käyttää unionin toimivaltaa pidemmälle meneviä toimivaltuuksia ja ryhtyä välttämättömiin toimenpiteisiin homofobian torjumiseksi. Joka tapauksessa riippumatta siitä, onko kyse yhteisön oikeuden soveltamisalaan kuuluvasta kysymyksestä vai ei, on selvää, että komissio tuomitsee täysin kaikenlaiset homofobiaan liittyvät osoitukset tai ilmaukset. 

Alexander Stubb,
   . Arvoisa puhemies, haluan aluksi kiittää kaikkia tämän päätöslauselman laadintaan osallistuneita poliittisia ryhmiä. Olen kiitollinen etenkin jäsen Cashmanille, jäsen in 't Veldille ja jäsen Romeva i Ruedalle heidän työstään. Haluan tuoda esiin kolme asiaa omasta ja ryhmäni puolesta.
Ensinnäkin päätöslauselmassa ei ole kyse homoseksuaalisuudesta sinällään vaan homofobiasta, ja meistä kyse on oikeastaan ihmisoikeuksista ja siitä, hyväksymmekö toisten ihmisten pahoinpitelyn heidän seksuaalisen suuntautumisensa takia.
Olemme kaikki samaa mieltä siitä, että kaikissa jäsenvaltioissa ja toimielimissä riittää paljon tehtävää. Meidän on harjoitettava voimakasta painostusta. Komission jäsen Frattini viittasi perustamissopimuksen 13 artiklaan ja perusoikeuskirjan 21 artiklaan, ja olen tästä samaa mieltä, mutta olennaista tältä osin on saada jäsenvaltiot noudattamaan niitä. Se on perimmäinen syy tälle keskustelullemme: jäsenvaltiot on saatava ruotuun.
Toinen näkökohta koskee kahta ongelmaa, jotka kohtaamme homofobian torjunnassa. Ensimmäinen ongelma on epätasa-arvo jäsenvaltioiden lainsäädännössä. Olemme kaikki kuulleet vapaata liikkuvuutta koskevista ongelmista: esimerkiksi Alankomaissa hyväksyttyä pariskuntaa ei hyväksytä eikä se saa samoja – sosiaalisia tai muita – oikeuksia esimerkiksi Italiassa. Toinen ongelma liittyy useiden jäsenvaltioiden huolestuttavaan kehitykseen. En kuitenkaan halua korostaa mitään maata erityisesti. Me kaikki näemme suvaitsemattomuusrikosten ja syrjinnän aiheuttamat ongelmat. Meidän on myös muistettava, että kyse ei ole ainoastaan seksuaalisesta suuntautumisesta vaan myös sukupuoli-identiteetistä ja sukupuoli-ilmaisusta.
Viimeinen näkökohtani – joka ulottuu hieman aiheen soveltamisalan ulkopuolelle – on se, että meidän on muistettava, että 75 valtiossa homoseksuaalisuutta pidetään edelleen laittomana ja 9 valtiossa siitä langetetaan kuolemanrangaistus. Meidän on päästävä tästä eroon.
Martine Roure,
   . Arvoisa puhemies, Euroopan unioni perustuu itse asiassa yhdenvertaisuuden, suvaitsevuuden ja inhimillisyyden ehdottomiin periaatteisiin. Näistä perusperiaatteista ei voida poiketa. Ne ovat yksinkertaisesti ensisijaisen tärkeitä, ja viranomaisten on puolustettava niitä kaikin keinoin, kun niitä vastaan hyökätään. Jotkut kansalaisistamme joutuvat sanallisen solvauksen kohteiksi, ja on syntymässä todellisia syrjinnän muotoja. Kaikkein järkyttävintä on se, että pahoinpitelyt ovat johtaneet useisiin kuolemantapauksiin unionin eri jäsenvaltioissa. Mitä näiden halpamaisten hyökkäysten uhrit ovat sitten tehneet? Eivät mitään. Heidän seksuaalinen suuntautumisensa on yksinkertaisesti poikkeava - he ovat homoseksuaaleja – ja edessämme oleva teksti, josta keskustelemme tänä iltana, on tärkeä aloite.
Äänestämällä päätöslauselman puolesta sanomme kuuluvasti ja selvästi, että haluamme lopettaa homoseksuaalien erilaisen kohtelun EU:n maaperällä ja haluamme, että heille taataan samat oikeudet. Korostamme tätä näkökohtaa: lakien on oltava samat kaikille. Lopuksi vaadimme vakavasti kitkemään homofobiset lausunnot, joilla lietsotaan vihaa, etenkin jos tällaisia tuomitsevia lausuntoja esittävät valtioiden korkeimmat viranomaiset. Näiden samaisten viranomaisten tehtävänä on taata yhdenvertainen kohtelu.
Perustamissopimuksen 13 artiklan mukaan velvollisuutemme on turvata jokaisen perusoikeudet. Se on yhteinen visiomme demokratiasta ja arvoistamme. Meidän on oltava valppaita päivittäin. Homofobiaa on torjuttava tarpeen vaatiessa säädöksillä, ja saanen lisätä, että tällaisia säädöksiä on jo käytössä monissa unionin jäsenvaltioissa. 25 jäsenvaltion Eurooppa tarkoittaa veljeyttä ja tasa-arvoisuutta. Emme saa tuhlata aikaa kitkemällä huonoja siemeniä, jotka itävät paikka paikoin.
Velvollisuutemme on vastustaa vihamielisyyttä ja toisten torjumista. Voin vain toistaa natseja vastustaneen saksalaisen papin Martin Niemöllerin sanat: "Kun he tulivat pidättämään naapurissani asuneen kommunistin, en vastustanut, koska en ollut kommunisti. Kun he tulivat pidättämään naapurissani asuneen romanin, en vastustanut, koska en ollut romani. Kun he tulivat pidättämään naapurissani asuvan juutalaisen, en vastustanut, koska en ollut juutalainen. Kun he tulivat pidättämään minua, ketään ei ollut enää jäljellä puolustamassa minua." Kiitos.
Sophia in’t Veld,
   . Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, aikana, jolloin suvaitsemattomuus on kasvamassa, Euroopan parlamentin selvä enemmistö on lähettänyt hyvin selkeän viestin, ja se on ilonaihe. Aivan liian usein homofobiaa puolustetaan muiden perusvapauksien, nimittäin uskonnonvapauden ja ilmaisunvapauden varjolla. Jotkin jäsenvaltiot piiloutuvat toissijaisuusperiaatteen taakse laillistaakseen syrjinnän ja, arvoisa komission jäsen, totean kaikella asiaan kuuluvalla kunnioituksella, että myös komissio käyttää usein tätä pelkurimaista syytä voidakseen kääntää katseensa muualle. Odotan, että komissio puolustaa kaikkien Euroopan kansalaisten perusoikeuksia riippumatta siitä, missä he asuvat, sillä niin me teemme myös Euroopan parlamentissa. Perusoikeudet eivät ole toissijaisuuteen liittyvä kysymys. Ne ovat Euroopan unionin kaikkien kansalaisten luovuttamaton ja yleinen oikeus.
Juhlalliset julistukset ja moraalinen närkästys eivät kuitenkaan riitä, vaan niitä on täydennettävä monilla muilla asioilla, kuten yhteisessä päätöslauselmassamme todetaan. Meidän on panostettava paitsi tiedottamiseen ja valistamiseen myös homoseksuaalien oikeudellisen aseman parantamiseen. Samasta aiheesta puheen ollen haluan vielä kerran vaatia – ja haluaisin kuulla komission jäseneltä, minkälaisia suunnitelmia tämän osalta on parhaillaan kehitteillä – niin kutsuttua laaja-alaista direktiiviä, jolla kielletään kaikenlainen syrjintä paitsi työpaikoilla myös muualla.
Lisäksi on häpeällistä, että jotkin jäsenvaltiot eivät vieläkään ole tunnustaneet sitä, että homoseksuaalit olivat natsihallinnon vainon kohteena. Toivon, että puheenjohtajavaltio Itävalta voi esittää tämän asian jäsenvaltioille neuvostossa ja tunnustaa siten, että homoseksuaalit olivat natsien uhreja.
Lopuksi haluaisin kuulla, milloin komissio aikoo vihdoinkin tehdä sen, mitä siltä on toistuvasti pyydetty, eli esittää ehdotuksia avioliiton solmineiden samaa sukupuolta olevien henkilöiden vapaan liikkuvuuden esteiden poistamiseksi. Emme voi hyväksyä sitä, että kun eurooppalaiset ylittävät rajan, he menettävät oikeutensa seksuaalisen suuntautumisensa perusteella, ja näihin oikeuksiin lukeutuvat omistusoikeus, eläke-etuudet, sosiaaliturva ja jopa heidän omien lastensa huoltajuus. Haluaisin kuulla komissiolta, mitä ehdotuksia se aikoo tehdä Euroopan parlamentin jo lokakuussa 2004 esittämän asiaa koskevan pyynnön johdosta.
Kathalijne Maria Buitenweg,
   . Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, yli vuosi sitten komission puheenjohtaja Barroso käytti täysistunnossa puheenvuoron vastatakseen komission jäsenehdokkaan Buttiglionen esittämiin lausuntoihin, ja hän esitti puheessaan muutamia selviä lupauksia. Olen perehtynyt tähän puheeseen uudelleen.
Hänen mukaansa komission ensisijaisia tavoitteita ovat syrjimättömyys ja yhdenvertaiset mahdollisuudet, ja komission jäsenistä muodostuvan ryhmän on määrä seurata kaikkia komission kyseisillä aloilla käynnistämiä toimia ja merkittäviä aloitteita. Ryhmä toimii myös poliittisena moottorina. Kysynkin komissiolta, mitä tämä työryhmä on tarkkaan ottaen saavuttanut viime vuoden aikana, sillä komission jäsenen Frattinin laatima pettymyksen aiheuttava luettelo ei oikeastaan tee oikeutta tälle valtavalle lupaukselle. Töitä on tehtävä vielä valtavasti.
Kuten jäsen in 't Veld jo totesi, emme voi hyväksyä sitä, että samalla kun eurooppalaisilla säännöillä estetään ihmisten syrjintä heidän ihonvärinsä perusteella vaikkapa asuntoa vuokrattaessa, homoseksuaalit jätetään edelleen lain ulkopuolelle. Miksi ihmisten yhdenvertainen kohtelu, heidän seksuaalisesta suuntautumisestaan riippumatta, rajoittuu työmarkkinoille?
Puolassa on kielletty joitakin vapautta puolustavia mielenosoituksia, ja kaikki viittaa siihen, että maan viranomaiset haluavat estää homoseksuaalien vapauden. Ryhmäni on tästä huolissaan, samoin kuin muutamista Latviassa ja Liettuassa mutta myös muissa maissa ilmenneistä kehityskuluista.
On huolestuttavaa, etteivät ryhmät useinkaan uskalla puhua tästä kysymyksestä. Mainitsen esimerkkinä liberaalit. Kun kyse on unionin tukien tehottomasta käyttämisestä, he vaativat puutteellisuuksien julkistamista, mutta kun puhumme eurooppalaisista perusarvoista, kukaan ei sano sanaakaan, ja mielestäni se on väärin.
Siksi toivon, että yksittäiset jäsenet äänestävät nyt tarkistusten puolesta, jotta voimme tarkastella kysymystä kokonaisuudessaan.
Jan Tadeusz Masiel (NI ). –
   ) Arvoisa puhemies, myös minä vastustan seksuaaliseen suuntautumiseen perustuvaa syrjintää, mutta meidän olisi toimittava varoen antaessamme homoseksuaaleille yhä enemmän oikeuksia.
Olen iloinen, että keskustelemme tästä aiheesta tänään. Homoseksuaalien oikeuksia on puolustettava aina mahdollisuuksien mukaan. Siitä ei ole vielä pitkä aika, kun homoseksuaalisuus poistettiin Maailman terveysjärjestön tautiluokituksesta. Kannatan täysin sen poistamista luokituksesta, mutta en ole varma, onko hyvä ajatus laillistaa homoseksuaalien väliset liitot. Näitä pitäisi ehkä tukea perintölain takia, mutta emme saa sallia sitä, että homoseksuaalit pariskunnat adoptoivat lapsia. Tällaiset käytännöt ovat vastenmielisiä, törkeitä ja pöyristyttäviä, eikä ole minkäänlaisia psykologisia tutkimuksia siitä, että niitä voitaisiin pitää normaaleina.
Konrad Szymański,
   Arvoisa puhemies, ei ole epäilystäkään siitä, että meillä Euroopassa homoseksuaalit kokevat toisinaan väkivaltaa tai halveksuntaa poliisiviranomaisten käsissä.
Se käy ilmi tällaisia aiheita koskevista raporteista. Tästä huolimatta en voi olla ajattelematta, että tämä keskustelu on pitkälti ajanhukkaa. Mielipiteeni perustuu siihen näkemykseen, että olisi todellakin erinomainen ajatus saada tähän keskusteluun suhteellisuudentajua ja välttää sortumasta hysteriaan kuvatessamme homoseksuaalien tilannetta Euroopassa. "Hysteria" on ainoa oikea sana ilmaisuille, joilla luodaan kuvaa vastarintaliikkeistä, pidätyksistä ja sodasta. Jäsen Roure esitti meille hyvän esimerkin tällaisista ilmauksista puheessaan.
Haluaisin kiinnittää parlamentin huomion kahteen asiaan. Ensinnäkin homoseksuaaleihin kohdistuva väkivalta on ainoastaan pieni osa siitä väkivallasta, joka on levinnyt laajalle yhteiskunnissamme ja joka muodostaa ongelman jokaisessa jäsenvaltiossa. Olemme nähneet siitä tänään yhden esimerkin ja näimme siitä lisää todisteita muutama kuukausi sitten Ranskassa. Se on vain yksi osa paljon suurempaa ongelmaa.
Eräs toinen tähän kysymykseen liittyvä näkökulma on se, että jokaisella EU:n jäsenvaltiolla, niin vanhoilla kuin uusillakin, on omat instituutionsa. On käynyt selväksi, että näillä instituutioilla, joilla tarkoitan tuomioistuimia, oikeusasiamiehiä ja jopa julkista mielipidettä, on valmiudet suojella tehokkaasti vähemmistöjen oikeuksia.
Jos lähestyisimme tätä keskustelua oikeudellisesta näkökulmasta, joutuisimme kohtaamaan joukon vakavia ongelmia ja esteitä perustamissopimuksen määräysten takia. Emme valitettavasti voi tehdä mitään asian muuttamiseksi. Unionissa ei ole päästy yhteisymmärrykseen perustamissopimuksien muuttamisesta siten, että EU:lle annetaan lainsäädäntövaltaa keskeisissä kysymyksissä, joita ovat homoseksuaalien välisten liittojen tunnustaminen ja niiden vaikutukset sellaisten jäsenvaltioiden rajojen ulkopuolella, jotka ovat hyväksyneet tällaiset liitot.
Tästä seuraa näin ollen, ettei ole mitään syytä, miksi EU:ta pitäisi vaatia toimimaan homofobian kaltaisissa kysymyksissä. Jos näin tehtäisiin, sillä olisi eräs väistämätön seuraus. Se heikentäisi yhdentymisprosessin uskottavuutta, jota jotkut käyttävät jo nyt ideologisena aseena.
Barbara Kudrycka (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, mielestäni on oikeutettua kysyä, onko jäsen Buitenwegin homofobiaa Euroopassa koskeva lähestymistapa sellainen, että se sopii yhdellekään poliitikolle? Onko meillä oikeus määrätä, että äänestäjien on ajateltava samalla tavalla kuin meidän itsemme tai kertoa heille, miten heidän olisi lähestyttävä seksuaalisuutta ja seksuaalivähemmistöjä koskevaa ongelmaa?
Katson, että seksuaalisuus on jokaisen henkilön yksityinen asia ja että jokaisen olisi harjoitettava seksuaalisuuttaan sopusoinnussa oman moraalinsa, uskontonsa ja kulttuurinsa kanssa ja paikallisten tapojen mukaisesti. Siksi Euroopan parlamentti ei voi asettaa päämääräkseen sitä, että homoseksuaalisuus hyväksyttäisiin yleisesti Euroopassa, eikä sen pitäisi odottaa mitään sellaista. Emme saa unohtaa, että toiset Euroopan maat ovat suvaitsevampia kuin toiset, joissa vallitsevat vanhoillisemmat sosiaaliset normit. Siitä huolimatta homoseksuaaleja vastaan hyökätään ja heitä pahoinpidellään jopa kaikkein suvaitsevimmissa maissa, kuten Alankomaissa ja Ranskassa. Minun tarvitsee mainita vain Sebastian Nouchet -nimisen homoseksuaalin tapaus. Hänet valeltiin bensiinillä ja sytytettiin tuleen Ranskassa. Jos aiomme ylipäätään keskustella tällaisista kysymyksistä, meidän olisi kiinnitettävä huomiomme siihen, miten voimme torjua homofobisen vihan kasvua.
Emme kuitenkaan onnistu siinä, jollemme onnistu vetämään rajaa seksuaalista yksityisyyttä koskevan oikeuden suojelun ja tällaisen seksuaalisuuden osoittamista koskevan oikeuden loukkaamisen välillä. Siksi haluan tehdä täysin selväksi, että jokainen vähemmistö, joka katsoo tarpeelliseksi osoittaa olevansa erilainen, on luonnollisestikin siihen oikeutettu. Yhtäkään vähemmistöä ei saa syrjiä tässä mielessä. Itse asiassa Puolassa on luotu oikeudellinen ja perustuslaillinen toimielinjärjestelmä, joka kattaa myös oikeusasiamiehen, tämän vapauden suojelemiseksi ja sen varmistamiseksi, että Euroopan unionin lainsäädäntöä noudatetaan. Homoseksuaalien mielenosoituksia koskevat kiellot ovat ainoastaan yksittäisiä kieltoja.
Lopuksi haluan korostaa, että lainsäädännöstä olisi oltava hyötyä sekä seksuaalisille enemmistöille että seksuaalisille vähemmistöille.
Michael Cashman (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, haluan ilmaista tyytymättömyyteni komission jäsenen Frattinin julkilausumaan, joka oli pikemminkin ajatusten toistoa kuin julkilausuma. Arvoisa komission jäsen, tiedämme, että olette huolissanne, ja tiedämme, että komissio on huolissaan, mutta komissiota olisi arvioitava sen toimien perusteella. On käynnistettävä rikkomusmenettely niitä jäsenvaltioita vastaan, jotka eivät ole sisällyttäneet lainsäädäntöönsä tai panneet täytäntöön muutamissa jäsenvaltioissa jo voimassa olevia asiaa koskevia direktiivejä. Olen samaa mieltä siitä, että meidän on kampanjoitava ja tiedotettava, mutta se ei itsessään riitä. Parlamentin käsittelyyn on tuotava ehdotus laaja-alaiseksi direktiiviksi, joka liittyy välittömästi puheenjohtaja Barroson lupaamaan rotua ja etnistä alkuperää koskevaan direktiiviin.
Minua surettavat myös jotkin täällä iltapäivällä esitetyt puheenvuorot. Kyse on tasa-arvosta, ei homoseksuaalisuuden edistämisestä. Kyse on toisten niin itsestään selvinä pitämien yhdenvertaisten oikeuksien ja tasa-arvon myöntämisestä homoseksuaaleille.
Minä olen homo. Olen homoseksuaali ja synnyin tavalliselle miehelle ja naiselle. Sen takia muutamat ihmiset haluavat viedä minulta oikeuden puhua seksuaalisuudestani, juhlistaa 22-vuotista suhdettani ja olla osa laajempaa yhteisöä. Toiset haluavat mustamaalata minut, evätä demokraattiset oikeuteni ja puhua minusta vihamielisesti. Voisin päättää osallistua gay pride -kulkueeseen, mutta kyseinen kulkue voitaisiin kieltää. Miksi? Koska yhteiskunta haluaa puuttua siihen, millaista seksielämäni on, ja päättää siitä. Missä on moraali? Onko moraalista julistaa ja edistää syrjintää ja vihaa, toisinaan uskonnon tai uskon suojissa tai verukkeella?
Sanon komission jäsenelle Frattinille ja koko komissiolle sekä parlamentille, että jollemme tee mitään, kun näemme ihmisiä hakattavan kuoliaiksi, mustamaalattavan ja syrjittävän, suvaitsemme nämä pahoinpitelyt, vihan lietsomisen, herjaukset ja huonon kohtelun ja olemme niissä osallisina. Myös Yhdistyneessä kuningaskunnassa, jossa on otettu valtavia edistysaskelia, eräs nuori mies potkittiin kuoliaaksi juuri ennen joulua ainoastaan siitä syystä, että hän oli homoseksuaali. Jollei parlamentti tee mitään, se on osallisena jokaisessa iskussa, joita kyseiseen nuorukaiseen sateli tai joita on sadellut muihin hänen kaltaisiinsa miehiin ja lesboihin eri puolilla Euroopan unionia. Se, että minun on ylipäätään esitettävä tällainen lausunto Euroopan parlamentissa, tekee tästä päivästä hyvin surullisen.
Sarah Ludford (ALDE ). –
   Arvoisa puhemies, minun on tunnustettava, että kuten jäsen Cashman totesi, vaalipiirissäni Lontoossa joudumme edelleen todistamaan ennakkoluuloja ja homofobisia rikoksia. Aivan hiljattain eräs homoseksuaali mies tapettiin ennakkoluulojen takia. Muutama vuosi sitten erään vihan sokaiseman pommimiehen nimenomaisena tarkoituksena oli tappaa erään ravintolan homoseksuaaleja asiakkaita. Hän tappoi tietenkin myös muita. Kyse on kuitenkin valtaosin henkilökohtaisesta vihasta ja ennakkoluuloista. Se, mikä muutamien jäsenvaltioiden kehityskuluissa on kuitenkin erityisen järkyttävää, on räikeä virallinen suvaitsemattomuus: gay pride -kulkueiden kieltäminen, jopa pääministerien palopuheet, poliisiviranomaisten haluttomuus suojella kulkueita ja niin edelleen.
Unionin lainsäädännössä on kiellettävä paitsi rotuun perustuvat suvaitsemattomuusrikokset – mitä emme ole vielä saavuttaneet – myös seksuaaliseen suuntautumiseen perustuvat suvaitsemattomuusrikokset. Lisäksi meidän on noudatettava tasa-arvoisen kohtelun periaatetta rodusta, sukupuolesta tai seksuaalisesta suuntautumisesta riippumatta ja laajennettava syrjintäkieltoa koskemaan työpaikan lisäksi myös palvelujen saantia ja tavaroiden toimitusta. Nyt käytössä oleva sekava järjestelmä ei ole riittävän hyvä. Odotan myös, että komission jäsen Frattini johtaa toimia, joilla parannetaan merkittävästi sekä naisten että vähemmistöjen yleistä suojelua. 
Raül Romeva i Rueda (Verts/ALE ). –
   Arvoisa puhemies, olemme jo hyvää vauhtia 2000-luvulla, emmekä voi ainoastaan tuomita homofobiaa vaan meidän on torjuttava sitä myös poliittisesti ja oikeudellisesti.
Ainoa tapa tarkastella homofobiaa on tarkastella samanaikaisesti välinpitämättömyyttä ja rankaisemattomuutta. Perustamissopimusten mukaan unionin toimielimet ovat vastuussa jäsenvaltioidensa oikeuksien ja vapauksien kunnioittamisen turvaamisesta. Tämä tarkoittaa homofobisten lausuntojen ja tekojen huomiotta ja rankaisematta jättämisen torjumista, sillä huomiotta ja rankaisematta jättäminen on jopa yleistymässä joissakin Euroopan maissa.
Olen syvästi pahoillani esimerkiksi Puolassa esitetyistä lausunnoista ja Latvian parlamentissa tehdyistä päätöksistä, jotka loukkaavat yhdenvertaisten oikeuksien periaatetta, sillä tätä periaatetta on vaalittava Euroopan unionin perustana olevia yhteisiä arvoja kehitettäessä.
Siksi kehotan komissiota tuomitsemaan homofobian ja luomaan oikeudelliset ja poliittiset mekanismit, jotta tämä ongelma jää jonakin päivänä historiaan.
Philip Claeys (NI ). –
   Arvoisa puhemies, en usko, että parlamentissa on ketään, joka hyväksyisi sen, että homoseksuaaleja syrjitään, heidän kimppuunsa hyökätään, heitä uhkaillaan tai kohdellaan muuten huonosti heidän suuntautumisensa takia, mutta siitä tämänpäiväisessä keskustelussa ei kuitenkaan ole kyse.
Keskustelun aiheena on se, onko edelleen mahdollista arvostella poliittisen korrektiuden henkeä, joka on tukahduttamassa vähitellen vapaan mielipiteenilmaisun. Vaikka aika, jolloin homoseksuaalisuus oli kielletty puheenaihe, on onneksi ohi, nykypäivinä on kiellettyä vastustaa tietyntyyppistä käyttäytymistä tai valittaa homoseksuaaleista, vaikka tämä ei liity mitenkään syrjintään, vihaan tai vastaavaan. Buttiglionen tapaus on edelleen tuoreena muistissa. Esimerkiksi homoseksuaalien välisiä avioliittoja vastustavat leimataan heti homofobisiksi ja lainsuojattomiksi.
Komission jäsen Frattini puhui hetki sitten monimuotoisuudesta, mutta on tärkeää, että pysymme avoimina ilmaisun monimuotoisuudelle, sillä 1800-luvun tekopyhä seksuaalimoraali on vähitellen väistymässä tekopyhän poliittisen korrektiuden tieltä. 
Roselyne Bachelot-Narquin (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, Euroopan parlamentti on ylpeillyt sillä, että se on johtanut syrjinnän vastaisia toimia miesten ja naisten tasa-arvoa, etnisten vähemmistöjen asemaa, vammaisten tilannetta ja viime aikoina seksuaalista suuntautumista koskevissa kysymyksissä.
Perustamissopimuksen 13 artiklan, perusoikeuskirjan ja useiden direktiivien mukaan meidän oikeutemme mutta myös velvollisuutemme edustajakokouksena on jatkaa toimia homoseksuaalien, biseksuaalien ja transseksuaalien yhdenvertaisten oikeuksien turvaamiseksi. Kun otetaan huomioon monissa jäsenvaltioissa tällä alalla saavutettu merkittävä edistys, muutamat ihmiset olisivat toivoneet, että tilanne olisi jo ratkaistu tai että tilanne olisi edes rauhoittunut.
Näin ei ole kuitenkaan käynyt, ja on havaittavissa, että homofobinen kielenkäyttö ja väkivalta ovat tosiasiassa jopa lisääntyneet. Puolalaisten poliittisten johtajien hiljattain esittämät huomautukset ovat tyrmistyttäneet meidät, ja Euroopan komissio on valitettavasti vastannut niihin vain hyvin laimeasti. Myös muissa maissa, kuten Ranskassa, on esitetty tällaisia puheita, joita emme voi hyväksyä. Väkivaltaisia tekoja, loukkauksista kidutukseen ja murhaan, esiintyy valitettavasti kaikkialla. Nämä rikokset tapahtuvat erityisen huolestuttavassa kansainvälisessä yhteydessä, Egyptin, Libanonin ja Senegalin kaltaisissa maissa. Homoseksuaaleja vainotaan heidän elintapansa takia. Mikä pahempaa, Iranissa on teloitettu kaksi homoseksuaalia.
Siksi otamme tyytyväisinä vastaan komission julkilausuman homofobiasta Euroopan unionissa. Kollegamme Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmästä, jäsen Stubb, on laatinut ryhmämme puolesta päätöslauselman, jossa vaaditaan komissiota ja jäsenvaltioita ryhtymään käytännössä lainsäädännöllisiin ja operatiivisiin toimiin tällaisten syrjinnän muotojen torjumiseksi. Nyt se on viiden poliittisen ryhmän yhteinen päätöslauselma, ja tarkastelemme sitä parhaillaan. Voin vain iloita nähdessäni, että olemme ylittäneet istuntosalissa puoluerajat ihmisoikeuksia puolustaessamme. Komission julkilausumissa esitetyt harrashenkiset toiveet on nyt korvattava pikaisesti käytännöllisellä ja kattavalla direktiivillä. Samaten meidän kaikkien on jatkettava taistelua omissa maissamme, jotta saavutamme tasa-arvon, joka tarkoittaa paitsi oikeutta olla piittaamaton muiden seksuaalisuudesta myös oikeutta olla erilainen.
Lissy Gröner (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, homoseksuaaleihin kohdistuneet hyökkäykset ovat huonoja uutisia, ja kuulemme tällaisia uutisia Euroopan unionin joka kolkasta. Komission varapuheenjohtaja Frattini on kertonut meille, mitä välineitä komissiolla on käytettävissään homofobian käsittelemiseksi ja mitä se itse asiassa aikoo tehdä niillä, mutta haluaisin hänen kertovan meille, onko tämän määrä riittää. Aiommeko todellakin hyväksyä sen, että jäsenvaltioissa tapahtuvasta syrjinnästä ei rangaista ja että jäsenvaltiot jättävät saattamatta syrjinnän vastaiset direktiivit osaksi kansallista lainsäädäntöään? Siksi on tarpeen kehittää poliittista tahtoa, ja tämä keskustelu auttaa meitä sen aikaansaamisessa. Viisi ryhmää ovat kokoontuneet sopiakseen tekstistä, jossa tuomitaan seksuaaliseen suuntautumiseen perustuva syrjintä ja jolla on tarkoitus suojella homoseksuaaleja, lesboja, transseksuaaleja ja biseksuaaleja.
Meidän on kuitenkin tehtävä enemmän. Syrjimättömyyttä koskevien direktiivien saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä ei voi olla asia, jonka jäsenvaltiot voivat tehdä silloin kun niitä huvittaa, ja – kuten on jo todettu – jos niiden viranomaiset puuttuvat oikeuteen osallistua mielenosoituksiin, esimerkiksi kieltämällä gay pride -kulkueet, niitä on vaadittava siitä tilille. Perusoikeuksia on lujitettava ja niitä on noudatettava paitsi Belgiassa, Alankomaissa ja Espanjassa, jossa samaa sukupuolta olevien parien oikeudet tunnustetaan täysin, myös kaikkialla muualla Euroopan unionissa.
Olen aivan järkyttynyt siitä, mitä kuulin juuri sanottavan adoptio-oikeudesta ja siitä, miten sitä vastaan hyökätään. Se, miten lapsi kehittyy ja menestyy, on riippuvainen vanhempien rakkaudesta ja antaumuksesta eikä heidän seksuaalisesta suuntautumisestaan. Tämä on alkua syrjinnälle, ja vaikka – luojan kiitos – rankaisemmekin siitä, on kuitenkin vaikutusvaltaisia tahoja, kuten Vatikaani, jotka puolustavat tällaista näkemystä ja kannustavat näin jopa entistä räikeämpiin homofobian ilmenemismuotoihin.
Lopetan siksi toteamalla, että moraali on yksityisten kansalaisten yksityinen asia, mutta meidän parlamentin jäsenten on puolustettava lainsäädäntöä, ja sitä nämä viisi ryhmää tekevät.
Holger Krahmer (ALDE ). –
   Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, pohdin, elänköhän niin pitkään, että näen meidän hyväksyvän homoseksuaalisuuden ja suhtautuvan siihen aivan normaalisti. Pohdin, koittaako vielä aika, jolloin poliitikot eivät enää voi kartuttaa poliittista pääomaansa esittämällä syrjiviä huomautuksia homoseksuaaleista, ja pohdin, milloin samaa sukupuolta olevilla pareilla tunnustetaan olevan samat velvollisuudet ja yhtäläiset oikeudet. Näkemys homoseksuaaleista pariskunnista yksinomaan mukavana järjestelynä pinnallisen seksin harrastamiseksi – siten kuin paavi sen on määrittänyt – on ihmisiä halveksiva, eikä sillä ole mitään tekemistä homoseksuaalien parien todellisen elämän kanssa.
Homoseksuaalien elämäntyyliin kohdistuva syrjintä ja heidän syrjäyttämisensä alkaa ihmisten mielissä, eikä tätä pysäytetä siten, että hyväksymme asiaa koskevan direktiivin. Puolan tapahtumat eivät johdu sattumasta, eivätkä erään italialaisministerin viimeaikaiset ilmaisut ole lipsahduksia. Ne ilmentävät pikemminkin mielenlaatua.
Homofobian torjuminen on kasvatustehtävä, ja vuosi 2007 on tarkoitus nimetä syrjinnän vastaiseksi teemavuodeksi. Komission on asetettava homofobian torjunta prioriteettilistallaan samanlaiseen asemaan kuin sukupuoleen, rotuun tai uskontoon perustuvan syrjinnän torjunta. 
Elisabeth Schroedter (Verts/ALE ).
   – Arvoisa puhemies, olen pettynyt komission jäsenen Frattinin puheenvuoroon, sillä hän perääntyy ja toteaa, että ryhdymme toimenpiteisiin ainoastaan, jos oikeuksia rikotaan, mutta jos Euroopan unionin perusperiaatteita loukataan, emme tee mitään. Arvoisa komission jäsen, näin te sanoitte, vaikkakin epäsuorasti. Myös seksuaalisuus ja seksuaalinen suuntautuminen ovat perusoikeuksia, ja ne on mainittu myös perustamissopimuksessa. Näitä oikeuksia rikotaan virallisella tasolla esimerkiksi Puolassa, jossa johtavat poliitikot esittävät näistä ihmisistä erittäin syrjiviä lausuntoja ja jossa heitä vainotaan ja vahingoitetaan, kun he osallistuvat mielenosoituksiin, mikä on rikos näiden nuorten ihmisten ihmisarvoa kohtaan. Komissio seuraa tilannetta sivusta ja kieltäytyy ryhtymästä toimiin sillä perusteella, että unionin lainsäädäntöä ei ole rikottu. Kirjallisessa vastauksessanne kysymykseeni asia ilmaistiin juuri näin, eikä tätä voida hyväksyä, arvoisa komission jäsen Frattini! Se, mitä Puolassa tapahtuu, on Kööpenhaminan kriteerien ja Euroopan unionin perusperiaatteiden vastaista, ja meidän on tehtävä unionissa selväksi, ettei tämä ole hyväksyttävää ja että muutoksia on tehtävä viipymättä.
Józef Pinior (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, haluaisin kiinnittää parlamentin jäsenten huomion kotimaassani Puolassa äskettäin tapahtuneisiin ja toistuviin suvaitsemattomuuden osoituksiin, jotka ilmenevät usein yllyttämisenä väkivallantekoihin ihmisiä vastaan heidän seksuaalisen suuntautumisensa takia. Haluaisin myös varoittaa parlamenttia valtion viranomaisten kyvyttömyydestä vastata asianmukaisesti näihin ja muihin homofobian osoituksiin. Esimerkkejä tällaisista ovat tasa-arvoisuutta edistävien kulkueiden kieltäminen Varsovassa ja Poznańissa ja se, että Puolan laissa säädettyjä toimia ei ole sovellettu ryhmiin, jotka yllyttävät toisia suvaitsemattomuuteen ja väkivaltaan sellaisia ihmisiä kohtaan, jotka vaativat kaikille yhtäläisiä oikeuksia seksuaalisesta suuntautumisesta riippumatta.
Olemme tilanteessa, jossa viranomaiset hyväksyvät poliittisen väkivallan homo- ja lesboyhteisöjä sekä biseksuaalisia yhteisöjä kohtaan. Elblągissa sijaitsevassa tuomioistuimessa aloitettiin 13. tammikuuta 2006 käsittely homofobian vastaisen kampanjan johtajaa Robert Biedrońia vastaan. Yleisen syyttäjän toimisto on syyttänyt Biedrońia katolilaisten loukkaamisesta, vaikka hän on korostanut, ettei hänen aikomuksensa ollut loukata katolilaisuutta tai verrata sitä fasismiin. On myös korostettava, että samainen yleisen syyttäjän toimisto kieltäytyi nostamasta kannetta, kun -lehdessä julkaistiin artikkeli, joka sisälsi homoseksuaaleihin kohdistuvia loukkaavia viittauksia. Niiden mukaan homoseksuaalisuus on sairaus ja uhka perheelle. 
Emine Bozkurt (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, homofobia ei ole suuri ongelma pelkästään joissakin jäsenvaltioissa, vaan myös muualla Euroopassa. Siksi olen tyytyväinen siihen, että homoseksuaaleja, lesboja, biseksuaaleja ja transseksuaaleja vastaan tehtyjen suvaitsemattomuusrikosten valvontaa koskeva ehdotukseni on sisällytetty yhteiseen päätöslauselmaan homofobiasta Euroopassa. Tämä on uusi aloite, ja olen tyytyväinen siihen, että parlamentti haluaa tukea sitä. Haluaisin nyt kuulla komission jäseneltä, miten komissio aikoo käytännössä toteuttaa valvonnan. Mittaamalla saamme tietoa, ja tämä koskee erityisesti seksuaaliseen suuntautumiseen perustuvan tai transseksuaaleihin kohdistuvan väkivallan ja vihamielisyyden laajuutta.
Mielestäni transseksuaaleihin kiinnitetään liian vähän huomiota. Transseksuaalit joutuvat valitettavasti kärsimään edelleen jatkuvasti syrjäytymisestä, väkivallasta ja ymmärryksen puutteesta kaikissa EU:n jäsenvaltioissa. Euroopan unioni tekee yhä liian vähän homoseksuaalien, lesbojen, biseksuaalien ja transseksuaalien ihmisoikeuksien suojelemiseksi. Euroopan unionilla on nyt tilaisuus näyttää voimansa, ja sen on korkea aika tehdä niin. Ihmisoikeuksia joko suojellaan tai sitten ei.
Nyt on aika soveltaa tätä hienoa teoriaa käytäntöön ja hyödyntää EU:n käytettävissä olevia keinoja, kuten jäsenvaltioiden äänestysoikeuden rajoittamista. 
Luis Yáñez-Barnuevo García (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, haluaisin ainoastaan lisätä muutaman sanan keskustelun tässä vaiheessa. Sen pituus ja syvyys ovat osoittaneet, että homofobia on yhä vakava ja ajankohtainen ongelma koko Euroopassa. Arvoisa komission jäsen, puheenne ei ole ollut kovin vakuuttava, sillä siitä kuvastuu kylmyys ja täyden ja ennakoivan sitoumuksen puute tämän vitsauksen torjumiseksi. Komission ja jäsenvaltioiden on ryhdyttävä – komission johdolla – paljon voimakkaampiin toimiin.
Homofobiaa esiintyy kaikkialla tavoissa, perinteissä ja kielessä eikä pelkästään maissa, joissa tämän keskustelun käynnistäneet tapaukset ovat sattuneet, kuten Puolassa, mutta myös kotimaani Espanjan kaltaisissa maissa, joissa on edistytty paljon tässä asiassa. Näissä maissa yhteiskunnan, viranomaisten ja tiettyjen ammattiyhteisöjen asenne on kuitenkin edelleen homofobinen, ja meidän on taisteltava vastakin aktiivisesti tätä vastaan. Yhdyn monien kollegojeni sanoihin, erityisesti Michael Cashmanin hyvin liikuttaviin sanoihin. 
Vittorio Agnoletto (GUE/NGL ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, kuten Martin Luther King totesi aloittaessaan afroamerikkalaisten oikeuksia koskevan kampanjan, joko saavutamme vapauden yhdessä tai sitten emme saavuta sitä lainkaan. Hän tarkoitti sitä, ettei ole olemassa mustien oikeuksia ja valkoisten oikeuksia, vaan ainoastaan ihmisoikeuksia. Homofobian torjunta ei tarkoita ymmärryksen osoittamista väestön yhtä erityisryhmää kohtaan, vaan se tarkoittaa ennen kaikkea ihmisoikeuksien puolustamista.
Olen pelästynyt niiden ihmisten röyhkeyttä, jotka kieltävät homoseksuaaleilta mahdollisuuden luovuttaa verta. Olen pelästynyt niiden ihmisten syrjiviä kampanjoita, jotka eivät pysty puhumaan riskialttiista käyttäytymisestä mutta jotka silti viittaavat riskiyksilöihin aidsin torjunnassa, tai niitä ihmisiä, jotka kieltävät joiltakin ihmisiltä autolla ajamisen pelkästään sillä perusteella, että he ovat homoja.
En voi hyväksyä hiljaisesti sellaisen komission asennetta, joka käyttäytyy kuten Pontius Pilatus siinä mielessä, ettei se yritä panna täytäntöön voimassa olevaa syrjinnän vastaista direktiiviä; samaisen komission tulisi aloittaa rikkomismenettelyt sellaisia valtioita vastaan, jotka eivät kunnioita ihmisten vapautta valita seksuaalista suuntautumistaan – näin tapahtuu Italiassa, Puolassa ja monissa muissa maissa. Tämä asia ei koske ainoastaan tiettyä ihmisryhmää, vaan se koskee ihmisarvoa koko Euroopan unionissa. 
Franco Frattini,
   Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, kiitän kaikkia puheenvuoron käyttäjiä. Minun on kuitenkin toistettava tietyt asiat yksityiskohtaisemmin, koska jotkut puhujat ovat selvästi ilmaisseet – ja totean tämän osoittaen samanlaista vilpittömyyttä kuin te osoititte minulle – etteivät he ole tietoisia siitä, mitä komissio tekee.
Minun on korostettava – enkä usko, että tästä voi olla epäilyjä – että puhumme homofobiasta, joka rikkoo ihmisoikeuksia, ja tämä on ainoa asia, josta olen yhtä mieltä jäsen Agnoletton kanssa. Homofobia ei ole sitä, että tiettyjä ihmisryhmiä suojellaan, vaan se koskee olennaisesti absoluuttisia oikeuksia, eikä sitä voida koskaan tulkita toisin.
Haluaisin kuitenkin selkeyttää muutamaa kohtaa. Jotkut teistä – jäsen Bozkurt viimeisenä – kysyivät, pitäisikö meidän taata, että homoseksuaalien suojelun tilaa ja homofobian torjuntaa jäsenvaltioissa valvotaan. Jäsen Bozkurt, voin vakuuttaa teille, että tällainen valvonta taataan ja että näin on jo tehty! Teidän pitäisi olla tietoinen riippumattoman asiantuntijaryhmän muutama viikko sitten laatimasta raportista – jonka olen tietenkin antanut parlamentin käyttöön – jossa esitetään, minkälainen käyttäytyminen kussakin maassa on syrjinnän torjuntaa koskevan yhteisen tavoitteemme vastaista.
Tämä raportti on toimitettu virallisesti parlamentille, ja on selvää, että ainoa syy, miksi minä – eikä kukaan muu – päätin, että se laaditaan maakohtaisesti, oli se, että siten me kaikki saamme tarvittavat tiedot arvion tekemiseksi. Jäsen Bozkurt, valvontaa jatketaan: tämän ohjaavan hengen vastaiset toimet paljastetaan julkisesti. Hallitukset, joiden on otettava ensimmäinen askel ja kerrottava esimerkiksi kansallisista eikä pelkästään eurooppalaisista kokoontumisvapautta koskevista säännöistä, voivat tehdä kaikki tarvittavat johtopäätökset, jos ne lukevat asiaa koskevat asiakirjat. Avoin tieto on todellakin ensisijaisen tärkeää.
Muut puhujat mainitsivat puheenjohtaja Barroson lupauksen antaa laaja-alainen direktiivi – tätä termiä käytettiin – oikeuksien vahvistamisesta ja kunnioittamisesta syrjimättömyyden alalla. Hyvät parlamentin jäsenet, myös näin on jo tehty! Komissio antoi vuonna 2005 virallisen tiedonannon "Syrjimättömyys ja yhtäläiset mahdollisuudet", jossa osoitetaan selkeästi, mitä yhtäläisten oikeuksien suojelun parantamiseen liittyvien takeiden osalta odotetaan.
Kyseisessä tiedonannossa Euroopan parlamentille velvollisuutemme oli kuitenkin tuoda esiin se, minkä kaikki tietävät, eli kun komissio tekee 13 artiklaan perustuvan ehdotuksen, lain – perustamissopimusten eikä meidän tulkintamme – mukaan neuvoston on hyväksyttävä kyseinen ehdotus yksimielisesti. Neuvostossa ei ole kuitenkaan vielä saavutettu yksimielisyyttä, vaikka toivonkin niin käyvän. Joka tapauksessa vuoden 2005 tiedonannossa todetaan aivan selvästi, että tavoitteemme on yhdenmukaistaa oikeudellista suojaa kaikenlaista syrjintää vastaan, seksuaaliseen suuntautumiseen perustuva syrjintä mukaan luettuna, ja, hyvät parlamentin jäsenet, jotkut teistä väittävät, ettemme ole vielä tehneet niin.
Palaan nyt toiseen aiheeseen, joka koskee Euroopan komission toimivaltaa. Olen aivan varma siitä, ettei komissiolla ole tällä hetkellä tarvittavia valtuuksia, jotta se voisi ryhtyä toimenpiteisiin ihmisille tärkeään oikeuteen kohdistuvien rikkomusten vuoksi, kuten te, jäsen Cashman, aivan oikein totesitte. Nimenomaan Euroopan unionin toimivallan vahvistamiseksi komissio ja minä olemme jälleen kerran ehdottaneet, että perusoikeuksien suojaamiseksi olisi perustettava eurooppalainen virasto. Virastolle annettaisiin ehdottamanne toimivaltuudet, sillä Euroopan parlamentin velvollisuutena on esittää mielipiteensä asiasta ja ehkä vahvistaa viraston väliintulo-oikeutta. Jos te hyväksytte kyseisen ehdotuksen ja jos pääsemme yksimielisyyteen kesäkuussa, virasto on väline, jonka nimenomaisena tehtävänä on torjua syrjivää käyttäytymistä. Tämä ehdotus on jo käsiteltävänä. Sitä on kuitenkin vielä tutkittava, ja olen todennut aiemmin ja toistan nyt, että otamme huomioon parlamentin mahdolliset pyynnöt ehdotuksen parantamisesta.
Tämä on kuitenkin vain yksi käytettävissä olevista välineistä. Käytössämme ovat myös tavanomaiset välineet, kuten perustamissopimuksen 226 artikla, rikkomusmenettelyt ja runsain määrin yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytäntöä, jonka mukaan komissiolla ei valitettavasti ole väliintulovaltuuksia, jos toimet kuuluvat jäsenvaltioiden toimivaltaan. Toivon, että virasto saadaan pian toimimaan, sillä se on ehkä ensimmäinen väline, joka vastaa tällaisten toimivaltuuksien kysyntään.
Jäsen Bachelot-Narquin, mainitsitte moninaisuutta koskevan oikeuden, ja vastaan jälleen kerran, että teemme jo työtä sen hyväksi. Tietänette tiedotuskampanjasta, jonka nimi on juurikin "Moninaisuuden puolesta". Tämän vuoden 2003 lopussa käynnistetyn ja yhä käynnissä olevan ohjelman tavoitteena oli koota myönteistä tietoa sen osoittamiseksi, että moninaisuus on eurooppalainen arvo. Kaikki suuret eurooppalaiset homojen oikeuksia ajavat ryhmät ovat mukana tässä ohjelmassa.
Uskon, että olette näiden toimien tasalla, ja aiomme edelleen tehdä ahkerasti työtä tällä alalla. Minun on näin ollen torjuttava syytökset, joiden mukaan komissio ei ole tehnyt mitään. Aiomme jatkaa työtämme tällä alalla keskinäisen avoimuuden hengessä. Katsoin, että minun on annettava teille tietoa, eikä pelkästään kerrottava ajatuksia, aloitteista, jotka ovat jo käynnissä ja joilla vahvistetaan kaikenlaisten homofobian muotojen päättäväistä torjuntaa. 
Puhemies.
   – Olen vastaanottanut viisi työjärjestyksen 103 artiklan 2 kohdan mukaisesti käsiteltäväksi jätettyä päätöslauselmaesitystä(1).
Keskustelu on päättynyt.
Hélène Goudin (IND/DEM ). –
   Junilistan katsoo, että EU on arvoyhteisö; sen toiminnan perustana on oltava periaate, jonka mukaan kaikilla on yhtäläinen arvo ja yhtäläiset oikeudet. Tämä on kaikkia toimia koskeva perusperiaate, ja se sisältyy myös Yhdistyneiden Kansakuntien ihmisoikeuksien yleismaailmalliseen julistukseen. EU:n jäsenvaltiot ovat ratifioineet lukuisia oikeudellisesti sitovia kansainvälisiä sopimuksia, jotka perustuvat yhdenvertaisen kohtelun ja syrjimättömyyden periaatteeseen.
Oikeus olla joutumatta alttiiksi epäasianmukaiselle kohtelulle seksuaalisen suuntautumisen perusteella on siten perusihmisoikeus. Keskustelussa tätä oikeutta pidetään joskus neuvoteltavissa olevana etuutena. Meille on tärkeää, että pidämme mielessä Yhdistyneiden Kansakuntien ihmisoikeuksia koskevan julistuksen, kun keskustelemme lainsäädäntöehdotuksista tässä istuntosalissa.
Vasta viime vuosien aikana EU:n jäsenvaltiot ovat alkaneet käsitellä vakavasti homofobiaa koskevaa kysymystä. Ruotsalaisten tilastojen mukaan on olemassa 4–6 prosentin riski, että tavallinen kansalainen joutuu alttiiksi niin sanotulle muulle kuin provosoidulle väkivallalle. Lesbojen ja biseksuaalisten naisten keskuudessa vastaava luku on 15–24 prosenttia, kun taas 28–36 prosenttia homoseksuaaleista ja biseksuaaleista miehistä on joutunut alttiiksi muulle kuin provosoidulle väkivallalle. On tietenkin mahdotonta hyväksyä sitä, että seksuaalisesta suuntautumisesta riippuu, missä määrin jotkut henkilöt joutuvat alttiiksi väkivallalle.
Meille poliitikkoina on tärkeää tehdä selväksi, että kaikilla ihmisillä on yhtäläiset oikeudet ja velvollisuudet. Jos kajoamme tähän periaatteeseen, kyseenalaistamme perusihmisoikeudet ja Yhdistyneiden Kansakuntien julistuksen. 
Sophia in 't Veld (ALDE ). –
   Arvoisa puhemies, olen nyt ollut parlamentin jäsen puolentoista vuoden ajan ja mielestäni tämä kokemus …
Arvoisa puhemies, minulla ei nyt ole työjärjestystä. Kysymys on hyvin lyhyt. On erittäin turhauttavaa, että aina kuin esitämme kysymyksen keskustelun aikana, emme koskaan saa vastausta. Esitin hyvin tarkan kysymyksen, enkä saanut vastausta. 
Kathalijne Maria Buitenweg (Verts/ALE ). –
   Arvoisa puhemies, 143 artiklan 1 kohdan nojalla haluan todeta, että komission jäsenen Frattinin mukaan olemme kaikki typeriä, koska nimenomaan hän laati laajaa puitedirektiiviä koskevan tiedonannon. Hän ei kuitenkaan esittänyt direktiiviä, kuten parlamentti pyysi, koska näyttää siltä, ettei yksimielisyyteen päästy... 
Puhemies.
   – Jäsen Buitenweg, olen pahoillani, mutta 143 artiklan 1 kohdalla ei ole mitään tekemistä puheenvuoroa koskevan pyyntönne kanssa. Siinä todetaan pelkästään, että "puheenvuoroa pyytävien jäsenten nimet merkitään puhujalistaan pyyntöjen vastaanottamisjärjestyksessä."
Äänestys toimitetaan keskiviikkona klo 12.00. 
Puhemies.
   – Esityslistalla on seuraavana Catanian laatima kansalaisoikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan mietintö (A6-0411/2005) neljännestä kertomuksesta unionin kansalaisuudesta (1. toukokuuta 2001–30. huhtikuuta 2004) (2005/2060(INI)) 
Giusto Catania (GUE/NGL ),
   Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, kansalaisuuden ja siihen liittyvien oikeuksien myöntäminen kuuluu jäsenvaltioiden toimivaltaan. Unionin kansalaisuus on kehitteillä oleva käsite, jäsenvaltion kansalaisuudesta johtuva oikeus. Kussakin maassa on käytössä oma menettelynsä kansalaisuuden myöntämiseksi, eli unionin kansalaisuuden saamiseksi ei ole yhtenäistä menettelyä.
Laatimassani mietinnössä ei aseteta jäsenvaltioiden toimivaltaa kyseenalaiseksi. Oikeus kansalaisuuteen ja sen myöntämiseen kuuluu jäsenvaltioille, kuten perussopimuksissa nimenomaisesti määrätään. Aika ei liene vielä kypsä kansalaisuuden myöntämisessä noudatettavien menettelyjen yhtenäistämiselle, minkä havaitsin jo valiokunnassa käydyssä keskustelussa.
Olen kuitenkin sitä mieltä, että olisi erittäin hyödyllistä ja todellakin tarpeen pohtia keskipitkällä ja lyhyellä aikavälillä, mikä on unionin kansalaisuuden todellinen arvo. Minun mielestäni – ja kansalaisoikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan enemmistön mielestä – ainoa keino saada unionin kansalaisuudelle todellista arvoa on yhdistää se tiiviimmin asuinpaikkaan.
Asuinpaikkaan perustuva unionin kansalaisuus on hyvin tärkeä kysymys, ja tuhannet keskusteluun osallistuneet yhdistykset ja asiantuntijat ovat jo jättäneet vetoomuksen sen toteuttamisen puolesta. Asuinpaikkaan perustuva unionin kansalaisuus voidaan ottaa monissa Euroopan unionin maissa sovellettavien muiden kansalaisuuden myöntämisperusteiden rinnalle. Näitä ovat verisukulaisuus () tai syntymäpaikka ().
Mielestäni kansalaisuuden myöntäminen asuinpaikan perusteella auttaa poistamaan ja välttämään joitakin ristiriitoja. Ajatellaanpa esimerkiksi, että joku voidaan katsoa unionin kansalaiseksi – ehkä ihan perustellustikin – jos hänen vanhempansa ovat italialaisia, vaikka hän asuisi Argentiinassa tai Venezuelassa eikä olisi koskaan astunut jalallaan EU:n alueelle, kun taas jotakuta toista ei katsota unionin kansalaiseksi – mielestäni epäoikeudenmukaisesti – vaikka hän on asunut ja työskennellyt jäsenvaltiossa 10 tai 20 vuotta, koska hänen vanhempansa ovat, ikävä kyllä, tunisialaisia tai egyptiläisiä.
Minusta verisukulaisuus, syntymäpaikka ja asuinpaikka voivat olla yhdessä ja samanaikaisesti pätevä peruste kansalaisuusoikeuksien myöntämiselle.
Sen vahvistaminen, että henkilöstä voi tulla Euroopan unionin kansalainen Euroopan unionin alueella viisi vuotta kestäneen laillisen oleskelun jälkeen, on mielestämme myös käytännöllinen tapa avata uudelleen Euroopan unionin tulevaisuudesta käytävä keskustelu, joka vaipui perustuslakisopimuksen hylkäämisen jälkeen kenties kohtalokkaaksi ja peruuttamattomaksi osoittautuvaan kriisiin. EU:n kansalaisuuteen liittyvistä oikeuksista osa myönnetään jo nyt asuinpaikan perusteella. Tarkoitan esimerkiksi oikeutta esittää vetoomus Euroopan parlamentille ja oikeutta kannella oikeusasiamiehelle.
Oikeus vapaaseen liikkumiseen ja oleskeluun sekä äänioikeus Euroopan parlamentin vaaleissa ja paikallisvaaleissa voitaisiin siten ulottaa laajemmalle samalla tavoin kuin nämä oikeudet myönnetään EU:n kansalaisille, jotka asuvat muussa kuin kotimaassaan. Tämä olisi tärkeä edistysaskel kotoutettaessa Euroopan unionin alueella laillisesti asuvia henkilöitä, jotka eivät ole unionin kansalaisia.
Kehotan Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmään kuuluvia kollegoitani kannattamaan tätä kantaa ja luopumaan turhan jyrkistä näkemyksistä. Esittämäni mietintö sai oman ryhmäni eli Euroopan parlamentin sosialidemokraattisen ryhmän, Vihreät/Euroopan vapaa allianssi -ryhmän ja Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmän kannatuksen valiokunnassa. Lisäksi se sai komission tuen, sillä komission jäsenet ilmoittivat kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnalle kannattavansa asuinpaikkaan perustuvan kansalaisuuden toteuttamista.
Myös komission jäsen Frattini on ilmoittanut olevansa halukas antamaan tällaisen tuen. Mielestäni tämä on hyvin tärkeä askel, joka on saanut hyväksynnän myös monilta kansalaisyhteiskunnan sosiaalialan järjestöiltä ja ammattiliitoilta, sekä uskonnollisilta että maallisilta. Tarkoitan etenkin kahta suurta italialaista järjestöä, Caritasia ja suurta katolista ammattiliittoa, CISL:ää, jotka ovat ilmoittaneet julkisesti kannattavansa asuinpaikkaan perustuvan kansalaisuuden käyttöönottoa koskevaa mietintöä.
Lopuksi haluan rauhoittaa kaikkien niiden mieliä, jotka ovat mietintöä käsitellessään pelotelleet verotuksella – sillä, että Euroopan unioni alkaa periä veroa kansalaisuusoikeuksien laajentamiseksi. Heihin liittyi jopa Italian pääministeri, joka väitti virheellisesti äskettäin esitetyssä televisiolähetyksessä, että parlamentti haluaa ottaa käyttöön veron kansalaisuuden laajentamiseksi. Epäilysten hälventämiseksi – vaikka mietinnössä ei nähdäkseni olekaan mitään pelkoa asiasta – ehdotan, että nimenomainen maininta Euroopan unionin perimästä verosta poistetaan ja keskitytään yksinomaan asuinpaikkaan perustuvan kansalaisuuden käsitteeseen. Toivottavasti näin saadaan poistettua myös tekosyyt niiltä, jotka pelkäävät oikeuksien laajentamista Euroopan unionissa. 
Franco Frattini,
   Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, haluaisin kiittää esittelijä Cataniaa, jonka työ on mielestäni erityisen johdonmukainen ja arvokas. Maastrichtin sopimuksessa esitettiin unionin kansalaisuutta koskeva ajatus, joka sai lisäarvoa perustuslakisopimusehdotuksesta. Nyt on mielestäni tullut aika asettaa ihmiset oikeuksien ja velvollisuuksien keskiöön ja siten – voidaan varmaan sanoa – Euroopan yhdentymisprosessin ytimeen.
Mietinnön perustana on näkemys siitä, että Euroopan unionin kansalaiset pitävät kansalaisuuden ajatusta erittäin tärkeänä, minkä myös säännölliset Eurobarometri-selvitykset ovat vahvistaneet: reilut 70 prosenttia Euroopan unionin kansalaisista tuntee unionin kansalaisuuden periaatteen. Tämähän on Eurobarometrin mukaan harvinaista muilla aloilla. Ongelmana on, ettei monillakaan ole selvää käsitystä siitä, mitä oikeuksia ja velvollisuuksia kansalaisuudesta seuraa. Olen näin ollen sitä mieltä, että asian eteen tehty työ on rakentava edistysaskel.
Havainnollistan tätä hyvin omituisella faktatiedolla: yli kaksi kolmannesta eurooppalaisista luulee, että unionin kansalaisuuteen kuuluu automaattisesti äänioikeus asuinmaan valtakunnallisissa vaaleissa. Asioita on siis selvennettävä ja tarkasti selitettävä, kuten mietinnössä ehdotetaan.
Kohta, joka koskee kansalaisten oikeutta saada tietoja, on hyvin tärkeä, ja komissio tekee jo töitä asian eteen. Tällä hetkellä kansalaisille pyritään tiedottamaan asioista paremmin. Aihe, josta itse olen vastuussa, on unionin kansalaisten oleskeluoikeutta koskevan uuden direktiivin saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä. Tarkoitus on varmistaa, että tiedon selkeyttä korostetaan, kun jäsenvaltiot saattavat direktiivin osaksi kansallista lainsäädäntöään.
Toinen erittäin merkittävä kysymys koskee muiden kuin EU:n jäsenvaltioiden eli kolmansien maiden kansalaisia, jotka asuvat laillisesti Euroopan unionin alueella. Kannatan itse EU:n alueella laillisesti asuvien ja työskentelevien kolmansien maiden kansalaisten kotouttamista, ja komissio on ottanut saman linjan.
Olen julkistanut luonnoksen kotouttamista koskevasta eurooppalaisesta strategiasta, josta parlamentti tietenkin keskustelee ja joka perustuu juuri siihen periaatteeseen, että Euroopan unionin kansalaisuus edellyttää oikeuksien ja velvollisuuksien myöntämistä niille, jotka eivät ole Euroopan unionin maiden kansalaisia mutta jotka haluavat elää, työskennellä ja asua Euroopan unionin alueella laillisesti. Minusta tämä on esittelijä Catanian mietinnön lähtökohta ja tämän suuntaista kehitystä on edistettävä.
Oikeuksien ohella, kuten kaikki tietenkin ymmärtävät, on velvollisuuksia. Kun muiden maiden kansalaisista tehdään Euroopan unionin kansalaisia asuinpaikan perusteella, on ehtoihin näin ollen selkeästi liitettävä asuinmaan lakien ja Euroopan unionin perusoikeuskirjaankin kirjattujen pääperiaatteiden noudattaminen.
Tämä kaikki kuuluu kotouttamisohjelmaan, jota työstetään vuonna 2006 ja jonka neuvosto ja parlamentti toivon mukaan lopuksi hyväksyvät. Nyt on valmisteilla tärkeä ensimmäinen toimenpide: pitkään alueella asuneille myönnetään oikeus oleskella ja liikkua vapaasti Euroopan unionin alueella. Tämä sisältyy direktiiviin, joka on saatettava osaksi kansallista lainsäädäntöä 23. tammikuuta 2006 mennessä – määräaika on siis muutaman päivän päästä – ja painostan poliittisesti kaikkia jäsenvaltioita saattamaan kyseisen direktiivin osaksi kansallista lainsäädäntöä ja myöntämään oleskeluluvan EU:n ulkopuolisten maiden kansalaisille, jotka ovat asuneet laillisesti Euroopan unionin alueella yli viisi vuotta.
Asuinpaikkaan perustuvasta unionin kansalaisuudesta on tietenkin käytävä perinpohjainen keskustelu. Olen vakuuttunut siitä, että on mahdollista – ehkä jopa perussopimusten rakennetta muuttamatta, vaikka niissä ei nähdä yhteyttä unionin kansalaisuuden ja asuinpaikan välillä – lähteä liikkeelle yhteiskunnan kansalaisuuden käsitteestä. Kansalaisuus kytkeytyisi toisin sanoen alueeseen ja paikkaan, jossa henkilö työskentelee ja asuu. Minusta tämä on toteutettavissa ilman tiukkarajaisia käsitteitä, joiden takia perussopimuksia saatettaisiin tai pitäisi joutua muuttamaan. Unionin kansalaisuus ei perustu alun perin asuinpaikkaan, mutta koska se mainitaan perussopimuksissa, myös perussopimuksia olisi muutettava, jos uusi käsite halutaan ottaa käyttöön.
Päämäärä on kuitenkin hyvä, joten meidän on mielestäni pohdittava oikeuksien ja velvollisuuksien alueellista ulottuvuutta. Ei ole sattumaa, että ehdottamassani kotouttamissuunnitelmassa pormestarien, maakuntajohtajien ja aluehallinnon johtajien katsotaan olevan ratkaisevassa asemassa kotouttamispolitiikassa – jopa jäsenvaltioita ratkaisevammassa – sillä mitä lähempää tarkastelee kansalaisia koskevia ongelmia (olivatpa he kotoisin yhteisöstä tai sen ulkopuolelta), sitä selvemmin ymmärtää, miten tärkeitä ovat yksilöt ja heidän oikeutensa saada koulutusta ja kielenopetusta sekä osallistua poliittiseen elämään. Kaikki nämä asiat ovat yhteydessä alueeseen, jolla henkilö asuu.
Tällainen on strategia, jonka työstämisen olen valmis aloittamaan heti, jos parlamentti päättää kannastaan. 
Pervenche Berès (PSE ),
   . Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvä esittelijä Catania, ensiksi haluan onnitella teitä kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnassa tehdystä laadukkaasta työstä. Haluan kiittää teitä myös perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan puolesta siitä, että esittämämme ehdotukset on otettu mukaan lopulliseen mietintöön. Se on ilahduttavaa.
Arvoisa komission jäsen, puhuitte oikeuksista ja velvollisuuksista. Minusta kansalaisuudessa on kyse tasapainosta, josta monilla meistä on yhtenäinen näkemys. On kuitenkin mainittava omia varoja koskeva kysymys, jonka otimme esille perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnassa ja jonka esitimme kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnalle, joka pohti asiaa. Olen hämmästynyt neuvoston italialaisen puheenjohtajan esittämistä huomautuksista. Ei ole ollenkaan kyse uuden veron luomisesta. Kyse on siitä, että toimitaan sen mukaisesti, mistä päätettiin hyväksyttäessä jäsen Bögen laatima mietintö. Tarkoitus on siis ehdottaa mekanismia, jolla taataan muuttumaton verorasitus ja jonka avulla on pystyttävä ratkaisemaan Euroopan unionissa käytävän keskustelun laatua heikentävät toistuvat ongelmat sekä tasapainottamaan Euroopan unionissa asuvien oikeudet ja velvollisuudet, kun käydään "oikeudenmukaista palautusta" koskevaa keskustelua.
Tämän kysymyksen lisäksi kaikkien poliittisten ryhmien pitäisi mielestäni hyväksyä täällä täysistunnossa esittelijän ehdotukset, jotka koskevat jonkin jäsenvaltion kansalaisuuden saamista ja Euroopan unionin jäsenvaltioissa oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten syrjintää. Toivottavasti näin myös käy.
Samoin kun puhutaan EU:n kansalaisuuteen liittyvien oikeuksien ulottamisesta koskemaan EU:n alueella pitkään asuneita kolmansien maiden kansalaisia, jos haluamme todella edistyä kotouttamisessa ja jos haluamme, että Euroopan unionin kansalaisuudesta tulee totta, minusta Euroopan unionin on myönnettävä pitkään alueella asuneille esimerkiksi mahdollisuus äänestää paikallisvaaleissa ja Euroopan parlamentin vaaleissa.
Lopuksi totean parlamentista, että nähdäkseni ajatus rajat ylittävistä yhtäaikaisista vaaleista innoittaa työtämme edelleen. En ole varma, tuodaanko ajatusta tällä mietinnöllä yhtään lähemmäs toteutumista, mutta minusta on tärkeää mainita se tekijänä, jolla voidaan parantaa ja edistää unionin kansalaisuutta. 
Marie Panayotopoulos-Cassiotou (PPE-DE ),
   – Arvoisa puhemies, neljännellä kertomuksellaan unionin kansalaisuudesta Euroopan komissio noudattaa Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 22 artiklan mukaista sitoumustaan antaa kolmen vuoden välein kertomus siitä, miten Euroopan unionin toimielimet ovat noudattaneet perustamissopimuksen toisen osan otsakkeeseen "Unionin kansalaisuus" sisältyviä määräyksiä.
Pohjimmiltaan neljännessä kertomuksessa kerrotaan, miten unionin kansalaisuudesta johtuvat oikeudet ovat kehittyneet. On syytä panna merkille, että kaikki aiemmat kansalaisuutta koskevat kertomukset ovat liittyneet 15 jäsenvaltion unioniin. Luotamme siihen, että tulevassa kertomuksessa esitetään kokonaiskuva nykyisestä 25 jäsenvaltion unionista.
Catanian mietinnössä ei kuitenkaan esitellä kaikkea kehitystä yksittäisillä aloilla, jotka yhdenvertaista kohtelua koskevan oikeuden lisäksi ovat ominaisia kansalaisuudelle. Näitä ovat vapaa liikkuvuus, kansalaisten osallistuminen Euroopan parlamentin vaaleihin ja paikallisvaaleihin, väestölle tiedottaminen ja eritoten tiedottaminen nuorille, jotka tulevaisuudessa muodostavat Euroopan unionin perustan.
Tarkastellessamme mietintöä vetoomusvaliokunnassa toimme esiin oikeuden vedota Euroopan parlamenttiin ja kannella Euroopan oikeusasiamiehelle.
Olemme iloisia tavasta, jolla esittelijä otti ehdotuksemme mukaan, lukuun ottamatta sivuun jätettyä ehdotusta hyvän hallintotavan säännöstön soveltamisesta.
Mietinnön 32 kohdassa korostetaan kuitenkin oikeutta hyvään hallintoon ja oikeutta tutustua asiakirjoihin. Nämä oikeudet sisältyvät perusoikeuskirjan V osastoon.
Vetoomuksen esittämisen menettelyjen on oltava yksinkertaisia, nopeita ja avoimia, jotteivät kansalaiset epäröi käyttää oikeuksiaan asianmukaisesti. Tätä esittelijä ei kuitenkaan korostanut mietinnössään. Samoin oikeutta kannella Euroopan oikeusasiamiehelle voidaan käyttää vain, jos kansalaiset saavat tarvitsemansa tiedon ja Euroopan komissio hyödyntää käytettävissään olevia välineitä, joiden avulla se voi saada ihmiset ymmärtämään, mistä Euroopan unionin kansalaisuudessa on todella kysymys. 
Ioannis Varvitsiotis,
   – Arvoisa puhemies, jokaisen esittelijän velvollisuus on arvioida yksittäistä kertomusta voimassa olevien oikeussäännösten ja -sääntöjen mukaisesti.
Esittelijä Catania on kuitenkin laatinut omat oikeussääntönsä, joista suurin osa jää epämääräiseksi. Perustamissopimuksen 17 artikla on selkeä, ja siinä määritellään, kenestä voi tulla Euroopan unionin kansalainen.
Tätä ei voida sivuuttaa. Jos haluamme laatia oikeudellisia rakenteita, jos haluamme laatia rakenteita, jotka eivät perustu tähän nimenomaiseen määräykseen, on kyse vallan muusta, kuten on siinäkin, jos haluamme muuttaa perustamissopimusta.
Sanoisin lisäksi, että koska unionin kansalaisuudesta on eittämättä kehittynyt todellisten, erityisten oikeuksien lähde, kansalaisuuden saamisen täytyy riippua selkeistä, tarkkaan määritellyistä säännöistä.
Olen iloinen, että esittelijä Catania hylkäsi luomuksensa tänä iltana. Hän puhui meille valiokunnassa ja arvioi unionissa perittävän veron käyttökelpoisuutta. Nyt esittelijä Catania näyttää ymmärtäneen, mihin hänen ehdotuksensa oli johtamassa, ja teki siitä itse lopun.
Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmä hylkää nämä kannat. Hyvät kollegat, kysyn teiltä, ovatko maidemme kansalaiset yleensä valmiita hyväksymään sen enempää esittelijä Catanian suosittelemaa tapaa kuin unionissa perittävää veroa? Tiedätte itse vastauksen. 
Marie-Line Reynaud,
   . Arvoisa puhemies, Euroopan parlamentin sosialidemokraattista ryhmää edustavana kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan varjoesittelijänä olen erittäin tyytyväinen tekstiin, jota käsittelemme tänään. Lisään vielä, etten ole jättänyt ainoatakaan tarkistusta parlamentin äänestettäväksi.
Haluan ihan ensimmäiseksi kiittää esittelijä Cataniaa, joka on tehnyt huomattavan työn kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnassa ja onnistui kokoamaan jäsenten enemmistön mietintöluonnoksensa taakse. Euroopan yhtyneen vasemmiston konfederaatioryhmän/Pohjoismaiden vihreän vasemmiston, Vihreät/Euroopan vapaa allianssi -ryhmän ja Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmän yhdessä laatimien kompromissitarkistusten sekä näitä ryhmiä edustavien jäsenten yksittäin esittämien tarkistusten ansiosta asioissa on päästy nähdäkseni huomattavasti eteenpäin. Mainitsen näistä viisi.
Euroopan parlamentti kehottaa jäsenvaltioita pohtimaan mahdollisuutta luoda vahvempi yhteys pysyvän ja kohtuullisen ajan kestäneen laillisen oleskelun sekä jäsenvaltion ja samalla unionin kansalaisuuden saamisen välille. Parlamentti vahvistaa toivovansa, että kansalaisuuden saamista koskevia yleisiä ehtoja sekä menettelyjä koordinoidaan paremmin jäsenvaltioissa.
Toiseksi parlamentti pyytää jäsenvaltioita keskustelemaan mahdollisuudesta ottaa käyttöön kaikille Euroopan unionin jäsenvaltioille yhteinen eurooppalainen äänestäjäkortti.
Kolmanneksi parlamentti kehottaa komissiota laatimaan valkoisen kirjan unionin kansalaisuuden mahdollisesta kehittymisestä.
Neljänneksi parlamentti kehottaa jäsenvaltioita ulottamaan unionissa laillisesti viiden vuoden ajan asuneisiin kolmansien maiden kansalaisiin ja kansalaisuudettomiin henkilöihin äänioikeuden kunnallisvaaleissa ja Euroopan parlamentin vaaleissa sekä oikeuden vapaaseen liikkumiseen ja pysyvään oleskelulupaan minkä tahansa jäsenvaltion alueella.
Parlamentti pyytää vielä jäsenvaltioita keskustelemaan kiireellisesti mahdollisuudesta tunnustaa unionin kansalaisten äänioikeus ja vaalikelpoisuus asuinvaltionsa kunnallisvaaleissa, kantoni- tai aluevaaleissa sekä siitä, voitaisiinko unionin kansalaisille antaa mahdollisuus äänestää ja asettua ehdokkaaksi joko asuinvaltionsa tai alkuperämaansa valtakunnallisissa vaaleissa, ei kuitenkaan molemmissa.
Näiden Euroopan parlamentin pyyntöjen ja kehotusten kautta Euroopan unionia voidaan kehittää todelliseksi poliittiseksi yhteisöksi. Poliittinen kansalaisuus ja demokraattinen osallistuminen ovat erittäin tärkeitä myös tavoittelemamme Eurooppa-hankkeen tulevaisuudelle. 
Ignasi Guardans Cambó,
   . Arvoisa puhemies, mietinnössä käsitellään perustavaa kysymystä: kansalaisten – tai jos käytetään käsitettä, josta ei ole epäselvyyttä – ihmisten yhteyttä poliittiseen hankkeeseen, jota yritämme toteuttaa. Mietintöön sisältyy monia hyvin merkittäviä näkemyksiä, jotka liittyvät kaikki toisiinsa ja ovat kaikki tärkeitä.
Ensinnäkin kansallisuus kuuluu edelleen jäsenvaltioiden toimivaltaan. Euroopan unionissa on edelleen olemassa poliittinen yksikkö, jota kutsutaan valtioksi. Näin on asia, vaikkei se kaikkia niin miellyttäisikään. Jos tätä ei oteta huomioon, rakennellaan vain pilvilinnoja.
On kuitenkin pidettävä mielessä, että eräällä tapaa kansallisuus kuuluu myös Euroopan unionin toimivaltaan. Se koskee meitä kaikkia. Kun valtio kieltäytyy väärin perustein myöntämästä kansallisuutta henkilöille, jotka ovat asuneet vuosia sen alueella, se kieltää heiltä unionin kansalaisuuden. Tämä kysymyshän kuuluu juuri meille ja Euroopan komissiolle, mikäli perussopimuksia ei muuteta. Valtiot myöntävät unionin kansalaisuuden, mikä ei voi näin ollen olla meille yhdentekevää.
Emme myöskään voi sallia sitä, että miljoonat ihmiset Euroopassa kantavat työllään ja veroillaan kortensa kekoon hyvinvoinnin ja vaurauden puolesta ilman minkäänlaisia poliittisia oikeuksia. Ongelman ratkaiseminen käytännössä on monimutkaista. Emme kuitenkaan voi hyväksyä sitä, että niin monet miljoonat ihmiset ovat tässä tilanteessa: he kantavat kortensa kekoon, mutta heillä ei ole oikeutta esittää mielipidettä omasta tulevaisuudestaan.
Olen näin ollen tyytyväinen mietintöön. Minusta se on optimistinen ja siinä mennään osittain pidemmälle kuin perussopimuksissa sallitaan tai osa meistä haluaa. Esimerkiksi Euroopan parlamentilla ja jäsenvaltioiden parlamenteilla on oltava yhtäläinen legitiimiys, joten minusta ei voida tällä hetkellä vaatia, että Euroopan parlamentin vaaleissa saisi äänestää, jos ei saa äänestää jäsenvaltioiden parlamenttivaaleissa. Kaikilla parlamenteilla tulee olla yhtäläinen legitiimiys, ja kun sitä muutetaan, sen on tapahduttava kaikkien osalta yhtä aikaa.
Komission on tiedotettava paljon paremmin unionin kansalaisten nykyisistä oikeuksista esimerkiksi konsuliasioissa ja monilla muilla aloilla, joilla oikeuksia ei edes tunneta. Komissiolla on paljonkin annettavaa tähän keskusteluun selvittämällä avoimesti, mitä eri jäsenvaltiot tekevät alalla, joka kuuluu nyt ja toistaiseksi myös jatkossa niiden toimivaltaan. 
Tatjana Ždanoka,
   . Arvoisa puhemies, Vihreät/Euroopan vapaa allianssi -ryhmä kannattaa esittelijä Catanian mietinnön pääajatuksia. Asuinpaikan perusteella myönnettävän EU:n kansalaisuuden tulisi mielestämme olla lopullinen päämäärä, jolla Euroopan unionista tehdään todellinen poliittinen yhteisö. Laillisesti ja pitkäaikaisesti EU:ssa asuville on annettava poliittiset oikeudet alkuperäisestä kansallisuudesta riippumatta.
Laajentuneessa EU:ssa tilanne on nyt se, että termi "kolmannen maan kansalainen" tarkoittaa myös niitä puolta miljoonaa ihmistä, jotka eivät ole minkään valtion kansalaisia, koska he olivat aiemmin Neuvostoliiton kansalaisia, eikä sitä enää ole. Heitä on 20 prosenttia Latvian väestöstä ja 9 prosenttia Viron väestöstä. Nämä valtiot ovat myöntäneet heille muukalaispassin, mutta 15 vuoden ajan heiltä on evätty poliittiset oikeudet.
Mielestäni Latvian ja Viron kansalaisuudettomat kansalaiset voisivat olla ensimmäisiä ehdokkaita EU:n "yhteiskunnan kansalaisiksi", jota komission jäsen Frattini juuri äsken ehdotti. Olen hyvin kiitollinen hänelle tuosta ehdotuksesta. Hyväksymällä esittelijä Catanian laatiman mietinnön parlamentti ilmaisee Latvian ja Viron viranomaisille, että yhdenvertaisten oikeuksien kunnioittaminen on EU:lle erittäin tärkeää. 
Jens-Peter Bonde,
   Arvoisa puhemies, valtiot myöntävät kansalaisuuden, joten loogisesti niiden, jotka haluavat tehdä EU:sta valtion, pitäisi myös puolustaa unionin kansalaisuuden käyttöönottoa. Ryhmäni haluaa Euroopan unionin maiden tekevän käytännön yhteistyötä, mutta se ei halua perustaa yhteistä valtiota. Näin ollen emme hyväksy unionin kansalaisuuden kehittämistä koskevia suunnitelmia. Yhteisten perusoikeuksien paikka on maidemme perustuslaeissa ja Euroopan ihmisoikeussopimuksessa. Yhteisöjen tuomioistuimesta Luxemburgissa ei pidä tehdä kilpailijaa, joka pyrkii perustamaan uuden valtion. Maidemme äänestäjien on voitava itse päättää, kenelle kansalaisuus annetaan ja missä vaiheessa ja mitä oikeuksia ja velvollisuuksia kansalaisille kuuluu.
Suunnitelma ottaa käyttöön EU-valtion kansalaisuus, johon sisältyy oikeus asettua asumaan minne tahansa ja myydä työpanostaan alhaiseen hintaan, tuhoaa EU:n ja tekee laajentumisesta köyhiin maihin epäsuosittua. Kesäkuu-liike kannattaa yhtenäismarkkinoita ja yhteistyötä mutta vastustaa yhteistä kansalaisuutta. Saanen muistuttaa teille, että vuonna 1992 tanskalaiset äänestivät Maastrichtin sopimuksen mukaista kansalaisuutta vastaan ja saivat yhteistä kansalaisuutta koskevan poikkeuksen. Poikkeusta ei noudateta. Tanska on kaikin tavoin mukana unionin yhteisessä kansalaisuudessa, eikä sillä ole mitään merkitystä, että käytetään tanskankielistä kansalaisuutta tarkoittavaa termiä, josta osa "valtio" on poistettu, mikä antaa muka vähemmän sitovan kuvan. 
James Hugh Allister (NI ). –
   Arvoisa puhemies, EU:n kansalaisuuden käsite on todella keinotekoinen kyhäelmä. Se ei ole luonnontuote. Kansalaisuus kuuluu kansallisvaltioille. EU:n ei pidä varastaa sitä sisäisen ja ulkoisen uskottavuuden puolesta käymässään epätoivoisessa taistelussa, josta tuli entistäkin epätoivoisempaa epämieluisan perustuslain nöyryyttävän hylkäämisen jälkeen.
Tässä edistetään tyhjänpäiväistä ja keinotekoista keksintöä, jonka tarkoituksena on tehdä Euroopan unionista valtio. Ehdotuksessa kaikkein hullunkurisin ja mahdottomin hyväksyä on kohta, jossa esitetään EU:n rahoittamista asteittain välittömillä veroilla. Jos EU:n kansalaisuuden puolestapuhujat ajattelevat tekevänsä EU:sta pidetymmän ja halutumman ajamalla Brysselin perimiä välittömiä veroja, en voi kuin todeta, että onneksi heillä on vielä vähemmän tuntumaa kansalaisiin kuin olin kuvitellut.
Tällaiset järjettömät mietinnöt tukevat euroskeptisyyttä mielestäni enemmän kuin mikään muu. Tässä suhteessa minun pitänee siis sanoa: "Lisää tällaisia!" 
Ewa Klamt (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, arvoisa komission varapuheenjohtaja, nyt on suoraan sanottuna yksinkertaisesti todettava, että unionin kansalaisuutta käsittelevää komission kertomusta koskeva Euroopan parlamentin kanta, jonka esittelijä Catania esitti, ei osu asian ytimeen. Näin käy jo pelkästään siinä, että EU:n kansalaisuutta vaaditaan ulotettavaksi henkilöihin, jotka asuvat EU:n alueella mutta eivät ole sen kansalaisia, niin että esimerkiksi ulkomaalaiset ja kansalaisuudettomat henkilöt saisivat äänioikeuden ja oikeuden asettua ehdolle vaaleissa. Kolmansien maiden kansalaiset saisivat EU:n kansalaisten oikeudet ja säilyttäisivät samalla kotimaansa oikeudet. Voidaan esimerkiksi ajatella tilannetta, jossa – jos esittelijä Catanian ehdotus toteutuu – EU:ssa viisi vuotta asunut amerikkalainen saisi äänestää Euroopan parlamentin vaaleissa tai tulla jopa valituksi parlamenttiin samaan aikaan, kun hän voi ottaa osaa Yhdysvalloissa pidettäviin vaaleihin. Näin EU:n ulkopuolisten maiden kansalaisille annettaisiin enemmän oikeuksia kuin sen nykyisillä kansalaisilla on.
Kysymys kuului kuitenkin, toteutuvatko EU:n kansalaisille laissa myönnetyt oikeudet todella niin kuin on alun perin tarkoitettu. Tarkemmin sanottuna, mitä kuuluu EU:n kansalaisten oikeuksille, jotka taataan Euroopan yhteisön perustamissopimuksessa? Voivatko kansalaisemme esimerkiksi todella asettua asumaan toiseen jäsenvaltioon paperiviidakkoon eksymättä? Mitkä esteet hankaloittavat työnteon aloittamista toisessa EU-maassa? Jos joku menee töihin toiseen EU-maahan, miten sosiaaliturva ja sairausvakuutukset voidaan siirtää sinne tai miten vaihto toiseen järjestelmään tapahtuu? Ovatko kansalaisille tehtävät tarkastukset sisärajoilla tarpeettoman tiukkoja?
Esittelijä Catania ei valitettavasti – sanon "valitettavasti" siksi, että nämä ovat kysymyksiä, joihin jokainen EU:n kansalainen törmää jokapäiväisessä elämässään – tee mitään löytääkseen vastauksen näihin kysymyksiin, eikä muutamiin muihinkaan. Järkevillä vastauksilla lisättäisiin Euroopan unionin uskottavuutta ihmisten silmissä. Arkipäivän elämässä ilmenevien ongelmien ratkaiseminen ja kulttuurivaihto Euroopan kansojen välillä tekee unionista helpommin hyväksyttävän. Tämä tilaisuus on nyt hukattu, joten Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmä äänestää mietinnön hylkäämisen puolesta.
Saanen selittää puhemiehistölle, miksi kaikki puhujat lähtevät istuntosalista heti puheenvuoronsa päätettyään. Kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunta on pitänyt kokousta kello 19:stä lähtien, ja kaikkien meidän on mentävä sinne suoraan. Halusin vain selvittää asian, jottei se vaikuta epäkohteliaalta. 
Stavros Lambrinidis (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, unionin kansalaisuus riippuu kansallisuudesta, kuten esittelijä Catania aivan oikein totesi.
Niin kauan kuin jotkut pitävät maahanmuuttajia toisen luokan kansalaisina; niin kauan kuin he uskovat, että ihmiset, joiden suonissa ei virtaa eurooppalaista verta, eivät voi saada Euroopan unionin oikeuksia; niin kauan kuin he haluavat maahanmuuttajien kotouttamisen sijasta pitää heitä määrittämättömän ajan "harmaalla alueella", maahanmuutosta uhkaa tulla Euroopan suuren toivon sijaan suuri aikapommi.
Euroopan unionin kansalaisuudesta käytävä keskustelu, kuten komission jäsen Frattini aiheellisesti totesi, on suoraan yhteydessä maahanmuuttajien sopuisaan kotouttamiseen ja poliittisen kansalaisuuden tärkeään kysymykseen.
Kreikkalaisessa puolueessani PASOK:ssa maahanmuuttajien osallistuminen kaikkiin elimiin on institutionalisoitu. Siinä ei tarvita Eurooppa-lakeja. Puolue tukee pitkään maassa asuneiden maahanmuuttajien osallistumista paikallisvaaleihin.
Meidän eurooppalaisten on muututtava avarakatseisemmiksi. Olen kiitollinen esittelijä Catanialle, sillä hänen mietintönsä ansiosta voimme käydä tärkeän poliittisen keskustelun ja käsitellä asioita, joihin monet Euroopan konservatiiveista eivät näköjään haluaisi kajottavan. 
Thomas Wise (IND/DEM ). –
   Arvoisa puhemies, mietinnössä puolletaan typerää ja luonnotonta EU:n kansalaisuutta ja annetaan ehdotuksia siitä, miten tätä naurettavaa ja epäonnistunutta käsitettä voidaan edistää. EU:n toimielimet osoittavat järkkymättömän johdonmukaisesti, miten totaalisesti ne ovat kadottaneet tuntuman kansalaisten tuntoihin ja näkemyksiin.
Maastrichtin sopimuksella luotiin ehkä kansalaisuus periaatteessa, mutta se on klassinen esimerkki teoriasta, jota on mahdoton toteuttaa käytännössä. EU:n kansalaisuudesta on esimerkiksi mahdoton kieltäytyä. En halua sitä. Minulta ei edes kysytty ennen kuin se tyrkytettiin minulle.
Meillä on nyt selvää näyttöä epätoivosta, joka on hiipinyt parlamentin federalistien suunnitelmiin. Heidän mielestään "suora yhteys verotusjärjestelmän osien ja Euroopan unionin rahoituksen välillä" tasapainottaisi EU:n kansalaisuutta. Kuten kuka tahansa valtio-opin opiskelija tietää, asian liittäminen veroihin on vuorenvarma tapa saada se haudattua romukoppaan.
Olen sanonut monta kertaa, että jos EU on vastaus, kysymyksen on täytynyt olla typerä. Mietintö osoittaa tämän eittämättä. 
Carlos Coelho (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Frattini, hyvät kollegat, olemme tyytyväisiä unionin kansalaisuuden luomiseen, sillä haluamme kansalaisten Euroopan emmekä pelkkää tavaroiden, palvelujen ja pääoman Eurooppaa. Kansalaisuus sai alkunsa jäsenvaltioiden kansalaisten oikeuksien ja etujen suojelun lisäämisestä ja vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen luomisesta. Haluan kiittää komission jäsentä Frattinia työstä, jota hän on tehnyt tällä alalla.
Olemme kaikkiaan tyytyväisiä arvioon, jonka komissio esitti kolmesta viime vuodesta. Suurimmat havaitut ongelmat johtuvat lähinnä täytäntöönpano- ja käytäntövirheistä, eivät kansallisen lainsäädännön rikkomisesta. Tämä vahvistaa unionin säännösten oikeaa tulkintaa ja kansalaisten oikeuksien asianmukaista soveltamista koskevan tiedotuspolitiikan merkitystä ja muistuttaa meille, että on ryhdyttävä toimiin perusoikeuskirjan tekemiseksi oikeudellisesti sitovaksi.
Haluamme vahvistaa ja lujittaa eurooppalaista identiteettiä ja lisätä kansalaisten osallistumista Euroopan yhdentymisprosessiin, minkä on näyttävä äänestysprosentin kasvuna Euroopan parlamentin vaaleissa. Tänään käsittelyssä oleva esittelijä Catanian mietintö ei ole toivotunlainen, sillä lähes puolessa 40 kohdasta kyseenalaistetaan itse käsite ja ajetaan unionin kansalaisuuden myöntämistä riippumatta siitä, onko henkilöllä jäsenvaltion kansalaisuus. Tämä on selvästi vastoin perustamissopimuksen määräyksiä.
Euroopan unionin kansalaisuutta ei pidä käsittää kansallistunteet korvaavan ylikansallisen identiteetin keinotekoisena luomisena. Yhteisille perinteille ja arvoille perustuvaa yhteistä perintöä pitäisi edistää kansallista identiteettiä kunnioittaen. Unionin kansalaisuus täydentää kansallisvaltion kansalaisuutta, ei korvaa sitä. Jos pyritään päinvastaiseen, tuhotaan unionin kansalaisuuden käsite ja vaarannetaan Euroopan yhdentymiskehitys. 
Javier Moreno Sánchez (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, arvoisa komission jäsen, aloitan kiittämällä esittelijä Cataniaa erinomaisesta mietinnöstä, jota kannatan täysin.
Hyvät kuulijat, on totta, ettei eurooppalaista ole enää olemassa. Samoin on totta, että me eurooppalaiset olemme päättäneet yhdistää kohtalomme ja että unionin kansalaisuuden vahvistaminen ja kehittäminen saa meidät epäilemättä vähä vähältä tuntemaan itsemme yhä enemmän osallisiksi käynnissä olevaan Euroopan yhdentymiseen.
On syytä kuitenkin muistaa, että unionin ulkopuolella asuu miljoonia kansalaisiamme – yksin espanjalaisia lähes miljoona. Samoin on syytä muistaa, että syntymä- tai asuinpaikasta riippumatta olemme kaikki yhtä lailla eurooppalaisia. Ei ole olemassa ensimmäisen ja toisen luokan eurooppalaisia.
Olen itse siirtolaisten lapsi ja viettänyt suurimman osan elämääni unionin rajojen ulkopuolella. Omasta kokemuksesta tiedän, miten tärkeää on säilyttää side kotimaahan ja miten välttämätöntä on tuoda unionia lähemmäs myös unionin ulkopuolella asuvia eurooppalaisia.
On varmistettava, että kansalaisuuteen kuuluvat oikeudet taataan unionin kansalaisille, jotka asuvat Sveitsissä, Argentiinassa tai muualla maailmassa, samalla tavalla kuin ne taataan kansalaisille, jotka asuvat Ranskassa, Saksassa tai jossain muussa jäsenvaltiossa. Näin ollen komission on esitettävä kansalaisuuden kehittymistä koskevassa valkoisessa kirjassa kaikkia tarvittavia toimenpiteitä, joilla parannetaan oikeuksien käyttämisen edellytyksiä ja taataan, että oikeudet toteutuvat täysimääräisesti myös unionin ulkopuolella.
Hyvä esittelijä Catania, kiitän teitä siitä, että hyväksyitte tämänsuuntaiset tarkistukset. Toivon komission ottavan parlamentin kehotukset huomioon. 
Puhemies.
   – Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tiistaina klo 12.00. 
Puhemies.
   – Esityslistalla on seuraavana Pretsin laatima naisten oikeuksien ja sukupuolten tasa-arvon valiokunnan mietintö (A6-0400/2005) seksuaaliselle hyväksikäytölle alttiina olevien naisten ja lasten kaupan ehkäisemistä koskevista strategioista (2004/2216(INI)). 
Christa Prets (PSE ),
   . Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, ihmisten ja erityisesti naisten kauppa on – verrattuna eläinten kauppaa koskeviin tilastoihin ja vaatimuksiin – aiheena tabu, josta ei ole tietoja. Ihmiset näyttävät olevan eläimiä arvottomampia, ja naisten ja lasten kauppa lisääntyy valtavasti joka vuosi. Pätevien tilastotietojen puuttuessa arviolta 800 000:sta 3–4 miljoonaan naista ja lasta joutuu uhriksi joka vuosi. Näin suurten lukujen pitäisi todellakin ravistaa meidät hereille ja saada meidät tajuamaan, että toimia tarvitaan.
Järjestäytynyt rikollisuus kasvaa ja salakuljetusketjujen käyttämät menetelmät ja reitit muuttuvat joustavammiksi. Kysyntä on nousussa, ja markkinat kasvavat voimakkaasti. Naiskauppa on rikos ja nykyaikainen orjuuden muoto. Se edellyttää tarkempaa rikostutkintaa ja rikollisten syytteeseenpanoa, uhreista huolehtimista ja heidän tukemistaan ja myös ehkäiseviä toimia. Sekä EU:ssa että sen ulkopuolella tarvitaan kokonaisvaltaista, yhtenäistä ja monitieteistä lähestymistapaa. Lähestymistavan on oltava kokonaisvaltainen, koska ihmiskaupan torjunnassa on selvitettävä sen kolmen osatekijän – uhrin, asiakkaan ja kauppiaan – välistä suhdetta. Ei myöskään koskaan saa unohtaa ihmissalakuljettajien, parittajien ja välittäjien osuutta eikä paikkoja, joissa liiketoimintaa harjoitetaan, eikä etenkään niitä, jotka käärivät voitot.
Ensisijaisena tavoitteena on oltava ongelman räikeimpiin näkökohtiin – kuten köyhyyden naisistumiseen, korkeaan työttömyyteen ja elintasoerojen kasvuun – puuttuminen ja huomattavan väkivallan vaaran pienentäminen. Tästä syystä mietinnössä esitetään konkreettisia vaatimuksia, muun muassa ihmiskaupan vastaisia ja ennalta ehkäiseviä toimia, joita on toteutettava kaikkialla EU:n alueella osana naapuruuspolitiikkaa, kehitysyhteistyöpolitiikkaa, ulkopolitiikkaa ja monia muita mahdollisia monialaisia politiikan aloja. EU:n tukitoimissakin on keskityttävä enemmän köyhyyden vähentämiseen, sillä se vaikuttaa välillisesti ihmiskauppaan. Lisäksi on arvioitava ja tutkittava Maailmanpankin ja muiden isojen instituutioiden tukitoimia sen selvittämiseksi, menevätkö rahat niitä tarvitseville ihmisille ja saadaanko niillä itse asiassa aikaan päinvastaista kuin oli aiottu. Loppujen lopuksihan on tiedossa, ettei kansainvälisellä kehitysyhteistyöllä vähennetä köyhyyttä, vaan sillä saatetaan jopa lisätä riskiryhmien syrjäytymistä.
Yksi suuri epäkohta on tietokannan puuttuminen. Yhtenäistä tiedonkeruujärjestelmää siis tarvitaan, ja komission on kehitettävä sellainen yhdessä muiden kansainvälisten järjestöjen kanssa. Tutkimuksista saadaan samoja tuloksia ainoastaan silloin, kun ne tehdään samalla tavalla.
Samoin tarvitaan tiedotuskampanjoita lähtö- ja kauttakulkumaissa sekä vuosittaista ihmiskaupan vastaista teemapäivää ja logoa, jolla saadaan näkyvyyttä ongelmien valtaville mittasuhteille.
Euroopan unionissa – tarkoitan siis jäsenvaltioissa – on ryhdyttävä toimeen. Tarvitaan erityisesti uhreille suunnattuja tiedotuskampanjoita, mutta kampanjoita tarvitaan myös nykyisissä rakenteissa, esimerkiksi laitoksissa ja vastaavissa paikoissa, joissa koulutetaan poliiseja, sosiaalityöntekijöitä ja oikeusviranomaisia. Tarvitaan myös lisää yhteistyötä kansalaisjärjestöjen ja lainvalvontaviranomaisten kanssa. Tätä varten syyttäjäviranomaiset tarvitsevat henkilöstöä ja rahoitusta, ja naiskauppaan keskittyviä tietopisteitä on perustettava.
Valtakunnallisia ja kansainvälisiä neuvontapuhelimia on avattava, ja niitä on mainostettava valtakunnallisessa televisiossa ja paikallistelevisiossa. Nykyisiä viisumikäytäntöjä on tarkistettava, mutta samoin on tarkistettava, mitä kaikkea diplomaattiverkostojen kautta tapahtuu. Meidän on erityisen kiireesti vaadittava, että uhreille annetaan oikeus jäädä maahan ei pelkästään oikeudenkäynnin ajaksi, vaan myös sen jälkeen. Uhrin todistajanlausunto voi todella auttaa merkittävästi rikollisten tunnistamisessa, ja mehän tiedämme, että monet uhrit ovat haluttomia todistamaan pelätessään julkisen häpeän ohella karkottamista. Jonkinlainen uudelleenharkinta olisi tässä paikallaan. Uhrien ja asiakkaiden nimettöminä antamat lausunnot on myös hyväksyttävä, jos rikoksen tekijät halutaan saada kiinni.
On aloitettava kampanjoita, joissa tehdään palveluja kysyvät asiakkaat tietoisiksi kaupan katastrofaalisista seurauksista. Toivoisin, että myös asiakkaita varten avattaisiin nimetön neuvontapuhelin, jotta heiltä saataisiin enemmän todisteita. En kuitenkaan kannata sitä, että ostamisesta tehtäisiin yleisesti rikos. Olenkin pyrkinyt mietinnössä välttämään prostituutiota koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön käsittelemistä, sillä kokonaisongelma olisi jäänyt jäsenvaltioiden välisten erojen jalkoihin.
Lisäksi haluan mainita, että kansainvälinen seksityöläisten oikeuksien komitea () vaati äskettäin oikeutta sosiaaliturvaan ja laillistamista koko EU:n alueella.
Yksi erityinen vaatimus koskee lapsikauppaa. On käynyt ilmi, että korruptoituneet tullivirkailijat takavarikoivat joskus lasten henkilökortteja. Belgiassa lasten henkilökortteja ei numeroida. Niitä takavarikoidaan ja käytetään lapsikauppaan. Ehdotan, että niissä otettaisiin käyttöön numerointijärjestelmä.
Kuten näette, ihmiskaupan torjumiseksi on tehtävä paljon. Meidän on oltava tietoisia siitä, että nämä tragediat tapahtuvat ihan kotiovemme edessä. 
Franco Frattini,
   Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, olen erityisen iloinen, että aiheesta keskustellaan. Monet teistä tietävät, että ihmiskaupan torjunta on yksi henkilökohtaisia painopisteitäni, jossa haluan toimikaudellani saada aikaan näkyvyyden lisäksi konkreettisia ja merkittäviä tuloksia.
Kuten tiedätte, annoin aiheesta viime lokakuussa komission tiedonannon, jossa noudatellaan tarkalleen esittelijä Pretsin ehdottamia linjoja. Siinä esitetään yhdennettyä lähestymistapaa sellaisen Euroopan unionin toimintasuunnitelman laatimiseksi, jolla torjutaan ihmiskauppaa päättäväisesti ja määrätietoisesti.
Joulukuussa, tiedonannon antamisen jälkeen oikeus- ja sisäasioiden ministerineuvostossa hyväksyttiin esitetty ehdotus ja annettiin toimintasuunnitelma. Suunnitelmassa mainitaan erityisesti parhaat käytännöt sekä yhteiset normit ja menettelyt, joilla torjutaan ja ehkäistään ihmiskauppaa.
Arvostan erityisen paljon tämänpäiväistä mietintöä. Sen avulla parlamentti ottaa itselleen tärkeän ja varmasti tarpeellisen poliittisen tehtävän kiinnittämällä erityistä huomiota naisiin ja lapsiin. Nämä ryhmät ovat minusta kaikkein alteimpia tälle todelliselle orjuuden muodolle, jota Euroopan unionilla on velvollisuus torjua. Sanon jopa, että sillä on moraalinen velvollisuus, ei pelkästään institutionaalinen ja oikeudellinen velvollisuus, tehdä tällaisesta orjuudesta loppu. Kuten mietinnössä esitetään, moraalinen velvollisuus edellyttää yhdennettyä lähestymistapaa, joka perustuu jokaisen lapsen, naisen ja miehen – yleisesti jokaisen ihmisen – ihmisarvon ehdottoman kunnioittamisen periaatteeseen. Tämä ei ole oikeudellinen eikä byrokraattinen perusta, vaan yksi perussopimusten ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan sääntöihin ja, jos sallitte, myös moraalisääntöihin perustuvista perusperiaatteista.
Vaikka Euroopan unioni toteuttaa jo toimenpiteitä tällä alalla, niitä on vahvistettava. Tarkoitan esimerkiksi toimenpiteitä sukupuolten välisen tasa-arvon periaatteen vahvistamiseksi, jotta estetään naisten merkityksen väheneminen työmarkkinoilla ja naisten siirtyminen huonosti palkattuihin työtehtäviin. Tällaisilla toimenpiteillä parannettaisiin varmasti tilannetta kulttuurin kannalta, ja sitä tarvitaan kysynnän kitkemiseksi. Tämä on toinen tärkeä seikka: kysyntä on valitettavasti hyväksikäytön oleellinen osa. Jos ei olisi kysyntää, jos asiakkaita olisi vähemmän ja jos hyväksikäyttäjien kanssa yhteistyöhön halukkaiden asiakkaiden määrä laskisi selvästi, ongelma ei varmastikaan olisi mittakaavaltaan yhtä järkyttävän suuri.
Ymmärrän kyllä, miksi esittelijä ei halunnut keskittyä prostituutioon käsiteltävänä olevassa mietinnössä. Olen kuitenkin sitä mieltä – korostan, että tämä on henkilökohtainen näkemykseni – että myös tässä asiassa on otettava käyttöön kovia toimenpiteitä, jotta asiakkaat saadaan kaikkoamaan. Asiakkaat tietävät hyvin, että tyttöjä käytetään hyväksi ja että he ovat ihmiskaupan uhreja. Heidän surkea tilanteensa ei voi jäädä keneltäkään huomaamatta. Tämä on erittäin arkaluontoinen aihe, jota emme voi käsitellä tänään perusteellisemmin mutta josta on kyllä keskusteltava myöhemmin.
Tähän mennessä yhdenmukaistamista on tapahtunut vain vähän. Jäsenvaltioilla on erilaisia lainsäädäntöjä, ja vaikka ihmiskaupasta, lasten hyväksikäytöstä, vastenmielisestä pedofiliasta ja lapsipornografiasta on tehty puitepäätös, yhdenmukaistamista vaikuttaa käytännössä tapahtuneen vain vähän. Olen esittelijän kanssa samaa mieltä siitä, että ihmiskaupan uhrien eteen on tehty liian vähän. Heitä ei pitäisi auttaa pelkästään silloin, kun he suostuvat yhteistyöhön poliisin kanssa. He tarvitsevat apua myös yhteiskuntaan palaamisessa. Pornografian ja pedofilian kauhut kokenutta lasta on autettava myös muulloin kuin silloin, kun hän avustaa poliisia ja paljastaa hyväksikäyttäjien nimet. Hän tarvitsee jatkuvaa, elinikäistä tukea, sillä hän joutuu todennäköisesti kärsimään kokemustensa seurauksista lopun ikäänsä.
Pohtiessaan Euroopan unionin lainsäädäntöä komissio on yrittänyt lisäksi nojautua pääsuuntaviivoihin, jotka on esitetty Yhdistyneiden Kansakuntien lapsen oikeuksien yleissopimuksessa. Olen tyytyväinen siihen, että neuvostolla on sama lähestymistapa ja sekin siis kannattaa lasten suojelun laajentamista koskemaan kaikissa muodoissaan alle 18-vuotiaita. Meidän ei pidä määritellä käsitettä "lapsi" liian tiukkarajaisesti. Niiden, jotka eivät ole täyttäneet 18:aa vuotta, on voitava hyötyä Yhdistyneiden Kansakuntien ja Euroopan unionin tunnustamista suojelusäännöistä.
Olen samaa mieltä myös toisesta mietinnön kohdasta, jossa korostetaan tiukasti rikokseksi luokiteltavan ihmiskaupan ja laittoman maahanmuuton välistä yhteyttä. Kannatan myös sosiaalista suojelua ja sitä, että tarvitaan Euroopan unionin ulkopolitiikkaa, jossa on tarkoitus viitata selkeästi – kuten kaikissa kansainvälisissä suhteissa – ihmiskauppaan yhtenä unionin ensisijaisena painopistealueena. Lyhyesti sanottuna niiden, jotka neuvottelevat unionin kanssa ja aikovat solmia tiiviit kansainväliset suhteet kanssamme, on tiedettävä, ettei Euroopan unioni lainkaan suvaitse naisten ja lasten tai yleensäkään ihmisten kauppaa ja hyväksikäyttöä, joka on valtavan laajaa.
Tätä varten tarvitaan tietokanta. Olen kanssanne samaa mieltä asiasta. Teemmekin parhaillaan työtä sellaisen perustamiseksi, myös teknisellä tasolla. Teen tiivistä yhteistyötä Europolin kanssa sen tietokannan vahvistamiseksi, jotta aikanaan pystytään perustamaan asianmukainen Euroopan unionin tilastotietojärjestelmä, jossa on luotettavaa tietoa. Aivan liian usein emme itse asiassa tunne ongelman todellista laajuutta, mitä ei voida hyväksyä. Euroopan unioni saa tietokannan ja luotettavan tilastotietojärjestelmän. Aion myös noudattaa parlamentin kehotusta ja lisäksi ehdottaa monia käytännön hankkeita, joilla ryhdytään sanoista konkreettisiin tekoihin joulukuussa hyväksytyn toimintasuunnitelman pohjalta, jotta ihmisten ja eritoten naisten ja lasten kaupasta saadaan tehtyä toivotulla tavalla loppu. 
Inger Segelström (PSE ),
   Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Frattini, on ilahduttavaa, että parlamentissa keskustellaan tänään naisten ja lasten kaupasta. Kun kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunta, jonka valmistelijana toimin, päätti laadittavakseni annetusta lausunnosta, valtaosa sen jäsenistä paitsi kannatti vastenmielisen ihmiskaupan tiukkaa tuomitsemista, myös toivoi, että ihmiskauppa nähtäisiin osana prostituutiota Euroopan unionissa.
Kansalaisoikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnalle oli tärkeää asettaa tavoite, jonka mukaan kauppa puolitetaan kymmenen vuoden kuluessa, ja nähdä huomattavia toimia aloitettavan, jotta me Euroopan parlamentin jäsenet saamme paremman pohjan päätöksenteolle ja jotta saadaan parempia tilastotietoja ja tietenkin parempaa yhteistyötä poliisin, syyttäjien ja tuomarien välillä. Me luulemme – korostan, että luulemme – että jopa puolet ihmiskaupan uhreista saattaa olla lapsia ja alaikäisiä. Kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnalle oli siis tärkeää korostaa, että rikkomaton 18 vuoden vähimmäisikäraja on asetettava. Minusta on luonnollista, että ihmiskaupan uhreiksi joutuneille naisille ja lapsille annetaan oikeus jäädä tai että heitä muussa tapauksessa avustetaan palaamaan kotimaahansa. Toivon lisäksi, että jatkossa tehdään yhteistyötä matkailualan kanssa. Suuria matkailijaryhmiä vastaanottavien hallintoalueiden ja kuntien on tehtävä selväksi, etteivät ne hyväksy naisten ja lasten kauppaa.
Täällä Strasbourgissa tehtävään, matkailualaa koskevaan päätökseen liittyvät luontevasti huhut, joiden mukaan tuhansia naisia aiotaan kuljettaa prostituoiduiksi kesällä järjestettävien jalkapallon maailmanmestaruuskisojen edellä. Tätä vastaan EU:n sosialidemokraattinaiset protestoivat. Olen iloinen voidessani todeta, että Ruotsissa sekä EU-ministeri että tasa-arvoministeri ovat tuominneet tällaisen toiminnan, kuten on tehnyt myös Ruotsin jalkapalloliiton puheenjohtaja. Toivon, että tänään täällä parlamentissa puhuvat voivat ilmoittaa kannattavansa tätä naiskaupan vastaista protestia. Urheilu, prostituutio ja naiskauppa eivät sovi yhteen. Kansalaisoikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunta haluaa kiinnittää huomiota prostituutioon EU:ssa, joten se haluaa mennä naisten oikeuksien ja sukupuolten tasa-arvon valiokuntaa pidemmälle. Aion palata asiaan myöhemmin, esimerkiksi keskusteltaessa komission jäsenen Frattinin tiedonannosta. Ihmiskaupasta ei tehdä loppua hankkimalla siitä tietoa, kuten esittelijä Prets uskoo. Siihen tarvitaan rohkeita poliitikkoja, myös EU-poliitikkoja, jotka uskaltavat tarttua toimeen. 
Nicole Fontaine,
   . Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, esittelijä Pretsin erinomaisessa mietinnössä käsitellään päivänpolttavaa aihetta. Tällä hetkellä yhteiskunnissamme halutaan kiihkeästi säilyttää muisto menneiden aikojen orjuudesta, jotta vastaavat kauheudet eivät enää koskaan toistuisi. Voidaanko siis suvaita, että nykyaikainen orjuuden muoto, seksiorjuus, jatkuu ja sitä harjoitetaan eri puolilla maailmaa? Ihmiskauppiaille se on arkipäiväistä liiketoimintaa. Esittelijä Prets ja naisten oikeuksien ja sukupuolten tasa-arvon valiokunta vastaavat yksimielisesti, että ei voida.
Nyt on pakko todeta, että tiedotusvälineiden vastikään heränneestä kiinnostuksesta huolimatta ihmiskaupan tuhoisista fyysisistä ja psyykkisistä vaikutuksista tiedetään edelleen hyvin vähän. On pakko todeta, että asiakirjat, joita olemme hyväksyneet tätä toimintaa yhä enemmän harjoittavien rikollisten torjumiseksi Euroopan unionin laajuisesti, ovat toistaiseksi jääneet useimmiten noudattamatta.
Olen siksi tyytyväinen siihen, että esittelijä Prets ehdottaa toimenpiteitä, joilla samalla kertaa ehkäistään, valistetaan ja rangaistaan. Tämä on se yhdennetty lähestymistapa, josta komission jäsen Frattini puhui. Ensimmäistä kertaa on saatu pohjustettua todellista yhteistä politiikkaa tämän järkyttävän nykypäivän vitsauksen torjumiseksi.
Esittelijä Pretsin laatimassa mietinnössä vältetään aiheellisesti keskustelemasta ihmiskaupan ja prostituution välisestä yhteydestä, sillä keskustelu saattaisi loppua lyhyeen eri maiden lainsäädäntöjen merkittävien erojen vuoksi, jolloin jäisimme aseettomiksi. Olen tyytyväinen tähän tehokkuutta korostavaan lähestymistapaan, mutta arvostan myös sitä, ettei kysyntää koskevaa ongelmaa, josta ei yleensä puhuta, ole jätetty syrjään. Kolmen osapuolen – parittajien, prostituoitujen ja asiakkaiden – välisessä suhteessa ei voida jättää mainitsematta asiakkaan vastuuta tekopyhyyteen sortumatta.
Toivon siis, että nämä kohdat säilytetään. Ne osoittavat, että parlamentti on tietoinen ongelmista ja haluaa ratkaista ne kokonaisuudessaan eli kieltää nykymaailmassa harjoitetun seksiorjuuden.
Toivon, että syvä yksimielisyys, joka vallitsi naisten oikeuksien ja sukupuolten tasa-arvon valiokunnassa, löytyy myös täältä täysistunnosta. Olen vakuuttunut siitä, että asianosaiset komission jäsenet, erityisesti komission jäsen Frattini – joka totesikin meille juuri niin – kuulevat viestimme ja haluavat ehdottomasti tehdä näistä toimista ensisijaisia. 
Lissy Gröner,
   . Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, puhun parlamentin sosialidemokraattisen ryhmän puolesta sanoessani, että olemme kiitollisia esittelijä Pretsille ja kaikille naisten oikeuksien ja sukupuolten tasa-arvon valiokunnan jäsenille osallistumisesta mietinnön tekoon. Olemme jättäneet monia ehdotuksia siitä, miten naiskauppaa voidaan alkaa torjua.
Arvoisa komission jäsen Frattini, seisomme sataprosenttisesti takananne, jos aloitatte määrätietoiset toimet tätä nykyajan vitsausta vastaan. On puututtava ongelman ytimeen ja ryhdyttävä toimeen. Tämä onnistuu toimintasuunnitelman avulla ja muiden elinten – kuten Euroopan neuvoston, ETYJ:n ja Yhdistyneiden Kansakuntien – avun ja yhteistyön turvin.
Mietinnössä on useita ehdotuksia, jotka voimme hyväksyä, ja ne on toteutettava nyt. Rahoitusta on saatava, Europolille on annettava toimivalta ja poliisien toimintaryhmä on perustettava. Kaikista näistä on apua. Joulukuun istuntojaksolla puolet parlamentin jäsenistä kannatti neuvontapuhelimien perustamista lapsia varten. Haluamme, että Daphne-ohjelmaa jatketaan tehokkaana välineenä, mutta kuitenkin erillisenä ennalta ehkäisevästä huumetyöstä. Tämä on toinen kysymys ja aivan yhtä tärkeä, mutta sitä on käsiteltävä erikseen.
Arvoisa komission jäsen, tässä asiassa teillä on tukemme. Mitään näistä asioista ei voi lykätä tuonnemmas. Tätä kysymystä käsittelivät edeltäjänne Vitorino ja Gradin. Luojan kiitos, että asia kiinnostaa nyt paljon useampia henkilöitä.
Odotamme kuitenkin jo jalkapallon maailmanmestaruuskisoja, joista tulee toinen koetinkivi. Saksaan odotetaan saapuvan jopa 40 000 uutta prostituoitua, joiden oletetaan täyttävän pelejä katsomaan tulevien miesten tarpeet. Naiset eivät työskentele siellä omasta tahdostaan, mikä tarkoittaa, että jotain on tehtävä. Naisten oikeuksien ja sukupuolten tasa-arvon valiokunnassa ei jäädä toimettomiksi, vaan asiaa käsitellään jatkossakin.
Tämän päivän keskustelusta pitäisi jäädä käteen selkeä viesti järjestöille: tuemme naisia heidän kampanjassaan emmekä peräänny vaan otamme esille nimenomaisesti prostituution kysyntää koskevan ongelman. Siihen on puututtava yhdessä erityisesti keräämällä asiaan liittyviä tietoja sekä toteuttamalla konkreettisia toimia, jotta tämä harmaa alue saadaan nostettua otsikoihin ja yleiseen tietoisuuteen. 
Claire Gibault,
   . Arvoisa komission jäsen Frattini, hyvät kollegat, kiitän lämpimästi esittelijä Pretsiä tehdystä työstä. Äänestän hänen mietintönsä puolesta. Mietinnössä tuodaan hyvin esille puutteet naisten, nuorten ja lasten kaupan ja salakuljetuksen torjunnassa.
Pedofiliaa, seksimatkailua ja järjestäytynyttä prostituutiota koskevat Euroopan maiden lainsäädännöt poikkeavat tosiasiassa niin paljon toisistaan, että on todella toimittava rohkeasti ja päättäväisesti, jos yksimielisyys aiotaan saavuttaa. On toimittava nopeasti, jotta saadaan tyrehdytettyä näiden vastenmielisten, jopa mafian kaltaisten markkinoiden kasvu ja pysäytettyä ihmiskauppiaat ja heidän rikostoverinsa, jotka käyttävät hyväkseen sekä prostituoitujen ahdinkoa että asiakkaiden seksipulaa. Minua ei loukkaa se, että prostituutiota on olemassa, enkä kiellä sitä, etteikö suuri osa sen kuluttajista olisi tyytyväisiä. Sitä vastoin vastustan tiukasti henkilön koskemattomuuden loukkaamista. Haluan sanoutua irti näennäismoraalista, joka tuomitsee lihan synnit, mutta en myöskään voi hyväksyä leväperäistä suvaitsevaisuutta, jossa ylenkatsotaan perusoikeuskirjaa ja henkilön oikeutta koskemattomuuteen, vapauteen ja ihmisarvoon.
Ei pidä tietenkään kuvitella, että prostituutio saadaan loppumaan kokonaan. On kuitenkin tehtävä selvä ero suvaitsemisen ja laillistamisen välillä. Kannatan ostamisesta rankaisemista. Velvollisuutemme on pohtia yhdessä perusteellista lainsäädäntöä, jolla pysäytetään markkinoiden jatkuva kasvu ja tehdään tyhjiksi niiden aikomukset, jotka hakeutuvat tällaiseen toimintaan, rohkaisevat siihen tai pyrkivät harjoittamaan sitä. On joka tapauksessa oleellista päästä nollatoleranssiin pedofilian ja seksuaalisen hyväksikäytön suhteen. Lisäksi on kuitenkin onnistuttava tiedotuskampanjoin valistamaan asiakkaita ja samaan heidät tietoisiksi vastuustaan. Vaikka asiakkaan asema tässä kaikessa on itse asiassa kurja, olen vakuuttunut siitä, ettei sitä pidä vain painaa villaisella.
Tiedän, että torjunta on vaikeaa ja vie paljon aikaa, mutta en halua olla osallisena "pienemmän pahan" politiikassa tukemalla leväperäistä suvaitsevaisuutta, josta hyötyvät pääasiassa järjestäytyneet prostituutioverkostot, jotka tahkoavat toiminnalla valtavasti rahaa ja harjoittavat lisäksi rahanpesua. Päätän puheenvuoroni toteamalla, että vastustan nimettömiin ilmiantoihin rohkaisemista. 

Raül Romeva i Rueda,
   . Arvoisa puhemies, ihmisten kauppaaminen seksuaalista hyväksikäyttöä varten on nykypäivänä erittäin nopeasti kasvavaa rikollista toimintaa, joka koskee myös Euroopan unionia. On siis ryhdyttävä toimeen. Kannatankin täysin esittelijä Pretsin mietintöä, jossa komissiota ja neuvostoa kehotetaan laatimaan selkeä lainsäädäntö tällaisen väkivallan torjumiseksi.
Lainsäädäntöön on ilman muuta kuuluttava ehkäiseviä toimenpiteitä, joilla tuetaan naisten aseman kehitystä ja vaikutusvallan kasvua lähtömaissa. Näin vältetään naisten joutuminen sellaisten henkilöiden käsiin, jotka käyttävät hyväkseen heidän haavoittuvuuttaan. Lisäksi tarvitaan esimerkin omaisia rankaisutoimia niitä vastaan, joka ansaitsevat rahaa ihmiskaupalla.
Meidän on joka tapauksessa pidettävä mielessä, että nämä henkilöt ovat uhreja, joista on huolehdittava poliittisesti, sosiaalisesti ja oikeudellisesti, ja että aina on taattava − kuten tehdään Belgiassa, Italiassa ja muutamissa muissa maissa – että prostituoiduille myönnetään ilmiannon tehostamiseksi oleskelulupa, jos nämä antavat ilmi parittajansa.
Kun näihin toimiin suhtaudutaan vakavasti, pystymme ehkä torjumaan ihmiskauppaa tehokkaammin. 
Feleknas Uca,
   . Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, haluan kiittää esittelijä Pretsiä mietinnöstä ja nähdä sen tilaisuutena tuoda esiin kysymys, johon kiinnitetään tänä vuonna erityistä huomiota. Suuret urheilutapahtumat tarjoavat tilaisuuden ryhtyä ihmiskauppaan, jossa naisia pakotetaan prostituutioon. Urheilussa korostetaan jatkuvasti reilua peliä ja muiden huomioon ottamista, mutta jos jalkapallon maailmanmestaruuskisoissa tarjotaan jalkapallofaneille samanlaisia bordelleja kuin Berliinissä, pilaan pelin välittömästi. Naisten ja lasten kauppa ja pakkoprostituutio on kiellettävä, tekijät on asetettava syytteeseen ja toiminta on estettävä sekä jäsenvaltioissa että Euroopan unionissa. Kaikille niille, jotka ovat haluttomia toimimaan niitä vastaan, on annettava punainen kortti. 
Urszula Krupa,
   . Arvoisa puhemies, naisten ja lasten kaupan torjunnassa käytetyllä strategialla pitäisi tavoitella ihmiskaupan taustalla olevien monien syiden poistamista. Mietinnössä luetellaan useita syitä, kuten köyhyys, työttömyys, sosiaalinen syrjäytyminen, koulutuksen puute, korruptio ja väkivalta.
Ensisijaisesti olisi kuitenkin muutettava ihmisten ajattelutapaa ja etäännyttävä liberaalista politiikasta, jolla laillistetaan monenlainen korruptio, huumeiden käyttö ja prostituutio suuresti ylistettyjen vapaakaupan periaatteiden nojalla. Tällaisten ongelmien taustalla on hedonistinen ja utilitaristinen näkemys yksilöstä. Sen sijaan on siirryttävä kohti elämää korostavien eettisten arvojen kulttuuria, jossa yksilöitä kohdellaan asiaan kuuluvan arvokkaasti.
Toinen sosiaalisen pahoinvoinnin syy on perheen joutuminen kriisiin: sen asema moraalisesti tervehenkisenä ympäristönä on uhattuna. Oman onnensa nojaan ongelmaperheissä jätetyt lapset matkivat malleja, joita näkevät suosittavan tiedotusvälineissä.
He omaksuvat kuluttamista korostavan elintavan, jossa ainoa päämäärä tai toiminnan kannustin on taloudellinen hyöty. Tällaista elintapaa ohjaa menestyksenhalu ja naisten ja miesten välinen kilpailu. Naiset ja miehet kilpailevat vallasta ja vaikutusvallasta sen sijaan, että toimisivat yhdessä. Tämä aiheuttaa turhautumista ja monia sosiaalisia ongelmia.
Naisiin ja lapsiin kohdistuva väkivalta ja seksuaalinen hyväksikäyttö ovat seurausta seksin ujuttautumisesta kaikkialle sekä tiedotusvälineissä että muualla. Yhdessä niin kutsutun "seksuaalikasvatuksen" kanssa se herättää tarpeita ennen henkisen ja fyysisen kypsyyden saavuttamista, mikä on edellytys oman toiminnan hallitsemiselle. Näin kasvaa ihmisiä, jotka toimivat pelkästään primitiivisten vaistojen ja laskelmoinnin varassa ja joilta puuttuu empatiakykyä ja henkisen kasvun potentiaalia. 
Irena Belohorská (NI ).
   Haluan esittää kiitokset esittelijä Christa Pretsille mietinnöstä. Ihmiskauppa, erityisesti naisten ja lasten kauppa, on yksi pahimpia kansainvälisten rikollisryhmien harjoittaman rikollisuuden muotoja. Ryhmät ottavat kohteekseen pääasiassa alhaiseen tuloluokkaan kuuluvia ihmisiä ja tarjoavat muka tarjoilijan, baariapulaisen, siivoojan tai au pairin työtä. Suurin osa tällä tavalla satimeen joutuneista naisista on kotoisin seuduilta, joilla taloudelliset ja sosiaaliset olot ovat vaikeat ja työttömyysaste korkea.
Naiskauppaa harjoittavat kansainvälisesti hyvin järjestäytyneet ylikansalliset ryhmät, joten ongelmaan puuttuminenkin edellyttää ylikansallista koordinointia. On hienoa, että YK:n, Euroopan neuvoston ja Euroopan unionin tapaiset kansainväliset instituutiot puuttuvat tähän 1900- ja 2000-luvun nykyaikaiseen orjuuden muotoon. Niiden toiminnan pohjalta on tehty useita yleissopimuksia, jotka myös Slovakia on allekirjoittanut. Mielestäni on kuitenkin tärkeää valvoa myös näiden yleissopimusten todellista täytäntöönpanoa. 
Panayiotis Demetriou (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, esittelijä Pretsin mietintö on todella poikkeuksellinen, tyhjentävä ja yhtenäinen. Siinä käsitellään lyhyesti kaikkia näkökohtia, jotka liittyvät seksuaalista hyväksikäyttöä varten tapahtuvaa naisten ja lasten kuljettamista ja kauppaa koskevaan ongelmaan. Kiitokset arvoisalle ystävälleni, ja kiitokset myös komission jäsenelle Frattinille hänen ymmärtävästä suhtautumisestaan ja näkemyksistä, joita hän esitti tänään asiasta.
Naisten ja lasten kauppa seksuaalista hyväksikäyttöä varten on häpeäksi nyky-yhteiskunnalle. Sen sijaan, että se vähenisi, se valitettavasti vain lisääntyy. Prostituutio on ihmiskaupan epäinhimillinen syy, ja prostituutio ja ihmiskauppa ovat saman kolikon kaksi puolta.
On totta, että prostituutiota suvaitaan kaikissa Euroopan unionin jäsenvaltioissa. Nyt en puhu siitä. Yhdessäkään jäsenvaltiossa ei kuitenkaan näytetä suvaitsevan naisten eikä ennen kaikkea lasten kauppaa seksuaalista hyväksikäyttöä varten.
Yhteiskunta vaikuttaa kuitenkin olevan kykenemätön poistamaan tätä vitsausta. Sanatasolla toleranssi on nolla, mutta käytännön tuloksia ei saada. Ketä on syyttäminen? On syytettävä ilmiön poistamiseksi tehtyjen toimien riittämättömyyttä. Kuten ketut sanoivat jäniksille: "Suostuisimme kyllä liittolaisiksenne, ellemme tietäisi, millaisia olentoja olette ja ketä vastaan taistelette."
Ei enää yhteiskunnan, valtion ja yksilöiden tekopyhyyttä! Ilmiö halventaa ihmistä ja loukkaa uhreiksi joutuneiden ihmisoikeuksia. Siitä on tehtävä loppu. Kompromisseille ja välinpitämättömyydelle ei ole sijaa.
Ensimmäisen käytännön toimen on oltava seuraava: tietoisesta seksuaalipalvelujen vastaanottamisesta naisilta ja ennen kaikkea lapsilta, jotka toimivat pakotettuina, harhaanjohdettuina tai sosiaalisen ja taloudellisen pakon edessä, on tehtävä rikos. Näin saadaan varmasti aikaan tuloksia.
Euroopan parlamenttia pyydetään hyväksymään Pretsin mietintö selvällä enemmistöllä, sillä kaiken muun ohella parlamentti ottaa ensimmäinen kerran kannan, jonka mukaan seksuaalipalvelujen vastaanottamisesta voidaan tehdä rikos. 
Teresa Riera Madurell (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, haluan ennen kaikkea kiittää esittelijää ja keskittyä puheenvuorossani uuden tieto- ja viestintätekniikan, erityisesti Internetin, käyttöön sekä naisten ja lasten kauppaamiseen seksuaalista hyväksikäyttöä varten. Asia mainitaan mietinnössä, mutta sitä ei ole toistaiseksi käsitelty keskustelussa.
Hyvät kuulijat, kaikki, mikä on laitonta yhteiskunnassa, on sitä myös tietoyhteiskunnassa. Kunkin maan voimassa olevia lakeja sovelletaan myös uuden tieto- ja viestintätekniikan käyttäjiin ja kehittäjiin, mutta käytännössä tekniikan rajatylittävän luonteen ja eri maiden lakien välisten erojen vuoksi lakien soveltaminen on erittäin vaikeaa.
Pienelläkin rahalla voi perustaa rikollisen tietopisteen naisten ja lasten kauppaamista tai mitä tahansa muuta rikollista toimintaa varten. Tietopisteeseen pääsee käsiksi mistä maailmankolkasta tahansa, eikä tietopalvelua tarvitse kuluttaa samassa maassa, josta se on peräisin. Kaikki tämä vaikeuttaa suunnattomasti lakien soveltamista.
Lisäksi on teknisesti mahdollista käyttää uuden tieto- ja viestintätekniikan ominaisuuksia vaikeuttamaan niiden henkilöiden pääsyä käsiksi tietopisteeseen, jotka tutkivat laittomasta toiminnasta epäillyn tietopisteen rikosta. Tämä hankaloittaa entisestään rikostutkintaa ja näin ollen lain soveltamista.
Jos haluamme todella tehdä Euroopan unionista alueen, jossa vapaus ja turvallisuus on sovitettu yhteen ja jossa ne vahvistavat toisiaan, myös tähän ongelmaan on puututtava päättäväisesti, perinpohjaisesti ja yhtenäisesti. Ongelma on hankala, ja se edellyttää Euroopan unionin laajuista yhteistyötä.
Voidakseen suojautua ihmisen on tunnettava paitsi oikeutensa, myös riskit ja suojanhakukeinot. Koulutus on siksi perustavan tärkeää, ja siihen tieto- ja viestintätekniikka tarjoaa erinomaisia mahdollisuuksia.
Tämän vuoksi pyydämme komissiota puuttumaan yhdessä jäsenvaltioiden kanssa ponnekkaasti ja pikaisesti keskustelun aiheena olevan kysymyksen tähän puoleen. 
Siiri Oviir (ALDE ). –
   Ihmisten pitäminen kulutushyödykkeenä loukkaa ihmisoikeuksia. Ihmiskauppa ja prostituutio liittyvät läheisesti toisiinsa, sillä ihmiskaupalla toimitetaan uusia naisia ja lapsia prostituutioon.
Kokemukset prostituution laillistamisesta osoittavat, että se vain lisää ihmiskauppaa. Näin ollen on naurettavaa erottaa ihmiskauppaa koskevat lait prostituutiota koskevista laeista.
Ihmiskauppa on nopeimmin kasvava järjestäytyneen rikollisuuden muoto. Ostajien vaatimukset muuttuvat, mutta he haluavat rajattomasti naisia ja lapsia, ja markkinat kukoistavat. Talouden globalisaatio tarkoittaa myös prostituution globalisoitumista. Siitä on tulossa rajatonta liiketoimintaa.
Haluaisin painottaa, että jos uskomme voivamme torjua ihmiskauppaa prostituutiosta erillisenä, piilotamme vain päämme pensaaseen. On aika toimia kaikilla politiikan aloilla, sillä uhrien surullisen suuri määrä osoittaa, että tähän mennessä toteutetuilla toimilla ei ole pystytty hallitsemaan tilannetta.
Haluaisin kiittää esittelijä Pretsiä erinomaisesta työstä. Kiitos tarkkaavaisuudestanne. 
Ilda Figueiredo (GUE/NGL ).
   – On tärkeää, että keskustelemme, mutta on vieläkin tärkeämpää toteuttaa kiireesti tehokkaita toimia, joilla lopetetaan ihmisten – erityisesti naisten ja lasten – kauppa seksuaalista hyväksikäyttöä ja pakkotyötä varten, mikä on käytännössä orjuutta ja vakava ihmisoikeusrikkomus. Enää ei voida suhtautua välinpitämättömästi tähän maailmanlaajuiseen vitsaukseen, joka koskee 600 000–800 000 henkilöä, joista 80 prosenttia on naisia ja lapsia. Siitä ei ole vapaa myöskään Euroopan unioni, jossa uhreja on vuosittain yli 100 000.
Ihmiskaupalla on selvä yhteys lähtömaiden sotiin ja poliittiseen epävakauteen, sosiaalisen ja alueellisen epätasa-arvon kasvuun, köyhyyden ja työttömyyden naisistumiseen sekä naisiin ja lapsiin kohdistuvaan väkivaltaan. Tämä edellyttää uutta lähestymistapaa ja uusia, yhtenäisiä toimenpiteitä. On yleisesti tiedossa, että ihmiskauppa seksuaalista hyväksikäyttöä varten liittyy suoraan prostituutioon, minkä vuoksi on tärkeää toteuttaa pikaisesti yhtenäisiä toimenpiteitä, joilla suojellaan naisten ja lasten ihmisarvoa ja torjutaan ihmiskauppaa. Samoin on torjuttava rahanpesua ja tehtävä loppu veroparatiiseista. Lisäksi tarvitaan solidaarisuutta vahvistavaa talous- ja sosiaalipolitiikkaa, jossa on sitouduttu taloudelliseen ja sosiaaliseen yhteenkuuluvuuteen. 
Godfrey Bloom (IND/DEM ). –
   Arvoisa puhemies, tänä iltana olen kuullut sanat "ihmiskauppa", "orjuus", "väkivalta", "hyväksikäyttö", "järjestäytynyt rikollisuus", "pedofilia", "raiskaus" – ne kaikki ovat nyky-yhteiskunnan vitsauksia, mistä olemme kaikki samaa mieltä. En kuitenkaan tiedä yhtään hallitusta, joka ei olisi jo tehnyt näistä asioista laittomia. En voi siis kuolemaksenikaan ymmärtää, mitä järkeä on keksiä pyörää uudelleen, kun kaikki tämä on jo laitonta kaikkialla Euroopan unionissa. Meidän on ryhdyttävä toimeen ja pantava täytäntöön lait, jotka meillä jo on.
Minusta on myös yllättävää, että te olette yllättyneitä siitä, että tällaista tapahtuu, kun kaikista rajatarkastuksista luovutaan. On vaikea uskoa, että se olisi tullut kenellekään yllätyksenä. Se oli toki väistämätöntä.
Edellä ehdotettiin, että ostamisesta tehtäisiin rikos. Toteaisin tähän, että Yhdistyneessä kuningaskunnassa homoseksuaalisuus laillistettiin, jotta päästäisiin eroon niin kutsutusta "kiristäjän toimiluvasta". Jos siis ostamisesta tehdään rikos, voimaan astuu tahattoman seurauksen laki. Siinä tämä parlamentti on valitettavasti varsinainen mestari. 
Marie Panayotopoulos-Cassiotou (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, ihmiskauppa, erityisesti naisten ja lasten kauppa, on yhtä vanhaa perua kuin ihmiskunta. On myös totta, että vaikka tätä käytäntöä on melkein aina pidetty tuomittavana ja sitä asemaa alentavana, joka ihmisellä on muihin eläviin olentoihin nähden, siihen ei ole milloinkaan missään kulttuurissa – ei myöskään eurooppalaisessa kulttuurissamme – puututtu tehokkaasti.
Esittelijä Pretsin mietintö on taas uusi yritys tuoda esiin jäsenvaltioiden ja yhteisön lakien ja toimien tehottomuus. Kiitän esittelijää järjestelmällisestä ja realistisesta esitystavasta ja naisten oikeuksien ja sukupuolten tasa-arvon valiokuntaa merkittävän ja täynnä ehdotuksia olevan tekstin laatimisesta ja tehokkaiden, niin Euroopan kuin maailman laajuistenkin toimien kehittämisestä.
Arvoisa komission jäsen, kiitän teitä vastikään annetun tiedonannon yhdennetystä lähestymistavasta ja neuvoston toimintasuunnitelmasta. Otan esille seuraavan kohdan, joka on minusta mietinnön tärkein, vaikka tunnen perussopimuksista johtuvat hankaluudet ja rajoitukset: kehotetaan luomaan selkeä oikeusperusta kaikenlaisen naisiin ja lapsiin kohdistuvan väkivallan ja naisten ja lasten kaupan torjunnalle, päättämään monialaisen ennalta ehkäisevän EU:n politiikan kuulumisesta kokonaan yhteisön toimivaltaan ja suojelemaan uhreja maahanmuuton, työllisyyden, kaupan, pankkitapahtumien, liikenteen, matkailun ja uuden teknologian aloilla, joita voidaan käyttää siten, että ihmiskaupasta ja hyväksikäytöstä tulee hallitsematonta ja syytteeseenpano on mahdotonta.
Toinen kohta, joka antaa toivoa, on mietinnön kehotus jäsenvaltioiden viranomaisten, Europolin ja Eurojustin väliseen tiiviimpään yhteistyöhön parantamalla kansainvälistä toiminnallista yhteistyötä.
On sääli, etteivät valtiot ole kiirehtineet empimättä ratifioimaan kansainvälisiä sopimuksia ja yleissopimuksia. Yhteisön toimielimien on nyt turvattava kansainvälisillä foorumeilla toteutettujen toimien koordinointi ja yhtenäisyys.
Lopuksi toisin esiin mietinnön maininnan siitä, että on toteutettava toimia, joiden kustannukset ovat pieniä mutta jotka ovat perustavan tärkeitä sivistyneen maailman tulevaisuuden kannalta. Tarkoitan valistusohjelmia, joissa pojille ja tytöille opetetaan itsekunnioitusta ja sitä kautta muiden kunnioittamista, jottei heistä tule hyväksikäyttäjiä eikä uhreja. 
Marianne Mikko (PSE ). –
   Olen iloinen voidessani kiittää esittelijä Christa Pretsiä ajankohtaisesta ja tietopitoisesta mietinnöstä. Haluaisin ennen kaikkea korostaa, että ihmiskauppa on kansainvälistä järjestäytynyttä rikollisuutta. Se on nykyajan nopeimmin kehittyvä rikostyyppi, jos huomioon otetaan esimerkiksi Internet-seksin nopea leviäminen. Tämän torjumiseksi tarvitaan hyvin organisoitua kansainvälistä yhteistyötä.
Tarvitaan selkeä oikeusperusta. Torjuntatoimista on tehtävä Euroopan unionin yhteisiä, jotta uhrien määrä saadaan puolitettua 10 vuodessa, kuten mietinnössä korostetaan. Mietinnössä tuodaan esiin tarve hyödyntää olemassa olevia rakenteita täysimääräisesti. Olen sataprosenttisesti samaa mieltä. Europolin on hyvitettävä tähänastinen toimettomuutensa ja otettava selvää rikollisverkostoista, menetelmistä ja rikoksiin sekaantuneista henkilöistä.
Euroopan unionin naapuruuspolitiikan tarjoamia keinoja on myös käytettävä tehokkaammin hyväksi. Nykyisten vajavaisten tietojen perusteella nykypäivän orjuuden uhrit Euroopassa ovat kotoisin pääasiassa Moldovasta ja Ukrainasta. Ihmiskaupan estämiseksi noissa maissa tarvitaan tietotaitoa ja rahoitusapua, jollaista annetaan ehdokasvaltioille Bulgarialle ja Romanialle.
Ihmiskaupan uhrit ovat entistä haavoittuvammassa asemassa perheidensä ja kotimaidensa köyhien olojen vuoksi. Moldovan valtuuskunnan johtajana tiedän hyvin, että Moldovassa joka kolmas nainen on työtön. Toisaalta joidenkin tietolähteiden mukaan joka toinen Pariisin prostituoiduista on kotoisin Moldovasta. Näillä seikoilla on selvästi yhteys toisiinsa.
Naisten työttömyys ja toimeentulolähteiden puute antaa rikollisille tilaisuuden saada uhrit ansaan valheilla hyvin palkatuista töistä ulkomailla. Olen näin ollen samaa mieltä esittelijän kanssa siitä, että myös neuvoston ja komission on otettava naisten ja lasten kauppa vakavasti esille kolmansien maiden kanssa käytävissä poliittisissa keskusteluissa.
Omalta osaltani haluaisin kiinnittää huomiota todistajansuojeluun hyväksi osoittautuneena menetelmänä järjestäytyneen rikollisuuden torjunnassa. Ihmiskaupan torjunnassa todistajanlausunnon antaville uhreille pitäisi antaa mahdollisuus uuteen elämään uudessa maassa, jos he niin haluavat. Euroopan unionin jäsenvaltioista vain Belgia ja Italia tekevät näin.
Kiitos tarkkaavaisuudestanne. Haluan vielä kerran kiittää esittelijää lämpimästi. 
Maria Carlshamre (ALDE ). –
   Arvoisa puhemies, ihmiskaupassa on aina kolme osapuolta: uhrit, järjestäytyneet rikollisverkostot ja ostajat. Ostajat eli "asiakkaat" ovat pääasiassa miehiä, joilla on mielestään oikeus ostaa naisia tai pikemminkin tyttöjä. Pitäisikö heille antaa tämä oikeus rajoituksetta?
Äskettäin julkaistusta, naisten oikeuksien ja sukupuolten tasa-arvon valiokunnan tilaamasta ja Italiassa sijaitsevan Transcrime-tutkimuslaitoksen toteuttamasta, kattavasta tutkimuksesta käy ilmi, että kysynnän rajoittamisella on ratkaiseva merkitys ihmiskaupan uhrien lukumäärään. Minulla on ilo todeta, että Suomi aikoo säätää lain, jollainen on voimassa Ruotsissa ja jolla seksin ostamisesta tehdään rikos. Nyt keskusteltavana oleva Pretsin mietintö jää heikoksi tältä kannalta.
Tiedän, ettei suurin osa jäsenvaltiosta tee seksin ostamisesta rikosta vielä pitkään aikaan. Eikö kuitenkin ole aika tehdä orjien ostamisesta rikos ja ihmiskaupan uhreja ostavista miehistä rikollisia?
Päätän puheeni samalla tavalla kuin olen luvannut tehdä joka kerta puhuessani parlamentissa: – "muuten olen sitä mieltä, että prostituutio on hävitettävä". 
Bairbre de Brún (GUE/NGL ). –
   Arvoisa puhemies,
Olen erittäin tyytyväinen esittelijä Pretsin mietintöön orjien ja seksuaaliselle hyväksikäytölle alttiiden henkilöiden kaupan torjunnasta. Kaupalla evätään räikeästi ihmiseltä perusoikeudet, ja siihen on puututtava tehokkaasti.
Olen tyytyväinen komission jäsenen huomautukseen siitä, että ihmiskaupan uhreille on annettava käytännön tukea. Niiden, jotka ilmoittautuvat vapaaehtoisesti, voitaisiin antaa jäädä maahan, mikä olisi yksi tapa auttaa heitä pääsemään irti tilanteesta. Varoittaisin lähestymästä ongelmaa "linnoittautumalla" Euroopan unioniin ja käyttämällä sitä tekosyynä rajojen vahvistamiseksi, kuten erään henkilön suusta on tänä iltana kuultu. Olen tyytyväinen siihen, että mietinnössä korostetaan selvärajaisten tavoitteiden asettamista ihmiskauppaan puuttumiselle tulevina vuosina, jotta siitä tehdään lopulta kokonaan loppu. 
Johannes Blokland (IND/DEM ). –
   Arvoisa puhemies, ihmiskauppa on vakava ihmisoikeusloukkaus. Siihen houkutellaan lähinnä naisia ja lapsia monin valheellisin perustein, ja heitä käytetään sen jälkeen hyväksi orjien tavoin.
Monissa tapauksissa prostituoiduiksi päätyneet ovat ihmiskaupan uhreja ja heitä kohdellaan kuin ali-ihmisiä, . Heitä on suojeltava tältä yhteisössä ja sen ulkopuolella kaikin käytettävissä olevin keinoin – sekä korjaavin että ennalta ehkäisevin. Tämä tarkoittaa, että noidankehään joutuneille nykyajan orjille on tarjottava aktiivisesti tilaisuutta noidankehästä pääsyyn ja uuteen alkuun. Lisäksi ihmisiä on estettävä joutumasta alun perinkään tuohon ympäristöön.
Prostituutio ei ole tavanomaista liiketoimintaa, jossa tehdään työtä, eikä sitä siis saa pitää sellaisena. Prostituoitujen asiakkaat eivät osta palveluja vaan käyttävät hyväkseen toisen ihmisen kehoa. Se on yksi väkivallan muoto, ja siitä pitäisi mielestäni rangaista samaan tapaan kuin muista väkivallan muodoista. Prostituoitujen asiakkaiden rankaiseminen on paras tapa estää ihmiskauppa.
Kiittäisin esittelijä Pretsiä mietinnöstä. Esittämilläni tarkistuksilla on tarkoitus lisätä siihen yksityiskohtia, ja toivon kollegoideni voivan hyväksyä ne. 
Rodi Κratsa-Tsagaropoulou (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, haluan aloittaa kiittämällä hyvää ystävääni esittelijä Pretsiä oma-aloitteisesta mietinnöstä, jonka tarkoituksena on käsitellä seksuaalista hyväksikäyttöä varten tapahtuvan ihmiskaupan suurta moraalista ja poliittista ongelmaa.
Tilastotietojen keruuongelmista huolimatta luvut ovat pelottavan suuria riippumatta siitä, tarkasteltiinko ihmiskaupan uhreiksi joutuneita henkilöitä ja erityisesti seksuaalisesti hyväksi käytettyjä naisia vai toiminnasta saatavia tuloja.
Tämä ei ole uusi ongelma, mutta on syytä kysyä, miten eurooppalaiset yhteiskunnat ja sivistyneet maat yleensä sietävät ja, mikä tärkeämpää, pitävät yllä näitä ilmiöitä.
Monia syitä ja syyllisiä löytyy kaikilta tasoilta. Ensinnäkin yhteiskunta on syyllinen, sillä seksuaalinen hyväksikäyttö ei ole välttämätöntä. Se on tulos kysynnän ja tarjonnan laista.
Toiseksi valtio on syyllinen, sillä jäsenvaltiot eivät ole onnistuneet hallitsemaan ja torjumaan näitä ilmiöitä ja niiden vaikutusta ihmisuhreihin. Euroopan unionikaan ei ole pystynyt vastaamaan haasteisiin ja luomaan yhteistä oikeuteen ja turvallisuuteen perustuvaa aluetta. Euroopan unioni on kuitenkin varmasti toiminut myönteisesti lisätessään tietoisuutta asiasta, tehdessään yhteistyötä ja puuttuessaan ilmiöön.
Vuoden 2002 puitepäätöksellä ja vuoden 2004 direktiivillä yhdenmukaistettiin lainsäädäntöä jonkin verran ja laajennettiin yhteistyötä. Saman suuntaisia toimia on jatkettava. Näitä rikoksia tehdään rajojen yli. Oikeus- ja poliisiviranomaisten yhteistyötä on lisättävä Europolin ja Eurojustin välineitä hyödyntäen.
Toimenpiteitä on yhdennettävä ja yhteisöllistettävä edelleen, ja niillä on täydennettävä yhä enemmän yhtenäismarkkinoita ja liikkumisen vapautta. Toistaisin, että rikoksen yhteinen määrittely on tärkeää tilastotietojen keräämiseksi. Tärkeitä ovat myös eurooppalainen pidätysmääräys ja selkeä oikeusperusta, jotta toimenpiteillä ja niihin ohjatuilla yhteisön ja jäsenvaltioiden varoilla on eurooppalaista lisäarvoa ja tehokkuutta. 
Corien Wortmann-Kool (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, jokainen on painottanut täällä tänä iltana sitä, että seksuaalista hyväksikäyttöä varten tapahtuvan naisten ja lasten kaupan torjunnalle on annettava enemmän painoa Euroopan unionissa. Tästä syystä haluaisin kiittää esittelijä Pretsiä mietinnöstä, johon sisältyy monia erityisiä suosituksia. Nyt puhutaan useista sadoistatuhansista naisista ja lapsista, jotka päätyvät osaksi tätä rikollista liiketoimintaa joka vuosi. Tämä nopeimmin kasvava rikollisuuden muoto tuottaa helposti huimia summia. Lisätoimia tarvitaan näin ollen kipeästi.
Jokaisen pitäisi mennä itseensä, sillä markkinoita ei ole ilman asiakkaita. Raha ei kasva puissa, vaan rahan saamiseksi tarvitaan asiakkaita. Meidän onkin aloitettava lähiympäristöstä ja lisättävä tietoisuutta ja yleistä tietämystä asiasta, saatava näkyvyyttä tälle huolestuttavalle ongelmalle ja pyrittävä estämään naisten ja lasten hyväksikäyttö jäsenvaltioissa. Mietinnössä esitetty Euroopan unionin laajuinen ihmiskaupan vastainen teemapäivä voisi olla tässä avuksi. Odotan innokkaasti kuulevani, mitä komission jäsenellä Frattinilla on sanottavana tästä asiasta ja aikooko hän kannattaa ajatusta. Meidän ei liioin kuitenkaan pitäisi kavahtaa mietinnön pyhää lehmää, maailmanmestaruuskisoja, sillä tällaisilla suurilla tapahtumilla on taipumusta vetää puoleensa rikollisia, jotka haluavat lyödä rahoiksi naisten ja lasten kustannuksella.
Meidän pitäisi toteuttaa myös paljon määrätietoisempia toimenpiteitä rikollisten jäljittämiseksi ja syytteeseen asettamiseksi. Euroopan unioni on liian hidas säätämään lakeja, joilla torjutaan ihmiskauppaa, eivätkä rikostutkintaan keskittyvät yksiköt ole vielä asettaneet ihmiskaupan torjuntaa sen ansaitsemaan ensisijaiseen asemaan. Tämän takia ehdotin, että lainsäädäntö sisällytetään pyytämiimme vuosikertomuksiin. Europolinkin olisi aloitettava rikollisten jäljittäminen ensisijaisena toimenpiteenä. Se kuuluu sen tehtäviin, joten sen pitäisi toimia sen mukaisesti.
Voisin vielä jatkaa, mutta mielestäni tässä mietinnössä on onnistuttu pohjustamaan aktiivisempaa asennoitumista. 
Manolis Mavrommatis (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, haluan kiittää esittelijä Christa Pretsiä sekä oma-aloitteisesta mietinnöstä että globaaliset mittasuhteet saavan sosiaalisen ongelman ymmärtämisestä.
Tämän ongelman edessä kukaan – etenkään Euroopan parlamentti – ei voi jäädä välinpitämättömäksi, varsinkin kun tiedot näyttävät erittäin huolestuttavilta Euroopan unionin jäsenvaltioiden kannalta.
Sanat "ihmiskauppa", "seksuaalinen hyväksikäyttö" ja "pakkoprostituutio" sisältävät sekä kansallisella tasolla että globaalisti vaaran vastaavasta laajalle leviävästä ongelmasta kuin köyhyys ja nälänhätä. Se koskee pääasiassa kehitysmaita ja yhteiskuntien alimpia portaita.
Naiset ja lapset ovat uhreja. Olen samaa mieltä siitä, että rikollisryhmät toimivat kaikkialla maailmassa. Uusi tekniikka tarjoaa ryhmille koskemattomuuden, minkä me usein jopa suvaitsemme. Minusta on kuitenkin käsittämätöntä, että voimme seurata välinpitämättöminä sivusta väkivaltaa ja ihmisarvon ja perusoikeuksien loukkaamista, kun suojattomia ryhmiä, kuten naisia ja alaikäisiä lapsia, kohdellaan raa'asti eli pakotetaan, siepataan ja uhkaillaan. 
Olemme kaikki yhtä lailla vastuullisia, sillä ihmiskauppiaiden ja heidän rikostoveriensa rankaiseminen on edelleen teoreettista, eikä osoita käytännön valtaa, jota meillä kaikilla olisi oltava.
Lopuksi haluaisin tuoda esiin, että suuria kansainvälisiä tapahtumia, kuten olympialaisia tai Saksassa ensi kesänä järjestettäviä jalkapallon maailmanmestaruuskisoja, käytetään peittelemään tällaisia tapauksia. Esittelijä on oikeassa tuodessaan tämän esiin, mutta kaiken tämän pahan alku ja juuri on syvällä, ja parasta hoitoa ovat ennaltaehkäisy, urheilutapahtumia isännöivien maiden harjoittama valvonta ja, mikä kaikkein tärkeintä, yleinen tiedottaminen kansalaisille, jotka toimivat suojakilpenä yhteiskunnalle, naisille ja lapsille.
Arvoisa komission jäsen Frattini, kysyn teitä, tekeekö komissio jotain tämänsuuntaista? 
Franco Frattini,
   Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, kiitän kaikkia keskusteluun osallistuneita. Asiasta näyttää vallitsevan täysi yksimielisyys. Kaikki ovat uskoakseni selvillä Euroopan unionin tuomasta lisäarvosta, kun ongelmaan puututaan yhdessä kokonaisvaltaisen lähestymistavan avulla.
Haluaisin keskittyä muutamiin yksittäisiin kohtiin, jotka mainittiin. Komissio kannustaa ja edistää jatkossakin erityisiä hankkeita, joilla pyritään ehkäisemään ihmiskauppaa ja suojelemaan sen uhreja, erityisesti naisia ja lapsia. Vahvistan haluavani varmistaa, että Daphne-aloitteeseen kuuluvat hankkeet pidetään erillisinä huumeiden vastaisesta strategiasta. Tiedän, että parlamentti haluaa nimenomaan tätä, ja heti kun olette laatineet tästä ehdotuksen, olen valmis kannattamaan sitä ja pitämään naisten ja lasten kaupan ennaltaehkäisyyn ja torjuntaan tarkoitetut välineet (Daphne-ohjelma) erillisinä huumeiden vastaisista aloitteista, sillä ne ovat selvästi eri asioita.
Olen täysin samaa mieltä uhreille, erityisesti lapsille, tarkoitetusta eurooppalaisesta neuvontapuhelimesta. Minäkin valmistelen tämänkaltaista hanketta ja arvostan suuresti mietintöön sisältyvää ehdotusta. Mieleeni tulevat unionin kansainvälisiin toimiin kuuluvat aloitteet, joilla pyritään vähentämään seksimatkailua tai pikemminkin tekemään siitä loppu. Tässä ei niinkään kuljeteta ketään Eurooppaan, vaan kyse on valitettavasti tuhansista Euroopan maiden kansalaisista, joiden unelmaloma on mennä maihin, jossa he voivat harjoittaa seksiä pienten poikien ja tyttöjen kanssa.
Tällainen seksimatkailu on saatava loppumaan. Uskon, että yksi keino on ottaa mukaan laaja, kansainvälinen matkatoimistojen verkosto. Matkatoimistot tietävät vallan hyvin matkoja järjestäessään, mitä tavoitteita seksimatkailulla on. Niinpä teemme yhteistyötä asianomaisten maiden hallitusten ja matkatoimistojen verkoston kanssa edes viedäksemme eteenpäin tätä voimakasta sanomaa.
Urheilutapahtumien osalta totean, että tämä on eittämättä tärkeä asia. Aion kirjoittaa Saksan hallitukselle virallisen kirjeen ja suositella, että erityisiä ennalta ehkäiseviä toimenpiteitä toteutetaan vuoden 2006 jalkapallon maailmanmestaruuskisojen aikana, jotta estetään niiden henkilöiden saapuminen joukoittain ja keskittyminen, joiden on valitettavasti tarkoitus harjoittaa prostituutiota kyseisenä aikana. Kyseessä ei ole vaikea tehtävä, sillä ongelmat on helppo havaita, ja Saksan liittohallituksen varat ja voimavarat – myös tutkintavoimavarat – saadaan avuksi. Toimin ehdotuksenne mukaan ja lähetän tämän pyynnön.
Olen samaa mieltä siitä, että asiakkaisiin on suhtauduttava tiukemmin. Olen vakuuttunut siitä – olen todennut tämän aiemmin ja toistan sen nyt – että asiakkaista on päästävä eroon. Asiasta keskustellaan myöhemmin, ja vaikka vaikuttaa siltä, että mielipide-eroja löytyy, voimme uskoakseni kaikki olla samaa mieltä siitä, ettei ihmiskauppaa harjoitettaisi, tai ainakin sitä harjoitettaisiin paljon vähemmän, ellei olisi ihmisiä, jotka sitä vaativat. Tämän takia eritoten jäsenvaltioiden hallitusten – esimerkiksi Ruotsin ja Suomen, jotka ovat valinneet tuon strategian – ja myös koko Euroopan unionin on pohdittava asiaa tarkkaan. Toistan kantani: asiakkaisiin on suhtauduttava ankarammin.
Lopuksi haluan keskittyä tietojenvaihtoon. Lähtömaille on annettava enemmän tietoja, ja myös Euroopan unionin jäsenvaltioiden välistä tietojenvaihtoa on lisättävä. Tiedätte todennäköisesti, kuten minäkin, että Euroopan laajuista rikosrekisteriä esimerkiksi pedofiliasta tuomituista ei toistaiseksi ole olemassa. Fourniret-tapaus tapahtui juuri siksi, ettei kukaan toisessa maassa tiennyt, mistä tämä henkilö tuli ja millainen ihminen hän oli.
Nyt on välttämätöntä keskittyä pedofiliaan – kuten teemme – esimerkiksi perustamalla Euroopan laajuinen tietorekisteri. Se ei olisi uusi järjestelmä, vaan siinä jaettaisiin kaikkien jäsenvaltioiden käytössä olevaa reaaliaikaista tietoa tietyn tyyppisistä tuomioista, alkaen juuri pedofiliasta, joka on mielestäni vastenmielisimpiä rikoksia.
Kun puhuin Europolin johtajan kanssa, pystyin juuri tästä syystä arvostamaan järjestön sitoutumista pedofilian torjuntaan myös tietojärjestelmiä käyttämällä. Totean tämän, koska jäsen Riera Madurell otti asian esille. Voin kertoa teille, että Europolin viime vuonna koordinoima alustava tutkinta, joka kohdistui pedofiileihin 13:ssa Euroopan maassa, johti lähes 100 henkilön pidätykseen. Tämä on todella hyvä uutinen, vaikka vain muutamat ovat siitä kuulleet. Toistan: 13 maan hanke, jota Europol koordinoi. Tämä osoittaa, että Euroopan unioni pystyy toimimaan ja että sen on toimittava. Voitte tietenkin aina luottaa vankkaan tukeeni. 
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tiistaina klo 12.00. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana keskustelu Enrique Barón Crespon kansainvälisen kaupan valiokunnan puolesta komissiolle laatimasta suullisesta kysymyksestä WTO:n ministerikokouksesta Hongkongissa (O-0108/2005 – B6-0348/2005). 
Enrique Barón Crespo (PSE ),
   Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, kansainvälisen kaupan valiokunta, jonka puheenjohtajana minulla on kunnia toimia, osallistui Hongkongissa pidetyn WTO:n ministerikokouksen valmisteluihin ja jatkaa parhaillaan työskentelyään kehitysohjelmaa koskevien neuvottelujen seuraavia vaiheita silmällä pitäen.
Kuten tiedätte, parlamentin valtuuskunta osallistui kokoukseen. Olen voinut todeta komission jäsenelle Mandelsonille, että komissio, Euroopan parlamentti ja neuvosto olivat Hongkongissa yksimielisempiä kuin Brysselissä, mikä oli tärkeää näiden hankalien neuvottelujen kannalta. Arvioimme nyt Hongkongin tapahtumia ja valmistelemme suosituksia tulevia neuvotteluja varten.
Valiokunta laatii valiokunta-aloitteisen mietinnön, jonka esittelijänä toimii jäsen Papastamkos. Toivomme, että mietintö hyväksytään huhtikuussa, jotta päätelmät voidaan esittää ajoissa 30. huhtikuuta järjestettävää kokousta varten.
Tuloksista voimme tässä vaiheessa sanoa enintään sen, että kokous saatiin pidettyä. Olen komission jäsenen kanssa samaa mieltä siitä, etteivät tulokset riitä tekemään kokouksesta onnistunutta, mutta ne riittävät kuitenkin siihen, ettei kokousta voida pitää täysin epäonnistuneena.
Saavutimme kuitenkin melkoista edistystä maatalouden vientitukien, puuvillan tuotannon ja kaupan sekä vähiten kehittyneille maille myönnettävän tullittoman ja vientikiintiöttömän markkinoille pääsyn alalla.
On tärkeää vakuuttaa kehitysmaiden kumppaneillemme, että olemme edelleen sitoutuneet siihen, että neuvottelukierroksen on oltava kehityskierros.
Olemme kuitenkin vielä hyvin kaukana globaalista ja tasapainoisesta tuloksesta, ja paljon on vielä tehtävä, jos aiomme saada neuvottelukierroksen päätökseen ennen vuoden loppua, jolloin päättyvät Yhdysvaltojen kongressin antamat kaupan edistämistä koskevat neuvotteluvaltuudet.
Hongkongissa määriteltiin useita välivaiheita, jotka käsittävät muun muassa seuraavia tärkeitä seikkoja: erityyppisten maatalouden vientitukien lakkauttamismenettelyjen määrittely, kotimaisen maataloustuen pienentäminen ja maataloustuotteiden markkinoille pääsyn edistäminen. Meidän on yhdessä arvioitava, täyttyvätkö välttämättömät mutteivät vielä riittävät edellytykset globaaliin sopimukseen pääsemiseksi.
Kuten edellä totesin, Genevessä järjestetään huhtikuun lopussa tärkeä kokous, jossa Euroopan parlamentin olisi mielestäni oltava edustettuna sovittavien järjestelyjen mukaisesti. Seuraamme tätä asiaa edelleen valppaasti.
Haluan mainita komission jäsenelle kolme asiaa.
Ensinnäkin palveluja koskevia neuvotteluja, jotka ovat EU:n kannalta erittäin tärkeät, käydään tällä hetkellä eri aikataulussa kuin maataloutta ja markkinoille pääsyä koskevia neuvotteluja. Arvoisa komission jäsen, kuinka aiotte varmistaa tasapainon näillä kolmella alalla tehtävien myönnytysten välillä niin, ettei sovituista aikatauluista poiketa?
Toiseksi mainitsen maantieteelliset merkinnät, jotka ovat EU:n kannalta erittäin tärkeät erityisesti maatalouden jatkuvuuden takaamiseksi, sillä niillä kompensoidaan tukien lakkauttamista, ja myös laadukkaiden tuotteidemme suojelemiseksi. Niitä koskevat neuvottelut näyttävät lykkääntyneen. Miten neuvotteluja voitaisiin komission jäsenen mielestä vauhdittaa?
Kolmanneksi käsittelen nousevien talouksien tilannetta. Ne ovat kumppaneitamme, jotka hyötynevät merkittävästä eurooppalaisesta Kaikki paitsi aseet -aloitteesta ja joiden etuuskohtelu voi heikentyä. Kuinka aiotte varmistaa sen, että läheiset kumppanimaamme tukevat mahdollista sopimusta, jolla hyödyt ja haitat on saatava tasapainoon?
Prosessi on ilmeisen monimutkainen. Meidän on löydettävä tasapaino EU:n tavoittelemien ja sen puolustamien etujen sekä kehitysmaiden oikeutettujen tavoitteiden välillä. Lisäksi kansalaiset on vakuutettava siitä, että etumme voidaan turvata paremmin vahvemmassa, avoimemmassa ja demokraattisemmassa WTO:ssa.
Arvoisa puhemies, haluan lopuksi kiittää kansainvälisen kaupan valiokunnan puolesta komission jäseniä Mandelsonia ja Fischer Boeliä ja heidän neuvottelutiimejään kaikista ponnisteluistaan ja meille antamastaan huomiosta. Voin vakuuttaa heille, että he voivat luottaa Euroopan parlamentin järkkymättömään mutta kriittiseen tukeen näiden tavoitteiden saavuttamiseksi.
Peter Mandelson,
   Arvoisa puhemies, vastaan ensiksi viimeisimpään kommenttiin. Mielestäni on erittäin tärkeää edistää ja helpottaa parlamentin osallistumista kaupan alan päätöksentekoon. Pidän tätä yhteyttä erittäin tärkeänä ja toivon, että tämäniltainen keskustelumme antaa siitä lisävahvistuksen. Vahvana aikomuksenani on jatkaa läheistä ja säännöllistä yhteydenpitoa parlamenttiin myös tulevaisuudessa. Huomaan, että täällä parlamentissa on tänä iltana useita Hongkongin kokoukseen osallistuneita jäseniä. Tämä on eräänlainen pikainen jälleennäkeminen ja mahdollisuus luoda katsaus tapahtuneeseen.
Pyysitte minua arvioimaan Hongkongin kokouksen tuloksia ja kertomaan, mitä päätelmiä niistä voidaan esittää. Juuri näin haluan tehdä. Pyysitte minua myös kertomaan käsitykseni seuraavaksi toteutettavista toimista. Kerron teille alustavan käsitykseni mutta haluan, että myös parlamentin jäsenet kertovat minulle mielipiteensä ja mietteensä, joiden pohjalta voin muokata omaa kantaani. Olen juuri aloittanut aktiiviset pohdinnat, ja tämä keskustelu käydäänkin juuri oikeaan aikaan. Tapaan huomenna täällä Strasbourgissa lisää parlamentin jäseniä.
En voi väittää, että Hongkongin kokous olisi ollut mieleenpainuvan onnistunut, sillä sitä se ei ollut. WTO:n pääjohtajan Lamyn mukaan etenimme neuvottelukierroksen päätökseen saattamisessa 55 prosentista 60 prosenttiin. Edistystä ei siis tapahtunut kovinkaan paljon, ja nämä 5 prosenttia tulivat todella kalliiksi. Jos pohditaan, kuinka monet ihmiset osallistuivat Hongkongin kokoukseen ja kuinka kalliiksi paikalle tuleminen ja siellä olo heille tuli – syntyneestä univelasta puhumattakaan – nämä 5 prosenttia tulivat todella kalliiksi. Niiden ansiosta pystyttiin kuitenkin estämään epäonnistuminen ja Dohan kehitysohjelman kariutuminen. Investointi oli siis aiheellinen ja maksoi vaivan.
On muistettava, että tavoitteita alennettiin merkittävästi ennen Hongkongin kokousta. Emme odottaneet läpimurtoja emmekä siis pettyneet. Parhaimmillaan voitiin odottaa vähäistä edistystä, joka toteutuikin.
Me Euroopan unionissa selviydyimme parhaalla mahdollisella tavalla tästä ajoittain erittäin hankalasta tilanteesta. "Meillä" tarkoitan kaikkia meitä, komissiota, parlamenttia ja neuvostoa. On todettava, että erityistä merkitystä oli EU:n puolesta neuvotelleille tahoille annetulla tuella sekä vahvalla luottamuksella ja uskolla, mikä oli erittäin arvokasta ja kannustavaa. Haluan, että kiitollisuuteni tästä kirjataan pöytäkirjaan. Tuki oli tärkeää EU:n yhteisen uskottavuuden kannalta ja se tulee varmasti yhtä lailla tarpeeseen tulevina kuukausina.
Hongkongissa jouduimme ajoittain hyvin harkitun ja järjestelmällisen poliittisen painostuksen kohteeksi; meidät yritettiin joko saada antamaan lisää yksipuolisia myönnytyksiä tai ottamaan vastuu neuvottelujen epäonnistumisesta. Emme kuitenkaan suostuneet kumpaankaan, sillä emme antaneet yksipuolisia myönnytyksiä eikä meitä myöhemmin syytetty.
Annoimme kuitenkin merkittävän panoksemme hyväksymällä sen, että kaikki maatalouden vientituet lakkautetaan lopullisesti vuoteen 2013 mennessä, ja tästä meille annettiin tunnustusta. Emme ylittäneet valtuuksiamme vaan pysyimme yksimielisinä, mikä lisäsi ansioitamme ja uskottavuuttamme. Tätä saavutusta ei pidä vähätellä. EU pysyi lujana ja toimi järkevästi. Näillä sanoilla haluan luonnehtia tulevaa asemaamme ja toimiamme: luja ja järkevä.
Eräs Hongkongin kokouksen merkittävistä saavutuksista oli kehityspakettia koskeva sopimus, joka saavutettiin muihin teollisuusmaihin Hongkongin kokousta edeltävinä kuukausina kohdistamamme päättäväisen painostuksen ansiosta. Olisin kuitenkin halunnut, että Yhdysvallat, Kanada ja Japani olisivat noudattaneet esimerkkiämme ja osallistuneet Kaikki paitsi aseet -ohjelmaamme sekä sopineet kaikkien maiden kaikkia tuotteita koskevasta tullittomasta ja kiintiöttömästä kohtelusta, jonka me olemme myöntäneet vähiten kehittyneiden maille.
EU tarjosi sataprosenttista pääsyä, mutta 97 prosenttia on myös merkittävä askel oikeaan suuntaan. Se vaikuttaa anteliaalta, mutta sen ansiosta teollisuusmaat voivat kuitenkin suojata joitakin keskeisiä tuotteitaan, jotka ovat tärkeitä useille vähiten kehittyneille maille. Tämä on mielestäni valitettavaa. Saavutimme samalla tavoin edistystä puuvillaa koskevissa tuissa, mutta lopputulos oli jälleen pettymys Yhdysvaltojen kotimaisten tukien osalta.
Yleisesti ottaen kaikki on vielä mahdollista Hongkongin kokouksen jälkeen, eikä mikään kokouksen lopullisessa tekstissä estä EU:ta jatkamasta toimiaan kunnianhimoisen ja tasapainoisen tuloksen saavuttamiseksi. Kunnianhimo ja tasapaino ovat olleet tunnussanojamme koko neuvotteluiden ajan.
Hongkongin kokouksen jälkeen voimme edelleen pyrkiä saattamaan päätökseen taloudellisesti merkittävän ja kehitystä edistävän neuvottelukierroksen. Tämä tarkoittaa markkinoille pääsyn lisäämistä ja kansainvälistä kauppaa koskevia vahvempia sääntöjä, joita kaikki noudattavat. En kuitenkaan halua väittää, etteikö edessämme olisi kivinen tie useastakin syystä. Ensinnäkin vaarana on, että neuvotteluissa ylikorostuvat maatalous ja muiden kuin maataloustuotteiden – eli teollisten tuotteiden – markkinoille pääsy, kun taas taka-alalle jäävät palveluja, sääntöjä ja maantieteellisiä merkintöjä koskevat aiheet. Tätä on vältettävä.
Toiseksi teollisten tuotteiden ja maataloustuotteiden markkinoille pääsyn välille on muodostunut suora yhteys. Jotkin WTO:n jäsenvaltiot saattavat haluta tulkita sen niin, että teollisten tuotteiden markkinoille pääsyä on rajoitettava, jotta maataloustuotteiden markkinoille pääsyä voidaan lisätä. Seuraamme valppaasti tilanteen kehittymistä.
Kolmanneksi eräs ehkä vielä tärkeämpi seikka. Hongkongin kokouksen perusteella ei käynyt selväksi, ovatko muut tärkeät kumppanimme jo valmiit tekemään vaikeita päätöksiä, esittämään tarjouksia ja antamaan oman panoksensa, jota tarvitaan neuvottelukierroksen saamiseksi onnistuneeseen päätökseen vuoden tai pidemmän ajan kuluttua. Kaikkien keskeisten neuvottelukumppaneiden on osoitettava yhteisvastuuta ja joustavuutta, sillä ilman sitä emme saa tehtyä vaihtokauppoja ja sopimuksia, joita tarvitaan neuvottelukierroksen päättämiseksi menestyksekkäästi. Muutoin emme pysty saattamaan neuvottelukierrosta ajoissa päätökseen.
Tilanne ei ole vielä rauhoittunut, mutta me pohdimme vielä seuraavia siirtojamme kylmäpäisesti. Kuten tänään olen todennut, tämänpäiväinen keskustelu otetaan huomioon tehtävissä selvityksissä.
Haluan kertoa teille vielä joitakin ajatuksiani tästä aiheesta. Meidän olisi päättäväisesti vaadittava pakettiratkaisun periaatteen noudattamista. Periaate on keskeinen tällä neuvottelukierroksella ja yleensä WTO:n toiminnan kannalta, ja meidän olisi noudatettava sitä. Ei pidä hyväksyä sitä, että vitkastelua jatketaan palvelujen, maantieteellisten merkintöjen ja sääntöjen asettamisen aloilla. Sama pätee teollisiin tuotteisiin. Meidän on ennen kaikkea tunnusteltava, kuinka kunnianhimoisia tavoitteita kumppanimme ovat asettaneet ja jakavatko ne vilpittömästi meidän kunnianhimoiset näkemyksemme tästä neuvottelukierroksesta. Toivon todellakin, että näin on. EU voi vastahakoisesti ja pitkin hampain lopulta hyväksyä heikommankin tuloksen, jos muut maat niin haluavat. Se olisi kuitenkin todella harmillista ja ikävää sekä suuri menetys. Näin ei tuettaisi EU:n eikä muiden maiden talouskasvua ja työllisyyttä, eikä maailman köyhyys vähenisi: nämähän kuitenkin ovat tämän neuvottelukierroksen tavoitteet. Pyrin siis löytämään kaikkien kumppaniemme kanssa mahdollisesti vielä jäljellä olevia neuvotteluaiheita ja riittävästi motivaatiota, jotta saavuttaisimme kunnianhimoisen ja tasapainoisen tuloksen.
En ole kuitenkaan valmis uhraamaan laatua nopean etenemisen vuoksi. Tiedän, että Yhdysvaltojen kaupan edistämistä koskevat neuvotteluvaltuudet umpeutuvat vuoden 2007 puolivälissä, ja aion tehdä parhaani kunnianhimoisen tuloksen saavuttamiseksi siinä aikataulussa, josta sovimme Hongkongissa, mikäli tämä ei edellytä EU:n tai niiden heikkojen ja haavoittuvien kehitysmaiden intressien uhraamista, joiden on myös saatava konkreettista hyötyä tältä neuvottelukierrokselta. Nyt ei ole kyse ainoastaan kilpailukykyisistä maataloustuotteiden suurviejistä vaan kaikista kehitysmaista, eikä niiden intressejä voida uhrata nopean etenemisen vuoksi.
Meidän olisi ennen kaikkea ilmoitettava tavoitteemme yksiselitteisesti etenkin kaikille kehitysmaille. Meidän olisi pidettävä aktiivisemmin yllä kahdenvälisiä ja alueellisia suhteitamme ja ilmoitettava selvästi, mitä edellytämme WTO:n kumppaneiltamme ja mitä emme heiltä edellytä tai odota. On ilmoitettava esimerkiksi se, että meillä on paljon tarjottavaa useimmille kehitysmaille, muttemme voi vastavuoroisesti odottaa niiltä kovinkaan paljon, jos mitään. Näin vältettäisiin väärinymmärrykset, joista jotkin ovat aitoja ja jotkin valitettavasti tahallisesti aiheutettuja. Jotkin tahot ovat nimittäin käsittäneet, että neuvottelukierros on eräänlainen äärimmäisen federalismin ilmentymä ja että esitämme täysin epärealistisia vaatimuksia neuvottelukumppaneillemme, jotka eivät pysty antamaan panostaan tähän kierrokseen. Näin ei kuitenkaan ole, ei ole ollut eikä tule koskaan olemaan.
Yleisesti ottaen kehitystä koskevat perusteet on esitettävä uudelleen. Kaupan esteiden vähentäminen edistää talouskasvua. On perusteltua maksaa tämä hinta kehitysmaiden markkinoille pääsystä. Sain Hongkongin kokouksessa välillä sen käsityksen, että jotkin kehitysmaakumppanimme eivät yksinkertaisesti olleet vakuuttuneita siitä, että markkinoiden asteittainen ja asianmukaisesti tuettu avaaminen edistäisi kehitystä lainkaan, vaan ne katsoivat sen sijaan, että ihmelääke kaikkiin kehitysmaiden ongelmiin olisi koko yhteisen maatalouspolitiikan romuttaminen. Maataloustuotteiden markkinoita on luonnollisesti vapautettava ja nykyaikaistettava, mutta tällä neuvottelukierroksella ei ole kyse ainoastaan maataloudesta. Maataloustuotteet muodostavat alle 5 prosenttia tavaroiden ja palvelujen maailmankaupasta, joten on selvää, että suurimmat hyödyt voidaan saavuttaa tällä neuvottelukierroksella muilta aloilta sekä EU:n että erityisesti kehitysmaiden kannalta. Ne hyötyisivät valtavasti keskinäisen kaupan lisäämisestä kaupan merkittävimmällä alalla eli teollisten tuotteiden kaupassa, ei maataloustuotteiden kaupassa. On siis erittäin perusteltua vahvistaa etelä–etelä-kauppaa.
Tunnustan täysin sen, että kehitysmaille on myönnettävä riittävästi joustoa, mitä EU:n on neuvotteluissa selitettävä ja korostettava väsymättä. Kaikki ehdotuksemme sisältävät erityis- ja etuuskohtelun, joka tarkoittaa vähiten kehittyneiden ja haavoittuvimpien maiden tapauksessa lähinnä sitä, ettei niitä vaadita tällä neuvottelukierroksella vapauttamaan markkinoitaan. Euroopan yhteisö ei kuitenkaan hyväksy sellaista OECD-maiden neuvottelukierrosta, jossa nousevien G20-talouksien ryhmä ottaa passiivisesti vastaan teollisuusmaiden antamat myönnytykset niin, etteivät köyhimmät ja puutteenalaisimmat kehitysmaat hyödy samalla juuri lainkaan. Tällaista ei voida hyväksyä EU:ssa, eikä sitä pitäisi hyväksyä missään muuallakaan.
Haluan lopuksi puhua parlamentin tehtävästä ja panoksesta seuraavina kuukausina. Neuvottelutulokselle on todellakin saatava kansalaisten hyväksyntä ja sitä ennen on selitettävä EU:n toimintaa ja kantoja. Tämä pätee erityisesti kotimaidemme kaltaisissa avoimissa ja demokraattisissa yhteiskunnissa. Arvostin suuresti parlamentin mielipiteitä ja sen antamaa tukea Hongkongin neuvotteluissa. Mielestäni teimme todellista yhteistyötä EU:n joukkueena, vaikka välillämme olikin joitakin hienoisia mielipide- ja toimintamallieroja. Pyydän teitä jatkossakin selittämään omille äänestäjäkunnillenne ja myös WTO:n kumppaneillemme, että eurooppalaiset äänestäjät haluavat kunnianhimoisia tuloksia Dohan kehitysohjelmasta ja että olemme erittäin sitoutuneita ohjelman kehitystä koskeviin arvoihin. Emme kuitenkaan pysty hyväksymään tulosta, joka ei millään lailla edistä EU:n kasvua tai kilpailukykyä ja josta ei ole apua sellaisten uusien työpaikkojen luomisessa, joilla korvataan EU:n maataloustuotannon vähentyessä menetetyt työpaikat.
Kauppaneuvotteluissa saadaan se, mistä maksetaan. EU ei ole valmis maksamaan sellaisesta neuvottelukierroksesta, joka ei tarjoa mitään uutta teollisten tuotteiden markkinoille pääsyn, palvelujen ja maantieteellisten merkintöjen alalla tai muiden sellaisten sääntöjen alalla, joilla vahvistetaan kansainvälisten suhteittemme monenvälisyyttä. Jos näillä aloilla ei edetä tai saada aikaan todellisia parannuksia, emme aio myöskään maksaa ja joutua neuvottelukierroksen ainoiksi maksumiehiksi.
Nämä olivat alustavia pohdintojani. Olen jo ryhtynyt neuvottelemaan tärkeimpien virkaveljieni kanssa, ja tulevassa Davosin kokouksessa voimme seuraavan kerran vertailla suunnitelmiamme kauppaministerien kanssa. Arvioimme ja hienosäädämme neuvotteluasemiamme sen perusteella, kuinka muut WTO:n jäsenet reagoivat ja suhtautuvat ehdotuksiimme. Pääpaino on luonnollisesti kuitenkin parlamentin jäsenten ja neuvoston suhtautumisella. Hahmottelen toimintamalliani jälleen ensi maanantaina 23. tammikuuta Berliinissä pitämässäni kauppapoliittisessa puheessa sen jälkeen, kun olen kuullut teidän tämäniltaiset mielipiteenne. 

Georgios Papastamkos,
   Arvoisa puhemies, en nyt käsittele EU:n erityistavoitteita tai Hongkongin neuvottelutulosta yksityiskohtaisesti. Valiokuntamme puheenjohtaja Barón Crespo teki jo tämän, kuten komission jäsen Mandelsonkin, jota haluan kiittää hänen Hongkongissa osoittamistaan neuvottelutaidoista ja siitä, että hän piti Euroopan parlamentin jäsenet jatkuvasti ajan tasalla tilanteen kehittymisestä ennen Hongkongin kokousta ja sen aikana. Arvoisa komission jäsen, on ilo jatkaa luovaa yhteistyötä kanssanne.
Hongkongin kokouksen tuloksia on arvioitu yleisesti keskinkertaisiksi mutta samalla kuitenkin myönteisiksi, kun olosuhteet otetaan objektiivisesti huomioon. Tulokset olivat keskinkertaiset siksi, että useissa maailmankaupan hallinnointia koskevissa keskeisissä asioissa ei edistytty merkittävästi vaan annettiin ainoastaan ohjelmajulistuksia tai aiejulistuksia. Myönteistä oli kuitenkin ennen kaikkea se, että neuvottelujen jatkamiseen sitouduttiin hyvin selvästi.
Hongkongin kokous osoitti, että käynnissä oleva neuvottelukierros on mahdollista muokata yhtenäiseksi kokonaisuudeksi ja saada päätökseen onnistuneesti. Kaikkien osapuolten on kuitenkin hyvä ymmärtää, ettei monenväliselle kauppajärjestelmälle ole toimivaa vaihtoehtoa.
Sellaista vaihtoehtoa ei ole, jolla voitaisiin taata taloudellinen yhdentyminen ja kehitys, lisääntyvän taloudellisen keskinäisriippuvuuden tehokas hallinnointi sekä erimielisyyksien rauhanomainen ja oikeudenmukainen ratkaiseminen.
Dohan neuvottelukierroksen onnistunut päätökseen saattaminen lujittaa ja laajentaa kansainvälistä kauppaa ja kehitystä. Se lisää kansainvälisen kauppajärjestelmän oikeudenmukaisuutta ja luo sitä kautta etuja kaikille sekä tehostaa hallintoelimiä ja menettelyjä. Sen avulla jopa hillitään kahdenvälisyyden ja protektionismin leviämistä.
Olen varma siitä, että EU jatkaa pyrkimyksiään ja kehittää toimivia aloitteita neuvottelukierroksen saattamiseksi onnistuneesti päätökseen. Nämä pyrkimykset yhdistävät meitä. Haaste on yhteinen. 
Harlem Désir,
   Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, Hongkongissa aikaansaadun sopimuksen merkittävin ansio on se, että sillä ylläpidetään monenvälistä järjestelmää eikä poiketa Dohassa aloitetusta kehityskierroksesta. Tämä sopimus, jota komission jäsenkin kuvasi väliaikaiseksi, on kuitenkin vielä kaukana neuvottelujen päätössopimuksesta. Tehtävää on vielä paljon. Uusi epäonnistuminen Seattlen ja Cancúnin jälkeen olisi johtanut siihen, että pohjoisen ja etelän väliset tasapainottomat kahdenväliset sopimukset olisivat lisääntyneet nopeasti. Neuvottelukierroksen tavoitteena on edelleen oltava sen varmistaminen, että kaupan säännöt palvelevat kehitystä. Tämän on oltava edelleen myös EU:n tavoite, vaikka tiedämmekin sen tarkoittavan sitä, että saamme vähemmän kuin itse tarjoamme etelän kumppanivaltioillemme erityisesti markkinoille pääsyn alalla.
Arvoisa komission jäsen, olen joskus arvostellut ankarasti teitä ja kauppapolitiikasta vastaavaa komission jäsentä. Minä ja ryhmäni seuraamme tilannetta edelleen valppaasti ja vaativasti etenkin sellaisten tärkeiden asioiden kuin julkisten palvelujen ja vähemmän kehittyneille maille ja AKT-valtioille tarjottavien tukitoimien osalta. Haluan kuitenkin tänään täällä parlamentissa kiittää teitä tekemästänne työstä, en pelkästään siitä, että piditte Euroopan parlamentin valtuuskunnan jatkuvasti ajan tasalla tapahtumista, vaan myös ja ennen kaikkea siitä, että varmistitte jäsenvaltioiden yhdenmukaisen kannan Hongkongissa. Tarkoitan erityisesti vaikeaa päätöstä, joka oli tehtävä yksimielisyyden saavuttamiseksi maatalouden vientitukien lakkauttamisesta vuoteen 2013 mennessä. Päätöstä oli odotettu pitkään, ja se oli tärkeä merkki myös siitä, että tuemme YMP:tä ja suojelemme sitä entistä paremmin tulevaisuudessa, vaikka tiedämmekin, että maatalouden alalla on vielä paljon tehtävää, ennen kuin saamme päätökseen neuvottelut kotimaisesta tuesta ja markkinoille pääsystä.
Olette lisäksi osoittaneet tarvittavaa joustavuutta pattitilanteen välttämiseksi teollisten tuotteiden tulleja ja palveluja koskevissa asioissa; pattitilannehan olisi ollut kuolinisku neuvotteluille. Teidän on jatkettava joustavaa asennoitumistanne, sillä kehitysmaat haluavat oikeutetusti hallita vapaakauppaa ja säännellä edelleen julkisia palvelujaan. Niiltä ei myöskään pidä vaatia heikoimpien tuotannonalojensa vaarantamista.
Vielä yksi huomautus. Hongkongin kokous osoitti jälleen kerran, että WTO:ta on uudistettava perusteellisesti. Havaitsimme taas, kuinka vakava luottamuspula teollisuusmaiden ja kehitysmaiden välillä vallitsee ja kuinka kansallisten intressien ristiriitaisuus vaarantaa jatkuvasti kehitystä, köyhyyden poistamista ja kansainvälisesti oikeudenmukaisempaa kauppaa koskevien yhteisten tavoitteidemme saavuttamisen. Monenvälinen kauppajärjestelmä on mahdollista pelastaa ainoastaan varmistamalla, että se on yhdenmukainen muiden inhimillistä kehitystä edistävien YK:n järjestelmän elinten kanssa. Tähän tavoitteeseen päästään tasapainottamalla vapaakauppa ja yhteiskunnalliset kehittämistavoitteet, eli on taattava, että kaupan säännöissä otetaan huomioon muut kuin kauppaan liittyvät näkökohdat, ympäristö, kansanterveys ja sosiaaliset oikeudet. 
Sajjad Karim,
   Arvoisa puhemies, Hongkongin neuvottelujen uudelleenarviointi teki tyhjäksi toiveet historiallisesta läpimurrosta. Näin totisesti tapahtui. Kuten komission jäsen Mandelson huomautti, neuvottelukierros ei epäonnistunut, muttei se kyllä onnistunutkaan. Keskusteluja varjosti epädemokraattisuus, sillä niitä käytiin suljettujen ovien takana "Green room" -tyyliin, eikä niissä koskaan hyödynnetty mahdollisuutta vapauttaa miljoonat ihmiset köyhyyden ikeestä. En halua näillä sanoillani kuitenkaan vähätellä Euroopan parlamentin ja komission välistä tiivistä yhteistyötä läpi neuvottelujen.
Vaikka maailman köyhimmät maat liittoutuivat tehdäkseen Dohan neuvottelukierroksen kehitystavoitteista totta, ne joutuivat mahdottomaan tilanteeseen, jossa niiden oli hyväksyttävä joko hyvin puutteellinen teksti tai se, että ne joutuisivat prosessia varjostaneen syyttelyn kohteeksi. Neuvottelujen toiseksi viimeisen päivän viimeisinä tunteina tapahtui äkillinen muutos kahdessa ongelmia aiheuttaneessa aiheessa, joiden käsittely näytti ajautuneen täysin umpikujaan. EU:lle vahvistettiin vuoteen 2013 ulottuva talousarviosuunnitelma ja WTO antoi Hongkongin julistuksen. Nämä asiat liittyivät luonnollisesti toisiinsa, ja kaikki tietävät, kuinka vaikeaa joidenkin maiden oli luopua 3,5 prosentista EU:n yleistä maataloustukea.
Suuri askel EU:lle ei kuitenkaan tarkoita pientä askelta WTO:lle. Samalla kun kiittelemme maataloutta koskevia onnistuneita saavutuksia, emme saa unohtaa, ettei saavutuksista jää juuri mitään jäljelle, jos romutamme kehitysmaiden oikeuden suojella omia peruspalvelujaan ja nousussa olevia tuotannonalojaan.
Kauppaa vääristävien maatalouden vientitukien lakkauttaminen vuonna 2013 tapahtuu kolme vuotta toivottua myöhemmin, ja se on ainoastaan symbolinen ele maailman köyhimmille viljelijöille. He joutuvat taistelemaan selviytyäkseen äärimmäisestä köyhyydestä aina siihen saakka, kunnes kaikenlainen tuettujen viljojen ja tuotteiden polkumyynti niiden markkinoille lopetetaan.
Yhdistyneen kuningaskunnan valtiovarainministeri Gordon Brown myönsi viime viikolla, ettei Yhdistynyt kuningaskunta ollut pystynyt saavuttamaan parasta mahdollista tulosta samanaikaisista EU:n ja G8-maiden puheenjohtajuuksistaan kunnianhimoisen kehitysohjelmansa toteuttamiseksi. Hän ehdotti viiden kohdan suunnitelmaa, jolla epäonnistuminen saadaan pyyhittyä pois ja jolla rohkaistaan maailman maiden johtajia aloittamaan kauppaneuvottelut uudelleen ja saattamaan ne päätökseen. Tällaista rohkaisua tarvitsemme. Voimme saada paljon hyvää aikaan. Sovimme kaikkien puuvillan vientitukien poistamisesta vuonna 2006. Varmistimme sen, ettei elintarvikeavulla voitaisi enää peitellä vientitukien jatkamista, ja kaikki tukivat EU:n Kaikki paitsi aseet -aloitetta.
Arvoisa komission jäsen Mandelson, totesitte, että meidän olisi rakennettava lava. Meidän olisi nyt käytettävä tätä lavaa ponnahduslautana. On aika asettaa jälleen kunnianhimoiset tavoitteet. EU johtakoon, toivottavasti muut seuraavat sen esimerkkiä. 
Marie-Hélène Aubert,
   Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, tiesimme valmiiksi, ettei kauppaneuvottelujen taustalla ollut mitään todellisia hyviä aikeita, mutta on tunnustettava, että Hongkongin kokous oli todellinen tekopyhyyden huippukokous! Sanon näin, koska suoraan sanottuna kehitysmaat petettiin täysin: puuvillan alalla ei edistytty käytännössä lainkaan, sokeri- ja banaanialan uudistus aiheuttaa edelleen suuria ongelmia ja erityistä haittaa etenkin AKT-valtioille ja vähiten kehittyneiden maiden pääsyä markkinoille rajoitetaan ja lykätään kaikesta huolimatta edelleen. Korvauksena tästä kaikesta on ainoastaan valtava painostus palvelujen ja teollisten tuotteiden markkinoiden vapauttamiseksi, mikä vaarantaa erittäin heikkojen talouksien tulevaisuuden.
Maataloudesta voidaan siis sanoa, että vaikka EU:n ja Yhdysvaltojen välillä on ilmeisiä eturistiriitoja, molemmat blokit ovat harjoittaneet käytännössä samankaltaista politiikkaa eli jatkaneet tietyntyyppisen maatalouden protektionismia. Tämä osoittaa selvästi, ettei alhaisimman hinnan politiikka toimi ja ettei se ole kannattavaa pitkällä aikavälillä. Tuskin mitään huomiota on kiinnitetty sosiaalisiin ja ympäristöllisiin sääntöihin, pienviljelyyn, etelän maaseutualueiden viljelijöihin, joiden etua sopimukset uhkaavat ensisijaisesti, pohjoisen pienviljelijöihin tai pienten ja keskisuurien tilojen intresseihin.
Odotimmekin EU:n osoittavan todellista ja johdonmukaista kiinnostusta köyhimpien maiden asioita kohtaan. Odotimme sen edistävän kestävää kehitystä ja kaupan sääntöjen yhdenmukaistamista yhdessä sosiaalisten ja ympäristöllisten sääntöjen kanssa. Mitään tällaista ei tapahtunut, joten olemme entistä pettyneempiä. Kuinka neuvotteluja voidaan siis jatkaa? Meitä huolestuttaa erityisesti tämä uusi lähestymistapa, joka noudattaa enemmän niin sanottua "ylhäältä alaspäin" -ajattelutapaa kuin "alhaalta ylöspäin" -ajattelutapaa ja jossa pyritään jälleen neuvottelemaan pienissä ryhmissä entistä salaisemmin ja epädemokraattisemmin. Tämä huolettaa meitä erityisesti nyt, kun useat EU:n kansalaiset ovat huolissaan EU:n kyvystä hallita talouden globalisaatiokehitystä ja epäilevät sitä, kun otetaan huomioon tapa, jolla globalisaatiokehitystä tällä hetkellä hallitaan. 
Vittorio Agnoletto,
   Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, tämän piti olla nimeltään kehityskierros, mutta suoraan sanottuna voisimme tiivistää kierroksen seuraavasti: maailman pohjoisten valtioiden itsekkyys on voittanut. Yhdysvaltojen ja EU:n monikansalliset yritykset – joita Euroopan komissio sponsoroi ja edustaa työssään – ja niiden intressit ovat voittaneet taas.
Kuinka voimme puhua protektionismin murentamisesta tai vapaiden markkinoiden puolustamisesta, kun Yhdysvalloissa jokainen 25 000:sta puuvillanviljelijästä saa vuosittain keskimäärin 114 000 Yhdysvaltain dollarin tuet? Tämä alentaa puuvillan maailmanmarkkinahintaa 15 prosenttia. Samalla 20 miljoonaa afrikkalaista puuvillanviljelijää näkee nälkää: heihin kuuluvat maanviljelijät Malissa, Beninissä, Burkina Fasossa, Tšadissa ja Nigerissä, jotka kaikki sijoittuvat YK:n inhimillisen kehityksen indeksin häntäpäähän.
Kuinka voimme puhua kehitysyhteistyöpolitiikasta, kun maataloustuotteiden polkumyyntiin perustuvaa politiikkaa jatketaan vielä vuoteen 2013 saakka? Tämän johdosta kehitysmaiden taloudet rapistuvat edelleen, emmekä saa unohtaa, että 70 prosenttia maailman väestöstä elää maataloudesta. EU ja Yhdysvallat syyttelivät toisiaan, mutta käytännössä kumpikaan ei ole valmis leikkaamaan heti puuvillan vientitukia. Tämä tarkoittaa, että maatalouselinkeinojen alalla toimivien monikansallisten yritysten hallitseman monopolijärjestelmän luominen jatkuu.
Emme kuulleet sanaakaan tarpeesta sisällyttää sopimuksiin sosiaaliset lausekkeet ja noudattaa niitä. Tästä vaiettiin täysin. Tämän lisäksi kehitysmaat on pakotettu avaamaan markkinansa pohjoisen maiden teollisille tuotteille, sillä niiden on alennettava tullejaan huomattavasti. Tuloksena on epätasa-arvoinen kilpailu, joka tuhoaa lopullisesti Afrikassa ja Aasian köyhimmillä alueilla tähän mennessä kehittyneen teollisuuden. Tietämättömälle yleisölle 97 prosenttia voi kuulostaa paljolta. Tiedämme kuitenkin, että ongelmana ovat loput 3 prosenttia tuotteista, sillä niille ei myönnetä vapaata pääsyä pohjoisen maiden markkinoille.
Luvatun kehitysavun täsmällisiä määriä ei lisäksi ole vahvistettu eikä ole määritelty sitäkään, muodostuuko apu todellisesta tuesta vai lainasta. Tämä on pelkkää silmänlumetta, joka osoittautuu todellisuudessa huijaukseksi. Palvelujen markkinoita avataan, eivätkä koulutus sekä sosiaali- ja terveyspalvelut ole enää oikeuksia vaan hyödykkeitä, jotka ovat ainoastaan niiden saatavilla, jotka pystyvät maksamaan niistä. Vaarana on, että jopa vesihuolto otetaan mukaan markkinoille hyödykkeenä, josta tulee lähitulevaisuudessa yhtä kilpailtu tuote kuin öljystä – puhumattakaan lääkkeiden saatavuudesta, sillä niitähän ei käytännössä ole lainkaan Afrikan 30 miljoonan aids-potilaan saatavilla.
Haluaisin tietää, kuinka tällaisessa tosiasiallisessa tilanteessa voidaan puhua kehityskierroksesta. 
Bastiaan Belder,
   Arvoisa puhemies, vaikka kuudes WTO:n ministerikokous ei välttämättä ollut täysi fiasko, Hongkongin kokouksessa saavutetun vähäisen edistyksen vuoksi vuodesta 2006 tulee neuvottelujen kannalta erittäin vaikea. Haluan kysyä komissiolta, kuinka se mielestään pystyy herättämään muut osapuolet toimintaan. G20-maiden salami-taktiikka, jota komission jäsen Mandelson kritisoi, on lopulta johtanut siihen, että EU on jäänyt tyhjin käsin teollisten tuotteiden ja palvelujen alalla, kun taas aikaa kulutettiin enemmän kuin riittävästi sopimuksen tekemiseksi vientitukien lakkauttamisesta vuonna 2013.
Komission olisikin kaikin keinoin pyrittävä pitämään yllä Hongkongin kokouksen vauhtia vuonna 2006, jotta myös teollisuuden ja palvelujen alalla päästään hyväksyttävään sopimukseen. Haluan kysyä komissiolta vielä sitä, mitä toimia se aikoo toteuttaa antaakseen muille kuin kauppaan liittyville aiheille tärkeämmän aseman neuvotteluissa. 
Seán Ó Neachtain,
   Arvoisa puhemies, olen yksi 26:sta maailmankauppajärjestön neuvotteluihin osallistuneesta parlamentin jäsenestä ja olen komission jäsenen kanssa samaa mieltä siitä, että neuvottelut olivat jossain määrin onnistuneet, sillä ne eivät epäonnistuneet täysin. Olen kuitenkin sitä mieltä, että EU:n maatalousmalli joutui Hongkongissa valtavan painostuksen kohteeksi kehitysmaiden auttamisen nimissä.
Kuten totesin Hongkongissa ja kuten olen todennut täällä parlamentissa aiemminkin, vaikutelma kehitysmaiden auttamisesta on mielestäni virheellinen. On luotu virheellinen vaikutelma siitä, että kehitysmaat hyötyisivät laajemmasta pääsystä EU:n markkinoille. Mikään ei voisi olla kauempana totuudesta, sillä vähiten kehittyneet maat hyötyvät äärimmäisen vähän tällaisesta hyväntahdon eleestä. Jos myymme EU:n viljelijät halvalla, todellisia hyötyjiä ovat Etelä-Amerikan pihvikeisarit. Hongkongin kaduilla osoittivat mieltään korealaiset viljelijät, jotka taistelevat toimeentulostaan. Näitä korealaisia pienviljelijöitä uhkaavat monikansalliset viljayhtiöt, jotka tekevät sopimuksia sillä tekosyyllä, että muka auttavat kehitysmaita.
Emme saa ulkoistaa EU:n elintarviketoimituksia. Maatalouden ja elintarvikkeiden pitäminen tavanomaisina tuotantoketjun tuotteina uhkaa elintarviketurvaamme. On selvää, ettei WTO:n neuvotteluissa päästä tulokseen, jos niissä välttämättä halutaan pelata venäläistä rulettia elintarviketoimitustemme ja pienten ja keskisuurten maatilojen toimeentulon kanssa. Arvoisa komission jäsen, vaarassa ovat nimittäin nämä tilat, ei maataloustuotteiden vienti. Ehkäpä maatalous on aika sulkea kokonaan WTO:n ulkopuolelle, sillä kuten itsekin totesitte, sen osuus maailmankaupasta on ainoastaan 5 prosenttia. Miksi nuo 5 prosenttia estäisivät lopuissa 95 prosentissa mahdollisesti saavutettavan edistyksen? Tätä olisi pohdittava uudelleen koko neuvottelujen edun vuoksi, sillä mielestäni maatalous tulee aina olemaan ongelma. 
Jean-Claude Martinez (NI ). –
   Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston jäsen Mandelson, Hongkongin kokouksesta opittiin viisi asiaa.
Ensinnäkin neuvottelutaktiikassamme on puute. Vuosi ennen kokousta teimme maatalousalan myönnytyksiä toteuttamalla YMP:n perusteellisen uudistuksen. Tulos oli se, että saapuessanne neuvottelupöytään teillä ei valtavista taidoistanne huolimatta ole enää lainkaan liikkumavaraa, ellette ylitä maatalousalaa koskevia neuvotteluvaltuuksianne.
Toiseksi Hongkong vahvisti Seattlen ja Cancúnin tapahtumat. Vaikka maatalouden osuus kaikesta tavaroiden ja palvelujen maailmankaupasta on ainoastaan 5 prosenttia, se on epäilemättä EU:n ricardolainen suhteellinen etu, sillä miksi se olisi muuten esimerkiksi Brasilian kanssa jokaisessa huippukokouksessa käytävän kiistan keskipisteessä.
Kolmanneksi Meksikon kaltaiset kehitysmaat arvostelevat näennäisesti avokätisiä tullien alennuksia, joiden tarkoituksena on edistää pääsyä markkinoille, sillä nämä maat ovat ymmärtäneet liiankin hyvin, ettei tullien alentamisen "lahja" ole tarkoitettu köyhille vaan pohjoisen yrityksille, jotka valmistavat tuotteensa köyhissä maissa, kuten Bangladeshissa ja Vietnamissa.
Neljänneksi tullien alennus on ystävällinen poliittinen ele, mutta sitä on hankala hallinnoida teknisesti. Tästä on osoituksena se, ettei Hongkongin julistuksessa pystytty löytämään ratkaisua, vaikka matemaattisia kaavioita – Sveitsin mallia ja muita – on sovellettu jo 20 vuotta.
Viidenneksi ja viimeiseksi tämä tarkoittaa sitä, että tullien alentaminen johtaa umpikujaan, eikä tällaisia vanhanaikaisia toimia pitäisi enää toteuttaa. Nykyaikainen ratkaisu muodostuu vähennyskelpoisista tulleista, jotka toteutetaan tuojavaltion viejävaltiolle tarjoamien tulliluottojen tai nosto-oikeuksien muodossa niin, että luotto on yhtä suuri kuin viejän tavaroista kannettavan tullin kokonaismäärä.
Arvoisa komission jäsen Mandelson, jos pystyisitte tähän, olisitte kuin Harry Potter: olisitte onnistunut yhdistämään Ricardon ja Friedrich Listin teoriat, olisitte onnistunut ratkaisemaan maailmantalouden epätasapainon ongelman ja olisitte suojannut samalla niin köyhien kuin rikkaidenkin edut, vapaakaupan ja sosiaalisen mallimme, kaikki yhdellä kertaa. 
Robert Sturdy (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, ennen kuin kiitän komission jäsentä Mandelsonia ja hän tipahtaa tuoliltaan yllättyessään kiitoksistani, haluan arvostella tapaa, jolla parlamentti otettiin mukaan neuvotteluihin. Meitä oli paikalla 26 parlamentin jäsentä, 10 tukihenkilöstön jäsentä ja tiedottaja. Minä en tavannut tiedottajaa kertaakaan, hän ei tehnyt mitään PPE-DE-ryhmän hyväksi – olkoonkin niin, ettei hän ollut paikalla ryhmämme tukena vaan koko parlamentin tukena. Minä toimin parlamenttien välisen kokouksen yhtenä puheenjohtajana ja sain osaltani aikaiseksi kokouksessa hyväksytyn sopimuksen mutta olin yllättynyt, ettei meillä ollut tiedottajaa. Yhdysvaltojen kauppa-asioista vastaava erityisedustaja Robert Portman kysyi, mitä Euroopan parlamentti ja parlamentin jäsenet tekivät kokouksessa. Paikalla oli yhteisen AKT–EU-edustajakokouksen jäsen Kinnock sekä kehitysyhteistyövaliokunnan ja maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan jäseniä, myös minä. Toivon, että välitätte viestimme eteenpäin.
Arvoisa komission jäsen, haluan ensiksi kiittää komission henkilöstöä: Nikolay ja Trojan toimivat erinomaisesti. Piditte meidät todella hyvin ajan tasalla neuvottelujen kehittymisestä.
Olette tänään pyytänyt meitä antamaan panoksemme työskentelyynne. Voinen siis antaa teille muutamia ajattelemisen aiheita. Mielestäni teitte loistavaa työtä, mutta voisitteko selittää, miksi EU:ta syytetään jatkuvasti neuvottelujen viivyttämisestä? Etenkin Yhdysvallat syyttää meitä tästä. Mielestäni muunkinlaisia väitteitä voitaisiin esittää, muttemme kuitenkaan saa itseämme ymmärretyksi. Olen todennut tämän aiemminkin ja toivon, että voitte selventää tätä.
Edistyimme parlamenttien välisessä kokouksessa maantieteellisiä merkintöjä koskevassa asiassa. Mainitsitte tämän, mutta tietääkseni asiaa ei otettu mukaan lopullisiin keskusteluihin. Maantieteelliset merkinnät ovat erittäin tärkeitä EU:lle ja useille muille maille. Petyin siihen, että Hongkongin keskusteluissa oli selvästi kaksi eri näkökantaa, joita yritettiin muutamaan otteeseen yhdenmukaistaa. Kuten eräs kollegani totesi, neuvotteluissa tapahtui paljon syyttelyä ja sormella osoittelemista, mikä vaikutti kielteisesti. Onko tällainen ministerien suurkokous paras tapa jatkaa neuvotteluja? Eikö meidän pitäisi harkita jotakin vähemmän sirkusmaista lähestymistapaa?
Arvoisa komission jäsen, kiitos hyvästä työstä, toivottavasti jatkatte samalla linjalla. 
Erika Mann (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, otan lähtökohdakseni jäsen Sturdyn juuri esittämän huomautuksen. Arvoisa komission jäsen, te kysyitte, mitä teidän olisi tehtävä meneillään olevan arvioinnin suhteen ja mitä haluaisimme teidän ottavan huomioon.
Mielestäni jäsen Sturdy on oikeassa: meidän olisi todellakin pohdittava tulevaisuudessa sitä, onko pakettiratkaisua koskeva lähestymistapa aina oikea. Sen noudattaminen edelleen lienee viisasta, mutta otaksun vahvasti, että WTO:n tulevaisuus riippuu siitä, että löydetään muita menetelmiä ja joustavampi näkemys, jonka ansiosta kaikista aiheista pystytään neuvottelemaan samanaikaisesti joustavan ja pitkäkestoisen työsuunnitelman avulla. Jätän teidän viisaaseen päätäntävaltaanne sen, kuinka tämä kaikki mahdutetaan meneillään olevaan neuvottelukierrokseen.
Teidän olisi muistettava eräs toinenkin seikka. Parlamentti on aina ollut sitä mieltä, että meidän olisi huomioitava myös kahdenväliset neuvottelut. Laadin aiheesta mietinnönkin muutama vuosi sitten. Ryhmäni pitää johdonmukaisesti erittäin tärkeänä monenvälistä neuvottelukierrosta, ja minäkin kannatan sitä lämpimästi. Selvää on kuitenkin oltava, että myös kahdenväliset neuvottelut ovat arvokkaita. Sitten kysymykseni komission jäsenelle: edellinen komissio kieltäytyi aina tekemästä kahdenvälisiä sopimuksia Aasian kanssa, mutta näettekö te asian eri tavalla? Haluaisitteko asettaa muunlaisia painopisteitä tämän alan työskentelylle?
Kolmanneksi totean, että palasin juuri Meksikosta, jossa kuulin yllätyksekseni, että siellä pidetään erittäin tärkeänä palvelualaa ja infrastruktuuriin tehtäviä investointeja. Sain kuitenkin sen käsityksen, ettei siellä juurikaan tiedetty, mitä komissio haluaa ja mitä me haluamme palvelualaa koskevilta monenvälisiltä neuvotteluilta. Ehkäpä voisitte kommentoida tätä asiaa.
Neljänneksi käsittelen normeja. Olen vakuuttunut siitä, että meidän on ryhdyttävä jälleen keskustelemaan normeista ennen kaikkea monenvälisissä neuvotteluissa. Tämä on sitä tärkeämpää, mitä enemmän osallistujia neuvotteluissa on. Mitä vaikeammaksi kansainvälinen kilpailutilanne muuttuu, sitä kiireellisemmin tätä asiaa on käsiteltävä. Haluaisin kuulla mielipiteenne uudesta aloitteesta.
Viimeiseksi otan esille tutkimuksen puiteohjelmat, joista keskustellaan parhaillaan. Useat parlamentin jäsenet ovat ottaneet esille erään seikan, josta tulee maatalouden kannalta erittäin tärkeä. Mitä mieltä olette siitä, pitäisikö meidän investoida nykyistä enemmän maataloutta ja rakenteita koskevaan tutkimukseen? Kuinka suhtaudutte bioetanolia koskevaan tutkimukseen? 
Giulietto Chiesa (ALDE ). –
   Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, Qatarissa alkanutta prosessia kutsuttiin kehityskierrokseksi. Hongkongin ministerikokous ei vastannut odotuksia, mikä on huolestuttavaa, sillä jollemme onnistu poistamaan 2 miljardin ihmisen köyhyyttä ja nälkää, maailma kulkee väistämättä kohti hallitsemattomia poliittisia ja yhteiskunnallisia kriisejä, joiden vaikutukset ovat tuhoisat.
Ymmärrän, että kompromissiin pääsy oli erittäin vaikeaa, mutta vuosi 2014 on liian kaukana tukien lakkauttamista ajatellen. Pelkään, että paljon ehtii tapahtua ennen kyseistä vuotta. EU ei välttämättä ole ainoa syyllinen, mutta olemme osasyyllisiä – en tarkoita komission jäsentä Mandelsonia vaan EU:ta. Oli jo todettu, että enemmän on tehtävä ja parempaan pyrittävä niiden auttamiseksi ja suojelemiseksi, jotka eivät siihen itse pysty ja jotka jäävät markkinoiden jalkoihin, kuten nyt on tapahtunut.
Komission jäsentä Mandelsonia on kiittäminen siitä, että hän edusti Hongkongissa EU:ta, joka ei ollut yhtä ylimielinen kuin Yhdysvallat. Koko länsimaailman tilan on kuitenkin saatava meidät ajattelemaan tätä tilannetta uudelleen täysin uudella tavalla, jos emme halua neuvottelukierroksen epäonnistuvan lisääntyvän maailmanlaajuisen epäjärjestyksen vuoksi. Tämä kehityshän on jo nähtävissä.
Hongkongin tapaamisissa kävi selväksi kolme olennaista asiaa: ensinnäkin WTO:ta on uudistettava, toiseksi maailmanjärjestys on muuttumassa ja Kiina väijyy meitä jo kulman takana ja kolmanneksi WTO:n perustamisen taustalla olevaa käsitystä maailmankaupasta on muutettava perusteellisesti. 
Friedrich-Wilhelm Graefe zu Baringdorf (Verts/ALE ). –
   Arvoisa puhemies, komission jäsen ja hänen Hongkongin neuvotteluja varten kokoamansa nuori tiimi eivät onnistuneet löytämään tasapainoa maataloustuotteiden EU:n markkinoille pääsyn ja teollisten tuotteiden kehitysmaiden markkinoille pääsyn välillä.
Kehitysmailla oli hyvä syy torjua markkinoiden avaamissuuntaus. Te taas näytitte maailman silmissä lähinnä naurettavalta, kun ette onnistunut lakkauttamaan vientitukia, vaikka ne olisi pitänyt lakkauttaa jo kauan sitten.
Tarjoamme kehitysmaille erittäin laajaa markkinoille pääsyä. Kyse on ainoastaan siitä, mitä edellytyksiä sille asetamme. Edellytämme vaatimusten täyttämistä ja hintatasomme ja normiemme noudattamista, jotta näiden maiden taloudet voivat kehittyä. Kun tarkastellaan kehitysmaiden pääsyä oman maanosamme teollisten tuotteiden ja palvelujen markkinoille, on erittäin tärkeää, ettei näiden maiden kaupan, infrastruktuurin ja palvelujen kehitystä tukahduteta tai tehdä mahdottomaksi. Sen sijaan maille pitäisi tälläkin alalla antaa mahdollisuus täyttää vaatimukset palvelujen tarjontaan, mistä on hyötyä maiden kehitykselle. Ehkä sitten voimme puhua kehityskierroksesta.
Toivon, että pohditte näitä asioita vielä kerran ja asetatte seuraavalla neuvottelukierroksella etusijalle vaatimusten täyttämisen. 
Georgios Toussas (GUE/NGL ). –
   Arvoisa puhemies, EU:n ja Yhdysvaltojen yhteisenä strategiana on ollut keskinäisistä ristiriidoista huolimatta se, että ne ovat pyrkineet kuudennen WTO:n ministerikonferenssin kautta tehostamaan kehitysmaiden ihmisten riistoa ja vaurautta lisäävien luonnonvarojen ryöväämistä.
Sekä WTO:n neuvottelujen tulokset että niiden täydellinen avoimuuden puute uhkaavat kehitysmaiden kansojen tulevaisuutta. WTO on osoittautumassa imperialistiseksi järjestelmäksi, joka palvelee monikansallisten suuryritysryhmittymien intressejä.
Hongkongissa saavutettu sopimus on kova isku kehitysmaiden taloudelle, itsenäisyydelle ja suvereeneille oikeuksille yleensä. Maataloustuotteita koskevalla sopimuksella nopeutetaan menettelyjä pienten ja keskisuurten tilojen toiminnan lakkauttamiseksi ja vahvistetaan samalla suuryritysten monopoliasemaa.
Muita kuin maataloustuotteita koskeva sopimus on ylitsepääsemätön este kehitysmaiden teolliselle kehitykselle. Kun samalla avataan luonnonvarojen markkinat, seuraukset ovat tuhoisat myös ympäristön kannalta.
Niin sanottu palvelujen vapauttaminen eli Bolkensteinin direktiivi, jota edistetään WTO:n välityksellä, avaa Pandoran lippaan ja tien kohti vesihuollon, terveydenhuollon, koulutuksen, liikenteen ja tiedonvälityksen kaltaisten hyödykkeiden täyttä kaupallistamista. Tarkoituksena on lisätä monopoliasemassa olevien yritysten voittoja.
Tilannetta ei kuitenkaan voida hyväksyä, ja kyynisyys läpäisee kaikki lääkkeiden tuotannon ja toimittamisen rajat. Tämä on rikos ihmisyyttä vastaan, kun otetaan huomioon, että päivittäin kuolee yli 30 000 ihmistä. He ovat kansainvälisen lääketeollisuuden kohtuuttoman tuotehinnoittelun uhreja, sillä heidän saatavillaan ei ole lääkkeitä suurepidemioiden torjumiseksi.
Tämä osoittaa, että WTO:ssa tehtävät sopimukset ovat yksinkertaisesti pelkurimaisia…
Roberta Angelilli (UEN ). –
   Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, odotimme Hongkongin kokoukselta huomattavasti enemmän kuin se antoi, vaikka jo etukäteen oli ilmoitettu, että siitä tulisi pelkkä keskustelukerho. Liian monia ongelmia jäi ratkaisematta, vaikka hyvänä tarkoituksena olikin monenvälisen kauppajärjestelmän tulevaisuuden varmistaminen.
Yksi useista tuhansiin eurooppalaisiin yrityksiin ja työntekijöihin vakavasti vaikuttavista seikoista on tiettyjen EU:n ulkopuolisten maiden harjoittama epäreilu kilpailu, josta koituu haittaa EU:lle. Esimerkiksi Kiinan harjoittama epäreilu kilpailu tarkoittaa sosiaalista ja ympäristöllistä polkumyyntiä. Selkokielellä se tarkoittaa sitä, että EU:n markkinoille tulvii erittäin halpoja tavaroita, jotka itse asiassa maksavat maltaita ihmisoikeusrikkomusten, työntekijöiden riiston ja ympäristönsuojelun laiminlyönnin muodossa. Nämä ovat huonolaatuisia tavaroita, joilla kirjaimellisesti ryövätään eurooppalaisten yritysten aineetonta omaisuutta ja teknistä tietoutta rangaistuksetta.
Kaupan esteiden vähentäminen on hyvä asia, mitä kukaan tuskin kieltää. Sen ei kuitenkaan pidä olla pelkästään mahdollisuus tuoda väärennettyjä ja orja- tai lapsityövoimaa käyttäen valmistettuja tavaroita EU:n markkinoille.
Arvoisa puhemies, lopuksi totean, että velvollisuutenamme on varmistaa, että WTO:n säännökset sisältävät tiukat säännöt teollis- ja tekijänoikeuksien suojasta sekä laatutuotteiden suojaamisesta maantieteellisin alkuperämerkinnöin. Niihin on sisällytettävä myös lausekkeet ympäristön ja työntekijöiden oikeuksien suojelusta. 
Christofer Fjellner (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Mandelson, WTO:n kokouksen jälkeen totesitte, että tulosta on pidettävä rakentavana kompromissina, sillä useimmat osapuolet ovat tyytymättömiä. Tämä on hyvä huomio, ja olisitte täysin oikeassa, jos kyse olisi budjettineuvotteluista, jotka ovat eräänlainen nollasummapeli, jossa myönnytykset todellakin maksavat rahaa. Tässä tapauksessa tilanne on kuitenkin juuri päinvastainen. Kauppaneuvotteluissa saamme aivan yhtä paljon etua siitä, että lakkautamme omat tullimme, kuin siitä, että pakotamme muut lakkauttamaan omat tullinsa. Kyse ei siis ole nollasummapelistä. Vaikka kokouksesta ei tullutkaan monen pelkäämä fiasko, meidän on mielestäni sanottava rehellisesti, että se epäonnistui. Ongelmien ratkaisua lykättiin tulevaisuuteen, jolloin katastrofi on vielä lähempänä. Olen jopa sitä mieltä, että kokouksessa tehtiin teollisten tuotteiden ja palvelujen tärkeää alaa koskeviin asiakirjoihin joitakin muutoksia, jotka pahensivat tilannetta.
Olen havainnut kaksi huolestuttavaa reaktiota. Ensinnäkin monenvälisten neuvottelujen suhteen vallitsee ilmeinen periksi antamisen ilmapiiri. Toiveita halutaan sen sijaan asettaa alueellisiin ja kahdenvälisiin sopimuksiin, mikä olisi suuri virhe. Näillä sopimuksilla ei koskaan saavuteta toivottuja tuloksia. Alueellisilla ja kahdenvälisillä sopimuksilla ei esimerkiksi pystytä vapauttamaan maailmankauppaa merkityksellisillä aloilla, ja niihin turvautuminen olisi aivan liian helppo tapa välttää harjoittamamme protektionismin asteittainen lakkauttaminen. Toiseksi olen havainnut ihmisten ajattelevan, että he tekivät osansa Hongkongissa ja että on muiden syy, jos asiassa ei edistytä. Mielestäni tämä asenne johtaa epäonnistumiseen. Olisi ymmärrettävä, ettei neuvottelujen eteneminen riipu siitä, kuinka hyvin kaikki syy onnistutaan sälyttämään muiden harjoittaman protektionismin niskoille. Se on sama kuin näkisi rikan veljensä silmässä muttei malkaa omassa silmässään. Edistystä tapahtuu sen sijaan silloin, kun ymmärrämme oman protektionismimme kustannukset.
Hongkongin kokouksen olisi herätettävä EU toimintaan sen sijaan, että todetaan ilmeinen tosiasia, eli se, että maatalouden alalla harjoittamamme protektionismi estää edistymisen huomattavasti tärkeämmällä alalla eli palvelujen ja teollisten tuotteiden kaupan vapauttamisessa. EU:n sekä Yhdysvaltojen, Japanin ja muiden maiden on ennen kaikkea ymmärrettävä, että maatalouden alalla harjoittamastamme protektionismista kuluttajille ja veronmaksajille koituvat kustannukset ovat riittävä syy lopettaa protektionismin harjoittaminen. Thomas Babington totesi jo vuonna 1824, että vapaakauppa, joka on yksi suurimmista siunauksista, jonka hallitus voi antaa kansalaisilleen, ei saa suosiota juuri missään maassa. WTO:n Hongkongin kokous osoittaa, että tämä olisi voitu yhtä hyvin sanoa nykypäivänäkin. Kuluttajina ja työntekijöinä me joudumme kaikki maksamaan maailmankaupan vapauttamisen puutteesta koituvan hinnan. 
Margrietus van den Berg (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, vähiten kehittyneiden maiden vapaa pääsy Yhdysvaltojen ja Japanin markkinoille on hyvä asia, mutta etua heikentää merkittävästi se, että useisiin tuotteisiin voidaan soveltaa poikkeuksia. Sama pätee useisiin haavoittuviin tuotteisiin, joiden alalla ei ole vieläkään edistytty lainkaan. Mielestäni tämä johtuu jälleen kerran EU:n omasta asenteesta. Myös puuvillan-, banaanin- ja sokerintuotannosta riippuvaiset maat sivuutettiin, ja ne olivat tähän ilmeisen pettyneitä.
On kuitenkin erittäin hyvä, että vientitukien lakkauttamisen määräajaksi on nyt vahvistettu vuosi 2013. Vaikka määräaika onkin mielestäni liian kaukana, se on kuitenkin asetettu. Toivon, että komissio haluaa poistaa kauppaa vääristävät vientituet huomattavasti aikaisemmin ja että tälle vahvistetaan täsmällinen aikataulu.
EU on luvannut miljardin euron tuen kauppatoimenpiteille vuoteen 2010 mennessä. Voiko komissio kertoa, mistä neuvoston monivuotisen talousarvion kohdasta tämä summa löytyy? Sama pätee itse asiassa myös 200 miljoonan euron summaan, joka on tarkoitettu sokerintuotannosta riippuvaisille maille, ja siihen liittyviin lupauksiin. Mielestäni kirjoittelemme edelleen täysin katteettomia sekkejä. On selvää, ettemme lainkaan hyväksy sitä, että Latinalaisen Amerikan, Aasian ja Afrikan köyhät tavoittelevat meiltä solidaarisuutta.
EU:n on paljastettava hampaansa, jotta kehityskierros onnistuisi. Ei niin, että vaatisimme G20-maiden sisäisen palvelujen kaupan vapauttamista – olemmehan jo huomanneet, kuinka vaikeaa tämä on pelkästään Euroopan unionissa – vaan niin, että asetamme työelämän perusnormit globaalin asialistan alkupäähän seuraavalla neuvottelukierroksella ja että uudistamme maatalouttamme nopeammin ja kattavammin meneillään olevalla neuvottelukierroksella. Komission jäsentä on syytä kiittää lämpimästi siitä, että hän vältti neuvottelujen epäonnistumisen. Voimme kuitenkin puhua onnistumisesta vasta vuoden 2006 lopulla, jos neuvottelukierros on silloin todellakin saatu päätökseen ja sopimukset pantu täytäntöön oikeudenmukaisesti. 
Jorgo Chatzimarkakis (ALDE ). –
   Arvoisa puhemies, kiitän komission jäsentä lämpimästi hänen sanoistaan. Haluan aluksi esittää kriittisen huomautuksen EU:n neuvottelukannasta, sillä mielestäni olemme olleet liiankin rehellisiä: kantamme ja neuvotteluvaltuutemme eivät jättäneet sijaa minkäänlaiselle vilpille. Mielestäni tätä on pohdittava uudelleen, sillä kaikki muut osapuolet ovat turvautuneet erilaisiin temppuihin. Me emme niin tehneet, vaan halusimme esittää lopulliset kantamme heti alkuvaiheessa.
Myönteisistä asioista haluan mainita sen, että teidän neuvottelutapanne ja tietojen välittäminen parlamentille lisäsivät päättäväisyyttämme, mistä kiitämme teitä lämpimästi. Tämän ansiosta olemme luonnollisesti pystyneet vaikuttamaan budjettineuvotteluihin Brysselissä, mitä pidän erittäin myönteisenä asiana.
Maantieteellisten alkuperämerkintöjen osalta emme edenneet lainkaan. Mainitsitte tämän, ja useat puhujat ovat jo tehneet selväksi, kuinka tärkeä asia tämä meille on. Haluan kertoa komission jäsenelle, että maantieteelliset alkuperämerkinnät ja niihin liittyvät teollis- ja tekijänoikeudet ovat asioita, joiden puolesta on taisteltava. Samalla meidän on oltava ovelia ja säilytettävä keskinäinen yhtenäisyys. 
Margrete Auken (Verts/ALE ). –
   Arvoisa puhemies, EU käyttäytyi häpeällisesti Hongkongissa. Maailma ehti jo toivoa, että EU ottaisi johdon käsiinsä, osoittaisi solidaarisuutta kehitysmaille ja pyrkisi varmistamaan todellisen vapaakaupan, jossa köyhimmille maille taattaisiin vapaa pääsy teollisuusmaiden markkinoille. EU:n olisi pitänyt hyödyntää vaikutusvaltaansa kehittääkseen WTO:sta tehokkaan monenvälisen sopimusjärjestelmän, jossa noudatetaan selkeitä yhteiskunnallisia ja ympäristöllisiä kaupan edellytyksiä. Minusta näyttää kuitenkin siltä, että EU käyttäytyi melkein Yhdysvaltojakin huonommin. Se toimi itsekeskeisesti, siltä puuttui solidaarisuuden tunnetta, se turvautui kaikenlaisiin kikkoihin ja syyllistyi ilmeisen selvään valta-asemansa väärinkäyttöön yrittäessään pakottaa kehitysmaat avaamaan markkinansa meidän vientituotteillemme.
EU ei halua millään lailla puuttua omiin kohtuuttomiin ja tuhoisiin maatalouden tukiimme. Vientitukien lakkauttamista koskeva sopimus sisältää liian myöhäisen määräpäivän, ja se on täynnä salakähmäisiä ehtoja. EU arvostelee Yhdysvaltojen puuvillapolitiikkaa, kylläkin perustellusti, mutta käyttäytyy sitten itse täysin samalla tavalla esimerkiksi sokerialalla. Sopimuksesta oli tarkoitus tulla Thamesinkin liekkeihin leimahduttava kehityspaketti, jolla olisi todella saatu parannettua köyhien asemaa, mutta lopulta se sai aikaan vain mitättömän kipinän. Mikä pettymys! 
Daniel Caspary (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, komissio piti parlamentin jatkuvasti tietoisena neuvottelujen etenemisestä niin ennen WTO:n Hongkongin kokousta kuin sen aikanakin. Tämä oli suureksi avuksi, ja siitä haluan kiittää lämpimästi. Haluan esittää komissiolle seuraavat kysymykset.
Ensinnäkin komissiolla oli paljon hyviä ideoita muttei minkäänlaista tiedotus- ja vakuuttamisstrategiaa, minkä vuoksi yleisöstä näytti, että EU oli neuvotteluissa lähes jatkuvasti puolustuskannalla. Muut valtiot mustamaalasivat EU:ta taitavasti väittäen sen estävän edistymisen omista itsekeskeisistä syistään. Kuinka komissio aikoo parantaa tiedotusstrategiaansa? Mitä käytännön toimia se ehdottaa ja milloin se aikoo toteuttaa ne?
Toiseksi Dohan kehityskierroksen alkuperäinen tavoite oli sopia kauppapolitiikan kunnianhimoisesta uudistamis- ja vapauttamisohjelmasta, josta hyötyisivät etenkin kehitysmaat. Kuten ennen Hongkongin kokousta, sen aikana ja sen jälkeen havaittiin, on valitettava tosiasia, että yhä useammat ihmiset yhdistävät globalisaatio-sanan vaaraan eivätkä mahdollisuuteen. EU:ssa kouluista on valmistumassa kokonainen sukupolvi, joka ei ole oppinut sosiaalisen markkinatalouden ja maailmankaupan perusteita, ja siksi he ovat helppoa riistaa harhaanjohtaville ja valheellisille kampanjoille. Myös tiedotusvälineissä raportoidaan työpaikkojen siirtymisestä ulkomaille melkein enemmän kuin mistään muusta, eikä niissä todellakaan puhuta työpaikkojen luomisesta tai maailmankaupan mukanaan tuomasta vauraudesta. Tämä lisää turvattomuuden tunnetta ihmisten keskuudessa, kuten tekevät radikaaliryhmien kampanjatkin, joissa tarkoituksena on lietsoa pelkoa ja levittää väärää tietoa EU:n tuella.
Toukokuun 12. päivän täysistunnossa komissio sitoutui esittämään suunnitelman ennakoivasta kampanjasta, jota toteutettaisiin WTO:n neuvottelujen aikana ja jolla ihmiset saataisiin vakuuttuneiksi maailmankaupan hyödyistä. Tällaista suunnitelmaa ei ole nähty vieläkään. Onko sellainen tarkoitus esittää ja milloin?
Kolmanneksi, aikooko komissio luokitella Kiinan markkinataloudeksi, vaikkei se ole yhtään sen perustellumpaa nyt kuin aiemminkaan? 
Glenys Kinnock (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, kiitän komission jäsentä. Haluan aluksi mainita muutaman myönteisen asian. Ensinnäkin – tätä ei käsittääkseni ole vielä kukaan maininnut – on erittäin tärkeää, että lopullisessa tekstissä käsitellään elintarvikeapuun liittyviä Yhdysvaltojen väärinkäytöksiä ja että on luotu "ruokaturvalaatikko". Toiseksi on tärkeää, että tekstissä hillitään "sinisen laatikon" kohtuuttomuuksia. Lopullinen teksti sisältää myös rohkaisevia mainintoja erityistuotteista ja erityisistä suojamekanismeista. Nämä ovat myönteisiä asioita.
Myönteistä on myös Apua kaupalle -aloite, vaikka suhtaudunkin epäillen siihen, että sen toteuttamisesta ovat vastuussa Maailmanpankki ja Kansainvälinen valuuttarahasto, kun otetaan huomioon rahoitusehtojen painotus, josta nämä laitokset ovat kuuluisia. Kollegani van den Bergin tavoin olen erittäin halukas tietämään, mistä komission puheenjohtajan Barroson Gleneaglesissa lupaamat miljardi euroa otetaan. Esitetyiltä talousarviolupauksilta puuttuu pohja.
Johdin AKT-valtioiden tiedotustilaisuutta Hongkongissa ja sain selvän käsityksen näissä maissa vallitsevasta turhautumisen ja pettymyksen tunteesta. WTO on tehnyt AKT-valtioille karhunpalveluksen sokerin, banaanin ja puuvillan aloilla. Arvoisa komission jäsen Mandelson, nämä maat ovat luonnollisia liittolaisiamme, mutta meidän on osoitettava käytännössä, että noudatamme meille annettuja Dohan kehitysohjelmaa koskevia neuvotteluvaltuuksia, sillä muuten emme pysty tulevien kuukausien aikana turvautumaan AKT-kumppanivaltioidemme tukeen. Lisäksi sokeripöytäkirjan allekirjoittaneille maille on välttämätöntä antaa merkittävästi lisää pitkän aikavälin rahoitusta.
Onko meillä jäljellä olevassa lyhyessä ajassa realistiset mahdollisuudet edetä polkumyynnin lopettamisessa ja voimmeko taata kehitysmaille oikeuden suojella tilojaan, lapsenkengissä olevia tuotannonalojaan ja palveluitaan? Vahvistammeko kehitysmaiden vientituotteille oikeudenmukaisen ja tasavertaisen pääsyn markkinoillemme? Nämä ovat keskeisiä seikkoja. Luettelo on pitkä. Arvoisa komission jäsen, pystyttekö tähän 30. huhtikuuta mennessä? 
Danutė Budreikaitė (ALDE ). –
   Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, Hongkongissa järjestetyssä kuudennessa WTO:n ministerikokouksessa käsiteltiin useita tärkeitä maailmankauppaan liittyviä asioita, mutta tuloksissa ei ole hurraamista. Ainoastaan yksi kaupan helpottamista käsittelevän neuvotteluryhmän esittämä raportti hyväksyttiin yksimielisesti, eikä palvelualalla saatu käytännössä mitään tuloksia.
Komissiolla on tänä keväänä edessään vaikeat neuvottelut. Yhteensä 149 kehitys- ja teollisuusmaan kauppaintressejä on todellisuudessa hyvin vaikea sovittaa yhteen. WTO on järjestö, jolla on omat sääntönsä ja päätöksentekomenettelynsä, mutta viiden viime vuoden aikana se ei ole pystynyt tekemään mitään päätöksiä. On myönnettävä, että WTO on kriisissä.
Kehotankin Euroopan komissiota tekemään aloitteen WTO:n uudistuksesta. Siinä on muutettava sääntöjä ja päätöksentekoa, sisällytettävä sääntöihin uusia ulottuvuuksia, kuten yhteiskunnallisia ja ympäristöllisiä asioita, sekä edistettävä reilua kauppakilpailua kaikkien WTO:n jäsenten, niin kehitys- kuin teollisuusmaidenkin, välillä.
Haluan lisätä, ettei kauppaa voida enää pitää tuotannosta, työturvallisuudesta ja ympäristöseikoista riippumattomana alana. Kauppa on ainoastaan taloudellisen toiminnan tulos. 
Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, keskustelun tässä vaiheessa lähes kaikki on jo sanottu. Kuten komission jäsen totesi, tärkein ja merkityksellisin seikka lienee se, että parlamentti otetaan täysimääräisesti mukaan komission käymiin neuvotteluihin.
Hongkongin kokouksen arviosta on kuultu kaikki mahdollinen: kukaan ei ole täysin tyytyväinen. Tulee mieleen vertaus lasista, joka on toisten mielestä puoleksi täynnä ja toisten mielestä puoleksi tyhjä. Epäonnistuiko kokous täysin? Ei. Onnistuiko se täysin? Ei. Ehkäpä onnistuminen oli sitä, ettei kokous epäonnistunut, vaikka niin aluksi epäiltiinkin käyvän.
Mikä on ollut EU:n tehtävä? Mielestäni on perusteltua tunnustaa, että komissio ja vastuussa ollut komission jäsen ovat toimineet erittäin hyvin, ja tämä olisi nyt tunnustettava. Mielestäni olisi oikein tunnustaa myös se, että komission yksiköt ovat pitäneet parlamentin hyvin ajan tasalla, mikä on erittäin tärkeää komission jäsenen esille ottaman työskentelyn kannalta.
Jotkut olisivat halunneet, että maatalouden alalla olisi tehty enemmän myönnytyksiä, mutta EU on selvästi tehnyt jo velvollisuutensa tällä alalla uudistettuaan YMP:n, kuten se on tehnyt myös kalatalouden alalla KOR:n uudistuksella. Muiden on nyt edettävä tällä alalla, ja kuten muutkin puhujat ovat todenneet, parlamentin hermoja on ehkä raastanut eniten Yhdysvaltojen tekopyhä asenne EU:hun maatalouden ja kehitysyhteistyön alalla.
Palvelualalla emme ole edenneet, ja muiden on sitouduttava avaamaan markkinoitaan EU:n palvelualan suuryrityksille. Tämä on keskeistä kaikkien kannalta, myös näiden muiden kannalta, sillä palvelut liittyvät kaikkiin talouden aloihin, ja tämä on erittäin tärkeä asia EU:lle.
Keskusteluja ja neuvotteluja jatketaan, mutta ne ovat monimutkaisia. Tarvitaan taitoa, kärsivällisyyttä ja paljon tahtoa, jotta saadaan jatkettua vuoropuhelua ja jotta päästään yhteisymmärrykseen. Haluamme, että Dohan neuvottelukierroksesta saadaan kaikkia hyödyttävät tulokset, että kaikki tekevät myönnytyksiä ja että päästään tyydyttävään kompromissiin, joka johtaa nykyistä vapaampaan ja oikeudenmukaisempaan kauppaan, jota säännellään monenvälisillä ja avoimemmilla säännöillä. Tässä yhteydessä haluamme kiittää komission jäsentä yhteydenpidosta parlamenttiin. Kuten totesitte, parlamentin mukaan ottaminen tarkoittaa kansalaisten mukaan ottamista. Me edustamme kansalaisia, ja on erittäin hyödyllistä, että olemme kaikki samaa mieltä asioista. 
Javier Moreno Sánchez (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, arvoisa komission jäsen, synkistä ennusteista huolimatta Dohan kehityskierros ja WTO ovat vielä hengissä. Nyt on kuitenkin työskenneltävä tiukassa aikataulussa.
Minäkin olen kiitollinen keskinäisestä yhteistyöstämme viimeisimmän ministerikokouksen aikana ja katson, että parlamentti on edelleen otettava tiiviisti mukaan koko neuvotteluprosessiin, myös Genevessä 30. huhtikuuta järjestettävään yleisten asioiden neuvoston kokoukseen. Tämä todettiin jo edellä.
Haluan kiittää komissiota vientitukien poistamisessa ja samankaltaisissa toimenpiteissä saavutetusta edistyksestä. Arvoisa komission jäsen, voisitteko kuitenkin selventää kauppakumppaniemme kanssa tehtyjä sitoumuksia ja sovittuja aikatauluja vientitukien, elintarvikeavun ja valtion yritysten suhteen?
Koska aika on rahaa, kysyn, onko komissio päättänyt poliittisesta aloitteesta, jolla tärkeimpiä osapuolia, myös nousevia talouksia, kannustetaan täyttämään sitoumuksensa, jotta kehityskierros saadaan päätökseen tämän vuoden aikana?
Viimeiseksi kysyn, kuinka Hongkongissa tehdyt sopimukset mielestänne vaikuttavat siihen, saavutetaanko EU:n ja Mercosurin välisissä neuvotteluissa halutut tulokset? 
Jean-Pierre Audy (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, en enää käsittele tätä monitahoista aihetta. Korostan ainoastaan muutamia seikkoja ilmaistakseni, kuinka tärkeänä pidämme EU:ta, joka toimii poliittisena välineenä kansainvälisen kaupan kaltaisista asioista käytävissä neuvotteluissa. Arvoisa komission jäsen, yhdyn muiden teille osoittamiin kiitoksiin, kuten myös komission jäsenelle Fischer Boelille ja Eurooppa-neuvoston edustajalle Johnsonille osoitettuihin kiitoksiin.
Mitä tulee vientitukien lakkauttamiselle asetettuun määräaikaan eli vuoteen 2013, olen ehdottanut riippumattoman tarkastuksen toteuttamista kaikkien tukimuotojen osalta. Siinä olisi erotettava toisistaan humanitaarisiin asioihin liittyvät näkökohdat, joita on käsiteltävä julkisesti, ja kansainvälistä kauppaa koskevia kilpailusääntöjä vääristävät näkökohdat, joista on päästävä eroon, jos haluamme lopettaa tekopyhän toiminnan tässä asiassa. Haluan kiinnittää huomionne viiteen seikkaan.
Ensinnäkin monimuotoisessa maailmassa on keskeisen tärkeää, että kansakunnilla on mahdollisuus käydä monenvälistä vuoropuhelua kansainvälistä kauppaa koskevista aiheista. Pahoittelen kuitenkin sitä, että kansakuntiensa valittuja edustajia eli parlamentteja ei otettu yhtä tiiviisti neuvotteluihin mukaan kuin kansalaisjärjestöt. Jäsenvaltioiden on ymmärrettävä, ettei parlamentteja voida enää vaatia hyväksymään kansainvälistä kauppaa koskevien sopimusten rahoittamista ja ratifioimaan sopimuksia tällä tavoin, ellei parlamentin jäseniä oteta mukaan neuvotteluihin.
Lisäksi meidän on suojattava maatalousmarkkinoitamme vapaalta pääsyltä pian koittavina epävarmuuden aikoina. Meidän on oltava valmiita taistelemaan maantieteellisiä alkuperämerkintöjä koskevan asian puolesta, sillä tätä juttua ei ole vielä läheskään voitettu.
Arvoisa komission jäsen, neljänneksi on kehitettävä tulevaisuuteen suuntautunut merkittävä hanke, jonka tarkoituksena on toteuttaa määrällinen ja laadullinen arvio kaikkien näiden neuvottelujen taloudellisista ja sosiaalisista vaikutuksista EU:hun. Esimerkkinä mainitsen työllisyysvaikutuksen. Tässä yhteydessä voisimme hyödyntää Euroopan talous- ja sosiaalikomitean yhtenäismarkkinoiden seurantaryhmässä tehtyä työtä.
Lisäksi etenkin länsimaiden talouksien kannalta on erittäin tärkeää, että ne osallistuvat todellisten mekanismien täytäntöönpanoon köyhyyden poistamiseksi maailmasta, sillä ne ovat vaurastuneet markkinaperiaatteiden soveltamisen myötä. Jos me emme demokraatteina näin tee, maksamme siitä vielä korkean poliittisen hinnan ennen kaikkea ääriliikkeiden nousun muodossa. 
David Martin (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, Hongkongin neuvotteluissa päästiin niille asetettuun vähäiseen tavoitteeseen eli onnistuttiin määrittelemään etenemissuunnitelma, josta käy ilmi, että edessämme oleva tie on kivinen ja että johtavien kuljettajien on tehtävä joitakin tiukkoja käännöksiä. Meillä on kehityspaketti, joka ei ole riittävän avokätinen, vientitukien lakkauttamisen päivämäärä, joka on liian kaukana tulevaisuudessa, GATS:ia koskevia ehdotuksia, jotka eivät ole riittävän joustavia, sekä muiden kuin maataloustuotteiden markkinoille pääsyä koskeva malli, joka ei ole riittävän oikeudenmukainen. Lisäksi on tunnustettu tarve soveltaa erityis- ja etuuskohtelua, mutta tätä ei ole tehty riittävän selvästi. Saavutimme siis Hongkongissa edistystä, mutta paljon on vielä tehtävä ja komission jäsen kuulee vielä useaan otteeseen ilmaisun "paljon on tehty, mutta paljon on vielä tehtävä".
Mielestäni Euroopan unioni ei ole syyllinen siihen, että paljon on jäänyt tekemättä, vaan syyllisiä ovat johtavat neuvottelukumppanimme. Haluan muiden tavoin kiittää komission jäsentä ja komission henkilökohtaa sekä puheenjohtajavaltio Yhdistyneen kuningaskunnan johdolla toiminutta neuvostoa, joka teki kovasti töitä edistääkseen useita näistä aiheista. 
Maria Martens (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, epäilen suuresti, olisimmeko voineet odottaa enemmän Hongkongissa pidetyltä WTO:n kokoukselta. Miksi maat sitoutuisivat tässä vaiheessa, jos lopulliseen tulokseen on tarkoitus päästä vasta vuoden lopulla? On aivan selvää, että enemmän aikaa on kulutettu parhaan mahdollisen tasapainon löytämiseen köyhille maille annettavan avun ja oman taloudellisen vahvuutemme huomioimisen välille. Mielestäni osapuolet ovat motivoituneita uusien kauppasopimusten tekemiseen. Tarvitaan hyviä sopimuksia, jottei kauppaa ryhdytä käymään Villin lännen tapaan. Laki ja järjestys kaupassa on kaikkien edun mukaista. Olen vakuuttunut myös siitä, että köyhien maiden tilanteen parantaminen saa lopulta suurta kannatusta. Tässä mielessä kokouksen tulos on lupaava välivaihe.
Vielä on kuitenkin paljon tehtävää ennen kuin voimme kutsua tätä kehityskierrokseksi. Suhtaudun myönteisesti sitoumukseen maatalouden vientitukien ja myös suorien tukien lakkauttamisesta. Pidän myönteisenä myös muiden maiden aloitteita, kuten Kaikki paitsi aseet -aloitetta. Niitä on sovellettava useampiin kehitysmaiden tuotteisiin ja kaikkiin vähiten kehittyneisiin maihin. Lisäisin tähän myös erityis- ja etuuskohtelun vaikutukset sekä valmiuksien kehittämistoimet.
Olen tyytyväinen, että komission jäsen on samaa mieltä kanssani siitä, että kierroksen on oltava kehityskierros. Haluan kiittää häntä aktiivisuudesta ja sitoutumisesta. Mielestäni hänen neuvotteluasemansa on erittäin hankala, sillä neuvotteluvaltuudet ovat edeltäkäsin kaikkien tiedossa, mikä johtuu EU:n päätöksentekoprosessin julkisuudesta.
On hyvä, että jäsenvaltiot ovat toimineet johdonmukaisen yhtenäisesti. Valitettavaa on ehkä ollut se, että EU:n strategia on joutunut muiden neuvottelijoiden strategioita useammin hyökkäyksen kohteeksi joskus jopa EU:n sisältä päin. Olisiko tämä syy siihen, miksi EU saa usein huonot kortit, vaikka se on huomattavasti vahvempi ja tekee enemmän kuin muut maat?
Jotta varmistettaisiin julkinen tuki Geneven neuvotteluille, haluan pyytää komission jäsentä osoittamaan neuvottelujen jatkuessa samanlaista sitoutumista kuin tähänkin saakka ja pitämään Euroopan parlamentin edelleen ajan tasalla neuvottelutilanteesta ja strategiasta. Näin saamme aikaan kaivattua edistystä jopa väärentämisen ja palvelujen tärkeillä aloilla. Näillä aloillahan on tehtävä vielä paljon. 
Godelieve Quisthoudt-Rowohl (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, Hongkongin neuvottelukierros on ohitse. Kuinka WTO jatkaa eteenpäin? Vaikkei mitään konkreettista ole saavutettu, on todettava, ettei yhteydenpito ole katkennut, mitä pidän tässä tilanteessa psykologisesti erittäin tärkeänä.
Tämänpäiväiset huomautukseni liittyvät pikemminkin yleiseen tilanteeseen. Arvoisa komission jäsen, hyödynsitte ensinnäkin erittäin hyvin teille annetut neuvotteluvaltuudet. EU sai yleisesti kiitosta siitä, kuinka se kerrankin saavutti jotain toimimalla täysin yhtenäisesti, vaikka meidät tietyssä määrin ajettiinkin nurkkaan. Meiltä odotetaan kuitenkin enemmän kuin muilta teollisuusmailta.
Toiseksi teitte erittäin sujuvaa yhteistyötä parlamentin kanssa ja piditte lähestulkoon velvollisuutenanne ilmoittaa meille tilanteen kehittymisestä joko henkilökohtaisesti tai muiden välityksellä. Kaikessa on aina parantamisen varaa, mutta saimme todellakin kattavat tiedot ja meidät otettiin erittäin hyvin mukaan työskentelyyn. Kysymys kuitenkin kuuluu, riittääkö tämä ja kuinka asiat voitaisiin hoitaa tulevaisuudessa. Mielestäni parlamentin oikeuksia on lujitettava kiireellisesti ulkomaankauppaa koskevissa asioissa, eikä tämä liity mitenkään perustuslakiin. Globalisaation edetessä ja syvetessä ulkomaankauppaan liittyvistä politiikan aloista tulee entistä merkityksellisempiä. Kun politiikan alasta tulee tärkeä yleisön silmissä, kansalaisten valitsemien edustajien on pystyttävä vaikuttamaan siihen, ja siksi meillä on oltava nykyistä enemmän vaikutusvaltaa komissioon nähden ja meidän on pystyttävä valvomaan sen toimintaa tarkemmin. Puhun nyt tulevaisuudesta enkä niinkään kritisoi komission tämänhetkistä työskentelyä. 
Christopher Beazley (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, panen merkille, että komission jäsen pyysi parlamentilta ehdotuksia tulevista toimista ja suuntauksista avauspuheenvuorossaan samalla, kun hän vastasi jäsen Barón Crespon suulliseen kysymykseen. Tätä ei ole vielä käsitelty keskustelussa, mutta käsittääkseni sekä Ukraina että Venäjä ovat WTO:n ehdokaskandidaatteja.
Onko komission jäsenellä mielessään aikataulu, jonka mukaisesti näiden kahden erittäin tärkeän talouden liittymistä voitaisiin harkita, ja mitä näiden maiden muun muassa olisi tehtävä jäsenyyden ansaitakseen? Minulla on mielessäni eräs ala, jota ei käsittääkseni käsitellä WTO:n neuvotteluissa: energia-ala. Parlamentti keskustelee asiasta myöhemmin tällä viikolla. Venäjä esti EU:n jäsenvaltiosta Puolasta peräisin olevien maataloustuotteiden tuonnin syistä, joita useimmat eivät ymmärrä. Arvoisa komission jäsen, oletettavasti olette täysin sitä mieltä, että kaikkien jäsenten on noudatettava yhteisiä sääntöjä riippumatta siitä, ovatko niiden demokratiamalli ja -käsitys sekä kansainvälistä kauppaa koskevan lainsäädännön noudattaminen täysin samanlaisia kuin EU:ssa. Tämä on oleellista.
Olemme tähän asti käsitelleet aikaisemmin niin kutsuttujen ensimmäisen ja kolmannen maailman välistä kehitysyhteistyösuhdetta. Toinen maailma oli käsittääkseni tuolloinen kommunistisista diktatuureista muodostunut itäblokki. Miten näette suhteidemme kehittyvän toiseen maailmaan? 
Peter Mandelson,
   Arvoisa puhemies, vastaan viimeisimpään kysymykseen, joka ei liity juuri lainkaan tämän keskustelun aiheeseen. Saanen sanoa, että arvoisa jäsen perustelee melko hyvin sitä, miksi Venäjä ja Ukraina pitäisi ottaa mukaan WTO:hon, sillä silloin niihin sovellettaisiin WTO:n kansainvälisiä sääntöjä ja riitojenratkaisumenettelyjä. Näiden maiden on kuitenkin sitouduttava etukäteen yksiselitteisesti tiettyihin asioihin ennen kuin ne voivat saada kunnian liittyä WTO:hon. Näistä asioista keskustellaan jatkuvasti.
Yritän puhua lyhyesti, vaikka keskustelussa otettiin esille useita asioita ja kysymyksiä. En voi käsitellä niitä kaikkia. Suhtaudun myönteisesti jäsenten esittämiin ideoihin. Olen pannut merkille toimintaamme kohdistetun kritiikin, ja on sanomattakin selvää, että olen kiitollinen kohteliaisuuksista ja kiitoksista. Olen kuitenkin hyvin tietoinen siitä, että neuvottelijaa kiitetään, kun hän ei tee mitään väärää. Neuvottelijan pitää kuitenkin pyrkiä toimimaan oikein. Se on vaikeampaa ja haasteeni tulevina kuukausina.
Olen täysin samaa mieltä sen jäsenen kanssa, joka totesi, että Euroopan parlamentin oikeuksia on vahvistettava kauppaa koskevissa asioissa. Olen itsekin aina todennut näin. Kun otetaan huomioon, että suhteemme on näinä aikoina näinkin läheinen, en muuta haluakaan kuin lujittaa suhteitamme edelleen.
Haluan sanoa muutaman sanasen niille, jotka ovat ilmaisseet huolensa EU:hun kohdistetusta kansainvälisestä arvostelusta. Se on tietyssä määrin arvostelua, mutta paremmin sitä voisi kuvata sanalla propaganda. Kaikki on sallittua sodassa, rakkaudessa ja kansainvälisissä kauppaneuvotteluissa. Meidän on ymmärrettävä, että kun neuvottelukumppanimme saavat sovitettua yhteen intressinsä maatalouden alalla, meitä vastaan esitetään mitä erilaisinta kritiikkiä, jonka taustalla on kuitenkin yksi tavoite eli 25 jäsenvaltion yhtenäisyyden testaaminen. Tarkoituksena on horjuttaa 25 jäsenvaltion yhtenäisyyttä ja saada sitä kautta neuvotteluetua.
Tästä syystä Hongkongissa osoittamamme yhtenäisyys on niin tärkeätä. Kyse ei ole ainoastaan jäsenvaltioiden välisestä solidaarisuudesta, sillä perustelujen ja viestin yhtenäisyys on paras vastaus meihin kohdistettavaan propagandaan. Käsitykseni tästä on nimittäin se, ettei propaganda lakkaa eikä hiljene vaan äänekäs arvostelu jatkuu tulevina vuosina, mutta samalla se menettää kuitenkin uskottavuuttaan eikä uppoa enää samalla tavoin useimpiin kansainvälisiin kommentaattoreihin, jotka seuraavat tarkkaan neuvottelujen kehittymistä. Hongkongin kokouksen jälkeen olen huomannut, että neuvottelujen sisältöä on arvioitu tasapainoisemmin ja hienosyisemmin kuin aiempina kertoina.
Kuten useat parlamentin jäsenet aivan oikein totesivat, emme joudu ainoastaan vastaamaan meihin kohdistettuun arvosteluun ja propagandaan vaan myös etsimään liittolaisia. Emme saa neuvottelukierrosta päätökseen, ellemme pysty mukauttamaan yhteen omia intressejämme ja nousevien G20-talouksien intressejä ja neuvottelutavoitteita. Näiden maiden intressit eivät ole yhtenäiset, mutta maat toimivat kiitettävän kurinalaisesti. Emme pystyisi neuvottelemaan yksittäisien maiden kanssa, sillä tyydyttävään tulokseen ei olisi mahdollista päästä, jos nämä nousevat G20-taloudet eivät olisi järjestäytyneet nykyisellä tavalla yhtenäisesti näissä neuvotteluissa. Katsonkin, että olemme Cancúnin jälkeen joskus kärsineet EU:ssa siitä, että neuvottelukumppanimme ovat järjestäytyneet hyvin, mutta toisaalta järjestäytyneisyyden vastakohta on kaaos, mikä on puolestaan onnistuneen kauppaneuvottelukierroksen vihollinen. Suhtaudun myönteisesti G20-maiden neuvottelukumppaneihimme, mutta mielestäni myös ne parlamentin jäsenet ovat oikeassa, jotka ovat tänä iltana huomauttaneet, että meidän on vahvistettava yhteisiä intressejämme ja suhdetta AKT-valtioihin.
Eräs asia, jonka olen oppinut ja joka on minulle valjennut tähän toimeen ryhdyttyäni, on se, että kun tiettyjen kehitysmaiden intresseihin vedotaan tai vastataan tai kun niihin yritetään mukautua, käy useimmiten niin, että samalla muilta kehitysmailta viedään jotain, heikennetään niiden mahdollisuuksia tai aiheutetaan tyytymättömyyttä niissä. Jotkut parlamentin jäsenet voisivat ottaa tämän huomioon tänä iltana pidettyjen puheenvuorojen perusteella. Tästä syystä onkin niin, että kun joudumme arvostelun kohteeksi, kuten komissio on muutaman kerran tänä iltana joutunut siitä, ettei maatalouden uudistusta ole toteutettu tarpeeksi nopeasti tai tarpeeksi pitkälle joidenkin hieman kilpailukykyisempien kehitysmaiden intressien ja edun kannalta, on ymmärrettävä, että mitä pidemmälle ja nopeammin uudistusta toteutetaan, sitä enemmän tuskaa aiheutetaan muille kehitysmaille. Kun vierailen Afrikan tai Karibian maissa ja näen mielenosoituksia, kaduilla eivät ole maailman köyhät ja hyväksikäytetyt, jotka haluaisivat meidän menevän pidemmälle maatalouden uudistuksessa, vaan kokemukseni mukaan kaduilla osoittavat mieltään hyvin köyhien, puutteenalaisten ja riistettyjen kehitysmaiden ihmiset, jotka pyytävät meitä hidastamaan maatalouden uudistustamme, eivät nopeuttamaan sitä.
Tietyssä määrin kyse on korvauksista, joita kehitysmaille annetaan mukautuksista, joita niiden on toteutettava maatalouden uudistuksen vuoksi. Jäsen Kinnock otti perustellusti esille sokerialan. Totean komission jäsenen Fischer Boelin puolesta ja omasta puolestani, että komission lähestymistapa on selkeä. Ehdotimme 190:ä miljoonaa euroa vuosittain kaudelle 2007–2013 korvauksena AKT-valtioiden kanssa sovitusta sokerialan toimintasuunnitelmasta. Talousarviosta väännetty kompromissi tarkoittaa kuitenkin sitä, että asiaankuuluvasta budjettikohdasta toimintasuunnitelmalle osoitetut määrärahat ovat 20 prosenttia arvioitua pienemmät. On erittäin ikävää, jos joudumme määrärahojen vähäisyyden vuoksi peräytymään ehdottamamme suunnitelman alkuperäisistä tavoitteista.
Kehotan tänä iltana Euroopan parlamenttia auttamaan komissiota sen varmistamisessa, että riittävät varat löydetään toimintasuunnitelman toteuttamiseksi ja että ne todella vastaavat sokerialasta riippuvaisten AKT-valtioiden tarpeita. Pitkäaikainen suhteemme näihin maihin on erittäin arvokas, ja haluamme pitää sen sellaisena myös tulevaisuudessa. Meidän olisi yhdessä varmistettava myös se, että vastaavat talousarviovarat myönnetään jatkossakin. Pyrin tietenkin kaikin keinoin säilyttämään alkuperäiset 190 miljoonan euron määrärahat, mutta komissio ei ole budjettivallan käyttäjä: se olette te ja neuvosto. Siksi kehotan teitä tekemään kaikkenne tämän varmistamiseksi.
Haluan mainita toisen asian, joka tulee jatkuvasti aivan perustellusti esille näissä neuvotteluissa ja joka koskee investointeja kehitysmaiden palveluihin ja palvelupohjaiseen infrastruktuuriin. Palvelujen kaupan vapauttaminen on yhtä tärkeä osa neuvottelukierroksen asialistaa kuin maatalouskin. Haluan korostaa, että tarkoituksenamme näissä neuvotteluissa on edistää kauppaa, sillä kauppa lisää talouksien välistä kasvua. Kaupan edistäminen ei mielestäni kuitenkaan ole sama asia kuin niiden alojen kaupallistaminen, jotka muut valtiot ja hallitukset haluavat oikeutetusti pitää omassa päätäntävallassaan. Se on niiden valinta, ja niillä on oikeus määrätä näiden alojen politiikasta. Palvelujen kaupan vapauttamista koskevissa neuvotteluissa ei missään yhteydessä pyritä heikentämään saati sitten poistamaan maiden oikeutta säännellä julkisia palvelujaan.
Otetaan esimerkiksi vesihuolto, jonka eräs parlamentin jäsen jo mainitsi. Mistä kehitysmaat saavat ne pääomainvestoinnit, teknologiansiirrot ja hallinnointia koskevan taitotiedon siirrot, joita tarvitaan mahdollisimman tehokkaan vesihuollon toteuttamiseksi näissä maissa, jotta voidaan varmistaa niiden kipeästi tarvitsema vedenjakelu, ellei tämä tapahdu ulkomaisten investointien, ulkomaisen taitotiedon ja ulkomaisen teknologiansiirron avulla? Asiassa on säilytettävä suhteellisuudentaju samalla, kun tunnustetaan ja taataan kehitysmaiden sääntelyoikeudet.
Maataloudesta totean, että sen jättäminen neuvottelujen ulkopuolelle ei tule kysymykseenkään, ja ne, jotka toivoivat sen olevan suositeltavaa tai mahdollista, ovat jo kauan sitten luopuneet toivosta lopullisesti. Maataloustuotteiden kauppaa on vapautettava, mutta se on tehtävä tavalla ja vauhdilla, jotka ovat hallittavissa ja joihin EU:n maatalousyhteisöt voivat mukautua. Vapauttamisen yhteydessä on löydettävä oikea tasapaino eri kehitysmaiden intressien välillä, sillä kuten aiemmin totesin, kaikki kehitysmaat eivät ole samanlaisia.
EU:n maatalousala kuitenkin muuttuu ja kehittyy, ja sen myötä erikoistuneen tuotannon ja erikoistuotteiden sekä maantieteellisesti merkittyjen tuotteiden tärkeys kasvaa entisestään. Tästä syystä maantieteellisten merkintöjen suojaaminen on olennainen ja välttämätön edellytys neuvottelukierroksen loppuun saattamiselle. Osoitan sanani jäsen Mannin lisäksi myös muille parlamentin jäsenille. Kyseessä on pakettiratkaisu, mikä tarkoittaa, ettei mistään ole sovittu ennen kuin kaikesta on päästy sopimukseen. Mielestäni tämä on oleellisen tärkeää. Tällä välttämättömällä suojakeinolla kukin WTO:n jäsen voi varmistaa, ettei sen elintärkeitä intressejä kielletä tai jätetä huomiotta. Jos kyse ei olisi pakettiratkaisusta eikä periaatteena olisi se, ettei mistään ole sovittu ennen kuin kaikesta on sovittu, asemamme olisi huomattavasti heikompi. Silloin meillä ja muilla WTO:n jäsenillä olisi huonommat mahdollisuudet suojata elintärkeitä intressejä. Mielestäni maantieteelliset merkinnät ovat elintärkeä intressi.
Totean vielä lopuksi, että muiden kuin maataloustuotteiden markkinoille pääsy on erittäin tärkeä asia. Olen hyvin tietoinen, etten ole vastannut useisiin esitettyihin kysymyksiin tai käsitellyt kaikkia esille tulleita asioita, mutta palaan niihin viikon kuluttua. Haluan kuitenkin sanoa, että nämä monenväliset neuvottelut ovat erittäin tärkeitä. Miksikö? Siksi, että monenvälisyys on tärkeää. Monenväliset prosessit ja instituutiot ovat tärkeitä. EU tekemään enemmän myönnytyksiä tällä neuvottelukierroksella ja tämän järjestelmän vuoksi, jotta neuvottelukierroksen keskeiset monenväliset arvot ja periaatteet saadaan pidettyä hengissä ja jotta niitä saadaan lujitettua ja edistettyä. Emme joudu tekemään loputtomasti myönnytyksiä emmekä voi maksaa aina vain enemmän, mutta olemme todellakin valmiit maksamaan periaatteidemme puolesta. Tämän lisäksi monenvälisistä kauppaneuvotteluista maailmantaloudelle, EU:n taloudelle sekä maailman köyhille ja puutteenalaisille ihmisille mahdollisesti koituvat edut ovat moninkertaiset, kun sopimukset tehdään monenvälisesti, verrattuna siihen, että tekisimme kahdenvälisiä sopimuksia muiden maiden ja alueiden kanssa.
En vähättele kahdenvälistä toimintaa. Kahdenväliset neuvottelut ovat käynnissä muun muassa Persianlahden maiden kanssa, ja niitä käydään mahdollisesti myös ASEANin, jonka kanssa olemme vahvistaneet etenemissuunnitelman, ja Mercosurin kanssa. Meidän onkin pohdittava, mitä monenvälisen sopimuksen näkökohtia voimme hyödyntää kahdenvälisissä neuvotteluissamme Mercosurin kanssa. Ennen kaikkea on varmistettava monenvälisten neuvotteluiden onnistuminen. Tämä on tulevien kuukausien merkittävä haaste. On löydettävä keino, jolla lujitetaan kansainvälisen kaupan sääntöjä niin, että samalla säilytetään korkealaatuiset kauppaan, sosiaaliturvaan ja työntekijöiden oikeuksiin liittyvät normit sekä parannetaan kaupan ja ympäristön suhdetta. Suhteellisen lyhyessä ajassa on saavutettava paljon. Jos pystyn tulevina kuukausina neuvottelemaan yhtä tehokkaasti kuin jäsen Kinnock omassa puolentoista minuutin puheenvuorossaan, etenen suhteellisen nopeasti. Tämä on kyllä hieman haasteellista. Kun kuitenkin otetaan huomioon mainitsemanne useat asiat, joista jatkamme keskustelua huomisaamuna, olen onnistunut melko hyvin, jos onnistun etenemään edes osittain yhtä nopeasti.
Puhemies.
   Minun on päätettävä tämä pitkä keskustelu, sillä aika on loppumassa. Tulkkien työaika päättyy normaalisti klo 22.00. Jäljellä on vielä yksi keskustelu, joten meidän on jatkettava eteenpäin.
Keskustelu on päättynyt.
Pedro Guerreiro (GUE/NGL ). –
   Ei ole yllättävää, että komission jäsen Mandelson toteaa olevansa sitä mieltä, etteivät "kehitysmaat" ole vakuuttuneita siitä, että niiden markkinoiden avaaminen olisi kaikkien edun mukaista.
Muistakaamme, millaiset ovat talouden ja rahoitusmaailman suurvaltojen toteuttaman maailmankaupan vapauttamisen todelliset kasvot: yksi lapsi kuolee joka kolmas sekunti turhaan, satoja miljoonia ihmisiä elää köyhyydessä, kun taas vauraus keskittyy harvojen käsiin työntekijöiden riiston ja koko ihmiskunnalle kuuluvien luonnonvarojen ryöväyksen ansiosta, ja eriarvoisuus kasvoi kahden edellisen vuosikymmenen aikana 53 maassa 73 maan ryhmästä.
Komission jäsenen Mandelsonin mielestä WTO:n huippukokouksen pelasti epäonnistumiselta neuvotteluissa saavutettu eteneminen 55 prosentista 60 prosenttiin, mitä WTO:n pääjohtaja Pascal Lamy kuvaili "riemuvoitoksi". Heidän mielestään tärkeintä oli, etteivät neuvottelut "kariutuneet" ja että uusia neuvotteluja on luvassa.
Tästä syystä jatkamme toimiamme elintarvikeriippumattomuuden ja elintarvikkeiden turvallisuuden puolesta ja sen puolesta, että kullakin yksittäisellä maalla on oikeus kehittää taloudellista potentiaaliaan vastatakseen kansalaistensa tarpeisiin ja toiveisiin. Jatkamme toimiamme myös julkisten palvelujen ja työntekijöiden oikeuksien puolesta sekä vesihuollon yksityistämistä ja elävän patentoimista vastaan. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana komission julkilausuma ilmastonmuutoksesta. 
Stavros Dimas,
   . Arvoisa puhemies, kiitos antamastanne mahdollisuudesta keskustella kanssanne tuloksista, joita saatiin onnistuneessa, ilmastonmuutosta käsitelleessä Montrealin konferenssissa joulukuussa.
Sen lisäksi, että Montrealissa pidettiin ilmastonmuutosta koskevan Yhdistyneiden Kansakuntien puitesopimuksen osapuolten yhdestoista konferenssi, siellä järjestettiin myös Kioton pöytäkirjan ratifioineiden osapuolten ensimmäinen kokous.
Olin erityisen ilahtunut Euroopan parlamentin kymmenen jäsenen läsnäolosta ja myönteisestä toiminnasta Montrealin konferenssissa. Tämä korostaa sitä, kuinka tärkeänä molemmat toimielimet pitävät ilmastonmuutoksen aiheuttamaan haasteeseen vastaamista ja monenvälistä menettelyä tässä yhteydessä. Jatkuva yhteydenpitomme ja yhteistyömme Montrealissa tuotti tuloksia. Tämän vuoksi on tärkeää, että jatkamme tätä käytäntöä myös tulevissa konferensseissa.
Montrealin konferenssin tulos on merkittävä virstanpylväs ilmastoa koskeville monenvälisille neuvotteluille. Kioton pöytäkirjaa on nyt alettu soveltaa kokonaisuudessaan, kun taas sopimuksella Montrealin toimintaohjelmasta pohjustetaan tietä keskusteluille tulevasta kansainvälisestä yhteistyöstä ilmastonmuutosta koskevissa asioissa. Tällä taataan muun muassa Euroopan unionin hiilidioksidipäästömarkkinoiden ja yksityisen sektorin nykyistä parempi turvallisuus. 
Montrealissa tehtyjen poliittisten saavutusten luettelo on todella vaikuttava. Onnistuimme ensinnäkin käynnistämään kaksi virallista vuoropuhelua siitä, kuinka ilmastonmuutoksen torjumiseksi vastaisuudessa menetellään. Puitesopimusta koskevassa vuoropuhelussa ovat mukana kaikki osapuolet, jotka eivät ole ratifioineet Kioton pöytäkirjaa, myös Yhdysvallat ja Australia sekä tietenkin suurimmat kehitysmaat.
Puitesopimuksen pohjalta käydään kokonaisvaltaista ja kauaskantoista vuoropuhelua neljässä seminaarissa, jotka järjestetään kahden vuoden kuluessa. Vuoropuhelun tulokset esitellään osapuolten konferenssissa vuonna 2007.
Kioton vuoropuhelussa keskustellaan siitä, miten kehitysmaat voivat edelleen vähentää päästöjään Kioton pöytäkirjan mukaisesti vuoden 2012 jälkeisellä ajanjaksolla. Kioton pöytäkirjan pohjalta on perustettu erityinen YK:n tilapäinen komitea. Tämä osapuoli saattaa työnsä loppuun mahdollisimman nopeasti ja riittävän ajoissa sen varmistamiseksi, ettei Kioton pöytäkirjassa määriteltyjen ensimmäisen ja toisen sitoumuskauden väliin jää taukoa.
Toiseksi Montrealissa tehtiin kaikki tarvittavat päätökset Kioton pöytäkirjan täyden toimivuuden varmistamiseksi, sillä Marrakeshin sopimuksina tunnetut Kioton pöytäkirjan toimintasäännöt hyväksyttiin kokonaisuudessaan.
Noudattamista koskevalla päätöksellä tehdään Kioton pöytäkirjasta kaikkia osapuolia sitova ja määrätään Kioton pöytäkirjan vaatimusten noudattamista käsittelevän komitean perustamisesta. Sopeutumista koskevaan viisivuotiseen työohjelmaan sisältyy täydellinen toimenpidepaketti, muun muassa toimia, joiden tarkoituksena on lisätä tietämystämme ilmastonmuutoksen vaikutuksista ja sen aiheuttamista ongelmista.
Toimenpidepakettiin kuuluu myös erityisiä tehtäviä sopeutumisen suunnittelemiseksi ja sopeutumistoimien soveltamiseksi. Sopeutumistoimia rahoitetaan sopeutumisrahastosta. Sen varat tulevat puhtaan kehityksen mekanismiin kohdistettavista maksuista, joiden maksaminen todennäköisesti aloitetaan vuonna 2008.
Kolmanneksi Montrealin konferenssissa mentiin tätäkin pidemmälle ja tehtiin Kioton pöytäkirjasta aiempaa vahvempi ja tehokkaampi järjestelmä. Puhtaan kehityksen mekanismia vahvistettiin ja sen hallintoneuvoston johtavaa ja valvovaa roolia tehtiin avoimemmaksi sekä vahvistettiin. Sihteeristö palkkaa lisää henkilökuntaa, jotta se voi parantaa hallintoneuvostolle ja hallintoneuvoston komiteoille tarjoamaansa palvelua.
Osapuolet lupasivat myös määrärahat puhtaan kehityksen mekanismin toiminnalle. Suurin osa näistä rahoista muodostaa Euroopan unionin maksuosuuden.
Myös yhteistoteutuselimet perustettiin. Puhtaan kehityksen mekanismia varten tehtyä valmistelutyötä voidaan käyttää myös yhteistoteutustehtävien hyväksymiseen. Tämä merkitsee, että on mahdollista nopeuttaa yhteistoteutustehtävien hyväksymistä, mitä varten on jo laadittu suunnitelma. Euroopan unioni myös lupasi rahasumman, jotta yhteistoteutusmekanismia valvovaa komiteaa voidaan vahvistaa.
Euroopan unioni käytti Montrealin konferenssissa tilaisuuden hyväkseen ja esitteli merkittävää edistystään Kioton pöytäkirjan soveltamisessa. Saamani lukuisat myönteiset palautteet vahvistavat vakaumustani siitä, että Euroopan unionin vastaus ilmastonmuutoksen asettamaan haasteeseen on taloudellisesti erittäin tehokas, mutta se tarjoaa myös Euroopan unionin yrityksille kilpailuedun. Esittelemämme päästöoikeuksien kauppajärjestelmän saama välitön kiinnostus on selvä merkki siitä, että esimerkkiämme kannattaa seurata.
Euroopan unioni on saavuttanut kansainvälisesti johtavan aseman ilmastonmuutoksen torjunnassa. Euroopan unioni jatkoi Kioton pöytäkirjan tukemista silloinkin, kun sen voimaantuloa epäiltiin vakavasti. Kaikesta huolimatta meidän on aina oltava tietoisia siitä, että unionissa tarvitaan tehokkaampaa toimintaa. Useimpien jäsenvaltioiden on toteutettava lisätoimia Kioton tavoitteiden saavuttamiseksi.
Euroopan unionissa tarvitaan myös uusia yhteisiä toimia. Euroopan ilmastonmuutosohjelman toisessa vaiheessa edesautetaan parhaiden mahdollisten toimien määrittelyä.
Käsittelen myös ilmastonmuutosta koskevaa vuoropuhelua, jota käydään Euroopan unionissa. Mielestäni Montrealissa tehty päätös kansainvälisen vuoropuhelun aloittamiseksi on tärkeä kannustin Euroopan unionille.
Euroopan unionin strategiassa pyritään siihen, että Yhdistyneiden Kansakuntien prosessia täydennetään kahdenvälisillä sitoumuksilla ja että keskitytään luottamuksen rakentamiseen sekä otetaan huomioon muiden osapuolten näkemykset, mikä on osoittautunut menestyksekkääksi. Montrealin konferenssi vahvisti tämän lähestymistavan.
Euroopan unionin on nyt tehtävä yhteistyötä kaikkien osapuolten kanssa, erityisesti niiden, joiden osuus päästöistä on suuri. Tällaisia maita ovat esimerkiksi Yhdysvallat ja maat, joiden talous on nousussa. Yhteistyötä on tehtävä rakentavassa vuoropuhelussa, jota käydään lisääntyvästä osallistumisesta uuteen ilmastonmuutosta käsittelevään kansainväliseen järjestelmään.
Mielestäni Montrealin konferenssi oli merkkinä siitä, että ilmastonmuutoksen torjumista koskevassa kansainvälisessä yhteistyössä on alkanut uusi vaihe. Kyseenalaistaminen on ohitse. Meillä on nyt kansainvälinen järjestelmä, jossa on kaikki tarvittavat mekanismit. Tämän seurauksena toimissamme keskitytään nyt järjestelmän lujittamiseen ja sen toiminnan turvaamiseen.
Emme kuitenkaan saa jäädä lepäämään laakereillamme. Ilmastonmuutos vaatii välittömiä toimia, ja se koskee meitä kaikkia. Jos aiomme vakauttaa ja sitten vähentää maan ilmakehän kasvihuonekaasupitoisuuksia, kasvihuonekaasupäästöjä on vähennettävä merkittävästi.
Tämän vuoksi tänä vuonna, Euroopan ilmastonmuutosohjelman toisessa vaiheessa keskustelemme uusista aloitteista, joilla on tarkoitus vahvistaa ilmastoa koskevia toimiamme. Tämä toinen Euroopan ilmastonmuutosohjelma sisältää täydellisen katsauksen ensimmäisen vaiheen ilmastotoimiin. Katsauksessa käsitellään EU:n päästöoikeuksien kauppajärjestelmää, hiilidioksidin talteenottoa ja varastointia, lentoliikennettä ja muita liikennemuotoja sekä muita asioita.
Tämän katsauksen perusteella ehdotan ilmastopolitiikkamme vahvistamiseksi uusia aloitteita, jotka pohjautuvat eri osapuolten kanssa käydyn kuulemisprosessin tuloksiin. Tiedän, että voin luottaa Euroopan parlamentin tukeen tässä tehtävässä. 
Dorette Corbey,
   . Arvoisa puhemies, Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän poissaolosta huolimatta vahvistamme toivottavasti huomenna yhdessä, että parlamentti suhtautuu vakavasti ilmastonmuutokseen ja tuleviin ilmastotoimenpiteisiin. Huomenna käsiteltävänämme olevassa päätöslauselmassa annetaan hyvä ja kattava yleiskuva Montrealissa viime joulukuussa pidetyn ilmastokonferenssin tuloksista ja odotuksista. Haluan kuitenkin aloittaa kiittämällä sydämellisesti EU:n koko valtuuskuntaa, joka osallistui tähän konferenssiin.
Sekä puheenjohtajavaltio Yhdistynyt kuningaskunta että komissio olivat ratkaisevassa asemassa siinä, että Montrealin konferenssissa saatiin aikaan myönteisiä tuloksia. Parlamentin valtuuskuntana mekin yritimme kovasti tehdä osuutemme. Mielestäni osoittamamme yksimielisyys oli ratkaiseva tekijä Montrealissa. Konferenssi oli menestys, ja ilmastoa koskeva päätöslauselma kuvastaa sitä, että arvostamme tulevia ilmastotoimia koskevan vuoropuhelun aloittamista.
Päätöslauselmassa käsitellään toista, vuoden 2012 jälkeistä sitoumuskautta, ja siinä suhtaudutaan myönteisesti Yhdysvaltain mukaantuloon, vaikka suhtaudummekin edelleen kriittisesti siihen, että Bushin hallinto ei ole riittävän sitoutunut asiaan. Ilmastonmuutoksen torjumiseksi tarvitaan innovaatiota. Päästöoikeuksien kauppaa käsittelevä direktiivi on tärkeä osoitus EU:n sitoumuksesta, ja se ansaitsee yhä täyden tukemme.
Montrealin tulokset ovat hyvä uutinen, mutta olemme saaneet viime viikkoina myös huonoja uutisia, kuten energian toimitusongelmien vaikutus tai Ukrainan ja Venäjän välinen kaasukriisi. Tämänkaltainen konflikti osoittaa selvästi, millaiseen epätoivoon ja riippuvuussuhteeseen EU ei halua joutua. Se myös osoittaa jälleen kerran, että Euroopan unionin on taattava energian toimitusvarmuus. EU voi saavuttaa energiavarmuuden vain energian toimitusvarmuuteen, monipuolistumiseen ja energiansäästöihin perustuvalla yhteisellä, kestävällä ja kunnianhimoisella energiapolitiikalla.
Tämä politiikka voi onnistua kuitenkin vain, jos kaikilla aloilla otetaan huomattavia edistysaskeleita. Sitoutuminen ympäristöteknologiaan on nyt välttämättömämpää kuin koskaan aiemmin, samoin kuin ponnekkaat toimet kehitysmaiden saamiseksi mukaan. Vain kunnianhimoisella toiminnalla voidaan varmistaa, että EU pääsee pois tästä epäsuotuisasta riippuvuusasemasta ja ettei ilmasto lämpene kahta lämpöastetta enemmän. Olemme jättäneet käsittelyyn kolme tarkistusta, jotka koskevat ympäristöteknologiaa, energiakriisiä ja kehitysmaita, ja pyydämme teitä tukemaan niitä. 
Chris Davies,
   . Arvoisa puhemies, olen työskennellyt kansallisissa parlamenteissa, joissa keskustelut oli aikataulutettu sekunnilleen, mutta Euroopan parlamentti ei kykene tähän, joten joudun pyytämään komission jäseneltä anteeksi, koska minun on lähdettävä ennen hänen loppupuheenvuoroaan.
Tämänpäiväisessä -lehdessä kerrottiin tutkija James Lovelockin todenneen, että rehellisesti sanottuna on jo liian myöhäistä. Kerrannaisvaikutuksesta johtuu, että ilmastonmuutoksen vauhti kiihtyy, emmekä voi tehdä paljonkaan. Kun luemme Euroopan ympäristöviraston raportteja siitä, että Sveitsin jäätiköt vetäytyivät 10 prosenttia vain yhdessä vuodessa vuonna 2003, tulee mieleen, että ehkä hän on oikeassa siinä, ettemme vain ymmärrä, mitä on tapahtumassa. Täällä upeassa energiankäytön palatsissa me keskustelemme siitä, mikä on ehkä sivilisaation loppu.
Montrealin kokous oli menestys mutta vain suhteellisesti. Arvoisa komission jäsen, tiedän hyvin, että teillä on raskas vastuu. Mieleeni ei tule ketään muuta maailman ihmistä, jolla olisi enemmän suoraa vastuuta sellaisten ratkaisujen löytämiseksi, joilla EU:n talousalueen ja sitä kautta koko maailman tilannetta saadaan parannettua. Toimintaanne hankaloittaa naurettava politiikka, tuemmehan yhä hiilituotantoa. Taloudelliset seikat ovat ensisijaisia, kuten pitääkin olla, mutta se koituu toisinaan näiden ongelmien selvittämiseksi toteuttamiemme toimien vahingoksi. Niinpä vetoankin teihin, että olisitte rohkea ja kunnianhimoinen.
Älkäämme teeskennelkö, että päästökauppajärjestelmällä jotenkin vähennettäisiin ilmailun päästöjä merkittävästi. Tarvitsemme enemmän toimia: tarvitsemme lentopolttoaineveron. Jos aiomme toimia autonvalmistajien suhteen, meidän on asetettava pakolliset rajat hiilidioksidipäästöille, ja autojen kokoa on pienennettävä. On naurettavaa, että menetämme maailman siksi, että ihmiset haluavat ajella ympäriinsä suhteettoman suurilla autoilla.
Arvoisa komission jäsen, vetoan teihin, että ottaisitte ohjakset käsiinne tässä asiassa. Hallitukset aina valittavat ja kritisoivat teitä, mutta ne tarvitsevat teitä. Ne yrittävät rajoittaa kunnianhimoanne, mutta ellette tähtää korkealle, saavutuksenne jäävät vähäisiksi. 
Satu Hassi,
   . Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, aikaa on vähän tälle keskustelulle ja niin myös ilmastonmuutoksen torjunnalle. Tutkijat ovat äärimmäisen huolissaan nopeudesta, jolla ilmastonmuutos etenee, he ovat huolissaan siitä, millaisella maapallolla heidän lapsensa, meidän lapsemme, tulevat elämään. Heidän mukaansa ihmiskunnalla on korkeintaan kymmenen vuotta aikaa kääntää päästöt nopeaan laskuun – tai kuten Chris Davies sanoi, ehkä on jo liian myöhäistä.
Montrealissa sovittiin vain siitä, että neuvottelut tulevista vähennyksistä aloitetaan. Kaikki tiedämme, että Yhdysvallat on ilmastonsuojelun suuri häirikkö. Nyt EU:lla on suuri vastuu, johtajuuttamme on siis selkeytettävä. Seuraavassa ilmastokonferenssissa EU:n puheenjohtajavaltio on Suomi, jonka linja Montrealissa oli täysin epäselvä. Nyt pitää ryhdistäytyä, Suomen ja Itävallan pitää valmistella yhdessä komission kanssa EU:n selkeä oma tarjous muille maille. Tarvitsemme ohjelman EU:n omiksi päästövähennyksiksi vuosina 2020–2050. Tätä tarvitsevat myös yritykset. Jotta ne voivat investoida viisaasti, niiden pitää pystyä arvioimaan investointiensa arvo ja päästöjensä hinta tulevina vuosina. 
Kartika Tamara Liotard,
   . Arvoisa puhemies, mielestäni julkisen liikenteen edistämiseen olisi kiinnitettävä enemmän huomiota. Kuten joku jo ehdotti, yksi vaihtoehto tälle olisi ilmailualaan kohdistettava ekovero. Miksi lentolippujen on oltava niin halpoja? Lentäminen ei kuitenkaan yleensä ole keskituloisille sopiva vaihtoehto, joten tuntuva verojen lisääminen olisi suhteellisen sopiva tapa hyödyttää ilmastoa.
Tämän lisäksi on mielestäni todella häpeällistä, että ydinenergian puolestapuhujat käyttävät jatkuvasti hyväkseen ilmastonmuutosongelmaa tehdäkseen ydinenergiasta jälleen varteenotettavan vaihtoehdon. Ilmastonmuutoksen torjunnassa olisi ensisijaisesti kiinnitettävä huomiota todella kestäviin vaihtoehtoihin. Vaikka Montrealin konferenssi oli pieni menestys, se ei mielestäni ollut riittävä ainakaan pitkällä aikavälillä. Tämän vuoksi EU:n olisi välitettävä vahva viesti siitä, että se suhtautuu vakavasti ilmastonmuutoksen torjunnan jatkamisessa. 
Inese Vaidere,
   . Hyvät parlamentin jäsenet, Yhdistyneiden Kansakuntien uudistusta käsittelevässä mietinnössä ilmastonmuutosta pidetään yhtenä merkittävimmistä uhista maailmanlaajuiselle turvallisuudelle. Kioton pöytäkirjassa on puollettu uudistuvien energianlähteiden käyttöä, mutta jotta myönteinen kehitys jatkuisi, Euroopan unionin on toimittava aloitteellisemmin näiden energianlähteiden kehittämiseksi edelleen sekä Euroopan unionissa että muualla maailmassa.
Kioton pöytäkirjan voimaantulo Venäjän federaation ratifioitua sen on askel oikeaan suuntaan, mutta ilmastonmuutoksen vähentämiseksi tarvitaan myös Yhdysvaltain osallistumista, sillä se tuottaa neljäsosan kaikista päästöistä. Mielestäni Yhdysvaltain olisi samanaikaisesti keskityttävä enemmän energiatehokkuuteen ja energiansäästötoimiin. Useat pitkälle kehittyneet teollisuusmaat voivat saavuttaa Kioton pöytäkirjan tavoitteet syistä, jotka eivät liity ilmastotoimiin. Meidän olisi kuitenkin pidettävä mielessä nopea kehitys esimerkiksi Kiinassa ja Intiassa, joissa asuu kolmasosa maailman väestöstä ja joissa on välttämätöntä löytää tasapaino kehitystarpeiden ja ympäristönsuojelun välillä.
Vetoan Euroopan komissioon, jotta se kiinnittäisi erityistä huomiota Kioton pöytäkirjassa tehtyjen lupausten ja niiden täyttämiseksi toteutettujen toimien väliseen epäsuhtaan. Vetoan komissioon myös, jotta se yhteistyössä Euroopan parlamentin ja neuvoston kanssa muotoilisi Euroopan unionin strategian ja puolustaisi sitä aktiivisesti, kun YK:n foorumeissa keskustellaan Kioton pöytäkirjan tulevaisuudesta ja vuoden 2012 jälkeisistä sitoumuksista. 
Andreas Mölzer (NI ). –
   Arvoisa puhemies, tiedämme, että ilmastonmuutos on vaarallinen ja että sen ovat aiheuttaneet maailmanlaajuinen teollistuminen ja räjähdysmäinen väestönkasvu mutta myös luonnon muuttuminen. Tiedämme myös, että ilmastonmuutosta ei voida pysäyttää, vaikka kasvihuonekaasupitoisuuksien kasvu saataisiinkin välittömästi pysäytettyä.
Vuonna 2005 tapahtuneet järkyttävät katastrofit osoittivat, mihin luonto pystyy. Nämä katastrofit ovat mahdollisesti vain ensi merkkejä siitä, millaisiin tapahtumiin meidän on vastaisuudessa aina varauduttava.
Yhdysvalloissa ja Australiassa tapahtuneista valtavista tuhoista huolimatta nämä maat eivät ole vielä valmiita panemaan Kioton pöytäkirjaa täytäntöön lopullisesti. Meidän on lisättävä tuntuvasti niiden kuuden maan painostamista, jotka tuottavat noin puolet koko maailman kasvihuonekaasuista. 
Me Euroopan unionissa emme kuitenkaan ole juuri parempia, jos alamme jälleen pitää atomivoimaa Kioton pöytäkirjan kanssa yhteensopivana vaihtoehtona. Jos emme pian ala viimeinkin panna täytäntöön kehittämiämme ympäristöystävällisiä tekniikoita sähkön ja energian tuottamiseksi, lopeta veden haaskausta ja lopeta Euroopan-laajuisen liikenteen tukemista, jätämme lapsillemme ja vuorostaan heidän lapsilleen perinnöksi pysyvän ekologisen hätätilan. 
Edite Estrela (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, osallistuin Montrealin konferenssiin parlamentin valtuuskunnan jäsenenä ja totesin itse, kuinka komission jäsen Dimas ja puheenjohtajavaltio Yhdistynyt kuningaskunta tekivät parhaansa päästäkseen sopimukseen, joka ei ollut ihanteellinen mutta erittäin järkevä. Vaikka Yhdysvaltain hallinto aiheutti paljon hankaluuksia viime hetkeen asti, terve järki voitti kuitenkin lopulta.
Valitettavasti Yhdysvaltain hallinto ei tahdo ymmärtää, ettei Kioton pöytäkirja ole talouden kannalta ongelmallinen. Kuten Bill Clinton totesi Montrealissa aivan oikein, puhtaat teknologiat ja energiamuodot ovat uutta taloutta, joka luo uusia liike-elämän mahdollisuuksia ja uusia työpaikkoja. Euroopan ympäristöviraston raportin mukaan Euroopassa on kahden viime vuoden aikana tapahtunut ilmastonmuutos, johon verrattavissa olevaa ei ole nähty viiteen tuhanteen vuoteen. Tilastojen mukaan neljä kuuminta vuotta olivat vuodet 1998, 2002, 2003 ja 2004. Jos jatkamme tällä vauhdilla toteuttamatta tehokkaita toimia, ilmaston lämpeneminen johtaa jäätiköiden sulamiseen pohjoisessa ja aavikoitumiseen etelässä.
Meidän on jatkettava eteenpäin ja tehtävä nykyistäkin enemmän Kioton pöytäkirjan noudattamiseksi, mikä on tärkeä ja kiireellinen asia. Professori Jacqueline McGladen mukaan meidän on siirryttävä asteittain pois työn verotuksesta ja panostettava saasteverotukseen sekä tehottoman materiaalien käytön ja maankäytön verottamiseen. Meidän on myös uudistettava tapaa, jolla kuljetusta, asumista, energia-alaa ja maataloutta tuetaan. Tarvitsemme tukia, joilla edistetään kestäviä käytäntöjä ja tehokasta teknologiaa.
Onko meillä riittävästi rohkeutta tehdäksemme sen, mitä meidän on tehtävä? Yksi asia on varma: jos emme toimi heti, vaarannamme lastemme tulevaisuuden. 
Carl Schlyter (Verts/ALE ). –
   Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Dimas, kaikista komission jäsenistä teillä on tärkein tehtävä. Jos epäonnistutte, komissiokin epäonnistuu. Te olette komission puheenjohtaja Barroson tiennäyttäjä. Meidän on aika huomata, että olemme keskellä ilmastokaaosta. Äiti maan kanssa ei voida neuvotella. Olemme vieraina hänen talossaan, ja meidän on noudatettava hänen sääntöjään. Sen vuoksi meidän on pian rajoitettava päästöjä.
Meidän on otettava käyttöön hiilidioksidimaksut tuotteille, joita tuodaan Kioton sopimusta noudattamattomista maista. Näin luotaisiin paineita parempaan politiikkaan Yhdysvalloissa ja Australiassa. Sellaisten valtioiden, jotka eivät ota vastuuta ilmastosta, ei saa antaa aiheuttaa haittaa maapallolle. Nykyinen talouspolitiikka ja kauppapolitiikka ovat epäonnistuneet, sillä niillä luodaan ilmastokaaosta ja hävitystä hyvinvoinnin ja vaurauden sijaan.
Asian hoitamisella on kiire. Tarvitsemme kauppasääntöjä, jotka noudattavat maan sääntöjä eivätkä lyhytnäköisten lobbaajien sääntöjä. Ilmastokaaosta ei voida haastaa oikeuteen. Tarvitsemme lentoveroja, maahantuotujen tuotteiden hiilidioksidimaksuja, parempia sääntöjä autojen päästöistä, parempaa kuljetuspolitiikkaa ja parempaa kauppapolitiikkaa. Vasta sitten pystymme pitämään huolta maapallosta. 
Stavros Dimas,
   . Puhuen lyhyesti. Olen ehdottomasti sitä mieltä, että ilmastonmuutos on yksi nykymaailman vakavimmista ongelmista, ellei jopa kaikkein vakavin.
Euroopan komissiolle ja erityisesti minulle ilmastonmuutos on tietenkin eräs painopisteistä, kuten olen toistuvasti korostanut.
Olemme tietenkin aktiivisesti toimineet koko ajan niiden tavoitteiden saavuttamiseksi, jotka sisältyivät alkuvuodesta antamaamme tiedonantoon. Euroopan parlamentti vahvisti tiedonantomme, ja siinä annettiin asiaankuuluvia suosituksia ilmastonmuutoksen torjumiseksi.
Tämä tiedonanto oli tärkein asiakirja, jossa esitettiin pääasialliset huomautukset ja jonka pohjalta koko Montrealin sopimukseen johtanut keskustelu käytiin. Neuvotteluja käytiin Montrealin lisäksi välikeskusteluissa Eurooppa-neuvostossa, G8-maiden Gleneaglesin kokouksessa, Bonnissa ja muissa keskusteluissa, joita järjestettiin ennen Montrealin kokousta.
Tämä osoittaa, kuinka tärkeä Euroopan unionin työpanos on ollut sekä tämän tiedonannon kannalta että lukuisissa kahdenvälisissä välikeskusteluissa, joita käytiin muun muassa Intian ja Kiinan sekä muiden nopeasti kehittyvien maiden, kuten Meksikon ja Brasilian kanssa. Nämähän ovat maita, joiden hiilidioksidipäästöt ovat suuria. Saimme myös ylläpidettyä luottamuksen ilmapiiriä koko ajan onnistumisen varmistamiseksi.
Tavoitteemme olivat tietenkin paljon kunnianhimoisempia kuin lopputulos, ja ne ovat sitä edelleen, mutta perussopimusten pohjalta tämä oli menestys, kuten totesin jo aiemmin.
Meillä on vielä paljon tehtävää, ja olen samaa mieltä siitä, että ilmastonmuutos on käynnissä jo nyt. Lämpötila on jo noussut 0,7 Celsius-astetta, ja monet nykyiset ilmiöt johtuvat ilmastonmuutoksesta.
Kuten jo aiemmin totesin, muualla maailmassa on havaittavissa lukuisia sääilmiöitä, kuten hurrikaaneja, pitkiä kuivuuskausia tai tulvia, jotka ovat yhdenmukaisia tutkijoiden tekemien ilmastonmuutosta koskevien ennusteiden kanssa. Kaikkia näitä tapahtumia ei voi yhdistää tai me emme pysty yhdistämään niitä suoraan ilmastonmuutokseen, mutta ne ovat yhdenmukaisia tutkijoiden yleisten ennusteiden kanssa.
Nykyisin on havaittavissa seuraavia ilmiöitä: jäätiköt sulavat sekä Alpeilla että napapiirillä, Golf-virran suunta voi vaihtua ja merenpinta nousee. Ilmiöitä on monia muitakin, ja ne kaikki vaikuttavat tietenkin vakavasti koko ihmiskunnan elämään, terveyteen, ympäristöön ja ekosysteemeihin. Vaikutukset ovat kaikista vakavimmat erittäin köyhissä maissa, joilla ei ole keinoja selvitä näistä seurauksista.
Meillä on sen vuoksi todella suuri velvoite puuttua ilmastonmuutokseen. Euroopan unioni on maailmanlaajuinen johtaja tässä asiassa. Me todellakin toimimme aktiivisesti ja toivomme, että saamme myös ne maat seuraamaan esimerkkiämme, jotka eivät ole osoittaneet halukkuuttaan yhteistyöhän. Esimerkkinä olkoon Yhdysvallat, johon viittasimme aiemmin ja jonka hiilidioksidipäästöt ovat nykyisin suuremmat kuin minkään muun maan päästöt.
Olen vakuuttunut siitä, että suhteellisen läheisessä tulevaisuudessa kaikki nämä maat, erityisesti teollisuusmaat, seuraavat esimerkkiämme. Haluamme tietenkin myös kehitysmaiden osallistuvan omalla tavallaan, yhdenmukaisesti Yhdistyneiden Kansakuntien periaatteen kanssa, joka koskee yhteistä mutta eriytettyä osallistumista kasvihuoneilmiön torjumiseen.
Olen todellakin sitä mieltä, että voimme osallistua tämän vakavan ongelman torjumiseen maailmanlaajuisesti teidän kanssanne ja teidän avullanne, jota tarvitsemme kipeästi. 
Puhemies.
   Olen vastaanottanut yhden työjärjestyksen 103 artiklan 2 kohdan mukaisesti käsiteltäväksi jätetyn päätöslauselmaesityksen(1).
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan keskiviikkona. 

