Haitin äskettäinen maanjäristys (keskustelu) 
Puhemies
(ES) Esityslistalla on seuraavana unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan ja komission varapuheenjohtajan Catherine Ashtonin julkilausuma Haitin maanjäristyksestä.
Kuulemme myös komission jäsen Karel De Guchtia, mutta ensin puheenvuoron saa Catherine Ashton. Olen erittäin mielissäni saadessani toivottaa hänet tervetulleeksi, sillä olen työskennellyt hänen kanssaan toisaalla, ja toivotan hänelle kaikkea hyvää uudessa tehtävässään.
Catherine Ashton
unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkea edustaja/Euroopan komission varapuheenjohtaja. - (EN) Arvoisa puhemies, kiitos oikein paljon ystävällisistä sanoistanne. Arvoisat jäsenet, pyysin tätä keskustelua voidakseni antaa Euroopan parlamentille ajantasaisia tietoja tilanteesta Haitilla tammikuun 12. päivän hirvittävän maanjäristyksen jälkeen. Menetykset ovat järkyttävän suuret ja tuho valtaisaa. Tragedia on koskettanut jopa kolmea miljoonaa ihmistä, ja kuolonuhrien määrä jatkaa kasvuaan.
Kyse on mittavasta humanitaarisesta ja poliittisesta katastrofista. Välittömänä painopisteenämme on tehdä yhteistyötä Yhdistyneiden kansakuntien ja Haitin johdon kanssa haitilaisten kärsimysten lieventämiseksi. Sitoutumisemme Haitin jälleenrakentamiseen on pitkäkestoista. Myös monet Euroopan kansalaiset ovat saaneet surmansa, ja kateissa on edelleen noin 1 000 henkeä.
EU on reagoinut nopeasti, ei päästäkseen otsikoihin, vaan keskittyen täysin apua tarvitsevien ihmisten auttamiseen. Yhdistyneiden kansakuntien neuvosta vastustimme kiusausta matkustaa välittömästi Haitiin. Se olisi vain suunnannut huomion ja niukat voimavarat toisaalle avunantopyrkimyksistä. Matkustamme Haitiin tietenkin heti, kun se on asianmukaista, ja olen sopinut komission jäsen De Guchtin kanssa, että hän lähtee Haitiin tällä viikolla välittääkseen EU:n surunvalittelut ja tehdäkseen sitoutumisemme selväksi paikalliselle väestölle. Samalla hän saa tilaisuuden arvioida tähän mennessä toteuttamiamme avustustoimia ja keskustella Yhdistyneiden kansakuntien ja paikan päällä toimivien edustajiemme kanssa siitä, mitkä ovat tulevien viikkojen ja kuukausien tärkeimmät tarpeet.
Sillä välin me jatkamme ponnistelujamme kaikilla rintamilla: humanitaarisissa, poliittisissa ja turvallisuuteen liittyvissä kysymyksissä. Olen viime päivinä ollut jatkuvassa yhteydessä valtiosihteeri Clintoniin, Yhdistyneiden kansakuntien johtoon, EU:n ulkoministereihin ja Kanadaan, joka johtaa "Friends of Haiti" -ryhmää. Kaiken tämän tarkoituksena on tehokkaiden ja koordinoitujen kansainvälisten toimien varmistaminen. Matkustan tällä viikolla Yhdysvaltoihin käsittelemään näitä ja muita kysymyksiä Yhdysvaltojen hallinnon ja YK:n pääsihteerin sekä muiden tahojen kanssa New Yorkissa.
YK on pyytänyt kiireellistä rahallista tukea - 575 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria - sekä logistista tukea humanitaarisen avun kuljettamista varten. Eilen Yhdistyneiden kansakuntien pääsihteeri pyysi lisäapua myös YK:n rauhanturvaoperaation alaisilta poliisijoukoilta ja sotilailta.
Toimiemme käyttöön ottamisen ja koordinoinnin helpottamiseksi pyysin puheenjohtajavaltio Espanjaa kutsumaan eilen koolle ylimääräisen ulkoasiainneuvoston kokouksen. Ensimmäistä kertaa Lissabonin sopimuksen voimaantulon jälkeen komission, neuvoston sihteeristön ja jäsenvaltioiden ponnistelut yhdistetään kattavaksi lähestymistavaksi minun koordinointini alaisuudessa. Tämä on aivan uutta.
Meillä oli eilen onnistunut neuvoston kokous. Kaikki olivat samaa mieltä siitä, että on toimittava nopeasti ja tiiviissä yhteistyössä Yhdistyneiden kansakuntien kanssa. Taloudellisen tuen osalta neuvosto päätyi seuraaviin päätelmiin. Se hyväksyi komission aiemmat sitoumukset 30 miljoonan euron suuruista välitöntä humanitaarista apua varten jäsenvaltioiden alustavien 92 miljoonan sitoumusten lisäksi.
Se antoi siunauksensa komission alustavalle 100 miljoonan euron sitoumukselle varhaisessa vaiheessa annettavaan muuhun kuin humanitaariseen apuun, esimerkiksi kunnostukseen ja jälleenrakennukseen, ja pani merkille komission alustavan ilmoituksen siitä, että pidemmän aikavälin toimenpiteitä varten asetettaisiin käyttöön 200 miljoonaa euroa.
Se vaati, että mahdollisimman pian ja kun hätätilanteen jälkeiset tarpeet on täysin arvioitu, Haitin tilanteesta järjestettäisiin kansainvälinen konferenssi.
Kaiken kaikkiaan tämä on merkittävä vastaus tilanteeseen lyhyessä ajassa. Tukea suunnataan myös Dominikaaniseen tasavaltaan. Riittävän rahamäärän kokoon saaminen on tällä hetkellä pienempi ongelma kuin rahan toimittaminen niiden ihmisten käyttöön, jotka sitä tarvitsevat. Meidän on varmistettava, että rahat kohdistetaan asianmukaisesti kestävään poliittiseen ja aineelliseen jälleenrakentamiseen. YK:n pääsihteerin esitettyä humanitaarisen avun kuljettamista ja poliisin lisäjoukkoja koskevan pyyntönsä neuvosto pyysi minua selvittämään EU:n jäsenvaltioiden avustusosuudet ja tekemään ehdotuksia saatavilla olevan avun käyttöön ottamisesta. Selvitän asiaa parhaillaan.
Kutsuimme välittömästi neuvoston kokouksen jälkeen koolle poliittisten ja turvallisuusasioiden kokouksen asiaa selvittämään. Jäsenvaltioiden avustustoimista on jo nyt käytettävissä alustavia ilmoituksia, mukaan luettuna mahdolliset Euroopan santarmijoukkojen avustustoimet. Lähipäivinä työ jatkuu neuvoston valmistelevissa ryhmissä tavoitteena nopea ja täsmällinen ratkaisu.
Ulkoasiainneuvosto kokoontuu uudelleen ensi maanantaina. Käsittelemme Haitin tilannetta ja pohdimme jatkotoimia.
Tämä on tärkeä testi EU:n ulkopolitiikalle uudessa Lissabonin sopimuksen mukaisessa maailmassa. Haitilaiset - ja oma väestömme - odottavat nopeita, tehokkaita ja koordinoituja toimia. Juuri tähän mielestäni pyrimme.
Teen mielelläni työtä parlamentin kanssa tämän asian hyväksi, ja olen iloinen siitä, että olen täällä tänään kertomassa teille tilanteesta ja kuulemassa näkemyksiänne.
Karel De Gucht
komission jäsen. - (EN) Arvoisa puhemies, sallikaa minun aluksi korostaa sitä, miten ennennäkemätön tämä katastrofi on - paitsi humanitaaristen vaikutusten osalta, myös siltä osin, miten se vaikuttaa koko maahan.
Haiti on yksi maailman köyhimmistä valtioista. Se on jatkuvasti vaikeuksissa kamppaileva valtio, jonka olemassa olevat perusrakenteet ja kapasiteetti ovat vakavasti järkkyneet. Myös kansainvälinen yhteisö on saanut kovan iskun. YK:n ja kansalaisjärjestöjen henkilöstöä ja komission omaa henkilöstöä on yhä kadoksissa, ja tämä selittää osaltaan vaikeuksia, jotka liittyvät avunannon organisointiin paikan päällä. On ymmärrettävä, että kyse ei ole osaamisen puutteesta, vaan siitä, että avunantajien yhteisö on itsekin kokenut kovia. Avustusoperaatiot eivät suju niin nopeasti kuin olisi toivottavaa, vaikka näkee, että parannusta tapahtuu tunti tunnilta.
Toisin sanoen kyse ei ole ainoastaan ihmishenkien pelastamisesta. Meidän on itse asiassa pelastettava koko valtio. Tämän vuoksi korkea edustaja Cathy Ashton kutsui koolle neuvoston ylimääräisen kokouksen, josta oli suurta hyötyä ongelmaa käsiteltäessä. Haluan aivan lyhyesti kuvata neljää keskeistä haastettamme.
Ensinnäkin meidän on tietysti vastattava humanitaarisiin tarpeisiin. Tarpeet ovat valtaisat ja liittyvät lähinnä loukkaantuneille annettavaan ensihoitoon, veteen ja saniteettijärjestelyihin - vaaranahan on esimerkiksi kolera - ruokaan ja suojaan. Eniten kaivataan kirurgiaa, perusterveydenhuoltoa ja lääkkeitä, vedenpuhdistuslaitteistoa, ruoka-apua, hätäsuojia ja logistista tukea. Etsintä- ja pelastuskapasiteettia on tarjolla riittävästi.
Järjestelyihin liittyvissä koordinointipyrkimyksissä keskeistä on tarpeiden arvioinnin loppuun saattaminen, paremman kuvan saaminen yksityiskohtaisista tarpeista ja kuljetuksiin liittyvien järjestelyjen organisoiminen. Myös tähän haetaan ratkaisua EU:n toimielinten puitteissa.
Lisäksi meidän on organisoitava kansainvälisten avustustoimien koordinointi. Tämä on tämänkaltaisissa olosuhteissa aina hyvin vaikeaa. Haluan painottaa, että vain joitakin tunteja maanjäristyksen jälkeen eurooppalaisia ECHO- ja MIC-ryhmiä hyödynnettiin paikan päällä. Ne ovat toimineet alueella siitä lähtien ja auttaneet tarpeiden arvioinnissa ja avustustoimien koordinoinnissa. Työskentelemme yhdessä Yhdistyneiden kansakuntien alaisuuteen kuuluvan OCHAn joukkojen kanssa ja olemme jatkuvassa yhteydessä YK:n hätäapukoordinaattorin John Holmesin kanssa.
Toinen tehtävä on rakentaa tai jälleenrakentaa valtion perusvalmiudet. Tämä on hyvin tärkeä asia. Maa on saatava jälleen toimimaan, ei vain fyysisesti - suurin osa rakennuksista on hävinnyt - vaan tilanteessa, jossa paljon korkeita virkamiehiä on kadoksissa ja valtiorakenteet ovat kärsineet suurta vahinkoa.
Neuvosto pitää hyvänä sitä, että tarkoituksenamme on kiireesti lähettää paikalle joukko EU:n asiantuntijoita arvioimaan erityisesti sitä, mitkä ovat teknisen tuen tarjoamisen kannalta Haitin valtion ja siviilihallinnon keskeisimmät tarpeet. On selvää, että paikalla olevat diplomaattimme ja yhteistyöstä vastaavat työntekijämme kykenevät tähän parhaiten, mutta he toimivat voimiensa äärirajoilla. Kyseessä on asia, josta tulee lähipäivinä yhä tärkeämpi. Voisimme Euroopan unionina ja Euroopan komissiona, yhdessä neuvoston kanssa, ottaa johtavan roolin valtion instituutioiden fyysisessä luomisessa, ja myös ihmisten osalta.
Kolmanneksi on tietysti muistettava maan jälleenrakentamista koskeva suunnitelma, minkä yhteydessä on katsottava välitöntä hätäapuvaihetta pidemmälle. Muutaman viikon kuluttua monet nyt käytössä olevat hätäaputiimit ja -keinot ovat historiaa, ja olemassa on jälkikatastrofin vaara - hyvin tyypillinen tällaisen katastrofin yhteydessä - ellemme pidä apuamme ja tukeamme yllä.
Meidän on välittömästi laadittava mittavia, koordinoituja keskipitkän ja pitkän aikavälin yhteisiä suunnitelmia siitä, miten EU vastaa kriisiin. Yksikkömme työskentelevät tämän hyväksi. Suunnitelmia laadittaessa olisi varmistettava, että työ jaetaan asianmukaisesti EU:n toimielinten ja jäsenvaltioiden kesken ja että turvaudutaan lähestymistapaan, jossa hätäapuna toteutettavat kunnostustoimet ja alueen kehittäminen liitetään toisiinsa siten, että siirtyminen välittömästä hätäavusta sen jälkeen toteuttaviin toimiin tapahtuu kestävästi ja saumattomasti.
Olemme kehottaneet kaikkia jäsenvaltioita osallistumaan täysipainoisesti ponnisteluihin ja muuttamaan kaikki koordinointia ja avustuksen tuloksellisuutta koskevat lupauksemme toiminnaksi. Nyt testataan sitoumustemme kestävyys, ja niiden on osoittauduttava vahvoiksi, jos tarkoituksemme on onnistua.
Viimeiseksi on muistettava vielä tilanteen vaatima rahoitus. Kuten korkea edustaja jo kertoi, Euroopan komissio osallistuu rahoitukseen merkittävällä osuudella, etenkin humanitaarisen avun muodossa - 30 miljoonaa euroa, josta suurin osa, tarkalleen ottaen 22 miljoonaa euroa, on täysin uutta rahaa, joka myönnetään lisänä jo olemassa oleviin humanitaarisiin sitoumuksiimme Haitin kanssa. Hyväksyttävien elinolosuhteiden palauttamiseksi annettava hätäapu - joka ei ole humanitaarista apua, ja se mitä juuri sanoin valtiollisista instituutioista on tietysti nimenomaan osa tätä apua - nousee kaikkiaan 100 miljoonaan euroon, joka jakautuu 50/50-suhteessa uudelleen kohdennettuun ja täysin uuteen rahaan, ja lisäksi tulee pidemmälle aikavälille tarkoitettu jälleenrakennustuki, johon on alustavasti osoitettu 200 miljoonaa euroa.
Myöhemmin on tarkistettava missä mennään. Tällä hetkellä kuulee puhuttavan luvuista, jotka yltävät jopa 10 miljardin Yhdysvaltain dollarin paikkeille. Se on minusta paljon, eikä komission määrärahojen avulla ole missään tapauksessa mahdollista yltää tähän. Meidän on päätettävä avunantajien konferenssin ja jäsenvaltioiden kanssa, mikä tarkalleen ottaen on mahdollinen osuutemme suuremmista summista. Tätä EU:n laajuista pakettia on nyt valmisteltu kaikkien niiden avustusosuuksien lisänä, joita jäsenvaltiot ovat jo myöntäneet ja luvanneet myöntää.
Kuten korkea edustaja sanoi, lähden huomenaamulla alueelle - Haitiin ja myös Dominikaaniseen tasavaltaan - käymään keskusteluja viranomaisten kanssa, myös pyrkimyksistä luoda uudelleen valtiolliset instituutiot. Presidentti ja tärkeimmät kansalaisjärjestöt ovat paikalla. Matkustan myös Dominikaaniseen tasavaltaan. On tärkeää tavata myös näitä viranomaisia, koska he ovat naapureita. Jo nyt on nähtävissä, että tilanteesta voi aiheutua ylikuormitusta rajalla, joten tapaan myös Dominikaanisen tasavallan viranomaiset.
Tässä kaikki, mitä haluan tällä hetkellä sanoa. Palattuani takaisin raportoin kehitysyhteistyövaliokunnalle matkasta maanantaina iltapäivällä.
Gay Mitchell
PPE-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, olen varma, että parlamentti haluaa muistaa kateissa olevia YK:n ja EU:n työntekijöitä ja kaikkia niitä, jotka ovat kateissa ja kärsivät Haitilla tällä hetkellä.
Olen myös iloinen siitä, että komission jäsen De Gucht lähtee alueelle ja että hän raportoi tilanteesta kehitysyhteistyövaliokunnalle tullessaan takaisin maanantaina. Tämä on erittäin hyvä veto. Käyttääkseni komission jäsenen omia sanoja, vaikutukset ovat luonteeltaan ennennäkemättömiä, ja uskon että näin on perusteltua todeta, kun kyseessä on tämänkaltainen valtio, minkä vuoksi - ja sanon tämän vain sivumennen - olen todella sitä mieltä, että Euroopan unionin on toimittava näkyvämmin.
Kun meillä nyt kerran on korkea edustaja, joka on komission varapuheenjohtaja, kyseisen henkilön on oltava näkyvämmin esillä, kun kyse on tämänkaltaisista asioista.
Euroopan unioni on maailman suurin kehitysavun antaja sen myöntäessä 60 prosenttia kehitysavusta, ja todennäköisesti olemme myös suurin humanitaarisen avun antaja. Tästä huolimatta näemme kyllä paikalla amerikkalaisia sairaala-aluksia, mutta EU:sta näkyy ainoastaan yksittäisiä jäsenvaltioita, kun Belgiasta ja Irlannista ja Britanniasta tai mistä nyt sitten tahansa tullaan paikalle. EU:n olisi oltava jollain tavalla näkyvästi läsnä. Miksi ei käytetä taisteluosastoja? Miksi ei turvauduta pysyviin ryhmiin, joita kierrätettäisiin ja jotka olisivat valmiita lähtemään alueelle, kun jotakin tällaista tapahtuu?
Lopuksi haluan sanoa, että se mitä Haitilla on tapahtunut juontaa juurensa köyhyyteen, ja kun tämä kauhistuttava tilanne lientyy ja poistuu otsikoista, älkäämme unohtako Haitia. Nyt on viimeinkin aika tarttua Haitilla kaiken taustalla vaikuttavaan köyhyyteen.
Linda McAvan
S&D-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, myötätuntomme kohdistuu tänä päivänä haitilaisiin heitä kohdanneessa onnettomuudessa, ja olen varma, että kaikki parlamentin jäsenet haluavat lähettää osanottonsa Haitin kansalle. Kyse on tragediasta, mutta kuten Gay Mitchell sanoi, tämä tragedia kohtaa valtiota, jonka väestöstä 75 prosenttia elää jo valmiiksi köyhyysrajan alapuolella. Katsoessamme tulevaisuuteen meidän on todellakin otettava tämä seikka huomioon.
Ihmiset ovat vastanneet upeasti Haitin auttamista koskevaan haasteeseen. Pelkästään Yhdistyneessä kuningaskunnassa on vain muutaman päivän kuluessa kerätty kokoon 30 miljoonaa puntaa - suurelta yleisöltä, talouskriisin aikana - joten tiedämme ihmisten seisovan takanamme pyrkimyksessä kerätä varoja Haitille.
Arvoisa korkea edustaja, haluan kiittää Teitä työstä, jota olette tehneet, jotta EU:ssa on kyetty reagoimaan tilanteeseen nopeasti. Tsunamin aikaan opimme, että itse asiassa hyvä koordinaatio on yhtä tärkeää kuin varsinaiset alueella käyttöön asetettavat varat. Kyse ei ole siitä, minkä lipun alla apua annetaan, vaan siitä, että apu saadaan perille ja työskennellään Yhdistyneiden kansakuntien kanssa sen perille toimittamiseksi.
Asioita pidemmällä aikavälillä tarkasteltaessa olen tyytyväinen siihen, että tarkoitus on järjestää Haitia koskeva kansainvälinen konferenssi. Mielestäni meidän on tarkasteltava Haitin kysymystä kokonaisuudessaan, sen valtavaa velkaantumista, ja toivon velkaantumisongelmien olevan kansainvälisen konferenssin asialistalla. Haiti on 890 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria velkaa kansainvälisille velkojille ja suuren osan tästä summasta Kansainväliselle valuuttarahastolle. IMF on myöntänyt Haitille 100 miljoonan Yhdysvaltain dollarin suuruisen lainan. Voimmeko muuttaa sen avustukseksi? Ei ole mitään järkeä köyhdyttää tätä valtioita vielä tulevien sadan vuoden ajan. Toivon siis, että panette tämän IMF:n kokouksen asialistalle.
Lisäksi toivon meidän puuttuvan muihinkin kysymyksiin, ja mielestäni olette oikeassa siinä, että rajakysymys Dominikaanisen tasavallan kanssa on yhtä lailla tärkeä. Kiitos siis vielä kerran ponnisteluistanne, ja toivon koko parlamentin tekevän lujasti töitä kyetäksemme hyvään koordinoituun panokseen.
Liam Aylward
Arvoisa puhemies, saanen aluksi toivottaa korkea edustaja Ashtonille menestystä niissä lukuisissa haasteissa, joita hän kohtaa toimikautensa aikana. Kuten hän hyvin tietää ja kuten Yhdistyneet kansakunnat on todennut, tilanne Haitilla on pahin humanitaarinen katastrofi vuosikymmeniin kadoksissa olevien ihmisten, uhrien ja surmansa saaneiden lukumäärien jatkaessa nousuaan.
Tämän tragedian inhimillinen hinta on mittaamaton. Hätäavun alkaessa saapua paikalle olemme kaikki tietoisia niistä merkittävistä ongelmista, joita avustustyöntekijät kohtaavat yrittäessään toimittaa apua niille, jotka sitä eniten tarvitsevat.
Paikalla toimivat kansalaisjärjestöt ovat havainneet, että kasvavat turvallisuuteen, logistiikkaan ja byrokratiaan liittyvät ongelmat haittaavat avun antamista ja tekevät katastrofaalisesta tilanteesta vielä vaikeamman. Kyse on ongelmista, jotka ovat haitilaisille elämän ja kuoleman kysymyksiä.
Kaikessa kärsimysten ja kaaoksen lieventämiseksi tehtävässä kuluttavassa työssä tarvitaan selkeää johtajuutta ja koordinoitua tukea. Kansalaisjärjestöjen, hallintoelinten, kansainvälisten organisaatioiden ja paikallisten viranomaisten on tehtävä työtä yhdessä monialaisen hätäavun toimittamiseksi sitä tarvitseville.
On selvää, että maassa tarvitaan välittömästi mittavaa kansainvälistä tukea. Euroopan kansalaisten antama tuki ja heidän ennätyksellinen anteliaisuutensa ja solidaarisuutensa on ollut valtaisaa. Eilinen ilmoitus yli 420 miljoonan euron humanitaarisesta avusta Euroopan unionista Haitille on osoitus johtajuudesta ja sitoutuneisuudesta, mutta avun toimittamisen on oltava koordinoitua ja tehokasta.
Euroopan unionin julki lausuttu tavoite on vakauttaa ja vahvistaa globaaleja avunantopyrkimyksiä. Toivon, että te, korkea edustaja Ashton ja komission jäsen De Gucht, teette lujasti työtä tämän tavoitteen hyväksi vieraillessanne myöhemmin tällä viikolla Yhdysvalloissa, Haitilla ja muualla.
Läntisen pallonpuoliskon köyhimmän kansan pitkän aikavälin kehityksestä on tehtävä ensisijainen tavoite. Euroopan unionin myöntämä 200 miljoonan euron avustus, jonka avulla on tarkoitus jälleenrakentaa Haitia pitkällä aikavälillä, on myönteinen alku, mutta kun kamerat ovat lähteneet ja ihmisten huomio on kiinnittynyt toisaalle, Euroopan unionin on globaalina johtajana toimittava sitoumustensa mukaisesti ja pidettävä niistä kiinni.
Eva Joly
Arvoisa puhemies, arvoisa korkea edustaja, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, tämä uusi humanitaarinen kriisi, jonka kourissa Haiti kamppailee, on ehkäpä laajempi kuin kaikki aikaisemmat kriisit, jopa siinä määrin, että epäilen, onko mahdollista löytää oikeat sanat, joilla muistaa uhreja, osoittaa sanansa eloonjääneille ja kertoa perheille, miten suuressa määrin jaamme heidän tuskansa ja tiedostamme oman vastuumme.
Vaikka maanjäristys olikin hyvin voimakas, se ei yksinään selitä vahinkojen laajuutta. Vahinkojen laajuuteen liittyy myös krooninen köyhyys, josta Haiti on kärsinyt vuosikausia. Tähän mennessä kansainvälinen yhteisö ei ole kyennyt muuttamaan vallitsevaa asiaintilaa. Mikä pahinta, pakottamalla Haiti noudattamaan politiikkoja, joiden tiedämme nyt olleen turhia, kansainväliset instituutiot, Eurooppa ja sen kumppanit ovat tehneet Haitin yhteiskunnallisista rakenteista, sen taloudesta ja sen instituutioista entistä hauraampia.
1970-luvulla Haiti oli lähes omavarainen elintarvikkeiden osalta. Se tuotti 90 prosenttia tarpeistaan maatalouden alalla. Tänä päivänä se tuo yli puolet maataloustuotteista. Tämä on epäilemättä vaikuttanut kielteisesti paikalliseen tuotantoon. Ennen maanjäristystä Haiti oli valtio ilman resursseja, koska siltä oli riistetty resurssit, joihin sillä oli oikeus.
Tämän vuoksi meidän on ensiksi annettava Haitille mahdollisimman paljon tukea, jotta hätätilanteesta selviydytään. Tältä kannalta katsottuna voi ainoastaan surkutella sitä, millaisia vaikeuksia kansainvälisen avun käynnistämiseen liittyy. Tulevaisuudessa meidän on parannettava toimintatapojamme. Ennen kaikkea meidän on kuitenkin tiedostettava, että pitkän aikavälin kehitysapu ei voi olla tehokasta, jos sanelemme ensisijaiset tavoitteet oman päämme mukaan, vaikka kaikki alueella sanovat meille, että olemme väärässä. Meidän on edettävä kyseenalaistamalla omat menetelmämme, ja se ei onnistu, ellemme korota määrärahoja, joita pitkällä aikavälillä osoitamme kehityspolitiikkaan. Euroopan unioni on julkistanut millaisen avustussumman se osoittaa Haitia varten, ja jäsenvaltiot ovat tehneet saman. Kyse on noin 130 miljoonasta eurosta lyhyellä aikavälillä ja 200 miljoonasta eurosta tarpeisiin pitkällä aikavälillä.
Haluaisin verrata näitä lukuja toisiin lukuihin, niihin 155 miljardiin Yhdysvaltain dollariin, jotka Cityn ja Wall Streetin pankit valmistautuvat maksamaan muutamille tuhansille pankeissa työskenteleville ihmisille. Tämä nostaa esiin kysymyksen siitä, millaista kehitysyhteistyömallia haluamme maailmanlaajuisesti edistää.
Kiireellinen humanitaarinen apu on tarpeen, mutta se ei yksinään riitä. Se ei missään olosuhteissa saa korvata kehitysapua, jota puolestaan maat, joiden on tarkoitus hyötyä siitä, eivät saa kokea pakkosaneluna. Ensimmäinen keino auttaa suurissa vaikeuksissa olevia valtioita, on kunnioittaa niitä edelleen, antaa niille mahdollisuus hyödyntää omia varoja. Meidän on peruttava Haitin velka ja maksettava oma velkamme sille loppuun.
Arvoisa puhemies, arvoisa korkea edustaja, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, velvollisuutemme Haitilla kärsineitä kohtaan on auttaa heitä jälleenrakentamaan maa, joka oli vaikeuksissa jo ennen kuin luonnonkatastrofi raunioitti sen täysin.
(Suosionosoituksia)
Nirj Deva
ECR-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, ajatuksemme ja tunteemme ovat Haitin väestön tukena heidän kärsimyksen hetkellään. Kiitän korkea edustaja Ashtonia ja Karel De Guchtia siitä, mitä heidän kertomansa mukaan on jo saatu aikaan ja tehty. Ei ole epäilystä siitä, ettei varoja olisi tulossa. Olin paikalla tsunamin iskiessä Sri Lankaan ja myöhemmin Indonesiaan. Olen ollut todistamassa maanjäristyksiä Turkissa. Seurasin mitä Kiinassa tapahtui. Aina kun jotain tällaista tapahtuu, joudumme yllätetyiksi, emme vedenpuhdistustablettien tai telttojen tai puhtaan veden osalta, vaan infrastruktuurin suhteen. Sanomme, kas, infrastruktuuri on tuhoutunut. Totta kai se on tuhoutunut. Meidän on kyettävä hyvin nopeasti tarjoamaan hätätilanteen infrastruktuuria.
Miten näin voi käydä? Olisiko lentotukialus ratkaisu? Siitä löytyy sähköä, siitä löytyy ydinvoimaa, siitä löytyy generaattoreita veden puhdistamista varten ja siitä löytyy helikoptereita. Voisimmeko luoda yleismaailmallisen pelastusoperaation, joka olisi mahdollista käynnistää lyhyellä varoitusajalla, jonka avulla voitaisiin tarjota tilapäissatamia, väliaikaisia suojia ja kaikkea infrastruktuuria, joka tuhoutuu? Meidän on ajateltava uusiksi, miten ihmishenkiä on mahdollista pelastaa välittömästi tapahtuneen jälkeen.
Patrick Le Hyaric
Arvoisa puhemies, arvoisa varapuheenjohtaja ja korkea edustaja, arvoisa komission jäsen, haluan todeta vielä kerran, kuinka järkyttyneitä olemme sen vuoksi, mitä Haitin kansan, haitilaisten lasten, on kestettävä.
He ovat nyt jo seitsemän päivän ajan eläneet ja pysyneet hengissä varsinaisessa helvetissä. Maailmanlaajuisen yhteisvastuun läikähdys lämmittää mieltä, mutta sitä on vieläkin vahvistettava ja koordinoitava paremmin, siten että se palvelee väestöä, joka on janoissaan, nälissään, koditon ja ilman alkeellisintakaan perusterveydenhuoltoa. Ilmaisemme kunnioituksemme kaikille niille miehille ja naisille, jotka osallistuvat avustustoimiin.
Euroopan unioni on päättänyt alustavien varojen asettamisesta käyttöön. Emme kuitenkaan voi tyytyä pelkästään tähän. Euroopan unionin apua on tuntuvasti lisättävä, ja maailmanlaajuinen pankkijärjestelmä on saatava mukaan avustustoimiin. Eurooppalaiset ylijäämäelintarvikkeet on kuljetettava Haitin väestölle ensitilassa.
Puhun nyt aivan suoraan. Maanosamme on todellisessa velassa Haitille, sen velvollisuutena on korjata vuosikausien alistamisesta ja ryöstämisestä aiheutuneet vahingot. On otettava opiksi siitä, miten kansainväliset rahoituslaitokset ovat pitäneet tätä saarta, Karibian helmeä, talutusnuorassa tukahduttamalla sen kauhistuttavalla velkataakalla ja yhtä lailla kauhistuttavalla velkaan liittyvällä korolla.
Euroopan parlamentin olisi ilmoitettava kannattavansa koko tämän velkataakan välitöntä peruuttamista ilman ehtoja. Ryhmämme toivoo, että Montrealissa pian järjestettävässä konferenssissa valmisteltaisiin tehokkaasti kansainvälistä konferenssia, jossa käsitellään Haitin korjaamista, jälleenrakentamista ja kestävää kehitystä Haitin väestön kanssa.
Jälleenrakentamisen on tapahduttava Yhdistyneiden kansakuntien alaisuudessa siten, että haitilaiset saavat takaisin taloudellisen ja poliittisen suvereniteettinsa. Haiti ei saa olla panoksena suurvaltojen välisessä valtataistelussa. Näin ollen, vaikka tervehdimmekin Yhdysvaltojen avustuspyrkimyksiä ilolla, meidän on oltava varuillamme ja kieltäydyttävä sallimasta sitä, että pohjoisamerikkalaiset johtajat käyttävät tätä järkyttävää katastrofia tekosyynä saaren miehittämiseen, sen hallitsemiseen ja sotilastukikohtien perustamiseen sinne.
Euroopan on näytettävä esimerkkiä. Sillä on oltava vain yksi tavoite, yksi ainut huolenaihe: Haitin kansa ja sen lapset.
Fiorello Provera
EFD-ryhmän puolesta. - (IT) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, haluan ilmaista syvän osanottoni kaikille niille, joita tämä luonnonkatastrofi on koetellut.
Tällaisessa tilanteessa, jossa rakennuksia ja infrastruktuuria on tuhoutunut mittavasti ja kuolleita on tuhansia, on lähes mahdotonta toimittaa apua tehokkaasti, ellei huolehdita yleisen järjestyksen ja turvallisuuden vähimmäistasosta. Kaikissa avustuspyrkimyksissä kohdataan vaikeuksia, ellei tarvittavien välineiden keräämistä koordinoida tiukasti ja apua jaeta järjestelmällisesti. Keskeistä on ymmärtää, mitä tarvitaan, ketkä tarvitsevat ja milloin.
Toinen seikka, joka on syytä pitää mielessä, on se, että liian usein on käynyt niin, että julkisten ja yksityisten avunantajien anteliaisuutta on käytetty hyväksi, eivätkä suuret rahasummat olekaan tavoittaneet tarpeessa olevia. Tämän vuoksi tarvitaan välttämättä tiukka valvontajärjestelmä estämään sitä, että rahaa haaskataan tai varastetaan, etenkin kun kyse on hauraista valtioista, joissa korruptio on suurta ja hallinto heikkoa. Euroopan olisi osoitettava oma tehokkuutensa. Toivon, että se onnistuu.
Nick Griffin
(EN) Arvoisa puhemies, Haitin ahdinko on järkyttävä. On vain inhimillistä tuntea myötätuntoa siellä sattuneen luonnonkatastrofin viattomia uhreja kohtaan.
Meillä kaikilla täällä on hyvät ansiot ja varaa antaa apua. Luovun tämän päivän päivärahastani, jos jokainen Yhdistyneestä kuningaskunnasta tuleva parlamentin jäsen tekee samoin. Valitsijoillamme ei kuitenkaan ole verojensa vuoksi varaa samanlaiseen anteliaisuuteen.
Maailmanlaajuisuus on tuhonnut teollisuutemme. Pankit ovat rappeuttaneet taloutemme. EU:n byrokraattisuus uhkaa yrittäjiämme ja hiiliverohuijauksen vuoksi miljoonien ihmisten osaksi koituu kohtalokas polttoainepula.
Haitin kuononuhrien määrä on järkyttävä, mutta tänä talvena yli 50 000 eläkeläistä pelkästään Britanniassa kuolee ennenaikaisesti kylmyyden ja lämmityskustannusten vuoksi.
Eri puolella Eurooppaa kuolonuhrien lukumäärä nousee satoihin tuhansiin, mutta koska tämä totuus on häpeäksi poliittiselle eliitille ja koska se tuo esiin epämiellyttävän totuuden maailmanlaajuisesta ilmaston viilenemisestä, tämä skandaali haudataan yhtä hiljaa kuin vanhuksemme kuolevat.
Satoja tuhansia omia kansalaisiamme kuolee hallinnon piittaamattomuuden ja EU:n lämmitysverojen vuoksi, mutta silti vaaditte edelleen toisten ihmisten rahojen syytämistä toisten takapihalla sattuneeseen katastrofiin. Tämä ei ole myötätuntoa: tämä on julkeaa tekopyhyyttä.
Tiedän, että kristillinen perintömme koetaan täällä hankalana asiana, mutta kuten aina, Raamatusta löytyy ikuinen totuus, jonka useimmat täällä olijoista haluaisivat mieluiten jättää huomiotta - ensimmäinen kirje Timoteukselle 5:8: "Mutta jos joku ei pidä huolta omaisistaan ja varsinkaan ei perhekuntalaisistaan, niin hän on kieltänyt uskon ja on uskotonta pahempi."
Michèle Striffler
(FR) Arvoisa puhemies, arvoisa korkea edustaja, kuten jo aiemmin mainittiin, katastrofi oli maanjäristyksen voimakkuuden vuoksi äärimmäisen laaja, epäilemättä yksi historian pahimmista, ja tämän vuoksi pelkäämme menettäneemme kauhistuttavan suuren määrän ihmishenkiä.
Tästä huolimatta olen tyytyväinen Euroopan komission ja jäsenvaltioiden nopeaan toimintaan ja niiden antamaan sitoumukseen osoittaa 429 miljoonan euron valtava tukipaketti hätäapuna annettavaan humanitaariseen apuun ja Haitin jälleenrakennukseen. On kuitenkin valitettavaa, että eurooppalaiset ovat toimineet hajautetusti ja että Euroopan unionin toiminta ei ole riittävän näkyvää, missä on selvä ero Yhdysvaltojen avustuskoneiston kanssa ja mikä saa unohtamaan sen, että Euroopan unioni on maailman suurin humanitaarisen avun ja kehitysavun antaja.
Euroopan komissio on ottanut käyttöön myös yhteisön pelastuspalvelumekanismin, jonka avulla koordinoidaan jäsenvaltioilta tulevia avunantotarjouksia ja joka muodostaa tällä hetkellä kriisinhallintajärjestelmämme ytimen. Viimeaikaiset tapahtumat osoittavat, että Euroopan unionin toimintaa kriisien yhteydessä on tarpeen parantaa. Keskeisessä asemassa on pelastuspalvelumahdollisuudet omaava todellinen järjestelmä, ja tästä syystä haluan muistuttaa teitä Michel Barnier'n vuonna 2006 tekemästä ehdotuksesta, joka on valmis sovellettavaksi ja jossa esitetään Euroopan pelastuspalvelujoukkojen luomista.
Sitä paitsi Euroopan neuvoston puheenjohtaja Herman Van Rompuy ilmaisi tänään tukevansa nopean toiminnan joukkoja. Muutaman päivän kuluessa Yhdysvallat on ottanut hallitsevan roolin pelastus- ja koordinointiasioissa. On olennaisen tärkeää muistuttaa, että keskeisestä ja maailmanlaajuisesta koordinoinnista vastaa Yhdistyneiden kansakuntien humanitaarisen avun koordinointitoimisto OCHA, jolla on parhaat edellytykset huolehtia koordinoinnista.
Älkäämme erehtykö kuvittelemaan, että kyse on arvovaltakiistasta. Hyvä organisointi on kuitenkin samalla myös ajan ja rahan säästämistä, ja mielestäni EU:n kansalaisilla on oikeus tietää, mitä Euroopan unioni tekee.
Patrice Tirolien
(FR) Arvoisa puhemies, onko Haitin kohtalona perikato?
Itsenäistymisestä lähtien luonnonkatastrofit ja poliittiset kriisit ovat seuranneet saarella toinen toistaan, ja tänä päivänä olemme vastatusten ennennäkemättömän murhenäytelmän kanssa. Siihen liittyy kuolleita, loukkaantuneita, monenlaista aineellista tuhoa ja maan poliittisten rakenteiden ja yhteistyörakenteiden tuhoutumista.
Meidän on oltava vahvempia kuin kohtalo. Euroopan unionin on osallistuttava hätäapuun ja jälleenrakentamiseen liittyviin kahtalaisiin toimiin. Olemme tämän velkaa Haitille sen kanssa solmimiemme moninaisten siteiden vuoksi. Ensinnäkin historiallisten siteiden vuoksi: entisenä siirtomaana Haiti oli niistä vaurain. Toiseksi diplomaattisten: Cotonoun sopimuksen vuoksi saari on erityisasemassa oleva kumppani. Ja lopuksi maantieteellisten, sillä Haiti on Euroopan unionin naapurivaltio yhteisön syrjäisimpien alueiden vuoksi.
Tämän lisäksi Haitin kriisi on ensimmäinen testi uudelle ulkosuhdehallinnolle, jonka johdossa olette Te, korkea edustaja Ashton. Ja tähän mennessä johtopäätökset ovat olleet selviä. Tämä katastrofi osoittaa meille myös, millaisia haasteita rakenteisiin liittyy ja millaisia parannuksia meidän on niihin tehtävä, sillä huolimatta mantereemme osoittamasta yhteisvastuusta, Yhdysvaltojen toimet nostavat esiin kysymyksen kyvystämme asettaa apu käyttöön.
Kyse on siitä, että merkittävät ponnistelut eurooppalaisen koordinoinnin hyväksi ja jäsenvaltioiden avustuspyrkimykset eivät saa kätkeä taakseen sitä, miten hankalia keskustelut Euroopan santarmijoukkojen lähettämisestä alueelle ovat. Kenties on tärkeää, että Euroopan unionin toimet toteutetaan Yhdistyneiden kansakuntien ohjauksessa, mutta havaittujen vaikeuksien perusteella on tehtävä se johtopäätös, että Euroopan unioni tarvitsee autonomista, yhdennettyä rakennetta, jonka avulla voidaan hoitaa niinkin monimutkaisia tilanteita kuin humanitaarinen hätätilanne.
Lopuksi on vielä muistettava, että jälleenrakennusvaihe on valtava haaste. Tekemistä riittää joka alalla: poliittisella, hallinnollisella, taloudellisella, yhteiskunnallisella ja ympäristöalalla. Olemme ehkä uuden ajanlaskun alussa Haitilla. Tämä on Euroopalle tärkeä poliittinen haaste sen joutuessa osoittamaan olevansa näkyvä johtaja tässä prosessissa.
Charles Goerens
(FR) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, joka ilta kello kahdeksan uutiset muistuttavat meitä sanoinkuvaamattomasta kärsimyksestä Haitilla.
Kärsimystä vastaa suuruudeltaan ehkä ainoastaan se lähes maailmanlaajuinen myötätunto, joka sitä ympäröi. Tämä myötätunto on varmastikin spontaania ja vilpitöntä, mutta se ei kestä kauan. Totuuden hetki koittaa parin viikon sisällä, kun tiedotusvälineet ovat päättäneet keskittyä muihin tapahtumiin. Jos joku ei tuolloin tartu ohjaksiin, haitilaiset ovat vaarassa jäädä jälleen kerran oman onnensa nojaan.
Maassa, jossa tehtävää on loputtomasti, alkaen elvyttämisestä ja jälleenrakentamisesta, on tärkeää toimia siten, että eri vaiheet johtavat aitoon kehitykseen. Euroopan unioni omaa puolestaan kattavan joukon välineitä ja vahvan kokemuksen alalta. Tämän vuoksi haasteet, joiden edessä haitilainen, järkyttävän köyhä yhteiskunta on, ovat totuuden hetki myös Euroopan unionille.
Tulevien päivien ja kuukausien aikana on toimittava tehokkaasti ja päättäväisesti. Tämä on maan elpymisen kannalta kaikista tärkeintä sen jälkeen, kun on palautettu turvalliset olosuhteet ja yleinen järjestys, jotka ovat välttämättömiä kaiken koordinoidun toiminnan kannalta maassa, jossa maanjäristys on jättänyt jälkensä kaikkeen, mukaan luettuna institutionaalisiin rakenteisiin.
Tämän vuoksi minusta on viisasta painottaa erästä keskeistä seikkaa: elpymisen, Haitin valtion jälleenrakentamisen, on tapahduttava haitilaisten itsensä toimesta. Kyse on heidän kehityksestään. Voimme auttaa heitä kumppanuuden hengessä. Euroopan olisi hyvä vahvistaa tämä kansainvälisissä konferensseissa, joita asian tiimoilta on tarkoitus järjestää.
Kyllä kumppanuudelle, ei holhoamiselle ja uuskolonialismille!
Edvard Kožušník
(CS) Me kaikki olemme varmasti samaa mieltä siitä, että tämä on yksi suurimmista katastrofeista kyseisellä alueella viimeiseen 200 vuoteen. Euroopan konservatiivien ryhmän ja Tšekin tasavallan kansalaisten puolesta haluankin tuoda esiin myötätuntoni ja osanottoni kaikille uhreille ja niille, jotka kärsivät. Tästä tragediasta huolimatta on kuitenkin edelleen nähtävissä merkkejä siitä, että vielä Lissabonin sopimuksen ratifioimisen jälkeenkään Euroopan unioni ei toimi yhtenäisesti eikä kykene ripeään toimintaan. Etäisesti mieleeni tulee nelipäinen lohikäärme. Meillä on neuvoston puheenjohtaja, puheenjohtajavaltion pääministeri, komission puheenjohtaja ja komission nimeämä toimija. Hyvät parlamentin jäsenet, henkilökohtaisesti uskon, että tässä nimenomaisessa tapauksessa on tunnustettava, että Euroopan unioni on saatu kiinni virheestä. Sen sijaan yllätetyiksi eivät ole joutuneet yksittäisten jäsenvaltioiden kansalaiset, jotka ovat toimittaneet tarvikkeita ja taloudellista apua päivä toisensa perään.
Ilda Figueiredo
(PT) Arvoisa puhemies, yhdymme kaikkiin muihin ilmaistessamme myötätuntomme ja pahoittelumme Haitin kansaa kohdanneen tragedian johdosta, ja haluamme osoittaa heille täydellistä solidaarisuutta, mutta on nostettava esiin muutamia seikkoja, jotka mielestämme ovat keskeisen tärkeitä.
Aluksi olisi annettava ilmi kaikki ihmiset tai valtiot, jotka pyrkivät hyötymään tästä katastrofista palaamalla uuskolonialismiin. Tällainen asenne näyttää olevan tuhansien pohjoisamerikkalaisten aseistettujen joukkojen alueelle viemisen taustalla, huolimatta siitä, että enemmistö väestöstä elää köyhyydessä ja kärsii edelleen monikansallisten yritysten riistosta ja siitä, että ulkopuoliset tahot, etenkin Yhdysvallat, puuttuvat sen asioihin.
Nyt on kaiken sen humanitaarisen avun, yhteistyön ja jälleenrakentamiseen suunnatun tuen aika, jonka Haitin kansa ansaitsee ihmisarvonsa ja rohkeutensa vuoksi. Meidän olisi muistettava, että juuri Haiti oli se paikka, jossa 400 000 eurooppalaisten orjuuttamaa ja kauppatavarana pitämää afrikkalaista nousi kapinaan orjuutta vastaan ja käynnisti siten ensimmäisen suuren yhteiskunnallisen vallankumouksen Amerikan mantereella.
Koordinoitua apua olisi lähetettävä kiireen vilkkaa, mutta tämä olisi tehtävä antamatta periksi uuskolonialistisille kiusauksille.
Roberta Angelilli
(IT) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, Haitilla on käynnissä valtava murhenäytelmä, jonka aiheuttajana on luonto, mutta myös se, ettei siellä oikeastaan ole olemassa valtiota, joka ansaitsisi tulla kutsutuksi sillä nimellä. Siellä ei vähimmässäkään määrin kyetä hoitamaan katastrofia ja humanitaarista hätätilannetta, saati sitten toimittamaan apua siviiliväestölle, joka on nyt häikäilemättömien ihmisten armoilla.
Punainen risti on antanut hälytyksen. 25. tammikuuta pidettävässä Montrealin konferenssissa EU:n on puhuttava yhdellä äänellä ja vaadittava yhtä, koordinoitua hallintoa humanitaaristen toimien varalle, muutoin vaarana on kaaos ja se, että apu menee hukkaan, myös silloin, kun kyse on komission tänä päivänä mainitsemista valtavista ja tärkeistä summista ja jäsenvaltioiden myöntämästä avusta.
Arvoisa korkea edustaja Ashton, erityisesti olisi ponnisteltava lasten hyväksi, ennen kaikkea orpojen, joiden kuuluu saada ensimmäisten joukossa apua, psykologinen tuki mukaan luettuna; muutoin heidän kohtalonaan on köyhyys ja hyväksikäyttö. Olisi myös varmistettava, ettei kansainvälinen yhteisö ainoastaan tyydy yksinkertaistamaan adoptiomenettelyjä. Siitä olisi seurauksena vain eräänlainen laillistettu lasten maasta karkottaminen, mitä Haiti ei kaipaa.
Italian ulkoministeri Franco Frattini on oikeassa ehdottaessaan, että luotaisiin rakenteita ja turvakoteja, jotta lapset voivat kasvaa aikuisiksi ihmisarvoisesti omassa maassaan, ja että tuettaisiin väliaikaisia matkoja ulkomaille lomailemista ja ennen kaikkea opiskelua varten. Päätän puheenvuoroni kysymykseen: olemmeko valmiita, kansainvälisesti, pienentämään Haitin velkaa tai perumaan sen?
Corina Creţu
(RO) Koko maailma todellakin osoittaa tällä hetkellä solidaarisuutta ja myötätuntoa Haitin katastrofaalisen maanjäristyksen uhreille, ja jälleen kerran korostuu se, miten tärkeää tällaisissa tilanteissa on toimia ripeästi ja koordinoidusti. Tuhojen rajoittaminen riippuu nyt siitä, kuinka tehokasta toiminta tilanteessa on, ja kuten täällä on jo todettu, sekä kansainvälisten virastojen ja organisaatioiden että EU:n humanitaarisen avun pääosaston toiminta on ollut esimerkillistä, unohtamatta myöskään jäsenvaltioiden omia toimia.
Mielestäni on syytä luoda Euroopan unionin nopean toiminnan operatiiviset joukot, koska tilanne Haitilla osoittaa, miten tärkeää yleisen järjestyksen ylläpitäminen ja väestön turvallisuuden takaaminen on sen lisäksi, että eloonjääneet saavat tarvitsemaansa apua. Olemme selvästi tällä hetkellä tilanteessa, jossa monelta taholta kuuluu soraääniä ja syytöksiä, joiden mukaan tavoitteena on muka suorittaa sotilaallinen operaatio käyttämällä verukkeena humanitaarista apua. Kuitenkin tilanteessa, jossa YK:n joukot eivät riitä tai ovat joutuneet liian koville, Euroopan unionin olisi ryhdyttävä lisätoimiin, etenkin koska se nauttii alueella suurta luottamusta.
Mielestäni Euroopan unionina meidän on kyettävä vastaamaan laajakantoiseen jälleenrakennusprosessiin Haitilla, samalla kun edistetään valtiollisten rakenteiden vakautta. Myötätunnon osoittaminen maan asukkaille heidän vaikeiden koettelemustensa keskellä on tietysti hyvin tärkeää, mihin kuuluu myös se, että etsitään erityisiä ratkaisuja, joiden avulla voidaan helpottaa tämän katastrofin seurauksena orvoiksi jääneiden lasten adoptoimista, ja se, että tarjotaan konkreettista apua väestölle, joka on joutunut kokemaan näin kovia.
Paweł Robert Kowal
(PL) Arvoisa puhemies, arvoisa korkea edustaja Ashton, kuulemme puheenvuoroja eri puolilta parlamenttia, mutta niissä kaikissa toistuu eräs asia, eräs aihe: Euroopan unionin reaktio, poliittinen reaktio, ei ole ollut riittävä, ja sitä ei ole koordinoitu hyvin. Mielestäni meidän olisi kiitettävä hyväntekeväisyysjärjestöjä siitä, että ne vastasivat tarpeeseen spontaanisti, ja kuten aina, epäonnistumatta.
Lisäksi olisi mietittävä, missä asioissa olisi mahdollista toimia paremmin. Itse asiassa minulla on Catherine Ashtonille vain yksi kysymys: kyse on ensimmäisestä tilanteesta, jota olette joutunut hoitamaan uudessa asemassanne. Minkä johtopäätöksen teette tästä tapauksesta ja virheistä, joista nyt puhumme täällä? Mikä vielä tärkeämpää, miten tulevaisuudessa voidaan toimia toisin? Mielestäni tämä on tärkein kysymys, jota olisi pohdittava, ja meidän tehtävämme on mitä suurimmassa määrin tehdä niin.
Philippe Juvin
(FR) Arvoisa puhemies, arvoisa korkea edustaja Ashton, nyt riittää! Nyt riittää. Joka ikisen katastrofin yhteydessä käy samoin: ranskalaiset lähettävät lentokoneen ja apua, belgialaiset, italialaiset, saksalaiset, kaikki tekevät samoin, ja joka kerta jokainen puuhailee omassa nurkassaan, joka kerta käy samoin. Paikan päällä tulos on aina sama: koordinointia ei ole, uhrit menettävät mahdollisuuksia, organisaatio puuttuu.
Milloin tämä päättyy? Milloin komissio aikoo viimeinkin ryhtyä toimiin? Älkääkä väittäkö, että se on vaikeaa, sillä suunnitelmat ovat valmiina. Meidän on vain käytettävä niitä hyväksi. Vuonna 2006 Michel Barnier ehdotti, että perustettaisiin eurooppalaiset pelastuspalvelujoukot, jotka toimisivat vapaaehtoisuuteen perustuen ilman, että on tarpeen odotella kaikkien 27 jäsenvaltion hypoteettista yksimielisyyttä, liittämällä yhteen jo olemassa olevia kansallisia pelastuspalveluyksiköitä, kouluttamalla niitä yhdessä turvautumalla yhteisiin pelastustekniikoihin, yhteisiin viestintämenetelmiin ja yhteiseen komentopaikkaan.
Tehtävä on helppo, arvoisa korkea edustaja Ashton: toimitaan niiden kanssa, jotka haluavat toimia. Mitä tulee muihin, he tulevat mukaan tajuttuaan, että tämä on tulevaisuutta. Tsunamin jälkeen annettiin lupauksia, mutta vielä tänä päivänäkään mitään ei ole tehty.
Valitsen nyt sanani harkiten: se, ettei komissio tee mitään, on rikollista. Arvoisa korkea edustaja Ashton, miksi Eurooppa on tuomittu toistamaan virheitään? Arvoisa korkea edustaja Ashton, kukaan ei aseta kyseenalaiseksi hyvää tahtoanne, mutta ilmoittakaa täällä, tänä päivänä, näiden eurooppalaisten koordinointijoukkojen perustamisesta. Parlamentti seuraa kyllä teitä. Jos tarvitsette tukea, olemme valmiit auttamaan. Mutta lakatkaa nyt ihmeessä puhumasta koordinoinnista ja tehkää siitä sen sijaan totta! Älkää odottako seuraavaa katastrofia!
Michael Cashman
(EN) Arvoisa puhemies, minun on sanottava, että on ihmisiä, jotka toimivat, ja ihmisiä, jotka puhuvat. Tämän vuoksi haluan onnitella neuvostoa, komissiota ja korkeaa edustajaa niiden toimien johdosta, joihin ne ovat ryhtyneet. Tapahtunutta ei voinut ennustaa. Edessämme on jotakin sellaista, mitä ei pystytty kuvittelemaankaan.
Olen istunut täällä kuuntelemassa halpamaisia poliittisia kannanottoja, jotka on suunnattu korkeaa edustajaa, jäsenvaltioita ja komissiota vastaan kuviteltaessa, että koska raunioista pelastamassa ja ihmishenkiä säästämässä ovat amerikkalaiset, tämä auttava käsi pitäisi pyyhkäistä pois ja sanoa "ei uuskolonialismille", ja kuviteltaessa, että hyökkäämällä Haitia itseään vastaan helpotettaisiin jollain tapaa niiden ihmisten elämää, jotka siellä kärsivät. Häpeäisitte.
Varmistakaamme koordinointi. Luovutetaan koordinointi amerikkalaisille - jos tämä säästää ihmishenkiä, niin se säästää ihmishenkiä. Unohdetaan poliittinen retoriikka.
Onnittelut sitoutumisesta myönnettyyn rahamäärään. Onnittelut siitä, arvoisa korkea edustaja Ashton, ettette julkisuushakuisesti käyttäneet Haitin ilmatilaa turhaan vain mennäksenne sinne näyttämään, että olette paikalla. Mitä se auttaa? Ei yhtikäs mitään. Tämän vuoksi, kiukuissamme niiden ihmisten puolesta, jotka haluavat pelastustoimia, vastatkaamme koordinoinnista yhdessä amerikkalaisten kanssa. Potkaiskaamme Yhdistyneitä kansakuntia persuksiin, jotta se toimittaisi apua, ja lopettakaamme poliittisten irtopisteiden kerääminen.
(Suosionosoituksia)
Róża, Gräfin von Thun Und Hohenstein
(PL) Arvoisa puhemies, haluan yhtyä Philippe Juvinin näkemykseen - humanitaarisen avun koordinointi on heikkoa. En halua puhua ainoastaan humanitaarisesta avusta, vaan myös siitä, mitä kutsutaan nimellä tekninen tai rakenteellinen apu taikka kehitysapu. Katastrofi ei ollut ennakoitavissa, mutta tiesimme kyllä, miten heikosti asiat Haitissa ovat, ja jotta asiat olisivat vielä huonommin, maahan on iskenyt tämä koettelemus. Olemme tienneet jo kauan, miten huonosti asiat Haitilla ovat ja miten huonosti rakenteet siellä toimivat. Tiedämme myös sen, että jos rakenteet olisivat toimineet paremmin ja jos olisimme jo ennen maanjäristystä organisoineet avustustoiminnan ja teknisen yhteistyön Haitin kanssa paremmin, rakenteet olisivat toimineet paremmin ja sen seurauksena apuamme olisi voitu nyt hyödyntää paremmin ja säästää tuhansia ihmishenkiä - mutta näin ei käynyt.
Aikooko Catherine Ashton korkeana edustajana ja neuvoston jäsenenä ryhtyä erityistoimiin jonkin tietyn aikataulun mukaisesti tavoitteena Euroopan eri valtioiden teknisen yhteistyön koordinointi siten, että ne kolmannet maat, joille annamme apua, todella käyttävät sitä hyvin? Aiommeko ryhtyä minkäänlaiseen parhaiden käytäntöjen vaihtoon niiden maiden kesken, joilla on paljon kokemusta, joissa tekninen yhteistyö sujuu erinomaisesti, ja niiden, jotka vasta alkavat turvautua tällaiseen tekniseen yhteistyöhön? Saadaanko aikaan hyvää, yhteistä, vahvaa eurooppalaista politiikkaa, josta kolmannet maat todella hyötyvät, jotta emme anna humanitaarista apua summanmutikassa ja hätiköiden, kun tuhannet ihmiset, täysin odottamatta, joutuvat traagiseen tilanteeseen?
David-Maria Sassoli
(IT) Arvoisa puhemies, arvoisa korkea edustaja, hyvät kollegat, Haitia kohdannut valtava tragedia vaatii välittömiä toimia, ja monia avustus- ja pelastustoimia onkin jo käynnissä yksittäisten jäsenvaltioiden ryhdyttyä niihin, vaikka eurooppalaisten valtioiden välillä on aika lailla kilpailua.
Uudenlaisen Euroopan, jolla on korkea edustaja, pitäisi kyetä tarjoamaan omaa apua ihmisille, jotka kärsivät. Kaiken lisäksi maanjäristys iski läntisen pallonpuoliskon köyhimpään valtioon, jossa 80 prosenttia väestöstä elää köyhyysrajan alapuolella ja 54 prosenttia elää absoluuttisessa köyhyydessä.
Hätätilanteeseen liittyy kuitenkin vielä toinen hätä: hätätilanne, joka koskettaa lapsia, väestön heikointa osaa, jolla ei enää ole perhettä, turvaa eikä valtiota. Tämän vuoksi haluankin vedota ulkoasioiden korkeaan edustajaan, jotta tutkittaisiin millaisten toimien avulla haitilaisia alle kymmenvuotiaita lapsia voitaisiin sijoittaa Euroopan valtioihin ja huolehtia heistä siellä.
Arvoisa korkea edustaja Ashton, Eurooppa voi ottaa lapsia vastaan ja tarjota heille asianmukaiset elinolosuhteet; tarkoitan rajoitetuksi ajaksi, siihen asti, että olosuhteet ovat sellaiset, että he voivat palata omaan maahansa. Kaikki tämä on mahdollista järjestää, kaikki tämä kävisi eurooppalaisilta valtioilta helposti, ja se olisi paitsi oikeudenmukainen tapa kantaa osansa yhteisvastuusta, myös välttää se, että lasten kustannuksella keinotellaan tai ryhdytään laittomiin toimiin. Kyseessä ovat lapset, kaikista arvokkain voimavara, jota meidän olisi suojeltava Haitilla.
Laima Liucija Andrikien
(EN) Arvoisa puhemies, viime päivinä on kuultu lukuisia valituksia siitä, miten tehottomasti ja hitaasti Haitin kriisiin on reagoitu.
Monet viittaavat lisääntyvään turvattomuuteen, maanjäristyksestä selvinneiden kasvavaan epätoivoon ja huutavaan pulaan elintarvikkeista ja vaatteista.
On totta, että nämä ongelmat ovat todellisia, ja meidän on ratkaistava ne niin pian kuin mahdollista. Meidän olisi kuitenkin tervehdittävä ilolla sitä, että erilaiset kansainväliset toimijat, alkaen hallituksista kansalaisjärjestöihin ja yksityishenkilöihin ympäri maailmaa, ovat sitoutuneet auttamaan.
Euroopan unioni on varmasti yksi niistä tahoista, jotka ovat ilmaisseet täydellisen solidaarisuutensa Haitin kansalle. Toisaalta monet ovat tänäänkin arvostelleet EU:ta siitä, että se on muka reagoinut kriisiin hitaasti, mutta EU:ssa ei ole kyse ainoastaan Brysselissä tehdyistä päätöksistä. Kansalliset hallitukset ovat jo lähettäneet tuhansia miehiä ja naisia auttamaan haitilaisia ja myöntäneet miljoonien eurojen edestä avustuksia.
Euroopan unionin olisi keskityttävä enemmän keskipitkän ja pitkän aikavälin tukeen ja pyrittävä Haitin kaupunkien ja kylien, niiden infrastruktuurin, koulujen ja sairaaloiden jälleenrakentamiseen.
EU voi varmasti toimia foorumina, tahona, jonka alaisuudessa eurooppalaista keskipitkän ja pitkän aikavälin tukea voidaan jakaa ja koordinoida.
Komission ja jäsenvaltioiden äskettäin antama lupaus lähes 500 miljoonan euron varauksista on varmasti suuri ja merkittävä askel tähän suuntaan, ja meidän kaikkien olisi seisottava sen takana.
Enrique Guerrero Salom
(ES) Aluksi haluan ilmaista surunvalitteluni ja myötätuntoni Haitin kansalle, joka on joutunut kokemaan kovia tämän katastrofin vuoksi.
Euroopan unioni ei ole sotilasmahti, emmekä halua sellaiseksi tullakaan. Yhteiskuntamallimme vuoksi olemme silti vahva tekijä maailmassa. Lisäksi tekemämme kehitysyhteistyö ja antamamme humanitaarinen apu takaavat meille vahvan aseman, josta haluamme pitää kiinni.
Tänä päivänä Haiti, tai oikeastaan kyseistä valtiota kohdannut katastrofi, asettaa haasteen Lissabonin sopimuksen mukaisille uusille toimielimille. Nyt on aika antaa humanitaarista apua, mutta hyvin pian tulee aika jälleenrakentaa, edistää kehitystä ja tarjota apua hallinnon ja instituutioiden toimintaa varten. Ja meidän on vastattava yhdellä äänellä niihin odotuksiin, joita Haitin kansalla on meitä kohtaan. Meidän on vastattava yhdistämällä korkean edustajan tehtävät kehitysyhteistyöstä ja humanitaarisesta avusta vastaavien komission jäsenten tehtävien kanssa.
Miksikö? Miksi meidän kaikkien pitäisi toimia yhdessä? Koordinoidaksemme valtioilta tulevaa apua tehokkaammin, varmistaaksemme, että apumme on tehokkaampaa, puhuaksemme maailmassa eurooppalaiseksi tunnistettavalla äänellä, ja vastataksemme maailman meihin kohdistamiin odotuksiin: apuun tämän humanitaarisen kriisin yhteydessä ja kehityksen edistämiseen. Se mitä tapahtuu tänä päivänä Haitilla, voi olla huomenna todellisuutta jonkin muun katastrofin yhteydessä ja voi ylihuomenna tapahtua missä päin maailmaa tahansa.
Jim Higgins
(EN) Arvoisa puhemies, yksi maailman köyhimmistä valtioista raunioitui vain 15 sekunnissa huonon hallinnon uhrina, diktatuurin ja korruption uhrina. Viisikymmentätuhatta kuolonuhria, tuhansia ihmisiä edelleen kateissa ja kolme miljoonaa koditonta.
Yhdysvaltojen reaktio on ollut kiitettävä, Yhdistyneiden kansakuntien hitusen vähemmässä määrin, mutta minun on yhdyttävä kaikkeen sanottuun. Emme politikoi tässä asiassa, hyvä jäsen Cashman: toimintamme ei ole ollut lainkaan asianmukaista. Olemme jääneet hännystelemään Yhdysvaltoja.
Logistiset vaikeudet voitetaan kyllä - puhdas vesi, lääkehuolto, ruoka ja suoja - kaikki tämä toteutuu ajallaan. Mutta katastrofista noustakseen Haiti tarvitsee täysin toimivaa demokratiaa ja taloutta, jonka avulla väestö on mahdollista elättää. Maan toipumista on mitattava vuosien kuluessa, ei vain tämän kriisin jälkeisinä viikkoina ja kuukausina.
Kuten kerta toisensa jälkeen on todettu, kriisi katoaa televisioista. Seuraavien kahden tai kolmen viikon aikana se siirtyy ykkösuutisesta kakkoseksi tai kolmoseksi, ja sitten se katoaa kokonaan. Mutta tässä piileekin todellinen haaste, koska vuonna 2008 Haitiin iski kaksi tuhoisaa pyörremyrskyä. Ne jättivät jälkeensä köyhyyttä ja tuhoa. Tuolloin maailman johtajat lupasivat 600 miljoonaa euroa. Ainoastaan 40 miljoonaa euroa toimitettiin lopulta perille.
Nyt tarvitaan Haitin uudelleensyntymää, uutta nousua, uutta esiintuloa ja uudelleenkehittämistä. Sitä on johdettava ja sitä on hallinnoitava asianmukaisesti, mutta ennen kaikkea on luotava selkeä ja toteutettavissa oleva strategia, jonka avulla Haitista voi tulla se ylpeä, itsenäinen ja demokraattinen yhteisö, mikä sen kuuluisi olla, mutta mitä se ei toistaiseksi ole eikä ole tähän mennessä voinut olla, ja mistä seurauksena on tämänhetkinen katastrofi.
Roberto Gualtieri
(IT) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, ennennäkemätön humanitaarinen katastrofi Haitilla koskettaa meitä syvästi, ja Euroopan unionilla on velvollisuus osallistua parhaansa mukaan kansainvälisen yhteisön ponnisteluihin turvautuen kaikkiin käytettävissä oleviin välineisiin.
Mitä tulee taloudellisiin resursseihin, viime päivänä ja tunteina on saatu aikaan merkittävää edistymistä. Enemmän ajattelemisen aihetta antavat muut seikat, jotka liittyvät Euroopan reaktioon kriisiin, mutta meidän olisi pyrittävä olemaan kantamatta huolta ulkoisesta kuvastamme ja keskityttävä sen sijaan olennaiseen, kuten korkea edustaja aivan oikein sanoi.
YK:n Haitin vakauttamisohjelman (MINUSTAH) keskeinen merkitys on nyt käynyt selväksi niin pelastuspalvelun kuin turvallisuudenkin osalta, ja näin on suljettu pois autonomisen YTPP-ohjelman mahdollisuus, mutta EU:n koordinoiva rooli YK:n ohjelman tukena on edelleen keskeisen tärkeä.
Tässä välissä haluan muistuttaa jäsen Juvinille, että tällaista koordinointia on ja että pelastuspalvelun alalla siitä vastaa valvonta- ja tiedotuskeskus ja turvallisuuden alalla tilannekeskus, ja on toiveita siitä, että tämä työ johtaa Euroopan santarmijoukkojen lähettämiseen alueelle, mitä Yhdistyneet kansakunnat on nimenomaisesti toivonut.
Korkean edustajan ja komission selvityksistä on hyvä ymmärtää se, miten seuranta- ja tiedotuskeskus ja tilannekeskus toimivat käytännössä tehtävien ja testien ollessa näinkin kiperiä, miten koordinaatio toimii ja ovatko keskusten välineet ja resurssit asianmukaisia.
Tästä on meille apua myös myöhemmin, kun meidän on punnittava näiden välineiden ja konsuliviranomaisten antaman suojan asianmukaisuutta, mutta nyt ei ole näiden keskustelujen aika. Nyt on toiminnan ja sitoumusten aika, ja me annamme täyden tukemme toimille, joihin korkea edustaja on ryhtynyt.
Milan Zver
(SL) Minäkin haluan ilmaista myötätuntoni Haitin tapahtumien johdosta ja onnitella Euroopan komissiota ja EU:n toimielimiä niiden suhteellisen asianmukaisesta toiminnasta tilanteessa.
Tästä huolimatta mietin joidenkin jäsenkollegojeni tapaan, onko toimintamme ollut riittävän nopeaa. Ehkäpä olisi hyvä ajatus, että komission varapuheenjohtajana toimiva korkea edustaja Ashton kävisi henkilökohtaisesti traagisten tapahtumien tapahtumapaikalla, sillä se saattaa osoittautua tärkeäksi monestakin syystä.
Olen eri mieltä niiden kanssa, jotka väittävät, että sotilaiden ja muiden lainvalvontaviranomaisten läsnäolo alueella saattaisi olla merkki siitä, että olemme omaksumassa kolonialistista lähestymistapaa suhteessa Haitiin. Mielestäni tällaiset puheet eivät ole oikein eivätkä asianmukaisia.
Sen sijaan on tärkeää, että seuraavassa Haitia koskevassa kansainvälisessä konferenssissa hyväksymme pitkän aikavälin toimenpiteitä valtiollisten instituutioiden luomiseksi uudelleen siten, että niiden toiminta on taas mahdollista. Tarkoitan tässä etenkin terveys- ja koulutuspolitiikkaa. Ainoastaan tällaiset politiikat, ja ainoastaan näihin aloihin ja instituutioihin liittyvä kehitys, voivat muokata Haitista vakaamman maan kuin se on tähän mennessä ollut.
María Muñiz De Urquiza
(ES) Arvoisa puhemies, haluan painottaa sitä, miten tärkeää on, että Euroopan unioni toimii johtajana, ei ainoastaan välittömän hätäavun antamisessa vaan myös tehtäessä pitkän aikavälin yhteistyötä maan jälleenrakentamisen hyväksi. Meidän on työskenneltävä paikallisten viranomaisten ja Haitin hallituksen kanssa, sillä maa on tarpeeksi haavoittuva jo nyt, ilman että me vielä heikennämme tilannetta antamalla kansainvälisten järjestöjen asettua maan viranomaisten tilalle. Meidän on myös työskenneltävä rinta rinnan paikallisten kansalaisjärjestöjen kanssa.
Haluan antaa tunnustusta puheenjohtajavaltio Espanjan nopealle vastaukselle tilanteeseen, sekä koordinointiavun osalta että sen osalta, että maassa ja alueella jo valmiina olleet Espanjan avustusresurssit saatiin Euroopan unionin käyttöön; kysehän on tärkeimmästä eurooppalaisesta avunantajasta, ei vain Latinalaisessa Amerikassa, vaan konkreettisesti Haitilla.
Marielle De Sarnez
(FR) Arvoisa puhemies, arvoisa korkea edustaja Ashton, politiikassa on ennen kaikkea kyse symboleista, ja sen vuoksi olen sitä mieltä, että teidän ei pitäisi olla täällä vaan Haitilla; sen vuoksi olen sitä mieltä, että teidän ei pitäisi matkustaa Yhdysvaltoihin vaan Haitille.
Minulla on sellainen tunne - ja sanon tämän hyvin suruissani -, että ette ole ymmärtänyt, millaiset mittasuhteet tapahtuneella, tällä järkyttävällä tragedialla, on, ja kun mietimme tykönämme tarkkaan, Eurooppa ei ole koskaan loistanut yhtä lailla poissaolollaan. Olemme suurimpia avunantajia, ja silti on kuin meitä ei olisikaan.
Toisekseen minulla on tunne, että mitä enemmän turvaudumme nimityksiin, luomme tehtäviä ja titteleitä, sitä vähemmän olemme läsnä, ja tämän pitäisi saada meidät esittämään itsellemme muutamia kysymyksiä. Kuinka paljon lisää katastrofeja tarvitaan, ennen kuin Euroopan unionin johtajat kykenevät viimeinkin toimimaan vastuunsa mukaisesti? Michel Barnier'n mietintö on ollut käsiteltävänä vuodesta 2006 lähtien. Mitä vielä odotamme hyväksyäksemme sen? Mitä vielä odotamme soveltaaksemme sitä?
James Nicholson
(EN) Arvoisa puhemies, luullakseni kaikki ajatuksemme on puettu sanoiksi, ja kunnioitettakoon tällä tavalla ihmisiä, jotka ovat menettäneet henkensä: Yhdistyneiden kansakuntien työntekijöitä, Haitin kansaa ja niitä, jotka kärsivät vaikka ovatkin edelleen hengissä.
Me tarvitsemme hyvää, vahvaa ja koordinoitua toimintaa, eikä mikään - ei todellakaan mikään - saa estää sitä. Saanen sanoa, että pidän hyvänä sitoumuksia, joita Euroopassa on tehty Haitin väestön hyväksi. Toivottavasti pidämme niistä kiinni, koska minua sävähdytti - ja aiheestakin - se, mitä tapahtuu kahden viikon kuluttua, kun haitilaiset eivät enää kiinnosta tiedotusvälineitä ja he katoavat uutisista. Mitä nämä ihmiset tekevät silloin?
Kyllä, Haitin jälleenrakentamiseen on selkeä tarve sekä lyhyellä että pitkällä aikavälillä, mutta tärkeintä tällä hetkellä on saada apu jaettua kärsiville ihmisille alueella, ihmisille, jotka ovat loukkaantuneet. Minun on sanottava, että yhdyn täysin siihen, mitä jäsen Cashmam sanoi aiemmin. Tämä on liian tärkeä asia, jotta sen varjolla voisi kerätä poliittisia irtopisteitä.
Luis Yáñez-Barnuevo García
(ES) Sallikaa minun aluksi käyttää muutama sekunti onnittelemalla korkeaa edustajaa, neuvostoa, komissiota ja vuorossa olevaa Euroopan unionin puheenjohtajavaltiota siitä nopeudesta, koordinoinnista ja päättäväisyydestä, jota ne ovat alusta asti osoittaneet.
Ehkäpä nämä tahot eivät saaneet tiedotusvälineiltä osakseen samaa suurta huomiota kuin 10 000 yhdysvaltalaisen merisotilaan saapuminen saarelle, mutta toiminta oli mielestäni erittäin nopeaa ja tehokasta, ja minulla on runsaasti kokemusta. Haluaisin vain mainita erään asian, joka ei ole tullut keskustelun kuluessa esiin. EU:n ja jäsenvaltioiden yksiköt pelastivat ensimmäisten 78 tunnin aikana raunioista 50 prosenttia eloonjääneistä.
Frédérique Ries
(FR) Arvoisa puhemies, kuten Eva Joly jo aiemmin sanoi, joissakin olosuhteissa sanat ja luvut menettävät merkityksensä ja niistä tulee turhia: kaksi miljoonaa pakolaista - näin meille on kerrottu - ehkä enemmänkin, yli 200 000 kuolonuhria, raunioitunut maa, pääkaupunki, joka on lähestulkoon pyyhitty pois kartalta.
Nyt on kiire kaivaa esiin viimeiset eloonjääneet - jos heitä vielä on -, haudata kuolleet, ruokkia elossa olevat, jakaa vettä, hoitaa, leikata ja jälleenrakentaa. Jokainen maa lähti liikkeelle nopeasti, hyvin nopeasti, omien resurssiensa, omien laitteidensa, omien koiriensa, omien ihmistensä ja oman avokätisyytensä varassa. Kyse on valtavasta ponnistuksesta, hienosta ponnistuksesta, mutta kansallisesta sellaisesta.
Euroopan on nyt ehdottomasti vahvistettava voimaansa ja alettava toteuttaa ajatusta, jota jotkut meistä, monet meistä, ovat puolustaneet täällä Euroopan parlamentissa ja muuallakin useiden vuosien ajan, ja joka koskee vihreä- tai valkokypäräisten - värillä ei ole väliä - eurooppalaisten pelastuspalvelujoukkojen toteuttamista, miehiä, resursseja ja yhteisiä strategioita.
Olipa kyse Guy Verhofstadtin vuonna 2003 esittämästä EU-FAST-aloitteesta tai Michel Barnier'n vuonna 2006 käynnistämästä Europaid-hankkeesta - sillä, kenen ajatus alun perin on ollut, ei viime kädessä ole merkitystä - tavoitteena on kyky toimia nopeasti, olla yhdessä valmiina.
Liisa Jaakonsaari
(FI) Arvoisa puhemies, minusta on erikoista, että täällä on puhuttu näkyvyydestä ja epäilty Yhdysvaltojen motiiveja, koska juuri nyt tarvitaan auttamista. Erityisesti minusta on traagista se, että tälläkin hetkellä raunioissa on ihmisiä, jotka voitaisiin vielä pelastaa. Kaikki, mikä voidaan tehdä sen eteen, pitää tehdä.
Kun Euroopan unionin ulko- ja turvallisuuspolitiikkaan, mukaan lukien puolustuspolitiikka, aikoinaan perustettiin kriisinhallintajoukot, minulle ainakin Suomessa perusteltiin, että kriisinhallintajoukot ovat myös luonnonkatastrofeja varten, että kriisinhallintajoukot voisivat auttaa silloin kun maailmalla ja tietenkin myös Euroopassa on tällaisia luonnonkatastrofeja. Nyt kuitenkin kriisinhallintajoukot ovat itse asiassa mitään tekemättöminä eri puolilla Eurooppaa. Niillä ei ole tekemistä. Onneksi Euroopassa ei ole kriisejä, eli niillä ei ole tekemistä. Mikä on esteenä sille, ettei tällaisia kriisinhallintajoukkoja, jos apua pyydetään, voitaisi käyttää näihin kriiseihin?
Zigmantas Balčytis
(LT) Tänä päivänä, Lissabonin sopimuksen voimaantulon jälkeen, käsiteltävänämme on mahdollisesti suurin milloinkaan koettu tragedia, ja meidän on ymmärrettävä, millaisessa asemassa korkea edustaja on joutuessaan heti toimikautensa alussa hoitamaan näinkin monimutkaista tehtävää, jollaisen eteen hän ei, minun käsitykseni mukaan, ole joutunut koskaan aikaisemmin. Kyllä, on totta, että tänä päivänä on havaittavissa joitakin puutteita, ja vastaisuudessa tarvitaan paremmin valmistautuneita Euroopan unionin yhteisiä joukkoja, jotka voisivat osallistua pelastusoperaatioihin. Olen sitä mieltä, että parasta, mitä voimme tänään saada aikaan, olisi se, että tänään mainittu rahasumma lähetettäisiin Haitin tasavaltaan, jotta se voidaan ottaa mahdollisimman pian käyttöön ja käyttää infrastruktuurin jälleenrakentamiseen, kuten Haitin presidentti mainitsi, ja ehkä sitä voidaan käyttää siihen, että raivataan pois tieltä joitakin niistä romahtaneista kodeista, jotka ovat nyt sortuneet kaduille.
Catherine Ashton
unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkea edustaja/Euroopan komission varapuheenjohtaja. - (EN) Arvoisa puhemies, kun aloitin, halusin tulla parlamenttiin kuulemaan näkemyksiänne. Panen merkille ja ymmärrän turhautumisen, jota arvoisat jäsenet tuntevat sen vuoksi, että jotkin asiat voitaisiin hoitaa paremmin.
Jotkut jäsenet esittivät näkyvyyttä ja koordinointia koskevia kysymyksiä. Ei ole epäilystäkään siitä, että koska Amerikka on lähempänä, koska sillä on edellytykset lähettää joukkoja auttamaan niin nopeasti kuin se teki, juuri amerikkalaiset ovat esillä televisioruuduistanne näkyvissä kuvissa. Se, että toimimme näin läheisessä yhteistyössä ja yhteisvoimin Yhdysvaltojen kanssa, on tärkeä osa toimiamme nyt ja tulevaisuudessa.
Ei myöskään ole epäilystäkään siitä, että kun minut herätettiin yöllä ja minulle kerrottiin maanjäristyksestä, ryhdyimme toimiin niin nopeasti kuin pystyimme. Kaksikymmentäyksi jäsenvaltiota vastasi lähettämällä apua. Saimme työn tehtyä neuvoston ja komission yhdistettyä voimansa ensimmäistä kertaa, ja saanen sanoa, että siitä, kun olin edessänne kuultavana, on kulunut vain kahdeksan päivää.
Kaksikymmentäyksi jäsenvaltiota ja 11 etsintä- ja pelastuspartiota, viisi kenttäsairaalaa, kuusi hyvin varustettua lääkäriasemaa, 40 lääkintäryhmää, kuusi vedenpuhdistusyksikköä, nämä lähetettiin paikalle niin nopeasti kuin pystyimme, ja kiitän jäsenvaltioita heidän tekemästään työstä. Esitän kiitokseni myös virkamiehille, jotka ovat tehneet työtä kellon ympäri avustustoimien hyväksi.
Kysyin hyvin varhaisessa vaiheessa paikalla olevalta Yhdistyneiden kansakuntien väeltä ja pääsihteeri Ban Ki-moonilta, missä voisin olla parhaiten avuksi. Ei ollut epäilystäkään siitä, että minulla ei ollut paikan päällä mitään annettavaa, vaan olisin vain vienyt arvokasta tilaa, kun lentokoneet kiersivät ympäri lentokenttää eivätkä kyenneet laskeutumaan, koska kenttä oli tuolloin niin huonossa kunnossa. En ole lääkäri. En ole palomies. Minua tarvittiin koordinoinnin varmistamisessa, välittäjänä Friends of Haiti -ryhmän suuntaan, koordinointityössä Yhdysvaltojen kanssa sen varmistamiseksi, että paikan päällä tehdään kaikki mahdollinen.
Minäkin esitän kiitokseni, kuten arvoisat jäsenet ovat tehneet, kansalaisjärjestöille ja paikan päällä oleville ihmisille. Alueella tapahtuneella tuholla oli valtavaa vaikutusta Yhdistyneisiin kansakuntiin, joka menetti korkeassa asemassa olleita henkilöstön jäseniä, sekä kansalaisjärjestöihin, jotka eivät kyenneet toimimaan niin nopeasti kuin yleensä, koska heidän työntekijöitään oli menehtynyt.
On ollut hyvin vaikeaa katsella kukin tahoillamme, miten kipeästi ihmiset tarvitsevat apua ja ihmettelevät, missä apu viipyy. Avun saaminen paikalle näissä olosuhteissa on ollut uskomattoman vaikeaa, ja tässäkin ihmiset ovat tehneet väsymättä työtä asian hyväksi. Nyt tilanne on helpottumassa, apua saadaan perille, mutta älkää hetkeäkään aliarvioiko sitä, miten hankalat olosuhteet alueella ovat olleet.
Onnistuttiinko toimissa? Kyllä. Olenko tyytyväinen? En ole. Aloitellessani ensimmäisiä viikkoja tässä työssä, sanon teille hyvin suoraan: Kuulen mitä sanotte. Kuulen turhautumisen. Ymmärrän sitä. Ja olette oikeassa arvostellessanne minua siitä, että toiminta ei ole ollut niin hyvää kuin se voi tulevaisuudessa olla. Olette oikeassa. Pitäisi ja täytyy pystyä parempaan.
Minun on hyväksyttävä tapahtunut ja otettava siitä nyt opiksi sen varmistamiseksi, että tulevaisuudessa pyrimme yhtenäisempään toimintaan, mutta en suostu vähättelemään sitä valtaisaa työtä, joka on tehty ja joka edelleen jatkuu tunti toisensa, päivä toisensa perään.
Mitä tulee pitkään aikaväliin, arvoisat jäsenet ovat ehdottomasti oikeassa. Kun kamerat ovat lähteneet, meidän on yhä oltava paikalla. Meidän on oltava siellä fyysisesti, meidän on oltava siellä antamassa sitä tukea, jota pystymme antamaan. Olen samaa mieltä siitä, että velkakysymysten on oltava esillä käytävissä keskusteluissa. Olen samaa mieltä siitä, että se mitä tehdään, on tehtävä yhdessä haitilaisten kanssa ja heitä kunnioittaen. Olen samaa mieltä siitä, että on tärkeää jälleenrakentaa infrastruktuuri, ja olen samaa mieltä siitä, että meidän on varmistettava, että Yhdistyneiden kansakuntien rooli tunnustetaan ja järjestö kykenee täyttämään tehtävänsä hyvin.
Tämän vuoksi en ainoastaan mene Yhdysvaltoihin tapaamaan valtiosihteeri Clintonia, vaan vierailen myös Yhdistyneissä kansakunnissa keskustellakseni pääsihteerin ja muiden avainhenkilöiden kanssa siitä, mitä voimme tehdä, jotta toimimme tulevaisuudessa yhtenäisesti, koska sillä on jatkossa, kuten sanotte, valtava merkitys.
Sallikaa minun lopuksi tuoda esiin tilanteeseen liittyvät tosiseikat. Kuten arvoisat jäsenet ovat todenneet, kyse on maasta, jossa yli 70 prosenttia ihmisistä eli jo aiemmin köyhyysrajan alapuolella. On erittäin tärkeää, kuten arvoisat jäsenet ovat todenneet, että lapsista, etenkin orpolapsista, huolehditaan asianmukaisesti, ja tuho edellyttää tukea vielä vuosien ajan.
Antakaa minun kertoa jotain infrastruktuurista tällä hetkellä. Sairaalat, sähköverkko, viestintäyhteydet, vesihuolto, satamat ja lentoasemat ovat kärsineet pahoja vahinkoja. Keskeiset julkiset rakennukset, presidentinlinna, parlamentti, valtiovarainministeriö, oikeusministeriö, suunnittelusta vastaava ministeriö, terveysministeriö ja sisäministeriö ovat tuhoutuneet täysin. Hallituksen korkeita virkamiehiä on kateissa. Haitin hallitus ei pysty huolehtimaan tehtävistään. Kuten sanoitte, kyseessä on eräs maailman köyhimmistä valtioista, ja koska meidän on jälleenrakennettava infrastruktuuri, yhdyn antamaanne sitoumukseen varmistaa, että näin myös tapahtuu.
(Suosionosoituksia)
Karel De Gucht
Arvoisa puhemies, aivan ensiksi haluan sanoa jäsen Le Hyaricille, joka vaatii elintarvikeylijäämien kuljettamista Haitille, että tämä ei ole Euroopan unionin aikomuksena siitä yksinkertaisesta syystä, että komissio pitää parempana tuotteiden hankkimista alueelta. Katsotaan ensin, voidaanko tuotteet ostaa alueelta sen sijaan, että kuljettaisimme ylijäämämme Haitille.
Toiseksi, mitä tulee koordinointia ja pelastuspalvelua jne. koskevaan kysymykseen, haluan todeta kolme asiaa.
Ensinnäkin, pelastuspalvelu kuuluu jäsenvaltioiden toimialaan, ja kaikki koordinointialoitteet on rakennettava tälle perustalle. Tätä ehdotettiin myös Barnier'n mietinnössä, mutta tähän mennessä asiasta ei ole päästy yksimielisyyteen. Kyse on jäsenvaltioiden toimialasta eikä sellaisenaan komission toimialasta.
Toiseksi, mitä tulee pelastuspalveluun ja sen koordinointiin, vuoden 2004 tsunamista alkaen EU:n pelastuspalvelun koordinointi on vahvistunut ja tullut paljon tehokkaammaksi. Virtuaalisten harjoitusten avulla ei tietenkään koskaan kyetä samassa määrin testaamaan yhteistyömme tehokkuutta kuin luonnonkatastrofeissa, surullista kyllä. Tässä kriisissä EU:n ulkopuoliset valtiot kääntyvät seuranta- ja tiedotuskeskuksen puoleen selvittääkseen, miten ne voivat osallistua avunantoon EU:n koneiston kanssa.
Kolmanneksi, älkäämme unohtako, että Barroson toisessa komissiossa humanitaarinen hätäapu ja pelastuspalvelu on yhdistetty yhden komission jäsenen alaisuuteen, mikä on nähdäkseni hyvin arvokas pyrkimys. Tämän lisäksi meillä on nyt korkea edustaja, joka istuu kahdella tuolilla. Olemme jo aikaisemmin nähneet koordinoinnin osalta, että siitä ei ole puutetta esimerkiksi komission sisällä - palaan tähän hetken kuluttua uudelleen - mutta toisinaan se puuttuu EU:n toimielinten ja jäsenvaltioiden ja Euroopan komission ja neuvoston väliltä. Koko tämän kahden viran yhdistämisajatuksen takana oli juuri se, että neuvosto ja komissio voisivat työskennellä paremmin yhdessä, ja mielestäni tässä kriisissä on osoitettu, että tämä on itse asiassa ollut melkoinen etu.
Lopuksi haluan vielä sanoa, että olen hieman pahoillani sen vuoksi, mitä jotkin puhujat ovat sanoneet. Komission jäsenenä en tietenkään voi olla pahoillani, minun on vain pantava merkille se, mitä on sanottu, mutta se ei anna riittävää kunniaa ihmisille, jotka ovat tehneet työtä paikan päällä ja Brysselissä, tunnista toiseen, öin ja päivin, viikonloppuna, ilman valituksen sanaa, pyytämättä minkäänlaista korvausta. He ovat tehneet todella kovasti töitä ja muutamassa tunnissa he toimivat aktiivisesti myös paikan päällä, vaikka heidänkin toimintaedellytyksensä olivat suuresti kärsineet.
Pyydänkin, että ajattelisitte, että kyse on valtavasta katastrofista, joka ei ollut ennakoitavissa, johon voidaan reagoida vasta, kun se tapahtuu, ja jonka yhteydessä on osoitettava, että avustustoimet saadaan käyntiin hyvin lyhyellä aikavälillä. Mielestäni komissio on osoittanut tämän toteen. Mielestäni jäsenvaltiot tukivat välittömästi ja mittavasti toimiamme, ja olen sitä mieltä, että meidän olisi arvosteltava näitä yksiköitä hieman vähemmän.
Puhemies
(EL) Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan helmikuun istuntojakson aikana.
Kirjalliset lausumat (työjärjestyksen 149 artikla)
Maria da Graça Carvalho  
Haluan ilmaista osanottoni Haitin kansalle, joka kärsii maahan 12. tammikuuta iskeneen maanjäristyksen seurauksista, ja pidän hyvänä EU:n antamia avustussitoumuksia. Euroopan unioni on maailman suurin humanitaarisen avun ja kehitysavun antaja. Muutama tunti katastrofin jälkeen EU myönsi kolmen miljoonan euron avustussumman alustaviin avustusoperaatioihin. Varhaista kunnostus- ja jälleenrakentamistyötä varten myönnettiin 134 miljoonan euron rahasumma. 200 miljoonaa euroa on varattu pidemmän aikavälin kunnostusta varten sen lisäksi, että EU:n eri jäsenvaltioilta on saatu 92 miljoonaa euroa. Näitä summia, jotka nousevat yhteensä 429 miljoonaan euroon, voidaan vielä kasvattaa tarpeiden arvioinnin perusteella. Haluan onnitella Euroopan komissiota siitä, miten se on koordinoinut apua, mutta olen pettynyt siihen, että Euroopan unioni ei ole ollut riittävän näkyvästi esillä paikan päällä. Tästä on haittaa EU:n kansainväliselle julkiselle imagolle, ja se on ristiriidassa 91,6 miljoonaa euroa lahjoittaneen Yhdysvaltojen imagon kanssa. Kriisin aikana on käynyt selväksi sairaanhoidon tarve, joten pyydän nostamaan lääkäreiden ja avustavan terveydenhoitohenkilökunnan määrää sekä lisäämään logistista tukea.
Gaston Franco  
Olen yllättynyt siitä, että unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkea edustaja ei ole ollut Haitin luonnonkatastrofin tapahtumapaikalla. Huolimatta Lissabonin sopimuksen voimaantulosta Euroopan unionilla on edelleen vaikeuksia osoittaa olevansa läsnä kansainvälisellä näyttämöllä, ja se on mitä valitettavinta. Eurooppalainen järjestelmä kriiseihin vastaamiseksi on mielestäni liian pirstaleinen, liian monimutkainen eikä riittävän pitkälle viety. Kun kyse on Haitin kunnostuksesta (johon on varattu 100 miljoonaa euroa) ja maan jälleenrakentamisesta (200 miljoonaa euroa), mitä Euroopan kehitysrahaston ja vakautusvälineen avulla tarkalleen ottaen rahoitetaan? Sitä paitsi, vastatakseen YK:n pyyntöön logistisen ja turvallisuuteen annettavan tuen osalta Euroopan unionin on nähdäkseni pystyttävä käyttämään kaikkia Lissabonin sopimuksen mukaisia välineitä, sotilaallinen läsnäolo mukaan luettuna. Vaadin Euroopan pelastuspalvelujoukkojen nopeaa perustamista siten kuin Michel Barnier suunnitteli vuonna 2006, jotta kyettäisiin antamaan eurooppalainen vastaus, joka on suunnitelmallinen, aidosti koordinoitu ja tehokas. Herman Van Rompuyn viimeaikaiset lausunnot ovat askel oikeaan suuntaan. Hän puolsi humanitaaristen nopean toiminnan joukkojen perustamista. Mikä on hankkeen tarkka sisältö ja milloin se näkee päivänvalon?
Filip Kaczmarek  
Hyvät kollegat, Haitilta saamamme raportit ovat järkyttäviä. Kyseessä on eräs kauhistuttavimmista katastrofeista, joista olemme kuulleet. Voimme kuitenkin jo tehdä eräitä johtopäätöksiä, joista saattaa olla hyötyä vastedes. On selvästi nähtävissä, että mekanismit, joilla humanitaarista apua koordinoidaan, eivät ole parhaat mahdolliset. Haitilaisille suunnattu apu olisi voinut olla tehokkaampaa, jos humanitaarisen avun antajat olisivat voineet turvautua parempiin keinoihin koordinoida työtään. Koordinoinnin parantaminen ei ole ainoastaan Euroopan unionin asia, koska edistyminen tällä alueella edellyttää rakentavaa analyysia ja toimintaa kaikilta merkittäviltä avunantajilta. Haitin tilanteessa tänä päivänä, samoin kuin muissa vastaavissa tilanteissa, tärkeää on nopeus, riittävyys ja joustavuus. Tänään ei ole oikea aika pohtia esimerkiksi sitä, kenen kuuluisi valvoa lentoasemaa Haitin pääkaupungissa. Se on tietenkin tärkeää, mutta päätökset erityisratkaisuihin turvautumisesta pitäisi tehdä muulloin. Nyt on tehtävä kaikki mahdollinen sen eteen, että keskitytään kaikista tärkeimpään tavoitteeseen - ihmishenkien pelastamiseen.
Alan Kelly  
Haitin äskettäinen maanjäristys osoittaa meille kaikille, kuinka haurasta elämä tällä pallolla voi olla. Tiedotusvälineiden viime päivinä välittämät kuvat ja tarinat ovat koskettaneet meitä kaikkia. Maailmanlaajuisen yhteisön reaktio tähän luonnonkatastrofiin on ollut hämmästyttävä, ja kiitän kaikkia niitä, jotka auttavat avustustoimissa tai rahoittavat niitä kotoa käsin. Kestää useita sukupolvia ennen kuin Haitin kansa on täysin toipunut tästä tapahtumasta, joka toivottavasti tarvitsee kokea vain kerran elinaikana. Euroopan parlamentin on tärkeää osoittaa solidaarisuutta näitä ihmisiä kohtaan. Toivoisin, että Euroopan unioni voisi ottaa johtavan roolin annettaessa näille ihmisille toivoa paremmasta tulevaisuudesta. Lyhyellä aikavälillä annettavaan hätäapuun on liitettävä pidemmän aikavälin apua, jonka avulla tulevat sukupolvet voivat toipua kauhistuttavasta koettelemuksesta. Se, miten parlamentin jäsenet poliittisesta ryhmästä toiseen ovat tähän mennessä reagoineet tapahtuneeseen, on ollut erittäin rohkaisevaa. Teen mielelläni työtä kollegojeni kanssa tehdäkseni sen mitä pystyn Haitin kansan hyväksi. EU:n on pyrittävä toimimaan esimerkkinä hyväosaisista, jotka ovat aina halukkaita ojentamaan auttavan käden niille, jotka ovat meitä itseämme epäedullisemmassa asemassa.
Joanna Katarzyna Skrzydlewska  
kirjallinen. - (PL) Arvoisa puhemies, järkyttäviä tietoja Haitin tuhoisasta maanjäristyksestä kantautuu meille päivittäin. Näiden tietojen perusteella on ehdottoman selvää, että Haiti, joka on ajautunut täydelliseen kaaokseen ja jäänyt ilman tukea, ei selviydy tämän kauhistuttavan tragedian vaikutuksista. Koko kansainvälinen yhteisö, Euroopan unioni mukaan luettuna, on velvollinen antamaan humanitaarista apua tämän katastrofin uhreille, jotka ovat jääneet täysin vaille perustarvikkeita. Tämän vuoksi haluan vedota voimakkaasti sen puolesta, että asianmukaiset Euroopan unionin tahot ryhtyvät toimiin lähettääkseen mahdollisimman pian elintärkeää apua ja tukea, joiden avulla Haitin maanjäristyksen seurauksia voidaan torjua.
