
Puhemies.
   Julistan Euroopan parlamentin 7. heinäkuuta 2005 keskeytetyn istuntokauden uudelleen avatuksi. 
Puhemies.
   Seuraavaksi haluaisin antaa julkilausuman, joka koskee tänä kesänä todistamiamme tapahtumia.
Kuten muistanette, 7. heinäkuuta eli viimeisen istuntomme aikana ennen lomien alkamista Lontoossa tehdyt terrori-iskut yllättivät meidät täydellisesti. Kuten tuolloin pelkäsimme, isku vaati paljon uhreja. Terrorismin uhka leijuu yhä Euroopan yllä, ja heinäkuiset sekä niitä seuranneet tapahtumat pakottavat meidät kiinnittämään tähän ongelmaan erityistä huomiota.
Tätä kesää ovat kuitenkin leimanneet myös muut murheelliset asiat: terrorismin jatkuminen Irakissa, kauhistuttavat luonnonkatastrofit ja onnettomuudet, jotka ovat aiheuttaneet tuskaa monille perheille maailmalla – erityisesti täällä Euroopassa ja tällä hetkellä varsinkin Yhdysvalloissa.
Tiedätte varmaan, että tänä kesänä olen jokaisen onnettomuuden sattuessa välittänyt heti parlamentin solidaarisuuden osoitukset näistä traagisista tapahtumista kärsineiden maiden viranomaisille. Olemme antaneet äänemme kuulua jokaisen onnettomuuden hetkellä.
Tänään meidän kaikkien olisi mielestäni myös yhdessä otettava osaa näiden tapahtumien uhreiksi joutuneiden perheiden suruun, niiden suruun, jotka ovat menettäneet rakkaitaan maailmalla riehuvissa hengenvaarallisissa konflikteissa. On mainittava erityisesti Yhdysvallat; maata on juuri kohdannut käsittämättömän laaja onnettomuus, joka on järkyttänyt koko maailmaa. Uhrien määrä näyttää kasvavan hyvin suureksi, tuhannet ovat joutuneet siirtymään kotiseudultaan, ja sekä taloudelliset että yhteiskuntarakenteelle aiheutuneet vahingot ovat hyvin vakavia.
Päivittäinen terrorismi tappaa Irakissa jatkuvasti monia ihmisiä. Tarvitaan vain yksi huhu, kuten kävi muutama viikko sitten, jolloin Bagdadissa sillalla aiheutunut paniikki johti yli tuhannen ihmisen kuolemaan.
Traagiset matkustajalentokone- ja helikopterionnettomuudet ovat johtaneet 400 henkilön kuolemaan Indonesiassa, Kreikassa, Venezuelassa, Perussa ja Itämerellä sekä Afganistanissa, jossa on kuollut eurooppalaisia sotilaita – tässä tapauksessa he olivat espanjalaisia, mutta he olisivat voineet olla mistä tahansa Euroopan maasta – helikopterionnettomuudessa.
Nyt kannattaisi muistaa sanat, jotka Afganistanin presidentti Karzai lausui meille täällä parlamentissa korostaessaan eurooppalaisten joukkojen tärkeää tehtävää ihmisoikeuksien puolustajina ja rauhan ylläpitäjinä Afganistanissa.
Eikä tässä vielä kaikki: Itävallassa, Saksassa, Bulgariassa, Romaniassa ja Sveitsissä tuhoisat tulvat ovat aiheuttaneet kymmenien ihmisten kuoleman ja pakottaneet sadattuhannet asukkaat siirtymään kotiseuduiltaan. Vakavia taloudellisia vahinkoja ovat aiheuttaneet rankkasateet, joista puolet Euroopan maista on kärsinyt, sekä valtava kuivuus, joka on vaivannut toista puolikasta Euroopan maista. Tämä kuivuus on ruokkinut erityisesti Portugalissa, Ranskassa ja Espanjassa metsäpaloja, joissa on kuollut kymmeniä ihmisiä, heidän joukossaan myös liekkejä vastaan taistelleita palomiehiä ja lentäjiä.
Näiden joko tulvivan veden tai joissakin tapauksissa veden puuttumisen aiheuttamien ympäristövahinkojen seurauksia on hyvin vaikea korjata. Meidän on muistettava, että nämä rajut luonnonkatastrofit ovat seurausta siitä epätasapainosta, johon Euroopan unioni on kiinnittänyt ja johon sen on jatkossakin kiinnitettävä erityistä huomiota.
Hyvät kollegat, suurimmassa osassa näistä katastrofeista Euroopan unioni on osoittanut, että se pystyy toimimaan ja auttamaan uhreja ripeästi. Meidän on osoitettava solidaarisuuttamme hyödyntämällä onnettomuuksien ennaltaehkäisyä koskevia valmiuksiamme ja toimintavalmiuksiamme. Parlamentilla on tänään mahdollisuus keskustella aiheesta esityslistallamme olevien komission julkilausumien yhteydessä. Lähiaikoina meidän on myös annettava säädöksiä lentoturvallisuuden parantamisesta.
Kommentoituani lyhyesti lopuillaan olevan kesän murheellisia tapahtumia haluaisin pyytää teitä nyt, kun taas olemme koolla, viettämään minuutin hiljaisuuden ja osoittamaan solidaarisuuttamme ja syvintä myötätuntoamme kaikille uhreille.
Puhemies.
   Torstaina 1. syyskuuta pidetyn puhemieskonferenssin työjärjestyksen 130 ja 131 artiklan mukaisesti laatima tämän istuntojakson lopullinen esityslistaluonnos on jaettu. Maanantaihin ja tiistaihin ei ole ehdotettu muutoksia. Näin ollen maanantain ja tiistain osalta esityslista pysyy ennallaan.
Puhemieskonferenssissa käydyn keskustelun seurauksena Vihreät/Euroopan vapaa allianssi -ryhmä on pyytänyt, että esityslistalle lisätään Brokin mietintö Euroopan talousyhteisön ja Turkin välisen assosiointisopimuksen lisäpöytäkirjan tekemisestä Euroopan unionin laajentumisen vuoksi.
Koska aihe on moniulotteinen, jonkun on mielestäni selvitettävä tätä pyyntöä. Jäsen Frassoni haluaa tehdä sen. 
Monica Frassoni (Verts/ALE ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, ryhmäni on sitä mieltä, että tämä aihe on pidettävä esityslistalla. Olimme kannattaneet Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän samanlaista pyyntöä. He kuitenkin päättivät muuttaa mielensä, syistä, jotka eivät meidän nähdäksemme liittyneet Euroopan unioniin vaan erääseen hyvin tärkeään tapahtumaan eräässä jäsenvaltiossa.
Mielestämme Turkkia koskevaa keskustelua ei pidä pelätä. Päinvastoin sellaista keskustelua tarvitaan, ja on tärkeää pitää pöytäkirjaa koskeva kysymys erillään laajemmasta kysymyksestä, josta keskustelemme syyskuun toisella istuntojaksolla. Tällä tavoin voimme keskittyä erityisesti Kyprosta koskevaan aiheeseen, josta Turkki todellakin on osittain vastuussa, vaikka meidän on muistettava, että vastuussa on myös Kyproksen tasavalta.
Pidämme aihetta tärkeänä, ja yhtä tärkeää on, että parlamentti voi käsitellä sitä vapaasti sekä keskustella ja päättää siitä täysin muista toimielimistä eli neuvostosta tai komissiosta erillään. Arvoisa puhemies, meidän on todellakin otettava huomioon, että tiedämme jo, mikä neuvoston päätös tulee olemaan, sillä epävirallinen neuvoston kokous on jo pidetty. 
Martin Schulz (PSE ).
    Arvoisa puhemies, viime torstaina pidetyssä puheenjohtajakokouksessa meillä oli tilaisuus keskustella tästä aiheesta. Tiedän, että useimpien muiden ryhmien tavoin sosiaalidemokraattien ryhmä ei pidä tarkoituksenmukaisena sitä, että äänestys toimitettaisiin tällä viikolla. Yhtenä syynä tähän on yleisten asioiden neuvostossa parhaillaan käytävä keskustelu, joka koskee erityisesti Kyprokseen liittyviä vielä avoinna olevia kysymyksiä. Tämä – monien muiden seikkojen ohella – osoittaa, että meidän olisi keskusteltava koko paketista – eli assosiointisopimuksen hyväksymisestä sekä kaikista muista Turkin-politiikkaamme liittyvistä kysymyksistä – sekä komissiolle 3. lokakuuta varten annettavista neuvotteluvaltuuksista syyskuun toisella istuntojaksolla. Tämän vuoksi olemme sitä mieltä, että jäsen Frassonin ehdotus olisi hylättävä. 
Elmar Brok (PPE-DE ),
   .  Arvoisa puhemies, esittelijänä haluaisin pyytää suostumustanne siihen, että pyydämme neuvostoa antamaan meille tietoja siitä, miten lisäpöytäkirjaa olisi sovellettava, kun otetaan huomioon siihen liittyvä Turkin antama uusi lausunto, ennen kuin teemme minkäänlaisia päätöksiä ja viimeistään 26. syyskuuta. 

 Euroopan kansanpuolueen ryhmä on pyytänyt, että Syyriassa olevien poliittisten vankien tilannetta koskeva keskustelu korvattaisiin Valko-Venäjän ihmisoikeuksia koskevalla keskustelulla. 
João de Deus Pinheiro (PPE-DE )
   – Asia on melko yksinkertainen: ulkoasiainvaliokunta on valmis hyväksymään EU:n ja Syyrian välisiä suhteita koskevan mietinnön hyvin todennäköisesti jo ensi viikolla. Sen vuoksi erillisen päätöslauselman laatiminen mietinnön lisäksi ei tällä hetkellä tunnu kaikkein sopivimmalta menettelyltä.
Mitä Valko-Venäjään tulee, monia parlamentin jäseniä estettiin pääsemästä maahan elokuussa, eli samaan aikaan kuin riippumattomiin tiedotusvälineisiin, toimittajiin, opposition edustajiin ja kansalaisjärjestöihin kohdistuneet hyökkäykset lisääntyivät hälyttävästi. Lisäksi monia Valko-Venäjän hallituksen vastustajia, ulkomaalaisia toimittajia sekä Valko-Venäjän puolalaisten liiton johtajia on pidätetty.
Tämän vuoksi suhteita Syyriaan koskeva kiireellinen keskustelu olisi mielestämme korvattava Valko-Venäjän tilannetta koskevalla kiireellisellä keskustelulla. 
Pasqualina Napoletano (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, minun on todettava Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän jäsenille, että on suuri ero siinä, äänestetäänkö assosiointisopimuksesta vai päätöslauselmasta, joka koskee kahta ihmisoikeuksiin kohdistunutta loukkaustapausta Syyriassa. Nämä tapaukset liittyvät kahteen parlamentin jäseneen, joista toinen on ollut pitkään nälkälakossa. Sen vuoksi kyseessä on todellinen hätätilanne.
Valko-Venäjän tilanteesta olemme kaikki samaa mieltä, ja me kaikki olemme siitä huolissamme. Muistuttaisin kuitenkin, että 5. heinäkuuta parlamentti keskusteli komission julkilausumasta ja että 10. heinäkuuta hyväksyimme enemmän tai vähemmän samoja aiheita käsittelevän päätöslauselman. Näin ollen parlamentin auktoriteetti ei mielestäni perustu niinkään yhä uusiin päätöslauselmiin, vaan pikemminkin siihen, että varmistetaan, että päätöslauselmien pohjalta ryhdytään asianmukaisiin toimiin.
Lopuksi pyydämme puhemiestä laatimaan kirjeen, joka koskee kahden parlamentin jäsenen ja kansalaisjärjestöjen tilannetta. Valko-Venäjän osalta pyydämme, että aiheesta käydään uusi keskustelu esimerkiksi seuraavassa täysistunnossa, jotta voimme kiirehtiä neuvostoa ja komissiota. Näin ollen kannatamme ehdotusta säilyttää Syyrian tilanne kiireellisiä aiheita koskevan keskustelun aiheena. 

Hans-Gert Poettering (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, äänestys on toimitettu, sen tulos on selvä, ja me tietenkin kunnioitamme sitä. Haluaisin kuitenkin ottaa esiin jäsen Napoletanon mainitseman asian. Valko-Venäjä on edelleenkin tärkeä aihe, ja meidän olisi keskusteltava siitä jossakin tulevista istunnoista. Ehdottaisin, että keskustelu käydään syyskuun toisella istuntojaksolla. Ryhmämme toimistolla pidettiin juuri kokous, johon osallistui vieraita Valko-Venäjältä. Maan tilanne on hyvin uhkaava, ja siksi pyydän parlamentin jäseniä suostumaan siihen, että keskustelu käydään syyskuun toisella istuntojaksolla. Pyydän tätä koko sydämestäni teiltä kaikilta. 
Puhemies.
   Kiitos, jäsen Poettering. Olen varma siitä, että poliittisten ryhmien puheenjohtajat ottavat pyyntönne tarkasti huomioon ja auttavat näin teitä vahvistamaan seuraavan istuntojakson esityslistan.
Puhemies.
   Esityslistalla ovat seuraavina minuutin puheenvuoroja koskevat pyynnöt. Ne esitetään niiden ohjeiden mukaan, jotka olen antanut teille kirjeitse ja joiden avulla voimme vähitellen alkaa käydä tätä keskustelua järjestelmällisemmin. 
Zsolt László Becsey (PPE-DE ).
    Kuultuani uutisen Vojvodinan unkarilaisten liiton puheenjohtajaan József Kaszaan kohdistuneesta pommi-iskuyrityksestä kävin viime viikolla paikan päällä. Pystyin itse varmistumaan siitä, että käsikranaatti oli todellakin tarkoitettu József Kaszalle. Suboticassa saatoin vain tehdä sen johtopäätöksen, että Serbia ja Montenegron pohjoisessa maakunnassa Vojvodinassa, eli aivan Euroopan unionin rajalla, kansallisiin vähemmistöihin kohdistetut vakavat iskut eivät ole päättyneet. Todellisuudessa tilanne on pahentunut. Tämänkaltaisissa todistetuissa vähemmistöihin ja ihmisoikeuksiin kohdistuvissa loukkaustapauksissa Euroopan parlamentilla on velvollisuus ottaa huomioon tosiasiat eikä näihin tapauksiin sekaantuneiden serbipoliitikkojen antamia lausuntoja, joissa he puolustelevat toimintatapojaan. Tämä lähestymistapa on perusteltu erityisesti sellaisen maan tapauksessa, jonka kanssa EU aikoo aloittaa assosiointineuvottelut syksyllä. 
Euroopan parlamentilla on myös velvollisuus hyödyntää budjettivaltaansa ja käyttää Serbia ja Montenegrolle antamaansa tukea kyseisen vähemmistön suojeluun. Euroopan parlamentin velvollisuutena on myös toteuttaa omia seurantatoimiaan säännöllisemmin ja puhua suoraan siitä, millaisen maan kanssa unioni on syventämässä suhteitaan. Lopuksi Euroopan parlamentilla on myös velvollisuus muistaa, että József Kaszan lisäksi Vojvodinassa on noin 300 000 unkarilaista ja muihin vähemmistöihin kuuluvaa henkilöä, jotka tarvitsevat suojelua.
Csaba Sándor Tabajdi (PSE ).
    Haluan esittää vastalauseen kymmenen uuden jäsenvaltion yhdeksän kielen puolesta, sillä jälleen kerran uusia jäsenvaltioita syrjitään. Tämän vuoden heinäkuussa EY:n henkilöstövalintatoimisto (EPSO) julkisti kilpailun, jossa kaikista 25 jäsenvaltiosta kotoisin olevat ehdokkaat voivat osallistua kokeisiin samanaikaisesti. Tarkoituksena on rekrytoida 700 uutta "julkishallinnon virkamiestä", kuten heitä EU:ssa nimitetään, mutta kielivaatimuksiin kuuluvat vain 15 vanhan jäsenvaltion 11 kieltä. Tämä tarkoittaa sitä, että hollantilaiset voivat suorittaa kokeen hollanniksi, kun taas unkarilaiset, puolalaiset, tšekkiläiset, slovakialaiset, slovenialaiset, virolaiset, latvialaiset, liettualaiset ja maltalaiset eivät voi suorittaa koetta äidinkielellään, vaan heidän on suoritettava se jollakin 15 vanhan jäsenvaltion 11 kielestä. Tämä on räikeää syrjintää ja ristiriidassa Euroopan unionin hengen kanssa. Arvoisa puhemies, pyydän teitä – olen toimittanut pyyntöni teille myös kirjallisena – ryhtymään viipymättä toimiin tämän syrjinnän estämiseksi. 
Marios Matsakis (ALDE ).
   Arvoisa puhemies, 14. elokuuta kyproslaisen halpalentoyhtiön lentokoneelle sattuneessa onnettomuudessa kuoli 121 ihmistä. Kyproksen kaltaiselle pienelle maalle inhimilliset menetykset ovat olleet murskaavia, ja, arvoisa puhemies, haluaisin kiittää teitä ja kaikkia kollegojani uhrien omaisille osoitetuista surunvalitteluista.
Nyt kun onnettomuuden tarkkaa syytä koskevat tutkimukset ovat vielä kesken, tietoomme on tullut virallisia raportteja, joiden mukaan pitkäaikaiset organisaatiovirheet ja hallinnolliset puutteet ovat saattaneet johtaa siihen, ettei Kyproksen siviili-ilmailulaitos ole pystynyt hoitamaan asianmukaisesti tehtäväänsä lentoturvallisuuden varmistajana.
Vaikka Kyproksen hallitus on sitoutunut ryhtymään välittömästi korjaaviin toimenpiteisiin, on nyt selvää, että komissio on ollut tietoinen tilanteesta jo jonkin aikaa, mutta kuitenkin vaiennut siitä, ja suosinut hitaita ja tehottomia korjaavia toimenpiteitä. Muiden jäsenvaltioiden siviili-ilmailuviranomaisilla voi olla samankaltaisia turvallisuusongelmia, ja korjaavia toimenpiteitä saatetaan tarvita kiireellisesti.
Kun komissio antaa myöhemmin tänä iltana parlamentille tiedonannon, toivon, että komissio tekee meille harvinaisen selväksi, että se aikoo pikaisesti ryhdistäytyä tehtävässään siviili-ilmailuviranomaisten vartijana ja varmistaa, että avoimuutta noudatetaan tarkasti. 
Pál Schmitt (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, kiitos äskettäisten luonnonkatastrofien ja muiden onnettomuuksien muistamisesta. Haluaisin nyt puhua Keski-Eurooppaa vaivaavista tulvista. Kymmenet tuhannet ihmiset ovat kärsineet joenpenkkojen sortumisen ja valtavien rankkasateiden seurauksena Saksassa, Sveitsissä, Itävallassa, Sloveniassa, Romaniassa, Bulgariassa ja Unkarissa. Tilanne on selvästi pahin Romaniassa: kevättulvien seurauksena maa kärsi valtavia vahinkoja heinä- ja elokuussa. Tulvat, jotka ovat ulottuneet 34 maakunnan alueelle ja jotka ovat vaatineet paljon uhreja, ovat jättäneet 575 asuinaluetta, koteja, monia satoja kilometrejä moottoritietä, 83 koulua, 29 päiväkotia, sairaaloita ja kirkkoja veden alle. Romanian luonnonkatastrofien aiheuttamien vahinkojen taloudelliset kustannukset ovat 1,5 miljardia euroa.
Totean unkarilaisen valtuuskunnan puolesta, että meillä on velvollisuus auttaa kyseisen alueen asukkaita kaikin mahdollisin keinoin. Romania – joka on köyhin tulvien vahingoittamista maista – ei pysty kattamaan jälleenrakennuksen valtavia kustannuksia omilla varoillaan. Sen vuoksi se tarvitsee Euroopan solidaarisuusrahastosta mahdollisimman pian apua pelastustoimien toteuttamiseen. Pyydän ystävällisesti tukeanne tässä asiassa. 
Alyn Smith (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, Edinburghin ja Skotlannin puolesta pyydän hartaasti teitä ja puhemiehistöä harkitsemaan uudelleen puhemiehistön virheellistä päätöstä pitää yhteinen AKT-EU-edustajakokous kotikaupunkini Edinburghin sijasta Strasbourgissa. On jo riittävän huono asia, että meidän on tultava Strasbourgiin, puhumattakaan siitä, että myös viattomat kolmannet osapuolet joutuvat kärsimään siitä.
Edinburgh ja Skotlanti isännöivät G8-huippukokousta tänä vuonna. Yhdistynyt kuningaskunta on tällä hetkellä Euroopan unionin puheenjohtajavaltio, ja Skotlanti haluaa, että tämä kokous pidetään Edinburghissa. Edinburghin tarjous oli parempi ja halvempi. Skotlannin hallitus myöntää 100 000 Skotlannin puntaa tapahtuman toteuttamiseen. Skotlannissa olemme tottuneet ottamaan vastaan päivittäin satojatuhansia ihmisiä ja osoittamaan heille lämmintä skotlantilaista vieraanvaraisuutta. Haluamme, että kokous pidetään Edinburghissa, ja haluamme tehdä osuutemme sen toteutumiseksi. Toivon, että myös te ja puhemiehistö pystytte tekemään osuutenne ja harkitsemaan asiaa uudelleen. 
Pedro Guerreiro (GUE/NGL ).
   – Komission jäsenen Mandelsonin äskettäiset lausunnot ovat olleet hälyttäviä, ja niitä on mahdoton hyväksyä. Hän on vedonnut EU:n suurimpien tukku- ja jälleenmyyjien etuihin ja ilmoittanut aikovansa myöntää luvan niiden kymmenientuhansien tekstiilituotteiden maahantuonnille, jotka tulli on toistaiseksi takavarikoinut, koska ne ovat ylittäneet Kiinan kansantasavallan kanssa tehdyssä sopimuksessa määritetyt kiintiöt. On harmillista, ettei komission jäsen suhtautunut yhtä omistautuneesti unionin tekstiilintuotannon puolustamiseen esimerkiksi ottamalla käyttöön suojalausekkeita muutama kuukausi sitten, kun tekstiiliala kohtasi varsinaisen tuontitavaroiden tulvan, joka ei ole vieläkään tyrehtynyt.
Tämänhetkinen tilanne on osoittanut, ketkä EU:ssa todellisuudessa hyötyvät tekstiilialan vapauttamisesta: suurimmat maahantuojat ja tukkumyyjät ovat kasvattaneet voittomarginaaliaan yhä käsittämättömämmille tasoille.
Monet asiat ovat vaakalaudalla: unionin vaate- ja tekstiilialan puolustaminen ja sen varmistaminen, ettei tuhansia yrityksiä ja työpaikkoja pyyhkäistä pois ja ettei unionissa jouduta kokemaan tästä johtuvia kauhistuttavia sosiaalisia ja taloudellisia seurauksia. 
Georgios Karatzaferis (IND/DEM ).
   – Arvoisa puhemies, aiemmin oli puhetta lisäpöytäkirjasta. En ole kuitenkaan varma, tietävätkö kaikki, mistä Turkin ja Kyproksen välillä tarkkaan ottaen on kysymys: Turkki ei tunnusta Kyprosta.
Tämä on suora loukkaus kaikkia meitä kohtaan. Se loukkaa kaikkia meitä parlamentin jäseniä, jotka tunnustamme Kyproksen ja jotka pidämme Kyprosta edustavia Euroopan parlamentin jäseniä vertaisinamme. Sitten Turkki tulee ja sanoo: "Me emme tunnusta kyproslaisia." Tämä siis loukkaa meitä, jotka tunnustamme kyproslaiset.
Asia on tutkittava perusteellisesti, ja meidän on saatava Turkki ymmärtämään, ettei se voi ryhtyä Euroopan unionin häiriköksi jo ennen kuin se on edes liittynyt unioniin. Tämä on käsittämätöntä. Kuvitelkaa, jos se ei tunnustaisi Espanjaa, teidän kotimaatanne. Kuvitelkaa, jos se ei tunnustaisi Saksaa tai Ranskaa – kävisimmekö silloin tästä edes keskustelua? Pienten ja suurten maiden välillä ei saa olla minkäänlaista syrjintää. Kaikki maat ovat tasavertaisia, ja sen vuoksi Turkki ei voi halveksia demokratiaa näin loukkaavalla tavalla.
Euroopan unioni perustuu ennen kaikkea demokratiaan ja muiden kansojen kunnioitukseen, eikä Turkki voi vain rynniä tänne loukkaamaan niitä toimielimiä ja arvoja, joita Euroopan unioni kipeästi tarvitsee. 
Koenraad Dillen (NI ).
    Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, 3. lokakuuta unionille annetaan tilaisuus korjata viime vuonna tekemänsä suuri virhe päättämällä, ettei liittymisneuvotteluja Turkin kanssa sittenkään aloiteta. Monissa jäsenvaltioissa mieliala on muuttunut selvästi viime vuodesta. Nyt kun määräpäivä 3. lokakuuta lähestyy, mieleen tulee erityisesti Ranskan hallitus. Se, miten röyhkeästi ja ylimielisesti Ankara kieltäytyi parantamasta millään tavoin ihmisoikeustilannetta – esimerkkeinä voidaan mainita Armenian kansanmurhan tunnustaminen sekä äskettäin turkkilaiselle kirjailijalle Orhan Pamukille esitetyt pöyristyttävät syytökset, jotka liittyvät kurdivähemmistön kielellisiin oikeuksiin – osoittaa, että Turkki ja sen kulttuuri eivät vieläkään vastaa eurooppalaisia arvojamme.
Mainittakoon myös naurettava tilanne, joka liittyi niin sanottuun Ankaran pöytäkirjaan ja siihen, että Turkin hallitus kieltäytyy sinnikkäästi tunnustamasta EU:n jäsenvaltiota Kyprosta.
Dominique De Villepin ja Angela Merkel ovat monien muiden tavoin täysin oikeassa todetessaan, että tämän vuoksi Turkkia ei voida hyväksyä joukkoomme. Toivon siis, että parlamentti välittää Turkille tämän nimenomaisen viestin. 
Gyula Hegyi (PSE ).
    Arvoisa puhemies, Latvian edustaja, jäsen Zīle viittasi puheenvuorooni, joka koski Latviassa elävän unkarilaisvähemmistön tilannetta, ja hän syytti minua "parlamentille valehtelemisesta". Edustan toisenlaista poliittista kulttuuria enkä käytä tuollaisia ilmaisuja kollegoistani. Hän on varmasti vain väärinymmärryksen viaton uhri.
Hänen puheenvuoronsa jälkeen minulla oli tilaisuus keskustella Latvian unkarilaisvähemmistön johtajien kanssa. Käsittääkseni Latviassa elävien unkarilaisten on lähes mahdotonta läpäistä niin sanottuja kansalaisuuskokeita siitä huolimatta, että he ovat saaneet koulutuksensa kyseisessä maassa. Sen sijaan muiden etnisten ryhmien edustajat – latvialaiset ja muiden Baltian maiden kansalaiset – ovat saaneet kansalaisuuden ilmaiseksi tai lähes ilmaiseksi. Tätä minä tarkoitin, ja tätä minä nimitän epäoikeudenmukaiseksi menettelytavaksi.
Yleisesti kaikenlainen etninen syrjintä on vastoin unionin demokraattisia perusihanteita, mutta unkarilaisten tapauksessa tällaiselle syrjinnälle ei löydy perusteita edes historiasta. 
Hannes Swoboda (PSE ).
    Haluaisin antaa varauksettoman tukeni niille, jotka sanovat, että meidän on autettava Romaniaa selviytymään vakavasta luonnonkatastrofista tänä vaikeana aikana, jona sen on myös valmistauduttava Euroopan unionin jäsenyyteen. Tosin jäsenyys ei tunnu mielestäni hyvältä ajatukselta, kun otetaan huomioon, että hallitus pyrkii lakimuutoksen avulla poistamaan virasta parlamentin molempien huoneiden sekä useiden alueparlamenttien puhemiehet, vaikka nykyinen vaalikausi ei ole vielä edes päättynyt.
Mielestäni Romanialla on nyt hoidettavana tärkeämpiäkin tehtäviä, esimerkiksi sisäisen yksimielisyyden varmistaminen. Arvoisa puhemies, ehkäpä te voisitte tiedustella kollegojenne tilanteesta Romaniassa? Pyytäisin ennen kaikkea muiden poliittisten ryhmien edustajia käyttämään vaikutusvaltaansa ja pyrkimään siihen, että nämä asiat saadaan ratkaistua yksimielisesti ja ilman sisäisiä häiriöitä eikä ryhtymällä tällaisiin toimiin oppositiopuolueita vastaan. Romania tarvitsee poliittista yksimielisyyttä, mikäli se aikoo suoriutua hyvin valmistautumisestaan Euroopan unionin jäsenyyteen ja elämään yhtenä unionin jäsenvaltioista. 
Carlos José Iturgaiz Angulo (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, haluan kiinnittää huomiotanne Espanjan ja Euroopan unionin kansalaisen Francisco Larrañagan tapaukseen. Hänet on tuomittu kuolemaan Filippiineillä. Valitettavasti pari viikkoa sitten Filippiinien tuomioistuin vahvisti jälleen hänen kuolemantuomionsa, ja lähtölaskenta on jo alkanut. Tiedämme, että tuomio annettiin täysin säännönvastaisesti ja ettei Paco Larrañagalla ollut mahdollisuutta asianmukaiseen puolustukseen. Monet silminnäkijät ovat nimittäin tukeneet häntä ja sanoneet nähneensä hänet muualla sinä päivänä ja siihen kellonaikaan, kun murha, josta häntä syytetään, tehtiin. Nyt on kuitenkin tärkeintä pelastaa Larrañagan henki, ja kaikkien toimielinten on kannettava kortensa kekoon tämän oikeudenmukaisen vaatimuksen puolesta.
Hyvät kollegat, Euroopan unionin kansalainen aiotaan surmata, emmekä voi sulkea silmiämme siltä, että kaikkien kansalaisten tärkeintä ihmisoikeutta eli oikeutta elämään loukataan. Tämän vuoksi pyydän parlamentin puhemiestä kääntymään kiireellisesti Filippiinien hallituksen ja presidentin puoleen ja pyytämään, että presidentti soveltaa Francisco Larrañagan tapauksessa armahdusoikeuttaan, jotta tätä Espanjan ja Euroopan kansalaista ei teloitettaisi. 
Puhemies.
   Jäsen Iturgaiz, paljon kiitoksia siitä, että kerroitte minulle kyseisen kansalaisen tilanteesta. Selvitämme tapausta, ja toimimme tarvittaessa ehdotuksenne mukaisesti. 
Charles Tannock (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, viime viikolla oli Beslanin verilöylyn ensimmäinen vuosipäivä. Verilöylyssä kuoli 331 ihmistä, joista 186 oli lapsia. Ihme kyllä, syyllisyytensä tähän rikokseen tunnustanut Šamil Basajev nimitettiin 25. elokuuta niin sanotun Tšetšenian pakolaishallituksen varapuheenjohtajaksi. Tämä mies on etsintäkuulutettu sotarikollinen, ja hänellä on läheiset suhteet islamistiseen terroristiryhmään Al Qa'idaan. Tällä hetkellä Tanskassa poliittisena pakolaisena elävä niin sanottu ulkoministeri Osman Ferzaouli sanoo, että näin Basajev toimii tulevaisuudessa vastuullisemmin.
Kulttuuriministeri Ahmed Zakajev asuu myös pakolaisena kotikaupungissani Lontoossa, ja hän on aiemmin kieltänyt, että hänellä olisi minkäänlaisia yhteyksiä Basajeviin. Venäjä syyttää varmasti Euroopan unionia kaksinaismoralismista, sillä samalla kun EU pyytää oikeutetusti Venäjää rankaisemaan Tšetšenian kauheuksiin syyllistyneitä, EU suojelee kuitenkin näitä terrorismin tukijoita. Tanskan ja Yhdistyneen kuningaskunnan hallitusten olisi kumottava Ferzaoulin ja Zakajevin pakolaisasema. 
David Martin (PSE ).
    Arvoisa puhemies, Skotlannin länsirannikolla sijaitsevan Clyde-joen alajuoksun alueella on erinomainen maine maailmanluokan valtamerialusten valmistamisessa. Tuotanto on ollut selkeässä laskussa viimeisen 30 vuoden ajan. Nyt Ferguson's-yhtiön – joka on yksi muutamasta jäljellä olevasta tehtaasta – tulevaisuus on uhattuna.
Arvoisa puhemies, kuten tiedätte, kaikki uudet laivatilaukset on Euroopan unionissa tehtävä julkisen tarjouskilpailun kautta. Ferguson's-yhtiö hävisi äskettäin tarjouskilpailun puolalaiselle Gdanskissa sijaitsevalle Remontowa-yhtiölle. Ferguson's-yhtiö on sitä mieltä, että kilpailu hävittiin epäoikeudenmukaisin perustein. Komissio tutkii parhaillaan kyseisen tehtaan mahdollisesti saamia valtiontukia.
Otan asian esiin tänään, koska meneillään on kahta uutta laivaa koskevat tarjouskilpailut ja koska on tärkeää, että seuraavassa kilpailussa ehdot ovat kaikille samat.
Arvoisa puhemies, pyydän teitäkin kehottamaan komissiota saattamaan tutkimuksensa loppuun mahdollisimman pian, jotta voimme varmistua siitä, että kyseisessä urakkasopimuksia koskevassa tarjouskilpailussa kaikki lähtevät samalta viivalta ja ettei yksi yhtiö joutuu kilpailemaan toinen käsi selän taakse sidottuna. 
Claude Moraes (PSE ).
    Arvoisa puhemies, haluaisin kiinnittää parlamentin huomion vaalipiirissäni Lontoossa käytyyn tärkeään työmarkkinakiistaan, jolla oli vaikutuksia tuhansiin matkustajiin kaikkialla Euroopassa. Kysymyksessä ovat Gate Gourmet -yhtiön työntekijät, joista 670 irtisanottiin mielivaltaisesti 13. elokuuta ilman erorahaa. Tämä johti British Airways -lentoyhtiön henkilöstön laajamittaiseen lakkoon ja aiheutti vakavia häiriötä monille matkustajille.
Kävin kesälomallani tapaamassa näitä työntekijöitä, ja haluaisin kiinnittää parlamentin huomion siihen, että osalla tällaisista yhtiöistä on huono maine työmarkkinaosapuolien silmissä ja että sovinnollista ratkaisua tarvitaan. Työntekijät haluavat vain takaisin töihin, ja ellei se ole mahdollista, he haluavat erorahan.
Yhtiö on menossa oikeaan suuntaan, mutta meidän olisi tehtävä selväksi, että haluamme oikeudenmukaisia ja tasapainoisia työmarkkinasuhteita kaikkialle Euroopan unioniin sekä lainmukaisuutta, jotta vastaavia kuluttajille aiheutuvia häiriöitä voidaan välttää ja jotta työntekijät voivat jatkaa elämäänsä. Haluamme myös, että yli 30 vuotta tällaisten yhtiöiden palveluksessa olleet saavat osakseen ansaitsemaansa oikeudenmukaisuutta. 
Bairbre de Brún (GUE/NGL ).
   Arvoisa puhemies,
IRA teki 28. heinäkuuta historiallisen päätöksen lopettaa aseelliset taistelut. Sinn Féin uskoo, että nyt on mahdollista saavuttaa Irlannin tasavaltalaisten tavoitteet puhtaasti rauhanomaisin ja demokraattisin keinoin. Tällä rohkealla aloitteella poistetaan kaikki jäljellä olevat esteet todelliselta poliittiselta edistykseltä ja yhteiseltä tulevaisuudelta. Niillä, jotka pitivät IRA:ta ainoana esteenä rauhalle, ei ole enää verukkeita esitettävänään.
Demokraattisella unionistipuolueella on velvollisuus ryhtyä yhteistyöhön puolueeni kanssa. Toistaiseksi puolue on kuitenkin kieltäytynyt siitä. Myös Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksella on velvollisuus soveltaa pitkänperjantain sopimusta, josta se on kuitenkin toistaiseksi laistanut.
Samaan aikaan suojattomat katolilais- ja nationalistikodit ovat kesän aikana joutuneet hyökkäysten kohteeksi. Tiilet, polttopullot, putkipommit ja ammuskelu ovat olleet niille jatkuvaa todellisuutta. Asukkaat ovat tunteneet itsensä suojattomiksi ja voimattomiksi, ja he ovat olleet vihaisia Pohjois-Irlannin poliisilaitoksen toimettomuuteen ja unionistien poliittisten edustajien vaitonaisuuteen. Kaikilla Irlannin rauhanprosessiin osallistuvilla on valtava tehtävä edessään. 
Georgios Papastamkos (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, äskettäin Euroopassa ja muualla maailmassa sattuneiden traagisten lento-onnettomuuksien – joiden uhreille tekin juuri esititte surunvalittelunne – vuoksi on välttämätöntä määrittää uudelleen, missä kulkee raja, joka erottaa toisistaan tarpeen vapauttaa Euroopan siviili-ilmailuala ja estää alalla esiintyvän kilpailun vääristyminen sekä sitäkin tärkeämmän ja oikeutetun vaatimuksen säilyttää mahdollisimman tiukat turvallisuusvaatimukset.
Euroopan unionilla on velvollisuus vähintäänkin tehdä lakialoite, jolla lujitetaan siviili-ilmailualan teknisten ja hallinnollisten menettelyjen yhdenmukaistamista koskevaa sääntelykehystä.
Euroopan lentoturvallisuusviraston olisi hyväksyttävä vaatimuksemme sekä toimet, joita se on suositellut tai joihin se aikoo ryhtyä.
Kun verrataan keskenään "vapauttamiseen", "markkinoihin" ja "lentoturvallisuuteen" liittyviä oikeutettuja etuja, vaadimme, että "lentoturvallisuus" asetetaan niistä etusijalle. Tämä viesti meidän on annettava näiden murheellisten lento-onnettomuuksien jälkeen. 
James Hugh Allister (NI ).
    Arvoisa puhemies, edellisen tapaamisemme jälkeen unionin jäsenvaltio Irlannin tasavalta on häpeällisesti suojellut kolmea rikoksista tuomittua kansainvälistä terroristia. IRA:n terroristit Monaghan, Connolly ja McCauley tuomittiin oikeudenmukaisesti FARC-sissien kouluttamisesta Kolumbiassa. He välttyivät takuumaksujen maksamiselta – sanotaan, että Dublinin hallitus maksoi niistä osan – ja nyt, IRA:n kanssa tehdyn halpamaisen sopimuksen seurauksena, ja huolimatta Interpolin näistä miehistä antamasta pidätysmääräyksestä, he rehvastelevat häpeämättömästi Dublinissa.
Tähän päivään mennessä Irlanti ei ole tehnyt mitään täyttääkseen kansainväliset velvollisuutensa, vaan se tarjoaa edelleen näille kansainvälisille terroristeille suojapaikan, pitäen näin pilkkanaan niitä kansainvälisen terrorismin torjuntaa koskevia sitoumuksiaan, jotka se antoi puheenjohtajavaltiona tässä istuntosalissa. Tuomitsen tämän kaksinaismoralismin ja tuomitsen tämän tekopyhyyden, mutta ennen kaikkea kehotan Dublinin hallitusta tekemään lopun tästä häpeästä ja palauttamaan karkulaiset välittömästi. 
Jörg Leichtfried (PSE ).
    Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, haluan hyödyntää tätä tilaisuutta ja tuoda parlamentin tietoon eräiden eurooppalaisten nuorten tekemän erinomaisen aloitteen. Noin 50 nuorta kuudesta Euroopan maasta osallistui erään vaalipiirini ammattikorkeakoulun järjestämään työpajaan, jossa he esittivät omaa "Euroopan parlamenttiaan" tarkoituksenaan tehdä EU:sta puoleensavetävämpi kansalaisten kannalta. Tästä poiki kansalaisten Euroopan luomista koskeva päätöslauselma, ja haluaisin nyt mainita siitä muutaman seikan.
Nuorten "Euroopan parlamentti" kehottaa komissiota tarjoamaan Euroopan kansalaisille ymmärrettävää tietoa jäsenvaltioista ja unionin päätöksenteosta sekä monimuotoisista kulttuuritapahtumista. He vaativat laajentumisprosessin hidastamista, ja jotta EU:sta voitaisiin antaa perusteellisempaa tietoa, nuorten parlamentti ehdottaa, että EU ja jäsenvaltioiden yleisradioyhtiöt tekisivät tiiviimpää yhteistyötä. He ovat selkeästi sitä mieltä, että EU:n tiedotusaineiston on saavutettava kansalaiset heidän arkielämässään ja päivittäisessä elinympäristössään. He myös pitävät tärkeänä sitä, että EU tekee laaja-alaista yhteistyötä jäsenvaltioissa koulutuksen alalla toimivien instituutioiden kanssa kulttuurisen, historiallisen ja poliittisen tietoisuuden edistämiseksi. 
James Nicholson (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, olen samoilla linjoilla jäsen Allisterin kanssa ja haluaisin kiinnittää parlamentin huomion siihen, että kesän aikana todistimme niin sanotun Kolumbian kolmikon palaamista Dubliniin Irlannin tasavaltaan. Kuten varmasti tiedätte, arvoisa puhemies, nämä kolme miestä tuomittiin Kolumbiassa FARC-terroristien avustamisesta kyseisessä maassa. Kansainvälisen terrorismin torjumisen nimissä nämä miehet olisi palautettava Kolumbiaan kärsimään loppuun heille alun perin annetut tuomiot, eikä heidän saa antaa kulkea vapaina, kuten he tällä hetkellä tekevät kansainvälistä tahtoa halveksuen.
Ei voida antaa tyhjiä lupauksia kansainvälisen terrorismin torjunnasta ja katsoa samalla läpi sormien sitä, mitä tapahtuu Euroopan unionin jäsenvaltiossa. On ryhdyttävä toimiin ja tehtävä se tinkimättä, ja toimien olisi oltava hyvin vastuullisia ja tehokkaita. 
Proinsias De Rossa (PSE ).
    Arvoisa puhemies, haluan muistuttaa sekä jäsen Allisteria että jäsen Nicholsonia sekä ehdottomasti jäsen de Brúnia siitä, että Irlannin tasavallassa noudatetaan oikeusvaltioperiaatetta ja että laki tulee toteutumaan mainituissa tapauksissa. Haluaisin myös muistuttaa jäsen de Brúnia siitä, ettei hänellä ole oikeutta käyttää termiä "Óglaigh na hÉireann" viitatessaan IRA:han. "Óglaigh na hÉireann" tarkoittaa Irlannin armeijaa eikä laitonta irlantilaista järjestöä IRA:ta.
Pidän tänään puheenvuoron siksi, että haluan toivottaa Freedom Drive -tapahtumaan osallistuvat tervetulleiksi Euroopan parlamenttiin. Vammaiset odottavat unionin auttavan heitä saavuttamaan täyden vapauden ja arvostuksen Euroopan kansalaisina. Meidän on kuunneltava heitä ja toimittava, ja erityisesti komission ja neuvoston on todellakin kuunneltava heitä ja vastattava tehokkaasti heidän oikeutettuihin huolenaiheisiinsa.
Koska minulla ei ole mahdollisuutta tehdä tätä keskustelun myöhemmässä vaiheessa, haluaisin nyt esittää syvimmän osanottoni kaikille niille, jotka New Orleansissa ja muualla Yhdysvalloissa ovat menettäneet sukulaisiaan, ystäviään ja myös omaisuuttaan hurrikaani Katrinan vuoksi. Tästä on hyvä ottaa opiksi poliittisessa mielessä, mutta vieläkin tärkeämpää on se, että unioni tarjoaa näiden ihmisten auttamiseksi kaiken sen avun, jota Yhdysvallat tarvitsee ja pyytää. 
Mairead McGuinness (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, haluan puhua parlamentille hyvin käytännönläheisestä aiheesta, joka on Irlannin naudanlihantuottajien erityinen huolenaihe mutta joka myös liittyy hyvin olennaisesti äskettäisiin yhteistä maatalouspolitiikkaa koskeviin uudistuksiin.
Kesäkuukausien aikana olemme Irlannissa todistaneet, millaisia suoria vaikutuksia halvan brasilialaisen naudanlihan tuonnilla on ollut markkinoihin. Mikäli muistatte, komission jäsen Fischler lupasi maataloustuottajille vähemmän byrokratiaa ja parempia markkinahintoja. Olemme kuitenkin saaneet kaikkien unionin maataloustuottajien kanssa huomata, miten heidän tuotteidensa hinnat määräytyvät Euroopan unionin ulkopuolisen halvimman tuottajan mukaan.
Olemme nähneet, miten tekstiilituotannolle on käynyt koko unionissa. Käykö tulevaisuudessa samalla tavalla myös Euroopan unionin maatalous- ja elintarviketuotannolle?
Marraskuussa pidettävät maailmankauppaneuvottelut lähestyvät, joten kehotan komissiota varmistamaan, että naudanlihaa kohdellaan arkaluonteisena tuotteena ja että emme tuhoa omia naudanlihantuottajiamme kolmansista maista tulevan halpatuonnin vuoksi. Lisäisin vielä, että unionin omia maataloustuottajia koskevat säädökset ovat hyvin tiukkoja ja paljon hankalampia noudattaa kuin unionin ulkopuolella tuotettuja elintarvikkeita koskevat säädökset. Myös tämä olisi otettava huomioon. 
Jan Tadeusz Masiel (NI ). –
   Arvoisa puhemies, kun katselin Belgian televisiota kesäloman aikana, kuulin Euroopan parlamentin sosiaalidemokraattisen puolueen arvostelevan sitä, että Euroopan parlamentti lahjoittaa miljoona euroa Kölnissä järjestettäville katolisen kirkon Maailman nuorisopäiville.
Haluaisin tehdä tiettäväksi, että olen tyrmistynyt tästä Euroopan kristillistä menneisyyttä, nykyisyyttä ja tulevaisuutta vastaan käytävästä sodasta. Euroopan ei tarvitse olla välttämättä kristillinen, eikä mikään estä sitä olemasta maallinen. Kuitenkin, ellemme kunnioita uskontoa, joka on kuulunut meille kautta historian ja jonka ansiosta Eurooppa sai alkunsa, on olemassa vaara, että maanosastamme tulee jonain päivänä islamilainen. Ellei vielä ole liian myöhäistä, meidän olisi pyrittävä estämään sitä tapahtumasta. 
Urszula Krupa (IND/DEM ). –
   Arvoisa puhemies, jo toisen kerran kuluneen kuuden kuukauden aikana haluaisin esittää parlamentille vastalauseen katolilaisten loukkaamisesta. Tällä kertaa minua on kehotettu tekemään niin, koska Częstochowin Neitsyt Mariaa esittävä kuva on häpäisty Brysselin parlamentissa solidaarisuusliikkeen 25. merkkipäivän kunniaksi järjestetyssä näyttelyssä. Jasna Góran Musta Madonna on puolalaisille Jumalan jälkeen kaikkein pyhin olento, ja kuten eräs runoilija on asian ilmaissut, "jopa ne, jotka eivät usko mihinkään, uskovat häneen."
Muistuttaisin parlamenttia siitä, että ihmisoikeuksia ja perusvapauksia koskevan yleissopimuksen mukaan kaikilla on oikeus uskonnonvapauteen. Tämä tekee uskonnollisen suvaitsevaisuuden pakolliseksi ja takaa myös hartaudenharjoituksessa käytettävien esineiden kunnioittamisen. Mikäli tätä periaatetta ei pystytä noudattamaan, se loukkaa sekä katolilaisia että muita, jotka kunnioittavat Mustaa Madonnaa, Puolan tasavallan kuningatarta, sekä kyseistä yleissopimusta.
Huomauttaisin, että kristinuskoon perustuvat arvot ovat keskeinen osa eurooppalaista kulttuuria sekä mantereemme kansojen yhteistä kulttuuriperintöä. 
Bogdan Pęk (IND/DEM ). –
   Arvoisa puhemies, kaikkien niiden puolesta, jotka vastustavat Euroopan perustuslakia, haluan hyödyntää tätä tilaisuutta ja tervehtiä parlamenttia sen ensimmäisessä istunnossa kesäloman jälkeen. Haluan kertoa jäsenille, että Puolassa on saatu hyvä sienisato ja paljon muitakin metsän tuotteita Euroopan unionissa vallitsevasta kriisistä huolimatta. Meillä menee oikein hyvin, ja perustuslain vastustajien määrä kasvaa kohisten.
Samanaikaisesti haluaisin myös kehottaa Euroopan unionia noudattamaan niitä periaatteita, joita se julisti ennen kuin uudet jäsenvaltiot liittyivät siihen, nimittäin tasavertaisuutta, rehellisyyttä ja oikeudenmukaista välien selvittelyä. 
Libor Rouček (PSE ). –
    Arvoisa puhemies, kesän aikana kolme uutta valtiota ratifioi Euroopan perustuslain, nimittäin Kypros, Malta ja Luxemburg. Luxemburgissa ratifioinnissa sovellettiin kansanäänestystä. Haluaisin todeta pitäväni erittäin myönteisenä tätä kehitystä, joka osoittaa, että Euroopan perustuslaki ei suinkaan ole kuollut, vaikka sen vastustajat eli euroskeptikot saattavat niin luullakin.
Kehottaisin myös niitä maita, jotka eivät vielä ole ratifioineet Euroopan perustuslakia – kotimaani Tšekin tasavalta mukaan luettuna – pyrkimään tekemään niin lähikuukausien aikana. Kaksi kolmasosaa Tšekin tasavallan kansalaisista haluaisi esittää mielipiteensä Euroopan perustuslaista, ja 49 prosenttia kannattaa sitä edelleen. Ratifioiminen edellyttää myös, että parlamentti vahvistaa vuoropuhelua kansalaistensa kanssa ja vauhdittaa keskustelua sekä Euroopan perustuslain ratifioinnista että tietenkin Euroopan unionin tulevaisuudesta. 
Nirj Deva (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, kiitän teitä siitä, että kiinnititte huomiota Louisianassa ja New Orleansissa sattuneeseen luonnonkatastrofiin. Osa näistä ihmisistä on ranskalaisten ja espanjalaisten jälkeläisiä, ja he ovat tietenkin Yhdysvaltain kansalaisia.
Euroopan komissiolla on mahdollisuus tarjota Yhdysvalloille erittäin hyviä neuvoja ja tukea ECHO-ohjelman avulla. Vastaavissa onnettomuuksissa kaikkialla maailmassa ECHOlla on ollut merkittävä neuvonantajan rooli – niin Indonesiassa ja Sri Lankassa tsunamin jälkeen kuin muissakin, esimerkiksi Mosambikin tulvien aiheuttamissa, onnettomuuksissa.
Olen keskustellut aiheesta komission jäsenen Michelin kanssa ja pyydän, että parlamentti kehottaa komission jäsentä lähettämään ECHO-ryhmän antamaan neuvoja Yhdysvaltain liittovaltion ja osavaltion viranomaisille saamistamme kokemuksista vastaavien onnettomuuksien yhteydessä. Meillä on nyt tilaisuus antaa jotakin takaisin Yhdysvaltojen kansalle. 
Ashley Mote (NI ).
    Arvoisa puhemies, meijerikonserni Parmalatin romahdusta tutkineet syyttäjät nostivat 29. heinäkuuta Milanossa rikossyytteet UBS:n, Deutsche Bankin, Citigroupin ja Morgan Stanleyn tytäryhtiöitä vastaan. Kahden vuorokauden kuluttua tästä entinen Citibankin johtokunnan jäsen kuoli pudotessaan asunnostaan New Yorkissa ja entinen Euroopan keskuspankin puheenjohtaja Wim Duisenberg löydettiin kuolleena omasta uima-altaastaan.
Duisenbergilla oli tietenkin Deutsche Bankin tuki takanaan hänen pyrkiessään EKP:n puheenjohtajaksi. Näiden erikoisten ja odottamattomien kuolintapausten omituisen samanaikaisuuden ja ajoituksen vuoksi parlamentti ehkä haluaa, että Europol ja tiedustelupalvelu tutkisivat tarkasti niihin liittyvät olosuhteet. 
Bogusław Sonik (PPE-DE ). –
    Arvoisa puhemies, elokuun puolivälissä rajavartijat epäsivät puolalaisilta Euroopan parlamentin jäseniltä pääsyn Valko-Venäjälle. Pyydän siis puhemiestä esittämään tästä virallisen vastalauseen, sillä alun perin puhemiehen edustaja kieltäytyi kommentoimasta tätä asiaa, joka hänen mukaansa oli vain puolalaisia Euroopan parlamentin jäseniä koskeva yksityisasia. Olin yksi näistä neljästä parlamentin jäsenestä, joilta evättiin elokuussa pääsy Valko-Venäjälle sen jälkeen, kun meiltä oli ensin toukokuussa evätty pääsy Kuubaan. Fidel Castro ja Valko-Venäjän diktaattori Alexander Lukašenko vähät välittävät kansainvälisistä säännöistä. Pääkaupungit Havanna ja Minsk ovat ihmisoikeusloukkauksien ja yleisen mielipiteen tukahduttamisen symboleja.
Syy matkaani Valko-Venäjälle oli se, että Lukašenko oli aloittanut uudet vainot niitä kansalaisia kohtaan, jotka ovat hänen kanssaan eri mieltä. Viimeiset jäljellä olleet riippumattomat sanomalehdet on lakkautettu, pääsy Internetiin on estetty ja oppositioaktivisteja on pidätetty, vangittu ja tuomittu. Sama kohtalo on kohdannut Valko-Venäjän puolalaisten liiton demokraattisesti valittuja johtajia. Tämä liitto oli viimeinen kansalaisjärjestö, joka ei ollut vielä alkanut marssia Minskin diktatuurin tahdissa.
Pyydän puhemiestä varmistamaan, että EU:n toimielimet ryhtyvät toimiin Lukašenkon vainoamien aktivistien tukemiseksi. On ryhdyttävä painostamaan Lukašenkon virkamiehiä ja tukemaan myös Valko-Venäjällä kuuluvia naapurimaiden riippumattomia radioasemia ja -ohjelmia. Tällaiset lähetykset ovat tulevaisuudessa valkovenäläisten ainoa riippumattoman tiedon lähde. 
Milan Gaľa (PPE-DE ).
    Nykymaailmassa joudumme valitettavasti todistamaan monia luonnonkatastrofeja, kuten tulvia tai tuhoisan kuivuuden aiheuttamia metsäpaloja. 
En varmaankaan sano nyt mitään uutta, mutta minusta tuntuu, että aliarvioimme jatkuvasti lintuinfluenssapandemian aiheuttamaa todellista uhkaa. WHO:n influenssaohjelman johtaja Klaus Stöhr totesi saksalaisella radiokanavalla, että mikäli virus muuttuu, se leviää nopeasti. Stöhr toteaa, että eräiden tulevaisuudennäkymien mukaan virus voi levitä koko maailmaan 3–6 kuukaudessa. 
Läsnä olevien monien kollegoiden tavoin olen sitä mieltä, että jäsenvaltioiden ja koko Euroopan unionin ennalta ehkäisevät toimenpiteet ovat olleet riittämättömiä, mikä voi johtua osittain rahoituksen puutteesta tai siitä, ettei tarvittavia varoja haluja myöntää. Mielestäni meidän on kehitettävä paljon nopeammin järjestelmää, jonka avulla Euroopan solidaarisuusrahastosta voidaan antaa tukea lintuinfluenssaa koskevia ennalta ehkäiseviä toimenpiteitä ja viruslääkkeiden ostamista varten. 
Puhemies.
   Keskustelu tästä aiheesta on päättynyt. 

Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana komission julkilausuma luonnonkatastrofeista (tulipalot ja tulvat). 
Stavros Dimas,
   . Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, tämän kesän äärimmäiset sääolosuhteet ovat jättäneet jälkeensä hävitystä monissa Euroopan maissa ja Yhdysvalloissa, ja monet ovat menettäneet henkensä myös niissä onnettomuuksissa, joista puhemies aiemmin mainitsi.
Tämän vuoksi minäkin haluaisin esittää komission jäsenten kollegion puolesta surunvalittelut ja ilmaista tukevamme näiden katastrofien ja onnettomuuksien uhreja.
Iberian niemimaa on kärsinyt pahimmasta kuivuudesta 60 vuoteen, ja tämä yhdessä korkeiden lämpötilojen kanssa sai metsäpalot leviämään Etelä-Eurooppaan. Metsäpalojen riehuessa tulvat peittivät alleen Keski-Euroopan ja hurrikaani Katrina saapui Yhdysvaltojen eteläisiin osavaltioihin.
Tulvia ja metsäpaloja esiintyy Euroopassa usein. Tänä vuonna niiden seuraukset olivat tavallista vakavampia, mutta niiden esiintyminen ei ollut mitenkään yllättävää. Tämän vuoksi poliittisten johtajien on ennakoitava tällaisia onnettomuuksia suunnittelemalla toimenpiteitä, joiden avulla onnettomuuksia voidaan ehkäistä ennalta aina kuin mahdollista ja käyttämällä kaikkia mahdollisia resursseja kriisien hoitamiseen mahdollisimman tehokkaasti.
Yhteisön pelastuspalvelumekanismi hyväksyttiin vuonna 2001, jotta Euroopan unioni voisi toimia tehokkaasti ja koordinoidusti vakavissa hätätilanteissa. Järjestelmää käytetään jäsenvaltioiden käytettävissä olevien resurssien koordinoimiseen avun antamiseksi. Mekanismi auttaa myös pelastusharjoitusten järjestämisessä ja mahdollisten skenaarioiden suunnittelussa ja simuloinnissa, jotta jäsenvaltioiden pelastuspalvelumekanismeissa mahdollisesti olevat aukot ja ongelmat voidaan havaita. Mekanismin avulla edistetään myös jäsenvaltioiden hätäpalvelujen yhteistyötä ja yhteentoimivuutta.
Kun mekanismi otettiin Portugalissa hallituksen pyynnöstä käyttöön, Euroopan unioni pystyi vuorokauden kuluessa järjestämään useiden sammutuslentokoneiden ja helikopterien lähettämisen Ranskasta, Italiasta, Espanjasta, Saksasta ja Alankomaista sekä niiden osallistumisen sammutustöihin portugalilaisten palomiesten apuna. Tämän avun ja paremman sään ansiosta metsäpalot onnistuttiin pysäyttämään muutaman päivän kuluessa.
Tällä tavoin tilanne saatiin hallintaan, ja tänään puolen päivän aikaan metsäpaloja oli enää vain viisi, kun niitä 22. elokuuta oli yli 50.
Mekanismia käytettiin myös avun antamiseen Bulgarialle ja Romanialle, jotka olivat kaksi tulvista pahiten kärsinyttä maata. Monet jäsenvaltiot tarjosivat apua lähettämällä paikalle pelastusyksiköitä, pumppuja, puhdistusvälineitä ja muita resursseja Euroopan unionin pelastuspalvelumekanismin välityksellä.
Parhaillaan Euroopan unioni avustaa Yhdysvaltoja merkittävällä tavalla ja osallistuu maan ponnistuksiin hurrikaani Katrinan aiheuttamien tuhojen korjaamiseksi.
Eilen sunnuntaina vastaanotimme Yhdysvalloilta virallisen avunpyynnön ja otimme välittömästi käyttöön pelastuspalvelumekanismin koordinoidaksemme jäsenvaltioiden tuhoalueille tarjoamaa apua.
Unionin avustuspaketti koostuu jäsenvaltioiden antamasta avusta, joka vaihtelee aineellisesta avusta laitteistoihin sekä asiantuntijoista ja muista asiantuntijoista koostuviin ryhmiin. Asiantuntijayksiköt sekä muut tarvikkeet ovat jo saapuneet Yhdysvaltoihin.
Yhteisön pelastuspalvelumekanismista on nyt tullut tärkeä eurooppalaisen avun koordinointiväline. Tämänkesäisten tapahtumien sekä viimevuotisen Aasian tsunamikatastrofin yhteydessä toteutetut avustustoimet ovat osoittaneet, että mekanismi toimii tyydyttävästi.
Parannettavaa kuitenkin on, ja sen vuoksi komissio ehdotti huhtikuussa 2005 toimenpidekokonaisuutta Euroopan unionin toimintavalmiuksien kehittämiseksi pelastuspalvelujen alalla. Toimenpiteisiin sisältyy ehdotuksia, jotka koskevat avun kuljetuksen parantamista sekä Euroopan unionin mahdollisuutta vuokrata erikoisvälineistöä, kuten lisää sammutuslentokoneita, kolmansista maista. Juuri tällaisilla toimenpiteillä Euroopan kansalaisia – eikä vain Euroopan kansalaisia – voidaan suojella paremmin tulevilta onnettomuuksilta.
Neuvosto tutkii parhaillaan toimenpidekokonaisuutta pelastuspalvelun tehostamiseksi. Olen varma siitä, että Euroopan parlamentti kannattaa ehdotuksiamme ja tukee meitä tässä pyrkimyksessä.
Pelastuspalvelua voidaan käyttää ainoastaan aivan hätätilan alkuvaiheessa. Muita resursseja on käytettävä onnettomuuksien seurausten hoitamisessa ja niiden ennaltaehkäisyssä. Tästä jäsen Pan Ouzký puhui aiemmin. Komissiolla on joitakin tällaisia resursseja käytössään. Mainitsen esimerkkejä niistä.
Maaseudun kehittämisohjelmista tuetaan hyvin monenlaisia metsätaloustoimintoja varoilla, jotka on tarkoitettu metsäpalojen ehkäisemiseen ja vahinkoja kärsineiden metsien ennallistamiseen. Forest focus -ohjelmaa koskeva asetus on uusin käytössämme oleva väline, jolla voidaan seurata metsäpaloja ehkäisevien toimenpiteiden soveltamista. Vuosiksi 2003–2006 Forest focus -ohjelman rahoituspaketti on 65 miljoonaa euroa, ja siitä 9 miljoonaa euroa on tarkoitettu metsäpalojen ehkäisyyn.
Tulvien osalta komissio on ehdottanut, että laadittaisiin koordinoitu Euroopan unionin toimintasuunnitelma, jota sovellettaisiin tulvariskien hallintaan. Komissio on soveltanut joulukuussa 2004 pidetyn Eurooppa-neuvoston päätelmiä ja tehnyt asiaa koskevan poliittisen aloitteen.
Euroopan unionin solidaarisuusrahastosta voidaan myöntää tukea vakavista luonnonkatastrofeista kärsineille maille ennallistamistoimia varten. Romania ja Bulgaria ovat jo pyytäneet komissiolta tukea solidaarisuusrahastosta. Aluepolitiikasta, laajentumisesta ja maataloudesta vastaavat kollegani tutkivat parhaillaan näitä anomuksia.
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, lopuksi haluan todeta olevani varma siitä, että Euroopan parlamentti tukee ehdotuksiamme ja että se käyttää tätä tilaisuutta hyväkseen ryhtyäkseen jatkotoimiin solidaarisuuteen sitoutuen. Tämä on velvollisuutemme kaikkia niitä kohtaan, jotka ovat joutuneet äskettäin sattuneiden onnettomuuksien uhreiksi. 
Gerardo Galeote Quecedo,
    Arvoisa puhemies, kuten ympäristöasioista vastaava komission jäsen muistutti, tänä kesänä olemme joutuneet Euroopassa kokemaan tulen ja veden aiheuttamia luonnonkatastrofeja, ja samalla kun toisia alueita uhkaa vähitellen etenevä aavikoituminen, toisilla alueilla pelätään tulvia. Tämä on osoitus Euroopan monimuotoisuudesta ja tarpeesta ottaa huomioon erilaiset olot.
Metsäpalot ovat aiheuttaneet monissa eteläeurooppalaisissa jäsenvaltioissa kymmenien ihmishenkien menetyksen, kokonaisten kansojen evakuoimisen ja äärimmäisiä ympäristötuhoja. On totta, että tänä vuonna olemme kärsineet kuivuudesta, mutta mielestäni emme voi vain alistua kohtaloomme. Päinvastoin, velvollisuutemme on tutkia perusteellisesti syitä näihin onnettomuuksiin, jotka toistuvat vuosi toisensa jälkeen, ja pohdittava, mitä teemme väärin tai yksinkertaisesti mitä jätämme tekemättä. Tämän vuoksi Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmä ehdottaa, että parlamenttiin perustetaan väliaikainen valiokunta. Sen tehtävänä olisi arvioida, millä konkreettisilla yhteisön toimenpiteillä voisimme täydentää jäsenvaltioiden jo toteuttamia toimenpiteitä.
Tuli ei pysyttele kansallisten rajojen sisäpuolella, ja sen vuoksi meidän olisi laadittava metsäpalojen torjuntaa koskeva eurooppalainen pöytäkirja. Meidän olisi ainakin harkittava eurooppalaisen erityisviraston perustamista, ja miksei myös rajatylittävien erikoisjoukkojen perustamista. Arvoisa komission jäsen, toisinaan 24 tuntia on liian pitkä aika. En vähättele Euroopan sosiaalirahaston roolia, mutta tekisimme virheen, jos tyytyisimme aina metsäpalon sattuessa vain keräämään varoja. On tehtävä enemmän: esimerkiksi Euroopan komissio on neuvoston tuella vähentänyt rajoituslinjojen tekemistä, raivausta ja valvontaa varten maanviljelijöille myönnettäviä tukia, ja tätä olisi ehkä syytä harkita uudelleen.
Arvoisa puhemies, nämä ovat muutamia niistä ehdotuksista, joita voisimme käsitellä väliaikaisessa valiokunnassa, jonka perustamista Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmä ehdottaa. 
Paulo Casaca,
   – Arvoisa puhemies, haluaisin aloittaa toistamalla parlamentin puhemiehen istunnon alussa lausumat sanat. Haluan osoittaa sosiaalidemokraattien ryhmän puolesta solidaarisuuttamme kaikkien näiden onnettomuuksien uhreille.
Toiseksi haluaisin kiittää kaikkia niitä pohjoisesta, etelästä, idästä ja lännestä tulevia sekä kaikkia poliittisia ryhmiä edustavia parlamentin jäseniä, jotka ovat ilmaisseet erityisesti meille – portugalilaisille sosiaalidemokraateille – solidaarisuuttaan läntistä Iberian niemimaata vaivaavan kuivuuden ja siellä roihuavien metsäpalojen uhreja kohtaan. Portugali on hyvinkin pahiten kärsinyt alue.
Haluaisin todeta, että tuho, joka parhaillaan kohtaa Portugalin metsiä, on mittakaavaltaan niin laaja, ettei vastaavaa ole koettu missään päin maailmaa, ei Amazonian alueella eikä missään muuallakaan. Viime vuosikymmeninä tapahtunut metsien tuhoutuminen on ollut ehdottomasti katastrofaalisen laajaa. Emme voi olla välittämättä näin laajasta tuhosta.
Meidän on ymmärrettävä ongelman vakavuus ja pohdittava kaikkia toimenpiteitä, joihin on ryhdyttävä tilanteen korjaamiseksi. Meidän on analysoitava solidaarisuusrahaston toteutettavuutta ja selvitettävä, miksei se ole tähän asti pystynyt torjumaan metsäpaloja; miksi se ei ole esimerkiksi pystynyt antamaan taloudellista tukea sammutustyössä tarvittavia lentokoneita varten? Meidän on tutkittava maanviljelyyn liittyvää kysymystä, kuten Galeote Quecedo osuvasti huomautti, sillä tämä katastrofi liittyy todella laajamittaiseen kuivuuteen. Meidän on tarkasteltava myös metsätalouspolitiikkaa, jotta voimme varmistaa, että siinä otetaan paremmin huomioon Iberian niemimaan länsiosien ilmastolliset erityispiirteet.
Vittorio Prodi,
   Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, minäkin haluaisin osoittaa solidaarisuuttani uhreille. Solidaarisuus ei kuitenkaan riitä, vaan meidän on annettava uhreille pyhä lupaus, että pyrimme tosissamme ja päättäväisesti estämään tällaiset onnettomuudet.
Aluksi meidän on kuitenkin pohdittava, miksi tällaista tapahtuu. Mielestäni maapallon lämpeneminen liittyy tähän selvästi, sillä se on pahentanut äärimmäisiä luonnonilmiöitä tai pitkiä kuivuuskausia, kuten komission jäsen Dimas totesi. Kiitän häntä siitä, että hän on tänään läsnä. Minun on myös mainittava sademäärän kasvu, jollaista ei myöskään ole aiemmin koettu.
Toteaisin, että ilman lämpeneminen kahden asteen verran, 20 °C:sta 22 °C:een, merkitsee sitä, että ilmakehän vesihöyrypitoisuus on noussut 12 prosenttia, ja näin ollen myös ilmakehän energiamäärä on noussut, minkä hurrikaani Katrina on valitettavasti näyttänyt toteen. Meidän on yhdistettävä ponnistuksemme ja organisoitava pelastustoimiamme. Tämä tehtävä on todellakin hoidettava unionin tasolla eikä enää vain jäsenvaltioissa.
Meidän on sitouduttava lujemmin katastrofien jälkihoitoon, mutta ennen kaikkea – varsinkin, kun äärimmäiset luonnonilmiöt pahenevat koko ajan – meidän on vahvistettava sellaista yleistä ennalta ehkäisevää suunnitelmaa, johon sisältyy vesistöjen hoito. On selvää, että kun tilanteeseen puututaan paikan päällä, paikan päällä on ryhdyttävä kaikkiin tarvittaviin toimenpiteisiin. Vesistöjen hoidon avulla on mahdollistettava vesistöjen käyttö sähköntuotantoon sekä uudelleen metsittäminen ja biomassan kierrättäminen energiantuotantoa varten: lyhyesti sanottuna toimenpiteellä on tarkoitus panna täytäntöön järjestelmäsuuntautunut työsuunnitelma.
Tämän aiheen haluaisin antaa tarkasteltavaksenne, enkä ole vielä kuullut minkäänlaista keskustelua sen tärkeydestä. Meidän on varmistettava, että tätä kaikkea voidaan ylläpitää omilla varoillamme niin, että se voi muodostua suureksi voimavaraksi koko Euroopan unionille. Tämä on suunnitelma, joka parantaisi turvallisuutta sekä vesivarojen, geologian että paloturvallisuuden osalta ja joka myös antaisi meille mahdollisuuden hyödyntää paikan päällä tuotettua energiaa. Tämä on järjestelmäsuuntautunut toimenpide, ja kehotan Euroopan unionia kehittämään sitä jäsenvaltioiden toteuttamien toimien tueksi. 
Claude Turmes,
   .  Arvoisa puhemies, minäkin haluan osoittaa kunnioitusta omasta ja Verts/ALE-ryhmän puolesta niille, jotka ovat kuolleet tai loukkaantuneet tai jotka muuten joutuvat kärsimään näiden hirvittävien tapahtumien seurauksista, jotka – vaikka puhummekin "luonnonkatastrofeista" – ihminen on ainakin osittain aiheuttanut omalla toiminnallaan. Mielestäni erityisesti ne kuvat, joita olemme viime aikoina nähneet Yhdysvalloista, osoittavat, että meidän poliitikkojen vastuulla on nyt tehdä kaikki, mikä on inhimillisesti mahdollista, jotta tällaisia kauheuksia voitaisiin ehkäistä ennalta tai jotta niiden seurauksia voitaisiin lieventää.
Haluaisin esittää komission jäsenelle Dimasille pari käytännön kysymystä. Ensimmäinen niistä liittyy tulvalta suojautumiseen. Kuulimme erityisesti Itävallassa esitettävän kritiikkiä, jonka mukaan rajat ylittävässä yhteistyössä on parantamisen varaa esimerkiksi Tonavan alueella. Arvoisa komission jäsen Dimas, voisitteko kertoa tarkemmin, millä tavoin EU pyrkii parantamaan tätä tilannetta?
Seuraavaksi toteaisin Portugalin metsäpalojen osalta, että tämä on toinen vuosi, kun olemme joutuneet näin äärimmäiseen tilanteeseen. Viime vuonna toimenpiteitä toteutettiin paikallisesti. Onko teillä jo alustavia tietoja näistä toimenpiteistä? Olivatko toimenpiteet tänä vuonna tehokkaita? Jos meidän on tarkoitus keskustella nyt uudesta rahoituksesta, meidän on tiedettävä, mitkä toimenpiteet ovat tehokkaita ja mitkä eivät.
Haluan erityisesti myös ottaa esiin jäsen Prodin esittämän ajatuksen. Komission jäsen Dimas, olen yllättänyt siitä, ettei puheessanne esittämänne lähestymistapa ollut ennakoivampi. Säätieteilijät ennustavat Etelä-Eurooppaan äärimmäistä kuivuutta ja Keski-Eurooppaan tulvia ja äärimmäisiä sääilmiöitä puhumattakaan siitä, että ilmastonmuutos tekee hurrikaaneista ja taifuuneista yhä voimakkaampia ja tuhoisampia. He ovat laatineet todella paljon aihetta käsitteleviä julkaisuja.
Arvoisa komission jäsen Dimas, kysyisin teiltä, olisiko meidän viimeinkin tehtävä ilmastonmuutokselle jotakin enemmän, kaiken sen lisäksi, mitä siitä olemme puhuneet? Missä vaiheessa toinen Euroopan ilmastonmuutosohjelma etenee, entä miten aiotte elävöittää Montrealissa tulevana syksynä ja talvena käytäviä ilmastoa koskevia neuvotteluja?
Mikäli päätämme toimenpiteistä, jotka suojelevat meitä ilmastonmuutokselta, ja organisoimme niitä järkevällä tavalla, nämä samat toimenpiteet vähentävät riippuvuuttamme raakaöljystä ja auttavat meitä parantamaan kaupunkiemme ilmanlaatua. Ehkäpä komission pitäisi kertoa hieman tarkemmin, millainen olisi se tilanne, joka olisi kaikille osapuolille eduksi. 
Pedro Guerreiro,
   – Suhtaudumme myönteisesti keskustelun sijoittamiseen ajankohtaan, jota ehdotimme elokuun alussa.
Tähän mennessä Portugalissa on palanut noin 200 000 hehtaaria ja Espanjassa yli 120 000 hehtaaria metsää vakavan kuivuuden seurauksena. Kymmeniä ihmisiä, myös palomiehiä, on kuollut, koteja, maatiloja ja tehtaita on tuhoutunut, ja suojeltuja ekosysteemejä on menetetty. Tämän lisäksi on jouduttu kokemaan raskaita tunneperäisiä menetyksiä, joita mikään tai kukaan ei pysty korvaamaan. Tämän vuoksi haluamme esittää syvimmän osanottomme ja osoittaa solidaarisuutta sureville perheille ja onnettomuusalueiden asukkaille. Haluamme myös osoittaa kunnioitusta uhrauksia tehneille palomiehille ja metsäpalojen sammuttamiseksi ponnistelleille ihmisille.
Kun otetaan huomioon tilanteen vakavuus, komission on vauhditettava kansallisten viranomaisten kanssa tekemäänsä yhteistyötä asukkaiden tukemiseksi, metsäpalojen ja tulvien aiheuttamien tuhojen minimoimiseksi sekä kaikkien niiden kansallisten avustusaloitteiden tukemiseksi, joilla pyritään palauttamaan onnettomuusalueiden tuotantokapasiteetti, mikä puolestaan auttaa luomaan työpaikkoja ja korvaamaan työpaikkojen menetyksiin ja toimeentulon menetykseen liittyviä sosiaalisia kustannuksia. Tämä voidaan toteuttaa ottamalla solidaarisuusrahasto käyttöön onnettomuuksista kärsineiden alueiden ja maiden avustamiseksi – jopa muuttamalla sitä, jos tarve vaatii. Yhteisön hallinnollisia menettelyjä on kevennettävä, erityisesti niitä, jotka liittyvät rakennerahastojen ja koheesiorahaston tarvitsemaan uudelleen kohdentamiseen. On ryhdyttävä joustavoittamaan näitä menettelyjä. On tuettava onnettomuusalueiden uudelleen metsittämistä – ottaen huomioon alueiden bioklimaattiset ja ekologiset erityispiirteet – ja metsäpaloja ehkäiseviä toimenpiteitä, kuten rajoituslinjoja, metsäteitä, pääsyteitä, vedenottopaikkoja ja metsänhoito-ohjelmia. Yhteisen maatalouspolitiikan puitteissa on esitettävä tiettyjen suorien tukien maksamista maanviljelijöille ja otettava näin huomioon tulipalojen ja kuivuuden aiheuttamat ongelmat maatalousalalla. EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 2 kohta on myös pantava täytäntöön kiireellisesti, jotta kaikille vahinkoa kärsineille aloille voidaan antaa asianmukaista taloudellista tukea. Toinen toimenpide, johon on ryhdyttävä kiireellisesti, on tehokkaan ja yhteisön laajuisen suojelujärjestelmän toteuttaminen maanviljelijöiden suojelemiseksi erityisesti pienillä ja keskisuurilla tiloilla niiltä vaaroilta ja kriiseiltä, joita tämänhetkinen kuivuus, metsäpalot ja tulvat aiheuttavat. Mahdollisiin toimenpiteisiin voisi kuulua yhteisön varoista rahoitettava julkinen maanviljelijöiden vakuutusjärjestelmä, jonka avulla maanviljelijät voisivat saada vähimmäispalkkaa tällaisten yleisten katastrofien sattuessa. 
Hans-Peter Martin (NI ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, olen kotoisin Vorarlbergista, joka on yksi tuhoja kärsineistä alueista. Minua kuitenkin liikuttaa aivan yhtä syvästi se, mitä tapahtuu Portugalissa ja Yhdysvaltojen eteläisissä osavaltioissa. Vannoutuneen Euroopan kansalaisen täytyy kuitenkin katsoa kauemmas tulevaisuuteen ja mennä pidemmälle kuin mistä parlamentin jäsenet ovat tähän asti – ja aivan perustellusti – puhuneet.
Meidän olisi itse asiassa katsottava niinkin kauas kuin vuoteen 2050. Ilmastonmuutos on parastaikaa käynnissä. Ei ole kysymys vain siitä, mistä YK:n ympäristöohjelman pääjohtaja Klaus Töpfer puhuu, vaan myös tieteellisestä seurannasta. Eikö olisi korkea aika laatia ripeästi yleissuunnitelma – samankaltainen kuin se, jonka NASA laati ennustetun ilmastonmuutoksen varalle jo 1980-luvulla – jossa kerrottaisiin erittäin yksityiskohtaisesti, mitä on odotettavissa. Minkäänlaisia tabuja ei saisi olla. Olisi voitava puhua myös tiettyjen nykyisin asutettujen alueiden evakuoinnista. Täällä Euroopassa meillä ei ole varaa rakentaa uudelleen – joka vuosi tai joka kolmas vuosi – alueita, joita vielä suojelemme. On korkea aika katsoa todellakin vähän kauemmas tulevaisuuteen. 
João de Deus Pinheiro (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, totean, että yhdyn teidän sekä jäsen Galeoten, jäsen Casacan ja jäsen Guerreiron lausumiin sanoihin. He kertoivat tilanteesta yleisesti, ja olen heidän kanssaan hyvin pitkälti samaa mieltä.
Arvoisa komission jäsen, haluaisin sen vuoksi käyttää tätä tilaisuutta hyväkseni ja esittää muutaman huomautuksen suoraan teille. Humanitaaristen ja teknisten näkökohtien lisäksi kysymyksellä on myös poliittinen ulottuvuus. Poliittinen kysymys liittyy siihen, pystyvätkö unionin toimielimet ja erityisesti komissio toimimaan yksiselitteisenä esimerkkinä siitä, millaista eurooppalainen yhteistyö voi olla, esimerkkinä eurooppalaisesta solidaarisuudesta katastrofien uhreiksi joutuneita kohtaan.
Haluan todeta, että parasta, mitä unioni voi tällä hetkellä tehdä Portugalin – maan, jonka tunnen parhaiten – hyväksi, on tarjota tehokasta apua vahinkoa kärsineille ihmisille, joita kotimaassani on paljon. Vasta vuoden päästä saapuva apu, olipa se teknisesti kuinka hyvää tahansa, jopa täydellistä, on huonompi asia kuin välittömästi annettava apu, jolla on poliittista merkitystä.
Tämä on viestini. Haluaisin esittää toivomuksen, että komissio pystyisi siirtymään näistä aikomuksista tekoihin ja että parlamentin väliaikainen valiokunta kiirehtisi näitä toimia ja tarjoaisi apuaan niiden toteuttamisessa.
Rosa Miguélez Ramos (PSE ).
    Arvoisa puhemies, kuten muut puhujat ovat minua ennen jo todenneet, kesällä 2005 kaksi luonnonilmiötä, tuhoisat metsäpalot ja rajut tulvat, ovat aiheuttaneet tuhoa ja ihmishenkien traagisia menetyksiä kaikkialla Euroopassa: jäsenvaltioissa, tietyissä ehdokasvaltioissa ja Sveitsin kaltaisissa lähinaapureissamme.
Sosiaalidemokraattien ryhmä haluaa päätöslauselmassaan kunnioittaa vilpittömästi kyseisiä uhreja ja osoittaa solidaarisuuttaan heidän perheilleen ja ystävilleen. Me sosiaalidemokraatit toteamme päätöslauselmassamme, etteivät tällaiset katastrofit ole irrallisia tapahtumia. Ne toistuvat vuodesta toiseen ja niiden toistuvuuteen on olemassa rakenteellisia syitä, esimerkiksi ilmastonmuutos, mutta myös muita syitä, jotka liittyvät esimerkiksi maatalouteen ja maan käyttöön maanviljelyssä.
Sosiaalidemokraattien ryhmä peräänkuuluttaa päätöslauselmassaan eurooppalaista solidaarisuutta. Sitä voidaan toteuttaa paitsi taloudellisten sitoumusten avulla pyytämällä komissiota antamaan tukea solidaarisuusrahastosta, myös muiden lyhyen ja pitkän aikavälin toimien avulla, esimerkiksi perustamalla eurooppalaiset pelastuspalvelujoukot tai eurooppalainen kuivuuden seurantavirasto tai, hyvät kollegat, laatimalla valiokunta-aloitteinen mietintö. Tämä olisi mielestämme tehokkaampaa kuin väliaikaisen valiokunnan perustaminen, ja se sinetöisi myös sitoumuksen, joka parlamentin on annettava sekä patistamalla muita toimielimiä – kuten komissiota – työskentelemään että työskentelemällä itse lainsäätäjänä. Tässä tapauksessa se tarkoittaisi työskentelyä eri valiokunnissa, jotka voisivat tehdä yhteistyötä – kuten totesin – joka johtaisi valiokunta-aloitteiseen mietintöön metsäpaloista ja niistä luonnonkatastrofeista, jotka kesäisin saavat säännöllisesti hävitystä aikaan mantereellamme.
Hyvät kollegat, eurooppalainen kuivuuden seurantavirasto olisi tietenkin elin, joka edistäisi kuivuuden tuntemusta sekä sen seurausten lieventämistä ja seurantaa Euroopassa.
Françoise Grossetête (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, Eurooppa on joutunut veden armoille ja se on joutunut tulen armoille. Tämän ei pitäisi olla väistämätöntä, mutta silti se valitettavasti toistuu, ja joudumme puhumaan tästä aiheesta joka vuosi.
Näitä katastrofeja nimitetään virheellisesti luonnonkatastrofeiksi. Todellisuudessa tiedämme, että metsäpalojen alkuperäiset syyt ovat lähes aina ennen kaikkea ihmisten aiheuttamia, olipa kyse sitten rikoksesta tai välinpitämättömyydestä tai sellaisista poliittisista päätöksistä, jotka ovat saaneet meidät laiminlyömään kokonaisia alueita. Näiden katastrofien edessä meidän on yhdistettävä voimamme ja osoitettava solidaarisuutta. Tarvitsemme todellista eurooppalaista pelastuspalveluorganisaatiota, jossa inhimilliset ja aineelliset voimavaramme yhdistetään niin, että todellinen eurooppalaisten keskinäinen avunanto on mahdollista. Arvoisa komission jäsen, olette tehnyt tämänsuuntaisia ehdotuksia. Portugalin tuhot olivat hyvin laajat, ja yllätyin resurssien puutteellisuudesta paikan päällä. Tämä edellyttää sitä, että kaikkien maiden resurssit luetteloidaan tarkasti, ja komission on tehtävä asiaa koskeva aloite. Tuemme sitä tässä tehtävässä.
On myös tehtävä korjaustöitä, ja niitä varten meidän on hyödynnettävä rakennerahastoja tai koheesiorahastoa. Niitä on kuitenkin käytettävä ennalta ehkäisevästi. Tällä alalla on käynnistettävä tai tarvittaessa tehostettava tiedotuskampanjoita, joissa kehotetaan tarkkaavaisuuteen ja muistutetaan tuhopolttajia langetettavista rangaistuksista. Meidän on myönnettävä metsäpolitiikassa ja maatalouspolitiikassa tekemämme virheet ja kyseenalaistettava päätökset, jotka ovat johtaneet alueiden laiminlyöntiin ja sellaisen kuivan pensaikkoalueen leviämiseen, jolla pelastuspalvelujoukkomme eivät voi toimia tehokkaasti. Meidän on myös hyödynnettävä paremmin kasvilajeja metsäpalojen torjunnassa. 
Keski-Eurooppaa ja Alppien aluetta vaivanneet tulvat eivät myöskään ole olleet kohtalon oikku. Ne johtuvat usein ilmastonmuutoksista ja ihmisen toiminnasta. Meillä on käytössämme välineitä ja roppakaupalla toimenpiteitä. Meidän on vain vaadittava jäsenvaltioita hoitamaan oma osuutensa sopimuksesta ja toteuttamaan kansalliset täytäntöönpanotoimenpiteet viipymättä. Komission on myös esitettävä meille ehdotuksia vuotta 2012 silmällä pitäen. Panoksena ovat tietenkin ennen kaikkea ihmishenget, palomiestemme ja pelastusyksiköidemme henget, puhumattakaan ympäristötuhoista ja tarpeesta palauttaa ympäristö ennalleen. Meidän on ajateltava toimissamme niitä, joihin onnettomuudet vaikuttavat välittömästi ja välillisesti. Vaalipiirissäni Alpeilla olemme kärsineet tulvista, ja Provencessa ja Korsikassa on kärsitty metsäpaloista. Tämän vuoksi eurooppalaisen solidaarisuuden on oltava merkkinä halusta jäädä eloon.
Herbert Bösch (PSE ).
    Arvoisa puhemies, vaikka olemme tänään jo osoittaneet solidaarisuuttamme tämän ympäristökatastrofin uhreille, on vähintäänkin yhtä tärkeää, että solidaarisuutemme näitä Euroopan unionin kansalaisia kohtaan jatkuu senkin jälkeen, kun televisiokamerat on jo sammutettu. Kun ihmiset aloittavat kaiken alusta jo kolmannen kerran kuuden vuoden aikana, kuten joidenkin on kotiseudullani tehtävä, ei ole yllättävää, että nähtävissä on suurta epätoivoa. Mielestäni solidaarisuusrahaston määritelmä on liian kapea, jos unioni ei pysty auttamaan taloudellisesti tässä ongelmassa, vaikka kotiseudullani menetykset ovat sitä luokkaa, että kolmannes maakunnan budjetista on – sanan varsinaisessa merkityksessä – huuhtoutunut tiehensä.
Jos ei oteta huomioon solidaarisuusrahaston arviointiperusteiden uudelleen määrittelyä, mitä EU voi tehdä? Mielestäni se voi ennen kaikkea muistuttaa jäsenvaltioita niiden omista vastuualueista. Kuten on jo todettu, ilmastonmuutos on parastaikaa käynnissä. On toistettava, että Itävallalla – ja sanon tämän itävaltalaisena – on vielä paljon tehtävää Kioton tavoitteiden saavuttamiseksi. Arvoisa komission jäsen, ette voi vain odottaa ja sanoa huolehtivanne siitä, että metsäpalon sattuessa paikalla on mahdollisimman paljon sammutuslentokoneita. Meidän on toimittava ennen kuin tilanne edistyy niin pitkälle.
Myös rajat ylittävässä toiminnassa – koska näimme tulvien kohdalla, miten samat vaikeat sääolosuhteet vallitsivat monissa jäsenvaltioissa – Interreg-ohjelmissa ja tutkimushankkeissa on rajat ylittävät toimenpiteet ja ennaltaehkäisy asetettava etusijalle. Keskustelemme myöhemmin näistä aiheista, ja tämä on mielestäni aihepiiri, jota on arvioitava uudelleen. Seuraavassa tutkimuksen puiteohjelmassa ja Euroopan laajuisten verkkojen yhteydessä meille suodaan mahdollisuus ryhtyä tällä alalla asianmukaisiin keskipitkän aikavälin toimiin. 
Markus Ferber (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, aluksi haluan kiittää kaikkia niitä, jotka hyvin uhrautuvasti ovat antaneet apuaan monissa katastrofeissa, jotka ovat valitettavasti tämänpäiväisen keskustelun aiheena. He tarttuivat toimeen ja ryhtyivät auttamaan mahdollisimman nopeasti lieventääkseen vahinkoja auttamalla ripeästi siellä, missä apua vain tarvittiin.
Voin vain olla samaa mieltä monien puhujien kanssa. Meidän on tietenkin valmistauduttava katastrofeihin, joita näyttää tulevan tiellemme yhä useammin. Arvoisa komission jäsen Dimas, haluan tehdä erittäin selväksi, että komission esittämät ohjelmat johtivat siihen, että ennalta ehkäiseviin toimiin ryhdyttiin. Voin kertoa teille, että näin kävi kotiseudullani, jossa tulvat ovat aiheuttaneet hirvittäviä vahinkoja ja jossa niiden monenlaisten toimenpiteiden ansiosta, joihin ryhdyimme selvitäksemme tulvista, vahingot olivat selvästi vähäisemmät kuin aiemmin, vaikka vettä olikin nyt enemmän kuin edellisten tulvien aikana. Tämä tarkoittaa sitä, että avusta on ollut hyötyä ja että sitä myös käytetään ennalta ehkäisevien infrastruktuurien rakentamiseen. On tietenkin hyvin valitettavaa, että vaalipiirissäni ja muuallakin näitä infrastruktuureja oltiin vielä rakentamassa, kun tulvavesi nousi. Tämän seurauksena monet keskeneräiset rakenteet sortuivat, jolloin tulvavesi virtasi eri suuntaan kuin jos infrastruktuuri olisi ehditty saada valmiiksi.
Haluan pyytää komissiota antamaan laajamittaista tukea solidaarisuusrahastosta. Tähän tarkoitukseen vuodeksi 2005 varattuja varoja on vielä jäljellä. Toivon, että onnettomuuksista kärsineet jäsenvaltiot pystyvät pian toimittamaan kertomuksen vahinkojen määrästä, jotta komissio voi myöntää nopeasti rahoitusta julkisten rakennusten pikaista jälleenrakentamista – se on nimittäin suurin ongelma siellä, mistä olen kotoisin – ja suojaavan infrastruktuurin rakentamista varten. Tämä olisi oikeanlaista auttamista, ja se saisi meidät taas oikeille raiteille.
Fausto Correia (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, Portugalin tunnetuin runoilija kuvasi kerran rakkautta "tuleksi, joka palaa näkymättömästi".
Haluaisin puhua teille muunlaisesta tulesta – sellaisesta, joka palaa ja joka voidaan nähdä, sellaisista tulipaloista, jotka synnyttävät jotakin ihan muuta kuin rakkautta, sillä ne levittävät surua, ne osoittavat, miten kyvyttömiä olemme, ne aiheuttavat kauhua, ne herättävät ahdistusta, ne tappavat, ne tuhoavat vaurautta ja ne horjuttavat luottamusta nykyhetkeen ja toivoa tulevaisuuteen. Tämän olemme nähneet valtavassa harmaassa meressä, ja jättimäinen savupeite levittää edelleen hävitystä Portugalissa, etenkin maan keski- ja pohjoisosissa.
Toistaiseksi olemme saaneet metsäpalojen aiheuttamista tuhoista hirvittäviä tilastotietoja: metsäpalot ovat polttaneet yli 240 000 hehtaarin alan! Eilen moottoritie numero 1, joka yhdistää Lissabonin ja Oporton, suljettiin liikenteeltä useiksi tunneiksi, koska lähellä Fátiman kaupunkia raivosi tulipalo. Samanaikaisesti liekit tuhosivat Aveiron, Bragançan, Guardan, Leirian, Santarémin ja Viseun hallintopiirejä.
Omassa hallintopiirissäni Coimbrassa, joka on pahiten kärsinyt alue, liekit ovat polttaneet 32 neliökilometrin alan pelkästään Pampilhosa da Serran kunnassa, ja metsästä jäi jäljelle vain 8 neliökilometriä. Kunta on tuhoutunut täydellisesti, ja käytännössä se on pyyhkäisty pois kartalta.
Itse Coimbran kaupungissa tuli loikkasi Mondego-joen yli, tunkeutui syvälle kaupunkialueelle ja tuhosi kaiken tielleen osuneen maan tasalle. Liekit etenivät kolmessa tunnissa 20 kilometriä. Noin 80 prosenttia Vale de Canasin kansallispuistosta on tuhoutunut. Muut alueen kunnat, kuten Miranda do Corvo, jonka kunnanhallituksen puheenjohtajana toimin, Penela, Poiares, Penacova ja Soure ovat kärsineet todella tuhoisia vahinkoja.
Joillakin alueilla näkymä on lohduton: suurin osa väestöstä on kärsinyt tuhosta, ja taloudellinen vakaus on heikentynyt (metsällä on ollut olennainen merkitys paikalliselle ja alueelliselle taloudelle). Ei ole epäilystäkään siitä, että tilanne täyttää poikkeusehdot, jotka komission jäsen Hübner on hyväksynyt tuen antamiselle EU:n solidaarisuusrahastosta.
Tänä kesänä Espanja, Ranska ja Kreikka ovat kokeneet saman ja kärsineet yhtä tuhoisista seurauksista. Katastrofien torjunnasta on tehtävä EU:n ensisijainen tavoite.
Toteaisin vielä, että Portugalissa kärsimme metsäpalojen aiheuttamien ongelmien lisäksi kuivuusongelmasta, joka vaivaa nyt sataa prosenttia Portugalin mantereesta: yli 80:tä prosenttia maa-alasta on vaivannut äärimmäisen vakava kuivuus ja noin 20:tä prosenttia vakava kuivuus. Tämä on hirvittävää.
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, Eurooppa, jota olemme rakentamassa, on ennen kaikkea solidaarisuuteen perustuva alue. Solidaarisuus on muutettava teoiksi, vaikka laki ei täsmällisesti vastaisikaan sitä kovaa todellisuutta, jossa elämme. Elämässä on aina paljon muutakin kuin se, mikä mahtuu asetuksiin.
Pyyhkikäämme pois kurjuus, suru, kyvyttömyys, kauhu, ahdistus, kuolema ja vaurauden tuhoutuminen. Parantakaamme luottamusta tähän päivään ja lisätkäämme toivoa tulevaisuuteen.
On ensisijaisen tärkeää, että minimoimme kaikenlaiset menetykset, joita Portugalin metsäpalot ja kuivuus ovat aiheuttaneet. Portugalin kansalaiset odottavat luottavaisina kädenojennusta muilta Euroopan kansalaisilta. Unionin toimielinten olisi annettava tälle kädenojennukselle aineellinen muoto. Tämä on ainoa keino saada enemmän ja parempaa Eurooppaa. Vain tällä tavalla Eurooppa voi kohdata kohtalonsa. 
José Ribeiro e Castro (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, heinäkuun lopusta alkaen olen seurannut tarkasti metsäpalojen kaikkialla maassamme aiheuttamaa hirvittävää murhenäytelmää. Laajojen tuhojen lisäksi metsäpalot ovat aiheuttaneet paniikkia ja vaatineet ihmishenkiä. Portugalissa on kuollut 18 henkilöä, heidän joukossaan Pedro Figueiredo, joka oli työlleen omistautunut palomies Oliveira de Azeméisista. Hänen piti olla ehdokkaana lokakuussa järjestettävissä kunnallisvaaleissa, sillä hän oli hyvin omistautunut myös kansalais- ja yhteisöasioille.
Laajojen metsäpalojen uhka ei ole vielä ohitse, vaan se on yhä olemassa. Vielä viime yönä matkustaessani maan sisäosista kohti Strasbourgia ohitin Sardoalin suuren metsäpalon, joka roihusi yhä. Tiesimme, että tämä tapahtuisi tänä vuonna paitsi edellisvuosien kokemusten ja sääennusteiden perusteella myös siksi, että kuivuus – toinen vitsaus, joka on vaivannut maatani ja sen maaseutua nyt jo kuukausien ajan – oli tehnyt metsistämme hyvin riskialttiita.
Huhtikuussa parlamentissa käydyn keskustelun aikana ja päätöslauselmassa, jonka laatimiseen osallistuin, uhka oli jo selvästi ennustettavissa ja hyvin ilmeinen. Sen vuoksi häkellyin siitä, että jotkin maat reagoivat alkuun niin yllättyneesti ja epäröivästi. Yllätyin myös ministerineuvoston kesäkuussa tekemästä päätöksestä poistaa rajoituslinjoja koskeva tuki. Päätös oli ehdottomasti väärä ja erityisen järjetön juuri tällaisena vuonna. Metsäpalojen aiheuttama vaikea ongelma on luonut voimakkaan tunteen siitä, ettei Portugalin maaseudulla ole tulevaisuutta, että sen tilanne on kestämätön ja että se on hylätty ja laiminlyöty. Metsämme ovat tärkeimpiä kansallisaarteitamme. Ne ovat suojattomia monesta syystä, ja meidän on otettava ne kaikki huomioon.
Näin ollen olen puolueen puheenjohtajana esittänyt ehdotuksen kansallisen metsiensuojeluohjelman laatimiseksi. Haluaisimme tehdä muiden kanssa yhteistyötä varmistaaksemme, että toimintaohjelmaa toteutetaan kurinalaisesti ja johdonmukaisesti niin kauan, kunnes turvallisuus on taattu. On kuitenkin tärkeää selvittää myös yhteisön laajuisesti kysymyksen vaikutuksia ja syitä, joiden vuoksi Euroopan on lisättävä osallistumistaan tällaisiin toimiin. Yksi syy Portugalin metsien altistumiseen metsäpaloille on se, että maa autioituu, että maaseudun väestössä on tapahtunut äkillinen ja perinpohjainen muutos ja maanviljelystä ja perinteisten ammattien harjoittamisesta on luovuttu äkillisesti laajoilla alueilla. Toisin sanoen meidän on muistettava, että yhteisellä maatalouspolitiikalla, jossa ei ole koskaan otettu huomioon Välimeren alueen todellisuutta, on myös kääntöpuolensa. Näin ollen meidän on pyrittävä yhä enemmän toteuttamaan eurooppalaista solidaarisuutta metsien uudistamisessa ja hoidossa. Esittämämme päätöslauselma on askel tähän suuntaan, joka on tie eteenpäin.
Meidän on myös perustettava väliaikainen tutkintavaliokunta, jonka avulla voimme saada lisää tietoa todellisesta tilanteesta. Haluan kiittää komission puheenjohtajaa siitä, että hän vastasi kirjallisesti hänelle lähettämääni kirjeeseen. Hän antoi takeet siitä, että komissio auttaa maatamme ja katastrofista eniten kärsineitä. Toisaalta olen harmissani siitä, ettei neuvosto ole täällä läsnä, sillä se antaa erittäin huonon kuvan suhtautumisesta näin laajamittaiseen Euroopassa tapahtuneeseen tragediaan.
Ioannis Gklavakis (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, luonnonkatastrofit aiheuttavat sekä tuskaa että murhetta, mutta ne myös antavat Euroopan unionille mahdollisuuden osoittaa solidaarisuuttaan ja näyttää inhimilliset kasvonsa. Ne antavat meille mahdollisuuden osoittaa, että olemme valmistautuneet tukemaan toisiamme vaikeina aikoina.
Onnittelen kaikkia aiemmin puhuneita jäseniä erityisesti heidän ilmaisemastaan yksimielisyydestä. Mekin yhdymme heidän sanoihinsa. Me kaikki tuemme sekä metsäpaloista kärsineitä portugalilaisia että tulvien uhreiksi joutuneita keskieurooppalaisia. Haluan kuitenkin esittää yhden huomautuksen.
Metsäpaloja ja tulvia on ollut ennenkin, ja niitä tulee aina olemaan. Suurin osa tieteellisestä yhteisöstä toteaa kuitenkin varmuudella, että nämä äärimmäiset sääolosuhteet ovat nykyisin voimistuneet ympäristökatastrofin eli itse aiheuttamamme ilmastonmuutoksen seurauksena.
Meidän on käytettävä tilaisuutta hyväksemme ja annettava hälytys sekä lisättävä kaikkien tietoisuutta ympäristönsuojelua koskevista kysymyksistä. Tiedämme, että Euroopan unioni pitää kysymystä syystäkin hyvin tärkeänä. Myös muiden teollisuusmahtien, muun muassa Yhdysvaltojen, Intian ja Kiinan, on ymmärrettävä, että ellemme suojele ympäristöä, tilanne kaatuu ennemmin tai myöhemmin meidän niskaamme.
Toinen seikka, jonka haluaisin tuoda esiin, on se, että sekä metsäpaloja edeltävissä että niitä seuraavissa laajoissa puunistutuksissa olisi tulevaisuudessa otettava paremmin huomioon metsäasiantuntijoiden neuvot, jotta istutettaisiin enemmän sellaisia puita, jotka eivät pala helposti.
Viimeinen asia, jonka haluaisin tuoda esiin – edellinen puhuja käsittelikin samaa asiaa – on se, että viime vuosien ja viime vuosikymmenten aikana vuoristokylämme ovat autioituneet. Ihmisten lähteminen metsistä on kuin vartiosotilaiden lähteminen armeijasta, kuin vartijoiden lähteminen rajalta. Meidän on tarkasteltava uudelleen maatalouspolitiikkaamme, jotta vuoristoalueet eivät autioituisi ja jotta ihmiset pysyisivät vuoristokylissään. 
László Surján (PPE-DE ).
    Olen seurannut keskustelua tarkasti ja ilomielin. Ilahtumaan minua ei saa keskustelun aihe, vaan komission jäsenen ja kollegojeni asennoituminen tähän vakavaan asiaan. Syy siihen, että olen seurannut tätä keskustelua, ei ole ainoastaan se, että edustamani alue – esimerkiksi Mádin kylä, joka sijaitsee tärkeällä Tokaji-viinin tuotantoalueella – on yksi pahiten kärsineitä ja että kotimaani naapurimaassa Romaniassa tuhot ovat yltäneet järkyttäviin mittoihin. Syynä on se, että mielestäni meidän on täällä Euroopan unionissa tehtävä hieman enemmän kuin tähän asti.
Mitä Romanian tuhojen laajuuteen tulee, haluan kertoa teille eräästä kylästä, joka jäi 2 metriä korkean tulva-aallon alle 20 minuuttia kestäneen rankkasateen seurauksena. Tätä ei varmasti tarvitse selittää enempää. Tällaisissa tapauksissa tarvitaan välittömiä pelastustoimia. Jos unionin tasolla olisi olemassa pelastusjoukkoja, joita voitaisiin käyttää pelastustöissä, jopa unionia vastustavat kansalaiset ymmärtäisivät, että teemme arvokasta työtä. Pelastustoimia seuraa jälleenrakennusvaihe, ja siihen tarvitaan rahaa. Meillä on varoja tähän tarkoitukseen, mutta olen samaa mieltä edellisten puhujien kanssa siitä, että meidän olisi ehkä tarkasteltava uudelleen varojen käyttötapaa koskevia asetuksia. On mahdoton hyväksyä sitä, että tuen saapuminen tuensaajalle voi kestää yli vuoden tai edes lähes kokonaisen vuoden, kuten nyt on käynyt Slovakian tapauksessa.
Totean lopuksi, että monet puhujat ovat maininneet ennaltaehkäisyä koskevan kysymyksen. Mielestäni EU:n varoja olisi käytettävä etupäässä tähän tarkoitukseen, sillä tässä niistä on eniten hyötyä. Olen samaa mieltä esimerkiksi niiden aiemmin puhuneiden jäsenien kanssa, jotka korostivat, miten tärkeää on tarkastella metsätalouden tilannetta tästä näkökulmasta. Tästä on kuitenkin päätettävä mieluummin perusteellisen analyysin kuin parlamentin jäsenten saaman loistavan ajatuksen pohjalta. Tämän vuoksi kannatan ryhmäni ehdotusta perustaa väliaikainen valiokunta kysymyksen käsittelyä varten. 
Richard Seeber (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, haluan osoittaa solidaarisuuttani kaikille uhreille ja kiittää erityisesti niitä, jotka ovat auttaneet vapaaehtoisesti. Etelä-Euroopassa on ollut hirvittäviä metsäpaloja ja Yhdysvalloissa, Kiinassa ja erityisesti Euroopan Alpeilla kauhistuttavia tulvia. Vorarlberg, Tiroli, Sveitsi ja monet Baijerin alueet kärsivät vakavista vahingoista. Kotimaassani Tirolissa tuhot olivat valtavat.
Mainitsen muutamia lukuja: julkiselle tieverkolle, juomaveden jakelujärjestelmälle, ammattiliikenteelle tarkoitettujen teiden rakennushankkeelle ja liikenneyhteyksille aiheutuneiden vahinkojen kustannukset ovat satoja miljoonia euroja. Kaiken kaikkiaan yli tuhat taloa vaurioitui, ja tehtaiden ja liiketilojen tuhoutuminen merkitsee sitä, että monet ovat menettäneet toimeentulonsa. Meille kaikille on selvää, että meidän on toimittava pikaisesti ja että meidän on ennen kaikkea tutkittava perusteellisesti, mikä tämän aiheutti.
Komission jäsen Dimas korosti jo useita toimenpiteitä, joihin on ryhdytty. Vaikka ne ovatkin hyvä alku, niitä tarvitaan lisää, erityisesti sellaisia, joissa otetaan huomioon rajatylittävän yhteistyön puutteet. Myös EU:n solidaarisuusrahaston on hoidettava oma osuutensa, ja meidän olisi mukautettava sen sääntöjä, jotta voitaisiin antaa asianmukaista apua tällaisissa vakavissa katastrofeissa, joista kärsivät kokonaiset alueet.
Ennen kaikkea on kuitenkin tehtävä perusteellinen analyysi. Emme saa unohtaa sitä valitettavaa tosiasiaa, että nämä luonnonkatastrofit ovat olleet viime vuosina yhä tuhoisampia ja että niitä myös esiintyy selvästi aiempaa useammin. On selvää, että katastrofien voimakkuus liittyy rajoitettujen alueiden, esimerkiksi vuoristoalueiden, tehokkaampaan hyväksikäyttöön sekä riskialttiiden alueiden asuttamiseen. Tämän vuoksi meidän on pohdittava tarkemmin, mitkä alueet soveltuvat asuttamiseen. Myös se on selvää, että katastrofien suurempi esiintymistiheys liittyy läheisesti maapallon lämpenemiseen, mutta tätä ongelmaa on käsiteltävä eurooppalaisilla ohjelmilla edistettävän jatkuvan tutkimuksen avulla ja on perehdyttävä erityisesti katastrofien ehkäisymahdollisuuksiin.
Tärkeää on kuitenkin se, että saamiamme tuloksia sovelletaan käytäntöön, ja tämä tarkoittaa sitä, että jäsenvaltioiden ja alueiden on suhtauduttava vakavasti omiin vastuualueisiinsa, jotta voimme ehkäistä näin hirvittävät tapahtumat tulevaisuudessa. 
Janusz Wojciechowski (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, tiettyjä EU:n jäsenvaltioita kohdanneet onnettomuudet ovat huolestuttaneet meitä kaikkia. Näin läheltä Portugalin ja Espanjan metsäpalot silloin, kun ne roihusivat vielä täysissä liekeissä, sekä niiden aikaansaamat laajat tuhot.
Apua ei voida kieltää mailta, joita on kohdannut näin laaja onnettomuus, ja tästä syystä tietenkin kannatan päätöslauselmaa. Tässä yhteydessä tulee kuitenkin mieleen yleisempi näkökohta. Eurooppa on joutunut kokemaan lukuisia katastrofeja, ja niiden määrä kasvaa. Näitä ovat Etelä-Euroopan metsäpalot ja Keski-Euroopan tulvat. Kotimaani Puola joutuu usein kärsimään tulvista, joista pahin koettiin kahdeksan vuotta sitten. Muita Euroopan kohtaamia katastrofeja ovat olleet hurrikaanit, jollainen iski Slovakiaan vähän aikaa sitten, ja jopa maanjäristykset.
Meidän on valmistauduttava paremmin ensinnäkin tällaisten katastrofien ennaltaehkäisyyn ja toiseksi toistemme avustamiseen niiden jälkeen.
Mielestäni tarvitaan yleistä keskustelua katastrofien ehkäisyjärjestelmästä ja avun tarjoamista katastrofin sattuessa. Keskustelussa voitaisiin käsitellä myös niitä yhteisiä toimia, joita voisimme toteuttaa kyseisen järjestelmän parantamiseksi. Keskustelua olisi käytävä rauhallisesti, eikä se saisi olla sidottu mihinkään tiettyyn tapahtumaan. Ehdotan, että tämä keskustelu käytäisiin piakkoin, toisin sanoen lähikuukausien aikana. Euroopan komission olisi myös esitettävä kokonaisvaltaisia ehdotuksia, joilla varmistetaan, ettei tätä keskustelua käydä ainoastaan metsäpalojen, tulvien tai katastrofien esiintyessä.
Katastrofit eivät kunnioita maiden rajoja. Sen vuoksi meidän on toimittava yhdessä ja kehitettävä rajatylittäviä katastrofien torjuntajärjestelmiä ja annettava toisillemme rajatylittävää apua katastrofien jälkihoidossa. Meidän on kuitenkin työskenneltävä järjestelmällisesti ja organisoidusti. 

Oldřich Vlasák (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, viime vuosina Euroopassa on tapahtunut useita luonnonkatastrofeja. Hradec Královén kaupunginjohtajana koin henkilökohtaisesti Tšekin tasavaltaan iskeneet tulvat, jotka peittivät monet kaupungeistamme alleen ja joiden vuoksi monet jäivät kodittomiksi. Tulvat aiheuttavat aivan liian usein kuolemia ja aineellisia menetyksiä kaikkialla Keski-Euroopassa, esimeriksi Itävallassa, Saksassa, Unkarissa ja Romaniassa. Etelä-Euroopassa sen sijaan joudutaan kärsimään painostavista helleaalloista ja raivokkaista metsäpaloista. Kuten äskettäin kuulimme, metsäpalot roihuavat edelleen Espanjassa ja Portugalissa, ja näin itse niiden aikaansaamaa hävitystä, kun olin menossa Portugalin Algarveen tänä kesänä järjestettyjen aluevaalien tarkkailijaksi. Emme saisi myöskään unohtaa myrskyjä, jotka tämän vuoden tammikuussa aiheuttivat tuhoa Pohjanmerellä ja Ruotsissa.
Hyvät kollegat, nyt kun Euroopan unionissa keskustellaan sen tulevaisuudesta, toimielimillä on todella hyvä mahdollisuus voittaa puolelleen jäsenvaltioidensa kansalaisten sydämet ja mielet painottamalla ehkäiseviä toimia ja todellisen avun antamista sekä lieventämällä samalla tällaisten luonnonkatastrofien vaikutuksia. Muistan elävästi Tšekin kansalaisten myönteisen reaktion EU:n antamaan taloudelliseen käytännön apuun maata kohdanneiden tulvien jälkeen.
Käytännön apua tuo myös huomenna keskustelun aiheena oleva päätöslauselmaesitys, joka koskee hieman alle 6 miljoonan dollarin myöntämistä solidaarisuusrahastosta viime marraskuussa Slovakiaa kohdanneen tuhoisan hurrikaanin aiheuttamien vahinkojen korjaamiseen. Viime tammikuussa kävin Brysselissä Slovakian paikallisviranomaisten edustajien kanssa perusteellisia keskusteluja mahdollisesta EU:n avusta Slovakian kaikkein korkeimmalla sijaitseville alueille. Olin järjestänyt kokouksen Euroopan parlamentin jäsenenä ja Tšekin tasavallan kaupunki- ja kuntaliiton puheenjohtajana antaakseni edustajille tietoa tarjolla olevista mahdollisuuksista ja Euroopan toimielinten toimintatavoista. Tuolloin Slovakia myös pyysi Euroopan unionilta apua hurrikaanin aiheuttamista vahingoista aiheutuneiden kustannusten kattamiseksi. Nyt on kulunut yli seitsemän kuukautta pyynnön esittämisestä, ja tuhoalueet odottavat näitä rahoja edelleen. Emme ole tähän viivästymiseen lainkaan tyytyväisiä, eikä parlamentin jäsentenkään pidä olla siihen tyytyväisiä. Sen vuoksi toivomme, että tehdään asianmukainen päätös, joka pannaan täytäntöön mahdollisimman pian, toivottavasti ennen kuin on ehtinyt kulua vuosi siitä, kun hurrikaani pyyhkäisi Tatra-vuoriston yli. Emme saisi vältellä velvollisuuksiamme, ja meidän olisi tuettava käytännön toimenpiteitä. 
Véronique Mathieu (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, aivan ensiksi haluan ilmaista tukeni tietyillä Etelä-Euroopan alueilla raivonneiden metsäpalojen uhreille. Valitettavasti metsäpalo-ongelma ei ole mikään uusi ilmiö. Metsäpalojen ennaltaehkäisy ja niiden aiheuttamien vahinkojen korjaaminen ovat olleet yhteisön toimintakehyksen aiheena jo yli 13 vuoden ajan, ja jo vuosien ajan metsäpalojen tuhoisia seurauksia on pahoiteltu tässä salissa syksyn ensimmäisessä istunnossa. Nyt on korkea aika toimia.
Euroopan unionin on aivan ensiksi vahvistettava rajatylittävää yhteistyötä. Hyvin usein jäsenvaltiot käyttävät yhteensopimattomia välineitä. On myös tärkeää ehdottaa kunnollisia pelastuspalvelua koskevia yhteisön toimintaohjelmia. Yleisesti ja jäsenvaltioiden toimivaltaa loukkaamatta Euroopan unionin on annettava metsille niiden ansaitsema asema niin politiikassa kuin toimielintenkin tasolla.
Metsästrategiaa koskeva komission ehdotus, jota parhaillaan tarkastelemme, on mielestäni hieman vaatimaton. Euroopan unionin pinta-alasta on metsien peitossa 40 prosenttia. Metsät saavat aikaan merkittävää taloudellista toimintaa, ja ne tarjoavat ympäristö- ja virkistystoimintamahdollisuuksia, joita en tässä kuitenkaan erittele. Metsät ansaitsevat enemmän kuin vain mitättömän osan ympäristön ja maatalouden välissä. Näistä syistä ja tehokkuuden lisäämiseksi olisi harkittava vakavasti metsäviraston ja miksei myös – ei ole kiellettyä haaveilla – erityisen metsäasioiden pääosaston perustamisesta. 
Albert Jan Maat (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, minäkin haluaisin eurooppalaisena osoittaa solidaarisuuttani kaikkia niitä alueita kohtaan, jotka ovat joutuneet kärsimään luonnonkatastrofeista. Viittaamalla erityisesti kahteen eurooppalaiseen politiikan alaan, nimittäin maatalous- ja metsätalouspolitiikkaan, haluaisin pyytää komission jäsentä pohtimaan, voimmeko toteuttaa näitä poliittisia toimenpiteitä tehokkaammin alueilla, joita on pitkään vaivannut kuivuus tai muu ilmastoperäinen katastrofi.
Tarkoitan ennen kaikkea Etelä-Eurooppaa, Etelä-Espanjaa, mutta aivan erityisesti Etelä-Portugalia ja sen korkkitammia. Tämän alueen tilanne osoittaa, että kuivuus – ei siis ihmisen aiheuttama luonnonkatastrofi, vaan pitkäaikainen kuivuus – on todellinen uhka kaikkine seurauksineen, joihin kuuluu muun muassa puiden, myös korkkitammen, kuivuusstressi. Meidän on pohdittava, mitä voimme tehdä tarjotaksemme näille hallituksille mahdollisuuden hyödyntää joko maatalous- tai metsätalouspolitiikkaa, jotta puiden stressistä johtuvia sairauksia voitaisiin torjua tehokkaasti. Tällä hetkellä tähän liittyvä toiminta on aivan liian vähäistä, ja olen vakuuttunut siitä, että ellei toimiin ryhdytä pikaisesti, tämä johtaa kyseisillä alueilla ilmastonmuutokseen.
Sama koskee metsätalouspolitiikkaa, jonka esittelijä olen talousarvion valvontavaliokunnassa, ja olisi hyvä, jos tulevaisuudessa tätä politiikkaa voitaisiin hyödyntää enemmän perinteisten viljelykasvien ja alkuperäisten puulajien säilyttämiseen. Ne eivät aina ole välttämättä taloudellisesti arvokkaita, mutta ne ovat elintärkeitä, mikäli kyseisten alueiden luonto ja ilmasto halutaan säilyttää. Näillä alueilla voisimme saada paljon aikaan hyödyntämällä maatalous- ja metsätalouspolitiikkaa näiden ongelmien ratkaisemiseksi.
Lopuksi totean, että Etelä-Eurooppaa on vaivannut kuivuus. Kotimaassani monet hedelmänviljelijät ovat kärsineet helmikuun pakkasten aiheuttamista vahingoista. Olisi hyvä, jos pyytäisitte maatalousalan kollegaanne arvioimaan, missä määrin maatalouspolitiikan määrärahoja voidaan käyttää tiettynä vuonna aiheutuneiden äärimmäisen vakavien vahinkojen korvaamiseksi.
Toisin sanoen toisinaan kannattaa ennemmin käyttää käytössä olevat rahat kekseliäämmin kuin pyytää lisää. 
Stavros Dimas,
   Arvoisa puhemies, viimeisten sadan vuoden aikana maapallon lämpötila on noussut 0,6 ºC, ja erityisesti Euroopassa lämpötila on noussut 0,9 ºC. Tämän vuoksi monet jäsenet – Maat, Prodi, Turmes ja muut – ovat tuoneet esiin ilmastonmuutoksen ja äskettäisten ilmiöiden ja luonnonkatastrofien välisen yhteyden. Viime kuukausien aikana traaginen luonnonkatastrofien ketju on koetellut Euroopan unionin pelastuspalvelutoimien rajoja. Komission pelastuspalvelumekanismin avulla Euroopan unioni on lähettänyt kenttäsairaaloita, etsintä- ja pelastusyksiköitä sekä rikostutkinta-asiantuntijoita auttaakseen Aasiaa selviytymään tsunamin seurauksista. Pumppuja ja lääkintätarvikkeita lähetettiin Romaniaan ja Bulgariaan tulvan vahingoittamille alueille. Sammutuslentokoneita ja erikoishelikoptereita lähetettiin sammuttamaan Portugalin metsäpaloja. Tänään saapuivat Yhdysvaltoihin ensimmäiset Euroopan unionin avustuslähetykset tuhoisan hurrikaanin Katrinan jälkeen.
Tänä aikana on osoitettu, että Euroopan unionin järjestelmä toimii ja että se toimii hyvin. Yhdistämällä jäsenvaltioiden väestönsuojeluresurssit pystyimme reagoimaan yhdessä tehokkaammin kuin mihin yksikään jäsenvaltio olisi pystynyt yksin.
Hyvin koordinoitu apu on aina tehokkaampaa. Koska monet kansat haluavat luonnostaan osoittaa solidaarisuutta luonnonkatastrofien uhreille, ne tarjoavat spontaanisti apuaan, mutta ilman selkeää koordinointia on olemassa vaara, että tarjotaan päällekkäistä apua tai että lähetetty apu ei vastaa onnettomuusalueen todellisia tarpeita.
Komission seuranta- ja tiedotuskeskus tarjoaa ajantasaisia palveluja resurssien ja tarpeiden yhteensovittamiseksi. Romaniassa ja Bulgariassa kriisi oli ohitse 24. elokuuta, jolloin saimme viestin, ettei kansainvälistä apua enää tarvita. Tilanne voi kuitenkin pahentua nopeasti, ja komissio seuraa edelleen yleistä tulvatilannetta Keski- ja Itä-Euroopassa.
Romanialle apua tarjosivat välittömästi Itävalta, Belgia, Tšekin tasavalta, Saksa, Espanja, Suomi, Ranska, Kreikka, Unkari, Luxemburg, Malta, Italia, Portugali, Ruotsi, Slovenia, Slovakia ja Yhdistynyt kuningaskunta – lähes kaikki jäsenvaltiot. Apua annettiin pelastusyksiköiden, erikoisvälineistön sekä taloudellisen tuen muodossa. Bulgarialle erikoisvälineistön muodossa apua antoivat välittömästi Itävalta, Belgia, Tšekin tasavalta, Saksa, Kreikka, Malta, Ruotsi ja Slovakia.
Portugalille apua tarjosi Ranska; lisäksi Italia lähetti paikalle kaksi sammutuslentokonetta, Saksa yhden sammutuslentokoneen sekä kolme Puma-helikopteria ja neljä muuta helikopteria, ja Espanja lähetti kahdenvälisen avun lisäksi yhden sammutuslentokoneen. Alankomaat lähetti kaksi helikopteria ja Slovakia yhden. Myös Norja tarjosi apuaan, jota ei kuitenkaan tarvittu eikä siis otettu vastaan. Tällä hetkellä Portugalissa on enää vain viisi metsäpaloa. Alankomaiden helikopterit palaavat kotimaahan huomenna. Saksalaiset helikopterit ovat vielä käytössä, mutta nekin palaavat kotimaahan huomenna.
Haluaisin kommentoida sitä, mitä jäsen Grossetête totesi tuhopoltoista. Portugalissa 98 prosenttia metsäpaloista oli ihmisen aiheuttamia. Näistä 20 prosenttia oli tuhopolttoja, ja loput saivat alkunsa huolimattomuudesta. Useita henkilöitä on pidätetty.
Yhdysvalloissa Euroopan unionin avustustoimet ovat vasta alkamassa. Yhdysvaltain hallituksen eilen esittämän pyynnön jälkeen Euroopan unionin ensimmäinen avustuserä saapui perille 24 tunnin kuluessa Italiasta ja Saksasta. On tärkeää todeta, että vaikka pelastuspalvelumekanismia koskevat säännöt estävät palvelun käyttöönoton ennen kuin virallinen pyyntö on vastaanotettu, komission asiantuntijat olivat ottaneet yhteyttä yhdysvaltalaisiin kollegoihinsa jo viime viikolla tiedustellakseen, millä aloilla Euroopan unioni voisi tarjota eniten apua. Saimme pyynnön eilen aamulla.
On vielä liian aikaista tehdä lopullista yhteenvetoa, mutta on selvää, että kuolleiden määrä noussee tuhansiin. Yhdistyneiden Kansakuntien mukaan vahinkojen kustannukset nousevat todennäköisesti moninkertaisiksi viime joulukuisen Aasian hyökyaallon aiheuttamiin kustannuksiin verrattuna. Vaikka avunpyyntö otettiin vastaan vasta eilen, monet valtiot ovat jo tarjonneet apua, muun muassa lääkintäyksiköitä, vedenpuhdistuslaitteita ja suuritehoisia pumppuja. Tiedän, että muut jäsenvaltiot valmistelevat parhaillaan lisäapua koskevia tarjouksia. Osa avusta on jo kuljetettu paikan päälle. Jäljellä oleva apu on siinä vaiheessa, että Yhdysvallat joko harkitsee sen vastaanottamista tai sitä ollaan juuri lähettämässä.
Pelastuspalvelumekanismin toiminta tämänvuotisissa luonnonkatastrofeissa on selkeä esimerkki Euroopan unionin lisäarvosta. On tärkeää, että kaikki jäsenvaltiot ohjaavat apunsa Yhdysvaltoihin tämän mekanismin kautta, jotta vältetään avun päällekkäisyys. Käytämme puheenjohtajavaltiota, Yhdistynyttä kuningaskuntaa, yhteyspisteenä. Tähän asti se on toiminut oikein hyvin.
Jäsen Pinheiro ja muut ottivat esiin kysymyksen, voisiko mekanismi toimia tehokkaammin. Mekanismi on toiminut tähän asti moitteettomasti, ja jäsenvaltioiden antamaa apua on koordinoitu välittömästi. Parannettavaa tietenkin vielä on. Sen vuoksi komissio teki huhtikuussa ehdotuksia, joilla voitaisiin käytännössä perustaa Euroopan pelastuspalvelujoukot kutakuinkin jäsen Prodin ja muiden tekemien ehdotusten mukaisesti.
Tämänpäiväisten kannanottojen perusteella luotan siihen, että parlamentti kannattaa kyseisiä ehdotuksia.
Lopuksi haluan koko komission jäsenten kollegion puolesta ottaa osaa hurrikaani Katrinan uhrien kärsimykseen. Olemme valmiit antamaan heille kaiken tarvittavan avun. 
Puhemies.
   – Keskustelu tästä aiheesta on päättynyt.
Äänestys toimitetaan torstaina klo 12.00. 
Puhemies.
   – Esityslistalla on seuraavana suositus toiseen käsittelyyn neuvoston yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin antamiseksi kaivannaisteollisuuden jätehuollosta ja direktiivin 2004/35/EY muuttamisesta (16075/1/2004 C6-0128/2005 2003/0107(COD)) (Esittelijä: Jonas Sjöstedt). 
Jonas Sjöstedt (GUE/NGL ),
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, olemme kaikki tietoisia ehdotetun kaivannaisteollisuuden jätettä koskevan direktiivin vakavasta taustasta. Vain pari vuotta sitten Espanjassa ja Romaniassa tapahtui suuria onnettomuuksia, jotka johtuivat kaivosjätepatojen romahtamisesta. Romaniassa syanidi myrkytti tärkeitä jokijärjestelmiä onnettomuuden vaikutuksesta. Nämä onnettomuudet osoittavat, että virheellisesti käsitelty kaivosjäte aiheuttaa valtavia ympäristöriskejä, ja niillä voi olla myös kansainvälisiä vaikutuksia. Näiden suuronnettomuuksien lisäksi on tapahtunut monia pienempiä onnettomuuksia, ja ympäristöä myrkyttävät jatkuvasti vuosia sitten syntyneet epäasianmukaisesti käsitellyt jätteet, jotka on siroteltu ympäri maaseutua ja joiden vuoksi esimerkiksi raskasmetalleja vuotaa vesijärjestelmiin.
Euroopan unionilla ei ole tällä hetkellä tehokkaita säännöksiä näiden ympäristöongelmien käsittelemiseksi. Jätteitä koskevia säännöksiä ei ole mukautettu tämäntyyppiseen jätteeseen. Ehdotetulla direktiivillä asialle voidaan tehdä jotain. Ehdotetussa direktiivissä kielletään Romaniassa käytetty syanidimenetelmä. Asetamme tiukkoja vaatimuksia kaivosjätepatojen turvallisuudelle ja kestävyydelle. Vaadimme, että kaivosyhtiöt suhtautuvat asiaan vakavasti, palauttavat luonnon ennalleen ja takaavat myös taloudellisessa mielessä, että maaseutu palautetaan entiseen tilaansa kaivostoiminnan jälkeen.
Ministerineuvosto on sisällyttänyt yhteiseen kantaan monia parlamentin ensimmäisessä käsittelyssä hyväksymiä tarkistuksia, mikä on tietenkin erinomainen asia. Muita tärkeitä ehdotuksia on kuitenkin hylätty. Meidän on siksi tärkeää hyväksyä ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan esittämät tarkistukset, joilla pyrimme nyt palauttamaan ensimmäisessä käsittelyssä hyväksytyt asiat.
Haluan antaa muutaman esimerkin tällaisista muutoksista. Emme halua ainoastaan, että vanhasta kaivosjätteestä laaditaan luetteloita. Haluamme, että tilanteelle myös tehdään jotain, ja parlamentin ehdotuksessa asetetaan tähän asiaan liittyviä velvoitteita. Katsomme, että direktiivin soveltamisalaan olisi sisällytettävä myös sellaiset ympäristöongelmat, joita syntyy tyhjissä louhoksissa mineraalien louhinnan jälkeen. Neuvoston yhteisessä kannassa monille jätetyypeille myönnetään poikkeuksia direktiivin oleellisista säännöksistä, esimerkiksi rahoitusvakuudesta. Jotta tämä voidaan estää, meidän on hyväksyttävä tarkistus 13. On tärkeää muistaa, että myös jäte, joka ei ole vaarallista kemiallisessa mielessä, voi aiheuttaa erittäin vakavia ympäristöongelmia. Tämä pätee myös pysyvään jätteeseen.
Lisäksi ehdotamme, että näiden poikkeusten myöntämiseen olisi sovellettava tiukempia ehtoja. Ei saa olla mahdollista myöntää pitkäaikaisia poikkeuksia, joiden avulla jäteasia voidaan sysätä syrjään. Sen sijaan on rakennettava asianmukaisia jätteidenkäsittelyalueita. Nyt tällaiset pitkäaikaiset poikkeukset sisältyvät neuvoston kantaan.
Tässä oli muutama esimerkki tarkistuksista, joilla me parlamentin jäsenet haluamme tehdä direktiivistä huomattavasti laaja-alaisemman, tehokkaamman ja edistyksellisemmän kuin neuvoston yhteisessä kannassa. Äänestäminen näitä tarkistuksia vastaan merkitsisi tinkimistä ympäristötavoitteistamme.
Tähän alaan sovellettava tiukka ja hyvä direktiivi ei hyödytä ainoastaan ympäristöä vaan myös parhaita, nykyaikaisimpia ja ympäristötietoisimpia kaivosyhtiöitä, jotka myös suhtautuvat asioihin vakavimmin. Se nopeuttaa alalla tapahtuvia parannuksia. Erinomaista on myös se, että direktiivissä rangaistaan niitä, jotka eivät ota vastuuta ympäristöstä. Direktiivi edistää ympäristötekniikkaa ja tutkimusta. Sen ansiosta EU voi lisäksi saada johtavan aseman maailmassa kaivostoimintaa koskevan ympäristötekniikan alalla, mikä olisi myönteistä ja voisi tarkoittaa, että voimme auttaa muita maailman alueita.
Mietinnössäni esitettyjen ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan ehdotusten avulla meillä on mahdollisuus estää jatkossa Espanjassa ja Romaniassa tapahtuneiden onnettomuuksien kaltaiset vakavat onnettomuudet. Voimme varmistaa, ettei tällaisia onnettomuuksia enää tapahdu. Meillä on mahdollisuus vähentää vesijärjestelmäämme pääsevien myrkkyjen määrää. Meillä on myös mahdollisuus toteuttaa jatkuvasti johdonmukaisia toimia aiemmin syntyneiden ympäristövahinkojen korjaamiseksi ja parantaa veden tilaa. Hyödyntäkäämme nämä mahdollisuudet.
Lopuksi haluan ennen kaikkea kiittää kollegojani rakentavasta yhteistyöstä. Eri poliittisia ryhmiä edustavat kollegat ovat jättäneet tarkistuksia, jotka ovat parantaneet mietintöä. Haluan kiittää myös varjoesittelijöitä ja haluan kiittää komissiota sen tähän mennessä tekemästä erittäin myönteisestä yhteistyöstä. 
Stavros Dimas,
   .  Arvoisa puhemies, aluksi haluan kiittää Euroopan parlamenttia ja ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokuntaa sekä ennen kaikkea esittelijä Sjöstedtiä toiseen käsittelyyn laaditun suosituksen huolellisesta valmistelusta.
Nyt kun Espanjan Aznalcollarissa vuonna 1998 ja Romanian Baia Maressa vuonna 2000 tapahtuneiden kaivosjätteen aiheuttamien vakavien onnettomuuksien seuraukset ovat vielä tuoreessa muistissa, komission direktiiviehdotuksen tavoitteena oli laatia Euroopan unionin säännöksiä, jotta voidaan minimoida jätepadoissa tai -kasoissa varastoitavien jätteiden vaikutukset ympäristöön ja ihmisten terveyteen niin tavanomaisissa toimintaoloissa kuin onnettomuustilanteissakin.
Yhdessä suurten teollisuusonnettomuuksien torjuntaa koskevan muutetun Seveso II -direktiivin ja parhaita käytäntöjä koskevan asiakirjan kanssa ehdotetulla direktiivillä taataan asianmukainen kaivannaisteollisuuden jätehuolto koko Euroopan unionissa.
Ensimmäisessä käsittelyssä komissio hyväksyi kaikkiaan 74:stä Euroopan parlamentin esittämästä tarkistuksesta 46 tarkistusta kokonaan, osittain tai periaatteessa, sillä ne selvensivät ja paransivat tekstiä mutta sopivat kuitenkin muodoltaan ja lähestymistavaltaan yhteen komission alkuperäisen ehdotuksen kanssa. Yhteiseen kantaan on nyt sisällytetty 41 tarkistusta joko sanatarkasti tai pääosin.
Neuvosto keskusteli ehdotuksesta Irlannin ja Alankomaiden puheenjohtajakausilla. Pian kävi ilmi, että huomattava enemmistö jäsenvaltioista piti komission ehdotuksen soveltamisalaa liian laajana ja katsoi siitä koituvan kohtuuttoman paljon menoja mahdollisiin riskeihin nähden.
Komission mielestä monet yhteiseen kantaan sisällytetyt muutokset parantavat sen alkuperäistä ehdotusta. Kaikkein tärkeintä on, että pysyvää jätettä koskevia säännöksiä on laajennettu, lupamenettelyjä on täsmennetty, viittauksia yhteisön vaatimuksiin, etenkin vesipuitedirektiivissä säädettyihin vaatimuksiin, on lisätty, jätealueiden pitkäaikaista vakautta koskevia vaatimuksia on lisätty ja syanidiyhdisteiden raja-arvoja on tiukennettu, ja nyt on lisäksi vaadittu suljettujen ja käytöstä poistettujen alueiden luetteloimista.
Samalla neuvosto, joka kannattaa suhteellisuusperiaatetta, on myöntänyt jäsenvaltioille mahdollisuuden olla soveltamatta direktiivin tiettyjä säännöksiä, erityisesti rahoitusvakuutta koskevaa vaatimusta, vaarattomaan muuhun kuin pysyvään jätteeseen.
Komissio kannattaa alkuperäisen ehdotuksensa sanamuotoa, jossa ei sallittu tällaisia poikkeuksia. Komissio on kuitenkin päättänyt tukea yhteistä kantaa ottaen huomioon seuraavat seikat:
ensinnäkin yleistä vapautusta direktiivin perussäännöksistä ei sallita ja jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset päättävät asiasta tapauskohtaisesti, ja
toiseksi poikkeusta ei voida myöntää direktiivissä olevista keskeisistä ympäristöä koskevista turvalausekkeista, jotka liittyvät jätealueiden turvalliseen suunnitteluun, käyttöön, sulkemiseen ja käytöstä poistamisen jälkeiseen tilanteeseen.
Haluan kuitenkin huomauttaa, että komissio on valmis tarkastelemaan myönteisessä hengessä kaikkia muita mahdollisesti esiin tulevia kompromissimahdollisuuksia. Toivon, että saamme tätä ehdotusta koskevan menettelyn päätökseen mahdollisimman nopeasti. Tarvitsemme tämän uuden direktiivin, jolla taataan ympäristön kannalta asianmukainen kaivannaisteollisuuden jätehuolto sekä jätealueiden jokapäiväisessä toiminnassa että suuronnettomuuden tapahtuessa. 
Christa Klaß,
   .  Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, nyt esillä olevassa yhteisessä kannassa on otettu huomioon monia Euroopan parlamentin ensimmäisessä käsittelyssä hyväksymiä tarkistuksia. Ehdotus on parantunut muun muassa siten, että jätteen määritelmää on selvennetty ja että rahoitusvakuudet ja käytöstä poistettujen alueiden luettelo sekä niihin sovellettavat säännökset on esitetty aiempaa täsmällisemmin. Kannatan varauksettomasti myös sitä, mitä Jonas Sjöstedt äsken totesi. Tässä asiassa on tehty hyvää työtä noudattamalla hyvän yhteistyön periaatetta, mutta me Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän jäsenet olemme kuitenkin eri mieltä yhdestä ratkaisevasta kohdasta, nimittäin jätteiden erilaisesta painotuksesta. Meidän on otettava huomioon kaivosjätteiden erilainen vaara-alttius. Näin nimenomaan tehdään yhteisessä kannassa, minkä vuoksi on oikein, että jäsenvaltiot voivat erottaa toisistaan vaarallisen ja vaarattoman jätteen ja löyhentää vaaratonta muuta kuin pysyvää jätettä koskevia vaatimuksia tai poistaa ne kokonaan, mikäli jätettä ei ole erittäin täsmällisesti määritelty A-luokkaan kuuluvaksi vaaralliseksi jätteeksi. Kaivannaisjätteiden laaja kirjo ulottuu leikkihiekan, suolan ja humuksen kaltaisista vaarattomista aineista malmin louhinnassa syntyvään myrkylliseen syanidiin.
Kaikkia ei voida mitata samalla mitalla tässä asiassa. Etenkään vaaraatoman muun kuin pysyvän jätteen kohdalla ei ole perusteltua asettaa louhos- ja maansiirtoalalla toimiville pienille ja keskisuurille yrityksiksille liian raskaita velvoitteita. Arvoisa komission jäsen, tekin totesitte, ettei louhosta ja hiekka- tai sorakuoppaa saa rinnastaa vaarallisten jätteiden kaatopaikkaan, sillä niissä harjoitettavalla toiminnalla vastataan ainoastaan rakennusaineiden kysyntään.
Pyydän, että 3 artiklaan tehty tarkistus hyväksytään. Sillä on tarkoitus sisällyttää kalkin poltto tämän direktiivin soveltamisalaan. Kalkin poltossa syntyville jätteille, esimerkiksi kalkkipölylle, löytyy ostajia ja käyttöä. Ne eivät ole vaarallisia jätteitä, eikä niitä pidä sisällyttää kaatopaikkadirektiivin soveltamisalaan. Näin vältetään turhia kaatopaikkakustannuksia. Meidän on kaikissa toimissamme otettava huomioon tavoitteemme, joka on ihmisten ja ympäristön turvallisuuden varmistaminen mahdollisimman vähällä byrokratialla ja mahdollisimman pienillä kustannuksilla. Sen haluamme tällä saavuttaa. 
Jutta D. Haug,
   .  Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, käytän nyt kerrankin kolme minuuttiani perusasioiden toteamiseen. En aio käsitellä lukuisia yksityiskohtia, joita monien kollegojen on mahdotonta ymmärtää mutta jotka me asian kanssa tekemisissä olevat tietenkin ymmärrämme. Muut jäsenet varmasti puhuvat vielä näistä yksityiskohdista.
Nyt esillä oleva kaivannaisteollisuuden jätehuoltoa koskeva direktiivi on sellainen säädös, joka ei herätä Euroopassa kovinkaan laajalti julkista mielenkiintoa – ei ainakaan kotimaassani. Tämä ei kuitenkaan estä meitä joutumasta asianomaisten osapuolten voimakkaan edunvalvonnan kohteeksi. Sitä harjoittavat ammattijärjestöt, kyseinen teollisuudenala ja sen yhdistykset sekä eri ympäristö- ja kuluttajaryhmittymät. Päätöksentekoamme ei suinkaan helpottanut se, ettei niillä kaikilla ole aina samat vaan osittain juuri päinvastaiset tavoitteet.
Olen kuitenkin sitä mieltä, että ympäristövaliokunta on esittänyt täysistunnon äänestettäväksi tasapainoisen säädöstötekstin, etenkin kun kyse on täydentävästä direktiivistä. Jätealan puitedirektiivissä ja kaatopaikkadirektiivissä ei suurimmaksi osaksi oteta huomioon kaivannaisteollisuutta, koska sen tuottamat jätetyypit eivät itse asiassa oikein sovi näiden direktiivien säännöksiin. Valtaosa näistä jätteistä ei nimittäin aiheuta ympäristöongelmia. Oikeusvarmuus on kuitenkin taattava paitsi ihmisille ja ympäristölle myös kauppaa käyville yrityksille ja öljyn, hiilen, metallin, saven, soran tai hiekan kaltaisia raaka-aineita toimittaville yrityksille.
Euroopan parlamentin sosiaalidemokraatit pitävät mielessään aina kaksi tavoitetta: ensinnäkin ihmisten ja ympäristön suojelun toteuttamalla kestäviä toimia ja toiseksi oikean toimintakehyksen ja asianmukaiset edellytykset, joita yrityksemme tarvitsevat voidakseen harjoittaa liiketoimintaa ja luodakseen työpaikkoja ihmisille, joita haluamme suojella – kuten totesin ensimmäisen tavoitteen yhteydessä. Päätöslauselmaesityksessä esittelijä Sjöstedt on ottanut tarkkanäköisesti ja tiukasti huomioon nämä molemmat periaatteet, ja hän ansaitsee siitä suuret kiitokset. 
Chris Davies,
   .  Arvoisa puhemies, suhtaudun myönteisesti komission aloitteeseen, jossa vaaditaan joidenkin jäsenvaltioiden parhaiden käytäntöjen soveltamista kaikkiin valtioihin. Pitää ilman muuta paikkansa, että vaikuttava määrä parlamentin tarkistuksia on jo hyväksytty, ja esittelijä on mielestäni ansainnut onnittelut.
Minusta on valitettavaa, että neuvosto on luonut joitakin oikeudellisia aukkotilanteita. Kannatan komission kunnianhimoisempia ehdotuksia. Katsotaan, mikä on äänestyksen tulos. Vaikka jotkin käsiteltävänämme olevista hieman ristiriitaisista tarkistuksista hyväksyttäisiin, neuvoston ja alan edustajien olisi mielestäni ymmärrettävä, että parlamentin esitys sovittelukomiteassa on myönteinen ja pragmaattinen. Ei ole millään lailla etumme mukaista vaatia sellaisten toimien toteuttamista, jotka estäisivät alan tehokkaan ja taloudellisen toiminnan.
Meidän on otettava huomioon jotkin esiin tuodut huolenaiheet, esimerkiksi se, että vain asianmukaisen siirtymäkauden avulla voidaan välttyä ongelmilta, jotka liittyvät direktiivistä johtuvien velvoitteiden välttämiseksi ennenaikaisesti suljettaviin kaivoksiin. Neuvoston on kuitenkin ymmärrettävä, että parlamentin on vaadittava järkevien toimien toteuttamista varmistaakseen, että luontoa suojellaan asianmukaisesti kaupallisilta eduilta, joita puolustavat ovat muutoin taipuvaisia ajattelemaan vain hyötymistä lyhyellä aikavälillä. Kuten esittelijä ja komission jäsen totesivat, aiemmin tehtyjä virheitä on vältettävä jatkossa. 
Marie Anne Isler Béguin,
   . Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, myös Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmä antaa täyden tukensa Sjöstedtin mietinnölle ja onnittelee esittelijää hänen tekemästään työstä.
On totta, että nyt kun poliittinen Eurooppa etsii identiteettiään, eurooppalaiset puolestaan vaativat, että terveyden ja ympäristön suojelu pysyy Euroopan unionin painopistealueena. Tämä direktiiviehdotus on laadittu tätä tarkoitusta varten, ja se myös selkeyttää alaa koskevaa lainsäädäntöä.
Direktiivi on aiheellinen, kun otetaan huomioon mineraalien louhinnassa syntyvän jätteen määrä, jonka tiedetään muodostavan lähes kolmanneksen unionin vuotuisesta jätemäärästä, ja jotkin näistä jätteistä ovat todellakin erittäin myrkyllisiä. Epäasianmukaisesti käsiteltynä ja varastoituna ne voivat aiheuttaa vakavan uhan ympäristölle ja ihmisten turvallisuudelle. Kaikkihan me muistamme Baia Maren ja Baia Borsan katastrofien seuraukset.
Tällä direktiivillä on lisäksi varmistettava, että uusilla jäsenvaltioilla on keinoja poistaa niitä ympäristöhaittoja, jotka johtuvat aikaisemmassa kaivostoiminnassa syntyneestä jätteestä. Kyseisillä teollisuusyrityksillä on louhintatoimintaa koko maailmassa, ja uusien katastrofien estämiseksi Euroopan unionin on näytettävä esimerkkiä panemalla täytäntöön louhintatoimintaa koskevat säännökset, joilla taataan työntekijöiden turvallisuus ja aiempaa tehokkaampi ympäristönsuojelu.
Haluaisin esittää kolme esimerkkiä. Ensimmäinen niistä koskee eurooppalaisten yritysten Nigerissä harjoittamaa uraanikaivostoimintaa. Minulla on tietoa asiasta – kyse on ranskalaisista yrityksistä. Saastunutta jätettä koskeva kysymys on otettu esiin aika ajoin, esimerkiksi Irlannin puheenjohtajakaudella, mutta se on edelleen ratkaisematta. Toinen esimerkki koskee kultakaivoksen avaamista Rosia Montanassa Romaniassa. Se on erittäin ristiriitainen hanke, joka edellyttää, että erittäin myrkyllisille jätteille rakennetaan jätevesiallas, jossa on – ottakaa tukeva asento – 30 metriä korkea pato. Kolmannella esimerkillä palautan mieleen koralliriutan, joka tuhoutui Uudessa-Kaledoniassa nikkelikaivoksista peräisin olleen jätteen vuoksi, mikä oli meidän syytämme. Arvoisa komission jäsen, tämä viimeinen esimerkki osoittaa, että suorat päästöt manner-, rannikko- tai merivesiin on kiellettävä, paitsi tietenkin silloin, kun ne ovat vesi- ja jätedirektiivien mukaisia.
Kaikkien edellä mainittujen seikkojen vuoksi tuemme esittelijän tekemää työtä ja toivomme, että kannatatte näitä tarkistuksia. 
Bairbre de Brún,
Arvoisa puhemies, kaivostoiminta ei ole Irlannissa enää niin yleistä kuin joskus aiemmin, mutta joidenkin kaivosyhtiöiden aiemman toiminnan vuoksi maamme ja vesistömme saastuvat edelleen, koska asianmukaisia tarkastuksia ei tehdä. Hyvä esimerkki tästä on Länsi-Irlannissa Galwayn kreivikunnassa sijaitseva Tynagh Mines, joka on vaarantanut ympäristön siitä lähtien, kun se suljettiin vuonna 1981.
Kaivostoiminnassa ja monilla vakavia uhkia aiheuttavaan tilaan jätetyillä alueilla syntyy satojamiljoonia tonneja jätettä eri puolilla Eurooppaa. Tästä syystä on tärkeää, että tällaisen direktiivin jälkeen syntyneen jätteen lisäksi otetaan huomioon myös käytöstä poistetuilla tai epäasianmukaisesti suljetuilla alueilla aiemmin syntynyt jäte. Meidän on myös kumottava neuvoston mahdollistama pitkäaikainen poikkeus joistakin tiettyjä nykyisiä jätealueita koskevista keskeisistä säännöksistä.
Kuten eräs kollegani jo totesi, esittelijän ehdotukset ovat tasapainoisia, minkä vuoksi vastuuntuntoisten kaivosteollisuuden yritysten sekä ihmisten, joiden elämä ja toimeentulo ovat kärsineet vastuuttomasta kaivostoiminnasta, olisi syytä suhtautua niihin myönteisesti. Suosittelen tätä Sjöstedtin erinomaista mietintöä ja kiitän esittelijää hänen tekemästään työstä. 
Kathy Sinnott,
   .  Arvoisa puhemies, suhtaudun myönteisesti mietintöön, ja kehotan esittelijää taistelemaan edelleen mahdollisimman vahvan direktiivin puolesta.
Irlannissa, kuten monissa muissakin paikoissa, on mahdotonta alkaa käsitellä ihmisten terveyden huonontumiseen liittyvää ongelmaa tai puhdistaa luontoamme puuttumatta ongelmaan, joka johtuu vanhoista kaivoksista ja siitä jätteestä, joka jäi jäljelle, kun kaivokset suljettiin ja kaivosyhtiöt hajosivat.
Tipperaryn kreivikunnassa sijaitsevassa Silvermines-kaivoksessa oleva lähes 60 hehtaarin kokoinen, 12 metriä korkea, hienon punainen, myrkyllinen jätevesiallas turmelee alueen, ja kuivalla säällä pöly leijailee usean kreivikunnan ylitse. Mutalaguunit liuottavat elohopeaa, arseenia, kadmiumia, antimonia ja monia muita myrkyllisiä mineraaleja, jotka kulkeutuvat laguuneista lähivirtojen kautta suoraan Shannon-jokeen vain muutaman metrin päähän paikasta, josta otetaan vesi Limerickin kaupungin vesihuoltoa varten. Alueella elävillä eläimillä ja ennen kaikkea ihmisillä on uskomattoman – surullisen – paljon sairauksia, mikä on osoitus ympäristön hyökkäyksestä immuunijärjestelmää vastaan. Tämä on menneisyydessä tapahtunut virhe. Kyseistä yhtiötä ei ole enää, ja tämä sotku on selvitettävä.
Toinen ongelma on se, että yksi Länsi-Irlannin suurimmista teollisuusyhtiöistä on yritys, joka kuljettaa kaivosjätettä Irlantiin. Yritys sijaitsee saarella, ja sillä on oma satama-alue. Se tuo maahan bauksiittia ja tekee siitä alumiinia. Yritys väittää toimintansa olevan turvallista, ja se rakentaa suuria punaisia mutajätevesialtaita. Tämä yritys aikoo laajentaa toimintaansa tänä vuonna, ensi vuonna ja vielä sitä seuraavanakin vuonna. Alueella kuolleiden eläinten määrä oli niin hälyttävä, että muutama vuosi sitten tilanteen vuoksi tehtiin tutkimus, jossa vahvistettiin ennätyksellinen määrä eläinten kuolemia. Ei ollut mitenkään epätavallista, että maanviljelijät – joiden tilat eivät ole suuria – olivat menettäneet 150 eläintä tilaa kohden kyseisen yrityksen ympäristössä. Myös syöpään kuolleita ihmisiä ja oppimisvaikeuksista kärsiviä lapsia oli hätkähdyttävän paljon. Tarvitsemme erittäin vahvan…
James Hugh Allister (NI ).
    Arvoisa puhemies, "yhden koon" ratkaisut ovat yksi EU:n lainsäädännön vitsauksista, ja jos ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunta saa tahtonsa läpi, tämä direktiivi on taas yksi klassinen käytännön esimerkki tästä.
Kaikilla kaivannaisteollisuuden yrityksillä ei ole samanlainen vaikutus ympäristöön ja turvallisuuteen, mutta jos ympäristövaliokunta onnistuu tavoitteessaan, tällä lainsäädännöllä niille kaikille asetetaan turhaan samat ehdot. Lainsäädäntö, jota ei ole sovitettu tarpeisiin, on aina sortavaa ja haitallista kilpailun kannalta. Tarpeita vastaava lainsäädäntö on eri asia, mutta nyt esillä olevassa asiassa lainsäädäntöä ei ole sovitettu tarpeisiin, koska esittelijä yrittää vaatia, että kaikkien alueiden on noudatettava samoja artikloja koosta, tuotteista ja toiminnan aiheuttamista ongelmista riippumatta.
Ei ole mitään järkevää syytä, miksi matalaan hiekkakuoppaan olisi sovellettava samoja lainsäädännöllisiä vaatimuksia kuin suureen, syvään kaivokseen, joka tuottaa vaarallista jätettä. Vaaratonta tai pysyvää jätettä tuottavia alueita koskevien vaatimusten on oltava suhteellisuusperiaatteen mukaisia, eivätkä ne saa olla, kuten valiokunta ehdottaa, enimmäkseen yhtä tiukkoja kuin A-luokkaan kuuluviin vaarallisiin jätealueisiin sovellettavat vaatimukset. Jätealan puitedirektiivissä ja kaatopaikkadirektiivissä on riittävästi vaaratonta jätettä tuottavia louhoksia koskevia säännöksiä. Ei ole mitään vakuuttavaa tai pakottavaa syytä asettaa näitä lisävelvoitteita tälle taloustuotantomme tärkeälle sektorille. 
Péter Olajos (PPE-DE ).
    Aivan aluksi haluan kiittää esittelijää siitä, että hän puolustaa toisessakin käsittelyssä tiukkaa lainsäädäntöä, jossa otetaan huomioon ihmisten ja ympäristön edut. Me todellakin tarvitsemme tämän direktiivin, jota sovelletaan kaivosjätteisiin, joihin kuuluvat syanidi ja raskasmetallit, ja muihin jätteisiin, jotka vaarantavat ympäristön esimerkiksi fyysisen määränsä vuoksi.
Muistellaanpa Romaniassa sijaitsevassa Baia Maren kaupungissa vuonna 2000 tapahtunutta katastrofia, jonka yksinkertaisesti aiheutti varsinainen "syaniditsunami", tai Espanjassa vuonna 1998 tapahtunutta saastumisonnettomuutta. Näissä molemmissa tapauksissa jokiin pääsi suuria määriä vaarallisia aineita, jotka aiheuttivat valtavaa vahinkoa ympäristölle myös naapurimaissa.
Nyt käsiteltävänämme olevassa säädöksessä on joitakin erittäin hyviä puolia. Siinä tiukennetaan lupamenettelyjä ja korostetaan aiempaa enemmän ennalta ehkäisemistä. Direktiivissä toiminnanharjoittajat velvoitetaan laatimaan yksityiskohtainen jätehuoltosuunnitelma ja parannetaan myös kaivosjätettä koskevien tietojen saatavuutta. Siinä laajennetaan aloja, joihin tällaisiin toimiin liittyviä rahoitusvakuuksia sovelletaan, ja velvoitetaan kaivosyhtiöt varmistamaan, että käytöstä poistettuja alueita kunnostetaan ja valvotaan täysimääräisesti.
Kun otetaan huomioon Romanian ja Bulgarian tuleva EU-jäsenyys sekä valmisteilla tai meneillään olevat laajat kaivoshankkeet, jotka aiheuttavat riskin ympäristölle ja naapurivaltioille, minun mielestäni kaikkein tärkein ja kaukonäköisin seikka on kuitenkin se, että myös uusien jäsenvaltioiden on noudatettava tätä uutta direktiiviä sen voimaantulopäivästä alkaen. Nimenomaan tästä syystä kehotan kollegoja äänestämään näiden tiukkojen tarkistusten puolesta, joiden avulla on tarkoitus saavuttaa ympäristönsuojelua koskevat tavoitteet, ja edistämään näin merkittävästi ympäristömme turvaamista ja katastrofien estämistä. 
Gyula Hegyi (PSE ).
    Arvoisa puhemies, viisi vuotta sitten Romanian Baia Maressa tapahtui kauhea onnettomuus, kun kultakaivoksesta peräisin ollut syanidi saastutti Tisza-joen. Ennen tätä onnettomuutta termi "ympäristöpolitiikka" oli ollut aivan outo käsite monille joen rannoilla asuville tavallisille ihmisille – maanviljelijöille, paimenille ja kalastajille. "Ympäristöpolitiikan" merkitys selvisi heille 30. tammikuuta 2000 jälkeen: sen avulla pyritään estämään tällaiset saastumisonnettomuudet. Tuolloisessa onnettomuudessa 100 000 m3 vaarallista lietettä valui Tisza-jokeen ja tuhosi sen kasviston ja eläimistön.
En halua puhua rahasta, kun keskustelemme luonnon arvosta, mutta ympäristötieteen opintojen keskuksen arvioiden mukaan kaupallisen kalastuksen ja matkailun aloilla tulonmenetykset olivat noin 18 miljoonaa euroa pelkästään Unkarissa, eikä tässä summassa ole otettu huomioon luonnonperinnön menetystä eikä ympäristölle koitunutta vahinkoa.
Tästä syystä suhtaudun mietintöön myönteisesti. Esittelijä Sjöstedt on tehnyt erinomaista työtä: hän laati hyvän mietinnön ja matkusti lisäksi Baia Mareen Romaniaan, ja vieraili siellä saastuneella alueella. Hän tapasi alueella asuvia, työskenteleviä ja kärsiviä ihmisiä, ja hänen siellä saamiaan kokemuksia on hyödynnetty mietinnössä.
Tämän alan lainsäädännön on oltava tiukkaa, ja se on integroitava hyvin yhteisön muihin politiikkoihin. Olen jättänyt kolme tarkistusta. Esittelijä sekä ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunta kannattivat niitä, ja toivon myös täysistunnon tukevan niitä. Tavoitteenani oli selventää direktiivin vaatimuksia lisäämällä siihen vesipuitedirektiiviä ja pohjavesidirektiiviä koskevia viittauksia, estää ympäristölle haitallisen kaivosjätteen pääseminen vesistöihin ja ennen kaikkea edistää jätteiden syntymisen ehkäisemistä jätehuollon ensisijaisena keinona.
Toivon, että tämä lainsäädäntö antaa meille sataprosenttisen takuun kaikenlaisia syanidia tai muita saasteita tuottavia kaivoksia vastaan sekä jäsen- että hakijavaltioissa. 
Mojca Drčar Murko (ALDE ).
    Direktiivi on tarkoitettu ennen kaikkea kaivoksille, joita aletaan sulkea tulevaisuudessa, tai sellaisille käytöstä poistetuille kaivoksille, joita ei ole suljettu kunnollisin ja asianmukaisin menettelyin.
Haluan kiinnittää huomionne erääseen ongelmaan, jolla on erittäin suuri merkitys joillekin valtioille. Kyse on jo suljetuista kaivoksista, jotka ovat siksi lakanneet ottamasta vastaan kaivosjätettä ja joissa tehdään kunnostustöitä voimassa olevien yhteisön lupien mukaisesti. Koska kaivosten sulkemiseen tarvitaan pitkä aika, kunnostustoimet ovat vielä käynnissä, kun tämä direktiivi tulee voimaan. Jotta voitaisiin välttää päällekkäiset menettelyt ja kunnostamisesta aiheutuvien kustannusten lisääntyminen uusia lupia koskevan mahdollisen vaatimuksen vuoksi, olisi järkevää säätää erityissäännöksiä tällaisille tapauksille myönnettävästä siirtymäkaudesta avoimuuden periaatetta noudattaen.
Näin tehdään neuvoston yhteisen kannan 24 artiklan 3 kohdassa. Direktiivin tavoite, jonka mukaan sen voimaantulon jälkeen kaivosten sulkemisprosessien aikana ei saa enää aiheutua vahinkoa, ei vaarantuisi, jos kunnostamisprosessi voitaisiin saattaa esteettä päätökseen niissä kaivoksissa, joissa se on jo lähes kokonaan toteutettu. Kannatan tätä kohtaa yhteisessä kannassa. 
Urszula Krupa (IND/DEM ).
    Arvoisa puhemies, on totta, että kaivannaisteollisuuden jätehuoltoa koskevan direktiivin tavoitteena on estää ja minimoida jätteen haitalliset vaikutukset ympäristöön ja kansanterveyteen. Ympäristöön liittyvät direktiivin näkökohdat edellyttävät kuitenkin lisää työtä. Jotkin direktiivin kohdat ovat myös aivan järjettömiä, ja direktiivi vain lisää byrokratiaa.
Kaivannaisteollisuus on ollut ja on edelleen Puolan talouden tukipilari. Nimenomaan tästä syystä Puola vaati liittymistä edeltävien neuvottelujen aikana joidenkin sellaisten säännösten löyhentämistä, joissa jätteidenkäsittelyalueiden toiminnanharjoittajat velvoitetaan antamaan rahoitusvakuuksia. Edes erittäin vaaralliset teollisuudenalat eivät täytä tällaisia vaatimuksia.
Sen jälkeen, kun direktiiviehdotus oli toimitettu parlamentille, ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunta hyväksyi tarkistuksia, jotka olivat ristiriidassa ehdotusta koskevien aiempien päätösten kanssa. Nämä tarkistukset ovat äärimmäisen epäedullisia Puolan kaivannaisteollisuudelle, koska niissä säädetyt lisävelvoitteet tekevät siitä kilpailukyvyttömän ja aiheuttavat ruskohiiliteollisuudelle konkurssiriskin. Tämä vaarantaisi Puolan energianhuollon.
Direktiiviehdotuksessa teollisuuden toimijoille siirretään liian laaja vastuu. Lisäksi siinä rinnastetaan vaarallinen jäte pysyvään jätteeseen. Kaiken tämän lopputuloksena toimintakulut lisääntyvät tuntuvasti ja valtioiden talousarvioista on osoitettava valtavia rahamääriä alueiden luetteloinnista ja jätealueiden mukauttamisesta aiheutuvien kustannusten maksamiseen. Tästä syystä tarvitaan kipeästi jotain tietoa rahoituslähteistä. 
Leopold Józef Rutowicz (NI ).
    Arvoisa puhemies, kaivannaisteollisuuden jätteiden asianmukaisella huollolla on oleellinen vaikutus ympäristöön. Tämä pätee etenkin alueisiin, joilla on paljon kaivostoimintaa. Tällaisilla alueilla erilaisia raaka-aineita on tavallisesti louhittu useita satoja vuosia. Monissa tapauksissa kyseisiä raaka-aineita on hyödynnetty tuhlaavaisesti, jolloin sekä raaka-ainekerrostumia että ympäristöä on tuhottu ja jätehuoltoon on kiinnitetty vähän huomiota.
Nyt keskustelun aiheena olevassa direktiiviehdotuksessa ja ennen kaikkea lukuisissa jätetyissä tarkistuksissa ei oteta huomioon tämänhetkistä tilannetta. Asiaa käsitellään niissä mielivaltaisesti, eikä niissä oteta huomioon sellaisten alueiden tilannetta, joilla raaka-ainekerrostumien louhinta on erittäin intensiivistä. Luetteloimalla olemassa oleva jäte ja tavanomaisessa toiminnassa syntyvä jäte voidaan ehdotuksen mukaisesti vain määrittää jätehuollon vaatimukset ja niihin liittyvät tekniset mahdollisuudet. Kun otetaan huomioon EU:n talousarviolle asetetut rajoitukset, on epärealistista odottaa, että direktiivin täytäntöönpanoon osoitettaisiin suuria määriä EU:n varoja. Yleisesti voidaan todeta, että alueelliset ja kansalliset talousarviot kantavat taakan direktiivin täytäntöönpanosta korjaamalla jo havaitut puutteet. Myös jätealueiden nykyisille omistajille aiheutuu lisäkustannuksia heistä riippumattomista tekijöistä, ja vakuuksiin ja vastaavanlaisiin asioihin on käytettävä aiempaa enemmän varoja. Tämä tarkoittaa sitä, että rahoitusvaikeuksissa olevat alueet ajautuvat konkurssiin ja niiden jätteet jäävät heitteille.
Ehdotan, ettei tiettyjä tarkistuksia sisällytetä direktiiviehdotukseen. Tällaisia tarkistuksia ovat ne, joissa todetaan itsestään selviä asioita, joissa asetetaan epärealistia määräaikoja, joilla aiheutetaan perusteettomia lisäkustannuksia – tällaisia tarkistuksia on useita – ja joissa rajoitetaan jäsenvaltioiden käytettävissä olevia mahdollisuuksia mukauttaa tietyt vaatimukset alueellisiin ja kansallisiin tarpeisiin. 
Richard Seeber (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, tämä on järkevä ja välttämätön direktiiviehdotus, johon myös talouden toimijat ovat suhtautuneet kaiken kaikkiaan myönteisesti. Meidän on laadittava suhteellisuusperiaatteen mukaisia säännöksiä, jotka eivät jätä oikeudellisia aukkotilanteita ja joita sovelletaan oikeudenmukaisesti ja yhdenmukaisesti kaikkiin eurooppalaisiin yrityksiin ja teollisuudenaloihin. Käsiteltävänämme on myös hyväksyttävä kompromissimietintö. Tavoitteenamme on ollut estää onnettomuudet sekä niiden jälkeen ympäristölle ja ihmisten terveydelle aiheutuvat vahingot, jotka voivat johtua mineraaliöljyä tuottavan teollisuuden aiheuttamien jätteiden käsittelystä ja hävittämisestä. Olemme pyrkineet toteuttamaan sen asettamalla vähimmäisvaatimukset tämäntyyppisten jätteiden huollon parantamiselle.
Kaivannaisteollisuuden jätettä kertyy noin 400 miljoonaa tonnia vuodessa, mikä on 29 prosenttia yhteisön kokonaisjätemäärästä. Sen huoltoon liittyy tietenkin riskejä. Muistammehan kaikki esimerkiksi Baia Maressa ja Aberfanissa tapahtuneet onnettomuudet.
Jätehuoltoa koskevilla säännöksillä, joissa otetaan huomioon ympäristö, ei ainoastaan pienennetä jätteen määrää, vaan niillä myös kannustetaan yrityksiä investoimaan kaivannaisteollisuuteen liittyviä ympäristöasioita koskevaan tutkimukseen ja siten hankkimaan maailmanmarkkinoilla arvokasta taitotietoa, jota ne voivat analysoida. Tästä on monia esimerkkejä. Annan yhden esimerkin Itävallasta, jossa eräs yritys on välttynyt sijoittamasta kaatopaikoille noin 100 000 tonnia rakennusaineena käytettyjä mineraaleja. On kuitenkin heikkojakin kohtia, kuten direktiivin soveltamisalan epäselvyys. Tästä asiasta jättämäni tarkistus ei valitettavasti saanut enemmistön kannatusta.
Lisäksi haluan huomauttaa, että tarvitsemme vaarattomia tai pysyviä jätteitä koskevia säännöksiä, joiden on oltava suhteellisuusperiaatteen mukaisia. Tästä syystä katson, että tarkistukset 11, 13 ja 47 on hylättävä, että meidän olisi tehtävä vaihtoehtoisia ehdotuksia vaarattomia ja pysyviä jätteitä koskeviksi säännöksiksi ja että näitä käsitteitä on tarkasteltava erikseen. Myös vaarattomien tai pysyvien jätteiden sijoittaminen kaatopaikoille olisi sallittava tietyn ajanjakson ajan. 
James Nicholson (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, olen iloinen, että minulla on tilaisuus osallistua tämäniltaiseen keskusteluun. Olen erittäin huolestunut nyt esillä olevasta asiasta, koska Euroopan unioni yrittää jälleen kerran esittää ja panna täytäntöön säädösehdotuksen, jossa kaikkia mitataan samalla mitalla. En usko, että tämä voi onnistua, ja ongelmani liittyykin juuri tähän. Emme saa olla direktiiveissämme niin diktatorisia.
Kuten joku jo totesi tässä keskustelussa, kaikki kaivannaisteollisuuden käytössä olevat louhokset eivät ole samanlaisia. En lainkaan epäile sitä, että jotkin erittäin suuret teollisuusyritykset selviytyvät näistä vaatimuksista vaikeuksitta, mutta niistä koituu luultavasti erittäin suuria hankaluuksia pienyrittäjille, jotka yrittävät kehittää pieniä yrityksiä ja saada niiden toiminnan vauhtiin. En vastusta näitä vaatimuksia vaarallisen jätteen kohdalla, koska sitä on aina valvottava, mutta työpaikkoja menetetään nimenomaan pienemmissä yrityksissä, sillä ne menevät nurin.
Mielestäni meidän ei pitäisi myöskään laatia direktiivejä, joita ei panna täytäntöön samalla tavoin kaikissa jäsenvaltioissa. Minulla on tästä omakohtaista kokemusta. Olen Pohjois-Irlannista, joka kuuluu Yhdistyneeseen kuningaskuntaan, ja rajan toisella puolella Irlannin tasavallassa jäteöljydirektiiviä tulkitaan eri tavalla. Vajaan kymmenen kilometrin päässä toisistaan olevissa louhoksissa, joista toinen sijaitsee Dundalkissa ja toinen Newryssä, Euroopan unionin direktiivi pannaan täytäntöön eri tavoin, koska louhokset sijaitsevat eri jäsenvaltioissa. Yhdistyneessä kuningaskunnassa jäteöljyä pidetään vaarallisena, mutta Irlannin tasavallassa ei. Tämä pakottaa louhosten omistajat muuttamaan Pohjois-Irlannista Irlannin tasavaltaan, jotta he voivat noudattaa direktiivin säännöksiä.
Meidän ei mielestäni pidä laatia sellaisia Euroopan unionin direktiivejä, joita voidaan tulkita eri tavoin. Uskon, että näin käy tämänkin direktiivin kohdalla, eivätkä louhosten omistajat ole tyytyväisiä siihen. 
Stavros Dimas,
   .  Arvoisa puhemies, haluan kiittää kaikkia puhujia erittäin rakentavista huomautuksista ja antaa joitakin vastauksia, jotka koskevat jätettä, jota aiheutuu aiemmin mainitusta bauksiitin jalostamisesta alumiiniksi: tämä jäte kuuluu direktiivin soveltamisalaan, millä varmistetaan etenkin vesistöön kohdistuvien vaikutusten minimointi.
Mitä tulee jäsen Nicholsonin viimeiseen vanhoja käytöstä poistettuja jätealueita koskevaan huomautukseen, joka poikkeaa edellisen puhujan toteamuksesta, komissio ja neuvosto ovat yhteisessä kannassa samaa mieltä siitä, että ne on luetteloitava. Ennalleen palauttaminen on kuitenkin parasta jättää jäsenvaltioiden tehtäväksi, kun otetaan huomioon, että vesipuitedirektiiviä sovelletaan samanaikaisesti.
Mahdollisuudesta myöntää poikkeuksia muun kuin pysyvän jätteen kohdalla totean, ettei tämä koske tärkeimpiä ympäristövaatimuksia, joita sovelletaan edelleen.
Tarvitsemme tämän uuden direktiivin, jolla taataan ympäristön kannalta asianmukainen kaivannaisteollisuuden jätehuolto sekä jätealueiden jokapäiväisessä toiminnassa että suuronnettomuuden tapahtuessa. Toivon, että saamme tätä ehdotusta koskevan menettelyn päätökseen mahdollisimman nopeasti, jotta voimme taata aiempaa paremman ihmisten terveyden ja ympäristön suojelun – kuten myös jäsen Davies totesi – tavalla, joka on todellakin pragmaattinen ja jolla vastataan asianomaisten osapuolten vaatimuksiin.
Käsittelen seuraavaksi tarkistuksia. Direktiivin soveltamisalaa koskevat tarkistukset ovat erityisen tärkeitä. Tarkistuksissa 2 ja 13 poistetaan hyväksyttävät poikkeukset vaarattoman muun kuin pysyvän jätteen osalta.
Komissio ei voi hyväksyä niitä ensimmäisessä puheessa selvittämieni seikkojen vuoksi. Näistä samoista syistä komissio ei voi hyväksyä myöskään tarkistusta 11, jossa laajennetaan pysyvään jätteeseen sovellettavien säännösten soveltamisalaa, eikä tarkistusta 15, jossa poistetaan erilaiset hyväksyttävät ajanjaksot, joita jätteiden varastointialueen määrittäminen "jätealueeksi" edellyttää.
Yhteinen kanta on jo laadittu siten, että siinä on otettu huomioon ensimmäisessä käsittelyssä esitetyt merkitykselliset tarkistukset, ja siinä taataan edellytetty suhteellisuusperiaatteen noudattaminen. Tämän vuoksi emme voi kannattaa tarkistusta 47, jossa muutetaan niitä kriteerejä, joiden perusteella alueet luokitellaan A-luokkaan.
Rahoitusvakuuksien kohdalla ei voida hyväksyä tarkistusta 37, jossa vaaditaan, että komissio hyväksyy asiaa koskevat kansalliset menettelyt, koska tämä lisää byrokraattisia muodollisuuksia tuomatta mitään lisäarvoa.
Myöskään tarkistuksia 7, 38 ja 39 ei voida hyväksyä, koska alkuperäiseen tekstiin sisältyy käytännöllinen menetelmä vaadittavan rahamäärän laskemiseen.
Joissakin tarkistuksissa mainitaan nimenomaisesti vesien suojelu. Komissio katsoo, että tätä asiaa säännellään jo riittävästi vesipuitedirektiivin yleisiä säännöksiä täydentävän direktiivin säännöksillä ja yhteisön muulla jo voimassa olevalla vesilainsäädännöllä.
Voin kuitenkin tukea tarkistuksia 29, 30, 32 ja 33, joissa selvennetään sovellettavia velvoitteita ja viitataan suoraan yhteisön vesilainsäädäntöön.
Toisaalta emme voi hyväksyä tarkistusta 36, jossa tavalliset louhokset sisällytetään yhteisön säännösten soveltamisalaan vesien pilaantumisen estämiseksi. Ymmärrän parlamentin huolen, mutta tätä asiaa säännellään nähdäkseni riittävästi vesipuitedirektiivillä.
Tarkistuksessa 42 säädetään niistä velvoitteista, joita on sovellettava olemassa oleville jätealueille myönnettävän siirtymäkauden aikana, etenkin vesipuitedirektiivin noudattamista koskevasta velvoitteesta. Pidän myös tätä tarpeettomana aiemmin selvittämistäni syistä.
Yhtenä parlamentin huolenaiheena olivat saastumista aiheuttavat suljetut ja käytöstä poistetut jätealueet, jotka ovat tärkeä menneisyyden perintö. Yhteisessä kannassa todetaan, että nämä suljetut alueet on luetteloitava, mutta minusta kuitenkin tuntuu – kuten aiemmin totesin – että tarkistuksessa 40 ja siihen liittyvässä tarkistuksessa 41 asetetut lisävelvoitteet voidaan hoitaa tehokkaammin kansallisella tasolla.
Jotkin jäljellä olevista parlamentin ehdottamista tarkistuksista voidaan hyväksyä. Tarkistus 10 voi auttaa edistämään ympäristönäkökohdan liittämistä muihin politiikkoihin. Tarkistuksissa 17, 18 ja 21 täsmennetään jätehuoltosuunnitelmien sisältöä. Tarkistuksessa 27 mainitaan nimenomaisesti suojellut alueet. Komissio kannattaa näitä tarkistuksia, joilla on samat tavoitteet kuin komission ehdotuksella.
Lopuksi minulla on ilo ilmoittaa, että komissio voi hyväksyä kahdeksan tarkistusta kokonaan ja lisäksi kuusi tarkistusta periaatteessa tai osittain. Toimitan sihteeristölle täydellisen luettelon tarkistuksia koskevista komission kannoista(1).

Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna tiistaina klo 12.00.
Komissio voi hyväksyä seuraavat tarkistukset kokonaan: 14, 17, 18, 21, 29, 30, 32 ja 33.
Seuraavat tarkistukset voidaan hyväksyä osittain tai periaatteessa: 4, 10, 12, 23, 27 ja 39.
Komissio ei voi hyväksyä seuraavia tarkistuksia: 1, 2, 3, 5, 6, 7, 8, 9, 11, 13, 15, 16, 19, 20, 22, 24, 25, 26, 28, 31, 34, 35, 36, 37, 38, 40, 41, 42, 43, 44, 45, 46, 47, 48, 49 ja 50. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana komission julkilausuma vuoropuhelusta kirkkojen ja ei-tunnustuksellisten järjestöjen kanssa. 
Jacques Barrot,
   . Arvoisa puhemies, hyvät Euroopan parlamentin jäsenet, esitän teille ehdotuksen komission sekä uskonnollisten ja vakaumuksellisten yhdyskuntien vuoropuhelua koskevaksi julkilausumaksi.
Amsterdamin sopimukseen liitetyssä 11 julistuksessa todetaan, että "Euroopan unioni kunnioittaa eikä puutu siihen asemaan, joka kirkoilla ja uskonnollisilla yhdistyksillä tai yhdyskunnilla on kansallisen lainsäädännön mukaisesti jäsenvaltioissa". Lisäksi siinä todetaan, että on tärkeää kunnioittaa elämänkatsomuksellisten ja ei-tunnustuksellisten järjestöjen asemaa. Komissio jatkaa pitkää epävirallisen yhteydenpidon perinnettä ja käy tältä pohjalta vuoropuhelua kaikkien sitä haluavien kirkkojen, uskonnollisten yhdyskuntien, elämänkatsomuksellisten, ei-tunnustuksellisten, maallisten ja humanististen järjestöjen kanssa. Kaikki ovat tyytyväisiä tähän vuoropuheluun, jossa vaihdetaan ennen kaikkea tietoja ja näkemyksiä.
Komissio katsoo, että tällainen vuoropuhelu kuuluu sen ja jäsenvaltioiden kansalaisyhteiskunnan kaikkien jäsenten välisiin normaaleihin suhteisiin. Se toteaa, että perustuslakiehdotuksessa on määräyksiä, jotka täsmentävät unionin, kirkkojen ja muiden uskonnollisten tai elämänkatsomuksellisten järjestöjen välisiä suhteita. Koska nämä määräykset eivät kuitenkaan ole voimassa, komissio aikoo jatkaa vakiintunutta käytäntöä, jota kehitetään rinnakkain kaikkien komission ja kansalaisyhteiskunnan välisten suhteiden tiivistämisen kanssa. Komissio painottaa, että tässä vuoropuhelussa, joka koskee uskontoja, kirkkoja, tunnustuksellisia yhdyskuntia ja kansalaisyhteiskuntaa, noudatetaan kaikkien keskustelukumppanien tasa-arvoisen kohtelun periaatetta. Komissiossa tämä tarkoittaa sitä, että tiettyjen keskustelukumppanien kanssa järjestetään säännöllisesti tapaamisia, jotka ovat kaikille avoimia.
Mitä tulee etenkin viime aikoina esitetyissä kysymyksissä mainittuihin huolenaiheisiin, joita jotkut sellaiset parlamentin jäsenet toivat esiin, jotka halusivat tietää, miksei jotakin tiettyä humanistista järjestöä ollut kutsuttu johonkin komission puheenjohtajan kanssa järjestettyyn tapaamiseen – kyse on säännöllisiä kokouksia ennen järjestettävistä tapaamisista – komissio haluaa selventää, että kutsut tällaisiin tapamisiin riippuvat käsiteltävän aiheen erityisluonteesta. Tasa-arvoisen kohtelun periaate ei tarkoita, että kaikkien keskustelukumppanien on järjestelmällisesti osallistuttava kaikkiin tapaamisiin. Komissiolla ja sen puheenjohtajalla on itse asiassa valtuudet tarvittaessa laajentaa joitakin keskusteluja tiettyjen keskustelukumppanien kanssa.
Arvoisa puhemies, komission puheenjohtajalla oli siis keväällä erityistapaamisia uskonnollisten järjestöjen kanssa, ja hän aikoo ilman muuta järjestää tänä syksynä erityisen tapaamisen humanististen järjestöjen kanssa. 
Alojz Peterle,
   .  Ilahduin komission jäsenen komission puolesta antamasta selkeästä vastauksesta. Olen erityisen mielissäni siitä, että Euroopan komissio pitää Amsterdamin sopimukseen liitettyä 11 julistusta kimmokkeena kirkkojen ja ei-tunnustuksellisten järjestöjen kanssa käytävään vuoropuheluun eikä rajoitu julistuksen suppeaan oikeudelliseen tulkintaan. Parlamentille ei varmastikaan tarvitse selittää, että vuoropuhelu on eri asia kuin yhteistä päätöksentekoa koskeva prosessi. Olen iloinen myös vielä ratifioimatta olevan Euroopan perustuslakisopimuksen 52 artiklasta, jossa nimenomaan todetaan, että unioni käy avointa ja säännöllistä vuoropuhelua.
Vaadin avointa, laajaa ja julkista vuoropuhelua myös valmistelukunnan työskentelyssä, koska tällainen vuoropuhelu on nähdäkseni välttämätöntä ja tärkeää ja koska se lisäksi tiivistää sellaisten kansalaisten suhteita, joilla on uskonnollisia tai muita vakaumuksia, koska he pohtivat Euroopan yhteistä tulevaisuutta.
Joka tapauksessa haluan, että tämä vuoropuhelu edistää tulevaisuuteemme liittyvien uusien siteiden ja uusien ehdotusten vastuullista ja esteetöntä kehittämistä ja että se on kaukana houkuttelevasta ideologisesta suvaitsemattomuudesta, jota Euroopan historiassa on esiintynyt useaan otteeseen ja jota emme selvästi pysty vielä nykyäänkään täysin vastustamaan.
Mainitsemani julistuksen ja vielä ratifioimatta olevan perustuslakisopimuksen hengessä odotan, että komissio noudattaa toimissaan avoimia pelisääntöjä ja avoimia menettelyjä ja että se tulkitsee jatkossakin laajasti vuoropuheluun osallistuvien mukaanottoa. Tiedän, että komission on vaikea tehdä valintoja, koska vanhoja ja uusia uskonnollisia ja ei-tunnustuksellisia järjestöjä on valtava määrä, ja että valinta voi olla mahdotonta, ellei kunkin järjestön kannattajien määrää oteta jollain tavoin huomioon. Keskustelun aihetta ajatellen mielestäni on myös järkevää, että komissio on joustava valitessaan vuoropuheluun osallistuvia.
Haluan vielä todeta, että Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmä on jo pitkään ymmärtänyt tämäntapaisen vuoropuhelun tärkeyden ja on siksi järjestänyt tällaisia vuoropuheluja jo vuosien ajan. Lisäksi katsomme, että tästä vuoropuhelusta tulee entistä tärkeämpää, kun otetaan huomioon Euroopan ja koko maailman kohtaamat uudet haasteet. Tarkoitan etenkin islamin kanssa käytävää vuoropuhelua, sillä islam kiinnittää erityisen paljon huomiota keskustelukumppaniensa uskonnolliseen ulottuvuuteen. 
Proinsias De Rossa,
   Arvoisa puhemies, minun täytyy sanoa, että olen erittäin pettynyt komission julkilausumaan. On epädemokraattista rajoittaa unionin vuoropuhelu joihinkin tiettyihin uskonnollisiin järjestöihin ja sulkea maalliset järjestöt sen ulkopuolelle, kuten uusi komissio on toistaiseksi tehnyt. Komission on taattava meille, että sen käymä vuoropuhelu on tasapainoista ja avointa. Huomautan, ettei komissio ole ilmoittanut, mistä asioista se keskusteli uskonnollisten järjestöjen kanssa keväällä, eikä se kertonut meille, mistä se aikoo keskustella humanististen järjestöjen kanssa syksyllä.
Komission on taattava meille, että tämä salailu ja vaikutusvaltaisten järjestöjen etuuskohtelu takaoven kautta loppuu. Esityslistat ja pöytäkirjat on julkaistava. Emme voi hyväksyä sitä, että salaisia vuoropuheluja käydään vaikutusvaltaisten uskonnollisten järjestöjen kanssa, joista kaikki eivät hyväksy sisäisiä demokraattisia menettelyjä eivätkä kohtele kaikkia kannattajiaan tasa-arvoisesti.
Tämä on kriittinen vaihe Euroopan historiassa. Koko maailma on nyt sekasortoisessa tilassa, kun muut kuin edustukselliset ryhmät käyttävät terrorismia poliittisiin tarkoituksiin uskonnon verukkeella. Vuoropuhelu on siksi erittäin tärkeää, mutta sen on oltava avointa. Meidän on tiedettävä, mistä asioista komissio keskustelee ja kenen kanssa.
Lisäksi on tehtävä selväksi, että Euroopan demokratia perustuu periaatteeseen, jonka mukaan Euroopan unioni sekä kaikkien jäsenvaltioiden parlamentit ja toimeenpanovallan käyttäjät eivät ole riippuvaisia mistään uskonnollisesta opista. Tämä riippumattomuus on paras tapa puolustaa Euroopan demokratiaa ja nimenomaan kaikkien uskontokuntien jäseniä. Tämän periaatteen vakiinnuttaminen on kestänyt vuosisatoja, eikä siitä voida luopua, jos haluamme välttää vaarallisen taantumisen Euroopassa. 
Graham Watson,
   .  Arvoisa puhemies, suhtaudun myönteisesti komission jäsenen julkilausumaan. Liberaalidemokraatit vastustivat sitä, että perustuslakiin sisällytetään maininta kristillisestä perinteestä, koska Euroopan unionilla on myös juutalaisia, islamilaisia ja maallisia perinteitä. Emme vastusta 52 artiklaa, jossa valtio velvoitetaan käymään vuoropuhelua uskonnollisten ryhmien kanssa. Cavourin kuuluisan sanonnan "vapaa kirkko vapaassa valtiossa" olisi oltava kirkon ja valtion suhteiden perustana.
Taantumista ei ole kuitenkaan havaittavissa vain Atlantin toisella puolella: joissakin jäsenvaltioissa ehdotetut konkordaatit pyhän istuimen kanssa osoittavat, että kirkon ja valtion välistä jakoa on vahvistettava Euroopassa. Kirkon ja valtion suhteiden on perustuttava keskinäiseen kunnioitukseen. Yksi maallisen valtion ongelmista on, että kunnioitus vaihtuu joskus välinpitämättömyydeksi uskonnollisia ryhmiä kohtaan ja toisinaan jopa halveksinnaksi. Usko on oleellinen osa ihmisluonnetta. Monille kansalaisille usko on osa omaa kehittymistä, ja sekä EU:n että kansallisen tason hallintojen on arvostettava ja kunnioitettava kaikkien henkilökohtaista vakaumusta sekä sen ilmenemistä eri uskonnollisissa yhdyskunnissa. 
Jean Lambert,
   .  Arvoisa puhemies, komissio antoi meille äsken erittäin niukan selvityksen. Asia olisi voitu kuvailla meille huomattavasti yksityiskohtaisemmin. Yhdyn myös muiden puhujien huomautuksiin kirkon ja valtion erosta ja toivon, että se toteutuisi myös kotimaassani.
Jotkut meistä ovat esittäneet kysymyksiä, koska olemme huolissamme esimerkiksi silloin, kun joillekin uskonnolisille järjestöille myönnetään varoja niiden järjestämiin tapahtumiin, eikä ole lainkaan selvää, millä perusteilla kyseinen päätös on tehty ja sovelletaanko samoja arviointiperusteita muihin järjestöihin, olivatpa ne uskonnollisia tai eivät.
Kysymyksiä herää myös siitä, miten järjestöt viestittävät komissiolle halukkuudestaan osallistua tällaisiin vuoropuheluihin ja mitä perusteita komissio on asettanut tiettyjen järjestöjen osallistumiselle. Meidän on vältettävä tiettyjen uskontojen ryhmittyminen tiettyjen asioiden ympärille ja varmistettava, että meillä on erittäin laaja vuoropuhelu useissa kysymyksissä.
Monet meistä haluaisivat myös tietää, kuka päättää näiden neuvottelujen esityslistasta. Tällä hetkellä on ilmassa monia vaikeita poliittisia kysymyksiä, jotka koskevat esimerkiksi sitä, miten saavutamme vuosituhannen tavoitteet ja sukupuolten tasa-arvon. Olisi siksi hyödyllistä tietää, miten esityslistoista päätetään ja kenet kutsutaan milläkin perusteella. Yhdyn siihen, mitä kollegani De Rossa sanoi esityslistojen julkaisemisen tarpeesta huolien lieventämiseksi. 
Bastiaan Belder,
   .  Arvoisa puhemies, tässä keskustelussa jätetään huomiotta kolme periaatteellista asiaa. Kirkot ovat ensinnäkin julkisoikeudellisia yhteisöjä eivätkä mitään yksityisiä yhdistyksiä. Tästä syystä kirkon palvelut ovat julkisia ja kaikkien käytettävissä. Valtion ja kirkon suhteella on ollut tärkeä merkitys länsimaisen valtiosääntöoikeuden historiassa. On elintärkeää, että hyvä julkishallinto ja terve julkinen moraali liittyvät erottamattomasti toisiinsa. Pelkät menettelyt eivät riitä. Jokainen, joka kiistää tämän perusperiaatteen, uhkaa demokraattisten yhteiskuntiemme olemassaoloa.
Toiseksi kutsuessaan eri elimiä osallistumaan tähän vuoropuheluun komission olisi hyvä erottaa uskonto ja ideologia toisistaan. Uskonto on luonteeltaan transsendentaalista ja ideologia immanenttista. Ideologia on uskonto, jossa ei ole jumalaa, kvasiuskonto, jota ihmisten halut motivoivat ja hallitsevat. Ideologia ei suo ihmisille vapautta ja johtaa kaikenlaiseen orjuuteen.
Varoitan komissiota sekä parlamentin liberaaleja ja sosiaalidemokraatteja liittämästä näitä kahta täysin eri käsitettä toisiinsa, sillä historia osoittaa, että siitä syntyy sosiaalinen katastrofi.
Lopuksi totean, että tähän tapaukseen sovellettava oikeudellinen väline on Amsterdamin sopimus ja sen 11 julistus, jota komission jäsen hetki sitten lainasi. Teiltä on kenties päässyt unohtumaan, että Ranskassa ja Alankomaissa toimitettujen kansanäänestysten jälkeen perustuslakisopimus kuuluu todellakin menneisyyteen. 
Ryszard Czarnecki (NI ).
    Arvoisa puhemies, Marx kerran totesi, että uskonto on oopiumia kansalle. Siitä on kulunut 150 vuotta, eikä tällaisissa absurdeissa väitteissä ole enää mitään mieltä. Kaikkien uskontokuntien kirkot, katolinen kirkko mukaan luettuna, ovat osa Eurooppaa. Ne ovat paitsi osa Euroopan historiaa myös osa sen nykypäivää, koska nimenomaan kirkot muovaavat valtioidemme kansalaisia. Kirkkojen välisestä vuoropuhelusta tai jopa yhteistyöstä hyötyvät ensimmäiseksi yhteisöt ja kansat.
Voin antaa monia myönteisiä esimerkkejä katolisen kirkon ja muiden kirkkojen toiminnasta kotimaassani Puolassa. Wrocławin kaupungissa kotini lähellä on neljä uskonnonharjoituspaikkaa, nimittäin katolinen kirkko, ortodoksinen kirkko, protestanttinen kirkko ja juutalainen synagoga. Kaikki nämä eri uskonnot esiintyvät rinnakkain kaupungissamme ja tekevät yhteistyötä Wrocławin viranomaisten kanssa, ja tämä on hieno esimerkki hyvästä yhteistyöstä.
Viime aikoina Yhdysvalloissa, etenkin New Orleansissa, olevat kirkot ovat osoittaneet pystyvänsä parempaan kuin avuton valtion hallinto. 
Michael Cashman (PSE ).
    Arvoisa puhemies, aluksi haluan huomauttaa, että organisoituja uskontoja on ollut vasta noin 2 000 vuotta, ja vaarana on se, että ne ylennetään asemaan, joka ei kuulu niille. On ilman muuta käytävä vuoropuhelua, mutta sitä on käytävä samalta pohjalta kuin minkä tahansa valtiosta riippumattoman järjestön kanssa. Meidän on ehdottomasti varmistettava, että uskonto ja politiikka pysyvät erillään.
Uskonnot ovat saaneet paljon aikaan kansalaisten hyväksi, mutta ne ovat myös vastustaneet edistysaskeleita. Kotimaassani organisoitu uskonto on vastustanut jokaista naisten, lesbojen ja homojen oikeuksissa tapahtuvaa edistystä. Edellinen puhuja puhui orjuudesta. Kun Yhdysvalloissa pyrittiin lopettamaan orjuus, uskonnot todellakin yrittivät estää sen poistamisen.
Tämän vuoksi on käytävä vuoropuhelua, jossa selvitämme niille, mitä me – toimielimet – aiomme tehdä ja jossa kuuntelemme niiden näkemyksiä siitä, miksi meidän olisi mukautettava toimiamme tai muututtava. Meillä on kuitenkin oltava rohkeutta edistää asioita yleisestä mielipiteestä ja kaiken edistyksen estävistä uskontoryhmistä riippumatta.
Näiden tapaamisten pöytäkirjat, osanottajalistat ja tapaamisissa annetut suositukset on saatava julkiseen levitykseen. Ellei näin tehdä, kiinnitän jäsenten huomiota asetukseen (EY) N:o 1049/2001, jolla taataan toimielinten ja niiden perustamien virastojen hallussa olevien, vastaanottamien tai laatimien asiakirjojen saaminen yleisön tutustuttavaksi. 
Sophia in 't Veld (ALDE ).
    Arvoisa puhemies, pelkäänpä, ettei komission jäsenen Barrot'n julkilausuma saanut minua lainkaan vakuuttuneeksi. Pitää paikkansa, että uskonnonvapaus on perusoikeus Euroopan unionissa, mutta kirkon ja valtion ero on yksi nyky-yhteiskuntamme perusperiaatteista. Arvoisa komission jäsen Barrot, teidän maassanne maallisuuden periaate on yksi tasavallan kulmakivistä. Muistutan teille, että tätä periaatetta korostetaan voimakkaasti myös useimmissa jäsenvaltioissa parhaillaan käytävässä islamia koskevassa keskustelussa. Emme saa soveltaa kahdenlaisia sääntöjä, vaan meidän on sovellettava samoja sääntöjä itseemme.
Uskonnolliset ja ei-tunnustukselliset järjestöt ovat tärkeä ääni yhteiskunnassa, minkä vuoksi EU:n on syytä käydä vuoropuhelua näiden järjestöjen kanssa. Tällaisen vuoropuhelun on kuitenkin täytettävä tavanomaiset avoimuuden kriteerit, joita sovelletaan kaikkiin EU:n toimielinten toimiin. Suljetut tapaamiset puheenjohtaja Barroson tarkoin valitsemien järjestöjen kanssa eivät suoraan sanoen ole avoimia, eikä niissä oteta kaikkia tasapuolisesti huomioon.
Kirkkojen kanssa käytävän vuoropuhelun on oltava avointa, kuten useat kollegat ovat todenneet. Esityslistat ja pöytäkirjat on julkaistava Internetissä. Tapaamisten on oltava julkisia, ja osanottajista on laadittava luettelo, jonka on oltava tasapainoinen osallistuvien järjestöjen kannalta.
Vuoropuhelu on järjestettävä samoin perustein kuin muun kansalaisyhteiskunnan kanssa käytävä vuoropuhelu, ja kansalaisyhteiskunnan olisi mielestäni hyvä olla oleellinen osa tätä vuoropuhelua. Voiko Euroopan komissio taata, että se noudattaa näitä periaatteita? Ellei se voi, voiko se kertoa meille, millaisia arviointiperusteita se soveltaa tähän vuoropuheluun ja voiko se toimittaa meille ne kirjallisena?
Lopuksi totean, että vastatessaan parlamentin esittämään kysymykseen puheenjohtaja Barroso lupasi järjestää vuoropuhelun EU:n perustuslain hengessä, vaikkei se olekaan vielä voimassa. Tästä lupauksesta huolimatta ja edeltäjästään Prodista poiketen puheenjohtaja Barroso on kutsunut koolle kokouksia, joihin humanisteja ei ole otettu mukaan – arvoisa komission jäsen Barrot, totesitte itse tämän, eikä se näytä teidän mielestänne olevan mikään ongelma, mutta minusta se on. Barrosolla on sanottu olleen useita tapaamisia katolisen kirkon, eritoten Vatikaanin edustajien kanssa, ja hän on näin ollen asettanut yhden tietyn uskonnon etuoikeutettuun asemaan. Pelkäänpä, ettei selityksenne ole tyydyttävä. 
Véronique De Keyser (PSE ).
    Arvoisa puhemies, olen pöyristynyt siitä, miten ajattelemattomasti komissio on käynyt vuoropuheluaan kirkkojen ja ei-tunnustuksellisten järjestöjen kanssa. On ensinnäkin totta, että komissio sanoo unohtaneensa säännöllisesti kutsua Euroopan humanistiliiton tähän vuoropuheluun, mutta rohkeni kutsua sen tilalle scientologiakirkon, joka on merkitty uskonlahkoksi eri Euroopan valtioissa. Minkä kriteerien perusteella tätä vuoropuhelua käydään? Otetaanko uskonlahkot vastedes mukaan? Mistä aiheista keskustellaan? Pyydän täydellistä avoimuutta tässä asiassa. Vuoropuhelun lisäksi esillä on nyt rahoituskysymys. Haluan palata Maailman nuorisopäiviin. En voi uskoa silmiäni. On todellakin paavi Johannes Paavali II:n viimeinen ihme, että parlamentin kielteinen kanta Maailman nuorisopäivien rahoittamisesta toimitetussa äänestyksessä muuttuu hyväksynnäksi komission arveluttavan oikeudellisen taktikoinnin jälkeen. Tämä voittaa Kaanaan häät. Ketä tässä oikein yritetään jujuttaa? Ensin minulle sanotaan: "Ei hätää, paavi maksaa matkansa itse." Sitten sanotaan vielä rauhoittelevampaan sävyyn: "Euroopan unioni ei maksa ehtoollisleipiä vaan ainoastaan osanottajien maidot." Meistä on siis tullut Vatikaanin lypsylehmä. Arvoisa puhemies, vakavammin puhuen muistutan komissiolle kaikella kunnioituksella, jota tunnen Kölniin hengellisyyttä ja toivoa etsimään tulleita nuoria kohtaan, että uskonnolla ei ole monopolia tässä keskustelussa. Maallisessa järjestelmässä mietitään samoja kysymyksiä: ne ovat meidän sivilisaatiomme kysymyksiä. Tästä syystä ehdotan, että vuoden 2006 talousarviosta myönnetään varoja sellaisten tapaamisten järjestämiseen, joissa käsitellään maallisuutta ja humanismia eurooppalaisten kaupunkien verkostossa. 
Marco Pannella (ALDE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, tarkalleen sata vuotta sitten Ranskan pääministeri Emile Combe totesi kansalliskokouksessa: valloitettuaan kirkon Vatikaani haluaa valloittaa nyt valtiot. Siitä on sata vuotta!
Nykyään Vatikaanivaltio on uskonnollinen, tosiasiassa valtion "järjestö", jota suositte vuoropuheluissanne. Nimenomaan tämä valtio on kahden viimeisimmän – nykyisen ja edellisen – edustajansa kautta jatkuvasti loukannut demokraattisia parlamentteja ja itse demokratiaa väittäessään, että ne, jotka säätävät lakeja – kuten kansalaisyhteiskunta parhaillaan tekee puolustaessaan elämän perusoikeuksia – nämä ihmiset, te ja me, olemme natsien vallanperijöitä. Hiljaisuus, jolla otatte vastaan nämä keskustelukumppanit, on häpeällistä. Sanon aivan suoraan, että jos tämä on Eurooppa, se on edelleen Vatikaanin Eurooppa eikä niiden Eurooppa, jotka uskovat vapauteen ja uskontoon. 
Jacques Barrot,
   .  Arvoisa puhemies, olen kuunnellut puheenvuoroja tarkkaavaisesti.
Haluan aluksi pikaisesti huomauttaa, että komission www-sivustolla julkaistiin tiedotus, jossa tiedotettiin tarkasti tästä keväällä järjestystä tapaamisesta. Haluan lisäksi selventää, että komissio voi vastata kaikkiin osanottajalistoja koskeviin kysymyksiin asiakirjojen julkista saatavuutta koskevan asetuksen (EY) N:o 1049/2001 mukaisesti. Tämä on ensimmäinen käytännön asioita koskeva huomautus. Olette oikeassa siinä, että vuoropuhelun on oltava avointa ja että asiat on tehtävä todella selväksi kaikille niille, jotka saattavat ihmetellä jotakin.
Parlamentti painottaa voimakkaasti vuoropuhelun tarvetta tietenkin sillä ehdolla, että vuoropuhelu on tasapainoista ja avointa. Voinen sanoa, että tämä on komission puheenjohtajan tavoitteena. Ei ole mitään syytä suosia jotain tiettyä yhdyskuntaa tässä vuoropuhelussa. Voin vahvistaa, että tänä syksynä järjestetään erityistapaaminen kansalaisyhteiskunnan ei-tunnustuksellisten edustajien, erityisesti humanistisen liikkeen edustajien, kanssa. Komissiolla on siis halua käydä tasapainoista vuoropuhelua.
Itse en ole vakuuttunut niinkään Emile Comben tietyistä huomautuksista, vaan minut on saanut vakuuttuneeksi eräs poliitikko, jonka teoksia olen lukenut paljon ja jota olen arvostanut kovasti. Hän on Aristide Briand, joka itse asiassa toi meille kirkon ja valtion eroa koskevan lain, ja mielestäni hänen ansiostaan tätä lakia kunnioitettiin suuresti silloin, kun se hyväksyttiin. Tämän päivän kansalaisyhteiskunnassa on mielestäni välttämätöntä, että sekä EU:n että jäsenvaltioiden hallinnot ovat yhteydessä kansalaisyhteiskuntaan, jossa epäilemättä erilaiset mutta toisiaan kunnioittavat uskonnot ilmaisevat itseään. Täten voin myös todeta, että uskonlahkoihin liittyvää ilmiötä on tietenkin torjuttava erittäin päättäväisesti.
Halusin vain sanoa nämä asiat siinä toivossa, että tätä vuoropuhelua voitaisiin kehittää noudattaen kaikkia niitä ehtoja, joita pidätte oikeutettuina. 
Michael Cashman (PSE ).
    Arvoisa puhemies, ei pidä paikkaansa, mitä komission jäsen totesi asetuksesta (EY) N:o 1049/2001. Olen toiminut kyseisen asetuksen esittelijänä. Osanottajalistan lisäksi voidaan pyytää pöytäkirja, esityslistat, tehdyt päätökset ja mitä tahansa muuta aineistoa, joka on olemassa tai josta on keskusteltu. Pyydettyjä asiakirjoja voidaan kieltäytyä toimittamasta vain poikkeuksia koskevan 4 artiklan ja arkaluonteisia asiakirjoja koskevan 9 artiklan nojalla. Vakuutan parlamentin jäsenille, ettei osanottajalista ole ainoa asiakirja, johon parlamentilla ja kansalaisilla on mahdollisuus tutustua. 
Jacques Barrot,
   . Esitän oman huomautukseni äskeisestä toteamuksesta. Komissiolla ei ole tarkoitus leikkiä piilosta tässä asiassa. Kaiken vuoropuhelun, joka voidaan määritellä vaihdoksi, on oltava julkista niille, jotka haluavat sen olevan julkista. Tämä on täysin Euroopan unionin toimielinten hengen mukaista. 
Puhemies.
    Keskustelu on päättynyt. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana komission julkilausuma lentoturvallisuudesta. 
Jacques Barrot,
    Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, elokuun aikana kaupallisen lentoliikenteen tilannetta synkensi kuusi eri puolilla maailmaa tapahtunutta suuronnettomuutta. Kaikissa oli mukana eurooppalaisia matkustajia. Esitän koko komission puolesta osanottoni uhrien perheille ja ilmaisen heille syvän myötätuntomme näiden traagisten tapahtumien johdosta.
Komissio reagoi onnettomuuksiin välittömästi tiivistämällä yhteyksiään asianomaisten jäsenvaltioiden siviili-ilmailuviranomaisiin saadakseen kaikki olennaiset tiedot. Komissio lähetti Kyprokseen asiantuntijaryhmän arvioimaan paikallisen lentoliikenteen tilannetta ja määrittelemään sen erityistarpeet ja -ongelmat. Komission myötävaikutuksella Romaniassa elokuun 27. päivänä kokoontuneet Euroopan siviili-ilmailualan pääjohtajat hyväksyivät toimintaohjelman. Näiden toimien lisäksi meidän on kuitenkin jatkettava määrätietoisesti lentoturvallisuuden parantamista, jotta voimme vahvistaa matkustajien luottamusta ja ottaa huomioon lentoliikenteen nopean kasvun.
Yhteisössä toteutettavat toimet ovat ratkaisevia. Liikenteen alalla tehdyn alustavan ehdotuksen päätavoitteena oli nimenomaan lentoturvallisuuden parantaminen. Perussopimusten noudattamista valvova komissio seuraa tiiviisti, panevatko kaikki jäsenvaltiot yhteisön nykyisen lainsäädännön asianmukaisesti täytäntöön. Samalla se velvoittaa Euroopan lentoturvallisuusviraston suorittamaan jäsenvaltioiden toimivaltaisia viranomaisia koskevia tarkastuksia. Kyseisten viranomaisten on ehdottomasti suoritettava kaikki vaaditut tarkastukset ja ohjattava niihin riittävästi voimavaroja.
Korostan lainsäädäntöaloitteiden jatkamista ja vahvistamista. Avoimuutta on edistettävä matkustajien edun vuoksi, ja sitä varten yhteisön on laadittava musta lista, johon merkitään kaikki lentokieltoon asetetut lentoyhtiöt. Tällä tavoin olisi mahdollista saattaa asia yleiseen tietoon ja välttää toisistaan poikkeavat käytännöt eri jäsenvaltioissa. Kieltotoimenpiteitä on noudatettava koko EU:n alueella, ja ne on pantava täytäntöön yhteisten perusteiden mukaisesti. Näin ollen komission on kyettävä saattamaan jäsenvaltioissa päätetyt kieltotoimenpiteet nopeasti voimaan koko EU:n alueella: kaikilla EU:n kansalaisilla on oltava samanlaiset takeet.
Helmikuussa Euroopan parlamentin käsiteltäväksi jätetty ehdotus asetukseksi lentoliikenteen harjoittajan ilmoittamisesta antaa mahdollisuuden tällaisen toimenpiteen pikaiseen täytäntöönpanoon, ja tässä vaiheessa kiitän liikenne- ja matkailuvaliokunnan esittelijää De Veyracia, jonka aloitteesta komission ehdotusta täydennettiin. Myös ministerineuvosto hyväksyi ehdotuksen periaatteessa. Liikenne- ja matkailuvaliokunnan työn ansiosta – kiitän samassa yhteydessä myös sen puheenjohtajaa Costaa – saamme käyttöömme paljon monipuolisemman järjestelmän.
Toinen näkökohta koskee kolmansien maiden ilma-alusten valvontamekanismeja, joita on tehostettava välittömästi. Asematasotarkastusten on oltava perinpohjaisempia ja tarkemmin kohdennettuja. Tästä syystä komissio esittää aivan lähiaikoina ehdotuksia, joiden tavoitteena on siirtää ulkomaalaisten ilma-alusten turvallisuuden arviointitoimet – tarkoitan Safa-ohjelmaa – Euroopan lentoturvallisuusviraston vastuulle ja ottaa käyttöön jäsenvaltioiden, Euroopan lentoturvallisuusviraston ja komission välinen varhaisvaroitusjärjestelmä.
Kolmanneksi yhteisöllä on oltava käytössään johdonmukainen ja yhtenäinen säännöstö, joka kattaa kaikki turvallisuuteen liittyvät kysymykset, ja näiden sääntöjen laatiminen ja täytäntöönpano edellyttävät Euroopan lentoturvallisuusviraston aseman vahvistamista. Tässä yhteydessä ehdotan syksyllä uutta asetusta viraston toimivallan laajentamiseksi kolmansien maiden lentotoimintoihin, lentäjien lupakirjoihin ja ilma-aluksiin. Toimivaltansa laajentamisen ansiosta Euroopan lentoturvallisuusvirasto voi varmistaa tehokkaasti sekä unionin että kolmansien maiden lentoliikenteen harjoittajien valvonnan.
Arvoisa puhemies, neljännessä ja viimeisessä huomautuksessani korostan, että unionin lentoturvallisuusjärjestelmän vahvistamisen lisäksi on toteutettava kolmansia maita ja kansainvälistä siviili-ilmailujärjestöä ICAO:ta koskevia toimia. Euroopan unionin ulkopuolella voimassa olevia turvallisuusnormeja on tiukennettava. Euroopan unioni on valmis jatkamaan teknistä tukeaan kehitysmaille ja vahvistamaan asemaansa ICAO:ssa. Juuri tänä aamuna luonani vieraili erään Latinalaisen Amerikan maan hallituksessa toimiva ministeri, jolle ilmoitin, että olemme asianomaisten valtioiden käytössä auttaaksemme niitä tehostamaan teknistä yhteistyötä tällä alalla. Toivon myös – sanon tämän parlamentin kuullen – että Euroopan unioni voisi olla mukana ICAO:n varsinaisessa toiminnassa juuri pystyäkseen ratkaisevammin vaikuttamaan turvallisuuden parantamiseen.
Hyvät parlamentin jäsenet, lyhyesti sanoen Euroopan unioni oli jo ennen kesän vakavia onnettomuuksia ottanut tässä matkustajille ilmoittamista koskevassa asetusluonnoksessa huomioon sen, että matkustajien on ehdottomasti voitava saada tietoonsa lentoliikenteen harjoittaja. Toivon, että parlamentti ja jäsenvaltiot hyväksyvät pikaisesti koko ehdotuksen, jota valiokuntanne on täydentänyt. Tällä tavoin saisimme vuoden loppuun mennessä käyttöömme kaikissa jäsenvaltioissa yhdenmukaistettujen kriteerien perusteella laaditun mustan listan. Näin pystyisimme ratkaisevalla tavalla parantamaan lentoliikenteen turvallisuutta. 
Christine De Veyrac,
   . – Tämän kesän murheelliset tapahtumat ja se, mikä jälleen toistui tänä aamuna, velvoittavat meitä – kuten te, arvoisa komission jäsen, totesitte – toteuttamaan pikaisesti uusia toimenpiteitä lentomatkustajien turvallisuuden ja heille suunnatun ilmoituskäytännön parantamiseksi. Päinvastoin kuin viimeaikaisista onnettomuuksista voisi päätellä, lentoliikenteen turvallisuus ei ole vuosien myötä heikentynyt, ja lentokone on edelleen ylivoimaisesti maailman turvallisin liikenneväline; rehellisyyden nimessä on todettava, että riskien täydellinen poistaminen on mahdotonta.
Lentoliikenteen voimakas kasvu saattaisi lisätä lento-onnettomuuksien ja kuolonuhrien määrää, ja jotkut asiantuntijat ennustavat onnettomuuksien lukumäärän kasvavan vuoteen 2020 mennessä keskimäärin jopa yhteen onnettomuuteen viikossa. Tätä ei voida hyväksyä. Tarvitaan nopeita ja tehokkaita toimia, ja parlamentilla ja Euroopan unionilla on velvollisuus taata eurooppalaisten turvallisuus parhaalla mahdollisella tavalla. Siksi meidän on Yhdysvaltojen tavoin korjattava nykyiset puutteet ja suunniteltava Kansainvälisen siviili-ilmailujärjestön (ICAO) rinnalle eurooppalainen järjestelmä, joka parantaisi lentoturvallisuutta entisestään.
Tiistaina liikenne- ja matkailuvaliokunnalle esittelemässäni mietintöluonnoksessa vaadin muun muassa, että puolueettomien turvallisuusperusteiden nojalla laadittaisiin koko EU:n alueella voimassa oleva musta lista. Käyttäjien kannalta tyydyttävin ratkaisu on julkaista ainoastaan yksi yhteisön tason luettelo, jota jäsenvaltiot pitävät ajan tasalla, mutta jota sovelletaan koko EU:n ilmatilaan riippumatta toimenpiteen alulle panneesta jäsenvaltiosta. Jotta lentokieltoon asetettujen yhtiöiden luettelo tulisi varmasti voimaan koko EU:n alueella – te, arvoisa komission jäsen, mainitsittekin tämän – yhteisön on laadittava sen perustana käytettävät kriteerit.
Nämä puolueettomiin turvallisuusnäkökohtiin pohjautuvat yhteiset perusteet määrittelisi komissio jäsenvaltioiden asiantuntijoista koostuvan ryhmän avustuksella. Jokainen mustaan listaan merkitty lentoyhtiö asetettaisiin lentokieltoon koko EU:n alueella, sillä on täysin mahdoton ajatus, että sellainen yhtiö, jonka toiminnassa on havaittu puutteita, saisi harjoittaa matkustajaliikennettä. Eurooppalaisille on taattava sama turvallisuustaso riippumatta siitä, miltä yhteisön kentältä heidän lentonsa lähtee. Ehdotetun järjestelmän avulla voitaisiin sekä koordinoida tiiviimmin jäsenvaltioiden siviili-ilmailuviranomaisten toimintaa että säilyttää kyseisten viranomaisten rooli turvallisuustoimenpiteiden alullepanijoina.
Mietinnön toisessa osassa käsitellään velvoitetta ilmoittaa matkustajille lennosta vastaava lentoliikenteen harjoittaja, sekä heille tietyissä tapauksissa kuuluvia oikeuksia. On myös toivottavaa uskoa Euroopan lentoturvallisuusvirastolle (EASA) pikaisesti päävastuu kansainvälisten ja yhteisön lentoturvallisuusnormien noudattamisen valvonnasta antamalla sen tehtäväksi kolmansien maiden lentoyhtiöiltä vaadittavien turvallisuustodistusten myöntäminen. Siksi Euroopan komission on ehdotettava viraston toimivaltuuksien laajentamista, ja olen iloinen kuultuani komission jäsenen Barrot'n ilmoituksen kyseisen ehdotuksen esittämisestä syksyn aikana. EASA:n pitäisi myös voida valvoa lukuisia kansallisia siviili-ilmailuviranomaisia, suorittaa tarkastuksia ja jopa ylläpitää eurooppalaista tietokantaa, johon olisi koottu tiedot kaikista jäsenvaltioiden suorittamista ilma-alusten tarkastuksista.
Lopuksi ilmaisen tyytyväisyyteni siihen, että äänestystä, joka tästä mietinnöstä oli määrä toimittaa tammikuun täysistunnossa, on voitu aikaistaa marraskuulle, jolloin – mikäli mietintö hyväksytään toiveeni mukaisesti ensimmäisessä käsittelyssä – asetus voidaan hyväksyä liikenneneuvoston kokouksessa 5. joulukuuta, toisin sanoen ennen vuoden loppua. 
Jörg Leichtfried,
   . – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvä esittelijä De Veyrac, hyvät kollegat, Euroopan unioni on epäilemättä saavuttanut lentoturvallisuuden alalla paljon, mutta ei varmastikaan vielä riittävästi. Jo pelkästään elokuun aikana sattui viisi onnettomuutta, ja syyskuun ollessa vasta alussa on sama jälleen toistunut. Tästä käy jälleen selvästi ilmi paitsi se, että keskustelu komission ehdotuksesta lentomatkustajille ilmoittamista koskevaksi asetukseksi on surullisen ajankohtainen, myös se, että lentoliikenteen alan turvallisuuden parantamiseksi on pikaisesti laadittava sääntöjä.
Esittelijä on asetusehdotuksesta laatimassaan mietinnössä huomioinut turvallisuusnäkökohdat paljon komission ehdotusta perusteellisemmin, ja esitänkin siitä hänelle erityiskiitokset. Olen varsin tyytyväinen siihen, että mietinnössä vaaditaan yhden yhteisen, yhdenmukaisiin ja puolueettomiin kriteereihin perustuvan listan laatimista sekä lentoyhtiöiden asettamista lentokieltoon kyseisen luettelon nojalla. Monet niistä lentoyhtiöistä, jotka eivät noudata eurooppalaisia turvallisuusnormeja, ovat paljon kiinnostuneempia voitoista kuin lentämisestä; niiden nimet on merkittävä listalle ja julkistettava ja niitä on rangaistava.
On aivan perusteltua mainita ja esitellä tässä vaiheessa Ranskan ja Belgian uusin aloite, jonka mukaan sekä Ranskan että Belgian ilmatilassa lentokieltoon asetetuista yhtiöistä on julkaistava luettelo. Todettakoon, että tämä osoittaa jälleen kerran kriteerien ja listan yhdenmukaistamisen merkityksen; mikään lentoyhtiö ei esimerkiksi esiinny sekä Ranskan että Belgian luettelossa. Koska on selvää, etteivät Euroopan kansalaiset matkusta pelkästään EU:ssa, on mielestäni välttämätöntä voida merkitä tähän luetteloon kansainvälisiä lentoyhtiöitä, sillä muuten tällä tiedolla ei ole matkustajille todellista merkitystä. Matkustajille on myös ilmoitettava, kuka lennosta vastaa, ja heidän on saatava paremmin ja helpommin tietoa turvallisuuspuutteista. On selvää, että matkustajien on voitava huolineen kääntyä yhden ja saman henkilön puoleen tai että heidän asioidensa hoitamisesta vastaa yksi tietty henkilö.
Koska asetus ilman seuraamuksia on kuitenkin tehoton, matkustajien on voitava tehdä omat johtopäätöksensä. Olisi johdonmukaista, että heillä olisi oikeus peruuttaa varauksensa ja saada lipun hinnan lisäksi korvausta. Lentokieltojen lisäksi lentoyhtiöille on voitava määrätä esimerkiksi hallinnollisia rangaistuksia, mikäli ne laiminlyövät ilmoittamisvelvoitteen. Olen iloinen siitä, että komissio todennäköisesti tukee tätä ehdotusta ja että kaikki parlamentin jäsenet myöntävät, että on välttämätöntä saattaa tämä asetus mahdollisimman pian osaksi kansallista lainsäädäntöä. 
Paolo Costa,
   . – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, lisään vain muutaman seikan siihen, mitä esittelijä De Veyrac sanoi. Hän esitteli mietintönsä valiokunnassa erinomaisesti, ja toivon, että hyväksymme sen mahdollisimman pian.
Ennen tämän vuoden elokuuta olimme todennäköisesti kaikki tyytyväisiä kansainväliseen lentoturvallisuustilanteeseen ja EU:n ilmeiseen etulyöntiasemaan tällä alalla. Syynä tähän on se, että sen säännöt ovat Kansainvälisen siviili-ilmailujärjestön (ICAO) sääntöjä tiukemmat, että standardointi ja ilma-alusten tarkastukset on nyt kokonaisuudessaan annettu Euroopan lentoturvallisuusviraston tehtäväksi ja että meillä on lähitulevaisuudessa mahdollisuus käsitellä myös lentorahtiliikennejärjestöihin ja miehistöön liittyviä kysymyksiä.
Elokuussa 2005 tapahtuneet lento-onnettomuudet kuitenkin edellyttävät meiltä kiireellisempiä ja tavoitteellisempia toimia. Emme saa jättää vastaamatta tähän pakottavaa tarpeeseen, sillä uhrien määrä kasvaa jatkuvasti: Indonesiassa tänään sattunut vakava onnettomuus merkitsee, etteivät elokuun murheet ole vielä ohi.
Kun kaikki nämä seikat otetaan huomioon, meidän on mielestäni myönnettävä, että lentoturvallisuus on muiden alojen joukossa ehdottomasti etusijalla. Tähän päämäärään on pyrittävä kiinnittämättä liikaa huomiota kansalliseen toimivaltaan – jolla ei nyt ole merkitystä – ja meidän on luovuttava toistaiseksi melko hitaasti edenneestä tavoitteiden ja menettelyjen määrittelystä, koska sekään ei ole järkevää.
Nykyisin lentoliikenne lisääntyy nopeasti, ja ihmiset turvautuvat siihen, mitä on saatavilla ja käyttävät kaikenlaisia ilma-aluksia, mutta riskit käyvät yhä ilmeisemmiksi. Tehtävää on paljon, ja meidän on toimittava nopeasti. Euroopan unionin tulevaisuudesta käytävässä keskustelussa on mielestäni tullut esiin yksi unionin toimivaltaan kuuluva ala, joka aivan selvästi kuuluu yhteisön vastuulle, ja se on nimenomaan turvallisuus. Tätä linjaa on noudatettava, jotta jäsenvaltiotkin ymmärtävät, että niiden toimivallan mahdollisimman nopea siirtäminen Euroopan unionille tällä alalla on kaikkien kannalta paras ratkaisu ja mahdollistaa tehokkaamman toiminnan.
Mitä voimme tehdä heti? Voimme panna täytäntöön komission ehdotuksen, jonka mukaan matkustajille on ilmoitettava tarkat tiedot käytössä olevasta ilma-aluksesta tarjoamalla heille lisätietoa.
Jos onnistumme lopulta tämän mietinnön avulla takaamaan, että kaikki soveltavat samoja valvontaperusteita ja turvallisuusnormeja ja että koko EU:ssa on käytössä sama sääntöjä rikkovista yhtiöistä laadittu musta lista, johon lisätään ja jolta poistetaan nimiä puolueettomin ja avoimin perustein, olemme muuttaneet alun perin kuluttajien käyttöön tarkoitetun apuvälineen todelliseksi turvallisuuden alan toimintavälineeksi. Tiedämme, että se ei riitä: komission on samanaikaisesti esitettävä kokonaisstrategia, jota se aikoo noudattaa. Olen vakuuttunut siitä, että parlamentti – ja toivottavasti myös neuvosto – suostuvat pian noudattamaan sen esimerkkiä, jotta voimme mahdollisimman pian varmistaa vastaavamme Euroopan kansalaisten odotuksiin. 
Eva Lichtenberger,
   . – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, olemme varsinkin viime kuussa joutuneet tahtomattamme seuraamaan sivusta hirvittäviä lento-onnettomuuksia. Niiden jälkiselvittelyn yhteydessä laaditut selvitykset muun muassa suoritetuista tarkastuksista tai vastaavasti niiden puutteesta tai ammattitaidottomien henkilöiden suorittamista tarkastuksista kertovat silmiinpistävistä puutteista. Tämä on herättänyt matkustajissa ja Euroopan kansalaisissa suuria epäilyksiä lentoyhtiöiden laadusta. Valitettavasti jotkut näistä epäilyksistä ovat aiheellisia; niitä on nyt hälvennettävä, ja siihen tarvitaan johdonmukaisia, selkeitä ja nopeita toimia.
Kuten komission jäsen Barrot jo totesi, tarkastukset tutkitaan, ja laadimme yhteiset perusteet mustille listoille. Mielestäni se on erittäin ilahduttavaa ja oleellista. Siitä huolimatta kuulen jo tänään joidenkin jäsenvaltioiden sanovan, etteivät ne ole valmiita hyväksymään unionin yhteisiä perusteita, koska ne ovat, kuten tavallista, löyhempiä kuin niiden omat perusteet ja saattavat näin ollen lisätä Euroopan unionin ja sen toimien vastustusta. Meillä on oltava selkeät, tiukat ja ymmärrettävät perusteet, ettei niin kävisi. Ne kuuluvat tärkeimpiin edellytyksiin. Meidän on täytettävä mahdollisimman tiukat turvallisuusnormit; olemme sen velkaa matkustajille, jotka luottavat meihin, kuten heidän pitääkin voida tehdä.
Mielestäni kolmansien maiden osallistuminen tähän on selviö. Tiedän myös, miten vaikeaa se voi olla. Tämä ei johdu ainoastaan välittömistä turvallisuustekijöistä vaan myös siitä, että lentoliikenteessä on vältettävä sellainen valitettava kehitys, joka on jossain määrin päässyt valloilleen meriliikenteessä: emme voi sallia lentoyhtiöiden toimimista mukavuuslippujen alla. Uskottavuuden vuoksi on siis tehtävä kaikki mahdollinen, jotta kolmansien maiden lentoyhtiöt saadaan mukaan.
Tilanne on mennyt niin pitkälle, että kuluttajat ovat eksyksissä markkinaviidakossa. Meidän on tehtävä markkinoista avoimet yhteisillä ja selkeillä listoilla. Meidän on varmistettava kuluttajien mahdollisuus tiedonsaantiin ja seuraamuksiin sekä annettava heille peruutusoikeus, sillä vasta silloin lentoyhtiöt toteuttavat tarvittavat toimet välittömästi ja viivyttelemättä. Mielestämme EU:n uskottavuus on vaakalaudalla. Ilmatilan ja lentomatkustajien suojelu on ehdottomasti asetettava etusijalle. 
Kyriacos Triantaphyllides,
   . – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, on kohtalon ivaa, että keskustelemme lentoturvallisuudesta tänään, kun juuri eilen Indonesiassa sattui jälleen uusi traaginen onnettomuus, jossa ainakin 140 ihmistä sai surmansa.
Haluan tarkastella lentoliikennealan nykytilannetta käyttämällä lähtökohtana tätä tapausta ja sitä onnettomuutta, joka vaati suuren määrän uhreja Kreikassa 14. elokuuta. Onnettomuuteen joutui yksityisen lentoyhtiön kone, ja siinä sai surmansa ennenaikaisesti 121 lähimmäistämme.
Vuoden 2005 aikana on tapahtunut kuusi kansainvälistä onnettomuutta, joissa on kuollut noin 625 ihmistä. Yksistään viime kuussa 500 ihmistä kuoli neljässä onnettomuudessa. 
Siitä huolimatta edellinen liikenneasioista vastaava komission jäsen vaati lentoliikennealan vakauttamista ja ehdotti, että unionissa toimivien kansallisten lentoyhtiöiden määrää vähennettäisiin. Valitettavasti tämä on alan suurin ongelma. Euroopan komission itsepintainen halu vapauttaa kyseisen alan markkinat on johtanut sääntelyn purkamiseen ja hillittömään kilpailuun kansalaisten turvallisuuden kustannuksella.
Alan toimintaolosuhteiden uudistamisen jälkeen yksityistä pääomaa on virrannut vapaasti markkinoille ja palveluiden taso on romahtanut. Sen seurauksena yhtiöille kalliiksi käyvät turvallisuusnormit ovat laskeneet.
Näin ollen meidän tehtäviimme ja toimivaltaamme kuuluu lentoliikennedirektiivin ja asiaa koskevien asetusten tarkistaminen, ettei lentoyhtiöiden voitontavoittelu vaikuttaisi turvallisuusnäkökohtiin. 
Georgios Karatzaferis,
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, olin paikalla puolitoista tuntia sen jälkeen, kun lentokone oli syöksynyt maahan Grammatikossa. Tulin paikalle hyvin nopeasti toimittajan ammattini vuoksi ja yksityishenkilönä. Näky oli kuvottava. Ette voi alkuunkaan kuvitella, mitä näimme. Silpoutuneita lapsia, tuhoutuneita perheitä; yksi perhe menetti viisi jäsentä.
Välitän osanottonne, mutta riittääkö se? Saanko kuulla perheiltä, joista jotkut olivat läheisiä ystäviä, mitä Euroopan unioni teki onnettomuuden estämiseksi? Mitä tarkastuksia suoritatte? Miksi ette viime vuonna, sitä edellisenä vuonna tai kuusi kuukautta sitten toimineet mustien listojen suhteen samalla tavoin kuin nyt sanotte toimivanne?
Pitikö meidän menettää 121 ihmistä keskellä Eurooppaa ymmärtääksemme? Ettekö tiedä, että Euroopassa on lentoyhtiöitä, jotka eivät täytä alkeellisimpiakaan vaatimuksia? Ettekö tunne tilauslentojen toimintaedellytyksiä? Ettekö tiedä, että Turkki häiritsee Ateenan lentotiedotusaluetta hävittäjillä ja että sinne lentävät ovat jatkuvasti vaarassa? Ettekö todellakaan tiedä kaikkea tätä?
Kaiken tämän jälkeen te lakkautatte kansallisia lentoyhtiöitä. Ihmiset luottavat Al Italian ja Lufthansan kaltaisiin suuriin yhtiöihin. Nyt lakkautatte Olympic Airwaysin, koska Kreikan valtio ilmeisesti rahoittaa sitä, eikä huonotasoisilla lentoyhtiöillä ole kilpailijoita.
Kreikassa on tuhansia saaria, ja monissa niistä on lentokenttä. Kuka lentää niille talvella? Mitkä koneet sinne lentävät? Ette aio rahoittaa lentoja pääkaupungista eristyksissä olevien ihmisten luokse? Me rahoitamme niitä, ja juuri Olympic Airwaysille antamamme tuen vuoksi te olette lakkauttamassa kyseistä yhtiötä ja ohjaamassa meitä sellaisiin yhtiöihin, jotka tappavat yhä enemmän ihmisiä.
Tällainen ajattelutapa on vallalla Euroopan unionissa.
Vaadimme vastauksia. Vaadimme vihdoinkin turvallisia lentoja. Sanoitte lähettävänne paikalle asiantuntijoita. Lähetittekö lentoturvallisuudesta vastaavan asiantuntijan? Kukaan ei vieraillut onnettomuuspaikalla. Sanoitte, että he menivät Kyprokselle. Ketään ei tullut, ja ne, jotka teidän johdollanne tulivat, totesivat tietojensa Piper- ja Cessna-koneista olevan minimaaliset.
Keitä nämä asiantuntijat siis ovat? Olkaamme nyt rehellisiä. Olemme täällä pitääksemme huolta Euroopan kansalaisten turvallisuudesta, emme ottaaksemme jälkeenpäin osaa muistotilaisuuksiin. Se on rikos ihmisiä kohtaan. 
Ioannis Kasoulides (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, edustan Euroopan parlamentissa Kyprosta, jossa sattui hiljattain traaginen lento-onnettomuus. Kyproksen kansalaiset ovat kokeneet kovan iskun ja yrittävät selviytyä siitä, että turma vaati 121 uhria, joista monet olivat lapsia, ja että kokonaisia perheitä tuhoutui.
Yleinen mielipide Kyproksella ja uskoakseni koko Euroopassa vaatii, ettei onnettomuuksien tarkkojen syiden tutkintaa rajoiteta. Vastuukysymykset on selvitettävä ja vastuuvelvolliset saatava tilille täysin avoimesti ja ilman viivytyksiä.
Arvoisa komission jäsen, kehotan Euroopan komissiota epäröimättä kiinnittämään huomiota puutteisiin, virheisiin ja törkeään huolimattomuuteen ja antamaan viipymättä tarvittavat ohjeet huonosti laadittujen tekstien korjaamiseksi. Arvostan läsnäoloanne täällä, sillä se on osoitus herkkyydestänne, ja olen tyytyväinen ilmoittamiinne toimenpiteisiin.
Euroopan unioni voi antaa täsmällisempiä ohjeita sekä lisätä valvontaa ja ennaltaehkäiseviä toimia. Vaikka emme vastustakaan lentoliikenteen vapauttamista, olemme vakaasti sitä mieltä, että juuri vapauttamisen takia kansallisten siviili-ilmailuviranomaisten suorittamia tarkastuksia on lisättävä ja komission on valvottava tarkemmin jäsenvaltioiden kansallisia siviili-ilmailuviranomaisia. 
Willi Piecyk (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, olisi aivan oikein sanoa, että elokuu 2005 oli siviili-ilmailun kannalta synkkä kuukausi, ja on hyvä, että kiinnitämme jälleen huomiota lentoturvallisuuteen. Sellaiselle parlamentin jäsenelle, joka ei ole seurannut keskustelua, on sanottava, että – kuten komission jäsen totesi – Eurooppa ei ole aloittamassa täysin tyhjästä. Todettakoon, että komissio esitteli meille käsiteltävänä olevan asetuksen jo ennen onnettomuuksia. On kuitenkin ilmeistä, että häntä kiinnostaa vain yksi puheenaihe; käsiteltävänä oleva asia on toisarvoinen.
Meidän on toiminnallamme taattava EU:n kansalaisten – ja varsinkin lentomatkustajien – turvallisuus kaikin mahdollisin tavoin. Toisin sanoen Euroopan ilmatilaan ei mahdu sellaisia lentoyhtiöitä, jotka eivät suhtaudu turvallisuuteen vakavasti. Vaikka paneudummekin tähän lentoyhtiöitä koskevan asetukseen toden teolla, on tärkeää siirtää se lainsäädäntöön mahdollisimman nopeasti. Esittelijä on selittänyt sen. Ehdotukset ovat erinomaisia, ja jos yhdistämme voimamme, voimme todellakin saada asetuksen valmiiksi erittäin nopeasti – jopa ensimmäisessä käsittelyssä. Olemme perustaneet Euroopan lentoturvallisuusviraston, jonka on määrä taata tiukat turvallisuusnormit, mutta jolle on myös annettava kolmansien maiden ilma-aluksia koskeva toimivalta. Tarvitsemme tietenkin listan mustista lampaista, mustan listan – emme 25 listaa vaan yhden vakioperusteiden mukaisesti laaditun listan.
Mainitsen jo yhden näistä perusteista. Viime viikolla FlyAir-yhtiön lentäjä palasi viallisella lentokoneella takaisin Pariisin Orlyn lentokentälle, mutta tästä hyvästä lentoyhtiö antoi hänelle kehujen sijaan potkut. Meillä on siis jo yksi ehdokas mustalle listalle, ja toivon komission tekevän asialle jotain.
Arvoisalle komission jäsenelle totean, että hänen pitäisi kollegoidensa kanssa käymissään neuvotteluissa harkita – nimenomaan turvallisuuden näkökulmasta – ajatusta halpalentoyhtiöiden kohtelemisesta hieman tähänastista jämäkämmin. Tästä huolimatta etenemme yhdessä koko lailla oikeaan suuntaan. 
Dirk Sterckx (ALDE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, voitte luottaa siihen, että tuemme unionin yhteistä listaa ja unionin yhteisiä perusteita, joiden ansiosta pystytte hätätilanteissa nopeaan toimintaan. Tarkastelkaamme kuitenkin nykyisiä sääntöjä: yhteisön lentoasemia käyttävien kolmansien maiden ilma-alusten turvallisuudesta annettu direktiivi (Safa) on vasta vuoden ikäinen eikä ole vielä astunut voimaan. Virasto on perustettu vasta kolme vuotta sitten. Nyt esittämänne ehdotukset olisi pitänyt käsitellä silloin, kun komissio liitti mukaan valtavan määrän kohtia, joista jäsenvaltiot hylkäsivät monia. Emme siis asetu vastahankaan, jos vaatimuksenne on niin viraston kuin Euroopan unionia edustavan komissionkin tehtäväkentän laajentaminen.
Nykyisin on poliittisesti sopimatonta sanoa, että jäsenvaltioiden pitäisi antaa komission ja Euroopan lentoturvallisuusviraston koordinoida ja valvoa kansallisia toimiaan, mutta on yleisen edun mukaista toimia edelleen niin. Uskoakseni parlamentti hyväksyy tämän näkemyksen, mutta toivon, että tällä kertaa myös jäsenvaltiot ovat jossain määrin mukautuvaisempia. Toivon, että neuvosto hyväksyy esittelijä De Veyracin ehdotukset tämän vuoden loppuun mennessä, ettemme jälleen joudu odottamaan seitsemää vuotta, kuten Safa-direktiiviä, joka jätettiin käsiteltäväksi vuonna 1997 ja hyväksyttiin vasta vuonna 2004. Nyt sellainen olisi yksinkertaisesti anteeksiantamatonta. Meidän on ehdottomasti saatava musta lista ja kaikki perusteet voimaan tämän vuoden loppuun mennessä. 
Roberto Musacchio (GUE/NGL ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, turvallisuus on olennainen osa liikkumisvapautta, joka meidän edellytetään takaavan. Siksi olemme aina vastustaneet sellaisia markkinoiden vapauttamista edistäviä toimia, joilla liikenteen tuotteistaminen on viime vuosina viety yhä pidemmälle.
Kyseisten toimien vaikutukset tuvallisuuteen ja nimenomaan liikkumisvapauteen on selvitettävä perusteellisesti, ja mielestämme niitä olisi pidettävä haitallisina ja huolestuttavina. Suunnanmuutos merkitsee sitä, että pelkkien voittojen sijasta myös oikeudet ovat strategian ytimessä. Tarvitsemme sääntöjä, valvontaa ja investointeja.
Liikennealan työntekijöillä on tässä olennainen merkitys, ja heidän asemansa saattaa vaikuttaa ratkaisevasti asianmukaisten normien täyttämiseen. Hyvät suhteet ammattiliittoihin ovat keskeiset paitsi työntekijöiden oikeuksien kunnioittamisen myös kaikkien kansalaistemme turvallisuuden kannalta.
Tässä yhteydessä minun on ilmoitettava parlamentille vakavasta tapauksesta: syrjinnästä, joka kohdistuu Italian suurimpaan lentoemäntiä ja stuertteja edustavaan ammattiliittoon Alitalian johtokunnan evätessä siltä neuvotteluoikeuden. Tämä on sitäkin vakavampaa, kun osallisena on Alitalian kaltainen yhtiö, jolla on meille keskeinen merkitys ja jota haluamme tukea.
Mainittakoon eräs perussääntö: vain "hyvä" työ takaa "hyvän" ja turvallisen liikenteen. 
Etelka Barsi-Pataky (PPE-DE ).
   – Lainsäätäjät ovat joutuneet antautumaan tapahtumien edessä. Euroopan kansalaisilla on täysi syy odottaa meidän reagoivan nopeasti ja joustavasti viimeaikaisiin tapahtumiin. Tästä syystä kannatan ehdotusta yhteisön laajuisesta luettelosta, jolla kiinnitetään Euroopan kansalaisten huomio turvallisuusvaatimuksia laiminlyöviin lentoyhtiöihin. Kannatan ehdotusta, jonka mukaan yhteisön luettelo on laadittava yhteisten perusteiden nojalla. Vaadin, että tämä lainsäädäntö on käsiteltävä pikaisesti ja laadittava mahdollisimman nopeasti.
Monia syitä on jo mainittu, ja haluan lisätä vielä yhden. Viime aikoina esimerkiksi suuressa ranskalaisessa päivälehdessä ja Internetissä on julkaistu useita epävirallisia listoja. Tällaisen menettelyn seurauksia voi olla vaikea ennakoida; se heikentää matkustajien luottamusta, altistaa väärille tulkinnoille ja on harhaanjohtavaa. Sanomalehden julkaisemalle listalle on päätynyt myös sellaisten tarkastettujen kansallisten lentoliikennettä valvovien elinten ja lentoyhtiöiden nimiä, jotka noudattavat asianmukaisia turvallisuusnormeja. Sitä ei voida hyväksyä. Siksi vaadin, että lainsäädännön on tultava voimaan heti sen hyväksymisen jälkeen ja että siirtymäkaudeksi esitetään ehdotuksia niistä kansallisista listoista, joita maat aikovat virallisesti julkaista. Suhtaudun myönteisesti komission aloitteeseen Euroopan lentoturvallisuusviraston toimivallan laajentamisesta ja sen haluun nopeuttaa lainsäädäntömenettelyä. 
Marta Vincenzi (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, oli ilo kuunnella ehdotuksianne koko unionin alueen kattavasta mustasta listasta, ja olen niistä täysin samaa mieltä, kuten kaikesta siitäkin, mitä liikenne- ja matkailuvaliokunnassa on keskusteltu esittelijä De Veyracin ehdotuksista.
Mielestäni on oleellista vahvistaa valvontaa koskevat normit, ja meidän on toimittava päättäväisesti tässä suhteessa. Arvoisa komission jäsen, haluamatta toistaa kaikkea, mitä muut jäsenet ovat jo sanoneet, toivon lisäksi, että kaikki nämä näkökohdat todellakin sisällytetään soveltamisalaltaan ratkaisevasti laajempaan ohjelmaan, jotta Eurooppa voi toimia kansainvälisesti johtavassa asemassa myös lentoturvallisuuden alalla.
Jos tarkastelemme onnettomuustiheyttä eri puolilla maailmaa, käy ilmi, että parhaiten ovat suoriutuneet Pohjois-Amerikka, Eurooppa, Japani ja Australia, mikä ei suinkaan ole sattumaa, vaikka paljon voidaan vieläkin tehdä. Sen sijaan Afrikka, Latinalainen Amerikka ja Karibian alue ovat turvallisuuden suhteen heikoimmilla. Ongelma johtuu varmastikin lentoliikenteen harjoittajista, mutta ennen kaikkea myös lentokentistä, sillä päättäjien – asianomaisten ilmailuviranomaisten – asennoituminen turvallisuuteen vaikuttaa lentoliikenteen harjoittajan toimintaan. Toisin sanoen Persianlahden tai Aasian kaltaisella suhteellisen tuottoisalla vaikutusalueella toimiva lentoliikenteen harjoittaja suuntaa enemmän voimavaroja lentoyhtiönsä turvallisuuteen.
Tällä perusteella olen vakaasti sitä mieltä, että Euroopan pitäisi pystyä suojaamaan omia lentoyhtiöitään yhä armottomammaksi käyvältä kilpailulta korostamalla kilpailuvalttinaan turvallisuuden parantamista eikä sen huonontamista. 
Marie-Noëlle Lienemann (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, kun lentoliikennettä koskevat rajoitukset päätettiin poistaa, monet meistä valitettavasti aavistivat nykyiset tapahtumat: turvallisuuden heikkenemisen ja riskialttiit lentoyhtiöt, jotka ovat tavallaan vastine meriliikenteessä käytettäville mukavuuslippualuksille.
Sääntöjä on joka tapauksessa laadittava pikaisesti, eikä parlamentti valitettavasti vaadi sitä ensimmäistä kertaa. Jäsenvaltiot ovat kuitenkin usein sulkeneet siltä korvansa. Korostan neljää vaatimusta. Ensinnäkin riskialttiiden ilma-alusten ja yhtiöiden kieltämistä ja jopa etukäteen annettavan lähtö- ja laskeutumisluvan käyttöönottoa EU:n alueella. Toinen vaatimus on tarkastusten määrän lisääminen ja niiden laadun parantaminen. Kolmas vaatimus on ilmoitus- ja avoimuusvelvoite käyttäjiä kohtaan. Neljäs ja viimeinen vaatimus, jonka komissio voi toivottavasti ottaa huomioon, on yhtiönsä vaarallisia käytäntöjä vastustavien työntekijöiden suojelun parantaminen takaamalla heille myös oikeus kieltäytyä työtehtävästä. 
Tarvittiin monta onnettomuutta, ennen kuin jäsenvaltiot julkaisivat mustia listoja. Luulen kaikkien läsnäolijoiden olevan samaa mieltä siitä, että listat on otettava käyttöön koko unionissa ja että aina, kun yksi jäsenvaltio päättää asettaa jonkin yhtiön lentokieltoon, muiden jäsenvaltioiden on voitava noudattaa automaattisesti samaa kieltoa. Mielestäni meidän on kuitenkin mentävä pidemmälle edellyttämällä todellista luvanvaraisuutta, jonka nojalla Euroopan unioni voi yhdessä Euroopan lentoturvallisuusviraston kanssa vahvistaa, ovatko lentoyhtiö ja käytetyt ilma-alukset turvallisuusmääräystemme mukaisia. Korostan tätä näkökohtaa, sillä mustista listoista huolimatta määräyksiä voidaan kiertää monin tavoin muuttamalla yhtiön nimeä ja yhtiöjärjestystä.
Lisäksi korostan jäsenvaltioiden aktivoimista, sillä usein parlamentti ja komissio ovat yhdessä yrittäneet parantaa tilannetta. Toivottavasti maidemme päättäjät ottavat opikseen tapahtuneista anteeksiantamattomista ja hirvittävistä onnettomuuksista. 
Inés Ayala Sender (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, ilmaisen aluksi vilpittömän osanottomme ja myötätuntomme uhrien perheille ja ystäville, ja mainitsen erityisesti nuoren naisen nimeltä Eva María Gonzalo Torrellas, joka kuoli Perussa 23. elokuuta sattuneessa onnettomuudessa. Hän oli kotoisin kotiseudultani Tarazonasta, työskenteli Lontoossa ja oli päättänyt lomailla Perussa. 
Minäkin olen kauhuissani tänä vuonna sattuneista onnettomuuksista, jotka ovat tehneet kertaheitolla tyhjäksi vuosien 2003 ja 2004 erinomaiset saavutukset. Vaikka lentoliikenneala on edelleenkin yksi turvallisimmista, näiden onnettomuuksien myötä on samalla noussut uudelleen esiin eräitä merkittäviä kysymyksiä, jotka on ehdottomasti ratkaistava. Ne liittyvät lainsäädännön täytäntöönpanomenettelyihin, tarkastuksiin ja globalisaatiota koskeviin rajoituksiin. Siitä ei saisi tulla turvattomuutta ja pelkoa lisäävä prosessi, jota leimaavat puolitotuudet, kauppasodat ja epäselvissä olosuhteissa tehdyt ulosliputukset.
Siksi meidän on välttämättä pystyttävä turvaamaan se kehityssuunta, josta monet kansalaisemme ovat iloinneet: yleisempi ja tasa-arvoisempi mahdollisuus matkustaa kauas tapaamaan läheisiään, työskentelemään ja tutustumaan moniin elämäämme rikastuttaviin alueisiin ja kulttuureihin. Siksi on oleellista, että toimimme nopeasti ja oikein, ja tässä mielessä olen tyytyväinen ja suhtaudun luottavaisesti matkustajille suunnattua ilmoituskäytäntöä koskevan asetuksen parannusehdotuksiin. Toistamme vielä kannattavamme yhteisin perustein laadittua, koko unionin kattavaa mustaa listaa, joka on mahdollisimman avoin ja julkinen. Lisäksi sen on oltava yhtenäinen ja täydennettävä ICAO:ssa ehdotettuja parannuksia. Se oli erittäin hyödyllinen -tankkerin tapauksessa, toisella toiminta-alalla, ja myös ICAO:ssa tehtyjen parannusten suhteen; siksi ehdotamme sitä ja toivomme, että komissio toteuttaa sen lentoturvallisuuden alalla.
Joitakin tärkeitä kysymyksiä jää kuitenkin vielä ratkaisematta. Kun olemme laatineet säännöt, meidän on sovellettava niitä, ja tämä nostaa esiin tärkeitä sosiaalialan kysymyksiä: miten käy miehistön koulutuksen, joka on oleellisesti vähentänyt uhrien määrää Torontossa tapahtuneen kaltaisissa onnettomuuksissa? Miten käy tärkeimpiä turvallisuusasiantuntijoita eli lentäjiä kohtaan tunnetun luottamuksen ja heidän asemansa turvaamisen, sillä lentoyhtiöiden seuraamukset kohdistuvat yleensä heihin? Miten suhtautua teknisiin arvioihin ja tarkastuksiin, joita ei usein edes suoriteta jäsenvaltioissa vaan kolmansissa maissa, vaikka kyse olisi merkittävistä kansallisista lentoyhtiöistä?
On siis oleellista selvittää kaikki tämä, jotta voimme työllämme osoittaa kunnioitusta uhreille ja estää uudet tämänkaltaiset onnettomuudet. 
Stavros Lambrinidis (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, emme edelleenkään tiedä tarkkaa syytä viime kuukausina sattuneisiin hirvittäviin lento-onnettomuuksiin. Ilmeisesti ne eivät kuitenkaan ole johtuneet sellaisista terroriteoista tai -iskuista, joiden estämiseen olemme viime kuukausina kohdistaneet kaiken huomiomme. Sitä vastoin niihin näyttää olevan syynä inhimillisen erehdyksen ja teknisen vian tuhoisa yhdistelmä.
Kehotankin Euroopan komissiota välittömästi tarkastelemaan riippumattomissa tutkimuksissaan kaikkia Euroopan lentoyhtiöitä ja ottamaan huomioon kaksi lisänäkökohtaa.
Ensimmäinen niistä on erittäin vakava kysymys sekä lentokoneiden miehistön että kenttähenkilöstön työajan lisäämisestä viime vuosina, mikä varmasti vaikuttaa lentoturvallisuuteen.
Toinen on ilma-alusten lentoajan ja huoltojen välinen suhde, joka on nähdäkseni viime vuosina osoittautunut riskitekijäksi kaikissa lentoyhtiöissä
Arvoisa komission jäsen, ihmiset ovat voittoja tärkeämpiä. Koska Euroopassa ollaan valitettavasti taipuvaisia unohtamaan tämä periaate monilla aloilla hillittömän kilpailun takia, sitä on aika muistuttaa siitä ainakin silloin, kun kyse on ihmishengistä. Emme saa toimia vasta sitten, kun vahinko on jo tapahtunut, vaan meidän on toimittava ennaltaehkäisevästi.
Jacques Barrot,
    Arvoisa puhemies, olen ensinnäkin hyvilläni tästä laadukkaasta keskustelusta ja parlamentin osoittamasta yksimielisyydestä, jonka ansiosta voimme edistyä nopeammin lentoturvallisuuden parantamisessa.
Olimme myös toimineet jo ennakkoon, sillä ehdotin helmikuussa, että komissio antaisi tämän ehdotuksen matkustajien oikeuksia koskevaksi asetukseksi, jolla velvoitetaan jäsenvaltioita ilmoittamaan kaikki arveluttavia lentoyhtiöitä koskevat tietonsa. Huhtikuusta lähtien jäsenvaltiot ovat olleet periaatteessa yksimielisiä tästä lähtökohdasta. Tämän kesän tapahtumat kuitenkin osoittivat, että jäsenvaltioiden sopimuksen lisäksi tarvitaan muitakin toimia. Olin itse esittänyt jäsenvaltioille ehdotuksen yhteisten perusteiden laatimisesta saamatta niitä kuitenkaan täysin vakuuttuneiksi. Kiitän liikenne- ja matkailuvaliokuntaa sekä erityisesti esittelijä De Veyracia erinomaisesta työstä. Nyt saamme toivottavasti käyttöön valvontaa koskevat normit, varmistamme jäsenvaltiossa asetetun kiellon ulottamisen koko Euroopan unioniin ja jopa komission mahdollisuuden lisätä tarvittaessa mustalle listalle sellaisen lentoyhtiön, jonka toiminnassa on puutteita. Esittelijä De Veyrac mainitsi niin ikään kaikki ne tiedot, jotka ovat paljon merkittävämpiä koko unionin kannalta ja mahdollistavat huomattavasti tehokkaamman toiminnan.
Kiitän myös liikenne- ja matkailuvaliokunnan puheenjohtajaa Costaa, joka vaati komissiota tekemään selkoa kokonaisstrategiastaan. Olen hänen valiokuntansa käytettävissä antaakseni selvityksen kaikista tämän srategian osatekijöistä: kolmansien maiden ilma-aluksista, asetuksesta, jonka aiotte hyväksyä, Safa-direktiivistä, joka on saatettava osaksi kansallista lainsäädäntöä huhtikuuhun 2006 mennessä ja lopuksi vielä Euroopan lentoturvallisuusvirastolle myönnettäviä lisävaltuuksia koskevasta uudesta asetusluonnoksesta, jonka esittelen komissiolle syyskuun lopussa. Tämä strategia on hahmoteltava mahdollisimman tarkasti, ja aion varmistaa, että niin tapahtuu. Juuri kokonaisstrategian avulla saavutamme vaaditut tulokset ja – korostan tätä – painostamme kaikkia lentoyhtiötä todella noudattamaan näitä turvallisuutta parantavia tomia.
Erityisesti jäsen Piecyk korosti keskusteluamme rajoitusten lieventämisestä. Emme saa kuitenkaan unohtaa, että lisääntynyt kilpailu on jossain määrin laskenut hintoja ja siten antanut nuorille ja pienituloisemmille mahdollisuuden lentomatkailuun. Kilpailu on tuonut lentomatkailun yhä useamman ulottuville. Tällä alalla kilpailu voi tietenkin olla vain äärimmäisen tiukasti ja selkeästi säänneltyä. Kiitän parlamenttia siitä, että se auttoi meitä varmistamaan tämän asetuksen voimaantulon ja täsmentämään sitä huomattavasti.
Myös jäsen Sterckx puhui kolmansista maista. Miksi viivyttelimme niin pitkään? Jäsenvaltiot pitivät usein itsepintaisesti kiinni kansallisesta toimivallastaan, ja niiden oli vaikea hyväksyä toimivallan siirtämistä osaksi yhteisölle. Tänään viesti on mennyt perille, ja vastaisuudessa parlamentin ja komission on pystyttävä vakuuttamaan jäsenvaltiot – tai vakuuttamaan ne lopullisesti – siitä, että unionin toimivallalla on ratkaiseva merkitys. Sen avulla ei ole tarkoitus vähentää kansallista toimivaltaa vaan valvoa, että sitä käytetään asianmukaisin keinoin ja määrätietoisesti. Sillä tavoin onnistumme perustamaan turvallisen eurooppalaisen ilmatilan.
Jotkut teistä toivat esiin myös työntekijöitä koskevan kysymyksen. Lähiaikoina esittelemääni uuteen asetusehdotukseen sisältyy myös säännöksiä, joiden turvin Euroopan lentoturvallisuusvirasto pystyy huolehtimaan välineistöstä, lentäjistä, heidän koulutuksestaan ja lentosuunnitelmista ikään kuin antamalla miehistölle tarvittavan koulutuksen ja valtuudet määrätä lentosuunnitelmia sekä estää sellaiset vaatimukset, jotka ovat huomattavasti tai täysin ristiriidassa turvallisuumääräysten kanssa.
Hyvät parlamentin jäsenet, tällainen suunnitelma meidän on nyt saatettava nopeasti päätökseen, kuten monet ovat korostaneet, sillä emme saa enää osoittaa tällä alalla päättämättömyyttä, joka olisi Euroopan kansalaisten mielestä anteeksiantamatonta. Kiitän vilpittömästi kaikkia parlamentin jäseniä, jotka halusivat osallistua tähän keskusteluun, ja pidän jo sitä osoituksena säädöksen laadukkuudesta ja siitä, että se on annettava nopeasti, jotta saavutamme toimintavalmiuden jo vuoden loppuun mennessä. 
Puhemies.
    Keskustelu tästä kohdasta on päättynyt. 
Puhemies.
    Esityslistalla on seuraavana keskustelu Etelka Barsi-Patakyn laatimasta teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokunnan mietinnöstä (A6-0212/2005) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi eurooppalaisen satelliittinavigointijärjestelmän rakennus- ja käyttöönottovaiheen sekä käyttövaiheen toteuttamisesta (KOM(2004)0477 – C6-0087/0156(COD)). 
Jacques Barrot,
    Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, komissio antoi 14. heinäkuuta 2004 ehdotuksen asetukseksi eurooppalaisen satelliittinavigointijärjestelmän rakennus- ja käyttöönottovaiheen sekä käyttövaiheen toteuttamisesta. Keskustelelette tästä ehdotuksesta hetken kuluttua. Kiitän Euroopan parlamenttia siitä, että se on tukenut Galileo-ohjelmaa alusta saakka. Kiitän erityisesti esittelijä Barsi-Patakya erinomaisesta mietinnöstä ja siitä, että hänkin on tukenut erittäin järkevällä tavalla Galileo-ohjelmaa.
Haluamme perustaa unioniin ensimmäisen maailmanlaajuisen siviilikäyttöön tarkoitetun satelliittinavigointijärjestelmän. Kyseinen hanke liityy Lissabonin Eurooppa-neuvoston vuonna 2000 määrittelemään Euroopan unionin kasvustrategiaan. Kyseessä todellakin on Euroopan ensimmäinen merkittävä teollinen avaruushanke. Tämä teknologia ja sen sovellukset kehittyvät suunnatonta vauhtia. Tämän ohjelman yhteydessä kehitettävän kapasiteetin ansiosta Euroopan unioni myös hyötyy ensimmäisenä tästä aluillaan olevasta teknisestä vallankumouksesta, joka seuraa tietotekniikan ja televiestinnän vallankumousta.
Ohjelman kehittämissvaihe etenee tasaiseen tahtiin. Ensimmäinen koesatelliitti on määrä lähettää kiertoradalle joulukuussa 2005. Sen jälkeen rakennetaan ja lähetetään kiertoradalle neljä ensimmäistä Galileo-järjestelmän satelliittia. Nykyistä kehittämisvaihetta seuraavat rakennus- ja käyttöönottovaihe sekä käyttövaihe. Järjestelmä käynnistetään vaiheittain vuosien 2008–2010 aikana.
Rakennus- ja käyttöonottovaiheen sekä käyttövaiheen hallintorakenne poikkeaa huomattavasti kehitysvaiheen hallintokaavasta. Kahdessa ensiksi mainitussa vaiheessa järjestelmän rakentaminen ja myöhemmin sen hallinto uskotaan yksityiselle toimiluvan haltijalle, joka toimii valvontaviranomaisen, eli 12. heinäkuuta 2004 annetulla neuvoston asetuksella perustetun yhteisön viraston alaisena. Valvontaviranomaisella on myös toimiluvan myöntävän viranomaisen asema. Toimilupamenettelyn käyttö vaikutti parhaalta tavalta varmistaa julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuteen perustuvan ohjelman onnistuminen.
Parlamentin käsiteltäväksi jätetyn ehdotuksen tarkoituksena on varmistaa Galileo-ohjelman rahoitusosuus yhteisön talousarviosta sekä rakennus- ja käyttöönottovaiheen että käyttövaiheen aikana. Ehdotuksen mukaan Euroopan yhteisön rahoitustuki olisi miljardi euroa uusien rahoitusnäkymien 2007–2013 aikana. Maksuosuus suoritetaan valvontaviranomaiselle, joka käyttää sen 12. heinäkuuta 2004 annetun neuvoston asetuksen säännösten mukaisesti. Lisäksi ehdotuksella luodaan ohjelman perustaksi erityinen oikeusväline, joka on tulevan eurooppalaisen avaruusohjelman mukainen ja jolla varmistetaan paremmin varainhoidon moitteettomuus.
Ohjelman rakennus- ja käyttöönottovaihetta sekä käyttövaihetta varten on perustettava oma erityinen budjettikohta kolmesta syystä. Ensinnäkin ohjelma on nyt saavuttanut riittävän kypsyysvaiheen ja saanut ulottuvuuden, joka ei enää kuulu komission toteuttamien alakohtaisten politiikkojen piiriin. Toiseksi ohjelmaan sisältyvän toiminnan laajuus edellyttää avoimuutta ja talousarvion kurinalaista noudattamista sekä huolellista seurantaa. Kolmanneksi hallintorakenteen ja budjettikehyksen on oltava selkeitä ja johdonmukaisia järjestelmän toimiluvan haltijan näkökulmasta, sillä yhteisö asettaa tälle vastaavia avoimuutta ja vakautta koskevia vaatimuksia.
Korostan, että Galileo-ohjelmalle myönnetään rahoitusta yhteisön talousarviosta vain tietyn ajan. Järjestelmän käytön kaupallisten tuottojen on määrä varmistaa talouden vakaus pitkällä aikavälillä. Muistutan, että monet kolmannet maat – Kiina, Israel, Intia ja Ukraina – aikovat osallistua ohjelmaan. Lisäksi komissio varmistaa, että tulevan toimilupasopimuksen ehtoihin kuuluu julkisen rahoitustuen takaisinmaksu, mikäli toimiluvan haltijan saama tuotto ylittää ajan mittaan tietyn enimmäismäärän.
Lopuksi totean, että parlamentille esitelty asetusehdotus vastaa ohjelman rakennus- ja käyttöönottovaiheen sekä käyttövaiheen asianmukaisen täytäntöönpanon vaatimuksia, moitteettoman varainhoidon vaatimuksia sekä merkittävän kypsyysvaiheen saavuttaneen suuren eurooppalaisen hankkeen tarpeita.
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, tämän halusin teille sanoa. Toivon vilpittömästi, että parlamentti noudattaa esittelijä Barsi-Patakyn esimerkkiä ja antaa meille kaiken sen tuen, jota tämä suuri hanke tarvitsee. Sen ansiosta Euroopan unioni onnistuu epäilemättä toteuttamaan monia teknologiahankkeita, ja sen monet eri sovellukset antavat mahdollisuuden työllistää suuren määrän ihmisiä. 
Etelka Barsi-Pataky (PPE-DE ),
   – Euroopan parlamentti on alusta lähtien seurannut tiiviisti Galileo-satelliittinavigointijärjestelmän kehittämistä, ja osallistumalla lainsäädäntöprosessiin parlamentti on ollut mukana myös sen toteuttamisessa ja suunnittelussa. Galileo-ohjelman pohjalta toteutettavaa yhteisön infrastruktuuria voidaan täydellä syyllä kutsua "aidosti eurooppalaiseksi hankkeeksi". Tämä uusi maailmanlaajuisen mittakaavan infrastruktuuri eroaa sitä edeltäneistä GPS- ja GLOSNASS-järjestelmistä siinä suhteessa, että se on suunniteltu siviilikäyttöön ja kaupalliseen käyttöön eikä sotilaskäyttöön. Sen ansiosta siitä on tullut kaikkien 25 jäsenvaltion yhteinen hanke.
Käsittelemämme säädös koskee rakennus- ja käyttöönottovaiheen sekä alustavan käyttövaiheen rahoitusta vuosina 2007–2013. Olisimme tietenkin voineet ottaa tämän asetuksen täysistunnon esityslistalle sitten, kun rahoitusnäkymistä on päästy yhteisymmärrykseen. Kerron seuraavaksi syyt siihen, miksi niin ei tehty. Galileo on julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuksiin perustuva hanke, jota rahoitetaan sekä yhteisön varoista että yksityisestä pääomasta ja jolle valitaan toimiluvan haltija. Toimilupasopimusta koskevat neuvottelut ovat alkaneet, ja siksi parlamentin oli mielestäni tehtävä kaikki päätökset, jotka on sen mielestä otettava huomioon neuvotteluissa.
1. Parlamentin on tärkeää tuoda lausunnossaan esiin, että se kannattaa miljardin euron rahoitustuen sisällyttämistä rahoitusnäkymiin omassa budjettikohdassa.
2. Hankkeelle myöntämänsä rahoituksen lisäksi yhteisö antaa toimiluvan haltijalle oikeuden lisensseistä ja muista niihin liittyvistä oikeuksista saataviin tuottoihin, vaikka nämä lisenssit ja oikeudet säilyvätkin yhteisön omistuksessa.
3. Parlamentti kannattaa Egnos-järjestelmän sisällyttämistä hankkeeseen, sillä näin varmistetaan yhteensopivuus Yhdysvaltojen GPS-järjestelmän kanssa. Egnos on myös Galileo-ohjelman edeltäjä, jolla on tavallaan valmisteltu sen markkinointia.
4. Parlamentti edellyttää, että toimilupasopimukseen sisältyy voittojen ja tulojen jakamiseen liittyviä määräyksiä, luonnollisesti kuitenkin vasta sitten, kun hanke alkaa tuottaa voittoa tai tuloja.
5. Koska kyseessä on julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuksiin perustuva hanke, parlamentti on valmis myöntämään rahoitustakuita ja jakamaan vastuuta, mutta vasta kun se on tutustunut toimilupasopimukseen ja pystyy keskustelemaan asiasta.
6. Galileo-ohjelman onnistumista ajatellen parlamentti odottaa sen toteuttajien pysyvän aikataulussa. Parlamentti arvioi ja seuraa tätä säännöllisesti vuotuisissa talousarviokeskusteluissaan.
7. Parlamentti kannattaa GNSS-satelliittinavigointiohjelmaa koskevan tutkimuksen sisällyttämistä tutkimusta ja teknologista kehittämistä koskevaan seitsemänteen puiteohjelmaan. Samalla se kehottaa hyödyntämään Galileo-ohjelman käyttäjäsovellusten kehittämiseen kilpailukyvyn ja innovaation puiteohjelmaa erityisesti pienten ja keskisuurten yritysten tarjoaman panoksen turvin.
8. Parlamentti tukee avoimesti ohjelman toteuttamista julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuksien avulla. Kun otetaan huomioon, että tämä on yhteisön ensimmäinen julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuksiin perustuva ohjelma, parlamentilla olisi mielestään oltava valvojan asema valvontaviranomaisen hallintoneuvostossa. Valvontatehtävä olisi kertaluonteinen, eikä siihen sisältyisi täytäntöönpanotehtäviä. Tämä oli myös edellisen parlamentin suositus, mutta huomautan kollegoilleni, että Euroopan komissio ei hyväksy sitä. Mietinnöstä keskusteltiin myös budjettivaliokunnassa sekä liikenne- ja matkailuvaliokunnassa, ja niiden lausunnot ovat olennainen osa mietintöä. Huomautan, että esitän huomenna budjettivaliokunnan kanssa tehtyyn väliaikaiseen sopimukseen perustuvan suullisen tarkistuksen, joka on jo "varjoesittelijöiden" tiedossa. Tarkistus on luonteeltaan tekninen, ja siinä poistetaan viittaus vertailuvuoteen 2004.
Kiitän tästä erinomaisesta tilaisuudesta päästä yhteisymmärryksen ja tehdä yhteistyötä Euroopan komission kanssa. Lopuksi ilmoitan parlamentille, että teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokunta keskusteli mietinnöstä useaan otteeseen ja hyväksyi sen yksimielisesti kesäkuun istunnossaan. 
Den Dover (PPE-DE ),
   – Arvoisa puhemies, toimin vuosien ajan budjettivaliokunnassa Yhdistyneen kuningaskunnan konservatiivien edustajana. Siirryin hiljattain teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokuntaan, ja olen myös toiminut vuosia liikenne- ja matkailuvaliokunnassa. Niinpä haluan tänä iltana antaa tälle hankkeelle täyden tukemme, vaikka joudunkin pyytämään anteeksi sitä, ettei jäsen Lewandowski pysty osallistumaan tähän keskusteluun.
Alkuvuosina meillä oli epäilyksemme. Mielestämme amerikkalaiselle järjestelmälle ei tarvittu eurooppalaista vaihtoehtoa. Yhdistynyt kuningaskunta ja konservatiivipuolue on kuitenkin saatu vakuuttuneiksi. Kiitän esittelijää ja komission jäsenen rakentavaa suhtautumista tähän aiheeseen, mikä on erityisen tärkeää unionin tuoman lisäarvon vuoksi. Olemme tähän mennessä edistyneet huomattavasti, ja kaikkien 25 maan on vedettävä yhtä köyttä menestyksen varmistamiseksi myös tulevaisuudessa.
Ihailen myös sitä tapaa, jolla vastuukysymykset on asetettu etusijalle tässä asetusehdotuksessa. Parlamentin ja neuvoston on oltava kaikissa vaiheissa täysin varmoja siitä, että asianmukaiset toimet toteutetaan ja että vastuu ja avoimuus kuuluvat normaaliin käytäntöön.
Olen erityisen tyytyväinen siihen, että pienet ja keskisuuret yritykset on otettu mukaan toimintaan, sillä niille tämä on valtava tilaisuus lisätä teknistä tietämystään kaupallisessa mielessä ja antaa oma panoksensa hankkeen kokonaisjohdosta vastaavaan laajaan toimintarakenteeseen. Olen samaa mieltä myös niiden nimittämismenettelystä; se oli aikanaan hieman kiistanalainen, mutta tulokset ovat olleet onnistuneita.
Toivotan hankkeelle menestystä. Toivon meidän huolehtivan siitä, että vastuuta kannetaan säännönmukaisesti ja että neuvoston tai parlamentin antamista rahoitustakuista pidetään tarkasti kiinni. 
Nikolaos Vakalis,
   . – Arvoisa puhemies, minäkin haluan vuorostani ilmaista tyytyväisyyteni komission ehdotukseen ja esittelijä Barsi-Patakyn mietintöön. Olen myös toiveikas sen suhteen, että Galileo-ohjelman kahden seuraavan vaiheen aikana tämä ainutlaatuinen eurooppalainen hanke pystyy saavuttamaan täyden toimintavalmiuden. 
Saanen kuitenkin esittää myös kritiikkiä. Toukokuuhun 2006 saakka jatkuvan Galileo-yhteisyrityksen sääntöjen mukaan läntisen sektorin suuryrityksillä on mahdollisuus investoida sen pääomaan enintään 5 miljoonaa euroa ja pienillä ja keskisuurilla yrityksillä enintään 250 000 euroa.
Tarkoituksena oli selvästikin antaa ohjelman hallintoelimen molempien jäsenten, Euroopan yhteisön ja Euroopan avaruusjärjestön, väliselle alkuperäiselle poliittiselle sopimukselle jonkinlainen yhtiömuoto – yhtiömuoto, joka ilmeisesti kykenisi houkuttelemaan yksityistä pääomaa. Valitettavasti yksikään yritys ei ole sijoittanut pääomaa Galileo-ohjelmaan. Tämä oli kuitenkin luonnollista ja odotettavissa, koska tällaisiin investointeihin ei millään tavalla kannustettu.
Näin ollen julkisten ja yksityisten kumppanuuksien välinen suhde vaikuttaa ongelmalliselta sekä teoriassa että käytännössä. Kehotan parlamenttia kiinnittämään huomiota tähän puutteeseen ja valvomaan komissiota sen mukaisesti. 
Norbert Glante,
   . – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, esitän tietenkin erityiskiitokset esittelijä Barsi-Patakylle, jonka kanssa on ollut erittäin hyvä työskennellä. Olen perehtynyt tähän aihealueeseen useiden vuosien ajan ja joutunut käsittelemään sitä usein. Esittelijä Barsi-Pataky on saanut sen hallintaansa hämmästyttävän nopeasti, ja hänen yhteistyönsä varjoesittelijän kanssa on sujunut erittäin mutkattomasti ja avoimesti. Sen ansiosta teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokunnassa toimitettu äänestys oli hyvin yksimielinen, eikä kukaan äänestänyt mietintöä vastaan. Tämä osoittaa myös parlamentin tukevan hanketta edelleen, vaikkakin epäilyksen ääniä kuuluukin sieltä täältä.
Hankkeen, suunnitelman tai järjestelmän ostaminen on mahdollista, mutta omien järjestelmien kehittäminen ja teknologioiden parantelu on aivan yhtä tärkeää. Tämä on mielestäni hankkeen ydinajatus.
Kuten todettiin, Euroopan unionin siviilihanke on tarkoitus toteuttaa julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuksien avulla, ja asiantuntijoiden arvioiden mukaan se synnyttää jopa 150 000 uutta työpaikkaa. Kerrankin uskon heitä: heidän arvionsa saattaa hyvinkin osua oikeaan, jos saamme hankkeen käyntiin suhteellisen nopeasti, löydämme sille sovelluksia ja tuotamme järjestelmän Euroopassa turvautumatta tuontiin. Jos ennusteiden halutaan toteutuvan, meidän on yksinkertaisesti onnistuttava tässä hankkeessa.
Kun 3,5 miljardista eurosta yksi kolmasosa rahoitetaan julkisista varoista ja kaksi kolmasosaa yksityisesti, Euroopalla on mahdollisuus saada tämä hanke kannattamaan. Suhtaudun luottavaisesti siihen, että pääoma saadaan kokoon, kunhan hankkeet ja toimilupasopimukset ovat kunnossa. Tietenkin on tärkeää, että julkiset varat saadaan käyttöön, ja siinä voimme mielestäni vielä epäonnistua täysin, sillä neuvosto ei ole vielä päässyt yhteisymmärrykseen rahoitusnäkymistä, joiden yhtenä kohtana on luonnollisesti tälle hankkeelle myönnettävä 1 miljardin euron rahoitus.
Olemme jo tehneet velvollisuutemme, mutta ellei neuvosto onnistu saamaan näitä varoja käyttöön ja varmistamaan rahoitusta vuoden loppuun mennessä, saattaa sekä toimilupasopimuksen allekirjoittaminen että satelliittien lähettäminen kiertoradalle estyä. Jos mitään ei tapahdu joulukuuhun mennessä, mahdollisuutemme ovat mennyttä.
Meillä on mielestäni ollut jo monta mahdollisuutta ratkaista Galileo-ohjelmaan liittyvät kysymykset; valitettavasti juuri neuvosto on aina hetkittäin pysäyttänyt kehityksen. Toivon meidän tällä kertaa onnistuvan. Ryhmäni tukee tätä ehdotusta vilpittömästi ja äänestää sen puolesta. Olen tietoinen esittelijä Barsi-Patakyn suullisista tarkistuksista; käymieni neuvottelujen perusteella arvelen, että voimme hyväksyä hänen ehdotuksensa. Toivon sydämestäni, ettei neuvoston katsantokanta ole yhtä kapea kuin ylläni olevan paidan ruudut, ja pyydän anteeksi, ettei minulla ole ollut tilaisuutta vaihtaa vaatteita. Huomenna olen varmasti säällisemmin pukeutunut. 
Jorgo Chatzimarkakis,
   . – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, Galileo-hanke on epäilemättä strategisesti äärimmäisen tärkeä, ja näin laajamittaisena julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuushankkeena ainutlaatuinen EU:ssa. Kiitän sekä omasta että ryhmäni puolesta esittelijää hänen vaivannäöstään. Tuen erityisen ponnekkaasti yhtä hänen esittämistään näkökohdista, nimittäin vaatimusta budjettivaltaa käyttävän Euroopan parlamentin paikasta hallintoneuvostossa. Toimielimemme budjettivalta tarkoittaa todellakin sitä, että meidän pitäisi olla täysin selvillä kaikista Galileo-hankkeen rahoitukseen liittyvistä näkökohdista.
Tämä perustuu hyvin käytännöllisiin näkökohtiin, sillä kolmannet maat ovat hankkineet pienempiä osuuksia – erityisesti Kiina, joka osti osuuden hankkeestamme 30. lokakuuta 2003. Kiina halusi investoida 3,5 miljardin euron hankkeeseen kaiken kaikkiaan 20 miljoonaa euroa, ja ilmoitti aikovansa ostaa viidellä miljoonalla eurolla, mutta maksoikin vain kaksi miljoonaa. Tämä määrä – 0,06 prosenttia, tuhannesosa kokonaismäärästä – antaa Kiinalle täydet oikeudet Galileo-ohjelman tarjoamaan taitotietoon ja rajoittamattomat mahdollisuudet sen hyödyntämiseen.
Olen suorittanut omia tutkimuksiani Oberpfaffenhofenissa ja huomannut, etteivät taitotietomme sekä teollis- ja tekijänoikeutemme ole turvassa. Arvoisa komission jäsen, pyydän teitä tekemään kaiken voitavanne estääksenne teknologiamme myymisen ulkopuolisille. Vaikka haluamme ottaa kolmannet maat mukaan ja vallata markkinoita, meidän on myös huolehdittava teollis- ja tekijänoikeuksiemme suojaamisesta. Kiinnitän huomionne erityisesti kollegani Hallin esittämään tarkistukseen 22, jonka tavoitteena on varmistaa, että myöhemmin käyttövaiheen alkaessa Euroopan unioni saa rahoitusosuutensa takaisin, eli suoritetaan tosiasiallinen voitonjako.
Tämä on merkittävä keskustelu, ja useampien ihmisten pitäisi kiinnittää siihen huomiota ja kuunnella sitä. Siihen emme voi vaikuttaa. Toivotan esittelijä Barsi-Patakylle onnea, jotta hän saa mietintönsä hyväksytyksi. 
Vladimír Remek,
   . – Arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, Galileo-ohjelma on sekä hyvin kunnianhimoinen että tieteellisesti ja teknisesti äärimmäisen haastava, ja siksi myös niin kallis. Ohjelma on näin ollen paitsi herättänyt suunnatonta kiinnostusta myös synnyttänyt lukuisia erilaisia näkemyksiä ja reaktioita. Yhtäältä jotkut uskovat hankkeen lisäävän Euroopan kilpailukykyä muuhun maailmaan – myös Yhdysvaltoihin – verrattuna. Useimmissa muissa suhteissa, esimerkiksi tieteen ja teknologian aloilla, olemme jääneet jälkeen Yhdysvalloista, mutta Galileo vie voiton yhdysvaltalaisesta vastineestaan, eli GPS-järjestelmästä, joka suunniteltiin alun perin sotilaskäyttöön. Kaiken tämän lisäksi Euroopan unionin on perustuslakisopimuksen kohtalosta käytyjen keskustelujen jälkeen vielä voitettava puolelleen kansalaisten tuki, ja nyt meillä onkin tilaisuus suunnitella sellainen hanke, jonka avulla pystymme saamaan tuhansia uusia kipeästi kaivattuja työpaikkoja, puhumattakaan hankkeen muista hyvistä puolista.
Toisaalta ymmärrän täysin huolenilmaukset Galileo-ohjelman suunnattomista taloudellisista kustannuksista ja siitä riskistä, että nämä rahat saattavat mennä hukkaan. Muutkin kuin oman ryhmäni jäsenet ovat täysin oikeutetusti huolissaan, kun otetaan huomioon, että huolestuttavia esimerkkejä tämänkaltaisesta rahan haaskauksesta on jopa jäsenvaltioiden jokapäiväisissä käytännöissä. On täysin järkeenkäypää, että Euroopan parlamentin on turvattava valvontamahdollisuutensa ja -välineensä ja varmistettava avoin ja tehokas varainkäyttö.
On myös kysytty, onko sopivaa torjua täysin Galileo-ohjelman määrärahojen leikkaaminen, kun parhaillaan keskustellaan koko EU:n talousarvioon tehtävistä leikkauksista. Galileo-ohjelmaa ollaan parhaillaan viemässä onnistuneesta kehittämis- ja kokeiluvaiheesta täytäntöönpanovaiheeseen. Säästövaatimusten noudattaminen ja mielivaltainen määrärahojen leikkaaminen säästöjen saavuttamiseksi hinnalla millä hyvänsä on verrattavissa siihen, että kantoraketin, jonka oli suunniteltu laukaisevan aluksen kiertoradalle kolmessa vaiheessa, odotettaisiin pystyvän siihen yhden laukaisuvaiheen poistamisesta huolimatta. Loppujen lopuksi emme hyödy tällaisesta mitään.
Lopuksi huomautan vielä olevani iloinen siitä, että Tšekin tasavallassa tämän alan toimivaltaiset elimet ovat kanssani samoilla linjoilla Galileo-hankkeen tulevaisuuden suhteen. Toisin sanoen niidenkin mielestä olisi kiinnitettävä huomiota sen lukuisiin sovellusmahdollisuuksiin siviilikäytössä. Olen iloinen myös siitä, että ne eivät pelkästään kannata järjestelmän rakentamista, vaan ovat myös käytännössä ryhtyneet edistämään sen täytäntöönpanoa. 
Nils Lundgren,
   – Arvoisa puhemies, EU:n muiden toimielinten tavoin parlamentti on aina valmis sekaantumaan sellaisten alojen toimintaan, johon EU:n ei pitäisi puuttua. EU heikentää eurooppalaisten kansallista itsemääräämisoikeutta alalla toisensa jälkeen. Tänä iltana käydyt lukuisat keskustelut ovat paljastavia. Kukaan parlamentissa ei tunnu kysyvän, kuuluuko käsittelemämme ala ylipäänsä EU:n toimivaltaan.
Tästä syystä EU:n poliittinen legitiimiys on jatkuvasti heikkenemässä. Tämä tulee esiin mielipidetutkimuksissa, mutta harvemmin demokraattisissa vaaleissa. Vallitseva puoluerakenne ei anna ihmisille tilaisuutta vastustaa vallansiirtoa EU:lle. Näin ollen tämä kansalaisoppositio saa demokraattisessa menettelyssä äänensä kuuluviin ainoastaan kansanäänestyksissä. Tämän olemme voineet huomata Tanskassa, Irlannissa ja Ruotsissa, ja nyt viimeisimpänä Ranskassa ja Alankomaissa.
Olen saanut äänestäjiltäni poliittiset valtuudet vastustaa vallan keskittymistä EU:ssa, mutta en aloilla. Määrätyissä tapauksissa minä ja muut samanmieliset suhtaudumme myönteisesti EU:n toteuttamiin yhteisiin toimiin. Galileo-hanke on yksi niistä. Tässä on kyse eurooppalaisen infrastruktuurin kehittämisestä erittäin merkittävällä korkean teknologian alalla. Yksittäiset maat eivät tähän pysty. Galileo-järjestelmän ansiosta Eurooppa ei enää tulevaisuudessa ole riippuvainen Yhdysvaltojen järjestelmästä, jota voidaan levottomuuksien sattuessa häiritä ja jonka Yhdysvallat voi yksipuolisella päätöksellä sulkea sotilaallisista syistä. Siksi suhtaudun Galileo-hankkeeseen myönteisesti ja kehotan parlamenttia tukemaan ehdotusta sen rakennus- ja käyttöönottovaiheen sekä käyttövaiheen täytäntöönpanosta. Kerrankin EU on oikeilla jäljillä. 
Lydia Schenardi (NI ).
   – Arvoisa puhemies, nyt kun olemme käynnistämässä tämän merkittävän ohjelman kehittämisvaihetta sekä sen rakennus- ja käyttöönottovaihetta, jonka yhteydessä perustetaan koko sen avaruusinfrastruktuuri ja maanpäällinen infrastruktuuri, olemme edelleen epävarmoja kahdesta seikasta.
Eurooppa on Galileo-ohjelmalla ja Lissabonin strategian mukaisesti perustamassa ensimmäistä maailmanlaajuista satelliittipaikannukseen tarkoitettua infrastruktuuria. Tämä tekee meidät taloudellisesti ja strategisesti riippumattomaksi Yhdysvaltain GPS-järjestelmästä. Tämä riippumattomuus vaikuttaa kuitenkin epätäydelliseltä, sillä sen heikko kohta on poliittinen riippumattomuus. Hankkeen tarkoitus on nimenomaan henkilötietojen suojaaminen ja tietojen toimitusvarmuuden parantaminen; siinä myös kunnioitetaan kansallista itsemääräämisoikeutta ja sovelletaan tiukasti toissijaisuusperiaatetta, mutta se on silti tarkoitettu pelkästään siviilikäyttöön. Eurooppa jää siis puolustussovellusten osalta riippuvaiseksi Yhdysvaltain sotilaallisesta järjestelmästä, eikä mikään takaa kyseisen palvelun jatkuvuutta esimerkiksi Persianlahden sodan kaltaisen kriisin puhjetessa.
Lisäksi vaikuttaa siltä, ettei hankkeessa ole otettu huomioon niitä riskejä, joita Euroopan ulkopuolisin kansainvälisin yhteistyöjärjestelyin toteutettu teknologiansiirto aiheuttaa. Esimerkiksi Galileo-hankketta rahoittavan Kiinan tapauksessa emme voi sivuuttaa poliittisia tarkoitusperiä ja vaarallisia sotilaallisia intressejä, joiden yhteydessä avaruusteknologiaa voidaan käyttää myös ohjuksissa. Sama koskee tuomittavia tai muulla tavoin Euroopan etujen kanssa ristiriidassa olevia kaupan käytäntöjä.
Näin ollen pyydämmekin komissiota esittämään ehdotuksen, jonka tavoitteena on taata tämän ohjelman riippumattomuus ja toimintavapaus, jotta Eurooppa voisi toimia todella itsenäisesti ja minimoida tai jopa välttää teknologiansiirron riskin potentiaalista uhkaa aiheuttavissa tapauksissa. 
Erna Hennicot-Schoepges (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, kiitän aluksi esittelijäämme Barsi-Patakya siitä, että hän laati mietintönsä ennätysajassa. Kun otetaan huomioon, että ministerineuvoston päätöksenteko kesti lähes vuosikymmenen, Euroopan parlamentti voi olla ylpeä siitä, että se ymmärsi Galileo-hankkeen todellisen merkityksen.
Eurooppalainen yhteistyö satelliittinavigoinnin alalla on tulevaisuuden innovatiivinen hanke, kun otetaan huomioon siihen sisältyvä julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuus, jonka avulla pitäisi kuulemma pystyä luomaan 150 000 lisätyöpaikkaa uusien teknologioiden alalla. Tällä tulevaisuuden hankkeella pystytään osoittamaan Euroopan maiden kyky piristää uusien teollisuudenalojen kasvua, lisätä työllisyyttä ja parantaa kansalaistensa elämänlaatua.
Kysymys hankkeen hallintomenettelyistä on tärkeä, ja toivomme, että parlamentille ilmoitetaan tässä yhteydessä alustavista tuloksista ja toimintatavoista. Arvoisa komission jäsen, kaikki eivät ole varmoja valitun hallintomenettelyn tarkoituksenmukaisuudesta. Koska liikenneministereiden neuvoston viivyttelystä on jo saatu kokemusta, ehdotan, että komissio panisi jo nyt alulle satelliittinavigointitekniikkaa hyödyntäviä hankkeita suunnittelemalla vaihtoehtoisia reittejä moottoriteidemme pullonkauloille. Näin parannetaan kansalaisten liikkuvuutta ja saadaan mahdollisimman paljon hyötyä tästä uudesta välineestä heti, kun se on käytettävissämme.
Koska tämä hanke on hyvin merkittävä maasta käsin tapahtuvan tutkimuksen ja maahavainnoinnin kannalta, meidän olisi pyrittävä sen täysimääräiseen hyödyntämiseen ja edistettävä avaruustutkimushankkeita joko seitsemännen puiteohjelman tai Euroopan lentoturvallisuusviraston avulla. Tästä syystä parlamentin valvontatehtävä hallintoneuvostossa auttaisi meitä pysymään paremmin ajan tasalla ja koordinoimaan tämän alan toimia.
Arvoisa komission jäsen, vielä viimeinen kysymys: onko meillä tämän hankkeen toteuttamiseen tarvittavat inhimilliset voimavarat? Olemmeko varmoja, että noihin 150 000 työpaikkaan riittää ammattitaitoista työvoimaa, ja mitkä ovat tulevaisuuden tarpeet? Miten nuorten pitäisi valmentautua päästäkseen näihin työpaikkoihin? 
Erik Meijer (GUE/NGL ).
   – Arvoisa puhemies, nykyisin voimme nähdä kuvaruudulta sijaintimme ja suunnan, johon meidän pitää mennä päästäksemme päämääräämme. Toivottavasti tätä hyödyllistä keksintöä käytetään sotimisen sijasta hyvinvointimme lisäämiseen. Mikäli tällaista järjestelmää ei vielä olisi, unionin olisi ollut järkevää tutkia, onko kyseinen menetelmä teknisesti toteutettavissa ja voidaanko sen tuotanto käynnistää. Silloin voisimme hyvällä syyllä olla teettämättä tätä hanketta satunnaisilla keksijöillä ja yrityksillä, jotka suunnittelevat lyövänsä sillä rahoiksi, ja toteuttaa sen sijaan yhteisen hankkeen yhteisön varoilla. Nyt on jo liian myöhäistä ryhtyä tähän. Eurooppa ei enää voi olla edelläkävijä. Tällainen EU:n ulkopuolella kehitetty järjestelmä on jo toiminnassa ja on valloittanut Euroopan markkinat. Galileo-suunnitelmalla ei ole juuri muuta lisäarvoa kuin kilpailla nykyisten järjestelmien kanssa. Yhteisön varoista tuetaan nyt pääasiassa elektroniikka- ja ilmailuteollisuuden yrityksiä. Tämä nielee yhä enemmän Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden varoja hyödyllisempien tehtävien kustannuksella. Siksi osa ryhmästäni ei ole koskaan tukenut tätä hanketta. 
Christine De Veyrac (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, kiitän aluksi esittelijä Barsi-Patakya hänen mietinnöstään ja varsinkin hänen ehdotuksestaan myöntää Galileo-ohjelmalle huomattavasti enemmän yhteisön talousarviovaroja kuin komission jäsen Barrot suositteli. Mielestäni miljardin euron rahoituspaketti vuosiksi 2007–2013 on perusteltu pääasiassa kolmesta syystä. Ensinnäkin haasteiden luonteen vuoksi: tällä ohjelmalla halutaan nimenomaan taata Euroopalle riippumaton avaruusohjelma, joka tarjoaa samalla lukuisia uusia palveluita ammattilaisille ja yksityishenkilöille. Toiseksi unioni sitoutuu Galileo-ohjelmalla rahoittamaan täysimääräisesti tulevat investoinnit. Kolmas peruste pitkäkestoiselle talousarviositoumukselle ovat investointien tuotto-odotukset: useiden arvioiden mukaan Galileo-ohjelman pitäisi olla poikkeuksellisen kannattava ja sen oletetun kustannus-hyötysuhteen 4,6.
Näillä perusteilla unionin on sitouduttava pitkäjänteisesti tähän ohjelmaan. Toivonkin, että neuvosto, ja varsinkin puheenjohtajavaltio Yhdistynyt kuningaskunta, joka puhui muutama kuukausi sitten paljon tulevien menojen tuomista hyödyistä, noudattaisivat tätä linjaa. Koska on jo niin myöhä, en kerro teille kaikista niistä merkittävistä käytännön eduista, joita Toulousen kaupunki voi Galileo-hankkeen sijaintipaikkana tarjota. 
Jacques Barrot,
    Arvoisa puhemies, puhun lyhyesti, vaikka hanke ansaitseekin perinpohjaisemman käsittelyn.
Kiitän parlamenttia siitä, että se tukee tätä merkittävää ohjelmaa. Rahoitusnäkymistä on tietenkin keskusteltava, mutta Galileo-ohjelmaan varatut miljardi euroa on mielestäni joka tapauksessa asetettava etusijalle. Kuten jäsen De Veyrac juuri totesi, Galileo-ohjelman avulla varmistetaan Euroopan unionin todellinen riippumattomuus ja voidaan toteuttaa monia sovelluksia. On selvää, että näiden sovellusten on oltava mahdollisimman monien ulottuvilla ja että ne tarjoavat monia uusia mahdollisuuksia pienille ja keskisuurille yrityksillemme. Meidän on tietenkin keskityttävä huolehtimaan siitä, että meillä on käytössämme tarvittavat inhimilliset voimavarat pystyäksemme hyödyntämään perusteellisesti ohjelman tarjoamia uusia mahdollisuuksia. Ymmärrän hyvin, että parlamentti haluaa olla mukana nimenomaan tässä ohjelmassa.
Lopuksi kiitän esittelijä Barsi-Patakya mietinnöstä, josta parlamentti on esittänyt näkemyksensä. Mietintö on kattava ja laadukas. Kiitän myös liikenne- ja matkailuvaliokuntaa sekä teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokuntaa niiden Euroopan komission ehdotukselle antamasta tuesta.
Luonnollisesti kannatan sitä, että parlamentti on kiinnostunut ottamaan täyden vastuun hankkeen täytäntöönpanosta. Hankkeen kehittäminen perustuu julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuteen, johon yritykset osallistuvat täysivaltaisesti. Juuri äsken todettiin, ettei hankkeen kehittämisvaiheessa ollut mukana yksityisyrityksiä. Se pitää paikkansa, mutta rakennus- ja käyttöönotto- sekä käyttövaiheessa juuri eurooppalaiset yritykset vievät tätä hanketta eteenpäin synergian avulla; juuri se on mielenkiintoisinta koko prosessissa. Valvontaviranomainen huolehtii tietenkin siitä, että Euroopan unionin asettamat tavoitteet saavutetaan.
Esittelijä Barsi-Patakyn mietintö on komission tavoitteiden mukainen, ja komissio hyväksyy kaikki esittelijän ehdottamat tarkistukset, lukuun ottamatta tarkistuksia 13 ja 25. En ota kantaa kaikkiin esiin tuotuihin seikkoihin. Useimmat tarkistuksista parantavat ehdotusta tuntuvasti ja antavat ohjelmaan myönteisen lisäpanoksen. Tarkistuksissa 9, 10, 20 ja 21 täsmennetään, että budjettivallan käyttäjän on annettava suostumuksensa, jos ohjelmasta aiheutuvat rahoitustakuut tai -sitoumukset ylittävät säädetyt määrärahat. Annan suostumukseni. Muistutan myös komission luvanneen, että tulevassa toimilupasopimukssa määrätään toimiluvanhaltijalle julkisen rahoitusosuuden takaisinmaksuvelvoite, mikäli tämän saama tuotto ylittää tietyn enimmäismäärän. Komissio hyväksyy näin ollen tarkistukset 11 ja 22, joissa säädetään voitonjakoa koskevasta mekanismista, mutta täsmentää kuitenkin, ettei takaisinmaksu koske automaattisesti koko yhteisön myöntämää rahoitusosuutta, vaan riippuu toimiluvan haltijan saaman voiton määrästä.
Korostan, että miljardin euron rahoitusosuus perustuu ohjelman kustannusten tarkkaan arviointiin ja haluun varmistaa yksityisen sektorin vankka osuus rahoituksesta. Komissio hyväksyy kuitenkin toistaiseksi tämän ohjeellisen määrän lisäämisen tarkistukseen 19 uusista rahoitusnäkymistä käytävien keskustelujen ajaksi.
Sitä vastoin komissio ei hyväksy tarkistuksia 13 ja 25, joilla annetaan parlamentille valvojan asema valvontaviranomaisen hallintoneuvostossa. Koska parlamentti on koko yhteisön merkittävin budjettivallan käyttäjä, sen olisi vaikea samanaikaisesti sekä käyttää kyseistä valtaa että toimia – edes valvojana – määräysvallassaan olevan elimen hallintoneuvostossa. Totean lisäksi, ettei tällaisesta ole ennakkotapausta muissakaan yhteisön virastoissa. Asiantuntijat, joita parlamentti nimittää joihinkin näistä virastoista, ovat ainoastaan pätevyytensä vuoksi nimitettyjä erityisasiantuntijoita, eivätkä edusta parlamenttia toimielimenä. Mielestäni parlamentin on säilytettävä valvontavaltuutensa, eivätkä edes tarkkailijan tehtävät hallintoneuvostossa saa aiheuttaa sille minkäänlaisia kytköksiä kyseiseen elimeen. Vakuutan teille, että komissio on valmis toimittamaan Euroopan parlamentille kaikki tarvittavat tiedot, joihin joidenkin puhujien mukaan kuuluvat myös patenttisuojaamme ja kaikkein arkaluonteisinta teknologiaa koskevat tiedot.
Tämän vuoksi toivon, että keskitymme selkeästi yhteisiin velvoitteisiimme ja että parlamentti ottaa täyden valvontavastuun. Tällä perusteella on mielestäni parempi, ettemme säilytä tarkistuksia 13 ja 25, joiden hengen kyllä ymmärrän täysin mutta jotka eivät vaikuta toimielintemme periaatteiden mukaisilta.
Lopuksi totean olevani iloinen parlamentin tekemästä työstä. Olen vakuuttunut siitä, ettei viimeinen näkökohta, joka perustuu toimielinten väliseen yleiseen toimintamalliin, millään tavoin vähennä parlamentin merkitystä tai estä yhteispäätösmenettelyn nopeaa ja myönteistä etenemistä.
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsnet, kiitän teitä siitä, että panitte alulle tämän merkittävän hankkeen, joka toivottavasti antaa nuorille erittäin myönteisen ja dynaamisen kuvan Euroopasta. Kiitän teitä ja toivon, että parlamentin valtaenemmistö tukee tätä suurenmoista hanketta. 
Puhemies.
   Keskustelu tästä kohdasta on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna tiistaina klo 12.00.
Patrick Louis (IND/DEM ),
    – Olen iloinen siitä, että valiokuntamme kannattaa tätä hanketta yksimielisesti. Se on ratkaisevan tärkeää:
- teknisistä syistä: hanke on innovatiivinen ja takaa palveluiden toimitusvarmuuden Yhdysvaltain GPS-järjestelmää paremmin.
- taloudellisista syistä: alan toiminta on säilytettävä riittävän aktiivisena. Hankkeen suorat ja epäsuorat työllistämisvaikutukset ovat mittavat.
- strategisista syistä: Galileo-ohjelma edistää puolustusjärjestelmiemme riippumattomuutta.
- poliittisista syistä: hanke auttaa unionia toteuttamaan tehtäväänsä.
EU haluaa ainoastaan luoda edellytykset uusien välttämättömien toimien kehittämiselle. Tarkistus, jossa edellytetään toimiluvan haltijan maksavan investoinnit takaisin, kuvastaa tätä periaatetta.
Kansakuntien riippumattomuus vahvistuu. Satelliittinavigointijärjestelmä edistää tätä tavoitetta ja antaa jokaiselle kansakunnalle mahdollisuuden hyödyntää sellaista teknologiaa, joka muuten olisi niiden ulottumattomissa.
Tähän yhteistyöhön pääsevät mukaan myös unionin ulkopuoliset maat.
Lopuksi totean tämän hankkeen osoittavan, ettei todelliseen yhteistyöhön tarvita perustuslakia. Tämä on järkevä hanke, toivottavasti se löytää pian paikkansa talousarvioesityksessä. 

