Divoká príroda v Európe (krátke prednesenie) 
Predsedajúci
Ďalším bodom programu je krátke prednesenie správy pána Hegyiho v mene Výboru pre životné prostredie, verejné zdravie a bezpečnosť potravín o divokej prírode v Európe.
Gyula Hegyi
Za prírodné prostredie, divočinu, ktorá nie je poznačená ľudskou civilizáciou, možno považovať zhruba 46 % zemskej pevniny. V Európe však tvorí divočina len 1 % celkového územia. Aby sme zaručili, že pre budúce generácie zachováme aspoň toto 1 %, musíme robiť všetko, čo je v našich silách. To je cieľom mojej správy a dúfam, že zvýšená ochrana oblastí divokej prírody sa stane skôr či neskôr súčasťou právnyvh predpisov EÚ. V európskej kultúre vnímame divokú prírodu dvojako. Na jednej strane pre nás predstavuje miesto, ktorého sa bojíme a ktorému sa vyhýbame, kde na nás striehnu, ako v mnohých ľudových rozprávkach, príšery a neznáme nebezpečenstvá. Na druhej strane ju vnímame ako príťažlivé a príjemné miesto, ktoré nám slúži ako dočasný únik zo stresujúcej mestskej a priemyselnej civilizácie.
V literatúre v anglickom jazyku, ktorá sa zaoberá touto problematikou, sa rozlišuje medzi koncepciou ochrany, správneho využívania prírody, a zachovania, teda ochrany pred využívaním ľuďmi. Tieto filozofické diskusie prekračujú rozsah mojej správy, ale rád by som pripomenul, že za ideálne riešenie považujem trvalo udržateľný rozvoj. Divokú prírodu nemožno zamknúť do bezpečnostnej schránky v banke ako náhrdelník alebo akciové certifikáty. Máme právo objavovať jej hodnoty. Preto ju musíme chrániť, avšak prostredníctvom jej využívania človekom.
Územie Európy je príliš malé, aby sa na ňom nachádzali územia, na ktoré jej občania nemajú povolený vstup. Objavovanie prírody a oboznamovanie sa s podmienkami, v ktorých ľudia žili pred vznikom civilizácie, nás učí úcte voči prírode a môže slúžiť ako základ vysokokvalitného cestovného ruchu. Tieto oblasti sú zároveň veľmi citlivé na zmeny životného prostredia v dôsledku ľudskej činnosti, napríklad motorizácie, chemických látok alebo zmeny klímy a na výskyt nepôvodných rastlinných a živočíšnych druhov. Musíme byť opatrní, aby návštevníci neohrozovali divokú prírodu. Preto by mali byť všetky formy cestovného ruchu pod dohľadom odborníkov v oblasti ochrany prírody. Rozvoj trvalo udržateľného cestovného ruchu by sa mal prepojiť s ochranou týchto oblastí a všetok výťažok by sa mal využívať na ochranu divokej prírody.
Divočina je útočiskom pre mnohé druhy, ako je napríklad medveď hnedý, vlk a rys, ktoré nedokážu prežiť čo i len v nepatrne zmenených podmienkach. V Európe žije ešte veľa druhov, ktoré je potrebné objaviť a popísať. Väčšina z nich žije v pôde alebo v rozkladajúcom sa dreve a je mimoriadne citlivá na zmenu. Tieto nenarušené oblasti sú veľmi vhodné na skúmanie evolúcie, prirodzených zmien v prírode. Oblasti divočiny vo všeobecnosti patria do siete Natura 2000, je však potrebná ich prísnejšia ochrana. Preto vo svojej správe vyzývam Európsku komisiu na spoluprácu s členskými štátmi, ktorá sa týka zmapovania zostávajúcich oblastí divokej prírody v Európe a rozvoja stratégie ich zvýšenej ochrany. Mali by sme stanoviť hodnoty oblastí nedotknutých človekom a charakteristické vlastnosti ich biotopov a zaručiť ich ďalšiu ochranu. Odborníci mi poradili, že by sme nemali uvažovať o nových právnych predpisoch, ale skôr zaviesť konkrétnejšiu a prísnejšiu ochranu oblastí divokej prírody v rámci nariadení siete Natura 2000. Vzhľadom na to, že financovanie siete Natura 2000 je v každom prípade protirečivé a je zdrojom mnohej oprávnenej kritiky, bude určite potrebné vykonať zmeny v príslušných nariadeniach v priebehu nového volebného obdobia, ale najneskôr v novom rozpočte. Mohlo by ísť aj o dobrú príležitosť na právne vymedzenie a zvýšenú ochranu divokej prírody.
Na území krajiny, z ktorej pochádzam, sa nachádza kvapľová jaskyňa Aggtelek, ktorá je tiež klasifikovaná ako divoká príroda. Jej časť sa nachádza na území susedného Slovenska. Bol by som veľmi rád, keby sa maďarským a slovenským odborníkom v oblasti ochrany prírody podarilo úspešne spolupracovať a zriadiť v tejto oblasti park na úrovni "Protected Area Network" (PAN), pretože v rámci siete "PAN Parks" sa už rozvinul úspešný systém ochrany divokej prírody na celoeurópskej úrovni.
Viviane Reding
členka Komisie. - Vážený pán predsedajúci, zastavenie poklesu biodiverzity je jednou z priorít Únie a Komisie. Ide doslova o otázku budúceho života na Zemi. Ale aj napriek zásadnej dôležitosti zachovania biodiverzity je doterajší pokrok obmedzený.
Komisia v decembri 2008 prijala prvé rozsiahle hodnotenie o dosiahnutom pokroku na úrovni Európskeho spoločenstva a členských štátov. Napriek pozitívnym krokom v priebehu posledných rokov, napríklad sieť Natura 2000, je biodiverzita EÚ neustále zaťažovaná ničením biotopov, znečistením, zmenou klímy a vplyvom inváznych druhov. Komisia dospela k záveru, že je veľmi nepravdepodobné, že sa nám podarí splniť svoj cieľ zastaviť pokles biodiverzity do roku 2010 a že bude potrebné ďalšie intenzívne úsilie na úrovni členských štátov a EÚ.
Vzhľadom na tieto okolnosti Komisia víta sústavnú podporu úsilia chrániť bohaté a rôznorodé prírodné dedičstvo Európy, ktorú jej poskytuje Parlament. Veľmi vítame iniciatívu pána Hegyiho vypracovať toto dôležité uznesenie o divokej prírode v Európe.
Rada by som začala všeobecným konštatovaním, že mnoho otázok, ktoré sú v správe zdôraznené, už Komisia rieši.
Napríklad v decembri 2008 prijala oznámenie s názvom Stratégia v oblasti invazívnych druhov. Uvádzame aj celkový obraz budúcej politiky EÚ v oblasti biodiverzity a tešíme sa na príspevok Európskeho parlamentu k týmto otázkam. Je potrebné jednoznačne zvážiť problémy ako skvalitnenie uplatňovania a vzťah medzi biodiverzitou a zmenami klímy.
K správe je ešte potrebné doplniť jedno objasnenie. Priebežné posúdenie účinnosti našich právnych predpisov oblasti prírodného prostredia existuje, sú to takzvané správy na základe článku 17, ale v súčasnom období nemáme v pláne meniť a dopĺňať právne predpisy a hlavný dôraz je najmä na ich účinnejšom uplatňovaní.
Prejdime k otázke divokej prírody. Európa je husto obývaný kontinent a ľudskému zásahu sa vyhlo len 1 - 2 % jeho územia. Ale aj napriek tomu, že tieto oblasti sú malé, čo sa týka územia, z vedeckého a kultúrneho hľadiska majú obrovskú hodnotu. Niekedy sú dokonca aj symbolom európskej spolupráce a integrácie, ako je to v prípade spoločného cezhraničného Národného parku Bavorský les a Šumava.
Väčšina z týchto oblastí už patrí do siete Natura 2000. Správa však slúži ako inšpirácia na opätovné prehliadnutie nedotknutých a takmer nedotknutých oblastí divokej prírody v EÚ a zhodnotenie, či sa v nej nenachádzajú ešte ďalšie nevšedné oblasti, ktoré by z hľadiska svojej ochrany potrebovali dodatočné kroky zo strany Európy. Komisia zadala na vypracovanie niekoľko štúdií a spolupracuje s českým predsedníctvom EÚ. V máji 2009 sa v Prahe uskutoční konferencia, ktorá ponúkne platformu pre otázky súvisiace s oblasťami divokej prírody v Európe a stanoví opatrenia potrebné na zaručenie ich ochrany.
Na záver by som rada potvrdila, že Komisia uznáva, že krajinné prostredie Európy je výsledkom dlhodobého procesu zasahovania zo strany človeka. Myšlienkovým základom siete Natura 2000 je koncepcia "živej krajiny", ktorá predstavuje rovnováhu medzi potrebami prírody a potrebami človeka. V žiadnom prípade nemáme v úmysle znova zmeniť našu krajinu na divokú prírodu, musíme sa však verejne zaviazať, že budeme chrániť zostávajúce oblasti divokej prírody v Európe.
Z uvedeného dôvodu považuje Komisia uznesenie Európskeho parlamentu za správne načasované. Predstavuje vítaný prínos pre pražskú konferenciu. Srdečne ďakujem spravodajcovi.
Avril Doyle
Vážený pán predsedajúci, mám procedurálnu námietku. Chcela by som vyjadriť nesúhlas s nadmerným, čím ďalej, tým liberálnejším využívaním článku 45 ods. 2, v súlade s ktorým sa uskutočňujú tieto veľmi dôležité rozpravy.
Svoju námietku vznášam práve teraz, pretože by som sa veľmi rada vyjadrila o vynikajúcej práci na správe pána Hegyiho a mám aj ďalších kolegov, ktorých príspevky sa týkajú záležitostí, o ktorých sa v mojom výbore ani vo výboroch ďalších mojich kolegov nediskutuje a nie je prípustné, aby som sa o nich vyjadrila v pléne.
V rámci skupiny PPE-DE sme mali minulý týždeň na úrovni pracovnej skupiny, ale aj skupiny ako takej dosť nepríjemnú a vášnivú diskusiu, ktorá sa týkala bodov programu tohto týždňa súvisiacich s článkom 45 ods. 2. Skutočne mám pocit, že je potrebné tento článok čo najskôr prehodnotiť. Viem, že ho ustanovil Parlament a že s ním súhlasili aj samotní poslanci, ale mám pocit, že naša dobrá vôľa je zneužívaná v súvislosti s množstvom bodov v našom programe, tých najdôležitejších bodov, o ktorých sa máme čím ďalej, tým menej možností vyjadriť.
Predsedajúci
Pani Doylová, s radosťou berieme na vedomie vašu námietku, rád by som vám však pripomenul, že použitie článku 45 je v kompetencii konferencie predsedov a že v rámci nej sa zvažuje aj váha hlasu. Tým chcem povedať, že početné politické skupiny, a najmä tá vaša, majú do veľkej miery možnosť rozhodovať, čo sa bude diať v pléne na základe toho či iného článku.
Som trocha ako vy. Musím poznamenať, že sme sa možno dostali zo štádia prílišnej tolerancie do štádia neprimeranej prísnosti a že pravda je niekde uprostred.
Neobávajte sa však. Budeme informovať zainteresovaných o ďalšom vývoji tejto záležitosti.
Dámy a páni, mali by ste upozorniť aj predsedov svojich skupín. Myslím, že práve v tomto kontexte najlepšie porozumejú, o čo vám ide.
Bod je uzavretý.
Hlasovanie sa uskutoční zajtra.
Písomné vyhlásenia (článok 142)
Nicodim Bulzesc  
písomne. Bol som tieňovým spravodajcom tejto správy o divokej prírode v Európe a rád by som poďakoval svojmu kolegovi, pánovi Gyulovi Hegyimu za jeho prácu.
Chcel by som zdôrazniť dve veci.
Prvá sa týka toho, že je skutočne potrebné pokračovať v mapovaní zostávajúcich oblastí divokej prírody v Európe. To samozrejme nie je možné bez toho, aby sme vymedzili pojem divoká príroda, a preto naliehavo žiadam Európsku komisiu o prijatie opatrení v tejto oblasti.
Druhá vec, o ktorej sa chcem vyjadriť, predstavuje v tejto správe kľúčovú otázku a týka sa prítomnosti človeka a cestovného ruchu. Prítomnosť človeka vylúčiť nemožno. Naopak, aby ľudia mohli lepšie chrániť prírodné krásy svojich krajín, musia ich spoznať.
V týchto oblastiach je potrebné podporovať trvalo udržateľný cestovný ruch a naučiť správcov, ako zachovávať a chrániť divokú prírodu.
Preto sa pripájam k požiadavke najdôležitejších MVO v tejto oblasti a žiadam Európsku komisiu, aby pripravila usmernenia týkajúce sa zachovania divokej prírody v Európe.
Magor Imre Csibi  
písomne. - Divoká príroda má pre jednotlivých ľudí rozličný význam. Ja osobne ju vnímam ako oblasti, ktoré nie sú dotknuté činnosťou človeka a v ktorých prevládajú prírodné procesy. Preto považujem cestovný ruch zameraný na divokú prírodu takmer za protiklad termínu divočina. Na druhej strane súhlasím, že správne realizovaný trvalo udržateľný cestovný ruch môže poskytnúť miestnym spoločenstvám hospodársky podnet na zachovanie prírodného a kultúrneho dedičstva.
Zvýšený dopyt po cestovnom ruchu zameranom na divokú prírodu však vyvíja tlak práve na hodnoty, ktoré turisti vyhľadávajú, a môže spôsobiť zničenie citlivých ekosystémov. Riešenie by mohlo predstavovať zavedenie vysoko kvalitného trvalo udržateľného cestovného ruchu v obmedzených oblastiach divokej prírody. Tento druh cestovného ruchu by nemal škodlivý vplyv na ciele zachovania týchto oblastí. Činnosti v rámci cestovného ruchu by mali byť umožnené, len ak sa dodržia isté prísne stanovené podmienky, ako je obmedzený denný počet turistov, a na základe spoľahlivého plánu trvalo udržateľného cestovného ruchu, ktorý podporuje iniciatívy na zachovanie a presadzuje zodpovedné spoznávanie divokej prírody. Plány v oblasti cestovného ruchu a činnosti prevádzkovateľov by mali podliehať mechanizmom dôkladného posúdenia, ktoré sú zostavené priamo pre oblasti divej prírody. Ich cieľom je, aby si prevádzkovatelia a turisti uvedomili, že divoká príroda so sebou neprináša len slobodu, ale aj zodpovednosť.
Vasilica Viorica Dãncilã  
Prírodné bohatstvá je potrebné zachovať pre budúce generácie. Z tohto hľadiska je Rumunsko jednou z krajín, v ktorej sa nachádza veľké množstvo rozličných druhov rastlín a živočíchov. Ak chceme spomínaný cieľ dosiahnuť, musí Európska únia rozšíriť využitie prostriedkov Spoločenstva vyčlenených na financovanie činností v oblasti zachovania divokej prírody. Následne je potrebné, aby Komisia pridelila prostredníctvom Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka väčšie množstvo prostriedkov projektom zameraným na ochranu životného prostredia v oblasti európskeho poľnohospodárstva s jasným cieľom financovať činnosti zamerané na zachovanie divokej prírody.
Na druhej strane by mala Európska komisia zaviesť súbor jasných pravidiel na poskytovanie finančnej podpory projektom miestnych spoločenstiev v okolí týchto oblastí. Umožňovali by v oblastiach, ktoré majú byť zachované, kontrolovaný cestovný ruch, čím by sa vytváral hospodársky prínos, z ktorého by spomínané miestne spoločenstvá profitovali.
Navyše je potrebné, aby Komisia podporila cezhraničnú spoluprácu členských štátov na projektoch zameraných na zachovanie oblastí divokej prírody, ktoré sa nachádzajú na území dvoch alebo viacerých krajín.
Daniel Petru Funeriu  
Biodiverzita Európy je tým najcennejším dedičstvom, ktoré môžeme zanechať budúcim generáciám. Vítam a podporujem túto správu o divokej prírode v Európe. Rád by som upriamil pozornosť na alarmujúci stav oblasti s najvýraznejšou biodiverzitou v Európe, na deltu Dunaja. Je neustále vystavovaná agresívnym činnostiam v dôsledku pytliactva, nezákonných hospodárskych záujmov a v neposlednom rade v dôsledku nekontrolovaného cestovného ruchu. Jeden z najagresívnejších zdrojov, ktoré túto deltu ovplyvňujú, spočíva v nedostatočnej informovanosti obyvateľstva žijúceho v jej blízkosti a vidieckeho obyvateľstva, ktoré žije pri rumunských prítokoch Dunaja.
Rád by som využil túto príležitosť a vyzval Komisiu a Radu, aby na základe tejto správy čo najskôr zvážili konkrétne opatrenia zamerané na tieto ciele: zriadenie pracovnej skupiny, ktorá by preskúmala situáciu v delte Dunaja, prípravu účinných vzdelávacích programov o životnom prostredí určených obyvateľom, ktorí majú priamy vplyv na biodiverzitu tejto oblasti, a zavedenie noriem na ochranu biodiverzity.
Zároveň nie je možné dosiahnuť zachovanie divokej prírody v Európskej únii a predovšetkým v delte Dunaja bez toho, aby sa uplatňovali podobné opatrenia v krajinách, ktoré susedia s EÚ. Preto naliehavo žiadam Komisiu a Radu, aby v rámci svojich vzťahov s týmito krajinami posilnili dialóg a zavádzanie konkrétnych opatrení.
Daciana Octavia Sârbu  
písomne. - (RO) Ak zohľadníme skutočnosť, že nebude možné splniť záväzky, ktoré sme prijali v roku 2007 v uznesení o zastavení poklesu biodiverzity do roku 2010, ochrana oblastí divokej prírody prostredníctvom propagácie, rozvoja a financovania činností sa stáva vzhľadom na zmenu klímy a negatívny vplyv cestovného ruchu prioritou.
Návrh vytvoriť systém na zmapovanie divokej prírody Európy by pomohol vymedziť biodiverzitu jednotlivých oblastí a oblasti nedotknuté ľudskou činnosťou, ktorých ochrana si vyžaduje viac pozornosti a značné úsilie zo strany členských štátov. Informačné kampane zamerané na zvyšovanie všeobecného povedomia verejnosti o oblastiach divokej prírody, využívanie vysokokvalitného trvalo udržateľného cestovného ruchu a uplatňovanie smerníc o vtákoch a biotopoch predstavujú len niektoré z nástrojov, ktoré nám pomôžu chrániť tieto oblasti.
V Európe je už osem národných parkov. Patrí k nim aj Národný park Retezat v Rumunsku. Tieto parky sú súčasťou siete chránených oblastí PAN. Táto sieť má na starosti správu oblastí divokej prírody a združuje všetky národné orgány a miestne agentúry cestovného ruchu, ktoré sa podieľajú na zabezpečení trvalo udržateľného rozvoja cestovného ruchu. Európska komisia by mala podporovať túto iniciatívu a spolupracovať s touto sieťou s cieľom výmeny informácií a osvedčených postupov.
