Revizuirea generală a Regulamentului de procedură (dezbatere) 
Preşedintele
Următorul punct pe ordinea de zi este raportul întocmit de domnul Corbett, în numele Comisiei pentru afaceri constituţionale, privind revizuirea generală a Regulamentului de procedură al Parlamentului.
Richard Corbett
raportor. -Dle preşedinte, intenţionez să utilizez în introducerea acestui raport mai puţin decât cele 4 minute care îmi revin şi probabil puţin mai mult când voi răspunde, la final, în cazul în care vor exista întrebări care necesită clarificare.
Acest raport este rezultatul unei activităţi intense. Sursa acestor reforme pe care am dori să le introducem în Regulamentul nostru de procedură derivă parţial din activitatea Grupului de lucru privind reforma, instituit de Conferinţa preşedinţilor, condusă cu pricepere de colegul meu, Dagmar Roth Behrendt, care a prezentat mai multe propuneri aprobate de Conferinţa preşedinţilor şi transmise nouă spre a le introduce, pe cât posibil, în Regulamentul de procedură.
Cea de-a doua sursă este reprezentată de un număr de schimbări mai mici, care, în mult privinţe, au fost pe agenda de lucru de mult timp, dar, în loc să avem o serie de rapoarte care să modifice normele în puncte minore, le-am grupat împreună. Unele dintre acestea sunt de natură tehnică; altele clarifică normele noastre şi le fac mai uşor de înţeles, precum cea care reuneşte articolele 141, 142 şi 143 din Regulamentul de procedură într-un singur text codificat care reglementează modul în care ne organizăm dezbaterile în plen. În acest sens, există amendamentul inovator conform căruia trebui să avem o procedură a cartonaşului albastru pentru a putea să ne întrerupem unii pe alţii. De exemplu, s-ar putea ca dl Duff să dorească să-mi adreseze chiar acum o întrebare legată de ceea ce am spus şi i-aş permite acest lucru timp de 30 de secunde, dacă acest articol ar fi adoptat. Sunt convins, dle preşedinte, că dvs. i-aţi permite acest lucru şi acum, dacă dumnealui ar dori aceasta, dar, din fericire, nu o doreşte.
Aşadar există nişte trăsături inovatoare care ar trebui să dea puţin mai mult dinamism dezbaterilor noastre. Îmi amintesc că, atunci când am propus pentru prima oară introducerea perioadei "catch- the-eye” la finalul dezbaterilor obişnuite, toată lumea a spus: nu, nu putem face acest lucru, va da peste cap timpul de vorbire alocat grupurilor, şi aşa mai departe. Totuşi, acum facem acest lucru, a devenit parte integrantă a procedurilor noastre şi una foarte apreciată, cred, de majoritatea membrilor. Aş sugera că, poate, aşa se va întâmpla şi cu procedura cartonaşului albastru: acum există o doză de ezitare, dar haideţi să o încercăm, să vedem cum funcţionează şi sunt convins să putem să o facem să dea rezultate.
Au mai fost ridicate nişte amendamente în cadrul discuţiilor pe marginea acestei probleme, fie la nivel de comisie, fie acum, în plen. De exemplu, a existat o sugestie ca toate voturile finale asupra unui act legislativ să se facă automat prin apel nominal - cred că dra Dahl a avut această idee. Salut acest amendament şi l-am introdus în raportul meu. Au existat sugestii din partea multor membri referitoare la introducerea în Regulament a unor prevederi privind intergrupurile, chiar dacă numai pentru a delimita foarte clar ce sunt şi ce nu sunt acestea, pentru a arăta că sunt informale şi că nu pot prelua responsabilităţile organelor parlamentare.
Aşadar, există multe lucruri interesante aici. Există şi amendamentul privind sistemul ciudat pe care îl avem conform căruia sesiunea inaugurală este prezidată de cel mai în vârstă membru în loc de, spre exemplu, preşedintele aflat la sfârşit de mandat, aşa cum se întâmplă în anumite parlamente - sau chiar de un vicepreşedinte aflat la sfârşit de mandat, în cazul în care preşedintele nu ar fi, poate, reales. Aceasta este o îmbunătăţire destul de rezonabilă adusă procedurilor noastre.
Voi încheia aici. Nu am folosit tot timpul alocat, dar, dacă este necesar, mă voi întoarce bucuros la finalul discuţiilor şi voi răspunde întrebărilor sau nelămuririlor.
József Szájer
în numele Grupului PPE-DE. - Dle preşedinte, aş dori să salut această propunere şi, de asemenea, să îi mulţumesc dlui Richard Corbett pentru munca grea, şi nu mereu profitabilă, pe care a depus-o.
În mod frecvent, atunci când schimbăm Regulamentul de procedură, colegii noştri devin îngrijoraţi de ceea ce se întâmplă. Majoritatea îşi dau seama de ce s-a întâmplat şi de schimbările efectuate doar după ce noul regulament intră în vigoare, moment în care acesta nu mai poate fi modificat. Sprijin cu fermitate majoritatea propunerilor care au fost depuse, mai ales pentru că acestea reflectă nu doar munca grea depusă de dvs., ci şi pe cea -aşa cum aţi menţionat a grupului de lucru pentru reformă parlamentară prezidat de Dagmar Roth-Behrendt, cel care a pregătit foarte bine această propunere.
Cu toate acestea, în timpul procesului de reformă parlamentară, le-am explicat membrilor grupului nostru în cadrul discuţiilor şi faptul că acest raport privind reforma parlamentară trebuie să fie aprobat prin schimbări aduse Regulamentului de procedură. Aceasta este o procedură democratică care se încheie printr-un vot. Nu se putea schimba nimic doar prin discuţii în cadrul respectivului grup şi am muncit foarte mult în această direcţie.
Aş vrea să menţionez, de asemenea, faptul că am fost oarecum critic faţă de ceea ce tocmai a fost spus, şi anume că anumite proceduri informale pe care le avem în Parlament sunt instituţionalizate. Îmi este întrucâtva teamă pentru că, dacă avem un obicei, atunci este mai bine să îl păstrăm ca atare decât să modificăm cu orice preţ regulile.
Pentru grupul nostru, cel mai important aspect este, totuşi, proporţionalitatea. În Parlamentul nostru, comisiile deţin roluri foarte puternice. În pregătirea voturilor în Parlament, acestea preiau o mare parte din povara acestei Camere prin votarea în cadrul comisiilor. Reflectarea în cadrul comisiilor a proporţiilor care există în plen la abordarea subiectelor importante nu este doar o simplă chestiune de procedură, ci o chestiune de democraţie. Cred că este o chestiune democratică de bază şi, în numele Grupului PPE-DE, susţin raportul.
Costas Botopoulos
în numele Grupului PSE. - Dle preşedinte, sunt unul dintre acele animale constituţionale curioase care consideră că Regulamentul de procedură reflectă munca noastră aici în Parlament. Părerea mea este, aşadar, că această lucrare a dlui Richard Corbett, specialistul eminent în domeniu, este importantă. Spre meritul său, trebuie să spun că aceasta este a doua modificare a Regulamentului de procedură. Sunt unele lucruri care s-au modificat de curând şi pe care le schimbăm iarăşi, pentru că am constatat că practica Parlamentului nostru necesită aceste schimbări.
În această seară, doresc să vă adresez o remarcă generală şi trei remarci specifice. Cea generală este aceea că cred că este foarte important să discutăm şi despre cel de-al doilea aspect al raportului dlui Corbett: impactul Tratatului de la Lisabona asupra Regulamentului nostru de procedură. Importanţa discutării despre acest aspect derivă din faptul că o modificare a Regulamentului de procedură fără această a doua parte ar fi imperfectă.
Cele trei remarci specifice pe care le adresez: prima se referă la o modificare în care şi eu am avut un mic rol. Este vorba de faptul că încercăm să introducem în Regulamentul de procedură ideea unei agora, a posibilităţii acordate şi cetăţenilor de a se adresa Parlamentului şi de a participa la discuţii în cadrul acestuia. Consider că aceasta este o iniţiativă importantă pe plan simbolic, pe care am preluat-o împreună cu prietenul şi colegul meu Gérard Onesta şi cred că ar fi un lucru bun dacă ar fi consacrată în Regulamentul de procedură.
Cel de-al doilea lucru care este, cred, important este modificarea adusă rapoartelor din proprie iniţiativă: faptul că, după ce am văzut cum sunt puse în practică, reintroducem posibilitatea amendamentelor, chiar dacă aprobate de o zecime dintre parlamentari. Cel de-al treilea aspect se referă la procedura cartonaşului albastru. Mă pronunţ în favoarea oricărui lucru care va dinamiza discuţiile noastre parlamentare în acest cadru, drept urmare consider că această posibilitate ca parlamentarii să se întrerupă unul pe celălalt şi să îşi vorbească în mod civilizat este o idee bună.
Andrew Duff
în numele Grupului ALDE. -Dle preşedinte, în primul rând aş dori să îi mulţumesc dlui Corbett pentru munca depusă. Grupul ALDE va sprijini pachetul. Este o reformă modernizatoare a camerei, pe care o apreciem: ne va face mai eficienţi şi mai pluralişti şi sper că, până la urmă, ne va face mai plăcuţi în ochii opiniei publice şi, desigur, ai presei.
Am două sau trei comentarii de făcut, totuşi. Primul se referă la chestiunea despre care a vorbit dl Szájer: încercarea de a forţa comisiile să fie proporţionate în mod rigid în raport cu dispunerea partidelor în Parlament. Cred că, de fapt, este perfect logic ca un grup politic să îşi exprime preferinţa pentru desemnarea mai multor membri într-o comisie pe care o consideră mai importantă. Cred că, dacă vom vota în favoarea amendamentului nr. 42, grupurile şi membrii PE îl vor cataloga drept frustrant şi vor solicita, în final, mai multă flexibilitate.
Aş vrea să apăr cu străşnicie modificările asupra cărora s-a convenit în cadrul Comisiei pentru afaceri constituţionale, referitoare la articolul 45 alineatul (2), modificări despre care tocmai a vorbit dl Costas Botopoulos. Cred că trebuie să adoptăm o poziţie relaxată în privinţa îmbunătăţirii rapoartelor din proprie iniţiativă, în cazul în care acest lucru va fi necesar, iar experienţa pe care am trăit-o în iulie, când a fost introdusă schimbarea anterioară, indică faptul că aceste rapoarte necesită adesea îmbunătăţiri adoptate în plen.
Aş vrea, de asemenea, să laud amendamentul nr. 68 referitor la procedura de reformare. Cred că Parlamentul s-a limitat prea mult şi ar trebui ca procedurile noastre să ilustreze mai bine acordul interinstituţional din 2001 pentru a permite comisiilor să discute despre modificări considerabile aduse unor părţi ale unor directive sau regulamente pe care Comisia încearcă să le reformeze, dar într-o formă foarte redusă.
În sfârşit, încerc să înlătur adăugarea voturilor pe părţi şi a voturilor separate la procedura care va permite preşedintelui să retrimită în comisie un raport care a atras mai mult de 50 de amendamente privind puncte esenţiale.
Monica Frassoni
în numele Grupului Verts/ALE. - (IT) Dle preşedinte, Grupul Verzilor/Alianţa Liberă Europeană nu a avut niciodată prea mult timp pentru marile reforme parlamentare realizate de dl Corbett - care îmi este prieten şi cu care am lucrat mulţi ani, ştie acest lucru şi nu se va supăra pe mine - pentru că acestea tind să transforme Parlamentul nostru într-un aparat birocratic unde rolul deputaţilor individuali, al grupurilor minoritare şi chiar al comisiilor trebuie să fie supus puterii de decizie crescânde, parţial arbitrare, a Conferinţei preşedinţilor şi a administraţiei. În plus, acestea transformă relaţia dintre comisia principală şi comisiile consultative din cadrul procedurii legislative într-una confuză şi conflictuală în esenţă.
Trebuie să spun că sunt stupefiată de faptul că, în această seară, în cadrul acestei dezbateri, nu abordăm lucrurile pe care le considerăm fundamentale în privinţa acestei reforme procedurale. Primul lucru este confuzia care va fi în mod inevitabil creată între comisia principală şi comisia consultativă, pentru că atunci când comisia principală respinge amendamentele comisiei consultative, aceste amendamente ar putea ajunge direct în plen, creându-se astfel un potenţial extrem de riscant de incertitudine juridică - după cum am văzut, de asemenea, întâmplător în cazul REACH.
Din cauza mecanismului confuz şi absolut inacceptabil reprezentat de posibilitatea de a avea voturi comune şi raportori comuni cu privire la probleme deosebit de importante pentru puterea noastră legislativă, nicio comisie consultativă nu mai este liberă, de fapt, să îşi desfăşoare activitatea.
În cele din urmă, dle preşedinte, mai este un element care ne preocupă foarte mult. Unul dintre rezultatele activităţii grupului de lucru privind reforma internă, din care am făcut şi eu parte, rezultat pe care l-am perceput drept pozitiv la început, a fost propunerea de consolidare semnificativă a competenţelor şi a rolului Comisiei pentru petiţii. În cadrul acestei reforme, totuşi, rolul Comisiei pentru petiţii a fost desfiinţat, în sensul că aceasta va mai putea ajunge în mod direct în plen doar după extrem de multe complicaţii şi posibile conflicte cu comisia competentă.
Din toate aceste motive, grupul nostru consideră că această reformă nu este finalizată şi că adoptarea acesteia de către majoritatea Parlamentului ar fi o greşeală.
Preşedintele
Vă mulţumesc, dna Frassoni. Dl Corbett va avea, desigur, dreptul la replică, dar trebuie să precizez că dna Frassoni a folosit un cartonaş roşu în timp ce aştepta să îl încerce pe cel albastru.
Hanne Dahl
în numele Grupului IND/DEM. - (DA) Dle preşedinte, Regulamentul de procedură formează baza tuturor activităţilor într-un plen ales în mod democratic. Norme clare asigură egalitatea de tratament a fiecărui participant la procesul politic. Cerinţele nu pot fi modificate pentru ca anumite grupuri, persoane sau atitudini să nu se bucure de influenţă. Regulile nu pot fi adaptate doar pentru că aşa este avantajos pentru cel care face acest lucru.
În ultima săptămână, de exemplu, Conferinţa preşedinţilor a discutat pe marginea unei cereri de boicotare a votului privind raportul Staes. Din fericire, Serviciul juridic a respins-o. Rezultatul unui vot trebuie să fie luat în considerare. Prin urmare, şi grupul meu a prezentat amendamente privind utilizarea exclusivă a sistemului electronic de votare. Aceasta ne-ar permite să evităm greşelile şi, în acelaşi timp, să fim siguri că este întrunit cvorumul. Le solicit membrilor să voteze în favoarea acestor amendamente.
Jo Leinen
(DE) Dle preşedinte, este greu să reformezi Uniunea Europeană, dar este şi mai greu să reformezi Parlamentul European, după cum am văzut în dezbaterea privind revizuirea Regulamentului de procedură şi în activitatea colegului nostru, dl Richard Corbett. Aş vrea să îi mulţumesc dlui Corbett pentru imensul devotament demonstrat, în scopul de a reuni într-un singur document numeroasele interese şi de a aduce în plen această revizuire a Regulamentului de procedură. Grupul socialist din Parlamentul European va sprijini acest raport.
Aşteptăm Tratatul de la Lisabona; atunci Parlamentul va avea o putere legislativă mai mare şi trebuie să ne pregătim să plasăm legislaţia în centrul activităţilor noastre. Rapoartele din proprie iniţiativă vor trebui să ocupe un loc secundar; legislaţia trebuie să fie pe primul loc.
Trebuie, de asemenea, să fim mai riguroşi în activitatea pe care o desfăşurăm în întreaga lume. Călătoriile delegaţiilor parlamentare în ţări sau în părţi diferite ale lumii trebuie să fie corelate cu comisiile tehnice ale Parlamentului. În cazul în care o delegaţie se ocupă de un subiect cum ar fi schimbările climatice sau protecţia socială, ar trebuie să fie implicaţi şi experţi din comisia tehnică competentă.
Agreez ideea de a ne face dezbaterile mai atractive: pe viitor, cartonaşul albastru, nu cel roşu, va aduce mai mult dinamism. Acest lucru este excelent. Cooperarea între comisii, între aceste comisii mixte, este un test de rezistenţă, pentru că experienţa anterioară a fost nesatisfăcătoare. Să fim oneşti, comisia consultativă a avut şanse minime. Din acest punct de vedere, experimentul unor şedinţe mixte cu participarea a două comisii este o nouă încercare de a crea ceva mai bun.
Această reformă este esenţială. De asemenea, este bine că facem acest lucru înainte de alegeri şi nu îl amânăm până la următoarea legislatură. Aş dori să le mulţumesc încă o dată dlui Corbett şi tuturor participanţilor.
Andrzej Wielowieyski
(FR) Dle preşedinte, deşi excelent, raportul dlui Corbett conţine, din nefericire, o greşeală gravă. Scopul nostru este de a oferi servicii parlamentare de înaltă calitate. Prin urmare, trebuie să evităm greşelile şi să putem îmbunătăţi textele.
Doar amendamentul nr. 8, care se referă la articolul 45 din Regulamentul de procedură, ne va permite să prezentăm amendamente în plen, cu sprijinul a 75 de membri - ceea ce va fi greu de obţinut. Raportorul şi Comisia pentru afaceri constituţionale au decis să respingă această procedură, din teama de a fi copleşiţi de amendamente.
Modificările propuse de noi, în numele Grupului Alianţei Liberalilor şi Democraţilor pentru Europa şi al Grupului Verzilor/Alianţa Liberă Europeană, au vizat acordarea acestui drept unui număr de două sau trei grupuri politice. Avem coordonatori şi raportori alternativi competenţi care urmăresc procesul legislativ.
A respinge modificarea propusă de Comisia pentru afaceri constituţionale înseamnă a nega puterea de a îmbunătăţi un text în cadrul unei proceduri normale, ceea ce reprezintă o greşeală gravă.
Nils Lundgren
. - (SV)Vă mulţumesc, dle preşedinte. Schadenfreude este singura bucurie, spune cinicul. Cu toate acestea, chiar şi aceia dintre noi care nu sunt cinici recunosc că Schadenfreude este o formă de bucurie şi este chiar tipul de bucurie pe care îl simt acum. De ce? Ei bine, anul trecut, noi, cei din Lista June şi Grupul Independenţă şi Democraţie am început să solicităm voturi prin apel nominal în cazul tuturor voturilor finale. Îmi amintesc cum Preşedintele Pöttering ne-a mustrat, ne-a ridiculizat şi ne-a vorbit de costurile foarte ridicate. Acum, comisia propune ca toate voturile finale asupra actelor legislative să se facă prin apel nominal. Şi pe bună dreptate! Pentru a putea cere responsabilitate politică din partea deputaţilor europeni, votanţii trebuie să poată verifica modul în care au votat. Cum au votat dl Hannan, dna Wallis sau dna Svensson, ca să numesc doar câţiva dintre colegii mei preferaţi? Această propunere constituie un important pas înainte spre un proces democratic şi sporeşte controlul votanţilor asupra acelor "yes-men” din acest plen. Aş vrea să-i mulţumesc dlui Corbett pentru acest lucru şi dlui preşedinte pentru că mi-a permis să vorbesc.
Bruno Gollnisch
(FR)De fapt, dle preşedinte, imaginaţi-vă ce s-ar întâmpla dacă s-ar aplica necesitatea reunirii unui cvorum în cazul deliberărilor noastre. Doar 11 dintre noi sunt prezenţi la dezbaterile de astăzi referitoare la chestiuni foarte importante, care interesează viitorul Parlament. Din acest motiv consider că principiul în sine care stă la baza acestor schimbări este foarte îndoielnic.
Ceea ce este şi mai îndoielnic - lăsând la o parte activitatea desfăşurată de dl Corbett - este un amendament care a fost respins de Comisia pentru afaceri constituţionale, fiindu-ne retrimis de către cele două grupuri principale din acest plen pentru ca noi să modificăm - în circumstanţe despre care ştim foarte bine că privesc un anumit individ - prevederea tradiţională comună tuturor parlamentelor din lume, potrivit căreia sesiunea inaugurală este prezidată de cel mai în vârstă membru.
Această prevedere este pe deplin validă, iar a dori să o schimbăm doar pentru că cel mai în vârstă membru din cadrul următoarei legislaturi nu este pe placul majorităţii grupurilor este, în mod vădit, o măsură necinstită. De altfel, aceasta rezumă problema Parlamentului. În curând se vor împlini 20 de ani de când sunt membru al Parlamentului. Am observat că Regulamentul de procedură este modificat ori de câte ori minoritatea îşi exercită un drept. Ar fi mai bine să abrogăm Regulamentul de procedură şi apoi să acceptăm pur şi simplu voinţa grupurilor majoritare.
Richard Corbett
raportor. -Dle preşedinte, permiteţi-mi să încep prin a mulţumi raportorilor mei alternativi, care au abordat toate detaliile acestui subiect: dl Szájer, dl Duff, dna Frassoni şi dna Dahl. Fără ajutorul şi munca lor, nu am fi putut finaliza acest demers.
În al doilea rând, aş vrea să confirm un lucru care a fost deja menţionat. Acest raport a fost, de fapt, împărţit în două. Mai există un raport pe care nu l-am adus încă în plen - asupra căruia va trebui să revenim în următorul Parlament - referitor la modalităţile de adaptare a procedurilor noastre la Tratatul de la Lisabona, în cazul în care acesta va intra în vigoare. Desigur, am abordat acest aspect cu titlu de pregătire, fără a aduce atingere ratificării, care, să sperăm, va avea loc mâine în Senatul ceh şi mai târziu în cursul acestui an în Irlanda, dar, în cazul ratificării Tratatului, ne vom întoarce la acest subiect având deja finalizată activitatea de pregătire.
În al doilea rând, pot să confirm că există într-adevăr reguli care, aşa cum a evidenţiat dl Szájer, revin asupra unor reforme recente, adoptate ca urmare a primului raport elaborat de grupul de lucru privind reforma, condus de Dagmar Roth-Behrendt. Este abordată problema rapoartelor din proprie iniţiativă, în cazul cărora avem o procedură considerată în prezent de mulţi membri ca fiind puţin prea rigidă. Am făcut-o puţin mai flexibilă. În primul rând, dezbaterea nu va fi consta doar într-o scurtă prezentare întocmită de raportor şi un răspuns din partea Comisiei. Este posibil ca perioada "catch -the-eye ” prevăzută pentru asemenea ocazii să fie de până la 10 minute.
În al doilea rând, în ceea ce priveşte amendamentele, acestea sunt interzise acum în cazul rapoartelor din proprie iniţiativă. În schimb, grupurile pot depune o propunere de rezoluţie alternativă. Acest drept ar continua, dar, în plus, ar fi acceptate amendamentele depuse de o zecime din membrii Camerei. Dl Wielowieyski, care tocmai a părăsit sala, a criticat acest punct, dar în acest moment nu există niciun drept care să permită modificarea rapoartelor din proprie iniţiativă. Acest lucru conferă un drept limitat.
Nu vrem să declanşăm o avalanşă şi să avem sute de amendamente care să determine rescrierea rezoluţiilor lungi de către o comisie alcătuită din vreo 700 de membri, dar, pe de altă parte, am considerat că prevederea unui drept limitat la a prezenta amendamente acolo unde acest lucru se doreşte foarte mult a reprezentat un compromis rezonabil şi un echilibru potrivit.
O altă modalitate prin care se revine asupra unei reforme din trecut este amendamentul întocmit de grupul ALDE cu privire la reformare. Cred că şi aceasta constituie o ajustare binevenită a procedurilor pe care le avem acum.
Aş vrea să mai menţionez şi faptul că multe idei noi au venit din partea altor membri. I-am nominalizat pe câţiva mai devreme. Am uitat să menţionez articolul despre agora, care poate fi atribuit dlui Botopoulos şi dlui Onesta. Mai sunt şi alte idei privind votul prin apel nominal în cazul rapoartelor legislative - nu pentru toate voturile finale, ci pentru voturile finale privind rapoartele legislative, ceea ce cred că am spus deja.
În sfârşit, iată punctele asupra cărora nu sunt de acord cu anumiţi membri. Dle Duff, regula referitoare la situaţiile în care există un număr mare de amendamente în plen şi preşedintele poate cere ajutorul unei comisii: nu este o retrimitere a raportului către comisie. Comisia acţionează pur şi simplu ca un filtru pentru amendamentele în plen, astfel încât să nu fim nevoiţi să ne petrecem ore întregi votând, ci doar cu privire la acele amendamente care au un anumit nivel de susţinere. Nu este o trimitere înapoi.
În al doilea rând, problema ridicată de dra Frassoni cu privire la comisiile consultative care au dreptul de a depune amendamente în plen. Nici eu nu ştiu dacă aceasta este o idee bună sau nu, dar a fost propusă de grupul de lucru privind reforma, din care aţi făcut parte. A fost aprobată de Conferinţa preşedinţilor. A fost acceptată printr-un oarecare consens, prin urmare o supunem spre aprobare sau respingere în plen. Vom vedea cum se va vota mâine în plen.
În ultimul rând, nu mă voi adresa Comisiei pentru petiţii, pentru că vom avea cât de curând o dezbatere specială în acest sens şi voi reveni atunci asupra acestui punct. Pentru a-i răspunde dlui Gollnisch, voi mai adăuga, în încheiere, că se înşeală asupra a două lucruri. Acesta nu este amendamentul care a fost respins în cadrul comisiei. Este unul diferit, o abordare diferită a subiectului. Am avut rezerve serioase faţă de amendamentul care a fost prezentat în cadrul comisiei. Sprijin din toată inima amendamentul depus în plen.
În al doilea rând, procedura ca cel mai în vârstă membru al Parlamentului să prezideze reuniunea inaugurală nu este ceva comun tuturor parlamentelor din lume, aşa cum a sugerat dumnealui. Este întâlnită în cadrul multor parlamente, dar în niciun caz nu este singurul sistem care există şi, în calitate de Parlament European, este destul de rezonabil să analizăm diferitele sisteme existente şi să îl alegem pe cel care corespunde situaţiei noastre. Decizia îi aparţine Camerei.
Preşedintele
Dezbaterea este închisă.
Votarea va avea loc miercuri, 6 mai 2009.
