Mecanism de asistenţă financiară pe termen mediu pentru balanţele de plăţi ale statelor membre - Mecanism de asistenţă financiară pe termen mediu pentru balanţele de plăţi ale statelor membre (dezbatere)
Preşedinta
Următorul punct este dezbaterea comună privind:
raportul dnei Pervenche Berès, în numele Comisiei pentru afaceri economice şi monetare privind un mecanism de asistenţă financiară pe termen mediu pentru balanţele de plăţi ale statelor membre - C6-0134/2009 - şi
declaraţiile Consiliului şi ale Comisiei privind un mecanism de asistenţă financiară pe termen mediu pentru balanţele de plăţi ale statelor membre.
Pervenche Berès
Dnă preşedintă, Consiliul European a hotărât să dubleze asistenţa financiară pentru "balanţele de plăţi” ale statelor din afara zonei euro, şi la 8 aprilie Comisia a introdus prevederi concrete pentru a transforma această propunere în realitate.
Aici, la Parlamentul European, dorim să ne asumăm responsabilităţile şi să dăm Consiliului ECOFIN posibilitatea de a acţiona prompt, întrucât, după părerea noastră, această propunere conţine un semn de solidaritate adresat statelor care nu sunt membre ale zonei euro, de importanţă vitală pentru abordarea cauzelor acestei crize.
În luna noiembrie am dublat deja această asistenţă financiară pentru "balanţele de plăţi” întrucât ea a crescut de la 12 la 25 de miliarde EUR, iar astăzi, pentru a ţine cont nu doar de realitate, de severitatea crizei în care ne aflăm şi care are un impact deosebit asupra statelor din afara zonei euro, ci şi de, fără îndoială, calendarul Parlamentului European, vă propunem ca această asistenţă să fie dublată, ridicând-o la 50 de miliarde EUR. Aceasta în lumina faptului că ceea ce am hotărât în luna noiembrie a permis deja să se acorde sprijin Ungariei, Letoniei şi, ieri, României.
Simţim că acest lucru este necesar şi am avut o dezbatere între noi, pe care nu o voi ţine ascunsă, pentru a afla dacă această evaluare a statelor din afara zonei euro ar trebui făcută exclusiv de la caz la caz sau dacă, în realitate, a existat practic o situaţie cu caracter mai global cum a fost cea a statelor din afara zonei euro.
De aceea, în rezoluţia noastră, propunem să se ia în considerare problema condiţiilor de extindere şi să se confirme limita până la care calitatea de membru al zonei poate fi un factor de protecţie.
Suntem, de asemenea, foarte insistenţi în solicitarea ca Parlamentul European să fie informat cu privire la conţinutul analizelor situaţiilor de criză cu care se confruntă aceste state. Aceasta din cauză că, atunci când Comisia acordă împrumuturi statelor din afara zonei euro, există o anumită transparenţă şi un anumit conţinut al informaţiei cu privire la comportamentul băncilor private şi la comportamentul operatorilor care a condus la această criză şi despre care Parlamentul European trebuie să fie informat.
În sfârşit, credem că toate mecanismele posibile pentru abordarea acestei crize ar trebui să fie utilizate şi implementate de către Comisie. Acesta este în special cazul articolului 100 din Tratat, care ar permite şi implementarea unor mecanisme speciale pentru statele din interiorul zonei euro. Credem că este esenţial ca acestea să fie explorate, având în vedere severitatea crizei.
Există două elemente definitive. În primul rând, în opinia noastră, condiţionalitatea acestor împrumuturi este un element discutabil; înţelegem acest lucru. În general, Comisia îşi desfăşoară activitatea în armonie cu FMI. Ceea ce dorim este înfiinţarea unui grup de lucru care să vegheze la modul în care sunt redactate aceste memorandumuri şi în care ele ţin cont de situaţia reală a statului în cauză, dar şi de strategia de ansamblu a Uniunii Europene, mai ales în privinţa arbitrajului între investiţii, achiziţionarea energiei şi condiţiile în termeni de strategie de dezvoltare durabilă şi protecţia mediului.
În sfârşit, am identificat în acest mecanism dovezi ale capacităţii Uniunii Europene şi Comisiei de a împrumuta de pe pieţele internaţionale şi prin urmare credem că avem o bază utilă pe care să fundamentăm o dezbatere pe care o purtăm, de asemenea, cu privire la împrumutul european şi la capacitatea Uniunii Europene de a finanţa strategii viitoare şi investiţii prin astfel de împrumuturi.
Pentru a încheia, Comisia a implementat un nou mecanism pentru a se asigura că restituirile vor permite bugetului Uniunii Europene să răspundă acestor solicitări. Sprijinim această modificare a regulamentului şi sperăm că acest Parlament va acorda întregul său sprijin acestei propuneri utile.
Charlie McCreevy
membru al Comisiei. - Susţin această dezbatere în numele colegului meu, dl Almunia.
Propunerea înaintată astăzi priveşte una dintre valorile fundamentale ale Uniunii şi anume solidaritatea. Pe fondul crizei financiare internaţionale, Comisia propune o mai mare solidaritate consolidată cu statele membre care nu beneficiază încă de umbrela protectoare a euro. Mecanismul de asistenţă pentru balanţele de plăţi ale statelor membre este, prin definiţie, prevăzut pentru circumstanţe excepţionale şi a fost utilizat în trecut doar în câteva ocazii. Trăim, totuşi, vremuri excepţionale.
După cum ştiţi, Comisia a propus anul trecut o majorare a plafonului împrumuturilor restante pe care Comunitatea le poate oferi pentru a sprijini balanţele de plăţi ale statelor membre. Plafonul a fost majorat de la 12 miliarde EUR la 25 de miliarde EUR, dar o parte însemnată a acestei sume a fost deja alocată. La cererea statelor interesate, Consiliul ECOFIN a decis să acorde asistenţă balanţei de plăţi a Ungariei de până la 6,5 miliarde EUR în luna noiembrie. La 20 ianuarie s-a hotărât acordarea unui împrumut de până la 3,1 miliarde EUR Letoniei, iar hotărârea de a acorda până la 5 miliarde EUR României urmează să fie adoptată.
Asistenţa financiară deja alocată conform acestui regulament se ridică prin urmare la aproximativ 15 miliarde EUR. În plus, nu există un sfârşit vizibil imediat nici al crizei financiare, nici al scăderii gradului de îndatorare globală şi problemele financiare curente din celelalte state membre ar putea duce la nevoi ulterioare de asistenţă financiară.
Consiliul European din 19 şi 20 martie a salutat, prin urmare, anunţul preşedintelui Barosso cu privire la intenţia Comisiei de a propune majorarea plafonului de asistenţă a balanţelor de plăţi din partea Comunităţii la 50 de miliarde EUR. Dublarea acestui plafon va transmite un semnal important pieţelor financiare cu privire la angajamentul puternic al Uniunii Europene de ajutorare a statelor membre cu dificultăţi financiare. Extinderea liniei de credit totale posibile la 50 de miliarde EUR va oferi un sprijin important pentru a răspunde viitoarelor posibile solicitări de asistenţă financiară.
Astfel de semne puternice de solidaritate între statele membre ar trebui, de asemenea, să ajute la calmarea temerilor investitorilor financiari de o deteriorare ulterioară a pieţei financiare în statele membre din afara zonei euro. Reducând stimulentul pentru retragerea de capital, ar scădea probabilitatea problemelor balanţelor de plăţi în statele în cauză.
În acest context, aş dori să îmi exprim recunoştinţa şi respectul faţă de excelentul spirit de colaborare din Parlamentul European şi, în special, din Comisia pentru afaceri economice şi monetare. Comisia a adoptat această propunere chiar înainte de sărbătorile de Paşte, pe 8 aprilie, şi doar după două săptămâni sunteţi pe cale de a vota rezoluţia dumneavoastră legislativă şi propunerea de rezoluţie în sesiune plenară.
Datorită activităţii dumneavoastră rapide şi eficiente, Consiliul ECOFIN va putea să adopte regulamentul modificat pe 5 mai. Uniunea Europeană va fi astfel bine pregătită pentru a reacţiona rapid dacă va apărea nevoia de asistenţă ulterioară a balanţei de plăţi. Acesta este un semnal puternic către statele membre, care transmite că Uniunea Europeană doreşte şi este pregătită să le ajute şi ar trebui să fie solicitată în primul rând în caz de probleme ale balanţelor de plăţi.
Aceasta nu exclude, evident, că un stat membru ar putea să solicite asistenţă şi din partea celorlalte organizaţii internaţionale, cum este FMI, cu care Comisia a lucrat în strânsă colaborare la ultimele pachete de asistenţă financiară.
Aş dori să închei prin a spune că sunt de acord cu declaraţia din proiectul dumneavoastră de propunere de rezoluţie, conform căreia situaţia internaţională actuală dovedeşte importanţa monedei euro şi faptul că toate statele membre din afara zonei euro ar trebui încurajate să îndeplinească criteriile de la Maastricht pentru a se alătura acesteia.
Preşedinta
Consiliul a anunţat că nu va face o declaraţie. Prin urmare, dezbaterea va continua cu vorbitori din partea grupurilor politice.
Zsolt László Becsey
Aş dori să încep prin a-i mulţumi raportorului pentru redactarea acestui raport atât de rapid şi, dacă dna Berès mă ascultă, şi pentru sensibilitatea faţă de această problemă, care este, în orice caz, un lucru pozitiv. Totuşi, aceasta nu rezolvă problema mea de a nu înţelege de ce ar trebui să tratăm această problemă într-o asemenea manieră panicată, ignorând punctele de vedere ale parlamentarului european obişnuit? La urma urmei, cele 25 de miliarde EUR disponibile până acum ar putea să acopere confortabil costul asistenţei de urgenţă acordate României.
Acest subiect este programat pentru a fi discutat a doua oară într-o perioadă scurtă de timp. În discursul pe care l-am prezentat în luna noiembrie am declarat că majorarea plafonului este inadecvată şi am avut dreptate. Motivul acestei afirmaţii nu este doar acela că noile state membre au adresat noi solicitări, ci şi că, menţinându-mi opinia de la data respectivă, cred şi acum că aceasta este o problemă politică. Într-adevăr, este o ruşine faptul că nu UE este cea care se ocupă de creditarea balanţelor de plăţi ale statelor membre din afara zonei euro, care sunt într-o situaţie disperată, şi că tratăm această problemă împreună cu FMI, undeva între împrumuturile acordate Turciei şi Pakistanului. Acest lucru este ruşinos pentru statele membre.
Până acum am crezut că, atunci când ne-am unit, vom servi unui singur zeu, dar acum trebuie să servim mai multor zei. Pe de altă parte, ar trebui, de asemenea, să examinăm cu atenţie - după cum i-am solicitat Comisiei să facă în repetate rânduri în luna noiembrie, însă fără niciun succes - cauzele care au condus la această situaţie. Ar fi rezultat atunci că politicile economice iresponsabile aplicate de guvernele statelor membre afectate, cum este şi situaţia Ungariei, au fost cauza primară, la care Comisia a contribuit şi ea, având în vedere împărţirea responsabilităţii pentru politicile economice sau mai curând lipsa acesteia. Însă ar fi fost limpede şi că solidaritatea, privită drept una din valorile fundamentale ale UE, a eşuat atunci când a trebuit să prevină. În realitate, în spatele problemelor legate de plăţi ale statelor membre şi a devalorizării monedelor se află şi o lipsă de lichidităţi în euro. Ea se datorează parţial prudenţei companiilor-mamă în susţinerea reţelei subsidiare vulnerabile la nivel local şi parţial din cauză că acestea nu au primit niciun ajutor specific, concret din partea zonei euro, mai ales a Băncii Centrale, spre deosebire de statele membre din zona euro, care au avut lichidităţile acoperite cât de mult s-a putut. Dar un alt factor care face dificilă neutralitatea competitivă este dat de faptul că, din cauza vulnerabilităţii monedelor, aceste state din afara zonei nu pot beneficia în timpul crizei nici de stimulentele bugetare oferite de celelalte.
Sunt mulţumit că raportul nostru a ridicat problema implicării Parlamentului European. Atenţia colegilor mei parlamentari ar putea fi atrasă în principal spre condiţiile specifice de asistenţă parţială convenite cu statele din afara zonei euro care se află în dificultate. Cum s-a putut întâmpla ca, în conformitate cu acordul semnat cu guvernul ungar, ignorându-se complet problema fundamentală a tendinţelor demografice europene, să fie recomandată o scădere dramatică a alocaţiilor pentru copii? Mi se pare că este deosebit de ruşinos că, prin acordul suplimentar semnat în luna martie a acestui an, Ungaria este obligată să îşi reducă rezerva naţională alocată plăţilor directe în agricultură. În definitiv. aceasta nu este o problemă socială, dar a fost inclusă în tratatul de aderare, pentru a reduce dezavantajul nostru competitiv major. Cum v-a venit o idee atât de imorală, împreună cu guvernul ungar lipsit de coloană vertebrală? Ştiţi cât de mult rău face acest lucru fermierilor maghiari şi reputaţiei UE? Vom vota, desigur, în favoarea propunerii, întrucât constituie un pas înainte, dar arată doar o solidaritate parţială. Ceea ce vrem să obţinem este solidaritatea totală.
Elisa Ferreira
Dnă preşedintă, printre alte aspecte, criza nu a dezvăluit doar enormele diferenţe dintre statele din zona euro, care a fost probabil principala concluzie a raportului EMU@10, ci mai ales vulnerabilitatea extremă a acelor state care, deşi aparţin Uniunii Europene, nu fac parte din zona euro.
Din acest motiv alocarea accelerată a resurselor UE disponibile pentru asistenţă în crizele balanţelor de plăţi este absolut vitală. Din acest motiv salutăm majorarea plafonului pentru asistenţă financiară de la 12 miliarde EUR la 25 de miliarde EUR, şi acum la 50 de miliarde EUR.
Totuşi, este mai important să abordăm cauzele fundamentale ale problemelor, nu doar cele mai evidente manifestări ale acestora.
Europa extinsă şi zona euro trebuie acum să reinterpreteze sensul solidarităţii europene şi obiectivele coeziunii şi ale convergenţei reale. În această privinţă, nu trebuie doar să înţelegem capacitatea politicilor intersectoriale europene, ci şi să revizuim instrumente financiare noi, cum sunt euro-obligaţiunile.
Asistenţa financiară a balanţelor de plăţi este esenţială, dar nu este în niciun caz suficientă pentru a garanta dezvoltarea durabilă a proiectelor europene şi moneda europeană unică.
Guntars Krasts
(LV) Vă mulţumesc, doamnă preşedintă. Creşterea pe termen mediu a instrumentelor de asistenţă financiară ale Uniunii Europene la 50 de miliarde EUR este răspunsul de care este nevoie în situaţia actuală. Este un semnal important transmis statelor membre ale Uniunii Europene din afara zonei euro şi mai ales acelor state membre care au aderat relativ recent la Uniunea Europeană. Efectele crizei financiare mondiale asupra situaţiei economice şi financiare în acest grup de state au fost diferite, dar în toate cazurile încrederea internaţională şi locală în sistemele lor financiare a scăzut semnificativ. Prin urmare, consolidarea instrumentelor de asistenţă comunitară este o demonstraţie de solidaritate între statele membre; aceasta va avea un rol stabilizator asupra pieţelor financiare şi va servi la reducerea riscului de instabilitate a economiei Uniunii Europene în ansamblu. Consolidarea instrumentelor de asistenţă pe termen mediu va simplifica, de asemenea, obţinerea finanţării de care au nevoie statele membre din partea instituţiilor financiare internaţionale. Susţin propunerea comisiei de resort de a solicita Comisiei să informeze Parlamentul European cu privire la memorandumurile de înţelegere cu statele membre pentru obţinerea asistenţei, precum şi nevoia de a efectua o verificare din doi în doi ani a condiţiilor de acordare a asistenţei. Vă mulţumesc.
Alain Lipietz
Dle preşedinte, dle comisar, aceasta este a doua oară când a trebuit să mărim garanţia furnizată de Uniunea Europeană pentru depăşirea dificultăţilor membrilor săi care nu sunt membri ai zonei euro. Aceasta este a doua oară: deja o mărisem în decembrie.
Dl McCreevy ne-a felicitat pentru promptitudinea cu care am acţionat. Am acţionat deja prompt în decembrie şi aş dori să-i spun dlui McCreevy, aşa cum a făcut-o şi dna Berès puţin mai devreme, că ridicarea...
Da, dle McCreevy, vă rog? Vă rog? Dle comisar...
... Aş dori să se aplice principiul reciprocităţii, ceea ce înseamnă că atunci când Parlamentul îţi cere să depui un proiect de regulament cu privire la fondurile speculative, trebuie să răspunzi imediat şi în aceeaşi perioadă de timp pe care noi o aplicăm atunci când ne cereţi să mărim sprijinul pentru protejarea balanţei de plăţi.
Într-adevăr, suntem într-o criză; poate că nu este nevoie să ne reunim în fiecare zi, dar cel puţin să nu trebuiască să aşteptăm şase luni până când se conformează Comisia atunci când Parlamentul European solicită o directivă privind fondurile speculative!
Este evident atunci, în ceea ce priveşte acest ajutor, că suntem de acord în totalitate cu necesitatea de a suplimenta această linie de credit şi sunt puţin surprins de remarcile dlui Becsey. Am avut exact aceeaşi discuţie în decembrie. Dl comisar Almunia i-a explicat dlui Becsey faptul că însuşi guvernul Ungariei a cerut ajutor din partea FMI, dar nu de la Uniunea Europeană, şi că Uniunea Europeană este cea care a afirmat: "Dar şi noi vă putem ajuta".
Este destul de clar că Uniunea Europeană are datoria de a arăta solidaritate faţă de ţările din afara zonei euro, dar, de asemenea, nu există niciun motiv pentru care ajutorul FMI, pentru fiecare dintre noi, inclusiv Ungaria şi România, să fie refuzat.
Prin urmare, în raportul Berès - pentru care vom vota, în orice caz - există două chestiuni care ne deranjează. În primul rând, ce rost are să afirmăm la alineatul (4) că trebuie să ne dedicăm solidarităţii intercomunitare, numai pentru a sublinia la alineatul (11) faptul că nu suntem în niciun caz legaţi de angajamentele unei alte ţări? Este adevărat că angajamentele unei alte ţări nu ne obligă pe noi, dar nu are rost să subliniem acest lucru când spunem că vom arăta solidaritate unii faţă de ceilalţi.
A doua problemă o reprezintă afirmaţia conform căreia nu există o bază legală care să amplifice această solidaritate, dar este responsabilitatea clară a Comisiei de a furniza această bază legală. Ne aflăm într-o criză şi este momentul să ni se ofere o bază legală.
Werner Langen
(DE) Dle preşedinte, aş dori să încep prin a-i mulţumi dnei Berès pentru rapiditatea cu care a elaborat proiectul de raport. După cum ştiţi, procedura cuprinde două etape. Prima este consultarea; avizul privind regulamentul Consiliului. Aceasta nu este o procedură de codecizie. În această etapă, noi, în cadrul comisiei, am fost unanimi în ceea ce priveşte părerea că mărirea de la 12 la 25 la 50 de miliarde EUR a fost măsura corectă. Trei state membre au beneficiat deja de fonduri: Ungaria - a cărei situaţie a fost deja discutată de dl Becsey, împreună cu responsabilitatea sa naţională - Letonia şi România. Aceste fonduri europene ne dau posibilitatea de a furniza asistenţă eficientă şi, prin urmare, de a sprijini activ ţările care au dificultăţi cu plăţile.
Cu toate acestea, nu trebuie să uităm faptul că, în acelaşi timp, instituţiile internaţionale au decis să mărească finanţarea din partea instituţiilor financiare internaţionale - Fondul Monetar Internaţional (FMI), Banca Mondială şi băncile de dezvoltare - cu 1 100 de miliarde USD. Acest lucru înseamnă că avem un dublu instrument. Europa a contribuit la creşterea acestei finanţări, asumându-şi în acelaşi timp propria responsabilitate. În acest context, proiectul de rezoluţie pentru care am votat aseară în Comisia pentru afaceri economice şi monetare, pe baza propunerilor de compromis, este, de asemenea, potrivit pentru adoptarea solicitărilor Parlamentului, a cerinţelor şi solicitărilor Comisiei şi ale Consiliului competent în această privinţă, pentru legislaţia viitoare.
Având în vedere acest lucru, există o problemă juridică în ceea ce priveşte euro-obligaţiunile şi articolul 100, care este obligatoriu numai în zona euro. În cazul în care considerăm că nu există nicio bază legală pentru euro-obligaţiuni în Tratate, în prezent, suntem pe drumul cel bun. Cu toate acestea, pe de altă parte, Comisia trebuie să primească sarcina de a examina condiţiile necesare pentru ca aceste măsuri să fie posibile în primul rând. Consider că aceasta este o direcţie responsabilă.
Prin urmare, grupul nostru va sprijini propunerea ca întreg - atât propunerea de regulament, cât şi propunerea de rezoluţie. Sperăm că acest lucru nu înseamnă că Europa se angajează la o responsabilitate financiară suplimentară, care ar dezintegra orice buget. Prin urmare, limita de 50 de miliarde EUR este complet justificabilă în prezent. În cazul în care vor apărea noi provocări, nu vom putea să închidem ochii în privinţa lor.
Dariusz Rosati
(PL) Dle preşedinte, aş dori să-mi exprim sprijinul empatic pentru propunerea Comisiei de a dubla suma pentru ajutorul financiar permis noilor state membre care nu se află în zona euro. Aş dori să felicit Comisia pentru reacţia sa rapidă şi, de asemenea, să-i mulţumesc raportoarei noastre, dna Berès.
Criza actuală a arătat, dincolo de orice îndoială, faptul că noile state membre care nu aparţin zonei euro pot fi foarte vulnerabile la fluctuaţiile pieţei financiare, adeseori fără să poarte nicio vină. S-a spus aici că sprijinul Uniunii Europene trebuie să pornească de la principiul solidarităţii. Sunt cu totul de acord cu acest lucru, dar aş dori să adaug că este necesar, de asemenea, şi datorită faptului că această criza nu a pornit de la noile state membre şi acestea nu sunt responsabile pentru turbulenţele de pe pieţele financiare, prin urmare sprijinul acordat acestora este pe deplin justificat.
În acelaşi timp, aş dori să adaug că, indiferent dacă propunerea este apreciată şi sprijinită sau nu, cea mai eficientă metodă de a elimina în viitor astfel de ameninţări este de a permite acestor ţări să adere la zona euro cât mai repede cu putinţă. Acest lucru va fi mai puţin costisitor şi va oferi Uniunii Europene o mai mare stabilitate.
Edit Herczog
(HU) Dle preşedinte, dle comisar, dnă Berès. Nu avem cum să previzionăm durata şi magnitudinea crizei, dar o monitorizăm în mod constant. Chiar dacă nu putem să învingem criza ex ante, trebuie să încercăm să menţinem timpul de răspuns la un nivel minim şi să ajungem la un grad maxim de transparenţă, democraţie şi eficienţă. În privinţa timpului, facem faţă crizei ca zeul grec Cronos: timpul petrecut gestionând criza îşi înghite propriii copii. Vom deveni victime ale crizei dacă nu suntem capabili să acţionăm rapid şi eficient. Sistemul instituţional european trebuie să-şi asume rolul Rheei, soţia lui Cronos, ceea ce înseamnă că trebuie să scoatem ce este mai bun din Cronos, cu alte cuvinte, să profităm de timp pentru a face faţă crizei. Aş dori să mulţumesc Parlamentului European, Comisiei Europene şi Consiliului European pentru decizia comună în favoarea creşterii solidarităţii şi eficienţei. Cu toate acestea, din moment ce dl Becsey a adus în discuţie chestiuni de politică internă, aş dori, de asemenea, dacă este posibil, să atrag atenţia asupra faptului că pe durata luptei împotriva crizei, este de datoria deputaţilor în Parlamentul European să lucreze împreună cu parlamentele lor naţionale. Lucrul de care avem nevoie nu este o diviziune între partidul de guvernământ şi opoziţie, ci sprijin din partea fiecărui partid implicat, pentru gestionarea crizei. Acest lucru este valabil pentru ţara mea, Ungaria şi, de asemenea, pentru oricare altă ţară.
Theodor Dumitru Stolojan
Eu doresc să mulţumesc Comisiei Europene, Consiliului şi Parlamentului European pentru operativitatea cu care au adus această măsură în viaţă. De această suplimentare a fondului de intervenţie pentru necesităţi de balanţă de plăţi vor beneficia mai multe state membre care nu fac parte din zona euro, inclusiv România. Fără această măsură, situaţia generată de criza economică şi financiară ar fi fost mult mai grea în aceste state membre din afara zonei euro. Şi pentru că s-a demonstrat încă o dată că statele membre care au euro au făcut faţă mai bine crizei financiare, eu aş sugera ca în memorandumurile de înţelegere care se vor încheia între Comisie şi statele membre pentru folosirea acestor sume să se reamintească că statele membre, în special cele noi, au obligaţia de a lua toate măsurile pentru a intra în zona euro
Andrzej Wielowieyski
(FR) Dle preşedinte, dle comisar, eu sprijin din toată inima raportul dnei Berès şi observ că numai faptul că deja avem G20 în loc de G8, este un pas înainte considerabil.
Eu cred că poziţia adoptată la Londra, mai ales de către europeni, este rezonabilă, dar nu trebuie să ne oprim aici. Nu este vorba numai de a putea monitoriza pieţele şi fondurile speculative mai bine, sau de a sprijini balanţele noastre de plaţi şi economia cu infuzii de miliarde de dolari în numerar.
Sistemul monetar internaţional nu funcţionează cum trebuie fiindcă nu ştim exact cât de mult costă produsele şi serviciile în diferite ţări. Prin urmare, trebuie să mergem mai departe şi să ne gândim la introducerea unei monede internaţionale sau, cel puţin, la crearea unui sistem politic comun, care să aducă împreună câteva monede principale.
China, Rusia, multe ţări în curs de dezvoltare, dar şi noile state membre ale Uniunii - toţi avem nevoie de stabilitate şi reguli de bază.
Cu toate acestea, dle comisar, acest lucru depinde, de asemenea, de noi, Uniunea.
Margarita Starkevičiūt
- (LT) Aş dori să atrag atenţia asupra unui fapt neplăcut, care se ascunde sub vorbe frumoase. În realitate, Europa este divizată acum în două: zona euro şi zona non-euro. Acum o oră am discutat despre controlul pieţelor financiare; este evident că scopul este de a asigura mişcarea capitalului şi activităţile grupurilor financiare în mod uniform pe tot cuprinsul Europei. Acest lucru înseamnă că gestiunea macroeconomică este lăsată în mâinile naţionale şi dacă există probleme, ţările sunt lăsate să rezolve aceste probleme singure. Acesta nu este genul de atitudine care ne va ajuta să consolidăm piaţa comună. Avem nevoie de gestiune comună macroeconomică, iar aceasta se va obţine în cazul în care sprijinim propunerea Grupului de Larosière. Cu toate acestea, avem nevoie de această gestiune macroeconomică la scară europeană, nu numai în cadrul zonei euro şi avem nevoie de acest lucru acum. Cred că una din propunerile Parlamentului European pentru întrunirea ECOFIN trebuie să fie aceea de a se discuta gestiunea macroeconomică, nu numai pe baza zonei euro, ci la nivel de Uniune Europeană.
Charlie McCreevy
membru al Comisiei. - Dle preşedinte, dl Becsey a ridicat problema condiţionalităţii care însoţeşte împrumuturile. Permiteţi-mi să spun că aceste condiţii se discută cu guvernele şi cu toate statele membre din cadrul Consiliului, aşadar nu sunt impuse unilateral.
O serie de vorbitori au ridicat problema bazei legale pe care s-a elaborat această dispoziţie anume. Utilizarea articolului 100 ca bază pentru un nou instrument cu privire la sprijinul UE referitor la balanţa de plăţi a fost luată în considerare de Comisie. Cu toate acestea, datorită urgenţei chestiunii şi pentru a asigura continuitatea, s-a considerat echitabil să ne limităm la instrumentele juridice actuale şi să limităm la minimum revizuirea Regulamentului (CE) nr. 332/2002 de înfiinţare a unui mecanism de asistenţă financiară pe termen mediu pentru balanţele de plăţi ale statelor membre din afara zonei euro, adică la creşterea plafonului convenit de Consiliul European şi la câteva îmbunătăţiri tehnice necesare care par a fi necesare pe baza experienţei câştigate în urma punerii în aplicare a mecanismului pentru balanţele de plăţi începând de toamna trecută. O serie de vorbitori au ridicat în special această problemă.
Permiteţi-mi să mulţumesc încă o dată Parlamentului European pentru modul eficient în care a abordat acest dosar anume.
Pervenche Berès
Dle preşedinte, este adevărat că în unele moment ne-am dori ca Comisia să arate acelaşi simţ de responsabilitate şi eficienţă ca Parlamentul European.
I-aş comunica dlui Becsey că, în opinia mea, rezoluţia pe care urmează să o votăm în Parlament subliniază în mod clar problemele implicate de apartenenţa la zona euro, cât şi importanţa elaborării conceptului de solidaritate în cadrul Uniunii Europene, şi acesta este unul dintre motivele pentru care sprijinim puternic această propunere.
Dle comisar, în ceea ce priveşte articolul 100, problema nu este aceea de a şti dacă articolul 100 va fi folosit aici, ci de a cunoaşte dacă noi, în Uniunea Europeană, ne furnizăm, în sfârşit, totalitatea instrumentelor de abordare a realităţii acestei crize şi a evoluţiilor sale potenţiale viitoare.
Credem că Comisia trebuie să pună în aplicare legislaţia secundară astfel încât, pe viitor, să poată utiliza articolul 100 pentru a aborda problemele din cadrul zonei euro pentru care nu au putut fi utilizate cele 50 de miliarde EUR care urmează să fie votate astăzi.
Acesta este spiritul poziţiei Parlamentului European şi sper că şi Comisia va auzi acest mesaj, indiferent dacă este cel referitor la acorduri, la setul complet de instrumente necesar pentru a aborda această criză, sau la condiţiile de elaborare a memorandumurilor şi la condiţionalitatea acestor împrumuturi în cadrul negocierilor cu statele membre în cauză.
Preşedintele
Am primit o propunere de rezoluţie în temeiul articolului 103 alineatul (2) din Regulamentul de procedură.
Dezbaterea s-a încheiat.
Votarea va avea loc vineri, 24 aprilie.
(Şedinţa a fost suspendată la ora 11.20 şi reluată la ora 12)
