Přístup veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (rozprava)
Předsedající
Dalším bodem je zpráva pana Cashmana jménem Výboru pro občanské svobody, spravedlnost a vnitřní věci o návrhu nařízení Evropského parlamentu a Rady o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (přepracované znění) - C6-0184/2008 -.
Michael Cashman
zpravodaj. - Pane předsedající, těším se na tuto rozpravu, a zejména na to, co si vyslechnu od lidí, kteří nejsou příliš nakloněni zvýšení transparentnosti a zlepšení přístupu k dokumentům.
Rád bych začal poděkováním sedmi ministrům z EU, kteří vyjádřili svou podporu mojí zprávě. Konkrétně cituji: "jsou potěšeni tím, že parlamentní Výbor pro občanské svobody, spravedlnost a vnitřní věci přijal dne 17. února 2009 zprávu, jež se shoduje s naší představou transparentnější Unie."
Považuji za překvapující, že když usilujeme o opětovné přiblížení našim občanům, lidé nepodporují transparentnost ani otevřenost. Považuji rovněž za překvapující, že pokud se snažíme, aby se orgány znovu přiblížily veřejnosti, není dostatečná vůle po zvýšení veřejné kontroly a odpovědnosti.
Některé členské státy pochybují, zdali všechny pozměňovací návrhy obsažené v mé zprávě náleží do působnosti právního základu nařízení - článku 255 Smlouvy. Rád bych je uklidnil: předmětem nařízení (ES) č. 1049/2001 je: "poskytnout veřejnosti právo na přístup k dokumentům orgánů, které bude co nejširší. Toto právo přístupu veřejnosti k dokumentům dotčeného orgánu souvisí s demokratickou povahou těchto orgánů." Nepovažujte to jednoduše za má slova - cituji ze zápisu rozsudku Soudního dvora ve věci Turco. Podle duchu tohoto rozsudku musíme vykládat článek 255 Smlouvy.
Vezměte si náš pozměňovací návrh 44 o důvěrných dokumentech. Je jednoduše neupřímné říci, jako to udělala Komise, že klasifikace dokumentů jako důvěrných nemá žádnou spojitost s přístupem veřejnosti k těmto dokumentům. Podle stávajícího znění nařízení (ES) č. 1049/2001 smí být dokumenty označeny jako důvěrné pouze tehdy, pokud se zajišťují základní zájmy chráněné podle čl. 4 odst. 1. Takže spojení již existuje. Proto jsme z tohoto spojení vyvodili logický důsledek a začlenili pravidla klasifikace dokumentů do samotného nařízení. Tato pravidla, jež jsou pečlivě stanovena podle již platných pravidel Rady a Komise, určují omezení práva veřejnosti na přístup k dokumentům, přesně podle požadavků článku 255, a ani ve Smlouvě nic nebrání dotčeným orgánům, aby přijaly ty uvedené v tomto nařízení.
V našem pozměňovacím návrhu 24 se uvádí agentury a orgány vytvořené orgány. Nařízení (ES) č. 1049/2001 v pozměněném znění stanoví zásady, podmínky a omezení přístupu veřejnosti k dokumentům těchto agentur, ale samo o sobě nezakládá povinnosti těchto agentur.
Čtete-li například náš pozměňovací návrh 29, zjistíte, že se toto nařízení vztahuje pouze na dokumenty v držení orgánů, přestože nestanoví normy, u nichž se očekává, že je budou agentury dodržovat při přijímání vlastních pravidel o přístupu veřejnosti ke svým dokumentům podle, smím-li dodat, společného prohlášení Rady, Komise a Parlamentu ze dne 30. května 2001.
Poukážu rovněž pro ty, kteří toho nemohou být svědky, na smutnou skutečnost, že zde není přítomna Rada, aby dodala patřičnou vážnost této velmi důležité zprávě.
Vím, že se někteří z vás obávali, že zacházíme příliš daleko při snaze zajistit, aby členské státy nenarušovaly úroveň transparentnosti, na což se nařízení zaměřuje. Jsem přesvědčen, že jsem toho vykonal mnoho, abych vyhověl těmto zájmům, jak se přesvědčíte z kompromisních pozměňovacích návrhů, jež upozorňují členské státy na jejich povinnosti podle článku 10 Smlouvy a nestály v cestě plnění cílů Společenství, včetně transparentnosti a demokracie.
Pozměňovací návrhy pana Nassauera mohou částečně uklidnit jeho skupinu a další poslance Evropského parlamentu, kteří se obávají, že by některé soukromé informace mohly uniknout do veřejné sféry. Podle mé zprávy se to nestane a nemůže se to stát. Stále je možné uvažovat o tom, že osobní a soukromé údaje zůstanou chráněny, takže budu s velkým zájmem naslouchat důvodům těch, kteří jsou proti tomuto nařízení.
Margot Wallström
místopředsedkyně Komise. - Pane předsedající, děkuji vám za opravdu podstatnou zprávy o návrhu Komise na přepracování nařízení (ES) č. 1049/2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům. Jedná se o velmi důležité a cenné téma a oceňuji velké množství práce, kterou vykonal zpravodaj pan Cashman a rovněž mnoho dalších aktivních, zúčastněných a zkušených lidí v této sněmovně.
Jedná se o téma, jež se týká základních, a někdy konfliktních, práv občanů, sdružení a podniků. Je třeba, abychom pečlivě prozkoumali nezbytné změny tohoto nařízení, a je třeba, abychom se stále soustředili na otevřenost. Všechny tři orgány souhlasily s tím, že obecně nařízení (ES) č. 1049/2001 fungovalo po osm let velmi dobře. Parlament, Rada a Komise jsou nyní mnohem otevřenější než dříve. Dalo by se říci, že změna pravidel vedla ke změně praxe a změně myšlení a přístupu.
Současně Parlament, Rada a Komise souhlasily s přiměřenou ochranou legitimních zájmů. Neměli bychom zapomínat, že orgány EU zaručují přístup k velkému množství dokumentů, zatímco bylo zaznamenáno méně odmítnutí. Proto doufám, že souhlasíte s tím, že nařízení (ES) č. 1049/2001 prokázalo svou hodnotu. Proto není třeba jeho úplné přepracování.
Přesto může být každý dobrý nástroj ještě vylepšen. Od počátku je naším právním základem článek 255 Smlouvy, jak již uvedl pan zpravodaj. Proto nařízení definuje zásady a omezení týkající se práva občanů na přístup k dokumentům. Pokud se týká této zprávy, poznamenám, že některé pozměňovací návrhy překračují působnost článku 255 Smlouvy, a proto tyto pozměňovací návrhy nemohou být přijaty. Ale - a je to velmi důležité "ale" - poukazují na důležité otázky, které mohou být vyřešeny v rámci jiného kontextu. Komise se tím bude určitě konstruktivně, pragmaticky a otevřeně zabývat.
Je správné čas od času posuzovat, zdali právní předpis funguje a zdali plní své cíle, a v tomto duchu Komise navrhla přepracování tohoto nařízení. Využití postupu přepracování odpovídá cíli zdokonalení tvorby právních předpisů. Protože se toto nařízení týká základních práv občanů, je nanejvýš důležité přijmout jednotný, jasný a srozumitelný právní text.
Postup přepracování neomezuje zákonodárný orgán více než tradiční způsob změny právních předpisů. Nehledě na výběr legislativního postupu nemůže zákonodárný orgán Společenství překročit cíl návrhu.
Zavázali jsme se pokračovat ve zvyšování transparentnosti a otevřenosti a já jsem pevně přesvědčen, že toto je dobrý způsob, jak toho dosáhnout. V této souvislosti však musím uvést, že se několik pozměňovacích návrhů týká ustanovení nařízení (ES) č. 1049/2001, které Komise nechtěla změnit. Nejsme v situaci, abychom je přijali, protože přesahují rozsah návrhu Komise.
Přesto chce Komise samozřejmě přijmout dobré myšlenky, i když jsme nyní v raných fázích postupu. Rád bych potvrdil ochotu Komise diskutovat s oběma spoluzákonodárnými orgány a že chceme usilovat o nalezení společného základu, abychom dosáhli vyváženého a funkčního kompromisního textu. Avšak Komise upřednostňuje předložit pozměněný návrh, když dva spoluzákonoodárné orgány vyjádřily své stanovisko. Nemůžeme a nebudeme předem soudit nebo odhadovat diskuse či jednání.
Měli bychom rovněž myslet na změny, které k této otázce přinese Lisabonská smlouva - pokud a když vstoupí v platnost. Nařízení (ES) č. 1049/2001 se poté bude uplatňovat na všechny orgány, instituce, agentury a kanceláře Evropské unie, třebaže v omezeném rozsahu na Soudní dvůr, Evropskou centrální banku a Evropskou investiční banku. Lisabonská smlouva bude pro občany znamenat skutečný pokrok, když budou všechny orgány EU používat společný soubor pravidel pro přístup k dokumentům. Takový jednotný soubor pravidel zajistí soudržnost, ale současně musí být upraven tak, aby vyhovoval velkému počtu orgánů s velmi rozdílnými mandáty a pravomocemi.
Rovněž bych rád zopakoval, co jsem říkal dříve v této sněmovně i jinde. Nařízení (ES) č. 1049/2001 je základním kamenem politiky transparentnosti, ale také bychom měli uvažovat, co můžeme aktivně udělat mimo rámec formálních právních předpisů. Proto jsem dne 20. ledna na společné schůzi Výboru pro občanské svobody, spravedlnost a vnitřní věci oznámil, že se ujmu iniciativy pro přípravu akčního plánu pro otevřenost. Zlepšené rejstříky, lepší přívětivost pro uživatele a přístupnost, aktivní distribuce a rychlejší zveřejňování dokumentů jsou některými příklady toho, čím se chci v tomto akčním plánu zabývat, a samozřejmě pokračovat v diskusi s ostatními orgány EU. Jedná o pragmatický a účinný způsob začlenit transparentnost do všech našich politik. Je třeba, abychom šli příkladem.
V tomto duchu bychom měli rovněž prozkoumat způsoby, jak učinit naše orgány a způsoby jejich fungování srozumitelnější pro občany. Potřebujeme aktivní politiku informovanosti občanů a zvýšení jejich povědomí o tom, jak celoevropské politiky ovlivňují jejich každodenní život. Nařízení (ES) č. 1049/2001 je samozřejmě důležitým nástrojem, ale mimo rámec právního textu má opravdovou cenu způsob, jak jej uvedeme do praxe.
Abych shrnul postoj Komise ke Cashmanově zprávě v této fázi postupu, uvedl bych následující. Existují některé pozměňovací návrhy, které nemůže Komise přijmout, protože přesahují právní základ článku 255 Smlouvy. Další pozměňovací návrhy nemůžeme přijmout, protože překračují rozsah Komisí navržených změn, ale v některých případech však tyto pozměňovací návrhy poukazují na důležité otázky, které mohou být řešeny v jiných souvislostech. Komise také vždy chce přijímat nové myšlenky, ať již jsou v jakýchkoliv souvislostech. Až budeme mít stanoviska Parlamentu a Rady, získáte stanovisko od třetí strany institucionálního trojúhelníku.
Těším se na zajímavou a podnětnou diskusi. Toto téma si to zaslouží a naši občané mají právo očekávat srozumitelné a fungující právní předpisy o přístupu veřejnosti k našim dokumentům.
Monica Frassoni
navrhovatelka stanoviska Výboru pro právní záležitosti. - (IT) Pane předsedající, dámy a pánové, mám jednu minutu za Výbor pro právní záležitosti a jednu za skupiny Zelených/Evropské svobodné aliance. Proto bych je ráda spojila, protože v tomto případě spolu tyto věci úzce souvisí.
Pane předsedající, ve Výboru pro právní záležitosti jsme dlouho diskutovali o otázce připracování. Ihned řeknu, že nejsme vůbec potěšeni: vlastně se domníváme, že využití postupu přepracování pro tento typ aktu nebylo příliš dobré rozhodnutí, nejen proto, že, jak řekla paní komisařka, je v tomto případě skutečným úkolem porozumět možnostem zlepšení nařízení, které dosud funguje dobře, ale mohlo by být zdokonaleno. Proto je výsledek, ať již za použití tohoto postupu nebo vypracovaných praktických návrhů, určitě krokem zpět v porovnání se stávající situací. V této věci musí být něco uděláno, a je mnohem obtížnější tak učinit v případě postupu přepracování než s plným legislativním mandátem.
Druhou věcí, kterou bych chtěla říci, je, že se v žádném případě nevykrucuji: jsem potěšena, že komisařka oznamuje vítané iniciativy ohledně transparentnosti a otevřenosti, ale skutečností zůstává, že návrh Komise vylučuje z rámce působnosti tohoto právního předpisu dokumenty, které jsou v současné době otevřené a transparentní. Taková je v tomto případě skutečnost a je rovněž pravda, že některé členské státy, včetně mého, to tvrdí více než jasně a prohlásily to za nepřijatelné.
Dnes je problémem, že chceme-li zdokonalit právní předpis, nemůže prostě jen bránit současný stav, protože pokud to uděláme, uvrhneme na nás riziko, že budeme méně transparentní, méně soudržní a dokonce, smím-li to říci, méně demokratičtí.
Anneli Jäätteenmäki
Pane předsedající, transparentnost je základem demokracie. Naneštěstí se Evropská unie může těžko chlubit svou transparentností. Směrnice je třeba měnit, ale také přístup. Co můžete říci k prohlášení rady, že lidem zvenčí by neměli být zpřístupněny dokumenty týkající se právního poradenství související s legislativním postupem? Lidé zvenčí, chcete-li občané, by se k nim tedy neměli dostat. Nerozumím tomu, jak mohou být občané Evropské unie lidmi zvenčí.
Proto se musí změnit přístup. Musí se změnit právní předpisy, aby byly právní dokumenty Rady, Parlamentu a Komise transparentní, a zde je důraz kladen na legislativní dokumenty. Například ve srovnaní s mou zemí a finským parlamentem bychom si neuměli představit utajení prohlášení Výboru pro ústavní právo. To by mohlo znamenat, že by se lidé nedozvěděli důvody, proč je ten či onen právní předpis uzákoněn, a Rada říká, že bychom neměli sdělovat nic, protože veřejnost tvoří lidé zvenčí.
V právních předpisech, ve formulacích směrnic, ve všem musíme pracovat za předpokladu, že bychom měli zvyšovat transparentnost, a proto prostor ke zlepšení existuje i pro zdokonalení postupů hlasování. Měli bychom hlasovat elektronicky...
(Předsedající řečnici přerušil)
David Hammerstein
Pane předsedající, paní komisařko, neměli bychom plýtvat příležitostí, kterou nám poskytuje tato vynikající zpráva k dosažení dohody v prvním čtení - tím myslím v tomto volebním období -, abychom vytvořili právní předpis zajišťující lepší transparentnost v přístupu k dokumentům. Výjimky jsou nepřijatelné a já doufám, že máme čas a zdravý rozum pro dosažení takové dohody o této vynikající zprávě.
Ve zprávě my členové Petičního výboru vyjadřujeme své obavy týkající se skutečnosti, že bude-li vedeno řízení pro porušení povinnosti proti členskému státu v důsledku petice občanů, bude mít členský stát právo zamítnout přístup k veřejným dokumentům využitým při tomto řízení, čímž se vyloučí účast občanů.
Rovněž se velmi obáváme nedostatku interoperability a technického bloku existujícího v Evropském parlamentu ohledně použití interoperabilních dokumentů, tedy dokumenty podle otevřených norem, které nejsou kompatibilní se softwarem a platformou informační technologie, které v současnosti Parlament používá a které je typické pro jednu společnost.
Skutečností je, že evropské orgány nezaručují občanům opravdový přístup k obsahu dokumentů, aniž by to zakládalo diskriminaci technické povahy. To je nepřijatelné, protože lidé nemohou mít přístup k dokumentům, které vytváříme. Jak nyní říkám, nikdo nemůže mít přístup k mým slovům bez technologické platformy poskytované konkrétní firmou, jež má monopol na tyto informace. To je opravdu něco, co odporuje transparentnosti a přístupu k informacím.
Charlotte Cederschiöld
Pane předsedající, plně sdílíme cíle a závazky pana Cashmana týkající se transparentnosti, ale nesmíme zapomínat, že zde existuje nařízení, které se zde přepracovává. Společně prosazujeme stávající předpisy o transparentnosti. Čtyři severské členské státy napsali výboru o tomto nařízení a tvrdili, že zvyšuje důvěru občanů v EU a poskytuje nejvyšší možnou úroveň transparentnosti. Pan Cashman a já jsme vždy velmi dobře spolupracovali, ale tentokrát jsme neměli dostatek času, abychom vyřešili všechny otázky, které byly nejasné. Jinými slovy, jedná se o úplný začátek procesu, ale vítám mnoho pozměňovacích návrhů a těším se na naši další spolupráci.
Když bylo přijato nařízení o transparentnosti, bylo pro to rozhodující "ano" od skupiny Evropské lidové strany (Křesťanských demokratů) a Evropských demokratů. I nyní bude hlasování PPE-DE pravděpodobně významné pro konečný výsledek, na kterém se shodne pravděpodobně nový Parlament. Skupina PPE-DE využije svých hlasů pro posílení právní jistoty, předvídatelnosti a srozumitelnosti při formulování pravidel v rámci pokračujícího postupu. Usilujeme o zvýšenou transparentnost a občané musí mít možnost sledovat demokratickou diskusi. Jsme přesvědčeni, že tato záležitost vyžaduje více příprav, aby bylo provedeno například společné posouzení dopadů, pokud se týká chodu orgánů.
Velký počet pozměňovacích návrhů, asi 40 až 50, které se týkaly práva Komise na iniciativu, rozpoutal určitou diskusi. Jedinou věcí, kterou bych chtěla doplnit je, že by jejím výsledkem neměla být nedostatečná srozumitelnost, což by odporovalo cílům přepracování. Po volbách se záležitost, kterou se nyní zabýváme, pravděpodobně změní. Skupina PPE-DE si proto přeje dosáhnout úrovně transparentnosti, kterou podpoří všichni občané EU a členské státy. To vyžaduje, aby účastníci věděli, jaká jsou pravidla - což je cílem dotčeného návrhu. Rovněž nemohou být použity postihy, dokud neexistují jasné pokyny. Pokud se týká postihů, již existují právní předpisy, které by měly být zohledněny. Proto považujeme návrh za dosud nedokončený produkt, ale zcela souhlasíme s panem Cashmanem, že by měl vést k lepší transparentnosti, a to je stanovisko, které uvádíme ve svých pozměňovacích návrzích. Transparentnost je důležitou součástí demokracie.
Mám pět minut za skupinu PPE-DE, takže bych mohla pronést svých posledních pár slov?
(SV) Říkáme "ano" transparentnosti, ale chceme se vyhnout naivitě, která by mohla vystavit lidi nebezpečí nebo zneužití.
Přijde skupina PPE-DE o tyto tři minuty, nebo co se bude dít?
Předsedající
Nevím, co mám říci. Pořad jednání stanoví dvě minuty, ale jsem si jist, že budete mít další příležitost promluvit.
Costas Botopoulos
jménem skupiny PSE. - Pane předsedající, na počest našeho zpravodaje budu mluvit anglicky. Pomocí této velmi zajímavé zprávy dělá Parlament tři věci. Především bere v úvahu fakta. Nyní hovoříme o soukromí v éře internetu, nikoliv o soukromí jako abstraktním pojmu. Bereme v úvahu použití nařízení (ES) č. 1049/2001, které se někdy uplatňuje u problémů, ale rovněž správné použití.
Zohledňujeme Listinu základních práv, návrhy veřejného ochránce práv a dalších agentur a judikaturu Soudního dvora. Také přihlížíme ke skutečnému návrhu Komise s jeho možnostmi a nedostatky - a domnívám se, že zde určité nedostatky existují.
Druhým bodem - který je velmi zajímavý - je, že zpráva vychází ze zásad, nikoliv z technických záležitostí, dále vychází z rovnováhy mezi přístupem k dokumentům a ochranou soukromého života, obecného přístupu k dokumentům, ale s velmi přísnými pravidly, velmi důležitého rozlišování mezi veřejnými a soukromými zájmy - tento pojem evropského veřejného zájmu je pro nás, kteří Evropu milujeme, velmi důležitý, rozlišování mezi legislativními a nelegislativními postupy, jež jsou rovněž zajímavé, rovnosti mezi transparentností EU a členských států.
Konečně nejdůležitější věcí je, že tato zpráva usiluje o vytvoření kompletního systému transparentnosti - nikoliv transparentnosti pro každou jednotlivou agenturu, ale transparentnost na interinstitucionálním základě, kde jsou zohledněny všechny orgány a také zásady řádné správy a Listina základních práv. Obsahuje rovněž velmi obecný soubor důvěrných informací, třebaže se jmény skoro jako ze špionážního filmu, jako například EU důvěrné, EU přísně tajné, ale v této věci je rovněž důležité stanovit společný soubor pravidel.
Chceme dosáhnout toho, že se transparentnost stane obecným pravidlem, s výjimkami v případech, kdy budou tyto výjimky odůvodněné ochranou dalších práv, a dosáhnout rovněž společného souboru pravidel, kde bude transparentnost nejdůležitější, ale bude brán ohled i na další výjimky.
Marco Cappato
Pane předsedající, dámy a pánové, omluvte mne, kdybych tu nemohl zůstat, aby si vyslechl odpověď komisařky. Jsem přesvědčen, že v této rozpravě chybí něco velmi podstatného, a tím je Rada, která se neúčastnila celé rozpravy, včetně fáze projednávání ve výborech. Kromě jiného se jedná o materiální hledisko: zejména v Radě existuje koncept Evropy jakožto souhrnu vlád národních států. Proto když se tyto vlády sejdou jako zákonodárci, budou tyto záležitosti, řekněme, tajné; občané pak musí počkat na konečný výsledek.
To jednoduše nemůže být tolerováno, když víme, že Evropská unie má legislativní pravomoci a občané mají právo na informace během celého legislativního procesu. Jak potvrdil a dokázal rozsudek ve věci Maurizio Turco, občané mají právo na informace o postojích národních delegací v rámci Rady a také o právních stanoviscích. Proto zaručujeme naši plnou podporu zpráv pana Cashmana, která ztělesňuje jinou myšlenku Evropy, myšlenku evropské demokracie.
Jsem přesvědčen, že by mělo být podpořeno i úsilí pana Cashmana o předložení návrhů překračujících návrhy učiněné Komisí. Evropská komise se bude mýlit, pokud nás požádá, abychom omezili své činnosti zákonodárného orgánu na návrhy předkládané Komisí. Jsem přesvědčen, že naše právo na rozšíření pravomocí je dokonce uvedeno ve Smlouvách. Doufám, že pan Cashman přijme naše pozměňovací návrhy, zejména ty týkající se větší finanční transparentnosti, a jsem přesvědčen, že by Parlament měl jít dobrým příkladem.
Dnes jsem se v tisku dočetl, že naše rozhodnutí zveřejnit docházku v Parlamentu - nemá to nic společného s touto zprávou -, rozhodnutí přijaté v této sněmovně, se patrně potýká s technickými problémy, jež mu brání v uplatnění před evropskými volbami. Neexistuje žádný technický problém, tento úkol může být splněn rychle a jednoduše, a doufám, že Evropský parlament půjde dobrým příkladem, stejně jako v případě zpravodajových nezbytných a pozitivních změn v návrhu Komise o zlepšení přístupu k dokumentům. Doufáme, že dříve či později uslyšíme něco z prázdných lavic Rady, třeba jen veřejné objasnění jejích důvodů pro opozici vůči našim návrhům. Musí mít odvahu veřejně bránit myšlenku Evropy, která musí činit svá legislativní rozhodnutí v tajnosti, tedy něco, co je zcela nepřijatelné.
Eva-Britt Svensson
Pane předsedající, transparentnost a přístup veřejnosti, pokud se týká všeho, co má co do činění s právními předpisy a politickými rozhodnutími, je jedním z nejdůležitějších faktorů podepírajících evropskou demokratickou společnost. Transparentnost a přístup veřejnosti vytváří pocit účasti a důvěry v politický systém. Protiklad - utajování a zadržování dokumentů - způsobuje nedůvěru a pocit neúčasti a může někdy přispívat k rozvoji korupce a zneužití moci.
Na úrovni EU nyní vzniká vzrůstající počet vnitrostátních právních předpisů, u nichž například u nás ve Švédsku platí zásada přístupu veřejnosti. Rozhodnutí jsou převáděna na úroveň EU, ale transparentnost a přístup veřejnosti tomu nenásledují. Naši občané to samozřejmě vidí, a je to jedním z důvodů nízké účasti na volbách do Evropského parlamentu. Pro občany je složité proniknout do rozhodovacího procesu v rámci systému EU a porozumět mu a docela správně si myslí, že jsou rozhodnutí přijímána a právní předpisy vytvářeny na úrovni EU, aniž by měli jakoukoliv skutečnou příležitost všechny tyto dokumenty prostudovat. Proto nemají žádnou možnost diskutovat s tvůrci politik, debatovat s nimi nebo je ovlivňovat.
Všichni chceme zvýšit účast na volbách do Parlamentu, ale máme-li v tom uspět, jednoduše nebudou dostačovat kampaně a povzbuzování k účasti. Aby to mělo smysl, měli bychom učinit vše, abychom byli schopni poskytnout občanům informace a zvýšit jejich povědomí. Namísto jednostranného poskytování informací shora musíme zahájit dialog s občany. Přístup veřejnosti musí být hlavní zásadou, utajení výjimkou. Musí existovat konkrétní způsob dovolení utajení v konkrétních případech a musí existovat silné důvody pro tato opatření, jsou-li třeba.
Skupina konfederace Evropské sjednocené levice a Severské zelené levice a já jsme předložily pozměňovací návrhy, které mimo jiné rozšiřují definici dokumentů, zvyšují počet dokumentů přístupných veřejnosti a brání jakémukoliv jednotlivému členskému státu, aby uplatnil právo veta. Komisařka Wallströmová uvedla, že každý dobrý nástroj může být vždy zdokonalen. Naneštěstí tato zpráva zlepšení nepřináší, ale ve skutečnosti věci zhoršuje. Avšak může být vylepšena podporou pozměňovacích návrhů, jež jsem předložila já a skupina GUE/NGL. Proto kvůli demokracii hlasujte pro přijetí pozměňovacích návrhů skupiny GUE/NGL a zvýšení schopnosti občanů ohledně účasti.
Hanne Dahl
Děkuji vám, pane předsedající, pan Cashman napsal dobrou zprávu, které bych ráda vyjádřila svou podporu. Revize iniciativy pro transparentnost z roku 2008 ze strany Komise ještě více ztíží přístup veřejnosti k dokumentům EU. Bude-li tato zpráva přijata, bude jí náprava tohoto stavu trvat ještě velmi dlouho. Avšak stále nemáme přístup k poradním pracovním skupinám v rámci Komise. Podle prohlášení organizace Alter-EU učiněného těsně před Vánoci máme uspokojivý přehled pouze o dvou třetinách členů pracovních skupin účastnících se v rámci EU vytváření legislativních návrhů. To je zcela nepřijatelné. Jako občanka potřebuji vědět, jedná-li se o lobbisty tabákového průmyslu nebo zdravotnických organizací, kdo bude radit Komisi při přípravě iniciativy pro zlepšení veřejného zdraví. Rovněž potřebuji vědět, jsou-li to zástupci chemického průmyslu nebo ekologických organizací, kdo bude zasedat u kulatého stolu, až bude navrhován plán pro vodní prostředí.
Hans-Peter Martin
(DE) Pane předsedající, jedním z důvodů, proč se cítíme chyceni v pasti globalizace, je konkrétně to, že se nám nepodařilo zabránit evropské pasti. Evropská past spočívá zejména v našem tehdejší i dnešní neschopnosti jednat podle vyzkoušených a prověřených zásad transparentnosti skandinávských a dalších států.
Jsem poslancem této sněmovny 10 let s nebyla shoda okolností, že když jsem sem přišel - nikoliv s tímto záměrem, ale stalo se mi to velmi rychle -, zjistil jsem, jak říkám: "panebože, transparentnost je zásadní otázkou", a proto jsem v roce 2000 vytvořil Evropskou iniciativu pro transparentnost. Komise přijala iniciativu doslovně, jen obsah je o něco chudší.
Paní komisařko, můžete si přečíst, co jsem ohledně této oblasti řekl vaší švédské kolegyni Anně Lindhové v dlouhém projevu na summitu v Nice. Vy, jakožto Švédka, chápete, o čem to je. Víte, co je třeba skutečně učinit.
Pokud se týká otázek transparentnosti, je v Evropské unii skutečnost taková, že úkol, jemuž čelíme, připomíná snahu o odházet lavinu lopatkou. Nedostaneme se skrz a valí se stále nový sníh. Jediným způsobem, jak zachránit Evropskou unii, je skutečná transparentnost podle švédského modelu a podle zákona USA o svobodě informací, a to právě teď, neprodleně. Když se tak nestane, zažijeme ještě mnoho lavin, a tentokrát zasáhnou obydlené oblasti.
Manfred Weber
(DE) Pane předsedající, paní komisařko, dámy a pánové, rozhodujeme o právních předpisech na evropské úrovni, které se týkají stovek milionů lidí, a proto je transparentnost nezbytná. Všichni s takovým cílem souhlasíme - transparentnost je důležitá, a rovněž se domnívám, že my, jako Evropský parlament, nemáme co skrývat. Dohlíží na nás sdělovací prostředky, novináři, naše práce již transparentní je.
Všichni souhlasíme s cílem, ale musí existovat možnost diskutovat o možnostech jeho splnění, už jen proto, že pokud se někdo pře a chce se dopátrat podstaty těchto metod, nutně to neznamená, že dotyčný nebo dotyčná chce, aby se to všechno odehrávalo za zavřenými dveřmi. Spíše jsou takoví lidé často lidmi, kteří kladou otázky. My členové skupiny Evropské lidové strany (Křesťanských demokratů) a Evropských demokratů jsme položili mnoho kritických otázek, například o výběrových řízeních v Radě, například k problematice, zdali je nutné, aby byly všechny dokumenty právních služeb zveřejňovány, například o tom, zdali mají být nyní soukromé záležitosti poslanců Evropského parlamentu předmětem veřejné debaty. Bojujeme za ochranu údajů našich občanů, takž by se od poslanců Evropského parlamentu dalo očekávat, že budou činit vše veřejně. Pokládání takových otázek je povoleno.
Klíčovým bodem, důvodem, proč v naší skupině panuje tolik skepse, je otázka legislativního postupu. Když hlasujeme, každý si může zjistit, jak který jednotlivý poslanec Evropského parlamentu hlasoval. Všichni poslanci musí rovněž nést za své hlasování odpovědnost. Již to je důkaz toho, jak se věci mají. Nicméně i v legislativním postupu, v trialogu, je prostor pro vedení jednání.
Víme, že pokud by bylo vše veřejné, současný způsob vyjednávání by již neexistoval, protože by každý stál na pranýři, kdykoliv by hledal a dosahoval politických kompromisů. Proto stále v naší skupině panuje tak rozsáhlá skepse ohledně tohoto návrhu. Dnes večer objasníme konečné stanovisko naší skupiny.
Za svou skupinu bych však chtěl objasnit jednu věc, opravdu chceme transparentnost, ale o metodách jejího dosažení je třeba diskutovat. Všichni souhlasíme s cílem. Při pohledu na evropské orgány není problémem Parlament. Je to spíše Rada, která zde dnes není zastoupena, co je problémem, protože bohužel nevíme, co se ději v jejích pracovních skupinách.
Inger Segelström
(SV) Pane předsedající, paní komisařko Wallströmová, ráda bych zahájila poděkováním panu Cashmanovi a dalším, kteří přispěli ke skutečnosti, že již brzy podnikneme nový a dlouho očekávaný krok směrem k lepšímu zpřístupnění naší práce občanům. Místopředsedkyně a komisařka Wallströmová za to rovněž dlouho a tvrdě bojovala.
Když Švédsko přistoupilo k EU, mnoho lidí se obávalo, že budou dokumenty unikat přes tuto zemi, v níž platí velmi silná zásada přístupu veřejnosti, ale k tomu vůbec nedošlo. Pan Cashman nám o tom může povědět, protože pokud někdo podporuje transparentnost a přístupnost, tak bude rovněž vědět, kde se nachází hranice pro pracovní materiály, utajení a zveřejňování.
Ve Výboru pro občanské svobody, spravedlnost a vnitřní věci se skupina Evropské lidové strany (Křesťanských demokratů) a Evropských demokratů zdržela hlasování. Doufám, že nyní podpoříte zvýšení přístupu veřejnosti v EU, aby mohlo švédské předsednictví, společně s námi ostatními, podniknout další opatření v této důležité a klíčové demokratické otázce ku prospěchu všech občanů EU. Rozumím však váhání skupiny PPE-DE - koneckonců byla to vaše skupina, která zajistila, že jsme byli donuceni k tajnému hlasování, když mělo Turecko zahájit přístupová jednání. Je to to, co chcete? Doufám, že nyní bude Parlament jednotný a že budeme moci hrdě sdělit našim občanům při červnových evropských volbách, že se EU stále více otevírá - že nevedeme žádná tajná jednání a že chceme, aby byla naše činnost kontrolována a posuzována - a s transparentností, na kterou můžeme být pyšní. Děláme spoustu dobrých věcí a bylo by dobré, kdyby se mohli občané lépe přesvědčit o naší práci.
Bogusław Rogalski
(PL) Pane předsedající, každému je jasné, že se rozhodovací proces orgánů a institucí Společenství musí odehrávat otevřeně a veřejně. To je základem demokracie. Na základě této zásady by občané a zvolené orgány měli mít co nejširší možný přístup k dokumentům evropských orgánů, což zahrnuje i tento Parlament. To umožní občanům opravdovou účast na politickém procesu a žádat veřejné orgány o vysvětlení.
Přes úsilí evropských orgánů o zvýšení otevřenosti a transparentnosti má situace naneštěstí daleko k uspokojivému stavu. Petiční výbor uvedl, že si občané uvědomují nedostatky a pochybení při uplatňování tohoto práva. Je velmi důležité, aby byl občanům zajištěn neomezený přístup v rámci řízení pro porušení povinnosti, která jsou často vedena na základě peticí občanů, ke všem dokumentům ve všech fázích řízení, aby mohli vykonávat svá práva. To by se mělo rovněž týkat dokumentů, jež předávají členské státy evropským orgánům. To je závažný problém, dokonce i pro Komisi ve věci německého úřadu pro mládež, kdy byl přístup k informacím přísně omezen, přestože se jednalo o veřejné informace.
Rád bych ještě jednou zdůraznil, že snadný přístup předkladatelů petice k informacím, jež potřebují, by měl tvořit základ úspěchu Evropské iniciativy pro transparentnost. Zásady demokracie si to žádají.
Andreas Mölzer
(DE) Pane předsedající, problém odcizení veřejnosti od politiky v EU je dobře známý, a proto se stále znovu snažíme ukázat naši přívětivost vůči občanům. Sem náleží pravidelně se opakující iniciativy pro zjednodušení přístupu k dokumentům Parlamentu, Rady a Komise.
Levným a jednoduchým nástrojem je internet. Domovská stránka EU byla přepracována a její prohlížení je alespoň logičtější a jednodušší, než tomu bylo v minulosti. V rámci své prezentace na internetu EU rovněž zdůrazňuje mnohojazyčnost jako významný faktor pro dosažení větší transparentnosti, legitimity a účinnosti Unie. Přesto v praxi neuskutečňuje, co si vytkla jako cíl. V praxi by trvalé používání tří pracovních jazyků, němčiny, angličtiny a francouzštiny, skutečně mohlo způsobit přístupnost pro většinu občanů.
I internetová prezentace stávajícího předsednictví, která je v angličtině, francouzštině a češtině, nezohledňuje skutečnost, že němčina se svými 18 % rodilými mluvčími v EU je nejrozšířenějším mateřským jazykem v Unii a současně jí jako cizím jazykem hovoří dalších 14 % obyvatel EU. Jsem přesvědčen, že tomuto stavu by konečně měla být věnována větší pozornost.
Sirpa Pietikäinen
Pane předsedající, přístup k informacím je jedním z pilířů demokracie. Lidé musí mít co nejširší přístup ke všem informacích o rozhodnutích orgánů v raných fázích procesu nebo k důvodům těchto rozhodnutí, aby se mohli zcela podílet na tvorbě politik.
EU aspiruje na větší demokratičnost a přístupnost svým obyvatelům, takže záruka co nejširšího přístupu k dokumentům EU je zásadní pro úsilí Unie o zvýšení důvěry občanů v její orgány a celkové legitimity tohoto orgánu. Proto jsem byla rozčarována návrhem Komise týkajícím se tohoto nařízení, přestože bych ráda poblahopřála zpravodaji k jeho velmi dobré, obětavé a dovedné práci, kterou v této souvislosti odvedl.
Rovněž bych ráda poděkovala paní Jäätteenmäkiové za úsilí, které v této záležitosti vyvinula. Oba dodržovali řídící zásady otevřenosti a transparentnosti, kdy je zamítnutí přístupu k jakémukoliv dokumentu orgánů jasnou výjimkou. Takové výjimky jsou v některých případech nezbytné, ale měly by se omezovat na co nejmenší počet a za jasně definovaných podmínek.
Vítám také iniciativy pro prosazení aktivnějšího a srozumitelnějšího zveřejňování dokumentů ve vylepšených internetových databázích. Při přístupu k dokumentům je také otázkou, jak je nalézt. Informace často existují on-line, ale často se skrývají ve složitých databázích, a zde je toho určitě třeba vykonat více.
Kolegové, jsme ochránci demokracie, a právě proto bychom měli být aktivnější. Při obhajobě širokého přístupu a transparentnosti všech dokumentů musíme být velmi smělí. Domnívám se, že není doba začít s kompromisy, protože jinak bychom mohli v očích voličů kompromitovat naše postavení jakožto dobrých zákonodárců.
Andrzej Jan Szejna
(PL) Pane předsedající, především bych rád poblahopřál Michaelu Cashmanovi k vynikající zprávě o jednom z nejdůležitějších hledisek evropské demokracie.
Evropská unie podstupuje systematické změny a transformace. Naneštěstí komunikace mezi Evropskou unií a jejími občany těmto změnám neodpovídá. Situace je podobná v přístupu k dokumentům a informacím určených samotným občanům.
Transparentnost je základní zásadou Evropské unie stanovené v článku 255 Smlouvy o ES. Každý občan Evropské unie a každá fyzická osoba s pobytem nebo každá právnická osoba usazená v členském státě má právo na přístup k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise.
Zainteresovat obyvatele EU a budovat jejich důvěru v orgány EU, v poslance Evropského parlamentu a vnitrostátní politiky můžeme pouze tak, že budeme poskytovat úplné a pravdivé informace. Proto je naší povinností zvýšit transparentnost a účinnost evropských orgánů na nejvyšší možnou úroveň. Musíme se zaměřit na usnadnění přístupu uživatelů k informacím a na další zjednodušení tohoto systému a jeho nástrojů.
Přestože by mohla být provedena určitá zlepšení a aktualizace, nařízení, jehož se týká tato zpráva, poskytuje dobrý právní základ. Proto je mi velmi líto, že se Komise vůbec nezabývala návrhem zpravodaje na transparentnost z roku 2006.
Mairead McGuinness
Pane předsedající, přístup k dokumentům tvoří jednu část procesu transparentnosti, ale existuje řada dalších otázek. Používání dokumentů je klíč a jedním z největších problémů, který máme - a my to uznáváme a paní komisařka ve sněmovně je jedna z těch, kdo s tím má největší zkušenosti - zveřejnění informací z evropského rozhodovacího procesu, protože mu lidé nerozumí. Během irské debaty o Lisabonské smlouvě za mnou přicházeli lidé a říkali: "naléháte na nás, abychom hlasovali pro, a přitom nás připravíte o práci". Mysleli si, že jsem komisařka - ani se na to neodvažuji myslet!
Nepostačuje tvrdit, že lidi zahrnujeme informacemi, protože to by na jednu stranu mohlo způsobit nedostatek transparentnosti: pouze zahrnujeme věci horami papíru, ale nejsou srozumitelné. Upřednostňovala bych, aby lidé úplně pochopili, jak tento orgán funguje, a tak by se do ní mohli zapojit. To je vše.
DanutBudreikait
(LT) Při pokusu o vyřešení problému energetického ostrova pobaltských zemí, zejména při rostoucím ohrožení bezpečnosti litevských dodávek energie z důvodu uzavření jaderné elektrárny Ignalina na konci tohoto roku, navrhla Evropská komise strategii EU pro oblast Baltského moře. Vyzvala jsem Generální ředitelství Evropské komise pro energetiku a dopravu, aby nám umožnilo do tohoto dokumentu nahlédnout. Dozvěděla jsem se, že neproběhla žádná diskuse s pracovní skupinou na vysoké úrovni, která strategii navrhla, o možnosti zveřejnění informací a dokumentů, jak bylo formulováno v odpovědi: Podělit se s vnějším světem. Evropský parlament byl označen za vnější svět, kterému se informace neposkytnou. Stále a znovu diskutujeme o možnostech, jak veřejnosti zpřístupnit dokumenty, nebo ne? Pokud takové právo nemá poslankyně Evropského parlamentu zastupující občany, je to katastrofální situace.
Margot Wallström
místopředsedkyně Komise. - Pane předsedající, ráda bych poděkovala poslancům za zajímavou rozpravu a za mnoho jejich cenných připomínek.
Dalo by se říci, že nařízení (ES) č. 1049/2001 bude nyní aktualizováno na "verzi dva". Je důležité znovu zdůraznit, že nezačínáme z ničeho: již máme dobrý základ a jedná se pouze o jeho vylepšení. Bude se také jednat o verzi odpovídající době internetu, jak bylo uvedeno v rozpravě. Nyní budou například zahrnuty elektronické rejstříky a doplní toto aktivní šíření.
Ideálním stavem by samozřejmě bylo, kdybychom šířili informace tak aktivně, že by nemusely být podávány žádné žádosti o přístup, protože by již bylo vše zveřejněno - samozřejmě s některými výjimkami. Mohu vám dát jeden příklad, co může být učiněno - zpřístupnila jsem rejstřík své korespondence na internetu, takže můžete vidět mou korespondenci a mé dokumenty.
Nemohu se zabývat všemi poznámkami učiněnými v této rozpravě, ale chtěla bych se krátce zmínit o několika zásadních bodech, z nichž jeden se týká definice dokumentu podle článku 3. Jedná se o jeden z článků návrhu Komise, o kterém se nejvíc diskutovalo a který byl, uznávám, nejvíce kritizován.
Domníváme se, že stávající definice způsobí nejednoznačnost a riziko nepředvídatelnosti a špatné praxe. Je dokumentem například tato poznámka na papíře? Pan Cashman říká, že ano, a podle široké definice v nařízení by tomu tak velmi dobře mohlo být - stejně jako s mnoha dalšími poznámkami, které tu mám. Někdy není užitečné vytvořit definici příliš širokou. Budeme mít širokou definici, ale omezíme zveřejňování dokumentů z důvodu důvěrnosti. Definice, kterou navrhujeme, je mnohem širší než pojem úředních dokumentů často používaná ve vnitrostátních předpisech. Velmi se blíží například pojetí informací v zákoně o svobodě informací Spojeného království a v nizozemskému zákonu o transparentnosti. Registrace dokumentů je povinností podle vnitřních pravidel Komise, ale to neurčuje, zdali dokument spadá do působnosti tohoto nařízení. Takže jsme objasnili definici dokumentů a přispěli k ní. To by mělo rovněž občanům pomoci, co to je, když se můžete a měli byste se ptát, abyste získali úplné informace. Přesnější definice dokumentů znamená bezpečnější administraci a více jistoty pro občany.
Soudní dvůr rozhodl, že dokumenty týkající se probíhajícího šetření zřejmě spadají do výjimky z práva na přístup, a proto nejsou tyto dokumenty v současné době akceptovatelné, což nezpůsobuje další omezení práva na přístup. V žádném členském státě nemají občané přístup k dokumentům úřadů pro hospodářskou soutěž - to jsem jen chtěla poznamenat.
Uznávám rovněž, že bychom měli lépe objasnit a formulovat obsah článku 3. Jsem přesvědčena o našem společném cíli, takže by mělo být také možné nalézt jasné a jednoznačné znění. To je příklad oblasti, kde bychom měli být schopni vytvořit dobrý kompromisní text.
Dalším velmi diskutovaným bodem je čl. 5 odst. 2 o přístupu k dokumentům členských států. Dovolte mi objasnit, že je uplatňovat rozhodnutí Evropského soudního dvora a členské státy musí účinně odůvodnit, proč odmítli přístup k některému ze svých dokumentů, stejně jako to činí orgány v případě všech dalších dokumentů. Rozhodujícím faktorem vždy budou pravidla stanovená v nařízení (ES) č. 1049/2001.
Avšak je stejně důležité, aby si mohla Komise korespondovat s členskými státy, například v oblasti porušení práva EU. Je třeba, abychom měli možnost rychlého nalezení uspokojivých řešení z perspektivy Komise i občanů EU, jak je stanoveno právem EU. Tento druh kontaktů by měl zůstat důvěrný, a to také přesně řekl Soudní dvůr.
Konečně se zmíním o "prostoru k úvahám" podle čl. 4 odst. 3. Zamyslíme-li se pozorně, domnívám se, že většina lidí bude souhlasit s tím, že Parlament, stejně jako Komise a Rada, potřebují určitý prostor k úvahám. Dokumenty týkající se rozhodnutí, jež dosud nebyla přijata, nebo odrážející vnitřní diskuse, nejsou stejné povahy jako ostatní dokumenty. Co například záznamy se schůzí nebo přípravných jednání politických skupin? Sami jste určili několik problémů a omezení vyplývajících z odmítnutí prostoru k úvahám, když se projednávalo, co by občanům přineslo největší prospěch a co by bylo nejužitečnější.
Musím říci, že bych dávala přednost tomu, aby zde byla také Rada - jak uvedlo mnoho z vás -, stejně jako bych raději stála před zaplněnější sněmovnou, protože nyní se jedná o zcela klíčové otázky týkající se nás všech. V následujících týdnech nebo měsících bude pro nás pro všechny velkým úkolem nalézt společný základ. To platí i pro tuto sněmovnu a dnešní rozprava ukázala, že to není vždy tak jednoduché. Čím více je zde rozdílů, tím obtížnější bude diskuse těchto tří orgánů. Parlament, Rada a Komise mají každá svou úlohu, jež by měla být respektována, a já doufám, že Parlament promluví jednotným silným hlasem, protože to prospěje nám všem a konečnému výsledku, jímž bude, jak doufám, vyvážený a funkční kompromisní text.
Michael Cashman
zpravodaj. - Pane předsedající, to byly zajímavé poznámky, ale obávám se, že se jen velmi málo týkaly obsahu mé zprávy.
Rád bych poznamenal, že se od veřejné kontroly nemáme čeho obávat a jakožto orgán bychom se měli absolutně obávat utajování informací. Stáváme se více zranitelnými. Paní komisařko, jsou to úřední dokumenty, které jsou přístupné. Podívejte se znovu do zprávy. Prostor k úvahám. Úřední dokumenty. V rámci pojmu prostoru k úvahám, který nebude úřední. Vraťte se ke zprávě. Přijměte naše zásady.
Je to zajímavá rozprava, ale musím říci, že přepracování - které obhajujete - neodpovídá duchu interinstitucionální dohody a to není vše. Uvedla jste, že funguje dobře, ale obávám se, že přepracování ignoruje klíčovou judikaturu o tom, co je třeba učinit.
Moje důvody pro odložení závěrečného hlasování jsou, že potřebujeme co nejvíce pružnosti pro jednání s politickými stranami a orgány. Dále bych rád poukázal na to, že Komisi nic nebrání v tom, aby svůj návrh změnila kdykoliv po zítřejším hlasování, samozřejmě s výjimkou institucionální a politické neochoty.
Myslím, že je poněkud povýšenecké říkat, že dostaneme akční plány. Paní komisařko, nepochybuji o vašem osobním závazku k otevřenosti a transparentnosti, ale nechci akční plány pro naše občany. Chci práva vymezená zákonem, která nemohou být odstraněna - žádné dary, ale práva.
Proto musí Parlament vyvinout politický tlak na předsednictví, aby vyjednávalo, a může dojít k tomu, že budeme jednat bez Komise. Ano, paní komisařko, vím, že tu Rada není, ale nevzdám se kvůli jedné Radě. Jsem v politice dostatečně dlouhou dobu, abych věděl, že vy bojujete, a vy bojujete.
Pane předsedající, dovolte mi závěrem citovat toto: "Moje administrativa se zavázala k vytvoření bezpříkladné míry otevřenosti v rámci vlády. Budeme spolupracovat na zajištění veřejné důvěry a vytvoření systému transparentnosti, veřejné účasti a spolupráce. Otevřenost posílí naši demokracii a podpoří účinnost a efektivitu vlády." To řekl Barrack Obama dne 21. ledna 2009. Očekávám podobné prohlášení od Komise, nebo alespoň od jejího předsedy pana Barrosa.
Předsedající
Rozprava je ukončena.
Hlasování se bude konat ve středu 11. března 2009.
(Zasedání bylo přerušeno v 11:45 a znovu zahájeno ve 12:50)
Písemná prohlášení (článek 142)
Stavros Lambrinidis  
Pozměňovací návrhy Evropského parlamentu k nařízení o přístupu veřejnosti k dokumentům evropských orgánů, zejména dokumentům týkajícím se legislativního postupu, jsou katalytickým krokem k zajištění transparentnosti a participativní demokracie v Evropě.
V mém stanovisku je zejména důležitý požadavek, že musí být zveřejněna každá iniciativa nebo každý dokument určený k nějakému ovlivnění procesu rozhodování.
Všichni víme, že se různé lobby často pokouší ovlivnit legislativní postup předkládáním svých argumentů. Evropští občané mají skutečně právo vědět, jaké jsou tyto argumenty a intervence. Musí mít možnost posoudit jejich podstatu a zhodnotit závěrečný postoj svých vlád, Evropské komise a samozřejmě svých poslanců Evropského parlamentu.
Alespoň stejná míra transparentnosti vůči občanům by měla existovat na národní úrovni členských států, a to na základě požadavku na vyjádření ve zprávě Evropského parlamentu, tedy požadavku, o němž doufáme, že bude ve velmi krátké době přijat vládami a vnitrostátními parlamenty.
