Východní partnerství (rozprava)
Předsedající
Dámy a pánové, prvním bodem je dnes prohlášení Komise o východním partnerství.
Benita Ferrero-Waldner
členka Komise. - Pane předsedající, jsem velmi ráda, že mám tuto příležitost zapojit se do aktuální rozpravy o východním partnerství. Je to jedna z vlajkových lodí zahraniční politiky Evropské unie a její strategický základ je jasný: více bezpečnosti, více stability a více prosperity v našem východním sousedství.
Konflikt v Gruzii a také plynová krize na Ukrajině jsou jen dva příklady opakujících se krizí a nestability, které tento region postihly. Měly přímý dopad na Unii a její občany. K těmto dvěma krizím musíme nyní připočíst krizi finanční, která naše východní sousedy zasahuje obzvlášť tvrdě. I když každá krize vyžaduje vlastní okamžitou reakci, musíme přijmout také střednědobá a dlouhodobá opatření, abychom zabránili vzniku dalších problémů, a kromě těchto okamžitých kroků chtějí všichni naši východní sousedé pevnější vazby s Evropskou unií, i když v různé míře. Potřebují také větší pomoc, aby upevnily své demokratické instituce, státní suverenitu a právní řád.
Evropská unie může a musí na tyto výzvy reagovat a východní partnerství je takříkajíc naší politickou odpovědí. Zvyšování naší podpory reforem a pomoc našim partnerům při sbližování právních předpisů s acquis EU přispěje ke stabilizaci našich východních sousedů.
Z mého podnětu Komise 3. prosince 2008 předložila ambiciózní sdělení o východním partnerství. Vycházelo z dřívějších myšlenek našich českých, polských a švédských přátel a z mnoha návrhů Evropského parlamentu včetně obsáhlých dohod o volném obchodu, větší mobility osob a většího financování. V rámci východního partnerství jsme navrhli také zlepšení našich politických vztahů prostřednictvím dohod o přidružení uzavřených se všemi partnery - ale teprve poté, co splní příslušná kritéria politických reforem.
Navrhli jsme opatření pro prohloubení spolupráce v oblasti energetické bezpečnosti, a co je důležité, zvýšili jsme podporu hospodářského a také sociálního rozvoje v těchto zemích za účelem vyrovnání rozdílů, které tak často vedou k destabilizaci. Doporučili jsme také vytvoření mnohostranného rámce pro východní partnerství se čtyřmi tematickými platformami spolupráce: za prvé je to demokracie a stabilita správy věcí veřejných, za druhé hospodářská integrace a sbližování s politikami EU, za třetí energetická bezpečnost a za čtvrté kontakty mezi lidmi.
Navrhli jsme, aby se iniciativa Evropského parlamentu "Euronest" stala součástí východního partnerství a aby pro východní partnerství byla zřízena parlamentní trojka zahrnující Evropský parlament, OBSE a Radu Evropy.
Aby mohla Komise všechny tyto návrhy uskutečnit a zvýšit podporu vnitřních reforem, požádala o další finanční prostředky ve výši 350 milionů EUR na období čtyř let. To představuje pouze 3,1 % z celkového rozpočtu evropského nástroje sousedství a partnerství (NESP) a je to například mnohem méně než dodatečné prostředky vyčleněné pro okupovaná palestinská území v letech 2007 až 2009. Stručně řečeno, nejedná se o příliš vysokou částku, je to nezbytná investice do naší dlouhodobé bezpečnosti.
Vím, že někteří z vás by chtěli pro naše východní partnery udělat ještě více. Řekl jste, že návrhy Komise nepostupují dost rychle, ani nejdou dost do hloubky, zejména v případě mobility osob, ale jsou tací, kteří tvrdí opak. Potřebujeme proto dosáhnout správné vyváženosti mezi ambicemi a reálnými možnostmi a musíme jednat rychle.
Jsem ráda, že všichni usilujeme o splnění cíle postupně přiblížit naše východní partnery k Unii a také se vypořádat s hrozbami pro jejich stabilitu. Východní partnerství je klíčový nástroj, jak toho dosáhnout.
Doufám, že dnešní rozpravou vyšleme důrazný signál 27 členským státům v době před příštím zasedáním Evropské rady a při přípravě vrcholné schůzky na téma východního partnerství, která se má konat 7. května 2009.
Východní partnerství se dostává až k samotné podstatě výzev, kterým dnes čelíme. Je to v bezprostředním strategickém zájmu EU. Nová bezpečnostní krize v našem východním sousedství by totiž měla důsledky nejen pro naše sousedy, ale také pro celou EU a její občany. Jsem proto tomuto Parlamentu velice vděčná za jeho podporu a těším se, že s vámi budu spolupracovat na vašem příspěvku a při jeho realizaci.
Charles Tannock
jménem skupiny PPE-DE. - Pane předsedající, jako zpravodaj pro východní rozměr Evropské politiky sousedství vítám závazek Komise prohlubovat vztahy se šesti zeměmi na východě v rámci nového východního partnerství. Je důležité zdůraznit, že východní partnerství by samo o sobě nemělo bránit tomu, aby se některé z těchto zemí jednoho dne připojily k EU jako plnoprávní členové. Například, jak velmi dobře víte, dlouho se zasazuji o členství Ukrajiny v EU a jsem i nadále přesvědčen, že integrace Ukrajiny je rozhodně ve strategickém zájmu Evropské unie.
Vítám také zřízení nové parlamentní instituce Euronest jako fóra pro poslance EP a zákonodárce jednotlivých států, kde budou moci prostřednictvím dialogu vzájemně posilovat své demokratické mandáty. Mohou například podpořit Arménii a Ázerbájdžán, aby společně zasedly k jednacímu stolu a zabývaly se sporem o Náhorní Karabach, a prostřednictvím těchto nových dohod o přidružení mohou vyjednat dohody o volném obchodu a o zjednodušení vízového styku. Doufám však, že východní partnerství nepovede k vytvoření nové dělicí čáry mezi zeměmi zapojenými do partnerství a zeměmi ležícími dále na východ a neúčastnícími se tohoto partnerství. Musíme si uvědomit, že země ve střední Asii, jako je Turkmenistán, Kazachstán a Uzbekistán, pohlížejí směrem na západ k EU s nadějí na pomoc a na její angažovanost. Musíme si proto počínat obezřetně, abychom nepustili ze zřetele své povinnosti ve střední Asii, protože zkrátka chceme prohlubovat vztahy se zeměmi, které sousedí s EU na východě bezprostředně.
Pokud jde o Bělorusko, byl jsem v minulosti zapřisáhlý kritik Lukašenkovy diktatury. Nicméně oteplení vztahů, k němuž v poslední době dochází, vítám. Dlouho jsem zastával politiku cukru a biče, kdy by Lukašenkova snaha o demokratickou reformu a otevřenost byla uznána a odměněna užšími vztahy s Evropskou unií.
Pokud jde o to, zda umožnit panu Lukašenkovi účast na vrcholné schůzce v květnu v Praze, kde bude zahájeno nové východní partnerství, je tento krok podle mého názoru pravděpodobně předčasný, neboť prezident Lukašenko stále ještě nedal najevo, že nezvratně sdílí společné hodnoty EU a je pro demokracii.
Hannes Swoboda
Pane předsedající, paní komisařko, děkuji vám za vaše stanovisko a za váš závazek v této věci.
Chtěl bych podtrhnout to, co bylo řečeno, a sice že stojíme před obrovskými výzvami v našich sousedských vztazích, pokud jde o stabilitu, demokratickou změnu a nyní samozřejmě také hospodářský rozvoj. Právě teď je proto také vhodná doba, abychom vyjádřili svůj závazek a připravenost k úzké spolupráci s našimi východními sousedy.
Je jasné - a měli bychom to také otevřeně přiznat - že nám záleží na vlivu, který jako Evropská unie máme na naše východní sousedy. Nechceme však svůj vliv rozšiřovat ani násilím, ani výhrůžkami, ani nátlakem, nýbrž chceme právě těmto zemím nabídnout podporu v jejich úsilí dosáhnout stability a demokratické změny. Věřím, že jim jde skutečně o demokratickou změnu, obzvláště nyní, když stejně jako Ukrajina mají obrovské hospodářské problémy.
Za některé hospodářské problémy nemohou, ale za některé z nich částečnou vinu nesou. Měli bychom si být zároveň vědomi, že k některým věcem se musíme stavět kriticky. Právě proto, že nabízíme podporu, musíme zároveň kritizovat to, co podle nás kritiku zasluhuje, a vyžadovat to, co je nezbytné, aby i tyto země mohly plnit svou úlohu. Mám na mysli především Ukrajinu, ale k této zemi se ještě krátce vrátím.
Nejdůležitější je, abychom východní partnerství nepovažovali za jakýsi nástroj proti Rusku, ale viděli v něm spíše posílení zemí, jejichž sousedy jsou na jedné straně Evropská unie a na druhé straně Rusko, neboť - bude-li všechno v pořádku - Rusko by se mělo stát naším partnerem, zejména vzhledem k této politice.
Velmi mě těší, že Spojené státy a prezident Obama společně s viceprezidentem Bidenem a ministryní zahraničí paní Clintonovou prosazují nyní jinou politiku. Ve své kritice vnitřního vývoje v Rusku bychom neměli být zdrženliví. Je však třeba také stisknout tlačítko "reset" neboli "znovunastavení", jak to v Mnichově navrhoval pan Biden, jako pokus, jako nabídka Rusku zahájit nové vztahy.
V tomto směru moje skupina nemá zrovna radost z toho, že zpráva pana Onyszkiewicze, tak jak byla dohodnutá ve Výboru pro zahraniční věci, se nezabývá aktuální nabídkou Spojených států. Za Spojenými státy zaostáváme. To je hrozné. Měli bychom jít se Spojenými státy společně kupředu, i když otázka lidských práv musí být přirozeně vždy v popředí. Bude to nutné a já věřím, že společného usnesení o Rusku přesto dosáhneme. To je podle mého názoru podstatné.
Již jsem se zmínil o tom, že naše nabídka, naše východní partnerství, neznamená, že schvalujeme všechno, co se děje v našich sousedních zemích. Například, vezmeme-li situaci na Ukrajině, nesmí to být tak, že "je jedno, co děláte, jaké spory vedete a jaké problémy neřešíte, podpory od Evropské unie se vám stejně dostane". Vůdci na Ukrajině musí nakonec problémy řešit společně, protože plynová krize souvisí s rozpory v rámci politického spektra Ukrajiny, a to je pro nás zcela nepřijatelné. Nechci tady rozhodovat o vině - každý si umí udělat vlastní názor. Je však naprosto nezbytné, abychom to dali Ukrajině jasně najevo. Totéž se týká Gruzie a všech dalších zemí. Evropská unie učinila nabídku a já věřím, že naši východní sousedé tuto nabídku přijmou, vezmou ji vážně a skutečně dosáhnou stability a nastolí demokracii.
István Szent-Iványi
Východní partnerství jako logická a nová základní priorita vyplývající z rozšíření směrem na východ je možná tou nejsmělejší iniciativou zahraniční politiky znovusjednocené Evropy. Je to dobrý krok, ale bude mít smysl a úspěch jen tehdy, pokud bude jeho realizace vycházet ze skutečné politické vůle. Nestačí proto jen dát naší současné politice sousedství novou nálepku, musíme vytyčit úkoly, které přesahují současné politiky daleko do budoucna, a stanovit si mnohem vyšší cíle.
Prvním úkolem je nepochybně převedení stávajících dohod o spolupráci na dohody o přidružení. Část tohoto procesu také vyžaduje zřízení stálé institucionální organizace, ale to není ta nejdůležitější část. Klíčová jsou bezesporu jednání hlav států a vlád a ministerské schůzky, které však budou úspěšné pouze tehdy, pokud bude dosaženo skutečného pokroku v oblasti dvou základních pilířů. Cílem je vytvořit zónu volného obchodu na základě dohod o volném obchodu a postupně rušit vízovou povinnost. Víme, že oba tyto cíle se v současné chvíli zdají být příliš vzdálené. Příšlušné země na to ještě nejsou připraveny a východní partnerství musí těmto zemím pomoci tyto podmínky splnit co nejdříve, neboť je to ke vzájemnému prospěchu všech. Plynová krize v posledních měsících ukázala, jak je Evropa zranitelná, pokud jde o energii. Zvlášť důležitá část dohod se proto týká spolupráce v oblasti energií, která může zahrnovat tranzitní země, jako je Bělorusko a Ukrajina, nebo vývozní země, jako je Ázerbájdžán. Proto tomu přikládáme nesmírnou důležitost.
Chtěl bych zdůraznit, že při této spolupráci musí být také předávány hodnoty. Východní partnerství bude úspěšné tehdy, budou-li hodnoty demokracie, právního státu, lidských práv a práv menšin neustále na předním místě a bude-li partnerství nápomocno partnerům na jejich cestě kupředu a bude-li od nich zároveň vyžadovat odpovědnost v těchto oblastech . Východní partnerství se musí otevřít také Bělorusku, ale pouze pokud splní stanovené podmínky. Musíme dát jasně najevo, že distancovat se od Ruska samo o sobě neznamená přiblížit se k Evropě. V Bělorusku mají před sebou opravdu hodně práce, aby zaručili lidská práva a demokracii, než se i pro ně otevře cesta ke spolupráci. Východní partnerství očividně ovlivňuje rozpočet. Pro příštích pět let bylo vyčleněno 350 milionů EUR, a ani to pravděpodobně nebude stačit. Úkolem Parlamentu je zajistit potřebnou finanční podporu, a musíme tedy připustit, že nejdůležitější motivací partnerů v rámci východního partnerství je jejich snaha o evropské členství. Děkuji vám.
Konrad Szymański
Pane předsedající, oznámení o východním partnerství vzbudilo naděje našich evropských sousedů. Pokud tyto naděje opět zmaříme, omezíme náš vliv na Východě ve všech směrech. Naši sousedé tak budou tlačeni do sféry vlivu Ruska, která se vyznačuje destabilizací a autoritářstvím. V případě Běloruska vyzývám k opatrnosti. Nynější sliby této země, že dospěje k demokracii, nejsou ničím podložené. Mezitím běloruské úřady vypovídají ze země katolické kněze spojené s televizní stanicí BelSat a odmítly jim udělit povolení k registraci jejich kanceláře v Minsku. Mladí lidé, kteří podporují opozici, jsou odváděni do armády. Pokusy využít krize jako záminky k odmítnutí financování východního partnerství a zpomalení procesu podepsání dohod o volném obchodu a bezvízovém styku jsou pro Evropskou unii receptem na vznik pohromy v této části světa. Pokud k tomu dojde, nestěžujme si na politiku Moskvy. Potřebné nástroje máme k dispozici už dnes. Pokud se východní partnerství stane pouze novým obalem pro starý obsah, neměli bychom být překvapeni, jestliže na východě neuspějeme.
Jacek Saryusz-Wolski
Pane předsedající, za prvé bych chtěl přivítat iniciativu Komise, která je velmi dobře připravená. Za druhé se tady nejedná o východní politiku Unie, nýbrž o nový vzorec, a je třeba se tedy ptát, jaká je přidaná hodnota. Řekl bych, že kromě toho, o co jsme se dosud pokoušeli, ať již úspěšně či ne se nyní snažíme, aby kolem nás byli nejen přátelé, ale také přátelé, kteří jsou přáteli mezi sebou. To je klíč ke stabilitě a bezpečnosti Evropské unie. V tomto mnohostranném rozměru vidím přidanou hodnotu tohoto nového projektu. Věřím, že jej Evropská rada v březnu schválí. Víme, že je to priorita českého předsednictví, ačkoliv nemáme to potěšení, abychom zde ve sněmovně mohli přivítat českého ministra.
Klíčovým prvkem jsou zde dohody o přidružení, které by měly být podobné, ale zároveň by se měly lišit podle možností a podle odvedené práce každé ze šesti stran v tomto mnohostranném rámci. Jak jsem již řekl, zásadní otázkou je energetická bezpečnost. Ta je naším hlavním zájmem i zájmem šesti zemí, které bude spojovat přístup k energetické bezpečnosti.
V průběhu rozpravy zazněly dotazy, zda umožnit zapojení třetích zemí. Myslím si, že přístup, kdy se v určitých případech zapojuje Turecko a Rusko, je správný. Určitě by mělo být přizváno Bělorusko, ale za velice přísných podmínek, přičemž bychom měli stanovit minimální prahy základních hodnot.
Velice nás potěšilo, že si paní komisařka povšimla a vzala v úvahu, že parlamentní shromáždění východního sousedství Euronest - podnět k němu vzešel z této sněmovny - bude nedílnou součástí tohoto projektu.
Pokud jde o financování, jemuž je věnována důkladná péče, bude třeba zahrnout jej do příštího finančního výhledu. Zatím doufám, že těchto 600 bude stačit, ale mám jednu důležitou poznámku, abychom zabránili jakýmkoli dohadům. Nemělo by to být na újmu či na úkor jižního sousedství. Jižní a východní sousedství by měla být v této souvislosti synergická a vyvážená
Kristian Vigenin
(BG) Pane předsedající, paní komisařko, návrh Komise nemůžeme hodnotit jinak než kladně. Rovněž jeho načasování je asi skutečně ideální, protože v současné krizové situaci všechny evropské země potřebují solidaritu. Právě včera a předevčírem jsme se dosti obšírně zabývali otázkou solidarity mezi novými a starými členskými státy. Do určité míry je to uměle vyvolaná záležitost, ale mnoha lidem skutečně neustále leží v hlavě. Nicméně v současné době právě východní sousedé Evropské unie potřebují projevy solidarity obzvlášť, protože jim prakticky chybí ony podpůrné mechanismy, které mají k dispozici jejich sousedé bezprostředně na západ od nich. Tato iniciativa pro ně proto bude významným ujištěním, že Evropská unie na ně stále myslí a je ochotna investovat do rozvoje vzájemných vztahů.
Zároveň můžeme říci, že je to dobrá iniciativa, ale od této chvíle budeme muset sledovat, jak se tato iniciativa bude vyvíjet, neboť jsme již mnohokrát zažili, jak dobré iniciativy časem vyšly doztracena. Na druhé straně je faktem, že některé z těchto zemí, na něž je iniciativa zaměřena, si členství v Evropské unii vytkly za svůj hlavní cíl. V tomto smyslu je velice důležité, abychom ani my, ani naši východní sousedé tento koncept východního partnerství nevnímali jako pokus trvale nahradit touto iniciativou budoucí členství. Mám to na paměti a byl bych rád, kdybyste nám, paní komisařko, na základě svých kontaktů sdělila, jak tuto iniciativu přijímají naši východní partneři. Samozřejmě, že oficiálně ji určitě podporují, ale zajímalo by mě, zda nemají pochybnosti zvláště ohledně případného budoucího členství.
Domnívám se také, že této iniciativě něco chybí, na což kolegové rovněž upozorňovali, a sice úloha Ruska. Jistěže si uvědomujeme, jak je tato věc citlivá, vzhledem k tomu, že země, o nichž hovoříme, nesousedí jen s Evropskou unií, ale také s Ruskem. Je tedy velice důležité, abychom, pokud jde o tyto země, rozvíjeli rovněž vztahy s Ruskem, aby se mezi Evropskou unií a Ruskem neobjevila rivalita, aby mezi dvěma hlavními vlivy v těchto zemích nevznikl žádný střet vedoucí k politické nestabilitě. Ostatně právě toho jsme v současné době do určité míry svědky. Některé z těchto zemí jsou doslova rozděleny a jejich občané rozpolceni mezi očekávání vkládaná do Ruska a očekávání od Evropské unie. Domnívám se, že musíme být aktivnější a nabídnout toho těmto zemím více.
Na závěr bych chtěl říci, že podporuji snadnější vízový styk, což je velice důležitý krok, ale uvítal bych, kdyby tato iniciativa zahrnovala více opatření zaměřených na vzdělání a výměny, přičemž vše je spojeno s rozšiřováním kontaktů mezi občany a Evropskou unií a samozřejmě také se zvyšováním povědomí o Evropské unii v těchto zemích. Děkuji vám.
Laima Liucija Andrikien
(LT) Východní partnerství je zvlášť důležitá strategie, stejně jako projekt Euronest, který by se měl uskutečnit v nejbližší budoucnosti. Jsem proto přesvědčena, že musíme najít dalších 350 milionů EUR požadovaných na provádění politiky východního partnerství v následujících čtyřech letech. Co se týče Běloruska, před třemi týdny navštívila Minsk delegace ze skupiny Evropské lidové strany (Křesťanští demokraté) a Evropští demokraté v Evropském parlamentu. Naše delegace přijela den po návštěvě vysokého představitele Javiera Solany v Bělorusku. Na jedné straně byla jeho návštěva jasným signálem Minsku, že Evropská unie je ochotna zahájit novou fázi pragmatických vztahů. Na druhé straně se zdálo, že mnohé z dřívějších požadavků Evropské unie, pokud nejsou zapomenuty, přinejmenším nikdo nepřipomíná. Z halasných frází o konstruktivním dialogu a diskusi o základních problémech většina obyvatel Běloruska nepoznala, jakou politiku bude Evropská unie v budoucnu prosazovat. Co se stalo, stalo se. Návštěva proběhla a o demokratických hodnotách nepadla ani zmínka. Jsem ráda, že delegace skupiny PPE-DE byla v Minsku den po panu Solanovi; upozorňovali jsme zejména na situaci v oblasti lidských práv a zdůrazňovali požadavky na svobodu tisku. Na závěr bych snad dodala, že pozvání pro pana Lukašenka na pražské jarní vrcholné setkání by bylo nepochopitelné a jen stěží odůvodnitelné. Za druhé, běloruská vláda musí provést demokratické reformy a musí v jejich provádění pokračovat. Lukašenkovu režimu by se nemělo ustupovat.
Adrian Severin
Pane předsedající, východní partnerství je projekt, který zahrnuje šest zemí. Jedna z nich, Bělorusko, je pozoruhodným příkladem vlastní izolace, na níž jsme v minulosti reagovali politikou poznamenanou syndromem "příliš málo, příliš pozdě", jak z hlediska sankcí, tak z hlediska pobídek. Bělorusko má jen málo společného třeba s Gruzií. Spolupráce mezi panem Lukašenkem a panem Saakashvilim vypadá jako spojení politické fikce a politického hororu.
Ostatních pět zemí se nachází v oblasti Černého moře, kde existuje synergie, což znamená, že dosud nemáme žádnou strategii. Mohlo by východní partnerství zastoupit černomořskou strategii? Těžko si dokážeme představit regionální strategii bez Turecka a Ruska, ale obě tyto země jsou z procesu vyloučeny. Země východního partnerství mají společné to, že všechny byly součástí Sovětského svazu, všechny sousedí s Ruskem a zároveň jsou sousedy Evropské unie. Jinými slovy, zabýváme se společným sousedstvím. Rusko pohlíží na toto sousedství jako na svoji sféru vlivu. S tím samozřejmě nemůžeme souhlasit, ale na druhé straně se zdá, že východní partnerství je cestou, jak oplatit Rusku jeho politiku vůči jeho sousedům. Z prostoru sousedství se tak stává prostor střetu zájmů a soupeření.
Skutečnou výzvou je vypracování společné politiky EU-Rusko s ohledem na vzájemné sousedství. Jinak zde bezpečnosti a stability nedosáhneme, právě naopak. Pokud jde o všechno ostatní, na programu již máme demokracii a řádnou správu věcí veřejných, hospodářskou integraci a sbližování, energetickou bezpečnost a kontakty mezi lidmi. Z tohoto pohledu je Ukrajina mnohem dále než ostatní a mám za to, že se jí příliš nelíbí, že naši nabídku musí nyní sdílet s ostatními.
Skutečným problémem nebylo nedostatečné teoretické uchopení problému, ale neplnění závazků. Vložíme-li peníze do vlastních úst - a máte jistě, paní komisařko, úplnou pravdu, když říkáte, že k tomu, abychom mohli provádět dobrou politiku, potřebujeme rozpočet - a místo naivní konfrontace přidáme trochu vizionářského realismu, mohli bychom skutečně přeměnit východní partnerství v cenný a přínosný nástroj.
Tunne Kelam
Pane předsedající, chtěl bych přivítat projekt východního partnerství, který v našem východním sousedství, doufejme, posílí demokracii a reformy. Není to však pouze regionální iniciativa, je třeba ji chápat jako celoevropský projekt. Je proto velmi důležité, aby se všechny členské státy zavázaly plně k němu přispívat.
S podobným závazkem by se traumatickému konfliktu v Gruzii loni v srpnu pravděpodobně předešlo. Je proto nejvyšší čas, aby všechny státy v regionu pochopily, že takové projekty nelze vnímat jako zastaralý způsob boje o sféry vlivu, a souhlasím s názorem paní komisařky, že cílem je dosažení větší stability a bezpečnosti v našem sousedství.
Východní partnerství bude znamenat zlepšení vztahů Evropské unie s jejími šesti sousedy. Je možné to přirovnat ke zřízení čtyř společných prostorů mezi EU a Ruskem, ale hlavním prvkem tohoto vztahu bude vzájemnost a podmíněnost. Partnerství bude znamenat dvoustranné závazky ohledně zlepšení hospodářských vztahů na volném trhu i zdokonalení právního prostředí a rozsah vztahů bude záviset na tom, jakého pokroku jednotliví partneři v těchto oblastech dosáhnou.
A ještě jednu zásadu bych rád zdůraznil. Východní partnerství by se nemělo omezovat na spolupráci mezi vládami. Musí zahrnovat občanskou společnost, a zejména povzbuzovat vzájemnou komunikaci mezi občany, nevládními organizacemi a místními úřady.
Opoziční vůdci v Bělorusku, kteří zde byli minulý týden, projevili mimochodem znepokojení nad otevřením EU Bělorusku, neboť nezahrnovalo občanskou společnost, a v případě autoritářské země, jako je Bělorusko, musí být partnerství podle mého názoru jednoznačně založeno na konkrétním pokroku v oblasti lidských práv.
Marian-Jean Marinescu
(RO) Iniciativa východního partnerství je zvlášť důležitá a je nutné co nejrychleji zavést soubor nástrojů, které umožní její provádění.
Vítám platformu pro spolupráci podporovanou tímto rámcem nového partnerství, neboť je nezbytně nutné znovu upravit naše vztahy se sousedy, nejen abychom zajistili účinnější spolupráci, ale také abychom vyřešili závažné problémy, jako je hospodářská krize a energetická bezpečnost, kterým v této době čelíme a které nemůžeme zvládnout pouze v rámci Unie.
Partnerství povzbuzuje projekty, které mají pro EU největší důležitost, neboť podporuje institucionální rámec zlepšující vztahy se sousedy i meziregionální spolupráci mezi sousedy. Pro řešení energetické krize jsou rozhodující prioritní projekty, jako jsou projekty pro oblast Černého moře a projekty využívající zdroje z oblasti Kaspického moře. Tyto projekty lze provádět pouze v podmínkách bezpečného sousedství a na základě úzkých vztahů s příslušnými regionálními subjekty a společných vzájemně prospěšných závazků.
Christopher Beazley
Pane předsedající, chtěl bych odkázat na projev paní Andrikienėové při příležitosti její nedávné navštěvy Minsku s parlamentní delegací.
Paní komisařko, ve své odpovědi jste možná mohla potvrdit, že odmítnete názor Lukašenka a jeho kolegů, že bychom měli navázat vztah bez podmínek. Když jsme byli v Minsku, samozřejmě jsme se sešli se zástupci demokratické opozice a hovořili jsme také se zástupci tisku. Je jasné, že Lukašenko chce mít s námi dobré vztahy, ale důvodem není jeho dobré srdce, nýbrž skutečnost, že má velice vážné hospodářské problémy a chce se udržet u moci. Nařídil své policii, aby rozehnala pokojné demonstrace, a poté, co propustil politické vězně, je nyní opět znovu zatýká.
Paní komisařko, ve svém projevu, jemuž jsem byl přítomen, jste hovořila o vzájemném kontaktu lidí. Co řekneme my z EU lidem v Bělorusku a běloruským studentům? Podporujeme je, nebo podporujeme diktaturu, která nad nimi v současné době vládne?
Ioan Mircea Paşcu
Pane předsedající, ve svém vystoupení se budu zabývat vztahem mezi východním partnerstvím a černomořskou synergií.
Podle mého názoru je v tomto neustále složitějším obrazu iniciativ Evropské unie zaměřených na východ hlavní překážkou nalezení vhodného místa pro synergii. V důsledku toho jsou skutečně podstatné otázky černomořské oblasti, jako energetika a zamrzlé konflikty, řešeny buď prostřednictvím politiky sousedství EU, kde jsou peníze, prostřednictvím budoucího východního partnerství, které má zvýšit důvěru zúčastněných zemí v bezpečnost a zabezpečit dodávky energie do EU po gruzínské válce, prostřednictvím strategických vztahů EU s Ruskem, a nebo přístupovými rozhovory s Tureckem.
Čeho tedy ještě zbývá dosáhnout v oblasti černomořské synergie? Řekl bych, že kromě seminářů a průzkumů, jak rozšířit současné evropské iniciativy zaměřené na tuto oblast a nepolitické otázky, toho už mnoho není. Je proto nutné, chceme-li si udržet svou důvěryhodnost, zlepšit rovněž podstatu rámce známého jako "synergie".
Czesław Adam Siekierski
(PL) Pane předsedající, východní partnerství je ucelený soubor návrhů, který by měl podpořit naše východní sousedy na cestě demokratické změny. Každá z těchto zemí má na výběr. Mohou buď následovat Rusko, nebo zvolit evropský model. Evropské společenství jim zcela jistě může nabídnout více. Evropské partnerství není pokusem získat kontrolu nad touto oblastí, ani rozšířit svou sféru vlivu. Je to naopak dohoda, která bezesporu přinese prospěch oběma stranám. Partnerské státy dostávají novou příležitost a podporu pro svůj hospodářský a sociální rozvoj. Společenství si zajistí větší energetickou a politickou bezpečnost.
Měli bychom usilovat o uvolnění vízových omezení. Pokud občanům zemí východního partnerství usnadníme vstup na území EU, zjistí, jak významné výhody může spolupráce s EU přinášet. Ke sblížení partnerských zemí a Evropské unie určitě napomůže také větší kontakt mezi občany, zejména mezi mladými lidmi. Měli bychom mladým lidem umožnit učit se a cestovat a měli bychom podporovat vzdělávací a kulturní výměny. Informovaní a vzdělaní mladí lidé jsou budoucností našeho kontinentu.
Margarita Starkevičiūt
(LT) Během své návštěvy na Ukrajině jsem pozorovala, jak malá pozornost se v našem východním sousedství věnuje rozvoji právního rámce. Zavedení acquis Společenství pomohlo Litvě reformovat její hospodářský a právní systém a stát se členem Evropské unie. Doufám, že program východního partnerství bude věnovat rozvíjení právního rámce v zemích našich sousedů stále větší pozornost. Nejenže pomůže zajistit institucionální stabilitu, ale pomůže také při provádění hospodářských reforem. Na druhé straně nám rozvíjení právního rámce umožňuje povzbuzovat spolupráci mezi Evropskou unií a jejími východními sousedy, protože zajišťuje stabilní prostředí pro kapitálové investice a pro uplatňování znalostí lidí.
Charles Tannock
Pane předsedající, vzhledem k tomu, že dva z mých kolegů nejsou ve sněmovně přítomni, využiji této doby k tomu, abych k této otázce ještě řekl pár slov, neboť je velmi důležitá pro bezprostřední vnější priority Evropské unie v příštích letech.
Chci poblahopřát Komisi k její iniciativě, která chce z energetické bezpečnosti udělat hlavní cíl dialogu a politické agendy. Rozhodující je vnější politika týkající se energetické bezpečnosti. Byli jsme svědky nedávné roztržky mezi Ukrajinou a Ruskem a následných dopadů na spotřebitele v zemích tak vzdálených, jako je Bulharsko a Slovensko.
Je důležité, abychom nezapomněli, že některé ze šesti zmíněných zemí, jako jsou Bělorusko, Ukrajina a Gruzie, jsou klíčové tranzitní země. Jsou zde také producenti, jako je Ázerbájdžán, a kaspický plyn a ropná pole. Existuje zde možnost vybudovat kaspické spojení do střední Asie, které jak víte, paní komisařko, je moje srdeční záležitost, a vždy jsem byl zastáncem dalšího sbližování s Kazachstánem. Je důležité, abychom v oblasti Kaspického moře udrželi stabilitu a také se vymanili z přílišné závislosti na dodávkách plynu z Ruska, a zejména závislosti na Gazpromu, který je často používán jako jakási odnož ruského ministerstva zahraniční.
S určitou lítostí musím konstatovat, že zatímco pro země jižního Kavkazu je východní partnerství důležité - ačkoliv se i nadále uvažuje také o jejich větší regionální integraci, než jen o využívání dvoustranných vztahů s Bruselem - zemím, jako je Ukrajina, to mnoho nového nepřináší. Tyto země již mají přístup na jednání o dohodách o volném obchodu, projednává se zjednodušení vízového režimu spolu se zapojením do společné zahraniční a bezpečnostní politiky (CFSP) a do politiky zvláštního a rozdílného zacházení s rozvojovými zeměmi. Bohužel, musím říci, že pro Ukrajinu toho mnoho nového není, ale pro ostatní země to má velký význam.
Marie Anne Isler Béguin
(FR) Pane předsedající, paní komisařko, dámy a pánové, ještě bych vám chtěla připomenout, že se nám dosud nepodařilo urovnat zamrzlé konflikty v těchto východních regionech a nedokázali jsme zabránit ani válce mezi Ruskem a Gruzií.
Domnívám se, že toto východní partnerství je vítáno vzhledem k tomu, že je v první řadě nutné tyto regiony stabilizovat a zabránit, aby nepadly do pasti sféry vlivu, protože jsme tady my, jsou tady Spojené státy, je tady Rusko a je tady Turecko. Rovněž se domnívám, že si musíme v souvislosti s tímto partnerstvím klást otázku, zda není třeba zavést neutrální nárazníkovou zónu. Jinými slovy, jednalo by se o státy, které by měly neutrální statut, aby se eliminovalo napětí, které dnes pozorujeme v souvislosti s Gruzií a Ukrajinou usilujících o členství v NATO. Velice dobře víme, jaký účinek má toho členství na Rusko.
Od tohoto východního partnerství očekáváme stabilitu a energetickou bezpečnost. Tuto bezpečnost musíme zajistit, protože, jak uvedl jeden z poslanců, energie z Kaspického moře proudí přes Kavkaz, musíme mít tedy stabilizovaný Kavkaz.
Domnívám se také, že naši spoluobčané by měli tyto regiony znát, a že tedy Komise musí do některých projektů investovat. Problém se ve skutečnosti vynořil po přistoupení nových zemí. Domnívám se tedy, že je nutné uskutečňovat projekty, abychom zvýšili povědomí o těchto regionech a zajistili jim evropskou perspektivu.
Jacek Saryusz-Wolski
Pane předsedající, upozornit na sebe v rámci procedury je dobrou příležitostí k polemice. Nesouhlasím s kolegou Severinem. Připouštěl by "právo kontroly" sfér vlivu Ruska. Pokud chceme mít stabilní východní hranice, potřebujeme více demokracie a více tržního hospodářství. Rusko je méně demokratická a méně tržní ekonomika než tito sousedé, takže nás žádná společná politika k tomuto cíli nepřiblíží.
Symetrický vztah s Ruskem v této politice nám větší pokrok v daném regionu nezajistí. Když se vytvářelo Společenství nezávislých států,, Rusko nás k němu nepřizvalo, a směsice našich a ruských politik by byla kontraproduktivní.
Benita Ferrero-Waldner
členka Komise. - Pane předsedající, je to skutečně zajímavá rozprava a chci poslancům velice poděkovat za jejich celkově velkou podporu tohoto přístupu k východnímu partnerství.
Dovolte mi, abych na začátku uvedla, že toto partnerství je založeno na hodnotách. Poskytuje podporu jak pro politickou, tak pro hospodářskou reformu. Bude potřebovat finanční zdroje - a chci poděkovat paní Andrikienėové, že toto jednoznačně podpořila - a jak uváděli mnozí z vás, bude vyžadovat také politickou vůli.
Podstatné je, že kromě mezivládní spolupráce je tady také spolupráce s obyvatelstvem, která tady jasně existuje, a je zde rovněž parlamentní stránka věcí. Je proto velice důležité, abyste využívali také nový Euronest a veškeré další prostředky za účelem skutečného přesvědčivého předání našich myšlenek. Tolik moje první poznámka.
O východním partnerství je možné toho říci hodně. Jako první se nabízí otázka, jaká je přidaná hodnota pro naši normální politiku sousedství. Odpověď zní "docela vysoká"! Jdeme teď více do hloubky: dohody o přidružení jsou již velmi obsáhlé a podrobné. Běžně by měly být uzavírány také dohody o volném obchodu, které nelze jednoduše nabídnout komukoli, neboť to v příslušných zemích vyžaduje řadu strukturálních změn. To je velice důležité.
Začínáme se více přiklánět k političtější spolupráci a k mobilitě kvůli bezpečnosti, o níž jste se mnozí z vás zmiňovali. Je velmi důležité zavést jednodušší vízový styk, ale ostatní země musí lépe zajistit správu hranic a bezpečnost dokumentů atd. Východiskem je tady větší nabídka.
A pak je tady faktor mnohostrannosti, neboť, jak neustále tvrdím, politika sousedství spolu s východním partnerstvím je v zásadě dvoustranná nabídka, jak správně uvedl pan Swoboda, ale tato nabídka má mnohostranný charakter, neboť umožňuje zemím, aby vzájemně spolupracovaly, což je, stejně jako v případě jihu, vždy mnohem složitější.
Je to nabídka a touto nabídkou se snažíme tyto země k sobě přiblížit. Nemáme stejné nástroje, jako u kandidátských zemí, kde je vstup do "klubu" podmíněn řadou podmínek, a pokud je země nesplní, nemohou vstoupit. Musíme proto pracovat s iniciativami, s pobídkami a s kladnými podněty. To si vyžádá čas, protože je to také otázka společenské změny, ale je velmi důležité, abychom tam byli a nabízeli a shodli se na tom.
Souhlasím rovněž s těmi, kteří prohlašovali, že bychom to neměli vnímat jako hrozbu pro Rusko. To je pravda. A zároveň se jedná o malou skupinu šesti východních partnerů spolu s Evropskou unií, přičemž by se čas od času mohlo v jednotlivých případech zapojit i Rusko či Turecko.
Nicméně černomořská synergie je velice důležitou iniciativou, která je zaměřená na projekty a zahrnuje všechny partnery včetně Ruska a Turecka. Je to mladá politika a musíme jí dát šanci. Strategie se nemůže uskutečnit za pouhý rok. Musíme mít s touto velice důležitou politikou trpělivost a musíme se ji snažit rozvíjet průběžně .
Chtěl bych říci panu Szent-Iványimu, že východní partnery v plnění našich podmínek podporujeme. To je klíčové. Máme proto mechanismus umožňující posílit budování kapacit a veřejných institucí, protože vidíme, že instituce jsou někdy slabé.
Pokud jde o Ukrajinu, pracujeme na právním rámci, ale provádění zajišťují vlády jednotlivých demokratických zemí poté, co parlament přijme právní předpisy. V rámci východního partnerství se proto snažíme poskytovat podporu a podněcovat vývoj věcí kupředu, ale vlády těchto zemí musí také dělat svoji práci. A jak říkal pan Swoboda, je velice důležité, abychom v případě potřeby také vyjádřili kritiku a aby země měla opravdové vedení. V současnosti si tím nejsme vždy jisti a chceme, aby se tato země pohnula kupředu.
Jsem velice vděčná panu Saryusz-Wolskému za jeho podporu. Je naprosto v pořádku tvrdit, že je zde nezbytně nutné rozlišovat, protože jednotlivé země se od sebe velice liší. Ukrajina je v zásadě v čele, pak je Moldavsko a Gruzie a poté následují země, jako je Bělorusko, kde je situace velice složitá.
Připravuji se k návštěvě Běloruska, kde musíme usilovat o vytvoření citlivé rovnováhy, protože chceme něco nabídnout, především obyvatelstvu. Komise od začátku podporovala studenty ve Vilniusu a uvítala bych větší podporu od různých členských států, protože státy, které o tom vždy nahlas hovoří, by měly také něco podniknout. Vždy jsem to podporovala.
Chceme však také, aby pan Lukašenko pokročil se svými reformám, což také říkáme. Je důležité komunikovat tak, aby byl tento vzkaz jasný. V pondělí se sejde Rada pro obecné záležitosti a vnější vztahy (GAERC), kde určitě zazní otázka, jak dál s Běloruskem. Výsledkem pravděpodobně bude stejná vývojová linie jako dosud, jelikož zatím nejsme spokojeni, i když zároveň vidíme, že k určitým pozitivním změnám došlo.
Panu Vigeninovi bych odpověděla, že to nenahrazuje členství. Nemůže se jednat o členství, protože žádná z těchto zemí není na své členství dostatečně připravena, ani Evropská unie na jejich členství. Musíme proto předkládat návrhy. Tato politika je koncipovaná tak, abychom nabídli vše, co můžeme, ovšem za předpokladu, že to země chtějí přijmout. Potíž je v tom, jak jsem již uvedl, že je mnohem snazší něco dát, pokud stanovíte podmínky, nebo když řeknete: "snažte se dělat tohle, snažte se dělat tamto a my vám dáme příležitost". V tomto případě nemá žádný bezprostřední cíl konkrétní výsledek, ale celkovým výsledkem je lepší stabilita, větší bezpečnost a více možností.
Co se týče problematiky bezpečnosti, paní Isler Béguinové bych odpověděla, že zcela platí, že musíme usilovat o větší bezpečnost, ale vynořuje se zde řada dalších otázek. Velice usilovně a důsledně se věnujeme otázce Ázerbájdžánu, Náhorního Karabachu, Moldavska, Podněsteří a Gruzie. To je zásadní věc. Neuznáme nezávislost Abcházie a Jižní Osetie, ale současně musíme spolupracovat s Ruskem a udržovat s ním kontakty. V této věci souhlasím s panem Swobodou, že musíme být realisty, ale musíme dát jasně najevo svůj pevný postoj.
To jsou hlavní témata, k nimž jste všichni velice cenným způsobem přispěli. V mnohostranném rámci je velmi dobré, aby do něj byla nejrůznějšími způsoby zapojena občanská společnost, a tento rámec představuje zároveň velkou příležitost pro ně i pro nás, abychom společně pracovali na energetické bezpečnosti. Energetická bezpečnost je dnes jednou z nejdůležitějších otázek, v jejímž rámci se skutečně ocitáme v oboustranně výhodné situaci: my máme velký zájem a oni mají velký zájem. Musíme to spojit.
Předsedající
Tím je tento bod uzavřen.

José Ribeiro e Castro
(PT) Chtěl bych se zeptat předsednictva, zda budeme jednat o návrhu doporučení Evropského parlamentu Radě vzhledem k tomu, že zástupce Rady není přítomen. Jsou nějaké informace, zda během rozpravy přijede, či nikoli?
Předsedající
Pane Ribeiro, z Rady nemáme žádné zprávy. Věříme, že jsou v pořádku, ale informace nemáme žádné.

Písemná prohlášení (článek 142)
Urszula Gacek  
písemně. - V době hospodářské krize bychom se mohli ptát, zda by se Evropa neměla soustředit na své vlastní problémy, než aby pomáhala východním sousedům?
Evropa by je rozhodně měla podporovat i nadále.
Za prvé, hospodářská nestabilita ve východním sousedství, nejvýrazněji na Ukrajině, která trpí závažnými problémy, znamená ohrožení bezpečnosti v Evropě. Naopak stabilizované ukrajinské hospodářství, stále více integrované s EU, představuje pro členské státy EU obrovský potenciální trh.
Za druhé, zapojení našich východních sousedů do evropské rodiny je dlouhodobý projekt, i když vyhlídka na skutečné členství v EU v bezprostřední budoucnosti je pravděpodobně stále ještě nerealistická. Současná krize, kterou se zabýváme, je problém, který snad v příštích 12 až 18 měsících vyřešíme. Východní partnerství je projekt na mnoho let.
Za třetí, i když hlavní představitelé některých našich východních sousedů, jako je běloruský prezident a v menší míře rozhádaní vůdci na Ukrajině, nás mohou od upevňování těchto svazků odrazovat, nesmíme zapomínat, že naši východní sousedé nejsou jen současní východní vůdci a že vzhledem k jejich'vnitřním politickým problémům potřebují naši podporu, příklad a povzbuzení.
Mieczysław Edmund Janowski  
Měli bychom se radovat, že se Evropská unie otevírá novým možnostem, pokud jde o vztahy s východními sousedy. V prosinci 2008 Evropská komise přijala návrh, který předložilo Polsko a Švédsko, na prohloubení spolupráce se svými šesti východními sousedy. Tento krok vzbuzuje naději. Doufám, že zmíněný projekt nezůstane pouze na papíře a že bude v našich vztazích s Ukrajinou, Moldavskem, Gruzií, Arménií, Ázerbájdžánem a Běloruskem uplatněn. Východní partnerství umožňuje skutečně pozvednout politickou spolupráci na vyšší úroveň, což zahrnuje nové typy dohod o přidružení, rozsáhlou integraci s hospodářstvím EU, pro občany ze zemí zapojených do tohoto partnerství snadnější cestování po Evropské unii (za předpokladu, že jsou dodrženy bezpečnostní požadavky), dohody zaměřené na zvýšení energetické bezpečnosti, které budou výhodné pro všechny zúčastněné, a vyšší finanční pomoc.
Měli bychom si uvědomit, že východní partnerství vyžaduje závazek jak ze strany Evropské unie, tak ze strany partnerských zemí. Toto úsilí může přinést hmatatelné politické a hospodářské výhody. Pomůže zvýšit míru důvěry mezi partnery a následně stabilitu a bezpečnost pro všechny. Obzvláště vysoké naděje možná vkládáme do navrhovaného rámce partnerství, zejména do vytvoření čtyř politických platforem, a sice demokracie, řádné správy věcí veřejných a stability, hospodářské integrace a sbližování s politikami EU a energetické bezpečnosti a vzájemných kontaktů mezi lidmi. Samozřejmě se objevují pochybnosti, například o skutečných záměrech běloruské vlády a v otázce vztahů s Ruskem.
