Prezentarea programului Preşedinţiei suedeze (dezbatere)
Preşedintele
Următorul punct este o declaraţie a preşedintelui în exerciţiu al Consiliului asupra prezentării programului de lucru al preşedinţiei suedeze.
Fredrik Reinfeldt
preşedintele în exerciţiu al Consiliului. - (SV) Domnule Preşedinte, onorabili membri, permiteţi-mi să vă felicit pentru alegerea unui nou preşedinte. Aştept cu interes să colaborez cu dl Jerzy Buzek pe perioada preşedinţiei suedeze şi, desigur, şi după aceea.
Este o onoare pentru mine să mă adresez Parlamentului European în calitate de preşedinte în exerciţiu al Consiliului European. Ştiu că aproape jumătate dintre dumneavoastră aţi fost aleşi deputaţi europeni pentru prima dată. Împreună, reprezentaţi 500 de milioane de cetăţeni europeni. Lumea are mari aşteptări de la dumneavoastră.
Mă adresez dumneavoastră într-o perioadă dificilă. De puţine ori cooperarea în cadrul Uniunii Europene s-a confruntat cu încercări atât de aspre şi atât de diferite. Unul dintre obiectivele noastre pe termen scurt este acela de a asigura o trecere uşoară la un nou tratat, Tratatul de la Lisabona. În prezent şi pe termen puţin mai lung trebuie să continuăm gestionarea crizei economice şi financiare. Suntem ameninţaţi de o criză climatică tot mai puternică, iar aceasta reprezintă cea mai importantă provocare cu care ne confruntăm pe termen lung.
Un lucru este clar. Dacă preşedinţia suedeză doreşte să reuşească în multiplele provocări cu care se confruntă, trebuie să colaborăm cu dumneavoastră, cei care lucraţi în centrul democraţiei europene. Sperăm să beneficiem de susţinerea şi colaborarea dumneavoastră şi sperăm că sunteţi pregătiţi să vă asumaţi aceste provocări împreună cu noi.
Când vorbim de istoria UE, susţinem că, într-o Europă caracterizată de situaţii conflictuale atât de frecvente, cooperarea a pus bazele păcii. Aş dori să vă spun că bunicul meu a fost soldat suedez şi păzea graniţa dintre Suedia şi Norvegia în timpul celui de-al Doilea Război Mondial, război în care Suedia a fost neutră. Bunicul meu a văzut ocazional unele evenimente de război, de la o distanţă suficient de mare, însă numai atât. Aceasta a fost relaţia dintre Suedia şi Europa pentru multă vreme: observarea de la distanţă.
Când Europa se afla în ruine după cel de-al Doilea Război Mondial, Suedia era neatinsă. Eram mai bogaţi din punct de vedere economic, însă săraci din punctul de vedere al comunităţii europene. În urmă cu douăzeci de ani a fost tăiată sârma ghimpată dintre Austria şi Ungaria. Zidul Berlinului a căzut, iar Europa s-a schimbat aproape peste noapte. O serie de ţări au început atunci călătoria în urma căreia, astăzi, în această încăpere, se află reprezentanţi din 27 de ţări. Suedia a fost una dintre aceste ţări.
Dacă v-aţi alăturat mai târziu Uniunii Europene, aveţi nevoie de timp pentru a putea ajunge din urmă celelalte state. Angajamentul politic faţă de Europa a început să se dezvolte în Suedia la finalul anilor '80. Treptat, Suedia a realizat că este apropiată de Europa şi că depinde de aceasta. Ministrul de externe al Suediei, Carl Bildt, a jucat un rol decisiv în aderarea Suediei la comunitatea europeană - cu alte cuvinte a acceptat deschiderea, globalizarea şi comerţul liber. Era ferm convins că locul Suediei este în Europa.
Acum optsprezece ani am depus cererea de aderare la Uniunea Europeană. Ne convinsesem în sfârşit că apropierea de celelalte state şi cooperarea cu acestea reprezentau un avantaj pentru poporul suedez şi pentru viitorul nostru, că puteam contribui cu ceva şi că aveam multe de învăţat. Nu ne mai era teamă de cooperare. Am îndrăznit să facem parte din Europa.
Începând cu jumătatea anilor 1980, Suedia a trecut printr-o perioadă revoluţionară, iar, din punct de vedere personal, mi s-a accentuat sentimentul de angajament politic. Priveam cu admiraţie către Europa, la fel ca mulţi alţi politicieni suedezi din generaţia mea. Îmi aduc aminte că am fost invitat să vizitez Parlamentul European, în calitate de nou membru al parlamentului suedez. Acesta era un semn al deschiderii şi accesibilităţii Parlamentului, deşi, în acel moment, Suedia nu era membră a Uniunii.
După câţiva ani, în 1997, după ce Suedia a aderat la Uniune, am înfiinţat organizaţia de tineret a Grupului PPE, Tineretul PPE, şi am fost primul preşedinte al acesteia. Am putut vedea cu acest prilej cum funcţiona efectiv cooperarea europeană. Am căutat împreună soluţii europene la problemele Europei. Ne-am cunoscut nu doar unii pe alţii, ci ne-am cunoscut reciproc istoria şi cultura. Am cunoscut capitalele Europei şi am pierdut numărul bisericilor europene pe care le-am vizitat în acest context.
În 20 de ani, Suedia a trecut de la observarea de la distanţă la o participare activă la cooperarea europeană. Această situaţie are, la rândul ei, un impact asupra populaţiei suedeze. Acum zece ani, o treime dintre suedezi credeau că aderarea la UE este benefică pentru ţară, însă o altă treime credeau contrariul. Astăzi, situaţia s-a schimbat. Aproape două treimi dintre suedezi consideră că apartenenţa la UE este bună pentru Suedia. La alegerile pentru Parlamentul European din iunie s-a prezentat la vot peste 45% din populaţia Suediei. Acest procent este cu 8% mai mare decât în 2004 şi depăşeşte media europeană. În prezent, Suedia este o ţară care apreciază şi consideră aderarea la UE ca fiind favorabilă. Ne-am trezit puţin cam târziu, însă am depus eforturi pentru a ne ridica la înălţimea aşteptărilor. Aceasta este o victorie pentru toţi cei care credem în cooperarea europeană.
(Aplauze)
Domnule Preşedinte, onorabili membri, soarta generaţiei noastre reprezintă o problemă socială care, spre deosebire de multe altele, se dezvoltă încet, într-o direcţie complet greşită. Planeta noastră suferă de febră. Temperatura creşte, iar noi trebuie să reacţionăm. Calota glaciară a Groenlandei se reduce cu peste 100 de kilometri cubi în fiecare an. Calota glaciară din zona de vest a Antarcticii se topeşte din ce în ce mai rapid. Ştim că numai reducerea calotei Groenlandei ar putea duce la o creştere a nivelului mărilor de până la doi metri. Efectele vor fi dramatice. Dacă nivelul mării ar creşte doar cu un metru în întreaga lume, numai în Asia o sută de milioane de persoane ar trebui să-şi părăsească locuinţele. Cea mai vulnerabilă este populaţia din Bangladesh, estul Chinei şi Vietnam.
Cu toate acestea, s-ar înregistra şi alte consecinţe grave. Vremea se va schimba, iar multe specii de floră şi faună pot dispărea. Acest lucru se întâmplă chiar dacă respectăm limita de 2°C impusă de ONU, susţinută săptămâna trecută la L'Aquila de către grupul G8 şi de către Forumul economiilor majore. Clima noastră este ameninţată de utilizarea combustibililor fosili şi de dependenţa faţă de aceştia. Acestea sunt veştile proaste. Care sunt, deci, veştile bune?
Deşi timpul e scurt, el este încă de partea noastră. Însă trebuie să acţionăm rapid. Avem deja la dispoziţie mecanismele pentru dezvoltarea energiei regenerabile şi tehnologia necesară pentru îmbunătăţirea eficienţei energetice. Conform Agenţiei Internaţionale a Energiei (AIE), peste jumătate dintre măsurile necesare pentru a respecta limita de 2°C pot fi luate folosind tehnologia de care deja dispunem.
În plus, măsurile de contracarare a schimbărilor climatice se justifică automat prin efectele secundare foarte utile pe care le antrenează. Consumul mai mic de energie înseamnă economie de bani. Înseamnă o îmbunătăţire a finanţelor publice şi, în acelaşi timp, un volum mai mare de resurse la dispoziţia gospodăriilor. Dacă investim în energia regenerabilă şi în eficienţa energetică, ne vom îmbunătăţi securitatea energetică. Vom depinde mai puţin de importurile din state care sunt uneori instabile din punct de vedere politic şi economic. Investiţiile în economia ecologică vor crea noi locuri de muncă şi vor impulsiona creşterea economică pe parcursul următoarelor decenii.
Permiteţi-mi să vă dau un exemplu. În luna ianuarie, multe state membre UE au fost afectate de criza gazelor din Ucraina. Săptămâna trecută am discutat cu preşedintele Yushchenko despre modalităţile în care putem încerca să evităm repetarea unei astfel de situaţii. În acelaşi timp, este important să ne punem în locul interlocutorului nostru. Dacă Ucraina ar investi în eficienţa energetică astfel încât să ajungă la nivelul din Republica Cehă sau Slovenia, energia economisită ar corespunde volumului total de gaze importat din Rusia pentru uz propriu. Atunci Ucraina ar fi complet independentă de importurile de gaze din Rusia şi ar economisi în plus mulţi bani, prin simpla îmbunătăţire a eficienţei energetice. Aici trebuie să căutăm răspunsurile la problemele climatice.
(Aplauze)
Acum doisprezece ani s-a înfiinţat la Kyoto o coaliţie voluntară. Totuşi, acordurile voluntare nu sunt suficiente. Dacă dorim să ajungem la un acord internaţional privind schimbările climatice, coaliţia voluntară de la Kyoto trebuie să se transforme într-o responsabilitate globală, la Copenhaga.
Cum vom realiza acest lucru? Europa trebuie să acţioneze în mod colectiv. Trebuie să arătăm că suntem capabili să ne asumăm un rol de conducere şi trebuie să ne respectăm promisiunile. Europa trebuie să facă primul pas pentru ca ceilalţi să se alăture unui acord internaţional. Trebuie stabilit un preţ al emisiilor la nivel global. Trebuie să începem aplicarea de taxe pe carbon la nivel naţional şi comercializarea emisiilor. Atunci vor apărea alternativele favorabile mediului. Dacă se stabileşte preţul de utilizare a combustibililor fosili fără a ţine seama de impactul asupra climei, încălzirea globală va continua. Alternativele nu vor apărea. Măsurile de creştere a eficienţei energetice nu vor deveni rentabile din punct de vedere economic.
Acest lucru nu este, însă, suficient. Trebuie să oferim un răspuns mai cuprinzător la întrebarea "cum?”. Nu este suficientă limitarea emisiilor într-un grup de state care sunt de acord în mod voluntar cu reducerile, dar ale căror emisii reprezintă doar 30% din totalul emisiilor. De asemenea, nu sunt suficiente soluţiile care se bazează exclusiv pe aplicarea de restricţii în statele cele mai dezvoltate. Chiar dacă aşa-numitele state din anexa I, statele industrializate, şi-ar reduce emisiile la zero, creşterea rapidă a emisiilor în ţările în curs de dezvoltare ne-ar face să depăşim, totuşi, limita de 2°C.
Din acest motiv, trebuie să discutăm problema finanţării investiţiilor în ţările în curs de dezvoltare. Trebuie să asigurăm un transfer rapid de tehnologie şi să luăm măsuri pentru ca ţările în curs de dezvoltare să îşi asume angajamentul de a verifica direcţia în care se îndreaptă. De asemenea, vom avea nevoie de angajamente clare pe termen mediu şi din partea statelor din afara Europei. Responsabilitatea câtorva trebuie să devină acum responsabilitatea tuturor.
Ştiu că Parlamentul European îşi va accepta responsabilitatea. Preşedinţia suedeză vă consideră aliaţii săi. Dorim să scriem istorie în ceea ce priveşte prevenirea ameninţării climatice şi dorim să facem acest lucru împreună cu dumneavoastră.
Domnule Preşedinte, onorabili membri, în doar câteva săptămâni criza economică şi financiară s-a răspândit fulgerător în întreaga lume. Fusesem avertizaţi, însă pentru majoritatea populaţiei această criză a reprezentat o surpriză - în special din punctul de vedere al gravităţii şi al ariei de influenţă. Într-o lume globală, şi problemele se răspândesc repede. Cel mai grav este faptul că nimeni nu deţine remediul miraculos pentru a ieşi rapid din această criză. O acţiune coordonată din partea UE este cel mai bun instrument pe care îl avem la dispoziţie pentru a face faţă acestei crize. De asemenea, încă există multe lucruri care se pot înrăutăţi. În aceste circumstanţe şi în aceste vremuri de încercare, UE a reuşit să îşi afirme spiritul de lider. Am stabilit garanţii şi norme în vederea susţinerii băncilor. Am stabilit un plan comun de redresare pentru a stimula economia.
Preşedintele Sarkozy şi preşedinţia franceză au jucat un rol important în acest sens, însă din punctul meu de vedere şi Parlamentul European a avut o contribuţie importantă. Trebuie ca în această toamnă să discutăm despre continuarea măsurilor anti-criză. Situaţia economică rămâne dificilă, iar finanţele publice sunt afectate în toate statele membre.
Conform previziunilor Comisiei, deficitul UE pe anul următor va fi de peste 80% din PIB. Nu putem închide ochii şi nu ne putem preface că aceasta nu este o problemă. De asemenea, nu trebuie să uităm că în spatele acestor cifre se află persoane îngrijorate în legătură cu locul lor de muncă, persoane care se întreabă cum vor reuşi să-şi achite locuinţele şi să-şi menţină nivelul de trai. Avem obligaţia de a le răspunde.
Când milioane de europeni îşi vor pierde slujbele, va fi pusă în pericol întreaga noastră bunăstare, care deja se află într-o situaţie tensionată. Trăim mai mult, însă muncim mai puţin şi avem mai puţini copii. Dacă această tendinţă continuă, peste 50 de ani în Europa populaţia vârstnică va fi de două ori mai numeroasă decât copiii. Deci ce putem face?
Trebuie să restabilim încrederea în pieţele financiare. Trebuie să instaurăm rapid mecanisme eficiente de supraveghere, pentru a preveni producerea unor crize similare în viitor. Preşedinţia suedeză va încerca să ajungă la un acord cu Consiliul în acest sens până la sfârşitul anului. Contăm pe ajutorul dumneavoastră pentru a atinge aceste obiective cu promptitudine şi eficacitate. Cetăţenii noştri nu vor accepta utilizarea repetată a veniturilor fiscale pentru a salva instituţiile financiare care s-au comportat într-un mod iresponsabil.
Trebuie să ieşim rapid din deficitele publice aflate în creştere, printr-o strategie coordonată şi o revenire treptată la regulile Pactului de stabilitate. Altfel, dezechilibrele pe termen scurt vor fi urmate de deficite cronice. Ne aşteaptă mari reduceri de personal, iar în unele regiuni ale UE au avut deja loc astfel de reduceri; Suedia are experienţă în acest sens. Ne aşteaptă şomaj în masă, nelinişti sociale şi o presiune fiscală sporită.
Trebuie să creăm o dimensiune socială a politicii europene, pe baza unor finanţe publice sănătoase şi a introducerii mai multor persoane pe piaţa muncii. Aceasta este de departe cea mai bună modalitate de a ne proteja sistemul de securitate socială. Ştiu că acest subiect este unul important şi pentru Parlamentul European.
Este inacceptabil ca trei din zece europeni care au vârsta legală pentru a lucra să fie excluşi de pe piaţa muncii. Scopul nostru trebuie să fie o politică activă privind piaţa muncii care, împreună cu sisteme eficace de securitate socială, să poată face faţă schimbărilor în mod eficient. Trebuie să consolidăm posibilităţile de angajare ale indivizilor şi capacitatea acestora de a se afirma pe piaţa muncii. În plus, trebuie să îi activăm şi să îi reactivăm pe şomeri. Dacă există mai multe persoane angajate, persoanele care nu au un loc de muncă vor primi o asistenţă mai bună. De asemenea, trebuie să ne concentrăm pe reforme, pe modernizare şi pe adaptarea la o nouă realitate. Lumea din afara UE nu este imobilă. Ea se dezvoltă într-un ritm halucinant. Trebuie să recunoaştem şi să acceptăm acest lucru.
O revizuire a strategiei de la Lisabona a UE poate contribui la elaborarea unei agende a reformelor necesare. Vom începe această discuţie în toamnă.
În perioada crizei economice se poate observa o dezvoltare a protecţionismului. OMC confirmă că numărul de măsuri ce limitează comerţul a crescut considerabil în ultimele trei luni. Prin urmare, salut acordul de la L'Aquila privind relansarea rundei Doha, pentru a ne asigura că statele lumii vor adopta din nou abordarea favorabilă comerţului liber care ne oferă beneficii pe termen lung, după cum ştim cu toţii. Obiectivul trebuie să fie o Uniune Europeană care să iasă mai puternică din această criză.
Domnule Preşedinte, onorabili membri, când călătoresc în Suedia şi vorbesc despre cooperarea UE, mi se adresează puţine întrebări privind instituţiile UE. Întrebările se axează mai degrabă pe castraveţii curbaţi, tutun şi alte probleme cotidiene.
Cadrul instituţional este, însă, important, pentru că defineşte ce anume putem face şi în ce domenii. Din acest motiv este atât de importantă ratificarea Tratatului de la Lisabona. Tratatul va face ca Uniunea să fie mai democrată, mai transparentă, mai eficientă şi mai influentă pe plan internaţional. Cel mai important este, totuşi, faptul că adoptarea Tratatului de la Lisabona va încheia o fază de abordare introspectivă a cooperării la nivelul Uniunii. A sosit momentul ca Uniunea să privească în exterior şi înainte. Preşedinţia suedeză este pregătită să desfăşoare toate activităţile pregătitoare necesare pentru a asigura o trecere uşoară la un nou tratat, însă, desigur, trebuie ca acesta să fie ratificat de toate statele membre. Să sperăm că acest lucru va deveni o realitate în următoarele luni.
Infracţionalitatea internaţională creşte din ce în ce mai mult. Activitatea reţelelor infracţionale nu mai este îngrădită de graniţele naţionale. Asistăm la răspândirea traficului de droguri şi de persoane. Acestea reprezintă o ameninţare pentru valorile noastre democratice şi pentru cetăţeni. În acelaşi timp, libertatea de circulaţie transfrontalieră este fundamentală pentru comunitatea noastră - pentru a putea studia, lucra şi locui în altă ţară membră UE. Noile vremuri au, însă, nevoie de noi răspunsuri. Prin urmare, în această toamnă vom elabora un nou program în acest sens, pe care îl vom numi Programul Stockholm. Programul Stockholm va accentua instrumentele care creează securitate la nivelul UE şi care combat crima organizată şi terorismul.
În acelaşi timp, vom crea un echilibru sporit între aceste instrumente şi măsurile care asigură certitudine juridică şi care protejează drepturile persoanelor fizice. De asemenea, ne vom asigura că persoanele care solicită azil în Uniune se confruntă cu un sistem comun, sigur din punct de vedere legal, că va exista o coerenţă în modul în care sunt primite şi în felul în care cererea lor de azil este examinată, precum şi o coerenţă mai ridicată în ceea ce priveşte politica de repatriere.
Visul unui viitor în Europa este unul pregnant pentru multe persoane. În acelaşi timp, populaţia Europei îmbătrâneşte. Un sistem flexibil pentru imigraţia forţei de muncă poate apropia aceste două realităţi.
Domnule Preşedinte, onorabili membri, acum numai 50 de ani şase ţări au pus bazele cooperării europene. Acum suntem 27. Am crescut ca putere şi influenţă, ca prosperitate şi diversitate. Europa s-a îmbogăţit. Prin urmare, suntem mai bine pregătiţi pentru a exploata oportunităţile oferite de globalizare şi pentru a face faţă provocărilor aferente. Suntem puternici împreună.
Vorbim despre negocierile în vederea aderării. La urma urmei, însă, apartenenţa la UE înseamnă să avem valori comune şi să urmăm norme comune. Aceste lucruri sunt în prezent analizate de cei care au rămas afară - de la Reykjavik la Balcanii de vest şi la Ankara. Cei doi lideri ai Ciprului au şansa istorică de a găsi o soluţie care să reunească insula care a fost divizată pentru prea multă vreme.
Pentru cei aflaţi în interior, există tentaţia ca procesul de aderare să devină o şansă de a rezolva dispute latente. În aceste cazuri, trebuie să găsim soluţii care să avantajeze ambele părţi şi să mergem înainte. Altfel, există pericolul să punem în pericol atingerea obiectivului nostru privind o integrare europeană continuă. Preşedinţia suedeză va lucra în sensul dezvoltării procesului de extindere, conform angajamentelor asumate de UE şi în mod strict pe baza criteriilor aplicabile. Vom acţiona ca un "broker cinstit”.
Domnule Preşedinte, onorabili membri, puterea şi influenţa antrenează o responsabilitate internaţională căreia trebuie să-i facem încă faţă. Avem obligaţia de a folosi această responsabilitate în interesul optim al tuturor. UE trebuie să militeze pentru pace, libertate, democraţie şi drepturile omului. Avem responsabilitatea de a susţine statele cele mai sărace şi vulnerabile din lume, responsabilitatea de a îndeplini Obiectivele de Dezvoltare ale Mileniului ale ONU. De asemenea, avem responsabilitatea de a sprijini activitatea ONU în alte domenii, de a colabora cu partenerii strategici, de a ne implica în principalele zone de criză ale lumii, indiferent că este vorba de procesul de pace din Orientul Mijlociu, Iran, Afganistan, Pakistan, Coreea de Nord sau de provocările majore de pe continentul african.
Totodată, avem responsabilitatea unor iniţiative regionale precum Uniunea pentru Mediterana şi parteneriatul estic, care creează stabilitate şi cooperare între state învecinate ce prezintă circumstanţe diferite.
Sunt deosebit de recunoscător Parlamentului European pentru rolul jucat în problema cooperării din regiunea Mării Baltice. În 2005, Parlamentul a prezentat un proiect de strategie pentru această regiune. Sperăm că această iniţiativă va fi încununată de adoptarea unei strategii pentru regiunea Mării Baltice la reuniunea Consiliului European din luna octombrie.
Conflictele din zona Balcanilor din anii '90 au devenit punctul de plecare pentru implicarea UE în gestionarea crizelor - implicare care creşte în permanenţă. Astăzi, UE este implicată în aproximativ 10 iniţiative anti-criză la nivel mondial.
În prezent, problemele mondiale bat la uşa UE. La nivel mondial - şi cu atât mai mult în zonele din apropierea noastră - speranţele de dezvoltare ale multor persoane depind de cooperarea noastră. Să nu le dezamăgim aşteptările.
(Aplauze)
Domnule Preşedinte, onorabili membri, graţie cooperării europene, continentul nostru trăieşte astăzi în pace şi prosperitate, în libertate şi stabilitate. Avem frontiere deschise şi un model social care combină economia de piaţă cu respectul faţă de ceilalţi. Aceasta este Europa comună. Cu toate acestea, cetăţenii noştri vor să ştie că Europa are idei pentru viitor, că această cooperare a noastră nu are doar un scop istoric, ci şi unul de perspectivă. Din acest motiv, în calitate de reprezentanţi aleşi, avem responsabilitatea de a spune ce anume vrem să facem cu Europa. Permiteţi-mi să vă spun cum văd eu Europa viitorului.
Doresc să văd o Europă care luptă pentru democraţie, pace, libertate şi drepturile omului la nivel internaţional şi care are curajul să acţioneze pe scena politică externă. Între noi există persoane care ştiu ce înseamnă să trăieşti fără democraţie şi libertate, deci acţiunile noastre vor avea credibilitate.
Doresc să văd o Europă care ia iniţiativa în lupta împotriva ameninţărilor climatice, care rezistă tentaţiei de a concura pe baza unei industrii care nu plăteşte pentru emisiile ce ne distrug clima şi care furnizează stimulente ce justifică tehnologia ecologică, astfel încât copiii noştri şi copiii copiilor noştri să poată să cunoască natura aşa cum o cunoaştem şi noi astăzi.
Doresc să văd o Europă care îşi asumă responsabilitatea pentru economie. "A împrumuta pentru a cheltui” nu poate fi singurul moto. Nu este adevărat că profiturile sunt private, iar pierderile naţionale. Să ne reconsolidăm sistemele de finanţe publice, să reglementăm pieţe financiare sănătoase şi să asigurăm reformele economice de care avem nevoie pentru a asigura creşterea economică şi pentru o industrie care să continue să fie competitivă în viitor.
Doresc să văd o Europă care îşi dezvoltă în continuare modelul social, care combină un sistem eficace de securitate socială cu creşterea economică şi cu coeziunea socială, o Europă care, prin muncă, spirit întreprinzător şi finanţe publice sănătoase, creează condiţii propice pentru menţinerea şi dezvoltarea modelelor de securitate socială, în interesul tuturor cetăţenilor noştri.
Doresc să văd o Europă care nu se lasă amăgită de scurte puseuri de protecţionism, o Europă care protejează piaţa internă ce a stat la baza cooperării în interiorul Uniunii şi care permite circulaţia liberă transfrontalieră a bunurilor şi serviciilor, în beneficiul nostru şi al restului lumii.
Doresc să văd o Europă care nu tolerează inegalităţile, care este deschisă la argumentele celorlalţi şi care doreşte să ajungă la compromisuri, în interesul comun al tuturor. O astfel de Europă va fi puternică indiferent de vremuri.
(Aplauze)
Domnule Preşedinte, onorabili membri, mă simt onorat să mă aflu aici şi să reprezint democraţia europeană. Multe persoane mi-au spus că aceasta va fi cea mai dificilă preşedinţie din aceşti ani. Ne confruntăm cu multe provocări şi trebuie să ne pregătim pentru evenimente neaşteptate. Mulţi se întreabă dacă un stat de mărimea Suediei poate face faţă acestei responsabilităţi. Singur, nu, însă împreună cu dumneavoastră, da. Să facem acest lucru cu viziune şi antren, cu iniţiativă şi curaj. Europa are nevoie de noi. Populaţia Europei are nevoie de noi. Proiectul european se referă la visul de a rezolva problemele cetăţenilor împreună. Acest vis face Europa mai puternică. Acest an, 2009, este unul crucial pentru cooperarea europeană. Avem şansa de a face un pas înainte. Preşedinţia suedeză este gata să accepte această provocare. Să o acceptăm împreună!
(Aplauze puternice)
José Manuel Barroso
le Comisiei. - Domnule Preşedinte, acestea nu sunt nişte vremuri obişnuite, iar această preşedinţie nu va fi una obişnuită. Pe lângă activităţile legislative obişnuite, preşedinţia suedeză se va confrunta şi cu alte provocări politice şi nimeni nu le poate face faţă mai bine decât prim-ministrul Reinfeldt şi echipa preşedinţiei suedeze.
Astăzi doresc să evidenţiez două dintre principalele provocări politice cu care se va confrunta Uniunea Europeană în următoarele şase luni: gestionarea crizei economice şi negocierile de la Copenhaga, asupra unui acord internaţional ambiţios privind schimbările climatice.
Cea mai gravă criză economică şi financiară pe care am cunoscut-o continuă să aibă efecte devastatoare pentru comunităţile şi familiile noastre, iar şomajul, în special, creşte în mod îngrijorător. Relansarea economiei rămâne principala prioritate. Acţiunile colective ale Uniunii Europene au condus la un efort fiscal fără precedent, care produce rezultate concrete.
Statele membre au dat dovadă de solidaritate, prin dublarea plafonului pentru facilitatea de asistenţă pentru balanţa de plăţi a statelor membre din afara zonei euro, la 50 de miliarde de euro. Trebuie să punem pe deplin în aplicare pachetul de redresare din toate punctele de vedere şi să ne asigurăm că acesta conduce la crearea de locuri de muncă şi la promovarea activităţii economice.-
Cred că este esenţială abordarea prioritară a măsurilor ce limitează şomajul şi readuc oamenii la muncă. Putem porni de la rezultatele reuniunii la nivel înalt privind forţa de muncă, care a avut loc în luna mai, la iniţiativa Comisiei, cu preşedinţiile cehă, suedeză şi spaniolă. Trebuie să punem în practică angajamentul comun faţă de tineret şi forţa de muncă.
Desigur, statele membre sunt responsabile pentru politicile privind piaţa forţei de muncă, însă putem şi trebuie să folosim instrumentele europene existente, pentru a păstra locurile de muncă ale lucrătorilor din statele membre şi pentru a-i pregăti pentru slujbele viitorului. Din acest motiv, Comisia Europeană va face o propunere de simplificare a procedurilor pentru fondurile structurale şi va elimina necesitatea cofinanţării naţionale de la Fondul Social European pentru anii 2009 şi 2010. De asemenea, vom reantrena resurse pentru a finanţa o nouă facilitate de microcreditare pentru ocuparea forţei de muncă şi incluziune socială. Sper că Parlamentul va susţine aceste propuneri.
Propunerile Comisiei privind raportul de Larosière pe care l-am solicitat în luna octombrie a anului trecut vor sta la baza consolidării supravegherii şi reglementării pieţei financiare. Prin propunerile deja elaborate - dintre care multe au fost deja aprobate de Parlament şi de Consiliu, iar o parte încă sunt supuse procesului de luare a deciziilor - suntem lideri mondiali în reforma sistemului financiar internaţional. Sunt sigur că vom face şi în continuare acelaşi lucru, în cadrul reuniunii la nivel înalt G20 de la Pittsburgh, din luna septembrie.-
Lucrul asupra tuturor acestor dosare în următoarele şase luni este esenţial pentru construirea unei noi economii, pentru că - să nu facem vreo greşeală - o economie post-criză nu poate să fie şi nu va fi la fel ca economia dinaintea crizei.--
Trebuie să ne reconstruim modelul economic şi să readucem valorile în centrul economiei sociale de piaţă, acolo unde le este locul. Trebuie să construim o economie şi o societate bazate pe oportunitate, responsabilitate şi solidaritate, o economie care va trebui să reinventeze noi surse de creştere economică, pentru că nu ne putem baza pentru totdeauna pe stimulentele monetare şi fiscale; o Europă a pieţelor deschise şi care funcţionează corect; o Europă a creşterii economice inteligente şi ecologice; o Europă cu o reglementare şi supraveghere mai eficientă a pieţelor financiare; o Europă care îşi dezvoltă piaţa unică şi îi exploatează la maxim potenţialul; o Europă care rezistă tendinţelor de fragmentare sau de protecţionism.
În ceea ce priveşte schimbările climatice, Europa este deja prima regiune din lume care a pus în aplicare obiective îndrăzneţe şi cu forţă juridică obligatorie privind clima şi energia. Sunt mândru de felul în care Comisia a colaborat cu Parlamentul precedent şi cu Consiliul, pentru punerea în aplicare a acestei legislaţii şi doresc să cooperez îndeaproape cu dumneavoastră şi cu preşedinţia până la reuniunea de la Copenhaga.--
Rolul nostru de lider a fost foarte apreciat în cadrul întâlnirilor de săptămâna trecută de la L'Aquila din cadrul Grupului G8 şi al Forumului economiilor majore. Probabil aţi auzit de progresele înregistrate la aceste întâlniri. Pentru prima dată, toţi participanţii s-au angajat să respecte limita de creştere a temperaturii la 2°C, pentru a respecta clima. Desigur, acesta este un progres binevenit, însă nu trebuie să ne facem iluzii: alţii nu dau încă dovadă de ambiţia şi angajamentul nostru. Europa este mult mai avansată decât restul lumii şi, sincer, acum că ne mai despart doar 145 de zile de reuniunea de la Copenhaga, acest lucru mă îngrijorează.
În următoarele săptămâni vom colabora cu partenerii internaţionali, pentru a ne asigura că la Copenhaga se vor asuma angajamente clare. Trebuie să progresăm în ceea ce priveşte mijloacele necesare pentru susţinerea ţărilor în curs de dezvoltare şi accentuarea transferului tehnologic. În luna septembrie, Comisia îşi va prezenta propunerile de finanţare, astfel încât să putem ajunge la un consens european şi să putem negocia cu ceilalţi parteneri.
Programul pentru schimbări climatice depinde, desigur, de o altă prioritate: securitatea energetică. Astăzi, Comisia va adopta propuneri pentru consolidarea normelor care reglementează securitatea aprovizionării cu gaze şi întărirea solidarităţii între statele membre. Am încredere că preşedinţia suedeză, cu sprijinul dumneavoastră, va prelua aceste propuneri.
Acestea sunt principalele priorităţi - şi pe bună dreptate. Mai sunt, însă, multe lucruri importante de făcut în următoarele şase luni. Voi oferi drept exemplu doar programul Stockholm, în cadrul căruia Comisia a prezentat recent o viziune ambiţioasă care pune cetăţenii în centrul politicii noastre de justiţie, libertate şi securitate, realizând un echilibru între securitate şi protecţia libertăţilor civile şi a drepturilor fundamentale.
În cea mai mare parte a acestui deceniu, Uniunea Europeană a fost implicată în dezbateri instituţionale interne. Modificările aduse tratatului sunt absolut necesare pentru ca Uniunea Europeană lărgită să poată lucra democratic şi eficient. Sper că Tratatul de la Lisabona va fi ratificat în lunile următoare, astfel încât să-i putem pune în aplicare prevederile şi să putem avansa în cadrul programului de politici pe care tocmai le-am menţionat.
Este important să discutăm procedura, însă cred că este şi mai important să discutăm substanţa acesteia. Preşedinţia suedeză, precum şi următoarea preşedinţie spaniolă vor trebui să supravegheze - se speră - tranziţia complexă spre noul tratat, proces în care Comisia şi Parlamentul vor juca un rol important.
Uniunea Europeană s-a reinventat în permanenţă, aceasta ajungând de la vocaţia sa iniţială de vindecare a unui continent distrus de război la construirea pieţei interne şi reunificarea Europei. În ultimii 50 de ani, Europa a depăşit constant aşteptările, fără niciun dubiu. Sunt sigur că vom face faţă şi noii provocări ce ne aşteaptă: punerea bazelor economiei inteligente şi ecologice a viitorului. Vom reuşi dacă vom respecta principala lecţie pe care am învăţat-o după o jumătate de secol de integrare europeană: Uniunea Europeană progresează când toate părţile sale cooperează în spiritul deschiderii, încrederii şi parteneriatului. Programul preşedinţiei suedeze recunoaşte acest lucru: Comisia Europeană este pregătită să-şi joace rolul şi sunt sigur că şi Parlamentul, de asemenea.-
(Aplauze)
Joseph Daul
Domnule Preşedinte, în mod normal nu mă adresez dumneavoastră, însă astăzi, pentru prima dată, vă voi dedica un minut.
În primul rând, domnule Buzek, doresc să vă salut ca pe un om al rezistenţei, ca pe unul dintre întemeietorii Solidarność, ca pe bărbatul din Silezia care nu şi-a uitat niciodată rădăcinile, istoria sau valorile. Grupul Partidului Popular European (Creştin-Democrat) este mândru că a convins marea majoritate a deputaţilor europeni din toate partidele politice - inclusiv pe domnul Schulz - să fiţi purtătorul de cuvânt al 500 de milioane de cetăţeni. Da, domnule Preşedinte, alegerea dumneavoastră este simbolul acestei Europe deschise, tolerante, al acestei Europe politice, condusă de Grupul PPE şi de majoritatea deputaţilor prezenţi aici.
Domnule în exerciţiu al Consiliului, domnule al Comisiei, aşteptăm de la dumneavoastră să transformaţi în realitate obiectivele preşedinţiei suedeze pentru următoarele şase luni. Cu alte cuvinte, în faţa provocărilor înrudite economice şi climatice, spunem că trebuie să facem mai mult, mai repede, pentru a putea ieşi din criză, punând în aplicare modelul nostru de economie socială de piaţă. Cred cu tărie că numai vitalitatea economiei ne va oferi posibilitatea de a desfăşura politica socială autentică de care avem nevoie.
Dacă dorim o redresare şi dacă dorim ca aceasta să provină din Europa şi nu din Asia, aşa cum se preconizează, trebuie numaidecât să accelerăm lucrurile astăzi. Când criza se va încheia, câştigătorii vor fi cei care au pariat pe inovaţie, pe pregătire - pe scurt, pe acţiune.
În acest sens, Grupul PPE propune, printre altele, creşterea sprijinului acordat întreprinderilor mici şi mijlocii, acesta fiind esenţial pentru crearea de locuri de muncă şi păstrarea celor deja existente. De asemenea, insist asupra acestui lucru: criza economică nu necesită un răspuns naţional, ci unul european. Cetăţenii noştri sunt convinşi de acest lucru, nu trebuie decât să analizaţi sondajele de opinie din diverse ţări: peste 66% dintre germani şi peste 70% dintre europeni sunt convinşi.
Domnule Reinfeldt, domnule Barroso, şi Grupul PPE aşteaptă de la dumneavoastră să faceţi mai mult, mai repede, în ceea ce priveşte lupta împotriva încălzirii globale. Sub conducerea dumneavoastră, Europei îi revine responsabilitatea de a conduce lumea în această direcţie, pe care toată lumea o consideră urgentă şi prioritară. Nu am putea avea o şansă mai bună de a acţiona şi a accelera lucrurile decât conferinţa privind schimbările climatice care va avea loc în luna decembrie la Copenhaga, cu alte cuvinte pe teren propriu!
În ceea ce priveşte schimbările climatice, Europa a dovedit fără niciun dubiu că poate lua măsuri atunci când doreşte acest lucru. Obiectivul este să profităm de acest lucru, să le facem pe celelalte puteri mondiale să ni se alăture. Desigur, mă gândesc la Statele Unite, care trebuie să-şi transforme cuvintele în fapte, însă mă gândesc şi la ţările emergente, indiferent că este vorba despre China, India sau Brazilia, care nu mai pot ignora faptul că sunt foarte responsabile pentru încălzirea globală. Prin urmare, vom judeca preşedinţia suedeză din punctul de vedere al modului în care face faţă crizei şi prin prisma rezultatelor înregistrate în ceea ce priveşte mediul înconjurător.
Voi încheia spunând că, pentru a acţiona puternic pe aceste două fronturi, Europa trebuie să fie echipată cu instituţiile corespunzătoare. Ultimul an ne-a arătat că, prin acelaşi tratat şi cu acelaşi principiu învechit al unanimităţii, s-au putut face progrese în Europa, însă, de asemenea, se putea ajunge într-un punct mort. Domnule Reinfeldt, domnule Barroso, este o problemă de voinţă politică. Să accelerăm lucrurile: aceasta este solicitarea Grupului PPE pentru următoarele şase luni şi avem încredere în preşedinţia suedeză. Să accelerăm lucrurile: aceasta a fost solicitarea europenilor, exprimată în momentul alegerilor europarlamentare şi acesta trebuie să fie răspunsul nostru dacă dorim ca peste cinci ani participarea acestora la vot să fie mai mare.
(Aplauze)
Martin Schulz
în numele Grupului S&D. - (DE) Domnule Preşedinte, domnule prim-ministru Reinfeldt, doamnelor şi domnilor, preşedinţia suedeză soseşte într-un moment de noi începuturi pentru instituţii. Nu numai Parlamentul începe de la zero; şi Europa se află într-o perioadă de tranziţie între Tratatul de la Nisa şi Tratatul de la Lisabona şi, după cum ştim cu toţii, este un moment de incertitudine în care avem nevoie de claritate în ceea ce priveşte deciziile de politică economică, financiară, climatică şi a pieţei muncii, la nivelul Uniunii Europene şi al statelor membre.
Aţi discutat acest subiect şi sunt de acord cu multe dintre afirmaţiile dumneavoastră. Desigur, schimbarea climatică reprezintă aspectul cel mai important şi i-aţi acordat prioritatea pe care o merită. Bineînţeles, şi criza locurilor de muncă necesită o soluţie imediată şi relevantă. Prin urmare, vă solicităm ca în timpul acestei preşedinţii să solicitaţi statelor membre să ia planurile de investiţii şi planurile de redresare economică mai în serios decât până acum.
În primul rând trebuie să protejăm locurile de muncă - cum, nu anul viitor, pentru că ele sunt ameninţate aici şi acum. Securitatea locurilor de muncă este vitală pentru stabilitatea internă a societăţii. Prin urmare, dorim să acordaţi prioritate maximă locurilor de muncă şi securităţii acestora, sub orice formă, de exemplu îmbinând protecţia mediului şi politica industrială, ceea ce reprezintă o soluţie foarte inteligentă.
Domnule Reinfeldt, în ceea ce priveşte siguranţa locurilor de muncă, doresc să vă spun următoarele: ameninţarea gravă pentru locurile de muncă din Europa şi adevăratul pericol pentru coeziunea socială îl reprezintă jurisprudenţa Curţii Europene de Justiţie. După cum aţi spus, călătoriţi mult în Suedia şi Europa. Şi noi la fel, iar cetăţenii ne spun că nu vor o Europă în care companiile se deplasează dintr-o ţară în alta, reducând nivelul salariilor. Prin urmare, avem nevoie de iniţiative din partea Uniunii Europene.
(Aplauze)
Avem nevoie de iniţiative în urma hotărârilor pronunţate de Curtea Europeană de Justiţie în cauzele Laval, Viking, Rüffert şi Luxemburg. Acestea sunt măsuri pe care trebuie dvs. în mod special trebuie să le luaţi în timpul preşedinţiei, în special pentru că Suedia este afectată de această politică direcţionată greşit, de această jurisprudenţă direcţionată greşit.
Trebuie să abordaţi şi o altă problemă instituţională, respectiv modul de numire a următoarei Comisii. În acest sens, trebuie să spun că, într-o anumită măsură, am senzaţia că nu doar dumneavoastră, ci şi toţi colegii dumneavoastră din Consiliu au fost afectaţi de noile începuturi instituţionale şi de incertitudinea privind tratatul pe care trebuie să îl folosim drept bază pentru acţiunile noastre şi că nimeni nu ştie unde ne aflăm cu adevărat. Ne aflăm în situaţia personajului lui Astrid Lindgren, Pippi Longstocking, cu a sa Villa Villekulla: vom transforma lumea după dorinţa noastră. Minunat!
Dacă desemnăm le Comisiei pe baza Tratatului de la Nisa, vom avea 20 de comisari. În acest caz, doresc să ştiu ce stat nu va avea niciun comisar. Desigur, Consiliul va spune "nu, nu vrem să izbucnească un conflict în spatele uşilor închise. Avem, deci, o soluţie magnifică: vom desemna iniţial comisarul pe baza Tratatului de la Nisa. Până ce se va stabili Comisia vor mai trece câteva luni, iar până atunci va fi votat şi poporul irlandez şi vom avea Tratatul de la Lisabona. Apoi putem vota celelalte probleme pe baza Tratatului de la Lisabona. Minunat!”
Suntem o comunitate bazată pe lege - sau cel puţin aşa am crezut până acum - în care baza o reprezintă legislaţia în vigoare. Legislaţia în vigoare este Tratatul de la Nisa. De fapt, există o persoană care, în calitate de gardian al Tratatelor, trebuie să lămurească în primul rând ce bază juridică se va folosi. Acesta este le Comisiei, însă nu am auzit ca dumnealui să spună ceva în acest sens.
Prin urmare, doresc să prezint foarte clar aşteptările noastre. Domnule prim-ministru, propunerea mea este să nu luaţi imediat decizia de oficializare, ci să vă trimiteţi mai întâi candidatul la Parlament, pentru ca el să ne poată spune ce doreşte să facă pentru a restabili economia, a păstra locurile de muncă, a combate schimbările climatice, a introduce un pact privind ocuparea forţei de muncă, o iniţiativă pentru o directivă a serviciilor publice şi o iniţiativă privind îmbunătăţirea Directivei privind detaşarea lucrătorilor şi pentru a stabili o garanţie între Comisie şi Parlament privind o evaluare a consecinţelor sociale ale iniţiativelor Comisiei. Am fi putut discuta toate aceste aspecte cu candidatul acum câteva săptămâni, pentru a vedea dacă ar fi primit un vot majoritar în Parlament pe baza propunerilor sale. Apoi aţi fi putut lua o decizie privind oficializarea.
Aţi ales, însă, un drum diferit. Aţi decis să luaţi mai întâi hotărârea de oficializare şi apoi să vă trimiteţi candidatul. Mă tem că aceasta a fost o altă greşeală şi mi-e teamă că acest candidat nu va primi un vot majoritar în Parlament dacă nu depune un efort considerabil.
(Aplauze)
Doresc ca acest lucru să fie foarte clar, pentru ca ceea ce va fi probabil cea mai controversată problemă pe parcursul acestei preşedinţii să fie foarte clară între noi încă de la început. Dorim claritate instituţională, dorim angajament social-politic şi cred că vă vom fi alături în ceea ce priveşte politica în domeniul climei.
Domnule Preşedinte, pentru dumneavoastră am respectat cu stricteţe timpul acordat. Veţi vedea că în câteva secunde cele şase minute vor expira. Nu va trebui să îmi atrageţi atenţia. Ştiam că intenţionaţi să faceţi acest lucru şi nu am vrut să vă ofer această plăcere.
(Aplauze)
Guy Verhofstadt
Domnule Preşedinte, în primul rând doresc să-i spun domnului Reinfeldt că Grupul Alianţei Liberalilor şi Democraţilor pentru Europa va susţine pe deplin priorităţile preşedinţiei suedeze, adică ratificarea Tratatului de la Lisabona, care, desigur, ne aşteptăm să fie pus în aplicare rapid şi integral; pregătirea pentru reuniunea la nivel înalt privind schimbările climatice de la Copenhaga, care a fost deja menţionată şi care reprezintă o prioritate pe care o susţinem pe deplin şi, în final, Programul de la Stockholm.
De asemenea, iar acesta este subiectul discursului meu, domnule Reinfeldt, aş dori să abordez o problemă atinsă de fiecare discurs din acest Parlament - lupta împotriva crizei economice şi financiare - pentru a vă spune că preluaţi conducerea Consiliului European într-un moment foarte precis. Este bine că Suedia prezidează Consiliul, pentru că aveţi experienţă în acest domeniu. În anii '90 Suedia a trecut prin exact aceeaşi criză economică prin care trec în prezent Europa şi restul lumii. Este vorba despre o criză în sectorul imobiliar. În anii '90 aţi trecut şi printr-o criză financiară şi aţi rezolvat toate aceste probleme abordând direct dificultăţile din sectorul financiar.
Mesajul meu către dumneavoastră este că trebuie să acţionaţi exact la fel şi astăzi, la nivel european, pentru că acest lucru ne lipseşte. Încercăm să combatem crizele economice şi financiare folosind 27 de abordări diferite în diversele ţări, iar aceasta nu va funcţiona niciodată.
Domnule Reinfeldt, sperăm că veţi folosi experienţa dobândită în Suedia, pentru că aceasta a fost un succes, spre deosebire de Japonia, ţară care a înregistrat o îndelungată stagnare economică. Suedia a ieşit din criză pentru că aţi abordat imediat problemele din sectorul financiar, ceea ce nu se face în prezent în Europa. Se crede că Marea Britanie poate naţionaliza băncile, în timp ce celelalte state - în special Franţa - le pot recapitaliza. În Germania se efectuează demersuri pentru crearea de "bănci rele”; în statele Benelux se face câte puţin din toate. Rezultatul este că nu există o abordare unică. Statele Unite îşi stabilizează băncile şi elimină produsele toxice, iar noi încă avem probleme.
Rugămintea mea este, prin urmare, să profitaţi de experienţa pe care o aveţi pentru a prezenta un plan unic de redresare pentru sectorul financiar european, care să stea la baza redresării economice. Fără acesta, nu va exista niciodată o redresare economică, băncile nu vor mai împrumuta bani din nou şi aşa mai departe. Aceasta trebuie să fie prioritatea dvs. absolută.
în numele Grupului ALDE. - Cea de-a doua chestiune este aceea că sperăm ca dumneavoastră, împreună cu Comisia, să prezentaţi un nou plan de redresare, pentru că 27 de planuri de redresare diferite nu vor produce rezultatele necesare în următorii ani. Este absolut esenţial ca aceste acţiuni să fie iniţiate de Consiliu şi de Comisie. Ştiu că în prezent există 27 de planuri de redresare la nivel naţional, însă planurile naţionale respective conţin o serie de măsuri protecţioniste. Domnule Reinfeldt, aveţi responsabilitatea de a le spune colegilor dumneavoastră că o modalitate mai eficientă de soluţionare a acestei probleme este elaborarea unui plan unic de redresare şi investirea în energie regenerabilă şi în noua economie, împreună cu Comisia.
Cred că, graţie experienţei dumneavoastră din anii '90 din Suedia, sunteţi persoana potrivită la locul potrivit pentru a face ceea ce noi nu am făcut până acum: elaborarea unei strategii unice la nivelul Uniunii Europene, în vederea combaterii acestei crize economice şi financiare.
(Aplauze)
Rebecca Harms
în numele Grupului Verts/ALE. - (DE) Domnule Preşedinte, domnule Reinfeldt, domnule Barroso, colegul meu, domnul Schulz, a spus tot ceea ce era de spus cu privire la preocupările instituţionale pe care grupul meu le are de multă vreme în legătură cu viitoarea alegere a lui Comisiei. Suntem de acord cu afirmaţiile dumnealui. Vrem ca întreaga Comisie şi tot personalul de conducere al Uniunii Europene să se aleagă în baza Tratatului de la Lisabona şi nu vom permite abateri de la regulă. Cu toate acestea, domnule Barroso, doresc să explic raţiunile politice care stau la baza dubiilor grupului meu şi la baza convingerii noastre că, din punct de vedere politic, nu puteţi face ceea ce noi considerăm că este necesar în situaţia actuală în Europa.
Să luăm drept exemplu necesitatea unor noi reglementări a pieţelor financiare, necesitate atât de des menţionată. Am avut reuniuni la nivel înalt G8, reuniuni la nivel înalt G20, reuniuni la nivel înalt ale Grupului G8 extins, reuniuni la nivel înalt europene. Cât de departe am ajuns? Dacă analizăm astăzi situaţia şi o comparăm cu jocul Monopoly, pe care îl cunoaştem cu toţii, băncile au fost restabilizate, au trecut de punctul "start” şi nu au mers la închisoare, au încasat sute de milioane cu aprobare publică, iar apoi pur şi simplu au început jocul de la zero. Nu cred că suntem fatalişti spunând că, din această cauză, este inevitabilă o a doua prăbuşire. Domnule Barroso, ce s-a întâmplat cu intervenţia dumneavoastră în forţă? Unde sunt rezultatele dumneavoastră autentice? Nu le-am văzut.
(Aplauze)
În ceea ce priveşte politica în domeniul climei, ştiţi că pe durata întregii campanii europene Grupul Verzilor/Alianţa Liberă Europeană a susţinut programul "Green New Deal”. Suntem convinşi că este greşit să facem ceea ce dumneavoastră aţi făcut în mod repetat în ultimii cinci ani, domnule Barroso, şi anume aţi aşezat strategiile economice în opoziţie faţă de strategiile de mediu şi cele climatice. Credem că această abordare a fost foarte uzitată în trecut şi trebuie oprită. Trebuie să ne gândim la dezvoltarea economică în mod durabil şi trebuie să aliniem obiectivele de protecţie a climei la obiectivele de mediu. Acest lucru va avantaja economia şi va crea sute de mii sau chiar milioane de locuri de muncă. Domnul Piebalgs a demonstrat încă o dată că aceasta este situaţia în sectorul energetic, în studiul său din ultimele luni. Din punctul nostru de vedere, domnule Barroso, nu sunteţi în măsură să facilitaţi programul "Green New Deal”.
În concluzie, pot spune doar că, în ceea ce priveşte protecţia climei, europenii au lipsit în ultimele luni de pe scena internaţională, ca urmare a unor noi ezitări - cât de departe vrem să mergem cu obiectivele de reducere? - şi a zgârceniei, situaţie care, din păcate, se aplică şi în cazul Suediei. Crearea Fondului internaţional pentru protecţia climei pentru statele mai sărace a funcţionat foarte prost. Este încă secret faptul că suedezii vor să ia bani de la fondurile de dezvoltare şi să îi transfere la protecţia climei. Acesta este un joc cu sumă zero şi, din punctul de vedere al ţărilor mai sărace, este complet inacceptabil. Trebuie să punem rapid capăt acestei noi zgârcenii şi ezitări a Uniunii Europene.
(Aplauze)
În final, domnule Reinfeldt, pot spune ceva pozitiv. Suntem pregătiţi să discutăm şi să colaborăm cu dumneavoastră în problema noii definiţii a strategiei de la Lisabona. Aţi spus că veţi face acest lucru până la sfârşitul anului. Vă vom ajuta. Vă vom susţine şi dacă doriţi să faceţi mai multe în legătură cu Europa de Est şi cu Rusia, însă programul suedez trebuie să se axeze pe o politică în domeniul climei adevărată, iar acest lucru nu trebuie să se reflecte doar în titluri, ci şi în întreg conţinutul acestui program.
(Aplauze)
Michał Tomasz Kamiński
Domnule Preşedinte, în primul rând doresc să vă prezint sincerele mele felicitări pentru alegerea de ieri, pentru alegerea unui preşedinte extraordinar ca nou şef al Parlamentului. După cum bine ştiţi, domnule Preşedinte, vă adresez aceste felicitări în calitate de politician polonez, dar şi dintr-un motiv personal. Ştiţi că mulţumită dumneavoastră am cunoscut-o pe soţia mea, iar aceasta reprezintă cea mai mare realizare a vieţii mele. Felicitări şi vă doresc mult succes în activitatea dumneavoastră.
Domnule prim-ministru, Grupul Conservatorilor şi Reformiştilor Europeni a ascultat cu atenţie discursul dumneavoastră şi mă bucur să spun că împărtăşim punctele dumneavoastră de vedere în multe privinţe. Consider că anunţul dumneavoastră privind măsurile active de abordare a crizei este deosebit de important. Criza economică, cea mai gravă prin care a trecut civilizaţia noastră din anii 1930 până astăzi, provoacă o anxietate nejustificată la nivel european, atât în statele mai sărace, cât şi în cele mai bogate, atât în nord, cât şi în sud. Mă bucur că aţi anunţat o luptă activă împotriva crizei şi mă bucur că aveţi priorităţi împărtăşite şi de noi - o libertate mai mare a pieţei, o reglementare redusă, o libertate economică mai mare, o deschidere mai mare faţă de liberul schimb. Acestea reprezintă o reţetă pentru creşterea economică a continentului nostru, a Uniunii Europene.
Domnule prim-ministru, împărtăşim convingerea dvs. că abordarea schimbărilor climatice este o problemă importantă. Ştiu că aveţi opinii puternice în această privinţă şi doresc să vă încurajez să fiţi puternic în acest domeniu. Problema schimbărilor climatice arată foarte clar că astăzi nu locuim doar într-o Europă unică, ci într-o lume unică, în care ameninţările sunt împărtăşite de toţi şi trebuie abordate în mod eficient.
Mă bucur că aţi menţionat combaterea infracţionalităţii drept o problemă serioasă a Uniunii Europene. Sunt convins că, pentru că Suedia este deja o valoare în literatura poliţistă, sub conducerea dumneavoastră vom înregistra succese în combaterea infracţionalităţii.
Mă bucur că şi dumneavoastră şi ministrul dumneavoastră de externe aţi menţionat recent că doriţi să analizaţi problema vecinilor şi că priviţi cu ochi buni problema extinderii UE. Să nu uităm că dincolo de graniţele estice ale UE există state care au dreptul să facă parte din zona de democraţie şi afluenţă în care ne aflăm astăzi.
Regret să spun că grupul meu nu este de acord cu dumneavoastră într-o anumită privinţă. Este vorba despre ratificarea Tratatului de la Lisabona. Aţi vorbit despre democraţie în contextul Tratatului de la Lisabona şi aţi făcut acest lucru pe bună dreptate. Trebuie reţinut faptul că poporul irlandez a respins Tratatul de la Lisabona printr-un referendum democratic. Întrucât respectăm democraţia, trebuie să respectăm şi votul poporului irlandez.
Domnule prim-ministru, sper că priorităţile dumneavoastră, care sunt împărtăşite în foarte mare măsură de Grupul ECR, se vor dovedi a fi o oportunitate de a conduce în mod eficient Uniunea Europeană şi de a aborda eficient criza, care este astăzi cea mai mare problemă a noastră.
(Aplauze)
Lothar Bisky
în numele Grupului GUE/NGL. - (DE) Domnule Preşedinte, domnule prim-ministru Reinfeldt, doamnelor şi domnilor, preşedinţia suedeză a prezentat un program de lucru ambiţios, care cuprinde o propunere privind creşterea transparenţei. Avem nevoie de transparenţă în special când vine vorba de combaterea crizei prin care trecem în prezent.
Multe persoane cred că această criză a apărut la o mare distanţă, în Statele Unite, fiind provocată de câţiva bancheri lacomi. Şefii de guvern din statele membre UE par să nu fi avut nicio legătură cu criza. Sunt părţi nevinovate. Cei care îşi laudă nevinovăţia nu fac nimic pentru a combate criza. Cred că prin transparenţă ar trebui să ne referim şi la discuţiile asupra eşecurilor politicii ce a contribuit la criză şi, desigur, la discuţiile despre bancheri. Transparenţa este în vogă în capitalismul de cazinou.
Aşteptăm să vedem ce se întâmplă cu Strategia privind regiunea Mării Baltice şi l-aş susţine pe Preşedintele în exerciţiu al Consiliului dacă s-ar axa pe problema dialogului cu Rusia. Am dori, de asemenea, ca Uniunea Europeană să susţină solicitările preşedintelui Obama şi ale preşedintelui Medvedev privind dezafectarea armelor nucleare. Uniunea Europeană trebuie să profite de această nouă şansă de dezarmare.
Preşedinţia suedeză doreşte armonizarea în continuare a legislaţiei privind acordarea de azil şi creşterea atractivităţii Uniunii Europene pentru lucrătorii imigranţi. Politica privind azilul trebuie corelată cu politica de dezvoltare. Acesta este un lucru bun din punctul nostru de vedere, însă la graniţele exterioare ale Uniunii Europene, bine păzite, în special în zona Mării Mediterane, în fiecare an mor mii de persoane care fug de persecuţie, sărăcie, dezastre naturale şi războaie. În pofida sistemelor costisitoare de control la frontieră, de monitorizare şi achiziţionare a datelor, care au ca scop prevenirea migraţiei ilegale, Grupul Confederal al Stângii Unite Europene/Stânga Verde Nordică solicită un tratament uman pentru refugiaţi şi imigranţi şi o modificare a politicii economice şi comerciale, pentru a combate în primul rând, în mod eficient, cauzele care îi determină pe aceşti oameni să se refugieze.
Preşedinţia suedeză se axează pe pieţe mai extinse ale muncii, pentru a crea oportunităţi complete de angajare, drept pentru care doreşte iniţierea unor reforme privind piaţa muncii şi a unor măsuri privind egalitatea de gen. Şi noi ne declarăm în favoarea unei strategii pentru bunele practici de muncă, care să susţină creşterile salariale şi să introducă acelaşi salariu minim legal în toate cele 27 de state membre. Vrem ca UE să stabilească salariul minim la cel puţin 60% din salariul minim naţional, pentru ca cetăţenii să nu devină victime ale sărăciei, chiar dacă au un loc de muncă rentabil.
Salut afirmaţiile dumneavoastră în legătură cu Cipru şi vă doresc succes în punerea în aplicare a ambiţioaselor obiective climatice.
Francesco Enrico Speroni
Domnule Preşedinte, doamnelor şi domnilor, am apreciat faptul că preşedinţia suedeză a subliniat aspectele ce îi preocupă pe cetăţenii noştri, pe electoratul nostru, respectiv mediul şi schimbările climatice, criza financiară, protecţia locurilor de muncă şi combaterea infracţionalităţii, pentru că, pentru a lucra bine, trebuie să ne aflăm în armonie cu cei care ne-au votat. Nu suntem mai buni sau mai răi decât electoratul nostru, însă cred că este important să acţionăm în conformitate cu ceea ce acesta ne cere şi mi se pare că acest lucru trebuie să se aplice în cazul domeniilor pe care le-am menţionat.
De asemenea, trebuie ca propunerile noastre să se transforme în acţiuni concrete, iar aici ne vom confrunta unii cu alţii în cadrul procedurii de codecizie, întrucât noi, Parlamentul, şi dumneavoastră, Consiliul, veţi elabora aceste norme care vor guverna vieţile, afacerile şi interesele electoratului nostru şi cred că aceasta este sarcina noastră fundamentală în calitate de organ legislativ.
Trebuie să depăşim această evidentă criză de încredere. Prezenţa slabă de la ultimele alegeri este un simptom şi, pentru a depăşi această problemă, trebuie să acţionăm în conformitate cu dorinţele electoratului nostru. De asemenea, poate că trebuie să evităm comparaţiile: ţara dumneavoastră este vecină cu Norvegia; eu locuiesc lângă Elveţia. Aceste state se află în afara Uniunii Europene, însă trăiesc bine; au aceleaşi probleme, însă nu o duc mai rău ca noi şi din acest punct de vedere este important să vedem şi să demonstrăm că merită să fim membri ai Uniunii Europene.
Cred că aceasta este o provocare importantă, însă cred de asemenea că, graţie ajutorului tuturor, putem arăta că Europa nu trebuie să fie un motiv de suferinţă, ci o şansă pentru cei care locuiesc aici şi sunt cetăţenii săi.
Barry Madlener
(NL) Partidul pentru Libertate din Ţările de Jos a sosit în acest Parlament pentru a susţine dorinţele cetăţenilor olandezi şi pentru a cere înapoi sumele pe care Ţările de Jos le-au plătit în exces acestei Europe birocratice şi doritoare de bani. Partidul pentru Libertate a fost ales în acest Parlament de către alegătorii olandezi, pentru a arăta în mod clar că cetăţenii olandezi consideră că extinderea Uniunii Europene a mers deja mult prea departe.
Domnule Preşedinte, acest Parlament îşi petrece timpul reglementând probleme care ar trebui stabilite de statele membre. Din punctul de vedere al partidului nostru, Uniunea Europeană trebuie să se implice doar în chestiuni privind cooperarea economică şi monetară. În interesul Ţărilor de Jos, vom analiza comportamentul preşedinţiei suedeze, pentru că aceasta nu face nimic pentru cetăţenii olandezi. Doriţi să mergeţi mai departe cu Constituţia Europeană, pe care alegătorii olandezi au respins-o şi care coincide în proporţie de 99% cu Tratatul de la Lisabona. De asemenea, nu faceţi nimic în legătură cu exorbitantul transfer lunar de la Bruxelles la Strasbourg. Mai mult, nici măcar nu aţi pus chestiunea pe ordinea de zi. De ce nu? Aceasta costă mii de milioane de euro şi singurele persoane cărora le surâde ideea sunt probabil cei de la Ikea, care vor putea vinde mai multe cabine mobile şi dulapuri.
Totodată, dorim încetarea imediată a negocierilor cu Turcia. Turcia este o ţară islamică, iar ideologia islamică este complet diferită faţă de cultura noastră occidentală. În plus, Turcia nu este deloc o ţară europeană, ci asiatică, iar apartenenţa Turciei i-ar costa pe cetăţenii olandezi o altă sumă exorbitantă de bani. Turcia poate fi un vecin bun, însă nu aparţine familiei europene. Partidul pentru Libertate susţine o Europă a statelor suverane, însă preşedinţia suedeză a început demersurile pentru crearea unui suprastat federal, în cadrul căruia statele membre hotărăsc din ce în ce mai puţin asupra propriilor probleme. Prin urmare, sperăm că poporul irlandez va avea curajul de a spune din nou "nu” Tratatului de la Lisabona. Populaţia irlandeză are şansa de a fi vocea tuturor europenilor şi doresc să vă întreb, în numele Partidului pentru Libertate, ce concluzii va trage preşedinţia suedeză în urma rezultatului referendumului irlandez.
Fredrik Reinfeldt
le în exerciţiu al Consiliului. - (SV) Domnule Preşedinte, permiteţi-mi să îi felicit pe toţi cei aleşi lideri de grup. Ştiu că o parte dintre dumneavoastră aţi fost aleşi cu un procent foarte mare. Ştiu, de exemplu, că Martin Schulz a fost reales în grupul social-democrat, cu o mare majoritate. Este important să vă puteţi reprezenta cu toată convingerea grupul căruia îi aparţineţi.
Salut dialogul pe care l-am purtat şi consultările a căror prezentare mi-a fost solicitată de Consiliul European din luna iunie. Acest lucru a fost făcut de Cecilia Malmström, ministrul suedez pentru afaceri europene. Şi eu am făcut acest lucru, atât prin convorbiri telefonice, cât şi la întâlnirea pe care am avut-o pe un vas, în timp ce navigam pe apele din jurul oraşului Stockholm, discutând situaţia apărută. Mi se ceruse să cercetez posibilitatea de a îl alege pe José Manuel Barroso, desemnat de Consiliul European, drept al Comisiei pentru un al doilea mandat.
O parte dintre subiectele abordate de dumneavoastră reprezintă principalele priorităţi ale preşedinţiei suedeze. Permiteţi-mi să spun că locurile de muncă sunt cele mai importante. Dorim să vedem o Europă în care mai multe persoane au de lucru. Discuţia trebuie să înceapă de la modalitatea de atingere a acestui obiectiv. Aşa cum a arătat Joseph Daul, cred că este o problemă de inovaţie şi pregătire; cu alte cuvinte, lucrurile care contribuie cel mai mult la dezvoltarea întreprinderilor şi care le oferă cetăţenilor posibilitatea de a se angaja. Cred că Martin Schulz are dreptate: trebuie să avem grijă să nu creăm o Europă în care să concurăm la un nivel redus. Această discuţie are loc atât în Suedia, cât şi în întreaga Europă. Salariile reduse sau inexistente nu reprezintă un bun punct de plecare pentru a încerca să facem faţă concurenţei; de fapt, doar asigurând condiţii bune putem face faţă concurenţei viitorului.
Permiteţi-mi să menţionez alte câteva lucruri pe le consider foarte importante pentru a direcţiona Europa în perioada de criză. Am văzut cum Comisia - şi personal consider că acest lucru este important - a reuşit să apere principiul unei pieţe interne într-un moment în care mulţi încearcă să îl compromită şi să instituie protecţionismul. Este foarte uşor să-i ascultăm pe cei care spun "De ce nu aţi salvat locurile de muncă din această ţară?” fără a înţelege la ce consecinţe s-ar ajunge dacă toată lumea s-ar comporta aşa. Dacă am face acest lucru, am distruge practic liberul schimb şi şansele comerţului transfrontalier. Dacă nu am fi rezistat tentaţiei protecţionismului s-ar fi pierdut imediat mecanismele care au creat, de fapt, bogăţie şi prosperitate. Cred că protejarea pieţei interne şi libera circulaţie reprezintă un important punct de plecare pentru asigurarea locurilor de muncă.
De asemenea, am mare încredere în alte lucruri menţionate de unii dintre dumneavoastră, de exemplu în investiţiile în competenţe umane şi în asigurarea mobilităţii pe piaţa muncii. Cred, de exemplu, că o modalitate bună o reprezintă chiar libera circulaţie, inclusiv în afara Uniunii Europene.
Aşa cum au menţionat Martin Schulz, Rebecca Harms şi John Daul, cred că aceasta reprezintă şi o ocazie de a combate acest lucru abordând o tendinţă ecologistă, de a aborda economiile cu emisii reduse despre care se vorbeşte la nivel internaţional drept o altă modalitate de a ieşi din criză. Modul de finanţare şi modul de investire sunt importante. De asemenea, doresc să spun - şi în această privinţă sunt de acord cu Guy Verhofstadt - că experienţa suedeză a gestionării crizei din anii 1990 a dovedit că acest lucru se poate realiza doar controlând finanţele publice. Am învăţat că atunci când deficitele sunt mari şi se cere raţionalizarea, persoanele cu venituri reduse şi cele care depind cel mai mult de instituţiile de asigurări sociale sunt cele mai afectate. Prin urmare, o politică prudentă cu finanţele publice este o politică bună pentru persoanele sărace sau cu venituri mici.
În ceea ce priveşte problema climei, care va fi principala problemă discutată în cadrul reuniunii la nivel înalt de la Copenhaga, doresc să spun că este adevărat că încă mai sunt multe de făcut. Timpul este scurt.
Doresc să-i spun doamnei Rebecca Harms că este neobişnuit ca noi, suedezii, să fim criticaţi pentru angajamentele de ajutor. În Europa se cheltuiesc în medie 0,4 procente din produsul intern brut pentru aceste angajamente. Suedia este unică în acest sens, pentru că un procent din produsul nostru intern brut este alocat ajutoarelor pentru dezvoltare. Pentru mine, aceste probleme sunt corelate. Am efectuat propria noastră analiză sub conducerea ministrului nostru pentru ajutoare, în cadrul iniţiativelor Naţiunilor Unite. În acest proces am analizat exact cum trebuie să ne gândim la schimbările climatice în cadrul reţelei noastre de dezvoltare. Nu putem efectua lucrări de dezvoltare fără a analiza schimbările climatice şi fără a vedea cum acestea afectează deja zonele sărace ale lumii. Prin urmare, nu putem disocia aceste probleme şi nu putem spune că politica de dezvoltare este una, iar politica privind clima este alta. Cele două sunt mai degrabă corelate şi trebuie abordate împreună.
În ceea ce priveşte tratatul, doresc să-i spun lui Martin Schulz că rolul meu este acela de a asigura o conducere europeană eficientă într-o perioadă dificilă. Trebuie să le putem oferi răspunsuri cetăţenilor care doresc ca noi să luăm măsuri pentru a combate criza financiară şi criza climatică. Suntem cu toţii activi în sfera politică şi ştim că în politică, atunci când privim spre interior, când se vehiculează diferite nume şi discutăm despre conducere, cetăţenii au impresia că le-am întors spatele. Acum privim spre interior.
Prin urmare, voi face ceea ce pot în această calitate. Consiliul European mi-a acordat sarcina de a asigura claritate în cooperarea şi respectul nostru pentru integritatea Parlamentului European - indiferent că respectăm Tratatul de la Nisa sau Tratatul de la Lisabona - în vederea desemnării unui candidat pentru funcţia de al Comisiei. În ceea ce îl priveşte pe José Manuel Barroso, este important să spunem că acesta a fost susţinut în unanimitate în Consiliul European, că a fost bine cunoscut ca şi candidat şi fusese deja prezentat electoratului înainte de alegere. Desigur, aceasta mi-a facilitat acţiunile, respectând desigur faptul că Parlamentul European va avea ocazia de a accepta sau a refuza candidatul desemnat de Consiliul European, atunci când va fi gata să ia o decizie. Până atunci, avem timp de discuţii şi ştiu că şi José Manuel Barroso a menţionat acest lucru şi avem timp să purtăm acest dialog privind felul în care politica europeană se va dezvolta în anii care urmează. Sper că putem stabili acum acest lucru, conform acordului încheiat. Electoratul european aşteaptă acest lucru, iar noi vom putea acţiona împreună cu hotărâre.
José Manuel Barroso
Domnule Preşedinte, s-au adresat câteva întrebări importante; voi încerca să răspund foarte pe scurt.
În primul rând, întrebarea importantă a domnului Schulz privind tratatele. Acesta s-a referit, în special, la rolul Comisiei de gardian al tratatelor. Comisia consideră că trebuie respectate tratatele în vigoare. Tratatul în vigoare este Tratatul de la Nisa. Toţi cei care vă aflaţi aici aţi fost aleşi în baza Tratatului de la Nisa. Evident, dacă se va alege acum le Comisiei şi acesta va fi ales la fel ca dumneavoastră, conform Tratatului de la Nisa.
Acestea fiind spuse, sper că vom avea Tratatul de la Lisabona. Vor trebui efectuate modificările necesare în ceea ce priveşte compoziţia Parlamentului, care nu va mai fi aceeaşi conform Tratatului de la Lisabona, pentru că vor exista anumite schimbări, iar acelaşi lucru se va face şi în cazul Comisiei. Cu toate acestea, Consiliul European a fost de acord cu fiecare aspect al raportului dumneavoastră - raportul Dehaene - care a fost adoptat cu o majoritate covârşitoare. În ceea ce priveşte Consiliul European, înainte de a-şi oficializa decizia, acesta a efectuat consultări, care au luat în calcul în primul rând rezultatele alegerilor europene, fără să mai menţionăm faptul că existase un candidat susţinut de o forţă politică.
Acum obiectivul este obţinerea aprobării Parlamentului European. Doresc să repet astăzi ceea ce am spus deja într-o scrisoare trimisă Preşedintelui Parlamentului European: sunt gata să discut conţinutul liniilor directoare pentru următoarea Comisie cu orice grup politic care doreşte să le discute. În orice caz, aceasta este poziţia mea în ceea ce priveşte problemele instituţionale.
La nivel politic, doresc să subliniez un aspect foarte important. Cred că este important să facem legătura între alegerea lui Comisiei şi alegerea democratică care a avut deja loc, alegerea dumneavoastră. Aţi fost aleşi în baza Tratatului de la Nisa şi din punctul meu de vedere şi le Comisiei trebuie să intre în legitimitate în acest mod, în baza unor alegeri democratice.
În plus, având în vedere criza economică şi financiară - şi cred că persoanele în favoarea unei Europe puternice şi care doresc o Comisie puternică vor fi de acord - problema preşedinţiei Comisiei nu trebuie lăsată nerezolvată până la ratificarea finală a Tratatului de la Lisabona, pe care o dorim cu toţii - sau cel puţin majoritatea - însă nu ştim când va intra în vigoare acest tratat. Nu mi se pare foarte înţelept să lăsăm Comisia Europeană şi preşedinţia sa în suspans într-o perioadă de criză economică, financiară şi socială şi când ne aşteaptă negocieri foarte importante la Copenhaga. Oricare ar fi situaţia, Parlamentul European va decide acest lucru, iar eu sunt pregătit să mă implic într-o dezbatere democratică, aşa cum am procedat şi acum cinci ani.
le Comisiei. - În legătură cu cea de-a doua întrebare privind finanţele şi economia şi afirmaţiile domnului Verhofstadt: cu toţii putem avea mai multă ambiţie, iar în această privinţă vă împărtăşesc ambiţia. Însă nu putem spune că nu am adoptat un plan european de redresare economică, iar acesta a fost punctul maxim acceptat de statele membre.
Comisia Europeană a propus mai mult, însă statele membre au acceptat numai atât. Doresc să vă atrag atenţia asupra faptului că unele state membre - destul de influente la începutul acestei crize - au sugerat că nu trebuie să existe un plan de coordonare. Altele au propus un stimulent fiscal de 1%, Comisia Europeană a propus imediat 1,5%, iar de fapt stabilizatorii automaţi au ajuns la 5%. În afară de aceasta, am luat o serie de decizii importante în ceea ce priveşte susţinerea balanţei de plăţi pentru unii membri din afara zonei euro, precum şi o serie de iniţiative la nivel global.----
Puteţi, deci, să fiţi siguri că această Comisie va face tot posibilul pentru a consolida nivelul european şi o abordare comună. Să fim, însă, sinceri cu noi înşine: nu suntem Statele Unite ale Americii, nu suntem un stat naţional integrat şi avem, desigur, situaţii diferite. Nu puteţi cere Germaniei şi Letoniei să facă acelaşi lucru. În Europa există state cărora li s-a acordat asistenţă pentru balanţa de plăţi, deci evident nu putem aplica o abordare identică. Trebuie să existe o abordare comună, însă cu răspunsuri naţionale specifice, pentru că aceasta este realitatea cu care se confruntă şi cu care se va confrunta în viitorul apropiat Europa.-----
Există în principal bugete naţionale. Vă împărtăşesc ideea de a avea un plan european mai bine coordonat, pentru a putea ieşi din criză şi pentru a construi dezvoltarea ecologică inteligentă pe care o dorim; însă în acelaşi timp trebuie să recunoaştem că avem 27 de bugete naţionale, 27 de ministere de finanţe, 27 de bănci naţionale în afară de Banca Centrală Europeană şi este foarte important să consolidăm moneda euro şi să avem politici economice şi financiare durabile. În caz contrar, moneda euro, unul dintre cele mai mari succese ale integrării europene, va fi pusă în pericol.
În final, şi în ceea ce priveşte schimbările climatice putem da dovadă de mai multă ambiţie. Pentru mine a fost foarte important faptul că am fost recent la L'Aquila, împreună cu domnul prim-ministru Reinfeldt, loc în care Secretarul General al ONU a declarat: "Sunteţi locomotiva lumii”. Întotdeauna putem avea mai multă ambiţie, însă Uniunea Europeană este liderul luptei împotriva schimbărilor climatice la nivel mondial.-
Nimeni nu este mai ambiţios ca noi şi, desigur, mă aştept cel puţin la un cuvânt de recunoaştere a eforturilor depuse de această Comisie împreună cu statele membre, în vederea elaborării unor propuneri ambiţioase. Să-i convingem acum şi pe ceilalţi, pentru că avem nevoie de ei, întrucât problema schimbărilor climatice nu este doar europeană, ci una planetară. Consider că, având sprijinul dumneavoastră, putem repurta succes la conferinţa de la Copenhaga.
(Aplauze)
Gunnar Hökmark
(SV) Domnule Preşedinte, în calitate de cetăţean suedez am ascultat cu mândrie priorităţile preşedinţiei suedeze şi sunt mândru că îi pot ura din nou bun venit aici prim-ministrului Suediei.
Provocările cu care ne confruntăm sunt substanţiale. Avem în urmă 20 de ani de schimbări fantastice, miraculoase în Europa, motiv pentru care acum Preşedintele Parlamentului European este unul dintre primii reprezentanţi ai mişcării pentru libertate Solidarność. Idealuri precum democraţia, libertatea, statul de drept şi economia de piaţă ne-au oferit 20 de ani de dezvoltare fantastică.
Trăim într-o epocă a schimbărilor, având în vedere noul tratat, problema climatică, ce necesită o politică coerentă, capabilă de un impact global, şi criza economică. Prin urmare, este important să avem o preşedinţie, însă şi un parlament, care să asigure stabilitatea din punctul de vedere al finanţelor publice, al pieţei interne şi al deschiderii comerţului şi circulaţiei transfrontaliere, pentru a putea ieşi din criză.
Doresc să dezvolt această perspectivă. Deciziile pentru care pregătim acum terenul cu ajutorul preşedinţiei suedeze şi în acest Parlament vor hotărî şi forma pe care o vor adopta Europa şi Uniunea Europeană după criză, respectiv dinamica pieţelor financiare, încrederea şi credibilitatea acestora, spaţiul pentru inovaţii şi spirit întreprinzător, pentru investiţii şi noi locuri de muncă.
Dacă alegerile pentru Parlamentul European au arătat un lucru, acesta este faptul că cetăţenii Europei doresc mai puţină birocraţie şi reglementare şi o mai mare deschidere, atât în interior, cât şi spre exterior. Această deschidere va fi esenţială pentru capacitatea Europei de a fi o forţă primară pentru valorile care au început să schimbe acest continent în urmă cu 20 de ani şi la care putem contribui şi noi pe plan mondial.
(Aplauze)
Marita Ulvskog
(SV) Domnule Preşedinte, în primul rând doresc să-i mulţumesc prim-ministrului Suediei pentru prezentarea obiectivelor sale şi ale guvernului său pentru următoarele şase luni.
Ştim că ne aflăm într-o poziţie iniţială dificilă; criza este gravă. Este vorba despre locurile de muncă, despre prăpăstiile care se adâncesc dramatic, despre o generaţie de tineri care intră direct în şomaj şi, desigur, este vorba despre criza ecologică şi climatică.
Aceste lucruri au fost descrise şi de prim-ministrul Reinfeldt, însă concluziile sunt surprinzătoare. Aspectul evidenţiat drept principala prioritate a preşedinţiei suedeze nu au fost locurile de muncă sau investiţiile, ci mai degrabă capacitatea statelor membre de a menţine disciplina bugetară. UE se apropie de o cifră de 27 de milioane de şomeri, iar mesajul cel mai clar al preşedinţiei suedeze este acesta: disciplina bugetară. Situaţia nu este doar eronată, ci şi îngrijorătoare.
Spre deosebire de ceea ce s-a declarat aici mai devreme, partidul domnului Reinfeldt are o istorie politică naţională solidă în acest domeniu. Ultimul guvern suedez conservator a condus Suedia spre dezintegrarea economică, iar un guvern social-democrat a muncit timp de 10 ani pentru a salva finanţele publice. Cu toate acestea, nu putem permite ca vechile deficienţe din politica naţională să stabilească programul de lucru al întregii Uniuni Europene în momentul unei crize grave. Avem nevoie de investiţii majore în locuri de muncă, pregătire şi modificări ecologice - nu de un regim pentru economiile anorexice, prin disciplină bugetară.
John Monks, Secretarul General al Confederaţiei Europene a Sindicatelor, şi-a exprimat preocupările privind prioritatea redusă acordată de preşedinţia suedeză dimensiunii sociale. Domnul Monks declară că s-au spus multe cuvinte frumoase, însă s-au prezentat foarte puţine planuri reale. Pe lângă aceste preocupări, grupul meu este îngrijorat şi în legătură cu drepturile sindicale ale lucrătorilor, după cum a menţionat şi Martin Schulz în discursul său. Condiţiile de muncă s-au deteriorat în urma hotărârii Laval şi a hotărârilor Viking, Rüffert şi Luxembourg. Drepturile lucrătorilor s-au redus.
Grupul meu doreşte ca preşedinţia suedeză să se angajeze în mod clar în sensul că lucrătorii UE îşi vor primi integral înapoi drepturile sindicale. Drepturile sindicale trebuie să aibă prioritate în faţa liberei circulaţii. Acest lucru trebuie să fie foarte clar. Nu dorim să trăim într-o Europă în care criza se rezolvă prin disciplină bugetară şi confruntare. Doresc să îl întreb pe noul , domnul prim-ministru Reinfeldt, dacă acest subiect se află măcar pe ordinea de zi.
Marielle De Sarnez
(FR) Domnule Preşedinte, ne confruntăm cu două probleme. Prima problemă este criza. După cum ştim cu toţii, avem nevoie de un răspuns coerent şi comun la criza economică şi socială şi, deci, de un plan european de redresare pentru a spori investiţiile şi a susţine ocuparea forţei de muncă. Europa trebuie să arate astăzi că este mai atentă şi mai apropiată de cetăţenii săi în perioadele de dificultăţi cu care se confruntă aceştia. Trebuie să facă mai multe pentru a-i ajuta pe cei afectaţi de criză. Din această perspectivă, situaţia este urgentă.
Cea de-a doua problemă este cea a noului model de dezvoltare pe care trebuie să îl obţinem la finalul crizei. Acesta trebuie să fie un model mai simplu, mai corect şi mai durabil, care să asigure corelaţia dintre finanţe şi economia reală, care să dezvolte noi forme de solidaritate între cetăţenii Europei, care să ia în calcul provocările sociale şi cele legate de mediu din comerţul internaţional şi care să modifice radical relaţiile noastre cu cele mai sărace state ale lumii, în special cu cele din Africa.
Pe lângă aceste două probleme majore există o cerinţă democratică privind procesul pentru care este responsabilă preşedinţia suedeză. Cecilia Malmström - pe care am plăcerea să o salut astăzi - ştie mai bine decât oricine că există diferenţe foarte importante între Tratatul de la Nisa şi Tratatul de la Lisabona în ceea ce priveşte procedura de desemnare: majoritate simplă, pe de o parte, şi majoritate calificată pe de altă parte; desemnare, respectiv numire; şi un număr diferit de comisari în funcţie de tratat. Personal vă solicit să vă asiguraţi că se respectă spiritul şi litera tratatelor. Acest lucru este în sarcina dumneavoastră şi este foarte important pentru credibilitatea instituţiilor noastre. Vă mulţumesc anticipat.
Carl Schlyter
(SV) Domnule Preşedinte, vă felicit pentru numirea în funcţie. În primul rând aş dori să felicit guvernul pentru angajamentul real asumat în problema regiunii Mării Baltice şi sper că vom face progrese în această privinţă. Afirmaţiile dumneavoastră privind schimbările climatice sunt, de asemenea, excelente. Sper, desigur, ca aceste afirmaţii să fie puse în practică. Spuneţi frecvent că Europa şi Suedia reprezintă doar o mică parte din emisiile mondiale, însă dacă statele membre UE găzduiesc doar 8% din populaţia planetei, dar provoacă 30% din emisii, avem obligaţia de a lua în serios lucrările în acest sens. Din punctul meu de vedere, aici lipsesc informaţiile concrete.
Cum veţi aborda Directiva PCIP privind emisiile industriale? Cum veţi aborda tăierile ilegale de copaci? Cum veţi aborda standardele de eficienţă energetică pentru clădiri şi faptul că avioanele nu pot continua să producă emisii fără să achite un impozit pe energie de 14 miliarde de euro?
De asemenea, doresc să aduc în discuţie programul de la Stockholm şi Acordul comercial de combatere a contrafacerii. În ceea ce priveşte Acordul, trebuie să ne asigurăm că există deschidere. Curtea constituţională din Germania a spus că statele trebuie să aibă o influenţă mai mare, că parlamentele trebuie să aibă o influenţă mai mare. Avem nevoie de deschidere în negocierile asupra Acordului. Nu ne putem îndrepta unilateral spre supraveghere. Acelaşi lucru se aplică şi în cazul oraşului meu natal şi al programului de la Stockholm. Fie ca acesta să devină un nume asociat cu trecerea UE de la o stare paranoică la respectul pentru libertăţi şi drepturile omului, cu consolidarea legislaţiei privind azilul şi protecţia vieţii private. Atunci vom fi făcut progrese.
Vicky Ford
Domnule Preşedinte, doresc să felicit preşedinţia suedeză pentru faptul că a acordat prioritate provocărilor economice. În perioadele de nesiguranţă economică, capacitatea noastră de a ne confrunta cu alte provocări este, desigur, redusă. Aveţi dreptate în a acorda prioritate restabilirii finanţelor publice: nivelurile foarte ridicate ale datoriei publice prezintă ameninţări majore, pe termen lung care, dacă nu sunt soluţionate acum, ne pot însoţi timp de multe decenii. Însă restabilirea sănătăţii instituţiilor financiare este esenţială pentru a recâştiga încrederea consumatorilor şi pentru a reveni la creşterea economică, fără a conta pe banii contribuabililor.
În priorităţile dumneavoastră discutaţi importanţa cadrului de supraveghere. Doresc să adaug că este vitală claritatea reglementărilor. Aceste industrii sunt, după cum ştim cu toţii, industrii globale. Capitalul, talentul şi activităţile antreprenoriale individuale au un grad ridicat de fluiditate. Ele necesită orare legislative abordabile şi bine definite, abordarea prioritară a legislaţiei şi consultări corespunzătoare.
Vă salut angajamentul de a lucra împreună cu G20, pentru că dacă abordăm o direcţie unilaterală în cadrul Uniunii Europene riscăm nu doar să ne punem debitorii şi investitorii într-o poziţie concurenţială dezavantajoasă, ci şi să provocăm relocarea în exterior a industriilor...
(Preşedintele l-a întrerupt pe vorbitor.)
Eva-Britt Svensson
(SV) Domnule Preşedinte, în primul rând doresc să vă felicit pentru desemnarea ca preşedinte şi să vă mulţumesc pentru interesantul schimb de opinii purtat în perioada electorală. Domnule prim-ministru şi stimaţi colegi, vă mulţumesc pentru opiniile exprimate în legătură cu programul preşedinţiei. Sunt convinsă că, din punct de vedere organizatoric, preşedinţia suedeză va fi un mare succes şi că administraţia de stat suedeză, extrem de competentă, se va achita cu brio de această responsabilitate.
Din punct de vedere politic, împărtăşesc opinia preşedinţiei privind cele două crize majore - criza economică şi criza climatică - acestea fiind, desigur, problemele prioritare. Cu toate acestea, unde se află analiza? Criza economică şi cea climatică nu au fost provocate de destin. Ele au fost cauzate de deciziile politice. Acest lucru este pozitiv, pentru că înseamnă că putem rezolva crizele tot prin decizii politice, însă nu văd niciun semn că preşedinţia ar aborda politici diferite. Se menţine aceeaşi politică economică care nu ia în calcul aspecte sociale sau ecologice.
La fel ca pe mulţi ani cetăţeni, mă interesează ca programul să prevadă drepturile lucrătorilor, care au ajuns în atenţia publicului în urma hotărârilor judecătoreşti, precum şi problemele sociale în care nu se întrevăd răspunsuri. La fel, nu am auzit nimic despre faimoasa politică de egalitate progresivă. În ceea ce priveşte Programul de la Stockholm, se spune că acesta va crea securitate, însă în practică se creează un stat de tipul "fratele mai mare”, care ne ameninţă viaţa privată. Nu putem accepta restricţii asupra drepturilor de azil sau restricţionarea drepturilor noastre ca şi cetăţeni liberi în cadrul acestui program. Avem nevoie de o politică umană privind azilul şi imigraţia.
Timo Soini
(FI) Domnule Preşedinte, doamnelor şi domnilor, Suedia a respectat întotdeauna drepturile omului şi democraţia.
În urmă cu ceva vreme populaţia suedeză a votat împotriva monedei euro şi aţi respectat această decizie, deşi, personal, eraţi în favoarea introducerii monedei unice. Din acest motiv este destul de bizar că Irlanda trebuie să voteze încă o dată asupra aceluiaşi tratat.
Suedia şi, în general, statele din zona nordică sunt obişnuite să respecte dorinţa poporului. Vă doresc noroc şi succes în provocarea cu care vă confruntaţi acum. Sper că veţi respecta valorile celei mai bune democraţii nordice: nu prin constrângere, ci prin cooperare.
Mă bucur că aţi menţionat regiunea Mării Baltice şi vă susţin pe deplin în această problemă. Marea Baltică trece prin dificultăţi; este pe moarte şi trebuie salvată. Dimensiunea nordică a fost, însă, absentă în această problemă şi sper că veţi face multe pentru a o promova, deşi nu aţi menţionat acest lucru.
Hans-Peter Martin
(DE) Domnule Preşedinte, avem nevoie de o revoluţie în democraţie. Avem nevoie de democraţi puternici şi în această nouă perioadă avem nevoie urgentă de o Europă impresionantă, democratică şi într-adevăr eficientă.
Artiştii creativi şi în special scriitorii independenţi vor juca un rol în identificarea valorilor acestei noi Europe. Imaginaţia lor necenzurată va putea reînchide în sticlă duhul birocratic care vrea să distrugă democraţia. La urma urmei, ideile impresionante sunt cele care dau naştere schimbărilor sociale. Cei care pot oferi viziuni optimiste, care să le permită identificarea cu poporul, se pot inspira din problemele social-politice. Suedezii au fost foarte buni la acest capitol în trecut şi din acest punct de vedere am toată încrederea în fosta mea colegă, Cecilia Malmström.
Aşa am formulat ultimul alineat din noua mea carte apărută la începutul celei mai recente campanii electorale, care a antrenat schimbări majore şi în care se întrevede multă speranţă că dumneavoastră, reprezentând Suedia, tradiţia sa democratică şi transparenţa sa, veţi recunoaşte acum semnele vremurilor. Nu ne confruntăm doar cu criza economică - subiect în care suedezii şi-au arătat inteligenţa, evitându-l - ci trebuie să facem faţă şi unei fatale tendinţe de aplecare spre dreapta. Prin urmare, cred cu tărie că noi, democraţii, trebuie să susţinem o transparenţă autentică şi, mai ales, trebuie să luptăm împreună împotriva extremei de dreapta.
Corien Wortmann-Kool
(NL) Vă adresez sincere mulţumiri pentru planurile ambiţioase prezentate pentru următoarele şase luni. Vă pot spune că am mari aşteptări de la dumneavoastră, pentru că încă de la început s-a ştiut că susţineţi integrarea europeană şi valorile europene. Este important ca soluţiile pe care le vom propune şi la care dumneavoastră lucraţi pentru a ieşi din această criză economică să ne consolideze economia socială de piaţă.
De asemenea, este important ca aceste soluţii nu doar să îi avantajeze pe cetăţenii noştri, astăzi şi mâine, ci şi să asigure viitorul copiilor noştri. Prin urmare, este foarte important să ne continuăm lucrările în vederea creării unei economii durabile şi a prevenirii schimbărilor climatice. Faptul că programul dumneavoastră acordă o prioritate ridicată acestor aspecte este un lucru bun. Sper ca eforturile dumneavoastră în aceste domenii să contribuie la apropierea statelor membre şi sper că, până la conferinţa de la Copenhaga, veţi reuşi, de asemenea, să îi convingeţi pe cei mai importanţi actori de pe scena mondială să acţioneze în vederea găsirii unei soluţii pentru schimbările climatice.
Domnule preşedinte, economia socială de piaţă este importantă şi când vine vorba despre durabilitatea finanţelor guvernamentale, întrucât deficitele guvernamentale reprezintă o povară pentru generaţiile viitoare. Prin urmare, este important să respectăm Pactul de stabilitate şi creştere şi este bine că aţi declarat acest lucru în mod expres.
Domnule preşedinte, este un lucru ironic, însă criza financiară a apropiat Islanda de Uniunea Europeană. Sper că preşedinţia suedeză salută ideea aderării Islandei, însă, de asemenea, trebuie să se asigure cu stricteţe că această ţară îndeplineşte cerinţele de aderare şi obligaţiile privind legislaţia europeană şi faţă de statele membre.
Hannes Swoboda
(DE) Domnule preşedinte, domnule prim-ministru, sper că îmi veţi permite să mă adresez în special lui Carl Bildt, pentru că doresc să abordez în primul rând subiectul extinderii, în special în zona Balcanilor.
Aţi menţionat că acest proces de extindere va fi mai lent decât ar fi dorit multe persoane aflate de ambele părţi ale baricadei. Totuşi, este foarte important să transmitem nişte semnale clare. Sper ca preşedinţia suedeză să ajute popoarele din sud-estul Europei să depăşească problemele cu care se confruntă, inclusiv problemele interguvernamentale, astfel încât acestea să aibă încredere că drumul către Europa nu va fi blocat, ci se pot înregistra în continuare progrese, chiar dacă poate acestea vor dura puţin mai mult. Cu toate acestea, statele respective trebuie să efectueze, desigur, pregătirile necesare.
În al doilea rând, doresc să abordez un alt subiect pe care l-aţi menţionat şi anume problema restructurării economiei şi corelării politicii economice şi a mediului. S-a spus deja că vă veţi bucura de tot sprijinul nostru în acest sens. Cred că aceasta este o sarcină importantă pentru Europa. Este adevărat că în această privinţă ne aflăm cu mult înaintea celorlalţi, însă mai sunt încă multe de făcut. În acelaşi timp, şomajul este în creştere. Rata şomajului înregistrată în prezent în Europa nu a atins încă nivelul maxim. Din păcate, situaţia se va înrăutăţi.
Prin urmare, este extrem de importantă menţionarea celeilalte dimensiuni, a dimensiunii sociale, întrucât restructurarea ecologică a economiei va fi susţinută doar dacă cetăţenii simt că necesităţile şi cerinţele lor sociale sunt abordate cu seriozitate.
Ţările nordice oferă numeroase exemple bune ale unei politici active privind piaţa forţei de muncă. Nici Uniunea Europeană, nici statele membre individuale nu pot crea locuri de muncă, însă îi putem ajuta pe cei care şi-au pierdut locurile de muncă să găsească din nou de lucru cât mai curând posibil. Acesta este obiectivul unei Europe sociale - această politică activă privind piaţa forţei de muncă de care au nevoie statele membre, politică în legătură cu care Uniunea Europeană şi în special Consiliul trebuie să transmită un mesaj clar. Restructurarea ecologică a economiei va duce la reducerea, iar nu la creşterea şomajului. Aceasta este soluţia pentru care milităm.
Olle Schmidt
(SV) Domnule preşedinte, domnule în exerciţiu al Consiliului, mă bucur să vă văd aici! În această perioadă turbulentă ne confruntăm cu numeroase provocări: o recesiune economică severă, incertitudine în ceea ce priveşte Tratatul de la Lisabona şi negocierile dinaintea conferinţei privind clima de la Copenhaga. Subiectele de pe masa dumneavoastră de lucru sunt numeroase.
Domnule prim-ministru, doresc să subliniez câteva aspecte importante. Trebuie să-i convingeţi şi pe colegii dumneavoastră din Consiliu că protecţionismul este abominabil. Puterea UE stă în frontierele sale deschise şi în liberul schimb. Subvenţiile de stat pentru salvarea industriei automobilelor nu reprezintă o soluţie. Criza financiară impune o nouă ordine globală, însă reglementările trebuie să fie echilibrate, nu excesive. După cum au menţionat o parte dintre cei prezenţi aici, în această toamnă UE trebuie să se apropie puţin mai mult de o politică respectabilă privind azilul. Politica energetică necesită realism şi solidaritate, după cum au afirmat o parte dintre colegii mei. Fără crize ale gazelor, fără dependenţe unilaterale. Internetul a fost un aspect important în campania electorală. Suedia are marea responsabilitate de a duce la bun sfârşit pachetul în domeniul telecomunicaţiilor. Statul de drept trebuie să se aplice şi în lumea virtuală.
Sperasem că în cadrul acestei sesiuni, Parlamentul va aproba denumirea lui José Manuel Barroso ca al Comisiei pentru un alt mandat de cinci ani. Acest lucru nu se va întâmpla acum şi îmi pare rău. Nu este momentul ca UE să piardă timpul cu lupte privind puterea instituţională. Este momentul să fim activi din şi să ne asumăm rolul de lideri politici.
Moneda euro şi-a dovedit forţa. Când crede domnul prim-ministru că Suedia va fi pregătită pentru a deveni integral membră UE şi va adopta moneda unică? Vă mulţumesc şi, aşa cum se spune în partidul meu: mult noroc!
Satu Hassi
(FI) Domnule preşedinte, doamnelor şi domnilor, Suedia are o mare responsabilitate pentru viitorul rasei umane. Domnule prim-ministru Reinfeldt, aţi vorbit corect în legătură cu criza climatică.
Ştim că tehnologia de care vom avea nevoie în următoarele decenii există deja şi că ea este disponibilă la un preţ convenabil, însă cea mai mare problemă rezidă în faptul că protecţia climei este o provocare incredibilă pentru cooperarea umană. Din păcate, negocierile actuale seamănă mai degrabă cu un joc de-a v-aţi ascunselea, cu o competiţie de auto-felicitare.---
Uniunea Europeană trebuie să aibă curajul de a prezenta o propunere nu numai în legătură cu reducerea propriilor emisii ale UE, ci şi cu privire la principiul partajării obligaţiilor, conform căreia toate statele industrializate să îşi reducă emisiile în conformitate cu liniile directoare aleGrupului interguvernamental privind schimbările climatice (IPPC). Cel mai important lucru este atingerea obiectivelor de reducere a emisiilor pentru anul 2020. În al doilea rând, trebuie să ne dăm seama că ţările în curs de dezvoltare nu se vor putea adapta la un sistem de limite adecvate pentru emisii dacă nu vor primi asistenţă financiară la un nivel complet nou, iar UE trebuie să fie în măsură să prezente o propunere şi în această privinţă.
Ryszard Antoni Legutko
(PL) Domnule prim-ministru, v-am ascultat cu mare atenţie discursul şi am dori să ne exprimăm speranţa că cele mai importante puncte ale programului vor fi puse în aplicare cu succes.
Totuşi, doresc să atrag atenţia asupra următoarelor trei provocări. Prima se referă la solidaritatea europeană, care este deosebit de importantă într-o perioadă de criză financiară. Nu putem permite ca în unele situaţii anumite state europene să fie tratate în mod inegal. Nu putem accepta ca unor state să li se permită subvenţionarea sectorului bancar, iar altele să fie condamnate pentru că încearcă să-şi consolideze sectorul construcţiilor de nave. Aceasta nu este solidaritate, ci ipocrizie.
În al doilea rând, ne bucurăm că Strategia privind regiunea Mării Baltice este una dintre priorităţile preşedinţiei suedeze. Acesta este un domeniu important de cooperare macroregională. Ecosistemul baltic trebuie protejat de pericole, precum proiectul Nord Stream, foarte nesigur şi absurd din punct de vedere financiar. Trebuie, de asemenea, menţionată necesitatea diversificării surselor de energie.
În al treilea rând, să nu uităm că Moscova nu are reţineri în a opri aprovizionarea, după cum a descoperit Georgia. Sper că Suedia, aflându-se la cârma Uniunii Europene pentru următoarele şase luni, va fi la fel de hotărâtă ca ministrul Carl Bildt, care a condamnat agresiunea Rusiei împotriva Georgiei. Sunt sigur că preşedinţia suedeză va face faţă tuturor acestor provocări. Poate conta pe susţinerea noastră.
Morten Messerschmidt
(DA) Domnule preşedinte, două aspecte m-au şocat atunci când am citit programul de lucru al preşedinţiei suedeze. În primul rând, acest program conţine multe promisiuni privind felul în care Uniunea va fi folosită pentru crearea unei economii mai bune, pentru rezolvarea problemelor climatice şi a altor probleme, însă nu se menţionează nimic în legătură cu problemele create de UE - problemele create pe piaţa muncii, în domeniul pescuitului, în economie, în legătură cu lupta împotriva infracţionalităţii şi aşa mai departe. Aceasta este principala observaţie pe care o putem face la citirea programului de lucru al preşedinţiei suedeze şi anume că, în viziunea acesteia, UE reprezintă doar soluţii şi nu este ea însăşi o problemă. Acest lucru spune mai multe despre preşedinţia suedeză decât despre Uniune. În al doilea rând, nu se menţionează deloc faptul că ziua de 2 octombrie va fi una dintre cele mai importante din întreaga istorie a Uniunii, iar această zi este cuprinsă în mandatul preşedinţiei suedeze. Desigur, mă refer la cel de-al doilea referendum. Nu se menţionează nimic în legătură cu măsurile pe care preşedinţia suedeză intenţionează să le ia pentru a se asigura că aşa-zisele garanţii acordate poporului irlandez vor fi tratate ca atare. Am mai văzut cum s-au înşelat popoare - prin intermediul unor referendumuri şi în numele democraţiei. Ce va face preşedinţia suedeză pentru a se asigura că acest lucru nu se va întâmpla din nou?
Werner Langen
(DE) Domnule preşedinte, domnule în exerciţiu al Consiliului, domnule al Comisiei, doresc să le urez bun venit suedezilor şi să îi felicit pentru că, după cum a spus prim-ministrul, au găsit în final drumul spre Europa după un proces îndelungat. Ne bucurăm să aflăm că în prezent suedezii sunt printre cei mai buni europeni.
Aţi prezentat un program foarte ambiţios. Aş dori, însă, să vă întreb dacă Suedia are curajul de a adopta moneda unică, în special după experienţa crizei pieţei financiare, mai ales că aţi spus că trebuie respectat Pactul de stabilitate şi creştere. Desigur, nu beneficiaţi de clauza de excludere voluntară, precum Marea Britanie şi Danemarca, de exemplu, şi îndepliniţi acum toate condiţiile. Veţi avea curajul să stabilizaţi în continuare Europa şi să deveniţi stat membru al zonei euro, pe parcursul mandatului dumneavoastră?
Domnule prim-ministru, sunt de acord că cu faptul că politica privind clima şi Strategia privind regiunea Mării Baltice trebuie abordate prioritar, însă am o solicitare în legătură cu programul dumneavoastră în formă scrisă: vă rog să acordaţi o atenţie mai mare combaterii crizei pieţei financiare. Celelalte proiecte nu vor avea nicio şansă dacă nu se rezolvă cât mai repede posibil criza pieţelor financiare şi a economiei. Pentru aceasta, avem nevoie de norme clare. Nu este suficient ca Londra să stabilească încă o dată cursul. Avem nevoie de norme clare în economia socială de piaţă, pentru că o economie de piaţă nu poate funcţiona fără norme şi nu va primi susţinere majoritară. Ar trebui, prin urmare, să reconsideraţi problema depăşirii crizei pieţelor financiare şi să-i acordaţi o prioritate mai mare decât până acum, deşi vă susţinem pe deplin programul. Vă mulţumim şi vă urăm succes în această perioadă dificilă, marcată de schimbări.
(Aplauze)
Juan Fernando López Aguilar
(ES) Domnule preşedinte, domnule în exerciţiu al Consiliului, am ascultat programul preşedinţiei suedeze cu mare interes şi apreciere. Priorităţile sale clare sunt economia şi energia, pentru că prioritatea Uniunii Europene constă în relansarea economiei şi crearea de locuri de muncă, reducerea şomajului şi asigurarea succesului reuniunii din decembrie 2009 de la Copenhaga.
Totuşi, doresc să atrag atenţia asupra unui obiectiv politic, civil şi democratic, respectiv înlocuirea Programului de la Haga cu programul care va fi numit după capitala suedeză: programul de la Stockholm. Acest program îmbină realizările din ultimii cinci ani în domeniile libertăţii, securităţii şi justiţiei, care au fost foarte semnificative din punctul de vedere al armonizării, recunoaşterii reciproce şi al principiului încrederii în drepturile fundamentale şi protecţia legală, dar şi în ceea ce priveşte cooperarea activă.
Vă invit să fiţi ambiţioşi în acest domeniu: în primul rând, din punct de vedere material, la fel ca în toate domeniile privind gestionarea graniţelor externe, imigraţia, azilul, refugiaţii şi combaterea traficului ilegal, a crimei organizate şi a terorismului, suntem tentaţi cu uşurinţă să adoptăm poziţii reacţionare care contrazic acquis-ul drepturilor fundamentale ce ar trebui să individualizeze Uniunea Europeană şi cu care Suedia se identifică atât de mult, ca ţară care respectă transparenţa şi principiile democratice.
În al doilea rând, vă invit să fiţi ambiţioşi şi din punct de vedere formal, pentru că, cel mai probabil, preşedinţia suedeză va netezi drumul către Lisabona, ceea ce înseamnă în primul rând că nu va mai exista cadrul procedural dublu al primului şi al celui de-al treilea pilon, care provoacă frecvente confuzii. Cu toate acestea, şi cel mai important, va însemna, de asemenea, că Parlamentul va avea o capacitate sporită de a monitoriza iniţiativele legislative pe care preşedinţia suedeză le va pune în aplicare ca parte a programului de la Stockholm.
Aceasta înseamnă că evenimentele considerate până acum o deficienţă a Consiliului sau a Comisiei vor fi şi responsabilitatea Parlamentului.
Lena Ek
(SV) Domnule preşedinte, mă bucur şi sunt mândră să-mi văd guvernul în cadrul preşedinţiei suedeze şi cred că acest program conţine numeroase soluţii bune la problemele privind clima, locurile de muncă, criza financiară, conferinţa de la Copenhaga, Strategia privind regiunea Mării Baltice, politica comunitară, extinderea, Islanda, Croaţia, Turcia etc. Există, totuşi, şi un alt aspect important pentru viitor: o Europă deschisă, viaţa privată şi libertatea de exprimare.
Miniştrii se întâlnesc astăzi la Stockholm pentru a discuta programul de la Stockholm. Este bine că aceasta este strategia pentru legislaţia care urmează să fie elaborată. Unele părţi ale propunerii sunt aşteptate de mult timp. Sper că, într-un final, va avea loc ratificarea Convenţiei europene privind drepturile omului, incluzând de asemenea drepturile copilului şi drepturile victimelor infracţiunilor. Putem ajunge la un rezultat cu adevărat bun, însă există şi aspecte negative, şi anume faptul că programul de la Stockholm reprezintă o ameninţare pentru o societate deschisă.
Ameninţările adresate societăţii deschise trebuie combătute folosind metodele societăţii deschise. Unele dintre prevederile programului de la Stockholm nu sunt liberale, umane sau vizionare. Monitorizarea deplasărilor, stocarea în masă a datelor cu caracter personal şi urmărirea sistematică a tranzacţiilor economice nu reprezintă acţiuni liberale, tolerante sau vizionare. Doresc ca programul de la Stockholm să promoveze deschiderea, libertatea şi toleranţa, nu monitorizarea, supravegherea şi intoleranţa. De asemenea, cred că ar trebui să ne încetăm activitatea la Strasbourg.
Preşedintele
Înainte de a-i da cuvântul domnului Stolojan, doresc să-i urez bun venit unui oaspete, şi anume copilului care ocupă scaunul 505. Mă bucur să văd cum copiii sunt interesaţi de problemele europene şi de instituţiile noastre, pentru că este important ca aceştia să aibă o conştiinţă europeană de la o vârstă fragedă.
Theodor Dumitru Stolojan
Doresc succes preşedinţiei suedeze şi consider că priorităţile expuse sunt cele pe care le aşteptam. Următoarele şase luni sunt decisive pentru cetăţenii europeni ca şi pentru Uniunea Europeană, sunt decisive dacă ţările noastre vor ieşi din criză în anul viitor sau, dimpotrivă, anul viitor va fi în continuare un semn mare de întrebare.
Sunt multe propuneri care se fac, programe noi, dar cred că este timpul să facem o evaluare a impactului pe care programul de redresare economică pe care Comisia Europeană l-a lansat la începutul anului, dacă are impact, ce impact are, să facem o analiză şi a bugetului Uniunii Europene pe acest an, să vedem ce activităţi nu se mai fac şi ce resurse avem posibile de disponibilizat în continuare pentru a veni cu noi măsuri.
De asemenea avem proiecte de investiţii pentru sectorul de energie aprobate deja din acea sumă de circa trei miliarde de euro şi va trebui să facem paşi concreţi în realizarea acestor proiecte. Vreau să mulţumesc preşedintelui Barroso pentru contribuţia deosebită avută la lansarea în viaţă a proiectului Nabucco.
În sfârşit, doresc să nu uitaţi angajamentul politic al Uniunii Europene pentru ca şi alte ţări să ajungă să adere la Uniunea Europeană.
Proinsias De Rossa
Domnule preşedinte, nu vom depăşi criza financiară, economică şi a locurilor de muncă, şi nici criza climatică, dacă rămânem state naţionale independente, protecţioniste. Fără Europa şi fără moneda unică suntem distruşi ca şi continent, însă nu putem continua ca o uniune, ca şi cum nu am fi fost afectaţi de altceva decât de lăcomia câtorva bancheri: disciplina bugetară nu va rezolva problema.
Sistemul este distrus şi are nevoie de o reformă în profunzime. Instituţiile financiare resping deja reglementările de care avem nevoie pentru a preveni o viitoare topire. Avem nevoie de o integrare sporită a politicilor sociale, economice, climatice şi energetice, în vederea păstrării şi creării de noi locuri de muncă, cu condiţii decente de trai şi de lucru. Avem nevoie de o propunere inovatoare la reuniunea la nivel înalt privind schimbările climatice din decembrie. Mai mult ca oricând, avem nevoie de o reconfirmare a Obiectivelor de Dezvoltare ale Mileniului şi, cel mai urgent, domnule în exerciţiu, îmi pare rău că nu aţi solicitat încetarea imediată a asediului din Fâşia Gaza sau că nu v-aţi manifestat dorinţa de a restabili pacea, împreună cu preşedintele Obama.-
În calitate de deputat irlandez, doresc să-i reamintesc acestui Parlament că ironia politică este o trăsătură foarte apreciată în Irlanda. Jonathan Swift, autorul Călătoriilor lui Gulliver, i-a propus odată guvernului britanic să rezolve problema sărăciei din Irlanda încurajându-ne să ne mâncăm copiii. Nu cred că poporul irlandez va rata şansa de a râde copios pe seama ironiei istorice a Partidului pentru Independenţa Regatului Unit, care îşi propune să vină în Irlanda pentru a promova independenţa Regatului Unit faţă de Uniunea Europeană. Va fi un spectacol de zile mari să vedem cum dl Nigel Farage, îmbrăcat în steagul Uniunii şi purtând o pălărie de spiriduş, braţ la braţ cu Gerry Adams, fostul lider al IRA, şi Joe Higgins, colegul meu de aici, solicită respingerea Tratatului de la Lisabona, fiecare arborând, asemeni unor hârciogi, un program de lucru contradictoriu. Sunt sigur că poporul irlandez va răspunde la acest circ cu aceeaşi afirmaţie cu care a răspuns la mişcarea Libertas: dispari!
(Aplauze)
Marietta Giannakou
(EL) Domnule preşedinte, programul preşedinţiei suedeze include într-adevăr toate problemele importante ale prezentului şi viitorului nostru.
Voi începe cu recesiunea. Presupun că preşedinţia suedeză va trebui să aprofundeze acest subiect. Economia socială de piaţă are nevoie de investiţii în economia reală, nu doar în produse financiare, precum cele care ne-au adus în situaţia în care ne aflăm astăzi.
Problema climei şi a dezvoltării durabile, care include şi dezvoltarea socială, precum şi problema locurilor de muncă sunt, evident, subiecte extrem de importante. Şi acestea au nevoie de investiţii reale în economie şi de un control sporit. Europa nu are nevoie de o economie de piaţă care încearcă să promoveze o abordare de tipul laisser faire - laisser passer.
Infracţiunile, problemele interne şi justiţia ne preocupă pe toţi. Crima organizată nu mai este ceea ce era odinioară şi este corelată cu terorismul şi alte forme ilegale de activitate. Aceasta necesită, prin urmare, o abordare diferenţiată.
Cred că cel mai important este să examinăm, prin comparaţie cu numărul mare de imigranţi din statele terţe, dacă politica de dezvoltare a Uniunii Europene a reuşit şi, dacă da, din ce puncte de vedere; cu alte cuvinte, avem nevoie de o evaluare reală şi trebuie să examinăm ce ar putea sau ar trebui schimbat pentru ca imigraţia ilegală să fie abordată corespunzător, aici fiind vorba de persoane, nu doar de acte politice sau administrative.
Programul preşedinţiei suedeze este într-adevăr foarte ambiţios, în special în ceea ce priveşte, printre altele, dialogul transatlantic. Totuşi, şi în această privinţă trebuie să vedem dacă este bine ca Uniunea Europeană să se preocupe doar de dezvoltare, iar Statele Unite doar de securitate.
Ivari Padar
(ET) Doamnelor şi domnilor, în calitate de reprezentant al Estoniei, unul dintre vecinii Suediei, cu care comunică prin intermediul Mării Baltice, aş dori să atrag atenţia asupra uneia dintre priorităţile preşedinţiei, şi anume asupra Strategiei privind regiunea Mării Baltice. Strategia care a fost iniţiată cu participarea activă a colegului meu social-democrat din parlamentul anterior, Toomas Hendrik Ilves, în prezent le Estoniei, este foarte importantă pentru întreaga Europă şi doresc să-i mulţumesc preşedinţiei pentru că a transformat-o într-o prioritate.
Acesta este un exemplu bun al felului în care iniţiativele propuse de deputaţi europeni pot ajunge la rezultate concrete. Doresc să solicit preşedinţiei suedeze să pună în aplicare Strategia privind regiunea Mării Baltice, care are acum o şansă nemaiîntâlnită. Pentru a face acest lucru, trebuie ca bugetul UE să asigure finanţare pentru linia de buget care în prezent este goală. Sper că această strategie va fi adoptată în cadrul Consiliului European în timpul preşedinţiei suedeze. Există alte două domenii importante pentru mine: în calitate de fost ministru de finanţe, consider că abordarea crizei economice şi aplicarea transparenţei în sectorul financiar prezintă o importanţă deosebită... (discursul a fost întrerupt)
Arturs Krišjānis Kariņš
(LV) Domnule Preşedinte, domnule Barroso, domnule Reinfeldt, în primul rând doresc să felicit guvernul suedez pentru obiectivele prevăzute pentru acest mandat. Momentul de faţă este unul dificil pentru Europa; ne aflăm într-o perioadă plină de provocări. Dintre numeroasele priorităţi pe care Suedia şi le-a stabilit pentru acest mandat, doresc să atrag atenţia asupra strategiei Uniunii Europene pentru regiunea Mării Baltice şi în special asupra prevederilor acestei strategii referitoare la securitatea pieţei energiei. Securitatea comună pentru piaţa europeană a energiei nu va fi posibilă atât timp cât în Europa există pieţe de energie electrică şi gaze, divizate şi izolate. Din raţiuni istorice, această problemă este deosebit de pregnantă în regiunea Mării Baltice. Pentru a rezolva această problemă şi pentru a reduce riscurile aferente aprovizionării cu energie, Uniunea Europeană are nevoie de o politică energetică comună. La baza unei astfel de politici nu trebuie să stea doar eficienţa energetică şi resursele regenerabile, ci şi crearea unei pieţe comune a energiei electrice şi a gazelor, cu interconexiuni operaţionale. Strategia Uniunii Europene pentru regiunea Mării Baltice reprezintă un pas în direcţia cea bună. Scopul acesteia este de a conecta treptat pieţele de energie din regiune, depăşind deficienţele interconexiunilor şi creând mecanisme propice pentru o piaţă comună. Ocupaţia sovietică în regiunea Mării Baltice a condus la existenţa unei pieţe divizate şi parţial izolate, ceea ce creşte pericolele în aprovizionarea cu energie. Provocarea noastră pentru viitor este să schimbăm această situaţie şi, astfel, să ne sporim securitatea energetică. Îi doresc preşedinţiei suedeze mult succes, pentru a putea aborda cu hotărâre acest obiectiv important. Vă mulţumesc pentru atenţie.
Åsa Westlund
(SV) Domnule Preşedinte, domnule prim-ministru, dacă dorim să ajungem la un acord internaţional corect privind climatul trebuie să ascultăm şi părerea celorlalte state. Dacă facem acest lucru vom realiza că, în primul rând, Uniunea Europeană şi alte state trebuie să-şi asume o responsabilitate sporită pentru reducerea emisiilor la nivel intern şi, în al doilea rând, că UE şi alte state industrializate trebuie să precizeze concret cum anume vom contribui din punct de vedere economic la activităţile climatice ale statelor mai sărace.
Faptul că până acum guvernul suedez s-a opus acestor acţiuni a subminat, din păcate, şansele de a se ajunge la un acord favorabil la Copenhaga. Şi Consiliul de Miniştri trebuie să înţeleagă acest lucru, motiv pentru care voi adresa două întrebări. Este pregătită preşedinţia suedeză să contribuie la un acord internaţional corect privind climatul, contribuind la reducerea volumului de emisii la nivel european prin măsuri naţionale? Când intenţionează să prezinte propuneri specifice de finanţare a activităţilor climatice din statele sărace?
Tunne Kelam
Domnule Preşedinte, doresc să felicit preşedinţia suedeză pentru şansa istorică pe care o are, aceea de a conduce Uniunea Europeană spre punerea în aplicare a Tratatului de la Lisabona.
Doresc să subliniez trei aspecte. În primul rând, este foarte important ca noua Comisie să-şi înceapă activitatea cât mai curând posibil. Incertitudinea instituţională nu poate fi folosită drept pretext pentru a întârzia constituirea noii Comisii. Aceste argumente sunt de-a dreptul ipocrite. Pentru a ieşi din criza economică şi pentru a crea noi locuri de muncă, avem nevoie mai mult ca oricând de o Comisie puternică, independentă şi inovatoare.
În al doilea rând, doresc să felicit preşedinţia suedeză pentru că a luat iniţiativa în legătură cu punerea în aplicare a Strategiei privind regiunea Mării Baltice, strategie iniţiată de Parlamentul European. Linia bugetară specială pentru această strategie este, însă, încă goală. Nu ne putem aştepta la o modificare pozitivă a situaţiei mediului înconjurător în regiunea Mării Baltice dacă ne bazăm doar pe proiecte ad-hoc. Avem nevoie şi de un sprijin coordonat din partea bugetului UE.
În al treilea rând, programul Stockholm este important pentru Estonia. Ar trebui prevăzut şi un program privind utilizarea tehnologiilor informaţionale moderne. Mă întreb dacă înfiinţarea unei agenţii de gestionare operaţională a sistemelor informaţionale de mare anvergură în domeniul libertăţii, securităţii şi justiţiei ar putea contribui la punerea în aplicare a acestei strategii.-
Alf Svensson
(SV) Domnule Preşedinte, felicitări pentru numirea în funcţie. Doresc să îi mulţumesc lui Fredrik Reinfeldt pentru revizuirea şi raportul extraordinare prezentate. Cu toţii ne aşteptăm ca la Copenhaga să se înregistreze mari realizări, deşi trebuie subliniat faptul că acesta va fi un eveniment internaţional. Aşteptările sunt ridicate, însă nu cred că va fi sfârşitul lumii dacă nu toate grupurile vor fi mulţumite de rezultat.
Desigur, s-a ridicat problema crizei economice. Marile grupări, marile companii sunt întotdeauna în atenţia publicului. Doresc să menţionez că nu trebuie uitaţi nici micii subantreprenori loiali, atunci când se discută probleme financiare. De asemenea, doresc să subliniez valorile specifice ale Strategiei privind regiunea Mării Baltice. Cred că această strategie poate contribui la creşterea legitimităţii întregii Uniuni Europene. Cea mai extinsă mare interioară a Uniunii Europene poate şi trebuie să fie salvată. Strategia privind regiunea Mării Baltice poate contribui la urmărirea infracţionalităţii şi a traficului. Acesta este un alt aspect important privind mediul înconjurător care am putea spune că necesită propria sa conferinţă de la Copenhaga.
Mă bucur că au fost incluse pe ordinea de zi lucrările privind problema frontierei între Croaţia şi Slovenia şi că se rezolvă şi problema Ciprului. Cu toţii aşteptăm să vedem acest lucru. Cred că vom vedea, pe parcurs, cum Uniunea Europeană se va extinde înspre nord, pentru a include Islanda şi, probabil, şi Norvegia într-un viitor nu foarte îndepărtat.
Acum câteva zile, în Africa, preşedintele Barack Obama a susţinut un discurs extraordinar despre acest continent. Am motive pentru a sublinia că Suedia poate fi mândră de activitatea sa şi sper că şi în viitor vom putea menţine la cote înalte stindardul solidarităţii.
Ivo Belet
(NL) Cred că proiectul european se află la o răscruce de drumuri. Tratatul de la Lisabona, conferinţa privind climatul de la Copenhaga şi o abordare energică a crizei financiare şi economice reprezintă trei aspecte importante pe care trebuie să le abordaţi în următoarele şase luni şi, dacă le vom rezolva cu succes, Europa va putea face un mare pas înainte.
Ştiţi fără îndoială că marea majoritate a deputaţilor europeni sunt gata să vă susţină în acest sens şi doresc să vă recomand să nu aplecaţi urechea la critici. Nu lăsaţi ca acestea să vă distragă de la misiunea, de la scopul dumneavoastră. Cred că trebuie să ne concentrăm asupra aspectelor esenţiale.
Domnule prim-ministru Reinfeldt, permiteţi-mi să evidenţiez un singur aspect. Este crucial să ne concentrăm asupra uneia dintre principalele priorităţi, şi anume asupra unui plan agresiv pentru viitorul industriei automobilelor în Uniunea Europeană. Din punctul meu de vedere, nu am avut un asemenea plan până acum sau cel puţin am avut unul destul de deficitar şi cred că sunteţi de acord cu noi în această privinţă. Cu siguranţă, nu este prea târziu. Planul de salvare a uzinelor Opel este în plină desfăşurare, iar întreaga planetă, inclusiv Europa, nu a scăpat de demonii protecţionismului. Aceştia ne pândesc neîncetat, iar Suedia este la fel de afectată ca şi Belgia, ca şi Franţa, Germania şi Slovacia. Ne aflăm cu toţii de aceeaşi parte a baricadei.
Trebuie să soluţionăm această problemă în spiritul solidarităţii, printr-o abordare mai degrabă coordonată, decât una de genul "fiecare pentru el”, fără a ne ataca reciproc. Domnule Preşedinte, cred că aveţi şansa unică de a colabora cu le Comisiei - lucru care transmite, de asemenea, un mesaj clar Comisiei - pentru a întocmi un plan comun, domnule Barroso, un plan comun pentru viitorul fabricilor noastre de maşini, un plan care le poate conduce spre secolul XXI.
Credem că actualele fabrici de maşini din Europa pot produce o maşină ecologică şi eficientă din punct de vedere energetic şi contăm, domnule Barroso, domnule Reinfeldt, pe susţinerea dumneavoastră.
Csaba Sógor
(HU) Din punctul nostru de vedere, Suedia este sinonimă cu Europa. Această ţară este căminul prosperităţii, securităţii şi libertăţii, iar aici aspectele legate de libertăţile şi drepturile omului sunt la fel de importante ca preocupările climatice şi economice. Parlamentul unui stat membru UE a adoptat la 30 iunie 2009 o lege privind limba care prevede că dacă o persoană, chiar şi dumneavoastră, nu desemnează capitala statului respectiv cu numele său în limba oficială a ţării în cauză, Bratislava, ci îi foloseşte numele german, Presburg, sau numele maghiar, Pozsony, poate plăti o amendă de 5 000 de euro. Expunerea de motive aferentă legii respective menţionează că, în anumite cazuri, protecţia limbii naţionale este mai importantă ca libera exprimare şi dreptul la viaţa privată. O Uniune Europeană care adoptă o astfel de lege nu mai este o Europă a libertăţii. Solicit preşedinţiei suedeze să facă tot posibilul pentru ca această lege să fie abrogată şi să nu fie semnată de preşedintele slovac.
Kinga Göncz
(HU) Doresc să vă atrag atenţia asupra a două dintre priorităţile preşedinţiei suedeze, a căror prezenţă pe această listă mi-a făcut mare plăcere. Prima dintre aceste priorităţi este opoziţia inechivocă faţă de discriminare, rasism, antisemitism, xenofobie şi homofobie. Cred că importanţa acestui aspect este subliniată de faptul că am văzut cât de evidentă a fost susţinerea pentru extrema dreaptă într-o serie de ţări europene, în timpul alegerilor pentru Parlamentul European. Fiecare dintre noi, inclusiv Parlamentul şi actuala preşedinţie, avem, deci, obligaţia de a ne asigura că cei mai vulnerabili nu vor ajunge într-o situaţie precară. În special, trebuie să facem tot posibilul pentru a ne asigura că nu există cooperare între partidele ce se declară democrate şi partidele extremiste. Un exemplu foarte bun în acest sens este legea slovacă privind limba, deja menţionată astăzi în mai multe rânduri, care este una profund discriminatorie, după cum s-a şi arătat. Cea de-a doua prioritate pe care o salut o reprezintă seria de măsuri europene care urmează să fie adoptate şi al căror scop este integrarea comunităţilor rome.
Mirosław Piotrowski
(PL) Domnule Preşedinte, continuarea extinderii Uniunii Europene şi viitorul Tratatului de la Lisabona se numără printre obiectivele preşedinţiei suedeze. Tribunalul constituţional din Germania a hotărât recent că Tratatul de la Lisabona se poate accepta doar cu condiţia protejării prevalenţei Bundestag-ului şi a Bundesrat-ului, ceea ce aduce în discuţie ideea federalismului european. Prin urmare, Tratatul de la Lisabona s-a dovedit a fi un monstru juridic, lucru observat nu doar de germani, ci şi de irlandezi, în cadrul unui referendum, precum şi de preşedinţii Republicii Cehe şi Poloniei. În acest context, preşedinţia suedeză trebuie să iniţieze o dezbatere la nivel european privind rolul parlamentelor naţionale ale celor 27 de state membre şi trebuie să dezvolte un nou model de cooperare între naţiunile europene suverane.
Să sperăm, prin urmare, că preşedinţia suedeză, căreia îi doresc mult succes, îşi va asculta cu mai multă atenţie cetăţenii.
Simon Busuttil
(MT) Doresc să-i mulţumesc prim-ministrului Reinfeldt pentru că va rămâne cu noi până la finalul acestei discuţii. Dorim ca preşedinţia să pună în aplicare trei priorităţi importante. Prima este programul de la Stockholm privind justiţia, libertatea şi securitatea. Trebuie să ne asigurăm că se va ajunge cât mai curând posibil la un acord în legătură cu acest program. Cea de-a doua prioritate este punerea în aplicare a Pactului privind imigraţia şi azilul. Domnule prim-ministru, sperăm că veţi pune în aplicare pactul convenit anul trecut. În al treilea rând, luna trecută, la reuniunea Consiliului European, s-a ajuns la un acord asupra proiectului pilot privind partajarea sarcinilor în domeniul imigrării. Domnule prim-ministru, aveţi multe de făcut, iar noi, împreună cu Preşedintele, vă vom urmări îndeaproape pentru a ne asigura că vă veţi îndeplini sarcinile.
Ana Gomes
(PT) Începând cu Dag Hammarskjöld, Suedia s-a remarcat ca membru al Organizaţiei Naţiunilor Unite. Prin urmare, acest stat ştie că în lipsa unor organisme universal recunoscute ca fiind legitime şi reprezentative nu ar exista forţele politice care să încheie al doilea Protocol de la Kyoto, Runda Doha sau Obiectivele de Dezvoltare ale Mileniului, sau care să reglementeze economia globală şi, evident, care să apere drepturile omului.
Este regretabil faptul că preşedinţia suedeză se resemnează la cadrul neoficial şi controversat al G20. Este tragic faptul că UE, această locomotivă a lumii potrivit domnului Barroso care, la rândul său, l-a citat pe Secretarul General al ONU, nu dă dovadă de spirit conducător şi de viziune strategică în acest domeniu, într-un moment în care preşedintele Obama îşi declară angajamentul faţă de guvernarea globală. În schimb, la rândul nostru, tocmai am auzit că Papa a insistat că trebuie urgent reorganizate Consiliul de Securitate al ONU şi instituţiile înfiinţate în urma conferinţei de la Bretton Woods.
Domnule Preşedinte, de ce refuză preşedinţia suedeză să facă presiuni în direcţia reformei Consiliului de Securitate al ONU, solicitând ca Uniunea Europeană să participe la negocieri, o dată cu intrarea în vigoare a Tratatului de la Lisabona?
Pat the Cope Gallagher
(GA) Domnule Preşedinte, referendumul asupra Tratatului de la Lisabona, care se va avea loc la 2 octombrie în Irlanda, va fi unul dintre cele mai importante evenimente din timpul preşedinţiei suedeze.
Irlanda a primit garanţii legale în mai multe domenii, ceea ce reduce preocupările pe care poporul irlandez le avea la referendumul de anul trecut. Acum, aceia dintre noi care cred că un vot în favoarea tratatului va fi în avantajul Irlandei trebuie să muncească pentru a promova acest nou acord în ţara mea.
Dacă Tratatul de la Lisabona este acceptat - şi sper că referendumul va înregistra un vot favorabil - statele membre vor putea numi un membru al Comisiei. Cei care se declară în favoarea tratatului nu-şi pot permite să rămână inactivi. Trebuie să facem tot posibilul pentru a asigura succesul acestuia.
(Preşedintele l-a întrerupt pe vorbitor)
Jacek Protasiewicz
(PL) Domnule Preşedinte, doresc să-i mulţumesc domnului prim-ministru Reinfeldt pentru că a inclus printre priorităţile sale necesitatea dezvoltării cooperării cu vecinii din est. De asemenea, doresc să-i mulţumesc pentru implicarea Suediei în dezvoltarea Parteneriatului estic.
În acest context, doresc să arăt că în următoarele şase luni Uniunea Europeană şi Suedia, ca stat care deţine preşedinţia, vor trebui să se confrunte cu probleme legate de nerespectarea drepturilor omului în Belarus. Acum şase luni, trei antreprenori, domnii Avtukhowich, Leonov şi Osipienko, au fost arestaţi şi nu au putut beneficia de un verdict corect. Din 12 tineri activişti care au participat la o demonstraţie în ianuarie 2008, 11 au primit pedepse privative de libertate, iar acum câteva zile unul a fost condamnat la un an de închisoare. Domnule prim-ministru, vă rog ca în următoarele şase luni să acordaţi atenţie problemei încălcării drepturilor omului în Belarus.
Fredrik Reinfeldt
le în exerciţiu al Consiliului. - (SV) Domnule Preşedinte, sper să pot restitui o parte din timpul împrumutat mai devreme.
(Preşedintele l-a întrerupt scurt pe vorbitor)
Ştiu că aşteptaţi un vot. Vă mulţumesc pentru că aţi reprezentat foarte bine grupurile politice din care faceţi parte. Am luat act de aşteptările pe care le aveţi de la preşedinţia suedeză, dorinţa dumneavoastră ca noi să fim o forţă motrice în negocierile privind schimbările climatice şi să luăm măsuri în vederea combaterii crizei financiare şi a recesiunii economice. Aţi remarcat Strategia privind regiunea Mării Baltice, programul de la Stockholm, eforturile noastre continue în vederea extinderii Uniunii şi doresc să vă mulţumesc tuturor pentru sprijinul acordat.
Ştiu că tranziţia către Tratatul de la Lisabona înseamnă că ne vom întâlni din nou şi că vom colabora în numeroase ocazii în această toamnă. Câţiva miniştri din cabinetul meu mă însoţesc astăzi aici. Am reţinut şi v-am urmărit cu atenţie întrebările şi opiniile. Sper că vom colabora îndeaproape şi sper să vă văd din nou la toamnă.
Preşedintele
Şi noi sperăm că vom păstra în permanenţă legătura cu preşedinţia. Acest lucru este foarte important pentru Parlamentul European. La acest început de mandat trebuie să facem multe lucruri, iar acesta este un punct de plecare foarte bun: preşedinţia suedeză. Vă mulţumesc foarte mult, domnule prim-ministru.
De asemenea, doresc să-i mulţumesc lui Comisiei Europene.
(Aplauze)
Dezbaterea a fost închisă.
Declaraţii scrise (articolul 149 din Regulamentul de procedură)
Bairbre de Brún  
Salut propunerea preşedinţiei suedeze de a ne îndrepta atenţia asupra diverselor politici, iar nu asupra întrebărilor constituţionale, în timpul mandatului.
Cu toate acestea, Consiliul a decis să ignore dorinţa democratic exprimată a poporului irlandez şi a hotărât să forţeze adoptarea Tratatului de la Lisabona.
Din păcate, cadrul politic avut în vedere este acelaşi program eşuat, al dereglementării şi liberalizării. Acesta nu este răspunsul corect la criza economică. Dimpotrivă, acum se continuă politicile care au provocat criza, aceleaşi politici susţinute cu fermitate în Tratatul de la Lisabona.
Ni se spune că avem nevoie de Tratatul de la Lisabona pentru că elaborarea lui a durat ani de zile. Dar Tratatul de la Lisabona a fost întocmit şi convenit înaintea crizei economice şi se bazează pe politicile care au contribuit la declanşarea crizei. Ar fi dezastruoasă adoptarea acestor politici învechite, pentru că acest lucru nu ar face altceva decât să agraveze criza.
Avem nevoie de politici noi pentru o nouă eră. Avem nevoie de un nou tratat pentru o nouă eră.
În ceea ce priveşte schimbările climatice, este important ca preşedinţia suedeză să facă tot posibilul pentru a ajunge la un acord solid la Copenhaga.
Diane Dodds  
în scris. - Actuala preşedinţie suedeză se confruntă cu numeroase provocări, însă cea mai mare este necesitatea de a asigura respectul UE pentru suveranitatea statelor membre, respectul UE pentru drepturile democratice ale popoarelor europene.
Preocupările şi interesele popoarelor noastre sunt ignorate mult prea des, în goana către adoptarea programului de lucru federalist exemplificat în Tratatul de la Lisabona.
În ceea ce priveşte schimbările care ne aşteaptă, în perioada acestei preşedinţii trebuie să ne pregătim pentru reforma politicii agricole comune în 2013. Pe parcursul acestor discuţii şi în cadrul dezbaterii privind reforma politicii în domeniul pescuitului trebuie să ascultăm opiniile exprimate de cetăţenii din zonele care depind profund de agricultură, precum Irlanda de Nord.
Avem obligaţia de a ne ajuta şi proteja alegătorii în aceste momente de criză financiară. UE nu trebuie să obstrucţioneze creşterea şi stabilitatea economică.
Ilda Figueiredo  
în scris. - (PT) Programul antisocial al preşedinţiei suedeze a Consiliului Uniunii Europene reprezintă un pas periculos către expansiunea politicilor neoliberale. Acesta arată că liderii capitalismului din Uniunea Europeană urmăresc în mod necontenit astfel de politici, în ciuda tuturor dovezilor, uitând că acestea au stat la baza crizei economice şi sociale.
Deşi în prezentarea programului său, preşedinţia suedeză s-a referit la cetăţeni şi la problema şomajului, aceasta nu a menţionat nicio măsură în vederea schimbării politicilor existente, care au provocat aceste probleme. Dimpotrivă. Aceasta a accentuat în special politica liberei concurenţe în foarte multe domenii, inclusiv în sectorul serviciilor şi al comerţului exterior. A pariat totul pe redresarea pieţelor financiare, pe reluarea paradigmelor Pactului de stabilitate şi pe apărarea neoliberalismului, ceea ce va conduce cu siguranţă la noi atacuri asupra drepturilor sociale şi de muncă.
De asemenea, nu a uitat să insiste asupra unui nou referendum în Irlanda privind proiectul Tratatului de la Lisabona, deja programat pentru 2 octombrie, şi a contribuit la şantajarea poporului irlandez, cu scopul de ne îndrepta mai repede spre distrugerea serviciilor publice şi reducerea drepturilor sociale, inclusiv în ceea ce priveşte securitatea socială, sănătatea, apa, protecţia socială şi drepturile lucrătorilor. Nu este greu de prevăzut că va prezenta noi propuneri de directive, care vor încerca să adopte aceleaşi direcţii ca şi propunerile ce au fost respinse în mandatul anterior.
Lívia Járóka  
Salut noua preşedinţie şi doresc să-mi exprim speranţa că, în calitate de membru al troicii Consiliului, Suedia va continua lucrările iniţiate de preşedinţiile cehă şi franceză în direcţia integrării sociale a romilor. Au existat mulţi factori care au obstrucţionat activitatea preşedinţiei precedente, însă situaţia generală a romilor este, totuşi, una favorabilă. De fapt, platforma romă a desfăşurat prima reuniune în luna aprilie, la Praga, iar Consiliul European şi-a accentuat în iunie obiectivele generale în ceea ce priveşte asigurarea de şanse egale pentru romi, solicitând Comisiei şi statelor membre să combată sărăcia şi excluziunea socială de care suferă aceştia.
În acelaşi document, Consiliul a adoptat principiile comune de bază stabilite la Praga, pentru asigurarea integrării sociale a romilor, solicitând factorilor de decizie politică să ia în considerare aceste principii şi să le respecte. Pe baza rezultatelor obţinute de troică până acum, sper că preşedinţia suedeză va acorda o atenţie sporită problemelor legate de romi. De exemplu, sper că viitoarea conferinţă privind piaţa forţei de muncă care favorizează incluziunea, care va avea loc în luna octombrie, precum şi reuniunea la nivel înalt privind egalitatea de şanse, ce va avea loc în luna noiembrie, vor considera problema celei mai mari minorităţi din Europa drept prioritate principală. Într-adevăr, din punct de vedere al populaţiei, această minoritate este mult mai numeroasă decât populaţia din regiunea Mării Baltice, regiune considerată prioritară de preşedinţie. Sper, de asemenea, că preşedinţia suedeză va depăşi abordările teoretice deja adoptate şi problemele organizatorice asupra cărora s-a luat o hotărâre şi va începe să ia măsuri specifice, punând în aplicare aceste cadre în mod efectiv.
Marian-Jean Marinescu  
în scris. - Programul Stockholm, prioritar pentru preşedinţia suedeză, trebuie să servească drept suport atât pentru consolidarea spaţiului de libertate, securitate şi justiţie, cât şi pentru activitatea economică din această perioadă de criză, mai ales în contextul posibilităţii intrării în vigoare a Tratatului de la Lisabona.
Reuşita Programului Stockholm va însemna deschiderea Europei către cetăţeni şi se va traduce printr-o aplicare a dreptului de liberă circulaţie pentru toţi cetăţenii europeni şi printr-o generalizare a aplicării principiului de recunoaştere reciprocă in domeniul civil şi penal la nivelul Uniunii.
Preşedinţia suedeză trebuie să continue eforturile preşedinţiei franceze şi cehe, care aveau ca priorităţi accesul deplin al tuturor lucrătorilor din UE pe piaţa comunitară a muncii, libertate care caracterizează cel mai bine cetăţenia europeană.
Pentru aceasta, statele membre trebuie să participe activ şi concret la abolirea frontierelor virtuale din interiorul UE, care prejudiciază libera circulaţie a cetăţenilor, aceştia confruntându-se cu dificultăţi de natură administrativă şi juridică când trăiesc şi lucrează într-un alt stat membru.
Libertatea de circulaţie trebuie să fie efectivă pentru toţi cetăţenii UE, mai ales în perioada crizei economice, care evidenţiază necesitatea de a promova mobilitatea nerestricţionată a forţei de muncă, mobilitate care se autoreglementează, asigură flexibilitate, reduce munca nedeclarată şi rata naturală a şomajului.
Silvia-Adriana Ţicău  
în scris. - UE se confrunta astazi cu provocari imense: criza economica si financiara, cresterea alarmanta a somajului si schimbarile climatice. Astazi in UE, rata somajului este de 8,9%, iar atat 19% din tinerii sub 16 ani cat si 19% din batrani sunt supusi riscului saraciei. Oameniii isi pierd locurile de munca, multe intreprinderi dau faliment, iar bugetele nationale inregistreaza deficite importante. Presedintia suedeza a UE are o enorma responsabilitate fata de cetatenii sai: sa le readuca speranta intr-un trai decent si, printr-un efort comun, sa puna bazele relansarii economice. Cresterea eficientei energetice, utilizarea energiei din surse regenarabile precum si cresterea securitatii energetice a UE fac parte dintre prioritatile presedintiei suedeze. Sper ca presedintia suedeza a UE sa marcheze inceputul unei perioade de prosperitate, care sa asigure o perioada de crestere economica pentru urmatorii 40-50 de ani. Consider ca, mai ales in aceasta perioada trebuie sa investim in educatie, in cercetare, in eficienta energetica si mai ales in oameni. Suedia este recunoscuta pentru politicile sale sociale si pentru nivelul de trai ridicat. De aceea, alaturi de colegii mei din Parlamentul European si de toti cetatenii europeni, va urez succes si speram ca aceasta perioada sa reprezinte puntea catre un nou viitor.
Georgios Toussas  
în scris. - (EL) Priorităţile preşedinţiei suedeze marchează o evoluţie a atacului UE îndreptat împotriva mişcărilor locale. Obiectivul acestui atac este de a proteja profitabilitatea capitalului cu rol de unificare a sistemului monedei unice, aruncând povara recesiunii capitaliste asupra clasei muncitoare şi a maselor protestatare. Preşedinţia suedeză încearcă să accelereze restructurările capitaliste, în cadrul Strategiei de la Lisabona. În centrul acestui atac îndreptat împotriva clasei muncitoare se află reducerile salariale şi de pensii, distrugerea completă a relaţiilor de muncă, a drepturilor muncitorilor şi a sistemelor de protecţie şi asigurări sociale, precum şi o comercializare tot mai ridicată a sănătăţii şi educaţiei.
Se aduce în discuţie problema economiei ecologice, astfel încât, sub pretextul combaterii schimbărilor climatice, să se poată deschide noi sectoare profitabile de activitate.
În numele combaterii terorismului şi a crimei organizate, programul de la Stockholm vizează consolidarea sistemului politic burghez, astfel încât să se poată respinge reacţiile la nivel local şi să se ia măsuri represive împotriva imigranţilor.
Strategia privind regiunea Mării Baltice a creat condiţii propice pentru creşterea agresivităţii monopolurilor ce au drept scop unificarea sistemului monedei unice în statele aflate la frontierele estice ale Uniunii, care încearcă să-şi consolideze poziţia în concurenţa imperialistă.
Folosind aşa-zisele garanţii drept praf în ochi şi mijloc coercitiv, aceştia încearcă să obţină voturile irlandeze, pentru a putea pune în aplicare Tratatul de la Lisabona, îndreptat împotriva mişcărilor protestatare locale.
