Rezultatele summitului G20 (dezbatere) 
Președinte
Următorul punct pe ordinea de zi îl reprezintă declarațiile Consiliului și Comisiei privind rezultatele summitului G20.
Olivier Chastel
președinte în exercițiu al Consiliului. - (FR) Domnule președinte, stimați deputați, președinția Consiliului și cea a Parlamentului European au avut deja ocazia de a discuta pe tema summitului G20 la 20 octombrie 2010; la vremea aceea, era în ajunul reuniunii ministeriale a G20 și așteptam să vedem cum vor evolua lucrurile la Seoul.
Ca europeni, eram bine pregătiți pentru aceste reuniuni, atât la nivel ministerial, cât și la nivelul șefilor de stat și de guvern. Am înțeles că lipsa coeziunii între europeni ne va duce repede la pierderea credibilității Uniunii Europene pe scena internațională. Trebuie spus că summitul de la Seoul a primit reacții amestecate din întreaga lume. În ceea ce mă privește, consider că ar trebuie să rămânem optimiști în ciuda tuturor, chiar dacă rezultatele nu au fost atât de impresionante pe cât ne-am fi așteptat.
Înainte de summitul de la Seoul, eram convinși că testul cel mai dur și mai important avea să fie menținerea avântului. Nu ar trebui să comitem greșeala de a crede că nu mai avem nevoie de cooperare globală, scuzându-ne că nu mai suntem în situația critică în care eram în urmă cu 18 luni sau chiar cu șase luni. Încă suntem convinși că liderii politici sunt responsabili de luarea deciziilor. Sunt, și de fapt aceasta este esența politicii. Cu toate acestea, cred că ei mai au o responsabilitate, și mai importantă: să se asigure că deciziile nu rămân pe hârtie, ci să obțină rezultate concrete și să fie aplicate pe deplin.
Summitul de la Seul a arătat că adevărata provocare pentru G20 și, prin urmare pentru noi toți este să înțelegem cum am putea continua și accelera de fapt punerea în aplicare. Trebuie să transformăm bunele intenții în rezultate practice și toate acestea sunt importante pentru cel puțin două motive. În primul rând, piețele nu se mulțumesc doar cu declarații. Ele urmăresc evoluțiile care au aloc la două zile, la zece zile și la treizeci de zile după summit, după ce mass-media a plecat acasă. Situația economiei europene trebuie înțeleasă ca întreg; nu este doar rezultatul progresului înregistrat în timpul summitului de două zile. Progresul către care tindem poate fi obținut numai prin muncă continuă, zilnică, și, în calitate de deputați în Parlamentul European, știți acest lucru mai bine decât oricine.
Al doilea motiv este la fel de important ca primul și vă privește pe voi toți în mod direct. Cred că Parlamentul și parlamentele naționale pot îndeplini sarcina controlării, dar și a oferirii de stimulente politice pentru agenda economică europeană și internațională, asigurându-se că, între un summit și următorul, are loc o punere în aplicare adecvată și că G20 devine din ce în ce mai mult mai curând un proces decât o simplă serie de reuniuni.
În ceea ce privește substanța, contribuția Uniunii la creșterea puternică, de durată, echilibrată este clară acum și se bazează pe un anumit număr de principii: planuri de consolidare fiscală care vizează creșterea durabilă, diferențiată; strategia Europa 2020 pentru reformele structurale necesare pentru susținerea creării de locuri de muncă în mod special; programul de reforme ale sectorului financiar și, în cele din urmă, consolidarea guvernanței europene în UE. Aș adăuga că Uniunea este foarte interesată de procesul de evaluare inter pares în contextul G20. Ca europeni, suntem obișnuiți cu acest lucru și știm cât de util poate fi acest tip de exercițiu. În mod clar, fiecare trebuie să facă eforturi și să dea dovadă de o voință neobosită de a contribui la acțiunea pentru creștere.
Încă o dată, și în spiritul comentariilor mele anterioare, aș vrea să spun că lupta împotriva protecționismului nu poate fi câștigată fără eforturi, ci numai prin menținerea nivelului necesar de alertă globală în fiecare zi.
În altă ordine de idei, aș dori să evidențiez trei evenimente din ultima lună. Primul este reforma Fondului Monetar Internațional (FMI), având în vedere că UE a arătat clar că este pregătită să își aducă contribuția la asigurarea faptului că FMI poate reprezenta mai bine noua realitate economică internațională și, prin urmare, economiile emergente își pot face auzită vocea și pot juca un rol mai proeminent. Am convenit să ne reducem prezența în comitetul executiv al FMI și am făcut concesii deosebite în ceea ce privește acțiunile. Cred că am păstrat ce ne era mai drag și că întreaga comunitate internațională a avut de câștigat.
Al doilea eveniment vizează acordul Basel III. Cred că, în ceea ce privește cerințele de capital pe care băncile trebuie să le îndeplinească, ne îndreptăm în direcția corectă și este, desigur, vital ca toate statele membre interesate să-și mențină angajamentul de a pune în aplicare Basel III. Evident, această chestiune a punerii în aplicare va rămâne pe agenda politică atât a UE, cât și a G20.
Având în vedere ce s-a întâmplat în ultimele săptămâni în ceea ce privește așa-numitul război al valutelor, cred că Uniunea Europeană s-a achitat bine de sarcină și a reușit să apere o poziție echilibrată, care înseamnă faptul că ratele de schimb ar trebui să reflecte elementele de bază ale economiei și că nu suntem nevoiți să apelăm la o devalorizare competitivă.
În cele din urmă, după Seul, Franța și-a asumat responsabilitatea pentru președinția G20 și cred că aceasta este o ocazie unică pentru europeni și Uniunea Europeană. Va fi foarte important să colaborăm într-un mod coordonat pentru a asigura faptul că, în următorii ani - și privind în perspectiva summitului G20 de la Cannes din noiembrie 2011 și dincolo de acesta - G20 se va ridica la înălțimea așteptărilor pe care le-a creat.
Adevărata provocare cu care ne confruntăm este să demonstrăm că un forum creat pentru a aborda criza este capabil, de asemenea, să asigure contribuția și stimulentele necesare îndeplinirii obiectivelor pe termen mediu, precum o creștere mai puternică, mai susținută și mai echilibrată, reguli clare, echitabile, pentru piața financiară internațională și organizații internaționale care să fie mai reprezentative pentru lumea de azi și mai capabile să ajute guvernele naționale și instituțiile europene să facă față globalizării. Domnule președinte, cred că depinde de G20 să demonstreze în anii următori că procesul de globalizare nu este numai economic, ci și, de fapt, în primul rând politic.
José Manuel Barroso
președinte al Comisiei. - Domnule președinte, înainte de summitul de la Seul de luna aceasta, am auzit exprimată preocuparea că, de îndată ce presiunea crizei care a unit țările G20 va începe să scadă, G20 nu va mai reuși să-și îndeplinească rolul de forum principal al coordonării economice globale. După summitul de la Seul de luna aceasta, vă pot asigura că scenariul negativ nu s-a confirmat. Am văzut cum G20 a trecut de la modul criză la o abordare mai stabilă a guvernanței globale.
În ciuda subiectelor de discuție dificile și a faptului că, în alte câteva chestiuni, precum impozitarea sectorului financiar, nu s-a ajuns la un acord, G20 a transmis din nou un mesaj important de determinare globală; acesta a înregistrat un progres real și constant în ceea ce privește abordarea provocărilor economice globale. Știu că rezultatele au fost primite cu un oarecare scepticism, pentru că nu a existat o rubrică de știri senzaționale, de ultimă oră, perfect sincronizată pentru jurnalul de seară. Dar ce nu înțeleg scepticii este că procesul G20 însuși este o veste spectaculoasă; nu este ca procesul nostru european mai integrat, în care toți cei din jurul mesei au o cultură comună a negocierilor și compromisului.
Pe lângă Uniunea Europeană și unele din statele sale membre, G20 include țări la fel de diversificare precum SUA și China, Rusia, Brazilia și Japonia, Argentina, Arabia Saudită, Coreea, Africa de Sud. Însuși faptul că aceste țări s-au angajat într-un proces comun de abordare a dezechilibrelor globale și de adoptare în comun a unor hotărâri, de exemplu cu privire la reglementarea financiară, ar trebui recunoscut pentru ceea ce este: un progres enorm care pur și simplu nu ar fi fost posibil acum câțiva ani, iar summitul de la Seul a fost un pas înainte important în acest proces și în lansarea noii agende, nu un eveniment spectaculos care are loc o singură dată.
Așa că, da, a fost un succes, și cred că Uniunea Europeană, reprezentată de mine însumi și de președintele Consiliului European, poate fi mulțumită de concluziile summitului. De fapt, am avut o contribuție foarte importantă și la nivelul ministerelor finanțelor, unde Uniunea Europeană a fost reprezentată de Olli Rehn, comisarul responsabil în acest domeniu. În ansamblu, concluziile reflectă prioritățile Uniunii Europene stabilite înaintea summitului de la Seul, iar Uniunea Europeană ar trebui să fie mândră de contribuția foarte importantă pe care o are la acest proces.
Permiteți-mi să evidențiez câteva dintre realizările principale: în primul rând, Uniunea Europeană a dorit ca acest summit să progreseze în ceea ce privește acțiunea comună în vederea stimulării creșterii și a creării de locuri de muncă la nivel global și să ofere răspunsuri la cum ar putea fi abordate dezechilibrele globale și tensiunile de pe piețele valutare. Am știut cu toții că va fi o luptă împotriva curentului să găsim o cale acceptată de toată lumea de abordare a dezechilibrelor globale, dar G20, după negocieri lungi și dure, a optat pentru o soluție de cooperare care creează un mecanism și un calendar ce reunesc economiile noastre în vederea abordării acestei chestiuni.
Partenerii G20 s-au angajat să reducă dezechilibrele excesive și să mențină dezechilibrele de cont curent la niveluri durabile. Să nu subestimăm semnificația acestui lucru. Discuția din cadrul G20 privind modul de abordare a dezechilibrelor a arătat că UE este înaintea curbei. Rezultatele modului nostru de gândire în ceea ce privește dezechilibrele din interiorul Uniunii Europene i-a inspirat pe liderii G20 ca cel mai bun mod de abordare a dezechilibrelor globale. Metoda noastră de a utiliza indicatori pentru a declanșa o evaluare a dezechilibrelor macroeconomice și a cauzelor lor principale se află la baza noului mecanism G20. Acesta va fi creat până al jumătatea lui 2011, prima evaluare trebuind să apară înainte de summitul următor din noiembrie 2011.
Atenția noastră se va concentra acum pe consolidarea acestui mecanism cât mai mult posibil și pe asigura aplicării lui adecvate în timpul președinției franceze a G20 în 2011. Așadar, concluziile au fost importante, dar sunt de acord că acum trebuie să vedem cum vor fi implementate.
A doua realizare se referă la ratele de schimb valutar. Nu vom reuși să reechilibrăm creșterea dacă nu vom aborda tensiunile de pe piețele valutare. Încă o dată, Uniunea Europeană a contribuit la obținerea unui consens la nivelul G20 în ceea ce privește soluțiile cooperatiste. Am convenit să ne îndreptăm spre sisteme ale cursului de schimb mai bine determinate de piață, care să reflecte bazele economice. Am convenit, de asemenea, să ne abținem de la a compara evaluările și să avem grijă la volatilitatea excesivă și la mișcările dezordonate în cursurile de schimb.
Această determinare oferă un stimulent politic pentru președinția franceză a G20, care va întreprinde o reformă cuprinzătoare a sistemului monetar internațional. Mă bucur, de asemenea, să văd că summitul G20 a aprobat reforma istorică a FMI-ului. De fapt, am depășit așteptările de la Pittsburgh în ceea ce privește eliminarea sistemului de cote și reprezentarea economiilor emergente. Mulțumită abordării deschise și cooperatiste a statelor membre ale UE, concesiile noastre semnificative și capacitatea noastră de a ne asuma responsabilitatea în comun înseamnă că Fondul se bucură acum de legitimitatea de care are nevoie pentru a-și asuma sarcinile viitoare, în special abordarea dezechilibrelor și a tensiunilor de pe piețele valutare. Economiile emergente trebuie să dovedească acum că, în schimbul reputației îmbunătățire, sunt dispuse să sprijine o mai mare responsabilitate pentru guvernanța economică.
O a patra realizarea a summitului a fost păstrarea entuziasmului pentru reforma de reglementare financiară globală, punându-se accentul în mod deosebit pe implementare. Salutăm aprobarea reformei Basel III și faptul că G20 va continua să lucreze la instituții financiare de importanță sistemică. Eforturile reformei financiare a G20 vor continua în domenii precum cadrele politicii macroprudențiale, activitățile bancare nereglementare, piețele de instrumente financiare derivate pe mărfuri și integritatea și eficiența pieței.
Uniunea Europeană este în fruntea multora dintre aceste puncte, iar activitatea noastră internă va contribui la procesul G20. Acum, este important să asigurăm o punere în aplicare strictă și consecventă a tuturor acestor angajamente în conformitate cu calendarul stabilit, pentru a asigura un mediu concurențial global echitabil. Am primit asigurări din partea Statelor Unite că ne împărtășesc hotărârea în această privință. Summitul de la Seul a dat, de asemenea, un nou impuls încheierii Rundei de la Doha și a reafirmat angajamentul asumat de G20 de a combate protecționismul, indiferent de formele de manifestare.
O realizarea care pentru mine este o satisfacție personală este că, având în vedere că Consensul pentru dezvoltare de la Seul reunește dezvoltarea, comerțul și investițiile, am fixat cu fermitate dezvoltarea pe agenda G20. Această abordare nouă orientată către creștere va completa activitățile donatoare existente și sistemul Națiunilor Unite. Ne va da un nou impuls în sensul realizării Obiectivelor de Dezvoltare ale Mileniului și este perfect conformă cu propunerile recente ale Comisiei din cartea sa verde privind viitorul politicii de dezvoltare. Această carte verde este acum disponibilă pentru consultări și aștept cu nerăbdare contribuțiile Parlamentului dvs.
În cele din urmă, salut cu fermitate angajamentul G20 față de planul de acțiune împotriva corupției al G20, lucrările viitoare referitoare la chestiunile legate de energie și desfășurarea unei activități neobosite în vederea obținerii unui rezultat echilibrat și reușit la negocierile în domeniul climei de la Cancun.
președinte al Comisiei. - (FR) Domnule președinte, stimați deputați, interesul tot mai mare manifestat de reprezentanții întreprinderilor și sindicatelor este o dovadă clară că procesul G20 este considerat acum ca principalul forum al coordonării economice globale. Am luat parte și la summitul economic G20, unde am subliniat importanța responsabilității sociale a întreprinderilor. M-am întâlnit și delegații ale unor sindicate din Europa, America de Nord și de Sud și Asia. Am convenit cu aceste delegații, invitate de Confederația Sindicatelor Europene (ETUC), că ocuparea forței de muncă trebuie să devină prioritară, și subliniez faptul că Europa propunea, de fapt, ca ocuparea forței de muncă și dimensiunea socială să fie incluse în concluzii.
De la summitul de la Seul, am început să ne îndreptăm atenția asupra președinției G20 și a summitului de la Cannes din noiembrie 2011. Ar trebuie să profităm la maxim de această ocazie de a avea pe unul dintre statele noastre membre la conducere. Ar trebui să ne stabilim poziția fără întârziere și să contribuim în mod activ la conturarea agendei G20 într-un mod coordonat.
Comisia este pregătită să își ofere sprijinul necondiționat față de toate prioritățile președinției franceze. Una dintre acestea este reformarea Fondului Monetar Internațional (FMI), pentru care vom trebui să adoptăm o serie de propuneri concrete, în special în vederea îmbunătățirii stabilității și a reducerii volatilității ratelor de schimb valutar.
O altă prioritate se referă la volatilitatea prețurilor materiilor prime. Comisia va întreprinde lunile viitoare o evaluare a piețelor principale de materii prime.
Ar trebui să considerăm președinția franceză o ocazie unică pentru Europa de a intra pe agenda internațională a G20. Dacă vom continua să acționăm împreună la nivelul G20, Europa își va consolida poziția din centrul dezbaterii economice și financiare globale și va juca un rol esențial în formularea răspunsului nostru la provocările globale.
Jean-Paul Gauzès
Domnule președinte, cred că am un minut, dacă e corect ce mi s-a spus.
Domnule președinte în exercițiu al președinției belgiene, domnule președinte al Comisiei, doamnelor și domnilor, mai întâi aș vrea să spun, domnul ministru, cât de mult am apreciat evaluarea dvs. lucidă a ultimului G20 și cât de mult sprijin propunerile dvs. pentru viitor.
Cred că trebuie spus cu adevărat ca rezultatele au fost destul de slabe, chiar dacă reforma Basel III și a FMI au fost aprobate. Nu putem decât să sperăm, la fel ca președintele Comisiei, că summitul de la Seul va deschide drumul către punerea în aplicare a propunerilor ambițioase ale președinției franceze, care sunt justificate de nevoile imediate și circumstanțele dificile actuale. Uniunea Europeană va trebui să fie consecventă dacă vrea să se bucure de importanța pe care o merită.
Este esențial să obținem rezultate concrete, sunt de acord cu dvs., domnule președinte al Comisiei, atunci când spuneți că cetățenii noștri așteaptă acțiuni, și nu doar simple cuvinte sau afirmații. Globalizarea economiei și finanțelor necesită să înregistrăm un progres real în ceea ce privește armonizarea internațională a reglementărilor. Piețele reacționează mult mai repede decât politicienii. Europa nu trebuie să fie naivă și trebuie să asigure reciprocitatea.
Udo Bullmann
Domnule președinte, doamnelor și domnilor, în discursul ei din această dimineață, doamna Harms a pus întrebarea de ce scânteia nu mai e transferată de la summituri la oameni și de ce din discuțiile de la summituri curajul și încrederea nu se mai reînnoiesc. În timp ce vă ascultam în dimineața aceasta și acum, domnule Barroso, precum și pe domnul Van Rompuy sau Consiliul, am înțeles de ce scânteia nu mai este transferată. Scânteia nu mai este transferată nici măcar în această sală - uitați-vă în jurul vostru. Desigur, este important să fie prezenți mai mulți deputați. De ce nu sunt aici? Este rău că nu sunt aici. Cu toate acestea, nu ar asculta nimic nou, oricum. Ne spuneți lucruri care au mai fost spuse în ziare de multe ori și nu dați răspunsuri la întrebările foarte presante care au fost adresate. Ce se întâmplă în ceea ce privește taxa pe tranzacțiile financiare? Domnul Schultz a întrebat acest lucru de multe ori. Care este răspunsul? Nu este pe ordinea de zi a summitului G20 de la Seul. Aș vrea o explicație.
Aș vrea să știu de ce Consiliul European, președinția belgiană, a spus că este în favoarea acestui lucru, dar la ultimele trei summituri a afirmat doar că se recomandă un studiu de fezabilitate la nivel global, dar nu la nivel european. Și de ce nu? Consiliul nu vede că mergem pe un drum fără ieșire în această privință? Vă întreb din nou, domnule Barroso: când va respecta domnul Šemeta cererea adresată de Parlament la începutul acestui an, și anume că dorim un studiu de fezabilitate și pentru Europa? Dacă veți prezenta un aviz referitor la acest subiect, această sală va fi de fapt plină și vă vom asculta. Nu mai evitați această chestiune. Numai în cazul Europei vorbim de aproximativ 200 de miliarde de euro pe an. Întrebați-i pe membrii Comisiei pentru bugete pe ce sume mici se ceartă în prezent cu Consiliul. Am progresa dacă s-ar veni cu o inițiativă. Trebuie să aducem un nou suflu pentru rolurile existente, doar atunci scânteia va fi transferată mai departe. Iată la ce ne așteptăm din partea dvs.
Marielle De Sarnez
Domnule președinte, putem să organizăm oricâte summituri și reuniuni, dacă Europa nu va adopta o abordare ofensivă comună, nu se va impune, iar următorul G20 nu va fi decât o simplă remiză între China și Statele Unite, din care noi inevitabil vom ieși învinși. Cu toate acestea, problemele nu lipsesc.
În timp ce zona euro trăiește propriile sale momente dificile, care presupun răspunsuri puternice pe plan intern, sistemul monetar internațional trece printr-o perioadă foarte critică, care se adaugă la greutăți și creează concurență pentru Europa, care este la fel de destabilizatoare pe cât de nedreaptă. Acesta este primul aspect. Europenii ar trebui să vină la G20 cu planuri pentru o nouă ordine monetară care să se bazeze pe o unitate de cont fondată pe de un coș de monede de schimb, printre care, în special, dolarul, euro și yuanul.
În mod similar, va trebui să reanalizăm chestiunea reglementării financiare. Angajamentele de combatere a paradisurilor fiscale tot nu au fost respectate în realitate, iar activitatea agențiilor de rating al creditelor tot nu a fost controlată. Acest lucru este cu atât mai regretabil cu cât mai există și alte provocări, precum reglementarea piețelor de produse de bază: combustibili fosili, minereuri și produse agricole. În această privință, vă fac o propunere. Cred că, în această privință, europenii ar trebui să propună crearea unei organizații mondiale a produselor de bază.
De fapt, economia mondială se confruntă cu un risc real, al lipsurilor puse la cale de anumite țări producătoare, iar aici mă gândesc la China. Mai mult decât atât, speculațiile pe seama produselor de bază agricole sunt deosebit de imorale, pentru că adaugă la pericolele schimbărilor climatice un risc suplimentar de foamete pentru țările în curs de dezvoltare.
Despre toate aceste chestiuni principale, care au o legătură clară cu echilibrul global, cred un lucru. Cred că președinția franceză va fi utilă numai dacă se va poziționa, de la bun început, într-un cadru european.
Patrick Le Hyaric
Domnule președinte, doamnelor și domnilor, gravitatea crizei mondiale și necesitățile urgente din domeniul social și al mediului impun luarea unor măsuri hotărâte din partea Uniunii Europene la G20, pe baza declarațiilor de intenție privind reglementarea finanțelor internaționale.
Mai întâi, negocierile din cadrul Organizației Mondiale a Comerțului nu trebuie să transforme lumea într-o junglă capitalistă, ci trebuie să aplice standarde sociale, de mediu și în materie de crearea a locurilor de muncă în cadrul sistemului comercial. Ele trebuie să abordeze flagelul șomajului, care, în prezent, afectează peste 250 de milioane de locuitori ai planetei, punând capăt actualelor politici de austeritate.
Din perspectiva opusă, paradisurile fiscale trebuie închise și trebuie inventat un mecanism de impozitare a mișcărilor de capital; trebuie creat un fond internațional pentru a stabiliza prețurile la produsele de bază, începând cu prețurile produselor agricole; sistemul monetar internațional trebuie revizuit, acordându-se un nou rol Fondului Monetar Internațional în domeniile șomajului și al dezvoltării umane durabile și creând o monedă internațională universală pentru a provoca autoritatea dolarului.
De asemenea, această stare scandaloasă a lucrurilor, în care agențiile de rating de credit sunt judecătorii propriilor lor cazuri, în beneficiul unic al băncilor, trebuie să înceteze. Oamenii trebuie să fie capabili să își impună propriul punct de vedere în ceea ce privește toate aceste chestiuni, care îi afectează.
Georgios Papanikolaou
(EL) Domnule președinte, fără îndoială, anunțurile referitoare la rezultatele summitului G20 au fost importante; cu toate acestea, la a doua examinare apar semne de întrebare semnificative cu privire la anumite puncte.
Pentru a fi exact, douăzeci de țări dezvoltate au trimis un avertisment strict fiecărei țări care aplică politici economice necoordonate, iar acest lucru are loc într-un moment în care Statele Unite aplică un tip de politică economică, bazată pe un ajutor cantitativ, statele membre ale Uniunii Europene aplică un alt tip, optând pentru austeritate pentru moment, iar China, la rândul ei, aplică un alt tip, alegând să-și mențină moneda subevaluată.
Prin urmare, iată ce încerc să înțeleg: ce rost are această declarație și cui i se adresează în cele din urmă? Mi se pare foarte greu să cred că acest mesaj se adresează unor țări puțin importante pentru economia globală. Dacă, cu toate acestea, G20 a făcut o asemenea declarație în beneficiul propriu, atunci trebuie cu adevărat să ne gândim că este vorba despre o conspirație politică gravă într-o vreme când în economie avem nevoie de reacții instantanee.
Charles Goerens
(FR) Domnule președinte, întrebarea mea era inițial adresată domnului Barroso, dar cum acesta nu se află aici, aș dori să o adresez președinției belgiene.
În zilele noastre, se poate practica dumping comercial fără a încălca normele antidumping ale Organizației Mondiale a Comerțului (OMC). De fapt, cu o monedă care este în mod cronic subevaluată, se ajunge la același rezultat. Chiar dacă vom începe să abordăm, chiar și timid, subiectul devalorizărilor competitive ale monedelor, tot rămâne chestiunea referitoare la ceea ce este permis în Uniunea Europeană.
Întrebarea mea pentru președinția belgiană este următoarea: dacă ar fi ca G20 să nu reușească să pună capăt tulburărilor de pe piața monetară, credeți că negocierile OMC s-ar încheia fără incidente?
Nikolaos Salavrakos
(EL) Domnule președinte, summitul G20 din noiembrie nu a avut, în opinia mea, rezultate palpabile. S-a dovedit încă o dată că Statele Unite se află într-o poziție favorizată și că China încearcă să-și asigure un loc pe scena internațională.
După cum știm cu toții, criza economică globală care a început în 2007 a izbucnit atunci când, una câte una, băncile de investiții din Regatul Unit au început să aibă probleme de lichidități. După cum am observat - și așa cum știe toată lumea - administrația SUA a fost obligată să scoată tiparnița, pentru 700 de miliarde de dolari într-o primă etapă și 600 de miliarde de dolari în cea de-a doua foarte recentă etapă.
Spre deosebire de acest răspuns la chestiuni monetare din partea Statelor Unite, Europa în general și zona euro în special au rămas credincioase principiului disciplinei bugetare, unei politici monetare strict controlate, oferind astfel piețelor o marjă pentru a juca jocuri speculative pe seama economiilor mai puțin robuste ale Europei în general și ale zonei euro în special.
Propun să se acorde atenție chestiunii emiterii de bani noi în Europa, fie sub forma bancnotelor, fie sub forma euro-obligațiunilor.
Michel Dantin
(FR) Domnule președinte, concetățenii noștri au așteptări de la noi, au așteptări de la Europa în ceea ce privește chestiunea guvernanței mondiale. Trebuie să fim o forță proactivă, trebuie să fim o forță decisivă. Mai mulți vorbitori din această dimineață au spus că președinția franceză a G20 ar trebui să reprezinte o ocazie pentru Europa. Împărtășesc această opinie fără rezerve și cred că Parlamentul nostru ar trebui să fie informat cu regularitate despre evoluția lucrărilor în G20 de către însăși președinția. Înțeleg că președintele Republicii Franceze ar fi dispus să vină și să ne țină o cuvântare. Domnule președinte, cred că ar trebui să-l invitați să facă acest lucru.
Andris Piebalgs
membru al Comisiei. - Domnule președinte, G20 este, fără îndoială, o formațiune specială, în care toate deciziile ar trebui luate prin consens. Dar, așa cum au subliniat președintele Comisiei și președintele belgian, procesul merge mai departe și voi aborda doar una dintre chestiuni, și anume impozitarea sectorului financiar.
Chiar dacă nu a fost o victorie, am convenit să întreprindem noi lucrări privind finanțarea inovatoare în cadrul președinției franceze. Uniunea Europeană este gata să sprijine activitatea în G20 pentru a identifica și dezvolta o taxă pe tranzacțiile financiare la nivel global. Așa cum am spus, G20 funcționează pe bază de consens, iar în acest moment mulți parteneri G20 nu ne împărtășesc opinia în această privință, dar vom continua eforturile pentru a ajunge la consens.
Între timp, trebuie să lucrăm la alte modalități prin care să asigure obținerea unei contribuții echitabile din partea sectorului financiar prin măsuri precum impozitarea activităților financiare. La 7 octombrie 2010, Comisia a subliniat opinia să privind acest subiect și va continua să urmărească următoarele obiective. În primul rând, trebuie să ne asigurăm că sectorul financiar aduce o contribuție echitabilă la finanțele publice. Acest lucru este deosebit de important având în vedere sprijinul de care s-a bucurat în timpul crizei. În al doilea rând, trebuie să ne asigurăm că orice taxă pe care o propunem oferă beneficii reale și că va aduce venituri substanțiale fără să submineze competitivitatea UE. În al treilea rând, trebuie să asigurăm că rețeaua de taxe naționale divergente din sectorul financiar nu creează obstacole pentru piața unică.
Pe această bază, Comisia a propus o abordare bivalentă a impozitării sectorului financiar. O taxă pe activitățile financiare pare a fi cea mai bună metodă de abordare a acestei chestiuni în UE. Impozitarea profiturilor și salariilor din sectorul financiar ar asigura faptul că se procedează la o taxare echitabilă, generând în același timp venituri foarte necesare. În plus, o taxă pe activitățile financiare ar putea fi mai puțin expusă la riscurile competitivității UE pe care le-ar implica alte instrumente de impozitare dacă ar fi introduse în mod unilateral.
O taxă de activitățile financiare ar trebui promovată la nivel global. O taxă pe tranzacțiile internaționale în sectorul financiar global este cea mai bună metodă de a finanța obiectivele internaționale în domenii precum ajutorul pentru dezvoltare și schimbările climatice. Dacă am alege taxa adecvată și am aplica-o în consecință, am putea avea o nouă sursă importantă de venituri, menținându-ne în același timp competitivitatea.
Comisia intenționează să continue să se concentreze asupra acestor opțiuni pentru a înregistra noi progrese în privința inițiativelor politice în 2011. Primul pas va fi o evaluare a impactului asupra impozitării sectorului financiar care să acopere ideile pe care le-am prezentat. În această privință, vom ține seama și de analiza statelor membre. Este important să se efectueze o evaluare a impactului cumulat asupra instituțiilor din sectorul financiar al unei reglementări noi și al unor posibile taxe și impozite bancare înaintea lansării oricăror propuneri.
Aș menționa, de asemenea, ceva care pentru mine este foarte important: G20 a introdus obiectivele politicii de dezvoltare într-un mod foarte clar pe agenda sa. Cred că este un semn bun faptul că procesul G20, beneficiind de o determinare adecvată din partea Uniunii Europene, ar putea aduce beneficii în interesul cetățenilor.
Olivier Chastel
Domnule președinte, domnule comisar, doamnelor și domnilor, în încheierea acestei dezbateri, aș vrea mai întâi să spun, la modul general, că, în ajunul reuniunilor G20, ne era cât se poate de clar că era important ca Uniunea să ajungă la un rezultat satisfăcător într-un număr mare de chestiuni și că a trebuit să procedăm în așa fel încât să asigurăm faptul că G20 rămâne, în primul rând, un forum credibil și legitim, capabil să producă rezultate concrete, după cum spuneam mai devreme, și să dea un impuls politic coordonat globalizării, astfel încât Uniunea, în special, să-și facă poate face auzită vocea în acest context. Sunt de părere, fără să tratez în mod superficial greutățile - și mulți dintre voi ați vorbit despre aceste greutăți - că Uniunea și-a îndeplinit obligațiile și că activitatea instituțiilor europene și ale țărilor Uniunii, care participă la aceste negocieri în cadrul G20, pot fi considerate că au fost îndeplinite într-un mod satisfăcător.
Seul a fost al cincilea summit în decursul a doi ani și s-au asumat un număr mare de angajamente colective. Multe dintre acestea au avut rezultate pozitive din punctul de vedere al creșterii economice și al stabilității financiare mondiale, cu toate că această activitate este departe de a fi terminată.
În cadrul Uniunii și dezvoltând ceea ce tocmai ne-a spus Comisia despre taxele bancare și impozitul pe tranzacțiile financiare, concluziile Consiliului European din 29 octombrie afirmă într-un mod clar că activitatea la aceste două aspecte ar trebui să continue, atât în cadrul Uniunii, cât și la nivel internațional. În ceea ce privește aspectul taxelor, există un consens tot mai mare privind baza și spiritul lor. În continuare, lipsește consensul în ceea ce privește obiectivul sau utilizarea veniturilor.
Între timp, statele membre au început un proces de creare a unor sisteme naționale care diferă între ele într-un mod semnificativ. Prin urmare, pe termen scurt, va trebui să introducem un nivel minim de coordonare și, pe termen mediu, să ne îndreptăm spre un cadru de soluționare care să armonizeze într-o măsură mult mai mare dispozițiile de soluționare a crizelor, în special pe baza propunerilor legislative ale Comisiei. Pe această bază, Consiliul European din octombrie a ajuns la concluzia că diferitele sisteme de taxe care există în prezent ar trebui coordonate într-o măsură mai mare, iar Consiliul Ecofin a fost invitat să revină la Consiliul European din decembrie cu concluzii.
În cele din urmă, în ceea ce privește taxa pe tranzacțiile financiare menționată adineauri de Comisie, Consiliul European a invitat Consiliul și, în consecință, Ecofin, să examineze modurile în care am putea analiza în prezent diferitele opțiuni de prevenire a paradisurilor fiscale și a evaziunii fiscale, iar Consiliul Ecofin a acordat grupului la nivel înalt al Consiliului pentru chestiuni fiscale sarcina de a analiza aceste chestiuni dificile.
Președinte
Dezbaterea a fost închisă.
Declarații scrise (articolul 149 din Regulamentul de procedură)
Ioan Mircea Pașcu
în scris. - Arhitectura noastră economică și financiară instituțională internațională - care datează de la sfârșitul războiului - se află în prezent sub presiune. Un sistem internațional aflat în profundă schimbare și criza mondială o împing până la limită, forând-o să se adapteze la noile circumstanțe. Mai mult decât atât, se creează noi instituții precum G20 ca reacție la acest fenomen. Cu toate acestea, aceasta este un organism în esență interguvernamental, ale cărui decizii, care ne afectează pe noi toți, trebuie aplicate la nivel național. Iată de ce este important ca deciziile sale să țină seama de interesele nu numai ale membrilor săi, ci ale noastre tuturor.
Din această perspectivă, este încurajator să vedem faptul că summitul de la Seul a pus accentul pe cooperare și colaborare între membri, garantând astfel punerea în aplicare a deciziilor, și că a existat un indiciu privind hotărârea de a proceda la modificări structurale fundamentale și încurajarea creșterii prin crearea de locuri de muncă, fără să pierdem din vedere nevoile lumii în dezvoltare. Să sperăm că UE va beneficia astfel de pe urma deciziilor unui organism în care numai unii dintre membrii săi participă și că vor beneficia și cei din afara zonei euro.
