Kontrolordning for den fælles fiskeripolitik (forhandling) 
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er betænkning af Romeva i Rueda for Fiskeriudvalget om forslag til Rådets forordning om oprettelse af en EF-kontrolordning med henblik på at sikre overholdelse af reglerne i den fælles fiskeripolitik - C6-0510/2008 -.
Raül Romeva i Rueda
Hr. formand! Jeg vil gerne indledningsvis gøre opmærksom på, at Greenpeace for et par uger siden indklagede en galicisk virksomhed, Armadores Vidal, til den spanske statsadvokat for at have modtaget et samlet tilskud på 3,6 mio. EUR fra den spanske regering mellem 2003 og 2005, selv om adskillige lande siden 1999 har truffet en række sanktioner over for selskabet på grund af ulovligt fiskeri rundt omkring i verden.
Kommissionen fordømte rent faktisk for nylig denne situation.
Fangstperioden for almindelig tun blev indledt i sidste uge. Ifølge forskerne har vi allerede overskredet de acceptable grænser for bæredygtigt fiskeri af denne art, der helt klart er udryddelsestruet.
Den spanske forsvarsminister er i øjeblikket i Somalia, hvor han leder operationen til beskyttelse af fartøjer, der anvendes til fiskeri af almindelig tun i Det Indiske Ocean, mod piratangreb.
Hvis europæiske tunfiskerfartøjer er nødsaget til at tage så langt væk for at fiske, skyldes det for det første, at bestandene i nærområdet er ved at være udtømt, og for det andet, at vi har en oversubsidieret og helt klart alt for stor flåde, der går efter profit, selv på bekostning af hovedgrundlaget for dens aktivitet, nemlig fisken.
De fælles faktorer i alle disse sager - og i mange andre - er endnu engang overfiskeri, den alt for store europæiske flåde, og frem for alt den manglende kontrol og kapacitet til at pålægge sanktioner.
Derfor påpeges det i betænkningen, at en effektiv og ikkediskriminerende gennemførelse af reglerne bør være et af den fælles fiskeripolitiks grundprincipper.
Vi understreger f.eks. således, at tildeling af offentlig støtte til fartøjsindehavere, der er dømt for lovovertrædelser - hvilket var tilfældet i forbindelse med Armadores Vidal - udtrykkeligt bør forbydes.
Fiskerisektorens interesser sikres på lang sigt bedst ved at overholde reglerne og anvende en konsekvent tilgang.
Fiskeripolitikken er dømt til at mislykkes, hvis de involverede parter, lige fra fiskerne til dem, der sælger fisken til forbrugerne, ikke overholder reglerne. Fiskebestandene vil forsvinde sammen med dem, der er afhængige af dem for deres overlevelse.
Kommissionen og Europa-Parlamentet har gentagne gange beklaget den ringe grad af overholdelse og opfordret medlemsstaterne til at sikre en bedre kontrol, harmoniserede inspektionskriterier og sanktioner og gennemsigtighed i resultaterne af inspektionerne. Vi har desuden stillet krav om en styrkelse af systemet for fællesskabsinspektionerne.
I forslaget til forordning, der danner grundlag for denne betænkning, tages der fat på den hårdt tiltrængte reform af den eksisterende kontrolordning, og det indeholder en række henstillinger, der supplerer henstillingerne i forordningen om ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri - "yo-yo"fiskeri - og forordningen om fiskeritilladelse.
Den formentlig vigtigste egenskab ved en kontrolordning, der anvendes i 27 medlemsstater, er, at ordningen sikrer ligebehandling af alle aktører, og navnlig at ingen af deltagerne i produktionskæden - herunder fiskere, mellemmænd, købere og aktører inden for fritidsfiskeri - føler, at de forskelsbehandles, og at de bærer deres del af ansvaret.
Vi skal derfor sikre, at der indføres ensartede spilleregler over hele EU og hele vejen gennem produktionskæden.
Selv om vi støtter de fleste foranstaltninger i Kommissionens oprindelige forslag, omfatter vores ændringsforslag en række aspekter, der vil gøre det muligt at gøre betydelige fremskridt på dette område.
Jeg vil blot fremhæve ét aspekt, nemlig at EF-Fiskerikontrolagenturet bør spille en meget vigtig rolle i denne henseende som følge af agenturets fællesskabskarakter og mandat som upartisk.
Jeg håber derfor, at mine kolleger vil vedtage de ændringsforslag, som vi har indgivet i sidste øjeblik med henblik på at færdiggøre betænkningen, og som allerede er blevet vedtaget under udvalgsbehandlingen, og jeg håber virkelig, at betænkningen vil vise sig at være et vigtigt redskab til at komme de udsatte til undsætning, ikke blot bestandene, men også de samfund, der lever af disse bestande.
Joe Borg
Hr. formand! Jeg vil først og fremmest gerne takke ordføreren, hr. Romeva i Rueda, der har gjort et imponerende stykke arbejde med denne betænkning. Det er endnu mere bemærkelsesværdigt, at ordføreren har afholdt møder med en lang række internationale og europæiske aktører i flere hovedstæder. Det var et komplekst og følsomt spørgsmål. Kommissionen vil gerne takke hr. Romeva i Rueda for hans arbejde med denne betænkning.
Som bekendt er den nuværende forordning om fiskerikontrol fra 1993. Den er efterfølgende blevet ændret mange gange, navnlig i 1998, hvor der blev indført bestemmelser om kontrol med fiskeriindsatsen, og i 2002 i forbindelse med den sidste reform af den fælles fiskeripolitik. Den ordning, der således blev indført, har imidlertid væsentlige mangler, der betyder, at den ikke er så effektiv, som den burde være. Som både Kommissionen og Den Europæiske Revisionsret har påpeget, er den nuværende kontrolordning ineffektiv, dyr og kompleks og giver ikke de ønskede resultater. Dette underminerer foranstaltningerne til bevarelses- og indsatsforvaltning. Kontrolmanglerne er således medvirkende til, at den fælles fiskeripolitik ikke fungerer, som den skal.
Hovedformålet med reformen af kontrolordningen er at sikre overholdelsen af reglerne i den fælles fiskeripolitik ved at indføre en ny harmoniseret lovramme, der gør det muligt for medlemsstaterne og Kommissionen at påtage sig deres ansvar fuldt ud. Der indføres en global og integreret kontrolordning med fokus på alle aspekterne af den fælles fiskeripolitik, og som dækker hele fangstkæden, landing, transport, forarbejdning og afsætning - "fra fangst til forbruger". Reformen er bygget op om tre akser.
Akse 1: skabelse af en kultur for overholdelse af reglerne. Målsætningen er her at påvirke adfærden hos alle fiskeriaktører gennem hele cyklussen for at sikre overholdelse, ikke kun gennem overvågnings- og kontrolaktiviteter, men også ved, at der skabes en generel overholdelseskultur, hvor alle parter i fiskerierhvervet forstår og accepterer, at det er i deres egen interesse på lang sigt at overholde reglerne.
Akse 2: anvendelse af en global og integreret tilgang til kontrol og inspektion. Forslaget sikrer en ensartet gennemførelse af kontrolpolitikken, idet mangfoldigheden samtidig respekteres, og der tages hensyn til de forskellige flåders særlige karakteristika. Der indføres ensartede spilleregler i sektorer, idet det omfatter alle aspekter fra fangst til markedet.
Akse 3: effektiv anvendelse af reglerne i den fælles fiskeripolitik. Reformen tager også sigte på at præcisere medlemsstaternes, Kommissionens og EF-Fiskerikontrolagenturets roller og ansvar. Under den fælles fiskeripolitik hører kontrol og håndhævelse under medlemsstaternes enekompetence. Kommissionens rolle er at kontrollere og verificere, at medlemsstaterne gennemfører reglerne i den fælles fiskeripolitik korrekt og effektivt. Formålet med det aktuelle forslag er ikke at ændre denne ansvarsfordeling. Det er imidlertid vigtigt at rationalisere procedurerne og at sikre, at Kommissionen har midler til rådighed til rent faktisk at sikre, at medlemsstaterne opfylder reglerne i den fælles fiskeripolitik.
Jeg vil også gerne understrege, at forslaget vil mindske de administrative byrder og gøre ordningen mindre bureaukratisk. Det fremgår af Kommissionens konsekvensanalyse, at hvis reformen vedtages, vil operatørernes samlede administrative udgifter falde med 51 % - fra 78 mio. EUR til 38 mio. EUR - primært gennem anvendelsen af moderne teknologi som f.eks. øget anvendelse af EIS, FOS og AIS.
Eksisterende papirbaserede redskaber vil blive erstattet i alle fiskerikædens led - dvs. logbog, landingsopgørelser og salgsnotaer - undtagen for fartøjer med en længde overalt på under 10 m. Det elektroniske system vil gøre det nemmere for fiskerne at registrere og videresende data. Når systemet er blevet indført, vil en række indberetningskrav blive fjernet.
Systemet vil være hurtigere, mere nøjagtigt og billigere, og data vil blive behandlet elektronisk. Det vil ligeledes gøre det nemmere at krydskontrollere data og oplysninger og at identificere risici. Der er således tale om en mere rationel og risikobaseret tilgang til kontrolforanstaltninger til søs og på land, og den landbaserede kontrol er mere omkostningseffektiv.
Forslaget indebærer desuden, at medlemsstaterne ikke længere vil være forpligtet til at indsende lister over fiskerilicenser eller fiskeritilladelser til Kommissionen. Disse lister bliver i stedet elektronisk tilgængelige for de nationale kontroltjenester, de øvrige medlemsstaters kontroltjenester og for Kommissionen.
Med hensyn til betænkningen vil jeg gerne kommentere de stillede ændringsforslag.
Kommissionen glæder sig over, at Europa-Parlamentet i princippet støtter lovgivningen, og at det mener, at en ny kontrolforordning er nødvendig. Selv om Kommissionen kan støtte visse ændringsforslag, der er i overensstemmelse med drøftelserne i Rådets arbejdsgruppe, mener den, at det er af afgørende betydning at fastholde en række af forslagets hovedelementer.
Kommissionen kan støtte et stort antal ændringsforslag, navnlig ændringsforslag 3, 6, 9-11, 13-18, 26-28, 30-31, 36, 44- 45, 51-55, 57-58, 62-63, 66-69, 82, 84-85 og 92-98.
Kommissionen kan imidlertid ikke støtte følgende ændringsforslag, der kan sammenfattes som følger.
Vedrørende overvågningen af fiskeriaktiviteter: I ændringsforslag 23 fastsættes tolerancemargenen for de i logbogen registrerede skøn over fangsten til 10 % i stedet for 5 % som angivet i forslaget. Det vil i alvorlig grad berøre nøjagtigheden af logbogsdataene, der er af afgørende betydning, når sådanne data anvendes til krydskontrol. Eftersom sådanne krydskontroller vil blive brugt til at identificere uoverensstemmelser i data som indikatorer for ulovlig praksis, som medlemsstaterne skal imødegå med deres knappe kontrolressourcer, vil dette ændringsforslag desuden svække det elektroniske valideringssystem, der henvises til i forslagets artikel 102, stk. 1, som anses for at være rygraden i den nye kontrolordning. Det vigtigste argument er imidlertid, at fiskere rent faktisk kan danne sig et skøn over deres fangster med en nøjagtighedsgrad på 3 %. Fisk lagres og transporteres trods alt i kasser, og de ved, hvor mange kg fisk, der kan være i en kasse.
Med hensyn til ændringsforslag 29 om forhåndsmeddelelse mener Kommissionen, at forslaget om, at det skal overlades til Rådet at træffe beslutning om undtagelser, i høj grad vil komplicere proceduren, og at det ikke sikrer mulighed for at gribe ind i tide i den enkelte situation.
Kommissionen mener desuden, at overdragelsen af uudnyttede kvoter er et forvaltningsspørgsmål, der skal tages stilling til inden for rammerne af reformen af den fælles fiskeripolitik. Ændringsforslag 41 om korrigerende foranstaltninger kan således ikke accepteres.
Med hensyn til omladning af fisk, der er omfattet af en flerårig plan, foreslås det i ændringsforslag 42 at lade hele artikel 33 udgå. Det er ikke acceptabelt, idet omladninger som bekendt tidligere er blevet brugt til at skjule ulovlige fangster. Det er således afgørende at fastholde artikel 33, og at mængder, der skal omlades, vejes af et uafhængigt organ, inden de overføres til transportfartøjet.
I ændringsforslag 47 foreslås det at lade hele afsnittet om realtidslukning af fiskerier udgå. Hvis Kommissionen accepterede dette forslag, ville den miste et meget vigtigt instrument til beskyttelse af bestande. Realtidslukninger er direkte knyttet til kontrolspørgsmål. Dette ændringsforslag kan således ikke accepteres.
Ændringsforslag 102 kan ikke accepteres, eftersom det foreslås at lade artiklen om Kommissionens beføjelser til at lukke fiskerier, såfremt den skønner det nødvendigt, udgå. Der er allerede indført en lignende bestemmelse i den nuværende kontrolforordning, og det er et nødvendigt redskab for at sikre, at Kommissionen, hvis medlemsstaten ikke selv gør det, har beføjelser til at nedlukke et fiskeri for at sikre, at kvoterne overholdes - og det gjorde vi sidste år for almindelig tun og året før for torsk i Østersøen.
På samme måde kan Kommissionen ikke acceptere ændringsforslag 103, hvori det foreslås at lade bestemmelserne om korrigerende foranstaltninger udgå. Det ville svække Kommissionens rolle som vogter af EU-lovgivning, der sikrer, at alle medlemsstater kan drage fuld fordel af deres fiskerimuligheder. Denne bestemmelse eksisterer desuden allerede i gældende lovgivning.
Vedrørende ny teknologi: Med hensyn til fartøjsovervågningssystemet (FOS) og fartøjssporingsystemet (VDS) foreslås det i ændringsforslag 19, at disse elektroniske anordninger til fartøjer med en længde på 10-15 m træder i kraft den 1. juli 2013 i stedet for den 1. januar 2012 som fastlagt i forslaget. I henhold til ændringsforslag 20 skal installation af komponenter til fartøjsovervågningssystemet og elektroniske logbøger være støtteberettiget, og fællesskabsbudgettets andel af samfinansieringen skal være på 80 %.
Med hensyn til ændringsforslag 19 er der allerede indført en overgangsperiode i forslaget, da denne forpligtelse først vil træde i kraft den 1. januar 2012, om end forordningen træder i kraft den 1. januar 2010. Eftersom sigtet med den nye kontrolordning er at gøre størst mulig brug af moderne teknologi med henblik på at udvikle effektive automatiske og systematiske krydskontroller, er det vigtigt, at disse bestemmelser træder i kraft på den dato, der er fastsat i forslaget, således at implementeringen af den nye tilgang til kontrol ikke forsinkes yderligere.
Med hensyn til bekymringerne over omkostningerne forbundet med indførelsen af denne nye teknologi er der allerede mulighed for samfinansiering fra Kommissionen i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 861/2006, hvori der fastsættes samfinansieringssatser, og Kommissionen vil overveje at øge disse satser inden for rammerne af denne forordning. Det ville imidlertid være i strid med budgetreglerne at fastsætte samfinansieringssatserne i en anden retsakt.
Vedrørende rekreativt fiskeri: Det er et kontroversielt spørgsmål, og jeg vil gerne understrege, at i modsætning til det, der er blevet sagt fra mange sider, er hensigten med forslaget til forordning ikke at pålægge den enkelte fritidsfisker eller sektoren en uforholdsmæssig stor byrde. Det foreslås at underlægge visse former for rekreativt fiskeri af visse specifikke bestande, dvs. de bestande, der er omfattet af en genopretningsplan, visse grundlæggende betingelser for tilladelser og fangstopgørelse. Disse krav vil også gøre det nemmere at få oplysninger, der giver de offentlige myndigheder mulighed for at evaluere den biologiske indvirkning af sådanne aktiviteter og i påkommende tilfælde træffe de nødvendige foranstaltninger.
Med hensyn til Europa-Parlamentets betænkning glæder Kommissionen sig over, at der fastlægges en definition af "rekreativt fiskeri" i ændringsforslag 11, og at Parlamentet har foreslået, at fangsterne afskrives på kvoterne, hvis rekreativt fiskeri findes at have en væsentlig indvirkning. Kommissionen glæder sig også over, at Europa-Parlamentet er enig i, at det skal være forbudt at afsætte fangster fra rekreativt fiskeri, undtagen til velgørende formål. Jeg vil imidlertid gerne understrege, at det er vigtigt at fastholde medlemsstaternes forpligtelse til at evaluere virkningen af rekreativt fiskeri, jf. ændringsforslag 93, og ikke kun muligheden for at gøre dette, jf. ændringsforslag 48-50.
Kommissionen ønsker naturligvis at sikre, at der i den endelige forordning, der vedtages af Rådet, foretages en rimelig afvejning af på den ene side behovet for at få nøjagtige oplysninger om virkningen af rekreativt fiskeri på genopretningen af bestande - på grundlag af en analyse af hvert enkelt tilfælde - og på den anden side behovet for at sikre, at fritidsfiskere, hvis fangster helt klart har en meget lille biologisk indvirkning, ikke pålægges urimelige krav.
Vedrørende sanktioner og håndhævelse: Ændringsforslag 64 tilføjer en ny artikel 84, stk. 2a, hvori det fastslås, at så længe en indehaver af en fiskeritilladelse står registreret med strafpoint, skal denne være udelukket fra at modtage fællesskabsstøtte og national offentlig støtte i den periode. Kommissionen kan ikke støtte dette ændringsforslag. I samme forbindelse kan den ikke støtte ændringsforslag 61.
I henhold til artikel 45, punkt 7, i Rådets forordning (EF) nr. 1005/2008 om en EF-ordning, der skal forebygge, afværge og standse ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri, er det allerede muligt at udelukke lovovertrædere fra at modtage offentlige tilskud eller støtte midlertidigt eller permanent. Det ville være urimeligt at indføre en sådan regel i tilknytning til strafpointsystemet.
I ændringsforslag 107 fjernes minimums- og maksimumsgrænserne for de sanktioner, som Kommissionen foreslår. Det er ikke acceptabelt, idet det er vigtigt at indføre sammenlignelige sanktioner i alle medlemsstater for at opnå samme afskrækkende virkning i alle Fællesskabets farvande og således skabe ensartede spilleregler gennem etablering af en fælles lovramme på EU-plan. Bestemmelsen berører ikke medlemsstaternes mulighed for at afgøre, hvilke overtrædelser, der skal betegnes som alvorlige.
Vedrørende Kommissionens beføjelser: I henhold til ændringsforslag 71 skal en embedsmand fra den pågældende medlemsstat være til stede under Kommissionens inspektion, og på samme måde begrænser ændringsforslag 108 Kommissionens mulighed for at foretage undersøgelser og inspektioner, idet det fastslås, at dette kun kan ske, såfremt den pågældende medlemsstat informeres herom på forhånd. Kommissionens mulighed for at foretage autonome inspektioner vil blive alvorlig berørt, hvis embedsmænd fra den pågældende medlemsstat altid skal være til stede under inspektioner. Den pågældende medlemsstat kunne endda hindre gennemførelsen af en autonom inspektion ved ikke at stille en embedsmand til rådighed.
Ændringsforslag 104 og 108-110 er også problematiske, da de begrænser EF-kontrollørernes beføjelser og deres mulighed for at foretage autonome undersøgelser og inspektioner. Hvis EF-kontrollører ikke har disse beføjelser, kan Kommissionen ikke sikre en ensartet anvendelse af reglerne i den fælles fiskeripolitik i alle medlemsstater.
I ændringsforslag 72 fjernes grundlaget for suspension eller bortfald af finansiel støtte fra Fællesskabet, når der er dokumentation for, at bestemmelserne i forordningen ikke er blevet overholdt. Kommissionen kan ikke støtte dette ændringsforslag. Dette ændringsforslag indebærer, at Kommissionen blot kan konkludere, at den pågældende medlemsstat ikke har truffet passende foranstaltninger, og herefter uden videre træffe foranstaltninger over for den pågældende medlemsstat.
Ændringsforslag 111 og 112 begrænser derimod Kommissionens beføjelser til at suspendere finansiel støtte fra Fællesskabet. Det ville i alvorlig grad underminere Kommissionens mulighed for at anvende denne foranstaltning. Det præciseres desuden ikke i ændringsforslaget, hvem der skal træffe denne afgørelse i stedet for Kommissionen.
Vedrørende lukning af fiskerier: Ændringsforslag 73 begrænser i væsentlig grad Kommissionens mulighed for at lukke et fiskeri, når målene for den fælles fiskeripolitik ikke nås. "Beviser for" manglende opfyldelse vil være langt vanskelige at påvise end "en begrundet formodning om". For at sikre en ensartet anvendelse af reglerne i den fælles fiskeripolitik i alle medlemsstater og for at undgå en særlig trussel mod følsomme bestande er det vigtigt, at Kommissionen har mulighed for at lukke et fiskeri, hvis den pågældende medlemsstat ikke selv gør det. Af samme årsag kan Kommissionen ikke støtte ændringsforslag 113, hvori det foreslås at lade denne artikel udgå.
I ændringsforslag 74-78 mindskes det pres, der lægges på medlemsstaterne for at få dem til at respektere nationale kvoter, betragteligt. Hvis vi støttede disse ændringsforslag, ville vi blot opretholde status quo. Disse ændringsforslag mindsker i væsentlig grad Kommissionens mulighed for at træffe foranstaltninger for at sikre, at medlemsstaternes fiskere ikke fisker efter en reguleret bestand, for hvilken den pågældende medlemsstat ikke har nogen kvote eller en lille kvote. Det ville være særligt skadeligt, hvis et sådant fiskeri rent faktisk hindrer andre medlemsstater i at fiske deres kvoter.
I ændringsforslag 79-80 foreslås det at lade artikel 98 og 100 udgå, der giver Kommissionen beføjelser til at nedsætte kvoter og afvise kvoteudvekslinger, såfremt målene for den fælles fiskeripolitik ikke nås. Kommissionen ønsker at bevare denne bestemmelse, der er et vigtigt redskab til at sikre, at reglerne i den fælles fiskeripolitik overholdes af medlemsstaterne. Den er i overensstemmelse med Revisionsrettens henstilling om at styrke Kommissionens beføjelser til at lægge pres på medlemsstaterne. Den vil desuden gøre det nemmere at påvise over for nationale fiskerierhverv, at det også er i deres interesse, at de nationale forvaltninger overholder reglerne i den fælles fiskeripolitik, og at de i denne forbindelse kan lægge et positivt pres på deres nationale forvaltninger.
I ændringsforslag 114 foreslås det at lade artikel 101 om hasteforanstaltninger udgå. Kommissionen kan ikke støtte dette ændringsforslag, da denne bestemmelse er et vigtigt redskab til at sikre, at reglerne i den fælles fiskeripolitik overholdes af medlemsstaterne.
Jeg vil gerne på ny takke hr. Romeva i Rueda for betænkningen og udvalget for det arbejde, det har lagt i dette meget vigtige spørgsmål. Denne betænkning er et vigtigt bidrag til en virkelig effektiv kontrolordning. Undskyld, at jeg har talt så længe.
Carmen Fraga Estévez
Hr. formand, hr. kommissær! Der er én indledende, væsentlig indsigelse, som nødvendigvis må rejses mod dette forslag, nemlig at den berørte sektor overhovedet ikke er blevet hørt.
Det er uacceptabelt, at Kommissionen bliver ved med at understrege, at hele dens fiskeripolitik skal baseres på drøftelser med aktører, samtidig med at den udarbejder et forslag til forordning, der har meget alvorlige og direkte følger for flåden, når sektoren rent faktisk ikke inddrages i en sådan dialog eller forudgående høring.
Det er en dårlig start på et forsøg på at skabe den overholdelseskultur, som Kommissionen henviser til igen og igen. Timingen af dette forslag er også yderst tvivlsom.
Det er korrekt, at kontrolpolitikken er en af de mest eklatante fiaskoer i den fælles fiskeripolitik, og det er også korrekt, at Kommissionen har fastholdt denne politik siden 1993 og besluttet at ændre den i forbindelse med offentliggørelsen af en grønbog om reformen af den fælles fiskeripolitik, hvori den bebuder en fuldstændig gennemgang af bevarelses- og forvaltningsforanstaltningerne.
Da kontrol er et fast kendetegn ved ethvert forvaltningssystem, ville det have været langt mere fornuftigt at samordne begge reformer uden at løbe den risiko, at dette forslag bliver forældet efter reformen i 2012. En række af foranstaltningerne i dette forslag træder endog tidligst i kraft i 2012.
Disse to alvorlige mangler svækker de tiltag, som reelt kunne have været en succes, f.eks. bestræbelserne på at harmonisere overtrædelser og sanktioner og målsætningen om at tillægge medlemsstaterne det endelige ansvar for den klare mangel på politisk vilje til at anvende kontrolforanstaltninger.
Afslutningsvis vil jeg blot takke ordføreren for hans arbejde og sige, at jeg er ked af, at vi har så kort tid til at drøfte et så vigtigt spørgsmål.
Emanuel Jardim Fernandes
for PSE-Gruppen. - (PT) Hr. formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Jeg takker hr. Romeva i Rueda for den åbenhed, han har udvist i forbindelse med udarbejdelsen af betænkningen, hvis hovedformål er at sikre overholdelsen af reglerne i den fælles fiskeripolitik.
Fiskerisektorens interesser sikres bedst gennem en overholdelse af disse regler og gennem en europæisk tilgang til fiskeripolitikken. Hvis de involverede parter, lige fra fartøjernes besætning til dem, der sælger fisken til forbrugerne, ikke overholder reglerne, vil det gå galt. Hvis der indføres EU-regler uden hensyntagen til de europæiske flåders mangfoldighed, vil dette forværre situationen yderligere.
Derfor foreslog jeg, at Kommissionens forslag blev bragt mere på linje med de vilkår, som småfiskeri og det ikkeindustrielle fiskeri står over for - selv om jeg ønskede at gå videre - der gør sig gældende generelt i hele EU, navnlig i den yderste periferi, og jeg understregede samtidig, at vi aldrig må glemme, at en fælles fiskeripolitik skal omfatte passende kontrolforanstaltninger.
Jeg har gentagne gange som ordfører for fiskeribudgettet beklaget den utilstrækkelige overholdelse af EU-reglerne. Jeg har navnlig opfordret medlemsstaterne til at sikre en bedre kontrol, gennemsigtighed i resultaterne af inspektionerne og en styrkelse af systemet for fællesskabsinspektionerne, forudsat at disse tiltag ledsages af finansielle støtteforanstaltninger til sektoren.
Vi ville helt klart gerne have gået videre, men jeg vil gerne lykønske ordføreren med betænkningen og de foranstaltninger, som han har foreslået, og jeg håber, at kommissæren vil reagere behørigt.
Elspeth Attwooll
Hr. formand! Jeg vil gerne ønske hr. Romeva i Rueda tillykke med betænkningen og derudover kommentere indholdet i en bredere sammenhæng med den fælles fiskeripolitik.
Igennem de sidste 10 år har denne politik været genstand for omfattende kritik, herunder af de manglende fælles spilleregler, utilstrækkelig inddragelse af aktører, utilstrækkelig afbalancering af økonomiske, sociale og miljømæssige krav og en for stor centraliseret mikroforvaltning.
Jeg har i den seneste tid dog kunnet forsikre kritikerne om, at politikken er ved at blive ændret på væsentlige områder. Der er naturligvis lang vej igen - f.eks. med hensyn til eliminering af udsmid - og til tider virker det som om, at Kommissionen stadig foretrækker mikroforvaltning. Jeg tænker her på artikel 47 i kontrolforordningen, i hvert fald i den oprindelige version. Jeg har imidlertid ofte sagt, at den fælles fiskeripolitik minder lidt om en olietanker, idet det tager lang tid at ændre kurs, og jeg mener, at kontrolforordningen i høj grad vil sikre de nødvendige ensartede spilleregler for håndhævelse og sanktioner, ligesom udviklingen af regionale rådgivende råd vil sikre store forbedringer på andre områder.
Jeg vil således afslutningsvis komme med en personlig bemærkning og takke for den værdifulde indsats, der er blevet ydet af medlemmerne af Fiskeriudvalget i hele forløbet, og takke kommissær Borg og hans stab for alle de resultater, der er blevet skabt i de fem år, han har stået ved roret.
Pedro Guerreiro
Hr. formand! Portugal omfatter det historisk definerede område på det europæiske kontinent og øgrupperne Azorerne og Madeira. Omfanget af og grænserne for dets territorialfarvande, dets eksklusive økonomiske zone og Portugals rettigheder til den tilgrænsende havbund er fastsat ved lov. Staten vil ikke overdrage nogen dele af det portugisiske område eller sine suverænitetsrettigheder over området.
Det fastslås meget klart i paragraf 5 i Den Portugisiske Republiks forfatning. Vi stillede derfor i overensstemmelse hermed og for at sikre overholdelsen af bestemmelserne i Portugals grundlæggende lov et ændringsforslag, hvori det fastslås, at dette forslag til forordning bør respektere og ikke svække medlemsstaternes kompetence og ansvar for overvågningen af overholdelsen af reglerne i den fælles fiskeripolitik.
Fiskeriudvalgets ændringsforslag sikrer imidlertid ikke de principper, som vi anser for at være centrale, selv om de på visse områder minimerer visse negative aspekter i Kommissionens uacceptable forslag.
Et af de bekymrende og utilstrækkelige aspekter er navnlig, at det er uacceptabelt, at Kommissionen får beføjelser til at foretage uafhængige inspektioner uden forudgående varsel i medlemsstaternes eksklusive økonomiske zoner og områder, og at den efter eget skøn kan forbyde fiskeri og suspendere eller ophæve finansiel støtte fra Fællesskabet til en medlemsstat. Det er også uacceptabelt, at en medlemsstat kan inspicere sine fiskerfartøjer i de øvrige medlemsstaters eksklusive økonomiske zoner uden disses tilladelse.
Jeg vil til slut gøre opmærksom på, at Parlamentet selv har påpeget betydningen af kontrol med fiskeriforvaltningen, der falder ind under medlemsstaternes kompetence. Vi håber, at Parlamentet ikke vil løbe fra sit ord igen, hvilket det desværre ofte har gjort.
Nigel Farage
Hr. formand! Jeg er nødt til at sige, at jeg har en personlig interesse i dette spørgsmål. Jeg har som de fleste i min familie været en ivrig fritidshavfisker hele mit liv. Jeg nyder dette, fordi det er en af de sidste basale friheder, vi har tilbage. Vi kan gå ned på stranden eller ud i vores både, fange et par fisk og tage dem med hjem og spise dem.
Igennem flere år har fritidshavfiskere arbejdet for at få deres sport omfattet af den fælles fiskeripolitik. Som jeg har sagt i mange år: "Pas på, hvad du ønsker dig". Det er imidlertid sket nu i artikel 47, der kan tilskrives den maltesiske kommissær, Joe Borg. Der er over 1 mio. fritidsfiskere i Storbritannien, og vi er opmærksomme på bevarelse, vi er fornuftige. Kommissær Borg! Vi har ikke brug for lovgivning fra folk som Dem. Vi er derfor nødt til at forkaste artikel 47 helt og holdent, fordi det er det eneste rigtige at gøre. Hvis De får denne magt, kan De vende tilbage hvert år. Rekreativt fiskeri fra land er ganske rigtigt undtaget i dag, men når folk som Dem får kompetence på dette område, kan De vende tilbage næste år og eller året efter og indføre lovgivning på dette område.
Med hensyn til rekreativt fiskeri fra et fartøj er dette allerede sket, idet der stilles krav om tilladelse og indberetning. Den minisejr, som vi føler, at vi vandt i udvalgsfasen ved at give medlemsstaterne mulighed for at registrere disse oplysninger i stedet for at stille krav herom, er gået tabt. Jeg er bange for, at det britiske miljø-, fødevare- og landbrugsministerium vil bruge enhver lejlighed til at anvende EU-regler til at kontrollere os på alle mulige måder.
Rekreativt fiskeri fra et fartøj skal fremmes. Vi bør bygge offshore-rev. Vi bør i lighed med amerikanerne anerkende den enorme økonomiske indvirkning, som dette kan få. Vi har i stedet en fælles fiskeripolitik, der allerede har været en miljøkatastrofe. Den er til skade for den britiske aktive flåde, og den vil nu ødelægge rekreativt fiskeri fra et fartøj i Storbritannien, hvis vi giver denne mand og folk af hans slags magt. Mit råd til kommissær Borg er således "Stik af!".
Jean-Claude Martinez
(FR) Hr. formand! Tak for Sète. Det handler helt sikkert om fiskeriressourcer og et nyt overvågningssystem, som vi drøfter i aften, men det handler først og fremmest om fiskere, deres arbejdspladser og deres levebrød, og det er det sværeste job i verden at være fisker. Det er ikke et spørgsmål om en officiel eller valgt repræsentant, og det har betydning for frie mænd, der imidlertid er desperate i dag, hvilket er baggrunden for opstanden blandt tunfiskerne i Middelhavet, i Sète, i Le Grau-du-Roi og de vrede fiskere i Boulogne i Frankrig.
Vi har reguleret deres fiskeri siden 1983 og således i 26 år. Siden Romtraktatens ikrafttrædelse har de også været omfattet af artikel 32-39 vedrørende den fælles landbrugspolitik, og den første fællesskabsforordning om fiskeri trådte i kraft i 1970. Vi har således i 39 år lovgivet for at afdæmpe chokket efter Spaniens tiltrædelse i 1986 og Danmarks i 1993, om garn, drivgarn, fiskeriagenter, samlede tilladte fangstmængder, kvoter, støtte, flådeomstrukturering og modernisering.
Vi lovgiver om sanktioner, biologiske hvileperioder, bestande, udsmid, overvågningssystemer, mennesker, arter, torsk, kulmule, almindelig tun og endog også om internationale aftaler, og nu om rekreativt fiskeri! Det værste er, at det stadig ikke virker. Det blå Europa bliver mere og mere gråt.
Hvorfor? Fordi fiskeri er en del af det 21. århundredes globale fødevareudfordring, og denne udfordring skal imødegås globalt. I lighed med finanskrisen, pandemier, klimaændringer, immigration og grov kriminalitet er fisk globale.
De respekterer hverken grænser eller fællesskabslovgivning. EU er for lille til at regulere fiskeriressourcer, og vi har brug for lovgivning om det globale fælles ejerskab af fiskeriressourcer fra Peru til Japan og fra Moskva til Dakar, Irland og Valencia. Bruxelles er også nødt til at gå denne vej.
Formanden
Efter denne ordflom giver jeg ordet til hr. Stevenson.
Struan Stevenson
(EN) Hr. formand! De er sikkert klar over, at to fiskere, en far og søn, fra Nordirland, der fiskede ud for Peterhead, er blevet fængslet i Liverpool og idømt en bøde på 1 mio. GBP, og at det britiske agentur for inddrivelse af formuegoder, som normalt træffer foranstaltninger mod narkohandlere og gangstere, blev anvendt til at få ram på disse to arbejdende fiskere, der ganske vist var involveret i landing af ulovlige fangster, hvilket ingen kan bifalde - men det er skrækkeligt at give arbejdende fiskere, om end de er skyldige i denne lovovertrædelse, samme behandling som gangstere. Det viser, hvorfor vi helt sikkert har brug for et redskab til at sikre ensartede spilleregler, hvilket er indeholdt i Romeva i Rueda-betænkningen, idet en tilsvarende lovovertrædelse i visse dele af EU sandsynligvis blot ville medføre en bøde på 2 000 eller 3 000 EUR.
Jeg ønsker imidlertid - ikke overraskende - at bruge resten af min taletid til at tale om artikel 47, da jeg mener, at det er nødvendigt at skelne mellem at stille krav og give mulighed for, jf. ændringsforslag 93 og 48-50. Hr. kommissær! Der var stor opbakning i udvalget til mit ændringsforslag, der indeholdt ordet "kan", men De har nu meddelt, at De under alle omstændigheder ikke kan støtte dette, og vi har tilsyneladende spildt vores tid.
Jeg håber, at De vil genoverveje dette. Hvis en medlemsstat ikke mener, at det er nødvendigt at træffe disse foranstaltninger, håber jeg, at De vil respektere subsidiaritetsprincippet.
Nils Lundgren
(SV) Hr. formand! Som euroskeptiker føler jeg ofte en vis skadefryd, når forskellige EU-institutioner stiller urimelige og latterlige forslag som artikel 47. Sådanne forslag er med til at undergrave den uberettigede respekt, som mange borgere i EU-medlemsstaterne har for EU's bestræbelser - bestræbelser på at overføre magt fra demokratiske medlemsstater til et bureaukratisk Bruxelles. Sådanne forslag gør det således nemmere at bekæmpe centralisering og bureaukrati. Samtidig tager jeg imidlertid min rolle her i Europa-Parlamentet alvorligt. Vi skal standse denne udvikling, og jeg håber, at de fleste af Europa-Parlamentets medlemmer føler det samme. I modsat fald håber jeg, at de fleste i det mindste frygter vælgernes dom i starten af juni og derfor erkender, at de er nødt til at forkaste dette forslag. Det er i deres egen interesse, hvilket de er helt klar over. Hvis subsidiaritetsprincippet ikke engang kan sikre, at EU holder fingrene væk fra rekreativt fiskeri ved Stockholms øgrupper, ser fremtiden sort ud for det europæiske projekt.
Avril Doyle
(EN) Hr. formand! Jeg vil gerne sige til kommissæren, at jeg også går ind for at give mulighed for i stedet for at stille krav. Jeg har også skrevet under.
Hele kulturen for overholdelse af reglerne i den fælles fiskeripolitik vil ikke blive udviklet, før inspektionspolitikken og de efterfølgende foranstaltninger, der træffes over for vores fiskere, baseres på rimelighed og retfærdighed. Som foreslået i denne forordning - og som ordføreren ligeledes påpeger - skal der indføres kontrol på fællesskabsniveau, og reglerne skal overholdes, hvilket denne situation viser, og det endelige ansvar skal påhvile medlemsstaterne.
Det er skrækkeligt, at bødestørrelsen i øjeblikket varierer mellem medlemsstaterne fra 600 EUR til 6 000 EUR for identiske lovovertrædelser. Der er overhovedet ingen respekt for den fælles fiskeripolitik, og der er almindelig enighed om, at den er et mislykket instrument. Der bør ikke være sådanne forskelle.
Med hensyn til artikel 47 om rekreativt fiskeri glæder jeg mig over definitionen, der manglede i forslaget til forordning. Vi har brug for en fornuftig reaktion. Medlemsstaterne kan foretage en vurdering, hvis der er en alvorlig indvirkning på kvoterne for følsomme bestande, men det skal ikke være en tommelfingerregel. Det skal være en undtagelse og ikke reglen. Der skal gribes ind over for udsmid - det er umoralsk og helt uacceptabelt, at vi kriminaliserer vores fiskere. Vi må ikke fremme bifangster, men vi må heller ikke kriminalisere fiskere, der lander dem. Jeg opfordrer på det kraftigste kommissær Borg til at sikre den rette balance.
Paulo Casaca
(PT) Hr. formand, hr. kommissær! Kommissionens forslag er af helt afgørende betydning. Ingen, der læser Revisionsrettens beretning om kontrollen med den fælles fiskeripolitik, kan være i tvivl om, at Kommissionens initiativ er helt afgørende.
Det er imidlertid også korrekt, at vores ordfører har ydet en helt enestående indsats og taget hensyn til mange af navnlig småfiskeriets særlige karakteristika, og at han har medtaget en række af vores forslag. Jeg takker ham på det varmeste for denne fremragende betænkning.
Jeg ønsker imidlertid også at understrege, at jeg går ind for subsidiaritet. Kontrollen kan dog ikke være baseret på subsidiaritetsprincippet, hvis logikken bag den fælles fiskeripolitik ikke er baseret på subsidiaritet.
Det er den udfordring, som kommissæren står over for i forbindelse med reformen af den fælles fiskeripolitik. Jeg håber, at han vil være fast besluttet på, og at det vil lykkes ham, at imødegå denne udfordring, hvilket er af afgørende betydning for fiskeriet i hele Europa.
Joe Borg
Hr. formand! Jeg vil først og fremmest gerne takke Dem for denne interessante forhandling. Vi er helt klart ganske enige om, at der er behov for en meningsfuld reform af vores kontrolordninger.
Jeg vil forsøge at kommentere en række spørgsmål, der er blevet rejst, først og fremmest spørgsmålet om rekreativt fiskeri. Det er som sagt et meget kontroversielt spørgsmål, sandsynligvis det mest kontroversielle af alle kontrolbestemmelserne i forslaget.
Det har imidlertid givet anledning til en række misopfattelser af, hvad det egentlige formål med bestemmelserne er. Jeg understregede, at vi kan støtte den definition, der er foreslået i et af ændringsforslagene.
Jeg vil i de kommende dage redegøre klart for vores holdning til definitionen og til de foreslåede bestemmelser om rekreativt fiskeri og i denne forbindelse sende en skrivelse direkte til fritidsfiskernes repræsentanter for at præcisere målsætningen og parametrene og de nærmere bestemmelser for rekreativt fiskeri.
Jeg håber herefter at modtage en tilbagemelding fra dem, og vi vil om nødvendigt gennemgå bestemmelserne igen for at tilpasse dem yderligere til den ene målsætning, der skal opfyldes.
Genopretning af fiskebestande er et stort problem. Visse former for rekreativt fiskeri lægger et stort pres på denne genopretning af fiskebestande, og dette problem skal løses.
Det er kun rimeligt for erhvervsfiskerne, at vi løser dette problem. I modsat fald kan vi ikke håbe på at vende udviklingen, hvis der er et pres fra en betydelig fiskeriindsats, selv om der er tale om rekreativt fiskeri, der ikke genererer indtægter. Ifølge videnskabelige rapporter kan bestanden ikke genoprettes, hvis der er en betydelig fiskeriindsats.
(Tilråb fra salen: "Det er ikke nogen videnskab")
Med hensyn til fuldstændig manglende høring af sektoren, mener jeg, at vi har hørt sektoren. Jeg deltog selv i en sådan høring i Skotland for et stykke tid siden. Alle regionale rådgivende råd har indsendt deres udtalelser, og vi har desuden afholdt en offentlig internethøring, som vi gør i forbindelse med enhver anden lovgivning. Sektoren blev specifikt hørt i Den Rådgivende Komité for Fiskeri og Akvakulturs regi i 2008.
Med hensyn til små fartøjer mener Kommissionen, at småfiskeri kan have en væsentlig indvirkning på ressourcerne. Dette er baggrunden for, at der ikke er nogen generel undtagelse for denne fiskerflåde i forslaget.
Forslaget omfatter imidlertid specifikke undtagelser for visse kategorier af fartøjer, generelt fartøjer under 10 m, og navnlig med hensyn til fartøjsovervågningssystemet (FOS), logbog, forhåndsmeddelelse og landingsopgørelser. På dette område er forslaget i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet.
Der tages ligeledes hensyn til finansielle aspekter, og EU samfinansierer således op til 95 % af udgifterne til elektronisk udstyr for at fremme aktørernes brug af den nye teknologi. Der vil blive taget stilling til yderligere undtagelser inden for rammerne af formandskabets endelige kompromis.
Med hensyn til hr. Guerreiros bemærkninger vil jeg også gerne sige, at mange af de aspekter, han var inde på, allerede er omfattet af de eksisterende kontrolbestemmelser. Hvis vi indarbejdede hans ændringsforslag, ville vi således rent faktisk svække bestemmelserne om kontrol og håndhævelse snarere end at styrke bestemmelserne i nødvendigt omfang.
Vi ønsker at sikre ensartede spilleregler i sanktionsbestemmelserne i forslaget til forordning. Vi er naturligvis parat til at se nærmere på disse bestemmelser for at vurdere, om de skal finjusteres yderligere, men det primære formål med sanktionsbestemmelserne i forslaget til forordning er at sikre, at der ikke som i dag er væsentlige forskelle mellem de sanktioner, der anvendes af visse medlemsstater eller af retsmyndighederne i visse medlemsstater, og de sanktioner, der anvendes af retsmyndighederne i andre medlemsstater.
Jeg vil gerne afslutningsvis takke hr. Farage, der har tiltro til, at jeg bliver genudnævnt i endnu en periode!
Raül Romeva i Rueda
Hr. formand! Jeg vil gerne benytte de sidste to minutter til at give udtryk for min tak.
Jeg vil for det første gerne takke Kommissionen, ikke blot for dens indsats og de muligheder, den har skabt. Det er aldrig nemt at rejse et spørgsmål af denne karakter og dybde, men jeg føler, at det var nødvendigt i det mindste at tage hul på debatten. Det har Kommissionen gjort med stor dristighed. Der vil altid være nogen, der synes, at timingen aldrig er rigtig, men jeg mener, at debatten i det mindste har gjort og også fremover vil gøre det nemmere for os at klarlægge de problemer, der er forbundet med at sikre en mere omfattende og bedre regulering af denne sektor.
For det andet vil jeg gerne takke de øvrige ordførere og skyggeordførere, idet vi har meget forskellige holdninger, hvilket også kom til udtryk under forhandlingen, og vi har gjort en stor indsats for at nå til enighed på forskellige områder.
Jeg vil også gerne anerkende den indsats, som alle har gjort i denne forbindelse. Vores konklusion stiller muligvis ikke alle tilfreds. Med hensyn til tolerancemargenen er jeg f.eks. enig med Kommissionen i, at en margen på 5 % var tilstrækkelig. Margenen på 10 % er et kompromis, idet en række andre medlemsstater ønskede at gå endnu længere.
Det samme gælder for muligheden for at forlænge eller i hvert fald udsætte fristen for implementering af det elektroniske system.
Jeg vil også gerne minde om, at dette ikke vil medføre yderligere udgifter, en detalje, der til tider glemmes. Kommissionen stiller under alle omstændigheder særlige ressourcer til rådighed i denne forbindelse.
Med hensyn til det sidste spørgsmål om rekreativt fiskeri, måske den mest kontroversielle, men ikke nødvendigvis den vigtigste del af denne beslutning, vil jeg gerne fokusere på ét aspekt, nemlig ikkeforskelsbehandling. Hvis vi ikke erkender, at vi alle er nødt til at dele ansvaret, vil vi sandsynligvis ikke opnå det ønskede resultat.
Det kompromis, vi nåede frem til under forhandlingen, var naturligvis ikke nemt, men det er efter min opfattelse rimelig acceptabelt. Vi nåede dog ikke til enighed om, hvorvidt det skulle være frivilligt eller obligatorisk at foretage en undersøgelse af det rekreative fiskeris potentielle indvirkning.
Da der foreslås en række undtagelser for rekreativt fiskeri, ville det efter min opfattelse i det mindste være hensigtsmæssigt, hvis medlemsstaterne indvilliger i at tilvejebringe de nødvendige oplysninger, snarere end at de tvinges hertil. Hvis vi ikke deler ansvaret, vil vi alle som allerede nævnt - også det rekreative fiskeri - i sidste ende blive berørt af den manglende regulering.
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted onsdag den 22. april 2009.
