Ratificeringen og gennemførelsen af de opdaterede ILO-konventioner (forhandling) 
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er mundtlig forespørgsel til Kommissionen om ratificeringen og gennemførelsen af de opdaterede ILO-konventioner af Alejandro Cercas for S&D-Gruppen, Marian Harkin for ALDE-Gruppen, Jean Lambert for Verts/ALE-Gruppen og Gabriele Zimmer og Ilda Figueiredo for GUE/NGL-Gruppen - B7-0228/2009).
Alejandro Cercas
Fru formand, kære kolleger, medlemmer af Kommissionen! Vi ved alle, at den økonomiske globalisering, den internationale finanskrise og alle fremtidens udfordringer skal løses på globalt plan. Vi kan ikke længere løse disse problemer på nationalt eller endda på regionalt plan. Samarbejdet mellem EU og Den Internationale Arbejdsorganisation (ILO) er derfor blevet et centralt punkt på vores dagsorden.
Ved hjælp af sin trepartsmetode udfører ILO et uvurderligt arbejde med at skabe sammenhæng og fornuft i vores verden. Det er vores værdier, som ILO blev grundlagt på. ILO og vi arbejder for en social model, hvor menneskers værdighed respekteres, og vi tror på, at vi kan arbejde sammen. Det er klart, at Europa har brug for ILO for at bevare denne sociale model - vi kan ikke gøre det i en uretfærdig verden - og at ILO giver os mulighed for at være en global aktør inden for internationale relationer.
EU og medlemsstaterne hævder, at de samarbejder meget tæt med ILO, og at de fremmer programmet om ordentligt arbejde til alle og den globale beskæftigelsespagt med ILO ved roret. Men der er ingen sammenhæng mellem det, vi alle siger, og det, vi gør, mine damer og herrer fra Kommissionen. Derfor er det af den største vigtighed her i aften at drøfte en ratificering af ILO-konventionerne og at vedtage beslutningsforslaget om dette spørgsmål i morgen for at kunne udstede visse garantier til ILO og ligeledes til vores eget projekt.
I Deres meddelelse om den nye sociale dagsorden rettede De igen en opfordring til medlemsstaterne, men medlemsstaterne reagerede ikke. De opfordrede dem til at ratificere og gennemføre konventionerne, men med ringe held. Det lader nu til, at De skal handle langt mere ambitiøst. Det giver ingen mening at sige, at medlemsstaterne allerede har ratificeret de centrale ILO-konventioner. ILO har ajourført 70 af sine konventioner, og selv visse lande i den tredje verden og visse udviklingsøkonomier bevæger sig hurtigere end EU. Det er vanskeligt at forstå for resten af verden, og Europa mister både troværdighed og muligheder.
Derfor er det temmelig skandaløst, at Europa taler om ordentligt arbejde og gør sig til fortaler for ILO, og så ikke ratificerer ILO-konventionerne og blot lader sig nøje med retorik, mine damer og herrer fra Kommissionen.
Her kommer så spørgsmålet. Og derfor ønsker alle grupper her i salen i morgen, at De går videre og udsender en meddelelse, hvori De kræver, at medlemsstaterne skal ratificere konventionerne for at skabe sammenhæng mellem det, vi siger, og det, vi gør. Denne manglende sammenhæng på det politiske område er en af grundene til, at vi mister troværdighed over for vores borgere, og til, at Europa også mister troværdighed i resten af verden.
Marian Harkin
Fru formand! Jeg er meget glad for at støtte opfordringen til ratificering og gennemførelse af de opdaterede ILO-konventioner i EU's medlemsstater. Det er bestemt værd at nævne, at da ILO blev oprettet i 1919 efter Versaillestraktaten, som afsluttede Første Verdenskrig, skete det som en afspejling af troen på, at man kun kan opnå universel og varig fred, hvis den er baseret på social retfærdighed. I de mellemliggende 80 år har ILO reageret på alle menneskers behov for ordentligt arbejde, levebrød og værdighed verden over.
I aften beder vi EU's medlemsstater ratificere og gennemføre de opdaterede ILO-konventioner, men det er ikke kun spørgerne her, der beder om det - det samme gør mange andre agenturer og instanser. Hvis man kigger på FN's adfærdskodeks for leverandører, kan man se, at ILO-konventionerne har været grundlaget for størstedelen af denne adfærdskodeks, og FN forventer, at alle leverandører af varer og tjenester til FN vil overholde principperne i adfærdskodeksen. Derfor skal disse konventioner ratificeres og gennemføres verden over, så alle leverandører kan overholde dem. Det kan vi helt sikkert klare i EU.
I sin meddelelse om den nye sociale dagsorden siger Kommissionen, at den opfordrer alle medlemsstater til at foregå med et godt eksempel ved at ratificere og gennemføre de ajourførte ILO-konventioner. I et beslutningsforslag om den nye sociale dagsorden, som Europa-Parlamentet vedtog i maj i år, erklærer vi, at vi mener, at en styrkelse af gennemførelsen og håndhævelsen af den eksisterende arbejdsmarkedslovgivning i henhold til den nationale lovgivning og Fællesskabets lovgivning samt under ILO-konventionerne skal prioriteres højt af EU-institutionerne og medlemsstaterne. Så i aften forstærker vi her i Parlamentet alle disse opfordringer. Vi beder formandskabet om at være så ambitiøst som muligt i denne sag, vi opfordrer medlemsstaterne til at kigge på de stærke sociale argumenter for ratificering og gennemførelse af disse konventioner, og vi beder Kommissionen overveje at vedtage en henstilling til medlemsstaterne om at tilskynde til ratificering af de opdaterede konventioner.
Vi mener også, at EU skal sikre sammenhæng mellem sine interne og eksterne politikker. Her i Parlamentet hører vi igen og igen om udveksling af bedste praksis mellem medlemsstaterne. Dette er helt sikkert et fremragende eksempel på, hvor vi kan opnå bedste praksis indbyrdes, ved at alle medlemsstater ratificerer de relevante konventioner og fremmer den bedste praksis eksternt eller globalt ved, som Kommissionen selv foreslår, at foregå med et godt eksempel og ratificere de opdaterede konventioner. I dag, den 25. november, er 7 650 ILO-konventioner blevet ratificeret globalt med 47 inden for de seneste 12 måneder. Vi forventer, at Europa fører an i kampen mod klimaændringer i København, og vi kan yde en tilsvarende god indsats ved at ratificere alle ILO-konventionerne.
Emilie Turunen
Fru formand! På vegne af De Grønne så vil jeg gerne understrege, at vi finder budskaberne i denne beslutning om ratifikation og gennemførelse af ILO's konventioner meget nødvendige og meget presserende. Hvorfor? Det gør vi af to grunde. For det første bør EU gå allerforrest, når det gælder kampen for ordentligt arbejde. Vi bør være et forgangsland i verden, når det kommer til fremme af gode arbejdsvilkår og ordentligt arbejde.
For det andet, som det er blevet nævnt her i dag, er der ved at opstå et gab mellem det, vi siger, og det, vi gør. Altså et gab mellem EU's interne og eksterne reaktioner. Når EU glemmer, eller når EU's medlemslande glemmer eller ignorerer at ratificere og gennemføre opdaterede konventioner, så er det ikke kun dårligt for Europas arbejdstagere Så er det også et rigtig dårligt signal at sende til de lande uden for EU, som vi kræver skal ratificere selvsamme konventioner. Vi bør "practice what we preach".
Det er helt afgørende, at EU går foran på globalt niveau, at vi viser, at vi er en region, der mestrer at kombinere gode arbejdsvilkår og en høj konkurrencedygtighed. ILO er vores globale spiller med hensyn til regulering på verdensplan. Det er afgørende, at EU bakker op om ILO som institution, og at vi tager ILO's konventioner alvorligt. Derfor er der fra Gruppen De Grønne al mulig støtte til budskaberne i denne beslutning, og vi opfordrer EU's kompetente organer til at presse medlemslandene til at tage det ligeså alvorligt, som vi, der er her i aften, gør.
Ilda Figueiredo
Fru formand! Vi støtter opfordringen til medlemsstaterne om at tage hensyn til de stærke sociale argumenter for at ratificere og gennemføre de konventioner, som ILO har klassificeret som opdaterede.
Siden 1919 har Den Internationale Arbejdsorganisation opretholdt og udviklet et system af internationale arbejdsstandarder, som dækker en lang række emner, inklusive arbejde, beskæftigelse, social sikring, social- og arbejdsmarkedspolitik og tilhørende menneskerettigheder.
Vi støttede derfor det oprindelige udkast til det fælles beslutningsforslag, der blev fremsat her. Men på grund af pres fra Det Europæiske Folkepartis Gruppe (Kristelige Demokrater) har de andre underskrivere desværre tilladt, at beslutningsforslaget blev udvandet og svækket gennem medtagelsen af en henvisning til Lissabonstrategien for vækst og beskæftigelse.
Men som vi alle er klar over, var det i Lissabonstrategiens navn, at Kommissionen fremlagde nogle af de værste forslag imod arbejdsmarkedsrettigheder for Parlamentet, idet man fokuserede på fleksibilitet og deregulering af arbejdsmarkedet.
Hvem husker ikke forslaget om at ændre arbejdstidsdirektivet, hvor man forsøgte at devaluere arbejdet og gøre det endnu mere usikkert, at forlænge arbejdsdagen og undergrave det kollektive aftalesystem og fagforeningernes rolle, præcis det modsatte af, hvad der ligger i ILO-konventionerne?
Det er især på grund af denne beklagelige henvisning til Lissabonstrategien, at vi har trukket vores støtte til dette beslutningsforslag tilbage.
Men på vegne af Den Europæiske Venstrefløjs Fællesgruppe/Nordisk Grønne Venstre opfordrer vi medlemsstaterne til at ratificere ILO-konventionerne, og vi opfordrer Kommissionen til at overveje vores forslag.
Karel De Gucht
Fru formand! I løbet af de seneste par år har Kommissionen gentagne gange styrket sit engagement i den internationalt accepterede dagsorden for ordentligt arbejde, herunder gennemførelse af ILO-konventionerne.
Kommissionen har aktivt støttet medlemsstaterne og haft et tæt samarbejde med ILO med henblik på at indføre ambitiøse juridiske standarder, der er en reaktion på udfordringerne i en globaliseret økonomi og bidrager til gennemførelsen af ILO's dagsorden om ordentligt arbejde. Rådet og Europa-Parlamentet har fremhævet betydningen af denne dagsorden for ordentligt arbejde og Kommissionens aktiviteter i denne henseende.
EU's medlemsstater har allerede ratificeret alle ILO-konventioner, der vedrører centrale arbejdsmarkedsstandarder, og en lang række andre ILO-konventioner. Kommissionen har på ny bekræftet sit engagement i dagsordenen for ordentligt arbejde som led i den nye sociale dagsorden. Kommissionen opfordrede navnlig alle medlemsstater til at foregå med et godt eksempel ved at ratificere og gennemføre de ILO-konventioner, som ILO har klassificeret som opdaterede. Derved understreger Kommissionen både den interne og den eksterne dimension af dagsordenen for ordentligt arbejde. Når ILO-konventionerne drejer sig om områder, der udelukkende hører under Fællesskabets kompetence, har Kommissionen desuden fremsat forslag til Rådets afgørelser, hvorved medlemsstaterne fik tilladelse til at ratificere de relevante konventioner sammen med en opfordring til at ratificere standarderne hurtigst muligt, navnlig konventionen om søfarendes arbejdsforhold og konventionen om arbejde inden for fiskeriet.
Endelig giver rapporten om ordentligt arbejde fra 2008 mulighed for at overvåge den politiske udvikling med hensyn til ratificeringsprocessen. Resultatet af denne analyse ventes at blive afspejlet i opfølgningsrapporten om ordentligt arbejde, der skal offentliggøres i 2011.
Csaba Őry
Fru formand! Først og fremmest vil jeg gerne udtrykke min tilfredshed med, at det er lykkedes grupperne at blive enige om teksten til beslutningsforslaget om ratificering og gennemførelse af de konventioner, som Den Internationale Arbejdsorganisation har revideret. Derfor vil vi også støtte det.
Vi ved jo, at Den Internationale Arbejdsorganisation er et af de ældste internationale organer. Den blev oprettet i 1919 med det hovedformål at indføre regler for udviklingen af arbejdsbetingelser og vanskelige arbejdsmiljøer med henblik på at modarbejde udnyttelse. Den har efterfølgende udvidet sine aktiviteter til også at omfatte social- og arbejdsmarkedspolitik og et teknisk samarbejdssystem.
I Det Europæiske Folkepartis Gruppe (Kristelige Demokrater) mener vi, at de arbejdsstandarder, der udformes af Den Internationale Arbejdsorganisation, bidrager til at afhjælpe de skadelige virkninger af konkurrencen på det internationale marked og dermed øge chancerne for at skabe en afbalanceret økonomisk vækst. Dette har særlig betydning i en tid, hvor vi måske allerede er på vej ud af krisen, og det styrker bestemt disse standarders legitimitet, at de udspringer af en trepartsproces og er baseret på en separat demokratisk proces, der gennemføres i et samarbejde mellem regeringer, arbejdsgivere og fagforeninger. Der er således tale om rettigheder og forpligtelser på arbejdspladsen og en omfattende ramme for disse, som de lande, der accepterer og ratificerer konventionerne, skal overholde. Samtidig er vi nødt til at erkende, at EU som et fællesskab ikke kan ratificere aftaler. Det kan kun de enkelte medlemsstater. Dette giver derfor anledning til spørgsmålet om den korrekte anvendelse af Fællesskabets jurisdiktion og subsidiaritetsprincippet. Derfor indeholder teksten meget passende en opfordring til EU om at indføre en præcis definition af, hvilke juridiske områder og bestemmelser vedrørende disse, der hører under Fællesskabets jurisdiktion, og hvilke der hører under de enkelte medlemsstaters jurisdiktion. Det betyder, at hvis vi kan tage hensyn til subsidiaritetsprincippet, vil vi støtte udarbejdelsen af en henstilling med henblik på at lette ratificeringen af konventionen hurtigst muligt.
Ole Christensen
for S&D-Gruppen. - (DA) Fru formand! Vi har et indre marked i EU, hvor vi på et frit marked kan sælge varer til hinanden. Vi sikrer en fri konkurrence og varer til en billig pris, og det er fint og godt. Men andre områder skal også følge med. Grundlæggende arbejdstagerrettigheder skal sikres og respekteres overalt i EU. Vi skal ikke EU-landene imellem konkurrere på dårlige arbejdsforhold, ligesom arbejdskraften i alle medlemslande skal sikres lige løn for lige arbejde, og ligesom strejkeretten er en grundlæggende rettighed.
Derfor er et tæt samarbejde mellem EU og den internationale arbejdsorganisation ILO vigtigt. Vi har nogle af de samme værdier, og vi kan bruge ILO-konventionerne som basis for yderligere at udvikle den europæiske sociale model. Det er desværre ikke muligt i dag, idet Kommissionen kun finder konventionerne bindende, såfremt de er ratificeret af mere end halvdelen af medlemslandene. Det kunne vi passende starte med: at alle EU's medlemslande som et minimum ratificerer og gennemfører de konventioner, som ILO har klassificeret som opdaterede. Der er ikke brug for mere snak, der er brug for mere handling. Hvordan kan vi ellers opfordre andre lande i verden til at ratificere og gennemføre ILO-konventionerne og opfordre WTO til at inddrage de grundlæggende arbejdstagerrettigheder i alle handelsaftaler?
Nej vi skal gå foran i EU. Så kan vi efterfølgende tale for, at alle lande skal ratificere og gennemføre disse konventioner. Vi skal promovere anstændigt arbejde ("decent work") i EU og i verden som et bæredygtigt stærkt svar på den globale krise, som vi står i.
Elisabeth Schroedter
for Verts/ALE-Gruppen. - (DE) Fru formand! Det er korrekt, at verdensomspændende minimumsstandarder i krisetider beskytter arbejdstagerne mod umenneskelige arbejdsbetingelser. EU støtter altid kernestandarderne fra Den Internationale Arbejdsorganisation (ILO) i vores taler og i kontakterne med tredjelande og det med rette, fordi de beskytter arbejdstagerne mod forskelsbehandling og social dumping.
Desværre når tingene inden for EU ikke længere end disse taler. EU's medlemsstater og EU selv ser stort på ILO-konventionerne. De ratificerer dem ikke og gennemfører dem ikke. Dette giver medlemsstaterne og EU mulighed for at snyde sig uden om deres ansvar. EF-Domstolen har f.eks. afskaffet strejkeretten, og Kommissionen har bifaldet dette træk. Konventionen om beskyttelse af alle vandrende arbejdstageres rettigheder er f.eks. kun ratificeret af tre ud af de 27 medlemsstater. Det er en skandale, og denne situation skal ændres her 90 år efter ILO's oprettelse.
Elisabeth Morin-Chartier
(FR) Fru formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Først og fremmest vil jeg gerne takke min kollega i Det Europæiske Folkepartis Gruppe (Kristelige Demokrater) og de øvrige politiske grupper i Europa-Parlamentet, fordi vi i spørgsmålet om ordentligt arbejde ønskede at følge samme linje og indgive et fælles beslutningsforslag, og forhandlingerne de seneste par dage har været fantastisk positive.
Siden 1919 har Den Internationale Arbejdsorganisation kunnet garantere og udvikle et system af internationale arbejdsstandarder på en lang række områder, inklusive arbejde, beskæftigelse, arbejdsmarkedspolitik og menneskerettigheder. Det må vi ikke glemme, navnlig ikke i disse krisetider.
Derfor er det kolossalt vigtigt, at ILO har klassificeret konventionerne som opdaterede efter en trepartsproces med både arbejdsgivere, arbejdstagere og regeringer. Det er grunden til, at vi har fremsat denne henstilling til medlemsstaterne, hvori vi opfordrer dem til at ratificere de konventioner, som ILO har klassificeret som opdaterede, og beder dem bidrage aktivt til en effektiv gennemførelse af hensyn til udviklingen af og fremskridtene med et socialt Europa. Vi håber, at dette vil ske hurtigst muligt. Vi vil være opmærksomme på fristerne for indførelse af disse konventioner, idet vi naturligvis samtidig vil respektere subsidiaritetsprincippet.
PPE-Gruppen vil især være opmærksom på anvendelsen af disse konventioner i medlemsstaterne. Kampen mod ulovligt arbejde, moderniseringen af de sociale fremskridt, opbygningen af et ægte socialt Europa, der viser verden vejen, det er det, der står på spil, og vi ønsker virkelig at hjælpe det frem.
Sylvana Rapti
(EL) Fru formand! Et af de vigtigste kendetegn ved EU er, at vi tillægger social- og arbejdsmarkedspolitik og grundlæggende rettigheder stor betydning. Vi er fuldt ud klar over, at anvendelsen af disse rettigheder er en forudsætning for at blive medlem af EU. Vi ved også, at EU, når disse rettigheder overtrædes, har en forpligtelse til at indføre sanktioner.
De rettigheder, der blev etableret sammen med oprettelsen af Unionen og dennes funktion, gælder også på arbejdspladsen. Den betydning, som Unionen tillægger forsvaret for arbejdstagernes rettigheder, fremgår ikke kun, når EU udarbejder intern lovgivning, men kommer også til udtryk i dens udenrigspolitik. Vi er fuldt ud klar over, at når vi indgår aftaler med tredjelande, er en af forudsætningerne, at de grundlæggende arbejdstagerrettigheder overholdes. Derfor er Unionen nødt til at være blandt de første til at støtte den nødvendige systematiske opdatering af Den Internationale Arbejdsorganisations (ILO) konventioner.
ILO opdaterede for nylig sine konventioner efter forhandlinger med arbejdstagere, arbejdsgivere og regeringer. Eftersom medlemsstaternes regeringer og Unionen deltog i opdateringen af dette område, står vi over for et paradoks. Paradokset består i, at selv om mange af EU's medlemsstater har indført ensartede direktiver med mere omfattende arbejdstagerrettigheder end i ILO-konventionerne, undervurderer de betydningen af det formelle spørgsmål om ratificering af disse konventioner på nationalt plan.
Det giver tredjelandene, navnlig udviklingslandene, et forvrænget billede, og derfor vil det være fornuftigt, at vi ændrer holdning, og at de medlemsstater, der endnu ikke har gjort det, foretager de nødvendige ratificeringer. Hvorom alting er, bør Kommissionen ikke tøve med at være mere proaktiv og bede medlemsstaterne overholde deres forpligtelser med henblik på at styrke Unionens troværdighed ved at fremme ordentlige arbejdsforhold, navnlig under den igangværende finanskrise.
Patrick Le Hyaric
(FR) Fru formand, hr. kommissær! Selvfølgelig skal vi understrege betydningen af at gennemføre konventionerne fra Den Internationale Arbejdsorganisation, men desværre er jeg bange for, at det system, vi er underlagt, nemlig den frie konkurrence, gør arbejde til et marked og dermed til en vare. Det skaber trusler mod arbejdskodekser overalt, trusler mod de planlagte nedsættelser af arbejdstiden og et nedadgående pres på prisen på arbejde, hvilket er meget skadeligt.
I Frankrig har vi et eksempel med en kuglelejefabrik, der nu er lukket, fordi den skal flyttes til Bulgarien, og arbejdstagerne i virksomheden er blevet bedt om at tage ned og oplære de bulgarske ansatte. Så man kan se, at dette nedadrettede pres på arbejdsomkostningerne fører til udflytninger, til nedadrettet pres og til afvikling af arbejdsmarkedsrettigheder overalt. Derfor bør vi opfinde et system med opadrettet harmonisering af arbejdsmarkedsrettigheder og niveauerne for social sikring, så der ikke længere findes denne barske konkurrence mellem arbejdsgiverne, der skabes af virksomhederne og af vores institutioner.
Tilsvarende må vi ikke blive ved med at bøje os for det, man her i salen og i Kommissionen omtaler som flexicurity, men vi bør tværtimod arbejde i retning af et system med sikkerhed for arbejde og beskæftigelse kombineret med uddannelsesperioder, hvilket er en nødvendighed. Det ville give os mulighed for at komme ud af krisen, at oplære arbejdstagerne for at hjælpe dem over i de erhverv, der er opfundet med henblik på fremtiden.
Olle Ludvigsson
(SV) Fru formand! Nu, hvor Lissabontraktaten er vedtaget, og EU's charter om grundlæggende rettigheder er blevet juridisk bindende, har vi en ny mulighed for at styrke den sociale dimension af det europæiske samarbejde. For at kunne gøre dette skal vi også kunne udnytte disse muligheder i praksis. Et godt sted at begynde ville være, at EU's medlemsstater ratificerer alle de opdaterede ILO-konventioner hurtigst muligt.
Dette har også en ekstern dimension. Hvis EU ønsker at være en seriøs partner i det internationale arbejde med at forbedre arbejds- og levevilkår, er det nødvendigt, at EU's medlemsstater også vedtager ILO-konventionerne. Hvis vi ønsker at kunne påvirke situationen i tredjelande, skal vi selv gå forrest med et godt eksempel. Derfor vil jeg bede Kommissionen og det svenske formandskab handle progressivt og gøre deres yderste for at sikre, at alle opdaterede ILO-konventioner indføres af alle medlemsstaterne.
Personligt finder jeg det en smule trist, at min egen medlemsstat Sverige ikke har ratificeret grundlæggende konventioner som konvention nr. 94 om offentlige kontakter. Derfor vil jeg gerne bede formandskabet om også at handle på nationalt plan for at sørge for, at dette sker. Dette bør sammen med det faktum, at chartret om grundlæggende rettigheder bliver bindende, mindske risikoen for, at EF-Domstolen afsiger flere kendelser som i Rüffert-sagen. Vi må ikke få en situation, hvor der findes EU-lovgivning, som strider mod grundlæggende ILO-konventioner.
Mairead McGuinness
(EN) Fru formand! Som mine kolleger har nævnt, har ILO eksisteret længe - siden 1919. 90 år i branchen, og man arbejder stadig med dagsordenen for ordentligt arbejde. Det er, som andre har nævnt, vigtigt, at medlemsstaterne ratificerer alle konventionerne, navnlig i en tid med økonomisk krise, hvor arbejdstagerne er under pres. Men jeg mener også, at det er vigtigt ved denne forhandling at anerkende ILO's rolle i udviklingslandene og organisationens forbindelser med ikkestatslige organisationer og de mange programmer, den gennemfører over for de mest sårbare, f.eks. arbejdet med handicappede, som aldrig ville få en chance, hvis det ikke var for disse programmer. Det samme gælder to meget vigtige områder, som vi taler om her i Parlamentet, nemlig tvangsarbejde og børnearbejde. Så hvis vi ønsker, at ILO skal udføre et godt stykke arbejde, hvilket den gør, i udviklingslandene, mener jeg, at det allermindste EU's medlemsstater kan gøre, er at ratificere konventionerne fuldt ud og gå forrest med det gode eksempel.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Fru formand! Gennem sin lange aktivitetsperiode har Den Internationale Arbejdsorganisation vedtaget og fremlagt en række internationale konventioner og retningslinjer inden for beskæftigelse, fagforeningsfrihed, social- og arbejdsmarkedspolitik og social sikring samt kollektive beskæftigelsesrelationer og arbejdsbetingelser til ratificering i EU's medlemsstater. Medlemsstaterne bør ratificere og anvende de konventioner, som ILO anser for opdaterede. EU bør yde et resolut og aktivt bidrag til det fantastisk vigtige spørgsmål om beskyttelse af arbejdstagernes rettigheder i en globaliseret verden.
Det skal understreges, at alle borgere uanset baggrund, tro eller race har ret til at forbedre deres materielle velfærd, deres åndelige udvikling i frihed samt til værdighed, økonomisk sikkerhed og lige muligheder. Vi skal huske, at fattigdom, uanset hvor den findes, udgør en alvorlig trussel mod os alle.
Karel De Gucht
medlem af Kommissionen. - (FR) Fru formand, mine damer og herrer! Der hersker en betydelig grad af enighed om det nyttige i og behovet for ratificeringen af ILO-konventionerne blandt talerne fra Europa-Parlamentet og fra Kommissionen. Men som hr. Őry bemærkede, kan Kommissionen træffe beslutninger på områder, hvor den har enekompetence, og det har den som sagt også gjort.
Hvad angår fagforeningernes rolle, har EF-Domstolen i en afgørelse for nylig anerkendt kollektive skridt som en grundlæggende rettighed. Men denne rettighed kan reguleres, og dette er i overensstemmelse med andre internationale instrumenter. Jeg skal ikke desto mindre viderebringe Deres ønsker til min kollega med ansvar for social- og arbejdsmarkedspolitik, så vi kan få en grundig opfølgning på dette spørgsmål.
Formanden
Jeg har modtaget tre beslutningsforslag, jf. forretningsordenens artikel 110, stk. 2.
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted torsdag den 26. november 2009.
