Online-hasartmängude usaldusväärsus (lühiettekanne)
Juhataja
Järgmine päevakorrapunkt on online-hasartmängude usaldusväärsust käsitleva raporti, lühiettekanne proua Schaldemose'i poolt siseturu- ja tarbijakaitsekomisjoni nimel.
Christel Schaldemose
raportöör. - (DA) Austatud juhataja, olen uhke ja mul on hea meel selle üle, et saan esitleda teile sel õhtul algatusraportit online-hasartmängude usaldusväärsuse kohta. Nagu te teate, on hasartmängude teema olnud Euroopa Parlamendis alati äärmiselt vastuoluline. Hasartmängud võeti teenuste direktiivist välja, samuti e-kaubanduse direktiivist ja piirideta televisiooni direktiivist. Miks see nii on? Noh, mina arvan, et enamik meist on ühel meelel, et hasartmängud on õigupoolest finantsteenus - Euroopa Kohus on nii otsustanud - aga see on täiesti eraldiseisev finantsteenus. Interneti-põhiseid hasartmänge ei saa võrrelda elektrikannu ostmisega ega puusepa põrandat panema palkamisega ja sellepärast tuleb neid käsitleda eraldi. Seda on liikmesriigid senini teinudki. Nad on sätestanud karmid eeskirjad, et kaitsta tarbijaid hasartmängusõltuvuse eest ning pettuse ja mängude tulemustes kokkuleppimise eest, aga ka selleks, et vältida rahapesu. Lisaks on nende eesmärk olnud säilitada avalik kord. Ent hasartmängud on erinevad. Õigupoolest tekitavad online-hasartmängud mitmeid probleeme, mida reaalsed hasartmängud ei tekita; osaliselt sellepärast, et need on piiriülesed ja nii ligipääsetavad.
Raportiga seotud läbirääkimised on vahel olnud tulisemad kui ma oleksin tahtnud. Näiteks olime vägagi eri meelel selles küsimuses, kas online-hasartmängud on sõltuvuse tekitamise osas ohtlikumad. Mind see üllatab veidi, sest arvnäitajad näitavad seda täiesti selgesti. Rootsis ja teistes maades läbi viidud uuringust selgub, et hasartmängusõltuvuse tekkimise oht on viis kuni seitse korda suurem sellel inimesel, kes mängib pokkerit Internetis, kui sellel, kes teeb seda reaalses maailmas. Ent olen nõus esimesena tunnistama, et me ei tea kõiki tagajärgi tarbijatele, kes Internetis hasartmänge harrastavad. See oli üks valdkondi, kus me üksmeelel olime, ja see tähendab, et meil on vaja rohkem teavet selle kohta, kuidas tarbijaid paremini kaitsta.
Raportis on kuus punkti, mida ma täna õhtul eriti esile tuua tahaksin:
1. Oluline enamus siseturu- ja tarbijakaitsekomisjoni liikmeid on arvamusel, et online-hasartmängude korraldajad ei peaks järgima mitte ainult oma liikmesriigi hasartmängualaseid õigusakte, vaid ka nende liikmesriikide vastavaid õigusakte, kus nende tarbija elab.
2. Enne kohtupoolseid selgitusi tuleks esitada selgitus poliitilisel tasandil selle kohta, kuidas tuleks tegelda Euroopa online-hasartmängude turu probleemidega.
3. Liikmesriikidevahelist koostööd tuleb oluliselt tihendada.
4. Peame välja töötama normid, millega kaitsta tarbijaid pettuse, mängusõltuvuse ja muude asjaomaste ohtude eest.
5. Seda valdkonda on vaja rohkem uurida.
6. Euroopa Parlament toetab täiel määral nõukogu algatusi ja protsesse ning julgustame komisjoni ka neid toetama.
Üldkokkuvõttes arvan, et raport aitab tuua hasartmängusektori taas poliitikasse, kuhu see kuulub. Raport on tasakaalus ja sai komisjoniliikmetelt laialdast toetust, vaatamata sellele, et see on tundlik teema. See võeti vastu 32 poolt- ja 10 vastuhäälega. Siseturu- ja tarbijakaitsekomisjoni vähemus on esitanud ka alternatiivse resolutsiooni. Püüdsin kaasata raportisse nii palju nende vaateid kui võimalik, aga poliitilised erinevused on nii põhimõttelised, et kõiki neid kaasata ei olnud võimalik. Tahaksin tänada kolleege toetuse eest ja loodan, et mu raport saab homme valdava enamuse poolthääled.
Jacques Barrot
komisjoni asepresident. - (FR) Austatud juhataja, proua Schaldemose, komisjonil on hea meel selle Euroopa Parlamendi algatusraporti üle. Siseturu- ja tarbijakaitsekomisjoni ja teie, proua Schaldemose, kui selle raportööri töö on kiiduväärt ning eriti hea meel on komisjonil usaldusväärsuse küsimuste uurimise üle.
Nagu mu kolleeg, härra McCreevy on oma eelmistes kõnedes rõhutanud, on liikmesriikide praegused lähenemised liiga erinevad, et seadusandlik algatus oleks võimalik. Viimastest aruteludest konkurentsinõukogus on selgunud, et liikmesriigid ei jõuaks sellise algatuse osas üksmeelele.
Asutamisleping pakub teatud juhtmõtteid. 2007. aasta märtsis langetatud kohtuotsus Placanica kohtuasjas kinnitas hiljuti, et spordikihlveod on asutamislepingu artiklis 49 sätestatud teenus. Liikmesriikidel on õigus välja anda hasartmängude õigusakte riiklikul tasandi. Kui nad tahavad hasartmänge piirata, siis peavad nad ise otsustama läbi viia uurimise, mis neid piiranguid õigustaks; näiteks seoses sõltuvuse või pettusega.
Kui on tõestatud, et need meetmed on vajalikud, tuleb asutamislepingu kohaselt neid rakendada nii, et see ei oleks ühe liikmesriigi ja eri liikmesriikide erinevate mänguettevõtjate suhtes diskrimineeriv.
Komisjon kavatseb täita oma kohust ja uurida iga talle esitatud kaebust ning võtta kasutusele vajalikud menetlused, kui selgub, et asutamislepingut on rikutud.
Julgustav on märkida, et pärast rikkumismenetluste kohaldamist on mõned liikmesriigid, sealhulgas Prantsusmaa, Ungari ja Itaalia, komisjonile lähenenud ja võtnud endale kohustuse oma õigusakte muuta. Komisjon teeb muidugi tööd selle nimel, et aidata liikmesriikidel leida lahendusi, kuidas rikkumismenetlustele reageerida.
Komisjon avaldas 2006. aastal uurimuse hasartmänguturu juriidiliste ja majanduslike aspektide kohta. Antud tingimustes on komisjon arvamusel, et puudub vajadus võtta endale suurem roll ja uurida riiklikke õigusakte või laiemaid küsimusi, nagu sõltuvus, pettus või muud laiduväärt tegevused. Ent raportis on mõned eriti kasulikud selgitused.
Juhataja
Sellega on päevakorrapunkti käsitlus lõppenud. Hääletus toimub homme.
Kirjalikud avaldused (kodukorra artikkel 142)
Lasse Lehtinen  
kirjalikult. - (FI) Homme näeme, et Euroopa paljudes kohtades on endiselt poliitilist tahet säilitada oma eluliselt oluline monopolistaatus hasartmänguturul; nii ka Soomes. Euroopa Parlamendi toetus Soome Rahvusloteriile, Soome Mänguautomaadiliidule ja Soome hasartmänguettevõttele Fintoto on oluline, sest komisjoni algatatud rikkumismenetlused on endiselt päevakorras. Euroopa spordiliikumisele ja rohujuure tasandi tegevustele on oluline, et liikmesriigid säilitaksid oma hasartmängusüsteemid.
Samuti on need oluline element Soome spordielu eriomaduses, kus ühiskonna poolt toetatav vabatahtlik töö on samuti baastoetus tippspordile. Ka on lihtsam tegelda hasartmängude kõrvalmõjudega riikides, kus monopol kuulub riigile. Online-hasartmänge on turul ainult umbes viis protsenti, aga see sektor kasvab tohutu kiirusega. Seepärast on oluline, et liikmesriikide õigused jääksid endiseks ka Interneti-ajastul. Me ei tohiks unustada, et pärast Lissaboni lepingu vastuvõtmist saab EL pädevuse teatud spordivaldkondade üle. See aitab võidelda profispordi teatud kõrvalmõjude vastu, nagu rassism, doping ja huligaansus.
Zita Pleštinská
2004. aastal oli brutosissetulek Interneti-põhistelt hasartmängudest 2-3 miljardit eurot. Eelnimetatud uuringu SICL kohaselt moodustab see nüüd peaaegu viis protsenti ELi hasartmänguturust. Nende teenuse kiire kasv on tulevikus vältimatu ning sellepärast on vaja selgeid ja läbipaistvaid eeskirju.
Proua Schaldemose'i raportis kaalutakse teistsugust lähenemist Euroopa hasartmängusektorile ja seepärast ei saa ma seda toetada. Selles ei eristata seaduslikult tegutsevaid litsentseeritud mänguettevõtjaid ja neid, kes tegutsevad sageli litsentsita ja ebaseaduslikult.
Alustada tuleb sellest, et enamikes Euroopa riikides on hasartmängusektor. Olen nõus, et iga liikmesriik peab endiselt otsustama online-hasartmängude eeskirjade üle. Kuni puuduvad tõendid ohtudest mängijatele, rahapesust või korruptsioonist spordis, ei tohiks me kõiki ettevõtteid kurjategijateks pidada. On ka tõsiseid ettevõtteid, kes kasutavad parimat tehnoloogiat ja tegutsevad seadustega kooskõlas.
Ma ei toeta online-hasartmänge, pigem olen nende vastane. Aga minu arvates viiks üldine keeld nende tegevuste kasvu ja ebaseaduslikkuseni ning eeskirjade täieliku puudumiseni. Arvan, et minu ja mu kolleegide ühine arvamus on õiglasem ja selgem alternatiiv raportööri raportile.
