Istunnon jatkaminen
Puhemies
Teknisistä syistä eilisen istunnon pöytäkirja on saatavilla vasta iltapäivän alussa ja annetaan parlamentin hyväksyttäväksi klo 15.00.

Äänestykset kiireellistä käsittelyä koskevista pyynnöistä
Puhemies.
Maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunta hyväksyi eilen illalla Keppelhoff-Wiechertin laatiman mietinnön tästä aiheesta. Haluaisin kuulla kyseisen valiokunnan kannan tämän kiireellistä käsittelyä koskevan pyynnön sisällöstä.
Kuka käyttää puheenvuoron valiokunnan puolesta?
Graefe zu Baringdorf (Verts/ALE), maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan puheenjohtaja. (DE) Arvoisa puhemies, maatalousvaliokunta suosittelee kiireellistä käsittelyä koskevan pyynnön hyväksymistä. Asia on ensinnäkin kiireellinen. Siitä on äänestettävä vielä tänä vuonna. Toiseksi olemme yhtä mieltä tavoitteista. Maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan enemmistö on vakuuttunut siitä, että on oikein, että tämän BST:n käyttö kielletään tänä vuonna kokonaan.
(Parlamentti päätti noudattaa kiireellistä käsittelyä.)
Ehdotus neuvoston asetukseksi yhteisön rahoitustuesta Irlannin kansainväliselle rahastolle (KOM(99)0549 - C5-0285/99 - 1999/0221(CNS)) (aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunta)
Puhemies. Aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunta ilmoittaa meille kantansa kiireellistä käsittelyä koskevasta pyynnöstä.

Van Dam
Arvoisa puhemies, pyyntö käsitellä tämä asia kiireellisesti on itsessään seurausta neuvoston sihteeristön välinpitämättömyydestä. Tämän on nähty olevan edessä jo kauan sitten, mutta aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan mielestä Irlannin väestö ei saa joutua kärsimään tästä asiasta, ja siksi me hyväksymme tämän kiireellisen käsittelyn.

McKenna
Halusin vain tarkistaa, onko meillä tilaisuutta keskustella tästä kysymyksestä myöhemmin viikolla, koska parlamentissa ei ole keskusteltu muun muassa siitä, mikä rooli aseteollisuudella on Pohjois-Irlannin rauhanprosessissa.
Joitakin vuosia sitten, kun valiokunnassa käsiteltiin erästä mietintöä, yritin esittää parlamentissa siihen tarkistuksia, joissa sanottiin, ettei aseteollisuudella saisi olla roolia rauhanprosessissa. Silti toistaiseksi ainoa rauhanprosessin myötä tarjoutunut työtilaisuus Derryssä on ollut Raytheonilla, joka on Yhdysvaltojen kolmanneksi suurin aseita valmistava yritys. Mielestäni onkin ristiriitaista puhua rauhanprosessista ja tarjota samalla aseteollisuuden työpaikkoja väkivallan runtelemille ihmisille.

Colom I Naval
Arvoisa puhemies, pyydän puheenvuoroa menettelyä koskevaa esitystä varten. Useat kollegat ovat juuttuneet Strasbourgin keskustassa oleviin hotelleihin, ainakin sille alueelle, jossa sijaitsevat Novotel- ja Ibis-hotellit. Ensimmäinen auto lähti puoli tuntia myöhässä, ja minua pyydettiin välittämään eteenpäin tämä vastalause, koska ainakin 15 kollegaa oli samassa hotellissa, eivätkä he voi osallistua äänestykseen, koska yhteydet liikenteessä ovat myöhässä.

Puhemies
Olen hyvin pahoillani, parlamentin jäsen Colom I Naval. Meidän on mietittävä, millä tavoin voimme estää tilanteen toistumisen ja millä tavoin he pääsisivät tänne mahdollisimman nopeasti.

Gallagher
Jotta emme saisi täällä tänä aamuna väärää käsitystä Irlannin rauhanprosessista ja kansainvälisestä rahastosta, haluan todeta rajalla sijaitsevia kreivikuntia edustavana parlamentin jäsenenä - ja uskoakseni puhun koko Irlannin kansan puolesta -, että se arvostaa täysin sitä tärkeää, myönteistä ja käytännöllistä roolia, joka Euroopan parlamentilla ja unionin toimielimillä on ollut rauhanprosessissa; ja jos toisin väitetään, se ei mielestäni kuvasta Irlannin kansan näkemystä.
(Parlamentti päätti noudattaa kiireellistä käsittelyä.)
Ehdotus neuvoston asetukseksi Kyproksen ja Maltan liittymistä valmistelevan strategian mukaisten toimien toteuttamisesta (KOM(99)0535 - C5-0308/99 - 1999/0199(CNS)) (ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunta)

Sakellariou
Arvoisa puhemies, keskustelimme siitä ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnassa. Emme pidä asiaa kiireellisenä, ja haluaisimme laatia mietinnön, jossa haluaisimme luonnostella tätä liittymistä valmistelevaa strategiaa ja tuoda esiin Euroopan parlamentin kannan siihen. Tästä syystä vastustamme kiireellistä käsittelyä, jota neuvosto on pyytänyt.
(Parlamentti hylkäsi pyynnön noudattaa kiireellistä käsittelyä.)

Galeote Quecedo
Arvoisa puhemies, haluaisin pyytää teiltä niinkin tärkeänä päivänä kuin tänään, että pyytäisitte Ranskan tasavallan presidentiltä anteeksi joidenkin jäsenten poissaoloa, sillä niiden jäsenten tapauksessa, jotka ovat kotoisin kaukana Euroopan unionin keskuksesta sijaitsevista maista, poissaolon syynä ei ole tahdon puute vaan se, ettei heillä ole keinoja hoitaa asianmukaisesti parlamentaarista työtään. Olen varma siitä, että hän ymmärtää erittäin hyvin, ettei ole olemassa mitään syytä siihen, miksi joistakin - esimerkiksi - oman maani osista on vaikeampaa ja hitaampaa tulla Strasbourgiin kuin Caracasiin.

Puhemies
Kiitoksia, parlamentin jäsen Galeote Quecedo, olen täysin tietoinen niistä vaikeuksista, joita joillakin kollegoillamme on Strasbourgiin tulemisessa. Kuten tiedätte, yritän tehdä kaikkeni yhteyksien parantamiseksi. Se onkin yksi tavoitteistani.

Eurooppa-neuvosto / Suomen puheenjohtajakausi, Tsetsenia, ETYJ
Sturdy
Jotta voisimme auttaa parlamentin jäsen Galeotea ja paria muuta jäsentä tässä aivan ensiluokkaisessa täysistunnossa, mietin vain, olisiko vielä jonakin päivänä mahdollista, että jäsenet pystyisivät itse asiassa pitämään saman istumapaikan. Näyttää siltä, että olemme jatkuvassa kiertoliikkeessä, ja jäsenten on usein vaikea löytää paikkaansa. Vaikka meillä ei vanhassakaan istuntosalissa ollut omia paikkoja, pystyimme sentään pitämään samat istumapaikat. Kuinkahan kauan meidän täytyy painaa uusia istumajärjestyksiä? Voitaisiinko tämä asia korjata?

Puhemies
Kyllä, parlamentin jäsen Sturdy, teknisen TDI-ryhmän, riippumattomien jäsenten teknisen ryhmän, uudelleen muodostamisesta aiheutui joitakin hankaluuksia, mutta saamme asian järjestykseen hyvin pian.

Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu 10. ja 11. joulukuuta Helsingissä pidetystä Eurooppa-neuvoston kokouksesta ja neuvoston tämänhetkisen puheenjohtajavaltion Suomen puolivuotista puheenjohtajakautta koskevasta julkilausumasta sekä Tsetsenian tilanteesta ja EYTJin huippukokouksesta.
Pääministeri Lipponen on ilmoittanut meille myöhästyvänsä. Koska puheenjohtaja Prodi on paikalla, annan puheenvuoron ensimmäiseksi hänelle, jos hän siihen suostuu.

Prodi
Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, olen iloinen voidessani tänään välittää tälle parlamentille tiedon siitä, että komissio on erittäin tyytyväinen Helsingin Eurooppa-neuvoston kokouksen tuloksiin.
Aivan aluksi haluaisin onnitella teitä, arvoisa puhemies, siitä tavasta, jolla te avasitte tässä huippukokouksessa käsitellyt työt. Teidän panoksenne on otettu vastaan erittäin myönteisellä tavalla ja se on tarjonnut edellytykset rakentavalle keskustelulle, ennen kaikkea parlamentin osallistumisen osalta hallitustenväliseen konferenssiin.
Helsingissä otettiin käsiteltäväksi kolme keskeistä aihetta: laajentuminen, puolustus ja hallitustenvälinen konferenssi. Tarkastelemme niitä lyhyesti yksi kerrallaan.
Ensiksikin laajentuminen: olen erittäin tyytyväinen siihen, että Eurooppa-neuvosto on päättänyt aloittaa ensi vuonna laajentumisneuvottelut kuuden toisen aallon hakijavaltion kanssa. Tämä tarkoittaa sitä, että me valmistaudumme vastaanottamaan 12 uutta jäsenvaltiota ja että meidän on oltava valmiita saamaan neuvottelut päätökseen ensimmäisten valtioiden kanssa vuoden 2002 loppuun mennessä sillä ehdolla, että olemme onnistuneet uudistamaan toimielimemme ja saamaan päätökseen perustamissopimusten tarkistamisen. Konferenssin myönteiset tulokset ovatkin välttämätön edellytys mille tahansa laajentumiselle. Olen niin ikään mielissäni siitä, että valtioiden ja hallitusten päämiehet ovat ottaneet historiallisen askeleen ja virallisesti tunnustaneet Turkin hakijavaltioksi. Me haluamme auttaa Turkkia saavuttamaan Kööpenhaminan kriteereiden täysipainoisen noudattamisen, ja nyt Eurooppa-neuvoston näytettyä meille vihreää valoa voimme määritellä tämän maan tukemista koskevat erityismenettelyt liittymistä edeltävän strategian puitteissa.
Toinen asia on puolustus. Olen iloinen siitä, että Eurooppa-neuvosto on päättänyt Euroopan uuden turvallisuus- ja puolustuspolitiikan pääsuuntauksista ennen kaikkea kehittämällä Euroopan unionin sotilaallista ja ei-sotilaallista kriisinhallintakapasiteettia. 50-60 000 sotilaan kriisinhallintajoukot antavat meille mahdollisuuden puuttua tilanteeseen tehokkaasti ja tukahduttaa alkavan tuhon aivan kotimme läheisyydessä, etenkin niissä tilanteissa, joissa NATOn liittolaisemme eivät aio puuttua asiaan. Turvallisuuden ja laajemman eurooppalaisen rauhan alueen tarve käy selkeästi ilmi tämän hetkisestä Tsetsenian tilanteesta, jonka osalta Eurooppa-neuvosto hyväksyi yksityiskohtaisen julkilausuman. Suositeltuihin erityismenettelyihin kuuluu ehdotus suunnata uudelleen Tacis-ohjelman varat humanitaaristen ohjelmien hyväksi, ehdotus, jonka pikaisesta toimeenpanosta komissio aikoo huolehtia. Tämä on hyvä esimerkki sellaisesta alueesta, jossa komissiolla on suora vastuu, ja jossa se voi antaa erityispanoksen kriisin ratkaisemiseksi.
Tsetsenia oli myös tärkein ongelma, jota käsiteltiin viime kuussa Istanbulissa pidetyssä ETYJin huippukokouksessa. Poliittisessa julkilausumassa, joka allekirjoitettiin siinä tilaisuudessa, selvennetään, että on erittäin tärkeää löytää ratkaisu Tsetseniassa meneillään olevaan kiistaan. Eräitä ETYJin periaatteita myös vahvistettiin huolimatta etenkin Venäjän federaation taholta tulevasta erittäin voimakkaasta painostuksesta pyrkiä vesittämään niitä. Esimerkkinä on ETYJin oikeus ottaa kantaa niihin konflikteihin, joissa rikotaan kaikkien osallistuvien valtioiden omaksumia sitoumuksia ihmisoikeus- ja oikeusvaltiokysymyksissä. Istanbulin huippukokouksessa vahvistin Euroopan unionin voimakkaan sitoumuksen Kaakkois-Euroopan jälleenrakentamiseksi ja sen integroimiseksi maanosan yleiseen kehitykseen. Korostin myös niitä huomattavia avustuksia, joita me osoitamme tuolle alueelle nyt ja jatkossa. Istanbulin tapaaminen tarjosi myös tilaisuuden allekirjoittaa Euroopan tavanomaisia asevoimia koskeva sopeutettu TAE-sopimus, hyväksyä Wienin 1999 asiakirja sekä allekirjoittaa Euroopan turvallisuuden peruskirja. Tässä viimeksi mainitussa asiakirjassa määritellään yhteiset haasteet ja Euroopan turvallisuuden perustukset uudelle vuosituhannelle, ja siinä ehdotetaan uusia välineitä, joilla annetaan ETYJille mahdollisuus kohdata nämä haasteet. Presidentti Ahtisaari ja minä allekirjoitimme Euroopan unionin nimissä tuon sopimuksen, jonka voin iloisin mielin sanoa pitävän sisällään lähtökohdat sille yhteistyöhön perustuvalle turvallisuudelle, jota Euroopan unionissa on ehdotettu.
Palatkaamme Helsinkiin ja kolmanteen tärkeään keskustelun aiheeseen eli hallitustenväliseen konferenssiin. Eurooppa-neuvosto teki mielestäni hyvin viisaasti päättäessään aloittaa tämän konferenssin valmistelut jo ensi helmikuussa, kuten olimme toistamiseen pyytäneet, esityslistaa rajoittamatta. Me kaikki alamme vasta vähitellen käsittää, mitä yli 25 jäsenvaltion Euroopan unioni tarkoittaa, ja olisi tietenkin ollut harkitsematonta haluta määritellä esityslista jo nyt. Onneksi terve järki pääsi voitolle ja hallitustenvälisessä konferenssissa ei käsitellä ainoastaan Amsterdamissa avoimeksi jätettyjä kysymyksiä, vaan myös siihen liittyviä seurauksia, kuten paikkojen uudelleenjakoa tässä parlamentissa laajentumisen jälkeen. Sen lisäksi tarkastellaan kaikkia muita asiaankuuluvia institutionaalisia kysymyksiä, jotka liittyvät laajentumiseen; komissio onkin jo antanut ehdotuksia siitä, mitä nämä kysymykset voisivat olla. Minä odotan parlamentin ja komission palaavan käsittelemään näitä kysymyksiä niiden konferenssia koskevien virallisten kannanottojen yhteydessä, jotka niiden on määrä esittää ensi tammikuussa. Mikään hallitustenvälisen konferenssin esityslistan kohdista ei ole yksinkertainen, ja saattaa olla, että kohtia pitää lisätä sitä mukaa kuin konferenssi etenee. On siis tullut hetki tarttua härkää sarvista ja ryhtyä töihin, ja uskon, että tämä työ vie paljon aikaa teidän ja meidän toiminnastamme. Minulla on kuitenkin ilo ilmoittaa teille, että ne komission ponnistelut, joilla se on varmistanut Euroopan parlamentin mahdollisuuden voida hoitaa hallitustenvälisessä konferenssissa sitä tehtävää, joka sille kuuluu, ovat olleet menestyksekkäitä: parlamentilla on täysivaltaisen tarkkailijan asema henkilökohtaisten edustajien ryhmässä.
Lopuksi haluaisin ilmaista olevani pettynyt, että Euroopan veropaketin osalta Helsingissä ei saavutettu yhtään edistysaskeleita sen sopimuksen lisäksi, jossa päätettiin jatkaa töitä vielä toiset puoli vuotta. Se ei ollut yksi ydinkysymyksistä, mutta se oli joka tapauksessa tärkeä aihe, ja ennen kaikkea se näkyi selvästi eurooppalaisissa ajankohtaiskirjoituksissa. Tämä on todellakin heikko tulos, kun on ponnisteltu intensiivisesti kaksi kokonaista vuotta, ja haluaisin korostaa sitä, miten tärkeää on saavuttaa mahdollisimman pian lopullinen päätös tämän asian osalta. On välttämätöntä, että kansalaiset ymmärtävät, mikä tämän paketin varsinainen tavoite on: kyse ei todellakaan ole yksinkertaisesti ja sekin on toki tärkeää vahingollisen verokilpailun estämisestä verotusalalla ja yhteismarkkinoiden oikeanlaisen toiminnan varmistamisesta, ja toistan, että nämä aiheet ovat hyvin tärkeitä, mutta ne saattavat vaikuttaa suurimmasta osasta ihmisiä byrokraattisilta tai kaukaisilta aiheilta; kyse on pikemminkin siitä, että pyritään saamaan aikaan jotain hyvin konkreettista Euroopan jokapäiväisen elämän kannalta: kyse on työpaikkojen luomisesta. Jos todellakin mitä tahansa pääomaveroa kierretään täydellisesti, kuten on tapahtunut viimeksi kuluneiden kymmenen vuoden aikana, kaikki työllisyyttä koskevat verot nousevat. Tämä ei vaikuta minusta parhaalta menettelytavalta työttömyyden vastaisessa taistelussa.
Sitten on eräs toinen paljon yksinkertaisempi tosiasia: verojen kiertäminen on väärin, se vahingoittaa työllisyyttä, ja meidän pitää taistella kaikin keinoin sitä vastaan. Jos emme onnistu löytämään tehokkaita keinoja verottaa pääomatuloja, koko verorasitus kohdistuu työvoimaan, ja tämä vain pahentaa kaikkein suurinta ongelmaa, joka meillä on edessämme.
Tulevien kuukausien aikana aion siis seurata itse tarkasti veropaketista käytäviä neuvotteluja, ja annan kaiken mahdollisen tukeni komission jäsen Bolkesteinille, joka on tehnyt työtä erittäin myönteisellä tavalla näiden viime kuukausien aikana.
Hyvät jäsenet, meitä odottaa Eurooppa-neuvoston vanavedessä huomattavan laaja työmäärä. Meidän pitää tehdä työtä yhdessä, ja ensimmäistä kertaa meillä on todella suuri kenttä, jolla työskennellä yhdessä: teemme sen päättäväisesti, hyvässä uskossa, voimakkaan yhteistyöhengen vallitessa, ja minä kiitän teitä juuri siitä hengestä, joka on saatu aikaan.

Puhemies
Kiitän puheenjohtaja Romano Prodia ja toivotan pääministeri Lipposen tervetulleeksi.
Meille kerrottiin, että autonne oli myöhässä. Saatte siis myöhästymisenne täysin anteeksi ja annan teille puheenvuoron välittömästi, arvoisa pääministeri.

Lipponen
. Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, haluan ensiksi kiittää tilaisuudesta tulla keskustelemaan Euroopan parlamentin kanssa Suomen puheenjohtajakauden tärkeimmistä tapahtumista heti Helsingin Eurooppa-neuvoston jälkeen. Aluksi esitän katsauksen Suomen puheenjohtajakauden tärkeimpiin tuloksiin keskittyen erityisesti Helsingin Eurooppa-neuvoston päätöksiin. Parlamentin toiveiden mukaisesti selostan lisäksi puheenjohtajan näkemykset Tsetsenian tilanteesta ja luon katsauksen Istanbulissa marraskuussa järjestetyn ETYJin huippukokouksen tärkeimpiin tuloksiin.
Haluan lämpimästi kiittää parlamentin puhemiestä rouva Fontainea niistä parlamentin näkemyksistä, joita hän esitti Eurooppa-neuvoston aloittaessa työnsä. Meidän käymämme keskustelu oli hedelmällinen. Haluan esittää sekä Suomen hallituksen että neuvoston puolesta lämpimät kiitokset koko Euroopan parlamentille hyvästä ja rakentavasta yhteistyöstä.
Helsingin Eurooppa-neuvoston ensimmäinen päätös oli Vuosituhannen julistuksen hyväksyminen perjantaiaamun istunnossa. Julistuksessa käydään tiiviissä muodossa läpi Euroopan unionin perustan muodostavat arvot sekä uuden vuosituhannen alun haasteet ja tavoitteet. Julistuksesta haluan tässä nostaa esiin vain sen, minkä toteuttaminen on välttämätön edellytys uuden vuosituhannen haasteisiin vastaamiselle: vain avoin, demokraattinen ja tehokas unioni voi suoriutua näistä sitoumuksista.
Eurooppa-neuvoston ensimmäisessä istunnossa keskityttiin unionin laajentumiseen. Nämä päätökset ovat Euroopan kannalta historiallisia, koska Helsingissä käynnistynyt laajentumisprosessin uusi vaihe tulee aikanaan johtamaan unionin laajentumiseen kolmellatoista uudella jäsenvaltiolla. Helsingissä sovittiin liittymisneuvottelujen avaamisesta Latvian, Liettuan, Bulgarian, Romanian, Slovakian ja Maltan kanssa. Koska asiasta vallitsi käytännössä jo Tampereen Eurooppa-neuvoston yhteydessä yksimielisyys, ei tarvetta keskusteluun tältä osin juuri ollut. Neuvotteluihin nyt kutsuttujen kuuden maan kanssa aloitetaan hallitustenväliset konferenssit ensi vuoden helmikuussa. Tässä yhteydessä vahvistettiin, että jokainen ehdokasmaa etenee omien edellytystensä pohjalta kohti jäsenyyttä. Liittymiselle ei asetettu mitään aikarajatavoitetta. Sen sijaan unioni asetti itselleen tavoitteen, että sen tulee olla valmis ottamaan uusia jäseniä vuoden 2002 lopusta lähtien. Tämä aika tarvitaan ennen kuin seuraava hallitustenvälinen konferenssi on saanut työnsä päätökseen ja perustamissopimusmuutokset on ratifioitu kaikissa jäsenvaltioissa.
Eurooppa-neuvosto kiinnitti laajentumista käsitellessään huomiota muun muassa ydinturvallisuuden korkean tason merkitykseen Itä- ja Keski-Euroopassa. Eurooppa-neuvosto ilmaisi tyytyväisyytensä Kyproksen neuvottelujen aloittamiseen New Yorkissa 3. joulukuuta ja totesi, että poliittinen ratkaisu helpottaisi Kyproksen liittymistä unioniin. Samassa yhteydessä kuitenkin huomioidaan, ettei tämä ratkaisu ole ennakkoedellytys Kyproksen liittymiselle.
Sitä päätöstä, jonka Eurooppa-neuvosto teki Turkin ehdokasmaa-aseman hyväksymisestä, voi mielestäni pitää historiallisena. Yhteisön päätöksen teki mahdolliseksi erityisesti Kreikan pääministeri Costas Simitiksen rohkea ja rakentava toiminta puheenjohtajan selvittäessä myönteisen päätöksen edellytyksiä. Kun Eurooppa-neuvosto oli hyväksynyt Turkkia koskevat päätelmät, käynnistettiin Turkin kanssa tiiviit selventävät keskustelut. Yhteyksiä täydennettiin puheenjohtajan ominaisuudessa kirjoittamallani kirjeellä Turkin pääministerille Bülent Ecevitille. Eurooppa-neuvosto lähetti myös valtuuskunnan Ankaraan. Valtuuskuntaan kuuluivat puheenjohtajamaan edustaja, pääsihteeri, korkea edustaja Javier Solana sekä komission jäsen Günter Verheugen. Valtuuskunta selvitti suullisesti Turkin hallitukselle Helsingin päätösten sisältöä.
Helsingin päätökset mahdollistivat sen, että Turkki osallistui muiden ehdokasmaiden kanssa yhteiselle lounaalle unionin valtion- ja hallitusten päämiesten kanssa Eurooppa-neuvoston kokouksen yhteydessä Helsingissä. Haluan korostaa, että pääministeri Bülent Ecevit vahvisti selkeästi Helsingissä Turkin sitoutumisen uudistuksiin ja Kööpenhaminan kriteerien täyttämiseen. Helsingin päätöksissä Turkkia kohdellaan kuten muitakin hakijamaita. Liittymisneuvottelujen avaaminen ei ole mahdollista, ennen kuin Turkki täyttää Kööpenhaminan poliittiset kriteerit. Suurimman ongelman muodostavat puutteet Turkin sisäisissä oloissa, demokraattisen järjestelmän toiminnan puutteet ja ihmisoikeuksien, mukaan lukien vähemmistöoikeuksien, loukkaukset. Turkin kanssa aloitetaan eräänlainen valmistava ja opastava vaihe siinä prosessissa, jossa tarkastellaan maan edistymistä unionin lainsäädännön täyttämisessä. Turkin kanssa käytävässä poliittisessa vuoropuhelussa korostetaan edistymistä erityisesti ihmisoikeuskysymyksissä.
Helsingin päätelmissä kaikkia ehdokasvaltioita kehotetaan ratkaisemaan jäljellä olevat rajakiistat ja muut asiaan liittyvät kysymykset. Muussa tapauksessa niiden olisi kohtuullisen ajan kuluessa saatettava riita kansainvälisen tuomioistuimen käsiteltäväksi. Eurooppa-neuvosto tarkastelee tilannetta uudelleen vuoden 2004 loppuun mennessä mahdollisten ratkaisemattomien riitojen osalta. Eurooppa-neuvosto tarkastelee tällöin erityisesti riitojen vaikutuksia liittymisprosessiin ja pyrkii edistämään riitojen ratkaisemista kansainvälisessä tuomioistuimessa. Päätös tunnustaa Turkin asema ehdokasvaltiona ja unionin ja Turkin välisen vuoropuhelun tiivistäminen on tärkeää alueelliselle vakaudelle ja Kyproksen kysymyksen ratkaisulle. Kutsuessaan Turkin yhä kiinteämpään yhteistyöhön unioni toimii perustehtävänsä mukaisesti vahvistaen rauhaa ja edistäen ihmisoikeuksien toteutumista.
Arvoisa puhemies, Eurooppa-neuvosto on syvästi huolestunut Tsetsenian tapahtumista. Venäjän taivuttamiseksi poliittiseen ratkaisuun Eurooppa-neuvosto antoi erillisen julkilausuman Tsetsenian tilanteesta ja sen vaikutuksista Euroopan unionin ja Venäjän suhteisiin. Vain poliittinen ratkaisu voi lopettaa Tsetsenian kriisin. Venäjän toimet poliittisen ratkaisun löytämiseksi eivät toistaiseksi ole olleet riittäviä. Näissä oloissa Euroopan unionin ja kansainvälisen yhteisön poliittisen painostuksen täytyy jatkua. Julkilausumassa tuomitaan pommitukset, uhkavaatimus Groznyin asukkaille ja sisäisten pakolaisten kohtelu. Venäjän alueellista koskemattomuutta ei kyseenalaisteta eikä sen oikeutta terrorismin vastaiseen toimintaan. Venäjän käyttämät toimet ovat kuitenkin kansainvälisen humanitaarisen oikeuden vastaisia ja rikkovat niitä ihmisoikeusvelvoitteita, jotka Venäjä on ETYJin ja Euroopan neuvoston jäsenenä hyväksynyt.
On olemassa vaara, että kriisi leviää tuolla alueella, ja se on myös erityinen riski Georgian alueelliselle koskemattomuudelle. Eurooppa-neuvosto teki johtopäätöksen, että tilanne vaikuttaa yhteisen Venäjä-strategian täytäntöönpanoon ja että strategiaa olisi tarkasteltava uudelleen. Tätä koskeva keskustelu pannaan alulle jo tällä viikolla. Lauantaina hyväksytty julkilausuma toimitettiin vielä samana päivänä Helsingissä tiedoksi Venäjän hallitukselle Eurooppa-neuvoston puheenjohtajan ja korkean edustajan kirjeellä.
Eurooppa-neuvosto katsoi, että kumppanuus- ja yhteistyösopimuksen joidenkin osien soveltaminen tulee keskeyttää ja sen kauppapoliittisia osia tulisi soveltaa tiukasti. Puheenjohtaja pyytää komission ja neuvoston oikeudellisia osastoja selostamaan asian oikeudellisia näkökulmia työryhmässä vielä kuluvan viikon aikana. Komissiolla on asiassa aloiteoikeus, ja asia päätetään lopulta neuvostossa. Tänä vuonna ei enää ehditä näin pitkälle. Unionin sisäisen päätöksenteon jälkeen edetään kumppanuus- ja yhteistyösopimuksen määräysten mukaisesti. Helsingissä päätettiin myös siitä, että osa Tacis-varoista pyydetään varaamaan humanitaariselle avulle. Mutta sen tulisi koskea vain Venäjää. Tacis koskee koko IVY-aluetta, eikä unionilla ole tässä yhteydessä syytä puuttua yhteistyöhön muiden IVY-maiden ja Mongolian kanssa.
Haluan tässä myös todeta, että unionin ei tule viedä pohjaa pois siltä pitkäjänteiseltä yhteistyöltä, jota me teemme ja meidän on syytä tehdä demokraattisen ja vakaan kehityksen tukemiseksi Venäjällä. Tämä olisi unionin oman edun vastaista. Eurooppa-neuvosto alleviivasi tätä pitämällä tarpeellisena jatkaa ihmisoikeuksiin, oikeusvaltioon, kansalaisyhteiskunnan tukemiseen ja ydinturvaan liittyviä hankkeita.
Eurooppa-neuvosto pyytää samalla yhteisen Venäjä-strategian mukaisesti ETYJiä ja Euroopan neuvostoa tarkastelemaan toimialueillaan Venäjä-yhteistyönsä muotoja. ETYJin puheenjohtajan käynti tuolla alueella vielä tällä viikolla, eli nyt parhaillaan, tulee näyttämään, onko Venäjän asenteessa tapahtumassa muutoksia. Meidän on erityisesti kiinnitettävä huomiota tähän käyntiin ja sen tuloksiin. Euroopan neuvostossa on selvitettävä, voitaisiinko järjestön ihmisoikeuksiin ja kansalaisyhteiskuntaan liittyviä Venäjä-toimia tehostaa. Tavoitteena ei ole se, että Venäjä suljettaisiin Euroopan neuvoston toiminnasta.
Venäjän omien etujen mukaista - niin uskon - ei ole eristäytyä Euroopasta ja muusta maailmasta, varsinkin jos perspektiivi ulotetaan Venäjän vaalien yli hieman pidemmälle tulevaisuuteen. On toivottava, että realismi pian pääsee valloilleen Moskovassa. Venäjän eristäytyminen ei myöskään ole Euroopan unionin eikä kenenkään muunkaan etu Euroopassa.
Arvoisa puhemies, Eurooppa-neuvosto hyväksyi puheenjohtajavaltion raportin hallitustenvälisestä konferenssista. Hallitustenvälinen konferenssi aloitetaan helmikuussa ensi vuonna ja se tulisi päättää joulukuussa 2000. Asialista kattaa Amsterdamissa ratkaisematta jääneet kysymykset, joita ovat komission koko ja koostumus, äänten painottaminen neuvostossa ja määräenemmistöpäätösten mahdollinen lisääminen neuvostossa sekä muita asioita, jotka liittyvät unionin toimielimiin edellä mainittujen asioiden yhteydessä. Seuraava puheenjohtajavaltio Portugali antaa Eurooppa-neuvostolle kertomuksen hallitustenvälisen konferenssin edistymisestä ja mahdollisten muiden asioiden lisäämisestä asialistalle. Yleisten asioiden neuvostolla on poliittinen kokonaisvastuu HVK:sta. Valmisteluista huolehtii työryhmä, jossa on kunkin jäsenvaltion hallituksen edustaja. Komissiosta on edustaja poliittisella ja valmistelutasolla.
Me odotamme hyvää yhteistyötä parlamentin kanssa, kun uudistuksia valmistellaan. Euroopan parlamentin asemaa vahvistetaan siitä, mitä se oli edellisessä hallitustenvälisessä konferenssissa, kutsumalla kaksi parlamentin tarkkailijaa osallistumaan valmisteluryhmän kokouksiin. Kutakin ministeritason kokousta edeltää aiemman käytännön mukainen neuvottelu Euroopan parlamentin puhemiehen kanssa.
Arvoisat kuulijat, Eurooppa-neuvosto käsitteli myös Euroopan yhteisen turvallisuus- ja puolustuspolitiikan - nimenomaan kriisinhallinnan - kehittämistä. Keskusteltavina olivat puheenjohtajan raporttien pohjalta sekä siviilikriisinhallinnan että sotilaallisen kriisinhallinnan valmiuksien kehittäminen. Kokouspäätelmissä muistutetaan, että nyt käynnissä olevassa prosessissa ei ole kysymys eurooppalaisen armeijan luomisesta.
Helsingissä hyväksyttiin yhteinen tavoite kaikkien niiden nopeasti käyttöön tarvittavien sotilaallisten voimavarojen osalta, joita tarvitaan Petersbergin kriisinhallintatehtävien toteuttamiseen. Unionille kehitetään nopeasti yhteiset voimavarat johtamisjärjestelyjen, tiedustelun ja strategisen kuljetuskyvyn alalla. Kriisinhallinnan siviilivoimavarojen kehittämisessä on erityisen kiireellistä parantaa poliisivalmiuksia ja nopeita rahoitusjärjestelyjä.
Puheenjohtajan päätelmissä todettiin, että nyt hyväksytyn asiakirjan osalta annetaan Lissabonissa ensimmäinen tilannekatsaus Eurooppa-neuvostolle. On syytä olla tyytyväinen siihen, että jäsenvaltioilla on ollut valmius edetä ripeästi unionin kriisinhallintavalmiuksien parantamisessa meidän puheenjohtajakaudellamme.
Eurooppa-neuvosto pani tyytyväisenä merkille, että unionin jäsenvaltioiden talouden elpyminen on päässyt vauhtiin ja se ulottuu yhä laajemmalle. Talouden terveet perustekijät: hyvät investointiedellytykset, alhainen inflaatio ja kohentunut julkinen talous ovat tämän elpymisen perustana. Euron käyttöönotto on tukenut suotuisia näkymiä. Haasteitamme ovat muun muassa väestörakenteen muutokset ja globalisoitumisen aiheuttama kilpailun lisääntyminen ja siitä johtuva tarve edistää innovaatioita ja rakenneuudistuksia. Eurooppa-neuvosto totesi, että talous-, työllisyys- ja rakennepolitiikan yhteensovittamista on tehostettava neuvoston antaman raportin mukaisesti. Unionissa on keskityttävä nykyisten prosessien ja järjestelyjen tehokkaaseen soveltamiseen ja virtaviivaistamiseen. Politiikan yleiset tavoitteet ja suuntaukset määritellään talouspolitiikan laajoissa suuntaviivoissa. Eurooppa-neuvoston erityisistunnossa Lissabonissa ensi maaliskuussa jatketaan näiden asioiden käsittelyä. Nähdäkseni siitä voi tulla hyvin merkittävä kokous.
Kuten tunnettua - ja tähän viittasi komission puheenjohtaja puheenvuorossaan - Helsingissä jäi myös jotakin saavuttamatta. Veropaketista ei kyetty saavuttamaan yksimielisyyttä. Verotusta koskevissa päätelmissä kuitenkin vahvistettiin, että Euroopan unionin jäsenvaltioissa asuvien kansalaisten olisi maksettava vero kaikista säästötuloistaan. Korkean tason työryhmä tarkastelee, miten tämä periaate tehokkaimmin pannaan täytäntöön. Veropaketti siis pysyy koossa, eikä voida sanoa, että kukaan pääsi tässä asiassa ikään kuin koira veräjästä. Tästä asiasta, samoin kuin veropaketin muista osista raportoidaan Eurooppa-neuvostolle viimeistään kesäkuussa 2000.
Ympäristöpolitiikassa Eurooppa-neuvosto korosti tarvetta tiivistää näissä asioissa tehtävää työtä lähivuosina. Eurooppa-neuvosto päätti pyrkiä luomaan edellytykset sille, että jäsenvaltiot voisivat ratifioida Kioton pöytäkirjan ennen vuotta 2002. Lisäksi päätelmissä pyydetään komissiota laatimaan vuoden 2000 loppuun mennessä ehdotuksensa kuudenneksi ympäristöalan toimintaohjelmaksi. Samoin pyydetään komissiota laatimaan vuoden 2001 kesäkuussa kokoontuvalle Eurooppa-neuvostolle ehdotus pitkän aikavälin strategiaksi, jossa taloudellisesti, sosiaalisesti ja ekologisesti kestävän kehityksen politiikat sovitetaan tiiviisti toisiinsa.
Suomen puheenjohtajakauden päätapahtuma ETYJin, Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestön, piirissä oli Istanbulissa 18. 19. marraskuuta järjestetty huippukokous. Euroopan unioni on pääosin tyytyväinen huippukokouksen tuloksiin. Kokouksessa allekirjoitettiin Euroopan turvallisuusperuskirja. Peruskirja rakentuu aikaisemmille sitoumuksille ja vahvistaa demokratian, rauhan ja ihmisoikeuksien toteuttamista. Peruskirja vahvistaa myös ETYJin toimintakykyä hoitaa tehtäviään. Peruskirjaan sisältyy Euroopan unionin ehdotus kansainvälisten järjestöjen yhteistyön toimintamalliksi, niin sanottu platform, erityisesti konfliktinestossa ja kriisinhallinnassa, ja se vahvistaa järjestön nopean toiminnan siviilikriisinhallintakykyä. Erityisen tärkeää - ottaen huomioon myös Venäjän toimet Tsetseniassa - on se, että peruskirjassa vahvistetaan, että sitoumuksia tulee noudattaa myös valtioiden sisäisissä konflikteissa.
Kokouksessa hyväksyttiin myös ajankohtaisia poliittisia kysymyksiä käsittelevä julistus. Julistuksessa otetaan kantaa Tsetsenian ja Kosovon tilanteisiin. Lisäksi Euroopan tavanomaisia asevoimia koskevan, niin sanotun TAE-sopimuksen osapuolet allekirjoittivat huippukokouksen yhteydessä sopeutetun TAE-sopimuksen. Tuo sopimus varmistaa tavanomaisen aseistuksen rajoitukset maakohtaisesti, mikä vastaa kylmän sodan jälkeen syntynyttä tilannetta.

Poettering
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission puheenjohtaja, hyvät kollegat, haluaisin aluksi kiittää Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraattien) ja eurooppalaisten demokraattien ryhmän puolesta sydämellisesti puheenjohtajavaltio Suomea sen työstä ja hyvästä tahdosta. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, teidän, ulkoministerinne ja ministerinne Kimmo Sasin työ on esimerkki siitä, että myös pienemmät jäsenvaltiot voivat tehdä hyvää työtä, ja siitä teille erityinen kiitos, koska Suomen tasavalta oli nyt ylipäänsä ensimmäistä kertaa neuvoston puheenjohtajana. Kiitos siis ja tunnustuksemme.
Huippukokouksen osanottajat ja tekin, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, puhuitte historiallisista päätöksistä. Pidän tätä nimitystä ennenaikaisena. Tulevaisuuden on näytettävä, olivatko siellä tehdyt päätökset todella myönteisessä mielessä historiallisia vai voivatko ne olla mahdollisesti kielteisessä mielessä historiallisia. Vasta historiankirjoittajat pystyvät antamaan vastauksen siihen, oliko Helsingin huippukokous laajentumishuuman kokous, jossa suunniteltiin pieniä uudistuksia, vai vahvistiko se todella Euroopan unionia, jotta se olisi toimintakykyinen 2000-luvulla. Toivokaamme, että viimeksi mainittu toteutuu, että Helsingin huippukokous on esimerkki, symboli Euroopan voimasta ja toimintakyvystä 2000-luvulla. Tätä toivomme, mutta se riippuu teoista eikä sanoista, joita käytetään puheenjohtajavaltion päätelmissä.
Olemme tyytyväisiä siihen, että aloitamme laajentumisneuvottelut Latvian, Liettuan, Slovakian, Bulgarian, Romanian ja Maltan kanssa. Se on aina ollut PPE-DE-ryhmän politiikan tavoitteena. Euroopan on nyt kasvettava yhteen.
Euroopan unionin uudistamiseen liittyvissä kysymyksissä sanomme: olemme tyytyväisiä siihen, että ovi on auki muillekin uudistuksille kuin kolmelle Amsterdamissa sopimatta jääneelle asialle. Toivomme myös, että puheenjohtajavaltio Portugali tekee oikeita päätöksiä. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, olemme kuitenkin huolissamme siitä, että neuvoston päätelmien 16 kohdassa lukee: on tarkasteltava määräenemmistöpäätösten käytön mahdollista lisäämistä neuvostossa. Mahdollista! Mahdollista lisäämistä ei pidä tarkastella, vaan määräenemmistöpäätösten lisääminen on välttämätöntä, jotta Euroopan unioni on myös valmis laajentumiseen. Sanomme tämän aivan selvästi ennen hallitustenvälistä konferenssia.

Odotamme myös sitä, että Euroopan unionista tehdään oikeushenkilö. Odotamme sitä, että Euroopan parlamentti saa lainsäädännön kaikissa asioissa oikeuden yhteispäätösmenettelyyn. Odotamme sitä, että Euroopan parlamentti saa oikeuden hyväksyä sopimusmuutokset, ja pidämme kiinni Dehaenen, Weizsäckerin ja Simonsin ehdotuksista, jotka koskivat sitä, että olisi hyvä luoda varsinainen perussopimus ja laajempi sopimus, jotta Euroopan kansalaiset tietävät myös, mikä taso asioista vastaa ja millainen Euroopan unioni on 2000-luvulla.
Turkista: komission puheenjohtaja Prodi sanoo oikein, että meidän on keskusteltava unionin maantieteellisistä rajoista. Olisimme olleet tyytyväisiä, jos tämä keskustelu olisi käyty ennen Turkin ottamista ehdokkaaksi eikä se alkaisi vasta nyt.
(Suosionosoituksia)
Ryhmämme enemmistö ei ole aivan varauksetta Turkin hakijavaltion aseman kannalla. Muissakin ryhmissä on sama tilanne. Kysymys on tärkeä, eikä eri mieltä oleminen vahingoita ketään. Suurin osa ryhmästämme suhtautuu asiaan kuitenkin epäluuloisesti, koska tiedämme, että Turkin jäsenyys muuttaa Euroopan unionia poliittisesti, taloudellisesti ja kulttuurisesti. Koska olemme Turkin ystäviä, toivomme, että se onnistuu rakentamaan todellisen siviiliyhteiskunnan, antamaan etniselle kurdiväestölleen todellisen identiteetin, tietysti Turkin valtioliitossa ja Turkin valtion sisällä, ja toivomme, että Turkin armeija, joka liittyy kyllä länteen ja siinä se varsinainen tragiikka piileekin , käyttää kohtuullisia keinoja myös kurdikysymyksessä eikä yritä, jos kurdien kanssa syntyy ongelmia, ratkaista näitä ongelmia vuoropuhelun sijasta sotilaallisin keinoin. Toivomme siis, että Turkki onnistuu rakentamaan todellisen siviiliyhteiskunnan.
Viimeinen kohta: ulko-, turvallisuus- ja puolustuspolitiikka. Onnittelemme puheenjohtajavaltio Suomea siitä, että se on perinteisesti puolueettomana valtiona ottanut rohkean askeleen. Sanojen lisäksi tarvitaan kuitenkin myös tekoja. Olisi huono asia Euroopan unionin kannalta, jos puhuisimme Euroopan puolustuksesta mutta emme antaisi Euroopan unionille minkäänlaisia välineitä sitä varten ja tunkisimme lopulta vielä kiilan meidän ja Naton amerikkalaisten kumppaniemme väliin. Sanojen lisäksi tarvitaan nyt todellakin tekoja, jotta Euroopan unionista tulisi kokonaisuudessaan toimintakykyinen ja vahva. Sen on harjoitettava todella demokraattista, ihmisoikeuksiin perustuvaa politiikkaa, jotta Euroopan unioni voi olla vakauttava tekijä, rauhan, kehityksen, ihmisoikeuksien ja demokratian puolestapuhuja Euroopassa 2000-luvulla. Tämä varsinainen tehtävä on ratkaistava, ja toivomme, että Helsinki oli perusta sille ja että sanojen lisäksi saadaan nyt myös tekoja.
(Suosionosoituksia)

Barón Crespo
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission puheenjohtaja, hyvät jäsenet, haluaisin Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän puolesta onnitella koko sydämestäni puheenjohtajavaltio Suomea sen ensiesiintymisestä. Se on ollut suurenmoinen ensiesiintyminen, koska se on kyennyt historiallisella, ennusmerkkejä täynnä olevalla hetkellä uutta vuosituhatta lähestyttäessä avaamaan Euroopan unionille luovia näköaloja edessä oleviin haasteisiin. Olen sitä mieltä, että pääministeri Lipponen ja ulkoasiainministeri Halonen, joka on tänään poissa muiden tehtävien takia, ovat todellakin tehneet työtä erittäin hyvin ja vakavissaan.
Arvostelisin puheenjohtajavaltio Suomea ja huippukokousta lähinnä siitä, että ne ovat varmastikin kansalaisia ajatellen olleet parempia sisällön kuin muodon osalta. Mielestäni tämän huolenaiheen täytyy olla taustalla niissä kommenteissa ja siinä arvostelussa, jota voimme esittää Euroopan parlamentissa. Miksi? Siksi, että on totta, että laajentumiselle on esitetty avoin ja poliittinen kriteeri ja kaikille maille on annettu mahdollisuus liittyä jäseneksi, olla mukana kilvoittelun ilmapiirissä ja osallistua seikkailuumme. On niin ikään totta, että Turkin osalta on otettu merkittävä, todellinen askel eteenpäin. Minun on todettava ryhmäni puolesta - olemme keskustelleet siellä kysymyksestä laajasti -, että siellä vallitsee yksimielisyys myönteisestä asenteesta Turkkia kohtaan. Ja nyt, kun tämä askel on otettu - ja on muistettava, että suhteita Turkkiin ei luotu eilen vaan jo vuonna 1963 -, toivomme, että myös Turkki pystyy reagoimaan siihen myönteisesti niin sisäisessä demokratisointiprosessissaan kuin myös suhteissaan sekä yhteisöön että nimenomaan siihen maahan, joka on ottanut tärkeimmän askeleen ja jota on mielestäni onniteltava siitä: Kreikkaan ja sen hallitukseen.
Mitä sitten tulee hallitustenväliseen konferenssiin, joka meidän täytyy toteuttaa, jotta voimme valmistella yhteistä taloamme laajentumista varten, uskon, että siellä otetaan joitakin merkittäviä askeleita, mutta huomioni on kiinnittynyt selvästi siihen, että neuvosto yrittää järjestelmällisesti aliarvioida sitä, mitä se tekee. Aina puhutaan Amsterdamissa jäljelle jääneistä asioista; tähteethän heitetään yleensä roskakoriin. Kyse on erittäin tärkeistä päätöksistä. Se, että enemmistö onnistutaan vahvistamaan yhteisössä säännöksi, unionin poliittisen toiminnan perustaksi (se on hyvin tärkeää parlamentille siinä mielessä, että voimme osallistua yhteispäätösmenettelyyn), oikeushenkilön olemassaolo, se, että konferenssiin otetaan mukaan neuvoston tekemiä päätöksiä, kuten perusoikeuskirjan laatiminen... Mitä hyötyä tästä kaikesta on, ellei sitä sisällytetä perussopimuksiin?
Turvallisuus- ja puolustuspolitiikan alalla on otettu merkittävä askel, ja tässä mielessä haluan korostaa, miten yhteisön henki voittaa vähitellen puolelleen meidät kaikki. Kuka olisi voinut vuosi sitten sanoa, että Suomi olisi se maa, joka johtaisi Euroopan unionia sinä aikana, kun turvallisuus- ja puolustusidentiteetin alalla otetaan näin ratkaiseva askel? Tämä osoittaa mielestäni sen, että teemme yhdessä asioita ja otamme edistysaskeleita.
Kummallista kyllä, emme kuitenkaan selitä emmekä myy niitä. Emme myöskään hyväksy parlamentille sellaista tärkeää tehtävää, että avoimuuden nimissä ja selkeyttä tavoitellen pyrkisimme siihen, että kykenisimme saamaan aikaan kansalaisten kannalta ymmärrettäviä perussopimuksia. Muistan, että se mainitaan Amsterdamin sopimuksessa, mutta sitä ei ole koskaan mainittu uudestaan eikä tuota erittäin tärkeää mahdollisuutta hyväksytä. Minun on sanottava, että huippukokouksessa esitetty täsmennys, joka koskee Euroopan parlamentin osallistumista, voi toki jossakin mielessä olla myönteinen, mutta emme todellakaan pidä siitä, että puhutaan parlamentin tarkkailijoista. Haluamme parlamentille "edustajia" , koska sen tämä toimielin ansaitsee.
Kun muistellaan sitä, mitä Seattlen huippukokouksessa tapahtui, mielestäni on erittäin tärkeää, että yritämme selvittää kansalaisille, mitä olemme tekemässä. Muuten on olemassa se vaara, että herätämme heissä ei-toivottuja reaktioita.
Arvoisa puhemies, vielä viimeinen sana eräästä asiasta, joka huolestuttaa ryhmääni suuresti. Mielestämme on aivan välttämätöntä, että kykenemme ottamaan askeleen eteenpäin pääomaveropakon osalta. Eurooppaa koskeva prosessi ei voi jatkua sillä tavalla, että pääomaa verotetaan koko ajan vähemmän ja työtä taas koko ajan enemmän. Jos jatkamme tätä tietä, voi käydä niin, että työtä tekevät vastustavat koko Eurooppaa koskevaa prosessia, varsinkin kun rahoitusmarkkinoiden globaalistumiselle ei ole luotu sääntöjä. Arvoisa puhemies, tästä syystä olen sitä mieltä, että puheenjohtajavaltio Suomi on ottanut suuren harppauksen eteenpäin. Nyt on edessä jatkuva, vaikea, raskas ja sitkeä työ, jotta voimme jatkaa eteenpäin. Meidän on kuitenkin ennen kaikkea selvitettävä asioita kansalaisillemme, ja tämä on mielestäni meidän pääasiallinen tehtävämme.

Cox
Haluaisin liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmän puolesta onnitella lämpimästi puheenjohtajavaltio Suomea. Suomi on saanut erittäin menestyksekkäästi päätökseen ensimmäisen puheenjohtajakautensa, mutta se, miten hyvin olette onnistunut siinä, on suureksi kunniaksi niille tehtäville, joita teidän piti hoitaa.
Huippukokous on johtanut tulokseen, jonka tämä ajankohta ansaitsee. Vuosisata on loppumaisillaan, olemme lähestymässä uutta vuosituhatta ja nyt on aika tarkastella mennyttä ja tulevaa, nyt on uuden toivon aika. Olen sitä mieltä, että huippukokous tavoitti tietyllä tavalla ajan hengen. Olen sitä mieltä, että laajentumista, uudistusta ja puolustusta koskevat merkittävät päätökset osoittavat, että yhteinen eurooppalainen kutsumuksemme on yhä elinvoimainen. Se on tärkeä viesti ja se keskeinen viesti, joka on saatu menestyksekkäällä puheenjohtajakaudellanne, ja ansaitsette siitä runsaat ja asianmukaiset onnittelut.
Haluaisin sanoa laajentumisesta, että ryhmäni, kuten muutkin ovat täällä tänään todenneet, on erittäin tyytyväinen siihen, että pian käynnistetään neuvottelut kuuden uuden Keski- ja Itä-Euroopan valtion kanssa. On tärkeää, että tuomme laajentumisprosessiin uutta poliittista liikevoimaa. Itse laajentumisprosessi on pohjimmiltaan poliittinen prosessi, emmekä saa unohtaa sitä, vaikka siinä onkin paljon teknisiä puolia.
Turkin kysymyksestä: ryhmäni kannattaa ja pitää myönteisenä päätöstä antaa Turkille jäsenehdokasvaltion asema. Toivomme, että Turkin politiikan ja yhteiskunnan sisällä olevat nykyaikaistamista kannattavat voimat tarttuvat nyt tähän tilaisuuteen ja hyödyntävät sitä myönteisellä tavalla. Vaikka suhtaudummekin päätökseen myönteisesti, vaadimme kuitenkin, että nykyaikaistamista kannattavien voimien täytyy edetä määrätietoisesti kohti ihmisoikeuksien kunnioittamista ja kansalais- ja sotilasyhteiskunnan välistä suhdetta koskevia eurooppalaisia normeja; kohti kuolemanrangaistuksen lakkauttamista; kohti vähemmistöjen, erityisesti Turkin kurdivähemmistön, selkeää kunnioittamista. Euroopan unioni on puheenjohtajakaudellanne myös tehnyt viisaasti, kun se on vaatinut, että perussopimusten uudistamisprosessin täytyy olla ohi vuoteen 2002 mennessä unionin nopean laajentumisen mahdollistamiseksi, koska on tärkeää varmistaa, ettei uudistusprosessista tule laajentumisprosessin vihollista.
HVK on tilaisuus lisätä tehokkuutta ja syventää Euroopan unionin demokraattista luonnetta. Olemme kuitenkin pettyneitä siihen, että HVK:n asialista, jota käsiteltiin Helsingissä, on rajattu Amsterdamissa ratkaisematta jääneisiin asioihin. Totean, että nämä tähteet eivät ole vain leivänmuruja pöydällä vaan tärkeitä uudistuksen viipaleita, mutta meidän on tartuttava tilaisuuteen ja tehtävä enemmän. Ryhmäni työskentelee parlamentissa yhdessä muiden parlamentin jäsenten ja komission kanssa ja yrittää saada tulevan puheenjohtajavaltio Portugalin toteuttamaan kunnianhimoisemman uudistuksen kuitenkin niin, että aikataulua noudatetaan.
Olen muiden kollegojen kanssa samaa mieltä siitä, että on valitettavaa, että parlamentin roolia voidaan luonnehtia ainoastaan tarkkailijan rooliksi. Pidän myönteisenä sitä, että olemme mukana, mutta meidän pitäisi olla mukana tasavertaisina eikä ainoastaan tarkkailijoina.
Puolustuksen osalta suhtaudumme myönteisesti nopean toiminnan joukkojen perustamiseen ja merkittävään ja välttämättömään edistymiseen tässä asiassa - Kosovo opetti meille, miten kipeästi niitä tarvitaan. Ryhmäni haluaa kuitenkin jälleen painottaa, että on tärkeää, että asia pitäisi nähdä voimakkaan Atlantin liiton yhteydessä. Emme saa auttaa yhtään niitä Yhdysvaltojen politiikan voimia, joilla on eristäytymispyrkimyksiä ja joista monet ovat nyt kohottaneet äänensä Yhdysvaltojen presidentinvaaleissa.
Yksi tähän asiaan liittyvä ehdotus on se, että harkitsisimme poliittisen ja turvallisuuskomitean sekä sotilaallisen komitean perustamista. Voisiko tulevan puheenjohtajavaltion puolustusministeri tulla parlamenttiin varhaisessa vaiheessa ja antaa meille julkilausuman asiasta? Meidän täytyy selventää monia asioita, kuten NATOn ulkopuolisten EU:n jäsenvaltioiden ja EU:n ulkopuolisten NATO-jäsenten roolia tällaisissa joukoissa, mikäli ne haluavat osallistua niihin. Tämä ja muut kysymykset pitäisi ottaa esille demokraattisesti, ja tämä on siihen juuri oikea paikka Euroopan tasolla.
Vielä viimeinen huomio: en voi päättää puheenvuoroani mainitsematta syvää huolestumistamme Tsetseniasta. Pidämme myönteisenä sitä, että Tsetsenia oli Helsingissä huomion keskipisteenä. Kehottaisimme myös IMF:ää toimimaan aktiivisesti tässä asiassa, sillä vaikka valtiolla onkin oikeus puolustautua terrorismia vastaan, Tsetsenian tapahtumien ja oletetun uhan välillä on räikeä epäsuhta, ja meidän täytyy pahoitella sitä ja tuomita se aina, kun meillä on siihen tilaisuus.

Hautala
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission puheenjohtaja, ryhmäni haluaa ensinnäkin antaa tunnustuksen Suomen puheenjohtajavaltion edustajille siitä, että te olette suhteessa Euroopan parlamenttiin parantaneet monilla aloilla avoimuutta ja tiedonkulkua. Me olemme saaneet Suomelta paljon paremmin tietoa kuin aikaisemmilta puheenjohtajavaltioilta, mikä on tietenkin tärkeää kun Euroopan parlamentin ja neuvoston suhteet tulevat vahvistumaan Amsterdamin sopimuksen perusteella. Huippukokouksen päätelmissä todetaan tyytyväisinä, että komissio aikoo vihdoinkin tammikuussa antaa ehdotuksen siitä, millä ehdoilla kansalaiset voivat saada toimielinten asiakirjoja. Haluaisin kertoa, että tämä asetusluonnos on vuotanut julkisuuteen, ja se on huolestuttava. Se ei toteuta avoimuuden henkeä vaan pikemminkin se saattaa jopa heikentää avoimuutta, joten pyytäisin teitä kiinnittämään huomiota tähän. Lopullista ehdotusta voidaan varmasti vielä korjata, jotta se todellakin lisäisi avoimuutta.
Laajentumisesta haluan todeta, että olemme hyvin tyytyväisiä siihen, että neuvosto on nyt vihdoin hyväksynyt sen, että jokaista hakijamaata tulee arvioida niiden omien ansioiden pohjalta. Tämä on juuri se malli, jota me alun pitäenkin ehdotimme. Nyt on huolehdittava siitä, että tämä edistys neuvotteluissa on myös tasapainoista, että hakijamaissa kiinnitetään riittävää huomiota sosiaaliseen turvallisuuteen, miesten ja naisten väliseen tasa-arvoon, työelämän kysymyksiin ja ympäristönsuojeluun.
Mitä tulee Turkkiin, niin me lähdemme siitä, että Eurooppa-neuvosto tarkoittaa sitä, mitä se sanoo, eli että Turkkiin sovelletaan samoja kriteereitä kuin muihinkin hakijastatuksen saaneisiin maihin. Me edellytämme, että te paneudutte hyvin vakavasti kysymykseen kurdien asemasta. Islam on jo tietenkin vahvasti eurooppalaisessakin perinteessä, joten me emme pelkää sitä, että Euroopan unioni laajenee tulevaisuudessa uskonnoiltaan moniarvoisemmaksi. Me emme ole halunneet Euroopan parlamentissa yhtyä niihin, jotka ovat nyt halunneet tiukasti määritellä tulevan Euroopan rajat ajatellen, että islam on jotakin sellaista, joka ei kuulu Eurooppaan. Päinvastoin meidän mielestämme se voi hyvinkin kuulua Eurooppaan.
Ryhmämme enemmistö näyttää hyväksyvän sen, että Euroopan unioni kehittää myös sotilaallista kriisinhallintaa humanitaaristen katastrofien torjumiseksi. Me olemme hyvin tyytymättömiä siihen tapaan, jolla Eurooppa-neuvostossa ja valmistelevissa keskusteluissa on otettu huomioon kansalaiskeskustelu ja yleinen mielipide. Haluamme kiinnittää huomiota siihen, että ulko- ja turvallisuuspolitiikan siinä missä muunkin politiikan täytyy olla demokraattista, ja teidän täytyy avata tätä keskustelua, jotta kansalaiset tietävät, mitkä tulevat olemaan seuraavat vaiheet tässä prosessissa. Me emme halua, että Euroopan unionista muodostuu Naton sotilaallinen eurooppalainen pilari. Me haluamme, että te vahvistatte siviilikriisinhallintaa, koska niin kuin me kaikki tiedämme, se on viisainta. Konfliktien ennaltaehkäisy ei-sotilaallisen keinoin on aina tärkeämpää, ja jokaista sotilaalliseen kriisinhallintaan sijoitettavaa euroa kohti vähintään yhtä monta euroa täytyy sijoittaa siviilikriisinhallintaan.
Lopuksi, teidän kannanottonne Tsetseniasta oli askel oikeaan suuntaan. Olen varma, että Euroopan parlamentin vaatimuksilla talousyhteistyön jäädyttämisestä on ollut vaikutusta, ja me lähdemme siitä, että te pidätte kiinni siitä, että tämä ei ole mikä tahansa tilanne, jossa voidaan toimia niin kuin mitään ei olisi tapahtunut.

Seppänen
Arvoisa puhemies, neljännesvuosisata sitten Euroopan turvallisuus- ja yhteistyökokouksen aikaan Helsingin henki oli rauhan ja yhteistyön henki. Nyt se on Euroopan militarisoimisen henki. Helsingin huippukokouksessa EU:n toimialaan otettiin käytännössä unionin militarisoiminen. EU:lle ollaan perustamassa oma euroarmeija, vaikka sitä ei virallisesti kutsuta sillä nimellä. Jäsenvaltiot sitoutuivat luopumaan omasta käskyvallastaan 50 000 miehen euroarmeijaan ja antoivat armeijakunnan verran joukkoja EU:n yhteiseen käyttöön. Lisäksi muodostetaan nopean toiminnan joukot enintään vuoden pituisia sotia varten.
Amsterdamissa puhuttiin yhteisestä ulko- ja turvallisuuspolitiikasta. Kölnissä puhuttiin jo yhteisestä turvallisuus- ja puolustuspolitiikasta. Sen jälkeen ovat monet ruvenneet komission johdolla puhumaan yhteisestä puolustuksesta. Käytetyt käsitteet kertovat mistä on kysymys. EU:sta on alettu tehdä sota- ja sotilasliittoa. Helsingissä virallistettiin puolustusministereiden osallistuminen yleisten asioiden neuvoston kokouksiin. EU:lle tulee siis sotaministerineuvosto. Helsingissä perustettiin poliittisten ja turvallisuusasioiden pysyvä komitea. Helsingin jälkeen eri maiden puolustusvoimien komentajat muodostavat EU:n sotilaskomitean, jolla ei ole minkäänlaista demokraattista valvontaa. Helsingissä päätettiin myös perustaa sotilasesikunta, joka on EU:n sotilaallinen vakoilu- ja liikekannallepanon suunnitteluelin. Kaikkea tätä varten on alettu puhua sotilaallisten määrärahojen lisäämisen tarpeesta. Uusien toimielinten kautta EU:lle ollaan luomassa puolustusulottuvuus, ilman että yhteiset sotatoimet on hyväksytty perussopimuksissa EU:n toimialaan kuuluviksi. Nämä päätökset pitääkin viedä EY:n tuomioistuimeen. Voivatko pääministerit laajentaa EU:n toimialaa ilman parlamenttien hyväksyntää?
Nato-maiden tarkoituksena on epäilemättä panna toimeen " sotaliiton" viisikymmentävuotisjuhlakokouksen päätökset. Washingtonin päätösten jälkeen Nato-maat saavat toimia jäsenmaidensa alueiden ulkopuolella. Ne ovat ottaneet itselleen oikeuden hyökätä toisiin maihin ilman YK:n tai ETYJin mandaattia. Tätä toimintaa kutsutaan Natossa humanitaarisiksi interventioiksi sen vuoksi, että sillä ei ole kansainvälisoikeudellista mandaattia. EU:ssa sitä kutsutaan kriisinhallinnaksi, johon sisältyy myös rauhaanpakottaminen. Helsingissä ei päätetty kriisinhallinnan ja rauhaanpakottamisen mandatoinnista. Kun EU:ta militarisoidaan, se näyttää tapahtuvan Naton mandaatein.
Suomen puheenjohtajakausi päättyi liittoutumattoman valtion liittoutumattomuuden säilyttämisen näkökulmasta surkeasti. Jos kokous oli historiallinen, se oli sitä nimenomaan siinä mielessä, että EU:ta militarisoidaan. EU:n laajenemisen ja hallitustenvälisen konferenssin asialistan osalta Helsingissä ei tapahtunut yllätyksiä. Venäjän hyökkäys siviilien kimppuun Tsetseniassa on ryhmämme mielestä tuomittava jyrkästi, ja niin Helsingissä tehtiin. Työttömyyden torjumisessa toivomme Portugalille parempaa menestystä kuin Suomella oli.

Collins
Arvoisa puhemies, Helsingissä pidettyä EU:n johtajien huippukokousta on aivan aiheellisesti mainostettu Euroopan unionin laajentumishuippukokoukseksi, eikä siitä voi olla epäilystäkään, ettei tämä Eurooppa-neuvoston kokous olisi vastannut näitä odotuksia.
EU:n johtajat vahvistivat, että liittymisprosessi on luonteeltaan kattava ja että se käsittää nyt 13 jäsenehdokasvaltiota yhtenäisissä kehyksissä. Tämä tarkoittaa pohjimmiltaan sitä, että maat, mukaan luettuina Latvia, Liettua, Slovakia, Bulgaria, Romania ja Malta, aloittavat neuvottelut Euroopan unionin jäsenyydestä ensi vuoden maaliskuussa. Nämä uudet maat liittyvät niiden alun perin kuuden maan seuraan, jotka jo käyvät unionin kanssa perusteellisia neuvotteluja, joissa käsitellään laajentumisprosessin 38 eri neuvotteluvaihetta.
Kaikki EU:n jäseniksi pyrkivät maat pitävät mahdollista unionin jäsenyyttä välttämättömänä tekijänä taloudellisten ja poliittisten rakenteidensa muuttamisessa. EU:n 15 nykyisen jäsenvaltion johtajat uskovat, että EU:n sisäisiä päätöksentekoprosesseja täytyy muuttaa huomattavasti, jotta laajentumisprosessi etenisi jäsentyneesti ja virtaviivaisesti.
EU:n johtajat ovat sopineet, että vuoden 2002 loppu on määräaika EU:n sisäisille valmisteluille, etenkin tulevassa HVK:ssa sovittavien institutionaalisten muutosten ratifioimiselle.
Me kaikki tiedämme, ettei laajentumisprosessia voida toteuttaa, ellei ensin uudisteta Euroopan unionin päätöksentekomenettelyjä. Seuraavalle hallitustenväliselle konferenssille asetettu määräaika on kuitenkin erittäin kunnianhimoinen.
Kannatan sitä, että pyrimme pääsemään sopimukseen ensi vuoden loppuun mennessä, mutta emme saa eikä meidän pitäisi kiirehtiä nykyisten perussopimusten mahdollisia perusteellisia uudistuksia ilman, että harkitsemme ja arvioimme niitä asianmukaisesti. Olisi todellakin erittäin vaikeaa ja käytännössä mahdotonta saada Euroopan kansalaiset tukemaan sitä, että verojen yhdenmukaistamista koskevat muutokset tai ulko- ja turvallisuuspoliittiset päätökset hyväksyttäisiin yksimielisesti Eurooppa-neuvoston tasolla. Meidän täytyy edetä perussopimusten uudistuksessa varoen yksinkertaisesti siitä syystä, että meidän on varmistettava tällaisille uudistuksille EU:n 340 miljoonan kansalaisen tuki.
Myös Turkki on nimetty EU:n jäsenehdokasvaltioksi, vaikka sen pitääkin täyttää jäsenyydeltä edellytettävät poliittiset kriteerit. Niihin kuuluu ilman muuta se, että sen täytyy osoittaa, että ihmisoikeuksien kunnioittaminen on luontainen osa turkkilaista elämänmuotoa.
Tsetsenian kysymyksen osalta Euroopan unionin johtajat olivat oikeassa, kun he toivat Venäjän tietoon voimakkaan suuttumuksensa sen julmista toimista alueella. Neuvotteluratkaisu on edelleenkin ainoa todellinen pitkäaikaisratkaisu, jotta Tsetseniassa saataisiin aikaan rauhansopimus. Euroopan unionin täytyy edelleen käyttää kaikkia diplomaattisia keinoja Tsetsenian sodan lopettamiseksi.

Vanhecke
Arvoisa puhemies, pelkään, että tulevaisuus näyttää, että Turkin hyväksyminen Helsingissä Euroopan unionin jäsenehdokasvaltioksi on poliittinen erehdys, jonka seuraukset uhkaavat olla dramaattisia sekä jäsenvaltioillemme että Turkille. Turkkia täytyy toki kunnioittaa merkittävänä kulttuurisesti rikkaana kansakuntana ja ystävällismielisenä naapurimaana, jonka kanssa haluamme ylläpitää parhaita mahdollisia suhteita, mutta Turkki ei kuulu Eurooppaan. Niin on historian, maantieteen ja terveen järjen logiikan mukaan. Meillä täytyy olla rohkeutta sanoa se ystävällismieliselle naapurimaallemme. Historiallisesti, kulttuurisesti, alueellisesti tai poliittisesti Turkki ei ole koskaan kuulunut eurooppalaiseen sivilisaatioon, vaan jopa päinvastoin. Euroopan maat ovat jälleen menneet rähmälleen vain ja ainoastaan amerikkalaisten geopoliittisten intressien edessä. Vai pitääkö minun hakea tänne kartta muistuttaakseni siitä, että vain kolme prosenttia Turkin alueesta kuuluu Eurooppaan? Kuinka Eurooppa voidaan romuttaa tällä tavalla, ja kuinka se voidaan irrottaa historiallisesta todellisuudestaan niin, että toisessa maanosassa sijaitseva maa hyväksytään vielä jäsenehdokasvaltioksi?
Lopuksi haluaisin sanoa jotakin terveen järjen logiikasta, koska meillä on jo nyt monissa jäsenvaltioissa valtava maahanmuutto-ongelma, jota on enää lähes mahdoton hallita. Turkin mahdollinen liittyminen Euroopan unioniin tekisi tästä ongelmasta jättiläismäisen. Silloin alkaa muuttovirta, jollaisesta Ranskan presidentti Valérie Giscard d' Estaing aikoinaan varoitti. Siksi minun puolueeni, Vlaams Blok, vastustaa edelleen Turkin mahdollista liittymistä Euroopan unioniin.

Bonde
Arvoisa puhemies, Helsingissä pidetystä huippukokouksesta tuli historiallinen. EU saa omat sotilaalliset valmiusjoukkonsa, toisin sanoen maailman suurin kauppamahti ryhtyy perustamaan armeijaa. Maailma on saamassa uuden suurvallan Yhdysvaltojen rinnalle. EU:n armeijasta on kylläkin todettu, että se ei ole EU:n armeija, koska se ei ole pysyvä, mutta tilannehan on sama euroarmeijan kanssa tai NATOn puolustuksen kanssa. EU:n armeija on nykyisin identtinen sellaisen komentorakenteen, sellaisten joukkojen ja sellaisen kaluston kanssa, jotka lähetetään erilaisiin tehtäviin. Kutsukaamme asioita niiden oikeilla nimillä ja EU:n armeijaa siis EU:n armeijaksi. Rahan, poliisin ja armeijan myötä EU:lla on sellaiset vallan välineet, jotka tavallisesti ovat valtion tunnusmerkkejä. EU:lla on jo ennestään enemmän lainsäädäntävaltaa kuin muilla liittovaltioilla, ja seuraavan perussopimuksen ytimenä on enemmistöpäätösten lisääminen. Olemme matkalla valtioliitosta kohti liittovaltiota, mutta perustamissopimusta on muutettava vielä muutamaan otteeseen ennen kuin siitä muodostuu liittovaltion perustuslaki, koska kukaan ei halua luopua veto-oikeudesta perustamissopimuksiin tehtävien muutosten, uusien verojen asettamisen ja sotilaiden sotaan lähettämisen yhteydessä.
Seuraavassakin perussopimuksessa on piirteitä, jotka muistuttavat vanhoista hyvistä kansallisvaltioista. Ranska ja Englanti eivät luovuta ydinaseitaan EU:n ohjaukseen. Sopimuksen myötä syntyy liittovaltiota muistuttava valtioliitto, jossa hallitsevassa asemassa ovat unionin kolme suurinta valtiota, Euroopan vanhat suurvallat. Laajentuminen ei merkitse sitä, että ryhtyisimme neuvottelemaan uuden yhteisen demokraattisen Euroopan luomisesta. Laajentumisen ensimmäisenä vaatimuksena on, että Itä- ja Keski-Euroopan maat hylkäävät kaiken sen, mistä ne ovat itse päättäneet, ja korvaavat sen unionin yhteisillä laeilla, autuaalla ja yleisellä yhteisön säännöstöllä. Näiden maiden juuri saavuttama oikeus neuvotella uusista laeista kansan valitsemissa parlamenteissa siirtyy neuvottelijoille, jotka tekevät työtään suljettujen ovien takana Brysselissä. Näiden maiden kansalaiseet ja heidän valitsemansa edustajat luovuttavat vallan virkamiehille ja ministereille. Näissä maissa demokratia joutuu taka-alalle, aivan kuten meilläkin on käynyt.
Arvoisa puhemies, näin huonosti ei tarvitse käydä. Meidän on toivottava, että jokin kansa uskaltaa torjua perustuslakia edeltävän toiseksi viimeisen perussopimuksen ja luoda edellytykset sille, että demokratian ja monimuotoisuuden Eurooppa voittaa yhdenmukaistamisen ja keskusjohtoisuuden. Arvoisa puhemies, kaiken tämän arvostelun jälkeen haluaisin vain kiittää puheenjohtajavaltio Suomea siitä, että se on lisännyt avoimuutta ottamalla käyttöön puheenjohtajavaltion kotisivut. Niistä on ollut paljon hyötyä, ja toivon, että puheenjohtajavaltio Portugali jatkaa tätä käytäntöä.

Hager
Arvoisa puhemies, kun tutkin päätösasiakirjaa viime viikonloppuna, yllätyin aluksi sen rakenteesta. Ymmärrän kyllä, että unionin laajentumiselle annetaan etusija sen vauhdin imussa, jota komissio on pitänyt unionin uuden laajentumisen liittymistä edeltävän strategian kanssa. Olisin kuitenkin pitänyt järkevämpänä, että laajentumista koskevassa huippukokouksessakin olisi annettu etusija hallitustenväliselle konferenssille ja siten korostettu sitä, että pieninkään laajentuminen ei voi toimia, jos avoimia institutionaalisia kysymyksiä ei ratkaista.
Panin kuitenkin tyytyväisenä merkille, että Helsingissä vastustettiin sekä houkutuksia että komission ja parlamentin voimakkaita vaikutusyrityksiä ja keskityttiin hallitustenvälisen konferenssin esityslistalla pääasiassa kuuluisiin Amsterdamissa sopimatta jääneisiin asioihin. Siten on nimittäin tarkoitus varmistaa, että muut aiheet käsitellään vasta, kun nämä on ratkaistu. Toimielimiä koskevat Amsterdamin sopimukseen tehtävät korjaukset eivät vain koske perustavia kysymyksiä vaan vaativat myös suuria ponnistuksia.
Vasta historia näyttää, onko Turkkia koskevasta päätöksestä mitään hyötyä unionille ja Turkille. Suhtaudumme siihen erittäin varauksellisesti. Erittäin myönteiseksi voimme sen sijaan arvioida edistymisen YUTP:ssä, vaikka senkin osalta on vielä ratkaisematta joitakin tärkeitä, myös Itävallan kannalta tärkeitä kysymyksiä. Nykyinen tilanne osoittaa, kuinka tärkeää edistyminen tällä alueella on. Unioni puristaa tosin kättä nyrkkiin housuntaskussa, mutta todellisuudessa se seuraa lamaantuneena ja avuttomana Tsetsenian tapahtumia.
Työllisyyspolitiikan osalta odotan luvatulta taloudelliselta kasvulta, nousukaudelta, edelleen enemmän kuin paperille laadituilta toimintasuunnitelmilta.
Kaiken kaikkiaan Helsingissä saatiin kuitenkin aikaan mielenkiintoinen lopputulos!

Suominen
Arvoisa puhemies, neuvoston puheenjohtaja pääministeri Lipponen ja komission puheenjohtaja Romano Prodi tekivät hyvän yhteenvedon keskeisistä päätöksistä Suomen puheenjohtajakauden ajalta sekä tulevaisuudessa edessä olevista tehtävistä. Vaikka olen syystä tyytyväinen Suomen hallituksen hyvään johtamisotteeseen ja siihen, että suuret asiakokonaisuudet joko astuivat pitkän askeleen eteenpäin tai saatiin lopullisesti päätökseen, on selvää, että kauden hyvät tulokset johtuvat koko unionin halusta kehittää yhteistä eurooppalaista rakennetta. Kun listaan myös eräitä pettymyksiä, en syytä niistäkään Suomen puheenjohtajuutta; eräät asiat yksinkertaisesti tarvitsevat lisää harkintaa, pitkillä rautateillä kulkee erinopeuksisia junia, ja usein raskaimmin lastatut ovat hitaimpia.
Yhteisen kriisinhallinta- ja puolustusulottuvuuden edistymiseen olen erityisen tyytyväinen. Demokraattisen, markkinatalouteen sitoutuneen ja oikeusvaltioperiaatetta kunnioittavan unionin kansalaisten turvallisuuden kovaan ytimeen kuuluu talouden ja työllisyyden kasvattaminen, sisäinen turvallisuus rikollisuutta vastaan sekä yhteinen ulkoinen, poliittinen ja sotilaallinen turvallisuusjärjestelmä.
Päätös unionin laajenemisen ulottamisesta kaikkiaan kolmeentoista maahan lopetti hakijamaiden keinotekoisen kahtiajaon. Totean, että päätös myös Turkin jäsenyysehdokkuudesta asettaa tämän tärkeän ja suuren maan itsensä yksin ratkaistavaksi, toteutuuko sen jäsenyys koskaan.
Pohjoinen ulottuvuus jäi avoimien kriisien, Kosovon ja Tsetsenian, jalkoihin. Yhdyn pääministeri Lipposen toiveeseen, että Venäjä pysyisi nykyistä paremmin maailmanyhteisön jäsenenä, mikä tekisi mahdolliseksi rajat ylittävän yhteistyön unionin ja Venäjän pohjoisella rajalla, mahdollistaisi siis substanssin luomisen pohjoiselle ulottuvuudelle.
Päätös tietoteknologian kaikkien mahdollisuuksien edistämisestä edelleen unionin kilpailukyvyn parantamiseksi ja pyrkimys viedä Eurooppa tietoyhteiskuntana maailmanlaajuiseksi ykköseksi ovat olennainen osa taloudellisen turvallisuuden edistämistä. Tässä komission jäsenellä Liikasella on sekä mielenkiintoinen että suuri tulevaisuuden tehtävä.
Pettymyksiin on luettava jälleen kerran eräitä sisämarkkinoiden kehittymisen sekä unionin päätöksentekojärjestelmän kannalta tärkeitä asioita. Veropaketin rakentaminen, edes verojen harmonisoinnin vähäiseltä osalta, epäonnistui. Eurooppalaista osakeyhtiötä ei voitu viedä eteenpäin, ja Euroopan lakeja rikkova lihasota jatkuu.
Lopuksi pieni, mutta omalla sektorillaan tärkeä asia. Mihin hävisi unionin ulottuvilta WADA (World Anti Doping Agency), urheilun sairauden tarkkailija ja lääkäri, josta komission jäsen Viviane Reding 1.12. raportoi ja jossa unionin piti saada merkittävä rooli? Eivät kai jäsenvaltiot pelkää nykyisiä ja tulevia luurankoja omissa kaapeissaan halutessaan säilyttää päävastuun itsellään unionin alueella?

Myller
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission puheenjohtaja, Helsingin huippukokous jää historiaan päätöstensä vuoksi. Kokous näytti suuntaa Euroopan kehitykselle pitkälle tulevaisuuteen. Euroopan unioni tulee muuttumaan rajoiltaan ensi vuosituhannen alussa ratkaisevasti. Otettu askel neuvotteluiden aloittamisesta kuuden uuden jäsenkandidaatin kanssa ja Turkin hyväksyminen jäsenkandidaatiksi on välttämätön osa eurooppalaista politiikkaa, jolla lujitetaan vakautta ja hyvinvointia mantereellamme.
Samalla on kiinnitettävä yhä enemmän huomiota siihen, kuinka valmis itse EU on laajentumaan ja millä aikataululla. Laajentumisvauhti on mitoitettava sekä hakijamaiden että EU:n omaan valmiuteen, muutoin tuotamme raskaan pettymyksen meille kaikille. Laajentuneen tai edes nykyisen EU:n tulevaisuuden haasteita ei ratkaista seuraavassa HVK:ssa. Laajemman asialistan käsittelyyn on valmistauduttava jo nyt. Kuitenkin oli tärkeää päättää uuden HVK:n aloittamisesta Amsterdamissa ratkaisematta jääneiden kysymysten ratkaisemiseksi. Erityisesti määräenemmistösäännösten laajemman käyttöönoton tarpeellisuus tuli jo Helsingin kokouksessakin todistetuksi.
Helsingissä koetusta epäonnistumisesta huolimatta veroratkaisuissa on päästävä ripeästi eteenpäin. Emme kykene estämään yhteiskuntien ja kansalaisten entistä suurempaa eriarvoistumista, ellei pääomien tuotoille saada säädettyä minimiverotusta koko sisämarkkina-alueella. Euroopan parlamentti on vaatinut jatkuvasti entistä laajempaa avoimuutta kaikkiin EU:n instituutioihin. Avoimuuden puute on vaivannut erityisesti neuvoston päätöksentekoa; Suomi puheenjohtajavaltiona on aloittanut uusia avoimuutta lisääviä käytäntöjä, joiden toivoisi vakiintuvan jo ennen varsinaisten säännösten laatimista. Ympäristöasioissa päästiin myös eteenpäin. Ympäristöpolitiikan integrointi kaikkiin politiikan aloihin ja edellytysten luominen Kioton sopimuksen nopeammalle allekirjoittamiselle olivat tärkeitä askeleita. Mutta yksi pettymys tälle syksylle on kuitenkin kirjattava: kyse on jäsenten ja avustajien ohjesääntöuudistuksen kangertelusta. Tiedän toki, että puheenjohtajavaltio on tähän syytön. Puheenjohtajavaltio on ollut aktiivinen ja kompromissihalukas, vaikeudet ja syylliset löytyvät valitettavasti ennemminkin tästä talosta.

Duff
Olen tyytyväinen neuvoston uudistamiseen ja erityisesti hyväksyttyyn ohjelmaan, jolla pyritään parantamaan yleisten asioiden neuvoston toimintakykyä ja koordinointitehtävää. Euroopan unionin toimivallan laajentaminen puolustuksen alueelle vain korostaa sitä, että neuvoston työskentelyä on syytä parantaa. Se edellyttää myös, että Euroopan parlamentti laajentaa omaa toimintaansa puolustuksen alueelle, varsinkin kun Länsi-Euroopan unionin edustajakokous lakkautetaan, niin että tätä arkaluonteista ja kiisteltyä aluetta voidaan valvoa demokraattisesti.
Mitä suunnitelmia puheenjohtajavaltiolla on vuoropuhelun aloittamiseksi parlamentin kanssa turvallisuus- ja puolustuskysymyksistä, ja milloin puheenjohtajavaltion puolustusministeri antaa julkilausuman Euroopan yhteisen turvallisuus- ja puolustuspolitiikan kehittämisestä? Olisin erittäin kiitollinen, jos puheenjohtajavaltio voisi vastata näihin kysymyksiin.

Frassoni
Arvoisa komission puheenjohtaja, uskon, että huolimatta kaikista niistä avoimuutta ja avomielisyyttä koskevista jaaritteluista, joista meidän pohjoismaalaiset ystävämme iloitsevat, puheenjohtajavaltio Suomi on onnistunut saavuttamaan päätelmissä sen, mitä hallitukset todellisuudessa haluavat: valvoa Euroopan unionin päätöksiä ja toimia suojaamalla ne kaikilta häiriötekijöiltä, jotka eivät tule ainoastaan tämän parlamentin taholta, vaan myös komission taholta.
Niinpä minä mietin, arvoisa puheenjohtaja Prodi, miten te voitte niin olla tyytyväinen, kun komissio käytännöllisesti katsoen alennetaan mitä erilaisimpia aiheita käsittelevien kertomusten toimittajaksi, ja se jää ilmiselvästi päätösten- ja aloitteidenteon keskusten ulkopuolelle sekä hallitustenvälisen konferenssin että YUTP:n osalta. Olen myös hyvin yllättynyt siitä, että te olette syyskuusta lähtien puhunut meille globaalin uudistuksen tärkeydestä ja halukkuudestanne käydä asiasta keskustelua neuvoston kanssa, ja nyt te olette tyytyväinen siihen, että kokonaisvaltaisesta asialistasta ei ole tehty lopullisia päätöksiä.
Toivon, että asiaa pohditaan perusteellisesti ennen kuin vahvistetaan parlamentin kanta joka on ainoa ja erittäin niukka käytössämme oleva väline hallitustenvälisen konferenssin avauksesta ja että pyritään kaikin tavoin vakuuttamaan komissio siitä, että on välttämätöntä hyväksyä selkeä keskustelu neuvoston ja sen jäsenten kanssa italialaiset, belgialaiset ja ranskalaiset mukaan luettuina, jäsenet, joiden asiaa koskevat puheenvuorot ovat olleet niin sanotusti hieman vaatimattomia jotta voidaan siirtää Euroopan unionin tulevaisuutta koskevat päätökset pois diplomaattien ja kansallisten hallitusten käsistä. Kun tehty valinta merkitsee selkeästi sellaista laajentumista, joka on toteutettu ilman perusteellista tarkastelua, on täysin väärin teeskennellä, että kaikki on kunnossa.

Frahm
Arvoisa puhemies, huippukokouksen papereita ja tiivistelmiä lukiessa on todettava, että George Orwell ei elänyt turhaan. Hänen totuusministeriönsä, tai sen periaatteet, ovat joka tapauksessa jääneet elämään hänen jälkeensä. Nyt sotaa ei enää kutsuta sodaksi. Sitä kutsutaan humanitaariseksi operaatioksi, eikä armeijaa enää kutsuta armeijaksi. 60 000:ta aseistautunutta sotilasta kutsutaan humanitaarisiksi valmiusjoukoiksi. Vaikka puheenjohtajavaltio Suomi on todellakin pyrkinyt innokkaasti lisäämään avoimuutta, komissio on eräässä asiakirjassa tehnyt avoimuutta koskevan aloitteen. Se noudattaa avoimuutta koskevia orwellilaisia periaatteita. Avoimuus on voimassa vain tietyssä määrin, ja se jää kokonaan vaille merkitystä, jos esimerkiksi lehtimies vaatii sitä vain siksi, että hän julkaisisi tietoja lehtien myynnin edistämiseksi; sellaisessa tapauksessa avoimuus ei toteudu.
Totuusministeriö on käsitellyt myös Turkkia. Siitä on tullut demokraattisempi, vaikka kurdeja ja turkkilaisia sorretaankin edelleen. Eilen parlamentissa käyty Euroopan kulttuuria koskeva keskustelu oli melko epämiellyttävä kokemus. Keskustelu sai alkunsa Turkin asemasta jäsenehdokasmaana. Mikä on yhteinen eurooppalainen kulttuuri? Sanon saman tien: kulttuurin osalta minulla on hyvin vähän yhteistä itävaltalaisen Jörg Haiderin tai ranskalaisen Le Penin tai jopa oman maanmieheni, tanskalaisen Mogens Camren kanssa. Tunnen paljon voimakkaampaa kulttuurista yhteyttä niitä edistyksellisiä turkkilaisia ja kurdeja kohtaan, jotka taistelevat oikeudenmukaisuuden, vapauden ja demokratian puolesta. Olen iloinen siitä, että jonain päivänä heidät voidaan toivottaa tervetulleeksi Euroopan työyhteisöön. Olen iloinen siitä, että Eurooppa alkaa suhtautua monietniseen kulttuuriinsa vakavasti. Nyt on kuitenkin aivan väärä ajankohta antaa Turkin hallitukselle viesti siitä, että Turkki on tervetullut hakijamaa, koska Öcalanin kuolemantuomio on edelleen voimassa.

Muscardini
Arvoisa puhemies, jos se, että Euroopan unioni haluaa laajentua muihin maihin, jotta se voisi vahvistaa niiden demokratian kehitystä ja niiden taloudellista kykyä kohdata maailmanmarkkinat, on myönteistä - jälleen kerran vahvistamme, että maailmanmarkkinoilla pitää suojella tuotantoon liittyviä kansallisia erityispiirteitä ja kukistaa yhdenmukaistaminen ja erojen tasoitus, jotka ovat ehdottomasti syynä siihen, että erityiskulttuurit ja tuotteiden laatu menetetään - on niin ikään välttämätöntä, että parlamentti vahvistaa päättäväisesti, että uuden maan unioniin liittymisen pitää seurata tuon maan taholta tapahtuvaa Amsterdamin sopimuksessa määrättyjen kohtien todellista soveltamista.
Tältä osin muistutamme sitä paitsi, että riskialttiisiin ja vanhoihin ydinvoimaloihin liittyvä problematiikka on edelleen avoin. Näiden voimaloiden osalta parlamentti on sitä paitsi jo tuonut kantansa esille. Mutta on myös yhtä selvää, että suunnitellun ajan kuluessa tapahtuva laajentuminen ei anna mahdollisuutta yhteisen ulkopolitiikan välittömälle toteuttamiselle eikä talouspolitiikkaa koskevan suunnitelman määrittelylle, vaikka viimeksi mainittu on erittäin ajankohtainen kysymys myös dollarin vahvistumisen valossa euroon nähden ja Seattlen pettymystä aiheuttaneiden tulosten valossa.
Pahoitellen meidän pitää siten mukauttaa vanhat toiveemme tämänhetkisiin vaatimuksiin, ja ainoa ratkaisu näyttää olevan sellainen, joka saattaisi velvoittaa uudenlaiseen sopimukseen Euroopan unionissa ennen kuin unioni on laajentunut käsittämään uusia jäsenvaltioita ne maat, jotka ovat samalla tavalla kiinnostuneita yhteisestä ulko- ja puolustuspolitiikasta sekä yhteisistä laeista, jotka takaavat rikollisuuden, huumeiden ja hallitsemattoman maahanmuuton vastaisen taistelun, maat, jotka haluavat ottaa jälleen haltuunsa yhteisen oikeutensa taistelussa ihmisoikeusloukkauksia vastaan puuttumalla aktiivisesti julmuuksiin ja joukkoteurastuksiin.
Helsingissä tehty päätös antaa alku ensimmäiselle eurooppalaisen armeijan ytimelle on päätös kohti oikeaa suuntaa, jota parlamentin pitää tukea siinä toivossa, että aloite ei jää tähän ensimmäiseen askeleeseen. Tätä otaksumaa, jota me ehdotamme siinä toivossa, että ryhdyttäisiin vihdoin keskustelemaan mahdollisista uusista sopimuksista niiden välillä, jotka hyväksyvät samat tavoitteet, ei pidä sekoittaa monen nopeuden Eurooppaa koskevaan ajatukseen, vaan se pitää pikemmin käsittää ajatuksena kahden tason unionista. Ehdotamme poliittista tasoa niille tämänhetkisille jäsenvaltioille, jotka tekevät päätöksen ottaa harppausaskel tällä alalla, ja ehdotamme toista, taloutta koskevaa tasoa tämänhetkisille 15 jäsenvaltioille ja uusille jäsenvaltioille.
On selvää, että ajan myötä kuka tahansa pyytääkin päästä mukaan poliittiselle tasolle ja täyttää siihen vaadittavat ehdot, saa paikkansa siinä, mutta jos me emme tällä hetkellä etene asiassa nopeasti ja ajattelemme laajentuvamme miltei kaksinkertaistamalla jäsenvaltioiden määrän ilman tarkkaan pohdittuja ja kokeiltuja toimielinuudistuksia - kokeiluun ei ole enää aikaa tuomitsemme tuhoon haaveen sellaisesta poliittisesta Euroopasta, jossa kyetään kunnioittamaan eri identiteettejä, perinteitä, mutta samalla edistämme uuden mallin luomista Euroopan kansalaisesta. On selvää, että joidenkin suunnitelmissa laajentuminen ei merkitse tosiaan unionin vahvistamista, vaan sen vesittämistä, perustajaisien toivon menettämistä.
Esitän lopuksi kehotuksen komissiolle, että se välttäisi jatkamasta parsoja ja papuja koskevien toimien ehdottamista ja pyrkisi antamaan meille poliittisen ja taloudellisen suunnitelman ennen kuin tästä kaikesta tulee naurettavaa.

Dupuis
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, ensiksi esipuhe, joka uskoakseni koskettaa meitä jokaista, mutta erityisesti puhemiestämme Nicole Fontainea. Mielestäni kysymys parlamentin kahden edustajan asemasta hallitustenvälisessä konferenssissa on suorastaan sietämätön. Me emme voi sitä hyväksyä ja puhemiehemme olisi tehtävä se selväksi. Sellainen asema kuuluu kansalaisjärjestölle. Haluammeko olla kansalaisjärjestö ja pysyä sellaisena? Kansalaisjärjestöjen tavoin me olisimme pelkkiä tarkkailijoita. Mielestäni parlamentin on korkea aika tehdä loppu tästä asiaintilasta.
Yleisemmin ottaen meillä on mielestäni melko valikoiva muisti, hyvät kollegat. Amsterdamissa kokous esitti päätöslauselman siitä, että mikäli ylitämme 20 valtion määrän, meidän on tehtävä ainakin kolme uudistusta. Emme enää ole siinä tilanteessa. Kysymys on nyt 27 jäsenvaltiosta ja lähivuosina vielä useammistakin, ja siten tehtävien uudistusten on oltava paljon, paljon perusteellisempia. Hyväksyessämme kokouksen tekemät päätöslauselmat me - neuvosto ja me - teemme itsestämme osasyyllisiä politiikkaan, joka lähivuosina osoittautuu erittäin vaikeaksi ja lamauttaa koko Euroopan unionin.
Parlamenttimme ei voi teeskennellä, että se ei ymmärrä tai että sillä ei ole käsitystä tästä politiikasta. On mahdotonta ajatella, niin kuin jotkut kollegat ovat sanoneet, että käytäisiin vuoropuhelua puheenjohtajavaltiona toimivan Portugalin kanssa, kun jo nyt tiedetään, että neuvostossa on olemassa enemmistö, joka kieltäytyy lisäämästä esityslistaan kohtia. Meidän on turvauduttava ainoaan käytössämme olevaan aseeseen, ja mikäli komission jäsen Barnier ei suostu kutsumaan sitä lakoksi, kutsukaamme sitä vastarinnaksi. Joka tapauksessa me emme voi siirtää kesäkuulle taistelua, johon meidän on ryhdyttävä tammikuussa.
Ongelmamme on kanta, joka meidän on ilmoitettava ennen hallitustenvälisen konferenssin alkua, toisin sanoen tammikuussa. Tietenkin voimme olla mieliksi itsellemme, voimme peittää silmämme, voimme teeskennellä uskovamme, että pystymme vakuuttamaan puheenjohtajavaltiona toimivan Portugalin, joka puolestaan pystyy vakuuttamaan muut jäsenvaltiot. Voimme kertoa itsellemme valheita. Olemme valehdelleet itsellemme jo paljon, mutta parlamentin olisi ehkä aika havahtua.
Mitä tulee laajentumiseen, uskoakseni me loukkaamme muutamia maita, vaikkemme itse sitä tiedosta. Olemme hyväksyneet hakijamaaksi Turkin, ja se on hyvä, vaikka teimmekin sen, kuten tavallista, liian myöhään, mutta hylkäämme sellaisia valtioita kuin Albanian, Makedonian ja Kroatian, vaikka niiden hylkäämiseen ei ole minkäänlaista syytä, koska olemme päättäneet, että jokaisesta maasta tulee unionin jäsen silloin, kun se on toteuttanut tarvittavat uudistukset. Meidän on kiireesti hyväksyttävä nämä maat hakijamaiksi, niin kuin meidän on myös kiireesti tajuttava, että Tsetsenia ei sijaitse kuussa vaan että se on yksi Euroopan alueista Etu-Kaukasiassa. Euroopan on kiireesti ryhdyttävä toteuttamaan tällä alueella sellaista politiikkaa, joka ansaitsee, että sitä politiikaksi kutsutaan, sillä muutoin saamme seurata tämän alueen muuttumista, samalla tavoin kuin Balkanin alue on muuttunut kymmenen viime vuoden aikana, sodan ja hävityksen alueeksi, kuten Tsetsenia jo nykyään on.

Belder
Arvoisa puhemies, kuka sai ylipuhuttua ja kenet viime viikolla, jotta Turkille annettaisiin Euroopan unionin jäsenehdokkaan asema? Neuvosto ja komissio yhdessä vai jäsenyyden hakija itse? Solanan ja Verheugenin kiireellinen diplomaattinen tehtävä näyttää olevan kummallinen vastaus tähän kysymykseen.
Asioiden tila osoittaa aivan suoraan, kuinka vaikeat Ateenan ja Ankaran väliset suhteet vieläkin ovat, koska erityisesti Kreikan ehdot Turkin EU-jäsenehdokkuudelle - ajatelkaa ennen kaikkea Kyproksen kysymystä ja rajariitoja Egeanmerellä - saivat Solanan ja Verheugenin itse asiassa lentämään pääministeri Ecevitin luokse, ja saamieni tietojen mukaan Turkin koalitiohallitus hyväksyi lopultakin Euroopan tarjouksen ainoastaan amerikkalaisten avustuksella.
Kenen Euroopassa pitäisi oikeastaan olla iloinen tämän erityisen menettelyn johdosta? Pääministeri Ecevit ei nyt varmastikaan anna periksi Kyproksen poliittisessa kahtiajaossa, ja sitten emme taas mainitse sanallakaan yhdestä Turkin tärkeimmästä epäsuorasta jäsenyysehdosta, joka on maan vahvan sotilaskoneiston vapaaehtoinen luopuminen sen huomattavasta poliittisesta vallasta.
Joka tapauksessa on tyypillistä, että Ecevit oikeutetusti viittasi maansa suuresta geostrategisesta merkityksestä lännelle. Tämä perustelu saa varmasti vahvistusta, kun ajatellaan Venäjän barbaarista ja imperialistista taktiikkaa järjestyksen palauttamiseksi Tsetseniassa. Euroopan unionin sijasta kuitenkin ainoastaan NATOn täytyy huolehtia sotilaallisesta tasapainosta ja vastapainosta levottomalla Kaukasian alueella.
Luemme huippukokouksen myönteisiin tuloksiin sen, että vielä viisi Itä-Euroopan maata hyväksyttiin Euroopan unionin jäsenehdokasvaltioiksi ja että saatiin aikaan julistus tai paremmin sanottuna neuvoston selkeä varoitus Venäjän poliittisille johtajille. Kymmenen vuotta Berliinin muurin murtumisen ja Keski- ja Itä-Euroopan valtavan muutoksen jälkeen Moskovan pelko, ikävä kyllä, saa kyseisen alueen kansat etsimään turvallisuutta ja taloudellista hyvinvointia lännestä. Tämä realiteetti vaati samalla tavalla Solanan ja komission jäsenen kiireellistä toimintaa Kremlissä.

Sichrovsky
Arvoisa puhemies, Suomen puheenjohtajakausi vei varmasti eteenpäin Euroopan yhteisön kehitystä. Epäonnistuneina on kuitenkin pidettävä yhteisön saavutuksia Euroopan yhteisessä turvallisuuspolitiikassa, kun ajatellaan unionin suhtautumista Tsetsenian ja Groznyin selkkauksiin. Euroopan unioni on uskottava muiden, mutta myös omien kansalaistensa keskuudessa vasta kun eri selkkauksiin ei suhtauduta liian eri tavoin.
Yhtenä ongelmana pidän kuitenkin unionissa elävien vähemmistöjen ihmisoikeuksia, erityisesti uskonnonvapauteen liittyviä kysymyksiä. Euroopan unionin jäsenvaltioissa on edelleen valtavia eroja uskonnollisten yhteisöjen tunnustamisessa. Ortodoksisten juutalaisseurakuntien on nyt esimerkiksi Saksassa melkein mahdotonta perustaa itsenäistä uskonnollista yhteisöä. Seuraavalle puheenjohtajavaltiolle jää suuri vastuu uskonnollisten yhteisöjen oikeuksien säätelystä EU:ssa.

Van Velzen
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja ja arvoisa Euroopan komission puheenjohtaja, haluan yhtyä ryhmämme puheenjohtajan Hans-Gert Poetteringin ja kollega Suomisen myönteisiin sanoihin. En ryhdy toistamaan niitä, mutta, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, te sanoitte myös, että Helsingin huippukokouksessa ei saavutettu kaikkea, mikä oli mahdollista. Pidin sitä myös oikein hyvänä luonnehdintana. Sallinette minun mainita kolme pettymystä.
Ensimmäinen esimerkkini on HVK. Poettering viittasi oikeutetusti jo kolmeen Amsterdamista jääneeseen asiaan, jotka ovat kuitenkin hyvin pieni paketti, ja erityisesti siihen, että määräenemmistöpäätökset ovat yhä tärkeä keskustelunaihe neuvostossa. Ovi on jo hieman raollaan, mutta meidän täytyy myös todeta, että Helsingin huippukokous ei hyväksynyt Dehaenen johtaman asiantuntijakomitean suosituksia Euroopan komission loistavien ehdotusten jälkeen, jotka on valmisteltu komission jäsen Barnierin johdolla. Tämä on mielestäni hyvin ikävää kehitystä, ja toivon tosiaan, että komissio ja parlamentti kykenevät saamaan puheenjohtajana toimivan Portugalin vakuuttuneeksi siitä, että täytyy tapahtua enemmän kuin tilanne on tällä hetkellä.
Turvallisuus on luonnollisesti toinen näkökohta, jota on hoidettu tähän saakka hyvin heikosti. Mikä on nyt tarkalleen ottaen Solanan rooli? Mikä on Euroopan komission rooli? Kun tarkastelee liitteitä, voi havaita, että demokraattisen valvonnan koko ongelmaan liittyy paljon kysymyksiä. Mikä on Euroopan parlamentin tehtävä? Mikä on kansallisten parlamenttien tehtävä?
Verotus ei tosiaan ollut ydinkysymys, mutta kansalaisille on myös mahdotonta selittää, että näin monien vuosien jälkeen pääomaverotuksen hienoiseksi korottamiseksi ei ole vieläkään tehty mitään. 3 000 työpaikkaa jossakin jäsenvaltiossa ovat tärkeämpiä kuin työpaikat joissakin muissa jäsenvaltioissa. Se ei ole solidaarista. Sitä on myös mahdotonta selittää. Toivon, että seuraavan puheenjohtajuuden aikana Prodi ottaa johdon tuodakseen tämän asian lopultakin jäsenvaltioissa esille.

Hänsch
Arvoisa puhemies, Helsingissä tehtiin todellakin historiallinen päätös. Se on vekseli, josta emme totta puhuaksemme tiedä, ette te emmekä me, kuinka voimme lunastaa sen. Yksimielisen laajentumisprosessia koskevan päätöksen jälkeen emme voi enää epäillä emmekä epäile enää sitä, että me tahdomme laajentua ja että Turkki tahtoo vakavasti noudattaa mahdollisimman nopeasti Kööpenhaminan kriteerejä. Helsingin huippukokouksen päätösten mukaan Euroopan unioni käsittää muutaman vuoden päästä 28 valtiota. Silloin, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission puheenjohtaja, nousee kuitenkin esiin päätöstemme mittasuhteita koskevia kysymyksiä.
Uskotteko todella, että kun Amsterdamin sopimuksessa ratkaisematta jääneet kysymykset on ratkaistu, 27:n tai 28 jäsenvaltion unionimme on toimintakykyinen, avoin ja demokraattinen?
Uskotteko todella, että voimme jatkaa toimielintemme nykyistä kielikäytäntöä entiseen tapaan 15:llä, 16:lla, 17:llä, 18 kielellä? Uskotteko, että toimielintemme, neuvoston, parlamentin ja komission sisäistä toimintaa ja niiden välistä tasapainoa voidaan ylläpitää entiseen tapaan, kun jäseninä on 27, 28 valtiota?
Uskotteko todella, hyvät parlamentin jäsenet, että Turkki, Euroopan runsasväkisin maa, jolla on rikas oma historia, lisätään vain Euroopan unionin 28. jäsenvaltioksi eikä se muuta Euroopan unionin luonnetta? Emmekö tarvitse suunnitelmaa sen varalle, että Schengenin raja siirtyy Eufratille ja Tigrisille? Emmekö tarvitse suunnitelmaa sen varalle, miten suhtaudumme liittymistoiveisiin, joita Itä-Euroopan ja Kaukasuksen alueen maat esittävät Euroopan unionille Helsingin päätöksen johdosta? Miten suhtaudumme sitten Venäjään, kun käsittelemme tämän alueen jäsenhakemuksia? Toivon meidän kaikkien puolesta, että Euroopan unionista löytyy joustavuutta - jota ei ole tähän mennessä missään tapauksessa saavutettu joustavuudesta puhuttaessa - jotta Euroopan unionin kiinteys säilyisi. Toivon meidän kaikkien puolesta, että saamme kerättyä tulevina vuosina voimaa ja rohkeutta tällaisten kysymysten ratkaisemiseksi ja omien poliittisten ratkaisujen löytämiseksi, ennen kuin muut antavat ne meille.

Haarder
Arvoisa puhemies, toivoimme, että muurin murtumisen jälkeen olisimme voineet asettaa tietyt rajat maailmassa tapahtuville hyökkäyksille. Sen vuoksi puutuimme Kosovon tapahtumiin, joissa vastenmielinen hallitus oli karkottamassa kokonaista kansaa, ja sen vuoksi pidimme myönteisenä sitä, että Indonesian hyökkäys Itä-Timoriin saatiin lopultakin loppumaan. Nyt voimme kuitenkin nähdä Tsetseniassa valtion harjoittavan häikäilemätöntä terroria, joka kohdistuu koko kansaan. Voimme todeta, kuinka armeija käy terrorismin vastaista taistelua tuhoamalla kyliä maan tasalle ja ajamalla satojatuhansia ihmisiä pakoon. Voimme todeta, kuinka hallitus ja presidenttiehdokas hankkivat kannatusta käyttämällä häikäilemättä hyväkseen tsetseeneistä luotua viholliskuvaa. Venäjällä käytävän vaalitaistelun osalta voimme todeta, että juuri kukaan ei siellä vastusta tällaista kauheaa sodankäyntiä.
EU:n vastalauseet ja sanktiot ovat olleet liian heikkoja, ja olemme siten pettäneet Venäjällä vaikuttavat liberaalit ja demokraattiset voimat. Neuvosto ansaitsee kiitoksen, koska se on vihdoinkin antanut selkeän lausunnon siitä, että Venäjä rikkoo merkittävällä tavalla useita kansainvälisiä velvoitteita. Kyse on nyt siitä, että neuvoston on seisottava sanojensa takana ja että meidän on tehtävä kaikkemme, jotta tämä raaka toiminta saataisiin loppumaan, ja että meidän on tehtävä kaikkemme varmistuaksemme siitä, että sadattuhannet siviilit saavat aivan välttämätöntä humanitaarista apua. Arvoisa puhemies, tämä vuosisata on ollut kauhea. Vuosisadan loppu on kuitenkin ollut lupaava. Tsetsenian osalta kyse on siitä, halutaanko sen jäävän onnettoman vuosisadan viimeiseksi traagiseksi kuolonkouristukseksi, vai onko se uuden, yhtä traagisen vuosisadan alku.

Lipponen
 Arvoisa puhemies, kiitän ystävällisistä sanoista, joita täällä on kohdistettu Suomelle puheenjohtajavaltiona, mutta samalla kiitän myös siitä kritiikistä, jota on esitetty. Keskustelussa on kiinnitetty suurta huomiota hallitustenväliseen konferenssiin, tarpeeseen muuttaa perussopimuksia. Helsingin Eurooppa-neuvostossa neuvosto lähti siitä, että hallitustenvälinen konferenssi on saatava päätökseen riittävän nopeasti, mikäli mahdollista ensi vuoden loppuun mennessä, jotta sopimukset ehditään ratifioida ja laajentuminen voi käynnistyä.
Minusta tässä on kaksi näkökohtaa, joihin haluan kiinnittää huomiota. Ensinnäkin nämä kolme niin sanottua Amsterdamista jäljelle jäänyttä asiaa, left overs, eivät suinkaan ole mitättömiä kysymyksiä. Täällä on jo puhuttu määräenemmistöpäätöksenteon lisäämisestä. Se, että asia on esityslistalla, tarkoittaa minun käsittääkseni sitä, että siihen suuntaan on edettävä. Mutta sekin on jo suuri periaatteellinen kysymys, ja tämän esityslistan laatimisessa todellakin tämän jälkeen tulevat sitten vastaan jäsenmaiden eriävät käsitykset. Ovi jätettiin kuitenkin raolleen, ja hallitustenvälisessä konferenssissa keskustellaan siitä, onko tarpeen ottaa muitakin merkittäviä sopimusmuutoskysymyksiä esiin, joten Eurooppa-neuvosto voi käsitellä tätä asiaa uudelleen.
Haluan esittää tässä toisenkin näkökohdan: olemmeko sitten sitä mieltä, että laajentumista pitäisi lykätä? Minun käsittääkseni olemme sopimusmuutoksissa sellaisten perustavien kysymysten edessä, että kun kansalliset parlamentit ratifioivat nämä asiat, meillä pitää olla riittävästi aikaa keskustella asioista jäsenvaltioissa ja meidän pitää saada kansalliset parlamentit mukaan näihin uudistuksiin. Se ei ole helppo tehtävä. Minä tunnustan täysin tämän tosiasian ja haluan kiittää komission puheenjohtajaa Romano Prodia siitä, että hän on rohkeasti nostanut näitä asioita esille. Ne ovat tärkeitä Euroopan tulevaisuudelle. Niistä on välttämättä keskusteltava lähivuosina, mutta me emme voi tehdä kaikkea yhdellä kertaa, ja se on tässä ongelma. Kielikysymys on esimerkki asiasta, joka vaatii sekä kypsymistä että myös rohkeutta käsitellä asiaa. Pienen maan edustajana voin sanoa, että siihenkin on oltava valmiutta.
Turvallisuus- ja puolustuspolitiikasta on keskusteltu täällä paljon. Kysymykseen siitä, tulisivatko puolustusministerit kenties tänne, en voi vastata kieltävästikään, mutta kiinnitän huomiota siihen, että yleisten asioiden neuvosto käsittelee näitä kysymyksiä, ja siellä ovat sitten tarvittaessa mukana puolustusministerit. On aivan ymmärrettävää ja tarpeen, että Euroopan parlamentti haluaa kiinnittää huomiota näihin asioihin, ja olen samaa mieltä kuin arvoisa parlamentin jäsen Poettering, että tässä ei ole syytä viivytellä. Sen vuoksi olemme Suomessa erittäin tyytyväisiä siihen, että saatoimme Suomen puheenjohtajakauden aikana saada tämän päätöksen niinkin valmiiksi, että meillä on toimintalinjat tästä eteenpäin. Arvoisa parlamentin jäsen Seppänen ei ehkä ole lukenut Amsterdamin sopimusta. Me toimimme tässä asiassa Amsterdamin sopimuksen puitteissa. Helsingin päätelmissä todetaan, että kyseessä ei ole Euroopan armeija, emmekä todellakaan ole luomassa mitään sellaista kriisinhallintakykyä tai kriisinhallintajoukkoa, joka lähetettäisiin sotimaan.
Pohjoinen ulottuvuus esiintyi arvoisan parlamentin jäsenen Suomisen puheenvuorossa. Tässä asiassa päästiin juuri siihen, mikä oli Suomen tavoite puheenjohtajana, eli Helsingissä jo aikaisemmin pidetyssä konferenssissa sekä jäsenvaltiot että kumppanuusmaat olivat yhtä mieltä siitä, että on syytä laatia toimintaohjelma. Helsingin Eurooppa-neuvostossa se vahvistettiin. Olemme tietysti Suomessa tähän erityisen tyytyväisiä, mutta jälleen kerran haluan korostaa sitä, että meillä on Euroopassa niin eteläinen ja pohjoinen ulottuvuus kuin itäinen ja läntinen ulottuvuuskin. Ne kaikki ovat meille yhteisiä asioita. Pohjoisessa ulottuvuudessa on kyse hyvin paljolti pitkäjänteisestä yhteistyöstä Venäjän kanssa, joka on meille myös suuri yhteinen etu täysin riippumatta siitä, mitä tapahtuu Venäjällä ja Tsetseniassa tällä hetkellä.
Täällä on esitetty kysymys urheilusta. Mihin katosi urheilu huippukokouksesta? Urheilu on epäilemättä merkittävä yhteiskunnallinen tekijä ja tärkeä asia miljoonille eurooppalaisille. Pidän tarpeellisena, että tähän asiaan palataan. Kysymys on tietenkin kompetenssista ja siitä, että tässä käsitellään asioita monesta näkökulmasta. On sisämarkkinanäkökulma - muistamme Bosmanin tapauksen -, ja on terveysnäkökulma, joka liittyy dopingasioihin. Kaiken kaikkiaan tätä asiaa olisi syytä valmistella, ja Eurooppa-neuvosto ei sen vuoksi halunnut ottaa päätelmissä kantaa tähän asiaan, koska tarpeellinen valmistelu ja keskustelu puuttuivat.
Lopuksi, eräänlaisena Suomen puheenjohtajakauden perintönä (legacy) toivon, että unionin kaikissa instituutioissa otetaan vakavasti kysymys avoimuudesta ja hyvästä hallinnosta. Minä ymmärrän, että olemme tekemisissä erilaisten kulttuurien kanssa. Missään maassa emme voi sanoa, että meillä nämä asiat ovat parhaiten. Meidän täytyy ymmärtää toisiamme, mutta suunnan täytyy olla selvästi kohti suurempaa avoimuutta. Amsterdamin sopimusta tehtäessä Suomen ajatus ja aloite, joka hyväksyttiin, oli se, että avoimuus on ensimmäinen periaate, ja siitä tehdään poikkeuksia eikä päinvastoin. Tässä hengessä näitä asioita on myös jatkossa valmisteltava.
Instituutioiden välinen tasapaino on erittäin tärkeä asia. Me suomalaiset olemme puheenjohtajan tehtävässä saaneet kokemuksia siitä, ja minä toivoisin, että sen sijaan että instituutiot kilpailevat keskenään siitä, kuka on saanut aikaan mitäkin ja kuka ensimmäisenä, keskittyisimme enemmän yhteistyöhön, koska sitä me tarvitsemme. Kullakin instituutiolla on erittäin tärkeä tehtävä. Pienen maan kannalta me tarvitsemme vahvaa komissiota. Meillä pitää olla sellainen neuvosto, joka toimii ja jossa yhteinen etu on päämääränä. Euroopan parlamentti sitten valvoo tätä kaikkea. Täällä voidaan tuoda esille uusia ideoita. Tämä on se foorumi, jossa eurooppalaiset kohtaavat toisensa keskustellakseen tärkeistä tulevaisuuden asioista. Haluan vielä kiittää Suomen puolesta siitä, että olemme saaneet niin suurta tukea kaikilta instituutioilta ja kaikilta Euroopan unionin jäsenvaltioilta.

Puhemies
Haluaisin käyttää hyväkseni tätä tilaisuutta ja lausua parlamentin puolesta, teidän välityksellänne, kiitokset virkamiehillenne siitä hyvästä yhteistyöstä, jota olemme kuuden viime kuukauden ajan tehneet.

Prodi
. (IT) Pidän hyvin lyhyesti toisen puheenvuoron, arvoisa puhemies, ja esitän eräitä ajatuksia edellisestä keskustelusta.
Panin merkille, että pettymys, joka johtui tekemättä jääneestä verotusasioita koskevasta sopimuksesta, oli melkein yksimielinen, ja uskon, että tätä aihetta koskevista perusteista voidaan olla laajasti yksimielisiä. Myös Tsetseniaa koskevan ongelman osalta syntyi miltei yleinen yksimielisyys, samoin kuin tarpeesta olla olematta puolueellisia ulkopolitiikassa, vaan vahvistaa niitä periaatteita, jotka ovat Euroopan unionin perustana. Lisäksi mielipide Euroopan unionin kriisinhallintajoukoista on yleisesti ottaen myötämielinen, vaikka asian osalta on esitetty eräitä ristiriitaisia näkemyksiä, kuten sitä paitsi on perinteisesti aina esitetty, ei ainoastaan Euroopan parlamentissa, vaan myös monissa kansallisissa parlamenteissa, kun kyseessä ovat ongelmat, jotka jollakin tavoin koskettavat sotilaallisia näkökohtia, voidaanpa eurooppalaisesta armeijasta sitten puhua tai ei.
Lyhyt ajatus, jonka haluan esittää, koskee kuitenkin kiistanalaisempaa asiaa, eli hallitustenvälistä konferenssia. Minun on sanottava, että komissio ei ole alkuunkaan hallitustenvälistä konferenssia koskevan päätöksen ulkopuolella, ja minun on myös sanottava, että parlamentin rooli on laajentunut Amsterdamiin verrattuna, vaikkakin hitaammin kuin mitä komissio ja parlamentin puhemies toivat esille Helsingin keskustelussa. Eräät edistysaskeleet ovat toteutuneet ja voimme tarkastella niitä kaikessa rauhassa: kaksi edustajaa Euroopan parlamentista osallistuu kaikkiin neuvotteluistuntoihin ja he voivat pitää puheenvuoron jokaisen hallitustenvälisen konferenssin kokouksen alussa; tämän lisäksi jokaisessa tämäntyyppisessä kokouksessa käydään vuoropuheluja parlamentin puhemiehen sekä valtionpäämiesten ja hallitusten päämiesten kanssa. Ne ovat vähäisiä edistysaskeleita, mutta vakuutan teille ja tämä on se tärkeä viesti, jonka haluan teille antaa , että tämän suuntaviivan osalta komissio ja parlamentin puhemies olivat samalla linjalla parlamentin osallisuuden laajentamiseksi. Uskon, että tämä on se tie, jota pitkin pitää kulkea. On siis sanottava, että suunta, johon olemme menneet, on oikea suunta, vaikka etenemisvauhti onkin erittäin hidas verrattuna siihen, mitä kaavailimme. Meidän ei kuitenkaan pidä katsoa vain menneisyyteen: tämä on kehotus, opetus siihen nähden, mitä meidän pitää seuraavan puolen vuoden aikana tehdä.
Se, että jätimme oven avoimeksi hallitustenvälisen konferenssin sisällölle, on myös tilaisuus komission ja parlamentin yhteistyölle, jotta konferenssin kautta saataisiin läpi ne uudistukset, jotka haluamme. Ennen Helsingin huippukokousta tuo ovi oli kiinni; sen avaaminen ei varmastikaan ole valtavan suuri saavutus, mutta se on paljon enemmän kuin mitä me odotimme, ja paljon enemmän kuin mitä haluttiin sallia tapahtuvan ennen konferenssin alkua. Meidän pitää siis ottaa oppia tästä voidaksemme toimia yhdessä seuraavien kuukausien aikana. Meidän välillämme tarvitaan laajaa yhteistyötä juuri siksi, että ne uudistukset, joita tarvitsemme, voivat kulkea tätä kautta.
Muiden asioiden osalta päätän puheenvuoroni laajentumista koskevalla ajatuksella. On totta, kuten puheenjohtaja Poettering sanoi, että historian kulku määrittää, oliko päätös historiallinen vain ei, mutta se on suuri päätös. Tuon päätöksen seurauksena meidän on muutettava valtava määrä sääntöjä, jotka ohjaavat meitä ja niitä kiintopisteitä, jotka meillä nyt on; meidän on muutettava monta asiaa elämässämme, kulttuurissamme, lopputuloksissamme, asioidemme asetteluissa, kaikessa siinä, mitä me nyt teemme. Se on päätös, joka pitää vielä toteuttaa. Toisaalta on selvää, että tarvitaan useita vuosia aikaa ja ankaraa analyysia, sillä meidän pitää rauhoittaa yleiset mielipiteet niissä maissa, jotka liittyvät unioniin ja verrata niitä meidän todellisuutemme kanssa ja tehdä tarkka ja vakavamielinen vertailu juridisten, taloudellisten, poliittisten ja avoimutta koskevien ongelmien osalta. Olemme kaiken kaikkiaan aloittaneet työn, joka johtaa meidät kohti historiallista päätöstä. Emme ole vielä saavuttaneet sitä, mutta sillä, mitä me Helsingissä päätimme, on tulevaisuudessa valtava merkitys tämän parlamentin olemassaolon kannalta ja Euroopan komission olemassaolon kannalta. Tämä on toinen seikka, jonka hyväksi meidän pitää tehdä työtä, jotta siitä syntyisi myönteistä kehitystä ja jotta sekä politiikassa että taloudessa, meidän ja hakemuksen esittäneissä valtiossa, voidaan kasvaa yhdessä ja kehittyä tulevaisuudessa.

Napolitano
Arvoisa puhemies, pidän puheenvuoroni sanoakseni, että on käyty hyvin lyhyt keskustelu. Kuuntelimme neuvoston puheenjohtajan ja komission puheenjohtajan sanoja, ja he vastasivat puhujille, jotka olivat jo antaneet lausuntonsa. En näe mitään syytä jatkaa tätä keskustelua. Mielestäni parlamentissa ei ole asiallista edetä tällä tavoin.

Minun mielestäni keskustelu päättyi neuvoston ja komission puheenjohtajan sanoihin, joten pyydän teitä poistamaan nimeni puhujalistalta.
(Suosionosoituksia)
(Keskustelu keskeytettiin virallisen istunnon takia klo 10.30 ja sitä jatkettiin klo 15.00.)

Louise Weiss -rakennuksen käyttöönottaminen
Puhemies
Arvoisa tasavallan presidentti, toivotan teidät sydämellisesti tervetulleeksi Euroopan parlamenttiin. Oli erittäin ystävällistä, että tulitte Strasbourgiin vihkimään käyttöön uuden rakennuksemme, ja olette siten ensimmäinen Euroopan unionin valtionpäämies, jonka otamme vastaan tässä uudessa palatsissa. Tämä on luonnollista, koska parlamentti on täällä Ranskan vieraana.
Läsnäolonne on suuri kunnia parlamentille, kuten oli suuri kunnia myös kaksi vuotta sitten, kun Belgian kuningas Albert II tuli avaamaan Léopold-rakennuksen Brysseliin.
Neljäkymmentä vuotta perustamisensa jälkeen Euroopan parlamentti on vihdoin omien seiniensä sisällä tässä rakennuskokonaisuudessa, joka sijaitsee kahden joen yhtymäkohdassa kuvastaen symbolisesti Euroopan unionin halua yhteistyöhön ja rauhaan.
Yhdessä rakennetun Euroopan tavoin tämä rakennus on syntynyt lukuisten kilpailujen tuloksena, ja se oli rakennusvaiheessaan Ranskan suurin julkinen rakennustyömaa.
Haluaisin aluksi muistuttaa Ranskan valtion, tasavallan presidentin ja hankkeen rahoituksen turvanneen hallituksen sekä valtiota edustaneiden alueen ja departementin prefektien erittäin voimakkaasta sitoutumisesta tähän hankkeeseen sekä korostaa sitä, kuinka tarkkaavaisesti Te, arvoisa presidentti, seurasitte henkilökohtaisesti töiden edistymistä ja rakennuksen valmistumista.
Haluaisin ilmaista kunnioitukseni myös Strasbourgin kaupungille ja erityisesti kaupunginjohtaja Roland Riesille sekä hänen edeltäjälleen, kulttuuriministerille ja entiselle kollegallemme Catherine Trautmannille.
Määrätietoisuutenne on verrattavissa ainoastaan kaunista kaupunkianne kohtaan tuntemaanne rakkauteen ja haluunne laajentaa sen kansainvälistä merkitystä.
Nämä kunnianosoitukset haluan luonnollisesti osoittaa myös Pierre Pflimlinille,
entiselle Ranskan hallituksen päämiehelle, joka toimi Strasbourgin kaupunginjohtajana 24 vuotta ja joka oli myös meidän edustajakokouksemme puhemies vuosina 1984-1987. Hän oli merkittävä Euroopan rakentaja, ja haluan ilmaista hänelle syvän kunnioituksemme ja kiintymykseni.
(Suosionosoituksia)Täällä Strasbourgissa eurooppalainen rakennushanke on luonnollisesti koko Alsacea koskeva asia, ja haluaisin korostaa Alsacen alueneuvoston ja Bas-Rhinin maakuntaneuvoston moraalista ja taloudellista sitoutumista, jolle antoivat sysäyksen niiden puheenjohtajat, edesmennyt Marcel Rudloff sekä Daniel Hoeffel ja Adrien Zeller, joka myös on entinen kollegamme parlamentissa sekä Philippe Richter.
Haluamme luonnollisesti kiittää tästä saavutuksesta myös kaikkia sen suunnitteluun ja toteutukseen suoraan osallistuneita eli työnjohtoa, arkkitehteja ja tuhansia insinöörejä, teknikkoja ja työntekijöitä sekä alihankkijoita, jotka osallistuivat rakennuksen luomiseen suurella innolla.
Rakkaat kollegat, minusta tuntuu tänään, että tämän rakennuksen toimintaan liittyneet viat ja vaikeudet, joista me oikeutetusti valitimme viime heinäkuussa ja jotka välittömästi saimme korjattua, on nyt pääosiltaan unohdettu.
Euroopan parlamentti toimii kolmessa paikassa eli Strasbourgin lisäksi Brysselissä ja Luxemburgissa. Tämän tietysti hieman omalaatuisen seikan me hyväksymme osana historian perintöä.
Strasbourgin tapauksessa kyse on erityisestä tarkoitusperästä, joka liittyy yhteisön henkeen ja muistoihin ja joka Amsterdamin sopimuksessa vakiinnutettiin.
Ensimmäinen, joka vuonna 1949 ehdotti Strasbourgia uuden, rauhanomaisen Euroopan symboliseksi sijaintipaikaksi, oli Yhdistyneen kuningaskunnan ulkoministeri lordi Ernest Bevin.
(Suosionosoituksia)Hän halusi tästä suuresta kaupungista, joka oli ollut todistamassa ihmissuvun järjettömyyttä, Euroopan yhtenäisyyden symbolin. Hänestä kaupunki soveltui tähän tarkoitukseen, joka edellytti hyvän tahdon, ei ylivallan ilmapiiriä.
Tämä palatsi, jossa istuntosali sijaitsee, kantaa nyt nimeä Louise Weiss. Tämä urhea poliittinen toimittaja syntyi vuonna 1893. Heti ensimmäisen maailmansodan jälkeen hän ryhtyi taistelemaan rauhan ja Euroopan rakentamisen sekä naisten äänioikeuden puolesta. Hänen nimensä mainitseminen herättää väistämättä suuria tunteita.
Louise Weiss on säilynyt visionaarisen osallistumisen symbolina, oli kyse sitten naisten oikeuksista tai Euroopan rakentamisesta, jotka molemmat ovat edelleen hyvin ajankohtaisia aiheita. Vuonna 1979, kun Euroopan parlamentti ensimmäisen kerran valittiin suorilla yleisillä vaaleilla, hän oli edustajakokouksemme vanhin jäsen. Avajaisistunnossa, jonka puheenjohtajana hän tuolloin toimi, hänellä oli ilo nähdä Simone Veilin valinta Euroopan parlamentin ensimmäiseksi puhemieheksi. Haluankin tässä yhteydessä tervehtiä joukossamme olevaa Simone Veiliä.
(Suosionosoituksia)Tämänpäiväinen avajaistilaisuus pidetään hetkellä, jolloin Helsingissä pidetty Eurooppa-neuvosto on juuri rohkeasti käynnistänyt koko Euroopan yhdentymiseen tähtäävän suuren työmaan, toimielinten sopeuttamisen tähän laajentumiseen sekä Euroopan itsenäisen puolustuksen.
Mitään ei saavuteta helpolla. Tälle Euroopan rakentamisen puolivuosisadalle ovat olleet ominaisia ponnistukset, joihin kaikki ovat osallistuneet, jotta on selviydytty etuihin tai käsityksiin liittyvistä ristiriidoista ja jotta lopuksi on yhteisvastuullisesti saavutettu yhteinen etu. Kahden valtiomme välillä viime päivinä ilmenneet vaikeudet, joiden luonne on nähdäkseni sekä inhimillinen että taloudellinen, eivät tee poikkeusta tästä säännöstä eli pyrkimyksestä yhteisymmärrykseen. Olen vakuuttunut tästä ja toivon tätä hartaasti.
Nämä avajaiset pidetään myös hetkellä, jolloin parlamentin voidaan sanoa saavuttaneen poliittisen kypsyytensä, nimenomaan Maastrichtin ja Amsterdamin sopimusten edistysaskelten avulla. Parlamentti on nyt täysin tunnustettu sekä unionin sisällä että sen rajojen ulkopuolella. Olen iloinen nähdessäni täällä tänään Euroopan unionin toimielinten, erityisesti neuvoston korkeimmat edustajat. Tervehdinkin nyt ilolla puheenjohtajamaan Suomen pääministeri Lipposta.
(Suosionosoituksia)Lisäksi minua ilahduttaa Romano Prodin johtaman Euroopan komission sekä lukuisten ministereiden ja jäsenvaltioidemme parlamenttien edustajien läsnäolo, luonnollisesti puhumattakaan Euroopan neuvostosta ja sen ihmisoikeustuomioistuimesta, jotka säilyvät edelleen naapureinamme ja joiden vieraana olimme niin pitkään.
Euroopan parlamentin demokraattisen vastuun on nyt noustava Euroopan valtioiden ja kansojen sille myöntämien uusien valtuuksien tasolle. Te kaikki, jotka olette täällä läsnä antamassa näille avajaisille täyden eurooppalaisen ulottuvuuden, voitte olla vakuuttuneita, että toimielimemme on syvästi tietoinen tästä asiasta.
Tämänpäiväinen seremonia, jota kunnioitatte läsnäolollanne, arvoisa tasavallan presidentti, voisi näin vuoden 2000 kynnyksellä olla merkki kaikkien Euroopan unionin kansalaisten yhtenäisyydestä. Nyt annan puheenvuoron Teille, arvoisa presidentti.
(Voimakkaita suosionosoituksia)

Chirac
. Arvoisa puhemies, arvoisat Euroopan unionin toimielinten puheenjohtajat, arvoisat ministerit, arvoisat Euroopan parlamentin jäsenet, arvoisat kuulijat, haluan aivan ensiksi kiittää Teitä, arvoisa puhemies, ystävällisestä ja lämpimästä vastaanotosta.
Valintanne parlamentin puhemieheksi viime kesänä kruunasi työnne suurena eurooppalaisena: 15 vuotta parlamentin jäsenenä on tuonut Teille työtovereidenne ja kaikkien Euroopan puolesta työskentelevien kunnioituksen.
Haluan Teidän ohellanne mainita toisen huomattavan henkilön, Louise Weissin, jonka mukaan tämä rakennus on saanut nimensä. Elsassilainen Weiss oli juuriltaan myös saksalainen, itävaltalainen ja tsekkiläinen. Hän toimi koko elämänsä ajan Euroopan puolestapuhujana. Vuosisatana, joka on ollut usein traaginen, Weiss uskoi vastuksista välittämättä kansojemme sovintoon ja liittoon. Kuten ehkä tiedättekin, vuonna 1979 naisten oikeuksien ja Euroopan puolesta herkeämättä taistellut Weiss, joka oli tuolloin 86-vuotias, suostui pyynnöstäni tavoittelemaan ensimmäistä vaalikauttaan. Hänen omistautumisensa asialleen takasi hänelle paikan parlamentissa.
Arvoisat kuulijat, tämän rakennuksen vihkiminen on historiallinen päivä parlamentillenne. Olemme kulkeneet pitkän tien siitä, kun Euroopan hiili- ja teräsyhteisön edustajakokous piti ensimmäisen istuntonsa vuonna 1962 ja kun ensimmäiset edustajat valittiin Euroopan parlamenttiin yleisillä, välittömillä vaaleilla jo 20 vuotta sitten!
Parlamentin legitimiteetti ja asema on vahvistunut jatkuvasti, minkä vuoksi sen oli tultava riippumattomammaksi Euroopan neuvostosta, joka on tarjonnut sille vieraanvaraisuuttaan lähes puolen vuosisadan ajan. Oli sekä toivottavaa että välttämätöntä, että parlamentti sai lopulta oman rakennuksensa.
Haluan kiittää kaikkia niitä, jotka ovat työskennelleet tällä valtavalla työmaalla: arkkitehtejä, Strasbourgin alueen aluesuunnittelu- ja rakennusvirastoa, yrityksiä, teknikkoja ja työntekijöitä, jotka neljän vuoden ajan ovat osallistuneet tähän suureen hankkeeseen antaakseen parlamentin jäsenille heidän työnsä arvon mukaisen Eurooppa-palatsin.
Kiitän alueellisia yhteisöjä, Elsassin aluetta, Bas-Rhinin departementtia ja Strasbourgin kaupunkia, joka yhdessä Ranskan valtion kanssa on tukenut hankkeen toteuttamista.
Strasbourg, joka historiansa aikana on niin usein joutunut maanosan kilpailevien osapuolten ruhjomaksi, edustaa tänään rauhaa ja demokratiaa koko Euroopalle. Ottamalla suojiinsa parlamentin lisäksi myös Euroopan neuvoston ja sen ihmisoikeustuomioistuimen Strasbourgista on tullut eräällä tavalla eurooppalaisten pääkaupunki.
Meidän on tänä päivänä pohdittava, miten eri kaupunkimme voivat elää yhdessä laajentuneessa Euroopassa. Yhteyksien Euroopan unionin muihin toimipaikkoihin samoin kuin jäsenvaltioihin olisi oltava mahdollisimman tiiviitä ja sujuvia. Olemme tietoisia tarpeistanne ja voitte olla vakuuttuneita siitä, että pyrin yhdessä Ranskan hallituksen kanssa toimimaan niiden täyttämiseksi.
Parlamentti otti tämän rakennuksen haltuunsa kohta puoli vuotta sitten, ja uudesta rakennuksesta sekä siihen ensimmäisten viikkojen aikana liittyneistä vaikeuksista on sanottu ja kirjoitettu paljon. Monet esitetyistä huolista ovat olleet aiheellisia ja kaikki täällä työskentelevät ja liikkuvat henkilöt - parlamentin jäsenet, hallinnossa toimivat henkilöt, virkamiehet, lehtimiehet, teknikot ja myös vierailijat - jakavat nämä huolet. Olen kuitenkin vakuuttunut siitä, että kyse on alkuvaikeuksista, joita hankkeen suuruus huomioon ottaen on ehkä vaikea välttää. Niistä päästään eroon vähitellen niiden tarmokkaiden toimenpiteiden ansiosta, joihin Te, arvoisa puhemies, olette yhdessä parlamentin pääsihteerin kanssa ryhtyneet heti virkaantulonne jälkeen
Olen varma, että jokainen löytää täällä pian paikkansa. Toivon, että tällöin emme kuule muita kuin ihastuksen ilmaisuja tätä rakennusta kohtaan, joka on antanut parlamentillenne sille perustamissopimuksessa annetun tehtävän arvoisen toimipaikan. Tehtävänne on hyvin tärkeä, arvoisat parlamentin jäsenet, ja se laajenee jatkuvasti. Parlamentti, jossa kansalaiset saavat äänensä kuuluviin, osallistuu kaikkiin Euroopassa käytäviin keskusteluihin, ja nyt päättyvä vuosi on epäilemättä Euroopan parlamentin vuosi.
Komission jäsenten eroaminen viime keväänä sen jälkeen, kun riippumaton asiantuntijakomitea oli parlamentin vaatimuksesta laatinut kertomuksensa, merkitsi yhden aikakauden loppua. Se teki lopun ajatuksesta, jonka mukaan Euroopan yhdentyminen on jotain liian teknokraattista ja salamyhkäistä. Teidän harjoittamanne yhteisön varojen tehokas valvonta osoitti, että haluatte harjoittaa toimivaltaanne täysimääräisesti. Meidän on päästävä lopullisesti eroon ajatuksesta, että Euroopan parlamentilla on hyvin vähän valtaa. Koko unionin kehityksen aikana parlamentin toimivaltaa ja vastuuta on lisätty jokaisen perussopimuksen uudistamisen yhteydessä. Ensiksi parlamentille annettiin talousarviota koskevaa toimivaltaa, tämän jälkeen sille annettiin Maastrichtin sopimuksella toisen lainsäätäjän toimivalta, jota vahvistettiin joitakin kuukausia sitten voimaan tulleella Amsterdamin sopimuksella.
Yhteispäätösmenettelyn soveltamisalan laajentuessa jäljelle jää vain muutamia aloja, joissa parlamentti ei ole mukana. Euroopan kansalaiset, jotka seurasivat kiinnostuneina komission jäsenehdokkaiden kuulemistilaisuuksia ennen uuden komission nimittämistä saattoivat arvioida sekä toimielimenne asemaa että kunkin jäsenen puolueettomuutta ja pätevyyttä Euroopan komission jäsenten nimittämisen yhteydessä. Haluaisin esittää teille kiitokset siitä valtavasta ja hyvästä työstä, jota teette valiokunnissa, täysistunnossa ja Euroopan parlamentin ja neuvoston välisessä sovittelukomiteassa, todellisessa eurooppalaisen lainsäädännön työpajassa.
Jokapäiväisestä lainsäädäntö- ja valvontatyöstä on tullut oleellinen osa unionin elämää. Emme kuitenkaan halua puuttua neuvoston tai komission toimivaltaan, koska kaikki haluamme kunnioittaa perustamissopimusten mukaista toimielinten välistä tasapainoa. Parlamentin merkitys tulee kasvamaan entisestään Helsingin Eurooppa-neuvoston juuri käynnistämän toimielinten uudistamisen yhteydessä. Haluankin kiittää nyt kautensa päättävää puheenjohtajavaltiota, joka on tehnyt hyvin merkittävän työn Helsingin huippukokouksen onnistumisen varmistamiseksi.

Samalla kun määräenemmistöpäätöksiä aiotaan laajentaa uusille aloille, minusta on luonnollista, että parlamentin toimivaltaa lisätään toisena lainsäätäjänä kyseisillä aloilla. On välttämätöntä, että saatte äänenne kuuluviin toimielinten uudistamista koskevassa asiassa. Helsingin Eurooppa-neuvosto on toivomustenne mukaisesti juuri hyväksynyt tämän suuntaisia järjestelyjä. Haluan avoimuuden hengessä varmistaa niiden täytäntöönpanon Ranskan puheenjohtajakauden aikana, jonka toivon mahdollistavan myös hallitustenvälisen konferenssin työn saattamisen päätökseen. Arvoisa puhemies, olen myös iloinen siitä, että Helsingissä saavutetun menestyksen jälkeen voitte jälleen jatkaa aitoa vuoropuhelua Eurooppa-neuvostossa hallitusten ja valtioiden päämiesten kanssa pelkän esittelypuheenvuoron sijaan.
Euroopan parlamentti on toimielin, jonka valta unionissa kasvaa jatkuvasti, mutta liian monet eurooppalaiset ovat yhä tietämättömiä roolistanne. Alhainen osallistumisprosentti Euroopan parlamentin vaaleissa lähes kaikissa jäsenvaltioissa oli tästä osoitus. Meidän on tämän vuoksi yhdistettävä voimamme, jotta vaalijärjestelmä koko Euroopassa tuo tavalliset kansalaiset lähemmäksi heidän edustajiaan Strasbourgissa. Hyväksykäämme lopultakin todellinen jäsenten ohjesääntö, joka kunnioittaa parlamentin kaikkia toimivaltuuksia.
(Suosionosoituksia)
Näin Euroopan kansalaisten olisi helpompi samastua edustajiinsa. Näin heitä kannustettaisiin lisäämään vuoropuheluaan Euroopan parlamentin jäsenten kanssa. Te itse, arvoisa puhemies, voitte näyttää esimerkkiä esiintymällä vielä aikaisempaa enemmän julkisuudessa, kertomalla herkeämättä toimielimenne roolista, antamalla Euroopan parlamentista voimakas, päättäväinen ja avarakatseinen. Teidän innostuksenne on tunnetusti tarttuvaa. Arvoisat parlamentin jäsenet, kuten kaikki tietävät, tässä valistustyössä ei pidä rajoittua vain paremman kuvan antamiseen parlamentistanne. Jotta kansalaiset saataisiin sydämessään ja mielessään vakuuttuneeksi asiastamme, meidän on muutettava koko sitä kuvaa, joka heillä on Euroopan unionista. He näkevät unionin usein teknokraattisena, kaukaisena tai abstraktina, ja heidän arvostelunsa on oikeutettua. Perussopimukset ja säädökset ovat liian näkymättömiä. Unioni ei kiinnitä tarpeeksi huomiota jokapäiväisiin huolenaiheisiin. Se nähdään usein pelkkänä rajoitusten asettajana. Se ei kunnioita tarpeeksi toissijaisuusperiaatetta, ja samalla se ei kuitenkaan huolehdi tarpeeksi suurista vitsauksista, kuten työttömyydestä, syrjäytymisestä, huumeongelmasta, rikollisuudesta. Meidän on yhdessä vastattava tähän arvosteluun.
Meidän on luonnollisesti ponnisteltava enemmän sovittaaksemme paremmin yhteen talouspolitiikkamme, lujittaaksemme yhteiskuntamalliamme, luodaksemme yhden ainoan vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen. Mutta kaikkein ensimmäiseksi meidän on kerrottava kansalaisille selvemmin kaikesta siitä, mitä unioni jo nyt heille tuo, kaikesta siitä, mitä se heille takaa, miten se heitä suojelee ja miten parantaa heidän elinolojaan. Meidän on yksinkertaisesti kerrottava kansalaisille, miten unioni toimii. Eurokampanjassa tämänkaltaiselle valistukselle on annettu käyttöön kaikki tarvittavat keinot. Euroseteleiden ja ­kolikoiden ilmestyminen tulee mullistamaan eurooppalaisten ajattelutavan ja tottumukset. Euron myötä kansalaiset ajattelevat ja toimivat päivittäisessä elämässään eurooppalaisina. Tätä todellista kulttuurivallankumousta me olemme valmistelleet aktiivisesti, ja kansalaiset ovat kokeneet siirtymisen euroon myönteisenä asiana, koska olemme sijoittaneet voimavarojamme asiasta tiedottamiseen.
Meidän on samalla tavoin kerrottava kansalaisille koko Eurooppa-hankkeesta ja lisättävä sitä koskevia tiedotuskampanjoita, jotta he olisivat paremmin selvillä unionin toimielinten toiminnasta ja yhteisön politiikasta. Nämä välttämättömät ponnistelut vaativat talousarviovaroja. Lisäksi tarvitaan kaikkien poliittisten vastuuhenkilöiden sitoutumista ja teidän, jotka on valittu yleisillä vaaleilla, on oltava etunenässä osoittamassa suuntaa. Mutta jotta kaikki saataisiin mukaan, arvoisat jäsenet, meidän on myös kyettävä antamaan Euroopalle sen todellinen ulottuvuus. Meidän on luotava kansalaisten Eurooppa, jossa jokaisella on vähitellen mahdollisuus osallistua. On luotava yhteinen eurooppalainen identiteetti, joka kunnioittaa kansallisia identiteettejä, unionin muodostavia kansoja, heidän kieliään ja kulttuuriaan. Euroopan kansat eivät halua sulautua ja kadottaa itseään Euroopassa. Päinvastoin, kaikki toivovat Euroopalta tukea identiteetilleen. Meidän on onnistuttava tämän yhteisen kodin rakentamisessa, jossa kaikkien on voitava viihtyä ja elää yhdessä ja solidaarisina kuitenkin sukujuurensa säilyttäen.
Vahvistamme tätä yhteenkuuluvuutta korostamalla sitä, mikä meitä yhdistää: tietynlainen käsitys ihmiskunnasta ja sen vapaudesta, ihmisarvosta ja oikeuksista sekä yhteiskuntamallista, joka juontaa juurensa yhteisestä historiastamme ja joka perustuu yhteiseen keskusteluun, suojaan turvattomuudelta ja valtioon sosiaalisen yhteenkuuluvuuden takaajana. Tämän vuoksi Ranska toivoo, että sen puheenjohtajakaudella hyväksytään Euroopan unionin perusoikeuskirja. Euroopan parlamentilla tulee olemaan olennaisen tärkeä rooli sen laatimisessa yhdessä jäsenvaltioiden ja kansallisten parlamenttien kanssa. Perusoikeuskirjaan sisältyvät oikeudet ja velvollisuudet luovat Euroopan kansalaisuudelle puitteet ja sisällön.
Euroopan kansalaisuus perustuu myös omaan identiteettiimme ja omaan historiaamme. Siihen liittyy pitkä kanssakäymisen perinne kansallisten kulttuuriemme, suurten ajattelijoidemme ja taiteilijoidemme välillä - perinne, joka pohjautuu keskiaikaan ja joka on antanut meille humanismin ja kaiken sen, johon eurooppalainen kulttuurimme perustuu. Älkäämme unohtako, että Eurooppa syntyi toiveikkuuden ilmapiirissä. Sitä Eurooppaa meidän on tuettava ja laajennettava, jotta siitä tulisi ennen kaikkea nuorisomme rakastama.
Näin ollen Ranska haluaa puheenjohtajakaudellaan painottaa koulutusta ja osaamista sekä tietojen vaihtoa yliopistojen ja muiden oppilaitosten välillä, jotta nuorilla opiskelijoilla, tutkijoilla tai teknisen alan asiantuntijoilla sekä juuri valmistuneilla työnhakijoilla olisi mahdollisuus laajentaa näköpiiriään joka puolelle Eurooppaa. Tätä varten Ranska esittää kumppaneilleen kunnianhimoisen ja konkreettisen ohjelman liikkuvuuden rohkaisemiseksi. Meidän on autettava uusia sukupolvia kehittämään tietoisuuttaan Euroopasta.
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, te olette parlamentin jäseniä, jotka vievät Euroopan uudelle vuosituhannelle. Te olette niitä, jotka yhdessä jäsenvaltioiden ja komission kanssa valmistatte Eurooppaa tuleviin suuriin haasteisiin. Emme vielä voi hahmotella Euroopan lopullisia rajoja. Eurooppa on hanke, prosessi. Uskaliaimmatkaan sen perustajista eivät olisi voineet kuvitella euron syntyä. Voimme olla ylpeitä tähänastisista saavutuksista - miettikäämme yhdessä tulevia päämääriä.
Historia velvoittaa: renessanssin myötä ja viiden vuosisadan aikana Eurooppa rakensi kukoistavan kulttuurin. Sitten kiihtyvä nationalismi ja arvojemme radikaali kiistäminen johtivat maanosamme ja lopulta koko maailman kahteen tuhoisaan sotaan, jotka hajottivat Euroopan. Viidenkymmenen vuoden ajan olemme itsepintaisesti pyrkineet täyttämään uuden eurooppalaisen renessanssin edellytykset ja onnistuneet siinä. Eurooppalaisten on vastedes opittava sovittamaan yhteen historiansa ja maantieteensä. Euroopan unioni ei neljäänkymmeneen vuoteen voinut määrätä rajojaan, sillä ne määrättiin Varsovan liiton tankeilla rautaesirippua myöten.
Unioni haluaa saattaa yhteen koko eurooppalaisen perheen. Tästä on osoituksena kolmentoista jäsenehdokasmaan hyväksyminen, ja toivon, että noiden kolmentoista joukkoon liittyvät myöhemmin myös Länsi-Balkanin valtiot. Tämä on kunnianhimoinen pyrkimys. Niille, jotka valittavat, että Euroopan johtajilla ei aina ole riittävästi rohkeutta ja kunnianhimoa, suosittelen, että he miettisivät tuokion sitä haastetta, jonka asettaa parissakymmenessä maassa asuvan noin kahden sadan miljoonan ihmisen vaiheittainen ja välttämätön yhdentäminen Euroopan unioniin.
Ennen kuin unioni avaa ovensa muille, sen on uudistettava toimielimensä. Helsingissä alulle panemamme urakka on välttämätön. Mutta tiedämme jo, ettei kyseessä ole vain yksi vaihe, vaan meidän on pohdittava syvällisemmin laajentumisen pitkäaikaisia seurauksia. Ja haaste on mittava! Miten on mahdollista yhdistää samaan yhteisöön kansat, jotka ovat kovin erilaisia paitsi elintasoltaan, myös kokemukseltaan Euroopan rakentamisessa? Miten se on mahdollista, siten että samalla voimme tiivistää yhteistyötämme? Eikö tätä kehitystä pitäisi toteuttaa joustavammin, kuten olemme jo tehneet ensin Schengenin ja sitten euron kohdalla?
Laajentuvan ja syventyvän Euroopan on vähitellen kannettava vastuunsa maailmanlaajuisesti. Eurooppalaiset haluavat sitä, se nähtiin Kosovon kriisin yhteydessä. Kansalaiset haluavat voimakkaan Euroopan, joka kykenee kaikin tavoin myötävaikuttamaan sellaisen maailman rakentamiseen, jossa hyvinvointi ja rauha vallitsevat. He haluavat Euroopan, joka ottaa paikkansa yhtenä maailman tasapainon tärkeimmistä tukipylväistä. Euroopan unioni on jo nyt maailman suurin taloudellinen ja kaupallinen yhteisö, ja se on luonut itselleen euron, joka on dollarin rinnalla toinen merkittävä valuutta. Unioni on ilmaissut yhteenkuuluvuutensa, päättäväisyytensä ja kykynsä puolustaa etujaan ja periaatteitaan, ja se on tehnyt tämän yksimielisesti WTO:n keskustelujen yhteydessä Seattlessa. Tällaista kykyä unioni tarvitsee vastedes myös ulko- ja turvallisuuspolitiikan alalla.
Helsingin Eurooppa-neuvostossa saavutettiin huomattavaa edistystä, muiden Eurooppa-neuvostojen on jatkettava työtä tulevana vuonna. Euroopan vaikutusvallan lisääntyminen ja se kuva, joka meidän tärkeimmillä yhteistyökumppaneillamme on Euroopasta, vahvistavat osaltaan kansalaisten näkemystä Euroopasta ja itsestään.
Arvoisat parlamentin jäsenet, tässä on työsarkaa meille unionin poliittisille johtajille ja vaalein valituille edustajille. Ranskalla on Portugalin jälkeen kunnia ja vastuu toimia unionin puheenjohtajavaltiona ensi vuonna ja johtaa Eurooppa kolmannelle vuosituhannelle. Ranskan ensisijaiset tavoitteet ovat Euroopan parlamentin tavoitteiden kanssa yhtenevät: ihmisläheinen tiedon ja innovaation Eurooppa, perusoikeuskirja, toimielinuudistus ja laajentuminen, Euroopan yhteinen puolustus. Voin luvata, että teillä on tilaisuus osallistua kaikkeen työhön ja keskusteluun maani puheenjohtajakauden aikana.
Tarkalleen vuoden kuluttua palaan tähän istuntosaliin esittämään yhteenvedon kuusikuukautisesta puheenjohtajakaudesta, ja voimme tuolloin arvioida saavutettua edistystä. Olen vakuuttunut, että yhdessä, yhteisen Eurooppa-vision ja samojen kunnianhimoisten tavoitteiden innostamina olemme onnistuneet edistämään unionin asiaa. Olemme onnistuneet tehostamaan sen toimintaa, lisäämään sen solidaarisuutta ja lujittamaan sen identiteettiä. Lyhyesti sanottuna, olemme onnistuneet lähentämään Euroopan kansoja. Näin unioni kehittyy: nopeammin ja laajemmalle kuin kukaan olisi voinut kuvitella. Olen varma, että 21. vuosisadalla humaani ja vauras, vaikutusvaltainen ja rauhanomainen Eurooppa vahvistaa asemiaan kansainvälisen näyttämön eturivin toimijana. 21. vuosisata on oleva Euroopan renessanssin aikaa.
(Hyvin voimakkaita suosionosoituksia)

Schroedter
Arvoisa puhemies, olen iloinen siitä, että ainakin komission jäsen Patten on täällä ja seuraa edelleen tätä tärkeää keskustelua, sillä meidän on keskusteltava kiireellisestä asiasta. Neuvosto kääntyi lopultakin sille kannalle, että se kannattaa Venäjän vastaisia pakotteita. Kun ottaa huomioon pitkän ajan, jonka Kaukasuksen sota on jo kestänyt, tämä päätös tulee tietysti aivan liian myöhään konfliktin todellisen ratkaisun aikaansaamiseksi. Kun ottaa huomioon siviiliväestön laajat karkotukset, päätös on aivan liian heikko.
Meidän on kuviteltava, mitä siellä tapahtuu. Ingusetiassa on nyt enemmän pakolaisia kuin omaa väestöä, eikä se saa Kosovon kaltaista humanitaarista apua. Kosovossa annettiin humanitaarista apua, täällä ei mitään. Sellainen on tilanne. Sen vuoksi kumppanuus- ja yhteistyösopimus on purettava heti. Venäjä on suljettava G8-maiden huippukokouksen ulkopuolelle, ja sen hallituksen ei pidä saada enää luottoa, ennen kuin se on valmis konfliktin rauhanomaiseen ratkaisemiseen.
Mitä tämä tällainen ulkopolitiikka, jota nyt harjoitamme, on? Suunnittelemme tosin joukkoja, mutta päätöstä varhaisesta kriisien ehkäisystä pitkitetään viikkokausia. Eurooppa ei saa olla vain öljykonsernien Eurooppa, vaan siitä pitää tulla ihmisoikeuksien Eurooppa. Sen vuoksi vaadimme vihreiden ryhmänä Kaukasus-konferenssin järjestämistä yhteistyössä ETYJin kanssa, jotta tällä alueella voidaan lopultakin saada aikaan rauha. Puhumme edelleen Tsetsenian ihmisoikeuksia puolustavien ihmisten kanssa keskustellaksemme myös hankkeista. Toivon, että komissio tukee todella alueen rauhaa ja ennaltaehkäisyä, sillä se on paljon tärkeämpää kuin joukot, joista Helsingissä päätettiin.

Alyssandrakis
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, päätöksellään sotilaallisen kriisienhallintajoukon luomisesta neuvosto otti ratkaisevan askelen Euroopan unionin militarisoinnissa. Sen, millä tavalla Euroopan unioni ymmärtää kriisit, osoitti osallistuminen Jugoslavian hajottamiseen ja erityisesti osallistuminen raakalaismaiseen murhanhimoiseen hyökkäykseen Jugoslavian kansaa vastaan. Sen se osoittaa osallistumalla Kosovon miehitykseen ja yrittämällä jatkuvasti kaataa demokraattisesti valittua Jugoslavian johtoa.
Neuvosto teki lisäksi päätöksen, joka vähentää demokratiaa entisestään poistamalla yksimielisyysvaatimuksen jopa erittäin tärkeissä kysymyksissä. Päätös antaa Turkille jäsenehdokasvaltion asema on kiistatta poliittinen ele Turkin hallintoa kohtaan huolimatta siitä, että Turkki ei ole pistänyt tikkua ristiin täyttääkseen tiedossa olevat ehdot, jotka Euroopan unioni on itse asettanut. Tämä rohkaisee Turkkia jatkamaan ihmisoikeuksien tallaamista, kurdien kansanmurhaa, 38 prosenttia Kyproksesta käsittävän alueen miehitystä, provokatiivisia aluevaatimuksia Egeanmerellä. Samalla tämä on vakava isku Turkin kansalle, jolle me olemme solidaarisia.
Helsingin päätökset tekevät selväksi, että demokratian näyteikkunan takana, ihmisoikeuksia koskevien suurten sanojen takana on piilossa fasismin käärme, imperialistiset intressit, siellä on piilossa väkivalta niitä kansoja vastaan, jotka nousevat vastustamaan uutta maailmanjärjestystä. Kuitenkin kansat voittavat Euroopan sosialismin kaatumista seuranneen turtumuksen ja järjestäytyvät vastahyökkäykseen.

Salafranca Sánchez-Neyra
Arvoisa puhemies, Helsingin tapahtumista voidaan mielestäni esittää monia erilaisia tulkintoja. Esimerkiksi laajentumisen alalla on selvää, että jotkut ovat tyytyväisiä siihen, että Turkille myönnettiin jäsenehdokasvaltion asema, ja jotkut taas eivät. Olen kuitenkin sitä mieltä, ettei voida kiistää sitä, etteikö Suomen puheenjohtajakaudella olisi tapahtunut merkittävää edistystä yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan alalla, sillä sen aikana on uudistettu neuvoston työtä, annettu selvä sysäys ei-sotilaalliselle kriisinhallinnalle, hyväksytty Ukrainaa koskeva yhteinen strategia sekä Tsetseniaa koskeva julkilausuma, vaikka olisimmekin halunneet sen olevan hieman voimakkaampi, ja uskon, että aika näyttää meidän olleen oikeassa.
On kuitenkin sanottava, että toimielinten ja hallitustenvälisen konferenssin alalla saavutetut tulokset eivät anna juurikaan aihetta riemuun. Tähän tosiseikkaan voi suhtautua kahdella tavalla. Ensimmäinen suhtautumistapa on todellakin se, että, kuten maassani sanotaan, "itketään maahan kaatunutta maitoa" . Toinen - hieman realistisempi - suhtautumistapa on se, että pyrkisimme hyödyntämään huippukokouksessa annetun julkilausuman tarjoamia mahdollisuuksia ja pysymään tavoitteissamme.
Olen itse näillä linjoilla, ja sen vuoksi olen sitä mieltä, että on välttämätöntä pyrkiä palauttamaan sopusointuinen yhteys komission ja parlamentin välille, jotka eivät saaneet tahtoaan läpi Helsingin huippukokouksessa.
Olen todellakin sitä mieltä, että jos komissio olisi toiminnassaan hieman rohkeampi ja hieman kunnianhimoisempi ja myös - miksi jättäisin sen sanomatta - sitoutuisi hieman enemmän toimielinten uudistusprosessiin, parlamentti voisi onnistua siinä, että aikaisemmat erimielisyydet johtaisivat vastaisuudessa sopusointuun ja että voisimme kaikki edistää tätä Euroopan unionin uudistamishanketta tietäen, kuten tiedämmekin, että ellei kansalaistemme huolenaiheita oteta huomioon vaan ne sivuutetaan, uudistukset eivät voi konkretisoitua eivätkä ne voi päättyä menestykseen.

Papayannakis
Arvoisa puhemies, Eurooppa-neuvoston tärkeimmät päätökset lähtevät loogisesti liikkeelle laajentumisesta. Mitä neuvosto siis teki? Kumosi kokonaan tähän asti vallalla olleen laajenemisteorian; enää ei ole peräkkäisiä jäsenehdokasvaltioiden ryhmiä, vaan kisa on kaikille valtioille yhteinen. Myös Turkki otettiin jäsenehdokasvaltioksi.
Minä itse ja oma puolueeni, vasemmisto- ja edistysliitto, pidämme alustavasti tehtyä järjestelyä myönteisenä, mutta lisäksi sekä komission että neuvoston pitää muistaa, että suhteet Turkkiin ovat Euroopan ja Turkin välisiä, eivät Kreikan ja Turkin välisiä, kuten tekopyhästi tai kömpelösti on tähän asti väitetty. Arvoisa puhemies, lisäksi voidaan huomauttaa, että kun unionin rajat ulottuvat niin kovin pitkälle, Balkanille jää käytännössä musta aukko. Musta aukko, johon ei kuulu vain Serbia vaan myös monia muita maita. Keskelle sitä uutta maantiedettä, jota valmistelette, jää musta aukko. Onko tämä poliittista likinäköisyyttä vai silkkaa kostonhimoa? Minulle asia ei ole selvinnyt.
Lopuksi, laajentumisen vuoksi ilmoitettiin uudesta HVK:sta ja perustamissopimuksen uudelleenarvioinnista. Siihen ryhdytään taas ilman yhteisöllistä menetelmää, komissiolla ei ole mitään roolia, Euroopan parlamentin rooli on merkityksetön, kansallisiin parlamentteihin ei olla yhteydessä ja lopuksi puuttuvat avoimuus ja vastuu kansalaisyhteiskunnalle. Lisätäänkö näin Euroopan yhdentymisen arvovaltaa ja houkuttelevuutta? Eivätkö valtioiden ja hallitusten johtajat ja yhteisön toimielimet oppineet mitään Seattlesta?

Ludford
Arvoisa puhemies, huippukokous oli todellakin historiallinen, varsinkin puolustuksen ja laajentumisen, ellei sitten HVK:n, osalta. Unioni vastaa viimeinkin Euroopan turvallisuutta koskeviin haasteisiin. Haluaisin viitata erityisesti Turkkiin. Totean nyt, että Turkin hyväksyminen viralliseksi jäsenehdokkaaksi nopeuttaa osaltaan Turkin demokratia- ja ihmisoikeustilanteen kohenemista. Huoli Turkin demokratia- ja ihmisoikeustilanteesta ei ole osoitus vihamielisyydestä Turkkia kohtaan vaan sitoutumisesta siihen, että sen tulevaisuus on Euroopassa.
Se, ettei Turkki tunnusta kurdien oikeuksia, on suurin yksittäinen syy siihen, että se rikkoo eurooppalaisia demokratia- ja ihmisoikeusnormeja, ja veruke siihen, että armeija hallitsee valtiota. Onkin hämmästyttävää, ettei ETYJin huippukokouksen julistuksessa eikä Helsingin päätelmissä viitata lainkaan kurdeihin.
Turkki ei voi edustaa eurooppalaisia arvoja eikä taata turvallisuutta, jos se samalla kieltää kurdikansalaisten erilaisen identiteetin. Olen tyytyväinen merkkeihin siitä, että Abdullah Öcalanin kuolemantuomio saatetaan kumota; mutta EU:n täytyy tehdä selväksi, että jos hänet teloitetaan, jäsenyysneuvotteluja ei voida jatkaa. Meidän täytyy vaatia, että Turkin viranomaiset vastaavat PKK:n julistamaan tulitaukoon ja pyrkivät poliittiseen ratkaisuun sekä tunnustavat kurdien kulttuuriset ja demokraattiset oikeudet.
Lopuksi Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus ei saa antaa vientiluottoa Ilisun patohankkeeseen, joka uhkaa olla paitsi ympäristökatastrofi myös ihmisoikeuskatastrofi kurdeille.

Van den Bos
Arvoisa puhemies, tämä huippukokous on vähemmän menestyksellinen kuin täällä on tänä aamuna esitetty. Myönteisiä asioita ovat päätökset laajentumisesta, kriisinhallintajoukoista ja Turkin jäsenehdokkuudesta, mutta HVK:n muotoilu osoittaa, että poliittista tahtoa ei ole. Asialista on vielä muodollisesti avoin, mutta mikään ei viittaa siihen, että hallitukset tosiaan haluaisivat perustavanlaatuisia muutoksia. Päinvastoin, tähän mennessä Euroopan komission ja Euroopan parlamentin ehdotuksille ei ole tehty mitään. Haluaisin kuulla puheenjohtajana toimivalta Suomelta, miksi mitään oikeastaan ei ole tehty.
Yleinen päätöksenteko enemmistöllä ja vahvistettu yhteistyö ovat oleellisia asioita. Poliittisen tahdon puuttuminen tätä selvää valintaa varten johtaa päätöksenteon lamaantumiseen heti, kun Eurooppa on laajentunut. Se, joka jarruttaa perusteellisia uudistuksia, haluaa säilyttää Euroopan pienenä, vaikka hän väittäisi päinvastaista.

MacCormick
Arvoisa puhemies, Helsingin huippukokouksessa otettiin huomioon perusoikeuskirjaa koskeva ehdotus. Tänään presidentti Chirac sanoi selvästi, että laajentunut Eurooppa täytyy rakentaa oikeuksien kunnioittamiselle. Olemme siitä samaa mieltä, mutta korostamme, että demokraattinen Euroopan unioni täytyy rakentaa oikeusvaltion periaatteelle tasavertaisena perusoikeuskirjan kanssa. SNP-puolueen kollegani Hudghton ja minä emme olleet niiden joukossa, jotka epäkohteliaasti ja ärtyneinä kävelivät tänä aamuna ulos salista presidentti Chiracin puheen aikana. Niinpä parlamentin jäsen Hudghton pystyi esittämään näkemyksemme presidentti Chiracille ja saamaan häneltä sitoumuksen siitä, että saamme mahdollisesti vastauksen eilen lähettämäämme kirjeeseen.
Toinen vireillä oleva kysymys on unionin laajentuminen. Suhtaudumme laajentumiseen innostuneesti, kunhan toimielinten uudistus etenee asianmukaisesti. Olisi kuitenkin syytä muistaa, että jäseniksi ei pyri ainoastaan Itä- ja Keski-Euroopan kansakuntia, vaan että myös Länsi-Euroopassa on vanhoja kansakuntia, joita edustaa täällä Euroopan vapaa allianssi ja jotka haluavat, että ne tunnustetaan tasapuolisesti Euroopan jäseniksi. Vaatimuksemme ansaitsevat osakseen muutakin kuin nolon hiljaisuuden, joka eroaa jyrkästi muiden saamasta hyväksynnästä. Toimielinten uudistuksen täytyy mahdollistaa se, että nykyiset alueet ja ei-edustetut kansakunnat tunnustetaan asianmukaisesti.
Kuulimme ennen paljonkin alueiden Euroopasta, joka onkin nykyisin harvinaisempi ilmaus kuin muutama vuosi sitten. Paitsi että Helsingin Eurooppa-neuvostossa ei juurikaan edistytty Euroopan demokratiavajeen paikkaamisessa, siellä ei millään tavalla pyritty paikkaamaan aluevajetta, jonka olemassaolo pitäisi tunnustaa. Pyrimme Euroopan vapaassa allianssissa saamaan sille tunnustusta ja paikkaamaan sen Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmän kollegojen avulla.

Thors
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen - valitettavasti yhtään ministeriä ei ole paikalla -, haluaisin kuvailla huippukokousta merenkulun termein: vesillelasku onnistui hyvin niiden suurten hankkeiden osalta, jotka aloitettiin; vesillelasku oli kitkaton. Vaikka vesillelasku onnistuikin, emme tiedä, onko laiva kuitenkaan merikelpoinen, selviääkö se myrskyistä, joihin se joutuu. Ajattelen lähinnä laajentumista. Kuinka se onnistuu? Huippukokouksen päätelmissä suhtaudutaan selvästikin epäillen jäsenehdokasmaihin, mikä tarkoittaa sitä, että ne eivät edes keskipitkällä aikavälillä täytä Kööpenhaminan kriteerejä, ja päätelmissä todetaan, että taloudellisten kriteerien täyttämistä arvioidaan maaliskuussa.
Luulen, että laajentumisen jatkon kannalta on tärkeää, että kiinnitämme huomiota siihen, kuinka ehdokasvaltiot ratkaisevat vaatimuksen hyvästä hallinnosta ja kuinka ne taistelevat korruptiota vastaan, ja siihen, että niillä on vakaat toimielimet. Tärkeintä ei siis ole yhteisön säännöstön yksityiskohtainen läpikäynti. Se ei nimittäin ratkaise sitä, voiko unioni laajentua, eikä sitä, ovatko ehdokasvaltiot valmiita liittymään EU:hun, vaan sen ratkaisevat nämä peruskysymykset. Meidän on todellakin toimittava eri tavalla kuin silloin, jolloin Ruotsista, Suomesta ja Itävallasta tuli jäseniä.

Dimitrakopoulos
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, ne ongelmat ja kysymykset, joihin meidän on puututtava Helsingin huippukokouksen osalta, jakaantuvat mielestäni kahteen peruskokonaisuuteen. Ensimmäinen kokonaisuus koskee tulevaa hallitustenvälistä konferenssia, ja on todella valitettavaa, että Helsingin huippukokouksen ja Euroopan parlamentissa käytyjen laajojen neuvottelujen jälkeen puheenjohtajan päätelmät ovat hallitustenvälisen konferenssin osalta ylimalkaisia. Tämä on vähän enemmän kuin alun perin pelkäsimme, mutta paljon vähemmän, kuin on mielestämme tarpeellista, jotta Euroopan unioni olisi riittävän hyvin valmistautunut seuraavalle vuosisadalle siirtymiseen.
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, on selvää, että hallitustenvälinen konferenssi ja niiden perussopimusten uudistaminen, joille Euroopan unioni on rakennettu, on tällä kertaa enemmän kuin koskaan suoraan sidoksissa toiseen tärkeään Euroopan unionin päätökseen, laajentumiseen. Ja koska Euroopan unioni aikoo ottaa vastaan suuren määrän valtioita - luku on 13 -, olisikin erittäin järkevää valmistautua näiden uusien valtioiden vastaanottamiseen.
Puheenjohtajavaltion päätelmistä nousee esiin kysymys, että ovatko näissä päätelmissä esiintyvät sitoumukset ja näkemykset todella niitä, joilla Euroopan unionin valmistautuu ottamaan vastaan uudet valtiot. Pelkään pahoin, että vastaus tähän kysymykseen on kielteinen. Euroopan parlamentti on lukuisissa päätöslauselmissa osoittanut, kuinka mittavia näiden muutosten pitäisi olla, ja mihin asti perussopimusten uudistamisen pitäisi ulottua. Tietysti Euroopan parlamentti tämän tien viitoittamista, koska, kuten aiemmin sanoin, Helsingin huippukokouksen päätökset ovat hallitustenvälisen konferenssin osalta valitettavan selvästi niukkoja. Tiestä ja unelmasta, joka Euroopalla pitäisi olla, ei puhuta mitään. Menetelmistä, joita on noudatettava, ei puhuta mitään. Uusista kysymyksistä, jotka ovat tavoitteita ensi vuosisadalle ja ongelmista, joita silloin kohdataan, ei puhuta mitään.
Mitä tule erittäin tärkeään laajentumiskysymykseen, on selvää, että laajentuminen on erittäin tärkeä prosessi, jota pitää jatkaa ja kiihdyttää ja se pitää viedä loppuun. Tähän prosessiin on tullut mukaan uusi jäsenehdokasmaa, Turkki. Nyt Turkille on annettu uusi asema, jäsenehdokasvaltion asema. Samalla on kuitenkin asetettu joukko ehtoja, jotka Turkin pitää täyttää, että siitä joskus tulisi Euroopan unionin jäsen. On tärkeää, että nämä ehdot täytetään. On tärkeää, että Turkki osoittaa haluavansa todella liittyä eurooppalaiseen perheeseen, kunnioittaa ihmisoikeuksia, demokratiaa, naapurivaltioita ja osoittaa todellista rauhantahtoa ja rauhanomaista lähestymistapaa siihen itseensä liittyvissä kysymyksissä ja ongelmissa.

Wiersma
Arvoisa puhemies, neuvoston puheenjohtaja kiinnitti tänä aamuna lyhyesti huomiota hiljattain pidettyyn ETYJin huippukokoukseen. Muut Helsingin asiat olivat etusijalla. ETYJ joutuu toimimaan julkisuudessa paljon paremmin tunnettujen EU:n ja NATOn varjossa. Tärkein esiintyminen, lainausmerkeissä, Istanbulin huippukokouksessa oli varattu presidentti Jeltsinille, joka tuli selittämään Tsetsenian-politiikkaa. Selitys ei ollut itse asiassa tyydyttävä, mutta Venäjä pitää nähtävästi ETYJiä ainoana organisaationa Euroopassa, jossa heidän tulee tehdä tiliä asioistaan ja joka saa pääsyn kyseiselle alueelle. ETYJin puheenjohtaja on myös tänään lähtenyt Tsetseniaan. Venäjä pitää siellä itseään ilmeisesti tasavertaisena. NATO ei ole suosiossa Venäjällä, eikä suosiossa ole siten myöskään rauhankumppanuusohjelma.
Mielipidemittausten mukaan suurin osa venäläisistä kuitenkin vielä arvostaa EU:ta. Ehkä tilanne muuttuu Helsingin huippukokouksen jälkeen. ETYJin perustana ovat eräät periaatteet, joita vielä laajennettiin Istanbulissa. ETYJ voi ryhtyä toimiin tiettyjen sisäisten konfliktien ja törkeiden ihmisoikeuksien loukkausten tapauksessa ennen kuin väkivalta todella puhkeaa. Tällä perustalla ETYJillä voi olla merkittävämpi rooli Euroopan laajuisena organisaationa, joka ei ole ainoa eikä luonteeltaan sotilaallinen ja joka kykenee käymään avointa vuoropuhelua Venäjän kanssa. ETYJ tarjoaa ennakolta ehkäisevän välineen, jota voidaan käyttää mahdollisissa kriisipesäkkeissä. Vähemmistöasioista vastaava päävaltuutettu on tehnyt oikein hyvää työtä. ETYJ toimii Valko-Venäjällä välittäjänä hallituksen ja opposition välillä. ETYJ auttaa etsimään ratkaisua Moldavian ongelmiin, ja ETYJ kannustaa vähentämään tavanomaisia aseita entisestään. EU:n pitäisi ottaa paremmin huomioon ETYJin arvo. Yhdessä on mahdollista saavuttaa paljon.
Tsetsenia on esimerkki konfliktista, jolla voi olla laajempia vaikutuksia koko Kaukasian alueella. Tähän on kiinnitetty mielestäni liian vähän huomiota. Euroopan unionin politiikka näiden maiden suhteen on hajanaista. Miksi EU ei käytä hyväkseen ETYJiä, jotta saataisiin yhdessä Venäjän federaation, Yhdysvaltojen ja Turkin kanssa aikaan Kaukasian vakaussopimus? Jos kyseisellä alueella alkaisi uudelleen sota, emme voisi moittia itseämme siitä, että toimimme jälleen liian myöhään.

Menrad
Arvoisa puhemies, suomalaisten ahkeran diplomatian tavoitteena on viimeksi kuluneen puolen vuoden aikana ollut yhteisön kehittäminen myös työllisyyden ja sosiaaliasioiden alalla. Työllisyys- ja työmarkkinakomitean perustaminen parantaa jäsenvaltioiden mahdollisuuksia sovittaa politiikkojaan voimakkaammin yhteen tällä alalla. PPE:n kannalta pidän hyvänä, että puheenjohtajavaltio valmisteli vuoden 2000 työllisyyden suuntaviivat hyvin eri ministerineuvostoissa ja -kokouksissa. Tosin monet hallitukset tai neuvosto eivät olleet täysin mukana.
Vain pieni osa parlamentin ehdotuksista sisällytettiin Helsingissä suuntaviivoihin. Nuoriso- ja pitkäaikaistyöttömyyden torjumisen osalta parlamentti halusi saada aikaan enemmän kuin neuvosto ehdottaa, ennen kaikkea voimistamalla kestävän työmarkkinoille siirtymisen aktiivisia toimia passiivisten sijasta, mikä tarkoittaa koulutusta tai jatkokoulutusta saavien tai uudelleenkoulutettavien työttömien osuuden lisäämistä, sillä työpaikkojen puute on vain kolikon toinen puoli. Euroopan unionin työttömyyden toinen syy on ammattitaidon puute.
Kiitän puheenjohtajavaltio Suomea sen panoksesta eurooppalaisen työllisyyspolitiikan yhteensovittamisen parantamiseksi. Yhteisöltä puuttuu kuitenkin vielä pitkän aikavälin työllisyysstrategia, jonka avulla kehitetään luovuuden, innovaatioiden, raivaajahengen, investointi- ja toimintavalmiuksien kaltaisia yhteiskunnallisia mahdollisuuksia. Dynaamista kilpailua ja joustavuutta edistävät uudistukset on sovitettava yhteen sosiaalista turvallisuutta ylläpitävien järjestelmien säilyttämis- ja uudenaikaistamistarpeen kanssa. Näin me ymmärrämme sosiaalisen markkinatalouden yhteiskuntajärjestelmän eurooppalaisen mallin.

Katiforis
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, tähän asti Euroopan rakentamisessa hallitsevassa asemassa ovat olleet taloudelliset asiat. Huippusaavutuksemme on kiistatta yhteinen raha ja Euroopan keskuspankin luominen.
Puhtaasti taloudellisen merkityksensä lisäksi, joka on edelleen suuri, nämä instituutiot ovat tarjonneet kansoillemme käytännön osoituksen siitä, että sellaisten uusien yhteisön toimielinten luominen, joiden tehtävänä on integroidun politiikan harjoittaminen hallitusten tai jäsenvaltioiden kansallisten järjestelmien sijasta, ei tarkoita luopumista itsenäisyydestä vaan tehokkaampaa kansallisen itsemääräämisoikeuden harjoittamista yhteistyössä. Yhtenäisvaluutasta saadut kokemukset ovat arvokas ase nyt, kun syvennämme edelleen instituutioitamme, mikä on aivan välttämätöntä, jos haluamme edetä unionin laajenemiseen vaarantamatta unionin yhteenkuuluvuutta.
Vaikka uudet tarvittavat toimielinten uudistukset tai täysin uudet instituutiot, joista tärkeimpänä voi mainita uuden sotajoukon, joka päätettiin perustaa, nostavat esiin suuren ongelman valtaoikeuksien jaosta kansallisten ja yhteisön viranomaisten kesken, meidän ei pidä unohtaa talous- ja rahaliiton viestiä: yhteisön toimielimet onnistuvat, kun sovelletaan oikein toissijaisuusperiaatetta ja kun suuryhtiöiden ylivoimaa tasataan vahvistamalla pienten yritysten oikeuksia. Kaikki tämä valmistaa meitä laajentumiseen, joka on poikkeuksellisen kunnianhimoinen hanke. Kyseessä ei ole uusien alueiden liittäminen, vaan kokonaisten yhteiskuntien sulautuminen ja muodonmuutos unionin vaikutuksesta.
Turkin hallitukselta vaati erittäin suurta rohkeutta hyväksyä jäsenehdokkuuden haaste, joka merkitsee väistämättä hyvin suurta yhteiskunnallista muutosta Turkin sisällä, muutosta, johon varmasti sisältyy tyydyttävä oikeuksien palauttaminen myös kurdeille. Yhtä paljon rohkeutta vaadittiin Kreikan hallitukselta ja pääministeri Kostas Simitisiltä, kun he panostivat tämän muutoksen onnistumiseen, kun he uskoivat kädenojennuksen Turkille johtavan hyvään tulokseen ja kun he suostuivat toimimaan Turkin kanssa niin kuin he toimivat eurooppalaisten kumppaniensa, unionin jäsenten, kanssa. On selvää, että suurta roolia Kreikan päätöksessä esitti takuu siitä, että Kyproksen jäsenyydelle ei aseteta esteitä. Arvoisa puhemies, tämä saa meidät toivomaan, että Helsingissä avautui suuri uusi luku, joka johtaa menestykseen.

Oostlander
Arvoisa puhemies, olen luonnollisesti erityisen iloinen siitä, että neuvosto on vahvistanut kannan, jota myös komissio on jo esittänyt ja jonka mukaan Euroopan unionin laajentuminen on prosessi, jossa ovat mukana kaikki jäsenehdokkaiksi ilmoittautuneet Keski-Euroopan maat, ilman että tehdään mitään eroja niiden välillä ja että niitä arvioidaan niiden omien ansioiden perusteella. Olen iloinen siitä, että siten on myös tehty loppu entisestä yksipuolisuudesta. Olimme aikaisemmin Euroopan talousyhteisö, ja nyt olemme todenneet, että liitossamme on oleellisinta se, että olemme demokraattisten oikeusvaltioiden liitto. Se on todellakin muutos tavassamme ajatella ja paluu takaisin Euroopan yhdentymisen alkuperäisiin ihanteisiin. Mielestäni Keski- ja Itä-Euroopan maiden on tärkeää myös tietää, että ne tulevat mukaan hyvin toimivaan unioniin. Siksi on aivan välttämätöntä, että teemme kotitehtävämme, emmekä voi päästä niistä eroon sanomalla, että emmekö tee jäsenehdokasvaltioista uudistustemme panttivankeja. Se olisi näin muotoiltuna täysin väärin, koska ne, jotka haluavat tarjota Keski- ja Itä-Euroopan maille raunioita, vastustavat yleensä myös Euroopan yhdentymistä sellaisenaan.
Arvoisa puhemies, Turkkiin on kiinnitettävä vielä paljon huomiota, ja myös minä haluan kiinnittää siihen huomiota. Turkki on nyt myös saanut virallisesti jäsenehdokkaan aseman. Otamme tiedon siitä vastaan innostumatta. Turkin poliittista kulttuuria on selvästi vaikea muuttaa. Turkin hallitus on nyt esittänyt vaatimuksia ennen kuin se voi hyväksyä jäsenehdokkuuden. Tämä on häikäilemättömän valtakoneiston kulttuuria, suurisuista kulttuuria, ja sellaista kulttuuria me emme toivo miltään jäsenvaltiolta ja vielä vähemmän jäsenehdokasvaltiolta.
Mielestämme Euroopan unionin täytyy pitää myös Turkkia tarkasti silmällä, ettei se varmasti saa joustavampaa käsittelyä kuin esimerkiksi Slovakia, missä hallituksen vaihdos itse asiassa oli paljon helpompi. Turkki ei pysty muuttamaan itseään voimakkaasti ja ottamaan askeleita Euroopan unionin suuntaan. Tähän saakka nämä askeleet on jätetty täysin ottamatta. Euroopan unioni ei saa tehdä samaa virhettä kuin Euroopan neuvosto, joka aikoinaan hyväksyi Turkin jäsenekseen, mikä oli räikeästi ristiriidassa Euroopan neuvoston jäsenyyskriteerien kanssa, jotka koskevat vähemmistöjen suojelua ja ihmisoikeuksia.
Arvoisa puhemies, sanotaan, että Turkki sijaitsee EU:n ulkopuolella. Minusta Euroopan unionin rajat kulkevat siellä, missä kulkevat myös demokraattisten oikeusvaltioiden rajat. Ei tarvita uutta Jaltan konferenssia vaan kaikkien niiden ponnistelujen painottamista, jotka edistävät oikeusvaltiota.

Schori
Arvoisa puhemies, laajentuminen on tärkein Euroopan vakauteen ja hyvinvointiin vaikuttava yksittäinen tekijä. Kestävä turvallisuus saadaan parhaiten aikaan luomalla väestöjen ja kansojen välille keskinäinen myönteinen riippuvuus, aivan kuten Euroopan unioni on tehnyt. Samalla, kun uusi laajentumisstrategia teki läpimurtonsa, yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka sai Helsingin huippukokouksessa tarvittavan konkreettisen muodon. Kosovo on opettanut, että äärimmäisissä tapauksissa meidän on voitava puuttua asioihin, voitava puuttua niihin ajoissa ja voitava puuttua niihin uskottavasti. On hyvä, että saamme nyt luotua tällaisen kyvyn.
Me sosiaalidemokraatit odotamme nyt, että neuvosto ja komissio, komission jäsen Pattenin johdolla, osoittavat olevansa samalla lailla luovia, energisiä ja päättäväisiä myös silloin, kun kyse on kriisien ennaltaehkäisystä. On kuitenkin parempi, huomattavasti parempi, että pystymme ehkäisemään ennalta konflikteja kuin että joudumme puuttumaan niihin sitten, kun konflikti on jo puhjennut. Haluaisin mieluummin nähdä unionin ennalta ehkäisevänä palopäällikkönä kuin tulipaloa sammuttamaan lähtevänä palomiehenä.
Venäjän Tsetseniaan tekemän sotaretken häikäilemättömyys osoittaa, että Euroopan rauhanjärjestelmään on vielä pitkä matka. Huippukokouksessa puhuttiin asiasta ilahduttavan selkeästi. Siellä osoitettiin sekä kovuutta että kaukokatseisuutta: kovuutta osoitettiin tuomitsemalla hyökkäykset ja myös harkitsemalla Venäjä-strategian rajoittamista sekä päättämällä siitä, että osa Tacis-varoista varataan humanitaariselle avulle; ja kaukokatseisuutta osoitettiin pitämällä kiinni Moskovan kanssa käytävästä vuoropuhelusta ja pitkän aikavälin yhteistyöstä Venäjän kanssa. Eurooppa tarvitsee Venäjää. Euroopasta ei tule koskaan turvallista, jos Venäjällä ei ole demokratiaa eikä hyvinvointia. Venäjä tarvitsee kuitenkin myös Eurooppaa. Laajentumisen jälkeen yli puolet Venäjän kaupasta käydään EU:n kanssa, ja sen tärkeimmät vientisatamat ovat jo nyt EU:n lähialueilla Baltiassa.
Sosiaalidemokraattinen ryhmä pitää myönteisenä Turkin hyväksymistä ehdokasvaltioksi. Kreikan hallitus ansaitsee tässä yhteydessä suuren kiitoksen viisaudestaan ja siitä, että se on pitänyt kiinni periaatteistaan. Olemme nyt kaikki saaneet takuut siitä, että rajakonfliktit voidaan ratkaista rauhanomaisin keinoin ja tarvittaessa kansainvälisen välitystuomioistuimen avulla. Kyproksen asema ehdokasvaltiona ei ole myöskään kärsinyt. Tärkein viesti on todennäköisesti se, että sanomme nyt Turkille, että maasta voi tulla jäsenehdokas selkein ehdoin. Bosporin salmessa ei toisin sanoen ole läpipääsemätöntä Berliinin muuria. Turkin on nyt toimillaan osoitettava, että se haluaa olla osa Eurooppaa. Haluamme nyt nähdä konkreettista edistystä, erityisesti kurdivähemmistön täysien kansalaisoikeuksien osalta.

Maij-Weggen
Arvoisa puhemies, hyvin monien tämän parlamentin jäsenten lailla minäkään en ole kovin tyytyväinen siihen, mitä Helsingissä tapahtui. Haluan erityisesti puhua HVK:sta, peruskirjasta ja istuntopaikasta.
Mitä tulee HVK:hon, Helsingissä oikeastaan päätettiin vain ottaa käsiteltäväksi kolme jäljelle jäänyttä asiaa. Onneksi edelleen jätettiin ovi avoimeksi asialistaa täydentäviä asioita varten. Haluan kolmanteen jäljelle jääneeseen asiaan liittyen ilmoittaa hyvin painokkaasti, että jos päätetään, että useammista asioista päätetään enemmistöllä, silloin sen täytyy luonnollisesti tapahtua niin, että tämä parlamentti on mukana lakien säätämisessä. Muuten siinä ei ole juurikaan järkeä. Tämä on yksi tärkeimmistä kriteereistä, joita myös tämä parlamentti käyttää selvittääkseen, onko tämä osa onnistunut.
Toinen asiani on se, että tämä on nyt luonnollisesti jollain tavalla tuotu esille ja nostettu Euroopan tasolle, mutta että tässä asiassa ei ole lainkaan tehty tarvittavia järjestelyjä yhteisön tasolla. Päinvastoin, Solana vaikuttaa olevan ennen kaikkea neuvoston edustaja eikä tuskin lainkaan suhteessa komissioon, saatikka parlamenttiin. Mielestäni on hyvin tärkeää, että yritämme saada uudesta politiikasta ainakin jotakin yhteisön päätöksentekoon ja lainsäädäntöön.
Sitten peruskirjasta. Siitä ei ole sanottu mitään, sikäli kuin olen voinut asiaa seurata, mutta voin varmaankin pitää lähtökohtana sitä, että peruskirjasta, ihmisoikeuksia koskevasta yleissopimuksesta, tulee osa perussopimuksia. Muuten sekin jää sanahelinäksi.
Sitten lopuksi, arvoisa puhemies, suurin osa Alankomaiden valtuuskunnasta ei ollut aamulla läsnä tämän rakennuksen avajaistilaisuudessa. Toimimme niin erityisesti siksi, että pidämme vääränä Amsterdamissa tehtyä päätöstä, joka pakottaa meidät kokoontumaan täällä 12 kertaa vuodessa. Mielestämme Euroopan parlamentti tarvitsee yhden istuntopaikan, jossa täytyy voida työskennellä tehokkaasti. Mielestämme, kaikella kunnioituksella Strasbourgia kohtaan, se on hyväksi tehokkuudelle. Mitä meihin tulee, uudella perussopimuksella täytyy muuttaa perussopimusten tätä osaa. Tällä hetkellä menetetään vuosittain 120 miljoonaa euroa edestakaisin matkustamiseen, mutta lisäksi parlamentin jäsenet hukkaavat hyvin paljon aikaa. Meillä ei ole tarpeeksi aikaa tehdäksemme työmme täällä kunnolla. Mielestäni Amsterdamissa tehty päätös näistä kahdesta istuntopaikasta oli väärä, ja se täytyy oikaista Pariisin sopimuksessa. Siksi emme olleet tänä aamuna läsnä.

Swoboda
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, olen erittäin iloinen, että komission jäsen Patten on paikalla, sillä mehän olimme muutama päivä sitten parlamentin virallisena valtuuskuntana Turkissa. Hänen Spiegel-lehdelle antamansa haastattelu herätti hieman huomiota. Syynä ei ehkä niinkään ollut se, mitä hän sanoi kuin se, mitä Spiegel teki. Olen arvostanut komission jäsen Pattenin avointa, epämuodollista tyyliä siitä saakka, kun tapasin hänet ensimmäisen kerran Hongkongissa. Luulen kuitenkin, että on syytä selvittää joitakin asioita.
Ensinnäkin: olen erittäin kiitollinen komissiolle huippukokouksen järjestämisestä, sillä se osoitti, että hän on antanut selvän lausunnon ja että siitä ei ole yritetty luikerrella eroon. Turkki on jäsenehdokas. Minusta siitä seuraa kuitenkin aivan yksiselitteisesti, että Turkin on nyt alettava käyttäytyä kuin jäsenehdokas, mikä tarkoittaa sitä, että siellä on tapahduttava vastaavia muutoksia. Kuten kollega Oostlander sanoi, Eurooppa päättyy siellä, missä loukataan ihmisoikeuksia; tiedän ainakin, mitä hän tarkoitti. Toivon, että myös Euroopan ulkopuolella hyväksytään ihmisoikeudet. Vastakohtaispäätelmä on joka tapauksessa oikea. Maa voi kuulua tähän Euroopan unionin Eurooppaan vain, kun se hyväksyy ihmisoikeudet. Mikään muu ei ole mahdollista.
Meidän tehtävämme on valmistaa, seurata, auttaa Turkkia tällä tiellä. Turkin on kuitenkin itse tehtävä työ, kuten olemme tehneet selväksi ainakin keskusteluissamme kaikkien puoluejohtajien ja muiden turkkilaisten poliitikkojen kanssa. Muutokset ovat Turkin oman edun mukaisia. Ne voivat ja toimivat luultavasti paremmin, nopeammin ja perusteellisemmin Euroopan avulla. Emme voi kuitenkaan poistaa Turkilta tätä työtä.
Tarkoitan sitä, että komission pitää nyt toivottavasti parlamentin mahdollisimman hyvin avustamana laatia erittäin selkeitä vuosiohjelmia, jotka sisältävät ohjeita siitä, miten Turkki voi tehdä työnsä, miten me voimme auttaa sitä. Turkin pitää sanoa selvästi, että ensi vuonna tai kahden vuoden päästä se poistaa kuolemanrangaistuksen. Tuona aikana se vapauttaa poliittiset vangit. Tuona aikana se käsittelee kurdikysymyksen. Turkki on nyt käydyissä keskusteluissa tunnustanut muutama viikko ja kuukausi sitten ensimmäistä kertaa, että kurdikysymys on olemassa. Tapa, jolla se aikoo ratkaista tuon kysymyksen, ei ole vielä aivan selvä, sitä se ei ole vielä keksinyt. Luulen kuitenkin, että nyt on jo edistytty selvästi.
Työ ei ole lopussa tämän Helsingin huippukokouksen jälkeen, joka meni tämän kysymyksen osalta erittäin hyvin, jossa ennen kaikkea Kreikka suhtautui asioihin hienolla tavalla ja jossa Turkkikin suhtautui niihin lopulta järkevästi. Itse asiassa työ alkaa tästä. Helsingin hyvä päätös muodostuu siitä, että voimme nyt ryhtyä töihin.

Posselt
Arvoisa puhemies, tämä on suuri päivä Strasbourgille. Olisin toista mieltä kuin Maij-Weggen. Olen sitä mieltä, että Strasbourg kuvastaa byrokratiasta vapautuvan kulttuuri-Euroopan itsenäisiä poliittisia ja parlamentaarisia kasvoja. Sen osalta olen erittäin iloinen siitä, mitä olemme tänään kokeneet. Voisimme päättää vaellussirkuksemme ilman sopimuksen muutosta poistamalla Brysselin tarpeettomat mini-istunnot. Sen voimme tehdä aivan itsenäisesti. Säästäisimme pian kustannuksissa. Pyydän Maij-Weggeniä tukemaan minua siinä.
Mitä neuvostoon tulee, olen sitä mieltä, että Helsingin huippukokouksella oli hyvät ja huonot hetkensä. Yksi kohokohdista oli epäilemättä Itä- ja Keski-Euroopan toisen ryhmän maille annettu selkeä merkki siitä, että tämä toinen ryhmä ei ole enää erillinen vaan että sen kanssa aletaan neuvottelut. Olen iloinen siitä erityisesti Slovakian ja Baltian maiden puolesta.
Erityisen tärkeä oli kuitenkin Tsetseniaa koskeva päätös. Sanoimme täällä parlamentissa kaksi ja puoli kuukautta sitten aivan selvästi, että vaadimme, että neuvosto lykkää toistaiseksi osittain kauppa- ja yhteistyösopimusta ja järjestää myös uudelleen rahoitusapua, Tacis-ohjelmia humanitaariseen apuun, jotta Venäjä huomaisi todella, ettei se voi jatkaa tätä kansanmurhaa. Meitä vastustettiin silloin tarmokkaasti. Olen erittäin iloinen, että neuvosto on nyt päätynyt tasolle, jonka parlamentti pyrki asettamaan kaksi ja puoli kuukautta sitten.
Pyydän neuvostoa ja komissiota huolehtimaan viipymättä siitä, että Tacis-apu järjestellään todella uudelleen, sillä emme voi enää tukea verisen vaalikampanjan ja verisen siirtomaasodan yhdistelmää. Haluamme Venäjästä kumppanin, mutta vain sellaisen kumppanin, joka kunnioittaa ihmisoikeuksia. Tämä parlamentti puolustaa ihmisoikeuksien Eurooppaa, kuten kollega Oostlander sanoi. Venäjä voi olla kumppanimme vain, jos se lopettaa välittömästi kansanmurhan.

Brok
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, Helsingissä päätettiin toimista ja tehtiin muita laajentumiseen, turvallisuus- ja puolustuspolitiikkaan ja hallitustenvälisen konferenssin aloittamiseen liittyviä päätöksiä.
Nämä kolme asiaa yhdessä voivat saada historialliset mittasuhteet, mutta ne voivat myös vaarantaa Euroopan poliittisen hankkeen, jos emme löydä vastausta siihen, milloin liialliset vaatimukset (overstretching) voivat merkitä unionin loppua, tai jos legitimaation puutetta ei saada poistettua. Juuri tästä syystä hallitustenvälinen konferenssi on niin tärkeä, sillä vain jos kansalaiset pitävät sitä toimintakykyisenä, avoimena ja demokraattisena, on mahdollista voittaa sekä laajentumisen aiheuttama liiallisten vaatimusten vaara että legitimaation puute.
Tarkoitan sitä, että hallitustenvälinen konferenssi saa tästä syystä keskeisen aseman tässä laajentumisen, hallitustenvälisen konferenssin ja ulko- ja turvallisuuspolitiikan muodostamassa kolmiossa. Tällöin on myös oltava täysin selvää, että missään vaiheessa ei saa poiketa Kööpenhaminan kriteereistä, olkoon ehdokasmaita 12 tai 13, ja että parlamentti ei salli sellaista poikkeamista eikä ratifioi sellaisia sopimuksia.
Tarkoitan sitä, että mitä enemmän unioni syvenee tässä hallitustenvälisessä konferenssissa, sitä nopeammin on mahdollista laajentua. Se merkitsee samanaikaisesti kuitenkin myös sitä, että mitä voimakkaammin Euroopan unioni syvenee, sitä enemmän ehdokasmaiden on harkittava, ovatko ne valmiita siihen liittyviin riippumattomuuden menetyksiin.
Tämäkin näkökohta pitää nähdäkseni tuoda esiin nimenomaan Turkin yhteydessä. Sallikaa minun tehdä viimeinen huomautus. Ulko- ja turvallisuuspolitiikassa on edistytty loistavasti. Minusta siitä puuttuu kuitenkin jotain, nimittäin sekä korkean edustajan todellinen sisällyttäminen toimielinten johdon päätösrakenteisiin että komission ja ulkoasioista vastaavan komission jäsenen sisällyttäminen näihin rakenteisiin. Sitä korostettiin jo aiemmin. Meidän on pantava painoa sille, että se toimii käytännössä, muuten siitä muodostuu uusi hallitustenvälinen järjestely, joka ei tarkoita mitään uutta, jossa on vain uudet otsikot, koska palapelin osaset eivät osu kohdalleen. Parlamentti pitää huolta siitä, että asia pannaan järjestykseen.

Seguro
Arvoisa puhemies, käsittelen kolmea hyvin yksinkertaista kysymystä. Ensimmäinen on Euroopan parlamentin suhtautuminen ja rooli tulevassa hallitustenvälisessä konferenssissa. Edelliseen hallitustenväliseen konferenssiin nähden edistystä on epäilemättä tapahtunut, mutta huolestuttavinta on se, että neuvostolla oli käsiteltävänä ehdotus, joka olisi kasvattanut parlamentin roolia ja antanut sille samankaltaisen aseman kuin komissiolla tulee olemaan näissä neuvotteluissa, mutta se ei hyväksynyt ehdotusta. Ja me tiedämme, että tämä on keskeinen ongelma, koska se koskee Euroopan parlamentin luonnetta, eikä sellaista parlamenttia, joka toimii maittemme tavallisissa perustuslaillisissa järjestelmissä.
Tässä meidän kannattanee kuitenkin sanoa, ettemme salli Euroopan parlamenttia alistettavan missään keskustelussa, joka on yhtä tärkeä kuin Euroopan unionin perustamissopimuksen muuttaminen näin merkittävissä määrin. Meistä on tärkeää, että valmisteluryhmässä on kaksi Euroopan parlamentin edustajaa, mutta sitä vastoin meistä ei ole Euroopan parlamentin arvon mukaista, että sen puhemies, sen sijaan, että olisi yhteydessä pelkästään valtionpäämiesten ja pääministereiden kanssa, joutuisikin liitetyksi sellaiseen valtarakenteeseen, jossa häntä kuultaisiin ennen yleisten asioiden neuvoston hallituksen jäsenten kokouksia, mikä ei ole tämän Euroopan parlamentin arvon mukaista kohtelua.
Toinen, sisältöön liittyvä kysymys. Meillä on ollut tilaisuus puhua siitä Brysselin mini-istunnossa. Komissio on osoittanut suurta kunnianhimoa laajenemista kohtaan ja vähän tai ei minkäänlaista kunnianhimoa perustamissopimuksen muuttamista kohtaan. Meillä on Amsterdamissa käsittelemättä jääneet kysymykset, perustamissopimuksen puolustuskysymyksiä ja mahdollisesti perusoikeuskirjaa koskevat kohdat, mutta ovi, tai minä sanoisin kyllä ikkuna, on raollaan Portugalin puheenjohtajakaudella tapahtuvaa ihmettä varten. Sanoisin, että sellaista ihmettä varten, joka ei ollut mahdollinen Amsterdamin jälkeen. Ja tämä onkin huolenaiheemme. Jos neuvottelupöydällä on vain Amsterdamissa käsittelemättä jääneitä kysymyksiä, keskustelua tullaan käymään tehokkuudesta eikä Euroopan unionia koskevasta hankkeesta. Keskustelua voidaan käydä vain valtapelistä, ja se voi viedä meidät vain yhteen suuntaan. Ja tästä näkökulmasta katsoen komissiolla on keskeinen rooli, jottei HVK:n asialistaa hallitsisi kunkin valtion etunäkökohtien pienin yhteinen nimittäjä, vaan kokonaisnäkemys Euroopan unionia koskevasta hankkeesta. Ja tässä mielessä komissio ei voi paeta velvollisuuksiaan, vaan sen on esitettävä asiaa koskevia konkreettisia ehdotuksia.
Viimeiseksi, arvoisa puhemies, haluaisin painottaa kahta Portugalin tulevaan puheenjohtajakauteen liittyvää näkökohtaa: työllisyyshuippukokous, joka on mielestäni tärkeä, ja jota tämän parlamentin olisi pitänyt pohtia tarkemmin, ja etusija, joka on annettu julkiselle terveydenhuollolle ja elintarviketurvallisuudelle. Arvoisa puhemies, viimeiseksi kysymys neuvostolle, vaikka en tiedä, onko se läsnä ja voiko se siis vastata tähän kysymykseen: mikä on ensi puolivuotiskaudelle suunnitellun eurooppalais-afrikkalaisen huippukokouksen tulevaisuus?

Langen
Arvoisa puhemies, puheenjohtajavaltio on laittanut Helsingin huippukokouksen päätelmiin kaksi lausetta: tehokasta ja uskottavaa laajentumisprosessia on pidettävä yllä, ja kaikki ehdokasvaltiot osallistuvat liittymisneuvotteluihin tasavertaisina. Kun tämä liitetään Turkille myönnettyyn ehdokasasemaan ja samanaikaiseen lausuntoon, että keväällä 2000 pidetään konferenssi, johon Turkki ei osallistu, nähdään, että ehdokasasema annettiin ennenaikaisesti, että se on katteeton sekki. Myös komission ja neuvoston puheenjohtajan havaitsemiin parannuksiin Turkissa pitää suhtautua erittäin varauksellisesti, kun ajatellaan Öcalanin kuolemanrangaistuksen vahvistamista, sitä tosiasiaa, että Saharov-palkinnon saaja Leyla Zana on edelleen vankilassa, koska hän on käyttänyt oikeuttaan sananvapauteen, ratkaisematonta kurdikysymystä ja kaikkea sitä, mitä asiakirja sisältää Turkin saavuttaman edistyksen lisäksi. Kulissien edessä ja takana käytävä keskustelu paljastaa yksiselitteisesti, että Eurooppa ei toimi Turkin kanssa rehellisesti.
Helsingin päätökset ovat muilla alueilla erittäin myönteisiä, ulko- ja turvallisuuspolitiikassa, puolustuspolitiikassa, mutta Turkin mukaanoton osalta erittäin ristiriitaisia. On olemassa uhka, että Eurooppaan kohdistuu laajentumisprosessin tässä vaiheessa aivan liian suuria vaatimuksia ja että Turkkiinkin kohdistuu liian suuria vaatimuksia.
Jäseneksi haluavan on oltava valmis tulemaan jäseneksi Euroopan unionin ehdoilla. Olen lukenut, että pääministeri Ecevit korosti kokouksessa, että Turkilla on periaatteellinen oikeus Euroopan unionin jäsenyyteen. Pidän sitä erittäin rohkeana lausuntona. En ole varma, tietääkö Turkin poliittinen luokka ylipäänsä, mikä sitä odottaa, kun se joutuu nimittäin luopumaan itsemääräämisoikeudestaan.
Sen vuoksi pidämme huippukokouksen tätä päätöstä ennenaikaisena ja vääränä. Kun katsotte ehtoja, joiden vuoksi neuvottelut Turkin kanssa eivät ala vieläkään, vaan sille myönnettiin vasta ehdokasasema, eikä siis otettu käyttöön mitään omaa oikeudellista asiakirjaa, se merkitsee sitä voitte tarkistaa asian , että kiistojen sovittelussa pitää pyytää apuun YK. YK:n päätöslauselmien nojalla asian pitäisi olla selvä vuoteen 2004 mennessä. Nämä kaikki ovat asioita, jotka meidän näkemyksemme mukaan eivät oikeuta myöntämään Turkille tässä tilanteessa ehdokasasemaa.
Kun Turkista tulee jäsen, Euroopan kasvojen ja tavoitteiden on muututtava perusteellisesti. Puheenjohtaja Prodi on sanonut itse, että meidän on kiireesti keskusteltava arvoista, rajoista. Meidän mielestämme itsenäinen tie on parempi vaihtoehto: turvallisuusyhteistyö, tulliunionin kehittäminen, jatkuva poliittinen vuoropuhelu ehdokasaseman myöntämisen sijasta, joka ei lopulta ole minkään arvoinen ja johtaa pikemminkin ongelmiin kuin niiden ratkaisuihin.

Puhemies
Olen vastaanottanut tämän keskustelun päätteeksi työjärjestyksen 37 artiklan 2 kohdan mukaisesti käsiteltäviksi jätetyt 14 päätöslauselmaesitystä.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00 ja torstaina klo 12.00.

Talousarvio 2000
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista mietinnöistä:
Bourlangesin ja Virrankosken laatima budjettivaliokunnan mietintö (A5-0095/1999)
neuvoston muuttamasta esityksestä Euroopan yhteisöjen yleiseksi talousarvioksi varainhoitovuodeksi 2000 (kaikki pääluokat) (C5­0600/1999)
ja
oikaisukirjelmistä nro 1/2000 (11568/1999 ­ C5­0313/1999) ja 2/2000 (13482/1999 ­ C5­0311/1999) vuoden 2000 talousarvioesitykseen;
Virrankosken laatima budjettivaliokunnan mietintö (A5-0100/1999) lisäennakkoarviosta Euroopan parlamentin tuloista ja menoista vuonna 2000.
Ilmoitan myös parlamentin jäsenille, että Colom I Navalin mietintö rahoitusnäkymien tarkistamisesta on vedetty pois yhteiskeskustelusta.
Neuvoston puheenjohtaja Siimeksellä on ensiksi puheenvuoro neuvoston puolesta.

Siimes
 Arvoisa puhemies, arvoisat Euroopan parlamentin jäsenet, minulla on tänään suuri ilo ja kunnia esitellä teille ne tulokset, joihin neuvosto on päätynyt vuoden 2000 talousarvioesityksen toisessa käsittelyssä ja joissa on otettu huomioon Euroopan parlamentin tarkistukset ja muutosehdotukset. Haluaisin myös käyttää hyväkseni tilaisuutta selvittää teille lähemmin neuvoston ehdotusta Kosovolle vuonna 2000 annettavan avun rahoittamiseksi. Tiedämme joidenkin teistä edelleen ajattelevan, että vuosien 2000 - 2006 rahoitusnäkymät ovat liian tiukat ja että otsakkeen 4 enimmäismäärä on liian alhainen. Katsomme kuitenkin, että vuodelle 2000, josta meidän on juuri nyt päätettävä, enimmäismäärä on sopiva. Näitä odottamattomia tarpeita varten, joita Kosovo on tuonut mukanaan, voidaan neuvoston mielestä käyttää toistaiseksi joustovälinettä. Ymmärrämme erittäin hyvin parlamentin tunteman huolen tämän vuoden talousarviomenettelyn suhteen. Uskon kuitenkin, että yhteisenä tavoitteenamme on antaa ilman tarpeettomia viivytyksiä Kosovon kansan kiireellisesti tarvitsemaa apua. Yhteisenä tavoitteenamme on samanaikaisesti säilyttää muille avunsaajille, ennen kaikkea köyhimmille maille, annettava apu. Siitä syystä olemme halunneet ottaa suurelta osin huomioon alkuperäisen kantamme.
Uuden toimielinten välisen sopimuksen etuna on mahdollisuus käyttää laajennettua sovittelumenettelyä, minkä ansiosta parlamentilla on ollut useita tilaisuuksia selvittää näkemyksiään ja vastaavasti kuulla muiden näkemyksiä. Olimme useaan otteeseen yhteydessä parlamentin jäseniin, erityisesti Wynniin, Bourlangesiin ja Colom I Navaliin päästäksemme tasapainoiseen välitysratkaisuun, joka mahdollistaa vakaan talouspolitiikan harjoittamisen vuonna 2000 ja jonka avulla toimielinten välinen hyvä yhteistyöhenki säilytetään myös tulevina vuosina. Näiden yhteydenottojen jälkeen neuvosto on valmis hyväksymään joustavuuslausekkeen täysimittaisen käytön. Tämä on juuri toimielinten välisen sopimuksen tarjoama keino mukauttaa rahoitusnäkymiä ennakoimattomissa tilanteissa.
Neuvosto on myös valmis hyväksymään joukon johdanto-osan kappaleita ja lausumia, jotka ovat olennainen osa sovittelupakettia ja jotka jättävät mahdollisuuden neuvotteluihin, joita me tulemme käymään ensi vuonna otsakkeeseen 4 kuuluvien asioiden rahoituksesta kuten Länsi-Balkanista. Emme kuitenkaan katsoneet, että otsakkeen 4 enimmäismäärää olisi tarpeen tarkistaa pysyvästi muutoin kuin joustoinstrumentin avulla. Pääasiallinen syy tähän on se, että Kosovo, jossa on alle kaksi miljoonaa asukasta, voi ottaa vastaan ja hyödyntää asianmukaisesti vain rajoitetun avustusmäärän, joka on paljon alle alkuperäisten odotusten.
Neuvosto on Euroopan parlamentin kanssa yhtä mieltä siitä, että määrärahat, jotka pitäisi myöntää Kosovolle vuodeksi 2000, ovat paljon pienemmät kuin komission alunperin pyytämät. Koska vuoden 2000 tarve on kuitenkin suhteellisen vähäinen eli huomattavasti alle 400 miljoonaa talousarviosta, joka on suuruudeltaan reilusti yli 90 miljardia euroa, ja koska komission ei ole vielä ollut mahdollista määritellä tarpeita kullekin vuodelle vuoden 2000 jälkeen, ei rahoitusnäkymien pysyvään tarkistamiseen tällä hetkellä selvästikään ole teknisesti tarvetta.
Neuvosto on myös sitä mieltä, että Euroopan unionin toimielinten uskottavuus edellyttää tiettyä vakautta ja vakavuutta. Juuri allekirjoittamamme sopimuksen rikkominen tai sen tarkistaminen välittömästi tuottaisi vääjäämättä haittaa yhteisön ulkoiselle kuvalle ja yhteisön maineelle. Meidän on osoitettava, että me Euroopan unionin johtajina teemme vakavaa työtä, teemme päätökset järkevästi sen jälkeen kun niitä on huolellisesti suunniteltu ja niistä on neuvoteltu ja että sen jälkeen pysymme päätöksissämme ja sopimuksissamme.
Haluaisin nyt selittää teille hieman tarkemmin, mitä neuvoston tarjous otsakkeen 4 osalta sisältää ja miksi se täyttää Euroopan parlamentin vaatimukset rahoituksellisesti. Neuvoston esittämän paketin ensimmäinen etu on se, että se tarjoaa Kosovolle ja Itä-Timorille annettavan avun rahoitustavat ja keinot konkreettisesti ilman, että tämä tapahtuu minkään muun avunsaajan kustannuksella. Tiedän, että on vastoin kaikkia puhetaidon sääntöjä puhua luvuista, mutta tässä vaiheessa minun on käsiteltävä hieman myös numerotietoja. Menettelymme tarkoituksena on vahvistaa vuoden 2000 talousarvio, ja talousarviossa valitettavasti käsitellään juuri numeroita.
Euroopan parlamentti ja neuvosto sopivat, että Kosovolle annettavaa apua varten pitäisi osoittaa 360 miljoonaa vuonna 2000. Komissio on ilmoittanut meille, että vuoden 1999 talousarviovaroista voitaisiin siirtää 60 miljoonaa käytettäväksi vuonna 2000. Tämä merkitsee sitä, että meidän on kirjattava 300 miljoonaa Kosovolle annettavaan apuun vuoden 2000 talousarvioon. 60 miljoonaa Obnova-ohjelmasta ja 20 miljoonaa ECHO-ohjelmasta olivat kuitenkin jo ensimmäisessä käsittelyssänne, ja ne käytettäisiin Kosovoa varten joka tapauksessa. Hyväksymme, että 40 miljoonaa voidaan lisäksi käyttää vuonna 2000 siirtojen avulla. Tämä asettaa meidät tilanteeseen, jossa on löydettävä 180 miljoonaa euroa uutta rahoitusta Kosovoa varten vuonna 2000. Tiedämme myös, että Euroopan parlamentti haluaa myöntää 20 miljoonaa Itä-Timorille annettavaan apuun. 180 ja 20 ovat yhteensä 200. Tämä on juuri se summa, joka neuvoston ehdotuksen mukaisesti saataisiin käyttöön joustovälineen avulla rahoitusnäkymien otsakkeen 4 salliman enimmäismäärän lisäksi. Toisin sanoen neuvosto ehdottaa, että se maksaa kaikki tarvittavat uudet varat, joita tarvitaan vuodelle 2000 merkittävään apuun Kosovoon ja Itä-Timoriin kokonaisuudessaan rahoitusnäkymien nykyisen ylärajan ylimenevältä osalta. Tällöin ei tarvittaisi määrärahojen uudelleenkohdennusta eikä leikkauksia muiden edunsaajien kustannuksella. Tämä oli yksi Euroopan parlamentin toiveista, ja neuvosto tarjoutuu täyttämään tämän toiveen kokonaisuudessaan.
Vaikka nykyisen menettelyn tavoitteena on ainoastaan vuoden 2000 talousarvion laatiminen, komissio on jo ilmoittanut Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä julkaistavassa lausumassa ensi vuoden osalta, että se aikoo ehdottaa ennen huhtikuuta 2000 avustusohjelmaa koko Länsi-Balkanin alueelle vuosiksi 2000 - 2006 yhdessä rahoitusnäkymien tarkistusehdotuksen kanssa. Euroopan parlamentti ja neuvosto sopivat toisessa lausumassa tällaisen monivuotisen ohjelman laatimisesta. Tällä hetkellä tällaista ohjelmaa ei kuitenkaan ole vielä ehdotettu. Siksi voimme nyt käsitellä ainoastaan vuoden 2000 ongelmaa, joka on kiireellinen, ja tarkastella komission ehdotuksia ensi vuonna, kun ne ovat tiedossa.
Neuvosto on toistuvasti ilmoittanut pitävänsä yhteistyötä Euroopan parlamentin kanssa erittäin tärkeänä talousarviota laadittaessa. Tämä ei ole ollut vain tyhjä toteamus, vaan sillä on ollut myös käytännön seurauksia. Neuvosto hyväksyi esimerkiksi lähes kaikki Euroopan parlamentin hallinnollisia menoja koskevat tarkistukset, joista useimmat liittyivät sisäisiin politiikkoihin, joiden tiedämme kiinnostavan teitä erityisesti. Samoin hyväksyttiin summat, jotka parlamentti lisäsi sellaisiin ohjelmiin kuten Sokrates, Leonardo, naisten ja miesten välinen tasa-arvo, Altener, Synergy, Life sekä kaikkiin terveyden ja tutkimuksen alan toimintaohjelmiin ja moniin muihin. Neuvosto hyväksyi myös uudet linjat toimintaohjelmien hallinnointikustannusten määrittelemiseksi selvästi ja teknisen tuen toimistojen valvomiseksi. Tämä oli myös yksi Euroopan parlamentin tämän vuoden ensisijaisista tavoitteista. Neuvosto hyväksyi myös parlamentin tärkeäksi katsoman 50 miljoonan lisäyksen elintarvikkeiden turvallisuutta koskeviin määrärahoihin.
Haluaisin vielä mainita OLAFin, Euroopan petostentorjuntaviraston, esimerkkinä siitä, mihin toimielinten välisellä yhteistyöllä voidaan päästä. Asetukset ja yleisesti koko OLAFin perustamisen oikeudelliset puitteet kokonaisuudessaan niiden monimutkaisuudesta huolimatta olivat parlamentin ja neuvoston tiiviin yhteistyön ansiosta ensimmäinen yhteispäätösmenettely, joka saatiin päätökseen yhdellä käsittelyllä ja lisäksi ennätyksellisessä viiden kuukauden ajassa. Tämän lisäksi - myös parlamentin ja neuvoston tiiviin yhteistyön ansiosta - vuoden 1999 lisätalousarviot 4 ja 5 hyväksyttiin nopeasti, ja vuoden 2000 talousarviota koskeva oikaisukirjelmä numero 2 on nyt valmis hyväksyttäväksi. Tämä kaikki antaa mahdollisuuden lähes kaksinkertaistaa OLAFin henkilöstön vuoden sisällä. Lopuksi Euroopan parlamentti ja neuvosto näyttävät tänään pääsevän sopimukseen OLAFin uudesta johtajasta, minkä ansiosta OLAFista tulee täysin toimintakykyinen.
Me kaikki tiedämme, että yksinäinen tie ja sen tarjoama näennäinen vapaus saattaa joskus vaikuttaa houkuttelevammalta kuin yhteistyön mukanaan tuomat velvoitteet. Me kuitenkin uskomme, että yhteistyöstrategioilla tavallisesti päästään koko yhteisön kannalta parempaan tulokseen ja että ne ovat tavallisesti kunkin osallisen kannalta edullisempia kuin aggressiiviset strategiat. Neuvosto tarjoaa siten yhteistyötä keinona rahoittaa Kosovolle ja Itä-Timorille vuonna 2000 annettavaa apua. Tämä ratkaisu tarjoaa ilman tarpeettomia viivytyksiä huomattavasti varoja niille, jotka Kosovossa ja Itä-Timorissa ovat kiireellisen avun tarpeessa. Tämän tarjouksen mukaisesti nämä tarpeet rahoitetaan kokonaisuudessaan joustovälineen avulla nykyisten rahoitusnäkymien ylärajan ylimeneviltä osin ottamatta varoja miltään muulta taholta. Neuvosto on myös valmis ratkaisuun, jossa maksumäärärahoja leikataan 2 miljardia euroa pakolliset ja ei-pakolliset menot yhteen laskien. Neuvosto on siis jo osoittanut haluavansa tulla parlamentin toiveita vastaan hyväksymällä useita tarkistuksia, jotka ovat teille tärkeitä, ja esittämällä tämän Kosovoa ja Itä-Timoria koskevan tarjouksen, jossa teidän huolenaiheenne on suurelta osin pyritty ottamaan huomioon. Siksi neuvosto toivoo, että Euroopan parlamentti tekisi talousarviota koskevan päätöksensä neuvoston ehdotuksen pohjalta.

Bourlanges
. (FR) Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, hyvät kollegani, olemme hyvin oudossa, mielettömässä tilanteessa. Äänestimme ensimmäisessä käsittelyssä kolme kuukautta sitten. Olemme neuvotelleet ahkerasti eri yhteyksissä. Komissio on laatinut oikaisukirjelmänsä, neuvosto on äänestänyt talousarviosta toisessa käsittelyssä, ja budjettivaliokunta hyväksyi viime viikolla oman toisen käsittelynsä.
Kaiken pitäisi siis olla sanottu. Meidän pitäisi äänestää torstaina, mutta vaikuttaa oudosti siltä, että kun kaikki on valmiina, neuvosto päättää kannastaan yhä uudelleen. Kun sanon "päättää kannastaan", se on vain tapa ilmaista asia, sillä itse asiassa neuvosto muuttaa kantaansa vähitellen. Siihen on syynä se, mitä kuuluisa ranskalainen kirjailija Jean Paul kutsui rakkauden melko hitaiksi edistysaskeliksi - sellainen on hyvin mielenkiintoisen kirjan nimi, suosittelen sitä teille. Vaikuttaa siis siltä, että rakkauden edistysaskeleet ovat hitaita ja että ne on mahdollista vielä toteuttaa. Odotamme tätä kehitystä kärsimättömästi ja kärsimättömyydestämme tulee todella huolestuttavaa, sillä emme ymmärrä, miksi neuvosto ei ole jo viikkoja sitten kyennyt selvästi sanomaan, mitä se on valmis hyväksymään ja mitä se ei ole valmis hyväksymään.
Meidän mielestämme tämä vitkastelu - viime vuonna laadin mietinnön neuvoston toimintaan liittyvistä ongelmista - on merkki tämän toimielimen lisääntyvästä ja huolestuttavasta lamaannuksesta. Me olemme sitä paitsi testanneet sitä tietyissä sovittelukomitean kokouksissa, joita useimmat kollegamme ovat pitäneet hyvin traumaattisina - kollegamme, jotka ovat vähemmän karaistuneita kuin jäsen Wynn, minä itse tai jäsen Colom I Naval, me, jotka olemme tottuneet tämäntyyppisiin tilanteisiin ja tiedämme, että ne eivät ole koskaan kovin helppoja. Itse asiassa sovittelu oli hyvin vaikea ja te itse, arvoisa istuva puheenjohtaja, esititte siellä kohtuuttoman tylyjä kantoja.
Siis missä vaiheessa nyt ollaan? Minä en ainakaan tiedä! Tänä iltana on tarkoitus käydä kolmikantaneuvotteluja. Onko teillä meille ehdotuksia? En ymmärrä, miksi teillä olisi tänään ehdotuksia, joita te ette kyennyt esittämään eilen tai viime keskiviikkona tai kaksi viikkoa sitten, mutta ehkä teillä onkin hallussanne salaisuus, jonka avulla pystytte kehittämään kollegojanne?
Mitä itse asiaan tulee: mikä on parlamentin kanta? Mihin me pyrimme kompromissilla? Itse asiassa me toivomme viittä eri asiaa. Ensiksikin sitä, että toisen käsittelyn äänestys olisi mahdollisimman lähellä parlamentin ensimmäisen käsittelyn äänestystä. Äänestyksemme heijasti poliittisia suuntauksiamme. Miten niiden laita on? Tähän asiaan on olemassa erilaisia tyydyttäviä skenaarioita. Menettelyn alkuvaiheessa meille ehdotettiin noin 500 miljoonan vähentämistä alustavan talousarvioesityksen otsakkeesta 4. Äänestämässämme kompromissiehdotuksessa vähennyksemme on vain 150 miljoonaa, ei verrattuna alustavaan talousarvioesitykseen vaan verrattuna ensimmäisessä käsittelyssä toimitettuun äänestykseemme. Muihin otsakkeisiin - eli otsakkeisiin 2, 3, 5, 6 ja 7 - ei tule mitään muutoksia. Tästä kysymyksestä voidaan siis sanoa, että parlamentti saa haluamansa, lukuun ottamatta tietysti Kosovon kysymykseen liittyvää varausta, jota käsittelen myöhemmin.
Kalastussopimusta, Timoria ja Turkkia koskevat merkittävät sitoumuksemme - arvoisa puheenjohtaja muistuttikin siitä - on myös otettu huomioon, mihin voimme olla tyytyväisiä.
Toinen tavoitteemme oli rahoittaa Kosovoa otsakkeen 4 enimmäismäärää enemmän. Tästä kysymyksestä arvioimme, että alkuvaikeuksien jälkeen joustovälinettä - joka välineenä ei ole paras mahdollinen - koskeva esitys, jonka tarkoituksena on myöntää Kosovolle rahoitusta 200 miljoonaa euroa yli otsakkeen enimmäismäärän, on itsessään tyydyttävä ja antaa meille todellakin tänä vuonna mahdollisuuden tyydyttävään menettelytapaan Kosovon rahoittamiseksi, jos olemme yksimielisiä muista seikoista. Huomaan sitä paitsi, että lopullinen esitys ylittää jopa komission alkuperäisen esityksen, mikä komission olisi pantava merkille.
Kolmas tavoite koski rahoitusnäkymien tarkistamista varainhoitovuoden 2000 jälkeen. Tässä asiassa saavutuksemme ovat huomattavasti rajallisempia ja mielestäni hyvin epävarmoja. Meillä on sitoumus, jossa on kaksi kielteistä kohtaa tavoitteeseemme verrattuna: ensiksikin tarkistaminen koskee ainoastaan Balkanin aluetta kokonaisuutena, kun taas meidän mielestämme se, mikä tarkistamisen oikeuttaa, on Kosovon kysymys, ja toiseksi sitoumus on ehdollinen. Balkanin aluetta varten varattujen määrärahojen, jotka on päätetty komission tekemän arvion perusteella ja jotka neuvosto on hyväksynyt, olisi oltava huomattavasti enemmän kuin jo olemassa olevien ohjelmien määrärahat.
Itse asiassa pelkään, että neuvoston mielestä rahoitusnäkymien tarkistamisen pohjana on toveri Miloeviæin katoaminen. Tämä näkemys huolestuttaa minua, sillä ajatellessani sitä, mitä Saddam Husseinille on tapahtunut, uskon, että diktaattorit elävät joskus toivottua kauemmin. Kysymys jää kuitenkin avoimeksi.
Lopuksi - neljäntenä tavoitteena - me halusimme, että Balkanin alueen hyväksi tehtävät ponnistelut toteutetaan tarpeiden perusteellisen, monivuotisen ja sitovan arvioinnin perusteella. Tässä asiassa olemme kaukana tavoitteesta. Sitä paitsi ei tarvinnut muuta kuin kuunnella hetki sitten puheenjohtajaa: hän aristeli, pelkäsi mainita lukuja ja käytti kieltä, joka vaatisi kääntämistä, ja turvautui kiertelevään kielenkäyttöön, mikä on varma tapa taata se, että kukaan ei ymmärrä enää mitään.
Joka tapauksessa tämä numeroiden pyöritys oli riittävän vakuuttavaa ja osoitti, että itse asiassa me nojaudumme johonkin täysin epätyydyttävään. Arviot eivät ole luotettavia. Lähdimme 500 miljoonasta, luvusta, joka valittiin pääasiassa siihen sisältyvien nollien lukumäärän sekä helpon ääntämyksensä vuoksi. Sitten kaikki meitä lukuun ottamatta ryhtyivät tekemään arvioita ja sanomaan: poistan 140 miljoonaa, merkitsen humanitaarisen avun erikseen, lisään siirtosummia ja niin edelleen ja - pam - tarvitsen niin ja niin paljon. Itse asiassa tarpeista ei ole tehty yhtään luotettavaa arviointia, joka perustuisi selkeään erotteluun sotavahinkojen korjaamisen, maan uudenaikaistamisen ja yhteiskunnan uudenaikaistamisen vaatimusten välillä.
Me odotimme luotettavia sitoumuksia, monivuotisia sitoumuksia, velvoittavia sitoumuksia. Tältä osin kompromissia ei voida pitää tyydyttävänä, ei minun mielestäni, eikä luultavasti kenenkään budjettivaliokunnan jäsenen mielestä. Kompromissin mukaanhan maksumäärärahoja oli tarkoitus vähentää kohtuullisesti. Jos olisimme siirtyneet soveltamaan 272 artiklaa, meidän olisi pitänyt säästää ei-pakollisista menoista 2,8 miljardia. On selvää, että tämä oli syynä tämän näkökannan hylkäämiseen. Syynä ei ollut mahdollisuus tehdä vähennyksiä, jotka lähentelevät näin merkittäviä summia.
Tämä oli kompromissin sisältö. Jos arvioin tilannetta, meidän kannaltamme tyydyttäviä kohtia on kaksi. Tarkistamisen osalta odotuksemme täyttyvät tosin vain puolittain, ja Kosovon tarpeita koskevan arvioinnin osalta eivät ollenkaan, lisäksi ne täyttyvät hyvin epävarmalla tavalla maksumäärärahojen vähentämisen osalta, ja toivon, että te teette asialle jotain.
Entä mitä me aiomme tehdä nyt, mikä on skenaariomme? Mielestäni kompromissia ei voida hyväksyä, pääasiassa Kosovoa koskevan riittämättömän arvioinnin takia, minkä vuoksi me tuhlaamme veronmaksajien rahoja täysin vastuuttomasti. Tästä syystä en äänestäisi budjetin puolesta, jos me vielä päätyisimme kompromissiin, olipa budjettivaliokunnan päätös mikä hyvänsä. Kollegoilleni maksumäärärahojen vähentäminen on pääasia. Vähennettäisiinkö niitä, vähentäisittekö te niitä? Minulla ei ole siitä aavistustakaan. Odotetaan, mitä te meille hetken kuluttua sanotte.
Se, mistä me budjettivaliokunnassa äänestimme ja se, mitä teille on ehdotettu, on yksinkertainen asia. Ensiksikään emme vetoa 272 artiklaan, jotta emme jumiutuisi maksuja koskevissa ehdoissa. Toiseksi käytämme mahdollisimman suuren määrän varoja otsakkeesta 4, rahoittamalla Kosovoa ainoastaan 115 miljoonalla siirrettäväksi esitetyt varat mukaan luettuina, toisin sanoen luomalla kuukausi kuukaudelta Mingassonin ja Schreyerin rahastoa. Teemme Kosovolle rahaston, annamme heille mahdollisuuden maksaa kuukausi kuukaudelta sitä, mitä heidän on tehtävä, ja odotamme luotettavaa, kattavaa arviointia Kosovon tarpeista ja Balkanin alueen tarpeista. Ja sen jälkeen me tapaamme neuvoston ja komission kanssa uudelleen käsitelläksemme viimeinkin keskeisiä kysymyksiä, toisin sanoen Kosovon tyydyttävää arviointia, Balkanin alueen kattavaa arviointia ja sitten rahoitusnäkymien tarkistamista, Balkanin alueen tyydyttävää arviointia. Näin me teemme. Kyseessä ei ole sotasuunnitelma vaan yhteistyösuunnitelma. Me tarvitsemme vielä kolme kuukautta saadaksemme käyttöömme tyydyttäviä arvioita ja tapaamme sitten toisemme uudelleen.
Tämä on meidän skenaariomme. Arvoisa puheenjohtaja, älkää pitäkö tätä sodanjulistuksena, mutta jos te vastaisitte äänestykseemme samalla tavoin kuin markiisitar de Merteuil vastatessaan Vaarallisissa suhteissa varakreivi de Valmontille eli siis sodalla, me kyllä kävisimme sen sodan, vaikka emme sitä toivokaan. Silloin aloittaisimme järkevältä pohjalta 272 artiklan soveltamisen vuodelle 2001. Mutta se ei ole skenaariomme. Me tarjoamme teille yhteistyöskenaariota, johon sisältyy muutamalla kuukaudella lykätty sopimus, ja joka tapauksessa komissiolle varmuus siitä, että Kosovoa rahoitetaan. Kiitän teitä lempeydestänne, arvoisa puhemies.

Virrankoski
 Arvoisa puhemies, vuoden 2000 talousarvio muiden toimielinten kuin komission osalta on varsin yksinkertainen. Neuvosto on hyväksynyt kaikki parlamentin tekemät tarkistukset. Neuvosto on myös hyväksynyt parlamentin oman budjetin herrasmiessopimuksen mukaisesti eli ei ole puuttunut siihen lainkaan. Haluan lausua tästä parhaat kiitokseni.
Ensi vuoden talousarvion käsittelyssä joudutaan kuitenkin ottamaan kantaan muutokseen, joka ei ollut alkuperäisessä arviossa. Kyseessä on tilanne, joka aiheutui siitä, että ensimmäisen asteen tuomioistuin hyväksyi TDI-ryhmän parlamentin poliittiseksi ryhmäksi. Tällä ryhmällä on parlamentin sääntöjen mukaan oikeus 14 työntekijää käsittävään henkilöstöön. Pääsihteeri löysi henkilöstöresursseja uudelleen kohdentamalla tarvittavasta neljästätoista henkilöstä kaksitoista. Täydentääkseen tarpeen puhemiesneuvosto päätyi esittämään kahta uutta tilapäistä C5­virkaa sekä yhtä A6­virkaa. Jotta asian käsittely sujuisi parlamentin työjärjestyksen mukaisesti, budjettivaliokunta vaati noudatettavaksi artiklaa 183. Puhemies lähetti alustavan luonnoksen talousarvioksi, jonka valiokunta eilen käsitteli ja hyväksyi esityksen mietinnön mukaisesti. Tämä mietintö on nyt yhteiskäsittelyssä ensi vuoden budjetin kanssa, ja siitä on tarkoitus äänestää huomenna keskiviikkona, jolloin myös komission toivotaan esittävän menettelyn mukaisen alustavan oikaisukirjelmän. Tällöin neuvosto voisi puolestaan käsitellä ja hyväksyä asiat keskiviikkona, jolloin asia saataisiin muun budjetin yhteyteen torstaina 16.12.
Menettely ei vaadi lisää rahaa ensi vuoden talousarvioon, ainoastaan virkojen perustamista. Se kuitenkin osoittaa, kuinka raskas ja hankala hallinto meillä on. Euroopan parlamentissa on erilaisia C­virkoja kaikkiaan 1700. Näistä on osa vapaana ja osa vapautuu. Siksi olisi kiireesti tehtävä nykyiset parlamentin hallintosäännöt joustavammiksi, koska ne vaikeuttavat asiallista ja sujuvaa hallintoa. Euroopan parlamentti lisää nyt käsittelyssä olevassa talousarviossa uusia virkoja tavalla, joka ei ole yhdenmukainen kurinalaisen varainhoidon kanssa. Ei ainakaan, jos vertaamme lisäyksiä viiteen aikaisempaan vuoteen. Kurinalaisen budjettipolitiikan noudattaminen ei kuitenkaan voi eikä saa jäädä budjettivaliokunnan vastuulle, vaan erityisesti parlamentin osalta suurimman vastuun kantavat luonnollisesti puhemiesneuvosto ja myös poliittisten ryhmien puheenjohtajat.
Lopuksi muutama sana budjettimenettelystä yleensä. Tämän vuoden suurin ongelma oli otsake 4, ulkoiset toimet. Käsittelyn aikana sinne tuli uutena menoeränä ensinnäkin Euroopan unionin huippukokouksen ehdottama 500 miljoonaa euroa Kosovolle ja myöhemmin vielä Marokon kalastussopimus, Turkki sekä muut kohdat, yhteensä 190 miljoonaa euroa eli kaiken kaikkiaan lähes 700 miljoonaa euroa eli 15 prosenttia rahoitusnäkymistä. Koska vuoden 1999 budjetti oli jo hyvin lähellä kattoa, oli oikeastaan aika vaikeaa otaksua, että muissa menoissa olisi löytynyt näin suurta joustovaraa. Neuvoston jäsenten keskuudessa ei ole ollut ainakaan tähän asti eikä nytkään halukkuutta rahoitusnäkymien muuttamiseen, ei edes otsakkeiden välisin siirroin. Myös joustovälineen käytön vastapainoksi vaadittiin ja vaaditaan merkittävät noin kymmenkertaiset vähennykset muista menoista. Siksi budjettivaliokunnan tehtäväksi jäi varsin yksinkertainen asia sovittaa talousarvio rahoitusnäkymiin. Tämän seurauksena Kosovoon on talousarviossa osoitettu tässä vaiheessa varoja vain runsaat 100 miljoonaa euroa. Neuvosto pudotti jo aikaisemmin arvionsa 500 miljoonasta eurosta 360 miljoonaan euroon. Tästä lienee vedettävissä ainakin kaksi johtopäätöstä. Ennen kuin Euroopan unionin nimissä luvataan avustuksia, olisi ehkä paikallaan tarkistaa, onko lupauksiin varaa. Sellaiset lupaukset, jotka tarkoittavat lähes vastaavia leikkauksia muualta, on ilmeisesti tarkoin harkittava. Sama koskee myös pitkän aikavälin ohjelmia. Jos EU:lla on tarkoitus käyttää koko Balkanin jälleenrakentamiseen 5,5 miljardia euroa seuraavien kuuden tai seitsemän vuoden aikana, eli 800 - 900 miljoonaa euroa vuodessa, olisi tärkeätä tietää, kuinka lupaus rahoitetaan. Tässä mielessä nyt esillä oleva budjettivaliokunnan mietintö on asiallinen, koska se korostaa realismia.
Toiseksi Euroopan unionilla on kaksi budjettivallankäyttäjää, parlamentti on niistä toinen. Parlamentti ei ole tätä tehtäväänsä ja velvollisuuttaan ottanut, vaan jäsenvaltiot ovat sen antaneet. Koska parlamentti on toinen budjettivallankäyttäjä, se myös kantaa vastuunsa eikä tätä tosiasiaa voi sivuuttaa EU:n työskentelyssä. Viime päivinä ja viikkoina käyty neuvottelu on ollut - ainakin oman käsitykseni mukaan - keskustelua varsin pienistä asioista, koska lähes jokainen jäsenvaltion valtiovarainministeri ja jopa valtiosihteeri käsittelee yksin jopa paljon suurempiakin summia. Näin sanoessani en halua arvostella puheenjohtajavaltion menettelyä, puheenjohtajavaltio on varmasti tehnyt kaiken sen, mikä on tehtävissä ollut yhteisen sovun löytämiseksi. Me tarvitsemme budjetin ensi vuodeksi, ja se on saatava välttämättä. Ellei sopua saada syntymään, sitten täytyy jatkaa neuvotteluja ensi tammikuussa.
Lopuksi haluan onnitella pääesittelijää Jean-Louis Bourlangesia erinomaisesta työstä, joka ilmeisesti vieläkin jatkuu ja kiittää häntä sekä valiokunnan puheenjohtajaa Terence Wynniä hyvästä ja rakentavasta yhteistyöstä ja moninaisesta tuesta. Samoin kiitän ryhmien koordinaattoreita erityisesti PPE:n Bögeä ja PSE:n Walteria hyvästä yhteistyöstä ja kaikkia valiokunnan jäseniä. Poikkeuksellisen kiitokseni haluan kohdistaa neuvoston puolesta budjettia hoitaneelle ministeri Suvi-Anne Siimekselle, joka on todella paneutunut tehtäväänsä ja hoitanut sitä tunnollisesti. Haluan kiittää erityisesti virkamies-edustajaa Heikki Joustietä, joka on hoitanut hienosti oman osuutensa harvinaisen hankalissa kansainvälisissä olosuhteissa.

Schreyer
Arvoisa puhemies, arvoisa ministeri Siimes, hyvät parlamentin jäsenet, tänä aamuna esiteltiin Helsingin huippukokouksen tulokset ja keskusteltiin niistä. Helsingin päätökset, nimittäin laajentumisstrategiaa, hallitustenvälistä konferenssia ja yhteistä ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa koskevat päätökset, ovat tärkeitä unionin tulevaisuuden kannalta. Puheenjohtajavaltio Suomi selviytyi todella suuresta esityslistasta; huippukokous oli menestys ja hyvä päätös vuodelle 1999 ja vuosituhannen julistus on hyvä alku tulevaisuudelle. Sitäkin valitettavampaa olisi, jos talousarviomenettelyä ei saataisi päättymään onnellisesti. Uusi talousarvio on selkeä perusta vuotta 2000 koskevalle hyvälle politiikalle. Talousarviomenettely on sisältänyt erittäin vaikeita neuvotteluja, mutta en haluaisi kuitenkaan käydä nyt läpi koko prosessia. Olemme nyt vaiheessa, jossa vallitsee pääosin yksimielisyys tärkeimmistä kohdista. Neuvosto ja parlamentti ovat yksimielisiä siitä, kuten ministeri Siimes juuri mainitsi, että koko joustavuusvara voitaisiin käyttää Kosovon menoihin. Ennen kaikkea saavutimme yksimielisyyden myös siitä sehän oli erityisen tärkeää parlamentille, minusta myös oikeutetusti , että pidämme kiinni tärkeästä poliittisesta lausunnosta, nimittäin siitä, että Euroopan unionin tehtävät Kosovossa ja Balkanin alueella kestävät useita vuosia ja että näiden tehtävien rahoituksen hoitaminen voi merkitä ulkopoliittisten menojen lisäämistä tämän vuoden alussa ennakoituihin menoihin verrattuna, jolloin lähdimme liikkeelle toisenlaisesta poliittisesta tilanteesta. Jotta tämä tulevien vuosien lisätarve voitaisiin kattaa ja jotta ennen kaikkea pysyttäisiin kokonaiskehyksessä, josta päätettiin tuleviksi vuosiksi Berliinissä, voi olla tarpeen muuttaa, korjata rahoitusnäkymiä, sillä juuri uusien prioriteettien syntyminen voi johtaa rahoitusnäkymien muutostarpeeseen, vaikka samanaikaisesti noudatetaan talousarviokuria.
Komissio ei pysty vielä nyt sitä korostettiin määrittelemään tarkasti koko Balkanin rahoitustarvetta. Komissio ja erityisesti kollegani Patten ja hallinto ponnistelevat asian parissa voidakseen esittää lukuja. Kosovon jälleenrakentamisesta on olemassa maailmanpankin ja komission erittäin tarkka tutkimus, josta selviää, että tulevina vuosina tarvitaan yhteensä 2,3 miljardin dollarin tai euron rahoitusapua, sillä korjattavana eivät ole vain sotavahingot, vaan vahinkoja on kasautunut myös sen vuoksi, että viime vuosien poliittinen tilanne Kosovossa on johtanut katastrofiin ihmisten kannalta. Avun tarve on suuri juuri lähiaikoina, sillä emmehän me voi todellakaan sanoa, että talojen jälleenrakentaminen tai koulujen ja sähköverkon jälleenrakentaminen ovat tulevaisuuden asioita. Ei, kyllä ne ovat tämän hetken asioita. Tarve on erittäin kiireellistä, ja toivon hartaasti, että pääsemme vielä ratkaisuun, joka ei siirrä näitä välttämättömiä asioita tulevaisuuteen vaan tarttuu niihin tänään.
Voisimme sopia siitä, että vuoden 2000 talousarviossa varataan 300 miljoonaa niiden 60 miljoonan lisäksi, jotka siirretään tämän vuoden talousarviosta, ja että ne 140 miljoonaa, jotka luvattiin avunantajien konferenssissa, katsottaisiin osaksi vuodeksi 2001 luvattua summaa.
Helsingissä tehtiin tärkeitä päätöksiä myös Euroopan unionin laajentumisen kannalta. Neuvotteluja kuuden ehdokasvaltion kanssa jatketaan, ja neuvottelut kuuden uuden ehdokasvaltion kanssa aloitetaan. Talousarviossa on tätä varten liittymistä edeltäviä tukia, jotka kohoavat ensi vuonna 3,1 miljardiin euroon tämän vuoden 1,3 miljardista eurosta. Rahoitusta saavat uudet ohjelmat: maatalouden, infrastruktuurin ja liikenteen ja ympäristönsuojelun. Ne määrittävät suunnan ehdokasvaltioiden lähentämisessä unioniin.
Nimenomaan minun yksikköni valvovat näiden varojen käyttöä tiukasti varainhoidon valvonnan yhteydessä. Varainhoidon valvontajärjestelmä muodostaakin oman neuvottelulukunsa.
Jotta menoja, joita laajentumisesta voi aiheutua, voitaisiin arvioida Berliinissä luodussa rahoituskehyksessähän varaudutaan menoihin vuodesta 2000 alkaen , ehdotan komissiolle, että taloudellista tilannetta ja siitä seuraavia laajentumismenoja seurataan jatkuvasti. Nimenomaan jäsenvaltioiden kansalaisille on nimittäin oltava aivan selvää, ettei laajentuminen ole mikään taloudellinen seikkailu.
Vuoden 2000 talousarviossa on 32 miljardin sitoumukset jäsenvaltioiden rakennepolitiikan tukemiseen. Vuodet 2000 - 2006 kattava uusi tukijakso voi siis alkaa rahoituksen osalta, ja se alkaakin uudella ohjelmalla, jossa määrättiin erityisesti, että rakennerahastotuilla pitää samanaikaisesti edistää miesten ja naisten tasa-arvoa, ympäristönsuojelua ja työllisyystilannetta. Voin vakuuttaa teille, että velvoitamme jäsenvaltiot tarkasti käyttämään varat niin, että nämä tavoitteet saavutetaan.
Vuoden 2000 talousarviossa varataan maatalouspolitiikalle 41 miljardia euroa. Haluaisin korostaa varoja, jotka käytetään maatalouspolitiikan toiseen pilariin, nimittäin maaseudun kehittämisohjelmiin. Euroopan parlamenttihan on puhunut voimakkaasti tämän maatalouspolitiikan toisen pilarin puolesta. Minäkin yritän mahdollisuuksieni rajoissa toimia voimakkaasti sen puolesta, että ohjelmat toimivat erittäin hyvin juuri tällä alueella.
Haluaisin mainita vielä, että OLAFin henkilöstömäärä kasvaa vuoden 2000 talousarvion myötä tämä asia mainittiinkin jo ja että Euroopan petostentorjuntavirasto pystyy näin ollen hoitamaan paremmin tehtävänsä.
Haluaisin myös korostaa ja tämä on erityisesti esittelijä Bourlangesin ansiota , että komissio tarkistaa koko järjestelmänsä, jolla toimintoja ulkoistetaan teknisen avun toimistoihin. Bourlanges ehdotti ennen kaikkea, että luotaisiin uusi hallintoyksikkö, jonka muoto perustuu agentuureihin. Komissio on laatinut aikataulun, jonka mukaan tähänastinen järjestelmä uudistetaan.
Saanen kiittää nyt sydämellisesti esittelijöitä, Bourlangesia, Virrankoskea ja Colomia vaikka hänen mietintönsä ei olekaan käsiteltävänä tänään ja ennen kaikkea myös budjettivaliokunnan puheenjohtajaa ja jäseniä tästä viime kuukausien intensiivisestä työstä.
Haluaisin kiittää myös neuvostoa ja käytän tilaisuutta hyväkseni onnitellakseni teitä, ministeri Siimes, Suomen puheenjohtajakaudesta. Ymmärsin teidät äsken niin, että tarjositte ratkaisua myös neuvoston ja Euroopan parlamentin viimeiseen kiistanaiheeseen koko menettelyssä, nimittäin sitä, että maksumäärärahoja leikataan 2 miljardia euroa. Olen sitä mieltä, että sekin pitäisi nyt todeta vielä kerran.
Euroopan unionin toimielinten vahvuus on siinä, että ne saavat aikaan kompromisseja, tekevät kompromisseja. Neuvottelut olivat pitkät, mutta nyt olemme saavuttaneet pisteen, jossa voimme saada aikaan yhteisymmärryksen. Tilaisuutta on nyt käytettävä hyväksi, jotta vuoden 2000 talousarvio ja vuosi 2000 saisivat hyvän alun. Pyydän parlamenttia hartaasti valitsemaan tämän ratkaisun.

Titley
. (EN) Arvoisa puhemies, haluaisin aivan ensiksi sanoa valiokuntani puolesta, että olen iloinen neuvoston puheenjohtajan huomioista, sillä niiden myötä on mahdollista, että pääsemme hyvin nopeasti sopuun talousarviosta. Haluaisin myös onnitella puheenjohtajavaltio Suomea siitä, että se johdatti meidät niin pitkälle.
Hänen julkilausumansa saa minulta nyt vain kaksi hurraa-huutoa, koska en ymmärrä, mitä hän sanoi otsakkeesta 4. Hän sanoi, että neuvosto ei halua tarkistaa pysyvästi otsakkeen 4 enimmäismäärää. Tarkoittaako tämä siis sitä, että meidän täytyy edelleen käyttää otsaketta 4 ad hoc -pohjalta ja että me käytämme joka vuosi joustovälinettä ja teeskentelemme näin, ettei rahoitusnäkymiä ole muutettu, kun todellisuus onkin aivan toinen? Kehottaisin tässä tapauksessa varovaisuuteen, koska, kuten esittelijä Bourlanges on sanonut, Balkanin alueen tilanne on arvaamaton, ei ainoastaan Miloeviæin takia vaan myös Tudjmanin kuoleman takia. Nämä tapahtumat antavat aihetta epäillä, onko noudattamamme toimintatapa mahdollinen pitkällä aikavälillä. Haluaisin tähän asiaan täsmennystä.

Morgan
. (EN) Tämä vuosi on ollut monessa mielessä historiallinen, sillä komissio haluaisi varmastikin unohtaa jotkut viime kevään dramaattisimmista hetkistä, niin kuin osa meistä haluaisi varmastikin unohtaa jotkut viime kesän dramaattisimmista vaalituloksista! Älkäämme kuitenkaan unohtako, miksi komission oli pakko erota: petos ja huono hallinto olivat pääsyitä eroon. Tästä syystä tämän vuoden talousarviossa piti todellakin näkyä se, että on tarpeen tehostaa talousarvion valvontamenettelyjä; ja haluaisin todeta vielä kerran vuoden 2000 talousarvion esittelijänä talousarvion valvontavaliokunnan puolesta, että suhtaudumme myönteisesti uuden petostentorjuntaelimen perustamiseen ja uusiin OLAFin virkoihin tämän vuoden talousarviossa. OLAFin johtajan nimitysprosessi on nyt edennyt pitkälle. Talousarvion valvontavaliokunta kuuli ehdokkaita ja valitsi loppusuoralle kolme henkilöä, ja täällä käsittääkseni pidetään tänä iltana kokous, jossa yritetään puida Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission edustajien välistä päätöstä.
Älkäämme unohtako, että myös teknisen avun toimistot olivat suuri ongelma, kun komissio joutui eroamaan. Komission 10. joulukuuta antamassa strategisia kysymyksiä koskevassa asiakirjassa todettiin, ettei julkisen palvelun ydintehtäviä pitäisi ulkoistaa ja että komissiolla pitäisi olla käytössään paljon joustavampia järjestelyjä muita kuin julkisen palvelun ydintehtäviä varten. Olen siitä täysin samaa mieltä. Komissiolla on nykyisin niin paljon erilaisia tehtäviä, että muut kuin julkisen palvelun ydintehtävät voitaisiin toteuttaa hyvin monin eri tavoin. Ei ole mitään järkeä ottaa käyttöön " yhden koon" mallia tällaisten tehtävien hoitamiseen. Meidän täytyy uudistaa henkilöstösääntöjä, jotta voimme joustavasti rekrytoida sopimuspalkkaista henkilöstöä näiden virastojen palvelukseen.

Görlach
. (DE) Arvoisa puhemies, jos ymmärsimme oikein neuvoston puheenjohtajaa, hän esitti tärkeän viestin siitä, että neuvosto on tullut parlamenttia vastaan. Viime viikkojen kokemusten perusteella kuulen kyllä viestin, mutta minun on vaikea uskoa sitä. Sen vuoksi meidän on saatava tarkka yleiskuva siitä, mitä tämä viesti todella tarkoittaa. Parlamentti on ponnistellut viime viikkoina tullakseen neuvostoa vastaan. Neuvoston liikkuminen on ollut viime hetkiin asti minimaalista. Jos se nyt kuitenkin tekee niin, pitää kysyä, miksei se tehnyt niin jo hieman aikaisemmin, sillä jos asia on todella niin kuin ymmärsimme sen olevan epäilen edelleen , meillä on nyt ongelmia sen osalta, kuinka järjestämme asian teknisesti, mutta niin pitkään kuin asiaa ei ole selvitetty, minulle pätee budjettivaliokunnan eilisiltainen päätös.

McNally
Erityisvaliokunnat ovat hyvin riippuvaisia siitä, että esittelijä tekee työn niiden puolesta. Olen iloinen voidessani sanoa, että parlamentin jäsen Bourlanges on ollut tänä vuonna luotettava kollega ja neuvotellut hyvin teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan puolesta. Hän on ajanut omia ja samalla budjettivaliokunnan näkemyksiä, erityisesti toivomusta, että hallinnolliset menot yksilöitäisiin selvästi, jotta niitä voitaisiin valvoa. Tuemme häntä mielellämme tässä asiassa.
Olemme tyytyväisiä viidettä puiteohjelmaa koskevaan kompromissiin, jonka ansiosta voimme valvoa sitä tehokkaasti, mutta tämä ei tarkoita sitä, että komission olisi mahdotonta hallinnoida ohjelmia.
Energian osalta olemme pettyneitä siihen, että uusiutuville energianlähteille ja energiatehokkuudelle on varattu suhteellisen pienet määrärahat. Teemme asiasta ehdotuksia ensi vuonna.
Olemme kaiken kaikkiaan tyytyväisiä. Aiomme valvoa hyvin tarkasti niitä rahoja, joista äänestämme torstaina.

Jöns
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, puhun nyt työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan lausunnon valmistelijana. Minun on sanottava, että käsiteltävänä oleva talousarvio on todella sosiaalinen talousarvio, koska siinä otetaan nyt korjaustemme jälkeen yksiselitteisesti huomioon työllisyyspoliittiset toimet. Jos haluaa siis toimia perheiden hyväksi, jos haluaa, että nuoret harjoittelijat keräävät kokemuksia myös ulkomailla, ja jos haluaa todella torjua sosiaalista syrjäytymistä, kannattaa tarkistuksiamme myös tulevaisuudessa.
Jos haluaa lisäksi, ettei Euroopan työllisyysstrategia ole vain pelkkää puhetta ja vain huippukokouksen aihe, vaan haluaa, että Euroopan työllisyysstrategia vaikuttaa myös paikallisella tasolla, kannattaa myös uusia työllisyyspoliittisia aloitteitamme, siitä olen varma. Sosiaaliseen Eurooppaan kuuluvat kuitenkin myös vahvat ammattijärjestöt ja työnantajajärjestöt, jotka käyvät jatkuvaa sosiaalista vuoropuhelua. Tämän menestyvän mallin viemistä Itä- ja Keski-Euroopan maihin ei voi aloittaa riittävän ajoissa. Sen vuoksi olemme peruuttaneet neuvoston sitä koskevat leikkaukset.

Bowe
Arvoisa puhemies, haluaisin ensiksi joidenkin kollegojeni tavoin kiittää esittelijää siitä työstä, jota hän on tänä vuonna tehnyt. Olin ensimmäistä kertaa ympäristöasioiden valiokunnan puolesta vastuussa talousarviosta, ja hän oli mielestäni hyvin avulias ja suhtautui hyvin huomaavaisesti esittämiini seikkoihin - hän ei ollut kaikesta samaa mieltä, mutta hän oli joka tapauksessa erittäin reilu.
Suhtaudun myönteisesti myös neuvoston ja komission tekemiin päätöksiin. Kosovolle tarkoitettuja määrärahoja koskeva päätös on hyödyllinen, ja ympäristöasioiden valiokunta on yleisesti ottaen ollut varsin tyytyväinen myös muihin niiden tekemiin sopimuksiin.
Olen iloinen, että komission jäsen Schreyer mainitsi aiemmin eläinlääkintäviraston lisämäärärahat, jotka ovat erityisen tärkeitä, mikäli haluamme sen ratkaisevan BSE-kriisistä ja Belgian dioksiinikriisistä aiheutuneet ongelmat ja ilman muuta jatkavan työtä Portugalissa. Nuo rahat ovat tarpeen, ja olemme hyvin tyytyväisiä siihen, että suostuitte niihin.
Terveyden alalla on tapahtunut joitakin hyvin pieniä ja kohtuullisia parannuksia. Ympäristöasioiden valiokunnan otsakkeet koskevat yleensä hyvin pieniä summia, mutta olemme niiden ansiosta voineet aloittaa alustavan tutkimustyön, jotta voisimme kehittää edelleen terveyden alan toimivaltaan liittyvää kysymystä Amsterdamin sopimuksen mukaisesti. Summa on pieni mutta tärkeä.
Kuluttajien osalta olemme tyytyväisiä siihen, että Whiteheadin mietinnöstä saavutettua yhteisymmärrystä ja Whiteheadin mietinnöstä viime vuonna käytyä sovittelua on kunnioitettu ja että rahat myös saadaan. Odotamme, että siitä on yleisesti hyötyä ensi vuonna.
Ympäristön alalla kaikkein tärkein ratkaisematon toimenpide on ilman muuta Lienemannin mietintö ja Life-ohjelmaa koskeva sovittelu, ja suhtaudumme toiveikkaasti siihen, että tässä asiassa päästään järkevään tulokseen.
Haluaisin kuitenkin vielä esittää yhden vetoomuksen. Lääkeviraston rahoja koskeva kysymys on nyt kiireellinen, sillä meidän täytyy helmikuussa hyväksyä harvinaislääkeasetus. Jotakin on tehtävä pian.

Watts
Haluaisin aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan puolesta kiittää siitä, että neuvosto ja erityisesti budjettivaliokunta ovat ottaneet huolemme entistä paremmin huomioon. Valiokuntamme tukee täysin budjettivaliokunnan lähestymistapaa kaikilla aloilla, mutta haluaisimme erityisesti korostaa sen pyrkimyksiä lisätä rakennerahastojen maksumäärärahoja.
Toiseksi korostaisimme sen pyrkimystä palauttaa Interreg-ohjelmaan tehdyt noin 33 miljoonan euron maksumäärärahaleikkaukset ja palauttaa näin talousarvioon kyseinen otsake. Kolmanneksi kiittäisimme sitä pyrkimyksistä palauttaa liikenneturvallisuuden otsakkeeseen tehdyt leikkaukset, joita ei voida hyväksyä; pidämme tässä asiassa tapahtunutta kehitystä myönteisenä. Neljänneksi ja viimeiseksi suhtaudumme myönteisesti ympäristön kannalta kestävän liikenteen otsakkeeseen tehtyjen leikkausten palauttamiseen. Tuemme toistaiseksi kaikkia sen pyrkimyksiä ja kannatamme niin ikään vaatimusta, jonka mukaan 20 prosenttia maksumäärärahoista asetetaan varaukseen yhteisön Interreg- ja Urban-aloitteita varten ennen suuntaviivojen hyväksymistä.
Saatte täyden tukemme, parlamentin jäsen Bourlanges, ja toivomme, että parlamentti puoltaa budjettivaliokunnan ehdotuksia tämän viikon äänestyksessä.

Perry
Vastaan nyt kolmatta kertaa kulttuurivaliokunnan talousarviota koskevan lausunnon valmistelusta, ja haluaisin erityisesti kiittää talousarvion esittelijä Bourlangesia avusta ja yhteistyöstä. Ehdin esittää vain kaksi huomiota. Toinen niistä tuodaan esille säännöllisesti: kulttuuri ja koulutus ovat tärkeitä Euroopalle, eivät ainoastaan maanosamme menneisyydelle vaan myös tulevaisuudelle. Laiminlyömme niitä omalla vastuullamme, ja kun annamme vuodesta toiseen kulttuuri- ja koulutusohjelmiin vähemmän määrärahoja kuin tupakanviljelyyn, emme ainoastaan laiminlyö niitä, vaan käännämme painopisteemme ylösalaisin. Kun käytettävissä on niin vähän määrärahoja, on tärkeää, että käytämme ne tehokkaasti.
Toiseksi: oletteko tietoisia siitä, että tänään, 14. joulukuuta 1999, Euroopan nuoriso-orkesteri, Euroopan nuorisoparlamentti ja Yehudi Menuhin Foundation, vain kolme esimerkkiä mainitakseni, ovat edelleen vailla niitä määrärahoja, jotka äänestimme niille täksi vuodeksi? Ne saavat kuulla vain, että sekit ovat postissa. Pelkäänpä, että niiden pankinjohtajat eivät ole valmiita hyväksymään tuota selitystä. Paljon luvataan, mutta valitettavasti lupaus jää suurelta osin täyttämättä. Mielestäni näin hieman liian usein, kun on kyse Euroopasta. Vetoaisinkin komission jäseneen, ettei näin kävisi enää koskaan.

Carlotti
Arvoisa puhemies, parlamentin jäsen Bourlanges, meille tekemäänne ehdotusta voidaan pitää järkevänä. Sen ansiosta voidaan tarpeiden realistista arviointia odottaessa irrottaa Kosovon rahoittamiseen 115 miljoonaa euroa, jotka tarvittaessa voidaan kattaa äänestämällä korjaavasta ja täydentävästä talousarviosta ensi keväänä, ja se on hyvä asia.
Meidän on myös pitänyt säästää 150 miljoonaa, toisin sanoen tehdä uusia budjettileikkauksia otsakkeen 4 budjettikohdista rahoittaaksemme uusia painopistealueita: Timoria, Turkkia ja Marokon kalastussopimusta, jotka eivät kuitenkaan kuulu ainoastaan unionin ulkoiseen toimintaan, mutta olemme hyväksyneet tämän.
On tiedettävä, että ne ovat hyvin raskaita uhrauksia, erityisesti koska ehdotukseen sisältyy 35 miljoonan poisto ECHOn määrärahoista, poisto, jota kutsutaan lainaksi ja jonka takaisinmaksu vaikuttaa erittäin epävarmalta, mutta me taistelemme sen puolesta.
Siten, totta kai, tuen ehdotustanne ilman intoa, minkä ymmärtänette, mutta tuen kuitenkin. Haluan ainoastaan ilmaista kehitysyhteistyövaliokunnan puolesta huoleni tästä vuoden 2000 talousarviosta, joka rahoitusnäkymien tarkastamisen puuttumisen vuoksi sälyttää kaikki uhraukset köyhimpien maiden kestettäväksi.
Olemme kuitenkin budjettivaliokunnan kannan takana ja, hyvät budjettivaliokunnassa toimivat kollegani, toivotan teille paljon onnea seuraaviin kolmikantaneuvotteluihin.

Puhemies
Hyvät jäsenet, keskeytämme talousarviota koskevan keskustelun, joka jatkuu tänä iltana klo 21.00. Kysyn komissiolta, onko se valmis antamaan julkilausuman.
Sillä välin, mikäli komission edustaja ei saavu paikalle, annan puheenvuoron neuvostolle, joka haluaa käyttää - olettaisin - Helsinkiä koskevan puheenvuoron.

Siimes
 Arvoisa puhemies, arvoisat Euroopan parlamentin jäsenet, haluan vain esittää tarkennuksen käyttämääni puheenvuoroon. Sanoin sanatarkasti, että tällä hetkellä neuvoston mielestä pysyvä kehysten tarkistaminen vuoden 2000 talousarviossa ei ole tarpeen, ja olemme tarjonneet otsakkeen 4 osalta joustoinstrumentin käyttöä.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa neuvoston puhemies.
Keskeytämme istunnon muutaman minuutin ajaksi odotellessamme komission edustajan saapumista.

Komission selonteko - Päivällä pidetyssä kokouksessa tehdyt päätökset
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana komission selonteko sen päivällä pidetyssä kokouksessa tehdyistä päätöksistä.

Vitorino
. (PT) Arvoisa puhemies, hyvät jäsenet, ensinnäkin haluaisin tervehtiä arvoisaa puhemiestä. Komissio on ollut koolla iltapäivällä täällä Strasbourgissa ja tehnyt päätökset, jotka luettelen seuraavaksi.
Ensinnäkin se päätti antaa Ranskalle brittiläisen naudanlihan tuontikieltoa koskevan lausunnon perusteluineen, mihin Ranskalla on viisi päivää vastausaikaa. Komissio teki lisäksi kolme päätöstä soveltaa asetusta 4064/89 yrityskeskittymien valvonnasta ja asetusta 17/62 perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklan soveltamisesta ja määräsi 3 000 - 100 000 euron suuruiset sakot jokaiselle yritykselle, joka oli antanut vääriä tietoja vastaukseksi tiedusteluihin, joita niille oli tehty.
Komissio hyväksyi lisäksi tiedonannon, jossa määritellään yhteisön audiovisuaalipolitiikan tavoitteet ja periaatteet keskipitkällä aikavälillä sekä niin sanottu tiedotusvälineiden digitaaliaikaa koskeva strategia. Tiedonantoon sisältyvät tietyt periaatteet, joita olisi komission mielestä sovellettava audiovisuaalialaa koskeviin sääntely- ja tukitoimiin.
Tähän tiedonantoon liittyy läheisesti toinenkin tiedonanto, jonka komissio hyväksyi, ja johon liittyy Euroopan parlamentin ja neuvoston sekä neuvoston päätösehdotus. Se koskee Euroopan audiovisuaalisen teollisuuden tukiohjelmaa, Media Plus 2001-2005:ttä. Tiedonanto sisältää Media Plus -ohjelmaa koskevat toimintaperiaatteet ja uudistetun näkemyksen. Ensimmäinen ehdotus koskee audiovisuaalisen alan ammattilaisille suunnatun koulutusohjelman, niin sanotun "Media-koulutus"ohjelman toteuttamista, mihin sisältyy 50 miljoonan euron rahoitusohje vuosiksi 2001-2005. Toisen ehdotuksen tavoitteena on perustaa tukiohjelma aidosti eurooppalaisten audiovisuaalisten teosten kehittämistä, levittämistä ja markkinointia varten. Kyse on Media Plus -kehitys, levitys ja markkinointi -ohjelmasta, jonka rahoitusohje vuosiksi 2001-2005 on 350 miljoonaa euroa.
Helsingin Eurooppa-neuvoston kokouksessa, josta keskusteltiin aamulla komission puheenjohtajan läsnä ollessa täällä täysistunnossa, komissio hyväksyi neuvoston päätösehdotuksen pyrkien omaksumaan muodollisesti jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikoille vuodeksi 2000 asetetut suuntaviivat. Komission sisäisen uudistuksen takia ja seurauksena sen lupauksesta tarkistaa uudelleen palvelujen ulkoistamispolitiikkaa, komissio hyväksyi myös tiedonannon, joka piti sisällään suuntaviivat ja aikataulun tämän ulkoistamispolitiikan soveltamiselle.
Lopuksi, arvoisa puhemies, komissio hyväksyi neuvoston päätösehdotuksen Euroopan pakolaisrahaston perustamisesta. Kyse on sopimuksesta, jonka tarkoituksena on olla voimassa viisi vuotta, ja antaa siten monivuotisen ohjelman avulla tehokasta tukea sellaisille toimille, joilla pyritään edistämään vastaanotto-olojen parantamista ja sopeutumisen edistämistä sekä helpottamaan vapaaehtoista kotiinpaluuta ja pakolaisten ja muiden samassa asemassa olevien ihmisten sopeutumista jälleen lähtömaihinsa. Rahaston välityksellä voidaan myös rahoittaa kiireellisiä toimia sellaisissa tapauksissa, joissa kyse on massiivisista ihmisvirroista, jotka tarvitsevat välttämättä kansainvälistä apua. Rahaston ensimmäisen toimintavuoden ajaksi on suunniteltu 36 miljoonan euron rahoitusohjetta: 26 miljoonaa rakennepolitiikkaa ja 10 miljoonaa hätätilanteita varten.
Tästä viimeisestä kohdasta haluaisin vielä mainita, että Euroopan parlamentti aloitti pakolaisten auttamiseksi suunnattujen rahoitusohjeiden perinteen vuonna 1997 ja siitä on tullut vuosittaisten päätösten kohde. Nyt, eli Tampereen Eurooppa-neuvoston kokouksen seurauksena, on tullut aika luoda pysyvä laillinen pohja monivuotisen ohjelman aloittamiseksi. Tampereen Eurooppa-neuvosto pyysi komissiota tutkimaan mahdollisuutta perustaa rahasto, jonka avulla voitaisiin ratkaista hätätilanteet. Komissio työskenteli niiden opetusten pohjalta, jotka se sai Kosovon kokemuksista. Siksi tämä rahasto on samanaikaisesti rahasto, jonka osa-alueista yksi liittyy hätätilanteisiin, mutta jonka tavoitteena on samalla taata rahoitus rakenteellisen politiikan toimille pakolaisten ja turvapaikanhakijoiden vastaanottamisen, sopeuttamisen ja vapaaehtoisen kotiinpaluun tukemiseksi.
Kysymys on siis kahdesta erillisestä rahoituslinjauksesta, joilla on myös keskenään erilaiset päämäärät. Ensinnäkin rakenteellinen tavoite seuraavien viiden vuoden ajaksi on antaa jäsenvaltioiden kehittää pakolaisia ja turvapaikanhakijoita koskevia vastaanotto- ja sopeuttamispolitiikkoja, joiden on keskityttävä ennen kaikkea ensisijaisiin toimiin, jotka ovat luonteeltaan erittäin käytännöllisiä. Pidämme tässä luvussa ensisijaisena jäsenvaltioiden tarvetta kehittää pakolaisten ja turvapaikanhakijoiden vastaanottamiseen ja sopeuttamiseen tarvittava varustus ja infrastruktuuri.
Komission tekemän ehdotuksen tavoitteena on jakaa 26 miljoonan euron kokonaissumma jäsenvaltioiden kesken käyttäen perusteena eräänlaista jakoasteikkoa, jossa otetaan ennen kaikkea huomioon kunkin jäsenvaltion vastaanottamat turvapaikkahakemukset kolmen viime vuoden aikana ja kunkin jäsenvaltion alueella asuvien pakolaisten määrä kolmen viime vuoden aikana. Ensimmäinen kohta määrittää kaksi kolmasosaa rahaston kansallisesta rahoitusosuudesta ja toinen kohta määrittää lopun kolmasosan. Komissio ehdottaa, että tämän rahaston hallinnoimiseksi jäsenvaltiot ennen kaikkea rahoittaisivat ja hoitaisivat sitä yhdessä, erityisenä tavoitteenaan velvoittaa kaikki jäsenvaltiot ohjailemaan niitä konkreettisia toimia, jotka vaikuttavat turvapaikanhakijoiden ja pakolaisten tilanteen paranemiseen unionin valtioissa.
Komissio varaa itselleen oikeuden ohjata suoraan kymmentä prosenttia osuuksista pyrkimyksenään tukea uusia näkemyksiä kehittäviä ja kansallisuusrajat ylittäviä hankkeita. Komissio ottaa ehdotuksessaan käyttöön neuvoa-antavan komitean komitologiajärjestelyn, jonka tavoitteena on tässä yhteydessä korvata teknisen tuen toimistot, jotka toimivat 1998-1999 aikana. Arvoisa puhemies, olen parlamentin käytettävissä.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen António Vitorino. Ensinnäkin haluaisin sanoa teille, että pieni viivästymisenne on täysin oikeutettu tiedonantonne tärkeyden vuoksi, ja myös, että parlamentti iloitsee siitä, että tällainen käytännöllisesti katsoen välittömästi tapahtuva ja nopea keskustelumuoto tämän edustajalaitoksen ja toimeenpanevan elimen välillä on mahdollinen. Toivomme, että tämä uusi käytäntö pystyisi luomaan todellisen areenan päivänpoliittiselle keskustelulle, mikä voi vain vahvistaa tätä edustajalaitosta ja sen suhteita komissioon.
Ja näin ollen siirrymme itse keskusteluun.

Rübig
Kiitos, arvoisa puhemies, kysymykseni koskee Media Plus -ohjelmaa vuosiksi 2001 - 2006. Meillä oli Euroopassa Euroopan parlamentin vaalit, joiden osanotto jäi valitettavasti alle 50 prosentin. Tähän ohjelmaan pitäisi lisätä painopisteeksi tiedotus ja ennen kaikkea myös toimittajien koulutus Euroopan unionin asioissa.
Olen sitä mieltä, että Euroopan unionissa on yhä tärkeämpää ylläpitää hyviä suhteita kansalaisiin. Esimerkiksi WTO:n kokouksen yhteydessä nähtiin, että eurooppalaiset lähetysasemat olisivat voineet olla paljon paremmin edustettuna ja että meille on tärkeää olla ajan tasalla uutisoinnissa, jos haluamme olla johtavassa asemassa maailmassa. Sen vuoksi minua olisi kiinnostanut, onko myös mahdollista kutsua tänne luoksemme toimittajia Euroopasta ja maailmanlaajuisesti, jotta voisimme selostaa heille työtämme ja osoittaa, mitä etua Euroopan unionista on.

Vitorino
Ensinnäkin haluaisin sanoa teille, että olen kanssanne samaa mieltä siitä, että eurooppalaisten toimielimien olisi kyettävä yhdessä luomaan tiedotus- ja viestintäpolitiikka, joka ei tiedottaisi Euroopan kansalaisille ainoastaan keskustelujen sisällöstä, vaan myös siitä merkittävästä vaikutuksesta, joka parlamentin, komission ja neuvoston itsensä päätöksillä on heidän jokapäiväiseen elämäänsä.
Media Plus ei ole kuitenkaan se ohjelma, joka parhaiten soveltuu yhteisön toimielinten tiedotus- ja viestintäkampanjoiden tuomiseen lähelle kansalaisia. Itse asiassa näiden ohjelmien keskeinen päämäärä on tukea Euroopan audiovisuaalisen teollisuuden parissa toimivien ammattilaisten koulutusta ja edistää taiteellista luomistyötä ja eurooppalaisten tutkimusta audiovisuaalisella alalla. Kyse ei siis ole tiukasti ottaen tiedotusohjelmista, vaan tukiohjelmista sellaisille audiovisuaalisen alan ammattilaisten tekemille taiteellisille aloitteille, jotka ovat luonteeltaan selkeästi eurooppalaisia.
Olemme kaikki tietoisia siitä, että eurooppalaista alkuperää olevien ja Euroopassa kulutettavien AV-tuotteiden osuus on sangen vähäinen, vaikka lukuun laskettaisiin yhteen sekä kunkin jäsenvaltion kansallinen tuotannon määrä että eurooppalainen tuotanto, johon lasketaan useamman kuin yhden jäsenvaltion yhteistuotanto. Pyrimme siihen, että tämän ohjelman avulla eurooppalaisten audiovisuaalisten tuotteiden osuus maailman tuotannosta nousee merkittävästi seuraavien viiden vuoden aikana, minkä se tekee aidosti eurooppalaisten audiovisuaalisten tuotteiden luomista, tuotantoa ja levitystä tukevan politiikan avulla.

Rübig
Arvoisa puhemies, toinen kysymykseni koskee vuonna 2000 noudatettavaa työllisyyspolitiikkaa, josta toimititte tänään äänestyksen. Kysymys on sama, joka tulee aina esille: tutkitaanko Euroopan unionin talousarviota sen perusteella, mitkä budjettikohdat vaikuttavat työllisyyteen? Meillä on menoja, joiden avulla edistämme varmasti työllisyyttä, joiden avulla luomme uutta työllisyyttä, uusia yrityksiä, meillä on budjettikohtia, joiden avulla varmistamme olemassa olevan työllisyyden, ja meillä on budjettikohtia, joiden avulla hävitämme työpaikkoja.
Onko tarkoitus tutkia tieteellisesti, tai onko olemassa tutkimuksia siitä, millä menoilla tai myös tuloilla voimme vaikuttaa myönteisesti Euroopan työllisyyteen?

Vitorino
Minun täytyy tunnustaa arvoisalle jäsenelle, ettei työllisyys ole vahvin alueeni. En näin ollen pysty suoralta kädeltä vastaamaan kysymykseenne komission kokonaispolitiikasta. Voin kuitenkin taata, että komissio ei keskustellut tänään unionin talousarvion rakenteen muuttamisesta työllisyyspolitiikan määrärahojen osalta.
Hyväksyimme sen sijaan komission panoksen vuoden 2000 kansallisten työllisyyssuunnitelmien suuntaviivoihin niin sanottujen Cardiffin, Luxemburgin ja Kölnin menettelyjen jälkeen. Katsomme, että meillä on merkittävä tilaisuus keskustella unionin konkreettisesta panoksesta uusien työpaikkojen luomiseen Euroopassa maaliskuussa pidettävässä Lissabonin huippukokouksessa ja että tuo on oikea aika ja paikka arvioida kolmea äsken mainitsemaani prosessia, Kölniä, Luxemburgia ja Cardiffia, ja määritellä strategia, makrotaloudellisten politiikkojen, mikrotaloudellisen yrittäjäinnovaation ja uuden tietoyhteiskunnan muodostaman haasteen synteesi.
Toivon, että saamme Lissabonin huippukokouksessa selkeämmän näkemyksen siitä, miten unionin talousarvio voi edistää yhteistä tavoitettamme eli uusien työpaikkojen luomista Euroopassa.

Graefe zu Baringdorf
Arvoisa puhemies, en halua viedä kollegojen aikaa, mutta te kerroitte aluksi siitä, että aloitatte nyt ilmeisesti jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevan menettelyn Ranskaa vastaan. Meillähän ei ole kiistoja pelkästään Ranskan vaan myös Saksan kanssa!
Kompromississa, joka saatiin aikaan Ranskan, komission ja Ison-Britannian välille, oli tunnetusti kyse siitä, että meidän pitäisi käyttää testejä, myös diagnostisiin tarkoituksiin, ja että tästä vientiohjelmasta peräisin oleva englantilainen naudanliha pitäisi merkitä. Myös Saksa esitti nämä vaatimukset. Kysymykseni kuuluu nyt: jos aloitatte jo nyt jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevan menettelyn, vaikka ette ole odottaneet, mitkä ovat testitulokset, koska testejä ei ole vielä edes tehty Byrneltähän pitäisi tulla vielä ehdotus , ja jos edes merkintöjen suorittamisen vaatimaa logistiikkaa ei ole vielä varmistettu, kuinka voitte odottaa, että Ranska ja Saksa poistaisivat tuontirajoituksensa tässä tilanteessa?
Eikö komission pitäisi sen vuoksi luoda ensin edellytykset ja myös valvoa niitä, jotta tämä olisi mahdollista? Arvoisa puhemies, mehän saamme vielä huomenna komission julkilausuman tästä aiheesta. Voimme mahdollisesti paneutua aiheeseen tarkemmin silloin.

Vitorino
Arvoisa puhemies, vastaan hyvin lyhyesti. Kollegani komission jäsen Byrne käsittelee arvoisan jäsenen esittämää kysymystä huomisaamuna täällä parlamentissa. Ehdottaisinkin, että hän esittäisi kysymyksen huomenna, jolloin hän saa siihen paljon paremman vastauksen kuin minä pystyn antamaan.

Marinos
Arvoisa puhemies, nyt kun on tilaisuus käydä avointa keskustelua: luin tänä aamuna Libération-lehdestä pääministeri Ecevitin lausunnon sen jälkeen, kun Turkki oli hyväksytty Euroopan unionin jäsenehdokasvaltioksi: on väistämätöntä, että Euroopan rajat siirtyvät idemmäksi... lopulta siihen kuuluu Keski-Aasia ja lopulta koko Aasian manner. Ecevitin toisessa julkilausumassa viitataan Kyproksen kysymykseen ja korostetaan, että Turkki ei hyväksy mitään keskustelua Kyproksen nykytilanteen osalta ja näin ollen Turkki ei ota huomioon sitä, mitä sanottiin Helsingin päätöksessä.
Ottaen huomioon, että komissio kannatti innostuneesti Turkin jäsenehdokkuutta, haluaisin kysyä arvoisalta komission jäseneltä, vastaavatko nämä julkilausumat sitä henkeä, jossa neuvosto ja komissio esittivät julistuksen Turkin jäsenehdokkuudesta, ja onko tämä osoitus Turkin tulevasta tämänsuuntaisesta käyttäytymisestä.

Puhemies
Hyvä parlamentin jäsen Marinos, vain pieni huomautus: kaikkien meidän on sopeuduttava tähän uuteen ja omasta mielestäni lupaavaan työskentelytapaan komission kanssa, eli vapaaseen keskusteluun. Kuten kuitenkin tiedätte, työjärjestyksen mukaan tämän vapaan keskustelun tulee liittyä suoraan ja nimenomaan - minkä takia se luotiinkin - komission juuri tekemään julkilausumaan ja siinä käsiteltyihin asioihin. On ilmeistä, ettei komissio ole antanut julkilausumaa noista aiheista, vaikka ne olisivatkin poliittisesti mitä tärkeimpiä ja päivänpolttavia kysymyksiä, niin kuin ne ovatkin. Komissio ei kuitenkaan ole antanut sitä. Komission jäsen Vitorino saa päättää, onko hänen vastattava vai ei.

Vitorino
Arvoisa puhemies, haluan vain sanoa, että allekirjoitan tulkintanne. Komission puheenjohtaja Romano Prodi on aamulla täällä täysistunnon edessä ilmaissut komission kannan Helsingin päätösten tulkinnasta, ja minä tukeudun komission kantaa koskevissa asioissa tuohon julkilausumaan.

Soares
Pyydän anteeksi, mutten ollut täällä istunnon alusta saakka, koska osallistuin istuntoon Xanana Gusmãon kanssa. Koska lehdistö ei maininnut asiasta käytännöllisesti katsoen mitään, olen äärettömän utelias kuulemaan, miten Helsingissä sujuivat kolmanteen pilariin liittyvät asiat, jotka kuuluvat nimenomaan komission jäsen Vitorinon toimivaltaan.
Kolmatta pilaria koskevista kysymyksistä, eli sisäisestä turvallisuudesta, oikeudesta ja kaikesta muusta, puhuttiin paljon Tampereen kokouksen aikoina, ja teillä oli viemisinä Helsinkiin muutama jo toteuttamiskelpoinen asia. Haluaisin tietää, mitä Helsingissä tapahtui, mikäli voitte vastata minulle.

Vitorino
Hyvä jäsen Mário Soares, komissio lupasi esittää joulukuussa tulostaulukon ensimmäisen version oikeus- ja sisäasioiden neuvostolle. Ei Helsingin Eurooppa-neuvostolle, mutta kylläkin oikeus- ja sisäasioiden neuvostolle. Ja tämän komissio tekikin joulukuun alussa. Komissio toivoo, että tämä tulostaulukko hyväksytään tulevan vuoden maaliskuussa Portugalin puheenjohtajakaudella Lissabonissa oikeus- ja sisäasioiden neuvostossa.
Eurooppa-neuvoston tasolla päätettiin, että valtion- ja hallitusten päämiehet pohtivat uudestaan oikeus- ja sisäasioihin liittyviä kysymyksiä Santa Maria da Feiran neuvostossa, vuoden 2000 kesäkuun Eurooppa-neuvostossa, voidakseen arvioida yksityiskohtaisemmin oikeus- ja sisäasioiden niin sanottua ulkoista ulottuvuutta, eli seurauksia, joita Euroopan unionin ulkopolitiikalle koituu uusista prioriteeteista, jotka Tampereella hyväksyttiin vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen luomiseksi.

Lage
Arvoisa komission jäsen António Vitorino, arvostin tiedonantoa, jonka annoitte äsken komission nimissä eurooppalaista luovaa toimintaa ja kulttuurituotantoa tukevasta Media II -ohjelmasta. Minusta näyttää vain siltä, että määrärahat ovat liian niukat niihin toiveisiin nähden, joita komissiolla on tuota ohjelmaa ja strategiaa kohtaan. Siitä huolimatta aikomus on hyvä ja sitä pitää kehua.
Mielipiteeni on kuitenkin se, että suurin eurooppalaisten audiovisuaalisten tuotteiden kulutus saadaan aikaan eurooppalaisia itseään lähellä tapahtuvan opetuksen avulla siten, että annetaan virikkeitä makutottumuksille ja eurooppalaisen kulttuurin arvostamiselle ja hylätään ne sangen monet huonolaatuiset tuotteet, joita meille tulee muualta maailmasta. Ja tämä opetustoiminta ei aivan ilmeisestikään kuulu komission toimialaan: se kuuluu eurooppalaisten itsensä, heidän kasvatuksensa, opetuksensa ja tiedotusvälineidensä toimialaan.
Vielä kerran: arvostin tiedonantoanne ja tuen sitä. Mutta jo nyt kysyisin teiltä: sopiiko tuo ohjelma, niin myönteinen hanke kuin se onkin, yhteen komission toisen kannanoton kanssa, jonka mukaan eurooppalaiset audiovisuaaliset tuotteet on suojattava kilpailulta erityisesti televisioalalla, jota ranskalaiset kutsuvat "kulttuuriseksi poikkeukseksi"?

Vitorino
Arvoisa puhemies, paljon kiitoksia minulle esitetystä kysymyksestä. Haluaisin aloittaa sanomalla jäsen Carlos Lagelle, että Media Plus -ohjelma, jonka komissio hyväksyi tänään, noudattaa täysin johdonmukaisesti sitä strategiaa, jota tämä komissio on kehittänyt niin sanotun e-Europe-ohjelman puitteissa. Ja odotustemme mukaan tämä strategia huipentuu Lissabonin ylimääräisen Eurooppa-neuvoston päätöksissä ensi vuoden maaliskuussa.
Kyse on Euroopan valmistelemisesta niin infrastruktuurien kuin sisällöntuottamisteollisuudenkin osalta numeerisen ajan haasteisiin, mikä merkitsee luonnollisesti vastuun ottamista siitä, että Euroopassa vallitsee vahva halu osallistua uuteen digitaalitalouteen ja uuteen kulttuuri- ja tietoyhteiskuntaan maailmanlaajuisessa mittakaavassa.
Mitä tulee juuri siihen kysymykseen, jonka te esititte, kyse ei ole siitä, että yritettäisiin määritellä strategia, joka keskittyy alan suojeluun kilpailulta. Kyse on siitä, että määritellään sellainen strategia, joka hyväksyy vapaan kilpailun säännöt, ja jonka turvin tuetaan eurooppalaista tuotantoa, luovuutta ja myös levitystä, jotta voitaisiin paremmin vastata tuohon kilpailuun. Kyse ei siis ole kilpailun vähenemisestä, vaan kilpailusta, joka on oikeudenmukaisempaa ja reilumpaa ja jota Euroopan tasolla tuetaan enemmän.

Gutiérrez Cortines
Arvoisa puhemies, sanoin komission jäsen Vitorinolle hänen kuulemistilaisuudessaan, että minusta oli ilo nähdä, että hän oli ainoana komission jäsenenä katsonut koulutuksen olevan niin tärkeä asia, että se pitäisi sisällyttää kolmanteen pilariin. Hän vastasi minulle innostuneesti ja mielestäni jopa hämmästyttävän innokkaasti.
Espanjassa ollaan hyväksymässä ulkomaalaislakia, jossa nimenomaan tuetaan täysin integrointia ja kaikkien oikeuksien tunnustamista. Euroopan on kuitenkin otettava askel eteenpäin myös koulutuksen alalla, koska nyt on syntymässä uusia lukutaidottomia, uusia syrjäytyneitä, jotka eivät pysty ymmärtämään sen maan kieltä, johon he integroituvat. Nämä uudet lukutaidottomat eivät pysty ymmärtämään edes työpaikan turvallisuusohjeita. He eivät pysty ymmärtämään liikennemerkkejä. Kyse on uudesta lukutaidottomuudesta, uudesta suuresta köyhyydestä, joka on nyt pesiytymässä Euroopan yhteiskuntarakenteisiin. Tilanne on riistäytymässä käsistämme, ehkäpä tiedon ja tutkimusten puutteen takia.
Eikö olisi mahdollista toteuttaa järjestelmällistä tutkimusta siitä, millaisia olot ja tarpeet todellisuudessa ovat ja mitkä ovat olennaisia seikkoja? Jollei meillä ole tietoja, emme voi tehdä poliittisia suunnitelmia, ja ellemme tunne todellisuutta, emme myöskään voi laatia todellisia ohjelmia. Tässä asiassa on luotava vakaa perusta, sillä kenelläkään ei ole vastuuta koulutuksesta.

Vitorino
Vastaan hyvin mielelläni parlamentin jäsenelle ja sanon, että koulutus on yksi integrointipolitiikkojen keskeinen tekijä, ja annan teille kaksi esimerkkiä.
Ensimmäinen esimerkki: komissio on tehnyt ehdotuksen direktiiviksi, joka koskee unionin jäsenvaltioiden laillisten maahanmuuttajien perheiden yhdistämistä. Tässä direktiivissä säädetään, että niillä yhdistettyjen perheiden lapsilla, joiden perheenjäsen on jossakin unionin jäsenvaltiossa pysyvästi oleskeleva laillinen maahanmuuttaja, on täysi oikeus koulutukseen samoin ehdoin kuin jäsenvaltioiden kansalaisten lapsilla.
Toinen esimerkki: Equal-aloitteen puitteissa on määrä tutkia koulutusjärjestelmän käyttöä välineenä, jonka avulla maahanmuuttajat integroituvat vastaanottavaan yhteiskuntaan. Voin taata teille, että niin oikeus- ja sisäasioista vastaava pääosasto kuin työllisyys- ja sosiaaliasioista vastaava pääosastokin tiedostavat erittäin selvästi sen, että on strategisen tärkeää varmistaa unionin jäsenvaltioiden laillisten maahanmuuttajien lasten pääsy koulutuksen piiriin.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.

Kyselytunti (komissio)
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana komissiolle osoitetut kysymykset (B5-0036/1999).
Ensimmäinen osa

Puhemies
Kysymys nro 33 jätetään käsittelemättä, koska kysymyksen esittäjä ei ole läsnä.

David W. Martin
Kysymys nro 34 (H-0689/99):
Aihe: EU:n perusoikeuskirja Tulisiko komission mielestä Tampereen huippukokouksen mandaatilla laaditulla EU:n perusoikeuskirjalla olla lainvoima?

Vitorino
Kölnin Eurooppa-neuvosto päätti, että Euroopan unionin perusoikeuskirja pitäisi laatia ennen joulukuussa 2000 pidettävää Eurooppa-neuvostoa ja että elimen, joka koostuu 15:stä valtion- ja hallitusten päämiehestä, 16:sta Euroopan parlamentin jäsenestä, arvoisa jäsen mukaan luettuna, 30:stä kansallisten parlamenttien jäsenestä ja minusta komission puheenjohtajan edustajana, pitäisi laatia kyseinen peruskirja. Elimen kokoonpanosta päätettiin Tampereella, ja se kokoontuu ensimmäisen kerran ensi perjantaina, 17. joulukuuta.
Peruskirjan luonne on hyvin keskeinen kysymys, mutta se jätettiin Eurooppa-neuvostossa silti avoimeksi. Päätelmien mukaan on harkittava sitä, pitäisikö peruskirja sisällyttää perussopimuksiin ja jos pitäisi, niin miten. Vaikka onkin valtion- ja hallitusten päämiesten tehtävä päättää peruskirjan lopullisesta asemasta, elimen on ehdotuksessaan pohdittava sitä, miten yhdistää kaksi avointa kysymystä: oikeudellisesti sitova teksti, joka on valmis sisällytettäväksi perussopimukseen, tai juhlava poliittinen julistus. Näissä pohdinnoissa otetaan huomioon myös läheinen yhteys HVK:n valmistelutyöhön.
Komission mielestä Euroopan unionin peruskirjan olisi vastattava kahteen eri huolenaiheeseen: näkyvyyteen ja oikeusvarmuuteen. Näkyvyydestä voisi sanoa, että unionin toimielinten juhlallisesti antama ja kaikissa viestintäkanavissa lähetetty poliittinen julistus riittää. Oikeusvarmuuden osalta meidän täytyy pohtia sitä, miten Euroopan unionin peruskirja voi osaltaan parantaa perusoikeuksien suojelun tasoa Euroopan unionissa, ja on vaikea nähdä, miten ei-sitova teksti voisi osaltaan selkiyttää nykyistä turvajärjestelmää ja mennä sen yli.
Komission mielestä valtion- ja hallitusten päämiehille annettavalla peruskirjalla täytyy olla todellista lisäarvoa, ja paras keino saavuttaa tämä on keskittyä itse unionista johtuviin perusoikeuksiin. Elimen täytyy löytää keino, jolla poliittisesti merkityksellinen teksti voidaan sisällyttää perustamissopimukseen. On olemassa selviä merkkejä siitä, että peruskirjan laatimiseen suhtaudutaan myönteisesti ja että kansalaiset odottavat, että siitä tulee asiaa koskeva perusteksti. Komissio on vakuuttunut siitä, ettei näitä odotuksia saa pettää.

Martin, David
Komission jäsen yllätti minut menemällä niin pitkälle kuin hän meni, ja olen erittäin tyytyväinen hänen antamaansa vastaukseen. Odotan sitä, että saan työskennellä hänen kanssaan peruskirjaa laativassa elimessä.
Olisittekohan te sitä mieltä, että jos saamme loppujen lopuksi aikaan pelkän poliittisen julistuksen, vuoden työ on ollut turhaa? Poliittisen julistuksen laatimiseen ei tarvita 62:ta ihmistä. Jos saamme loppujen lopuksi aikaan vain sen, voisimme yhtä hyvin antaa parin virkamiehen tehtäväksi laatia luonnoksen niistä oikeuksista, joita meillä nykyisin on perustamissopimuksessa. Meidän täytyy saada tämän prosessin päätteeksi oikeudellisesti sitova oikeuksien kokoelma Euroopan kansalaisia varten.

Vitorino
Lisäisin vain, että luotan siihen, että pystymme löytämään tarvittavan yksimielisyyden, niin että peruskirjalla olisi todellista vaikutusta kansalaistemme jokapäiväiseen elämään. Edessämme on toki vaikeuksia - poliittisia ja joitakin teknisiä vaikeuksia. Meidän täytyy käsitellä hyvin selkeästi peruskirjan oikeudellista täytäntöönpanoa koskevaa kysymystä. Luotan siihen, että komissio, neuvosto, parlamentti ja kansalliset parlamentit saavat tiiviissä yhteistyössä lopulta aikaan hyvän tuloksen, jos pidämme ennen kaikkea mielessä kansalaisten edut.

Puhemies
Parlamentin jäsen

Messner on ottanut nimiinsä Theodorus J.J. Bouwmanin
kysymyksen nro 35 (H-0670/99):
Aihe: Italian moottoritieyhtiöiden toimilupien jatkaminen Italian hallitus aikoo jatkaa Italian moottoriteitä tällä hetkellä hallinnoivien 20 yhtiön toimilupia. Myönnettyään toimiluvan Autostrade-osakeyhtiölle, joka hallitsee noin 50:tä prosenttia Italian moottoritieverkosta, hallitus ehdottaa, että myös 19 muun, pienemmän yhtiön toimilupia jatkettaisiin. Vastineeksi jatkosopimuksille yhtiöt ovat esittäneet valtavia, yhteensä noin 20 000 miljardin liiran suuruisia investointeja uusiin moottoriteihin. Eikö komission mielestä toimilupien jatkaminen ole ristiriidassa julkisten tarjouskilpailujen ja rakennusurakoiden myöntämistä koskevien direktiivien kanssa (92/50/ETY, 93/37/ETY (ei suomeksi) ja 89/440/ETY), ottaen huomioon, että mitään yleistä eurooppalaista tarjouskilpailua ei järjestetä ja siksi kaikki muut yhteisössä toimivat yritykset suljetaan pois näiltä tärkeiltä markkinoilta? Eikö komissio ole myös sitä mieltä, että asianomaisten yhtiöiden ehdotus parantaa teiden infrastruktuuria on vain yritys puolustaa saavutettua monopoliasemaa ja että teiden rakentaminen olisi vastoin yhteisön tavoitetta pyrkiä järkevään tasapainoon eri kuljetusmuotojen kesken?

Bolkestein
. (NL) Vastauksena Bouwmanin esittämään kysymykseen haluaisin esittää komission nimissä seuraavan huomautuksen. Komissio viittaa arvoisalle parlamentin jäsenelle siihen, että komissio on käynnistänyt tästä asiasta kolme rikkomusmenettelyä. Autostrade-osakeyhtiötä koskeva menettelyssä päästään ilmeisesti myönteiseen tulokseen, koska Italian viranomaiset ovat olleet valmiit yhteistyöhön komission kanssa ja ottaneet askelia yhtiön yksityistämiseksi. Koska tällä asialla voi olla merkittäviä seurauksia, komissio seuraa vielä prosessia, asiaa ei saateta päätökseen ennen kuin komissio on varma siitä, että avoimuuden ja yhtäläisen kohtelun periaatteita on noudatettu.
Muiden toimilupien osalta komissio on käynnistänyt kaksi rikkomusmenettelyä ja tutkii niihin liittyviä kysymyksiä. Koska nämä asiat ovat taloudellisesti, poliittisesti ja sosiaalisesti tärkeitä, niistä keskustellaan myös Italian viranomaisten kanssa pidettävässä kokouksessa lähiaikoina.
Puuttuakseen tähän yleiseen ongelmaan rakenteellisemmalla tavalla komissio on hiljattain käynnistänyt horisontaalisen tutkimuksen nykyisestä tilanteesta kaikissa jäsenvaltioissa, jotta voitaisiin osoittaa yhteisiä ongelmia tai ongelmia, joita on vain joissakin jäsenvaltioissa. Jos tämän kyselyn tuloksena tulee ilmi mahdollisia rikkomuksia, komissio ryhtyy tiukempiin toimiin näiden ongelmien ratkaisemiseksi.
Italian suunnittelemat uudet investoinnit infrastruktuuriin eivät välttämättä ole ristiriidassa Euroopan unionin liikennepolitiikan kanssa. Vaikka jäsenvaltiot ovat vastuussa päätöksistään, jotka koskevat tällaisia investointeja, komissio katsoo, että niiden täytyy perustua sosiaalimenojen ja hyötyjen täydellisen analyysin myönteiseen tulokseen.

Messner
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Bolkestein, olen tietysti iloinen siitä, että komissio on paneutunut näihin ongelmiin ja että nämä kolme rikkomismenettelyä on aloitettu. Odotamme kaikki vastausta. Pyydän kuitenkin teitä miettimään tässä yhteydessä sitä, että tässä tilanteessa pitäisi harkita sitä, että huolehdimme komission liikenteestä vastaavien yksiköiden ja kilpailusta vastaavien yksiköiden yhteistyöstä, jotta edistäisimme yleisesti liikennepoliittisia päätöksiä Euroopassa.
Meidän pitää ja me haluamme siirtää raskasta liikennettä enemmän kiskoille. Tähän liittyvä myönteinen esimerkki, Brennerin moottoritieluvan antaminen Brennerin perustunnelin investointeja varten, voisi olla esimerkkinä jopa Euroopan laajuisesti. Siirryn aivan lyhyesti hieman taaksepäin ja viittaan siihen, että Brennerin moottoritielupa on tarkoitus antaa, mutta sitä ei ole vielä annettu, sillä varauksella tai siihen lupaukseen perustuen, että moottoritiestä kertyvät rahat siirretään Brennerin perustunneliin, siis kiskoille. Jos komission liikenteestä ja kilpailusta vastaavat yksiköt ryhtyisivät yhteistyöhön, se voisi merkitä tärkeätä askelta raskaan liikenteen kadulta kiskoille siirtämispolitiikassa.

Bolkestein
Haluaisin kiittää sydämellisesti Messneriä hänen täydentävistä huomautuksistaan, jotka komissio ottaa asianmukaisesti huomioon. En sano tätä pelkästään omissa nimissäni vaan myös kollegani Loyola De Palacion nimissä, joka on tunnetusti liikennepolitiikasta vastaava komission jäsen. Tämä asia epäilemättä kiinnostaa meitä. Haluaisin käsitellä tarkemmin Messnerin kysymystä ja toistaa, että liikennepolitiikan toteuttaminen on jäsenvaltioiden vastuulla. Luonnollisesti toivomme, että se voidaan toteuttaa mahdollisimman hyvin sopusoinnussa muiden jäsenvaltioiden ja komission oman liikennepolitiikan kanssa.
Mitä tulee rahdin siirtymiseen maantiekuljetuksista rautatiekuljetuksiin, haluaisin huomauttaa, että tämä Messnerin esittämä asia ansaitsee tosiaan huomiota. Voin vakuuttaa hänelle, että eri jäsenvaltioissa on käynnissä prosessi mielipiteen muokkaamiseksi, jotta hänen kannattamansa siirtyminen tapahtuisi. On luonnollisesti niin, että rahdin maantiekuljetuksissa on sellaista joustavuutta, joka puuttuu rautatiekuljetuksista. Tämä ei kuitenkaan kumoa sitä, että ennen kaikkea pitkillä matkoilla rautatiekuljetuksilla on erityisen paljon etuja varmasti siksi, että - tämä on myös Messnerille tärkeä asia - ympäristö ja luonto kärsivät vähemmän. Mitä tulee Brennerin solan liikennelupiin, jotka Messner otti esille, pitää paikkansa, että tämä lupa täytyy vielä myöntää. Komissio seuraa, millä tavalla tämä lupien myöntäminen tapahtuu, koska - myös tästä keskustellaan tällä hetkellä - luonnollisesti myös lupia myönnettäessä täytyy noudattaa riittävällä tavalla ehtoja, jotka lupien myöntämiselle pitäisi yleisesti asettaa.

Rübig
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, luvat ovat lopulta aina myös kiireellisten hankkeiden rahoittamisen perusta. Milloin arvioisitte Euroopan tiemaksuja koskevan direktiivin olevan valmis, jonka avulla voitaisiin käynnistää kiireelliset moottoriteiden korjaukset ja laajentamiset? Luulen, että tiemaksut voisivat lopulta myös vähentää liikkuvuuden kustannuksia, jos niiden tavoitteet saavutetaan, nimittäin ruuhkat vähenevät, onnettomuudet vähenevät ja ennen kaikkea ympäristönsuojelu paranee, ei ainoastaan ilmansaasteiden ja melun osalta, vaan myös monilla muilla alueilla. Uskotteko te, että tällainen direktiivi laaditaan lähitulevaisuudessa?

Bolkestein
Mitä tulee tähän täydentävään kysymykseen, haluaisin huomauttaa, että tiemaksut ovat joissakin jäsenvaltiossa erityisen kiistanalainen asia. Voisi tietysti pitää lähtökohtana sellaista liberaalia periaatetta, että sen, mistä on pulaa, täytyy olla kallista. Tässä tapauksessa tilasta maanteillä on pulaa, joten voitaisiin sanoa, että tämän niukkuuden täytyy näkyä korkeampina hintoina. Kokonaiskustannukset jäävät luonnollisesti samoiksi. Kokonaiskustannukset ovat mitä ovat. Julkisen sektorin kustannukset vain siirtyvät yksityisille tienkäyttäjille. Voin vakuuttaa arvoisalle parlamentin jäsenelle, että siinä jäsenvaltiossa, jonka sattumalta tunnen parhaiten, tiemaksut saavat osakseen hyvin paljon huomiota, mutta ne ovat myös poliittisesti hyvin kiistanalaisia.
Toisin sanoen, tämä aihe on näkyvästi esillä asialistassa, mutta siinä ei ole vielä saavutettu vaihetta, jolloin voidaan tehdä päätöksiä, ja minun tietääkseni - arvoisa parlamentin jäsen tietää, että tämä ei kuulu minun vastuulleni, joten puhun hieman monisanaisesti ja varovasti - Euroopan komissiossa ei ole tekeillä vielä tällaista direktiiviä.
Kuitenkin jos erehdyn tässä, voin luvata, että saatte tästä tarkempia tietoja kirjallisesti.

Puhemies
Kysymys nro 36 jätetään käsittelemättä, koska kysymyksen esittäjä ei ole läsnä.

Juan Andrés Naranjo Escobar
Kysymys nro 37 (H-0760/99):
Aihe: Opetuksen laatu ja oppimäärät Prahassa kesäkuussa 1998 pidetyssä EU:n ja jäsenehdokasmaiden opetusministerien kokouksessa tehtiin päätös eri kansallisia koulujärjestelmiä arvioivien mittareiden kehittämisestä. Komissio ilmoitti 26. marraskuuta pidetyssä neuvoston kokouksessa, että tilapäinen asiantuntijakomitea on jo valmistellut mittareita ja viitetasoja koskevan toisen väliaikaiskertomuksen, joka on pohjana ensimmäiselle opetuksen laadun eurooppalaiselle selonteolle, joka esitetään seuraavassa Bukarestissa kesäkuussa 2000 pidettävässä kokouksessa.
Koska työt on jo aloitettu ja koska neuvosto pitää koulutuksen laadun kehittämiseksi tehtävää jäsenvaltioiden yhteistyötä tärkeänä keinona paremman taloudellisen kilpailukyvyn ja työllisyyden saavuttamiseksi, katsooko komissio, että tulisi perustaa pysyvä EU:n ja jäsenehdokasmaiden koulutuksen laatua tarkasteleva asiantuntijakomitea?
Katsooko komissio, että tämä asiantuntijakomitea voitaisiin valtuuttaa Amsterdamin sopimuksen 149 artiklan 1 kohdan mukaisesti valmistelemaan kriteerejä ja suosituksia yhteistä oppimäärää varten, joka olisi rinnakkainen kansallisten koulujärjestelmien omien oppimäärien kanssa, varsinkin ala-asteen peruskoulutuksessa?

Toinen osa
Kinnock, Neil
. (EN) Kuten kysymyksen esittänyt arvoisa jäsen tietänee, opetuksen laatua koskevaa poliittista yhteistyötä on viime vuosina lujitettu jäsenvaltioiden välillä. Laadun arvioinnista ja korkeakouluopetuksesta syyskuussa 1998 annettu suositus ja ehdotettu suositus kouluopetuksen laadun arvioinnista osoittavat sen, että on tärkeää keskustella opetuksen laadusta Euroopan tasolla.
Asian tärkeyttä korostettiin 26. marraskuuta pidetyssä opetusministerien neuvostossa, sillä se otettiin yhdeksi lähivuosien painopistealueeksi hyväksymällä juoksevalle esityslistalle asiaa koskeva päätöslauselma.
Prahassa kesäkuussa 1998 järjestetyn eurooppalaisten opetusministerien kokouksen jälkeen perustettiin laatua koskevia mittareita valmisteleva komitea. Siinä on edustajia 26:sta Euroopan maasta, ja se on laatinut ministereille tilanneraportteja - yhden kesäkuussa ja toisen tämän vuoden lokakuussa.
Ensimmäinen opetuksen laadun eurooppalainen selonteko annetaan opetusministerien neuvostolle, eurooppalaisten opetusministerien kokoukselle Bukarestissa kesäkuussa 2000 ja parlamentille. Komissio ehdottaa selonteosta käytävien keskustelujen pohjalta, miten opetuksen laatua koskevia mittareita ja mittapuita voidaan käsitellä juoksevalla asialistalla ja vuotuisessa eurooppalaisten opetusministerien kokouksessa. Nykyinen valmisteleva komitea on osoittautunut tärkeäksi foorumiksi, jossa voidaan keskustella laatukäytännöistä ja vaihtaa niitä koskevia tietoja ja kokemuksia jäsenvaltioiden ja jäsenehdokasvaltioiden välillä. Komissio aikoo ehdottaa, että komitea jatkaisi työtään.
Euroopan tasolla tehtävän mittareita ja mittapuita koskevan työn pohjalta keskustellaan opetusjärjestelmien suorituskyvyn erojen syistä. Sellaisista selittävistä tekijöistä kuin oppimääristä, opettajankoulutuksesta, resursseista, arvioinnista ja niin edelleen keskustellaan laatua koskevia mittareita valmistelevassa komiteassa ja ministeritasolla. Valmistelevan komitean työhön osallistuvat maat hyötyvät näitä kysymyksiä koskevien tietojen ja kokemusten vaihdosta.
Komissio suhtautuu myönteisesti siihen, että Euroopan parlamentti osallistuu aktiivisesti opetuksen laatua koskevaan kysymykseen, erityisesti tuleviin keskusteluihin opetuksen laatua koskevista mittareista ja mittapuista.

Naranjo Escobar
Kiitän teitä ystävällisestä vastauksestanne, arvoisa komission jäsen, mutta minun on sanottava, ettette vastannut täysin tyydyttävällä tavalla esittämiini hyvin konkreettisiin kysymyksiin.
Olen sitä mieltä, että 149 artiklan oikeusperusta antaa meille tilaisuuden edetä hieman Prahan varovaista päätöstä pitemmälle. Opetuksen laadun käsitteessä on kyse muustakin kuin eri järjestelmien resurssien määrällisestä mittaamisesta tai tietyissä oppiaineissa saatujen tulosten arvioimisesta.
Opetusministerien neuvoston 26. marraskuuta pidetyn kokouksen esityslistalla olisi mielestäni voitu käsitellä ehdotusta, joka koskee opetuksen laatua käsittelevää pysyvää komiteaa.
Kun ajatellaan ensimmäistä opetuksen laadun eurooppalaista selontekoa, johon parlamentti tulee kiinnittämään paljon huomiota, ja sen tuloksia, olisiko mahdollista, että tämä tai jokin muu uusi komitea antaisi yhteisiä viitetasoja oppimäärien alalla?
Kehotan komissiota vastaamaan tähän haasteeseen poliittisesti rohkealla tavalla. On mentävä Prahan päätöstä pitemmälle. Vanha keskustelu yhdenmukaisuudesta ja kansallisista erityispiirteistä on jätettävä lopullisesti taakse. Opetuksen laadusta käytävän keskustelun täytyy nimenomaan auttaa meitä tuomaan Eurooppa-tietoisuutta uusille sukupolville.

Kinnock, Neil
. (EN) Kuulen, mitä arvoisa jäsen sanoo, ja myönnän, että hänellä on hyvät motiivit, mutta hän lienee tietoinen siitä, että perustamissopimuksessa itse asiassa todetaan, että yhteisö edesauttaa laadukkaan opetuksen kehittämistä. Todellisuus on se, että meidän täytyy kunnioittaa sitä, että jäsenvaltiot ovat vastuussa opetuksen sisällöstä ja opetusjärjestelmän organisoinnista. Näin ollen on parempi noudattaa edelleen sellaista strategiaa, että rohkaisemme jäsenvaltioita hyödyntämään sitä tilaisuutta, että ne voivat oppia yleensä Euroopan maissa tehdyistä aloitteista ja soveltaa niitä, kuin että laatisimme itsellemme kunnianhimoisemman asialistan, joka mahdollisesti aiheuttaisi toissijaisuuteen liittyviä ongelmia ja kenties vähentäisi yleistä innostusta.
Koska arvoisa jäsen on kiinnostunut asiasta, hän tietänee, että kehitys tällä alueella on vielä alkuvaiheessa. Komissio haluaa varmistaa, että kehitys on vakaata ja jatkuvaa, ja olen varma, että hän on kanssamme samaa mieltä.

Komission jäsen Kinnockille osoitetut kysymykset

Puhemies


María Izquierdo Rojo
Kysymys nro 38 (H-0728/99):
Aihe: Miesvaltainen hallintokulttuuri Naisten aliedustus korkeissa asemissa ja heidän pääsynsä estäminen näihin asemiin ei ratkea sillä, että niissä on naisiin hyväntahtoisesti suhtautuvia miehiä. Mitä toimia komissio ehdottaa muuttaakseen nykyistä tilannetta, jossa 90 prosenttia korkeista asemista on miesten hallussa?

Kinnock, Neil
. (EN) Komissio on arvoisan jäsenen kanssa samaa mieltä siitä, että naiset ovat yhä aliedustettuina johtavissa asemissa niin komissiossa kuin myös muissa toimielimissä. Minun on kuitenkin sanottava erittäin kunnioittavasti arvoisaa jäsentä kohtaan, ettei ole totta, että naisten pääsy näihin asemiin estettäisiin, eikä myöskään ole totta, että komissiolla olisi sovinistisia motiiveja.
Komissio on vuoden 1988 jälkeen hyväksynyt kolme toimintaohjelmaa, joiden tavoitteena on edistää sen palveluksessa olevien naisten aseman parantamiseen tähtääviä toimia ja tasa-arvoisia mahdollisuuksia. Erityistä huomiota on kiinnitetty naisten osuuden lisäämiseen johtotehtävissä ja keskijohdossa. Kun vuonna 1996 arvioitiin kahden toimintaohjelman vaikutusta tasa-arvoisten mahdollisuuksien toteutumiseen komissiossa, kävi ilmi, että naispuolisen henkilöstön tilanteessa ja johtotehtävissä oli tapahtunut merkittäviä muutoksia A-palvelusluokassa erityisesti komission hyväksymien vuotuisten tavoitteiden ansiosta.
Kun vuonna 1992 naisten osuus A-palvelusluokan henkilöstöstä oli 11,5 prosenttia, heidän osuutensa saman palvelusluokan henkilöstöstä oli tämän vuoden syyskuussa 19,3 prosenttia. Naisia oli vuonna 1992 noin 2 prosenttia A2-palvelusluokassa, toisin sanoen johtajan viroissa. Määrä kohosi 11 prosenttiin tämän vuoden syyskuuhun mennessä. Naisten ja miesten tasa-arvoisia mahdollisuuksia komissiossa koskevan kolmannen toimintaohjelman vuosiksi 1997-2000 pitäisi vahvistaa jo saavutettuja tuloksia ja jatkaa samoilla linjoilla.
Vaikka toteankin nämä edistysaskeleet, korostan hyvin voimakkaasti, ettei komissiolla ole aihetta omahyväisyyteen. Uusi komissio totesi 29. syyskuuta, että se on sitoutunut lisätoimiin, jotta voidaan varmistaa, että entistä useammat naiset pääsevät ylempiin johtotehtäviin. Tulevan uudistusstrategian aikana tehdään näin ollen erityisiä ehdotuksia. Arvoisaa jäsentä kiinnostaa ehkä tietää, että komissio hyväksyi viime keskiviikkona esittämäni toimintaehdotuksen, joka koskee ansioita, tasa-arvoisia mahdollisuuksia ja maantieteellistä tasapainoa. Siihen kuuluu toimia, jotka tähtäävät naispuolisten virkamiesten uranäkymien parantamiseen. Kollegio päätti, että kun korkeisiin virkoihin on sekä mies- että naisehdokkaita, naisehdokas asetetaan etusijalle. Lisäksi komissio pyrkii kaksinkertaistamaan naisten hallussa olevat korkeat virat tämän toimikauden loppuun mennessä.
Lyhyesti sanottuna edistystä siis tapahtuu. Kollegani ja minä haluaisimme, että edistys olisi nopeampaa ja laajempaa. Työskentelemme asian parissa. Toivomme, että muut toimielimet - ehkäpä myös tämä toimielin - ryhtyvät vastaaviin toimiin erityisesti ylempien johtotehtävien osalta.

Izquierdo Rojo
Kiitän komission jäsen Kinnockia tästä vastauksesta ja hänen myönteisestä asenteestaan, joka näkyy hänen vastauksessaan ja myös - varmastikin - hänen tekemässään työssä. Minun on joka tapauksessa todettava, arvoisa komission jäsen, että komissio on tässä naisten edustuksen normalisointia koskevassa asiassa ollut tekopyhyyden vallassa jo yli 20 vuotta. Se on tekopyhän "haluaisin, mutta en pysty" -asenteen vallassa, ja tämä tekopyhä voimattomuus on hyvin haitallista koko maailmalle.
Kysymyksessäni ei puhuttu pääsyn estämisestä, ja tiedätte sen erittäin hyvin; siinä puhuttiin siitä, että naisten osuus korkeista asemista on hädin tuskin 10 prosenttia. Ne luvut, jotka - hieman täsmällisemmin - annoitte minulle täällä Euroopan parlamentin täysistunnossa, ovat naurettavia ja häpeällisiä. Sellainen toimielin kuin Euroopan komissio, joka on vuosikausia sanonut kannattavansa naisten edustusta myös korkeimmissa johtotehtävissä, ei voi olla tyytyväinen pääsyn estämiseen, joka luvuistanne käy ilmi. Ja Eurooppa-neuvostojen valokuvat ovat hirveä osoitus miesvaltaisuudesta Euroopan päätöksenteossa.

Kinnock, Neil
. (EN) Menettelisin väärin, jos en vastaisi arvoisalle jäsenelle hyvin suoraan niillä sanoilla, joita hän käytti lisäkysymyksessään.
Aivan ensiksi jos hän valittaa sitä, että jäsenvaltioissa on ministeritasolla vain vähän naisedustajia, kehottaisin häntä ottamaan asian esille jäsenvaltioiden kanssa.
Toiseksi olen nimenomaan sanonut, en ainoastaan nyt parlamentissa vaan monien vuosien kuluessa ja myös niissä toimissa, joita olen toteuttanut niiden 12 viikon aikana, kun olen vastannut näistä asioista komissiossa, ettemme todellakaan ole tyytyväisiä naisten määrään korkeissa viroissa tai yleensä komission A-palvelusluokassa. Sen sijaan, että vain puhun asiasta, yritän kuitenkin tehdä asialle jotakin.
Haluaisin sanoa, että tätä tilannetta olisi syytä pohtia myös parlamentissa, jossa vain yksi johtaja - toistan: yksi johtaja - kymmenestä on nainen. Autan teitä niin hyvin kuin pystyn sukupuolten välisen tasa-arvon edistämisessä, enkä ole sitä mieltä, että komissiota voidaan syyttää tekopyhäksi. Naisten lukumäärää on jatkuvasti pyritty lisäämään; siitä on todisteita. Ehkäpä arvoisa jäsen haluaisi ottaa asian esille eri jäsenvaltioiden kanssa edistääkseen naisten määrää A- palvelusluokan alemmissa viroissa, jotta voidaan varmistaa, että vuosien kuluessa johtotehtäviin on tarjolla entistä enemmän naisia. Teen myös tässä asiassa käytännön työtä enkä vain heiluta käsiäni, jotta voisin myötävaikuttaa juuri siihen.
Sen osalta, että 10 prosenttia on naurettava ja häpeällinen luku, sanoisin, että komissio olisi voinut ja sen olisi pitänyt tehdä enemmän, mutta se ei suinkaan johdu motivaation tai yrityksen puutteesta. Komissio, joka on vasta 12 viikkoa virassa oltuaan sitoutunut lujasti naisten lukumäärän kaksinkertaistamiseen viidessä vuodessa, ansaitsee osakseen kärsivällisyyttä, ellei sitten kiitosta.
Komission jäsen Pattenille osoitetut kysymykset
Puhemies. Kysymys nro 39 jätetään käsittelemättä, koska kysymyksen esittäjä ei ole läsnä.

Puhemies


Paul Rübig
Kysymys nro 40 (H-0683/99):
Aihe: Tonavan sillat entisessä Jugoslaviassa Kosovoon ja Serbiaan kohdistuneiden Naton pommitusten aikana ei vahingoittunut ja tuhoutunut vain sotilaallisia kohteita vaan myös lukuisia siviilikohteita. Tällaisia siviilikohteita olivat mm. Tonavan sillat. Näiden siltojen tuhoutuneet osat haittaavat yhä edelleen Tonavan laivaliikennettä ja hidastavat siten huomattavasti taloudellista kehitystä.
Tulevana talvena on lisäksi odotettavissa seuraavanlainen ongelma: asiantuntijat pelkäävät, että koska tuhoutuneet betonikappaleet yhä lojuvat joenuomassa, jäälautat eivät voi kulkeutua jokea alaspäin vain jäävät kiinni näihin esteisiin.
Looginen seuraus tästä olisi, että nämä jäälautat aiheuttaisivat Tonavan vedenpinnan huomattavan kohoamisen, mikä saattaisi johtaa vakaviin tulviin. Nämä tulvat taas lisäisivät jälleenrakennuskustannuksia, mikä ei ole myöskään komission edun mukaista.
Tunteeko komissio tämän tilanteen ja onko sillä jo ehdotuksia tämän konkreettisen ongelman ratkaisemiseksi ja/tai onko se jo varannut tähän tarkoitukseen taloudellista apua?

Patten
. (EN) Haluaisin todeta, että olen kiitollinen parlamentin jäsen Balfelle hänen huomaavaisuudestaan. Komissio on tietoinen niistä merkittävistä taloudellisista seurauksista, joita Tonavan siltojen tuhoamisella on rantavaltioille. Se ei vaikuta ainoastaan kahdenvälisiin taloudellisiin suhteisiin Serbian ja naapurimaiden välillä vaan myös muihin joen varrella sijaitseviin maihin, jotka ovat perinteisesti käyttäneet jokea liikenneväylänä Reinin ja Mustanmeren välillä. Myös mahdolliset tulvat joen yläjuoksulla ovat aiheuttaneet huolta. Nämä huolenaiheet tunnustettiin 15. marraskuuta pidetyssä yleisten asioiden neuvoston kokouksessa.
Arvoisa jäsen epäilemättä tietää, että Belgradin viranomaiset pyrkivät painostamaan kansainvälistä yhteisöä, että se poistaisi entisen Jugoslavian tasavallan vastaiset pakotteet ja jälleenrakentaisi tuhotut sillat, asettamalla Serbiaan kuuluvien Tonavan osien liikenteelle avaamisen ehdoksi sen, että kansainvälinen yhteisö tukee siltojen jälleenrakentamista. Tätä ei voida hyväksyä. Komissio tarkastelee Tonavan komission kanssa mahdollisuuksia Tonavan raivaamiseksi. Haluamme auttaa, vaikka tehtävä olisikin vaikea, mutta olemme päättäneet estää sen, että entisen Jugoslavian tasavallan viranomaiset ohjailevat Tonavan raivaamista Miloeviæin tukemiseksi.

Rübig
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Patten, luulen, että infrastruktuuri on erittäin tärkeä tulevaisuuden kannalta varsinkin tällä alueella. Keskustelemme nyt tämän alueen jälleenrakentamisesta. Keskustelemme yli 500 miljoonasta tai miljardista, erittäin suuresta rahamäärästä, joka on tarkoitus investoida. Mihin asetatte painopisteet? Rautateiden, teiden, lentoliikenteen, energiahuollon, tietoliikenteen entistämiseen? Onko komissiolla suunnitelma siitä sikäli kuin yksimielisyyteen päästään , mihin painopistealueisiin rahaa käytetään?

Patten
. (EN) Kuten arvoisa jäsen tietänee, vakaussopimuksessa on useita hankkeita, joihin on päätetty investoida merkittävästi lähivuosina.
Arvoisa jäsen on aivan oikeassa sanoessaan, että infrastruktuuri - sekä tuhoutuneen infrastruktuurin korjaaminen että uuden infrastruktuurin rakentaminen - tulee olemaan välttämätöntä alueen talouden elpymisen kannalta. Lisäisin kuitenkin seuraavaa: riippumatta siitä, miten paljon infrastruktuuriin investoidaan - ja tarkastelemme erityisiä sitoumuksia rahoittajien kokouksessa ensi vuoden alussa - ja miten paljon infrastruktuuriin käytetään rahaa, on välttämätöntä edistää entistä suurempaa ja vapaampaa kaupankäyntiä alueen maiden välillä ja vieläpä parissa alueen maassa. Olen siis arvoisan jäsenen kanssa täysin samaa mieltä siitä, että on tärkeää investoida infrastruktuuriin; mutta mielestäni on ehdottoman välttämätöntä edistää myös entistä järkevämpiä kauppasuhteita näiden maiden välillä.

Alyssandrakis
Arvoisa puhemies, ymmärsin arvoisan komission jäsenen vastauksen alkuosan niin, että komissio ei piittaa vähäänkään niistä seurauksista, joita Tonavan tuhotut sillat aiheuttavat, vaan se on kiinnostunut ainoastaan siitä, kuinka se voisi hyödyntää tätä luonnonkatastrofia - jonka se on itse osaksi aiheuttanut - kaataakseen Jugoslavian laillisesti ja demokraattisesti valitun johdon. Tämä ei ole yllättävää. Se on Euroopan unionin tähän asti tässä asiassa noudattaman yleisen poliittisen linjan mukaista. Haluaisin kuulla arvoisalta komission jäseneltä tähän jonkun kommentin tai että hän kiistää asian, koska minä en ymmärtänyt, mitä hän sanoi.

Patten
. (EN) Yritän esittää asian arvoisalle jäsenelle hieman selvemmin. Haluamme avata Tonavan uudestaan liikenteelle raivaamalla tuhoutuneiden siltojen jäänteet joesta ja joenuomasta. Ellemme pysty siihen, niistä aiheutuu todellisia ongelmia, muun muassa tulvia ympäröivillä alueilla, joten toivomme saavamme Tonavan komissiolta ehdotuksen, jonka pohjalta voimme toivon mukaan ryhtyä toimiin mahdollisimman nopeasti.
Toivon myös, että voimme aikanaan antaa Serbialle tukea jälleenrakentamiseen, ei ainoastaan siltoihin vaan myös muihin hankkeisiin. Se riippuu siitä, pidetäänkö Serbiassa vapaat ja oikeudenmukaiset vaalit, ja toivottavasti Miloeviæin erosta. Juuri Miloeviæin harjoittama politiikka ja hänen läsnäolonsa estävät hänen maahansa tehtävät investoinnit, eivät ne tahot, jotka kieltäytyvät investoimasta niin kauan kuin hän on vallassa. On olemassa helppo keino auttaa Serbiaa palaamaan normaalin elämän ja taloudellisen kasvun valtavirtaan, nimittäin se, että Miloeviæista hankkiudutaan eroon.

Puhemies


Ioannis Souladakis
Kysymys nro 41 (H-0704/99):
Aihe: EU:n toimet ydinaseiden sekä kemiallisten ja biologisten aseiden valmistuksessa käytettävien aineiden laitonta kauppaa vastaan Ydinaseiden sekä kemiallisten ja biologisten aseiden valmistukseen soveltuvien aineiden laittomaan kauppaan viittaavista todisteista huolimatta tämän ongelman torjumiseen tähtääviä merkittäviä aloitteita ei ole tehty, ja useiden eri tahojen asiaan liittyvät keskustelut ja sopimukset ydinaseiden sekä kemiallisten ja biologisten aseiden valmistuksessa käytettävien aineiden valvonnasta ovat osoittautuneet riittämättömiksi. Koska monien suullisten ja kirjallisten tietojen mukaan tällaista toimintaa harjoittavat ryhmät toimivat etupäässä Ukrainassa, Tsekin tasavallassa ja Venäjällä, Istanbul ja Budapest ovat näiden aineiden laittoman kaupan pääasialliset keskukset ja suuri osa näiden aineiden kuljetusväylistä kulkee Balkanin ja monet niistä Kosovon kautta, mikä on komission kanta tähän vaikeaan ongelmaan? Mihin vastatoimiin ne valtiot ovat ryhtyneet, joiden alueella tätä vaarallista laitonta kauppaa käydään, ja ennen kaikkea onko havaittu merkkejä tällaisen vaarallisen toiminnan salailusta, kun otetaan huomioon, että osa näistä valtioista pyrkii liittymään EU:hun tai solmimaan erityissuhteet sen kanssa?

Patten
. (EN) Komissio ei hyväksy näkemystä, jonka mukaan ydinaseiden, kemiallisten ja biologisten aseiden salakuljetukseen liittyvien ongelmien ratkaisemiseksi ei olisi olemassa merkittäviä aloitteita. Itse asiassa asian eteen on tehty paljonkin. Komission oikeudellinen valta on kuitenkin Euratom-sopimuksen nojalla rajoittunut ydinmateriaalin kirjanpitoon ja valvontaan liittyviin siviilinäkökohtiin. Tämä tarkoittaa, ettei komissiolla ole valtuuksia käsitellä itse joukkotuhoaseiden kirjanpitoa ja valvontaa. Jäsenvaltiot harkitsevat vasta kehittyvän YUTP:n puitteissa EU:n toiminnan laajentamista joihinkin aloitteisiin, joilla vähennetään joukkotuhoasevarastoja. Jäsenvaltiot ja komissio keskustelevat parhaillaan yhteisestä toiminnasta, joka on määrä hyväksyä ennen tämän vuoden loppua ja jossa pannaan täytäntöön Venäjää koskevan yhteisen strategian turvallisuutta ja ydinsulkua koskevat osa-alueet. Tässä yhteisessä toiminnassa, johon kuuluu konkreettisia toimia kemiallisten aseiden varastojen tuhoamiseksi, komissiota on pyydetty koordinoimaan Euroopan unionin toimintaa. Olemme valmiita ottamaan vastaan tämän tärkeän lisätehtävän jäsenvaltioita ja korkeaa edustajaa, Solanaa kuultuamme ja toivon mukaan tiiviissä yhteistyössä Venäjän viranomaisten kanssa. Komissio on aktiivisesti mukana pyrkimyksissä ydinaineiden ja radioaktiivisten aineiden salakuljetuksen torjumiseksi. Komissio käynnisti useita erityistoimia, joilla tuetaan sekä EU:n jäsenvaltioissa että jäsenehdokasvaltioissa ydinaineiden laittoman kaupan torjuntaan osallistuvia kansallisia viranomaisia, mukaan luettuina seminaareja, koulutusohjelmia ja teknistä tukea.
Luxemburgissa toimivalla Euratomin turvallisuusvalvonnan virastolla on erityisiä valvontatehtäviä Euroopan unionin alueella, ja sen lisäksi se on vuodesta 1992 lähtien toteuttanut useita muita oheistoimenpiteitä. Työtä koordinoidaan tiiviisti G8-maiden ja kansainvälisen atomienergiajärjestön tuella.
Ennaltaehkäiseviä toimia on toteutettu vuodesta 1992 lähtien yhteistyöohjelmien muodossa Keski- ja Itä-Euroopan maissa ja myös Venäjällä. Näissä on ollut kyse koulutuksesta ja kansallisten ydinaineiden kirjanpito- ja valvontajärjestelmien tehostamisesta.
EU:n jäsenehdokasvaltioiden kanssa tekemämme yhteistyön osalta tulli-, rajavalvonta- ja poliisiviranomaisten kanssa on tehty pitkään yhteistyötä oikeus- ja sisäasioita koskevassa horisontaalisessa Phare-ohjelmassa. Näillä toimilla voidaan vähentää valvomattoman ydinasemateriaalin aiheuttamia vaaroja. Komissio kuitenkin myöntää, että haasteet tällä alueella ovat valtavia ja ne kehittyvät nopeasti, ja se toivoo voivansa puuttua kysymykseen perusteellisemmin sitten, kun olemme saaneet siihen asianmukaiset oikeudelliset valtuudet.

Souladakis
Arvoisa puhemies, käytin termiä laiton kauppa, vaikka termi ei ole aivan osuva, koska laittoman kaupan olemassaolo edellyttäisi kaupankäyntiä, eikä mielestäni tällaisilla aineilla käydä kauppaa, raaka-aineilla, joita voidaan ohjata sinne, minne niitä voidaan ohjata. Valitettavasti kuitenkin tiedämme, että silkkitietä seurasivat öljyreitit, sitten kokaiini- ja heroiinireitit ja nyt ollaan menossa kohti tällaisten rauhalle ja kansalaisten turvallisuudelle hyvin vaarallisten aineiden salakauppaa.
Tässä mielessä, koska näyttää siltä, että nämä laittoman kaupan reitit kulkevat sellaisten maiden kautta, jotka ovat pyytäneet päästä Euroopan unionin jäseniksi, kysymys on myös poliittinen ja vaatii erityishuomiota. Siis tässä mielessä, lukuun ottamatta yksittäisiä tiedemiehiä, joilla on teknistä tietämystä ja joita tiedon tai huonon taloudellisen tilanteen ei pidä viedä väärille teille, olen sitä mieltä, että poliittisten ehtojen asettaminen jäsenehdokasvaltioille sen osalta, mitä niiden alueilla tapahtuu, on välttämätön edellytys. Tämä liittyy uusiin uhkakuviin, ei uusiin terrorismin muotoihin, kuten jotkut sanovat, vaan uusiin kansalaisten turvallisuuden ja rauhan muotoihin. Tämä on myös kiireellinen poliittinen kysymys, joka täytyy nostaa kansainväliseksi prioriteetiksi koskemaan muitakin kuin poliiseja, joilla on mahdollisesti toisenlainen kulttuuri ja jotka eivät ymmärrä niitä uusia vaaroja, joilta Euroopan pitää suojella kansalaisiaan.

Puhemies
Pyydän parlamentin jäseniä odottamaan, kunnes annan heille puheenvuoron, sillä tämän tavan ansiosta puhemies voi johtaa keskustelua ja sen lisäksi komission jäsen voi kuunnella kysymyksen alun tulkattuna. Se on toinen syy.

Patten
. (EN) Ymmärrän täysin arvoisan jäsenen esille ottamien kysymysten tärkeyden. Ne ovat komissiolle melkoinen huolenaihe, ja ne ovat ilman muuta sellaisia kysymyksiä, jotka meidän täytyy ottaa aktiivisesti esille laajentumisneuvotteluissa.
Ehkäpä voisin lisätä pari seikkaa siihen varsin laajaan - ehkäpä liiankin laajaan - vastaukseen, jonka annoin arvoisalle jäsenelle. Ensiksikin on aivan välttämätöntä, että työtä koordinoidaan mahdollisimman tiiviisti G8-maiden ja Kansainvälisen atomienergiajärjestön tuella. On aivan välttämätöntä, että teemme yhteistyötä tällä erittäin tärkeällä alalla.
Toiseksi koska arvoisa jäsen viittasi erityisesti jäsenehdokasmaihin, viittasin ilman muuta siihen, mitä voidaan tehdä horisontaalisessa Phare-ohjelmassa. Haluaisin mainita erään lupaavan suunnitelman. Kyse on kahdenkeskisistä kumppanuuksista Euroopan unionin jäsenvaltioiden ja vastaavien kansallisten toimielinten välillä. Ne ovat hyödyllinen tapa edetä. Niitäkin voidaan tukea Phare-ohjelmassa, ja niiden pitäisi olla osa toteuttamaamme toimintaohjelmaa, jonka avulla pyrimme puuttumaan tähän, kuten arvoisa jäsen sanoi, erittäin vakavaan ongelmaan.

Puhemies


Luisa Morgantini
Kysymys nro 42 (H-0746/99):
Aihe: Aseiden käyttö Kolumbiassa rauhanomaisia mielenosoittajia vastaan Kolumbiasta saapuvat uutiset käyvät koko ajan hälyttävimmiksi. Kymmenet tuhannet maanviljelijät ja intiaanit kokoontuivat 10. marraskuuta rauhanomaisiin mielenosoituksiin maan eteläosassa (Caucassa) vaatien Kolumbian hallitusta täyttämään lupauksensa, jotka se antoi edellisten mielenosoitusten yhteydessä mielenosoittajien kanssa tekemässään kirjallisessa sopimuksessa. Vastauksena kaduille lähetettiin turvallisuusjoukot, jotka aseisiinsa turvautuen haavoittivat 19. marraskuuta useita mielenosoittajia.
Aikooko unioni ryhtyä aktiivisempaan rooliin ratkaistakseen ne monisyiset sosiaaliset ristiriidat, jotka ovat repineet maata jo vuosikymmeniä?
Presidentti Pastrana on pyytänyt Euroopan unionia rahoittamaan hallituksensa laatimaa "Kolumbia-suunnitelmaa". Aikooko unioni taata sen, ettei tällaista apua hyväksytä, ennen kuin rauhansopimukset on solmittu, jottei unionin varoilla rahoitettaisi sotaa vaan rauhaa?
Kuinka Euroopan unioni aikoo varmistaa, että mahdolliset avustukset yhdistyvät siihen, että Kolumbia noudattaa YK:n ihmisoikeusasiain päävaltuutetun suosituksia, ottaen huomioon, että ihmisoikeuksista on tullut kiinteä osa unionin kehitysyhteistyötä?
Aikooko unioni varmistaa, että avustusohjelman yhteydessä Kolumbia sitoutuu yksityiskohtaisiin velvoitteisiin, joiden toimeenpano tarkastetaan säännöllisin väliajoin, jos mahdollista eurooppalaisten ja kolumbialaisten kansalaisjärjestöjen avustuksella, ja jotka koskevat demokratisoitumista, rangaistuksilta välttymistä, puolisotilaallisten joukkojen hajottamista ja sosiaalisia uudistuksia (muun muassa maareformia)?
Mikä on Euroopan parlamentin rooli tässä prosessissa?

Patten
. (EN) Kuten parlamentti tietänee, Kolumbian vitsauksena ovat useiden vuosien ajan olleet sisällissota, sieppaukset, väkivalta ja huumekauppa, jotka ovat vakavasti horjuttaneet oikeusvaltiota. Olen syvästi huolestunut, kuten varmaan myös kaikki parlamentin jäsenet, viimeaikaisista murhista, muun muassa eräässä Euroopan komission rahoittamassa hankkeessa työskennelleen nuoren espanjalaisen murhasta. Ilmeisesti eräs puolisotilaallinen ryhmä tappoi hänet ja erään papin. Komissio on kehottanut Kolumbian viranomaisia aloittamaan pikaisesti tutkimukset tähän rikokseen liittyvistä asianhaaroista.
Presidentti Pastrana ponnistelee nyt löytääkseen neuvotteluratkaisun konfliktiin, joka, kuten arvoisa jäsen korosti, on äärimmäisen monimutkainen. Kolumbian hallitus työstää parhaillaan Kolumbia-suunnitelman yksityiskohtia. Kolumbia tarvitsee vastakin voimakasta tukea kansainväliseltä yhteisöltä. Ne erityisalueet, joilla Kolumbia haluaisi tukea, myös taloudellista tukea Euroopan unionilta ja muilta tahoilta, täytyy vielä tarkemmin sopia. Komissio on jo ilmaissut olevansa halukas tukemaan Kolumbian rauhanprosessia Kolumbia-suunnitelman puitteissa, kuten se on tehnyt useissa Väli-Amerikan maissa viime vuosina. Komissio ryhtyy ilman muuta ennen yhteisön avun toimittamista kaikkiin tarvittaviin toimiin, jotta kaikki osapuolet noudattaisivat sitoumuksiaan.
Komissio keskittyy tätä nykyä maan sisällä asuinseudultaan siirtymään joutuneille henkilöille annettavaan apuun, joka on vuodessa keskimäärin 7-8 miljoonaa euroa, ja tukee rahallisesti useita aloitteita, joiden tavoitteena on edistää maassa ihmisoikeuksia. Komissio kattaa pääosan Kolumbian ihmisoikeusasiain päävaltuutetun viraston juoksevista kustannuksista ja on juuri hyväksynyt ihmisoikeuksien tukemista Andien alueella koskevan monivuotisen ohjelman, jonka noin 11,5 miljoonan euron rahoituksesta pääosa varataan Kolumbialle.

Morgantini
Arvoisa komission jäsen, kiitän teitä vastauksestanne. Arvostan suuresti myös lausuntoa, joka koski Kolumbian tukemiseksi tarkoitettua rahoitussuunnitelmaa, joka toteutetaan sillä ehdolla, että sovittuja sitoumuksia noudatetaan. Valitettavasti Human Rights Watch -järjestön mukaan eräitä korkea-arvoisia sotilasedustajia, tunnistettavissa olevia ja joiden nimi on tunnettu, sotilaallisesta koulutuksesta vastaavia ja osallisia moniin verilöylyihin, ei ole vielä erotettu tehtävistään, ja samanaikaisesti sotavoimien ja puolisotilaallisten joukkojen välillä jatketaan dramaattiseen tapaan salaliittoja. Minusta komission jäsen Pattenin lausunto vaikuttaa siten tärkeältä: näitä asioita ei voi sivuuttaa, niistä ei pidä vaieta.
Minusta on ilahduttavaa kuulla tunnustan, että tietoni asiasta ovat niukat , että pakolaisia varten on huomattaviakin ohjelmia, humanitaarista apua ja ihmisoikeuskomissioita. Mietin, onkohan mahdollista, että rauhanneuvottelujen toteuttamista silmällä pitäen komissio voisi lisätä huomattavasti avunantoa Kolumbiassa toimiville sosiaalisille liikkeille, samoin kuin ihmisoikeusjärjestöille.

Patten
. (EN) Kuten arvoisa jäsen hyvin tietää, Kolumbia on poikkeuksellisen tuhoisan sisällissodan kourissa kamppaileva maa. En ole varma siitä, onko hallituksella paljonkaan valtaa yli puolella maan pinta-alasta tai kuinka paljon vaikutusvaltaa sillä on sotiviin osapuoliin tai niiden tekemiin ihmisoikeusloukkauksiin.
Tukemme menee lähinnä niille ihmisille, jotka ovat itse ihmisoikeusloukkausten uhreja, tai pakolaisille, joiden on täytynyt paeta kodeistaan ja maastaan. Juuri nämä ihmiset tarvitsevat eniten tukeamme, ja juuri näitä ihmisiä me pyrimme tukemaan eniten. Presidentti Pastrana kävi muutama viikko sitten Euroopassa. Tietääkseni hän piti parlamentissa Kolumbia-suunnitelmaa koskeneen puheen, ja nautin hänen kanssaan tuon vierailun aikana käymistäni keskusteluista. Hän antoi ymmärtää, että hän tekee ensi helmikuussa konkreettisia ehdotuksia siitä, miten Euroopan unioni voisi tukea Kolumbia-suunnitelmaa. Kun saamme nämä ehdotukset, keskustelen niistä mielelläni parlamentin kanssa varsinkin, kun parlamentti on ymmärrettävästi huolissaan tietoon tulleista ihmisoikeusloukkauksista, jotka valitettavasti jatkuvat ja joista hyvämaineiset järjestöt, kuten arvoisan jäsenen mainitsema järjestö, jatkuvasti kertovat.
Suhtaudumme edelleenkin erittäin vakavasti ihmisoikeusloukkauksiin. Teemme voitavamme auttaaksemme niitä, joiden ihmisoikeuksia on loukattu. Haluan jälleen kerran viitata niihin, jotka ovat kärsineet tai jopa menettäneet henkensä pannessaan täytäntöön Euroopan unionin ohjelmia Kolumbiassa.

González Álvarez
Kiitämme luonnollisestikin komission jäsen Pattenia niistä tiedoista, jotka hän meille antoi. On totta, että Kolumbiassa on ihmisoikeuksia puolustava toimisto. Parlamentti pyysi sitä useiden vuosien ajan, ja lopultakin komissio rahoittaa yhdessä Yhdistyneiden Kansakuntien kanssa tätä Kolumbiassa toimivaa ihmisoikeustoimistoa.
Ne meistä, jotka ovat olleet täällä jo joitakin vuosia, tietävät kuitenkin, mitä tarkoittavat Kolumbian yhteydessä sanat "asuinseudultaan siirtymään joutuneet henkilöt" (800 000) ja "murhatut". Espanjalaisen Egiluzin ja kolumbialaisen papin, Mazon lisäksi viime päivien aikana on murhattu kaksi toimittajaa. 10 viime vuoden aikana on murhattu 150 toimittajaa. Monissa tapauksissa tiedetään tarkkaan, että puolisotilaalliset joukot ovat syyllisiä näihin murhiin.
Tiedämme, että kyse on hyvin vaikeasta ja monimutkaisesta asiasta, mutta haluaisin esittää teille kaksi kysymystä, arvoisa komission jäsen. Ensiksikin: ettekö ole sitä mieltä, että sen lisäksi, että puhutaan ja käydään vuoropuhelua - kuten mielestäni on aina tehtävä -, Kolumbian hallitusta olisi painostettava, että se viimeinkin pyrkisi tekemään lopun näistä murhiin syyllistyneistä puolisotilaallisista joukoista?
Ja toiseksi: arvoisa komission jäsen, pitävätkö ne huhut paikkansa, joiden mukaan Yhdysvallat olisi huumekaupan vastaisen taistelun nimissä harkitsemassa jonkinlaista väliintulostrategiaa Kolumbiassa?
Euroopan unionin pitäisi mielestäni tuossa tapauksessa osoittaa aktiivisuutensa, koska se johtaisi väkivallan kierteeseen, jota kukaan meistä ei halua.

Patten
. (EN) Toteaisin arvoisan jäsenen viimeksi mainitseman seikan osalta, että olemme itse asiassa toteuttaneet useita toimia, esimerkiksi kaupan etuuskohtelun, auttaaksemme Kolumbian hallitusta ratkaisemaan erittäin vakavan huumeongelman, ja toteutamme niitä vastedeskin.
Hänen ensiksi mainitsemansa seikan osalta en usko, että Kolumbian hallitus olisi eri mieltä siitä, että on tärkeää puuttua puolisotilaallisten ryhmien toimintaan. Juuri hallituksen kyky puuttua niiden toimintaan sotilaallisesti on ollut yksi ongelmista viime vuosina. Toivon hartaasti, että nyt käytävät neuvottelut tuovat Kolumbian kansalle sen ansaitseman rauhan. Olen sen sijaan huolestunut, kuten luultavasti myös arvoisa jäsen, Kolumbian ihmisoikeusaktivistien erittäin vakavasta turvallisuustilanteesta. Heidän täytyy olla äärimmäisen rohkeita, että he kykenevät tekemään tuota tärkeää työtä. Sillä, mitä voimme tehdä heidän henkilökohtaisen turvallisuutensa lisäämiseksi, on rajansa, vaikka meidän täytyykin koko ajan ilmaista huolemme asiasta Kolumbian viranomaisille. Teemme niin vastaisuudessakin. Pyrimme myös seuraamaan tilannetta hyvin tiiviisti Bogotássa sijaitsevien jäsenvaltioiden suurlähetystöjen kanssa. Teemme siis parhaamme, mutta olen edelleen erittäin syvästi huolissani siitä, että niin monen ihmisen, esimerkiksi nuorten ihmisten, täytyy vaarantaa henkensä varmistaakseen ihmisoikeudet maassaan.

Puhemies


Bernd Posselt
Kysymys nro 43 (H-0755/99):
Aihe: Makedonian vakauttaminen Makedoniassa on nyt monietninen ja demokraattinen hallitus. Mitä toimia komissio aikoo toteuttaa vuonna 2000 vakauttaakseen maan taloudelliset ja poliittiset olot ja miten se arvioi vuoden 1999 lopputilannetta?

Komission jäsen Montille osoitetut kysymykset
Patten
. (EN) Haluaisin ensiksi tehdä yhteenvedon siitä, mitä olemme tehneet tänä vuonna. Euroopan yhteisö on osoittanut sitoutuneensa vahvasti entisen Jugoslavian tasavaltaan Makedoniaan. Yksistään rahalliselta kannalta olemme sen teknisen avun lisäksi, jota annetaan Phare-ohjelmassa - 22 miljoonaa euroa - ja rahoituspöytäkirjassa - 20 miljoonan euron korkotuki EIP:n lainoille -, antaneet 143 miljoonaa euroa poikkeustukea, jotta maa pystyisi selviytymään Kosovon kriisin seurauksista.
Aivan yhtä tärkeää on, että entisen Jugoslavian tasavalta Makedonia on ensimmäinen maa, joka on aktiivisesti mukana Euroopan unionin vakaus- ja assosiaatioprosessissa. Neuvoston pitäisi tammikuussa hyväksyä vakaus- ja assosiaatiosopimusta koskevat neuvotteluvaltuudet. Näin ollen vuosi 2000 lupaa hyvää Euroopan unionin ja entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian välisen yhteistyön tuntuvan lisäämisen kannalta. Se tulee olemaan neuvottelujen vuosi, ja toivottavasti se huipentuu sopimuksen allekirjoittamiseen.
Samalla komissio seuraa edelleenkin maan poliittista ja taloudellista uudistusprosessia nykyisen yhteistyösopimuksen puitteissa ja Phare-ohjelman tai Phare-ohjelman korvaavan uuden rahoitusvälineen kautta.

Posselt
Arvoisa komission jäsen, paljon kiitoksia myönteisestä ja konkreettisesta vastauksesta. Makedonia oli aluksi kommunistien ja heidän perillistensä uhri, sitten kahden eri boikotin uhri ja sitten Kosovon sodan uhri. Nyt siellä on hallitus, joka on erittäin monikulttuurinen ja joka etsii tietoisesti yhteyttä albaaniväestöön. Se tarvitsee kuitenkin taloudellista menestystä, muuten nationalismi puhkeaa taas uudelleen. Sen vuoksi esitän kysymykseni: ensinnäkin, uskotteko, että voitte itse matkustaa Makedoniaan lähitulevaisuudessa, ja toiseksi, uskotteko, että assosiaatiosopimus voi syntyä ensi vuonna - mutta senhän te jo melkein sanoittekin?

Patten
. (EN) Toteaisin aivan ensiksi, että olen jo uhkaillut entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian ulkoministeriä vierailulla. Hän tuntui suhtautuvan myönteisesti kyseiseen ajatukseen. Odotan siis voivani vierailla maassa ensi vuoden alkukuukausina. Olen myös sanonut, että kun menen sinne, haluan kyetä avaamaan entisen Jugoslavian tasavaltaan Makedoniaan Euroopan unionin toimiston, koska meidän täytyy pystyä olemaan siellä läsnä näkyvämmin kuin nykyisin. Toivon hartaasti, että pystymme ensi vuonna toden teolla käynnistämään vakaus- ja assosiaatiosopimusta koskevat neuvottelut. Mitä nopeammin saamme päätökseen nämä neuvottelut entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian kanssa, sitä parempi; sitä nopeammin voimme ratifioida sopimuksen jäsenvaltioiden kanssa.
Entisen Jugoslavian tasavalta Makedonia on vain ensimmäinen maa, jonka kanssa, kuten arvoisa jäsen tietää, pyrimme neuvottelemaan sopimuksen. Toivon hartaasti, että pystymme pian neuvottelujen käynnistyttyä aloittamaan neuvottelut muiden maiden kanssa, ehkäpä aivan ensiksi Albanian kanssa. Luulen kuitenkin, että meidän on siltä osin vielä edistyttävä.

Titley
Keskustelimme aiemmin tänään ensi vuoden talousarviosta ja siitä, miten vaikeaa Euroopan unionin on löytää riittävästi rahoitusta Kosovon operaatioon. Näin ollen kysyn komissiolta, onko se analysoinut, millaisia kustannuksia Makedonian epävakaus aiheuttaisi; ja missä määrin on totta - ja pyydän häntä selvittämään hänen viimeistä kommenttiaan -, että meidän täytyy varmistaa Albanian vakaus voidaksemme ylläpitää vakautta entisen Jugoslavian tasavallassa Makedoniassa.

Patten
. (EN) Meidän olisi pitänyt oppia Balkanilla viime vuosina saamistamme varsin synkistä kokemuksista, että on paljon parempi estää epävakaus varhaisessa vaiheessa poliittisin ja taloudellisin toimin kuin joutua maksamaan myöhemmin ei vain yhdessä maassa vaan useissa maissa katastrofiksi kärjistyneen epävakauden kustannuksista. Sellainen on muutaman viime vuoden tarina. Puhumme paljon konfliktien ehkäisemisestä ja kriisinhallinnasta. Jos haluamme hyvän osoituksen siitä, mitä hyötyä konfliktien ehkäisemisestä olisi ollut, meidän pitäisi jälleen kerran tarkastella Balkania.
Minulla ei ole epäilystäkään siitä, ettei Makedonian, Albanian ja Montenegron epävakaus vaikuttaisi koko alueeseen. Näin ollen haluan, että tuemme ennaltaehkäisevästi toimielinten ja hallinnon vahvistamista sekä taloudellista ja sosiaalista kehitystä, jonka toivomme estävän epävakautta.
Silläkin uhalla, että minun epäillään viittaavan provosoivasti parlamentissa aiemmin käytyihin keskusteluihin, toivon hartaasti, etteivät ne tärkeät ohjelmat, joita pyrimme käynnistämään Balkanilla, joudu kärsimään, kun parlamentti ja neuvosto kiistelevät ja väittelevät ensi vuoden rahoituksesta. Voin ymmärtää, mitkä ovat perustuslailliset perustelut ja mitkä ovat poliittiset perustelut, mutta yrittäkääpä selittää niitä ihmiselle, jolla ei ole kattoa päänsä päällä Kosovossa; yrittäkääpä selittää niitä eläkeläiselle, joka haluaa saada sosiaalietuuksia Montenegrossa; yrittäkääpä selittää niitä entisen Jugoslavian tasavallassa Makedoniassa ihmiselle, jonka mielestä hänen maassaan viime vuosina tehdyt vaikeat ratkaisut ansaitsevat Euroopan unionilta paljon enemmän tukea.
Ymmärrän, että nämä poliittiset perustelut ovat vallalla. Olen varma, että ne ylittävät pelkän ulkoasioista vastaavan komission jäsenen ymmärryksen; mutta toivon, ettei minun tarvitse ensi vuonna selittää näitä monimutkaisia perustuslaillisia kysymyksiä paikan päällä Balkanilla tai muualla maailmassa oleville ihmisille, jotka eivät saa ansaitsemaansa tukea.

Puhemies
Kiitämme komission jäsen Pattenia siitä, miten antaumuksellisesti hän on vastannut parlamentille tänään iltapäivällä.
Koska komission jäsen Pattenille osoitetuille kysymyksille varattu aika on kulunut, kysymyksiin nro 44-47 vastataan kirjallisesti.

Puhemies


Sebastiano (Nello) Musumeci
Kysymys nro 48 (H-0677/99):
Aihe: Kasinot Yhteisöjen tuomioistuimen päätöksen mukaan uhkapelien järjestäminen on palvelujen tarjoamista ja siten taloudellista toimintaa, joka kuuluu EY:n perustamissopimuksen soveltamisalaan. Tuomioistuin on vielä täsmentänyt, että myöntäessään toimilupia uhkapelihuoneistoille jäsenvaltioiden on toimittava tasapuolisesti (asia C275/92, Schindler). Italian hallitus vaatii luvanhakijoita todistamaan vakavaraisuutensa ja osoittamaan, että hanke on matkailun kannalta tuottoisa. Hallitus ei kuitenkaan ole määritellyt näille seikoille arviointiperusteita, mikä on johtanut sattumanvaraisuuteen päätöksenteossa. Italiassa tähän päivään mennessä myönnettyjen lupien perusteella on avattu vain neljä kasinoa (Isossa-Britanniassa 119, Saksassa luultavasti 102), jotka kaikki sijaitsevat pohjoisessa. Tämä on selvää tavoitteen kaksi piiriin kuuluvien alueiden syrjintää. Pelipaikkojen avaaminen voisi hyödyttää kyseisiä alueita matkailutulojen ja taloudellisen kasvun muodossa. Eikö komission mielestä Italian hallituksen toiminta ole ristiriidassa tasapuolista kohtelua ja vapaata kilpailua koskevien yhteisön sääntöjen, erityisesti perustamissopimuksen 12 ja 86 artiklan, kanssa?

Monti
Komission mielestä yhteisöjen tuomioistuimen kanta on selkeä kasinoalaa koskevien erityisoikeuksien osalta. Tuomioistuin vahvisti äskettäin, että vaikka jäsenvaltio oikeuttaa uhkapelin, sillä on kuitenkin oikeus asettaa rajoja pelin tarjonnalle ja ottamalla huomioon yleisiä intressejä koskevat tavoitteet, kuten uhkapelihalun hallitseminen, petosten tai rikosten estäminen ja saatujen tuottojen käyttö yleisen edun hyväksi. Jokaisella jäsenvaltiolla on valta määritellä maansa alueella tapahtuva suojelun laajuus uhkapelin osalta. Komissio ei niin ollen voi valitella sitä, että Italiassa on tällä hetkellä vain neljä luvallista kasinoa eikä sitä, että ne kaikki sijaitsevat Pohjois-Italiassa, sillä ei ole olemassa seikkoja, joiden perusteella voidaan olla sitä mieltä, että ulkomaisia yrityksiä syrjitään kansallisiin yrityksiin nähden.

Musumeci
Arvoisa komission jäsen, mielestäni tällä ongelmalla on jäsenvaltiossa huomattava merkitys, sillä Italian hallituksen asenne ei ole oikeamielinen, vaan siinä on selkeä syrjinnän leima. Vähän aikaa sitten Italian hallitus hylkäsi selkeästi matkailuun suuntautuvan kunnan, Taorminan, anomuksen saada perustaa kasino, ja samaan aikaan hallitus antoi Venetsian kasinolle luvan avata sivutoimipisteen Mestreen. Mutta eikö kaikki tämä ole komission mielestä yhdessä ja samassa jäsenvaltiossa tapahtuvaa selkeää syrjintää, ja eikö se sitä paitsi pakota niitä ihmisiä, jotka haluaisivat pelata Keski- ja Etelä-Italian alueilla, turvautumaan muihin jäsenvaltioihin kasinoita on Euroopassa sadoittain ennemmin kuin että he jäisivät pelaamaan Pohjois-Italiaan, jolla ei ole tarjota selkeää vetovoimaa?

Monti
Arvoisa parlamentin jäsen Musumeci, minun on pakko ottaa uudelleen esille se kuvaus, jonka juuri muotoilin. Kasinoiden tilanne on tosiaan erilainen eri jäsenvaltioissa. Olemme nähneet, että tuomioistuin vahvisti jäsenvaltioiden vallan päättää asioista tällä alalla, ja korostamanne seikan osalta kasinoiden jakaantumisesta valtion alueella minun on lisättävä, että kilpailun säännöt ja syrjinnän vastaiset periaatteet eivät edellytä sitä, että jäsenvaltioiden pitää ottaa huomioon alueelliset seikat myöntäessään toimilupia kasinoille eikä muita valtuutuksia uhkapelien järjestämiseksi. Kilpailun säännöt eivät aseta esteitä niille kriteereille, joita jäsenvaltio voi käyttää, ja nuo säännöt eivät siten voi johtaa meitä pitämään sattumanvaraisena, ja sitä paitsi niitä rikkoen, sitä päätöstä, joka koskee jäsenvaltion kasinoiden jakautumista alueellaan.

Puhemies


Eduard Beysen
Kysymys nro 49 (H-0684/99):
Aihe: Neuvoston 2.3.1965 antaman asetuksen 19/65/ETY 5 artiklan mukainen tiedonanto Belgian hotelli- ja ravintola-ala tunnetaan lukuisista viihtyisistä kahviloistaan, joissa tarjoillaan lukemattomia erilaisia olutlaatuja. Onko komissio ottanut asianmukaisesti huomioon tämän monimuotoisuuden ja vaikutuksen, joka asetuksen täytäntöönpanolla olisi pienten kahvilanomistajien joutuessa kärsimään? Kun panimosopimuksia ei enää olisi, markkinoita hallitsevat yritykset lopettaisivat investointinsa kahviloihin, joissa ne myyvät tuotteitaan. Sen sijaan ne käyttäisivät rahansa mainoskampanjoihin markkina-asemansa vahvistamiseksi. Luultavasti käytäisiin katkera hintakilpailu, joka olisi tuhoisaa paitsi pienille panimoille, myös kahvilanomistajille. Onko komissio tietoinen siitä, että markkinajohtajat paitsi myyvät tuotteitaan, antavat usein myös rahoituksellista tukea (edullisia lainoja), tarjoavat kalustoa (jakelulaitteita, kalusteita, laseja jne.) sekä teknistä tukea (kylmäteknikkoja)?
Tämä tarkoittaa sitä, että parlamentin jäsen esittää näiden hyvin mystisten lukujen nojalla kysymyksen oluen myynnistä Belgiassa. Komission jäsenellä on puheenvuoro.

Monti
. (IT) Huolimatta hämäristä luvuista te olitte hyvin selkeä. Uskon ymmärtäneeni parlamentin jäsen Beysenin esittämän kysymyksen. Komissiossa ollaan hyvin tietoisia siitä, että panimot tarjoavat usein kahvilanomistajille taloudellista, aineellista ja teknistä tukea. Komissio ei kuitenkaan yhdy parlamentin jäsenen esittämään pelkoon siitä, että uusi ehdotettu vertikaalisia rajoituksia koskeva politiikka voisi vahingoittaa belgialaisia panimoita tai hotelli- ja ravintola-alaa. Päinvastoin, tehokas kilpailu takaa kuluttajille hyvää palvelua baarien lukumäärän ja olutlaatujen laajan tarjonnan muodossa.
Ensiksikin ehdotus sopimusten ryhmäpoikkeuksista vapauttaa ne oluen hankintasopimukset, jotka sisältävät kilpailukieltolausekkeen ja jotka on allekirjoitettu niiden oluenvalmistajien, joiden markkinaosuus on vähemmän kuin 30 prosenttia, ja baarien tai julkisten liikkeiden välillä. Belgialaisille panimoille tämä merkitsee sitä, että ne voivat kaikki, lukuun ottamatta Interbrewta, jatkaa toimintaansa tämänhetkisten jakelusopimusten perusteella. Tämän lisäksi ehdotettu yleistetty ryhmäpoikkeus antaa näille panimoille laajemman sopimusvapauden verrattuna siihen, mikä niillä nyt on alalla tämänhetkisen erityispoikkeuksen nojalla.
Toiseksi ehdotettu ryhmäpoikkeus ei merkitse sitä, että ne kilpailua rajoittavat sopimukset, jotka on allekirjoitettu sellaisen panimon kanssa, jonka markkinaosuus on enemmän kuin 30 prosenttia, ovat laittomia. Panimo, joka saavuttaa sellaisen markkinaosuuden voi ilmoittaa komissiolle kilpailua rajoittavien sopimusten verkostostaan. Sen jälkeen komissio arvioi ensiksikin sopimusten todellisen vaikutuksen kilpailuun; jos vaikutus on huomattava, komissio voi joka tapauksessa ottaa huomioon ne taloudelliset edut, joita nämä kilpailua rajoittavat sopimukset saavat aikaan, arviossaan mahdollisuudesta soveltaa näihin sopimuksiin yksittäispoikkeusta 81 artiklan 3 kohdan nojalla.
Kolmanneksi, mikäli sopimuksiin ei voida soveltaa yksittäispoikkeusta, komissio arvioi mahdolliset ratkaisut, joita voidaan soveltaa olemassa olevassa jakelujärjestelmässä. Toisin sanoen komissio pyrkii pääpiirteittäin ratkaisemaan mahdolliset kilpailuun liittyvät ongelmat, ennen kaikkea jo olemassa oleviin sopimuksiin tehtävien muutosten kautta ja samalla se ottaa huomioon niistä aiheutuvat taloudelliset edut. Parlamentin jäsen varmasti myöntää, että koska komissiolla on Euroopan unionissa toimivaltarooli kilpailun alalla, sen pitää erittäin huolellisesti arvioida niiden yrittäjien allekirjoittamat sopimukset, joilla on hallussaan huomattava markkinaosuus. Koska nämä sopimukset voivat vaikuttaa markkinoiden sulkeutumiseen, ne voivat itse asiassa vahingoittaa kilpailua ei ainoastaan suhteessa muiden jäsenvaltioiden tuottajiin, vaan myös suhteessa pieniin belgialaisiin panimoihin. Tässä on yksi syy, miksi komissio on äskettäin aloittanut oikeudenkäynnin Interbrewta vastaan.
Yhteenvetona, arvoisa puhemies, komission mielestä uusi vertikaalisia rajoituksia koskeva politiikka voi aiheuttaa panimoalalla ja hotelli- ja ravintola-alalla Belgiassa sellaisia merkittäviä rakenteellisia muutoksia, että ne vaarantaisivat tuon maan olutkulttuurin.

Beysen
Haluaisin kiittää arvoisaa komission jäsentä perusteellisesta vastauksesta, jonka hän halusi antaa minulle ja josta käy ilmi, että komission tällä hetkellä toteuttamasta politiikasta tosiaan tarvittiin vielä lisätietoja. En ole kuitenkaan täysin samaa mieltä siitä, että kilpailu ei siten häiriytyisi, vaikka otan huomioon sen, että tarjoatte nyt myös sopimukseen mahdollista poikkeusta.
Mitä minuun tulee, arvoisa komission jäsen, minä olen ja myös kyseisellä alalla ollaan edelleen hyvin huolissaan näkemyksen puutteesta, joka nyt vallitsee, 14 päivää ennen tämän asetuksen voimaantuloa, sen osalta, mikä on sallittua ja mikä ei. Teidän selvennyksenne valaisi tilannetta hieman, mutta mielestäni siitä olisi tarpeen ilmoittaa myös kyseiselle alalle.
Haluan kysyä tässä yhteydessä, miksi järjestelmää muutetaan, kun toimeenpanosta ei ole tähän mennessä tullut valituksia. Uskotaanko itsesäätelyyn liian vähän, ja halutaanko tämä asetus tuoda mihin hintaan hyvänsä alalle, jolla ei ole muutenkaan liian helppoa?

Monti
Arvoisa parlamentin jäsen Beysen, olen samaa mieltä kanssanne siitä, että informaatio on tälläkin alalla tärkeää. Tästä syystä, laatiessaan kyseisen asetusehdotuksen komissio noudatti avoimen tiedottamisen politiikkaa. Itse asiassa me arvioimme parhaillamme niitä vastauksia, joita olemme vastaanottaneet kaikilta asianosaisilta sen ehdotuksen seurauksena, joka julkaistiin Virallisessa lehdessä. Sitten, kun tämä arvio on tehty, konsultoimme uudestaan jäsenvaltioita, ja odotamme voivamme hyväksyä uuden asetuksen ennen vuoden loppua. Olemme antaneet laaja-alaista tietoa jokaisesta välivaiheesta, ja siitä syystä olemme mielestämme täyttäneet velvollisuutemme informaation ja konsultoinnin osalta. Komissio on tietenkin aina valmis selventämään jokaista mahdollisesti vielä epäselvää näkökohtaa.

Puhemies
Kysymyksiä nro 50 ja 51 käsitellään yhdessä, koska ne koskevat samaa aihetta.

Robert J.E. Evans
Kysymys nro 50 (H-0688/99):
Aihe: Autojen hinnat Asian saaman laajan julkisuuden vuoksi komissio tietää, että autonvalmistajat veloittavat samoista autoista Yhdistyneessä kuningaskunnassa selvästi enemmän kuin muissa EU-maissa.
Mitä toimia komissio ehdottaa, jotta tämä ja muu samanlainen suurten yhtiöiden harjoittama kiskonta voitaisiin lopettaa?

Arlene McCarthy
Kysymys nro 51 (H-0747/99):
Aihe: Autojen jälleenmyynti ja kilpailupolitiikka Komissio lienee tietoinen siitä, että Yhdistynyt kuningaskunta on markkinoista edelleen kallein 62 eniten myydyn automallin kohdalla 75:stä ja että Yhdistyneen kuningaskunnan kansalaisilla on ongelmia ostaa autoja muista jäsenvaltioista.
Pitääkö komissio tätä EU:n kilpailusääntöjen rikkomisena?
Mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä pian ilmestyvän, moottoriajoneuvojen jälleenmyynnin hintaeroja koskevan kertomuksen suhteen?
Mihin toimiin komissio voi ryhtyä poistaakseen kilpailua rajoittavat käytännöt ja varmistaakseen, että Yhdistyneen kuningaskunnan kuluttajia kohdellaan reilusti?

Monti
. (EN) Olen todellakin tietoinen Yhdistyneen kuningaskunnan ja muiden jäsenvaltioiden välisistä hintaeroista, ja yhdyn arvoisan jäsenen huoleen. Komissio on todennut, että nämä erot johtuvat osittain vahvasta punnasta, mutta niiden syynä täytyvät osittain olla alhaiset nettohinnat jäsenvaltioissa, joissa autojen verotus on korkea. Tämä koskee erityisesti Tanskaa, Suomea ja Alankomaita.
Katson, että lisääntyvä hintojen avoimuus ja euron käyttöönotto saavat yhä enenevässä määrin niin sanottujen korkean hintatason markkinoiden asiakkaita ostamaan ajoneuvonsa muista jäsenvaltioista. Tämä rinnakkaiskauppa on merkittävä markkinatekijä, jonka pitäisi edesauttaa hintojen lähentymistä koko yhteisössä.
Komissio on ryhtynyt useisiin aloitteisiin taatakseen kuluttajille tämän vapauden. Komissio arvioi kertomuksessaan, joka koskee autojen jakelusta annetun asetuksen 1475/95 soveltamista ja joka on määrä antaa ennen vuoden 2000 loppua, poikkeusjakelujärjestelmän vaikutusta autojen hintoihin. Siinä itse asiassa luodaan välttämätön perusta keskustelulle autojen jakelun tulevasta oikeudellisesta kehyksestä sen jälkeen, kun nykyisen asetuksen voimassaolo päättyy 30. syyskuuta 2002.

Evans, Robert
Kiitos vastauksestanne, arvoisa komission jäsen. Viittasin kysymyksessäni vastaaviin esimerkkeihin, ja vaikka autojen hinnoista kenties puhutaankin kaikkein eniten, on olemassa muita esimerkkejä yrityksistä, jotka pitävät yhtenäismarkkinoita pilkkanaan.
Ruotsalainen huonekaluyritys Ikea, josta olette luultavasti kuullut, tarjoaa tästä kaksi esimerkkiä uusissa luetteloissaan: peilikaappi, joka maksaa Tanskassa ostettuna alle 70 puntaa, maksaa Yhdistyneessä kuningaskunnassa 94 puntaa. Kulmasohva, joka maksaa Tanskassa alle 600 puntaa, maksaa Yhdistyneessä kuningaskunnassa melkein 875 puntaa. Tässä on vain kaksi esimerkkiä yhdestä yrityksestä. On olemassa lukuisia muita esimerkkejä siitä, että yritykset käyttävät hyväkseen Yhdistyneen kuningaskunnan ja tietääkseni myös muiden jäsenvaltioiden ihmisiä. Voisikohan komissio harkita toimia, joilla voidaan suojella kuluttajia, jotka odottavat Euroopan parlamentin ja Euroopan komission suojelevan heitä kansalaisina? Voisitteko harkita tällä alueella toimia, jotka eivät koske ainoastaan autoja, jotka ovat kenties kaikkein tunnetuin esimerkki?

Puhemies
Huomaatte, arvoisa komission jäsen, että teiltä kysytään myös sohvista eikä vain autoista, mutta teillä on varmasti vastaus siihenkin.

Monti
. (EN) Kiitos tästä lisäkysymyksestä. Olen todellakin sitä mieltä, että kuluttajien etujen ajaminen on Euroopan unionin kilpailupolitiikan kulmakivi.
Pitäisikö meidän väittää, että yhtenäismarkkinat ovat yhtenäiset vain silloin, kun hinnat ovat yhtenäisiä? En sanoisi niin, koska aina on tekijöitä, jotka selittävät tietyt hintaerot. Itse asiassa voisimme kenties jopa ajatella, että täysin yhtenäiset hinnat joillakin markkinoilla voivat viitata jonkinlaiseen markkinoilla vallitsevaan kartelliin. Olen kuitenkin kanssanne samaa mieltä siitä, että nykyisillä yhtenäismarkkinoilla esiintyvät hintaerot selittyvät paljolti yhä olemassa olevalla kitkalla ja esteillä.
Nykyisin on olemassa kaksi voimakasta tekijää, jotka auttavat markkinoita poistamaan nämä erot, ja tämä pitää paikkansa yhä enenevässä määrin. Toinen on ilman muuta euron käyttöönotto. Yksistään se tulee helpottamaan hintavertailuja. Ja toinen tekijä, joka vaikuttaa voimakkaasti tavaroiden ja palvelujen jakeluun, on Internet.
Kysytte, eikö komission pitäisi ryhtyä toimiin, jotka koskevat tiettyjä huomattaviin hintaeroihin liittyviä tapauksia. Kyllä, meidän pitäisi ja me ryhdymmekin: jos tarkastelemme erityisesti autoalaa, olette ehkä tietoinen, että komissio on aiemmin ja myös aivan äskettäin toteuttanut useita toimia niitä rajoituksia vastaan, joita autonvalmistajat ovat asettaneet autojen rinnakkaistuonnille. Autojen hintoja vertailevan luettelon julkaisemisella pyritään paljolti samaan. Uusin versio julkaistiin 22. heinäkuuta 1999.
Olemme samaa mieltä, että komission pitäisi käyttää tähän tarkoitukseen myös kilpailupolitiikan välineitä; ja haluaisin sanoa, että se tekeekin niin.

McCarthy
Olen iloinen siitä, että komission jäsen on maani kauppa- ja teollisuusministeri Byersin kanssa saanut sen käsityksen, että Euroopan autoala on itse asiassa jymäyttänyt Yhdistyneen kuningaskunnan kuluttajia. Minun on kuitenkin sanottava, etten voi olla kanssanne samaa mieltä siitä, että kyse on pelkästään valuuttakurssista, koska siinä ei oteta huomioon sitä tosiasiaa, että jotkin autot maksavat Yhdistyneessä kuningaskunnassa noin 4 000 puntaa enemmän kuin esimerkiksi Alankomaissa.
Jos kyse olisi pelkästään valuuttakurssista, hintojen pitäisi laskea valuuttakurssivaihtelujen myötä. Miksi sitten esimerkiksi tuontiautot - joiden osuus Yhdistyneen kuningaskunnan markkinoista on nyt yli 70 prosenttia - kallistuvat, kun punta vahvistuu? Miten Yhdistyneen kuningaskunnan autonvalmistajat vievät mantereelle ennätysmääriä autoja, kun vienti on kalliimpaa? Miksi Yhdistyneessä kuningaskunnassa valmistetut autot ovat halvempia mantereella, kun punta nostaa vientituotteidemme hintoja? Pelkäänpä, etten voi täysin hyväksyä tätä logiikkaa.
Olen sitä mieltä - sen jälkeen, kun eräs brittisanomalehti teki 18 kuukautta kestäneen tutkimuksen teidän tutkimuksenne jälkeen -, että aika on käymässä vähiin ja autoala haluaa nyt löytää ratkaisun tähän kysymykseen. Jos järjestäisin pyöreän pöydän neuvottelut alan kanssa - kauppiaiden ja valmistajien kanssa -, olisitteko halukas tulemaan mukaan ja keskustelemaan niiden kanssa siitä, miten voimme löytää ongelmaan ratkaisun käyttämällä samalla kilpailuvälineitä, jos meidän on pakko?

Monti
. (EN) Kiitos, parlamentin jäsen McCarthy, että painotitte, että meidän on välttämätöntä käyttää kilpailuvälineitä, niin kuin meidän itse asiassa onkin. Kiinnittäisin huomionne jälleen siihen seikkaan, että olemme käynnistäneet varsin monta rinnakkaistuonnin rajoituksia koskevaa tutkimusta, ja olemme joissakin tapauksissa jo päässeet lopputulokseen ja määränneet varsin huomattavia sakkoja.
Olisi toki erheellistä väittää, että hintaerot, erityisesti autojen hintaerot, johtuisivat vain valuuttakursseista. Mainitsin sen yhtenä tekijänä - mutta se ei ole ainoa. Eri autotyyppien verotuksessa olevat erot ovat ilman muuta yksi tekijä, mutta pääsemmekin tästä siihen kysymykseen, miten helppo tai miten vaikea Euroopan unionin on tehdä veroja koskevia päätöksiä.
Arvostan myös sitä, että kutsuitte minut pyöreän pöydän neuvotteluihin. Harkitsen sitä mielelläni niiden useiden kutsujen ohella, joita komission jäsen saa.
Olette epäilemättä tietoinen siitä, että laadimme parhaillaan kertomusta päähuomiomme kohteena olevan nykyisen ryhmäpoikkeusasetuksen soveltamisesta. Olemme saaneet monia kyselylomakkeita vastauksena järjestämäämme kuulemiseen. Kertomus, joka on määrä antaa vuoden lopussa, ei vielä sisällä ehdotuksia, mutta siinä analysoidaan vuoden 2000 lopussa käyttöön otettavan poikkeusjakelujärjestelmän vaikutuksia ja se sisältää kattavan analyysin ryhmäpoikkeuksen vaikutuksista, ja tämän pitäisi olla myöhemmin tehtävien päätösten perusta.

Newton Dunn
Olisikohan arvoisa komission jäsen samaa mieltä siitä, että kahden edellisen kysyjän, jotka pyysivät komissiota ryhtymään toimiin, kannattaisi pikemminkin pyytää oman puolueensa johtajaa Blairia laskemaan liian korkealla oleva punta - joka on ollut liian korkealla Yhdistyneen kuningaskunnan korkeiden korkojen takia - realistiselle tasolle? Kannattaisiko heidän myös yrittää saada pääministeri Blair kampanjoimaan euron käyttöönoton puolesta, mikä lisäisi avoimuutta? Eikö siitä olisi apua?

Puhemies
Huomaatte, arvoisa komission jäsen, että kysymys koskee Isoa-Britanniaa, mutta teillä on oikeus vastata, mikäli katsotte sen sopivaksi.

Monti
. (EN) Tekisin niin mielelläni, jos tämä tärkeä asia sattuisi kuulumaan kilpailuasioista vastaavan komission jäsenen toimivaltaan, kuten ei valitettavasti ole asian laita.

Puhemies


Karin Riis-Jørgensen
Kysymys nro 52 (H-0693/99):
Aihe: Saksan sahateollisuuden valtiontuki Mihin toimiin komissio on ryhtynyt tai mihin toimiin se aikoo ryhtyä sen vuoksi, että Saksa antaa enenemässä määrin valtiontukea entisessä Itä-Saksassa toimiville sahoille? Tarkoitan tässä yhteydessä erityisesti pieniä ja keskisuuria yrityksiä, jotka erittäin suuren tehokkuutensa vuoksi vaativat niin pienen työntekijämäärän, että ne täyttävät EU:n pienille ja keskisuurille yrityksille annettavaa valtiontukea koskevat vaatimukset, mutta jotka samaan aikaan pystyvät kilpailemaan muita paremmilla ehdoilla ja vääristämään kilpailua markkinoilla.
Pitääkö komissio puolusteltavana, että pitkälle automatisoidut ja erityisen tehokkaat saksalaiset sahat saavat niin massiivista valtiontukea, että ne saamansa epäreilun kilpailuedun vuoksi pakottavat muut sahat ulos markkinoilta? Sen lisäksi pyydän komissiota ilmoittamaan, katsooko se edelleen, että nykyiset pk-yritysten valtiontukea koskevat määräykset ovat riittäviä mm. sen osalta, että määräysten mukaan valtiontukea saavassa pk-yrityksessä saa olla enintään 250 työntekijää.

Monti
Komissiossa tiedetään hyvin, että entisen Saksan demokraattisen tasavallan sahoille myönnetään valtiontukea. Vaikka onkin mahdollista, että puheena olevat tuet ovat yhteensopivia saksalaisten järjestelmien ja perussopimusten kanssa, komissio tuntee suurta huolestuneisuutta siitä vääristymästä, jota ne aiheuttavat tuotantokapasiteetin yhä kasvavan keskittyneisyyden kautta tällä erityisellä teollisuudenalalla. Mitä tulee näiden tukien hyväksyttävyyteen, komissio tutkii erityisen huolellisesti eräiden tukitoimenpiteiden yhteensopivuutta yhteismarkkinoiden kanssa lukuisten yritysten hyväksi, erityisesti KNT:n, Klenkin ja Pollmeierin.
On otettava huomioon se, että uudet tuotantokapasiteetit sijaitsevat tuettavilla alueille perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a alakohdan mukaisesti, eli niillä alueilla, joilla elintaso on poikkeuksellisen alhainen ja joilla on vaikea vajaatyöllisyyden muoto. Yhteensopivuuden arviointia kaikkien myönnettyjen tukien osalta ei ole vielä saatu päätökseen informaation puutteellisuuden vuoksi. Tutkimus koskee erityisesti asianomaisten alueellisten järjestelmien määrittämien kriteerien noudattamisesta johtuvaa ongelmaa.
Komissio on lisäksi omaksunut aloitteita selvittääkseen noudattavatko edunsaajat kaikkia pienten ja keskisuurten yritysten määritelmän mukaisia kriteerejä, jotka on määrätty sen suosituksesta vuonna 1996. Tämän asian osalta haluaisin korostaa ennen kaikkea sitä, että on tärkeää varmistaa, että minkäänlaista säännöistä poikkeamista ei tapahdu. Ne yritykset, jotka noudattavat muodollisesti pienten ja keskisuurten yritysten määritelmän mukaisia kriteerejä ennen kaikkea, koska niillä on vähemmän kuin 250 työntekijää mutta jotka ovat todellisuudessa jonkin suuren yrityksen valvonnan alaisia tai samanaikaisesti eräiden suurten yritysten valvonnan alaisia, eivät voi nauttia erityistuista, jotka on tarkoitettu pienille ja keskisuurille yrityksille. Lopuksi sääntöjen sopivuuden osalta valtiontuen valtuuttamiseksi pienille ja keskisuurille yrityksille, asiaa koskeva yleinen tutkimus olisi tarpeen.
Metsäteollisuuden alan erityisominaispiirteiden osalta komissio on hiljattain julkaissut tiedonannon, joka käsitteli metsätuotealojen ja Euroopan unioniin yhteydessä olevien teollisuuden alojen kilpailukykyä. Tuossa tämän vuoden lokakuussa julkaistussa asiakirjassa tarkastellaan myös sitä, että jotta voitaisiin varmistaa Euroopan unionin metsäteollisuuteen perustuvien yritysten tai siihen yhteydessä olevien yritysten globaali ja kestävä kilpailukyky, on välttämätöntä taata sellainen ympäristö, jossa voidaan edistää oikeanlaista kilpailua ja kannustaa Euroopan unionin teollisuuden mukauttamista sitkeämpään kilpailuun.

Riis-Jørgensen
Paljon kiitoksia komission jäsen Montille hänen erittäin perusteellisesta vastauksestaan. Odotan, että komissio ennen kaikkea jatkaa laajan valtiontuen parissa tekemäänsä tutkimusta ja tutkii yleisesti ottaen erityisesti sitä, voitaisiinko pk-yritysten valtiontukea koskevia ehtoja muuttaa. Toivon ja odotan, että minut pidetään jatkuvasti ajan tasalla tässä asiassa, joka on uskomattoman tärkeä Tanskan teollisuuden lisäksi myös muiden maiden teollisuudelle, Saksan länsiosa mukaan luettuna.

Monti
. (EN) Vakuutan ainoastaan parlamentin jäsen Riis-Jørgensenille, jonka jatkuvan ja syvällisen kiinnostuksen valtiontukea kohtaan komissio hyvin tietää ja jota se arvostaa, että tutkimusta jatketaan, että pk-yrityksiä koskevien säännösten käytännön soveltaminen on yksi huolenaiheistamme ja että kaikissa valtiontukea koskevissa tutkimuksissa valtiontuen vaikutukset jäsenvaltioiden väliseen kauppaan ovat analyysin keskipisteenä.

Puhemies
Paljon kiitoksia, komission jäsen Monti, että olitte käytettävissämme tänä iltapäivänä.
Koska komission kyselytunnille varattu aika on kulunut, kysymyksiin 53-107 vastataan kirjallisesti.
Julistan kyselytunnin päättyneeksi.
(Istunto keskeytettiin klo 19.10 ja sitä jatkettiin klo 21.00.)

Puhemiehen tiedonanto
Puhemies
Hyvät kollegat, ennen kuin aloitamme työmme, saanen esittää kaksi huomautusta: ensimmäinen huomautus on suunnattu ennen kaikkea uusille kollegoillemme. Pyytäisin teitä puhumaan niin hitaasti, että tulkkimme pystyvät seuraamaan esittämäänne asiaa. Ellette tee niin, puheenvuoronne tulee tulkatuksi vain vaillinaisesti tai ei lainkaan, ja puheellanne ei ole mitään vaikutusta.
Toinen pyyntöni teille: pitäkää kiinni puheajasta, mikäli suinkin mahdollista. Asialla ei ole niinkään merkitystä minun itseni kannalta - minulla on paljon aikaa. Se liittyy pikemminkin seikkaan, josta monet, etenkään uudet kollegamme, eivät ole selvillä: tällaisen täysistunnon kulkuun emme vaikuta vain me täällä edessä sekä tulkit, jotka näette tulkkauskopeissa, vaan kaiken takana on suunnattoman suuri koneisto, joka huolehtii muun muassa siitä, että teillä on huomisaamuna edessänne tarkat istuntoselostukset. Nämäkin työntekijät haluavat päästä jossakin vaiheessa lähtemään kotiin! Teette palveluksen meidän kaikkien hyväksi, jos pidätte suurin piirtein puheajastanne kiinni. Kiitän ymmärtäväisestä suhtautumisestanne näitä ennakkohuomautuksia kohtaan.
Puhemies. Parlamentin jäsen Gorostiagalla on työjärjestystä koskeva puheenvuoro.

Gorostiaga Atxalandabaso
Haluaisin käyttää työjärjestyspuheenvuoron 108 artiklan nojalla 112 artiklaan liittyen. 18 baskimaalaista poliittista vankia on 1. marraskuuta lähtien ollut nälkälakossa useissa espanjalaisissa ja ranskalaisissa vankiloissa. He kapinoivat sitä vastaan, että Ranskan ja Espanjan viranomaiset ovat evänneet heiltä perusihmisoikeudet. Yksi nälkälakkolaisista on tänään 44 päivän paaston jälkeen siirretty Hôtel de Dieu -nimiseen sairaalaan Pariisiin, sillä hän on erittäin huonossa kunnossa laihduttuaan 24 kiloa.
On kulunut 18 vuotta siitä, kun urhea Westminsterin parlamentin jäsen Bobbie Sands ja 10 muuta irlantilaista poliittista vankia kuolivat nälkälakon seurauksena. Vasta sitten, kun nälkälakkolainen oli poissa pelistä, Thatcherin hallituksen Pohjois-Irlannin asioista vastaava ministeri James Prior myönsi, että Britannian hallitus oli valmis hyväksymään uudistukset.
Haluamme heti, erittäin pian, ennen kuin on liian myöhäistä, vastaavan lausunnon Espanjan ja Ranskan hallituksilta. Pyydämme parlamenttia 112 artiklan nojalla hyväksymään tämän kysymyksen kiireelliseksi aiheeksi.

Puhemies
Hyvä kollega Gorostiaga, 112 artiklan - kiireellisen menettelyn - osalta meillä on tarkat määräykset. Siihen vaaditut määräajat ovat umpeutuneet. 108 artiklan osalta taas tarvitsette asialle parlamentin jäsenistön yhden kymmenesosan kannatuksen, jota ei ilmeisesti ole tässä tapauksessa koottuna. Aion esittää asianne eteenpäin, mutta pelkäänpä, että juuri nyt emme voi tehdä asialle mitään.

Talousarvio 2000 (jatkoa)
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana vuoden 2000 talousarviota koskevan yhteiskeskustelun jatkaminen.

Böge
Arvoisa puhemies, ensiksi haluaisin kiittää puolueryhmäni puolesta sydämellisesti kumpaakin esittelijää. Jos tarkastelemme sitä, missä tilanteessa olimme talousarviomenettelyn alkaessa, niin silloin voidaan käsittääksemme nähdä, mitä olemme tähän mennessä näissä vaikeissa ja osittain hyvinkin vaikeissa neuvotteluissa saaneet aikaan.
Osaan arvostaa myös sitä, arvoisa komission jäsen Schreyer, että te yrititte näiden vaikeiden ja loppujen lopuksi tuloksettomien neuvottelujen kuluessa päästä myös sovitteluratkaisuun. Tässä kokonaismenettelyssä ei tietysti komission itsensäkään toiminta ollut tällöin aivan ristiriidatonta.
Komissio on ensinnäkin ollut liian epäröivä toimielinten välisen sopimuksen pöytäkirjassa annetun julistuksen toteuttamisessa ja tehnyt usean vuoden mittaisia kansainvälisiä sitoumuksia, mutta halunnut kuitenkin ratkaista rahoitusongelman nyt ensi vaiheessa vain vuoden 2000 osalta. Tämä oli meille liian vähän. Samaan aikaan saatiin todeta, että puheenjohtaja Prodi toteutti jo vuoteen 2006 ulottuvaa ennakkosuunnittelua -, mistä on kyllä sanottava, että koordinointi oli puutteellista, arvoisa komission puheenjohtaja!
Muilta osin herää Eurooppa-neuvoston päätökset huomioon ottaen tietenkin seuraava kysymys: miten talousarvion otsakkeelle 7 käy tulevaisuudessa? Kun otetaan huomioon Eurooppa-neuvoston voimallisesti haluama vaihtoehto laajentaa jäsenehdokkaiden piiriä, niin eikö meidän olisi tämä vaihtoehto huomioon ottaen ryhdyttävä tarkistamaan myös alustavaa talousarviota? Ei, sillä parlamenttina meidän kannaltamme on kyse siitä, että säilytämme talousarviomenettelyssä kansainvälisen uskottavuutemme ja pysymme talouspoliittisesti vakavasti otettavina myös uusien ensisijaisten tavoitteiden rahoituksen osalta. Parlamentti on tällöin tietoinen vastuustaan yhtenä budjettivallan käyttäjänä. Presidentti Chiracin tämänaamuiset kiitokset, jotka koskivat Euroopan parlamentin taloudenhoito- ja valvontatehtävää, korostivat tätä vielä kerran. Emme myöskään halua joutua toistamaan tämänvuotisia kokemuksiamme siitä, että joudumme toimimaan yhä uudelleen korjauspajana lukuisien korjaavien ja täydentävien lisätalousarvioiden ja varainsiirtojen vuoksi!
Sen vuoksi joudun sanomaan neuvostolle hyvin selkeästi: sen johdosta, että ette ole ryhtyneet toimiin ettekä paneutuneet kyseiseen vaihtoehtoon 3 liittyviin parlamentin ehdotuksiin, jotka olemme teille esittäneet, olette saattaneet meidät tällä viikolla hyvin vaikeaan tilanteeseen, joka alkaa jo lähestyä työjärjestyksen kannalta sallitun rajoja. Älkää tehkö sitä enää toiste! Sen tarjouksen takana, jonka parlamentti on tehnyt yhdistämällä kiinteästi toisiinsa yhtäältä talousarvion kurinalaisuuden, valmiuden miettiä myös leikkauksia erittäin tarkasti eikä vain summittaisesti, niin kuin te aioitte tehdä, ja samalla ryhtyä toteuttamaan välttämättömiä poliittisia prioriteetteja ja rahoittaa ne, sen takana seisomme tänään. Totean myös puolueryhmäni puolesta: jos teillä, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, on esittää meille huomisaamuna meidän vaatimamme kirjallinen julkilausuma, olemme valmiit tukemaan kompromissia ja toteuttamaan sen.
Yhtä selkeästi haluan sanoa myös tämän, jotta asia tulisi selväksi: tähän liittyvillä toimielinten julistuksilla, jotka koskevat myös alustavaan talousarvioon tehtävien tarkistusten rajoittamista ja jonka odotamme saavamme komissiolta huhtikuuhun mennessä, ja neuvoston niihin antamilla vastauksilla te kaikki allekirjoitatte vekselin - vähän samaan tapaan kuin rahaliiketoiminnassa. Ja se joka ei lunasta vekseliä, menettää luottokelpoisuutensa. Siitä johtuu tämä - sekä aiempiin kokemuksiin että tämänpäiväiseen puheenvuoroon perustuva - hyvin selkeä varoitus neuvostolle: ellemme pääse keväällä riittävään ratkaisuun Kosovon ja Länsi-Balkanin monivuotisesta ohjelmasta ja sen edellyttämästä neuvoston sitoumuksesta, joudutte luovimaan talousarviomenettelyssä 2001 tavattoman vaikeilla vesillä. Me parlamenttina emme sitä halua. On teidän vallassanne, että saamme aikaan sekä talousarvion vuodeksi 2000 että järkevän monivuotisen ohjelman näiden ensisijaisten tavoitteiden rahoittamiseksi.

Walter
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, vuoden 2000 talousarvion tehtävänä on johdattaa meidät seuraavalle vuosituhannelle. Se toimii merkinantajana. Se toimii poliittis-sisällöllisenä merkinantajana, mutta sen täytyy olla merkkinä myös siitä, millä tavalla kenenkään ei pitäisi toisiinsa nähden menetellä.
Aivan ensiksi haluan sanoa, että meidän on parlamenttina kiittäminen tässä yhteydessä, nimittäin vuoden 2000 talousarviota koskevissa neuvotteluissa, kumpaakin esittelijäämme, jotka ovat tehneet erinomaista työtä ja panneet alulle asioita, joista on keskusteltu pitkään täällä parlamentissa. Ajatellaan vaikkapa teknisen tuen toimistoihin (BAT) liittyvää uudelleenjärjestelyä; tästähän komission jäsen Schreyer mainitsi tänään. Meillä oli viime viikolla budjettivaliokunnan kokous, jossa tehtiin erittäin selkeitä sitoumuksia tulevaisuuden varalle, niin että voimme odottaa asiassa edistymistä ja aiomme myös valvoa sitä. Aiomme seurata teitä hyvin kriittisen hyväntahtoisesti tämän BAT-kysymyksen jatkokehityksen osalta. Mitä tulee aiempiin kokemuksiin asianmukaisesta voimavarojen käytöstä, olemme toimineet merkinantajana varaamalla OLAFin käyttöön lisää henkilöstöä.
Mitä tulee talousarvion suurimpaan menokohtaan, nimittäin maatalouspolitiikkaan, olemme antaneet täysin yksiselitteisiä signaaleja. Haluamme päästä eroon puhtaasta markkinahintatuesta kohti maaseudun kehittämistä. Ja sitä varten tullaan seuraavissa talousarvioissa varaamaan käyttöön lisää varoja.
Olemme tehneet selväksi, että vain kuluttaja on täällä Euroopassa tärkeä. Tämän vuoksi olemme vahvistaneet elintarviketurvallisuudesta vastaavaa virastoa antaaksemme tätä tarkoittavan merkin, ja olemme varanneet talousarvioon tarvittavat varat sosiaalisesti heikko-osaisia varten, jotta työttömyyden torjunnassa voidaan saavuttaa edistymistä.
Nämä ovat asioita, joita on käsitelty ja viety eteenpäin täällä parlamentissa hyvin yksimielisesti esittelijöidemme aloitteesta ja heidän tuellaan. Tämän käsittelyn kuluessa ratkaiseva kohta tai kohta, josta aiheutui meille eniten työtä ja myös päävaivaa, oli luonnollisesti tämä kysymys: miten pystymme rahoittamaan asianmukaisesti yhden suurimmista haasteista, joka Euroopalla on näinä vuosina edessään? Tällä tarkoitan tietenkin molempia Balkanilla sijaitsevia alueita, ja kohdennetummin nyt ensi vuonna etenkin Kosovoa.
Voitte lähteä siitä, että me täällä parlamentissa teemme kaikkemme luodaksemme tälle vakavasti otettavan perustan. Olemme tuoneet tämän erittäin selvästi esiin talousarviomenettelyn yhteydessä. Meidän kannaltamme hyvä perusta on tärkeä, jotta emme vain poukkoile yhdestä ongelmasta toiseen, vaan voimme työskennellä yhdessä terveellä pohjalla ja vieläpä useiden vuosien ajan, sillä Balkanin ongelma ei ole mikään yhden vuoden ongelma. Olemme osoittaneet hyvin selvästi, että emme halua olla vaatimassa vain lisää, vaan teemme myös omat kotiläksymme. Olemme toteuttaneet talousarviossa varojen siirtoja, erittäin kohdennetusti. Emme ole toteuttaneet yleistä leikkausta, vaan todenneet, että teemme vähennyksiä niissä kohdissa, joissa se on mahdollista. Teemme nimenomaisen poikkeuksen sellaisten kansalaisjärjestöjen tai avustusohjelmien kohdalla, kuten niiden, jotka toimivat AIDSin torjumiseksi kolmannessa maailmassa, jotka ovat riippuvaisia avustusten saamisesta. Olemme tehneet tämän kaiken hyvin yksimielisesti. Sekin osoittaa selkeästi, miten tärkeitä nämä asiat meille ovat. Täällä parlamentissa olette voineet jokaisen keskustelun yhteydessä ja myös kaikissa äänestyksissä kokea sen, että meillä on asiasta hyvin yhtenäinen näkemys. Täysin aatteellisista taustoistamme riippumatta olemme toimineet täällä tavalla, jonka pitäisi tehdä teille selväksi, että suhtaudumme kysymykseen hyvin vakavasti, kuten siihenkin, miten olemme tekemisissä toistemme kanssa. Tämä on samalla perusohjeemme myös tuleville vuosille. Voin vain tukea täysin ja kaikilta osin Bögen näkemyksiä.
Pyrimme tulevaisuudessakin siihen, että saamme keskinäisessä vuorovaikutuksessa luoduksi yhteisen luottamuspohjan, luottamuksen, jota meillä ehkä oli tänä vuonna monessa kohdin liian vähän, meillä teitä kohtaan ja teillä meitä kohtaan! Ojennamme siis kätemme - me sosiaalidemokraatit ja sosialistit -, antaaksemme merkin siitä, että mikäli te huomisaamuna tosiaankin esitätte julkilausuman kuvatulla tavalla, me aiomme antaa sille tukemme. Tulemme huolehtimaan myös siitä, että vuodelle 2000 saadaan asianmukainen talousarvio, joka tarjoaa nimenomaan myös tulevaisuudennäkymiä. Pyrimme kuitenkin myös tulevina vuosina vaikuttamaan täysin johdonmukaisesti siihen ja huolehtimaan siitä, että täällä ei tapahdu minkäänlaista poukkoilua, vaan toteutamme vakaata suunnittelua, johon jokainen voi luottaa, ennen muuta he, jotka näitä varoja tosiasiassa tarvitsevat. Nimittäin he ovat niitä, jotka elävät tällä hetkellä Euroopan unionissa, ja he ovat niitä, jotka elävät sen ulkopuolella, mutta joilla on oikeus vaatia meiltä solidaarisuutta: aiomme tehdä kotiläksymme vastaisuudessakin. Aiomme käyttää hyvin itsetietoisesti hyväksemme mahdollisuuksiamme parlamenttina, siihen voitte luottaa. Aiomme silti pyrkiä lähentämään myös suhteitamme teihin, jotta ei jouduttaisi enää tekemään niin kuin tänä vuonna, jolloin jouduimme yrittämään ratkaisuun pääsyä vielä aivan viime hetkillä. Kun meillä kerran on jo jotakin sellaista kuin kolmen osapuolen välinen vuoropuhelu ja neuvottelumenettely, niitä olisi myös käytettävä siihen, mihin ne on tarkoitettukin, juuri sen vuoksi, ettei kompromissiin pääsy jäisi aivan viime hetkille.
Esitämme teille kutsun, että tulisitte meitä vastaan, me itse aiomme tulla teitä vastaan. Mutta kuten sanottua, voitte luottaa siihen, että mekin tiedämme, mitä voimme tehdä, jos joku haluaa ryhtyä leikkimään kanssamme!

Mulder
Arvoisa puhemies, minäkin haluan aloittaa kiittämällä kahta esittelijää heidän ahkerasta työnteostaan. Se ei ollut tänä vuonna helppoa.
Ensimmäinen opetus, jonka saamme tämän vuoden talousarvion käsittelystä, on se, että komission ja neuvoston tulee varoa antamasta julkisuudessa selvityksiä siitä, kuinka paljon johonkin tarkoitukseen on varattu rahaa, jos ne eivät tiedä, kuinka rahoitus tarkalleen ottaen hoidetaan. Tämä ei saa mielestäni toistua.
Sitten itse talousarvio. Ensiksi maatalouden talousarvio. Pääluokka 1 A. Ihmettelen, mitä järkeä oli kolme vuotta sitten käynnistämässämme toimeenpanomenettelyssä, niin sanotussa ad hoc -menettelyssä, jonka mukaan lähtisimme seuraavaa vuotta koskevista viimeisistä arvioista ja vahvistaisimme pakollisten menojen talousarvion siltä pohjalta. Voin vain todeta, että neuvosto on pitänyt kiinni heinäkuun talousarviosta. Neuvoston kyky nähdä tulevaisuuteen on tietenkin ainutlaatuinen, mutta en ymmärrä, miksi aina on pitäydyttävä siinä, mistä heinäkuussa on sovittu. Myönnän, että joidenkin talousarvion momenttien välillä on tehty joitakin vaihdoksia.
Pääluokan 1 B osalta arvostan sitä, että neuvosto on hyväksynyt parlamentin tarkistuksen, jotta eurooppalaisten maataloustuotteiden laatupolitiikka mahdollistuisi. Se on mielestäni erittäin tärkeää aikana, jolloin kuluttajat ovat yhä huolestuneempia ravinnon laadusta, ja siksi arvostan neuvoston tekoa.
Ryhmäni tukee muita pääluokan 1 B tarkistuksia. Maailman kauppaneuvoston neuvottelujen aikaan, kun jokainen puhuu hyvästä maaseutupolitiikasta, on hyvä, että Euroopan unioni toteuttaa aktiivista politiikkaa tällä alueella.
Sitten talousarvion otsake 4, joka sisältää Kosovon. Ensiksi olen sitä mieltä, että parlamentti on osoittanut hyvän tahtonsa hankkimalla itse Timorin ja Turkin tarvitsemat rahat jakamalla määrärahat uudelleen talousarvion sisällä. Tässä on selvästi kyse parlamentin hyvästä tahdosta.
Muita huomattavia seikkoja, jotka koskevat talousarvion otsaketta 4: voimme todeta, että joka vuosi 30. syyskuuta noin 10 prosenttia hankkeisiin varatuista rahoista on käytetty ja sitten kaksi kuukautta myöhemmin rahoista on ihmeellisellä tavalla käytetty noin 100 prosenttia. Miten tuo kekseliäisyys pääsee vauhtiin niin myöhään? Eikö se voisi olla säännöllisempää ja eikö voitaisi kiinnittää huomiota tilintarkastustuomioistuimen asiasta tekemiin huomautuksiin?
Ryhmäni tukee sitä rahoitustapaa, jolla Kosovon auttaminen toistaiseksi tapahtuu. Siihen sisältyvät summat eroavat huomattavasti komission alkuperäisistä summista. Odotamme sitä, että uusi talousarvio laaditaan mahdollisimman pian, mikäli se on tarpeen. Ryhmäni tarkoituksena ei ole varta vasten rikkoa rahoitusnäkymiä ja olemme täysin valmiit keskustelemaan asiasta, jos se rajataan selkeästi ja käytetyt argumentit ovat perusteltuja.
Odotan myös kompromissia, joka toivottavasti saadaan aikaan huomenna maksumäärärahoja koskevassa asiassa. Ryhmäni on jakautunut tässä asiassa. Osa jäsenistä on sitä mieltä, että maksuja on alennettava selvästi. Jos olen ymmärtänyt asian oikein, niin myös tapahtuu.
Mielestämme Kosovo ei saa olla syy toimielinten väliseen sotaan. Meidän on pystyttävä ratkaisemaan kiista argumenttien pohjalta. Rauha Balkanilla on meille kullan arvoinen.

Buitenweg
Arvoisa puhemies, vuoden 2000 talousarvion käsittely on viimeisessä vaiheessaan. Tämä on ensimmäinen Euroopan unionin talousarviokäsittely, jossa olen ollut mukana ja voin sanoa, että kokemattomuudessani olen yliarvioinut suuresti sen rationaalisuuden, jolla verorahoihin suhtaudutaan. Syy tähän on ensi kädessä neuvoston. Se oli niin paljon enemmän kiinnostunut omasta kansallisesta rahakirstustaan kuin Kosovon väestöstä, että ei pitänyt aikaisempia lupauksiaan.
Berliinissä sovittiin protokollasta, jonka perusteella rahoitusnäkymiä voitaisiin muuttaa, jos Kosovon jälleenrakentaminen edellyttäisi sitä. Euroopan unioni lupautui myöntämään kahdessa avunantajien konferenssissa 500 miljoonan euron suuruisen avustuksen. Maailmanpankin tutkimuksessa todetaan, että tämän verran voidaan kuluttaa. Alkupainotteinen lähestymistapa, jossa parin ensimmäisen vuoden aikana annetaan paljon rahaa, olisi paras tapa huolehtia siitä, että maan talous käynnistyisi jälleen.
Ne 500 miljoonaa ovat tarpeen, ne on luvattu ja ne on mahdollista myöntää nykyisen talousarvion puitteissa. On kylläkin välttämätöntä käyttää marginaaleja muista otsakkeista kuin ulkoisista toimista, jotta kehitysmaat eivät joutuisi maksamaan laskua. Esimerkiksi pääluokassa 1 B on suuri marginaali maaseudun kehitykseen varatuissa rahoissa. Neuvosto ei edes harkinnut ehdotusta tämän marginaalin myöntämisestä ja näkymän tarjoamisesta Kosovolle. Konfliktien ennaltaehkäisyn kova oppitunti, Berliinin protokolla... rationaaliset argumentit eivät merkinneet mitään, kun kansalliset ministerit puolustivat valikoidusti Berliinin sopimuksia ja laskivat samalla epäilemättä, kuinka paljon käyttämätöntä rahaa he saisivat takaisin marginaaleista vuoden lopulla.
Vielä surrealistisempaa oli neuvotella näistä parista sadasta miljoonasta, kun komission puheenjohtaja Prodi sanoi Euroopan unionin myöntävän 5,5 miljardia euroa koko Balkanin jälleenrakentamiseen. On esittelijän ansiota, että nämä lupaukset eivät jääneet tyhjiksi, vaan ne vahvistettiin lausunnossa. Haluankin kiittää Bourlangesia erittäin sydämellisesti siitä.
Tästä lausunnosta on keskusteltu paljon viime viikkoina ja jopa tänään se oli kiihkeän keskustelun aiheena. Uskon, että puhumme siitä myös huomenna ja ylihuomenna. Tilanne on hieman outo. Se ei ole esimerkki rationaalisesti harkitusta päätöksenteosta vaan ennemminkin paniikkijalkapallosta. Minä puolestani pidän Ajax-joukkueesta ja siinä yhdistyvät hyvin kauneus, nopeus ja taktiikka.
Koska ei ole vielä selvää, mistä me tarkalleen ottaen äänestämme torstaina, mainitsen, mitkä asiat voivat saada ryhmäni muuttamaan kantaansa. Ensiksi ennen kuin Kosovon tarpeista on saatavilla uusia lukuja, pidän Maailmanpankin tutkimusta ja luvattua 500 miljoonan summaa lähtökohtana. Olen valmis puhumaan väliaikaisesti tämän summan alle jäävästä suurimmasta mahdollisesta summasta, mutta haluan saada vahvistuksen siihen, että monivuotisohjelma, joka laaditaan huhtikuussa kestää vuodesta 2000 vuoteen 2006 koko Balkanin ja Kosovon osalta. Jos on tarpeellista, Kosovon on saatava täysi summa, myös vuonna 2000.
Toinen asia on se, että Kosovolle myönnettävien varojen myöntämisen ajankohdan on tehtävä mahdolliseksi se, että rahat käytetään mielekkäästi. Tämä merkitsee sitä, että huhtikuu on mielestäni viimeinen mahdollinen ajankohta päätöksenteolle. Ajankohta ja nykyisen talousarvion muuttamisen mahdollisuus, jos se näyttää tarpeelliselta huhtikuussa, ovatkin ratkaisevia Vihreät/Euroopan vapaa allianssi -ryhmälle.

Wurtz
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston istuva puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, jäsen Buitenwegin tavoin myös minä olen vasta-alkaja budjettialalla, mutta tiedän, kuten kaikki muutkin, että jokainen talousarvio on itsessään tietyn poliittisen tahdon ilmentymä. Pelkään kuitenkin pahoin, että viimeisimmissä ehdotuksissa, jotka meille on esitetty parlamentin ja neuvoston viikkoja kestäneiden työläiden neuvottelujen tuloksena, poliittinen tahtomme vaikuttaa vähintäänkin sekavalta ja horjuvalta, erityisesti pääasiallisena riidanaiheena olleiden ulkoisten toimien osalta.
On todellakin olemassa omituinen ero toisaalta unionin kaikuvien julistusten, jotka koskevat sen pyrkimystä toimia hyökkäävämmin suurten kansainvälisten ongelmien selvittelyissä, ja toisaalta sen kaupanhieronnan välillä, jota meidän on käytävä hallitusten edustajien kanssa, kun on löydettävä rahoituslähteitä uusille painopistealueille.
Ensimmäisessä käsittelyssä ryhmäni vastusti vanhoille mutta yhä yhtä tärkeille painopistealueille varattujen määrärahojen vähentämistä - ja erityisesti niiden määrärahojen, jotka on tarkoitettu eteläisten maiden kehitysyhteistyöhön - uusien menoerien rahoittamiseksi: hölmöläisten peiton jatkaminen ei ole koskaan ollut osoitus mistään suuresta poliittisesta luovuudesta.
Kannatimme siis rahoitusnäkymien järkevää tarkistamista usean vuoden aikana, ja yleisesittelijämme Bourlangesin ehdotus, jossa pyydettiin otsakkeen 4 tarkistamista tällä tavalla, oli oikeansuuntainen. Ryhmäni tuki siis hänen strategiaansa, jolla pyrittiin saamaan neuvosto hyväksymään vastuunsa: joko onnistuisimme hankkimaan tarvittavat varat vastataksemme poliittisista sitoumuksistamme tai sitten vetoaisimme perustamissopimuksen 272 artiklaan, joka antaa meidän itse määrittää ei-pakolliset menot - tietysti tarkoin rajatulla tavalla.
Kuitenkin toistuvien myönnytysten seurauksena me olemme nyt talousarvion vakautta koskevan sopimuksen rautaisen logiikan mukaisesti päätyneet ensiksikin Kosovon jälleenrakentamista koskeviin arvioihin ja rahoitustarpeisiin, jotka ovat salaperäisesti pudonneet komission, Maailmanpankin, jäsenvaltioiden ja tiedotusvälineiden esittämistä 500 miljoonasta eurosta 420 miljoonaan ja sitten noin 300 miljoonaan; toiseksi Itä-Timorille sekä Turkin maanjäristysten uhreille äänestämiemme määrärahojen vähentämiseen; kolmanneksi yhteistyöhön, elintarviketukeen, Palestiinalle ja Välimeren eteläpuolisille maille tarkoitettuun tukeen, Itä-Euroopan Tacis-ohjelmaan ja ihmisoikeuksien tukemiseen varattujen määrärahojen leikkauksiin; ja lopuksi maksumäärärahojen yhteensä noin 2 miljardin suuruisiin leikkauksiin.
Tulos ei tosin ole yhtä huono kuin neuvoston alkuperäinen kanta, mutta silti, mikä olisi meidän vastuumme, jos me hyväksyisimme tällaisen kompromissin? Annan vain yhden esimerkin: vastaanotamme huomenna Itä-Timorin kansan vastarintaa johtavan Gusmãon. Kerrommeko hänelle hyväksyvämme samaan aikaan, että hänen maansa jälleenrakentamiseen tarkoitettua tukea vähennetään kolmanneksella? Tästä syystä, arvoisa puhemies, mielestämme tätä kompromissia on mahdotonta hyväksyä, eikä ryhmäni voi tukea sitä.

Turchi
Arvoisa puhemies, haluaisin ensimmäiseksi ilmaista arvostukseni mietinnöstä, jonka esitteli parlamentin jäsen Bourlangesin mietinnöstä, joka on koko tämän ajan tehnyt ylistämisen arvoista työtä talousarvion osalta, mutta mielestäni myös niiden kahden erittäin tärkeän ongelman osalta, joita meidän on käsiteltävä.
Ensimmäinen koskee Kosovoa. Kosovon kysymys viriää objektiivisesti suurena poliittisena viestinä ja se on oikein komission taholla, komission, jonka aikomuksena on panna uudelleen vireille poliittinen ehdotus Euroopasta kansainvälisellä tasolla antaakseen ymmärtää, että Eurooppa ryhtyy tositoimiin, eikä kyse ole ainoastaan taloudellisen tason Euroopasta. Me kaikki olemme hyväksyneet tämän poliittisen viestin, mutta juuri nyt ilmenee, että varoja ei olekaan. Osoitan paheksuntani juuri tämäntyyppiselle käytökselle, koska vastuuta ei voida sysätä parlamentille niiden menojen osalta, jotka olisi pitänyt arvioida. Emme ole samaa mieltä, en minä henkilökohtaisesti eikä minun ryhmäni. Haluan korostaa sitä, jotta meille ei tulevaisuudessa annettaisi tätä vastuuta, poliittista vastuuta, jota ei pidä katsoa ainoastaan taloudellisesta näkökulmasta.
Toiseksi haluaisin korostaa sitä lupausta, joka meille annettiin vähän aikaa sitten, juuri talousarvion esittämisen alussa hallinnollisen uudistuksen osalta, niin sanotut teknisen tuen toimistot (BAT). Minun mielestäni saatamme löytää määrärahoja tulevaisuudessa eri budjettikohtia varten, mikäli onnistumme tekemään oikeudenmukaisen uudistuksen, jonka tarkoituksena on tukea eri osastoja, jotka tarjoavat kiittämisen arvoista tukea sekä yksilöllisessä että tutkimuksellisessa mielessä. Uudistus pitää toteuttaa välittömästi, heti kun tämä talousarvio on hyväksytty, jotta voisimme keskittyä tarkkaan suunnitelmaan. Jos näin tapahtuu, meillä on mahdollisuus toimia, vaikuttaa talouksiimme, ja saavuttaa yksi tavoitteistamme parlamentin jäseninä: maidemme elvyttäminen ja kehitys.

Dell' Alba
Arvoisa puhemies, hyvät kollegani, haluaisin aivan ensiksi kertoa esittelijällemme arvostuksestamme, tuestamme ja ystävyydestämme sen työn vuoksi, jonka hän on onnistunut suorittamaan tähän iltapäivään mennessä.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, teidän täytyy tietää, että tämä parlamentti, joka on ollut valmis sanomaan, että hallitustenvälistä konferenssia on tarkistettava ja että on pyydettävä monia asioita, saa todennäköisesti huomenna tiedon siitä, että olette Helsingissä päättänyt myöntää meille kaksi tarkkailijaa kahden edustajan sijasta ja että haluatte rajoittua aiheisiin, joista parlamentin mielestä ei missään tapauksessa voida keskustella.
Samoin on budjetin laita, arvoisa puheenjohtaja. Esittelijällämme oli ollut näkemystä ja rohkeutta saattaa meidät siihen pisteeseen, jolloin ensimmäistä kertaa olimme ryhtymässä keskustelemaan perusteellisesti siitä, mitä pidimme oikeana. Jos haluatte rahoittaa Kosovoa, jos haluatte ottaa huomioon komission puheenjohtajan tällä alueella tekemät hieman hätiköidyt sitoumukset, antakaa meille sitten luotettavan ja johdonmukaisen toiminnan edellyttämät budjettivälineet ja antakaa meille mahdollisuus rahoitusnäkymien tarkistamiseen.
Itse asiassa te tarjoatte meille vähän ja teette vähän myönnytyksiä. Te suostutte antamaan meille joitain pieniä joustovälineitä ja parlamentti, aivan ilmeisesti, on huomenna aamulla valmis menettämään maineensa, hylkäämään tien, joka oli viitoitettu ja oikea, päätyäkseen neuvottelemaan periaatteista neuvoston kanssa. Te saatatte voittaa myös tällä alueella. Se on surullista toimielimellemme, koska jälleen kerran se osoittaa, että sillä ei ole sitä sisua, mitä ranskan kielessä kuvataan myös c-kirjaimella alkavalla sanalla. Minä sanon, että sillä ei ole rohkeutta tehdä tätä elettä ja toimia sen mukaisesti viimeiseen asti.

Saint-Josse
Arvoisa puhemies, hyvät kollegani, varainhoitovuoden 2000 talousarvio osoittaa väistämättä nousua, ja nousu on suurempaa kuin jäsenvaltioiden talousarvioissa. Mistä johtuu, että unionin talousarvio saa vapautuksen siitä kurinalaisuudesta, jota Euroopan unioni vaatii jäsenvaltioiltamme? Ymmärrän kyllä, että puhutaan Euroopan rakentamisen poikkeavuudesta, mutta on kuitenkin vältettävä mukauttamasta vaatimuksia tapauksen mukaan.
Olisimmeko unohtaneet, että olivatpa kyseessä sitten jäsenvaltioiden talousarviot tai yhteisön talousarvio, rahoittajina ovat aina samat kansalaiset? Kuten tavallista, tehokkuuden vaatimus unohdetaan jälleen kerran Euroopan unionin toiminnan puolustamiseksi, enkä puutu enää tehtyihin poliittisiin valintoihin enkä lehmäkauppoihin, jotka ovat vaikuttaneet suurimpaan osaan neuvoston ja parlamentin välisiä budjettineuvotteluja. Sanouduimme niistä irti jo talousarvion ensimmäisessä käsittelyssä.
Muistutan tästä aiheesta, koska meistä tuntuu, että se on pysyvä piirre yhteisön politiikassa. Maatalouden esimerkki on sitä paitsi hyvin mielenkiintoinen. Maatalous oli vakiinnutettu yhteiseksi politiikaksi, se on ollut yhdistävä tekijä Euroopan rakentamisessa, ja nyt se jää budjettineuvotteluissa reippaasti häviölle. Me emme voi hyväksyä sitä. Jälleen kerran Euroopan unioni maksaa epäjohdonmukaisuudestaan. Maailman hintakilpailu ja tuoton lisääntyminen ovat vaarantaneet sen, mikä meille on arvokkainta: elintarvikkeidemme laadun ja työpaikkojemme säilymisen maaseutualueilla. Elämänlaatuamme kaupataan alennusmyynnissä, ja siitä maksamme vielä tulevaisuudessakin.
Nämä ovat painopistealueita, joita mielestämme olisi hyvä rahoittaa, sen sijaan että lisätään joidenkin mielestä käsittämättömien ohjelmien määrää. Sitä paitsi tilintarkastustuomioistuimen presidentti vakuutti täällä eilen, häntä lainatakseni, että yhteisössä jatketaan rahankäyttökulttuuria, jossa ollaan enemmän huolestuneita menojen määrästä kuin niiden laadusta.
Loppujen lopuksi, yrittäessään tehdä liikaa Euroopan unioni ei tee mitään kunnolla. Tästä syystä EDD-ryhmän ranskalaiset jäsenet äänestävät tätä talousarviota vastaan - talousarviota, joka ei vastaa eurooppalaisten odotuksiin.

Garriga Polledo
Arvoisa puhemies, tämänvuotinen talousarviokeskustelu on ollut niin omituinen, että vieläpä keskustelun aloittaneen yleisesittelijän puheenvuoron ja oman puheenvuoroni välillä on tapahtunut aikajärjestyksessä seuraavaa: budjettivaliokunnan epävirallinen kokous, budjettineuvoston kokous ja poliittisten ryhmien kokous.
Tämä johtuu siitä, että toimielinten väliset neuvottelut ovat olleet erittäin huonot. Olemme keskustelleet sivuseikoista, kun neuvosto lykkäsi perusluonteisia päätöksiä. Ja nyt, kun aikaa ei juurikaan ole jäljellä, neuvottelemme asiasta kellot pysäytettynä.
Parlamentissa oli viime toukokuussa erittäin voimakas yhteenotto niiden välillä, jotka halusivat Agenda 2000:ta ja Berliinin rahoitusnäkymiä, ja niiden välillä, jotka talousarvioon tai kotimaan politiikkaan liittyvistä syistä eivät halunneet sopimusta. Hyväksyimme sopimuksen lopulta yksinkertaisella enemmistöllä. Jäljelle jäivät kuitenkin Kosovo ja neuvoston julkilausuma, jossa se sitoutui tarkistamaan menoluokan 4 rahoitusnäkymiä yhdestä poikkeuksellisesta syystä. Euroopassa käytävä sota on aina poikkeuksellinen syy, se on poikkeuksellisin kaikista niistä syistä, joilla rahoitusnäkymien osittaista tarkistamista voidaan perustella. Tässä keskustelussa parlamentti on ollut yksimielisempi kuin neuvosto.
Olen varma, että 272 artiklan soveltaminen oli liikaa ja se olisi ollut jopa vahingollista, jos se olisi toteutettu. On kuitenkin totta, että juuri neuvoston uskomaton taipumattomuus neuvotteluissa oli vähällä johtaa kyseisten määrärahojen irrottamiseen.
Lopuksi neuvosto on yksinkertaisesti sen paineen alaisena, että maksumäärärahoja täytyy nostaa, tehnyt täyskäännöksen, ja se hyväksyy nyt sen, mitä parlamentti pyysi ensimmäisessä käsittelyssä.
Eikö olisi ollut paljon yksinkertaisempaa hyväksyä aiemmin parlamentin pyynnöt, jolloin olisi vältytty kaikelta tältä viime hetken kiireeltä, joka ei suinkaan edistä kuvaa luotettavista ja tehokkaista Euroopan unionin toimielimistä?
Suhtaudumme myönteisesti tähän sopimukseen ja sitoumukseen. Parlamentti rahoittaa kaikki poliittiset painopistealueenne, myös Marokon kanssa tehtävän kalastussopimuksen, joka on taloudellisesti erittäin tärkeä maalleni Espanjalle. Älkää kuitenkaan erehtykö: sitoumus, jota me kaikki kannatamme, on hyvin vakava, ja jos neuvosto rikkoisi sen, siitä olisi ikäviä seurauksia paitsi toimielinten väliselle luottamukselle myös vuoden 2001 talousarviomenettelylle.
Se, ettei näin käy, riippuu teistä, neuvosto, ja muistakaa, ettemme mekään, jotka puolustimme, puolustamme ja tulemme puolustamaan Berliinin rahoitusnäkymiä, voisi hyväksyä sitä, ettei yhteisön ulkopuolelle suunnattujen toimien ylärajaa nostettaisi ensi vuoden huhtikuussa, mikäli se on lukujen perusteella aiheellista.

Wynn
Arvoisa puhemies, haluaisin ensin saada esittelijöille lausutut tavanmukaiset kiitokset pois tieltä siltä varalta, että minulta loppuu aika. Se on aina soveliasta, mutta tällä kertaa kiitän vilpittömästi esittelijä Bourlangesia, esittelijä Virrankoskea ja tällä kertaa lisäksi esittelijä Colomia siitä työstä, jota he ovat tehneet tässä erittäin vaikeassa menettelyssä. Haluaisin niin ikään kiittää niitä parlamentissa olevia henkilöitä, jotka auttoivat tämän onnistuneen talousarvion laatimisessa. Esittelijä Bourlanges mainitsi ensimmäisessä käsittelyssä budjettivaliokunnan henkilöstön ja sen, miten pitkiä työpäiviä he tekevät, ei ainoastaan öisin vaan myös viikonloppuisin, jotta me voisimme toimia. Kiitän myös poliittisen ryhmän koko henkilöstöä. Siihen kuuluu herra Westenbroek, joka käy joskus hermoilleni, mutta kiitän kaikkia niitä, jotka ovat auttaneet meitä pääsemään näin pitkälle.
Älkäämme unohtako, mitä tämä talousarvio sisältää. Puhumme nyt yhdestä kysymyksestä eli Kosovon rahoituksesta, mutta tässä talousarviossa on paljon sellaista, josta meidän pitäisi olla ylpeitä, kuten parlamentin jäsen Walter ja muut ovat jo muistuttaneet.
Kun kävimme viimeksi talousarviokeskustelua, luulen nähneeni, että neuvoston istumapaikat olivat aivan tyhjillään. Tämän täytyy olla erittäin vakava keskustelu, kun kerran näen täällä useita neuvoston edustajia. Jos laskemme yhteen heidät ja komission jäsenet, heitä on tässä istuntosalissa luultavasti enemmän kuin parlamentin jäseniä, mikä tarkoittaa sitä, että he odottavat, että täällä sanotaan jotakin. En ole niin varma, sanommeko me vai sanotteko te täällä jotakin, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, mutta he ovat täällä pitämässä jotakuta silmällä.
Aion esittää kysymyksiä, arvoisa puhemies, ja toivon, että voimme huomenna löytää niihin ratkaisun.
Kun äänestimme eilen valiokunnassamme, hyväksyimme kannan, johon minä ja luullakseni myös valiokuntamme selvä enemmistö olemme varsin tyytyväisiä. Haluaisin sanoa tämän: meillä ei ole vaikeuksia hyväksyä talousarviota. Teillä sitä vastoin on. Ja nyt odotatte, että me ratkaisisimme teidän ongelmanne. En lainkaan moiti puheenjohtajavaltio Suomea. Olette ollut varsin rehellinen, kun olemme olleet tekemisissä toistemme kanssa. Sen sijaan ne henkilöt, jotka istuvat takananne, ovat aiheuttaneet teille paljon ongelmia. Me tiedämme sen. Suoraan sanottuna olemme joutuneet tähän liemeen, ja nyt meitä pyydetään pelastamaan teidät pulasta.
Haluaisin saada jonkinlaisen täsmennyksen siihen, mitä sanoitte puheessanne, arvoisa neuvoston puheenjohtaja. Olen kutsunut budjettivaliokunnan erityiskokoukseen huomenna klo 9.15 tai niillä main, kun äänestys on ohi, ja äänestämme Colomin mietinnöstä ja tarvittaessa Bourlangesin mietintöön tehdyistä muutoksista. Tarvitsemme kuitenkin jonkinlaisen täsmennyksen joihinkin kysymyksiin.
Käännyn komission puoleen, koska tekstissä on kolme julistusta, joista ensimmäinen on komission antama julistus. Alkuperäisessä tekstissä oli 5,5 miljardin euron summa, kuten parlamentin jäsen Buitenweg mainitsi. Neuvosto on itse asiassa poistanut tuon summan. Pyydän komissiota selventämään, että puhumme noin 5,5 miljardin euron summasta, kun puhumme siitä avusta, jota tarvitaan Kosovossa ja Balkanilla sen perusteella, mitä puheenjohtaja Prodi ja komission jäsen Patten sanoivat. Tarvitsemme siis jonkinlaisen täsmennyksen komissiolta.
Sitten otsake 4, ja ennen kuin pyydän tähän täsmennystä, haluaisin muistuttaa neuvostolle, että kun neuvoston puheenjohtaja mainitsi esimerkiksi Kosovolle ja Itä-Timorille annettavan avun, se ei varannut yhtään rahaa Itä-Timoria varten - me varasimme. Se ei varannut sitä varten rahaa edes toisessa käsittelyssä - me varasimme. Ellette olisi sopinut Marokolle annettavasta 125 miljoonasta eurosta - vieläpä ennen kuin meillä oli sopimusta -, emme luultavasti olisi nyt tässä tilanteessa. Se on kuitenkin eri asia.
Tarvitsen täsmennyksen kolmeen asiaan huomista valiokunnan kokousta varten. Juttelimme tästä asiasta, mutta haluan kuulla teidän sanovan sen täällä tänään. Kun tein muistiinpanoja puheestanne, sanoitte englanniksi, että otsakkeen 4 enimmäismäärää ei pitäisi tarkistaa pysyvästi. Täsmensitte tätä sanomalla: tähän pitäisi myös lisätä sana " toistaiseksi" . Yritän sanoa tämän yksinkertaisemmin. Voitteko vahvistaa, että tarkoitatte tuolla ainoastaan vuotta 2000? Kun sanotte, ettei otsaketta 4 ole tarpeen tarkistaa, puhutteko ainoastaan vuodesta 2000? Tähän meidän täytyy ensiksi saada täsmennys.
Toiseksi haluamme täsmennyksen tähän asiaan: voitteko vahvistaa 2 miljardin euron suuruisten pakollisten ja ei-pakollisten menojen maksumäärärahojen osalta, että tämä on neuvoston kanta - toisin sanoen jäsenvaltioiden kanta eikä vain teidän kantanne? Voimmeko olettaa, ettei sitä muuteta, ennen kuin äänestämme asiasta huomisaamuna?
Kolmanneksi: voisitteko esittää kantanne kirjallisesti huomista kokoustamme varten, niin että parlamentin jäsen Colom I Naval voi tehdä ehdotuksia? Jos saamme täsmennyksen näihin asioihin, luulen, että saamme aikaan neuvoston odottaman ratkaisun.
Haluaisin lopuksi sanoa vielä yhden asian. Meidän kaikkien on otettava oppia tästä, ja neuvoston on ennen kaikkea opittava se, että se ei saa pitää parlamenttia itsestään selvänä.

Rühle
Minäkin haluaisin aloittaa kiitoksilla, ja nimenomaan kiittämällä kollegoitani budjettivaliokunnassa. Parlamentin jäsen Buitenweg ja minä olemme kumpikin Vihreiden edustajina budjettivaliokunnan uusia jäseniä, ja meillä oli alussa omat vaikeutemme asioihin perehtymisessä. Minun on kuitenkin sanottava, että toisin kuin kansallisella tasolla, Euroopan tasolla kiinnittää huomiota tämä: asiapolitiikkaa toteutetaan puoluerajat ylittäen ja asiakysymyksissä Euroopan parlamentti on tietoinen vastuustaan, vastuusta, jota eurovaalien heikko äänestysosallistuminen tietysti myös entisestään vahvisti tai joka on sen vuoksi noussut vielä voimakkaammin etualalle.
Me kaikki tiedämme, että juuri talousarviokysymyksissä, talousarvion valvontaan liittyvissä kysymyksissä, meidän täytyy edustaa Euroopan kansalaisiin nähden vakaata politiikkaa ja huolehtia näissä kysymyksissä tehokkuudesta ja läpinäkyvyydestä. Tässä asiassa Euroopan parlamentti on mielestäni näissä talousarviosta käydyissä neuvotteluissa onnistunut. Olen sitä mieltä, että olemme selviytyneet näistä talousarvioneuvotteluista entisestään vahvistuneina, ja myös tämä on minusta erittäin tärkeä seikka. Sillä yksi asia neuvoston on syytä painaa mieleensä: on yksi asia, jota ei voida tehdä - ei voida siirtää yhdeltä puolen jatkuvasti yhä enemmän menoja Euroopan unionin tasolle, ilman että toiselta puolen ryhdytään käymään vakavia neuvotteluja parlamentin kanssa siitä, miten nämä lisämenot on tarkoitus rahoittaa.
Tänä vuonna ei ole ollut kyse vain Kosovosta, Itä-Timorista ja Turkin maanjäristyksestä. Me kaikki tiedämme, että kyse on ollut myös itälaajentumisesta. Me kaikki tiedämme, että Helsingissä tehdyt päätökset, jotka koskivat Turkkia, jotka koskivat yleisesti itälaajentumista, johtavat ennemmin tai myöhemmin menojen kasvuun. Tämän vuoksi meidän pitäisi talousarvioasioissa turvautua vakaviin neuvotteluihin, ja neuvosto saa olla iloinen siitä, että nykyinen Euroopan parlamentti on talousarviokysymyksissä vastuunsa tasalla ja että se on ottanut poliittisesti kantaa myös näihin kysymyksiin. Vastaisuudessa aiomme kiinnittää vielä hyvin paljon painokkaammin huomiota siihen, että Euroopan tasolla tehtyä talousarviota toteutetaan asiapohjalta.

Markov
Arvoisa puhemies, Euroopan parlamentti asettui talousarvion ensimmäisessä käsittelyssä kannattamaan selkeästi toimielinten välisen sopimuksen tarkistamista pystyäkseen täyttämään ne tehtävät, joita kalastussopimuksesta, Kosovon avustamisesta, Itä-Timorille annettavasta avusta ja maanjäristyksen uhrien tukemisesta aiheutuu. Olemme tuoneet täällä suurella enemmistöllä selvästi esiin sen, että uusia poliittisesti ensisijaisia tavoitteita ei voida rahoittaa muiden, vielä keskeneräisten tehtävien kustannuksella. Neuvoston ja parlamentin välisissä neuvotteluissa saavutettu kompromissi, joka meillä on tänään käsiteltävänä, jättää itse asiassa tämän parlamentin edustaman peruslähtökohdan kokonaan huomiotta. Kysynkin aivan vakavissani, missä kompromissi tässä asiassa ylipäätään on, millä perusteella tätä nimitystä voidaan käyttää. Kamppailemme sosiaalisen oikeudenmukaisuuden saavuttamiseksi maailmassa. Siinä kohden se ei voi olla, että ottaisimme maailman yhdessä osassa eläviltä köyhiltä varoja pois antaaksemme niitä jossakin muussa maailmankolkassa eläville köyhille.
Ratkaisuksi ei käy se, että leikataan sosiaalisia menoja, jotta pystyttäisiin kohtaaman ulkopoliittiset haasteet. Talousarvio, joka on suunniteltu tältä pohjalta ja jossa ei kaiken lisäksi ole varattu riittävästi varoja edes niin kutsuttujen uusien ensisijaisten tavoitteiden varalle, saattaa kaikki poliittiset julistuksemme ja päätöksemme absurdiin valoon. Sen vuoksi parlamentin on sanottava "Ei" tälle näennäiskompromissille. Tarvitaan rohkeutta ottaa vastuu Euroopan yhdentymiskehityksen seurauksista ja EU:n käyttöön on varattava riittävästi voimavaroja, jotta se voi suoriutua tehtävistään. On jo korkea aika ryhtyä ajattelemaan ja toimimaan todella eurooppalaisittain ja sijoittaa täysin oikeutetut erityisedut tähän taustayhteyteen. Ei ole hyväksyttävää, että talousarvio- ja verokysymyksissä toimitaan yhä entiseen tapaan juuri päinvastaisesti. Parlamentin olisi pidettävä kiinni kannastaan, että alustavaa talousarviota on tarkistettava. Tähän tarvittava taloudellinen liikkumavara olisi luotavissa Euroopan unionin piirissä tehtävillä päätöksillä, nimittäin korottamalla bruttokansantuotteeseen perustuvaa omien varojen käytön enimmäismäärää. Jos haluamme tulevaisuudessa lopettaa tämän jokavuotisen peitonpaikkaamisen, meidän täytyy paneutua todella vakavasti Euroopan omia varoja koskevaan uudistukseen.

Martinez
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, varainhoitovuotta 2000 koskevan talousarvioesityksen ensimmäisen ja toisen käsittelyn välillä olemme lisänneet kolme ja puoli miljardia euroa, eli loppujen lopuksi lisänneet veroja kolmella ja puolella miljardilla. Se olisi vähän, ellei tätä rahaa tuhlattaisi Euroopassa ja ennen muuta Euroopan ulkopuolella. Euroopassa Kosovon jälleenrakentamiseen tarkoitetut määrärahat olisivat säästyneet, jos sitä ei olisi tuhottu - alkaen sitä paitsi serbien syyksi pannuista perättömistä joukkomurhista, kuten ETYJ äskettäin tunnusti. Varsinkin kun Kosovon rahoittamiseen kavalletaan 110 miljardia euroa, jotka oli varattu maaseudun kehittämiseen: toisin sanoen otamme maaseutuväestöltä antaaksemme albaaneille "muut ensin, omat vasta sitten" -periaatteen mukaisesti.
Se ei ole kovin tervettä, ja samalla tavalla epätervettä on myös käyttää 50 prosenttia iltapäivän keskusteluista puheisiin sellaisen serbivaltion maakunnasta, joka ei edes ole Euroopan unionin jäsen. On totta, että Euroopan talousarviossa syyllistytään pahempaankin työnnettäessä varoja Euroopan mantereen ulkopuolelle: 10 miljoonaa euroa Keski-Aasialle, 14,5 miljoonaa Latinalaisen Amerikan juuriltaan pois joutuneille väestöryhmille, neljä miljoonaa ihmisoikeuksille eteläisessä Afrikassa ja Timorissa jne. Se olisi miellyttävää, ellei samaan aikaan aiottaisi vähentää viittä miljoonaa euroa määrärahoista, jotka on tarkoitettu mehiläishoitajillemme, jotka joutuvat muutenkin kilpailemaan ulkomailta tuotavan keinotekoisen hunajan kanssa.
Sitäkin suuremmalla syyllä, kun 15 jäsenvaltiotamme pakotetaan noudattamaan tiukkaa säästäväisyyttä sosiaalialalla samaan aikaan, kun me täällä tuhlaamme. Ranskalaisten sairaaloiden sairaanhoitajat ja lääkärit, jotka edustavat asiantuntemuksen huippua, ovat tällä hetkellä lakossa, koska budjetin tiukkuuden vuoksi sairaala- ja terveydenhoitokuluja juuri typistettiin. Tilanne on sitäkin kuohuttavampi, kun me samanaikaisesti maksamme 45 miljoonaa AKT-maiden banaanintuottajille, joista muutamat ovat Kameruniin ja Norsunluurannikolle sijoittautuneita amerikkalaisia monikansallisia yrityksiä ja jotka ottavat maksuna itselleen 45 miljoonaa tästä Euroopan talousarviosta.
Näin ollen kysymys on typeristä menoista, jotka on laskettava kannattajamenojen lisäksi, jotka taas puolestaan on laskettava ideologisten kulujen lisäksi: se on paljon, se on liikaa ja se on riittävästi, jotta äänestän vastaan.

Van Dam
Arvoisa puhemies, jos on olemassa jokin aihe, josta neuvoston ja parlamentin pitäisi olla yhtä mieltä, niin se on Kosovon jälleenrakentaminen. Tähän mennessä siitä ei ole ollut puhettakaan. Parlamentti ja neuvosto ovat tehneet Kosovosta aiheen otsakkeen 4 enimmäismääriä koskevassa arvovaltakiistassa. Kiistassa on menty niin pitkälle, että esittelijä jopa uhkasi sisällyttää talousarvioon vain 115 miljoonaa euroa, vaikka tarvitaan 500 miljoonaa euroa. Jos näin tapahtuisi, kosovolaiset olisivat tässä asiassa häviäjiä. Ainoa oljenkorsi, joka jää jäljelle, on täydentävä ja muutettu talousarvio, myöhemmin ensi vuoden aikana. Sitä koskevat neuvottelut ovat myös erittäin hankalia, etenkin jos ne yhdistetään keskusteluun koko Balkania koskevasta monivuotisohjelmasta.
Siksi on erittäin tärkeää, että ennen ensi torstaita neuvoston ja parlamentin välillä saadaan aikaan kompromissi Kosovoon liittyen. Sopimus näyttää olevan käden ulottuvilla, etenkin nyt, kun neuvosto näyttää suostuvan pienempään leikkaukseen rakennerahastojen maksuissa.
Kosovoa koskevan sopimuksen lisäksi neuvoston ja parlamentin on myös ennen pitkää päästävä yksimielisyyteen koko Balkania koskevasta avustusohjelmasta. Kuinka se rahoitetaan? Agenda 2000 -ohjelman puitteissa sovitun ulkopolitiikkaa koskevan taloudellisen paketin suuruus on merkki siitä, että Euroopan unionilla on sillä alueella vain täydentävä tehtävä. Se koskee myös Balkania. Siksi neuvoston suhtautuminen onkin kaksijakoista. Toisaalta se kieltäytyy korottamasta otsakkeen 4 enimmäismääriä, mikä onkin oikeutettua. Toisaalta jäsenvaltioiden valmius osallistua Balkanin rahoitukseen on ala-arvoista. Sen seurauksena Euroopan unionin talousarviota rasitetaan liikaa, mistä aiheutuu puolestaan haittaa kehitysmaille.

Ferber
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, voisi miltei sanoa, että pitkään ja hartaasti tekemällä hyvä tulee, mutta nyt tätä tekemistä on kestänyt jo melkein liiankin kauan, jotta lopputulos voisi enää olla hyvä. Kun muistelen tämänkin iltapäivän keskustelua, on sanottava aivan suoraan, että tilanne ei ole alkuunkaan tyydyttävä ja että nyt meidän Euroopan parlamenttina täytyy vielä yrittää, lähes oman työjärjestyksemme määräyksiä kiertämällä, saada pelastetuksi ja haalituksi kokoon se, mitä pelastettavissa on. Haluaisin myös tuoda vielä kerran esiin sen, että tilanne kokonaisuutenakaan ei ole vähääkään tyydyttävä. Näin siksi, että meillä on neuvosto - tämäkin kävi ilmi Helsingin huippukokouksessa -, joka tekee hyvin reippaasti lupauksia, ja sitten lopulta budjettivallankäyttäjä, johon neuvostokin tosin kuuluu, joutuu uudelleen pohtimaan, miten kaikki saataisiin takaisin hallintaan.
Lisäksi tämä on ensimmäinen talousarvio, jonka joudumme käsittelemään Berliinissä Agenda 2000:sta tehtyjen päätösten alaisuudessa, ja olemme jo joutuneet tilanteeseen, jossa nämä päätökset eivät ole riittäviä, mikäli kaikki, mitä neuvosto on toistuvasti halunnut saada, pitäisi pystyä kattamaan myös rahoituksellisesti. Meillä tulee olemaan lähivuosina vielä useinkin ongelmia, jos kaikki se, mistä Helsingissä päätettiin - ajattelen erityisesti laajentumista - tulee viime kädessä näkyviin myös talousarviossa. Tässä odotankin - tätä ovat edelliset puhujat tänä iltana jo käsitelleetkin - hieman enemmän johdonmukaisuutta niissä päätöksissä, joita tekevät ulkoministerit ja joita tekevät talousministerit. Olen sitä mieltä, että tämä voidaan sopia jokaisen jäsenvaltion omassa hallituksessa, ja silloin pystymme ratkaisemaan ongelmat myös yhteisesti.
Haluaisin käsitellä toistakin aihetta, nimittäin teknisen tuen toimistoja, joilla on aikaisemmin ollut myös oma erityinen roolinsa. Tässä me parlamenttina olemme osoittaneet jo selkeästi vastuumme ja tarjonneet selkeitä ratkaisuja. Tässä yhteydessä saanen kiittää aivan erityisesti esittelijä Bourlangesia, joka on erittäin lujasti ja parlamentin tuella esittänyt asiassa selkeitä ehdotuksia. Sikäli kuin joku taho on tässä vuoden 2000 talousarviomenettelyssä osoittautunut taloudellisen vastuunsa mittaiseksi, niin se taho on silloin Euroopan parlamentti. Tästä näkemyksestä haluan pitää edelleen kiinni: ei saa käydä niin, että joudumme ajan mittaan vain kurottautumaan kriisien myötä talousarviosta talousarvioon, vaan neuvoston taholta on asetettava selkeät suuntaviivat, jotta tällaisia ongelmia ei enää ilmene!
Pienten talousarvioiden osalta - tästäkin parhaat kiitokset esittelijä Virrankoskelle - olemme turvallisella puolella, niiden osalta meillä on kaikki hallinnassa. Olen sitä mieltä, että parlamentin taholla olemme menetelleet oman, meitä itseämme koskevan talousarvion suhteen samoin kuin olemme vaatineet muiltakin. Tätäkin pidän hyvin tärkeänä asiana. Saanen mainita erityisesti aktiivipalveluksessa olevien virkamiesten matkakustannukset, joka sekin on ongelma, johon vaaditaan kiireellistä ratkaisua, ja myös kaikki muut kohdat, jotka oman käsitykseni mukaan olemme ratkaisseet kunnolla jo ensimmäisessä käsittelyssä ja jotka voimme nyt lopuksi asianmukaisesti hyväksyä.

Colom I Naval
Arvoisa puhemies, ollako esittelijä vai eikö olla? Siinä vasta kysymys, jos vain sallitte minun puhua sopimattomia. Colomin mietinnöllä on harvoin on ollut näin paljon kannattajia neuvostossa. Ihmettelenkin, missä kohdin olen erehtynyt. Berliinin Eurooppa-neuvoston pakkomielteenä olivat määrärahaleikkaukset. Paitsi että se aloitti rakennepolitiikkojen määrärahojen supistamisen vuoden 1999 tasoon verrattuna, se myös unohti, että on olemassa muita yhteisön politiikkoja. Vaikka neuvosto onkin selvästi valveilla, se näyttää uneksivan Euroopan unionista, joka olisi sille ilmainen. Onnistuimme pihtien avulla sopimaan otsakkeista 3 ja 5 kuusi viikkoa kestäneissä neuvotteluissa neuvoston ja parlamentin välillä. Vaikka neuvottelimme samaan aikaan kun Kosovoa pommitettiin, neuvosto kuitenkin kieltäytyi mukauttamasta menoluokkaa 4 niinkin ilmiselvään tosiseikkaan kuin että unionin täytyy muutaman kuukauden päästä osallistua Kosovon jälleenrakentamiseen, antaa sille humanitaarista apua ja varmastikin myös korvata Romanialle ja muille maille Tonavan kaupan kärsimät tappiot.
Olen sitä mieltä, että ongelmana on likinäköisyys. Neuvosto ei nähtävästi pysty erottamaan toisistaan rahoitusnäkymiä, monivuotista talousarviokehystä ja itse talousarviota. Neuvosto kuuluu mielestäni niihin, joita ei voi pyytää viemään kirjettä postiin, sillä se ei erota postilaatikon aukkoa viemärin aukosta. Jostakin, jota voidaan arvioida vain suunnilleen, pyydetään tarkkoja lukuja. Olen ollut mukana neuvotteluissa, ja neuvoston ainoa johdonmukainen perustelu on olla vaarantamatta unionin neuvotteluasemaa rahoittajien konferenssissa. Siitä tehtiin ehdotus, ja näyttää siltä, että olemme hyväksyneet sen ja että tämä on vakaa kantamme.
Luvut ovat sekavia. Komission jäsen puhui meille 500 miljoonasta vuodeksi 2000, ja neuvoston puheenjohtaja puhui samana päivänä 12 miljardista seitsemän vuoden ajanjaksoksi. Tämä täytyy ilman muuta selvittää. Voimme kuitenkin tarvittaessa odottaa, kunnes saamme parempia lukuja, vaikka voisimmekin aivan hyvin hyväksyä talousarviokehyksen. Mielestäni kaikella on aikansa, mutta voisimme päästä pulasta aivan hyvin - ja vielä paljon paremmin - korjaavalla talousarviolla nro I/2000. Näin täyttäisimme sitä paitsi neuvoston toiveet, jotka koskevat pysyvän talousarvion laatimista.

Miranda
Arvoisa puhemies, kannatimme Euroopan parlamentin strategiaa vuoden 2000 talousarvion ensimmäisessä käsittelyssä, ja olemme nyt sitä mieltä, ettei Euroopan parlamentti voi eikä saa menettää kasvojaan sillä uhalla, että se menettäisi myös uskottavuutensa.
Sanon tämän niitä näkymiä ajatellen, jotka avautuvat meille hankkeen tämänhetkisessä vaiheessa. En epäile, etteikö budjettivaliokunnassa viimeiseksi omaksutulla ratkaisuehdotuksella olisi jo valmiiksi negatiivista varausta, joka tarttuu myös neuvoston ehdotukseen. Mutta siitä huolimatta se ei ole sellainen, joka herättää ihastusta ja kaikki viittaa siihen, että se voisi jopa huonontua uusien ja kelvottomien sitoumusten takia.
Sellaisena kuin se on hyväksytty, siitä voi todellakin päätellä jo sen, ettei ainoastaan ajatus otsakkeen 4 rahoitusnäkymien tarkistamisesta jää pois, vaan myös se periaate, jonka mukaan uusia tavoitteita varten täytyy olla uusia varoja. Lisäksi siitä seuraa väistämättä samassa budjetin otsakkeessa melkoisen mielivaltaiselta vaikuttava, 150 miljoonan euron suuruinen leikkaus, joka kohdistuu erityisesti elintarviketukeen, yhteistyöhön, Välimeren alueeseen ja Tacis-ohjelmaan. Tämän lisäksi vielä ECHO-ohjelma pienenee 35 miljoonaa euroa ensimmäisestä käsittelystä.
On ilmeistä, ettemme voi olla tyytyväisiä tällaiseen ratkaisuun, mitä äänestyskäyttäytymisemme ei voi olla heijastamatta. Kyse ei ole vain siitä, että Euroopan parlamentti perääntyy, vaan siitä, että muutamat nyt käsiteltävän varainhoitovuoden prioriteetit kustannetaan uhraamalla aiempia tavoitteita niiden hyväksi.
Lisäisin vielä, että tällaiseen ratkaisun takia myös joihinkin ilmoitettuihin prioriteetteihin varattava summa pienenee, erityisesti Timorin osalta, jonka kohdalla se muuttuu 30 miljoonasta 20 miljoonaksi euroksi. Me iloitsemme tietysti siitä, että se budjettikohta, jota ehdotimme Timoria varten, on hyväksytty ja että määrärahat sitä varten on myönnetty. Kuten kuitenkin sanoimme ensimmäisessä käsittelyssä, ja nyt sitä suuremmalla syyllä, määrärahat, jotka siihen on varattu, vaikuttavat meistä ilmeisen riittämättömiltä. Nämä ovat ne syyt, joiden takia nyt käsiteltävä talousarvioesitys on meistä selvästi epätyydyttävä.

Pronk
Arvoisa puhemies, talousarvion käsittelyssä on käsillä vaikea hetki. Haluan onnitella jokaista, joka on päässyt näin pitkälle, sillä talousarvio ei ollut mikään helppo asia. Haluan sanoa, että otsake 3 ja erityisesti sosiaalinen työllisyyspolitiikka tulevat joka tapauksessa hyvin esille tässä talousarviossa.
Muilta osin kyse on ollut erittäin sekavasta menettelystä. Oma toiveeni on aina ollut, että voisimme saada aikaan laillisen talousarvion, jonka puhemies voisi allekirjoittaa. Näyttää siltä, että se on mahdollista. Tapahtukoon se Colomin suunnitelman mukaisesti, tätä ilmaisua käyttääkseni, mikä merkitsee talousarvion hyväksymistä sellaisena kuin budjettivaliokunta hyväksyi sen maanantaina tai sen hyväksymistä neuvoston kanssa tehtävän viime hetken sopimuksen pohjalta.
Molemmissa tapauksissa talousarvio on laillinen. Siinä on uskoakseni parlamentin voima. Me määräämme loppujen lopuksi, minkälainen talousarvio on eikä se ole mikä tahansa epämääräinen kompromissi. Neuvosto voi yhtyä meidän kantaamme ja tehdä kompromissin, mutta me pystymme itse vahvistamaan talousarvion ilman neuvoston apua. Se on erittäin tärkeää.
Kosovosta on tullut hyvin keskeinen kysymys. Mitä kauemmin olen ollut tekemisissä ongelman kanssa, sitä hämmästyneemmäksi olen tullut. Ensiksikin siitä helppoudesta, jolla Euroopan unionin edustajat lupaavat noin vain 500 miljoonaa euroa. Jäsen Buitenweg sanoi: nuo 500 miljoonaa on luvattu. Asia ei tietenkään ole niin. Sen summan lupasivat ihmiset, joilla ei ollut asiassa valtuuksia. Jos minä haluaisin antaa 20 000 guldenia Greenpeace-järjestölle, ja sanoisin, että ottakaa se jäsen Buitenwegin palkasta, en usko, että hän olisi samaa mieltä asiasta. Komissio toimii täsmälleen samoin. Komissio palaa aina uudestaan siihen 500 miljoonaan. Voidaan tietenkin vedota Maailmanpankin tutkimukseen, mutta on merkillistä, että aina päädytään 500 miljoonan summaan siitä huolimatta, kuka tutkimuksen tekee. Se ei ole uskottavaa. Siksi olen tyytyväinen siihen, että olemme neuvoston kanssa samaa mieltä yhdestä asiasta, nimittäin siitä, että tutkimme, kuinka paljon rahaa todella tarvitaan kaikki seikat huomioon ottaen. Myös se seikka, että rahan määrä ei nouse liikaa Kosovossa. Jos annetaan miljardi maalle, jonka bruttokansantuote on miljardi, voidaan kysyä, pystyykö maa vastaanottamaan tällaisen määrän. Emmekö toimi tällöin väärällä tavalla?
Toisen maailmansodan jälkeen sekä Ranska että Saksa ja myös Alankomaat saivat paljon kokemusta Marshall-avusta. Sen yhteydessä etusijalle asetettiin talouden elvyttäminen eikä rahoja annettu miettimättä, mitä seurauksia siitä olisi taloudelle.
Mielestäni on erittäin tärkeää, että mietimme sitä myös tässä yhteydessä. Uskon, että mahdollinen sopimus neuvoston kanssa mahdollistaa sen ja että meidän on oltava tyytyväisiä siihen. Meidän tulee kuitenkin kysyä: onko Euroopan unionilla varaa antaa kaikkien ulkomaan edustajien jakaa lahjoja, joita ei ole sisällytetty talousarvioon. Meidän on todellakin etsittävä vastausta. Olen pahoillani siitä, että komissio ei pystynyt riittävästi perusteleman asiaa. Komission on perusteltava kantansa. Kaikkea ei voida hyväksyä noin vain.

Färm
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, EU:n vuoden 2000 talousarvio on kunnon askel oikeaan suuntaan. Emme saa unohtaa, että painopistealueemme ovat tärkeitä. Panostamme ympäristöystävälliseen maatalouteen, eläinten ja kasvien suojeluun ja turvallisiin elintarvikkeisiin. Lisäämme ponnisteluja suojattomassa asemassa olevien ryhmien tukemiseksi ja köyhyyden torjumiseksi Euroopassa. Panostamme työttömyyden torjuntaan ja erityisesti paikallisiin työllisyysaloitteisiin. Valmistelemme laajentumista uusiin jäsenvaltioihin ja korostamme, että tässä hankkeessa kansalaiset on otettava laajalti huomioon. Työmarkkinoita koskeva sosiaalinen vuoropuhelu on ulotettava hakijamaihin, ja haluamme, että alueiden komitealla olisi mahdollisuus kehittää paikallista ja alueellista vuoropuhelua. Olen itse tehnyt esityksen varojen myöntämisestä Itämeren alueella tehtävälle hajautetulle yhteistyölle.
Näistä painopistealueista huolimatta olemme kuitenkin onnistuneet vähentämään budjettisitoumuksiamme. Sen vuoksi oli tietenkin ikävää, että emme vielä eilenkään saavuttaneet päämääräämme, vaikka asiassa oltiinkin hyvin yksimielisiä. Itse olen koko ajan toivonut kompromissia. Meidän olisi tietenkin saavutettava päämäärämme, koska käsitykseni mukaan parlamentti on jo tehnyt paljon myönnytyksiä päästäkseen tähän kompromissiin. Olemme luopuneet periaatteellisesta kannastamme, jonka mukaan meidän olisi jo ennen vuotta 2000 tarkistettava varojen enimmäismäärää, koska neuvosto haluaa sisällyttää talousarvioon suuria uusia menoja, joita aiheutuu muun muassa Kosovon, Itä-Timorin, Turkin jälleenrakentamisesta.
Olemme hyväksyneet suuret maksujen leikkaukset, vaikka kustannukset ovatkin korkeat. Emme voi vuosi toisensa jälkeen päättää suurista sitoumuksista maksamatta niitä. Vaikka vastustammekin kautta linjan tehtäviä leikkauksia, olemme kuitenkin suostuneet hyväksymään merkittävät säästöt, kunhan ne tehdään kohdennetummin.
Tässä yhteydessä on tärkeää todeta, että meillä ei ole Kosovoon liittyviä erimielisyyksiä. Olen sen vuoksi iloinen siitä, että neuvosto tuntuu hyväksyvän parlamentin ehdotuksen. Kosovon kansa ei saa joutua kärsimään sen vuoksi, että emme pääse yhteisymmärrykseen talousarviosta.
Vielä yksi asia on tärkeä: jotta selviäisimme tulevaisuudesta, laajentumisesta ja tulevien vuosien kehityksestä Balkanilla, meidän on löydettävä parempia yhteistyötapoja. Toivottavasti opimme jotakin käymästämme keskustelusta.

Cauquil
Arvoisa puhemies, mitä tahansa ovatkin budjetin silmänkääntötemppujen käänteet Kosovon jälleenrakentamisen rahoittamiseksi, neuvosto, ja myös parlamentti, kieltäytyy käsittelemästä todellista ongelmaa, joka on se, että Kosovon jälleenrakentaminen, samoin kuin yhtä välttämätön Serbian jälleenrakentaminen olisi rahoitettava pommituksista vastuussa olevien valtioiden sodankäyntiin varatuista talousarvioista.
Näistä talousarvioista olisi paikallaan ottaa myös ne summat, joita tarvitaan korvauksiin kaikille länsimaiden alueella käymästä sodasta kärsineille naapurivaltioille: Montenegrolle, Albanialle ja Makedonialle.
Vaikka ei voidakaan mitenkään puolustaa Miloeviæin entistä ja nykyistä politiikkaa Kosovon albaaniväestöä ja omaa kansaansa kohtaan, pelkästään Kosovon jälleenrakentamiseen heitetyt rippeet - rippeet, jotka eivät ole mitenkään verrattavissa sodankäynnissä tuhlattuihin rahoihin - eivät voi kätkeä sitä tosiasiaa, että länsimaiden väliintulo Balkanin alueella ei tälläkään kertaa ratkaise tämän maailmankolkan ongelmia, vaan pahentaa niitä.
Alueen jo ennestään köyhät maat huomaavat olevansa vieläkin köyhempiä, niiden väestöjen elinolot ovat huonontuneet, eivätkä pommit varmastikaan ole lopettaneet vastakkaisten osapuolten kansalliskiihkoilua.
Se, että pidättäydymme äänestämästä Bourlangesin mietinnöstä, merkitsee samalla kertaa irtisanoutumista suunnitellun avun rajallisuudesta ja naurettavuudesta mutta myös ja ennen kaikkea irtisanoutumista länsivaltojen politiikasta Balkanin alueella.

Costa Neves
Arvoisa puhemies, Euroopan rakentamisen edistyessä on luonnollista, että demokratian toteutumista valvova koneisto vahvistuu. Osa tästä vastuusta kuuluu Euroopan parlamentille, joka käyttää sitä erityisesti talousarvion hyväksymistä edeltävän arvioinnin kautta.
On tärkeää, ettemme rajoitu toteuttamaan vain sellaisia muodollisuuksia, joilla ei ole sisältöä eikä seurauksia, sillä vaarana on se, että kutistumme eräänlaiseksi demokratian alibiksi. Se olisi edustamiemme kansalaisten pettämistä. Niinpä viesti, joka annettiin siinä vaiheessa, kun vuoden 2000 talousarviosta keskusteltiin, on otettava vakavasti. Euroopan parlamentissa halutaan, että Euroopan unionin uusia vastuualueita varten on saatava uusia rahavaroja. Tämä koskee niin Kosovoa, Balkania, kuin mitä tahansa talousarvion kohtaa.
Ei ole mitään järkeä ylläpitää resursseja sellaisia kohteita varten, joiden osalta ei noudateta minkäänlaista avoimuutta, kuten esimerkiksi uusien sitoumusten ja/tai niihin liittyvien maksujen liittäminen talousarvion alakohdiksi. Nämä liitetään yhteen vanhojen sitoumusten tai maksujen pitkittäisleikkausten kanssa, mistä seuraa väistämättä viivästyksiä molempien kohdalla, samoin kuin kymmeniä siirtoja pitkin vuotta.
Jos ongelma johtuu Euroopan unionin tulojärjestelmän puutteellisuudesta, ratkaisuun päästään muuttamalla Euroopan unionin rahoitusjärjestelmää. Lopetan viittaamalla kolmeen tilanteeseen, joihin tulen kiinnittämään huomiota jatkossakin: kestämättömät viivästykset koheesiopolitiikan toimeenpanoon liittyvissä maksusuorituksissa. Jotkut tietämistäni viivästyksistä johtavat siihen, ettei taloudellisen ja yhteiskunnallisen yhteenkuuluvuuden periaate toteudu. Itä-Timorin jälleenrakentamisen tukeminen, sillä on tärkeää tehdä päätöksiä, jotka saavat huomion kiinnittymään alueen tilanteeseen. Xanana Gusmãon palkitseminen Saharov-palkinnolla on oikea teko. Tiedostakaamme samalla, että ne 20 miljoonaa euroa, jotka vuoden 2000 talousarviosta osoitetaan Itä-Timorille, ovat vasta alkua.
Ja viimeiseksi toivon, että ne sopimukset mertentakaisten alueiden kanssa, jotka on määritelty Amsterdamin sopimuksesta lähtien Euroopan unionin perustamissopimuksen 299 artiklan toisessa kohdassa, täytetään johdonmukaisesti.

Souladakis
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, olemme käytännössä Euroopan unionin ainoa jatkuvasti ajatteleva poliittinen elin. Tässä mielessä meidän velvollisuutemme on valvoa Agenda 2000 -ohjelmassa asetettuja prioriteetteja, sillä jo ensimmäisessä talousarviossa yritettiin niiden kumoamista.
Leikkaukset maatalous- ja sosiaalimenoissa tai kolmansia maita koskevissa ulkoisissa toimissa eivät ole oikeita valintoja. Uusiin politiikkoihin tarvitaan uusia varoja. Tarvitaan rahoitusnäkymien uudelleenarviointia. Oli huono asia, että emme onnistuneet kirjaamaan talousarvioon määrärahoja, jotka koskevat luonnonkatastrofeja. Emme myöskään kyenneet siirtämään Maltaa ja Kyprosta koskevia määrärahoja laajentumismenettelyihin.
En ole taloustieteilijä vaan poliitikko ja insinööri, mutta haluaisin kuitenkin korostaa Bourlangesin ja muiden esittelijöiden työn erinomaisuutta, ja toivon, että se on meille avuksi keskustelussa selonteosta asiaan liittyvistä aiheista, jotta voisimme arvioida myös tulosten perusteella, kuinka komissio on toteuttanut talousarvioihin kirjatut poliittiset päätökset, ja ettei niiden täytäntöönpano johtaisi toisenlaisiin tuloksiin.

Rübig
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, tämä on hieno kokemus: kaksi naista kahden toimielimen johtopaikalla tässä erityisen tärkeää päätöstä vaativassa kysymyksessä, ensimmäistä kertaa naisenemmistö Euroopan tasolla - onnittelen!
Uudet luudat lakaisevat hyvin, sanotaan. Meillä on edessämme suuri ongelma: komissio on käynyt tänään neuvotteluja ja tehnyt päätöksiä työllisyyspolitiikasta 2000. Nähdäkseni myös talousarviossa on esitettävä yhä uudelleen kysymys: miten varmistamme, että työllisyystilanne Euroopassa paranee? Uskon, että meidän on syytä pohtia kiireellisesti sitä, minkä talousarviokohtien avulla saamme luoduksi työllisyyttä Euroopassa, minkä talousarviokohtien avulla voimme sitä turvata ja millä talousarviokohdilla estämme sitä. Mielestäni tämänsuuntaisia ajatuksia olisi analysoitava vakavamminkin tutkimusohjelmien avulla ja tehtävä niiden perusteella myös tarvittavia johtopäätöksiä.
Toinen tärkeä asia, joka on saatu vahvistetuksi, on virkojen vahvistaminen OLAFille. Juuri petostentorjunnan on oltava meille ensisijainen asia. Olemme joutuneet toteamaan, että budjettimme on itse asiassa suunnilleen samansuuruinen kuin petosten määrä, joita meillä monilla alueilla ilmenee. Keskustelemme täällä - ehkä pitäisi sanoa lainausmerkeissä - vain muutamista miljoonista, kun petosten vuoksi häviää useita miljardeja. Tämän vuoksi on OLAFin perustaminen mielestäni olennaisen merkittävä asia. Toivon, että onnistumme sen avulla siinä, että rehellisesti ja kunnollisesti toimivien tahojen edellytykset markkinoilla jälleen paranevat, samoin kuin niiden, jotka maksavat työstään asianmukaiset verot ja vaikuttavat siten osaltaan siihen, että sosiaaliturvajärjestelmämme toimii.
Siksi haluaisin kiittää, erityisesti omia kollegoitani, myös siitä, että olemme onnistuneet korottamaan pienten ja keskisuurten yritysten tukemiseen tarkoitettua budjettikohtaa 15 miljoonalla eurolla. Mielestäni se on oikea tie, sillä tällä alueella luodaan uusia työpaikkoja, siellä kasvu on voimakkainta ja sieltä saadaan suurimmat verokertymät. Kun puhumme jakamisesta, meidän olisi syytä ajatella joka kerta uudelleen myös ansaitsemista. Siinä erityisesti pienet yritykset ovat suoriutuneet hyvin, ja sen vuoksi ovat START-ohjelmat tai tukiohjelmat aivan erityisen tärkeitä, koska niillä me osoitamme, että suhtaudumme pienyrityksiin myötämielisesti.
Olemme kuitenkin varanneet 10 miljoonaa myös digitaalisia sisältöjä varten. Tämä on alue, jolla tulevaisuudessa syntyy eniten työpaikkoja. Komission jäsen Liikanen totesi, että vuoteen 2002 mennessä multimedia-alalla on todennäköisesti noin 1,2 miljoonaa täyttämätöntä työpaikkaa, koska emme ole järjestäneet sitä varten oikeanlaista koulutusta. Tämän pitäisi antaa meille ajattelemisen aihetta. Meidän olisi asetettava painopisteitä niille alueille, joilla voimme ansaita rahaa, joilla voimme varmistaa sen, että myös meillä Euroopan unionissa on tulevaisuudessa riittävästi varoja pystyäksemme selviytymään maailmassa eteemme tulevista ongelmista.

Siimes
 Arvoisa puhemies, herra Wynn esitti minulle kolme kysymystä, joihin vastaan lyhyesti. Ensiksi hän kysyi, mitä tarkoitin tämänpäiväisessä puheenvuorossani sanonnallani otsakkeen 4 rahoituskehyksen osalta. Sanoin melko sanatarkasti niin, että neuvoston mielestä rahoituskehystä otsakkeen 4 osalta ei tulisi muuttaa pysyvästi tällä hetkellä. Puhuin siis vuoden 2000 talousarviosta, jossa neuvoston kompromissiesitykseen kuuluu joustoinstrumentin käyttö otsakkeen 4 osalta. Jatkossa neuvosto tietenkin tutkii kaikki ne esitykset, joita komissio aikanaan tekee. Wynnin toinen kysymys koski kahden miljardin leikkausta pakollisiin ja ei-pakollisiin menoihin. Tässä asiassa on lähdettävä siitä, että neuvoston sääntöjen mukaan puheenjohtaja edustaa neuvoston kantaa ja että puheenjohtajana siis esitän neuvoston kannan ja vastaan siitä. Kolmanneksi kompromissiin perustuva asiakirja on jo nyt toimitettu parlamentin sihteeristölle.

Puhemies
Kollega Wynn, toiko tämä selvyyttä asiaan?

Wynn
Arvoisa puhemies, saimme täsmennyksen ensimmäiseen ja kolmanteen asiaan, mutta en ole varma toisesta asiasta. Tyydyn siihen, että saamme täsmennyksen toiseen asiaan huomisaamuna klo 9, jos tarve vaatii, mutta en ollut täysin varma, mitä sanoitte toisesta asiasta.

Bourlanges
Arvoisa puhemies, en ole ymmärtänyt mistään mitään. Ennen muuta, en ole ymmärtänyt mitään 1 kohdasta. Parlamentin jäsen Wynn esitti täsmällisen kysymyksen. Teitä pyydettiin tarkentamaan tämän iltapäivän keskustelun lopussa tekemäänne juhlallista julkilausumaa, jossa sanottiin, mikäli olen ymmärtänyt minulle annetun käännöksen oikein, että neuvosto vastusti jatkuvaa tarkistamista - en sano, mitä jatkuva tarkistaminen tarkoittaa, mutta koska te niin sanotte, teidän täytyy itsenne tietää, mitä se tarkoittaa - siis jatkuvaa tarkistamista "toistaiseksi". Toistaiseksi ei tarkoita mitään.
Parlamentin jäsen Wynn kysyi teiltä, arvoisa puheenjohtaja, tarkoittiko "toistaiseksi" sitä, että neuvosto vastusti varainhoitovuoden 2000 rahoitusnäkymien tarkistamista, mikä meistä vaikuttaa täysin johdonmukaiselta verrattuna siihen kompromissiin, jota ollaan tekemässä, vai tarkoittaako "toistaiseksi" jotain epämääräisempää? Teitä pyydettiin vastaamaan, te sanoitte meille vastaavanne, ja te vastasitte jotain täysin käsittämätöntä.
Siis selventäkää ja valaiskaa asiaa niille meistä, jotka eivät ole riittävän älykkäitä ymmärtääkseen esoteerisia puheita.

Puhemies
Jotta asia saadaan korjatuksi, annan puheenvuoron vielä kerran ministerille ja sitten komissiolle.

Siimes
 Arvoisa puhemies, mitä tulee näihin julistuksiin, joista on ollut puhe, ne on hyväksytty sellaisina kuin parlamentti on ne esittänyt. En näe asiassa mitään epäselvää.

Schreyer
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, hyvät parlamentin jäsenet, vielä kerran asian selventämiseksi: teksti on siis jo saatavana. Selvennän vielä, että teksti on se, josta neuvoteltiin ja joka teillä oli myös edellisessä istunnossa maanantaina esillä.
Parlamentin jäsen Wynn esitti minulle vielä kysymyksen, joka koski 5,5 miljardin euron summaa. Komission puheenjohtaja Prodi käsitteli puheenvuorossaan ETYJin huippukokouksessa Istanbulissa koko Länsi-Balkanin aluetta koskevia poliittisia tehtäviä ja puhui tällöin vuosista 2000-2006 ja ilmoitti, että komissio ottaa harkittavakseen noin 5,5 miljardin euron suuruusluokkaa olevan summan välttämättömänä tukena alueelle. Te parlamenttina olette nyt vaatineet komissiota esittämään kyseistä aluetta ja ajanjaksoa varten konkreettisia arvioita monivuotisen suunnitelman muodossa. Se on meillä parhaillaan työn alla. Pyydän teiltä sen vuoksi, että ette nyt löisi asiassa mitään ennalta lukkoon, vaan pitäisitte kiinni siitä, että komission täytyy esittää tarkka ja konkreettinen tätä ajanjaksoa ja aluetta koskeva arvionsa, joka sitten on budjettivaliokunnan tai budjettivallan käyttäjän ja parlamentin tarkistettavissa ja jonka ne luonnollisesti myös tarkistavat.
Saanen vielä lopuksi todeta: tänä iltana käyty keskustelu on tuonut vielä kerran esiin sen, että neuvottelut ovat olleet vaikeat. Komissio osaa antaa tässä työssä arvoa parlamentin ja erityisesti sen esittelijöiden ja budjettivaliokunnan ponnistuksille ja myös puheenjohtajamaa Suomen ponnistuksille. Olen kuitenkin sitä mieltä, että silloin kun lopputulos on hyvä, ponnistelu on ollut vaivan arvoista, ja toivon, että asiassa voidaan tässä mielessä päästä huomenna hyvään viime hetken ratkaisuun.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen!
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan torstaina klo 10.00.

Kahdeksan tilintarkastustuomioistuimen jäsenen nimittäminen
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Theaton laatima talousarvion valvontavaliokunnan mietintö (A5-0090/1999) kahdeksan tilintarkastustuomioistuimen jäsenen nimittämisestä (C5-0231/1999, C5-0232/1999, C5-0233/1999, C5-0234/1999, C5-0235/1999, C5-0236/1999, C5-0237/1999, C5-0238/1999 - 1999/0820(CNS)).

Theato
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, Euroopan tilintarkastustuomioistuimen kahdeksan jäsenen toimikausi päättyy tulevan vuoden alussa. On valitettavaa, että puheenjohtajamaa Suomi jättää nyt meidät, sillä myös suomalaiset ovat toivoneet heidän jo tuomioistuimessa paikkansa vakiinnuttaneen jäsenensä uudelleen nimittämistä.
EY:n perustamissopimuksen 247 artiklan 3 kohdan ja vastaavien EHTY:n ja Euratomin perustamissopimusten asiaa koskevien määräysten mukaisesti parlamentin on esitettävä kantansa jäsenehdokkaista, minkä jälkeen neuvosto yksimielisesti nimittää tilintarkastustuomioistuimen jäsenet kuudeksi vuodeksi niin, että myös uudelleen nimittäminen on mahdollista. Neuvosto on pyytänyt parlamentilta tätä kannanottoa 3. marraskuuta 1999 päivätyllä kirjeellä ja välittänyt sille jäsenehdokkaiden nimet ja ansioluettelot. Asia koskee seuraavien uusien jäsenten nimittämistä: Reyndersin Belgiasta, Geoghegan-Quinnin Irlannista, Caldeiran Portugalista ja Fabra Vallésin Espanjasta, sekä seuraavien jäsenten uudelleen nimittämistä: Mohrin Tanskasta, Salmin Suomesta, Clementen Italiasta ja Karlssonin Ruotsista, jotka on tässä lueteltu ehdokkaat nimenneiden maiden (saksan kielen) mukaisessa aakkosjärjestyksessä.
Kuten työjärjestyksemme 35 artiklassa määrätään, asiasta vastaava talousarvion valvontavaliokunta on kuullut ja haastatellut yksitellen ehdotuksessa nimettyjä ehdokkaita 22. ja 23. marraskuuta 1999. Tällöin pidimme johtoajatuksenamme ensinnäkin perustamissopimuksen määräyksiä. Niissä edellytetään, että ehdokkaat ovat nyt tai he ovat aikaisemmin olleet jonkin tilintarkastuselimen jäseniä tai että he ovat tähän tehtävään erityisen soveltuvia. Riippumattomuus on tällöin joka tapauksessa määräävin tekijä. Tämän lisäksi olemme ottaneet neuvonpidossamme ja arvioinnissamme huomioon parlamentin jäsen Lamassouren ja Bourlangesin vuosina 1992 ja 1995 laatimissa parlamentin päätöslauselmissa esitetyt suuntaviivat.
Tämän perusteella saanen ilmoittaa teille, että talousarvion valvontavaliokunta on tullut perusteellisen tutkinnan jälkeen siihen tulokseen, että ehdokkaat täyttävät tilintarkastustuomioistuimen korkean viran edellytykset, ja se antaa kaikille kahdeksalle hakijalle puoltavan lausuntonsa. Erityisen ilahduttavana pidämme sitä seikkaa, että mikäli parlamentti antaa ehdokkaille hyväksyntänsä, tilintarkastustuomioistuimen 15 jäsenen joukossa on kaksi naista. Muistutan siitä, että ehtonamme viime nimityksen yhteydessä oli se, että nimitettävien ehdokkaiden joukossa on oltava vähintään yksi nainen, tai muuten emme antaisi parlamentin puolesta hyväksyntäämme nimityksille. Tuolloin mukana oli yksi nainen ja nyt olemme saaneet mukaan jälleen yhden naisen lisää. Mielestäni olemme edistyneet asiassa hyvin.
Kun nyt äänestämme asiasta täysistunnossa säädettynä aikana - siis torstaina - täytämme parlamenttina velvollisuutemme esittää kantamme ajoissa ja mahdollistamme siten omalta osaltamme sen, että muutos tilintarkastustuomioistuimen kokoonpanossa voi tapahtua saumattomasti, ja turvaamme osaltamme tarvittavan yhteistyömme sen kanssa. Nämä ovat ne määräykset, joiden mukaan menettely etenee. Tulevaisuutta silmällä pitäen kaiken takana piilee kuitenkin tämän parlamentin kannalta vielä muutakin. Käsittelimme maanantaina tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomusta 1998. Siinä tuli selvästi ilmi muutamia erittäin tärkeitä tehtäviä, joihin meidän on nyt tartuttava.
Ajattelen tällöin ennen kaikkea sitä, että tilintarkastustuomioistuin toteaa kertomuksessaan erittäin selvästi, ja voin itse vain korostaa samaa asiaa, että meidän on saatava aikaan muutos menokulttuurissamme. Tästä tilintarkastustuomioistuin on antanut meille hyvin tärkeitä viitteitä. Kun olemme nyt keskustelleet erittäin perusteellisesti vuoden 2000 talousarviosta ja haluaisimme parlamentin puolesta linjata tulevia suuntaviivoja siltä osin uuteen uskoon, että kriisialueita, kuten esimerkiksi Balkania varten, toteutetaan useampivuotista rahoituksen suunnittelua, niin että se muodostaa näkymän, joka edellyttää meiltä enemmän sopeutumista, sen sijaan että hajottaisimme voimavarojamme aivan liikaa pieniin, yksittäisiin ohjelmiin ja hankkeisiin, joissa ei myöskään pystytä toteuttamaan tuloksekasta valvontaa ja joissa kulutamme enemmän rahaa henkilöstöön kuin niihin tosiasiallisiin päämääriin, jotka niillä on tarkoitus saavuttaa. Meidän on tärkeää työskennellä määrätietoisesti eikä menojen ohjaamana. Sen vuoksi liitynkin hyvin mielelläni tilintarkastustuomioistuimen näkemykseen: tarvitsemme parempaa taloudenhoitoa. Olemme saaneet jo osittain käsiteltäväksemme komission ehdotukset siitä, miten tähän on tarkoitus päästä. Tähänkin on parlamentin kuitenkin esitettävä kantansa, vieläpä hyvin perusteellisesti. Meillä ei ole enää varaa siihen, että väestö Euroopan unionin alueella sanoo suurena joukkona "ei" Euroopalle. Meidän kaikkien on toimittava asian hyväksi ja kuunneltava myös sitä, mitä tilintarkastustuomioistuin on saanut aikaan, ja otettava se huomioon arvioissamme, jotta voisimme saavuttaa Euroopan kansojen keskuudessa jälleen myönteistä vastakaikua kaikelle sille, mikä liittää meitä yhteen.

Stauner
Arvoisa puhemies, Euroopan parlamentin toimivaltuuksien lisääntyessä kasvaa myös Euroopan tilintarkastustuomioistuimen merkitys, joka on ollut Maastrichtin sopimuksesta lähtien yhteisön itsenäinen toimielin. Toimielimen tai instituution hyvyys kuitenkin kestää tai kaatuu niiden henkilöiden mukana, jotka kantavat kyseisessä toimielimessä vastuun. Siksi on erityisen tärkeää, että tilintarkastustuomioistuimen jäseniksi valitaan asiallisesti ja ammatillisesti päteviä mutta myös luonteeltaan vahvoja ja riippumattomia henkilöitä. Tilintarkastustuomioistuimen tehtävät eivät nimittäin ole aina miellyttäviä. Tilintarkastustuomioistuimen jäsenet joutuvat valvomaan, että Euroopan rahoitusvälineitä käytetään huolellisesti, ja huomauttamaan armotta kaikista sääntöjen vastaisuuksista.
Juuri eurooppalaisten toimielinten rahankäyttö on ollut asia, joka on aiemmin jatkuvasti horjuttanut Euroopan kansalaisten luottamusta. Siitä, että puutteellisuudet on saatu paljastetuksi, on kiittäminen myös ja ennen muuta tilintarkastustuomioistuinta. Nyt tehtävänä on kuitenkin pystyä palauttamaan Euroopan kansalaisten luottamus EU:n huolelliseen varojen käyttöön. Tilintarkastustuomioistuimen ja sen jäsenten tehtävä muuttuu sen vuoksi tulevina vuosina tärkeämmäksi ja myös vaikeammaksi kuin koskaan aikaisemmin. Kaikki haasteet - laajentuminen, kilpailukyky kansainvälisessä vertailussa, korkeana pysyvä työttömyys - ovat yhteydessä rahoituskysymykseen. Tältä kannalta katsottuna voisi tilintarkastustuomioistuimen tehtäväkenttä lisäksi myös muuttua. Arvelen, että sen ennalta ehkäisevät tehtävät lisääntyvät. Niillä kahdeksalla henkilöllä, joita talousarvion valvontavaliokunta on pitkään ja tiiviisti haastatellut, on nähdäkseni edellytykset täyttää nämä tehtävät kaikkia osapuolia tyydyttävällä tavalla.
Toivon omasta ja meidän kaikkien puolesta, että teillä on tulevaisuudessakin rohkeutta ja voimia puuttua erehtymättömästi kipeisiin kohtiin, milloin se on tarpeen. Vahva Eurooppa tarvitsee myös vahvan tilintarkastustuomioistuimen. En kuitenkaan kaihda tuoda esiin sitä, että tilintarkastustuomioistuimen vahvuus kärsii siitä, että naisten osuus tässä toimielimessä ei ole asianmukainen, saati edustava. Tämä seikka jää vaivaamaan varsin tuntuvasti tämän toimielimen kokoonpanoa, olkoonkin että nykyisten ehdokkaiden joukossa on erittäin vaikuttava naishenkilö. Jäsenvaltioille jää sen vuoksi edelleen voimaan vetoomus siitä, että ne nimittäisivät tehtävään myös naisia. Pitäisihän Euroopassakin olla jo tähän mennessä yleisesti tiedossa, että naiset osaavat laskea; rohkeutta puutteellisuuksien osoittamiseen heillä jo joka tapauksessa onkin!

Morgan
Arvoisa puhemies, parlamentilla on perussopimusten nojalla oikeus tulla kuulluksi tilintarkastustuomioistuimen jäseniä nimitettäessä. Talousarvion valvontavaliokunta järjesti kuulemiset 22. ja 23. marraskuuta ja antoi suljetussa lippuäänestyksessä puoltavan lausunnon kustakin ehdokkaasta. Olin kuitenkin parlamentin jäsen Staunerin tavoin pettynyt siihen, että vain harvat jäsenet olivat naisia. Kahdeksasta neuvoston esittämästä ehdokkaasta vain yksi oli nainen. Tämä tarkoittaa, että ensi vuoden alusta alkaen kaksi tuomioistuimen 15 jäsenestä on naisia, mikä on parannusta edelliseen muttei silti tarpeeksi. Vetoaisin näin ollen jäsenvaltioihin, että ne siivoaisivat ensin oman talonsa.
Haluaisin myös esittää joitakin yleisiä huomioita tilintarkastustuomioistuimen kokoonpanosta. Järjestelmää, jossa kukin jäsenvaltio nimittää tilintarkastustuomioistuimeen yhden jäsenen, on muutettava laajentumisen myötä. Komission ja parlamentin ei saa antaa kasvaa loputtomiin, eikä myöskään tuomioistuimen. Tätä asiaa tarkastellaan HVK:ssa. Tuomioistuimen osalta on kuitenkin tärkeää päästä kokonaan eroon sellaisesta järjestelmästä, jossa jäsenet nimitetään kansallisuuden mukaan. Tilintarkastustuomioistuimen tehtävänä on tutkia kaikki yhteisön tulot ja menot ja selvittää, onko rahat käytetty laillisesti ja asianmukaisesti ja onko varainhoito ollut moitteetonta.
En näe mitään syytä siihen, miksi jäsenvaltioiden nimittämien jäsenten pitäisi hoitaa tuo tehtävä. Sellainen järjestelmä ei yksinkertaisesti ole kestävä tuollaisessa toimielimessä. Tuomioistuimen jäsenet pitäisi nimittää heidän pätevyytensä ja kykyjensä eikä heidän kansallisuutensa perusteella. On olemassa se vaara, että jäsenvaltioiden nimittämät jäsenet saattavat yhä olla lojaaleja omia kotimaitaan kohtaan ja yrittää vesittää niihin kohdistuvan arvostelun. Tarvitsemme sellaisen tuomioistuimen, joka on ja jonka nähdään olevan riippumaton jäsenvaltioiden eduista.
Viime kädessä tämän pitäisi tarkoittaa järjestelmää, jossa nimitämme tuomioistuimeen kunnollisia, päteviä tilintarkastajia. Kuluneen vuoden tapahtumien valossa on sitäkin tärkeämpää, että meillä on tuomioistuin, joka pystyy tarvittaessa arvostelemaan sekä komissiota että jäsenvaltioita, jotka loppujen lopuksi hallinnoivat noin 85:tä prosenttia varoista.

Bösch
Arvoisa puhemies, talousarvion valvontavaliokunta on antanut kaikille nyt puheena oleville hakijoille puoltavan lausuntonsa. Se ei ole suinkaan puhtaasti muotoseikka eikä myöskään automaattinen asia. Aikaisemmin on jo ollut sellaisiakin hakijoita, jotka ovat saaneet parlamentilta kielteisen lausunnon, koska heidän pätevyydestään tai riippumattomuudestaan on ollut epäilyjä.
Tällä kertaa pystyimme onneksi välttämään sellaisen tilanteen, joskin kahdelle ehdokkaista, enkä paljasta tässä nyt mitään salaisuutta, osoitettiin samalla kertaa puoltavan lausunnon kanssa myös huomattavassa määrin ennenaikaista luottamusta.
Saanen esittää sen vuoksi pari tilintarkastustuomioistuinta koskevaa periaatteellista huomautusta. Myös tilintarkastustuomioistuin tarvitsee unionin laajentumista ajatellen kiireellistä uudistamista. Selkeimmin asia on sidoksissa, kuten Eluned Morgan jo totesikin, aivan kuten komission osaltakin, jäsenten lukumäärään. Tällä hetkellä tilintarkastustuomioistuimessa on 15 jäsentä, perinteiseen tapaan yksi kustakin jäsenvaltiosta, vaikka perustamissopimuksessa ei nimenomaisesti näin määrätäkään. 15 jäsentä on viisi vähemmän kuin komissiossa, mutta juuri verraten pienessä toimielimessä, kuten tilintarkastustuomioistuimessa, jokainen lisäys merkitsee tuntuvaa keulapainon ja raskassoutuisuuden lisääntymistä, sellaista jähmeyttä, joka tuli jo nyt erittäin selvästi esiin siinä aivan liian pitkälliseksi venyneessä menettelyssä, jonka jälkeen tilintarkastustuomioistuin vasta sai vuosikertomuksensa julkaistuksi. Asiaa on pohdittava edessä olevassa hallitustenvälisessä konferenssissa. Haluankin siksi puhua sen puolesta, että tilintarkastustuomioistuinta ei laajennettaisi enempää, vaan että ainakin tässä tapauksessa kuljettaisiin päinvastaista tietä ja tarkasteltavaksi otettaisiin sen jäsenluvun vähentäminen.
Toisaalta olen kyllä hyvinkin sitä mieltä, että tuomioistuimen käytössä olevien tilintarkastajien lukumäärää täytyisi lisätä. Siis vähemmän kenraaleja ja enemmän sotamiehiä, jos sallitte tämän sotilaskielenkäytöstä poimitun lainauksen!
Sen lisäksi, ja tämä on toinen kohta, jonka tahtoisin nostaa tässä esille, meidän on mietittävä, eikö tilintarkastustuomioistuimelle pitäisi antaa myös uusia talousarvion kurinalaisuuteen liittyviä tehtäviä. Mennyt komission kriisihän osoitti jo selvääkin selvemmin, kuinka suuresti kaivataan tehokasta mekanismia EU-virkamiesten saattamiseksi vastuuseen silloin, jos he ovat syyllistyneet vakaviin johtamisvirheisiin tai vieläkin pahempiin rikkomuksiin. Tässä on kyse myös ja ennen kaikkea siitä, että kurinpitomenettelyt ovat komission sisäinen asia, jolloin kollegat joutuvat toimimaan toistensa tuomareina. Asianosaisia ei voi oikeastaan edes moittia siitä, kun tapauksiin puututaan jo alun perinkin erittäin - ja valitettavasti aivan liiankin - lievällä ja lempeällä kädellä. Tässä auttaa vain näiden menettelyjen hajauttaminen ja siirtäminen ulkopuoliselle taholle. Tarvitsemme talousarvion kurinalaisuutta hoitavan kamarin, ja mielestäni hyvä paikka tällaiselle kamarille olisi tilintarkastustuomioistuimessa. Sillä on rahoituskysymyksissä tarvittava ammattipätevyys ja tarvittava riippumattomuus. Kuitenkin myös tämä uudistus edellyttää perussopimuksen muutosta. Ellemme tee tätä uudistusta, silloin kaikki nyt kuultavissa olevat helppohintaiset julistukset siitä, että ensi kerralla asiaan puututaan ankarammin, jäävät pelkäksi kuolleeksi kirjaimeksi.

Casaca
Arvoisa puhemies, Amsterdamin sopimuksen tultua voimaan Euroopan parlamentti on lisännyt huomattavasti vastuualueitaan ja saanut uutta valtaa käyttää yhteispäätösmenettelyä yhteisön taloudellisia etuja vahingoittavien petosten ehkäisemiseen ja estämiseen liittyvissä asioissa.
Perustamissopimuksen uusi 280 artikla antaa myös tilintarkastustuomioistuimelle uutta vastuuta luoda sellainen oikeuselin, joka tarjoaisi vastaavankaltaisen tehokkaan suojan petoksia ja muita laittomia toimia vastaan jäsenvaltioissa.
Kansallisten rikoslakien soveltamisen ja jäsenvaltioiden oikeushallinnon yhdenmukaistaminen edellyttää ehdottomasti sitä, että yhdenmukaistetaan myös se lainsäädäntö, joka liittyy petoksien ja muun laittoman toiminnan ehkäisemiseen yhteisön talousarviossa. Tämä merkitsee sitä, että myös tilintarkastustuomioistuimen toimenkuvaan kuuluu varmistaa, että yhteisön taloudelliset edut turvataan yhden ainoan lakikokoelman avulla ja lakataan käyttämästä, kuten tähän asti on tehty, irrallista, epäyhtenäistä ja ristiriitaista lainsäädäntöä, joka käsittelee lukuisia yhteisön taloudellisten etujen vastaisia toimia sen politiikan mukaan, minkä piiriin ne kuuluvat eivätkä tasapuolisuusperiaatteiden mukaan.
Siksi on koittanut aika lakkauttaa ne erilliset osastot, joihin yhteinen maatalouspolitiikka, rakennerahastot, yhteisön omat varat sekä yhteisön ulkoiset ja sisäiset politiikat on jaettu, ja varmistaa, että kaikkia niitä arvioidaan samaa mittaa käyttäen. On koittanut aika lakkauttaa hallinnollinen ja byrokraattinen erityiskohtelu ja näyttää, että kaikkialla vallitsee sama halu oikeudenmukaisuuteen ja kurinalaisuuteen. Tämä on meistä se keino, joka sallii yhteisön talousarvion valvonnan yhä tehokkaammin, tasapainoisemmin ja puolueettomammin.

Puhemies
Paljon kiitoksia, hyvä kollega!
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan torstaina klo 10.00.

Apu uusille itsenäisille valtioille ja Mongolialle (Tacis)
Puhemies
- Esityslistalla on seuraavana Valdivielso De Cuén laatima teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan mietintö (A5-0081/1999) ehdotuksesta neuvoston asetukseksi (Euratom, EY) avun toimittamisesta uusille itsenäisille valtioille ja Mongolialle niiden talouden uudistamiseksi ja elvyttämiseksi (KOM(1998) 753 - C4-0038/1999 - 1998/0368(CNS)).

Valdivielso De Cué
. (ES) Arvoisa puhemies, Tacis-ohjelmassa pyritään mahdollisimman hyvin tukemaan Mongoliaa, Venäjää ja muita uusia itsenäisiä valtioita uudistusten toteuttamisessa sekä yhteiskunta- ja talouselämän instituutioiden poliittisten ja hallinnollisten rakenteiden uudistamisessa, jotta voitaisiin edistää sellaisen demokraattisen yhteiskunnan luomista, joka perustuu vapaaseen markkinatalouteen.
Kuten me kaikki tiedämme, kyse on kunnianhimoisesta ohjelmasta, joka edellyttää Euroopan unionilta suuria taloudellisia ponnistuksia, jotka ovat 4 miljardin euron suuruusluokkaa seitsemässä vuodessa. Näin ollen asetusehdotuksen laatiminen komissiossa ja neuvostossa on kestänyt kauan, ja siltikin sitä on pidetty epäkonkreettisena ja epätäydellisenä, sillä se ei sisällä toimeenpanomenettelyjä.
Tämä on ollut monimutkainen mietintö, ja olemme tarvinneet aikaa, että olemme saavuttaneet hyväksyttävän yksimielisyyden tason. Sitä paitsi on turha korostaakaan, että toimittaessamme näitä varoja Venäjälle ja uusille itsenäisille valtioille emme myöskään olleet vakuuttuneita siitä, että niitä hoidetaan - kuten oikeustieteessä sanotaan - hyvän perheenpään tavoin. Olimme pikemminkin hieman huolissamme varojen hoidosta ja jakelusta.
Ensiksikin juuri budjettivaliokunta vaati, että tämän avustusohjelman soveltamista valvottaisiin paremmin ja kurinalaisemmin. Tänään, kun tuosta ensimmäisestä näkemysten vaihdosta on kulunut yli kuusi kuukautta, meidän on mielestäni syytä olla ylpeitä niistä tarkistuksista, joita pääasiassa edellä mainittu valiokunta teki asetusehdotukseen ja joiden myötä saamme lisää takeita varojen asianmukaisesta käytöstä.
Niin ikään tämän ohjelman komitologia oli ongelmana entisessä taloudellisten ulkosuhteiden valiokunnassa, mutta kun neuvosto teki 28. kesäkuuta 1999 päätöksen olemassa olevien eri komiteoiden standardoimisesta, tämä este onnistuttiin selvittämään.
Toisaalta tämän mietinnön oikeusperustasta käydyssä keskustelussakaan ei vältytty polemiikilta, vaikka oikeudellisten asioiden valiokunta lopulta hyväksyikin sen ja päätti määritellä oikeusperustaksi 235 artiklan, mihin monet meistä eivät olleet kovin tyytyväisiä.
Yksi niistä suurista kompastuskivistä, joita tiellämme on ollut, on se, ettei asetusehdotuksessa ole - toistaiseksi - ollut yhdenmukaisia toimeenpanomenettelyjä. Haluaisin hyödyntää tätä tilaisuutta ja kysyä komission edustajalta, milloin voimme saada yhdenmukaisia menettelyjä, jotka lisäisivät avoimuutta ja tehokkuutta, kuten riippumattoman asiantuntijakomitean toisessa kertomuksessa suositeltiin.
En myöskään haluaisi päättää puheenvuoroani kiinnittämättä huomiota Tsetsenian murheellisiin tapahtumiin ja ehdottamatta näin ollen suullista tarkistusta Venäjälle annettavan tuen keskeyttämisestä niin kauan kuin tämä konflikti jatkuu. Haluaisin selventää, etten pyri muuttamaan mietintöni tarkistuksen 39 sisältöä, mutta haluamme kylläkin mukauttaa sen viimeaikaisiin tapahtumiin, minkä vuoksi olemme sopineet siitä valiokuntamme PSE-ryhmän edustajien kanssa ja parantaneet näin johdonmukaisuutta, yksimielisyyttä ja teknistä laatua.
Ehdottamamme tarkistuksen teksti olisi seuraava: "Euroopan parlamentin 18 päivänä marraskuuta 1999 Tsetseniasta antaman päätöslauselman mukaisesti on uusien, Venäjän eduksi toteutettavia toimia koskevien sopimusten solmiminen, jotka rahoitetaan varainhoitovuoden 2000 budjettikehyksestä, keskeytetty (lukuun ottamatta Tacis-demokratia- ja sosiaalisen kehityksen ohjelmaa), kunnes Tsetsenian osalta päästään tyydyttävään ratkaisuun Euroopan unionin suositusten mukaisesti ja 13 artiklassa säädetyn menettelyn perusteella."
Lopuksi haluaisin kysyä Euroopan komission edustajalta sekä tästä viimeksi mainitsemastani kohdasta että yleensä mietinnöstä, aikooko hän todellakin ottaa huomioon tässä kuulemistilaisuudessa esitetyt suositukset, sitten kun parlamentti on ne hyväksynyt.

Krehl
Kiitoksia, arvoisa puhemies! Hyvät kollegat, ensiksi tahtoisin onnitella parlamentin jäsen Valdivielsoa erittäin hyvästä ja poliittisesti harkitusta mietinnöstä, joka koskee uutta Tacis-asetusta. Tahtoisin kiittää myös komissiota erittäin hyvästä yhteistyöstä tämän mietinnön valmistelussa. Tacis on Euroopan yhteisön tärkeä poliittinen väline, ei vain Venäjällä, vaan kaikissa entisen Neuvostoliiton tasavalloissa lukuun ottamatta Baltian maita ja Mongoliaa. Myös Tacisin piirissä on viimein päässyt vallalle se ajattelutapa, että meidän olisi käytettävä näitä varoja yhä enemmän kummankin osapuolen eduksi. Tämä tarkoittaa, että voisimme päästä varojen käytössä käyttäjävaltioiden kysyntään perustuvasta suuntautumisesta kummankin osapuolen taholla tapahtuvaan hyödyntämiseen. Tällä tavoin varojen käyttö muuttuu käsitykseni mukaan olennaisesti tehokkaammaksi, ja meidän parlamenttina pitäisi huolehtia jatkossakin siitä, että eurooppalainen osapuoli pääsee vaikuttamaan varojen käyttöön.
Tämä antaa kokonaisohjelmalle sellaista joustavuutta, jota sillä ei tähän mennessä ole ollut, ja auttaa välttämään varojen siirtoja. Aiempina vuosina jouduin toteamaan, kuten monet aktiivisesti Itä-Euroopan asioiden parissa toimivat kolleganikin, että EU:n talousarviovaroja ei Tacisin alueella käytetty aina kaikkein tehokkaimmalla tavalla. Tässä en nyt aio ryhtyä käsittelemään pitkällisesti satojen tutkimusten valossa saamiamme ikäviä kokemuksia. Asia johtui yhtäältä rajoituksista, joita oli itse asetuksessa, ja toisaalta myös ongelmista varojen hallinnassa. Omasta mielestäni merkittävimpiä puutteita tällä alueella on saatu vähennetyksi uudella asetusehdotuksella, ja erityisesti keskittyminen kahteen ensisijaiseen tavoitteeseen, kun niitä tähän asti on ollut 12 kutakin kumppanuusvaltiota kohti, tulee korostamaan toiminnan ammattimaisuutta ja näkyvyyttä.
Uudet investointimahdollisuuksia koskevat määräykset on suunnattu vasta alkuasteella olevan tai vielä kokonaan puuttuvan pk-sektorin kehittämiseen. Se on nykyaikaisessa talousjärjestelmässä talouden selkäranka. Siksi olenkin esittänyt yhdessä tarkistusehdotuksessani ajatuksen siitä, että emme sitoisi investointien määrää ylärajaan, joka on 25 % varojen kokonaismäärästä, vaan sovittaisimme ne kyseisen kumppanuusvaltion vastaanottokykyyn.
Niin ikään ohjelmiemme näkyvyys ja niin ollen niiden laaja-alainen vaikuttavuus ovat mielestäni ongelma, jonka kanssa me EU:ssa emme muuten joudu kamppailemaan vain Tacisin kohdalla. Tässä voitaisiin ottaa oppia USA:sta. Uusi Tacis-asetus sallii sen, mikä muuten oli mahdollista jo ensimmäisen asetuksen nojalla, että kriisioloissa varojan voidaan käyttää humanitaarisiin tarkoituksiin. Se, että tällainen joustavuus on tavattoman tärkeää, tulee esiin juuri nyt, kun EU haluaisi Helsingin päätösten mukaisesti yhtäältä keskeyttää joitakin Venäjän Tacis-hankkeita, mutta toisaalta siellä tarvittaisiin kiireellisesti humanitaarista apua. Hyvä parlamentin jäsen Valdivielso, toivon, että ymmärsin teidät väärin virheellisen tulkkauksen vuoksi, - itse pidän hyvin tärkeänä, että Tacisin demokratiahankkeen parissa tehtävä työ jatkuu nimenomaan Venäjällä ja että olisi valittava tarkoin, millä alueella Tacis-ohjelma olisi tosiaan syytä lopettaa. Olemme tehneet näin Valko-Venäjän tapauksessa ja meidän pitäisi ottaa sama huomioon myös Venäjän kohdalla.

Paasilinna
Arvoisa puhemies, tämä puheenvuoropa tuli äkkiä poissaolojen vuoksi. En ehtinyt kirjoittaa sitä, joten puhun ilman paperia, mutta aihehan on minulle tuttu. Meitä kaikkia mietityttää tänä päivänä se, mikä odottaa Venäjää tulevaisuudessa tämän kriisin jälkeen. Sotahan päättyy aina, tämä sota luultavasti viimeistään Venäjän presidentinvaalien jälkeen. Mutta arvoisat kollegat, meidän tämän päivän taidoistamme riippuu, onko Venäjä tulevaisuudessa yhteistyössä mukana ja millä tavoin. Jos valitsemme nöyryyttämisen linjan, tulos voi olla huono ja myös vaarallinen. Tacis-ohjelma on hyvä siinä suhteessa, että se on käytännönläheinen, lähellä tavallista kansalaista.
Haluaisin tuoda esille muutaman tärkeän asian. Ensinnäkin on tärkeätä, että Venäjällä pidetään vaalit viiden päivän kuluttua. Toiseksi meidän tulee jatkaa sellaista yhteistyötä, joka auttaa demokratian ja kansalaisyhteiskunnan kehittymistä Venäjällä. Se on tärkeätä niin venäläisille kuin meillekin. Kolmanneksi mielestäni avun tulisi kohdistua enemmän kuin nyt - ajattelen nyt esimerkiksi rahanantoa, joka on ollut osoitteetonta ja pitkälti valvomatonta - Moskovan sijaan tavallisille ihmisille, kurjistetuille venäläisille. Neljänneksi olisi syytä perustaa pitkän tähtäimen suurhanke kumppanuus- ja yhteistyösopimuksen puitteissa valmistelemaan projekteja jotka tähtäävät kahdenkymmenen vuoden päähän. Silloin - riippumatta Venäjän johtohenkilöistä ja riippumatta siitä, ketkä johtavat Euroopan unionia - me tarvitsemme Venäjän resursseja, ensimmäiseksi Venäjän kaasua, kun Norjan kaasu loppuu. Kaasun lisäksi Venäjällä on muun muassa maailman suurimmat metsä- ja mineraalivarat. Meidän täytyy ottaa huomioon infrastruktuurin kehittäminen ja ympäristö. Tässä olisi meille tulevaisuutta luovia hankkeita, jotka kantavat yli tämän päivän kriisin.

Clegg
Arvoisa puhemies, haluaisin sanoa kaksi varsin lyhyttä asiaa.
Ensiksikin esittäisin komissiolle pyynnön. Työskentelin muutaman onnettoman vuoden ajan nuorempana virkamiehenä Tacis-ohjelmassa pari vuotta sitten. Kun yritin saada kaikki kiinnostumaan Kishinevin paikallisista liikenneviranomaisista aina Uzbekistanin energiaministeriöön asti, havaitsin seuraavaa: kuten niin monilla muillakin EU:n politiikan alueilla, yritämme kenties Tacis-hankkeissa tehdä liikaa liian monien maantieteellisten rajojen ylitse ja liian monilla aloilla. Luulen, että me kaikki tiedostamme tämän vaaran, että EU:n tukea levitellään kaukaisiin paikkoihin. Haluaisinkin vedota sen puolesta, että kun tämä asetus tulee voimaan, tukittaisiin ne asetuksessa edelleen olevat monet porsaanreiät, joiden takia pienet ja turhan monilukuiset hankkeet saavat lisääntyä entisestään, ja että hankkeiden täytäntöönpanoa olisi todella ja joissakin tapauksissa ehkäpä julmasti pakko keskittää.
Toisen asian osalta käännyn esittelijän puoleen. Kyse on siitä poliittisesta kysymyksestä, että ainakin Tacis-ohjelma keskeytettäisiin osittain budjettivuonna 2000. On ilo kuulla, että esittelijä suhtautuu nyt paljon myönteisemmin ELDR-ryhmän esittämään tarkistukseen. Monet meistä eivät vaistomaisesti vieläkään ole vakuuttuneita siitä, että minkäänlainen keskeyttäminen olisi oikea tapa reagoida nykytilanteeseen, mutta se näyttää joka tapauksessa olevan keskustelun perusajatuksena. Ehdottaisin tässä tilanteessa, että sovittaisimme ainakin puheemme Tacis-ohjelman osittaisesta keskeyttämisestä budjettivuonna 2000 yhteen sen kanssa, mitä Helsingissä päätettiin, nimittäin lähinnä ja erityisesti, että jos aiomme säilyttää demokratiaa koskevan budjettikohdan, meidän pitäisi säilyttää myös ydinturvallisuushankkeita koskeva budjettikohta.

Piétrasanta
Olemme kiitollisia parlamentin jäsen Valdivielso De Cuélle hänen tätä mietintöä koskevasta työstään. Me jouduimme kuitenkin jättämään joitakin tarkistuksia, joista muutamat komissio on hyväksynyt, mutta korostan tässä niitä kohtia, jotka toivoisimme otettavan huomioon, vaikka niin ei toistaiseksi ole tehty.
Ensiksi olemme täysin yhtä mieltä jäsen Krehlin liberaalien puolesta jättämästä tarkistuksesta 51, jonka tarkoituksena on ottaa huomioon se sota, johon venäläiset Tsetsenian pakottavat, ja myöntää apua vain demokratiaa ja yhteiskunnallista kehitystä varten.
Toiseksi, sikäli kuin myönnämme määrärahoja ydinvoimalaitosten kunnostamiseen, me toivomme, että ne sidotaan näiden voimalaitosten, joiden elinikää emme halua lisätä, sulkemiseen ja korvaamiseen. Sen seurauksena olemme jättäneet tarkistuksen 48, ja me muistutamme, että liberaalit ovat hyväksyneet sen muodoltaan sellaisena kuin se on tähän merkitty.
Kolmanneksi me haluamme tukea integroituja hankkeita, jotka liittyvät ympäristökysymyksiin ja jotka kansallisia hankkeita vaatimattomampina toimivat paikallisella ja alueellisella tasolla, myönnettyjen määrärahojen tehokkaamman valvonnan mahdollistamiseksi.
Lopuksi me arvelemme, että on kohtuutonta varata 25 prosenttia määrärahoista investointeihin, ja me toivomme, että ne pilottihankkeiden hyväksi annettavien investointien osalta rajoitetaan 2 prosenttiin. Kokeellisille hankkeille myönnettävien määrärahojen prosenttimäärä voisi kuitenkin olla suurempi.
Kiitämme teitä huomiosta, jota olette halunneet kiinnittää näihin ehdotuksiin.

Gemelli
Kiitän mietinnön esittelijää ja ystävää parlamentin jäsen Valdivielso De Cuéta siitä huomattavasta sovittelu- ja kokoamistyöstä, jonka hän on tehnyt lukuisten ja toki oikeutettujen tulkintojen parissa uuden talousvälineen kelpoisuudesta, välineen, jota käytetään yhteistyössä uusien itsenäisten valtioiden ja Mongolian kanssa. Se oli vaativa työ, mutta esittelijän pätevyys ja sitkeys antavat hyväksyntämme tälle toimenpiteelle.
Minusta vaikuttaa siltä, että uusi rahoitusohjelma uusien itsenäisten valtioiden ja Mongolian kehittämiseksi, ohjelma, joka korvaa Tacis-ohjelman, tuo tullessaan täsmällisempiä mekanismeja edellisiin verrattuina. Kumppanuus ja kilpailu samojen kumppanivaltioiden välillä rahoitusten hankkimisessa kannustavat näitä olemaan aktiivisessa roolissa ja ne edistävät olemassa olevan ammattilaisuuden arvon korottamista ja siten sellaisen johtavan luokan luomista, jonka perustana on periaate, että saavutukset pitää ansaita itse.
Jatkuvan ohjelmien täytäntöönpanon seurannan tarpeellisuudella, josta asiakirjassa määrätään, suojellaan Euroopan unionia räikeiltä petosyrityksiltä, joita menneisyydessä on havaittu, ja pyritään selkeiden ja siten tarkistettavissa olevien aloitteiden toteuttamiseen. Tehty valinta toteuttaa näkyviä toimia ja on tyydyttävä sellaisten olojen kannalta, joilla korostetaan Euroopan unionin myönteistä roolia suhteessa nyt kymmenen vuoden takaisen kommunismin jättämiin raunioihin ja pannaan koetukselle länsimaisen demokraattisen menetelmän hyvyys menneeseen epäonnistuneeseen valtiojohtoisuuteen nähden.
Kuten on ennakoitu, on välttämätöntä harkita tarkkaan toimia uusien itsenäisten valtioiden ja Mongolian siviili-, talous- ja sosiaalitilanteen osalta kahden eri kriteerin avulla: varattomuuden sekä sosiaalisen ja taloudellisen syrjäytymisen ongelman ratkaiseminen ilman etuoikeuksia ja astejakoja ja strategisen merkityksen arviointi siviili-, talous- ja sosiaalinäkökulmasta pitämällä tavoitteena uusien itsenäisten valtioiden ja Mongolian kansojen lähentämistä kohti Euroopan unionia. Toimissa pitää siten mennä eteenpäin, jotta voitaisiin luoda turvallisuuskehys yhtäältä uusien itsenäisten valtioiden välillä ja toisaalta Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden välillä yhä vahvempien rauhan ja vakauden olojen luomiseksi.
Olennaisen tärkeä pyyntö, joka Euroopan unionin pitää esittää uusille itsenäisille valtioille, koskee siviilioikeuksien kunnioittamista demokraattisten periaatteiden sekä kulttuurisen, uskonnollisen, poliittisen ja etnisen moniarvoisuuden yhä syvemmäksi juurruttamiseksi, jotta voitaisiin parantaa ihmisten elämänlaatuun liittyviä oloja. Mahdollisuus pysäyttää toimet turmiollisessa äkillisen kriisin syntytilanteessa on ilman muuta voimakas pelotuskeino, joka ohjaa uusia itsenäisiä valtioita ja Mongoliaa etsimään neuvotteluratkaisua ristiriitoihin ja tekemään niistä vain normaalin poliittisen vuoropuhelun aiheita.
Mielestäni Euroopan parlamentin pitää keskustella ja hyväksyä väline, joka korvaa Tacis-ohjelman, vaikka tällä hetkellä Venäjä, kaikkein suurin uusista valtioista, onkin Euroopan parlamentin oikeudenmukaisen aloitteen kohteena, aloitteen, jolla keskeytetään teknisen yhteistyön sopimus Tsetseniaa vastaan käytävän hillitsemättömän sodan seurauksena. Mutta Venäjää koskeva ongelma ei ole vain tämä: se on suuri maa, joka käy läpi erittäin vaikeaa poliittista, taloudellista ja sosiaalista kriisiä ja valmistautuu presidentinvaaleihin. Se on suuri maa, joka on vaikeassa siirtymävaiheessa, ja mielestäni sitä ei pidä jättää oman onnensa nojaan eikä myöskään eristää rangaistuksellisessa mielessä; sitä pitää pikemmin auttaa, rauhoittaa ja tyynnyttää tiiviin poliittisen ja taloudellisen suhteen avulla, vaikka ensimmäinen tapahtuukin vuoropuhelun ja toinen kilpailun tasolla.
Venäjä tarvitsee Euroopan unionin taholta tulevaa laajaa huomiota, joka muodostuu harkitsevaisuudesta, kannustuksesta ja kiistoista silloin, kun ne ovat tarpeen, mutta ilman suhteiden rikkoutumisen olettamusta, suhteiden, joita päinvastoin pitää tiivistää myös sen uuden juridis-hallinnollisen rakenteen luomisen osalta, jonka tarkoitus on vallata tilaa kaikilta huonojen tapojen houkutuksilta.
Meidän velvollisuutemme on luoda edellytykset rauhalle, yhteistyölle, tuelle ja kumppanuudelle, ja uusien itsenäisten valtioiden, Mongolian sekä ennen kaikkea Venäjän velvollisuutena on ansaita tarjouksemme noudattamalla objektiivisia kansalaisten ja niiden hallinnon alaisina olevien yhteisöjen perusoikeuksien puolustamisen ehtoja.

Thors
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, haluan ensiksikin sanoa kollega Paasilinnalle, että hänen pitäisi ehkä aina puhua ilman muistiinpanoja. Se helpottaisi tulkkien työtä, sillä hän puhuu valtavan nopeasti, silloin kun hän käyttää muistiinpanoja.
Haluan sanoa, että osallistun tähän keskusteluun erittäin nöyränä, sillä luulen, että vain harvat tietävät, mikä on oikein. Tunnemme itsemme erittäin rohkeiksi halutessamme lopettaa avun. Samanaikaisesti meidän on kuitenkin tunnustettava, vaikkakaan emme sano sitä yhtä suoraan kuin neuvosto, että Venäjällä monet toivovat, että lopetamme Tacis-avun myöntämisen. Käännämme ehkä selkämme sille Venäjän kansan osalle, joka tarvitsisi nyt apuamme, mikä kuvaa sitä, miten huono keino pakotteiden käyttäminen yleisesti ottaen on. Minusta on sen vuoksi erittäin tärkeää, että hyväksymme sen kompromissiehdotuksen, johon parlamentin jäsen Clegg viittasi ja joka mahdollistaa sen, että voimme auttaa alhaalta ylöspäin suuntautuvaa kehitystä. Yhdessä tarkistuksessa korostetaan myös sitä, että nuoria on autettava tulevaisuudessa, ja pitkällä aikavälillä se onkin ainoa oikea tie. Meidän on opetettava sellaisia nuoria, jotka eivät tiedä, mitä markkinatalous on, ja jotka eivät voi tietääkään siitä mitään, koska heillä ei ole siitä kertovia kirjoja. Meillä on oltava mahdollisuus opettaa. Emme voi siirtyä käyttämään suoraan jotakin Yhdysvaltain mallia, mutta kun kyse on nuorten auttamisesta ja tulevaisuudesta, olen kuitenkin hyvin määrätietoinen.

Pohjamo
Arvoisa puhemies, Tsetsenian tapahtumien vuoksi Venäjää on painostettava poliittiseen ratkaisuun, mutta se ei mielestäni saa tapahtua Tacis-ohjelman kustannuksella. Sen jäädyttäminen tai leikkaaminen kohdistuu tavallisiin venäläisiin ja tärkeisiin yhteistyökumppaneihin. Venäjä-yhteistyö on nähtävä pitemmällä aikavälillä. Venäjää ei saa eristää eikä sen saa antaa eristäytyä. Yhteistyöllä on edistettävä Venäjän yhteiskunnallisten olojen vakiintumista ja demokratian lujittumista. Aikaisempien ohjelmien toteutuksessa havaitut puutteet on korjattava. Nyt hankkeet ovat valitettavan usein jääneet puolitiehen. Käytännön tuloksia on ollut vähän, ja suurimman hyödyn ovat korjanneet länsimaiset konsultit ja paikalliset välikädet. Koordinaation puute Interreg-ohjelmissa on myös heikentänyt tuloksia. Kohteet on valittava huolellisemmin, ja käytännön toteutusta on tehostettava. Paikalliset yhteistyökumppanit on myös saatava sitoutumaan tiiviimmin yhteistyöhön, ja sitoumuksista on pidettävä kiinni molemmin puolin.

Patten
. (EN) Tämän keskustelun tarkoituksena on mahdollistaa se, että parlamentti voisi antaa lausuntonsa uudesta Tacis-asetuksesta, ja vastaan hetken päästä niihin kysymyksiin, joita arvoisat jäsenet ovat esittäneet - sekä tässä keskustelussa että tarkistuksissa esille otettuihin seikkoihin.
Ajatuksemme keskittyvät tänä iltana väistämättä Venäjään ja siihen, että Groznyin asukkaat viettävät jälleen yhden yön peläten pommituksia. Tsetsenia varjostaa väistämättä tätä keskustelua.
Kun puhuin viimeksi parlamentille 17. marraskuuta, juuri ennen Istanbulissa pidettyä ETYJin huippukokousta, sanoin, että Euroopan unionin ja Venäjän suhteet olivat varsin jännittyneet. Jännitys on tasaisesti lisääntynyt menneinä viikkoina, aina siihen pisteeseen asti, että Helsingin Eurooppa-neuvosto päätti, että sen on pakko ryhtyä toimiin.
Viime viikolla hyväksytty julkilausuma ei olisi voinut olla selkeämpi viesti. Ymmärrämme, että Venäjä on huolestunut terrorismista ja alueellisesta koskemattomuudestaan, ja tuemme sitä. Siitä ei ole minkäänlaista epäilystä. Siitä ei koskaan ole ollutkaan epäilystä. Se ei kuitenkaan oikeuta viimeaikaisia eikä nykyisiä toimia. Tuomitsemme Venäjän suhteettoman ja umpimähkäisen voimankäytön Tsetsenian väestöä vastaan. Tuomitsemme sen, ettei se noudata kansainvälistä humanitaarista oikeutta. Tuomitsemme sen, ettei se tee yhteistyötä kansainvälisten humanitaaristen järjestöjen kanssa; ja tuomitsemme myös sen, ettei se käy merkityksellistä vuoropuhelua Tsetsenian vaaleilla valittujen johtajien kanssa ja ettei se suostu ottamaan vastaan ulkopuolisten välittäjien, esimerkiksi ETYJin, apua.
Komissio ryhtyy nyt panemaan täytäntöön toimintaa koskevia Eurooppa-neuvoston johtopäätöksiä puheenjohtajavaltion ja jäsenvaltioiden kanssa. Ensiksikin ryhdymme neuvoston kanssa tarkistamaan Venäjää koskevan yhteisen strategian täytäntöönpanoa. Toiseksi meitä on pyydetty tekemään ehdotuksia kumppanuus- ja yhteistyösopimuksen joidenkin osien keskeyttämisestä. Teemme juuri näin. Meitä on pyydetty myös suhtautumaan ehdottoman jyrkästi olemassa olevien kauppasopimusten, kuten Venäjän kanssa tehdyn terässopimuksen, rikkomiseen. Haluaisin vain huomauttaa parlamentin jäsen Paasilinnalle, että vaikka olemmekin huolissamme näistä asioista, on syytä todeta, että noin 40 prosenttia Venäjän kokonaisviennistä kohdistuu Euroopan unioniin, että noin 3 prosenttia Euroopan unionin kokonaisviennistä kohdistuu Venäjälle ja että Venäjällä on 10 miljardin euron suuruinen kauppataseen ylijäämä Euroopan unionin kanssa.
Kolmanneksi - ja pääsen näin lähemmäksi tämänpäiväisen keskustelun aihetta - meidän täytyy tarkastella uudelleen Venäjälle annettavaa teknistä apua. Toivon, että parlamentin jäsenet Valdivielso De Cué, Clegg ja Piétrasanta suhtautuvat myönteisesti siihen väitteeseen, jonka kohta esitän.
Eurooppa-neuvosto on kehottanut budjettivallan käyttäjää harkitsemaan, voitaisiinko osa Venäjää koskevasta Tacis-ohjelman budjetista vuodeksi 2000 käyttää humanitaariseen apuun. Tämä voisi yleisesti ottaen tarkoittaa sitä, että varoja kohdistettaisiin uudelleen perinteisestä teknisestä avusta Tsetsenian väestön välittömiin tarpeisiin, mukaan luettuna jälleenrakennukseen. Ennakkoehtona on taata kansallisille avustusjärjestöille niiden edellyttämä turvallisuus, jotta apua voitaisiin toimittaa tehokkaasti. Eurooppa-neuvosto on päättänyt, että uudet sitoumukset olisi tiukasti rajoitettava sellaisille alueille, joista on Euroopan unionille välitöntä etua ja jotka eivät suoranaisesti tue Venäjän hallitusta, kuten ihmisoikeuksiin, oikeusvaltion periaatteisiin, kansalaisyhteiskunnan tukemiseen ja ydinturvallisuuteen.
Venäjää koskevan Tacis-ohjelman tukea voitaisiin näin supistaa kaiken kaikkiaan kahdella kolmasosalla, noin 120 miljoonasta eurosta noin 40 miljoonaan euroon. En todellakaan nauti siitä, että saan esittää tämän toimenpideluettelon. Todellakin, kuten sanoin viimeksi puhuessani parlamentille, niillä on kielteisiä seurauksia myös Euroopan unionille - kuten kaksi puhujaa keskustelun loppuvaiheessa totesi. Haluaisin todella, ettei näin olisi.
Toivon, että nämä ehdot täytetään pian, niin että voimme palata Venäjän-suhteissamme hieman normaalimpaan päiväjärjestykseen. Tämä on erittäin vahva ja vankkumaton mielipiteeni. Tämä ei kuitenkaan ole mahdollista, ellei Venäjä ota huomioon Eurooppa-neuvoston viestiä. Groznyin siviiliväestöön kohdistuvan hyökkäyksen on loputtava. Sotilaallisten toimien sijasta on ryhdyttävä poliittiseen vuoropuheluun, ja on varmistettava, että humanitaarista apua voidaan toimittaa turvallisesti.
Venäjän harjoittaman politiikan on muututtava. Voimme tuoda julki tyytymättömyytemme ja harjoittaa painostusta toteuttamalla lujasti juuri mainitsemiani taloudellisia, rahoituksellisia ja poliittisia toimia. Meidän täytyy tällöin kuitenkin muistaa, kuten parlamentin jäsen Krehl sanoi ja kuten heti alussa sanoin, että Tacis-ohjelma ei koske vain Venäjää vaan paljon laajempaa aluetta. Asetus, jota parlamentti nyt käsittelee, hyödyttää 13:a maata, joiden yhteenlaskettu väkiluku on noin 300 miljoonaa. Kun yritämme saada Venäjän ymmärtämään, että sen on väistämättä maksettava käytöksestään, olisi todellakin väärin rangaista niitä monia muita maita, jotka ovat riippuvaisia Tacis-ohjelmasta ja joiden kanssa meillä ei ole minkäänlaisia kiistoja. Siitä syystä toivon, että parlamentti antaa puoltavan lausunnon tästä uudesta asetuksesta.
Haluaisin vastata joihinkin esille tuotuihin asioihin, joista osa on mainittu tässä keskustelussa ja osa aiemmissa keskusteluissa.
Uuden asetuksen on tarkoitus olla joustava; sen on tarkoitus reagoida muuttuvaan tilanteeseen.
Siinä näkyvät toivottavasti muutamat viime vuosina saadut tärkeät opetukset. Niihin sisältyy parlamentin jäsenten näkemyksiä. Teillä on ollut erittäin arvokas panos tämän uuden asetuksen laatimisessa.
Olen iloinen siitä, että ymmärrätte uuteen ohjelmaan sisältyvät uutuudet, kuten yhteydet kumppanuus- ja yhteistyösopimuksiin, alueellisen eriyttämisen, keskittämisen, kokemuksen perusteella saadun hyödyn - avun keskittämisen, kuten parlamentin jäsen Clegg sanoi, suppeaan määrään monialaisia hankkeita -, investointirahoituksen laajentamisen ja kannustinjärjestelmän, jonka tarkoituksena on parantaa hankkeiden laatua kilpailuvälineen avulla.
Erityisen tärkeä seikka on se, että siinä korostetaan entistä enemmän vuoropuhelua edunsaajamaiden kansallisten viranomaisten kanssa, jotta kansallisissa ohjelmissa näkyisi entistä paremmin molemminpuolinen etu.
Keskustelut ovat edistyneet hyvin neuvostossa. Monista kysymyksistä, esimerkiksi tarjouskilpailu- ja sopimusmenettelyistä, on keskusteltu laajasti. Panemme merkille ehdotuksenne, josta neuvosto on samaa mieltä, mutta olemassa olevia menettelyjä pitäisi soveltaa siihen asti, kunnes uudet yhdenmukaistetut menettelyt otetaan käyttöön.
Komissio voi myöntyä tähän, joskin hieman vastahakoisesti, sillä tämä on ainoa käytännöllinen keino saada asetus hyväksyttyä hyvissä ajoin. Koska yleisesti myönnetään, että on tarpeen yksinkertaistaa ja yhdenmukaistaa kaikkia menettelyjä, toivomme kuitenkin, että tämä siirtymäjärjestely voi jäädä lyhytaikaiseksi. Komissio antaa pian ehdotuksia varainhoitoasetuksen ulkoista tukea koskevan luvun muuttamiseksi, jotta uusien yhdenmukaistettujen menettelyjen keskeisiä osia voidaan tukea oikeudellisesti.
Enpä usko tähän kellonaikaan - vaikka niiden kokemusten perusteella, joita sain muutama vuosi sitten ollessani Britannian alahuoneen jäsen, tätä pidettäisiin melko varhaisena ajankohtana -, että arvoisat jäsenet haluaisivat minun käyvän läpi joka ikisen aiemmissa tästä asetuksesta käydyissä keskusteluissa esille tuodun asian. Voin kuitenkin kenties poimia esille pari erityisen tärkeää asiaa.
Jotkut jäsenet ovat sanoneet, että investointihankkeille ehdotetuissa ylärajoissa, uudessa kannustinjärjestelmässä ja asetuksessa puututaan budjettivallan käyttäjän erioikeuksiin. Se ei todellakaan ole tarkoitus. Tunnustamme täysin budjettivallan käyttäjän tehtävän. Ehdotetuilla ylärajoilla pyritään kuitenkin tuomaan joustavuutta näillä alueilla toteutettaviin toimiin ja samalla säilyttämään Tacis-ohjelman pääpainopiste eli rakenneyhteistyö ja tekninen apu ohjelman piiriin kuuluville maille.
Tiedämme, että kansalaisjärjestöjen keskeinen rooli on huolestuttanut monia jäseniä. Meidän täytyy myöntää, että kansalaisjärjestöt eivät pysty vielä toimimaan alueella niin hyvin kuin toivoisimme. Näin ollen on epärealistista kuvitella, että niiden velvollisuuksia voitaisiin tässä vaiheessa lisätä. Monissa maissa ei edes ole oikeusperustaa niiden perustamiseksi. Näin ollen ensisijaisen tavoitteemme pitäisi nyt olla se, että autamme maita kehittämään tarvittavan sääntelykehyksen. Tacis-maiden kansalaisjärjestöt voivat toki edelleenkin hakea sopiviin hankkeisiin rahoitusta kansanvaltaa ja ihmisoikeuksia koskevan eurooppalaisen aloitteen puitteissa.
Olen vahvasti sitä mieltä, että siirtämällä vastuuta hankkeiden hallinnoinnista paikan päälle voimme tehdä tuestamme entistä joustavampaa ja näin ollen tehokkaampaa. Euroopan unionin edustustojen roolin lisääminen kuitenkin edellyttää, että niillä on uusien velvollisuuksien hoitamiseen tarvittava henkilöstö ja muut resurssit. Meidän täytyy tarkastella tätä samassa yhteydessä, kun tarkastelemme uudelleen aiemmin tänään mainitsemaani ulkoisen tuen hallinnointia. Samalla meidän täytyy välttää ottamasta riskejä, kun siirrämme vastuuta sellaisille edunsaajamaille, joiden viranomaiset eivät kykene ottamaan sitä vastaan. Tämä koskee nykyisin luultavasti kaikkia Tacis-kumppanimaita.
Haluaisin lausua parlamentille kiitokset tästä keskustelusta. Komissio on samaa mieltä monesta parlamentin esittämien tarkistusten taustalla olevasta ajatuksesta, ja nämä tulevat näkymään tekstissä. En voi yksinomaan muotosyistä hyväksyä monissa tapauksissa käytettyä sanamuotoa, mutta komissio on täysin samaa mieltä tarkistuksista 4, 5, 8, 22 ja 32 sekä osittain tarkistuksista 1, 14 ja 19.
Haluaisin vielä lopuksi sanoa yhden asian. Ymmärrän tämäniltaisia puheenvuoroja kuunneltuani, että useimmat parlamentin jäsenet ovat kanssani samaa mieltä siitä, että meillä on nyt tämän vuosisadan lopussa ja seuraavan alkaessa historiallinen tehtävä yrittää välttää ne virheet, jotka ovat häirinneet Euroopan ja Venäjän välisiä suhteita tällä vuosisadalla, ja luoda Venäjän kanssa sellainen strateginen suhde ja kumppanuus, joka saattaa Venäjän osaksi eurooppalaista perhettä.
Se riippuu kummankin osapuolen toimista. Kyseessä on paljolti kaksisuuntainen tie. Meistä monen mielestä on ollut hyvin valitettavaa ja enemmänkin kuin valitettavaa, että Venäjän toimet Tsetseniassa viime viikkoina ja kuukausina ovat melkeinpä kokonaan estäneet pyrkimyksemme muodostaa tuollainen suhde. Toivon hartaasti, että neuvoston päätökset ja parlamentissa tänään pidetyt puheenvuorot saavat Venäjän vakuuttumaan siitä, että sen toiminta Pohjois-Kaukasiassa ei ole järkevää, että se rikkoo sekä meille että kansainväliselle yhteisölle antamiaan sitoumuksia ja että sitä ei missään nimessä voisi odottaa suurelta ja sivistyneeltä kansakunnalta. Toivon, että suhteemme Venäjän kanssa olisivat tulevaisuudessa sellaiset, että voisimme palata normaaliin päiväjärjestykseen.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen!
Hyvä, parlamentin jäsen Thors, yksi lisäkysymys, mutta vain lyhyesti!

Thors
Olin pahoillani siitä, ettei komission jäsen puoltanut tarkistusta 7. Tiedämme kuitenkin, että unionilla on YK:n lapsen oikeuksien yleissopimuksen nojalla eräänlainen velvollisuus, jonka mukaan teidän pitäisi pystyä kertomaan, mitä teette lasten puolesta.
Toiseksi olin hyvin huolestunut myös siitä, ettette juurikaan ehdottanut tukea kansalaisjärjestöille, ja monet kansanvaltaa koskevissa hankkeissa työskentelevät ihmiset sanovatkin nimenomaan, että he kannattavat kansanvaltaa ja ihmisoikeuksia koskevaa budjettikohtaa sen sijaan, että heidät valtavirtaistettaisiin muihin hankkeisiin.

Puhemies
Hyvä kollega, käytitte avokätisyyttäni hyväksenne. Tuo ei ollut mikään lisäkysymys - yrititte hankkia itsellenne vielä uudelleen puheaikaa. Se ei ole aivan korrektia, jos saan huomauttaa.
Arvoisa komission jäsen, sallinette minun tehdä niin ikään yhden henkilökohtaisen huomautuksen. Viittaisitte edellä brittiparlamentin alahuoneeseen. Rohkenen sanoa teille, että kokemukset Britannian alahuoneesta eivät ole kaikkine vivahteineen siirrettävissä Euroopan parlamenttiin. Omat kokemukseni tämän parlamentin jäsenyydestä 20 vuoden ajalta ovat opettaneet, että puhujan suosio yöistunnon lopulla kehittyy, ainakin ajan mittaan, käänteisessä suhteessa hänen puheenvuoronsa pituuteen nähden. Tämä ei luonnollisesti rajoita millään lailla komission työjärjestykseen perustuvaa oikeutta käyttää niin pitkiä puheenvuoroja kuin se haluaa!
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Pyörillä varustettuihin ajoneuvoihin sovellettavat tekniset säännöt
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Bodraton laatima teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan suositus (A5-0079/1999) ehdotuksesta neuvoston päätökseksi pyörillä varustettuihin ajoneuvoihin ja niihin asennettaviin ja/tai niissä käytettäviin varusteisiin ja osiin sovellettavien maailmanlaajuisten teknisten sääntöjen vahvistamista koskevan sopimuksen ("rinnakkaissopimus") tekemisestä (10167/1999 - KOM(1999) 27 - C5-0073/1999 - 1999/0011(AVC)).

Bodrato
Arvoisa puhemies, tämän mietinnön nojalla parlamenttia kehotetaan antamaan puoltava lausunto neuvoston ehdotuksesta teknisen yhdentämisen osalta moottoriajoneuvoalalla ja pitämään sitä merkittävänä tekijänä maailmanlaajuisten markkinoiden kehitykselle. Yhdenmukaistamisella pyritään pitämään turvallisuuden ja ympäristönsuojelun tasot korkealla ja se on tärkeä laatuun tähtäävä virike ja siitä on hyötyä sekä teollisuudelle että kuluttajille.
Tämän mietinnön taustalla on Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomissiossa jo vuonna 1958 tehty sopimus. Tätä sopimusta on sittemmin laajasti muutettu ja Euroopan ulkopuoliset valtiot ovat voineet tulla siihen mukaan. Euroopan yhteisöstä tuli siten tarkistetun sopimuksen sopimusosapuoli, sopimuksen, jossa on mukana nyt myös Japani. Tästä huolimatta niistä syistä, jotka koskevat erilaisia suuntautumisia sertifiointijärjestelmien osalta, mutta myös menettelyä koskevista syistä, Yhdysvallat ei ole voinut tulla mukaan tämän kaltaiseen sopimukseen.
Näiden vaikeuksien voittamiseksi neuvoteltiin rinnakkaissopimuksesta, jonka nojalla voidaan hyväksyä yhdenmukaistettuja teknisiä normeja, mutta ainoastaan yksimielisellä päätöksellä ja ilman, että sopimusosapuolet eivät ole velvoitettuja todistusten ja hyväksymisten vastavuoroiseen tunnustamiseen. Euroopan yhteisöllä on siten tärkeä yhdistävä tekijä, koska se on sopimusosapuolena molemmissa näissä sopimuksissa.
Rinnakkaissopimuksella laaditut säännöt ovat yleisesti ottaen yhdenmukaisia YK:n Euroopan talouskomission sopimuksen kanssa, mutta siinä määrätään erityisestä päätöksentekomenettelystä siltä varalta, että sääntöehdotusta ei kuitenkaan käsitellä vuoden 1958 tarkistetun sopimuksen puitteissa. Joka tapauksessa, jotta tällaiset tekniset säännöt voidaan siirtää osaksi yhteisön lainsäädäntöä, komission on tehtävä vastaava ehdotus direktiiviksi, jonka parlamentti hyväksyy yhteispäätösmenettelyllä. Näin varmistetaan parlamentin rooli ja on määrätty, että komissio toimittaa parlamentille teknisiä sääntöjä koskevat ehdotukset, joita halutaan soveltaa maailmanlaajuisella tasolla.
Päätän puheenvuoroni toteamalla, että puoltava lausunto tästä mietinnöstä saattaa Euroopan yhteisön sellaisiin oloihin, joiden vallitessa se voi tulla täysipainoisesti mukaan rinnakkaissopimukseen ja vahvistaa siten ohjaavan asemansa yhdentämisessä ja markkinoiden laajentamispolitiikoissa.

Harbour
Haluaisin lämpimästi kiittää parlamentin jäsen Bodratoa hänen mietinnöstään ja siitä, miten selkeästi hän esitteli sen. Tämä on tärkeä askel, jossa sääntelyjärjestelmä sovitetaan maailmanlaajuisen autoteollisuuden todellisuuteen.
Haluan vain sanoa pari varoituksen sanaa. Euroopalla täytyy olla vahva neuvotteluasema tässä maailmanlaajuisessa järjestelmässä. Yhdysvaltojen markkinat kulkevat vastakkaiseen suuntaan kuin muu maailma. Amerikkalaiset kuluttajat rakastavat suurempia, raskaampia ja janoisempia ajoneuvoja. Euroopassa käytettyjen kevyempien, vähän kuluttavien autojen merkitys kasvaa koko ajan muualla maailmassa Yhdysvaltoja lukuun ottamatta. Haluamme varmistaa, ettei maailmanlaajuinen sääntely heikennä Euroopan vahvaa markkina-asemaa sellaisissa ajoneuvomalleissa, joita useimmat kuluttajat maailmalla haluavat ostaa.
Haluaisin käyttää tilaisuutta ja ottaa esille sääntelyn ohella toisen kysymyksen, joka koskee autoteollisuuden maailmanlaajuista kilpailutilannetta. Nykyteollisuudessa todellisuus on se, että jokaisen liiketoimen - jokaisen tehtaan - on kilpailtava pitkäaikaissijoituksista maailmanlaajuisesti. Itä-Euroopassa, Etelä-Amerikassa ja Yhdysvalloissa myönnetään tukea paikallisten sijoitusten edistämiseksi. Haluaisin tässä yhteydessä pyytää komission jäsen Liikasta käsittelemään tänä iltana sitä, miten epävarma kohtalo odottaa niitä tuhansia äänestäjiäni, jotka työskentelevät Longbridgessä Birminghamissa sijaitsevalla BMW-Roverin tehtaalla. Siellä nimittäin suunnitellaan merkittäviä investointeja, jotta maailmanmarkkinoille voitaisiin valmistaa uusia henkilöautoja.
Totean ylpeänä, että asia kiinnostaa minua henkilökohtaisesti, koska aloitin urani autoteollisuuden parissa 32 vuotta sitten juuri tuolla tehtaalla. Kuulimme viime viikolla, että komissio oli jälleen lykännyt päätöstään Britannian hallituksen myöntämästä tukipaketista, jolla pyritään parantamaan tehtaan maailmanlaajuista kilpailukykyä. Päätöksen lykkääminen vaikuttaa kuluttajien luottamukseen ja tehtaan tulevaisuuteen. Kysynkin teiltä, arvoisa komission jäsen Liikanen, voitteko ratkaista asian pikaisesti kolleganne Montin kanssa, ja pyydän myös komissiota ottamaan käyttöön nopean ja tasapuolisen mekanismin tällaisten kysymysten ratkaisemiseksi vastaisuudessa; koska ennen sitä Euroopan autoteollisuuden maailmanlaajuinen kilpailukyky kärsii, emmekä pysty hyödyntämään täysimääräisesti parlamentin jäsen Bodraton ehdottamaa järjestelmää.

Lange
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, pari huomautusta rinnakkaissopimukseen: sopiminen yhteisistä normeista on talouden maailmanlaajuistumista, yhtä hyvin kuin ympäristönsuojelulle asetettavien vaatimustenkin maailmanlaajuistumista ajatellen oikea lähtökohta. Tällöin olisi kuitenkin syytä, ja tämä on ehkä yksi tälle sopimukselle asetettava vaatimus, lähteä liikkeelle myös yhteisestä poliittisesta ajattelutavasta, eikä lähteä sille toiselle tielle, että normeista sopivat hallinnon asiantuntijat keskenään politiikan ulottumattomissa.
Järjestimme täällä kaksi viikkoa sitten amerikkalaisten kongressiedustajien kanssa symposiumin, jossa käsittelimme juuri tätä kysymystä, nimittäin yhteisen ajattelutavan kehittämistä teknisten standardien yhdenmukaistamiseksi taloudellisten ja ekologisten vaatimusten pohjalta. Harmonisointi ei silloin tarkoita, niin kuin ei musiikissakaan, että kaikki laulavat samaa ääntä, vaan että kokonaisuudesta tulee harmoninen. Niin ollen harmonisointi tarkoittaa myös sitä, että vaatimusten erilaisuus Yhdysvalloissa ja Euroopassa otetaan asianmukaisella tavalla huomioon. Juuri tämän on kuitenkin tapahduttava poliittisella tasolla, ei pelkästään teknisellä tasolla.
Ja sitten toinen vaatimus: tässä ollaan tekemässä sopimusta, joka ei oikeastaan olisi lainkaan välttämätön, sillä pohjimmiltaan kaikki on säänneltävissä vuoden 1958 sopimuksella. Pelkästään Atlantin toisella puolella sijaitsevan maan etunäkökohtiin liittyvän erityisaseman vuoksi täällä tehdään nyt lisäsopimus, joka voi muun muassa vaikuttaa osaltaan siihen, että prosessi yhteisten normien löytämiseksi voi viivästyä, esimerkiksi siksi, että se edellyttää yksimielisyyttä. Tässä herääkin kysymys: eikö tässä noudateta aivan liiaksi jonkin tietyn maan vaatimuksia?
Ja vielä kolmas vaatimus, joka niin ikään koskee meitä erittäin voimakkaasti. Käsitellessämme liittymistä vuoden 1958 sopimukseen kävimme jo silloisen Kittelmannin mietinnön kohdalla kiivasta keskustelua siitä, missä määrin parlamentin poliittiset vaikutusmahdollisuudet, konkreettisesti sanottuna yhteispäätösoikeus, jäävät kyseenalaisiksi. Ja asia luonnollisesti kärjistyy vielä kerran tämän rinnakkaissopimuksen myötä, koska sen mekanismit ovat vielä hieman etäämpänä meistä, Euroopan parlamentista.
Arvoisa komission jäsen, edeltäjänne tässä tehtävässä, komission jäsen Bangemann, vakuutti tuolloin, että saisimme säännöllisesti tietoa vuoden 1958 sopimuksesta käytävien keskustelujen etenemisestä ja pääsisimme osallistumaan päätösten tekoon. Tämä on sujunut vielä toistaiseksi melkoisen kangerrellen. Pyytäisin teitä sanomaan vielä kerran selkeästi, millä tavoin parlamentti voidaan sitoa mukaan päätöksentekoon, miten voidaan varmistaa, että ehdimme tuomaan näkemyksemme ajoissa esiin, miten voidaan varmistaa, että tiedottamisen jatkuvuus on turvattu - esimerkiksi pysyvillä esittelijöillä, esimerkiksi pienillä asiantuntijaryhmillä -, miten komissio ja parlamentti voivat yhdessä ottaa päämääräkseen vuoden 1958 sopimuksen valvonnan. Siis aivan konkreettisesti, miten komissio varmistaa sen, että tällä sopimuksella ei mitätöidä parlamentin osallisuutta yhteispäätöksiin?

Liikanen
. (EN) Olen iloinen voidessani todeta, että Euroopan parlamentti on tarkastellut nopeasti yhteisön liittymistä rinnakkaissopimukseen ja että se on nähtävästi valmis antamaan siitä tänään puoltavan lausunnon. Tämä edistää ratkaisevasti autoteollisuutemme kilpailukyvyn parantamista maailmanmarkkinoilla ja varmistaa samalla entistä korkeamman turvallisuuden ja ympäristönsuojelun tason kuluttajien hyödyksi.
Vastaisin parlamentin jäsen Harbourin kysymykseen, että, kuten tiedätte, kyse on valtiontukijärjestelmistä, jotka kuuluvat komission jäsen Montin toimivaltaan. Tiedotan hänelle niistä kysymyksistä, joita otitte täällä esille.
Ja sanoisin parlamentin jäsen Langelle seuraavaa: kuten tiedätte, parlamentin täytyy hyväksyä kaikki Geneven prosessin kautta hyväksyttävä uusi yhteisön lainsäädäntö joko puoltavalla lausunnolla vuoden 1958 sopimuksen nojalla tai yhteispäätösmenettelyssä rinnakkaissopimuksen mukaan. Olen vastedes valmis keskustelemaan kaikista teitä kiinnostavista asioista. Toivon, että löydämme keinon puhua myöhemmin sopivasta ratkaisumallista epävirallisesti tai valiokunnassa.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen! On havaittavissa, että parlamentti on teille tuttu jo pitemmältä ajalta.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.
(Istunto päättyi klo 23.35.)

