Työjärjestyksen tulkinta
Puhemies
Olen vastaanottanut vihreiden ryhmän työjärjestyksen 162 artiklan 4 kohdan mukaisesti esittämän vastalauseen, joka koskee vastuuvapauden myöntämisen yhteydessä sovellettavia määräyksiä, jotka luettiin teille eilen.
Pyydän teitä näin ollen kiinnittämään kaiken huomionne seuraavaan asiaan. Tästä tulkinnasta äänestetään, kuten on jo ilmoitettukin, tämän päivän äänestysten yhteydessä, toisin sanoen klo 12.00.
Emme luonnollisestikaan keskustele nyt tästä aiheesta.
Työjärjestyksen 162 artikla on täysin selvä. Äänestämme siitä pian, klo 12.00. Annan kuitenkin puheenvuoron rouva Diemut Theatolle, joka on talousarvion valvontavaliokunnan puheenjohtaja ja joka on pyytänyt puheenvuoroa.

Theato
Arvoisa puhemies, haluaisin pyytää teitä ystävällisesti toimittamaan myös ryhmille ja jäsenille oikeudellisen yksikön lausunnon, joka osaltaan valaisee tätä asiaa. En tiedä, ovatko kaikki jäsenet saaneet lausunnon tällä välin. Se annettiin eilen myös työjärjestystä, valtakirjojen tarkastusta ja koskemattomuutta käsittelevälle valiokunnalle.

Puhemies
Siihen liittyy yksi ongelma, rouva Theato, sillä kyseessä on työjärjestystä käsittelevän valiokunnan tulkinta. Vastalause on esitetty tästä tulkinnasta, ja parlamentti on riittävän itsenäinen ja riittävän viisas tekemään täysin vapaasti omat päätöksensä. Se tekee päätöksensä kohta, klo 12.00.

Pöytäkirjan hyväksyminen
Puhemies
Eilisen istunnon pöytäkirja on jaettu.
Onko huomautettavaa?

Janssen van Raay
Arvoisa puhemies, Luxemburgin tuomioistuin odottaa herra Wijsenbeekiä ja minua saapuviksi paikalle 12. tammikuuta 1999 klo 9.30, kun käsitellään 177 artiklaan perustuvaa ennakkoratkaisupyyntöä, jonka on tehnyt Rotterdamin alueen tuomioistuin. Näin ollen meidän on tehtävä valinta. Meidän on ehdittävä ennen aamunkoittoa Strasbourgista Luxemburgiin. Emme todennäköisesti ehdi äänestyksiin. Meidän on siis valittava, lähdemmekö Luxemburgiin vai jäämmekö tänne äänestyksiä varten. Kuka päättää tästä? Pidin tästä kysymyksestä eilen työjärjestyspuheenvuoron. Minun asianajajani sanovat, että työjärjestyksen 2 artiklan perusteella herra Wijsenbeek ja minä päätämme asiasta. Jos läsnäolomme on oleellisen tärkeää äänestysten kannalta, kirjoitamme pahoitellen tuomioistuimelle, että emme voi tulla paikalle. Jos sanomme - vaikka se ei olekaan tärkeää - että täytämme parlamentaarisia velvollisuuksiamme unionin kansalaisten hyväksi ja henkilöiden vapaan liikkuvuuden hyväksi paremmin lähtemällä Luxemburgiin, silloin emme ikävä kyllä ole todennäköisesti paikalla äänestyksissä. Se on päätöksemme, ja niin sanovat asianajajamme. Puhemiehistö sanoo kuitenkin " ei" , ja että se tekee meidän asiastamme päätöksen 5 artiklan perusteella. Puhemiehistö päättää, että meidän on oltava aina läsnä äänestyksissä. Puhemiehistö pahoittelee asiaa Luxemburgin tuomioistuimelle, sillä muuten me saamme äänestyksistä poissaolon johdosta sakon, joka on suuruudeltaan puolet päivärahasta, ja samallahan implisiittisesti ratkaisevaa on, että puolet päivärahasta on ansiotuloa, jota voidaan verottaa kansallisesti. Ajatelkaa vaikka lordi Brucen tapausta, 21 kohta. Arvoisa puhemies, lupasin eilen herra Gil-Roblesille täällä parlamentin käytävillä, että vielä tällä viikolla pääsihteerille esitetään lyhennetty lausunto ranskaksi ja englanniksi. Haluaisin antaa sen teille mielelläni vielä tällä viikolla.

Wijsenbeek
Arvoisa puhemies, haluan viitata siihen, että yhteisöjen tuomioistuin on itse asiassa kutsunut minut itseni kuultavaksi Wijsenbeekin tapauksessa 12. tammikuuta 1999. Haluan viitata myös siihen, että olemme jo aiemmin keskustelleet tästä asiasta oikeusasioita ja kansalaisten oikeuksia käsittelevässä valiokunnassa, jossa te, arvoisa puhemies, itse olette jäsenenä, ja että tässä on kysymys henkilöiden vapaasta liikkuvuudesta eli 7 ja 8 artiklan tulkinnasta, josta parlamentti oli jo itsekin aloittanut prosessin, mutta asiaa ei otettu tuolloin käsiteltäväksi. Olemme näin ollen itse saattaneet asian käsiteltäväksi yhdessä asianajajani, ja tässä tapauksessa myös kollegani, J. L. Janssen van Raayn kanssa, koska me olemme parlamentin jäseninä ja myös tavallisina kansalaisina sen uhreja, että 7 ja 8 artiklaa ei ole pantu täytäntöön. Näin ollen pyydän teiltä, arvoisa puhemies, sekä toimielimen edustajana että prosessin toimeenpanijana, että antaisitte käsittelemättä jättämisestä huolimatta kaiken tukenne asiassa ja tekisitte yhteistyötä ettekä lähtisi siitä, että kaikkien jäsenten pitää olla täällä aina läsnä, koska se on nykymuodossaan olevien sääntöjen väärintulkintaa, kuten kollegani Janssen van Raay on asian selittänyt.

Pex
Arvoisa puhemies, haluaisin esittää huomautuksen pöytäkirjan johdosta, koska puhemies on tehnyt eilen sellaisen laiminlyönnin, jolla saattaa olla epämiellyttäviä seurauksia parlamentin ja neuvoston välisille suhteille. Tässä on kysymys neuvoston yhteisestä kannasta, joka koskee vuosien 2005-2019 kulttuuripääkaupunkeja. Vastaamisen määräaika päättyy tänään. Puhemies on pyytänyt lykkäystä ja myös saanut sitä neuvostolta. On epäselvää, miksi ja milloin lykkäys astuu voimaan. Tämä johtuu siitä, että ilmoitusta yhteisen kannan vastaanottamisesta ei ole tehty eilen. Voitte korjata asian ainoastaan tekemällä sen vielä tänään. Silloin lykkäys on voimassa 15. tammikuuta saakka. Ennen 15. tammikuuta täytyy tapahtua jotain. Kulttuuri-, nuoriso- ja koulutusasioita sekä tiedotusvälineitä käsittelevä valiokunta on eilen illalla päättänyt yksimielisesti esittää täysistunnolle yhteisen kannan hylkäämistä. Jos emme tee mitään, saavutamme täysin päinvastaisen tuloksen, sillä yhteinen kanta tulee ilman muuta hyväksytyksi. Näin ollen haluaisin pyytää teitä pikaisesti tekemään vielä tänään ilmoituksen, ja toiseksi haluaisin viitata siihen, että tämä on seurausta menettelystä, jota käytetään vastaanotettujen asiakirjojen tapauksessa, ja puhemies sanoo, että vastaanotettuja asiakirjoja on, ja viittaa sitten liitteeseen, joka sijoitetaan myöhemmin pöytäkirjaan. Me nyökkäämme kiltisti myöntymisen merkiksi mutta emme voi tarkistaa, onko tapahtunut se, mistä sovittiin. Näin ollen voin todeta tämän virallisesti vasta nyt päivää myöhemmin. Tämä johti sellaiseen outoon tilanteeseen, että yksiköt antoivat minun ymmärtää täysistunnon jälkeen ja ennen valiokunnan kokousta, että ilmoitus oli tehty, mutta valiokunnan kokouksen jälkeen sanottiin, että ilmoitusta ei ollut tehty. Tällaiset väärinkäsitykset ovat luonnollisesti seurausta liiallisesta huolimattomuudesta.

Puhemies
Ehdottomasti, herra Pex. Olemme hyvin tietoisia tilanteesta, ja voin vakuuttaa teille, että ilmoitus tehdään tänään.

Miller
Arvoisa puhemies, viittaan eilisen illan pöytäkirjaan ja parlamenttiin Skotlannista vasta valitun kollegan puheeseen. Hän viittasi puheessaan yksinomaan ja jatkuvasti Skotlantiin. Arvoisa puhemies, voisitteko huomauttaa uudelle kollegallemme, että tämä on Euroopan parlamentti, ja jos hän haluaa jatkossakin esittää ahdasmielisen nationalistisia näkemyksiään, niin olisikohan hänet pitänyt valita Skotlannin parlamenttiin?

Fabre-Aubrespy
Arvoisa puhemies, haluaisin esittää täsmennyksen pöytäkirjan sivuun 22. Muistattehan, että sen jälkeen, kun työjärjestyksen 129 artiklan mukaisesti esittämäni pyyntö asian palauttamisesta valiokuntaan oli hylätty, minua pyydettiin pitämään puheenvuoro selvittääkseni, mitä seurauksia parlamentin hylkäävällä päätöksellä oli, ja että puhemies myönsi ystävällisesti, että olin oikeassa siinä, että muitakin pyyntöjä asian palauttamisesta valiokuntaan voitaisiin esittää. Tätä ei mainita. En toivo sen mainitsemista siksi, että olin oikeassa, vaan siksi, että sama tilanne saattaa toistua, ja tulevaisuuden kannalta olisi mielestäni hyvä mainita, että asia on selvitetty.

Puhemies
Herra Fabre-Aubrespy, jos sitä ei ole mainittu, se johtuu siitä, että kyseessä on työjärjestys, ja siksi sitä ei ole pidetty tarpeellisena.

García Arias
Arvoisa puhemies, haluan esittää kyselytuntia koskevan kysymyksen. Arvoisa puhemies, kun komissaarit osallistuvat istuntoon ja kun tiedämme, ketkä siihen aikovat osallistua, laadimme kysymykset tiettyjä komissaareja varten. Tässä tapauksessa Euroopan komissio on kuitenkin päättänyt, että joihinkin kysymyksiin, jotka oli osoitettu herra Van Miertille, koska ne käsittelevät kilpailupolitiikkaan liittyviä asioita, vastaakin herra Papoutsis, joka ei aio osallistua tämän istunnon kyselytuntiin.
Arvoisa puhemies, haluaisin esittää vastalauseen parlamentin puhemiehistölle, sillä kun me parlamentin jäsenet esitämme kysymyksiä tietyille komissaareille, teemme sen siksi, että tiedämme juuri heidän hoitavan tiettyjä asioita.
Tiedän - tai luulen - ettei kysymyksiä voida enää vaihtaa, mutta puhemiehistön pitäisi toimivaltaansa käyttäen valvoa näitä asioita.
(Pöytäkirja hyväksyttiin.)

Plooij-van Gorsel
Arvoisa puhemies, te tiedätte, että meidän kaikkien on pakko viipyä täällä Strasbourgissa viikon ajan joka kuukausi, ja silloin jäämme enimmäkseen ilman kotimaamme uutisia. Tilanne on nyt jossain määrin parantunut, koska meillä on huoneissamme televisio, josta näkyy kaikenkielisiä kanavia. Voimme nyt nähdä täällä Strasbourgissa televisiostamme myös yhden hollantilaisen kanavan, mutta joka viikko, kun tulen tänne, kanava on kytketty pois. Sitten minun täytyy soittaa monta puhelua, jotta saamme hollantilaisen kanavan takaisin televisioomme. Voisivatko yksiköt huolehtia siitä, että myös hollantilainen kanava olisi nähtävissä, kun tulemme tänne maanantaisin.

Puhemies
Olen kuullut, että uudessa rakennuksessa ei tule olemaan tämäntyyppisiä ongelmia, ja on todellakin hyvin harmillista, että emme voi katsoa hollantilaista televisiokanavaa.

Päätös kiireellisestä käsittelystä
Colino Salamanca
Arvoisa puhemies, maataloutta käsittelevän valiokunnan puolesta haluan pyytää parlamenttia hyväksymään kiireellistä käsittelyä koskevan pyynnön elintarvikeohjelmasta Venäjän federaatiolle parlamentin 19. marraskuuta hyväksymän päätöslauselman mukaisesti. Näyttää siltä, että ruokaa pitäisi jakaa kiireellisesti tietyille Venäjän federaation aluille, sekä tietyille ryhmille, erityisesti työttömille, sairaille ja vanhuksille. Tämän vuoksi maataloutta käsittelevä valiokunta pyytää, että parlamentti hyväksyy tämän kiireellistä käsittelyä koskevan pyynnön.

Puhemies
Haluaako joku kollega esittää puheenvuoron pyynnön vastustamiseksi?
Kukaan ei halua. Äänestämme pyynnöstä välittömästi.
(Parlamentti päätti noudattaa kiireellistä menettelyä.)

Vastuuvapaus 1996
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Ellesin laatima talousarvion valvontavaliokunnan mietintö (A4-0502/98) Euroopan yhteisöjen varainhoitovuoden 1996 yleisen talousarvion toteuttamista koskevan vastuuvapauden myöntämisestä komissiolle.

Müller
Arvoisa puhemies, haluaisin pyytää työjärjestyksen 129 artiklan mukaisesti, että Ellesin mietintö palautetaan valiokuntaan. Pyydän teitä sen tähden kutsumaan kollegat vielä kerran takaisin, jotta he voivat osallistua tähän äänestykseen. Luulen, että syyt tunnetaan riittävän hyvin. En halua pitkittää menettelyä. Kiitos.

Puhemies
Äänestämme tietysti hyvin nopeasti mutta vasta sen jälkeen, kun olemme kuulleet yhden puhujan puoltavan pyyntöä ja yhden puhujan vastustavan sitä, kuten työjärjestyksessä määrätään.

Fabre-Aubrespy
Arvoisa puhemies, voin vain yhtyä rouva Müllerin esittämään pyyntöön. Pyyntö perusteltiin erittäin lyhyesti. Minä sanon myös erittäin lyhyesti, että kerroin eilen syyt, joiden perusteella asian palauttaminen valiokuntaan on mielestäni aiheellista. Puollan siis pyyntöä.

Dankert
Arvoisa puhemies, olemme laatineet maaliskuussa ehdot sille, että voisimme vielä myöntää komissiolle vastuuvapauden. Euroopan komissio on täyttänyt suuressa määrin nämä ehdot. Tämä tarkoittaa, että tällä hetkellä ei ole mitään sen tiellä, ettemme voisi tehdä sitä, mitä maaliskuussa vaadimme, eli myöntää nyt siis vielä vastuuvapauden.
(Parlamentti hylkäsi pyynnön mietinnön palauttamisesta valiokuntaan.)

Puhemies
Siirrymme Ellesin mietinnöstä käytävään keskusteluun.

Elles
Arvoisa puhemies, esitän nyt lopullisen mietintöni vastuuvapauden myöntämisestä varainhoitovuoden 1996 osalta. Kun asiasta äänestettiin viime viikolla talousarvion valvontavaliokunnassa, päätös vastuuvapauden myöntämisestä meni täpärästi läpi äänten hajautuessa puoluerajojen yli. Näin siitäkin huolimatta, että mietinnössä jo sinänsä arvostellaan hyvin kärkevästi komission hallintoa. Meidän on nyt päätettävä, onko tämä arvostelu niin vakavaa, että koko parlamentin on kieltäydyttävä antamasta vastuuvapautta tästä talousarviosta.
Kolme huolestuttavaa asiaa on vielä jäljellä huolimatta budjettikomissaarin, Erkki Liikasen, urheista ponnisteluista täyttää varainhoidon valvonnasta vastaavan näkymättömän komissaarin, rouva Gradinin, jättämä aukko.
Ensimmäinen on petosten torjunnassa havaittu demokraattisen valvonnan puute. Viime lokakuussa parlamentti hyväksyi hyvässä uskossa Böschin mietinnön, jossa esitettiin selkeä rakenne petostentorjuntatoimistolle - OLAFille. Huolimatta komission puheenjohtajan aiemmin tässä kuussa Brysselissä esittämistä suurista sanoista, joilla hän ilmoitti itsenäisen petosten torjunnasta vastaavan laitoksen perustamisesta, tämä ehdotus ei täytä parlamentin vaatimuksia. Monet pelkäävät, että se pikemminkin vaikeuttaa kuin helpottaa petosten torjuntaa, koska se vie pohjan sisäisen valvonnan riippumattomalta tutkintaoikeudelta.
Toinen huolestuttava asia on ulkoisissa politiikoissa havaittu epäjohdonmukaisuus ja varainhoidon puutteellisuus. Parlamentin hiljattain saamat tiedot rohkealta komission virkamieheltä ovat vahvistaneet monia pahimpia pelkojamme useiden ohjelmien kohdalla. Se, että komissio on hoitanut näitä asioita, on pahentanut ongelmaa. Sen lisäksi, että vastuuvapausmenettelyn aikana on ilmennyt todella huolestuttavia tapauksia, joissa on syyllistytty säännönvastaisuuksiin ilman, että yksittäiset komissaarit ovat ottaneet henkilökohtaista vastuuta näistä toimista, komissio on kieltäytynyt luovuttamasta parlamentille tiettyjä asiakirjoja, ja räikein esimerkki halveksunnasta parlamenttia kohtaan on ECHOn tapaus, jossa parlamentille toimitettu teksti oli niin sensuroitu, että se oli täysin lukukelvoton.
Viimeinen mutta ei missään nimessä vähäisin huolenaihe on tehokkaiden toimenpiteiden puute hallinnon ja varainhoidon parantamiseksi. Sen lisäksi, että hiljattain esille tulleet tiettyihin komission jäseniin yhdistetyt korkean profiilin tapaukset henkilöstön nimitysten yhteydessä vahingoittavat vakavasti komission luotettavuutta, valiokuntamme sai muutama päivä sitten todisteita, jotka osoittavat, kuinka yleisiä väärinkäytökset ovat nimitettäessä korkean tason virkamiehiä komissioon, josta joudun valitettavasti toteamaan, että näyttää edelleen siltä, että tärkeämpää on se, kenet tuntee, kuin se, mitä tietää. Kuten on osoitettu, kohtuuttoman suuri valta nimitysasioissa ja varojen myöntämisessä altistaa hallinnollisen rakenteen kaikissa hallintoasioissa huomattavasti suuremmalle poliittiselle vaikutusvallalle kuin jäsenvaltioiden julkisessa hallinnossa. Nämä tekijät voidaan tiivistää siihen huomioon, että hallinnon organisoinnin puutteet ovat kiistämättä johtaneet toiminnallisiin vääristymiin politiikkojen täytäntöönpanossa.
Ei ole mikään ihme, että henkilöstön moraali on komissiossa alhainen. Keskeinen asia on se, että vuoden 1995 jälkeen ei ole pohdittu riittävästi, miten komissiota olisi johdettava. Hyvin päteviltä ja ahkerilta virkamiehiltä on monissa tapauksissa vaadittu liikaa liian vähäisillä voimavaroilla. Salamyhkäinen tapa, jolla korkean tason nimitykset on hoidettu, ei ole helpottanut tilannetta. Nämä asiat on ratkaistava mahdollisimman pian.
Valiokunnan johtopäätökset on tehty sitä tarkoitusta varten, että komission selkeän uudenaikaistamisen varmistamiseksi laaditaan seuraavat kaksitoista kuukautta kattava työohjelma 1. tammikuuta 2000 mennessä. Ehdotuksiin sisältyy henkilöstösääntöjen tarkistaminen; komission yksiköiden arviointikertomus, jonka perusteella parlamentti voi selvittää, millaista henkilöstöä komissio tarvitsee hoitaakseen tehtävänsä tehokkaasti; ja vähintään yhtä tärkeällä sijalla virkamiesten nimittämistä koskevat käytännesäännöt. Onko hyväksyttävää, että tiettyjä virkoja pidetään täyttämättä, joskus jopa vuosia, sopivia kabinettien jäseniä varten? Onko tarkoituksenmukaista, että tietyt kabinetit varaavat itselleen joukon virkoja uuden komission aloittaessa toimintansa? Minä sanoisin, että ei ole, ja tähän asiaan on puututtava niin pian kuin mahdollista.
Työohjelma hyväksyttiin valiokunnassa suurella enemmistöllä. On hyvin huolestuttavaa, että komission ulkopuolella tuntuu siltä, että komissiossa on sallittua käyttäytyä miten tahansa ilman seuraamusten pelkoa.
Olemme olleet eri mieltä kahdesta keskeisestä asiasta. Ensinnäkin jotkut ovat sitä mieltä, että vastuuvapautta koskeva mietintö sisältää paljon arvostelua, joka ei koske varainhoitovuotta 1996, ja siksi he haluavat pitää vastuuvapauden myöntämistä teknisenä asiana, jolla ei ole poliittista vivahdetta. Valiokunnalle laatimissaan mietinnöissä kollegat esittävät kuitenkin jatkuvasti monilta politiikan alueilta varainhoitovuoteen 1996 liittyviä todisteita, joita on esitetty myös useissa sanomalehdissä toimittajien tutkimusten perusteella. Tästä huolimatta on vielä niitä, jotka eivät näe tosiasioita, koska he eivät selvästikään halua ottaa huomioon esitettyjä todisteita.
Toinen asia on se harhaanjohtava väite, että vastuuvapauden myöntämättä jättäminen merkitsee komission erottamista - ehdotusta epäluottamuslauseen antamisesta. Tämä on kuitenkin vain osoitus siitä manipuloinnista, jonka uhriksi monet parlamentin jäsenet ovat joutuneet ottaessaan vastaan ehkä liian paljon neuvoja ulkopuolisilta sen sijaan, että olisivat tutustuneet asiaa koskeviin perustamissopimuksen määräyksiin.
Vastuuvapausmenettely on täysin eri asia kuin epäluottamuslausemenettely; se on säännöllinen vuosittainen prosessi, jota on arvioitava objektiivisesti.
Muutamat parlamentin jäsenet - jotka eivät ole nyt seurassamme - ovat ehdottaneet epäluottamuslausetta komissiolle, mutta se ei ole sellainen menettelytapa, jota itse kannattaisin.
Miksi sitten kannatin valiokunnassa vastuuvapauden komissiolle myöntämättä jättämistä? Sen lisäksi, että riittävän vakavat ja painavat asiat ovat perusteena sille, että vastuuvapautta ei pitäisi myöntää, tosiasia on, että komissio ei pysty itse toteuttamaan näitä uudistuksia. Monet näistä asioista ovat olleet pöydällä vuosikausia. Komission uudistusmieliset eivät ole pystyneet etenemään, koska heillä on vastassaan hyvin monenlaisia saavutettuja etuja. He eivät voi onnistua ilman parlamentin aktiivista tukea.
Näin ollen esitän lopuksi vetoomuksen niiden kaikkien komission sisällä tai ulkopuolella olevien puolesta, jotka haluavat nähdä uudistetut toimielimet, joiden perustana on rehellisyys ja jotka ovat valmiita ottamaan euron käyttöön ja toivottamaan tervetulleiksi uudet itäiset jäsenvaltiot. Vastuuvapauden myöntäminen varainhoitovuoden 1996 osalta voitaisiin tässä yhteydessä tulkita ainoastaan epäkohtien peittelyksi, viestiksi siitä, että kaikki voi jatkua entisellään parlamentin vaatimuksista huolimatta. Meidän on nyt toimittava paitsi toimielintemme pitkän aikavälin toimivuuden myös parlamenttimme uskottavuuden hyväksi. Meillä on oltava rohkeutta kantaa vastuumme niiden tosiasioiden perusteella, jotka ovat käytettävissämme. Muistakaa, että kun te kaikki äänestätte huomenna, teidän pitäisi ajatella niitä, jotka valitsivat teidät ja jotka kannattavat kansalaisten Eurooppaa. Kehotan parlamenttia epäämään vastuuvapauden talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 1996.
(Suosionosoituksia)
Schwaiger
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, yksi vuoden 1996 talousarvion toteuttamiseen kohdistetuista pääasiallisista moitteista koskee sitä, ettei komissio ole kyennyt tuona vuonna toteuttamaan tehokkaasti Euroopan unionin ulkoisia toimia käytettävissä olleiden huomattavien budjettimäärärahojen avulla. Ei Keski- ja Itä-Eurooppaan liittyvien Phare- ja Tacis-ohjelmien eikä Välimeren maiden ohjelmien määrärahoja ole pystytty käyttämään hyväksi riittävässä määrin. Bosnian jälleenrakennusavustuksesta - ja tämä on minun esimerkkini - pystyttiin käyttämään vain 15 %. Pääsyynä on ollut se, ettei komissio ole kyennyt ryhtymään ajoissa tarpeellisiin johtamistoimiin eikä käyttämään olemassa olevia henkilöresursseja tehokkaasti tai vaatimaan tarpeellisia resursseja.
Esimerkiksi Bosnian jälleenrakennustoimintaa varten henkilöresurssit olivat varsin puutteelliset verrattuna Yhdysvaltojen vastaavaan toimintaan. Euroopan unionin tehottomuudesta tuli Sarajevossa yleisesti tunnettu asia. Jos sittenkin halutaan myöntää vastuuvapaus, joka kattaa nämä vuoteen 1996 sijoittuvat tosiasiat, jotka eivät enää ole muutettavissa tuon varainhoitovuoden kannalta, päätöksen tekemiseen on käytettävä seuraavia arviointiperusteita: ensinnäkin Euroopan unionin toimintarakenteiden järjestelyjen todellista parantamista paikan päällä ja toiseksi asianmukaista kattavaa tiedottamista suoritetuista toimista, jotta me parlamenttina voimme tunnistaa selvästi parannukset ja jäljelle jääneet puutteet.
Bosnian jälleenrakentamiseen käytettäviä henkilöresursseja lisättiin tosin huomattavasti huhtikuussa 1998 laatimani mietinnön jälkeen. Komissio pyrkii saamaan asioita kuntoon paikan päällä. Mutta vieläkään ei voida havaita selvästi, onko hankkeen tavoitehakuinen seuranta mahdollista sen ansiosta, että olemme vaatineet johtamisen hajauttamista paikan päällä. Tuloksia on vaikea havaita, kuten tilintarkastustuomioistuin totesi hiljattain. Suuri osa Euroopan kansalaisjärjestöistä, kuten Caritas ja Evangelisches Hilfswerk, on suljettu komission jälleenrakennustoiminnan ulkopuolelle. Komissio siirtää parlamentin vapauttamat rahat suurelta osin eteenpäin Yhdistyneiden kansakuntien avustusjärjestöille, mikä tekee meidän valvontatehtävämme mahdottomaksi.
Bosnian jälleenrakentamisen hyväksi toimivan pääosaston yhteistyössä on parantamisen varaa. Komissaari Liikanen kieltäytyy toistuvista kehotuksista huolimatta antamasta tietoja vaaditusta henkilöstömäärärahojen lisäämisestä. Hän epää Euroopan parlamentilta tarpeelliset tiedot tai antaa kierteleviä vastauksia.

Pronk
Arvoisa puhemies, työllisyys- ja sosiaaliasiain valiokunta on toiminut melko laajasti talousarvion parissa ja yrittänyt ehdottaa parannuksia erityisesti sosiaalirahastoihin suoritettaviin maksuihin sekä muihin sosiaaliasioihin liittyviin budjettikohtiin. Voimme todeta, että kuluneella kaudella on tapahtunut asteittaista parannusta erityisesti sosiaalirahastojen tapauksessa. Toisaalta vuoden lopussa on ilmennyt kuitenkin jonkin verran ongelmia, koska varoja ei ole riittävästi loppuun saatettujen hankkeiden maksamiseen. Tämä on ongelma, johon törmäämme vielä myös tämän talousarvion aikana. Arvoisa puhemies, se on yksi asia.
Haluaisin kiittää esittelijää sydämellisesti siitä, miten hän on syventänyt tätä keskustelua. Aikaisemmin vastuuvapauden myöntäminen oli ehkä enemmän muodollisuus. Minulla on joskus sellainen tunne, että parlamentin toinen puoli pitää sitä vieläkin enemmän tai vähemmän muodollisuutena, mutta tilanne on joka tapauksessa sellainen, että käymme nyt hyvin syvällistä ja tärkeää keskustelua yhdestä Euroopan unionin oleellisimmista asioista. Arvoisa puhemies, sosiaalialaan liittyy yksi asia, josta en voi oikeastaan vielä esittää kommenttia mutta josta haluan kuitenkin sanoa jotain. Rouva Aelvoetille on lähetetty kirje. Kirje on saapunut Internetin kautta ja muulla tavoin kaikille parlamentin jäsenille, jotka ovat sen halunneet. Pieni osa kirjeestä käsittelee Leonardo da Vinci -ohjelmaa. Se on ammatillista koulutusta varten tarkoitettu koulutusohjelma, joka kuuluu työllisyys- ja sosiaaliasiain valiokunnan alaisuuteen. Me emme ole tietenkään voineet valvoa sitä. Leanardo da Vinci -ohjelma ei ole myöskään ollut siinä mielessä käsiteltävänä työllisyys- ja sosiaaliasiain valiokunnassa. Tämän vuoksi haluaisin joka tapauksessa pyytää tarkastelemaan asiaa lähemmin. Me teemme sen valiokunnassa. Meidän täytyy ensisijaisesti tarkastella, onko kyseessä tosiaankin vuosi 1996 vai jokin toinen vuosi. Meidän täytyy ottaa tämä asia vakavasti. En voi kommentoida mietinnön sisältöä, mutta uskon, että on riittävän vakavaa, että tarkastelemme asiaa hyvin syvällisesti. Se on hyvä syy olla esittelijän kanssa samaa mieltä hänen varovaisesta suhtautumisestaan vastuuvapauden myöntämiseen.

Dankert
Arvoisa puhemies, minua hämmästyttää, että esittelijä, joka on käsitellyt niin perusteellisesti komission lahjomattomuutta, on puolestaan painottanut niin vähän sitä, että hän ei puhu talousarvion valvontavaliokunnan nimissä, koska minun tietääkseni talousarvion valvontavaliokunta on äänestänyt vastuuvapauden puolesta, vaikkakin hyvin niukalla enemmistöllä. Mielestäni tämän salin reaktiot ovat olleet hyvin outoja, koska me hyväksymme sen, että esittelijät eivät puhu enää esittelijöinä ja että he vapautuvat yhtäkkiä vastuustaan. Se on kummallista.
Arvoisa puhemies, se, myönnetäänkö vastuuvapaus vai ei, pysyy kaikesta huolimatta kiinnostavana kysymyksenä. Lykkäsimme vastuuvapauden myöntämistä tämän vuoden maaliskuussa. Olemme asettaneet Euroopan komissiolle viisi vaatimusta. Oikeastaan ainoa jäljellä oleva kysymys on, onko Euroopan komissio nyt tehnyt riittävästi näiden viiden vaatimuksen täyttämiseksi. Talousarvion valvontavaliokunta on itse poistanut viidestä vaatimuksesta kolme, koska komissio on täyttänyt ne viime kuukausien aikana. Erityisesti komissaari Liikanen on ponnistellut tässä asiassa tavattomasti. Jäljellä on kaksi vaatimusta, kaksi osa-aluetta, ja herra Elles on maininnut niistä joka tapauksessa yksityiskohtaisesti toisen, jolla tosiaan tarvitaan edistystä, mutta se osa-alue oli kaukana edellisen kerran viiden ehdon ulottuvuudesta, ja tässä tapauksessa komissiolta ei voi odottaa, että se kykenee ratkaisemaan kaikki henkilöstöpolitiikan ongelmat muutamassa kuukaudessa. Se olisi mieletöntä, eikä kukaan voi vaatia sitä nykyiseltä eikä seuraavalta komissiolta. Tehtävää on vielä runsaasti, ja komissio on suurelta osin ratkaissut yhden suurimmista skandaaleista eli erityisesti sen, että komission ulkopuolelta oli hankittu henkilöstöä perustelematta sitä riittävästi talousarviossa. Tästä on joka tapauksessa päästy sopuun talousarvion valvontavaliokunnan kanssa, mutta tehtävää on vielä runsaasti. Arvoisa puhemies, erityisesti tiedonvälityksen ongelma on vielä jäljellä. Tilanne on sellainen, että vastuuvapauden myöntämisen yhteydessä täytyy kohentaa huomattavasti komission tiedottamista talousarvion valvontavaliokunnalle, jotta vastuuvapauden myöntäminen olisi mielekästä. Mielestäni meidän täytyy pyrkiä tässä asiassa toimielinten väliseen sopimukseen, jotta voisimme selvitä hyvin vastuuvapauden myöntämisestä. Näitä kahta asiaa ei ole voitu ratkaista vastuuvapauden lykkäämisen ja tämän päivän välisen lyhyen jakson aikana, ja niiden parissa täytyy työskennellä edelleen tulevien kuukausien aikana, ja luulen, että henkilöstöpolitiikka vaatii vielä vuosien työn.
Maaliskuussa tapahtuneen vastuuvapauden lykkäämisen jälkeen on noussut paljon kohua. Lehdet, kuten Libération , Focus ja Stern , ovat tuoneet esille tarvittavia skandaaleja tai yksinkertaisesti huonon hallinnon sekä tilintarkastustuomioistuimen Phare- ja Tacis-ohjelmia sekä ydinturvallisuutta koskevan kertomuksen. Vastuuvapauteen oli siis itse asiassa syytä yhdistää kaikenlaisia muitakin asioita, arvoisa puhemies, mutta ne ovat mielestäni yleisesti asioita, joita on syytä tutkia lähemmin ja joiden pitäisi olla aiheena vuoden 1997 vastuuvapautta koskevassa menettelyssä, joka on oikeastaan juuri alkamassa. Me emme siis voi muuttaa vastuuvapauden myöntämistä koskevia ehtojamme sensaatiolehdistön vaikutuksen vuoksi. Meidän täytyy arvioida komissiota sen perusteella, mitä olemme aiemmin pyytäneet. Jos olemme sitä mieltä, että komissio ei ole täyttänyt riittävästi toiveitamme, me voimme tehdä sellaisen poliittisen päätelmän, että komissio on syytä erottaa, eikä silloin pidä lykätä vastuuvapauden myöntämistä jälleen kerran ja jättää sitä myöntämättä, vaan silloin täytyy esittää epäluottamuslause. Pelkästään vastuuvapauden myöntämättä jättäminen on aivan liian helppoa. 206 artikla on hyvin selkeä tältä osin. Perustamissopimuksen 206 artiklassa sanotaan, että vastuuvapaus on lopulta myönnettävä. Vastuuvapautta voidaan ainoastaan lykätä, mutta sitä ei voida jättää myöntämättä. Tämän vuoksi epäluottamuslause on ainoa jäljelle jäävä keino.
Arvoisa puhemies, tämä ei kuitenkaan tarkoita, ettei edessämme oleva päätöslauselma olisi erityisen kriittinen komissiota kohtaan. Sosialistiryhmä on esittänyt monia tarkistuksia, jotta saavutettaisiin parempi tasapaino vastuuvapautta koskevan päätöksen ja päätöslauselman tekstin välillä. Toivomme, että nämä tarkistukset hyväksytään vielä tulevien päivien aikana ja että siten saadaan palautettua välttämätön tasapaino.

Theato
Arvoisa puhemies, tehtävämme parlamenttina on valvoa, miten komissio käyttää unionin rahoitukseen osallistuvien eurooppalaisten rahoja. Vastuu on yksin meidän. Neuvosto antaa meille ainoastaan suosituksen, mutta meidän on päätettävä, voimmeko myöntää komissiolle vastuuvapauden sen suorittamasta talousarvion toteuttamisesta vai emmekö voi. Meillä on kuitenkin oltava tarpeelliset tiedot päätöksentekoa varten. Koska asia ei ollut näin, meidän oli maaliskuussa lykättävä vastuuvapauden myöntämistä, eikä päätöksen tekeminen onnistunut alun perin ilmoitetun aikataulun mukaisesti syyskuussakaan. Vielä nyt joulukuussakin meiltä puuttuu osa vaadituista tiedoista, vaikka komissio on äskettäin antanut meille omasta mielestään täydellisen asiakirjan vastuuvapauden saavuttamiseksi.
Parlamentin täytyi toisaalta tuntea tulleensa huiputetuksi esimerkiksi ECHOon liittyvien UCLAF-asiakirjojen epätäydellisyyden tähden. Kysynkin: voiko tosiaan olla oikein, että valvonnan kohde määrää, miltä osin ja miten laajalti se haluaa tulla valvotuksi? Kyse on lisäksi tiedottamisesta toimivaltaisille oikeusviranomaisille. Kehotimme komissiota kahdessa päätöslauselmassa, helmikuisessa ja maaliskuisessa, ilmoittamaan petosten epäilyä koskevista tapauksista - ja korostan, että kyse on ainoastaan epäilyistä - viipymättä oikeusviranomaisille. Päätöslauselmissa sanottiin, että vastuuvapaus voidaan myöntää vasta, kun on ryhdytty toimiin edellä mainitun varmistamiseksi.
Ellesin mietinnön 7 kohdassa sanotaan yksiselitteisesti, että juuri tätä ehtoa ei ole täytetty kokonaan. ECHOn tapaus, mutta myös MED-ohjelmiin liittyvät asiat, ovat havainnollisena esimerkkinä tästä. Emme tiedä vielä tänäkään päivänä, onko komissio luovuttanut kaikki asiakirjat oikeudelle. Näin pannaan peliin uskottavuus ja luottamus siihen, että omissa riveissä epäillyiltä petoksilta ei ummisteta silmiä. Komission vastaus Böschin mietintöön, joka koskee petoksentorjuntaviraston luomista, edustaa samaa linjaa. Komission 2. joulukuuta antama ehdotus tulee vaikuttamaan täysin päinvastoin kuin luultavasti oli tarkoitus. Muutenkin heikot voimavarat ja toimivaltuudet pirstotaan yhdistämisen sijasta.
Kun äänestämme torstaina vastuuvapauden myöntämisestä komissiolle, te tiedätte tosiasiat sellaisina kuin ne on lueteltu kohta kohdalta Ellesin mietinnössä. Jokaisen meistä on sitten itse otettava vastuu siitä, voidaanko vastuuvapaus myöntää näillä edellytyksillä. Oman tietämykseni ja yhä uudelleen tarkistetun arviointini perusteella en voi ottaa vastuuta siitä.

Mulder
Arvoisa puhemies, haluaisin aloittaa kiittämällä herra Ellesiä. Mielestäni parlamentti on harvoin kiinnittänyt näin paljon huomiota vastuuvapauden merkitykseen kuin tässä hänen laatimassaan mietinnössä, ja se on mielestäni hyvä asia. Haluaisin aluksi kysyä: entä jos vastuuvapautta ei myönnetä? Katsooko komissio tämän automaattisesti epäluottamuslauseeksi vai jättääkö se tämän huomiotta? Mielestäni parlamentin olisi tärkeä tietää tämä.
Minulle ja ryhmälleni on tärkeää myös se, mitä komissio on tehnyt tämän vuoden huhtikuusta lähtien, kun ehdot vastuuvapauden myöntämiselle ensimmäisen kerran asetettiin. Mielestäni komissio on osoittanut hyvää tahtoa näiden ongelmien ratkaisemiseksi. Onko se sitten tarpeeksi? Ei, ei selvästikään ole. Käsiteltävänämme olevan päätöslauselman tietyt kohdat ovat kovia. Uskon, että komissio ottaa nämä kohdat erittäin vakavasti, koska nyt parlamentilla on oikeus päättää, myönnetäänkö vastuuvapaus vai ei, ja ilmoitettavat määräajat täytyy ottaa erittäin vakavasti.
Minulle on myös keskeistä se, kuinka perustamissopimuksen 206 artiklaa tulkitaan. Kuinka pitkälle komissio voi mennä antaessaan tietoja parlamentille loukkaamatta virkamiesten henkilökohtaisia etuja? Mielestäni on tarpeen, että laaditaan - herra Dankert mainitsi juuri toimielinten välisen sopimuksen - jonkinlainen sopimus, jotta jokainen tietäisi tulevaisuudessa, mikä on tilanne.
Päätöslauselman kohdista olen sitä mieltä, että tärkein on henkilökohtaiset intressit ja toiseksi tärkein komission oma organisaatio. Kuinka virkamiehet voivat saada ylennyksen ja kuinka eivät? Tämä asia on tosiaan aiheuttanut paljon tyytymättömyyttä, ja mielestäni siinä täytyy saada mahdollisimman pikaisesti aikaan ratkaisu.

Pasty
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, jos keskustelussa vastuuvapauden myöntämisestä komissiolle Euroopan unionin yleisen talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 1996 on tänään kiihkeää dramatiikkaa, josta ei puutu intohimoa, se johtuu siitä, että hyväksyttävyyden rajat on kiistämättä ylitetty. Keskustelu on siirtynyt pois tekniseltä tasolta ja muuttunut poliittiseksi sanan varsinaisessa merkityksessä.
Tilintarkastustuomioistuimen, joka on vuodesta 1994 lähtien kieltäytynyt antamasta yleiskattavaa myönteistä lausumaa varainhoitovuoden maksujen perustana olevien toimien laillisuudesta ja säännönmukaisuudesta, toinen toistaan seuraavat tilintarkastukset ovat lohdutonta kertomaa siitä, miten komissio hoitaa sen haltuun annettuja toimintamäärärahoja, oli sitten kyse humanitaarisesta toiminnasta, Phare-, Tacis- ja Meda-ohjelmista tai entisen Jugoslavian valtioiden jälleenrakennusohjelmista. Sen lisäksi, että määrärahoja on käytetty huonosti tai niitä ei ole ohjattu tarkoitukseensa, määrärahoja on hallinnoitu epäselvissä oloissa, mikä on mahdollistanut todelliset varojen kavallukset ohjelmien tuensaajien ja Euroopan veronmaksajien kaksinkertaiseksi vahingoksi. Toimijoiden valinta paljastaa päivittäin, miten paljon periaatteista on tingitty, ja asettaa epäilyksen alaiseksi komission korkeimmat virkamiehet. Virkamiesten itsensä nimityksistä paljastuu vakavia epäkohtia, jotka vaarantavat tämän toimielimen uskottavuuden. Tiedonvälityksen ja yhteensovittamisen lähes täydellinen puuttuminen komission eri pääosastojen ja yksiköiden väliltä lisää hallinnon epäselvyyttä tai estää valvontamenettelyjen tavanomaisen toimimisen ja edistää hallinnosta vastaavien yleistä vastuuttomuutta.
Euroopan parlamentin perustamat tutkintavaliokunnat ovat tuoneet säälimättä päivänvaloon nämä kaikki puutteet, oli sitten kyse traagisesta BSE-tapauksesta tai yhteisön passitusjärjestelmässä tehdyistä petoksista. Komissio ei ole kuitenkaan ryhtynyt määrätietoisesti ratkaisemaan ongelmaa, uudistamaan perinpohjaisesti rakenteitaan ja menettelyjään tai korostamaan avoimuutta, vaan se turvautuu sen sijaan ylimieliseen, jopa halveksuvaan asenteeseen valvontaelimiä ja parlamentin elimiä kohtaan. Euroopan parlamentti on paljastanut kaikki nykyiset epäkohdat. Onko meidän muistutettava, että matkailun määrärahojen hallinnoinnissa esiintyvät vakavat petokset tulivat ilmi, kun eräs kollegamme yritti nostaa kanteen Belgian rikostuomioistuimissa, millä hän pakotti komission luovuttamaan asiakirjoja, joita se oli siihen asti kieltäytynyt toimittamasta tilintarkastustuomioistuimelle ja Euroopan parlamentille? Tutkimuksessa avustaneita virkamiehiä on nyt rangaistu epäoikeudenmukaisesti.
Koska näin ilmi tulleet asiat ovat vakavia ja koska komissio ei selvästikään halua toimia yhteistyössä Euroopan parlamentin kanssa, vastuuvapaus on evättävä. Annoimme komissiolle maaliskuussa lisäaikaa lykkäämällä vastuuvapauden myöntämistä, jotta se voisi korjata tilanteen. Meitä kuultiin vain osittain. Nyt jotkut kollegamme haluaisivat antaa komissiolle ehdollisen vastuuvapauden. Se on järjetön ajatus ja osoitus suunnattomasta tekopyhyydestä. Miksi komissio, jonka toimikausi päättyy vajaan vuoden kuluttua, toteuttaisi kolmen seuraavan kuukauden aikana sen, missä se on tähän asti niin kovasti viivytellyt? Ja mitä keinoja meillä olisi rangaista sitä, jos kävisi uudelleen ilmi, että se ei ole noudattanut suosituksiamme? Onko meillä poliittista rohkeutta antaa komissiolle epäluottamuslause toukokuussa pidettävässä viimeisessä istunnossamme? Ne, jotka ehdottavat tätä veruketta, haluavat todellisuudessa antaa komissiolle mahdollisuuden välttyä kaikilta poliittisilta rangaistuksilta.
Työjärjestystä käsittelevä valiokuntamme on sosialistiryhmän puheenjohtajan pyynnöstä antanut lausunnon, jonka mukaan täysistunnossa ei oteta käsiteltäväksi mitään tarkistusta, jossa vastustetaan talousarvion valvontavaliokunnan suositusta myöntää vastuuvapaus; tämä äänestystulos saatiin arveluttavissa oloissa,
sillä edellisessä äänestyksessä samaista vastuuvapautta ei myönnetty äänten jakautuessa vastaavalla tavalla. Parlamentin entinen puhemies herra Dankert on sanonut meille röyhkeästi, että meillä ei olisi oikeutta tehdä päätöstä vastuuvapauden epäämisestä, vaikka siitä on olemassa ennakkotapaus: vuonna 1984 epäsimme vastuuvapauden, ja se tapahtui toisenkin kerran, sen herra Wynnin mietinnön johdosta, joka koski vastuuvapauden myöntämistä EKR: n toiminnasta. Demokratia on vaarassa, kun parlamentin suuta yritetään tukkia juonitteluilla.
Hyvät kollegani, olen varma, että te ette lankea tähän huonosti kyhättyyn ansaan vaan otatte teille kuuluvan poliittisen vastuun valitsijoidenne edessä, ja siksi te ette myönnä komissiolle vastuuvapautta määrärahojen hallinnoinnista varainhoitovuoden 1996 osalta. Onko kuviteltavissa, että yksityisessä yrityksessä annettaisiin toimeenpanosta vastaavalle johtajalle vastuuvapaus hänen varainhoidostaan, vaikka tilintarkastajat kieltäytyisivät todistamasta tilimerkintöjen asianmukaisuutta, kuten tilintarkastustuomioistuin on tehnyt? Myöntämällä vastuuvapauden tällaisissa oloissa jättäisimme täyttämättä perustamissopimusten mukaiset velvoitteemme puolustaa veronmaksajien etuja.
(Suosionosoituksia)
Miranda
Arvoisa puhemies, mielestämme vastuuvapausmenettely ei ole yksinomaan hallinnollinen prosessi, vaan suurelta osin myös poliittinen. Sitä ei myöskään voida analysoida välittömien intressien, lähestyvien vaalien, komission nykyisen toimikauden vaiheen eikä edes mahdollisen epäluottamuslauseen kannalta.
Mielestämme Euroopan parlamentin pitää vastata meneillään olevasta vastuuvapausmenettelystä tiukasti ja vastuullisesti yksinomaan sille perustamissopimuksessa määrätyn toimivallan rajoissa. Kysymys on siis ainoastaan parlamentin kannasta todettujen säännönvastaisuuksien ja petosten valossa, kun otetaan huomioon komission selkeä tiedotusvelvollisuus parlamenttia ja jäsenvaltioiden oikeusviranomaisia kohtaan ja siinä tapahtuneet laiminlyönnit.
Lisäksi meidän on kysyttävä, ovatko komission antamat vastaukset tyydyttäviä tilanteen vakavuuteen nähden ja tyynnyttävätkö ne meitä tulevaisuuden osalta. Vastaus kumpaankin näistä kysymyksistä on selkeästi kielteinen. Mikäli parlamentti päätyy myöntämään vastuuvapauden tämänhetkisessä tilanteessa, se ei ainoastaan jätä täyttämättä velvollisuuksiaan, vaan se on myös väistämättä osasyyllinen tuomitsemiinsa tekoihin.
Kyseessä on joka tapauksessa syvä ristiriita talousarvion valvontavaliokunnan kaikesta huolimatta viime viikolla tekemien ehdotusten kanssa. Siksi Euroopan parlamentin ei mielestämme pitäisi myöntää komissiolle nyt ja ilman vähimmäistakuita vastuuvapautta.

Müller
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, puolueryhmäni on päättänyt olla myöntämättä vastuuvapautta komissiolle. Kyse ei enää ole siitä, onko meillä siihen tarpeeksi tarvittavia todisteita, vaan kysymys kuuluu nyt: millaisen poliittisen arvion annamme näistä tosiasioista ja minkä puolesta enemmistö äänestää? Hyvät kollegat - tarkoitan myös niitä, jotka istuvat huoneissaan kuvaruudun ääressä - parlamentin hetki on nyt koittanut. Meidän kaikkien on punnittava vaihtoehdot, mutta mitä käytämme mittapuuna? Jokaisen ja jokaisen meistä on otettava huomioon erilaiset velvollisuudet eri komissaareja, omaa puoluetta tai omaa hallitusta kohtaan.
Mutta saammeko Euroopan parlamentin edustajina asettaa henkilökohtaiset, puoluepoliittiset tai kansalliset edut Euroopan etujen yläpuolelle? Saammeko pettää ne Euroopan kansalaiset, jotka nyt odottavat parlamentilta selvää signaalia? Eikö vastuumme ulotu myös komission lukuisiin erinomaisiin työntekijöihin? Heidän ansiokkaan toimintansa ylle on langennut kyvyttömyyden varjo vain siksi, että eräät eivät joudu tilille teoistaan.
Viime päivinä olen liian usein kuullut etenkin kunnioitettavalta kollegalta Pauline Greeniltä, että Eurooppa joutuu kaaokseen, jos komissiolle ei myönnetä vastuuvapautta. Asian suurenteleminen ei rehellisesti sanottuna ole mielestäni paikallaan. Näin saadaan ainoastaan vääristynyt kuva siitä, mikä on olennaista. Mikä tässä tapauksessa sitten on olennaista? Tietysti se valvontatehtävä, joka osoitetaan parlamentille perustamissopimuksessa. Euroopan kansalaiset luottavat siihen, että tämä tehtävä täytetään. Eiväthän toimielimet nyt aina ole sulassa sovussa keskenään, mutta on silti turha ruveta heti puhumaan maailmanlopun tunnelmista. Otetaan siis rauhallisesti, vastuuvapauden myöntämättä jättäminen ei merkitse kuolemantuomiota, vaan se on keltainen kortti huonosta käytöksestä. Mutta tämä signaali meidän on annettava, jotta suuri yleisö tietää, että parlamenttiin voi luottaa.
Näin ollen ei myöskään ole järkevää sanoa, että emme voi arvostella komissiota näin kiivaasti, koska meillä on omiakin ongelmia. Meidän ei varmaankaan tulisi syyllistyä ylimielisyyteen, mutta tällä kertaa kyse on nyt kuitenkin komission virheistä. Emme pysty mitätöimään niitä menemällä noloina itseemme. Arvostelkaamme komissiota riippumattomasti, silloin arvostelemme vastedes itseämmekin riippumattomammin samoja mittapuita käyttäen. Minun ryhmäni ei ainakaan tule yhtymään järjestäytyneeseen vastuuttomuuteen. Sen tähden äänestämme vastuuvapauden myöntämistä vastaan.

Dell'Alba
Arvoisa puhemies, kollegat, viime maaliskuussa Euroopan parlamentti, vastuuntuntoisena ja tietoisena valtuuksistaan, äänesti vastuuvapauden lykkäämisestä suurella enemmistöllä ja työjärjestyksen liitteen V mukaisesti, joka tuolloin oli moitteeton ja joka nyt on muka käsittämättömästi aivan kelvoton.
Esittelijä, herra Elles, oli kiinnittänyt huomiota joihinkin vakaviin ja vaikeisiin ongelmiin, ja Euroopan parlamentti oli hoitanut hyvin valvojan roolinsa. Minusta vaikuttaa, että komissio, herra Liikanen, virkamiehet ja vastuussa olevat komissaarit tietävät hyvin, millaista työtä he ovat sen jälkeen tehneet yrittäessään vastata tähän parlamenttimme kannanottoon, joka oli vakavamielinen, tietoinen ja perustamissopimuksen mukainen
Muutama viikko sitten, arvoisa puhemies, joku kuitenkin halusi tehdä tästä tärkeästä ja vakavamielisestä tehtävästä yksinomaan poliittisen kysymyksen. Olemme nähneet, kuinka talousarvion valvontavaliokuntaan on ilmestynyt korkeita virkamiehiä - jotka kuukauden päästä kenties eivät enää olekaan komissiossa - jotka ovat paljastaneet milloin mitäkin, ja asiakirjojen määrä on moninkertaistunut. Jos tätä asiaa aletaan nyt käsitellä ja siitä käydään poliittista keskustelua, jossa kummallakin toimielimellä on vain hävittävää, hyvä on, kaikki on valmiina, ja ilmeisesti meille esitetään juuri tätä vaihtoehtoa. Se ei kuitenkaan ole enemmistön tahto, arvoisa puhemies, vaan varsin erikoisen, kirjavan vähemmistön tahto, johon tiedetään kuuluvan edustajia äärioikeistosta aina parlamentin toiseen äärilaitaan ja monista ryhmistä siltä väliltä. Epäilen, edistääkö tämä kaikki Euroopan etua. Arvoisa puhemies, minusta on äärimmäisen valitettavaa, että vastuuvapauden myöntämisestä on tehty poliittinen kysymys, jossa tuloksesta olisi tullut parlamentin ehdoton kanta, jos toinen puoli olisi voittanut äänin 14-13 valiokunnassa, mutta jos se sen sijaan häviää - kuten tapahtui - äänestys onkin epäselvä.
Minusta on vastuutonta, että tilanteen on annettu ajautua tähän: vastuuvapaus myönnetään tai jätetään myöntämättä parlamentin laajan yksimielisyyden pohjalta niin, että viesti kiirii paitsi komissioon myös - sallinette minun sanoa tämän - hallituksille, yleisön keskuuteen. Yhtenäisvaluutan käyttöönottoon on enää 15 päivää ja meneillään on - ei suinkaan sattumalta - vaalikampanja-aika, ja olen täysin vakuuttunut siitä, että herra Pasty haluaa käydä vaalikampanjaansa. Hänen ryhmänsä on aina vastustanut Euroopan rakentamista: no niin, jos vaalikampanja on nyt suunnattu komissiota vastaan, perusasetelma on yhä sama.
Arvoisa puhemies, minusta tämä ei ole hyvä tapa käydä keskustelua parlamentissa. Päätöslauselmassamme, josta äänestämme torstaina, olemme kriittisiä - kuten olemme aina olleet - ja tiukkoja suhteessa komissioon. Siinä pyydetään komissiota parantamaan sisäistä toimintaansa, ja olen vakuuttunut siitä, että - tai toivon, että - komissaari Liikanen tuo vastauksessaan julki, mitä hän ajattelee äänestyksemme kohteena olevan asiakirjan eräistä tärkeistä osista. Mutta älkäämme herran tähden tehkö tästä äänestyksestä puhtaasti poliittista, kuten on yritetty tehdä. Haluaisin sanoa joillekin parlamentin aktiivisimpiin kuuluvan ryhmän jäsenille, kuten evankeliumissa sanotaan, ellen muista väärin: " Se teistä, joka ei ole tehnyt syntiä, heittäköön ensimmäisen kiven."
Luulen, että tapahtuneeseen kannattaisi suhtautua hieman järkevämmin niin, ettei vastuuvapauden myöntämisestä haluta tehdä tyhjänpäiväistä tilien selvittelyä. Poliittiset ja kansalliset vaalit ovat yksi asia, rakkaat kollegat, ja meidän keskustelumme toinen asia!

Puhemies
Koska työjärjestys sen hänelle sallii, herra Pasty on pyytänyt puheenvuoroa henkilökohtaista lausumaa varten, ja annan sen hänelle.

Pasty
Arvoisa puhemies, en voi vain sivuuttaa herra Dell'Alban juuri esittämiä väitteitä, joiden mukaan ryhmäni on aina vastustanut Euroopan rakentamista. Se on täysin väärä käsitys, sillä kun tuodaan esille, kuten minä olen tehnyt, eurooppalaisen toimielimen laiminlyöntejä sellaisten velvollisuuksien hoidossa, joita sillä on Euroopan kansalaisia ja veronmaksajia kohtaan, se ei minun mielestäni merkitse Euroopan rakentamisen vastustamista vaan päinvastoin sen edistämistä, koska Euroopan rakentaminen voi edetä vain siinä tapauksessa, että eurooppalaisiin toimielimiin - tietysti komissioon mutta myös parlamenttiin - luotetaan riittävästi, ja parlamentin on hoidettava vastuunsa. Sillä on perustamissopimukseen perustuvat vastuunsa: sen on hoidettava ne!

Fabre-Aubrespy
Arvoisa puhemies, talousarvion valvontavaliokunnan enemmistö siis ehdottaa, että myönnämme komissiolle vastuuvapauden varainhoitovuoden 1996 osalta. Valiokunta toimii samoin kuin vuosina 1994 ja 1995, piittaamatta siitä, että tilintarkastustuomioistuin on kieltäytynyt antamasta myönteistä lausumaa tilien säännönmukaisuudesta. Olemme siis todellakin tilanteessa, jossa meidän pitäisi myöntää vastuuvapaus siitä huolimatta, että tileissä on havaittu epätäsmällisyyksiä, ja niin tapahtuukin, kun vastuuvapausmenettelyssä juonitellaan sanomalla, että tarkistuksia ei voida esittää ja että työjärjestys menee perustamissopimuksen edelle, ja turvautumalla viekkauteen.
Kannatan vastuuvapauden epäämistä, ja se johtuu erityisesti herra Ellesin ja herra Pastyn esittämistä syistä. Vastuuvapauden epääminen ei kohdistu kehenkään tiettyyn komissaariin. Se ei kohdistu komissaareihin henkilökohtaisesti vaan se on järjestelmälle annettu tuomio, järjestelmälle, jota ohjataan ajatusmallilla, sellaisella ajatusmallilla, jonka mukaan on tuhlattava enemmän, koska muutoin Euroopan rakentaminen hidastuu, järjestelmälle, jossa komission tapaisen toimielimen toiminnan asettaminen kyseenalaiseksi merkitsee Euroopan taantumista, vaikka kyseessä on tietenkin sen kehittäminen.
Komissiossa ei ole koskaan esiintynyt näin paljon säännönvastaisuuksia ja tapahtunut näin paljon skandaaleja. Koskaan emme ole nähneet niin monia virkamiehiä, jotka ovat nimettöminä kertoneet parlamentin jäsenille näkemistään ja kuulemistaan asioista. Juuri tästä syystä parlamentin on hoidettava velvollisuutensa. Juuri siksi, että jotkut haluavat antaa sille valtuuksia, joita se ei kykene todellisuudessa käyttämään, kun sillä on sellaisia, kannatan vastuuvapauden epäämistä ja kiitän etukäteen kaikkia niitä, jotka esittävät painokkaat näkemyksensä niille, jotka ovat laillani sitä mieltä, että valtioiden ansiosta asioita voidaan valvoa paremmin, kaikille niille, jotka aikovat kannattaa vastuuvapauden myöntämistä.

Féret
Arvoisa puhemies, Ellesin mietintö, jossa esitetään hyvin todennäköisesti epätäydellinen luettelo niistä lukuisista petoksista, joihin komissio on syyllistynyt vuonna 1996, on poikkeuksellisen merkittävä siinä esille tuotujen asioiden vakavuuden vuoksi.
Olemme ällistyneitä komission kyvyttömyydestä hoitaa valtavia rahasummia, jotka on kerätty - tämä on muistettava - veronmaksajiemme taskuista, ja siitä viekkaudesta, jolla se pyrkii salaamaan tämän puutteensa. Olemme pöyristyneitä komission halveksunnasta parlamenttia kohtaan. Olemme järkyttyneinä saaneet tietää tiedotusvälineiden kautta, että eurooppalaiset virkamiehet, jotka olisivat halunneet paljastaa parlamentin jäsenille rikollisia toimia, joita he ovat olleet todistamassa, ovat saaneet uhkauksia esimiehiltään.
Monet kysymykset, joita Euroopan parlamentti on esittänyt komissiolle, kuten rouva Cressonia suoranaisesti koskevat kysymykset, Périluxin tapausta humanitaarisen avun piirissä tai tilastotutkimuksiin tarkoitettujen varojen kyseenalaista hoitoa koskevat kysymykset ovat jääneet vaille vastausta. Komissiolla ei tietenkään ole varojen kavalluksen monopolia. Mitä pitäisi sanoa niistä petoksista, joilla on tahrattu " Caprice des Dieux" -rakennuksen ( "jumalten oikku" ) rakentaminen Brysselissä, tai vielä enemmän, vielä paljon enemmän sen suuren " kapistuksen" rakentaminen täältä vähän matkan päähän, jossa me ehkä lopulta joudumme pitämään istuntojamme? Jos euroskeptikoilla on ollut pulaa aiheista, niin nyt heille on niitä annettu.

Blak
Arvoisa puhemies, olemme suurilta osin saaneet tyydyttävät vastaukset niihin asioihin, joiden vuoksi lykkäsimme talousarviota koskevan vastuuvapauden myöntämistä viime vuonna. Asiat, joita komissio ei ole vielä ratkaissut, ovat kaikki sellaisia, jotka koskevat vuoden 1996 talousarviota vain epäsuorasti tai eivät ollenkaan. Sen vuoksi on yhtä tyhjän kanssa, että konservatiivien, liberaalien ja ääriryhmien muodostama epäpyhä allianssi uhkaa jättää myöntämättä vuoden 1996 talousarviota koskevan vastuuvapauden. Kaikki budjettivaliokunnassa ovat yhtä mieltä siitä, että komission toimintaa voidaan hyvinkin arvostella, mutta kyse on nyt siitä, että löydämme yhdessä rakentavat ratkaisut paljastuneisiin ongelmiin. Talousarviota koskevan vastuuvapauden myöntämättä jättäminen voi pahimmassa tapauksessa tarkoittaa sitä, että sellaisten hyvien komissaarien kuten herra Liikasen, joka on ensimmäinen komissaari, joka on mitenkään osoittanut haluavansa saada asiat kuntoon, on erottava. Siinä tapauksessa haluaisin, että muutama muukin erotetaan. Pahimmassa tapauksessa se johtaisi siihen, että EU: n toimeenpaneva komissio olisi toimintakyvytön puolen vuoden ajan. Tämän puolen vuoden aikana ohjelmassa on paljon tärkeitä asioita. Sallikaa minun mainita vain euron käyttöönotto, uusista hakijamaista aiheutuvaan EU: n laajentumiseen liittyvä työ ja edessä olevat Euroopan parlamentin vaalit, ja ehkä juuri se on tämän pelin jokeri - jotkut haluavat saada huomiota omalle vaalityölleen kotimaassaan, ja he hyödyntävät tätä asiaa siihen.
Tämänpäiväinen ja eilinen äänestys osoittavat, että parlamentin selkeä enemmistö haluaa saada päätökseen vuoden 1996 talousarvion vastuuvapausasian. Se ei kuitenkaan merkitse sitä, että komissiolle olisi nyt myönnetty pysyvä vastuuvapaus kaikesta vuosiksi eteenpäin. Se tarkoittaa sitä, että Euroopan sosiaalidemokraatit haluavat valvoa komissiota yötä päivää paljastaakseen totuuden tavallisen Euroopan kansalaisen iloksi. Haluan pyytää komissiota käyttämään tulevaisuudessa säärisuojuksia. Puremme komission jäseniä jatkuvasti nilkkoihin, sillä siinä, missä me ennen olimme vahtikoiria, olemme nyt verenhimoisia vahtikoiria, jotta saisimme asiat kuntoon. Komissio on osoittanut haluavansa ratkaista asian ja mielestäni se on palkittava siitä, ja niinpä kaikkien on lopetettava tämän asian hyödyntäminen omissa henkilökohtaisissa vaalikampanjoissaan.

Garriga Polledo
Arvoisa puhemies, Euroopan parlamentin on pysyttävä paikkana, jossa neuvotellaan ja tehdään kompromisseja. Toimielinten välisen tasapainon osalta tämä on paikka, jossa neuvotellaan ja tehdään kompromisseja.
Me emme muodosta vastakkaisuuksien leimaamaa parlamenttia, kuten kansallisen parlamentin kohdalla voitaisiin sanoa, koska meillä ei ole vastassamme hallitusta, jota meidän pitäisi joko kannattaa tai vastustaa.
Me emme ole valinneet komissiota, mutta meidän velvollisuutemme on auttaa sitä toimimaan paremmin.
Tämä parlamentti on tehnyt suurimmat saavutuksensa tekemällä yhteistyötä komission kanssa. Parlamentti ja komissio ovat ainoat aidosti eurooppalaiset toimielimet, ja aina kun vain mahdollista, meidän on kuljettava samaan suuntaan.
Arvoisa puhemies, tämä ei ole paras hetki teiden erkanemiselle. Emme voi sulkea komissiolta ovea neuvottelujen osalta olemalla myöntämättä vastuuvapautta.
Ellesin mietinnössä on ehdotus työohjelmasta, jota esitellään lyhyesti kohdassa 26. Tämä työohjelma on avainkysymys parlamentin ja komission välisten suhteiden kannalta tulevaisuudessa. Tätä ohjelmaa ei kuitenkaan voida toteuttaa toimielinten välisen vastakkainasettelun ilmapiirissä, jossa komissiota moitittaisiin, tai sitä sensuroitaisiin, kuten jotkin poliittiset ryhmät ovat tuoneet esille tai että komissio yksinkertaisesti olisi nykyistä heikommassa tilanteessa toimikautensa loppuajan.
Hyvät parlamentin jäsenet, jos haluamme, että komissio toteuttaa arvioinnin, joka on selvästikin välttämätön, jos haluamme, että komissio vastaa useisiin syytöksiin huonosta budjettihallinnosta, ja jos haluamme, että Euroopan parlamentti kasvattaa toimivaltaansa yhteisön toimielinten demokraattisena valvojana, me emme saa sulkea tätä ainoaa ovea neuvottelujen osalta, joka meillä on vielä avoinna.
Tämän vuoksi, jotta ovi pysyisi avoimena neuvottelujen osalta, pyydän teiltä, että myönnämme vastuuvapauden niillä ehdoilla, joilla Ellesin mietintö hyväksyttiin talousarvion valvontavaliokunnassa.

Kjer Hansen
Arvoisa puhemies, kysymys vastuuvapauden myöntämisestä tai epäämisestä kuuluu parlamentin tehtäviin talousarvion valvontaviranomaisena. Todellisuudessa uskottavuutemme on pelissä, sillä jos myönnämme komissiolle vastuuvapauden, meille siirtyy osavastuu kaikista talousarvioon liittyvistä ongelmista. Tämän työn tekeminen ei ole ollut erityisen kannustavaa vuoden viimeisen kolmanneksen aikana, jos otetaan huomioon se, että olemme joutuneet nyhtämään komissiolta tietoja ja olemme joutuneet taistelemaan pienimpienkin muutosten aikaansaamiseksi. Pahinta mielestäni on ollut se, miten komissio kiertää vastuun erilaisista virheistä ja skandaaleista. Olen myös pettynyt siihen, että vaikka olemmekin asettaneet jatkuvasti uusia määräaikoja, komissio on jättänyt useat asiat tekemättä.
Minä en halua erottaa komissiota tehtävistään. Tavoitteenani on vain huolehtia siitä, että ongelmat saadaan ratkaistua, että EU: ta valmistetaan uusiin tehtäviin, edessämme oleviin suuriin haasteisiin, ja että EU valmistautuu laajenemaan Itä- ja Keski-Euroopan maihin ja selviytyy siitä. Euroopan parlamentin, joka on nimenomaan valitsijoita edustava toimielin, on oltava vastuussa veronmaksajille EU: n rahojen käytöstä. Sen vuoksi kyse on siitä, että täytämme vastuumme ja teemme voitavamme tehokkaan ja hyvän hallinnon aikaansaamiseksi.
Muutama asia on saatu ratkaistua pitkään kestäneen köydenvedon jälkeen. Vakavia ongelmia on silti edelleenkin olemassa, eikä hallinto ole tehokas. On täysin mahdotonta hyväksyä, että poliittisten päätösten toteuttaminen vie käytännössä 2, 3 tai 4 vuotta. Tähän kuuluvat lisäksi henkilöstöpolitiikkaan liittyvät ongelmat ja lahjonta- ja petosepäilytapauksiin liittyvien sisäisten menettelyjen puuttuminen. Komission tekemällä ehdotuksella, joka liittyy UCLAFin muutoksiin, tehdään pilkkaa niistä, jotka toivovat puhtaita linjoja, sillä onhan ollut puhetta siitä, että komissio haluaa valvoa täysin sitä, mitä tutkitaan, sekä tämän tutkimuksen seurantaa.
Monet ovat puhuneet siitä, mitä seuraa, jos vastuuvapautta ei myönnetä. Uskon, että seuraukset ovat suurimmat, jos myönnämme vastuuvapauden, koska sillä emme ratkaise ongelmia, ja parlamentti pelaa korttinsa huonosti. Jos siihen suostutaan, mikä estää meitä jatkossakaan myöntämästä vastuuvapautta, ja lopuksi meidän on vaikea selittää valitsijoillemme, miten on sen vastuumme laita, joka liittyy...
(Puhemies keskeytti puhujan.)

Papayannakis
Arvoisa puhemies, mielestäni me emme puhu poliittisesta asiasta, vaan toimielinten välisestä institutionaalisesta riidasta.
Ne, jotka väittävät, että puhutaan erosta sosialistien ja Kansanpuolueen välillä, ne, jotka väittävät, että puhutaan toimielinten välisen tasapainon muuttamisesta, syyllistyvät omalaatuiseen parlamentin jäsenten kiristykseen. Komissiohan on meille hyvin sopiva ylikansallinen elin ja parlamentin paras liittolainen. Tosiasiassa komissio - näin voisin lisätä - on yksi parhaita byrokratioita, jotka tiedän. Sillä on kuitenkin heikkous, jota voisi kutsua valvonnan puutteen aiheuttamaksi eristyneisyydeksi, ja tämän tuo kertomuksessaan hyvin esille tilintarkastustuomioistuin, joka kieltäytyy vakuuttamasta, että kaikki on hyvin. Tässä astuu esiin parlamentti. Tehtävämme on yksinkertainen, äärimmäisen yksinkertainen: turvata Euroopan kansalaisten luottamus toimielimiin ja Euroopan rakenteisiin. Muu on turhaa puhetta ja kiristystä. Emme siis voi myöntää vastuuvapautta.

Holm
Arvoisa puhemies, Euroopan parlamentin ei pidä luonnollisestikaan tutkia sitä, onko petoksia tehty vai ei, emmekä me niin toimikaan. Parlamentin velvollisuus on sitä vastoin EU: n perustamissopimuksen mukaan kantaa kaiken kattava vastuu siitä, että valvotaan sitä, että veronmaksajien varoja käytetään EU: ssa oikein. Meidän tehtävänämme on tehdä siitä poliittisia johtopäätöksiä.
Kysymys kuuluukin: onko komissio onnistunut käyttämään veronmaksajien varoja parhaalla mahdollisella tavalla? En usko sitä. Sitä mukaa kuin aika kuluu saadaan aina vain lisää tietoa petoksista, epäilyistä, kavalluksista ja niin edelleen. Juuri tämä on suuri ongelma - komissio ei ole paljastanut kaikkia aikeitaan. Komissiossa vallitseva avoimuuden ja julkisuuden puute ei suosi komissiota tai veronmaksajia, vaan se suosii ainoastaan kavalluksia, ystävyyteen perustuvaa korruptiota ja niin edelleen. Se on suuri ongelma - avoimuutta ja julkisuutta ei ole. Ne, jotka äänestävät vastuuvapauden myöntämisen puolesta, äänestävät myös sen puolesta, että komissio vapautetaan kaikista syytöksistä ja kaikesta arvostelusta, joka liittyy siihen tapaan, jolla komissio käsittelee verovarojamme.
Olen erittäin pettynyt siihen, että PSE-ryhmä suojelee komissiota ja hyväksyy sen tavan käsitellä rahoja ja sen suljetun tavan, jolla komissio toimii. Minä ja V-ryhmä tulemme luonnollisesti äänestämään komission vastuuvapauden epäämisen puolesta.

Maes
Arvoisa puhemies, demokraattisina nationalisteina ja regionalisteina emme voi tänään hyväksyä vastuuvapauden myöntämistä. Euroopan parlamentinhan täytyy vastuuvapauden myöntämisellä taata kansalaisille, että täällä käytetään rahaa mahdollisimman säästäväisesti ja tehokkaasti ja että toimielimet tekevät kaikkensa, jotta petoksia, korruptiota ja järjestäytynyttä rikollisuutta vastaan suojaudutaan mahdollisimman hyvin. Arvoisa puhemies, olemme sitä mieltä, että emme voi tänään vilpittömästi sanoa, että asia olisi niin. Euroopan kansalaiset eivät juurikaan luota unionin toimielimiin. Yhtäältä moititaan niiden liiallista asioihin puuttumista ja tuhlaavaisuutta sekä toisaalta vitkastelua ja tehokkuuden puuttumista silloin, kun pitäisi ryhtyä toimiin. Nyt kun kaikki tietävät, että unionin varojen käytössä on tapahtunut merkittäviä väärinkäytöksiä ja että se on ollut tehotonta, Euroopan kansalaiset pitäisivät oikeutetusti vastuuvapauden myöntämistä komissiolle kevytmielisenä. Arvoisat kollegat, vastuumme Euroopan parlamentin jäseninä joutuu tässä ahtaalle.
Myöntämällä vastuuvapaus jätettäisiin huomiotta syyt, jotka parlamentti on maininnut jo aikaisemmin. Komissio on ilmaissut selvästi, että parannuksia tehdään, ja me tunnustamme sen avoimesti, mutta petosten vastaisessa taistelussa sekä matkailun, MEDin ja ECHOn tapauksissa demokraattinen vastuu jää puuttumaan. Pitääkö meidän vielä jatkaa? Pidämme myös uusia ehdotuksia riittämättöminä. Hallinnon ja budjettipolitiikan parantamiseen ei ole riittävästi tehokkaita keinoja. Arvoisat komission edustajat, teidän täytyy ymmärtää, että kansalaiset eivät enää hyväksy syvään juurtunutta suosikkijärjestelmää ja sukulaisten suosimista ja niihin liittyvää eturistiriitaa. Parlamentilla ei ole riittäviä mahdollisuuksia saada oleellisia tietoja, jotta voisimme suorittaa parlamentaarista valvontaamme vakavasti. Arvoisa puhemies, komissio on uhannut, että se eroaa, jos vastuuvapautta ei myönnetä. Mikä uhkaus tämä nyt on? Jokaisen täytyy luonnollisesti kantaa asemansa mukainen vastuu. Tänään meitä pyydetään myöntämään vastuuvapaus vilpittömin mielin. Quod non , ja jos tästä täytyy tehdä johtopäätöksiä, jokaisen täytyy päättää asiasta itse. Ehkä tulee epäluottamuslause, ehkä ei. Se ei ole toistaiseksi esityslistalla. Komissio voi tietysti tehdä itse johtopäätöksensä, ja sen täytyy olla yhteinen tai henkilökohtainen. Olemme joka tapauksessa pahoillamme siitä, että epäluottamuslausetta ei voida esittää yksittäiselle komissaarille.

Samland
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, sanoisin teille, hyvä kollega Müller, että parlamentin hetki on koittanut aina, kun keskustelemme täällä, ei ainoastaan silloin, kun keskustelemme 206 artiklasta. Edellä mainitussa 206 artiklassa säädetään, että parlamentti tutkii vastuuvapauden myöntämistä varten tilit, taseen sekä tilintarkastustuomioistuimen vuoden 1996 - ei siis sitä seuraavien vuosien - vuosikertomuksen. Te, rouva Müller, olette nyt - enkä voi katsoa toimintaanne läpi sormien - esittänyt väitteen, että vastuuvapauden myöntäminen merkitsee järjestäytynyttä vastuuttomuutta. Muotoilitte asian sananmukaisesti mainitulla tavalla. En voi missään tapauksessa hyväksyä väitettänne, sillä vastuuvapauden myöntäminen ei merkitse vastuuttomuutta, vaan tarjoaa ratkaisun seuraavaan kysymyksenasetteluun: onko vastuuvapausmenettely ymmärrettävä nykyiseen komissioon kohdistuvana kostotoimena vai kutsuna luoda uusia rakenteita yhteisöön ja huolehtia siitä, etteivät aiemmin tehdyt virheet enää uusiudu?
Hämmästelen kaikkia niitä kollegoita, jotka käyttävät tänään puheenvuoron, mutta joiden en ole kuullut vielä kertaakaan puhuvan koko sen poliittisen keskustelun aikana, jota on käyty menettelyn kehittämiseen liittyvistä kysymyksistä yhdeksän viime vuoden ajan. Hyvä kollega, voin sanoa teille, että juuri budjettivaliokunta on pitänyt huolta siitä, että matkailualasta aikanaan vastuussa ollut pääjohtaja sai potkut virastaan, sillä me asetimme komission palkkamäärärahat varaukseen. Viisi päivää myöhemmin hän oli jättänyt tehtävänsä. Älkää siis tulko kertomaan minulle vanhoja juttuja siitä, mille täällä ollaan antamassa vastuuvapautta. Käsittelimme 31. maaliskuuta kuutta kohtaa. Näistä kuudesta kohdasta neljään saatiin vastaus ja kahden osalta on tosiaan vielä kysymyksiä, joihin meidän on vastattava.
Virkamiesten palkkoihin liittyvät asiat muodostavat ensimmäisen kohdan. Kenenkään tässä parlamentissa ei tarvitse tulla kertomaan minulle, mitä komissio on viime vuosina tehnyt. Se on käyttänyt henkilöstökuluihin noin 460 miljoonaa Saksan markkaa eli 230 miljoonaa ecua, jotka eivät ole sisältyneet talousarvion rakenteeseen. Päinvastoin kuin kansansuosion tavoittelijat antavat yleisesti ymmärtää, kyse ei tässä ole petoksesta, vaan kyse on siitä, että henkilöstökuluja on laittomasti maksettu tarvikemäärärahoista. Olemme vuoden 1999 talousarviomenettelyn yhteydessä tehneet selvityksen, jossa sanotaan: avoimuus on nyt saatu aikaan 230 miljoonan ecun osalta. Jos syntyy uusi virkamiesten palkka-asioita koskeva sääntely, jota ei vielä ole suunniteltu, se johtaa välittömästi kurinpitomenettelyyn komissiossa. Tämä on tuloksena politiikasta, ei kostosta!
Näin ollen teen sen päätelmän, että voimme 31. maaliskuuta parlamentissa laatimamme arviointiperusteiden luettelon pohjalta todella päästä vastuuvapauden myöntämiseen. Uskon myös, että poliittisena arviointina - mehän emme ole vain hiustenhalkojia, vaan myös poliitikkoja - on oikein sanoa, että tarvitsemme Agenda-prosessia varten työtään jatkavan komission.

Kellett-Bowman
Arvoisa puhemies, tämä keskustelu on osoittanut, että vastuuvapauden myöntämistä varainhoitovuoden 1996 osalta koskeva menettely on ollut vaikeampi kuin koskaan aikaisemmin. Olisi voinut olla hyvä ajatus välittää siitä viesti kaikille komission virkamiehille.
Parlamentti teki viime maaliskuussa aivan oikein päättäessään lykätä vastuuvapauden myöntämistä, ja se perusteli sitä viidellä syyllä. Nyt meidän on päätettävä, onko komissio hoitanut riittävän hyvin nämä viisi ehtoa, jotta se voisi saada vastuuvapauden. Tämä edellyttää meiltä kaikilta muutamien hyvin subjektiivisten päätösten tekoa. Käsiteltävänämme on mietintö, johon tehtiin valiokunnassa 106 tarkistusta - mikä on ennätys vastuuvapauden kohdalla. Lordi Tomlinson ja minä, passitusjärjestelmässä esiintyviä petoksia koskeneen mietinnön yhteisesittelijät, olemme iloisia siitä, että komissio on edistynyt riittävästi tietokoneistamisessa. Emme moiti komissiota siitä, että sen konsultit epäonnistuivat.
Herra Pasty kysyi, voisiko vastuuvapaus olla ehdollinen. Kaikki vastuuvapautta koskevat päätökset ovat ehdollisia, koska niihin liittyy mietintö sellaisen monikohtaisen päätöslauselman kera, jonka komissio sitoutuu toteuttamaan saadessaan vastuuvapauden. Se on siis ehto, ja päätöslauselmassa on monia painavia kohtia.
Olen iloinen siitä, että talousarvion valvontavaliokunta hyväksyi vastuuvapauden viime viikolla, vaikka se meni läpi vain täpärästi. Olen sitä mieltä, että parlamentin olisi vahvistettava tämä päätös torstaina myöntämällä komissiolle vastuuvapaus varainhoitovuoden 1996 osalta.

Sandberg-Fries
Arvoisa puhemies, jotta kansalaiset tuntisivat luottamusta eurooppalaista yhteistyötä kohtaan, sen tunnusomaisena piirteenä on oltava avoimuus ja hyvin toimiva hallinto. Meidän on nyt otettava kantaa vastuuvapauden myöntämiseen vuoden 1996 talousarvion osalta, eikä ole mitään epäilystäkään siitä, etteikö parlamentin useissa asioissa komissioon kohdistama voimakas arvostelu ole oikeutettua. Parlamentissa ollaan pitkälti yhtä mieltä siitä, mihin lisätoimiin on ryhdyttävä, jotta me kansalaisten valitsemat edustajat voisimme olla varmoja siitä, ettei yhteisiin voimavaroihimme kohdistuvia petoksia ja huonoa taloudenhoitoa voi esiintyä; sama koskee avoimuuden vaatimusta. Tämä keskustelu ei koske sitä , vaan pikemminkin sitä, kuinka saavutamme toivotut muutokset.
Olen melko vakuuttunut siitä, että useimpien kansalaisten mielestä, ainakin kun he ovat asiaa hetken miettineet, on parempi, että toimimme parannusten tekemisessä pikemminkin rakentavasti, kuin että antaisimme vihan ja ärtymyksen päästä valloilleen. Tarkoitan, että parlamentti on toistaiseksi toiminut erityisen rakentavasti. Komission ankaran tutkimuksen jälkeen on ryhdytty useisiin toimiin ja esitämme mietinnössämme nyt useita selkeitä ehtoja vastuuvapauden myöntämiseksi. Uskallan väittää, ettei parlamentti tyydy muuhun kuin näiden ehtojen täyttämiseen.
Sitä, että vastuuvapaus jätettäisiin nyt myöntämättä tai että mentäisiin vieläkin pitemmälle - mikä olisi looginen seuraus - ja esitettäisiin epäluottamuslause komissiolle, ei voida pitää kovin vastuuntuntoisena - kahdesta syystä. Ensiksikin seuraus siitä, että komission olisi erottava, olisi erittäin vakava, kun ajatellaan edessämme olevia hyvin suuria kysymyksiä. EU: ta ei voida tällä perusteella asettaa tilanteeseen, jossa työllä ei olisi johtajaa.
Toiseksi epäluottamuslausetta ei voi kohdistaa vain henkilöihin, jotka sen ansaitsisivat. Sen vaikutukset kohdistuvat yhtäläisesti koko komissioon ja siten myös esimerkiksi komissaari Liikaseen, joka on osoittanut sekä halua että tahtoa käydä ongelmiin käsiksi. Se ei ole järkevää! Euroopan parlamentin on luotettava omaan kykyynsä saada aikaan todellisia muutoksia myös jatkossa ja luovuttava merkityksettömästä ja suoranaisesti haitallisesta mielenosoituksellisesta politiikasta.

Tillich
Arvoisa puhemies, on valitettavaa, että vuoden 1966 vastuuvapauden myöntämismenettelyssä ei pysytä asiassa, vaan siitä on tehty poliittinen pelinappula täysistunnossa käytävässä välienselvittelyssä. Muulla tavoin en voi ymmärtää sitä, että sosiaalidemokraatteja edustava talousarvion valvontavaliokunnan koordinaattori on eronnut tehtävästään, koska se tapa, jolla tätä aihetta käsitellään hänen puolueryhmässään, on vastoin hänen omaatuntoaan.
Tosiasiat ovat yksiselitteiset ja riittävät. Kyse ei ole yksittäistapauksista, vaan kyse on komission koko toimintaorganisaatiosta, joka suosii sitä, mahdollistaa sen ja jättää periaatteessa puuttumatta siihen, mistä tänään keskustelemme, nimittäin esimerkiksi MEDin, ECHOn ja Leonardon yhteydessä esiintyneistä tapauksista. Korostan nimenomaan sitä, ettei kyse ole komissiosta sinänsä kokonaisuutena, vaan kyse on useisiin komissaareihin kohdistuvista moitteista. Odotamme komission vastaavan seurauksista ottamalla kantaa asiaan. Herra Samland, puhumme yksinomaan vuoden 1996 osalta myönnettävästä vastuuvapaudesta. Sitä tekin korostitte. Tiedämme eräiden asioiden muuttuneen tällä välin - myös myönteisessä mielessä. Mutta kaikki asiat eivät sittenkään ole muuttuneet parempaan suuntaan. Sen tähden emme nyt arvioi vuoden 1998 tilannetta, vaan teemme sen myöhemmin.
Kysyn kaikilta niiltä kollegoilta, jotka vielä tänään epäröivät oman päätöksensä osalta: luuletteko, että joku ottaa meidät vielä tulevaisuudessa vakavasti, jos myönnämme talousarvion vastuuvapauden vuoden 1996 osalta, sen jälkeen, kun komissioon on kohdistettu ne ankarat moitteet, joita tänään käsitellään? Näin komissio saisi tosiasiassa viattomuuden leiman, mikä tarkoittaisi, että kaikki oli järjestyksessä vuoden 1996 osalta. Viime viikkojen häly olisi silloin tosiaan ollut pelkkää teatteria. Me Euroopan parlamentin jäsenet kannamme - kuten herra Pasty ilmaisi asian - perustamissopimuksen mukaisesti vastuuta siitä, että veronmaksajille vahvistetaan, että komissio on käyttänyt varoja asianmukaisesti. En voi ottaa vastuuta siitä ja äänestän siksi myös vastuuvapauden epäämisen puolesta.
Herra Dankert, saamme nyt periaatteessa merkitä opittavien läksyjen listalle syntyneen oikeusriidan, joka on osoitus kyvyttömyydestä, sillä oikeastaan siten ilmennetään Euroopan toimielinten ja kyseisen sopimussääntelyn laatijoiden henkeä. Me Euroopan kansalaiset olemme aina oikeassa ja me Euroopan kansalaiset teemme kaiken oikein. Muulla tavoin en voi ymmärtää työjärjestystä, valtakirjojen tarkastusta ja koskemattomuutta käsittelevän valiokunnan tulkintaa ainakaan sellaisena kuin se nykyisellään on. Tarkoitan, että meidän on voitava harkita myös sen vastakohtaa, josta me tänään puhumme, nimittäin vastuuvapauden epäämistä.
Hyvät salin toista puolta edustavat kollegat, minun täytyy kysyä teiltä sosialistiryhmän edustajilta, onko demokraattisten perusperiaatteiden mukaista, että - näin olen ainakin kuullut - puolueryhmässänne on toisinajattelijoita, kuten rouva Wemheuer ja herra Bösch, jotka eivät ole saaneet ryhmältänne puheaikaa. Meillä saa jokainen puhua, riippumatta siitä, onko hän talousarvion vastuuvapauden kannattaja vai vastustaja.
(Suosionosoituksia) Herra Samland, jos syytätte meitä kostosta...
(Huutoja) ... toimitte luonnollisesti todella lyhytnäköisesti. Olette itse huomauttanut puheessanne, että olemme selvittäneet virkamiesten palkkoja koskevia asioita vasta vuoden 1999 talousarviomenettelyssä, niistä on kyse vasta varainhoitovuonna 1999. Puhumme nyt vastuuvapauden myöntämisestä vuoden 1996 osalta! Katson teidän tavoittelevan kansansuosiota, kun syytätte meitä kostonhalusta. Uskon, ettei asialla ole mitään tekemistä koston kanssa, vaan teidän on katsottava silmiin sitä tosiasiaa, että puhumme vuodesta 1996.
(Suosionosoituksia)
Puhemies
Herra Blakilla on puheenvuoro työjärjestystä koskevasta asiasta - kyseessähän on työjärjestystä koskeva asia, eikö niin? Jos kyseessä on henkilökohtainen lausuma, teidän on odotettava keskustelun loppuun. Mihin työjärjestyksen artiklaan viittaatte?

Blak
Arvoisa puhemies, olen pahoillani siitä, että joudun puhumaan työjärjestyksestä, mutta sosialistiryhmää vastaan on nyt hyökätty useasti...
(Puhemies keskeytti puhujan.)

Puhemies
Koska kyseessä ei ole työjärjestystä koskeva puheenvuoro, saatte puheenvuoron keskustelun lopussa.

Morgan
Arvoisa puhemies, sosialistiryhmän kanta on mielestäni erittäin selvä, ja siksi se on tuotu hyvin suoraan esille tänä aamuna. Yksi Euroopan parlamentin tärkeimmistä tehtävistä on valvoa komissiota sen varmistamiseksi, että veronmaksajien rahoja käytetään asianmukaisesti ja vastuullisesti. Se ei ole helppo tehtävä, kun eteemme tulee sellaisia ongelmia kuin ilmeni varainhoitovuoden 1996 talousarviomenettelyn yhteydessä. Vakavin komissiota vastaan esitetty syytös on ehkä demokraattisen vastuun puute, mikä käy ilmi siitä, että parlamenttia on estetty saamasta tietoja, jotka viittaisivat petoksiin tai osoittaisivat aiheettomiksi niistä esitetyt syytökset. Komission haluttomuus toimittaa asiakirjoja nähtäväksi on huolestuttavaa, ja sen yritykset salata, vaikka joskus perustellustikin, kuulusteltujen virkamiesten nimiä ovat muuttuneet pelkäksi farssiksi.
MED- ja ECHO-ohjelmien toteuttamisessa esiintyneiden ongelmien ratkaiseminen edellyttää suuria rakenteellisia toimenpiteitä, jotta voidaan varmistaa järjestelmien toimivuus vastaavien tilanteiden uusiutumisen estämiseksi. Ei voi olla epäilystäkään siitä, että ulkoisten politiikkojen toteuttaminen on vaikuttanut kielteisesti EU: n maineeseen. Maaliskuussa tehdyn vastuuvapauden lykkäyspäätöksen jälkeen parannusta on kuitenkin ollut havaittavissa joillakin alueilla, kuten passitusjärjestelmässä ja pk-sektorilla.
Euroopan kansalaiset pitävät petosta vakavana asiana. Meidän on puututtava siihen vakavin ottein, tai koko laiva hukkuu muutaman sellaisen rantarosvon vuoksi, jotka haluavat pilata Euroopan matkan. Tulevaisuudessa paine tilinpidon säilyttämiseksi puhtaana ja avoimena ei vähene vaan kasvaa. Meidän on pidettävä mielessämme Amsterdamin sopimuksen ankaran varoittava sävy ja otettava huomioon tilintarkastustuomioistuimen kanta tilejä koskevasta yleiskattavasta lausumasta. Se on uusi muodollinen lähtökohta tulevaisuudessa. Läksyt on opittava, etenkin henkilöstönimitysten alalla, kuten herra Elles on korostanut. Minä äänestän kuitenkin poliittisen ryhmäni linjan ja valiokunnan päätöksen mukaisesti vastuuvapauden myöntämisen puolesta. Olen sitä mieltä, että jos vastuuvapaus jätetään myöntämättä, samalla olisi erotettava koko komissio. Liikemaailmassa tapahtuisi niin - yritys lakkautettaisiin.
Komissio on edennyt pitkälle maaliskuun jälkeen. Etenkin herra Liikanen on ponnistellut väsymättömästi toiminnan selvittämiseksi, ja kun yhtenäisvaluutan käyttöönotto on jo näköpiirissä ja Agenda 2000: sta on päästävä yksimielisyyteen, nyt ei ole aika aiheuttaa sekasortoa ja hävitystä Euroopan unionissa.

Rack
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, varainhoitovuosi 1996 ei todellakaan ollut maineikkaimpia vuosia Euroopan unionin historiassa. Se oli BSE-kriisin huipentuma. Se oli myös häpeällisten tapahtumien vuosi. Mitä Euroopan parlamentti voi ja mitä sen täytyy tehdä tarpeellisten muutosten aikaansaamiseksi?
Parlamentti lykkäsi kuluvan vuoden keväällä vastuuvapauden myöntämistä ja esitti joukon vaatimuksia. Näistä vaatimuksista muutamia, ei tosin vielä kaikkia, on täytetty. Tämä ei ehkä vielä riitä. Evätäkö vastuuvapaus sen tähden? Mahdollisesti kyllä.
Monet ovat kuitenkin - kuten tämänpäiväinen keskustelu ja viime päivien keskustelut ovat eittämättä osoittaneet - sitä mieltä, ettei kyse ilmeisesti ole vain teknisestä tapahtumasta. Tämänpäiväisestä retoriikasta on käynyt ilmi, että parlamentti haluaa esiintyä näkyvämmin sanomalla, että meidän on erotettava komissio.
Valitsimme aikanaan BSE-kriisin yhteydessä rakentavan, työohjelmiin liittyvän menettelytavan. Silloinen menettelytapa osoittautui, luojan kiitos, oikeaksi kahden vuoden kuluttua. Olemme nyt päässeet niin pitkälle, että voimme jo keskustella naudanlihan kaupan uudelleen vapauttamisesta unionissa. Siksi meidän pitäisi myös vastuuvapausmenettelyn yhteydessä käyttää samaa rakentavaan yhteistyöhön liittyvää menettelytapaa.
Käsiteltävänä olevan Ellesin päätöslauselmaesityksen 26 kohta on mielestäni varsinaisesti ratkaiseva. Se sisältää komission työohjelman. Minä haluaisin hyvin mielelläni - kuten tänään jo monet muutkin ovat vaatineet - kuulla komissiolta, miten se suhtautuu tähän 26 kohtaan ja milloin ja miten se uskoo voivansa täyttää nämä kohdat.

Sarlis
Arvoisa puhemies, aluksi minun on sanottava, että tämänvuotinen menettely vastuuvapauden myöntämisestä ei ollut mikään tavanomainen menettely. Hyvät kollegat, ensimmäistä kertaa tilintarkastustuomioistuimesta tuli tulvimalla erityiskertomuksia, joissa oli todistusaineistoa epärehellisyydestä ja epäselvistä asioista komission toiminnassa.
Meidän on sanottava, että me talousarvion valvontavaliokunnassa emme olleet poliiseja emmekä etsiviä, mutta kokonaisuuden ja tämän tilintarkastustuomioistuimelta tulleen erityiskertomusten tulvan takia meidän velvollisuutemme oli toimia. Sanon tämän sen takia, että haluan myös itse muiden kollegoiden tavoin korostaa sitä hyvin myönteistä roolia, jota on esittänyt komissaari Liikanen, joka ainakin omien yhdeksän vuoden aikana kertyneiden tietojeni mukaan ensimmäistä kertaa historiassa on yrittänyt ja yrittää antaa meille aineistoa ja saada jotain tapahtumaan. Ongelma on kuitenkin se, että komissaari Liikanen ei pysty tähän, koska komission sisällä on järjestelmä, joka käytännössä vesittää parhaatkin pyrkimykset. Arvoisa komissaari, minua ihmetyttää, olisitteko voinut panna täytäntöön ja toteuttaa sen, mitä olisitte luvannut täällä hyvässä uskossa. Näin selittyvät myös reaktiot, joita on ilmennyt komission sisällä.
Ensimmäistä kertaa talousarvion valvontavaliokunnassa olemme saaneet komission sisältä syytöksiä, jotka tulevat yksittäisiltä ihmisiltä ja joita ei voida heittää syrjään ja jättää tutkimatta vakavasti. Hyvät kollegat, jopa eurooppalainen lehdistö sanoo, että päätös vastuuvapauden myöntämisestä olisi " suicide du Parlement européen" (Euroopan parlamentin itsemurha). Lehti selittää, miksi se pitää tätä itsemurhana: koska toiset äänestävät sen mukaan, että sosialistisilla komissaareilla on enemmistö, ja toiset palvelevat muka joitakin kansallisia etuja. Mielestäni tätä selitystä ei voida hyväksyä lainkaan, ja siitä syystä tällä hetkellä olen sitä mieltä, että vastuuvapauden epääminen vahvistaisi niitä voimia - joilla on enemmistö komissiossa - jotka tätä haluavat voidakseen tehdä komissiossa sisäisen uudistuksen. Se auttaisi sellaisia ihmisiä kuin komissaari Liikanen ja muita onnistumaan siinä, mitä pitää tehdä sisäisesti, jotta me, jotka olemme eurooppalaisia, näemme...
(Puhemies keskeytti puhujan.)

Fabra Vallés
Arvoisa puhemies, aluksi haluan kiittää James Ellesiä hänen ponnistuksistaan ilmentää asiakirjassaan kaikkia tätä tarkoitusta varten esitettyjä kertomuksia, joiden laatimista on aina ohjannut tilintarkastustuomioistuimen vertaansa vailla oleva työ sekä UCLAFin ja varainhoidon valvontayksikön, jota ei aina hyödynnetä parhaalla mahdollisella tavalla, pettämätön apu, sekä kaikkien talousarvion valvontavaliokunnan jäsenten osallistuminen.
Olen vakuuttunut siitä, että olipa äänestyksen tulos sitten mikä tahansa, parlamentin kanta on ja tulee olemaan yksimielinen. Euroopan komission budjettihallintoa voidaan ja sitä pitääkin parantaa. Opitun läksyn vuoksi parlamentin vastauksen on oltava yksimielinen: me emme voi äänestää vastaisuudessakaan sellaisten talousarvioiden puolesta, joilla vastataan komission aineellisiin vaatimuksiin, samalla kun kiellämme heiltä riittävät henkilövoimavarat moitteettoman budjettihallinnon toteuttamiseksi. Me pystymme, kaikki me yhdessä, löytämään sopivan suhteen kustannusten ja hyödyn välillä.
Arvoisa puhemies, sellainen uudelleenjärjestely, jota Euroopan komissio tarvitsee, voidaan tietenkin hoitaa vain neuvoston, komission ja parlamentin uskottavuuden, tahdon ja rohkeuden avulla. Tämä ei ole mahdollista niin kauan kuin perustamissopimus ja meidän työjärjestyksemme ovat keskenään ristiriitaisia, niin kauan kuin vastuu on kollegiaalinen ja kun meidän täytyy kohdella kaikkia tasavertaisesti, tai kun komissio on niin heikko, ettei sillä ole mahdollisuutta tehdä minkäänlaisia päätöksiä.
Kaiken tämän perusteella on mielestäni toimielinten ja unionin uskottavuuden kannalta parempi, että " vapaaksi takuita vastaan" -periaatetta noudattaen ne, jotka ovat vastuussa teoista, ratkaisevat myös syntyneet ongelmat, ja että siinä tapauksessa, että he eivät täytä parlamentin kanssa tekemiään sitoumuksia, heiltä evätään se valvottu luottamus, joka heille voidaan antaa tässä istunnossa.

Bourlanges
Arvoisa puhemies, minusta tuntuu, että tätä kysymystä ei ole esitetty täysin samassa muodossa kuin useimmiten on tapahtunut. Huolimatta vuoden 1984 ennakkotapauksesta, huolimatta työjärjestyksemme tekstistä, joissa kummassakin otetaan melko vakavia vapauksia perustamissopimuksesta, ongelmana ei mielestäni ole kantamme ilmaiseminen vastuuvapauden epäämisestä. Olemme pikemminkin tilanteessa - ja mielestäni herra Dankert oli oikeassa sen sanoessaan, vaikka teen siitä poliittisesti vastakkaiset johtopäätökset kuin hän itse - jossa on todellisuudessa kyse vastuuvapauden myöntämisestä tai sen myöntämättä jättämisestä. Vastuuvapauden myöntäminen merkitsee aiheen käsittelyn päättämistä. Vastuuvapauden myöntämättä jättäminen merkitsee sen jättämistä avoimeksi. Tässä tapauksessa ei ole olemassa lopullista kieltäytymistä. Tässä tapauksessa ei ole olemassa kieltäytymistä, joka kestäisi, joka olisi voimassa ikuisesti hallinnollisessa mielessä. Sillä jos niin olisi, olisi myönnettävä, että vastuuvapausmenettely - johon kuuluu itse asiassa varainhoitovuoden tulosten hyväksyminen ja seuraavaksi varainhoitovuodeksi siirrettävien loppusummien hyväksyminen - voisi johtaa siihen, että meille esitetyt tilit todettaisiin lopullisesti säännönvastaisiksi. Sellaista ei tietenkään voida kuvitella.
Ratkaistavanamme on tällä hetkellä seuraava kysymys: onko meidän nyt myönnettävä vastuuvapaus? Vastaus on selvä: ei. Parlamentti ei ole saanut riittävästi tietoa, se ei ole saanut täydellistä tietoa siitä, mitä tapahtui varainhoitovuonna 1996. Kellot ja kalenteri ovat puolellamme. Meillä ei ole mitään syytä pysäyttää laskureita, keskeyttää tutkintaa, kun jokainen päivä tuo meille lisää tietoa - väärää tai oikeaa - tarkasteltavana olevasta varainhoitovuodesta. Minä en myönnä vastuuvapautta, mutta se ei tarkoita sitä, että kieltäytymiseni on lopullinen.

Liikanen
Arvoisa puhemies, Ellesin mietinnössä on useita kohtia, joista komissio on jo esittänyt kantansa talousarvion valvontavaliokunnan kokouksissa ja myös kirjallisessa muodossa. Toivon, että kaikilla jäsenillä on ollut tilaisuus lukea kirjalliset vastauksemme kaikkiin aikaisemmin saamiimme mietintöluonnosta koskeviin kysymyksiin. En halua toistaa tässä yhteydessä, mitä niissä sanottiin, paitsi korjatakseni yhden asian. Herra Fabre-Aubrespy ja jossain määrin myös herra Pasty tulkitsivat väärin tilintarkastustuomioistuimen tarkastuslausumaa koskevaa kertomusta. Herra Fabre-Aubrespy sanoi, että tilintarkastustuomioistuin ei antanut myönteistä lausumaa yhteisön tileistä. Se ei pidä paikkaansa. Puhuessamme tilintarkastustuomioistuimen kertomuksesta meidän on oltava erittäin tarkkoja. Muuten käytämme väärin tärkeän ulkoisen valvontaelimen valtaa.
Mikä oli tilintarkastustuomioistuimen kanta? Se antoi myönteisen lausuman tileistä. Se antoi myönteisen lausuman sitoumuksista. Se antoi myönteisen lausuman omista varoista. Mutta se ei voinut antaa myönteistä lausumaa maksujen perustana olevista toimista. Pyytäisin teitä lukemaan tilintarkastustuomioistuimen tämänvuotisesta kertomuksesta tähän liittyvän kohdan, jossa sanotaan, että nämä toimet toteutetaan yleensä lopullisen tuensaajan tasolla jäsenvaltiossa. Ne eivät vaikuta talousarvioon, koska tilien tarkastaminen ja hyväksyminen tapahtuu samalla tasolla kuin havaitut virheet.
Toiseksi kertomuksessa todetaan rakennerahastoista, että niiden kohdalla virhetaso on korkeampi. Virheet eivät aina vaikuta talousarvioon, mutta niiden taso on kuitenkin liian korkea. Meidän on tehtävä oikea johtopäätös. Me olemme yhdessä teidän kanssanne yrittäneet muuttaa rakennerahastojen hallintojärjestelmää. Komissio on hyväksynyt tukikelpoisuustaulukot vuodelta 1998 ja se soveltaa korjausmekanismia epäkohtien oikaisemiseksi. Vielä tärkeämpää on kuitenkin se, että myös teidän mielipidettänne tarvitaan nyt, kun koko rakennerahastouudistus on neuvoston käsissä. Tarvitsemme selkeän järjestelmän, jossa jäsenvaltiot voivat säännönvastaisuuden havaitessaan siirtää rahat moitteettomaan hankkeeseen. Jos näin ei tapahdu, tilintarkastustuomioistuin tai komissio perii rahat lopullisesti takaisin. Tarvitsemme järjestelmiä, joissa valvonta toimii hyvin, ja meidän on keksittävä tällaiset järjestelmät.
Haluan myös sanoa, että olen valmis ottamaan vastaan komissioon kohdistuvan arvostelun, mutta että tilintarkastustuomioistuin on arvostellut jäsenvaltioita vähän enemmänkin kuin tehtiin tämänpäiväisessä alaa koskevassa keskustelussa, ja se koskee myös vuotta 1996.
Siirryn nyt 26 ja 27 kohtaan ja myös mainittuihin tarkistuksiin. Ensiksi yksi asia petostentorjuntatoimistosta. Minulla on hyvin vähän lisättävää siihen, mitä puheenjohtaja Santer sanoi esitellessään ehdotuksen 2. joulukuuta. Viime viikonloppuna Wienissä pidetyssä Eurooppa-neuvostossa suhtauduttiin myönteisesti komission ehdotukseen ja kehotettiin toimielimiä perehtymään ehdotukseen, jotta siitä voidaan tehdä päätös viipymättä - korostan, viipymättä. Haluaisin tehdä selväksi sen, että ehdotuksen mukaan toimisto voi omasta aloitteestaan tehdä täysin vapaasti sisäisiä tutkimuksia komissiossa ja muissa toimielimissä. Käynnissä oleva lainsäädäntömenettely tarjoaa parlamentille ja neuvostolle hyvän tilaisuuden ilmaista kantansa, jotka otetaan tietenkin täysipainoisesti huomioon. Tulemme näkemään, mikä on lainsäädäntömenettelyn lopputulos.
Henkilöstösääntöjä koskeva b alakohta: komissiossa on ollut sisäistä erimielisyyttä tästä hyvin arkaluontoisesta ja vaikeasta aiheesta. Perustimme riidan ratkaisemiseksi henkilöstöpolitiikkaa käsittelevän pohdintaryhmän, jota johti komission entinen pääsihteeri Sir David Williamson, ja ryhmä antoi lopullisen kertomuksensa 9. marraskuuta. Ryhmä koostui ammattiyhdistysten, henkilöstöjärjestöjen ja hallinnon edustajista. Kertomus on lähtökohta henkilöstösääntöjen muuttamiselle.
Ennen kuin siirrytään neuvostolle ja parlamentille tehtäviin lainsäädäntöehdotuksiin, muita toimielimiä ja henkilöstön edustajia on kuultava laajasti kertomuksen sisällöstä. Euroopan parlamentti on toistamiseen ilmaissut halunsa tulla täysipainoisesti kuulluksi tällä alalla. Henkilöstön kuulemiset ovat jo meneillään, ja toimielinten välinen kuuleminen aloitettiin samaan aikaan. Kertomusta on jo käsitelty hallintojohtajien kokouksessa, ja ensimmäinen kaikkien toimielinten henkilöstöjohtajien välinen kokous pidetään ylihuomenna torstaina 17. joulukuuta.
Williamsonin kertomus voidaan jakaa käsitteellisesti kahteen osaan. Ensimmäisessä osassa tarkastellaan Euroopan julkisen palvelun uudistamista. Siihen sisältyy komission henkilövoimavarojen rakenteen uudelleen tarkastelu, rekrytointi, koulutus, urakehityksen uudelleen tarkastelu sekä tasa-arvo- ja syrjimättömyyspolitiikat. Lisäksi tulevaisuudessa tarkistetaan kannustavien tekijöiden ja rangaistusten välistä tasapainoa. Tässä yhteydessä otetaan huomioon sekä kurinpitotoimet että ammatillinen epäpätevyys.
Toinen osa koskee eurooppalaisten toimielinten virkamiesten saamia tukia. Virkamiesten palkkakehitystä ohjataan säännöillä, jotka neuvosto hyväksyi vuonna 1991 kymmeneksi vuodeksi ja jotka liitettiin henkilöstösääntöihin. Komissio aikoo esittää toimielinten välisen kuulemisen ja työmarkkinaosapuolten välisen vuoropuhelun perusteella tammikuun 1999 loppuun mennessä suuntaa antavan aikataulun uudistuksia koskevien tiedonantojen esittämiselle parlamentille ja neuvostolle. Ajatuksena on se, että ensin esitetään sisältöpainotteisia tiedonantoja, ja sen jälkeen tehdään lopulliset muutosehdotukset käydyn keskustelun perusteella.
Komission yksiköiden arviointia koskeva c alakohta - komissio käynnisti vuoden 1997 lopulla yksiköidensä laajan arvioinnin tai analyyttisen tarkastelun (screening), kuten usein sanotaan. Sen perusteella saamme selkeän kuvan komission kaikkien osastojen ja yksiköiden nykyisistä tehtävistä, voimavaroista ja työtavoista. Kaikkien pääosastojen kertomukset valmistuvat ensi vuoden alussa, mikä on ilmeisesti toiveidenne mukainen ajankohta, ja arvioinnista tehdään johtopäätökset vuoden 1999 ensimmäisellä puoliskolla.
Komission puheenjohtaja on luvannut esittää arvioinnin perusteella seuraavaksi nimitettävälle puheenjohtajalle yleisen näkemyksen siitä, miten komissaarien tehtävät olisi järjestettävä ja miten pääosastojen rakenne saataisiin vastaamaan poliittisia painopistealueita. Siinä on suuri työ. Monet asiat riippuvat tulevan puheenjohtajan tahdosta. Tärkeää on kuitenkin se, että komission puheenjohtaja todella sitoutuu tähän tehtävään.
Olen samaa mieltä kanssanne siitä, että Euroopan julkisen hallinnon tehtävien rajat on määriteltävä selvästi. Komission on joka tapauksessa säilytettävä omaa toimintaansa koskeva päätös- ja valvontavalta.
Nimityksiä koskevien 26 kohdan d alakohdan ja 27 kohdan osalta olisi otettava huomioon kaksi periaatetta, nimittäin toimielinten riippumattomuus ja avoimuus, kun komissioon, Euroopan parlamenttiin, neuvostoon ja muihin toimielimiin nimitetään virkamiehiä.
Toimielinten riippumattomuuden periaate on vahvistettu perustamissopimuksessa ja tuomioistuimen oikeuskäytännössä. Komissio katsoo, että tällä periaatteella on keskeinen merkitys sen itsenäisen aseman varmistajana perustamissopimuksen hengen mukaisesti. Nimityksiä koskevat säännöt on määrätty henkilöstösäännöissä, jotka ovat yhteiset kaikille toimielimille.
Avoimuuden hengessä parlamentille on jo toimitettu kertomus komissaarien kabinettien jäsenten nimittämisestä, ja se on jatkotoimenpide parlamentin päätöslauselmalle talousarvion ensimmäisestä käsittelystä. Komissio haluaa toimia täysin avoimesti nimitysten alalla noudattaen kuitenkin henkilöstösäännöissä olevia määräyksiä.
Komissio valmistelee parhaillaan komissaarien ja yksiköiden välisistä suhteista, tästä vaikeasta aiheesta, käytännesääntöjä, jotka selventävät edelleen komissaarien, heidän kabinettiensa ja pääosastojen välisiä suhteita. Käytännesääntöjä koskeva ehdotus toimitetaan myös seuraavaksi nimitettävälle komission puheenjohtajalle. Tällä hetkellä valmistellaan myös yleisluontoisempia, eettisiä periaatteita koskevia käytännesääntöjä. Oikeusasiamies on antanut meille tärkeitä neuvoja tältä alalta.
Pätevyysvaatimukset kaikkiin komissiossa oleviin virkoihin esitetään vapaita virkoja koskevissa ilmoituksissa. Olen samaa mieltä siitä, että kokemus johtotehtävistä olisi asetettava keskeiseksi perusteeksi kaikkien vanhempien virkamiesten nimityksille. Siinä olisi otettava huomioon sekä varainhoidossa että henkilövoimavarojen hallinnoinnissa hankittu kokemus. Tältä osin olen samaa mieltä arvostelijoiden kanssa siitä, että meidän on hoidettava tehtävämme paremmin. Aikaisemmin on sattunut liian usein, että asiantuntemus on opittu melko kapealla tärkeiden aiheiden alueella, mutta laaja-alaisen yksikön johtaminen edellyttää tietoja asiakokonaisuuksista ja kykyä hallinnoida voimavaroja ja talousarvioita.
Tässä yhteydessä haluaisin mainita, että jos talousarvio hyväksytään torstaina, kuten budjettivaliokunta ehdottaa, me käynnistämme ensi vuonna suuren johtamiskoulutusohjelman, joka on pakollinen kaikille johtavassa asemassa työskenteleville virkamiehille.
Varainhoitoasetuksen osalta komissio hyväksyi viime heinäkuussa työasiakirjan varainhoitoasetuksen yleisestä uudistamisesta. Komissio laatii toimielinten välisen kuulemisen perusteella, josta odotamme vielä mielipiteitä, yleistä uudistusta koskevan lainsäädäntöehdotuksen vuonna 1999.
Varainhoitoasetuksen ja komissaarien henkilökohtaisen vastuun osalta komission lakiosasto on omaksunut sen kannan, että komission jäsenet ovat henkilökohtaisesti taloudellisessa vastuussa toimiessaan valtuutettuina virkamiehinä, jotka tekevät sitovia päätöksiä varojen käytöstä.
F alakohdassa parlamentti vaatii avoimia ja yleisesti saatavilla olevia ilmoituksia komission jäsenten taloudellisista eduista. Komissio hyväksyy parlamentin vaatimuksen.
Eräs kohta, jonka muutama puhuja otti esille, on sopimus tietojen vaihtamisesta toimielinten välillä. Komissio suhtautuu myönteisesti tähän ehdotukseen.
Keskustelun aikana olemme kuulleet monesti viitattavan kirjeisiin, sanomalehtiartikkeleihin, huhuihin ja jopa parlamentin kysymyksiin. Jotkin niistä voivat pitää paikkansa, mutta jotkin voivat olla myös täysin perättömiä. Avoimuuden hengessä on hyvin tärkeää, että talousarvion valvontavaliokunta kutsuu kuultavakseen komission virkamiehiä aina, kun johonkin kysymykseen tarvitaan vastaus. Jos ette ole tyytyväisiä, tuokaa se esille. On hyvin vaikea taistella väärää tietoa vastaan, jos ei saa tilaisuutta kantansa esittämiseen. Tiedätte, mitä tarkoitan.
Me olemme sitä mieltä, että kaikkea työtä ei ole vielä tehty. Tämä mietintö koskee vuotta 1996. Monet asiat ovat peräisin menneisyydestä. Tehtävää on vielä paljon. Meidän on parannettava varainhoitoa; meidän on saatava hyvä vastine Euroopan veronmaksajien rahoille. Meillä on valtava työ edessämme. Tarvitsemme vahvan komission tätä työtä varten Agenda 2000: ta koskevissa neuvotteluissa.

Theato
Paljon kiitoksia, arvoisa puhemies, siitä, että annoitte minulle mahdollisuuden kiittää myös herra Liikasta hänen esityksistään. Haluaisin tehdä selväksi vain yhden asian: toivon kaikesta huolimatta - riippumatta siitä, myönnämmekö vastuuvapauden vai emme - että komissio ryhtyy asianmukaisiin ponnisteluihin myös riippumatta äänestyksemme tuloksesta.
Haluaisin vielä huomauttaa Ellesin mietinnön käännöksessä esiintyneestä poikkeavuudesta. Kyse on englanninkielisestä käännöksestä. Tätä kieliversiota ei ole 23 kohdassa mukautettu äänestykseen, vaan tässä on edelleen give/refuse . Ilmaisu refuse ja vinoviiva olisi poistettava. Näin siitä äänestettiin. Pyydän tarkistamaan asian muistakin kieliversioista.

Puhemies
Näin tehdään, rouva Theato.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan torstaina klo 9.30.

Blak
Arvoisa puhemies, kiitos, että annatte minulle mahdollisuuden korjata pari väärinkäsitystä. Herra Tillich kommentoi hieman koordinaattorimme asemaa. Haluaisin sanoa, että sosialistiryhmässä toimitaan niin, että jos henkilö valitaan koordinaattoriksi, hän ajaa ryhmän ja kollegoiden etuja eikä omia etujaan. Jos koordinaattori haluaa toimia eri lailla ja eroaa sen vuoksi virastaan, valitaan uusi koordinaattori ja minut on valittu tähän tehtävään juuri tällaisessa tilanteessa. Haluaisin sanoa, että olen todella pettynyt siihen, että toinen ryhmä hyökkää näin asiattomasti meitä vastaan. Jos jäsen ei halua toimia koordinaattorina, on asianomainen vapaa tehtävistään, ja hän voi erota, ja toimi siirtyy muille. Vain se on demokratiaa!

Monfils
Arvoisa puhemies, meille on ilmoitettu tämän keskustelun osalta, että äänestämme klo 12.00 äänestyksen työjärjestystä käsittelevän valiokunnan tulkinnasta, joka koskee yksityiskohtaisia sääntöjä. Mutta meille sanottiin myös, että kyseinen asiakirja olisi saatavilla jo noin klo 9, klo 9.15 aamulla. Kävin joidenkin kollegojen kanssa jakelussa vain viitisen minuuttia sitten, eikä siellä tiedetty mitään tästä asiakirjasta tai siitä, missä se on! Sitä ei ole kenelläkään.
Arvoisa puhemies, olisi toivottavaa, että saisimme asiakirjan käsiimme ennen kuin äänestämme siitä. Päinvastainen tilanne olisi äärimmäinen haitallinen työmme jatkon kannalta.

Puhemies
Herra Monfils, sanon tiedoksenne, että työjärjestyksen tulkinta löytyy eilisen istunnon pöytäkirjasta sivulta 24, ja pyydän teitä näin ollen tutustumaan pöytäkirjaan.

Colom I Naval
Arvoisa puhemies, keskustelun kuluessa esittelijällä on ollut puheaikaa seitsemän ja puoli minuuttia. Koska esittelijöillä on tavallisesti viiden minuutin puheaika, otaksun, että viimeiset kaksi ja puoli minuuttia lasketaan hänen ryhmänsä puheajaksi.
Mielestäni olisi ollut järkevämpää jakaa Ellesin puheenvuoro kahteen erilliseen puheenvuoroon, koska puheenvuoronsa loppupuolella hän pyysi parlamenttia olemaan myöntämättä komissiolle vastuuvapautta.
Arvoisa puhemies, herra Elles voi tietenkin tehdä tämän omasta puolestaan, mutta esittelijänä hän vastustaa näin talousarvion valvontavaliokunnan kantaa, ja haluaisin, että se merkitään pöytäkirjaan.

Puhemies
Herra Colom I Naval, te tiedätte, että puheajan jakaminen on ryhmien tehtävä ja että esittelijän käytettävissä olevaa aikaa on tarvittaessa tapana jatkaa lisäämällä siihen osa ryhmälle annetusta ajasta. Esittelijä voi tietenkin vapaasti järjestää puheaikansa ja jakaa käsittelemänsä asiat niin kuin hän itse haluaa.

Fabre-Aubrespy
Arvoisa puhemies, toimitin pyyntöni kaiken varalta aikaisemmin ja olisin halunnut, että se rekisteröidään. Käytän kuitenkin ensin puheenvuoron henkilökohtaisen lausuman antamista varten.
Komissaari Liikanen sanoi, että minä esitin virheellisen näkemyksen tilintarkastustuomioistuimen kertomuksesta. Ainoa asia, jonka sanoin, oli se, että tilintarkastustuomioistuin ei ollut antanut myönteistä lausumaa varainhoitovuoden 1996 tilien säännönmukaisuudesta. En ole ainoa, joka sanoi näin, arvoisa komissaari! Herra Ellesin mietinnön päätöslauselman 1 kohdassa palautetaan mieliin, että tilintarkastustuomioistuin on kolmantena perättäisenä vuonna kieltäytynyt antamasta yleistä myönteistä lausumaa varainhoitovuoden maksujen perustana olevien toimien laillisuudesta ja säännönmukaisuudesta. Minä vain toistin sen, mitä mietinnössä sanottiin.
Arvoisa puhemies, pyytäisin työjärjestystä koskevaa puheenvuoroa tästä kohdasta.

Theato
Haluaisin vain tehdä herra Colomille vielä kerran selväksi yhden asian: minun puhujalistastani näkyi selvästi, että herra Elles saa esittelijänä viisi minuuttia puheaikaa, johon lisätään puolueryhmältä saadut kaksi minuuttia. Tämä vain oikaisun vuoksi. En usko hänen millään tavalla halunneen johtaa harhaan.

Liikanen
Arvoisa puhemies, haluaisin sanoa herra Fabre-Aubrespylle, että Ellesin mietinnössä oleva lause pitää paikkansa. Siinä puhutaan maksujen perustana olevista toimista, mutta te puhuitte tileistä; ne ovat kaksi eri asiaa. Tilintarkastustuomioistuin antaa neljä eri lausumaa, jotka ovat tilien osalta myönteisiä, mutta eivät maksujen ja maksujen perustana olevien toimien osalta. Toivon, että niistä saadaan lähiaikoina myönteiset lausumat.

Fabre-Aubrespy
Arvoisa puhemies, puheenvuoroni perustuu työjärjestyksemme liitteessä V olevan 3 artiklan 2 kohtaan.
Jotkut Ellesin mietintöön esitetyt tarkistukset on hyväksytty käsiteltäväksi, niitä on täsmällisesti ottaen 22, jos saamani tiedot pitävät paikkansa. Muita tarkistuksia ei ole hyväksytty käsiteltäväksi. Teidän tehtävänänne on soveltaa työjärjestyksen liitettä, jossa määrätään, että tarkistuksista pyydetään lausunto talousarvion valvontavaliokunnalta.
Pyydän teitä näin ollen vahvistamaan, että tähän valiokuntaan otetaan yhteyttä, kun se kokoontuu tänään iltapäivällä, jotta se voi antaa lausunnon näistä 22 tarkistuksesta, joita ovat muuten esittäneet kaikki poliittiset ryhmät. Niiden joukossa on 11 sosialistiryhmän tarkistusta, jopa ne, joissa meitä haluttiin estää esittämästä tarkistuksia tästä menettelystä, ja käytännöllisesti katsoen kaikilta muilta istuntosalimme ryhmiltä.

Puhemies
Tätä kohtaa käsitellään joka tapauksessa ennen torstain äänestystä. Voitte olla siitä täysin vakuuttunut.

Yleinen talousarvio 1999
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Dührkop Dührkopin ja Violan laatima budjettivaliokunnan mietintö (A4-0500/98) neuvoston muuttamasta esityksestä Euroopan unionin yleiseksi talousarvioksi varainhoitovuodeksi 1999 (C4-0600/98) ja oikaisukirjelmästä nro 1/99 vuoden 1999 alustavan talousarvioesityksen pääluokkaan III - Komissio (C4-0666/98).

Dührkop Dührkop
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komissaari, ensinnäkin haluaisin kiittää kaikkia yhteistyökumppaneita tässä parlamentissa heidän työstään koko talousarviomenettelyn yhteydessä. Kiitän erityisesti budjettivaliokunnan sihteeristön jäseniä, jotka ovat väsymättömällä yhteistyöllään mahdollistaneet sen, että olemme päässeet toiseen käsittelyyn määrättyjen ehtojen mukaisesti. Paljon kiitoksia kaikille.
Arvoisa puhemies, vuoden 1999 talousarviomenettelyä ollaan saattamassa päätökseen Euroopan parlamentin toisessa käsittelyssä.
Haluaisin tehdä pienen yhteenvedon, mutta ennen kaikkea palata keskeiseen asiaan. Aloitimme tämän menettelyn sanomalla, että vuoden 1999 talousarvio on " silta" vuoteen 2000 ja uusiin rahoitusnäkymiin. Vuoden 2000 talousarvion pitäisi olla uusien rahoitusnäkymien perusta, mutta myös vuoden 1999 talousarvion pitäisi olla tiukka ja vastata samalla Euroopan parlamentin painopistealueiden tarpeita.
Näihin suuntaviivoihin sisältyi sine qua non -ehtoja. Yksi niistä oli se tehtävä, jonka parlamentti antoi herra Colomille uusia rahoitusnäkymiä koskevia neuvotteluja varten ja joka oli joustavuutta koskevan välineen sisällyttäminen uusiin rahoitusnäkymiin.
Tämän vuoksi parlamentti esitti ensimmäisessä käsittelyssään strategista tarkistusta, jolla lisätään ei-pakollisia menoja ja maksumäärärahoja voimassa olevan toimielinten välisen sopimuksen 17 artiklan mukaisesti, joka toimii eräänlaisena " vakuutena oikeuksista" , jolla taataan toisaalta se, että neuvosto neuvottelee joustavuutta koskevasta välineestä, ja jolla taataan myös se, että ellei tähän uuteen sopimukseen päästä, ei-pakollisiin menoihin kohdistetut rahamäärät eivät pienene, sillä tämä heikentäisi parlamentin mahdollisuuksia rahoittaa omia painopistealueitaan.
Neuvosto ei hyväksynyt parlamentin näin rakentamaa siltatalousarviota - mitä osattiin odottaakin - mutta haluaisin sanoa, että jotain on rakennettu. On rakennettu uusi kulttuuri, uusi luottamus, sillä neuvotteluhalukkuutensa vuoksi neuvosto käsittääksemme hyväksyy parlamentin todelliseksi poliittiseksi kumppaniksi.
Neuvoston toisessa käsittelyssä 24. marraskuuta, tavanomaisen neuvottelun jälkeen, neuvosto siirtyi toiseen käsittelyyn soveltamalla koko talousarvioon yleistä lähestymistapaa yhdessä parlamentin kanssa, mutta ilman että strategisten tarkistusten osalta edistyttiin.
Haluaisin käydä läpi neuvoston käsittelyssä esille tuotuja eri menoluokkia ja verrata niitä parlamentin kantaan ennen toista käsittelyä.
Ennen ensimmäistä käsittelyä sanoin ensimmäisessä puheenvuorossani, että olin hieman pettynyt siihen, mitä maatalouden väliaikaisten menettelyjen osalta oli tapahtunut, sillä emme päässeet vakavamielisiin keskusteluihin heinäkuussa, kuten parlamentti olisi halunnut. Kaikesta huolimatta minun on sanottava, että väliaikainen menettely ennen neuvoston toista käsittelyä on osoittautunut erittäin päteväksi välineeksi, sillä neuvosto on yhtynyt parlamentin kantaan sen suhteen, että kustannuksia maatalouden osalta ei lisätä. Neuvosto on myös sopinut parlamentin kanssa maatalousalan varauksesta, josta 20 miljoonaa euroa on osoitettu yksinomaan ympäristövaikutuksiin liittyviin toimenpiteisiin, jotka muodostavat yhden parlamentin painopistealueista. Tällä tavoin - lyhentääkseni puheenvuoroani tämän aiheen osalta - maatalouden osalta, menoluokka 1, parlamentin kanta ei toisessa käsittelyssä eroa juuri lainkaan komission kannasta. Luulen, että olemme päässeet sopimukseen, jonka molemmat osapuolet voivat hyväksyä.
Seuraavaksi, mitä tulee menoluokkaan 2 - jota kutsutaan rahoitusnäkymissä " Edinburghin paketiksi" - minun on kuitenkin sanottava, että parlamentti esittää " pakettitarkistusta" , joka tarkoittaa maksusitoumusmäärärahojen kohdalla 1 500 miljoonan euron varausta ja maksumäärärahojen kohdalla 250 miljoonan varausta, ja sen lisäksi maksumäärärahoja leikataan 500 miljoonalla. Tämä perustuu kokonaan komission syyskuussa antamiin rakennerahastojen käyttämättä jääneitä varoja koskeviin tietoihin.
Tätä ei koskaan mainittu missään neuvoston kanssa käymissämme vuoropuheluissa tai neuvotteluissa. Tarkoituksena ei ollut keskustella tästä tarkistuksesta, koska se ei aiheuttanut ongelmia. Yllättävää kyllä, neuvosto hyväksyy leikkauksen, mutta ei hyväksy varausta rakennerahastoihin, mikä merkitsee menoluokassa 2 sellaista muutosta, joka antaa parlamentille vapauden äänestää toisessa käsittelyssä parlamentin enemmistön mielipiteen mukaisesti. Eilen budjettivaliokunnassa äänestettiin, että varausta EI esitetä uudelleen, ja että maksumäärärahoja KYLLÄ esitetään uudelleen, sillä tarkistus - toistan - oli kokonaispaketti, ja kun tiedetään maksuihin liittyvä epävarmuus, maksujen leikkaamisessa ei ole järkeä. Sille ei ole enää lainkaan perusteita, jos varausta ei ole.
Sanoin menoluokasta 3 ensimmäisessä käsittelyssä neuvostolle, että se oli kaikkien menoluokkien Tuhkimo. Kyse on unionin sisäpolitiikoista, eurooppalaisen ulottuvuuden politiikoista, ja minun on sanottava, että näyttää siltä, että prinssi on kristallikenkä kädessään löytänyt Tuhkimon ja muuttanut tämän prinsessaksi, sillä neuvoston kanssa käymiemme neuvottelujen tuloksena syntyneessä sopimuksessa neuvosto on hyväksynyt lähes kaikki parlamentin painopistealueet menoluokan 3 osalta. Joidenkin budjettikohtien summa on jopa kasvanut 49 %. On paikallaan mainita, että olemme päässeet sopimukseen tutkimuksen viidennen puiteohjelman osalta, lisäksi olemme päässeet yhteisymmärrykseen kolmannen pilarin politiikoista menoluokassa 3 sellaisina kuin parlamentti ne halusi jo Amsterdamin sopimusta silmällä pitäen, ja lisäksi neuvosto on ollut yhtä mieltä Sokrates- ja Nuorten Eurooppa -ohjelmien rahoituksesta. Mielestäni tämä on erittäin tyydyttävä tulos parlamentille, ja haluan kiittää neuvostoa sen neuvotteluhalukkuudesta, joten äänestämme hyvin mielellämme tästä menoluokasta torstaina.
Nyt aion kommentoida mielestäni poliittisesti vakavaluonteista asiaa. On huolestuttavaa, että menoluokassa 4 parlamentin on ollut pakko vähentää Phare-ohjelman osuutta. Se on huolestuttavaa, koska se poliittinen viesti, joka tästä välittyy, ei ole miellyttävä parlamentin eikä komission kannalta, mutta talousarvion tehokkuuden kannalta näin oli tehtävä, kun otamme huomioon, miten tämä ohjelma on toiminut kokonaisuudessaan. Tässä tapauksessa suunnittelemamme summa on 150 miljoonaa vähemmän kuin Cannesissa päätetty rahoitussumma, mutta neuvosto on yhtä mieltä parlamentin ehdotuksesta rahoittaa painopistealueitaan ulkoisten toimien osalta tämän Phare-ohjelman leikkauksen avulla.
Menoluokan 5 osalta parlamentti säilyttää kantansa erityisen budjettikohdan luomisesta eläkerahastoa varten. Mielestäni on edelleenkin häpeällistä, että koko talousarviovuoden aikana emme ole edenneet tuumaakaan tässä asiassa, joka on tärkeä unionin virkamiesten eläkkeiden turvaamisen kannalta.
24.marraskuuta käytyjen neuvottelujen jälkeen meillä ei ole neuvoston kanssa vieläkään minkäänlaista sopimusta strategisen tarkistuksen osalta, ja uudet neuvottelut käydään 8. joulukuuta, ja on historiallista, että ensimmäistä kertaa kymmeneen vuoteen pidetään uusi neuvottelukokous sen jälkeen, kun neuvosto on jo edennyt toiseen käsittelyyn. Kiitän puheenjohtajamaata siitä, että se on halunnut pitää ovet avoinna ja hyväksynyt parlamentin poliittiseksi kumppanikseen, kuten alussa sanoin.Tämän neuvottelutuloksen jälkeen vedän esittelijänä strategiset tarkistukset pois toisesta käsittelystä. Kuten kaikissa neuvotteluissa, tiedämme, että molemmat osapuolet jättävät kuitenkin aina jotain jälkeensä. Minä olisin - ja luulen, että koko parlamentti olisi - halunnut päästä hiukan täsmällisempiin tuloksiin. Myönnän, ettemme ole pysyneet laaditussa aikataulussa. Luulimme, että Wienissä meillä olisi käsissämme jo jotain konkreettisempaa, joka olisi antanut mahdollisuuden neuvotella konkreettisemmalla tasolla. Uskon kuitenkin - ja toivon - että herra Colom esittelee vähän yksityiskohtaisemmin sitä sopimustekstiä, jonka saimme aikaan, ja luulen, että siihen sisältyy myös joustavuutta koskevia välineitä. Olemme saaneet aikaan historiallisen neuvoston antaman yksipuolisen julistuksen, neuvoston, joka lopultakin noudattaa sitä, mitä se on allekirjoittanut, ja luulen, että tämä voi riittää siihen, että neuvotteluissa päästään sopimukseen.
Arvoisa puhemies, torstaina parlamentti äänestää toisessa käsittelyssä talousarviosta, joka on täysin nykyisen toimielinten välisen sopimuksen mukainen. Se on talousarvio, joka osoittaa, että budjettikuri on täysin yhteensopiva Euroopan parlamentin poliittisten painopisteiden kanssa, mutta ennen kaikkea se on talousarvio, joka on yhteensopiva Euroopan kansalaisten ja heidän etujensa kanssa.

Viola
Arvoisa puhemies, aloitan puheenvuoroni ilmaisemalla tyytyväisyyteni siitä, että meidän on tänä vuonna jälleen kerran onnistunut hyväksyä muiden toimielinten talousarvio yhdessä ainoassa käsittelyssä, koska neuvosto hyväksyi kaikki ehdottamamme tarkistukset. Tämä on merkki yhteisymmärryksestä ja hyvästä yhteistyöstä, joiden toivon voivan jatkua myös tulevina vuosina.
Päätöslauselmaesityksessä, josta äänestämme torstaina - mikä osoittaa, että meillä ei ole erityisen merkittäviä tai yhä ratkaisematta olevia ongelmia - otetaan esille joitakin aiheita, joihin on puututtu jo aikaisemmin, ja tämän tarkoituksena on luoda sellaisia perusteita, joiden avulla ensi vuoden talousarviomenettelyssä voidaan löytää ratkaisuja vielä ratkaisematta oleviin ongelmiin. Tässä yhteydessä haluan muistuttaa, viitaten kollega Dührkop Dührkopin sanoihin, pahoittelevamme sitä, että neuvosto epäsi mahdollisuuden luoda eläkerahastoa Euroopan toimielinten virkamiehille. Parlamentti pitää sitä kauan kaivattuna tilaisuutena löytää ratkaisu ongelmaan, johon pitäisi puuttua ja joka pitäisi ratkaista erittäin kiireellisesti. Nyt odotamme, että komissio esittää 31. maaliskuuta mennessä ehdotuksen eläkejärjestelmän uudistamisesta, sillä tämä on yhä ensisijaisen tärkeä aihe paitsi parlamentille myös kaikille Euroopan unionin toimielimille.
Toinen ongelma, joka on yhä ratkaisematta ja johon viitataan päätöslauselmassa, koskee yhteisön tuomioistuimen käännöstoimintaa. Minusta on välttämätöntä, että tuomioistuin toimittaa konkreettisia ehdotuksia sellaisen vakavan keskustelun käynnistämiseksi sellaisten toimien toteuttamisesta, jotka ainakin helpottaisivat käännöstoimintaa. Kehotamme siis tuomioistuinta ottamaan käyttöön tietokoneavusteisen käännösjärjestelmän, jolla voidaan helpottaa kertyneen byrokraattisen ja hallinnollisen työn taakkaa, ja pohtimaan sen jälkeen muita ratkaisuja, joilla helpotettaisiin lingvisti-juristien kiistatta raskasta työtä.
Lähtökohta on se, että budjettivallan käyttäjä ei kykene ratkaisemaan suuria ongelmia, joita aiheuttaa tuomioistuimen intensiivinen rekrytointipolitiikka, jonka hyväksyminen yhdessä käsittelyssä on lähes mahdotonta. Sen voisi kuitenkin hyväksyä, jos se jaettaisiin osiin monivuotisen suunnitelman puitteissa.
Euroopan parlamentti - ja tämä on toinen päätöslauselman kohta, johon on syytä kiinnittää huomiota - haluaa lähettää signaalin myös alueiden komitealle, koska esille on noussut ongelma, joka liittyy komitean pääsihteerin toimikauden päättymiseen ja joka olisi ratkaistava pian, ja meille on väläytetty jopa mahdollisuutta vedota 50 artiklaan, mihin liittyy huomattava taloudellinen rasite, koska arvioiden mukaan toiminnan kustannukset olisivat noin 320 000 ecua.
Päätöslauselmassamme korostetaan tietysti tarvetta löytää muita ratkaisuja, jotka olisivat rahoituksen kannalta hyväksyttäviä, teknisesti toteuttamiskelpoisia ja sellaisia, että ne eivät jätä aukkoja tämän toimielimen hoitoon, jonka on tulevina vuosina selviydyttävä lisääntyvistä tehtävistä, jotka ovat peräisin uudesta Amsterdamin sopimuksesta.
Päätöslauselmassa korostetaan myös tarvetta edistää tähänastista kiinteistöpolitiikkaa, jolle on ollut tyypillistä se nopeus, jolla yhteisön eri toimielimien käyttöön tarkoitettuja kiinteistöjä on voitu ostaa ja maksaa. Eilen panimme tyytyväisinä merkille korjaavan ja täydentävän talousarvion hyväksymisen ja sen, että käyttöön annettiin 150 miljoonan euron huomattava summa, jolla on tarkoitus varautua esimerkiksi D3-rakennuksen ostoon, josta saadaan arviolta 40 miljoonan euron säästöt seuraavan 10 vuoden aikana.
Tämä politiikka on jo kantanut hedelmää, ja jos sitä jatketaan, se tuo unionin talousarvioon lisää huomattavia säästöjä. Ilmaisemme siis olevamme tyytyväisiä siihen, että tarkistuksemme, joka koskee tilintarkastustuomioistuimen rakennuksen toteuttamista, on hyväksytty.
Päättäessämme keskustelun Euroopan unionin ensimmäisestä euromääräisestä talousarviosta meidän on, arvoisa puhemies, ilmaistava tyytyväisyytemme siitä, että on saatu aikaan myös muiden toimielinten talousarvion osalta tiukka ja tasapainoinen talousarvio, jossa kunnioitetaan jäsenvaltioiden harjoittamia budjettiponnisteluja. Kiitän lopuksi budjettivaliokunnassa toimivia kollegoita heidän minulle antamastaan avusta, ja ennen kaikkea komission henkilökuntaa siitä tarpeellisesta avusta, jonka se on antanut työllemme.

Lenz
Arvoisa puhemies, tämän vuoden budjettikeskustelut käydään nähtävästi melko myrskyisissä merkeissä. Toisinaan aallot sitten kuitenkin tyyntyvät ilahduttavan ajoissa. Näin voidaan joka tapauksessa osittain sanoa talousarvion siitä alueesta, jossa ulko- ja turvallisuusasiain sekä puolustuspolitiikan valiokunta on toimivaltainen, joskin on esiintynyt myös huomattavaa hälyä, erityisesti ihmisoikeuksia koskevien ohjelmien täytäntöönpanon yhteydessä.
Euroopan parlamentin ja neuvoston välisellä sovitteluratkaisulla voitiin onneksi ratkaista teknisen avun kaavaa koskevan kompromissin oikeudelliseen perustaan liittyvät kysymykset. Näin voitiin raivata tieltä vuoden 1998 lisätalousarvioon ja vuoden 1999 talousarvioon liittyvät olennaisimmat huolet. Olisimme tietysti halunneet saavuttaa vähän enemmän, mutta on tärkeää selvittää nämä kysymykset juuri tänä vuonna. Euroopan unionille olisi todella ollut tappioksi, jos nämä asiat olisivat tuottaneet vaikeuksia juuri nyt kun YK: n yleinen ihmisoikeusjulistus juhlii 50-vuotistaivaltaan ja ensimmäisen Saharovin palkinnon myöntämisestä on tällä viikolla kulunut 10 vuotta. Kukaan ei voine kiistää, ettei monessa asiassa olisi vielä parantamisen varaa, mutta tarvitsemme kaiken tuen, kun on kyse ihmisoikeuksista ja työstä, joka liittyy suhteisiin maailman muihin maihin.
Olen juuri palannut Latinalaisesta Amerikasta ja pystyin taas kerran vakuuttumaan tämän työn arvosta, oli sitten kyse vaalitarkkailusta, ihmisoikeuksista tai osastojemme työstä. Tulemme valvomaan vuoden 1999 talousarvion täytäntöönpanoa erittäin huolellisesti myös näiden näkökohtien osalta. Haluaisin kuitenkin nimenomaan myös kiittää rouva Dührkop Dührkopia tähän kysymykseen liittyneestä erinomaisesta yhteistyöstä, joka jälleen kerran on osoittanut, että Euroopan parlamentti on näissä vaikeissa kysymyksissä tietoinen omasta merkityksestään ja puolustaa rajoista välittämättä asiaa, jonka hyväksi meidän on hyvinä demokraatteina ponnisteltava kaikkialla maailmassa.

Sonneveld
Arvoisa puhemies, maatalousotsake ei ole antanut aihetta tiukkoihin keskusteluihin vuoden 1999 talousarvion käsittelyn eri vaiheissa. Onko tämä tyyntä myrskyn edellä, vai onko nyt käytössä parempi menettely? Mielestäni tässä on kysymys jälkimmäisestä. Analysoimalla jatkuvasti kuluvan vuoden menoja ja käyttämällä budjettimenettelyssä selkeää mahdollisuutta tehdä ratkaisevina hetkinä päätelmiä uudesta talousarviosta vältämme sen, että talousarviossa tehtäisiin liikaa varauksia maatalouteen. Toisaalta säilyy kuitenkin varmuus siitä, että epäsuotuisan kehityksen tapauksessa ryhdytään järkeviin toimenpiteisiin.
Maataloutta sekä maaseudun kehittämistä käsittelevän valiokunnan lausunnon valmistelijana olen myös huolehtinut siitä ja ollut vaikuttamassa siihen, että viime vuonna käyttöön otettua toimintatapaa, joka perustuu komission oikaisukirjelmään, noudatetaan ensimmäisen ja toisen käsittelyn välillä tarkasti myös tänä vuonna. Myös tänä vuonna saamme konkreettisia muutosehdotuksia moniin budjettikohtiin. Talousarvion otsakkeen 1 alkuperäiseen kokonaissummaan täytyy lisätä yhteensä 513 miljoonaa euroa.
Neuvosto ja Euroopan parlamentin valtuuskunta pääsivät kuitenkin sopuun siitä, että tätä suhteellisen pientä eroa talousarvioluonnokseen nähden ei käsitellä otsakkeen 1 kokonaissummassa vaan että eri budjettikohtia korjataan uusimpien arvioiden perusteella aikaisemmin vahvistetun kokonaissumman rajoissa. Komissio teki tästä tarvittavat ehdotukset. Samalla pyritään Euroopan parlamentin toiveen mukaisesti siihen, että ratkaisuna ei olisi kaikkien maatalousmenojen lineaarinen vähentäminen pienellä prosenttiosuudella vaan että tiettyjen budjettikohtien menoja vähennettäisiin.
Vuoden 1998 talousarviossa muuten todettiin, että 1, 4 miljardin ecun ylijäämä on tärkeä tekijä vuoden 1999 huonompien näkymien parantamiseksi jollakin tavalla. Voimme jo näiden tähänastista markkinoiden kehitystä koskevien tarkkojen havaintojen perusteella todeta tulevaisuudesta, että maatalousmenojen osalta täytyy elää pienessä epävarmuudessa. Tätä marginaalia voidaan kuitenkin vähentää merkittävästi verrattuna menneisiin maatalousbudjetteihin, joihin on sisältynyt liiallisia marginaaleja, minkä seurauksena joka vuosi on jäänyt jäljelle huomattavia summia, jotka on maksettu takaisin jäsenvaltioille.

Rübig
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, emme ole ottaneet Euroopan toimielinten rakennusten sisäiseen turvallisuuteen ja rakennuksia ympäröivien alueiden turvallisuuteen liittyviä määrärahoja varaukseen. Haluaisin kuitenkin huomauttaa, että asiassa on pakottava toiminnan tarve. Talous- ja raha-asioita käsittelevän valiokunnan lausunnon valmistelijana olen sitä mieltä, että voimme olla varsin tyytyväisiä ensi vuoden talousarvion tunnuslukuihin. Komissio oli jo esityksessään varannut riittävät määrärahat talouteen liittyviin keskeisiin budjettikohtiin. Parlamentti on puolustanut kyseisiä arvioita menestyksekkäästi. Osastoon B5-3 (sisämarkkinat) lisättiin 13, 8 miljoonaa euroa, osastoon B5-5 (työmarkkinat ja teknologinen innovaatio) 12, 2 miljoonaa euroa. Erityisen tyytyväinen olen tässä yhteydessä yksimielisyyteen, joka saavutettiin keskisuurten yritysten tukemisesta. Siihen tarkoitettuun budjettikohtaan B5-512 lisättiin peräti 60 %.
Näemme terveen talouselämän toimintaympäristön keskinäiset sidokset ja indikaattorit kuitenkin myös laajemmissa puitteissa. Koulutus ja nuorison vaihto-ohjelmat ovat näin ollen tärkeitä edellytyksiä henkilöresursseille, joita sisämarkkinoidemme kilpailukyky niin kipeästi tarvitsee. Osastolle B3-1 (opetus, ammattikoulutus ja nuoriso) annettiin 136, 4 miljoonan euron lisämääräraha, ja vaikka ymmärränkin hyvin lisäkorotuksia koskevat Euroopan nuorisojärjestöjen vaatimukset, olemme kuitenkin luoneet tällä talousarviolla kulmakiven sille, että opetusta ja ammattikoulutusta voidaan ylipäänsä jatkaa ja kehittää. Talousarviota koskevan kurinalaisuuden periaate on lopultakin erityisen tärkeä taloudelle. Älkäämme unohtako, että yksitoista maata yhdistyy runsaan kahden viikon kuluttua rahaliitoksi. Uskon, että siinä on perusta menestyvälle Euroopalle!

Ferber
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, hyvät kollegat, haluaisin ensinnäkin kiittää budjettivaliokunnan kollegoja ja esittelijää siitä, että tämä mutkikas talousarviomenettely ja tutkimuksen alan sovittelumenettely voitiin lopultakin saattaa menestyksekkäästi päätökseen ja että voimme tänään iltapäivällä tehdä päätöksen tutkimusohjelmasta ja sitten torstaina myös sijoittaa luvut vastaavasti talousarvioon, jolloin tutkimuspolitiikkaakin voidaan jatkaa keskeytyksettä ensi vuonna.
Haluaisin kuitenkin muistuttaa eräästä ongelmasta: neuvosto on talousarvioesityksen toista käsittelyä varten laatimissaan perusteluissa huomauttanut siitä, että sen mielestä - ja komissio on tietääkseni yhtynyt tähän mielipiteeseen - budjettikohtia koskevat selvitykset olisivat luonteeltaan ainoastaan viitteellisiä, toisin sanoen ne eivät ole sitovia toteutuksen osalta. Tämä tarkoittaa aivan konkreettisesti sitä, että kaikki parlamentin selvityksiin sisältyvät erityistehtävät ja -tavoitteet ja niihin varatut määrärahat tai prosenttiluvut olisivat korkeintaan hurskaita toiveita. Ajattelen tässä yhteydessä erityisesti tutkimuksen alaa. Näin meillä on harvalukuisia budjettikohtia, joissa on suuria rahasummia, ja selvityksiämme on tässä yhteydessä määrä käsitellä ainoastaan viitteellisinä. Olen sitä mieltä, ettei tämä täytä valiokuntamme, siis tutkimusta, teknologista kehittämistä ja energia-asioita käsittelevän valiokunnan odotuksia, jotka ovat kohdistuneet tämän talousarvion käsittelyyn.
Komissaari Liikanen, kuuntelin äsken tarkkaavaisesti myös teidän puheenvuoroanne, joka koski Ellesin mietintöä. Voisitte tässä antaa parlamentille myös selkeän signaalin. Selvityksemme eivät ole hurskaita toiveita vaan parlamentin täysin todellisuudentajuisia vaatimuksia talousarviomenettelyssä, ja vaadinkin tutkimusta, teknologista kehittämistä ja energia-asioita käsittelevän valiokunnan puolesta edellä mainitun hyväksymistä, mikä tarkoittaa, että selvityksiämme ei viidennen tutkimuksen puiteohjelman määrärahojen hoidon yhteydessä pidetä pelkästään viitteellisinä vaan sitovina. Olen ryhmäni puolesta tehnyt vastaavan tarkistusehdotuksen päätöslauselmaesitykseen, ja toivon sen myös saavan parlamentin kannatuksen.

Schwaiger
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, haluaisin taloudellisten ulkosuhteiden valiokunnan lausunnon valmistelijana viitata tänään vain kahteen kohtaan, joita emme voineet selvitellä lokakuussa, ensimmäisen käsittelyn yhteydessä. Olimme jättäneet useita tarkistusesityksiä, jotka kohdistuivat taloudellista yhteistyötä Latinalaisen Amerikan, Aasian ja Etelä-Afrikan kanssa koskeviin kannanottoihin ja joihin sisältyivät myös investoinnit.
Ehdotimme taloudellisten ja yhteiskunnallisten ryhmittymien, teollisuus- ja kauppakamarien, työnantajaliittojen, ammattiliittojen, kuluttajajärjestöjen ja ympäristönsuojelijoiden ottamista mukaan näihin ohjelmiin. Ehdotustemme tavoitteena oli taloudellisten ja yhteiskunnallisten ryhmittymien saaminen voimakkaammin mukaan rakennustyöhön esimerkiksi juuri AKT-valtioiden esikuvan mukaisesti - siis menetellen samoin kuin AKT-valtioiden tai myös Turkin yhteydessä. Budjettivaliokunta ei valitettavasti hyväksynyt ehdotuksiamme, vaikka ne eivät edellytä lainkaan rahaa, vaan ainoastaan taloudellisten ulkosuhteiden valiokunnan sisäistä laajaa yhteisymmärrystä, joka sitten myös saavutettiin mainitun valiokunnan eri puolueryhmien tekemällä työllä.
Pyytäisin hartaasti budjettivaliokunnan puheenjohtajaa ja myös esittelijää ottamaan tämän ajatuksen mahdollisesti vielä päätöslauselmaesitykseen. Kyse on järkevistä ehdotuksista, jotka ovat myös suurelta osin yhdenmukaisia AKT-valtioissa vallitsevan käytännön kanssa.
Haluaisin tehdä vielä toisen huomautuksen. Meidän on mahdollista avata Japanin markkinat vain, jos etenkin pienten ja keskisuurten yritysten nuoret johtajat perehdytetään markkinoiden erityispiirteisiin ja jos he saavat myös mahdollisuuden mukautua niihin. Euroopan unioni on tähän mennessä edistänyt tällaista koulutusta varsin kiitettävästi. Näin mahdollistetaan vuosittain 30-40 johtajan koulutus. Kyseistä ehdotusta ei otettu huomioon, koska siltä puuttuu tällä hetkellä oikeudellinen perusta. Toivon, että komissio tekee tarpeelliset ehdotukset ja ehdotuksellemme saadaan oikeusperusta niin pian kuin mahdollista, jotta voimme ottaa kyseisen budjettikohdan uudelleen käyttöön.

Eisma
Arvoisa puhemies, olen iloinen siitä, että neuvosto on hyväksynyt ehdottamamme ympäristöbudjetin korotuksen. Täten on tullut lisää rahaa käyttöön muun muassa viidenteen ympäristötoimintaohjelmaan ja Lifeen. Tämä kaikki on hienoa, mutta ympäristön osuus on kuitenkin vain 0, 2 % koko talousarviosta. Tämän vuoksi meidän on saatava ympäristöasiat integroitua muihin sektoreihin. Tämän vuoksi minua hämmästyttää, että neuvosto ei ole hyväksynyt juuri niitä ehdotuksia, joilla talousarviota pyritään tekemään vihreämmäksi. Tämän vuoksi esitänkin uudelleen viittä tarkistusta, ja budjettivaliokuntakin esittää tarkistuksia. Tarkistukset koskevat rakennerahastoja ympäristön osalta, luonnonsuojelua sekä rakennerahastojen varojen käyttöä luonnonsuojeluun elinympäristö- ja lintudirektiivien puitteissa. Haluamme myös, että vähintään 10 % MEDA-varoista käytetään ympäristöhankkeisiin. Arvoisa puhemies, parempi ympäristö alkaa jokaisesta itsestään. Tästä syystä olen esittänyt päätöslauselmaan yhtä tarkistusta, jonka budjettivaliokunta on myös hyväksynyt ja joka koskee toimielinten tekemistä vihreämmiksi. Neuvosto, komissio, alueiden komitea ja muut sekä myös Euroopan parlamenttimme voivat tehdä vielä paljon energian säästämisen, jätteiden käsittelyn ja liikkuvuuden hyväksi. Jos toimimme uskottavasti, olemme esimerkkinä jäsenvaltioille, ja silloin voimme tukea aitoa ympäristöpolitiikkaa.
Lopuksi haluan sanoa, että olen iloinen siitä, että neuvosto on myös hyväksynyt kuluttaja- ja terveyspolitiikan talousarvion korottamisen. Olen pahoillani siitä, että neuvosto on sijoittanut molemmat summat varauksiin, mutta onneksi - meidän väliintulomme vuoksi - budjettivaliokunta ottaa jälleen kuluttajapolitiikan pois varauksista, mille on pian odotettavissa oikeudellinen perusta. Ikävä kyllä tämä ei ole onnistunut terveydenhuoltopolitiikassa.
Arvoisa puhemies, haluan lopettaa ilmoittamalla, että olen tästä huolimatta tyytyväinen koko tulokseen esittelijä Violan ja esittelijä Dührkopin kanssa tehdyn hyvän yhteistyön ansiosta.

Morgan
Arvoisa puhemies, haluan kiittää jälleen rouva Dührkop Dührkopia hänen työstään varainhoitovuoden 1999 talousarvion parissa.
Kulttuuriasioita käsittelevän valiokunnan kannalta kyseessä on vuosi, jolla ei ole edeltäjää. Kulttuurin merkitys Euroopan yhdentymisen lujittajana on tunnustettu, ja tietojen ja taitojen Euroopan luomista on korostettu. Ariane- ja Kaleidoskooppi-ohjelmiin annetut lisävarat ovat hyvin tervetulleita. Sen lisäksi, että näillä varoilla on tärkeä merkitys vuoden 1999 kannalta, niillä on myös ratkaiseva merkitys asianmukaisen suunnan osoittamisessa tulevan Kulttuuri 2000 -ohjelman kannalta.
Esittelijän sinnikkäästi ajamalla harvinaisimpien kielten asialla on ratkaiseva merkitys niille 50 miljoonalle Euroopan unionin kansalaiselle, joita se koskee. Odotamme innolla aihetta koskevaa komission ehdotusta, ja luotamme siihen, että se luo tulevaisuudessa pohjan viralliselle oikeudelliselle perustalle.
Tiedotuspolitiikan osalta vaikuttaa toisinaan siltä kuin neuvosto sahaisi omaa oksaansa. Missään ei tiedetä yhtä hyvin kuin neuvostossa, että Euroopan kansalaisille on jaettava tietoa meneillään olevasta yhdentymiskehityksestä, jonka ratkaiseva osa on yhtenäisvaluutan käyttöönotto. Siitä huolimatta juuri neuvosto on viivytellyt komission toimivallan tunnustamista tällä alalla. Miten me voimme luoda aidon kansalaisten Euroopan, jos ihmiset eivät tiedä siitä mitään? Yksi asia on varma: he eivät tiedä mitään oikeudellisista perustoista eivätkä he ole niistä oikeastaan kiinnostuneitakaan. On tärkeää, että emme ajaudu samaan kiistaan vuosi toisensa jälkeen. Olemme iloisia siitä, että neuvosto on vihdoinkin tullut järkiinsä tässä asiassa, ainakin tänä vuonna.
Valiokuntamme suhtautuu myönteisesti myös neuvoston ja parlamentin sopimukseen siitä, että Sokrates- ja Nuorten Eurooppa -ohjelmien hallintoon viime vuosina käytetyt varat hyvitetään. Tämä on ollut hyvä vuosi kulttuuriasioita käsittelevälle valiokunnalle. Kiitoksia oikein paljon, rouva Dührkop Dührkop.

Cunningham
Arvoisa puhemies, haluaisin kehitys- ja yhteistyövaliokunnan puolesta kiittää aluksi yleisesittelijää, Bárbara Dührkop Dührkopia, hänen suunnattomasta avustaan ja tuestaan. Haluaisin kiittää myös oman ryhmäni koordinaattoria, Terence Wynniä, ja valiokuntani sihteeristöä heidän avustaan ja kannustuksestaan.
Emme valiokuntana saavuttaneet kaikkea, mitä halusimme, mutta yleisesti ottaen voidaan sanoa, että saimme talousarvion, jonka kanssa pystymme varmasti elämään. Siitä huolimatta olen huolestunut joistakin asioita.
Huomautan ensinnäkin trooppisia sademetsiä koskevan budjettikohdan osalta, että komissio ei hyväksynyt maksumäärärahojen lisäämistä koskevia komission ehdotuksia, siis niiden korottamista 5 miljoonalla eurolla. Siksi odottaisin, että komissio pystyy tavalla tai toisella siirtämään määrärahoja ja sopimaan niiden lisäämisestä, sillä se saattaa käydä tarpeelliseksi ainakin ulkoisten toimiemme kannalta.
Toiseksi toivon, että sukupuolikysymystä koskevan budjettikohdan määrärahoja lisätään ensi vuonna. Tällä kertaa niitä vähennettiin, mikä aiheutti kovan pettymyksen ainakin omassa valiokunnassani.
Lopuksi jalkaväkimiinojen osalta väiteltiin paljon siitä, kuinka monta budjettikohtaa meillä pitäisi olla. Olen saanut tietooni, että tällä hetkellä on noin 12 tai 13 budjettikohtaa, joissa mainitaan jalkaväkimiinat. Komissiosta on kerrottu minulle, että he aikovat koota ne kaikki yhteen kohtaan ja että he ehdottavat noin 35 miljoonan euron varaamista miinanraivaus- ja kuntoutusohjelmiin. Suhtaudun tähän erittäin myönteisesti; se on asia, jota kehitysvaliokunta on ajanut jo jonkin aikaa. Jos 35 miljoonan euron määräraha säilytetään useampana vuonna, sillä voidaan pitkälti vapauttaa maailma tästä miljoonille kehitysmaiden ihmisille kärsimyksiä aiheuttavasta hirveästä vitsauksesta.
Haluaisin vielä kerran kiittää yleisesittelijää. Tämä on ollut erittäin onnistunut talousarviomenettely.

Deprez
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, voin vahvistaa kansalaisvapauksia käsittelevän valiokunnan puolesta, että olemme yhtä tyytyväisiä talousarvioon sen toisessa käsittelyssä kuin sen ensimmäisessäkin käsittelyssä. Haluaisin jälleen kiittää tältä osin esittelijäämme, rouva Dührkop Dührkopia, sekä budjettivaliokunnan kollegoja ja heidän puheenjohtajaansa herra Samlandia, jotka ovat tänä vuonna kuunnelleet herkemmin valiokunnastamme esitettyjä pyyntöjä.
Tyytyväisyytemme syiden joukosta haluaisin korostaa kolmea asiaa, jotka muodostivat kansalaisvapauksia käsittelevän valiokunnan kolme painopistealuetta. Pyysimme ensinnäkin lisäämään varoja naisiin ja lapsiin kohdistuvaa väkivaltaa, seksimatkailua ja Internetin rikollista käyttöä koskevien toimien jatkamiseksi ja kyseisten ongelmien torjumiseksi. Olemme tyytyväisiä näistä kysymyksistä tehtyyn ratkaisuun.
Toiseksi toivoimme, että siirtolaisten integrointiin ja rasismin ja rotuvihan torjumiseen tähtääviä toimia jatketaan ja että niihin tarvittavat varat säilytetään ennallaan. Te tiedätte, hyvät kollegat, että näiden budjettikohtien asema oli hyvin hatara, koska niiltä puuttui oikeudellinen perusta. Olemme tyytyväisiä myös näistä asioista tehtyyn ratkaisuun.
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, suurin syy tyytyväisyyteemme on kuitenkin se, että budjettivaliokunta hyväksyi eilen ensimmäistä kertaa, ja erityisesti kollegamme herra Brinkhorstin - jota haluan vielä kiittää - painostuksesta, Euroopan pakolaisrahaston perustamisen. Kaikki tietävät pakolaisongelman merkityksen Euroopan unionille, kaikki tietävät myös sen, että neuvosto on sitoutunut toteuttamaan toimenpiteitä kustannusten jakamiseksi tasapainoisella tavalla, ja Euroopan pakolaisrahasto on paras keino sen toteuttamiseksi. Siksi en ymmärrä, miksi neuvosto kieltäytyy sitkeästi hyväksymästä budjettikohtaa tälle välineelle, joka on sekä tarpeellinen että järkevä.

Tillich
Arvoisa puhemies, haluaisin lausua tunnustuksen sanoja esittelijä Dührkop Dührkopille. Hän on kuluvana varainhoitovuonna puurtanut varsin uutterasti mietintönsä parissa. Haluaisin kiittää häntä hyvästä yhteistyöstä ja osoittaa nämä kiitokset myös komissiolle ja puheenjohtajamaa Itävallalle.
Talousarvion valvontavaliokunnan näkökulmasta näyttää siltä, että meillä on vieläkin paljon tehtävää. Etenkin se tosiasia, että varainhoitovuoden 1998 maatalousmenoja on yhä edelleen yliarvioitu 1, 4 miljardilla eculla, osoittaa, että tässä on vielä liikkumavaraa. Koska neuvoston ja Euroopan parlamentin välillä oli vuoden 1998 talousarviomenettelyssä sovittu komission budjettiarvion leikkaamisesta, meillä on vielä ylijäämää. Suhtaudun siksi myönteisesti myös siihen, että komissio on käyttänyt Notenboom-menettelyssä uutta perustelutapaa toteutettujen, toteuttamatta jääneiden tai osittain toteutettujen budjettikohtien osalta. Haluaisin vedota komissioon ja pyytää, että niin tehtäisiin myös vuoden 1999 talousarvion toteuttamiseen liittyvissä kuukausittaisissa kertomuksissa. Euroopan parlamentilla olisi silloin paremmat mahdollisuudet seurata menojen valvontaa kuukausittain. Erityisvaliokunnat saataisiin voimakkaammin osallistumaan määrärahojen valvontaan ja talousarvion toteuttamiseen. Parlamentin ja komission välinen viestintä tehostuisi.
Haluaisin tehdä vielä kaksi huomautusta strategista varausta koskevasta aiheesta. Kaiken kaikkiaan tulos ei ole juuri päätä huimaava meidän kannaltamme. Yhden asian voimme Euroopan parlamenttina kuitenkin lukea ansioksemme. Neuvosto on huomannut, että sen on kunnioitettava Euroopan parlamenttia kumppanina ja budjettivallan käyttäjänä. Enää ei ole yksinomaan tärkeää ottaa eri jäsenvaltioiden etuja huomioon neuvostossa, vaan vastedes on tärkeää kunnioittaa myös Euroopan parlamentin tahtoa.

Pérez Royo
Arvoisa puhemies, haluaisin yhtyä edellisiin puhujiin ja ilmaista kalatalousvaliokunnan puolesta esittelijälle, kollega Bárbara Dührkopille, myös meidän tyytyväisyytemme. Kalatalousvaliokunta on työstänyt vuoden 1999 talousarviota yhteistyössä yleisesittelijän kanssa talousarviomenettelyn eri vaiheiden aikana alunperin sen vuoksi, että alkuperäinen esittelijä oli kalatalousvaliokunnan edustaja herra Apolinário, joka ei ole enää parlamentin jäsen.
Vaikka ainoa kalatalousvaliokunnan esittämä tarkistus on sellainen, jossa ehdotetaan pientä korotusta valvontatoimiin kohdistettuihin määrärahoihin, haluamme käyttää tätä tilaisuutta hyväksemme ja tuoda uudelleen esille joitakin painopistealueita, jotka ovat keskeinen osa kalatalousvaliokunnan toimintaa. Luettelen ne ilman erityistä tärkeysjärjestystä: ensinnäkin valvontatoimet yhteisön säännöstön tehokkaan noudattamisen varmistamiseksi; toiseksi pienimuotoiseen kalastukseen ja rannikkokalastukseen liittyvät erityistoimet; kolmanneksi tutkimuskysymys, joka liittyy läheisesti viidennen puiteohjelman kehittämiseen; neljänneksi rakennerahastot, joista meillä on jo ollut mahdollisuus puhua monessa yhteydessä, ja lopuksi kansainväliset sopimukset, joiden kohdalla haluan pysähtyä hetkiseksi.
Kansainvälisten sopimusten osalta varainhoitovuodeksi 1999 suunnitellut määrärahat vähenevät vuoteen 1998 verrattuna niin maksusitoumusmäärärahojen kuin maksumäärärahojenkin osalta. Kyseessä on epäilemättä oikeutettu vähennys, mutta haluamme esittää sen osalta tärkeän huomion: kalatalousvaliokunta haluaa kiinnittää budjettivallan käyttäjien huomion siihen ongelmaan, joka tulee muodostumaan vuoden 2000 talousarviota laadittaessa ja joka liittyy Marokon kanssa solmittuun sopimukseen, joka raukeaa 30. marraskuuta 1999 ja jonka kulut ovat vuosittain 120 miljoonaa ecua, mikä on käytännöllisesti katsoen puolet tämän otsakkeen varoista. Budjettivallan käyttäjän on osoitettava hallinnointitaitonsa ja taattava tarvittavien määrärahojen saatavuus siinä tapauksessa, että uusi sopimus solmitaan, ja säilytettävä harkinnanvapaus tämän summan osalta, ettei se vaaranna Marokon kuningaskunnan kanssa käytäviä neuvotteluja.

Gröner
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, haluaisin ensiksi kiittää esittelijä Bárbara Dührkopia, joka on suhtautunut hyvin avoimesti naisten oikeuksien valiokunnan ehdotuksiin, jotka koskivat ennen kaikkea mainstreaming-periaatteen, eli miesten ja naisten yhtäläisten mahdollisuuksien sisällyttämistä kaikkiin eurooppalaisen politiikan aloihin, toteuttamista talousarviomenettelystä. Toimintamme on ollut osittain menestyksekästä, kuten 12 komission jäsenen kanssa käydystä laajasta kirjeenvaihdosta käy ilmi. Asiasta on laadittu kaksi työasiakirjaa.
Mainstreaming-periaatteen ohella olen naisten oikeuksien valiokunnan lausunnon valmistelijana lisäksi panostanut naisten erityistukimuotojen säilyttämiseen neljännessä toimintaohjelmassa ja rakennerahastoissa. Korostan vielä kerran, että naiset eivät ole mikään marginaaliryhmä, vaan meitä on 50 % Euroopan kansalaisista. Tämä käy selvästi ilmi myös uudesta Daphne-ohjelmasta. Saanen muistuttaa siitä, että me, siis kunnianarvoisan Euroopan parlamentin kaikki 350 jäsentä, olemme kirjallisessa julistuksessa vaatineet Euroopan naisiin kohdistuvan väkivallan vastaista teemavuotta ja eurooppalaista kampanjaa. Neuvosto ei ole ottanut vaatimusta huomioon. Se on toisessakin käsittelyssä mitätöinyt asiaa koskevan selvityksen, vaikka juuri puheenjohtajamaa Itävalta on panostanut varsin vahvasti tähän aiheeseen.
Me Euroopan parlamenttina emme luovu vaatimuksistamme ja odotamme, että naisiin kohdistuvan väkivallan vastaiseen kampanjaan käytetään 5 miljoonaa euroa ja että yhtäläisten mahdollisuuksien ja mainstreamingin suunnitelmakehys sisällytetään aiempaa paljon voimakkaammin uusien politiikkojen eli työllisyyden ja itälaajentumisen alaan. Kuten herra komissaari jo mainitsi, yhtäläiset mahdollisuudet ja syrjimättömyys ovat Amsterdamin sopimuksessa uutena toimintaperustana, ja jos naiset eivät koe Euroopan parlamentin politiikkaa omakseen - mikä koskee muuten myös valiokuntia - se kostautuu meille viidennessä välittömillä vaaleilla valitussa parlamentissa.

Schmidbauer
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, luulen, että voin ilmaista asiani lyhyesti, sillä olen jo ensimmäisen käsittelyn yhteydessä käydyssä ensimmäisessä keskustelussa esittänyt vetoomusvaliokunnan pääasialliset perustelut. Haluaisin kuitenkin käyttää tilaisuutta hyväksi korostaakseni valiokunnan puolesta, että se tuntee olevansa kuin ovensarana parlamentin ja kansalaisten välillä. Olemme niin sanotusti sarana kansalaisille avautuvassa ovessa. Euroopan unionista tehdyn sopimuksen mukaisesti jokaisella unionin kansalaisella on oikeus yksin tai yhdessä muiden kanssa jättää vetoomuksia ja valituksia, ja jotta me parlamentin jäsenet voimme myös käsitellä nämä vetoomukset asiallisesti ja mahdollisimman lyhyessä ajassa, on tarpeen, että valiokunnalla on käytössään riittävät määrärahat ja riittävästi henkilökuntaa. Siksi on myös välttämätöntä, että vetoomusvaliokunta voi uudella lainsäädäntökaudella jatkaa työtään itsenäisenä valiokuntana.
Kiitän budjettivaliokuntaa ja herra Violaa siitä, että hän on pitänyt oikeusasiamiestä koskevia tarkistusehdotuksia asiallisesti perusteltuina ja että oikeusasiamiehen uuden toimielimen luomisella mahdollistetaan myös riittävien määrärahojen käyttöön antaminen.

Ruttenstorfer
Arvoisa puhemies, arvoisat jäsenet, ei liene tarpeen varta vasten muistuttaa siitä, että vuoden 1999 talousarviomenettely on erityisesti kahdesta syystä ollut hankala urakka. Ensinnäkin vuoden 1999 talousarvio on viimeinen, joka hyväksytään Edinburghin sopimusten puitteissa ja ennen niiden toimielintemme välisten neuvottelujen päättymistä, joita käydään Agenda 2000 -ohjelman puitteissa talousarvioiden rahoituskehysten vahvistamiseksi vuodesta 2000 lähtien.
Toiseksi vuoden 1998 korjaavaa ja täydentävää lisätalousarviota koskevasta päätöksestä sekä yleistä määrärahojen siirtämistä vuodelta 1998 koskevasta päätöksestä on myös tullut osa vuoden 1999 talousarviota. Vaikka näiden eri asioiden yhdistämisestä onkin aiheutunut monisäikeisiä ongelmia, meidän on lopultakin onnistunut saada aikaan vuoden 1999 talousarvio, vuoden 1998 korjaava ja täydentävä lisätalousarvio sekä yleinen sovitteluratkaisu yleisestä varojen siirtämisestä vuodelta 1998. Haluaisin muistuttaa siitä, että kyseisen yleisen sovitteluratkaisun onnistuminen oli vahvasti sidoksissa niiden hellittämättömien keskustelujen tuloksiin, joita me kävimme joustavuudesta 24. marraskuuta ja 8. joulukuuta pidettyjen neuvoston kokouksien aikana parlamentin valtuuskunnan kanssa. Parlamentin toivomuksen mukaisesti kyseisen joustavuuden pitää olla tunnusomaista uusien rahoitusnäkymien puitteissa laadittaville talousarvioille.
Ne neuvottelut, joita viime viikolla kävimme lukuisten kollegojenne kanssa, ovat tasoittaneet tietä vuoden 1999 talousarviomenettelyä koskevan yleisen sovitteluratkaisun vahvistamiselle. Näiden neuvottelujen tuloksena oli nimittäin molempien toimielinten välinen sopimus siitä, että vuoden 1999 talousarvio ei tule sisältämään sitä strategista varausta, jonka takia olemme kokeneet vuoden 1999 talousarviomenettelyn yhä uudelleen uhatuksi koko sen tekemisen ajan. Neuvosto havaitsi näin olevansa siinä asemassa, että se pystyi vakuuttamaan olevansa valmis hyväksymään joustotekijöitä uudesta toimielinten välisestä sopimuksesta käytävissä neuvotteluissa. Näiden joustojen laatu ja määrä riippuvat neuvottelujen kokonaistuloksesta ja sovitun rahoituskehyksen suuruusluokasta.
Budjettivaltaa käyttävät molemmat osapuolet voivat perustamissopimuksen 203 artiklan 9 kohdan 5 alakohdan mukaisten määräenemmistöä koskevien säännösten nojalla tehdä talousarviomenettelyn aikana, kuitenkin viimeistään ennen parlamentin ensimmäistä käsittelyä, päätöksen näiden joustotekijöiden käyttöönottoa koskevasta komission ehdotuksesta. Tämän lausuman soveltamisesta - ja haluaisin erityisesti tähdentää tätä - neuvosto ei tee sisäisiä sopimuksia, jotka mitätöivät kyseiset enemmistösäännökset. Haluaisin nostaa tämän asian varta vasten esiin. Tulevien talousarvioiden joustavuudesta käydyn neuvottelumme myönteinen tulos takasi sen, että vuoden 1999 talousarviomenettelyä koskevat neuvottelut voitiin saada menestyksekkäästi päätökseen.
Haluaisin puhua nyt lähinnä neuvoston tuloksista varainhoitovuoden 1999 talousarvioesityksen toisen käsittelyn osalta ja korostaa tässä yhteydessä eräitä näkökohtia. Tarkistetun ja muutosehdotuksin varustetun talousarvioesityksen tarkastuksen yhteydessä neuvosto on yleisesti ottaen pyrkinyt siihen, että talousarvion lisäys varainhoitovuodeksi 1999 olisi mahdollisimman vähäinen. Arvioidessaan parlamentin tuloksia vuoden 1999 talousarvioesityksen ensimmäisen käsittelyn osalta neuvosto on lisäksi toiminut seuraavien periaatteiden mukaisesti: talousarvion oikeusperustaa ja toteuttamista koskevan 13. lokakuuta 1998 solmitun toimielinten välisen sopimuksen noudattaminen, tarveharkinta, jonka yhteydessä otetaan huomioon määrärahojen todellisuutta vastaava ja toteutusmahdollisuuksien mukainen käyttö, säästöjen tasapainoinen jakautuminen kaikille rahoitusnäkymien otsakkeille, mikä tarkoittaa sitä, että jos yhdessä näistä otsakkeista leikataan määrärahoja, täytyy myös muiden otsakkeiden määrärahoja leikata.
Neuvosto on nämä periaatteet huomioon ottaen hyväksynyt yhdessä parlamentin valtuuskunnan kanssa laaditun yleisen sovitteluratkaisun sisällön. Se on, kuten olette voineet havaita, tullut monessa kohdassa parlamenttia vastaan. Pyydän teitä ottamaan tämän huomioon omien äänestystenne yhteydessä! Kuten aluksi sanoin, vuoden 1999 talousarviomenettelyä koskevaan yleiseen sovitteluratkaisuun kuuluu myös yksimielisyys, joka koskee vuoden 1998 korjaavaa lisätalousarviota ja yleistä määrärahojen siirtoa. Sekä korjaava lisätalousarvio että yleinen määrärahojen siirtäminen mahdollistavat käyttämättä jääneiden määrärahojen uudelleenjaon siten, että ennen kaikkea Euroopan sosiaalirahastoihin liittyviä maksumäärärahoja voidaan korottaa 795 miljoonaa ecua ja Phare-ohjelmaan liittyviä 150 miljoonaa ecua. Lisäksi parlamentti saa 150 miljoonaa ecua rakennushankkeitaan varten. Haluaisin myös huomauttaa Venäjän elintarvikeavustuksesta, jonka määrä on 400 miljoonaa ecua ja josta olemme päättäneet korjaavan lisätalousarvion puitteissa.
Vuoden 1999 talousarviomenettely lähestyy loppuaan. Kun torstaina toisen käsittelyn päätteeksi äänestätte talousarviosta - jotkut teistä osallistuvat viimeistä kertaa tähän menettelyyn - olen teidän puolestanne erityisen iloinen siitä, että te saitte tämän talousarviomenettelyn aikana vielä kokea niin laajasti yhteistyötä budjettivaltaa käyttävien osapuolten välillä, ettei sellainen aikaisemmin ole ollut tapana, mistä budjettivaliokunnan puheenjohtaja Samland itse muistutti viime viikolla neuvottelujemme päättyessä. Haluaisin kiittää erityisesti herra Samlandia hänen väsymättömistä ponnisteluistaan yhteistyön laadun parantamiseksi. Kiitän myös molempia esittelijöitä, rouva Dührkop Dührkopia ja herra Violaa, sekä tietysti komissiota tärkeästä panoksesta vuoden 1999 talousarviomenettelyn menestyksekkään päättämisen hyväksi. Olen ollut iloinen heidän rakentavasta toiminnastaan, jonka ansiosta meidän on ollut mahdollista päästä kaikkien toivomaan tulokseen, nimittäin tulevan vuoden talousarvion hyväksymiseen.

Puhemies
Kiitän teitä, arvoisa neuvoston puheenjohtaja.
Keskustelu jatkuu klo 15.00 komissaari Liikasen puheenvuorolla.
Siirrymme nyt äänestyksiin.

Ford
Arvoisa puhemies, haluan esittää työjärjestyspuheenvuoron 24 artiklan 7 kohdan ja 31 artiklan perusteella parlamentin paikkojen jaosta. Koska herra Le Penin johtaman ja herra Mégret'n johtaman lahkon välillä on meneillään sisäinen konflikti Kansallisessa rintamassa, haluaisin pyytää puhemieskonferenssia harkitsemaan näiden kahden lahkon erottamista toisistaan, jotta ne eivät pääse aiheuttamaan häiriötä parlamentissa. Olisimme hyvin kiitollisia, jos nämä henkilöt käyttäisivät siihen asti sopivia tunnuksia, jotta tietäisimme, kannattavatko he herra Le Peniä vai herra Mégret'tä.

Blot
Arvoisa puhemies, esitän tietyssä mielessä henkilökohtaisen lausuman, koska herra Ford puhui minusta Kansallisen rintaman jäsenenä. Minun on rauhoitettava häntä heti: uskon, että kaikki ovat kohteliaita tässä istuntosalissa, kuten on ollut tapana, ja niin myös täällä Kansallisen rintaman penkeillä.

Puhemies
Hienoa, kiitoksia paljon, herra Blot.

Äänestykset
Puhemies
Siirrymme äänestykseen vastuuvapauden myöntämistä koskevassa menettelyssä sovellettavien määräysten tulkinnasta - työjärjestyksen liite V.
Koska tätä tulkintaa on vastustettu, asetan nyt äänestettäväksi tulkinnan, jonka työjärjestystä käsittelevä valiokunta on antanut vastuuvapauden myöntämistä koskevassa menettelyssä sovellettavista määräyksistä. Työjärjestystä käsittelevän valiokunnan tulkinta - joka on sisällytetty myös pöytäkirjaan - kuuluu seuraavasti: " Työjärjestystä, valtakirjojen tarkastusta ja koskemattomuutta käsittelevä valiokunta katsoo, että liitteen V määräykset eivät poikkea työjärjestyksen yleisistä määräyksistä 125 artiklan mukaisesti hyväksyttyjen tarkistusten jättämisen osalta. Valiokunta täsmensi, että toimivaltaisen valiokunnan ehdotuksen vastaisia tarkistuksia ei oteta käsiteltäväksi."
(Parlamentti hyväksyi työjärjestystä, valtakirjojen tarkastusta ja koskemattomuutta käsittelevän valiokunnan tulkinnan.)

Whitehead
Arvoisa puhemies, haluan parlamentin esittelijänä vahvistaa, että hyväksymme yhteisen kannan samoin kuin sen, että rahoitus on 112, 5 miljoonaa ecua. Haluaisin kiittää puheenjohtajavaltio Itävaltaa ja pääosastoa XXIV niiden työstä tässä asiassa.
(Puhemies julisti yhteisen kannan hyväksytyksi.)

Puhemies
Ennen kuin siirrymme äänestysselityksiin, haluaisin onnitella tutkimusta, teknologista kehittämistä ja energia-asioita käsittelevää valiokuntaa sekä esittelijöitä tavasta, jolla äänestykset järjestettiin, esitetystä ja puhemiehistön hyväksymästä järjestelmällisestä tavasta, joka salli parlamentin äänestää 40 minuutissa näin monesta mietinnöstä ja 320 tarkistuksesta! Tämä on harvinainen ennätys, josta on kiittäminen tutkimusta käsittelevää valiokuntaa.

Andersson, Hulthén, Lööw ja Sandberg-Fries
Olemme sitä mieltä, että kysymys niiden maiden valuuttoja koskevasta tilanteesta, jotka eivät tällä hetkellä liity yhtenäisvaluuttajärjestelmään, on kiinnostava. Kysymykselle on ehdottomasti annettava huomattava sija jäsenvaltioiden poliittisessa keskustelussa. Olemme kuitenkin sitä mieltä, että mietintö mielipidettä muokkaavasta tarkoituksestaan ja valiokunnan yksimielisestä tuesta huolimatta sisältää perustelemattomia kannanottoja ja pohjautuu tietyissä tapauksissa puhtaisiin arvailuihin niiden maiden kehityksestä, jotka eivät nyt liity yhtenäisvaluuttajärjestelmään.
Olemme sitä mieltä, että yhtenäisvalutan käyttöön ottaminen on erittäin merkittävää työllisyyden, kilpailukyvyn, kasvun ja poliittisen yhtenäisvaluutan kannalta ja että on toivottavaa, että Ruotsi liittyisi yhtenäisvaluuttajärjestelmään. Mielestämme Euroopan parlamentin tehtävänä ei ole kuitenkaan mietinnön tavoin huomauttaa esimerkiksi Ruotsin kansalaisille, että Ruotsin pitää osallistua yhtenäisvaluutan käyttöön. Ruotsin osalta kyse on siitä, että mahdollisesta yhtenäisvaluuttaan osallistumisesta päättää Ruotsin kansa joko kansanäänestyksellä tai eduskuntavaalien yhteydessä.

Berthu
Euroopan parlamentti on herra Stevensin mietinnön perusteella armeliaasti huolissaan vastoinkäymisistä, joita saattaa aiheutua niissä jäsenvaltioissa, jotka halusivat jäädä euroalueen ulkopuolelle (Yhdistynyt kuningaskunta, Ruotsi, Tanska) ja siinä jäsenvaltiossa, joka ei pystynyt täyttämään ehtoja (Kreikka). Niiden kansallisten valuuttojen odotetaan muuttuvan epävakaammiksi, ja koska niiden talouselämän kaikki toimijat käyttävät mieluummin euroa, sen oletetaan muodostuvan todelliseksi " rinnakkaisvaluutaksi" . Mietinnön johtopäätös on itsestään selvän tuntuinen: " koska ainoa tapa euron rinnakkaiskäytöstä Yhdistyneelle kuningaskunnalle, Ruotsille, Tanskalle ja Kreikalle koituvien riskien poistamiseksi on näiden maiden osallistuminen EMUn kolmanteen vaiheeseen, näiden maiden olisi toimittava tällä tavalla mahdollisimman pian " .
Olemme ällistyneitä mietinnöstä kuultavasta ylimielisyydestä ja siitä halveksunnasta, jolla siinä suhtaudutaan kolmessa näistä maista tehtyihin demokraattisiin päätöksiin. Yhdistyneelle kuningaskunnalle, Ruotsille ja Tanskalle pitäisi osoittaa kunnioitusta siitä, että niiden hallitukset ovat onnistuneet järjestämään todellisen keskustelun yhtenäisvaluutasta ja noudattamaan sen jälkeen kansalaistensa valintaa. Kaikki eivät voi sanoa samaa. Voidaankin pohtia, onko Stevensin mietinnön tarkoituksena lieventää niiden syyllisyydentunnetta, jotka ovat euroalueella polkeneet jalkoihinsa demokratian, osoittamalla heille, että he eivät ole olleet väärässä, koska loppujen lopuksi myös ne, jotka ovat kunnioittaneet demokratiaa, tulevat myöhemmin samoihin johtopäätöksiin.
Tässä mietinnössä on kuitenkin yksi suuri heikkous: ei ole suinkaan varmaa, että maat, jotka eivät valinneet euroa, katuvat päätöstään. Kun esimerkiksi ajatellaan " vahvan euron" suhdetta dollariin, euron ulkopuolelle jääneet Euroopan maat saattavat hyötyä siitä, että ne voivat säilyttää valuuttasuhteensa järkevämmällä tasolla. Lisäksi rahapolitiikan yhdistäminen euroalueella ei hyödytä kaikkia jäsenvaltioita eikä tapahdu kaikkien kohdalla edes kivuttomasti. Jotkut katuvat tällöin varmasti sitä, että ne eivät säilyttäneet valuuttasuhteidensa joustavuutta, jotta ne olisivat voineet mukauttaa taloutensa vähitellen naapurimaidensa talouksiin. Ne kadehtivat euroalueen ulkopuolelle jääneitä vapaita maita. Ehkä eräänä Stevensin mietinnön salaisena tavoitteena on ollut kuitenkin nimenomaan pyrkiä integroinnin kautta hävittämään nämä vastaanhangoittelevat maat, joista voi tulla kiusallisia todistajia yhtenäisvaluutan virheelle.

Blak, Kirsten Jensen ja Sindal
Tanskan sosiaalidemokraatit äänestivät tänään Stevensin mietintöä vastaan, jossa käsitellään euroa rinnakkaisvaluuttana. Mietinnössä euroon osallistumattomien maiden hallituksia ehdotetaan osallistumaan mahdollisimman nopeasti EMUn kolmanteen vaiheeseen, ja siinä ennustetaan kaikenlaisia onnettomuuksia ja kurjuutta, jos EMUn kolmanteen vaiheeseen ei heti osallistuta. Lisäksi väitetään, että asianosaisten maiden kansat haluavat liittyä rahaliittoon välittömästi. Vain kansanäänestys voi osoittaa, haluavatko tanskalaiset sitä.
Lindqvist (ELDR), Eriksson ja Svensson (GUE/NGL), Gahrton, Holm ja Schörling (V), Bonde, Lis Jensen, Krarup ja Sandbæk (I-EDN), kirjallinen. (SV) On ärsyttävää, että mietinnössä sanotaan, millaista talouspolitiikkaa jäsenmaiden on Euroopan parlamentin mielestä harjoitettava. Mietinnössä sanotaan, että on " syytä toivoa vilpittömästi" , että Tanska, Yhdistynyt kuningaskunta, Kreikka ja Ruotsi pystyvät liittymään mahdollisimman pian omien etujensa ja myös muiden jäsenvaltioiden etujen nimissä EMUun sen alkuvaiheesta lähtien.
Vieläkin valitettavampaa on, että mietinnössä viitataan siihen, että neljän kyseessä olevan maan kansalaisten selvä enemmistö arvio maansa osallistuvan EMUun. On myös merkillistä puhua siitä, että euron rinnakkaiskäyttö näissä maissa johtaa siihen, että näitä maita kummallista kyllä kiirehditään osallistumaan EMUun.
Ei ole hyväksyttävää, että EKP perustaa erityisen komitean valvomaan euron rinnakkaiskäyttöä näissä neljässä maassa " auttaakseen" näitä maita osallistumaan EMUun.
Emme voi myöskään hyväksyä sitä, että Euroopan parlamentti antaa direktiivin siitä, kuinka näiden neljän maan keskuspankkien pitää hoitaa euron rinnakkaiskäyttöä, emmekä puhetta " riskeistä" , joita aiheutuu siitä, ettei näiden maiden europolitiikka ole " selkeää" . Ei ole sopivaa, että neljälle maalle ilmoitetaan, että niiden olisi paras osallistua EMUuun mahdollisimman pian. Olemme äänestäneet mietintöä vastaan.

Murphy
Euroopan parlamentin Labour-puolueen edustajat äänestivät seuraavista syistä tyhjää lopullisessa äänestyksessä euroa rinnakkaisvaluuttana koskevasta Stevensin mietinnöstä. Esittelijä on tarpeettomasti huolissaan rinnakkaisvaluuttana käytettävän euron vaikutuksista poikkeusmaissa. Hänen poikkeusmaille esittämänsä kehotus liittyä euron käyttäjiin on esitetty ottamatta huomioon kansallisia politiikkoja, eikä se perustu todellisuuteen.

Palm, Theorin ja Wibe
Ne maat, jotka ovat päättäneet jäädä rahaliiton kolmannen vaiheen ulkopuolelle, ovat tehneet päätöksen tarkan harkinnan jälkeen ja demokraattisesti. Euroopan parlamentilla ei ole mitään syytä ilmaista tyytymättömyyttään tällaiseen kantaan. Se ylittäisi sen toimivaltuudet. Päätös rahaliittoon liittymisestä kuuluu näiden maiden parlamenteille, hallituksille ja kansoille.
Suurin päätösvalta euron käyttämisestä rinnakkaisvaluuttana kuuluu asianomaisille maille. Parlamentin ei pidä antaa lausuntoja siitä, mitä rajoituksia maat saavat tai eivät saa käyttää kansallisissa rahapolitiikoissaan.
Castagnettin mietintö (A4-0471/98)
Andersson, Hulthén, Lööw ja Sandberg-Fries
Haluamme korostaa yhteisön panosten merkitystä liikuntarajoitteisten oikeuksien vahvistamiseksi, jossa Helios II -ohjelmalla on ollut oma merkityksensä. Amsterdamin sopimuksen vammaisiin liittyviin määräyksiin perustuen haluamme korostaa, miten tärkeää on, että komissio ottaa esiin uusia yhteisiä toimia edistääkseen liikuntarajoitteisten oikeuksia sekä voidakseen kehittää edelleen niitä tuloksia, joihin Helios II -ohjelman avulla on päästy.
Quisthoudt-Rowohlin mietintö (A4-0493/98)
Bébéar
Tutkimusta, teknologista kehittämistä ja esittelyä koskevat puiteohjelmat johtavat aina pitkiin ja kiihkeisiin keskusteluihin Euroopan komission kanssa, varsinkin kun olisi päästävä yksimielisyyteen talousarvioon liittyvistä kysymyksistä. Euroopan parlamentilla on tässä yhteydessä aina tilaisuus puolustaa sitä, mitä me pidämme oikeudenmukaisena rahoitusosuutena. Tähän mennessä me olemme aina vaikuttaneet ratkaisevasti siihen, että Euroopan unioni on pystynyt harjoittamaan todellista tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen politiikkaa.
Neljäs puiteohjelma on nyt osoittanut toimivuutensa. Tieteellinen yhteistyö ja teknologian siirrot ovat järjestyneet tämän ainutlaatuisen kaikki alat kattavan ohjelman ympärille. Sen laaja-alainen toimintojen kirjo on moninkertaistanut tutkijoille, opettajille ja yrityksille tarjottavia mahdollisuuksia, ja tämän seurauksena on kehittynyt todellinen eurooppalaisen identiteetin tunne.
On saavutettu yksimielisesti tunnustettuja myönteisiä tuloksia. Euroopan tiedeyhteisön piirissä saavutettua suurta suosiota ei pidä vaarantaa nyt, kun valmistellaan uutta puiteohjelmaa ja juuri nyt, kun Euroopan unionin ovelle on kolkuttamassa 11 uutta valtiota, joiden kanssa voimme vastavuoroisesti rikastuttaa tiedettämme ja teknologiaamme.
Rahoituksen on siis oltava tarkoituksenmukaista ja sitä määriteltäessä on otettava huomioon teknologian viimeisin kehitys. Hyväksyn näin ollen Quisthoudt-Rowohlin mietinnön ja siinä esitetyn kompromissiratkaisun kaudeksi 1998-2002.
Olen yksi niistä, jotka olisivat halunneet edetä vielä pitemmälle. Se ei ole mahdollista. Hyväksykäämme siis hyvä kompromissi, jossa otetaan huomioon suurin osa Euroopan parlamentin esittämistä tarkistuksista.
Tieteellisistä tutkimuksista ja teknologisesta kehittämisestä on tullut Euroopan taloudellisen tulevaisuuden kulmakivi. Edistämällä niiden leviämistä pk-yrityksiin tehdään samalla työtä Euroopan unionin kehityksen hyväksi.

Eriksson, Seppänen ja Svensson
Olemme äänestäneet tutkimusta käsittelevää viidettä puiteohjelmaa koskevan sovitteluratkaisun puolesta. Haluamme kuitenkin huomauttaa, että EU: n tutkimuspolitiikkaan liittyy ongelmia, jotka pitää ratkaista. Esimerkiksi EU: n tutkimuspanoksiin liittyviä hallinnollisia menettelyjä on yksinkertaistettava. Lisäksi on ongelmallista, ettei EU: n tuki kata kustannuksia kaikilta osin. On tärkeää saada aikaan yhtenäinen näkemys kansallisesta yhteisrahoituksesta EU: ssa. Olisi toivottavaa, että tutkijat ohjaisivat laajemmin EU: n tutkimusta, toisin sanoen, että se perustuisi tutkijoiden omiin aloitteisiin ja että tutkimustyö jakautuisi kollegiaalisesti valittujen pätevien tutkimustyötä tekevien tutkimuslaitosten kesken tieteellisten kriteerien perusteella.
Vasemmistopuolue haluaa tutkimuspolitiikassaan pitää etusijalla tutkijakoulutusta, perustutkimusta sekä luovien yliopistoympäristöjen luomista. On tärkeää, että ympäröivä yhteiskunta on enemmän yhteydessä tutkimukseen. Yliopistojen yhteistyö elinkeinoelämän kanssa on antoisaa molemmille osapuolille, mutta kaikki tutkimustyö ei ole yhtä kiinnostavaa ulkopuolisille toimeksiantajille. On huolestuttavaa, että perustutkimuksen ja suoranaiseen hyötyyn tähtäävän tutkimuksen välinen tasapaino on siirtynyt niin voimakkaasti perustutkimusta vastaan. Myös EU: n on huomioitava tämä tutkimuspolitiikassaan. Voimakas perustutkimukseen ja tutkijoiden kouluttamiseen panostaminen on tärkein tuki elinkeinoelämälle ja sen tutkimukselle ja kehitykselle.
Vasemmistopuolue on sitä mieltä, että tutkimus ja sen tulokset kuuluvat koko kansalle. Loppujen lopuksi kansalaiset ovat tutkijoiden toimeksiantajia ja rahoittajia. Tuemme sen vuoksi erityisesti niitä viidennen puiteohjelman määräyksiä, joissa painotetaan tutkimustulosten leviämistä (luku III, 13-20 artikla). Sovittelukomitean laatimassa mietinnössä neuvoston päätöksentekomenettelyä kuvataan sanoin " yksimielisyyden kirous neuvostossa" . Suhtaudumme torjuvasti tähän kuvaukseen.
Olisimme halunneet, että viidennessä puiteohjelmassa tehostettaisiin työtä, jolla saisimme enemmän naisia eri tutkimusaloille ja tutkimushierarkian eri tasoille.
Tannertin mietintö (A4-0451/98)
Andersson, Hulthén, Lööw ja Sandberg-Fries
Haluamme kiittää esittelijää hyvin tehdystä työstä tämän asian parissa, joka on erityisen tärkeä, kun ajatellaan yhteisössä tehtävää tutkimustyötä tulevaisuudessa. Euroopan parlamentin työtä tutkimusta koskevan viidennen puiteohjelman parissa leimaavat merkittävät edistysaskeleet. Toteamme iloisina, että mietinnössä otetaan entistä selkeämmin esiin muun muassa miesten ja naisten väliseen tasa-arvoon panostaminen, sukupuolen huomioon ottavat suuntaukset tutkimuksessa, ekologiseen kestävyyteen liittyvä tutkimus, vanhuksiin ja vammaisiin liittyvään tutkimukseen panostaminen sekä geenitutkimukseen liittyvän etiikan painottaminen, jonka yhteydessä korostetaan, että on pidettävä tärkeänä sitä, ettei varoja myönnetä kloonaukseen tai geenitutkimukseen, jossa käsitellään ihmisen perimää.

Hyland
EU: n ja kansallisten hallitusten on todellakin aika tarkistaa kiireesti kaikki geneettisen tutkimuksen käyttöä sääntelevät asetukset.
Tässä keskustelussa on pidettävä mielessä seuraavat asiat:
Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen hiljattainen päätös sallia kokeet " ihmisalkioilla" on vastoin useimpien Euroopan parlamentin jäsenten eettisiä näkemyksiä ja ajatuksia. Niitä, jotka haluavat ylittää tämän eettisen tuomittavuuden kynnyksen, on estettävä etenemästä omalla linjallaan yhteisön oikeuden ja kansallisen oikeuden täytäntöönpanolla.-Tiedemiehet, jotka käyttävät väärin geneettisen tutkimuksen myönteisiä saavutuksia, tekevät ihmiskunnalle suuren karhunpalveluksen saattamalla huonoon valoon työn, jonka avulla voidaan löytää keinot sairauksien parantamiseen, maailman nälänhädän poistamiseen ja elintarvikkeiden laadun parantamiseen.- "Terapeuttinen kloonaus" on ensimmäinen askel tiellä, joka johtaa ihmisten kloonaukseen, joka loukkaa yhteiskunnan eettisiä ja moraalisia arvoja.-Päättävässä asemassa olevien ajoittainen omahyväisyys voi hyvinkin jättää ihmiskunnan niiden ihmisten oikkujen armoille, jotka eivät halua piitata ihmiselämän alkuperästä ja pyhyydestä ja Jumalan olemassaolosta koko ihmiskunnan luojana.- Estevan Bolean mietintö (A4-0454/98)
Pirker ja Rübig
Äänestämme tarkistusta 9 vastaan, koska määrät ovat liian alhaiset, vähintään 30 % pk-yrityksille.
Marset Camposin mietintö (A4-0455/98)
Palm ja Wibe
Tarkistuksessa 33 valiokunta " pitää tarpeellisena " Science or Nature' -tyyppisen eurooppalaisen tieteellisen aikakauslehden julkaisemista sopivana keinona levittää maailmanlaajuisesti Euroopan tieteen saavutuksia" . Emme aio äänestää tätä mietintöä vastaan, mutta haluamme kuitenkin tehdä selväksi, että mielipiteemme on toisaalta se, että tiede on kansainvälistä ja sen vuoksi ei ole mitään syytä erottaa " Euroopan" tieteen saavutuksia muista, toisaalta se, että EU: n tehtävä ei ole päättää siitä, mitä aikakauslehtiä julkaistaan.
McNallyn mietintö (Á4-0458/98)
Blak, Kirsten Jensen ja Sindal
Euroopan parlamentin Tanskan sosiaalidemokraatit ovat äänestäneet McNallyn mietinnön puolesta. Teimme niin siitä huolimatta, että Euroopan atomienergiayhteisön yhteinen tutkimuskeskus tutki sekä fissio- että fuusioenergiaa, jotka ovat energialähteitä, jotka me Tanskassa olemme tuominneet liian vaarallisiksi ja ympäristölle haitallisiksi, jotta rakentaisimme ydinlaitoksia Tanskan maaperälle. Sen vuoksi on ilahduttavaa huomata, että Euroopan atomienergiayhteisön tutkimuskeskus on muuttanut prioriteettejaan niin, että fuusioenergian tutkimusta halutaan nyt vähentää ja radioaktiivisen jätteen käsittelyyn ja varastointiin liittyvää tutkimusta lisätä. Tämä painotuksen muutos on ilahduttava, koska se luo toivoa siitä, että Euroopan ydinlaitokset voidaan tulevaisuudessa lakkauttaa, ja niiden sijaan panostetaan pitkällä aikavälillä kestäviin ratkaisuihin, kuten vesi-, tuuli- ja aurinkoenergiaan.
Matikainen-Kallströmin mietintö (A4-0459/98)
Andersson, Hulthén, Lööw, Palm, Sandberg-Fries ja Theorin
Haluamme kiittää esittelijää erittäin kiinnostavasta mietinnöstä, jossa käsitellään tärkeitä kysymyksiä unionissa tehtävän fuusioon ja fissioon liittyvän tutkimuksen osalta. Fissioenergian osalta haluaisimme painottaa, että toivomme ydinvoimasta luopumista. Tämä pitäisi mielestämme kuitenkin hoitaa kansallisella tasolla. Fissiotutkimuksen osalta emme edellä mainituista syistä voi tukea tätä uuden ydinvoiman kehittämiseen tähtäävää tutkimusta. Pidämme sen vuoksi myönteisenä komission näkemystä, jossa painotetaan sitä, miten tärkeää on panostaa ydinlaitosten käytön turvallisuuteen ja sitä, että pidetään huolta koko ydinpolttoainekierrosta, johon jätteen käsittelykin kuuluu. Tuemme niitä ehdotuksia, jotka koskevat ydinlaitosten sulkemiseen liittyvää tutkimusta ja ydinvoiman käytön lopettamista sekä radioaktiivisten aineiden varastointia.

Lindqvist
On hyvä, että ydinturvallisuuteen ja jätteen käsittelyyn liittyvään tutkimukseen ja kehitykseen panostetaan. EU: lla ei ole kuitenkaan mitään syytä sijoittaa tutkimusvaroja Euratomin kautta uusiin fuusio- tai fissioreaktoreihin, jotta lopulta voitaisiin rakentaa " turvallisia, puhtaita ja taloudellisesti kilpailukykyisiä prototyyppireaktoreita" . On erittäin vaikea vetää rajaa ydinturvallisuutta ja uusia reaktoreita koskevan tutkimuksen välille. On tärkeää, että tätä asiaa harkitaan ennen uusien tutkimusprojektien aloittamista, jotta vältytään uuden ydinvoiman leviämiseltä.

Puhemies
Äänestysaika on päättynyt.
(Istunto keskeytettiin klo 12.50 ja sitä jatkettiin klo 15.00.)

Yleinen talousarvio 1999 (jatkoa)
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana keskustelun jatkaminen vuoden 1999 yleisestä talousarviosta.

Liikanen
Arvoisa puhemies, Euroopan unionin yleinen talousarvio varainhoitovuodeksi 1999 on viimeinen talousarvio, jonka tämä parlamentti hyväksyy. Siksi lienee sallittua tarkastella sitä historiallisemmasta näkökulmasta. Vuoden 1999 talousarvio päättää merkittävän laadullisen ja määrällisen tervehdyttämisprosessin. Tulevaisuudessa unioni pystyy perustelemaan paremmin rahoitusvaatimuksensa.
Laadun osalta tässä talousarviossa on ratkaistu kolme suurta ongelmaa, joista on keskusteltu useita vuosia. Ensinnäkin vuoden 1999 talousarvio on laadittu oikeudellisia perustoja koskevan uuden toimielinten välisen sopimuksen mukaisesti. Uusi talousarviomenettely on osoittanut, että sopimus on toimiva. Uusia ja kokeellisia toimia voidaan edelleen käynnistää yhteisön talousarvion puitteissa. Komissio ja asianomaiset järjestöt hyötyvät talousarvion selkeästä toteuttamisesta. Tämä on suuri saavutus.
Toiseksi yhteisön tukien kehittämisessä on myös edistytty merkittävällä tavalla. Komission äskettäisessä tiedonannossa asetetaan pakolliset vähimmäissäännöt kaikkien yhteisön tukien julkisuudelle ja niitä koskevalle kollektiiviselle päätöksenteolle. Tämä on asia, jota parlamentti on vaatinut monissa yhteyksissä. Uudet säännöt tulevat voimaan vuoden 1999 talousarvion toteuttamisen yhteydessä. Opas on jaettu. Olemme järjestäneet onnistuneen seminaarin, jossa on vaihdettu tietoja ja keskusteltu nykyisten ja mahdollisten tulevien tuensaajien kanssa; uusia seminaareja valmistellaan.
Kolmanneksi mainitsisin teknisen tuen toimistot. Budjettivaliokunnan ja kummankin tahon asiantuntijoiden tiiviin työskentelyn ansiosta vuoden 1999 talousarvio on avoimempi ja valvotumpi kuin koskaan aiemmin. Selvyyden puutetta ei voida enää käyttää verukkeena tällä alalla. Budjettivaliokunta on tehnyt tämän hyvin selväksi komissiolle.
Työtä on jatkettava taloudellisia varoja ja henkilövoimavaroja koskevien päätösten välisten yhteyksien lujittamiseksi kaikkien yhteisön toimien osalta. Siksi komissio kehittelee parhaillaan toimintaperusteisen budjetoinnin perusteita. Oikeudelliset perustat, tuet ja teknisen tuen toimistot ovat laadullisia parannuksia, jotka saattavat joidenkin silmissä näyttää vaatimattomilta, mutta niillä ratkaistaan ongelmia, jotka ovat pitkään varjostaneet yhteisön taloutta. Ne jäävät käyttöön tämän talousarvion jälkeen tulevaisuutta varten.
Myös yhteisön kurinalaisten talousarvioiden sarja saa jatkoa. Vuodesta 1996 lähtien yhteisön talousarvio on säännöllisesti kasvanut vähemmän kuin jäsenvaltioiden julkiset menot. Unioni on siten tukenut tervehdyttämispyrkimystä talous- ja rahaliiton onnistuneen käynnistymisen varmistamiseksi. Samaan aikaan kurinalaisissa puitteissa on asetettu selvemmät painopistealueet: toisaalta yhteenkuuluvuuden taloudellinen tukeminen Edinburghin sopimuksen mukaisesti; toisaalta työllisyyttä luovat menot, esimerkiksi Euroopan laajuisia verkkoja koskeva tutkimus ja koulutus. Ulkoiset menot ovat kasvaneet nopeasti jäsenvaltioiden painostuksesta ja olosuhteiden pakosta. Asetusten laatimiseen ja hallinnollisten rakenteiden luomiseen tarvittiin jonkin verran aikaa, jotta talousarviota voitaisiin toteuttaa tyydyttävällä tavalla, ja, kuten tänään tuli jo todettua aiemman keskustelun yhteydessä, asian hyväksi on tehtävä vielä lisää työtä.
Euroopan parlamentti on laadullisessa ja määrällisessä mielessä luonut itselleen maineen ainakin uskottavana joskaan ei aina helppona kumppanina talousarviomenettelyssä. Vahvistakaamme tätä kumppanuutta neuvoston kanssa. Tässä mielessä sillä on ollut myös onnea viimeisten puheenjohtajavaltioiden osalta. Toivon parasta tulevaisuuden kannalta.
Toivottavasti tämä kumppanuus mahdollistaa myös toimielinten välisen sopimuksen solmimisen ensi vuonna. Merkittävää edistystä on jo saatu aikaiseksi: sopimus oikeudellisesta perustasta, joustavuus, koko talousarviomenettelyn aikana käydyt neuvottelut. Ei ole liioiteltua sanoa, että talousarvion alalla on edistytty enemmän kuin millään muulla Agenda 2000: n osa-alueella. Sen vuoksi suhtaudun melko optimistisesti siihen, että uusi toimielinten välinen sopimus pystytään solmimaan tämän parlamentin kanssa.
Saanen lopuksi onnitella esittelijöitä, rouva Dührkop Dührkopia ja herra Violaa. Haluaisin kiittää erityisesti Detlev Samlandia, koska tämä on viimeinen talousarvio, joka hyväksytään hänen puheenjohtajakaudellaan. Olette varmasti kanssani samaa mieltä siitä, että hänen budjettivaliokunnan ruorissa viettämänsä vuodet eivät unohdu. Meidän on kuitenkin tehtävä vielä paljon työtä kevään aikana, jotta Agenda 2000: sta päästään yksimielisyyteen ennen parlamentin toimikauden päättymistä.

Wynn
Arvoisa puhemies, tämä talousarvio on eronnut monella tavalla kaikista muista talousarvioista, joiden käsittelyyn olen osallistunut. Herra komissaari korosti juuri niitä kolmea tärkeää aihetta, jotka ovat tulosta kolmen toimielimen välillä käydyistä neuvotteluista. Mieleeni jää pysyvästi se, että kävimme sovittelussa ennen neuvoston toista käsittelyä, mitä ei ole tapahtunut koskaan aikaisemmin. Yksi syy tähän ja osa prosessia on se, että me yritämme saada parlamentin ja neuvoston työskentelemään tiiviimmin yhdessä talousarvion käsittelyssä, jotta emme jälleen joudu samanlaiseen pallotteluun kuin muutamina viime vuosina pyrkiessämme varmistamaan, että lopullinen talousarvio heijastaa sekä neuvoston että parlamentin tahtoa.
Ennen toista käsittelyä järjestetyn sovittelumenettelyn yhteydessä tehtiin se tärkeä päätös, että luovuimme strategisesta tarkistuksesta. Ne meistä, jotka olivat mukana valtuuskunnassa, tekivät tämän päätöksen sillä oletuksella, että kun neuvottelut toimielinten välisestä sopimuksesta käynnistetään, joustavuudella on niissä osansa. Neuvosto toi tämän esille, ja neuvoston puheenjohtaja ilmaisi sen selvästi tänä aamuna. Päätöksen aikaansaaminen valmisti myös tietä korjaavalle ja täydentävälle lisätalousarviolle.
Valtuuskunnassa mukana olleet omaksuivat tämän kannan useammastakin syystä, joista vähäisin ei ollut se, että neuvosto uhkasi yksipuolisesti rikkoa olemassa olevaa toimielinten välistä sopimusta julistamalla vuoden 1999 talousarvion laittomaksi. Jotkut kollegoistani ovat sitä mieltä, että meidän olisi pitänyt kannattaa tätä toimintalinjaa, meidän olisi pitänyt paljastaa neuvoston hämäysyritys, ja meidän olisi pitänyt jatkaa strategisen tarkistuksen käyttöä. Jos niin olisi tapahtunut, olisimme joutuneet kärsimään kaikista niistä seurauksista, joita talousarvion puuttuminen vuodeksi 1999 olisi aiheuttanut, kuten väliaikaisista kahdestoistaosista ja niin edelleen. Suoraan sanottuna monet meistä eivät halunneet sitä.
Pyrimme olemaan järkeviä, yhteistyökykyisiä ja varovaisia, ja niiden neuvoston jäsenten olisi pidettävä tämä mielessään, jotka luulevat, että parlamentista on saavutettu suuri voitto. Meidän puoleltamme kyse oli vastuullisuuden ja hyvän arvostelukyvyn hengestä, joka auttoi meitä tekemään tämän päätöksen. Sosialistiryhmä kannatti sitä uudessa yhteistyöhengessä, jota toivomme myös näiden kahden toimielimen välille.
Tästä kaikesta huolimatta meillä on kuitenkin ongelma, jota ei mainittu sovittelun aikana. Se koskee otsaketta 2, josta parlamentti esitti kantansa ensimmäisessä käsittelyssään. Neuvotteluissamme ei sanottu asiasta mitään, mutta kun neuvosto piti lopulta ensimmäisen käsittelynsä, huomasimme, että se on tehnyt leikkauksen. Neuvosto on hyväksynyt maksujen leikkauksen 500 miljoonalla eculla mutta samalla se on myös poistanut varauksen. Ongelmanamme on nyt, mitä tässä tapauksessa pitäisi tehdä. Budjettivaliokunnan kokoukseen eilen illalla osallistuneet sanovat, että ongelma on nyt pahentunut, koska aioimme palata ensimmäiseen käsittelyyn, eikä budjettivaliokunta hyväksynyt sitä. Budjettivaliokunta ei ole hyväksynyt varausta mutta se on hyväksynyt 500 miljoonan ecun lisämenot.
Ryhmämme käsittelee asiaa tänä iltana, ja otamme siihen silloin kantaa. Siksi en voi antaa lopullista näkemystä siitä, millaisen kannan omaksumme, ennen kuin siitä on päätetty ja ennen kuin äänestämme asiasta torstaina. Minun on sanottava, että varauksen leikkaaminen ei helpota muodostamaan kantaamme menojen kasvun enimmäisvauhdista, jos toimielinten välistä sopimusta ei saada aikaiseksi.
Lopuksi meidän on onniteltava rouva Dührkop Dührkopia. Häntä on onniteltu kaikissa puheenvuoroissa, mutta meidän on tunnustettava, kuinka kovan työn hän ja herra Viola ovat tehneet. Herra Violan mietintö on muodollisuus tässä toisessa käsittelyssä, mutta rouva Dührkopissa meillä on työtä tekevä yksinhuoltajaäiti Baskialueelta kaikkine siihen liittyvine merkityksineen. Prosessin keskivaiheilla hän sai selville, että hän on murhaajan tappolistalla! Meidän pitäisi arvostaa sitä työtä, jonka hän on tehnyt tänä vuonna - se ei todellakaan ole ollut hänelle helppoa.

Pronk
Arvoisa puhemies, myös minä haluaisin kiittää sydämellisesti esittelijää hänen kaikesta tämän asian hyväksi tekemästään työstä. Keskustelut talousarvioista ovat olleet hyvin kiihkeitä toisessa käsittelyssä, ja nyt ne ovat oikeastaan melko rauhallisia. Erityisesti keskustelu strategisista tarkistuksista on vienyt paljon aikaa. Olemme samaa mieltä esittelijän strategiasta. Olemme PPE-ryhmänä aina tarkoittaneet, että strategisten tarkistusten ei pitäisi aiheuttaa ylimääräisiä kustannuksia, ja sellaisina ne oli myös muotoiltu. Meidän kannaltamme niiden tarkoituksena oli saada aikaan neuvotteluja. Se on onnistunut. Koskaan aikaisemmin ei ole ollut niin suurta yksimielisyyttä parlamentin ensimmäisen käsittelyn ja neuvoston toisen käsittelyn välillä kuin nyt. Tästä on kiittäminen strategisia tarkistuksia. Tästä voimme kiittää sekä esittelijäämme että itävaltalaisia neuvoston puheenjohtajia. Minulle alankomaalaisena jää kuitenkin katkeruuden tunne siitä, että Alankomaiden valtiovarainministeri tulkitsi normaalin neuvottelustrategian niin väärin. Hän piti alankomaalaisia parlamentin jäseniä eräänlaisina maanpettureina. Se oli silloin ja on nytkin täysin väärin, kuten Alankomaiden hallitus on nyt myös tunnustanut.
Arvoisa puhemies, myös sosiaaliasioita koskevat budjettikohdat ovat järjestyksessä. Jäljellä on kuitenkin yksi ongelma: sosiaalirahastoista sekä muista rahastoista suoritettavat maksut. Myös herra Wynn viittasi juuri tähän asiaan. Monien maiden täytyy vieläkin maksaa yli 33 % maksusitoumusmäärärahoista. Alankomaat on yksi näistä maista. Alankomaiden täytyy uusimpien numerotietojen mukaan maksaa vielä 45 % tavoitteesta 2, 37 % tavoitteesta 3 sekä 42 % tavoitteen 5 a maatalousosuudesta sekä jopa 67 % tavoitteen 5 a kalastusosuudesta sekä 57 % tavoitteesta 5 b. Nämä ovat ikäviä lukuja. Tietyt muutkin Pohjois-Euroopan maat ovat samassa tilanteessa. Viime vuonna kävi ilmi, että vuoden lopussa sosiaalirahastoissa ei ollut enää riittävästi varoja. Tämä on tilanne myös tänä vuonna. Tämä tarkoittaa, että hankkeet maksetaan liian myöhään, ja minun täytyy varmaankin sanoa, että nimenomaan Alankomaissa. Tämä voidaan välttää ainoastaan antamalla käyttöön riittävästi maksumäärärahoja. Siksi olen iloinen siitä, että budjettivaliokunta on hyväksynyt tarkistuksen maksumäärärahojen antamiseksi käyttöön. Muuten monet hankkeet joutuisivat vaikeuksiin, arvoisa puhemies, ja sitä me emme toivoisi.

Brinkhorst
Arvoisa puhemies, tämän iltapäivän budjettikeskustelu lienee vähemmän tunteita herättävä, mutta en usko, että se on vähemmän merkittävä kuin vastuuvapauden myöntämistä koskeva keskustelu. Merkittävät tarkistukset eivät oikeastaan ole aiheena tänään. Neuvosto on viimeisten viiden vuoden aikana tottunut vähitellen siihen ajatukseen, että kansalaisyhteiskunnan - jossa neuvoston läsnäolo on aina ollut merkityksetön - kanssa käytävää vuoropuhelua olisi edistettävä. Parlamentti, joka on kaukana tuhlailevasta parlamentista, on osoittanut vastuuntuntonsa.
Aiheena eivät siis ole niinkään talousasiat kuin institutionaaliset asiat. Jotkut puhujat, esittelijämme mukaan luettuna, sanoivat, että on kehittymässä uusi kulttuuri. Te, arvoisa komissaari, sanoitte, että talousarvion alalla on edistytty enemmän kuin millään muulla alalla. Minä esittäisin siitä kyllä epäilykseni. Varmasti kaikki ryhmät, liberaaliryhmä mukaan luettuna, hyväksyvät sen, että strategisesta tarkistuksesta on luovuttu. Mutta jos tarkastellaan, mitä on todella saatu aikaiseksi, herää joitakin kysymyksiä. Kompromissi on hyvin suppea-alainen. Neuvosto suostui lopulta hyväksymään, että sen päätökset tehdään tulevaisuudessa määräenemmistöllä - mikä oli jo käytössä. Näin ollen haluan korostaa ennen kaikkea sitä, että toimielinten välisen sopimuksen - ja erityisesti uuden toimielinten välisen sopimuksen - kohdalla seuraavan parlamentin on oltava paljon huolellisempi, jotta se pystyy ennakoimaan tulevat tapahtumat.
Strategisen tarkistuksen näkökulmasta tilanne on aina vastannut toimielinten välistä sopimusta. Se kävi hyvin selvästi ilmi 17 artiklasta. Olemme pysyneet rahoitusnäkymien rajoissa. Kysymys siitä, teimmekö sopimuksemme perustamissopimuksen nojalla, on sitten eri asia. Olen aina ymmärtänyt, että toimielinten välisen sopimuksen voimassaoloaikana sen paremmin neuvosto kuin parlamenttikaan eivät voisi sanoutua siitä irti. Herra Wynnin mainitsema uhkaus osoittaa hyvin selvästi, että tämä oli se keskeinen asia, johon oli tehtävä muutos sovittelukomiteassa.
Meidän ei pitäisi kerrata vanhaa historiaa. Tulevaisuuden tarina on se, että tällä hetkellä Euroopan parlamentin marginaali tuleville menoille on hyvin lähellä nollatasoa. Siksi minusta näyttää pikemminkin siltä, että olemme solmineet aselevon, kuin että taistelu olisi voitettu. Taistelu uudesta rakenteesta puhkeaa jälleen seuraavien kolmen tai neljän kuukauden aikana, kun Agenda 2000: sta on päästävä yksimielisyyteen. Mistään selväpiirteisestä joustavuudesta ei ole sovittu. Lyhyesti sanottuna parlamentin tulevat budjettioikeudet ovat edelleen ratkaisematta, vaikka kulttuuri on varmasti muuttunut.

Miranda
Arvoisa puhemies, se, että neuvosto hyväksyi suuren osan parlamentin ensimmäisessä käsittelyssä tekemistä ehdotuksista sekä valiokuntamme tekemän ehdotuksen joidenkin muiden ehdotusten palauttamisesta, vapauttaa minut kommentoimasta aihetta toistamiseen. Keskitynkin siis eräisiin kysymyksiin, jotka koen erityisen tärkeiksi tässä menettelyn viimeisessä vaiheessa. Aloittaisin nimenomaan asiasta, josta puhuttiin paljon jo ensimmäisen käsittelyn aikana: siitä, että tämä nykyisten rahoitusnäkymien viimeinen talousarvio toimii tavallaan siltana seuraaviin talousarvioihin. En unohda, että näin sanottiin keskusteltaessa niin kutsutusta strategisesta varauksesta ja siitä mahdollisuudesta, ettei toimielinten välistä sopimusta saada aikaan.
Menettelyn ollessa lopuillaan haluaisin joka tapauksessa kiinnittää huomiota talousarvion hyvin alhaiseksi vahvistettuun loppusummaan sekä siihen, että se poikkeaa Edinburghissa suunnitelluista rahoitusnäkymistä. Tästä on kielteisiä vaikutuksia, sillä näin vaarannetaan kaikkien mielestä keskeiset yhteisön politiikat, jos tämän perusteella määritellään tulevat rahoitusnäkymät. Toimielinten välisen sopimuksen nojalla tai ilman sitä. Nämä ovat mielestämme koko menettelyn kielteisimmät seikat.
Käsitelkäämme nyt strategista varausta: koska olemme tulleet menettelyn loppuvaiheeseen, en peittele niitä monia epäilyksiä ja suurta huolta, jota käytetty strategia ja sen myötä saavutetut tulokset minussa tänään herättävät. Suuremman ja kauaskantoisemman lähtökohdan vuoksi ja mahdollisen perustamissopimuksen 203 artiklan käytön välttämiseksi päädyttiin tiukkaan budjettikuriin. Tämä saatiin aikaan neuvoston hylättyä varauksen. Budjettikurin lisäksi neuvoston kanssa päästiin ainoastaan joustavuutta koskevaan epämääräiseen periaatejulistukseen perustuvaan sopimukseen, jonka merkitys ja laajuus vaikuttavat meistä myös hyvin epämääräisiltä. On todettava, että se on vähän, mutta tulevaisuus näyttää, onko se todellakin vähän vai ei.
Sallikaa minun sanoa lopuksi, että komission hyväksymä ehdotus palauttaa maksumäärärahoihin ensimmäisessä käsittelyssä ja myös neuvostossa perutut rakennerahastojen 500 miljoonaa ecua vaikuttaa minusta järkevältä. On totta, että koska kyseessä ovat maksumäärärahat, ongelma voi vaikuttaa yksinomaan tekniseltä. Se ei ole sitä yleiselle mielipiteelle. Lisäksi, niin tekninen ja etäinen asia kuin strateginen varaus tällä alueella onkin, kyseisen summan pois jättäminen loi käsittämättömän syvän epäsuhdan maksusitoumusmäärärahojen ja maksumäärärahojen välille. Siksi toivomme, että terveen järjen käyttö jatkuisi myös tässä täysistunnossa, jotta ehdotus voitaisiin vahvistaa.

Dell'Alba
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, olen hieman pahoillani siitä, että niinkin tärkeä keskustelu kuin budjettikeskustelu käydään sellaisissa oloissa, joissa minun on pakko esittää puheenvuoroni käytännöllisesti katsoen ilman, että kollegat ovat läsnä. Se johtuu mielestäni hieman siitä, että tänä aamuna käydylle toiselle keskustelulle haluttiin antaa liian poliittinen sävy.
Meillä oli itse asiassa monia haasteita ja vaatimuksia esitettävänä neuvostolle vuoden 1999 talousarviosta. Valitettavasti emme pystyneet esittämään niitä, koska meidän oli mukauduttava tiettyjen poliittisten realiteettien asettamiin vaatimuksiin ja hylättävä tarkistus, jonka olimme kuitenkin hyväksyneet ensimmäisessä käsittelyssä käyttääksemme vaikutusvaltaamme neuvotteluprosessissa ja päästäksemme siten uskottavaan toimielinten väliseen sopimukseen, toisin sanoen sellaiseen sopimukseen, joka koskisi myös neuvostoa.
Tilanne on nyt tämä. Olen henkilökohtaisesti pahoillani siitä, että sokaistuneina siitä kinastelusta, joka oli kyllä suhteellisen merkittävä toimielimen moitteettoman toiminnan kannalta mutta joka jäi mielestäni poliittisessa mielessä melko hyödyttömäksi, jätimme hieman taka-alalle todellisen institutionaalisen keskustelun neuvoston kanssa. Tuloksena on se, että olemme toisessa käsittelyssämme hyväksymässä talousarviota, jossa otetaan kaiken kaikkiaan paremmin huomioon - sanon tämän suoraan - neuvostoa tällä hetkellä kiinnostavat asiat kuin parlamenttia kiinnostavat asiat. Ne jäivät toisen keskustelun jalkoihin. Jää nähtäväksi, onnistuuko tämä taktiikka, jonka valitsivat ne kollegamme, jotka halusivat - toistan - asettaa toisen keskustelun keskeiselle sijalle parlamenttia kiinnostavissa aiheissa.

Fabre-Aubrespy
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, hyvät vähälukuiset kollegani, kannatin budjettivaliokunnassa ensimmäistä kertaa neljään vuoteen puheenjohtaja Samlandin kantaa hylkäämällä saamamme esityksen. Toden sanoakseni en ole varma, johtuiko se samoista syistä: budjettivaliokunnan puheenjohtaja hylkäsi esityksen, koska hän ei ollut tyytyväinen niihin oloihin, joissa strateginen tarkistus peruutettiin, ja minä hylkäsin sen siitä huolimatta, että strateginen tarkistus oli peruutettu.
Toin ensimmäisessä käsittelyssä itse asiassa esille sen, että korottamalla talousarvion keinotekoisesti 1, 17 %: iin BKTL: stä jäsenvaltioidemme veronmaksajat otettiin panttivangeiksi, ja palautin mieliin budjettivaliokunnan huijausyrityksen. No, se huijausyritys on epäonnistunut. Lakiosasto totesi aivan oikein, että strateginen tarkistus oli talousarviota koskevien sääntöjen ja talousarvion erityisyyttä ja avoimuutta koskevien periaatteiden vastainen.
Neuvosto siis palauttaa meidät järkiimme. Se tekee sen - tämä on tunnustettava - ilman suuria myönnytyksiä. Niinpä se ei ole hyväksynyt sitä, että Euroopan parlamentti keskustelisi sen kanssa pakollisista menoista. Se on yksinkertaisesti hyväksynyt sen, että se voi tarvittaessa joustaa jonkin verran ja että se voi tarvittaessa ilmaista kantansa enemmistöpäätöksellä, eli loppujen lopuksi se soveltaisi perustamissopimusta. Jotta ryhmämme voisi äänestää neuvoston toiseen käsittelyymme esittämän talousarvion puolesta, esitys olisi hyväksyttävä siinä olevien ehtojen ja loppusummien perusteella. Päinvastaisessa tapauksessa vastustamme toisessa käsittelyssä olevaa esitystä.

Samland
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, sanoisin teille, herra Fabre-Aubrespy, että puolueryhmänne ei vielä koskaan ole kunnostautunut osallistumalla rakentavasti keskusteluun. Sikäli minua ei enää yllätä edes teidän tämänpäiväinen asenteenne.
Toiseksi - mitä tulee kulttuuriin liittyvään kysymykseen - haluan myös todella mielelläni käyttää siihen minuutin. Uskon, että neuvoston ja parlamentin välillä on komission tuella tosiaan onnistuttu kehittämään yhteistyötä lähenevä menetelmä, mikä ei ole tapahtunut vasta Itävallan puheenjohtajakauden aikana - siinä olisi jo liikaa kunniaa - vaan jo Luxemburgin puheenjohtajakauden ja sitä edeltävän puheenjohtajakauden aikana. Esimerkiksi maatalousalan ad-hoc-menettely ei ole syntynyt kuluvana vuonna vaan edellisenä, mutta olemme käyttäneet sitä myös kuluvana vuonna menestyksekkäästi.
Toiseksi tästä ette selvinneet kunnialla, arvoisa neuvoston puheenjohtajamaa ja arvoisa neuvosto kokonaisuutena. Otitte sopimuksen yksipuolisen irtisanomisen riskin, jos emme toisessa käsittelyssä olisi päässeet yhteisymmärrykseen. Sillä teidän ennakkoilmoituksenne, että te siinä tapauksessa, että strateginen tarkistus hyväksytään, tulisitte tänne julistamaan, että maximum rate on ylitetty, voidaan ymmärtää ainoastaan niin, että te irtisanotte toimielinten välisen sopimuksen. Sillä sopimuksessa säädetään nimenomaan, että siinä vahvistetut menojen ylärajat tarkoittavat niitä menojen ylärajoja, jotka myös te hyväksytte samalla kun määritellään maximum amount . Siihen te ette olleet valmiita. Voitte lukea meidän ansioksemme, että olimme viime viikon laihoista tuloksista huolimatta valmiita päätymään sovitteluratkaisuun, sillä parlamentti ei olisi varmaankaan voinut pitää teidän antamaanne julistusta enimmäismäärän hylkäämisestä kutsuna tulla neuvottelemaan kanssanne aikavälille 2000-2006 solmittavasta toimielinten välisestä sopimuksesta seuraavien kolmen kuukauden aikana, ilmaistakseni asian tässä yhteydessä selkeästi.
Tapa, jolla pelastitte oman nahkanne, jättää paljon toivomisen varaa. Se minun on aivan rehellisesti sanottava. Sillä itävaltalaisten kanssa käymiemme keskustelujen ja neuvottelujen pohjalta voin vain sanoa, että olisin odottanut enemmän. Siinä Fabre-Aubrespy on oikeassa. Tulokset ovat erittäin laihat. Meillä on kolmen kuukauden kuluttua paljon enemmän rästien suorittamista ja korjaamista kuin nyt on jäänyt tekemättä. Sillä voitte lähteä siitä - tämän sanon täällä erittäin selkeästi - että Euroopan parlamentti ei enää kertaakaan anna hyväksymistään sellaiselle toimielinten väliselle sopimukselle, joka rajoittaa sen liikkumavaraa, josta se nauttii 203 artiklan pohjalta täysin joustavasti.
Teidän, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, täytyy olla kiinnostunut uudesta rahoitusnäkymästä, sillä muuten parlamentti tuntee joka kerta houkutusta ottaa maksimaalinen menojen yläraja jokaiseen talousarvioon, vain varmistaakseen sen, että seuraavan vuoden menot eivät laske. Sikäli, hyvät kollegat, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, tämä oli askel oikeaan suuntaan, mutta tähän sopisi sanonta, että kyseessä oli hyppy, mutta liian lyhyt hyppy. Haluaisin kuitenkin kiittää sydämellisesti kaikkia niitä, jotka ovat työtovereina tukeneet budjettineuvotteluja. Teen sen ennen kaikkea siksi, että tämä tulee olemaan viimeinen talousarvio, jonka parissa työskentelen loppuun saakka budjettivaliokunnan puheenjohtajana ja Euroopan parlamentin jäsenenä. Toivotan joka tapauksessa jo nyt, vaikka kuljenkin osan matkaa vielä yhdessä kanssanne - ei hätää, jätän vielä puumerkkini Agenda 2000 - ohjelmaan, jotta muistatte vielä seitsemän vuoden ajan, mihin olen tuonut oman panokseni - paljon menestystä niille kollegoille, joiden on sen jälkeen vietävä talousarviota eteenpäin! Onhan edessänne valtava työmäärä. Muistakaa aina, että budjettineuvottelut merkitsevät todellakin politiikan tekemistä Euroopan parlamentissa. Kun rouva Müller sanoi tänä aamuna, että vastuuvapauden myöntämisen yhteydessä on koittanut parlamentin hetki, niin se koittaa talousarvion yhteydessä joka vuosi yhä uudelleen.

Pimenta
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, käsillä oleva lopullinen äänestys vuoden 1999 talousarviosta herättää meissä jonkin verran huolta. Ensimmäisessä käsittelyssä lokakuussa Euroopan parlamentti teki myönteisen ratkaisun palauttamalla tarpeelliset määrärahat joihinkin alueellista ja sosiaalista kehitystä, työttömyyden torjuntaa, ympäristönsuojelua ja humanitaarista apua koskeviin pääohjelmiin.
Esittelijän, rouva Bárbara Dührkop Dührkopin, toiminnan ansiosta äänestimme tuolloin strategisesta varauksesta, joka nosti vuoden 1999 talousarvion loppusumman ennakoitua tasoa lähemmäs, ja näin vuoden 2000 talousarvion lähtökohdaksi tulivat euron tuomien haasteiden, laajentumisen sekä sellaisten entisten ongelmien kuten Euroopan rikkaitten ja köyhien alueiden välillä vallitsevan eriarvoisuuden kannalta realistisemmat summat.
Valitettavasti neuvosto ei hyväksynyt strategista varausta, mikä saa aikaan epävarmuutta tulevaisuuden osalta. Mitä rakennerahastojen menoluokkaan 2 tulee, näyttää siltä, että neuvosto on tietämätön maksujen huomattavista viivästymisistä. Jo päättyneiden hankkeiden osalta maksujen toteutumistaso on sellainen, jota ei voida hyväksyä ja joka tekee Euroopan unionista epäuskottavan. Tämän vuoden tammikuussa meidän piti käyttää 230 miljardia escudoa (1, 17 miljardia ecua) vuoden 1998 talousarviosta suorittaaksemme vuoden 1997 maksuja. Koska peitto oli lyhyt, peittelimme pään ja jätimme jalat peittelemättä. Tänä vuonna komissio yritti tasapainotella suorittaakseen viivästyneet maksut, mutta se ei ratkaissut ongelmaa. Miten on mahdollista, että jotkut haluavat nyt leikata tai siirtää varaukseen määrärahoja, joista jo nyt on pulaa?
Mitä muihin asioihin tulee, haluan lyhyesti ilmaista huolemme Venäjää koskevan avustusohjelman - nimittäin Tacis-ohjelman - huonon hallinnoinnin johdosta sekä epäilyksemme nyt ehdotetun elintarvikeavun tavoitteiden ja tulosten osalta.
Lopuksi haluaisin ilmaista, että valtuuskuntamme tukee entistä tehokkaampien petosten ja julkisten varojen väärinkäytön torjuntaan tarkoitettujen mekanismien luomista.

Virrankoski
Arvoisa puhemies, haluan kiittää ensinnäkin budjetin esittelijöitä Dührkop Dührkopia ja Violaa erinomaisesta työstä. Samoin haluan esittää suuret kiitokset budjettivaliokunnan puheenjohtajalle Samlandille, joka on johtanut valiokuntaa lähes legendaarisesti. Budjettikomissaari Erkki Liikasta haluan kiittää hyvästä yhteistyöstä parlamentin kanssa.
Ensi vuoden talousarvio on syntymässä lopulta varsin yksimielisesti, ilman suurempaa erimielisyyttä parlamentin, komission ja neuvoston kesken. Se on tiukka. Sen osuus bruttokansantulosta on vain 1, 1 prosenttia, kun katto on 1, 27 prosenttia. Henkilökohtaisesti olen tyytyväinen, että Tacis-ohjelman määrärahoista ei sijoitettu varaukseen suunniteltua 130 miljoonaa euroa, koska se olisi halvaannuttanut tämän tärkeän ohjelman ja vaarantanut muun muassa toimenpiteet ydinturvallisuuden parantamiseksi.
Tämä EU: n budjetti on viimeinen tällä ohjelmakaudella. Seuraavaa budjetinlaadintaa varten on neuvoteltava sekä rahoitusnäkymät että toimielinten välinen sopimus. Näihin liittyy kiinteästi myös EU: n rahoituspohjan ratkaiseminen, jolloin keskusteluun tulevat myös nettomaksuosuudet.
Agenda 2000 -asiakirjan ratkaisut ovat elintärkeitä seuraavien vuosien talousarvioille. Voimme sanoa, että Agenda 2000 on suurin taloudellinen kansainvälinen sopimus, joka rauhan aikana on Euroopassa tehty. Siksi sen aikaansaamiseen on keskityttävä. Pahinta, mitä me parlamentissa voisimme nyt tehdä, olisi tehdä komissio toimintakyvyttömäksi esimerkiksi epäämällä siltä vastuuvapaus vuoden 1996 tileistä. Tämä merkitsisi, että meillä olisi lähes isännätön talo juuri ratkaisevien Agenda 2000 - neuvotteluiden aikana eikä parlamentilla olisi neuvotteluosapuolta. Tästä syystä toivon, että voimme käsitellä tämän niin kuin edellisenkin asian hyvässä yhteistyössä EU: n ja ennen kaikkea sen jäsenmaiden ja kansalaisten parhaaksi.

Kaklamanis
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, muistutan teille, että sitoumus, jonka neuvosto antoi kaksi vuotta sitten, silloin kun käsittelimme vuoden 1997 talousarviota, oli, että vuoden 1997 talousarvio jäisi viimeiseksi säästöbudjetiksi. Muistan myös, kuinka budjettivaliokunnan karismaattinen puheenjohtaja Samland puheensa aikana heilutti kättään ja sanoi: " Varokaa pitämästä meitä pilkkananne."
Rakas ystäväni puheenjohtaja Samland, valitettavasti näyttää siltä, että meitä on pidetty pilkkana, niin viime kuin tänä vuonnakin, ja nyt käsittelemme talousarviota, joka on mukautettu vakautussopimuksen määräyksiin, sopimuksen, jossa on alistuttu velvollisuuteen tukea valheellista raha- ja talousliittoa, jossa on alistuttu pankkiirien, pankkien ja ekonomistien painostusryhmien käskyihin ja jossa ei ole mitään, ei kerta kaikkiaan mitään siitä, mistä joskus uneksimme. Siis solidaarisuuden Euroopasta, työn Euroopasta ja sosiaalisesta Euroopasta.
Myös nyt tiedän, mitä tulee tapahtumaan. Kaikki puheenvuoron käyttäneet, jopa itse esittelijä rouva Dührkop, jota en näe täällä, jotta voisin onnitella häntä - ilmeisesti hän kyllästyi ja poistui salista - sanoivat, etteivät ole tyytyväisiä talousarvioon, ja herra Samland itse sanoi saman asian päättäessään puheenvuoronsa ja samoin te kaikki, mutta siitä huolimatta te hyväksytte talousarvion samoin kuin viime vuonna ja toissa vuonna. Minä kuitenkin aion pysyä mielipiteissäni ja äänestää niiden mukaan enkä äänestä talousarvion puolesta. Teidän äänestäjienne pitäisi kysyä teiltä, kuinka on mahdollista, että te kannatatte yhtä, sanotte toista ja lopulta äänestätte kolmatta ja ennen vaaleja teette ideologisia julistuksia ja valheellisia lupauksia, vaikka tiedätte, että ette voi pitää niitä niin kauan kuin talousarvio pysyy 1, 10: ssä.

Seppänen
Arvoisa puhemies, Euroopan parlamentissa puhutaan paljon kauniita sanoja, mutta niillä ei ole vaikutusta siihen, miten asiat tapahtuvat. Parlamentin budjettivaliokunnassa olemme tuominneet jyrkästi talous- ja sosiaalikomitean sekä alueiden komitean päätökset maksaa virkamiehille palkkaa toukokuisen lakon ajalta, mutta kun parlamentin kanta ei näy budjetissa, se on vailla merkitystä.
Palkanmaksu lakon ajalta on pieni asia. Sen sijaan niin sanottu strateginen reservi oli suuri asia, jossa parlamentti halusi oman valtansa lisäämistä. Mutta se hävisi kädenväännön neuvoston kanssa. Parlamentti toteuttaa aina lopulta nöyrästi EU: n poliittisen eliitin tahtoa. Parlamentti ei ole vastavoima millekään.
Aamupäivän ajan parlamentti arvosteli komissiota talouden valvonnan tehottomuudesta. Tänään, jolloin komissiolle on monissa puheenvuoroissa ehdotettu vastuuvapauden myöntämättä jättämistä, parlamentti hyväksyy ilmeisesti suurella enemmistöllä 400 miljoonan ecun arvoisten maataloustuotteiden luovutuksen Venäjän mafiaorganisaation käyttöön. Euroopan parlamentti ei aseta avulle sellaisia ehtoja, että avuksi annetun ruuan myyntiä voitaisiin asianmukaisesti valvoa. Niinpä parlamentista itsestään tulee hampaaton, kun se tulevaisuudessa etsii syyllisiä EU: n maatalousylijäämien markkinoimiseksi annetun avun väärinkäytöksiin. Kun ruoka-apu myydään Venäjän markkinoilla, joilla ei ole toimivia markkinamekanismeja, me heitämme hukkaan veronmaksajien rahaa. Sama vaikutus, joka 400 miljoonan ecun arvoisen EU-ruuan myymisestä saadaan, saataisiin aikaan antamalla venäläisille suoraan 150 miljoonaa ecua rahaa.
Euroopan parlamentin työtavan mukaisesti on helpompaa heittää rahaa hukkaan kerralla paljon kuin heittää sitä hukkaan vähän kerrallaan pienissä erissä. Budjettivaliokunta valvoo vain näitä pieniä eriä.

Van Dam
Arvoisa puhemies, vastustin ensimmäisessä käsittelyssä 3, 75 miljardin ecun strategista varausta. Nimitin sitä " täysin vääräksi signaaliksi, joka johtaa vuoden 1999 ja sen jälkeisten menojen maksimoitumiseen, samalla kun rahoitusnäkymissä pyritään hillitsemään menoja" .
Budjettivaliokunta ehdottaa nyt vielä megavarauksesta luopumista. Se on ymmärrettävää, koska jatkettaessa tätä vaarallista tietä parlamenttia uhkaa tuomioistuimen tuomio. Tällaisella ylimääräisellä puskurilla nimittäin ylitetään reilusti perustamissopimuksen mukainen prosentuaalisen nousun enimmäismäärä. Neuvoston lupaus " joustavien elementtien" sisällyttämisestä uuteen toimielinten väliseen sopimukseen antaa parlamentille mahdollisuuden peruuttaa päätöksensä.
Onko parlamentti oikeastaan saavuttanut mitään? Neuvosto on antanut pelkän lupauksen joustavuuden luonteesta ja kattavuudesta. Tulevatko siirrot talousarvion menoluokkien välillä mahdollisiksi? Tuleeko joustavuutta tosiaan enemmän kuin jo nykyiset rahoitusnäkymät tarjoavat? Tämä kaikki on täysin epäselvää. Parlamentti on kuitenkin tyytyväinen tähän lempeään lupaukseen. Uskallan epäillä, kannattaako meidän panna uskottavuutemme peliin tässä asiassa. Meidän ei pidä kuitenkaan toistaa tällaisia temppuja.
Mielestäni on muuten oikein, että neuvosto ei ole antanut mitään konkreettisia lupauksia. Rahoituskehysten jakaminen niin, että eri menoluokissa sovelletaan enimmäismenoja, on auttanut talousarvion hallittua ja tasapainoista kehittymistä. Budjettikuri vaatii tämän enimmäismäärän tiukkaa noudattamista. Joustavuutta tarvitaan kuitenkin jonkin verran, jotta vuosittaiset talousarvion prioriteetit saataisiin täytettyä. Se on kuitenkin mahdollista ilman varojen siirtelyä menoluokkien välillä, mitä monet täällä vaativat. Menoluokat ovat riittävän laajat erilaisista määrärahatarpeista huolehtimiseksi niiden sisällä.
Lopuksi rakennerahastoista. Edinburghissa on vahvistettu, että niissä on kysymys varojen käyttötarkoituksesta. Joudumme nyt kärsimään sen seurauksista. Ohjelmakauden lopussa on odotettavissa, että kohteettomia määrärahoja on jäljellä huomattava määrä. Tähän tarvitaan ratkaisua. Jos siirrämme määrärahoja vuodeksi 2000, kuten esittelijä ehdottaa, ne pitää vähentää vuosien 2000-2006 rahoituspaketista.

Colom I Naval
Arvoisa puhemies, kuten on jo sanottu, tämä talousarvio on todellakin historiallinen, mutta minun mielestäni se ei ole historiallinen siksi, että rouva Dührkop on ensimmäinen espanjalainen parlamentin edustaja, joka toimii yleisesittelijänä - vaikka onnittelenkin häntä hänen työstään - se ei ole historiallinen myöskään sen takia, että se on vuosien 1993-1999 voimassa olevien rahoituskehysten viimeinen talousarvio ja että sillä on vaikutusta tuleviin talousarvioihin - jos niitä muuten on, mikä ei ole varmaa - eikä se ole mielestäni historiallinen ainoastaan senkään takia, että se on ensimmäinen euroissa laadittu talousarvio. Kaiken tämän me tiesimme talousarviomenettelyn alussa.
Talousarvio on mielestäni historiallinen sen vuoksi, että tämän talousarviomenettelyn aikana neuvosto on antanut kirjallisen sitoumuksen, jonka se on tänä aamuna toistanut suullisesti, että se kunnioittaa sitä, minkä se on allekirjoittanut.
Olemme " pakottaneet" neuvoston antamaan asiaa koskevan erittäin tärkeän julistuksen. Jotkut ehkä yllättyvät tästä, mutta tämä on ensimmäinen kerta 40 vuoteen, kun neuvosto antaa yksipuolisen julistuksen, jossa se sitoutuu täyttämään lupauksensa. Joistakuista tämä saattaa tuntua itsestään selvältä ja itsensä toistamiselta, mutta tätä ei ole tapahtunut aiemmin yhteisön historiassa.
Tämä neuvoston julistus liittyy niihin tuleviin rahoitusnäkymiin liittyvään kysymykseen joustavuudesta, jotka haluaisimme allekirjoittaa ja saada aikaan, mutta - korostan - emme millä hinnalla tahansa.
Hyvät parlamentin jäsenet, nykyiset neuvotteluvaltuuteni perustuvat 4. joulukuuta 1997 tehtyyn päätöslauselmaan. Siinä parlamentti esittää myönteisen kantansa sellaisten uusien rahoitusnäkymien osalta, jotka on mukautettu niihin haasteisiin, joihin Euroopan unionin on vastattava seuraavien vuosien aikana.
Parlamentti hyväksyy käytännössä omien varojen ylärajaksi 1, 27 % ja vaatii joustavuutta lisääviä järjestelmiä: toisaalta rahoitusnäkymiä koskevia tarkistuslausekkeita, toisaalta järjestelmiä, jotka helpottavat varojen siirtämistä menoluokasta toiseen ja uusien varojen käyttöönottamista tarpeen vaatiessa.
Totesin kuukausia sitten eräässä työasiakirjassa, että ongelma juontaa juurensa jo voimassa olevan toimielinten välisen sopimuksen 12 artiklasta, jossa määrätään rahoitusnäkymien tarkistamisesta perustamissopimuksen 203 artiklan 9 kohdassa mainittujen enemmistösääntöjen mukaisesti, ja että neuvosto soveltaa kuitenkin sisäisessä päätöksenteossa yksimielisyyttä, joka on kaiken joustavuuden esteenä.
Tehdäksemme lopun tästä jäykkyydestä esitimme jo mainittuja strategisia tarkistuksia. Viime viikolla tehdyn sopimuksen myötä ne voidaan mielestäni peruuttaa.
Mitä tulee ensimmäisen käsittelyn tarkistukseen 708, joka koskee rakennerahastoja, minun on todettava, että se oli tietyllä tavalla johdonmukainen. Tämän johdonmukaisuuden neuvosto rikkoi. Se poisti varauksessa olleet maksusitoumusmäärärahat ja siirsi ne budjettikohtaan, ja vastaavasti se säilytti maksumäärärahojen leikkauksen. Suoraan sanottuna tässä tilanteessa palaisin mieluummin alustavaan talousarvioesitykseen.
Mitä jäsenvaltiot yrittävät tällä tavoin säästää? Parhaassa tapauksessa 3 %: n korot 500 miljoonasta ecusta. Kaiken kaikkiaan Saksa säästäisi vuoden kuluessa 2-3 miljoonaa euroa. Sen enempää ei voida säästää.
Onko tämä symbolista? Se, millä on merkitystä, liittyy tietenkin maksusitoumusmäärärahoihin, mutta, arvoisa puhemies, on selitettävä, että olemme leikanneet ainoastaan maksumäärärahoja, joilla ei ole juurikaan vaikutusta. Lehdistö on jo tehnyt oman tulkintansa ja sen perusteella voidaan päätellä, että rakennerahastojen varoja vähennetään. Arvoisa puhemies, valitsen kaikista symboleista mieluiten solidaarisuuden symbolin.

Bourlanges
Arvoisa puhemies, on suuri etu olla viimeinen puhuja, koska silloin voi puhua yleisesittelijälle, joka on palannut paikalle ja jota haluaisinkin onnitella lämpimästi. Se johtuu ensinnäkin siitä, kuten ymmärrätte, että laadukas yleisesittelijämme ansaitsee parlamentin tuen, arvostuksen ja kunnioituksen. Se on periaatteellinen kysymys. Mutta minun on tunnustettava, että se johtuu myös siitä, että rouva Dührkop Dürhkop on tuonut aivan erinomaisella tavalla esille erään oleellisen asian. Nimittäin sen, että talousarviomenettelyssä toimielinten välinen sota ei ollut väistämätön, se oli välillä neuvoston, parlamentin ja komission välistä farssia mutta ei välttämättä tragediaa. Ja siitä meidän on oltava iloisia.
Te osoititte, hyvä esittelijä, että toisen budjettivallan käyttäjän kanssa oli mahdollista päästä järkevään sopimukseen. Sopimuksen perustana on kaksi ehtoa: kurinalaisuus ja joustavuus. Kurinalaisuus siksi, että se on ollut jo vuosikausia Euroopan julkisten yhteisöjen lakina, ja sitä jatketaan vielä vuosikausia. Joustavuus siksi, että se on järkevän kurinalaisuuden ehto. Järkevää kurinalaisuutta ei voi olla ilman varojen mahdollisimman hyvää jakoa eikä varojen mahdollisimman hyvää jakoa ilman, että budjettivallan käyttäjä voi vapaasti valita kaikkien mahdollisten menojen joukosta ne, joihin niukat varat osoitetaan.
Tässä suhteessa neuvoston ja parlamentin välillä on suuri ero. Me olemme todellakin osoittaneet kurinalaisuutta. Olemme näyttäneet kuluneiden vuosien aikana, että kykenemme kantamaan oman osamme taakasta, koska tiedämme, että yhteisön määrärahojen saajan takana on myös veronmaksaja ja, tosiaan, että heidän kummankin takana on äänestäjä. Olemme kuitenkin osoittaneet pystyvämme siihen. Toimikauden päättyessä pääsemme sellaiselle menojen tasolle, joka on hyvin paljon alhaisempi kuin Edinburghissa sovittu " omien varojen" enimmäismäärä.
Neuvoston olisi sitä vastoin osoitettava hyvää tahtoa joustavuuden osalta, sen olisi osoitettava olevansa valmis muutokseen. Kyllä, kurinalaisuuden ja joustavuuden välillä on sopimus. Me olemme tehneet oman osuutemme. Hyvät neuvoston herrat ja rouvat, teidän on nyt tehtävä oma osuutenne.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan torstaina klo 9.30.

Arvio vuoden 1998 lainsäädäntöohjelmasta ja vuoden 1999 ohjelma
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana komission julkilausuma vuoden 1998 lainsäädäntöohjelmaa koskevasta arviosta ja vuoden 1999 ohjelmasta.
Toivotan tervetulleeksi puheenjohtaja Santerin, joka saakin heti puheenvuoron. Puheenjohtaja Santer, teillä on puheenvuoro.

Santer
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, vuosi 1999 on tämän komission viimeinen vuosi. Se on myös euron ensimmäinen vuosi. Siitä tulee työntäyteinen vuosi, koska on paljon tehtävää, koska ohjelmamme on tiivis ja haluamme ehdottomasti viedä sen läpi ja koska haluamme jättää tulevalle komissiolle kunnossa olevan talon.
Komission sisäinen uudistus, kuten minulla on jo ollut tilaisuus sanoa teille, on myös minulle prioriteetti vuonna 1999. Käsittelen tätä aihetta vielä tuonnempana.
Komission työohjelma nivoutuu niiden prioriteettien ympärille, joita olen pitänyt ominani vuodesta 1995 lähtien, koska ne ovat myös kansalaistemme prioriteetteja. Koska työohjelma toimitettiin teille kuukausi sitten ja koska olette voineet tutustua siihen, esitän ainoastaan joitakin poliittisia huomioita.
Aloitan Agenda 2000: sta.
Kuten minulla on ollut tilaisuus todeta useaan otteeseen parlamentin edessä, kaikki komission ehdotukset on jo tehty. Vuosi 1999 on näin ollen päätöksenteon vuosi. Agenda 2000: n hyväksyminen on todella ensisijainen aihe Euroopan rakentamisen kannalta, koska pelissä on yhteisön oma toimintakyky rahaliiton tullessa voimaan ja ennen kaikkea laajentumisen näkökulmasta tarkasteltuna.
Sen sijaan, että spekuloitaisiin laajentumisten päivämäärillä, on elintärkeää saada aikaiseksi poliittisia sopimuksia, jotka mahdollistavat laajentumisten onnistumisen. Komissio tekee kaiken voitavansa yksimielisyyden saavuttamiseksi Agenda 2000: sta yhteisön etua noudattaen ja viimeistään maaliskuussa 1999.
Haluaisin nyt ottaa lähemmin esille kolme asiaa. Ensimmäinen koskee ensimmäistä prioriteettiamme eli kasvua ja työllisyyttä. Euro tulee voimaan 1. tammikuuta 11: ssä sen käyttöönottoon osallistuvassa maassa. Se edellyttää tulevaisuudessa pitemmälle vietyä talouspolitiikkojen yhteensovittamista, etenkin verotuksen alalla. Keskustelimme siitä pitkään Wienin Eurooppa-neuvostossa ja Pörtschachissa.
Työllisyyden osalta Luxemburgin Eurooppa-neuvostossa hieman yli vuosi sitten päätetty strategia muodostaa puitteet niille Euroopan ponnisteluille työpaikkojen luomiseksi, joita jatketaan ja laajennetaan vuonna 1999. Tämän strategian ansiosta jäsenvaltiot voivat sijoittaa ponnistelunsa yhteisiin puitteisiin. Kuten Eurooppa-neuvostossa todettiin, työpaikkojen luomisessa ja työttömyyden vähentämisessä on edistytty merkittävästi. Toivon, että soveltamalla ajan mittaan eurooppalaista strategiaa kaikki pystyvät toteuttamaan uudistuksia, jotka, kansalliset erityispiirteet toki huomioon ottaen, todella luovat uusia työpaikkoja.
Tästä syystä komissio painottaa vuodesta 1999 alkaen eurooppalaisen strategian toteuttamista käytännössä. Vuonna 1999 valmistuvassa yhteisessä työllisyyskertomuksessa esitetään ensimmäiset arviointitulokset ja pohjustetaan vuoden 2000 työllisyyden suuntaviivoja koskevia ehdotuksia. Lisäksi komissio esittää vuonna 1999 tiedonannon työllisyyden välttämättömien edellytysten järjestelmällisestä huomioon ottamisesta yhteisön tasolla, kuten Amsterdamin sopimuksessa edellytetään 127 artiklan muuttamisen myötä.
Samassa hengessä komissio on kirjannut työohjelmaansa aikomuksensa vahvistaa vuonna 1999 unionin sosiaalista ulottuvuutta. Komissio korostaa niiden politiikkojen kehittämistä, joiden tarkoituksena on uudenaikaistaa sosiaalista suojelua, edistää sopeutumista yhteiskuntaan ja torjua syrjintää ja eriarvoisuutta.
Arvoisa puhemies, vuoden 1999 prioriteettina on myös vapaan, turvallisen ja oikeudenmukaisen alueen luominen. " Oikeus- ja sisäasioiden" aihepiiri on vastedes selvästi esillä valtioiden ja hallitusten päämiesten työssä. Hyväksyimme Wienissä neuvoston ja komission esittämän toimintasuunnitelman. Lokakuussa 1999 pidetään Tampereella - siis Suomen puheenjohtajakaudella - ylimääräinen Eurooppa-neuvoston kokous, jossa käsitellään tätä haastetta ja siihen liittyviä asioita.
Amsterdamin sopimuksen ratifioinnin jälkeen vuonna 1999 on todella kehitettävä poliisi- ja oikeusasiain yhteistyötä ja maahanmuutto- ja turvapaikkapolitiikkaa. Maittemme kansalaiset odottavat paljon näiltä kaikilta aloilta. Vuoden 1999 työohjelmaan kuuluu Schengenin säännöstön liittäminen yhteisön oikeuteen ja tiettyjen lainsäädännöllisten välineiden uudelleen muotoilu. Komissio aikoo hyödyntää täysipainoisesti Amsterdamin sopimukseen perustuvia uusia etuoikeuksiaan.
Siirryn käsittelemään kansainvälisten suhteiden kehityksen muodostamia haasteita unionille samaan aikaan, kun euro otetaan käyttöön ja kun ulkosuhteiden alue on muodostunut maailmanlaajuiseksi. Olen sanonut usein seuraavan asian ja haluaisin toistaa sen: minusta on todella turhauttavaa seurata unionin hitautta ja kyvyttömyyttä hyödyntää kaikkia mahdollisuuksiamme. Olen iloinen euron ulkoista edustusta koskevasta sopimuksesta. Se on yksi askel, mutta askel oikeaan suuntaan pyrittäessä vastaamaan unionille sen ulkopuolelta esitettyyn vaatimukseen " Tarvitsemme Eurooppaa" . Kansainvälistä ympäristöä ovat itse asiassa monien kuukausien ajan ravistelleet levottomuudet, joiden keskellä unioni voi olla vakauttava kiintopiste ja jopa vakauttava toimija.
Näissä oloissa meidän on jatkettava suhteidemme syventämistä Yhdysvaltoihin, ja vuoden 1999 päätavoitteena on transatlanttisen talouskumppanuuden aloittaminen. Komissio seuraa hyvin tarkasti Venäjän kehitystä. Jatkamme uudistusten ja talouden tervehdyttämisen tukemista osana kumppanuussopimuksia, jotka olemme solmineet Venäjän ja kaikkien uusien itsenäisten valtioiden kanssa ottaen käyttöön Tacis-ohjelman varoja.
Meidän on myös seurattava valppaasti Aasian ja Latinalaisen Amerikan tilanteen kehitystä. Yleisesti ottaen on selvää, että unionin on osallistuttava kansainvälisen talous- ja rahoitusjärjestelmän uudistamisesta käytävään keskusteluun.
Tämä edellyttää unionilta tietenkin sitä, että se puhuu yhdellä äänellä. Se edellyttää myös sitä, että unioni ottaa tavoitteekseen entistä yhtenäisemmän lähestymistavan edistämisen ulkoisen toimintansa eri alueilla. Tietoisuuden lisääminen tästä välttämättömästä asiasta jäsenvaltioiden piirissä on vuonna 1999 jälleen yksi komission prioriteeteista. Unionin on hyödynnettävä sisäisten ja ulkoisten politiikkojensa täydentävyyttä. Tätä tarkoitusta varten sillä on käytössään erilaisia välineitä: yhteinen kauppapolitiikka, julkisen kehitysavun politiikka ja YUTP. Sen on harjoitettava niitä enemmän, oltava aktiivisempi ja poliittisempi. Älkäämme unohtako, että vuonna 1999 nimetään ensimmäinen YUTP: n korkean tason edustaja. Meidän on tehtävä kaikkemme, jotta korkean tason edustaja pystyy vastaamaan täysin hänen toiminnalleen asetettuihin odotuksiin.
Arvoisa puhemies, näiden kolmen tärkeän tavoitealueen ohella haluaisin korostaa muutamia vuoden 1999 työohjelmamme suuntaviivoja, jotka vastaavat konkreettisesti yhteisön politiikkojen painottamista siten, että niillä edistetään Euroopan kansalaisille tärkeitä asioita. Haluaisin mainita erityisesti joitakin ensisijaisia aiheita:
Ensinnäkin kansanterveys. Komissio esittää vuonna 1999 uuden toimintaohjelman, jonka tavoitteena on korkeatasoinen terveyden suojelu; -Toinen huolenaihe on elintarvikkeiden turvallisuus. Elintarvike- ja eläinlääkintätoimisto on perustettu sitä tarkoitusta varten, että se edesauttaa valvonnan lisäämistä jäsenvaltioissa ja kolmansissa maissa varmistaakseen yhteisön lainsäädännön noudattamisen ja antaakseen vastauksia elintarvikkeisiin liittyviä riskejä koskeviin ongelmiin; -Kolmannen alueen muodostavat kuluttajien edut, jotka sisällytetään yhteisön muiden politiikkojen määrittelyyn ja soveltamiseen; -Komissio esittää lisäksi tiedonannon kansalaisten kohtaamista ongelmista oikeuksiensa käytössä sisämarkkinoilla; -Lopuksi ympäristö. Komissio noudattaa Cardiffissa tehtyä sitoumusta valvomalla, että ympäristönäkökohdat sisällytetään työohjelman tärkeimpiin ehdotuksiin. Tämä koskee erityisesti Agenda 2000: ta, liikennettä ja energia-asioita. Ilmastonmuutosta koskevaa Kioton strategiaa on myös noudatettava määrätietoisesti.Arvoisa puhemies, jotta unioni voi valmistautua ulkoisiin ja sisäisiin ja erityisesti laajentumisen aiheuttamiin haasteisiin, toimielinten uudistusta on vietävä eteenpäin - ja tämän tunnustavat kaikki.
Vastedes on selvää, että uudistuksessa on kaksi osa-aluetta. Toisen osa-alueen muodostavat varsinaiset toimielinten uudistukset. Komissio on jo useaan otteeseen esittänyt ajatuksiaan tästä aiheesta. Se täsmentää niitä vuoden 1999 ensimmäisen puolivuotiskauden aikana. Toisen osa-alueen muodostavat uudistukset, jotka eivät edellytä minkäänlaista perustamissopimusten muuttamista ja joista voidaan päättää jo nyt ja jotka voidaan toteuttaa jo nyt kaikkien yhteisön toimielinten uudistamiseksi ja niiden tehokkuuden parantamiseksi. Tämän toiminnan tuloksena kaikissa toimielimissä on tapahduttava samanaikaisesti todellinen sisäinen uudistus koko järjestelmän johdonmukaisuuden ja tehokkuuden varmistamiseksi. Omistan vuonna 1999 suuren osan energiastani komission uudistamiselle.
Kuten jo sanoin istuntosalissanne 2. joulukuuta, komission on uudistuttava, mukautettava rakenteitaan, tarkasteltava uudelleen työmenetelmiään ja yksinkertaistettava hallintoaan. Hallinnon on oltava vastuullista, hallittua ja hajautettua. Miksi? Koska tavoitteena on ollut pitkälle menevä yhdentyminen, se on saavutettu ja se edellyttää jatkuvaa mukauttamista. Koska yhteisön tulojen kiihtyvä kasvu 1980-luvun lopulta lähtien on johtanut siihen, että komissio on saanut joukon uusia tehtäviä, joihin liittyy suurten rahasummien päälinjojen hallinnointi. Tehtävien räjähdysmäisen lisääntymisen myötä henkilövoimavaroja ei ole kuitenkaan lisätty vastaavalla tavalla. On myös totta, että tehtävien räjähdysmäinen lisääntyminen tapahtui vaiheessa, jossa koulutus ja kokemus näiden uusien alueiden hallinnosta eivät vielä olleet ehtineet vakiintua. Ja viimeisenä syynä on vielä se, että komission hallinto on suhteellinen nuorta ja monikansallista, ja sen hallinnollista kulttuuria on parannettava jatkuvasti. Voin muuten todeta, että kaikki kansainväliset järjestöt joutuvat selviytymään tästä haasteesta. Eikä komissio ole siinä mielessä myöhässä.
Käynnistin toimikauteni alussa aloitteet SEM 2000 eli Sound Economic Management ja MAP 2000, Modernisation of Administration . Ne ovat alkaneet tuottaa tulosta, vaikka on selvää, että niillä ei ratkaista kaikkia ongelmia yhdessä päivässä. Emme voi vain tyytyä toteamaan, että taloudelliset kysymykset ratkaistaan poliittisin päätöksin. Olen vakuuttunut siitä, että me pidämme vielä joskus suuremmassa arvossa virkamiestemme kaikkea kyvykkyyttä ja sitoutumista, sillä he ovat tehneet niin paljon Euroopan rakentamisen hyväksi.
Päätin muutama kuukausi sitten yhdistää kaikki komission toimet aloitteeseen " Huomisen komissio" ponnistusten johdonmukaisuuden, mahdollisimman suuren kerrannaisvaikutuksen ja ennen kaikkea jatkuvuuden varmistamiseksi. Entä mitkä ovat " Huomisen komission" johtoajatukset? Niitä on kolme. Ensinnäkin komission tulevaa asemaa ja tehtäviä on ryhdyttävä pohtimaan syvällisesti. Toiseksi näiden pohdintojen perusteella on tarkasteltava uudelleen tämän toimielimen rakenteita ja organisaatiota, ja lopuksi on syvennettävä varainhoidon ja henkilöstön hallinnoinnin uudistamista.
Teetän vuoden 1999 ensimmäisellä puolivuotiskaudella, kuten minulla oli jo tilaisuus sanoa, kokonaisvaltaisen selvityksen komissaarien tehtävien uudelleen jakamisesta ja yksiköiden uudelleen järjestämisestä, jotta koko järjestelmä saadaan vastaamaan paremmin komission tehtävien kehitystä. Annan selvityksen seuraavaksi nimitettävälle puheenjohtajalle. Yksityiskohtainen arviointi komission toiminnasta, sen käyttämistä voimavaroista ja työmenetelmistä on parhaillaan käynnissä uudistuksen valmistelua varten. Rakenteen uudistaminen onnistuu ainoastaan siinä tapauksessa, että hallinnon kulttuurissa tapahtuu samanaikaisesti perinpohjainen muutos. Tätä tarkoitusta varten laaditaan parhaillaan kaksia käytännesääntöjä: työetiikkaa koskevia sääntöjä, joissa määrätään virkamiesten käyttäytymisestä, ja komissaarien, kabinettien ja yksiköiden välisiä suhteita koskevia sääntöjä.
Lopuksi teen vuonna 1999 vielä toiminnalliset johtopäätökset yhteisen pohdintaryhmän laatimasta henkilöstöpolitiikkaa koskevasta kertomuksesta, josta neuvotellaan tällä hetkellä laajasti henkilökunnan edustajien kanssa. Pohdinnat koskevat ilmeisesti myös muita toimielimiä, koska näiden pohdintojen perusteella voidaan uudistaa ohjesääntöjä, mikä koskee tietenkin kaikkia toimielimiä.
Tästä pääsenkin viimeiseen huomautukseeni: kaikki mainitsemani työt ovat lähteneet hyvin käyntiin. Joissakin tapauksissa on jo päästy konkreettisiin tuloksiin, muissa niihin päästään ajan myötä. Siihen tarvitaan aikaa, eikä tuloksiin päästä ilman kaikkien Euroopan rakentamisessa mukana olevien toimijoiden tukea. Meillä kaikilla on siinä oma osamme. Toivon, että tämä tapahtuu avoimuuden, luottamuksen ja keskinäisen kunnioituksen hengessä.
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, tässä ovat vuoden 1999 ohjelmamme tärkeimmät tavoitealueet. Lisään vain yhden asian: yhteisön rakentaminen ei ole tavoite sinänsä. Unioni toteuttaa legitiimiyttään ainoastaan siten, että se esittää käytännön ratkaisuja, demokraattisia ratkaisuja käytännön ongelmiin. Euroopan mailla on edessään tiettyjä haasteita, joista ne eivät pysty selviytymään yksin. Meidän tehtävämme on auttaa niitä vastaamaan tehokkaasti näihin haasteisiin.

Desama
Arvoisa puheenjohtaja, arvoisa puhemies, Lewinskyn tapauksen kuumimmassa vaiheessa eräs amerikkalainen televisiotoimittaja sanoi: " Vaikeaa aikaa presidentille!" Minä sanoisin tänään tätä lausetta mukaillen: " Vaikeaa aika komissiolle."
Ja viittaan tällä ainoastaan vastuuvapautta koskevaan keskusteluun, sillä lehdistössä ja tiedotusvälineissä esitetään päivittäin tietoja ja tehdään paljastuksia - joko paikkansa pitäviä tai sitten ei - komissiossa esiintyvistä epäkohdista, jopa pahemmista asioista.
Nämä paljastukset vaikuttavat selvästi komission uskottavuuteen ja siten myös tehokkuuteen. Niinpä sosialistiryhmä vaatii teitä toteuttamaan pikaisesti ja määrätietoisesti esille tuomanne aikeet, jotka koskevat komission, sen työmenetelmien, organisaation ja menettelyjen joustavuuden uudistamista sekä ennen kaikkea sen avoimuutta ja valvontaa parantavien keinojen uudistamista. Sillä vaikka on totta, että kummatkin toimielimemme lähestyvät toimikautensa loppua, on myös totta, että niillä on vielä kädet täynnä työtä, ja jotta ne saisivat tehtävänsä päätökseen, me kaikki yhdessä tarvitsemme vahvan komission, määrätietoisen komission, koska se on vielä nykyisinkin liikkeelle paneva voima Euroopan rakentamisessa, jota on se on edesauttanut suuresti vuodesta 1957 lähtien.
Jos siirrymme seuraavaksi tarkastelemaan arviota vuoden 1998 lainsäädäntöohjelmasta, sitä voitaisiin verrata pulloon, joka on puoliksi täynnä tai puoliksi tyhjä. Olkaamme hyviä häviäjiä ja myöntäkäämme, että arvio vuoden 1998 lainsäädäntöohjelmasta on suhteellisen myönteinen tosin kahta pettymystä lukuun ottamatta. Ensimmäinen oli se, että kun komissio laati arvion lainsäädäntöohjelmasta, se ei korostanut paljoakaan - tai hyvin vähän - parlamentin osuutta lainsäädäntötyössä lisäyksien ja täydennysten tekijänä. Olen sitä mieltä, että arvio olisi ollut objektiivisempi, jossa siinä olisi mainittu nämä parlamentin lainsäädännölliset toimet, joista on tullut entistä ratkaisevampia erityisesti Maastrichtin sopimuksen jälkeen.
Toiseksi on käynyt niin - ja sehän on tavallista - että tietyt työohjelmassa ilmoitetut lainsäädäntöehdotukset eivät nähneet päivänvaloa. Ne jäivät vakan alle. Tähän johtaneet syyt olisi myös pitänyt ilmoittaa Euroopan parlamentille; olisi pitänyt perustella, miksi juuri näitä ehdotuksia ei lähetetty sen käsiteltäväksi! Ja miksi näitä ehdotuksia, jotka eivät nähneet päivänvaloa vuonna 1998, ei löydy myöskään vuoden 1999 ohjelmasta! Meidän on todettava, että tässä on tiettyä epäjohdonmukaisuutta, joka hieman huolestuttaa meitä, ja odotamme tietysti vastauksianne tähän asiaan.
Arvoisa puheenjohtaja, esitellessänne viime vuonna vuoden 1998 ohjelmanne ilmoititte, että komissio aikoo säännöllisin väliajoin arvioida lainsäädäntötöiden edistymistä. Sen osalta jäimme nuolemaan näppejämme. Hyvin vähän on tehty. Komissio jäi joka tapauksessa kauaksi siitä, mihin se sitoutui. Viimeisenä asiana vuoden 1998 osalta haluaisin ehkä korostaa sitä, että teidän on perustamissopimusten vartijana oltava tarkkaavaisia sen poikkeavan käytännön suhteen, johon etenkin neuvosto on syyllistynyt ja jossa se pitää itsellään ikään kuin pöytälaatikossa joitakin lainsäädäntöehdotuksia, jotka ovat tärkeitä sekä komissiolle että parlamentille. Tämä on eräänlainen epäkohta, johon teidän olisi kiinnitettävä huomiota.
Tällä alalla voidaan pitää poikkeavana käytäntönä myös sitä, että neuvosto vaatii entistä enemmän itselleen oikeutta tehdä tietynlaisia korjauksia säädöksiin, myös yhteispäätösmenettelyssä joillakin yksipuolisilla julkilausumilla hyväksyttyihin säädöksiin, aivan kuin neuvosto ja vain neuvosto voisi luoda vaikka minkälaista tertiääristä lainkäyttövaltaa eurooppalaisen oikeuden piiriin. Näin ollen, arvoisa puheenjohtaja, pyydän teitä komission nimissä valvomaan, että tämä käytäntö lopetetaan.
Siirtykäämme seuraavaksi vuoden 1999 ohjelmaanne. On selvää, että ensimmäinen prioriteetti - ja tehän ilmoititte sen, arvoisa puheenjohtaja, ja me kannatamme sitä - on sopimuksen aikaansaaminen Agenda 2000: sta. Agenda 2000 on välttämätön väline, jota ilman ei voida suunnitella minkäänlaista Euroopan unionin laajentamista lähitulevaisuudessa. Agenda 2000: een liittyvät tietysti hyvin tiiviisti rahoitusnäkymistä käytävä keskustelu ja tuleva toimielinten välinen sopimus, jota pohjustettiin jo hetki sitten käydyssä budjettikeskustelussa. On siis todella tärkeää, että komissio ja parlamentti työskentelevät yhteisymmärryksessä ja päättäväisesti, jotta saamme päätökseen tämän työn, joka on vaikea mutta joka meidän on jätettävä perintönä seuraajillemme.
Toinen prioriteetti, Amsterdamin sopimus. On totta, että tietyt jäsenvaltiot eivät ole vielä ratifioineet Amsterdamin sopimusta. On totta, että joitakuita haittaa heidän toimielinmenettelyjensä hitaus tai vaikeus. Mutta mikään ei lopultakaan estäisi eikä estä komissiota valmistelemasta päättäväisesti jo nyt Amsterdamin sopimuksen voimaantuloa ja samalla niitä välineitä, joiden avulla sopimusta voidaan soveltaa mahdollisimman nopeasti sen jälkeen, kun viimeinen ratifiointi on tehty. Viittaan tällä tietysti uusiin oikeudellisiin perustoihin, joita on annettava tietyille keskeneräisille lainsäädäntöehdotuksille, asiakirjojen ja säädösten julkaisemiseen ja julkisuuteen liittyviin ongelmiin ja siihen ongelmaan, josta kollega Medina puhuu kohta ja joka koskee erittäin syrjäisiä alueita. Se on asia, jota myös korostamme.
Lopuksi viimeinen kohta, jota pidämme prioriteettina prioriteettien joukossa, ja se on taistelu, jota Euroopan on käytävä työttömyyden ja yhteiskunnallisen syrjäytymisen torjumiseksi dynaamisella työttömyyspolitiikalla. Ruusunpunainen aalto, joka on viime vuosina vyörynyt Euroopan hallituksiin, nostaa kovan tuulen, joka puhaltaa hyvään suuntaan. Komission on nyt nostettava kaikki purjeet, jotta nämä tuulet kuljettaisivat Euroopan yhteisöä mahdollisimman pitkälle kohti tätä meille tärkeää tavoitetta, sosiaalista Eurooppaa, joka taistelee työllisyyden puolesta ja syrjäytymistä vastaan.

Oomen-Ruijten
Arvoisa puhemies ja arvoisat kollegat, haluaisin aloittaa kiittämällä Euroopan komission puheenjohtajaa hänen hyvin poliittisesta tavastaan pyrkiä käsittelemään molemmissa toimielimissämme esiintyviä ongelmia siitä, millä tavalla meidän pitäisi toimia keskenämme.
Työohjelma, josta tänään keskustelemme, ilmentää toimielintemme välisiä neuvotteluja. Siinä on kysymys sopimuksesta, joka on joskus tehty Euroopan komission poliittisten prioriteettien vahvistamiseksi, niin että Euroopan parlamenttia on kuultu. Se oli molempien toimielintemme välinen sopimus. Olen todennut jo parin vuoden ajan, että menettely ei toimi kovin hyvin. Kuten myös herra Desama sanoi, olemme viime vuonna yrittäneet saada siihen parannuksia. Olemme sanoneet, että täytyy selvittää, olisiko kolmen kuukauden tai puolen vuoden välein laadittavien raporttien avulla mahdollista ottaa entistä aikaisemmin huomioon muutokset, joita tarvitaan ja jotka ovat mahdollisia myös parlamentin mielestä. Mielestäni asia ei ole kuitenkaan riippunut tästä. Mielestäni syynä on ollut se, että Euroopan komissio ei ole tehnyt sitä, mitä se on luvannut. Vaadin Euroopan komission puheenjohtajaa tästä tilille, ja mahdollisesti voisin pitää myös meitä itseämme hieman syyllisinä, herra Desama, sillä myös meidän olisi pitänyt valvoa paremmin, että komissio pitää lupauksensa. Syytä on molemmissa osapuolissa. Emme ole muistuttaneet teitä sopimuksista.
Olette pitänyt tänään melko kovan puheen. Toteatte siten epäsuorasti, että jotakin on vialla toimielintemme välillä. Olemme olleet aina toistemme luonnolliset liittolaiset edustaessamme ja puolustaessamme Eurooppaa. Juuri sillä hetkellä, kun euro on tulossa käyttöön, mikä on tärkeä poliittinen asia, meidän välimme ovat huonommat, ja silloin luottamus vähenee. Sen voin todeta. Jos tärkeän poliittisen päätöksen edellä meidän väliltämme puuttuu jotakin, meidän täytyy voida kysyä toisiltamme: mistä se johtuu ja kuinka voimme saavuttaa luottamuksen uudelleen?
Voin todeta, että Euroopan parlamentti joutuu kärsimään arvostelusta. Olemme yrittäneet ratkaista tiettyjä asioita ohjesäännön avulla. Voin todeta, että kun ministerit palaavat jäsenvaltioihin, he ottavat itselleen kunnian Euroopan hyvistä asioista ja pitävät Euroopan komissiota ja Euroopan parlamenttia syyllisinä kaikkeen, mikä menee huonosti. Tämä tarkoittaa, että kumpikaan toimielin ei osaa toimia oikein. Kun äänestämme ylihuomenna vastuuvapaudesta vuoden 1996 osalta, toivon ja odotan henkilökohtaisesti, että saatte vastuuvapauden. En kuitenkaan tiedä, mitä lehdissä kirjoitetaan seuraavana päivänä siitä, mikä meni jälleen pieleen. Tämä tarkoittaa, että meidän täytyy pyrkiä yhdessä ratkaisuihin.
Olette ehdottanut tiettyjä asioita, joista olen samaa mieltä. Olette sanonut, että meidän täytyy uudenaikaistaa Euroopan komissiota. Jos meillä on uusia tehtäviä, meillä täytyy olla myös ihmisiä niitä hoitamaan. Meidän täytyy huolehtia siitä, että virkamiehemme - eikä tämä koske ainoastaan Euroopan komissiota vaan myös neuvostoa sekä Euroopan parlamenttia - valitaan asianmukaisilla valintamenettelyillä ja että meillä on myös asianmukaiset säännöt siitä, kuinka virkamiehiä voidaan tarpeen vaatiessa erottaa. Mielestäni tästä jäi jotain puuttumaan puheessanne.
Käytännesäännöt ovat hyvin tärkeät kummallekin toimielimelle. Mutta minä puolestani ihmettelen ehdotuksissanne sitä, kuinka voimme tosiasiassa valvoa toisiamme niin, että voimme säilyttää luottamuksen tulevina vuosina ja että vaaleihin ei tarvitse mennä sanoen, että kyllä niin oli luvattu mutta lupausta ei pidetä. Meillä on mielestäni tässä asiassa vielä paljon tehtävää.
Haluaisin vielä mainita lyhyesti kolme asiaa. Olen huolestunut tietyistä poliittisista elementeistä. Olen huolestunut Agenda 2000: sta ja tiukasta aikataulusta. Ihmettelen vain, eikö tästä olisi tarpeen tehdä selkeitä sopimuksia teidän ja meidän välillämme. Toiseksi olen huolestunut kasvusta, työllisyydestä ja kaikista sosiaalisista ponnisteluista. Puhuitte juuri uudenaikaistamisesta. Minulla on sellainen tunne, että nimenomaan aloitteentekijät, jotka ylittävät rajoja joka päivä, eivät saa niitä etuja, jotka me haluaisimme heidän saavan.
Olen huolestunut turvallisuudesta sekä elintarvikkeista ja kaikesta niihin liittyvästä. Yksi BSE-kriisistä tehdyistä johtopäätöksistä oli se, että myös meillä Euroopassa pitäisi olla jonkinlainen Food and Drug Administration . Tällä alalla on tehty kehnoa työtä. Olen huolestunut siitä. Se ei riipu pelkästään teistä, vaan se riippuu myös neuvostosta. Mitä meidän pitäisi tehdä asialle?
Monissa parlamenteissa on vanhempien jäsenten, seniorien tai poliittisten ryhmien puheenjohtajien neuvosto - tai miksi sitä sitten kutsutaankin - ja toivon lopuksi, että voimme tulevan torstain äänestyksen jälkeen löytää paremman tavan hallita kriisejä ja että te yhdessä parlamentin puhemiehen ja puhemieskonferenssin kanssa sovitte, kuinka me voimme huolehtia siitä, että saamme hyvän lähdön vaaleihin ja että te voitte kulkea pää pystyssä myös viimeiset puoli vuotta, sillä sen minä ja ryhmäni suomme teille, arvoisa puheenjohtaja.

Thors
Arvoisa puhemies, tänään Wienin huippukokouksen jälkeen tuntuu hieman turhauttavalta keskustella ohjelmista. Tiedämme, että komissio ja neuvosto laativat ohjelmia, mutta mielestäni on tärkeintä toteuttaa Agenda 2000 ja kaikki muut hankkeet, joissa mainitaan vuosi 2000, esimerkiksi MAP 2000 ja SEM 2000, jotka komission puheenjohtaja myös mainitsi. Jotta tämän kauden arvioinnista selvittäisiin, minusta on tärkeää, että pääsemme tässä asiassa todellisiin tuloksiin.
Komission puheenjohtaja mainitsi muutaman käytännesäännön, mutta jäin kaipaamaan mainintaa hyvästä hallinnollisesta käytännöstä, jota komissio on muutaman kerran harjoittanut ja joka olisi mielestäni ollut erittäin olennaista tänään, kun meidän esimerkiksi oli tarkoitus ottaa esiin esteellisyyssäännöt ja julkisuussäännöt, kun meidän oli tarkoitus erottaa politiikka ja hallinto toisistaan. Se on erittäin olennaista uskottavuutemme, kaikkien meidän uskottavuuden kannalta. Toivon myös, että komissio tekee nopeasti komissaari Orejan johdolla ehdotuksen avoimuussäännöistä, joita tarvitaan Amsterdamin sopimuksen toteuttamiseksi. Toistan tämän kolmatta tai viidettä kertaa tässä salissa: avoimuus lisää tehokkuutta.
Siirrymme melko nopeasti toiseen aiheeseen tässä keskustelussa, nimittäin euron käyttökelpoisuuteen. Olen sitä mieltä, että ulkoinen edustusmuoto, johon päädyttiin, ei ole mikään hyvä kompromissi.
Toivon, että emme keskustellessamme uusista Euroopan työllisyystavoitteista lähde toteuttamaan vanhoja ratkaisuja. Siihen liittyy mielestäni selkeä vaara.
Mieltäni ilahdutti, että komission puheenjohtaja sanoi, että saamme uuden ohjelman terveyttä edistäville toimille. Maatalousministerien tämänviikkoinen päätös tiettyjen antibioottien kieltämisestä oli hyvin ilahduttava asia. Toivon, että ilmoittamanne terveyteen liittyvän ohjelman avulla käydään taisteluun tuberkuloosin vastustuskykyisiä muotoja ja salmonellaa vastaan, jotka ovat todella vakavia terveyteen liittyviä ongelmia sekä EU: ssa että sitä ympäröivissä maissa.
Lopuksi haluan sanoa, että oli ilahduttavaa, että komission puheenjohtaja mainitsi Tampereen huippukokouksen, jossa käsitellään sisäistä turvallisuutta. Toivon, että herra komissaari ja komissio käyttävät täysin hyväkseen sitä aloiteoikeutta, joka teilläkin on kolmannen pilarin kysymyksissä, ja että komission politiikan pohjoinen ulottuvuus otetaan aktiivisesti huomioon.

Hyland
Arvoisa puhemies, ne meistä, joiden tehtävänä on edustaa yksittäisten maittemme maatalousalaa, ovat varmasti huolissaan elleivät peräti kauhuissaan siitä, kuinka syvästä talouslamasta etenkin karjankasvattajamme ovat kärsineet. Lyömme vakavasti laimin velvollisuuksiamme, ellemme pysty vastaamaan tähän hätätilaan, jonka ovat aiheuttaneet ennen näkemättömät olosuhteet, joita ei olisi voitu ennakoida vuoden 1992 YMP: n uudistuksen yhteydessä.
Vaikka tunnustamme, että komissaari Fischler on ottanut asiakseen asetusten muuttamisen maatalousyrittäjien taakan keventämiseksi ja ponnistellut sen hyväksi, tosiasia on se, että härän-, lampaan- ja sianlihaa myydään tappiolla tai parhaassa tapauksessa marginaalisella voitolla. Irlannissa vallitseva tilanne on äärimmäisen vakava, ja jos hinnat eivät käänny nousuun, monet maatalousyrittäjät eivät selviä. Ei ole kenenkään etujen mukaista, varsinkaan Irlannissa, joka on suuresti riippuvainen maataloustuotteiden viennistä, että elintarvikealan perusinfrastruktuuri - perheviljelmä - on tällaisessa ahdingossa.
Lampaanliha-alalla komission olisi kiireellisesti peruutettava vakauttamistoimenpiteet ainakin väliaikaisesti, jotta järjestelmä voisi heijastaa todellista markkina-asemaa irlantilaisten lampaankasvattajien osalta, jotka ovat hälyttävää vauhtia luopumassa lampaankasvatuksesta. Näin epävakaa tilanne ei ole tietenkään pitkällä aikavälillä sellaisen eurooppalaisen maatilamallin etujen mukaista, jota me pyrimme edustamaan Agenda 2000: n yhteydessä. Jos irlantilainen perheviljelmä säilyy eurooppalaisen mallin yhteydessä, kuten Agenda 2000: ssa oletetaan, sen on lisättävä tehokkuuttaan yhteistyön ja hyvin suunniteltujen kumppanuuksien avulla. Sellaiset maatalousehdotukset, joita esitetään Agenda 2000: ssa, eivät ole tyydyttäviä etenkään Irlannin näkökulmasta. On mahdotonta suunnitella uusia leikkauksia hintoihin, jos EU: sta ja maatalousbudjetista ei vastaavasti anneta lisää suoraa tukea.

Querbes
Arvoisa puhemies, myös minä haluaisin omalta osaltani puhua ainoastaan maatalousasioista, unionin ensisijaisesta rahoituspolitiikasta ja Agenda 2000: n määräävästä aiheesta.
Arvoisa komission puheenjohtaja, milloin suostutte myöntämään, että meille ehdottamanne YMP: n uudistus johtaa umpikujaan? Se johtuu ensinnäkin siitä, että se vahvistaa tuotantopainotteista logiikkaa, joka ei vastaa maanviljelijöiden, maaseudun asukkaiden ja eurooppalaisen yhteiskunnan tarpeita työllisyyden, elintarvikkeiden laadun ja monipuolisuuden, alueiden tasapainoisen asutuksen ja kansainvälisen yhteistyön osalta.
Lisäksi tässä hankkeessa ennakoidaan WTO: ta ja laajentumista koskevien neuvottelujen tuloksia ja kavennetaan etukäteen unionin etuja etenkin siksi, että siinä hyväksytään uudet myönnytykset amerikkalaisten vaatimuksille.
Mitä tulevaisuutta tällä uudistuksella lopultakaan on, kun sen perustana ovat taloudelliset ennusteet, talouskriisin ravistelemat kansainväliset markkinat ja euroon liittyvät pakotteet säilyttää talousarviot vakaina?
Kaikki tämä selittää, miksi tätä hanketta vastustetaan ankarasti paitsi useimpien kansallisten ja eurooppalaisten maatalousjärjestöjen piirissä myös parlamenttimme enemmistön piirissä. Euroopan parlamentti on kahteen otteeseen tuonut esille sellaisen toisenlaisen näkemyksen YMP: stä, jonka perustana ovat työllisyys, tulotukien muuttaminen ja tasapainoinen aluesuunnittelu yhteisön edun mukaisesti.
Maataloutta käsittelevä valiokunta hylkäsi hiljattain naudanlihan, maidon ja viljakasvien markkinajärjestelyjä koskevat uudistusehdotukset, mutta komissio on tähän asti kieltäytynyt kuulemasta näitä signaaleja, joita olemme sille lähettäneet. Sen lisäksi, että se säilyttää alkuperäiset ehdotukset suuremmitta muutoksitta, se jatkaa sitkeästi neuvotteluja vapaakauppasopimusten solmimiseksi kolmansien maiden kanssa ehdoilla, jotka heikentävät entisestään yhteisön etua ja eurooppalaista mallia.
Milloin komissio päättää luopua urautuneista uudistuksistaan ja ottaa huomioon parlamenttimme ehdotukset, joiden tarkoituksena on tehdä YMP: stä oikeudenmukaisempi ja tasapuolisempi maanviljelijöiden ja koko yhteiskunnan hyväksi?
Lopuksi: miten komissio voi perustella ehdotustaan peruuttaa brittiläisen naudanlihan vientikielto, kun useimmat tiedemiehet suhtautuvat asiaan hyvin varauksellisesti ja kun kaikkia terveydellisiä takeita ei ole varmistettu?
Tässä muutamia huomautuksia ja kysymyksiä, joihin toivoisin vastauksia komissiolta.

Lannoye
Arvoisa puhemies, keskusteluamme tämän vuoden 1998 osalta käydään erityislaatuisessa tilanteessa. Se johtuu kahdesta syystä.
Ensinnäkin siitä, että - kuten kollegamme Desama jo sanoi - vakava luottamuskriisi suhteessa komissioon, joka on joutunut hallinnollisia epäkohtia koskevien syytösten tai väitteiden verkkoon, on selvä este komission tehokkaalle toiminnalle.
Toinen syy on poliittinen tilanne. Onhan vuosi 1999 tärkeä vaalivuosi, jolloin kansalaiset odottavat nykyisiltä poliittisilta voimilta ja komissiolta selviä viestejä voidakseen tehdä päätöksensä.
Lopuksi kyseessä on myös vuosi, jolloin valmistellaan Maailman kauppajärjestöä koskevia uusia neuvotteluja, Lomén sopimuksen tarkistusta ja vihdoin Agenda 2000: n hyväksymistä.
Haasteita on siis paljon ja tilanne on vaikea, ja olen sitä mieltä, että tässä yhteydessä on löydettävä vastaus kolmeen kysymykseen. Kolmeen monien kansalaisten mielessä olevaan kysymykseen.
Ensimmäinen kysymys: mihin Eurooppa on menossa?
Toinen kysymys: miten komissio ja muut toimielimet vastaavat nykyisiin haasteisiin?
Ja kolmas kysymys: onko poliittiseen kriisiin olemassa todellisia ja uskottavia ratkaisuja?
Ensimmäisen kysymyksen aiheeseen siitä, mihin Eurooppa on menossa, on mielestäni olemassa kaksi näkökulmaa. Eurooppa on joko ajautumassa eräänlaiseksi vapaakauppa-alueeksi, jolla ei ole paljon poliittista sisältöä - ja tämä on valitettavasti näkymä, joka saattaa toteutua, jos toimielinten uudistus ei yllä asiakokonaisuuden tasolle, kuten pelkään - tai sitten onnistumme saamaan aikaiseksi demokraattisen poliittisen rakennelman ja kaikille eurooppalaisille yhteisen hankkeen, tulevina vuosina joukkoomme liittyvät eurooppalaiset mukaan luettuina.
Tällä hetkellä on valitettavasti todettava, että puheenaiheena on ainoastaan laajentuminen. Komissio puhuu vain hyvin teknisesti suunnitellusta toimielinten uudistuksesta. Se puhuu komission kokoonpanon muuttamisesta, määräenemmistöpäätösten käytön laajentamisesta ja äänten uudenlaisesta painotuksesta neuvostossa, mutta näissä puheissa ei ole paljonkaan tietoa siitä, mitä kaikki odottavat, toisin sanoen Euroopan unionin toiminnan perinpohjaista uudistamista. On laadittava uusi perustamissopimus, joka on paljon kunnianhimoisempi kuin Amsterdamin sopimus, ja minun mielestäni komissiolla on kaikista toimielimistä parhaat mahdollisuudet tehdä asiaa koskeva ehdotus nyt, kun vaaleihin on aikaa muutama kuukausi. On todettava, että vastausta tähän kysymykseen ei löydy puheistanne eikä teksteistä.
Toinen kysymys: mitkä ovat tärkeimmät haasteet? Te otitte ne esille: maailmanlaajuistuminen, kestävä kehitys, teknologisen kehityksen myötä tapahtuvat muutokset ja epävakaa kansainvälinen tilanne. Minusta on hämmästyttävää todeta, että näistä haasteista puhutaan aivan kuin ne eivät olisi riippuvaisia toisistaan ja aivan kuin Euroopan unionin tulevaisuutta ohjaisi jonkinlainen väistämätön kohtalo, joka on määrätty jossakin muualla ja johon meidän on mukauduttava mahdollisimman hyvin siten, että ekologiset ja yhteiskunnalliset haittavaikutukset ovat mahdollisimman pienet. Tämä näkemys on mielestäni virheellinen ja vaarallinen, ja olen henkilökohtaisesti sitä mieltä, että haaste on hyvin olennainen. Se on todennäköisesti kaikkein tärkein. Onko maailmanlaajuistuminen, siinä muodossa kuin se esiintyy tällä hetkellä, sovitettavissa yhteen tämän demokraattisen Euroopan unionin kanssa, jonka tehtävänä on viedä eteenpäin aitoa kehityshanketta, ekologisesti ja yhteiskunnallisesti kestävän kehityksen mallia? Nykyisessä tilanteessa se ei ole mahdollista, koska monia investointeja, maailmankauppaa ja teknologisia valintoja sääteleviä mekanismeja on otettava käyttöön, ja tähän komission olisi annettava edes alkeellisia vastauksia. En näe niitäkään teksteissänne enkä kuule niitä puheissanne.
Lopuksi kolmas kohta, avoimuus ja luottamus. Te sanoitte itse, että tuloksia ei voida saavuttaa ilman kansalaisten osallistumista ja luottamusta demokraattiseen malliin. Monet kollegani ovat tuoneet esille epäkohtia parlamentin ja komission välisissä suhteissa, ja on totta, että edes edeltäjänne herra Delorsin ja teidän itsenne tekemiä sitoumuksia parlamentin ja komission välisistä suhteista ei ole aina noudatettu, ja sanoisin jopa, että näin on tapahtunut usein.
Myöntänette, arvoisa puheenjohtaja, että tässä tilanteessa on vaikea vaatia luottamusta. Pyydän teiltä vastauksia, pyydän teiltä ponnistuksia, ja lainatakseni erästä kuuluisaa edeltäjäämme, Paul Henri Spaakia, joka oli muuten belgialainen ja joka sanoi: " Ei ole vielä liian myöhäistä, mutta on aika" , haluaisin toistaa teille, mitä hän sanoi: ei ole vielä liian myöhäistä, mutta on jo korkea aika!

Sandbæk
Arvoisa puhemies, te, arvoisa komission puheenjohtaja, olette aikaisemmin luvannut vähentää sääntöjä, ja vastaavasti parantaa sääntöjen laatua, mihin olen tyytyväinen. Minun on kuitenkin mahdotonta tietää aiotteko pitää sananne. Olemassa olevien direktiivien muutokset, suunnitellut vihreät kirjat, toimintaohjelmat ja tärkeät tiedonannot eivät nimittäin sisälly komission selvitykseen. Pitkä versio - se, joka on vastaus erään pääministerin alustuspuheenvuoroon - on komission pääosaston laatima, mutta se ei ole virallinen. Tällaiset olosuhteet voidaan hyväksyä, kun kyse on siitä, että hallitus esittelee lainsäädäntökokoelmansa. Valitsijat voivat nimittäin silloin päättää, että tuo hallitus vaihdetaan seuraavissa parlamenttivaaleissa, jos sen toimintaan ollaan tyytymättömiä. Meillä ei ole siihen mahdollisuutta, koska EU: ssa aloiteoikeus on komission virkamiehillä. Olemme sen vuoksi sitä mieltä, että aloiteoikeuden olisi sen sijaan kuuluttava kansallisille parlamenteille, mutta pitkä täydellinen versio pitäisi vähintäänkin esittää myös kirjallisesti kansan valitsemille edustajille.
Tanskassa käytävän varhennettuun vanhuuseläkkeeseen liittyvän keskustelun pohjalta haluaisin esimerkiksi tietää, mikä on tarkempi sisältö siinä komission kannassa, joka liittyy direktiiviehdotukseen, joka koskee työntekijöiden verotuskäsittelyä ja itsenäisiä lisäeläkeoikeuksia heidän muuttaessaan EU: n sisällä.

Medina Ortega
Arvoisa puhemies, kuten aikaisemmin on todettu, komission vuoden 1999 ohjelman erityispiirteenä on se, ettei sitä sovelleta ainoastaan voimassa olevien perustamissopimusten kehittämisessä, vaan sitä sovelletaan myös vuonna 1997 solmitun Amsterdamin sopimuksen kehittämisessä.
Aikataulusta ollaan jo selvästi jäljessä, mikä on normaalia yhteisön sopimusten ratifiointiprosessissa, mutta on ennakoitavissa, että Amsterdamin sopimus tulee voimaan ensi vuoden alussa. Tämän seurauksena komission on tietenkin panostettava työssään suurelta osin Amsterdamin sopimuksen valmisteluun ja kehittämiseen.
Joidenkin asioiden osalta jotain on jo tehty, sillä tarkalleen ottaen marraskuussa 1997 Luxemburgin työllisyyshuippukokouksessa komissio sai jäsenvaltiot sitoutumaan Amsterdamin sopimuksen määräysten väliaikaiseen soveltamiseen työllisyyden alalla, minkä perusteella tämän sopimuksen voidaan ajatella olevan joiltakin osin jo voimassa.
Toisten asioiden osalta ei olla kuitenkaan vielä yhtä valmiita, ja tarkemmin sanoen herra Desama jo ystävällisesti viittasikin joihinkin niistä, kuten esimerkiksi syrjäisimpiä alueita koskevaan erityisohjelmaan.
Amsterdamin sopimuksen 299 artiklan toisessa kohdassa määrätään kaikkien yhteisön oikeuteen liittyvien toimien välittömästä soveltamisesta näillä alueilla. Tarkoitan Kanarian saaria, Madeiraa, Azoreita ja Ranskan merentakaisia alueita.
Jos Euroopan yhteisöjen komissio ei valmistele erityisiä täytäntöönpanosääntöjä, voi käydä niin, että näiltä alueilta otetaan pois niiden erityisasema ja ne siirretään vääjäämättömästi yleisen yhteisön oikeuden piiriin sopimuksen täytäntöönpanon ensimmäisestä päivästä alkaen, mikä vaikuttaisi kielteisesti näiden Euroopan unionin syrjäisimpien alueiden kehitykseen.
Tämän vuoksi mielestäni on tärkeää, kuten sosialistiryhmän päätöslauselmaehdotuksessa tämän osalta todetaan, että komissio sisällyttää vuoden 1999 työohjelmaansa erityismääräyksiä 299 artiklan 2 kohdan soveltamisesta yhteisön syrjäisimmillä alueilla.

Brok
Arvoisa puhemies, arvoisa komission puheenjohtaja, haluaisin käsitellä muutamia harvoja asioita. Uskon, että on tärkeää panna merkille, että komissio, aivan toisin kuin sisämarkkinoihin liittyvän lainsäädäntötyön valta-aikoina, esittää enää vain 31 lainsäädäntöesitystä, joista muutamat ovat jo olemassa olevien direktiivien muutoksia. Tämä osoittaa, että olemme pääsemässä toissijaisuusperiaatteen mukaiseen järkevään kehitykseen, mikä meidän pitäisi uskoakseni kerrankin panna merkille julkisuudessa ja hallitusten edessä.
Toiseksi pyydän komissiota, kuten päätöslauselmassammekin esitämme, selvittämään meille paremmin, miksi 181 hanketta odottaa edelleen lopullista päätöstä neuvostossa ja miksi neuvosto ei ole 85 tapauksessa vielä hyväksynyt yhteistä kantaa. Luulen, että voimme ehkä tuoda uutta dynamiikkaa tähän kehitykseen, jos komissio antaa parlamentille yksityiskohtaisempia tietoja neuvostossa olevan suman syistä.
Edellä oleva sivuaa jo seuraavaa aihettani, nimittäin vaatimusta avoimuuden lisäämisestä. Komissio on ottanut työohjelmansa yhdeksi hankkeeksi Amsterdamin sopimuksen avoimuussäännöksen täytäntöönpanon. Uskon, että tämä on varsin olennainen kysymys Euroopan unionin tulevan hyväksymisen kannalta, ja haluaisin pyytää, että kun komissio määrittelee avoimuuden käsitettä ja kun se määrittelee ja soveltaa säännöksiä, se ottaisi yhteyttä parlamenttiin mahdollisimman varhaisessa vaiheessa, toisin sanoen ennen direktiivien julkaisemista, jotta tältä pohjalta voidaan päästä yhteisiin näkemyksiin, sillä kyse on tässä yhteydessä pääasiassa siitä, miten voimme pakottaa neuvoston lisäämään avoimuutta ja jopa vielä muodostamaan lainsäädäntöasioita käsittelevän neuvoston. Uskon, että meidän tulisi tehdä tässä asiassa tiivistä yhteistyötä.
Seuraavana kohtana on Amsterdamin sopimuksen täytäntöönpano. Olen myös parlamentin kanssa käytävässä keskustelussa kaivannut tähän mennessä varsin kipeästi komission ehdotuksia yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan toteuttamiseksi Amsterdamin sopimuksen yhteydessä sekä tietoja kysymyksestä, millainen esimerkiksi suunnitteluyksikön kokoonpano tulee olemaan. Tietojen antaminen tai vuoropuhelu voisi ehkä myös luoda yleistä tietoisuutta, jotta jäsenvaltioiden hallitukset eivät päättäisi asioista keskenään; haluaisimme myös käsitellä yhteistyötä uuden komission valintamenettelyn yhteydessä ja muilla vastaavanlaisilla aloilla. Haluaisimme myös pyytää komissiota ystävällisesti jo tässä vaiheessa, ennen ratifiointia, soveltamaan Amsterdamin sopimuksen säännöksiä mahdollisimman laajalti, sekä jo tässä vaiheessa ryhtymään toimenpiteisiin, jotta oikeus-ja sisäasiainpolitiikan alat voidaan siirtää yhteispäätösmenettelyyn viisivuotisen siirtymäkauden jälkeen. Valmisteluihin tulisi ryhtyä jo nyt, jotta siirtäminen voi tapahtua ennen laajentumissopimusten solmimista.
Lopuksi pidän erittäin tärkeänä sitä, että komissio noudattaa parlamentin ehdotusta, joka koskee konkreettisten ehdotusten esittämistä uutta toimielinuudistusta varten. Ymmärrän täysin sen, että vuoden 1998 joulukuuksi sovittua määräaikaa ei voitu noudattaa Amsterdamin sopimuksen ratifioinnin viivästymisen tähden. Mielestäni on kuitenkin välttämätöntä, että ehdotukset esitetään ensi vuoden maaliskuuhun mennessä, jotta ne voidaan ottaa mukaan keskusteluun jo Euroopan parlamentin vaalikampanjan aikana ja jotta voidaan siirtää kyseinen aihe tällä tavoin keskustelujen keskipisteeseen.

Sierra González
Arvoisa puhemies, tämän vuoden lainsäädäntöohjelman pitäisi vastata kansalaisten vaatimuksia työllisyyden, yhteiskunnallisen oikeudenmukaisuuden sekä taloudellisen ja sosiaalisen koheesion alueella. Sen pitäisi myötävaikuttaa siihen, että Eurooppa-projektin rakentaminen tulee avoimemmaksi ja lähemmäksi kansalaisia, ja siinä pitäisi ottaa paremmin huomioon kansalaisten arkipäivään ja onnellisuuteen liittyvien välittömien pyrkimysten muuttaminen todellisiksi politiikoiksi.
Ohjelmassa ei oteta ratkaisevia askelia tähän suuntaan, vaikka siihen sitoutuminen tuodaankin julki. Askelten ottamiseksi pitäisi ohjelmassa asettaa etusijalle yhteiskunnallisen oikeudenmukaisuuden vahvistaminen kaikilla tasoilla sekä asettaa etusijalle alueiden välinen solidaarisuus, joka on erityisen tärkeää tällä arkaluonteisella hetkellä, jolla laajentumisen valmisteleminen uhkaa lisätä eriarvoisuutta. On sivuutettu sellaisia kysymyksiä, jotka olisivat esimerkkinä koheesioon panostamisesta, kuten esimerkiksi syrjäisimpien alueiden erityisaseman kohdalla on käynyt.
Haluan todeta lopuksi, että tämä ohjelma - joka on tämän vaalikauden viimeisen vuoden ohjelma - ei lisää kansalaisten osallistumista Eurooppa-projektiin ja sen rakentamiseen, ja olisi tärkeää, että heidät saataisiin osallistumaan siihen. Komission puheenjohtaja sanoi, että Euroopan rakentaminen ei ole päämäärä, vaan keino. Päämäärä on tietenkin kansalaisten onnellisuus, ja tätä ohjelmaa tarvitaan, jotta tämä korkeamman tason demokratian ja oikeudenmukaisuuden tavoite voidaan saavuttaa.

Lukas
Arvoisa puhemies, minusta on tärkeää viitata kokonaiskontekstin kannalta ehkä varsin pieneen, mutta omasta mielestäni varsin merkittävään, varsin myönteiseen toimeen, jonka komissio, toisin sanoen pääosasto XXIII, on toteuttanut kuluvana vuonna. Yhteistyössä kansalaisjärjestöjen ja matkailuteollisuuden kanssa ehkäistiin tehokkaasti ja kohtuullisesti 500 000 ecun talousarviolla seksimatkailua ja siihen liittyvää lasten seksuaalista hyväksikäyttöä. Käytettiin pitkillä lennoilla näytettäviä valistusvideoita, matkailijoille jaettavia valistusesitteitä ja muita vastaavanlaisia toimia.
Toimet muodostavat ansiokkaan konkreettisen ensimmäisen askeleen taistelussa sitä järkyttävää kehitystä vastaan, jota Aasian talous- ja finanssikriisi vielä tuntuvasti kiihdyttää. Eurooppalaisilla matkailijoilla on merkittävä osuus tässä kehityksessä. Vetoan sen tähden komissioon: pyytäisin jatkamaan tätä myönteistä työtä vielä huomattavasti laajemmin.

Myller
Arvoisa puhemies, en malta olla korostamatta asiaa, jota täällä joissain puheenvuoroissa jo aikaisemminkin on korostettu eli tätä peruskysymystä, miten Agenda 2000 -asiakirjaa viedään eteenpäin. Komissiolla on siinä oma tehtävänsä, parlamentilla omansa ja neuvostolla omansa, mutta komissio ei saa unohtaa sitä, että sen tehtävä on erittäin merkittävä. Ellei tämä asia etene sovitussa aikataulussa, kaikki muutkin asiat jäävät tuntemattomaan tulevaisuuteen.
Ympäristöpolitiikan osalta on sanottava, että komission työohjelma ei ole niitä kunnianhimoisimpia. Amsterdamin sopimus velvoittaa siihen, että ympäristöasiat läpäisyperiaatteella sisällytetään kaikkeen Euroopan unionin politiikkaan. Kuitenkaan unioni ei ole sitoutunut antamaan puitelainsäädäntöä tästä asiasta. Edellytänkin, että komissiossa paneudutaan asiaan ja että ensi vuoden aikana parlamentti saa käsiteltäväkseen puitelainsäädännön, joka pitää erityisesti sisällään sen, miten ympäristöasiat sisällytetään liikennepolitiikkaan, maatalouteen ja energiakysymyksiin.
Laajentuminen on niitä haasteita, jotka on koko painollaan otettava vastaan, myös siinä ympäristöasiat muodostavat erittäin suuren kokonaisuuden. Jo laajentumisneuvotteluiden alussa, silloin kun jäsenmaiden kanssa aloitetaan kahdenkeskiset neuvottelut, on tehtävä selväksi se, että ympäristöasiat eivät saa jäädä muiden kysymysten alle, vaan että ympäristöasiat ovat tällä kertaa huomattavasti tärkeämmässä asemassa kuin ne ovat olleet aikaisemmin. Ennen uutta laajentumista Euroopan unionin on kuitenkin pidettävä huolta siitä, että erillinen pohjoisen ulottuvuuden politiikka konkretisoidaan ja että ensi vuoden aikana luodaan keinot, joilla viedään eteenpäin niitä asioita, joilla tehostetaan politiikkaa Euroopan unionin pohjoisilla alueilla.

Salafranca Sánchez-Neyra
Arvoisa puhemies, vuoden 1999 - joka on siirtymävuosi niin parlamentille kuin komissiollekin - tavoitteiden ei pitäisi erota radikaalisti Wienin huippukokouksessa käsitellyistä tavoitteista, joita ovat työttömyyden vastainen taistelu, euron käyttöönotto ja sisämarkkinoiden vahvistaminen ja ennen kaikkea Agenda 2000: een sisältyvät komission tekemät ehdotukset, joiden osalta komission pitäisi tehdä parhaansa, jotta ne menestyisivät neuvostossa, ja näin ollen pyytäisin myös, että komissio asettaisi aivan erityisesti etusijalle syrjäisimmille aluille suunnattujen toimien esittämisen sekä Keski-Amerikan maiden kunnostus- ja jälleenrakennussuunnitelman.
Arvoisa puhemies, monet meistä - sanoisin, että valtaosa tästä parlamentista - joiden mielestä komissio ei ole isänmaattomien byrokraattien muodostama Areiopagin tuomioistuin vaan keskeinen toimielin, joka on saavuttanut merkittäviä ansioita Euroopan yhdentymisprosessin avulla saavutetun kehityksen tason saralla.
Arvoisa puhemies, tämä ei kuitenkaan tarkoita sitä, ettei komission tarvitsisi muuttaa joitakin toimintatapojaan. Puheenjohtaja Santer sitoutui esittämässään julkilausumassa taistelemaan armotta petoksia vastaan. Petoksia vastaan on taisteltava muun muassa siitä syystä, että ne turmelevat Euroopan unionin uskottavuutta ja julkista kuvaa. Komission on työskenneltävä yhdessä parlamentin kanssa ja tiedotettava sille petoksista nopeasti ja tehokkaasti. Tietyt komission yksiköt ovat lamaantumassa hallinnollisesti. Tilanne on korjattava kiireellisesti. On myös luotava kiireellisesti terve henkilöstöpolitiikka, jolla vältetään turhautumista ja jossa otetaan huomioon komission virkamiesten oikeutetut pyrkimykset. Tämän osalta pidän komission puheenjohtajan sanoja myönteisinä. On jo korkea aika, että komissio, tai paremmin sanottuna eräät komissaarit - sillä toiset heistä täyttävät tehtävänsä esimerkillisesti, eikä kukaan muista sitä - ottavat, kuten puheenjohtaja Santer sanoi, päättäväisen askeleen oikeaan suuntaan, ja, arvoisa puhemies, tämä oikea suunta ei voi olla mikään muu kuin se, joka ohjaa meitä kohti Euroopan yhdentymisprosessia. Tämä suunta on säilytettävä, kuten aina on ollut tapana, muodostamalla tasapainoinen parivaljakko tämän parlamentin kanssa, jotta nykyisistä erimielisyyksistä voidaan tulevaisuudessa päästä yksimielisyyteen.

Martinez
Arvoisa puhemies, arvoisa komission puheenjohtaja, tämä ohjelma antaa meille tilaisuuden käsitellä hyvin mielenkiintoisia kysymyksiä. Tähän mennessä vuoden 1993 suuriin yhtenäismarkkinoihin liittyvät eurooppalaiset ongelmat ovat olleet teknisiä ja lainsäädännöllisiä ongelmia, joiden yhteydessä on pohdittu esimerkiksi sitä, onko lainsäädännöstämme 80 tai 90 % eurooppalaista vai kansallista. Lopultakin me parlamentin jäsenet pääsemme käsittelemään todellisia kysymyksiä, strategisia kysymyksiä, jotka ovat kaikki hyvin, hyvin mielenkiintoisia.
Eurosta: uskaltaisinkohan sanoa, että arpa on heitetty, ammus on laukaistu. Koska euro saattaa aiheuttaa kaikenlaisia epäsymmetrisiä shokkeja, ei tiedetä, mitkä ovat seuraukset, mistä ne sitten johtuvatkin. Voimme toivoa ihmeiden tapahtumista. Minä toivon sitä. Ja seuraavaksi onkin pääsiäinen ja ehkä ylösnousemuksen aika.
On myös Amsterdam. Te ette ole olleet järkeviä tai tämä sopimus ei ole järkevä; kun maahanmuuton hanat ovat täysin auki, maahanmuuttajien virta on vuolas. Koko tämä asia on jätetty yksinkertaisen enemmistön varaan! Viiden vuoden kuluttua mukana päätöksenteossa ovat suomalaiset ja ruotsalaiset ystävämme, joilla ei tietenkään ole kovin paljon siirtolaisongelmia ilmastonsa ansiosta.
Sitten ovat Maailman kauppajärjestöä koskevat neuvottelut vuoden 2000 häämöttäessä. Toivon, että pidätte pintanne paremmin kuin GATTin neuvottelukierroksella, jolloin herra Brittan jätti jälkeensä muutakin kuin vain suuria muistoja. Olemme kuitenkin hieman huolestuneita, kun kaikki vapaakauppa-alueet liitetään toisiinsa. Sitten on tämä suuri ja hieno itään avautumisen hanke, vaikka pelkäämme puolalaisten tai unkarilaisten ystäviemme mukaantuloa kaleerillemme. Sitten on ilmeisesti teknisempiä ongelmia, kun ajatellaan kaikkea sitä säännöstelyä, jonka olette ottaneet käyttöön; terveysasioista ollaan erittäin huolestuneita.
Minä en korostaisi lainsäädäntöohjelmaa koskevaa arviota, puheenjohtaja Santer. Loppujen lopuksi te olette vain yksi monien joukossa. Meillähän on kuitenkin 18 miljoonaa työtöntä. Ja lapsia; luin jälleen lehdestä, että 500 000: n alle 12-vuotiaan brittiläisen lapsen on tehtävä työtä. Mieleen tulee Victor Hugon " Kurjat" . Ja lopuksi meillä on vielä 50 miljoonaa syrjäytynyttä, vaikka te varaatte tälle ahdistavalle työllisyyskysymykselle jälleen suuren osan, 3 kohdan, työohjelmastanne.
Puheenjohtaja Santer, minä uskon, että jos te suvaitsisitte pysähtyä pohtimaan niitä filosofisia virheitä, joita komissiossa on tehty alusta, 1950-luvulta, lähtien, voisimme löytää oikean tien. Filosofinen virhe johtuu malthusilaisuudesta. Teidän hallitseva ideologianne on pohjimmiltaan sama kuin 1960-luvun Rooman klubin. Aina kun esiintyy jokin ongelma, te ratkaisette sen kielteisellä tavalla. Hiili? Kaivokset suljetaan. Teräs? Terästehtaat suljetaan. Sen jälkeen niitä tuodaan Vietnamista ja Thaimaasta. Telakat? Telakat suljetaan. Nuoret vasikat? Ne jalostetaan jauhoksi. Joka kerran te annatte periksi hävittämisen houkutukselle. Joka kerran eurooppalainen politiikka on malthusilaista politiikkaa. Ja se koskee myös kaikkein teknisimpiä asioita, kuten talousarvion vakautta koskevaa sopimusta, joka on talousarvion säännöstelyä koskeva sopimus. Teidän ideologianne on se, että eurooppalaisten suuriin pitoihin ei voida kutsua paljon väkeä, ja siksi on säännösteltävä, säännösteltävä korvauksia, säännösteltävä sosiaalista suojelua, säännösteltävä hoitoa ja säännösteltävä terveyttä. Tämä johtaa näkemiimme seurauksiin.
Kunpa teillä olisi toisenlainen politiikka, jonka ohjenuorana olisi toisenlainen filosofia, jonka toisenlaisena filosofiana olisi elämä, usko siihen, että elämä on kaunista, että huominen tuo mukanaan tulevaisuuden, että sen jälkeen on jotain olemassa ja että jatkuva rajoittautuminen ja surkastuminen johtavat nykyiseen tilanteeseen!
Kunpa haluaisitte puuttua syihin, työttömyyteen! Työttömyyttä ei ole luonut hyvä Jumala eikä paholainen, vaan sen ovat luoneet rajojen järjetön avaaminen, ylenmääräinen verotus, järjetön kilpajuoksu tehotuotantoon... Entä jos Eurooppa haluaisi olla eurooppalainen! Jos esimerkiksi eurooppalaisen turvallisuuspolitiikan alalla lopetettaisiin Yhdysvaltojen myötäily: esimerkiksi suhtautumisessa ihmisoikeuksiin, Irakiin ja irakilaisiin lapsiin. Eurooppa nöyrtyy, kieltää omat mielipiteensä muuttaessaan Irakin keskitysleiriksi 18 miljoonalle ihmiselle, jotka tekevät kuolemaa, ilman että korotamme äänemme herra Clintonia ja Yhdysvaltoja vastaan.
Rahoituksen alalla - koska kaikki on johdettavissa rahoitukseen - komissaari Monti ehdottaa meille kuluneita keinoja, verotusta ja säästämistä. Kunpa olisitte hyvin kunnianhimoisia verotuksen alalla! Euroopan verotaakkaa olisi kevennettävä, luotava jonkinlainen Euroopan verolainsäädäntö, jossa määrättäisiin enimmäisraja pakollisille veroille energiamuotojen vapauttamiseksi. Ja sitten teillä on koko Euroopan rahoittamista koskeva ohjelmanne, joka toteutetaan joko BKTL-maksulla, joka korvaa kaiken, tai rajoittamalla tai yhteisrahoittamalla menoja - ryhmäni oli äänestää muuten asiavirheen vuoksi yhteisrahoituksen puolesta, vaikka se oli sitä ennen vastustanut yhteisrahoitusta... Kunpa teillä olisi suurta kunnianhimoa, puheenjohtaja Santer, suurta kunnianhimoa ja eurooppalainen Eurooppa - emme ole tyhmiä Euroopan vastustajia, kuten luulette - kunpa teillä olisi suurta kunnianhimoa luoda eurooppalainen Eurooppa, Eurooppa, joka ei olisi enää malthusilainen, joka haluaa rakentaa siltoja tulevaisuuteen ja joka on oma itsensä, silloin me voisimme liittyä yhteen, puheenjohtaja Santer. Se on joulun ihme. Tuhannet kiitokset.

Van Velzen
Arvoisa puhemies, haluaisin puheenvuorossani sitoa tulevan vuoden toimintaohjelman erityisesti viime viikonloppuna pidetyn huippukokouksen tuloksiin. Jos on ollut minun laillani viimeiset vuodet keskittyneenä työllisyyteen, tuloksista lukiessa syntyvä ensivaikutelma on sellainen, että täytyy olla erittäin tyytyväinen, koska en ole uskoakseni vielä koskaan lukenut tuloksista, joissa olisi annettu näin paljon tilaa työllisyydelle. Olen kuitenkin saanut harvoin lukea näin paljon sivuja, joilla on käsitelty niin vähän konkreettisia asioita työllisyydestä. Olenkin siksi sitä mieltä, että yksi Euroopan komission tärkeimmistä tehtävistä on pitää unioni oikeassa kurssissa prosessissa, jonka käynnistimme viime vuonna Luxemburgissa. Mielestäni yksi komission tärkeimmistä tehtävistä on pitää kiinni esikuva-analyysista (benchmarking) ja konkreettisista tavoitteista. Tämän komissio itse on enemmän tai vähemmän unohtanut ehdotuksistaan. Olen pahoillani siitä, mutta toivon, että tilanne paranee ensi vuonna. Tulevana vuonna on tärkeänä tavoitteena - ja siitä voi tulla tuleville sukupolville vielä hyvin tärkeä asia - että kehitetään talouspolitiikan ja sosiaalisen työllisyyspolitiikan tehokasta koordinointia, jossa on mukana eri osapuolia. Voin kuvitella, että prosessi on työläs, mutta toivon kuitenkin, että tätä asiaa pohjustetaan kunnolla jo ennen Saksan puheenjohtajakauden huippukokousta.
Minulla on yksi ongelma. Nyt kun olemme lopultakin onnistuneet tekemään työllisyydestä ehdottoman ensisijaisen asian, minulla on kuitenkin sellainen vaikutelma, että sitä pidetään ainoana asiana sosiaalialalla. Työllisyys ei kuitenkaan ole eikä voi olla ainoa autuaaksi tekevä asia. Sosiaalipolitiikka on muutakin kuin työmarkkinapolitiikkaa. Sosiaalinen integrointi ja köyhyyden vastainen taistelu, jotka on nyt tuotu osaksi kansallisia toimintaohjelmia, ovat myös tulopolitiikkaa. On hienoa puhua työstä ja köyhyydestä, mutta puhuminen köyhyyden vastaisesta taistelusta mainitsematta sanallakaan esimerkiksi tulopolitiikkaa vie oikeastaan pohjan politiikalta, ja toivon, että komissio onnistuu saamaan aikaan ehdotuksia myös tällä alalla. Sosiaalipolitiikkaan kuuluu myös lainsäädäntö, ja mielestäni komissio on ollut siinä asiassa viime vuosina liian pidättyväinen. Haluaisin pyytää, että lähentyminen sosiaaliturvan osalta Euroopassa nostettaisiin myös tulevaksi vuodeksi ylemmäksi asialistassa ja että sitten erityisesti tarkasteltaisiin, onko kehittämämme työllisyysstrategiaan sisältyvä järjestelmä, joka on syntynyt esikuva-analyysin ja konkreettisten tavoitteiden kautta, kehiteltävissä edelleen ja onko se hyvä valinta myös sosiaaliturvan lähentymisen kannalta. Olemme jääneet sosiaaliturvan alalla liian pitkäksi aikaa usein masentavalle vähimmäisturvan ja vähimmäissääntöjen tasolle, mikä on usein hyvin vaikeasti puolusteltavissa niissä maissa, joissa on suhteellisen kehittynyt järjestelmä. Toivon, että voimme jatkaa työllisyyspolitiikan prosessia, jonka perustana ovat esikuva-analyysi ja tavoitteet. Toivotan teille tässä asiassa menestystä.

Rack
Arvoisa puhemies, arvoisa komission puheenjohtaja, mainitsitte antaneenne komissiolle laajan ohjelman evästykseksi seuraavaa vuotta varten. Hyvä niin, sillä seuraava vuosi ei ole vain kuluvan lainsäädäntökauden viimeinen vuosi vaan todennäköisesti myös tärkein, jos tarkastellaan niitä haasteita, joihin Euroopan unionin ja sen myötä myös komission on vastattava. Mainittakoon niistä Agenda 2000. Sanoitte aiheellisesti, että Euroopan dynamiikka on tässä yhteydessä uhattuna, ja meiltä kaikilta vaaditaan ponnisteluja, jotta Euroopan dynamiikka tosiaankin saa jotain liikkeelle. Euroopan parlamentin yhteistyö taataan komissiolle juuri tämän tärkeän aihealueen yhteydessä, jos komissio omalta osaltaan pyrkii yhteistyöhön Euroopan parlamentin kanssa ja antaa parlamentille ennen kaikkea Agenda 2000 -ohjelmaan liittyvistä tärkeistä uudistuksista, yhteisestä maatalouspolitiikasta ja rakennepolitiikasta tehtävien päätösten yhteydessä sekä myös rahapolitiikkaa koskevien päätösten yhteydessä ne juridiset mahdollisuudet, jotka Amsterdamin sopimus vielä joka tapauksessa tuo meille.
Toisena tärkeänä kohtana on transatlanttisen talouskumppanuuden toteuttaminen. Tämä on yhä uudelleen keskustelussa esiin nouseva aihe, jonka yhteydessä meidän olisi kuitenkin tulevaisuudessa, ensi vuonna ja sitä seuraavina vuosina saatava aikaan enemmän kuin se, mikä valitettavan usein toistuu todellisuudessa, nimittäin, että rakennamme toisillemme esteitä jääräpäisissä kiistoissa, jotka syntyvät suhteellisen vähäpätöisistä asioista - kuvaavana esimerkkinä banaanit.
Kolmanneksi ja viimeiseksi tulee omasta mielestäni tärkein kohta: mainitsitte, että komission on pidettävä huolta omasta järjestyksestään. Puhuimme tänään aamupäivällä vastuuvapauden myöntämisestä käydyssä keskustelussa siitä, että parlamentti aikoo tässä yhteydessä antaa Euroopan komissiolle evästykseksi erityisen tärkeän toimeksiannon, joka tähtää komission moitteettomuuteen. Tällaisen moitteettomuuden tavoitteeseen pääsemiseen tulee todella panostaa virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen avulla, joita ei hyväksy ainoastaan henkilöstökomitea. On aloitettava virkamiesten rekrytoinnista. Sekä valintamenettelyjen yhteydessä että ennen kaikkea johtavien virkamiesten valinnan yhteydessä on otettava käyttöön menettelytapa, joka poikkeaa aiemmin liian usein käytetystä tavasta. Avainsana avoimuus ei saa jäädä pelkäksi avainsanaksi, vaan meidän on todella myös sovellettava avoimuutta käytäntöön.
Viimeinen kohta, jota emme voi välttää: olisi tärkeää, jos komissio ottaisi myös omaksi tehtäväkseen vaatia komissaarien yksilöllistä vastuuta tietyissä tapauksissa silloin ja siellä, missä se on tarpeen.

Jarzembowski
Arvoisa puhemies, arvoisa komission puheenjohtaja, hyvät kollegat, haluaisin rajoittaa oman osuuteni liikennepolitiikkaan ja siinä komission vuoden 1999 työohjelmaan. Haluaisin etukäteen sanoa, että muistan vielä varsin hyvin, kuinka ennen tämän komission nimittämistä vuosien 1994 ja 1995 vaihteessa komissio miltei vannoi kuuntelevansa aina parlamenttia. Siitä haluaisin nyt muistuttaa teitä kahdessa asiassa.
Haluaisin pyytää teitä olemaan toteuttamatta kahta vuoden 1999 työohjelmaan sisältyvää ehdotusta. Komissio, siis kolleganne Kinnock, on liikennepolitiikan alalla esittänyt direktiiviehdotusta satamapalvelujen avaamisesta markkinoille. Liikenne- ja matkailuvaliokunta on merisatamia koskevasta vihreästä kirjasta laatimassani mietinnössä päättänyt yksimielisesti, ettei nykytilanteessa ole tarvetta tällaiselle lakialoitteelle. Käyttäköön komissio toimivaltaansa tukia ja kilpailua koskevan lainsäädännön puitteissa helpottaakseen markkinoillepääsyä ja viedäkseen sen läpi, jos ilmenee vaikeuksia. Mutta me emme lainkaan halua lakialoitetta.
Toiseksi komissio ehdottaa valkoista kirjaa Euroopan laajuisista liikenneverkoista. Arvoisa komission puheenjohtaja, emme tarvitse sitä! Emme tarvitse uutta, yleistä perustaa keskustelulle, vaan konkreettisen muutosehdotuksen, joka koskee parlamentin ja neuvoston vuonna 1996 päättämiä suuntaviivoja, kuten 21 artiklassa sanotaan. Siinä sanotaan, että vuonna 1999 on tarkoitus tehdä tarkistettu ehdotus, ei valkoista kirjaa. Ymmärrän, ettei uutta Euroopan laajuisia verkkoja koskevaa ehdotusta haluta esittää tulossa olevien parlamenttivaalien ja uuden komission nimittämisen tähden. Mutta emme silloin myöskään tarvitse lisää työtä parlamentille tarpeettoman valkoisen kirjan muodossa. Teidän tulisi silloin ennemminkin sanoa, että teemme vuonna 2000 aivan konkreettisen lainsäädäntöesityksen. Arvoisa komission puheenjohtaja, voisitteko puhua kolleganne komissaari Kinnockin kanssa, sillä jos kumpikaan osapuolista, neuvosto sen paremmin kuin parlamenttikaan, ei halua lakiesitystä, miksi komission silloin pitää laatia sellainen? Voitte säästää paljon omaa aikaanne, jos kuuntelette ensin parlamenttia!

Mosiek-Urbahn
Arvoisa komission puheenjohtaja, hyvät naiset ja herrat, Euroopan lainsäädännön vaikutus unionin jäsenvaltioiden yksityisoikeuden alaan kuuluvaan talousoikeuteen on lisääntymässä. Ajankohtaisia esimerkkejä siitä on tuotevastuun, kulutushyödyketakuiden ja maksujen viivästymisen alalla. Union työtä yksityisoikeuden alalla ovat tähän mennessä leimanneet useat tällaiset yksittäiset suunnitelmat. Komission pitäisi harkita, onko tällaisten useiden pienten yksittäisaskeleiden ottaminen edelleenkin todella paras tie.
Yleensä unioni menettelee tietysti siten, että se sääntelee tiettyjä yksittäisiä aloja juuri sillä hetkellä, jolloin sääntely on tarpeellista ja jolloin sille voidaan saada enemmistön kannatus. Kansalaisten luottamusta ei kuitenkaan välttämättä vahvisteta tämäntapaisella menettelyllä, jonka täytyy tuntua kansalaisesta siltä, että hänen kansallista yksityisoikeuttaan heikennetään vähitellen, vähän kerrallaan, niin sanotusti kiertoteitse. Meiltä puuttuu luottamusta synnyttävä, tunnistettava järjestelmä, tunnistettava yhtenäinen järjestelmä. Euroopan yksityisoikeuden yhtenäistämisestä puuttuvaa johdonmukaisuutta valitetaankin siksi täydestä syystä yhä uudelleen. Komission tulisi sen tähden, ennen kuin se ottaa käsiteltäväksi uusia yksittäisiä aloitteita, kehittää suunnitelmakehys, jossa tunnustetaan avoimesti, joskin maltillisesti, ne yhteisön yksityisoikeuden periaatteet, jotka ovat kelvollisia yksimielisyyden saavuttamiseen. Niin sanotun Lando-komission virittämä keskustelu on saatava uudelleen käyntiin ja sisällytettävä komission nykyisiin töihin, muutoin ei voida odottaa Euroopan lainsäädännön hyväksymistä.

Bianco
Arvoisa komission puheenjohtaja, epäilemättä ohjelmanne on askel oikeaan suuntaan: se on kunnianhimoinen ohjelma, jolla puututaan ongelmiin, joita tulemme kohtaamaan tulevina vuosina. Mutta tavoitteiden samoin kuin hyvien aikeiden toteuttaminen edellyttää tietynlaista poliittista ilmapiiriä ja joitakin yleisiä edellytyksiä, joita ei minun mielestäni tällä hetkellä ole olemassa ja joita komission pitäisi pyrkiä edistämään. Miten voidaan ajatella, että yhteenkuuluvuuden parantamisen ongelmaan voitaisiin puuttua pienemmillä resursseilla? Miten on mahdollista, että maatalouspolitiikan kehittämisen ongelmaan voitaisiin puuttua ehdotuksella, joka todellisuudessa tuhoaa kaiken sen hyvän, mikä on olemassa? Kuinka voidaan ajatella, että esimerkiksi Euroopan rinteillä tuotettava hyvä viini korvattaisiin kemiallisten tuotantolaitosten sokeriliemellä? Luetteloa voisi jatkaa.
Katson myös, että Wienin huippukokoukset tulokset eivät ole oikeansuuntaisia. On nähty joitakin sellaisia esimerkkejä kansallisesta egoismista, jotka eivät lupaa hyvää ja joita komission Euroopan hallintoelimenä pitäisi jollakin tavalla vastustaa erittäin päättäväisesti ja rohkeasti.
Työttömyysongelma on ensisijaisen tärkeä, ja minusta siihen ei voida puuttua pelkästään rahoituksellisin ja hallinnollisin toimin, niin joustavia kuin ne ehkä ovatkin. Keskeisten teemojen on oltava tieteellinen tutkimus, innovaatio, kulttuuri- ja koulutusjärjestelmien uudistaminen, jotka ovat tulevaisuuden suuri haaste. Jotta nämä tavoitteet voidaan saavuttaa, on paitsi siirrettävä teknologiaa pieniin ja keskisuuriin yrityksiin myös luotava suuria hankkeita, koska vain suurilla hankkeilla voidaan aikaansaada muutoksia, innovoida ja viedä eteenpäin tieteellistä ja innovoivaa tutkimusta Euroopassa.

Santer
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, haluaisin aluksi kiittää jokaista puhujaa, kaikkia puhujia, jotka ovat osallistuneet keskusteluun ja jotka siten ovat rikastuttaneet omalta osaltaan komission työohjelmaa vuodeksi 1999. En tietystikään voi vastata täydellisesti kaikkiin esitettyihin kysymyksiin, mutta voitte olla varmoja siitä, että toimitan enemmänkin erityisaloja koskevat kysymykset suoraan näistä asioista vastaaville kollegoilleni.
Tämä keskustelu käydään vastuuvapaudesta teidän aamulla käymänne keskustelun ja sen keskustelun välissä, jonka me käymme huomenaamuna Wienin Eurooppa-neuvoston päätelmistä. Haluaisin näin ollen välttää toistamasta jo sanottuja asioita. Olette jo varmasti joutuneet sietämään sitä paljon tämän päivän aikana. Haluaisin kuitenkin vastata tiettyihin kysymyksiin ja tiettyihin pyyntöihin tai esittää tiettyjä täsmennyksiä, joita on pyydetty.
Pyydän ensinnäkin anteeksi rouva Oomen-Ruijtenilta sitä, etten korosta lainsäädäntöohjelmaa koskevaa arviota: se johtuu siitä, että haluan tarkoituksellisesti suuntautua pikemminkin tulevaisuuteen eli tarkastella mieluummin poliittisia näkymiä. Jos nyt kuitenkin tarkastelen arviota, näen siitä ainakin sen - ensimmäistä kertaa muuten, ja sanon tämän tietyllä ylpeydellä, joka ei ehkä aina ole perusteltua, mutta kuitenkin tietyllä ylpeydellä - näen siis sen, että vuoden 1998 työohjelmassamme esitetyistä 34 uudesta lainsäädäntöaloitteesta on toteutettu 30, toisin sanoen 88 %. Ne, jotka eivät toteudu vuoden loppuun mennessä, siirtyvät tietysti vuoteen 1999 täydentämään sen vuoden työohjelmassa olevaa 26 aloitetta. En haluaisi uuvuttaa teitä tilastoilla, mutta minulla on kuitenkin edessäni kokonainen taulukko, josta käyvät ilmi uudet aloitteet. 34 aloitteesta on toteutettu 30. Keskustelun alussa toteutettujen aloitteiden määrä oli 14. Toimintasuunnitelmissa ja muissa aloitteissa toteutettuja aloitteita on ollut 29 ja niin edelleen. Siirryn eteenpäin. Tämä kiinnostaa ehkä komiteoiden virkamiehiä ja sihteerejä. Tämä ei aina kiinnosta poliitikkoja.
Lisäksi haluaisin vakuuttaa teille, että komissio huolehtii lainsäädäntöohjelman seurannasta. Tämän vuoden aikana olen itse osallistunut puhemieskonferenssiin ollakseni mukana ohjelmien arvioinnissa, ja kollegani Oreja on myös osallistunut valiokuntien puheenjohtajien konferenssiin keskustellakseen lainsäädäntöohjelmista ja työohjelmasta. Voitte olla vakuuttuneita siitä, että sekä minä itse että kollegani Oreja, joka vastaa erityisesti suhteista Euroopan parlamenttiin, olemme varmasti käytettävissänne joka kerran, kun te otatte meihin yhteyttä, tai puhemieskonferenssi tai valiokuntien puheenjohtajien konferenssi tekee niin. Uskon, että me teemme kaikkemme tämän ohjelman toteuttamiseksi niiden syiden vuoksi, jotka te muuten ymmärsitte hyvin, koska vuosi 1999 on tärkeä vuosi.
Jotkut teistä ottivat myös esille komission uudistamista koskevan kysymyksen. Minun on sanottava teille, että se on aihe, joka on ollut mielessäni siitä lähtien, kun otin vastaan tehtäväni, koska astuessani virkaani tammikuussa 1995 totesin - olen sanonut tämän teille jo moneen otteeseen - että komissiossa oli hallinnollinen ongelma. Sain käsiteltäväkseni tiettyjä aiheita, kuten matkailun. Siksi olemme jo alusta lähtien tehneet tiettyjä aloitteita juuri sen vuoksi, että komissio pystyisi hoitamaan hallinnolliset ongelmansa. Aloitteiden joukossa oli - olen jo sanonut tämän, enkä aio palata siihen - niin kutsuttu SEM 2000, Sound Economic Management , MAP 2000 ja kaikkea muuta mahdollista. Olemme myös käynnistäneet petosten torjunnan yksikkömme, UCLAFin, toiminnan nykyisen komission toimikaudella. Se perustettiin hieman aikaisemmin, mutta se aloitti toimintansa vasta nykyisen komission aikana. Haluan sanoa ja toistaa teille, että joitakin asioita ja erityisesti petoksia on saatu selville nimenomaan UCLAFin ja omien yksiköidemme ansiosta.
Asia, josta voimme moittia itseämme, on se, että meistä itsestämme on tullut hyvän tahtomme ja ehkä myös hyväuskoisuutemme uhreja. Sillä ne asiat, joista kirjoitetaan nyt suurin otsikoin kaikissa sanomalehdissä, ne asiat, jotka ovat johtaneet tiettyjen artikkelien kirjoittamiseen - ei muuten kannata uskoa etusivun otsikoissa esitettäviä euromyyttejä, joita minä epäilen, ja minä tiedän, mistä puhun - ovat pelkkiä euromyyttejä, mutta toisaalta myös tosiasioita, ja ne me olemme saaneet selville juuri siksi, että haluamme avoimuutta. Kuten olen sanonut, haluamme tehokasta petosten torjuntaa. Te olette nähneet, että olemme kaikissa tapauksissa, joissa on esiintynyt petollisuuteen viittaavia tekijöitä, tehneet kaikki tarvittavat johtopäätökset, niin virkamiesten kurinpidollisia seuraamuksia koskevat johtopäätökset kuin oikeudelliset johtopäätökset näistä tapauksista, jotka ovat muuten parhaillaan tuomioistuimen käsiteltävinä, oli sitten kyse matkailusta, ECHOsta tai jostakin muusta tapauksesta. No, nämä kaikki tapaukset ovat kuitenkin sattuneet vuosina 1990, 1992 ja 1993, jolloin komissio - kuten hetki sitten sanoin - sai tiettyjä uusia tehtäviä, joita ylin valvonta ei seurannut, se ei pystynyt seuraamaan näitä toimia eikä niiden rahastojen hallintoa, jotka sille oli uskottu.
Kuvitelkaa, että vuonna 1993 humanitaarisen avun toimiston ECHOn palveluksessa oli 38 virkailijaa, joiden oli hoidettava vuosittain 100 miljoonan ecun talousarviota hyvin vaikeissa oloissa. Tiedättehän, miten kansalaisjärjestöjemme vapaaehtoistyöntekijät toimivat, oli sitten kyse Ruandasta, Suurten järvien alueesta, Bosniasta, Kiinasta, Pohjois-Koreasta ja niin edelleen. Joissakin tapauksissa kirjanpidon sääntöjä nykyisessä muodossaan ei aina sovelleta samalla tavalla suhteissa eri tilintarkastustuomioistuimiimme.
Tästä syystä on mielestäni hyvin tärkeää, että olemme arvioineet järjestelmällisesti kaikkia pääosastojamme ja tehneet tiettyjä johtopäätöksiä, jotka muuten tuottavat parhaillaan tulosta. Vakuutan teille, että haluamme tämän komission tekevän perustavan työn ja että me teemme siitä kaikki tarvittavat johtopäätökset, jotta vuonna 2000 työnsä aloittavalla uudella komissiolla on käytössään tietty määrä välineitä, joiden avulla se pystyy työskentelemään. Se on tärkeää myös siksi - luulen, että herra Rack tai herra Desama, en muista enää kumpi, otti tämän asian esille - että se liittyy komissaarien henkilökohtaiseen vastuuseen. Tällä hetkellä niin ei ole. Komissio toimii kollegiona. Se on siis kollektiivisesti vastuussa parlamentille.
Uudessa Amsterdamin sopimuksessa komission puheenjohtajan asema on kuitenkin täysin erilainen kuin tällä hetkellä. Tulevaisuudessa hän määrittelee komission politiikan, ja se vaikuttaa ensinnäkin komissaarien nimittämiseen, koska nimittäminen voi tapahtua ainoastaan puheenjohtajan suostumuksella tai luvalla, kun sen sijaan tällä hetkellä riittää pelkkä kuuleminen. Lisäksi puheenjohtaja voi perustamissopimuksen ja siihen liitetyn pöytäkirjan nojalla jakaa komissaarien tehtävät oman harkintansa mukaan ja tarvittaessa myös muuttaa tehtävänjakoa komission toimikauden aikana. Amsterdamin sopimuksen voimaantulon myötä puheenjohtajan asema siis muuttuu ja vahvistuu, ja samalla hän saa komissiossa määräävän johtoaseman, mitä hänellä ei tällä hetkellä ole eikä voikaan olla, koska toimielimiä koskevat säännöt eivät anna siihen mahdollisuutta.
Kun näin ollen tarkastelemme tätä järjestelmää kokonaisuudessaan ja tämänhetkisiä ponnistelujamme tarvittavien muutosten ja sen avoimuuden aikaansaamiseksi, jonka haluamme varmistaa parlamentin avulla - jota ilman epäonnistuisimme, ottaen huomioon, että olemme vastuussa parlamentille - olen varma, että onnistumme löytämään parannuskeinot tiettyihin asiantiloihin, joita te ehkä perustellustikin moititte tällä hetkellä.
Tästä aiheesta esitettyjen kysymysten osalta, kuten rouva Oomen-Ruijten aivan oikein sanoi, tärkeitä ovat käytännesäännöt, joita laaditaan parhaillaan ja joista jotkin ovat jo lähes valmiita. Emme odottaneet vastuuvapautta koskevia määräyksiä. Työt aloitettiin jo muutama vuosi sitten, ja niillä on suuri merkitys avoimuuden takaajina. Jää tietysti nähtäväksi, miten avoimuuden valvonta toimii. Se on varmasti mahdollista toteuttaa. On tehty ehdotuksia toimielinten asiakirjojen saatavuudesta. On myös tehty ehdotus henkilötietojen suojaamisesta. Kaikkea tätä on tarkasteltava kokonaisuutena.
Lopetan tähän tämän aiheen käsittelyn, koska te olette keskustelleet siitä jo pitkään tänä aamuna. Vuoden 1999 työohjelmamme on tietysti esitellyn poliittisen linjan mukainen. Sen osalta eri näkemykset ovat puheenvuorojen perusteella laajalti yksimielisiä, mikä edesauttaa niiden tärkeiden kohtien määrittelyä, jotka ovat perustana meidän toiminnallemme ja teidän poliittiselle toiminnallenne vuoden 1999 aikana. Kyse on ennen kaikkea Agenda 2000: sta. Olen samaa mieltä kaikkien niiden kanssa, jotka sanoivat - kuten minäkin sanoin Wienin Eurooppa-neuvostossa ja kuten sanon jälleen huomenaamulla, jolloin tästä keskustellaan - että jos Agenda 2000: sta ei päästä yksimielisyyteen maaliskuun lopussa, niin, hyvät naiset ja herrat, laajentuminen ei toteudu. Mutta siinä tapauksessa yhteisömme toiminta on vakavasti jumissa. Joudumme kriisitilaan, ja kun me sillä hetkellä tarvitsisimme vahvan Euroopan, sen uskottavuus joutuu epäilyksen alaiseksi, ja olen varma siitä, että tilanne heijastuisi myös euron hallintaan.
Meidän ei pidä aliarvioida kaikkia niitä ponnisteluja, joita vielä tarvitaan, jotta pääsisimme sopimukseen Agenda 2000: sta. Komissio on pannut kaikki kortit pöydälle, jotta neuvottelut päättyisivät suotuisasti kaikkien ongelmien osalta. Vetoan teihin, kuten sanoin jäsenvaltioille toissapäivänä Wienissä, jottemme suojautuisi periaatteellisten kantojemme taakse vaan ryhtyisimme etsimään alueita, joista voidaan neuvotella, joista voidaan päästä sopimukseen tai joista voidaan tehdä kompromissiratkaisu. Uskon edelleenkin, että poliittista tahtoa on olemassa, ja saatoin suureksi ilokseni todeta, että sitä löytyy meidän keskuudestamme. Valtioidemme ja hallitustemme päämiehet olivat Wienissä yhtä mieltä siitä, että tämän aiheen käsittely on päätettävä maaliskuun 1999 lopussa, mutta lopullisen sopimuksen aikaansaaminen edellyttää tietenkin sitä, että kaikki ovat valmiita käsittelemään kaikkia aiheita eivätkä turvaudu säännöksiin, jotka eivät ole enää nykyisin perusteltavissa.
Olen siis samaa mieltä kanssanne siitä, että ennen seuraavaa laajentumista on toteutettava perinpohjainen toimielinten uudistus. Jos olette lukeneet Agenda 2000: n, voitte havaita tästä asiakirjasta, että komissio ehdottaa uutta kansainvälistä konferenssia. Amsterdamin sopimuksen ratifiointia ja voimaantuloa on kuitenkin odotettava, eikä nyt pidä tehdä uusia ehdotuksia, jotka saattaisivat haitata sen ratifiointia joissakin maissa, joissa reagoidaan herkemmin toimielimiä koskeviin kysymyksiin. Se on ajan kysymys, mutta olen samaa mieltä niiden kanssa, jotka ovat sanoneet, että kun perustamissopimus on ratifioitu ja voimassa, meidän on tehtävä ehdotuksia toimielinten uudistusten viemiseksi pidemmälle.
Jotkut puhujat kysyivät, miten Euroopan unioni, ja erityisesti komissio, suhtautuu maailmanlaajuistumiseen. Muutamalla sanalla ei ole mahdollista käsitellä kaikkia asiaan liittyviä ongelmia, mutta olemme esittäneet Eurooppa-neuvostolle tiedonannon maailmanlaajuistumisesta. Se on asiakirja, jota pidän hyvin mielenkiintoisena; siinä tarkastellaan maailmanlaajuistumista ilmiönä ja annetaan myös Euroopan unionin vastaukset tähän ilmiöön. Kehotan teitä lukemaan sen, löydätte siitä komission vastauksen näihin ongelmiin. Meillä ei ole mitään syytä alistua maailmanlaajuistumiseen, vaikka se on vakiintunut tosiasia, vaan meidän on reagoitava siihen, vedettävä siitä haluamamme johtopäätökset ja ryhdyttävä toimiin sen osalta kansainvälisellä näyttämöllä. Siksi on niin tärkeää, että Euroopan unioni on läsnä kansainvälisellä tasolla ja että se tekee taloudellista merkitystään vastaavat poliittiset johtopäätökset vahvistaakseen asemaansa muun maailman edessä.
Jotkut puhujat esittivät täsmällisempiä kysymyksiä syrjäisistä alueista.
Tietyt puhujat, ilmeisesti herra Medina ja joku toinen kollega, puhuivat näistä erittäin syrjäisistä alueista. Voin vain vakuuttaa teille, että komissio valmistelee parhaillaan Amsterdamin sopimuksen uuden 299 artiklan voimaantuloa. Yksiköiden välinen ryhmä työskentelee sen hyväksi. Se laatii tällä hetkellä arviota ja valmistelee tulevaa ohjelmaa. Tältä pohjalta kutsun heti Amsterdamin sopimuksen ratifioinnin jälkeen koolle kumppanuuskokouksen, johon osallistuvat asianomaiset alueet ja valtiot ja jossa voimme suunnitella yhdessä tulevaisuutta ja näiden 299 artiklan mukaisten alueiden uuden aseman vakiinnuttamista.
Jotkut puhujat ottivat esille ympäristöasiat. Olemme tehneet joitakin ehdotuksia tältä alalta ja meidän on kehitettävä niitä. Sama koskee muitakin aloitteita, joita on pyydetty, ja ennen kaikkea - olen täysin samaa mieltä tästä asiasta - ulkosuhteitamme, etenkin transatlanttista talouskumppanuutta, jota meidän on kehitettävä.
Kauppariita on todellakin pahentunut viime aikoina, mutta emme saa keskittyä ainoastaan ongelmiin. Meidän on pohdittava, mikä on Amerikan yhdysvaltojen kanssa tekemämme yhteistyön ydinasia ja tarkasteltava mahdollisuuksia selvitä vaikeuksista, jotka voivat haitata meitä nyt, kun olemme kumppaneita. Suhteemme ovat suhteellisen tasapainoiset niin kauppamme kuin eri maanosiin tehtyjen suorien investointien osalta. Näin ollen on todella etumme mukaista kehittää poliittista vuoropuhelua. Presidentti Clintonin ja presidentti Kliman välillä järjestetään muuten huipputapaaminen Washingtonissa perjantaina 18. joulukuuta 1998. Sen yhteydessä tarkastellaan varmasti transatlanttisten suhteiden kehitystä.
Kolmas esille tuotu asia oli tietysti työttömyys. Olen täysin samaa mieltä niiden kanssa, joiden mielestä Luxemburgissa määritellyn prosessin ja strategian vahvistamista on jatkettava. Ensimmäinen yritys on tuottanut tulosta. Lähiaikoina, toisin sanoen ensi vuonna, kansallisia toimintasuunnitelmia arvioidaan 19 suuntaviivan perusteella muokaten ja mukauttaen niitä. Tältä pohjalta aiomme myös kehittää prosessia täydellisempään suuntaan. Euroopan työllisyyssopimuksen selkärankana - te muuten tiedättekin, kuinka myönteisesti minä suhtaudun tähän aloitteeseen, koska ehdotin tammikuussa 1996 sellaista luottamussopimusta työllisyyden hyväksi, joka oli nykyisen sopimuksen edeltäjä - on oltava Luxemburgissa määritelty prosessi ja strategia, jota on kuitenkin vielä laajennettava ja jolle on annettava lisää sisältöä.
Olen myös hyvin iloinen - meillä on huomenna tilaisuus keskustella oikeus- ja sisäasioista - siitä, että Eurooppa-neuvosto on hyväksynyt teidän edessänne esittämäni ajatuksen kutsua koolle ylimääräinen oikeus- ja sisäasioita käsittelevä Eurooppa-neuvosto. Olen sitä mieltä, että nämä alat eivät saa jäädä vain oikeus- ja sisäasiainministereiden etuoikeudeksi. Ne ovat hyvin herkkiä asioita, joiden on kuuluttava valtioiden ja hallitusten päämiehille, joiden on otettava niistä vastuu.
Tässä kaikki, hyvät naiset ja herrat, en halua pidätellä teitä kauempaa. Haluaisin vain sanoa teille ja erityisesti niille, jotka olivat ehkä hieman pessimistisempiä, että olen havainnut kansainvälisen ilmapiirin muuttuneen huomattavasti tammikuun 1995 jälkeen, jolloin komissio aloitti toimikautensa.
Tuolloin Euroopassa vallitsi synkkä ilmapiiri; työttömyys oli kasvussa. Euron käyttöönotto 1. tammikuuta 1999 antaa sen sijaan Euroopan unionille pian uutta toimintakykyä ja myös uudenlaisen aseman kansainvälisissä taloudellisissa, rahoituksellisissa ja poliittisissa suhteissa. Työttömyys on laskussa. Työttömyyskäyrä on ensimmäistä kertaa laskenut 10 %: n alapuolelle ja saavuttanut vuoden 1992 tason. Työttömyysaste on tietysti edelleen liian korkea, ja siksi toteutamme työllisyysstrategiaa. Meidän on vahvistettava ja jatkettava sitä. Viime vuonna loimme kaikesta huolimatta 1 700 000 uutta työpaikkaa, mitä ei ole tapahtunut kertaakaan viimeisten viiden vuoden aikana, ja olen sitä mieltä, että meidän on työskenneltävä tältä perustalta. Asenteeni on hyvin luottavainen, koska, kuten eräs amerikkalainen sanomalehti, joka ei ole tunnettu erityisestä myönteisyydestä Eurooppaa kohtaan, otsikoi muutama kuukausi sitten: Europe is back. Jatkakaamme siis tällä tiellä älkäämme antako muiden pyrkimysten harhauttaa itseämme.

Puhemies
Kiitos herra komission puheenjohtaja. Olen vastaanottanut kuusi päätöslauselmaesitystä , jotka on jätetty käsiteltäväksi työjärjestyksen 37 artiklan 2 kohdan mukaisesti.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.30.

Lis Jensen
Arvoisa puhemies, pyysin aiemmin puheenvuoroa, mutta kukaan ei katsonut tänne päin. Haluaisin saada vastauksen siihen, miksi olemme niin paljon aikataulustamme jäljessä. Sain kuulla, että Mettenin mietinnön olisi pitänyt olla esityslistalla noin kello 16.00. Haluaisin tietää, että kuinka voin nyt luottaa siihen, että se on esityslistalla. Minkä vuoksi aikataulusta ollaan jäljessä kahden kokonaisen mietinnön verran?

Puhemies
Hyvä parlamentin jäsen, jos katsotte esityslistaa, huomaatte, että aloitamme komission kyselytunnin viisi minuuttia myöhässä. Kuten hyvin tiedätte, mietintöjä koskeva keskustelu pitkittyy toisinaan jonkin verran, mutta komission kyselytunnin aloittamista emme kuitenkaan voi viivästyttää. Tällä hetkellä en pysty vastaamaan kysymykseenne. Voin vain sanoa teille, että komission kyselytunti on nyt aloitettava. No niin, lisäksi voin kertoa teille, että Mettenin mietintöä koskeva keskustelu käydään alkaen klo 21.00. Näin ollen, rouva Sandberg-Fries, tiedoksi teille, että tämäniltaisessa istunnossa alkaen klo 21.00 keskustellaan Mettenin mietinnöstä.

Kyselytunti (komissio)
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana komissiolle osoitetut kysymykset (B4-0713/98).

Puhemies
Kysymykset nro 46 ja 47 jätetään käsittelemättä, koska kysymysten esittäjät eivät ole läsnä.
Kysymys nro 48 Brian Crowley (H-1146/98):
Aihe: Tietokonejärjestelmät ja vuosi 2000
Vuoteen 2000 siirrytään reilun vuoden kuluttua, mutta valmistelut tietokonejärjestelmien alalla ovat vielä pahasti kesken. OECD (syyskuu 1998) toteaa, että " vaikka tietoisuus lisääntyy, tehtyjen parannusten määrä on masentava ja ongelman merkitystä aliarvioidaan yhä... Terveydenhuollon, pienten yritysten ja hallituksen tiettyjen osien valmius vaikuttaa erityisen huolestuttavalta" . Muiden tiedonlähteiden mukaan " Cowboy" -ohjelmistoasiantuntijat saavat aikaan saman verran virheitä kuin he korjaavat valmistellessaan järjestelmiä uuteen vuosituhanteen (Financial Times, 26.11.1998).
Voiko komissio ilmoittaa, mikä on sen mielestä EU: n valmiusaste uuteen vuosituhanteen siirtymiseen edellä mainituilla aloilla sekä liikenteen, ydinteollisuuden, pankkialan ja televiestinnän alalla? Miten se vastaa näkemykseen, jonka mukaan " varhaisessa vaiheessa esiintyviä tietotekniikkajärjestelmien ongelmia tulee esiintymään entistä enemmän vuoden 2000 lähestyessä yksinkertaisesti siitä syystä, että tietotekniikkajärjestelmät suuntautuvat yleensä tulevaisuuteen ennakoimalla myyntiä, tilauksia ja muita liiketoimintoja" (Financial Times, liite, 2.12.1998)?

Bangemann
Arvoisa puhemies, komissio on jo vuosia sitten huomauttanut tästä ongelmasta. Olemme muodostaneet jäsenvaltioiden kanssa työryhmiä ja lisäksi olemme myös yksiköittemme kautta muistuttaneet yksityisille yrityksille ja hallintoelimille mitä erilaisimmin keinoin siitä, että niiden on valmistauduttava tähän tekniseen ongelmaan. Olemme siis todella tehneet kaiken voitavamme. Erilaisia tietoteknisiä laitteistoja varten myös on jo nyt ratkaisuja, joilla ongelma voidaan tosiaankin selvittää. Ongelmaa ei kuitenkaan vieläkään oteta riittävästi huomioon, ja komissio on sen tähden vielä kerran toimittanut tiedonannon Euroopan neuvostolle. Tässä tiedonannossa olemme vielä kerran muistuttaneet siitä, mitä julkishallinnon alalla voidaan tehdä ja mitä on sen lisäksi tehtävä, jotta yksityisen teollisuuden alalla toimivat asianosaiset tunnustavat tämän ongelman.
Yksityisen teollisuuden alalla ei vieläkään tiedosteta ongelmaa tarpeeksi. Minäkään en tiedä miksi, sillä kaikkien täytyisi oikeastaan olla selvillä siitä, että he aiheuttavat itselleen eniten haittaa laiminlyömällä tarpeelliset valmistelut. Arvoisa parlamentin jäsen ymmärtänee, että voimme itse tehdä vain sen, mikä koskee meitä. Jäsenvaltiot voivat tehdä vain sen, mikä koskee niiden julkishallintoa. Emme voi käydä jokaisessa yrityksessä asentamassa tarpeellisia ohjelmistoja ongelman ratkaisemiseksi.
Asiaa ei toisaalta pitäisi myöskään liioitella. Olen lukenut tai kuullut, että joku leikkii elintarvikkeiden varastoimisen ajatuksella vuoteen 2000 liittyvän ongelman voittamiseksi. Vaikka ajatus tuntuisikin komissiosta houkuttelevalta maatalouspolitiikkaan liittyvistä syistä, kyse on tässä yhteydessä varmasti liioittelusta.

Crowley
Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää herra komissaaria hänen vastauksestaan - ymmärrän, miten vaikeaa hänen on puhua tästä aiheesta, kun niin monet asiat ovat riippuvaisia muiden ihmisten ja muiden instituutioiden toimista. Viikonloppuna Ison-Britannian hallitus neuvoi kuitenkin ihmisiä varastoimaan ruokaa vuoden 2000 vuoksi. Kun lisäksi yhtenäisvaluutta otetaan käyttöön ensi vuonna ja rahoitusmarkkinoilla ja muissa vastaavissa yhteyksissä siirrytään uudelle vuosituhannelle, jäsenvaltioiden, yksityisten henkilöiden ja instituutioiden keskuudessa vallitsee suuri pelko, ja on olemassa vaara, että asian hyväksi ei ole tehty tarpeeksi työtä. Haluaisin kysyä herra komissaarilta, onko hän omaan toimivaltaansa kuuluvalla alueella esittänyt mitään sellaisia menettelysääntöjä parhaista käytännöistä, jotka jäsenvaltioiden tai pienten ja keskisuurten yritysten olisi omaksuttava, varsinkin kun otamme huomioon, että Wienin Eurooppa-neuvosto korosti lopullisessa päätöslauselmassaan erityisesti pienten ja keskisuurten yritysten auttamista siirryttäessä vuoteen 2000.

Bangemann
Pelkäänpä, herra Crowley, etteivät menettelysäännöt auta paljoakaan - jolleivät ne sitten koostuisi aivan yleisistä selvityksistä - koska järjestelmät ovat varsin erilaisia. Laitteistot ovat varsin erilaisia. Eri yritykset käyttävät hyvin erilaisia tietokonejärjestelmiä. On ymmärrettävää, että uusimmat tietokonejärjestelmät voidaan muuntaa helpommin. Toistan vielä kerran: emme ole alkaneet työskennellä näiden ongelmien parissa vasta tänään, vaan työmme on kestänyt jo neljä vuotta. Olemme myös jo neljä vuotta sitten todenneet, että on mahdotonta - tai joka tapauksessa hyvin kallista - vaihtaa koko laitteistokantaa. Olemme siis panostaneet siihen - ja tukeneet myös tutkimusohjelmissamme vastaavia ohjelmia - että kehitetään ohjelmistoja, jotka voidaan liittää olemassa oleviin laitteistoihin ja joita voidaan käyttää olemassa olevissa laitteistoissa, jotta päästään vuoden 2000 yli.
Tämä tarkoittaa ensinnäkin, että ratkaisuja on, ja toiseksi, että ratkaisut ovat kalliita, mikä on todennäköisesti pääasiallinen ongelma, sillä jokainen, joka tuntee ongelman, voi käyttää näitä ohjelmistoja ja pääsee ongelmitta vuoden 2000 yli, mutta siitä on maksettava. On paljon pieniä ja keskisuuria yrityksiä, jotka todennäköisesti elävät siinä uskossa, että he selviytyvät asiasta jollain tavalla joutumatta maksamaan mitään.
Olen tällä välin lukenut vakuutusyhtiöiden ilmoituksia, joissa halutaan tietyin ehdoin myöntää vakuutus vioittumisen vuoksi syntyviä vahinkoja vastaan, eli tarjontaa on nyt jo tälläkin alalla. Enempää ei voida tehdä. Olemme sellaisen ilmiön edessä, että voimme julkishallinnon edustajina edetä tiettyyn rajaan asti, ja sen jälkeen on kuitenkin ihmisten itse ryhdyttävä toimimaan. Jos he eivät tee sitä, he eivät pysty korvaamaan näitä reaktioita.
Jokainen tietää tai jokaisen pitäisi tietää, että kyse on ongelmasta ja siihen on olemassa ratkaisuja. Jokainen voi itse tiedustella niiltä yrityksiltä, joiden kanssa tekee yhteistyötä, miten asiasta selviydytään. Me olemme tehneet ja jäsenvaltiotkin ovat tietysti tehneet asianmukaiset valmistelut. Enempää ei nyt todellakaan voida tehdä. Siinäkin tapauksessa, että virikkeet ovat peräisin Britannian hallitukselta - jota kohtaan tunnen erittäin suurta kunnioitusta - elintarvikevarastojen hankkiminen tulee todella hyödyttämään ainoastaan Euroopan maatalouspolitiikka, mutta se taitaakin jo riittää.

Puhemies
Kysymys nro 49 Graham R. Watson (H-1158/98):
Aihe: Ulkomaanvaihto-ohjelmiin osallistuvien lasten suojelu hyväksikäyttöä vastaan
Joka viides matkailija maailmassa on alle 18-vuotias lapsi. Arvioiden mukaan vuonna 1998 alle 18-vuotiaat lapset merkitsevät neljää miljoonaa eurooppalaista matkailijaa, josta vähintään miljoona osallistuu itsenäisesti kielikursseille ja harrastusleireihin ulkomailla.
Onko komissio sitä mieltä, että tämä matkailun ala on lähes täysin sääntelemätön koko Euroopassa?
Aikooko komissio harkita, miten lasten hyväksikäyttö tällä alalla voidaan parhaiten estää, ja miten Euroopan laajuisia menettelysääntöjä voidaan edistää? Toivotan komissaari Montin tervetulleeksi ja pyydän häntä vastaamaan herra Watsonin esittämään kysymykseen.

Monti
Arvoisa puhemies, komissio on tietoinen nuorisomatkailun merkityksestä ja niistä eduista, joita sillä on siihen osallistuvien lasten kehitykselle samoin kuin matkailualan taloudelliselle toiminnalle yleensä.
Komissio on niin ikään tietoinen huolesta, jota on tunnettu ainakin yhdessä jäsenvaltiossa ja joka liittyy siihen, että vuosittain ulkomaanmatkoja kielikursseista ja muusta toiminnasta kiinnostuneille lukuisille nuorille järjestävien tahojen toimintaan kohdistuva valvonta on riittämätöntä, erityisesti osallistujien henkilökohtaisen turvallisuuden osalta. Kun nyt ollaan hyväksymässä uusi yhteisön matkailualan ohjelma, saattaa olla mahdollista tarkastella tätä ongelmaa niiden toimien yhteydessä, joilla pyritään yksilöimään parhaimmat käytännöt ja levittämään niitä, varsinkin koska luultavasti monet vastuulliset järjestöt, henkilöt ja viranomaiset ovat ryhtyneet asianmukaisiin turvatoimiin tällä alalla.
Daphne-ohjelman puitteissa, joka tukee kansalaisjärjestöjä lapsiin ja nuoriin kohdistuvan väkivallan torjunnassa, komissio kannustaa sellaisten hätäpuhelinlinjojen perustamista kaikkiin jäsenvaltioihin, jotka antavat neuvoja ja hyödyllisiä tietoja vaikeuksissa oleville nuorille ja jotka voivat auttaa nuoria heidän matkustaessaan ulkomailla. Mitä tulee sääntelynäkökohtiin, komissio huomauttaa myös, että nämä kuuluvat jäsenvaltioiden asiasta vastaavien viranomaisten toimivaltaan.

Watson
Arvoisa puhemies, haluaisin kysyä herra komissaarilta, missä määrin me olemme ottaneet kantaa tähän asiaan. Useimmat nuoret, jotka matkustavat rajojemme yli kielikursseille, saavat erittäin hyvää kokemusta ja heidän ensimmäinen ulkomaanmatkansa on hyvin mieluisa. Muutamille epäonnisille se voi olla painajainen. Tällaista ongelmaa ei halua paisutella: emme missään nimessä halua, että nuoremme tai heidän vanhempansa jättävät hyödyntämättä yhdentyneen Euroopan etuja. On kuitenkin olemassa tietoja siitä, että järjestäytynyt rikollisuus ja järjestäytyneet pedofiiliryhmät ovat soluttautuneet tälle alueelle, ja olen itsekin lasten vanhempana huolestunut siihen liittyvistä vaaroista. Olen hyvin mielissäni siitä, että aiotte puuttua tähän asiaan uudessa matkailuohjelmassa, mutta eikö komissio voisi harkita tutkimusta, jossa selvitettäisiin, kuinka laajasta ongelmasta on kyse ja miten siihen voitaisiin puuttua tehokkaasti?

Monti
Arvoisa puhemies, komissio suhtautuu hyvin vakavasti tähän asiaan. Yksilöiden turvallisuutta ja koulutuslaitosten noudattamia menettelyjä ja standardeja koskevat kysymykset kuuluvat jäsenvaltioille. Komissio tekisi väärin, jos se pyrkisi sekaantumaan asian tähän puoleen. Sama koskee yhteistyötä oikeusasioissa, jos voidaan olettaa, että järjestäytynyt rikollinen toiminta tapahtuu useamman kuin yhden oikeuspiirin alueella.
Myönteisemmässä mielessä voidaan sanoa, että jos käy niin, että pääsemme sopimukseen yhteisön matkailuohjelmasta, voimme ehkä tehdä jotakin asian hyväksi nuorisomatkailun yhteydessä, jos siitä tulee yhteisön toiminnan painopistealue. Muussa tapauksessa, ja koska tähän toimintaan ei ole varattu talousarvion tukea, meillä ei ole mahdollisuuksia toimia tällä alalla. Tähän aiheeseen liittyy kuitenkin budjettikohta, jonka perusteella voimme tukea lapsiseksimatkailun vastaista työtä tekevien järjestöjen ponnisteluja. Se vastaa tietysti jossain määrin sitä tärkeää ongelmaa, johon te hyvin perustellusti kiinnititte huomiomme.

Puhemies
Kysymys nro 50 Angela Theodora Billingham (H-1062/98):
Aihe: Brittiläiset hiihdonopettajat Ranskan Alpeilla
Näyttää siltä, että Ranskan ja Yhdistyneen kuningaskunnan hallitukset eivät jo kahteen otteeseen pidetyissä kahdenvälisissä kokouksissaan ole päässeet yhteisymmärrykseen brittiläisten hiihdonopettajien pätevyyden tunnustamisesta Ranskassa ja että ranskalaiset eivät ole pystyneet osoittamaan, että brittiläisten hiihdonopettajien BASI Grade 1 Diploman ja ranskalaisten hiihdonopettajien Brevet d'Etat'n välillä olisi merkittävä ero.
Aikooko komissio tämän perusteella ryhtyä toimiin saadakseen brittiläisten hiihdonopettajien syrjinnän loppumaan ja saadakseen heille luvan opettaa Ranskan Alpeilla? Komissaari Monti, pyydän teitä vastaamaan rouva Billinghamin kysymykseen.

Monti
Arvoisa puhemies, komissio edistää jo aktiivisesti kahdenvälistä vuoropuhelua asianosaisten välillä, jotka ovat BASI - British Association of Skiing Instructors - ja Ison-Britannian viranomaiset sekä ranskalaiset vastaavat tahot, tarkoituksena kannustaa pyrkimystä asiaa koskevaan sopimukseen, joka perustuisi BASI Grade 1 Diploman tunnustamiseen Ranskassa. Vuoden 1997 lopussa järjestettiin Brysselissä ensimmäinen tapaaminen BASIn ja toimivaltaisten ranskalaisten viranomaisten välillä.
Komission aloitteesta päätettiin perustaa ranskalais-brittiläinen työryhmä tutkimaan maiden koulutusjärjestelmiin liittyviä kysymyksiä. Komissiolle on hiljattain ilmoitettu, että tämä työryhmä on laatinut kertomuksen. Ranskan ja Ison-Britannian viranomaiset ovat kuitenkin yhteisestä sopimuksesta päättäneet keskustella ensiksi tästä kertomuksesta ja vasta sitten, mikäli mahdollista, toimittaa yhteiset johtopäätökset komissiolle.
Kuten arvoisa jäsen voi helposti ymmärtää, komission ei olisi järkevää esittää arvailuja tämän prosessin tuloksesta ennen kuin työryhmä on julkaissut johtopäätöksensä.
Tällä hetkellä voin siis vain vakuuttaa arvoisalle jäsenelle, että komissio on sitoutunut etsimään ratkaisun yhä avoinna oleviin ongelmiin. Jotta tähän tulokseen päästäisiin, jos mahdollista ja siinä määrin kuin mahdollista, on tehostettava yhteistyötä ammatinharjoittajien, heidän yhdistystensä ja asianomaisten toimivaltaisten viranomaisten välillä.
Samalla komissio on kuitenkin täysin tietoinen omasta vastuustaan sen valvomisessa, että yhteisön oikeutta sovelletaan oikein kaiken alppialueilla harjoitettavan urheilu- ja virkistystoiminnan yhteydessä. Haluaisin lisätä, että niiden kontaktien avulla, joita on ollut keskeisimpien osapuolten välillä, on jo ollut mahdollista päästä sopimukseen useista käytännön menettelyistä, joihin on jo ryhdytty. Nämä menettelyt ovat johtaneet moniin huomattaviin parannuksiin aiempaan tilanteeseen verrattuna, ja asianosaiset ansaitsevat onnittelut tähänastisesta työstä.
Komissio toivoo, että lähitulevaisuudessa voitaisiin saada aikaan lisäkehitystä, joka rakentuisi niiden tulosten pohjalle, jotka on jo saatu aikaan asiasta vastaavien niin ranskalaisten kuin brittiläisten tahojen huomattavan ponnistelun tuloksena.

Billingham
Arvoisa komissaari, suhtaudun myönteisesti vastaukseenne ja kiitän teitä siitä työstä, jonka tiedän teidän tehneen. On kuitenkin sanottava, että tähän mennessä yksikään brittiläinen hiihdonopettaja ei ole saanut lupaa työskennellä Ranskan Alpeilla. Siitä on kaksi ja puoli vuotta, kun puhuimme tästä ensimmäistä kertaa parlamentissa, ja te vakuutitte minulle, että ranskalaiset hiihdonopettajat sallisivat sinä vuonna brittiläisten työskentelyn. Kaksi vuotta on kulunut, eikä vieläkään ole tapahtunut mitään. Tilanne on todella järkyttävä!
Asia on mutkistunut edelleen: eräs ranskalainen hiihtokoulu halusi palkata 15 brittiläistä hiihdonopettajaa, mutta se ei saanut siihen lupaa. Se aikoo nyt itse haastaa Ranskan hiihtoliiton oikeuteen. On selvää, että tämä tilanne on hirveä, ja se asettaa kyseenalaiseksi Euroopan unionin kyvyn soveltaa perustamissopimusta asianmukaisesti käytännön tilanteissa. Minusta on ikävä sanoa, että tässä meillä on esimerkki ranskalaisesta protektionismista, joka on saatava loppumaan.

Monti
Arvoisa puhemies, arvoisa edustaja korostaa epäsuorasti ja aivan oikein, ettei yhtenäismarkkinoiden sääntöjen täydelliseen soveltamiseen ole helppoa päästä. Olemme tästä hyvin tietoisia päivittäisten kokemustemme ansiosta. Kuten herra Billingham tietää ja ystävällisesti myöntää, tämä on tapaus, jonka parissa olemme työskennelleet jo pitkän aikaa erittäin päättäväisesti.
Ja meidän on todettava, että joitakin tuloksia on saavutettu. Ranskan viranomaisten antamat kaksi uutta säädöstä ovat nyt ratkaisseet ongelman oikeudellisesti. Komission päällimmäisenä huolenaiheena on näiden uusien säädösten käytännön toteutus ruohonjuuritasolla - vai pitäisikö sanoa hangessa. Yksi tärkeä tekijä on se, että kokeita voidaan käyttää ainoastaan siinä tapauksessa, että jäsenvaltioiden koulutuksessa on merkittäviä eroja. Tämä on yksi avainasia. Ranskan viranomaisten mukaan erot ovat merkittävät, kun sen sijaan brittiläiset hiihdonopettajat ovat asiasta eri mieltä, kuten tiedätte. Tanskalaiset muuten ovat myös sitä mieltä, että heidän pätevyytensä olisi tunnustettava. Koska eroja on edelleen olemassa niiden kaventumisesta huolimatta, komissio on ponnistellut yhdessä Yhdistyneen kuningaskunnan ja Ranskan viranomaisten ja ammattijärjestöjen kanssa, ja tämä työ näyttää tuottavan tuloksia.
Mainitsemistani syistä emme voi nyt tässä yhteydessä esittää näitä tuloksia. Mutta meidän on suhtauduttava asiaan luottavaisesti.

Skinner
Joudumme väärälle ladulle, jos ryhdytte puhumaan ruohonjuuritasolla tai hangessa olemisesta. Olen hämmästynyt, koska tämä on hyvin tuttu alue niille, jotka ovat käsitelleet työntekijöiden vapaata liikkuvuutta ja ammatillisen pätevyyden vastavuoroista tunnustamista koko Euroopan yhteisössä. Minua ihmetyttää se, että jotkut viranomaiset jatkavat vilpillistä toimintaa ainakin yhdessä maassa. Eikö tässä tapauksessa edes voitaisi palata kaksi ja puoli vuotta sitten vallinneeseen tilanteeseen? Jos ongelmana on viitekohdista sopiminen, ja se aiheuttaa eripuraisuutta kahdenvälisissä kokouksissa, komission olisi oltava hyvin tiiviisti mukana edesauttamassa sopimukseen pääsyä näistä viitekohdista, jotta tästä umpikujasta päästään pois.

Monti
Arvoisa puhemies, ongelma on monimutkainen, koska Ranskan viranomaisilla on periaatteessa oikeus vaatia ulkomaisia hiihdonopettajia osallistumaan soveltuvuuskokeeseen. Yhteisön oikeuden mukaan - direktiivi 92/51/ETY - kansallisilla viranomaisilla on oikeus soveltaa kompensoivia toimenpiteitä, mutta ainoastaan siinä tapauksessa, että pätevyystasoissa on merkittäviä eroja. Hiihdonopettajien tapauksessa, jossa on kyse turvallisuudesta, viranomaisilla on oikeus käyttää soveltuvuuskokeita. Tästä syystä komissio ei pysty kovin helposti puuttumaan tämän tyyppiseen kiistaan - kiistaan, josta on huomattava, että siinä vertaillaan hyvin teknistä opetusta. Jos BASI pitää sitä aiheellisena, ongelma voitaisiin ratkaista kansallisessa tuomioistuimessa, joka vastaa yhteisön oikeuden asianmukaisesta täytäntöönpanosta. Yksi tapa ratkaista ongelma on tietysti myös kahdenvälinen vuoropuhelu. Se on se etenemistapa - kuten selitin melko yksityiskohtaisesti alkuperäisessä vastauksessani - jota komissio on noudattanut ja noudattaa jatkossakin.

Puhemies
Kysymys nro 51 Reinhard Rack (H-1057/98):
Aihe: Väliaikaisen henkilökunnan yksinkertaistettu valintamenettely komissiossa
Euroopan komission viimeksi järjestämä valintamenettely, jossa tapahtui säännönvastaisuuksia, antaa aihetta pohtia, olisiko komissiossa syytä käyttää muita työhönottomenetelmiä, erityisesti väliaikaisen henkilökunnan yksinkertaistettua valintamenettelyä.
Kuinka paljon Euroopan komission palveluksessa on tavallisesti henkilöitä, joilla on määräaikainen työsopimus? Kuinka monet heistä otetaan virkamiehiksi yksinkertaistetun menettelyn kautta? Toivotan komissaari Liikasen tervetulleeksi ja pyydän häntä vastaamaan herra Rackin esittämään kysymykseen. Herra Liikanen, teillä on puheenvuoro.

Liikanen
Arvoisa puhemies, väliaikaisia toimihenkilöitä on komissiossa tällä hetkellä 2993. Osalle heistä maksetaan palkka hallintomäärärahoista, heitä on 750, ja osalle tutkimusmäärärahoista, heitä on 2243. Väliaikaisten toimihenkilöiden palvelukseen ottamista ja valintaa koskevaa menettelyä uudistettiin 1.12.1996. Sitä sovelletaan ainoastaan niihin väliaikaisiin toimihenkilöihin, joiden palkka maksetaan hallintomäärärahoista. Toimihenkilöitä on uuden menettelyn voimaantulon jälkeen valittu yhteensä 135. Vuoden 1996 joulukuussa tehdyn väliaikaisia toimihenkilöitä koskevan päätöksen perusteella komissio ei enää järjestä vakinaistamiseen tähtääviä sisäisiä kilpailuja vuoden 1999 jälkeen. Tämä sen vuoksi, että yleisesti katsottiin sisäisiin kilpailuihin osallistuvien ja yleisiin kilpailuihin osallistuvien olevan hyvin eriarvoisessa asemassa.
Sen sijaan komissiossa on ryhdytty selvittämään kuinka voitaisiin luopua suurista massakilpailuista, joiden organisoiminen on erittäin vaikeaa. Helmikuussa järjestetään uudelleen alkusyksystä epäonnistunut kilpailu. Toivon, että sen jälkeen tätä laajaa massakilpailujärjestelmää ei enää sovellettaisi. Tällä hetkellä pohditaan kuinka esivalinta voitaisiin vastaisuudessa tehdä esimerkiksi kielten perusteella tai maittain ja näin yksinkertaistaa hyvin raskasta kymmeniä tuhansia hakijoita koskevaa kilpailumenettelyä. Olemme valmiita informoimaan parlamenttia tästä heti kun asiat etenevät. Pääsihteeri Williamsonin johtama henkilöstöhallintoa uudistava työryhmä on tehnyt koko joukon uudistuksiin tähtääviä ehdotuksia.

Rack
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, sydämelliset kiitokset seikkaperäisestä vastauksesta, jonka annoitte lukujen osalta ja jolla lisäksi vastasitte jo mahdolliseen lisäkysymykseen, nimittäin siihen, miten nykyisten valintaa koskevien menettelyjen laita on ja miten tästä jatketaan. Saanko silti esittää vielä yhden lisäkysymyksen? Se kuuluu seuraavasti: (en tosin voi odottaa saavani konkreettisia lukuja, mutta kuitenkin yleisluonteisen lausunnon) onko tiettyjen jäsenvaltioiden kansalaisia otettu erityisen suuressa määrin säännölliseen virkasuhteeseen kansalaisuuteen perustuvan rakenteen kautta?

Liikanen
Arvoisa puhemies, EU: n sääntöjen ja henkilöstölainsäädännön mukaan kansalaisuuden perusteella ei voi suosia eikä syrjiä. Tämä periaate on tietysti voimassa. Mutta kyllä tietysti henkilöstö- ja kansallisuustilastot osoittavat, että vähän virka-asemasta riippuen eri kansalaisuuksilla on joillakin asteilla liian suuri ja joillakin liian pieni edustus. Toimitan mielelläni tilastot arvoisan parlamentin jäsenen nähtäviksi.
Sen verran voin sanoa uusien jäsenmaiden kilpailuista, että kun niiden kohdalla on järjestetty tietyille kansallisuuksille suunnattuja kilpailuja, niin suomalaisten kiinnostus EU-virkoihin on ollut kaikkein suurin ja tästä syystä valinnat ovat olleet nopeimpia. Ruotsalaisten kiinnostus ei ole ollut aivan niin suuri ja itävaltalaisten vähäisin. Olemme pyrkineet korjaamaan tämän ongelman niin, että nyt ollaan järjestämässä uusia kilpailuja sekä ruotsalaisille että itävaltalaisille hakijoille, ja toivomme, että komissio voisi vuoden 1999 loppuun mennessä täyttää kaikki ne tavoitteet, joista näille kolmelle maalle ilmoitettiin, kun ne liittyivät EU: n jäseniksi tammikuussa 1995.

Puhemies
Herra Papayannakis on ottanut nimiinsä Alexandros Alavanosin kysymyksen nro 52 (H-1054/98):
Aihe: Naisilla käytävä kauppa Euroopassa
Modernien orjamarkkinoiden, jota ilmiötä kutsutaan nyt naisilla käytäväksi kaupaksi, uhreina on viisisataa tuhatta naista. Tämä ilmiö paisuu jatkuvasti, varsinkin kun - kuten komission näistä asioista vastaava jäsen Anita Gradin korosti Wienissä hiljattain pidetyssä idän ja lännen välisessä kokouksessa, jonka aiheena oli naisilla käytävä kauppa - " tästä liiketoiminnasta maksetaan hyvin eikä siihen sisälly suurta riskiä" , koska siitä ei määrätä ankaria rangaistuksia. Koska asiaan liittyvät ohjelmat Stop, Daphne ja Oisin eivät riitä naisilla ja alaikäisillä tytöillä käytävän, jatkuvasti kasvavan kaupan torjumiseen, komissiolta kysytään: Mihin tehokkaisiin, välittömiin toimiin se aikoo ryhtyä Euroopan unionin ulkopuolisista maista kotoisin olevien naisuhrien suojelemiseksi ja kauppiaiden tuomitsemiseksi? Toivotan rouva Gradinin tervetulleeksi ja pyydän häntä vastaamaan herra Papayannakisin kysymykseen.

Gradin
Arvoisa puhemies, olen aivan yhtä lailla kuin arvoisa jäsen, herra Alavanos, huolestunut jatkuvasta ja kasvavasta naisilla käytävästä kaupasta seksuaalista hyväksikäyttöä varten Euroopan unionissa. Tämän häpeällisen järjestäytyneen rikollisuuden muodon ja naisten ihmisoikeuksien loukkauksen torjuminen on asia, jolle olen uhrannut paljon aikaa ja energiaa sen jälkeen, kun minusta tuli komissaari vuonna 1995.
Sitä ennen kukaan ei ollut ajatellut, että Euroopan unioni voisi puuttua tähän asiaan. Järjestin kesäkuussa 1996 naisilla käytävää kauppaa koskevan Eurooppa-konferenssin Wienissä. Se oli ensimmäinen kerta, jolloin sekä Itä- että Länsi-Euroopan korkeimmat tahot kokoontuivat keskustelemaan tästä vakavasta ongelmasta. Esitin heidän suosituksensa pohjalta marraskuussa 1996 toimintasuunnitelman, jossa vastustetaan naisilla käytävää kauppaa seksuaalista hyväksikäyttöä varten. Sen jälkeen on toteutettu joukko tärkeitä toimia. Muistutan lyhyesti mieliin niistä muutamia.
Ensinnäkin oikeus- ja sisäasiain neuvosto päätti marraskuussa 1996 laajentaa Euroopan huumausaineyksikön, nykyisen Europolin, valtuuksia koskemaan myös ihmisillä käytävää kauppaa. Europol ryhtyy vuoden 1999 loppuun mennessä tukemaan yhteisiä tutkimuksia hajottaakseen tätä kauppaa harjoittavat rikollisjärjestöt. Europol aikoo myös laatia kertomuksen naisilla käytävän kaupan yleisestä tilanteesta Euroopan unionissa.
Toinen tärkeä päätös oli monivuotisen Stop-ohjelman luominen joulukuussa 1996. Ohjelman talousarvio on 6, 5 miljoonaa ecua viideksi vuodeksi. Sen tarkoituksena on edistää tutkimusta, tiedotuskampanjoita, koulutusta ja hankkeiden vaihtoa. Ohjelma on suunnattu kaikille ammattilaisille, joiden työ liittyy ihmisillä käytävän kaupan torjuntaan. Olemme vuodesta 1996 lähtien pystyneet tukemaan 30: tä hanketta.
Kolmanneksi ja lopuksi neuvosto hyväksyi helmikuussa 1997 yhteisen toiminnan ihmisillä käytävän kaupan kriminalisoimiseksi. Se sopi myös käytännön toimenpiteistä oikeudellista yhteistyötä ja todistajien suojelua varten.
Yksi ratkaiseva tekijä ihmisillä käytävän kaupan torjunnassa ja sen uhrien tukemisessa on kansalaisjärjestöjen työ ja merkitys. Niiden työn tukemiseksi käynnistimme toukokuussa 1997 Daphne-aloitteen lapsiin, nuoriin ja naisiin kohdistuvan väkivallan torjumiseksi. Sen päätavoitteena on tukea kansalaisjärjestöjen verkostojen rakentamista ympäri Eurooppaa ja koehankkeita. Näistä hankkeista kymmenen liittyy naisilla käytävän kaupan torjuntaan. Komissio on myös pystynyt antamaan suoraa tukea kansalaisjärjestöjen kehittämiseen ja työhön Keski- ja Itä-Euroopassa. Se on ollut mahdollista Pharen ja Tacisin demokratiaohjelmien avulla.
Naisilla käytävän kaupan torjunta on liikkuvaan kohteeseen tähtäämistä. Uusia rikollisverkostoja ja uusia strategioita luodaan lähes päivittäin, ja niiden keinot käyvät entistä häikäilemättömämmiksi. Niinpä meidän on jatkuvasti vahvistettava ja tarkistettava strategioitamme ja kehitettävä uusia välineitä. Siksi olenkin hyvin iloinen voidessani ilmoittaa teille, että komissio hyväksyi 9. joulukuuta uuden tiedonannon lisätoimista naisilla käytävän kaupan torjumiseksi. Tiedonanto on jatkoa vuonna 1996 annetulle tiedonannolle. Siinä vahvistetaan monialaista lähestymistapaa, ja sillä pyritään kattamaan kaikki kauppaketjun eri vaiheet - hankkijat, kauppiaat ja hyväksikäyttäjät. Siinä tarkastellaan alalla tähän mennessä saavutettua edistystä ja ehdotetaan tähän mennessä saadun kokemuksen perusteella nykyisten toimien syventämistä ja uusien toimien aloittamista. Tiedonanto on myös vastaus Euroopan parlamentin rouva Waddingtonin mietinnössä esittämään pyyntöön tiedonannon esittämisestä ennen vuoden 1998 loppua. Päätavoitteena on varmistaa, että naisilla käytävän kaupan torjunta säilytetään unionin poliittisen asialistan kärkipäässä, ja lujittaa yhteistyötä lähtö-, kauttakulku- ja kohdemaiden välillä hallitukset ja kansalaisjärjestöt mukaan luettuina.
Tavoitteena on myös rohkaista jäsenvaltioita panemaan täysipainoisesti täytäntöön viimeistään vuoden 1999 loppuun mennessä niiden helmikuussa hyväksytyn yhteisen toiminnan mukaiset oikeudelliset velvoitteet. Tiedonannon tärkeimmät uudet aloitteet ovat tiedonannon laatiminen vuonna 1999 rikosten uhrien avustamisesta; lainsäädäntöehdotuksen tekeminen väliaikaisista oleskeluluvista uhreille, jotka ovat valmiita toimimaan todistajina; Stop-ohjelman nykyisten suuntaviivojen painottaminen uudelleen sisällyttämällä niihin uhreille tietoa eri keinoista hakea apua ja kauppaketjun välittäjiä koskevan tutkimuksen; koulutushankkeiden käynnistäminen naisilla käytävän kaupan ehkäisemiseksi ja torjumiseksi siirtolaisalueilla ja väärien ja vilpillisten asiakirjojen tunnistaminen; tiedon jakaminen asianomaisille kohderyhmille mahdollisuudesta saada tukea monien muiden yhteisöohjelmien, kuten Integran ja Leonardon, puitteissa; ja naisilla käytävää kauppaa koskevan yhteistyön ja tietojenvaihdon lisäämisen edistäminen liittymistä valmistelevassa strategiassa ja yhteistyössä uusien itsenäisten valtioiden kanssa.
Toivon, että meillä on nyt uusi toimintasuunnitelma yhteiselle taistelullemme naisilla käytävää kauppaa vastaan ja että tiivis työskentelymme yhdessä Euroopan parlamentin kanssa jatkuu tämän naisten oikeuksien häpeällisen loukkauksen torjumiseksi.

Papayannakis
Arvoisa puhemies, haluaisin onnitella rouva komissaaria hyvin pitkästä ja seikkaperäisestä vastauksesta. Kuitenkin te, arvoisa komissaari, itsekin tiedätte, että ilmiö ei ole poistunut ja että se laajenee jatkuvasti. Ainakin omassa maassani on todettu viranomaiset tai ainakin jotkut viranomaiset - erityisesti poliisit - osasyyllisiksi tämän niin sanotun kaupan laajenemiseen. Mielestäni se, mitä rouva komissaari sanoi, on rohkaisevaa. Kuitenkin minulla on vielä kaksi hyvin yksityiskohtaista kysymystä, jotka haluaisin esittää: ensiksi, voiko komissio lähettää Euroopan ihmisoikeustuomioistuimeen ne maat, joista voidaan todeta, että ne eivät torju ihmiskauppaa riittävän tehokkaasti? Mielestäni syytöksiä voidaan esittää, ja komissio perustamissopimusten suojelijana voisi toimia näin. Toiseksi, onko komission mahdollista määrätä jäsenehdokasmaille niiden tulevan liittymisen ehdoksi ihmiskaupan tehokkaan torjumisen?

Gradin
Paljon kiitoksia kysymyksestänne. Tietysti meidän on tehtävä yhdessä paljon enemmän työtä saadaksemme vakuuttuneiksi nämä jotkut viranomaiset ja hallituksen edustajat, jotka eivät pidä näitä asioita kovin tärkeinä.
Keski- ja Itä-Euroopan maiden kohdalla se onnistuu parhaiten hankkeiden avulla. Niiden kanssa toteuttamamme hankkeet ovat melko onnistuneita, ja 15 jäsenvaltion ja hakijamaiden kansalaisjärjestöjen välille luotavat verkostot ovat muodostumassa melko hyviksi. Tämä on paras etenemistapa tällä alalla.

Puhemies
Kysymys nro 53 Clive John Needle (H-1086/98):
Aihe: Savukkeiden tuonnin kasvu Andorrassa
Andorran tulliviranomaisten julkaisemat luvut osoittavat, että EU: sta tuotiin Andorraan 3, 1 miljardia savuketta vuoden 1997 aikana. Näiden lukujen perusteella jokainen andorralainen polttaa keskimäärin 140 savuketta päivässä.
Tupakkatuoteyritysten, kuten Gallaher, täytyy olla tietoisia siitä, että niiden yhtäkkinen myyntilukujen nousu Andorrassa ei voi selittyä sillä, että tavallisilla markkinoilla olisi täydennetty varastoja laillisin keinoin. Mitä komissio aikoo tehdä varmistaakseen, että tupakkatuotteiden salakuljetus EU: hun voidaan estää? Rouva Gradin, pyydän teitä vastaamaan herra Needlen kysymykseen, joka käsittelee yhtäkkistä savukkeiden tuonnin kasvua.

Gradin
Arvoisa puhemies, arvoisa jäsen, herra Needle, on tehnyt kysymyksen, joka liittyy salakuljetettuihin savukkeisiin Andorrassa ja siihen, mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä salakuljetuksen estämiseksi.
Vuoden 1997 lopussa komissio sai tietää merkittävästä Britanniassa valmistettujen savukkeiden viennistä Andorraan. Samanaikaisesti saimme samansuuntaisia tietoja useista jäsenmaista, joiden mukaan niissä oli takavarikoitu savukkeita, joita unioniin oli salakuljetettu Andorrasta. Tätä taustaa vastaan oli selvää, että Andorrasta oli tullut unioniin suuntautuvan savukkeiden salakuljetuksen solmukohta.
Komission petostentorjuntayksikön (UCLAFin) johtaja kävi Andorrassa joulukuussa 1997 tapaamassa maan hallitusta. Käynnin tarkoituksena oli päästä yhteisymmärrykseen siitä, miten savukkeiden salakuljetus voitaisiin estää. Yksimielisyyteen päästiin siitä, että yhteisö tekisi tietyn määrän valvontakäyntejä Andorraan vuoden 1998 ensimmäisen puolen vuoden aikana ja niiden suorittajina olisi komission petostentorjuntayksikön, UCLAFin, virkamiehiä ja Ranskan, Irlannin, Espanjan ja Ison-Britannian asianomaisten viranomaisten lähettämiä tutkijoita. Nämä valvontakäynnit osoittivat, että Andorra oli sekä valmistanut että tuonut suuria määriä amerikkalaisella merkillä varustettuja savukkeita, pääasiassa Isosta-Britanniasta. Useat asiat puhuivat sen puolesta, että suuri osa savukkeista oli tarkoitettu salakuljetettavaksi unioniin, erityisesti Espanjaan. Kävi myös ilmi, että salakuljetusta organisoivat rikolliset verkostot niin Andorrassa kuin useissa jäsenmaissakin. Andorran viranomaiset väittivät kuitenkin, etteivät he voineet näyttää tilastoja savukkeidenmyynnistä tai selvittää lopullisista määränpäätä.
Näiden valvontakäyntien jälkeen komissio on ollut jatkuvassa yhteydessä Andorran hallitukseen. Tämä on johtanut toimiin laittomasta kaupasta eroon pääsemiseksi. Voimme muun muassa huomata, että jäsenmaat takavarikoivat nyt huomattavasti vähemmän savukkeita, joiden epäillään olevan salakuljetettuja Andorrasta. Ison-Britannian harjoittama sikarien vienti Andorraan on myös vähentynyt suuresti vuosiin 1996 ja 1997 verrattuna. On erittäin huolestuttavaa, että Ison-Britannian savukkeidentuottajien on täytynyt olla tietoisia salakuljetuksesta, koska Andorraan suuntautuva vienti kasvoi niin voimakkaasti niin lyhyenä aikana. Sekä Andorran valvontakäynteihin osallistuneet jäsenmaat että komission elin UCLAF tutkivat nyt edellä mainittua tilannetta.

Needle
Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää komissaari Gradinia hyvin runsassisältöisestä ja myönteisestä vastauksesta. Toivon todellakin, että saamme lisätietoja onnistuneista toimenpiteistä ja siitä, kuinka paljon ongelmaa on pystytty lievittämään. Olen kiitollinen Yhdistyneen kuningaskunnan Independent -sanomalehdelle siitä, että se otti tämän asian esille, ja on äärimmäisen tärkeää, että ihmiset ovat siitä tietoisia UCLAFin tekemän työn vuoksi. Nykyisessä ilmapiirissä on tärkeää puhua ongelmien ohella myös mahdollisista onnistumisista.
Laajemman aiheen, Euroopan parlamentissa käytävän terveyskeskustelun ja komission toteuttamien tupakan kulutuksen vähentämiseen tähtäävien toimenpiteiden - ala, jolla toivon komission jälleen edistyvän huomenna - osalta on edistytty jäsenvaltioissa, kuten Isossa-Britanniassa, jossa hallitus on tehnyt aloitteita salakuljetuksen torjumiseksi ensisijaisena asiana. Minusta oli hienoa kuulla, että komissio osallistuu kumppanina tähän hankkeeseen, ja toivon, että asian hoitaminen asetetaan riittävän tärkeälle sijalle, jolloin voidaan varmistaa, että tupakan mainontaa koskevan direktiivin tapaiset direktiivit osoittautuvat tehokkaiksi ja etteivät alan rikolliset pääse kiertämään niitä, ja tämä koskee erityisesti tupakkayrityksiä, joiden on otettava vastuu siitä, mitä he tekevät: tupakoinnin lisäämisestä.

Gradin
Arvoisa puhemies, olen hyvin tyytyväinen siihen, että olemme pystyneet tekemään hyvää yhteistyötä UCLAFin ja eri jäsenvaltioiden välillä. Se on ainoa tapa, jolla voimme torjua savukkeiden salakuljetuksen. Kuten ehkä tiedätte, olemme onnistuneet tämän alan työssämme melko hyvin Välimeren alueella, ja UCLAFissa on nyt erityisyksikkö, joka käsittelee savukkeiden salakuljetusta. Annamme aina mielellämme parlamentille tietoja työstämme tällä alalla.

Puhemies
Kysymys nro 54 Maj Britt Theorin (H-1099/98):
Aihe: Laiton maahanmuutto
Laiton maahanmuutto on suuri ongelma Euroopan unionille ja sen jäsenvaltioille. Siksi neuvosto on ryhtynyt toimiin yhtenäistääkseen valvontamenetelmiä ja lisätäkseen jäsenmaiden välistä tiedonvaihtoa ja yhteistyötä maasta käännyttämisessä ja ihmissalakuljetuksen estämisessä. Tällä hetkellä EU: n rajojen sisäpuolella elää monia laittomia pakolaisia, ja vuosina 1991-1993 Eurooppaan tuli noin kolme miljoonaa laitonta pakolaista. Pakolaiset, niin lapset kuin iäkkäämmätkin, elävät usein epäinhimillisissä ja epäterveellisissä oloissa, kuten on kuvattu esim. Chris de Stoopin kirjassa " Ilman papereita" .
Millä tavalla komissio katsoo voitavan parantaa näiden ihmisten elinoloja? Rouva Gradin, pyydän teitä vastaamaan rouva Theorinin kysymykseen.

Gradin
Arvoisa puhemies, olen arvoisan jäsenen, rouva Theorinin, tavoin huolestunut kolmansien maiden kansalaisista, jotka oleskelevat laittomasti jäsenmaissamme. Osa heistä on ihmisten salakuljetuksen uhreja, osa on tullut tänne omasta aloitteestaan. Useimpia tänne houkuttelee unelma kohtuullisesta elämästä ja siedettävästä tulevaisuudesta. Todellisuus on usein aivan toinen ja monet joutuvat elämään erittäin vaikeissa oloissa.
Maahanmuuttoa koskevat säännöt vaihtelevat nykyään jäsenmaasta toiseen. EU: n tasolla on tietty määrä suosituksia ja sopimuksia, jotka liittyvät maahanmuuttopolitiikkaan ja kattavat monet maahanmuuttajaryhmät; ne eivät ole kaikenkattavia, eivätkä niiden kaikki osat ole samansisältöisiä. Tein sen vuoksi vuonna 1997 ehdotuksen sopimukseksi unioniin pyrkiviä siirtolaisia koskevista yhteisistä EU: n säännöistä. Toiveeni on, että unionin selkeämmät ja yhtenäisemmät maahanmuuttoa koskevat säännöt auttaisivat vähentämään laitonta maahanmuuttoa. Euroopan parlamentti on saanut ehdotuksen tarkasteltavakseen ja odotan keskustelua, joka käydään parlamentin mietinnöstä luultavasti joskus ensi vuoden aikana.
1990-luvun aikana olemme voineet huomata, kuinka ihmisten salakuljetus on saanut yhä huolestuttavampia piirteitä. Naisten orjakauppaa käydään täydellä teholla ympäri Eurooppaa, siirtolaisia sullotaan linja-autojen tavaratilaan tai tavarakontteihin, jotta heidät voitaisiin kuljettaa rajojen yli EU: hun. He ovat vaarassa kuolla erittäin tuskallisesti veden tai hapen puutteen takia. Ihmisiä lähetetään myös merelle keskellä talvea merenkulkuun kelpaamattomilla aluksilla. Kukaan ei tällä hetkellä tiedä, kuinka moni hukkuu vuosittain tällä tavoin.
Ihmisten salakuljetusta ohjaavat hyvin järjestäytyneet rikollisjärjestöt. Ne käyttävät häikäilemättömästi hyväkseen heikkojen ihmisten suojatonta asemaa omien voittojensa tavoittelemiseksi. Ne ansaitsevat paljon rahaa ja riskit ovat melko pieniä. Näiden verkostojen vastaiseen taisteluun tarvitaan useiden rintamien yhtäaikaista liikkeellelähtöä. Tämä koskee niin kansallista kuin unioninkin tasoa. Jotta saisimme pysäytettyä tämän kehityksen, meidän on yhdistettävä toimemme maahanmuuttopolitiikan osalta muiden keskeisten poliittisten alueiden panoksiin.
Viisumipolitiikkaan, rajavalvontaan, maasta käännyttämiseen ja karkottamiseen liittyvillä erillisillä toimilla ei ole juurikaan merkitystä. Ne on sen vuoksi yhdistettävä muiden alueiden toimiin. Ajattelen erityisesti yhteistä ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa, kauppapolitiikkaa, tukipolitiikkaa ja humanitaarisia avustusohjelmiamme. Työskenteleminen yleisemmällä tasolla sosiaalisten edistyksen ja sosiaalisen oikeudenmukaisuuden puolesta on luonnollisesti myös tärkeä osa strategiaa, jonka tarkoituksena on vähentää EU: hun suuntautuvaa laitonta maahanmuuttoa. Emme saa koskaan unohtaa, että kyse on henkilöistä, joiden tilanne on vaikea. Vaikka heillä ei olekaan oikeutta muuttaa maahan, heidän ihmisoikeutensa ja perusvapautensa on kuitenkin taattava. Tämän on oltava johtavana ajatuksena eurooppalaisessa laittoman maahanmuuton vastaisen taistelun strategiassa.
Turvapaikanhakijoiden ja sodan hävittämiltä alueilta tulevien ihmisten tilanne on osittain toinen. Kyse on silloin ihmisistä, jotka eivät ole lähteneet kotoaan vapaaehtoisesti. He pakenevat ehkä sisällissotaa tai siksi, ettei heidän maansa hallitus ole pystynyt tarjoamaan heille riittävää suojaa. Näitä henkilöitä ilmaantuu useimmiten joukkopakotilanteissa. Jotta näistäkin tilanteista selvittäisiin, komissio on, kuten tiedetään, tehnyt kaksi ehdotusta ministerineuvostolle: toinen koskee tilapäistä oleskelulupaa ja toinen jäsenmaiden välistä solidaarista vastuunjakoa joukkopakotilanteen yhteydessä. Ministerineuvosto käsittelee nyt molempia ehdotuksia, ja kuten tunnettua, Euroopan parlamentti on käsitellyt kysymyksiä kahteen otteeseen.
Kuten tiedätte, ehdotukseni perustuu muun muassa siihen, että määrätään yhteinen vähimmäistaso, kun kyse on siitä, millaista sosiaaliturvaa näiden henkilöiden pitäisi saada sen jälkeen, kun he saapuvat jäsenmaihimme. Jos ministerineuvosto pääsee yhteisymmärrykseen tästä ehdotuksesta, kaikille unionista turvaa tarvitseville ihmisille taattaisiin siedettävät elinolot.

Theorin
Kiitän arvoisaa komissaaria perusteellisesta ja todella myönteisestä vastauksesta. Tuntuu siltä, että olemme melko samaa mieltä useista osista, mistä olen erittäin iloinen. Olen erityisen iloinen hänen lausunnostaan, jonka mukaan on panostettava myös sosiaalialaan ja edistettävä sosiaalista kehitystä.
Katastrofi on kuitenkin melkoinen Euroopan ja EU: n osalta. Aiempi 30 000 henkilön vuosittainen maasta käännyttäminen on kasvanut nyt 200 000 henkilöön vuodessa. Tässä on, kuten rouva komissaari mainitsi, kyse myös siitä, että mafia on hankkinut itselleen aivan erinomaisen tulonlähteen ihmisiä salakuljettamalla. Sitä ei ollut aikaisemmin olemassa.
Minusta toinenkin kysymys on keskeinen, nimittäin kysymys ihmisistä, jotka piileskelevät EU: ssa ja Euroopassa. Tämä tilanne, joka merkitsee usein sitä, etteivät lapset voi käydä koulua, että he eivät saa terveydenhoitoa tai sitä huolenpitoa, jota he tarvitsevat, on erittäin vakava. Vaaraan joutuneet kärsivät suunnattomasta psyykkisestä paineesta. Voitaisiin olla vähintäänkin samaa mieltä siitä, että ihmisoikeuksien on koskettava myös laittomia maahanmuuttajia EU: ssa.

Gradin
Se, kuinka meidän pitää kohdella niitä ihmisiä, jotka asuvat laittomasti 15 jäsenmaassamme, on erittäin vaikea kysymys, erityisesti tilanteessa, jossa meillä on 18 miljoonaa työtöntä, eikä maihimme samaan aikaan suuntaudu perinteistä työvoiman maahanmuuttoa . Velvollisuutemme on sen sijaan tukea pakolaisia. Se tekee tästä tilanteesta vielä vaikeamman. Olen samaa mieltä siitä, että meidän on näiden ihmisten osalta yritettävä löytää ihmisarvon huomioon ottavia ratkaisuja, jotta suurin osa heistä voisi palata takaisin kotimaihinsa ja jotta heidän tilanteensa ratkeaisi tällä tavoin.

Puhemies
Paljon kiitoksia, rouva Gradin.
Rouva Theorinin kysymyksen myötä kyselytunnin tätä osaa varten varattu aika päättyi. Sen vuoksi kysymyksiin nro 55, 56 ja 57 vastataan kirjallisesti.

Puhemies
Ennen kuin siirrymme käsittelemään kysymystä nro 58, annan puheenvuoron rouva García Ariasille menettelyä koskevaa esitystä varten.

García Arias
Arvoisa komissaari, haluan esittää menettelyä koskevan kysymyksen, joka ei ole mielestäni tärkeä ainoastaan niiden kysymysten kannalta, jotka esitimme muutaman jäsenen kanssa kilpailupolitiikasta vastaavalle komissaarille, vaan myös yleisesti sen Euroopan komission valvontamenettelyn kannalta, jota toteutetaan kyselytunnin avulla. Näin ollen, komissaari Van Miert, tutkitaanko teidän yksiköissänne parhaillaan sen sähkön sisämarkkinoita koskevia yhteisiä sääntöjä käsittelevän direktiivin 24 artiklan kehittämistä, jossa puhutaan vapaaseen kilpailuun siirtymisestä?
Jos herra komissaari voisi vastata tähän kysymykseen, saisin tietää, voinko esittää Euroopan komissiolle vastalauseen, joka liittyy siihen, kuka on se asianomainen komissaari, joka vastaa meidän yhdessä muutaman jäsenen kanssa esittämiin kysymyksiin.

Puhemies
Rouva García Arias, te esititte juuri kysymyksen. Komission esittämien vastausten perusteella tämä kysymys ei ole esityslistalla. Lisäksi olette esittänyt tänään parlamentille vastalauseen, koska teidän kysymystänne ei valittu niiden kysymysten joukkoon, joihin komissaari Van Miert vastasi. Nyt te esitätte kysymyksen, joka ei ole esityslistalla. Tämän kysymyksen mukaan ottaminen merkitsisi sitä, että emme noudattaisi hyväksyttyä esityslistaa. Jos herra komissaari haluaa antaa teille selityksen, voin antaa hänelle muutaman minuutin sitä varten, mutta ottaen joka tapauksessa huomioon sen, että kysymys ei ole esityslistalla ja että on muita kysymyksiä, jotka ovat esityslistalla ja joiden käsittely vaatii oman aikansa.
Komissaari Van Miert, poikkeamme hieman tavoistamme, mutta lasken kuitenkin jonkin verran parlamentin jäsenten sekä teidän oman hyväntahtoisuutenne varaan ja kysyn, haluatteko vastata.

Van Miert
 Voin vastata tähän kysymykseen samalla kun vastaan herra Pérez Royon kysymykseen. Esitän vastauksessa tietysti henkilökohtaisen näkemykseni.

Puhemies
Tuo on mielestäni erittäin hyvä ajatus, komissaari Van Miert. Näin voimme noudattaa esityslistaa. Komissaari Van Miert on lupautunut vastaamaan rouva García Ariasille herra Pérez Royon kysymyksen yhteydessä, ja jos pidämme kiirettä, voimme ehtiä käsittelemään herra Pérez Royon kysymyksen.

Puhemies
Kysymys nro 58 Felipe Camisón Asensio (H-1052/98):
Aihe: Yritystoiminnan keskittyminen linja-autoalalla
Euroopan komissio on äskettäin hyväksynyt linja-autoalan yritystoimintaa koskevia yhteenliittymiä Euroopan unionissa. Missä määrin tällaiset keskittymät voivat vaikuttaa kilpailukykyyn ja työpaikkojen luomiseen? Komissaari Van Miert, teillä on puheenvuoro vastataksenne herra Camisón Asension kysymykseen.

Van Miert
Voin vastata tähän kysymykseen melko lyhyesti. Komissio on tosiaan hyväksynyt Ivecon ja Renault'n yhteenliittymän, mutta linja-autoista, joiden kolme tärkeintä käyttöaluetta ovat matkailijoiden kuljettaminen, kaupunkien ja asutuskeskusten liikenne sekä lisäksi julkinen liikenne yleensä, olemme voineet asiaan liittyvien seikkojen tutkimisen jälkeen todeta, että yhteenliittymä ei ole johtanut kilpailuongelmiin. Tiedätte, että tätä asiaa on tutkittu yritysten yhteenliittymiä koskevan asetuksen perusteella, ja ensinnäkin on selvinnyt, että molempien yritysten markkinaosuus on ollut laskussa niiden erilaisissa kotimaissa, ja toiseksi on selvinnyt, että jäljelle jää riittävästi kilpailua. Minun täytyy sanoa teille, että matkailukäytössä olevien linja-autojen kilpailu on jopa kovaa. Muussa käytössä olevien linja-autojen markkinat ovat avautumassa, sillä ne ovat olleet perinteisesti kansalliset, kuten tiedätte. Nämä markkinat kuitenkin avautuvat siten, että hiljakseen voidaan alkaa puhua Euroopan markkinoista, niin että kilpailunäkökohtien kannalta ei ole mitään ongelmia, koska kilpailua jää riittävästi. Minun täytyy vielä lisätä, että jos joskus voidaan antaa vastaus kysymykseen kilpailuun liittyvistä huolista, joita meillä mahdollisesti on, meidän täytyy silloin tietenkin olla valmiita analysoimaan myös muita mahdollisia näkökohtia, kuten työllisyyttä. Asetuksen perusteella ensimmäinen tehtävämme yritysten keskittyessä tai liittyessä yhteen on itse asiassa kilpailuongelmien analysointi ja vastauksen antaminen, ja tässä tapauksessa vastaus oli myönteinen.

Camisón Asensio
Arvoisa komissaari, siinä menettelyssä, jota komissio on noudattanut hyväksyessään Renault´n ja tytäryhtiö Ivecon linja-autoihin liittyvän yritystoimintaa koskevan yhteenliittymän, joka on sellainen keskittymä, joka muuten merkitsee Euroopan markkinoiden toiseksi suurimman valmistajan syntymistä, onko tässä menettelyssä - toistan - otettu huomioon yritysten valmiudet tai halukkuus helpottaa vammaisten pääsyä linja-autoihin asentamalla näihin säädettävät lattiatasot? Millä tavalla?
Onko tässä keskittymässä lisäksi otettu huomioon työpaikkojen luomiseen liittyvien toimien osalta toiminnan siirtyminen Yhdistyneeseen kuningaskuntaan, Saksaan ja Espanjaan?

Van Miert
Tässä tapauksessa kumpikaan ilmoittava osapuoli ei ole ilmoittanut meille mistään työllisyysnäkökohdista. Ne ovat kyllä osoittaneet, mihin toimintoihin ne haluavat keskittyä. Yhteenliittymiä koskeva asetus sallii sen, että minä tai muut virkamiehemme kuulemme ammattiliittoja, mutta minun tietääkseni tässä tapauksessa ei kuitenkaan ole esitetty mitään kysymyksiä. Toisaalta olemme valmiit kuuntelemaan ammattiliittojen huolia, ja kuten juuri sanoin, ottamaan ne mahdollisuuksien mukaan myös huomioon. Eräässä toisessa hyvin tyypillisessä tapauksessa, jossa oli osallisena Kässbohrer/Mercedes-Benz - eräs tämän uuden ryhmän kilpailijoista - ammattiliitot osoittivat paljon kiinnostusta asiaan, ja sitä käsiteltiin silloin menettelyn aikana. Tämä johti myös päätökseen, jonka teimme tuolloin toisesta asiasta. Sanon vielä kerran, että tässä tapauksessa eivät ilmoittavat osapuolet eivätkä minun tietääkseni myöskään ammattiliitot esittäneet pyyntöä tulla kuulluiksi.

Puhemies
Kysymys nro 59 Paul Rübig (H-1068/98):
Aihe: Epäoikeudenmukaiset lauttamaksut
Brittiläinen laivayhtiö, joka liikennöi Doverin ja Calais'n välisellä reitillä, harjoittaa syrjivää hintapolitiikkaa. Erikoistarjouksena lipun voi ostaa tietyin ehdoin jopa 16 punnalla. Nämä tarjoukset koskevat kuitenkin vain Yhdistyneen kuningaskunnan asukkaita. Muiden unionin kansalaisten on maksettava normaalihinta, joka on 79 puntaa.
Onko tämä käytäntö komission mielestä arveluttava, ajatellen toisaalta kilpailusääntöjä, joista on säädetty EY: n perustamissopimuksen 85 artiklassa ja sitä seuraavissa artikloissa ja toisaalta määräyksiä, jotka koskevat määrällisten rajoitusten poistamista jäsenvaltioiden tai niiden järjestöjen väliltä, joihin jäsenvaltioilla on merkittävästi vaikutusvaltaa (EY: n perustamissopimuksen 30 artikla ja sitä seuraavat artiklat)? Komissaari Van Miert, teillä on puheenvuoro vastataksenne herra Rübigin kysymykseen.

Van Miert
Arvoisa puhemies, näyttää siltä, että kyseessä on Kanaalin yli liikennöivien lauttojen operaattorin kaupallinen strategia. Jos asia on näin - ja voi hyvinkin olla, että tämä on vain osa kaupallista strategiaa - ja jos saamme valituksia, perehdymme asiaan tarkemmin. Ainakaan omien tietojeni mukaan näin ei ole tapahtunut, mutta voi olla mahdollista, että lauttaoperaattorit ovat tehneet tietynlaisia sopimuksia. Kuten sanoin, mikään ei viittaa siihen, että tässä tapauksessa olisi tapahtunut näin.
Yksi kysymys, joka voitaisiin mahdollisesti esittää, koskee 86 artiklaa: onko määräävää asemaa käytetty väärin? Koska kyseinen yhtiö ei ole määräävässä asemassa, artiklaa ei voida soveltaa. Näin ollen tällä hetkellä ei tietojemme mukaan ole mitään ongelmia, jotka koskisivat kilpailusääntöjen soveltamista.

Rübig
Arvoisa komissaari, ongelma on siinä, että Euroopasta Isoon-Britanniaan menevät matkailijat törmäävät yhtäkkiä kahteen taksaan, nimittäin yhteen Iso-Britannian kansalaisia koskevaan, selvästi alennettuun taksaan, ja yhteen normaalitaksaan. Minulle tämä ongelma on tuttu myös Itävallan hiihtoalueilta, joilla on samantapaisia, hissilippuihin liittyviä ongelmia ja luulen, että siksi on tärkeätä pohtia periaatteellisesti tätä tiettyjen maiden mukaan harjoitettavaa syrjintää. Tiedämme toisaalta, että tietenkin on olemassa myös alennuksia, ja niitä voidaan antaa tietyille ammattikunnille, tietyn koulutuksen saaneille, yrityksille, viranomaisille ja niin edelleen. Mutta luulen, että komission olisi todella mielekästä antaa selkeä lausunto tästä asiasta.

Van Miert
Arvoisa puhemies, suhtautuminen alennusten antamiseen on tietysti enimmäkseen myönteistä, ja tässä yhteydessä on juuri kyse sellaisista alennuksista. Silloin on myös tarkkaan katsottava, esiintyykö jossain luvatonta toimintaa, esimerkiksi sellaista, että tietyillä varustamoilla on keskinäisiä sopimuksia. Kyseessä voi mahdollisesti olla myös kartelli. Tällainen tapaus meillä on jo kerran ollut, vaikka kyse oli Kanaalin alittavasta tunnelista tai liikenteestä siellä. Tiedätte varmaan myös, että olemme vielä viime viikolla tehneet päätöksen Italian Barin ja Kreikan välillä liikennöiville laivayhtiöille annettavista rikesakoista. Asiat tutkitaan tietysti, kun saamme valituksia. Mutta tässä tapauksessa ei nyt - mikäli yksikköni ja minä näemme asian oikein - vielä ole merkkejä siitä, että tavanomaiseksi alennuspolitiikaksi katsottavan toiminnan rajat ylitetään. Jos teillä on vielä lisätietoja, kertokaa niistä, ja olemme silloin käytettävissä.

Macintosh
Suhtaudun myönteisesti herra komissaarin vastaukseen. Mahtoiko hän nähdä BBC: n 2-kanavalla sunnuntai-iltana esitetyn rahaohjelman - tiedän, että hän katselee paljon televisiota vapaa-aikanaan - jonka mukaan tämä käytäntö ei koske pelkästään lauttayhtiöitä. Eri hintojen veloittaminen eri lennoista sen mukaan, mistä maasta matkansa aloittaa, on laajalle levinnyt käytäntö Euroopan unionin lentoliikenteessä. Kun euro tulee voimaan 1. tammikuuta ja hinnat on ilmoitettava euroissa, voisiko hän ottaa tehtäväkseen varmistaa, ettei tämä käytäntö ole vallalla koko liikennealalla? Jos se on, ja hän saa tietoja tällaisista tapauksista, tai jos hänen oman osastonsa tutkimus osoittaa, että kyseessä on laajalle levinnyt käytäntö, voisiko hän käyttää perustamissopimukseen perustuvia valtuuksiaan?

Van Miert
Mainitsitte laajemman kysymyksen, joka on hyvin todellinen; todennäköisesti jopa todellisempi siiviili-ilmailun kuin lauttaliikenteen alalla. Jos tässäkin tapauksessa on kyse alennetuista hinnoista, tilanne on kunnossa. Ihmiset pitävät siitä. Mutta jos sen taustalla on jotain muuta ja jos saamme siitä näyttöä ja yhdenmukaisia tietoja, puutumme ehdottomasti asiaan. Eräs toinen kysymys koskee Sabenaa. Vastaukseni on, että on todellakin syytä tehdä laajempi tutkimus tietyistä käytännöistä etenkin siviili-ilmailun alalla.

Watts
Arvoisa puhemies, edustan Doveria Länsi-Kentin Euroopan parlamentin jäsenenä. Minä haluan omalta osaltani rauhoitella herra Rübigiä, koska kanaalin ylityksen erikoistarjoukset ovat todellakin kaikkien Euroopan unionin kansalaisten ulottuvilla. Kaikki Euroopan unionin kansalaiset voivat ostaa noin 16 Englannin punnan hintaisia tarjouslippuja päivämatkoille. Käytännössä monet EU: n kansalaiset käyttävät hyväkseen juuri tätä tarjousta, eivätkä tietysti vähiten kanaalin toisella puolella olevat ystävämme ranskalaiset, jotka hyödyntävät säännöllisesti näitä erikoistarjouksia ja monia viime hetken tarjouksia. Monet tällaiset tarjoukset katoavat tietysti verovapauden loppumisen myötä. Toivon, että verovapaus säilyy ja että herra Rübig ja hänen maanmiehensä ja -naisensa tulevat Nordiin tai Pas-de-Calais'hin ja matkustavat kanaalin yli näillä lautoilla, joiden hinta-laatusuhde on erinomainen. Hän ja muut ovat erittäin tervetulleita vierailulle omaan vaalipiiriini. Voin rauhoitella häntä tästä asiasta. Hinnoittelumme ei ole syrjivää.

Van Miert
Arvoisa puhemies, minusta tuntuu, että tuo ei itse asiassa ollut kysymys vaan minuutin pituinen mainos. Onnittelen parlamentin jäsentä hänen suorapuheisuudestaan oman alueensa puolesta.
Yhteisön kansalaisten välillä ei kuitenkaan ole syrjintää. Jos olisi, meillä olisi varmasti ongelmia ja ryhtyisimme toimiin. Näin ei kuitenkaan ole. Olkoon tämä asia täysin selvä. Jos ilmenisi jonkinlaista väärinkäyttöä, paljastuisi jokin piilokartelli tai muuta vastaavaa, ryhtyisimme toimiin. Oman ja yksikköjeni tämänhetkisen käsityksen mukaan näin ei kuitenkaan ole.

Puhemies
Kysymys nro 60 Fernando Pérez Royo (H-1069/98):
Aihe: Oligopoli Espanjan sähköalalla
Espanjassa näyttää vakiintuvan oligopoli, jossa neljä yritystä hallitsee yksinään 90 prosenttia sähköalan markkinoista ja 80 prosenttia markkinoista on vain kahden yrityksen, ENDESAn ja Iberdrolan, hallussa. ENDESAn ja Gas Naturalin kaltaiset viimeaikaiset yhteenliittymät merkitsevät uutta monialaista keskittymää, joka vain pahentaa tilannetta.
Katsooko komissio, että tällainen yritysten toiminta ja yritysten väliset sopimukset ovat ristiriidassa perustamissopimusten hengen ja kirjaimen kanssa ja että ne vaarantavat vapaan kilpailun ja kuluttajien oikeudet? Kuten herra komissaari jo ilmoitti, käsittelemme tämän kysymyksen, ja sitä varten hänellä on puheenvuoro.

Van Miert
Arvoisa puhemies, valitettavasti en pysty paljon auttamaan arvoisaa parlamentin jäsentä, koska olemme saaneet näiden kahden yrityksen aikeita koskevat tietomme lehdistöstä, kuten tekin. Yksikköni pyrkivät nyt siis keräämään kaiken mahdollisen ja tarvittavan tiedon, koska tällä hetkellä en voi sanoa, onko kyseessä yritystoiminnan keskittyminen vai toiminta, joka koskee 85 artiklaa, eli eräänlainen yhteisyritys tai yhteistyö.
Tällä hetkellä en siis valitettavasti - toistan tämän - voi sanoa teille enempää. Olen kuitenkin sopinut yksiköideni kanssa, että ne painostavat kyseisiä yrityksiä, jotta niiltä saadaan hyvin nopeasti tietoja, sillä voin vakuuttaa teille, että seuraamme hyvin läheisesti energia-alan tapahtumia paitsi Espanjassa myös muissa jäsenvaltioissa.
Haluaisin nyt vastata toiseen kysymykseen, joka on esitetty ja joka on jäljempänä kysymyslistalla. Ensinnäkin tämä asia koskee varsinaisesti pääosastoa IV mutta myös kollegaani herra Papoutsisia, koska siitä on laadittu direktiivi ja koska jäsenvaltioiden on siis ilmoitettava komissiolle ja erityisesti herra Papoutsisille, mitä ne aikovat tehdä niin kutsutuille rauenneille kustannuksille, stranded costs .
Sen jälkeen tällaiset tapaukset on ilmoitettava myös minun yksiköilleni, koska useimmiten kyseessä voi olla valtiontuki. Voin muuten sanoa teille, että käydessäni viimeksi Madridissa kuun alussa, keskustelin tästä aiheesta pitkään asiasta vastaavan ministerin herra Piquén kanssa, joka lupasi minulle, että tapauksesta tehdään tosiaan ilmoitus yksiköilleni, jotta voimme tutkia sitä yhdessä muiden tapausten kanssa, koska sama ongelma esiintyy käytännöllisesti katsoen kaikissa jäsenvaltioissa. Aiomme tutkia tulevina kuukausina johdonmukaisesti ja avoimesti kaikkia tapauksissa, joissa kustannukset ovat rauenneet.
En voi siis sanoa teille enempää, paitsi sen, että olemme todellakin painostaneet Espanjan hallitusta ilmoituksen lähettämiseksi meille, jotta myös omat yksikköni - tietysti täydellisessä yhteistyössä herra Papoutsisin yksiköiden eli pääosaston XVII kanssa - voivat tutkia yhdessä kaikkia kyseisiä tapauksia.

Puhemies
Arvoisa komissaari, haluaisin kiinnittää huomionne vielä tähän kysymykseen, koska ensinnäkin minulla on vielä yksi Pérez Royon esittämä lisäkysymys, ja sen jälkeen kaksi muuta lisäkysymystä; toinen on rouva Estevan Bolean ja toinen rouva García Ariasin. Näin ollen herra Pérez Royolla on ensimmäisenä puheenvuoro minuutin ajan.

Pérez Royo
Arvoisa komissaari, kirjallisessa kysymyksessäni viitataan Espanjan sähköalan oligopoliseen tilanteeseen. Ottaen huomioon ne toimet, joihin Espanjan hallitus näinä päivinä rohkaisee, pitäisi paremminkin puhua eräänlaisesta tovereiden kapitalismista tai saaliinjaosta. Toden totta, sähköalan vapautumisen kynnyksellä yritykset ovat saaneet aikaan sen, että hallitus ehdottaa 1, 3 biljoonan pesetan eli 6 200 euron korvauksia kilpailuun siirtymisestä aiheutuvien kulujen muodossa. Nämä korvaukset, jotka hallitus pyrkii salaliitossa yritysten kanssa maksamaan ennen kustannusten määrittämistä, ennen kuin edes tiedetään, aiheutuuko kustannuksia, merkitsevät käyttömaksujen huomattavaa korotusta.
Alan sääntelyelin, kansallinen sähköalan asioita käsittelevä komitea (Comisión Nacional del Sistema Eléctrico) on ilmaissut vastustavansa tätä toimenpidettä, jota se pitää perusteettomana. Ainoa vastaus sääntelyelimen huomautuksiin on hallituksen vahvistus sille, että kansallisen sähköasioita käsittelevän komitean puheenjohtaja on sosialisti.
Huolimatta varapääministerin asenteen synnyttämästä tyrmistyksestä kysyn herra komissaarilta lyhyesti, onko hallitus kertonut komissiolle aikomuksestaan hyväksyä nämä toimenpiteet kiireellisellä menettelyllä vain parin viikon sisällä, ja toiseksi, onko tällainen toiminta komission yksiköiden mielestä kilpailusääntöjen mukaista.

Van Miert
Arvoisa puhemies, tämä osoittaa selvästi, että nämä kaksi kysymystä liittyvät yhteen. Keskittymispyrkimysten osalta sanoisin ensinnäkin jälleen kerran, että tällä hetkellä en pysty sanomaan, mistä täsmällisesti ottaen on kyse, koska minulla ei ole riittävästi tietoja. Mutta painostamme tietysti yrityksiä antamaan meille täydelliset tiedot, jotta voimme varmistaa, onko kyseessä keskittyminen, ja selvittää, onko meidän tutkittava tapausta, vai kuuluuko se kansallisille viranomaisille. Toiseksi, jos kyseessä on yhteistyösopimus, voimme myös ryhtyä tutkimaan sitä, tässä tapauksessa 85 artiklan perusteella keskittymistä koskevan asetuksen sijasta. Tämä kysymyksen ensimmäisen näkökohdan osalta, joka itse asiassa vastaa alunperin esitettyä kysymystä.
Toisen näkökohdan osalta sanoin teille juuri, että kun olin muutama viikko sitten Madridissa, korostin tätä asiaa herra Piquélle, joka muuten suostui siihen, jotta hän varmistaisi, että kollega Papoutsisille ilmoitetaan väliaikaisen järjestelmän rahoituksesta paitsi direktiivin myös valtionapujen perusteella. Tämä on ehkä tällä välin varmistettu, mutta me tutkimme koko tapauksen sekä valtionapujen osalta että niin sanottujen rauenneiden kustannusten (stranded costs ) osalta. Minä en kuitenkaan voi tällä hetkellä kertoa siitä teille enempää, mutta voin varmistaa, että emme todellakaan voi hyväksyä sitä, että tätä tapausta ei ole ilmoitettu meille, jotta voisimme tutkia sitä asianmukaisella tavalla.

Estevan Bolea
Kuten tiedätte, juuri Espanjassa on sähkömarkkinoiden avautuminen ollut voimakkaampaa ja laajempaa kuin muualla. Tällä hetkellä 18 % sähköstä on peräisin yhdistetystä lämmön ja sähkön tuotannosta, eli omavaraisilta tuottajilta, joten herra Pérez Royon käyttämät luvut ovat hiukan vanhentuneita. Lisäksi käynnissä on uusia projekteja, jopa monien amerikkalaisten yritysten kanssa.
Halusin kuitenkin kysyä häneltä Ranskan tapauksesta. Ranskassa on sähköyhtiö Electricité de France , ja minun kysymykseni kuuluu: luuletteko, että Ranskassa noudatetaan direktiiviä kilpailuun siirtymisen osalta?

Van Miert
Arvoisa puhemies, olen hyvin kiitollinen tästä kysymyksestä, koska se antaa minulle tosiaan mahdollisuuden esittää joitakin täsmennyksiä.
Ensinnäkään tästä ei pidä syntyä väärinkäsityksiä. Suhtaudumme sinänsä hyvin myönteisesti hallituksen pyrkimykseen vapauttaa energiamarkkinat. Siitä ei ole epäilystäkään. Sen yhteydessä on kuitenkin noudatettava pelin sääntöjä ja varmistettava erityisesti, että summat, jotka omistetaan rauenneille kustannuksille (stranded costs ), ovat realistisia eivätkä ylitä rauenneiden kustannusten määrää. Tätä ei ole vielä varmistettu Espanjassa eikä muissakaan maissa, kuten Ranskassa tai Belgiassa.
Toiseksi olette oikeassa siinä, että tilanne on tietyssä mielessä vielä monimutkaisempi joissakin muissa maissa. Ranskassa kaikki tuntevat EDF: n tilanteen. Sielläkin on kuitenkin vapautettava markkinat, varsinkin kun EDF on juuri ostanut energiayhtiön, sähkölaitoksen Isosta-Britanniasta.
Niiden, jotka haluavat tunkeutua, päästä muiden markkinoille, on tietenkin hyväksyttävä se, että muut voivat tulla myös niiden omille markkinoille. Tilanne toimii molemmin päin. Tästä ei pidä olla epäselvyyksiä.
Toistan vielä kerran, että me suhtaudumme yleisesti ottaen myönteisesti hallituksen politiikkaan. Siitä huolimatta on varmistettava, että sen toteuttamistapa ei aiheuta ongelmia. Minä en kuitenkaan puutu nyt tähän asiaan; teen sen siinä vaiheessa, kun minulla on täydelliset tiedot kyseisestä järjestelystä.

García Arias
Tulevien päivien aikana, ennen kuin tämä vuosi päättyy, Espanjan edustajainhuone äänestää talousarviota koskevan lakiluonnoksen (Ley de Acompañamiento de los Presupuestos) tarkistuksesta, joka antaa sähköyhtiöille mahdollisuuden saada välittömästi noin biljoona pesetaa niiltä rahoitusmarkkinoilta, jotka pankit saavat takaisin tulevien vuosien aikana käyttömaksujen lisäkorotuksen avulla. Tämä raha, jonka sähköyhtiöt saavat takaisin, voidaan käyttää kilpailijoita vastaan ei ainoastaan sähköalalla, vaan myös esimerkiksi tietoliikennealalla, jolla sähkömonopolit jo toimivat.
Kysymykseni on tämä: ettekö pidä kiireellisenä, että ennen tätä äänestystä annetaan varoitus - sen yhteisön lainsäädännön perusteella, jota te edustatte - espanjalaisille lainsäätäjille toteamalla, että Euroopan komission pitäisi ensin hyväksyä tämä merkittävä avustus tai tuki, ja sen vuoksi äänestystä pitäisi lykätä?

Van Miert
 Voin tietysti sanoa teille, että olemme ilmoittaneet hallitukselle, että tällainen toiminta vaarantaa kyseiset yritykset. Olette nimittäin oikeassa siinä, että komission on pystyttävä tarkastamaan, onko viranomaisten antama tuki rauenneiden kustannusten korvaamiseksi aiheellista, ja näin ollen lupaa tuen antamiselle ei ole niin kauan kuin komissio ei ole pystynyt toteuttamaan tätä tehtävää, ja jos hanketta jatketaan, viranomaiset ja nämä yritykset tekevät sen omalla riskillään. Tämän on oltava selvä asia.
En näin ollen salaa teiltä sitä, että olen vedonnut hallitukseen tämän toiminnan lykkäämiseksi. Tämä on nyt tilanne.
Markkinoille osallistumisen osalta - muilta osin, jotta tästä ei jäisi epäselvyyttä, kyse on maailmanlaajuisesta järjestelmästä, jota tutkitaan myöhemmin - siis markkinoille osallistuminen - tehän mainitsitte kyseisen summan - tapahtuu yritysten riskillä, mutta olisi todella järkevää olla toteuttamatta sitä ennen kuin komissio on saanut työnsä päätökseen.

Puhemies
Paljon kiitoksia, herra komissaari. Myötämielisyytenne tuntien ehdotan teille, että vastaatte kahden vielä jäljellä olevan minuutin aikana viimeiseen kysymykseen.

Puhemies
Kysymys nro 61 Jyrki Otila (H-1101/98):
Aihe: Sabenan lennot Strasbourgiin Euroopan parlamentin istuntoviikoilla
Belgian kansallinen lentoyhtiö Sabena diskriminoi economy-luokan matkustajia Euroopan parlamentin täysistuntoviikkojen aikana Brysselin ja Strasbourgin välisellä reitillä. Yhtiö kieltäytyy myymästä tietyille vuoroille muita kuin business-luokan lippuja. Tämä aiheuttaa muille matkustajille ongelmia mm. aikataulujen yhteensopivuuden ja matkustusvaihtoehtojen rajoittuneisuuden kannalta katsottuna.
Katsooko komissio, että yllä mainitun kaltaisella toiminnalla Sabena käyttää väärin määräävää asemaansa reitillä Bryssel-Strasbourg? Mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä painostaakseen Sabenaa lopettamaan economy-luokassa matkustavien syrjinnän tällä reitillä? Herra Van Miert, pyydän teitä vastaamaan tähän viimeiseen kysymykseen kahden jäljellä olevan minuutin aikana.

Van Miert
Haluaisin pyytää parlamentin jäsentä, joka on aivan oikeutetusti esittänyt tämän kysymyksen, hankkimaan hieman lisää tietoja asiasta, koska minulle ei ole vielä selvää, onko kysymys sellaisesta tapauksesta, että economy-luokan paikat oli myyty loppuun ja että ilmoitettiin, että paikkoja on jäljellä vain business-luokassa. Niin voi olla. Niin tapahtuu. Vai oliko economy-luokan paikkoja vielä jäljellä, mutta kyseinen matkustaja pakotettiin maksamaan business-luokan hinta. Minullekin on joskus käynyt niin, mutta ei tällä lennolla vaan lennolla Brysselistä Milanoon. Minun täytyy sanoa, että eri paikoissa on kaikenlaisia käytäntöjä - ja siitä johtuu juuri antamani vastaus rouva McIntoshille - jotka näyttävät antavan meille riittävän syyn tarkastella kaikkea hieman laajemmin, jolloin ei puututa vain yksittäisiin lentoihin. Minulla on sellainen tunne, että siellä täällä tapahtuu hieman epäilyttäviä asioita. Tässä tapauksessa en kuitenkaan halua nyt esittää mielipidettäni, koska me luonnollisestikin olemme pyytäneet Sabenalta lisätietoja, mutta meille saattaisi olla apua siitä, että arvoisa parlamentin jäsen voisi itse hankkia meille vielä hieman tarkempia tietoja.

Otila
Arvoisa puhemies, kiitos herra komissaarille vastauksesta. Kyseessä on todellakin niin, että Sabena tarjoaa vain ja ainoastaan business-luokan lippuja tälle reitille. Mutta koska aika päättyy, niin en halua pitkittää tätä istuntoa. Tulen palaamaan tähän asiaan myöhemmin.

Puhemies
Paljon kiitoksia, herra Otila.
Kysymyksiin nro 62-113 vastataan kirjallisesti, koska komission kyselytuntia varten varattu aika on päättynyt.
Julistan kyselytunnin päättyneeksi.
(Istunto keskeytettiin klo 19.00 ja sitä jatkettiin klo 21.00.)

Euron tiedotusstrategia
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Arronin laatima talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevän valiokunnan mietintö (A4-0485/98) komission tiedonannosta euron tiedotusstrategiasta (KOM(98)0039 - C4-0125/98).
Esittelijä Arronilla on puheenvuoro.

Arroni
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, hyvät kollegat, raha on läsnä lukuisissa arkielämän tapahtumissa. Paitsi että se on taloudellisten mekanismien keskeinen väline, siihen liittyy myös arvoja ja ihanteita, ja jos puhumme eurosta, nämä näkökohdat saavat vieläkin syvällisemmän ja selkeämmän merkityksen. Tämän vuoksi on tärkeää osata tiedottaa eurosta ja kertoa Euroopan kansalaisille, miksi tämä valinta on tehty.
Panokset ovat korkeat: päätös eurosta on jo tehty, ja eurosta on tultava menestys. Sen menestys on kuitenkin suurelta osin sidoksissa siihen, että kaikki Euroopan kansalaiset hyväksyvät sen. Tämä hyväksyminen puolestaan riippuu siitä, miten hyvin olemme tiedottaneet ja tulemme tiedottamaan ja kertomaan eurosta. Kyse on siis kaikkien Euroopan kansalaisten hyväksymisestä: tämä on ensimmäinen seikka, johon haluaisin pysähtyä hetkeksi.
Jos luomme silmäyksen, vaikkakin ylimalkaisen, Prince-ohjelman talousarvioon, käy välittömästi ilmi, että suunnitellut investoinnit kasvavat aina käänteentekevään hetkeen 1: seen tammikuuta 1999 asti, minkä jälkeen ne vähenevät käsittämättömästi. Mitä tämä tarkoittaa? Ehkä se tarkoittaa, että kun on saatu hoidettua tarve tiedottaa sille väestönosalle, jolla on mahdollisuus, intressi sekä etuoikeus käyttää virtuaalieuroa vuodesta 1999 lähtien, tehtävämme on tehty? Mitä aiomme tehdä sen väestönosan osalta, joka koostuu heikommassa asemassa olevista, tavallisista kansalaisista, jotka törmäävät euroon vasta sitten, kun löytävät sellaisen taskustaan vuonna 2002?
Meidän on muistettava, että monille Euroopan kansalaisille euron käyttö ei ala vuonna 1999 vaan vuonna 2002. Olemme tehneet aivan oikein, kun olemme tähän asti keskittäneet ponnistelumme niihin, jotka käyttävät euroa 1. tammikuuta 1999 lähtien, mutta emme saa erehtyä luulemaan, että tämä riittää. Jos erehtyisimme tekemään näin, olisi olemassa vaara, että antaisimme eurosta yhä selvemmin kuvan rahana, joka kuuluu rikkaille tai tietylle - vain yhdelle - osalle kansalaisia. Paitsi että tämä olisi yhteiskunnallista epäoikeudenmukaisuutta, se vaarantaisi myös todella tämän operaation täydellisen onnistumisen, jota me kuitenkin kaikki toivomme. Tästä syystä yhdessä kohdassa mietintöäni on ehdotus pitää ennallaan talousarviorahoitus - 38 miljoonaa ecua - myös vuoden 1999 jälkeen.
Siirtykäämme nyt tarkastelemaan toista ongelmaa: kun kohderyhmä vaihtuu, voimmeko edelleen käyttää samantyyppistä tiedotusta? Talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevässä valiokunnassa ehdotin, että vuoden 1999 jälkeen harjoitettaisiin tiedottamista, joka olisi tunnepitoisempaa ja vähemmän teknistä: tunnepitoisempaa, mikä merkitsisi vetoamista tunteisiin. Talousvaliokunta ei katsonut tarpeelliseksi lähteä tälle tielle, ja minä kunnioitan tuota kantaa. Haluaisin kuitenkin sanoa, että kyse ei ole ainoastaan erilaisesta tiedottamisesta vaan myös erilaisen kielen ja erilaisten välineiden käyttämisestä.
Tähän asti tiedotus, jota olemme pyrkineet harjoittamaan, on perustunut varsin teknisiin tiedotusvälineisiin ja taloudellisiin ja rahoituksellisiin näkökohtiin, ja siinä on korostettu uuden yhtenäisvaluutan taloudellisia ja rahoituksellisia mahdollisuuksia. Tämäntyyppinen lähestymistapa oli varmasti menestys, koska se oli suunnattu Euroopan yhteiskunnan niille kerroksille, jotka kykenivät ymmärtämään sen ja hyötymään siitä. Kuitenkin, kuten olen jo sanonut, euron menestys riippuu siitä, miten hyvin saamme keskivertokansalaisen hyväksymään sen. Siksi on syytä käyttää toisenlaista kieltä ja tutkia, miten tavalliselle kansalaiselle voidaan puhua hänen kielellään, ja selvittää, millaista tietoa hän tarvitsee.
Välineiden osalta meidän tulee muistaa, että 25 % Euroopan väestöstä - toistan, 25 % - kuuluu kohderyhmään, jota ei ole edes mahdollista saavuttaa tähän asti käytettyjen järjestelmien välityksellä. OECD: n kertomuksen mukaan 30-45 % Euroopan kansalaisista on lukutaidottomia tai uuslukutaidottomia. Tämä ei tarkoita, että he olisivat analfabeetteja: he ovat henkilöitä, jotka osaavat lukea ja kirjoittaa, mutta joilla on vaikeuksia ymmärtää kirjoitetun tekstin merkitystä. Voimme siis lähettää heille kilokaupalla tiedotuslehtisiä tai laittaa Internetiin mitä hienoimpia sivuja: siitä ei ole mitään hyötyä. Ei ole kyse siitä, että kiellettäisiin tähänastisen erinomaisen ja niin hyvin tavoitteensa täyttäneen työn ansiot: kyse on sen sijaan siitä, että siihen on yhdistettävä muita, sopivampia välineitä. Nimenomaan huonompiosaisten ihmisryhmien kannalta yksi kiistattoman tehokas väline on ilman muuta käyttää niin sanottuja. luottamuksellisia tiedonvälittäjiä eli henkilöitä, jotka sosiaalisen tehtävänsä ansiosta ovat suorassa yhteydessä näihin huonommassa asemassa oleviin ryhmiin: perhelääkäreitä, apteekkareita, posteljooneja, sosiaalityöntekijöitä.
Päätän puheeni ajatukseen, joka koskee nuoria, jotka ovat luonnostaan sopivia välittämään eteenpäin positiivisessa hengessä viestejä, jotka voimme uskoa heidän välitettäväkseen.

Tillich
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, olemme jo usein keskustelleet eurosta ja Euroopan parlamentin tiedotuskampanjasta (Prince). Läsnä olevat kollegat, joista lähes kaikki ovat alan asiantuntijoita, tietävät, että Prince-ohjelma on Euroopan parlamentin aloite ja että meillä on ollut juuri kuluvana vuonna 1998 tiedotustoiminnan toteuttamista koskeva kiivas yhteenotto myös komission kanssa. Olimme budjettivaliokunnassa siksi vasta harkinneet itsenäisen Prince-kampanjan vaatimista tänään esitettyä mietintöä koskevassa, jo kuluvan vuoden 15. kesäkuuta päivätyssä lausunnossamme, varmistaaksemme - puheenjohtajahan ei aikanaan hyväksynyt tarkistusehdotuksia eli Pexin mietintöä - että säilytämme oikeuden osallistua Prince-ohjelmaa koskevaan päätöksentekoon.
Prince-aloitetta ei toisaalta ole tietenkään luotu ainoastaan euroa koskevan kampanjan toteuttamiseksi vaan myös kahden muun toiminta-alueen kattamiseksi. Talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevä valiokunta toivoo, ettei edellä mainittuun enää panosteta yhtä voimakkaasti kuin oli aikomus, mutta olen toisaalta tyytyväinen siihen, että esittelijä on ottanut lausunnostani tärkeät kohdat 7, 8, 9, 10, 11 ja 12, joissa käsitellään toimivaltaisen työryhmän, toisin sanoen Euroopan parlamentin ja komission välisen yhteisen työryhmän, sopimia painopisteitä.
Pyydän komissiota ja myös toimivaltaista komissaari de Silguytä käyttämään toimivaltaansa talousarviokehyksen yhteydessä. Tunnette ongelman. Parlamentin ja komission välillä on jatkuvasti ongelmia. Parlamentti on aiemmin tukenut komissiota varsin ponnekkaasti tarpeellisten määrärahojen saamiseksi käyttöön. Olemme juuri eilen, täydentävässä lisätalousarviossa, varanneet lisämäärärahoja euroa koskevalle kampanjalle, joten kampanjan toteutus on varmistettu. Toivon, että komissio tekee ehdotukset vastedes alun perin sillä tavoin, ettei meidän, siis Euroopan parlamentin, tarvitse korjailla niitä.

Randzio-Plath
Arvoisa puhemies, esittelijä korostaa syystäkin mietinnössään euron käyttöönottoon liittyvän tiedotus- ja viestintätyön merkitystä. Juuri Euroopan parlamentti on hyvissä ajoin huomauttanut euroa koskevan tiedon puutteesta ja on onneksi saanut Euroopan komissiosta kumppanin järjestämään Euroopan komission, Euroopan parlamentin ja yhteisön jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä. Pahoittelen edelleenkin, että jäsenvaltioissa ja myös alueiden ja kuntien tasolla tehtävä tiedotustoiminta ei ole niin selväpiirteistä, kuin sen tulisi olla.
Voimme havaita, että monet ihmiset on jätetty huomiotta Euroopan unionissa. He kokevat saavansa liian huonosti ja liian vähän tietoa. He kokevat saavansa liian vähän tietoa talous- ja rahaliiton mahdollisuuksista ja riskeistä. Talous- ja rahaliiton alkamiseenhan on enää vain 17 päivää. Siksi meidän, toisin sanoen Euroopan parlamentin, on pidettävä huolta siitä - ja tätä esittelijä painottaa oikeutetusti - että tiedotustyö jatkuu. Sen täytyy erityisesti jatkua ensi vuonna, kun ihmiset elävät jo Euroopan talous- ja rahaliitossa, mutta vain se maksuliikenne, jossa ei käytetä käteistä, hoidetaan euroissa. Tiedättekö, että monet ihmiset luulevat voivansa käyttää eurokolikoita ja euroseteleitä jo 4: nnestä tammikuuta alkaen. Tiedättekö, miten turhauttava tilanne on heille? Tiedättekö, miten vaikeaa on sopeutua toiseen rahaan? Kaikki nämä kysymykset koskevat erityisesti meitä Euroopan parlamentin jäseniä. Siksi meidän täytyy edelleen vaatia euroa koskevia pyöreän pöydän keskusteluja, keskustelukierroksia ja myös konkreettisia tiedotteita ja esitteitä. Meidän täytyy kuitenkin myös ottaa kansalaisjärjestöt, kuluttajansuoja-, nuoriso- ja naisjärjestöt mukaan tiedotustoimintaan, jotta voimme olla vakuuttavia näiden alojen osalta. Luulen, että mainittujen lähtökohtien pohjalta voidaan saada aikaan monia mietintöä laajemmalle ulottuvia asioita ja että sen tähden euroa koskevan tiedotus- ja viestintätyön todella myönteisiä lähtökohtia täytyy kehittää ja voidaan kehittää.
On oikein, että meidän on muistettava myös yhteiskuntamme ongelmaryhmät, tietoyhteiskunnan huonompiosaiset, ja siksi olisi hyvä, jos komissio voisi tänään sanoa parlamentille, että haluamme, että 10 % määrärahoista annetaan käyttöön huonompiosaisia ryhmiä varten, ja meillä on tässä ensimmäisiä hankkeita laajemmalle ulottuva uusi strategia, jonka tavoitteena on todella kaikkien huomioon ottaminen. Olemmehan myös osoittaneet, että emme tarkoita ainoastaan vammaisia, vaan myös esimerkiksi syrjäseuduilla asuvia ihmisiä, joilla ei tosiaankaan ole suuria mahdollisuuksia matkustaa, ja että tarkoitamme esimerkiksi lukutaidottomia. Tarvitsemme siksi suuremman osuuden, ja myös jäsenvaltiot on saatava osallistumaan tehokkaammin. Vetoan siksi Euroopan unionin valtionvarainministereihin, mutta ennen kaikkea kuitenkin opetusministereihin, jotta euro voidaan sisällyttää opetukseen kouluissa ja aikuiskoulutuksessa ja antaa kyseiseen tarkoitukseen määrärahoja. Meidän on otettava huomioon ja saatava mukaan nuoret ja vanhemmat ihmiset, jotta he ymmärtävät, että Euroopan talous- ja rahaliitto on heidän etujensa mukainen. Emme voi jättää koko vastuuta euroa koskevasta tiedottamisesta yksityiselle sektorille. Julkisen sektorin täytyy lopulta omaksua vaatimamme edelläkävijän rooli myös alueiden ja jäsenvaltioiden tasolla!

Peijs
Arvoisa puhemies, eurosta tiedottaminen kantaa hedelmää. Euron kannatus on noussut 60 %: iin 15 jäsenvaltiossa ja Alankomaissa jopa 75 %: iin, mutta on epävarmaa, kasvaako kannatus vielä.
Minun kotimaassani esimerkiksi yhteistyö ei suju hyvin viranomaisten kampanjan järjestäjien ja niiden yksityisten osapuolten välillä, jotka ovat mukana euron käyttöönotossa kansallisella foorumilla. Pankit ovat tienneet jo vuosien ajan, että niiden täytyy selvittää kuluttajille toimintatapojaan. Vaadin tätä vielä lehdistössä ennen kesälomaa. Pankit ovat vuosien ajan piilottaneet kuluttajan maksettavaksi koituvat kustannukset vaikeatajuisiin vaihtokurssimarginaaleihin. Nyt, neljä viikkoa ennen euron käyttöönottoa, pankit saattavat asiakkaansa ymmälle uusilla vaihtotariffeilla, vaikka asiakkaat juuri uskoivat, että tulevaisuudessa ei enää ole vaihtokuluja. Alankomaalaiset reagoivat tähän oikeutetun ärsyyntyneesti. Kuluttajien mielestä ehdotettu tariffi on myös liian korkea ja joskus vaikeatajuinen. Voidaan myös kysyä, millaisten tariffien mukaan pankit laskuttavat toisiaan. Tässä asiassa ei vaikuta olevan lainkaan kilpailua.
Euroa käyttöön otettaessa uhkaa myös toinen vaara. Alankomaiden vähittäiskauppasektori haluaa yksimielisesti legal big bangin eli eurosetelit ja -kolikot otettavan nopeasti käyttöön. Tilanne on sama myös muissa maissa. Guldeneita siis käytettäisiin vuoden 2002 tammikuun 1. päivään saakka ja sen jälkeen euroja. Tämän jälkeen guldeneita vaihdettaisiin tarvittaessa vielä kuuden kuukauden ajan. Vähittäiskauppasektori on esittänyt hyviä perusteluja ja ojentanut hallitukselle auttavan kätensä tekemällä käytännön ehdotuksia. Hallitus ei ole kuitenkaan esittänyt mitään vakuuttavia perusteluja vaan puhunut vain epämääräisesti turvallisuudesta ja siitä, että armeijalta täytyy pyytää apua. Se ei ole mielestäni mikään ongelma, koska Euroopassa armeija on myönteinen tekijä yhteiskunnassa, ja se tekee mielellään yhteistyötä. Haluaisin kysyä herra komissaarilta, onko hänen mielestään pankkien välinen kilpailu niiden keskinäisessä laskuttamisessa käytetyissä tariffeissa taattu. Onko komissaari sitä mieltä, että nopea käteisrahan käyttöönotto on mahdollista ja että sitä varten tarvittava frontloading , eurojen varastointi etukäteen, on juridisesti mahdollista. Pitääkö paikkansa huhu siitä, että valmisteilla on frontloadingin kieltävä laki?

Boogerd-Quaak
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, Arronin mietintö on osoittanut selvästi, että eurosta tiedottaminen on hyvin tärkeää. Haluaisin kuitenkin tässä yhteydessä esittää näkemyksen kohderyhmiin suhtautumisesta. Jäsenvaltioiden täytyy pitää tiedotuksessaan suurelta osin lähtökohtana sitä, millä tavalla euro käytännössä otetaan valuuttana käyttöön 1: sen tammikuuta ja 1: sen heinäkuuta 2002 välisenä aikana. Valinta muutaman viikon siirtymäkauden ja yhden siirtymispäivän välillä vaikuttaa mielestäni suuressa määrin siihen, miten eurosta täytyy tiedottaa kansalaisille. Tosiasiallinen ja konkreettinen rahojen vaihtaminen on se hetki, johon tiedottamisessa täytyy keskittyä. Ongelmana on se, että suurin osa euron käyttöön ottavista maista ei ole tehnyt vielä tästä asiasta päätöksiä. Jos jäsenvaltiot päättävät ottaa euron käyttöön soveltaen nopeaa käyttöönottoa - kollegani Peijs jo viittasi tähän - tiedottamisessa täytyy keskittyä erityisesti vanhuksiin, jotta heitä saataisiin kannustettua hankkimaan etukäteen itselleen euroja. Nopea käyttöönotto vaatii frontloadingia , eurojen varastointia. Euroja täytyy levittää jo muutamia päiviä ennen vuoden 2002 tammikuun 1. päivää. Täytyy välttää sitä, että vanhukset yllätettäisiin yhden päivän aikana tapahtuvalla siirtymisellä. Tutkimukset osoittavat, että vanhukset ovat muita ryhmiä vähemmän innokkaita käyttämään euroja etuajassa. Pitemmän siirtymäkauden tapauksessa on mahdollista, että ihmiset maksavat sekä entisellä rahalla että eurolla. Näin toimittaessa vähittäiskauppa ottaisi osakseen suuren osan konkreettisesta rahojen vaihtamisesta. Näin ollen pitempää siirtymäkautta käytettäessä tiedotuksessa täytyisi keskittyä erityisesti siihen, että ihmisiä kannustettaisiin maksamaan tilisiirtoina käyttäen pankkikortteja, rahakortteja sekä luottokortteja. Tällä tavalla voidaan joka tapauksessa keventää mahdollisimman paljon vähittäiskaupan sekä pienten ja keskisuurten yritysten taakkaa.

Gallagher
Arvoisa puhemies, tämä herra Arronin mietintö on laadittu historiallisessa käännekohdassa, kun olemme lähestymässä euron käyttöönottoa. Yhteisen valuutan tuleminen vaatii lähestymistavan perusteellista muutosta sekä toimielimiltä että kaikilta unionin kansalaisilta. Meidän tapojemme ja perinteidemme on muututtava.
Jotta tämä muutos olisi tehokas, todellisen ja tehokkaan tiedotusstrategian on liityttävä siihen. Euroon siirtyminen muuttaa koko arvoasteikon. Ne valuuttojen tunnusmerkit, joihin olemme tottuneet, katoavat. Olen varma, että kunnolla järjestetyn tiedotuskampanjan avulla sopeudumme nopeasti uuteen euromerkkiin.
Eurooppa etenee euroasiassa yhdessä. Enää ei voi kääntyä takaisin. On oikeutettua suunnata puolet tiedotusbudjetista yleisölle suunnattuun euroa koskevaan tiedostuskampanjaan, jotta varmistettaisiin, että siirtyminen sujuu mahdollisimman kitkattomasti. Euroon siirtyminen ei ole ainoastaan taloudellinen kysymys pankeille ja rahoituslaitoksille. Yleisellä mielipiteellä on myös merkitystä. Meidän täytyy viipymättä, poikkeuksetta ja tarvittaessa laajamittaisilla koekäytöillä varmistaa, että vähäosaiset, sokeat, vammaiset ja eristyksissä elävät ovat käytännönläheisen ja laajan tiedotuskampanjan kohde.
Hallituksilla ja paikallishallinnoilla - koska ne ovat lähellä kansaa - on oma roolinsa tässä tiedotuskampanjassa. Koulujen, yliopistojen, pienien kauppojen ja viestintävälineiden on oltava keskipisteenä. Vuonna 2001 on kaikkialla unionissa aloitettava laaja yleisölle suunnattu tiedostamiskampanja, joka on tarkoitettu euron tuntemuksen edistämiseen. Kampanjassa on otettava huomioon kysymykset, jotka tulevat esiin tämän hetken ja euron tulemisen välisenä aikana. Ryhmäni tukee täysin Prince-ohjelman rahoitustasojen nostamista.

Ribeiro
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, käytän hyväksi vähäisen puheajan ja korostan, korostan, että nimenomaan komission mielestä pk-yritykset eivät ole saaneet yhtä paljon tietoa euron käyttöönoton seurauksista kuin suuret yritykset. Se on luonnollista, kun ottaa huomioon euron alkuperän ja ne intressit, joita sen käyttöönotto etuoikeutetusti hyödyttää! Korostan, että nimenomaan komissio sanoi, että paikallisten viranomaisten ja valittujen edustajien tiedottaminen on silloin tällöin ollut hidasta. Se on luonnollista! Ja on hyväntahtoista pehmentää ilmausta käyttämällä sanoja " silloin tällöin" . Korostan, että pienillä ja keskisuurilla yrityksillä, pienillä ja keskisuurilla valituilla edustajilla, pienillä ja keskisuurilla kuluttajilla, pienillä ja keskisuurilla ihmisillä on liian vähän tietoa eurosta. Se on luonnollista, koska euroa ei luotu pienille ja keskisuurille, vaikka he joutuvatkin sitä käyttämään pienessä ja keskisuuressa arjessaan! Korostan myös Arronin mietinnön johdanto-osan J kohtaa, jossa tuodaan esiin euron psykologiset, sosiaaliset ja kansalliset ulottuvuudet, kun siinä todetaan aivan oikein, että " raha ei ole ainoastaan tekninen vaihdon väline" . Minä lisään euron osalta: suurten ryhmien välisissä kansainvälisissä talous- ja rahoitussuhteissa. Otan esille myös johdanto-osan J kohdan, jossa ehkä liioitellaan, kun siinä sanotaan, että " euroon siirtyminen muuttaa olemassa olevia aineellisen arvonmittauksen asteikkoja sekä kansalaisten mieliin juurtuneita hintoihin liittyviä muistikuvia" . Korostan kaikkea tätä ja voisin korostaa vieläkin enemmän muistaessani ne, jotka Ranskassa ja Portugalissa vielä suorittavat laskelmansa vanhassa rahassa. Jokaisessa maassa on varmasti vastaavia esimerkkitapauksia ihmisistä, joista on vaarassa tulla vielä enemmän syrjittyjä tai jopa kokonaan syrjäytettyjä. Meidän mielestämme euron tullessa käyttöön he ovat juuri se etuoikeutettu kohderyhmä, jolle euroa koskeva tiedotus tulee kohdistaa.

Lulling
Arvoisa puhemies, kun euron käyttöönoton h-hetkeen on aikaa 17 päivää, voi vaikuttaa aluksi oudolta ja myöhäiseltä käsitellä täällä Euroopan parlamentissa euron tiedotusstrategiaa.
On kuitenkin palautettava mieliin, että vuodesta 1996 on ryhdytty lukuisiin ja kalliisiin ponnisteluihin unionin kansalaisille tiedottamiseksi Euroopan yhtenäisvaluutan käyttöönotosta, joka koskettaa heitä enemmän kuin mikään muu Euroopan unionin toimi. Kaikkien kansalaisten, olivatpa he palkansaajia, yrittäjiä tai kuluttajia, on siis ymmärrettävä täysin, mitä euron käyttöönotto merkitsee, ja tämä koskee sekä euron poliittisia, taloudellisia ja sosiaalisia tavoitteita että euron käyttötapaa siirtymäkauden aikana ja vuoden 2002 jälkeen.
Noin 150 miljoonaa ecua on jo kulutettu tiedotuskampanjoissa, joita on järjestetty vuodesta 1996 tähän hetkeen asti. Ensi vuodesta vuoteen 2001 asti on käytettävissä 100 miljoonaa lisää.
Esittelijämme, herra Arronin, jota onnittelen hänen mietinnöstään ja jota kiitän etenkin siitä, että hän hyväksyi useimmat tarkistukseni, on täytynyt panna merkille, että näistä menoista huolimatta suuri osa Euroopan unionin väestöstä arvioi olevansa huonosti perillä eurosta ja että OECD: n mukaan noin 30-40 % unionin väestöstä koki vaikeuksia kirjallisena jaetun tiedon ymmärtämisessä. Tämähän on ällistyttävää, etenkin jos oletamme, että kaikkien ihmisten pitäisi normaalisti olla kiinnostuneita rahasta, olipa heillä rahaa tai ei, tai ei tarpeeksi.
Esittelijämme korosti sitä, että suuren yleisön on oltava yksi tärkeimmistä euron tiedotuskampanjan kohteista, että erityishuomiota on kiinnitettävä tiettyihin yhteiskunnan osiin ja että tässä tiedottamisessa on käytettävä hyväksi tiettyjä yhteiskunnan erityisryhmiä.
Mainitsen myös naisjärjestöjen tehtävän tiedon jakamisen ja kohdistamisen moninkertaistamisessa. Meillä on nimittäin valitettava taipumus olla välittämättä suurista kansallisista ja eurooppalaisista naisjärjestöistä, joilla on miljoonia jäseniä jäsenvaltioissa ja joilla on erittäin konkreettisia ja suoria keinoja jäsentensä tavoittamiseksi ja tiedottamiseksi. Miksi komissio ei kannustaisi niitä osallistumaan näihin tiedotuskampanjoihin tarjoamalla niille kumppanuutta? Tällainen rahankäyttö olisi erittäin hyödyllistä, hyödyllisempää kuin käyttää rahaa joihinkin kiiltopaperisiin esitteisiin, joita ihmiset eivät lue tai ymmärrä.

Lukas
Arvoisa puhemies, euron fyysinen käyttöönotto koskettaa konkreettisesti kaikkia talous- ja rahaliittoon osallistuvien maiden kansalaisia. Totuttujen kolikoiden ja seteleiden vaihtaminen johonkin täysin uuteen ja muunlaiseen on tärkeä tapahtuma ihmisten elämässä. Vaihdos edellyttää ajattelutavan muutosta ja rakentavaa asennoitumista tapahtumaan. Arronin erinomainen ja myös asiasisällöltään huomionarvoinen mietintö on siksi erittäin tärkeä asiakirja taloudellisille toimijoille ja kansalaisille suunnattavan tehokkaan tiedottamisen tarpeen kannalta. Tähän tiedotuskampanjaan käytetään suuria rahasummia, ja sen tähden on tärkeää, että parlamentti, siis Euroopan parlamentti, tuo selkeästi julki, miten toimeksiannon saaneiden elinten tulee ne käyttää.
Koska kaikkien kansanryhmien, kaikkien yhteiskunnan kerrosten, myös näkövammaisten ja henkisesti vammaisten arkipäivään kuuluu raha, ja heidän on osattava käyttää sitä, ei tiedottaminen saa rajoittua ympäripyöreisiin yleisiin lausumiin. Paljon tärkeämpää on hakeutua vuoropuheluun ihmisten kanssa ja tiedottaa kohderyhmittäin. Vuoden 2002 alkupuoliskon pitkältä ja kalliilta kaksiraiteisuudelta voidaan välttyä, jos kansalaisilla on hyvä ja laaja tiedon taso ennen mainittua ajankohtaa.
Erityisen hyvin tiedon moninkertaistamiseen soveltuvilla laitoksilla ja yrityksillä on tärkeä rooli tiedottamisessa. Niistä mainittakoon ennen kaikkea koulut, virastot, pankit tai myös matkailuyritykset, joiden asiakaskunta on kansainvälinen. Uuden rahan hyväksymisen kannalta on varsin tärkeää, ettei tässä vaiheessa enää luoda vaikutelmaa euron mainostamisesta vaan luodaan siitä tiedottamisen vaikutelma.

De Silguy
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, haluaisin ensiksi onnitella komission nimissä herra Arronia hänen mietinnöstään euron tiedotusstrategiasta. Luulen, että näkökantamme tästä aiheesta ovat erittäin lähellä toisiaan, ja olen samaa mieltä tässä istuntosalissa ilmaistuista huolista, jotka koskevat suuren yleisön pelkoja, odotuksia ja jopa toiveita euroon siirryttäessä.
Luulen myös, että toimilla, joita olemme toteuttaneet yhdessä vuodesta 1996, vuoden 1995 lopulla järjestetyn Madridin Eurooppa-neuvoston jälkeen, on suurelta osin päästy tavoitteeseen, joka tiedottamiselle asetettiin.
Haluaisin vastata herra Tillichille, että komission, Euroopan parlamentin ja jäsenvaltioiden välinen yhteistyö on hyödyllistä. Luulen, että yhteistyö on osoittautunut hyväksi ja että se on ratkaisevassa asemassa siirtymäkauden sujumisen kannalta.
Haluaisin tehdä hyvin lyhyesti kahdenlaisia huomioita käytetyistä puheenvuoroista ja tästä mietinnöstä, toiset koskevat tiedotuskampanjan toteuttamistapaa ja toiset ensisijaisia kohderyhmiä.
Toteuttamistavasta palautan mieliinne, että kampanjamme nojautuvat kahteen periaatteeseen: kumppanuuteen ja tiedottamisen hajauttamiseen. Uskon, että kumppanuus on älykäs ajatus, sillä jäsenvaltiot on todellakin liitettävä mahdollisimman lähelle kansalaisia. Sen vuoksi on allekirjoitettu yhteistyösopimuksia. Ne ovat toimineet hyvin. Niitä on tehty yhdentoista eurovaltion kanssa. Ensi vuonna niitä jatketaan, ja sanon - kuten toivotte, herra Arroni - ettei komissio tyydy pelkkään euroalueeseen, vaan se on valmis keskustelemaan euroalueen ulkopuolelle jäävien eri valtioiden kanssa, jotta voisimme rahoittaa yhdessä heidän kanssaan heidän niin halutessaan euroa koskevia tiedotustoimia heti vuodesta 1999 alkaen.
Te ehdotatte kuitenkin, herra Arroni, jäsenvaltioiden yhteisrahoituksen rajoittamista 50 %: iin kokonaismäärärahoista. Mielestäni tällainen ehdotus on hieman outo siinä mielessä, että noin kaksi kolmasosaa käytettävissä olevista vuosittaisista määrärahoista varattiin kumppanuudelle juuri komission ja parlamentin välisen työryhmän antaman suosituksen perusteella. Ja tekemämme arviot todistavat onnistuneesta kumppanuudesta, ja toistan, että kumppanuuden avulla on yhteistyösopimusten puitteissa mahdollista tukea jäsenvaltioiden toimia, joita toteutetaan kaikissa jäsenvaltioissa, olivatpa kyseessä sitten keskushallinnon tasolla toteutetut toimet tai paikallisviranomaisten, pk-yritysten ja kaupan alan toimet sekä toimet, jotka kohdistuvat vähäosaisiin henkilöihin, joiden tilanteeseen kiinnitätte aivan oikein huomiota.
Tällä kumppanuudella ja sen toteuttamistavalla varmistetaan parhaiten yleisön lähitiedottaminen, joka toteutetaan siis kolmikantakomiteoiden kanssa, joihin edustajanne osallistuvat: näiden kolmikantakomiteoiden avulla on mahdollista, rouva Randzio-Plath, suunnata tätä kumppanuutta, suunnata näitä toimia ja siis varmistaa välttämätön valvonta ja seuranta.
Toisen tavoitteen eli tiedottamisen hajauttamisen osalta haluaisin vain muistuttaa siitä, että komissio ehdotti sellaisten paikallisten toimipisteiden perustamista, joita luodaan parhaillaan ja joiden on määrä toimia rakenteina jokaisessa jäsenvaltiossa, jotta voitaisiin seurata paremmin tiedotustoimien vaikutuksia ja siis vastata tähän tiedon tarpeeseen ja tarpeeseen rauhoitella yleistä mielipidettä ja suurta yleisöä yleisesti.
Olemme sitä mieltä, että Prince-tiedotusohjelmassa määrätty 100 miljoonan ecun suuruinen määräraha siirtymäkaudeksi - eli 38 miljoonaa ecua, tai vastedes siis euroa, vuodeksi 1999, 32 miljoonaa vuodeksi 2000 ja 30 miljoonaa vuodeksi 2001 - riittää tukemaan jäsenvaltioiden ponnisteluja. Panin kyllä tarkoin merkille esittelijänne toiveet näiden määrärahojen kasvattamisesta. Budjettivallan käyttäjien tehtävänä on päättää tästä asiasta vuosittain.
Mitä toiseen aiheeseen eli ensisijaisiin kohderyhmiin tulee, kuten monet teistä ja esittelijänne mainitsivat, ensisijaisina kohderyhminä on luullakseni oltava paitsi pk-yritykset, muun muassa kaupan ja matkailun alalla, herra Arroni, myös suuri yleisö ja etenkin heikoimmassa asemassa olevat ryhmät.
Kiitän teitä siitä, että korostitte niiden komission keväällä antamien suositusten merkittävää roolia, jotka koskevat hintojen kaksoismerkintää, euromuuntamisen pankkimaksuja ja euron perustamisen seurantaa. Nämä suositukset laadittiin vapaaehtoisuuden pohjalta, ja niiden avulla oli mahdollista laatia eri alojen väliset menettely- ja käytännesäännöt. Tästä on todisteena kauppiaiden ja kuluttajien välinen sopimus, etenkin hintojen kaksoismerkinnän osalta, jota euron logo konkretisoi, logo, jonka näette piakkoin ilomielin vähän kaikkialla Euroopassa ja joka näyttää saavan väestöltä suopean vastaanoton. Ja tällaiset menettely- ja käytännesäännöt laaditaan, ja ne ovat sitä paitsi jo kehitteillä, myös pankkialalla euromuuntamisen pankkimaksujen osalta.
Komissio on kuitenkin näistä sopimuksista huolimatta samaa mieltä esittelijänne kanssa välttämättömyydestä mukauttaa tiedotusstrategia heikoimmassa asemassa olevien kohderyhmien tarpeisiin. Voin sanoa rouva Peijsille big bangin osalta seuraavasti: unionissa tutkitaan parhaillaan ajatusta, jonka mukaan voitaisiin toimia itse asiassa niin, että 1. tammikuuta 2002 lähtien kauppiaat antavat kuluttajille rahasta takaisin ainoastaan euroina. Toimittaisiin siis siten, että kauppiaiden käyttöön annettaisiin juuri ennen 1. tammikuuta 2002 riittävästi euromääräisiä kolikoita ja seteleitä, jotta he voisivat antaa 1. tammikuuta 2002 lähtien rahasta takaisin ainoastaan euroina, samalla kun on selvää, että kansalaiset voisivat edelleenkin maksaa kansallisella valuutalla vielä muutaman viikon ajan sen jälkeen.
Mitä tulee suureen yleisöön ja aivan erityisesti heikoimmassa asemassa oleviin ihmisiin, luulen, että jäsenvaltioiden kanssa kumppanuutena toteutettavan tiedotusstrategiamme on kohdistuttava tulevina kuukausina ja tulevaisuudessa ensisijaisesti näihin ihmisiin. Olemme näin ollen kaavailleet erityistoimien toteuttamista nuorten ja opetushenkilökunnan keskuudessa.
Rouva Lulling, olemme kaavailleet parhaillaan tehtävien laatututkimusten perusteella erityistoimia myös naisten keskuudessa, etenkin niiden, jotka eivät ole työelämässä. Heikoimmassa asemassa olevan väestön osalta suunnitellaan parhaillaan useita pilottihankkeita. Mielestäni ei ole kuitenkaan sopivaa määrätä ennakolta näiden määrärahojen osalta 10 %: n rajasta. Yhtäältä joissakin maissa määrärahoja tarvittaisiin enemmän, toisaalta joissakin tapauksissa rahaa kulutetaan jo nyt enemmän, ja olen joka tapauksessa sitä mieltä, että tietty joustavuus on säilytettävä, jotta ponnistelu voitaisiin mukauttaa nyt ja myöhemmin esiintyviin tarpeisiin, ja selvää on, että poliittinen paine näiden heikoimmassa asemassa olevien ihmisten hyväksi on säilytettävä. Komissio tulee toimimaan juuri näin.
Lopuksi haluaisin ilmaista tyytyväisyyteni esimerkillisestä kahden toimielimemme välisestä yhteistoiminnasta, jonka avulla on ollut mahdollista suunnitella vuodesta 1996 johdonmukaista euron tiedotusstrategiaa. Meidän on jatkettava tällä tiellä ja muistettava, että loppujen lopuksi tavoitteenamme - jotta voitaisiin välttää se, mikä tapahtui Ranskassa 1960-luvulla - on toimia siten, että kun laskemme 1. tammikuuta 2002 kolikot ja setelit liikkeeseen, kaikkien osalta on kyse viimeisestä vaiheesta, vihoviimeisestä vaiheesta prosessissa, johon jokaista on valmistettu hyvin ja joka on selitetty hyvin, ja on toimittava siten, että tämä siirtyminen tapahtuu juoheasti.

Puhemies
Paljon kiitoksia, herra komissaari.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.30.

Epäsymmetristen shokkien mukauttamismekanismi
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Mettenin laatima talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevän valiokunnan mietintö (A4-0422/98) epäsymmetristen shokkien mukauttamismekanismista.
Esittelijä Mettenillä on puheenvuoro.

Metten
Arvoisa puhemies, miten valtiot toimivat euron käyttöönoton jälkeen talouskriisin tullessa? Mietintöni käsittelee oikeastaan juuri tätä. Ensi tammikuun 1. päivänä yhdellätoista Euroopan unionin jäsenvaltiolla on yhteinen raha. Samalla ne aloittavat yhteisen rahapolitiikan ja niiden valuuttojen keskinäiset vaihtokurssit on kytketty yhteen. Tämä tarkoittaa sitä, että samalla kun ne saavat yhteisen rahan, ne menettävät mahdollisuuden hoitaa vain niitä itseään eikä muita maita koettelevan talouskriisin seurauksia omiin olosuhteisiinsa perustuvalla rahapolitiikalla tai muuttamalla kansallisen valuuttansa vaihtokurssia.
Tammikuun 1. päivästä lähtien rahapolitiikan perustana on koko euroalueen keskimääräinen tilanne ja vain euron itsensä arvo vaihtelee alueen ulkopuolisiin valuuttoihin nähden. Talouden kannalta ajatellen euroalueen jäsenvaltiot ovat vain alueita suuremmasta kokonaisuudesta. Jos tiettyä aluetta koettelee kriisi, kansallisella politiikalla ei voida korjata tilannetta. Vaikka euroalueen maat menettävät kaksi tärkeää keinoa alueellisten kriisien torjumiseksi, niille jää jäljelle tärkein keino eli niiden talousarviot. Paikallisen kriisin sattuessa ne voivat käyttää talousarvioitaan kriisin torjumiseksi.
Vakaussopimus on kuitenkin rajoittanut mahdollisuuksia käyttää talousarviota. Jos budjettivaje on 3 %, mahdollisuudet ovat lopussa. Muut mahdollisuudet torjua maakohtaisia ja paikallisia kriisejä ja niistä aiheutuvaa työttömyyttä ovat työvoiman liikkuvuus ja palkkojen joustavuus.
Työvoiman liikkuvuus jää kuitenkin Euroopan eri kielialueiden välillä aina rajalliseksi, ja samalla Euroopassa hyväksyttävillä palkkajoustoilla on selvät rajat. Tämä kaikki tarkoittaa sitä, että euroalue on melko helposti haavoittuva, jos tulee talouskriisi, joka koettelee vain yhtä tai muutamaa maata. Ehdotan nyt mietinnössäni kahta ratkaisua.
Ensinnäkin jäsenvaltiot voivat ryhtyä omiin varotoimenpiteisiin, kuten työmarkkinaosapuolet ovat tehneet Suomessa. Suomessa työmarkkinaosapuolet käyttävät eläkerahastoja puskurina. Terveen talouskasvun aikana ne keräävät ylimääräisiä maksuja eläkerahastoihin, jotta kriisin aikana voitaisiin kerätä pienempiä maksuja.
Maakohtaiset talouskriisit vahvasti yhdentyneellä euroalueella voivat säteillä myös muihin jäsenvaltioihin, jos niitä ei torjuta kunnolla. Siksi ehdotan, että Euroopan tason turvaverkoksi perustettaisiin vakausrahasto, johon hankittaisiin varoja pääomamarkkinoilta. Tällaisesta mekanismista on jo säädetty perustamissopimuksen 103 a artiklan 2 kohdassa. Siinä ei ole kysymys sen enemmästä kuin turvakeinosta vakavien maakohtaisten kriisien seurausten varalle. Se ei ratkaise kriisiä mutta antaa hallituksille lisäaikaa, jota ne tarvitsevat palauttaakseen jälleen tasapainon käyttämällä rakenteellisia toimenpiteitä. Näin ollen se itse asiassa korvaa valuuttakurssin muuttamisen, jolla oli ennen euron käyttöönottoa käytännössä sama tehtävä. Koska tässä on kysymys pääomamarkkinoilta hankittavista varoista ja lainoista, jotka on maksettava takaisin, eikä siirroista, odotan, että jäsenvaltiot nyt voivat hyväksyä tämän järjestelmän.
Aikaisemmin vallinnut pelko siitä, että vakausmekanismi alkaisi kilpailla vakaussopimuksen kanssa, on nyt jo poistunut. Lainojen mukana tuleva ehdollisuus käy nimittäin yksiin vakaussopimuksen vaatimusten kanssa. Haluaisin kuulla komissiolta, kuinka se aikoo täyttää 8. huhtikuuta viime vuonna antamansa lupauksen siitä, että se vielä tänä vuonna - lainaan nyt - selvittää yhdessä neuvoston ja parlamentin kanssa, kuinka 103 a artiklan 2 kohdan määräykset täytyy panna täytäntöön. Koska perustamissopimuksen tämä artikla edellyttää, että vakausmekanismin tapauksessa soveltamiseksi tarvitaan neuvoston yksimielinen päätös, parlamentti pitää tärkeänä, että soveltamisen puitteet tehdään jo valmiiksi. Jos jokin maa joutuu sellaisen shokin uhriksi, jota ei voida torjua tehokkaasti käytettävissä olevin keinoin, tarvitaan nopeaa yhteisön avustusta, eikä silloin voida ensin neuvotella puolen vuoden ajan siitä, mitä tehdään. Tämän nopeuden tarpeen vuoksi olisi myös hyödyllistä kehittää ennakkovaroitusjärjestelmä. Vetoamme komissioon myös tässä asiassa.
Arvoisa puhemies, maakohtaiset shokit euroalueella eivät ole sellainen ongelma, jonka vuoksi poliitikot, saati sitten suuri yleisö, menettäisivät yöunensa. Mietintöni saama laaja tuki osoittaa, että parlamentti on vakuuttunut siitä, että se ei ole oikein. Siksi komission ja neuvoston täytyy myös ryhtyä toimiin.

Torres Marques
Arvoisa puhemies, portugalilaisessa sananlaskussa sanotaan: talossa, johon on murtauduttu, on salpa ovella. Se merkitsee sitä, että vasta katastrofin tapahduttua etsitään ratkaisuja sen ehkäisemiseksi. Ennen kuin kansallisissa talouspolitiikoissa tapahtuu yllättäviä shokkeja euron käyttöönoton jälkeen, täytyy kehittää yksi tai useampia mekanismeja niiden kohtaamiseksi. Ratkaisuja ei pidä etsiä vasta kriisin puhjettua. Tämä on käsiteltävänä olevan, kollegamme Alman Mettenin useita ratkaisuja ehdottavan valiokunta-aloitteisen mietinnön keskeinen tavoite ja ansio. Onnittelen herra Metteniä. Mietinnön lähtökohtana on Euroopan unionin perustamissopimuksen 103 a artikla, jossa säädetään vakausrahastosta, jonka avulla kansalliset shokit voidaan kohdata.
Ensiksi on otettava huomioon se, että vakausrahastosta voidaan myöntää tukea neuvoston yksimielisellä päätöksellä vain sellaisten poikkeuksellisten tapahtumien ilmetessä, joihin jäsenvaltiot eivät voi vaikuttaa. Väline, jonka luomista nyt ehdotetaan, tulee olemaan erityisen hyödyllinen silloin, kun nämä kriisit puhkeavat yllättäen sellaisissa jäsenvaltioissa, jotka eivät vielä saaneet pienennettyä budjettivajeitaan riittävästi ja joilla ei ole käytössään omia varoja kyseisten tilanteiden hallitsemiseksi.
Tehty ehdotus, jonka mukaan Euroopan unionin talousarviota vahvistettaisiin niin, että se mahdollistaisi tehokkaat toimet epäsymmetrisiä suhdannetaantumia vastaan, olisi mielestämme asianmukaisin ratkaisu. Euroopan unionilla pitää olla käytössään sellaisia välineitä, jotka mahdollistavat jokaisen jäsenvaltion talouden suojaamisen.
Tämän vuoksi komission pitäisi tehdä ehdotuksia sellaisiksi direktiiveiksi, jotka kartoittaisivat mahdolliset ratkaisut ajateltavissa olevien vaarojen kohtaamiseksi. Missään tapauksessa tällaisia määrärahoja ei kuitenkaan pitäisi poistaa yhteisön rahastoista, koska niillä on toisenlainen tavoite ja niitä käytetään sellaisilla alueilla, jotka jo nyt ovat unionin heikoimmin kehittyneitä.

Fourçans
Arvoisa puhemies, nyt kun rahapoliittinen Eurooppa on perustettu, meidän on syvennyttävä sen tiettyihin vaikutuksiin. Miten EMU toimii? Millaisia ongelmia voi ilmetä ja miten ratkaista nämä ongelmat? Epäsymmetristen shokkien kysymys on tässä suhteessa tietenkin olennainen. Me tiedämme, että jäsenvaltiot menettävät euron myötä kaksi vapautta talouspolitiikassaan: korkoihin puuttumisen ja rahapolitiikan. On siis syytä pohtia, onko euroalueella riittävästi välineitä selviytyä mahdollisista epäsymmetrisistä shokeista.
Aivan ensiksi täsmennys, josta herra Metten hieman jo puhui: rahaliitto vähentää epäsymmetristen shokkien riskiä. Miksi? Aivan yksinkertaisesti juuri siksi, että jäsenvaltiot eivät voi enää, kuten ennen, erottua muista euroalueen maista ja harjoittaa vastavirtaan kulkevaa talouspolitiikkaa, ja Luoja tietää, että jotkin meille läheiset maat ovat niin tehneet.
Tästä huolimatta ei pidä kuitenkaan erehtyä, sillä vaikka epäsymmetristen shokkien riski on pienempi, se ei kuitenkaan katoa kokonaan. Mitä siis tehdä? On noudatettava vanhaa hyvää sananpartta - tämä on todellakin sananparsien ilta - "parempi katsoa kuin katua" . Siksi on ensinnäkin vahvistettava talouspolitiikkojen yhteensovittamista, jotta kuuluisat epäsymmetriset shokit voitaisiin jos ei kokonaan välttää niin ainakin minimoida. Toiseksi, joissakin jäsenvaltioissa on toteutettava merkittäviä rakenneuudistuksia, etenkin työmarkkinoiden toiminnan sekä vero- ja sosiaaliturvamaksutaakan osalta. Mutta jos kerran ongelmilta ei voida täysin välttyä, ne on ratkaistava, ja siksi varsinkin budjetti- ja veropolitiikkojen kunnollinen yhteensovittaminen on tarpeen, ja miksei myös loppujen lopuksi joidenkin menojen ja tulojen merkittävämpi siirtäminen jäsenvaltioiden talousarvioista yhteisön talousarvioon. En ole täysin naiivi, ja tiedän siis hyvin, että vaikka tällainen ratkaisu olisi ihanteellinen taloudellisesti, se ei ole sitä oikein tällä hetkellä poliittisesti.
Esittelijämme ehdottaa vakausrahaston perustamista ja vetoaa tätä varten perustamissopimuksen 103 artiklaan. Haluaisin sanoa herra Mettenille, ettei tämä artikla ole näin kauaskantoinen. Siinä annetaan lupa siihen, että yhteisö antaa taloudellista tukea vaikeuksissa olevalle jäsenvaltiolle. PPE-ryhmä on siksi sitä mieltä, että meidän olisi tyydyttävä vakuusvälineeseen, ja ehdotamme tämänsuuntaisia tarkistuksia.

Goedbloed
Arvoisa puhemies, ELDR-ryhmä on lukenut kiinnostuneena herra Mettenin aloite-ehdotuksen, joka koskee epäsymmetristen shokkien käsittelyä. Kuten hän juuri lyhyessä johdannossaan mainitsi, tavoitteena on tarjota vaihtoehto devalvaatioille ja paikalliselle rahapolitiikalle. Tämä on herättänyt myös ELDR-ryhmässä kysymyksen siitä, kuinka suuri muutos oikeastaan on verrattuna vanhaan järjestelmään ja kenellä oli vastuu ennen ja kenen täytyy nyt kantaa vastuu. Taustasyynä tämäntyyppisiin shokkeihin on usein myös maan oma politiikka. Kuten jotkut puhujista ovat jo kysyneet, onko omassa politiikassa huolehdittu verotuksellisesti, budjettiteknisesti sekä valtionvelan osalta riittävällä tavalla siitä, että politiikka on riittävän tasapainoista? Tämän lisäksi perustamissopimus on tarjonnut mahdollisuuden ryhtyä toimenpiteisiin erityistilanteissa, ja jopa yli 3 %: n vaje on sallittu, mutta vain erityistilanteissa. Mielestäni liberaalista näkökulmasta katsottuna kysymyksessä pitäisi olla todella erityistilanne, ja tällainen ehkä lyhytaikainen puuttuminen tilanteeseen pitäisi voida sallia etenkin, kun on kyse budjettivajeesta. Tällainen tilanne on kuitenkin hyvin erikoinen, ja silloin tarvitaan yksimielisyyttä. Toisaalta vastuu on ensi sijassa jäsenvaltioilla niiden toteuttaessa tietynlaista politiikkaa, ja jäsenvaltioiden täytyy jäädä maksaviksi osapuoliksi. Siksi me emme ole samaa mieltä siitä, että tämän pitäisi tapahtua ensisijaisesti unionin vakausrahaston kautta. Emme siis myöskään kannata ehdotusta tältä osin.

Svensson
Arvoisa puhemies, tässä mietinnössähän väitetään, että unionin talouden epäsymmetrisyys vähenisi euron käyttöönoton yhteydessä. Kaikki tosiasiat puhuvat kuitenkin tätä vastaan. Todellisuudessa unionin alueiden väliset erot kasvavat ja niin on tapahtunut jo kauan aikaa. Suuntaukset toimien ja toimintojen keskittämiseksi ovat selkeitä. Maat ovat hyvin eri lailla riippuvaisia erilaisista ulkoisista sijoituksista ja jo pelkästään yhteismarkkinat kasvattavat eroja. Koko suurien markkinoiden ajatus on juuri erikoistuminen ja keskittäminen, toisin sanoen epäsymmetrisyyden lisääntyminen. Mietintö on mielestäni vain jälleen esimerkki siitä, kuinka vähän tämän uskaliaan valuuttahankkeen edellytyksiä on analysoitu.

Berthu
Arvoisa puhemies, Mettenin mietintö osoittaa, että euroalue saattaa osoittautua loppujen lopuksi melko epävakaiseksi erilaisten epäsymmetristen shokkien vaikutusten takia, shokkien, jotka ovat peräisin ehkä unionin ulkopuolelta, mutta myös ja etenkin sen sisäpuolelta - älkäämme unohtako sitä, herra Fourçans - shokkien, jotka johtuvat itse järjestelmästä, joka pakottaa tilanteeltaan erilaiset kansantaloudet noudattamaan yhdenmukaistettuja politiikkoja.
Taloustieteilijöiden on tässä suhteessa erittäin mielenkiintoista seurata, onko ensimmäinen näistä epävakautta luovista shokeista tulevina kuukausina lyhytaikaisten korkojen yhdenmukaistaminen, jonka euroalueen maat toteuttivat 3. joulukuuta. Mettenin mietinnön perusteluosassa pohditaan sitä paitsi tätä mahdollisuutta ja kannetaan huolta etenkin Irlannin tilanteesta. Mitä tapahtuu, jos korkojen raju lasku aiheuttaa tämän maan talouden ylikuumenemisen? Esittelijä ehdottaa korkojen laskun vaikutuksen vastapainoksi Irlannissa verojen nostamista, ratkaisu, joka ei varmastikaan juuri tyydytä irlantilaisia, jotka uhrataan näin yhtenäisvaluutan alttarille.
Herra Metten ehdottaa yleisemmin ottaen turvautumista perustamissopimuksen 103 artiklaan sellaisen eurooppalaisen vakausrahaston perustamiseksi, jonka tarkoituksena on auttaa epäsymmetrisistä shokeista kärsiviä maita. Tietenkin hän lupaa meille - niin tehdään aina tällaisissa ehdotuksissa - että kyse on kevyestä järjestelystä, jossa annetaan vakuuksia mutta jossa eri maille ei myönnetä tukea. Me emme usko siihen. Yhtenäisvaluuttajärjestelmän logiikka on nimenomaan sellainen, että järjestelmä johtaa vähitellen sellaiseen yhteisön talousarvioon, jossa päätetään tuen myöntämisestä euroalueen sisäisen epävakauden tasapainottamiseksi. Unionin nettomaksajien, jotka valittavat jo nyt jäsenmaksutaakkaansa, olisi syytä pohtia tätä enemmän.

Lukas
Arvoisa puhemies, kysymykseen, kasvaako vai väheneekö epäsymmetristen shokkien uhka euron käyttöönoton myötä, ei tällä hetkellä tosiaankaan voitane antaa vastausta. Varmaa on joka tapauksessa, että tämä mahdollisuus on olemassa. Mutta varmaa on myös, että devalvaation väline jää pois. Mettenin mietinnössä esitetään lukuisia järkeviä suosituksia sekä kansallisvaltioille että yhteisölle. Talouspolitiikkojen yhteensovittaminen lienee kuitenkin sopivin keino riskien vähentämiseksi. Voin ymmärtää viittauksen 103 a artiklaan vakuusvälineen osalta. Ajatus siitä, että yhteisöllä olisi tulevaisuudessa oltava laajempi talousarvio, jolla voidaan tehokkaasti torjua talouslamaa, tuntuu minusta ainakin tällä hetkellä täysin harhakuvitelmalta. Jäsenvaltioiden poliittinen tahto jää ainoaksi tehokkaaksi vaikutuskeinoksi.

Berès
Arvoisa puhemies, herra Metten esittää meille tietenkin aivan keskeisen kysymyksen, jota kaikki taloustieteilijät alkoivat tutkia jo muutama vuosi sitten. Heidän on nyt löydettävä ratkaisuja, sillä rahapolitiikan yhtenäisyys estää devalvointiaseen käyttämisen, ja juuri tästä on peräisin kysymys, joka meille esitetään ystävämme Alman Mettenin mietinnössä.
Panemme yksinkertaisesti merkille, että vaihtokurssien ollessa vielä olemassa jäsenvaltioiden sisällä saattoi olla sellaisia shokkeja, joilla oli seurauksia koko unionille. Käsitämme siis, miten tärkeää on ennakoida tällaisten epäsymmetristen shokkien mahdollisuus jonkin maan sisällä tai, kuten kollegamme Metten aivan oikein sanoi, alueiden välillä ja toimialojen välillä, eikä pelkästään jonkin valtion rakenteiden sisällä.
Jäsenvaltioissamme on tällaisia shokkeja. Tällä hetkellä voi käydä niin, että jonkin jäsenvaltion sisällä jokin alue on epäsymmetrisessä tilanteessa koko maahan nähden. Miten ongelma silloin ratkaistaan? Se ratkaistaan yhteenkuuluvuuden ja yhteisvastuun mukaisesti. Meidän on päästävä suhteellisesti ottaen samanlaiseen henkeen Euroopan tasolla. Se vaatii meiltä vielä paljon työtä. Meidän on ensinnäkin työskenneltävä talouspolitiikkojen paremmaksi yhteensovittamiseksi. Harjoittamalla yhteensovitettua elvyttämis-, kasvu- ja yhteisvastuupolitiikkaa myötävaikutamme epäsymmetristen shokkien riskin pienentymiseen.
Toiseksi, meidän on samalla myös vahvistettava komission keinoja, koska uskon, että epäsymmetristen shokkien ehkäisyssä on yhdenmukaistettava arviointiin ja ennustamiseen liittyviä komission keinoja, jotta komissio ei olisi riippuvainen yksinomaan eri jäsenvaltioiden keinoista. Komissiolla on oltava käytössään omat asiantuntemukseen liittyvät keinonsa. Ja sitten kollegamme Metten, laajan kysymyskirjon käsitelläkseen, mainitsee vapaata liikkuvuutta koskevan kysymyksen. Uskon nimittäin, että työntekijöiden vapaan liikkuvuuden myötä kansalaisten vapaa liikkuvuus myötävaikuttaa varmasti talouksiemme toimivuuteen. Haluaisin viedä pohdinnan pitemmälle sanomalla, että meidän on saatava aikaan yliopistoihin sellaisia koulutusohjelmia, jotka ovat rungoltaan yhteisiä.
Lopuksi, esittelijämme meille ehdottamat ratkaisut ovat ensinnäkin kiinni budjettikysymyksestä. Uskon, että hän esittää täysin perustellusti kysymyksen Euroopan unionin tämänhetkisestä budjettikatosta. Jos emme esitä nyt tätä kysymystä, se tulee kuitenkin loppujen lopuksi vastaamme, sillä jos haluamme torjua tehokkaasti epäsymmetrisiä shokkeja, tarvitsemme vakuusvälineen tai vakausrahaston ohella lisäkeinoja. Uskon, että esittelijämme meille tekemä ehdotus turvautua perustamissopimuksen 103 a artiklaan kannattaa tutkia, jotta epäsymmetrisiin shokkeihin voitaisiin löytää ratkaisuja.

García-Margallo I Marfil
Arvoisa puhemies, Mettenin laatima mietintö ei todellakaan ole sellainen kuin minä olisin halunnut. Se ei ole riittävän rohkea, mutta kylläkin ainoa mahdollinen tällä hetkellä. Kiitän herra Metteniä hänen ponnistuksistaan ja siitä, että hän on hyväksynyt suuren osan esittämistäni tarkistuksista.
Merenkulkijoille tiedoksi, että tässä puheenvuorossa en aio puolustaa Espanjan kansallisia etuja. En aio edes osallistua rikkaiden ja köyhien maiden väliseen väittelyyn, mikä oli niin suosittu aihe Wienin huippukokouksessa. Puolustan ainoastaan Euroopan etua.
Miksi sanon, että en puolusta espanjalaisten etuja? Siksi, kuten Mettenin mietinnössä korostetaan, että menneisyydessä epäsymmetriset shokit ovat vaikuttaneet ennen kaikkea Yhdistyneeseen kuningaskuntaan vuonna 1980, Saksaan sen yhdistymisen jälkeen ja Alankomaihin, ja tulevaisuudessa, vaikka mietinnössä sitä ei sanotakaan, asiantuntijat toteavat, että ne maat, jotka kärsivät eniten epäsymmetrisistä kriiseistä, ovat Portugali, joka tulee oletettavasti kärsimään tekstiilialan kriisistä, tai Irlanti, joka tulee oletettavasti kärsimään Yhdistyneen kuningaskunnan taloudellisesta lamasta, joka tyrehdyttäisi Irlannista tehtävät ostot sekä maastamuuttajien rahalähetykset.
Miksi sanon, että puolustan Eurooppalaista etua? Koska tässä on kyse sellaisen riskin torjumisesta, joka voi koskettaa ketä tahansa. Ne, jotka luulevat, että Eurooppaa voidaan rakentaa yhä pienemmällä rahamäärällä, vastaavat epäsymmetriseen kriisiin joutuessaan kysymykseen: " mitä tehdä?" - kuten Lenin sanoi - yksinkertaisesti: ei mitään. Me, jotka uskomme, että Euroopan on edistyttävä aina vaan nopeammalla vauhdilla, painotamme ja pidämme erittäin myönteisinä niitä tarkistuksia, joista Metten merkitsi osan varovaisesti muistiin ja joista toisia hän taas puolusti ja kannatti tekstissään voimakkaasti.
Herra Metten huomauttaa, että on tärkeää lisätä tuotannontekijöiden liikkuvuutta. Painotan sitä, mitä rouva Berès sanoi: kielten oppiminen ja akateemisen koulutuksen koordinointi saavat aikaan sen, että Euroopasta tulee ihmisille yhä avoimempi alue.
Koheesion periaate on yksi perustekijöistä, talousarvio myös, kuten hälytysjärjestelmä ja turvaverkkojärjestelmä, jotka Metten on sisällyttänyt mietintöönsä, jonka johdosta onnittelen häntä erittäin lämpimästi.

Katiforis
Arvoisa puhemies, onneksi tänä iltana olemme keskenämme ja voimme puhua aivan vapaasti tässä arvokkaassa salissa, ja olenkin kuullut mainittavan jopa Leninin nimen. Haluaisin jatkaa siitä, mihin herra Fourçans lopetti, joka aivan oikein sanoi, että niistä kolmesta talouspolitiikan välineestä, joita jäsenvaltioilla oli käytössään, vain yksi on jäljellä, koska ne eivät pysty enää harjoittamaan talouspolitiikkaa ja valuuttapolitiikkaa. Tähän on lisättävä, että myös budjettipolitiikka, joka on kolmas väline, on hyvin pitkälle paljon puhutun vakautussopimuksen sitoma - ellei peräti kadonnut kokonaan - ja sanoisin, että pitää katsoa tarkkaan analyysiä, jonka esittelijä on tehnyt vakauttamissopimuksesta. Esittelijän mukaan budjettivajeelle asetettu kolmen prosentin marginaali, jonka tämä paljon puhuttu sopimus sallii, riittää kattamaan talouden automaattisten vakauttajien toiminnan - sillä ehdolla, että liikkeelle lähdettäessä budjettivaje on nolla. Kuten esittelijä oikein huomauttaa, on epätodennäköistä, että saavuttaisimme nollan prosentin budjettivajeen edessä olevien muutaman vuoden aikana. Tästä syystä esittelijän ehdottaman vakautusrahaston antama apu voisi osoittautua erityisen hyödylliseksi euron ensimmäisessä kriittisessä vaiheessa.
Arvoisa puhemies, kuten varmasti tiedätte, vakautussopimuksen tulkinta on, että myös julkisten investointien, sikäli kuin niitä ei kateta verotuksella, pitää pysyä näissä vakautussopimuksen kolmen prosentin rajoissa. Julkisten investointien keskiarvo Euroopassa on nykyään kaksi prosenttia BKT: sta, johon se putosi vuosikymmenen alun kolmesta prosentista. Jos julkiset investoinnit ovat alisteisia vakautussopimukselle, silloin joko ei jää tilaa automaattisten vakauttajien toiminnalle, ei jää tilaa julkisille investoinneille tai julkiset investoinnit pitää kattaa lisäämällä verotusta, joka on hullun resepti - kuten koko vakautussopimus on hullun resepti - aikana, jolloin taloudellinen toimeliaisuus vähenee Euroopassa.
Arvoisa puhemies, joka tapauksessa, jos vakautussopimus todella pannaan täytäntöön - mitä epäilen, sillä minusta se vaikuttaa mahdottomalta - siitä seuraa paljon pahaa Euroopan taloudelle. Tässä mielessä kollega Mettenin ehdottamat toimenpiteet voivat lieventää kielteisiä seurauksia, ja meidän pitää tukea häntä, vaikkakin vain hänen ehdotuksensa puhtaasti symbolisen merkityksen takia, koska suurta käytännön arvoa sillä ei voi olla, koska neuvostossa tässä asiassa noudatetaan yksimielisyysperiaatetta. Koska tämä ilta on sanontojen ilta - kuten myös herra Fourçans sanoi - voisi sanoa, että jotta Eurooppa voitaisiin päästää nykyisestä umpikujasta, se mitä tarvitaan on " de l'audace, de l'audace et encore de l'audace" ( "rohkeutta, rohkeutta ja vielä kerran rohkeutta" ) - kuten myös kuuluisa maanmiehenne Fourçans sanoi. Mutta mistä löytyy tämä audace silloin, kun meidän ajatuksemme ovat alistuneet järjettömään monetarismiin, joka johtaa suoraa tietä tuhoon, ellei siihen reagoida. Antakaamme edes merkki siitä, että hylkäämme tämän ajattelutavan.

Mendes Bota
Arvoisa puhemies, puhuttaessa epäsymmetrisistä shokeista puhutaan myös unionin seuraavasta laajentumisesta. Laajentuminen tulee olemaan suunniteltu, hyväksytty ja hallitsematon shokki. Unionin laajentuminen on esimerkkinä siitä, kuinka yksi asia tulee vaikuttamaan eri tavalla 15 jäsenvaltion talouteen ja korostamaan niiden heikkouksia sekä kansallisia ja alueellisia eriarvoisuuksia.
Ohi ovat ne kultaiset ajat, jolloin devalvaatiot ja kansallisten valuuttojen korkotason heilahtelu olivat hallitusten rahapoliittisena aseena. Epäsymmetristen shokkien vaara on edelleen olemassa, eikä se aina tule varoittamaan itsestään ennalta kuten laajentumisen yhteydessä. Epäsymmetrisiä shokkeja voi tapahtua yllättävään aikaan.
Tämä vakausrahasto, josta parhaillaan puhutaan, on tärkeä, koska sillä on takanaan perustamissopimuksen 103 a artiklan sille antama laillisuus. Siinä voivat tulla kyseeseen pääomamarkkinoilta otetut lainat, jotka ankkuroidaan unionin jäsenvaltioiden asettamiin vakuuksiin. Unionin talousarviokehykseen merkitty korkotuki on yksi tutustumisen arvoinen vaihtoehto. Meistä vakausrahaston ja vakaussopimuksen välillä ei ole ristiriitaa. Kuten esittelijä toteaa, odotamme, että yhden tai useamman maan vaikeiden makrotaloudellisten tilanteiden varalle suunniteltua turvaverkkoa vahvistetaan kyseenalaistamatta kuitenkaan sitä yleistavoitetta, että unioni olisi terveitten julkistalouksien liitto.
Kaikki tähän päivään mennessä tehdyt tutkimukset osoittavat, että Portugali on maa, joka hyötyy vähiten niistä eduista, jotka unionin itälaajentuminen tuo tullessaan, ja kärsii välittömimmin sen vaikutuksista. Agenda 2000: n alkuperäisen version noudattaminen tekee tästä unionin toiseksi heikoimmin kehittyneestä jäsenvaltiosta tämän odotettavissa olevan epäsymmetrisen shokin pääasiallisen uhrin niin perinteisen teollisuuden, matkailun kuin rakennerahastojen leikkaustenkin osalta. Se olisi epäoikeudenmukaista, mutta toteutuessaan tänään ehdotettu mukauttamismekanismi voi auttaa korjaamaan tilanteen.

Caudron
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, hyvät kollegat, meille tänään esitelty teksti on esittelijämme Alman Mettenin ja talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevän valiokuntamme ahkeran ja perinpohjaisen työn tulos. Tämä parlamentin aloite osoittaa jälleen kerran, arvoisa komissaari, kykymme ottaa käsiteltäväksemme suuria ongelmia, joiden kanssa Eurooppa on tekemisissä tai saattaa joutua tekemisiin, sekä tietenkin kykymme ehdottaa vakavasti otettavia ja realistisia ratkaisuja.
Tuen siis tätä mietintöä ja onnittelen Alman Metteniä, sillä vaikka olenkin, kuten hänkin, vakuuttunut siitä, että euro luo turvallisuutta, olen sitä mieltä, että 1. tammikuuta 1999 jälkeiseen aikaan liittyviä riskejä on ehkäistävä jo nyt, sillä vaikka ne olisivatkin vähäpätöisiä, ne ovat kuitenkin olemassa. Yhteisön vakausrahaston sekä vakuusvälineen perustaminen euroalueen maiden auttamiseksi tilanteessa, jossa jossakin näistä maista vallitsee kriisi, mahdollistaa varmasti tässä suhteessa yhtenäisvaluuttamme vahvistamisen, ja sen avulla on mahdollista tukea etenkin niitä maita, jotka päättivät liittyä yhtenäisvaluutan alueeseen. Lisään, että tämä rahasto olisi myös eurolle vakauden tae maailman muihin merkittäviin valuuttoihin nähden, olivatpa ne vahvoja tai epävakaita, hallitsevia tai keinottelun kohteita.
Toisaalta, vaikka voimmekin olla sitä mieltä, ettei epäsymmetrisistä shokeista tule vakavia - minkä euroalueen valuuttojen suuri vakaus vahvistaa - emme voi kiistää lainsäädäntöjen ja politiikkojen epäyhtenäisyyttä.
Niinpä, puheenvuoroni lopuksi, kannatan varauksetta niitä, jotka vaativat talouspolitiikkojemme parempaa yhteensovittamista, verojen lähentämistä ja etenkin työttömyyden torjuntamme ja työllisyystaistelumme yhdenmukaistamista. Komission osa on näissäkin asioissa hyvin tärkeä.
Lyhyesti sanoen - ja lopetan puheenvuoroni siihen - valttiemme maksimoimiseksi ja riskien rajoittamiseksi tarvitsemme tässäkin asiassa hieman enemmän Eurooppaa.

Ilaskivi
Arvoisa puhemies, usko siihen, että Euroopan kaikki maat välttyisivät niin sanotuilta epäsymmetrisiltä häiriöiltä, edustaa sinisilmäisyyttä. EU: n piirissä onkin ajoissa varauduttava tällaisten häiriöiden torjuntaan. Ne saattavat selkeimpinä kohdistua tuotantorakenteeltaan yksipuolisiin maihin. Kun Metten merkitsee näistä esimerkkinä Suomen, korostan, että Nokian ja high-tech-viennin oleellisesti kasvanut rooli on monipuolistanut tuotantorakennetta ja vientiä.
En oikein kannata Mettenin suosittamaa ajatusta EU: n budjetin puitteissa tapahtuvaksi kriisintorjunnaksi. Päätöksen teko on liian hidasta. En näe myöskään harmonisoidussa rahapolitiikassa soveltuvaa elementtiä. Siksi riittävä kansallinen toimintavapaus on välttämätön. Metten viittaa aivan oikein suomalaisen eläkejärjestelmän suunnitelmiin vaihdella eläkemaksujen tasoa siten, että ne laman aikana olisivat matalammat ja korkeasuhdanteessa korkeammat kuin keskimäärin. Omalta osaltani korostan keynesiläisen budjettipolitiikan käyttöä lamantorjuntavälineenä. Budjetin automaattisia vastavaikuttajia, automatic stabilizers , on kehitettävä.
Muistutan, että parlamentti jo runsas vuosi sitten hyväksyi talousvaliokunnassa esittämäni ajatuksen, jonka mukaan kolmen prosentin alijäämää tulisi tarkastella koko suhdannekierron puitteissa, ei hetki hetkeltä. Näin epäsymmetrisen laman uhatessa asianomainen maa voisi alijäämäisellä budjetilla elvyttää ja saattaa nousukauden ylijäämällä tilanteen takaisin kolmen prosentin kokonaispuitteisiin. Nyt on komission ja neuvoston aika siirtyä samalle linjalle vakautussopimuksen muuttamiseksi, jotta eri jäsenmaat voivat ennalta laadittavin ohjelmin varautua shokkien torjuntaan.

Paasilinna
Arvoisa puhemies, kiitos rouva Mettenille hyvästä ja ammattitaitoisesta mietinnöstä, joka sisältää hyviä ehdotuksia. Tärkeimmät ja vaikuttavimmat shokithan ovat olleet sotia. Niitä olemme onnistuneesti pystyneet näissä saleissa estämään. Taloudelliset shokit ovat kuitenkin vakavia ja ne kohdistuvat aina vakavimmin kaikkein vähävaraisimpiin ihmisiin.
Vuosien 1973 ja 1981 öljykriisit olivat räjähdyksiä, jotka levittivät pelkoa yli maailman. Myös dollarin arvon jyrkkä aleneminen on ollut shokki. Ei ainoastaan amerikkalaisille vaan myös meille. Vaikka nämä shokit koskivat koko Euroopan unionin aluetta, toisiin valtioihin vaikutus on ollut suurempi kuin toisiin. Siitä syntyy epäsymmetria, vähän niin kuin verenkiertojärjestelmässä. Kun maakohtainen shokki iskee talous- ja rahaliiton yhteen jäseneen, se on vakava asia. Lääkkeitä tarvitaan nopeasti. Siinä yhdyn edelliseen puhujaan, mutta meillä ei ole kuitenkaan enää käytössä devalvaatiolääkettä.
Sain kunnian haastatella suuren ryhmäni yhtenä edustajana Euroopan keskuspankin johtajakandidaatteja. Hämmästykseni oli suuri, kun eräs heistä ei pitänyt epäsymmetrisiä shokkeja merkittävänä kysymyksenä. Jos tällainen vieraantuneisuus todellisuudesta leviää EKP: ssä, heidän toimintansa saa takuulla shokin aikaan täällä parlamentissa. EKP: n rahapolitiikka ei ole neutraalia, siten sen tulee tuntea vastuunsa sekä työllisyyden että epäsymmetristen shokkien suhteen.
Maakohtaisista shokeista esittelijä ottaa esille Pohjanmeren öljyntuotannon vaikutuksen Britanniaan, Saksan yhdentymisen, Euroopan tulvat, hullun lehmän taudin ja Alankomaiden sikaruttokriisin. Suomen kohdalla johonkin edellä mainituista voidaan verrata Venäjän kriisiä. Venäjän tilanne voi puhjeta epäsymmetriseksi shokiksi milloin tahansa. Siksi unionin avustus Venäjälle tulisi suunnata rajujen sosiaalisten räjähdysten lieventämiseen, niiden aika on nyt, eikä harvainvallan tukemiseen, jonka edustajat vievät rahansa sitä paitsi ulkomaille, siis meidän rahamme. Suomen shokin voi aiheuttaa puunjalostusteollisuuden eritahtisuus. Onneksi puun merkitys maallemme on voimakkaasti vähentynyt. Suurimmaksi vientisektoriksi on noussut metalli- ja elektroniikkateollisuus. Siitä huolimatta puunjalostusteollisuuden tilanne on tärkeä. Kun Venäjän kriisi tuli, se ei vaikuttanut Suomeen, mikä todistaa tilanteemme muuttuneen.
Tarvitsemme vakuusrahastoa ja vakausinstrumentteja. Maakohtaisten shokkien varoitusmekanismi on myös tarpeen.

Porto
Arvoisa puhemies, epäsymmetristen shokkien mukauttamismekanismin luominen tuntuu aluksi houkuttelevalta. Meillä on kuitenkin vielä syytä epäillä ja olla varovaisia. Kaikesta huolimatta en kyseenalaista esittelijän valiokunta-aloitteisen mietinnön ansioita ja onnittelen häntä. Kukaan ei vastusta sitä, että paha yritetään kitkeä juurta myöten poistamalla tai ainakin lieventämällä toisaalta alakohtaisista eroista, rakenteellisesta vahvistumisesta ja talouksien, erityisesti työvoimamarkkinoiden, joustoista, toisaalta tiukoista budjettipolitiikoista johtuvia epäsymmetristen shokkien tapahtumiselle otollisia olosuhteita. On toivottavaa, että näin toimimalla saavutetaan menestystä, vaikka olisi pelättävissä, että epäsymmetristen (tai symmetristen, koko talouteen vaikuttavien) shokkien ulottuvuus olisi sellainen, että se ylittäisi huomattavasti unionin talousarvion kapasiteetin, eikä sen osuus olisi edes 1, 2 % alueen BKT: stä.
Kollegamme Mettenin odotukset Euroopan unionin nykyistä suuremmasta talousarviosta eivät - valitettavasti - ole realistisia siksi, että suhdannetaantumien vastaiseen taisteluun tultaisiin käyttämään rakenneratkaisuihin tarkoitettuja varoja. Tämä pelko ei ole kaukana siitä esittelijän epäilystä, että kyseessä ei olisi tulonsiirtojärjestelmä vaan ainoastaan korkojen kanssa takaisin maksettavan lainan takuu, joka alistettaisiin tasapainoista talousarviota koskevan politiikan ehtoihin (perusteluissa hän puhuu jopa korkotuesta...). Herää kysymys: mistä syntyy rahaston tarve tai talousarvion lisäämisen tarve, mikäli varoja ei ole saatavilla?
Mukauttamismekanismi saattaisi mahdollistaa erittäin epäoikeudenmukaisia tulonsiirtoja etenkin rikkaimpien maiden hyväksi (sanotaan, että pienimmät maat eivät ehkä tarvitse tätä mekanismia...) tai se saattaisi palkita sellaiset maat, jotka eivät ole harjoittaneet oikeanlaista politiikkaa, sellaisten maiden kustannuksella, jotka eivät ole päässeet osalliseksi rakennetuista ja jotka oikeanlaista politiikkaa harjoitettuaan ovat voineet välttää epäsymmetriset shokit.
Koska kyse on ensisijaisista asioista, täytyy suosia ensisijaisesti sellaisia selkeästi oikeanlaisia rakennepolitiikkoja, joita poliitikot, joilla on rajoittunut näkemys Eurooppa-projektista, ovat käsittämättömällä tavalla kyseenalaistaneet. Näin menettelemällä voidaan luoda kollegamme Mettenin mietinnössä ehdotettu rahasto.

De Silguy
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, herra Metten kehottaa meitä pohtimaan ongelmaa, joka mainitaan usein talous- ja rahaliiton yhteydessä, eli epäsymmetristen shokkien ongelmaa. Haluan aivan ensimmäiseksi onnitella häntä hänen työstään, vaikka en olekaan samaa mieltä kaikista hänen päätelmistään, ja onnitella häntä työstä, joka tehtiin asianomaisessa alivaliokunnassa.
Olin laatinut puheenvuorostani pitkän version, mutta koska on jo myöhä, lyhennän sitä mahdollisimman paljon. Jaan kaikille halukkaille yksityiskohtaiset pohdintani epäsymmetrisistä shokeista. Pahoittelen, ettei minulla ole enempää aikaa, sillä olisin halunnut yrittää vakuuttaa herra Berthun. Luulen kuitenkin, että tässä vaiheessa tarvittaisiin pikemminkin erityisluentoa talouden perusmekanismeista, luentoa, jonka olen valmis antamaan hänelle.
Kun puhumme epäsymmetrisistä shokeista, olisi ensin tiedettävä, mistä puhumme. Määritelmä on siis tarpeen. On myös tiedettävä, mikä on näiden shokkien todennäköisyys Euroopassa, ja lopuksi, minkälaisia ratkaisuja voidaan tehdä. Haluaisin esittää seikkaperäisesti nämä kolme ajatusta.
Aivan ensimmäiseksi, mikä on epäsymmetrinen shokki? On olemassa teoreettinen ja yksinkertainen vastaus, mutta se on itse asiassa melko epämääräinen. Sen mukaan epäsymmetrisellä shokilla tarkoitetaan sellaista tarjontaan tai kysyntään liittyvää shokkia, joka vaikuttaa eri tavalla jonkin talousalueen tiettyyn osaan tai toimialaan. Koska teemme komissiossa paljon työtä, olemme yrittäneet laatia tämän määritelmän havainnollistamiseksi epäsymmetristen shokkien luokituksen. Shokkeja on neljänlaisia.
Ensiksi, luonnon aiheuttamat shokit, esimerkiksi maanjäristykset tai epidemiat. Niiden epäsymmetrisyys johtuu johonkin alueeseen kohdistuvan shokin aiheuttajan erittäin paikallisesta luonteesta. Toiseksi, on olemassa shokkeja, jotka aiheutuvat poikkeuksellisesta historiallisesta kehityksestä, jota on mahdoton ennakoida. Ajattelen esimerkiksi Saksan yhdistymistä. Kolmanneksi, on olemassa shokkeja, jotka aiheutuvat jonkin sellaisen hyödykkeen tai palvelun kysynnän romahtamisesta, johon jokin maa on erikoistunut. Viittaan täällä äsken mainittuun esimerkkiin ja mainitsen puun hinnan romahduksen ja siis puuteollisuuden alan, joka edustaa 15 % Suomen BKT: stä. Epäsymmetrisyys riippuu tässä luokassa tietenkin maan erikoistumisen asteesta. Lopulta neljänneksi, on olemassa shokkeja, jotka johtuvat talouspolitiikan erilaisista reaktioista epäsymmetristen shokkien aiheuttajiin. Esimerkiksi ensimmäisen öljykriisin aikana vuonna 1973 kaikkien teollisuusmaiden olisi periaatteessa pitänyt käsitellä kriisiongelmaa samalla tavalla, koska kriisi vaikutti niihin samalla tavalla. Mutta maathan eivät toimineet ollenkaan samalla tavalla. Kävi ilmi, että kansalliset reaktiot vaihtelivat suuresti maasta toiseen. Kriisi oli siis epäsymmetrinen. Joissakin maissa ryhdyttiin elvyttämispolitiikkaan, kun toisissa taas tähdättiin vakauttamiseen. Tätä siis tarkoitetaan epäsymmetrisellä shokilla. Ei kuitenkaan riitä, että tietää, mikä on epäsymmetrinen shokki, vaan sen lisäksi on yritettävä arvioida sen todennäköisyyttä.
Ensin haluaisin sanoa rouva Berèsille, että komissio hankkii itselleen parhaillaan analysointivälineitä. Voin sanoa teille, että juuri tänään hyväksyttiin pääosasto II: n uusi organisaatiokaavio, jossa olemme vahvistaneet erittäin suuresti talousanalyysiin liittyviä toimivaltuuksia, ja olemme perustaneet järjestelmän " pohdinnan harjoittamiseksi euroalueella" . Uskon, että saamme tilaisuuden puhua tästä uudelleen, mutta halusin rauhoittaa teitä tässä asiassa.
Epäsymmetristen shokkien todennäköisyyden arvioinnissa on kaksi tärkeää tekijää: jäsenvaltioiden talouksien integroiminen ja talouspolitiikkojen yhteensovittaminen. Epäsymmetristen shokkien todennäköisyys on erittäin pieni talous- ja rahaliitossa juuri näiden kahden tekijän yhdistelmän ansiosta.
Mitä ensimmäiseen tekijään eli jäsenvaltioiden talouksien integroimiseen tulee, näette selvästi, että yhtenäismarkkinoiden toteutuminen tekee talouksista yhä enemmän toisistaan riippuvaisia, mitä yhtenäisvaluutta edelleen korostaa, ja tämä lieventää kansantalouksien erikoistumista. Toisaalta rakenne- ja koheesiopolitiikoilla lähennetään kehitystasoja toisiinsa yhteisössä. Nämä kaksi tekijää siis myötävaikuttavat epäsymmetristen shokkien ehkäisyyn, ja sanon, että Euroopan tilanne tässä suhteessa on vähintäänkin yhtä suotuisa kuin muissa rahaliitoissa. Metsäteollisuuden kriisi ei uhkaa Suomea, herra Berthu, yhtään sen enempää kuin puuvillateollisuuden kriisi Alabamaa tai autoteollisuuden kriisi Michigania. Sanon lopuksi, että kansallisen erikoistumisen suhteellisen heikko taso Euroopassa tekee kansallisten epäsymmetristen shokkien todennäköisyyden erittäin pieneksi. Tämä ei tarkoita sitä, ettei shokkeja voisi esiintyä jollakin paikkakunnalla tai alueella, joka kärsii luonnonmullistuksesta tai joka on hyvin erikoistunut johonkin tuotantoon. Shokkeja voi todellakin esiintyä, mutta ne eivät koske pelkästään yhtä jäsenvaltiota.
Toisen tekijän eli talouspolitiikkojen yhteensovittamisen osalta uskon, että talous- ja rahaliiton yksi ominaispiirre on juuri se, että liitto tuo mukanaan johdonmukaisia ja yhteensovitettuja poliittisia reaktioita. Ensinnäkin, yhtenäinen rahapolitiikka sulkee pois sen mahdollisuuden, että yksittäiset sooloilijat pahentavat jonkin shokin seurauksia muiden jäsenvaltioiden talouksille. Tilanne on siis hyvin erilainen kuin se, jonka oli mahdollista vallita Euroopan unionissa vuosina 1992-1995. Toisaalta, budjettipolitiikkojen yhteensovittamisen avulla - ajattelen etenkin vakaus- ja kasvusopimuksen mukaisia järjestelyjä - on nimenomaan mahdollista välttää eriävät kansalliset reaktiot, kuten kävi ensimmäisen öljykriisin yhteydessä. Mutta vakaus- ja kasvusopimuksen avulla on kuitenkin myös mahdollista saada takaisin liikkumavaraa talousarvioon poistamalla julkistalouden rakenteelliset vajeet. EMU vahvistaa siis kaikista näistä syistä - koska siihen liittyy talouspolitiikkojen lähentäminen ja yhteensovittaminen - unionin kykyä estää epäsymmetristen shokkien ilmaantuminen tai rajoittaa niiden vaikutuksia tarkoituksenmukaisilla poliittisilla ratkaisuilla.
Tämän sanottuani lisään, etteivät shokit ole täysin mahdottomia. Millaisia toimia meillä on siis käytettävissämme niiden vastustamiseksi? Toimia on kahdenlaisia: toimet, jotka ovat kiinni markkinoista ja joita kukaan ei ole mielestäni maininnut tässä istuntosalissa, mikä on melko kummallista, ja budjettiluonteiset toimet, joita olemme sen sijaan käsitelleen laajasti.
Sallittehan, että puhun ensiksi hieman markkinoista. Sanon, että markkinat toimivat epäsymmetristen shokkien iskunvaimentimena. Analyyseissa pyritään liian usein keskittymään pelkästään niihin toimiin, joilla julkisviranomaiset yrittävät vastustaa talouskriisejä. Tällainen analysointitapa ei kuitenkaan vastaa enää teollistuneiden talouksien nykyistä rakennetta. Mukauttamis- ja rahoituskyky ei ole talouksissamme peräisin julkisen vallan toimista vaan nimenomaan markkinoista.
Löysin epäsymmetrisiä shokkeja käsittelevän tutkimuksen, jonka Brownin yliopisto teki vuonna 1996 ja jossa osoitettiin, että rahoitus, joka oli tarpeen jonkin shokin vaikutusten korjaamiseksi, oli 62 %: ssa tapauksista peräisin pääomamarkkinoilta ja 13 %: ssa tapauksista (Yhdysvaltain) liittovaltion talousarviosta. Markkinoiden toiminta on siis ratkaisevaa. Talous- ja rahaliitto tuo kuitenkin mukanaan Euroopalle uusia valtteja kahdella olennaisella markkinoiden alalla: pääomamarkkinoilla ja työmarkkinoilla.
Mitä pääomamarkkinoihin tulee, ne sisältävät tietenkin euron. Euro muodostaa myös ja ennen kaikkea suuret pääoma- ja luototusmarkkinat. Euron toteuttaminen merkitsee siis tällaisten suurten markkinoiden perustamista, joilla on suuri maksuvalmius ja jotka ovat varmoja, itse asiassa niiden maksuvalmiutta ja varmuutta voidaan verrata amerikkalaisiin markkinoihin. Neuvottelut ovat tällä hetkellä käynnissä todellisen eurooppalaisen pörssin perustamiseksi. Olemme lisäksi mukana riskipääomaan liittyvien eurooppalaisten rahoitusmarkkinoiden edistämisessä. Suurilla eurooppalaisilla pääoma- ja luototusmarkkinoilla kyetään aikaansaamaan paremmin talouskriisin vaimentamisen kannalta välttämätön rahoitus.
Työmarkkinoiden osalta viittaan talouspolitiikan yleisiin suuntaviivoihimme ja työllisyyden suuntaviivoihin, joissa ilmaistaan yksi ja sama viesti, nimittäin se, että jäsenvaltiot, komissio ja sitä paitsi myös parlamenttimme haluavat kaikki parantaa eurooppalaisten työmarkkinoiden reagointikykyä maailmanlaajuistumisen vaikutuksiin. Luulen, että tästä suuremmasta joustavuudesta tulee merkittävä tekijä vaimennettaessa tulevaisuuden epäsymmetristen shokkien aiheuttamia mahdollisia kielteisiä työllisyysvaikutuksia. En esitä laajemmin Wienin Eurooppa-neuvoston päätelmiä. Luulen puheenjohtaja Santerin tehneen niin, mutta ehdotus eurooppalaiseksi työllisyyssopimukseksi on samansuuntainen. Haluaisin lisätä, puhuakseni kaiken kattavasti, että tavaroiden ja palvelujen yhtenäismarkkinoiden parantaminen, jonka neuvosto lukee " talousuudistukseen" liittyvien toimien joukkoon, vahvistaa myös omalta osaltaan Euroopan talouden reagointikykyä shokkitilanteessa. Tarkoitan tällä kaikella sitä, että yksityissektorin reagointikyky on olennainen eikä sitä pidä jättää käyttämättä.
Toinen voimakeino, toinen torjuntakeino koskee budjettipolitiikan käyttöä. Budjettipolitiikkaa voidaan käyttää kahdella tavalla, ja pysyttelen tässä tietenkin vakaus- ja kasvusopimuksen sekä perustamissopimuksen puitteissa. Sitä voidaan siis käyttää kahdella tavalla, voidaan toimia sekä kansallisen budjettipolitiikan puitteissa että yhteisön tuen puitteissa, ja mainitsitte perustamissopimuksen 103 a artiklan.
Kansallisen budjettipolitiikan osalta muistutan teitä siitä, että vakaus- ja kasvusopimuksessa pyritään - välttämällä liiallisia alijäämiä ja asettamalla keskipitkän aikavälin tavoitteeksi saada aikaan sellainen talousarvio, joka on lähes tasapainossa tai hieman ylijäämäinen - antamaan jäsenvaltioiden talousarvioille viimeistään vuodeksi 2002 riittävästi liikkumavaraa, jotta jäsenvaltiot voisivat vastata voimakkain toimin tällaisiin talouskriiseihin. Neljä kansallista vakaus- ja lähentymisohjelmaa, jotka olemme jo analysoineet ja jotka neuvosto hyväksyy, vastaavat näihin tavoitteisiin. Odotamme vielä 11 muun jäsenvaltion ohjelmia, jotka pitäisi periaatteessa jättää ennen vuoden loppua. Tutkimme ne samasta näkökulmasta katsoen.
Esittelijänne, herra Metten, joka pani aivan oikein merkille, että tämä liikkumavara saadaan aikaan vasta vuonna 2002, ehdottaa nerokkaasti, että myös yhteisön talousarviota käytettäisiin jouduttamaan keinotekoisesti tätä prosessia esimerkiksi viivästyttämällä kansallisten jäsenmaksujen maksamista tai maksamalla ne ennakkoon. Tämän sanottuani minun on pakko huomauttaa teille siitä, että Euroopan unionin talousarviota koskevassa lainsäädännössä ei ole määrätty tällaisesta mahdollisuudesta, ja sanoisin, että tällainen järjestely olisi epäoikeudenmukainen, koska se tarkoittaisi joidenkin jäsenvaltioiden maksutaakan siirtämistä muille eikä se toisi mukanaan mitään pysyvää ratkaisua. Paras ratkaisu on näin ollen se, että vakaus- ja kasvusopimusta sovelletaan tinkimättä ja luodaan mahdollisuuksien mukaan Suomen tavoin, kuten te itsekin korostatte, herra Metten, korkeasuhdanteen aikana budjettivarantoja, joita voitaisiin käyttää kriisin sattuessa.
Yleisesti ottaen komissio suosittelee jäsenvaltioille, että ne loisivat itselleen, julkistalouden tilien rakenteellisen tasapainotilanteen ohella, ylimääräistä liikkumavaraa, jota voitaisiin käyttää shokin sattuessa tai suhdanteen jyrkästi kääntyessä.
Muistutan teitä lopuksi siitä, käsitelläkseni tämän kohdan loppuun, että vakaus- ja kasvusopimuksessa määrätään, että jäsenvaltio voi käyttää tilapäisesti ja poikkeuksellisesti budjettipolitiikkaansa siten, että budjetin alijäämä kasvaa yli 3 %: n rajan, poikkeuksellisten taloudellisten olojen vallitessa. Tämä määritelmä kattaa täysin käsitteen poikkeuksellisen laajasta epäsymmetrisestä shokista. Siinä kaikki kansallisista talousarvioista.
Käsittelemättä ovat vielä perustamissopimukseen ja sen 103 artiklaan liittyvät näkökohdat. Tämä on tärkeä kohta. Palautan mieliinne, että perustamissopimuksen 103 artiklassa määrätään seuraavasti: " Neuvosto voi yksimielisesti komission ehdotuksesta päättää, sanotun kuitenkaan rajoittamatta muiden tässä sopimuksessa määrättyjen menettelyjen soveltamista, taloudellisen tilanteen kannalta aiheellisista toimenpiteistä, erityisesti jos ilmenee suuria vaikeuksia tiettyjen tuotteiden saatavuudessa." Lisäksi siinä määrätään seuraavasti: " Jos poikkeukselliset tapahtumat, joihin jäsenvaltio ei voi vaikuttaa, ovat aiheuttaneet tuolle jäsenvaltiolle vaikeuksia tai vakavasti uhkaavat aiheuttaa sille suuria vaikeuksia, neuvosto voi yksimielisesti komission ehdotuksesta tietyin edellytyksin myöntää kyseiselle jäsenvaltiolle yhteisön taloudellista apua. Jos suuret vaikeudet aiheutuvat luonnonmullistuksista, neuvosto tekee ratkaisunsa määräenemmistöllä. Neuvoston puheenjohtaja antaa Euroopan parlamentille tiedon tehdystä päätöksestä."
Tämän tekstin merkitys on erittäin selvä. Sen ei voida missään tapauksessa tulkita antavan minkäänlaista lupaa pelastaa pulasta sellaista jäsenvaltiota, jonka talouspolitiikka ei olisi perustamissopimuksen mukaista. Teksti on laadittu viisaasti. Siinä jätetään odottamattoman shokin tilanteessa komissiolle ja neuvostolle suuri toimintavapaus yhteisön tuen järjestämiseksi. Ei ole tietenkään mahdollista suunnitella tarkoin toimia odottamattomia tilanteita varten. Komissio pohtii kuitenkin jo nyt parasta keinoa järjestää euroaluetta koskeva yhteisön tuki esimerkiksi luonnonmullistuksen sattuessa, ja minulla on jonakin päivänä tilaisuus käsitellä tätä asiaa uudelleen täällä parlamentissa. Huomautan teille, että 103 a artiklan suurin ongelma on se, että siinä edellytetään neuvoston yksimielisyyttä, vaikka tehokkaan shokinvaimennusmekanismin pitäisi olla luonteeltaan välitön ja automaattinen.
Lisään lopuksi, käsitelläkseni myös tämän kohdan loppuun, että perustamissopimuksen 109 k artiklan ja 109 k artiklan 6 kohdan mukaan ainoastaan " pre-in" - ja " out" -valtiot eli ne jäsenvaltiot, joita koskee poikkeus, voivat yhä saada maksutaseelleen yhteisön tukea. Teemme tämänsuuntaisia ehdotuksia ennen vuotta 1999 tai sen aikana.
Puheenvuoroni lopuksi - ja pyydän anteeksi, että puhuin näin pitkään, mutta voisimme puhua aiheesta tuntikaupalla - sanon ensinnäkin sen, että epäsymmetrisen shokin tilanteessa taloutta on mukautettava eikä pidä pelkästään hakea yhteisön rahoitusta. Keskittyminen pelkästään yhteisön rahoituksen hakemiseen on virhe, sillä ongelma on ennen kaikkea jäsenvaltioiden vastuulla, ja niiden on toteutettava ne uudistukset, joita mukautuminen tosiasioihin edellyttää.
Lopuksi, epäsymmetristen shokkien esiintyminen ei ole kovin todennäköistä. Niiden esiintyminen euron kanssa on epätodennäköisempää kuin ilman euroa, ja uskon, että EMUsta johtuva makrotaloudellisten politiikkojen yhteensovittaminen antaa yhteisölle mitä parhaat aseet epäsymmetristen shokkien vastustamiseksi. Meidän on työskenneltävä tämänsuuntaisesti tulevina kuukausina, kun euron saapumiseen on aikaa nyt 16 päivää.

Metten
Arvoisa puhemies, herra komissaaria on kiitetty hänen laajasta vastauksestaan, mutta hän ei ole antanut vastausta minun hyvin konkreettiseen kysymykseeni siitä, kuinka komissio aikoo täyttää 8. huhtikuuta viime vuonna antamansa lupauksen - tämä liittyy mietintööni samasta aiheesta - siitä, että komissio vielä nyt vuonna 1998 - lainaan nyt - selvittää yhdessä neuvoston ja parlamentin kanssa, kuinka 103 a artiklan 2 kohdan määräykset täytyy panna täytäntöön. Herra komissaari ei ole sanonut mitään tästä asiasta. Hän ei ole myöskään lainkaan ilmoittanut, että hän aikoo vielä tehdä niin, ja sehän oikeastaan oli tämän mietinnön viesti.

De Silguy
Arvoisa puhemies, herra Metten voisi ehkä lukea yksityiskohtaisesti ensimmäisen puheenvuoroni. Uskon hänen löytävän siitä vastauksen kysymykseensä.
Mitä tulee ensinnäkin yhteisön taloudelliseen tukeen maksutasevaikeuksien tilanteessa, toisin sanoen mitä tulee 109 h artiklan mukaisen järjestelmän jatkamiseen niiden jäsenvaltioiden osalta, jotka eivät kuulu euroalueeseen, olemme sitoutuneet kartoittamaan tilanteen ja tekemään ehdotuksia. Tämä tehdään, sanoin sen teille, tulevien viikkojen tai kuukausien aikana.
Toiseksi sanoisin nopeutetusta menettelystä, jonka avulla on mahdollista panna täytäntöön tämä artikla mikrotaloudellisine näkökohtineen luonnonmullistuksen sattuessa, että tutkimme parhaillaan sellaisen menettelyn mahdollisuutta, jolla neuvoston päätöstä voitaisiin nopeuttaa siten, että neuvosto tekisi silloin päätöksen määräenemmistöllä auttaakseen omalta osaltaan ensinnäkin erityisellä budjettikohdalla hätäavun antamista ja toiseksi etenkin EIP: n myöntämillä lainoilla onnettomuusalueiden uudelleenrakentamista.
Kolmanneksi sanoisin kiistanalaisemmasta talouden epäsymmetrisiä shokkeja koskevasta kohdasta eli 109 a artiklan 2 kohdan ensimmäisestä osasta - luulen kuitenkin, että tässä on kyse asiasisältöä ja näkökantoja koskevasta ongelmasta - että epäsymmetrisiin shokkeihin liittyviä erilaisia empiirisiä tapauksia on analysoitu ja pohdittu ja erilaisia taloudellisia ja oikeudellisia väitteitä on esitetty. Minulla oli puheenvuorossani tilaisuus yrittää vastata teille. Pysyn tietenkin käytettävissänne pohdinnan jatkamiseksi keskenämme tai julkisesti.

Puhemies
Paljon kiitoksia, herra komissaari.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.30.

Jäsenvaltioiden välisen tavarakaupan tilastot
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Lullingin laatima talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevän valiokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A4-0486/98) neuvoston vahvistamasta yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen antamiseksi jäsenvaltioiden välisen tavarakaupan tilastoista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N: o 3330/91 muuttamisesta annettavien tietojen määrän vähentämiseksi (8776/98 - C4-0492/98-97/0155(COD)).
Esittelijä Lullingilla on puheenvuoro.

Lulling
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, esittelin täällä 31. maaliskuuta mietintöni kahdesta asetusehdotuksesta, jotka Euroopan komissio oli antanut meille käsiteltäviksi Intrastatia koskevan asetuksen yksinkertaistamiseksi, yritysten ja etenkin pk-yritysten ilmoitusvelvollisuuden keventämiseksi ja näiden tilastotietojen toimittajien kustannusten vähentämiseksi, koska heidän on toimitettava Eurostatille sellaisia tietoja jäsenvaltioiden välisestä tavarakaupasta yhtenäismarkkinoilla, joiden avulla voidaan laatia tilastoja, joita sekä arvostetaan että pidetään välttämättöminä.
Pahoittelin tuolloin sitä, etteivät nämä ehdotukset sisältäneet kaikkia SLIM-aloitteen mukaisia hyviä suosituksia ja että ne olivat ainoastaan ensimmäinen askel oikeaan suuntaan perusteellisempaa yksinkertaistamista odoteltaessa, varsinkin kun Intrastat-tilastojen luotettavuus on päinvastoin suhteellinen niihin kustannuksiin nähden, jotka näitä tietoja antamaan joutuvien 450 000 yrityksen on maksettava, kustannuksiin, jotka ovat noin 500 miljoonan suuruusluokkaa ja jotka kasvavat vielä 100 miljoonalla kansallisten tietojen kerääjien käyttäessä näitä tietoja.
Ehdotimme siis ensimmäisessä käsittelyssä tarkistuksia, jotka hyväksyttiin yksimielisesti ja joille saimme yksityiskohtia lukuun ottamatta komission siunauksen. Komissaari de Silguy ilmoitti nimittäin täällä, että hän voisi hyväksyä kaikki tarkistuksemme. Näin ei valitettavasti käynyt neuvostossa, joka välitti meille sellaisen yhteisen kannan, jossa jopa heikennettiin komission alkuperäistä ehdotusta, vaikka parlamentti ja komissio halusivat vahvistaa sitä. Jos yhtyisimme neuvoston eli hallitusten kielteiseen asenteeseen, joka on käsittämätön, varsinkin kun niiden tilastoviranomaiset olivat mukana SLIM-aloitteen laatimisessa, tekisimme loppujen lopuksi yritysten ilmoitusvelvollisuudesta raskaamman. Neuvosto meni jopa niin pitkälle, että se kieltäytyi yksinkertaisesti hyväksymästä yhteistä kantaa asetusehdotuksesta, joka koskee nimikkeistöä.
Neuvoston asenteen ollessa näin kielteinen olisimme voineet alistua ja antautua, koska jäsenvaltioiden lukemattomia byrokraattisia vaatimuksia oli mahdoton poistaa, ja saattaa samalla koko SLIM-aloitteen huonoon valoon ja halveksia yritysten etuja, yritysten, jotka anovat meiltä jatkuvasti hallinnollisten velvoitteidensa keventämistä. Päätimme säilyttää tarkistuksemme kahteen Intrastat-asetuksen muutosehdotukseen. Tiedän, että neuvoston yhteisen kannan puuttuessa komissio voi sanoa meille, ettei se voi muotoseikkojen takia hyväksyä joitakin tarkistuksia, vaikka se kannattaakin niiden asiasisältöä ja vaikkei se todellakaan ole muuttanut tällä välin mieltään. Näiden tarkistusten säilyttäminen merkitsee meille poliittisen viestin lähettämistä neuvostolle, jonka on tajuttava, minkälainen luottamus ja solidaarisuus vallitsee komission ja parlamentin välillä tässä asiassa.
Olen esittelijänä joutunut taas näiden tilastojen käyttäjien taholta tietynlaisen ahdistelun kohteeksi, sillä he ovat perustellusti kiinnostuneita siitä, että he saavat käyttöönsä yksityiskohtaisia ja laadukkaita tietoja yhteisön sisäisestä tavarakaupasta, ja he pitävät tärkeänä kahdeksaan numeroon perustuvan tarkimman tason säilyttämistä saadakseen käyttöönsä luotettavaa ja edullista taloudellista tietoa.
Koska heidän keskuudessaan vallitsee väärinkäsitys tarkistustemme merkityksestä, haluan rauhoittaa heitä täsmentämällä, että yhdistetty nimikkeistö tunnustetaan tarkistuksellamme 8 perusnimikkeistöksi tavaroiden luokittelussa. Yhtä ainoaa nimikkeistöä, yhdistettyä nimikkeistöä, käytetään sekä yhteisön ulkoisen että sisäisen tavarakaupan tilastoinnissa. Tarkistuksemme on seurausta siitä, että ajatus Intrastatin erityisestä nimikkeistöstä torjuttiin. Mitä tulee lisäksi suositeltuun yksinkertaistamiseen käyttämällä kuusinumeroista koodia kahdeksannumeroisen asemesta, eli joidenkin tavaroiden tunnistamisessa käytettävään yhdenmukaistettuun järjestelmään, komissio vahvistaa komitologiasääntöjen mukaisesti ehdot tämän yksinkertaistamisen hyväksi käyttämiseksi ottamalla huomioon kansallisten hallintojen ja käyttäjien välisen kumppanuuden ja ilmoittamalla, että heti lainsäädäntötekstin alussa ilmaistaan se, miten ratkaisevan tärkeää on kaikkien osapuolten välinen tiivis yhteistyö. Tämä kumppanuus voi taata sen, että jotkin erityistarpeet, etenkin elintarviketeollisuuden alalla, otetaan huomioon. Viinintuotantoalan ystäväni voivat siis olla rauhallisin mielin: he saavat edelleenkin käyttöönsä tilastoja, joista he voivat lukea, kuinka paljon ja minkä alueen puna- ja valkoviiniä on ollut yhteisön sisäisen tavarakaupan kohteena.
Tarkistustemme säilyttäminen ei siis merkitse sitä, että sahaamme omaa oksaamme rajoittamalla itse kilpailukykyämme, koska meiltä puuttuu strategista ymmärrystä. SLIM II -aloitteen puitteissa tehdään lisäksi parhaillaan työtä yhdistetyn nimikkeistön yksinkertaistamiseksi ja ajanmukaistamiseksi. Yhdistetyn nimikkeistön hallinnassa käytettävien menettelysääntöjen laatimista viimeistellään parhaillaan, ja eurooppalaiset ammattiliitot tietävät siis, että niiden kanssa toteutetun tiiviin alakohtaisen yhteistoiminnan avulla on jo voitu pienentää nimikkeistöä. Arvoisa puhemies, koska on kuitenkin mentävä pitemmälle ja vahvistettava toimet, joilla tilastotietojen toimittajat voidaan tietyissä tapauksissa vapauttaa tietojen toimittamisvelvollisuudesta yksityiskohtaisen version mukaisen nimikkeistön perusteella, päätimme pitää sitkeästi kiinni siitä hyvästä suunnasta, joka hyväksyttiin ensimmäisessä käsittelyssä. Toivottavasti komissio on samaa mieltä kanssamme.

Rübig
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, Euroopan yritykset tarvitsevat apuamme. Yritysten toimintaympäristö, jota leimaavat useat rangaistussääntelyjä sisältävät oikeudelliset puitteet, on epäilemättä viime vuosina muuttunut yhä moninaisemmaksi ja monimutkaisemmaksi. Omassa maassani ja omassa takomoyrityksessäni saamieni kokemusten perusteella tiedän liiankin hyvin, että sekä kansallisiin että eurooppalaisiin määräyksiin perustuva hallintotyö tuo mukanaan useita ongelmia juuri keskisuurille yrityksille. Käsiteltävänä oleva yhteinen kanta muodostaa yhdessä talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevän valiokunnan ja rouva Lullingin antamien tarkistusehdotusten kanssa näin ollen myönteisen perustan hallinnon yksinkertaistamiselle. Näin otetaan pieni askel, mutta oikea askel ja ennen kaikkea oikeaan suuntaan.
Intrastatin ja Extrastatin välisen jaottelun takia säilyy yksi olennainen tehtävä. Nimikkeistön yksinkertaistaminen sisämarkkinoilla muodostaa välivaiheen. Lopullisena tavoitteena on oltava - samoin kuin muissa tilastoissa - sääntelyn keventäminen.

De Silguy
Arvoisa puhemies, arvoisa esittelijä, hyvät naiset ja herrat, mainitsitte tosiaankin komission 30. toukokuuta 1997 tekemät ehdotukset Intrastat-järjestelmää, eli jäsenvaltioiden välisen tavarakaupan tilastojärjestelmää, koskevan perussääntelyn yksinkertaistamiseksi. Tavoitteena on keventää, kuten sanoitte, herra Rübig, yritysten ilmoitusvelvollisuutta ensinnäkin pienentämällä ilmoituksessa annettavien tietojen luetteloa ja toiseksi yksinkertaistamalla niiden tavaroiden nimikkeistöä, joita käytetään kaupan kohteena olevien tuotteiden luokittelussa.
Parlamenttinne otti erittäin myönteisesti vastaan nämä kaksi ehdotusta. Se jopa pyrki vielä vahvistamaan niiden merkitystä jättämällä käsiteltäviksi 8 tarkistusta. Komissio hyväksyi niistä suurimman osan ensimmäisessä käsittelyssä 1. huhtikuuta, kuten olin parlamentissa sitoutunut tekemään. Se sisällytti ne muutettuihin ehdotuksiinsa.
Neuvoston 20. heinäkuuta hyväksymä yhteinen kanta rajoittuu ensimmäiseen ehdotukseen eli siihen, joka koskee tietojen määrän vähentämistä. Neuvosto hylkää tässä yhteisessä kannassaan yksimielisesti komission muutetun ehdotuksen. Neuvosto ei ottanut kantaa toiseen ehdotukseen ja toivoi ainoastaan komission jatkavan työtään luokittelun osalta.
Palautan mieliinne, että komissio antoi tässä yhteydessä julkilausuman, jossa se korosti, että neuvoston kanta merkitsi todellista takapakkia sisämarkkinoiden lainsäädännön yksinkertaistamisaloitteen eli SLIM-aloitteen kunnianhimoisiin tavoitteisiin nähden.
Käsittelen ensin komission ensimmäistä ehdotusta ja neuvoston yhteistä kantaa. Esittelijä ehdottaa uusien yksinkertaistusten tekemistä SLIM-aloitteen puitteissa. Voin sanoa teille, että komissio voi hyväksyä useimmat näistä tarkistuksista kolmea asiaa lukuun ottamatta.
Ensinnäkin pyydätte kuljetusmuotoa koskevan tiedon välitöntä poistamista. Komissio haluaa säilyttää tämän tiedon 1: seen tammikuuta 2000 asti, jolloin kuljetuksia koskevien direktiivien pitäisi olla sovellettavissa kaikissa jäsenvaltioissa.
Toiseksi ehdotatte myös toimitusehtoja koskevan tiedon välitöntä poistamista. Komissio ei kannata tätä ja suosittelee vuoden pituista siirtymäkautta antaakseen jäsenvaltioille riittävästi aikaa tilastojärjestelmiensä mukauttamiseen.
Viimeiseksi eli kolmanneksi ette hyväksyneet mahdollisuutta myöntää poikkeuksia jäsenvaltioille uusien sääntöjen täytäntöönpanossa. Komission mielestä on välttämätöntä, kun otetaan huomioon kansallisten järjestelmien mukauttamisen rajoitteet, määrätä vuoden pituisesta siirtymäkaudesta. Se ei tunnu minusta harkitsemattomalta.
Siirryn nyt käsittelemään toista ehdotusta, josta neuvosto ei siis tehnyt päätöstä. Koska neuvoston yhteistä kantaa ei ole, komissiolla ei ole toimivaltuuksia viedä eteenpäin neljää tarkistusta eli tarkistuksia 1, 2, 3, ja 8, joita parlamentti ehdottaa hyväksyttäviksi. Ymmärrän kuitenkin esittelijänne huolen ylläpitää tiettyä painostusta neuvostoa kohtaan, jotta se saataisiin ottamaan kantaa kaupankäynnin kohteena olevien tuotteiden nimikkeistön yksinkertaistettuun käyttöön.
Komissio haluaa kiinnittää parlamentin huomion neuvoston kannan kehittymiseen, siinä mielessä, että toinen elin, Ecofin-neuvosto, hyväksyi 1. joulukuuta - siis melko äskettäin - raha-asiain komitean raportin, jossa korostettiin sitä, kuinka tärkeää on yksinkertaistaa Intrastat-järjestelmää. Luulen, että tämä kanta on lähempänä komission ehdotuksia ja parlamentin kantaa, ja toivon, että se helpottaa yhteisen kannan määrittämistä koko asiakokonaisuudesta.
Sallittehan minun puheenvuoroni lopuksi, arvoisa puhemies, hyvä esittelijä, ilmaista tyytyväisyyteni siitä tuesta, jota esittelijänne antoi komissiolle Intrastat-järjestelmän yksinkertaistamisen osalta, mikä oli sitä paitsi SLIM-aloitteen tavoitteiden mukaista. Voin vakuuttaa teille, että komissio varmasti tiedottaa teille säännöllisesti menettelyn edistymisestä neuvostossa, jossa se ei säästele ponnistelujaan myönteiseen tulokseen pääsemiseksi.

Lulling
Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää komissaari de Silguytä ja sanoa hänelle pienten yksityiskohtien osalta, että voimme varmasti päästä sopuun määräajoista.

Puhemies
Rouva Lulling, emme käy enää keskustelua. Voitte esittää kysymyksen, mutta ette voi avata keskustelua uudelleen.

Lulling
Arvoisa puhemies, minun on vastattava komissaarille...

Puhemies
Ei, keskustelu on päättynyt eikä mitään vastauksia enää anneta. Kello on paljon, ja te tunnette hyvin työjärjestyksen. Voitte ainoastaan esittää kysymyksen.

Lulling
Arvoisa puhemies, haluaisin sanoa komissaarille, että voimme päästä sopuun. Asia on sentään toisessa käsittelyssä, arvoisa puhemies, enkä ymmärrä, miksi en voi vastata hänelle, koska hän sanoo, ettei hän voi olla samaa mieltä määräajoista, ja toivon siksi, että pääsemme sopuun sovittelumenettelyssä...

Puhemies
Olen pahoillani, rouva Lulling, mutta keskustelu on päättynyt.
(Puhemies keskeytti rouva Lullingin, joka jatkoi vastalauseiden esittämistä ilman mikrofonia.)

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.30.

Ulkoinen passitusmenettely
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Peijsin laatima talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevän valiokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A4/0442/98) neuvoston vahvistamasta yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen antamiseksi asetuksen (ETY) N: o 2913/92 muuttamisesta ulkoisen passitusmenettelyn osalta (C4-0536/98-97/0242(COD)).
Esittelijä rouva Peijsillä on puheenvuoro.

Peijs
Arvoisa puhemies, parlamentti hyväksyi toukokuun täysistunnossa ensimmäisessä käsittelyssä seitsemän tarkistusta. Neuvosto on hyväksynyt niistä suuren osan kokonaan tai osittain. Jäljelle jää kuitenkin kaksi tärkeää asiaa, joiden uudelleen esille ottamista pidän välttämättömänä. Ensin hallinnollinen ilmoitus. Olen kuullut neuvoston ruotsalaisilta jäseniltä, että ensimmäisen tarkistuksen ruotsinkielisessä käännöksessä oli virhe. Englanninkielistä tekstiä täytyy pitää alkuperäisenä. En puhu ruotsia, joten en voi sanoa asiasta yhtään enempää.
Sitten nämä kaksi tarkistusta. Ensin komitean tekemien päätösten avoimuudesta. Tämä on ollut jo vuosien ajan myös parlamentin huolenaiheena. Komiteassa tehdään tärkeitä päätöksiä siitä, millä tavalla transitliikenteessä toimivien yritysten täytyy ottaa huomioon tulliviranomaiset. Erityisen oleellisia ovat edellytykset, joiden perusteella yritykset voivat käyttää yksinkertaistettuja menettelyjä vakuuden asettamisessa. Ne voivat vaikuttaa huomattavasti yksittäisten yritysten toimintaan.
Parlamentti on ottanut näitä edellytyksiä koskevat laajat suuntaviivat lakitekstiin, mutta komitean on työstettävä niitä edelleen. Arvoisa puhemies, täytyy olla täysi selvyys siitä, että lain yhdenmukainen soveltaminen yhdenvertaisissa tilanteissa oleviin yrityksiin taataan.
Toiseksi, olen ottanut uudelleen esille tarkistuksen, joka koskee määräaikoja, joiden kuluessa tulliviranomaisten on suoritettava tehtävänsä. Transitjärjestelmään kuuluu vielä paperityötä, ja joskus myös jopa käsityötä, mikä tuntuu lähes uskomattomalta, nyt kun olemme siirtymässä 2000-luvulle. Tulevaisuudessa tämä täytyy hoitaa tietokoneiden avulla, ja suunnitelmissa oli vuosi 2000 ja oikeastaan jo vuosi 1998. Tietojärjestelmää joudutaan kuitenkin odottamaan vielä muutaman vuoden ajan. Tämän vuoksi kestää joskus kuukausia ja jopa vuosia, ennen kuin tiettyä kuormaa koskeva menettely on saatu päätökseen tai " puhdistettu" , kuten ammattislangissa sanotaan. Parlamentin on pakko hyväksyä tämä lykkäys, mutta se käynnistää kuitenkin oman tutkimuksensa siitä, mitkä ovat syyt tähän myöhästymiseen, jota on lähes mahdoton hyväksyä.
Tietojärjestelmän puuttuminen on yksi vuoden 1996 vastuuvapauteen liittyvistä asioista. On mahdotonta laajentaa sisämarkkinoita uusiin jäsenehdokasmaihin ilman, että täysin automatisoitu tullijärjestelmä on käytössä. Tässä yhteydessä haluaisin pyytää tiettyjä jäsenvaltioita luopumaan passiivisesta vastarinnasta sitä kohtaan, että niiden kansalliset järjestelmät liitettäisiin eurooppalaiseen järjestelmään. Valitukset petoksista, joita tapahtuu rajoilla transitliikenteessä, eivät ole uskottavia, jos kansalliset ja unionin viranomaiset eivät tee tiivistä yhteistyötä.
Komissio on ilmoittanut, että se aikoo vahvistaa 30 päivän määräajan tulliviranomaisia koskevissa toimeenpanosäännöksissä. Sillä edellytyksellä, että näin tosiaan tapahtuu, olen ollut valmis ottamaan huomioon tässä toisessa käsittelyssä vain johdanto-osaa koskevan tarkistuksen. En voi hyväksyä sitä, että liike-elämälle asetetaan kaikenlaisia velvoitteita ja rajoituksia ilman, että myös viranomaiset sitoutuvat hallinnollisiin määräaikoihin. Velvoitteiden täytyy sitoa kaikkia osapuolia tasapuolisesti. Tästä asiasta vastuussa olevassa neuvoston työryhmässä on viime viikolla käsitelty näitä tarkistuksia, ja ymmärrän, arvoisa puhemies, että täytyy olla mahdollista välttää sovittelumenettelyä. Se säästäisi paljon aikaa ja rahaa. Toivon, että parlamentti tukee esitettyjä tarkistuksia.
Arvoisa puhemies, jätin itselleni vielä hieman aikaa ilmoittaakseni jotain, mikä on minulle hyvin tärkeää. Me puhumme nyt täällä merkittävästä asiasta, joka on erityisen tekninen. On aivan järjetöntä, että näin teknisessä asiassa otetaan esille kaikki Euroopan unionin perusluonteiset kysymykset. Se on avoimuutta ja demokratiaa, ja komissio loukkaa jatkuvasti näitä avoimuuden ja demokratian periaatteita, jotka olen myös sisällyttänyt tarkistuksiin.
Olen saanut tänä iltana kirjeen kuljetusalan järjestöltä - mikä sen nimi sitten onkin - ja kyseinen järjestö on yhtynyt pyyntööni. Ei ole mahdollista keskustella sellaisen sektorin kanssa, joka puhuu eri ääneen eikä lähesty komissiota yksiäänisesti. Niin on tehty aikaisemmin. Nyt komissiolle puhutaan kuitenkin yhteen ääneen. Joka kerta, kun komiteamenettelyissä pitäisi olla oikeaa avoimuutta, avoimuus jää kokonaan puuttumaan. Sitten Euroopan komissio sanoo: " Mutta kyllähän me neuvottelemme kanssanne." On selvää, että neuvotellaan. Sehän on maailman tavallisin asia. Jos haluaisimme elää diktatuurissa, emme tarvitsisi Euroopan unionia, ja diktatuurin olisimme itse pystyneet luomaan. Emme halua elää diktatuurissa, emme myöskään teknokraattien diktatuurissa. Haluamme että myös Euroopan komissio noudattaa komiteamenettelyissä äärimmäistä avoimuutta suhteessa kuljetusalaan.
Haluaisin, että herra komissaari välittää tämän virkamiehilleen. Se olisi meistä hyvin tärkeää. Pyydämme Euroopan komissiota suhtautumaan tähän asiaan vakavasti. Älkää sekoittako normaalia liike-elämän kanssa suoritettavaa neuvottelumenettelyä komiteamenettelyjen avoimuuteen.

Rübig
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, haluaisin ensiksi onnitella rouva Peijsiä hänen hellittämättömästä kamppailustaan tämän alan yksinkertaistamisen hyväksi. Meidän ei pitäisi vain puhua SLIM-aloitteesta, vaan todella soveltaa sitä. Meidän pitäisi nähdä fiche d'impact tosiasiana. Kaikki osalliset on saatava sitoutumaan siihen, että he perehtyvät asiallisesti oikeutettuihin moitteisiin. Olen itse ollut kauttakulkumenettelyssä esiintyneitä petoksia selvittelevän tutkimusvaliokunnan jäsenenä, ja tiedän, että tällä alalla on ongelmia, mutta lasta ei silti pitäisi heittää pois pesuveden mukana.
Tarvitsemme aivan yksinkertaisesti menettelyn yksinkertaistamista. Tarvitsemme kunnolliset sääntelyt takuita varten, ja tarvitsemme myös 60 päivää, jotta järjestelmä on tehokas ja jotta tullausmenettelyt suoritetaan tulevaisuudessa siten, että Euroopan unioni saa takaisin tällä alalla menettämänsä rahat.

Watson
Arvoisa puhemies, myös minä haluaisin onnitella rouva Peijsiä tästä mietinnöstä. Se on todella hyvää työtä. Tämä ulkoista passitusmenettelyä koskeva toimintaohjelma on erittäin tärkeä. Kun euro tulee, on odotettavissa rajojen ylitse käytävän kaupan kasvua ja menettelytapojen tämän kaupankäynnin käsittelemiseksi on oltava valmiina. Tavoitteet, kuten tehokkaampien korvausmenettelyjen luominen passitusmenettelyihin ja päättämiseen käytettävän ajan lyhentäminen, ovat erittäin merkittäviä teollisuudellemme, koska ne vähentävät sen kustannuksia ja taakkoja, erityisesti, kun otetaan huomioon se, että menettelyn loppuun saattaminen voi nykyään kestää jopa viisi vuotta. Keskeistä näissä ehdotuksissa on tarve vähentää petoksellisia käytäntöjä passitusmenettelyssä. Olemme viime aikoina kuulleet paljon petoksista ja yhteisön budjettiin kohdistuvia petoksia koskevista ongelmista. Tässä ei auta avoimuuden puute päätöksenteossa. Siksi ryhmäni tukee erityisesti tarkistusehdotusta 1.
On todella hämmästyttävää, kuten rouva Peijs huomautti, että vielä tähän maailman aikaan tehdään niin paljon paperilla. Olen kuullut sanottavan, että erehtyminen on inhimillistä, mutta kunnon sotkuun tarvitaan tietokone. Uskon, että olemme luultavasti siirtyneet sille tasolle, jossa tietokoneistaminen on välttämätöntä ja että jäsenvaltioissa käyttöön otettujen menettelytapojen on oltava yhteensopivia yhteisön passitusmenettelyjä säätelevien sääntöjen kanssa. Nämä säännöt on määriteltävä tarkasti. Laskelmien on perustuttava toimijoiden vastuuseen ja tavaroihin liittyviin riskeihin. Pidän tätä mietintöä myönteisenä.

Paasilinna
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, onnittelut mietinnöstä esittelijälle. Ulkoisen passitusmenettelyn muutokset perustuvat parlamentin tutkimuskomission työhön, siellä muutokset hyväksyttiin vuonna 1997. Olin siinä mukana kuten myös kollega Rübig.
Kauttakulkujärjestelmää eli transit-systemiä on uudistettu kolmessa suhteessa. On tarkistettu ja muutettu lainsäädäntöä. On lisätty yhteistoimintaa jäsenvaltioiden välillä Tulli 2000 -toiminnan ja automaation avulla. Mutta juuri tämä automaatio, johon täällä on puututtu, tullitoimintojen tietokoneistaminen ja keskinäinen verkottuminen, on aivan välttämätöntä. Euroopan unionin pätevä tullitoiminta ei ole tänä päivänä mahdollista ilman tehokasta verkkoyhteistyötä. Arvoisat kollegat, me ja komissio ylläpidämme avointa toimintamahdollisuutta huijareille ja rikollisille. Jos tätä ei ymmärretä jäsenvaltioissa ja komissiossa, niin johan on kumma. Puhumme tietoyhteiskunnasta ja juuri tulleissa se ei toimi.
Olen esittelijän kanssa samaa mieltä siitä, että kaikkien komiteamenettelyihin perustuvien päätösten tulee olla mahdollisimman avoimia. Mutta on tärkeätä, että olennaisia asioita ei siirretä komiteamenettelyyn, vaan että parlamentti voi käsitellä niitä, koska muussa tapauksessa ei ole kyse pelkästään avoimuuden välttämisestä, vaan myös demokratian ohittamisesta.

Monti
Arvoisa puhemies, haluaisin ennen kaikkea esittää kiitokseni talous- ja raha-asioita käsittelevälle valiokunnalle ja erityisesti esittelijälle, rouva Peijsille, ratkaisevasta panoksesta tasapuolisen kompromissin saavuttamiseksi yhteisön tullikoodeksin muuttamiseksi passitusjärjestelmän uudistuksen yhteydessä.
Komissiolla ja parlamentilla on jo ollut tilaisuus tuoda julki, että on niiden yhteinen etu, että passitusmenettelyistä tehdään turvallisempia ja että talouden toimijat voivat käyttää joustavampaa järjestelmää. Siksipä, kuten parlamentille ja neuvostolle 30. huhtikuuta 1997 annetussa tiedonannossa ennakoitiin, esitellessään Euroopan passitusta koskevan toimintasuunnitelman " Uusi tullipolitiikka" komissio on ryhtynyt kunnianhimoiseen passitusjärjestelmän uudistushankkeeseen, jonka tavoitteena on erityisesti yhteisön passitusjärjestelmää käsitelleen parlamentin tutkimusvaliokunnan suositusten noudattaminen.
Uudistukseen kuuluu lainsäädännöllisiä menettelyjä ja toimintaa koskevia määräyksiä sekä - olennaisena osana - palvelun tietokoneistaminen. Ehdotus, jolla muutetaan asetusta ETY N: o 2913/92, jolla perustettiin yhteisön tullikoodeksi, esiteltiin syyskuussa 1997. Komissio hyväksyi suurimman osan parlamentin ensimmäisessä käsittelyssä esittämistä tarkistuksista ja muutti niiden mukaisesti ehdotustaan 3. elokuuta 1998. Komissio hyväksyy nyt kaikki parlamentin toisessa käsittelyssä neuvoston määrittelemään yhteiseen kantaan esittämät tarkistukset, koska se katsoo niiden olevan täysin yhteneviä passitusta koskevan toimintasuunnitelman tavoitteiden kanssa.
Tarkistus 1, joka koskee komiteamenettelyä noudattaen tehtävien päätöksien avoimuutta, on yhdenmukainen niiden periaatteiden kanssa, joita komissio soveltaa taloudellisten toimijoiden kuulemisen sekä passitusjärjestelmän uudistuksen valmistelun ja toteuttamisen avoimuuden osalta. Siksi tämä tarkistus, jota parlamentti esitti jo ensimmäisessä käsittelyssä, sisällytettiin komission 3. elokuuta 1998 tekemään muutettuun ehdotukseen.
Tarkistus 2 liittyy yhteen passitusjärjestelmän uudistuksen tärkeimmistä tavoitteista, sillä se koskee toimintaa koskevia määräyksiä, joilla varmistetaan turvallisempi ja tehokkaampi menettely. Passitusjärjestelmän mukaisen menettelyn päättäminen kohtuullisen ajan kuluessa on keskeinen edellytys toiminnan valvonnan kannalta ja tarpeellinen, jotta järjestelmän menettelynhaltijoille voidaan taata vapautus taloudellisista velvoitteista asianmukaisen määräajan jälkeen. Näistä syistä komissio hyväksyy myös tämän tarkistuksen.
Komissio ilmaisee tyytyväisyytensä edistyksestä, joka on saavutettu ehdotuksen osalta yhteispäätösmenettelyssä, sillä se osoittaa, että on parlamentin, neuvoston ja komission yhteinen etu, että passitusjärjestelmän uudistus - joka on niin tärkeä, ja, kuten kaikki tiedämme, tunnetusti niin hankala toteuttaa - voitaisiin viimein ottaa käyttöön. Haluaisin lopuksi kiittää vielä kerran sydämellisesti esittelijää, rouva Peijsiä.

Puhemies
Paljon kiitoksia, herra Monti.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.30.

Tiettyjen kalastusalan toimien toimintasuunnan muuttaminen
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Souchet´n laatima kalatalousvaliokunnan mietintö (A4-0463/98) ehdotuksesta neuvoston päätökseksi tiettyjen kalastusalan toimien toimintasuunnan muuttamisen edistämiseen tähtäävästä erityistoimenpiteestä ja 28 päivänä huhtikuuta 1997 tehdyn neuvoston päätöksen 97/292/EY muuttamisesta (KOM(98)0515 lop. C4-0543/98-98/0274(CNS)).
Esittelijä Souchet´lla on puheenvuoro.

Souchet
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, hyvät kollegat, neuvosto hyväksyi 8. kesäkuuta 1998 pitkän keskustelun jälkeen asetuksen, jossa kielletään ajoverkkokalastus Atlantin valtamerellä ja Välimerellä 1. tammikuuta 2002 alkaen.
Neuvosto laati tämän EY: n perustamissopimuksen 43 artiklaan perustuvan ehdotuksen, jotta kalastajille voitaisiin korvata osa heidän kärsimistään taloudellisista vahingoista (jotka johtuvat muun muassa aluksiin tehtävistä muutoksista, jotta tonnikalan kalastus merellä voisi jatkua uusia tekniikoita hyväksi käyttäen, sekä toiminnan lopettamisesta). Tämä ehdotus sisältää suuntaviivat Spadare-suunnitelmasta, joka laadittiin Italiaa varten vuonna 1997 ja jossa määrättiin merimiehiä ja laivanvarustajia koskevista toimista. Ehdotetuissa säännöksissä määrätään kalastajille maksettavista korvauksista, jos he lopettavat kaiken taloudellisen toimintansa ennen 1. tammikuuta 2002 tai siirtyvät toisenlaiseen kalastustoimintaan. Alusten omistajille voidaan puolestaan maksaa korvauksia, jos he lopettavat lopullisesti kaiken kalastustoimintansa tai siirtyvät toisenlaiseen kalastustoimintaan. Nämä korvaukset koskevat niitä laivanvarustajia ja kalastajia, jotka ovat harjoittaneet ajoverkkokalastusta vuosina 1995, 1996 tai 1997. Vuosi 1998 olisi voitu ottaa mukaan, jotta täysipainoisesti työskentelevät kalastajat hyötyisivät ensisijaisesti tästä toimenpiteestä, mikä olisi normaalia.
Ajoverkkokalastuskielto koskee viittä jäsenvaltiota: Espanjaa (Välimeri), Irlantia, Ranskaa, Italiaa ja Yhdistynyttä kuningaskuntaa. Budjettikustannusten rajoittamiseksi ja toteutettujen investointien mahdollisen arvon muutoksen ehkäisemiseksi tässä ehdotuksessa vahvistetaan ainoastaan palkkioiden enimmäismäärät. Jäsenvaltioiden on sovitettava ne ajoverkkokalastuskiellosta aiheutuviin tosiasiallisiin taloudellisiin ja sosiaalisiin menetyksiin.
Haluan korostaa, arvoisa puhemies, että ajoverkkokalastuskielto voi johtaa siihen, että osa kalastajista lopettaa toimintansa ennenaikaisesti, varsinkin kun ehdotetuissa toimenpiteissä määrätään kiinteämääräisen lisäpalkkion maksamisesta niille, jotka lopettavat kaiken kalastustoimintansa lopullisesti ennen 1. tammikuuta 2002. Alueelliset yhteisöt ja kalastajat ovat kuitenkin viime aikoina investoineet suuresti muun muassa huutokauppoihin täyttääkseen yhteisön säännöt. Näiden investointien kannattavuus romahtaa, koska osa kalastajista lopettaa toimintansa, etenkin tietyissä harvoissa purkaussatamissa, joihin alukset, joita tämä toimenpide koskee, keskittävät saaliinsa.
Kalatalousvaliokunta hyväksyi 8 tarkistusta, joita olin esittelijänä ehdottanut. Tarkistuksissa 1 ja 8 pyritään palauttamaan tilanne, jossa niitä italialaisia kalastajia, joita Spadare-suunnitelma koskee, ja muiden jäsenvaltioiden kalastajia, joita päätös ajoverkkokalastuskiellosta koskee, kohdeltaisiin yhtäläisesti. Nämä kalastajien toimintasuunnan muuttamista koskevat toimet eivät saa missään tapauksessa vääristää kilpailua.
Tarkistusten 2 ja 7 tavoitteena on mahdollistaa koko rahoitusmäärän huomioon ottaminen, jotta kalastajien toiminnan muuttamiseen liittyvä rahoitus toteutuisi 1. tammikuuta 2000 ja 31. Joulukuuta 2001 välisenä aikana. Nämä tarkistukset ovat tärkeitä, sillä jotkin jäsenvaltiot ovat alkaneet tutkia ja tehdä kokeita ottaakseen käyttöön muita pyydyksiä, joilla voitaisiin mahdollisesti korvata ajoverkkojen käyttö. Moni kalastaja odottaa tutkimustuloksia tehdäkseen välttämättömät investoinnit alustensa teknisten ominaisuuksien muuttamiseksi.
Tarkistuksessa 3 tarkennetaan, että ainoastaan 50 vuotta täyttäneet kalastajat voivat saada 50 000 ecun kiinteämääräisen palkkion, jos he lopettavat kaiken taloudellisen toimintansa ennen 1. tammikuuta 2002. Tämän tarkistuksen avulla voidaan ehkäistä ansiottomat edut, mahdolliset väärinkäytökset ja ehdotuksista mahdollisesti aiheutuvat epäkohdat, koska ehdotusten tarkoituksena ei ole saada nuoria kalastajia luopumaan valitsemastaan ammatista.
Tarkistuksessa 4 määrätään, että on välttämätöntä rajata tässä päätöksessä määrätyt toimenpiteet koskemaan ainoastaan niitä kalastajia ja alusten omistajia, jotka kärsivät tosiasiallista vahinkoa ajoverkkokalastuskiellon vuoksi.
Tarkistuksessa 5 määrätään, että kalastusalusten ikä on otettava huomioon ainoastaan silloin, kun kyse on toiminnan lopettamisen nojalla maksettavasta palkkiosta. Jos aluksen omistajan on investoitava alukseensa pystyäkseen käyttämään muita pyydyksiä, kaikki tähän muutokseen tarvittavat investoinnit on otettava huomioon, lukuun ottamatta kalastusaluksen ikään liittyvää vähennyskerrointa.
Lopuksi tarkistuksessa 6 pyydetään komissiota säätämään tarpeellisista varoista, jotta kaikki ne kalastajat, joita tämä kielto koskee, voisivat hyötyä kalastajien toimintasuunnan muuttamista koskevista toimista. Jotkin jäsenvaltiot, erityisesti Irlanti, ovat käyttäneet tai käyttävät kaikki niille myönnettävät budjettimäärärahat kalatalouden ohjauksen rahoitusvälineen (KOR) piirissä.
Nämä tarkistukset, arvoisa puhemies, jotka kaikki kalatalousvaliokunta hyväksyi, näyttävät minusta vastaavan niiden toimien henkeä, jotka neuvosto katsoi velvollisuudekseen hyväksyä helpottaakseen kalastajien toimintasuunnan muuttamista, kalastajien, jotka kärsivät ankarasti tästä kiellosta, jonka he kokevat erityisen epäoikeudenmukaisena. Näissä toimissa ei pyritä nimittäin pelottelemaan vaan päinvastoin kannustamaan jäsenvaltioidemme nuoria kalastajia, jotka kalastavat uusilla aluksilla valkotonnikalaa. On tosiaankin olennaista, että pyrimme säilyttämään merellä tapahtuvan kalastuksen, joka kohdistuu erityisen terveeseen kalalajiin ja joka kohtelee hellävaroen niitä lajeja, jotka ovat puolestaan vaikeuksissa.

Crampton
Arvoisa puhemies, ryhmäni tukee tätä mietintöä tarkistusehdotuksien kanssa. Se on erittäin tarpeellinen mietintö. Nyt kun Euroopan unionin hallitukset ovat päättäneet tämän, ja Euroopan unioni ja parlamentti ovat tukeneet toimia ajoverkkojen poistamiseksi käytöstä, niiden on tehtävä jotain niiden kalastajien elannon hyväksi, joita asia koskee. On aivan välttämätöntä, että teemme niin. Ajoverkkokalastusta pidettiin pahana täällä parlamentissa. Katsottiin, että delfiinien ja muiden meren elävien joutuminen sivusaaliiksi oli liian merkittävä asia, joten lopetimme ajoverkkokalastuksen. Mutta nyt meidän on tehtävä jotain kalastajien hyväksi.
Ensiksi meidän on järjestettävä korvauksia, eläkettä, tai millä nimellä sitä kutsutaankin, niille kalastajille, jotka joutuvat lopettamaan toimintansa eivätkä enää kalasta. Tämä on yksi asiaan liittyvä näkökohta.
Toinen näkökohta on menetelmien muuttaminen niin, että kalastajat lähtevät edelleen merelle, pyytävät tonnikalaa, mutta käyttävät pyytäessään erilaisia menetelmiä, joilla ei ole samoja sivusaalisseurauksia kuin ajoverkoilla.
Meidän on muistettava, että vaikka kalastus on hyvin pieni osa Euroopan unionin yhteenlasketusta bruttokansantuotteesta, tai millä sitä nyt sitten halutaan mitata, niin kuitenkin joissakin yhteisöissä, esimerkiksi läntisessä Ranskassa, Italiassa ja Irlannissa, joillakin Yhdistyneiden kuningaskuntien alueilla ja joillakin alueilla Espanjassa, kalastus on suunnilleen ainoa asia, mitä niillä on. Vaihtoehtoja on erittäin vähän. Olen täysin samaa mieltä esittelijän kanssa siitä, että Euroopan unionin on järjestettävä korvausta niille, jotka joutuvat pois tämän elinkeinon piiristä, sekä uudelleen koulutusta ja alusten uudelleen varustamista erilaisia kalastusmenetelmiä varten niille, jotka haluavat jatkaa.

McCartin
Arvoisa puhemies, haluan kiittää herra Souchet'ta hänen mietinnöstään ja sanoa, että jos hänen ehdotuksensa hyväksytään, paketista tulee anteliaampi ja hyväksyttävämpi kuin siitä paketista, jota nyt tarjotaan niille kalastajille, joilta viedään elanto.
Parlamentti suostui kieltoon ensinnäkin kalastusvaliokunnan mukana. Olin yksi niistä, joilla oli sen suhteen vakavia epäilyksiä, koska mielestäni ne syyt, jotka saivat meidät uskomaan, että tämä kalastustapa vahingoittaa vakavasti meren elämää, olivat pikemminkin poliittisia kuin tieteelliseen tietoon perustuvia. Vaikka sanon näin, arvelen, että monet kalastajat uskoivat, että tämä kielto ei ollut välttämätön. Siis jos komissio ehdottaa, että kalastajia estetään ansaitsemasta elantoaan ja unioni suostuu tähän tarjoamatta minkäänlaista korvausta tilalle, tämä toimi ei ilman herra Souchet'n ehdotuksia tuo ollenkaan uutta rahaa tai uutta avustusta kalastajille.
Rahamäärä, joka oli jo osoitettu jäsenvaltioille laivastojen parantamiseen ja markkinointiin, jalostamiseen ja satamiin, on sama, jotka niiden nyt odotetaan käyttävän järjestääkseen korvauksia niille ihmisille, jotka ovat menettäneet elantonsa. Tämä oli valetoimi ja on edelleen sitä useimmille niistä kalastajista, joita asia koskee. Jos lisärahaa ei tarjota niille maille, jotka ovat toteuttaneet kalastuselinkeinonsa kehittämissuunnitelman ja käyttäneet rakennerahansa, emme tarjoa niille mitään.
Olemme lähestymässä sitä vuodenaikaa, jolloin saamme uudet kiintiöt ja uudet järjestelyt sallittuja saalismääriä varten. Kalastajat ovat erittäin turhautuneita. Kalastusalueilla vallitsee joskus aiheeton tunne, että Euroopan unioni on melko tukahduttava ja koko ajan vain keksii uusia rajoituksia ja säännöksiä. Näin toimiminen ilman tieteellistä tietoa ja antamatta korvauksia olisi ollut virhe.
Souchet'n mietinnössä on ainoastaan yksi varaus, jota emme hyväksy eli se, jossa hän viittaa siihen, että tätä ei saisi panna täytäntöön ennen kuin tuomioistuin on tehnyt päätöksensä. Tietenkään tätä ei voi panna täytäntöön, ennen kuin itse kielto on tullut voimaan, ja uskomme, että näin asia voisi ollakin. Jos kielto tulee voimaan, silloin kun sen pitäisi, kalastajien korvausten pitäisi automaattisesti tulla voimaan ja tuomioistuimen tekemien tai tekemättä jättämien päätösten ei pitäisi vaikuttaa asiaan.

Eisma
Arvoisa puhemies, parlamentti pyysi jo vuonna 1994 ajoverkkojen kieltämistä. Neuvosto hyväksyi lopultakin 5. kesäkuuta tänä vuonna - eli neljä vuotta pyyntömme jälkeen - asetusmuutoksen, jolla kielletään ajoverkoilla kalastaminen Atlantin valtamerellä ja Välimerellä 1. tammikuuta 2002 lähtien. Siten neuvosto vastaa lopultakin parlamentin toiveeseen, mutta vain osittain. Käytän sanaa " osittain" , koska emme ole vielä pitkällä. Ajoverkoilla kalastaminen jää yhä mahdolliseksi Pohjanmerellä ja Itämerellä. Näissä merissä ei ui delfiinejä, jotka voisivat jäädä kiinni ajoverkkoihin, eikä tämä ongelma kosketa näitä kahta merta, mutta sivusaaliiden ongelma jää kuitenkin jäljelle. Tämän vuoksi haluan kysyä komissiolta, milloin tehdään ehdotukset ajoverkkojen käyttökiellon soveltamisesta myös Pohjanmerellä ja Itämerellä.
Tämä on nyt ensimmäinen askel hyvään suuntaan. Tässä asiassa kielto täytyy myös panna toimeen ja sitä täytyy noudattaa. Haluaisin myös kysyä komissiolta, millaisiin erityisiin valvontatoimenpiteisiin se aikoo ryhtyä. Haluaisin myös tietää, kuinka komissio aikoo välttää sen, että toimintoja siirretään unionin ulkopuolisiin maihin. On oikein, että kalastajille korvataan osa heidän taloudellisista menetyksistään, mutta haluaisin tässä yhteydessä kuulla komissiolta, millaisia ehtoja tässä asiassa asetetaan. Täytyykö verkot tosiaan hävittää sen välttämiseksi, että ne eivät katoaisi unionin ulkopuolisiin maihin? Arvoisa puhemies, ryhmäni on ilman muuta täysin yhtä mieltä esittelijä Souchet'n kanssa ja kannattaa kalatalousvaliokunnan esittämiä tarkistuksia.

D'Aboville
Arvoisa puhemies, me kaikki täällä tiedämme, että päätös ajoverkkokalastuksen kieltämisestä on poliittinen päätös, joka on tieteellisesti perusteeton. Tästä järjettömyydestä saamme nyt todisteen niiltä, jotka olivat aikaisemmin sitä mieltä, että väitetty tonnikalavarojen pula antoi syyn kieltää ajoverkkokalastuksen, ja jotka näyttävät nyt tajuavan, että on tärkeää, että Biskajanlahden tonnikalan kalastajat ryhtyvät uudelleen kalastamaan... tonnikalaa.
Tästä näkökulmasta, jota tietenkin kannatamme, esittelijämme esittämät tarkistukset näyttävät mielestämme tuovan välttämättömiä parannuksia komission ehdotukseen. Mitä kalastajiin tulee, on tietenkin toivottavaa varata toiminnan lopettamisen nojalla palkkio niille kalastajille, jotka voivat ikänsä puolesta todellakin siirtyä eläkkeelle. Mitä aluksiin tulee, vaikka onkin järkevää toiminnan lopettamisesta maksettavan palkkion laskemisessa ottaa aluksen ikä huomioon, olisi sitä vastoin epäoikeudenmukaista vähentää niitä tukia, jotka on tarkoitettu joidenkin vanhojen alusten muuntamiseen, koska kyse olisi niiden mukauttamisesta toisiin tekniikoihin, joiden avulla olisi mahdollista jatkaa tonnikalakalastusta, ja tämä tehtäisiin sen välttämiseksi, että kalastajat siirtyvät kalastamaan herkkiä kalalajeja.
Lopuksi meistä näyttää täysin johdonmukaiselta ottaa kaikki tuet huomioon, jotta kalastajien toimintasuunnan muuttamiskausi voisi kestää vuoteen 2001 asti ja jotta voisimme käyttää täysin hyväksemme niitä tutkimuksia ja kokeita, joita toteutetaan ja joilla yritetään mukauttaa muita pyydyksiä tonnikalakalastukseen. Tämän kohdan huomiotta jättäminen kannustaisi joitakin kalastajia muuttamaan toimintaansa ennenaikaisesti ja ottamaan suuria riskejä siirtymällä muuhun kalastukseen, joka kohdistuisi rannikon uhanalaisiin kalalajeihin.

McKenna
Arvoisa puhemies, vihreä ryhmä pitää myönteisenä kesäkuussa tehtyä päätöstä poistaa valkotonnikalan, tonnikalan ja eräiden muiden lajien ajoverkot. Pidämme myös myönteisenä komission ehdotusta järjestää rahoitusta kalastajille, joihin tämä päätös vaikuttaa. On tärkeää, että asianmukainen ja riittävä rahoitus korvauksia varten annetaan kalastajille, jotta he voisivat muuttaa kalastusvälineistönsä valikoivampaan ja asianmukaisempaan välineistöön. Toivomme, että EU ottaa opikseen tästä kokemuksesta.
Monissa maissa kansalliset hallitukset ja EU kannustivat ajoverkkojen käyttämiseen huolimatta siitä tosiseikasta, että kokemukset muualla olivat osoittaneet, että näiden verkkojen sivusaalistasot olivat erittäin korkeat. Kunnollinen arviointi olisi pitänyt suorittaa ennen niiden käyttämistä EU: ssa, mutta sitä ei tehty. Verkot otettiin käyttöön kaupallisessa mittakaavassa ja sitten laajennettiin. Saatavilla oli valikoivampaa välineistöä, jonka käyttöä olisi sen sijaan pitänyt edistää.
Muut huomautukseni koskevat päätöslauselmaehdotusta. Kuten muut puhujat ovat maininneet, siinä on erittäin epätavallinen lauseke, jossa sanotaan, että neuvoston on lykättävä tämän päätöksen täytäntöönpanoa siihen saakka, että Euroopan unionin tuomioistuin antaa tuomionsa eräiden ranskalaisten kalastajien nostamasta kanteesta. On huomautettava, että Ranskan hallitus oli aikonut nostaa samanlaisen kanteen, mutta päätti olla nostamatta, koska oli selvää, että sellaisella kanteella ei ollut läpimenon mahdollisuuksia. Ranskan hallitus on erittäin kyyninen tässä asiassa antamalla omien lakimiestensä neuvoa kalastajia jutussa, jonka Ranskan hallitus itse tietää kalastajien häviävän. Olemme sitä mieltä, että jos tätä lauseketta ei poisteta päätöslauselmasta, meillä ei ole muuta mahdollisuutta kuin äänestää koko päätöslauselmaa vastaan. On erittäin tärkeää että tämä lauseke poistetaan, niin että parlamentin selvä enemmistö voi hyväksyä päätöslauselman. Kuten toinen puhuja sanoi, tällainen lauseke, joka koskee tuomioistuinta ja siellä tehtävää päätöstä, ei ole asianmukainen. Meidän on pidettävä nämä erillään.

Langenhagen
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari Monti, jollei minun olisi tänä iltana käsiteltävä toista kiinnostavaa aihetta, esittäisin teille mielelläni verovapaan myynnin kehitystä koskevia kysymyksiä. Mutta nyt ei ole sopiva ajankohta, ja siksi puhunkin Souchet'n mietinnöstä. Kun olimme, kuten kuulimme, ponnistelleet varsin kauan kyseisen asian hyväksi, tehtiin kuluvan vuoden kesäkuussa lopulta päätös ajoverkkokalastuksen kieltämisestä Atlantilla ja Välimerellä. Se olisi pitänyt tehdä jo ajat sitten niukkojen kalavarantojemme suojelemiseksi ekologisesti mielekkäällä ja kestävällä tavalla. Emme silti saa unohtaa sitä, että kielto saa asiaan kuuluvien maiden jo muutenkin kaltoin kohdellut kalastajat kärsimään uusia taloudellisia tappioita. Tappiot on korvattava ainakin osittain.
Komission ehdotuksen mukaisesti sekä kalastusaluksilla työskentelevien kalastajien että varustamojen on tarkoitus saada korvauksia. Mutta myös yhtymät ja muut sijoittajat kärsivät rahallisia tappioita, sillä infrastruktuurin parantamiseen, kuten esimerkiksi satamalaitoksiin ja huutokauppahalleihin, on viime vuosina sijoitettu paljon rahaa. Nämä sijoitukset menettävät kalastustoiminnan vähenemisen myötä kuitenkin kannattavuutta. Asia on myös nähtävä sitä taustaa vasten, että kalastajille on määrä maksaa korvauksia pyyntitoiminnan lakkauttamisesta. Se johtaa mahdollisesti ennenaikaiseen luopumiseen. Haluamme ammattikunnan kuitenkin säilyvän. Siksi on luotava yllykkeitä, jotka helpottavat ennen kaikkea nuoremman kalastajapolven siirtymistä vaihtoehtoisiin kalanpyyntitekniikoihin.
Muistutamme neuvostoa siitä, että se on aikonut tukea siirtymistä muihin pyyntitekniikoihin. Siihen on nyt tilaisuus. Kalatalousvaliokunta on lisäksi sitä mieltä, että määrärahojen yleinen sitominen kalastajien siirtymisen rahoittamiseen tulisi taata senkin jälkeen, kun KOR päättyy vuonna 1999. Siltä osin myös Euroopan kansanpuolueen ryhmä kannattaa esittelijä Souchet'n tarkistusehdotuksia. Ryhmäni mielestä siirtymisen täytyy kuitenkin tapahtua välittömästi, eikä ole tarpeen odottaa ensin Euroopan tuomioistuimen päätöstä.

Fraga Estévez
Arvoisa puhemies, vaikka kiitänkin esittelijää siitä työstä, jonka hän on joutunut tekemään, haluan kuitenkin, kuten jotkut kolleganikin, osoittaa olevani eri mieltä yhdestä hyvin tärkeästä asiasta hänen mietinnössään.
Luonnoksen lainsäädäntöpäätöslauselmaksi 4 kohdassa pyydetään, että neuvoston päätösehdotuksen rahoitustoimia ei pantaisi täytäntöön, ennen kuin Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on tehnyt päätöksen joidenkin ajoverkkoja käyttävien kalastajien tekemästä kanteesta, jolla vastustetaan asetusta, joka kieltää heitä käyttämästä tätä pyydystä vuodesta 2002 alkaen.
Päinvastoin kuin esittelijä toteaa ja hänen mietinnöstään käy ilmi, minun mielestäni tämä pyyntö ei ole lainkaan johdonmukainen, ja lisäksi se on äärimmäisen haitallinen asianomaisten kalastajien kannalta. Neuvoston ehdotuksen tarkoituksena on lievittää niitä taloudellisia vaikutuksia, joita ajoverkon käyttökielto aiheuttaa kalastajille, ja edistää heidän toimintasuuntansa muuttamista. Tämän vuoksi se mahdollistaa korvausten maksamisen kalastajille sitä mukaa kuin he luopuvat vähitellen tästä kalastusmuodosta vuoteen 2002 mennessä, jolloin se on kokonaan kielletty.
Kaikki ymmärtävät sen - ja varsinkin kalastajat - että ajoverkkokalastuksella ei ole minkäänlaista tulevaisuutta Euroopan unionissa. Sen vuoksi on syytä todeta, että siihen mennessä, kun tuomioistuin on tehnyt päätöksen nostetusta kanteesta, suurin osa kalastajista on jo luopunut tästä kalastustoiminnasta ja monet haluavat luopua siitä mahdollisimman pian aloittaakseen uudenlaisen kalastustoiminnan mahdollisimman pian.
Tämän vuoksi ei voida ymmärtää, miksi nämä tuet pitäisi evätä niiltä, jotka haluavat käyttää niitä. Kaikki kalastajat eivät ole edes nostaneet kannetta tuomioistuimeen, eikä myöskään ole mitään perustetta sille, että heidän oikeutensa saada näitä tukia pitäisi olla riippuvainen niiden asenteesta, jotka omalla vastuullaan ovat päättäneet kääntyä tuomioistuimen puoleen.
Näin ollen, koska tämä minun mielestäni on haitaksi kaikille ilman että kukaan hyötyy siitä, pyydän, että päätöslauselman 4 kohdan osalta äänestetään vastaan.

Monti
Arvoisa puhemies, komissio on ottanut huomioon herra Souchet'n mietinnön, jota se arvostaa. Toimielinten välillä vallitsee laaja yksimielisyys asiakirjasta, joka liittyy kahteen asiaan - ajoverkkokalastuksen kieltämisestä kärsimään joutuvia kalastajia koskeviin vahingonkorvauksiin ja toimintasuunnan muuttamiseen - joiden osalta neuvosto antoi komissiolle mandaatin 8. kesäkuuta 1998 pidetyssä kokouksessa.
Mitä tulee herra Souchet'n mietinnössä esitettyihin tarkistuksiin, komissio pahoittelee, ettei se voi hyväksyä seuraavia tarkistuksia: tarkistuksia 1, 2 ja 7, jotka ovat muotoa koskevia tarkistuksia ja joilla ei ole käytännön vaikutuksia; tarkistuksia 5 ja 8, jotka rajoittavat päätöksen soveltamisalaa sekä tarkistusta 6, joka ei kuulu neuvoston komissiolle antaman toimivallan piiriin.
Sen sijaan komissio yhtyy täysin tarkistuksen 4 sisältöön. Erityistä huomiota ansaitsee lisäksi tarkistus 3, jolla otetaan käyttöön tällaisten toimien edunsaajia koskeva vähimmäisikäraja. Jäsenvaltioiden eläkeikää koskevien sääntöjen erojen vuoksi on kuitenkin mahdotonta määrittää vähimmäisikärajaa, joka olisi kaikille sama. Komissio huolehtii kuitenkin siitä, että tämän tarkistuksen 3 henkeä noudatetaan jäsenvaltioiden kanssa käytävissä kahdenvälisissä neuvotteluissa, jotka koskevat toimintasuunnan muuttamista koskevia suunnitelmia ja niiden toteutusta.
Haluaisin myös käsitellä lyhyesti kahta tai kolmea seikkaa, jotka on otettu esille keskustelussa. Tukitoimenpiteiden toteutuksen osalta komissio aikoo olla valpas ja estää sen, että kiellettyjä verkkoja voitaisiin käyttää jossakin muualla. Tämä tulee olemaan pakollinen lauseke jäsenvaltioiden toimintasuunnan muuttamista koskevissa suunnitelmissa. Mitä tulee erääseen toiseen esille otettuun seikkaan, joka koskee näiden verkkojen mahdollista kieltämistä Pohjanmerellä ja Itämerellä, se ei tietenkään ole tämän keskustelun aihe: tänään keskustellaan 8. kesäkuuta tehdyn sopimuksen tukitoimenpiteistä. Tällä hetkellä komissiolla ei ole aikomusta laajentaa kieltoa muille merialueille, joilla tämän kalastustavan vaikutusta merinisäkkäisiin ei ole osoitettu.
Lopuksi totean, että useat edustajat ovat ottaneet esille aikakysymyksen. Siitä voin huomauttaa, että kukin jäsenvaltio voi ottaa käyttöön väliportaan elimen, joka vastaa tukitoimien toteuttamisesta. Rakennerahastoja koskevien yleisten määräysten mukaisesti tällaisen elimen voidaan katsoa olevan rakennetukien lopullinen edunsaaja, ja riittää, että tarvittavat rahoituslähteet osoitetaan tällaiselle elimelle 31. joulukuuta 1999 mennessä. Rahoituslähteet on tällöin vahvistettu sitovasti, ja maksut lopullisille edunsaajille - kalastajille ja alusten omistajille - voidaan suorittaa aina vuoteen 2001 mennessä.

Puhemies
Paljon kiitoksia, herra Monti.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.30.

Elintarvikeohjelma Venäjän federaation avustamiseksi
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Colino Salamancan laatima maataloutta ja maaseudun kehittämistä käsittelevän valiokunnan mietintö (A4-0506/98) ehdotuksesta neuvoston asetukseksi maataloustuotteiden jakeluohjelmasta Venäjän federaatiolle (KOM(98)0725 - C4-0678/98-98/0343(CNS)).
Esittelijä Colino Salamancalla on puheenvuoro.

Colino Salamanca
Arvoisa puhemies, maataloutta käsittelevän valiokunnan päätöksessä, jota parlamentin uskon huomenna tukevan, annetaan täysi tuki komission ehdotukselle elintarvikkeiden jakeluohjelmasta Venäjän federaatiolle.
Lisäksi luulen, että komissiolla, neuvostolla ja parlamentilla on samat huolet tästä ehdotuksesta. Ensimmäinen niistä on se, että ehdotuksella pystytään saavuttamaan sen sisältämät tavoitteet, toisin sanoen, Venäjän federaation väestön selviytymisen kannalta näiden välttämättömien raaka-aineiden tai jalostettujen elintarvikkeiden jakelu, jotka saavuttavat ne puutteesta kärsivät alueet, joille tämä ruoka-apu on tarkoitettu - me olemme voineet nähdä muistiosta, että nämä ruokamäärät jaetaan kaikkein suurimmasta puutteesta kärsivien alueiden mukaan - ja että mahdollisuuksien mukaan apu ohjataan kaikkein suurimmasta puutteesta kärsivälle väestölle ilmaisjakeluna.
Toinen huoli - jonka myös uskon olevan yhteinen - on ohjelman avoimuus ja se, että apuohjelman tavoitteiden täyttymistä voidaan valvoa riittävästi. Koska niin monet puhuvat mahdollisista Venäjän federaatiossa toimivista mafioista, on hyvä, että ruoka-apu - jota Euroopan unioni antaa 400 miljoonan euron arvosta - voisi täyttää tämän tavoitteen, ja parlamentti, erityisesti maataloutta käsittelevä valiokunta ja budjettivaliokunta ovat korostaneet tietenkin sitä, että on pantava täytäntöön valvontatoimia, joilla varmistetaan, että apu ohjataan siihen tarkoitukseen, jonka vuoksi kyseinen aloite on tehty. Tähän liittyen on tietenkin vältettävä sitä, että ruoka-apu - joka on merkittävä, sillä se muodostuu miljoonasta tonnista tavallista vehnää, 500 000 tonnista ruista, 50 000 tonnista riisiä, 100 000 tonnista sianlihaa, 150 000 tonnista naudanlihaa ja rasvatonta maitojauhetta - vääristää Venäjän federaation omat markkinat.
Mielestäni nämä ehdot, jotka - korostan - budjettivaliokunta on määrännyt ja jotka maataloutta käsittelevä valiokunta on hyväksynyt, ovat erittäin tärkeitä. Tämä tarkoittaa sitä, että sekä Euroopan unioni että myös Venäjän federaatio valvoo ohjelmaa. Tarkoituksena on, että sekä komission että tilintarkastustuomioistuimen avulla voimme harjoittaa ohjelman seurantaa myös Venäjän federaatiossa varmistaaksemme näiden tavoitteiden täyttymisen.
Tämän perusteella esitettyjen tarkistusten tarkoituksena on tukea suoraan näitä päämääriä, jotka ovat: sen tavoitteen täyttäminen, jota varten ohjelma käynnistetään, ja se, että Euroopan unionin toteuttamat suuret taloudelliset ponnistelut myötävaikuttavat tehokkaasti tämän apuohjelman tavoitteiden saavuttamiseen.
Luulen, että tällä tavoin noudatetaan lisäksi juuri sitä päätöslauselmaa, jonka parlamentti hyväksyi vähän aikaa sitten 19. marraskuuta ja jossa se ottaa huomioon ne olosuhteet, joista se on saanut tietoja pääasiassa venäläisiltä viranomaisilta, ja lisäksi noudatetaan Euroopan unionin ja Yhdysvaltojen yhteistä sitoumusta avustaa ja auttaa niitä alueita, jotka kärsivät suoranaisesta puutteesta ruoanjakelun osalta.

Herzog
Arvoisa puhemies, taloudellisten ulkosuhteiden valiokuntaa pyydettiin antamaan lausunto Venäjälle annettavasta elintarvikeavusta, mutta koska asialla on kova kiire, meillä ei ollut mahdollisuutta kokoontua Strasbourgissa lausunnon valmistelemiseksi ja hyväksymiseksi. Siksi käytän puheenvuoron valiokunnan puheenjohtajana tehdäkseni teille joitakin huomioita, joista uskon suurimman osan valiokuntamme jäsenistä olevan erittäin todennäköisesti samaa mieltä ja jotka vastaavat sitä paitsi täysin sitä, mitä herra Colino meille juuri sanoi.
Ensiksikin kannatamme tietenkin täysin sitä, että Venäjälle annetaan hätäruoka-apua, joka perustuu sitä paitsi Venäjän pyyntöön, jonka se esitti lokakuussa Euroopan komission puheenjohtajan vieraillessa Moskovassa. Elintarviketilanne on nimittäin dramaattinen joillakin Venäjän federaation alueilla, ja meillä on tietenkin velvollisuus antaa humanitaarista apua väestölle, jota nälkä uhkaa. Lisään, että on myös meidän etujemme mukaista, että poliittinen ja yhteiskunnallinen tilanne vakiintuu. Mitä tulee Euroopan unionin maataloustuotteiden varastojen pienenemisen myönteisiin vaikutuksiin, en tietenkään ota sellaista huomioon.
Toiseksi emme voi muuta kuin sanoa " kyllä" sille tavalle, jolla elintarvikeapua toimitetaan ja jaetaan, ja toivoa samalla, että Venäjän viranomaiset todellakin osaavat viedä tuotteet ilmaiseksi perille niille ihmisille, jotka ovat pahimmassa ahdingossa.
Kolmanneksi meidän on tietenkin kiinnitettävä erittäin tarkasti huomiota elintarvikeavun toteuttamiseen. Palautan mieliinne, että koska parlamentti otti huomioon Venäjän poliittisen ja rahataloudellisen tilanteen, se pani syrjään merkittävän summan Venäjälle myönnettävää tukea varten varainhoitovuotta 1999 koskevan talousarvion ensimmäisessä käsittelyssä. Tämä perustui muuten valiokuntamme ehdottamaan tarkistukseen. Emme ole nimittäin varmoja siitä, että tukemme saapuu tarkoitetuille vastaanottajille tai että sitä käytetään määritettyihin tavoitteisiin. Sama huoli koskee tietenkin myös elintarvikeapua, ja kehotamme komissiota soveltamaan pöytäkirjaa kirjaimellisesti ja tiedottamaan Euroopan parlamentille välittömästi mahdollisista väärinkäyttö- tai keinottelutapauksista.
Vihoviimeinen huomio: on itsestään selvää, että tätä yhteisön budjettivaroilla tapahtuvaa elintarvikeavun rahoitusta - kyseessä on suuri summa, 400 miljoonaa euroa - ei saa pitää tuettuna vientinä. Palautan nimittäin mieliinne Euroopan unionin WTO-sopimuksen mukaisesti tekemän sitoumuksen vähentää niitä talousarvion määrärahoja, jotka koskevat maataloustuotteiden tuettua vientiä.

Monti
Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää parlamenttia siitä, että se on pitänyt kiinni kiireellisestä menettelystä, ja sanoa, kuinka paljon komissio arvostaa herra Colino Salamancan mietintöä. Tyydyn kiinnittämään huomionne merkittäviin seikkoihin, erityisesti siihen, kenelle kuuluu vastuu operaatiosta, sekä autettaviin alueisiin ja valvontaan liittyviin seikkoihin.
Operaation laajuuden vuoksi komissio on vakaasti sitä mieltä, että sen hallinnosta eivät voi vastata kansalaisjärjestöt, kuten yleensä on asianlaita humanitaarisen avun alalla. Myös Yhdysvallat on tällä kannalla oman elintarvikeapuohjelmansa osalta. Toiminta on lisäksi toteutettava Venäjän federaation hallituksen valvonnassa.
Mitä tulee ohjelman piiriin kuuluviin alueisiin, tuotteet jaetaan kaikkein köyhimmille ja pahiten nälänhädästä kärsineille alueille. Näihin eivät kuulu Pietari ja sitä ympäröivät alueet eivätkä Moskova ja sen ympäristö. Kaiken kaikkiaan elintarvikeapuohjelman piiriin kuuluu nelisenkymmentä aluetta. Avustettavien alueiden suuri määrä tekee tietysti operaation valvonnan entistäkin hankalammaksi.
Valvonnan osalta haluaisin korostaa, että komissiolla ei ole valtuuksia valvoa millään lailla ohjelman täytäntöönpanoa Venäjän federaation alueella: tätä on korostettu myös yleisten asioiden neuvostossa, budjettineuvostossa ja eilen myös maatalousneuvostossa. Komission mukaan on mahdotonta valvoa tarkkaan ohjelman toteutusta yli neljälläkymmenellä kohdealueella. Se on mahdotonta ennen kaikkea valtavien maantieteellisten etäisyyksien vuoksi ja toiseksi siksi, että Venäjällä vallitsee tällä hetkellä sisäinen myllerrys. Elintarvikeavun jakeluun Venäjän alueella liittyy erittäin suuria riskejä, joita ei voida poistaa täysin millään valvontatoimilla.
Komissio on kuitenkin ottanut huomioon Euroopan parlamentin ja useiden jäsenvaltioiden ilmaisemat erittäin päättäväiset kannanotot sen puolesta, että ohjelmaan sisällytettäisiin valvontatoimia, ja se on siksi lisännyt asetukseen määräyksen, jossa viitataan ulkoiseen tekniseen apuun turvautumiseen Venäjän federaatiossa harjoitettavan seurannan, tilintarkastuksen, valvonnan ja arvioinnin osalta. Venäjän hallitus on hyväksynyt tämän määräyksen.
Muut valvontaa koskevat määräykset, jotka alun perin esiteltiin muistiossa, ovat kuitenkin paljon tärkeämpiä kuin ulkoista teknistä apua koskevat. Ensinnäkin ohjelman puitteissa avustettavat alueet on lueteltu muistion liitteessä, jossa on eritelty kullekin alueelle jaettavat tuotteet. Venäjän hallitus tekee tästä liitteestä virallisen päätöksen, joka julkaistaan.
Tämän ansiosta kaikkien alueiden hallintoelimet voivat tarkistaa, onko niille toimitettu tarkalleen se määrä kaikkia tuotteita, jotka niiden alueelle on osoitettu. On selvää, että jos näin ei ole, se synnyttää vastalauseita. Toiseksi tuotteet toimitetaan useissa perättäisissä erissä. Kolmanneksi Venäjän hallitus toimittaa komissiolle kuukausittaisia kertomuksia ohjelman täytäntöönpanosta. Näihin kertomuksiin sisältyvät kaikki tarvittavat tiedot siitä, miten operaatio etenee, tuotteittain ja alueittain, ja jopa yhteenvedon ohjelman hallinnosta ja erityistilin käytöstä. Neljänneksi Euroopan tilintarkastustuomioistuimella on oikeus tehdä tilintarkastuksia Venäjän federaatiossa elintarvikeapuohjelman osalta.
Lopuksi haluaisin korostaa, että jos komissio saa tietoja, jotka herättävät perusteltuja epäilyksiä ohjelman täytäntöönpanoa koskevista puutteista, se voi keskeyttää avun toimittamisen.
Haluaisin lopuksi todeta, että komission mukaan Venäjän elintarvikeapuohjelma voidaan toteuttaa parhaissa mahdollisissa oloissa vain, jos vastuu operaatiosta jakautuu kaikkien toimielinten kesken ja jos kaikki toimielimet ovat alusta lähtien ja ennen minkäänlaisten päätösten tekemistä tietoisia siitä, että ohjelmaan liittyy tietty riski. Olemme tehneet kaiken, mikä on inhimillisesti mahdollista, yrittääksemme pienentää tuota riskiä, mutta emme voi poistaa sitä kokonaan. Toisaalta emme voi myöskään jäädä toimettomiksi ja kieltäytyä auttamasta Venäjää, koska pelkäämme operaation törmäävän joiltakin osin ongelmiin.
Arvoisa puhemies, haluaisin nyt käydä lyhyesti läpi ne tarkistukset, joita komissio ei valitettavasti voi hyväksyä.
(EN ) Tarkistuksesta 1 on pidettävä mielessä se, että me, yhdessä Venäjän kanssa, määrittelemme jaettavat määrät, joista meidän on pidettävä kiinni. Odotettavissa olevat määrät ovat komission yksiköiden arvioita, jotka perustuvat standardiarvoihin, jotka voivat olla korkeampia kuin odotettiin, erityisesti kun otetaan huomioon kuljetukset talviolosuhteissa. Kiinteä enimmäismäärä aiheuttaisi sen vaaran, että jaettavien tuotteiden määrät vähenisivät, mitä kukaan ei tahdo. Tarjouskilpailumenettelyä koskevan tarkistuksen 2 osalta ainoa nähtävissä oleva tarjouskilpailu on se, jossa määrätään ne elimet tai toimijat, jotka suorittavat Venäjän viranomaisten puolesta tarvittavan työn hoitamalla kuljetukset, käsittelyn ja tavaroiden lähettämisen lopullisiin määränpäihinsä. Venäjä on jo suorittanut tämän tarjousmenettelyn sekä Euroopan unionin ruoka-aputoiminnan että Amerikan Yhdysvaltojen ruoka-aputoiminnan osalta.
Mitä tulee kansalaisjärjestöjen mukanaoloon tässä toimessa, komissiossa uskotaan, että toimitusten suuren määrän vuoksi ainoastaan ammattimaiset toimijat, joilla on tarvittava infrastruktuuri, voivat suorittaa tehtävän tehokkaasti.
Tarkistuksista 3 ja 7 yhteisymmärryspöytäkirjassa sovituissa erityisehdoissa ruoka-aputoimitusten jälleenvienti sekä samojen Venäjällä tuotettujen tai mistä tahansa kolmannesta maasta tuotujen hyödykkeiden vienti on selväsanaisesti kielletty. Komissiosta näyttää siltä, että yhden ehdon korostaminen heikentää selvästi muita tai vähentää niiden merkitystä.
Tarkistuksesta 4 asetuksessa sanotaan selvästi, että komissio kutsuu ulkopuolista teknistä apua toimien moitteettoman sujumisen seurantaan, tilintarkastukseen, valvontaan ja arviointiin myös Venäjän maaperällä. Se tarkennus, että teknisen avun toimiston olisi järjestettävä tämä tekninen apu, ei vahvista tekstiä, mutta rajoittaa jonkin verran sellaisia ulkopuolisia valvontaorganismeja, jotka voisivat olla mukana.
Tähän tekniseen apuun osoitettuun summaan pätevät samat huomautukset kuin tarkistukseen 1.
Ei ole tarpeen lisätä tarkistusta 5 tekstiin, koska komissio on jo saattanut yhteisymmärryspöytäkirjan Euroopan parlamentin käyttöön. On myös selvää, että komissio ennakkovaroitusjärjestelmän puitteissa antaa, kuten yleensä, kaiken toimien toteuttamista koskevan tiedon budjettivallan käyttäjälle.
Tarkistuksesta 6: tämä varaus on jo yhteisymmärryspöytäkirjassa eikä sitä tarvitse toistaa asetuksessa.
Tarkistukset 8 ja 9: Venäjä ei maininnut kalastustuotteiden olevan sellaisia tuotteita, joista olisi pulaa Venäjällä ensi talvena. Siksi komissio ei voi lisätä näitä tuotteita nykyiseen ruoka-apuohjelmaan.
Lopuksi, tarkistuksesta 10, Venäjän federaatiossa on paljon avun tarpeessa olevia ihmisiä. Jokaisen ryhmän määrittäminen tai yhden ryhmän korostaminen on meistä epäasianmukaista.

Puhemies
Paljon kiitoksia, herra Monti.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.30.
(Istunto päättyi klo 23.51.)

