Perusoikeuksien tilanne Euroopan unionissa (2004-2008) - Vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuva alue (keskustelu) 
Puhemies
(IT) Esityslistalla on seuraavana keskustelu
Giusto Catanian perusoikeuksien tilanteesta Euroopan unionissa vuosina 2004-2008 kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valokunnan puolesta laatimasta mietinnöstä,
neuvostolle esitetystä vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvaa aluetta koskevasta suullisesta kysymyksestä vuonna 2008 saavutetusta edistymisestä, jonka Gérard Deprez on laatinut kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan puolesta - B6-0489/2008), ja neuvostolle esitetystä vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen edistymistä vuonna 2008 koskevasta suullisesta kysymyksestä, jonka Gérard Deprez on laatinut kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan puolesta - B6-0494/2008).
Giusto Catania
esittelijä. - (IT) Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, 60 vuotta sitten annettu ihmisoikeuksien yleismaailmallinen julistus käynnisti todellisen maailmanlaajuisen vallankumouksen, joka vahvisti filosofi Immanuel Kantin enteellistä ajatusta siitä, että jonkin oikeuden loukkaaminen jossakin maassa pitäisi kokea sellaisena missä tahansa päin maailmaa.
Ihmisoikeuksien vallankumous toi kansainväliselle yhteisölle mukanaan kaksi läheisesti toisiinsa liittyvää käsitystä. Ensimmäinen on se, että oman maan kansalaisia ja ulkomaalaisia, miehiä ja naisia, valko- ja mustaihoisia, kristittyjä ja juutalaisia, muslimeja ja ei-muslimeja tai uskovaisia ja ei-uskovaisia ei voida eikä pidä erotella toisistaan. Lyhyesti sanottuna se vahvistaa kaikkien yhdenvertaisuutta oikeuksiensa vaatimisessa. Toinen käsitys on se, että ihmisyys on sinällään arvokkuuden tae, eikä ketään yksittäistä ihmistä saa siksi kohdella epäarvokkaasti, ei edes pahimpia rikollisia. Kuten Kant sanoo, me emme voi kieltää pahalta ihmiseltä kunnioitusta, jonka hän ihmisenä ansaitsee.
Euroopan unionin katsotaan olevan ihmisoikeuksien suojelun ylin tyyssija tai temppeli. Perusoikeuksien suojelun ja edistämisen pitäisi olla Euroopan demokratian kulmakivi. Perusoikeuksien toteuttamisen pitäisi olla kaiken EU:n politiikan tavoite, ja siksi EU:n toimielinten pitäisi edistää niitä aktiivisesti, suojella niitä ja ottaa ne kaikilla tavoin huomioon laadittaessa ja hyväksyttäessä lainsäädäntöä sekä haettaessa perusoikeusviraston toimintojen tukea. Tämä virasto voi tehdä EU:n perusoikeuskirjasta tehokkaan ja samanaikaisesti varmistaa, että Euroopan ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyn yleissopimuksen luomaa järjestelmää noudatetaan.
Valitettavasti me Euroopan unionissa emme ole aina kyenneet varmistamaan perusoikeuksien suojelua ja edistämistä hallitusten tekemien poliittisten valintojen ja parlamenttien lainsäädäntötoimien vuoksi. Euroopan parlamentti ei ole kuuteen vuoteen hyväksynyt mietintöä perusoikeuksien tilanteesta Euroopan unionissa, vaikka me olemme aina herkästi tuoneet esiin alueemme ulkopuolella tapahtuneita perusoikeuksien loukkaamisia. Me emme voi kiinnittää huomiota oikeutetusti Guantánamoon, Abu Ghraibiin tai Kolumbiassa ja Kiinassa tapahtumiin rikkomuksiin ja sitten jättää huomiota rikkomukset, joita tapahtuu omissa maissamme.
Olen samaa mieltä siitä, mitä komission jäsen Ferrero-Waldner sanoi tänään: meidän on luotava johdonmukaisuutta Euroopan unionin sisä- ja ulkopolitiikkaan. Perusoikeuksien tilanteen tiivis analysointi Euroopan unionissa on omiaan vahvistamaan epämiellyttävän johtopäätöksen, jonka mukaan ihmisoikeuksia suojellaan Euroopassa usein vain nimellisesti. Tämän lausunnon vahvistamiseksi tarvitsee vain tarkastella kotiseudultaan siirtymään joutuneiden, kansallisten vähemmistöjen, romanien, kansalaisuudettomien, pakolaisten, turvapaikanhakijoiden ja taloudellisista syistä maahan muuttavien olosuhteita.
Huomenna on kansainvälinen siirtolaisten päivä, eikä yksikään jäsenvaltio ole vielä ratifioinut Yhdistyneiden Kansakuntien yleissopimusta. Olemme viime vuosina analysoineet maahanmuuttajien hallintokeskusten alennustilaa sekä lainsäädännön että elinolosuhteiden kannalta, ja ne ovat täydellisiä mustia aukkoja, joissa miehiä ja naisia kohdellaan usein epäinhimillisesti ja alentavasti eikä heillä ole lain tarkoittamaa tarvittavaa oikeusturvaa. Nämä lait eivät useinkaan ole hyväksyttäviä vaan sallivat samanaikaisesti pahoinpitelyt ja rankaisemattomuuden.
Euroopan unionin ihmisoikeustilanne ei ole missään mielessä tyydyttävä, mikä todetaan myös Amnesty Internationalin vuosiraportissa. Meidän on siksi yritettävä harjoittaa aktiivista politiikkaa niiden oikeuksien järjestelmällisen loukkaamisen estämiseksi, jotka pitäisi virallisesti taata ja määrittää loukkaamattomiksi.
Siksi me pyydämme neuvostoa - ja tässä hyödynnän valtiosihteerin läsnäoloa - sisällyttämään tuleviin maailman ihmisoikeuksia koskeviin vuosikertomuksiin sekä maailmanlaajuisen tilanteen analyysiin myös kunkin jäsenvaltion analyysin, jotta me voimme - olen juuri lopettamassa, arvoisa puhemies - välttää kaksinaismoralistisen asenteen. Millaisen Euroopan me haluamme? Siihen kysymykseen haetaan vastausta tässä mietinnössä, jonka esittelijänä minulla on kunnia toimia.
Gérard Deprez
Arvoisa puhemies, arvoisa puheenjohtaja Yade, arvoisa varapuheenjohtaja Barrot, hyvät kollegat, käymme tänään tämän vaalikauden viimeisen keskustelun Euroopan vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen edistymisestä. Välitin aihetta koskevan suullisen kysymyksen sisällön komissiolle ja neuvoston puheenjohtajalle, joten en aio käyttää muutaman minuutin puheaikaani sen toistamiseen. Arvoisa puhemies, kun Strasbourgin kaupunki kutsuu meidät nyt juhlimaan juhlallisesti joulua, haluan hyödyntää tilaisuuden ja antaa joitakin lahjoja.
Olen iloinen voidessani antaa ensimmäisen lahjan neuvoston puheenjohtajavaltiolle Ranskalle, ei niinkään puheenjohtajan jatkuvasta läsnäolosta tai täsmällisyydestä vaan yleisesti ottaen siitä, miten laadukkaasti puheenjohtaja on valmistellut yhteyksiään parlamenttiin, miten asiantuntevaksi se on osoittautunut ja erityisesti miten erinomaiset kollegat eli sen ministerit osallistuivat arkaluonteisiin neuvotteluihin Euroopan parlamentin kanssa. Haluaisin kiittää erityisesti Jean-Pierre Jouyet'ta, jonka lämminhenkisyyttä, ammattimaisuutta ja taitoja tämä parlamentti on yksimielisesti arvostanut.
Toisen lahjan haluan antaa Jacques Barrot'lle. Hän on komission varapuheenjohtaja, joka viihtyi erittäin hyvin aiemmassa tehtävässään ja suostui valmistautumatta ottamaan vastaan yhden vaikeimmista ja arkaluonteisimmista komission salkuista presidenttinsä pyynnöstä ja komission säästämiseksi vakavilta poliittisilta ongelmilta, joita ministeri Frattinin vaihtaminen olisi aiheuttanut. Komission jäsen Jacques, olette alle vuodessa onnistunut oppimaan erityisen hankalan aiheen ja sen lisäksi vielä tulemaan tunnetuksi, minkä osoittavat meille juuri esitellyt ehdotukset turvapaikkapolitiikan uusista suuntaviivoista.
Kolmas lahjani on tarkoitettu kollegoilleni, joista useimmat ovat taitavia ammattilaisia ja suhtautuvat intohimoisesti asiakirjoihinsa ja joista jotkut ovat todellisia työnarkomaaneja ja muutamat todellisia persoonallisuuksia, joita katson ylöspäin muiden tavoin yhtälailla kunnioituksella ja kiintymyksellä.
Viimeinen lahjani kuuluu kollegoilleni sihteeristöstä - Emilio De Capitani on paikalla mutta ei kuuntele - ja kollegoillemme poliittisissa ryhmissä sekä meidän kaikkien avustajille, joiden innostus, omistautuminen ja kyvyt vaikuttavat oleellisesti työmme onnistumiseen.
Nyt kun olen antanut lahjani, haluaisin tehdä tilannearvion. Arvoisa puhemies, kukaan ei voi väittää, etteikö Euroopan vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuva alue olisi alle kymmenessä vuodessa kasvanut huomattavasti. Täysin alullaan olevasta tilanteesta vuonna 1999 - haluaisin muistuttaa teitä siitä, että Tampereen ohjelman tavoitteena oli ensisijaisesti luoda perusta jäsenvaltioiden väliselle yhteistyölle ja edistää oikeuden päätösten vastavuoroista tunnustamista - oikeuteen, vapauteen ja turvallisuuteen liittyvä sektori kasvoi edelleen Haagin ohjelman aikana, mikä lujitti yhteisön perustaa.
Juuri tällä kaksinkertaisella perustalla ja dramaattisten ulkoisten tapahtumien painostuksen alaisena - en aio puhua hyökkäyksistä, jotka ovat vaivanneet meitä niin paljon ja aiheuttaneet niin monia kuolemia ja tragedioita - monella politiikanalalla on edistytty huomattavasti: terrorismin ja vakavien rikosten vastaisessa taistelussa, laittoman maahanmuuton vastaisessa taistelussa, rasismin ja muukalaisvihan vastaisessa taistelussa sekä huumeiden ja huumeriippuvuuden vastaisessa taistelussa.
Kaiken lisäksi me kaikki - neuvosto, komissio ja parlamentti - emme halua arvostella, kun tunnustamme, että näiden kymmenen viime vuoden aikana lähestymistapaamme on ensisijaisesti - enkä sano ainoastaan - ohjannut automaattinen reaktio, jonka ovat käynnistäneet juuri mainitsemani dramaattiset tapahtumat ja kansalaistemme oikeutetut odotukset turvallisuuden suhteen.
Viime aikoina on kuitenkin syntynyt vaiheittain toinen lähestymistapa, joka on vähemmän puolusteleva ja pyrkii myönteisempään, vapaaehtoisempaan toimintaan alueella, jonka haluamme yhdessä luoda. Kuten te tiedätte, juuri tämän lähestymistavan myötä Lissabonin sopimus teki perusoikeuskirjasta sitovan. Tämän lähestymistavan myötä Wienin seurantakeskus päätettiin muuttaa perusoikeusvirastoksi. Tämän lähestymistavan myötä maahanmuutto- ja turvapaikkasopimus, jossa ei jätetty huomiotta puolustus- ja turvallisuusvaatimuksia, avasi tien avoimelle politiikalle, joka perustuu maahanmuuttovirtojen aktiiviseen hallintaan ja kumppanuuden kehittymiseen.
Nyt, arvoisa puhemies, kun olen antanut lahjat ja tehnyt arvioni, haluaisin palata haasteeseen, johon meidän on vastattava yhdessä, ja uusii suuntaviivoihin, joiden pitäisi innostaa Tukholman ohjelmaa, jonka toteuttamisen toivon todella olevan mahdollista Lissabonin sopimuksen perusteella, jos se loppujen lopuksi ratifioidaan.
Koska aikani loppuu, esitän vain yhden johtopäätöksen. Meidän ei pidä antaa pelkojemme tai kansalaistemme pelkojen ohjata meitä. Meidän ohjenuoranamme on oltava arvomme, joita on tuettava kohtaamiemme riskien puolueettomilla arvioinneilla. Toivon, että laadimme Tukholman ohjelman tässä hengessä ja toteutamme sen yhdessä.
Rama Yade
neuvoston puheenjohtaja. - (FR) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, Catanian mietintö on erinomainen työ, jossa annetaan hyvin laaja yleiskuva ihmisoikeuksien tilanteesta Euroopan unionissa. Siinä on runsaasti erittäin hyödyllisiä suosituksia, jotka liittyvät ihmisoikeuksien institutionaalisiin ja käytännön näkökohtiin. Osa näistä suosituksista koskevat komissiota, ja annan sen vastata omasta puolestaan.
Minä keskityn tiettyihin esiin tuotuihin kysymyksiin. Ajattelen esimerkiksi Euroopan unionin perusoikeusvirastoa. Virastoa arvostellaan siitä, että sen toimivalta on rajallinen, koska se on rajattu Euroopan unionin kolmeen ensimmäiseen pilariin. Mielestäni tämän vuoksi kannattaa korostaa, että toisaalta on olemassa lauseke viraston mandaatin tarkistamisesta 31. joulukuuta 2009 mennessä. Lauseke sallii viraston toimivallan mahdollisen laajentamisen kolmanteen pilariin komission ehdotuksesta.
Toisaalta kaikille EU:n toimielimille ja jäsenvaltioille annetaan mahdollisuus pyytää virastolta vapaaehtoisesti mielipiteitä, jolloin myös eri osapuolten toimivallat otetaan huomioon. Tähän liittyen neuvosto pyysi 3. syyskuuta ensimmäisen kerran puheenjohtajavaltio Ranskan välityksellä virastolta mielipidettä ehdotuksesta puitepäätökseksi jäsenvaltioiden matkustajatietojen käyttämisestä lainvalvontaviranomaisten toimesta, mikä sisältyy Euroopan unionin kolmanteen pilariin.
Neuvosto on siksi pyrkinyt osoittamaan, että se pitää ihmisoikeuskysymystä erityisen tärkeänä.
Seuraavaksi haluaisin puhua maahanmuuttaja- ja pakolaiskysymyksestä. Maahanmuuttoasioita koskevia ehdotuksia on tehty varsin paljon, mietintöön on sisällytetty toimenpiteitä ja voin vain toistaa sen, että Euroopan maahanmuutto- ja turvapaikkasopimuksessa todetaan, että maahanmuuttopolitiikassa ja turvapaikoissa on noudatettava kansainvälisen oikeuden sääntöjä ja erityisesti niitä, jotka liittyvät ihmisoikeuksiin, ihmisarvoon ja pakolaisiin.
Haluaisin mainita kolmannen mietinnössä käsitellyn asian, joka koskee lapsen oikeuksia. Kuinka kukaan voisi olla eri mieltä johtopäätöksienne kanssa, koska ne koskevat kaikenlaisen lapsiin kohdistuvan väkivallan tuomitsemista, lapsityövoiman poistamista, huomion kiinnittämistä romanilapsiin ja avun antamista lapsille? Huomaan, että mietinnön mukaan alaikäisten rikollisten pidättämisen pitäisi olla ainoastaan viimeinen keino ja että vaihtoehtoisia toimenpiteitä on.
Mietinnössä korostetaan monia muitakin asioita, joita kaikkia en voi käsitellä. Haluaisin kuitenkin päättää puheenvuoroni erittäin myönteiseen huomautukseen, josta olen erityisen tyytyväinen, ja korostaa sitä, että 28. marraskuuta 2008 kokoontunut oikeus- ja sisäasioiden neuvosto hyväksyi seitsemän vuotta kestäneen keskustelun jälkeen virallisesti rasismin ja muukalaisvihan tiettyjen muotojen ja ilmentymien torjumista rikosoikeudellisin keinoin koskevan puitepäätöksen, johon mietinnössä viitataan.
Aloitan vastaukseni Gérard Deprez'lle kiittämällä teitä onnitteluista, jotka esititte Euroopan unionin puheenjohtajana toimivalle Ranskalle. Toivon, että uskotte minua, kun sanon, että olimme siitä erittäin liikuttuneita. Presidentti Sarkozy on pyrkinyt osoittamaan tällä, työllään ja puheenjohtajuuden - joka oli pohjimmiltaan kriisiajan puheenjohtajuus esimerkiksi Georgian kriisin ja talouskriisin vuoksi - hallinnallaan, että Eurooppa on jälleen poliittinen. Olemme erittäin liikuttuneita tervetuliaissanoistanne, ja haluamme myös kiittää teitä, hyvät parlamentin jäsenet, erittäin tiiviistä yhteistyöstä, joka on viime kuukausina yhdistänyt meitä Ranskan puheenjohtajuuden aikana.
Ennen kuin käsittelen esittämiänne kysymyksiä, haluaisin puhua kahdesta asiasta. Ensimmäinen on se, että olen erittäin herkkä teidän monien esiin tuomalle kaksinaismoralismille. Jotkut saattavat varmasti ihmetellä, onko yleensäkään mahdollista puolustaa ihmisoikeuksia ulkomailla, Euroopan rajojen ulkopuolella samanaikaisesti kun kiinnitetään entistä vähemmän huomiota Euroopan rajojen sisäpuolella vallitsevaan tilanteeseen, kuten joskus epäillään asian olevan.
Tämä on hyvin olennainen kysymys, ja minä itse toistan jatkuvasti, että meidän on laitettava omat asiamme järjestykseen, jotta voisimme lisätä uskottavuuttamme ihmisoikeusasioissa EU:n ulkopuolella. Ihmisoikeuksiin perustuvalle lähestymistavalle on oltava ominaista rohkeuden lisäksi vaatimattomuus. Meillä on suuremmat mahdollisuudet tulla kuulluiksi EU:n ulkopuolella vain, jos pidämme mielessä ihmisoikeuksien jakamattomuuden.
Jotkut teistä puhuivat myös Saharov-palkinnon myöntämisestä Hu Jialle, mistä olen luonnollisesti erittäin iloinen. Pidän myönteisenä kunnianosoitusta, joka on kohdistettu tälle kiinalaiselle bloginpitäjälle, jota myös Euroopan parlamentti tukee. Se on mielestäni hienoa. Olen itse osallistunut hyvin tiiviisti Hu Jian puolustamiseen ja toivon, että Saharov-palkinto mahdollistaa ihmisoikeuksien edistymisen erityisesti Kiinassa.
Haluaisin palata asioihin, jotka te, Gérard Deprez, toitte esiin, ja ehkäpä aloittaa kertomalla teille, että neuvosto on sitoutunut viime vuoden aikana erittäin tiiviiseen yhteistyöhön Euroopan unionin kanssa, kuten juuri totesin. Euroopan parlamentin ja varsinkin kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan kanssa on käyty erittäin värikäs vuoropuhelu teksteistä, jotka voitaisiin tai pitäisi hyväksyä ensisijaisina ottaen huomioon toimielinkalenteri.
Puheenjohtaja on kehottanut jäsenvaltioita ratifioimaan, mikä on mahdollistanut sen, että on voitu nopeuttaa kansallisten parlamenttien työtä ja hyväksyä useita tekstejä, joista osa on ratkaisevia.
Toivomme, että tärkeitä tekstejä, kuten Europolin yhteisöllistäminen ja todisteiden luovuttamismääräys, saadaan onnistuneesti päätökseen tämän vaalikauden loppuun mennessä. Kokonaisuudessaan meidän pitäisi näiden tekstien avulla pystyä tekemään Euroopan unionin merkittävä arviointi näiden kysymysten suhteen.
Olette ehkä jo nähneetkin, että puheenjohtajavaltio on toteuttanut tai edistänyt merkittävästi useita aloitteita, jotka ovat olleet tämän parlamentin painopisteitä.
Varsinkin kolmannen pilarin suhteen puheenjohtajavaltio on omistautunut yhteispäätöksen toteuttamiseen kokonaan maahanmuuton ja oikeuden tai siviilioikeuden alueilla. Kuten kolmansien maiden kanssa käytävistä neuvotteluista tiedätte, puheenjohtaja on puolustanut ajatusta, että tulevat neuvottelut tietojen vaihtamisesta Yhdysvaltojen kanssa käytäisiin vain Euroopan parlamentin kanssa, mikä ei ole ollut helppoa.
Viimeksi mainittu tarkoittaa tärkeää edistystä näillä alueilla, mutta edistys olisi voinut olla vieläkin merkittävämpää, jos yhteisön menetelmää olisi sovellettu vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueille kolmannen pilarin mukaisesti.
Perusoikeuksien suojelu Euroopan vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvalla alueella on itse asiassa jatkuva haaste, ja teidän lisäksenne minunkin mielestäni vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvaa toimintaa pitäisi tulkita nimenomaan perusoikeuksien suojelun kautta.
Voin selvästi vain vahvistaa teille, että neuvosto haluaa toimia näiden linjojen mukaisesti, ja me voimme merkitä sopimukseemme useimmat esittämänne asiat pitäen mielessä institutionaalisen yhteytemme.
Jotta voitaisiin esittää uudelleen ehdotus, joka liittyy menettelyjä koskevien oikeuksien suojeluun rikosoikeudellisissa menettelyissä, ensi vuonna pitäisi keskustella toimintasuunnitelmasta ihmisten suojelemiseksi rikosoikeudellisten menettelyjen aikana. Lisäksi tehdään eurooppalaisen pidätysmääräyksen arviointi niin, että puitepäätös voidaan toteuttaa johdonmukaisesti. Jos Lissabonin sopimus lisäksi tulisi voimaan, se antaisi tälle prosessille uuden sysäyksen siksi, että se tekisi perusoikeuskirjan sitovaksi, ja myös siksi, että se olisi sellaisen institutionaalisten edistysaskelien tulosta, jotka uusi sopimus sallii vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueilla.
Monia muitakin mietinnössä mainittuja ja parlamentin jäsenten viime kuukausina esiin tuomia aiheita voisi mainita. Mielestäni me voisimme myös tässä vaiheessa viedä keskustelun jälkeen asioita eteenpäin. Ennen sitä minun pitänee siirtää puheenvuoro komission jäsen Barrot'lle - onko minun tehtäväni mainita tämä, arvoisa puhemies?
Jacques Barrot
komission varapuheenjohtaja. - (FR) Arvoisa puhemies, haluaisin toivottaa puheenjohtaja Yaden lämpimästi tervetulleeksi ja kiittää esittelijä Cataniaa sekä valiokuntaa, mutta palaan vielä valiokuntaan, laatija Deprez.
Heidän laatimansa mietintö on yksityiskohtainen ja laaja, kuten puheenjohtajavaltion edustaja korosti. Esittelijä Catania, perusoikeudet ovat Euroopan yhdentymisen ydin, ja komissio on selvästi sitoutunut edistämään näiden oikeuksien kunnioittamista tiukasti käytännössä.
Te korostatte mietinnössä sitä, että jäsenvaltioiden ja toimielinten suhteissa on vielä tapahduttava todellista edistystä. On totta, että meidän on pyrittävä edistämään ja soveltamaan perusoikeuksia unionissa tähänastista enemmän. Unionin on näytettävä esimerkkiä sekä tekemällä ulkopolitiikastaan uskottavaa että luomalla jäsenvaltioiden välille perusluottamusta, vastavuoroista luottamusta, joka on todellisen vapauden, turvallisuuden oikeuden alueen toiminnan kannalta ratkaisevaa.
Mietinnössänne annetaan tärkeitä suosituksia, ja olemme kanssanne samaa mieltä siitä, että on välttämättä seurattava paremmin peruskirjasta johtuvien lainsäädäntöehdotusten noudattamista. On myös parannettava maahanmuuttajien ja turvapaikanhakijoiden vastaanotto-olosuhteita, varmistettava, että terrorismin vastaisessa taistelussa noudatetaan kaikilta osin perusoikeuksia, kaksinkertaistettava jälleen ponnistelumme syrjinnän torjumiseksi, parannettava romanien tilannetta kaikkialla Euroopan unionissa ja mielestäni myös tehtävä tiiviimpää yhteistyötä Euroopan neuvoston kanssa. Aion henkilökohtaisesti sitoutua tähän täysin.
Suositusten ja oikeutetun arvostelun ei kuitenkaan pitäisi peittää komission ja Euroopan unionin aitoa kehitystä perusoikeuksien edistämistä, kuten puheenjohtaja Yade juuri totesi. Tähän kehitykseen liittyy se, että neuvosto hyväksyi hiljattain puitepäätöksen rasismista ja muukalaisvihasta sekä puitepäätöksen kolmannen pilarin mukaisesta tietosuojasta, vaikka tätä pidetään pikemminkin ensimmäisenä vaiheena.
Komissio antoi hiljattain uutta turvapaikkaoikeutta koskevan lakiehdotuksen, joka on saanut innostuksensa halusta edistää suojelun korkeaa tasoa. Olen muistuttanut jäsenvaltioita velvollisuudesta kunnioittaa perusoikeuksia, kun ne saattavat laittomien maahanmuuttajien palauttamista koskevan direktiivin osaksi omaa lainsäädäntöään, ja aion seurata sitä.
Uusi ehdotus direktiiviksi syrjinnältä suojelemisesta työpaikan ulkopuolella täydentää lainsäädäntötoimenpiteitämme. Sukupuolten tasa-arvo on alue, jolla Euroopan unioni on pyrkinyt olemaan eturintamassa, ja se on ollut aiheena komission ehdotuksessa ihmisten työelämän tasapainon parantamiseksi lisäämällä äitiysloman vähimmäispituutta.
Hyvät parlamentin jäsenet, meidän on tietysti varmistettava, että sisällytämme perusoikeudet teksteihimme, mutta meidän on myös varmistettava, miten näitä oikeuksia sovelletaan käytännössä. Tehtävä on hyvin tärkeä, ja jotta se voidaan suorittaa onnistuneesti, on toteutettava aito strategia perusoikeuksien kunnioittamisen varmistamiseksi Euroopan unionissa. Tulevaan monivuotiseen Tukholman ohjelmaan pitäisi mielestäni sisällyttää tiedonanto, jossa määritellään tämä politiikka suhteessa perusoikeuksiin unionissa sekä selvä selitys komission toimien mahdollisuuksista ja rajoituksista tällä alueella.
Meidän on tehtävä perusoikeuksista mahdollisimman käytännöllisiä. Ei kannata keksiä koko ajan uusia lakeja. Sanoisin, että meillä on jo peruslainsäädäntökehys: Euroopan ihmisoikeusyleissopimus ja perusoikeussopimus. Meillä on nyt Euroopan neuvoston antamia tietoja perusoikeuksien rikkomisesta.
Lopuksi, kuten korostitte, meillä on nyt työkalu, perusoikeusvirasto, jonka soveltamisala on vuoden lopussa tarkistuslausekkeen aiheena, kuten ministeri totesi. On totta, että näitä välineitä pitäisi hyödyntää perusteellisesti.
Ensinnäkin - yritän tehdä yhteenvedon - unioniin ei pitäisi kohdistua moitteita lainsäädäntötyön suhteen. Järjestelmällinen ja tarkka EU:n lainsäädännön ja perusoikeuskirjan yhteensopivuuden valvominen on taattava.
Komissio määritteli vuonna 2005 menetelmän ehdotusten noudattamisen tarkistamiseksi, ja meidän on edelleen vahvistettava tämän menetelmän soveltamista, menetelmän käyttöä. On todella tärkeää, että muistamme näiden perusoikeuksien kunnioittamisen kaikissa lainsäädäntöprosesseissamme.
Sitten meidän on tietysti tarvittaessa puututtava jäsenvaltioiden tilanteeseen. Tässä tulevassa Tukholman ohjelmassa aion selvästi selittää komission politiikkaa tilanteeseen puuttumisessa. Me voimme puuttua tilanteeseen kahdella tavalla sopimuksen antamalla toimivallalla.
Ensinnäkin kun yhteisön lainsäädännön soveltaminen jossain jäsenvaltiossa muodostaa perusoikeusongelman, komissio toteuttaa tehtävänsä perussopimusten valvojana, mihin kuuluvat rikkomismenettelyt. Meidän on havaittava ja tietysti myös kirjattava muistiin tilanteet, joissa tällainen perusoikeuksien loukkaaminen erityisesti vaatii rikkomismenettelyjen soveltamista. Kuten jo aiemmin totesin, aion olla erityisen valpas perusoikeuksien kunnioittamisen ja erityisesti lapsen oikeuksien kunnioittamisen suhteen jäsenvaltioiden pannessa palauttamista koskevan direktiivin täytäntöön. Puutuin projektiin, jonka tarkoituksena oli ottaa digitaaliset sormenjäljet liikkuvan väestön yhteisöjen leireillä Italiassa, osoittaakseni yhteisön oikeuden ja perusoikeuksien kunnioittamisen ja varsinkin henkilötietosuojaa koskevien sääntöjen noudattamisen tarpeen.
On myös tilanteita, jotka ovat yhteisön toimivallan ulkopuolella. Ne ovat poliittisia toimenpiteitä, jotka voivat osoittautua välttämättömiksi tietyissä tilanteissa, joissa ei ole kansallisten mekanismien käytön vaihtoehtoa.
Komissio on puhunut Puolalle ja Romanialle useissa tilanteissa CIA:n salaisista pidätyksistä ja korostanut tutkimusten käynnistämisen tarvetta. Puola ilmoitti vastauksenaan komissiolle, että rikostutkinta on aloitettu. Romanian senaatti on tehnyt tutkimuksen, jota pitäisi täydentää Euroopan neuvoston toisen raportin huomioon ottamiseksi.
Tiedän, että te, esittelijä Catania, viittaatte mietinnössänne pahamaineiseen 7 artiklaan, joka jossain määrin sukua ydinvoimalla pelottelulle, ja ihmettelette, miksi sitä ei ole käytetty. Minä pystyin käyttämään sitä uhkana. On totta, että kun muistutin Bulgariaa siitä, että tämä journalismipalkinto, joka myönnetään halveksittavista romanien vastaisista huomautuksista tunnetulle toimittajalle, oli todella kyseenalaistettava, toimittaja ei loppujen lopuksi saanutkaan palkintoa. On kuitenkin totta, että meidän on myös pohdittava tätä 7 artiklan käyttöä.
Seuraavaksi meidän on tietysti yritettävä todella edistää ihmisoikeuksia tietyillä olennaisen tärkeillä alueilla siellä, missä asumme yhdessä. Lapsen oikeudet koskevat unionin politiikkaa kokonaisuudessaan. Se on kuitenkin samalla myös alue, jolla voidaan saavuttaa todellista edistystä. Muistuttaisin teitä siitä, että me totesimme, että eurooppalaisen turvapaikkapolitiikan mukaan ei olisi mahdollista pidättää ilman huoltajaa olevia alaikäisiä. Yleisesti ottaen olemme vaatineet, että lapsiin kohdistetaan erityistä huomiota.
Dublin II -uudistuksessa olemme korostaneet perheiden yhdistämistarpeita. Olen myös kiitollinen puheenjohtajavaltio Ranskalle siitä, että se on kannustanut meitä jälleen toteuttamaan tämän nopean toiminnan järjestelmän, joka on oleellisen tärkeä lasten sieppausten estämiseksi. Seuraavaksi ehdotan maaliskuussa 2009 lasten seksuaalista hyväksikäyttöä, lapsipornografiaa ja ihmiskaupan vastaista taistelua koskevan puitepäätöksen tarkistamista.
Henkilötietosuojalle tarvitsemme yleisen, uudistetun strategian, johon kuuluu direktiivin 95/46 tarkistaminen teknisen kehityksen valossa tehtävän arvioinnin perusteella.
Olen jo puhunut oikeudesta turvapaikkaan. Kun meillä nyt on teksti - olen puheenjohtajavaltio Ranskalle kiitollinen siitä, että saimme viimein tekstin - meidän on tietysti käytettävä sitä ja varmistettava, että talouskriisi ei johda varsinkaan tiettyjen mielipiteenmuodostajien muukalaisvihan ja rasismin lisääntymiseen. Meidän on varmistettava, että perusoikeuksia todella kunnioitetaan kaikilla terrorismin vastaisen taistelun alueilla. Rasismia ja muukalaisvihaa koskevassa viestinnässä voitaisiin määrittää keinoja parantaa toimien tehokkuutta tällä alueella.
Lopuksi komission on määrä antaa vuonna 2010 kertomus totalitaaristen hallitusten rikoksista. Tavoitteena on edistää sovintokulttuuria erityisesti Euroopan unionissa, kulttuuria, joka perustuu rikosten ja uhrien tunnustamiseen, jotta voidaan lopettaa uusien ja vanhojen jäsenvaltioiden välinen erottelu, koska viimeksi mainitut eivät aina tunne riittävän hyvin ensiksi mainittujen traagista historiaa. Tämä on laaja hanke, strategia, jonka pitäisi suurelta osin taata, että Euroopan unionin periaatteet myös pannaan täytäntöön.
Sanoisin esittelijä Catanialle, että me varmasti otamme tästä mietinnöstä koko joukon ajatuksia Tukholman ohjelman täydennykseksi.
Seuraavaksi käsittelen Gérard Deprez'n kysymystä. Haluan kiittää häntä ja kertoa hänelle - puheeni on tarkoitettu myös hänen valiokuntansa jäsenille täällä - että minulle vapaudesta, turvallisuudesta ja oikeudesta vastaavana komission jäsenenä on suureksi avuksi valiokunta, joka on vaativa mutta myös äärimmäisen tarkkaavainen ja osallistuu kaikkien näiden vaikeiden ongelmien käsittelyyn, kun on löydettävä oikea tasapaino selvästi oikeutetun tuvallisuudentarpeen ja vapauden ja oikeuden vaihtoehdon välille, jotta voidaan toteuttaa niiden kaikki mahdollisuudet.
On totta, että vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueella on edistytty. Silti olemme nyt - Tampereen ja Haagin jälkeen - vastuussa tämän monivuotisen Tukholman ohjelman laatimisesta, ja nyt on liian varhaista minulle muotoilla tarkkoja ajatuksia seuraavan monivuotisen ohjelman sisällöstä. Aion vain mainita muutaman asian ja pahoittelen, jos puhun hieman liian pitkään.
Ensinnäkin perusoikeuksien kunnioituksen osoittaminen käytännössä unionissa on oltava periaate, joka vahvistaa koko monivuotista ohjelmaa.
Toiseksi toimintamme keskipisteenä on oltava yksilö, olkoonpa hän sitten EU:n tai alueellamme asuva kolmannen maan kansalainen. Meidän on rakennettava tulosten Eurooppa ihmisten hyödyksi. Tämä Eurooppa on riippuvainen heidän oikeuksiensa suojelusta, turvallisuudestaan ja varsinkin kaikkein haavoittuvimpien eli uhrien suojelusta sekä paremman oikeussuojan takaamisesta.
Haluan kiittää puheenjohtaja Yadea menettelyjä koskeviin oikeuksiin liittyvän kysymyksen esiintuomisesta. Mielestäni tämä teksti on hyvin tärkeä. Olen tietoinen siitä, että vastahakoisuutta esiintyy vielä jonkin verran, mutta jos me todella haluamme, että oikeudelliset päätökset tunnustetaan vastavuoroisesti, on ratkaisevaa varmistaa oikeuden toteutuminen koko Euroopassa useilla prosessuaaliseilla takeilla. Se on ehdottoman tärkeää.
Euroopan oikeudellisen alueen pitäisi tietysti myös yksinkertaistaa kauppasuhteita ja kansalaisten vapaata liikkuvuutta, mutta meidän on muistettava, että tarvitsemme rikollisuuden ja terrorismin vastaista taistelua, ja toimittava oikeusäännösten mukaisesti. Euroopan oikeudellinen malli pitää puolensa tasapainoisuudellaan ja johdonmukaisuudellaan sen jälkeen, kun on pyritty lisäämään luottamusta ja vastavuoroista tunnustamista.
Kolmas asia ovat vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen ulkoinen ulottuvuus. Ulkoinen ulottuvuus on yhdistettävä ja lisättävä sisäiseen ulottuvuuteen. Me emme voi torjua ihmiskauppaa selvittämättä ilmiötä maissa, joista kauppa usein alkaa. Siten koko maahanmuuttopolitiikka, koko maahanmuuttovirtojen koordinoidun hallinnan politiikka, on osa tätä ajatusta ulkoisen ja sisäisen ulottuvuuden yhdistämisestä.
Komissio aikoo toukokuussa 2009 antaa tiedonannon tulevista painopisteistä. Sen jälkeen käydään poliittinen keskustelu kolmannen monivuotisen ohjelman hyväksymisestä vuoden 2009 lopussa. Minun on kuitenkin sanottava - kuten sanoin tänä aamuna kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan koordinaattoreille - että me todella tarvitsemme Euroopan parlamenttia tämän monivuotisen ohjelman laatimiseen. Minulla ei ole epäilystäkään siitä, että voimme odottaa teiltä aloitteita ja ehdotuksia.
On totta, että vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alue on edistynyt, mutta on myös totta, että olemme niin sanotusti tämän todellisen oikeudellisen yhteisön alkuvaiheessa, yhteisön, jossa ihmiset ovat vapaita liikkumaan ympäriinsä Euroopan alueella ja samanaikaisesti heidän oikeutensa säilyvät riippumatta siitä, missä jäsenvaltiossa he ovat. Tämä on hyvin tärkeää, jos me todella haluamme Euroopan unionin kansalaisuuden käsitteen saavan konkreettisen ilmaisunsa EU:n kansalaisten elämässä.
Vielä on paljon tehtävää, mutta tehtävä on erittäin mielenkiintoinen, ja haluaisin jälleen kerran kiittää Euroopan parlamenttia ja erityisesti sen kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokuntaa avusta, jonka ne ovat antaneet innostuneesti ja vakuuttuneesti.
Ignasi Guardans Cambó
Arvoisa puhemies, käytän puheenvuorooni sekä poliittiselle ryhmälleni että kollegalleni Viktória Mohácsille kulttuuri- ja koulutusvaliokunnan puolesta myönnetyn ajan.
Haluaisin aluksi onnitella esittelijää hänen erinomaisesta työstään ja ponnisteluistaan konsensuksen saavuttamiseksi mietinnön sisällöstä muiden ryhmien kanssa, mitä henkilökohtaisesti seurasin.
Olen esittelijän tavoin täysin sitoutunut ihmisoikeuksien puolustamiseen ja haluan edetä asiassa. On totta: Olen täysin samaa mieltä siitä, kun hän sanoi puheessaan, että me Euroopassa joudumme välillä siihen ristiriitaan, että puolustamme ja arvostelemme ihmisoikeustilannetta muualla maailmassa samalla, kun katsomme sormiemme läpi omissa maissamme esiintyvää ei-hyväksyttävää syrjintää, koska meillä ei aina ole tällaisiin tilanteisiin sopivia taistelukeinoja.
Tällainen on todella tuomittava, ja parlamentilla on oikeutetut valtuudet tehdä niin.
Esittelijä voi todistaa, että me kävimme joitakin keskusteluja siitä, pitäisikö tähän mietintöön sisällyttää yhteiskuntamme muita, ihmisoikeuksien ulkopuolelle ulottuvia sosiaalisia ongelmia vai ei.
Mielestäni mietinnön joissakin kohdissa - ja luonnollisesti varsinkin sen aiemmissa versioissa - pyritään hieman liian innokkaasti ratkaisemaan ihmisoikeuskysymysten lisäksi kaikki Euroopassa tällä hetkellä esiintyvät sosiaaliset ongelmat.
Se voi joskus pikemminkin heikentää toimiamme. Meidän on todella ratkaistava ongelmat, jotka ulottuvat asuntopulasta ikääntyvien työpaikkoihin, mutta en ole lainkaan varma siitä, että niitä pitäisi käsitellä samassa paketissa tai samassa luettelossa kuin ihmisoikeuksien puolustamista.
On kuitenkin tosiasia, että meillä on vakavia ongelmia omien rajojemme sisällä: ongelmia, jotka vaikuttavat yksilöihin, ja varsinkin ongelmia, jotka vaikuttavat ryhmiin. Jotkin yhteiskuntaryhmät jätetään toisinaan huomiotta tai ne kärsivät muun muassa sukupuoleen, seksuaaliseen suuntautumiseen, etniseen alkuperään ja uskontoon perustuvasta syrjinnästä. Näitä ongelmia on tuotava esiin, ja niihin on puututtava yleisesti. Tämä työ tehtiin luonnollisesti yhteistyössä Euroopan neuvoston kanssa, ja tähän hienoon instituutioon viitataan hyvin ansaitusti.
Kulttuurivaliokunta viittasi tähän liittyen erityisesti yhteen ongelmaan, jonka haluaisin tuoda täällä esiin kollegani Viktória Mohácsiin puolesta, joka johti aiheen käsittelyä kulttuurivaliokunnassa. Aihe on romanilasten syrjintä koulutuksessa.
Mietinnössä käsitellään yleisesti ottaen erittäin hyvin lapsia eri alueilla koskevia ongelmia, varsinkin romanilasten kärsimää syrjintää, sekä tarvetta sille, että tiedotusvälineet - kuten täällä on jo mainittu - ja sidosryhmät - kansalaisjärjestöt ja yhteiskunnalliset järjestöt - osallistuisivat tähän syrjinnän vastaiseen taisteluun.
Mietinnössä on runsaasti ohjeaineistoa, ja yhteiskunnalle on tiedotettava siitä, mitä nämä arvot merkitsevät. Tässä mielessä toisaalta tiedotusvälineillä ja toisaalta koko koulutussektorilla on valtava vastuu.
Kinga Gál
PPE-DE-ryhmän puolesta. - (HU) Euroopan parlamentin on vaikea hyväksyä kattava päätös perusoikeuksien tilanteesta Euroopan unionissa, koska juuri näiden perusoikeuksien pitäisi kaikkein vähiten olla puolueen ja poliittisen painotuksen aiheena. Niiden pitäisi sen sijaan perustua riippumattomiin tosiasioihin ja tietoihin, joissa ei ole jälkeäkään kaksinaismoralismista. Siksi se, että olemme tarkasteltavana ajanjaksona perustaneet Euroopan unionin perusoikeusviraston, lähettää merkittävän viestin parlamentilta ja tietysti myös meiltä. Ehkäpä tämä toimielin ottaa tehtävän hoitaakseen tulevina vuosina. Samanaikaisesti sentyyppinen perusoikeuksia koskeva viesti, jonka Euroopan unioni lähettää kansalaisilleen, on tietysti erittäin tärkeä. Miten se käsittelee näitä ongelmia? Käsitteleekö se tosiasiassa monien ihmisten todellisia ongelmia?
Mietintöehdotukseen ehdotetut 240 tarkistusta osoittavat myös, miten monitahoisia tietyt ongelmat ja kiistanalaiset kysymykset ovat. Alkuperäisistä, erittäin kiistanalaisista mietinnöistä on onnistuneesti kyhätty kokoon muutamia muita hyväksyttävissä olevia tekstejä esittelijän ja varjoesittelijöiden ansiosta. Se ei tarkoita, että eri poliittisten ryhmien välillä ei olisi enää eroja periaatteellisissa asioissa, aivan kuten kiistanalaisissa kohdissa on varmasti suuria eroja, jotka heijastavat periaatteita ja usein tunnepitoisia asenteita, joista monet kuuluvat jäsenvaltioiden toimivaltaan. Loppujen lopuksi Euroopan länsipuoli ymmärtää lähes aina perusoikeuksien käyttämisen tarkoittavan oikeutta syrjimättömyyteen, liittyypä se sitten lukuisiin maahanmuuttajavähemmistöihin, etniseen alkuperään tai seksuaaliseen suuntautumiseen. Samanaikaisesti me uusissa jäsenvaltioissa emme ole vielä vaiheessa, jossa puhuisimme toiveesta saada nauttia perusoikeuksistamme. Me pelkäämme yhä usein perusvapauksiemme puolesta, ja kun on kyse vähemmistöistä, puhumme miljoonista alkuperäisiin vähemmistöihin kuuluvista, joiden perusoikeuksia edelleen rikotaan uusissa jäsenvaltioissa. On tärkeää, että mietinnössä käsitellään myös näitä asioita. Samanaikaisesti mietinnössä on useita lauseita, joista vielä keskustellaan ja joista ei ole päästy yksimielisyyteen, mitä Euroopan kansanpuolue ei pidä hyväksyttävänä. Meidän ei kuitenkaan pidä unohtaa, että perusoikeuksiemme suojelu voi käytännössä vaihdella yksilöstä toiseen. Tärkein asia näitä aiheita käsiteltäessä on vastavuoroinen kunnioitus. Siitä voisi olla apua nykytilanteessa.
Martine Roure
PSE-ryhmän puolesta. - (FR) Arvoisa puhemies, arvoisa ministeri, arvoisa komission jäsen, me kaikki tiedämme, että perusoikeuksien suojelu on Euroopan vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen täytäntöönpanon kulmakivi. Koska Euroopan unioni haluaa saada vaikuttavia tuloksia, se on säätänyt syrjinnän vastaista lainsäädäntöä. Vaikka olemmekin herkkiä arvostelemaan ihmisoikeuksia muualla maailmassa, meidän on ensisijaisesti kyettävä laittamaan omat asiamme järjestykseen, kuten te ministeri sanoitte. Siksi me vaadimme nyt aktiivista politiikkaa kaikenlaisen syrjinnän torjumiseksi ja ihmisarvon kunnioittamisen varmistamiseksi erityisesti vankiloissa, koska inhimillisyys usein jää niiden ovien ulkopuolelle.
Toisaalta meidän on huomattava, että näinä kriisiaikoina hallitukset ainakin vaikuttavat huomaavan ne Euroopan kansalaiset, jotka elävät köyhyydessä ja epävarmuudessa, vaikka ovatkin työssä. Äärimmäinen köyhyys ja sosiaalinen syrjäytyminen rikkovat kokonaisuudessaan perusoikeuksia. Meidän on estettävä vääryydet, joita äärimmäisessä köyhyydessä elävät ja köyhät työntekijät joutuvat kokemaan.
Euroopan täytyy muistuttaa siitä, että kaikki perusoikeudet, myös sosiaaliset oikeudet, ovat jakamattomia. Miten ihmiset voivat käytännössä harjoittaa ilmaisunvapauttaan, jos heillä ei ole asuntoa, jos he elävät kadulla tai jos he eivät voi käyttää terveydenhuollon palveluja? Meidän on kuunneltava, mitä näillä ihmisillä on sanottavanaan, ja taattava jokaiselle heistä perusoikeuskirjan varjelemat perusoikeudet: oikeus ihmisarvoiseen elämään, laadukkaaseen terveydenhuoltoon, kunnolliseen asuntoon, yleisten palvelujen saantiin ja minimipalkkaan.
Lopuksi, jos sallitte, haluaisin toistaa ATD Fourth World -järjestön perustajan isä Joseph Wresinskin sanat: "Aina kun miehet ja naiset tuomitaan elämään äärimmäisessä köyhyydessä, rikotaan ihmisoikeuksia. Meidän vakava velvollisuutemme on yhdessä varmistaa, että näitä oikeuksia kunnioitetaan."
Alexander Alvaro
ALDE-ryhmän puolesta. - (DE) Arvoisa puhemies, arvoisa puheenjohtaja Yade, arvoisa komission varapuheenjohtaja, tänään vietetään Saharov-palkinnon 20. vuosipäivää ja viime viikolla vietettiin ihmisoikeuksien yleismaailmallisen julistuksen 60. vuosipäivää - eivätkä nämä kaksi tapahtumaa ole koskaan aiemmin olleet näin tärkeitä. Meidän on vahvistettava jatkuvia toimiamme ihmis- ja perusoikeuksien täytäntöönpanemiseksi Euroopan lisäksi myös muualla maailmassa.
Puheenjohtaja Yade, kunnioitan teitä suuresti siitä, että olette uskaltanut arvostella täällä oman hallituksenne suhteita Libyaan. Kaikki eivät olisi uskaltaneet tehdä sitä, ja mielestäni se on juuri sitä, mitä "omien asioidensa järjestykseen laittamisella" tarkoitetaan.
Euroopan parlamentille vakuutettiin vuonna 2004, että ryhmä komission jäseniä perehtyisi perusoikeuksiin. Pelkään pahoin, että meille on vielä esitettävä aihetta koskeva selonteko, ja valitettavasti olemme nähneet muun muassa vapauden loukkaamisia matkustettaessa Italiaan, ilmaisunvapauden rikkomisia jäsenvaltioissa ja henkilön yksityisyyden suojan loukkaamisia Yhdistyneessä kuningaskunnassa.
Perusoikeudet ovat kuin lihakset: jos niitä ei käytetä, ne kuihtuvat. Auttakaa meitä nyt harjoittamaan tätä lihasta, jotta löydämme uudelleen perustan asianmukaiselle yhteiselolle myös tulevaisuuden yhteiskunnissamme.
Tatjana Ždanoka
Arvoisa puhemies, haluaisin ensin kiittää esittelijäämme Cataniaa hänen erinomaisista yrityksistään ottaa huomioon poliittisten ryhmien jättämät tarkistukset. Se oli hyvin kunnianhimoinen tehtävä, ja toivon, että EU:n perusoikeuksia koskeva mietintö hyväksytään lopultakin.
Tulevaisuudessa tällaisten mietintöjen laatimisessa pitäisi ryhmämme mielestä olla tavoitteena, että ongelmien mainitsemisen lisäksi myös nimettäisiin jäsenvaltiot, joissa tiettyjä perusoikeuksia rikotaan, ja saatettaisiin ne häpeämään. Parlamentin puhemiehelle on hiljattain lähetetty Vihreän ryhmän yhteispuheenjohtajien tätä tarkoitusta varten allekirjoittama kirje vihreän ryhmän yhteispuheenjohtajien allekirjoittama kirje. Me voimme tietysti kaikki kysyä, mistä jäsenvaltiosta on kyse, kun jokin tietty ihmisoikeusrikkomus mainitaan, mutta mielestämme eurooppalaisten on tiedettävä varmasti, kuka sivuuttaa perusoikeuksien kunnioittamisen ratkaisevan periaatteemme.
Mitä tulee tekstiin, olen syvästi pahoillani siitä, että jotkut kollegoistani jättävät huomiotta sen, että muillakin kuin kansalais- ja poliittisilla oikeuksilla on merkitystä. Mielestäni taloudelliset, sosiaaliset ja kulttuuriset oikeudet ovat yhtä tärkeitä.
Lopulliseen tekstiin on sisällytetty useita vihreän ryhmän ehdotuksia. Ne ovat seuraavat: yksityisyyden suojelu terrorismin vastaisessa taistelussa, tarve ratifioida kansallisten vähemmistöjen suojelua koskeva puiteyleissopimus ja vähemmistökieliä koskeva eurooppalainen peruskirja sekä kansalaisuudettomien ihmisten syrjinnän estäminen. Me kehotamme myös jäsenvaltioita ratifioimaan vammaisia koskevan Yhdistyneiden Kansakuntien yleissopimuksen ja antamaan Yhdistyneiden Kansakuntien rotusyrjinnän poistamista valvovan komitean tutkia yksittäistapaukset.
Minun maassani Latviassa yli 350 000 niin sanotusti kansalaisuutta vailla olevaa ihmistä, joista monet ovat syntyneet maassa, ei voi edes äänestää paikallisvaaleissa. Valitettavasti tätä ongelmaa ei käsitelty mietinnössä sen periaatteen vuoksi, että yksittäisiä jäsenvaltioita ei mainita. Haluan kuitenkin korostaa, että paikallistason poliittiseen elämään osallistumisen kieltäminen pitkäaikaisilta asukkailta vaarantaa sosiaalisen ja poliittisen yhdentymisen. Siksi äänioikeuden antaminen näille ihmisille on ehdottoman välttämätöntä.
Konrad Szymański
Arvoisa puhemies, vastustan voimakkaasti ainakin kahta mietinnössä esiin tuotua asiaa. Ensimmäinen on seksuaalinen suuntautuminen ja toinen niin sanotut lisääntymisoikeudet.
Ehdotukset abortin yleisen saamisen sallimisesta ja niin sanottujen homoavioliittojen tunnustamisesta kaikissa Euroopan unionin jäsenvaltioissa eivät liity mitenkään perusoikeuksiin. Mikään kansainvälinen asiakirja ei tue tätä avioliitto-oikeuden tulkintaa. Näille ehdotuksille ei ole myöskään mitään oikeusperustaa EU:n lainsäädännössä. Pyrkimällä jatkuvasti saamaan nämä asiat perusoikeuksien luetteloon EU:n vasemmisto haluaa meidän tottuvan näihin ajatuksiin. Haluan kuitenkin vakuuttaa teille, että emme koskaan tule antamaan sille suostumustamme.
Haluaisin kysyä Euroopan komission edustajilta, aikooko komissio todella antaa ehdotuksen direktiiviksi homoseksuaalisuuden pelon torjunnasta ja mitä säännöksiä tämä direktiivi mahdollisesti sisältäisi? Onko komissio sitä mieltä, että samaa sukupuolta olevien parien aseman vastavuoroista tunnustamista kaikissa Euroopan unionin jäsenvaltioissa koskevan direktiiviehdotuksen laatimiselle on oikeusperusta? Onko komissiolla tällaisia suunnitelmia? Onko ehdotetun työpaikan ulkopuolista syrjintää koskevan direktiivin tarkoituksena toteuttaa takaoven kautta niin sanottujen homoavioliittojen tunnustaminen Euroopan unionin jäsenvaltioissa? Vaadin yksityiskohtaista ja kattavaa vastausta näihin vaikeisiin oikeudellisiin kysymyksiin.
Miguel Portas
GUE/NGL-ryhmän puolesta. - (PT) Euroopalla on taipumuksena käydä tarkasti läpi ihmisoikeudet maailman joka kolkassa - mikä onkin aivan oikein - ja siksi me juhlimme tänään Saharov-palkinnon 20. vuosipäivää. Se on aivan oikein, mutta - ja tämä on Catanian mietinnön ydin - siinä ei tarkastella sitä, miten hyvin perusoikeuksia kunnioitetaan omalla alueellamme. Tämän pitäisi todella kuulua komission ja neuvoston poliittiseen ohjelmaan nyt ja tulevaisuudessa, koska se, millä valtuuksilla me puhumme perusoikeuksista Euroopan ulkopuolella, riippuu siitä, miten itse kunnioitamme näitä oikeuksia.
Annan teille esimerkin eräästä tärkeästä asiasta. Ei voida hyväksyä sitä, että parhaillaan useat hallitukset kieltäytyvät vastaanottamasta Guantánamo Bayn vankeja tapauksissa, joissa syyllisyyttä ei ole osoitettu todeksi. Minun hallitukseni sen sijaan on päättänyt vastaanottaa näitä vankeja, ja onnittelen sitä tästä asenteesta. Hallitus kuitenkin sanoi, että se tekee niin Yhdysvaltojen hallinnon auttamiseksi, ja se onkin ongelmallista. Monet hallitukset hyväksyivät myös laittomat lennot juuri Washingtonin auttamiseksi. Meidän on otettava vastaan vangit, joiden syyllisyyttä ei ole näytetty toteen, jos ja kun he sitä pyytävät, eikä autettava jotakin maata ratkaisemaan itse aiheuttamansa ongelma.
Georgios Georgiou
IND/DEM-ryhmän puolesta. - (EL) Arvoisa puhemies, kansainvälinen keskustelu ihmisoikeuksista on tietysti erittäin hyödyllistä. Siksi katson velvollisuudekseni kiittää esittelijä Cataniaa hänen herkkyydestään ja hellittämättömyydestään ihmisoikeuksien suojelun suhteen myös Euroopan sisällä. Haluaisin kuitenkin hyödyntää tämän tilaisuuden ja kiinnittää parlamentin huomion uuteen asiaan, joka ei enää koske esimerkiksi vähemmistöjä, maailmanlaajuisia ihmisoikeusrikkomuksia, taloudellisia tai poliittisia pakolaisia, Euroopan alaryhmiä, uskonnollisia vähemmistöjä tai homoseksuaaleja, vaan joka koskee niitä eurooppalaisia, jotka kansainvälisen talouskriisin seurauksena ennakoidun myrskyn vuoksi jaetaan luokkiin, joiden ihmisoikeudet tarvitsevat suojelua.
Pelkään, että meillä on vastassa sellaisten EU:n kansalaisten ryhmittymien ilmiö, jotka menettävät asemansa työttömyyden ja rajallisen sosiaalisen suojelun seurauksena, ryhmittymien, jotka mahdollisesti johdatetaan mielenosoituksiin ja reaktioon ja jotka mahdollisesti vaarantavat taloudelliset ja poliittiset järjestelmät koko Euroopan mantereella. Euroopan unionin pitäisi tarjota näille ryhmittymille välittömästi suojelua ihmisoikeusnäkökulmasta. Kreikan äskettäiset ikävät tapahtuvat vaikuttavat varmasti Eurooppaan, jolla ei tällä kertaa ole ulkomaalaisten ja vähemmistöjen oikeuksien suhteen samaa ylellisyyttä kuin aiemmin ja joka on velvollinen puuttumaan EU:n kansalaisten keskeisiin ongelmiin, koska heidän oikeuksiensa tilanne on vaarassa huonontua enemmän kuin niiden, joille Euroopan unioni on osoittanut vieraanvaraisuutta. Ajankohta, jolloin Euroopan täytyy käsitellä kansalaistensa uusia ihmisoikeusongelmia, on valitettavasti koittanut varoittamatta.
Koenraad Dillen
(NL) Arvoisa puhemies, hirtetyn talossa ei puhuta köydestä. Jälleen kerran EU:n ihmisoikeuksia koskeva mietintö on täynnä omakehua siitä, miten Euroopan huolehtii ihmisoikeusrikkomuksista missä tahansa päin maailmaa niitä tapahtuukin. Emme kuitenkaan pääse siitä eroon: EU:n ihmisoikeuspolitiikan perustana on aivan liian usein valikoiva ja tekopyhä tuohtumus.
Kuten jopa parlamentin vasemmistosiiven jäsenet jo aiemmin kysyivät, eikö erityisesti Euroopan parlamentin pitäisi ensin vaivautua laittamaan omat asiansa järjestykseen? Loppujen lopuksi tämä parlamentti rikkoi alle kaksi kuukautta sitten omassa talossaan mielipiteenvapautta, jota se yrittää puolustaa niin ponnekkaasti maapallon kaikissa kolkissa etelänavalta Amazonin sademetsään ja Abu Ghraibista Harareen.
Kollegani Frank Vanhecke, joka on paikallisen flaamilaisen julkaisun vastaava kustantaja ja jota Belgian hallitus ja maan poliittisesti nimetyt tuomarit syyttivät mielipiteeseen liittyvän rikkomuksen vuoksi, ei edes saanut mahdollisuutta puolustaa itseään tässä parlamentissa, kun se päätti viime kuussa poistaa hänen parlamentaarisen koskemattomuutensa. Kaiken lisäksi tänään, samana päivänä kun juhlimme Saharov-palkintoa, Euroopan parlamentissa kielletään puheenjohtajakokouksen käskystä elokuvan Fitna esittäminen, koska ohjaaja Geert Wildersin on saanut tappouhkauksia Alankomaiden islamilaisilta kiihkoilijoilta. Kauan eläköön sanan- ja mielipiteenvapaus! Niin ei kylläkään tunnu käyvän tässä parlamentissa.
Stefano Zappalà
(IT) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, ei ole epäilystäkään siitä, että Catanian mietintö on Euroopan unionin historiassa tärkeä vaihe, koska se vahvistaa unionin sisällä vallitsevan tilanteen.
Ei ole epäilystäkään siitä, että vahva maahanmuuttopaine, joko on kohdistunut EU:hun useita vuosia, ja sen läpikäymät huomattavat sisäiset muutokset ovat luoneet ja luovat edelleen monia ongelmia jäsenvaltioille ja sekä EU:n että sen ulkopuolisille kansalaisille. Ei ole myöskään epäilystäkään siitä, että Euroopan unionilla on tiettyjä velvollisuuksia, kuten tilanteen valvonta ja ihmisoikeuksien kunnioittaminen mahdollisimman laajalti ja sen lisäksi omien kansalaisten ja kansallisten organisaatiojärjestelmien suojeleminen.
Tästä äärimmäisen pitkästä ja perusteellisesta mietinnöstä näyttää kuitenkin kumpuavan yleistä jäsenvaltioiden arvostelua koskien niiden alueilla ilmeneviä ja siten niiden hallinnassa olevia rikkomuksia. Mietinnön useissa osissa esitetään Euroopasta näkemys, joka ei mielestäni vastaa todellisuutta, ja vaikuttaa siltä - selvästikin tavalla, joka ei uskoakseni ollut esittelijän tarkoitus - kuin etusijalle olisi asetettu ne, jotka eivät aina noudata sääntöjä, niiden sijasta, jotka noudattavat niitä tai varmistavat niiden noudattamisen.
Vaikka yleisesti ottaen kannatan mietinnön joitakin osia, olen sitä mieltä, että muut osat pitäisi yleisen edun vuoksi kirjoittaa uudelleen. Arvoisa puhemies, haluaisin lopuksi ilmaista henkilökohtaisen solidaarisuuteni Vatikaanille koskien hyökkäyksiä, joita sitä kohtaan on tehty tässä istunnossa käydyn keskustelun aikana.
Jan Marinus Wiersma
(NL) Arvoisa puhemies, olemme tänään jälleen käyneet ihmisoikeuksien suojelusta tärkeää keskustelua, joka on Euroopan parlamentin ja Euroopan unionin aseman ja tehtävän kannalta merkittävää. Se myös kuvaa jossakin määrin sitä, mitä me olemme. Eurooppalaisina me pidämme suuresti arvossa kunkin yksilön yleisten ja luovuttamattomien oikeuksien kunnioittamista riippumatta siitä, missä päin maailmaa hän on. Vaikka yhteiset arvot, yhdenvertaiset mahdollisuudet ja perusoikeuksien kunnioittaminen ovat olennainen osa Euroopan unionin perussopimuksia ja unionin perusta, on paljon vähemmän ilmeistä, että vaadimme toisiamme tilille heti, kun jokin menee vikaan. Esittelijä Catanian raportti tuo aivan oikeutetusti asian esiin, ja haluaisin onnitella häntä ja kaikki niitä, jotka auttoivat häntä tässä lähestymistavassa.
Kysyisin komission jäseneltä, mitä mieltä hän on ajatuksesta, että meidän Euroopan unionissa pitäisi harkita, olisiko mahdollista laatia paremmat säännöt sille, miten voimme vaatia toisiamme kantamaan vastuun silloin, kun asiaan liittyvät ihmisoikeudet.
Haluaisin keskittyä mietinnön yhteen erityiseen aiheeseen, nimittäin romanien tilanteeseen Euroopan unionissa. He ovat Euroopan eniten syrjitty vähemmistö ja lisäksi monikansallinen vähemmistö, joka on levittäytynyt useiden rajojen yli. Yli vuosi sitten Italiassa puhjenneiden romaneihin kohdistuneiden väkivaltaisuuksien jälkeen näimme selvästi, mitkä ovat tiukasti kansallisen toimivallan heikkoudet heidän oikeuksiensa kunnioittamisen takaamisessa.
Ensisijainen vastuu asukkaista huolehtimisesta on tietysti jäsenvaltioilla, mutta jokaisen jäsenvaltion edellytetään tekevän niin EU:n ja kansainvälisten sopimusten rajoissa. Me joudumme kuitenkin aivan liian usein huomaamaan, että jäsenvaltiot turvautuvat puuttumattomuuden periaatteeseen. Vähemmistökysymyksiä pidetään kansallisena alueena. Se ei mielestäni ole enää hyväksyttävää. Kuten sanoin, meidän pitäisi käynnistää keskustelu ja harkita, pitäisikö meidän tehdä Euroopan unionin sisällä sopimuksia siitä, miten käsittelemme ihmisoikeusrikkomuksia EU:ssa, ja lopettaa politiikka, jossa ei uskalleta vaatia muita vastuuseen.
Sophia in 't Veld
(NL) Arvoisa puhemies, haluaisin ensin esittää lämpimät kiitokset puheenjohtajavaltio Ranskalle ja onnitella sitä aloitteesta homoseksuaalisuuden dekriminalisoimiseksi Yhdistyneiden Kansakuntien puitteissa. Se on mielestäni loistava edistysaskel, koska lesbojen, homojen ja transsukupuolisten syrjintä on valitettavasti yhä päivän sana myös Euroopassa.
Mielestäni Euroopan pitäisi toimia parhaana esimerkkinä sen periaatteen soveltamisessa, että kaikki ovat yhdenvertaisia lain silmissä. Tässä mielessä käsiteltävänä oleva syrjinnän vastainen direktiivi sisältää mielestäni liikaa poikkeuksia, jotka sopivat syrjintään. Nämä poikkeukset on poistettava.
Mitä tulee homoavioliittoon, haluaisin vastata siihen, mitä edellinen puhuja, kollega Szymański, sanoi. Suoraan sanoen mielestäni sivistyneeseen maailmaan kuuluu puoluepolitiikasta riippumatta, että valtio ei puutu yksilön henkilökohtaiseen kumppanin valintaan. Valtio ei voi uskonnon, ihonvärin tai seksuaalisen suuntautumisen perusteella estää ihmissuhteiden syntymistä. Kumppanin valinta on pelkästään yksilön valinta. Sillä ei ole mitään tekemistä valtion kanssa.
Arvoisa puhemies, haluaisin päättää puheenvuoroni käsittelemällä puheenjohtaja Yaden puheeksi ottamaa matkustajarekisteriä. Pelkään pahoin, että Euroopan parlamentti ei ole kovinkaan tyytyväinen Eurooppa-neuvoston kurssiin. Tämä on ollut aiempien keskustelujen aiheena ja toivon, että neuvosto on tulevaisuudessa valmis ottamaan parlamentin suositukset huomioon tällä alueella.
Mario Borghezio
(IT) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, maamme voidaan todella nähdä syrjinnän ja vainon torjunnan johtajana romanilasten suojelussa, mihin Catanian mietinnössä omistetaan runsaasti huomiota. Tästä on kiittäminen sisäministeri Maronia. Tarkistamalla laajamittaisesti romanilasten tilanteen hän on paljastanut tilanteen, joka olisi mahdollisesti voitu havaita aiemminkin.
Näiden leirien romanilapsista 50 prosenttia on jätetty oman onnensa nojaan, heitä ei ole lähetetty kouluun eikä heitä ole rokotettu. Mietinnössä pitäisi myös korostaa romaniperheiden vastuuta, koska ne eivät lähetä lapsia kouluun vaan tekemään rikoksia ja pitävät heidät olosuhteissa, jotka estävät heidän integroitumisensa yhteiskuntaan. Olen siksi erittäin tyytyväinen niiden hallitusten, kuten Italian hallituksen, toimintaan, jotka pyrkivät varmistamaan romanilasten ja maahanmuuttajalasten integroitumisen esimerkiksi koulujärjestelmään tarjoamalla väyliä, joiden kautta lapset voivat aloittaa kielemme opiskelun valmistavilla luokilla.
Sanotaan, että palauttaminen ei ole mahdollista, jos alkuperämaassa on vaarallista. Mistä maahanmuuttajat sitten tulevat? He tulevat maista, joissa kaikissa on vaarallisia tilanteita, joten mietinnössä ei tässä suhteessa ole järkeä. Meidän on sovellettava ihmisoikeuksien suojelun periaatteita terveellä järjellä, Euroopan kansalaisina, eikä niiden ideologian perusteella, jotka luennoivat meille oikeuksien suojelusta puhuen niiden puolueiden nimissä, joiden tunnuksiin kuuluvat kommunistien vasara ja sirppi. Siinäpä hieno lähde!
Eva-Britt Svensson
(SV) Arvoisa puhemies, haluan kiittää esittelijä Cataniaa sekä hänen mietinnöstään että aina niin vahvasta sitoutumisestaan ja perusoikeuksien kunnioittamisen suojelua edistävästä työstään. Perusoikeuksista ei voida koskaan tinkiä. Perusoikeuksista ei voida koskaan tinkiä poliittisista tai kulttuurillisista syistä.
Kollega Szymańskille haluaisin sanoa, että perusoikeuksiin kuuluvat luonnollisesti myös lisääntymisoikeudet. Niihin kuuluu myös jokaisen oikeus omaan seksuaaliseen suuntautumiseensa. Nyt on tärkeää, että kaikki EU:n toimielimet pyrkivät varmistamaan, että perusoikeudet - perusoikeuskirja - eivät jää vain hienoiksi sanoiksi paperilla vaan että toteutetaan konkreettisia toimenpiteitä. Meidän on varmistettava, että perusoikeuksia kunnioitetaan, mikä koskee yhteiskunnan kaikkia ryhmiä. Kiitos.
Hélène Goudin
(SV) Arvoisa puhemies, EU:n jäsenvaltioissa ja toimielimissä samoin kuin yleisestikin läntisessä maailmassa homoseksuaalien, biseksuaalien ja transseksuaalien syrjintä aiheuttaa vakavia ongelmia. Monessa paikassa maailmassa ongelmia on vielä enemmän. Ihmiset saattavat jopa joutua vankilaan tai heidät saatetaan tuomita teloitetuksi seksuaalisten mieltymystensä vuoksi. Tätä ei tietenkään voi mitenkään hyväksyä eikä tällaista pitäisi tapahtua vuonna 2008.
Ihmisoikeudet ovat mielestäni yleismaailmallisia eivätkä suhteellisia. Emme voi säilyttää vanhoja tapoja puolustaaksemme homoseksuaalien, biseksuaalien ja transseksuaalien vainoamista. Ei, vaan ihmisoikeudet koskevat kaikkia ihmisiä koko maailmassa ja näiden oikeuksien täytyy olla loukkaamattomat. Jokaisen itseään demokraatiksi kutsuvan täytyy kantaa vastuunsa ja vastustaa suvaitsemattomuutta kaikissa tilanteissa.
On todella pelottavaa, että monilla tämän parlamentin jäsenillä on vihamielisiä mielipiteitä homoseksuaaleista. Tämä kävi ilmi erityisesti ennen viime viikolla Brysselissä emännöimääni näyttelyä ja sen jälkeen. Olin aivan kauhuissani lukiessani kommentteja, mutta en ole ikävä kyllä kovinkaan yllättynyt.
Taistelua suvaitsemattomuutta vastaan ja ihmisoikeuksien puolesta on käytävä kaikkialla - ystäviemme kanssa kansallisella tasolla, EU:ssa ja maailmanlaajuisesti YK:n kautta. Tässä suhteessa olen tyytyväinen puheenjohtajavaltio Ranskan aloitteisiin. Olen itse asiassa käyttänyt puolitoista minuuttia. Kiitos.
Irena Belohorská
- (SK) Haluaisin kiittää esittelijä Cataniaa hänen perusihmisoikeuksien ja -vapauksien nykytilannetta Euroopassa koskevasta mietinnöstään.
Perusihmisoikeuksia loukataan usein terrorismin vastaisessa taistelussa, mikä johtaa yksityisyyttä koskevien perusoikeuksien loukkaamiseen, uhkauksiin tai henkilötietosuojan loukkaamiseen sekä usein toistuvaan syrjintään.
Olemme nähneet, miten monet Euroopan parlamentin jäsenet ovat hyödyntäneet tätä mietintöä puolueohjelmiensa edistämiseen vaatimalla itsemääräämisoikeutta. Itsemääräämisoikeudella ei ole sijaa Euroopan unionissa, eikä itsemääräämisoikeudella poliittisena ajatuksena ole 2000-luvulla sijaa myöskään Lissabonin sopimuksessa. Meillä on Euroopan unionissa suurena etuoikeutena vapaa liikkuvuus ja meidän pitäisi siksi ymmärtää itsemääräämisoikeus työmarkkinoiden nykytilanteen valossa. Vain taantumukselliset ja henkilöt, jotka eivät pysty käsittämään Euroopan unionin valtioiden yhdistämisen keskeistä ajatusta, lämmittävät separatistisia käsiään nationalismin ja fasismin tulessa. Siksi torjun kaikki puolustelut itsemääräämisoikeudesta tehokkaana keinona ratkaista perinteisten yhteiskuntien ja kansallisten vähemmistöjen ongelmat.
Mihael Brejc
(SL) Tämä mietintö on varsin laaja, ja ihmettelen, mikä on sen tarkoitus. Siinä on 28 sivulla 167 kohtaa. Mietinnössä on kaikki perusoikeuksien tärkeät osatekijät. Vaikka mietinnössä on joitakin hyviä painotuskohtia, se ei kuvasta ihmisoikeuksien nykytilannetta. Siinä ei esitetä väitteiden tueksi tosiasioita tai perusteluja. Sen sijaan siinä on paljon tekstiä, jossa on usein ristiriitaisuuksia tai epäoleellisuuksia. Siinä on myös paljon harhakuvitelmia, mikä ei ole hyvä asia. Se on täynnä vetoomuksia toimivaltaisille viranomaisille, ja lisäksi siinä on jopa lauseke, joka on ristiriidassa lainsäädännön kanssa.
Olen yllättynyt siitä, että esittelijä Catania ei ole laatinut mietintöään oikeusasiamiehen vuosikertomusten perustella. Jos hän olisi tehnyt niin, hän olisi voinut vertailla tapahtumien kulkua vuodesta toiseen ja tutustuttaa meidät kaikki tällä alueella tapahtuneeseen edistykseen tai sen puutteeseen. En ole eri mieltä yksittäisistä kohdista, mutta mielestäni mietintö on yksinkertaisesti epäjohdonmukainen. Vaikka tarkistusten jättämisen määräaikaa on pidennetty, minun on valitettavasti todettava, että tähän mietintöön ei voi tehdä tarkistuksia, koska siitä puuttuu asianmukainen sisällöllinen ja oikeudellinen rakenne.
Kulttuuri- ja koulutusvaliokunnan mietintö onkin sitten kokonaan toinen asia, koska sen 12 kohdassa ilmaistaan valiokunnan kanta ihmisoikeuksiin. Uskon, että esittelijä Catanian tarkoitusperät olivat erittäin hyvät. Hän on varmasti pyrkinyt vilpittömästi esittelemään perusoikeuksien tilanteen mahdollisimman hyvin, mutta tämä mietintö ei joistakin todella hyvistä painotuskohdista huolimatta mielestäni täytä vakavan keskustelun vähimmäisehtoja, mistä olen erittäin pahoillani.
Jos mietintö hyväksytään, pelkään pahoin, että kansalaiset esittävät vieläkin rajumpaa arvostelua. Siksi mielestäni olisi hyvä, jos te, esittelijä Catania, kirjoittaisitte mietinnön uudelleen niin, että se antaisi selvän kuvan siitä, mikä oli tilanne vuonna 2004 ja mikä se on nyt.
Kiitos.
Stavros Lambrinidis
(EL) Arvoisa puhemies, yksi asia on varma: maailmanlaajuinen talouskriisi kasvattaa maahanmuuttoaaltoa Eurooppaan ja tekee tuhansista keskuudessamme jo asuvista laittomista maahanmuuttajista työttömiä. Siksi Euroopan maissa on erittäin suuri muukalaisvihan ja rasismin lisääntymisen riski ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus on vakavasti uhattuna. Rajojen pakkomielteinen valvonta ei näissä olosuhteissa ratkaise ongelmaa. Tarvitaan vakavamielistä politiikkaa maahanmuuttajien kotouttamiseksi Eurooppaan, politiikkaa, jonka ansiosta maahanmuuttajat ja heidän lapsensa eivät enää tunne itseään yhteiskunnassamme vieraiksi tai muut eivät enää pidä heitä vieraina. Silti tämä keskustelu on Euroopassa nyt pysähtynyt. Sitä käytiin neuvoston kokouksessa Thessalonikissa, ja sitä käytiin Groningenissa vuonna 2004, mutta nyt se on vaiennut. Syy on käsittääkseni hyvin yksinkertainen: Euroopan unionin poliitikot eivät ole onnistuneet vakuuttamaan yhteisöjään siitä, että monimuotoisuus on nyt yhteisöissämme väistämätöntä ja toivottaa. Neuvoston, komission ja parlamentin on palautettava tämä poliittinen tahto.
Inese Vaidere
(LV) Hyvät kollegat, tässä mietinnössä pyritään muotoilemaan yleismaailmallinen näkemys mutta päädytään yksipuolisuuteen ja epäsuhtaisuuteen. Siinä luodaan sellainen vaikutelma, että perusoikeuksien tilanne on Euroopan unionissa huono. Se on selvästi liioiteltua ja saattaa meidät huonoon valoon mutta osoittautuu sopivaksi EU:n ulkopuolisille maille, joiden kanssa käymme vuoropuhelua ihmisoikeuksista. Eri valtioiden välisiä valtavia eroja vähemmistöjen ja maahanmuuttajien määrissä ei ole otettu huomioon. Mietinnön 45 kohdassa väitetään virheellisesti, että Itä-Euroopassa on vähän maahanmuuttajia. Ennen Latvian miehitystä latvialaisten osuus Latviassa oli noin 80 prosenttia ja venäläisten osuus 8 prosenttia. Miehityksen päättyessä 1990-luvun alussa latvialaisia oli vain 51 prosenttia. Suurin osa lopuista on venäläistämisen suorana seurauksena "venäjänkielisiä maahanmuuttajia". Niille, jotka eivät halua kotoutua ja hankkia kansalaisuutta, ei pitäisi myöntää poliittista äänioikeutta. Suositus, jonka mukaan kaikkien vähemmistöjen edustajille pitäisi antaa oikeus koulutukseen ja oman kielensä puhumiseen, on ristiriidassa sen kanssa, että maan omilla kansalaisilla on oikeus puhua omaa kieltään omassa maassaan. Jos tämä mietintö hyväksytään, me saatamme joutua laatimaan heti toisen Euroopan parlamentin mietinnön latvialaisten ja latvian kielen suojelemisesta Latviassa. Tätä mietintöä ei voi parantaa tarkistuksilla. Ainoa ratkaisu on hylätä se. Kiitos.
Michael Cashman
(EN) Arvoisa puhemies, syrjintä elää ja voi hyvin niin koko maailmassa kuin Euroopan unionissakin. Siksi haluan onnitella puheenjohtajavaltio Ranskaa Yhdistyneissä Kansakunnissa tehdystä homoseksuaalisuuden dekriminalisointia koskevasta aloitteesta.
Se mitä olemme tänään parlamentissa kuulleet, on masentavaa ja edistää suvaitsemattomuutta. Syrjintä jättää jälkensä maailmaan ja - voin sanoa näin muille - siihen syyllistyvien sieluihin. Poliitikot ja Vatikaanin kaltaiset instituutiot, joiden pitäisi ymmärtää asiaa paremmin, antavat syrjinnälle sananvallan. Siksi haluan kiittää teitä niiden ihmisten puolesta, joilla ei ole sananvaltaa, koska jos he käyttävät sitä - kuten homoseksuaaleina tai sukupuoli-identiteettinsä vuoksi - heitä hakataan tai kidutetaan, heidät vangitaan tai he saavat kuolemanrangaistuksen pelkästään erilaisuutensa vuoksi.
Me voitamme. Me saavutamme tasa-arvon. Homoseksuaalina olen sitoutunut siihen. Meidän on saavutettava tasa-arvo yksinkertaisesti siksi, että oikeus ja hyvyys ovat puolellamme. Kiitän puheenjohtajavaltiota. Teillä on hieno etuoikeus päättää puheenjohtajakautenne tällaiseen sitoumukseen.
Armando França
(PT) Gérard Deprez'n kysymyksen vuoksi keskustelumme aiheena olevien Tampereen ja Haagin ohjelmien tarkoituksena on toteuttaa eurooppalainen vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuva alue jäsenvaltioiden välisellä sekä jäsenvaltioiden ja EU:n toimielinten välisellä välttämättömällä yhteistyöllä. Siinä onnistutaan vahvistamalla toimenpiteitä, jotka takaavat Euroopan yhdentymisprosessin kannalta välttämättömän vapauden, turvallisuuden ja oikeuden. Unionimme on kuitenkin todella olemassa vain, jos muodostamme sisämarkkinoiden ja taloudellisen yhteistyön lisäksi yhteisen vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen, jos Euroopan unionin kansalaiset myös tuntevat olevansa vapaita, jos heidän perusoikeutensa on turvattu ja jos kaikilla on samat oikeudet. Sen vuoksi yhteistyön kehittäminen tällä alueella on äärimmäisen tärkeää. Lissabonin sopimus on kuitenkin ratkaiseva, koska sen tätä aluetta koskevat määräykset ovat itsenäisiä ja antavat toimivallan Euroopan parlamentille ja kansallisille parlamenteille.
Genowefa Grabowska
- (PL) Arvoisa puhemies, kansainvälinen yhteisö käsittelee ihmisoikeuskysymystä suunnilleen kahdenkymmenen vuoden välein. Vuonna 1948 hyväksyttiin ihmisoikeuksien yleismaailmallinen julistus. Lähes kaksikymmentä vuotta myöhemmin hyväksyttiin ihmisoikeussopimukset, ja vuonna 1989 hyväksyttiin toinen asiakirja, lasten oikeuksien yleissopimus.
Samaan aikaan me Euroopan unionissa emme vieläkään pysty laatimaan lainsäädäntöasiakirjaa tai hyväksymään peruskirjaa joka olisi perusoikeuskirjan tavoin sitova asiakirja.
Siksi olen tyytyväinen esittelijä Catanin mietintöön, jossa käsitellään lapsen oikeuksia, ja haluaisin korostaa, että näiden oikeuksien pitäisi olla meille erittäin tärkeitä, koska lapset ovat Euroopan tulevaisuus ja Eurooppa muotoutuu sen mukaan, miten me kasvatamme heidät. Meidän on hävitettävä köyhyys, joka on yksi syrjinnän muoto ja vaikuttaa niin moniin lapsiin Euroopassa, ja meidän on torjuttava se Euroopan hyvän ja oikeudenmukaisen tulevaisuuden nimissä.
Carlos Coelho
(PT) Ensi vuonna, vuonna 2009, pitäisi hyväksyä uusi vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvaa aluetta koskeva monivuotinen ohjelma. Kymmenen viime vuoden tulokset ovat myönteisiä, mutta meidän on vältettävä jatkuvaa kiusausta suosia turvallisuusnäkökohtaa vapauden ja oikeuden kustannuksella.
Esimerkiksi oikeudellisessa yhteistyössä vastavuoroisen tunnustamisen periaatteen soveltamisesta on valtavasti hyötyä kaikille tällä alueella liikkuville, mutta sillä pitäisi olla vastapuolena asianmukainen oikeuksien suojelu ja ihmisten menettelylliset takeet kaikkialla unionissa, mikä ei vielä ole toteutunut.
Erilaisia tietojärjestelmiä on luotu turvallisuuden vahvistamiseksi, mutta puitepäätöstä henkilötietojen suojaamisesta kolmannen pilarin mukaisesti ei vieläkään ole hyväksytty, kuten kollega Roure oikein hyvin tietää. Perusoikeuksien edistäminen ja tehokas suojeleminen ovat demokratiamme perusta, ja niiden pitäisi olla aina kaiken EU:n politiikan tavoitteena. Perusoikeudet ovat toisistaan riippuvaisia ja muodostavat jakamattomien oikeuksien joukon. Tässä hengessä ne ovat perusoikeusasiakirjan suojaamia. Siksi on myös ratkaisevaa täydentää Lissabonin sopimusta niin, että perusoikeuskirjallamme on sitova oikeudellinen arvo.
Catanian mietinnössä on tunnistettu eri painopisteitä, jotka ulottuvat muun muassa sosiaalisista oikeuksista tietosuojaan ja vähemmistöjen oikeuksien suojeluun. Tänä yleisen talouskriisin aikana meidän on mielestäni kuitenkin kiinnitettävä erityistä huomiota äärimmäiseen köyhyyteen ja sosiaaliseen syrjäytymiseen, jotka jo itsessään rikkovat perusoikeuksia. Sen vuoksi on mielestäni ratkaisevan tärkeää sisällyttää kaikkeen EU:n politiikkaan sekä sosiaalinen ulottuvuus että perusoikeudet ja turvata järjestelmällinen ja tiukka seuranta sen suhteen, miten nämä oikeudet toteutuvat lainsäädäntöehdotuksissa.
Charles Tannock
(EN) Arvoisa puhemies, olen tyytyväinen Catanian mietinnön rehellisyyteen ja yksityiskohtiin, vaikka siinä onkin osia, joista olen eri mieltä. Sen, että tällaisessa mietinnössä paljastetaan omia puutteitamme, pitäisi muistuttaa meitä siitä, että meidän ei pitäisi saarnata niin paljon EU:n ulkopuoliselle tahoille. Monet tässä parlamentissa jonottivat päästäkseen haukkumaan Amerikkaa poikkeuksellisista luovutuksista ja arvostelemaan Euroopan hallituksia, jotka tekivät yhteistyötä CIA:n kanssa. Minä itse olisin kauhuissani, jos emme olisi tehneet CIA:n kanssa minkäänlaista yhteistyötä elämäntapamme tuhoamaan pyrkivien terroristifanaatikkojen vastustamiseksi.
Mietinnössä ei mainita lainkaan Italian toimintaa esimerkiksi ulkomaalaisten rikollisten maasta karkottamiseksi. Tällainen suosittu ja onnistunut politiikka näyttää selvästi olevan aivan liian ristiriitaista korostettavaksi täällä. Se on myös vakava isku ehdottomalle, absolutistiselle opille, joka on tarttunut ihmisoikeuksia koskevaan keskusteluun. Toivon, että esimerkiksi minun maastani, Yhdistyneestä kuningaskunnasta, olisi karkotettu ulkomaalaisia rikollisia, kuten Lontoon vaalipiiristäni Italian kansalainen, joka murhasi rehtorinsa mutta jonka tuomarit antoivat hänen ihmisoikeuksiensa vuoksi jäädä Yhdistyneeseen kuningaskuntaan vankeusrangaistuksen päätyttyä. Euroopan lainkuuliaiset kansalaiset ansaitsevat saada tietää, että heidän omia oikeuksiaan suojellaan ihmisiltä, jotka pyrkivät vahingoittamaan heitä.
Marios Matsakis
(EN) Arvoisa puhemies, homoseksuaalien oikeudet ovat tärkeä aihe EU:ssa ja synnyttävät aika ajoin vilkkaan keskustelun.
Samaa sukupuolta olevien parien oikeus adoptoida lapsia on noussut hiljattain taas pintaan. Tässä yhteydessä haluan hyödyntää tilaisuuden ja kysyä komissiolta ja neuvostolta hyvin suoraan: hyväksyvätkö ne - ja tukevatko ne - esityksen adoptio-oikeuden myöntämisestä homoseksuaalisille pareille samalla tavalla kuin heteroseksuaalisille pareille vai ovatko ne sitä mieltä, että adoptoidun lapsen oikeus tulla sijoitetuksi heteroseksuaaliseen perheympäristöön on kaikkein tärkein eikä homoseksuaalisten parien adoptioita siksi pitäisi pitää toivottavina eikä niitä pitäisi sallia EU:n lainsäädännössä? Komission jäseneltä ja ministeriltä odotetaan rohkeaa ja suoraa vastausta, jota pidetään suuresti arvossa ja josta on meille paljon hyötyä.
Kathy Sinnott
(EN) Arvoisa puhemies, ihmishistorian järkyttävimmät vaiheet ovat juontaneet juurensa siitä, että jokin ihmisrotuun kuuluva ryhmä on kieltänyt toisen ryhmän ihmisarvon. Menneisyydessä orjuus, vaino ja kansanmurha ovat olleet niiden osana, joita on pidetty kielen, rodun, uskonnon tai jonkin muun syyn vuoksi alempiarvoisina ihmisinä.
Tämän päivän EU:ssa me haluamme ajatella, että olemme tällaisen sivistymättömyyden yläpuolella, mutta nykyään ihmisarvo kielletään iän, koon ja kykyjen perusteella. Monien mielestä syntymättömät ja vammaiset vauvat - jopa syntymän jälkeenkin - ovat alempiarvoisia kuin ihmiset, minkä vuoksi EU:ssa tapetaan joka vuosi yli miljoona vauvaa ennen syntymää ja joitakin vielä syntymän jälkeenkin.
Vielä järkyttävämpää on se, että tämä verenvuodatus tapahtuu ihmisoikeuksien nimissä. Haluan muistuttaa teitä siitä, että ihmisoikeuksien yleismaailmallisessa julistuksessa, jonka 60. vuosipäivää juhlimme, tunnustetaan lapsen täysi ihmisarvo ennen syntymää.
Csaba Sógor
(HU) Kansalliset vähemmistöt ovat uusissa maissa vähemmistöjä ilman omaa syytään. Valitettavasti monissa uusissa jäsenvaltioissa heitä kuormitetaan kollektiivisella syyllisyydellä, kun valtiot yrittävät kieltää heiltä koulutuksen omalla kielellään tai oman historian opiskelun ja kotikaupunkien, paikallisten paikkakuntien tai jokien nimien opettelun omalla kielellä. Vielä pahempaa on se, että tietyissä uusissa jäsenvaltioissa on aloitettu uudentyyppinen "urheilu", vähemmistöjen pahoinpitely poliisin avustuksella. Jotkut haluaisivat kieltää kaikki autonomian muodot, koska se heidän mielestään pirstoisi EU:ta. Italian ja Suomen kaltaiset maat, jotka ovat myöntäneet vähemmistöilleen kulttuurisen ja alueellisen autonomian, eivät kuitenkaan ole hajonneet. Meidän on annettava kaikille EU:n jäsenvaltioille mahdollisuus kunnioittaa kansallisten vähemmistöjen oikeuksia.
Rama Yade
neuvoston puheenjohtaja. - (FR) Arvoisa puhemies, Catanian mietintö tuli käsittelyyn juuri sopivaan aikaan tänä ihmisoikeuksien yleismaailmallisen julistuksen 60. vuosipäivänä. Esiin tuotujen aiheiden laajuus, tehtyjen ehdotusten vahvuus samoin kuin teidän reaktionne ovat sopusoinnussa asioiden ratkaisevan luonteen kanssa, mikä tuo meidät tänään yhteen. Siksi yritän vastata minulle esitettyihin erilaisiin kysymyksiin ja yritän ryhmitellä puheenvuorot yhteen, koska monet niistä liittyvät samoihin aiheisiin.
Ensinnäkin haluaisin mainita sosiaaliset oikeudet ja äärimmäisen köyhyyden, joista useat parlamentin jäsenet, kuten Martine Roure, puhuivat. Nämä taloudelliset, sosiaaliset ja kulttuuriset oikeudet ovat selvästikin tärkeitä. Ne kuuluvat ihmisoikeuksien toiseen sukupolveen, ja niitä symboloi taloudellisia, sosiaalisia ja sivistyksellisiä oikeuksia koskevan yleissopimuksen allekirjoittaminen vuonna 1966. Olette tosiaankin oikeassa, kun korostatte näiden oikeuksien soveltamisen merkitystä, sillä jos niitä ei sovelleta, ne todennäköisesti menettävät uskottavuutensa.
Näin ollen Euroopan unioni ja Ranska ovat luonnollisesti osallistuneet aktiivisesti äärimmäisen köyhyyden torjumiseen. Muistuttaisin teitä siitä, että ihmisoikeustoimikuntaan on perustettu erityisraportoijan tehtävä erityisesti näihin aiheisiin ja näihin oikeuksiin liittyvien asioiden hoitamista varten. Yhdistyneissä Kansakunnissa laaditaan parhaillaan pääperiaatteita äärimmäisen köyhyyden torjumisen vauhdittamiseksi. Euroopan unioni ja tarkemmin sanottuna Ranska ovat tehneet mielestäni mielenkiintoisia aloitteita. Euroopan unioni on edistänyt ja kannattanut Yhdistyneiden Kansakuntien yleiskokouksen juuri hyväksymää taloudellisia, sosiaalisia ja sivistyksellisiä oikeuksia koskevan yleissopimuksen valinnaista pöytäkirjaa ja luonut yksittäisten valitusten mekanismin.
Olen kuitenkin samaa mieltä kanssanne siitä että tämä on pitkäaikainen taistelu ja että niin kauan kuin syrjintää ja köyhyyttä esiintyy näin paljon, niin kauan kuin työttömiä on näin paljon ja terveydenhuoltopalvelujen saantiin liittyy niin monia ongelmia, emme voi olla tyytyväisiä. Pyrimme kuitenkin jatkuvasti ja kaikin tavoin varmistamaan, että taloudellisia, sosiaalisia ja kulttuurisia oikeuksia varmasti sovelletaan ja Euroopan unioni edistää niitä ensimmäisenä.
Seuraavaksi käsittelen toista mainitsemaanne aihetta, homoseksuaalisuutta. Haluaisin tästä asiasta sanoa, että Ranskan tekemä aloite on hyvin yksinkertainen, ja toistaa, että lähtökohtanamme oli havainto siitä, että maailmassa on tällä hetkellä yhdeksänkymmentä maata, joissa homoseksuaalisuus on rangaistavaa, ja kuudessa niistä sovelletaan kuolemanrangaistusta. Se tarkoittaa, että miehet ja naiset eivät voi toteuttaa vapaasti seksuaalista suuntautumistaan vaan ovat vaarassa joutua vankilaan tai teloitetuksi. Siksi tässä on kyse perusoikeuksista.
Tarkoituksena ei ole aloittaa keskustelua sellaisista aiheista kuin homovanhemmuus tai -avioliitto, vaikka ne ovatkin mielenkiintoisia, tai tehdä tämän aloitteen välityksellä päätöksiä yhteiskunnallisten keskustelujen käymisestä. Tarkoituksena on pikemminkin laajentaa tätä perusoikeutta - oikeutta ilmaista vapaasti seksuaalista suuntautumista vaarantamatta vapauttaan - koskemaan yhteiskunnan kaikkia jäseniä.
Asia on juuri näin yksinkertainen, ja mielestäni on kunniaksi Euroopan unionille ja sen jäsenvaltioille - koska monet meistä tukevat tätä hanketta - että aloitetta käsitellään huomenna Yhdistyneiden Kansakuntien istunnossa. Toivon, että mahdollisimman moni valtio liittyy joukkoomme, koska mielestäni perusoikeuksista ei pitäisi joutua käymään keskustelua, koska kyse on pelkästään ja yksinkertaisesti ihmisarvosta ja vapaudesta.
Siirryn nyt seuraavaan aiheeseen eli romaneihin ja yleisemmin maahanmuuttajiin, joista useat teistä ovat puhuneet. Komissio antoi 2. heinäkuuta tiedonantonsa yhteydessä kertomuksen romaneista. Kertomuksessa luetellaan olemassa olevat politiikat ja ohjauskeinot, edistetään romaniväestön sosiaalista osallisuutta ja suositellaan näiden politiikkojen ja ohjauskeinojen järjestelmällisempää käyttöä nimenomaan romanien yhteiskuntaan integroitumisen kannustamiseksi.
Kuten tiedätte, puheenjohtajavaltio Ranska osallistui 16. syyskuuta Brysselissä pidettyyn ensimmäiseen romaniväestöä käsittelevään EU-tason huippukokoukseen, jonka järjesti juuri Euroopan komissio Soros-säätiön tuella. Huippukokoukseen osallistui EU:n toimielinten ja jäsenvaltioiden edustajia, ja se houkutteli runsaan osallistujamäärän kansalaisyhteiskunnan jäseniä. Kollegani Ranskan hallituksesta, asunto- ja kaupunkiministeri, sekä ulkoasiainministeriön edustaja osoittivat siellä kunnioitusta sille poikkeukselliselle tavalle, jolla erilaisista oloista lähtöisin olevat eurooppalaiset tulivat huippukokouksen tueksi.
Huippukokous oli tärkeä, koska romaniasia on kaikkien eurooppalaisten yhteinen etu ja edellyttää kultakin jäsenvaltiolta ennakoivaa politiikkaa, joka tietysti mukautetaan kunkin maan erityisolosuhteisiin. Tällaisen vapaaehtoisen kansallisen tason politiikassa pitäisi olla erityisenä tavoitteena sen varmistaminen, että romaniväestöllä todella on mahdollisuus koulutukseen, työhön, terveydenhuoltoon ja asuntoon. On myös täysin selvää, että unionin jäsenvaltioiden välinen koordinointi on ehdottoman ratkaisevaa ja tärkeää.
Puheenjohtajavaltio Ranskan aloitteesta esitetyt useat ideat ovat mahdollistaneet virallisen keskustelun käymisen aiheesta. Toinen vastaava huippukokous pidettiin Pariisissa 29.-30. syyskuuta 2008. Marseillessa järjestettiin 15.-16. lokakuuta 2008 köyhyyttä ja syrjäytymistä koskeva pyöreän pöydän keskustelu, johon osallistui kaksi kollegaani hallituksesta. Lyhyesti sanottuna Euroopan unionin jäsenvaltiot kiinnittävät paljon huomiota romaniyhteisön tilanteeseen ja uskon ja olen varma siitä, että tästä näkökulmasta työtämme jatketaan Euroopan unionissa myös Ranskan puheenjohtajakauden jälkeen. Voitte olla varmoja, että olemme täysin sitoutuneita asiaan.
Kun Ranskan puheenjohtajakausi Euroopan unionissa lähestyy loppuaan, haluaisin puhua laajemmin maahanmuuttajista ja mainita Euroopan maahanmuutto- ja turvapaikkasopimuksen sekä sen menestyksen. Euroopan unionilla tai sen jäsenvaltioilla on tämän sopimuksen ansiosta ensimmäisen kerran yhteiset tavoitteet erityisesti turvapaikkaviraston luomisen, biometrisen viisumin ja Euroopan unionilta vaaditun toiminnan suhteen silloin, kun yhtä valtiota painostetaan liikaa varsinkin maahanmuuton alueella.
Haluaisin muistuttaa teitä, että Euroopan neuvoston lokakuussa hyväksymässä sopimuksessa ehdotetaan poliittisia sitoumuksia, kuten laillisen maahanmuuton järjestämistä ottamalla huomioon tarpeet ja valmiudet, laittoman maahanmuuton torjumista yhteistyöllä, rajatarkastusten tehostamista ja Euroopan turvapaikkajärjestelmän toteuttamista.
Lyhyesti sanottuna kaikki nämä maahanmuutto- ja turvapaikkasopimukseen liittyvät osatekijät mahdollistavat sen, että Euroopan unioni voi hyväksyä tätä aluetta koskevan yhteisen strategian ja toteuttaa mahdollisesti tämän yhteisen strategian avulla aitoa laillista maahanmuuttoa koskevaa politiikka ja niihin liittyviä oikeuksia.
Haluaisin nyt vastata yhteen kysymykseen, yhteen kohtaan eli Guantánamoa ja sen sulkemisen seurauksia koskevaan huomautukseen ja kertoa teille, että Euroopan unioni on monta kertaa todennut, että terrorismin vastaisessa taistelussa on noudatettava oikeusvaltion periaatetta. Se tarkoittaa, että on kunnioitettava ihmisoikeuksia, kansainvälistä humanitaarista oikeutta ja pakolaisia koskevaa kansainvälistä oikeutta. Me totesimme myös, että pidätetyt eivät saa joutua oikeudelliseen tyhjiöön riippumatta siitä, keitä he ovat, ja että salaisten vankiloiden olemassaoloa ei voida hyväksyä.
Kantamme ei ole muuttunut, ja kaikki tämä perustuu varmuuteemme siitä, että demokraattiset yhteiskunnat voivat torjua terrorismia pitkällä aikavälillä vain, jos ne ovat uskollisia omille arvoilleen. Euroopan unionin mielestä Yhdysvaltojen pitäisi sen mukaisesti ryhtyä toimiin Guantánamon sulkemiseksi mahdollisimman pian. Siksi me käymme asiasta Yhdysvaltojen hallinnon kanssa jatkuvaa vuoropuhelua.
Käsittääkseni useat teistä, hyvät parlamentin jäsenet, puhuivat tästä viimeisestä kohdasta. Tarkoitan ihmisoikeuksia täällä Euroopassa ja erityisesti Euroopan neuvoston tehtävää. Haluaisin aluksi kiittää Euroopan neuvoston toimintaa perusoikeuksien puolustamiseksi ja edistämiseksi. Euroopan neuvosto on käsittääkseni perustamisestaan lähtien tehnyt loistavaa työtä tässä asiassa erityisesti Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen kanssa.
Ihmisoikeuksien valvontaan jäsenvaltiossa on jo olemassa erilaisia menettelytapoja, ja mielestäni voimme näiden menettelytapojen avulla välttää kaksoismoralismin ja todella laittaa omat asiamme järjestykseen, koska Euroopan neuvosto ja sen oikeudellinen väline, Euroopan ihmisoikeustuomioistuin, toimivat liikkeelle panevina voimina: ne muistuttavat unionin jäsenvaltioita ja muitakin valtioita - koska Euroopan neuvostolla on muitakin jäseniä kuin Euroopan unioni - niiden velvollisuudesta tuoda esiin puutteensa ja pyytävät niitä korjaamaan ne. Siksi Euroopan neuvosto on ihmisoikeuksien puolustamisessa ja edistämisessä keskeinen väline, keskeinen organisaatio.
Rinnan sen kanssa on sitten perusoikeusvirasto, joka myös käsittelee jäsenvaltioiden ihmisoikeusasioita ja joka mainitaan useissa viime aikoina julkaistuissa mietinnöissä. Virasto keskittyy kuitenkin jäsenvaltioiden ihmisoikeustilanteeseen siinä yhteydessä, kun ne panevat yhteisön lainsäädäntöä täytäntöön. Kummankin organisaation toimintavalta on rajoitettu tietyille alueille, ja uskoakseni niillä saattaa olla yhteistoimintaa. Näin ollen juuri mainitsemani määräys ei missään tapauksessa rajoita sen toimivaltaa vaan on suunniteltu estämään Euroopan neuvoston toiminnan kopioiminen.
Asetuksessa, jolla virasto perustetaan, säädetään esimerkiksi, että viraston on nimenomaan tehtävä tiivistä yhteistyötä Euroopan neuvoston kanssa. Tällaisen yhteistyön pitäisi taata päällekkäisyyksien välttäminen, ja nyt jatkan lainaamalla tekstejä: "Yhteistyöllä olisi varmistettava, että vältetään viraston ja Euroopan neuvoston toiminnan päällekkäisyydet." Näin ollen on tärkeää, että perusoikeusvirasto ja Euroopan neuvoston toimielimet yrittävät varmistaa, että niiden toimet ja toiminnassa olevat toimielimet täydentävät toisiaan. Siksi viraston jatkuvana tehtävänä on toimia toimivaltansa puitteissa ja täydentää Euroopan neuvoston toimintaa.
Hyvät parlamentin jäsenet, olen nyt käsittääkseni vastannut lyhyesti kaikki esittämiinne kysymyksiin. Jätän Euroopan komission jäsenen tehtäväksi vastata häntä koskeviin tai hänelle esitettyihin kysymyksiin.
Jacques Barrot
komission varapuheenjohtaja. - (FR) Arvoisa puhemies, puheenjohtajavaltion edustaja on vastannut osaan kysymyksistä, joten yritän puhua lyhyesti.
Ensinnäkin kiittäisin siitä, mitä Martine Roure sanoi avatessaan keskustelumme: perusoikeuskirjassa on todellakin onnistuttu yhdistämään sosiaaliset oikeudet ja kansalaisoikeudet. Mielestäni tämä on vaikuttanut myönteisesti perusoikeuskirjaan, joka - toivottavasti - yhdistetään EU:n lainsäädäntöön. Siinä todella yhdistyvät kansalaisoikeudet ja sosiaaliset oikeudet.
Kun asia on näin, haluaisin vastata joihinkin vähemmistöjä koskeviin kysymyksiin. Meillä ei itse asiassa ole mitään erityisiä valtuuksia, joiden perusteella voisimme käsitellä vähemmistöjen oikeuksia jäsenvaltioissa, mutta me voimme torjua vähemmistöön kuuluvien ihmisten syrjintää. Yksilön syrjintä kuuluu syrjinnän vastaisen taistelumme soveltamisalaan.
Romaniyhteisöön liittyen - käsittääkseni puheenjohtajavaltion edustaja on vastannut tähän - haluaisin korostaa sitä, että järjestimme 16. syyskuuta romaniväestöä käsittelevän huippukokouksen. Minä sain tilaisuuden päättää huippukokouksen, ja minun on myös todettava teille, että me yhdessä kollegani komission jäsen Špidlan kanssa asetamme romanilasten syrjinnän vastustamisen yhdeksi painopisteistämme.
Tällaista syrjintää ei voi mitenkään hyväksyä, mutta Euroopassa näiden ongelmien käsittelyn aloittaminen on kestänyt kauan. Jäsenvaltioilla on suuri vastuu tällä alueella, ja niissä asian käsittely on kestänyt kauan. On totta, että me yritämme nyt käyttää kaikki käytettävissämme olevat keinot romaniyhteisön yhteiskuntaan integroitumisen vauhdittamiseksi.
Me pyrimme myös kaiken tavoin siihen, että strategiamme ei perustu yksinomaan romanien etniseen taustaan perustuvan lähestymistapaan. Tällainen lähestymistapa voisi olla haitallinen ja kumota rajat ylittävän romaniongelman käsittelyn hyödyt kaikessa Euroopan politiikassa.
Haluan myös puhua seksuaalisesta erilaisuudesta. Mielestäni puheenjohtajavaltion edustajan vastaus osui todella naulan kantaan. Suvaitsevaisuuteen kuuluu juuri seksuaalisen erilaisuuden kunnioittaminen ja tämän kunnioituksen takaaminen. On täysin selvää, että tässä kohdassa on tämä syrjintää koskeva teksti, mutta meidän on varmistettava, että sitä sovelletaan.
Lisäksi haluan sanoa, että komissio ei tosiasiassa aio ottaa jäsenvaltioiden puolesta kantaa perheoikeuden järjestämisestä. Kuten tiedätte, avioeroon liittyvien sääntöjen laatiminen tuottaa jo vaikeuksia. Emme voi varsinkaan mennä alueelle, jolla edellytetään yksimielisyyttä.
Silti haluaisin vielä todeta, että henkilöiden vapaata liikkuvuutta koskeva lainsäädäntö tietysti velvoittaa jäsenvaltiot tunnustamaan tietyt yhteydet, joihin on sitouduttu toisessa jäsenvaltiossa, ja tässä mielessä voin vain toistaa EU:n lainsäädäntöä.
Lopuksi haluaisin sanoa, että mielestäni tärkeintä on - Gérard Deprez oli tässä oikeassa - että me emme saa antaa pelon ohjata meitä. Meidän on tunnustettava, että 11. syyskuun iskujen jälkeen vallinnut terrorismin pelko on tarkoittanut sitä, että oikeuksien, yksilön vapauksien ja yksityisyyden suojelu on unohdettu ajoittain, ja meidän on mielestäni tarkkailtava tätä tasapainoa tiiviisti. Terrorismia ei torjuta terrorismia tehokkaasti perusoikeuksia, ihmisoikeuksia ja yksityisyyttä halventamalla. Mielestäni päämääränä pitäisi todella olla terrorismin tehokas torjunta.
Lopuksi sanoisin vielä, että perusoikeuksien alueella tehtävänämme ei ole vain laatia tekstejä vaan myös varmistaa niiden soveltaminen. Sen on oltava velvollisuutemme. Voitte olla varmoja siitä, että pidän komission ja vapaudesta, turvallisuudesta ja oikeudesta vastaavan komission jäsenen suhteen henkilökohtaisesti huolen siitä, että me kaikilla tasoilla todella varmistamme valppaasti EU:n lainsäädännön soveltamisen.
Giusto Catania
esittelijä. - (IT) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, haluaisin kiittää komission jäsen Barrot'ta ja puheenjohtaja Yadea heidän tuestaan mietinnölleni. Haluaisin kiittää myös varjoesittelijöitä Gál, Roure, Guardans ja Ždanoka heidän aktiivisesta osuudestaan mietinnön laatimisessa ja kokoonpanossa.
Mielestäni esitetyt kysymykset ovat hyvin mielenkiintoisia, ja haluaisin käyttää jonkin verran aikaa erityisesti yhteen komission jäsen Barrot'n esiin tuomaan kysymykseen. Nyt talouskriisin voimistuessa meidän on pyrittävä välttämään se, että Euroopan unioniin syttyisi avoin sota, jonka osapuolina olisivat köyhät sekä kansalaiset, joita syrjitään heidän sosiaalisten olojensa, elinolosuhteidensa tai odotustensa vuoksi, joita heillä kenties on siksi, että he ovat päässeet Euroopan unioniin ja heidät on otettu vastaan mahdollisimman hyvin.
On totta, että kriisi on taipuvainen lisäämään rasismia ja muukalaisvihaa, ja haluaisin kertoa kollega Brejcille, että olemme hyvin huolellisesti analysoineet Euroopan perusoikeusviraston kertomusta ja aiemmin Euroopan rasismin ja muukalaisvihan seurantakeskuksen kertomusta, ja olemme havainneet, että rasismi ja muukalaisviha ovat lisääntyneet Euroopan unionissa viime vuosina räjähdysmäisesti. Siksi me olemme hyvin huolestuneita siitä, mitä tapahtuu. Meidän on mielestämme tuettava prosesseja, joissa luodaan aktiivisesti rooli, jossa perusoikeuksien edistäminen ja suojeleminen ovat tehokkain keino luoda rauhan Eurooppa, joka on sitoutunut kulttuurien väliseen vuoropuheluun ja jossa ei ole sivistymättömiä käytäntöjä.
Mielestäni voimme tällä tavalla, tämän mietinnön avulla auttaa parantamaan EU:n roolia kansainvälisellä näyttämöllä. En käytä aikaa muihin keskustelun aikana heränneisiin kysymyksiin, joista osa ei ansaitse minulta vastausta, mutta olen erityisen tyytyväinen mielipiteidenvaihtoon ja useiden keskusteluun aktiivisesti osallistuneiden kollegojeni ehdotuksiin.
Puhemies
(IT) Yhteiskeskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan pian.
Kirjalliset lausumat (työjärjestyksen 142 artikla)
Marian-Jean Marinescu  
Perusoikeuskirjan mukaan jokaisella EU:n kansalaisella on vapaus hakea työtä, tehdä työtä ja sijoittautua mihin tahansa muuhun jäsenvaltioon.
Valitettavasti kaikki EU:n kansalaiset eivät ole tähän asti voineet nauttia tästä vapaudesta. Uusille jäsenvaltioille määrätty kahden vuoden rajoitusaika työmarkkinoilla päättyy tämän vuoden lopussa. Kahdeksan jäsenvaltiota on kuitenkin jo ilmoittanut aikovansa pidentää tätä aikaa vielä kolmella vuodella nykyisen talouskriisin vuoksi.
Komission 11. marraskuuta 2008 antaman kertomuksen mukaan ei ole mitään vakuuttavia todisteita siitä, että merkittävä määrä paikallisia työntekijöitä menettäisi työpaikkansa tai heidän palkkaansa pienennettäisiin uusista jäsenvaltioista tulevien työntekijöiden vuoksi.
Työmarkkinoiden suljettuna pitäminen pitkittää EU:n kansalaisten erilaista kohtelua. Näiden rajoitusten poistaminen auttaisi välttämään ongelmat, joita syntyy laittomasta työnteosta ja valheellisesta itsenäisestä ammatinharjoittamisesta.
Siksi olen sitä mieltä, että jäsenvaltioiden, jotka edelleen asettavat rajoituksia työmarkkinoille, pitäisi muistaa ennen kaikkea työntekijöiden vapaan liikkuvuuden todellinen myönteinen vaikutus kestävään talouskasvuun.
Vapaa liikkuvuus on osoittautunut myönteiseksi ja jopa välttämättömäksi tekijäksi.
Rareş-Lucian Niculescu  
Kommentoimatta tarkemmin tämän mietinnön sisältöä, jota voisi arvostella monin tavoin, haluaisin kiinnittää huomion yhteen artiklaan, jota vastaan äänestän, vaikka olinkin hylännyt komissiossa tarkistuksen, jonka tarkoitus oli poistaa se. Tarkoitan 46 kohtaa, jossa suositellaan tällaisen määritelmän laatimista Euroopan tasolla Euroopan neuvoston suosituksen 1201 (1993) perusteella. Tähän suositukseen ei pitäisi vedota ilman, että sille annettua tulkinta selitetään erittäin huolellisesti, koska sen sanamuoto on monitulkintainen ja voitaisiin tulkita yhteisten oikeuksien myöntämiseksi vähemmistöille tai etnisiin syihin perustuvaksi alueelliseksi itsenäisyydeksi. Mielestäni Euroopan parlamentin ei pitäisi kritiikittä hyväksyä viittausta tähän suosituksen. Myös Venetsian komissio (Euroopan neuvoston Demokratiaan oikeusteitse -komissio) korosti, että suosituksen 1201 kaikkiin tulkintoihin on kiinnitettävä erityistä huomiota.
