Yhdistyneiden Kansakuntien rasisminvastaisen maailmankonferenssin päätelmät (DURBAN II - Geneve) (keskustelu) 
Puhemies
(EN) Esityslistalla on seuraavana neuvoston ja komission julkilausumat Yhdistyneiden Kansakuntien rasisminvastaisen maailmankonferenssin päätelmistä (DURBAN II - Geneve).
Jan Kohout
neuvoston puheenjohtaja. - (EN) Arvoisa puhemies, haluan aloittaa kiittämällä teitä tästä mahdollisuudesta arvioida Durbanin arviointikonferenssia (Durban Review Conference), jota moni täällä tänään läsnä olevista jäsenistä on tietämäni mukaan seurannut tiiviisti.
Konferenssin valmisteluprosessi oli erityisen hankala, koska niin monella maalla oli pahaa enteileviä ajatuksia konferenssista vuoden 2001 tapahtumien takia. Moni jäsenvaltio, myös kotimaani, näet pelkäsi, että kokousta käytettäisiin äärimmäisen vihan ja suvaitsemattomuuden ilmaisun foorumina, minkä vuoksi ne päättivät olla osallistumatta siihen. Pelkoa vahvisti yhden YK:n jäsenen puheenvuoro aivan kokouksen lopulla. Se oli mielestämme paitsi täysin asiatonta myös räikeässä ristiriidassa kokouksen hengen ja tarkoituksen kanssa.
On valitettavaa ja kenties myös väistämätöntä, että tapaus ja sitä seurannut kaikkien jäsenvaltioiden ja muiden YK:n jäsenten ulosmarssi nousi uutisotsikoihin asti ja jätti siten varjoonsa yksimielisesti hyväksytyn päätösasiakirjan. Olen kuitenkin sitä mieltä, että meidän olisi annettava täysi tunnustus EU:n hyvin rakentavalle ja vankalle panokselle, jonka se toi konferenssin valmisteluvaiheeseen. Tämä näkyi etenkin päätösasiakirjan valmistelussa, jossa EU:lla oli keskeinen rooli. Edellä mainitsemistani häiriötekijöistä huolimatta pidän melkoisena saavutuksena sitä, että konferenssin lopullisessa päätösasiakirjassa otetaan huomioon kaikki EU:n keskeiset linjaukset.
Päätösasiakirja noudattelee täysin nykyistä ihmisoikeuskehystä etenkin sananvapauden suhteen ja vastaa moneen vaatimukseemme muun muassa siitä, että on vältettävä kaikkia viittauksia uskontojen panetteluun sekä vältettävä mainitsemasta erikseen Israelia. Myös juutalaisten joukkotuhosta muistuttava kohta säilytettiin tekstissä.
Meidän on nyt pohdittava sekä konferenssin että päätösasiakirjan vaikutuksia EU:hun. Meidän on määriteltävä erityisesti, miten aiomme tukea tehtyjen sitoumusten täytäntöönpanoa. Neuvosto on erityisen huolestunut rasismista ja muukalaisvihasta, jotka ovat mielestämme suurimpia haasteita ihmisoikeuksien saralla nykyään.
Tiedän, että myös parlamentti on huolissaan näistä asioista ja että parlamentti on vaikuttanut suurelta osin lainsäädäntöpohjan luomisessa ja käytännön välineiden kehittämisessä, jotta tätä vitsausta vastaan voidaan taistella. Rasismin ja muukalaisvihan torjunta on jatkuva prosessi, joka vaatii sekä poliittista tahtoa että käytännön toimia etenkin koulutusasioissa. Myös vuoropuhelua ja vastavuoroista ymmärrystä on vahvistettava jatkuvasti, ja suvaitsevaisuutta on edistettävä.
Vaikka EU:n syrjinnän vastaisen lainsäädännön myönteisistä vaikutuksista on merkkejä, rasismin ja muukalaisvihan torjunnassa on valitettavasti edetty yleisesti ottaen varsin hitaasti. Monessa maassa suuntaus on itse asiassa kielteinen. On tapauksia, joissa nykyinen talouskriisi on alkanut ruokkia rasismia ja muukalaisvihaa ympäri maailman. Talouskriisin vuoksi luja rasisminvastainen politiikka on nyt tärkeämpää kuin koskaan. Siirtolaisten, pakolaisten ja turvapaikanhakijoiden sekä vähemmistöjen, kuten romanien, vastaiset väkivaltaiset hyökkäykset ovat lisääntyneet huomattavasti sekä Euroopassa että muualla.
EU:ssa on vankka rasismin ja muukalaisvihan torjuntaa koskeva säännöstö. Molemmat ilmiöt ovat ristiriidassa EU:n perustana olevien periaatteiden kanssa. EU on toistuvasti torjunut ja tuominnut kaikkinaiset rasismin osoitukset ja tekee niin vastaisuudessakin. EU taistelee sille perussopimuksissa myönnetyn toimivallan rajoissa rasismia ja muukalaisvihaa vastaan sekä unionissa että ulkosuhteita harjoittaessaan.
Unionissa olemme säätäneet lainsäädännön, jossa kielletään rotuun tai etniseen alkuperään perustuva suora ja epäsuora syrjintä työpaikoilla, koulutuksessa sekä tavaroiden ja palvelujen saannissa. Lainsäädännössä kielletään myös muunlainen syrjintä, kuten uskontoon, ikään, seksuaaliseen suuntautumiseen tai vammaisuuteen perustuva syrjintä etenkin työpaikoilla. EU:ssa on säädetty lisäksi lainsäädäntö, jolla kielletään vihamieliset puheet televisiossa sekä kriminalisoidaan julkinen yllyttäminen väkivaltaan tai vihaan toista rotua, ihonväriä, uskontoa, etnistä alkuperää tai kansallisuutta olevaa henkilöryhmää tai henkilöä vastaan. Tuossa lainsäädännössä kriminalisoidaan myös kansanmurhien, ihmisyyttä vastaan tehtyjen rikosten sekä sotarikosten julkinen hyväksyminen, kieltäminen tai vähättely.
Ulkoisissa toimissaan EU puolestaan keskustelee säännöllisesti rasismista ja muukalaisvihasta kahdenvälisissä poliittisissa ja ihmisoikeusvuoropuheluissaan kolmansien maiden, kuten Venäjän ja Kiinan kanssa. Olemme myös varmistaneet, että rasismi ja muukalaisviha ovat kokonaisvaltaisesti mukana yhteistyöstrategioissamme, kuten Euroopan naapuruuspolitiikkaa koskevissa toimintaohjelmissa. Paljon asioita tapahtuu myös erilaisilla monenvälisillä foorumeilla. Etyjissä jäsenvaltiot koordinoivat työtänsä varmistaakseen, että kaikki 56 Etyjiin ihmisoikeusasioissa osallistuvaa valtiota noudattaa ja panee täytäntöön sitoumuksensa. Tämä pätee myös Euroopan neuvostoon sekä YK:hon laajemmin.
Näistä esimerkeistä käy ilmi yhteinen sitoumuksemme työskennellä näiden asioiden parissa sekä unionissa että laajemmin kansainvälisten kumppanien kanssa. Durbanin arviointikonferenssi oli osa näitä laaja-alaisia toimia. Työ ei ollut helppoa, ja sitä olivat vaikeuttamassa ne, jotka halusivat muunnella konferenssin tuloksia omien rajoittuneiden poliittisten tarkoitusperiensä hyväksi. Kaikesta tästä huolimatta meidän olisi kuitenkin oltava iloisia siitä, että konferenssissa kiinnitettiin loppujen lopuksi huomiota paitsi jatkuvaan tarpeeseen torjua rasismia ja muukalaisvihaa myös monien muiden jakamaan sitoumukseemme hävittää nämä vitsaukset.
Jacques Barrot
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, olen iloinen saamastani mahdollisuudesta ottaa osaa tähän keskusteluun. Euroopan komissio on seurannut tiiviisti Duranin konferenssin valmisteluja sekä yhteisen EU:n kannan muodostamista kokoukseen osallistumisesta.
Olemme siten ottaneet huomioon parlamenttinne kehotuksen siitä, että Euroopan unioni ottaisi aktiivisesti osaa Durbanin konferenssin tarkistamista koskeviin keskusteluihin YK:n ihmisoikeusneuvoston edistymistä (ja unionin roolia) koskevan päätöslauselman puitteissa, jonka hyväksyitte 19. tammikuuta.
Kuten tiedätte, viisi jäsenvaltiota päätti olla osallistumasta konferenssiin. Komissio puolestaan oli päättänyt vahvistaa osallistuvansa tarkkailijana, koska se on samaa mieltä jäsenvaltioiden enemmistön kannasta, jonka mukaan Euroopan unionin keskeiset linjaukset sisältyvät päätösasiakirjaan.
Kompromissin seurauksena syntynyt lopullinen asiakirja ei ole ihanteellinen teksti, mutta siinä ei ole juutalaisvastaisia loukkauksia tai loukkaavia viittauksia tiettyyn mahan, alueeseen tai uskontoon.
Päätösasiakirjan hyväksyminen kaikissa YK:n 182 jäsenvaltiossa osoittaa, että kansainvälinen yhteisö on sitoutunut taistelemaan rasismia ja syrjintää vastaan. Tämä oli vastaus muutamiin surkeisiin valjastaa konferenssi antisemitististien tarkoitusperien välineeksi, mihin Euroopan komissio reagoi hyvin voimakkaasti.
Arviointikonferenssin tapahtumat eivät kuitenkaan millään tavoin heikennä komission pitkäkestoista sitoumusta tehdä kaikkensa rasismin ja muukalaisvihan torjumisessa kaikkialla, missä niitä esiintyy. Komissio jatkaa päättäväisesti rasismin, muukalaisvihan ja antisemitismin torjuntapolitiikkaansa Euroopan unionin sisällä ja sen ulkopuolella perussopimusten sille suomien toimivaltuuksien rajoissa.
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, minun on sanottava, että aion seurata tarkkaan rasismia ja muukalaisvihaa käsittelevän puitepäätöksen täytäntöönpanoa jäsenvaltioissa. Aion seurata itse tämän puitepäätöksen siirtämistä osaksi jäsenvaltioiden lainsäädäntöä ja korostan, että myös perusoikeusvirastomme tarjoaa meille vastedes välineen, jonka kautta voimme seurata näitä kysymyksiä, joissa meidän on toimittava hyvin päättäväisesti.
Voimme todellakin toivoa, että YK:n seuraavaa rasismikokousta ei enää pilattaisi epätarkoituksenmukaisilla sekä vihaa ja rasismia lietsovilla puheenvuoroilla. Näin ollen myös konferenssin lopullinen kompromissi ennakoi nykyistä parempaa tulevaisuutta.
Charles Tannock
PPE-DE-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, Iranin presidentti Mahmoud Ahmadinejad totesi hiljattain Genevessä järjestetyssä YK:n rasismikokouksessa, että Israel on rasistinen maa. Hänet tekisi mieli sivuuttaa populistisena ja yleisön suosiota kosiskelevana kansankiihottajana, mutta hän on aiemminkin esittänyt tyrmistyttävän lausunnon Israelin poispyyhkimisestä maailman kartalta. Israel olisikin epäilemättä hänen niin hanakasti haluaman ydinaseen ensimmäinen uhri. Siksi hänen lausuntoaan on tarkasteltava sen valossa, että hän suhtautuu leppymättömän vihamielisesti juutalaiseen valtioon, joka on mielestäni aivan oikeutetusti EU:n liittolainen ja vahva kumppani.
Rasismisyytöksistä on sanottava, että on vaikeaa löytää etnisesti monimuotoisempaa ja vähemmän rasistista valtiota kuin Israel, jossa asuu arabeja, armenialaisia, druuseja ja muita vähemmistöjä. Kuva Etiopian juutalaisten ja Israelin välisestä ilmasillasta 1980-luvulla on yhä vahvana mielessäni.
Israel harjoittaa toki yhä avointa maahanmuuttopolitiikkaa kaikkien maailman juutalaisten kansankotina, mutta meidän on harkittava myös Israelin arabien asemaa. Heillä on Israelissa demokraattiset oikeudet ja elintaso, joita arabimaat harvoin pystyvät tarjoamaan omille kansalaisilleen. Luulen, että Ahmadinejad itse asiassa yrittää kääntää huomion pois Iranin islamilaisen tasavallan pöyristyttävästä ihmisoikeustilanteesta.
Iranilaiset lehtimiehet, jotka uskaltavat kritisoida maan hallitusta, vangitaan, kun taas Israelissa vallitsee lehdistönvapaus. Iranissa avionrikkojia, homoseksuaaleja ja nuoria teloitetaan (myös kivittämällä), mutta Israelissa homoilla ja lesboilla on täysi lain suoja. Iranissa vähemmistöjä, kuten kristittyjä ja Bahá'í-uskoisia vainotaan jatkuvasti, kun taas Israelissa vähemmistöjä arvostetaan ja heidän oikeutensa turvataan.
Kaikesta tästä näytöstä huolimatta monet parlamentin jäsenet kritisoivat herkemmin demokraattista liittolaistamme Israelia kuin tuomitsevat Teheranin barbaarisen ja mahdollisesti katastrofaalisen hallituksen.
Israelin on ymmärrettävä, että sillä on täällä parlamentissa minun kaltaisiani ystäviä, jotka vaalivat ihmisoikeuksia ja tuomitsevat fanaattisuuden. Minusta on suoraan sanottuna häpeällistä, että EU:n jäsenvaltiot lähettivät valtuuskuntia Durbanin kokoukseen tietäen vallan hyvin, että presidentti Ahmadinejad osallistuisi kokoukseen ja esittäisi pöyristyttäviä lausuntojaan.
Ana Maria Gomes
Joidenkin mielestä Durbanin arviointikonferenssi oli menestys. Päätösasiakirjassa kyllä otetaan huomioon Euroopan unionin viisi keskeistä linjausta ja se kertoo todellisesta ja laajasta konsensuksesta, toisin kuin edelliset versiot, jotka johtivat lukuisiin ja kiivaisiin keskusteluihin.
Asiakirja ei kuitenkaan valitettavasti jää niiden mieliin, jotka ottivat ympäri maailman osaa Geneven keskusteluihin. He muistavat etupäässä ne syvät erimielisyydet, joita universaaliselle asialle eli rasismin torjunnalle omistautunut maailmanlaajuista huomiota herättänyt kokous sai aikaan.
Eurooppa on jälleen kerran osoittanut eurooppalaisen ykseytensä haavoittuvuuden poliittisesti mielipiteitä jakavissa kysymyksissä, kuten tässä konferenssissa todellakin kävi.
Mikään ei olisi ollut symbolisesti merkittävämpää kuin kaikkien EU:n jäsenvaltioiden edustajien ulosmarssi kokoushuoneesta protestina Iranin presidentille, joka Washingtonin äänensävyn muutoksesta huolimatta esitti provosoivat ja asiaankuulumattomat lausuntonsa, joilla hän halusi saattaa maansa törmäyskurssille lännen kanssa. Valitettavasti joidenkin Euroopan maiden edustajat eivät edes olleet läsnä kokoussalissa ilmaistakseen vastenmielisyytensä puhetta kohtaa, jonka tarkoituksena oli ainoastaan syyttää, jakaa ja jopa yllyttää, kuten YK:n pääsihteeri totesi.
Unionin pitäisi merkitä vahvuutta, mutta Euroopan unioni osoitti heikkoutensa olemalla erimielinen. Taistelu rasismia ja presidentti Ahmadinejadin ja muiden harjoittamaa vihan lietsontaa vastaan olisi ansainnut parempaa.
Sophia in 't Veld
ALDE-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, haluan aloittaa tekemällä yleisen huomion. Maat eivät ole rasistisia, vaan ihmiset ovat. Olen varma, että Iranissa on paljon ihmisiä, jotka eivät ole samaa mieltä presidenttinsä kanssa. Minusta Eurooppa hukkasikin tilaisuutensa, kun se osoitti laimeutensa, vaikenemisensa, erimielisyytensä ja poissaolonsa, kun se ei puhunut näiden iranilaisten puolesta vaan jätti puhujankorokkeen presidentti Ahmadinejadin kaltaisille, jotka käyttävät rasistista kieltä.
Itse vastustan kokouksen boikotointia, mutta vielä huonompi asia oli minusta EU:n strategian puuttuminen. Miksi Eurooppa oli niin erimielinen? Miksiköhän? Toivoisin selvitystä neuvostolta (olen nimittäin jättänyt tähän liittyvän tarkistuksen Obiols i Germàn mietintöön, josta puhumme myöhemmin) EU:n strategian puuttumiseen. Miksi EU:n 27 jäsenvaltiota eivät kykene sopimaan strategiasta? Jos ja kun Lissabonin sopimus tulee voimaan, mitä neuvosto kannattaa, 27 jäsenvaltion on ponnisteltava nykyistä enemmän yhteisen strategian aikaan saamiseksi.
Uskontojen halventamisasiassa olen äärimmäisen huolissani siitä, että YK:n elimellä on valtuudet antaa päätöslauselmia, joissa vaaditaan uskontojen halventamisen tai loukkaamisen täydellistä kieltämistä. Ymmärrän kyllä, että lopullisessa päätöslauselmassa tuo kohta on vesitetty, mutta on silti hyvin huolestuttavaa, että YK voi laatia vastaavaa. Näen kuitenkin myös ironiaa siinä, että täällä parlamentissa on yhä hyvin vaikeaa edes kritisoida, ei loukata vaan kritisoida uskontoja ja etenkin yhtä tiettyä eurooppalaista pääuskontoa. Tästä aiheesta minä ja kollegani Cappato jätimme toisen tarkistuksen Obiols i Germàn mietintöön. Kritisoimme tarkistuksessa Vatikaanin kantaa kondomeihin taistelussa aidsia vastaan. Pyytäisin jälleen neuvostolta selvitystä siihen, mitä on tehty EU:n strategian hyväksi?
Laima Liucija Andrikien
(EN) Arvoisa puhemies, haluan korostaa vielä kerran, että Durbanin arviointikonferenssin päätösasiakirja hyväksyttiin yksimielisesti. Vaikka teksti ei ole paras mahdollinen eikä edusta vaikeiden neuvottelujen lopputulosta, mitä uuteen kantaan tulee, minun ymmärrykseni mukaan on tärkeää jatkaa keskusteluja uudesta asiakirjasta ja usein kiistellyistä kysymyksistä, kuten rotuun perustuvasta syrjinnästä, muukalaisvihasta sekä ihmisten leimaamisesta ja luokittelusta heidän uskontonsa tai uskonnollisen vakaumuksensa perusteella.
Keskusteluja olisi jatkettava ilman vastakkainasetteluja mutta kuitenkin reagoimalla voimakkaasti asiattomiin lausuntoihin ja yrityksiin käyttää Durbanin prosessia rasistisen ideologian ilmaisuun. Olen vakaasti sitä mieltä, että ellei Euroopan unionilla ole vahvaa kantaa ihmisoikeuksien puolustamiseen sekä rasismin ja muukalaisvihan torjumiseen, Durbanin prosessi saattaa edetä väärään suuntaan.
Hélène Flautre
(FR) Arvoisa puhemies, on todellakin harmillista, että rasismin ja syrjinnän uhrit eivät olleet keskeisellä sijalla Durbanin kokouksen asialistalla. Syynä oli tietenkin se, että Iranin presidentti varasti skandaalimaisesti kokouksen esiintymisellään, joka oli ansa, johon monet EU:n jäsenvaltiot valitettavasti lankesivat. Tämä oli ongelman ydin.
Haluan omalta osaltani kiittää Euroopan unionin jäsenvaltioita, jotka ovat tästä huolimatta sitoutuneet asiaan nyt ja vastaisuudessa. Nyt meillä on kunniakkaat päätelmät, epätäydelliset tosin. Toivoisin, että puheenjohtajavaltio kertoisi, mihin toimiin EU:n jäsenvaltiot olivat mahdollisesti ryhtyneet sen varmistamiseksi, että Euroopan unioni ei olisi esiintyisi erimielisenä konferenssissa, mikä oli erityisen valitettavaa.
Jan Kohout
neuvoston puheenjohtaja. - (EN) Arvoisa puhemies, myös EU panosti täysillä konferenssin valmisteluihin ja otti aktiivisesti osaa päätösasiakirjan luonnosteluun, jotta siitä tulisi mahdollisimman tasapuolinen ja jotta siinä otettaisiin huomioon nykyiset ihmisoikeusnormit ja etenkin sananvapaus.
EU sai varmistettua myös sen, ettei Israelia mainittu erikseen tekstissä. Oli pitkälti EU:n yhteisten ponnistelujen ansiota, että saimme lopulta aikaan tekstin, johon sisältyvät keskeiset linjauksemme riippumatta siitä, että jotkin EU:n jäsenvaltiot päättivät olla osallistumatta kokoukseen kansallisten valtuuksiensa puitteissa.
Tähän on syytä lisätä, että maat, jotka eivät osallistuneet kokoukseen, eivät sinänsä estäneet EU:ta käyttämästä puheenvuoroa kokouksessa. Puheenjohtajavaltio vastasi edelleen EU:n osallistumisen koordinoinnista sekä niiden kahden julkilausuman valmistelusta, jotka seuraava puheenjohtajavaltio Ruotsi antoi kokouksessa kaikkien EU:n jäsenvaltioiden puolesta. Lopullinen julkilausuma annettiin 22 jäsenvaltion puolesta.
EU arvioi Durbanin jälkeen, miten se jatkaa Durbanin asialistan tukemista. Se, että viisi jäsenvaltiota 27:stä päätti lopulta jäädä pois kokouksesta, ei kuitenkaan kyseenalaista millään lailla EU:n sitoutumista rasismin ja syrjinnän torjuntaan tulevaisuudessa. Meillä on nimittäin näissä asioissa vankka yhteisön säännöstö, jonka pohjalta voimme jatkaa työtämme. Kokouksen valmisteluvaiheen loppupuolella emme oikein löytäneet yhteistä säveltä, mistä aivan oikein huomautettiin (otan tämän asiallisena kritiikkinä). Yhteistä säveltä ei koskaan löytynyt, joten EU ei saanut aikaan yhteistä kantaa ennen kokousta. Yhteisesti päätettiin, että kukin maa esittäisi oman kansallisen kannanottonsa, jolloin valtuuskunnat jättivät liikkumavaraa kansallisten valtuuksiensa puitteissa.
Toistan, että ministerit puivat asiaa viimeisessä kokouksessaan, joten otamme opiksemme. Meidän on jatkettava asian puintia ja palattava siihen, sillä EU ei esiintynyt edukseen kokouksessa. Tämä on syytä muistaa.
Jacques Barrot
Kiitoksia kaikista puheenvuoroista. Komission jäsen Ferrero-Waldner sai viime maanantaina kirjeen YK:n ihmisoikeusvaltuutetulta Navil Pillaylta. Kirje lähetettiin myös kaikille EU:n ulkoministereille.
Kirjeessään Pillay muistutti siitä, mitä hän oli todennut jo Brysselissä 8. lokakuuta Euroopan parlamentin kanssa järjestetyssä kokouksessa, jossa käsiteltiin ihmisoikeusaktivistien suojelua. Pillayn mukaan on tärkeää palauttaa jonkinasteinen yhtenäisyys ihmisoikeuksien suojelussa ja edistämisessä sekä erityisesti rasismin torjunnassa kautta maailman. Hän kehotti kaikkia YK:n jäsenvaltioita ottamaan osaa YK:n rasisminvastaisen ohjelman toteuttamiseen sellaisena kun se sisältyy Durbanin kokouksen päätösasiakirjaan.
Minusta Euroopan unionin on pohdittava vastaustaan tähän kehotukseen. Euroopan unioni on joka tapauksessa harjoittanut aktiivista rasismin vastaista politiikkaa. Unionin on pysyttävä valppaana ja keskittyneenä, jotta rasismin torjunnassa tehtävät kansainväliset ponnistelut säilyttäisivät ilmeisen tehokkuutensa. Olen samaa mieltä tältä osin esitetystä mielipiteestä, jonka mukaan Eurooppa olisi voinut epäilemättä hyödyntää mahdollisuutensa ja tuomita yhdellä äänellä asiattomat lausunnot, jos sillä olisi ollut strategia ja ellei se olisi ollut niin epäyhtenäinen. Ottakaamme oppia tästä. Kiitän puheenjohtajavaltiota huomautuksesta, että meidän pitäisi ottaa oppia tästä ja että meidän pitäisi voida tehostaa Euroopan unionin ulkoista ihmisoikeuspolitiikkaa ja siten myös EU:n monenvälistä toimintaa entistä vahvempina sen ansiosta, että - mitä toivon - Lissabonin sopimus ratifioidaan. Voin tältä osin vain yhtyä joidenkin jäsenten puheenvuoroihin, joista haluan kiittää heitä. Tämän pitäisi toimia pohdinnan kannustimena entistä tehokkaampien strategioiden laatimiseksi tulevaisuudessa.
Puhemies
(EN) Keskustelu on päättynyt.
