Propunere de directivă a Consiliului privind aplicarea Acordului-cadru privind prevenirea rănilor provocate de obiecte ascuțite în sectorul spitalicesc și în cel al asistenței medicale, încheiat între HOSPEEM și EPSU (dezbatere)
Preşedintele
Următorul punct pe ordinea de zi este dezbaterea privind propunerea de rezoluţie depusă de Elizabeth Lynne şi Pervenche Berès, în numele Comisiei EMPL referitoare la propunerea de directivă a Consiliului de punere în aplicare a acordului-cadru privind prevenirea rănilor provocate de obiecte ascuţite în sectorul spitalicesc şi în cel al asistenţei medicale, încheiat între HOSPEEM şi EPSU.
Elizabeth Lynne
autoare. - Dle preşedinte, în fiecare an, în întreaga UE se înregistrează peste un milion de răni provocate de ace şi care pot fi prevenite, în rândul lucrătorilor din sectorul serviciilor de sănătate. Mulţi din cei care se rănesc şi familiile lor trec printr-o perioadă de agonie, aşteptând să afle dacă au contractat o infecţie transmisibilă prin sânge, cum ar fi HIV sau hepatita C.
Riscurile unei infecţii în urma unui accident nu sunt nesemnificative. Experţii susţin că una din trei persoane riscă să contracteze hepatită B, una din 30 hepatită C şi 1 din 300 HIV. Să luăm exemplul lui Juliet Young. Juliet era o asistentă care a murit în 2008, la şapte ani după ce a contractat HIV în timp ce recolta sânge de la un pacient infectat într-un spital londonez. Din greşeală, Juliet s-a înţepat la degetul mare cu acul, după ce acesta a alunecat în timp ce recolta o probă. Sau cazul unei asistente de stomatologie care lucra într-o închisoare şi care s-a înţepat cu un ac care fusese utilizat la un deţinut care avea hepatită A, B şi C şi era HIV pozitiv. Imaginaţi-vă agonia prin care a trecut aşteptând rezultatele; acum a descoperit că a contractat hepatită C. Această asistentă, ca şi multe altele în aceeaşi situaţie, continuă să militeze cu privire la această problemă.
M-am implicat pentru prima dată în 2004, când am vizitat un spital din circumscripţia mea la îndemnul Health First Europe şi apoi, la 1 decembrie acelaşi an, de Ziua Mondială a Luptei împotriva SIDA, am găzduit o expoziţie împreună cu Stephen Hughes în acest Parlament. Lucrători din sectorul serviciilor de sănătate din întreaga Uniune Europeană ne-au vizitat, au vizitat Parlamentul, disperaţi să primească ajutor. Cei dintre dvs. care au avut posibilitatea de a se întâlni cu asistentele respective şi cu alţi lucrători din sectorul serviciilor de sănătate nu au putut să nu fie impresionaţi de situaţia acestora, iar în 2006 am adoptat o rezoluţie parlamentară referitoare la protecţia lucrătorilor din serviciile de sănătate europene împotriva infecţiilor transmisibile prin sânge cauzate de rănile provocate de ace. Această rezoluţie a solicitat Comisiei să înainteze o propunere legislativă de modificare a Directivei 2000/54/CE privind expunerea la agenţi biologici în termen de trei luni. Această propunere nu a mai sosit, dar Stephen Hughes şi cu mine nu am renunţat la luptă.
Personal, am prezentat amendamente la numeroase rapoarte şi rezoluţii care solicită acţiuni, am vorbit de multe ori în plen cu privire la această problemă şi am depus nenumărate întrebări parlamentare. În urma reuniunilor cu dl comisar Špidla, în 2008 ni s-a spus că o propunere este în curs de elaborare de către Comisie şi eram pe punctul de a realiza acest lucru. Totuşi, în ultimul moment, aceasta a fost blocată, pe măsură ce partenerii sociali promiteau că vor încerca, în cele din urmă, să ajungă la un acord, spre frustrarea noastră.
În sfârşit, în vara lui 2009, partenerii sociali au ajuns la un acord cuprinzător privind cerinţele necesare. Rezoluţia mea susţine întru totul acordul. Consiliul trebuie să adopte de urgenţă directiva propusă, astfel încât Comisia să se asigure că este pusă în aplicare eficient şi neîntârziat. Lucrătorii din serviciile de sănătate din întreaga Europă depind de noi. Aceşti lucrători nu pot aştepta şi nu ar trebui să fie în continuare în pericol. Acum a sosit momentul să luăm măsuri decisive.
Stephen Hughes
autor. - Dle preşedinte, acesta este un act legislativ foarte important în domeniul sănătăţii şi al siguranţei. Liz a subliniat o parte din contextul acestuia. Acesta este în curs de elaborare de mult timp - au trecut şase ani de la prima reuniune pe care am avut-o, după cum a menţionat şi ea. Îmi pare bine că participă şi dl comisar Andor la reuniune însă, într-un fel, este păcat că dl comisar Špidla nu se află aici. De multe ori l-am criticat în Parlament, însă în această dimineaţă l-am fi putut felicita pentru că a luat în cele din urmă iniţiativa de a înainta această propunere privind prevenirea rănilor provocate de ace şi de obiecte ascuţite.
A durat până când l-am convins să acţioneze. De fapt, serviciile sale erau cele care îl sfătuiau în continuare să nu ia nicio măsură, pentru că directiva convenită în 2000 privind protecţia lucrătorilor împotriva riscurilor legate de expunerea la agenţi biologici la locul de muncă, alături de elementele de evaluare a riscurilor din directiva-cadru din 1989, erau suficiente pentru a preveni acest gen de răni, însă, în cele din urmă, am convins serviciile respective că, având în vedere că se înregistrează un milion de răni pe an, ceva nu este în regulă. Aveam nevoie de legislaţie specifică pentru a aborda această problemă, aşa cum există în Statele Unite şi în unele părţi ale Spaniei, unde funcţionează foarte eficient.
În cele din urmă, dl comisar a fost de acord să acţioneze, iar în 2008, aşa cum a spus Liz, a redactat o modificare a directivei din 2000, însă ulterior, HOSPEEM şi EPSU, sindicatele din serviciile publice, şi-au semnalat intenţia de a formula un acord. Acestea au formulat acordul respectiv. Mă bucură acest fapt. Este un acord bun, dar este puţin ambiguu în anumite locuri. De aceea, am depus un amendament asupra căruia s-a convenit în cadrul Comisiei pentru ocuparea forţei de muncă, pentru a obţine publicarea, de către Comisie, a unor orientări care să însoţească directiva, în vederea asigurării transpunerii armonioase şi uniforme a acesteia în legislaţie în toate statele membre.
Susţinem pe deplin propunerea de directivă a Comisiei şi înţelegem că nu ne putem atinge de acordul din partea partenerilor sociali. Nu îl putem modifica. Consiliul nu îl poate modifica. Este acordul lor. Cu toate acestea, partea cea mai importantă a acordului, clauza 6, care se referă la eliminare, prevenire şi protecţie, cuprinde, din păcate, o oarecare ambiguitate legată de evaluarea riscului, mai precis care elementele de prevenire care trebuie puse în aplicare de angajatori şi momentul punerii în aplicare a acestora.
Dacă această ambiguitate nu este clarificată, riscăm o variabilitate dramatică în aplicarea directivei. Din acest motiv, solicităm Comisiei să redacteze orientări privind punerea în aplicare, pentru a ajuta angajatorii să înţeleagă riscurile şi măsurile necesare de prevenire în vederea asigurării unei aplicări consecvente a directivei.
Rănile provocate de ace sunt forma cea mai întâlnită şi cea mai periculoasă de răni provocate de obiecte ascuţite în domeniul medical. De fiecare dată când se utilizează un ac tubular la un pacient, există riscul unei răni provocate de ac, care ar putea produce o infecţie gravă a unui lucrător în sectorul serviciilor de sănătate, deoarece acul tubular acţionează ca un rezervor pentru sânge sau pentru alte lichide din corpul pacientului.
Există numeroase probe independente care au dovedit că introducerea unei instruiri îmbunătăţite, practici de lucru mai sigure şi utilizarea de dispozitive medicale care incorporează mecanisme de protecţie menite să asigure siguranţa vor preveni majoritatea rănilor provocate de ace. Toate aceste lucruri sunt necesare, nu doar unul sau două - toate sunt necesare.
Studiile au demonstrat, de asemenea, că nepunerea în aplicare a oricăruia din aceste trei elemente produce un impact cu mult mai redus. În aceeaşi măsură, încercările de punere în aplicare a unor dispozitive medicale care incorporează mecanisme de protecţie menite să asigure siguranţa numai în anumite domenii sau în cazul anumitor pacienţi nu ar fi nici practice, nici eficiente.
În ţările în care există legislaţie eficientă în vigoare, precum America, Canada şi unele părţi ale Spaniei, se prevede clar că toate cele trei elemente trebuie puse în aplicare în vederea prevenirii rănilor provocate de ace. Nu este o coincidenţă că toate sunt la fel în această privinţă. Prin urmare, aceasta este ambiguitatea din clauza 6, pe care dorim să o eliminăm prin publicarea unor orientări.
Liz a menţionat trauma cu care se confruntă persoanele afectate de răni provocate de ace. În ultimii şase ani în care am lucrat la acest proiect, am întâlnit persoane care au suferit răni provocate de ace şi aş dori să pun accent pe această traumă. Am întâlnit un doctor care a renunţat la practica medicală din cauza unei răni provocate de ace. Am întâlnit o persoană care are HIV în urma unei răni provocate de ace. Am întâlnit persoane care s-au dovedit a nu fi infectate, însă au aflat acest lucru numai după luni de zile de nesiguranţă legată de rezultat. De asemenea, am întâlnit gunoieri şi ofiţeri de închisoare care au suferit de răni provocate de ace. Acordul nu se referă la aceştia. Este un alt domeniu la care trebuie să ne gândim în viitor.
Cu toate acestea, este un acord bun şi cred că dacă avem orientări bune care să îl însoţească, pentru a asigura aplicarea uniformă în întreaga Uniune Europeană, ne vom face bine datoria şi sper că vom reduce în mod radical cifra de un milion de răni provocate de ace pe an.
László Andor
membru al Comisiei. - Dle preşedinte, aş dori să mulţumesc Parlamentului pentru efortul depus în acest domeniu. Aş dori să îi mulţumesc în mod deosebit raportoarei, dna Lynne, pentru munca excelentă în întocmirea propunerii de rezoluţie referitoare la propunerea Comisiei şi pentru eforturile sale, de-a lungul mai multor ani, în vederea îmbunătăţirii sănătăţii şi siguranţei la locul de muncă pentru lucrătorii din sectorul spitalicesc şi al asistenţei medicale.
Sunt conştient că aceasta reprezintă o veche preocupare a Parlamentului. Rezoluţia Parlamentului din 24 februarie 2005 referitoare la promovarea sănătăţii şi a siguranţei la locul de muncă a solicitat revizuirea Directivei 2000/54/CE privind expunerea la agenţi biologici la locul de muncă. Din nou, în iulie 2006, Parlamentul a adoptat o rezoluţie, solicitând Comisiei să înainteze o propunere de directivă de modificare a directivei respective.
Ca răspuns oferit Parlamentului European, Comisia a iniţiat o consultare în două etape a partenerilor sociali europeni, în conformitate cu dispoziţiile tratatului. Ca răspuns la această consultare, două organizaţii dintre partenerii sociali europeni care activează în sectorul spitalicesc şi al asistenţei medicale, Asociaţia angajatorilor din sectorul spitalicesc şi al sănătăţii şi Federaţia Europeană a Sindicatelor din Serviciile Publice, au negociat cu succes un acord-cadru în iulie 2009. După cum ştiţi, propunerea Comisiei urmăreşte punerea în aplicare a acestui acord.
Ştim cu toţii că rănile provocate de ace şi de alte instrumente ascuţite prezintă unul dintre cele mai întâlnite şi mai grave riscuri la adresa lucrătorilor din sectorul serviciilor de sănătate din Europa, mai ales în anumite departamente şi activităţi, precum urgenţe, îngrijiri intensive şi operaţii chirurgicale. Sunt foarte încântat că rezoluţia dvs. recunoaşte că propunerea Comisiei include principalele aspecte din Rezoluţia Parlamentului din 6 iulie 2006. Într-adevăr, Comisia a dorit includerea acestor aspecte în acord.
De asemenea, sunt de acord cu dvs. că intrarea în vigoare a acestui acord va aduce o contribuţie importantă pentru protejarea lucrătorilor care activează în sectorul spitalicesc şi al asistenţei medicale. Odată cu acest acord şi, sperăm, cu adoptarea viitoare de către Consiliu a directivei propuse, lucrătorii din sectorul spitalicesc şi al asistenţei medicale vor beneficia de o abordare integrată, care stabileşte politici de evaluare a riscului, prevenire a riscului, formare, informare, conştientizare şi aşa mai departe. Astfel de măsuri, care sunt, de asemenea, cerinţe minime, nu sunt numai foarte binevenite, ci sunt în primul rând absolut necesare.
Aş dori să închei prin a vă mulţumi încă o dată pentru sprijinul acordat propunerii Comisiei, care sper că va fi adoptată în curând de Consiliu.
Raffaele Baldassarre
Dle preşedinte, doamnelor şi domnilor, după cum s-a spus deja, rănile provocate de ace şi de alte instrumente ascuţite prezintă unul dintre cele mai întâlnite riscuri cu care se confruntă lucrătorii din sectorul serviciilor de sănătate din Europa şi, prin urmare, reprezintă o problemă gravă atât pentru sectorul serviciilor de sănătate, cât şi pentru societate în general.
Această propunere a Comisiei urmăreşte să îi permită Consiliului să pună în aplicare acordul-cadru semnat de Asociaţia angajatorilor din sectorul spitalicesc şi al sănătăţii şi de Federaţia Europeană a Sindicatelor din Serviciile Publice.
Obiectivul principal al acordului este să asigure un nivel mai ridicat de protecţie pentru lucrători împotriva riscului de răni provocate de toate obiectele ascuţite sau tăioase utilizate în medicină. Prin urmare, acest acord reprezintă un pas important în vederea sporirii gradului de siguranţă în sectorul spitalicesc. După cum am convenit cu toţii, consecinţele rănilor provocate de obiecte ascuţite pot fi extrem de grave şi pot determina răspândirea unor boli precum hepatita virală şi SIDA.
Având în vedere aceste aspecte, trebuie să accentuez necesitatea unei abordări integrate şi, în acelaşi timp, realiste a acestei probleme. În această privinţă, consider că limitele administrative, financiare şi legale care decurg din acord nu trebuie să fie excesive şi, prin urmare, nu trebuie să afecteze dezvoltarea întreprinderilor mici şi mijlocii care activează în sectorul serviciilor de sănătate, deoarece aceste întreprinderi ar putea să se confrunte cu dificultăţi serioase în ceea ce priveşte respectarea termenilor acordului.
În plus, la fel de lăudabilă este opţiunea anticipată - la "anticipată” aş adăuga "dezirabilă” - pentru statele membre de a adopta dispoziţii şi măsuri mai eficiente decât cele cuprinse în acord, cu scopul protejării lucrătorilor.
În cele din urmă, solicit Comisiei să supravegheze aplicarea acestui acord şi să informeze periodic Parlamentul, care se concentrează deseori asupra acestui aspect, pentru a se asigura că acordul este monitorizat corespunzător şi că necesitatea oricăror modificări ulterioare este examinată în profunzime.
Alejandro Cercas
Dle preşedinte, aş dori să încep, de asemenea, prin a-mi felicita colega, dna Lynne, pentru munca excelentă din cadrul comisiei noastre, pentru capacitatea de a reconcilia toate punctele de vedere şi pentru eforturile depuse pe o perioadă atât de îndelungată.
Doresc să îl felicit pe dl comisar Andor. Dle comisar, este cea de-a doua zi pentru dvs. şi aţi început foarte bine, abordând responsabilităţile dvs. În plus, acum există o a doua directivă privind microfinanţarea, care reprezintă de mult timp o preocupare pentru Parlament. De asemenea, veţi avea onoarea de a soluţiona două probleme în două zile, ceea ce va deschide posibilităţi excelente pentru mulţi europeni. De asemenea, aş dori să îi mulţumesc dlui comisar Špidla pentru ajutorul acordat în această privinţă.
Deja vi s-a amintit, şi nu voi insista asupra acestui fapt, că acordul-cadru este un instrument juridic foarte important pentru lucrătorii din sectorul serviciilor de sănătate. Aceştia suferă peste un milion de accidente în fiecare an, care presupun, de asemenea, riscuri grave la adresa sănătăţii, precum infecţii virale, hepatită C, SIDA etc. Totuşi, acest lucru nu este semnificativ numai pentru lucrătorii din sectorul serviciilor de sănătate, dar şi pentru pacienţii spitalizaţi şi pentru familiile acestora. În esenţă, milioane de europeni vor fi mai bine protejaţi prin intermediul acestui instrument.
Prin urmare, am realizat aceste lucruri în urma unei lungi călătorii, la care acest Parlament a pornit bătând la porţile Comisiei şi ale Consiliului, şi trebuie să ne amintim de eforturile excelente depuse de dl Hughes pe parcursul acestui lung proces.
Cu voia dvs., voi explica pe scurt de ce deputaţii socialişti sunt foarte mulţumiţi astăzi. Consider că astăzi trebuie menţionate câteva lucruri.
În primul rând, importanţa sănătăţii şi siguranţei la locul de muncă. Este foarte importantă crearea unui mediu de lucru cât mai sigur pentru lucrători, pentru familii şi pentru cetăţeni. În termeni umani, am menţionat deja toate implicaţiile acestor categorii de răni pentru lucrători şi pentru cetăţeni, dar există, de asemenea, implicaţii în termeni economici. Acum câteva zile, în acest Parlament, Agenţia din Bilbao ne-a vorbit despre unele dintre campaniile pe care le desfăşoară în vederea promovării sănătăţii şi siguranţei şi a scos la iveală studii economice care demonstrează că în Australia, de exemplu, accidentele şi bolile reprezintă un procent de peste 6 % din PIB în economia naţională. Care este preţul plătit pentru lipsa de securitate socială? Care este preţul plătit pentru lipsa de igienă şi siguranţă la locul de muncă? Prin urmare, aceasta este o investiţie în capitalul uman, dar şi în civilizaţie şi economie.
În al doilea rând, importanţa prevenirii, întrucât paza bună trece primejdia rea. Trebuie luate măsuri înainte ca incidentele să aibă loc, pentru a le preveni. Prevenirea, care este un aspect complex, necesită o conştientizare sporită, informare, instruire şi supraveghere în privinţa fiecăreia dintre aceste atribuţii.
În al treilea rând, este esenţial de menţionat în acest moment importanţa partenerilor sociali, importanţa sindicatelor. Fără aceştia, acordul-cadru nu ar exista şi nu ar exista nici vreun fel de prevenire. Uneori, oamenii critică sindicatele deoarece sunt un cost pentru societate, însă uită avantajele uriaşe pe care le oferă, întrucât acestea sunt cele din spatele introducerii unor politici importante la locul de muncă, precum cele din acordul-cadru.
În cele din urmă, trebuie să amintesc importanţa acestui Parlament, care trebuie să îşi apere poziţia în faţa opiniei publice şi a altor instituţii comunitare, deoarece fără Parlament acest acord-cadru nu ar exista, iar importanţa cooperării Parlamentului cu Comisia şi cu Consiliul a fost, de asemenea, exemplară. Apreciez sprijinul Preşedinţiei spaniole şi sper că acesta va constitui un bun precedent pentru o nouă etapă de cooperare între instituţiile noastre.
Elizabeth Lynne
în numele Grupului ALDE. - Dle preşedinte, nu aveam de gând să îmi aloc din timpul de vorbire pentru a vorbi în numele grupului, dar m-am gândit că îl pot împărţi pentru a interveni şi ulterior, dar se pare că nu este cazul; aşadar, în această dimineaţă am fost informată că voi interveni acum. Am ocazia de a mulţumi tuturor raportorilor alternativi, cărora nu le-am mulţumit anterior; de asemenea, doresc să îi mulţumesc din nou dlui Stephen Hughes, deoarece în 2004, Stephen şi cu mine am mers în spitale, împreună cu John Bowis, care era deputat conservator. Noi trei, din partidele politice, ne-am dus în spitale pentru a ne informa personal şi acest lucru a fost cel mai important.
În acest context, trebuie să fim stimulaţi de ceea ce este efectiv necesar pentru oameni la faţa locului şi de ceea ce am auzit de la asistentele, doctorii şi lucrătorii din sectorul serviciilor de sănătate; a fost important să ţinem cont de opinia acestora. Stephen a menţionat orientările de punere în aplicare şi aş dori să vă întreb: Comisia se gândeşte să adopte orientări de punere în aplicare? Cred că acestea sunt foarte importante. De asemenea, mă întreb dacă aveţi cunoştinţă de calendarul pe care îl va propune Consiliul, deoarece este foarte important să adoptăm foarte repede programul, întrucât, la urma urmei, lucrătorii din domeniul serviciilor de sănătate aşteaptă de atâţia ani.
În acest timp de aşteptare, nu mai dorim să se producă răni provocate de ace. S-au înregistrat prea multe în ultimii câţiva ani. De asemenea, după cum s-a subliniat deja, deşi aceste măsuri se vor aplica în prezent numai în sectorul sanitar, aş dori să se extindă în alte sectoare precum închisorile. Consider că este foarte important ca lucrătorii din închisori să fie şi ei protejaţi. Există foarte multe lucruri care sunt importante pentru aceşti lucrători, însă unul dintre principalele lucruri sunt acele cu capac. Consider că, alături de celelalte aspecte din cadrul rezoluţiei, este foarte important ca lucrătorii din sectorul serviciilor de sănătate să nu fie afectaţi de răni provocate de ace, care nu sunt necesare.
Jean Lambert
în numele Grupului Verts/ALE Group. - Dle preşedinte, aş dori, de asemenea, să le mulţumesc lui Stephen Hughes şi Liz Lynne pentru eforturi şi să salut această acţiune, deşi ne-am fi dorit să se producă mai devreme. După cum s-a subliniat, SUA are legislaţie în vigoare din 2001. Observăm că există o astfel de legislaţie şi în anumite părţi ale Uniunii Europene şi, în cele din urmă, adoptăm şi noi astfel de măsuri, însă deja există numeroase persoane care au fost afectate de această problemă.
În ceea ce priveşte riscul, Organizaţia Mondială a Sănătăţii estimează că, în timp ce 90 % dintre expuneri la acest risc au loc în lumea în curs de dezvoltare, 90 % dintre relatările privind infecţiile la locul de muncă se produc în Statele Unite şi Uniunea Europeană. Ştim că nedeclararea tuturor rănilor provocate de obiecte ascuţite este o problemă serioasă: se estimează că între 40 % şi 75 % nu sunt declarate, ceea ce este un număr uriaş. Prin urmare, cred că trebuie să salutăm faptul că, în acordul partenerilor sociali, clauza 11 menţionează datoria de a declara, în cadrul unei culturi a "neînvinuirii”.
Însă consider că trebuie, de asemenea, să ne întrebăm de ce oamenii nu le declară. Probabil o parte dintre aceştia nu declară aceste răni deoarece nu înţeleg riscurile sau se tem de consecinţe - nu în ultimul rând, asupra viitorului lor profesional - dacă declară o astfel de rană. Într-adevăr, uneori continuarea nu este eficientă, cu alte cuvinte, chiar dacă oamenii declară, nu se întâmplă foarte multe.
Fără îndoială, aceste persoane nu primesc nici măcar sprijinul medical de care au nevoie, ca să nu mai vorbim de sprijinul emoţional - sau, într-adevăr, în unele cazuri, un loc de muncă alternativ dacă se consideră că, în urma contractării unei boli precum HIV, există un risc pentru pacienţi. Studiile arată că există o probabilitate mai mare ca lucrătorii din sectorul serviciilor de sănătate care nu lucrează în spitale să fie nemulţumiţi de răspunsul angajatorilor.
S-a vorbit despre domeniul de aplicare al acestei măsuri. Bineînţeles, aceasta se referă la sectorul serviciilor de sănătate şi suntem mulţumiţi că acordul cuprinde stagiarii şi subcontractanţii. Nu sunt foarte sigur că include personalul de curăţenie şi aş aprecia unele clarificări în această privinţă. Însă nu se referă încă la lucrătorii din alte profesii riscante, aşa că sper că statele membre vor analiza acest lucru.
Obligaţiile privind formarea sunt extrem de importante şi sper că statele membre vor trata cu seriozitate acest aspect: atât acordarea, cât şi primirea instruirii trebuie să fie obligatorie, precum şi un curs de introducere pentru întregul personal nou şi temporar - deoarece consider că există impresia că odată ce îi instruieşti pe oameni, acest aspect nu mai trebuie luat în considerare. În prezent există o lipsă a formării, chiar acolo unde angajatorii au politici de formare în vigoare.
S-a ridicat problema costului. Se estimează că formarea şi măsurile de prevenire, inclusiv dispozitive mai sigure, reprezintă aproximativ o treime din costul soluţionării problemei rănilor provocate de obiecte ascuţite. Aceasta este o economie importantă în perioade dificile la nivel economic, reprezentând totodată o problemă importantă atât pentru persoanele în cauză, cât şi pentru angajatori, care pot risca să fie urmăriţi în justiţie dacă nu iau măsuri de prevenire a acestor răni.
Oldřich Vlasák
Doamnelor şi domnilor, acordul privind prevenirea rănilor provocate de obiecte ascuţite este primul acord din istorie între parteneri sociali sectoriali. Având în vedere faptul că se estimează că există peste un milion de cazuri de răni provocate de obiecte ascuţite pe an în spitalele din Europa, nu avem nevoie să fim convinşi că acesta este un pas în direcţia bună, deoarece ar trebui să fie posibilă prevenirea acestor răni prin respectarea mai corespunzătoare a acordului. În practică, aceasta va contribui la crearea unui mediu de lucru mai sigur şi la protejarea lucrătorilor din domeniul sănătăţii împotriva infecţiilor transmisibile prin sânge cauzate de rănile provocate de obiecte ascuţite.
Deşi putem observa anumite ambiguităţi în exemple sau în definiţii, consider că vor fi luate toate măsurile pentru a obţine cât mai multe informaţii de la partenerii sociali, că toate prevederile au fost clarificate şi că, prin urmare, Consiliul a adoptat în totalitate acordul.
Aş dori să subliniez acum că acordul dintre angajatori şi angajaţi este, într-un fel, un instrument juridic european absolut unic, care, la nivel naţional, nu are echivalent în majoritatea statelor membre. Această formă de autoreglementare, prin care cei afectaţi de o anumită problemă ajung ei înşişi la un acord sub forma unei reglementări juridice privind rezolvarea acesteia este, în opinia mea, un model exemplar de reglementare europeană. Nu este aceeaşi situaţie ca în cazul emisiilor de CO2, al armonizării fiscale sau al standardizării serviciilor publice, caz în care întreprinderile şi angajaţii acestora trebuie să respecte în mod pasiv orice reglementări adoptate de noi şi de statele membre, şi cu un cost ridicat.
Jiří Maštálka
în numele Grupului GUE/NGL. - (CS) Doamnelor şi domnilor, aş dori să încep prin a le mulţumi ambilor raportori pentru munca excelentă pe care au depus-o în elaborarea acestui document. De asemenea, în calitate de doctor, sunt încântat că aici, în Parlamentul European, suntem conştienţi de caracterul urgent al unei mai bune protecţii a lucrătorilor din sectorul serviciilor de sănătate împotriva rănilor provocate de obiecte ascuţite şi că această reglementare răspunde acestei necesităţi.
Bineînţeles, mă nelinişteşte progresul foarte lent al Comisiei. Au trecut cinci ani de când Comisia Europeană a fost informată pentru prima dată cu privire la această problemă importantă şi aproape patru ani de când Parlamentul European a adoptat o rezoluţie care solicita o soluţie legislativă la problema protecţiei corespunzătoare a lucrătorilor din sectorul serviciilor de sănătate din Uniunea Europeană împotriva infecţiilor transmisibile prin sânge.
Ca membru al Comisiei pentru ocuparea forţei de muncă şi afaceri sociale în mandatul parlamentar precedent, am lucrat împreună cu colegii mei Stephen Hughes, Elizabeth Lynn şi alţii la această rezoluţie şi sunt dezamăgit că a fost amânată atât de mult. Recomand adoptarea neîntârziată a măsurilor propuse în directivă. Aş dori să solicit garantarea neîntârziată a celor mai mari niveluri de protecţie pentru lucrătorii din sectorul serviciilor de sănătate.
Elisabeth Morin-Chartier
(FR) Dle preşedinte, dle comisar, dnă Lynne, doamnelor şi domnilor, aş dori să îmi exprim încântarea privind faptul că am convenit asupra acestei propuneri de directivă privind prevenirea rănilor provocate de obiecte ascuţite. Ne confruntăm cu o problemă reală pentru sănătate, pe care trebuie să o reglementăm cât mai rapid. Cunoaştem cu toţii importanţa şi consecinţele dramatice ale acestor tipuri de răni. Trebuie să vă spun, dle comisar, că am încredere că veţi oferi o soluţie rapidă la acest acord, prin care vom mai înainta cu câţiva paşi în această privinţă.
Doresc să mulţumesc dnei Lynne pentru munca depusă. În aceeaşi măsură, aş dori să îi mulţumesc dlui Hughes, deoarece este responsabilitatea noastră, în calitate de deputaţi, să ne asigurăm că cetăţenii sunt protejaţi. Acestea sunt persoane care lucrează în sectorul serviciilor de sănătate - am vorbit mult despre ei. Sunt persoane care se ocupă de curăţenie - aţi menţionat ofiţerii din închisori - însă aş dori să menţionez şi persoanele care lucrează în mediul şcolar, în toate domeniile de medicină şcolară. Totuşi, dincolo de aceste aspecte, consider că este o problemă de educare a cetăţenilor, care nu trebuie să determine lucrătorii din domeniul serviciilor de sănătate sau lucrătorii care manevrează ulterior obiecte neascuţite să îşi asume riscuri inutile.
Trebuie să spun că, alături de raportorii care se ocupă de această problemă, noi, în Parlamentul European, vom fi pregătiţi şi dispuşi să ne asigurăm de punerea în aplicare a acestor texte de către toate statele membre şi trebuie să primim o actualizare periodică legată de punerea în aplicare a acestora. Acesta este cu adevărat angajamentul nostru, responsabilitatea noastră şi este un aspect care trebuie să fie popular şi împărtăşit de toţi.
Sylvana Rapti
(EL) Dle preşedinte, aş dori să le mulţumesc deputaţilor mai vechi - deoarece acesta este primul meu mandat - şi colegilor mei, dl Hughes şi dna Lynne, precum şi raportorului şi raportorilor alternativi, deoarece am sosit la finalul lucrărilor privind o problemă care, într-un fel, mă priveşte personal.
Soţul meu este medic şi, acum câţiva ani, a fost infectat de un ac. Prin urmare, cunosc neliniştea familiei unui lucrător din sectorul spitalicesc care este rănit de un obiect ascuţit. Zilele în care am aşteptat rezultatul au fost extrem de dificile.
Prin urmare, aş dori să vă mulţumesc încă o dată pentru eforturile depuse şi să îmi exprim mulţumirea privind faptul că, pentru prima dată, suntem martorii reunirii forţelor unui sindicat şi unui patronat, care cad de acord, permiţându-ne astfel să ajungem la această propunere de rezoluţie.
Consider că Uniunea Europeană îşi atinge cu adevărat obiectivele şi ia decizii împreună cu cetăţenii, pentru cetăţeni. Îmi amintesc un aspect repetat de alţi deputaţi, dar cred că este important să îl repetăm şi să ni-l amintim mereu: în fiecare an se produc un milion de răni provocate de obiecte ascuţite.
Nu voi exagera subliniind rolul jucat de Parlamentul European, care lucrează serios la această problemă din anul 2005. Pe de altă parte, având în vedere lipsa personalului, care este acută în special în Grecia, aş sublinia că trebuie să ne asigurăm că această rezoluţie, această directivă se aplică neîntârziat.
Aceasta este o decizie care va aduce, de asemenea, o contribuţie practică la obiectivele sociale ale Uniunii Europene, printre care se numără ocuparea tot mai mare a forţei de muncă. Aş dori să amintesc Parlamentului că recent, Comisia Europeană s-a adresat Parlamentului, prin preşedintele său reales, subliniind că unul din sectoarele în care doreşte să investească sunt locurile de muncă de birou.
Astfel, să salvăm vieţi atât la propriu cât şi la figurat, creând locuri de muncă valoroase în această perioadă foarte dificilă la nivel economic şi social.
În încheiere, aş dori să îi urez noului comisar succes în munca sa şi, dacă îmi permiteţi, să spun următoarele: onoratul şi experimentatul nostru coleg, dl Cercas, a spus anterior că speră că veţi începe şi continua cu "dreptul”. Eu sper că veţi începe şi continua cu "stângul” şi spun acest lucru deoarece abordarea din exterior a aspectului social al Europei este foarte importantă.
Trebuie să ne concentrăm asupra lucrătorilor, europenii au nevoie de acest lucru.
Licia Ronzulli
(IT) Dle preşedinte, doamnelor şi domnilor, şi eu vă voi împărtăşi o experienţă personală. Lucrez în spitale de 15 ani, iar pentru o perioadă am lucrat într-un domeniu dificil: sala de operaţii.
Am fost înţepată de ace şi instrumente care puteau fi infectate. Prin urmare, după cum afirma dna Rapti, încă îmi amintesc neliniştea resimţită în zilele în care aşteptam rezultatele analizelor şi în primul rând cum m-am simţit în aşa-numita perioadă de "fereastră” dintre posibila contaminare şi posibila izbucnire a bolii.
Tocmai din cauza acestei experienţe, consider că trebuie să votăm pentru această rezoluţie, care conferă în cele din urmă forţă juridică acordului în ceea ce priveşte siguranţa şi protecţia, stabilind standarde minime pentru toţi lucrătorii în sectorul asistenţei medicale.
Sectorul serviciilor de sănătate cuprinde 10 % din forţa de muncă din Europa şi, pentru a fi mai precişi, se estimează că în fiecare an se înregistrează 1,2 milioane de răni accidentale provocate de obiecte ascuţite, care determină lipsa de motivare treptată a lucrătorilor, care de multe ori renunţă la a lucra în sectorul serviciilor de sănătate. În plus, Organizaţia Mondială a Sănătăţii estimează că 2,5 % din cazuri sunt HIV pozitiv şi 40 % sunt cazuri de diferite forme de hepatită B şi C.
Tocmai din cauza numeroaselor riscuri grave care sunt prezentate prea des în fiecare zi, profesia medicală este considerată neatractivă, astfel încât în ultimii ani s-a confruntat cu lipsa personalului. În plus, după cum s-a menţionat aici, costul serviciilor individuale de asistenţă medicală care se confruntă cu situaţia stresantă la care sunt supuşi lucrătorii din sectorul serviciilor de sănătate pe parcursul diferitelor perioade de monitorizare şi al testelor de diagnostic care, ca normă, durează cel puţin şase luni de la data accidentului, este considerabil, iar la acesta se adaugă costurile aferente personalului care, din păcate, a contractat boala.
În încheiere, pentru a nu subestima problema, când riscul unui accident poate fi evitat sau redus, este necesar şi corect să se ia toate măsurile de prevenire disponibile. În mod deosebit, este datoria angajatorului să instituie aceste măsuri şi este datoria lucrătorului să le respecte.
Ryszard Czarnecki
(PL) Dle preşedinte, dezbatem o problemă care a devenit, într-adevăr, una dintre cele mai importante probleme în sectorul serviciilor de sănătate. Voi menţiona câteva statistici. În Uniunea Europeană, se produc în fiecare an aproximativ un milion de astfel de răni provocate de obiecte ascuţite. În Statele Unite, se estimează că se produc aproximativ 380 000, însă americanii susţin că cifra reală este mult mai mare. Bineînţeles, trebuie să subliniem că această problemă îi priveşte în principal pe lucrătorii din sectorul serviciilor de sănătate, dar mai există un aspect: este vorba, de asemenea, despre pacienţii care sunt expuşi şi ei la risc din această cauză. În aceste cazuri, şi trebuie să fim sinceri, ne confruntăm cu problema uriaşelor sume compensatorii pe care trebuie să le plătească spitalele. Este clar, aşa cum au spus şi alţi vorbitori, că prevenirea are aici o importanţă absolut fundamentală. Deoarece prevenirea este întotdeauna mult mai ieftină decât tratarea.
Consider că rezoluţia merită pe deplin sprijin. Constituie un răspuns la aşteptările exprimate de sectorul serviciilor de sănătate, iar importanţa acesteia creşte deoarece problema se acutizează. De asemenea, se acutizează şi problema compensaţiei, iar cererile sunt făcute atât de lucrătorii din sectorul serviciilor de sănătate, cât şi de pacienţi. Într-adevăr, nici aspectul financiar nu este nesemnificativ. Grupul meu politic, în numele căruia vorbesc, susţine această propunere de rezoluţie. Considerăm că acesta este modul în care putem răspunde la ceea ce este, de fapt, o provocare a timpurilor actuale şi, totodată, putem veni în întâmpinarea nevoilor consumatorilor şi ale lucrătorilor din sectorul serviciilor de sănătate din ţările Uniunii Europene.
Georgios Papanikolaou
(EL) Dle preşedinte, iau astăzi cuvântul pentru a le mulţumi tuturor raportorilor şi tuturor celor care au iniţiat această dezbatere.
Uneori spunem că Europa trebuie să se apropie mai mult de cetăţenii săi. Prin dezbaterea de faţă, am reuşit, fără îndoială, să facem acest lucru. Vorbeam cu un prieten de vârsta mea, un doctor care tocmai a obţinut calificarea, şi când i-am spus despre dezbatere, mi-a spus, încântat, că este o problemă absolut crucială şi că ar trebui să încercăm să explicăm exact ceea ce facem tuturor din Europa. Este importantă prevenirea şi informarea celor care lucrează în spitale privind riscurile pe care şi le asumă. Este cu adevărat esenţial să le explicăm tuturor că, atunci când lucrează multe ore pe zi, când spaţiile sunt uneori delimitate, când numărul pacienţilor este foarte ridicat, este esenţial să poată lua cel puţin cele mai importante măsuri necesare.
Avem nevoie de personal sănătos în spitale pentru ca noi, în calitate de pacienţi - la un anumit moment - să putem beneficia de îngrijirile acestuia şi de cel mai bun tratament.
Karin Kadenbach
(DE) Dle preşedinte, obiectivul politicii noastre ar trebui să fie crearea unui mediu care să garanteze nivelul cel mai ridicat de trai pentru cetăţenii Uniunii Europene. Prin urmare, o provocare-cheie cu care ne confruntăm în această perioadă este menţinerea şi crearea locurilor de muncă. Cu toate acestea, nu ar trebui să avem posibilitatea de a ne neglija datoria de a ne asigura că aceste locuri de muncă nu conduc la îmbolnăvirea oamenilor sau la riscuri pentru sănătate. De aceea, prevenirea, îngrijirile medicale şi siguranţa la locul de muncă sunt esenţiale.
Am convingerea că punerea în aplicare a acestei directive, care trebuia să aibă loc acum mult timp, va crea condiţiile corespunzătoare pentru o mai mare siguranţă a locurilor de muncă în fiecare domeniu al serviciilor de sănătate, în care personalul îşi asumă aceste riscuri în fiecare zi. Consider că toţi cetăţenii europeni au interesul ca acest fapt să devină cât mai repede realitate.
László Andor
membru al Comisiei. - Dle preşedinte, în primul rând aş dori să afirm că mă bucur că această propunere beneficiază de un sprijin pe scară atât de largă în Parlament. Regret că procesul a durat mai mult decât se aşteptau mulţi dintre dvs., dar aş dori să afirm că sunt absolut convins că dialogul social trebuie să joace un rol: trebuie să respectăm opinia partenerilor sociali. Acest lucru nu numai că sporeşte legitimitatea unei decizii, dar şi contribuie la punerea acesteia în aplicare, deoarece cei care participă la crearea unei noi norme sunt mai interesaţi de succesul său. Acest lucru este foarte important.
Deja ştim că există un document de lucru între partenerii sociali privind clarificarea acordului-cadru şi punerea în aplicare a acestuia, aşa că sperăm - şi cred că putem avea încredere - că acesta va juca un rol semnificativ în finalizarea documentului în Consiliu: acesta va fi un răspuns la unele preocupări legate de punerea în aplicare. În plus, există şi un interes în continuarea pe termen lung. Aceasta este, de asemenea, foarte importantă în vederea monitorizării reuşitei noii directive.
Aş dori să vă atrag atenţia asupra textului care susţine că părţile semnatare vor revizui aplicarea acestui acord la cinci ani de la data deciziei Consiliului dacă una dintre părţi solicită acest lucru. Cu alte cuvinte, este foarte important ca monitorizarea punerii în aplicare şi a modificărilor în ceea ce priveşte producerea acestor răni să constituie punctul de plecare, în cazul în care una dintre părţi doreşte să se folosească de această posibilitate.
În cele din urmă, aş dori să spun, în cea de-a doua zi a noii Comisii - după cum au subliniat câţiva vorbitori în discursurile lor - că este foarte importantă acordarea unei atenţii mai mari, de către Comisie, oamenilor uitaţi din Europa, grupurilor de vârstă sau profesiilor care pot fi trecute cu vederea: în trecut, acestea au fost uneori ignorate sau marginalizate.
Sectorul serviciilor de sănătate este, fără îndoială, un sector important; trebuie să îi acordăm mult devotament şi atenţie. Problema nu este numai că lucrătorii din sectorul spitalicesc şi al asistenţei medicale sunt expuşi rănilor provocate de obiecte ascuţite şi infecţiilor, dar ştim cu toţii că aceştia lucrează foarte multe ore pe zi. Prin urmare, trebuie să adoptăm o abordare cuprinzătoare în ceea ce priveşte astfel de grupuri, care sunt foarte importante, în special într-o perioadă de criză, când consolidarea fiscală preconizată va afecta condiţiile de lucru ale acestor persoane. Prin urmare, acest aspect trebuie să fi o prioritate pe ordinea de zi, după cum este o prioritate şi pentru mine.
Preşedinte
Vă mulţumesc, dle comisar. Sunt convins că suntem cu toţii recunoscători iniţiatorilor acestei dezbateri. Să sperăm că lucrurile se vor îmbunătăţi.
Dezbaterea a fost închisă.
Votarea va avea loc astăzi la ora 12.00.
