3. Coreea de Sud - legalizarea pedepsei cu moartea
Preşedinte
Următorul punct pe ordinea de zi este dezbaterea privind cinci propuneri de rezoluţie referitoare la Coreea de sud - legalizarea pedepsei cu moartea.
Renate Weber
autoare. - Dle preşedinte, după 13 ani fără nicio execuţie în Coreea de Sud, este foarte trist faptul că pedeapsa cu moartea a primit o hotărâre favorabilă din partea Curţii Constituţionale din această ţară. Hotărârea afirmă faptul că pedeapsa cu moartea este o pedeapsă legală care poate descuraja infracţionalitatea spre binele public. Este un argument pe care îl auzim de obicei şi un răspuns la situaţii emoţionale într-o anumită ţară, la un moment dat.
De fapt, înseamnă că pedeapsa cu moartea este considerată o metodă de prevenire în speranţa că, din moment ce infractorii ştiu că există pedeapsa capitală, aceştia se vor gândi de două ori înainte să acţioneze. Ştim cu toţii că această idee a fost respinsă de numeroase studii.
Mai important este faptul că pedeapsa cu moartea este ireversibilă, nu există cale de întoarcere. Dreptul roman în timpul lui Iustinian afirma că e mai bine ca o persoană vinovată să scape nepedepsită decât ca unei persoane nevinovate să i se ia viaţa. Aceasta se întâmpla cu 15 secole în urmă. Din moment ce însăşi Curtea Constituţională din Coreea de Sud a recunoscut că pedeapsa cu moartea poate face obiectul unor erori şi abuzuri, preocupările noastre prezentate azi ar putea consolida instituţiile democratice din Republica Coreea în sensul că această metodă punitivă ar trebui abolită pentru totdeauna.
Din moment ce Republica Coreea de Sud a aderat în 1990 la Pactul internaţional cu privire la drepturile civile şi politice şi este semnatară a majorităţii tratatelor referitoare la drepturile omului, o măsură contrară acestora ar fi dăunătoare pentru reputaţia sa la nivel internaţional.
David Martin
autor. - Dle preşedinte, Uniunea Europeană în general şi acest Parlament în special se pot mândri cu o istorie şi o tradiţie onorabilă în care s-au opus pedepsei cu moartea. Aşadar, nu putem decât să regretăm decizia Curţii Constituţionale din Coreea de Sud, conform căreia pedeapsa cu moartea nu este o încălcare a Constituţiei aceste ţări.
Cu toate acestea, consider că trebuie să păstrăm un echilibru în această situaţie. Judecătorii au hotărât la limită, cu cinci voturi pentru şi patru împotrivă. Ultima dată când au votat, votul a fost de şapte la doi. Ei nu au îndemnat la utilizarea pedepsei cu moartea şi nici nu au justificat-o, ci au solicitat o decizie politică a Parlamentului coreean prin care acesta să hotărască asupra viitoarei aboliri a pedepsei cu moartea în această ţară.
Trebuie să remarcăm, de asemenea, faptul că Coreea de Sud este o ţară aboliţionistă. Nu au mai avut loc execuţii din februarie 1998, iar în 2007, Amnesty International a inclus Coreea de Sud în categoria ţărilor care practic au abolit pedeapsa cu moartea.
Cu toate acestea, gravitatea acestei probleme revine în prim plan atunci când ne dăm seama că liderul Marelui Partid Naţional din Coreea a afirmat recent faptul că acest moratoriu de facto referitor la pedeapsa capitală ar trebui să se încheie, iar anumiţi prizonieri ar trebui executaţi rapid. Sper că această nefericită voce oportunistă din Coreea va fi ignorată, iar Coreea de Sud nu va mai fi o ţară cu un moratoriu de facto, ci îşi va schimba legislaţia, devenind o ţară cu un moratoriu de jure.
Martin Kastler
Dle preşedinte, doamnelor şi domnilor, din nefericire, chiar şi în această epocă, mai multe ţări din lume utilizează sau permit acest tip de pedeapsă inumană pentru infracţiunile grave. Consider că nimeni nu are dreptul să decidă asupra vieţii sau morţii altei persoane, fie ea la începutul sau la sfârşitul vieţii, şi cu siguranţă nu în contextul pedepsirii unui act infracţional. Această pedeapsă barbară prin execuţie nu îşi are locul în lumea modernă.
Neuitatul, marele Papă Ioan Paul al II-lea a subliniat faptul că, mai presus de toate, trebuie să existe posibilitatea ispăşirii, a unei şanse la reconciliere. Acest lucru nu poate exista în cazul unei acţiuni ireversibile precum pedeapsa capitală. Din acest motiv, ne unim forţele ca grupuri parlamentare pentru a-i invita pe colegii noştri din Coreea de Sud să abordeze această problemă în parlamentul lor şi să ni se alăture nouă, europenilor, în campania de abolire a pedepsei cu moartea, în semn de umanism. Aş dori să îi invit pe toţi deputaţii să sprijine această propunere de rezoluţie în unanimitate.
Marie-Christine Vergiat
Dle preşedinte, la cel de-al patrulea Congres mondial împotriva pedepsei cu moartea, organizat la sfârşitul lunii februarie la Geneva, mişcarea aboliţionistă a salutat numărul în creştere al ţărilor care au abolit sau suspendat pedeapsa capitală. Coreea de Sud părea să se fi angajat în această direcţie, din moment ce nu mai avuseseră loc execuţii din decembrie 1997.
Decizia recentă a Curţii Constituţionale din Republica Coreea nu poate decât să ne îngrijoreze, nu putem decât să o regretăm. Prin urmare, dorim ca abolirea pedepsei capitale - o încălcare a dreptului la viaţă şi o crimă de stat - să fie considerată de Comisie şi Consiliu ca fiind un element-cheie în cadrul relaţiilor Uniunii Europene cu ţările terţe.
Dorim ca aceste instituţii să invite guvernul coreean şi pe preşedintele republicii, dumnealui însuşi condamnat la moarte în 1981, să se angajeze ferm în vederea abolirii pedepsei capitale; să decidă cu privire la un moratoriu, în conformitate cu decizia ONU; să îşi facă auzite preocupările referitoare la situaţia a 59 de persoane, inclusiv anumiţi prizonieri politici, care au fost condamnate la moarte în această ţară şi să solicite comutarea pedepsei acestora.
Barbara Lochbihler
Dle preşedinte, politica de abolire a pedepsei cu moartea este o parte de succes a politicii externe europene. Acest lucru se poate constata în negocierile de aderare, în discuţiile bilaterale şi în cadrul Organizaţiei Naţiunilor Unite, unde din ce în ce mai multe state din comunitatea internaţională decid să se pronunţe în favoarea unui moratoriu sau a abolirii complete a pedepsei capitale. Până nu demult, Republica Coreea de Sud se număra printre aceste state care, în practică, nu mai aplicau această pedeapsă degradantă şi umilitoare.
Rezoluţia de azi este expresia preocupării noastre că, odată cu decizia Curţii Constituţionale sud-coreene conform căreia execuţiile sunt compatibile din punct de vedere legal cu Constituţia, s-a creat o situaţie care facilitează într-adevăr reutilizarea pedepsei cu moartea. Prin urmare, solicităm guvernului Coreei de Sud să depună toate eforturile pentru ca, într-o primă etapă, să adopte un moratoriu obligatoriu din punct de vedere juridic care interzice execuţiile - la urma urmei, există 55 de persoane care îşi aşteaptă moartea - după care, în etapa a doua, parlamentul sud-coreean ar trebui să adopte o lege prin care se aboleşte pedeapsa cu moartea.
Un semn pozitiv este apariţia, în cadrul societăţii sud-coreene, a unei mişcări care militează în favoarea adoptării unei legi de abolire a pedepsei cu moartea. Acest Parlament ar trebui să sprijine mişcarea respectivă.
Jarosław Leszek Wałęsa
Dle preşedinte, într-o perioadă în care numărul ţărilor care nu mai folosesc pedeapsa capitală creşte, decizia Curţii Constituţionale din Coreea de Sud ar trebui să fie primită cel puţin cu surpriză.
Pedeapsa capitală este o încălcare clară a drepturilor omului - la urma urmei, viaţa unui om este o valoare pe care legea ar trebui s-o protejeze, iar un sistem juridic care permite pedeapsa cu moartea îşi distruge propriile fundamente şi reprezintă un caz ciudat de ipocrizie. Există multe argumente împotriva utilizării acestei metode de aplicare a justiţiei. Pentru mine, cel mai important este caracterul său ireversibil. Indiferent de ceea ce s-ar mai putea spune despre ea, pedeapsa capitală este o pedeapsă finală. Le ia oamenilor cel mai preţios lucru pe care îl vor avea vreodată. În plus, există şi răspunderea morală a celor care comit acest act, pentru că există întotdeauna riscul de a executa o persoană nevinovată.
În acest sens, decizia Curţii Constituţionale este dezamăgitoare, pentru că ştim că în Coreea nu au mai existat execuţii de mulţi ani. Sper că această decizie nu va afecta numărul sentinţelor pronunţate. Pe lângă aceasta, solicit ca pronunţarea pedepsei cu moartea în Coreea de Sud să fie eliminată în totalitate.
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg
în numele Grupului S&D. - (PL) Coreea de Sud este unul dintre principalii parteneri comerciali ai Uniunii Europene. În egală măsură, este o ţară cu care Comisia Europeană a încheiat negocierile privind un acord de liber schimb, care acordă fiecăreia dintre părţi un acces sporit la piaţa celeilalte. Având în vedere aceste relaţii economice strânse, sunt surprinsă de faptul că UE şi Coreea se diferenţiază atât de mult atunci când vine vorba despre respectarea drepturilor omului.
Toate statele membre ale Uniunii Europene sunt semnatare ale Protocolului nr. 13 la Convenţia europeană pentru apărarea drepturilor omului şi a libertăţilor fundamentale, care interzice utilizarea pedepsei cu moartea. În plus, Uniunea declară la nivel internaţional că şi-a stabilit obiectivul de a acţiona pentru abolirea universală a pedepsei cu moartea. Conform acestei declaraţii, Uniunea ar trebui să îşi exprime în mod clar sprijinul în favoarea mişcării coreene pentru abolirea pedepsei capitale. Să sperăm că, înainte de toate, se va introduce un moratoriu privind execuţiile şi că guvernul coreean se va implica în mod activ în eforturile de abolire a pedepsei capitale care se desfăşoară în cadrul ONU.
Beneficiind de competenţe noi în domeniul politicii comerciale, noi avem dreptul şi obligaţia, ca Parlament European, să solicităm abolirea pedepsei cu moartea în toate ţările partenere ale Uniunii Europene.
Zbigniew Ziobro
Dle preşedinte, dacă opiniile actuale asupra pedepsei capitale s-ar fi aplicat în Europa în epoca Tribunalului de la Nuremberg, nu ar fi fost condamnaţi la moarte niciunul dintre criminalii nazişti judecaţi de acest tribunal, responsabili de moartea crudă a milioane de oameni nevinovaţi. Nu am auzit pe nimeni din Europa care să critice Tribunalul de la Nurnberg pentru hotărâri nedrepte.
Europa deviază tot mai mult de esenţa unei pedepse juste ca răspuns proporţional cu răul comis de autor şi cu gradul de vinovăţie al acestuia. Atunci când vorbim despre crimă, despre uciderea mai multor oameni, de exemplu, într-un act terorist, sau când vorbim despre genocid şi despre moartea a milioane de oameni - ceea ce s-a întâmplat în realitate în Europa - apare problema unei pedepse proporţionale. Este adevărat că în cercurile academice din Europa şi din lume se are loc o dezbatere privind eficienţa acestei pedepse în ceea ce priveşte efectul ei de prevenire şi protecţie a persoanelor nevinovate. Totuşi, nu acesta este, probabil, argumentul principal în această discuţie.
În prezent, pedeapsa capitală nu se mai aplică în Europa. Este o alegere democratică, care dorim să fie respectată. Cu toate acestea, ar trebui să respectăm şi alegerile altora, de aceea sunt în favoarea discutării acestui subiect, inclusiv cu populaţia din Coreea de Sud. Este un stat democratic şi o ţară democratică.
Marek Henryk Migalski
(PL) Nu cred că ar trebui să comentăm asupra acestui aspect sau să ne amestecăm, din cel puţin două motive. În primul rând, deoarece Coreea de Sud este o ţară democratică, iar hotărârea Curţii Constituţionale este o hotărâre a unui organism legal din această ţară. De aceea, nu există niciun pericol ca pedeapsa capitală sa fie hotărâtă în cazuri politice sau ordinare - aceasta este destinată criminalilor şi ucigaşilor. În al doilea rând, pedeapsa capitală este o metodă preventivă. Bineînţeles, nu se poate dovedi acest lucru la nivel empiric, dar dacă presupunem ca fiind adevărat silogismul conform căruia o pedeapsă mai gravă este o metodă preventivă mai bună, acest lucru înseamnă că o pedeapsă mai aspră este mai eficientă din punct de vedere al prevenirii şi, prin urmare, pedeapsa capitală are cel mai bun efect de prevenire. Acestea fiind zise, prin aplicarea pedepsei cu moartea contribuim, de fapt, la salvarea vieţilor unor persoane nevinovate. Prin urmare, Uniunea Europeană şi Parlamentul European nu ar trebui să intervină în această situaţie pe lângă autorităţile sud-coreene.
Bogusław Sonik
(PL) Dle preşedinte, decizia Curţii Constituţionale din Coreea de Sud, conform căreia pedeapsa cu moartea nu reprezintă o încălcare a Constituţiei, trebuie primită cu tristeţe. Această decizie constituie un pas înapoi în comparaţie cu tendinţa manifestată în Coreea de Sud, unde pedeapsa capitală nu s-a mai aplicat de zece ani. Ultima execuţie a avut loc acum 13 ani. În prezent, există 57 de condamnaţi la moarte care îşi aşteaptă execuţia. Trebuie adoptată o poziţie critică faţă de hotărârea Curţii sud-coreene. Coreea de Sud, ca lider economic al regiunii, ar trebui în special să dea un exemplu în ceea ce priveşte respectarea dreptului la viaţă al fiecărei persoane. Pedeapsa capitală nu este compatibilă cu un sistem juridic penal contemporan şi, contrar opiniei actuale, nu contribuie deloc la scăderea infracţionalităţii.
Jaroslav Paška
- (SK) Pedeapsa cu moartea este o problemă care va dăinui atâta vreme cât monştrii şi ucigaşii, conştienţi că pot tortura, abuza şi omorî oameni, rămân ascunşi în cadrul societăţii, pentru că o societate slabă şi neputincioasă nu este capabilă să facă faţă comportamentului brutal al acestora.
Fiecare dintre victimele acestor monştri a avut acelaşi drept la viaţă ca noi toţi, până în momentul în care drumul său s-a încrucişat cu cel al unui astfel de monstru, un criminal care a condamnat o persoană pentru a-şi satisface o plăcere perversă, fără niciun drept la clemenţă sau apărare. Curtea Constituţională din Coreea a emis o opinie conform căreia pedeapsa cu moartea nu încalcă Constituţia coreeană. Astfel, statutul său juridic a fost practic evaluat. Faptul că elitele politice europene au abandonat această cale, în numele nostru, nu înseamnă că noi am devenit mai buni sau că societatea noastră este mai umană. Nu. În Europa, la fel ca şi în Coreea, monştrii ucid în continuare persoane nevinovate în mod oribil şi brutal. Singura diferenţă este că monştrii europeni nu trebuie să se teamă de pedeapsa capitală.
Doamnelor şi domnilor, respect modelul nostru bazat pe Convenţia europeană a drepturilor omului, dar consider că, înainte de a-l impune în restul lumii, ar trebui să ne asigurăm că există într-adevăr o soluţie mai bună pentru oamenii cumsecade şi că...
(Preşedintele l-a întrerupt pe vorbitor)
Joanna Katarzyna Skrzydlewska
(PL)Aş dori să spun că decizia Curţii Constituţionale din Coreea de Sud este dezamăgitoare şi preocupantă. Deşi ultimele execuţii au avut loc în 1997 în Coreea de Sud, Curtea a hotărât la 25 februarie că pedeapsa cu moartea este o formă de pedeapsă care nu încalcă dreptul constituţional la viaţă. Este cea de-a doua hotărâre a Curţii cu acelaşi conţinut. Prima a fost emisă în 1996, când Curtea a afirmat că opinia publică nu este favorabilă abolirii pedepsei capitale. Prin urmare, se poate concluziona că opinia publică din Coreea de Sud a rămas neschimbată, ceea ce este regretabil, pentru că o ţară care este lider economic ar trebui să constituie un exemplu în respectarea dreptului la viaţă, un drept fundamental al omului.
(Aplauze)
Janez Potočnik
membru al Comisiei. - Dle preşedinte, combaterea pedepsei cu moartea se află în centrul politicii UE privind drepturile omului. UE consideră că pedeapsa capitală este o pedeapsă crudă şi inumană care nu reuşeşte să prevină comportamentul infracţional, în timp ce abolirea pedepsei capitale contribuie la consolidarea demnităţii umane.
Am putut constata cu satisfacţie mai multe evoluţii pozitive recente în combaterea pedepsei cu moartea. În ianuarie anul acesta, Mongolia a anunţat un moratoriu referitor la pedeapsa cu moartea. În cursul anului 2009, Burundi, Togo şi statul New Mexico din SUA au abolit pedeapsa capitală. În 2007, Adunarea Generală a ONU a adoptat pentru prima dată o rezoluţie care invita statele să stabilească un moratoriu privind execuţiile, în scopul abolirii pedepsei cu moartea; această invitaţie a fost reiterată printr-o altă rezoluţie în 2008.
În acest context, UE a fost, bineînţeles, dezamăgită de hotărârea din 25 februarie a Curţii Constituţionale a Republicii Coreea - adoptată printr-un vot la limită de cinci la patru - conform căreia pedeapsa cu moartea nu încalcă dispoziţiile Constituţiei. Am luat act, totuşi, de faptul că acest caz se referă la interpretarea Constituţiei coreene; nu a fost o decizie politică privind menţinerea pedepsei cu moartea. De asemenea, am luat act în special de opiniile exprimate de trei dintre cei cinci judecători care au considerat că pedeapsa cu moartea respectă Constituţia. Judecătorii Lee Kang-Kook şi Min Hyung-Ki au exprimat în mod clar necesitatea de a limita folosirea pedepsei cu moartea şi de a reduce numărul cazurilor de infracţiuni în care se aplică pedeapsa capitală, iar judecătorul Song Doo-hwan a afirmat că orice hotărâre referitoare la pedeapsa cu moartea trebuie să fie supusă dezbaterii publice şi acţiunii instituţiilor legislative.
Deşi tribunalele emit în continuare sentinţe de condamnare la moarte, Republica Coreea menţine din 1997 un moratoriu privind execuţiile. În acest moment, nu există niciun semn care să indice faptul că hotărârea Curţii Constituţionale va afecta acest moratoriu. Salutăm determinarea Coreei de a menţine moratoriul privind aplicarea execuţiilor.
În acelaşi timp, aşa cum se afirmă în rezoluţia Adunării Generale a ONU, un moratoriu nu ar trebui considerat un scop în sine, ci o măsură în vederea abolirii complete. În consecinţă, UE adresează Adunării Naţionale coreene îndemnul de a adopta cât mai rapid posibil măsuri de abolire a pedepsei cu moartea. Republica Coreea este de mult timp un lider regional în ceea ce priveşte aspectele legate de drepturile omului în Asia. Abolirea pedepsei cu moartea ar confirma astfel angajamentul Republicii Coreea de a proteja şi promova drepturile omului.
Preşedinte
Dezbaterea a fost închisă.
Votarea va avea loc la sfârşitul dezbaterii.
Declaraţii scrise (articolul 149 din Regulamentul de procedură)
Gerard Batten  
în scris. - Adresez felicitări Curţii Constituţionale sud-coreene pentru susţinerea pedepsei cu moartea. Intenţionează să menţină pedeapsa cu moartea pentru infracţiunile cele mai grave. De exemplu, pentru un anumit domn Mr Kang Ho-soon, care se pare că a mărturisit că a ucis şapte femei. De curând, Ministerul Justiţiei a dat publicităţii cifre care indică un sprijin mai mare de 60 % în favoarea pedepsei cu moartea. Dacă în Marea Britanie s-ar adresa aceeaşi întrebare, rezultatul ar fi cel puţin acelaşi. În închisorile britanice există diferite tipuri de infractori precum criminali în serie, violatori, pedofili criminali, necrofili şi canibali condamnaţi la închisoare pe viaţă. Cel mai recent exemplu este cel de săptămâna trecută, al lui Peter Chapman, un pervers care a ademenit o victimă nevinovată de 17 ani, Ashleigh Hall, pe care a omorât-o şi a fost condamnat la 35 de ani de închisoare. Este o pedeapsă inadecvată. Acest individ şi cei de tipul lui ar trebui executaţi. Astfel, s-ar economisi în fiecare an milioane de lire sterline, care sunt irosiţi pe întreţinerea unor astfel de infractori în închisoare pe viaţă şi care ar fi mai bine cheltuiţi pentru bătrâni şi bolnavi. Aşadar, felicitări Coreei de Sud: menţineţi pedeapsa capitală pentru infracţiunile cele mai grave.
Monica Luisa Macovei  
în scris. - "Fiecare om are dreptul la viaţă. În caz contrar, criminalul înregistrează fără voia sa o victorie morală decisivă şi perversă transformând, la rândul său, statul într-un criminal, reducând astfel aversiunea socială la anihilarea conştientă a oamenilor” (Amnesty International, 1998). Moralitatea, prevenirea şi cinstea sunt elementele-cheie din dezbaterea referitoare la pedeapsa cu moartea. Abordarea referitoare la "controlul infracţionalităţii” caută să elimine comportamentul infracţional în timp ce modelul bazat pe "drepturile omului/procesul corespunzător” pune accentul pe drepturile persoanelor. Cea dintâi consideră că pedeapsa cu moartea este morală pentru că acuzatul a luat o viaţă (retribuţie), este o metodă de prevenire pentru că cei care ar putea ucide s-ar abţine de la comiterea crimei din teamă pentru propria viaţă, în timp ce cinstea nu este importantă sau dovedită. Modelul din urmă susţine că pedeapsa cu moartea este imorală deoarece statul nu ar trebui să ia vieţi, nu este o metodă de prevenire - fapt dovedit de statistici - şi este aplicată injust, uneori cei care îşi aşteaptă execuţia fiind nevinovaţi, procesele lor implicând nereguli. Cred în modelul bazat pe drepturile omului, reflectat în actele obligatorii şi neobligatorii din punct de vedere juridic ale comunităţii internaţionale şi de numărul din ce în ce mai mare de ţări care abolesc pedeapsa cu moartea. Adresez Republicii Coreea îndemnul de a da o dovadă clară de voinţă politică prin abolirea pedepsei cu moartea şi, până atunci, de a adopta imediat un moratoriu referitor la aplicarea acesteia.
Cristian Dan Preda  
în scris. - Orientările UE privind pedeapsa cu moartea datează din 1998. Tot în acel an, a început o perioadă de moratoriu neoficial cu privire la pedeapsa cu moartea în Coreea de Sud. În acest interval, parlamentul sud-coreean a discutat trei propuneri de scoatere în afara legii a pedepsei cu moartea. În cursul lunii trecute, Curtea Constituţională din această ţară a reafirmat cu o majoritate strânsă constituţionalitatea pedepsei cu moartea.
Deplâng această decizie şi sper că Parlamentul va introduce o rezoluţie care să interzică pedeapsa cu moartea.
Trecerea Coreei de Sud în rândul ţărilor aboliţioniste ar fi un semnal puternic pentru întreg continentul asiatic.
