Spordi roll hariduses (arutelu) 
Juhataja
Järgmine teema on Pál Schmitti raport, kultuuri ja hariduskomisjoni nimel, spordi rollist hariduses.
Pál Schmitt  
raportöör. - (HU) Lugupeetud juhataja, komisjoni volinikud, daamid ja härrad, lubage mul kõigepealt väljendada oma tänu arvukate märkuste ja soovitatud paranduste eest, mis mu raportile saadeti. Minu eesmärk oli rääkida kooli kehalise kasvatuse ja spordi rolli tugevdamisest hariduses.
Peaaegu veerand Euroopa Liidus elavatest lastest on ülekaalulised, ja 50% neist osaleb sporditegevuses ainult kooli kehalise kasvatuse tundides, samal ajal kui kehalise kasvatuse tundide arv pidevalt väheneb. Selle ohtliku protsessi tulemusel levivad kogu Euroopas diabeet, kõrge vererõhk, südame- ja närvisüsteemihaigused, selja- ja veresoonkonna haigused, mis märkimisväärselt suurendavad üksikute liikmesriikide tervishoiukulusid tulevikus.
Me ei saa lubada kompenseerida tegevusetut elustiili ja väheliikuvat igapäevaelu, mis on Euroopa noorukitele tüüpiline, jättes hooletusse sellise lihtsa efektiivse vahendi nagu kehalise kasvatuse tunnid. Ühekordse olümpial osalejana, tegutseva spordidirektori ja loomulikult parlamendiliikmena on mu kohustus ja vastutus leida liidu jaoks võimalus osaleda võitluses õpilaste ülekaalulisusega, tervisliku, aktiivse elustiili toetamises, Euroopa noorukitele tervise rajamises ja spordi kaudu hariduse andmise protsessis.
Lubage mul õnnitleda liikmesriikide juhte nende targa otsuse puhul mitte unustada sporti viimasel Lissaboni tippkohtumisel ja anda liidule algatusõigus spordis pärast Lissaboni lepingu vastuvõtmist. Komisjon on ette valmistanud arvukaid programme tervisliku eluviisi edendamiseks ja tervisliku toitumise alal, aga need programmid pole piisavalt koordineeritud. Spordiekspertidele, kehalise kasvatuse õpetajatele ja treeneritele tuleb anda suurem roll ja austus nende elluviimisel.
Tuleb öelda, et komisjoni juulis avaldatud Valge raamat spordi kohta ja sellega seotud tegevuskava on samm õiges suunas. Me arvestame ka komisjoni koostööga spordiekspertidele olulise uurimise edendamisel ning statistiliste andmete kogumisel, et mõõta õpilaste sporditegevust ja nende füüsilist seisundit.
Ma tunnen, et on tähtis, et kasutades elukestvat õpet ja Bologna protsessi raamprogrammi, saame me edendada treenerite ja kehalise kasvatuse õpetajate jaoks liikumisvalmidust ja jätkuvat õpetamist, me saame vastastikku hinnata astmeid, mis tõendavad nende kvalifikatsiooni, ja me saame aidata efektiivsema koostööga spordiekspertide organisatsioonide seas.
Lisaks füüsilistele harjutustele arendab kehaline kasvatus koolis selliseid tähtsaid omadusi nagu püsivust, meeskonnavaimu, tahtejõudu ja ausat mängu, millest meie hoolde usaldatud noortel inimestel on võimalik kasu saada läbi kogu elu. Kooli spordirajatised ja võimlad liikmesriikides on sageli erakordselt hooletusse jäetud ning need on halvasti korras hoitud ja räämas. Teine suur probleem on kvalifitseeritud kehalise kasvatuse õpetajate puudus, see on edasise professionaalse õppe ebaefektiivne seisukord ja tõsiasi, et kehalise kasvatuse õppekavad on vananenud.
Kahjuks on kehaline kasvatus koolis kaotanud oma tähtsuse, kuigi see on nii füüsilise kui vaimse arengu alus. Õrnad ja tahumatut liigutused, mida saab hästi arendada spordi ning populaarsete mängude või ükskõik millise liikumisega seotud tegevuse kaudu, on ühtlasi olulise tähtsusega lugema ja kirjutama õppimisel. Pole juhuslik, et düslektilisi ja düsgraafilisi lapsi ravitakse ka liikumisteraapiat kasutades.
Kehaline kasvatus on ainus aine õppekavas, mis keskendub mitte ainult vaimsele, vaid ka füüsilisele arengule, aktiivse kultuuri ja hügieeni arengule. Kehalise kasvatuse õpetajate ja lapsevanemate ühine ülesanne on õpetada ja julgustada lapsi omama tervislikku elustiili ja regulaarselt sporti tegema, ja juhtima nende tähelepanu keelatud dopinguainete, alkoholi ja muude narkootikumide füüsiliselt ja vaimselt kahjulikele mõjudele.
Kooliealiste laste tervise ja füüsilise seisundi olukorra parandamiseks soovitame me, et kehaline kasvatus koolis oleks kohustuslik alg- ja keskkoolides ning et lastel oleks võimalus õppekava raames vähemalt kolm korda nädalas spordiga tegeleda. Spordil on silmapaistev osa sotsiaalse integratsiooni edendamises ja sotsiaalse liitumise tugevdamises, kuna sport on sotsialiseerimise ja kultuuridevahelise dialoogi oluline vahend.
Raportis on tähtsal kohal soolise võrdõiguslikkuse teema. Minu arust on tähtis ka see, et puuetega lapsed saaksid osaleda koolis regulaarses kehalises kasvatuses, mis vastab nende vajadustele ja on üha rohkem integreeritud. Oma raportis märgin ma ka, et kehaline kasvatus ja organiseeritud sport koolis mängivad väljapaistvat rolli, mitte ainult füüsiliselt, vaid ka vaimselt, laste tervislikus arengus ning samal ajal sotsialiseerimise tasandil. Ma soovitan oma raportis, et piirkonnad, kes sel alal on maha jäänud, peaksid taotlema rahalist toetust spordi investeeringuteks struktuurifondidest.
Lõpuks tahaksin tänada naiste õiguste ja soolise võrdõiguslikkuse komisjoni ning tööhõive ja sotsiaalkomisjoni nende märkimisväärse toetuse eest raportile. Daamid ja härrad, palun aupaklikult teie toetust raportile. Tänan tähelepanu eest!
Hans-Peter Martin
(DE) Austatud juhataja! Palusin sõna enne, kui raport tagasi lükati. Eelmine istungi juhataja hõikas eelneva registreerimiseta menetluse raames nimepidi välja arvukalt kolleege, kes ei viibinudki täiskogul. Selle eest sai ta ka Richard Corbettilt noomituse.
Ma olen korduvalt üritanud sõna võtta ja olen selleks ka esitanud avalduse, aga seda ei ole arvesse võetud. Ma pean seda, mida Teie eelkäija oma kohal just tegi, selle täiskogu kodukorra rikkumiseks, mis on parlamendile ebaväärikas.
Juhataja
Härra Martin, üheminutilisi kõnesid oli liiga palju. Tavaliselt kestab see pool tundi. Seda aega on ületatud küllalt palju, nii et mul on kahju.
Ján Figeľ
komisjoni liige. - Lugupeetud juhataja, kõigepealt mu õnnesoovid härra Schmittile ja komisjonile omaalgatusliku raporti puhul. See raport on ajakohane ja väga inspireeriv. Me kasutasime seda raportit oma Valge raamatu koostamisel kui ühte panust, mis minu arvates on tähtis ühtses Euroopa spordi strateegia suunas ja ma olen õnnelik, et juulis vastu võetud Valge raamatu ja selle raporti vahel on palju konkreetseid ühtelangevusi.
Üldiselt see raport ja meie Valge raamat on päri, et kehalise kasvatuse üldine suundumus ei vasta vajalikul määral tänapäeva ühiskonna vajadustele. Aine on kooli õppeprogrammides üha rohkem tõrjutud, seepärast me peamegi olukorda paremaks muutma.
Ma tahaksin nimetada mõnesid raporti ja Valge raamatu teemasid ja alasid. Mõlemad dokumendid soovitavad paremat koostööd tervise, hariduse ja spordisektori vahel, et määratleda ja täide viia strateegiaid selliste terviseriskide vähendamiseks nagu ülekaalulisus.
Mis puutub kehalisele kasvatusele pühendatud ajale, me paneme selle füüsiliste tegevuste suunistesse. Me peaksime arendama seda koos liikmesriikidega järgmise, 2008. aasta lõpuks. Me kaalume ka Euroopa märgi autasu kasutuselevõttu koolides, kes on aktiivselt osalevad füüsiliste tegevuste toetamisel ja edendamisel koolikeskkonnas.
Uurimuste osas teeb Valge raamat ettepaneku teadusuuringute seitsmenda raamprogrammi kasutuselevõtmiseks interdistsiplinaarsete teadusuuringute toetamiseks selles valdkonnas, peamiselt tervisega seotud elustiili aspektide kohta. Me soovitame ka struktuurifondide koostamisel pidada silmas spordi rolli sotsiaalse kaasatuse, sotsiaalse integratsiooni ja võrdsete võimaluste alal.
Investeerimise osas, nii palju kui tippsporti puudutab, oleme me käivitanud uuringu tipptasemel Euroopa noorte sportlaste treeningute alal. See peaks võimaldama meil kindlaks teha vajalikud seadised, et arendada sporditreeninguid ja -haridust noorte inimeste jaoks, ja ka tagada parema kvaliteedi ja kvaliteedi üldisemalt.
Vahepeal toetame me sporti ja füüsilisi tegevusi elukestva õppe programmi, programmi "Aktiivsed noored” ja programmi "Kodanike Euroopa” kaudu. Lubage mul rõhutada praegu, et üldine konkursikutse 2008., 2009. ja 2010. aastaks elukestva õppe programmi raames hõlmab oma prioriteetide seas ka kehalist kasvatust ja sporti, ning see avab uued rahastamisvõimalused selle haridusvaldkonna jaoks.
Lõpetuseks, nagu härra Schmitt mainis, ootame me Lissaboni lepingu ratifitseerimist ja jõustumist, kuna see avab uued võimalused. Meie kogemus Pierre de Coubertini tegevuskava ja teie oma raportiga aitab meil kujundada neid võimalusi paremini, et toetada liikmesriikide pingutusi spordi rolli hariduses edendamiseks lähiaastatel. Tänan teid veel kord toetuse eest.
Christa Prets  
naiste õiguste ja soolise võrdõiguslikkuse komisjoni arvamuse koostaja. - (DE) Lugupeetud juhataja, härra komisjoni volinik, spordis - me räägime siin õiglusest - ei saa teha vahet sugude vahel; on oluline, et naised võrdsustatakse meestega. See algab kooliaastate jooksul, kehalise kasvatuse tundides, ja ulatub tippspordi võistlustreeninguteni, sest siin on kaugelt liiga vähe arvestatud naisi iseloomustavate tunnustega ja naiste bioloogiliste eeldustega. Sellele tuleks pöörata rohkem tähelepanu.
Tippspordis kehtib sama avalikkuse ja meedia tähelepanu kohta, mis mõjutab rahastamist. Naised on tippspordis palju ebasoodsamas olukorras, ja on ülim aeg, et me tagaksime ausa mängu kõigile.
Me peame ka jälgima, et erinevatest kultuuridest pärit tüdrukute integreerimine kooli sporditegevusse oleks tõhusam ja me peame püüdma kaasata kõik, hoolimata usulistest või kultuurilistest erinevustest.
Manolis Mavrommatis
Austatud juhataja, komisjoni volinik, daamid ja härrad, lubage mul õnnitleda meie kaasliiget härra Schmitti, kes tõi oma raportis esile oma kogemused. Ma rõhutan, et sport ja laste osalemine sporditegevustes on tänapäeval väga vajalikud silmas pidades muudatusi, mis on meie igapäevaelus aset leidnud.
Lapsed veedavad praegu palju aega televiisori, videomängude ja arvuti ees. Nende toit on kõike muud kui tervislik. Laste ülekaalulisus on saanud üha tõsisemaks probleemiks tuues paratamatult kaasa tõsiseid terviseriske. Laste jaoks ei ole sport ainult võimlemise ja uute rühmaoskuste arendamise viis; see on ka meelelahutus ja õpetab meeskonnatööd. Sporditegemisse kaasatud füüsilised harjutused on kasuliku mõjuga noorte inimeste füüsilisele tervisele. Komisjoni volinikud, lapsed ei söö rohkem, nad on vähem aktiivsed ja teevad vähem sporti. Istuv eluviis ja ülekaalulisus põhjustavad sageli kõrget vererõhku ja diabeeti, mis mõjutavad püsivalt suurenevat osa ELi rahvastikust.
Liikmesriigid peavad tänapäeval soodustama füüsilist harjutusi õppeainena, selleks et lapsi tervislikuks elustiiliks ette valmistada. Liikmesriigid ja pädevad asutused peavad tagama, et õppekavas pandaks rohkem rõhku tervise edendamisele, ja et kehalisele kasvatusele antaks tunniplaanis teiste ainetega võrdne staatus. Liikmesriigid peavad ka sätestama kooli kehalise kasvatuse tundide arvu miinimumvajaduse.
Lõpuks, liikmesriigid peavad aktiivselt toetama kehalise kasvatuse kõiki vorme ja edendama dialoogi lapsevanemate, kehalise kasvatuse õpetajate ja kooliväliste spordiühingute vahel.
Christel Schaldemose
fraktsiooni PSE nimel. - (DA) Austatud juhataja, tänaksin härra Schmitti hea raporti ning konstruktiivse koostöö eest selle ettevalmistamisel. Spordi roll hariduses üldiselt ja eriliselt on üha tähtsam teema. Komisjoni volinik Kyprianou ütles vähem kui kuu aega tagasi, et tema arvates on ELi kodanike kõige suurem terviseoht ülekaalulisus. Kahjuks arvan ma, et tal on õigus, ja seetõttu on oluline, et me keskenduksime probleemile ja sellele, mida saame teha selle lahendamiseks. Meil on tähtis kohustus meie laste ees, eriti nende ees, kellel ei kujune head toitumis- ja spordiharjumused kodus sotsiaalsetel või perekondlikel põhjustel. Seetõttu on tähtis keskenduda spordi rollile hariduses.
Kool saab mängida ja peaks mängima tähtsat rolli lastele heade harjumuste andmisel, kuna lapsed veedavad oma päevadest suure osa seal. Nagu raportis osutatud, pole seetõttu vaja arutada, kas sport on hariduses oluline. Siiski on oluline, et me arutaksime, kuidas saame tagada, et koolis oleks rohkem sporti. Tähtis on ka see, et lapsed arendaksid häid sportimisharjumisi nii varakult kui võimalik. See on endastmõistetav tervislikel põhjustel, aga samal ajal, nagu härra Schmitt juba ütles, me teame, et võimlemine ja sport arendavad sotsiaalseid suhteid laste ja noorte seas ning loovad etnilisusest või sotsiaalsest klassist sõltumatu sotsiaalse integratsiooni. Sellepärast ongi sport nii tähtis vahend. Mida me saame selleks teha? Sport ei tohi olla vaid rikaste laste jaoks. Sport peab olema iga lapse elu loomulik osa. Me peame tagama, et lastel on võimalus teha rohkem sporti kui praegusel juhul. Sellest punktist on ka vajalik tagada, et sport ei tähenda ainult võistlemist, vaid midagi, milles igaüks saab osaleda, ja seetõttu on oluline, et sport oleks integreeritud haridusse.
Seetõttu on üksikute liikmesriikide üldine vajadus tähtsustada sporti hariduse osana palju rohkem kui praegusel juhul, ja osana sellest tagada näiteks, et oleksid kättesaadavad korralikud rajatised ja ka kvalifitseeritud õpetajad. Seetõttu on see selgelt liikmesriikide üheks tähtsaimaks ülesandeks, aga raportiga tahame ma aidata keskenduda probleemile ja võimalikele lahendustele, ja loomulikult ka rõhutada, mida EL saab sellega seoses teha. Lisaks on vajalikud kolm asja. Me vajame õpetajaid, et saada paremini aru takistuste põhjustest laste spordis osalemisel. Tuleb ka luua paremad suhted koolispordi ja vabaaja spordi vahel. Nagu juba varem märgitud, peame lisaks sellele tähtsustama vahendeid, aega ja spordirajatisi. Ma olen väga rahul raportiga; see on hea raport ja visandab tingimused, mida on vaja spordi jaoks, et aidata parandada laste tervist. Seetõttu Euroopa Parlamendi Sotsialistide fraktsioon toetab raportit kogu südamest, aga meie arvates on tähtis, et see oleks vaid esimene samm tähtsa algatuse suunas tegelemaks ülekaalulisuse probleemiga. Me usume, et on meil on vaja kasutada rohkem ressursse ja kulutada rohkem aega sellel teemal.
Hannu Takkula
fraktsiooni ALDE nimel. - (FI) Lugupeetud juhataja, kõigepealt tahaksin tänada raportöör härra Schmitti selle raporti eest. Tuleb öelda, et see on suurepärane ja ajakohane teema. See tõstatab teema kehalise kasvatuse ja spordi rollist koolis. Kui me vaatame tagasi nendele 20-30 aastale, siis eurooplastena teame, et see on üks koolihariduse ala, mille me oleme hooletusse jätnud. See on silmatorkav kõikjal Euroopas üldise vormisoleku halvenemisena. See on silmatorkav ka kõrvalmõjude ulatusena. Näiteks on ülekaalulisus märgatavalt kasvanud. Ka diabeedid on saanud igapäevaseks fenomeniks, nagu on südame-veresoonkonna haigused. Vaimse tervise probleemid on samuti saanud üldiseks. Me võiks samuti esitada arvamuse, nagu siin on juba varem öeldud, ja nagu ütles enne härra Mavrommatis, kes on maalt, mida meie tunneme Antiik-Kreekana, et vanasti öeldi, et terve vaim terves kehas on parim olukord, ja selle poole peaksime me Euroopas taas kord püüdma. Me peaksime ka mõistma, et sport on elulise tähtsusega inimese üldise heaolu jaoks.
Me elame infoühiskonnaks kutsutud Euroopas, aga ma loodan, et infoühiskonnast võib saada midagi enamat. See võiks olla haridusühiskond, mis laieneb ka keha haridusele ja tegevustele. Soomes juhib meie olümpiavõitja Tapio Korjus kehahariduse projekti, mis on katse propageerida vaatepunkti, et tervislik füüsiline haridus mõjutab inimese üldist heaolekut. Me oleme meelestatud arvama, et silmapiirile ilmuvad head tulemused.
Põhiteema on siiski õpetajate koolitus ja koolid, mis füüsilise tegevusega saavad tegelikult eesõiguse õpetajate koolituses. Seda tuleks õpetajatelt samuti nõuda, kuna paljude lastega on erilised probleemid kaugemates piirkondades.
Ma väga loodan, et kehaline kasvatus muudetakse paremaks, et kool ja fitness-organisatsioonid leiavad üksteist kergemini ning et kõik lapsed ja noored saavad kogeda kehalise kasvatuse rõõme oma elus ja ehitada selle peale oma tuleviku.
Zdzisław Zbigniew Podkański
Lugupeetud juhataja, füüsiline tegevus on vaieldamatult iga inimese elus tähtis tegur. Seda võib öelda meie tervise ja meie hingede seisundi parandamiseks.
Arvukate uurimuste ja statistika kohaselt halveneb ELi kodanike tervislik seisund aasta aastalt, mis on aina kiiremaks muutuva elustiili tulemus, mis põhjustab seda, et saame üha vähem aega pühendada sporditegevustele ja puhkusele. Kui me lisame siia halva toitumise, näiteks rämpstoidu lisamise igapäevamenüüsse, võime öelda, et tervislik elustiil on hüljatud. Mis veel halvem, me oleme vastutavad laste ja noorte tervise eest, kes üha rohkem kannatavad ülekaalulisuse ja koronaarhaiguste käes.
Elustiil, mida me lastele peale sunnime, on autoga kooli sõitmine, ebapiisav kehaline kasvatus koolis, kojutulek autoga, ja kodus arvutid ning televiisor, mis ei ole parim elustiil. Seepärast ongi nüüd aeg huvi tunda ja toetada kõiki kasulikke algatusi, mille eesmärgiks on aktiivse elustiili loomine. On aeg vastu võtta otsused spordi rolli kohta hariduses koos kommentaaride ja ettepanekutega, mis härra Schmitt teatavaks tegi. On aeg teemat tõsiselt võtta.
Mikel Irujo Amezaga
fraktsiooni Verts/ALE nimel. - (ES) Lugupeetud juhataja, oma fraktsiooni nimel tahaksin kõigepealt õnnitleda härra Schmitti selle raporti puhul, ja samuti rõhutada kehalise kasvatuse tundide arvu suurendamise tähtsust koolis. Küllaldane õigele füüsilisele tegevusele kulutatud aeg on parim viis täiendada igakülgset isiku arengut, nii vaimsest kui füüsilisest vaatepunktist.
Õppimisele pühendatud aja ja spordile vajaliku aja tasakaalustamine on väljakutse, mille peame vastu võtma oma laste huvides nii ruttu kui võimalik, kuna see võimaldab meil tagada, et neil on tulevikus hea kvaliteediga elu. Tuleb ka arvesse võtta, et see on oluline aeg harjumuste omandamiseks, mis tähendab, et kehaline kasvatus on elutähtis. Tahaksin ka rõhutada vajadust tutvustada lastele mõeldud kampaaniaid, ja see on palve komisjonile. Need kampaaniad ja programmid peavad olema suunatud lastele ja nende vanematele, nii et nad võtaksid omaks tervisliku elustiili, mis sisaldab füüsilist tegevust ja välistab sellised harjumused, nagu suitsetamise, mis on jätkuvalt üks Euroopa tervise häbiplekkidest.
Lõpetuseks arvan ma, et siiani on kõik kõnelejad maininud kehalise kasvatuse õpetajate koolituse parandamist, nii et päeva lõpuks ei saa see programm nendeta jätkuda.
Nils Lundgren
fraktsiooni IND/DEM nimel. - (SV) Austatud juhataja, see raport spordi rollist hariduses tegeleb üksikasjalikult küsimusega, kuidas liikmesriigid peaksid organiseerima kehalist kasvatust koolis. See on järjekordne näide, kuidas ELi poliitikud ja ametnikud süvenevad mingisse teemasse ja igasse valitud detailide tasemesse oma innukuses, et koondada siia poliitiline jõud. Toetus võetakse vastu kõnedes, kuid seda ei austata kunagi poliitilises praktikas. See loob uue dokumendi absurdselt detailseks määruseks.
Ma toon mõned näited. Lõige 10 ütleb, et liikmesriike kutsutakse üles tegema kehalist kasvatust alg- ja keskkoolis kohustuslikuks ning et vähemalt kolm kehalise kasvatuse tundi nädalas peab olema tagatud. Lõige 24 räägib lasteaias ja algkoolis lastele spordi koosõpetamise pakkumise vajadusest.
See on asi, millesse inimesed on segatud. See on jultunud ja naeruväärne katse propageerida ELi positsiooni alal, mille üle peaksid otsustama Euroopa inimesed ise.
Slavi Binev
fraktsiooni ITS nimel. - (BG) Lugupeetud juhataja, kolleegid. On meeldiv märkida, et selline tuntud ja prominentne nimi maailma spordis nagu Pál Schmitt on panustanud oma autoriteedi eurooplaste tuleviku jaoks väga tähtsa teema tõstatamiseks Euroopa Parlamendi ees. Suhtumine sporti on tegelikult suhtumine ühendatud Euroopa inimeste tervisesse. Mulle on auks ja uhkuseks kõnelda tema raportist kui sportlane, kui tohutu spordivaimuga antiikinimeste esindaja ja ka kui inimene, kes muretseb ühendatud Euroopa laste tuleviku pärast, meie laste tuleviku pärast.
Minu arust on asjad kristallselged: rohkem sporti koolis, vähem narkootikume koolis; rohkem kulutusi spordile koolis, vähem kulutusi tervishoiule, sest on ju ilmselge, et meie lastel on kümme korda parem olla õnnelikud, kui olla rohkem ravitud; rohkem spordivõistlusi varasest east alates, vähem agressiooni teistes elualadel; rohkem rahvusvahelisi spordivõistlusi koolilastele, vähem etnilisi ja riikidevahelisi pingeid Euroopa Liidus ja kogu maailmas. Seetõttu ajapiirangu pärast tahaksin rõhutada neid aspekte, mis vajavad edasiarendamist tšempioni ja kõrgelt austatud sportlase ja poliitiku Pál Schmitti raporti põhjal.
Ma tahaksin näha Euroopa Parlamendi soovitust kõigile liikmesriikidele suurendada sporditundide arvu koolis viiele tunnile nädalas. Ma soovitan, et Euroopa Parlament mõtleks tõsiselt ja lisaks oma tulevasse eelarvesse ettepaneku organiseerida rahvusvahelisi võistlusi oma egiidi all koolilastele spordialadel, mis on noorukitele eriti kasulikud. Raport osutab, et sport on koolis on ebameeldiv. Olete te kunagi mõelnud, miks jalgpall on köitev? Sest jalgpallurid on tähed. Las Euroopa valib välja oma koolisporditähed erinevatel aladel! Nii teeksime spordile koolis palju rohkem reklaami, kui seda suudaks direktiiv või soovitus. Nad oleksid Euroopa koolitšempionid kergejõustikus, jalgpallis ja korvpallis, idamaistes võitluskunstides või ujumises. Võib-olla ei suudaks me nii taastada Sparta ideaali tervest vaimust terves kehas, mens sana in corporare sano, oma autentses tähenduses, aga me aitaksime kaasa palju rohkem, kui raport saaks aidata.
Otsus pidada noorteolümpia 2010. aastal järgib seda suunda, aga olümpia vaim ei saavuta võitu koolispordis, kui me loodame vaid nelja-aastasele olümpiatsüklile. Me peame vahepealset aega kasutama intensiivsemalt pakkudes koolilastele mõttekat spordikalendrit.
Euroopa Parlament peaks tegema erilisi jõupingutusi, et vältida ergutite levitamist koolispordi kaudu. Lõpetuseks, ma usun, et selle parlamendi arusaamine spordist varajastest aastatest alates on heaks endeks tulevikule...
(Juhataja katkestas kõneleja)
Ljudmila Novak
(SL) Füüsilise tegevuse tähtsus noorte arengule ja tervisele on hästi teada. Siiski teame me ka, et praegune elustiil tähendab seda, et paljud lapsed veedavad suure osa oma ajast toas ja arvutite ees. Seetõttu on härra Schmitti raport, mille eesmärk on julgustada liikmesriike ja kõiki meid järele mõtlema spordi rolli üle hariduses, väga tähtis.
Ma tahaksin juhtida tähelepanu kahele aspektile, millele on raportis põgusalt viidatud. Esiteks spordihariduse tähtsus erivajadustega laste jaoks. Tendents on võimalikult paljud sellised lapsed integreerida üldkoolidesse. Siiski pole nende laste erinevate vajaduste tõttu alati võimalik pakkuda neile vajalikke vahendeid ja kohtlemist üldkoolis. Teisest küljest vajavad just need lapsed erilist tähelepanu ja füüsilist aktiivsust, kuna näiteks liikumispuudega lapsed veedavad suure osa ajast istudes ning seetõttu vajavad isegi suuremaid võimalusi spordiks. Järelikult, kui nad on võetud vastu tavakooli, tuleb neile pakkuda sobivaid tingimusi nende vajadusteks kohandatud füüsilisteks tegevusteks.
Teine aspekt, millel tahan osutada, on spordiklubide roll ja sporditreenerite mõju noorte arengus. Olulised pole üksnes sportlikud saavutused, vaid ka tervis ja hariv töö noortega, millele treenerid klubides peaksid ka küllalt palju tähelepanu pühendama. Vanemad tahavad usaldada oma lapsed kellelegi, kes mitte ainult ei pürgi parima võimaliku sportliku saavutuse poole, vaid hoolitseks ka nende tervise eest ja käituks õpetaja ja eeskujuna igas suhtes. Ainult neil tingimustel saame me rääkida spordi positiivsest rollist noorte elus.
Christa Prets
(DE) Lugupeetud juhataja, oli Euroopa aasta "Haridus spordi kaudu” ja ma arvan, et me võime ja peaksimegi pöörduma tagasi paljude järelduste juurde, mis see aasta meile tõdemusena tõi. Me oleme juba vastu võtnud mõned resolutsioonid erinevatel teemadel. Päevakorras on veel palju, kaasa arvatud härra Schmitti raport, ja ma arvan, et meil on palju materjali selleks, et illustreerida ja kinnitada kõike, mida nüüd arutatakse; see on, kui tähtis on sport ja mida me peaksime sellest õppima ja võtma. Aga spordis ei juhtu küllaldaselt - ma mõtlen, spordi jaoks ei juhtu piisavalt.
Inimesed on tervisest teadlikumad, aga ülekaalulisus ja diabeet on tõusuteel, eriti laste seas. Me oleme palju rääkinud õpetajate koolitamisest, ja ma arvan, et me peame alustama algkoolist. Algkoolis ei ole spetsiaalseid kehalise kasvatuse õpetajaid - vähemasti minu riigis on see nii - selle asemel õpetavad kehalist kasvatust üldkoolitusega õpetajad. Ka siin vajatakse spetsiaalselt koolitatud õpetajaid, et alustada nii vara kui võimalik.
Ma usun, et koostöö ühingute, koolide ja kohalike omavalitsuste vahel on väga tähtis. Ühingud teevad palju hariduse ja treeningtööd lastega ja saavad liiga vähe toetust. Nad kõik võitlevad rahaliste vahendite eest, kuigi tegelikult on nende tegevus hindamatu. Ma olen uhke projekti üle, mis praegu toimib Austrias ja milles spordi administraatorid on suutnud minna koolidesse ja suurendada pakutavat füüsilist haridust koostöös õpetajate ja iga liidumaa kooli organisatsioonidega. Eriline tähelepanu on laste annetel ja võimetel.
Ma usun, et on väga tähtis kaasata lapsevanemad. Me ei saa ega tohi jätta kõike avalikele organitele; selle asemel peame tegema inimesed teadlikuks sellest, et toitumine ja füüsiline tegevus on laste jaoks tähtsad. Koos vanematega siit alustada on samuti tähtis.
Karin Resetarits
(DE) Lugupeetud juhataja, õnnesoovid härra Schmittile omaalgatusliku raporti puhul. Ma vaidlen härra Lundgrenile vastu. Kahjuks ohjeldavad liikmesriigid kooliasjades Euroopa Liitu, probleemi objektiivselt analüüsides ilmneb kiiresti, kui tähtis on, et koolihariduse erinevad aspektid oleks harmoneeritud. Kehaline kasvatus on osa sellest, samal kombel nagu koolitus loovas mõtlemises või sotsiaalne kaasatus.
Härra Schmitti raport keskendub kehalisele kasvatusele. Kui USAs saavad ainult väga sportlikud tudengid, kellel on ka suurepärased hinded, koha heas ülikoolis, siis Euroopas on see täpselt vastupidi. Mida kõrgem on haridustase, seda vähem on noortel aega tegeleda spordiga.
Kehaline kasvatus on koolimaailmas madala staatusega. Sporti peetakse ainult meelelahutuslikuks tegevuseks, ja see on viga. Sport võimaldab inimestel ületada vaimseid piire, ja täpselt seda on meil Euroopas vaja. Praegu õnnestub inimestel teha karjääri spordis koolist hoolimata, mitte kooli tõttu. See on meie süsteemi viga, üks, mille käesolev raport toob esile.
Lõpetuseks tahaksin rääkida selle rahvastikurühma eest, kes seda ise teha ei saa. Poliitilise situatsiooni tõttu nende riigis ei saa noored sportlased Küprose Türgi osast osaleda rahvusvahelistel võistlustel. Nad loodavad, et Euroopa Liit lõpetab nende eraldatuse. Nüüdseks, rohkem kui kolm aastat pärast Küprose ühinemist Euroopa Liiduga, kui lahendust veel ei ole, peaks vähemalt ettepanek selleks kaalumise all olema.
Ewa Tomaszewska
- (PL) Lugupeetud juhataja, me hoolitseme oma majanduse tasakaalustatud arengu eest, aga sageli jätame hooletusse meie laste tasakaalustatud arengu vajaduse - mitte ainult nende intellektuaalse arengu, vaid ka füüsilise arengu.
Kooliaastad on laste ja noorte dünaamilise kasvu ning kiire bioloogilise arengu ja küpsemise periood. Füüsiline liikumine ja erinevate lihasgruppide harjutused on sellel perioodil tervise jaoks eriti tähtsad.
Noored veedavad palju aega televiisoriekraanide ja arvutimonitoride ees. See võib aidata intellektuaalset arengut, aga sellel on negatiivne mõju füüsilisele arengule. See põhjustab selja kõverdumist. Seda saab vältida regulaarse sportimisega. Seni on kooli spordirajatised sageli pärast tunde kättesaamatud ja noored ei saa neist kasu. Ma toetan raportit.
Rolf Berend
(DE) Lugupeetud juhataja, komisjoni volinik, daamid ja härrad, komisjoni Valge raamat ja härra Schmitti suurepärane raport rõhutavad mõlemad kehalise kasvatuse harivat funktsiooni koolis ja spordi rolli sotsiaalses integratsioonis ning hea tervise edendamises. Teadlikkus selle kõigist aspektidest peaks nüüd ühiskonnas kinnituma.
Lisaks kogemustele, mida saime Euroopa aastast "Haridus spordi kaudu” ja elukestva õppe programmist ning programmidest "Noored” ja "Kodanike Euroopa”, on nüüd aeg kavandada algatusi, et võtta rohkem füüsilise tegevuse erinevatest vormidest hõlmates spordi nii koolis kui klubides ja ühingutes, samuti spontaanse mitteformaalse füüsilise tegevuse, mis vastaks tänapäeva nõudmistele.
Ajajärgul, mil me teeme väga vähe sporti, on spordil meie jaoks palju suurem tähendus, kui oli meie vanemate ja vanavanemate jaoks. Ajal, mil lapsed eelistavad mängida arvutimänge, on kasvav vajadus propageerida tervislikku elustiili laste ja noorte inimeste jaoks. Kahjuks on palju märke sellest, et paljudes koolides, isegi kui kehalise kasvatuse jaoks on aeg, ei vasta see tegelikkusele - see tähendab, et täideviimine mõnikord ei vasta seaduslikele kohustustele. Tundub, et tegelik kontroll selles osas on paljudes koolides vajalik.
Ka mina toetan raportööri, kui ta kutsub komisjoni üles välja töötama suuniseid riigiabi taotlemiseks avalikele sportimisvõimalustele - loomulikult täielikult järgides subsidiaarsuse põhimõtet - koos spordi rahvuslike ja Euroopa katusorganisatsioonidega. Me vajame selgust, millist tüüpi riigiabi peetakse aktsepteeritavaks ja õiguspäraseks ja millised aspektid saab integreerida üksteisega, võib-olla koos füüsilisse haridusse investeerimise kindlustamisega, ja finantseerimise suhtes, kui vajalik Euroopa fondide abil struktuurifondide raames, koolide moderniseerimiseks ja varustamiseks.
Ryszard Czarnecki
- (PL) Austatud juhataja, ma toetan täielikult resolutsiooni projekti, ja ma tänan raportööri selle teksti väga hea koostamise eest. Minu jaoks ei ole mingit kahtlust: minu nooruses - ja sama on tõsi suurema osa teie jaoks - mõjutasid kool ja noortesport palju suuremat protsenti noortest inimestest. Nüüd on kehalise kasvatuse tundide arv koolis langenud. Loomulikult mõjutab see noorte tervist, nagu proua Tomaszewska ütles.
Spordiga tegelemine tuleb muuta prestiižseks. Üks võimalus selle tegemiseks on lisada sport ainepunktide ülekandmise taotlemise tegevuspiirkonda Euroopa koolituses ja kutsõppes. Diplomite ja litsentside vastastikune tunnustamine, mille puhul on õigus pakkuda teenuseid spordisektoris kogu Euroopa Liidus, aitaks kindlasti tagada üliõpilaste, spordiinimeste ja töötajate vaba liikumise Euroopas ning parandaks selle ala inimeste võimalusi leida head tööd. Rõhku tuleb panna ka kohalike inimeste ja rahvusriikide klubide ja spordiseltside olemasolu sotsiaalsetele ja kultuurilistele aspektidele.
Ovidiu Victor Ganţ
(RO) Austatud juhataja, härra komisjoni volinik, kallid kolleegid, ma tervitan ja toetan Pál Schmitti raportit spordi rollist hariduses, sest see pakub meile taaskord võimalust olla aktiivselt seotud meie kaaskodanike elu parandamisega.
Füüsilise hariduse ja spordi toetamisega annab Euroopa Parlament märku mitte ainult tervemaks eluks, aga ka selliste ühiste Euroopa väärtuste edendamiseks, mis me kõik pärisime Kreekast ja Antiik-Roomast.
Peame andma rohkem sisu tabavale ütlusele mens sana in corpore sano konkreetse tegevuse kaudu, mis on sageli sõltuv rahalistest aspektidest.
Seetõttu palume komisjoni, nõukogu ja liikmesriike leida küllaldasi vahendeid, et suurendada investeeringuid koolide infrastruktuuri ja varustuse valdkonnas.
Üks väga tõhus viis selle saavutamiseks seisneb Euroopa rahastamises vähem soodsas olukorras piirkondadele, eriti uutes liikmesriikides, mida on vaja toetada, et suurendada nende absorbtsioonivõimet.
Veelgi enam, ma usun, et Euroopa Liit peaks algatama pideva meediakampaania, eriti televisiooni laste- ja noorteprogrammides, eesmärgiga julgustada tegelema spordiga, nii et väheneks ülekaalulisus, suitsetamine ja narkootikumide tarbimine, aga ka selleks et propageerida korrektsust, meeskonnavaimu, distsipliini, solidaarsust, sallivust ja võidelda diskrimineerimise vastu.
Mis puutub meisse, siis paljud Euroopa Parlamendi liikmed on tegelenud spordiga. Ma usun, et me peaksime looma viisi igal aastal tasustada füüsilise hariduse ja spordi edendamise parimat algatust, näiteks pakkudes auhinda.
Ivo Belet
(NL) Lugupeetud juhataja, õnnitlen härra Schmitti suurepärase raporti puhul, ja veel kord volinik Figeľit Spordi Valge raamatu puhul. Tahaksin seda selgelt korrata, kuna see esindab väga tähtsat sammu edasi, eriti Lissaboni lepingus sisalduva spordiosa suhtes.
Daamid ja härrad, Euroopa Liidu kaasahaaratus sporti ei ole kõigile ilmne, kuigi, kas see meile meeldib või mitte, mitmeid spordiaspekte tuleb vaadelda Euroopa vaatevinklist.
Ma valin ühe sellise aspekti: palve härra Schmitti raportis eriliseks rahaliseks toetuseks nendele spordiklubidele, kes aktiivselt teevad koostööd koolidega. See sobib suurepäraselt "avatud spordiväljakute poliitikasse”, sisaldades professionaalseid spordiklubisid. Pealegi, daamid ja härrad, sport on suurepärane vahend taastamaks entusiasmi kooli ja hariduse suhtes noorte sotsiaalselt ebasoodsamas olukorras olevate gruppide jaoks. Ma arvan, et ka see spordiaspekt väärib maksimaalset toetamist.
Siis on loomulikult ülekaalulisuse probleem. Sellega tuleb tegeleda kiiremas korras. Nagu me lugesime Schmitti raportist, peab üha rohkem noori sellega tegelema. EL 27-s on üks neljast lapsest nüüd ülekaaluline, mitte sellepärast, et nad söövad liiga palju või et neil on kehv toitumine, vaid peamiselt ebapiisava füüsilise tegevuse tõttu.
Järelikult on raport üleskutse liikmesriikidele ja piirkondadele määrata vähemalt kolm tundi nädalas spordile ja lisada see alg- ja keskkooli tunniplaani. See üleskutse ei tule sugugi liiga vara. Me ei saa kohustada seda Euroopa tasandil - ega tahagi seda loomulikult - aga me võime märkida kohustust mitte täitvad liikmesriigid ja piirkonnad mahajääjatena. Tõepoolest on see ka majanduslik hädavajadus, kuna nagu me teame, on lapsepõlve ülekaalulisus üks hilisemas elus lisanduvate südame-veresoonkonna haiguste põhjustest.
Järelikult on meil suur huvi investeerida rohkem aega ja energiat kooli spordivõimalustesse.
Ján Figeľ
komisjoni liige. -? (SK) Ma tervitan südamest julgustavat õhkkonda selle arutelu jooksul, see kinnitab, et sport ja füüsiline haridus mõjutavad kindlasti tervist, aga ka teatud väärtusi, mis on noortel inimestel ja meie kogu ühiskonnal.
Ma arvan, et me kõik oleme päri väga praktiliste argumentidega, mis on tõstatatud füüsilise hariduse preventiivse rolli kohta. On sobiv ja ajakohane investeerida rohkem vahendeid selles suunas. Sport julgustab ka väärtusi nagu aus mäng, meeskonnavaim, distsipliin, reeglitest arusaamine, teiste aktsepteerimine ja solidaarsus. Seetõttu on sport integreerumise suurepärane vahend, olgu see siis sotsiaalne integreerumine kohalikul tasandil või Euroopa tasandil, mis ei tähenda assimileerimist või teiste rühmade absorbeerimist, vaid julgustamist osaleda aktsepteeritud reeglite järgi. Seetõttu mida rohkem haridust ja mida rohkem sporti hariduses, seda parem on meie kooseksistents.
Nagu paljud teist märkisid, on selles osas konsensus. Siiski peame praegu rohkem saavutama: üks asi on nõustuda, kuid me peame ka tegutsema. Ma arvan, et on mõned elemendid, mis näitavad küpsuse ja valmisoleku teatud kogust, ja ühte neist mainisin ma alguses. Elukestva õppe programmis aastateks 2008-2010 on sport ja füüsiline haridus prioriteetsed kutsetes individuaalseteks projektideks liikumisvalmiduse, õppeprogrammi koostöö ja kooli partnerluse alal. See on kutse ja ruumi pakkumine. Sama võib öelda struktuurifondide ja meie koolide moderniseerimise kohta.
Valge raamat on väga laiahaardeline dokument. 50 aasta jooksul pole seda teemat kunagi niimoodi formuleeritud, kuna me arenesime terase ja söe juurest selliste teemadeni, mis on täna rohkem meelestatud teadmiste ühiskonna suunas. Selles kontekstis on sport väga populaarne ja tähtis tegevus, mistõttu see toetus täna on väga tähtis ja tuleb õigeaegselt. See sisaldab eelolevateks aastateks 53 tegevust, millest paljude ühine tunnusjoon on aspekt hariduseks spordi kaudu.
Ma lõpetan öeldes, et artikkel 149, mis viitab haridusele ja noortele, sisaldab esimest korda ka osa spordi kohta. Ma usun, et ratifitseerimisprotsessis, mis algab pärast lepingu allakirjutamist, näidatakse toetust spordile ka selles ulatuses ja et mõne aasta pärast järkjärgulise arenguga võib EL olla võimeline looma spordiprogrammi, mis põhineb muidugi mõista subsidiaarsuse põhimõttel nagu lepingus kindlaks määratud. See on selle arutelu lahutamatu osa, aga ka otsuste, mis võivad olla tehtud osana sarnastest diskussioonidest. Tahaksin veel kord tänada härra Schmitti ja kõiki neid, kes aitasid kaasa sellele inspireerivale raportile ning ma jään ootama edasist koostööd.
Juhataja
Arutelu on lõppenud.
Hääletamine toimub teisipäeval, 13. novembril 2007.
Kirjalikud deklaratsioonid (artikkel 142)
Zita Gurmai  
kirjalikult. - (HU) Sport on praegu kaugelt rohkem kui meelelahutuslik tegevus: see põimib kokku kõik majanduses ja ühiskonnas. Sport on suurepärane vahend hariduses: see õpetab meile sotsiaalset kooseksistentsi ja seda, et kui üksikisik on integreeritud mingisse gruppi, võib temast saada kasulik liige.
Läbi spordi jõuame me kaaslaste, vastaste ja reeglite austamiseni, ja me saavutame solidaarsuse, ettevõtliku vaimu ja kollektiivse distsipliini. Selle võtmerolli maailmas naudib üldine äratundmine kõikjal, ja sport on saanud tähtsaks mängijaks positiivsete väärtuste ja teadete levitamises ning sotsiaalselt ja keskkondlikult säästvate majanduste ehitamisel.
Istuvate tööde tõus, autode arvu suurenemine, spordi vähenemine ja kõrge energiasisaldusega toidu ja joogi tarbimise suurenemine põhjustavad meie kodanikele märkimisväärseid terviseprobleeme. Seetõttu tuleks nüüd inimesi juba varasest east peale veenda elama tervislikumat elu - milles sport on üks põhikomponent - ja endastmõistetavalt tuleb kindlustada neile sobiv infrastruktuur ja spordivõimalused.
See puudutab laia, selget harude ja tegevuste piirkonda, mis põhineb institutsioonidel, sotsiaalsetel faktoritel, laialt levinud sidevahenditel, teenuste ja poliitilise vastutuse laiendamisel. Et muuta Euroopa kodanike spordi- ja tervisliku elustiili harjumusi, on vaja avaliku ja erasektori ühiseid jõupingutusi, et muuta mõtlemisviisi, tõsta teadlikkust, luua eriomaseid praktilisi algatusi ja arendada infrastruktuuri, ning kohalikel omavalitsustel on siin eriline roll.
Toomas Savi  
kirjalikult. - Lugupeetud juhataja, endise odaviskaja ja praeguse Eesti Suusaliidu presidendina, olen ma siiralt rõõmus, et Pál Schmitt esines raportiga spordi rollist hariduses. Euroopa erinevates liikmesriikides on suur mitmekesisus erinevatest populaarsetest spordialadest - suusatamisest Soomes kuni jalgpallini UKs, hokist Tšehhi Vabariigis jalgrattaspordini Madalmaades.
Kokku on meil palju andekaid treenereid, kes võiksid olla rohkem haaratud erialasesse vahetusse, et propageerida mitmekesist sporti üle Euroopa ja pakkuda igas vanuses õpilastele mitmekülgsemaid võimalusi. Ma toetan täielikult raporti artiklit 50, mis kutsub komisjoni edendama kehalise kasvatuse õpetajate ja treenerite liikuvust Euroopa tasandil. Euroopa Liit on mitmekesisuses ühendatud ja me peaksime hindama meie ulatuslikke kogemusi spordialal.
Teine artikkel, mida ma pean üliväga tähtsaks, on artikkel 10, mis kutsub liikmesriike tegema kehalise kasvatuse kohustuslikuks alg- ja keskkoolis ning garanteerima vähemalt kolm kehalise kasvatuse tundi nädalas, aga veel parem üks tund päevas, mis edendaks tervislikku elustiili Euroopa noorte seas.
