En EU-strategi för Atlantområdet (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är en debatt om en muntlig fråga till kommissionen från Alain Cadec, Luis Manuel Capoulas Santos, Seán Kelly, Eider Gardiazábal Rubial, Nuno Teixeira, Salvador Garriga Polledo, Ricardo Cortés Lastra, José Manuel Fernandes, Chris Davies, Jim Higgins, Marian Harkin, Ashley Fox, Maria do Céu Patrão Neves, Bairbre de Brún, Pat the Cope Gallagher, Robert Rochefort, José Bové, Jean-Pierre Audy, Mario Mauro, Andrey Kovatchev, Werner Langen, Markus Ferber, Milan Zver, Damien Abad, Íñigo Méndez de Vigo, Peter Jahr, Ivo Belet, Reimer Böge, Jan Březina, Jarosław Leszek Wałęsa, Dominique Riquet, Cristian Dan Preda, Tokia Saïfi, Daniel Caspary, Peter Šťastný, Catherine Soullie, Bogusław Sonik, Elisabeth Morin-Chartier, Dominique Baudis, Michèle Striffler, Lambert van Nistelrooij, Andreas Schwab, Rodi Kratsa-Tsagaropoulou, Maria Da Graça Carvalho, Michel Dantin, Michael Gahler, Bernadette Vergnaud, Nessa Childers, Antolín Sánchez Presedo, Marie-Thérèse Sanchez-Schmid, Christine De Veyrac, Izaskun Bilbao Barandica, Estelle Grelier, Isabella Lövin, Struan Stevenson, Christophe Béchu, Josefa Andrés Barea och Marian-Jean Marinescu om en EU-strategi för Atlantområdet - B7-0016/2011).
Alain Cadec
Herr talman, fru kommissionsledamot, mina damer och herrar! Jag vill först tacka Maria Damanaki för att hon är med oss här i kväll för att besvara denna muntliga fråga om en EU-strategi för Atlantområdet.
I juni 2010 uppmanade rådet kommissionen att utarbeta en EU-strategi för Atlantområdet före juni 2011. Jag tog tillsammans med ett antal kolleger initiativet att ställa en muntlig fråga till kommissionen om denna strategi. Den muntliga frågan undertecknades ursprungligen av över 50 parlamentsledamöter från alla grupper, och jag vill tacka dem för deras stöd.
Ett resolutionsförslag från utskottet för regional utveckling kommer också att läggas fram. Jag vill tacka de olika politiska gruppernas samordnare för deras samarbete, vilket har gjort att vi har kunnat uppnå ett brett samförstånd. Jag vill också tacka de ledamöter som har förbättrat texten genom att komma med ändringsförslag.
Atlantområdet är en särpräglad region. I första hand är det naturligtvis ett dynamiskt havsområde, tack vare sjöfarten, fisket och den marina energin. Det är också ett område med en ömtålig miljö som måste skyddas - ta till exempel problemet med grönalger - och som är utsatt för klimatförändringarnas konsekvenser. Det är dessutom ett av EU:s ytterområden som kännetecknas av problem med tillgänglighet och anslutning och få storstadsområden.
Dessa särskilda särdrag ger upphov till problem som överskrider nationsgränserna och som kräver en politisk hantering på EU-nivå.
Europaparlamentet uppmanar därför kommissionen i sin resolution att föreslå att strategin för Atlantområdet ska utformas som en integrerad strategi där både maritima och territoriella frågor tas upp. Den maritima dimensionen är mycket viktig eftersom Atlantregionerna har det gemensamt att de ligger nära havet. Det bör därför uppmuntras att strategin kopplas samman med den integrerade havspolitiken.
Den territoriella dimensionen av dessa strategier är lika viktig. Detta gäller frågor som att förbättra tillgänglighet och kommunikationer, utveckla stads- och landsbygdsområden och stärka förbindelserna land-hav. Strategin för Atlantområdet skulle kunna utarbetas inom ramen för det sammanhållningspolitiska målet om ”territoriellt samarbete” och bygga på ett integrerat, sektorsövergripande och territoriellt förhållningssätt.
Målet bör vara att samordna politiken mer effektivt mellan de olika styresnivåerna, med särskilt fokus på de mest relevanta frågorna. Strategin bör omfatta alla EU-regioner längs Atlantkusten, inklusive de angränsande delavrinningsområdena och de yttersta randområdena i Makaronesien.
Det är också viktigt att ta hänsyn till den externa dimensionen av strategin, särskilt på områdena sjösäkerhet och övervakning till havs samt i fråga om internationella handelsförbindelser. Strategin för Atlantområdet måste underlätta en starkare samordning av mål och medel med en koppling till Europa 2020-strategin och EU:s politik för 2014 och därefter.
Det handlar inte om att öka utgifterna, utan om en bättre användning av medlen genom att främja Atlantdimensionen i EU:s befintliga politik. För att kunna göra detta måste strategin vara väl förbunden med EU:s regionalpolitik och integrerade havspolitik. Man måste också försöka samverka med andra politikområden som transeuropeiska transportnät, den gemensamma fiskeripolitiken, turism, miljöskydd, energipolitiken och ramprogrammet för forskning och utveckling.
Strategin bör införas 2014 och samordnas med nästa fleråriga budgetram. Strategins territoriella dimension kommer att bidra till målet om EU:s territoriella sammanhållning, framför allt genom åtgärder för att främja bättre tillgänglighet och kommunikationer. Det är naturligtvis nödvändigt att dessa aspekter förbinds med havspolitiken för att man ska kunna utveckla förbindelserna land-hav i dessa regioner. Det är mycket viktigt att vi stärker förbindelserna norr-söder längs vår Atlantkust, särskilt genom att inrätta höghastighetsvattenvägar från Andalusien till Skottland. Samtidigt är det nödvändigt att utveckla transportinfrastrukturen väst-öst i linje med modellen med höghastighetståg.
Jag uppmanar kommissionen att föreslå en handlingsplan där man fastställer sina prioriteringar genom konkreta åtgärder så snart som möjligt, så att dessa åtgärder kan genomföras i samordning med EU:s politik för 2013 och därefter. Det är också nödvändigt att få med de många parter som berörs, särskilt lokala och regionala offentliga organ och organisationer i det civila samhället.
Samarbetet inom strategin för Atlantområdet måste först och främst utgå från de berörda parternas behov. De politiska prioriteringar som fastställs inom denna ram måste därför bestämmas i samförstånd. I detta avseende skulle den europeiska grupperingen för territoriellt samarbete kunna vara ett användbart verktyg för att främja samarbetet mellan parterna i Atlantregionen.
Detta är en sammanfattning av resultatet av parlamentets diskussioner om strategin. Vi kommer att noga uppmärksamma kommissionens kommande förslag och kommer naturligtvis att på ett tydligt och konkret sätt bidra till dem.
Maria Damanaki! Kan du, om det är möjligt naturligtvis, tala om för oss vilka prioriteringar kommissionen har, hur ni tänker införa denna strategi och i vilken utsträckning ni kommer att ta hänsyn till parlamentets förslag? Herr talman! Det är utan tvekan bättre att upprepa sig än att motsäga sig, så jag upprepar: vi har det utmärkt här i Strasbourg.
Maria Damanaki
Herr talman! Jag vill tacka Alain Cadec för hans initiativ. Jag välkomnar varmt hans förslag. Jag vill också tacka de parlamentsledamöter som har undertecknat denna muntliga fråga. Vi arbetar nu med att utarbeta en havsstrategi för Atlanten. Jag vill informera parlamentet om att jag är fast besluten att föreslå en målinriktad strategi för att se till att havsfrågor hamnar överst på dagordningen på detta område.
Jag inser också att detta område har ett gediget arv som är av mycket stor betydelse för miljön och att det finns många engagerade intressenter. Jag har uppmuntrat alla dessa intressenter, däribland regionerna och de ekonomiska sektorerna i Atlantområdet och längs kusterna, att stödja strategin. De har redan på ett positivt sätt visat sitt stöd under denna förberedelsefas. Jag kommer att fortsätta att uppmana dem att fullt ut engagera sig i antagandeförfarandet. Detta kommer att ha en avgörande betydelse för strategins framgång.
Det offentliga samrådet har visat att det finns en atlantisk identitet. Det har även visat att intressenterna välkomnar en strategi där deras geografiska, demografiska och ekonomiska särdrag beaktas. De stöder även åtgärder som förenar kustområden i frågor som havskunskaper, marin övervakning, särskild planering och ramdirektivet om en marin strategi.
Den återkoppling vi har fått under samrådet ger oss även möjlighet att fastställa prioriteringar för EU-åtgärder på området regional utveckling och forskning under de kommande månaderna. Genom EU-strategin för Atlantområdet kommer konkreta politiska mål att upprättas genom att korsbefruktning mellan alla havssektorer tillhandahålls.
En nyckelprioritering kommer att vara att skapa arbetstillfällen ute på fältet. För detta krävs helhjärtat engagemang och aktivt deltagande från medlemsstaterna, Konferensen för perifera kustregioner i Europa, Atlantregionerna och havsindustrierna. Parlamentsledamöternas stöd i dessa frågor ute i valkretsarna är därför av yttersta betydelse och värde.
För att garantera bästa möjliga synlighet föreslår jag att vi planerar för ett antagande efter diskussionen om reformen av den gemensamma fiskeripolitiken. På så sätt kan vi vara säkra på att initiativet får lämplig exponering och vi kan även inkludera den regionala dimensionen av den nya, omarbetade gemensamma fiskeripolitiken. Parlamentets ståndpunkt måste också beaktas fullt ut.
Därför anser jag att EU-strategin för Atlantområdet kommer att vara till hjälp när det gäller att främja hållbar tillväxt och sysselsättning i regionen genom EU:s forskningsprogram och program för regional utveckling, men även i fråga om att uppnå målen med den omarbetade gemensamma fiskeripolitiken och när det gäller att nå framsteg i skyddet av miljön samtidigt som havsekonomin utvecklas på ett hållbart sätt i denna livsviktiga region.
Lambert van Nistelrooij
Herr talman! Jag vill gratulera Alain Cadec till hans initiativ, eftersom det kommit vid en bra tidpunkt. Tack, fru kommissionsledamot, för dina initiativ när det gäller att utveckla en havsstrategi.
Vid nära granskning av detta dokument förefaller det som om vår roll framför allt handlar om att hantera de saker som vi tillsammans skulle kunna bättre. Jag instämmer helt och hållet i att vi inte bör sträva efter att skapa nya strukturer. Faktum är att kustregioner och alla som är engagerade i denna fråga i de enskilda medlemsstaterna eller som arbetar med denna fråga med andra medlemsstater bör anta denna politik och se till att den inte leder till en ny administrativ nivå, någonstans mellan kommissionen, EU och medlemsstaterna. Det är viktigt att komma med den preliminära kommentaren.
Låt oss emellertid se på de olika saker som havspolitiken omfattar - här tänker jag på transport, och alla de nya metoder som är relevanta ur det hänseendet, men även på miljön, ekonomin och det som du har talat om, nämligen hållbar utveckling, EU 2020-strategin, energiutmaningen och naturligtvis översynen av våra ståndpunkter när det gäller fiskeri. Sammantaget understryker detta nödvändigheten av att främja Atlantkustens möjligheter och potential. Får jag lägga till ytterligare en punkt? I parlamentet representerar jag Nederländerna, en av våra medlemsstater. Vad återstår nu när vi har tagit upp Östersjön, Atlantbågen, Donau och Medelhavet? En kustremsa i Norge, Nederländerna, en bit av Tyskland, Danmark, kort sagt Nordsjön. Nu vill jag fråga kommissionsledamoten följande: om du vill arbeta med makroregioner geografiskt bör då inte nästa steg vara att acceptera och ta itu med detta? Ytterligare en mening för att sammanfatta. I slutet av den här veckan kommer Konferensen för perifera kustregioner i Europa (CPMR) och dess Nordsjökommitté att sammanträda. Den kommer att lägga fram det här förslaget i Middelburg. Skulle du kunna kommentera detta?
Ricardo Cortés Lastra
Herr talman, fru kommissionsledamot! EU:s Östersjöstrategi har redan inspirerat andra regioner, t.ex. de regioner som gränsar till Donau. På samma sätt har alla regioner som ingår i Atlantbågen - och jag vill framför allt betona den aktiva roll som min hemregion Kantabrien i Spanien har haft - arbetat för att främja samarbete på områden av gemensamt intresse inom ramen för Konferensen för perifera kustregioner i Europa sedan 1989.
Vi anser att det är dags att formulera en Atlantstrategi och att detta bör ske så snart som möjligt. Denna bör definieras som en del av EU 2020-strategin för att främja miljön och den biologiska mångfalden, bekämpa klimatförändringarna, främja hållbar stads- och landsbygdsutveckling, stimulera kunskapsekonomins ansvarsfulla tillväxt, turism, forskning och innovation på det marina området, förnybar energi, havstransport och utbildning. Den bör även användas för att förbättra våra territorier genom att utveckla nya havsvägar, förbättra infrastrukturnäten, utveckla informations- och kommunikationsteknik samt uppmuntra människor att arbeta online.
Konferensen för perifera kustregioner i Europa (CPRM) har helt riktigt konstaterat - och jag vill tacka denna institution för allt det positiva arbete den har utfört - att den aktuella ekonomiska krisen, i kombination med behovet av att vidta åtgärder mot klimatförändringar, innebär att det krävs en ny verkligt hållbar utvecklingsmodell inom EU. Strategin är inte bara viktig för de regioner som ingår i Atlantbågen utan för hela EU.
Michael Theurer
Herr talman, fru kommissionsledamot, mina damer och herrar! Med Östersjöstrategin sattes bollen i rullning. Donaustrategin, som vi har debatterat det här året i parlamentet, var nästa steg och nu är det Atlantregionens tur. Gruppen Liberalers och demokraters allians för Europa i parlamentet stöder denna makroregionala strategi och var aktivt engagerad i resolutionen.
Det vi ägnar oss åt här är förbättringar av skyddet av haven och miljön och naturligtvis även havsfrågor och fiskeri - men frågan sträcker sig längre än så och omfattar många andra områden, och framför allt tre pelare. För det första samarbetet mellan medlemsstaterna som leder till att synergieffekter kan utnyttjas på ett bättre sätt. För det andra förbinder Atlanten de EU-medlemsstater och regioner som gränsar till den med transatlantiska samarbetspartner som Kanada och USA och med andra grannländer som Norge och Island. För det tredje innebär den att tätare förbindelser mellan intressenter i regionerna upprättas.
Vi bör betona aspekten av att sammanföra och skapa nätverk mellan städer och samhällen, regioner, medlemsstater och framför allt medborgare, det civila samhället och företag, så att dessa aktörer kan förverkliga denna ram - dvs. den makroregionala strategin. Avsikten är trots allt inte att skapa nya institutioner eller organ, utan att få en effekt med befintlig finansiering. De resurser som finns kommer med säkerhet att omfatta outnyttjade synergieffekter och möjligheter som kan användas som underlag för vår verksamhet.
Det är just på grund av detta som ALDE-gruppen anser att denna strategi är angelägen, eftersom den påverkar den internationella handeln. Varor från hela världen fraktas över Atlanten in i EU. Naturligtvis måste denna handel ske på ett sätt som är hållbart ur miljösynvinkel. Dessutom kommer det sannolikt att finnas stora reserver i fråga om råvaror i Atlanten som vi eventuellt kan utnyttja under förutsättning att det finns ett hållbart miljöskydd. Vi uppmanar kommissionen att utarbeta och lämna in en strategi för detta område så snart som möjligt.
Isabella Lövin
Herr talman! Under alltför lång tid har våra hav inte hanterats på rätt sätt utan slitits mellan ekonomiska intressen som står i konflikt med varandra. Ibland är det fiskeri, ibland jordbruk, havstransport, energi eller turism som sätter dagordningen. Regionala havsstrategier som Atlant- och Östersjöstrategierna bör vara ett verktyg för att samordna och hjälpa till att identifiera prioriterade mål.
Vi måste komma ihåg att vissa politikområden såsom fiskeri och jordbruk främst fastställs på EU-nivå, men när det gäller miljöpolitiken så är det främst medlemsstaterna som är ansvariga. Därför anser jag att EU:s integrerade havspolitik har en viktig roll att spela. Ett effektivt system av s.k. planering i kust- och havsområden kommer att vara avgörande för att prioritera mål och fungera som vägledning för chefer, beslutsfattare och intressenter.
Samarbete med andra stater i Atlantregionen är också absolut nödvändigt för att t.ex. minska mängden mikroskopiskt plastavfall, bekämpa olagligt fiske eller se till att fiskeri- och miljöbestämmelserna styrs och efterlevs på ett effektivt sätt.
Vi är alla beroende av friska hav och god miljöstatus. Det gynnar alla sektorer, inte minst fiskeri och turism. Därför handlar miljömål inte bara om miljön, utan även om en välmående Atlantregion.
Oldřich Vlasák
Herr talman! Vi kan se att makrostrategin för Östersjöregionen är en inspirationskälla för andra regioner. Efter makrostrategin för Donauregionen har vi nu en strategi för Atlanten på bordet. I detta fall är situationen emellertid ganska speciell. EU har uppmärksammat Atlanten under ganska lång tid nu och detta har skett inom ramen för utvecklingen av gränsöverskridande och transnationellt samarbete. Atlantiska oceanen var ett territorium som mottog stöd inom ramen för programmet INTERREG III B. Det är också en nödvändig del av det nuvarande programmet för territoriellt samarbete (mål 3). Inom dessa stödprogram har prioriteringen varit att utöka de regionala utvecklingsstrategierna på transnationell nivå och därefter tillhandahålla stöd för transportsystem och förbättrad tillgång till informationssamhället, miljöskydd och naturtillgångar samt ekonomisk integration, framför allt för perifera regioner.
Det vore mycket önskvärt att först utvärdera de befintliga programmen och deras fördelar och därefter skapa en ny strategi för denna region där vi beaktar dessa slutsatser. Dessutom får vi inte glömma bort de transatlantiska förbindelserna i denna strategi. Oavsett vad vi tycker om det så är vi en del av ett euroatlantiskt samhälle och vi delar alla samma värden. Precis som dem på den andra sidan oceanen strävar vi efter ett territorium utan hinder med fri rörlighet för varor, personer och tjänster. Trots det faktum att USA:s och EU:s mål på många sätt kompletterar varandra är samordningen emellertid ofta minimal. Därför är det önskvärt att tillhandahålla krav för transatlantiskt samarbete inom EU:s program och politik. Ett mer ambitiöst samarbete och bättre samordning inom EU:s strategi för Atlantregionen kan ur detta hänseende vara ett försök att fastställa en mer ambitiös dagordning eftersom frivilligt och praktiskt samarbete i gemensamma frågor på ett påtagligt sätt skulle bidra till att stärka de transatlantiska förbindelserna.
Eva-Britt Svensson
för GUE/NGL-gruppen. - Herr talman! När det gäller Atlantregionen är det två viktiga frågor som jag särskilt vill framhålla. Dels är det betydelsen av ett ekologiskt hållbart fiske, dels betydelsen av att EU inte förlänger det folkrättsvidriga fiskeavtalet med Marocko.
När det gäller fisket har vi idag en situation där över 70 procent av de marina fiskeområdena i världen är överfiskade. Detta gäller även inom EU. Men eftersom EU utgör den rika delen av världen importerar vi 60 procent av all fisk som konsumeras i unionen. Detta medför att människor i fattigare länder inte får den tillgång till den protein- och näringsrika mat som fisk utgör.
Den andra fråga som jag vill lyfta är återigen betydelsen av att EU inte förnyar fiskeavtalet med Marocko, som förser EU med fisk från Atlantkusten utanför Västsahara. Marocko har ockuperat Västsahara sedan 1975 och idag lever 160 000 människor i flyktinglägren i Västsahara. Enligt Internationella domstolen i Haag saknar Marockos ockupation av Västsahara rättslig grund och Marocko har därför ingen rätt till Västsaharas naturresurser.
I kommissionens strategi för Atlantregionen måste således frågan om ekologisk hållbart fiske ges hög prioritet. Dessutom måste strategin innebära att EU en gång för alla visar respekt för folkrätten och inte förlänger fiskeavtalet med Marocko.
Derek Roland Clark
Herr talman! I denna fråga nämns den territoriella dimensionen med hänvisning till annan politik, bl.a. den gemensamma fiskeripolitiken som är en fullständig katastrof för EU. Fiskbestånden i Nordsjön, som är en del av Atlanten, har förstörts av bruket att kasta oönskad fisk överbord, ett fenomen som måste avskaffas. Det borde överhuvudtaget aldrig ha övervägts.
Brittiska fiskare har noggrant tagit hand om fiskbestånden på deras egna territoriella vatten medan andra har förstört sina fiskbestånd genom överfiske. Inte undra på att den gemensamma fiskeripolitiken välkomnades av andra medlemsstater vars fiskare inte kunde ta sig in på Nordsjön snabbt nog. Det som behövs är mer territoriell utestängning, inte mindre. I min egen region - East Midlands - har fiskarna från Boston fiskat i the Wash i generationer, tagit hand om fiskbestånden och sett till att deras trålnät inte stör havsbädden, eftersom de vet att det är där som de outvecklade skaldjuren utvecklas och där som den nedre delen av livsmedelskedjan finns.
Det är på detta sätt de förtjänar sitt uppehälle. Nu är det förbjudet för dem att fiska eftersom deras trålnät påstås skada havsbotten. Samtidigt är det tillåtet för ett nederländskt fartyg att dammsuga upp miljontals ton sand från samma havsbädd och E.ON är mitt uppe i arbetet med att genomföra grävningar på öppet hav för att lägga ledningar för ett meningslöst vindkraftverk till havs. Hur mycket skada kommer detta att åsamka havsbädden? Hur länge till kommer dessa fiskare tvingas att stå och se på medan deras fiskevatten försvinner samtidigt som de själva förvandlas till bidragssökande?
Andreas Mölzer
(DE) Herr talman! Atlantregionen är av enorm betydelse för Europa både i fråga om ekonomi och miljö. När det gäller miljö vet vi att Golfströmmen har en mycket stor inverkan på klimatet i Europa. Som vi känner till är experterna oeniga när det gäller hur mycket Golfströmmens system har förändrats de senaste decennierna och vad detta innebär för framtiden.
I fråga om ekonomi återstår det att se om Kina och Colombia verkligen kommer att genomföra sina planer på att upprätta en järnvägsförbindelse mellan Latinamerikas Atlant- och Stillahavskuster. Ifall omkring 20 procent av alla kinesiska varor levereras till havs via Panamakanalen kommer detta projekt utan tvekan även att påverka unionens strategi för Latinamerika.
Vi får inte bortse från det faktum att Atlanten även spelar en stor roll när det gäller flyktingströmmar. Sedan det spanska gränsstaketet uppfördes 2005 har människosmugglingsnätverk från Afrika undvikt det genom att resa via Kanarieöarna i Atlanten. Ur detta hänseende kommer även oroligheterna i Arabvärlden att påverka oss. De kommande månaderna kan de tiotusentals flyktingar som hittills har tagit sig i land på Europas kuster visa sig vara en droppe i havet jämfört med vad som väntar oss i framtiden.
Av denna anledning vore det klokt om EU blir aktivt på Afrikas Medelhavskust, men även på Atlantkusten. Principen om att ta emot flyktingar så nära deras hemland som möjligt bör tillämpas.
Francisco José Millán Mon
(ES) Herr talman! Jag är mycket nöjd med att kommissionen utarbetar ett meddelande om EU:s strategi för Atlantregionen. Detta är en region som har två viktiga kännetecken som är kopplade till varandra: dess oceaniska havskaraktär och dess perifera karaktär.
Jag kommer att ta upp fyra punkter. För det första vill jag betona vikten av dess havsaspekt, eftersom strategin på grund av denna måste fästa vikt vid bevarandet av havsmiljön, fisket, miljön, de energislag som är kopplade till havsmiljön och turismen.
För det andra är transport - förbindelsemöjligheter - med tanke på regionens perifera karaktär mycket viktigt, både mellan de områden som tillsammans utgör Atlantregionen och framför allt till resten av EU. De transeuropeiska transportnäten, havets huvudfarleder och energianslutningarna måste prioriteras. När det gäller min valkrets Galicien har jag även höghastighetsanslutningen med norra Portugal och Transcantábricotåget i åtanke.
För det tredje anser jag att strategin inte enbart bör vara inriktad på havsfrågor. Den måste även, såsom Alain Cadec har sagt, ha en betydande landbaserad dimension som inkluderar målen om social, ekonomisk och territoriell sammanhållning. Den resolution som vi ska rösta om imorgon visar att strategin för Atlantregionen måste vara nära kopplad till EU 2020-strategin, regional utvecklingspolitik och ekonomiska framtidsutsikter.
Slutligen måste de olika administrationer och organisationer som finns i Atlantregionen noggrant beaktas, däribland den regionala regeringen i Galicien och Euroregionen som skapats med grannsamhället i norra Portugal som var bland de första i EU att skapa en EU-grupp för territoriellt samarbete.
Allt detta innebär att kommissionen bör ha en ständig dialog med dessa regioner och enheter, både under utvecklingen av strategin och det efterföljande genomförandet.
Estelle Grelier
(FR) Herr talman, fru kommissionsledamot, mina damer och herrar! Jag gläder mig åt dessa planer på en integrerad strategi för Atlantregionen. Vi behöver ett gemensamt tillvägagångssätt för användningen av våra havsutrymmen där de särskilda egenskaperna för varje havsbassäng beaktas och gemensamma lösningar på de problem som finns hittas.
Som folkvald representant för Normandie ville jag uppmärksamma er på den specifika situationen i kanalen som också måste införlivas i planerna för en integrerad strategi för Atlantregionen. Kanalen är en av EU:s strategiska ingångsportar och en nödvändig förbindelse mellan Atlanten och Nordsjön. 20 procent av världens flotta finns där och över 500 skepp som väger mer än 300 ton färdas över den varje dag.
Utöver denna transportaktivitet förekommer även fiske, fritidsaktiviteter, utvinning av ballast och snart även - till min stora glädje - energiproduktion från vindkraftverk till havs.
Denna koncentration av aktiviteter innebär att frågan om att hantera havssäkerheten på EU-nivå noggrant måste övervägas, och jag anser också att den måste diskuteras som en del av Atlantstrategin. Som ni känner till hotas för närvarande de bilaterala baser som finansiering av säkerhet bygger på. Jag har redan varnat dig för detta, fru kommissionsledamot, och jag kommer att bevaka de förslag du presenterar i juni.
Pat the Cope Gallagher
(GA) Herr talman! Jag stöder helhjärtat det arbete som utförs på EU-nivå för att upprätta en sammanhängande strategi för Atlantregionen. Följande fem EU-medlemsstater gränsar till Atlanten: Storbritannien, Irland, Frankrike, Spanien och Portugal.
Förutom detta är det ur ekonomisk synpunkt och miljösynpunkt nödvändigt att kustregionerna i Norge, Island och Färöarna inkluderas i alla strategier.
Atlantstrategin måste vara inriktad på att uppmuntra den ekonomiska utvecklingen på Atlantöarna och i kustregionerna.
(EN) Atlantregionen är ett av världens rikaste och mest underutvecklade områden i fråga om vind- och vågenergi. Till år 2050 beräknas upp till 50 procent av Europas elektricitet kunna tillhandahållas med förnybar energi som genereras utanför Atlantkusten.
Turism- och fritidsanläggningar är också en mycket stor ekonomisk tillgång för regionerna längs Atlantbågen. Det finns en enorm potential för tillväxt i detta område, däribland utveckling av strategiskt placerade marinor längs med kusten i varje land. Havstransport- och hamnsektorn samt skaldjurssektorn, däribland akvakultur, skulle också gynnas av ett fördjupat samarbete mellan medlemsstaterna längs med Atlanten. Naturligtvis måste en Atlantstrategi även överensstämma med den gemensamma fiskeripolitiken, och det europeiska Atlantområdet har de mest produktiva och fruktsamma fiskevattnen inom EU. Där finns även de viktigaste lekområdena för makrill, blåvitling, taggmakrill och kummel. Medlemsstaternas samarbete när det gäller marin säkerhet och övervakning har förbättrats de senaste åren. Med tanke på Atlantbågens stora omfång kommer en integrerad strategi garantera bättre och mer effektiv verksamhet mellan medlemsstaterna.
Slutligen kommer detta att leda till bättre hantering av nödsituationer till havs, däribland sök- och räddningsinsatser utan några geografiska eller politiska gränser och till förbättrad övervakning till havs för att bekämpa organiserad brottslighet och narkotikahandel.
Ryszard Czarnecki
(PL) Herr talman! Europaparlamentets resolution, där det talas om en strategi för Atlantregionen är ytterligare en åtgärd som visar att Europa bör andas med andra lungor. Vi har redan talat om strategin för Östersjön och om Donaustrategin som det ungerska ordförandeskapet förresten för närvarande håller på att vidareutveckla. Nu är tiden inne för en strategi för Atlantregionen. Detta är en partikularistisk strategi som endast gäller fem EU-medlemsstater. Trots det är den utan tvekan mycket viktig. Man måste emellertid starkt betona att den inte får användas som förevändning eller instrument för att öka EU-finansieringen till dessa länder, utan endast för att förbättra användningen av sådan finansiering när det gäller Atlantregionens utveckling.
Anna Rosbach
(DA) Herr talman, fru kommissionsledamot! Jag vill fråga kommissionen om skyddet av havsmiljön kommer att göras till en hörnsten i denna strategi? Dessutom undrar jag om kommissionen kommer att inrikta sig på förebyggande och bekämpning av problemet med plastavfall i oceanerna? Kommissionen anordnade ett seminarium i denna fråga förra året, men kommer frågan även att inkluderas i strategin? Har kommissionen för avsikt att bekämpa olagligt fiske och avsiktligt utsläpp av olja genom denna strategi?
Jag vill också veta om den marina turismen, med andra ord kryssningsfartygen, kommer att ha någon roll i strategin. Jag tänker på störningar av faunan och föroreningar av de nordligaste delarna av Atlanten.
Slutligen vill jag fråga om kommissionen har för avsikt att inkludera de vattenvägar som direkt eller indirekt mynnar ut i Atlantregionen i strategin? Enligt min uppfattning måste vi inkludera Europas största floder om vi vill begränsa mängden avfall i havet.
Nuno Teixeira
(PT) Herr talman! I Lissabonfördraget ingår målet om EU:s territoriella sammanhållning. I likhet med den ekonomiska och sociala dimensionen av regionalpolitiken, är effektiviteten i denna dimension beroende av utarbetandet av förnyade strategier för de europeiska regionerna. För att den ska bli lyckad måste regionernas verklighet, särskilda egenskaper och specifika problem beaktas.
Atlantregionen har en rad viktiga egenskaper, vilket innebär att den kräver en ambitiös strategi. Till att börja med är den ett avlägset område som omfattar regioner med oroande problem i fråga om tillgänglighet och anslutning. Den har en ömtålig miljö som försvagas alltmer av klimatförändringarna. Dess sjöfartsverksamhet är dynamisk, som ett resultat av havstransportens betydelse, men även som ett resultat av verksamhet kopplad till fiskeri och energi.
Jag vill påminna er om att det är tack vare Atlantregionen, och framför allt de yttersta randområdena där, som EU har det största exklusiva ekonomiska området i världen. Upprättandet av en integrerad strategi för Atlantregionen bör stödjas, under förutsättning att inte bara den viktiga havsdimensionen utan även den landbaserade dimensionen beaktas. Synergieffekter måste skapas och främjas mellan de olika sektoriella principerna i syfte att uppnå fördelar för regionen.
Strategin måste naturligtvis omfatta alla regioner på Atlantkusten, däribland de yttersta randområdena i Makronesien: dvs. Madeira, Azorerna och Kanarieöarna. Det är nödvändigt att förbättra anslutningsmöjligheterna i dessa regioner, vars specifika geografiska och strukturella egenskaper kräver optimering av tillgänglighet och rörlighet. Detta skulle inte bara bidra till dessa regioners dynamik och tillväxt, utan även förbättra uppnåendet av målen med den inre marknaden.
Jag vill också helt kort framhålla behovet av styrning på flera nivåer inom denna strategi. Det är önskvärt att de regionala och lokala myndigheterna uppmanas att engagera sig, från analysen av den regionala situationen till genomförandet av specifika åtgärder.
Riikka Manner
(FI) Herr talman, fru kommissionsledamot! Först av allt vill jag tacka Alain Cadec för detta utmärkta initiativ om Atlantstrategin. Det är tydligt att vi kommer att behöva denna Atlantstrategi i framtiden. Som vi har hört i tidigare inlägg kommer den att innebära att ett mycket viktigt avgränsat område för EU upprättas, ett område som omfattar frågor som är kopplade till fiskeri, transport och energi. Jag anser att makroregioner och makroregionala strategier även kommer att ge oss inom unionen möjlighet att kämpa för dessa frågor och samarbeta.
Sedan 1990-talet har EU främjat detta territoriella samarbete, både mellan medlemsstaterna och med tredjeländer som gränsar till unionen, framför allt som en del av unionens sammanhållnings- och utrikespolitik. Dessa makroregionala strategier påbörjades under det svenska ordförandeskapet och jag hoppas att de även i framtiden kommer att medföra ytterligare fördelar på områdena internationellt och interregionalt samarbete.
Såsom tidigare nämnts har dessa makroregionala strategier mycket att erbjuda framför allt i sektorerna för transport, företagande och energi. Det är viktigt att saker och ting fortsätter på samma sätt som tidigare när det gäller denna Atlantstrategi, vilket innebär att vi utnyttjar befintliga strukturer och befintlig finansiering. Det är helt enkelt inte nödvändigt att börja skapa nya strukturer med denna makroregionala strategi heller.
Under detta förberedande arbete måste vi ta hänsyn till alla regioner och aktörer för att kunna skapa verkliga synergieffekter för detta område av Atlanten.
Seán Kelly
(GA) Herr talman! Jag vill säga några ord i denna fråga som är av stort intresse för mig, framför allt eftersom jag kommer från ett land vid Atlantiska oceanen - Irland.
(EN) Vi har sett strategierna för Donau, Östersjön och Medelhavet. I jämförelse med dessa är Atlantstrategin fortfarande i sin linda, men den har enorm potential, vilket flera talare har påpekat. Det gäller inte bara dess havsaspekter, utan även dess territoriella aspekter, vilket min kollega Francisco José Millán Mon nämnt.
Det finns två punkter som jag vill koncentrera mig på: den ena är turismpotentialen och den andra är energin. 7 procent av den irländska turismen är havsbaserad. Vi bör ställa upp ett mål om att fördubbla detta längs med Atlantkusten, i de fem länderna vid Atlantbågen till år 2020.
Framför allt bland ungdomar har det skett en ökning av kust- och havsbaserade aktiviteter som vandring, dykning, fiske, valspaning och vindsurfning. Dessa kan alla utvecklas genom en gemensam strategi där alla områdena samarbetar, i synnerhet när det gäller marknadsföring, men även i fråga om exempelvis tillstånd. På så sätt kan byråkratin minskas.
När det gäller energi kommer vi till år 2050 att behöva avsevärt mycket mer förnybar energi än vad vi har nu. De senaste veckorna har vi sett volatiliteten i fråga om oljepriset. Det är inte något som kommer att förändras. Atlantiska oceanen har en fantastisk potential i fråga om vindkraft, vågenergi och tidvattenkraft. Det är möjligt att kostnaderna för närvarande är större än fördelarna, men i sinom tid kommer detta att förändras genom utvecklingstekniken.
Luís Paulo Alves
(PT) Herr talman! Som global aktör är det nödvändigt att EU har en Atlantstrategi som gör det möjligt att fullt ut utveckla potentialen hos denna viktiga gräns som binder oss samman med så viktiga delar av världen som Nordamerika, Sydamerika och hela Västafrika.
Det är inom denna strategiska ram som upprättandet av en strategi för Atlantregionen fullt ut kan förverkliga potentialen när det gäller att gynna inte bara denna region utan hela EU. Endast som en del av en strategisk inriktning där regionen placeras i centrum kan vår strategi för Atlanten handla mindre om en perifer region och mer om regionens centrala geografiska läge i världen. I en strategi för Atlantregionen där medlemsstaterna och deras regioner deltar bör också nya innovationsområden inom ekonomin och vetenskapen prioriteras, framför allt nya produkter och tjänster som är kopplade till miljön, till förnybar energi och marin energi, till livsmedelsrelaterad marin bioteknik, samt till hälsosamma och smarta teknikintensiva produkter och tjänster.
María Irigoyen Pérez
(ES) Herr talman, fru kommissionsledamot! Detta är ett avgörande ögonblick i utformningen av en framtida sammanhållningspolitik som efter Lissabonfördragets ikraftträdande inte bara är baserad på sociala och ekonomiska aspekter, utan även på territoriella faktorer. Syftet med territoriell sammanhållning är att nå enhetlig utveckling mellan territorierna, så att medborgarna fullt ut kan dra nytta av deras särdrag.
För att uppnå detta mål är det emellertid även nödvändigt att göra framsteg när det gäller samarbete mellan de EU-regioner som står inför samma utmaningar och problem. Detta är målet med EU:s strategi för Atlantregionen: ett gemensamt perspektiv för att hantera de gemensamma utmaningar som medlemsstaterna i regionen står inför, däribland marin forskning och övervakning samt miljöutmaningar och ekonomiska utmaningar. För att uppnå våra mål är det nödvändigt att anta en fokuserad och integrerad strategi som överensstämmer med EU 2020-strategin och med EU:s politik för perioden efter 2013, framför allt när det gäller regional och maritim politik.
Denna strategi måste emellertid framför allt grundas på reformerad styrning på flera nivåer som bygger på deltagande från de regionala och lokala offentliga myndigheterna, medlemsstaterna, EU, intressenter från den privata sektorn och organisationer som företräder det civila samhället, däribland interregionala nätverk och organisationer.
Maria do Céu Patrão Neves
(PT) Herr talman, fru kommissionsledamot! Genom EU:s Atlantstrategi förverkligas ett grundläggande mål: ett integrerat och gemensamt tillvägagångssätt för Europas oceaner och hav som är anpassat till deras specifika egenskaper. Atlantens distinkta särdrag är den interkontinentala dimensionen, mångfalden i dess havsbassänger och det faktum att det är en mycket djup ocean. Dessa argument motiverar tillsammans med de historiska banden mellan de länder och regioner som delas av Atlanten en annorlunda strategi. Dess geostrategiska position på gränsen mellan Europa, Afrika samt Nord- och Sydamerika skapar utmaningar och möjligheter för maritim verksamhet på en rad olika nivåer, t.ex. skyddet av och värnandet om ekosystemen, den maritima säkerheten, undersökningarna om klimatförändringarna, säkerheten och tillgången på livsmedel och energi osv.
Det är emellertid på den djupa oceannivån som Atlantens stora rikedomar i form av naturtillgångar, genetiska tillgångar och mineraltillgångar finns. När det gäller detta anser jag att teknisk forskning, utveckling och innovation bör genomföras för att säkerställa att dessa resurser utnyttjas och hanteras på ett hållbart sätt inom ramen för EU:s Atlantstrategi. Vi måste skapa ett europeiskt djuphavsobservatorium på en plats som är lämplig för detta syfte, t.ex. Azorerna.
Alyn Smith
(EN) Herr talman! Fru kommissionsledamot, jag anser att det råder stor enighet mellan parlamentet och ditt kansli när det gäller strategins utveckling. Jag anser att vi är eniga om att vi kan uppnå mer tillsammans genom att skapa ett forum för att uppmuntra samarbete mellan regioner, stater och nationer vid Atlantbågen, men jag vill vänligt men bestämt avråda dig från denna fixering vid prioriteringar, som är en sjukdom som drabbar oss i kammaren särskilt hårt. Om vi försöker uppnå 300 miljoner mål kanske vi i slutändan inte lyckas särskilt väl med något av dem och därför vill jag framhålla två särskilda prioriteringar där jag anser att EU kan tillföra verkligt mervärde.
I punkt 8 ligger fokus på sammankoppling för marin energi. Vi har en enorm potential när det gäller förnybar energi i Atlantregionen. Vi i Skottland kan på ett viktigt sätt bidra till målen i fråga om klimatförändringar och regional utveckling. Vi kan spela en stor roll när det gäller detta. I punkterna 9-11 anges att havstransport också kan ha enormt viktiga ekonomiska och miljörelaterade effekter.
Det finns mycket att beundra, men jag hoppas att kommissionen kommer att fokusera på mer än de många hedervärda mål som har presenterats här i parlamentet denna kväll.
Jarosław Leszek Wałęsa
(PL) Herr talman, fru kommissionsledamot! Jag vill uttrycka mitt helhjärtade stöd för alla åtgärder som gynnar den utökade hanteringen av havsområden, däribland de krav vi diskuterar som anges i den ingivna resolutionen.
Atlantiska oceanen, som är ett område för dynamisk utveckling av havstransport, fiskeri, källor till miljövänlig energi och vetenskaplig forskning erbjuder stora möjligheter till effektiv hantering. Man bör använda dessa möjligheter med förnuft och hålla i åtanke att unionen har en viktig roll som beskyddare av den naturliga miljön, där det oceaniska ekosystemet utan tvekan ingår. Att kanalisera EU:s styrka när det gäller Atlantiska oceanen är en naturlig del av vår ekonomiska expansion. Utvecklingen av sektorn för havstransport tvingar oss praktiskt taget att arbeta för en optimal strategi för utvecklingen av Atlantregionen, däribland dess hamnar. Låt oss komma ihåg att de utgör den maritima ingångsporten till ett enat Europa.
Marie-Thérèse Sanchez-Schmid
(FR) Herr talman, fru kommissionsledamot, mina damer och herrar! Ända sedan 2005 när Östersjön diskuterades har makroregionala strategier mötts av ett särskilt intresse i Europaparlamentet.
Det gläder mig att vi i dag tack vare min kollega Alain Cadec kan tillföra ny kraft till en ambitiös regional strategi för Atlantbågen. Utöver de många områden där det krävs samordning och gemensamt arbete samt betydelsen av ett integrerat tillvägagångssätt som kommer att göra det möjligt för oss att ta itu med regionens problem på makroregional nivå vill jag framför allt framhålla två punkter.
Samordningspolitikens mål om territoriellt samarbete, mål 3, och i synnerhet dess transnationella aspekter bör läggas till för att främja dessa strategier genom diskussioner, projektutveckling och samordning.
Medlemsstaterna och regionerna bör uppmanas att delta i gemensamt utarbetade åtgärder inom ramen för de operativa programmen. Om det saknas politisk vilja kommer dessa strategier dessvärre att nå ett dödläge. Europa vill inte täckas av makroregioner, men det är ändå viktigt att beakta de territoriella begränsningar som inte har försvunnit bara för att våra gränser har avlägsnats.
Maria Damanaki
Herr talman! Detta har varit en mycket intressant diskussion och det har visat sig att initiativet till denna muntliga fråga var en stor framgång.
Jag har tre punkter. Den första handlar om vår havsstrategi. I havsstrategin kan många sektorer, åtgärder och perspektiv ingå. Var kommer vår fokusering att ligga? Vår fokusering kommer att ligga på att försöka att skapa förbindelser mellan de olika sektorerna. Låt mig förklara vad jag menar.
Vi har ett utrymme, vi har ett havsutrymme - Atlanten. Där kan vi ha fiskeri, turism, transport, akvakultur, energi och forskning och där behöver vi miljöskydd. Därför behöver vi ett sätt att skapa förbindelser mellan alla dessa sektorer och komma tillrätta med risken för intressekonflikter. Det innebär att särskild havsplanering, maritim övervakning och maritima kunskaper kommer att vara mycket viktiga instrument för oss.
Detta är vår ambition. Det handlar inte om att skapa nya strukturer - jag håller med om att vi inte behöver några sådana. Det vi behöver är förbindelser mellan de olika strukturer som vi redan har. Det är det som allt detta handlar om - att skapa förbindelser mellan de befintliga strukturerna för att uppnå bättre resultat. Detta är alltså min första punkt.
Den andra punkten handlar om era kommentarer om en politik för territoriell sammanhållning. Jag vill påminna er om att det behövs ett förslag när det gäller politiken för makroregioner. Rådet måste lämna ett förslag till kommissionen. Det som vi i nuläget har är ett förslag om en havsstrategi. Det fattades ett beslut i juni förra året om detta och vi har redan fått i uppdrag att presentera en havsstrategi. Vi arbetar med detta och hoppas att vi på detta sätt kan bidra till att ett förslag till en strategi för makroregioner presenteras.
Min tredje punkt handlar om behovet av ett internationellt tillvägagångssätt. Jag instämmer med alla er som sagt att vi även behöver god samordning med våra grannar på båda sidor av Atlanten. Vi måste vara försiktiga. Vi måste ha givande diskussioner och försöka skapa rättvisa konkurrensvillkor för alla eftersom det är det enda sättet att lyckas med detta.
Därför vill jag återigen tacka Alain Cadec för hans initiativ och försäkra er om att alla era förslag kommer att beaktas.
Talmannen
Jag har mottagit ett resolutionsförslag, som ingivits i enlighet med artikel 115.5 i arbetsordningen.
Debatten är härmed avslutad.
Omröstningen kommer att äga rum på onsdag den 9 mars 2011.
Skriftliga förklaringar (artikel 149)
Jim Higgins
Jag välkomnar verkligen detta initiativ. Vi måste se till att vi har en tydligt definierad strategi för att ge denna region möjlighet att blomstra. Några av de problem som regionen drabbas av och områden som vi måste ta itu med är miljöhot (vattenförorening, översvämningar, klimatförändringar), outnyttjad sjöfartspotential och brist på väg- och järnvägstransportförbindelser, otillräckliga energianslutningar, ojämn samhällsekonomisk utveckling, utbildnings-, forsknings- och innovationssystem som är dåligt samordnade samt brister i säkerhet och trygghet.
