Den politiska situationen i Honduras med beaktande av valet den 29 november 2009 (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är kommissionens yttrande om den politiska situationen i Honduras med beaktande av valet den 29 november 2009.
Catherine Ashton
Herr talman! Vi är här i dag för att diskutera den senaste viktiga utvecklingen av den politiska krisen i Honduras.
Fyra månader efter att president Manuel Zelaya blivit avsatt är tyvärr den politiska krisen i Honduras fortfarande olöst, trots det avtal som undertecknades den 30 oktober av de kommittéer som företräder presidenten och de facto-regeringen.
Genomförandet av det så kallade San José-avtalet, som skulle tillhandahålla den ram och de villkor som är nödvändiga för att återupprätta demokratin och den konstitutionella ordningen i Honduras, har inte gjort några framsteg efter att den nationella enhetsregering som utnämndes den 5 november förkastats av president Manuel Zelaya. Dessutom har kongressen ännu inte beslutat om hans återinsättande, vilket hotar erkännandet av legitimiteten för det allmänna valet den 29 november - nyckeln för att ta sig ur krisen.
Därför har vi tillsammans med ordförandeskapet uppmanat alla parter att utan vidare dröjsmål genomföra alla bestämmelser i avtalet som en nödvändig förutsättning för att vårt förhållande, bland annat vårt utvecklingssamarbete, ska återgå till det normala.
Europeiska kommissionen har hittills till fullo stött de insatser för medling och underlättande som genomförts av Costa Ricas president, Oscar Arias, och Amerikanska samarbetsorganisationen (OAS) samt det internationella samfundets åtgärder för att utöva påtryckningar på parterna för att de ska hitta en fredlig lösning. EU-ordförandeskapets ambassadör har kallats hem för överläggningar, och samtliga övriga EU-ambassadörer har också lämnat landet. Utbetalningarna av budgetstöd och utvecklingssamarbetet - med undantag av samarbete med det civila samhället och humanitärt stöd - har avbrutits. Dessutom har det planerade valobservationsuppdraget för det allmänna valet den 29 november ställts in.
Vi ser mycket allvarligt på denna kris, eftersom den innebär ett steg tillbaka, demokratiskt sett, inte bara för Honduras och det övriga Centralamerika utan för hela Latinamerika.
Jag vill på nytt upprepa här i dag att kommissionen kommer att stödja normaliseringen av den politiska situationen i Honduras, och därför måste parterna hålla fast vid avtalet. Även om det på grund av den begränsade tiden inte längre är möjligt att skicka någon valobservationsdelegation har kommissionen skickat två valexperter, som har anslutit sig till kommissionens delegation från och med den 9 november, för en femveckorsperiod med uppdrag att rapportera om aspekter av valprocessen och också ge råd om tänkbara åtgärder efter valet. Om den politiska situationen skulle medge ett mer aktivt engagemang till stöd för valprocessen har kommissionen också övervägt ekonomiskt stöd till valtribunalen enligt ett avtal med FN:s utvecklingsprogram (UNDP). Kommissionen är också redo att ge ekonomiskt stöd till OAS om villkoren för valobservationerna uppfylls.
Vi fortsätter att övervaka situationen och stöder alla insatser för att hjälpa till att återupprätta demokratin i Honduras.
Alojz Peterle
Herr talman, fru kommissionsledamot, mina damer och herrar! Som deltagare i en särskild delegation från Europeiska folkpartiet fick jag för drygt en månad sedan möjlighet att grundligt sätta mig in i den politiska situationen i Honduras. Vår delegation besökte först Oscar Arias, Costa Ricas president och internationellt erkänd medlare i krisen, som presenterade San José-avtalet för oss.
I Honduras träffade vi den sittande presidenten, Roberto Micheletti, den avsatte presidenten, Manuel Zelaya, utrikesministern, domare i högsta domstolen, högsta valtribunalen, nationalkongressens talman, åklagaren, samt fyra presidentkandidater och andra viktiga personer. Båda parter välkomnade vår delegation och uttryckte sin villighet att inleda en ömsesidig dialog.
Oavsett de olika tolkningarna av händelserna i slutet av juni i år vill jag påpeka att det inte har förekommit någon upptrappning av våldet efter president Manuel Zelayas avsättning, som stöddes av ett beslut av högsta domstolen. I våra samtal framhöll vi vikten av politisk dialog, enligt andan i president Oscar Arias förslag. En intern dialog har senare ägt rum, men har tyvärr inte lett till något slutligt resultat. Jag anser emellertid fortfarande att vi bör fortsätta att verka för en politisk överenskommelse i landet.
Vi fick i samtalen med de viktigaste politiska aktörerna veta att valet den 29 november inte är en följd av den politiska förändringen, utan att det tvärtom påkallats av ett självständigt beslut av högsta valtribunalen något tidigare då president Manuel Zelaya fortfarande var vid makten. Efter händelserna i juni har inga nya kandidater uttryckt sin önskan att ställa upp i presidentvalet. I själva verket har presidentkandidaterna själva betonat att de inte hyser någon oro för att den politiska krisen skulle kunna leda till att presidentvalets legitimitet ifrågasätts, eftersom förberedelserna har inletts med utgångspunkt från demokratiska beslut.
Honduras är ett av de länder i Centralamerika som EU vill sluta ett associeringsavtal med. Krisen har emellertid avbrutit förhandlingsprocessen. Med hänsyn till att den fortsatta demokratiska utvecklingen i Honduras ligger i EU:s intresse, anser jag att det är viktigt att Europaparlamentet skickar observatörer för att övervaka presidentvalet.
Luis Yáñez-Barnuevo García
Herr talman! Efter att ha lyssnat på kommissionsledamoten kan jag faktiskt bara instämma, men jag hade redan förberett ett anförande för gruppen Progressiva förbundet av socialdemokrater och demokrater i Europaparlamentet.
Den konstitutionella ordningens sammanbrott i Honduras är slutet på två decennier utan kupper i Latinamerika och skapar ett dåligt exempel för andra länder, särskilt de svagaste, till exempel Paraguay nyligen.
Europaparlamentet kan inte och bör inte vända dövörat till inför en sådan kränkning av rättsstatsprincipen. Både rådet och kommissionen har gjort otvetydiga uttalanden som fördömer kuppen och stöder medlingen under president Oscar Arias ledning i linje med den ståndpunkt som enhälligt antagits av OAS med stöd av FN.
Den självutnämnde de facto-presidenten Roberto Micheletti har gjort narr av det internationella samfundet genom att inte foga sig efter de överenskommelser man nyligen kommit fram till, och ett av hans utspel har varit att hindra Manuel Zelaya, den avsatte presidenten, från att återinsättas.
Mot bakgrund av detta skulle valet av en ny president vid det val som ska hållas den 29 november sakna legitimitet från början, och valresultatet kan inte och bör inte erkännas av det internationella samfundet.
Europaparlamentet skulle begå ett allvarligt misstag om man skickade en delegation för att observera valet, eftersom det skulle tolkas som ett stöd för statskuppen. OAS har redan uteslutit att skicka någon observationsdelegation till valet.
Europaparlamentet har beskrivit sig som en garant för frihet, demokrati, rättsstatsprincipen och respekten för mänskliga rättigheter. Som Václav Havel sade i morse kan vi inte ställa olika krav. Här tror vi alla på demokratin, och därför kämpar vi för frihet. Oavsett om vi talar om Kuba, Kina, Nordkorea eller, som nu, Honduras, måste vår debatt därför vara bestämd mot dem som undergräver friheten. Låt oss inte förblindas av våra ideologiska preferenser. Det finns inga konservativa eller vänsterradikala kuppledare eller diktatorer, bara kuppledare som förtrycker och undergräver friheten.
Vi fruktar att förhållandena i Honduras inte kommer att förändras, och att dessa händelser kommer att ha skapat ett mycket farligt exempel där doktrinen om den goda, inte alltför blodiga kuppen som sker i rätt tid kommer att ha segrat.
Izaskun Bilbao Barandica
Herr talman! Den 30 oktober undertecknade parterna i konflikten San José-avtalet och beslutade att en nationell enhets- och försoningsregering ska tillträda senast den 5 november. Kongressen ska även återinsätta Manuel Zelaya tills den innevarande mandatperioden löper ut den 27 januari 2010.
Men vad har hänt? Roberto Micheletti har försökt bilda samlingsregering utan Manuel Zelayas medverkan, och kongressen har förhalat omröstningen för att slippa ge honom ämbetet åter. Roberto Micheletti har inte följt överenskommelsen och situationen förvärras. Val har utlysts och som vi ser i medierna träder kandidaterna tillbaka eftersom de inser att de demokratiska villkoren för att förrätta val inte existerar. Våld förekommer också. I dag fick vi höra att en borgmästare från oppositionspartiet och en väktare har skjutits ihjäl.
Internationella ingripanden behövs fortfarande, och vi stöder de insatser som generalsekreteraren för Amerikanska samarbetsorganisationen, president Luiz Inácio Lula da Silva, har gjort liksom USA:s och Oscar Arias medlingsuppdrag. I alla insatser kräver vi att överenskommelsen följs och att Manuel Zelaya återinsätts så att demokrati, institutionell legitimitet och fredlig samexistens mellan honduraner åter kan införas.
Vi uppmanar parterna att vara generösa och återuppta dialogen, även om OAS har förklarat att det börjar bli allt svårare. EU måste göra sin röst hörd i de internationella påtryckningarna mot kuppledarna genom att utnyttja alla tillgängliga diplomatiska och politiska medel för att gynna överenskommelsen.
Catherine Greze
Herr talman, mina damer och herrar! Efter en militär statskupp och avsättningen av den legitimt tillsatte presidenten kändes San José-avtalet som en välkommen nyhet. Det hoppet har nu falnat. Genom att forma en egen nationell samlingsregering har kuppmakaren Roberto Micheletti fortsatt sin illegala och auktoritära verksamhet. EU måste tydligt ta avstånd från den här inställningen och begära att president Manuel Zelaya återinsätts.
Det går i dagsläget inte att hålla val under en illegal diktator. Valet den 29 november får inte erkännas. Amerikanska samarbetsorganisationen har redan vägrat skicka observatörer, och vi måste följa samma linje. Även om oppositionen har dragit sig undan vägrar vi erkänna resultatet efter ett val som blev ett marionettval.
Vi är bekymrade över de många kränkningar av de mänskliga rättigheterna vi får rapporter om. Det är viktigare än någonsin att Europa tydligt tar ställning för demokratin. Vi förkastar alla överenskommelser med en illegal regering. GSP+ -ordningen måste hävas. Om konflikten fortsätter är det dags för sanktioner. Vi har ansvar för att miljoner honduraner ska kunna välja demokratin och att Latinamerikan inte går tillbaka till epoken med pronunciamientos.
Edvard Kožušník
Herr talman, fru kommissionsledamot! Jag har mycket höga tankar om Luis Yañez och följer till och med hans karriär, men jag kan inte samtycka till hur han har utnyttjat ord fällda av Václav Havel som vi alla värderar mycket högt. Jag var en av miljontals människor på gatorna som stod nedanför podiet när Havel talade - jag var då 18 år - och oavsett politiskt tillhörighet bara ville ha en enda sak, och det var fria val. Det var dåtidens slogan, och jag tycker det är en slogan vi nog alla kan enas kring. Vi talar om val eftersom val är demokrati. Jag menar att situationen i Honduras inte är alldeles enkel, och vi kommer definitivt inte att kunna lösa den från bara EU:s sida. Vi måste se problemen globalt. Jag tycker att valet bör bli en startpunkt och att EU ska ha observatörer på plats eftersom valet ändå kommer att hållas och vi måste hoppas att landet en gång får demokratiska val.
Ilda Figueiredo
Vi fördömer den militärkupp som ägde rum i Honduras den 28 juni och kuppmakarnas ihållande kränkningar av Tegucigalpa/San José-avtalet av den 30 oktober. Det är oacceptabelt att kuppmakarna uppenbart följer en taktik med systematiska förhalningar och ursäkter för att skjuta på återinsättningen av den författningsenligt valde presidenten Manuel Zelaya.
EU måste begära ovillkorlig och omedelbar tillsättning av president Manuel Zelaya, annars är det omöjligt att fortsätta valprocessen. Den blir ohanterlig och olaglig när inte minimivillkoren som garanterar medborgarna deras universella rätt till direkta slutna val, utan tvång eller hot, är uppfyllda. EU och parlamentet måste vara tydliga och fördöma och förkasta kuppmakarnas inställning. De måste också kräva omedelbart återinförande av demokrati i Honduras och enas om att inte skicka EU-observatörer eller godkänna några resultat från val som hålls under dessa omständigheter.
Filip Kaczmarek
(PL) Herr talman, fru kommissionsledamot! Valet kan vara ett sätt att ta sig ur en politisk kris eller ett dödläge. Vi har tidigare sett exempel på detta i Europa.
Valet i Polen 1989 är ett exempel. Det var inget demokratiskt val. Det var ett val som representerade en politisk kompromiss, men det var inte demokratiskt. Det var däremot avgörande, specifikt och mycket viktigt. För att ett val ska få en sådan specifik och positiv roll måste vissa villkor uppfyllas. Ett grundläggande villkor är att den politiska överenskommelse som ledde till valet också följs efter valet. Det vanligaste hindret mot att följa sådana överenskommelser är tolkningstvister om vad som egentligen överenskommits.
För att förhindra att skiljaktiga tolkningar leder till konflikter krävs det något särskilt, något som är svårt att urskilja och svårt att definiera. Det krävs god vilja från båda parter, vilket även gäller fallet Honduras. Utan båda sidors goda vilja hålls inte valet alls, eller så lever det inte upp till förväntningarna. Jag vädjar därför om god vilja, hänsyn till framtiden och om att parterna åtminstone tar sitt ansvar. Inte minst är det viktigt med tanke på att både Manuel Zelaya och Roberto Micheletti tidigare har gjort sig skyldiga till politiska och rättsliga övertramp. Valet ger möjlighet och förhoppning om att dessa övertramp kan ändras. Jag är säker på att det är det vi vill ska hända.
Valet kan vara avgörande och positivt för ett demokratiskt Honduras. EU stöder den processen och är tillfreds med den. Vi stöder processen eftersom vi anser att demokrati och demokratisering är värden värda att kämpa för. I dag sade Václav Havel här i parlamentet att vi inte får rygga inför ondskans ansikte eftersom det ligger i ondskans natur att utnyttja fördelarna av alla eftergifter. Den nuvarande situationen i Honduras är tillfällig och kan inte bestå så länge. Valet är en möjlighet till förändring.
Emine Bozkurt
(NL) Herr talman! Den 28 juni avsattes den lagenligt valde presidenten Manuel Zelaya av armén. Jag fördömer på alla sätt den här militärkuppen. Den demokratiska rättsstaten måste återupprättas i Honduras. Det ska ske fredligt, genom dialog.
För närmare två veckor sedan - av en tillfällighet samtidigt som vår delegation för förbindelserna med länderna i Centralamerika besökte regionen - kändes det som om en historisk överenskommelse hade uppnåtts i Honduras efter flera månaders intensiva förhandlingar och dialog. Överenskommelsen skulle innebära återinförandet av demokrati och rättsstaten, att den lagenligt valde presidenten återinsattes och en nationell samlingsregering tillsattes. Slutligen skulle en sanningskommission undersöka förhållandena. Om överenskommelsen genomfördes skulle den legitimera det kommande valet, men det är för närvarande inte aktuellt.
Jag skulle vilja uttrycka en önskan att berörda parter i Honduras återvänder till förhandlingsbordet för att genomföra den överenskommelse som ingicks och genom dialog återkalla militärkuppen. Det är deras plikt gentemot det honduranska folket som drabbas hårdast av denna politiska kris. Om en demokratisk lösning inte kan nås verkar valet just nu inte få något bredare erkännande. Det får långtgående konsekvenser för Centralamerikas integration och för förhandlingarna om associeringsavtal, vilket i sin tur innebär många års stagnation där människor blir lidande.
Jag måste säga följande till de ledamöter som föreslår att vi ska erkänna det kommande valet: Vi får inte ge Honduras, Centralamerika och resten av världen signalen att vi tolererar statskupper. I det här läget behöver de berörda satsa all sin energi på att återinföra demokratin. Om parlamentets ledamöter i förväg förklarar att valet ska stödjas får varken Manuel Zelaya eller Roberto Micheletti något incitament att återvända till förhandlingsbordet. Det skulle göra oss till en del av problemet snarare än lösningen, och vi skulle spela de odemokratiska krafterna och missförhållandena i händerna.
Willy Meyer
(ES) Herr talman, fru kommissionsledamot! Jag lyckönskar Europeiska kommissionen och rådet till att tillsammans med det internationella samfundet ha enats kring ett tydligt avståndstagande från statskuppen och militärkuppen och kring kravet att alla internationella åtgärder vidtas på villkor att Manuel Zelaya tillträder presidentposten igen.
Jag beklagar djupt att parlamentet ännu inte har tagit avstånd från militärkuppen. Jag skulle vilja framhäva det ansvar som vilar på EU:s största grupp i parlamentet, Europeiska folkpartiets grupp (kristdemokrater), som till och med i dagens debatt fortfarande jämställer kuppledarna och den legitima regeringen. Det är oacceptabelt att det här parlamentet ännu inte tagit avstånd från statskuppen. Jag håller därför med om att observatörer inte kan skickas och att resultatet av valet i november inte kan erkännas eftersom det inte hålls under frihet och den legitime presidenten gömmer sig på den brasilianska ambassaden.
Carlos José Iturgaiz Angulo
(ES) Herr talman! Jag skulle uppskatta om vissa vänsterorienterade ledamöter i det här parlamentet som beslutsamt fördömer Honduras också lika kraftfullt fördömde det som händer i Kuba eller det som Hugo Chávez gör i Venezuela och i Latinamerika. Tyvärr suktar vissa människor fortfarande efter och stöttar Berlinmuren, Stalins utrensningar och till och med mumien Lenin hellre än ett demokratiskt val i ett land, i det här fallet Honduras. Därför måste vi inför det kommande valet se med allvar på det som händer i det här centralamerikanska landet.
Presidentvalet i Honduras utlystes för 16 månader sedan. Medlemmarna i valdomstolen, ansvarig instans för att förrätta valet, utsågs före den 28 juni - de utsågs alltså under Manuel Zelayas ledning. De sex presidentkandidaterna gick igenom det inledande förfarandet, och huvuddelen av kandidaterna vill att valet ska hållas i Honduras.
Så varför vill inte vissa människor erkänna valprocessen som den var en naturlig följd, oavsett om Manuel Zelaya hade regeringsmakten eller inte i Honduras?
Det är sant att de båda parternas förhandlare den 30 oktober lovade att söka en lösning på krisen. Överenskommelsen innehöll en uppsättning centrala punkter som fick stöd från båda sidor. Den avsatte presidenten Manuel Zelayas förhandlare fastställde dock inte vem som skulle leda samlingsregeringen.
Det framgår därmed tydligt att Europeiska folkpartiets grupp (kristdemokrater) är positiv till det val som ska hållas på villkor att det präglas av insyn, demokrati och frihet. Vi ska stödja valet med observatörer från vår grupp. Vi får inte glömma att det var medlaren Óscar Arias, Costa Ricas president, som begärde att de skulle skickas. Som svar på en fråga från delegationen för Centralamerika sade han att de måste skickas eftersom Óscar Arias' stiftelse också skulle sända observatörer till Honduras. Detta är vad vi ska göra eftersom den internationella medlaren Óscar Arias begär det.
Bogusław Sonik
(PL) Herr talman! Jag ser valet den 29 november som en möjlighet för Honduras. Europaparlamentet måste därför skicka observatörer till valet. Det betyder inte att valet legitimeras som vänstern påstår - det skulle vara olagligt - utan att bevaka hur valet genomförs.
Samtidigt vill jag passa på att säga att Honduras bara är en timmes flygväg från Kuba och Havanna. Där har inget val hållits på 50 år. Kuba styrs av en kommunistisk tyrann som fängslar alla motståndare. Europaparlamentet har flera gånger krävt att de ska släppas och till och med gett Kvinnor i vitt Sacharovpriset, men Fidel Castro lät dem inte besöka parlamentet för att hämta priset. Jag skulle vilja att kommissionen, rådet och vänstern i plenum med samma beslutsamhet begärde rättigheter och friheter för Kubas medborgare.
Ricardo Cortés Lastra
(ES) Herr talman, mina damer och herrar! Jag vill framföra min yttersta oro över att San José-avtalet hävts. Vid sammanträden med den parlamentariska församlingen EU-Latinamerika i Panama i slutet av oktober upprepade vi vårt avståndstagande till militärkuppen och vårt stöd för medlingsinsatserna inom Amerikanska samarbetsorganisationen (OAS).
Vi måste på nytt åberopa fred och dialog. Situationen i Honduras är kritisk, inte bara i politiskt hänseende, utan också socialt och ekonomiskt. Problem som fattigdom, finanskris och utlandsskulder får inte skjutas åt sidan ännu mer på grund av processen med att lösa den politiska konflikten.
Det är dags att Europaparlamentet mer än någon sin tidigare uttrycker sitt villkorslösa stöd för demokrati, rättsstaten och respekten för de mänskliga rättigheterna och anger återinsättandet av Manuel Zelaya som ett oundgängligt villkor för att legitimera valet.
Ulrike Lunacek
(DE) Herr talman! Samma dag som Václav Havel i plenum talar om den frihet som man för 20 år sedan kämpade för i Östeuropa skulle jag vilja fråga alla i Europeiska folkpartiets grupp (kristdemokrater) som i dag har pläderat för att EU ska skicka valobservatörer till Honduras vad de skulle ha gjort om EU för över 20 år sedan hade förklarat att det skickar valobservatörer för att övervaka ett olagligt val i deras land - där alla konstaterat att det saknades frihet och att klimatet var våldsamt och läget osäkert. Vad skulle ni ha sagt då för över 20 år sedan om EU hade förklarat att ”ja, vi skickar valobservatörer eftersom den sittande regimen säger att det går bra”?
Ni skulle alla ha sagt att EU inte hade laglig rätt att skicka valobservatörer. Därför, mina damer och herrar i PPE-gruppen, ber jag er att använda precis samma kriterier när det gäller dagens händelser i Honduras. Med andra ord: skicka inga valobservatörer till ett olagligt val.
Jag är glad att kommissionen har antagit just den ståndpunkten.
Catherine Ashton
Herr talman! Jag ska fatta mig kort - inte för att jag inte inser frågans betydelse, utan snarare för att det är sent på dygnet.
Jag har med stort intresse lyssnat på det engagemang som präglar vissa ledamöters uttalanden och den oro som ventilerats kring vilka förbindelser vi på kort sikt ska ha med detta ytterst fattiga land som ärligt talat måste återgå till ett normaltillstånd så snart som möjligt.
Den oro som ledamöter med olika politiska uppfattningar känner inför EU:s roll i det kommande valet och veckorna därefter är berättigad. Den kommer jag att ta med mig och diskutera med kollegerna.
Inte helt oväntat anser jag att det är mycket viktigt att vi fortsätter övervaka situationen i Honduras mycket noga så att vi känner till vad som händer och kan vidta nödvändiga åtgärder och ge vårt stöd så att vi snarast kan få en fredlig lösning på krisen.
Det är som sagt ett fattigt land. Krisen borde ha lösts för länge sedan, och jag ser väldigt mycket fram emot det stöd som ledamöterna visat kommissionen för det arbete vi försöker göra för att nå en lösning och uppfylla vår roll så att stabiliteten så snabbt som möjligt återställs i Honduras.
Talmannen
Debatten är härmed avslutad.
Skriftliga förklaringar (artikel 149)
Daciana Octavia Sârbu  
En stor del av debatten om Honduras handlar av förståeliga skäl om den politiska krisen, men dess verkningar sträcker sig betydligt längre än så. Honduras är det näst fattigaste landet i Latinamerika, och de ekonomiska och sociala konsekvenserna av den politiska krisen drabbar de 70 procent av befolkningen som redan lever i fattigdom. Turismen har nästan upphört helt. Att det utländska biståndet avbrutits får direkt inverkan på offentliga investeringar. Överbelastade och bristfälligt utrustade sjukhus kämpar för att utöver de vanliga problemen orsakade av dålig hygien, undernäring och sjukdomar, också kunna ta hand om dem som drabbas av det ökade våldet på gatorna, däribland regeringsstyrkornas misshandel och till med mord. Människorätts- och utvecklingsorganisationer kan inte bedriva sitt värdefulla arbete eftersom personalen inte skyddas av normala författningsbaserade rättigheter. De ställs istället inför utegångsförbud, kvarhållanden utan anklagelser och andra inskränkningar av den personliga friheten. Krisen sträcker sig långt utöver det politiska dödläget och striderna mellan centrala politiska personer. Den handlar om vanliga människor vars vardagliga kamp i vardagen blivit ännu hårdare de senaste fyra månaderna. Allt måste göras för att hålla fria och rättvisa val och för att författningsenliga rättigheter genast återinförs, liksom det utländska biståndet för att lindra vanliga människors lidande.
