1. Etiopien
Talmannen
Nästa punkt är en debatt om sex resolutionsförslag om Etiopien.
Adam Jerzy Bielan 
författare. - (PL) Herr talman! Nyheterna om de pågående gripandena av, förnedringen av och trakasserierna mot oppositionspolitiker och studenter i Etiopien har lett till stor upprördhet och dessa åtgärder bör kraftigt fördömas. Nyligen greps två av Europeiska kommissionens tjänstemän och utvisades från Etiopien. De anklagades för att ha försökt hjälpa Yalemzewd Bekele, en jurist och kvinnorättsaktivist som arbetade för Europeiska kommissionen i Addis Abeba. Detta visar hur allvarlig situationen är. Vi får inte heller glömma bort att 111 människor fortfarande sitter fängslade efter massgripandena av regeringsmotståndare vid de demonstrationer som hölls i juni och november 2005.
Jag uppmanar kommissionen och rådet att göra allt de kan för att inleda en bred dialog i Etiopien för att samla de politiska partierna, det civila samhällets organisationer och myndigheterna, och få dem att komma överens om en permanent lösning på den nuvarande politiska krisen. Vi måste göra allt vi kan för att se till att de bestående principerna om respekt för de mänskliga rättigheterna och rättsstatsprincipen återinförs i landet. För att så ska ske måste de etiopiska myndigheterna visa omvärlden att de är redo att lösa den nuvarande krisen. Att omedelbart och villkorslöst frige alla politiska fångar skulle tveklöst vara ett sådant tecken på god vilja.
Marios Matsakis 
författare. - (EN) Herr talman! Frågan om mänskliga rättigheter i Etiopien har varit ämnet för många tidigare förslag till resolution från parlamentet. Dessvärre verkar det som om våra visa rådgivande ord och vårt starka fördömande har uttalats för döva öron när det gäller den etiopiska regeringen. Men vem kan klandra dem för att de uppför sig på ett så godtyckligt och fullständigt oacceptabelt sätt mot detta parlament när kommissionen, av anledningar som bara är kända för kommissionen, bjudit in premiärminister Meles Zenawi att tala på de europeiska utvecklingsdagarna om i synnerhet samhällsstyrningsfrågor? Detta skickade oundvikligen ut fel signal med tanke på EU:s ståndpunkt om respekten för mänskliga rättigheter, demokratiska principer, rättsstaten och god samhällsstyrning. Kanske kan kommissionsledamoten vara vänlig nog att förklara logiken bakom inbjudan.
Vi förstår alla svårigheter som Etiopien har mött i landets problemtyngda efterkoloniala historia och inser att viss skuld helt klart ligger på de före detta kolonisatörerna. Vi vill alla hjälpa det etiopiska folket att nå en acceptabel levnadsstandard, fri från problemen med interna strider och markkonflikter. Men den styrande regimen i Addis Abeba måste klart och tydligt förstå att den högt efterlängtade politiska stabiliteten inte kan uppnås genom fortsatta gripanden, trakasserier, godtyckliga frihetsberövanden, förnedring och hot mot oppositionspolitiker och personer verksamma inom det civila samhället, studenter och andra vanliga medborgare. Sådana handlingar kommer tvärtom att försämra den redan bräckliga politiska situationen i Etiopien, och den befarade försämringen av situationen kommer att bli en given sak snarare än en möjlighet.
Jag uppmanar alla kolleger att stödja resolutionsförslaget, och jag väntar med spänning på att höra kommissionsledamotens kommentarer om Meles Zenawis inbjudan.
Ana Maria Gomes 
författare. - (PT) Förföljelserna av studenter och av oromofolket, amharafolket och andra etniska grupper i Etiopien, det pågående frihetsberövandet och skenrättegångarna mot förtroendevalda oppositionsledare, fackföreningsledare, journalister, lärare, människorätts- och utvecklingsaktivister och många etiopier som kämpar för frihet och demokrati; Meles Zenawis regeringsmanipulering av slutsatserna från den undersökningskommission som undersökte massakern på 193 människor i juni och november 2005, efter anklagelser om valfusk, och förföljelsen av domarna i denna kommission som vägrade ändra sina resultat och därför tvingades fly utomlands; fängslandet av advokaten Yalemzewd Bekele, som arbetade för EU:s delegation, och den ogrundade utvisningen av europeiska diplomater i strid mot Wienkonventionen - alla dessa händelser visar inte bara hur odemokratiskt och totalitärt Meles Zenawis styre är, utan avslöjar även att regimen är allt bräckligare och desperatare.
Allt sedan slutsatserna från EU:s valobservatörer 2005 borde medlemsstaternas regeringar i rådet och kommissionen ha arbetat tillsammans för att vidta åtgärder gentemot Meles Zenawis regim. Precis som Teshale Aberra, en av de domare som var tvungen att fly utomlands, sa är Meles Zenawis regering precis lika dålig som, eller till och med värre än Mengisturegimen.
Etiopien får ekonomiskt stöd från EU och därför måste EU kräva att alla politiska fångar omedelbart friges. EU måste också kräva att det tillsätts en internationell kommission för att utreda massakern 2005 och att de ansvariga för massakern ställs till svars för detta. EU måste följa Europaparlamentets krav och vidta lämpliga åtgärder i enlighet med artikel 96 i Cotonouavtalet, som Etiopien har skrivit under.
Bland sådana åtgärder ingår att frysa Meles Zenawis och hans regeringsmedlemmars tillgångar och neka dem visum till EU. Alla dessa åtgärder måste ha som mål att slå mot dem som är huvudansvariga, och undvika att det etiopiska folket drabbas. Våra regeringar och kommissionen måste sluta att rättfärdiga sin toleranta hållning gentemot denna odemokratiska regim, som kränker de mänskliga rättigheterna under förevändning att det rör sig om en allierad i kampen mot terrorismen.
Vi i Europa och Förenta staterna måste sluta lura oss själva. Etiopiens intervention i Somalia under förevändning av att bekämpa terrorism har bara tjänat till att befästa de islamistiska domstolarna i Mogadishu. Följderna slutar inte där. Meles Zenawis regim är misskrediterad och saknar folkligt stöd. Etiopien, Afrikas befolkningsmässigt näst största land, har därmed lämnats öppet för terroristinfiltrering.
Michael Gahler 
författare. - (DE) Herr talman, mina damer och herrar! Förra månaden hade Gladys Kinnock och jag tillsammans med två afrikanska kolleger äran att få leda en delegation till Etiopien. Där förde vi samtal med både regeringen och oppositionen, samt familjerna till fängslade dissidenter.
Vi är väldigt oroliga över situationen där. Vi har mötts av total ovilja - särskilt från regeringens sida - att dra någon lärdom av valresultatet eller av slutsatserna från den parlamentariska utredning som regeringen själv hade tillsatt.
Vi har uppmanat premiärministern att ta undersökningskommissionens resultat som en startpunkt för en nationell dialog. Han svarade inte på detta. I stället har vi fått veta att medlemmarna av undersökningskommissionen har utsatts för påtryckningar och att vissa av dem har flytt utomlands. Om rapporten överhuvudtaget publiceras kommer det utan tvekan att vara en redigerad och förfalskad version.
Vi vill tacka kommissionens ordförande för att han var så uppriktig i sina samtal med Meles Zenawi i samband med hans besök. Tyvärr undergrävs kommissionens inställning av att kommissionsledamoten med ansvar för miljöfrågor har bjudit in Meles Zenawi till Bryssel.
Jag anser att det är viktigt att vi nu när vi har ett nytt redskap för demokrati och mänskliga rättigheter bör se till att detta är effektivt och gör det möjligt för oss att stödja demokratiska politiska krafter. I den nya förordningen måste det ingå en formulering om detta. Hur ska vi annars kunna ge oppositionen rättsligt bistånd eller hjälpa nyvalda parlamentariker som saknar pengar att utöva sina författningsenliga rättigheter. Därför uppmanar jag inte bara kommissionen utan framför allt medlemsstaterna att upphöra med sitt motstånd mot att utarbeta ett effektivt redskap för demokrati och mänskliga rättigheter.
Alyn Smith 
författare. - (EN) Herr talman! Under debatterna här betonar vi regelbundet vikten av dialog och ärliga diskussioner. I Etiopiens fall kommer den diskussionen att bli avgörande, både genom att den är viktig och genom att vi är kritiska mot den etiopiska regeringens nuvarande förfaranden.
Tecknen är inte så bra. Ungefär 193 medborgare dödades i upploppen i juni och november 2005. Rapporten om den undersökningen är fortsatt opublicerad, friserad och otydlig. Sedan dess har ett antal etiopier fängslats och nyligen utvisades två EU-företrädare ur landet. Inget av detta är nyheter för den som är insatt i debatten, men saker och ting börjar rada upp sig och det ser inte bra ut för Etiopien.
Dialogen kommer verkligen att bli avgörande, och som Marios Matsakis säger beklagar man i punkt 7 i resolutionen att premiärminister Meles Zenawis inbjudits till Bryssel för att berätta om god samhällsstyrning för oss. Det är en ironi som vore komisk om den nu inte vore så tragisk. Men låt oss vara positiva. Kommissionsledamoten kommer förhoppningsvis att tala om för oss i dag att vi kommer att få möjlighet att tala med premiärminister Meles Zenawi och öppet berätta om vad som oroar oss. Jag hoppas att kommissionsledamoten kommer att bekräfta att man inte kommer att missa detta tillfälle när Meles Zenawi kommer till Bryssel.
Etiopien spelar en viktig roll i Afrikanska unionen och en viktig roll för utvecklingen. Vi skulle kunna jobba mycket bättre om vi samarbetade med varandra. Men som andra kolleger har påpekat bör inte det samarbetet tas för givet, och det måste grundas på gemensamma principer som det är mycket viktigt att följa.
Om vi inte håller oss till våra principer kan vi knappast förvänta oss att andra ska göra det, så jag hoppas att vi kan ha en ärlig och öppen diskussion med premiärministern när han kommer till Bryssel.
Karin Scheele
för PSE-gruppen. - (DE) Herr talman! Resultatet av parlamentsvalet den 15 maj 2005 innebar att en anda av politiskt förtryck än en gång råder i Etiopien. Än en gång har vi dessutom samlats här i kammaren för att diskutera detta land.
Valmanipulationen och den repressiva reaktionen på de folkliga oroligheterna har gjort att den etiopiska regeringen har förlorat respekt både på hemmaplan och utomlands, och landet har förlorat sin stabilitet. Enda sättet att motverka detta är att återuppta demokratiseringsprocessen och göra oppositionspartierna delaktiga i processen. För ett år sedan tillsatte det etiopiska parlamentet en undersökningskommission för att utreda de mord som utfördes i juni och november 2005. Vi uppmanar den etiopiska regeringen att omgående, utan ändringar och i sin fulla längd publicera denna kommissions rapport. Slutsatserna måste tas upp i behöriga domstolar och användas som en grundval för rättvisa rättegångar.
Vi uppmanar dessutom den etiopiska regeringen att omgående och villkorslöst frige alla politiska fångar.
Marcin Libicki
Herr talman! Vi är väl medvetna om att alla länder och samhällen världen över har rätt till frihet och oberoende. Jag bör påpeka att i dag talar vi om ett mycket speciellt land. Ett land vars historia är äldre än många, eller till och med de flesta, europeiska länders historia. Etiopien härleder sina rötter tillbaka till tiden för de gammaltestamentliga härskarna kung David och drottningen av Saba.
Detta land, som även blev kristet tidigare än många andra, om inte de flesta, europeiska länder är ett land som är helt unikt i Afrika. Genom hela sin historia har det bevarat sin suveränitet, med undantag för en kort period på trettiotalet när det erövrades av ett europeiskt land. Även då behöll det sin självständighet rent juridiskt. Även under denna invasion, som var ett försök att införa kolonialstyre, representerade kejsar Haile Selassie, landets hedervärde härskare som var respekterad i hela världen och i Etiopien, sitt land när han befann sig i landsflykt utomlands.
På sjuttiotalet utsattes Etiopien för en kommunistisk sammansvärjning där Kreml och Kuba var inblandade. Därefter har det inte klarat av att återgå till sitt normala tillstånd. Jag vill inte upprepa det som redan har sagts om det etiopiska folkets nuvarande lidanden. Men det är verkligen vår skyldighet att hjälpa detta land och det etiopiska samhället.
Ryszard Czarnecki
(PL) Herr talman, herr kommissionsledamot! Tyvärr har Europeiska kommissionen betett sig som en elefant i en porslinsbutik genom att bjuda in Etiopiens premiärminister till de europeiska utvecklingsdagarna. Detta evenemang, till vilket Etiopiens premiärminister har bjudits in som gäst, inleddes samma dag som parlamentets sammanträdesperiod och kommer att avslutas i morgon. Etiopiens premiärminister har till och med varit talare. Europeiska kommissionen har beslutat sig för att inte bry sig om de rapporter om förföljelser som kommer från Etiopien.
Vi i EU kan emellertid inte låtsas som om vi har att göra med ett normalt land. Det är snarare fråga om det motsatta. Vi har att göra med ett land som är ett politiskt fängelse för många journalister, fackföreningsaktivister och människorättsaktivister. Vi vet inte ens hur stort detta fängelse är, eftersom den etiopiska regeringen systematiskt vägrar att ange hur många politiska fångar det finns eller hur många människor som har gripits.
Nyligen greps medlemmar av ännu en yrkesgrupp, nämligen lärare. Europeiska kommissionens och rådets hållning gentemot Etiopien måste helt klart avgöras av huruvida Etiopien respekterar de mänskliga rättigheterna och, först och främst, huruvida det går med på att frige politiska fångar eller inte. Det bör emellertid också klargöras att detta inte bara är en fråga som rör Europeiska unionen. Även Afrikanska unionen måste vidta åtgärder. Det är därför som jag understryker att båda unionerna måste ta itu med frågan.
Olli Rehn
ledamot av kommissionen. (EN) Herr talman! Efter den kris som följde efter 2005 års val företog sig kommissionen, i nära samarbete med EU:s medlemsstater och det internationella samfundet, att ta udden av spänningarna och uppmanade den etiopiska regeringen att återupprätta förtroendet för demokratiseringsprocessen genom att släppa politiska fångar. I linje med det internationella givarsamfundet har EU prioriterat bevarandet av en öppen och strukturerad dialog med den etiopiska regeringen som det lämpligaste sättet att förbättra situationen.
Efter ett besök hos viktiga politiska fångar fick kommissionsledamot Louis Michel löften från premiärminister Meles Zenawi under en dialog i februari om att de skulle få en kort och rättvis rättegång. Ordförande José Manuel Barroso träffade premiärminister Meles Zenawi i Addis Abeba i oktober i fjol för att uttrycka kommissionens frågor kring rättegången och fångarna. Ordförande José Manuel Barroso påpekade att han förväntade sig att rättegången skulle bli snabb, rättvis och öppen. Han betonade också att han inte ansåg att en rättegång var ett lämpligt svar på de etiopiska politiska meningsskiljaktigheterna. Istället förslog han försoning och dialog som den enda vägen framåt för att skapa förtroende.
När två ledamöter från kommissionsdelegationen greps och utvisades från Etiopien och en lokalt anställd person i delegationen greps uttryckte ordförande José Manuel Barroso, kommissionsledamot Louis Michel och EU:s medlemsstater genast sin djupa oro över händelserna, som tydligt bröt mot Wienkonventionen. Kommissionen motbevisade klart anklagelserna mot kommissionsdelegationen och dess anställda. Man uttryckte sitt stöd och sin solidaritet med de anställda i delegationen från kommissionens huvudkvarter och vi gladdes över att den omedelbara och starka reaktionen resulterade i att den gripne lokalt anställde släpptes mot borgen.
Det har förekommit vissa tvivel på det kloka i att bjuda in premiärminister Meles Zenawi till de europeiska utvecklingsdagarna. Kommissionen menar att dialog och ytterligare ansträngningar måste fortsätta för att visa EU:s oro för den etiopiska regeringen och för att få löften om demokratiska reformer och god samhällsstyrning. Mötena och debatterna som har planerats under de europeiska utvecklingsdagarna kommer att ge möjlighet att lägga fram dessa meddelanden direkt och visa vår djupa oro.
Talmannen
Debatten är härmed avslutad.
Omröstningen kommer att äga rum efter debatten.
