Naturkatastrof i Kina (debatt)
Talmannen
Nästa punkt på föredragningslistan är uttalandena av rådet och kommissionen om naturkatastrofen i Kina.
Janez Lenarčič
rådets tjänstgörande ordförande. - (SL) Vi följer med stor oro utvecklingen i Kina efter den katastrofala jordbävningen, som förstörde en stor del av landet, och särskilt provinsen Sichuan.
Enligt vissa bedömningar påverkade jordbävningen cirka 10 miljoner människor. Dödssiffran stiger för varje timme, medan hoppet om att rädda överlevande under spillrorna försvinner. Den aktuella uppskattningen av antalet omkomna har stigit till nästan 50 000 personer. Detta är verkligen en katastrof. Kanske vore det möjligt att rädda fler liv om räddningsarbetarna kunde nå det drabbade området, men de förhindras av objektiva svårigheter, samt av en brist på tillfredsställande utrustning.
En annan svårighet är den skada som jordbävningen har orsakat på ett antal dammar. På grund av detta står de överlevande i Sichuan-provinsen under ett kraftigt hot om översvämning. Den kinesiska regeringen har bett om den basutrustning som de behöver under räddningsoperationerna.
Det kinesiska hälsoministeriet förväntar sig även ett större behov av läkemedel och aktuell medicinsk utrustning, eftersom de överlevande måste få den nödvändiga behandlingen för sina skador.
Omfattningen av den biståndsverksamhet som för närvarande pågår är exceptionellt stor. Tolv ton varor har redan släppts från luften för att avhjälpa svårigheterna i det drabbade området. Många helikoptrar flyger in räddningsarbetare och hjälp. Representanter för de lokala myndigheterna uppgav att det de just nu behöver mest är filtar, tält, mat och mobiltelefoner.
Som ni vet, och som redan har nämnts här tidigare i dag, samlade rådet förra tisdagen ett extraordinärt rådsmöte. Vi har riktat våra djupaste kondoleanser till det kinesiska folket för det förfärliga antalet omkomna och förstörelsen i detta område. I vårt meddelande uttryckte vi även vår djupaste medkänsla med dem som har förlorat sina närmaste anhöriga i denna katastrof, dem som har skadats och dem som har drabbats av allvarliga egendomsskador.
Det internationella samfundet har svarat snabbt och erbjudit Kina hjälp. Kina har officiellt välkomnat detta i brev som har skickats av ministeriet för utrikeshandel. Många utländska team, bland annat från Japan, Taiwan, Sydkorea och Australien, är redan där, eller på väg att resa till Kina.
Europeiska unionen vill ge den drabbade befolkningen hjälp. Europeiska kommissionen har, liksom de flesta medlemsstater, gett sitt massiva stöd till den drabbade befolkningens behov, och är beredda att erbjuda hjälp även i framtiden.
Tack.
Louis Michel
ledamot av kommissionen. - (FR) Fru talman! Jag vill också tacka er för att ha fört upp en debatt på föredragningslistan om den humanitära situationen i den kinesiska provinsen Sichuan efter jordbävningen den 12 maj. Kommissionens ordförande José Manuel Barroso, Benita Ferrero-Waldner och jag har uttryckt våra kondoleanser och framfört önskan hos EU-medborgarna att hjälpa Kinas befolkning.
De kinesiska myndigheternas och särskilt arméns mobilisering var snabb och storskalig. Det måste sägas att krishanteringen var effektiv, och myndigheterna förtjänar våra gratulationer. På grund av skadornas omfattning och de stora behoven vädjade den kinesiska regeringen om internationell hjälp den 13 maj och EU svarade snabbt på denna vädjan. Kommissionen skickade en expert på humanitärt bistånd från Echo på ett veckolångt uppdrag till det drabbade området. Efter en rapport från experten den 16 maj antog kommissionen ett beslut om nödhjälp för att betala ut 2 miljoner euro. Med hjälp av dessa pengar kan Röda korset dela ut tält, filtar, dricksvatten och förnödenheter.
Samordnings- och analysteamet från kommissionens mekanism för skydd av civila finns också i Chengdu. Det står i kontakt med de lokala myndigheterna för att snabbare få in EU-biståndet till de nödställda personerna. Medlemsstaterna svarade också snabbt på nödanropet från Rödakorsfederationen genom att skicka nödutrustning och tillhandahålla söknings- och räddningsteam. EU:s totala bidrag är redan mer än tio miljoner euro. Europeiska kommissionen, övervaknings- och informationscentrumet och krisplattformen samarbetar och håller medlemsstaterna och Kina informerade om EU:s bistånd. Det bör noteras att de kinesiska myndigheterna utövar sträng kontroll över de lokala inresetillstånden för de internationella teamen.
På grundval av våra värderingar är de främsta behoven vatten och sanitet, tillfälligt tak över huvudet, basförnödenheter, läkemedel och medicinsk utrustning. Många kraftiga efterskalv hämmar dock tyvärr räddningsoperationerna. Den största oron är att viktig infrastruktur som dammar, diken eller kraftstationer ska haverera eller kollapsa, och därigenom skapa en ny humanitär katastrof.
Georg Jarzembowski
för PPE-DE-gruppen. - (DE) Fru talman, herr rådsordförande, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Min grupp ställer sig bakom de uttryck för sorg och medkänsla till det kinesiska folket som har gjorts av rådet och kommissionen efter den förfärliga jordbävningen den 12 maj. Vi erbjuder våra uppriktiga kondoleanser till alla dem som har efterlämnats eller skadats till följd av jordbävningen.
Vi välkomnar även att de kinesiska myndigheterna har inlett snabba räddningsåtgärder, och vi välkomnar den kinesiska regeringens villighet att acceptera utländsk hjälp. Låt mig även ge uttryck för vår förhoppning att den kommer att fortsätta att göra det i framtiden, så att bistånd kan ges på ett effektivt sätt där det behövs.
Vi är dessutom glada över att den kinesiska regeringen i detta fall även har tillåtit utländska medier att i detalj rapportera om jordbävningen, och vi hoppas att den även kommer att tillåta utländsk rapportering om återuppbyggnadsarbetet i de drabbade områdena.
Vi beklagar särskilt att så många skolelever dog när statliga skolbyggnader rasade, och vi stöder de kinesiska myndigheternas uttalade avsikt att utreda orsakerna till att skolor kanske inte har byggts för att stå emot jordbävningar och ställa de ansvariga till svars.
Framför allt är vi villiga att ge invånare i Kina den hjälp de behöver. De behöver inte få stora summor pengar, för de har världens största valutareserver. Det de behöver är praktisk hjälp, och vi européer och våra medlemsstater kan erbjuda denna hjälp, och vi tackar kommissionsledamoten för de biståndsåtgärder han redan har inlett.
Vi ska stödja varje åtgärd som syftar till att hjälpa människor i katastrofområdena och hjälpa dem att återuppbygga sina byar. En del av dem måste kanske flytta till andra områden. Vi ska ge dem den hjälp som behövs för detta. Det är verkligen en stor mänsklig tragedi, och vi sympatiserar med befolkningen i de drabbade områdena och med hela Kina.
Libor Rouček
för PSE-gruppen. - (CS) Fru talman, herr kommissionsledamot, herr Lenarčič, mina damer och herrar! För det första vill jag på socialistgruppens vägnar ansluta mig till alla dem som har uttryckt sin djupaste medkänsla med de efterlämnade familjerna till de tiotusentals offren för den förfärliga jordbävning som har drabbat Sichuanprovinsen. Jag vill även uttrycka min fulla solidaritet med de hundratusentals människor som har förlorat sitt tak över huvudet eller tvingats att lämna sina hem på grund av denna katastrof.
För en kort tid sedan debatterade vi situationen i Myanmar och kritiserade juntans helt oacceptabla beteende. Kina måste, helt tvärtemot Myanmar, lovordas. Kina bad omedelbart det internationella samfundet om hjälp och öppnade sina gränser för utländskt bistånd. Jag uppskattar även, precis som min kollega, de kinesiska myndigheternas öppenhet, både på nationell nivå och i Sichuanprovinsen. Jag välkomnar deras sätt att organisera räddningsarbetet och informera allmänheten, både hemma och utomlands, om händelserna kring katastrofen. Denna uppriktiga information innehöll exempelvis även ett erkännande om att utöver tiotusentals offer begravdes även 32 källor till radioaktiva utsläpp i spillrorna.
Både kommissionsledamoten och Janez Lenarčič upplyste oss om omfattningen av det humanitära bistånd som Europeiska unionen har erbjudit och gett till Kina. Jag tackar dem båda för att både kommissionen och rådet har agerat så snabbt, och jag uppmanar dem även att se till att Europeiska unionen är beredd att svara snabbt på eventuella begäranden om ytterligare hjälp av våra kinesiska partner, inte bara när det gäller humanitärt bistånd utan även med återuppbyggnaden av de drabbade områdena, om de ber om sådan hjälp.
Dirk Sterckx
för ALDE-gruppen. - (NL) Jag vill först och främst som företrädare för Gruppen Alliansen liberaler och demokrater för Europa uttrycka min medkänsla med alla offren. Jag stöder även den sorgeperiod som den kinesiska regeringen har utlyst. I måndags, innan jag kom till Strasbourg, gick jag för att skriva in mig i kondoleansboken vid EU:s representation i Bryssel, för delegationen för förbindelserna med Kina och, förmodar jag, även för parlamentet som helhet. Förra veckan träffade delegationen den kinesiske ambassadören och han berättade för mig hur mycket han uppskattade Europaparlamentets stöd.
Vi står inför en enorm och allvarlig katastrof. Tiotusentals människor är döda eller saknade, miljontals hemlösa, egendomsskadorna har en storlek som knappt kan beräknas för närvarande. Vi har inte sett i Kina det vi såg i Myanmar, vilket diskuterades i den föregående debatten. Här ser vi ett land där alla, från högsta till lägsta nivå, gör allt i sin makt för att hjälpa till och se till att allt som fortfarande kan räddas blir räddat. Jag ser även ett land som mycket öppet har kommunicerat, och fortsätter att kommunicera, smärtan och desperationen hos folket i Sichuan och de problem som räddningsteamen står inför, räddningsteam som till och med har förlorat några liv. Jag ser ett land som till och med är öppet för den kritik som katastrofens offer har riktat mot hjälparbetet, en bild som vi även är mycket bekanta med så snart något liknande händer här.
Fru talman! Jag anser att vi måste blicka mot framtiden. Jag anser att Kina har bett oss om mycket specifika former av hjälp. Jag ser att vi visar solidaritet och jag är tacksam mot kommissionen och rådet för vad de har gjort. Jag uppmanar dem att erbjuda ytterligare hjälp när Kina ber om det.
När räddningsarbetet är över måste återuppbyggnaden börja, och då måste vi åter kunna hjälpa så mycket som möjligt. På längre sikt vill jag be om att vi ser över hur vi kan ge teknisk hjälp, genom att bygga upp regler och tekniker som gör byggnaderna mer motståndskraftiga mot denna typ av händelse. Det kan även bli det internationella samfundets uppgift att se över vad vi kan göra för att inrätta en typ av tidigt varningssystem, ett system som varnar människor innan dessa katastrofer sker. Vi måste åtminstone försöka utveckla detta. Jag anser att det finns ett stort antal regioner i världen som kan gynnas av detta. Jag anser i alla händelser att det är viktigt att vi i Europaparlamentet har visat vår solidaritet med Kinas befolkning i denna debatt.
Hélène Flautre
för Verts/ALE-gruppen. - (FR) Fru talman! Efter denna förfärliga jordbävning som har försatt Kina och hela världen i sorg har myndigheterna spelat ett öppet spel för första gången och svarat på dramatiken med storskalig nödhjälp, vilket EU och hela det internationella samfundet gör sitt bästa för att stödja.
Vi har dock alla hört skarp kritik i Kina mot den dåliga kvaliteten på byggnader, särskilt de senaste strukturerna och offentliga lokalerna, till exempel skolor, vilket har lett till att tusentals skolbarn har försvunnit, och mycket få har räddats. Denna katastrof visar den dåliga kvaliteten på byggnadsarbetet i landet, en känslig fråga i Kina där miljontals människor har kallats in i de större städerna i upptakten till avgörande händelser som Olympiska spelen.
Andra oroande frågor, som redan har nämnts, framträder i samband med detta drama - styrkan hos vattenkraftsanläggningar som betongdammen i Zipingpu gör att vi fruktar det värsta för de 600 000 personer som bor nedströms. Jordbävningen orsakade även skada på 391 reservoarer. Hittills finns det inte mycket information tillgänglig om plutoniumanrikningsanläggningarna i nordöstra Sichuanprovinsen, trots närheten till epicentrum, och det är också mycket oroande.
Skulle det inte vara en god idé att genomföra en oberoende internationell analys av sådana viktiga frågor, eftersom Kinas företrädare fortfarande visar en viss tröghet och alla officiella uttalanden är lugnande?
Konrad Szymański
för UEN-gruppen. - (PL) EU bör erbjuda Kina så mycket stöd som möjligt, av både humanitära och politiska skäl. Jag är en av de många ledamöter i detta parlament som starkt motsätter sig Kinas barbariska politik gentemot Tibet och kristna. Jag anser att vi bör reagera mycket kraftfullt mot alla aggressioner mot Taiwan.
Å andra sidan måste vi utnyttja varje tillfälle att visa det kinesiska folket att de krav som vi ställer på deras ledare inte motiveras av någon fientlig inställning mot deras land och dess traditioner. Vi måste visa att ett vänskapligt partnerskap är möjligt, och en utmärkt möjlighet att göra detta har nu uppstått. Vi bör erbjuda omfattande hjälp till offren och helhjärtat förbinda oss att bidra till återuppbyggnadsarbetet efter katastrofen nyligen. Det skulle vara ett stort misstag att inte ta detta tillfälle i akt att bygga upp förtroendet mellan EU och Kina.
Patrick Louis
för IND/DEM-gruppen. - (FR) Fru talman, mina damer och herrar! Naturkatastrofer gör oss ännu mer sorgsna eftersom de leder till så många offer, som nyligen i Kina eller Myanmar. De påminner oss om varje människolivs värde, och även om att vi inte kan styra naturen. Vi vill sända vår medkänsla till dem som har drabbats av naturliga och politiska katastrofer.
Ett av politikernas mål är att förhindra att stora motgångar drabbar deras folk. Om de inte kan förhindra naturkatastrofer kan de därmed försöka att förutse dem och varna folket, och framför allt måste de minimera risken genom en ansvarsfull förebyggande politik. Som exempel har Kinas prometeiska infrastruktur, exempelvis dess enorma dammar och kärnkraftverk, stått emot naturkrafterna. Men hur länge kan de stå emot dem? Är det inte bättre att använda ett större antal mindre strukturer för att sprida ut risken, och öka informationen till allmänheten om de inblandade riskerna?
Den mest tragiska situationen för Kinas folk ligger dock i förhållandet till politiska katastrofer. Trots att vi erkänner den beundransvärda karaktären hos detta hårt arbetande kunniga folk och dess känsliga kultur kan vi bedöma politiska handlingar utan att gräva för djupt i den nationella politiken. Dess olyckliga ettbarnspolitik är en stor katastrof. Den drabbar barnen, de stora antalen jordbrukarfamiljer som måste göra sig av med sina döttrar, en dålig intäktskälla som inte bidrar till att garantera kontinuiteten för gårdar och pensionen, eller det andra barnet som inte har någon existensrätt på Kreons order. Sådant är föraktet för de mänskliga rättigheterna när ett politiskt beslut innebär att föräldrar inte kan ha så många barn de vill. Här har livet inte sitt rätta värde, utan betraktas som en ren nyttofunktion. Naturkatastrofer och politiska katastrofer smälter dock samman när ett skoltak rasar in och krossar det enda barnet och lämnar föräldrarna i förtvivlan.
När de 30 000 journalister som förväntas i Peking till Olympiska spelen kommer dit bör de ta sig tid att undersöka, bortom det första intrycket, verkligheten i detta land, som genom dominerande makt och effektivitet riskerar att förlora all respekt för människor, vilka utgör den verkliga grunden för den politiska ordningen.
Karsten Friedrich Hoppenstedt
(DE) Fru talman, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Under de allmänna tysta minuter som utlystes av de kinesiska myndigheterna stod människor stilla - människor på gator, bussar och i butiker - och deras ansiktsutryck visade ingen tvekan över uppriktigheten i deras känslor. Det skilde sig ganska mycket från de normala obligatoriska kollektiva demonstrationerna av solidaritet. Varför var det så? På grund av att den statliga televisionen kunde rapportera dygnet runt, och framkalla en genomgripande känsla av chock över det ofattbara lidandet hos människor i de drabbade områdena. Det inspirerade till en ny känsla av solidaritet i Kina. Respekten för individen har blivit tydlig igen, även bland politiska ledare.
De enda stora nationella prioriteringarna hade hittills varit Kinas ekonomiska tillväxt och, mer nyligen, Olympiska spelen, men med tanke på denna katastrof är det många människor som knappt registrerar dessa saker. Vad bör det internationella samfundet göra? Denna fråga har i viss mån redan besvarats - utöver att skicka biståndsmateriel, katastrofplaner och naturligtvis teknisk utrustning måste man samla erfarenheten i kölvattnet av de stora jordbävningarna i Armenien, där mer än 100 000 liv gick till spillo och ett kärnkraftverk skadades, i Turkiet, där tiotusentals personer miste livet och i Kina 1976, där hundratusentals människor dog, och använda denna kollektiva erfarenhet för att utveckla principer om goda seder för det internationella samfundet och tillämpa dem till förmån för Kina.
Jag vet att det har nämnts att det som kan hända med dammar i synnerhet bör få oss att undersöka motståndskraften mot jordbävningar i offentliga byggnader, sjukhus och skolor. Det finns mycket som kan göras i detta avseende, och lämpliga indikationer kan lämnas på vilka regler som ska tillämpas när man bygger jordbävningssäkra strukturer.
Som ledamot i delegationen för förbindelserna med Kina stöder jag naturligtvis de kondoleanser som har förmedlats av de föregående talarna.
Edite Estrela
(PT) Fru talman, herr kommissionsledamot! Vi beklagar alla den katastrof som har ödelagt södra Kina. Mer än 50 000 människor har dött och 4,8 miljoner har blivit hemlösa. Vi ställer oss alla bakom de drabbade familjerna.
Europeiska unionen har agerat som den bör - den har aktiverat den civila skyddsmekanismen och gett sitt stöd åt de kinesiska myndigheterna. Det internationella samfundet som helhet har också gett sitt stöd. Aldrig förr har Kina tagit emot så många uttryck av solidaritet och erbjudanden om påtagligt stöd, för den här gången har de kinesiska myndigheterna inte försökt dölja tragedins omfattning. De har tvärtom lämnat den nödvändiga informationen, tillåtit internationella medier att komma in i landet och generellt agerat öppet och effektivt, till skillnad från det som hände i Myanmar.
Klimatförändringarna är roten till ökningen av naturkatastroferna. Att förhindra att planeten överhettas är allas vårt ansvar. Kina måste därför också bidra till att minska koldioxidutsläppen genom att stödja Europeiska unionens arbete för att nå en internationell överenskommelse i tid till Köpenhamnskonferensen i december 2009.
Bastiaan Belder
(NL) Med aldrig tidigare skådad öppenhet har kinesiska medier rapporterat om de förfärliga konsekvenserna av den allvarliga jordbävning som drabbade Sichuanprovinsen för en dryg vecka sedan. Inom landet ledde denna öppenhet från myndigheternas sida till en exempellös solidaritet med offren. Det harmoniska samhället kom i förgrunden. Tiotusentals frivilliga ställde upp. Räddningsteam strömmade till katastrofområdena från alla provinser. Den praktiska hjälpen har nått rekordnivåer i Kina. I korthet lönar sig myndigheternas öppenhet.
EU-institutionerna måste därför även förvänta sig denna exempellösa öppenhet av de kinesiska myndigheterna i framtiden. Det är definitivt fallet med den kritiska fråga som redan har ställts i Kina om varför så många skolbyggnader rasade samman. Kina har varit lika öppet gentemot resten av världen. Den kinesiska regeringen accepterade exempelvis det japanska erbjudandet om att skicka ett räddningsteam. Under tiden har Taiwan utlovat 42 miljoner euro till stöd för jordbävningens offer. Jag hoppas verkligen att denna medkänsla kommer att leda till den normalisering som behövs i förbindelserna mellan Kina och Taiwan.
Jag kan helhjärtat ansluta mig till de ledamöter som har uttryckt sin djupa medkänsla med det kinesiska folkets onämnbara lidande och jag uppskattar särskilt att Dirk Sterckx undertecknade kondoleansboken hos den kinesiska representationen i Bryssel på allas våra vägnar. Jag skriver helt under på detta.
Cornelis Visser
(NL) För det första vill jag uttrycka min medkänsla med de anhöriga till de många offren för naturkatastrofen i Sichuanprovinsen den 12 maj. Lyckligtvis agerade de kinesiska myndigheterna snabbt efter katastrofen. Jag välkomnar även Europeiska unionens reaktion. Jag vill därför stödja EU-institutionerna, kommissionen och rådet i den strategi som de har valt hittills. Efter att först ha vägrat att ta emot utländsk hjälp har Kina öppnat sina gränser. De kinesiska myndigheterna har själva sagt att de kan behöva all tänkbar hjälp för att hantera denna utbredda katastrof. Japanska, sydkoreanska och ryska räddningsteam finns redan i det drabbade området. Jag anser att detta och det faktum att grannländerna Singapore och Taiwan ger bistånd är mycket uppmuntrande. De politiska förbindelserna med grannländerna är inte alltid bra, och detta kan förbättra dem.
Stor uppmärksamhet har lagts på katastrofen i nationella och internationella medier. Jag är glad över att pressen tillåts komma in i det drabbade områdena och får möjlighet att skriva det den vill och informera resten av landet och världen. Öppenhet är viktigt för att få en tydlig bild över katastrofen och även för att se till att rätt bistånd ges på plats. Det ger möjlighet till större engagemang av den övriga befolkningen. En fri press och god förvaltning går vanligen hand i hand. En fri press kan rapportera politiska brister i god tid och politiken kan ändras.
Byggandet och den statliga tillsynen i detta område måste också diskuteras. Slutsatser kan dras för framtida byggprojekt och rekommendationer kan lämnas för en bättre ledning och en bättre officiell organisation.
Förebyggande av och förberedelser inför naturkatastrofer är främst statliga ansvarsområden. Det är först på senare år som dessa aktiviteter har organiserats på rätt sätt även i många europeiska länder. Avslutningsvis vill jag be Europeiska kommissionen och rådet att erbjuda Kina hjälp om det behövs för att utbilda myndigheterna och de civila tjänsterna för att upprätta planer för att hantera kriser och katastrofer.
Alexandra Dobolyi
(HU) Tack så mycket, fru talman. Varje anständig person chockades av naturkatastrofen förra veckan i Fjärran Östern. Det är naturligt att världens uppmärksamhet ligger på dessa länder.
Kina är verkligen uppmärksammat just nu - Olympiska spelen i sommar, den kinesiska premiärministerns besök i Taiwan, händelser i Tibet, Dalai Lamas Europaturné och hur den togs emot, Europeiska kommissionens besök i Kina - allt detta har bidragit till att rikta uppmärksamheten mot Kina. Det är dock inte rätt tid att tala om bojkotter eller om Tibet.
Jordbävningen med magnituden 8,0, som lämnade Sichuanplatån i ruiner, kostade 50 000 människor livet och gjorde miljontals överlevande hemlösa, för att inte nämna den ekonomiska skadan. Det är därför jag vill be varje EU-institution att se till att vi ger all mänsklig hjälp vi kan och ställer humanitärt bistånd till förfogande för dem som har drabbats av katastrofen så länge det behövs.
Låt oss tacka räddningsteamen och biståndsorganisationerna för deras hjälp - de har arbetat dygnet runt för att förbättra situationen för de människor som bor i regionen, och låt oss försäkra Kinas befolkning om vår ovillkorliga solidaritet och medkänsla. Tack så mycket.
Glyn Ford
(EN) Fru talman! En jordbävning med magnituden 7,8 och epicentrum nära Chengdu i Sichuan dödade mer än 100 000 människor den 12 maj. Vi kan bara uttrycka våra kondoleanser till alla dem som har förlorat familjemedlemmar, och särskilt föräldrar som har förlorat sina barn. Till skillnad från den parallella tragedin i Myanmar, där en del personer har föreslagit att ansvaret att skydda bör leda till ett direkt internationellt ingripande, har man i Kina dock använt enastående beredskapsresurser, tillsammans med soldater och medicinsk personal. Kina har välkomnat utländsk hjälp, däribland japanska räddningsarbetare som för närvarande arbetar i området, samt tillåtit kinesiska och utländska massmedier att följa katastrofen i dess kölvatten.
Europeiska unionen har redan bidragit med 10 miljoner euro i bistånd, som kommissionsledamot Michel har sagt. Vi uppmanar rådet och kommissionen att lämna ytterligare nödhjälp, teknisk hjälp och hjälp till återuppbyggnaden till den berörda regionen under de kommande månaderna och åren.
Józef Pinior
(EN) Fru talman! Det är nu vi visar vår solidaritet och medkänsla med Kina. Under dessa tragiska dagar har vi sett offer, vi har sett en stor tragedi för det kinesiska samhället.
Jag har imponerats av hur de kinesiska myndigheterna har uppfört sig - statliga ledare, administrativa ledare, provins- och partiledare - den kinesiska statens uppförande har varit rationellt, vilket är bra i denna tid.
Samtidigt måste jag dock, som människorättspolitiker, rapportera till parlamentet att enligt det tibetanska centret för mänskliga rättigheter och demokrati greps 55 nunnor den 14 maj. Det är också en verklighet under dessa dagar i Kina. Jordbävningen får inte bli en förevändning för brott mot de mänskliga rättigheterna.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Fru talman! De förfärliga tragedierna med den kinesiska jordbävningen och den cyklon som föregick den i Myanmar chockade allmänheten världen över. Reaktionen från länder jorden runt var exemplarisk, då länder från Japan till Förenta staterna, från Ryssland till Jordanien har lämnat bistånd i storleksordningen mer än 2 miljarder US-dollar.
Europeiska unionen och dess medlemsstater reagerade direkt, och kommissionen vidtog beslutsamma åtgärder, och skickade 2 miljoner euro i bistånd till Kina och bidrog till räddningsarbetet genom att skicka mobila sjukhus, läkemedel, räddningsutrustning och utrustning för att röja bland spillrorna. Det var särskilt lovvärt att den tibetanska exilregeringen i Indien bad sina anhängare att tillfälligt stoppa sina demonstrationer mot Kina och lämna donationer för att hjälpa jordbävningens offer.
Biståndsmedel från Ungern som ursprungligen var avsedda för Myanmar dirigerades om till Kina på grund av den militärdiktaturens isolationistiska inställning. Den kinesiska ledningen var, till skillnad från Myanmars regim, klok nog att ta emot utländsk hjälp. Kinas ansvarsfulla sätt att hantera publiciteten var också mycket positivt, och det visar att det har skett stora framsteg i utvecklingen av demokratin. Tack för er uppmärksamhet.
Genowefa Grabowska
(PL) Naturen har ännu en gång visat hur försvarslös mänskligheten är mot större naturkatastrofer och olyckor. Kina är världens folkrikaste land, dess ekonomi blomstrar och det förbereder sig entusiastiskt för Olympiska spelen. Det förkrossades emellertid av den tragiska jordbävningen.
Kinas folk liknar denna katastrof vid tidigare kataklysmer som har följt med större historiska förändringar i detta land. Jag är inte säker på att det är rätt sätt att tolka denna förfärliga händelse. Jag är dock övertygad om att vi i en sådan tid måste uttrycka vår solidaritet med de tiotusentals vanliga män, kvinnor och barn som heroiskt genomlider denna personliga och nationella tragedi. Det är därför som det är rätt av Europaparlamentet att sända en tydlig signal till det kinesiska folket i dag, där man säger att ledamöterna i detta parlament står skuldra vid skuldra med dem, att vi förstår deras lidande och vill hjälpa dem. Solidaritetsprincipen är trots allt en av unionens mest grundläggande värden.
Colm Burke
(EN) Fru talman! Kina måste gratuleras för sitt sätt att reagera på denna katastrof. Jag vill även tacka Europeiska kommissionen och rådet för deras sätt att agera i hanteringen av denna tragedi. Det är en välkommen utveckling i Kina att de har öppnat upp området för alla dem som kan ge sin hjälp. Förhoppningsvis är det något som de kommer att göra i framtiden i förhållande till andra områden. Att släppa ut den nödvändiga informationen till världens medier är rätt väg att gå. Jag vill även gratulera medierna för att de har belyst storleken på katastrofen och den hjälp som behövs.
Det kanske även kan bli en läxa för Kina att se hur de kan använda sin makt för att utöva påtryckningar på andra regimer, särskilt i Myanmar, för att försöka få dem att se att de även behöver hjälp från världssamfundet. Att rädda liv är prioriterat i Kina. Låt andra, till exempel juntan i Myanmar, lära sig av denna erfarenhet.
Bogdan Golik
(PL) Fru talman! Jag vill uttrycka mina mycket uppriktiga kondoleanser till alla dem som har drabbats och förlorat sina kära i Kina. Jag vill uttrycka min innerliga medkänsla med alla dem som har förlorat sina barn, fruar eller män. Jag var själv i Kina förra veckan när denna förfärliga katastrof ägde rum. Jag var i Peking och Shanghai, och jag representerade parlamentet vid invigningen av Shanghai Food Fair. Katastrofen inträffade på måndagen, precis när jag anlände. Jag skickade omedelbart kondoleansbrev till de kinesiska ambassadörerna i Polen och Bryssel. Jag kunde själv följa rapporterna om tragedin på tv, och förstod vidden av det mänskliga lidande som den hade orsakat. Jag såg även den omedelbara och omfattande hjälp som gavs till offren av vanliga människor, regeringen och armén. Arbetets omfattning var exempellös.
Jag vill även utnyttja detta tillfälle att tacka unionen och alla medlemsstater för den hjälp de har lämnat. Jag vill också tacka parlamentet för att det har visat sin solidaritet genom att hålla denna debatt i dag. Jag är säker på att hjälp kommer att behövas även i fortsättningen.
Zbigniew Zaleski
(PL) Jag anser att det finns två olika sätt att se på Kina. Ett är att erbjuda hjälp efter den olycka som nyligen har drabbat landet. Vi kan inte reagera på något annat sätt. Det är vår moraliska skyldighet att hjälpa till. Det faktum att vi har en bättre ekonomisk situation är ännu ett skäl att erbjuda hjälp. Vi måste helt enkelt göra det.
Den andra strategin innebär att fortsätta att vara konstant medvetna om att vi under normala tider bör hjälpa Kina. Jag menar att vi när landet inte har drabbats av en katastrof bör hjälpa Kinas befolkning genom att påminna ledarna om deras medborgares rättigheter. Vi bör göra detta med största eftertryck. Vi måste reagera på rätt sätt på båda situationerna. Det kommer att göra saker och ting mycket tydliga. Jag tror att Kinas befolkning kommer att se vårt arbete och tacka oss för det.
Janez Lenarčič
rådets tjänstgörande ordförande. - (SL) Jag anser att det är mycket viktigt att Europaparlamentet har beslutat att ägna dagens debatt åt naturkatastrofen i Kina, främst för att kunna sända ett budskap till Kina, där vi å ena sidan uttrycker Europeiska unionens kondoleanser och, som Genowefa Grabowska uttryckte saken, förmedlar Europeiska unionens solidaritet med Kina och dess invånare.
Skillnaden är också tydlig i tonen i den debatt som har hållits om denna punkt, och den omedelbart föregående punkten. Naturligtvis är en del av orsaken till detta också de kinesiska ledarnas sätt att agera, och vi kan verkligen säga att deras reaktion på denna förfärliga katastrof var snabb och effektiv, att den har använt betydande nationella resurser, att den har utsett eller utnämnt premiärministern personligen till biståndssamordnare. För att lyckas klara av så stora svårigheter måste man ha en god samordning, och det hade man uppenbarligen.
Media höll också allmänheten regelbundet informerad, både nationellt och internationellt, om utvecklingen. Utländska journalister tilläts komma till de drabbade områdena, liksom vissa utländska experter, enligt vår information, bland annat från Japan.
Jag anser därför att vi kan vara förvissade om att inför denna enorma katastrof och i lämnandet av bistånd till dess befolkning har de kinesiska myndigheterna varit välorganiserade och framför allt villiga att ta emot utländskt bistånd, bland annat från oss. Och jag kan försäkra er att rådet kommer att fortsätta att vara redo att erbjuda hjälp.
Louis Michel
ledamot av kommissionen. - (FR) Mycket kort, fru talman, kan jag försäkra er att jag noterar era anmärkningar, och jag vill svara genom att säga att vi naturligtvis fortfarande kommer att vara villiga att öka det bistånd som vi redan har utlovat, bistånd baserat på en behovsanalys.
Vidare känner jag att alla välkomnar Kinas reaktion, och myndigheternas sätt att vara öppna när det gäller tillträde och öppenhet. Jag menar detta med särskild hänvisning till pressens tillträde.
Jag vill ta upp en idé från Hélène Flautre - förslaget om att tillhandahålla ett team av internationella experter för att bedöma de underordnade riskerna och skadorna, särskilt när det gäller kärnkraftverken. Jag anser att det vore en god idé att inleda diskussioner med de kinesiska myndigheterna i detta syfte.
Talmannen
Jag har tagit emot sex förslag till resolutionersom har lagts fram i enlighet med artikel 103.2 i arbetsordningen.
Debatten är avslutad.
Omröstningen kommer att äga rum på torsdag kl. 12.00.
