Bilaterala handelsförbindelser med Kina (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är en debatt om en muntlig fråga till kommissionen från Helmuth Markov, för utskottet för internationell handel, om den senaste utvecklingen av de bilaterala handelsförbindelserna med Kina - B6-0129/2007).
Helmuth Markov 
författare. - (DE) Herr talman, kommissionsledamot, mina damer och herrar! Det är ett nöje att redogöra för denna fråga för utskottet för internationell handels räkning. Jag vill börja med att tacka kommissionsledamot Peter Mandelson och hans tjänsteavdelningar, som i hög grad har förbättrat informationsflödet till vårt utskott om de olika bilaterala och internationella handelsförhandlingarna. Utskottet hoppas att denna typ av samarbete kan fortsätta när det gäller internationella förhandlingar om partnerskaps- och samarbetsavtal där handeln, som i Kinas fall, är en viktig faktor.
Våra handelsförbindelser med Folkrepubliken Kina är av stor vikt för båda sidor. Förra året gick Folkrepubliken Kina om USA som EU:s största importland, medan EU:s underskott i handelsbalansen gentemot Kina ökade med 128 miljarder euro. Utskottet för internationell handel har följt Kinas ökade vikt i den internationella handeln i en tid vid det här laget. Så tidigt som 2005 valde vårt utskott att utarbeta ett initiativbetänkande om ämnet: det första betänkandet någonsin som utarbetats om en enskild handelspartner. I ett andra betänkande tittade vi på följderna av att kvotsystemet för den kinesiska textil- och beklädnadsindustrin löpte ut. Vi bör gratulera föredragandena - Caroline Lucas och Tokia Saïfi - för deras framsynthet för två år sedan.
Oron över textil- och beklädnadsindustrin och effekterna av att marknaden öppnas till Kina har fortfarande inte dämpats inom EU och i utvecklingsländerna.
Denna ovisshet har ökat på grund av att 2005 års samförståndsavtal snart kommer att löpa ut. Vi behöver ett tydligt klargörande om Kinas marknadsekonomiska status för att undersöka påståendena om dumpning på detta område.
I Lucasbetänkandet tittade vi närmare på EU:s strategi för att optimera värdeskapandekedjan och öka produktionen av högteknologiska varor. Uppfattningen att EU kan fortsätta att erbjuda allt försiktigare lösningar på lång sikt och ange takten för den vetenskapliga och tekniska utvecklingen måste ifrågasättas med tanke på det oerhört stora antal välkvalificerade personer som utexamineras i Kina. Vi noterar och välkomnar naturligtvis den minskade fattigdom som Kinas meteorartade tillväxt har lett till under de senaste 20 åren. Samtidigt är det rimligt att förvänta sig att Kina följer Världshandelsorganisationens (WTO) regler som landet godtog när det blev medlem i WTO. Detta omfattar bestämmelser om immateriella rättigheter och principen om icke-diskriminering för importerade varor. Vi har inte heller råd att bortse från de ekologiska och sociala konsekvenserna av Kinas tillväxt. Vi bör vara beredda på ett stödja dem som tar itu med de här problemen ute på fältet.
Kommissionsledamot Mandelson, jag läste förra månaden att ni vid en fackföreningskonferens i Storbritannien förklarade att vår målsättning i internationella och bilaterala handelsförhandlingar är att fastställa rättvisa miljömässiga och sociala normer. Jag kan bara hoppas att detta även gäller våra stora handelspartner, inte bara de små. Vi förväntar oss följaktligen att det partnerskaps- och samarbetsavtal som ni för närvarande förhandlar om med Kina omfattar alla dessa faktorer, och att alla berörda parters intressen kommer att beaktas, i stället för att man enbart inriktar sig på marknadstillträde. Ni kanske kan tala om för oss i vilken utsträckning detta budskap förmedlas genom EU:s ståndpunkt i förhandlingarna om partnerskaps- och samarbetsavtalet med Kina och även hur Kina har bemött vår ståndpunkt.
En annan mer allmän fråga handlar om förhållandet mellan internationella och bilaterala förhandlingar. I EU:s handelsstrategi betraktas nationella bilaterala och intraregionala handelsförbindelser som ett komplement till de multilaterala insatser som görs inom ramen för WTO. WTO-förhandlingarna tycks ju ha kört fast. Kan ni förklara vilka grunder det finns för att föra bilaterala diskussioner, med tanke på att det för närvarande är oklart vilken form den allmänna ramen för framtida förhandlingar kommer att ta, och följaktligen hur avtalen kommer att vara utformade.
Avslutningsvis vill jag gärna fråga er om det, innan vi når en överenskommelse inom en multilateral ram, verkligen är nödvändigt att förhandla om enskilda WTO-plus-avtal som innehåller bestämmelser som vi vet att många utvecklingsländer är missnöjda med? Leder inte detta slags agerande till att det blir ännu svårare att ingå multilaterala avtal - som är den lösning som vårt utskott förordar - än det är för närvarande?
Peter Mandelson
ledamot av kommissionen. (EN) Herr talman! Låt mig på en gång säga till Helmuth Markov att jag är glad att han tar upp det ökade informationsflödet från kommissionen till hans utskott och det förbättrade samarbete som han har upplevt. När det gäller Kina har EU:s målsättning i det kommande avtalet om partnerskap och samarbete varit att lägga grunden för förstärkt samarbete, däribland upprätthållandet och vid behov förbättrandet av standarder när det gäller miljö - inklusive arbetet mot klimatförändringar - samhälle, arbete och säkerhet, så att vi befinner oss på samma våglängd.
Jag välkomnar detta tillfälle att informera kammaren om den senaste händelseutvecklingen när det gäller de bilaterala handelsförbindelserna med Kina. Ända sedan jag blev kommissionsledamot har Kina varit en prioriterad fråga. Vi har mycket att vinna, men också en del att förlora, beroende på hur vi hanterar dessa viktiga förbindelser.
Jag valde Europaparlamentet som plats för att i oktober, tillsammans med kommissionsledamot Benita Ferrero-Waldner, lägga fram kommissionens strategidokument om Kina - ”Närmare partner med ökat ansvar” - och policydokumentet ”Konkurrens och partnerskap”, som mer specifikt rör handel och investeringar. I policydokumentet redogjorde jag för min uppfattning att EU gynnas av öppna och balanserade ekonomiska förbindelser med Kina, baserade på rättvis ömsesidighet.
Det grundläggande argumentet håller än i dag. Våra ekonomier kompletterar varandra: Kina har tydliga konkurrensmässiga fördelar på många områden, medan vi har en varaktig konkurrensmässig fördel när det gäller varor och tjänster med högt mervärde, framför allt sådana som kräver ett omfattande immaterialrättsligt skydd.
Vi har dock inte uppnått en sådan balans i våra förbindelser som säkerställer att den kan upprätthållas till förmån för oss båda. EU:s handelsunderskott med Kina ökar. Jag medger att en del av detta underskott kan vara en naturlig följd av marknadskrafterna, men vi vet också att vår exportpotential hämmas av hinder på den kinesiska marknaden och att en betydande del av den nuvarande handelsbalansen därmed är konstgjord. Den har åstadkommits genom politik, inte ekonomi, och måste därför lösas genom politik. I en nyligen publicerad undersökning angavs till och med en siffra för vad Kinas handelshinder kostar oss, nämligen cirka 20 miljarder euro årligen i förlorade exportintäkter, vilket motsvarar 30 procent av vår export till Kina. Kina måste vidta praktiska åtgärder för att bemöta detta problem.
Så vad vill EU ha? Vi vill ha ökad tillgång till Kinas marknad för varor och tjänster och en avsevärd förbättring av det immaterialrättsliga och upphovsrättsliga skyddet för EU-investerare, framför allt genom att rensa upp bland de enorma gatumarknader där förfalskade varor säljs och genom att se till att kinesiska företag betalar royalties till företag inom EU när de utnyttjar deras teknik.
Vi vill se ett ambitiöst engagemang när det gäller förhandlingarna för att uppdatera 1985 års avtal om handelssamarbete och ekonomiskt samarbete mellan EU och Kina. Detta måste bli ett verkligt högkvalitativt avtal som täcker långsiktiga frågor, och vi vill ha en försäkran om att strävan efter tillväxt och bristen på inhemska marknadssignaler i Kina inte leder till överproduktion och dumpning, framför allt i fråga om viktiga produkter som stål.
De grundläggande skälen för positiva handelsförbindelser med Kina är riktiga, men vi befinner oss vid ett vägskäl när det gäller dessa förbindelser. En strategi för en dialog med syfte att lösa problemen är bara trovärdig om den kan bidra med mer än olika sätt att försöka tvinga fram förändringar.
Strategin för dialog och engagemang kan utmanas, och den kommer att utmanas om det inte sker förbättringar i förbindelserna och om medborgarna inte kan se konkreta, levererbara, praktiska förbättringar och fördelar till följd av strategin.
Låt mig upprepa: öppenhet gentemot Kina ligger i EU:s intresse, men den kan bara bestå om vi kan visa att EU:s varor och tjänster är precis lika välkomna i Kina som kinesiska varor är i Europa. Därför måste Kina gengälda detta genom ett tydligare engagemang för ekonomisk öppenhet och reform av marknaden inom de egna gränserna.
Jag har lagt fram dessa punkter på ett öppet och ärligt sätt till de kinesiska myndigheterna, nu senast till handelminister Bo Xilai vid mötet i den gemensamma kommissionen för Europeiska gemenskapen och Kina i Bryssel den 12 juni. Vid det mötet erkände det kinesiska ledarskapet för första gången att den rådande handelsobalansen mellan Kina och EU helt enkelt inte är hållbar. Jag enades med Bo Xilai om att tillsätta en högnivågrupp som ska undersöka hur vi kan lösa detta problem. Jag ser fram emot den första rapporten från gruppen vid nästa toppmöte mellan EU och Kina i november, och jag förväntar mig att den innehåller inledande konkreta och praktiska åtgärder för att möta denna utmaning, i första hand när det gäller att säkerställa mer kinesisk import från EU.
Jag och minister Bo Xilai enades om 12 specifika punkter om de problem som EU-företagen stöter på när det gäller tillträde till den kinesiska marknaden. En av dessa punkter var en överenskommelse om vad uppgraderingen av 1985 års handelsavtal ska innehålla. Detta var ett viktigt steg framåt, eftersom jag har väntat med att göra några åtaganden tills jag kände att innehållet var det rätta för vår del.
Det är viktigt att betona att avtalet om partnerskap och samarbete, som våra handelsdiskussioner utgör en del av, kommer att omfatta alla delar av de bilaterala förbindelserna mellan EU och Kina, inklusive ökat samarbete i politiska frågor. Avtalet kommer att innehålla en standardklausul om mänskliga rättigheter, som kommer att täcka alla frågor om demokratiska principer och grundläggande mänskliga rättigheter. Ett av våra mål med avtalet är som sagt att lägga grunden för förstärkt samarbete i frågor om standarder för miljö, samhälle, arbete och säkerhet.
När det gäller handeln kommer avtalet att täcka frågor som är viktiga för båda sidor, till exempel immaterialrätt, investeringar, icke-tariffära handelshinder, kapitalförflyttningar, hållbar handel samt naturtillgångar och konkurrens. Förhandlingarna är ett viktigt redskap för att försöka återställa balansen i handelsförbindelserna och skapa möjligheter för företagare inom EU. Detta är dock inte ett preferensavtal och tarifferna kommer därför inte att diskuteras.
Samtidigt kommer kommissionen även fortsättningsvis att noggrant övervaka Kinas efterlevande av sina åtaganden för anslutning till Världshandelsorganisationen (WTO). Detta kommer att förbli en prioriterad fråga för kommissionen under kommande år. Eftersom Kina inte är anslutet till WTO-avtalet om offentlig upphandling förblir viktiga kinesiska marknader stängda, och Kina måste uppfylla sitt åtagande att inleda förhandlingar om anslutning till detta avtal under 2008.
Senare i år kommer kommissionen också att inleda en omfattande granskning av öppenhet på marknaden i Kina och Kinas efterlevnad av sina WTO-åtaganden. Immaterialrätt var en annan viktig fråga under diskussionerna med minister Bo Xilai förra månaden. Samarbete och dialog om immaterialrättsliga frågor är inte något självändamål. Konkreta förändringar måste ske. Det räcker inte att prata. Därför har kommissionen gjort klart för Kina att konkreta resultat är en förutsättning för vår nuvarande samarbetsvilja.
Nästa möte i arbetsgruppen för immaterialrätt EU-Kina kommer att hållas nästa månad. Om inte betydande framsteg görs inom kort när det gäller frågor som är viktiga för EU, till exempel förfalskningar på marknaden och utbetalning av royalties, måste vi ompröva vårt förhållningssätt till Kina på det immaterialrättsliga området. Kommissionen utesluter inte möjligheten att utnyttja WTO:s mekanism för tvistlösning. Dessutom arbetar kommissionen aktivt för att förhindra att kinesiska förfalskningar exporteras till gemenskapen, framför allt genom förstärkta tullåtgärder vid EU:s gränser. Jag anser att denna fråga måste prioriteras mer inom hela EU.
EU kan hantera tuff konkurrens, men den måste vara rättvis. Det innebär att vi måste se till att det råder lika villkor genom att förhindra metoder som snedvrider konkurrensen, vara beredda att utnyttja våra skyddsinstrument mot dumpning och olagliga subventioner och stärka kampen mot förfalskade varor.
Jag vill också delge er viktiga aspekter när det gäller vår uppdaterade utvärdering av Kinas ansökan om marknadsekonomisk status. Denna fråga är viktig för EU:s tillämpning av skyddsinstrumenten för handel när kinesiska sakkunniga anklagar unionen för otillåten dumpning i Europa. Den uppdaterade utvärderingen återspeglar viktiga och efterfrågade åtgärder för att Kina ska bli en marknadsekonomi. Framsteg har gjorts inom samtliga områden, vilket för Kina närmare målet att uppfylla de fyra viktiga kriterierna för marknadsekonomisk status. Vi anser i synnerhet att antagandet av ett antal viktiga lagar bör uppmärksammas: konkurslagen, den nya egendomslagen och de nya redovisningsstandarderna. I den uppdaterade bedömningen uttrycks det dock tydligt att ytterligare framsteg krävs. Inget av de fyra kriterierna har uppfyllts helt. Framför allt kommer tillämpningen av de nya lagarna att bli avgörande. Det räcker inte att anta nya lagar, utan de måste också användas och respekteras, vilket jag tror att de kinesiska myndigheterna förstår. Vi kommer att se över situationen på nytt om 12 månader och föra tekniska diskussioner fram till dess.
Jag värdesätter verkligen parlamentsledamöternas åsikter och kommer att ge er snabb och tydlig information. När så är möjligt och lämpligt har detta gjorts skriftligen, exempelvis genom de utvärderingar av kriterierna som har överlämnats till utskottet för internationell handel. Vid andra tillfällen passar det bättre att ge muntlig information, till exempel om den är känslig, vilket är helt i linje med artikel 19 i ramavtalet. Det viktiga är att jag kommer att hålla parlamentet informerat.
För att sammanfatta min uppfattning i frågan tror jag på ett balanserat partnerskap mellan EU och Kina baserat på rättvis ömsesidighet, ett partnerskap vars främsta syfte är att öppna upp marknaderna för rättvis handel som gynnar EU, Kina och resten av världen. Jag anser att EU har uppfyllt sin del av avtalet och därför kan vi kräva att Kina gör detsamma.
Georgios Papastamkos
Herr talman! Kommissionsledamot Peter Mandelson är inte bara en inspirerad talare, han är också en outtröttlig förhandlare.
Sex år efter Kinas anslutning till WTO väntar vi fortfarande på att det skapas en balans i den bilaterala handeln mellan EU och Kina. Kina åtnjuter fördelarna av de öppna marknaderna fullt ut, utan att landet uppfyller sina skyldigheter fullständigt enligt multilaterala regler och ordningar.
De kinesiska marknaderna är fortfarande stängda och icke-transparenta i stor utsträckning. Det finns höga importhinder, som - enligt uppskattningar - orsakar förlorade vinster på 20 miljarder euro per år för europeiska företag.
Det immaterialrättsliga skyddet är otillräckligt. Jag behöver bara nämna att 80 procent av de imiterade varor som beslagtogs vid EU:s gränser 2006 var av kinesiskt ursprung. Kommissionen föredrog att fortsätta den bilaterala dialogen om de immaterialrättsliga frågorna med Kina i stället för samordnade åtgärder mellan EU och USA, vilket ledde till att WTO:s tvistlösningsmekanism aktiverades mot Kina.
Dialog kan tyckas vara rätt väg framåt. Vi väntar emellertid på konkreta resultat från denna särskilda dialog. I alla händelser utesluter inte dialogen tillämpning av andra rättsliga medel.
Inom textil- och beklädnadssektorn bör alla hjälpmedel som står till buds användas för att skydda den ömsesidiga utvecklingen av det europeiska varuflödet när Shanghaiavtalet löper ut 2008. När det gäller skor av kinesiskt ursprung uppmanas kommissionen att noggrant övervaka importen för att förebygga risken för att Kina kringgår de redan olämpliga handelsförsvarsåtgärder som EU har vidtagit.
Som handelspolitisk makt utgör Kina både ett hot och en möjlighet. Det som vi måste kämpa mot är Kinas konkurrensfördelar som härrör från prohibitiva importhinder, illojal konkurrens och från ekonomiska, ekologiska och sociala dumpningsmetoder.
Avregleringen av handeln, som vi entusiastiskt stöder, bör bygga på ömsesidighet och åtföljas av motsvarande institutionella motvikter.
Francisco Assis
för PSE-gruppen. - (PT) Herr talman! Baserat på den grundläggande premissen att förbindelserna mellan EU och Kina är av avgörande strategisk vikt i politiska termer, måste vi garantera att våra handelsförbindelser styrs av två principer, som kommissionsledamoten har uttryckt mycket väl: å ena sidan måste vi investera i samarbete och å andra sidan måste vi alltid upprätthålla en mycket krävande hållning i våra förbindelser med Kina.
Våra handelsförbindelser med Kina är ytterst asymmetriska. Det är inte bara våra mer direkta intressen som står på spel, utan även våra grundläggande värderingar när det gäller miljöskydd, respekt för anställningsrättigheter och garanterat skydd av vissa grundläggande sociala frågor.
I detta sammanhang måste vi inleda en kontinuerlig debatt om våra samarbetsinsatser med denna stora tillväxtekonomi, vilket är absolut nödvändigt för att hålla det internationella systemet i balans. Därför kan vi inte avskärma oss från Kina. Vi kan absolut inte avskärma oss från en växande marknad som öppnar nya möjligheter för oss, som vi naturligtvis måste ta vara på. Även i detta sammanhang måste vi ställa krav när det till exempel gäller öppnandet av dessa marknader och respekt för immateriella rättigheter. Samtidigt måste EU inta en ytterst krävande inställning i grundläggande frågor som rör vissa kärnprinciper i vår modell för ekonomisk, social och politisk organisation.
Detta tvingar oss i själva verket att inta den balanserade hållning som jag nämnde (och jag anser att kommissionen har gjort en viktig insats för detta genom att anta de handelsskyddsinstrument som vi kan ta till så fort vi anser att det finns en verklig fara för att kinesisk export hotar vissa EU-industrier, särskilt sko-, beklädnads- och textilindustrin) och vara ytterst krävande i de förbindelser som vi måste upprätthålla med Kina på detta område.
Detta är enligt min åsikt den rätta vägen, som just måste bygga på grundtanken att vi inte kan avstå från att fördjupa förbindelserna med Kina. Samtidigt måste vi försöka att främja våra värderingar.
Avslutningsvis anser jag att vi européer befinner oss i en mycket speciell position i internationellt sammanhang eftersom våra intressen i stor utsträckning sammanfaller med våra värderingar. Skyddet av våra intressen är beroende av främjandet av många av våra värderingar, och om vi lyckas främja dessa värderingar kommer vi därmed också att kunna försvara våra intressen.
Jorgo Chatzimarkakis
för ALDE-gruppen. - (DE) Herr talman! Jag anser att det är på sin plats att börja med att uttrycka EU:s stöd för översvämningsoffren i Kina.
Vår ledamotskollega Helmuth Markov har tagit upp en mycket viktig fråga, och det tackar jag honom för på utskottet för internationell handels vägnar. EU och Kina är två av de äldsta kulturerna i världen. Å ena sidan har vi det största handelsblocket och å andra sidan den snabbast växande ekonomin i mänsklighetens historia. Så detta är definitivt en fråga som behöver tas upp utanför WTO - en fråga som kräver en bilateral strategi och ett bilateralt avtal.
Mycket står på spel för båda sidor. Vi får inte låta USA sätta press på oss. Jag vill därför tacka kommissionsledamot Peter Mandelson för att han har vägrat att anta en gemensam WTO-strategi för förbindelserna med Kina i frågan om piratkopierade produkter. Båda sidor - Kina och EU - har både intressen att skydda och instrument för att skydda mot överträdelser av immaterialrätten: antidumpnings- och antisubventionsåtgärder. Det viktiga är hur vi uppträder mot varandra - hur vi använder dessa instrument. Kommissionsledamoten har sagt att ömsesidigheten är central, och jag instämmer i detta.
Vi européer vinner på att Kina har antagit vår europaomfattande patentlagstiftning helt och hållet. Detta är bra. Men att ha lagstiftning räcker inte: rättigheterna måste vara möjliga att genomdriva och de måste genomdrivas. Att göra detta ligger emellertid även i Kinas eget intresse - ni vet att det kinesiska företaget Heier snart kommer att ha intresse av att skydda sina egna patent, vilket visar att Kina faktiskt behöver denna strategi.
Men vad bör vi göra under tiden? Vi hotas av ett mycket fientligt scenario som innebär att kineserna ansöker om patent som liknar våra och sedan stänger sin marknad. De har redan visat att detta är möjligt. Tack vare Alain Pompidou, den före detta chefen för Europeiska patentverket (EPO), kommer Kina faktiskt att ha gått om oss när det gäller antalet patent om cirka fyra års tid.
Jag anser att vi bör koppla patentfrågan till EU:s klimatskyddsmål. Just det, till våra klimatskyddsmål! Låt mig förklara varför. Kina är en kultur där alla parter vinner, en kultur som strävar efter att nå harmoni. Därför anser jag att vi kan lyckas om vi har något att erbjuda. Kina möter för närvarande väldiga miljöproblem. Den sociala stabiliteten hotas, regeringen står under stark press på grund av de enorma miljöproblemen. Både vid IPPC-konferensen (FN:s klimatpanel) och G8-toppmötet tillkännagav Kina att landet vill arbeta mot att nå klimatskyddsmålen. Men Kina saknar tekniken på många områden. Vårt erbjudande kunde därför bli att vi kommer att stödja ett koldioxidfritt kolkraftverk med vår teknik, som en gest, men i gengäld kan vi kräva att våra patenträtter respekteras.
Ni är inne på rätt spår, herr kommissionsledamot. Tack så mycket för den information som ni lämnade i dag.
Cristiana Muscardini
för UEN-gruppen. - (IT) Herr talman, mina damer och herrar! Vid en tidpunkt när kommissionen har inlett förhandlingar om ett nytt partnerskaps- och samarbetsavtal med Kina ser utskottet för internationell handel det som sin skyldighet att uppmärksamma gemenskapens verkställande myndigheter på några välkända frågor som kännetecknar förbindelserna med den asiatiska jätten.
Kina har rätt till ekonomisk tillväxt och utveckling som skapar välfärd för landets medborgare, och som även utgör en möjlighet för världsekonomin. Detta kan dock inte ske på bekostnad av att de internationella handelsbestämmelserna inte följs, det som har överenskommits i legitima forum och som Kina godtog när gick med i WTO. I annat fall kan konsekvenserna för Kinas ekonomiska partner, EU till att börja med, bli katastrofala, liksom för de kinesiska medborgarna.
Förhandlingarna med Kina är det lämpligaste tillfället för att hantera dessa frågor bilateralt. Vi måste finna ett sätt för att ta itu med frågan om det bristande människorättsliga skyddet och olämpliga normer på miljöområdet samt de sociala och säkerhetsrelaterade frågorna. Vi måste agera som ”exporterande fäder” för att förbättra tillträdet till EU-marknaden genom ett gradvist undanröjande av icke-tariffära handelshinder och, mer generellt, av administrativa hinder av olika slag som mycket ofta avskräcker företag, särskilt små företag, från att investera i Kina, och vi måste inta en fastare hållning om bekämpningen av förfalskningar.
Den kinesiska regeringen måste göra sin del och visa politisk vilja och vidta effektiva åtgärder för att bekämpa ett fenomen som berör ett stort antal företag, och särskilt konsumenter, i hela världen. Förfalskningarna på livsmedelsområdet, vilket nyligen har visat sig vara ett ökande problem, förtjänar framför allt allra största uppmärksamhet, eftersom detta problem påverkar hälsan för ovetande och försvarslösa medborgare som litar på vad som står på etiketterna. Både EU-myndigheterna och den kinesiska regeringen måste delta i denna kamp mot förfalskningar och piratkopior.
När det gäller dessa tre aspekter förväntar vi oss att kommissionen under dessa förhandlingar, som parlamentet kommer att följa ytterst uppmärksamt, intar en fast hållning som leder till klara och entydiga resultat för våra företagare, våra konsumenter och även för de kinesiska medborgarna, eftersom vi med välfärd inte bara avser EU-medborgarnas, utan även de kinesiska medborgarnas välbefinnande.
Bastiaan Belder
för IND/DEM-gruppen. - (NL) Herr kommissionsledamot! En status som marknadsekonomi är fortfarande utom räckhåll för Kina. Det finns fortfarande alltför många oegentligheter i de bilaterala handelsförbindelserna för detta. De ofta förekommande överträdelserna mot immaterialrätten är till exempel något man kommer att tänka på i detta sammanhang.
Jag förstår från ert utmärkta anförande att dialogen om immateriella rättigheter har återupptagits efter ert möte med den kinesiske ministern Bo Xilai den 12 juni. Jag blev mycket glad över att höra dessa nyheter. Dessutom anser jag - till skillnad från min liberala kollega - att EU skulle göra klokt i att omedelbart gå på Förenta staternas linje när det gäller frågor som denna inom ramen för WTO. Förenta staterna förblir trots allt vår viktigaste strategiska bundsförvant.
Herr kommissionsledamot, jag vill först och främst fästa er uppmärksamhet på en annan viktig aspekt av våra handelsförbindelser med Kina, nämligen den europeiska exporten av sekundära råmaterial, såsom förbrukat papper. Förra helgen ägnade den holländska ledande tidningspressen en lång artikel åt just denna fråga. Som ni vet kommer de nya EU-bestämmelserna för export av dessa råmaterial att träda i kraft om två dagar. Det är dock kommissionens fel att inga överenskommelser ännu har slutits med viktiga länder som Kina och Indien. Detta innebär att förbrukat papper och annat återvinningsbart material kommer att bli den allra farligaste formen av avfall från och med den 12 juli. Ni inser säkert att detta får stora följder för exporten av dessa produkter.
Jag vill att kommissionsledamot Peter Mandelson lovar parlamentet en övergångsbestämmelse som gäller till den 1 januari 2008. Under denna tid kommer ni att kunna sluta avtal med de länder som vi inte har några överenskommelser med ännu. I och med detta kommer ni att kunna förhindra att exporten stannar av och att dessa produkter anhopas i EU:s hamnar, till exempel i Rotterdams hamn. Jag hoppas verkligen att ni kommer att agera, eftersom detta är en fråga som framstår som mycket negativ i EU-sammanhang för den nederländska allmänheten.
Georg Jarzembowski
(DE) Herr talman, herr kommissionsledamot! Vi håller med om att det just är på grund av omfattningen av EU:s handelsunderskott gentemot Kina som EU måste ges mycket bättre marknadstillträde, att de snedvridningar som har skapats av kinesiska statliga stöd måste minskas och att den kinesiska regeringen måste upprätthålla WTO:s standarder för immateriella rättigheter även i provinserna.
Vi måste också arbeta tillsammans för att övertyga Kina om att vi inte bara kommer med en lista med krav, utan att det snarare ligger i Kinas eget intresse att tillåta rättvist marknadstillträde. Om Kina vill få ordning på sin miljö och om de vill skapa en effektiv energiförsörjning - landet har trots allt gott om pengar, så det är inga problem på den fronten - måste EU ges tillträde till den kinesiska marknaden för offentliga upphandlingar. Då kommer vi att kunna sälja våra produkter i Kina inom ramen för en rimlig handel med varor, och Kina kommer att kunna köpa moderna kolkraftverk, avloppsreningsverk och så vidare och utnyttja vår teknik.
Kina behöver inga allmosor utan har gott om kapital - landet har de största utländska valutareserverna i världen. Kina inrättar för närvarande en fond för att investera sina pengar över hela världen. Vårt budskap till den kinesiska regeringen bör vara följande: investera pengarna i ert eget land! Gör något för miljöskyddet och energitryggheten, förbättra säkerheten i kolgruvorna. Om vi lyckas kommer vi också att kunna förbättra handelsförbindelserna på lång sikt.
Som ni nämnde innehåller dessa avtal även en människorättslig klausul eftersom vi har diskuterat mänskliga rättigheter med Kina i åratal. Vi måste inta en fast hållning på den punkten. Som en av de tidigare talarna sa förväntar sig ingen att Kina ska respektera alla mänskliga rättigheter över en natt, men vi behöver dock se avsevärda framsteg. Folkrepubliken Kina undertecknade den internationella konventionen om civila och politiska rättigheter för flera år sedan, men har inte ratificerat den och tillämpar den inte heller. Så vi måste ändra vår hållning och säga: ni valde att underteckna den, ni sa att ni skulle upprätthålla de mänskliga rättigheterna, så gör det nu också!
Joan Calabuig Rull
(ES) Herr kommissionsledamot! Jag vill tacka er för den information som ni har gett oss och för ert arbete till förmån för balanserade förbindelser till fördel för båda parter.
Jag håller med om att Kina inte bara får betraktas som ett hot mot vissa sektorer, utan även som en stor möjlighet. Vi instämmer emellertid också i att Kina måste fortsätta sina insatser för att tillämpa avtalen, öppna sina marknader och skapa ett öppet investeringsklimat.
Som ni påpekade klagar EU:s näringsliv fortfarande över att det finns alltför många hinder som försätter det i ett konkurrensmässigt underläge. I detta avseende talar vi fortfarande om tariffära hinder och icke-tariffära hinder, såsom piratkopiering, förfalskningar, diskriminering av importerade produkter till fördel för nationella produkter och så vidare.
Vi anser därför att inledandet av förhandlingarna om ett nytt partnerskaps- och samarbetsavtal med Kina är ett bra initiativ, som måste ge EU en möjlighet att stärka sin bilaterala handelspolitik på grundval av principen om ömsesidighet, som ni själv nämnde.
Vi instämmer helhjärtat i att den människorättsliga frågan naturligtvis måste vara en av de frågor som behandlas inom ramen för avtalsförhandlingarna. Vi måste påpeka att den kinesiska regeringen gör framsteg på detta område, men att även de rättigheter som har erkänts av Internationella arbetsorganisationen (ILO) bör beaktas, eftersom de är en central aspekt av de mänskliga rättigheterna.
Avtalet måste också bidra till ett fortsatt främjande av ett åtagande från de kinesiska myndigheternas sida att skydda de immateriella rättigheterna i praktiken - inte bara teoretiskt - genom att anta relevanta åtgärder på det administrativa och rättsliga området samt när det gäller gränskontroller.
Jag vill nämna ”samförståndsavtalet” mellan EU och Kina om handeln för textil- och beklädnadssektorn, som löper ut i år. Det faktum att avtalet löper ut har gett upphov till oro inom textilindustrin, som även oroar sig över att villkoren i avtalet mellan Förenta staterna och Kina förlängs till årsslutet 2008. Med hänsyn till denna skillnad vill jag därför fråga er vilka åtgärder som kan vidtas för att förhindra att de spänningar som uppstod 2005 återkommer.
Marek Aleksander Czarnecki
(PL) - Herr talman! I detta forum diskuterar vi återigen handelsförbindelserna med Kina, som under det senaste årtiondet har framstått som världens ekonomiska och politiska makt.
I oktober förra året godkände kommissionen ett program för förbindelserna mellan EU och Kina, som medförde en ökning av de ömsesidiga åtagandena. I detta läge skulle det vara klokt att stödja förändringar för ökad öppenhet och pluralism i Kina, och samarbete om energifrågorna och klimatförändringen, eftersom vi vet att Kina är en av världens största producenter av växthusgaser. Å andra sidan får vi inte glömma den oro som orsakades av att tusentals förfalskade tandkrämstuber, varav en del tillverkats i Kina, upptäcktes i Spanien. Dessa tandkrämstuber innehöll doser av giftig dietylenglykol som långt överskred EU-normerna.
Kina betyder billigare varor i de europeiska butikerna och ökad konkurrens, men är konkurrensen alltid sund? Jag är positivt inställd till att göra det bästa av de möjligheter som erbjuds tack vare den dynamiska utvecklingen av förbindelserna med Kina, särskilt efter mitt besök där, då jag fick möjlighet att själv se denna snabbt utvecklande världsmakt.
Kommissionen säger att en stark kinesisk ekonomi ligger i EU:s intresse, och det är helt rätt. Vi får emellertid inte glömma bort att framför allt värna om gemenskapsländernas intressen och bedöma de möjligheter, men även de hot som samarbetet med denna asiatiska tiger utgör, med dessa intressen för ögonen.
Christofer Fjellner
Jag är övertygad om att rädslan för Kinas ekonomiska framväxt egentligen är överdriven. Jag tror att de som har ett tillräckligt långt historiskt perspektiv i handelspolitiken känner igen mycket av oron och argumenten från debatten om Japans och andra asiatiska tigrars som Koreas och Taiwans inlemmande i världsekonomin. Visst är det lätt att låta sig skrämmas av deras relativa storlek. Men som kommissionsledamoten påpekade så kompletterar deras ekonomier Europas och deras storlek är nog snarare en stor möjlighet för Europa. Jag är övertygad om att den långa och starka tillväxt och högkonjunktur som världen upplever just nu till stor del beror på att Kina, Indien och andra stora länder i världen håller på att inlemmas i världsekonomin.
Det här betyder dock inte att det saknas problem i handelsrelationerna. Jag tror att vi har många och viktiga problem att ta itu med, t.ex. brott mot upphovsrätten, immaterialrättsliga frågor och stängda kinesiska marknader för allt från finansiella tjänster till bildelar.
Men jag är nästan mer orolig för de tendenser till protektionism som Kinas framväxt orsakar i Europa. Inte för att jag tror att kommissionsledamoten står för det, men det är många röster som nu kräver fler handelshinder för att stoppa importen från Kina. Tal om att stoppa kinesisk textilexport och annat har hörts här under kvällen. Jag är övertygad om att de europeiska handelshindren mot Kina kostar europeiska konsumenter och europeiska företag mer pengar än vad importen av kinesiska varor gör. Därför borde vi fortsätta att bekämpa europeiska handelshinder snarare än Kinas export.
Faktum är att det välstånd som växer i Kina och handeln med detta land inte bara ger tusentals, miljontals, hundratals miljoner kineser värdigare och rikare liv. Det gör dessutom Europa rikare. Vi får inte glömma att handel aldrig är ett nollsummespel. Vi är båda vinnare.
Carlos Carnero González
(ES) Herr talman! Jag vill börja med att påpeka något som så ofta sägs under dessa nattsessioner, när vi diskuterar en så viktig fråga bland så många andra väsentliga frågor, jag får nämligen intrycket av att vi inte ens har en företrädare för Kinas ambassad närvarande vid sammanträdet.
Jag är fullständigt övertygad om att det fullständiga förhandlingsreferatet, som parlamentets tjänsteavdelningar så effektivt producerar, kommer att ge dem möjlighet att läsa det vi säger.
Om jag ska ta vid där den föregående talaren slutade, måste jag dra en slutsats: den globalisering som vi nu ser skulle ha varit otänkbar utan Kinas explosion. Kinas närvaro på världsmarknaden har varit en avgörande och odiskutabel realitet, men vi får inte glömma att den har skett helt nyligen.
Kinas explosion, som har varit direkt och oerhört stor produktionsmässigt sett, kommer bara att bli ännu större när det gäller konsumtionen och även distributionen på världsnivå, och Kina kommer att bli en av de största avgörande faktorerna på båda dessa områden.
Men vi får inte heller glömma att kvantiteten och de utmärkande egenskaperna för kinesiska varor, som till stor del definieras av profilen för landets arbetskraft, dess interna marknad, som är begränsad inkomstmässigt men ojämförlig i absoluta kvantitativa termer, och mer nyligen investeringskapaciteten, gör Kina till en stormakt för tillgång och efterfrågan.
Som vår Europaparlamentskollega David Martin i dag påpekar i en utmärkt artikel är Kina dock en nyckelfaktor för framgången eller misslyckandet för många internationella förhandlingar, däribland under G4-mötet nyligen.
Ska vår taktik när det gäller förbindelserna med Kina vara att helt enkelt säga att allt är gratis för alla, dvs. att alla dörrar är öppna för vad vi sänder och vad vi kan ta emot? Jag anser inte det. Vi måste göra detta på ett reglerat sätt och dessutom måste vi kräva tydlig ömsesidighet, undanröjande av hinder för tillträde för europeiska produkter, lämpligt skydd för immateriella rättigheter och patent, full respekt för de normer som krävs på det sociala området - som jag anser vara centrala - och lika respekt för miljö- och säkerhetskriterier för varor som produceras i Kina.
Vi får naturligtvis inte glömma de mänskliga rättigheterna. Vi talar inte bara om värden i metafysiska termer. Vi talar om rättigheter som är tillämpliga för människor, för medborgare som vi själva. Vi talar om värderingar som helt enkelt är utom all diskussion, och som inte kan behandlas i relativa termer. Precis i dag har fler personer avrättats i Kina, och det är den värsta tänkbara kränkningen av de mänskliga rättigheterna.
Tunne Kelam
(EN) Herr talman! Jag vill tacka kommissionsledamoten för ett mycket tydligt och övertygande budskap. Jag märker att vi har samma uppfattning.
För tio månader sedan beslutade detta parlament att ömsesidigt marknadstillträde är en förutsättning för handelsförbindelserna med Kina. Tillträdet måste baseras på WTO-reglerna, rättvis konkurrens och en rimlig intressebalans. Tyvärr är dessa krav inte uppfyllda i dagens läge. Vi är oroliga för Kinas ökande handelsunderskott, för det faktum att 70 procent av alla förfalskade varor på de europeiska marknaderna kommer från Kina och för att EU:s industrier drabbas svårt på grund av orättvis konkurrens och social dumpning. Samtidigt står många av EU:s exportörer hjälplösa när det gäller att få tillträde till de kinesiska marknaderna. Därför bör EU:s företrädare först och främst kräva rättslig trygghet för utländska företag i Kina.
Jag håller med kommissionsledamoten om att obalansen i förbindelserna främst beror på politik, inte ekonomi. Det omfattande slavarbetet, bland annat barnarbete, är ett oerhört allvarligt problem som måste bemötas på högsta möjliga nivå. De fall som har uppdagats på senare tid är bara toppen av ett isberg.
Kina har nu varit medlem i WTO i sex år men har fortfarande inte uppfyllt viktiga WTO-åtaganden, bland annat immaterialrättsligt skydd, nationell behandling och insyn. Jag ser fortfarande möjligheter till en rättvis och ömsesidig balans i förbindelserna genom att koppla samman Kinas strävan efter marknadsekonomisk status med att Peking till fullo uppfyller sina WTO-åtaganden.
Slutligen bör vi se Kina som ett varnande exempel med tanke på Rysslands förestående WTO-medlemskap. I den mån vi är tveksamma till att kräva ömsesidighet och efterlevnad av åtaganden vore det orealistiskt att hoppas att EU:s stöd för ett ryskt medlemskap kommer att få Vladimir Putins stat att följa WTO-reglerna.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) För två veckor sedan reste 20 ledamöter från Europaparlamentet till Kina, och under resan kunde de bekräfta att bilden är mycket mer komplex och nyanserad än de uppgifter som vi har tillgång till här. Jag håller fullständigt med Christofer Fjellner om att 2000-talet kan bli Kinas århundrade, och att detta utgör en enorm utmaning och en enorm möjlighet för EU.
Det finns en mycket stor asymmetri, inte bara inom handeln, utan även i det faktum att kineserna känner till EU mycket bättre än vad vi i EU känner till Kina. Bilden är mycket mer nyanserad, vare sig det handlar om mänskliga rättigheter eller andra frågor. Detta är en enorm konkurrensnackdel för oss. Problemet är inte bara att vi inte talar mandarin, utan att de kan engelska och europeiska språk mycket bättre - detta är en enorm asymmetri. Vi måste övervinna detta om vi vill förändra den rådande situationen. Om vi inte förändrar den kommer vi nämligen inte att göra några framsteg när det gäller kompetens.
Peter Mandelson
ledamot av kommissionen. (EN) Herr talman! Eftersom ni förmodligen vill avsluta debatten före midnatt vill jag bara säga att den stora majoriteten av debattinläggen har varit mycket balanserade och realistiska. Jag anser till exempel att Joan Calabuig Rull och Carlos Carnero González gjorde korrekta iakttagelser när de betonade att Kina både är en möjlighet och ett hot för EU. En annan korrekt iakttagelse gjordes av Christofer Fjellner som sa att vi måste ha ett långsiktigt politiskt perspektiv i våra förbindelser med Kina, men han pekade också på den ökande protektionismen, ett slags kinesisk nationalism som blir allt vanligare inom den kinesiska handeln. Jag anser att Kinas nationalism rimmar illa med de enorma fördelar som landet får genom det internationalistiska handelssystemet som bygger på ömsesidighet. Utan ömsesidighet kan Kina inte förvänta sig samma välvilja och balanserade attityd som EU hittills har visat.
Kina uppfyller inte våra förväntningar. Det är inte så att landet helt har misslyckats med att efterleva eller tillämpa alla sina åtaganden och förpliktelser gentemot WTO, för i många avseenden har man lyckats med det. Men när det gäller vissa andra viktiga ekonomiska verksamhetsområden i Kina, till exempel finansiella och andra tjänster, uppfyller inte landet till fullo sina åtaganden för anslutning till WTO.
Några har uttryckt oro när det gäller textilier. Som kammaren säkert minns förhandlade jag fram ett frivilligt avtal med Kina 2005 som gav den europeiska industrin ytterligare två och ett halvt år på sig att genomföra omstruktureringar och anpassa sig till den nya globala situationen inom textilsektorn. Det var ett bilateralt slutgiltigt avtal och därför har kommissionen helt enkelt ingen möjlighet att försöka förlänga de överenskomna nivåerna som gäller längre än början av 2008. Jag kommer dock att vidta åtgärder för att bevaka plötsliga och omfattande förändringar när det gäller importen av kinesiska textilier som hotar att störa den europeiska marknaden, och jag kommer att undersöka om det går att vidta åtgärder i så fall.
Detta är inte samma sak som att använda skyddsinstrumenten för handel. Textilavtalet var grundat på rättvis handel. Det var inte orättvis handel. Det var bara ett störningsmoment som vi inte kunde hantera i den omfattningen vid den tidpunkten. Användningen av skyddsinstrument syftar med andra ord inte till att motverka Kinas naturliga konkurrensfördel utan till att förhindra orättvis konkurrens, och vi kommer att vidhålla denna rättighet och användningen av våra skyddsinstrument och vid behov utnyttja dem på det sätt vi finner lämpligt.
Avslutningsvis har andra ledamöter talat om att Kina medvetet måste förbättra sina standarder när det gäller samhälle, arbete och miljö. Denna fråga kommer jag ständigt att återkomma till i diskussionerna med de kinesiska myndigheterna.
Jag har ett personligt engagemang för ett utökat teknikutbyte med Kina inom ramen för olika klimatprojekt. Detta är ett viktigt sätt att se till att Kina tar itu med klimatförändringarna. Det är en win-win-situation. EU kan exportera energieffektiv, ren teknik och Kina kan börja bemöta sina miljöproblem. Detta är en kärnfråga i vår klimatdialog med Kina och det är något inom handelsområdet som jag har för avsikt att utveckla i framtiden.
Detta var mina sista kommentarer som svar på denna debatt, som jag varmt välkomnar. Den har som sagt varit mycket balanserad och jag kommer definitivt att se till att jag och mina tjänstemän verkligen beaktar de åsikter och iakttagelser som har uttryckts här i kammaren i kväll.
Bastiaan Belder
(EN) Herr talman! Jag ställde en mycket tydlig fråga till kommissionsledamoten. För närvarande är det oroligt i mitt hemland efter ett stort nyhetsinslag om ett uppdrag från kommissionen om export av så kallade andrahandstillgångar som gammalt papper, återvinningsmaterial osv.
Vad tänker ni göra, herr kommissionsledamot? Jag ber er att slutföra avtalen med länder som Kina och Indien och vänta till den 1 januari 2008, för annars kommer exporten att bli stillastående i hamnar som Rotterdam. Jag frågade er vad ni tänker göra, men fick inget svar. Jag hoppas att ni har glömt det.
Peter Mandelson
ledamot av kommissionen. (EN) Med tanke på omständigheterna och tidpunkten vore det kanske lämpligare om jag gav ledamoten ett skriftligt svar på hans fråga.
Talmannen
Debatten är härmed avslutad.
Skriftliga förklaringar (artikel 142)
Sebastiano 
skriftlig. - (IT) Herr talman, mina damer och herrar! I och med det senaste allvarliga och nyligen inträffade fallet av omfattande konsumtion av förfalskade varor - en tandkräm som innehöll kylarvätska, som såldes på de europeiska marknaderna och hade producerats i Kina - hamnar problemet med bekämpningen av den ”multinationella förfalskningen” åter i rampljuset.
Det är i detta stora asiatiska land där det faktiskt är tillåtet med slaveri och där arbetarna förvägras allt skydd, som de flesta av produkterna från förfalskningsindustrin koncentreras - mediciner, kosmetika och livsmedelsprodukter, leksaker och klädesartiklar som innehåller cancerframkallande kemiska substanser som är strängt förbjudna I EU.
För några år sedan var detta fenomen begränsat till exklusiva produkter (lyxkrämer, parfymer, klockor och väskor), men det har nu tyvärr spritt sig och omfattar produkter som är åtkomliga för ett ständigt växande antal användare, vilket leder till höga risker för konsumenthälsan.
I dag är det mer än någonsin nödvändigt att den politiska och industriella västvärlden intar en fast hållning gentemot det mäktiga, rika Kina. Å ena sidan måste vi öka samordningen mellan medlemsstaterna när det gäller inspektioner av importerade produkter, och å andra sidan måste vi övertala den kinesiska regeringen att tillämpa storskaliga, mycket stränga på plats-kontroller för att skydda EU-industrin från illojal konkurrens, särskilt till följd av förfalskning och piratkopiering.
Tokia Saïfi 
skriftlig. - (FR) Kina utgör en stor politisk och kommersiell utmaning. Det är i själva verket nödvändigt att ompröva handelsförbindelserna mellan EU och Kina, som bör baseras på respekt för reglerna för lojal och ärlig konkurrens och tillämpning av WTO:s bestämmelser. Kina måste ta på sig ett globalt ansvar i praktiken, för att skapa handelsförbindelser som bygger på ömsesidighet. Våra EU-marknader är öppna för de länder som öppnar sina marknader, men de är stängda för de länder som stänger sina marknader.
Vi får inte resignera inför illojal konkurrens och valutamässiga, sociala och ekologiska dumpningsmetoder. När det gäller frågan om miljönormer måste EU inom ramen för det nya avtalet skarpt kritisera importen av produkter till gemenskapsmarknaden som inte uppfyller de miljömässiga och fytosanitära bestämmelserna (som EU tillämpar för gemenskapens producenter). Kina är en viktig aktör och måste samarbeta på områdena för klimatförändringar och energi för att stärka det internationella miljöstyrningen. Att nå parallella framgångar på den politiska och handelsmässiga fronten är, som man lätt inser, en minst sagt avgörande faktor för ett avtal mellan EU och Kina.
