Sťažnosť Boeingu (USA) proti Airbusu (EÚ) v rámci WTO (rozprava) 
Predsedajúca
Ďalším bodom je vyjadrenie Komisie k sťažnosti Boeingu (USA) proti Airbusu (EÚ) v rámci WTO.
Louis Michel
člen Komisie. - (FR) Pani predsedajúca, dámy a páni, je dôležité mať na zreteli, že ste sem dnes pozvali Komisiu kvôli diskusii o spore medzi Spojenými štátmi a Európskou úniou týkajúcom sa podpory, ktorú dotknuté vlády poskytujú Airbusu a Boeingu.
Na písanie o týchto problémoch sa už vyplytvalo veľa atramentu, začneme teda pripomenutím základných faktov. O čo teda ide? Vláda Spojených štátov tvrdí, že peniaze, ktoré európske vlády investovali do Airbusu, porušujú pravidlá WTO o dotáciách. V októbri 2004 Spojené štáty jednostranne a bez predchádzajúceho oznámenia odstúpili od bilaterálnej dohody s Európskou úniou z roku 1992, v ktorej je tento druh investícií vyslovene povolený, a rozhodli sa predložiť prípad WTO.
Európska únia vzala na vedomie, že Spojené štáty uprednostnili súdnu cestu pred rokovaním, a za seba požiadali WTO, aby ona obvinila z nedovolených dotácií poskytnutých Boeingu Spojené štáty. Aká je situácia dnes, o tri roky neskôr? Navzdory niekoľkým pokusom uskutočneným v niekoľkých posledných rokoch sa kvôli rozdielom medzi obidvoma stranami nepodarilo spor vyriešiť dohodou.
Spojené štáty popreli poskytnutie dotácií Boeingu a vyhlásili, že pred začatím akýchkoľvek rokovaní by Európska únia musela zastaviť podporu Airbusu, ktorá bola predtým poskytovaná prostredníctvom systému návratných pôžičiek.
Určite uznáte, že podľa týchto podmienok je nemožné stanoviť spravodlivý a vyrovnaný základ pre rokovanie s cieľom vyriešiť spor. Pred niekoľkými týždňami Boeing verejne odmietol ďalšiu zelenú ratolesť, ak to môžem takto nazvať, ponúknutú Airbusom. To bolo 18. októbra.
Sme teda skeptickí, čo sa týka možnosti, že by sa spor mohlo podariť v blízkej budúcnosti vyriešiť za rokovacím stolom. Znamená to, že budeme ďalej v rámci WTO brániť podporu Airbusu zo strany EÚ, ktorá umožnila väčšiu inováciu v oblasti letectva a zlepšila bezpečnosť a efektívnosť leteckej dopravy.
Je potrebné si uvedomiť, že Airbus vrátil o 40 % viac financií, než od roku 1992 dostal od európskych vlád, a že tento rozdiel tvoril viac než 7 miliárd EUR. Dúfame teda, že panel preukáže, že celkom skromné sumy, ktoré Európa poskytla Airbusu vo forme podpory výskumu a vývoja a návratných pôžičiek, nemali žiadny vplyv na konkurencieschopnosť Boeingu.
Domnievam sa, že si názor môžete urobiť sami: Boeing práve ohlásil, že jeho nové lietadlo B 787 Dreamliner sa od svojho uvedenia stalo komerčne najúspešnejším lietadlom v dejinách. Je teda lietadlom najúspešnejším, ale aj dosť možné, že lietadlom najviac dotovaným.
Pred rokovaním vo WTO konanom tento september sme poskytli podľa môjho názoru solídne dôkazy o dotáciách, ktoré Spojené štáty pre tento typ lietadla Boeingu poskytli. Poukázali sme najmä na to, že celková suma tejto finančnej pomoci tvorila 24 miliárd USD od federálnych orgánov a určitých štátov vrátane 16 miliárd USD od NASA a ministerstva obrany vo forme podpory výskumu vývoja v oblasti letectva, vďaka čomu bol Boeing schopný vyvinúť špičkové letecké technológie a know-how s nulovými nákladmi. K tomu pribudli zakázané štátne dotácie ušité na mieru Boeingu, medzi ktoré patria predovšetkým dotácie od štátu Washington, kde Boeing získal dotácie v celkovej hodnote 4 miliardy USD, ale aj Kansasu, kde mali formu "Boeingových obligácií”, a Illinois. Tretím prvkom sú protiprávne vývozné dotácie, ktoré Boeing získava na základe legislatívy FSC/ETI (predpisov o vývozných spoločnostiach a príjmoch nadobudnutých mimo územia USA), napriek tomu, že WTO túto legislatívu zakázala.
Je veľmi nepravdepodobné, že celá záležitosť skončí v okamihu, keď WTO rozhodne, čo by malo byť asi v roku 2008. Obidve strany budú mať možnosť sa odvolať, čím sa dostaneme do roku 2009. Sme toho názoru, že potom, ako WTO dospeje k rozhodnutiu v obidvoch prípadoch, bude rozumné so Spojenými štátmi prediskutovať, ako sa vyrovnať s následnými implikáciami, ale samozrejme si nemôžeme byť istí, že nakoniec dôjde k riadnemu rokovaniu.
Na záver je možné konštatovať, že z pohľadu Komisie by dohodnuté riešenie poskytlo potrebné dlhodobé riešenie, ktoré trh potrebuje, aby v odbore letectva zavládla pokojná a korektná hospodárska súťaž. Ak sa takéto dohodnuté riešenie nepodarí dosiahnuť, bude Komisia pokračovať v rozhodnej, energickej ochrane európskych záujmov na pôde WTO.
Korektná hospodárska súťaž koniec koncov nie je len v záujme Airbusu, ale zo zdravej konkurencie medzi týmito významnými výrobcami budú profitovať aj dodávatelia, letecké spoločnosti a ich zákazníci.
K hospodárskej súťaži medzi Airbusom a Boeingom by malo dochádzať na trhu. Očakávame, že to bude súťaž tvrdá, ale zároveň korektná a rozumná. Toto však neplatí, pokiaľ sa dotyčný americký konkurent snaží vykresliť poniektoré naše členské štáty ako, citujem, "nespoľahlivých obchodných partnerov v odbore letectva a bezpečnostné riziko pre americkú vojenskú pripravenosť", alebo pokiaľ na pôde amerického Kongresu podnecuje legislatívu vedúcu k zablokovaniu finančných prostriedkov určených na úpravu amerických letísk na prijímanie A380. Podobná kampaň poškodzuje transatlantické vzťahy a nehodí sa pre spoločnosť, ktorá sama seba predstavuje ako globálneho (niekedy dokonca aj európskeho) hráča, keď sa jej to aktuálne hodí.
Hlavné posolstvo, o ktoré by som sa dnes s vami rád podelil je, že na oficiálnej úrovni Európska únia aj Spojené štáty vyvinuli úsilie - a ja dúfam, že v ňom uspeli - za zaistenie toho, aby tento spor nepoškodil širšie partnerstvo medzi EÚ a USA.
Hodláme v tom pokračovať a veríme, že vláda Spojených štátov urobí to isté, aby zaistila, že spory medzi Boeingom a Airbusom neovplyvnili ich šancu korektnej súťaže v tendroch o verejné zákazky. Predovšetkým by nemalo dôjsť k legislatívnym alebo vládnym činnostiam narušujúcim hospodársku súťaž, ktoré by obmedzili možnosť európskych podnikov zúčastniť sa na prebiehajúcom rekapitalizačného programe USA na letecké tankery.
Radi by sme zdôraznili významnú úlohu, ktorú môžu Európsky parlament aj národné parlamenty príslušných štátov hrať v monitorovaní situácie. Vaše medziparlamentné kontakty budú veľmi cenné pre odovzdávanie tohto posolstva naprieč Európskou úniou a snáď aj naprieč Atlantickým oceánom.
Christine De Veyrac
Pani predsedajúca, pán komisár, dámy a páni, hovorím v mene pani Takie Saďfiovej, ktorá je členkou Výboru pre medzinárodný obchod.
Boeing, ktorý podal WTO sťažnosť na Airbus, zrejme nevie uniesť prehru. Toto priemyselné zoskupenie niekoľko desiatok rokov dominovalo trhu. Teraz, na začiatku nového desaťročia, ho v rokoch 2003 a 2004 predbehol Airbus. Koho by to pred dvadsiatimi rokmi napadlo? A práve v tomto okamihu sa vo WTO objaví sťažnosť Boeingu. Sťažnosť, ktorá je úplne nezmyselná, pretože tento americký výrobca vždy ťažil z významných vojenských výskumných a vývojových programov zadávaných Pentagónom a NASA. Mnohé technológie boli najprv použité vo vojenských lietadlách, a potom Boeing využíval voľný prevod technológií z vojenského do civilného sektora, podobne ako využíva výhody rôznych daňových zliav poskytovaných vládou Spojených štátov.
Čo dostal európsky výrobca Airbus? Namiesto dotácií získal návratné pôžičky, ktoré, ako z ich názvu vyplýva, musia byť vrátené. Nielenže musia byť splatené, ale, ako ste, pán komisár, povedali, vrátená suma ďaleko presahuje pôvodnú pôžičku, pretože sa odvíja od počtu predaných lietadiel a v podstate všetky lietadlá vyrábané Airbusom boli úspešné. To bude určite platiť aj v budúcnosti, ako je vidieť z hromadiacich sa objednávok na A380 a A350. K tomu je tento systém realizovaný verejne, otvorene a úplne transparentne. Airbus nedostáva žiadnu skrytú pomoc.
Pán komisár, vo svojom mene aj v mene svojich kolegov v pracovnej skupine pre letectvo Európskeho parlamentu vám musím povedať, že budeme situáciu pozorne, veľmi pozorne sledovať. Očakávame od vás - a vy ste nás v tomto ohľade uisťovali - že budete rozhodným spôsobom hájiť ekonomické záujmy tohto európskeho výrobcu. Úlohou Európskej únie a rovnako aj Spojených štátov nie je ukázať v rámci WTO, že je niekto lepší, ale priviesť obidve strany k dvojstranným rozhovorom, aby tak vyriešili svoje spory.
Erika Mann
v mene skupiny PSE. - Ako viete, Európska únia v súčasnosti obhajuje Airbus v prípade, ktorý WTO predložili v mene Boeingu Spojené štáty. Domnievam sa, že v súčasnej fáze sporu je potrebné, aby táto inštitúcia získala podporu Európskej únie proti názoru Spojených štátov.
Na úvod by som rada vyhlásila, že celý tento spor vznikol preto, že Boeing sa už nechcel ďalej podieľať na medzinárodnej zmluve, ktorú vzájomne odsúhlasili Spojené štáty a Európska únia - zmluve, ktorá umožňovala určité formy vládnej podpory pre Airbus aj Boeing, jediných dvoch výrobcov veľkých dopravných lietadiel na svete. Ako moji kolegovia vedia, podobné dohody sú najlepším základom, na ktorom je možné budovať vzťahy medzi národmi. Dotyčné národy musia plniť svoje záväzky vyplývajúce z týchto zmlúv. Airbus tak urobil. Rovnako tak aj Európska únia. Bohužiaľ, v prípade Spojených štátov tomu tak nebolo.
Airbus a Európska únia sa trvalo riadili duchom a zámerom bilaterálnej dohody o obchodovaní s lietadlami z roku 1992. 11 rokov prebiehala hospodárska súťaž medzi Boeingom a Airbusom, ktorej výsledkom boli dôležité zlomy v oblasti technológií a konštrukcií civilných lietadiel, ktoré priniesli bezpečnejšiu a efektívnejšiu leteckú dopravu s väčším zreteľom na ochranu životného prostredia. Boeing sa však rozhodol, že už nechce plniť záväzky vyplývajúce z tejto zmluvy. Namiesto toho s pomocou Spojených štátov napadol Airbus a obvinil ho z využívania takzvaných "nepovolených dotácií" - tej istej štátnej pomoci, s ktorou roku 1992 Boeing pôvodne v zmluve súhlasil.
Veľa mojich kolegov dobre vie, že vládne pôžičky Airbusu predstavujú cielené využitie obmedzených štátnych zdrojov na podporu výskumu, ktoré nenarúšajú trh. Vlády z nich majú primeraný zisk a na trh sa dostávajú nové produkty, z čoho majú úžitok všetci. Stručne povedané, európske štátne financovanie výskumu a vývoja je obmedzené rozsahom, pôžičky musia byť vrátené a nemajú žiadny vplyv na konkurencieschopnosť Boeingu.
Na druhej strane Boeing, ktorý vyrába civilné a vojenské lietadlá pre Spojené štáty, ťaží do veľkej miery z toho, že v civilných lietadlách využíva technológie vyvinuté za pomoci vládnej podpory Boeingu v oblasti vojenského výskumu a vývoja. Napríklad znalosti o kompozitných materiáloch, ktoré Boeing vo veľkej miere využíva vo svojom novom modeli 787 Dreamliner, pochádzajú - ako firma sama priznáva - z jej práce na V-22, F-22, B-2 a útočnom stíhacom lietadle Joint Strike Fighter.
Táto federálna pomoc je doplnená podporou jednotlivých štátov a miestnych správ vo forme daňových výhod, výhodných predajov nehnuteľností a úprav infraštruktúry, aby podnik zachoval svoju činnosť a pracovné miesta vo vybraných mestách USA. Boeing na jednej strane protestuje proti programu návratných pôžičiek poskytnutých Airbusu, ale na druhej strane mu pripadajú úplne v poriadku totožné programy, z ktorých ťaží Boeing v Japonsku. Neupozorňujem na tieto body preto, že by som naznačoval, že pomoc Boeingu (splatná v Japonsku, ale nie v USA) je nejakým spôsobom horšia, než európske návratné pôžičky pre Airbus. Zmieňujem túto pomoc pre Boeing preto, aby som ilustroval skutočnosť, že obidve strany určitým spôsobom využívali nejaké formy vládnej pomoci od štátov, ktoré si chcú uchovať vedúce postavenie v letectve. Kým Boeing využíva výhody štátnej podpory, snaží sa podobné výhody Európe uprieť.
Domnievam sa, že by sme mali od Komisie požadovať, aby Airbus a Boeing nasmerovali k vypracovaniu perspektívneho usporiadania vzájomných vzťahov, ktoré obidvom stranám do budúcnosti poskytne stabilné prostredie pre súťaž a vývoj špičkových lietadiel. Šesťmesačné moratórium zo strany WTO by mohlo obidvom stranám poskytnúť čas pre nové zváženie situácie. Takáto príležitosť je pred nami. Buď sa môžeme neustále zaoberať minulosťou, alebo môžeme hľadieť v ústrety budúcnosti.
Jorgo Chatzimarkakis
v mene skupiny ALDE. - (DE) Pani predsedajúca, pán komisár, mnohým pozorovateľom začína spor Boeingu a Airbusu v rámci WTO pripomínať nekonečný príbeh. Som rád, že ste nám aspoň ukázali svetlo na konci tunela. Podľa môjho názoru by k správnemu zhodnoteniu súčasnej situácie a na predloženie odporúčania k ďalšiemu postupu bolo vhodné, aby sme znovu preskúmali pozadie celého sporu a hospodársky vývoj týchto dvoch leteckých gigantov.
Príčiny súčasného stavu siahajú do deväťdesiatych rokov, keď došlo k mohutnému rozmachu medzinárodnej leteckej dopravy, ktorý sprevádzala silná konkurencia medzi leteckými spoločnosťami. Rád by som na tomto mieste znovu vzdal hold Komisii za to, čo všetko v tejto oblasti dosiahla. Bez vytvorenia spoločného trhu pre letecký priemysel v deväťdesiatych rokoch a bez harmonizácie európskych zmlúv so zmluvami zámorských štátov, by nebolo možné dosiahnuť konkurencieschopnosť - a teda úspech - európskych výrobcov lietadiel.
Konkurencia však bola neúprosná a pritlačila niektorých výrobcov k múru. V deväťdesiatych rokoch sa sformoval dopyt po úspornejších, bezpečnejších, väčších, rýchlejších a modernejších lietadlách , čo viedlo k tomu, že na trhu zostali len dve výkonné spoločnosti. Tými boli Airbus a Boeing. Reálne alternatívy k ich lietadlám existujú len v oblasti regionálnej alebo obchodnej leteckej dopravy. Som hrdý, že Airbus dokázal nájsť pre seba novú cestu ako európsky podnik.
Pre európske hospodárstvo je letectvo nesmierne dôležitý faktor, bez ktorého by sa hospodársky život rýchlo zrútil. Už len z tohto dôvodu majú krajiny s rozvinutým hospodárstvom silný záujem zaistiť si dostupnosť výkonnej leteckej dopravy. Letecký priemysel bol nútený túto skutočnosť vziať na vedomie, ale nebol schopný sa s ňou vyrovnať. Predovšetkým mu chýbal kapitál a záruky, ktoré by mu umožnili podstúpiť obrovské riziká a veľké výdavky spojené s procesom vývoja lietadiel.
S narastajúcou intenzitou dualizmu medzi Airbusom a Boeingom v leteckom priemysle sa neodkladne vyostrovala aj vzájomná rivalita. V obdobiach slabšieho dopytu vo svete Airbus a Boeing viedli a vedú intenzívnu cenovú vojnu. Na zabezpečenie toho, aby táto súťaž neprerástla do súťaže o získanie čo najväčšieho podielu štátnej pomoci, bola v roku 1992 uzavretá prelomová dohoda.
Keď v roku 2004 doľahli na Boeing ťažké časy, Spojené štáty túto dohodu porušili a odvolali sa k WTO. Európska únia dlho neváhala a podnikla rovnaký krok. Aj Boeing predložil svoj prípad WTO. Pravidlá Svetovej obchodnej organizácie sú jednoduché. My ich dobre poznáme a hovorili sme o nich v tomto Parlamente.
Podľa môjho názoru musia teraz obidve strany znovu zasadnúť k rokovaciemu stolu. Obidve musia pripustiť, že letecký priemysel potrebuje dotácie. To platí najmä v prípade, ak chceme zvládnuť a vyriešiť nové problémy - potrebu znížiť emisie CO2, znížiť hlučnosť a nutnosť vyrovnať sa s nárastom leteckej premávky. Posúvame sa tu do oblasti nových technológií a riziká pre investorov sú obrovské. Odporúčal by som zástupcom Európskej únie, aby nevyužívali súčasné sily Airbusu ako zámienku k príliš vehementnému uťahovaniu opaskov voči Boeingu a Spojeným štátom.
Ani nie pred rokom by sme tu viedli absolútne odlišnú debatu. Preto musia obidve strany teraz nájsť nejakú prijateľnú cestu. Roky trvajúce spory a hranie sa na slepú babu neprispievajú k technologickému pokroku. Pokrok je však nevyhnutný. Kľúčové slovo - CO2 - už tu zaznelo.
Bol by som nerád, ak by zo strany Komisie došlo k nepochopeniu toho, čo tu hovorím. Neznamená to, že sa necháme Spojenými štáty obalamutiť skrytými vojenských dotáciami a následnými krížovými dotáciami. Podporme Američanov a donúťme ich k poctivej hre. Som si istý, že potom nájdeme obojstranne prijateľné riešenie.
Zbigniew Krzysztof Kuźmiuk
Pani predsedajúca, pri príležitosti svojho príspevku v mene skupiny UEN na tému sťažnosti Boeingu proti Airbusu v rámci WTO by som rád upozornil na skutočnosť, že horúca rivalita medzi dvoma hospodárskymi a mocensko-politickými základňami na protiľahlých stranách Atlantiku trvá už mnoho rokov. Hovorím tu samozrejme o Spojených štátoch a Európskej únii.
Nikoho by nemalo prekvapiť, že sa táto diskusia rozširuje do stále modernejších oblastí hospodárstva. Letecký priemysel je príkladom jednej takejto oblasti. Je to odvetvie, kde sú vyvíjané a testované nové materiály a spolu s nimi aj technológie na ich výrobu, vznikajú nové konštrukčné riešenia, nové automatizačné, meracie a komunikačné systémy. Sú objavované aj nové postupy pre rýchlejšie testovanie nových prístrojov a pre testovanie ich spoľahlivosti.
Je pochopiteľné, že sa vlády jednotlivých štátov a taktiež Európska únia sa snažia podporovať túto oblasť výroby, pretože dúfajú, že budú môcť využiť novoobjavené špičkové technológie v celom hospodárstve. Keďže obidve strany sporu priamo či nepriamo poskytujú finančnú podporu priemyslu svojich štátov, je možné dôjsť len k jednému rozumnému riešeniu. Je potrebné začať s bilaterálnymi rokovaniami a dohodnúť sa na postupnom znižovaní dotácií poskytovaných obidvom stranám sporu.
Prípady, ktoré sú riešené medzinárodnou arbitrážou v rámci WTO, sa môžu vliecť dlhé roky a môžu byť veľmi nákladné. V tomto konkrétnom prípade by potom konečné rozhodnutie mohlo ohroziť samotnú existenciu Boeingu aj Airbusu.
Jacky Hénin
Vysvetlenie poskytnuté Komisiou potvrdzuje, že pre Spojené štáty je liberalizmus predovšetkým vývozným artiklom. Je vidieť, že rovnako ako v iných oblastiach, aj tu si na seba upletieme bič.
Vlády Spojených štátov a Japonska mohutne podporujú Boeing prostredníctvom vojenských zákaziek a verejného a verejno-súkromného výskumu. Následkom toho, ako to už tu zaznelo, bude Boeing 787 najdotovanejším civilným lietadlom v dejinách. Komisia musí Airbus na pôde WTO neúnavne obhajovať. Je to jej povinnosť a občania budú hodnotiť, aké výsledky dosiahla.
Airbus využíva výhody systému návratných pôžičiek: je to systém vhodný a účinný. Zaisťuje, že sa Airbus nestane obeťou diktátu finančných trhov. Zaisťuje, že štáty neprídu o peniaze, ktoré do leteckého priemyslu investovali. Tento systém musí byť doplnený silnejším sektorom leteckého výskumu, ktorý by európske úsilie pozdvihol na rovnakú úroveň ako sú Spojené štáty. To je kľúčová otázka z hľadiska našej súčasnej aj budúcej konkurencieschopnosti.
Skutočnosť je taká, že bez rozsiahlej verejnej intervencie a podpory by neexistoval žiadny letecký priemysel. Dôkazom toho je neschopnosť a slabosť, ktorú preukázali dvaja hlavní súkromní akcionári Európskej leteckej obrannej a vesmírnej spoločnosti (EADS). Ďalším jasným dôkazom sú problémy okolo systému Galileo. Som pevne presvedčený, že jedinou cestou na zabezpečenie budúcnosti Airbusu je vytvoriť z EADS prvú európsku väčšinovú verejnú spoločnosť. Tento návrh bol predložený aj radou odborárov na rokovaní o Airbusu, ktoré organizovala moja skupina 28. marca.
Domnievame sa, že vedenie Boeingu musí urýchlene stiahnuť plán Power 8, ktorého jediným cieľom je zaistiť, že priemyselný model Airbusu bude totožný s Boeingom. Tento model však Boeingu pôsobí problémy, ako dokumentujú vážne ťažkosti, ktorýmčelí po spustení priemyselnej výroby svojho modelu 787 Dreamliner. Európa potrebuje silný letecký priemysel, ktorý umožní vytvoriť pracovné príležitosti. Na dosiahnutie tohto cieľa je potrebné zaistiť to, aby zamestnanci mali veľké právomoci a možnosť zasahovať do strategických plánov svojho podniku.
Georgios Papastamkos
- (EL) Pani predsedajúca, spor medzi Boeingom a Airbusom vynáša na svetlo významné rozdiely v obchodnej politike a má vážne hospodárske implikácie. Nedramatizujme však celú situáciu. Tento spor nie je možné ani zďaleka porovnávať s bilaterálnymi obchodnými bitkami, ktoré sme videli v minulosti. Čo z nej robí problematickú záležitosť je skutočnosť, že k nemu došlo, keď Spojené štáty jednostranne zrušili bilaterálny zmluvný rámec. To následne vyvolalo odôvodnený protest Európskej únie proti dotáciám poskytovaným Spojenými štátmi, ktoré porušovali pravidlá WTO. Bez ohľadu na oprávnenosť argumentov obidvoch strán je pravda, že nové preskupenie podielu na trhu v prospech Airbusu a následná strata konkurenčnej výhody Boeingu sa stali predmetom značnej politizácie. Tá vyvolala reflexívnu obrannú reakciu zo strany Spojených štátov, ktoré záležitosť zverili systému riešenia sporov v rámci WTO.
Európska únia oprávnene usilovala o vyriešenie sporu dohodou, ktorá by zabránila jeho eskalácii za hranice rokovaní. Nedošlo však k žiadnej reakcii. Dúfam, že k nej dôjde, pretože vážnosť sporu a jeho silné spolitizovanie budú podrobené skúške jurisdikčnej sily v systéme WTO. V tomto prípade by urovnanie sporu s veľkou pravdepodobnosťou ďalej posilnilo dôveryhodnosť WTO v medzinárodnom meradle, pretože WTO urobí viac než len obyčajné vyvažovanie síl a zvažovanie rôznych záujmov.
Dá sa očakávať, že výsledok tohto sporu bude mať širšie dôsledky na hospodárstvo obidvoch partnerov, bude mať vplyv v oblasti zamestnanosti, obchodnej bilancie a technologického rozvoja. Do urovnania tohto sporu vkladáme veľké nádeje.
Kader Arif
(FR) Pani predsedajúca, pán komisár, dámy a páni, som rád, že dochádza k tejto rozprave a že je tu prítomný pán komisár, aby sme ním mohli diskutovať o právnom spore medzi Európou a Spojenými štátmi, ktorý začal v roku 2004, keď Spojené štáty predložili WTO prípad sťažnosti proti európskej pomoci poskytnutej Airbusu.
Tvárou v tvár tomuto útoku musí Európa a najmä Európska komisia ukázať presvedčivé odhodlanie a hájiť odvetvie, ktoré má nespochybniteľný hospodársky význam. Odvetvie civilného letectva, ktorého je Airbus žiarivým klenotom, je skutočne výkladnou skriňou európskej spolupráce a dosiahnutej technologickej odbornosti. Potom, ako Kongres Spojených štátov prisľúbil plnú podporu Boeingu, je teraz povinnosťou Európskej komisie a Európy ako celku prejaviť politické odhodlanie postaviť sa na stranu Airbusu.
Do vynesenia rozhodnutia sporu od WTO zostáva len niekoľko týždňov a ja sa domnievam, že je nevyhnutné, aby Európska únia znovu vyjadrila svoju podporu Airbusu. Ide tu o omnoho viac, než obyčajný konflikt dvoch leteckých obrov. Ide tu o našu schopnosť hájiť určitú víziu európskeho záväzku voči významným projektom a priemyslu. Naša priemyselná politika sa nesmie obmedzovať na obyčajnú unijnú politiku hospodárskej súťaže.
Sťažnosť, ktorú Spojené štáty podali k WTO na európsky mechanizmus návratných pôžičiek pre odvetvie letectva, je podľa môjho názoru nepodložená a prekvapivá. Nepodložená preto, lebo už zo samotnej definície pojmu návratné pôžičky vyplýva, že sa suma musí splácať. Spláca sa do tej miery, aby európske štáty dokázali svoje investície zhodnotiť a Airbus od roku 1992 zaplatil o 40 % viac, než bola výška pôžičky. Americká kritika je nepodložená aj preto, že bilaterálna zmluva uzavretá medzi Spojenými štátmi a Európskou úniou - ktorú, ako tu pán komisár povedal, Spojené štáty jednostranne porušili v roku 2004 - schválila priamu a nepriamu verejnú pomoc pre letecký priemysel.
Táto sťažnosť je prekvapivá, pretože Spojené štáty vinia Airbus zo získavania dotácií, kým Boeing ťaží z takmer monopolného postavenia, čo s týka rozsiahlych programov na vybavenie pre armádu a NASA a z verejnej podpory programov vývoja v oblasti vojenstva. Takže na rozdiel od nepriamej pomoci poskytovanej Spojenými štáty, ktorá sa nezlučuje s ustanoveniami dohody SMC a Všeobecnej dohody o clách a obchode z roku 1994, nemôže byť systém návratných pôžičiek považovaný za porušenie pravidiel WTO.
Dúfam teda, že Európska komisia toto legitímne stanovisko rozhodne obhajuje. S prihliadnutím na túto skutočnosť a taktiež pri uvedomovaní si nesmierneho významu tejto záležitosti pre budúcnosť európskeho leteckého priemyslu, aké konkrétne argumenty hodlá Komisia predniesť na obranu Airbusu na pôde WTO?
Rád by som tiež upozornil na skutočnosť, že Spojené štáty aj Európska únia podstupujú riziko, že ich mechanizmy podpory civilného letectva budú celkom alebo čiastočne zo strany WTO odsúdené. Aby sa tomuto nebezpečenstvu vyhli, strany sporu nastolili možnosť zmierovacieho urovnania. Môže nám Európska komisia povedať, či má v úmysle vydať sa touto cestou, ako sa už o tom zmienila? Je nevyhnutné zvážiť všetky možné riešenia, pretože od tohto odvetvia a pozitívneho výsledku tohto sporu závisí budúcnosť tisícok ľudí, podnikov a regiónov v celej Európe.
Vural Öger
(DE) Paní predsedajúca, pán komisár, Airbus je ukážkou európskeho úspechu a modelovým príkladom európskej spolupráce. Poskytuje pracovné príležitosti na šiestich miestach Európy a zamestnáva celkom 58 000 pracovníkov. V Hamburgu, odkiaľ pochádzam, pre Airbus pracuje 12 000 ľudí. V minulosti Airbus ukázal, že európsky priemysel, pokiaľ sleduje správnu stratégiu, môže úspešne súťažiť so špičkovými technológiami na najnáročnejších trhoch. V spore medzi americkým Boeingom a európskym Airbusom sa obidve strany navzájom obviňujú z vyplácania miliardových dotácií a v roku 2004 predložili sťažnosti WTO.
To by mohlo mať negatívne následky pre transatlantické obchodné vzťahy, pred ktorým by som varoval, ale na druhej strane je veľmi dôležité, aby Európska únia dala jasne najavo, že finančná podpora, ktorú poskytla Airbusu, neodporovala pravidlám WTO. Obidve strany oznámili ochotu hľadať riešenie mimo rámec WTO a uzavrieť bilaterálnu dohodu.
Cieľom nás politikov by malo byť vyhnutie sa sporu o dotáciách v leteckom priemysle. Nesmie dôjsť k ohrozeniu hospodárskej výkonnosti obidvoch spoločností a finančná pomoc by sa mala predovšetkým sústrediť na oblasť výskumu. Zvýšený dôraz musí byť kladený na aspekty ochrany životného prostredia a sociálne a zamestnanecké politiky. Pre zaistenie konkurencieschopnosti európskeho priemyslu je dôležité zachovať aj konkurencieschopnosť Airbusu. V Európskom parlamente sa musíme postaviť za korektnú hospodársku súťaž. Komisia v tomto zmysle musí rokovať, pretože všetci máme spoločný záujem zaistiť, aby sa do roku 2010 Európska únia stala najvýkonnejším a najdynamickejším svetovým hospodárstvom založeným na znalostiach. Na ceste k dosiahnutiu tohto cieľa bude hrať nanajvýš významnú úlohu hospodárska a zamestnanecká politika spolu s technologickými inováciami.
Louis Michel
člen Komisie. - (FR) Pani predsedajúca, predovšetkým si myslím, že môžem v mene komisára Mandelsona vyjadriť svoju vďačnosť za vašu jednomyseľnú podporu, dôraznú a oprávnenú obranu európskych záujmov v tejto záležitosti.
Dvaja ľudia sa ma spýtali, či by sme sa nemali pokúsiť o znovuzačatie rokovaní o zmierovacom urovnaní sporu. Nemôžem pochopiteľne hovoriť za komisára Mandelsona, ale môžem vyhlásiť, že v tomto prípade potrebujeme na rokovanie obidvoch partnerov. Európska komisia je rozhodne pripravená rokovať o zmierovacom konaní v záujme urovnania sporu, ak budú rokovania transparentné, a to za rovnakých podmienok, pretože podľa môjho názoru je prípad predložený komisárom Mandelsonom nanajvýš presvedčivý. Niekoľko rečníkov povedalo to isté. Domnievam sa, že môžem vyhlásiť, že naša pozícia je silná.
Pokiaľ ide o výzvu na obozretnosť, spôsob, ktorým Komisia hovorila a ktorým komisár v celej záležitosti koná, jasne ukazujú, že sme v tejto otázke nanajvýš obozretní, a to z dôvodov, ktoré boli v tejto rozprave presvedčivo vyjadrené. Môžete sa teda na Komisiu spoľahnúť. Samozrejme komisárovi Mandelsonovi odovzdám, že má vašu plnú podporu a taktiež vašu žiadosť o veľkú obozretnosť a odhodlanie počas riešenia problému, ktorý sa priamo dotýka európskych hospodárskych záujmov.
Predsedajúca
Rozprava sa skončila.
Písomné vyhlásenia (článok 142)
Tokia Saïfi
písomne. - (FR) Boeing a Airbus sa už roky vzájomne obviňujú zo získavania nepovolených vládnych dotácií. Táto hra vzájomných sťažností, ktoré skúma orgán WTO pre riešenie sporov, neustále prilieva olej do ohňa sporu medzi týmito dvoma najväčšími svetovými výrobcami lietadiel. Kým sa tieto obvinenia o priamych dotáciách potvrdia, budú predstavovať vážnu prekážku pre globálne hospodárstvo a narušenie voľného trhu s vážnym prekročením pravidiel súťaže, ktoré stanovila WTO. V čase, keď obhajujeme globálny systém bez akýchkoľvek prekážok, je táto obchodná vojna prekážkou v celosvetovom systéme hospodárskej súťaže, ktorá by mala byť korektná a spravodlivá. Iba príslušný orgán WTO bude môcť poskytnúť nestranné rozhodnutie.
Vieme však, že Boeing chce získať pozíciu svetového lídra, a táto sťažnosť sa nesmie zvrhnúť na pokus o destabilizáciu Airbusu. Ide o citlivý obchodný spor, ktorý by však nemal viesť k poškodeniu transatlantickej spolupráce v čase, keď rokovania v Dauhe uviazli na mŕtvom bode a dúfame, že k priaznivému výsledku sa dopracujme do konca roku.
