Luonnonkatastrofien ja ihmisen aiheuttamien katastrofien ehkäisy (keskustelu) 
Puhemies
(ES) Esityslistalla on seuraavana keskustelu João Ferreiran ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan puolesta komissiolle esittämästä suullisesta kysymyksestä, joka koskee luonnonkatastrofien ja ihmisen aiheuttamien katastrofien ehkäisyä - B7-0201/2011).
João Ferreira
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, on kulunut kaksi vuotta siitä, kun komissio aloitti helmikuussa 2009 tiedonannon luonnonkatastrofien ja ihmisen aiheuttamien katastrofien ehkäisyyn sovellettavasta yhteisön lähestymistavasta. Asian tärkeydestä esitettiin yhteenveto. Siitä lähtien Eurooppaa ovat koetelleet monet katastrofit, ja niillä on ollut vakavia kielteisiä vaikutuksia yleisöön, maahan, talouteen ja ympäristöön.
Yleisesti ottaen komission tiedonannon lähestymistapa oli asianmukainen, vaikkakin riittämätön, niin kuin parlamentti katsoi. Lisäksi komissio on myöhässä kyseisessä tiedonannossa omaksumiensa sitoumusten täytäntöönpanossa.
Yksi esimerkki tästä on sen sitoumus laatia luettelo ennaltaehkäisevistä toimenpiteistä, jotka Euroopan unioni rahoittaisi ja joiden täytäntöönpanosta vastaisivat jäsenvaltiot. Kaksi vuotta on kulunut, ja missä on kyseinen luettelo? Aikooko komissio odottaa seuraavaa monivuotista rahoituskehystä esittääkseen sen? Kenties kahden vuoden kuluttua tästä hetkestä?
Tällä välin, viime vuoden syyskuussa, parlamentti hyväksyi mietinnön juuri tästä aiheesta. Mietinnössä esitetään tärkeitä suosituksia. On tärkeää todeta, että mietintöä edelsi hyvin laaja keskustelu, ei pelkästään täällä parlamentissa, vaan myös katastrofien hallinnan eri vaiheissa toimivien monien kansallisten, alueellisten ja paikallisten yksikköjen kesken.
Mietintöön kerättiin myös paljon kokemuksia ihmisiltä, joihin viime vuoden katastrofit vaikuttivat. Haluaisin tässä mainita mietinnön sisältämistä monista erityiskohdista muutamia. Jäsenvaltioille määritettiin monia toimia erityistukitavoitteina. Tavoitteena oli parantaa riskiolosuhteita sellaisilla aloilla kuin metsänhoito, rannikon suojelu ja puolustaminen, jokialueiden palauttaminen ja suojelu, tiheään asuttujen alueiden suojeleminen ja uudistaminen, sillä nämä ovat erityisen haavoittuvia tietyntyyppisissä katastrofeissa, maataloustoiminnan ylläpito alueilla, joilta väestö vähenee ja joita uhkaavat luonnonkatastrofit.
Miten komissio on sisällyttänyt, tai miten se aikoo sisällyttää kyseiset alat laadittavaan toimenpiteiden luetteloon? Mietinnössä ehdotetaan myös maatalousalan julkisen vakuutuksen luomista Eurooppaan ja minimikorvausjärjestelmän perustamista katastrofeista kärsineitä maanviljelijöitä varten.
Huomasin, että tämä eroaa selvästi tämänhetkisestä mahdollisuudesta, jonka mukaan jäsenvaltioita tuetaan vakuutuksilla sisäisesti, YMP:n terveystarkastuksessa. Nyt ehdotetaan yhteisön rahoittamaa tasavertaista vakuutusta katastrofien suojaksi kaikille maanviljelijöille, olivatpa he eniten apua tarvitsevista jäsenvaltioista tai rikkaista maista.
Kuten tiedämme, katastrofit ovat erittäin epäoikeudenmukaisia ja ne lähes aina vaikuttavat eniten niihin, jotka pystyvät vähiten suojelemaan itseään, joko kansoihin tai maihin. Jos halutaan mainita yksi alue, jolla EU:n solidaarisuuden konkreettinen ilmaisu ja yhteenkuuluvuusperiaate täytyy varmistaa, se on yleisön, talouden ja ympäristön suojeleminen katastrofien kohdatessa.
Haluaisin tästä syystä kysyä, mitä komissio aikoo tehdä olemassa olevan epätasapainon vähentämiseksi alueiden ja jäsenvaltioiden välillä tässä asiassa, toisin sanoen, miten se auttaa parantamaan ennaltaehkäisyä sellaisilla alueilla ja niissä jäsenvaltioissa, jotka muita helpommin altistuvat riskeille ja joilla on heikko taloudellinen selviytymiskyky? Toinen mietinnön kattama alue on jäsenvaltioiden varhaisvaroitusjärjestelmien vahvistaminen ja erilaisten varhaisvaroitusjärjestelmien välisten yhteyksien luominen. Mihin toimiin on jo ryhdytty näissä asioissa? Mihin toimiin ryhdytään seuraavaksi? Kannattaa myös muistaa, että jatkoksi ennaltaehkäisylle ja pitäen mielessä viimeaikaisista katastrofeista saadut kokemukset on käynyt välttämättömäksi tarkistaa solidaarisuusrahastoa koskevia säännöksiä, jotta tämä väline voitaisiin ottaa käyttöön joustavasti ja ajallaan.
Mitä komissio on jo tehnyt tai mitä se aikoo tehdä tämän tarkistuksen hyväksi? Muistan, että vuosi sitten Madeiralla tapahtui huomattava katastrofi, josta seurasi kuolemantapauksia ja merkittävää aineellista tuhoa strategisille infrastruktuureille ja peruslaitteistoille. Nyt on kulunut vuosi, ja Madeira ei ole vielä saanut eurosenttiäkään avustusta Euroopan unionilta. Mitä komissio aikoo tehdä tämän tilanteen muuttamiseksi, kun solidaarisuusrahastoa koskevassa asetuksessa tällä hetkellä todetaan, siitä olisi myönnettävä tukea "alueiden normaalien elinolosuhteiden palauttamiseksi mahdollisimman nopeasti" ja pitäisi "toteuttaa kiireellisiä ja tehokkaita toimia, joilla myötävaikutetaan siihen, että [...] pelastuspalvelut saadaan toimimaan mahdollisimman nopeasti"? Missä tämä nopeus on, kun vielä vuotta myöhemmin Madeira ei ole saanut eurosenttiäkään avustusta Euroopan unionilta?
Lopuksi, arvoisa puhemies, vaadin komissiota jälleen kerran pitämään tämän mietinnön äänestyksessä ja keskusteluissa saavuttamaa laajaa yksimielisyyttä selvänä merkkinä siitä, että mietinnön sisältämät suositukset on pantava täytäntöön. Monet suosituksista sisältyivät jo parlamentin aikaisempiin päätöslauselmiin, mutta valitettavasti mitään ei ole tehty, ja komissio kantaa suurimman vastuun tästä myöhästymisestä.
Johannes Hahn
komission jäsen. - (EN) Arvoisa puhemies, haluan kiittää parlamenttia mahdollisuudesta keskustella katastrofien ennaltaehkäisystä, ja erityisesti jäsen Ferreiraa hänen jatkuvasta kiinnostuksestaan aihetta kohtaan.
Viimevuotiset katastrofit muistuttavat terveellä tavalla siitä, että EU:n ja sen jäsenvaltioiden on vauhditettava toimiaan katastrofien ehkäisemisessä. Meidän on oltava kunnianhimoisia. Me kaikki tiedämme, että investoiminen katastrofien ehkäisyyn kannattaa. Samanaikaisesti katastrofien ehkäisemiseen tarkoitettujen kustannustehokkaiden ja nykyistä suurempien investointien varmistaminen muodostaa haasteen.
Arvioimme nyt Euroopan unionin olemassa olevien rahoitusvälineiden tehokkuutta. Kehitämme myös luetteloa ennaltaehkäisevistä toimenpiteistä, joita jäsenvaltiot voisivat harkita EU:n rahoituksen kohteiksi.
Tavoitteenamme on lisätä Euroopan unionin rahoituksen vaikutusta ja vauhdittaa aluerahaston tuen täytäntöönpanoa. Tarkastelemme myös innovatiivisia rahoitusvälineitä, kuten vakuutusten jakamista riskien jakamiseksi. Katastrofien ehkäisyyn tehdyt tehokkaat investoinnit auttavat pelastamaan henkiä, rajoittamaan tuhoa ja, viime kädessä, säästämään rahaa.
Työn alla on myös toimia, joiden avulla parannetaan tietämystämme katastrofeista. Olemme laatineet Euroopan ympäristöviraston kanssa raportin, jossa arvioidaan katastrofien esiintymistiheyttä Euroopassa ja niiden vaikutusta ihmisiin, talouteen ja ekosysteemeihin. Tarvitsemme myös selviä ja avoimia arvioita kohtaamistamme riskeistä.
Julkistimme 21. joulukuuta viime vuonna ohjeiston katastrofien hallinnan kansallisesta riskinarvioinnista ja kartoituksesta, jotta jäsenvaltioita rohkaistaisiin edistämään kattavaa riskienhallintakulttuuria. Täysimittaisen riskienhallintapolitiikan kehittäminen vaatii kaikkien toimijoiden osallisuutta. Yhä tiheämmin esiintyvien ja yhä voimakkaampien katastrofien olisi oltava myös lisäkannustimena jäsenvaltioille valmiuksia ja niiden kehittämistä varten.
Ennaltaehkäisevien elementtien lisäksi on yhtä tärkeätä, että jäsenvaltiot, ja Euroopan unioni kokonaisuudessaan, pystyvät antamaan parhaan mahdollisen vastauksen. Viime vuoden lokakuussa teimme poliittisen ehdotuksemme Euroopan unionin valmiuksista vastata luonnononnettomuuksiin. Tavoitteenamme on parantaa EU:n katastrofivalmiuksien tehokkuutta, johdonmukaisuutta ja näkyvyyttä.
Richard Seeber
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisat kuulijat, solidaarisuus on oikea sana aloittaa puheenvuoro. Katastrofien sattuessa - olivatpa ne ihmisen tai luonnon aiheuttamia - Euroopa unionin on toimittava yhtenäisesti. Tämä on olennaista Euroopan yhdistymisen kannalta.
Toinen tässä yhteydessä mainittava avainsana on nopeus. On tärkeää tarjota apua nopeasti, koska nopea tuki on tehokkain tuen muoto.
Kolmanneksi on kuitenkin huomautettava, että jäsenvaltiot ovat ensi kädessä ja eniten vastuussa väestön suojelemisesta kyseisiltä onnettomuuksilta mahdollisuuksien mukaan. Meidän on tutkittava, miten voimme käyttää eurooppalaisia resursseja ja myös käytettävissä olevia varoja tehokkaammalla ja tuloksekkaammalla tavalla. On kuitenkin syytä huomauttaa, että monet jäsenvaltiot vaativat unionin varoja peitelläkseen sitä tosiasiaa, että niiden toteuttamat omat toimenpiteet ovat riittämättömiä.
Mitä voimme tehdä Euroopan unionin tasolla? Meillä on kaksi merkittävää menoerää: ensinnäkin Euroopan aluekehitysrahasto, josta komission jäsen Hahn vastaa, ja toiseksi maatalousrahasto, jonka käytettävissä olevia varoja voisimme hyödyntää nykyistä paremmin. Ennaltaehkäisy on tärkeää. Tämä tarkoittaa, että hyvin monet katastrofit, erityisesti tulvat, voitaisiin estää asianmukaisen aluesuunnittelun avulla. Meillä on jo tulvadirektiivi, jonka yhteydessä oli selvää, että voimme itse asiassa saavuttaa huomattavan paljon omien olemassa olevien resurssiemme avulla, jos ryhdymme oikeisiin toimenpiteisiin, kuten kartoitukseen, riskinarviointiin ja, kolmantena toimenpiteenä, ehkäisevien toimintasuunnitelmien laatimiseen.
Haluaisin komission tarkastelevan sen laatimien ennaltaehkäisevien toimenpiteiden lisäksi erityisesti kuivuudesta ja vedenpuutteesta kärsiviä alueita. Näiltä alueilta puuttuu vielä tulvadirektiivin kaltainen väline, ja voisimme saada paljon aikaan näissä asioissa.
Mitä tulee luetteloon ja ennaltaehkäiseviin toimenpiteisiin, minun on sanottava, että valtavirtaistaminen on varmasti olennaisen tärkeää tässä yhteydessä, toisin sanoen se, että yritämme ottaa kyseiset seikat huomioon muilla politiikan aloilla. Jäsenvaltioiden on komission valvonnassa myös laadittava riskikarttoja kaikille alueille.
Edite Estrela
S&D-ryhmän puolesta. - (PT) Arvoisa puhemies, kyseessä on toistuva keskustelu parlamentissa. Luonnonkatastrofeja ja ihmisen aiheuttamia katastrofeja esiintyy valitettavasti yhä useammin ja ne ovat yhä tuhoisampia.
Vaikka katastrofien ehkäisy pääasiassa kuuluu jäsenvaltioiden toimialaan, Euroopan unioni voi osallistua siihen merkittävällä tavalla. Yhteisöllä on tiettyjä välineitä, joiden avulla tuetaan katastrofien ehkäisytoimintaa.
On kuitenkin tärkeää arvioida näitä välineitä, jotta voimme paremmin tunnistaa puutteet. Rahoitusmekanismeja on myös parannettava. Asia on jo mainittu täällä, mutta haluaisin toistaa jälleen kerran, että Madeiran tapauksessa ei vielä ole annettu minkäänlaista lupausta avusta, ja on selvää, etteivät katastrofin uhrit voi odottaa ikuisesti.
Komissiota pyydettiin myös useaan otteeseen laatimaan yhteisön ohjeita riskien kartoituksesta. Haluaisin myös korostaa, että on tärkeää toteuttaa tietolähteiden täydellinen inventointi, koska asianmukaisella tavalla eteneminen on mahdollista ainoastaan silloin, kun käytössä on täsmällistä tietoa.
Osa Ferreiran mietinnön ehdotuksista sisältyi minun laatimaani mietintöön, jonka parlamentti hyväksyi vuonna 2006, eikä komissio ole vielä antanut vastausta moniin näistä ehdotuksista. Tästä syystä haluaisin pyytää komission jäsentä tiedottamaan tähän mennessä eurooppalaisen kuivuuden seurantajärjestelmän perustamiseksi tehdystä työstä sekä metsäpaloa koskevasta direktiivistä.
Catherine Bearder
ALDE-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, kesät ovat kuumia ja ukkosmyrskyt entistä rajumpia. Sateet ovat aikaisempaa epäsäännöllisempiä, ja Euroopassa on aiempaa enemmän kuivuutta, joka aiheuttaa hengenvaarallisia tulipaloja eri puolilla maanosaamme. Tuskin mikään maa on välttynyt luonnonkatastrofeilta viime vuosina, ja tässä ei oteta mukaan ihmisen aiheuttamia katastrofeja, kuten Tšernobylin onnettomuus, eikä hiljattain tapahtunutta myrkkypadon murtumista Unkarissa.
Kansalaiset turvautuvat valitsemiinsa edustajiin varmistaakseen, että heidän suojelunsa suunnittelu on tehokasta, luotettavaa ja paikallaan. Olemme saaneet monia lupauksia ja raportteja komissiosta; monia konkreettisia toimia ei kuitenkaan ole saatavilla. Meille on luvattu edistystä toimivaltaisen kansallisen palveluverkoston perustamisessa jäsenvaltioihin. Varoja kuvaava kartta, joka olisi saatavissa ja valmiina käytettäväksi onnettomuuden sattuessa, luvattiin vuonna 2009. Kansallisia viranomaisia pitäisi nyt pyytää asettamaan keskeiset välineet valmiustilaan, jotta ne olisivat tarvittaessa käytettävissä nopeaan eurooppalaiseen apuun.
Omalla kotiseudullani Bracknellissä on maailmankuulu keskipitkän kantaman sääennustekeskus. Sen tiedot auttavat merimiehiä, lentokoneita ja hätäavun suunnittelijoita ja ne ovat lähtöisin monista reaaliaikaisista lähteistä eri puolilla maailmaa, mutta tarvitsemme muutakin kuin tämäntyyppisiä palveluja. Meidän pitää tietää, missä koulutetut hätäapuryhmät ovat. Meidän pitää tietää, missä hätätilanteisiin tarkoitetut elintarvikevarastot, teltat ja huovat ovat.
Meidän täytyy tietää, missä ovat palvelut, jotka pelastavat unionin kansalaisten hengen, kun nämä niitä tarvitsevat. Komission on edistyttävä näiden suunnitelmien kanssa välittömästi. Tuleva katastrofi saattaa väijyä nurkan takana.
Marisa Matias
GUE/NGL-ryhmän puolesta. - (PT) Haluan aloittaa sanomalla, että kannatan täysin sitä, mitä jäsenkollegani sanoi. Luonnonkatastrofien ja ihmisen aiheuttamien katastrofien ehkäisy on hyvin tärkeää ja sen merkitys korostuu yhä enemmän. Komissio esittelee meille järjestelmällisesti monia menettelyyn ja ajoitukseen liittyviä aikeita.
Asiaan liittyy kuitenkin hyvin monimutkainen ongelma, jonka olen jo maininnut. Solidaarisuusrahasto on väline, josta yleensä annetaan vastaus tällaisiin tilanteisiin, mutta tämä tapahtuu hyvin, hyvin pitkän ajanjakson, yhdeksästä kuukaudesta vuoteen kestävän jakson, jälkeen. Tämä tapahtuu siis katastrofin jälkeen. Kuten on jo mainittu, ja jatkan asian tuomista esille, sillä jatkamme asian toistamista niin kauan kuin on tarpeen, Madeiralla tapahtui valtaisa katastrofi vuosi sitten, eikä se ole vieläkään saanut minkäänlaista apua.
Tämän vuoksi haluaisin painottaa kysymystä uudelleen: eikö komission olisi aika tarkistaa omaa rahoitustaan ja rahoitusmalliaan koskevaa menettelyä? Miten voimme ylläpitää rahastoa, joka käsittelee yhä tuhoisampia poikkeustilanteita? Emme tiedä, missä katastrofi sattuu, mutta tiedämme, että se sattuu, ja ilmastonmuutos todistaa sen. Tästä syystä poikkeusta ei voida koskaan soveltaa tilanteeseen, joka tapahtuu säännöllisesti.
Jaroslav Paška
Arvoisa puhemies, tämänhetkisissä luonnonkatastrofien ja ihmisen aiheuttamien katastrofien ennaltaehkäisymekanismeissa on paljon parantamisen varaa.
Kun luonnonkatastrofeja ehkäisevien toimenpiteiden tapauksessa yritämme erityisesti parantaa luonnonilmiöiden valvontajärjestelmiä - oli sitten kyse sään muutoksista tai maankuoren siirtymisistä - ja parannamme matemaattisia malleja, jotta voitaisiin arvioida ja ennustaa muutoksia, niiden seurauksia ja niihin liittyviä varoitusmekanismeja tai tilanteesta seuraavaa evakuointia ihmisen aiheuttamien katastrofien alueella, voimme työskennellä paljon tehokkaammin.
Kun olemme tietoisia ihmisen toiminnan riskeistä, erityisesti kaupallisesta toiminnasta, joka uhkaa ympäristöä, tiedämme, miten voimme vähentää ennaltaehkäisevällä tavalla mahdollisen onnettomuuden riskiä, joka seuraa minkä tahansa riskialttiin toiminnan suorittamisesta, hyvien sääntelytoimenpiteiden avulla. Ennaltaehkäisevän sääntelykehyksen, niin kuin myös valvonta-, tarkastus-, seuraamus- ja torjuntajärjestelmien, on oltava kattavia ja ne on pantava täytäntöön perusteellisesti ja ponnekkaasti.
Toimiaksemme kansalaistemme terveyden ja hengen suojelemiseksi meidän on työskenneltävä järjestelmällisesti parantaaksemme katastrofeilta suojautumisen mekanismeja.
Ville Itälä
(FI) Arvoisa puhemies, täällä sanottu voidaan allekirjoittaa. Katastrofit ovat vain jatkuvasti lisääntyneet. EU voisi tehdä näissä asioissa todella paljon: tietojenvaihto, tuki ja solidaarisuus. Tällä tietysti saadaan lisäarvoa, jota unionilta näissä asioissa odotetaan.
Haluaisin ottaa tilaisuudesta vaarin ja esittää komission jäsenelle kysymyksen. Itse haluaisin kuitenkin käyttää tilaisuutta hyväksi ja kysyä komissaarilta, kun kolme-neljä vuotta sitten Venäjällä oli mittava metsäpalo, josta omaan kotimaahanikin Suomeen tuli valtavia savuvahinkoja. Monet ihmiset kärsivät todella pahoista terveydellisistä vaikutuksista, joita tämä savu aiheutti. Silloin EU-parlamentti täällä päätti edellyttää komissiolta, että komissio neuvottelee Venäjän kanssa sopimuksen siitä, miten EU voisi näissä tapauksissa tulla apuun ja antaa tarvittavaa apua, jota Venäjä tällöinkin olisi tarvinnut, mutta jota se ei suostunut ottamaan vastaan. Haluaisin tietää, onko komissio jo edennyt tässä asiassa ja tehnyt toimenpiteitä?
Katastrofit eivät pysy vain EU:n sisällä vaan niitä on myös rajojemme ulkopuolella ja niillä on usein vaikutusta EU:n jäsenvaltioihin. Haluaisin tietää, miten tässä on Venäjän kanssa edetty?
Mario Pirillo
(IT) Arvoisa puhemies, arvoisat kuulijat, luonnonkatastrofien ja ihmisen aiheuttamien katastrofien määrä on lisääntynyt huomattavasti viimeksi kuluneiden 15 vuoden aikana, ja koemme ilmiöitä, jotka ovat aikaisempaa ankarampia ja yleisempiä lähes kaikissa Euroopan unionin maissa ja jotka aiheuttavat vakavia seurauksia taloudelle, infrastruktuurille ja ekosysteemille.
Tarvitsemme kiireisesti sovellettavan Euroopan unionin lähestymistavan, jonka avulla kehitetään ennaltaehkäisevää politiikkaa ja tunnistetaan ja mukautetaan olennaisia rahoitusvälineitä. Euroopan unionin solidaarisuusrahasto ja kansalliset rahastot eivät enää pysty huolehtimaan usein esiintyvistä katastrofeista.
Kysyn läsnä olevalta komission jäseneltä, milloin on mahdollista antaa tietoja ja kartta riskialueista komission 23. helmikuuta 2009 antaman tiedonannon mukaisesti? Lopuksi totean, että on valitettavaa, että neuvosto esti joksikin aikaa maaperän hallinnan parantamista käsittelevän maaperädirektiivin käsittelyn.
Daciana Octavia Sârbu
(RO) Arvoisa puhemies, viime vuoden lokakuussa Unkarissa tapahtuneen ekokatastrofin jälkeen kiinnitän Euroopan komission huomion monessa yhteydessä kaivosteollisuuden onnettomuuksien ehkäisyyn. Kaivosalan tapauksessa onnettomuuksilla on usein rajat ylittävää vaikutusta. Etenkin tästä syystä Euroopan unionilla on velvollisuus varmistaa, että ryhdytään kaikkiin mahdollisiin toimenpiteisiin onnettomuusriskien vähentämiseksi ja vastausten nopeuden ja tehokkuuden parantamiseksi silloin, kun onnettomuuksia kaikesta huolimatta tapahtuu.
Sain komissiolta vastauksena kysymyksiini vahvistuksen, jonka mukaan Unkarin onnettomuudessa ympäristöön, myös Tonava-jokeen, joutunut jäte olikin myrkyllistä, vaikka viranomaiset aluksi olivat kieltäneet asian. Tämä on täydellisen selvä esimerkki säännöksistä, joita ei ole sovellettu, tilanteesta, jonka on muututtava mahdollisimman nopeasti.
Euroopan komission velvollisuutena on ryhtyä kiireisiin toimiin parlamentin viime vuonna hyväksymän päätöslauselman seurauksena, sillä siinä vaaditaan syanidia käyttävän teknologian kieltoa kaivostoiminnassa, koska tämä aiheuttaa valtaisan rajat ylittävän uhan ekosysteemeille.
Rareş-Lucian Niculescu
(RO) Arvoisa puhemies, luonnonkatastrofien ja ihmisen aiheuttamien katastrofien ehkäisyyn sovellettavasta yhteisön lähestymistavasta laadittu mietintö, joka hyväksyttiin syyskuussa 2010, sisältää joitakin tärkeitä viittauksia, jotka kohdistuvat suoraan maatalouteen. Mietinnössä mainitaan erityisesti, että maataloustuotanto on altis ilmaston ilmiöille, kuten kuivuudelle, hallalle, raekuuroille, metsäpaloille, tulville, maanvyörymille ja muille. Mietintö sisältää myös monia tärkeitä ehdotuksia, joiden avulla pyritään lieventämään näiden ongelmien vaikutusta. Esittelijä on jo maininnut ajatuksen joidenkin vakuutusten antamisesta maataloudelle.
Haluaisin korostaa näiden haasteiden tehokkaan käsittelyn tärkeyttä, erityisesti tulevan yhteisen maatalouspolitiikan yhteydessä, sillä YMP:n tavoitteena on, että maataloudella on sekä elintarviketuotannon rooli että huomattava rooli ympäristönsuojelussa.
Csaba Sándor Tabajdi
- (HU) Arvoisa puhemies, Unkari sai viime lokakuussa asiantuntija-apua ja materiaaliresursseja, jotta se voisi käsitellä punaisen lietetulvan aiheuttaman katastrofin tuhoja, mutta olennaista apua ei kuitenkaan tarjottu. Oli äärettömän vaikeaa selittää ihmisille, miksi humanitaarista apua voidaan tarjota Euroopan unionin ulkopuolisten maiden kansalaisille, mutta ei unionin jäsenvaltioille. On selvää, että saastuttaja maksaa -periaatetta täytyy soveltaa teollisuusonnettomuuksien yhteydessä, mutta useimmissa tapauksista kyseisillä yrityksillä ei ole riittävästi rahaa. Komissio lupasi tehdä ympäristövastuuvakuutuksesta pakollisen kaikille yrityksille, jotka ovat mukana vaarallisessa toiminnassa. Samanaikaisesti ehdotan, että solidaarisuusrahastoa tarjottaisiin - asianmukaisen asetuksen kanssa - teollisuuskatastrofien osittaiseen lieventämiseen, korostan, osittaiseen...
(Puhemies keskeytti puhujan.)
Franz Obermayr
(DE) Arvoisa puhemies, katastrofien ennaltaehkäisyn käsite, erityisesti siltä osin kuin unkarilaiset ystävämme ovat kyseessä, selvästikin ansaitsee paljon huomiota, koska jokin meni väärin, kun myrkkylieteonnettomuuden seurauksia hoidettiin Unkarissa viime vuonna. Komissio totesi kertomuksessaan, että paikallisviranomaisten toiminnassa oli selviä epäonnistumisia, kun he eivät luokitelleet vaarallisia jätevesiä, ja he tekivät merkittäviä virheitä patoaltaan rakennustyön yhteydessä. Komissio totesi myös, että Euroopan jäteluetteloa - kaivosjätedirektiivejä - ei ollut saatettu osaksi Unkarin lainsäädäntöä. Tästä syystä on tärkeää, että yksittäiset jäsenvaltiot saattavat eurooppalaiset standardit osaksi lainsäädäntöstandardejaan sitovalla tavalla.
Onnettomuuksien ennaltaehkäisyn lisäksi kyseisten eurooppalaisten standardien asianmukainen soveltaminen on tärkeää, samoin kuin parhaiden käytäntöjen vaihto ja se, että jäsenvaltioita autetaan auttamaan itseään. Erityisesti tänä vapaaehtoistoiminnan teemavuonna jäsenvaltioiden on tärkeää ja oikein toimia siten, että otetaan esimerkkiä niistä jäsenvaltioista, joilla on laaja vapaapalokuntajärjestelmä, pelastuspalvelutoimintaa jne.
Iosif Matula
- (RO) Arvoisa puhemies, Euroopan unionin suurimpiin haasteisiin kuuluvat tällä hetkellä luonnonkatastrofit, jotka ovat yhä ankarampia ja joita esiintyy aina vain useammin. Tilastot osoittavat, että viimeksi kuluneiden 20 vuoden aikana Euroopassa on tapahtunut 953 onnettomuutta, joissa on kuollut 90 000 henkeä ja jotka ovat aiheuttaneet taloudellisia menetyksiä 269 miljardin Yhdysvaltain dollarin arvosta.
Jotta voitaisin laskea näiden ilmiöiden aiheuttamat vaikutukset, tarvitsemme riskitaulukon sekä johdonmukaisen suunnitelman ympäristötekijöiden hallintaa varten. Kaikkien painopisteenä on oltava metsäalueiden säilyttäminen ja lisääminen sekä vihreiden vyöhykkeiden perustaminen kaupunkiympäristöihin. On ratkaisevan tärkeää, että yleisön tiedotus- ja koulutustoiminnalle annetaan painoarvoa ja pyritään ehkäisemään onnettomuuksien toistumista. Kansainvälinen luonnononnettomuuksien torjunnan päivä on hyvä esimerkki tästä. Minusta myös kaikista välineistä on tehtävä tehokkaampia ...
(Puhemies keskeytti puhujan.)
Luís Paulo Alves
Arvoisa puhemies, täällä esiin nostetut huolenaiheet, jotka koskevat katastrofien ennaltaehkäisyä ja niihin reagointia, ovat erittäin arkaluonteisia ja tärkeitä kansallemme, joka ei voi ja jonka ei pitäisi täytyä odottaa.
Puhumme hyvin arkaluonteisista tilanteista, joissa on kyse ihmisten ja heidän omaisuutensa turvallisuudesta ja jotka usein koskettavat meitä kaikkia, sillä näissä yhteyksissä kuolee ihmisiä, tuhoutuu perheitä ja häviää kokonainen toimeentulo. Esityksillämme ei kuitenkaan juuri ole merkitystä verrattuina tragedioihin, jotka median kautta koskettavat meitä kaikkia ja tekevät meidät tietoisiksi siitä, ettemme saa jäädä jälkeen työssä, jota meidän olisi tehtävä näiden tilanteiden välttämiseksi tai minimoimiseksi taikka jonka avulla voisimme paremmin olla avuksi.
Arvoisa komission jäsen, jäsenkollegani ovat tuoneet asian esille oikein hyvin. Kyseessä on asia, jossa Euroopan unioni voi paremmin näyttää yleisölle, että se on läsnä, auttaa yleisöä ehkäisemään onnettomuuksia ja ennen kaikkea tarjoaa tukeaan silloin, kun ihmiset eniten sitä tarvitsevat ja kun he ovat haavoittuvimmillaan, eli silloin jos onnettomuuksia esiintyy.
Andreas Mölzer
(DE) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Hahn, olemme hyvin tietoisia tekijöistä, jotka ovat johtaneet monien onnettomuuksien lisääntymiseen viime vuosina: tiedämme ilmastonmuutoksesta, räjähdysmäisestä teollistumisesta kehitysmaissa ja maailman kasvavasta väestöstä muiden muassa.
On kuitenkin myös totta, että monet onnettomuudet ovat yksinkertaisesti ihmisen aiheuttamia, ja tässä suhteessa on sanottava, että saastuttaja maksaa -periaatetta olisi sovellettava. Ainainen avun pyytäminen Euroopan unionilta on väärä tapa toimia. Toki eurooppalaista solidaarisuutta vaaditaan luonnollisesti silloin, kun on kyse force majeure -onnettomuuksista aitojen luonnonkatastrofien tapauksessa. Tässä mielessä ei ole epäilystäkään siitä, etteikö eurooppalaisen solidaarisuuden pitäisi alkaa ennaltaehkäisyllä - esimerkiksi suojarakenteiden rakentaminen lumivyöryjen estämiseksi, tulvien torjuminen, kartoitus ja valvontajärjestelmät.
Lisäksi meillä pitäisi todellakin olla jonkinlainen eurooppalainen "onnettomuuspalvelu", joka on käytettävissä, jos apua tarvitaan todella nopeasti ja jonka avulla estetään vakavimpia seurauksia.
Seán Kelly
(EN) Arvoisa puhemies, tänään täällä käytetään runsaasti paljon puhuvia sanoja, mutta ensimmäisenä esiin nouseva avainsana on ennaltaehkäisy. Vanhan sanonnan mukaan ennaltaehkäisy on hoitoa parempaa, ja varmasti meidän täytyy yrittää ja estää viimeaikaisten suuntausten kaltaisia luonnonkatastrofeja, luoda jonkinlaisia ennusteita ja toteuttaa ennaltaehkäiseviä toimia.
Tarvitsemme myös jonkinlaisen Euroopan laajuisen vakuutusmekanismin, koska muutoin katastrofeista kärsineet alueet eivät pysty ottamaan vakuutuksia. Esimerkiksi kotiseudullani, Clonmelin kaupungissa, vakuutusmaksut ovat kuusinkertaistuneet tulvariskin vuoksi.
Lopuksi haluan kysyä, kuinka moni maa itse asiassa voi sanoa noudattaneensa komission suosituksia, esimerkiksi tulvadirektiiviin liittyviä suosituksia? Tiedän, että sitä ei ole sovellettu asianmukaisesti kotimaassani. Maiden täytyy kantaa samaa vastuuta kuin komission. Tekemällä työtä yhdessä voimme ainakin lieventää vaikeuksia.
Georgios Koumoutsakos
- (EL) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, me kaikki teemme varman johtopäätöksen valtavista, katastrofaalisista metsäpaloista, jotka lähes joka kesä iskevät Etelä-Euroopan jäsenvaltioihin ja joista Kreikalla on kauhistuttavia ja traumaattisia kokemuksia. Avainsana luonnonkatastrofien ja ihmisen aiheuttamien katastrofien nopeassa ja tehokkaassa käsittelyssä on solidaarisuus. Lisäksi Lissabonin sopimuksella on otettu käyttöön solidaarisuuslauseke, jonka mukaan luonnonkatastrofien seurauksista kärsiville jäsenvaltioille tarjotaan apua.
Meidän on valmistauduttava kyseisen lausekkeen asianmukaiseen ja tehokkaaseen soveltamiseen. Muutoin vaikuttaisi siltä, kuin jättäisimme huomiotta 70 prosenttia Euroopan unionin kansalaisista, joiden kuuluisi hyötyä avusta, josta Euroopan unioni on laatinut säännöksen, mikäli maata kohtaa luonnonmullistus. On tärkeää, etteivät talousarviopaineet heikennä politiikkaa ja kansalaisille tarkoitettua katastrofien ehkäisyyn liittyvää rahoitusapua.
On myös on tärkeää ...
(Puhemies keskeytti puhujan.)
Johannes Hahn
Arvoisa puhemies, aluksi haluan kiittää kaikkia monipuolisesta osallistumisesta keskusteluun. Kaikkiin kollegaani, komission jäsenen Georgievan toimivaltuuksiin välittömästi liittyviin asioihin toimitamme teille kirjalliset vastaukset, esimerkiksi asiasta, joka koskee Venäjän kanssa tiedottamisesta ja valvonnasta käytävien keskustelujen ja neuvottelujen tilannetta.
Haluaisin kuitenkin käyttää tilaisuutta hyväkseni - koska Euroopan solidaarisuusrahasto kuuluu toimivaltaani - ja kertoa teille, että rahasto on väline, joka luotiin seitsemän tai kahdeksan vuotta sitten ja jota ei rahoiteta talousarviosta. Katastrofin sattuessa on toimittava hyvin monimutkaisen menettelyn mukaisesti - ensiksi tehdään arvio ja sitten seuraa Euroopan parlamentin ja neuvoston yhteispäätösmenettely - mikä saattaa aiheuttaa viivästyksiä.
Madeiran erityistapauksesta voin kertoa teille, että tulevien kahden viikon aikana saamme asiakirjoihin allekirjoitukset ja tämän jälkeen maksu pannaan täytäntöön. Viivästys johtuu myös siitä, että jäsenvaltio toimitti hyvin myöhäisessä vaiheessa suuren määrän välttämätöntä tietoa. Myös tämä täytyy ottaa huomioon. Lopuksi meidän on myös pystyttävä osoittamaan, ja tämä täytyy myös pystyä todistamaan, mihin varoja on tosiasiassa käytetty. Solidaarisuusrahaston rakenteen kehittämistä on kuitenkin myös jatkettava. Asiasta käydään keskusteluja komissiossa.
Kuivuuden arviointi on - myönnän tämän avoimesti - suhteellisen vaikea liittää rahaston soveltamisalaan. Tilanne on eri esimerkiksi teknologia-alan onnettomuuksien yhteydessä. Kyseisiä asioita on arvioitava uudelleen viime vuosina kerääntyneen kokemuksen valossa.
Esimerkiksi rakennerahastosta myönnettyjen varojen osalta kuluvan rahoituskauden aikana koko Euroopan unionilla on käytettävissään yhteensä 7,5 miljardia euroa riskien ennaltaehkäisyyn ja vastaaviin ympäristönsuojelutoimenpiteisiin. Tästä summasta noin 20 prosenttia on jo myönnetty eri hankkeisiin.
Vaalipiiriä tai osavaltiota edustavina Euroopan parlamentin jäseninä tiedätte yhtä hyvin kuin minä, että alueiden ja jäsenvaltioiden välille syntyy usein hallinnollisia ongelmia, koska on epäselvää, kuka vastaa mistäkin. Käytännössä tämä usein johtaa hankkeiden täytäntöönpanon viivästyksiin. Näiden ongelmien selvittäminen olisi tärkeä saavutus, koska on ihmisten ja alueiden etujen mukaista, että myös käytämme käyttöön osoitetut varat emmekä epäonnistu hallinnollisten tai byrokraattisten ongelmien vuoksi taikka salli tällaisten ongelmien aiheuttaa viivästyksiä.
Lopuksi haluan sanoa, että aiomme todellakin tehdä vuoden lopussa lainsäädäntöehdotuksen siitä, miten voimme omaksua keskitetymmän lähestymistavan katastrofien valvontaan ja niihin vastaamiseen eri puolilla Eurooppaa. Haluan kiittää teitä vielä kerran painokkaasta osallistumisestanne asiaan ja pyydän teitä jatkossakin - ja näihin sanoihin lopetan - kiinnittämään yhtä suurta huomiota periaatteessa jäsenvaltioiden käytettävissä olevien rahoitusvarojen toimeenpanoon ja käyttöön.
Puhemies
(ES) Keskustelu on päättynyt.
Kirjalliset lausumat (työjärjestyksen 149 artikla)
Ádám Kósa
kirjallinen. - (HU) Komissio otti 23. helmikuuta 2009 julkistamassaan tiedonannossa luonnonkatastrofien ja ihmisen aiheuttamien katastrofien ehkäisyyn sovellettavasta yhteisön lähestymistavasta hoitaakseen muiden muassa tehtävän, jossa yhdenmukaistetaan ennaltaehkäisevien toimenpiteiden ja katastrofien saatavissa ja käytettävissä olevat tietolähteet. Haluaisin käyttää tilaisuutta hyväkseni huomauttamalla, että tapa, jolla Uuden-Seelannin hallitus hoiti tiedottamisen kuuroille ja huonokuuloisille maan hiljattaisen katastrofin aikana, on innostava esimerkki, joka on pantava täytäntöön. Vuoden 2010 lopussa Uuden-Seelannin hallitus julkaisi useita materiaaleja sekä dvd:n, jossa tilanteesta kärsiviä toimijoita, viranomaisia ja väestöä autettiin valmistautumaan mahdolliseen katastrofiin merkkikieltä käyttämällä. Tämän käytännön avulla pelastui henkiä ja säästyi omaisuutta. Paikallisten kansalaisjärjestöjen ja Maailman kuurojen liiton (http://www.wfdeaf.org" ) mukaan Queenslandin hallituksen ja tiedottamisesta vastaavan Australian viranomaisen (ACMA) pitäisi olla ylpeitä - valitettavasti edelleen esiintyvistä onnettomuuksista huolimatta - loistavan valmistautumisen ja yhteistyön saavuttamasta menestyksestä ja erityisesti suoran ja välittömän tiedottamisen tarjoamisesta, joka saavutti kuurot. Tämän valossa toivon, että komissio tarkastelee kyseisen Euroopan unionin ulkopuolisen valtion hyvää käytäntöä ja tekee sen tunnetuksi ja tukee sen täytäntöönpanoa jäsenvaltioissa sekä EU-resurssien soveltamisalalla.
