Kasvihuonekaasujen päästöjen päästöoikeuksien kauppa
Puhemies.
Esityslistalla on seuraavana Moreira Da Silvan laatima ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan mietintö ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi kasvihuonekaasujen päästöjen päästöoikeuksien kaupan järjestelmän toteuttamisesta yhteisössä ja neuvoston direktiivin 96/61/EY muuttamisesta (KOM(2001) 581 - C5-0578/2001 - 2001/0245(COD)) (A5-0303/2002).

Wallström
Arvoisa puhemies, olen iloinen voidessani käsitellä Euroopan parlamentin kanssa ehdotusta päästökaupasta. Olen ylpeä tästä ehdotuksesta, koska katson sen muodostavan perustan Kioton pöytäkirjan tehokkaalle täytäntöönpanolle Euroopan unionissa.
Ensinnäkin haluaisin kiittää esittelijä Moreira Da Silvaa siitä, ettei hän ole säästellyt vaivojaan tuodessaan ehdotuksen ensimmäiseen käsittelyyn. Tiedän, että valiokunnassa oli esillä likimain 500 tarkistusta, mutta tällä hetkellä meillä on niitä helpommin käsiteltävä määrä eli sata

Moreira da Silva (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, haluaisin käyttää ensimmäiset sanani siihen, että kiitän osakseni tulleesta erinomaisesta yhteistyöstä lausunnon antajia ja varjoesittelijöitä kaikista poliittisista ryhmistä. Ainoastaan tämän yhteistyön ansiosta onnistuimme pääsemään hyvään sovitteluratkaisuun ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnassa.
Katson, että tämän direktiivin avulla luodaan edellytykset sille, ettei ilmastonmuutosta ja Kioton pöytäkirjaa tarkastella Euroopassa ainoastaan teoreettisena näkökohtana, vaan olennaisena osana kaikkien jäsenvaltioiden ympäristö- ja talouspolitiikkaa. Käytännössä direktiivillä luodaan hiilen osalta sellainen talous, jossa voittajia ovat ne, jotka pystyvät saavuttamaan saman tuotantotason alhaisin päästöin. Näin ollen onnittelen komissiota ja komission jäsentä Margot Wallströmiä direktiiviehdotusta koskevasta aloitteesta erityisesti siksi, että direktiivin avulla alennetaan merkittävästi Kioton sitoumusten noudattamisesta aiheutuvia kustannuksia Euroopan unionissa. Itse asiassa katson, että yhdysvaltalaiset ystävämme saadaan sitoutumaan Kioton pöytäkirjaan parhaiten osoittamalla järjestelmän toimivuus ja vähentämällä Kioton sitoumusten noudattamisen kustannuksia Euroopan unionissa.
Siitä huolimatta, että pidän direktiiviehdotusta kokonaisuudessaan myönteisenä, on kuitenkin aloja, joilla parlamentti haluaa edetä pitemmälle ja kehittää perusehdotusta edelleen, ja näistä asioista päästiinkin laajaan sovitteluratkaisuun. Näin ollen sen sijasta, että esittäisin oman näkökulmani, puhun pikemmin kaikkien tätä sovitteluratkaisua kannattaneiden puolesta. Ensinnäkin mielestäni on tärkeää, että direktiiviin sisällytetään noudatettavat määrälliset tavoitteet. Mielestämme on ratkaisevan tärkeää, että asetetaan päästöoikeuksien jäsenvaltiokohtainen yläraja Kioton pöytäkirjan kanssa konvergoivalla lineaarisella käyrällä.
Toiseksi mielestämme on tärkeää, että jäsenvaltiot voivat lisätä järjestelmään uusia aloja tai toimintoja. Tarkoitan sellaisten alojen, kuten liikenteen tai pienten ja keskisuurten yritysten, vapaaehtoista osallistumista niissä jäsenvaltioissa, jotka katsovat sellaisen asianmukaiseksi.
Kolmanneksi hyvitysten käyttö on kiellettävä kokonaan direktiivin ensimmäisellä täytäntöönpanokaudella.
Neljänneksi katsomme, että on tärkeää, että direktiivi kattaa pelkästään hiilidioksidin sijasta kaikki kuusi kasvihuonekaasua sillä edellytyksellä, että näiden kuuden kaasun sisällyttämisessä sovelletaan samoja avoimia perusteita kuin hiilidioksidin sisällyttämisessä.
Viidenneksi katsomme, että on tärkeää sisällyttää myös kemianteollisuus ja alumiiniteollisuus direktiivin soveltamisalaan.
Lisäksi mitä tulee niihin aloihin, joilla komission ehdotusta olisi mielestämme laajennettava ja joilla siitä olisi tehtävä kunnianhimoisempi - viittaan tässä alkuvaiheen päästöoikeuksien jakojärjestelmään - väitän, että sekajärjestelmä, joka ilmaisiin osuuksiin mutta jossa osuuksia myös jonkin verran huutokaupataan (5 prosenttia ensimmäisellä kaudella ja 15 prosenttia toisella kaudella), on parempi kuin direktiiviehdotuksessa kannatettu sataprosenttisesti maksuton jakaminen. Tämän taustalla eivät ole ainoastaan taloudelliset syyt vaan myös ympäristösyyt sekä kilpailun vääristymien vähentäminen.
Olen jättänyt viimeiseksi mielestäni kaikkein tärkeimmän asian eli oikeudellisen vaikutuksen. Näkemykseni on, että järjestelmä on toimiva vain, jos se on oikeudellisesti sitova, toisin sanoen pakollinen. Mielestäni ympäristövaliokunnassa päästiin hyvään kompromissiin oikeudellisesta vaikutuksesta ja sitovasta järjestelmästä, jota ei tilapäisesti sovelleta ensimmäisellä kaudella - sekä kestoa että ehtoja koskevin rajoituksin - joihinkin yhtiöihin. Mielestäni tarkistusten 75 ja 81 hyväksyminen olisi melko perusteetonta ja jopa vaarallista, koska pohjimmiltaan se tarkoittaisi sitovan järjestelmän muuttamista vapaaehtoiseksi järjestelmäksi ja vastaavasti myös kilpailun vääristymien lisäämistä, markkinoiden likviditeetin vähentämistä, hiilidioksidin tonnihinnan nostamista ja järjestelmän taloudellisen tehokkuuden vähentämistä.
Blokland (EDD)
Arvoisa puhemies, ensinnäkin kiitän esittelijä Moreira da Silvaa sekä muita lausunnon valmistelijoita ja varjoesittelijöitä tällä hetkellä käsiteltävänämme olevan ehdotuksen laatimista edesauttaneesta miellyttävästä työskentelyilmapiiristä. Tältä osin minun olisi huomautettava, että prosessin aikana kävi varsin selvästi ilmi, että päästökauppaa koskeva ehdotus on kiistanalainen. Tästä seurasi, että järjestelmän kannattajien ja vastustajien mielipide-erot aiheuttivat huomattavan tarkistusten tulvan.
Talous- ja raha-asioiden valiokunnan lausunnon valmistelijana vaadin yhdenmukaista ja avointa päästökauppajärjestelmää, jossa esitetään selkeästi hallitusten ja teollisuuden oikeudet ja velvollisuudet. Järjestelmässä olisi kuitenkin otettava huomioon myös teollisuuden kerrassaan ainutlaatuinen dynamiikka, jossa uudet säännöt eivät välttämättä ole haitaksi jatkuvuudelle ja kilpailumahdollisuuksille.
Näin ollen on miellyttävää huomata, että tällä hetkellä käsiteltävänämme olevassa lopullisessa mietinnössä on tämän tavoitteen saavuttamiseksi hyväksytty useita talous- ja raha-asioiden valiokunnan esittämiä tarkistuksia. Viittaan erityisesti 11 artiklan mukaiseen kauden pidentämiseen, 16 artiklan mukaiseen sakkolausekkeen hyväksymiseen ja siihen, miten jäsenvaltiot 16 artiklan 4 kohdan mukaan perivät päästökauppajärjestelmässä sakkoja. Selvyys markkinoita vääristävistä tekijöistä edistää päästöoikeuksien markkinoiden tehokkuutta. On näin ollen harmillista, että ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnassa ei päästy yksimielisyyteen siitä, kuinka oikeudet jaetaan vuodesta 2008 alkaen.
On silti sangen tärkeää seurata herkeämättä, mihin toimiin jäsenvaltiot kenties päästökauppamarkkinoilla ottamalla käyttöön omia järjestelmiä ja maksuja. Päästökauppajärjestelmän vastustajia on edelleen eri osapuolten keskuudessa, ja se johtanee sääntöjen laiminlyömiseen. Näin ollen direktiivin selkeydessä ilmenevät puutteet eivät saisi tarkoittaa sitä, että päästökauppa on tuomittu epäonnistumaan. Sananparsi, jonka mukaan puddingin herkullisuus punnitaan vasta syödessä, kuvaa siten varsin hyvin päästökauppaa.

Hautala (Verts/ALE)
Arvoisa puhemies, käytän puheenvuoron oikeudellisten- ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan nimissä. Kollega Blokland sanoi juuri, että tämän asian ydin on siinä, että sitten se pudding syödään. Haluan sanoa, että he, jotka eivät ole ajatelleet päästökauppaa, voisivat miettiä hummerin syöntiä. Ajatelkaa, että teillä on iso hummeri edessänne lautasella. Ensin te saatte siitä aika helposti hyvin isoja ja mehukkaita paloja, mutta edetessänne pieniin kynsiin ja niveliin syönti tulee aika vaikeaksi, ja sitten te jätätte ne lautaselle, koska syönti ei enää oikeastaan maksa vaivaa. Nyt ideana on tietenkin se, että päästökauppa auttaa meitä etsimään mehukkaat päästövähennyskohteet, joissa päästöjen vähentäminen on kustannustehokasta ja joissa vaiva todellakin kannattaa, ja ehkä ne vaikeimmat kohteet voidaan jättää viimeiseksi tai muilla tavoin hoidettavaksi.
Tarvitaan tehokkaita keinoja Kioton pöytäkirjan velvoitteiden toteuttamiseen. Haluaisin sanoa, että on viisasta aloittaa nyt, koska hyvin todennäköisesti Kioton pöytäkirjan velvollisuudet tulevat voimaan vuodesta 2008 alkaen. Tiedämme, että liike-elämässä ne, jotka ovat ajoissa liikkeellä, usein myös korjaavat parhaat voitot.
Ympäristövaliokunnan mietintö täyttää kaikki keskeiset edellytykset, joita hyvältä päästökauppajärjestelmältä edellytetään. Ensinnäkin parlamentti äänestää tänään ehdotuksesta, joka laajentaa merkittävästi päästömarkkinoita ottamalla uusia sektoreita, uusia kaasuja tähän mukaan. Silloin varmistetaan, että markkinoilla on tarpeeksi myyjiä ja ostajia. Mitä tulee joustovaraan, jota jäsenvaltiot ovat kaivanneet, ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunta on mielestäni löytänyt parhaan mahdollisen joustomenetelmän siten, että jäsenvaltiot voivat tietyillä ehdoilla rajata joitakin laitoksia pois päästökaupan piiristä määräaikaisesti. Tämä on mielestäni ollut erinomainen ratkaisu, jota myös oikeusasioiden valiokunta esitti.
Tärkeintä on, että näitä päästöoikeuksia jaettaessa noudatetaan sellaisia kriteereitä, että päästövähennyksistään jo huolehtineita yrityksiä kannustetaan ja palkitaan. Itse asiassa huutokauppakeskustelu liittyy juuri tähän asiaan, koska huutokauppa toisi sen elementin, joka kannustaisi ja palkitsisi edelläkävijöitä.
Toivon, että parlamentti hyväksyy ainakin pienen osuuden huutokaupattavia kiintiöitä. Meillä on ollut aivan erinomainen yhteistyö valiokunnassa ja koko parlamentissa. Haluan aivan erityisesti kiittää esittelijää ja komissiota tästä.

Puhemies.
 Kiitoksia jäsen Hautala. Ehkä te myös paljastaisitte meille, missä teistä on mukava syödä hummereita, koska mainitsitte sen niin tyylikkäänä esimerkkinä.

Newton Dunn (ELDR)
Arvoisa puhemies, en aio puhua hummereista, mutta olen kiinnostunut samoista kysymyksistä kuin kaksi edeltävää puhujaa. Arvoisa puhemies, te tiedätte määritelmän mukaisesti kaiken, joten tiedätte jo teollisuusvaliokunnan mielipiteen. Mikäli täällä on joku sellainen kollega, joka sitä ei tiedä, tehtäviini kuuluu kertoa siitä.
Teollisuusvaliokunnassa mielipiteiden kirjo oli laaja, ja aion lyhyesti kuvailla sitä. Aion käsitellä kokoavasti joitakin keskustelujemme avainkohtia. Ensinnäkin kenties tärkein asia on se, olisiko järjestelmän oltava pakollinen vai olisiko mahdollista jäädä sen ulkopuolelle tai soveltaa poikkeuksia? Tietyiltä kansallisilta tahoilta useammastakin suusta vaadittiin poikkeuksia. Toiset komitean jäsenet uskoivat, että jos poikkeuksia myönnetään, jokainen vaatisi sellaista eikä direktiiviä syntyisi. Tämä kohta oli siis varsin pulmallinen.
Oltiin myös huolestuneita siitä, että joissakin jäsenvaltioissa jo saavutettuja vähennyksiä ei välttämättä hyvitettäisi riittävästi. Tästä olisi huolehdittava.
Yleinen yksimielisyys vallitsi siitä, että direktiivin olisi oltava vuodesta lähtien 2008 pakollinen. Valiokunta vastustaa päästöoikeuksien jakamista huutokauppaamalla. Se tuntuu voimavarojen haaskaamiselta, kun teollisuuden olisi käytettävä voimavarojaan päästöjen vähentämiseen. Valiokuntaa kiinnostaa muiden alojen, mahdollisesti jopa liikenteen ja yksityiskiinteistöjen, ottaminen mukaan, vaikka se onkin vaikeaa. Kannatamme viiden muun kasvihuonekaasun sisällyttämistä, mutta niiden mittaaminen on myös tärkeä kysymys.
Komitologiamenettelystä ja siitä, pitäisikö komission voida päättää tulevista yksityiskohdista, todettakoon, että vastustamme niitä tiukasti ja yksimielisesti. Haluamme soveltaa täysimääräistä yhteispäätösmenettelyä seuraavasta direktiivistä ehdotettaessa. Haluamme muun maailman kiinnostuvan asiasta, koska se, mitä teemme, on hyödytöntä, jolleivät Yhdysvallat, Venäjä ja Aasia ole myös mukana.
Lopuksi henkilökohtaisena näkökohtana ottaisin esiin sen, että suuren yleisön olisi voitava ostaa oikeuksia, koska haluamme sitoa suuren yleisön eurooppalaiseen toimintaan ja maailman pelastamiseen.
García-Orcoyen Tormo (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, ilmastonmuutostoimet ovat avoin prosessi, jossa kaikilla jäsenvaltioilla on tiettyjä lopullisia tavoitteita ja jossa ne käyttävät tiettyjä välineitä, joilla tämä prosessi toteutetaan. Epäilemättä yksi niistä on päästöoikeuksien kauppa.
Tämän välineen yhdenmukaistamiseen tähtäävä direktiivi on selvästikin osoittanut, miten merkittävä poliittinen tuki tälle aloitteelle on, ja sen avulla on vahvistettu Euroopan unionin johtoasemaa niiden markkinavälineiden hyödyntämisessä, joilla epäilemättä muutetaan liike-elämän toimintatapoja Euroopassa.
Asiassa on kuitenkin ilmennyt myös ongelmia, ja ennen kaikkea kysymyksiä herää joistakin erityisseikoista, jotka ovat olennaisen tärkeitä järjestelmän onnistumisessa.
Tältä osin uudenlainen menetelmä merkitsee useimmille jäsenvaltioille sitä, että useimmissa tapauksissa toimiin ryhdytään ?kokemus opettaa? -pohjalta ja että on eriäviä mielipiteitä siitä, mikä olisi paras tapa sen soveltamiseksi menestyksekkäästi.
Esittelijä Moreira Da Silvalle on tulvinut tarkistuksia, joista käy ilmi välinettä koskeva kiinnostus ja toisaalta myös siihen kohdistuvat epäilykset. Tarkistusten tulvan vuoksi esittelijä on joutunut näkemään valtavasti vaivaa käsitysten yhdistämiseksi niinkin keskeisistä seikoista kuin jakomenetelmästä ja järjestelmän vapaaehtoisuudesta.
Mielestäni lähestymistapaa olisi saattanut selkiyttää se, että olisi pidetty selvemmin erillään ne kaksi ajanjaksoa, joihin direktiivin soveltaminen jakautuu.
Ensimmäistä kautta olisi pidettävä ennen kaikkea kokeiluvaiheena koekäyttöä ja markkinoille mukauttamista varten, ja tämän vaiheen jälkeen voidaan tehdä tarpeelliset päätelmät toisen vaiheen kattavampaa ja tiukempaa soveltamista silmällä pitäen. Jos emme halua järjestelmän epäonnistuvan, meidän on ensimmäisessä vaiheessa huolehdittava jäsenvaltioille myönnettävästä tietystä joustavuudesta, jonka avulla ne pystyvät ennen kaikkea maksamaan toimenpiteiden kustannukset ilman, että aiheutetaan vahinkoa yhtiöiden kilpailukyvylle ja sisämarkkinoiden toiminnalle.
Jotta tämä tavoite voidaan saavuttaa ja jotta järjestelmä on uskottava tulevaisuudessakin, kannatan sitä, että ensimmäisessä vaiheessa yhtiöiden osallistumista samoin kuin joustavuutta jäsenvaltioiden sopeutumiseksi edistetään mahdollisimman paljon, koska, kuten olen sanonut, jäsenvaltioille toimenpiteistä aiheutuvat kustannukset poikkeavat huomattavasti toisistaan eri maissa.
Tähän sopii kotimaassani käytetty sanonta ?hiljaa hyvä tulee?. Tältä osin katson, että aikainen päätös myöntämisjärjestelmästä, huutokauppajärjestelmän käyttöönotto ja ennen kaikkea 15 prosentin suuruinen sitoumus toiselle kaudelle eivät ole paras ratkaisu. Tämän kauden ehdoista olisi päätettävä vasta ensimmäisen vaiheen kokemusten ja tulosten perusteella.
Järjestelmän vapaaehtoisuudesta sanottakoon, että mielestäni esittelijän saavuttama kompromissi, johon sisältyy ulkopuolelle jäämisen mahdollisuus, on kaikkein soveliain yhtiöiden auttamistapa ilman, että järjestelmän tehokasta toimintaa sen tähden vaarannetaan.
Joka tapauksessa toistan, ettei tätä direktiiviä olisi pidettävä suljettuna prosessina vaan tienä, jota pitkin lähdemme kulkemaan ja jota on samalla, kun sitä sovelletaan, tarkennettava ja ajanmukaistettava jäsenvaltioiden tilanteiden mukaan.

Corbey (PSE).
Arvoisa puhemies, minäkin aloitan muutamilla kiitoksen sanoilla. Ensinnäkin kiitos komission jäsenelle ja hänen henkilöstölleen, jotka ovat esittäneet hienon ehdotuksen ja olivat aina valmiita keskustelemaan siitä Euroopan parlamentin jäsenten kanssa. Toiseksi kiitos esittelijä Moreira da Silvalle, joka on pyrkinyt parantamaan ehdotusta ihailtavan sinnikkäästi. Lopuksi kiitän vielä oman ryhmäni kollegoja, joiden oli jaksettava seurata aiheesta käytyjä pitkiä keskusteluja.
Kaupattavat päästöoikeudet osoittautuivat hankalaksi aiheeksi. Kaikkien vaikeiden keskustelujen aikana oli toisinaan tarpeen muistuttaa itseämme siitä, että olimme työskentelemässä nimenomaan Kioton pöytäkirjan hyväksi. Meidän on jatkettava kunnianhimoista ilmastomuutoksen torjuntaa, ja meidän on tehtävä se taloudellisen ja sosiaalisen vastuumme kantaen.
Ryhmässämme kolme seikkaa oli ensisijaisessa asemassa. Ensinnäkin halusimme ylläpitää ja, mikäli mahdollista, vahvistaa ehdotuksen ympäristöpainotusta. Näin ollen tuemme esittelijä Moreira da Silvan ehdotusta siitä, että otetaan käyttöön katto, yläraja, jotta voimme olla varmoja siitä, että päästötaso todellakin alenee. Kannatamme periaatteessa tällä alalla tehtävää yhteistyötä Itä-Euroopan maiden ja kehitysmaiden kanssa sillä edellytyksellä, että tämä tehdään siten, että vältetään nielujen ja ydinenergian käyttö.
Toiseksi PSE-ryhmä haluaa, että esittämämme järjestelmä on tasapuolinen ja että se myös koetaan sellaiseksi. Tämän vuoksi on vahvistettava uskottavat seuraamukset, tämän vuoksi haluamme ehdottomasti välttää sen, että varhaiset innovaatioiden toteuttajat asetetaan epäedullisempaan asemaan, ja tämän vuoksi jakamismenetelmän olisi myös oltava mahdollisuuksien mukaan aina sama. Jäsenvaltioiden väliset liian suuret erot johtavat kilpailun vääristymiseen. On edelleen mahdotonta sopia edes omassa ryhmässämme yhdestä jakamismenetelmästä, olipa kyseessä sitten perittyjen oikeuksien järjestelmä tai huutokauppa.
Kolmanneksi järjestelmän on oltava tehokas. Tämä tarkoittaa, että markkinoiden on oltava mahdollisimman suuret: mitä enemmän osanottajia, sitä tehokkaampi järjestelmä. Minun on sanottava, että joskus keskustelu tästä aiheesta oli hieman väärillä jäljillä. Olen sitä mieltä, ettei ole ollenkaan yhtiöiden etujen mukaista turvautua poisjättäytymislausekkeeseen, sillä yhtiöiden on vähennettävä joka tapauksessa hiilidioksidipäästöjään.
Järjestelmään kuuluvat liikeyritykset voivat ostaa markkinoilta päästöoikeuksia, jos ne eivät onnistu vähentämään päästöjään. Järjestelmään kuulumattomien yritysten täytyy keskeytettävä laitoksien toimintoja tai jopa lopettaa osastoja. Mielestäni tämä ei ole sosiaalisesti kovinkaan hyvä ratkaisu. Me sosiaalidemokraatit otamme työllisyyden vakavasti. Tästä syystä yhtiöille ja ammattiliitoille ei ole mitään hyötyä ulkopuolelle jättäytymisestä. Näin ollen voisi olla hyvä ajatus peruuttaa tarkistus 81.
Meille on varsin tärkeää päästä kertomaan New Delhissä Euroopan ilmastopolitiikan edistymisestä. Parlamentti ottaa tänään suuren askeleen eteenpäin, ja ensi viikolla on neuvoston vuoro. Meille on yhtä lailla varsin tärkeää kehittää edelleen kestävän kehityksen ulottuvuutta Johannesburgin kokouksen jälkeen.
Tässä kaupattavista päästöoikeuksista tehdyssä päätöksessä otamme asianmukaisesti huomioon ympäristön, mutta myös sosiaalisen ja taloudellisen alan johtavat periaatteet. Ehkemme ole yksimielisiä pikkuseikoista, mutta meidän on syytä pitää mielessä tämä yleislinjaus. Tänään meillä on tilaisuus valita kestävä kehitys. Tehkäämme siis niin asiastamme vakuuttuneina.

Davies (ELDR).
Arvoisa puhemies, pari viikkoa sitten palasimme Johannesburgin huippukokouksesta ja korvissamme kaikuivat vaatimukset siitä, että kauniit sanat olisi muutettava käytännön toimiksi, koska oli tiedossa, että lehtimiehet ja kansalaiset suhtautuivat kyynisesti Euroopan lupauksiin. Kuitenkin näiden samojen arvostelijoiden pohtiessa kysymystä ilmastonmuutoksesta he huomaavat, ettei tällainen kyynisyys ole perusteltua. Alusta alkaen EU on ollut etujoukoissa. Se yllätti kyynikot varmistamalla, että Kioton pöytäkirjan täytäntöönpanosta päästiin yksimielisyyteen, ja sysäämällä Yhdysvallat ja sen tosiasioiden myöntämistä pakoilevan hallinnon sivuraiteille.
Nyt voimme nähdä, kuinka sanat muutetaan teoiksi tällä päästökauppajärjestelmällä, joka voi hyvinkin olla perusta, jonka avulla toteutetaan 50 prosenttia lupaamistamme vähennyksistä.
Luin kymmenisen vuotta sitten painostusryhmien lehdistä ensimmäisen kerran päästökaupasta ja markkinavoimien valjastamisesta siihen, että teollisuutta kannustetaan ympäristötavoitteiden täyttämiseen. Tällä hetkellä näille ajatuksille, jotka tuolloin helposti sivuutettiin hulluina ja epäkäytännöllisinä, ollaan antamassa myönteinen muoto.
Annan komissiolle kiitosta direktiiviluonnoksesta. Se on kuitenkin monella tapaa vaatimaton asiakirja, ja esittelijämme työn ansiosta meillä on kaikkien osapuolten tuki sille, että asiakirjasta on tehtävä kunnianhimoisempi. Parlamentin liberaalidemokraatit tukevat yhdessä muiden kanssa useita toimia direktiivin soveltamisalan laajentamiseksi ja sen ulottamiseksi koskemaan muitakin teollisuuden aloja ja vaativat, että siihen sisällytetään hiilidioksidin lisäksi muita maapallon lämpenemistä aiheuttavia kaasuja. Olen itse ehdottomasti sitä mieltä, että tarvitaan jäsenvaltiokohtaista oikeuksien ylärajaa, vaikka myönnän, että jotkut kollegat omassa ryhmässäni ovat huolestuneita siitä, että heidän kotimaillensa taakanjakosopimuksen perusteella määräytyvät velvoitteet ovat jo tarpeeksi raskaat.
Meillä on paljon opittavaa. Tämän vuoksi olen tyytyväinen, että parlamentti äänestää tänään siitä, että nykyiset päästökauppajärjestelmät jätettäisiin väliaikaisesti direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle. En ole vakuuttunut siitä, että Yhdistyneen kuningaskunnan järjestelmä olisi paras perusta pitkän aikavälin kehittämiselle. Kyseessä on komission ehdotuksesta sekä perusajatukseltaan että soveltamistavaltaan poikkeava järjestelmä, josta meidän olisi pystyttävä oppimaan ja hyötymään pitkällä aikavälillä.
Sen jälkeen, kun Kioton konferenssi päättyi onnistuneesti Bonnissa, komission jäsen kertoi lehdistölle, että voisimme nyt kertoa lapsenlapsillemme, että teimme jotakin ilmastonmuutosongelman ratkaisemiseksi. Me kaikki, komission jäsenet, ministerit ja parlamentin jäsenet, haluamme, että voisimme yhtyä näihin sanoihin. Se ei ole helppoa. On joitakin ymmärrettäviä kansallisia huolenaiheita, mutta myös joitakin kapeita kaupallisia intressejä, joiden perusteella toimemme pyritään vesittämään. Meidän on katsottava kauas tulevaisuuteen ja otettava huomioon, että tämä haaste on valtava. Jos emme ryhdy toimiin nyt, olemme piittaamattomia maapallomme tulevaisuudesta.

Sjöstedt (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, haluaisin aluksi kiittää esittelijää hänen tekemästään perusteellisesta työstä, ennen kaikkea siitä, että hän osasi tehdä taitavasti yhteistyötä toisten ryhmien kanssa ja että hän on pyrkinyt löytämään laajoja ratkaisuja. Arvostamme tätä oikein paljon.
Mielestäni käsittelemämme mietintö sisältää varsin monia parannuksia komission ehdotukseen. Loppujen lopuksi aihehan on varsin monimutkainen. Päästöoikeuksien kaupan osalta pääpainon olisi oltava mahdollisimman tehokkaissa toimissa. Samalla vaarana on, että tämä saatetaan nähdä päästöjen vähentämiseen tähtäävän poliittisen toiminnan korvikkeena. Näin ei saa käydä. Joskus luotetaan liikaa päästöoikeuksien kauppaan, ja unohdetaan muut välttämättömät toimet, joihin on myös muilla aloilla ryhdyttävä.
Kioton pöytäkirjan mukainen maailmanlaajuiseen päästöoikeuksien kauppajärjestelmään liittyy monia riskejä. Vaarana on, että syntyy tilanne, jossa ostetaan sellaisia päästöoikeuksia, joita ei myöhemmin olekaan olemassa. Meidän on keskusteltava siitä, kuinka tämä voidaan tulevaisuudessa välttää.
Haluamme, että varsinaisen ehdotuksen mukainen järjestelmä on sitova ja että poikkeuksia myönnetään mahdollisimman vähän. Haluamme, että järjestelmä kattaa mahdollisimman monia aloja, ja kannatamme tietenkin ehdotusta useamman alan ottamisesta mukaan. Mielestämme on järkevää, että kaikki kuusi kasvihuonekaasua sisällytetään järjestelmään, ja katsomme, että osuuksien osittainen huutokauppaaminen olisi aloitettava niin pian kuin se on käytännössä mahdollista. Tämä noudattaa täysin periaatetta, jonka mukaan saastuttajien on maksettava saastuttamisesta. Tuemme myös ajatusta kansallisesta kaupan ylärajasta ja haluamme tehokkaita seuraamuksia. Näin ollen aiomme äänestää useista ehdotuksen osista tämän mukaisesti.

de Roo (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, haluaisin aluksi kiittää esittelijä Moreira da Silvaa erittäin hedelmällisestä yhteistyöstä. Me parlamentissa olemme sitoutuneet Kioton pöytäkirjaan. Ainoastaan neljä Euroopan parlamentin jäsentä äänesti sitä vastaan. Kuitenkin Kioton pöytäkirjalla on tarkoitus vähentää päästöjä 8 prosenttia eikä lisätä niitä 8 prosenttia, ja jo tämä tulee olemaan hyvin vaikeaa. Ilman eurooppalaisia toimia 15 hallitustamme eivät yksinään voi onnistua. Ainakin kahdeksassa maassa on otettu käyttöön kansallisia ympäristöveroja, mutta teolliset suurkuluttajat eivät kuulu näiden kansallisten ympäristöverojen piiriin, ja juuri tässä kohdin eurooppalainen päästökauppajärjestelmä tulee apuun, sillä lähes 50 prosenttia Euroopan hiilidioksidipäästöistä kuuluu sen soveltamisalaan.
Yhdysvalloissa on keskusteltu paljon hiilidioksidikaupasta, mutta keskustelut eivät ole johtaneet myönteisiin päätöksiin. Toivottavasti me Euroopassa teemme historiallisen päätöksen ja todella aloitamme ensimmäisinä täsmällisen järjestelmän luomisen. Tähän on valtava tarve, sillä koko kuluneen vuosikymmenen ajan puhuimme turhaan eurooppalaisista energiaveroista. Ne eivät toteutuneet, koska yksittäiset hallitukset, ensin Yhdistynyt Kuningaskunta ja nyt Espanja, äänestivät niitä vastaan. Toinen syy siihen, miksi ne eivät toteutuneet, on se, että komission jäsen Bolkestein kieltäytyi tekemästä EU:sta edelläkävijää tässä asiassa. Itse asiassa tämä päästökauppajärjestelmä on eurooppalainen energiaverojärjestelmä, mutta eri muodossa. Se on kuitenkin parempi järjestelmä, parempi kuin energian hiilidioksidimaksut, sekä ympäristön että talouden näkökulmasta.
Oma ryhmäni, vihreiden ryhmä, sai ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnassa läpi kaksi tärkeää tarkistusta. Ensimmäisessä niistä ojennetaan auttava käsi Yhdysvalloille. Bonnissa viime vuoden heinäkuussa keskustelimme Yhdysvaltojen liike-elämän edustajien kanssa kaksi ja puoli tuntia. Sikäläiset yritykset ovat varsin kiinnostuneita osallistumaan kansainväliseen hiilidioksidikaupan järjestelmään. Ne uskovat, että Yhdysvallatkin liittyy järjestelmään sitten, kun George Bush ei ole enää presidenttinä.
Lisäksi hyväksyttiin esittämämme tarkistus, jonka mukaan Euroopan komission tehtäväksi annetaan laatia ehdotuksia järjestelmän ulottamisesta koskemaan kotitalouksia ja liikennettä. Erityisesti liikenteen ala on erittäin tärkeä, sillä olemme huomanneet, että kansalliset hallituksemme ovat epäonnistuneet liikennealan hiilidioksidipäästöjen vähentämisessä, mikä olisi välttämätöntä.
Olemme edelleen erimielisiä yhdestä asiasta, nimittäin päästöoikeuksien jakamisesta. Ryhmäni kannattaa huutokauppajärjestelmää. Olemme esittäneet maltillista kompromissia, jonka mukaan ainoastaan 15 prosenttia huutokaupataan ja 85 prosenttia jaetaan maksutta. Vain tämän 15 prosentin huutokauppaaminenkin olisi myönteinen merkki jo varhain hiilidioksidin vähentämiseen ryhtyneelle teollisuudelle. Jos suurin osa Euroopan parlamentin jäsenkollegoistani tukee tätä tarkistusta, ryhmäni on täysin tyytyväinen.

Hyland (UEN).
Arvoisa puhemies, Euroopan unioni voi olla oikeutetusti ylpeä pyrkimyksestään täyttää Kiotossa annetut sitoumukset. On harmillista, ettei Yhdysvallat ole täyttänyt velvollisuuksiaan. Tältä osin toivon, että komissio jatkaa kansainvälisiä toimiaan, joilla vakuutetaan Yhdysvallat siitä, että sen on liityttävä muiden joukkoon tässä elintärkeässä asiassa.
Tämä on ensimmäinen säädös, jota komissio ehdottaa Kioton pöytäkirjan allekirjoittamisen jälkeen. Sillä saavutetaan pilaantumisen valvonnan ohella 1,3 miljardin euron säästöt Kioton sitoumusten vuotuisissa kustannuksissa. Kiitän komissiota sen esittämästä ehdotuksesta, jossa direktiivi otetaan vaiheittain käyttöön hyväksyttävällä tavalla ja jossa teollisuudelle sallitaan riittävästi aikaa järjestelmään sopeutumiseen kuitenkaan vähimmäisvelvoitteitamme unohtamatta. Kiitän esittelijää siitä, että hän on tehnyt erinomaista työtä, sekä hänen teknisesti erittäin korkeatasoisesta asiakirjastaan. Katson, että ympäristöasioiden valiokunta on tässä yhteydessä osallistunut ansiokkaasti alkuperäisen komission ehdotuksen parantamiseen.
Annan täyden tukeni valiokunnan esittämille direktiivin parannuksille. Vaikka alkuperäinen ehdotus kattoi vain hiilidioksidin, onneksi olemme parlamentissa kunnianhimoisempia ja pyrimme ulottamaan soveltamisalan kattamaan kaikki muut kasvihuonekaasut. Tällainen toimi osoittaisi selvästi, että EU haluaa määrätietoisesti saada aikaan todellista ja konkreettista kehitystä tässä erittäin keskeisessä asiassa.
Olen myös tyytyväinen siihen, että direktiivi on ulotettu koskemaan muita aloja, kuten kemian alaa ja alumiininalaa. Korostaisin tässä mielessä erästä erityisseikkaa eli kalkkiteollisuuden tilannetta. Koska kalkkia ja poltettua dolomiittia voidaan valmistaa ainoastaan poistamalla kalkkikivestä ja dolomiitista niissä oleva hiilidioksidi, keinoa hiilidioksidipäästöjen vähentämiseen ei ole. Tästä syystä ryhmäni on esittänyt tarkistuksen, jossa ehdotetaan kalkin ja poltetun dolomiitin valmistuksen jättämistä kaasupäästöjä koskevan kauppajärjestelmän ulkopuolelle. Tähän teollisuuden alaan sovellettaisiin kuitenkin edelleen valvontaan, kertomuksiin ja tarkistuksiin liittyviä vaatimuksia. Pyytäisin kollegojani myös ottamaan huomioon tämän erityistilanteen ja tukemaan tarkistustamme 89.
Tämän järjestelmän alun vapaaehtoinen vaihe on tärkeä, ja toivon, että jäsenvaltiot kannustavat aktiivisesti monia eri aloja osallistumaan mahdollisimman laajasti. On myös tärkeää, että direktiivistä tehdään velvoittava vuodesta 2008, jotta jäsenvaltioilla on todellinen ja konkreettinen tavoite, johon on helpompi pyrkiä.
Lopuksi haluaisin kommentoida yleisesti sitä, kuinka EU on osallistunut ympäristövalistuksen ja ympäristönsuojelun parantamiseen. Irlantilaisena jäsenenä olen jopa liiankin tietoinen siitä, että valtaosa ympäristölainsäädännöstämme samoin kuin asennemuutoksistamme on välitön seuraus jäsenyydestämme Euroopan unionissa. Tässä asiassa, kuten niin monilla muillakin politiikan aloilla, EU on vaikuttanut myönteisesti kansalaistemme elämään sen kaikilla osa-alueilla. Jotta saisimme mahdollisimman paljon irti toimistamme tällä ratkaisevan tärkeällä alalla, toivomme, että nämä toimet ulotetaan koskemaan myös Keski- ja Itä-Euroopan maita. Tässä yhteydessä odotan innostuneesti irlantilaisten suhtautuvan myönteisesti Nizzan sopimukseen.

Blokland (EDD).
Arvoisa puhemies, viime kuukausina parlamentissa ja sen ulkopuolella on voitu seurata kiihkeää väittelyä kasvihuoneilmiöstä. Onko fossiilisten polttoaineiden käyttö ja hiilidioksidin määrän lisääntyminen ilmakehässä vakava uhka vai onko se vain turhaa uhkailua? Loppujen lopuksi tuoreimmista tutkimuksistahan on käynyt ilmi, ettei ongelmaa voida oikeastaan ratkaista, vaikka ihmisten aiheuttamien hiilidioksidipäästöjen osuutta vähennetään ja vaikka päästökaupalla voidaankin jonkin verran vähentää hiilidioksidipäästöjä.
Onko päästökauppa näin ollen pelkkä harharetki? En ole sitä mieltä. Käsitys siitä, että hiilidioksidipäästöjen vähentämisellä on vain vähän merkitystä kasvihuoneilmiön lieventämisessä, on mielestäni väärä. Vaikka kävisikin ilmi, että ihmisten osuutta kasvihuoneilmiön syntyyn voidaan pitää vähäisenä, päästökaupalla on saavutettu jotakin, nimittäin se, että olemme nyt enemmän tietoisia luonnonvarojemme käytöstä ja käytämme niitä säästeliäämmin. Tämän myötä on saavutettu toinenkin mahdoton tavoite, nimittäin se, että meidän opimme käyttämään hiilen, öljyn ja kaasun kaltaisia luonnonvaroja vastuullisesti, mikä on välttämätöntä, jos haluamme käyttää niitä pitkällä aikavälillä.
Luonnonvarojen säästeliäämpi käyttö merkitsee sitä, että niitä on käytettävä eri tavalla kuin nyt. Toisin sanoen meidän on muutettava nykyistä toimintatapaamme. Näin ollen on sangen tärkeää varmistaa, että tämä otetaan huomioon myös päästöoikeuksien jakamisessa. Tämän vuoksi ryhmämme on esittänyt yhdessä PPE-DE-ryhmän kanssa tarkistuksia jonkinlaisen vertailuarvon sisällyttämiseksi direktiiviin. Myös energiankulutuksen huomioon ottaminen päästöoikeuksien jaossa kannustaa yrityksiä vähentämään energiankulutusta. Tällä tavoin teollisuudelle annetaan keskinäisen ja historiallisen vertailun perusteella mahdollisuus vähentää hiilidioksidipäästöjä innovatiivisen energiankulutuksen avulla. Tämä on energiaveroa parempi kannustin, ja sillä myös lisätään yrittäjien ja teollisuuden sosiaalista vastuuta.
Tästä seuraa, että kaikilla äskettäin esitetyllä direktiivin heikentämiseen ja sen soveltamisalan rajoittamiseen tähtäävillä ehdotuksilla ei edistetä rakentavasti energiapolitiikkaa vaan päinvastoin. Sillä perusteella, etteivät jotkin maat vahvista Kioton pöytäkirjaa, jotkin maat yrittävät rajoittaa omaa osallistumistaan niille koituvien taloudellisten haittavaikutusten välttämiseksi. On itsestään selvää, että tämä perustuu väärään olettamaan. Loppujen lopuksihan energiankulutuksen vähentäminen on järkevää myös taloudellisesta näkökulmasta.
Tämä on valitettavasti johtanut siihen, että on esitetty monia tarkistuksia, jotka haittaisivat vakavasti päästökauppaa koskevan välineen tehokkuutta. Äänestykset monissa valiokunnissa ovat kuitenkin osoittaneet, ettei monilla tarkistuksilla kuitenkaan ole riittävää tukea takanaan. Viittaan tarkistuksiin, joissa vaaditaan muiden alojen ottamista mukaan ja monien sääntöpoikkeamien sallimista. Lisäksi olisi hylättävä liitännäispolttoa koskeva tarkistus 97, koska sillä lisättäisiin epätasapuolista kilpailuasetelmaa polttolaitosten ja liitännäispolttolaitosten välillä. Todellinen tuotantoprosessi ei tapahdu jätteenpolttolaitoksissa vaan liitännäispolttolaitoksissa, joihin poikkeuksia ei sovellettaisi. Tämä mutkistaisi direktiiviä tarpeettomasti. Siksi pyydän, ettette kannata tällaisia ehdotuksia.
Arvoisa puhemies, totean lopuksi, että ratkaisut paremman elinympäristön ja tulevaisuuden puolesta eivät ole useinkaan ilmiselviä, eivätkä varsinkaan nykyisessä taloudellisessa ilmapiirissä. Eikä pelkästään taloudellinen ilmapiiri ole edes asiassa ratkaiseva tekijä. Tehtävämme Jumalan luomakunnan kaitsijoina edellyttää meiltä sitä, että hoidamme maapalloa ja sen voimavaroja hyvin. Olen täysin vakuuttunut siitä, että tämä on erittäin tärkeää, koska olemme sitoutuneet hyödyntämään maapallomme voimavaroja kestävällä tavalla. Päästökaupalla voitaisiin päästä tähän tavoitteeseen.

Kronberger (NI).
Arvoisa puhemies, 12 vuotta on kulunut Rion kokouksesta, jossa todettiin, että kasvihuonekaasuja on vähennettävä kaikkialla maailmassa. Tämä osoittaa sen, kuinka loputtoman hitaasti maailmanlaajuiset ympäristöä koskevat muutosprosessit tapahtuvat. Kustannukset ovat tärkein näkökohta keskusteluissa. On kuitenkin yleisesti tunnustettava, että kaikista tämänpäiväisistä toimista aiheutuu ainoastaan murto-osa myöhemmin maksettavaksi lankeavien vahinkojen kustannuksista. Tämän olemme lähiaikoina kokeneet Keski-Euroopassa, jota koetteli pahin historiallisen ajan tulvakatastrofi. Vesi on nyttemmin kadonnut, mutta aiheuttajat eivät, ja siksi on ryhdyttävä torjuntatoimiin ennen kaikkea paikallisesti mutta myös koko maailmanlaajuisesti.
On yleisesti hyväksytty, että tärkeintä on vähentää kaikkia kasvihuonekaasuja voimakkaasti. Moreira Da Silvan mietinnössä esitetään oikeansuuntaisia näkökohtia erinomaisella tavalla. Tarvitsemme pitkän aikavälin näkökulmaa, mikä edellyttää myös sitä, että pidämme todellista kehitystä mahdollisena. Olemme viime viikkoina helpottavan tiedon siitä, että esimerkiksi vasta pari vuotta voimassa olleen fluorattuja hiilivetyjä koskevan kiellon ansiosta Etelämantereen yläpuolella oleva otsonikerroksen aukko on ensimmäistä kertaa pienentynyt. Päästökaupalla ei vielä sinänsä vähennetä kasvihuonekaasujen päästöjä vaan jaetaan ne vain eri tavoin. Tehokas kampanjointi on aloitettava omilta lähialueiltamme. Sitä varten meidän on ensinnäkin kehitettävä uusiutuvia energialähteitä ja pyrittävä saavuttamaan energiatehokkuustavoitteemme. Pitkän aikavälin näkemys voi olla ainoastaan saastuttaja maksaa -periaatteen soveltaminen ja se, että näin kerätyt varat olisi varattava erityiskohteisiin ja tilanteen parantamiseen.

Kauppi (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, äänestämme tänään eurooppalaista päästökauppaa koskevasta direktiivistä. Euroopan unioni sitoutui Kioton ilmastosopimuksessa vähentämään kasvihuonepäästöjään. Komissio on nyt työstänyt alustavan esityksen, miten säädellä eurooppalaisten yritysten välistä päästökauppaa. Se asettaa energiavaltaiselle teollisuudellemme päästökiintiöt, joita pienennetään vuosittain Kioton tavoitteiden mukaisesti.
On itsestään selvää, että me Euroopan unionissa haluamme kantaa osuutemme ympäristön tilan kohentamisessa ja maailmanlaajuisten päästöjen vähentämisessä. Kannatan ajatusta maailmanlaajuisesta päästökaupasta yhtenä keinona vähentää kasvihuonekaasujen päästöjä. Päästömarkkinat ohjaisivat markkinoille ominaisella luonnollisella tehokkuudella vähennykset sinne, missä päästöjä on halvinta supistaa. Ilmastopolitiikan kokonaishinta EU:lle jäisi myös täten alhaiseksi.
Komission ehdotuksessa on kuitenkin useita muutoksia vaativia ongelmakohtia. Päästövähennyksistä koituvien kustannusten takia EU-maiden teollisuuden kilpailukyky kärsii suhteessa niihin maihin, jotka jäävät Kioton sopimuksen ulkopuolelle. On ilmiselvä vaara, että todellisten päästövähennysten sijasta päädymme globaaleihin päästövuotoihin, kun eurooppalaiset laitokset siirtävät toimintaansa niihin valtioihin, jotka ovat jättäytyneet Kioton sopimuksen taakanjaon ulkopuolelle.
Kuinka paljon yksittäinen yritys joutuisi ostamaan päästöoikeuksia riippuu siitä, miten alkujako toteutetaan. Alkujaon tulee ehdottomasti olla ilmainen. Maksullinen huutokauppaan perustava jako olisi EU:n yritysten toimintaa rasittava lisäkustannus, jota ei kansainvälisillä markkinoilla toimivilla EU:n ulkopuolisilla kilpailijoilla olisi. Alkujako ei saa rangaista ominaispäästöiltään tehokkaita yrityksiä, ja sen on otettava huomioon yrityksen jo tekemät toimenpiteet. Esimerkiksi kotimaassani Suomessa on vapaaehtoisesti supistettu hiilidioksidipäästöjä jo yli vuosikymmenen. Kahdeksankymmentäviisi prosenttia teollisuudesta ja voimalaitoksista on jo tehnyt vapaaehtoisen energiansäästösopimuksen valtion kanssa. Alkujaon tulee myös huomioida, mitkä ovat yrityksen todelliset tekniset ja taloudelliset mahdollisuudet päästöjen rajoittamiseen. Esimerkiksi kotiseudullani toimiva terästeollisuus ei saa joutua epäedulliseen asemaan vain sen takia, että terästä on mahdotonta valmistaa ilman tiettyä määrää hiilidioksidipäästöjä. Terästeollisuudessa hiiltä ei käytetä energian tuottamiseen vaan tuotantoprosessin osana. Päästöjä on tehokkaasti vähennetty investoimalla nykyaikaiseen teknologiaan. Tästä syystä olen tehnyt yhdessä ryhmäkollegoideni kanssa tarkistuksen, joka mahdollistaa hiiliperäisten tuotteiden sulkemisen päästökiintiön ulkopuolelle siihen rajaan saakka, joka on saavutettavissa parhaalla käytettävissä olevalla teknologialla.
Komission direktiiviesitys on Suomelle ongelmallisempi kuin monille muille maille. Direktiiviin kuuluvat toimialat kattavat Suomessa suuren osan päästöistä, suuremman osan päästöistä kuin muissa maissa. Päästöoikeuksia on Suomessa sen sijaan vain vähän jaossa, koska kansallinen tavoite on tiukka eli kokonaispäästökiintiö pieni. Näin ei ole maissa, joilla ei ole sitoumuksia lainkaan ja joissa ilmastotavoite sallii jopa päästöjen lisäämisen.
Vaikka päästökauppa teoriassa on kustannustehokas tapa vähentää päästöjä, direktiiviehdotus ei saa asettaa sellaisia rajoituksia kaupalle, että sen edut eivät toteutuisi. Teoriassa päästökauppa on edullisin niille, joilla omat päästövähennystoimenpiteet ovat kalliimpia kuin päästöoikeuksien ostaminen toisilta. Käytännössä nämä vaikutukset riippuvat kuitenkin siitä, miten päästöoikeudet jaetaan yksittäisille laitoksille eli kuinka paljon laitokset joutuvat päästöoikeuksia ostamaan ja mikä on päästöoikeuden markkinahinta. Kilpailuasetelman vääristyminen saman teollisuussektorin sisällä sekä Euroopassa että globaalissa kilpailussa on vaara, joka tulee esityksen jatkokäsittelyssä tarkkaan huomioida.

Lange (PSE).
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, komission jäsen Wallström aloitti kuvaamalla sitä, kuinka riittämättömiä Euroopan unionin ilmastonsuojelutoimet ovat toistaiseksi olleet. Tämän vuoksi haluamme neuvotella uudesta päästöjä koskevasta lainsäädäntövälineestä. Me kaikki kannatamme tällaista välinettä. Samanaikaisesti minun on kuitenkin todettava, että, jos tarkastelemme Euroopan unionin päästöjen kokonaiskuvaa, voidaan havaita, että jotkin valtiot pyrkivät jo merkittävästi vähentämään kasvihuonekaasuja kun taas toiset eivät. Mielestäni emme voi sallia sitä, että tämän uuden lisävälineen avulla kyseenalaistetaan jo tehdyt - verraten onnistuneetkin - toimet, ja tämän vuoksi meidän ei pidä tuhota liian tiukoilla vaatimuksilla rakenteita, joilla on onnistuttu vähentämään hiilidioksidi- muita kasvihuonekaasupäästöjä. Tämän vuoksi pidän kahta asiaa yhtä tärkeinä: ensiksikin on lisättävä joustavuutta lisääminen ja toiseksi on sovellettava tasapuolisia ehtoja.
Aloitan joustavuuden lisäämisestä. Eräässä kotiseudullani sijaitsevassa liikeyrityksessä on vähennetty kasvihuonekaasujen päästöjä 27 prosenttia vuodesta 1990. Miksi ihmeessä tämän yrityksen olisi oltava mukana päästökauppajärjestelmässä, koska sillä on hyvät liiketaloudelliset perusteet todeta, ettei se halua? Toisaalta on sellainen liikeyritys, joka olisi kiinnostunut osallistumaan järjestelmään, vaikkei direktiivi koskekaan sitä. Koska tällaiset yritykset ovat oma-aloitteisesti vähentäneet hiilidioksidipäästöjään, ne osallistuisivat mielellään järjestelmään. Toistaiseksi kannatan sitä, että järjestelmään voi osallistua tai sen ulkopuolelle voi jättäytyä. Ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan ehdotuksessa tarkoitettu osallistumistapa on mielestäni aivan asianmukainen mutta mahdollisuus jättäytyä järjestelmän ulkopuolelle ei. Ne eivät ole samansuuntaisia sikäli, että järjestelmän ulkopuolelle on mahdollista jäädä vain 31. joulukuuta 2007 asti. Näin ollen haluan kaikkiin sovelletaan tasapuolisia ehtoja, jolloin sitä, joka jää ulkopuolelle, ei vapauteta kokonaan järjestelmän velvollisuuksista, vaan sen on noudatettava samoja päästövähennyksiä kuin siinä tapauksessa, että se osallistuisi yhä järjestelmään, mutta ilman vuoden 2007 määräaikaa. Näin ollen toivon, että kannatatte tarkistusta 81.
Seuraavaksi käsittelen toista seikkaa eli ehtojen tasapuolisuutta. Meidän on luonnollisesti varmistettava, että se, että järjestelmään kuuluvat yritykset ovat vuoden 1990 jälkeen jo ryhtyneet toimenpiteisiin, otetaan huomioon päästöoikeuksia jaettaessa. Myöskään sitä ei voida hyväksyä, että yritykset lopettavat toimintansa tai siirtävät sen muualle siksi, että ne voisivat ostaa päästöoikeuksia ja myydä ne myöhemmin voitollisesti eteenpäin vaarantaen samalla myös työpaikkoja. Tällaisten päästöoikeuksien on rauettava. Jos otamme huomioon nämä kaksi tekijää - joustavuuden ja tasapuoliset ehdot - voimme hyvällä omallatunnolla kannattaa päästökaupan käyttämistä ilmaston suojelussa, mutta ehtojen on oltavat joustavat ja tasapuoliset.
Sterckx (ELDR).
Arvoisa puhemies, mielestäni komission ehdotus on erinomainen perusta. Jokaisen on osallistuttava järjestelmään, ja oikeudet jaetaan aluksi ilmaiseksi. Ongelmana on kuitenkin vaara siitä, että kilpailu vääristyy EU:ssa. Toisin sanoen markkinoista saattaa tulla liian epätasapuoliset, ja te, arvoisa komission jäsen, olitte oikeassa tähdentäessänne, ettei tällaista voida hyväksyä kansallisissa päästöoikeuksien jakojärjestelmissä. Myös tämän vuoksi vastustan kansallisia poikkeuksia, joiden mukaisesti maa voi myöntää yhtiölle tai alalle poikkeuksen. Olen vakaasti sitä mieltä, että jokaisen olisi osallistuttava järjestelmään. Tarvittaessa poikkeuksia voidaan myöntää Euroopan tasolla puolueettomasti perusteltavissa olevien selvien syiden perusteella.
Lisäksi olen sitä mieltä, että oikeuksien jakamisessa on otettava huomioon myös yrityksessä käytetyn tekniikan energiatehokkuus. Tehottomasti toimivalle yhtiölle ei pitäisi alussa myöntää maksutta runsaasti päästöoikeuksia. Koska yritysten on mahdotonta myydä päästöoikeuksia siksi, että varsin monien alojen yritysten on toimittava maailmanlaajuisilla markkinoilla, ja siksi, että myynti olisi niille tämän vuoksi vahingollista, on laadittava sellaiset eurooppalaiset jakoperusteet, jotka ovat objektiivisia, avoimia ja tiukkoja ja joita sovelletaan kaikkiin. Tarvitsemme vertailuarvoa ja parasta saatavilla olevaa tekniikkaa, ja meidän on laadittava niihin pohjautuvat kaikkia ja jokaista jäsenvaltiota koskevat pakolliset perusteet, koska tämä järjestelmä vaikuttaa myös siihen, kuinka taakka jakautuu jäsenvaltioiden kesken.
Valitettavasti vaikeuksissa olevat jäsenvaltiot ovat lähestulkoon kaikki pieniä jäsenvaltioita, mikä tekee keskustelun meidän kannaltamme sangen ongelmalliseksi. Kilpailu saattaa vääristyä. Emme kuitenkaan aio sen vuoksi kieltäytyä tästä järjestelmästä, koska tämän järjestelmän ansiosta toimenpiteiden kustannukset laskevat, minkä vuoksi niitä on kannattavampaa ja halvempaa toteuttaa myös pienissä valtioissa, joille se on muuten vaikeampaa.
Tästä syystä tarvitsemme tehokasta järjestelmää. Meidän on joka tapauksessa mukautettava tätä järjestelmää jossakin vaiheessa, ja joudumme joka tapauksessa käsittelemään ilmasto-ongelmia, kasvihuonekaasuja ja sellaisia toimia, joihin meidän on ryhdyttävä ja joita meidän on jatkettava vielä kauan vuoden 2012 jälkeenkin. Yhden asian olisi kuitenkin oltava meille selvä: on mahdotonta rakentaa ekologista paratiisia talouden hautausmaalle.

Seppänen (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, maapallon ilmastonmuutoksen torjumiseksi USA ehdotti kasvihuonekaasujen maailmanlaajuista päästökauppaa ja päästöoikeuspörssien perustamista sitä varten. USA ei kuitenkaan itse lähtenyt mukaan järjestelmään, joka käynnistyy vuoden 2008 alussa. Komissio on ehdottanut USA:n hylkäämän päästökiintiöiden kaupankäynnin aloittamista vuonna 2005. On ehdotettu kaikille samaa pakollista järjestelmää, jossa päästövähennykset perustuvat markkinamekanismeihin. Tällä välineellä luodaan markkinoita. Se, että on markkinat, ei vähennä päästöjä. Radiotaajuuksien huutokaupoista markkinoilla Euroopalla on katastrofaalisia kokemuksia. Sitä paitsi komission ehdotus ei ole markkinamekanismi. Siihen liittyy päästöoikeuksien hallinnollinen jako sekä maiden kesken että maiden sisällä niiden erilaisten yritysten kesken. Järjestelmän onnistumisen näkökulmasta ratkaisevaa on alkujako, eikä se ole markkinamekanismi.
Maissa, jotka ovat ottaneet itselleen kunnianhimoisimmat tavoitteet päästöjen vähentämiseksi, yritykset joutuvat muita huonompaan asemaan. Sellaisia yrityksiä rangaistaan, jotka ovat vähentäneet päästöjään ennen kiintiöiden voimaantuloa. Niille on kalliimpaa lisätä vähäpäästöistä tuotantoa kuin yrityksille, joilla on suuret päästöt. Niitä maita ja niitä yrityksiä suositaan, joissa on paljon ydin- tai vesivoimaa. EU:n päästöoikeuskauppa ei saa olla pakollinen ennen vuotta 2008, olkoon se siihen saakka jäsenvaltioille vapaaehtoinen pilottiprojekti.

Berthu (NI).
Arvoisa puhemies, direktiiviehdotuksella kasvihuonekaasujen päästöjen päästöoikeuksien kaupan järjestelmän toteuttamisesta sovelletaan ennakoivasti Kioton pöytäkirjan mukaisesti vuonna 2008 voimaan tulevaa lopullista järjestelmää yhteisössä ja perehdytään tähän järjestelmään vähitellen.
Kioton periaate on yksinkertainen. Kyse on siitä, että ne, jotka päästävät ilmaan kasvihuonekaasuja, maksavat ympäristölle ja siten meille kaikille aiheuttamansa näkymättömien ja mittaamattomien vahinkojen kustannukset. Koska tämä yhteisen omaisuuden vahingoittaminen ei vaikuta suoraan hintoihin, ajatuksena on luoda yhtenäismarkkinat viranomaisten määrittelemille, laskemille ja myymille päästöoikeuksille. Niitä vähennetään asteittain saastuttamisen vähentämiseksi.
Ensimmäinen huomioni on, että järjestelmä on nerokas. Siinä on sovitettu onnistuneesti yhteen julkisten viranomaisten tehtävä ja markkinamenettelyt, ja toivomme sen onnistuvan.
Toiseksi Euroopan yhteisöä ja sen jäsenvaltioita olisi kiitettävä, koska ne ovat tukeneet aktiivisesti järjestelmää ja toteuttavat sitä vapaaehtoisesti kaudella 2005-2007, jonka aikana voimme koekäyttää järjestelmää, parantaa edellytyksiämme täyttää vuoden 2008 jälkeen omat päästövähennyssitoumuksemme ja toivoaksemme toimia tiennäyttäjänä muille maanosille.
Opetteluvaiheessa päästöoikeudet jaetaan maksutta herkillä aloilla toimiville 5 000 suuryritykselle. Oikeuksia voidaan myydä yhteisössä, jolloin päästövähennyksiä toteuttaneet toimijat voivat tehdä voittoa jäljelle jäävillä oikeuksillaan myymällä ne keskinäisellä sopimuksella niitä tarvitseville toimijoille.
Voimme hyväksyä nämä säännökset, mutta korostamme, ettei oikeuksia voida jakaa ilmaiseksi enää vuoden 2008 jälkeen, koska opetteluvaiheen jälkeen tavoitteena on oltava se, että yritykset maksavat kaikille maksettaviksi koituvat piilokustannukset täysimääräisesti eivätkä vain nimellisesti päästöoikeuksien siirtojen yhteydessä.
Esittämiemme varaumien osalta korostan, että ensimmäisellä kaudella ehdotettua järjestelmää sovelletaan ainoastaan hiilidioksidiin, mutta suotavaa olisi, että vääristymien välttämiseksi alamme heti harkita keinoja järjestelmän ulottamiseksi mahdollisimman pian kaikkiin kasvihuonekaasuihin.
Lisäksi päästöoikeuksien ensimmäinen jako, joka toteutetaan ensin kansallisten suunnitelmien mukaan, olisi yhdenmukaistettava vuonna 2008 komitologiamenettelyssä. Tiedämme varsin vähän tämän menettelyn luonteesta ja perusteista. Se on mielestämme aivan liian epäselvä, ja siksi tarkennuksia tarvitaan. Kuitenkin yleisesti ottaen uskomme, että järjestelmä on hyvä, ja annamme tukemme Moreira Da Silvan mietinnölle.

Liese (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, ennen kuin sanon mitään muuta, haluaisin tehdä selväksi, että tänään en puhu Euroopan parlamentin CDU/CSU-ryhmän puolesta. Mainitun ryhmän enemmistö on kanssani eri linjoilla. Edustankin nyt puhuessani PPE-DE-ryhmää, joka kannattaa keskeisiltä osin Moreira Da Silvan mietintöä sellaisena kuin se hyväksyttiin ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnassa. Haluan ilmaista tukeni mietinnölle ja kiitollisuuteni esittelijälle hänen sitoutumisestaan. Neuvotteluja ei ollut aina helppo käydä - Da Silvan täytyi suostua kompromisseihin, jotka olivat vaikeita erityisesti hänen kotimaalleen - ja siksi hän ansaitsee erityisen kunnioituksemme. Kompromissit olivat vaikeita Portugalille, mutta ne olivat järkeviä ja niistä oli esillä olevalle asialle hyötyä.
Seuraavina vuosikymmeninä ilmastonsuojelu on yksi suurimmista haasteista. Meidän olisi vihdoin lakattava pitämästä liike-elämää ja ilmastonsuojelua toisilleen vastakohtaisina. Saksan ja sen naapurimaiden hirvittävät tulvat ovat osoittaneet meille selvästi, että ilmastonsuojelun laiminlyönnistä voi aiheutua myös suuria taloudellisia vahinkoja. Nämä tulvat eivät tietenkään missään nimessä ole kiistattomasti ilmastomuutoksen sivuvaikutus. Tieteelliset tahot väittelevät edelleen siitä, missä määrin ne sitä olivat. Asiantuntijat ovat kuitenkin samaa mieltä siitä, että meidän on tehtävä jotakin välttääksemme tulevaisuudessa vastaavat katastrofit. On näin ollen hyvä, että komissio tekee asiasta ehdotuksia, mutta kuten olemme parlamentissa todenneet, käsittelemässämme komission ehdotuksessa on todellakin suuria puutteita, ja valiokunnissa käydyissä keskusteluissa on keskitytty siihen, mitä niille olisi tehtävä. Yksi ryhmä yritti aluksi hylätä komission ehdotuksen kokonaisuudessaan, ja kun se epäonnistui, ryhmä yritti vesittää ehdotuksen. Toinen ryhmä, johon itsekin kuulun, ilmoitti, että ehdotusta oli parannettava. Työssämme oli johtavana periaatteena ehdotuksen parantaminen, ei sen vesittäminen. Katson, että ympäristövaliokunnan mietinnössä on todella kitketty komission ehdotuksesta sen pahimmat heikkoudet.
Tärkeintä on, että hyväksytään perusvuodeksi vuosi 1990 ja tunnustetaan yritysten aiemmat saavutukset. Toimenpiteisiin jo ryhtyneiden Saksan, Ison Britannian, Suomen ja muiden maiden kannalta olisi kerrassaan käsittämätöntä, että rangaistaisiin niitä siitä, että niissä on jo aiemmin ryhdytty suojelemaan ilmastoa. Tämän vuoksi ehdottamamme perusvuoden käyttöönotto ja aiempien saavutusten tunnustaminen ovat erittäin tärkeitä, koska niiden ansiosta toimenpiteisiin jo ryhtyneet yritykset saavat ansaitsemansa tunnustuksen toteuttamistaan toimenpiteistä ja ne voivat tehdä voittoa kasvihuonekaasujen päästöjä koskevien oikeuksien kaupalla.
On muitakin parannuksia, joihin jäsen Lange on viitannut. Jotta laitoksen sulkemisesta ja työpaikkojen häviämisestä ei hyvitettäisi ilmastonsuojelutoimena, olemme hyväksyneet tarkistuksen, jonka mukaan päästöoikeudet perutaan, jos tuotantopaikka suljetaan. PPE-DE-ryhmä on esittänyt 12 muutakin tarkistusta, joista teimme yksimielisen päätöksen tehdäksemme Moreira Da Silvan mietintöön lisäparannuksia kuitenkaan kompromisseja keskeisiltä osin muuttamatta. Tällä alalla tärkein tarkistus liittyy siihen, kuinka meidän olisi suhtauduttava sementti- ja kalkkiteollisuuteen. On tosiasia, että on vaikeampaa välttää hiilidioksidipäästöjä kalkin ja sementin valmistuksessa kuin muilla aloilla, mikä on otettava huomioon ilman, että kokonaistavoitetta vaarannetaan.
PPE-DE-ryhmän enemmistön tavoin vastustan kokonaisten maiden jättäytymistä ulkopuolelle ja erityisesti mahdollisuutta jättäytyä ulkopuolelle ilman ennakkoehtoja. Edes alkuvaiheessa emme voi harkita mitään ulkopuolelle jättämistä, ellei ennakolta ole asetettu hyvin tarkkoja ehtoja, joiden täyttyminen on välittömästi tarkistettava. Päästökauppa on markkinataloudellinen väline ilmaston suojelemiseksi, ja koska itse uskon markkinatalouteen, kannatan Moreira Da Silvan mietintöä ja pyydän parlamentin jäsenkollegojani äänestämään sen puolesta.
Hulthén (PSE).
Arvoisa puhemies, minäkin haluan puheeni aluksi liittyä Moreira Da Silvan ihailijakerhoon ja kiittää häntä erinomaisesta työstä. Haluan myös kiittää häntä eilisiltaisesta erinomaisesta paneelikeskustelusta, jota pidin järkevänä ja tasapainoisena ja jolla myös edistettiin suuresti keskustelua. Haluan myös esittää kiitokset komission asiakirjasta, joka on varsin hyvä perusta. Koska aikaa on vähän, meidän olisi kenties pitänyt hyväksyä ehdotus tarkistamattomana. Parlamentti on kuitenkin ehdottanut useita tarkistuksia.
Esitän muutamia näkemyksiäni siitä, mitä seikkoja olisi otettava huomioon päästöoikeuksien kauppaa koskevista järjestelmistä keskustellessamme. Meillä on kolme sitoumusta, jotka on otettava huomioon. Meidän on varmistettava, että ilmastonmuutosta torjutaan. Meidän on varmistettava, että myös omalla teollisuudellamme, jota varten tämä järjestelmä luotiin, on mahdollisuus kilpailla yhtäläisin ehdoin. Lisäksi meillä on täytettävänämme ja noudatettavanamme Kioton pöytäkirjan sitoumusten kaltaisia kansainvälisiä sitoumuksia, emmekä voi näin ollen muuttaa pelisääntöjä.
Jotta järjestelmä olisi toimiva, mielestäni seuraavien kuuden seikan on toteuduttava. Järjestelmän on oltava yksinkertainen myös hallinnollisesti. Emme voi luoda mutkikasta järjestelmää, jota osanottajat ja ennen kaikkea liikeyritykset, eivät ymmärrä. Järjestelmän on ilmiselvästi oltava pakollinen. Loppujen lopuksi emme voi luoda sellaista toimintaympäristöä, jossa jotkin toimijat toteavat: ?Ei, en halua osallistua juuri nyt, joten jään ulkopuolelle ja pysyn sivustakatsojana?. Meidän on tiedettävä, kuka on mukana järjestelmässä, ja on ilmiselvää, että sen on koskettava maita ja yksittäisiä laitoksia.
Olen myös sitä mieltä, että olisi ollut suotavaa jakaa päästöoikeudet huutokauppamenettelyllä. On paljon näkemyksiä siitä, kuinka jakamisen olisi tapahduttava. Nyt äänestettävänä oleva kompromissi perustuu siihen, että ensimmäisellä kaudella jako tapahtuu 95-prosenttisesti maksutta ja 5-prosenttisesti huutokaupalla, ja pidän tätä hyvänä ratkaisuna. Tällä tavoin ainakin osa oikeuksista huutokaupataan, sillä huutokauppamenettelyllä noudatetaan paremmin saastuttaja maksaa -periaatetta.
On itsestään selvää, että päästöjen ylärajan on oltava sitova ja sen on liityttävä seuraamusjärjestelmään. Aivan kuten esittelijäkin olen sitä mieltä, että järjestelmään olisi sisällytettävä muitakin kaasuja kuin hiilidioksidi.
On myös keskusteltu siitä, voidaanko päästöoikeuksia säästää seuraaviksi vuosiksi, ja mielestäni se olisi perusteltua. Niiden yritysten, jotka eivät käytä päästöoikeuksiaan yhden vuoden aikana, olisi voitava säästää ne seuraavaan vuoteen.
Meidän on myös tarpeen painottaa tiettyjä seikkoja ja korostaa sitä, että kaikki tapahtuu Kioton pöytäkirjan mukaisesti. Emme voi keksiä mitään uusia näkökohtia. Ennen kaikkea kehotan neuvostoa huolehtimaan siitä, että se tekee päätöksen 17. lokakuuta.

Pohjamo (ELDR).
Arvoisa puhemies, unionin tavoite kasvihuonekaasujen päästöjen vähentämiseksi on oikea, mutta ratkaisu - kuten EU:n päätökset usein -byrokraattinen ja kustannuksia aiheuttava. Huomio on keskittynyt enemmän järjestelmän yksityiskohtiin kuin päästöjen vähentämiseen. Lisäksi se kohtelee epäoikeudenmukaisesti eri jäsenvaltioita riippuen teollisuuden ja energiantuotannon rakenteesta ja myös siitä, kuinka paljon päästöjen vähentämiseksi on jo tehty. Tavoitteesta olemme yhtä mieltä. Kioton sitoumukset on täytettävä.
Päästökauppajärjestelmää kohtaan on esitetty paljon kritiikkiä. Erityisen vaikeaa se on maailmanmarkkinoilla kamppaileville terästehtaille, joilla on laajentamissuunnitelmia ja jotka ovat jo tehneet paljon päästöjen vähentämiseksi. Komissiolta tuli huono esitys, teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunta sai aikaan paljon parannuksia, mutta ne vesittyivät ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan käsittelyssä. Toivon, että voimme äänestyksissä parantaa esitystä hyväksymällä muutoksia, jotka mahdollistavat väljemmän opt out -käytännön ja jotka poistavat raaka-aineperäisen hiilidioksidin laskentaperusteista. Huutokauppa ja maakohtainen taakanjaon katto eivät mielestäni sovi tähän yhteyteen. Huutokaupasta saatiin huonoja kokemuksia telealalla.
Päästökaupan ongelmat koskettavat monia teollisuuden aloja Euroopan laajuisesti. Kyseessä ovat tuhannet teollisuuden työpaikat. Vaarana on, että tuotanto siirtyy muualle, missä se tehdään saastuttavammin.

Caudron (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, jos tunnustamme kaksi seikkaa - yhtäältä nykyisen ilmansaasteiden huolestuttavan tason ja sen ennustetun kehittymisen ja toisaalta Kioton tavoitteet ja keinot niiden saavuttamiseksi - ja jos hylkäämme myöhään ilmastonsuojelutoimenpiteet aloittaville myönnettävät hyvitykset ja sen, että vaurailla mailla on pysyväksi muodostunut ja liiallinen ylivalta köyhiin maihin nähden, ja ennen kaikkea universaalina voimavarana pitämäni ilman kaupallistumisen, voimme vain suhtautua varauksellisesti päästöoikeuksien järjestelmään ja niillä käytävään kauppaan. En kiellä, ettei tämä järjestelmä olisi varmasti nykyistä parempi. Haluan myös todeta sangen vakavaan sävyyn, että olen itse varsin huolestunut näinkin laajasta tietämättömyydestä, kun otetaan huomioon, että kaikkien on aina pystyttävä hengittämään.
On kuitenkin selvää, että tässä tilanteessa esittelijämme on tehnyt osin erittäin hyvää työtä. Hän on tehnyt paljon parantaakseen järjestelmää laajentamalla sen soveltamisalaa, tekemällä siitä pakollisen ja ehdottamalla sen täydentämistä muilla ympäristötoimilla, joita ovat julkinen liikenne, uusiutuvat energiamuodot, maksujen periminen, tutkimus ja energiatehokkuus. Näin ollen voimme äänestää näiden ehdotusten puolesta, vaikka jatkammekin toimiamme tällä alalla harjoitettavan rohkeamman ja vähemmän voittoja janoavan maailmanlaajuisen politiikan edistämiseksi.

Oomen-Ruijten (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, kiitän aluksi esittelijää hänen paneutumisestaan tähän aiheeseen sekä omistautumisestaan sille. Hän oli ja on edelleen aulis ottamaan huomioon ehdotukseen liittyviä ongelmia. Haluaisin kiittää ja onnitella häntä hänen suurenmoisista taidoistaan, mutta tietenkin myös siitä sinnikkyydestä, jolla hän pyrkii saattamaan päästökauppajärjestelmän onnistuneesti päätökseen. Olen jäsen Liesen kanssa samaa mieltä siitä, ettei esittelijä ole valinnut näkökulmakseen Etelä-Euroopan näkökulmaa vaan on yrittänyt sovittaa pohjoisen ja etelän edut yhteen varsin viisaasti.
Tämä ehdotuksen lähtökohtana on Kioton pöytäkirja, jossa sovittiin, että kasvihuonekaasujen päästöjä on vähennettävä. Voin syystäkin ylpeästi todeta, että päästökauppajärjestelmä toimii jo mallikkaasti omassa jäsenvaltiossani. Toimivan päästökauppajärjestelmän on täytettävä tietyt kriteerit: se ei saa olla yritysten ja alojen kesken syrjivä, ja siinä olisi voitava palkita edelläkävijöitä toimista, joihin ne ovat jo ryhtyneet. Palaan tähän aiheeseen kohta. Järjestelmällä ei saa estää markkinoiden toiminataa, ja sen on siten myös tarjottava mahdollisuuksia myös markkinoiden uusille toimijoille. Lisäksi järjestelmän on oltava Euroopassa kilpailukykyinen eikä se saa vaikuttaa vahingollisesti Euroopan asemaan maailman markkinoilla.
Mielestäni komission ehdotus ei täytä näitä perusteita. Yläraja tai kauppajärjestelmä voidaan saavuttaa huutokaupalla tai perityillä oikeuksilla. Huutokauppa olisi ratkaisu, jos markkinat toimisivat hyvin, mutta jos huutokauppa tapahtuu ainoastaan Euroopassa, kilpailukyky suhteessa muuhun maailmaan heikkenee.
Perittyjen oikeuksien järjestelmän huono puoli on siinä, että alussa oikeudet jaetaan maksutta sen hetkisten päästöjen perusteella. Näin ollen tällaisessa perittyjen oikeuksien järjestelmässä ei oteta millään tavoin huomioon Alankomaiden ja etenkin Saksan ja myös monien muiden maiden markkinoilla jo toteutettuja energiankulutuksen vähennyksiä. Tämän vuoksi pidän parhaana vaihtoehtona sellaista järjestelmää, jossa oikeudet jaetaan tuotantomäärää koskevien normien perusteella. Nämä oikeudet on ensin ansaittava toimimalla energiatehokkaammin, ennen kuin ne voidaan huutokaupata.
Tuen lämpimästi mukautettua ehdotusta, johon on sisällytetty monia ryhmäni puolesta esittämiäni tarkistuksia. Haluan myös kertoa Euroopan parlamentin saksalaisille jäsenkollegoilleni, että ymmärrän heidän näkemyksensä.

Bowe (PSE).
Arvoisa puhemies, suhtaudun monien muiden täällä olevien tavoin mietintöön myönteisesti ja onnittelen esittelijää hänen tähän asti tekemästään työstä. Siinä sovitteluehdotuksessa, josta olemme sopineet ja jonka puolesta äänestimme ympäristöasioiden valiokunnassa, on ratkaistu parlamentin eri kollegojen näkökantojen monia eroavaisuuksia, mutta ei kaikkia, kuten tiedämme. Kannatan ehdottomasti tätä ehdotusta samoin kuin useat - elleivät kaikki - läsnäolijat. Siitä on kehittymässä joustava ja markkinalähtöinen toimi, jolla edistetään varmasti EU:n hiilidioksidipäästöjä koskevien vähentämistavoitteiden saavuttamista. Tämä tapahtuu myös kohtuullisin kustannuksin, mikä on myös pantava merkille.
Nykyisissä kansallisissa järjestelmissä opimme kokemuksen kautta, ja meidän tehtävä niin jatkossakin. Näin ollen meidän on mukautettava tulevat järjestelmämme siihen, mikä on luonnollista, ja sallittava se, että jotkin teollisuuslaitokset voivat jättäytyä pois tai tulla mukaan ainakin uuden järjestelmän alkuvaiheessa.
Olen tyytyväinen, jos kaikki kuusi tärkeintä kasvihuonekaasua sisällytetään direktiivin soveltamisalaan. En suhtaudu kuitenkaan myönteisesti siihen, että oikeuksien jakamista rajoitetaan, että otetaan käyttöön aiemmin kokeilematon vertailuarvojen järjestelmä tai että rajoitetaan mahdollisuuksia osallistua Kioton pöytäkirjassa mainittuihin kansainvälisiin kauppajärjestelmiin rajoitetaan. Näitä toimia on vielä syytä harkita.
Kaikessa on aloitettava jostakin. Meidän ei pidä aliarvioida sen työn määrää, johon tänään tämän säädöksen myötä ryhdymme. Meidän ei pidä aliarvioida sitä, kuinka vaikeaa ja raskasta tämä työ on, mutta meidän kaikkien ja koko maailman puolesta toivon, että voimme aloittaa työn asianmukaiselta ja oikeasuuntaiselta perustalta.

Alyssandrakis (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, Kioton pöytäkirjaa pidettiin yleisesti tärkeänä askeleena elämää maapallollamme uhkaavien ilmastonmuutosten torjunnassa. Yhdysvaltojen painostuksen vuoksi pöytäkirjaan on kuitenkin sisällytetty porsaanreikä, jonka avulla maat tai yhtiöt voivat välttää sitoumustensa noudattamisen. Viittaan tässä yhteydessä kasvihuonekaasujen päästökauppajärjestelmään.
On käsittämätöntä, että on luotava kokonaiset markkinat, jotta saastuttamisella voidaan muiden hyödykkeiden tavoin käydä kauppaa. Näillä markkinoilla yritykset voivat ostaa ylimääräisiä päästöoikeuksia päästörajoissaan pysyviltä yrityksiltä sen sijasta, että niiden olisi vähennettävä päästöjään. On yhtä lailla käsittämätöntä, että voidaan vedota siihen, että saastuttamiseen on oikeus. Jos tätä tarkastellaan kuuluisan saastuttaja maksaa -periaatteen yhteydessä, se merkitsee, että jokaisella, jolla on varaa, on lupa saastuttaa ilman rangaistusta.
Olemme järkyttyneitä siitä, että Euroopan unioni rakentaa Kioton pöytäkirjan toteuttamiseen tähtäävän politiikkansa päästökaupan varaan ja ratkoo koko ongelmaa markkinaehdoin. Tämä osoittaa vain sen, kuinka tekopyhiä unionin ympäristöä ja ilmastoa koskevat julistukset ovat. Teoriassa se kannattaa Kioton pöytäkirjaa, käytännössä se horjuttaa sitä. Kasvihuonekaasupäästöjä ei voida vähentää samaan aikaan, kun monopoleille annetaan jatkuvasti mahdollisuus pöyristyttävien voittojen tekemiseen. Tietenkin kapitalistisessa järjestelmässä kaikkea voidaan ostaa ja myydä, jopa saasteita. Ilmastoa ja elämän tulevaisuutta maapallollamme ei voida kuitenkaan ostaa ja myydä. Maapallomme suojelu on ruohonjuuritason toimijoiden käsissä.

Langen (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, haluaisin aluksi kiittää esittelijä Moreira Da Silvaa, joka on tehnyt valtavasti perusteellista työtä ja laatinut keskustelun pohjaksi käyttökelpoisen ehdotuksen komission varsin huonosta ehdotuksesta, joka olisi oikeastaan pitänyt hylätä suoralta kädeltä. Paljon kiitoksia siis hänelle. Arvoisa komission jäsen Wallström, se, mitä teidän yksikkönne on saanut aikaan, ei vastaa vaadittua laatutasoa, jos ympäristönsuojelun halutaan edistyvän Euroopassa. En ole kahdeksan ja puolen vuoden aikana nähnyt parlamentillemme esiteltävän näin huonoa direktiiviehdotusta, joten voitte olla kiitollinen siitä, että parlamentti sai lopulta tilaisuuden parantaa tämän heikon ehdotuksen joitakin seikkoja. Tämä riittäköön alkuhuomioiksi.
Toinen huomioni on, että olen varauksettomasti Langen kanssa samaa mieltä siitä, että jos tämä ehdotus halutaan toteuttaa, siihen on sisällyttävä joustavuutta tasapuolisin ehdoin. Tasapuolisia ehtoja ei tarvita pelkästään siksi, että Euroopan unionin yksittäiset jäsenvaltiot ovat jo saaneet paljon aikaan, kun taas toiset eivät, vaan myös siksi, että päästökauppa on merkittävää kilpailun kannalta. Täällä parlamentissa jokaisella on ollut jotakin sanottavaa Yhdysvalloista ja sen ?pahoista pojista?. Tämän jälkeen on vain todettu, että kyseessä on oikeastaan energiavero. Corbey sanoi, ettei ydinvoimalla tuotettua sähköä saa kohdella suosivasti. Tosiasiassa komission ehdotus ei ole sen omien ehtojen tasalla. Ehdotus on byrokraattinen uhka, ja sillä ei ole tehoa ympäristöön. Tämä ei ole Kioton pöytäkirjan vika eikä sitä voida oikeuttaa pöytäkirjan perusteella, koska, arvoisa Wallström, Kioton pöytäkirjan allekirjoittivat jäsenvaltiot. Kiotossa sitoumuksen antoivat jäsenvaltiot. Kioton pöytäkirjassa puhutaan kuudesta kasvihuonekaasusta, ja te puhutte vain yhdestä. Kioton pöytäkirja sitoo jäsenvaltioita. Te haluatte määrätä velvoitteita liikeyrityksille. Kioton pöytäkirjan mukaan jäsenvaltiot voivat käyttää mitä tahansa välinettä. Haluatte mitätöidä jäsenvaltioiden vastuun turvautumalla komission byrokratiaan. Kioton pöytäkirja tulee voimaan vuosina 2008-2012. Teidän pakollinen päästökauppanne alkaa jo 2005.
Kioton pöytäkirjassa on ainakin kolme välinettä, joista käytätte vain yhtä, ja, mikä pahinta, rikotte kaikkein tärkeintä periaatetta eli sitä, josta kansainvälinen yhteisö on sopinut ja jonka mukaan koko maailman olisi vähennettävä hiilidioksidipäästöjä siellä, missä se voidaan tehdä edullisimmin ja nopeimmin. On kuitenkin selvää, että se, mitä tässä ehdotatte, rajoittuu Euroopan sisäiseen kauppaan, eikä sillä ole lainkaan vaikutusta muihin maihin. Sen kustannukset ovat ekvivalenttisen hiilidioksidin osalta 20-33 euroa tonnilta. Ette ole sisällyttänyt direktiiviin lainkaan kahta muuta välinettä. Kioton pöytäkirjassa on pyritty yhdistelmään, jonka mukaan kustannukset ovat ekvivalenttisen hiilidioksidin osalta 6 euroa tonnilta, ja jos te toimitte ehdottamallanne tavalla tehtaita joudutaan sulkemaan ja työntekijöitä joudutaan siirtämän toisiin toimipaikkoihin. Direktiiviehdotuksen avulla ei päästä maailmanlaajuisesti myönteiseen tulokseen, minkä vuoksi emme kannata pelkästään tasapuolisia ehtoja vaan myös sitä, että välineitä kilpailutetaan keskenään ennen Kioton pöytäkirjan voimaantuloa.
Kaikki Euroopan unionin 15 jäsenvaltiota ovat tällä hetkellä ryhtyneet omalla tahollaan vähentämään kasvihuonekaasujen päästöjä 8 prosenttia. Euroopan unioni on sitoutunut erilaiseen taakanjakoon. Tällainen taakanjako toimii siten, että Saksan kaltaisella maalla, joka joutuu vähentämään päästöjään 21 prosenttia, on varsin suuri osuus, kun taas esimerkiksi Portugali voi lisätä päästöjään 27 prosenttia vuodesta 1990. Tämä on varsin oikeudenmukaista ja vastuullista, mutta jos kerran Saksa ja Iso-Britannia ovat ainoat valtiot, jotka voivat ilman komission byrokraattista päästökauppajärjestelmääkin olla ylpeitä onnistumisestaan, ette voi rangaista niitä sillä perusteella, että niiden, jotka ryhtyivät asiaan vapaaehtoisesti, on nyt maksettava ylimääräinen sakko tässä onnistumisestaan. Hyvä Wallström, kuinka tällaisella jäsenvaltioille ja yrityksille määrätyllä rasitteella motivoidaan niitä? Saksalaisena Euroopan parlamentin jäsenenä voin kertoa, että Saksassa on vähennetty vuodesta 1990 ekvivalenttista hiilidioksidia koskevia päästöjä 231 miljoonaa tonnia. Tämä on valtava määrä. Samalla ajanjaksolla toinen jäsenvaltio, Espanja, on päästänyt ilmakehään 100 miljoonaa tonnia lisää hiilidioksidiekvivalenttia. Se, että saksalaisia yrityksiä rangaistaan Espanjan laiminlyönneistä, on väärä tapa hoitaa asioita, ja siksi pyydän parlamentin jäseniä tukemaan tarkistusta 75, jolla pyritään lisäämään jäsenvaltioiden vastuullisuutta.
Linkohr (PSE).
Arvoisa puhemies, jos minulla olisi enemmän puheaikaa kuin kaksi minuuttia, kumoaisin mahdollisimman kohteliaasti jäsen Langenin väittämät. Uskon aidosti, että komissio on laatinut täysin kelvollisen esityksen, jota olemme varmasti parantaneet, koska parlamentti tekee aina kaiken paremmin. Haluan esittää seuraavat näkökohdat. Ensinnäkin me käymme jo päästökauppaa: maailmassa on vuodesta 1996 kaupattu noin 70 miljoonaa tonnia hiilidioksidia - oletettavasti - 3 Yhdysvaltojen dollarin tonnihinnalla, mikä tekee liikearvoksi noin 210 dollaria, ja kauppa lisääntyy eksponentiaalisesti. Tässä kaupassa on vallittava tietty järjestys, ja Euroopassa tämä direktiivi auttaa sen saavuttamisessa. Tämän vuoksi direktiivi on järkevä.
Kannatan kovasti sitä, että otetaan huomioon jäsenvaltioiden aiempi kokemus, minkä vuoksi tarvitsemme siirtymäaikaa, mutta sille on vahvistettava päättymispäivämäärä. Pitäisin itse vuotta 2008 päättymisvuotena, josta lähtien Euroopassa on sovellettava samoja sääntöjä. Haluan myös tähdentää, että päästökauppaan sovelletaan edelleen Euroopan kilpailulainsäädäntöä, ja - Kioton pöytäkirjan sitä rajoittamatta - komissio voi aina puuttua markkinoiden toimintaan, jos se katsoo, että kilpailu vääristyy.
Itse asiassa tämä päästökauppa johdattaa meidät taloudessamme uudelle aikakaudelle, koska jätekaasuillekin - tässä tapauksessa hiilidioksidille - määrätään oma hinta. Hintaa arvioitaessa - komissio olettaa hinnaksi 20 euroa tonnilta - on helppo todeta, mikä merkitys sillä on jatkossa taloudelle, energiasektorille ja ympäristölle. Toimintamallit ovat todellakin muuttumassa, ja koska näin on, olen varma, ettei tämä ole viimeinen aiheesta käytävä keskustelu. Toivon, että mielipiteemme lopulta lähentyvät parlamentin päätöslauselman perusteella ja että pääsemme sen ansiosta järkevään ratkaisuun.

Flemming (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, haluaisin aluksi kiittää lämpimästi Moreira Da Silvaa, joka oli loistava esittelijä ja joka on laatinut hienon mietinnön. ET, Emission tradit on outo tuntematon olento oudolta tuntemattomalta tähdeltä. Emme vielä tiedä, olisiko meidän pelättävä tai rakastettava sitä. Olen kuitenkin yrittänyt antaa tälle olennolle inhimillisemmät kasvot ja olen esittänyt joukon tarkistuksia, joista osa myös hyväksyttiin ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnassa. Tarkistuksen 2 osalta toivon, että jos viranomaisten on tehtävä uudistuksia ja erilaisia muutoksia laitoksiin, tämän olisi tapahduttava toimijan suostumuksella. Komissio toteaa ehdotuksessaan, että se määrittää yhdenmukaistetun jakomenetelmän 1. tammikuuta 2008 alkavalle kaudelle. Toivoisin mieluummin, ettei näin olisi. Katson, että parlamentilla on oikeus olla mukana asiassa yhteispäätösmenettelyn kautta.
Tarkistuksen 30 osalta katson, että oikeuksien jako uusille laitoksille olisi EU:ssa periaatteessa yhdenmukaistettava. Tarkistukseni 37 on erityisen tärkeä. Sen, mukaan jäsenvaltioiden on tarpeen varmistaa, että laitosten toimijat voivat asianmukaisina kausina käyttää oikeudet etukäteen tai siirtää ne seuraavalle vuodelle. Tämä on mielestäni erittäin tärkeää ja näin asiat saadaan sujumaan hieman paremmin. Uskoakseni kenenkään meistä ei tarvitse pelätä tätä ehdotusta. Loppujen lopuksi kohteena on ainoastaan kausi vuodesta 2005 vuoden 2010 loppuun, jonka komissio on jo määritellyt eräänlaiseksi kokeilukaudeksi. Älä pelkää, kelpo kollegani Langen, voimme edelleenkin muuttaa koko järjestelmää. Olen varma, että vasta tämänpäiväisen äänestyksen jälkeen voimme todella käynnistää merkittävän keskustelun.
Randzio-Plath (PSE).
Arvoisa puhemies, meidän - enkä tarkoita pelkästään taloudellisia toimijoita vaan myös jäsenvaltioita ja Euroopan unionia - on tuettava vakaasti Kioton pöytäkirjan täytäntöönpanoa. Langenin ei pitäisi unohtaa, että elämme sisämarkkinoilla, joiden tarkoituksena ei ole toimia niin, että valot sammuvat kaikkialta Euroopasta, vaan pikemminkin niin, että pyrimme luomaan työllisyyden ja ympäristön säästämisen huomioon ottavaa ja ympäristön kanssa sopusoinnussa olevaa kestävää taloudellista kasvua. Näkemykseni on, että tämän vuoksi on varsin sopivaa ja asianmukaista, että komissio panee merkille sen, että jotkin jäsenvaltiot ovat jo aloittaneet päästökaupan ja, kuten tänään on useaan otteeseen todettu, jotkin jäsenvaltiot ovat jo vähentäneet hiilidioksidipäästöjä. Tästä syystä on erityisen tärkeää, että otamme perusvuodeksi vuoden 1990.
Haluan lisäksi tuoda esiin taloudellisen näkökohdan, jonka vuoksi on tavattoman tärkeää myöntää päästöoikeudet maksutta. Huutokaupoilla ei saavuteta mitään. Aiemmat kokemukset ovat sen meille karvaasti opettaneet: esimerkkejä on banaanilisenssien kaupasta UMTS-lupien huutokauppaan. Tämän vuoksi on tärkeää myöntää päästöoikeudet maksutta. Tämä on tärkeää sijoittajan näkökulmasta, sillä näin yrityksille ei tule siitä heti aluksi kustannuksia, ja näin myös varmistetaan, ettei päästökauppa toimi veron tavoin. Yrityksillä on siten käytettävissä tarvittavat voimavarat tutkimukseen ja kehitykseen sekä sellaisten energiaa säästävien prosessien käyttämiseen, jotka aiheuttavat vain vähän päästöjä. Maksuttomalla jaolla taataan myös se, että kaikkien osanottajien lähtökohta on sama ja että menettely on avoin. Pidän tätä äärimmäisen tärkeänä. Olemme tyytyväisiä tähän ehdotukseen myös taloudellisista syistä, koska sen avulla hintoihin voidaan paremmin sisällyttää ulkoiset kustannukset. Pyytäisin kuitenkin komissiota tekemään kaikkensa, jotta myös verotusta koskevassa puitedirektiivissä saavutettaisiin läpimurto, koska silläkin edistettäisiin liiketoimintaa koskevien verojen täydentämistä ja siten autettaisiin Eurooppaa toteuttamaan menestyksekkäästi...
(Puhemies keskeytti puhujan.)

Korhola (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, kyseessä on mietintö, jolla varmasti on todella suuri merkitys; kielteinen vai myönteinen, jää nähtäväksi vasta tosielämässä. Silloin ovat kyseessä oikeat yritykset ja oikeiden ihmisten työpaikat, oikeiden perheiden elanto ja todellinen ilmastomuutos. Kyseessä on kokeilu, jossa EU:lla ei olisi varaa epäonnistua.
Periaatteessa kannatan lämpimästi päästökauppaa, mutta on sanottava, että tämä esitys on huolestuttavan keskeneräinen. Komission ehdotus muun muassa jätti vastaamatta seuraaviin kysymyksiin: varhain ympäristötoimia toteuttaneiden yritysten kilpailukyky, erityisesti ottaen huomioon taakanjaon tuomat maakohtaiset rajoitteet, taakanjaon kilpailua vääristävät tekijät eri jäsenvaltioiden välillä yleensä, päästökaupan suhde valtioiden fiskaalisiin intresseihin, päästökaupan suhde vapaisiin energiamarkkinoihin samoin kuin näiden yhteisvaikutuksesta syntyvät valtaisat tulonsiirrot eri toimijoiden ja eri valtioiden välillä, laajentuminen, EU:n suojautuminen kolmansien maiden toimijoiden hyökkäyksiä tai Soros-tyyppisiä keinottelijoita vastaan, oikeussuojaa ja muutoksenhakua koskevat kysymykset. Jälkimmäiset valiokunta onneksi hyväksyi esityksestäni.
Edelleen epäselviksi jäävien kysymysten lisäksi esitys näyttää sekoittavan tavoitteet ja keinot, kansallisen ja yritystason, sekä markkinavälineet ja perinteisen kontrolliin perustuvan hallinnon. Näiden sekoituksena se palvelee huonosti tarkoitustaan ja aiheuttaa tarpeettomasti taakkaa itse asiaan, päästöjen vähentämiseen, josta eurooppalaiset toimijat tähän asti ovat olleet yksimielisiä. Lisää vaikeuksia lupaa päästökaupan oheen leivottu tavattoman raskas byrokratia, jonka purkamisesta parlamentti ei valitettavasti halunnut kantaa vastuuta.
Olen erityisesti kantanut huolta hiilivuodon mahdollisuudesta. Ilman tarkistustani direktiivi ei erottele hiilidioksidipäästöjä hiilen energiakäytön ja prosessikäytön välillä. Sen seurauksena eurooppalaisen, globaalisti hyvät ekologiset standardit täyttävän terästeollisuuden asema on vaarassa heiketä globaaleilla markkinoilla, jolloin syntyy paitsi taloudellinen myös valtava ekologinen vahinko.

Doyle (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, tässä direktiivissä painotetaan sitä, miten vakavasti pyrimme saamaan kasvihuonekaasut hallintaamme. Onnittelen esittelijää siitä, että hän on tehnyt erinomaista työtä varsin vaikealla alalla.
Jäsenvaltioissa, muun muassa Irlannissa, on keskusteltu paljon siitä, olisiko direktiivin mukaiseen päästökauppajärjestelmään osallistumisen oltava kokeiluvaiheessa pakollista. Tämä on direktiiviluonnoksen keskeisimpiä kysymyksiä. Ympäristön ja teollisuuden näkökulmat eroavat paljon toisistaan, ja tarvitsemme sopivaa tasapainoa. Loppujen lopuksihan hallinto perustuu yhteisymmärrykseen.
Se, että ympäristösyistä pyritään täysin pakolliseen järjestelmään, on sovitettava onnistuneesti yhteen markkinanäkökohtien kanssa, ja järjestelmän on oltava teollisuudelle suopea. Järjestelmän on oltava joustava ja markkinalähtöinen. On järkevää sopia jäsenvaltioiden laajuisesta järjestelmästä, koska kaikkien valtioiden on oltava mukana päästöjen vähentämisessä. Markkinoilla tarvitaan siis myyjiä, jotta markkinat olisivat toimivat. Yksittäisille teollisuuslaitoksille on annettava tietty liikkumavara, jotta ne voivat väliaikaisesti jättäytyä järjestelmän ulkopuolelle, mutta vain kokeiluvaiheessa. Tietenkin on edellytettävä, että jokainen ulkopuolelle jäävä laitos ryhtyy muihin vastaaviin toimiin päästöjen vähentämiseksi. Tämän väliaikaisen järjestelmän ulkopuolelle jäämisen olisi oltava mahdollista ainoastaan kokeiluvaiheessa, koska vuodesta 2008 alkaen meidän on pakko saavuttaa oikeudellisesti sitovat Kioton pöytäkirjan tavoitteet.
Pyydän voimakkaasti teiltä tukea kompromissitarkistukselle 50 ja tarkistukselle 99, joka koskee kalkin valmistuksen yhteydessä kalkkikiven hiilenpoistossa syntyvää hiilidioksidia. Tarkistuksella on tärkeä ympäristön kannalta myönteinen vaikutus markkinoihin. Toivon, että komissio voi hyväksyä kummatkin tarkistukset.

Wallström
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, haluaisin aluksi kiittää arvokkaasta ja rakentavasta osallistumisesta varsin mielenkiintoiseen keskusteluun. Tämä ei ole ensimmäinen eikä uskoakseni missään tapauksessa viimeinen kerta, kun keskustelemme ilmastonmuutoksen torjuntatoimista.
Asetan tämän keskustelun aluksi laajempaan asiayhteyteen eli siihen, mitä tiedämme ilmaston muuttumisesta. Olemme sangen tietoisia siitä, että ilmasto on muuttumassa. Mittaamamme lämpötilan nousu 1900-luvulla on suurin tuhanteen vuoteen. Tiedämme, että pohjoisen pallonpuoliskon lumipeite on vähentynyt 10 prosenttia 1960-luvun lopun jälkeen. Tiedämme, että napa-alueen jääkerroksen paksuus on ohentunut 40 prosenttia ainoastaan 10 vuoden aikana. Tutkijat - olemme koonneet maailman johtavat ilmastontutkijat tutkimaan asiaa - sanovat, että ilmastonmuutoksen hillitsemiseksi meidän on mentävä vielä paljon pitemmälle kuin Kioton pöytäkirjassa on sovittu. Näin ollen meidän on ryhdyttävä toimiin, joissa mennään vielä pitemmälle kuin niissä, joista olemme toistaiseksi keskustelleet.
Olemme vahvistaneet Kioton pöytäkirjan ja työskentelemme itse asiassa tällä hetkellä kolmella eri alalla. Toimimme kansainvälisesti siten, että rohkaisemme järjestelmän ulkopuolelle jääneitä maita, kuten Yhdysvaltoja, liittymään järjestelmään. On tärkeää noudattaa jatkuvasti hyviä ehtoja ja pyrkiä saavutettavissa oleviin Kioton pöytäkirjan tavoitteisiin. Meidän on kuitenkin oltava uskottavia myös kotimaissamme, ja siksi olemme käynnistäneet eurooppalaisen ilmastonmuutosohjelman. Yhdessä kaikkien asianosaisten kanssa olemme yksilöineet toimia, joihin meidän on syytä ryhtyä Euroopassa sitoumustemme täyttämiseksi ja ilmastonmuutoksen torjumiseksi kustannustehokkaalla tavalla. Päästöoikeuksien kauppa on yksi tällainen väline.
Lisäisin vielä sen, että me kaikki ymmärrämme, että Kioton pöytäkirjan sitoumusten täyttämisestä aiheutuu kustannuksia, mutta myös toimista pidättäytymisestä aiheutuu meille kustannuksia. Sitä, että toisten tavoin pysyttelemme sivussa tai olemme tekemättä mitään, ei voida pitää oikeudenmukaisten ehtojen luomisena. Tämä on syytä muistaa. Täten päästöoikeuksien kauppa on yksi tulevaisuudessa tarvitsemistamme välineistä.
Olemme äsken puhuneet suurista päästölähteistä, mutta meidän on myös arvioitava liikennejärjestelmää ja ryhtyä tulevaisuudessa siihen liittyviin tehokkaisiin toimiin.

Puhemies.
Arvoisa komission jäsen, haluan kiittää suuresti paitsi siitä, että osallistuitte keskusteluun, myös siitä, että olette sitoutuneet tähän asiaan.
Julistan keskustelun päättyneeksi.

Puhemies.
Olen hyvin iloinen voidessani toivottaa erittäin sydämellisesti tervetulleeksi Mongolian tasavallan parlamentin, Suuren Huralin valtuuskunnan, jota johtaa Suuren Huralin puhemies arvoisa Sanjbegziyn Tumur-Ochir. Valtuuskunnan jäsenet ovat asettuneet vierailijoiden lehterille.
Mongolian parlamentin puhemiehen Brysselin vierailu on suuri kunnia ja uusi osoitus Euroopan unionin ja Mongolian tasavallan välisten suhteiden lujittumisesta.
Olen varma, että tänään ja eilen Mongolian valtuuskunnan jäsenten ja usean parlamenttimme jäsenen välillä käydyt keskustelut ovat osoittautuneet hedelmällisiksi ja niiden avulla voidaan lujittaa kummankin instituution välisiä yhteyksiä.
Olette lämpimästi tervetulleita.
Puhemies.
Esityslistalla on seuraavana Nisticòn laatima ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A5-0285/2002) neuvoston yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi tiettyjen vaarallisten aineiden ja valmisteiden markkinoille saattamisen ja käytön rajoituksista annetun neuvoston direktiivin 76/769/ETY muuttamisesta kahdennenkymmenennenkolmannen kerran (syöpää tai perimän muutoksia aiheuttaviksi tai lisääntymiselle vaarallisiksi luokiteltavat aineet - c/m/r) (8328/1/2002 - C5-0267/2002 - 2001/0110(COD)).

Nisticò (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, aion puhua varsin lyhyesti, koska olemme keskustelleet pitkään tästä mietinnöstä, ja aion tuoda esille ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnassa käydyissä varsin kiihkeissä väittelyissä ilmenneitä uusia seikkoja. Tämä on tosiasiassa 23. kerta, kun syöpää tai perimän muutoksia aiheuttaviksi tai lisääntymiselle vaarallisiksi luokiteltavien aineiden markkinoille saattamisen rajoituksista annettua neuvoston direktiiviä 76/769 muutetaan. Direktiivin tarkoituksena on suojella kuluttajien terveyttä ja yhdenmukaistaa yhtenäismarkkinoita ominaisuuksiltaan samanlaisten tuotteiden osalta.
Kuten liitteessä 1 todetaan, ehdotuksessa mainitaan 25 ryhmään 2 luokiteltavaa uutta ainetta, joista 14:ä pidetään syöpää aiheuttavina. Näitä ovat muun muassa kobolttisuolat, muutamat kadmiumsuolat, bentsopyreeni ja muutamat atsovärit, joihin on alan kirjallisuudessa jo vuosien ajan liitetty syöpää aiheuttavia ominaisuuksia. Nämä aineet on vihdoin sisällytetty luetteloon. Lisäksi mainituista 25:stä ryhmään 2 luokiteltavasta aineesta kolmen katsotaan aiheuttavan perimän muutoksia ja kahdeksaa pidetään lisääntymiselle vaarallisina.
Tällaisten aineiden lisäksi komissio on ulottanut kiellon koskemaan valmisteita eli näiden aineiden seoksia tai liuoksia. Vihreät/Euroopan vapaa allianssi -ryhmä, erityisesti jäsen Schörling ja muutamat muut jäsenet haluaisivat, että kielto ulotettaisiin koskemaan myös näitä aineita sisältävien tuotteiden ja artikkelien, kuten leikkikalujen, kankaiden tai lattiapäällysteiden, markkinoille saattamista.
Korostan vastustavani ajatusta kiellon ulottamisesta koskemaan myös tällaisia tuotteita. Ajatelkaa, mitä vahinkoa aiheutuisi siitä - enkä tarkoita ainoastaan vahinkoa taloudelle, kaupalle ja teollisuudelle, vaan myös psykologista vahinkoa - että ihmiset saisivat tietää, että yhtä näistä aineista, esimerkiksi erästä atsoväriä, löytyisi tyylikkäästä solmiosta, vaikka tosiasiassa solmiosta ei koskaan vapautuisi syöpää aiheuttavia aineita, ja näin ollen solmiota käyttävän henkilön terveys ei koskaan vaarantuisi.
Tämän vuoksi vahvistan kantamme. Vastustamme jäsen Schörlingin esittämää tarkistusta 1, jota tuki vain ympäristövaliokunnan varsin niukka enemmistö ja jossa todetaan, että ?komission olisi ulotettava syöpää tai perimän muutoksia aiheuttaviksi tai lisääntymiselle vaarallisiksi luokiteltuja - - aineita koskeva kielto myös - - tuotteisiin.? Vastustamme myös tarkistuksen 2 ensimmäistä osaa - ensimmäisiä 7:ää riviä - joissa todetaan taas kerran, että ?- -kielto olisi ulotettava - -tuotteisiin.? Hyväksymme kuitenkin tarkistuksen 2 toisen osan, jolla pyritään painostamaan komissiota sikäli, että siinä suositetaan, että komissio laatii ehdotuksen perimän muutoksia tai syöpää aiheuttavia aineita sisältävien tuotteiden käytön kieltämisestä tapauksissa, joissa on tieteellistä näyttöä siitä, että näitä vaarallisia aineita todella vapautuu tuotteista ja että ne siirtyvät ja kertyvät ihmisen elimistöön perimän muutoksia ja syöpää aiheuttavina tai lisääntymiselle vaarallisina pitoisuuksina.
Katson, että tällä suosituksella edistetään suuresti kuluttajien terveyden ja ympäristön suojelua, ja, arvoisa puhemies, ja toivon, että komissio ja neuvosto voivat sisällyttää sen ehdotukseen.

Wallström
Arvoisa puhemies, haluan kiittää esittelijää hänen rakentavasta panoksestaan. Kyseessä on tärkeä direktiivi, koska sillä otetaan käyttöön syöpää tai perimän muutoksia aiheuttaviksi tai lisääntymiselle vaarallisiksi todettuja ja luokiteltavia aineita eli niin sanottuja c/m/r-aineita koskeva kielto. Ehdotus on varsin kauaskantoinen, koska sillä kielletään näiden aineiden ja näiden aineiden kaikkien mahdollisten seosten myynti kansalaisille. Ehdotetulla direktiivillä näin ollen edistetään turvallisempien vaihtoehtojen saattamista markkinoille ja niiden käyttöä. Lisäksi ehdotetulla direktiivillä ei pelkästään suojella kuluttajien terveyttä, vaan sillä myös suojellaan sisämarkkinoita. Sen myötä voidaan ottaa käyttöön yhdenmukaistetut säännöt koko yhteisössä.
On helppo ymmärtää perusteet, joiden vuoksi suositetaan kiellon ulottamista koskemaan markkinoille saatetut, kuluttajien käyttöön tarkoitetut tuotteet. Tällainen edellyttää kuitenkin sen selvittämistä, vapautuuko ainetta tuotteesta ja vapautuuko sitä niin paljon, että se on kansanterveydellinen riski tai ympäristöriski. Tämä jälkimmäinen näkökohta, eli riskin arviointi, puuttuu ehdotetuista tarkistuksista, ja sen vuoksi komissio toistaiseksi hylkää ne.
Meidän on saatava enemmän tietoa tuotteiden mahdollisista riskeistä. Voin vakuuttaa, että komissio ottaa huomioon parlamentin huolenaiheet perehtymällä tähän mahdolliseen ongelmaan. Komissio on jo useissa yhteyksissä ehdottanut riskien vähentämistä, ja tällä hetkellä on kielletty noin 1 000 c/m/r-ainetta ja useita tuhansia niitä sisältäviä valmisteita. Yksi esimerkki ovat atso-värit, jotka ovat yleisesti tunnettuja karsinogeeneja. Näiden värien käyttö kiellettiin varsin monissa tuotteissa. Euroopan parlamentti halusi kuitenkin jättää itämaiset matot kiellon ulkopuolelle, koska niiden tapauksessa atso-värien vapautuminen jäi hyväksyttävien kynnysarvojen alapuolelle. Komissio on tästä samaa mieltä, koska komissiokin saattoi todeta, ettei kansanterveydellinen riski ollut merkittävä.
Lopuksi todettakoon, ettei komissio voi hyväksyä tarkistuksia 1 ja 2, mutta ottaa kiireellisenä asiana tarkasteltavaksi tuotteisiin sisältyviin c/m/r-aineisiin liittyvän mahdollisen ongelman.

Schörling (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, tämä toinen käsittely on tavattoman tärkeä, koska siinä käsitellään tiettyjen vaarallisten aineiden ja valmisteiden (syöpää tai perimän muutoksia aiheuttaviksi tai lisääntymiselle vaarallisiksi luokiteltavat aineet), niin sanottujen c/m/r-aineiden, markkinoille saattamisen ja käytön rajoituksista annetun direktiivin muuttamista 23. kerran.
Ei neuvosto eikä komissio ole halunnut tulla Euroopan parlamenttia vastaan sen vaatiessa myös tuotteiden sisällyttämistä direktiiviin. Loppujen lopuksi tuotteet ovat kansalaisten kannalta tärkein altistumisen lähde, esimerkiksi leikkikalut, kankaat tai lattiapäällysteet. Komission ehdotuksen mukaisesti toteutettu riskinarviointi perustuu tosiasiassa varovaisuusperiaatteeseen, ja siinä todetaan selvästi, että kansalaisten turvallisuus on taattava. Tämä voi toteutua vain, jos c/m/r-aineet kielletään myös kulutushyödykkeissä. Jostakin käsittämättömästä syystä komissio ja neuvosto eivät ole halunneet hyväksyä tätä, vaikka asiasta on tieteellistä näyttöä.
Neuvosto jopa tähdentää sitä, että asia koskee suurta joukkoa tuotteita ja että tämä olisi peruste olla tekemättä mitään. Tosiasiassa asian olisi oltava päinvastoin. Jos useat tuotteet sisältävät c/m/r-aineita, meidän olisi tietenkin toimittava vielä kiireellisemmin. Olisin toivonut, että kieltoehdotus olisi koskenut jo vuotta 2002, mutta niin pitkälle emme päässeet.
On aina ilo työskennellä herrasmies Nisticòn kanssa. Pystyimme laatimaan rakentavan tarkistuksen, joka perustuu Nisticòn sekä Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän ja Vihreät/Euroopan vapaa allianssi -ryhmän jäsenkollegoiden väliseen kompromissiin. Kehottaisin jäsenkollegoita äänestämään tarkistuksen 2 puolesta. Emme voi odottaa yhtään kauempaa. Se ei olisi vastuullista eikä varovaisuusperiaatteen mukaista. Vetoan jäsenkollegoihini: äänestäkää tarkistuksen 2 puolesta.

Bowe (PSE).
Arvoisa puhemies, ilmaisen sosiaalidemokraattien tyytyväisyyteni tähän mietintöön, jolla asetetaan vakavia ja asianmukaisia rajoituksia useille varsin vaarallisille aineille, joiden tiedetään olevan vaarallisia ihmisten lisääntymiselle vaarallisia ja aiheuttavan ihmisille perimän muutoksia tai syöpää. Meidän on saatava tämä mietintö hyväksytyksi.
Asian olennaisesta kysymyksestä eli siitä, ulotetaanko kielto tiettyihin tuotteisiin, sosiaalidemokraattien ryhmä antaa täyden tukensa tarkistukselle 2, jossa tämä ajatus esitetään. Myönnämme toki, että asia edellyttää tarkempaa perehtymistä. Meidän on otettava nämä tuotteet huomioon ja tarkasteltava niihin sisältyviä riskejä, niiden joutumista kosketuksiin ihmisten kanssa ja paikkoja, missä niitä käytetään. Katsomme kuitenkin, että tämä voidaan tehdä lainsäädäntöprosessin myöhemmässä vaiheessa. Tätä tarkistusta olisi tuettava, jotta näistä asioista voidaan keskustella.

Puhemies.
Julistan keskustelun päättyneeksi.
Äänestys toimitetaan kohta.

Puhemies.
Esityslistalla ovat seuraavana äänestykset.

Cohn-Bendit (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, äänestysjärjestyksen mukaan aiomme ensin äänestää Algerian kanssa tehtävästä assosiaatiosopimuksesta ja sen jälkeen päätöslauselmasta. Ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnassa teimme päinvastoin; ensin äänestimme päätöslauselmasta ja sen jälkeen assosiaatiosopimuksesta. Koska se, äänestääkö ryhmäni assosiaatiosopimuksen puolesta tai sitä vastaan, riippuu päätöslauselman sisällöstä, pyydämme, että äänestäisimme ensin päätöslauselmasta ja sen jälkeen assosiaatiosopimuksesta.

Morillon (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, olen valmis peruuttamaan tarkistuksen 10, jos parlamentti hyväksyy seuraavan suullisen tarkistuksen: pidämme 5 kohdan kokonaisuudessaan ennallaan paitsi, että lauseen loppuosaa muutetaan näin: lauseen ?kansainvälisten valtioista riippumattomien järjestöjen - - esittämiin pyyntöihin päästä Algerian alueelle? asemesta ehdotan lausetta ?kansainvälisten valtioista riippumattomien järjestöjen - - esittämiin pyyntöihin päästä vapaasti Algerian alueelle?.

Puhemies.
Minulle kerrotaan, että halusitte poistaa sanat ?ja asianmukaiset asuinolot?. Pitääkö tämä paikkansa?

Morillon (PPE-DE).
Kyllä, mutta eilisiltaisen keskustelun jälkeen ymmärsin, mitä sillä tarkoitettiin, ja hyväksyn sanamuodon. Haluan siis sitä, että äsken mainitsemaani 5 kohtaa muutetaan.

Napoletano (PSE).
Arvoisa puhemies, mielestäni suullinen tarkistus korvaa PPE-DE-ryhmän esittämän tarkistuksen 12, jolloin tarkistus 12 voidaan peruuttaa. Meidän on näin ollen jaettava kohta kolmeen osaan äänestystä varten. Voisimme äänestää ensin ensimmäisestä kohdasta ?toistaa, että sotavoimien on vetäydyttävä poliittisesta päätöksenteosta?, sen jälkeen me voisimme äänestää toista kohtaa ?yhteiskunta on demilitarisoitava? vastaan, mutta äänestäisimme kuitenkin kolmannen osan ?ja että poliittisia instituutioita on lujitettava? puolesta. Luulen, etteivät parlamentin eri ryhmät voi suostua tähän. Kohta voitaisiin siis jakaa kolmeen osaan, ja me voimme äänestää ensimmäisen ja kolmannen osan puolesta ja toista osaa vastaan, jolloin lause ?yhteiskunta on demilitarisoitava? poistetaan.

Morillon (PPE-DE).
Kyllä, mutta korostan, että siinä tilanteessa PPE-DE-ryhmä äänestää kolmea osaa vastaan.

Morillon (PPE-DE).
Peruutan 13 kohtaan liittyvän tarkistukseni, jos parlamentti hyväksyy toisen osan, joka koskee sitä, että turvapaikkaoikeuden on sovittava yhteen uuteen sopimukseen sisältyvien henkilöiden vapaata liikkuvuutta koskevien määräysten kanssa ja toisaalta algerialaista alkuperää olevien laillisten siirtolaisten saavutettujen oikeuksien kanssa.

Boudjenah (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, ilmoittaisin, että ryhmäni peruuttaa tarkistuksen ensimmäisen osan. Jäljelle siis jää: ?pyytää komissiota arvioimaan säännöllisesti assosiaatiosopimuksen täytäntöönpanon taloudellisia, sosiaalisia ja ympäristöön kohdistuvia vaikutuksia?.

Manders (ELDR).
Arvoisa puhemies, liberaalit ovat esittäneet tarkistuksen 2, mutta olen tiedustellut asiaa esittelijä Bastosilla, joka on vakuuttanut minulle, että hänen tekstiinsä sisältyy jo epäsuorasti haluamamme lisäys paikallishallinnon ja alueellisen hallinnon osallistumisesta neuvotteluihin rajaseutualueilla. Tästä syystä haluaisin siis peruuttaa tarkistuksen.

Meijer (GUE/NGL)
 - (NL) Taloudellista tukea tarvitaan ehdottomasti kaikissa Itä-Euroopan maissa, joissa taloudet viime vuosikymmenellä romahtivat ja joissa ei ole odotettavissa suurta tilanteen kohentumista lähitulevaisuudessa. Bosnia ja Hertsegovina on erityistapaus. Sen jälkeen, kun vuonna 1992 hyväksyttiin kansainvälisesti tämän entisen turkkilaisen provinssin ero Jugoslaviasta, ulkopuolelta käsin on jatkuvasti yritetty luoda yhtä valtiota ja hankkia maan asukkaiden kannatus tälle pyrkimykselle. Tosiasiassa valtio ei kuitenkaan kuulu kenellekään. Maa koostuu yksinomaan etnisistä vähemmistöistä. Tällaista maata halusi ainoastaan suurin vähemmistö, ja se pitää sitä Turkin vallan aikana islamilaistuneen väestönosan maana. Muut kaksi ryhmää, jotka kokivat itsensä syrjityiksi turkkilaisella kaudella, tuntevat nykyään enemmän yhteenkuuluvaisuutta naapurimaiden Serbian tai Kroatian kanssa. Kumpikin ryhmä pitää Serbiasta ja Kroatiasta erottavia valtiollisia rajoja nykyään esteinä, jotka ne haluaisivat mahdollisimman nopeasti poistaa. Uusimman vaalituloksen laskenta on yhä kesken, mutta on oletettavissa, että äänestäjät ovat jälleen kerran antaneet äänensä keskenään kiisteleville kansallismielisille liikkeille ja että toisin sanottuna kaikki kolme ryhmää haluavat erillisen tulevaisuuden. Kuinka kauan aiomme pitää maan keinotekoisesti koossa sotilasjoukkojen, ulkopuolelta nimettyjen johtajien ja ulkoisten rahanlähteiden avulla? Yrityksemme johtaa aikanaan epäonnistumiseen, kun maa on päässyt nykyisten vaikeuksien ylitse.

Ribeiro e Castro (UEN)
 - (PT) Äänestin mietinnön puolesta, koska mielestäni sillä voidaan varsin merkittävästi edistää prosessia, jolla parannetaan arviointia EU:n tavoitteiden saavuttamisen selvittämisessä. Yhdyn myös siihen näkemykseen, että järjestelmällinen arviointi on ensisijainen väline EU:n talousarvion menojen kustannustehokkuuden varmistamiseksi. Esittelijän tavoin minäkin olen tyytyväinen komission toimiin, joilla kehitetään toimielimen yleistä arviointikulttuuria, ja annan näille toimille tunnustusta. Lopuksi todettakoon, että yhdyn täysin neuvostolle osoitettuun kehotukseen tiukkojen kustannus-hyötykriteerien noudattamisesta arviointikertomuksia pyydettäessä, mutta olen tietoinen myös siitä, että vaikeinta on sisällyttää arvioinnin tulokset tulevaan politiikkaan, talousarvion suuntaviivoihin ja varojen kohdentamiseen.

Bordes, Cauquil ja Laguiller (GUE/NGL)
. (FR) Pelkästään mietinnön nimi ?Kasvua ja työllisyyttä koskeva aloite - Innovatiivisille ja työpaikkoja luoville pienille ja keskisuurille yrityksille (pk-yritykset) tarkoitetut rahoitustukitoimenpiteet? on meille riittävä syy äänestää tekstiä vastaan.
Esittelijä tietää, kuten kaikki muutkin, ettei yrityksille tarkoitetuilla ?rahoitustukitoimenpiteillä?, olivatpa ne sitten innovatiivisia tai ei, luoda työpaikkoja. Hän tietää, että niin sanotut pienyritykset ovat tavallisesti suurten taloudellisten ryhmittymien tytäryhtiöitä. Hän myös tietää, että nämä ryhmittymät panevat tuet omiin taskuihinsa voittojaan lisätäkseen. Kun tuki sitten lakkaa, ne panevat lapun luukulle eivätkä edes tunne velvollisuudekseen maksaa saamaansa tukea takaisin. Tästä on Ranskassa esimerkkinä Daewoo Lorrainessa tai Mitsubishi Bretagnessa. Kumpikin sulki tehtaansa ja irtisanoi satoja työntekijöitä.
Euroopan parlamenttia pyydetään silti edelleen tukemaan edustuksellisen demokratian nimissä ainoastaan teollisuuden ja talouden ryhmittymiä eikä suinkaan työttömiä hyödyttäviä käytäntöjä.
Kieltäydymme omasta puolestamme osallistumasta tähän huijaukseen. Jos Euroopan toimielimillä on rahaa tuhlattavana, ne olisi osoitettava julkisiin palveluihin, koska kaikissa Euroopan maissa on pulaa terveydenhoitohenkilöstöstä, opettajista ja julkisen sektorin työntekijöistä.

De Sarnez (PPE-DE)
 - (FR) Koulutusmahdollisuuksilla ja elinikäisellä oppimisella sekä nuorison ja työntekijöiden liikkuvuuden lisäämiseen tähtäävillä toimilla edistetään olennaisesti työllisyyden kohentumista Euroopassa.
Työllisyyden kohentamiseen tähtäävään strategiaan on ensinnäkin sisällyttävä opiskelijoiden liikkuvuutta ja työntekijöiden jatkuvaa kouluttautumista edistäviä toimia puhumattakaan toimista, joilla helpotetaan yritysten perustamista kansallisten rajojen ulkopuolelle.
Koulutuksessa olisi painotettava yhteisön toisen kielen ja uusien tekniikoiden opiskelua. Työkokemus ja pätevyysvaatimukset on tunnustettava yhtäläisesti koko Euroopassa, ja sosiaaliturva- ja eläkejärjestelmiä on voitava soveltaa yhdestä maasta toiseen siirryttäessä ilman, että siitä aiheutuu vahinkoa liikkuvalle opiskelijalle tai työntekijälle.
Lopuksi todettakoon, että komission olisi arvioitava pk-yrityksille myönnettäviä rahoitustukia koskevia toimenpiteitä ja esittää niiden perusteella uusia nykyistä joustavampia ja tehokkaampia ehdotuksia, joilla kannustetaan pk-yritysiä luomaan työkontakteja kansallisten rajojen ylitse ja joilla edistetään erityisesti yhteistyösuhteiden syntymistä ja yrittäjyyshengen luomista uusissa jäsenvaltioissa.

Montfort (NI)
 - (FR) Tuin Bushill-Matthewsin mietintöä, koska siinä edistetään yrityksiin kohdistuvia investointeja ja rahoitustukitoimenpiteitä pienyrityksiä koskevan eurooppalaisen peruskirjan hengen mukaisesti.
Koska pk-yritykset osallistuvat maankäytön suunnitteluun ja ovat keskeinen osa yhteiskuntiemme elinkeinoelämää, niillä on ratkaiseva rooli sekä inhimillisestä että sosiaalisesta näkökulmasta.
Vaikka pk-yritykset luovat työpaikkoja, niille myönnetty rahoitustuki on usein riittämätöntä. Toivon, että tällä mietinnöllä osaltaan korjataan tätä puutetta.
Vaikka meidän on tuettava pk-yrityksiä huipputekniikan sektorilla, emme saa myöskään unohtaa pk-yritysten perinteisiä toimialoja yrityksen koosta riippumatta (käsiteollisuus, mikroyritykset jne.).
Lopuksi todettakoon, että komissio näyttää ajattelevan pelkästään työpaikkojen luomiseen liittyvää tukea, vaikka olisi huolehdittava myös työpaikkojen luomisen jälkeisistä jatkotuista.

Ribeiro e Castro (UEN)
 - (PT) Emme voi korostaa liikaa pienille ja keskisuurille yrityksille tarkoitettujen tukivälineiden merkitystä. Näillä yrityksillä on ratkaiseva osuus jäsenvaltioiden ja Euroopan unionin työpaikkojen luomisessa, investointialttiudessa ja taloudellisessa kasvussa. Yhdyin täysin esittelijän varsin myönteiseen arvioon vuonna 2001 aloitteen kehittymisen ja sen työllisyysvaikutuksien alalla saavutetuista kokonaistuloksista. Komission kertomus on itsessään verraten perusteellinen, ja komissio on selvästi vastannut parlamentin pyyntöön siitä, että se laadittaisiin nopeammin ja että sen laatimista pidettäisiin kiireellisempänä. On kuitenkin harmillista, ettei joitakin parlamentin viimevuotisessa mietinnössä esitettyjä erityishuomioita ole vieläkään otettu huomioon. Tarkoitan erityisesti huomioita, joita esitettiin kuulemistilaisuuksia koskevista tiedoista. Tuen myös komissiolle osoitettua pyyntöä esittää ratkaisuja esittämisestä eurooppalaisen yhteisyritysohjelman (JEV) korvaamiseksi, koska sen hyödyllisyyttä on ollut vaikea huomata eikä se ole nykymuodossaan riittävä. Lisäksi tuen huomiota, jonka katson olevan strategisesti tärkeä ja josta on tulossa keskeinen asia laajentumisen lähestyessä. Tämän huomion mukaan on tärkeää, että investointeja ja yrittäjyyttä edistetään ehdokasvaltioissa.

Kauppi (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, haluaisin ilmaista varauksellisen suhtautumiseni Moreira Da Silvan mietinnöstä toimitettuun äänestykseen. Parlamentti äänesti varsin huutokauppaa koskevista tarkistuksista 102 ja 98, joiden seuraukset voivat olla vaarallisia. PPE-ryhmän suomalaiset jäsenet vastustavat voimakkaasti kaikenlaista huutokauppaa. Nämä tarkistukset hyväksyttiin varsin niukan enemmistön turvin eli ainoastaan huutokaupan puolesta annetun kolmen äänen enemmistöllä. Parlamentti hylkäsi kaikki tarkistukset (75, 81 ja 86), joissa kannatettiin järjestelmän ulkopuolelle jättäytymismahdollisuuksien laajentamista. Halusin antaa niille tukeni, ja Suomen valtuuskunta olisi halunnut lisätä jäsenvaltioiden mahdollisuuksia jäädä päästökauppajärjestelmien ulkopuolelle. Olen todella pahoillani tästä päätöksestä. Olen myös varsin pahoillani siitä, että tuotantoprosessiin liittyvien hiilituotteiden, kuten terästeollisuudessa käytettyjen hiilituotteiden, päästöjä koskeva tarkistus 99 hylättiin. Toivon, että komissio harkitsee asiaa uudelleen ja pitää mielessään parlamentissa saavutetun varsin niukan enemmistön ehdottaessaan tarkistuksia ennen toista käsittelyä.

Figueiredo (GUE/NGL)
 - (PT) Vaikka mietintöön sisältyy joitakin ristiriitaisia ja jopa kielteisiä seikkoja, sillä parannetaan merkittävästi komission esittämää direktiiviehdotusta. Mietinnössä esitetään joitakin oman ryhmämme ja muiden esittämiä tarkistusehdotuksia, joilla parannetaan tekstiä ja joita me kannatamme.
Olemme iloisia siitä, että mietinnössä esitetään toimia Kioton pöytäkirjan noudattamisen varmistamiseksi, vaikka Yhdysvallat on omaksunut kestämättömän kannan ja kieltäytynyt vahvistamasta sitä. Kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kauppaa koskevaa komission ehdotusta ei ole kuitenkaan muutettu riittävästi, ja sen vuoksi pidätyimme äänestämästä, koska emme hyväksy tätä periaatetta ja koska suhtaudumme varauksellisesti myös useisiin muihin tarkistusehdotuksiin.

Krivine ja Vachetta (GUE/NGL)
 - (FR) Olisimme voineet äänestää Algeriaa koskevan päätöslauselman puolesta, koska siinä esitetään joitakin demokratian vähimmäisvaatimuksia, joista olemme samaa mieltä. Tekstissä tuomitaan kuolemanrangaistus, lehdistönvapauden rajoitukset, Kabyliaan kohdistuvat painostustoimet tai vahva taantumuksellisuus naisten asemassa perheissä. Päätöslauselmassa tuomitaan, joskin vaisusti, myös uskonnolliset fundamentalistit sekä hallitus ja asevoimat. Valitettavasti äänestyksessä hyväksytyillä tarkistuksilla heikennetään jonkin verran tekstiä sen keskeisiltä osilta, ja loppujen lopuksi pidätyimme äänestämästä.
Algeriaa jo useiden vuosien ajan koetelleella kriisin juuret ovat vuoden 1970 jälkeen Kansainvälisen valuuttarahaston suojeluksessa toteutetussa talouspolitiikassa.
Päätöslauselmassa ei mainita tähän politiikkaan kuuluneita yksityistämisiä, kansallista talousarviota julkisten palvelujen kustannuksella kuristavaa velanhoitoa, monikansallisten yritysten harjoittamaa öljyteollisuuden voimavarojen ryöstämistä ja Algerian talouden ?vapauttamisen? jälkeistä syvälle juurtunutta korkeimman tason korruptiota. Tässä asiassa kuitenkin Euroopalla ja erityisesti Ranskalla on raskas vastuu. Tuomitsemme varauksettomasti tuen, jota Ranska on antanut Algerian hallitukselle.
(Äänestysselitystä lyhennettiin työjärjestyksen 13 artiklan 1 kohdan mukaisesti)

van den Bos ja van der Laan (ELDR)
 - (NL) Bob van den Bos ja Lousewies van der Laan (D66-puolue eli Alankomaiden demokraattinen 66-puolue) äänestivät Algerian kanssa tehtävää assosiaatiosopimusta koskevaa Obiols i Germàn lainsäädäntöpäätöslauselmaa vastaan. He äänestivät kuitenkin Brokin laatiman päätöslauselman puolesta.
Algeriassa tilanne on parhaillaan varsin epävakaa. Maassa esiintyy kaikenlaista väkivaltaa, eikä demokratiaa näytä juuri olevan. Ihmisoikeuksia loukataan edelleen laajasti. Olisi väärä ele palkita maata sopimuksella juuri tällä hetkellä.
D66-puolue ei voi hyväksyä Algerian kanssa tehtävää assosiaatiosopimusta nykymuotoisena, koska keinot ihmisoikeuslausekkeen täytäntöön panemiseksi puuttuvat. Kuten myös Brokin päätöslauselmassa korostetaan, assosiaatiosopimusten ihmisoikeuslausekkeen soveltamisen arviointivälineet ovat riittämättömät. D66 katsoo, että on etsittävä riittävät välineet ihmisoikeuslausekkeen toteuttamiseksi, ennen kuin sopimuksella voidaan saavuttaa haluttu vaikutus eli kohentaa Algerian ihmisoikeustilannetta.

Esclopé (EDD)
 - (FR) Ilmoitus katastrofien uhrien auttamiseksi perustettavasta rahastosta on hyvä uutinen Eurooppaa ravistelleiden vaikeiden sääolojen tuhansille uhreille. Tuemme täysin ajatusta siitä, että Euroopan unioni voi toimittaa nopeasti ja joustavasti lisäapua suurten katastrofien koetellessa jäsenvaltioita. EDD-CPNT:n jäsenet ovat jo kauan aikaa odottaneet Euroopan solidaarisuuden osoitusta erityisesti Ranskaa joulukuussa 1999 koetelleiden vaikeiden sääolojen vuoksi (joulukuun 1999 myrsky ja Sommen vuoden 2001 tulvat).
Olemme näin ollen vaatineet entisen ?luonnonmullistuksia? koskevan budjettikohdan palauttamista riittävän suurin määrärahoin, koska katsoimme, että oli järkevää käyttää EU:n yleistä talousarviota tähän tarkoitukseen. Tämän sijasta komissio päätti ryhtyä laajamittaiseen suhdetoimintaan.
Olemme pahoillamme siitä, että meidän oli koettava erityisen vaikea kesä ja monien uhrien kärsimys, ennen kuin Euroopassa päätettiin lopultakin ryhtyä toimiin. Rahaston käytännön täytäntöönpanoon, erityisesti rahoitukseen, liittyvistä epäselvyyksistä huolimatta toivomme, että Euroopan toimielimet toimivat nopeasti ja käytännönläheisesti ja osoittavat avoimuutta myöntäessään uhreille korvauksia.

Ribeiro e Castro (UEN)
 - (PT) Annoin luonnollisesti tukeni rahaston perustamiselle, joka on osoitus koko Euroopan unionin myötätunnosta useissa jäsenvaltioissa tapahtuneiden suurten luonnonmullistusten uhreille. Olen myös tukenut useimpia esittelijän esittämiä kantoja. Haluaisin tässä lyhyessä äänestysselityksessä kuitenkin korostaa, että kollegamme Franz Turchi UEN-ryhmästä esitti jo kaksi vuotta sitten samansuuntaisen ehdotuksen, joka ei valitettavasti saanut osakseen suopeaa vastaanottoa. Tämän jälkeen oltiin vielä kaksi vuotta toimettomia. Tarvittiin varsinkin elokuussa Saksaa, Itävaltaa ja muutamia hakijavaltioita koetelleet vakavat tulvat, ennen kuin Euroopan unioni vakuuttui siitä, että oli syytä tukkia lainsäädännöllinen porsaanreikä, joka esti yhteisön toimielimiä toimittamasta taloudellista tukea vakavien luonnonmullistusten koettelemille Euroopan alueille. Näitä luonnonmullistuksiahan näyttää tapahtuvan yhä useammin. Tähän sopinee sanonta parempi myöhään kuin ei milloinkaan.

Butel (EDD)
 - (FR) Michael Holmesin mietinnössä melko oikeutetusti korostetaan todellisen tieteellisen tietämyksen puutetta syvänmeren kalakannoista. Tiedämme kuitenkin, että syvänmeren kalojen, kuten keltaroussin, joka tunnetaan myös keisarikalan nimellä, elinikä on pitkä, ja ennen kaikkea se saavuttaa sukukypsyyden myöhään, minkä vuoksi kannat luonnollisesti uusiutuvat sangen hitaasti.
Olemme viime aikoina huomanneet, että syvänmeren saaliit ovat vähentyneet, mistä on osoituksena teollisten laivanvarustajien päätös lopettaa pyynti kannattamattomana.
Näin ollen syvänmeren kalakantojen kalastusmahdollisuuksien rajoittaminen on perusteltua, mutta sitä voitaisiin arvioida uudelleen uusien ja puolueettomien tieteellisten tietojen perusteella.

Bordes, Cauquil ja Laguiller (GUE/NGL)
 - (FR) Vaikka mietinnössä nimenomaisesti todetaan, että ?EU:n yli 18 miljoonalle työttömälle ongelmana on työpaikkojen puute eikä riittämätön ammatillinen liikkuvuus?, ainoaa siinä tähän ongelmaan esitettyä ratkaisua edustavat merkityksettömät lauseet, kuten ?vahvistetaan työelämän ja koulutusjärjestelmän välistä yhteistyötä?. Kun mietinnössä esitetään sitten jotakin konkreettisempaa, ja pyritään ?innovatiivisten yritysten perustamisen tukemiseen?, sillä ei tarkoiteta tukea työttömyyden uhreille vaan työttömyyden aiheuttajille.
Mitä hyötyä liikkuvuudesta kuitenkaan on, jos se tarkoittaa vain sitä, että jäljellä olevat työttömät ovat liikkuvampia? Työttömyys on jokaista Euroopan maata vaivaava ongelma, eikä työttömien siirtämisellä muualle luoda ainuttakaan uutta työpaikkaa vaan ainoastaan enemmän kilpailua työnhakijoiden välillä. Kun mietinnössä käsitellään toimia ?työntekijöiden ja -hakijoiden ammattitaidon saamiseksi korkealle tasolle?, se on ainoastaan kyynisesti muotoiltu toive siitä, että johtajilla olisi Euroopan unionissa maailman pätevimmät työttömät!
Työttömyyden pahenemisen estämiseksi meillä on oltava sitovat toimet joukkoirtisanomisten estämiseksi. Julkisiin palveluihin, jotka hyödyttävät yhteisöä kokonaisuutena, on kiinnitettävä uusien työpaikkojen luomiseksi lisää henkilöstöä eikä vähennettävä sitä.
(Äänestysselitystä lyhennettiin työjärjestyksen 137 artiklan 1 kohdan mukaisesti.)

Figueiredo (GUE/NGL)
 - (PT) Komission ehdotuksen myötä laadittu mietintö sisältää useita ristiriitaisuuksia ja kielteisiä seikkoja erityisesti sikäli, että siinä kannatetaan tilapäistyötä vastauksena työttömyysongelmiin huolimatta esittämistämme ehdotuksista asian korjaamiseksi. Valitettavasti kaikkia ehdotuksiamme ei hyväksytty. Olen kuitenkin tyytyväinen, että ehdotukseni, jonka mukaan on turvattava työntekijöiden oikeus korkeatasoiseen työpaikkaan, hyväksyttiin. Yhtä lailla myönteistä on myös se, että mietinnössä painotetaan tutkintotodistusten vastavuoroista tunnustamista ja lisähuomion kiinnittämistä varhain koulunkäyntinsä päättäneisiin nuoriin ja elinikäiseen oppimiseen sekä vieraiden kielten oppimiseen kannustamiseen.
Tämän vuoksi pidätyimme äänestämästä.

Meijer (GUE/NGL)
 - (NL) Tämä muu kuin lainsäädännöllinen päätöslauselma on täynnä hienoja asioita ja itsestäänselvyyksiä. Tietenkin yhä useamman naisen olisi voitava työskennellä osaamispainotteisilla aloilla, kuten tieto- ja viestintätekniikan aloilla. Lisäksi kuulostaa hienolta, että olisi laadittava ?eurooppalaisten työntekijöiden status? eli jatkuvasti liikkuvien työntekijöiden työlainsäädäntöä ja sosiaaliturvaa koskeva eurooppalainen järjestelmä. Tämä sopii yhteen niiden tänään komissiolta kysymieni kysymysten kanssa, jotka koskevat ilman yleissitovia työehtosopimuksia työskenteleviä puolalaisia rakennustyöläisiä. Ehdotuksessa olennaista on kuitenkin se, että pikemminkin ihmiset on sopeutettava työn vaatimuksiin eikä työtä ihmisten vaatimuksiin. Siinä esitetään keinoja, joilla työmarkkinat voisivat toimia tehokkaammin koulutuksen kehittyessä enemmän työmarkkinoita vastaavaksi. Tarkoituksena on helpottaa ihmisten liikkumista tuhansien kilometrien päähän alueille, joilla puhutaan eri kieltä, joiden kulttuuri on erilainen ja jotka tarjoavat paremmat työllistymismahdollisuudet. Jos ihmiset todella haluavat muuttaa, on tietenkin myönteistä, että heidän pätevyytensä olisi tunnustettava jopa kaukana kotiseudulta ja heidän eläkeoikeuksiensa olisi voitava siirtyä heidän mukanaan. Useimmat ihmiset eivät kuitenkaan perustellusti halua tällaista. Eurooppa ei ole Amerikka, jossa taloudellisen pakon edessä ihmisten on siirryttävä pitkien matkojen päähän, jolloin heidät erotetaan perheistään ja ystävistään. Annetaan asioiden pysyä ennallaan.

Ribeiro e Castro (UEN)
 - (PT) Kuten noin vuosi sitten painotin mietinnössäni, jossa käsiteltiin Eures-järjestelmän toimintaa vuosina 1998-1999, Euroopan unionissa tehdyt toimet ammatillisen liikkuvuuden lisäämiseksi ja kaikkien kansalaisten saattamiseksi tämän liikkuvuuden piiriin ovat erittäin tärkeitä. Annan tukeni yhteistyötä koulutuksen alalla edistäville toimille, joiden tarkoituksena on luoda yhteistyössä työmarkkinaosapuolien sekä koulutuslaitosten ja ammattikoulutuslaitosten kanssa yhteinen kehys ammattipätevyyden vastavuoroiseksi tunnustamiseksi. Haluaisin myös jälleen kerran korostaa, että on tärkeää käynnistää kampanja, jossa tiedotetaan sisämarkkinoiden ja Euroopan työmarkkinoiden avaamista mahdollisuuksista, saatetaan Eures-järjestelmä ajan tasalle (jotta kaikki siihen kerätty tieto on työnetsijöiden ja työnantajien saatavilla) samoin kuin pysyvä mekanismi alueellisen liikkuvuuden esteiden erittelemiseksi. Olen kuitenkin pahoillani siitä, että esittelijä Bastosin alkuperäinen teksti, joka oli tasapainoinen ja realistinen, on vääristelty tarkistuksilla, jotka tekevät siitä luonteeltaan kielteisen ja tukipainotteisen ja sellaista ideologispoliittista näkemystä kannattavan, joka on täysin epäasianmukainen taitojen ja liikkuvuuden alalla.

Bordes, Cauquil ja Laguiller (GUE/NGL)
 - (FR) Äänestimme yhteistä päätöslauselmaa vastaan. Siinä on omaksuttu tekopyhä ja isällinen asenne tätä maata kohtaan, jonka katastrofaalinen tilanne ja köyhyys johtuvat pohjimmiltaan vuosikymmeniä jatkuneesta voimavarojen riistosta ja ryöstämisestä ja alun perin siirtomaa-aikaisesta ja edelleen imperialistisena pidettävästä vallasta.
Emme myöskään helly kapinoille ranskalaisten sotilaiden perustamassa ja jossain määrin ranskalaisista sotilaista muodostetussa Norsunluurannikon armeijassa, koska sillä ei ole perustamisensa jälkeen ollut muuta virkaa kuin Norsunluurannikon väestön köyhän enemmistön sortaminen ja samalla sen kiristäminen ja riistäminen. On kuitenkin sanottava, ettei hallituksen armeija ole yhtään parempi. Laurent Gbagbon pitäminen demokraattisesti valittuna presidenttinä on silmänlumetta, koska on yleisesti tiedossa, että vaalit olivat epärehelliset ja eräs ehdokkaista ei voinut osallistua etnisten ennakkoluulojen vuoksi. Tämä hallitus on edeltäjiensä tavoin tieten tahtoen lietsonut muukalaisvihamielisyyden ja etnisten ennakkoluulojen ilmapiiriä, joka tekee elämän sietämättömäksi miljoonille naapurimaista ja pohjoisesta peräisin oleville siirtotyöläisille ja maanviljelijöille.
Se, että tätä hallitusta ja asevoimia kehotetaan varmistamaan siviiliväestön suojelu, on sama kuin pyydettäisiin sutta huolehtimaan lampaista!
(Äänestysselitystä lyhennettiin työjärjestyksen 137 artiklan 1 kohdan mukaisesti.)

Krivine ja Vachetta (GUE/NGL)
. (FR) Maassa, jossa etnisten ennakkoluulojen hyödyntämisestä on tullut kaikkien hallitusten omaksuma tapa, esimerkkinä Konan Bédién, Robert Gueïn ja Laurent Gbagbon hallitukset, sisällissodalla olisi katastrofaaliset seuraukset. Ei kapinoivilla sotilailla eikä Gbagbon hallituksella ole legitimiteettiä edustaa Norsunluurannikolle kerääntynyttä kansojen kirjoa. Norsunluurannikon hallitus on osoittanut kelvottomuutensa yli kaksi vuotta sitten, kun se turvautui pohjoisesta peräisin olevaan väestöön kohdistuneeseen muukalaisvihamieliseen kielenkäyttöön. Kummankaan konfliktin osapuolen tukemisella ei saavuteta hyvää lopputulosta.
Suhtaudumme epäilevästi Norsunluurannikon maan itsenäistymisen jälkeen omaksi yksityisalueekseen omineen Euroopan ja Ranskan motiiveihin. Vaikka on ratkaisevan tärkeää tuomita jyrkästi sodan ja verenvuodatuksen noidankehä, meidän on palautettava Norsunluurannikon kansalaisille keinot, joilla he voivat ottaa kohtalonsa omiin käsiinsä. Meidän on lakattava yksityistämästä ja ryöstämästä heidän kaikkea varallisuuttaan Bouyguesin, Bollorén tai Ranskan valtiollisten yhtiöiden kaltaisten monikansallisten yhtiöiden hyödyksi. Norsunluurannikon kansalle voidaan antaa keinot demokraattisen ratkaisun saavuttamiseksi siten, että puolet väestöstä poliittisen toiminnan ulkopuolelle jättävä perustuslaki kumotaan ja järjestetään uudet vaalit, joissa ei ilmene syrjintää.
(Äänestysselitystä lyhennettiin työjärjestyksen 13 artiklan 1 kohdan mukaisesti.)

Souchet (NI)
 - (FR) Länsi-Afrikassa epävakaisuutta aiheuttavat tekijät, kuten aseiden, palkkasoturien, pääoman ja kaikenlaisen kaupan vapaa liikkuvuus, ovat moninaisia ja helposti hyödynnettävissä. Länsi-Afrikan osalta voimme ainoastaan vastuullisesti päättää, että annamme tukemme laillisille viranomaisille ja valtiollisille rakenteille, jotka yksin voivat toimia suojana orastavaa anarkiaa ja epäjärjestystä vastaan.
Norsunluurannikolla emme selvästikään saa horjuttaa laillista hallitusta, jolle kaikista sen heikkouksista huolimatta kuuluu kansallinen täysivaltaisuus ja alueellinen koskemattomuus.
Kun otetaan huomioon Norsunluurannikon taloudellinen ja symbolinen merkitys Länsi-Afrikalle, kaikenlaisella tasapainon horjumisella voisi olla erityisen tuhoisat kerrannaisvaikutukset koko alueella. On näin ollen ratkaisevan tärkeää, että kaikki kansainväliset asianosaiset toimivat mahdollisimman vastuullisesti eivätkä ruoki monenlaisia olemassa olevia potentiaalisia hajottavia seikkoja - kuten monet ovat epäröimättä Kongossa tehneet - ja pidättyvät kaiken sellaisen kehityksen edistämisestä, joka voisi vähänkään johtaa Norsunluurannikon tilanteen muuttumiseen tosiasiallisesti Balkanin tilanteen kaltaiseksi ja muuttaisi maan tilanteen Kongon tilannetta vastaavaksi.

Andersson, Färm, Hedkvist Petersen, Hulthén, Karlsson ja Theorin (PSE)
Haluaisimme korostaa, että tällä hetkellä pidämme Eurojustin kautta tapahtuvaa yhteistyötä ensisijaisena syyttäjätoimen yhteistyömuotona EU:ssa. Mahdollisen yhteisen eurooppalaisen syyttäjäviranomaisen tuomiovalta talousrikoksissa olisi rajoitettava eurooppalaisia toimielimiä vastaan nostettuihin petoskanteisiin.

Blak (GUE/NGL)
 - (DA) Komissio on esittänyt uuden petosten torjuntaa koskevan tiedonannon. Sen pohjalta on jatkossa mahdollista sulkea komission tekemien sopimusten ulkopuolelle petoksiin syyllistyneet yritykset. Tosiasia kuitenkin on, että tämä mahdollisuus on jo olemassa. On tarpeetonta laatia lisää tiedonantoja. Komission ei tarvitse muuta kuin nojautua vuonna 1992 julkisista hankintasopimuksista annettuun direktiiviin, jonka mukaan on päivänselvää, että komissio voi sulkea julkisiin hankintasopimuksiin osallistumisen ulkopuolelle vääriä tietoja toimittaneet tai veroja kiertäneet yritykset.
Miksei käytetä tätä direktiiviä? Miksei käytetä nykyistä lainsäädäntöä?
Äänestin Böschin mietinnön puolesta, koska siinä kiinnitetään huomiota erinomaiseen esimerkkiin tästä ilmeisestä skandaalista. Vuosien ajan Eurostat on tehnyt sopimuksia vääriä tietoja toimittaneen yrityksen kanssa. Tämä ilmenee pikaisestakin lukujen vertaamisesta.
Komission sanoo antaneensa asian OLAFin käsiteltäväksi jo vuonna 1999. Miksi siis mitään ei ole tapahtunut? Vuosi toisensa jälkeen vääriä tietoja toimittava yritys on tällä hetkellä komission eniten käyttämien alihankkijoiden kymmenen kärjessä -listalla. Kuinka tämä on mahdollista?
Komissio on meille hyvän selityksen velkaa. Selvästi vilpillinen yritys ansaitsee valtavia rahasummia komission kanssa tekemillään hankintasopimuksilla. Yritys majailee Luxemburgissa ja nauraa meille partaansa komission julkistaessa toisen turhanpäiväisen tiedonantonsa. Millaisen viestin tämä lähettää Euroopan kansalaisille?

Meijer (GUE/NGL)
 - (NL) Taloudessa mittakaavan suurentumisen yksi haittapuolista on se, että hyväksikäyttäjillä on usein paremmat edellytykset harjoittaa esteettä toimintaansa pitkiäkin aikoja. Suuressa huonosti järjestäytyneessä organisaatiossa on paljon liikkumavaraa niille, jotka haluavat byrokratian turvin kartuttaa omaa pankkitiliään. Euroopan unioni on yksi tällainen suurikokoinen, huonosti järjestäytynyt organisaatio, joka tarjoaa yllättäviä tilaisuuksia unionin kanssa tehdyistä hankintasopimuksista elantonsa saaville virkamiehille, poliitikoille ja yhtiöille. Vuosina 1998 ja 1999 komission tuolloinen virkamies Paul van Buitenen osoitti tästä mahdollisesti aiheutuvat seuraukset, kun lopputuloksena oli koko Euroopan komission eroaminen. Tällä hetkellä uusi ilmiantaja, Marta Andreasen, osoittaa, että varainhoidon hallinta on riittämätöntä kaikenlaisten petosten torjumiseen. Valitettavasti kukaan ei katso hyvällä hänen pyrkimyksiään saada aikaan parannuksia, ja hänet on savustettu ulos virastaan. Näyttää siltä, että on sellaisia henkilöitä, jotka eivät hyödy parannuksista. Talousarvion valvontavaliokunta on todennut, että vuonna 2001 petoksia tehtiin noin 1,25 miljardin euron arvosta. Esittelijä viittaa perustellusti 10 vuoden ajan käytössä olleeseen mahdollisuuteen petoksiin syyllistyneiden yritysten sulkemisesta hankintasopimusten ulkopuolelle ja siihen, että varoihin on helppo kohdistaa petoksia sekä eurooppalaisen syyttäjäviranomaisen tarpeellisuuteen. Todennäköisesti kaikilla ehdotetuilla toimilla on kuitenkin yhdessäkin vähemmän vaikutusta kuin olisi hajauttamisella ja mittakaavan pienentämisellä.

Puhemies.
Äänestysselitykset ovat päättyneet.

Puhemies.
Julistan Euroopan parlamentin istuntokauden keskeytetyksi.

