Edellisen istunnon pöytäkirjan hyväksyminen
Puhemies
Eilisen istunnon pöytäkirja on jaettu.
Onko huomautettavaa? ?

Wurtz
Arvoisa puhemies, eilisen istunnon pöytäkirjan 34 kohtaan, joka koskee päätöslauselmaesitystä "Euro 2000" -jalkapalloturnauksesta livahti karkea virhe. Pöytäkirjan mukaan parlamentti hyväksyi kyseisen päätöslauselmaesityksen, vaikka parlamentti selkeästi hylkäsi sen, ja lisään vielä, että hyväksyttyjen tekstien joukossa on myös hylätty päätöslauselmaesitys, vaikka siellä pitäisi olla ilmoitus kyseisen päätöslauselmaesityksen hylkäämisestä.

Puhemies
Asia tietenkin korjataan.

Sturdy
Arvoisa puhemies, suhteista Kanadaan vastaavan valtuuskunnan puheenjohtajana minulla on pieni ongelma parlamentin Strasbourgin toimitilojen ilmanlaatua koskeneen eilisen puheenvuoronne osalta. Ryhmä Kanadan parlamentin edustajia on tulossa seuraavalle Strasbourgissa pidettävälle istuntojaksolle. Minun on päätettävä maanantaina, matkustavatko he Strasbourgiin vai Brysseliin. Kun pidetään mielessä Ranskan varovaisuusperiaatetta koskeva kanta, voidaanko päätös seuraavan kokouksen pitopaikasta tehdä mieluummin aiemmin kuin vasta kahden viikon kuluttua?

Puhemies
Jäsen Sturdy, kuten tiedätte ja kuten kvestorit teidän saamassanne tiedotteessaan sanovat, ilmanlaatututkimukset suoritetaan kaikissa kolmessa toimipaikassamme, eli Strasbourgissa, Brysselissä ja Luxemburgissa. Valitettavasti joudumme kuitenkin odottamaan tutkimusten tuloksia.
Kehotan teitä ottamaan yhteyttä kvestori Poosiin, jotta hän voi pitää teidät tilanteen tasalla.

Sumberg
Arvoisa puhemies, esitän samasta asiasta työjärjestyspuheenvuoron kuin kollegani Sturdy. On erittäin tärkeää, että parlamentti näyttäisi esimerkkiä ja pitäisi ohjenuorana sitä, että se noudattaa samoja vaatimuksia, joita se edellyttää kaikilta muilta. Se määrää vaatimuksia naudanlihalle Britanniassa ja juustolle Ranskassa, ja sen on noudatettava samoja vaatimuksia omassa toiminnassaan. Olen täysin valmis kuolemaan maani ja perheeni puolesta ääritilanteessa. En ole valmis kuolemaan legioonalaistautiin, koska minun on istuttava Strasbourgissa kesäkuussa. Meidän pitäisi siksi tehdä jotakin asian hyväksi eikä vain puhua siitä.

Puhemies
Arvoisat kollegat, siksi juuri tarvittaviin varotoimenpiteisiin ryhdytään kaikilla kokouspaikoillamme.

Daul
Arvoisa puhemies, tarkoituksena ei varmaankaan ole, että aloitamme keskustelun ranskalaisten ja englantilaisten naudanlihantuottajien välillä täällä parlamentissa, mutta esittäisin kaksi kysymystä. Ensimmäinen kysymykseni: voitaisiinko samanlaiset analyysit tehdä parlamentissa Brysselissä? Toinen kysymykseni: voimmeko varovaisuusperiaatteen mukaisesti jatkaa istuntoja Brysselissä, koska tässä kaupungissa ei ole puhdistuslaitosta?

Puhemies
Vastasin jo ensimmäiseen kysymykseen, jäsen Daul, koska sanoin, että tarkastukset suoritetaan myös Brysselissä, sekä muuten myös Luxemburgissa, missä työskentelee useita henkilöitä, mitä ei pitäisi unohtaa. Tarkastukset suoritetaan siis kaikilla toimipaikoillamme, mutta kvestori Poos pystyy vastaamaan teille paljon paremmin kuin minä.

Poos
Arvoisa puhemies, kiitos puheenvuorosta. Haluaisin tiedottaa asiasta ja samalla rauhoitella kollegoja, jotka ovat puuttuneet tärkeään ja vakavaan aiheeseen.
Haluaisin sanoa heille, että kvestorikollegio on toiminut varovaisuusperiaatteen mukaisesti. Itse asiassa, jos kvestorikollegio ei olisi määrännyt näiden tilojen ilmanlaatuanalyysia, tätä ongelmaa ei olisi edes otettu esille tämänpäiväisessä istunnossa. Tämä analyysi on siis tehty ja kuten tiedätte, se oli negatiivinen kahdelta osin. Olemme välittömästi ryhtyneet tarvittaviin toimenpiteisiin, eli ne paikat, joissa nämä puutteet on todettu, on suljettu. Teknisten muutosten jälkeen suoritimme toisen ilmanlaatuanalyysin, jonka asbestiin liittyvät tulokset ovat tiedossamme. Asbestikuituja ei havaittu enää toisessa analyysissa, mikä selittyy sillä, että ne ovat kulkeutuneet tai ovat saattaneet kulkeutua rakennukseen ulkoa. Talon rakentamisessa ei ole käytetty asbestia. Siitä olemme varmoja.
Toiseksi mitä tulee legionellabakteereihin, toinen analyysi on suoritettu, mutta emme tiedä sen tuloksia vielä puhtaasti teknisistä ja biologisista syistä. Kyseisten viljelyjen biologinen kypsyminen nimittäin kestää viitisentoista päivää. Joka tapauksessa saamme tämän toisen analyysin tulokset ennen seuraavaa istuntojaksoa Strasbourgissa, ja uskokaa pois, hyvät kollegat, jos tulokset osoittautuisivat positiivisiksi eli jos vielä löydetään sairautta aiheuttavia tekijöitä, kvestorikollegio kehottaa puhemiehistöä ja puheenjohtajakokousta toimimaan sen mukaisesti.
Ei ole siis aihetta pelästyä nyt. Odotamme näiden analyysien tuloksia ja ryhdymme varovaisuusperiaatteen edellyttämiin toimenpiteisiin.

Medina Ortega
Arvoisa puhemies, eilisen istunnon pöytäkirjan kohdassa viisi, joka koskee Le Penin edustajantoimen menettämistä ja jossa viitataan minun sekä jäsen Palacio Vallelersundin puheenvuoroon, on kaksi puolitotuutta, ja kaksi puolitotuutta yhdessä voivat lopulta olla yhtä kuin valhe.

Ensinnäkin siinä sanotaan, että Medina Ortega kiisti "sen, että puhemiehen lukema kirje edustaa mainitun valiokunnan kantaa". Todellisuudessa sanoin, että puhemiehen lukema ja Palacio Vallelersundin lähettämä kirje ei ollut valiokunnan kanta: valiokunta ei ollut sitä hyväksynyt, ja sen tähden se ei ollut yhtä kuin valiokunnan kanta. Kyse ei ole siitä, edustaako se sitä vai ei, "edustaa" ei merkitse samaa kuin "olla".
Toiseksi siinä sanotaan sen jälkeen, että Palacio Vallelersundi "täsmensi kyseisen asiakirjan olevan hänen valiokuntansa kannanotto". Palacio Vallelersundi ei itse ole paikalla, mutta jos muistan oikein, hän sanoi jotain sentapaista, että vaikka valiokunta ei ollut hyväksynyt tuota kirjettä, se edusti kuitenkin hänen käsitystään siitä, mitä valiokunnassa oli puhuttu. Tiedän, että kyse on pelkistä täsmennyksistä, mutta toivoisin silti kaikille tulevan selväksi, että tuo kirje ei ollut valiokunnan kanta ja että myös Palacio tavallaan myönsi, että se oli vain hänen kantansa siitä, mitä valiokunnassa puhuttiin.
Ehkäpä nuo kaksi puolitotuutta voivat siten lopulta muuttua kahdeksi täydeksi totuudeksi.

Puhemies
Jäsen Medina, ehdotan, että kun nauhat on kuunneltu huolellisesti uudelleen, mainitsemanne vivahde-erot korjataan, mikäli on tarvetta. Mutta luulen, että aiheen arkaluonteisuuden vuoksi nauhat on ensin kuunneltava uudelleen, jotta voidaan todeta, pitääkö vivahde-erot todellakin korjata. Mikäli näin on, se tehdään.

Lynne
Arvoisa puhemies, hyvähän kvestori Poosin on sanoa, että kvestorit ovat pyytäneet ilmanlaadun testausta. Ymmärrän henkilökunnan pyytäneen ilmanlaatua koskevaa testiä ennen tämän rakennuksen avaamista. Minä pyysin ilmanlaatua koskevaa testiä tammikuussa. Miksi tämän ilmanlaatua koskevan testin tekemistä piti odottaa niin kauan? Monissa maissa rakennus on tavallisesti suljettu, jos sen jostain osasta on löydetty legionellabakteeria.

Puhemies
Onko muuta huomautettavaa pöytäkirjasta?
Ei ole.
(Pöytäkirja hyväksyttiin.)

ÄÄNESTYKSET
Duff
Arvoisa puhemies, esitän työjärjestyksen 126 artiklan 3 kohdan perusteella päätösvaltaisuuden toteamispyynnön. Joidenkin ranskalaisten jäsenten ennätyksellisestä läsnäolosta huolimatta arvioni on, että perjantait Strasbourgissa eivät toimi asianmukaisesti ja tehokkaasti parlamentin hyväksi ja että meidän pitäisi siirtää enemmän parlamentaarista työtämme pääkaupunkiin Brysseliin.

Ribeiro e Castro
- (PT) Arvoisa puhemies, haluaisin esittää vastalauseeni anomuksen aivan ilmeisen tekopyhyyden takia. Eilen, kun jäsen Buitenwegin mietinnöstä toimitettiin äänestys, saimme seurata huolestuttavaa tapausta täällä parlamentissa. Työjärjestyssääntöjä rikottiin, jotta oli mahdollista toimittaa äänestys jäsen Buitenwegin mietinnöstä, jonka on allekirjoittanut yksi tämän ryhmän vetäjistä. Tänään sen äänitorvena toimii tosin jäsen Duff, kenties jäsen Buitenwegin jostain syystä tunteman häveliäisyyden takia.
Eilisten tapahtumien takia, jotka kaikki muistamme hyvin jouduimme kuuntelemaan tekopyhiä lausuntoja suurista periaatteista, kun esimerkiksi huhtikuun istunnossa uhrattiin Etiopiaa koskeva päätöslauselma haluaisin pyytää tämän joukon vetäjiltä, että he tuntisivat edes hiukan häpeää ja kunnioitusta kollegoitaan kohtaan!

Knörr Borràs
Arvoisa puhemies, tahdon välittää solidaarisuutemme ja myötätuntomme ilmauksen Paraguayn kansalle uusimman sotilasvallankaappausyrityksen vuoksi. Tässä on kaikki, mitä tahdoin sanoa. Meidän on parlamenttina otettava hyvin selkeästi kantaa tähän asiaan.

Posselt
Arvoisa puhemies, ryhmämme luopui Buitenwegin mietinnöstä äänestämisen estämisestä, mikä olisi ollut helposti mahdollista. Olisimme vedonneet siihen, että 24 parlamentin jäsentä oli poissa ja vaatineet päätösvaltaisuutta, missä olisimme ilman muuta onnistuneet. Äänestys olisi työjärjestyksen mukaan pitänyt toimittaa tänään, koska tarkistuksia ei ollut eilen jätetty ajoissa. Olen vedonnut parlamenttiin, jotta se pelaisi reilua peliä. Pyydän kollegoiltani tässä asiassa tosiaankin lykkäystä. Olemme juuri ryhtymässä käsittelemään perjantain säilyttämistä istuntopäivänä. Paras arvonpalautus olisi tietenkin tänään ollut äänestää Buitenwegin merkittävästä mietinnöstä. Luulen kuitenkin, että Buitenweg ei voi tänään olla paikalla. Siitä huolimatta meidän on kuitenkin säilytettävä perjantai istuntopäivänä. Olemme juuri tekemässä omassa ryhmässämme sen mukaisia toimenpiteitä. Pyydän teitä antamaan meidän työskennellä reilusti ja olemaan sabotoimatta enää toimintaamme.

Puhemies
Kuten jo sanoin eilen, voin toistaa sen teille, puhemiehistön ja puheenjohtajakokouksen keskuudessa nimenomaan parhaillaan arvioidaan uudelleen perjantain asioita.

Schulz
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, haluaisin kääntyä tarkistuksen esittäjä Duffin puoleen, sillä jälleen kerran kyse on työjärjestysasiasta.
Hyvä kollega Duff, eilen täällä äänestettiin Buitenwegin mietinnöstä, minkä seurauksena Karamanoun ja Sörensenin mietinnöistä on äänestettävä huomenaamulla. Se on myös syynä siihen, miksi Buitenweg, joka muuten anoo tässä asiassa lykkäystä, käyttäytyy erittäin pidättyvästi, sillä hän tietää kyllä, että on reiluuden osoitus, että mietinnöstä on määrä äänestää huomenna. Duff on mahdollisesti sivuutettu tarkistusten esittäjien suuressa joukossa. Hänelle ei ole annettu tietoja, ja sen vuoksi hän on nyt esittänyt tämän tarkistuksen. Siksi pyydän arvon Andrew'ta peruuttamaan tämän tarkistuksen, sillä Buitenweg ja muut haluavat, että huomenna äänestetään Sörensenin ja Karamanoun mietinnöistä.
Kiusallisten saivartelujen välttämiseksi ehdotan Buitenwegille ja muille, että he luopuisivat tänä aamuna koko lavastuksesta.

Speroni
Arvoisa puhemies, en usko, että päätösvaltaisuuden toteamispyyntöä koskeva kysymys liittyy siihen, tehdäänkö työtä ennemmin Strasbourgissa kuin Brysselissä. Itse puollan työskentelyä Strasbourgissa, mutta jos olemme kerran päättäneet tehdä työtä perjantaina, pitää tästä on mielestäni kyse perjantaina paikalla olla päätösvaltainen määrä jäseniä. Mielestäni ei ole korrektia, jos jonakin hetkenä äänestää perjantaityöskentelyn puolesta, eikä sitten olekaan paikalla.
Sen kysymyksen osalta, onko päätösvaltaisuutta koskeva toteamispyyntö sabotointia vai ei, riittää, kun katsoo Italian parlamentin toimintaa. Olen itse kymmeniä kertoja pyytänyt päätösvaltaisuuden toteamispyyntöä ja useimmiten päätösvaltaisuutta ei ollut. Kukaan ei kuitenkaan ole koskaan syyttänyt minua sabotaasista, enkä usko, että Etiopian ja Eritrean välillä syttynyt sota johtuu siitä, että viime kerralla paikalla ei ollut päätösvaltaista määrää jäseniä.

Theorin
Arvoisa puhemies, naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunnan puheenjohtajana hämmästyin hiukan tämänpäiväistä päätösvaltaisuuden toteamispyyntöä. Me siirsimme kahta omaa asiaamme, jotta Buitenwegin mietintöä olisi voitu käsitellä ja jotta siitä olisi voitu äänestää eilen. Keskustelu Sörensenin ja Karamanoun mietinnöistä jouduttiin siis eilen siirtämään iltaan keskustelua varten, ja niistä piti äänestää tänään.
Mielestäni on vähintäänkin kummallista, että kollegamme käyttäytyvät tällä tavoin. Kollegani on ehkä mahdollista peruuttaa pyyntönsä ja ymmärtää, että ehkä oivalletaan se, että puolet maailman väestöstä on naisia. Sörensenin laatima asiakirja on erittäin, erittäin tärkeä asiakirja, ja haluamme tänään äänestää siitä. Pyydän kollegojani mitä vakavimmin lopettamaan leikkimisen parlamentin kanssa ja vetämään takaisin ehdotuksensa - ehkä jäsen Buitenwegin avulla.

Ludford, paronitar
Arvoisa puhemies, haluaisin vain oikaista jäsen Posseltin sanoja. Hän sanoi, ettei jäsen Buitenwegin mietintöä koskeva äänestys ollut hänen mielestään päätösvaltainen. Minun laskujeni mukaan kyseisestä mietinnöstä äänesti 242 jäsentä mukaan luettuina noin 35 PPE-ryhmän jäsentä, ja heitä pitäisi onnitella siitä, että he antoivat eilen tukensa tälle erinomaiselle mietinnölle.

Poos
Arvoisa puhemies, ennen kuin siirrymme äänestykseen, ja toivoisinkin, että emme siirry äänestykseen heti, haluaisin myös yhtyä kollegani Theorinin kollegiaaliseen ja ystävälliseen pyyntöön jäsen Duffille, jotta tämä luopuisi päätösvaltaisuuden toteamispyynnöstä.
Viime kerralla perjantain istunnossa täällä Strasbourgissa näillä pyynnöillä oli tuhoisa vaikutus Euroopan parlamentin imagoon. Televisiokanavilla kerrottiin tuona samana päivänä, että parlamentti ei ollut päätösvaltainen keskustelemaan Etiopialle annettavasta avusta, ja samaan aikaan näillä samoilla televisiokanavilla näytettiin nälkään kuolleita lapsia ja nälkiintyneitä ihmisiä. Tänään tapahtuu samoin naisilla käytävän kaupan torjumisen kohdalla. Tyttöparkoja näytetään asuinkelvottomissa kortteleissa, ja kerrotaan, että parlamentti ei ollut päätösvaltainen keskustelemaan asiasta. Joten, olkaa hyvä ja luopukaa ihmeessä päätösvaltaisuuden toteamispyynnöstä ja siirtykäämme äänestykseen!

Puhemies
Jäsen Duff, toistatteko pyyntönne? Katsotaan sitten, kannattaako teitä 32 jäsentä.

Duff
Arvoisa puhemies, jos näiden mietintöjen on tarkoitus olla vakavasti otettavia, ne ansaitsevat silloin varmasti päätösvaltaisuuden. Toistan työjärjestyspuheenvuoroni.

Puhemies
Hyvä on, puoltaako 32 jäsentä tätä pyyntöä?
(24 edustajaa nousi seisomaan.) Näin ollen pyyntö hylätään.

Siirrymme nyt äänestykseen ja tutkimme ensin Suomen tasavallan aloitteen tekstin. Valiokunta ehdottaa aloitteen hylkäämistä.

Êaramanou
Arvoisa puhemies, mielestäni olette väärässä, koska äänestyslista on erilainen. Jos haluamme hylätä Suomen aloitteen, meidän pitää äänestää vastaan. Näin äänestämme aluksi. Näin ollen se, joka äänestää puolesta, kannattaa valiokunnan hylkäämää Suomen ehdotusta. Se, joka äänestää vastaan, hylkää Suomen aloitteen ja velvoittaa komission tekemään asiaa koskevan aloitteen, kuten jätetyissä tarkistuksissa sanotaan.

Schulz
Arvoisa puhemies, kyse oli, kuten Karamanou jo esittikin, sangen mutkikkaasta menettelystä. Siksi pyydänkin, että saisin käsitellä sitä vielä lyhyesti. Teen sen myös yhteisymmärryksessä PPE-ryhmän kollegan kanssa, joka toimii valiokunnassamme koordinaattorina, koska PPE-ryhmä on esittänyt kaksi tarkistusta, mutta vain lainsäädäntöpäätöslauselmaa varten. Itse päätöslauselman tekstihän on määrä hylätä. Lainsäädäntöpäätöslauselmasta on kuitenkin äänestettävä, molempine tarkistuksineen, joissa viitataan siihen, että neuvostoa kehotetaan esittämään uusi tekstiluonnos. Nykyinen teksti on siis hylättävä ja lainsäädäntöpäätöslauselmassa on kehotettava neuvostoa esittämään uusi teksti. Siksi kyse on sellaisesta hieman epätavallisesta menettelystä, että varsinaisesti äänestettävänä oleva teksti hylätään, mutta sen jälkeen on määrä äänestää lainsäädäntöpäätöslauselmasta.
Pyydän, että tämä hieman epätavallinen menettely toteutetaan. Siten meillä on tilaisuus saada uusi teksti.

Puhemies
Se on itse asiassa melko monimutkaista. Haluatte siis, että Suomen tasavallan aloitteesta äänestetään heti.
(Parlamentti hylkäsi ehdotuksen, joka palautetaan valiokuntaan.) (Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman
Sörensenin laatima naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunnan mietintö (A5-0127/2000) komission tiedonannosta neuvostolle ja Euroopan parlamentille "Lisätoimista naisilla käytävän kaupan torjumiseksi" (KOM(1998) 726 - C5-0123/1999 - 1999/2125(COS))
Ennen äänestystä:

Heaton-Harris
Arvoisa puhemies, esitän samasta asiasta työjärjestyspuheenvuoron kuin jäsen Duff esitti aiemmin: nimenhuutoäänestys osoitti juuri, että me emme ole päätösvaltaisia, joten haluaisin pyytää päätösvaltaisuuden toteamista saman työjärjestyksen kohdan perusteella ja pyydän parlamentin jäseniä tukemaan minua nousemalla seisomaan.
(19 edustajaa nousi seisomaan.)
Puhemies. Pyyntö hylätään.
Tarkistuksesta 10:

Roure
Arvoisa puhemies, tähän tarkistukseen liittyy kieliongelma. Ranskankielisessä versiossa on termi "vähäinen rikos" eli "délit", kun taas englanninkielisessä versiossa käytetään termiä "rikos" eli "crime". Kuten tiedätte, arvoisa puhemies, ranskan kielessä näillä ei tarkoiteta samaa. Tarkistus pyrkii korjaamaan tämän version. En ole itse jättänyt tätä tarkistusta, mutta luulen, että tästä on kysymys. Halusin huomauttaa asiasta.

Tarkistuksesta 5:

Sörensen
. (NL) Arvoisa puhemies, olemme päättäneet PPE-ryhmän Martensin kanssa käymissämme keskusteluissa 19 kohdan tarkistuksen muuttamisesta kyseisessä lauseessa. Siinä painotetaan sellaisten kansalaisjärjestöjen tärkeää roolia, joihin voivat kuulua myös Euroopan elämänkatsomukselliset järjestöt, jotka ovat ottaneet tehtäväkseen uhrien auttamisen ja tukemisen. Kannatan tätä tarkistusta.

Puhemies
Ehdotatte siis suullista tarkistusta korvaamaan ilmaisun "kirkkojen ja kirkollisten järjestöjen" ilmaisulla "sosiaalialan järjestöjen".

Theorin
Arvoisa puhemies, en ole aivan selvillä siitä, pitäisikö tekstissä lukea "kirkolliset järjestöt". Siinä tapauksessa haluan, että palaamme alkuperäiseen tekstiin. Te, arvoisa puhemies, puhuitte yhdestä asiasta ja jäsen Sörensen toisesta. Olisitteko ystävällinen ja toistaisitte mitä jää voimaan suullisesta tarkistuksesta?

Puhemies
Jotta asia olisi mahdollisimman selkeä, uskon, että olisi parasta kuulla uudelleen esittelijää, jotta kaikki tietäisivät tarkalleen omalla kielellään, mitä ehdottamanne suullinen muutos sisältää.

Sörensen
Pyydän anteeksi epäselvyyttä. Suullinen tarkistus muodostuu siitä, että 19 kohdan muuttaminen tarkistuksessa 5 menee näin: samana pysyy "painottaa kansalaisjärjestöjen tärkeää roolia", ja sitten se, mikä on painettu lihavoituna alkuperäisessä tarkistuksessa, muutetaan seuraavasti: "joihin voivat kuulua myös Euroopan elämänkatsomukselliset järjestöt, jotka ovat ottaneet tehtäväkseen uhrien auttamisen ja tukemisen". Kirkkojen ja uskonnollisten järjestöjen tilalle tulevat siis elämänkatsomukselliset järjestöt, koska se kattaa paljon enemmän.

Puhemies
Luulen, että asia on nyt selvä.
Vastustaako tätä suullista tarkistusta vähintään 12 jäsentä?
(Koska yli 12 jäsentä vastusti kyseistä suullista tarkistusta, sitä ei otettu huomioon.)
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
ÄÄNESTYSSELITYKSET
Sörensenin mietintö (A5-0127/2000)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, äänestin hyvin mielelläni Sörensenin mietinnön puolesta. Olen iloinen mietinnön sisällöstä, jonka allekirjoitan täysin, mutta valitettavasti huomaan, että mietinnössä ei käsitellä tilanteen ydintä eikä sitä käsitellä totuudenmukaisesti.
Päätöslauselmaesityksessä ilmoitetaan, että joka vuosi Eurooppaan saapuu 500 000 ihmistä, jotka ovat naisilla käytävän kaupan uhreja. Todelliset naisilla käytävästä kaupasta vastuussa olevat ovat miehiä, jotka tapaavat näitä naisia Euroopassa ja joita laskujeni mukaan on suurin piirtein 180 miljoonaa. Se, mitä sanon äänestysselityksessäni, löytyy myös sivulta 11 ja sen 14:nneltä riviltä 722 riviä sisältävässä mietinnössä ainoastaan yhdessä kerrotaan totuus pitää edistää kysynnän vähentämiseen tähtäävää tiedotusta ja asennekasvatusta. Tämän mietinnön kaikkiaan 7 213 sanasta ainoastaan kuudessa kerrotaan totuus tilanteesta!

Montfort
. (FR) Meillä on jälleen vastassamme yksi nyky-yhteiskunnan kurjimmista ilmiöistä: ihmiskauppa. Ja jälleen kerran parlamentti vastaa asiaan sekavan ristiriitaisesti ja toistaa masentavalla tavalla itseään.
Tuomitessaan nimittäin oikeutetusti naisilla ja lapsilla käytävän kaupan ja pitäessään sitä sietämättömänä perusoikeuksien loukkauksena naisten oikeuksien valiokunta samalla paljastaa, mitkä sen mielestä ovat prostituution kieltämisestä aiheutuvia vahingollisia seurauksia.
Mitä hyötyä näin ollen on kansallisilta tai yhteisön toimielimiltä oikeutetusti vaatimistamme toimenpiteistä, jos me, poliittiset päättäjät, emme ensin julista seksuaalista hyväksikäyttöä ja nimenomaan prostituutiota loukkaukseksi ihmisarvon todellista perusoikeutta kohtaan?

Koska parlamentti osallistuu tällä hetkellä perusoikeuskirjan valmisteluun, käyttäkäämme tilaisuutta hyväksi miettiäksemme, mitä nämä perusoikeudet merkitsevät: julistammeko visiota ihmisestä, hänen pyhästä luonteestaan ja hänen todellisesta ihmisarvostaan vai onko kysymys yksittäisten henkilöiden ja tiiviiden yhteisöjen oikeuksien tunnustamisesta?
Minulle vastataan, että prostituutiota on aina esiintynyt ja että on mieluummin pyrittävä rajoittamaan siitä aiheutuvia vahinkoja. Tätä vitsausta, kuten monia muita, on tosiaankin aina esiintynyt ja varmaankin valitettavasti tulee aina esiintymään. Kuitenkin meidän tehtävämme edustajina edellyttää meiltä kaukonäköisyyttä ja etenkin avarakatseisuutta. Me emme saa pitää ihmistä tuhoavaa ilmiötä kohtalon oikkuna, vaan rikoksena, jota vastaan on taisteltava. Anarkistiset toimenpiteet rangaistusten poistamiseksi millä tahansa alalla ovat osoittautuneet tehottomiksi ja vaarallisiksi.
Sallikaa minun muistuttaa eräille kollegoilleni, mikä on lakien tehtävä: tiettyjen toimintojen kieltäminen lailla määrittelee rajat, joiden tarkoituksena on suojella niitä henkilöitä, jotka erinäisten syiden takia ovat voimattomia heitä hyväksi käyttävien ja heidän kurjuudellaan rikastuvien rikollisverkostojen edessä. Jos näillä laeilla ei saada tällaisia verkostoja hävitettyä, meidän on samanaikaisesti keksittävä keinot, joilla toimivaltaiset tahot voivat taistella tehokkaasti tätä ongelmaa vastaan selkeän lainsäädännön tukemana.

Joidenkin henkilöiden törkeä sortaminen on usein merkki suuremmasta hädästä, johon myös on löydettävä apukeinot. On rangaistavaa käyttää joidenkin ihmisten heikkoutta edistämään anarkistista ideologiaa, joka lisää hätää ja loppujen lopuksi haiseekin kuolemalta.

Varaut
. (FR) Sörensenin laatimassa naisten oikeuksien valiokunnan mietinnössä esitettiin paljon kunnianhimoisia oikeudellisia toimenpiteitä.

Kuitenkin kaikista julistetuista oikeuksista, kaikista suojalaeista, kaikista kansainvälisistä yhteistyöhankkeista on hyötyä vain, jos ne ovat lähtöisin niistä korkeimmista aiemmista periaatteista, joita ne on laadittu palvelemaan. Olisi siis hyödyllistä, että aloittaisimme myöntämällä juhlallisesti, että kyse on jokaisen henkilön ihmisarvosta ja että kaikki kompromissit ihmisarvoa loukkaavan toiminnan osalta ovat vastuuntunnottomia ja rikollisia.
Kun tiedetään, mitä kauheuksia pedofiiliverkostoissa esiintyy, ja kun näkee Euroopan maiden pääkaupungeissa naisia näyteikkunoissa kuin kauppatavarana ja kun vielä tiedostaa tämän hyväksikäytön uhrien ahdingon, ei voi muuta kuin olla hyväksymättä harkitsemattomia ja rikollisia tekstejä, joissa ehdotetaan rangaistusten poistamista. Rangaistuksien poistamiset perustuvat anarkistiseen ideologiaan, joka ei piittaa heikompien välttämättömästä vaikkakin riittämättömästä suojelusta.
On välttämätöntä, että ihmisarvon luonnollinen periaate löytää keskeisen paikkansa valtioissa ja niiden välisessä yhteistyössä ja että uhrien suojelupolitiikalla ja vastuussa olevien rankaisemisella edistetään ja puolustetaan tätä periaatetta.
Ensin on välttämätöntä suunnitella kunnianhimoinen kehitysapupolitiikka. Sen tehtävänä on huolehtia siitä, että köyhille maille tarjotaan keinoja kehittyä, jotta niiden asukkailla olisi mahdollisuus ihmisarvoiseen elämään. Tätä asiaa on ajateltava taloudellisesta näkökulmasta, mutta myös erityisesti kulttuurisesta ja koulutuksellisesta näkökulmasta. "Seksiteollisuudeksi" kutsutulle ilmiölle on kylläkin jatkuva kysyntä, mutta meidän on pyrittävä estämään se, että aikuiset myyvät itseään tai lapsiaan näille verkostoille, koska se on ainoa keino huolehtia heidän tarpeistaan. Juuri koulutus, sekä nuorille että aikuisille suunnattu, auttaa näitä kansanryhmiä keksimään itse omat keinonsa toimeentulonsa turvaamiseksi, kukin omilla alueillaan.
Samaan aikaan myös meidän on luotava tarvittavat säännösten mukaiset ja sosiaaliset puitteet auttaaksemme uhreja ja taistellaksemme tätä vitsausta vastaan, jota liian usein pidetään kohtalon sanelemana, jopa mukavana pikku tapana.

Muiden kuin Luoteis-Atlantin kalastusjärjestön sopimuspuolten lipun alla purjehtiviin aluksiin sovellettava valvonta
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Varela Suanzes-Carpegnan laatima kalatalousvaliokunnan mietintö (A5-0101/2000) ehdotuksesta neuvoston asetukseksi muiden kuin Luoteis-Atlantin kalastusjärjestön (NAFO) sopimuspuolten lipun alla purjehtivista aluksista sovellettavista eräistä valvontatoimenpiteistä (KOM(1999) 570 - C5-0041/2000 - 1999/0231(CNS)).

Varela Suanzes-Carpegna
. (ES) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät jäsenet, alueellisilla kalastusjärjestöillä, jotka sääntelevät kalastustoimintaa yli 200 meripeninkulman päässä yksinoikeutetuilta talousvyöhykkeiltä, on erittäin tärkeä tehtävä kalavarojen sääntelyssä ja rationaalisessa hoidossa kansainvälisillä vesillä. Ja aivan lähitulevaisuudessa niiden tehtävä tulee olemaan entistäkin merkittävämpi.
Sen tähden Euroopan unionin on vahvistettava läsnäoloaan kansainvälisissä järjestöissä, sekä jo nyt olemassa olevissa että niissä, jotka tulevaisuudessa mahdollisesti perustetaan.
Valitettavasti Euroopan komissio ei inhimillisten ja teknisten voimavarojen osalta nähdäksemme kykene tällä hetkellä osallistumaan tehokkaasti kaikkien alueellisten järjestöjen toimintaan ja siten huolehtimaan yhteisön laivastojen eduista maailman valtamerillä. NAFO muodostaa poikkeuksen, ja siitä onkin kenties tullut se järjestö, johon kiinnitetään eniten huomiota, jota säännellään voimakkaimmin ja jota myös valvotaan tiukimmin.
On myös totta, että komissio on viime aikoina kiinnittänyt aiempaa enemmän huomiota joihinkin näistä järjestöistä, esimerkiksi kansainväliseen Atlantin tonnikalojen suojelukomissioon (ICCAT). Itse asiassa tuo uusi kiinnostus on osittain juuri Euroopan parlamentin ja nimenomaan kalatalousvaliokunnan harjoittaman painostuksen ansiota.
On kuitenkin myös monia muita järjestöjä, ja - mainitakseni vain tonnikalaan liittyvät järjestöt - meidän on ehdottomasti osallistuttava tiiviisti jo äsken mainitsemani Atlantin tonnikalojen suojelemiseksi perustetun järjestön lisäksi myös Intian valtameren tonnikalakomission (CTOI) ja Amerikan trooppisten tonnikalojen suojelukomission (IATTC) toimintaan, samoin kuin Multilateral High Level Conferenceen (MHCL), joka käy parhaillaan neuvotteluja uudesta sopimuksesta, joka tulee olemaan läntisen Tyynen valtameren suojelukomission valvonnassa.
Tulevaisuudessa on siis ehdottoman tärkeää, että - kuten jo totesin - Euroopan komissio osallistuu tehokkaasti sekä riittävin inhimillisin ja teknisin voimavaroin kaikkiin jo mainitsemieni sekä myöhemmin mahdollisesti perustettavien järjestöjen toimintaan. Euroopan parlamentti on valmis antamaan apuaan näissä ponnisteluissa, ja tulemme tekemään kaikkemme, jotta Euroopan unionilla olisi näissä järjestöissä se painoarvo, joka vastaa sen jäsenvaltioiden kalatalousalan merkitystä ja jonka turvin voimme myös puolustaa oman kalatalousalamme etuja kolmansiin maihin nähden, jotka itse asiassa useinkin puolustavat etujaan kiivaammin kuin me.
NAFO on ollut monessa suhteessa esimerkillinen. Nyt käsiteltävässä asetuksessa pyritään saattamaan yhteisön piiriin ne päätökset, jotka järjestö hyväksyi jo vuosina 1997, 1998 ja 1999 sisäisten toimenpiteidensä tehostamiseksi. Tässä tapauksessa kyse on varsin vaikeasta ongelmasta eli tarpeesta saada myös järjestöön kuulumattomat alukset noudattamaan alueellisten kalastusjärjestöjen sääntöjä. Riippumatta siitä, purjehtivatko nuo alukset mukavuuslipun alla vai eivät, ne toimivat täysin rajoituksetta samaan aikaan kun muut alukset noudattavat kalavarojen säilyttämis- ja valvontatoimenpiteitä ja tietenkin suorittavat myös oman osuutensa lisenssimaksuista.
Kannatamme asetuksessa ehdotettuja toimenpiteitä, jotka ovat tosin edelleenkin vaatimattomia ja vaikeasti toteutettavia, mutta joita voidaan laajentaa ja tehostaa sitä mukaa kuin vastuullisen kalastuksen ja kaupan merkitys tiedostetaan eri puolilla maailmaa. Juuri se on tavoitteena parlamentin kalatalousvaliokunnan ehdottamissa tarkistuksissa, joissa täsmennetään eräitä käsitteitä ja pyritään mahdollisuuksien mukaan parantamaan jo nykyisellään tärkeitä valvontajärjestelmiä NAFOn sääntelyalueeseen kuuluvilla vesillä.
Aivan äskettäin - kuten tiedetään - Portugalissa sijaitsevaan Aveiron satamaan on määrätty eräs yhteisön alus, Santa Mafalda, joka kalasti NAFOn sääntelyalueeseen kuuluvilla vesillä ja jossa oli kanadalaisia tarkastajia. Odottaessamme satamassa tapahtuvan tarkastuksen tuloksia pyydämme kaikkia osapuolia noudattamaan kalastuksen sääntelyä ja kalavarojen säilyttämistä koskevia NAFOn sääntöjä, joilla on ensiarvoisen tärkeä merkitys kalavarojen suojelemisen kannalta.
Pyydämme myös kanadalaisia viranomaisia noudattamaan NAFOn valvontasääntöjä ja olemaan ylittämättä valtuuksiaan. Kun täysistunnossa puhuttiin tästä asiasta, komission varapuheenjohtaja Kinnock itse asiassa myönsi, että aluksen asiakirjat oli otettu haltuun asiattomasti ja ilman aluksen kapteenin lupaa.
Tämänkaltaiset asenteet muistuttavat meitä toisenlaisista ajoista, joiden luulimme jääneen jo kauas taakse. Tuolloin Kanada aiheutti toiminnallaan tilanteen, jossa sen ja Euroopan unionin välit kiristyivät, emmekä millään muotoa haluaisi samankaltaisen tilanteen enää toistuvan.
Sen tähden pyydämme Euroopan komissiota esittämään voimakkaan vastalauseensa Kanadalle tuon menettelyn vuoksi, ja samalla pyydämme vielä kerran - ja tähän lopetan - kaikkia osapuolia toimimaan asianmukaisesti kalavarojen säilyttämiseksi sekä pitämään tiukasti kiinni niistä säännöistä, joita NAFO omassa toiminnassaan noudattaa.

Langenhagen
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, olemme jo jonkin aikaa seuranneet yhä huolestuneempina Luoteis-Atlantilla NAFOon, Luoteis-Atlantin kalastusjärjestöön kuulumattomien alusten virtaa. Nämä laivanvarustajat harjoittavat ryöstökalastusta ilmaistakseni asian yksinkertaisesti. He kieltäytyvät aivan tietoisesti liittymästä NAFOon, johon Euroopan unioni kuuluu, ja uskovat voivansa siten välttää kaiken vastuun.
Se ei todellakaan ole mitenkään uutta, millaisten ongelmien kanssa koko kalastusalan on taisteltava. Liikakalastuksella on siinä huomattava osuus. Tarvitsemme siksi lopultakin johdonmukaista kalastuspolitiikkaa, emmekä ainoastaan omille vesillemme vaan maailmanlaajuisesti, kalastuspolitiikkaa, jossa kaikki osapuolet vetävät yhtä köyttä eikä jokainen voi pelata omaa peliään. Tämä koskee kaikkia: kansainvälistä yhteisöä, valtioita ja Euroopan unionia. NAFOlla on niin ollen kaikille - eikä ainoastaan Euroopan unionille - suurempi merkitys kuin ensi alkuun luulisi. Valvomattomalla kalanpyynnillä on ollut tuhoisa vaikutus ennen kaikkea turskalle ja ruijanpallakselle, kahdelle arvostetulle ravinnonlähteelle. NAFOlla on ollut molemmille kalalajeille jo 1990-luvulta lähtien säännöksiä ja joko täydellinen pyyntikielto tai vähintään selkeät pyyntirajoitukset. Nämä laivanvarustajat kalastavat edelleen hillittömästi huolimatta kaikesta vaivannäöstä näiden usein ilman mitään lippua purjehtivien alusten saamiseksi kunnioittamaan edes suojelu- ja säilyttämistoimenpiteitä.
Euroopan unionin ongelmana on tähän asti ollut epäyhtenäinen valvonta sopimuksen piiriin kuulumattomien laivojen lähtöselvityksessä EU:n satamissa, koska nämä alukset eivät tietenkään kuulu yhteisön lainsäädännön piiriin. Nyt keskusteltavana oleva asetus saa siten merkityksensä muuttamalla NAFO-säädökset kansainvälisenä oikeutena suoraan kaikissa EU-jäsenvaltioissa voimassa olevaksi yhteisön oikeudeksi. Asetuksen tärkein seikka ovat siten NAFO-säädökset, joilla sopimuksen ulkopuolisia osapuolia ja näiden usein ilman mitään lippua purjehtivia aluksia ja saaliita valvotaan ja mahdollisesti rangaistaan, ja nyt se voidaan tehdä yhdenmukaisesti.
Eräässä saksalaisessa psykologian alan tutkimuksessa, jonka nimikin on osuvasti "kalastuspeli", osallistujat päätyivät aina yksin pelatessaan varojen loppumiseen. Lopulta jokainen otti, mitä vielä oli jäljellä, ja lopuksi ei ollut jäljellä enää mitään. Ellemme halua tehdä valintaa arveluttavien ravinnonlähteiden tai arveluttavan kalasaaliin välillä, on kaikkien osapuolten toimiva yhteispeli omien etujemme mukaista.
EU:lla on siihen edellytykset NAFOn jäsenenä ja monine jäsenvaltioineen. Suhtaudumme siksi myönteisesti tähän aloitteeseen, mutta haluamme tehdä tarkistuksissamme joitakin pieniä täsmennyksiä NAFOn ja EU:n välisen paremman yhtenäisyyden aikaansaamiseksi.
Vielä lopuksi kansainvälisen oikeuden mielenkiintoisesta käsitteestä. Myös EU-oikeus on alkuperältään kansainvälistä oikeutta. Nykyään voidaan sitä paitsi jo todeta, että EU-yhteisöoikeus on muotoutunut uudeksi, itsenäiseksi käsitteeksi, ja varmasti vastaavalla tavalla kuin Euroopan unionin käsitteen määritelmä on muotoutunut.

Miguélez Ramos
Arvoisa puhemies, jäsen Varela viittasi jo omassa puheenvuorossaan siihen varsin yksiselitteiseen vastaukseen, jonka komission jäsen Kinnock antoi tiistaina kysymykseeni kanadalaisten tarkastajien noususta yhteisön kalastusaluksiin NAFOn sääntelyalueella.
Kaikkien osapuolten on nyt syytä osoittaa vastuuntuntoa, sillä tässä tärkeässä järjestössä ja tällä yhteisön laivastolle ensiarvoisen tärkeällä kalastusalueella ei ole mahdollista ylläpitää tasapainoa millään muulla tavalla.
Nyt käsiteltävä asetusehdotus muiden kuin NAFOn sopimuspuolten lipun alla purjehtiviin aluksiin sovellettavista valvontatoimenpiteistä liittyy hyvin tiiviisti juuri vastuuntuntoon, jonka merkitys kalastukselle on äärimmäisen tärkeä. Tarkoitan sitä, että kaikkien on tunnettava vastuunsa kalavarojen hoidosta niiden sääntöjen mukaisesti, jotka kaikki osapuolet ovat hyväksyneet kalavarojen säilyttämisen takaamiseksi, ja toivon todellakin, että meidän sukupolvemme ei ole viimeinen, joka tuntee turskan, rantasipin tai amerikkalaisen punakampelan.
Alueellisilla kalastusjärjestöillä on viime vuosina ollut erittäin keskeinen tehtävä kalastuksen ohjauksessa. Tässä mielessä me sosiaalidemokraatit haluamme osaltamme edetä juuri vastuuntuntoon perustuvan ajattelutavan mukaisesti. Aika on ajanut sellaisten oikeudellisten ajattelutapojen ohi, jotka syntyivät hyvin toisenlaisissa oloissa kauan sitten, jolloin ihminen vielä tunsi oman pienuutensa äärettömässä maailmassa ja jolloin maapallon luonnonvarat tuntuivat loputtomilta. Juuri noista ajatuksista juontaa juurensa se periaate, jonka mukaan merta ei voi omistaa eikä meri kuulu kenellekään. Nyt elämme yhä pienemmäksi kutistuvassa maailmassa, jota uudet teknologiat entisestään pienentävät ja jonka luonnonvarojen tiedämme käyvän yhä niukemmiksi, ja juuri sen tähden me sosiaalidemokraatit tahdomme osaltamme edistää periaatetta, jonka mukaan meri kuuluu kaikille.
Sen tähden tahdomme NAFOn olevan - kuten se tosiasiassa onkin - järjestö, joka on avoin kaikille niille valtioille, joilla on sen sääntelyalueella toimivia kalastusaluksia. Tällä tavoin nuo valtiot saataisiin osallistumaan kalastustoimintaa koskevien sääntöjen laatimiseen sekä kantamaan vastuunsa kalavarojen hoidosta.
Ellei näin toimita, suosimme tosiasiassa mukavuuslippujen alla purjehtivia aluksia, joista käytetään kiertoilmausta "muiden kuin sopimuspuolten lipun alla purjehtiva alukset", tai peräti luvatonta kalastusta harjoittavia aluksia, joista käytetään toista kiertoilmausta, "kansallisuutta vailla olevat alukset". Nuo alukset - joista meillä on usein se käsitys, ettei niillä ole mitään tekemistä meidän kanssamme - eivät suinkaan tule kaukaisilta etelän meriltä, vaan lähes aina eurooppalaisista satamista, yhteisön satamista. Ne purjehtivat vieraiden lippujen alla, jotta ne voisivat harjoittaa sosiaalista polkumyyntiä, välttää kalavarojen rationaalista hoitoa koskevat säännöt ja jättää huolehtimatta työntekijöiden sosiaalisista oikeuksista. Markkinoiden ihannoijat varmastikin huomaavat, että tällaiset periaatteet eivät koidu sen enempää kalojen kuin ihmistenkään hyväksi.
Lopuksi yhtä tärkeää kuin se, että NAFOn sopimuspuolia ovat kaikki ne valtiot, joilla on sen sääntelyalueen vesillä toimivia kalastusaluksia, on myös Euroopan yhteisön liittyminen eteläisellä Atlantilla sekä muualla, jossa yhteisön laivasto jo nyt toimii, perustettaviin alueellisiin järjestöihin. Me emme halua, että meidän laivastoamme - yhteisön laivastoa - pidetään sen enempää luvattomana tai kansallisuutta vailla olevana aluksena kuin tunkeilijanakaan.
Totean lopuksi, että sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmä ilmaisee kannattavansa täysin mietinnön sisältöä, vaikka pahoitteleekin - aivan kuten esittelijä, jäsen Varela itsekin - sitä, että komission ehdottamat toimenpiteet ovat kovin vaatimattomia, jotta niiden avulla voitaisiin todella vastustaa sitä, mikä nykytilanteessa on meidän laivastomme ja kalavarojen säilytyksen pahin vihollinen: mukavuuslipun alla purjehtivat alukset.

McKenna
Tuen tätä mietintöä erittäin mielelläni. Se on äärimmäisen tärkeä, ja on erittäin tärkeää tukea Luoteis-Atlantin kalastusjärjestön (NAFO) yrityksiä keskeyttää tämä erittäin ongelmallinen muiden kuin NAFOn sopimuspuolten toiminta. Tosiasia tässä tilanteessa on, että "muiden kuin NAFOn sopimuspuolten lipun alla purjehtivat alukset" tarkoittavat tavallisesti mukavuuslipun alla tai sellaisten maiden lipun alla purjehtivia aluksia, joissa on käytössä avoimet rekisterit. Nämä ovat maita, jotka antavat laivanvarustajille oikeuden purjehtia lippunsa alla kyseiselle maalle maksettavaa palkkiota vastaan. Kansainvälisen oikeuden mukaan alusten lippuvaltion velvollisuus on varmistaa, että aluksissa noudatetaan asianmukaisia sääntöjä ja määräyksiä, esimerkiksi säilyttämistoimenpiteitä, turvallisuus- ja työnormeja jne.
Suuri ongelma on se, että näillä mukavuuslippuja myyvillä mailla ei ole aikomustakaan valvoa näiden sääntöjen noudattamista, ja se on pääsyy siihen, miksi ne viehättävät näitä häikäilemättömiä laivanvarustajia, jotka voivat tehdä mitä haluavat. He voivat uhmata lakia, eikä kukaan yritä valvoa sitä. Laivanvarustajan tarvitsee vain maksaa vähän rahaa maalle saadakseen lipun, jonka avulla hän voi kalastaa rangaistuksetta. Tämän on tosiaankin loputtava.
Luettelo näistä maista on erittäin pitkä, mutta perinteisiä mukavuuslippumaita ovat Belize, Panama, Honduras sekä Saint Vincent ja Grenadiinit. Monet aluksista ovat toimineet aktiivisesti NAFOn alueella, mutta ne toimivat myös muualla. Erittäin monet niistä ovat myös pyytäneet tonnikalaa Atlantilla, jossa alueellinen järjestö on Kansainvälinen Atlantin tonnikalojen suojelukomissio ICCAT. ICCAT on tehnyt enemmän kuin mikään muu alueellinen järjestö yrittäessään taistella mukavuuslippulaivojen kalastusta vastaan. Kaikista dramaattisinta - ja siitä muiden ihmisten pitäisi ottaa esimerkkiä - on se, että ICCAT on nyt asettanut tuontikieltoja yhden oman jäsenensä, Päiväntasaajan Guinean, pyytämälle tonnikalalle. ICCAT on todella tosissaan, ja muiden ihmisten pitäisi noudattaa sen esimerkkiä.
ICCATin ja NAFOn tapaiset järjestöt eivät voi ratkaista ongelmaa yksin. Vastuussa ovat monet muut tahot, ja tähän vastuuseen on suhtauduttava vakavasti.
Monet laivanvarustajat käyttävät mielellään mukavuuslippuja, koska niiden ansiosta he selviävät melkein mistä tahansa. Lakia ei voida valvoa mitenkään. Mukavuuslippuja myyvät maat sallivat tällaisten laivanvarustajien purjehtia lippunsa alla. Ne eivät ole huomaavinaan eivätkä välitä. Siksi se on niin suosittua. EU on yksi pahimmista tässä mielessä.
Lloyd's Maritime Services -yrityksen mukaan joulukuussa 1999 mukavuuslipun alla purjehti 1323 yli 24-metristä alusta. Näistä 168:n omistajana oli yritys, jonka pääkonttori oli EU:n jäsenvaltioissa. Kaikkein pahin on tietysti ja odotetusti Espanja 116 aluksellaan, mutta se ei ole tietenkään yksin. Kullakin maalla on taipumusta suosia tiettyä lippua. Esimerkiksi Ranskan aluksilla on taipumus käyttää Réunionin, Saint Vincentin ja Seychellien lippua. Kreikan suosikkeja ovat Kypros ja Panama. Hollantilaiset käyttävät Belizeä ja Saint Vincentiä, ja tietysti neljä alusta kotimaastani purjehtii samoin Belizen lipun alla. Britannian suosimia maita ovat Panama ja Belize. Belizen mukanaolo ei ole yllättävää, kun otetaan huomioon viimevuotiset paljastukset, jotka koskivat Michael Ashcroftin, konservatiivisen puolueen varainhoitajan, Belizen liikeyhteyksiä.
Espanjan laivasto on jakaantunut erittäin monien maiden lippujen alle, esimerkiksi Belizen, Hondurasin, Alankomaiden Antillien, Panaman ja monien muiden. Ainoa paikka, jolla on enemmän näitä mukavuuslippuja, on 117 aluksen Taiwan, joka menee nipin napin Espanjan ohi ykköspaikalle.
Komissio yritti viime vuonna todella tehdä jotakin. Se ehdotti, että tukien myöntäminen evätään, kun laivan omistus siirretään avoimen rekisterin maihin. Neuvosto kieltäytyi. Se haluaa käyttää julkisia varoja rahoittaakseen tapoja rikkoa sääntöjä, mitä ei voida hyväksyä. Ainakin yksi järjestö yrittää kiinnittää kansalaisten huomion tähän asiaan. Kahden viime viikon ajan Greenpeacella on ollut laiva keskellä Etelä-Atlanttia, mistä he ovat löytäneet useita näiden mukavuuslippujen alla purjehtivia aluksia pyytämässä tonnikalaa. He ovat löytäneet myös Panaman lipun alla purjehtivan ja japanilaisessa omistuksessa olevan - Panama ja Japani ovat muuten molemmat ICCATin sopimuspuolia - kuljetusaluksen, joka oli vastaanottamassa kalaa Belizestä saapuvista muiden kuin ICCATin sopimuspuolten aluksista. Tämä rikkoo selvästi ICCATin sääntöjä, ja meidän on mielestäni todellakin puhuttava siitä. Euroopan unionin on otettava vastuuta tästä asiasta.

Fraga Estévez
Arvoisa puhemies, suhtaudun edellisten puhujien tavoin myönteisesti tähän komission asetusehdotukseen, jonka tarkoituksena on parantaa entisestään tiettyjä valvontatoimenpiteitä NAFOn sääntelyalueella.
Olen jo useita kertoja tuonut esiin käsitykseni, jonka mukaan kalastustoimintaa valvotaan NAFOn sääntelyalueella tiukemmin kuin juuri missään muualla maailmassa, ja joissakin tapauksissa tuo valvonta merkitsee sitä, että eräät sopimuspuolet, joilla on lähes rajoittamaton valta NAFOssa, osoittavat yletöntä epäluuloisuutta toisia, täysin laillista toimintaa harjoittavia sopimuspuolia kohtaan.
Me kaikki muistamme muutamia vuosia sitten sattuneet valitettavat välikohtaukset, joissa erästä yhteisön alusta kohdeltiin epäoikeudenmukaisesti ja jotka saivat alkunsa lähes vainoharhaisuutta hipovasta epäluulosta. Itse asiassa tuollainen epäluulo kätkee useinkin taakseen halun laskea eräänlainen savuverho niiden virheiden ylle, joihin tietyt rannikkovaltiot ovat omassa toiminnassaan syyllistyneet.
Sen tähden voimmekin olla tyytyväisiä siitä, että tämän ehdotuksen tarkoituksena on sisällyttää yhteisöoikeuteen kolme NAFOn suositusta, joiden avulla pyritään valvomaan muiden kuin sopimusosapuolten, erityisesti mukavuuslipun alla purjehtivien alusten toimintaa, joka on aivan varmasti huomattavasti epäilyttävämpää kuin yhdenkään yhteisöön kuuluvan laivaston toiminta.
Kuten yleensäkin, kun on kyse säännösten sisällyttämisestä yhteisöoikeuteen, tälläkin kertaa on syytä pahoitella komission hitautta lainsäädännön mukauttamistyössä. On totta, että tämä ehdotus sisältää NAFOn vuosien 1998 ja 1999 vuosikokouksissa hyväksytyt uusimmat suositukset havainnoista ja jälleenlaivauksista, mutta yhtä lailla on totta, että noissa suosituksissa ainoastaan hiotaan vuonna 1997 annettuja suosituksia, jotka näin ollen saatetaan vasta nyt osaksi yhteisön lainsäädäntöä.
Tästä jo perinteiseksi käyneestä moitteesta huolimatta asetus antaa mahdollisuuden pohtia mukavuuslippujen aiheuttamaa todellista ongelmaa, samoin kuin Euroopan unionin ponnisteluja mukavuuslippujen vastustamiseksi. Kun otamme huomioon meren luonnonvarojen nykyisen tilanteen ja kun tarve meren ekosysteemien todelliseen suojelemiseen on vähitellen jo yleisesti tiedostettu, on selvää, että laittoman kalastuksen ja sen osalta erityisesti mukavuuslippujen alla purjehtivien alusten vastaisen taistelun on oltava ensisijaisen tärkeänä tavoitteena.
Euroopan unioni on vastuussa näitä kalastuksen haitallisia muotoja vastaan käytävän taistelun johtamisesta, ja sen on myös kyettävä esittämään omia ehdotuksiaan toimintalinjoista. Ensimmäisenä askeleena olisi tehtävä jäsenvaltioille ehdotus tämän toiminnan vastaista taistelua koskevista yhtenäisistä ja selkeistä säännöistä, joiden perusteella voidaan sen jälkeen säätää yhteisiä säädöksiä, joilla kielletään vieraan lipun alla purjehtiminen ja evätään vieraan lipun alla purjehtivilta laivastoilta mahdollisuus saaliiden purkamiseen yhteisön satamissa. Kaikissa yhteisön satamissa ei vielä tiedosteta kyllin selkeästi, että niissä annetaan usein välillisesti tai välittömästi mahdollisuus laittoman toimintaan. Tuon tietoisuuden herättäminen voi onnistua vain toteuttamalla päättäväinen tiedotuskampanja ja laatimalla samanaikaisesti tiukkoja sääntöjä.

McCartin
Arvoisa puhemies, haluan onnitella jäsen Varela Suanzes-Carpegnaa hänen tähän asiaan ja todellakin kaikkiin kalatalousvaliokunnan käsiteltäväksi tuleviin aiheisiin antamastaan työpanoksesta. Koko kysymys siitä, mitä me teemme suojellaksemme merellistä elämää omien vesialueidemme ulkopuolella, ei ole kovin suosittu aihe. Se ei anna yleiselle mielipiteelle kovinkaan paljon ajattelemisen aihetta Euroopan unionissa. Ymmärrys Euroopan unionin pyrkimyksiä kohtaan on kasvamassa, ja sanoisin, että yhteisen kalastuspolitiikan olemassaolon monien vuosien aikana unioni on pitkälti epäonnistunut vakuuttamaan Euroopan kansalaiset sen roolin tärkeydestä, joka unionilla on ollut sen yrittäessä määrittää merellisen elämän tosiasioita, sen yrittäessä tarjota kansalaisille tieteellistä tietoa ja yrittäessä ryhtyä tarvittaviin toimiin.
Me jäämme liian usein ilman jäsenvaltioiden ja kansallisten hallitusten tukea, jota tarvitaan vakuuttamaan kansalaiset siitä, että kaikkien lakien ja määräysten valvomiseksi on ponnisteltava määrätietoisesti ja tuntuvasti. Näistä ponnisteluista huolimatta ryöstökalastus kohdistuu edelleen noin 80 prosenttiin kaikista tärkeimmistä kalavaroista, jotka jatkavat hupenemistaan.
Käsiteltävänä olevat toimet ovat ehkä parasta, mihin me pystymme, mutta ne näyttävät melko heikoilta ja tuskin riittäviltä, jotta saavuttaisimme haluamamme. Me olemme suurimmat ja tuottoisimmat kalatuotteiden markkinat maailmassa. Meidän pitäisi olla valmiita käyttämään voimiamme ja asettamaan kaikki tarvittavat kauppapakotteet kaikille valtioille ja kaikille tuotteille, jotka liittyvät tähän laittomaan kauppaan. Kyse ei ole vain omien etujemme suojelemisesta, koska 200 meripeninkulman rajamme ulkopuolella oleviin kalavaroihin voidaan vaikuttaa meidän toimillamme. Omilla vesialueillamme oleviin kalavaroihin voidaan vaikuttaa sen ulkopuolisin toimin. Lisäksi on vielä kyse velvollisuudestamme suojella tätä ihmiskunnalle kuuluvaa luonnonvaraa.
Uskon, että joidenkin ihmisten, joilla on rahaa ostaa suuria aluksia ja varustaa ne tämän päivän maailmassa, kyvyt pyytää kalavaroja ovat rajattomat. Yksittäisillä henkilöillä ei pitäisi mielestäni olla oikeutta ryöstökalastaa näitä kalavaroja ja rikastua vain, kuten joissakin tapauksissa on tapahtunut, koska heillä on tarvittavat rahat ja kapasiteetti ja koska he sattuvat asumaan tietyllä alueella. Me saatamme olla saavuttamassa pisteen, jossa tätä luonnonvaraa hoidetaan, jossa siitä maksetaan ja jossa kansalaiset voivat saada jotain korvausta sen avulla hyvin nopeasti rikastuvilta - näin tehdään jo Uudessa-Seelannissa. Euroopan unionin pitäisi ottaa yhteisen kalastuspolitiikan tarkastelussa huomioon se, että tämä on yhteinen luonnonvara ja että pieni joukko ihmisiä luulee, että heillä on oikeus rikastua sillä. Jonkinlaiselle korvauksia edellyttävälle järjestelmälle olisi laaja yleinen tuki.
Ennen vanhaan ihmiset lähtivät vesille ja vaaransivat henkensä huonoilla varusteilla. Nykyään heillä on kyky tietää, missä kalat ovat, pyydystää niitä ja ryöstökalastaa niitä, ja heidän pitäisi joutua maksamaan siitä korvaus.

Byrne
Haluaisin ilmaista vilpittömät kiitokseni siitä kiinnostuksesta, jota te olette osoittaneet kyseiseen ehdotukseen neuvoston asetukseksi. Kuten tiedätte, tällä asetuksella pyritään toteuttamaan yhteisön tasolla erittäin tärkeä NAFOn suunnitelma, jonka tarkoitus on taistella muiden kuin sopimuspuolten sellaisia toimia vastaan, jotka uhkaavat heikentää NAFOn säilyttämistoimenpiteiden tehokkuutta. Korostaisin tässä yhteydessä, että yhteisö NAFOn sopimuspuolena on erittäin kiinnostunut toimista, jotka auttavat ratkaisemaan sellaisten valtioiden aiheuttamia ongelmia, jotka eivät noudata kansainväliseen lakiin perustuvia yhteistyö- ja säilyttämisvelvoitteitaan.
Korostaisin ehdotetuista tarkistuksista seuraavaa. Tarkistus 1 ei näytä olevan tarpeen. Itse asiassa komission ehdottaman version johdanto-osan 3 kappale on oikein, koska me olemme oikeastaan tekemisissä toiminnan kanssa, joka koskee muiden kuin NAFOn sopimuspuolten lipun alla purjehtivien alusten käyttämistä. Tämä sanamuoto on kaiken lisäksi otettu kielestä, jota on käytetty muissa lakiteksteissä, esimerkiksi neuvoston päätöksessä, joka koskee kansainvälisten suojelu- ja hoitotoimenpiteiden noudattamisen edistämistä koskevan FAOn sopimuksen hyväksymistä yhteisössä, ja neuvoston asetusta muiden kuin Etelämantereen meren elollisten luonnonvarojen säilyttämistä koskevan yleissopimuksen sopimuspuolten lipun alla purjehtiviin aluksiin sovellettavista eräistä valvontatoimenpiteistä.
Tarkistus 2 on asiaankuuluva ja sisällytetään asetukseen. Komissio ei voi hyväksyä tarkistusta 3. Yksittäisille aluksille ei ole tarvetta asettaa velvoitetta. Jos siihen liittyy pelkästään oikeuden myöntäminen yksittäisille aluksille, sitä ei tarvitse säännellä. Lisäksi ilmaisu "tehdä virallisen havainnon" voidaan tulkita yhteisön tarkastusaluksen velvoitteeksi suunnata muiden kuin sopimuspuolten aluksia kohti tehdäkseen havainnosta virallisen. Sellainen velvoite haittaisi tarkastusaluksen nykyisten tehtävien hoitamisesta, mitä ei varmastikaan voida hyväksyä.
Toivon, että se, mitä minulla oli sanottavana, on auttanut asian ymmärtämistä, ja kiitän teitä jälleen tähän ehdotukseen antamastanne ajasta ja panoksesta.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.

Purvis
Olin juuri äsken ylhäällä huoneessani, ja on hieman yllättävää, että perjantait ovat niin aliarvostettuja. Televisioteknikot ovat lähteneet kotiin, joten televisiokuva esittää istuntosalia eikä enää varsinaisia puhujia. Henkilöstö kiirehtii nähtävästi kohti uloskäyntejä perjantaiaamusta klo 9.00 lähtien, joten on tuskin yllätys, että perjantaita ei arvosteta. Pyytäisin teitä varmistamaan, että koko parlamentin henkilöstö on käytettävissä niin kauan kuin parlamentti on koolla.

Puhemies
Välitän kommenttinne puhemiehistölle, mutta TV-järjestelmän osalta me olemme pohtineet tätä kysymystä aiemminkin. Edellisen parlamentin aikana, kun puhemies Gutiérrez ryhtyi perinteisesti johtamaan puhetta perjantaisin, hän pyysi koko istunnon televisiointia. Me yritimme tätä kuuden kuukauden ajan, eikä yksikään televisioverkko ottanut koskaan yhtään lähetystä, joten käytäntö lakkautettiin äärimmäisen kalliina.
En halua aloittaa nyt tästä asiasta käytävää keskustelua, mutta voitte olla varma, että välitän huomautuksenne puhemiehistölle.
Keskustelu on päättynyt.
Siirrymme äänestykseen.
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)
ÄÄNESTYSSELITYS

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, onnittelen Varelaa tästä mietinnöstä, josta äänestimme yksimielisesti ja joka koskee muiden kuin yhteisön lipun alla purjehtivia aluksia, joilla ei ole sopimuksia Luoteis-Atlantin kalastusjärjestön kanssa. Jäsen McKenna sanoi aivan oikein, että mukavuuslipun ansiosta voi rikkoa mitä tahansa sääntöä. Isälläni oli baari Genovassa Panaman konsulaatin lähellä tarkoitukseni ei ole puhua pahaa Panaman tai muidenkaan maiden konsulaateista joten tiedän varsin hyvin sen, että kaikkia lakeja rikotaan: sain kuulla, että esimerkiksi sellaisille, jotka eivät osanneet uida eivätkä soutaa, annettiin lupa ohjata alusta, sillä alusrekisteritodistus ei ollut pakollinen, vaan pelkkä passi riitti. Tapahtuu siis jopa sellaista, että aluksiin pestataan merimiehiä, jotka eivät osaa uida.

Nuorten meren eliöiden suojelu
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Varela Suanzes-Carpegnan laatima kalatalousvaliokunnan mietintö (A5-0103/2000) ehdotuksesta neuvoston asetukseksi kalavarojen säilyttämisestä suojelemalla nuoria meren eliöitä teknisin toimenpitein 30 päivänä maaliskuuta 1998 annetun asetuksen (EY) N:o 850/98 muuttamisesta viidennen kerran (KOM(1999) 636 - C5-0038/2000 - 1999/0255(CNS))

Varela Suanzes-Carpegna
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, ennen kuin aloitan puheenvuoroni, tahtoisin korostaa erityisesti, että edellistä mietintöä käsiteltäessä parlamentti toivoi varsin yksimielisesti komission pohtivan ehdottamiamme tarkistuksia. Toivottavasti tuo yksimielisyys myötävaikuttaa siihen, että komissio harkitsee uudelleen kantaansa niihin kahteen tarkistukseen, joita komissio ei teidän mukaanne aio hyväksyä.
Nyt käsiteltävästä mietinnöstä tahdon joka tapauksessa huomauttaa, että näiden teknisten toimien erityisenä tehtävänä on juuri suojella nuoria meren eliöitä tuleville saaliille koituvien uhkien vähentämiseksi. Tarkoituksemme ja pyrkimyksemme on niin ollen suojella kalavaroja yhteistyössä komission kanssa. Kuten tiedetään, näihin toimenpiteisiin sisältyy säännöksiä kalastusvälineiden koosta - nimenomaan verkkojen silmäkoosta - saaliiden sallitusta vähimmäiskoosta, tietyistä suljetuista alueista, uhanalaisten lajien suojelemisesta jne.
Tätä koskeva asetus 850/98 tuli voimaan 1. tammikuuta tänä vuonna, mutta on ilmeistä, että sitä on ajoittain muutettava, jotta siinä voidaan ottaa huomioon tiedon kehitys sekä uusimmat tieteelliset tulokset. Asetusta muutetaan nyt viidettä kertaa, ja Euroopan komission tarkoituksena on nyt sisällyttää siihen useita nähdäksemme täysin perusteltuja muutoksia. Ehdotuksessa käsitellään katkaravun pyynnissä käytettäviä trooleja, suljettuja alueita, joilla tuulenkalojen pyynti on kiellettyä, sekä tiettyjen simpukka- ja äyriäislajien vähimmäiskokoa koskevia tarkistuksia.
Komission ehdottamat tarkistukset ja lisäykset liitteeseen XII vaikuttavat yleisesti kohtuullisilta. Ainoastaan uutena lisätty kohta, jonka mukaan katkaravun selkäkilven pituuden on oltava 24 mm, vaikuttaa liian rajoittavalta, ja se voi aiheuttaa ongelmia kalastajille. Sen tähden olen esittänyt kalatalousvaliokunnassa jo hyväksytyn tarkistuksen, jonka mukaan vähimmäiskooksi määrättäisiin kompromissina 22 mm. Myös jäsenvaltioiden kanssa on jo päästy sopimukseen tästä kompromissista, jota on pidettävä kohtuullisempana ratkaisuna. Nähdäksemme on myös myönteistä, että mattosimpukan vähimmäiskoko on nyt aiemman 40 mm:n sijasta 38 mm, kuten alalla on yleisesti toivottu.
Kyse on siis siitä, että meidän on mukautettava toimia siten, että niiden taloudelliset ja sosiaaliset vaikutukset ovat myönteisiä, ja otettava samalla kertaa tiiviisti huomioon tieteelliset lausunnot.
Kaiken kaikkiaan on tärkeää, että tämä asetus pidetään täysin ajantasaisena ja että se perustuu parhaisiin käytettävissä oleviin tieteellisiin lausuntoihin. Nyt käsiteltävä muutos ei tule olemaan viimeinen, sillä asetusta on jatkuvasti mukautettava todellisiin oloihin ja myöhemmin saataviin tieteellisiin tuloksiin. Sen tähden hyväksymme komission ehdotuksen pääosin, lukuun ottamatta esittämäämme tarkistusta - jonka uskomme voivan tulla hyväksytyksi - ja toivomme komissionkin puolestaan hyväksyvän meidän ehdottamamme tarkistuksen.

Langenhagen
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, kuten näette, toimimme intensiivisesti kalakannan suojelun parissa. Äskettäin käsittelimme vielä toimenpiteitä NAFOn alueella, nyt siirrymme valtamerten avomerikalastuksesta Euroopan unionin vesillä tapahtuvaan kalastukseen. Valaat ja hylkeet eivät ole ainoita, jotka kaipaavat suojelua, mutta niihin kiinnitetään ilman muuta enemmän huomiota. Kyllä, meidän on suunnattava huomiomme myös vähemmän suosittuihin lajeihin, jotka eivät näytä yhtä suloisilta. Kukapa on lapsena ottanut pienen simpukan syliinsä pehmoleluksi? Sydämemme sykkii lämpimästi lapsille. Mikään ei huoleta meitä niin paljon kuin huoli kalanpoikasten selviämisestä. Olemme siten aina valmiita ryhtymään tarvittaviin toimiin niiden suojelemiseksi.
Tässä ja nyt on kyse merieliöstön kasvun turvaamisesta, jotta voitaisiin säilyttää lajit. Käsiteltävänä oleva asetus ei ole mikään uutuus. Itse asiassa kyse on tänään jo viidennestä muutoksesta tähän säädökseen. Kun otetaan huomioon väestön kehitys, sitä on kuitenkin muutettava ajan vaatimuksia vastaavaksi. Välineistöä kehitetään, uusia vähimmäiskokoja säädetään ja lajeja säästäviä pyyntimenetelmiä keksitään sitä mukaa kuin kalastaja itse paikalla pitää välttämättömänä. Hänhän on kuitenkin ammattimies, jonka on annettava käytännölle etusija.
Ei ole mitään huomautettavaa muutoksiin, joita komissio suunnittelee. Ne ovat teknisesti ja tieteellisesti ajan tasalla. Uskon, että komissio kuulee sen mielellään, ja myös sen vuoksi on paikallaan tuoda komissiossa esiin asian parissa työskentelevien asiantuntijoiden työtä. Parlamentillahan ei loppujen lopuksi ole mitään mielenkiintoa leimata komissiota yleiseksi syntipukiksi. Päinvastoin, haluaisin käyttää tätä mietintöä osoittaakseni, että se käy toisinkin. Juuri kalatalousvaliokunnassa olemme hyötyneet hyvästä yhteistyöstä komission ja sen yksiköiden kanssa. Tätä yhteistyötä vaaditaan kiireesti merten eliöiden säilyttämiseksi. Kenen, ellei komission, pitäisi valvoa niitä ja suojella luonnonvaroja? Aina ei ole mahdollista turvautua keinotekoisesti kasvatettuun korvikkeeseen, jota vielä lisäksi on geneettisesti muunnettu. Kuulostaako teistä kenties terveelliseltä, kun sanon teille, että on mahdollista kasvattaa niin sanottuja superlohia, jotka kasvavat kahdeksan kertaa nopeammin kuin tähän asti? Määräkö korvaa laadun? Nyt on välttämättä tiedostettava, että terveellisen ravinnon säilyttämiseksi on tehtävä jotain ja oltava valmiita toimimaan sen mukaisesti.
Emme voi enää hunnien tavoin mennä pyyntimaalle, hävittää sen ja sitten yksinkertaisesti siirtyä karavaanin kanssa seuraavaan välittämättä siitä, mitä taaksemme jätämme. Jos asia on meille minkään arvoinen niin taloudellisesti kuin ekologisestikin, meidän on myös tässä tapauksessa toteutettava omaan lähiympäristöömme soveltuvia toimenpiteitä, eikä ainoastaan Luoteis-Atlantin osalta. Nämä toimenpiteet ovat askel oikeaan suuntaan. En tosin usko, että voimme tulevaisuudessa tarkkailla turistiveneestä käsin tuulenkalojen poikasia niin kuin hylkeenpoikasia, mutta ehkä voimme tämän kalan kohdalla joidenkin vuosien kuluttua taas sanoa puhtaalla omallatunnolla: saamme kalastaa sitä, sillä lajin säilyminen on turvattu.

Miguélez Ramos
Arvoisa puhemies, käsittelemme nyt nuorten meren eliöiden suojelua koskevan asetuksen muuttamista viidennen kerran. Kyse on luonteeltaan lähinnä teknisestä mietinnöstä, joka ei millään tavoin kiinnosta suurinta osaa kollegoistamme. Kenties he kuitenkin suhtautuisivat asiaan hiukan toisin, jos selittäisimme, mistä tarkkaan ottaen on kyse ja miten tämäntapainen mietintö voi vaikuttaa eurooppalaisten elämään.
Arvoisa komission jäsen, sen vuoksi aion puhua nimenomaan mattosimpukasta - joka mainitaan 4 kohdassa - tuodakseni esiin tyytyväisyyteni siitä, että komission ehdotuksessa kaupan pidettävän mattosimpukan vähimmäiskoko on nyt 38 mm aiemman 40 mm:n sijasta. Kaksi millimetriä simpukkaa, hyvät jäsenet. Vähimmäiskoon aiempi nostaminen 40 mm:iin on nimittäin aiheuttanut suuria ongelmia oman alueeni Galician simpukanpyytäjille, samoin kuin koko myyntisektorille ja jopa kuluttajille.
Galiciassa simpukoiden kerääminen jalan - sillä tavoin mattosimpukkaa nimittäin pyydetään - on pelkästään naisten työtä. Olisi aikaa vievää ja työlästä selittää, miksi näin on. Totuus kuitenkin on, että miehet pyytävät simpukoita vedessä ja käyttävät siinä teknisiä apuvälineitä, tosin hyvin alkeellisia, ja naiset taas keräävät niitä jalan ja käyttäen työkalunaan haraa. Galiciassa on noin 10 000 naista, jotka keräävät työkseen simpukoita, sillä simpukoita ei kalasteta, vaan ne nostetaan vedestä. Nämä naiset tekevät pyyteetöntä työtä, he kaivavat pitkien työpäivien aikana hehtaareittain hiekkarantaa hyvin ankarissa oloissa ja hyvin pienellä palkalla, jota sosiaaliturvamaksut, joskus jopa yli puolet heidän vuosituloistaan, pienentävät entisestään.
Todellisuus näyttäisi puhuvan eräitä sellaisia tutkimuksia vastaan, joita komissio aiemmin käytti nostaessaan tämän simpukkalajin vaadittua vähimmäiskokoa, sillä 30-32 mm:stä alkaen simpukka on kypsä ja voi kutea. Tiheästi asutuilla alueilla, joissa tämä simpukkalaji kasvaa ja lisääntyy, toisin sanoen Galician vuonoissa, se ei voi ympäristöolojen takia saavuttaa nyt muutettavassa asetuksessa vaadittua 40 mm:n vähimmäiskokoa. Todellisuus on se, että 80 prosenttia luonnonvaraisesti lisääntyvistä simpukoista jää alle nykyisin vaaditun vähimmäiskoon. Jos simpukankerääjät jäävät odottamaan simpukoiden kasvamista vaadittavan kokoisiksi, kuolleisuus on valtava, mikä johtuu ympäristöoloista eikä suinkaan simpukankerääjien toiminnasta. Niissä paikoissa, joissa simpukoita on eniten - tarkoitan nyt Ferrolin ja Arosan vuonoja - simpukat kasvavat vain 36-38 mm:n kokoisiksi. Siellä ei tuoteta, ei myydä eikä kuluteta 40 mm:n kokoisia simpukoita siitä yksinkertaisesta syystä, että niitä ei ole.
Yksi tämän ja minkä tahansa parlamentin tehtävistä on mukauttaa säännökset vastaamaan todellisuutta, ellemme sitten tahdo edistää säännösten rikkomista, mikä jalan tapahtuvassa simpukanpyynnissä tarkoittaa simpukoiden keräämistä salaa ja niiden myymistä harmailla markkinoilla, jotka ovat elintarvikevalvonnan ulottumattomissa.
Parlamentin on saatava tietää, että pyrimme näiden teknisten toimenpiteiden avulla suojelemaan nuoria meren eliöitä sekä mahdollistamaan se, että ne saavuttavat tietyn koon ja lisääntymisiän, ja että yritämme samanaikaisesti myös vähentää sivusaaliiden määrää. Säännökset voivat kuitenkin täyttää tehtävänsä vain siinä tapauksessa, että ne mukautetaan vastaamaan todellisia oloja. Sillä tavoin emme tee palvelusta ainoastaan ankarasti työskenteleville galicialaisille simpukankerääjille, vaan myös kuluttajille, jotka saavat siten asianmukaisesti terveystarkastukset läpikäyneitä tuotteita, sekä myyjille, joita ei enää kiusata säännöillä, joiden noudattaminen merkitsisi sitä, että markkinoilla ei olisi tätä tuotetta lainkaan.
Sen tähden sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmä - jota edustan - kannattaa ehdotusta asetuksen muuttamiseksi sekä kalatalousvaliokunnan ehdottamaa tarkistusta katkaravun vähimmäiskoosta. Voimme vain toivoa, arvoisa komission jäsen, että asetusta ei tarvitse muuttaa uudelleen taas vuoden päästä, sillä se merkitsisi, että Euroopan komissio ja me itse olisimme jälleen kerran erehtyneet laskelmissamme. Mutta tarpeen vaatiessa olemme silloinkin valmiit muuttamaan sitä.

Busk
Arvoisa puhemies, haluan ilmoittaa meidän tukevan Varelan mietintöä ja samalla kiittää kalatalousvaliokunnan puheenjohtajaa hyvästä yhteistyöstä valiokunnassa. Sellaiset tekniset toimenpiteet voivat olla välttämättömiä, joiden erityisenä tehtävänä on suojella nuoria meren eliöitä - ja siten varmistaa, että kalastettavaa riittää tulevaisuudessakin. Tähän asti se on tapahtunut kiintiöiden supistusten, verkkojen vähimmäissilmäkoon ja kiellettyjen kalastuskausien avulla. On tietysti itsestään selvää, että sellaisia toimenpiteitä sovelletaan uusin tiedoin ja tarpein. Uusi tieto on se, että Englannin koillisrannikolle ja Skotlannin itärannikolle perustetaan nyt kalastukselta suljettu alue, jolla tuulenkalojen pyynti on kiellettyä. Perusteluna on, että pikkukajavien pesiminen alueella on onnistunut viime vuosina vain huonosti. Tanska on se jäsenvaltio, jota tämä rajoitus koskettaa eniten, se vähentää monien kalastajien pyyntimahdollisuuksia ja koskee siten heidän elantoaan. Kaiken varalta haluan mainita, että Tanska on suostunut tähän tekniseen toimenpiteeseen rajoitetun kauden ajaksi. Haluan kysyä komissiolta, onko kalastajille korvattu heidän tappionsa tai osoitettu muita kalastusmahdollisuuksia. Koska lintuyhdyskuntiin vaikuttavat monet muutkin tekijät kuin nimenomaan kalastus, niin ehdotan, että kalatalousvaliokunta otetaan mukaan tuleviin keskusteluihin sulkemisista tai kiintiöiden rajoituksista ottaen huomioon olot maankamaralla. Toivon, että saamme mahdollisuuden tarkastella perusteellisesti erilaisia lintuyhdyskuntiin vaikuttavia tekijöitä ja siinä yhteydessä keskustella lintuyhdyskuntien vaikutuksesta saaliiden suuruuteen suhteessa yhteisen kalastuspolitiikan periaatteeseen kalastuselinkeinon turvaamisesta hyödyntämällä meren varoja parhaalla mahdollisella tavalla.

Hudghton
Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää esittelijää hänen työstään näiden tämänpäiväisten kalastusta käsittelevien mietintöjen parissa, joiden molempien uskon varmasti saavan parlamentin valtavan hyväksynnän ja joista molemmat ovat äärimmäisen tärkeitä kalavarojen suojelemisen ja säilyttämisen kannalta.
Pidän myönteisenä komission ehdotusta nuorten meren eliöiden suojelemista koskevan asetuksen ajan tasalle saattamisesta. Me kaikki tiedämme, että kestävä kehitys on oppimisprosessi ja että meidän on kalavarojamme suojellaksemme pystyttävä saattamaan ajan tasalle olemassa oleva lainsäädäntö ja mukauttamaan sitä.
Olen kiinnittänyt erityistä huomiota tieteellisiin lausuntoihin, jotka osoittavat, että tuulenkalojen pyynnin kieltäminen Englannin koillisrannikolla ja Skotlannin itärannikolla on tarpeen. Tämä ei koske vain itse tuulenkalavarojen ylläpitämistä vaan näiden alueiden koko ekosysteemin säilyttämistä. Pikkukajavien alhainen pesimisaste, johon jäsen Busk viittasi, on erityisen huolestuttavaa. Minulla on myös onni todeta, kuten jäsen Busk vahvisti, että Tanska jäsenvaltiona, jota tuulenkalojen pyynti pääasiassa koskee, on hyväksynyt nämä toimet.
Kun nämä toimet kuitenkin toivottavasti auttavat parantamaan kalavarojen tilaa, olen huolissani siitä, että komissio ei ole saanut asiaa järjestykseen tietyillä muilla alueilla: esimerkiksi monivuotisten ohjausohjelmien toteutusta koskevassa äskettäisessä kertomuksessa ja merkittävissä leikkauksissa, joita se edellyttää joiltakin laivastoilta, mikä on vakava huoli skotlantilaisille ja muille kalastajille. Haluaisin kysyä komissiolta, onko se todella pohtinut, parantaako laivastojen koon leikkaaminen todellakin kalavarojen säilyttämistä.
Lainaan komission omaa asiakirjaa, jossa sanotaan: "Kalastusalan tieteellinen, tekninen ja taloudellinen komitea ei löytänyt näyttöä siitä, että kalakannat olisivat yleisesti ottaen heikentyneet tai vahvistuneet MOO IV:n hyväksymisen jälkeen." Meidän on varmasti kyseenalaistettava monivuotisten ohjausohjelmien tehokkuus säilyttämistoimena.
Komissio ei myöskään ottanut huomioon sitä, miten laivastojen kokoa pienennetään. Vaadin komissiolta tämän asian perusteellisempaa tutkimista. Mitä on tapahtunut rekisteristä poistetuille aluksille niissä valtioissa, jotka ovat noudattaneet ainakin paperilla monivuotisia ohjausohjelmia, kuten Espanjassa ja Portugalissa? Kuinka monta on poistettu käytöstä? Kuinka monta romutettiin? Kuinka monta upotettiin ja niin edelleen? Kuinka monta siirrettiin yksinkertaisesti toisen lipun alle? Kuinka monta alusta jatkaa kalastusta joko täällä yhteisössä tai muualla lipun alla, joka on monissa tapauksissa mukavuuslippu?
Komission on saatava säilyttämistoimet kuntoon, mutta en ole vakuuttunut siitä, että monivuotiset ohjausohjelmat ovat oikea tapa tehdä se. Niitä voidaan kiertää helposti, ja niissä ei oteta täysin huomioon kansallisia toimia, kuten merelläolopäiviä. Miten komissio voi sovittaa tämän siihen tosiasiaan, että sen omassa kertomuksessa sanotaan, ja lainaan jälleen: "voitaisiinkin väittää, että kalastustoiminnan vähentämisellä olisi suorempi vaikutus kalastusmääriin kuin kapasiteetin vähentämisellä".
Toivon, että komissio tarkistaa kantaansa eikä määrää valtavia leikkauksia laivastoillemme. Ehdotetut leikkaukset maksaisivat Skotlannissa satoja työpaikkoja erityisen haavoittuvilla maaseutualueilla. Uudet laivastojen koon leikkaamista koskevat ehdotukset kohdistuvat, ironista kyllä, pääasiassa Skotlannin avomerilaivastoon, jossa monivuotisten ohjausohjelmien tavoitteet on itse asiassa saavutettu oikeastaan valvontatoimin.
Pidän myönteisenä tämänpäiväisiä tätä asiaa koskevia mietintöjä, mutta toivon komission ajattelevan asiaa uudelleen, kun on kyse laivastojen koon ja muiden säilyttämistoimien välisestä suhteesta. Meidän on saatava tämä asia järjestykseen, jotta Euroopan kalavarat säilyvät pitkällä aikavälillä ja jotta siten taataan kalastusyhteisöjemme jatkuva elinkyky.

Fraga Estévez
Arvoisa puhemies, tahdon ensinnäkin lausua kiitokseni siitä, että tätä mietintöä laadittaessa otettiin huomioon tekemäni ehdotukset sekä erityisesti suositus, jonka mukaan katkaravun vähimmäiskooksi olisi määriteltävä 22 mm eikä 24 mm, kuten komissio ehdotti.
Vaikka komission ehdotusta ei sinänsä voida mielestäni pitää kohtuuttomana, on kuitenkin otettava huomioon, että vähimmäiskoko määritellään nyt ensimmäistä kertaa ja että tämä laji muodostaa hyvin tärkeän osan eräiden Etelä-Espanjan ja Portugalin laivastojen saaliista. Lisäksi nuo laivastot ovat voineet tähän asti pyytää katkarapua ilman kokorajoituksia.
Kun kyse on sellaisista lajeista, jotka eivät saavuta suurta kokoa, 2 mm voi merkitä ratkaisevaa eroa hyvin pienimuotoisen kalastuksen tuottavuudelle, ja - kuten jo totesin - tämän lajin kalastuksessa ei ole tähän asti jouduttu mukautumaan vähimmäiskokoa koskeviin rajoituksiin.
Lisäksi toinen asianosainen jäsenvaltio, Portugali, olisi toivonut vähimmäiskoon olevan vieläkin pienempi eli 20 mm, joten nähdäkseni kompromissi, johon nyt on päädytty, on kohtuullinen ja asianmukainen.
Tahdon kiittää valiokuntaa siitä, että se on ollut valmis ottamaan huomioon ja hyväksymään tässä asiassa sekä parlamentin tekemän ehdotuksen että myös neuvoston esittämät samansuuntaiset ehdotukset.
Erityisen kiinnostavana pidän myös komission ehdotusta, jonka mukaan tietyt Englannin ja Skotlannin alueet suljetaan tilapäisesti tuulenkalojen pyynniltä. Lisäksi on syytä esittää kiitokset Tanskalle, joka on tämän lajin kalastuksesta voimakkaimmin riippuvainen valtio mutta joka ei siitä huolimatta ole juuri vastustanut tätä toimenpidettä. Senkaltainen asenne on varmaankin omiaan edistämään tulevaisuudessa realistisempaa lähestymistapaa teolliseen käyttöön tarkoitettujen kalavarojen hoidossa.
Olen useita kertoja lausunut julki epäilykseni siitä, onko ekosysteemeissä, joita muutenkin hyödynnetään liiaksi, kuten yhteisön ekosysteemeistä, ylipäänsä mitään mieltä ylläpitää suuria laivastoja, joiden tehtävänä on pelkästään kalan käsitteleminen jauhojen ja öljyjen raaka-aineeksi.
Jo kesäkuussa 1998 hyväksytyssä parlamentin päätöslauselmassa, joka perustui tätä asiaa käsittelevään Kindermanin mietintöön, tuotiin esille, että 60 prosenttia yhteisön saaliista Pohjanmerellä, Skagerrakissa ja Kattegatissa käytetään teollisuuden raaka-aineeksi. FAOn ja ympäristöjärjestöjen raporttien mukaan teollisiin tarkoituksiin käytettävien kalastustuotteiden osuus on koko maailman tasolla jopa 70 prosenttia.
On selvää, että nämä luvut osoittavat myös eräiden yhteisön alueiden huomattavan sosioekonomisen riippuvuuden tästä toiminnasta. Vaatimatta millään tavoin toiminnan lakkauttamista katson kuitenkin, että saattaisi sen vuoksi olla aiheellista pohtia, olisiko kalavarojen hyväksikäytössä mahdollista päästä parempaan tasapainoon eri tehtävissä toimivien laivastojen välillä. Tuon uuden tasapainon olisi lopulta vaikutettava myös siihen, millä tavoin yhteisön rahoitusta jaetaan yhtä lailla rakenteellisiin kuin markkinapoliittisiin ja markkinoiden hallintaan liittyviin toimiin.

Ford
Arvoisa puhemies, voinko ensin onnitella esittelijää ja kalatalousvaliokunnan puheenjohtajaa hänen mietinnöstään, joka käsittelee ehdotusta neuvoston asetukseksi kalavarojen säilyttämisestä suojelemalla nuoria meren eliöitä teknisin toimenpitein annetun asetuksen muuttamisesta.
Tämä mietintö, jonka nimi aiheuttaa luultavasti enemmän hämmennystä kuin selvyyttä niissä ihmisissä, jotka eivät ole seuranneet aihetta, koostuu itse asiassa lukuisista erillisistä alkuperäistä asetusta ajan tasalle saattavista tarkistuksista.
Ensinnäkin katkaravun pyynnissä käytettävien erottelevien troolien tai lajitteluristikoiden tarkistamisesta, toiseksi simpukoiden ja äyriäisten vähimmäiskokojen uudelleen tarkastelemisesta ja kolmanneksi Englannin koillisrannikolle ja Skotlannin itärannikolle perustettavasta suljetusta alueesta, jossa tuulenkalojen pyynti on kiellettyä. Haluan puhua ensisijaisesti tästä viimeksi mainitusta ehdotuksesta.
Tämä on erittäin hyvä esimerkki ekosysteemiin perustuvasta lähestymistavasta kalastuksessa: toimiin ryhtyminen ympäristösyistä eikä pelkästään kalavarojen määrää koskevista syistä. Vuonna 1998 Kansainvälisen merentutkimusneuvoston kalastustoimien vaikutuksia ekosysteemiin käsitelleen työryhmän raportissa osoitettiin ensimmäisen kerran, että merilinnut, erityisesti pikkukajavat, joiden pesiminen on onnistunut huonosti viime vuosina, kilpailivat itse asiassa teollisen laivaston kanssa ja pääasiassa tanskalaisten kalastajien kanssa, jotka pyytävät tuulenkaloja Skotlannin ja Englannin itärannikolla.
Yhdistynyt kuningaskunta pyysi komissiota esittämään asianmukaisen ehdotuksen kyseisen raportin pohjalta ja lähestyi ensimmäisenä Tanskan hallitusta kehottaakseen sitä tukemaan aloitetta. Ehdotettiin, että tuulenkalojen pyynnin kieltävä kausi pitäisi ottaa käyttöön huhtikuun ja elokuun välillä, jolloin pesivät linnut ovat kaikkein riippuvaisimpia tuulenkalasta ravintonaan.
Kansainvälinen merentutkimusneuvosto tarkasteli jälleen asian tieteellistä puolta ja ehdotti suljettua aluetta, joka ulottuu Northumberlandin keskiosasta pohjoiseen päin sisältäen Grampianin rannikon. Tämä suljettu alue on se, jota komissio ehdotti joulukuussa osana vuosittaista suurimmista sallituista saaliista annettua säännöstä ja jonka neuvosto hyväksyi. Asiassa avainasemassa olevat osapuolet ovat ymmärtääkseni jo periaatteessa hyväksyneet nämä toimet. Toivon, että neuvosto kykenee siksi pääsemään tämän keskustelun jälkeen nopeasti sopimukseen. Se on tärkeää merilintujen säilymisen kannalta. Meille on tärkeää osoittaa huolenpitomme tällä alueella.

McCartin
Arvoisa puhemies, tämä on tärkeä aihe. Se on erittäin tekninen, eikä kansalaisten ole helppo ymmärtää sitä.
Asetusten vähittäinen parantaminen myötävaikuttaa pitkällä aikavälillä meriympäristön hyvinvointiin ja jälkeemme tuleviin sukupolviin. Voimme lisätä resurssejamme. Emme ole omavaraisia kalan osalta unionissa, olemme vain 50-prosenttisesti omavaraisia. Hyvällä säilytyksellä ja paremmilla käytännöillä me voisimme antaa paremman toimeentulon useammille kalastusalalla toimiville ihmisille. Voisimme nostaa Euroopan unionissa pyydetyn kalan arvoa noin 4 000 miljoonalla eurolla, jos huolehtisimme jatkossa hieman paremmin kalastustoimistamme.
Tämä on erittäin teknistä. On tärkeää, että teemme tutkimusta, jatkamme uudelleentarkastelua ja vakuutamme vähitellen ihmiset siitä, että Euroopan komissio ei ole vihamielinen organisaatio, joka on lähetetty kaukaa vainoamaan kalastajia ja estämään heitä ansaitsemasta elantoaan.
Meidän ei pitäisi käyttää tämänkaltaisia tilaisuuksia palopuheiden pitämiseen siitä, miten välttämätöntä on pienentää kalastukseen osallistuvien laivastojen kokoa kalavarojen vähenemisen, Euroopan unionissa vallitsevan kalan niukkuuden aiheuttaman kalan korkean hinnan ja tämäntyyppisen ruoan terveydellisiin syihin perustuvan houkuttelevuuden vuoksi. On olemassa suuri tarve mennä vesille pyytämään yhä lisää kalaa.
Ihmiset valittavat monivuotisesta ohjausohjelmasta ja sanovat, ettei se toimi. Kuljetusliikkeen johtaja ei varmastikaan halua pitää ajossa kymmentä bussia, jos yksi bussi kuljettaa saatavissa olevat matkustajat. Sama pätee juniin tai rekkoihin. Miksi kalastusyhteisöt siis painostavat meitä ylläpitämään suuria kalliita laivastoja, jos kaloja ei itse asiassa ole ja meitä sitovat kiintiöt? Jos tarkastellaan kiintiöitä, alueiden kalastusyhteisöjen ja kalastusalalla toimivien yksittäisten ihmisten etujen mukaista on varmasti mennä ja pyytää nämä kalat pienimmällä mahdollisella kalastusalusten määrällä. Näin toimiminen helpottaa varmasti alueellista ja kansallista talouden suunnittelua. Älkää uskoko tätä typerää puhetta siitä, että me haluamme säilyttää laivat ja että tavalla tai toisella tämä säilyttää ihmisten työpaikat, jos kaloja ei ole.
Lehdissä oli koko sivun otsikkoja vain siksi, että komissio julkisti muutama päivä sitten kertomuksen, jossa todettiin, että joidenkin laivastojen kokoa pitäisi pienentää. Nämä uutiset levisivät Skotlannista Irlantiin, ja lehdet olivat täynnä uutisia kalastusalan työntekijöiden määrän valtavasta vähentämisestä. Tällainen ei ole tarpeen. Istukaamme alas, menkäämme kalatalousvaliokuntaan, kuunnelkaamme virkamiehiä ja tutkijoita ja neuvotelkaamme järkevä ratkaisu ongelmiin sen sijasta, että yritämme luoda vihamielisyyden ilmapiirin.
Meillä Irlannissa on yksi merta käsittelevä televisio-ohjelma. Sen nimi on "Merimaisemat". Päivää ennen Maastrichtin sopimuksesta järjestettyä kansanäänestystä ohjelman tekijät korottivat ääntään ja lisäsivät löylyä EU-vastaiseen uutisointiinsa, joka jatkuu lakkaamatta, pyrkimyksenään mielistellä kalastusyhteisöjä, joilla on se käsitys, että Euroopan komissio pyrkii tavalla tai toisella vahingoittamaan heidän etujaan. Sallikaa meidän vastuuntuntoisina kansalaisten edustajina yrittää kertoa kansalaisillemme totuus sen sijasta, että johtaisimme heitä harhaan ja ärsyttäisimme ja pelottaisimme heitä.

MacCormick
Jäsen McCartin näytti viimeisillä huomautuksillaan syyttävän parlamentin kunnianarvoisia jäseniä kansalaisten harhaanjohtamisesta. Toivon, ettei se pitänyt paikkaansa. Jos se piti paikkansa, ehdotan, että hänelle pitäisi antaa Skotlannin kalastusalueita kuvaava kartta, jotta hän näkee, miksi asia on niin tärkeä monille seuduille, joista ihmiset voivat lähteä vesille.

Puhemies
Jäsen McCartin on aivan liian kohtelias esittääkseen sellaista syytöstä.

Byrne
. (EN) Kiitän jäsen Varela Suanzes-Carpegnaa tästä erinomaisesta mietinnöstä - hän on tunnustettu asiantuntija tässä aiheessa - ja kiitän myös arvoisia parlamentin jäseniä, jotka ovat osallistuneet tähän keskusteluun ja kiittäneet komission tekemää työtä.
Olen hyvin onnellinen voidessani ilmoittaa arvoisille parlamentin jäsenille, että komissio voi hyväksyä esitetyt tarkistukset. Tämä vaikuttaa minusta erinomaiselta esimerkiltä kahden elimemme välisestä yhteistyöstä tässä kalavarojen säilyttämisen tärkeässä asiassa.
Mietinnössä tuetaan lisäksi täysin komission ehdotusta, ja siksi minun ei nähdäkseni tarvitse kuluttaa yhtään enempää kallisarvoista aikaanne.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Siirrymme äänestykseen.
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, eläkeläisten puolueen edustajana äänestin tämän Varelan mietinnön puolesta. Tämä ei ole ensimmäinen kerta, kun puhun nuorten kalojen puolesta, mutta teen näin, koska haluan, että nekin elävät vanhoiksi ja pääsevät mahdollisesti eläkkeelle.
Olen jo vastaanottanut monia tyytyväisiä kannanottoja, en ainoastaan kaloilta vaan myös eläkkeellä olevilta ihmisiltä, sillä on oikein suojella nuoria, vaikka ne ovatkin kaloja, kuten tässä tapauksessa tehdään. Kuten todettiin, tämä toimenpide saattaisi tietenkin vahingoittaa joitakin kalastajia, jotka eivät voi enää kalastaa suuria määriä, mutta olen varma, että komissio keksii tavan korvata menetykset kalastajille, joiden tulot ja palkka saattaisivat tämän direktiivin noudattamisen myötä laskea.
Kiitän parlamenttia siitä kärsivällisyydestä, jolla se kuuntelee äänestysselityksiäni.
  

Attwooll
Arvoisa puhemies, haluaisin vain sanoa, että toivon puheenjohtajakokouksen suhtautuvan vakavasti tästä erittäin tärkeästä mietinnöstä äänestävien jäsenten määrään - tai pikemminkin harvalukuisuuteen - istuntosalissa.

Seppänen
Arvoisa puhemies, minä haluaisin kiinnittää parlamentin hallinnon huomion siihen, että jäsenten kahvila on vallattu. Siellä on viisitoista sotilaspukuista henkilöä, jotka ovat vallanneet jäsenten kahvilan toisen puolen ja pitävät siellä jonkinlaista kokousta. Haluaisin parlamentin hallinnon ryhtyvän välittömästi toimenpiteisiin, että tämä valtaus lopetettaisiin ja jäsenet saisivat kahvilansa molemmat puolet käyttöönsä.

Puhemies
Olette oikeassa, jäsenten kahvila on tarkoitettu ainoastaan parlamentin jäsenten käyttöön. Me varmistamme, että sitä noudatetaan. Tämä asia on jo saatettu kvestoreiden käsiteltäväksi.

Vakuutukset
Puhemies
Esityslistalla on seuraava Langenin talous- ja raha-asioiden valiokunnan mietintö (A5-0104/2000) komission kertomuksesta neuvostolle ja Euroopan parlamentille perustamissopimuksen 81 artiklan (ex 85 artiklan 3) 3 kohdan soveltamisesta tiettyihin vakuutusalan sopimusten, päätösten ja yhdenmukaistettujen menettelytapojen ryhmiin annetun komission asetuksen N:o 3932/92 täytäntöönpanosta (KOM(1999) 192 - C5 - 0254/1999 - 1999/2183(COS))

Langen
. (DE) Arvoisa puhemies, tällä kertaa istuntomme lopuksi ei käsitelläkään kalastusta vaan kilpailupolitiikkaa. Olemme pohtineet asiaa varsin huolellisesti, siitä ei ollut juurikaan erimielisyyttä, ja siksi olikin mahdollista pohtia sitä tällaisen istunnon päätteeksi. Koska olen joka tapauksessa täällä säännöllisesti perjantaisin, se ei ole minulle hankalaa.
On kyse Euroopassa vakuutusalalla voimassa olevista poikkeussäännöksistä. Tiedätte kaikki, että kilpailuoikeus on kuulunut Euroopan unionin ja siten myös Euroopan komission tärkeimpiin tehtäviin perustamissopimuksista alkaen. Yleisesti kilpailusäännösten tarkoituksena on taata, että Euroopan sisämarkkinoilla on kilpailua. Se palvelee kuluttajia, edistää teknologista kehitystä ja estää monopoleja ja kartellisopimuksia. Siksi tässä asiassa on tiukat säännökset, joiden puitteissa komission on toimittava ja se voi toimia. Näillä säännöksillä on kolme soveltamisaluetta, ensinnäkin sopimukset tai kartellisopimukset, jotka ovat yleisesti kiellettyjä, toiseksi vallitsevan markkina-aseman vääränlainen käyttö ja kolmanneksi valtionapu. Kaikissa näissä asioissa komissio on viime vuosina yhä uudelleen osoittanut ottavansa sopimusmääräykset hyvin vakavasti.
Tänään on kyse ensimmäisestä alueesta. Yleinen kartellisopimusten kielto voidaan poistaa tietyin ehdoin, silloin on kyse niin sanotuista poikkeussäännöksistä. Lakien vastaista on - myös alueilla, joilla on poikkeussäännöksiä - hintojen määrääminen, tuotannon rajoittaminen tai valvonta, markkinoiden jakaminen, erilaisten ehtojen soveltaminen samoista suorituksista ja lisäsopimusehdot, jotka ovat Euroopassa usein kovin erilaisia. Perustamissopimuksen 81 artiklan 3 kohdan mukaisia poikkeusmahdollisuuksia on vain, mikäli - nyt pitäisi kuunnella tarkkaan -siten syntyneestä voitosta kohtuullinen osa koituu kuluttajan eduksi ja mikäli ei esitetä tarpeettomia kilpailun pois sulkevia rajoituksia.
Vakuutusalalla on ollut tällainen säännös vuodesta 1992 ja se on voimassa vuoteen 2003 asti. Komissio on velvollinen antamaan joka kuudes vuosi kertomuksen, ja tämä kertomus on nyt käsillä. Kyseinen vakuutusalan ryhmäpoikkeusasetus säätelee yhteisiä säännöksiä, antaa yhteiset säännöt vakuutusmaksujen laskemista koskevaan sopimukseen, vakuutusehtojen vahvistamiseen, tiettyjen riskityyppien yhteiseen kattamiseen ja turvallisuustekijöihin. Vahinkojen selvittelyä ja kohonneita riskejä koskevia sopimuksia ei ole tähän asti hyväksytty. Hyväksyttyämme maanantaina kolmannen käsittelyn jälkeen Rothleyn mietinnön moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuuvakuutuksen yhdenmukaistamisesta, niin toivon komission voivan tämän yhdenmukaistetun oikeusperustan nojalla hyväksyä ja hyväksyvän tulevaisuudessa myös vahinkojen selvittelyn tämän poikkeussäännöksen piiriin. Euroopan unionin kansalaisille on suuri huojennus, jos he voivat tulevaisuudessa neuvotella vahingosta oman vakuutuksenantajansa kanssa, myös jossain Euroopan unionin jäsenvaltiossa, ja jos myös komissio voi mennä takuuseen näistä sopimuksista poikkeussäännöksen piirissä.
Parlamentti on ehdotuksessaan esittänyt varsin yksimielisesti komissiolle vaatimuksia, jotka tämän on otettava tarkistamisessa huomioon. Tällainen on ensinnäkin markkinaosuuden määrittely globalisoituneilla markkinoilla, edelleen yksityiskohdat sellaisesta johtavasta vakuutuksenantajasta, jota tämä mahdollisesti ei koske. Jos on yksi suuri ja 20 pientä vakuutuksenantajaa, ei suurella saa olla enempää kuin 10 prosentin markkinaosuus, jotta tämä poikkeussopimus voidaan hyväksyä. Rohkenemme epäillä, onko tämä oikein. Nämä ovat irtisanomismahdollisuuteen liittyviä asioita. Haluamme, että vakuutusyhtiö voi irtisanoa vakuutuksen 12 kuukauden eikä vain 6 kuukauden irtisanomisajalla. Haluamme saada yhdenmukaistetun eurooppalaisten vahinkojen selvittelyä koskevien säädösten perustan.
Kaikkiaan voin sanoa, että parlamentti on tyytyväinen tähän välikertomukseen, odottaa komissiolta asian jatkuvaa edelleen kehittelyä ja vakuutustaloutta varten talousarviota niiden voimassa olevien poikkeussäännösten mukaisesti, jotka vuonna 2002 ja 2003 ulottuvat kaikki myös muille aloille.
Tässä mielessä pyydän äänestämään mietinnön puolesta ja kiitän lämpimästi.

MacCormick
Haluaisin erityisesti ilmaista oman kiitollisuuteni jäsen Langenille hänen mietinnöstään ja siitä erinomaisesta selkeydestä, jolla hän on tuonut kirjallisesti ja tämänpäiväisessä esityksessään meidän tietoisuuteemme, mistä tässä on oikein kyse.
Minulla on ilo sanoa, että oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunta on huomattavassa määrin samaa mieltä jäsen Langenin kanssa eikä löydä mitään laillisia esteitä tälle ryhmäpoikkeusasetukselle.
Kuten parlamentin jäsenet tietävät, ryhmäpoikkeus luo jäsen Langenin mainitseman kaltaisia poikkeuksia normaalista kilpailulaista ensinnäkin vakuutusmaksujen laskennan osalta, jolloin vakuutuksenantajat voivat laskea nettomaksun yhteistyössä, ja toiseksi ensivakuutusten vakiovakuutusehtojen sekä pääomittavan vakuutussopimuksen tuoton kuvaamiseen tarkoitettujen yhteisten mallien laadinnassa.
Se luo myös poikkeuksen, joka mahdollistaa rinnakkaisvakuutusryhmittymät, tietyntyyppisten riskien yhteisen kattamisen ja lopuksi yhteisen sopimisen turvalaitteiden teknisistä eritelmistä ja menettelyistä. Komissio sanoo kertomuksessaan olevansa pettynyt siihen, että vakuutusalalla ei ole omaksuttu niin monia näistä asioista kuin olisi voitu tehdä.
Nämä kaikki ovat alueita, joilla näyttää selvältä, että kansalaiset ovat vilpittömän kiinnostuneita olemaan vaatimatta kilpailulain ankarimpia toimenpiteitä. Se kiinnittää meidän huomiomme filosofisessa mielessä siihen, että jopa kilpailtavilla markkinoilla vakuuttaminen on luonnostaan kollektiivinen toimi, jossa ihmiset jakavat riskit keskenään. Jos saan esittää huomautuksen tällä hetkellä kotimaassani kiistanalaisesta aiheesta, mielestäni on sääli nähdä tehtävän sellaisia tarmokkaita ponnisteluja, joiden tarkoituksena on purkaa erinomaisia vanhoja keskinäisiä vakuutusyhtiöitä, jotka ilmentävät täysin vakuuttamisen kollektiivista ulottuvuutta, ja minusta on surullista ajatella tällaista hyökkäystä Standard Life -vakuutusyhtiötä vastaan.

Meijer
Arvoisa puhemies, jos yhteisö ei takaa sitä, että odottamattomat, suuret taloudelliset riskit korvataan kansalaisille suoraan, niin ihmiset tulevat riippuvaisiksi vakuutuksista. Mitä enemmän valtiovalta vetäytyy syrjään, sitä voimakkaammaksi ja voittoa tuottavammaksi vakuutusala tulee. Vakuutuksista on nyt tullut sellainen varuste, jota jokainen tarvitsee. Samaan aikaan vakuutusyhtiöt ovat myös yritysryhmä, jota kohtaan kuluttaja tuntee syvää epäluuloa. Kaikki pelkäävät sitä, että he joutuvat maksamaan liikaa vakuutusmaksuja ja että heillä on vakuutuskirjan pienellä painetun tekstin vuoksi ongelmien syntyessä paljon vähemmän oikeutta korvausmaksuihin kuin mitä vakuutusta solmittaessa odotettiin.
Ihmiset pitävät vakuutusmaksuja liian korkeina ja vakuutuksista saatavia korvauksia liian matalina. Suurten vakuutusyhtiöiden ja pankkien välisestä jatkuvasta maiden rajat ylittävästä yritysostokilvasta näkyy, miten suuriksi voitot tällä alalla ovat tällä välin tulleet. Samaan aikaan tästä mietinnöstä näkyy, miten byrokraattisia ja vaikeasti hahmotettavia ne järjestelyt ovat, joihin Euroopan unionin pitää ryhtyä voidakseen säännellä vakuutusalaa jossakin määrin. Poikkeuksien avulla täytyy nyt säännellä sitä, että vakuutusyhtiöt saavat tehdä yhteistyötä suurten riskien jakamiseksi tai jälleenvakuutusten solmimiseksi rikkomatta kartellien muodostamista vastaan säädettyjä lakeja.
Mietinnöstä ilmenee myös monenlaista erimielisyyttä epäselvyyksistä, määräajoista ja siitä kysymyksestä, toimivatko tämänhetkiset säännöt nyt vakuutetun vai vakuuttajan eduksi. Käy ilmi, että paljon ylistettyä vapaata kilpailua ei oikeastaan ole, vaan on byrokraattisesti säänneltyä kilpailua.
Se herättää kysymyksen, eivätkö demokraattisesti valvotut alueelliset laitokset olisi kuluttajan kannalta paljon parempi asia kuin byrokraattinen kilpailu. Ensin mainitussa tapauksessa jokainen tietää, mitä asioita punnitaan, miten vakuutusmaksut muodostuvat ja miten mahdollinen voitto käytetään hyödyllisiin päämääriin. Toisessa tapauksessa kaikki on täysin läpinäkymätöntä.
Kannatan sen takia vakuutusalalle täysin toisenlaista avointa ja demokraattisesti valvottavaa pohjapiirustusta. Niin kauan kuin sellainen parempi pohjapiirustus valitettavasti puuttuu, meidän pitää ponnistella eteenpäin tämänhetkisten välineiden avulla. Se on parempi kuin olla tekemättä mitään. Meillä ei ole varaa antaa aiemmin päätetyn kuuden vuoden määräajan kulua umpeen sääntelemättä jotain uutta. Sen takia ryhmäni äänestää nyt ehdotetun sääntelyn puolesta.

Byrne
Arvoisa puhemies, ensinnäkin haluaisin kiittää esittelijä Langenia ja kaikkia niitä, jotka ovat myötävaikuttaneet tähän päätöslauselmaluonnokseen, joka koskee komission vakuutusalan ryhmäpoikkeusasetuksen toimivuutta käsittelevää kertomusta. Komissio pitää päätöslauselmaluonnosta myönteisenä ei vain sen komission asetuksen soveltamiselle antaman yleisen tuen vuoksi vaan myös sen sisältämien erityisten asetuksen parantamismahdollisuuksia koskevien kommenttien vuoksi.
Muutama sana tämän asetuksen taustasta on ehkä paikallaan. Ennen vuotta 1992 komission kilpailun pääosasto kirjaimellisesti hukkui satoihin vakuutusalalla tehtyjä sopimuksia koskeviin ilmoituksiin, joista monet käsittelivät samanlaisia asioita, ja ne sopivat perustamissopimuksen 81 artiklan 3 kohdan poikkeuksen piiriin. Satojen yksittäisten poikkeuspäätösten tekemisen sijasta komissio hyväksyi vuonna 1992 ryhmäpoikkeusasetuksen, joka myöntää poikkeuksen vakuutusyritysten välisille sopimuksille tietyin edellytyksin neljässä luokassa: riskimaksujen yhteistä laskentaa koskeville sopimuksille, vakiovakuutusehtoja koskeville sopimuksille, rinnakkaisvakuuttamista ja jälleenvakuuttamista sekä vakuutusryhmittymiä koskeville sopimuksille ja lisäksi turvallisuuslaitteita koskevien normien hyväksymistä koskeville sopimuksille.
Neuvoston vuodelta 1991 peräisin oleva asetus, joka antoi komissiolle mahdollisuuden hyväksyä vakuutusalan ryhmäpoikkeusasetuksen, antoi myös valtuudet sisällyttää siihen kaksi muuta alaa, jotka komissio päätti kuitenkin jättää direktiivinsä ulkopuolelle, koska sillä ei ole tarpeeksi kokemusta näiltä aloilta, nimittäin sopimuksista, jotka koskevat vahinkojen selvittelyä ja suurentuneita riskejä.
Ryhmäpoikkeusasetuksen vuonna 1992 tapahtuneen hyväksymisen jälkeen useimmat komission käsiteltävinä olleista ilmoituksista peruutettiin, mutta ei kaikkia, koska ilmoitusosapuolet katsoivat, että asetus ei ollut täysin selvä siltä osin, kelpaavatko heidän sopimuksensa poikkeuksen piiriin. Useimmat näistä ilmoituksista koskivat vakuutusryhmittymiä.
Nykyisen asetuksen voimassaolo päättyy 31. maaliskuuta 2003, ja tarvitaan uusi asetus. Tulevan asetuksen pitäisi perustua näihin vahvuuksiin ja korjata nykyisen asetuksen heikkoudet. Komission 12. maaliskuuta 1999 julkistama kertomus, joka oli neuvoston asetuksen 8 artiklan mukainen, oli ensimmäinen askel uuden asetuksen hyväksymiseen johtavassa prosessissa. Siinä esitetään yksityiskohtainen yhteenveto komission asetuksen soveltamisesta saamasta kokemuksesta ja siinä ilmenneistä eri ongelmista. Se ei kuitenkaan sisällä täsmällisiä ehdotuksia tulevaksi asetukseksi.
Ehdotuksista päätetään vasta käsittelyprosessin päättymisen jälkeen. Tässä prosessissa otetaan merkittävästi huomioon parlamentin päätöslauselma. Myös muita asian osapuolia kuullaan, ammattimaiset vakuutusryhmät ja kuluttajajärjestöt mukaan luettuina.
Seuraava askel asian käsittelyssä on kuulemistilaisuus, jonka komissio järjestää 28. kesäkuuta 2000, jotta kaikki ne voivat vaihtaa näkemyksiä, jotka ovat kommentoineet asetusta koskevaa kertomusta. Tämä kuuleminen vastaa osittain päätöslauselmaluonnoksessa esitettyä vaatimusta avoimesta asetusta koskevasta keskustelusta.
On selvää, että alue, jolla asetus tarvitsee eniten parannusta, koskee ryhmittymiä. Tältä osin tarvitaan merkittävää muutosta, mutta avainkysymykset ovat olemassa kaikilla muilla aloilla. Päätöslauselmaluonnoksen - josta kiitän parlamenttia - sisältämät kommentit ja ehdotukset ovat kaikki tärkeitä ja kiinnostavia tässä yhteydessä, vaikka jokaista niistä on analysoitava yksilönä ja sen omien ansioiden perusteella.
Haluaisin vastata tässä vaiheessa sekä jäsen Langenin että jäsen Meijerin esille nostamaan kahteen samantyyppiseen asiaan eli kysymykseen siitä, hyväksyykö komissio lausuntoluonnoksen suosituksen siitä, että vahinkojen selvittelyä koskevat sopimukset pitäisi sisällyttää tulevaan ryhmäpoikkeusasetukseen. Komissio suhtautuu tässä vaiheessa avarakatseisesti siihen, pitäisikö tulevan asetuksen kattaa vahinkojen selvittelyä ja suurentuneita riskejä koskevia rekistereitä koskevat sopimukset. Se ottaa hyvin huomioon sen tosiasian, että lausuntoluonnoksessa suositellaan vahinkojen selvittelyä koskevien sopimusten sisällyttämistä asetukseen.
Komissio yhtyy täysin päätöslauselmaesityksen johtopäätökseen siitä, että asetus on ollut kokonaisuutena ottaen menestyksellinen mutta että se tarvitsee maltillista kehittämistä. Päätöslauselmaesitys on mitä hyödyllisin panos tämän tavoitteen saavuttamisessa, ja komissio tiedottaa säännöllisesti parlamentille ja kuulee sitä asetuksen tarkistusprosessissa.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Siirrymme äänestykseen.
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
ÄÄNESTYSSELITYS

Lulling
Arvoisa puhemies, äänestin tietenkin kollegani Werner Langenin erinomaisen mietinnön puolesta ja toivotan onnea hänen työhönsä ja hankkeidensa toteuttamisiin. Me ja kansalaisemme olemme tietenkin iloisia Langenin niin selkeästi valottamista yksinkertaistuksista. Toivoisin, että vastaavanlaisia yksinkertaistuksia tehtäisiin muillakin alueilla. Tiedätte, että puolustan kovasti Strasbourgia istuntopaikkana ja olen tänä aamuna taas kerran valitellut niitä kaikkia järjettömyyksiä, joita ovat panneet toimeen ne, jotka halusivat estää meitä tänään äänestämästä, koska he haluavat yksinkertaisesti lopettaa perjantain istunnot Strasbourgissa ja keskittää kaiken Brysseliin, jolloin näillä keskittämistä ajavilla on tähtäimessään niin sanotusti sivutuotteena tehdä myös Luxemburgista pääsihteeristön toimipaikka.
Minun on myös sanottava, että Ranskakaan ei aina tee meille helpommaksi sen puolustamista, että Strasbourg säilyisi istuntopaikkana. Yksi vierailijaryhmistäni sai kokea sen tänään aamupäivällä matkalla tänne. Ranskan poliisi pysäytti bussin sillä verukkeella, että kuljettajalla ei ollut Ranskassa voimassa olevaa ajokorttia. Sama yhtiö on kymmenen viime vuoden aikana kyydinnyt tuhansia vierailijoitani tänne. Mistä kenkä siis taas kerran puristaa? Minun on sanottava, että nämä vierailijat tietysti ihmettelevät, että tämäkö nyt on Eurooppaa. Ranskan poliisi ei sitä paitsi ole ilmeisesti koskaan kuullutkaan luottokorteista. Vierailijoiden oli kerättävä yhteen franginsa pystyäkseen maksamaan karmivan 5 000 frangin sakon. Tämä ei todellakaan käy laatuun, arvoisa puhemies! Aion tietysti tarkistaa...
(Puhemies keskeytti puhujan.)

Puhemies
Pelkäänpä, että minun on keskeytettävä teidät, jäsen Lulling. Äänestysselitysten on käsiteltävä keskustelun aihetta. Annoin teille hieman liikkumavaraa, koska te olette niin ansioitunut parlamentin jäsen, mutta nyt minun on keskeytettävä teidät.

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, järjestin viime sunnuntaina synnyinkaupungissani Bergamossa kokouksen, joka koski vakuutuksia ja vahingonkorvauksia, joista Langen puhui hyvin mietinnössään.
Eräs 20-vuotias nuori, joka oli valitettavasti joutunut vakavan liikenneonnettomuuden uhriksi, nousi ylös ja kertoi, että vaikka hänelle oli sattunut tuo vakava onnettomuus, hän oli silti tyytyväinen, mikäli niin voi sanoa, sillä hän oli saanut vakuutusyhtiöltä 500 000 euron suuruisen korvauksen. Eräs toinen, noin 40-vuotias kokouksen osallistuja kertoi, että hänelle oli sattunut aivan samanlainen onnettomuus, mutta hän oli saanut vähemmän: 200 000 euroa. Eräs iäkkäämpi, 60-vuotias mies sanoi puolestaan, että hän oli saanut korvausta vain 20 000 euroa. Ja vielä yksi, noin 70-vuotias henkilö kertoi joutuneensa samanlaiseen onnettomuuteen samoin seurauksin, ja että hän oli saanut 1 000 euroa. Eräs 80-vuotias eläkeläinen, joka ei edes kyennyt nousemaan ylös, sillä hän oli täysin invalidi, sanoi, että hän ei ollut saanut vakuutusyhtiöltä mitään. Vakuutusyhtiöiden mielestä vanhus ei siis ole minkään arvoinen. Mutta minäpä sanon, että vanhukset ovat arvokkaampia! Minä siis toivon, että asetukseen voitaisiin pian tehdä muutos tämän epäoikeudenmukaisuuden korjaamiseksi.
  

Posselt
Arvoisa puhemies, halusin vain esittää erään kysymyksen, en ollut nimittäin tänä aamuna huomannut täällä Buitenwegiä. Haluaisin pyytää sitä anteeksi häneltä. Halusin vain kysyä, onko van der Laan paikalla vai enkö ole huomannut häntäkään?

Puhemies
Tuo oli mielestäni kiinnostava kommentti.

Istuntokauden keskeyttäminen
Puhemies
Julistan Euroopan parlamentin istuntokauden keskeytetyksi.
(Istunto päättyi klo 11.30.)

