Pähkinät ja johanneksenleipä
Bautista Ojeda (Verts/ALE)
. (ES) Arvoisa puheenjohtaja Lalumière, arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, haluan kiittää maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokuntaa, että se on hyväksynyt tämän mietinnön yksimielisesti. Muistuttaisin myös, että parlamentti tukee vahvasti pähkinä- ja johanneksenleipäalaa, ja tämän ansiosta on laadittu useita päätöslauselmia, jotka osoittavat, miten tärkeä tämä ala on unionille.
Komission jäsen Fischler sanoi heinäkuussa 2001 maatalousministerien neuvostossa, että yhteisön kuivattujen hedelmien alasta tehdään eritelty tutkimus ja että tarvittaessa tehtäisiin konkreettisia ehdotuksia alan tukitoimiksi esittämällä ratkaisu parantamissuunnitelmiin, jotka päättyivät vuonna 2001.
Nyt komissio ehdottaa uutta yhden vuoden jatkoaikaa parantamissuunnitelmille. Pidän ehdotusta myönteisenä, mutta vain siinä tapauksessa, että tämä olisi vain viimeinen siirtymätoimenpide ennen ehdotusta, jossa turvataan lopullisesti pähkinäalan jatkuvuus ja ratkaistaan Euroopan unionin pähkinäntuottajien vaikea ja epävarma tilanne.
Mietintömme tärkeimpänä tavoitteena on laatia alalle vihdoinkin lopulliset tukitoimet. Pähkinäalalla on unionille suuri merkitys sosiaaliselta, taloudellista ja ympäristölliseltä kannalta. Pähkinöitä viljellään yli miljoonan hehtaarin alalla Välimeren alueen maissa, lähinnä erittäin epäsuotuisilla alueilla ja vaikeissa viljelyoloissa: kuivuudessa, rinnemailla ja niin edelleen.
Tämän vuoksi alan tuotannolla on suuria vaikeuksia pysytellä markkinoilla ja olla taloudellisesti elinkelpoista ilman suoraa julkista tukea. Vaikeuksia lisää kova ja yhä kiristyvä ulkomainen kilpailu, hasselpähkinöiden tuonti Turkista ja manteleiden tuonti Yhdysvalloista. Näiden maiden tuotanto-olot eivät ole verrattavissa eurooppalaisiin, ja niille on myös annettu tariffimyönnytyksiä kansainvälisten sopimusten nojalla.
Pähkinäala on esimerkki monimuotoisesta viljelyalasta, ja sillä on ehdottoman tärkeä sosioekonominen merkitys monien unionin maaseudulla asuvien perheiden elinkeinon kannalta. Pähkinänviljelystä on hyötyä aluesuunnittelulle - vaihtoehtoisia viljelykasveja ei ole - ja sillä on myös ympäristöön liittyviä vaikutuksia, sillä se torjuu eroosiota, toimii palomuurina ja suojelee alkuperäistä geenimateriaalia, ja toisaalta sillä on myös poikkeuksellisen hyvät organolektiset ominaisuudet.
Alhaisen tuottavuuden ja heikon kilpailukyvyn vuoksi neuvosto hyväksyi 1989 joukon erityistoimia, joiden päätavoitteena oli parantaa tuotteiden laatua ja lisätä niiden kilpailukykyä. Kymmenvuotiset suunnitelmat päättyivät vuonna 2000, ja niitä jatkettiin 15. kesäkuuta 2001 asti.
Suunnitelmat ovat saaneet aikaan paljon myönteistä kehitystä, joka näkyy esimerkiksi tuotannon ja kaupan pitämisen huomattavana parantumisena. Kilpailukyvyn lisäämistä koskeva tavoite on sen sijaan jäänyt saavuttamatta vaikeiden rakenteellisten lähtökohtien vuoksi. Komission ehdotuksessa suunnitelmia jatketaan 15. kesäkuuta 2002 asti, ja yhteisön osuutta pienennetään 82 prosentista 75 prosenttiin.
Hasselpähkinöitä koskeva tuki 100 kiloa kohti pidetään voimassa markkinointivuonna 2001-2002, mutta sitä myönnetään vain sellaisiin tuottajaorganisaatioihin kuuluville tuottajille, jotka eivät saa jatkoaikaa. Tämän vuoksi maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunta on pyrkinyt tarkistuksellaan parantamaan selkeästi komission ehdotusta.
Hasselpähkinätukien edellytysten osalta on mahdotonta hyväksyä niiden tuottajaorganisaatioiden sulkemista hasselpähkinän erityistuen ulkopuolelle, jotka haluavat hyödyntää parantamissuunnitelmille myönnettyä jatkoaikaa. Tuen myöntäminen vain osalle tuottajaorganisaatioista olisi syrjivää ja asettaisi organisaatiot epäoikeudenmukaiseen kilpailuasemaan.
Ehdotus nostaa jäsenvaltioiden osuutta jatkoaikaa saaneiden suunnitelmien rahoituksesta voimassa oleviin suunnitelmiin verrattuna on perusteeton. Pähkinäalan osuus on tässä yhteydessä hyvin vaatimaton eikä lainkaan riittävä peruste ehdotukselle. Kun tukea maksetaan parantamissuunnitelmien kattamille tukikelpoisille pinta-aloille, olisi otettava huomioon pinta-ala suunnitelmien viimeisenä soveltamisvuonna eikä sinä vuonna, kun tukea on haettu.
Maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunta on sitä mieltä, että tuotannon tuntemuksen ja valvonnan parantamiseksi tarvitaan toimia maantieteellisen tiedotusjärjestelmän perustamiseksi. Maatalouden kehittämisen valiokunta on myös todennut, että on tärkeää perustaa alalle pysyvä tukijärjestelmä ja vaatia pysyvää tukea, joka olisi hehtaariperusteista ja takaisi tuottajien tulotason ja kestävän viljelytavan noudattamisen. Tämän vuoksi rahoittamisen jatkaminen on kytkettävä pysyvään tukeen, ja lopullisena päämääränä on oltava sellaisen pysyvän tuen järjestelmän vakiinnuttaminen, jossa tuki kanavoitaisiin tuottajaorganisaatioiden kautta.
Ennen kuin lopetan, haluaisin vielä muistuttaa, että maatalouden kehittämisen valiokunta on esittänyt selkeästi kastanjan sisällyttämistä pähkinäalaan. Ympäristöön sekä pahoin taantuneen mutta hyvin tärkeän ekosysteemin säilyttämiseen liittyvät näkökohdat edellyttävät, että tätä puuta ja sen hedelmää - molemmat ovat yhteydessä sekä metsäalueisiin että esi-isiemme jälkiruokakulttuuriin - suojellaan. Lopuksi haluan sanoa, että parlamentille esitettiin kaksi samanlaista tarkistusta, joiden tavoitteena on lisätä hasselpähkinälle myönnettävää tukea vielä yhden markkinointivuoden ajan.
En voi kannattaa näitä tarkistuksia, vaikka ymmärränkin, miten ongelmallinen hasselpähkinöiden markkinatilanne on tällä hetkellä. Kun pyydämme pysyvää tukijärjestelmää, hasselpähkinälle maksettava tuki kuuluu tähän järjestelmään, ja tämän vuoksi ei ole tarkoituksenmukaista jatkaa tätä tilannetta, jossa tilapäinen määräaika herättää vain epävarmuutta.
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, toivon, että voimme jatkossakin syödä parhaita mahdollisia jälkiruokia, parasta mahdollista mantelimassaa sekä niitä tuotteita, joita valmistetaan maailman parhaista ja maukkaimmista hasselpähkinöistä ja manteleista.

Ayuso González (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, ensinnäkin haluan onnitella esittelijä Carlos Bautista Ojedaa hänen merkittävästä työstään. Kiitän myös maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokuntaa siitä, että se on tukenut tätä alaa lähes yksimielisesti. En aio toistaa, miten suuri merkitys hedelmä- ja vihannesalalla on Etelä-Euroopan maille, koska esittelijä sanoi sen jo.
Lähes kaksi vuotta sitten neuvosto pyysi komissiota analysoimaan pähkinäalan tilannetta hedelmä- ja vihannesalan yhteistä markkinajärjestelyä koskevassa kertomuksessa. Tätä ongelmaa ei ole vielä ratkaistu lopullisesti, ja yritämme edelleenkin korjata tilannetta jatkamalla parannussuunnitelmia, vaikka todellisuudessa ongelmaan pitäisi löytää välittömästi sovellettavissa oleva pysyvä ratkaisu, ja lisäksi olisi perustettava sellaisia tukijärjestelmiä, joilla voitaisiin korvata lähiaikoina päättyvät nykyiset parannussuunnitelmat.
Tässä asetusehdotuksessa komissio pyytää määräaikojen pidentämistä, mutta samalla se haluaa vähentää yhteisön yhteisrahoituksen osuutta, ja lisäksi se ehdottaa hasselpähkinöille maksettavaa tukea, mutta vain niille viljelijöille, jotka eivät saa jatkoaikaa.
Euroopan komission ehdotus jatkaa parannussuunnitelmia vielä yhdellä vuodella on myönteinen, mutta se ei vastaa täysin tuottajien huolenaiheisiin, sillä - kuten sanoin - nämä haluavat ongelmaan pysyvän ratkaisun, jotta he pystyisivät jatkossakin säilyttämään asemansa vahvasti kilpailukykyisiä Yhdysvaltojen manteleita ja Turkin hasselpähkinöitä vastaan.
Maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan mietinnössä korjataan nämä komission ehdotuksen epäkohdat. Hyväksytyissä tarkistuksissa pyydetään hasselpähkinöiden erityistukea kaikille sitä hakeville tuottajajärjestöille eikä vain niille, jotka kuuluvat parannussuunnitelmien piiriin, kuten komissio ehdottaa; tarkistuksissa pyydetään myös, että jäsenvaltioiden rahoituksen osuus parannussuunnitelmissa pidetään ennallaan, sillä komissio haluaa lisätä jäsenvaltioiden osuutta 18 prosentista 25 prosenttiin; lisäksi pyydetään, että johdanto-osan 2 kappaleesta poistetaan lause, jossa viitataan taloudellisen vastuun siirtymiseen vähitellen tuottajille, ja lopuksi, että perustettaisiin pysyvä tukijärjestelmä, jossa tuki on hehtaariperusteista ja jossa tuen saannin edellytyksenä on hyvien maatalous- ja ympäristökäytänteiden noudattaminen.
Arvoisa komission jäsen, tämä on tärkein asia, jota maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunta pyytää. Pyydämme, että tuki laajennetaan koskemaan myös kastanjoita, sillä tällä hetkellä tämä tuote ei sisälly parannussuunnitelmiin.
Tärkeintä on, että Euroopan parlamentti kannattaa pysyvää ratkaisua tälle alalle hedelmä- ja vihannesalan YMJ:n mukaisesti ja vaatii, että komissio esittää ennen 1. kesäkuuta 2002 ehdotuksen alan pysyvän tukijärjestelmän käyttöönotosta.
On siis pyrittävä löytämään ripeämmin ratkaisu Euroopan unionin pähkinäalalle hedelmä- ja vihannesalan YMJ:n mukaisesti.

Rodríguez Ramos (PSE).
Arvoisa puhemies, ensinnäkin haluan onnitella esittelijää hänen laatimastaan erinomaisesta mietinnöstä.
Arvoisa komission jäsen, kuten tiedätte, Euroopan parlamentti on jo moneen otteeseen osoittanut toimielimenä tukevansa Euroopan unionin pähkinäalaa. Parlamentti on tukenut sitä tiedostaen, että kyseessä on selvästi monimuotoinen viljelyala, joka edistää ympäristönsuojelua, eroosion torjumista, aluesuunnittelua (koska se on niitä harvoja elinkeinoja, joka saa väestön pysymään sellaisilla alueilla, joilla ei ole vaihtoehtoisia viljelykasveja), ja lisäksi sillä on sosioekonomista merkitystä, sillä myös Euroopan unionin tuotantoalueet ovat enimmäkseen heikommassa asemassa olevia alueita.
Tällä hetkellä emme voi vastustaa komission ehdotusta jatkaa näitä alan tukia koskevia parannussuunnitelmia, ja olemme tietenkin samaa mieltä esittelijän kanssa siitä, että on mahdotonta hyväksyä komission ehdotusta sulkea hasselpähkinän erityistuen ulkopuolelle ne tuottajaorganisaatiot, jotka haluavat hyödyntää parantamissuunnitelmille myönnettyä jatkoaikaa. Emme voi myöskään hyväksyä komission yritystä vähentää näissä jatketuissa parannussuunnitelmissa yhteisön yhteisrahoituksen osuutta 82 prosentista 75 prosenttiin.
Arvoisa komission jäsen, haluamme merkittävän muistiin, että pyydämme tälle alalle pysyvää tukea, sellaista ratkaisua, joka lisää alan vakautta ja tekee tämän kasvin viljelyn Euroopassa mahdolliseksi. Se voi olla mahdollista vain, jos pystymme perustamaan pysyvän tukijärjestelmän, joka suunnataan tuottajajärjestöille ja jolla on vakaat puitteet (eli hedelmä- ja vihannesalan yhteinen markkinajärjestely).
Tämän on oltava se tavoite, jonka hyväksi komission on työskenneltävä ja jota kohti sen on pyrittävä tämän suunnitelmien jatkoajaksi myönnetyn vuoden aikana.

Esteve (ELDR).
Arvoisa puhemies, ensinnäkin yhdyn esittelijä Bautistalle esitettyihin onnitteluihin hänen yksimielisesti hyväksytyn mietintönsä johdosta. Haluan kiittää häntä erityisesti myös hänen erityistuntemuksestaan tällä alalla, jolla on tärkeä merkitys Kataloniassa, sekä hänen avoimuudestaan Katalonian aluehallinnon ehdotuksille.
Lienee syytä korostaa, että kyseessä ei tietenkään ole yksi niistä suurista karjankasvatus- tai maatalousaloista, jotka ovat tärkeimmässä asemassa yhteisessä maatalouspolitiikassa (YMP:ssä), vaan puhumme alasta, joka kattaa miljoonan hehtaarin alan ja jolla on erityisen suurta merkitystä paikallistasolla ja myös tärkeitä sosiaalisia vaikutuksia.
Näin ollen olen sitä mieltä, että - kuten myös minua edeltäneet puhujat ovat sanoneet - pyydettyämme tuille jatkoaikaa vuosiksi 2001 ja 2002, on luotava pysyvä hehtaariperusteinen tukijärjestelmä. Tämän perusteella vastustamme jäsen Fiorin tarkistusta 10, sillä jos pyydämme nyt tukia vuosiksi 2002 ja 2003, se vääristäisi käytännössä tämän mietinnön keskeistä tavoitetta.
Tässä mielessä ja hehtaareista puheen ollen - kuten valiokunnassa hyväksytyssä jäsen Ayuson tarkistuksessa esitetään, eli varmistetun alan perusteella - uskomme, että tämä mietintö tarjoaa keinoja, joita komission täytyy harkita.

Jové Peres (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, ensinnäkin haluan kiittää jäsen Bautistaa hänen erinomaisesta mietinnöstään, ja hän tietää kyllä, että voi luottaa poliittisen ryhmäni yksimieliseen tukeen.
On vaikea keksiä toista kysymystä, josta parlamentti olisi esittänyt enemmän aloitteita jo 12 vuoden ajan. Parlamentti on ollut samaa mieltä koko tämän ajan. Vaikka tilanne onkin pääpiirteittäin säilynyt ennallaan, sen seuraukset ovat kuitenkin tulleet vakavammiksi. Viime aikoina Turkin talouspolitiikka on pakottanut keinotekoisesti hasselpähkinän ja muiden maataloustuotteiden hinnat alas sisäisten määräävien tekijöiden mukaisesti.
Ongelma sinänsä ei ole uusi, mutta komissio on laiminlyönyt sitä ehdotuksissaan. Tällä tavoin ongelma on vain laajentunut. Komission ehdotukset - tämä ehkä sanottiin maatalousvaliokunnassa - siirtää kuivattuja hedelmiä koskevien ongelmien käsittely maaseudun kehittämisen yhteyteen eivät ole mielestäni realistisia. Markkinaongelma on ratkaistava markkinavälineiden avulla, emmekä voi ratkaista kaikkia ongelmia turvautumalla aina toiseen pilariin.
Hyvät parlamentin jäsenet, jo 12 vuoden ajan parlamentti on pyrkinyt saamaan aikaan asianmukaisen ratkaisun tälle tuotantoalalle, jota vaivaa hyvin erityislaatuinen ongelma. Sen sijaan komissio, siitäkin huolimatta, että parlamentti on toistuvasti ehdottanut pysyvää ratkaisua tällä alalle, hyväksyy vain jatkoaikoja järjestelmälle, jolla ei kuitenkaan ratkaista alan ongelmia.
Jossakin vaiheessa on syytä kysyä, olisiko ongelman syynä pikemminkin komission haluttomuus esittää tehokkaita toimia eikä niinkään kuivattujen hedelmien alaa vaivaavat ongelmat. Arvoisa komission jäsen, toivon, että tällä kertaa asia ei ole näin.

Fischler
Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, haluaisin aluksi kiittää teitä, hyvä jäsen Bautista Ojeda, teidän mietinnöstänne ja teitä kaikkia 16 tarkistuksen laatimiseen käyttämästänne ajastanne ja vaivannäöstänne. Ennen kuin menen näihin tarkistuksiin lähemmin, haluaisin sanoa lyhyesti jotakin itse ehdotuksesta: kuten todennäköisesti tiedätte, pähkinäviljelmille on vuodesta 1989 lähtien tehty parantamissuunnitelmia noin 600 000 hehtaarin suuruiselle alalle. Vuoteen 2001 mennessä Euroopan unioni oli käyttänyt näihin suunnitelmiin yhteensä 900 miljoonaa euroa. Parantamissuunnitelmien tavoitteena on ollut parantaa pähkinäntuotannon taloudellisia lähtökohtia organisoimalla tarjontaa, parantamalla laatua ja rakentamalla tuotannon ja markkinoinnin infrastruktuuria.
Suunnitelmille asetettiin 10 vuoden aikaraja. Sen jälkeen taloudellinen vastuu siirtyisi kokonaan takaisin tuottajille. Kuitenkin ensimmäisten suunnitelmien umpeutuessa niitä päätettiin jatkaa vuodella neuvoston asetuksella N:o 558/2001. Viime vuonna umpeutui sitten myös kyseisten suunnitelmien 11. vuosi. Samana vuonna päättyi monien muiden suunnitelmien 10-vuotiskausi, ja lopun 35 prosentin pähkinänviljelyalan osalta parantamissuunnitelmat päättyvät vuosiin 2006 ja 2007 mennessä.
Viime vuonna 23. huhtikuuta neuvosto pyysi komissiota aloittamaan alan kaikkien näkökulmien tarkemman tutkimisen ja esittämään tutkimuksen johtopäätökset ja mahdolliset ehdotukset mahdollisimman pian. Tutkimus on edennyt jo hyvin pitkälle ja valmistuu tämän vuoden toukokuussa. Komissio on ollut tietoinen, että tällä välin on myös täytynyt tehdä jotakin, jotta pääsisimme tämän välikauden yli. Siksi se on esittänyt, että neuvosto ja parlamentti hyväksyisivät asetusehdotuksen, jolla parantamissuunnitelmaa jatkettaisiin vielä yhdellä vuodella. Lisäksi ehdotuksessa esitetään erityistukea hasselpähkinöille.
Nyt sitten näihin 16 tarkistukseen. Tarkistusten ensimmäinen ryhmä käsittelee yleisiä asioita. Tarkistus 1 koskee asetusta 1035/1972, tarkistus komission ehdotuksesta neuvoston asetukseksi yhteisestä markkinajärjestelystä. Me emme kuitenkaan voi muuttaa jo kumotun asetuksen tekstiä; mutta tarkistus 2 on kuitenkin periaatteessa hyväksyttävissä. Myös tarkistuksesta 3, jossa viitataan pähkinäalan ekologiseen merkitykseen ympäristölle, voin olla samaa mieltä.
Toinen tarkistusten ryhmä sisältää ehdotuksia nykyisen ehdotuksen periaatteelliseen muuttamiseen. Kaikilla näillä ehdotuksilla on osittain merkittäviä vaikutuksia talousarvioon. Tästä syystä komissio ei voi puoltaa niitä. Tässä on kyse tarkistuksista 4-6, 10-12 sekä 15 ja 16. Kolmas ryhmä koskee alan tulevaa tilannetta. Tarkistuksissa 9 ja 13 viitataan pähkinöiden pysyvän tukijärjestelmän tarpeellisuuteen, ja tarkistuksessa 8 vaaditaan turvaamaan se hyöty, joka parantamissuunnitelmilla on saavutettu erityisesti suhteessa tuottajajärjestöjen tekemän alan organisoimisen avulla.
Tarkistukset 7 ja 14 sisältävät kehotuksen parantaa tuotannon ja valvonnan tuntemusta maantieteellisen tiedotusjärjestelmän avulla. Kaikkien näiden tarkistusten vaikutukset ylittäisivät käsiteltävänä olevan ehdotuksen puitteet, sillä kyse on vain vuoden mittaisesta jatkoajasta. Siksi en voi hyväksyä näitä tarkistuksia nyt käsiteltävänä olevan ehdotuksen puitteissa. Voin kuitenkin taata teille, että olemme tutustuneet ehdotuksiinne tarkoin ja suhtaudumme niihin myös tosissamme.
Kuten olen jo aiemmin sanonut, olemme yhtä mieltä, että tällä alalla kärsitään kroonisesta kilpailukyvyn puutteesta, ja siksi ei ole taloudellisesti järkevää uskoa edelleen, että EU-maiden tuottajat pystyisivät pitkällä aikavälillä kilpailemaan vapailla markkinoilla tasaveroisesti turkkilaisten hasselpähkinöiden tai yhdysvaltalaisten manteleiden kanssa. Siksi tarvitsemme mielestäni vastauksia seuraaviin kysymyksiin: ensinnäkin tarvitseeko Euroopan unioni omaa pähkinäntuotantoa, toiseksi onko pähkinöillä monimuotoinen rooli, kolmanneksi pitäisikö EU:n edelleenkin investoida pähkinäntuotannon säilyttämiseen ja neljänneksi, jos pitäisi, millä tavoin?
Käsitykseni mukaan tukitoimenpiteiden pitäisi palvella nimenomaan myös maaseudun kestävyyden tukemista ja ympäristönsuojelua, eikä sen tavoitteena saa olla pelkästään alan tekeminen taloudellisesti kilpailukykyiseksi. Lopuksi haluaisin vielä kerran kiittää teitä puheenvuoroistanne.

Puhemies. -
Kiitos, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 12.00.

Puhemies. -
Esityslistalla on seuraavana Cunhan laatima maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan mietintö (A5-0065/2002) ehdotuksesta neuvoston asetukseksi tupakanlehtien jäsenvaltiokohtaisten palkkioiden ja takuukynnysten vahvistamisesta lajikeryhmittäin satovuosiksi 2002, 2003 ja 2004 sekä asetuksen (ETY) N:o 2075/92 muuttamisesta (KOM(2001) 684 - C5-0678/2001 - 2001/0276(CNS).

Cunha (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, tällä ehdotuksella komissio muuttaa tupakan YMJ:n perusteena olevaa asetusta 2075/92 vahvistamalla tupakanlehtien palkkiot ja takuukynnykset lajikeryhmittäin ja jäsenvaltioittain satovuosiksi 2002, 2003 ja 2004. Tältä pohjalta voisi olettaa, että komission ehdotus olisi luonteeltaan ennen kaikkea tekninen ja että siinä vain mukautettaisiin tupakkatuotannon pääasialliset tukimuodot tupakan tarjonnan ja kysynnän kehitykseen markkinoilla. Tällaisen sopeuttamisvaatimuksenhan sille sivumennen sanoen asettaa toisaalta jo voimassa oleva hallintomenettely, koska kiintiöt on ilmoitettava tuottajille ennen toukokuun 15. päivää ja niitä vastaavat sopimukset on virallistettava ennen toukokuun 30. päivää.
Siitä huolimatta komission ehdotuksessa mennään asetuksen 2075/92 muuttamisen verukkeella paljon pitemmälle. Todellisuudessa siinä esitetään valekaavussa poliittisesti paljon laajempi uudistus ja päädytään jopa siihen, että viimeisenä tavoitteena tähdätään tupakan tukimuotojen asteittaiseen poistamiseen (ks. johdanto-osan 5 kohta). Näin menetellen komissio oikeastaan määrää tavoitteet niille päätöksille, jotka aikanaan, tutkimuksiin ja niistä johtuviin ehdotuksiin perustuen, tullaan esittämään ja jotka yhteisön toimielinten täytyy oikealla hetkellä tehdä. Näin on kahdestakin syystä: ensiksi siksi, että komissio on esittänyt tupakan alakohtaista YMJ:n arviointitutkimusta, jonka avulla pitäisi voida laatia tase yhteisön politiikan vaikutuksista alalla ja jonka johtopäätökset olisivat käytettävissä vasta vuoden 2002 lopulla; toiseksi siksi, että komissio itse lupautui esittämään uutta tupakkapolitiikkaa koskevat ehdotukset ensi vuoden alussa, tosin vasta nyt tekeillä olevien tutkimusten perusteella. Tämän tulevan ehdotuksen on tietysti oltava johdonmukainen kestävän kehityksen puolesta esitettävien voimistuvien sosiaalisten vaatimusten kanssa ja sen pitäisi puoltaa korkealaatuisia tuotteita sekä olla tässä yhteydessä riittävä vastaus tämän alan tulevaisuudesta annettuihin virallisiin julistuksiin.
Esittelijänänne olen sitä mieltä, että Euroopan parlamentti ei saa hyväksyä sitä, että komissio ennakoi ja ounastelee päätöksiä, joita sekä Euroopan parlamentti että neuvosto tekevät tulevina kuukausina tai ensi vuonna edellä mainituista alan arviointitutkimuksista ja tuoreimmista rekisteröidyistä tiedoista. Tässä yhteydessä teen esittelijänä vain tarkennuksia, joilla on tarkoitus realistisesti parantaa komission ehdotuksia ennen muuta teknistä lähestymistapaa käyttäen ja kieltäydyn heti alkuunsa menemästä syvemmälle poliittiseen peruskeskusteluun tupakan tukitoimien tulevasta hoitomenettelystä, jota pitää tarkistaa vasta vuonna 2003 mainitsemieni tutkimusten pohjalta.
Sitä paitsi on otettava huomioon, että tämä esittelijän kanta ei tarkoita puhtaasti ja pelkästään status quon hyväksymistä, mikä minusta muuten tuntuukin kestämättömältä tulevaisuudessa. Tässä mielessä olen esittelijänä tehnyt tarkistuksen 23, palauttaakseni alun perin vallinneen yhteisön tupakkarahastoa koskevan sovitteluratkaisun hengen. Tällä tarkistuksella on kaksi mahdollista seurausvaikutusta: ensiksi saada hyväksytyksi rahoitus tästä rahastosta tupakan haittavaikutusten ehkäisyyn ja tuotantosuunnan vaihtamista edistäviin kokeilutoimintoihin sekä myös pitää yllä ympäristölle ja terveydelle vähemmän haitallisten tupakkalajien maataloudellisten tutkimusten rahoitusta; toiseksi, siirtää palkkioiden leikkaamisen taso kahdesta prosentista kolmeen ja torjua näin sekä kahden prosentin status quo että komission ehdottama viiden prosentin taso. Varmistaakseni, että tämä sovitteluratkaisun näkymä on johdonmukainen, ehdotan esittelijänä, että myös tarkistukset 9 ja 13 hylätään. Euroopan unionin lähes 130 000 tupakantuottajaa, joista suurin osa on sijoittunut Etelä-Euroopan heikossa asemassa oleville alueille, ovat sen arvoisia, että toimivaltaiset yhteisön toimielimet huolehtivat vastuunalaisesti heidän tulevaisuudestaan. Samasta syystä on myös tärkeää, että meillä on käytettävissämme asianmukaisia tutkimuksia arvioinneista ja nykyisen tilanteen vaikutuksista voidaksemme vastuullisesti tehdä realistisia ehdotuksia tulevaisuudesta, kuitenkin vasta saatuamme tietoomme nykyisen politiikan vaikutukset.

Garriga Polledo (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, Etelä-Euroopassa suurten maatalousalueiden talous keskittyy tupakanviljelyyn. Vähäisen koneellistamisen vuoksi tupakanviljely kuuluu niihin viljelymuotoihin, joihin liittyy eniten sosiaalisia kysymyksiä ja jotka vaikuttavat eniten työllisyyteen. Viljelyä harjoitetaan pienillä perheviljelmillä Euroopan köyhimmillä alueilla.
Esitän suoraan kotimaahani liittyvän esimerkin: Extremaduran alueella tupakanviljelyn osuus maatalouden lopullisesta tuotannosta on 25 prosenttia. Puheet, joissa tupakan tukien poistaminen - ja tämän seurauksena myös viljelyn lopettaminen - yhdistetään terveydellisiin syihin, ovat täysin virheellisiä, epäoikeudenmukaisia ja lisäksi valitettavan tekopyhiä. Kenellekään ei tulisi mieleenkään pyrkiä lopettamaan sellaisten kasvien viljelyä, joista tuotetaan tislaamalla alkoholia, niiden terveysongelmien vuoksi, joita alkoholi aiheuttaa. Kukaan ei myöskään ehdota sikareita ja savukkeita valmistavien tehtaiden sulkemista tai näiden tuotteiden myynnin kieltämistä.
On totta, että ilman tukia tupakkatuotanto Euroopassa loppuu. Tämä ei kuitenkaan parantaisi millään lailla eurooppalaisten kuluttajien terveyttä, sillä yhteisön tuotannon jättämä aukko täytettäisiin kolmansista maista tuotavilla tuotteilla, ja kaikki halukkaat voisivat jatkaa tupakointiaan. Kyse on puhtaasti kaupallisista eduista.
Ainoa keino estää terveysongelmien lisääntyminen on noudattaa Euroopan unionin aikanaan aloittamaa jo toimintalinjaa kehittämällä viljelytekniikoita ja ottamalla käyttöön vähemmän haitallisia lajikkeita sekä pyrkimällä edistämään sellaisia kasvatusmenetelmiä, joilla voidaan vähentää tupakankulutusta.
Budjettivaliokunnan mielestä tupakkarahastosta rahoitettavaa maataloustutkimusta on tehostettava. Euroopan yhteisö haluaa kuitenkin lopettaa tämän tutkimuksen ja korvata sen tuotantosuunnan muutokseen liittyvillä toimilla tarjoamatta kuitenkaan yhtään toteutuskelpoista vaihtoehtoa.
Komissio ylittää tässä kohtaa valtuutensa, sillä jatkuvuuden hengessä sen tehtävänä pitäisi olla jatkoajan antaminen tukijärjestelmälle. Tämän vuoksi pyydämme poistamaan johdanto-osan kappaleen 5, ja uskomme, että myös ministerineuvoston oikeudelliset yksiköt ovat samaa mieltä.

Folias (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, joka kerta kun täällä käsitellään tupakanviljelyä, minua ihmetyttää aina se, miksi meidän pitää vastustaa tupakanviljelyä, vaikka olemmekin tupakointia vastaan. Ne ovat kaksi täysin eri käsitettä, ja uskonkin, että sekä komitea että monet kollegat ovat sen huomanneet.
Olemme tupakointia vastaan, ja meidän on tehtävä kaikkemme, jotta se ei lisääntyisi vaan vähentyisi. Sitä vastaan minulla ei ole mitään. Mutta jos lopetamme tupakanviljelyn, se johtaa siihen, että tuomitsemme joukon Euroopan kansalaisia taloudelliseen kurjuuteen ja tuemme kolmansien maiden tupakanviljelijöitä. Tämä johtaa vientitulojemme vähenemiseen ja tuonnin lisäämiseen, mikä taas johtaa työttömien määrän kasvuun Euroopan unionissa. Tähänkö me pyrimme? Tämäkö on päämäärämme? Ovatko ne samat ihmiset, jotka väittävät, että kitkemällä tupakanviljelyn Euroopasta vastustamme tupakointia, sitä mieltä, että meidän olisi hävitettävä viiniviljelmät vastustaaksemme alkoholismia? Tarkoittavatko he, että meidän olisi suljettava autotehtaat vastustaaksemme tieliikennekuolemia?
Jätetään hurskastelu sikseen ja otetaan asiat asioina ja suhtaudutaan niihin oikealla tavalla. Kokoonnutaan yhteen, avoimin mielin ja realistisesti, ja kutsutaan asioita niiden oikeilla nimillä, jotta löydämme tehokkaan strategian, jolla voimme vastustaa tupakointia ja sen vahingollisia seurauksia, sekä strategian Euroopan unionin talouden kehittämiseen.

Baltas (PSE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, haluaisin aluksi kiittää tupakanlehtiä koskevan mietinnön esittelijää Cunhaa sekä huolellisesta ja vakavasta lähestymisestä aiheeseen että siitä hienovaraisuudesta ja ymmärryksestä, jota hän on osoittanut maatalouden valiokunnan kollegoiden huomautuksille. Hänen omien sanojensa mukaan tupakanviljely, kuten se esitetään kyseisessä ehdotuksessa neuvoston asetukseksi, on muuten puhtaasti tekninen aihe, joka koskee satovuosia 2002, 2003 ja 2004. Komissio on virheellisesti yrittänyt tuoda käsittelyyn myös poliittisia kriteerejä, jotka sen lisäksi, että niillä ei ole mitään tekemistä käsiteltävän aiheen kanssa, ovat täysin epärealistisia, epäkypsiä ja jopa provosoivia yhteisen maatalouspolitiikan yleisemmän toiminnan ja perspektiivien kannalta.
Tupakanviljely on tunnetusti mitä suurimmassa määrin perhekeskeistä toimintaa, erityisen intensiivistä työtä, jonka parissa työskentelevät kaikki perheenjäsenet, ja lisäksi tupakkaa viljellään karussa ja epäsuotuisassa maaperässä, mikä muun muassa mahdollistaa ihmisen läsnäolon ja toiminnan seuduilla, joiden autioitumisella ja ekologisella laiminlyönnillä olisi arvaamattoman kielteiset taloudelliset ja ympäristöön kohdistuvat seuraukset. Nämä asiat ovat komission tiedossa; sehän itse toisteli niitä ennen vanhaan joka käänteessä, kun taas viime aikoina, kenties tarkoituksella Göteborgissa tekemänsä virheellisen väliintulonsa jälkeen, se ei enää ole toistanut entisiä lausuntojaan, jotta aiheen käsittely pysyisi oikealla pohjalla. Ja juuri tämän oikean pohjan Cunhan mietintö osoittaa maatalouden valiokunnan tuella, ja parlamenttimme täysistuntoa kehotetaankin hyväksymään se ja komissiota kunnioittamaan sitä tulevassa työskentelyssään.

Sbarbati (ELDR).
Arvoisa puhemies, mekin ilmaisemme tyytyväisyytemme Cunhan mietinnöstä, jolle annamme tukemme. Jos halutaan esittää joitakin lukuja, voidaan todeta, että tupakanviljely koskee noin 130 000 tilanomistajaa ja 400 000 kausityöntekijää, ja näihin lukuihin voidaan lisätä vielä kaikki tupakka-alalla työskentelevät. Puhumme nyt siis vakavasta ongelmasta, jota komissionkin olisi mielestämme pitänyt pohtia enemmän myös sen toukokuun 15. päivänä 2001 annetun tiedonannon nro 264 perusteella, jossa viitataan selkeästi siihen, että komission on tarkoitus panna toimeen joitakin poliittisia toimintaehdotuksia, jotka liittyvät tämän tupakanviljelyn ja viljelytukien pienentämistä koskevan strategian kaikkien seurausten ja vaikutusten tutkimiseen.
Tämän vuoksi ja myös niiden huomioiden perusteella, joita muut kollegat ovat jo esittäneet tämän strategian savukkeiden kulutukseen kohdistuvasta todellisesta ja rajoitetusta vaikutuksesta tupakointiongelman yhteydessä, minusta on kuitenkin tärkeää säilyttää tutkimusrahasto erityisesti leveitä lehtiä koskevaa maataloustutkimusta varten, sillä tämä on ainoa tapa vähentää haittavaikutuksia ja myös edistää kaikkien kuluttajien oikeutta terveyteen.

Auroi (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, esittelijä Cunha sanoi osuvasti, että teknisen vaikutelman takana piilee äärimmäisen poliittinen mietintö.
Keskeinen kysymys tässä on todellakin: pitääkö meidän jatkaa sellaisen kasvin viljelyn tukemista, jonka pääasiallinen käyttötarkoitus on terveydelle erittäin vaaralliseksi tunnustetun tuotteen valmistaminen? Suokaa anteeksi, mutta savuke on kova huume, ja tämä on rohjettava sanoa ääneen.
Ongelma on vanha, ja tällä asetuksen ajanmukaistamisehdotuksella komissio sanoo selkeästi, että meidän on luovuttava tästä tupakan tukijärjestelmästä. Kun maanviljelijöille on kuitenkin annettava aikaa tuotantosuunnan muuttamiseen, keskustelun kohteena on ensisijaisesti määräaika, joka heille suodaan siihen, ja jäsen Cunhan ehdotus oli tältä näkökohdalta erittäin kohtuullinen. Heille on annettava aikaa - suunnitellun arvioinnin verran - mutta ei liikaa, mikä on normaalia. Nykytilanteen ei voida vihreiden mielestä sallia jatkuvan, ja meille on turha hokea, että kyse on köyhistä maanviljelijöistä. Alsace tai Andalusia ovat tietääkseni maatalouden kannalta pikemminkin vauraita alueita. Kysymys on siitä, pitäisikö näin ollen muissa maissa tukea muiden vaarallisten tuotteiden, kuten esimerkiksi kannabiksen, viljelyä. Jos näin on, tämä on rohjettava sanoa ääneen.
Toinen kysymys koskee yhteisön tupakka-alan rahastoa, ja siinä on kaksi osaa: rahastoon vuodesta 2004 lähtien pidätettävän määrän taso ja rahastosta tukea saaville tutkijoille annetut tehtävät. Suhtaudumme myönteisesti pidätettävän määrän nostamiseen 3 prosentista 5 prosenttiin, ja komission ehdotuksessa on käytetty viisaasti porkkanaa ja keppiä tutkimuskohteiden suuntaamiseksi uudelleen siten, että edistetään siirtymistä tupakan haittojen vähentämiseen tähtäävästä maataloustutkimuksesta sellaisten erityisten aloitteiden kehittämisen tukitoimiin, joilla vaihdetaan tupakka muihin viljelykasveihin.
Ei kuitenkaan pidä unohtaa, että tupakasta voidaan valmistaa muutakin kuin savukkeita. Sitä voidaan käyttää esimerkiksi lääketieteelliseen tutkimukseen. Se on myös erinomainen luonnollinen hyönteismyrkky. Nämä ovat kuitenkin pieniä markkinarakoja, ja tupakkaa viljellään aivan liikaa näihin käyttötarkoituksiin nähden.
Vihreät eivät siis äänestä niiden tarkistusten puolesta, jotka murentavat jäsen Cunhan huolellisen työn, vaan asettuvat asiassa enemmänkin komission kannalle.

Jové Peres (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, ensinnäkin haluan kiittää esittelijä Cunhaa hänen tekemästään erinomaisesta mietinnöstä. Hänen työllään on sitäkin suurempi merkitys, jos otamme huomioon, että hänen on täytynyt käsitellä komission suunnittelemaa ehdotusta, joka - kuten eräs kollegani aiemmin sanoi - on suoraan sanottuna tekopyhä.
Olemme kyllä samaa mieltä siitä, että tupakka on haitallista terveydelle. Jos viemme tämän perustelun äärimmilleen, joku voisi ehdottaa tupakantuonnin kieltämistä. Luulen, ettei kovin moni parlamentin jäsen olisi valmis äänestämään sen puolesta, että rajat suljettaisiin yhdysvaltalaiselta tuontitupakalta. Toisaalta valtiovarainministerit riemuitsevat tupakan heille tuottamista tuloista, kun taas terveysministerit esittävät tupakkaa vastustavia lausuntoja.
Nyt on ensimmäistä kertaa käynnistetty oikeusprosesseja monikansallisia yhtiöitä vastaan, jotka ovat tuoneet tupakkaa Euroopan unioniin ja yrittäneet kiertää veroja.
Kaikesta tästä sekä Euroopassa ja muualla toteutetuista kielloista saaduista kokemuksista voimme oppia monta asiaa: ensinnäkin viljelyn lopettaminen ilman tuonnin lopettamista ei vaikuta haitallisen aineen saatavuuteen, mutta lisää yhteisön markkinoiden houkuttelevuutta kolmansista maista peräisin oleville tuotteille.
Toiseksi tuotteen kieltäminen ei poista tuotteen kulutusta, vaan se yllyttää laittomaan toimintaan, josta taas aiheutuu vahinkoa terveysvalvonnalle ja julkiselle taloudelle.
Kolmanneksi tupakkatuotanto tarjoaa enemmän työpaikkoja ja luo enemmän taloudellista toimintaa kuin monet muut maatalouden alat - kuten esimerkiksi lihantuotanto - joita komissio tarkastelee toisinaan hyvin lempeästi.
Toisaalta sanoisin lopuksi, että on aivan mahdotonta hyväksyä, että komissio voisi aiheuttaa sekaannusta Göteborgin Eurooppa-neuvoston käsiteltäväksi annettujen asiakirjojen sekä näistä tehtyjen päätelmien välillä, ja lisäksi tämä järkyttää vakavalla tavalla toimielinten välistä tasapainoa. Tämän vuoksi olen sitä mieltä, että komission esittämät arviot Göteborgin Eurooppa-neuvostosta järkyttävät - sekä periaatteittensa että muotonsa puolesta - yhteisön toimielinten välistä tasapainoa, ja toivon, että Euroopan parlamentti hylkää ne ottaen huomioon neuvoston oikeudellisen yksikön osallistumisen komitean työskentelyyn.

Mathieu (EDD).
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, komissio on tarttunut tilaisuuteen muuttaa hintoja ja takuukynnyksiä vuosiksi 2002-2004, mikä olisi tuhoisaa kokonaisten alueiden viljelijöille sekä yhteiskunnalliselle ja taloudelliselle tasapainolle. Tässä luodaan todellakin pohjaa tupakanviljelyn lopettamiselle ilman muita vaihtoehtoja. Tupakka on kuitenkin viljelykasvi, josta jotkin hankalat alueet sekä lukuisat pienet ja keskisuuret tilat saavat elantonsa. Sen työllistämä työvoima ylläpitää maaseutualueiden taloudellista toimintaa.
Euroopan unioni tuottaa 5 prosenttia maailman tupakasta ja tuo 70 prosenttia tarvitsemastaan määrästä. Jos tuotannosta luovutaan, Eurooppa tulee riippuvaiseksi tuonnista. Lisäksi vaikutus kulutukseen on täysin mitätön. Tupakka on haitallinen kansanterveydelle, ja sitä on kohdeltava sen mukaisesti. Ennaltaehkäisy etenkin nuorten tiedottamisen kautta on asetettava etusijalle. Tuottajat osallistuvatkin tähän ennaltaehkäisyyn rahoittamalla yhteisön rahastoa, jota olisi pitänyt käyttää kuluttajien tiedottamiseen ja tuotteen haittojen tutkimukseen. Yhtään tarjouskilpailua ei valitettavasti ole käynnistetty vuoden 1997 jälkeen. Ylläpitämällä eurooppalaista tuotantoa annamme itsellemme mahdollisuuden valvoa tupakan tuotannon ja jalostuksen laatua. Se tarjoaa meille myös mahdollisuuden kehittää vähemmän haitallisia lajikkeita. Maanviljelijät eivät hyväksy, että palkkioista pidätettävää määrää nostetaan heidän työnsä tuhoamisen rahoittamiseksi.
Ryhmämme ei voi kuin torjua komission ehdotuksen johdanto-osan 5 kappaleen, jossa tosiasiallisesti tuomitaan tuhoon pieniä ja keskisuuria tiloja, jotka edistävät maanviljelyn säilymistä kaikilla alueilla.

Souchet (NI).
Arvoisa komission jäsen, jaamme tietenkin komission - ja kaikkien muidenkin - huolet tupakoinnin vaaroista kansanterveydelle. Mutta kun otetaan huomioon Euroopan unionin tupakkavajaus, on toimet kohdistettava tietenkin kysyntään eikä tarjontaan.
Toistan teille kaksi lukua: Euroopan unionissa kulutetaan 800 000 tonnia raakatupakkaa ja sitä tuotetaan 250 000 tonnia. Eurooppa tuo 70 prosenttia raakatupakan tarpeestaan, ja Euroopan unioni on selkeästi maailman suurin tuoja. On siis ilmeistä, että kaikki toimet tuotannon vähentämiseksi kasvattavat riippuvuuttamme tuonnista.
Minua huolestuttavat kuitenkin eniten näiden toimien yhteiskunnalliset vaikutukset. Tarvitseeko minun muistuttaa, että paljon työvoimaa tarvitseva tupakanviljely työllistää 130 000 maanviljelijää ja 400 000 kausityöläistä, eli yhteensä yli 500 000 työntekijää? Tarvitseeko minun muistuttaa, että ensiasteen jalostus työllistää maaseudulla 18 000 vakituista työntekijää ja 40 000 kausityöläistä? Tarvitseeko minun muistuttaa, että tupakanviljelyä harjoitetaan pienillä perhetiloilla, joilla on 1-2 hehtaaria tupakkapeltoa ja joiden tuloista sen osuus on keskimäärin 60 prosenttia? Tarvitseeko minun muistuttaa, että suurin osa näistä tiloista sijaitsee epäsuotuisilla alueilla, joilla maaseutu tyhjenee ja autioituu ja joilla on ongelmia nukkumalähiöiden maaseutualueiden käytön kanssa? Tarvitseeko minun muistuttaa, että tupakanviljely, joka tuottaa säännöllisiä tuloja, tukee nykyään voimakkaasti maaseutuväestön säilymistä ja siten kauppaa ja yleispalveluja?
Näistä syistä emme saa koskea tupakan yhteiseen markkinajärjestelyyn kuin äärimmäisen varovaisesti. Kun tupakan yhteisen markkinajärjestelyn uudistus hyväksyttiin vuonna 1998, parlamentti ja neuvosto päättivät arvioida uudistusta vuoden 2002 lopulla. Vain tämä arviointi voi toimia perustana asianmukaiselle pohdinnalle Euroopan tupakanviljelyn tulevaisuudesta.
Olen siis esittelijän kanssa samaa mieltä, ettei tupakan alalla voimassa olevan järjestelmän tulevaisuudesta pidä tehdä mitään päätöksiä, ennen kuin olemme saaneet parhaillaan tehtävän tutkimuksen tulokset. Muistutan vielä, että komission on esitettävä uusi tupakka-alaa koskeva ehdotus vuonna 2003. Tästä syystä olen hyvin iloinen, että maatalouden valiokuntamme torjui suunnitellut kiintiöiden ja palkkioiden alentamiset, joilla olisi ollut liian voimakas vaikutus tuottajien tuloihin, jotka olisivat haitanneet viljelmien rakenneuudistuksia ja jotka eivät olisi kannustaneet tuottajia muuttamaan tuotantosuuntiaan.
Vastustimme näin ollen myös ehdotusta korottaa tupakantuottajien osuutta yhteisön tupakka-alan rahaston rahoituksesta, sillä tämä 20 miljoonan euron vuosibudjetilla varustettu rahasto on pitkälti vajaakäytetty. Torjuimme lopuksi komission suunnitelman rahaston käyttökohteiden suuntaamisesta uudelleen.
Arvoisa puhemies, yhteenvetona voidaan todeta, että komissio ehdotti meille hutiloitua uudistusta, jota suoraan sanoen leimaa tietty kiihkoilu ja hurskastelu ja jolla voi olla vakavia yhteiskunnallisia seurauksia tälle alalle. Maatalouden valiokunta on seurannut esittelijämme maltillisia suosituksia. Esittelijä on laatinut harkittuja ja kestäviä ehdotuksia, joissa ei sekoiteta keskenään tupakkaa ja tupakointia. Toivon, että täysistunnossamme tehdään samoin.

Fiori (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, luimme komission ehdotuksen hieman hämmentyneinä, ja minun on annettava tunnustusta esittelijä Cunhalle ja maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnalle siitä, että he tekivät erittäin tasapainoista työtä tänä aamuna keskusteltavana olevan mietinnön parissa.
Tupakasta puhuminen on aina vaikeaa, koska keskustelussa ajaudutaan aina kansankiihotukseen. Tiedämme, että tämänpäiväinen mietintö on vain yksi asiaa koskevista keskustelutilaisuuksista, ja tupakkaa koskeva varsinainen pohdinta alkaa ensi vuonna, kun komissio esittää asiasta ehdotuksensa. On kuitenkin syytä muistaa kolme olennaista asiaa. Ensinnäkin harvoja tapauksia ja harvoja tilanteita lukuun ottamatta tupakan tuotantoa harjoitetaan Euroopan köyhimmillä ja epäsuotuisimmilla alueilla. Kun puhutaan kansankiihotuksesta, se koskettaa myös tuotantosuunnan muuttamissuunnitelmia. Näillä alueilla viittaan oman maani Italian todellisuuteen, mutta voin myös puhua Espanjan tai Kreikan tilanteesta tuotantosuunnan muutoksia ei voida toteuttaa. Ja tämä kansankiihotus jatkuu, kun tuotannon käsite sekoitetaan kulutuksen käsitteeseen.
Esitän erään merkittävän ranskalaisen kirjailijan lauseen, jossa hän sanoi, että helmasynneistä on ilman muuta mahdollista päästä eroon, mutta se on hyvin vaikeaa, koska siihen tarvitaan yli-inhimillisen voimakasta tahtoa, ja siihen tarvitaan ennen kaikkea valtavasti aikaa. Kun siis pohdimme tupakointia, meidän olisi varmasti syytä panostaa vahvasti tämä voisi olla osa maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan ehdotusta kouluista liikkeelle lähtevään opetusprosessiin. Kun puhumme erityisesti maatalousalasta, meidän pitäisi yrittää myös ymmärtää, että kokonaisia perheyrityksiä saa elantonsa tupakasta ja että äkillisesti tehdyt päätökset, joista esimerkkinä komission ehdotuksessa lukemamme päätös, aiheuttaisivat sellaisen yhteiskunnallisen ja taloudellisen romahduksen, jollaista meillä ei ole varaa antaa tapahtua.

Bautista Ojeda (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää esittelijä Cunhan maatalousvaliokunnassa tekemää työtä. Yksi huomio: sanotaan, että Andalusian alueella on runsaasti maataloutta. Haluaisin, että andalusialaiset - joita edustan - voisivat jo nauttia samantasoisista maataloustuloista kuin ne kansalaiset, joita jäsen Auroi edustaa.
Joka tapauksessa, olen niiden puolella, jotka kannattavat maataloustukien säilyttämistä, vaikka en itse tupakoikaan ja vaikka suosittelenkin kaikkia olemaan tupakoimatta tai lopettamaan tupakoinnin. Mielestäni olisi virhe vähentää tupakanviljelyä tai lopettaa se kokonaan, koska se merkitsisi sosiaalisten kustannusten nousua ja koska vaihtoehtoisia viljelykasveja ei ole olemassa. Tämän lisäksi ne, jotka puhuvat alan tukien poistamisen puolesta ja perustelevat sitä terveyden suojelulla, eivät ota huomioon, että tällaisen tuen maksaminen eurooppalaiselle tuotannolle ei vaikuttaisi millään tavoin kulutukseen, sillä 70 prosenttia Euroopan tarvitsemasta raakatupakasta tuodaan Euroopan ulkopuolelta. Nyt meille kuitenkin esitellään ehdotus, jossa jo ennakoidaan tukien asteittaista poistamista, mutta ilman sellaisia tutkimuksia, jotka takaisivat vaihtoehtoisia tulonlähteitä tämän viljelykasvin korvaamisen jälkeen.
Toistaiseksi näitä vaihtoehtoisia tulonlähteitä ei ole olemassa. Uudistuksesta voidaan puhua vasta tupakan YMJ:tä koskevan arvioinnin tulosten perusteella, eli joka tapauksessa vasta vuodesta 2003 alkaen. Komissio siis ehdottaa, että maataloustutkimus korvattaisiin toimilla, joilla kannustetaan tupakantuottajien tuotantosuunnan muuttamiseen ja työpaikkoja luoviin taloudellisiin toimiin liittyvien erityisaloitteiden kehittämistä, ja että tuottajien palkkioista rahastoon pidätettävää määrää nostetaan vuodesta 2004 alkaen.
Yhteisön rahastoa, jota rahoitetaan pidättämällä palkkioiden arvosta tietty osuus, on vajaakäytetty komission surkean hallinnoinnin vuoksi. Jos komissio on hallinnoinut rahastoa huonosti tässä talousarviossa, ihmettelenkin, pystyisikö se hallinnoimaan paremmin huomattavasti suurempaa summaa, sillä tähän mennessä tarjouskilpailuja ei käytännössä ole järjestetty.
Rahaston on tietysti jatkossakin täytettävä tutkimukseen liittyvä tehtävänsä ja pyrittävä etsimään lajikkeita, jotka olisivat paremmin mukautettuja kysyntään ja joiden terveyshaitat olisivat mahdollisimman pieniä. Lisäksi sen on etsittävä korvikkeita raakatupakalle ja tutkittava tietysti myös sen ympäristövaikutuksia. Palkkioista pidätettävän osuuden lisäämistä ei saa pitää tekosyynä tuottajien palkkioiden pienentämiseksi.
Haluaisin päättää puheenvuoroni toteamalla, että tupakanviljelyllä on tärkeä sosiaalinen ja taloudellinen merkitys, sillä se tarjoaa runsaasti työvoimaa perheviljelmillä. Tässä tilanteessa keskustelua tupakasta ja kansanterveydestä ei saa rajoittaa ainoastaan maatalouteen eikä käydä tällä tavoin ketjun heikoimman lenkin eli tupakanviljelijöiden kimppuun.

Patakis (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, haluaisimme ilmaista mielipiteemme jokaista komission esittämää tupakanviljelyn tuen lakkauttamista tai asteittaista pienentämistä vastaan, sillä se johtaa tupakanviljelyn häviämiseen Euroopasta. Vastustamme kaikkia ehdotuksia, joilla pyritään tupakanviljelystä luopumiseen ja kaunistellaan kärkkäästi asioita muka etsimällä vaihtoehtoisia ratkaisuja tuottajien työllisyyteen ja tuloihin. Tupakkaa tunnetusti viljellään etelän epäedullisilla, lähinnä vuoristoisilla ja hedelmättömillä seuduilla. Se on perinteisesti monokulttuuria ja yksinomainen tulon- ja elannonlähde näiden seutujen asukkaille, joita varten ei ole olemassa vaihtoehtoisia työllisyysratkaisuja. On raivostuttavaa, että moisia ehdotuksia tehdään tupakoinnin yhä lisääntyessä. Tupakoinnistahan 70 prosenttia katetaan tuontitupakalla. Niinpä yhteisön tupakanviljelyn jokainen vähennys merkitsee tuhansien pien- ja keskisuurten viljelijöiden katoamista ja tuonnin lisäystä ja palvelee näin tupakkateollisuuden ja -kaupan riistoa harjoittavien monopolijättien etuja tuottajien ja kuluttajien kustannuksella. Vähennysten on koskettava ainoastaan tuontia eikä Euroopan viljelijöiden tuloja, joiden puolesta on ryhdyttävä kaikkiin asianmukaisiin toimenpiteisiin. Kaikenlaiset muut esitykset ovat tekopyhiä ja hyvin epäilyttäviä, koska ne peittelevät laittomia intressejä.
Cunhan mietinnössä on myönteisiäkin puolia, ja siinä periaatteessa hyväksytään yhteisön tupakanviljelyn vähentäminen, vaikkakin tietyin varauksin ja ehkä pidemmällä aikavälillä. Tämä käy selvästi ilmi muun muassa tarkistuksista 7 ja 12, joissa pyritään kannustamaan tupakanviljelyn korvaamista muilla viljelykasveilla. Tämän vuoksi emme äänestä sen puolesta.

Parish (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnassa esiintyi muutamia eriäviä ääniä tupakkatuista, ja minä olin yksi eri mieltä olevista. En pyytele sitä mitenkään anteeksi. Tuen voimakkaasti komissiota siinä, mitä he yrittävät tehdä, jotta tupakkatuista luovuttaisiin vähitellen, ja kannustaisin heitä nopeuttamaan toimintaansa hidastamisen sijasta. Euroopan veronmaksajien rahojen tuhlaus tupakan tuotantoon ei ole perusteltavissa. Yhteisen maatalouspolitiikan yksi avaintavoitteista on tuottaa hyvää ja terveellistä ruokaa Euroopan kuluttajille. En oikein näe, miten tupakka sopisi kuvaan mukaan.
Arvostan kovasti esittelijä Cunhaa, mutta tällä kertaa hän on erehtynyt. Hän on kuin kuningas Knuut Suuri, joka halusi pysäyttää vuoroveden siinä onnistumatta. Maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunta ei ole ottanut huomioon realiteetteja. Euroopassa on viimeiset kymmenkunta vuotta kulutettu 6,5 miljardia puntaa eli 10 miljardia euroa - 2 puntaa jokaista Euroopan kansalaista kohti - tupakan tukemiseen. Kolmannes tuetusta tupakasta on hyvin heikkolaatuista, ja harvoin sitä edes poltetaan. Toinen kolmannes joutuu kolmannen maailman markkinoille, joilla sitten tupakkamarkkinat tuhotaan. Onko tämä yhteisen maatalouspolitiikan tehtävä? Tätä tehtävää me olemme pyrkineet välttämään. Vain kolmannes tästä tupakasta poltetaan Euroopassa. Sen vuoksi emme voi perustella myöntämiämme tupakkatukia. Me kaikki myönnämme tarpeen tukea maaseudulla harjoitettavaa maanviljelyä, mutta meidän on löydettävä erilaisia lajikkeita ja erilaisia tapoja tukea niitä tulevaisuudessa.
Viimeinen huomio, jonka haluan tehdä on se, että kaikista niistä kohteista, jotka saavat tukea, jota en hyväksy, kaikista vähiten voidaan perustella tarkistuksessa 17 esitettyä vaatimusta jatkaa hyvin heikkolaatuisen tupakan tukemista. Tämä jos mikä on korjattava. Kehotan komissiota luopumaan välittömästi tällaisen hyvin heikkolaatuisen tupakan kasvattamisesta.

Alavanos (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, aion olla erityisen lyhytsanainen komission jäsen Fischlerille. Olemme tänään saaneet neuvoston oikeudellisen yksikön lausunnon, jossa juridisesti kiistetään komission esityksen perustelu 5. Neuvoston oikeudellinen yksikkö kiistää siis juridisesti perustelun 5. Kysymys komission jäsen Fischlerille kuuluu siis, aikooko hän poistaa perustelun 5.

Fischler
Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, hyvät kuulijat, aluksi haluaisin kiittää teitä, hyvä esittelijä Cunha, erinomaisesta mietinnöstänne, joka perustuu selvästi komission ehdotusten perusteelliseen analysointiin. Kyseinen ehdotus koskee palkkioiden ja takuukynnysten vahvistamista kolmeksi seuraavaksi vuodeksi, tupakkarahaston toiminta-alan muutosta sekä yhteisen markkinajärjestelyn muutamia pieniä muutoksia.
Palkkioiden osalta komissio ehdottaa, että nykyiset summat pidetään ennallaan, poikkeuksena jäsen Parishin jo mainitsema lajikeryhmä V, jolle esitetään 10 prosentin leikkausta. Tässä yhteydessä tarkistusta 17 ei voida hyväksyä, koska tälle lajikeryhmälle ehdotettu palkkioiden leikkaus on seurausta todella kestämättömäksi muuttuneesta markkinatilanteesta markkinahintojen ollessa vapaassa laskussa ja varastoissa edelleenkin olevista suurista määristä, jotka vaikuttavat haitallisesti markkinoiden tulevaan kehitykseen.
Takuukynnysten osalta komission ehdotuksessa esitetään näiden vähentämistä asteittain 2,6 prosentilla 334 000 tonniin vuoteen 2004 mennessä. Tämä määrä vastaa suunnilleen kahden talousvuoden 1999 ja 2000 tuotantomääriä. Tarkistuksia 18 ja 19 ei voida komission näkemyksen mukaan hyväksyä, koska takuukynnyksille ehdotettu määrä sekä niiden jakautuminen vastaa nykyisiä tuotantovaatimuksia, ja tuotannon tavoiteltu voimakkaampi suuntautuminen laatuun vastaa suurempaa kysyntää.
Tarkistus 5, jonka te, arvoisa parlamentin jäsen, jo aiemmin mainitsitte, kuvaa niitä poliittisia puitteita, jotka ovat ehdotuksen taustalla tupakkarahaston osalta. Tämä ehdotus käsittää kaksi seikkaa: toisaalta toiminta-alan muuttamisen, jotta luovuttaessa maataloustutkimuksen rahoittamisesta tuettaisiin tuottajia ensisijaisesti tuotantosuunnan muuttamisessa, ja toisaalta pidätetyn summan asteittaisen korottamisen 5 prosenttiin.
Tiedonannossaan kestävää kehitystä koskevasta strategiasta komissio on luonut uudet poliittiset puitteet. Tavoitteen eli tupakka-alan tukien asteittaisen lakkauttamisen takaa varmasti se vaatimus, joka on sopusoinnussa perustamissopimuksen 152 artiklan kanssa, ihmisten terveyden korkeatasoisen suojelun takaamisesta kaikilla yhteisön politiikkojen alalla. Tiedämme myös, että tupakkatuotannon ja tupakoimisen määrän välillä ei ole suoraa yhteyttä, mikä tarkoittaa sitä, että ihmiset eivät tupakoi vähemmän, jos me tuemme tupakanviljelyä vähemmän.
Poliittinen kysymyksen asettelu on 152 artikla, jossa sanotaan aivan selvästi, että kaikilla yhteisön politiikkojen alalla, siis myös tukipolitiikassa, on taattava ihmisten terveyden korkeatasoinen suojelu. Siksi toinen kysymys ei ole merkityksellinen. Ja siksi tarkistuksessa 2 ehdotettua tämän kohdan poistamista ei voida hyväksyä.
Tarkistuksessa 3 ehdotettua Euroopan parlamentin päätöslauselman huomioon ottamista ei voida myöskään hyväksyä, koska se ei ole ehdotetun järjestelyn kannalta olennaista. Tarkistukset 4-6, joissa vaaditaan yhteiskunnallistaloudellisten vaikutusten tutkimista, ovat oikeastaan jo vanhentuneita. Nythän on jo aloitettu laaja arviointitutkimus, jossa pohditaan myös näitä näkökulmia. Tästä syystä komissio ei voi tänään myöskään päättää tukien poistamisen aikataulusta, kuten tarkistuksissa 25 ja 26 vaaditaan.
Komissio on tietoinen, millaisia vaikutuksia tupakanviljelyn tukien asteittaisella lakkauttamisella voisi olla erityisesti esimerkiksi Kreikan, Espanjan ja Italian eri tuotantoalueilla, joissa on erityisen herkät yhteiskunnallistaloudelliset rakenteet. Komission tiedonannossa on siksi myös kaavailtu, että tupakkatuotannon uudelleen suuntaamista tuetaan toimenpitein, joiden tavoitteena on vaihtoehtoisten työpaikkojen ja kannattavien taloudellisten toimintamahdollisuuksien luominen maaseudun kehittämisen puitteissa.
Tarkistuksia 7 ja 11, joiden tavoitteena on maataloustutkimuksen rahoittaminen edelleen, ei voida hyväksyä, koska tuotantosuunnan muuttamistoimenpiteiden tukeminen on muuttunut strategisesti tärkeimmäksi asiaksi, ja se kuvaa sitä tietä, joka pitää erityisen päättäväisesti torjua. Komission mielestä tupakantuottajille on tarjottava uusia mahdollisuuksia suunnata toimintaansa maatalouden puitteissa tai vaihtamalla kokonaan toiselle alalle. Tutkimukseen voidaan antaa käyttöön varoja yhteisön tutkimuspolitiikan puitteissa.
Tiedotustoimintaa tupakankulutuksen haitallisista vaikutuksista on laajennettava, ja uusilla kattavilla tiedotusohjelmilla on kiinnitettävä huomiota tupakoinnin vaarallisuuteen. Kaikista näistä syistä ehdotetaan, että pidätettyä summaa korotetaan asteittain viiteen prosenttiin vuoteen 2004 mennessä. Tästä syystä tarkistuksia 7 ja 9 ei voida hyväksyä. Tarkistuksia 22 ja 23, joissa tähdätään vielä toisen viiden prosentin pidätykseen, ei voida hyväksyä, koska ne kuormittaisivat liikaa monien tilojen taloudellista suorituskykyä.
Tarkistuksia 7 ja 16 ei voida hyväksyä, koska ne ovat tarpeettomia, sillä vuoden 2002 loppuun mennessä suoritettu arviointi käsittelee myös tätä näkökulmaa. Sama koskee myös tarkistuksia 10 ja 24. Tarkistuksia 1 ja 8 ei voida hyväksyä, koska osuuskunnille vaaditut poikkeukset eivät ole perusteltuja. Haluaisin kuitenkin muistuttaa teitä, että tarjouskilpailumenettely on tuottajajäsenvaltioille valinnainen ja että nämä voivat vapaasti päättää, onko menettelyn käyttöönotto niiden mielestä tarkoituksenmukaista.
Lopuksi haluaisin vielä korostaa, että ehdotuksen yksittäiset osat eli palkkioiden tason säilyttäminen, kynnysten mukauttaminen tuotannon nykyiseen määrään, kolmen vuoden määräaika ja tuotantosuunnan muuttamisen tukeminen ovat harkittu kokonaisuus, jossa on otettu huomioon tuottajien tarpeet ja samalla uudet näkökulmat. Arvioinnin tulosten perusteella, jotka ovat käytettävissämme vuoden lopussa, komissio valmistelee parlamentille ja neuvostolle uudet ehdotukset alan tulevaisuudelle vuoden 2003 ensimmäisellä neljänneksellä.
Izquierdo Rojo (PSE).
Arvoisa puhemies, haluaisin pyytää komission jäsentä selventämään, mitä hän juuri sanoi.
Arvoisa komission jäsen, sanotte, että komissio ehdottaa vaihtoehtoisia toimia ja työpaikkoja maaseudun kehittämiseksi. Näin minä tarkalleen ottaen ymmärsin teidän sanoneen.
Arvoisa komission jäsen, pystyttekö siis takaamaan tupakantuottajille vaihtoehtoisen työpaikan? Tarkoititteko, että annatte heille takeet työpaikoista? Voisitteko ystävällisesti selventää tätä?

Fischler
Arvoisa puhemies, arvoisa parlamentin jäsen, kysymys on siitä, mitä te ymmärrätte takuulla. Pyrimme tällä ehdotuksella seuraavaan, minkä jo kyllä tarkoin selvitinkin: voidaksemme ottaa komission tiedonannon Eurooppa-neuvostolle huomioon meidän täytyy kehittää tupakanviljelyn tukien asteittaisen lopettamisen rinnalla myös vaihtoehtoja kyseisten alueiden väestön työllistämiselle. Me emme halua pelkästään odottaa, vaan haluamme kokeilla erilaisia vaihtoehtoja eräänlaisessa pilottivaiheessa ja katsoa, mitkä ovat parhaat ja lupaavimmat mahdollisuudet. Tähän käytetään osa näistä viiden prosentin varoista, joista puhuin. Jos luette komission tiedonantoa tarkkaan kestävän kehityksen osalta, huomaatte, että tupakanviljelyn tukien asteittaista lopettamista ja lupaavien vaihtoehtojen kehittämistä kyseisillä alueilla on määrä valmistella samanaikaisesti. Näin sanoin juuri puheenvuorossani, ja näin me haluamme tehdä.

Puhemies. -
Kiitos, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 12.00.

Puhemies. -
Esityslistalla on seuraavana Langenhagenin laatima kalatalousvaliokunnan mietintö (A5-0045/2002) kalanjalostusalasta (2000/2303(INI)).

Langenhagen (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisat parlamentin jäsenet, haluaisin nyt ja tässä pitää puolustuspuheen sellaisen terveellisen elintarvikkeen kuin kalan puolesta. Lukuisat elintarvikeskandaalit huomioon ottaen ei varmasti ole väärin korostaa terveellisen ravinnon etuja. Tällöin kala kuuluu epäilemättä pöydän antimiin. On tosiasia, että yhä suurempi osuus kalan kulutuksesta henkeä kohti häviää jalostetuille tuotteille. Näihin en laske nyt kuuluvaksi vain kalasäilykkeitä, vaan tarjonnan koko paletin savustetusta kalasta pakasteisiin.
Euroopan unionissa kalanjalostusteollisuuden tuotanto on lähes kaksinkertainen pyyntialan tuotantoon verrattuna. Kun tarkastellaan tämän teollisuudenalan taloudellista yli kymmenen miljardin euron voimaa ja EU:n elinvoimaista elintarviketuotantoa, on hämmästyttävää - älkää nyt pahastuko, komission jäsen Fischler - miten vähän yhteisen kalastuspolitiikan tulevaisuutta koskevassa vihreässä kirjassa tähän alaan kiinnitetään huomiota, ja näin on kuitenkin seuraavien seikkojen vallitessa.
Ensinnäkin lähes 100 000 työntekijää koko Euroopassa. Toiseksi tuhansia yrityksiä ja erityisesti pieniä ja keskisuuria yrityksiä, jotka toimivat usein heikkorakenteisilla alueilla, joilla on vain vähän työllistymisvaihtoehtoja. Kolmanneksi pitkä perinne mitä erilaisimmilla jalostuksen ja viimeistelyn alueilla.
Tämä korostaa selvästi, että vihreän kirjan muutamat harvat lauseet kalanjalostusteollisuudesta eivät riitä eivätkä tee oikeutta alalle. Siksi ehdotin tätä valiokunta-aloitteista mietintöä, jotta tähän laiminlyötyyn aiheeseen tartuttaisiin ja luodattaisiin poliittisia toimintamahdollisuuksia erityisesti tulevaa YKP:n uudistusta silmällä pitäen. Kuulemistilaisuus kalatalousvaliokunnassa tarjosi mielle kiinnostavia näkökulmia Euroopan mitä erilaisimpiin työoloihin, tuotantomenetelmiin ja ongelmiin.
Sallikaa minun vielä lyhyesti mainita seuraavat ongelma-alueet. Ensinnäkin pääkohta eli raaka-ainehuolto. Kalanjalostusteollisuus on yli 50 prosentin osalta riippuvainen raaka-aineen tuonnista. Korostettakoon, että kyse on raaka-aineista, joita EU:n laivasto ei pysty toimittamaan. Siksi on välttämätöntä parantaa edellytyksiä turvataksemme varman raaka-aineen saannin. Tähän kuuluu myös tullien alentaminen.
Toiseksi ympäristötoimenpiteet. Pienirakenteisen kalanjalostusteollisuuden kannattavuus on osittain selvästi heikentynyt EU:n ympäristötoimien johdosta. Ympäristönsuojelu on tärkeää on kyse sitten jätevesistä, pakkauksista tai päästöistä. Mutta on vältettävä tarpeettomasti pahaksi julistamista ajallisesti liian tiukoissa puitteissa. Mitä meitä hyödyttävät puhtaat jätevedet, jos rannikkoseuduilla ei enää ole yrityksiä ja työpaikkoja?
Kolmanneksi elintarviketurvallisuus. On selvää, että kalanjalostusteollisuus ei ole haitallisten aineiden ja saasteiden aiheuttaja, vaan niiden uhri. Siksi se ei saa joutua yksin kantamaan niiden seuraamuksia. Kuluttajansuojan tarkoitus ei voi olla raja-arvojen määrääminen sillä periaatteella, että XY:n suuruinen arvo voisi olla vaarallinen, joten laitetaanpa siihen päälle vielä 150 prosentin turvamarginaali. Luotettavat ja toksikologisesti varmistetut raja-arvot ovat järkeviä, mutta eivät pikaiset johtopäätökset ja hätäisesti kyhätyt ratkaisut. Tästä haluaisin myös erityisesti huomauttaa jäsenvaltioita.
Neljänneksi laajentuminen. Ehdokasvaltiot kolkuttelevat ovella. Muutamat maat ovat yltäneet esimerkillisiin suorituksiin hygieniassa ja terveydensuojelussa. Mutta vielä on olemassa valtavia ongelmia, ennen kuin asianmukaiset normit voidaan saavuttaa.
Viidenneksi perusluonteiset asiat. Tarvitsemme enemmän tietoa tästä alasta. Siksi kehotamme komissiota analysoimaan sitä. Myös KOR:n tukien vaikutuksia on tutkittava tarkkaan, sillä emme halua, että EU antaa tekohengitystä alalle, vaan elinvoimaista ja vireää 21. vuosisadan teollisuutta. Poikkeuksena saisi tulevaisuudessa olla enintään itsensä auttamisen tukeminen kalastuksesta hyvin riippuvaisilla alueilla.
Loppuyhteenveto: kalanjalostusteollisuuden on saatava Euroopassa enemmän huomiota osakseen. Kalatalousvaliokunnassa tämä näkemys sai vain yhden vastaäänen. Siksi toivon täyttä tukea tälle mietinnölle tulevassa äänestyksessä klo 12.00.

Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, mielestäni kansanpuolueen ryhmä teki viisaasti ehdottaessaan, että kalanjalostusalasta laaditaan valiokunta-aloitteinen mietintö. Tämän erinomaisen mietinnön perusteella myös se oli oikea päätös, että mietinnön esittelijäksi valittiin jäsen Langenhagen, jota haluan onnitella vielä kerran.
Kuten esittelijämme sanoi, komissio ei mielestämme anna tälle teollisuudenalalle sen ansaitsemaa painoarvoa. Vihreän kirjan esimerkki oli selkeä. Tämän vuoksi toivomme komissiolta parempia ehdotuksia, ja mielestäni tämä mietintö on siinä mielessä oikeansuuntainen.
Langenhagenin mietinnössä ongelmaa käsitellään kokonaisvaltaisesti. Vuonna 1998 laadimme erityisesti kalasäilykealaa käsittelevän mietinnön - jonka esittelijänä minulla oli kunnia olla - mutta tämä mietintö saattaa sen ajan tasalle, ja lisäksi se kattaa koko teollisuuden, myös pakastetuotteet, markkinointinäkökohdat ja vesiviljelytuotteet.
Haluaisin korostaa niitä näkökohtia, joita Langenhagen esittää mietinnössään sekä maailmanlaajuisista että Euroopan laajuisista näkökulmista laajentuminen huomioon ottaen.
Ensinnäkin hän ottaa huomioon raaka-aineiden tuonnin vapauttamisen, mikä on hyvin tärkeää, ja hän ymmärtää ottaa huomioon myös yksittäisiä poikkeuksia, jotka koskevat arkoja tuotteita (kuten tonnikalafileitä). Hän vertaa myös eurooppalaisten tuotteiden laatua sekä ympäristöön, hygieniaan ja terveyden suojeluun liittyviä standardeja tuontituotteisiin suojellakseen eurooppalaisia kuluttajia esimerkiksi sardiinien tai tonnikalan kaupallisiin nimiin liittyviltä petoksilta.
Kuten sanottiin, Euroopan tasolla ennakoidaan ehdokasvaltioiden vaikutuksia ilman että nämä kuitenkaan haittaavat nykyisin ongelmallisten ja taloudellisesti jälkeenjääneiden alueiden teollisuutta.
Lopuksi pyydetään parempaa myynninedistämistä kalastustuotteillemme ja lisää T & K -tukia yrityksillemme.
Lopuksi haluan todeta kansanpuolueen ryhmän puolesta, että kannatamme Euroopan sosiaalidemokraattisen ryhmän puolueen esittämää kolmea tarkistusta, mutta äänestämme liberaalipuolueen ryhmän tarkistusta 4 vastaan, sillä pidämme esittelijämme laatimaa tekstiä parempana.

Miguélez Ramos (PSE).
Arvoisa puhemies, haluan sanoa sosiaalidemokraattisen puolueen puolesta esittelijä Langehagenille, että kannatamme täysin hänen mietintöään ja että onnittelemme häntä erinomaisesta työstä.
Me sosialistit olemme esittäneet kaksi tarkistusta, joille pyytäisin erityisesti esittelijän tukea. Ne koskevat kalanjalostusteollisuuden sosiaalisia näkökohtia, ja niissä vaaditaan komissiota, jäsenvaltioita ja sosiaalisia toimijoita käynnistämään kollektiivinen keskustelu, jonka tarkoituksena on parantaa työn laatua tällä teollisuudenalalla. Lisäksi on otettava huomioon, että suurin osa työntekijöistä on naisia, joilla on hyvin heikko sosiaaliturva ja joiden työpaikat ovat lisäksi enimmäkseen tilapäisiä. Tällä tavoin pääsisimme mielestämme lähemmäs Lissabonin huippukokouksessa asetettuja tavoitteita työllisyyden laadun parantamiseksi.
Uskomme, että parantamalla näiden lähes 100 000 kalanjalostusteollisuuden työntekijän koulutusta ja heidän työolojaan sekä hyödyntämällä alalle ominaista innovatiivisuutta ja dynamiikkaa voidaan taata tämän teollisuudenalan elinkelpoisuus ja jatkuvuus.

Vermeer (ELDR).
Niin, aloite on hyvä, samoin mietintö, mutta haluan kuitenkin huomauttaa yhtä ja toista. Alkuperäisessä perustelukappaleessa G esitetään, että jos kalanjalostusala tuo kalaa ja kalatuotteita EU:n ulkopuolelta, se voi johtaa eturistiriitoihin. Niin ei aina ole, tuonti on usein hyvä kannustin kalanjalostusalalle ja voi näin edistää eurooppalaisten kalastajien hyvän hintatason säilymistä. Tästä väärinkäsityksestä käy ilmi yleinen ongelma, jonka kanssa joudumme mielestäni valiokunnassamme kamppailemaan. Monien aiheiden kohdalla on niin, että meillä on enemmän tai vähemmän huono kuva asioiden tilasta. Valitettavasti meidän on usein tehtävä uutta politiikkaa tuntematta kaikkia niitä merkityksellisiä tietoja, joille voisimme sen perustaa. Meidän pitäisi siis pyrkiä saamaan lisävalaisua asioiden tilasta. Käsitykseni on, että tutkimuksessa painopisteen on oltava luotettavuudessa ja nopeudessa. Pyydän komissiota huolehtimaan siitä, että meillä on käytettävissämme oikeaa, ajankohtaista tietoa, jotta voimme oikealla hetkellä tehdä oikean päätöksen kaikista näistä aiheista.

Stihler (PSE).
Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää esittelijä Langenhagenia hänen mietinnöstään. Kalanjalostusala työllistää 18 140 ihmistä Yhdistyneessä kuningaskunnassa, mikä tarkoittaa 20:tä prosenttia alan työpaikoista Euroopan unionissa. Suurin osa näistä työpaikoista löytyy Skotlannista ja eräistä Skotlannin syrjäisimmiltä alueilta. Nämä työpaikat ovat pelastus hyvin monelle maaseudulla asuvalle ihmiselle. Sen lisäksi ne tarjoavat meille valmiita kalastustuotteita. Ilman alan työntekijöitä emme saisi nauttia kalasta, jota pidämme itsestään selvyytenä.
Tämän vuoksi kalatalousvaliokunta järjesti kuulemistilaisuuden ja totesi, että alan ensisijaisia tehtäviä ovat hankinta, jatkuva työllisyys, ympäristö, elintarvikkeiden turvallisuus, tuonti ja myös laajentumisen seuraukset. Tiedämme, että osa kalakantojemme tasosta on vaarallisen alhaalla, joten sen vuoksi turskanpyynnin kieltäminen ei merkitse menetyksiä vain kalastajille, vaan myös jalostajille.
Meidän on ponnisteltava toimitusten saatavuuden hyväksi, mutta sen on oltava tasapainossa korkeiden hygieniavaatimusten ja noiden toimitusten jatkuvuuden kanssa. Jalostusteollisuus on tärkeä ala, jota meidän ei pitäisi missään kalastusalaa koskevassa keskustelussa sivuuttaa.

Fischler
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, haluaisin aivan aluksi onnitella teitä esittelijänä, jäsen Langenhagen, sekä kalatalousvaliokuntaa tästä valiokunta-aloitteisesta mietinnöstä. Kuten Euroopan parlamentti, näkee komissiokin Euroopan kalanjalostusteollisuudessa tärkeän elinkeinoalan. Tämä ala tuottaa erittäin tärkeitä kalatuotteita, luo työpaikkoja, varsinkin kalastuksesta erityisen riippuvaisilla alueilla. Tunnemme täysin ne vaatimukset, joiden kanssa tämän alan on kamppailtava.
Näemme tässä erityisesti neljä eri alaa. Ensinnäkin riittämätön raaka-ainehuolto EU:n vesistöistä, toiseksi raaka-aineen tuontirajoitukset, kolmanneksi EU:n tiukemmat terveys-, hygienia- ja ympäristömääräykset kolmansiin maihin verrattuna ja neljänneksi kasvavan kansainvälisen kilpailun.
Nyt kuitenkin mietintönne muutamiin kohtiin: valitatte, että me olemme unohtaneet alan käsittelyn vihreässä kirjassa. Haluaisin muistuttaa teitä siitä, että syvennymme rakennepolitiikassa erityisesti 4-7, 14 ja 22 kohtaan ja että olemme jo nyt tukeneet Euroopan kalanjalostusteollisuuden uudistamisen kehittämistä. Rakennerahasto on antanut kalastukselle tähän tarkoitukseen käytettäväksi sentään 637 miljoonaa euroa ajaksi 2000-2006.
Olen kuitenkin kanssanne samaa mieltä, että tarvitsemme mahdollisimman pian tuloksia tutkimuksesta, joka koskee rakennerahastojen vaikutuksia alaan. Se valmistuu myös hyvissä ajoin rakennerahastokauden välitarkistukseen vuoteen 2003 mennessä.
Sitten raaka-ainehuollon tilanteeseen. Olen täysin samaa mieltä kanssanne siitä, että meidän täytyy edelleen kehittää huoltopolitiikkaamme. Onhan kuitenkin kyse oman jalostusteollisuutemme kilpailukyvystä. Esitämme vielä ennen vuoden loppua asiaa koskevan ehdotuksen. Vaatimuksenne siitä, että EU:n satamapalvelujen vapauttaminen pitäisi yhdenmukaistaa, jotta jalostusteollisuudelle mahdollistettaisiin tasavertainen kilpailu, ilahduttaa minua erityisesti. Tästä on jo olemassa komission ehdotus direktiiviksi viime vuoden toukokuulta.
Aiheen terveys, hygienia ja kuluttajansuoja osalta haluaisin muistuttaa, että yhteisön oikeuden asianomaiset määräykset koskevat luonnollisesti myös tuontia kolmansista maista. Tämän varmistamiseksi meillä on käytettävissämme jäsenvaltioissa ja kolmansissa maissa kattava tarkastusohjelma. Haluamme myös vielä parantaa näitä tarkastuksia, ja asiaankuuluvia oikeudellisia määräyksiä valmistellaan paraikaa. Lisäksi Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen tulee jatkossa toimittamaan harkittuja tieteellisiä lausuntoja elintarvikkeiden ja rehujen turvallisuudesta.
Kuluttajansuojaan liittyy tiiviisti myös pakkausten merkintäasia, jolle luotiin uusi oikeusperusta viime vuoden uudella asetuksella ja joka koskee joukkoa jalostustuotteita, kuten savustettua, kuivattua ja pakastettua kalaa.
Mitä tulee jäsenyysneuvotteluihin, Sapard- ja Phare-ohjelmat sisältävät asianmukaisia toimia, joilla ehdokasvaltiot voisivat saavuttaa meidän normimme kalastuksen alalla.
Lopuksi haluaisin vielä huomauttaa, että uusi yhteinen markkinajärjestely kaavailee selkeämmin alojen välisiä tuottajajärjestöjä, joilla kalastusalan eri haarat pyynnistä markkinointiin ja jalostukseen voivat hyödyntää yhteisiä synergiamahdollisuuksiaan, esimerkiksi mukauttamalla tuotteita paremmin markkinoiden vaatimuksiin, parantamalla tuotteiden laatua, laatimalla laatukriteerejä tai ympäristöystävällisiä tuotantomenetelmiä ja niin edelleen. Kuten näette, olemme sentään ryhtyneet osittain tekemiinne aloitteisiin, mutta varmasti tehtävää vielä jää, ja voitte olla varmoja, että ehdotuksenne toteutetaan käytännössä niin hyvin kuin mahdollista.

Puhemies. -
Kiitos, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 12.00.

Puhemies. -
Esityslistalla on seuraavana Lagen laatima kalatalousvaliokunnan mietintö (A5-0041/2002) ehdotuksesta neuvoston asetukseksi Azorien, Madeiran, Kanariansaarten sekä Ranskan departementtien Guayanan ja Réunionin tiettyjen kalastustuotteiden kaupan pitämisessä alueiden syrjäisestä sijainnista aiheutuvien lisäkustannusten tasoitusjärjestelmän käyttöön ottamisesta 17 päivänä heinäkuuta 1998 annetun asetuksen (EY) N:o 1587/98 muuttamisesta (KOM(2001) 498 - C5-0446/2001 - 2001/0200(CNS)).

Lage (PSE)
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, asetus nro 1587/1998, jossa säädetään Azorien, Madeiran, Kanariansaarten sekä Ranskan departementtien Guayanan ja Réunionin tiettyjen kalastustuotteiden kaupan pitämisessä alueiden syrjäisestä sijainnista aiheutuvien lisäkustannusten tasoitusjärjestelmä, kuten sitä edeltäneissäkin asetuksissa, on osoittautunut kalastuspolitiikan välineeksi, joka on kiistatta suunnattoman hyödyllinen taloudellisesti ja sosiaalisesti ja jopa tiettyjen kalastustoimintaan liittyvien kulttuuriarvojen turvaajana.
Komission olisi kuitenkin pitänyt tuon samaisen asetuksen 6 artiklan mukaisesti esittää Euroopan parlamentille ja neuvostolle viimeistään 1. kesäkuuta 2001 mennessä kertomus toimenpiteistä, joihin kalastusalalla on ryhdytty syrjäisimpien alueiden hyväksi, sillä kuten tiedämme, näiden alueiden tulisi Amsterdamin sopimuksen perusteella saada osakseen erityistukia erityissäädöksen nojalla. Komissio epäonnistui tässä tavoitteessaan, se ei pysynyt säädetyssä määräajassa ja joutui sen vuoksi vetoamaan syihin joihin tartutaan silloin, kun tarvitaan syvällisempää analyysia ja turvaudutaan ulkopuolisiin konsultteihin; taustaverhona käytettiin yhteisen kalastuspolitiikan yleistä uusimista yleiskeskusteluun jo asetetun vihreän kirjan perusteella.
Näiden tutkimusten tulokset asettivat tietyt ehdot tuon kertomuksen esittämiselle, joten komissio ehdotti sen esittämisen lykkäämistä 1. kesäkuuta 2002 saakka, ja tämän johdonmukaisena seurauksena myös voimassa olevan järjestelmän pidentämistä vuodella, 31. joulukuuta 2002 saakka; näin turvattiin nykyisen lisäkustannusten tasoitusjärjestelmän jatkuvuus ja vakaus. Kaiken kaikkiaan siinä ei ole mitään huolestuttavaa. Se oli oikeastaan vain miettimistauko. Tämän vuoksi kalatalousvaliokunta suositteli laadittavaksi myönteisen lausunnon, johon liitetään muutamia sopiviksi katsottuja tarkennuksia asetukseen. Tietysti on aivan selvää, että lisäkustannusten tasoitusmenettelyn on oltava luonteeltaan pysyvä, siitä on poistettava aikarajoitukset, sillä koska syrjäisimmät seudut ovat niin etäällä kulutuskeskuksista, niiden haittatekijöitä eivät aika ja kehitys omalta osaltaan vaimenna, vaan ne ovat rakenteissa olevia tekijöitä, ellei sitten luoteta siihen, että kalastusala vähitellen selvästi vain katoaa näiltä syrjäisiltä alueilta.
Jotta voisin hiukan rikkoa näiden keskustelujen jäykkyyttä, sallittaneen minua turvautua mahtavaan metaforaan, jonka kirjallisuuden Nobel-palkinnon saanut José Saramago sijoitti romaaniinsa "Jangada de pedra" (Kivilautta), jossa hän kuvittelee Iberian niemimaan ja Euroopan mantereen repeävän erilleen ja niemimaan lähtevän tuuliajolle mantereen yhteydestä. Uskoakseni kukaan ei uskalla edes ironisesti kuvitella, että nämä syrjäiset saaret edes kaukaisessa tulevaisuudessa alkaisivat jälleen lähestyä Euroopan mannerta, niin että nykyinen äärimmäisen syrjäisen sijainnin käsite ei enää olisikaan voimassa.
Sen vuoksi siis esitetään, että tiettyjen kalastustuotteiden kaupan pitämisessä aiheutuvien lisäkustannusten tukijärjestelmä kestää iät ja ajat, vaikka sitä mahdollisesti saakin asteittain mukauttaa ajan vaatimuksiin. Tulevassa asetuksessa on siis otettava huomioon tämä vaatimus. Omasta näkökulmastani katsoen asetus voi tulevaisuudessa aivan hyvin kehittyä malliksi, jossa tuetaan syrjäisimpien seutujen kalastajien tuloja, samaan tapaan kuin siinä mallissa, joka on omaksuttu ja jota on kehitetty maanviljelijöiden tulotukia varten. Mutta arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, arvoisa komission edustaja, olipa asia niin tai näin, niin Azorien kalastustoiminta, jonka vastuualueeseen kuuluu noin 8 000 työpaikkaa ja jolla on suuri sosiaalinen ja taloudellinen merkitys (Azorien) saaristossa, Madeiran 1 500 kalastajaa, Kanariansaarten kalastusala, jonka piiriin kuuluu likimain 13 000 työpaikkaa, tai Ranskan Guayanan ja Réunionin tuhannet kalastajat eivät voi jäädä epävarmuuteen tai onnen oikkujen armoille. Heidän on saatava varmuutta ja vakautta jo senkin vuoksi, että heitä ovat kohdanneet tylyt haasteet kuten äsken tapahtunut Marokon sopimuksen epäonnistuminen, joka antoi ankaran iskun Kanariansaarten kalastukselle. Mielestäni onkin välttämätöntä lujittaa syrjäisimpien alueiden kalastustoiminnalle annettavia tukia ja olla tukien jakamisessa vieläkin anteliaampi kuin nykyisin.

Sudre (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, haluaisin muistuttaa, että tiettyjen kalastustuotteiden kaupan pitämisessä alueiden syrjäisestä sijainnista aiheutuvien lisäkustannusten tasoitusjärjestelmä - jota kutsutaan harhaanjohtavasti ?POSEIDOM-kalastukseksi? - perustuu yksinkertaiseen periaatteeseen: sillä tuetaan sellaisten lajien kaupan pitämistä, joita myydään eniten vientiin oloissa, jotka vastaavat Euroopan mantereella toimivien taloudellisten toimijoiden oloja.
Kiitän esittelijää työstä, joka vastaa Euroopan unionin syrjäisimpien alueiden edustajien odotuksia. Varjoesittelijänä haluan kuitenkin lisätä siihen kaksi huomiota. Perusteellisessa kuvauksessaan syrjäisimpien alueiden eduista esittelijä unohtaa mainita haitan, joka on kuitenkin mielestäni aivan olennainen, eli vaikean pääsyn näille alueille, joka johtuu näiden alueiden ja mantereen välisistä kulkuyhteyksistä ja niiden hinnoista. Meille syrjäisille alueille tämä haitta saattaa kohottaa kustannuksia jopa noin 30 prosenttia.
Huomaan lisäksi - ja olen tästä hyvin iloinen - että esittelijä perustaa mietintönsä Amsterdamin sopimuksen 299 artiklan 2 kohtaan, jossa suositellaan, että syrjäisten alueiden erityispiirteet otetaan huomioon kaikissa Euroopan unionin politiikoissa, tässä tapauksessa kalastuspolitiikassa. Mielestäni olisi kuitenkin ollut loogisempaa viitata perustamissopimuksen 37 artiklaan, joka on kalastus- ja maatalouspolitiikkojen perusta - ellei artikla olisi osoittautunut puutteelliseksi puhuttaessa unionin syrjäisimmistä alueista. Se on todellakin osoittautunut tässä asiassa täysin kelvottomaksi, sillä siinä otetaan huomioon vain mantereen kalastusolot eikä lainkaan syrjäisimpien alueiden tilanteita.
Kannatan lopuksi voimakkaasti esittelijän ehdotusta, jossa hän pyytää komissiota toimittamaan Euroopan parlamentille jäljennöksen ulkopuolisilla konsulteilla teettämästään tutkimuksesta syrjäisimpien alueiden hyväksi tähän mennessä kalastusalalla hyväksyttyjen toimien vaikutuksista. Asiakirjan sisältöön tutustuminen tarjoaisi meille mahdollisuuden ottaa asianmukaisemmin huomioon näiden unionin erittäin syrjäisien alueiden erityistilanteet.

Medina Ortega (PSE).
Arvoisa puhemies, vuonna 1997 Euroopan unionin perustamissopimuksen 299 artiklan 2 kohdassa syrjäisille alueille myönnettiin erityisasema, mutta sanoisin, että alueet ovat olleet erityisasemassa jo ensimmäisen Euroopan talousyhteisön perustamisesta eli vuodesta 1957 lähtien, sillä tähän sopimukseen sisältyi erityismääräyksiä, jotka koskivat Ranskan merentakaisia departementteja. Kun Espanja ja Portugali liittyivät yhteisöön 1986, maiden liittymisasiakirjassa oli asiaa koskevia erityismääräyksiä, ja 299 artiklan 2 kohdassa tunnustetaan tilanne, jolla oli jo lainsäädännöllinen vastine niissä erityismääräyksissä, jotka sisältyivät kaikkiin niihin syrjäisiä alueita koskeviin eri ohjelmiin ja erityisiin vaihtoehtoihin, jotka tunnetaan lyhyesti nimellä COP 6.
Näin ollen yhteisön sopimukset ja yhteisön lainsäädäntö tunnustavat todellisen tilanteen, jossa välimatka Euroopan mantereeseen on valtava, ja sen vuoksi näiden alueiden kilpailukyky ei ole se, mitä yleensä Euroopan unionissa vaaditaan. Mielestäni tilanteesta saa oikean käsityksen, kun käy näillä alueilla, jotka näyttävät paratiisimaisilta, mutta joilla on kuitenkin monenlaisia taloudellisia ja sosiaalisia ongelmia. Komission jäsen Fischler on yksi niistä, jotka ovat todellakin vaivautuneet käymään näillä alueilla. Toistan, että se on vaivautumista, sillä vaikka nämä alueet ovatkin todella kauniita, ajan tärvääntyminen, pitkät välimatkat ja todellisuuteen tutustuminen saavat meidät ymmärtämään, ettei alueiden tilanteessa ole mitään paratiisimaista.
Mielestäni tämä kalatalousvaliokunnan mietintö voidaan hyväksyä, esittelijä on tehnyt hyvää työtä, ja hän esittää meille hyvin järkeviä tarkistuksia. Mielestäni parlamentti voi hyväksyä mietinnön; sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmä tietenkin kannattaa Lagen mietintöä, ja toivomme, että komissio ottaa jatkossakin huomioon nämä erityispiirteet kalastusalalla.

Sánchez García (ELDR).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, jälleen kerran keskustelemme tässä istuntosalissa Euroopan alueiden välisistä eroista; tässä tapauksessa aiheena ovat syrjäisimmät alueet. Niitä käsitellään Lagen mietinnössä - haluan onnitella häntä sen johdosta - joka koskee syrjäisimpien alueiden tyypillisintä tuotantoalaa eli kalastusta.
Toivon, että kun mietintö on hyväksytty, voimme huolehtia pysyvästi syrjäisimpien alueiden rakennekustannuksista, jotka liittyvät näiden alueiden tiettyjen kalatuotteiden kaupan pitämiseen, alueiden, jotka - kuten tiedätte - sijaitsevat kaukana, muodostuvat enimmäkseen saarista ja ovat lisäksi enimmäkseen hajanaisia; alueita vaivaa myös energiapula, ja ne ovat vahvasti riippuvaisia tuonnista.
Tärkeintä tässä mietinnössä on kuitenkin se, että siinä myönnetään, että tällaisten toimien hyväksymisessä oikeusperustana olisi pitänyt olla Amsterdamin huippukokouksessa hyväksytyn perustamissopimuksen 299 artiklan 2 kohta. Tämän vuoksi kiitän esittelijä Lagea, kalatalousvaliokuntaa ja oikeudellisten asioiden valiokuntaa siitä, että he ymmärsivät ja hyväksyivät tarkistukseni, jonka tarkoituksena oli tietenkin vahvistaa näiden syrjäisimpien alueiden lainsäädäntöä.

Fischler
Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, haluaisin aluksi kiittää jäsen Lagea hänen laatimastaan erittäin myönteisestä ehdotustamme koskevasta mietinnöstä! On totta, että kalastuksella on erittäin merkittävä rooli syrjäisten alueiden yhteiskunnalliselle ja taloudelliselle kehitykselle, mutta meillä on jo vuodesta 1992 alkaen ollut tukijärjestelmä kyseisten alueiden tiettyjen kalastustuotteiden markkinoinnille. Tämän järjestelmän avulla on voitu tasata tuottajille heidän tuotteittensa kuljetuksen lisäkustannuksia Euroopan mantereelle.
Ehdotamme nyt, että tätä järjestelmää jatketaan vuodella eli vuoden 2002 loppuun asti. Miksi vuodella? Komissio esittää tämän vuoden kesäkuussa Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen tällä hetkellä sovellettavien toimenpiteiden toteutuksesta ja toimivuudesta ja perusteellisen arvion näistä toimenpiteistä. Tämän arvion perusteella voimme tarvittaessa ryhtyä tarvittaviin mukautustoimenpiteisiin yhteisen kalastuspolitiikan uudistuksen puitteissa.
Sitten tarkistuksiin: tarkistukset 1 ja 3 koskevat oikeusperustaa. Ehdotamme sopimuksen 37 artiklaa, koska tämä toimenpide ei ole poikkeus perustamissopimuksen määräyksistä yhteisöpolitiikkojen tai yleisten periaatteiden osalta. Järjestelyn pidentämistä määrättömäksi ajaksi me emme kuitenkaan voi hyväksyä. Jatkoajan tarkoitus on, kuten sanoin, saada tarvittava aika tähänastisten toimenpiteiden perusteelliselle arvioinnille. Siksi en voi hyväksyä tarkistuksia 1 ja 3. Tarkistusta 2 en voi myöskään hyväksyä, sillä komission kertomus ei tule pelkästään kertomaan tutkimuksen tuloksia, vaan meidän on otettava tulevassa kertomuksessamme huomioon myös toimenpiteiden ja niiden soveltamisen vaikutus jäsenvaltioiden kannalta. Tarkistus 6 mainitsee ongelman, että tutkimukseen sisältyy, kuten sanottu, vain osa asiakirjoista, jotka me tulemme ottamaan tarvittaessa huomioon ehdotuksessamme uudeksi järjestelyksi. Siksi ei olisi kohtuullista, että mainitsisimme sen nyt asetuksessa erikseen.
Tarkistusten 4 ja 5 ehdotukset sen sijaan ilahduttavat minua kovasti ja kiitän tarkkaavaisuudestanne.

Puhemies. -
Kiitos, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 12.00.

Puhemies. -
Esityslistalla on seuraavana Maatin laatima kalatalousvaliokunnan mietintö (A5-0040/2002) ehdotuksesta neuvoston asetukseksi Euroopan yhteisön ja Gabonin tasavallan hallituksen välisessä Gabonin rannikon edustalla harjoitettavasta kalastuksesta tehdyssä sopimuksessa määrättyjen kalastusmahdollisuuksien ja taloudellisen korvauksen vahvistamista 3 päivän joulukuuta 2001 ja 2 päivän joulukuuta 2005 väliseksi ajaksi koskevan pöytäkirjan tekemisestä (KOM(2001) 765 - C5-0040/2002 - 2001/0301(CNS).

Maat (PPE-DE)
. (NL) Aivan ensimmäiseksi haluan onnitella komission jäsentä siitä, että hän on nyt onnistunut tekemään Gabonin kanssa sopimuksen aikana, jolloin kalastussopimusten tekeminen tulee jatkuvasti yhä vaikeammaksi. Tästä ilmenee jo, että kalastussopimukset ovat Euroopan unionissa erityistapaus. Ne pohjautuvat osaksi historiallisiin järjestelyihin, ja nyt ne tarjoavat paitsi taloudellisia korvauksia asianomaisille valtioille myös hyvin kohdennettua kehitysapua monille Afrikan maille.
Euroopan unioni on varannut Gabon-sopimuksen nelivuotiskaudeksi viisi miljoonaa euroa; tästä 30 prosenttia on taloudellisia korvauksia ja 70 prosenttia käytetään koulutukseen ja rannikkoalueille myönnettävään rakenteelliseen apuun. Selvyyden vuoksi: tämä osoittaa siten myös, että nämä sopimukset ovat tärkeä osa Afrikan maiden kanssa tehtävää kehitysyhteistyötä. Määrä on muuten vuositasolla ainakin 70 prosenttia suurempi kuin nykyisessä sopimuksessa eli sopimuksessa, jonka voimassaolo päättyi juuri. Korotus perustuu muun muassa siihen, että kalastusmahdollisuuksia on saatu lisää 6-12 merimailin etäisyydellä rannikosta. Niin, tällöin herääkin kysymys - joka on osoitettu myös komission jäsenelle - missä määrin tämä sopimus tosiasiassa vaikuttaa Gabonin asianomaisiin kalastusjärjestöihin.
Gabonin on annettava vuosittainen kirjallinen selvitys siitä, miten se on käyttänyt 70 prosenttia varoista. Kalastus muodostaa 1,4 prosenttia Gabonin bruttokansantuotteesta. Kun kuitenkin ymmärrämme, että kaksi kolmannesta Gabonin bruttokansantuotteesta muodostuu öljytuloista, käsitämme, että kalatalousala on maalle tärkeä ala. Huomiota herättääkin, että 1998-2001 hyödynnettiin vain 70 prosenttia pyyntikapasiteetista. Ehkäpä komission jäsen voi kertoa, mikä tähän on ollut syynä. Edelleen huomiota herättää, että aidosta rannikkokalastuksesta eli korkeintaan 12 merimailin etäisyydellä rannikosta harjoitettavasta kalastuksesta on sopimuksessa määritelty vain alusten kapasiteetti, ei tonnikiintiöitä. Se on huomionarvoinen seikka, koska EU:n sisäisessä politiikassa puhutaan aina kiintiöiden yhteydessä todellisuudessa pyydetyistä kaloista eikä alusten kapasiteetista. Komission jäsen voikin ehkä vielä ilmoittaa, että sopimuksen laajentaminen 6 merimailin etäisyydestä 12 merimailin etäisyyteen ei vaikuta Gabonin rannikkokalastukseen.
Tällä hetkellä ei vielä ole riittävän selvää, mitkä ovat Gabonin kanssa tehdyn sopimuksen todelliset kustannukset ja hyödyt eurooppalaistenkaan kalastajien kannalta. Euroopan komissio tekee varmaankin arviointikertomuksessaan parhaansa kuvatakseen edellistä sopimusta, mutta kustannus-hyötysuhdetta koskeva tiedotus, kalakantojen tila ja sopimusten vaikutus EU:n alueisiin olisi voitu minun mielestäni esittää vielä nykyistä selvemmin.
Arvoisa puhemies, olen jo sanonut, että onnittelen komission jäsentä tästä sopimuksesta ja että kalastussopimukset ovat äärimmäisen tärkeitä joillekin Euroopan unionin rannikkoalueille. Tässä mielessä sopimus merkitseekin näiden alueiden talouden vahvistamista ja antaa lisäksi rakenteellisen piristysruiskeen Euroopan kovia kokeneelle kalatalousalalle. Tämä ei kuitenkaan poista sitä tosiasiaa, jolta emme voi myöskään sulkea silmiämme, että näitä sopimuksia arvostellaan jatkuvasti yhä enemmän; arvostelua ovat esittäneet muiden muassa Maailman luonnonsäätiö ja muut valtioista riippumattomat järjestöt. Tulevassa kalastussopimuksia koskevassa keskustelussa meidän on korostettava aikaisempaa enemmän näiden sopimusten sekä Afrikassa että Euroopassa nauttimaa yhteiskunnallista tukea. Olisi hyvä, että myös komissio - monille tämä ei ole selvää - korostaisi, että nämä sopimukset ovat roima piristysruiske monien Afrikan maiden kanssa tehtävälle kehitysyhteistyölle.
Arvoisa puhemies, olen jo esittänyt joitakin itse mietintöön liittyviä suosituksia siitä, mihin kohtiin pitäisi erityisesti kiinnittää huomiota. Yksi kohdista on, että pyydän kiinnittämään erityistä huomiota valvontatoimenpiteisiin, koska Gabonin viranomaiset eivät pysty suoriutumaan niistä asianmukaisesti, minkä lisäksi pyydän tiedottamaan siitä, mitä rahoille tosiasiassa tapahtuu ja missä määrin sikäläiset rannikkoalueet todella vahvistuvat. Tämän sopimuksen toteuttamisessa arvostaisin sitä, että kehitysyhteistyötoimia koskeva arvio toimitettaisiin neuvostolle ja Euroopan parlamentille joka toinen vuosi.
On selvää, että minäkin kannatan lämpimästi tarkistuksia sellaisina kuin kalatalousvaliokunta on ne hyväksynyt. Hyvässä yhteistyössä oman koordinaattorini Farelan kanssa olen vielä kerran ilmoittanut todellisen tavoitteemme tarkistuksessa 2. Pidänkin tätä tarkistusta selvästi parempana kuin liberaaliryhmän tarkistusta 9. Tarkoitan, että suosittelen tarkistusta 2 lämpimästi, mutta pidän liberaaliryhmän tarkistusta 9 tosiasiassa tarpeettomana.
Kiitän lisäksi ulkoasioiden valiokunnan ja kehitysyhteistyövaliokunnan lausuntojen valmistelijoita esitetystä mietinnöstä ja tiedoista, ja kiitän heitä heidän osallistumisestaan tähän työhön, koska näin edistetään myös sitä, että tämänkaltaiset sopimukset saavat nykyistä laajempaa tukea.

Miguélez Ramos (PSE).
Arvoisa puhemies, jotkut haluavat ehkä älyllisestä laiskuudesta johtuen pitää yllä näkemystä, jonka mukaan yhteisön kalastajat ryöstävät kehitysmaiden kalavaroja. Tämänpäiväisen mietinnön pitäisi pystyä kumoamaan tämä stereotyyppinen näkemys, sillä Gabon on maa, jolla on runsaasti luonnonvaroja, joista suurin osa on öljyä, jonka porauksesta vastaavat länsimaiset öljy-yhtiöt. Maan bruttokansantuote on lähes samaa tasoa kuin Puolassa ja vuotuinen inflaatioaste on kadehdittavat 2 prosenttia. On tarpeetonta sanoa, että ne sopimuksen piiriin kuuluvat yhteisön neljän jäsenvaltion kalastusalukset noudattavat tietenkin vastuullisen kalastuksen periaatteita ja YKP:n tiukkoja määräyksiä.
Kuten muidenkin sopimusten kohdalla, monet meistä kuitenkin ihmettelevät, onko kyse nyt kalastussopimuksesta vai kehitysyhteistyöohjelmasta, jota rahoitetaan YKP:n varoilla, sillä kokonaissummasta 70 prosenttia tullaan käyttämään paikallisen kalastusalan kehitystoimiin. Tämän vuoksi pyydämme komissiolta, että osa näistä varoista käytettäisiin kalavarojen valvonta- ja säilyttämistoimien tukemiseen.
Jäsen Maat, sosialistiryhmä aikoo äänestää tarkistusta 2 vastaan, ja toivon, että myös komissio tekee niin, sillä sen maksun, joka sopimukseen kuuluvien laivanvarustajien on maksettava, on oltava sama kuin muissakin sopimuksissa, lukuun ottamatta esimerkiksi Grönlantia, jossa laivanvarustajat eivät maksa mitään.
Lopuksi haluan sanoa, että ne, jotka pyrkivät kieltämään Gabonia myymästä muiden maiden tavoin osaa kalastusoikeuksistaan kolminkertaisella hinnalla niiden markkina-arvoon verrattuna, eivät edistä Gabonin tilannetta millään tavoin. Samalla perusteella heidän pitäisi myös kieltää Gabonia myymästä öljyä ja kaivostuotteitaan esimerkiksi Alankomaihin, Yhdysvaltoihin, Kiinaan tai Ranskaan.

Farage (EDD).
Arvoisa puhemies, mielipiteeni kolmansien maiden kanssa tehtävistä kalastussopimuksista ovat hyvin tiedossa, mutta jälleen kerran haluan todeta pitäväni vastenmielisenä sitä, että Euroopan unioni menee mukaan sopimuksiin, jotka mairittelevista sanoista huolimatta kertovat talousimperialismista.
Hyvin silmiinpistävää nykyään on parlamentin silkka voimattomuus yhdessä sen halveksunnan kanssa, jolla neuvosto ja komissio sitä kohtelevat. Tänään meitä on kuultu sopimuksesta, joka tuli voimaan joulukuussa 2001 eli lähes kolme kuukautta sitten. Jos parlamentilla olisi edes jonkinmoista omanarvontuntoa, se protestoisi tällaista ylimielistä kohtelua vastaan, mutta se ei tietenkään sano halaistua sanaa. Tämä oletettu vahtikoira on hyvin tehokkaasti vaiennettu. Mutta vaikka koko parlamentti ilmaisisi vastustuksensa ja äänestäisi tämän esityksen sensuroinnin puolesta, se ei muuttaisi asiaa mitenkään. Jos koskaan niin nyt on kovin häpeällistä, että kalatalousvaliokunta hyväksyi sopimuksen. Mutta vaikka se olisi vastustanut sitä yksimielisesti, ei sekään muuttaisi asiaa mitenkään.
Näin ollen olen varma, että äänestyksiin siirryttäessä parlamentti toimii niin kuin se on aina toiminut ja antaa epäröimättä siunauksensa valiokunnan jo tekemälle päätökselle. On sanottava, että demokraattiselle elimelle tämä on täyttä huijausta.
Arvoisa komission jäsen Fischler, kysymykseni on kuitenkin se, miten monen sadan mustan afrikkalaisen on vielä kuoltava Euroopan unionin aluksilla ennen kuin te ryhdytte kuuntelemaan?

Fischler
Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, aluksi haluaisin kiittää jäsen Maatia hänen mietinnöstään ja tuesta komission ehdotukselle. Kyse on uudesta pöytäkirjasta, jossa olemme voineet nostaa tonnikalan pyyntimahdollisuuksia 10 500 tonniin edellisen sopimuksen erittäin hyvien tulosten perusteella.
Lisäksi siihen kuuluu nyt myös uusi ala eli katkarapujen ja pääjalkaisten pyyntimahdollisuudet. Gabon saa siitä vuosittain taloudellisena korvauksena 1,2 miljoonaa euroa, joista reilut 70 prosenttia käytetään paikallisen kalastuksen kehittämiseen Gabonissa, kyseessä on siis samalla kehitysapu. Lisäksi olemme tehneet teknisiin edellytyksiin useampia muutoksia, jotka edistävät kalavarojen kestävää hyödyntämistä. Näihin kuuluvat esimerkiksi pyynti-ilmoitukset ja tarkkailijoiden kertomukset.
Sitten yksittäisiin tarkistuksiin. Olemme samaa mieltä tarkistuksista 1, 4 ja 5. Nykyisten toimielinten välisten sopimusten ja parlamentin ja komission välisen 5. heinäkuuta 2000 voimaan tulleen puitesopimuksen puitteissa täytämme jo nämä vaatimukset. Siksi tarkistukset eivät sinällään ole tarpeellisia.
Tarkistukset 2 ja 9 komission täytyy hylätä. Sovittujen pyyntimahdollisuuksien sekarahoitus on keskeinen osa yhteisön ulkopolitiikkaa kalastusasioissa. Konkreettisesti kolmansien maiden kanssa tehdyissä sopimuksissa taloudelliset korvaukset yhteisön talousarviosta ilmenevät siten, että varustamot maksavat lisenssejä.
Tarkistuksista 3 ja 7 haluaisin sanoa, että komissio ei tietenkään jätä ottamatta huomioon kalastuksen kestävyyttä ja paikallisen kalastuksen tarpeita neuvoteltaessa kalastuspöytäkirjoja. Siksi minulla ei ole mitään näitä tarkistuksia vastaan, mutta mielestäni ne ovat itsestäänselvyys eikä niitä tarvitse ehdottomasti varta vasten mainita.
Tarkistuksen 8 osalta voin ilmoittaa teille, että kutakin pöytäkirjaa uudistettaessa arvioidaan aina kalavarat; lisäksi kumpikin sopimuspuoli voi milloin tahansa vaatia yhteisen valiokunnan kokoontumista nykyisen pöytäkirjan muuttamiseksi, mikäli kalavaroissa ilmenisi ongelmia. Siksi tarkistukset 3, 7 ja 8 eivät ole mielestäni tarpeen.
Tarkistusta 6 en voi hyväksyä. On nimittäin vallitseva käytäntö, että pöytäkirjamuotoisten kalastussopimusten säännöllinen uudistus ei edellytä uusia neuvotteluvaltuuksia.

Puhemies. -
Kiitos, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 12.00.
(Istunto keskeytettiin klo 11.56 ja sitä jatkettiin klo 12.02.)

Radwan (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, tämä niin kutsuttu kompromissiesitys esitettiin meille lyhyesti eilen illalla ja lähetettiin tänä aamuna erehdyksessä meidän nimillämme varustettuna. Sen jälkeen sitä on muutettu. Minusta ei ole oikein äänestää varsinkaan näin teknisestä tekstistä näin nopeasti. Siksi epäilen suuresti siitä äänestämistä nyt.

Puhemies. -
Uskon, että parlamentti on työjärjestyksen mukaisesti valmis äänestämään tästä kompromissitarkistuksesta tai jättämään äänestämättä.
(Parlamentti päätti, että tarkistuksesta ei toimiteta äänestystä.)
Tarkistuksesta 59
Radwan (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, kyse on samasta asiasta kuin äsken eli siitä, että me emme hyväksy, että asiasta äänestetään nyt. Siksi pyydämme kysymään asiaa parlamentilta.

Puhemies. -
Kysyn parlamentilta, haluaako se äänestää tästä kompromissitarkistuksesta vai jättää äänestämättä.
(Parlamentti päätti, että tarkistuksesta ei toimiteta äänestystä.)
Tarkistuksesta 52
Cohn-Bendit (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, haluaisin esittää yhden kysymyksen. Milloin esittelijä vastaanotti tämän kompromissitarkistuksen?

Lipietz (Verts/ALE)
. (FR) Kaikki kompromissitarkistukset esitettiin yhdellä kertaa jäsen Radwanille. Eilen kello viisi iltapäivällä hän päätti hyväksyä ensimmäisen ja yhdeksännen tarkistuksen - huomaatte papereistanne, että ne ovat vaihtaneet numeroa - kaikki muut hän hylkäsi. Kaksi edellistä puheenvuoroa ovat siis vain ja ainoastaan parlamentin manipulointia.

Puhemies. -
Parlamentilla on joka tapauksessa oikeus ilmaista mielipiteensä työjärjestyksen mukaisesti.
(Parlamentti hyväksyi tarkistuksen.)
Tarkistuksesta 44
Radwan (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, alkuperäisessä tarkistuksessa on kyse kynnyksen nostamisesta 10 prosentista 25 prosenttiin. Keskusteltuamme komission ja neuvoston sekä muiden ryhmien kanssa, olemme sopineet sen alentamisesta 20 prosenttiin. Toivon, että tätä ei pidetä minun taholtani manipulointina, vaan että se saisi laajaa kannatusta.

Lipietz (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, jäsen Radwanin suullinen tarkistus on sisällytetty kompromissitarkistukseen 55, josta pitäisi mielestäni äänestää ennen tarkistusta 44, sillä siihen sisältyvät seuraavat tarkistukset. Kun tavallinen järjestys on, että ensin äänestetään tarkistuksista, jotka ovat kauimpana valiokunnan mietinnöstä, ehdotan, että äänestämme kerralla kompromissitarkistuksesta 55, joka sisältää jäsen Radwanin suullisen tarkistuksen, eilen kello viisi käymämme keskustelun mukaisesti, ja joka sisältää myös tarkistukset 44 ja 33.

Puhemies. -
Parlamentti hyväksyy tämän esittelijän esittämän kannan.
(Parlamentti hyväksyi suullisen tarkistuksen.)
Tarkistuksesta 46
Radwan (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, toistan vielä kerran, että emme ole nostamassa 10 prosentista 25 prosenttiin, vaan 10 prosentista 20 prosenttiin. Tätä on tarkoitettu myös seuraavalla suullisella tarkistuksella.

Lipietz (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, meillä on aivan sama ongelma. Tämä suullinen tarkistus on sisällytetty kompromissitarkistukseen 53. Kompromissitarkistus 53 sisältää aineksia tarkistuksista 46 ja 32. Jäsen Radwanin suullisen tarkistuksen - jota kannatan täysin - hyväksyminen ei tarkoita missään tapauksessa, että hylkäämme ainekset tarkistuksista 46 ja 32. Toistan siis loogisen ehdotukseni, että äänestämme ensin kompromissitarkistuksesta, johon on sisällytetty kaikki eri kollegojemme ehdotukset. Mielestäni on erittäin kummallista, että edellisessä äänestyksessä yhden kohdan tarkistus kaatoi muita kohtia, jotka eivät liittyneet mitenkään kattavaan kompromissiratkaisuun, jonka tarkoituksena oli nopeuttaa parlamentin äänestystä tästä melko teknisestä ongelmasta. Jos emme siis suostu äänestämään ensin kompromissitarkistuksesta, meidän on äänestettävä perättäin Radwanin tarkistuksesta ja sen jälkeen tarkistuksista 46 ja 32, jotka eivät ole menettäneet merkitystään.

Puhemies. -
Hyvä jäsen, koska suullinen tarkistus hyväksyttiin, uskon, että kompromissitarkistukset 53 ja 32 jäävät pois. Käännyn kuitenkin parlamentin puoleen voidakseni tehdä päätöksen pyynnöstänne.
(Parlamentti hyväksyi suullisen tarkistuksen.)
Tarkistuksesta 54
Radwan (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, olen todella pahoillani. Minä en ole keksinyt tätä menettelytapaa. Tarkistus tuli eilen hyvin myöhään. Ja jotta jäsen Cohn-Benditkin sen ymmärtäisi: ne kaksi, jotka hyväksyttiin, olivat melko yksinkertaisia. Muut olivat, kuten esittelijä itse kertoi, hyvin monimutkaisia tarkistuksia, jotka vaikuttivat koko tekstiin, mutta selostan sen teille mielelläni tarkemmin, mikäli ette pysty ymmärtämään tätä. Joka tapauksessa olemme sitä vastaan.

Puhemies. -
Käännyn vielä kerran parlamentin puoleen päättääkseni, toimitetaanko tästä kompromissiäänestyksestä äänestys vai ei.
(Parlamentti päätti, että tarkistuksesta ei toimiteta äänestystä.)
Tarkistuksesta 48
Radwan (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, edelleenkin on kyse nostamisesta 10 prosentista 20 prosenttiin eikä 25 prosenttiin.

Lipietz (Verts/ALE)
. (FR) Hyvät kollegat, toistan vielä kerran, että siirtyminen 10 prosentista 20 prosenttiin on äärimmäisen monimutkaista eikä sitä voida esittää hetkeä ennen äänestystä, kun taas kompromissitarkistus, joka jätettiin jäsen Radwanille eilen kello viisi ja jonka hän saman tien hyväksyi, kuuluu mielestäni tarkistuksen 48 edelle. Voisin leikkiä hölmöä, joka sanoo: "Kun jäsen Radwan kerran tekee vilpillisen tempun parlamentille, pyydän ystäviäni hylkäämään hänen suullisen tarkistuksensa". Mutta kun Euroopan rahoitusmarkkinoiden vakautta ajatellen hänen tarkistuksensa sattuu mielestäni olemaan hieno. Kannatan siis sitä, ja pyydän teitä suostumaan äänestämään siitä ja hyväksymään sen. Haluan kuitenkin huomauttaa, että jäsen Radwanin täysin vilpilliset temput ovat kaataneet myös neuvoston ja komission sekä usean teistä hyväksymiä tarkistuksia, eivätkä tällaiset alhaiset temput ole mielestäni parlamentille kunniaksi.
Echerer (Verts/ALE)
Arvoisa puhemies, varjoesittelijät ovat löytäneet tähän kohtaan uuden kompromissin, ja siksi haluaisin vetää tarkistuksen 76 vihreiden puolesta pois. Tämä kompromissi voidaan hyväksyä.

Goebbels (PSE)
. (FR) Arvoisa puhemies, on varmaan tapahtunut pieni sekaannus. PPE-ryhmän jäsen Thomas Mann ja minä jätimme kompromissitarkistuksen 79, josta oli tarkoitus äänestää kolmessa osassa. Ensimmäinen osa hyväksyttiin, muttemme mielestäni ole vielä hyväksyneet toista osaa, sillä äänestimme valiokunnan tarkistuksesta 22, joka on tarkoitus sisällyttää uudistettuun tarkistukseen 79.
Tämän jälkeen tulee kompromissitarkistuksen 79 kolmas osa 1 artiklan 2 kohdasta: ajattelin ehdottaa teille tässä yhteydessä oikeudellisten asioiden valiokunnan lausunnon valmistelijan Klaus-Heiner Lehnen ja itseni puolesta tätä suullista tarkistusta, jonka myös jäsen Echerer hyväksyy.
Meidän pitäisi mielestäni äänestää ensin 1 artiklan 2 kohdan b c alakohdasta. Kolmanneksi äänestämme 1 artiklan 2 kohdan b d alakohdasta. Pahoittelen, että tämä on näin monimutkaista, mutta elämä on joskus monimutkaista.

Puhemies. -
Vastustaako joku tämän suullisen tarkistuksen liittämistä tekstiin? Minusta ei vaikuta siltä.
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)
Huhne (ELDR)
Arvoisa puhemies, esittelijänä haluaisin tehdä suullisen tarkistuksen. Sosialistiryhmä on esittänyt kompromissitarkistuksen. Siinä esitetään kaikkein luottokelpoisimpien jäsenvaltioiden vapauttamista esitteen esittämisestä. Meidän on tehtävä selväksi, että haluamme, että vapautusta sovelletaan ainoastaan velkakirjoihin, jotta jäsenvaltiot eivät voisi ryhtyä esimerkiksi yksityistämiseen ilman erityistä ohjelmaa, minkä vuoksi vaadimme sanan "velka" lisäämistä kompromissitarkistuksen 65 alkuun.

Fatuzzo (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, tämä on ensimmäinen niistä kolmesta asiakirjasta, jotka koskevat Euroopan unionin aloitteita rahaliikkeistä, vakuutusyrityksistä ja pankeista. Tässä ensimmäisessä mietinnössä kaavaillaan erityisesti aikaisempaa tiukempia sääntöjä pankkien ja vakuutusyhtiöiden toiminnan valvomiseksi. Eläkeläispuolueen edustajana hyväksyn tämän asiakirjan, koska heille, jotka sijoittavat rahojaan ja luovuttavat niitä pankeille ja vakuutusyhtiöille, on tärkeää saada varmuus siitä, että heidän rahansa käytetään hyvin ja että ne antavat sellaista tuottoa, jolla on hyvin suuri merkitys monille kansalaisille, esimerkiksi vähäosaisille, joihin myös eläkeläiset varmasti kuuluvat. Tämän vuoksi äänestin mielelläni mietinnön puolesta.

Meijer (GUE/NGL)
. (NL) On yllättävää lukea, kuinka huolestunut vihreä taloustieteilijä on rahoituspalvelujen kehittymässä olevien markkinoiden suojaamisesta järjestelmäriskeiltä. Jatkeena keväällä 2000 pidetylle Lissabonin huippukokoukselle, jossa Euroopasta haluttiin tehdä maailman kilpailukykyisin talous, esittelijä Lipietz haluaa tehdä EU:sta maailman turvallisimman rahoitustoiminnan alueen. Siksi hän haluaa, että laaditaan soveliaat säännöt, jotka mahdollistavat rahoitusmarkkinoiden kehittymisen. Hänen visiossaan jäsenvaltiot eivät päätä, mitä kolmesta menetelmästä olisi käytettävä laitosten vakavaraisuuden laskennassa, vaan finanssiryhmittymät saavat tehdä valinnan itse, jos ne ilmoittavat siitä yleisölle.
Minusta hänen visiossaan kannetaan varsin vähän huolta ihmisestä ja ympäristöstä ja osoitetaan liian paljon ymmärtämystä pääomanhallinta-alan yrityksille. Käsitän kuitenkin, että on parempi säännellä tällaisia markkinoita kuin jättää kaikki maailmanlaajuiseksi viidakoksi, jossa suurimmat seikkailijat pääsevät pelaamaan vapaasti ja rikollisimmat yritykset kilpailevat muut pois markkinoilta.
Pidän esittelijän ehdotusta ensimmäisenä askeleena, jonka ansiosta myöhemmin on helpompaa antaa sääntöjä, joiden avulla edistetään julkisten palvelujen rahoitusta, köyhyyden torjuntaa, demokraattista valvontaa ja ympäristöstä huolehtimista.

Vachetta (GUE/NGL)
. (FR) Ehdotetussa direktiivissä vahvistetaan finanssiryhmittymille vakavaraisuussäännöt (omia varoja koskeva vaatimus ja lisävalvonta). Meidän tavoitteenamme taas on näiden alojen (luotto-, vakuutus- ja sijoitusalat) sosialisointi, sillä näiden sääntöjen tarkoitukset kuuluvat meidän mielestämme julkisten palvelujen ajatusmallin piiriin. Järkiperäisessä taloudessa luotto pitäisi myöntää sijoitusten yhteiskunnallisen hyödyn mukaan ja vakuutus pitäisi sisällyttää sijoitusten ja sosiaaliturvan sosiaalirahastoihin.
Direktiivi on vaatimaton yritys säännellä rahoitusmarkkinoita, joiden kaoottisen toiminnan on jo tunnustettu aiheuttavan rahoituskriisejä ja yhteiskunnallisia katastrofeja kautta maailman, kuten Enronin tapaus osoittaa. Äänestin direktiivin puolesta ilman mitään harhakuvitelmia hidastaakseni edes hieman vallitsevaa yltiöliberalismia ja siksi, ettemme toivo pahinta, eli emme tyydy odottamaan, että kapitalismin toimintahäiriöt johtavat sen lopulliseen kriisiin. Vain yhteiskunnallinen aktiivisuus voi lopettaa holtittoman järjestelmän ajelehtimisen.

Skinner (PSE)
Toissijaisuusperiaatteen ja lopullisena tuomarina toimivan asianmukaisen sääntelyelimen tehokkaan valinnan avaintekijät antavat aihetta huoleen mietinnössä.
Samoin tilastotietojen julkiseksi tekemisen vaatimus ratkaisuna yleiseen tietoisuuteen siitä, mikä vaikuttaa markkinoihin, on epäkäytännöllinen ja mahdoton toteuttaa. Myös alalle myöhemmin aiheutuvilla kustannuksilla voi olla kohtuuttomia seurauksia.

Vachetta (GUE/NGL)
. (FR) Direktiivissä pyritään torjumaan joitakin talousrikollisuuden muotoja, ja kannatamme tätä jaloa aatetta. Emme kuitenkaan ole sinisilmäisiä. Ensinnäkin, kuten esittelijä toteaa: "olisi suotavaa turvautua yhteisön säännöksiin. Mutta perustamissopimuksen mukaisesti tämä ei ole mahdollista." Se, että rikosoikeudelliset seuraamukset ovat ainoastaan jäsenvaltioiden toimivallassa, jättää verkon silmät hyvin suuriksi ja kannustaa, kuten verotuksen tapauksessa, jakamaan toiminnan usean maan kesken.
Emme myöskään usko, että kapitalismi pystyisi toimimaan avoimesti ja tasapuolisesti. Kapitalistinen kilpailu on eräänlainen sota, jossa käytetään kaikkia saatavilla olevia välineitä, hiljaisia sopimuksia, lobbausta, vääristeltyä kirjanpitoa ja vilpillisiä tilintarkastuksia, kuten uutisista voimme todeta. On vaikea kuvitella pääomaa palvelevien laitosten haluavan yhtäkkiä valvoa menetelmiään. "Sisäpiiri" taas tuskin pelästyy aiejulistuksista, vaikka niitä kutsuttaisiinkin direktiiveiksi, kun niissä ei esitetä mitään tosiasiallisesti sitovaa seuraamusten asteikkoa. Äänestin direktiivin puolesta näistä varauksista huolimatta, sillä en halua vastustaa sen sisältämiä vähäpätöisiä parannuksia.

Lulling (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, kuten eilen kerroin, en ole ihastunut Feirassa säästöjen verotuksen alalla saavutettuun kompromissiin. Äänestin kaikkien Pérez Royon mietinnössä esitettyjen tarkistusten puolesta, sillä niistä valtaosa on minun esittämiäni. Olen hyvin kiitollinen esittelijälle, ettei hän ottanut mietintöönsä enää näitä liian radikaaleja tarkistuksia, kuten selitin eilen parlamentille. Äänestin mietinnön puolesta talousasioiden valiokunnassa, jotta se voitaisiin ottaa esityslistalle.
Päätin kuitenkin tänään äänestää mietintöä vastaan, koska haluan tuoda esiin, että vastustan periaatteessa sitä, että Feirassa luovuttiin rinnakkaiselon mallista, jossa jäsenvaltiot olisivat saaneet itse päättää, pidättävätkö ne lähdeveroa vai vaihtavatko ne tietoja perimistään veroista. Lisäksi en voi hyväksyä sitä, että jäsenvaltiot hyväksyvät ja julkaisevat tätä alaa koskevan direktiivin, ennen kuin niillä on varmuus siitä, että samoja toimenpiteitä sovelletaan jäsenvaltioista riippuvaisilla tai niihin assosioituneilla alueilla, ja ennen kuin EU:n ulkopuolisten valtioiden kanssa on saatu päätökseen neuvottelut vastaavanlaisten toimenpiteiden soveltamisesta, kun on täysin selvää, ettei lähdeveron periminen vastaa tietojen vaihtoa.

Fatuzzo (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, Fernando Pérez Royon mietintö koskee neuvoston direktiiviehdotusta säästöjen korkojen muodossa tuottamien tulojen tosiasiallisen vähimmäisverotuksen varmistamisesta yhteisössä.
Arvoisa puhemies, minua värisytti ja ihoni tuli kananlihalle, kun luin tämän mietinnön otsikon: säästöjen tuottamien tulojen tosiasiallinen vähimmäisverotus. On toki oikein maksaa veroja, ja kuten tässä direktiivissä sanotaan, on oikein ilmoittaa jäsenvaltioille, että niissä asuvat kansalaiset ovat muuttaneet esimerkiksi tänne, ja jos heillä on säästöjä, heidän pitää maksaa veroja koroista. Eikö meidän kuitenkin vihdoinkin olisi syytä sanoa, että säästäjien ei tarvitse maksaa korkoja, maksuja tai veroja hallituksille sen takia, että he ovat säästäneet rahaa? Säästöt ovat hyvä ja oikeamielinen asia.
Äänestin kyllä mietinnön puolesta, mutta se oli hyvin vaikeaa.

Andria (PPE-DE)
. (IT) Säästöjen vähimmäisverotus on aina ollut aihe, josta on käyty paljon keskusteluja. On niitä, jotka tukevat lähdeverotusta, joka koostuu alkuperäisestä tulosta kannettavaan veroon, joka jää veronmaksajan kannalta lopulliseksi veroksi. Toinen vaihtoehto, eli tietojen vaihto, on varmasti ajankohtaisempi: tässä tapauksessa veronmaksaja ei täytä verovelvollisuuttaan maksamalla lähdeveroa, koska hänen kohdallaan sovelletaan toista veroa vuosittaisen veroilmoituksen perusteella.
Oikeudenmukaisuuden kannalta ilman muuta tämä toinen menetelmä varmistaa yhteisölle, että olipa kyse minkälaisista tuloista tahansa, niitä verotetaan kokonaisuudessaan. Tämä menetelmä on kuitenkin oikeudenmukainen, jos kaikki soveltavat sitä. Kun jäsenvaltio tottumuksiin tai sopivuuteen liittyvistä syistä katsoo, ettei ole järkevää noudattaa tätä menetelmää, tällöin hajoaa koko järjestelmä, jolle tämä menetelmä oli rakennettu.
Kaikki tämä pätee Pérez Royon mietintöön, jossa rajat ylittävien säästöjen verotuksen perustaksi on otettu tietojenvaihtomenetelmä. Jotta tämä direktiivi voitaisiin panna tehokkaasti täytäntöön, sitä on sovellettava silloin, kun mukaan liittyy kolmansia maita.
Näin ollen ehdoton edellytys sille, että direktiivi tulee voimaan, on sopimuksen tekeminen kolmansien maiden kanssa. Direktiivin soveltaminen ilman sopimusta hankaloittaisi säästömarkkinoiden toimintaa niin, että tästä aiheutuvia kielteisiä seurauksia ei ole tällä hetkellä helppo määrittää.

Goebbels ja Poos (PSE)
. (FR) Nyt kun pääoman liikkuminen on vapautettu paitsi EU:n sisällä myös yhteisön ulkopuolisten rahoituskeskusten kanssa, on selvää, että uuden veron käyttöönotto tai tietojen vaihto, joka rajoittuu 15 jäsenvaltioon, vaikuttaa kielteisesti rahoitusvirtoihin. Uuden veron käyttöönotto johtaisi merkittävään verojen kiertämiseen.
Näistä syistä pidämme välttämättömänä, että säästöjen korkojen muodossa tuottamien tulojen tosiasiallinen verotus varmistetaan joissakin EU:n ulkopuolisissa maissa sekä kaikilla jostain jäsenvaltiosta riippuvaisilla alueilla.
Direktiivin voimaantulolle pitäisi näin ollen asettaa ehdoksi sopimusten tekeminen vastaavanlaisten toimenpiteiden käyttöönotosta kyseisissä maissa ja kyseisillä alueilla.
Edellä mainittu ehto ei ole lähelläkään toteutumista, ja siksi emme voi kannattaa tätä direktiiviehdotusta.

Meijer (GUE/NGL)
. (NL) Pankkisalaisuus houkuttelee panemaan rahat säästöön kotimaan rajojen ulkopuolelle ja kiertämään näin tuloveroja tai omaisuusveroja. EU ei ole 13 vuodessa onnistunut ratkaisemaan tätä rajat ylittävää ongelmaa. Kaikki ehdotukset ulkomaisen omaisuuden tekemisestä näkyväksi kansallisille veroviranomaisille on peruutettu vastustuksen vuoksi. Juuri tällä alalla jokainen jäsenvaltio voi torpedoida järjestelmän neuvostossa. Jos järjestelmää ei vahvisteta nyt, ajoissa ennen 10 uuden jäsenvaltion vuonna 2004 odotettavissa olevaa liittymistä, järjestelmää ei luultavasti saada toistaiseksi aikaan ollenkaan. Minulle tämä on syy äänestää tämän kompromissin puolesta, jossa Belgia, Luxemburg ja Itävalta voivat säilyttää lähdeveron vielä seitsemän vuotta ja muut jäsenvaltiot ottavat käyttöön rajat ylittävän tietojenvaihtojärjestelmän. Ongelmaa ei kuitenkaan ole vielä läheskään ratkaistu niin kauan kuin rikkaat voivat siirtää omaisuutensa erilliseen oikeushenkilöön, joka jää tietojenvaihdon ulkopuolelle.
Totean, että talous- ja raha-asioiden valiokunnan enemmistö haluaa tehdä poikkeuksen tämän viimeksi mainitun ryhmän kohdalla, toisin kuin on tehty esittelijän ehdotuksessa. Myös ministerien keskenään sopima ehto, jonka mukaan järjestelmää sovelletaan vain siinä tapauksessa, että esimerkiksi Sveitsissä otetaan käyttöön sama järjestelmä, voi johtaa siihen, että taaskaan ei ratkaista mitään.

Santer (PPE-DE)
. (FR) Äänestin Pérez Royon säästöjen korkojen muodossa tuottamien tulojen tosiasiallisen vähimmäisverotuksen varmistamista yhteisössä koskevan mietinnön hyväksymistä vastaan.
Tarkistettu ehdotus ei noudata täysin tässä asiassa Feiran Eurooppa-neuvostossa tehtyä sopimusta, etenkään seuraavaa, olennaista kohtaa:
"Sen jälkeen, kun on saatu riittävät takeet kyseisten toimenpiteiden täytäntöönpanosta jäsenvaltioista riippuvaisilla tai niihin assosioituneilla alueilla sekä vastaavanlaisten toimenpiteiden täytäntöönpanosta edellä mainituissa maissa, ja neuvostolle annettavan selvityksen perusteella, neuvosto päättää yksimielisesti direktiivin antamisesta ja täytäntöönpanosta viimeistään 31. joulukuuta 2002."
Kyse on ehdottomasta edellytyksestä direktiivin voimaantulolle.

Skinner (PSE)
Koska työväenpuolue kannattaa Feirassa omaksuttua lähestymistapaa tähän kysymykseen, se on huolestunut siitä, että mietintöön tehdyt ja hyväksytyt tarkistukset heikentävät jo sovittua yhteistyöpohjaa.

Titley (PSE)
Arvoisa puhemies, EU:n pankkiala on jo liian pitkään voinut toimia salailevassa ilmapiirissä verotustarkoituksissa. Tämä on paitsi ristiriidassa avoimuuden lisäämistä koskevan EU:n tavoitteen kanssa myös synnyttää epäreilua verokilpailua. Sen vuoksi kannatan varauksettomasti komission pyrkimyksiä tiukentaa tilannetta ja torjua tosissaan haitallisia verotuskäytänteitä.
On kuitenkin elintärkeää, kuten mietinnössä todetaan, että direktiiviä sovellettaisiin jäsenvaltioista riippuvaisiin alueisiin, kuten Englannin kanaalin saariin. Jos ne suljettaisiin pois, ne, jotka haluavat tehdä talletuksia tietyissä suotuisissa veroparatiiseissa, vaarantaisivat koko direktiivin. Direktiivi tulee auttamaan paljon sen varmistamisessa, etteivät epäyhtenäiset verojärjestelmät vääristä yhtenäismarkkinoita, ja sillä saadaan aikaan tilanne, jossa kolmen vuoden siirtymäjakson jälkeen jäsenvaltiot vaihtavat tietoja unionin ulkopuolisten maiden asukkaiden säästöjen tuottamista tuloista. Nämä toimet vahvistavat Euroopan kansalaisten oikeuksia suurten pankkiyhtymien rinnalla.

Adam (PSE).
Arvoisa puhemies, brittiläisen työväenpuolueen jäsenet eivät tukeneet mietintöä. Emme kannata pähkinöiden kaupan pitämisen parantamissuunnitelmien jatkamista. Myönnämme kuitenkin, että tuotanto on yhteisesti perustettu heikommassa asemassa olevilla alueilla, etenkin Espanjassa, ja että suuri osa tuotannosta on tuskin kilpailukykyistä ja taloudellisesti heikosti kannattavaa. Tämän vuoksi olisi taloudellisesti järkevämpää tukea kärsiviä alueita kokonaisvaltaisella, vaihtoehtoisten viljelylajien ohjelmalla tai muilla toimin, joita voidaan rahoittaa maaseudun kehittämisohjelman kautta.
Tämä logiikan mukaan kehotamme äänestyksellä annetulla äänellämme komissiota esittämään ehdotuksia tässä tarkoituksessa. Olemme tietoisia, etteivät ajatuksemme saa yleistä tukea, mutta uskomme, että ne johtavat myöhemmin niiden ihmisten elintason kohoamiseen, jotka tästä asiasta kärsivät. Tämä on suotavaa toimeentulon ja yhteisen maatalouspolitiikan rahastojen epävarmojen rahoitusnäkymien kannalta.

Malmström, Paulsen ja Olle Schmidt (ELDR)
Suhtaudumme kriittisesti Bautista Ojedan mietintöön pähkinöistä ja johanneksenleivästä. Käsityksemme mukaan siinä ehdotetut tarkistukset edustavat pääsääntöisesti vanhentunutta maatalouspolitiikkaa, joka ei vastaa nykyaikaisen, globaalin yhteiskunnan ehtoja ja tarpeita. Sen takia ja ottaen huomioon EU:n maatalouspolitiikan tulevan tarkastelun olemme päättäneet äänestää koko mietintöä vastaan.

Patakis (GUE/NGL)
. (EL) Kaikki ehdotetut mietinnön tarkistukset ovat myönteisempiä kuin ehdotus neuvoston asetukseksi, ja sen vuoksi aiomme myös äänestää sen puolesta. Tästä huolimatta kaikissa tarkistuksissa nykyinen järjestelmä säilytetään, ainakin jonkin aikaa, kun se taas neuvoston esityksessä poistetaan.
Tämä erityistoimien järjestelmä, jota on sovellettu vuosikymmenen ajan, ei ole kyennyt vastaamaan niihin vakaviin ongelmiin alalla, jolla on moniulotteinen merkitys maille, joissa viljellään pähkinöitä. Tämän heikkouden perimmäinen syy on erityistoimien riittämättömyys suhteessa todellisiin tarpeisiin ja erityisesti suhteessa kolmansien maiden, kuten USA:n ja Turkin, etuoikeutettuun tariffijärjestelmään. Tällä on ollut seurauksena, että mitä tahansa parannusyritystä pähkinäalalla heikentää vastaavien tuotteiden runsas tuonti hyvin halvalla USA:sta ja Turkista.
Mikäli EU ei halua muuttaa tätä USA:n ja Turkin etuoikeutettua tariffijärjestelmää, on näitä erityistoimia pakko jatkaa ja lisäksi vahvistaa niitä olennaisesti.
Sen sijaan neuvosto esittää niiden poistamista ja parlamentti tarkistuksissaan taas niiden säilyttämistä joksikin ajaksi. Olemme täysin eri mieltä kuin neuvoston esitys, koska uskomme erityistoimien tehostamiseen emmekä niiden poistamiseen. Äänestämme Euroopan parlamentin mietinnön puolesta huolimatta toimenpiteiden rajallisuudesta ja samanaikaisesti vaadimme näiden erityistoimien tehostamista sekä kokonaisvaltaista kehitysohjelmaa tälle alalle, jolla on tietyillä Välimeren alueilla moniulotteinen merkitys ja jonka omavaraisuus EU:ssa on hyvin matala, noin 50 prosenttia.

Sacrédeus ja Wijkman (PPE-DE)
. (SV) Tukiohjelmat pähkinä-, johanneksenleipä- ja hasselpähkinäalan teknistämiseksi ovat auttaneet uudenaikaistamaan tuotantoa. Perusteluna on käytetty sitä, että kyseinen ala on tärkeä työllisyystekijä Välimeren alueen joissakin osissa. Teknistämistukea ei kuitenkaan voida jatkaa ikuisesti.
On kohtuullista, että nämä alat sisällytetään yleiseen asetukseen hedelmä- ja vihannesalan markkinoista. Ei ole kohtuullista päättää valiokunnan ehdottamalla tavalla pysyvän tukijärjestelmän perustamisesta, jotta taattaisiin alan pysyminen hengissä.
Sen sijaan komission pitää saattaa päätökseen analyysinsä tuotannon kilpailukyvystä (kun taas komission ehdotuksessa nykyistä tukijärjestelmää pidennetään vuodella) ja päättää sen jälkeen seurauksista.

Adam (PSE).
Arvoisa puhemies, brittiläinen työväenpuolue äänesti Cunhan mietintöä vastaan. Tavoitteenamme on perusteellinen uudistus, joka käsittää tupakantuotannon rahoituksen lopettamisen. Emme voi hyväksyä nykyisen rahoituksen jatkamista koskevaa esitystä. Emme voi hyväksyä myöskään mietinnössä esitettyä tarkistusta, jolla muutettaisiin komission esityksiä siten, että yhteisön tupakka-alan rahasto saisi entistä suurempia palkkioita. Tupakan taloudellinen ja sosiaalinen merkitys tietyillä alueilla on kuitenkin otettava huomioon. Komission on esitettävä toimia, joilla kehitetään vaihtoehtoisia tulonlähteitä nopeammin kuin nykyään.
Koska myönnämme edellä mainitun ensisijaisuuden, äänestimme tarkistuksen 21 puolesta.

Fatuzzo (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, tupakanviljelyn Kreikassa, Espanjassa ja erityisesti Italiassa mahdollistavaa asetusta käsittelevän Cuhnan mietinnön kohdalla minun oli pakko pidättäytyä äänestämästä kuten teki myös hetki sitten puhunut ystäväni Ebner koska monet eläkeläisistä tupakoivat, joten en voi vastustaa tupakointia, mutta monet heistä valitettavasti sairastuvat vakavasti ja kuolevat, koska elämänsä aikana he hengittävät savua, joka syntyy heidän läheisyydessään tupakoivien savukkeista.
Suhtaudun kuitenkin myönteisesti niihin, jotka haluavat polttaa, kunhan he tekevät sen oven ulkopuolella ulkoilmassa ja muita häiritsemättä, ja kannatan myös sitä, että teemme kaikkemme, jotta sellaisten ihmisten ei tarvitsisi hengittää savun saastuttamaa ilmaa, jotka eivät sitä halua.
Näin ollen pidättäydyin äänestämästä, ja toivon, että tämä ongelma ratkaistaisiin pian tällä tavalla, joka on minusta kaikkein oikeudenmukaisin.

Alavanos (GUE/NGL)
. (EL) Komission esitystä asetukseksi tupakanviljelystä on mahdoton hyväksyä.
Sitä on poliittisesti mahdoton hyväksyä, koska se kääntyy tupakantuottajia vastaan terveydensuojelun nimissä, varsinkin kun neuvosto on käyttänyt miljardeja euroja punaisen lihan tai alkoholin kaltaisiin tuotteisiin, jotka myös rasittavat terveyttä.
Sitä on yhteiskunnallisesti mahdoton hyväksyä, sillä se kääntyy kymmeniä tuhansia tupakantuottajaperheitä vastaan Euroopan unionin kaikkein köyhimmillä seuduilla, joilla ei löydy vaihtoehtoisia viljelykasveja.
Sitä on valtiollisesti mahdoton hyväksyä, koska unionissa tuotetun tupakan tukien poistaminen ei vähennä kulutusta yhden savukkeen vertaa. Se kasvattaa ainoastaan yhdysvaltalaisten monikansallisten yhtiöiden myyntilukuja.
Maatalouden valiokunta on hyväksynyt tarkistukseni siitä, että poistetaan johdanto-osa 5, jossa käsitellään tupakanviljelyyn myönnettävien tukien lopettamista. Se on myös hyväksynyt tarkistukseni palkkioiden palauttamiseksi Sun cured -ryhmälle sekä yhteisön tuotannon, tuonnin ja tupakankulutuksen suhteita koskevan erityistutkimuksen toteuttamiseksi. Koska maatalouden valiokunta suhtautuu myönteisesti tupakanviljelyn säilyttämiseen, annan sille tukeni, vaikka olenkin sen kanssa eri mieltä joissain kohdissa.

Klamt (PPE-DE)
. (DE) Tupakka-alaa täytyy tarkastella kokonaisuutena. Se edellyttää monien alojen, YMP:n ja ympäristön, taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden punnitsemista tarkkaan. Tästä on tekeillä tutkimuksia, jotka komissio esittää ja joiden tulokset ja tiedot on muutettava konkreettisiksi ehdotuksiksi. Emme saa kuvitella, että tupakanviljelyn alasajon jälkeen EU:ssa ei olisi enää tupakoitsijoita. Meidän on siksi oltava selvillä siitä, että tupakkaa tuodaan kolmansista maista, joiden viljelyyn me emme voi vaikuttaa, ja toisaalta EU:ssa kuitenkin työpaikat vähenevät. Meillä on velvoite niitä ihmisiä kohtaan, jotka ansaitsevat elantonsa tupakanviljelyllä. Heille täytyy tarjota järkeviä vaihtoehtoja. Varoja rakenneuudistustoimenpiteisiin voitaisiin käyttää yhteisön tupakkarahaston uudesta luotavasta alasta. Tähän pitäisi varoja lisätä 3 prosentilla. Kannatan myös tupakankulutuksen terveydellisiä vaikutuksia koskevien tiedotus- ja valistuskampanjoiden laajentamista.

Lulling (PPE-DE)
. (FR) Komissio esitti elokuussa 1967 Euroopan parlamentille lausuntoa varten ensimmäisen ehdotuksen asetukseksi tupakan yhteisen markkinajärjestelyn luomisesta. Maatalouden valiokunta, joka tarkasteli tuolloin ehdotusta 9 kokouksessa, nimitti minut esittelijäksi. Valiokunta hyväksyi mietintöni huhtikuussa 1969, ja sitä käsiteltiin Strasbourgissa toukokuussa 1969.
Miksi kerron teille tämän? Koska ehdotimme tuolloin uudenlaista markkinajärjestelyä, joka perustui sopimuksiin, joilla varmistettiin yhteisön etuuskohtelun puitteissa tasapuoliset tulot tuottajille yhdessä sosiaalisten toimenpiteiden ja tuotantosuunnan muuttamiseen liittyvien toimenpiteiden kanssa.
Haluan täsmentää, ettei mielestäni tupakoinnin torjunnan tekosyyn nojalla pidä lähteä kitkemään raakatupakan viljelyä yhteisöstä. Joillakin alueilla tupakanviljely on pienten tilojen maanviljelijöiden pääasiallinen tulonlähde, ja heille tuotantosuunnan muuttaminen muuhun maataloustuotantoon tai muuhun taloudelliseen toimintaan on äärimmäisen vaikeaa ellei mahdotonta.
Kirjoitimme jo vuonna 1969, että sosiaaliset toimenpiteet tai tuotantosuunnan muuttamiseen liittyvät toimenpiteet olivat perustellumpia kuin sellaisten lajikkeiden liikatuotannon rahoittaminen, joille ei ole kysyntää markkinoilla. Tarkensimme, että tuotantosuunnan muuttamiseen liittyvät toimenpiteet ja toimenpiteet, joilla pyritään ohjaamaan tupakan tuotannon laatua ja määrää, pitäisi sisällyttää aluepolitiikkaan ja maatalousrakenteiden parantamista koskevaan politiikkaan. Varoitimme jopa, ettei intervention kohteena olevia ylijäämiä voida myydä maailmanmarkkinoilla aiheuttamatta haittaa assosioituneille maille ja yhteisön ulkomaankauppapolitiikalle.
Koskaan ei ole liian myöhäistä toimia oikein, joten meidän on esittelijämme tavoin tyydyttävä muuttamaan komission ehdotuksia ainoastaan teknisestä näkökulmasta ja jätettävä vuoteen 2003 poliittinen väittely raakatupakan tulevasta järjestelystä.
(Puhetta on lyhennetty työjärjestyksen 137 artiklan 1 kohdan nojalla.)

Malmström, Paulsen ja Olle Schmidt (ELDR)
. (SV) Suhtaudumme kriittisesti Cuhnan mietintöön tupakanlehdistä. Käsityksemme mukaan siinä ehdotetut tarkistukset edustavat pääsääntöisesti vanhentunutta maatalouspolitiikkaa, joka ei vastaa nykyaikaisen, globaalin yhteiskunnan ehtoja ja tarpeita.
Sen takia ja ottaen huomioon EU:n maatalouspolitiikan tulevan tarkastelun olemme päättäneet äänestää koko mietintöä vastaan.

Meijer (GUE/NGL)
Euroopan unioni harjoittaa toisaalta tupakointia ehkäisevää politiikkaa ja edistää toisaalta tupakan tuotantoa myöntämällä tukea tupakanviljelijöille. Nyt on onneksi olemassa suunnitelmia, joiden mukaan tuet lopetetaan vähitellen, mutta maatalousvaliokunta vastustaa tätä vielä. Valiokunta viittaa tupakantuotannon sosiaalis-taloudelliseen merkitykseen, koska tupakkaa viljellään EU:n köyhimmillä alueilla, ja siihen tosiasiaan, että on vaikeaa vaihtaa toisiin viljelykasveihin.
Valiokunta voisi yhtä hyvin viitata siihen, miten tärkeää kokaiinin raaka-aineen viljely on Kolumbian köyhimpien alueiden maanviljelijöille. Erona on, että toisessa tapauksessa myönnämme tukia ja toisessa tapauksessa sallimme sen, että yhdysvaltalaisten ansiosta näitä maanviljelijöitä vastaan kohotetaan aseita ja että Alankomaiden siirtomaan maaperältä nousee ilmaan ulkomaisia lentokoneita, jotka tekevät tiedusteluja levittääkseen myrkkyä.
On täysin epäuskottavaa mitata näitä asioita kahdella eri mitalla. Tupakkatukiin menevä raha voitaisiin käyttää paremmin tupakoinnin kielteisiä seurauksia koskevaan valistukseen ja niille alueille myönnettävään tukeen, jotka vaihtavat muihin viljelykasveihin. Torjun kokonaan esittelijän tätä ratkaisua kohtaan esittämät vastaväitteet.

Sacrédeus ja Wijkman (PPE-DE)
. (SV) Se, että EU-kansalaisten rahoja käytetään tupakanviljelyn tukemiseen tietyissä jäsenvaltioissa, ei ole pitkän päälle hyväksyttävää. Tupakanviljelyn lopettaminen on hyvin tärkeää myös kansanterveydellisistä syistä. Korkea tukitaso jarruttaa tupakantuotannon muuttamista muiksi tuotantosuunniksi. Sen takia kristillisdemokraatit kannattavat tupakanviljelyn tukien asteittaista lakkauttamista komission ehdotuksen mukaisesti.

Sbarbati (ELDR)
. (IT) Tupakanviljelyllä on ensisijaisen suuri merkitys ennen kaikkea Euroopan epäsuotuisilla alueilla. Noin 130 000 tilanomistajaa ja 400 000 kausityöntekijää osallistuu EU:ssa tupakan tuotantoon ja jalostukseen. Nämä luvut riittävät perusteluksi ja kimmokkeeksi tutkimukselle niistä sosiaali- ja talouskustannuksista, joita tupakkatukien lakkauttaminen merkitsisi, ja tämä tutkimus olisi hyvä tehdä ennen kuin EU:n tupakanviljelyn tulevaisuudesta käydään poliittista keskustelua. Toisaalta Euroopan tupakanviljelyyn kohdistettavalla rajoittavalla toiminnalla ei olisi minkäänlaista vaikutusta kulutukseen paitsi se, että eurooppalaiset kuluttajat alkaisivat kuluttaa EU:n ulkopuolella tuotettuja savukkeita, jotka eivät ole ollenkaan niin arvostettuja ja varmasti terveydelle vahingollisempia kuin eurooppalaiset savukkeet.
Tähän lisättäköön, että toukokuun 15. päivänä 2001 annetussa kestävää kehitystä koskevassa komission asiakirjassa KOM(2001) 264 korostetaan, että politiikan laatijoiden pitäisi määritellä mahdolliset hyvät ja huonot päällekkäisyydet muiden poliittisten alojen kanssa ja otettava ne huomioon. Poliittista toimintaa koskevien ehdotusten kaikkien vaikutusten huolelliseen arviointiin on kuuluttava arviot niiden taloudellisista, ympäristöön liittyvistä ja sosiaalisista vaikutuksista sekä EU:ssa että sen ulkopuolella.
Tämän vuoksi me eurooppalaiset republikaanit katsomme, että komission pitäisi toden teolla edistää selontekoja ja tutkimuksia mahdollisista vaihtoehtoviljelyistä, jotka säilyttäisivät maaseudun kestävällä tavalla. Yhdymme esittelijän näkemykseen tupakkakeskustelun siirtämisestä siihen hetkeen, jolloin parlamentti saa tutkittavakseen rahaston hallinnointia koskevan arviointikertomuksen, johon sisältyy mahdollisia muutos- ja parannusehdotuksia.
Jo esitetyistä syistä vastustamme Euroopan tupakanviljelyalalle maksettavien tukien asteittaista lakkauttamista epäselvässä tilanteessa, ja pyydämme, että vuosina 2002, 2003 ja 2004 säilytettäisiin tutkimusrahastotoiminnan nykyiset kiintiötasot, koska maataloustutkimus on nykypäivänä yksi tärkeimmistä keinoista tehdä tupakankulutuksesta nykyistä vähemmän haitallista. Me tuemme mietintöä maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan siihen tekemin tarkistuksin.

Van Dam (EDD)
. (NL) Alankomaiden hallituksen mukaan maatalouspolitiikassa tarvitaan uudistuksia. Syyksi hallitus ilmoittaa laajentumisen ja pelon siitä, että sen on pian maksettava hyvin suuria summia EU:n talousarvioon. Alankomaissa lasketaan sentit tarkkaan, siinä ei ole mitään uutta. Olen samaa mieltä kehotuksesta uudistaa politiikkaa. Syynä ei kuitenkaan ole laajentuminen vaan se tosiseikka, että maatalouspolitiikassa on järjestelmiä, joilla ei ole mitään tekemistä terveen maatalouden kanssa.
Raakatupakka-alan markkinajärjestely on epäterve useista syistä. Vaikka myönnänkin, että maatalouspolitiikassa on otettava huomioon paitsi liiketoiminnan taloudellinen puoli, myös sen sosiaalinen puoli, tämä markkinajärjestely on sosiaalipoliittisesti täysin epäonnistunut. Pidetään yllä tuotantoa, joka on kansanterveyden kannalta huono asia eikä edes kannattavaa. Palkkioilla pidetään huolta siitä, että maanviljelijöitä ei kannusteta mitenkään muuttamaan viljelysuunnitelmaansa. Tällä tavoin savu nousee Euroopassa vielä pitkään.
Tupakka on terveydelle vahingollinen tuote. Niitä Euroopan parlamentin jäseniä, jotka haluavat kieltää tämän, kehotan nostamaan kanteen savukepakkausten varoituksia vastaan. Perustelu, jonka mukaan markkinoilla on kysyntää tupakalle ja nykyinen eurooppalainen tuotanto on siksi säilytettävä, on tekosyy, jonka monet parlamentin jäsenet ovat esittäneet. Eihän markkinoiden kysyntä tarkoita, että tuotantoa pitäisi tukea. Jos tällainen käsitys juurtuu maatalouspolitiikkaan, unionin nettomaksajat ovat todella vaikeuksissa!
Raakatupakan alan markkinajärjestelyyn tehtävät muutokset on kohdennettava niin, että rohkaistaan viljelijöitä etsimään vaihtoehtoisia viljelykasveja. Komission ehdotus herättää toiveita, sillä siinä viitataan kiertelemättä tukien lopettamiseen vähitellen, ja samalla ryhdytään toisaalta toimiin vaihtoehtoisten tulonlähteiden löytämiseksi. Esittelijä Cunha ei tee Euroopalle palvelusta, kun hän haluaa poistaa tämän komission huomautuksen. Siksi ehdotan yhdessä 31 parlamentin jäsenen kanssa laatimassani tarkistuksessa, että tupakanviljelylle myönnettävien tukien lopettamisesta jätetään tähän mietintöön erityismaininta.

Costa Neves (PPE-DE)
. (PT) Me odotamme yhä!
Voimassa olevat syrjäisimpiä seutuja koskevat erityistoimenpiteet ovat riittämättömiä ja niitä on käytössä vain maatalouden ja kalastuksen piirissä - puitteet ovat siis paljon vaatimattomammat kuin kymmenen vuotta sitten POSEI-ohjelmia käynnistettäessä säädettiin ja vähäisemmät kuin mihin Euroopan unionin perustamissopimuksen uuden 299 artiklan 2 kohdassa avautuu mahdollisuuksia, mikä on käsittämätöntä ja sopimatonta.
Tuen piiriinkin kuuluvilla alueilla niiden saamat "rahakirjeet" ovat pysyneet entisen suuruisina, joten ne ovat suhteellisesti katsoen tänään vähemmän arvoisia kuin toimenpiteiden käynnistämisen aikaan. Maataloudessa on toimenpiteissä saatu aikaan pieniä täysosumia ja kalastusalalla on jatkettu tiettyjen tuotteiden poistamiselle jaettavaa tukea, kuten nytkin ehdotetaan tehtäväksi vielä yhdeksi vuodeksi.
Nyt tarvitaan pysyviä järjestelmiä, joita ajoittain päivitetään ja joita tuetaan riittävän suurilla "rahakirjeillä", eikä ainoastaan maataloudessa ja kalastusalalla, vaan myös energia-alalla, ympäristöasioissa, tietoliikenneyhteyksissä, uuden teknologian alalla sekä pienille ja keskisuurille yrityksille annettavana tukena.

Marques (PPE-DE)
. (PT) Yhteisön tukijärjestelmään määrättyjen syrjäisten alueiden tiettyjen tuotteiden poistamiselle - näiden syrjäseutujen joukossa on Madeiran itsehallintoalue, jota koskeva järjestelmä perustettiin vuonna 1992 POSEI-ohjelmien seurauksena - on tehty peräkkäisiä pidennyksiä ja tarkistuksia.
Parlamentti on jatkuvasti toistellut, että on välttämätöntä ottaa käyttöön syrjäisiä alueita koskevia erityistoimenpiteitä, joiden oikeusperusta löytyy Euroopan unionin perustamissopimuksen 299 artiklan 2 kohdasta. Sen vuoksi ei ole pienintäkään epäilystä siitä, etteikö olisi soveliasta pitää yllä sellaisia syrjäisille alueille tarkoitettuja tukimuotoja kuin komission esittämässä ehdotuksessa neuvoston asetukseksi on säädetty.
Siksi annankin täyden tukeni tälle asetusehdotukselle, jolla on tarkoitus pidentää voimassa olevaa menettelyä vuodella, 31. joulukuuta 2002 saakka, jotta näin turvattaisiin syrjäisestä asemasta johtuvien kalastustuotteiden lisäkustannusten tasoitusmenettelyn oikeudellisen kehyksen jatkuvuus. Vuoden pidennys antaa komissiolle mahdollisuuden suunnitella uutta, 1. tammikuuta 2003 jälkeen voimaan tulevaa tukimenettelyä sen arvioinnin pohjalta, joka on meneillään ja koskee näiden tukitoimien vaikutusta syrjäisten alueiden kalastusalaan.

Meijer (GUE/NGL)
Euroopan unionin kalastussopimukset, joita unioni tekee kolmannen maailman maiden kanssa - joukossa on useita EU:n nykyisten jäsenvaltioiden entisiä siirtomaita - kuulostavat paremmilta kuin ne ovat. Aina puhutaan molemminpuolisesta hyödystä. Näiden maiden rahanpuute ratkaistaan pieneltä osalta, samoin meidän kalanpuutteemme. Tämä tarkoittaa, että eurooppalaiset alukset voivat kalastaa näillä vesillä eurooppalaisten veronmaksajien kustannuksella; veronmaksajat maksavat kolme neljännestä asianomaisten maiden saamista korvauksista. Kyse on maista, jotka joutuvat köyhyytensä vuoksi myymään oikeutensa.
Gabon, joka nyt myy kalastusoikeuksia kolmen vuoden määräajaksi, joutuu itse tuomaan kalaa. Tällaiset sopimukset tehdään asianomaisten maiden oman rannikkokalastuksen kustannuksella, varsinkin jos pidetään lähtökohtana, että suojattuja aluevesiä, joita sopimus ei koske, on ainoastaan 6 eikä 12 merimailia.
Esittelijä viittaa hienosti tieteellisen tutkimuksen välttämättömyyteen, ympäristöhaittoihin, muuhun rahoitukseen, kehitysapuun ja asianomaisten maiden kärsimiin haittoihin. Olen samaa mieltä monista asioista, joita hän ottaa perusteluissaan esiin, mutta toisin kuin esittelijä Maat, en kannata tällaisten sopimusten jatkamista.

Parish (PPE-DE)
Olemme tyytymättömiä EU:n ja kolmansien maiden välisiin kalastussopimuksiin, koska olemme tietoisia siitä, että Gabonin hallituksen kanssa tehdyn sopimuksen vuoksi 40 prosenttia varoista olisi pantava syrjään säilyttämistoimenpiteitä varten.
Hyvän hallinnointitavan puuttuessa olemme huolestuneita siitä, ettei kyseisiä varoja käytetä siihen kohteeseen, mihin ne oli tarkoitettu, minkä vuoksi koko konservatiiviryhmä äänesti lopullisessa äänestyksessä tyhjää.

Grossetête (PPE-DE)
. (FR) Äänestin mietinnön puolesta.
On pakko todeta, että biologisen monimuotoisuuden vähenemisen ja katoamisen tahti Euroopassa ja maailmalla kiihtyy koko ajan. Voimassa olevat toimenpiteet eivät vaikuta riittävän nykysuuntauksen kääntämiseen, eikä etenkään lajien, luontotyyppien, ekosysteemien ja geenien määrän vähenemisen lopettamiseen.
Euroopan tehtävänä on toimia erityisenä aloitteentekijänä ja kannustajana tällä alalla, eikä se saa tyytyä esittämään hurskaita toiveita ilman todellisia vaikutuksia.
Euroopan on ensinnäkin taattava ympäristölainsäädännön soveltaminen. Liian moni jäsenvaltio kieltäytyy sisäpoliittisista syistä siirtämästä kansalliseen lainsäädäntöön nopeasti ja tehokkaasti joitakin direktiivejä (etenkin ?lintudirektiiviä? ja ?elinympäristödirektiiviä?).
Myös maatalouden ja kalastuksen alalla on toteutettava toimia. Maatalouden on oltava keskeisessä asemassa, eikä uudessa YMP:ssä voida välttyä uudistuksilta, joissa otetaan huomioon kestävän kehityksen vaatimukset.
Kalastuksen alalla taas on olennaisen tärkeää määrätä johdonmukaisia lyhyen ja keskipitkän aikavälin toimenpiteitä biologisen monimuotoisuuden säilyttämiseksi tai palauttamiseksi siellä, missä se on uhattuna.
Lopuksi biologisen monimuotoisuuden säilyttäminen ei tarkoita tutkimusponnistelujen ja tietojen kartuttamisen lopettamista. Täten vaikka esimerkiksi muuntogeenisten organismien alalla ennalta varautumisen periaatteen soveltaminen on tosiasia, jota ei pidä sivuuttaa, on kokeiden vaiheittain toteutettavaa objektiivista tieteellistä vahvistamista syytä tukea.

Meijer (GUE/NGL)
. (NL) Ihmiskunta on yhdessä vuosisadassa muuttanut maailmaa paljon, ja varmaa on, että muutokset eivät aina ole olleet myönteisiä. Maailman väkiluku on kasvanut selvästi, aikaisemmin koskemattomia alueita halkovat liikenneyhteydet, ja suuret alueet on takavarikoitu ravintotuotantokäyttöön, teollisuuskasvien viljelyyn ja kaupungistumiseen. Trooppisia sademetsiä kaadetaan tai poltetaan suurilta alueilta, eläinlajeja hävitetään sukupuuttoon, kun niitä hyödynnetään taloudellisesti, meret kalastetaan tyhjiksi, alkuperäiskansat ajetaan pois kotiseuduiltaan, ja kasvit ja eläimet saavat kuolemantuomion.
Vielä vähän aikaa sitten edistykseksi katsottuja asioita pidetään nyt yhä useammin uhkana tulevaisuudelle. Siksi on hyvin tarpeellista, että tehdään entistä enemmän jäljelle jääneiden kasvien ja eläinten suojelemiseksi ja niiden ihmisten elintavan säilyttämiseksi, jotka ovat perinteisesti asuneet harvaan asutuilla alueilla, joilla on rikas luonto.
Tämä ihmisryhmä köyhtyy nopeasti, ja siksi sen on pakko muuttaa kaupunkeihin tai tuhota luonnollinen ympäristönsä, jotta näillä alueilla voidaan harjoittaa nykyistä enemmän teollisuustoimintaa ja maataloutta. Valtioista riippumattomille järjestöille annettava tuki, kolmannen maailman yhdyskuntasuunnittelun mukauttaminen ja EU:n sisäisen maatalouspolitiikan muuttaminen ovat asioita, jotka sopivat tähän. Kaikkien huononnusten keskellä tämän biologisen monimuotoisuuden suojelua koskevan ehdotuksen hyväksyminen on valopilkku, vaikka en suhtaudukaan optimistisesti sen toteuttamiseen.

Grossetête (PPE-DE)
. (FR) Äänestin mietinnön puolesta.
Euroopan unioni ja etenkin Euroopan parlamentti asettavat paljon arvoa kansalaisten sekä heidän ympäristönsä, arkiolojensa ja terveytensä suojelulle. Näillä aloilla hyväksytään yhteisössä usein tasapainoisia tekstejä. Huomamme kuitenkin, että jäsenvaltioilla on joidenkin direktiivien siirtämisessä kansalliseen lainsäädäntöön perusteettomia viivästyksiä.
Yhdyskuntajätevesiä koskeva direktiivi on esimerkki tästä huonosta soveltamisesta. Vuonna 1991 hyväksytyn direktiivin tarkoituksena on suojella ympäristöä yhdyskuntajätevesien ja elintarviketeollisuudesta peräisin olevien biologisesti hajoavien jätevesien johtamisen vaikutuksilta. Vesien laatu parani huomattavasti, kun direktiiviä alettiin soveltaa. Jäsenvaltioiden tärkein velvoite on jätevesien keräys- ja käsittelyjärjestelmien luominen ja ennalta laaditun aikataulun noudattaminen.
Mutta paitsi, että jotkin jäsenvaltiot viivyttelevät kaikkien direktiivin objektiiviseen arviointiin tarvittavien tietojen toimittamisessa, toiset jäsenvaltiot eivät ole toimittaneet mitään tietoja tästä aiheesta. Tällainen on aivan sietämätöntä!
Pyydän siis, ettei jäsenvaltioiden viiveen anneta kasvaa ja että kaikki tiedot toimitetaan komissiolle, kuten tässä neuvoston aikanaan hyväksymässä direktiivissä säädetään. Kannatin sitä, että komissio voisi käynnistää rikkomismenettelyt tapauksissa, joissa ei ole kunnioitettu haavoittumiselle alttiiden alueiden nimeämisperusteita tai ne on jätetty huomiotta.

Meijer (GUE/NGL)
. (NL) Ehdokasvaltiot muistuttavat mielellään, miten Brysselin kaupunki käsittelee yhdyskuntajätevetensä, ja niiden johtopäätös on, että ympäristösäännökset ovat voimassa vain paperilla, eivät käytännössä. Niistä 527 taajamasta, joiden asukasvastineluku on suurempi kuin 150 000, johti 94 jätevetensä ympäristöön käsittelemättä niitä mitenkään ja 134 muuta antoi riittämättömiä tietoja. Taajamista noin 43 prosentissa esiintyi siis laiminlyöntejä. Määräaika umpeutui vuonna 1998, mutta tämän ajan tietoja ei ole vielä saatavilla, ja on jopa epäselvää, kuinka monta rikkomismenettelyä Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa on käynnistetty. Tämä kaikki vahvistaa sen, että EU on ennen kaikkea talousyhteisö, joka vapauttaa suuret monikansalliset yritykset niitä haittaavista kansallisista säännöksistä. Muille asioille suodaan paljon vähemmän huomiota, ja hyödylliset säännökset jäävät kuolleiksi kirjaimiksi. Tässä tapauksessa ei ole kyse vastuuttomista yrityksistä, vaan väärin toimineista viranomaisista. On tärkeää tietää, mikä on laiminlyöntien syy.
Suurilla kaupungeilla on paljon ongelmia, ja ne saavat liian vähän rahaa kansallisilta viranomaisilta, jotka säästävät veronalennusten, yrityselämän voittojen ja euron vakauden vuoksi. Näin ollen kaupungit rappeutuvat eikä niissä pystytä toteuttamaan tarpeellisia uudistuksia. Tämäkin voitaisiin sanoa selvemmin, jos tuemme esittelijää hänen oikeutetussa pyrkimyksessään kohti avoimuutta.

Ries (ELDR)
. (FR) Kotitalouksista ja teollisuudesta peräisin olevat saasteet likaavat kaikkein eniten Euroopan jokia, joista vain 40 prosenttia täyttää eri käyttötarkoituksien mukaan määritellyt laatutavoitteet. Neuvosto ja parlamentti puuttuivat harmilliseen tilanteeseen hyväksymällä vuonna 1991 direktiivin yhdyskuntajätevesien käsittelystä.
Kuten enemmistö kollegoistani ympäristöasioiden valiokunnassa, pidän valitettavana, että 11 vuotta direktiivin hyväksymisen jälkeen ja neljä vuotta sen määräajan umpeutumisen jälkeen, johon mennessä kaikilla taajamilla, joiden asukasvastineluku on suurempi kuin 10 000 piti olla keräys- ja käsittelyjärjestelmä, useat jäsenvaltiot eivät edelleenkään noudata direktiivin oikeudellisesti sitovaa aikataulua.
Pidän myös valitettavana, ettei ympäristöasioiden valiokunta hyväksynyt yhtä esittämistäni tarkistuksista, järkevää tarkistusta, joka selitti syyt, joiden takia niin moni jäsenvaltio ei vieläkään sovella tätä direktiiviä.
Syynä on, että direktiivissä 91/271/ETY vahvistetuissa erittäin lyhyissä määräajoissa (kuusi vuotta haavoittumiselle alttiiden vesien käsittelylle) ei todennäköisesti ollut otettu huomioon tilannetta jäsenvaltioiden suurimmissa taajamissa. Niissä ei ollut vielä vuonna 1991 yhdyskuntajätevesien puhdistamoja, ja niiden oli lisäksi täytettävä muita Euroopan yhteisiä normeja julkisia hankintoja koskevien sopimusten ja ympäristövaikutuksia koskevien tutkimusten alalla.
Tarvitseeko minun muistuttaa, että tällä alalla julkisia hankintoja koskevien sopimusten tekeminen kestää keskimäärin kolme vuotta, ja tarvitseeko minun korostaa, että jätevedenpuhdistamo yhdessä viemäriveden keräyskytkentöjen kanssa maksaa keskimäärin 400 miljoonaa euroa?
Yhteenvetona voidaan todeta, että hyvä yhteisön lainsäädäntö on lainsäädäntö, jossa otetaan huomioon toivotut ja toteutettavissa olevat toimenpiteet. On pakko todeta, että direktiivissä yhdyskuntajätevesien käsittelystä tätä olennaista sääntöä ei ole noudatettu.

Alyssandrakis (GUE/NGL)
"Teräskriisi" osoittaa mitä vakuuttavimmalla tavalla sen umpikujan, johon USA:n ja Euroopan unionin ympäri maailmaa päättäväisesti ajamat markkinatalous ja liberalisointi johtavat. Se osoittaa myös, että kapitalistisen järjestelmän kriisi on niin syvä, ettei sitä voi hoitaa millään hallinnollisilla toimenpiteillä eikä Maailman kauppajärjestön (WTO) "hyvän käytöksen säännöillä" vapaasta kaupasta ja vapaasta kilpailusta. USA ei epäröi rikkoa sopimuksia suojatakseen omia etujaan.
Tämän kriisin myötä pinnalle ovat nousseet jälleen kerran kansainvälisen imperialismin vastakkainasettelut ja yleisemmin imperialististen keskusten välinen kiista johtoasemasta. Yhdysvaltalainen imperialismi ei epäröi ryhtyä toimenpiteisiin, jotka koskettavat taloudellisesti eurooppalaista imperialismia, ja vaikka tämä ihailtavasti seuraakin mukana ja tavoittelee saalisosuuttaan, se ei epäröi ryhtyä vastaiskuun. On ilmeistä, että yhdysvaltalaisten ammattijärjestöjen vaatimukset olivat yksinkertaisesti tekosyynä, että Bushin hallinto päätti ottaa tullit käyttöön. Tämä päätös tehtiin kapitalistista taloutta yleisemminkin koettelevan kriisin pohjalta sen jälkeen, kun kansainvälissä kaupassa oli koettu huonoin vuosi viimeisten 25 vuoden aikana ja yhdysvaltalaisen teräksen tuonti oli vähentynyt 38 prosenttia viimeisten kolmen vuoden aikana.
Tästä riidasta työtätekevät eivät hyödy mitään. Myöskään yhdysvaltalaiset työläiset eivät lopulta välty rakenneuudistuksilta ja työttömyydeltä, eivätkä eurooppalaiset pysty torjumaan uhkaavia lakkautuksia turvautuessaan WTO:hon. Se mitä USA ja Euroopan unioni yrittävät pelastaa ovat terästeollisuuden voitot. Vaikka tämänhetkisen kriisin seurauksia onnistuttaisiinkin pienentämään, ilmaantuu kuitenkin hetken päästä uusi kriisi. Tämä ilmiö on ominaista yhteiskuntajärjestelmille, joiden anti yhteiskunnalle on ehtynyt jo kauan sitten, ja kapitalismi on tällainen järjestelmä. Ainoa ulospääsy on sen kumoaminen, vaikka sellainen näyttääkin nykyoloissa vaikealta. Teräskriisin kaltaiset kriisit tarjoavat uusia mahdollisuuksia työväenluokan taisteluun, ne voivat antaa pontta rivien kokoamiseen, ja ne paljastavat kapitalistisen järjestelmän vastenmieliset kasvot.
Euroopan parlamentin päätöslauselma suhtautuu ongelmaan pinnallisesti ja yrittää ratkaista sen liberalisoinnilla. Merkille pantavaa on se, että Euroopan parlamentin päätöslauselma syyttää USA:ta siitä, ettei se ole ajoissa ryhtynyt terästeollisuutensa uudistamiseen niin kuin EU on tehnyt! Se siis syyttää USA:ta siitä, ettei se ole sulkenut tarpeeksi yrityksiä eikä erottanut tarpeeksi työntekijöitä, kuten on käynyt mm. Kreikan terästeollisuuden tapauksessa. Tämän vuoksi me Kreikan kommunistisen puolueen Euroopan parlamentin jäsenet olemme äänestäneet päätöslauselmaa vastaan.

Berthu (NI)
. (FR) Yhdysvaltojen teräkseen soveltama tuontitulli, joka on eurooppalaisten etujen vastainen ja ilmeisesti rikkoo WTO:n sääntöjä, on tietenkin valitettava. Toisaalta säikähdimme eilen itsevarmuutta ja hyvää omaatuntoa, joilla komission jäsen Lamy antoi tässä istuntosalissa vapaakauppaa puoltavia moraalisaarnoja yhdysvaltalaisille. On syytä muistuttaa muutamia tosiseikkoja, jotka ovat unohtuneet ja joiden pitäisi vaimentaa hieman ääntämme.
1- Ensinnäkin yhdysvaltalaisten veronkorotus, joka saattaa olla jopa 30 prosentin luokkaa, vastaa suunnilleen euron arvon laskua sen käyttöönotosta lähtien, joka pakottaa kauppakumppanimme todelliseen "talouden polkumyyntiin". Kukaan ei tietenkään puhu siitä Euroopassa, sillä, vaikka se oli odotettavissa, siitä on meille etua kaupankäynnissä. Siitä on kuitenkin vakavaa haittaa kumppaneillemme. Toki Yhdysvallat halusi "vahvan dollarin", mutta se ei silti halunnut ylivahvaa dollaria, joka haittaa vakavasti maan omaa teollisuutta.
2- Teräskiistassa Yhdysvallat vetosi tarpeeseen toteuttaa suojatoimenpiteitä maan sisäisen sekasorron välttämiseksi. Kenties Yhdysvallat kiertää tässä tapauksessa WTO:n sääntöjä, jotka se on itse hyväksynyt ja joiden loukkuun se on nyt joutunut. Se tuo kuitenkin esiin todellisen ongelman. Sen sijaan, että syytämme Yhdysvaltoja, eikö meidän pitäisi pikemminkin tarttua sen ilmaan heittämään palloon ja ehdottaa, että pohtisimme, missä tapauksissa teollisuusmaat ja etenkin kehitysmaat voivat poiketa vapaakauppajärjestelmästä? Etenkin Euroopan olisi hyvä pohtia tätä asiaa, jos se haluaa tulevaisuudessa säilyttää maatalousmallinsa.
Tässä yhteydessä voidaan lisäksi miettiä, voivatko komission jäsen Lamyn kovaääniset julistukset, joissa hän tuomitsi yhdysvaltalaisten yksipuoliset toimenpiteet, johtaa (tai onko ne jopa tarkoitettu) tämän tapauksen ulkopuolella siihen, että vahvistetaan yksiviivaisen vapaakauppajärjestelmän monenvälisiä sääntöjä sellaisina, kuin ne hyväksyttiin yleisen mielipiteen manipuloinnin kautta Uruguayn kierroksen päätteeksi. Saatamme pian huomata, että jäämme itse vuorostamme näiden vahvistettujen sääntöjen vangiksi muissa meille elintärkeissä asioissa kuten maataloudessa. Manipulointi vain jatkuu.

Caudron (PSE)
. (FR) Yhdysvaltalaisten asenne ja päätökset, joilla he pyrkivät häpeilemättä suojelemaan terästeollisuuttaan Euroopan kustannuksella, osoittavasti selkeästi, että suurista puheista ja vapaamielisistä julistuksista huolimatta maailmassa vallitsee tänä päivänä vahvimman oikeus, jota tässä tapauksessa käyttää presidentti G. W. Bush (lukekaa uudelleen La Fontainen eläintarina "Susi ja lammas").
Tästä syystä Euroopan on vastattava jämerästi käyttäen kaikkia WTO:n tarjoamia laillisia keinoja mutta myös kaikkia muita sen käytössä olevia painostuskeinoja nyt, kun Yhdysvallat pyytää herkeämättä muilta solidaarisuutta taistelussaan terrorismia vastaan.
Tilanne paljastaa "yhdysvaltalaisella kastikkeella" höystetyn globalisaation todellisen luonteen.
Se supistaa oikeisiin mittasuhteisiin puheet ilman sääntöjä olevan vapaan kilpailun eduista.
Se vahvistaa niiden uskoa, joiden mielestä tarvitaan poliittinen Eurooppa, joka on ensinnäkin olemassa ja jolla on sen jälkeen painoarvoa maailman asioiden hoidossa!

Meijer (GUE/NGL)
Yhdysvallat oli vuosia vapaakaupan esitaistelija silloin, kun vapaakauppa merkitsi sitä, että muiden oli avattava markkinansa yhdysvaltalaisille tuotteille ilman tuontirajoituksia. Jatkuvasti uhataan kauppasodilla, jos yhdysvaltalaisille tuotteille asetetaan ympäristöön ja kuluttajansuojaan liittyviä vaatimuksia. EU:ssa on suureksi osaksi omaksuttu tämä vapaakauppaideologia. Käy kuitenkin yhä selvemmäksi, että vapaakauppakin on alisteinen Yhdysvaltojen omalle edulle, ja sitä tuetaan vain, jos se johtaa yhdysvaltalaisten yritysten suosimiseen. Yhdysvaltain johtava väestöryhmä pitää maataan maailman parhaana. Aivan kuin aikaisemmin Neuvostoliitto ja Kiina Yhdysvallat vaatii oikeutta tehdä kaikkea sitä, mitä se ei muille salli. Siksi yhdysvaltalaisille sotarikollisille vaaditaan kansainvälistä koskemattomuutta, ydinaseilla voidaan uhata yksipuolisesti ja eurooppalaiselta teräkseltäkin voidaan evätä pääsy Yhdysvaltain markkinoille tuontiveron avulla.
EU:n pitäisi oppia tästä muun muassa se, että vapaakauppaideologia johtaa onnettomuuksiin. Euroopan on pidettävä tavoitteena ennemminkin taloudellista omavaraisuutta eli autarkiaa kuin tuonnin, viennin, globalisaation ja Yhdysvaltain ja Japanin kasvavan keskinäisen riippuvuuden edistämistä. Se on paras tapa välttää kauppasotien hankaluudet ja ulkoa tuleva taloudellinen epävakaus.

Vachetta (GUE/NGL)
. (FR) Transatlanttisissa suhteissa eletään levotonta aikaa. Taustalla on Yhdysvaltojen hallituksen hyökkäys, kun se hyödyntää sotilaallista voittoaan Afganistanissa vahvistaakseen ja voimistaakseen suurvalta-asemaansa.
Yhdysvaltalaisten pyrkimys kohti maailman herruutta aiheuttaa kuitenkin kiistoja ja jännitteitä maailman keski- ja reuna-alueiden johtavien luokkien kanssa. Parhaillaan käytävä kiista Yhdysvaltojen teräkseen soveltamasta tuontitullista on tämän räikeä ilmentymä. Yhdysvaltalainen imperialismi on valmis määräämään ?maailmanlaajuisen sääntelyn purkamisen?, mutta ei epäröi ryhtyä protektionistisiin toimenpiteisiin, kun sen omat edut ovat uhattuina.
En kuitenkaan äänestänyt yhteisen päätöslauselman puolesta. EU:n vastustus on vain tapa tukea eurooppalaisia monikansallisia yhtiöitä armottomassa taloussodassa. Olemme ennen kaikkea solidaarisia kaikkia maailman työläisiä kohtaan, Yhdysvaltojen työläiset mukaan luettuina. Emme tue monikansallisten yhtiöiden etuja toisiaan vastaan.
Mitä enemmän EU vaikuttaa "taistelevan" Yhdysvaltoja vastaan, sitä enemmän se soveltaa Yhdysvaltojen politiikkaa. Täten "Lissabonin prosessi", jonka tarkoituksena on muuttaa EU "maailman kilpailukykyisimmäksi taloudeksi", romuttaa vapauttamisen, yksityistämisen ja ylenpalttisen kaupittelun kautta työmaailman elinolot Euroopassa ja kolmannessa maailmassa.

Grossetête (PPE-DE)
. (FR) Äänestin mietinnön puolesta.
Suositus perustuu realistiseen ja nykyaikaiseen näkemykseen Euroopan taloudesta.
Yhdysvaltojen taloustoiminnan hidastuminen on tuntunut myös Euroopan unionissa. Tämä ei kuitenkaan riitä selittämään useiden jäsenvaltioiden kehnoja tuloksia. Meillä on todellakin sisäisiä ongelmia, jotka on ratkaistava. Rakenneuudistuksia on odotettavissa.
Jokaisen eurooppalaisen kuluttajan on voitava valita vapaasti palveluntarjoajansa. Euroopan unionissa onkin syntymässä kilpailun alalla uudenlainen politiikka, joka romuttaa kaikki määräävät markkina-asemat. Tätä lähestymistapaa on tuettava muun muassa ottamalla siihen mukaan kaikki osapuolet yksilöiden ja yhteisöjen tehokkuuden parantamiseksi. Uudistuksen ei pidä tapahtua toimijoita vastaan vaan aloja on kehitettävä yhdessä heidän kanssaan.
Määrätietoinen toiminta opetuksen, koulutuksen ja tutkimuksen kehittämisen alalla on myös olennaisen tärkeää, jos haluamme säilyttää työntekijöiden pätevyystason korkealla ja varmistaa yritystemme parhaan mahdollisen kilpailukyvyn.
Mietinnössä ehdotetaan myös sellaisten työntekijöiden eläkeiän korottamista, jotka haluavat jatkaa työntekoa. Nykyään yleinen pakollinen eläkkeelle siirtyminen on valtavaa pätevyyden, taitojen ja kokemuksen haaskaamista. Näistä kokeneista henkilöistä on yhä hyötyä yrityksillemme.
Lopuksi, analyytikot ovat osoittaneet, että tämänhetkinen talouden taantuma olisi voinut olla voimakkaampi ilman rahaliittoa. Näin ollen ne, jotka sisäpoliittisista syistä kehottavat meitä palaamaan ajassa taaksepäin, erehtyvät vuosisadasta ja sekoittavat keskenään henkilökohtaisen ja yleisen edun.

Patakis (GUE/NGL)
. (EL) Sen jälkeen kun oli nähty, mitä ovat komission ehdotuksen talouspolitiikan pääsuuntaviivat annetaan jälleen kerran Euroopan parlamentin mietinnössä siunaus EU:n kansanvastaisille politiikoille, jotka hävittävät työväen saavutetut oikeudet monopolististen etujen hyväksi.
Työtätekeviä kehotetaan taas kerran maksamaan taantuman seuraukset, jotka johtuvat sisäimperialistisesta kilpailusta, monopolien toimista sekä pelkästä pyrkimyksestä lisätä pääoman voittoa.
Vakaus- ja lähentymisohjelmien toteutuksen sekä jäsenvaltioiden koordinoinnin osalta pannaan mietinnössä jopa paremmaksi toteutettaessa kansanvastaisia toimenpiteitä, "joissa otetaan huomioon maailmanlaajuisen taantuman monitahoisuus".
Monopolististen intressien paineessa hyväksytään ja esitetään uudelleen poliittisia päätöksiä, jotka johtavat työkustannusten ja sosiaaliturvamaksujen pienenemiseen, työehtosopimusten ja työaikojen kiertämiseen, joustavien työmuotojen soveltamiseen ja palkkojen pienenemiseen.
"Väestön ikääntymisestä johtuvan demografisen haasteen" nimissä edistetään eläkejärjestelmien uudistusta, työssäoloajan pidennystä nostamalla eläkeikärajoja ja eläkkeitä pienentämällä; toisin sanoen poistetaan vähitellen valtion sosiaaliturvavelvoitteet sekä kannustetaan yksityistämään hoitoala.
Sosiaaliturvan heikentäminen sekä työaikaratkaisut työnantajan etujen hyväksi, eli osa-aikatyön sekä "joustavien" työjärjestelyjen yleistäminen, saavat aikaan valtavan työvoimareservin, jolla ei ole mitään oikeuksia eikä vaateita ja joka on alistettu suurpääoman häikäilemättömyydelle.
Paineet kansallisvarallisuuden luovuttamiseksi yksityisten etujen käsiin kasvavat ja yhä enemmän vaaditaan yksityistämistahdin nopeuttamista ja energian, maakaasun ja kuljetusten alan vapauttamista sekä yleishyödyllisten yritysten yksityistämistä ja yhteisten palvelujen vapauttamista välittämättä vähääkään niiden seurauksista työtätekeville ja kuluttajille.
Me Kreikan kommunistisen puolueen Euroopan parlamentin jäsenet äänestämme tätä mietintöä vastaan, sillä se varmistaa, että työtätekevät pysyvät köyhinä, ja se takaa mahdollisimman suuren voiton ja hyvinvoinnin suurpääomalle, joka tulee yhä voimakkaammaksi, koska se pyrkii tuhoamaan työläisten saavutukset ja yleistämään osa-aikatyöllisyyden. Tuomitessaan ja taistellessaan näitä julmia ja epäinhimillisiä politiikkoja vastaan työläiset yrittävät taistelullaan ehkäistä tulevan myrskyn, ja me seuraamme heitä heidän taistelussaan.

Vachetta (GUE/NGL)
. (FR) Entisen ammattiyhdistyshenkilön Trentinin mietintö alkaa suuntaviivalla, jonka ansioksi voidaan katsoa, että se on selkeä: "prioriteetteja olisi tällä hetkellä oltava työkustannusten alentaminen." Hän jatkaa epäjohdonmukaisilla ehdotuksilla, joiden mukaan voitaisiin samanaikaisesti laskea veroja ja sosiaaliturvamaksuja sekä turvata ?eläkkeiden ja terveyspalveluiden säilyttäminen?. Mietinnössä ei ymmärretä vuosien 1997-2001 talouden elpymisen ja viimeaikaisen laskusuhdanteen syitä, vaan siinä ehdotetaan empimättä sellaisia keinoja kuin soveltumattoman vakaussopimuksen tiukkaa soveltamista, jotka eivät voi johtaa kuin nykyisen taantuman pahenemiseen.
Mietinnössä painotetaan koulutus- sekä tutkimus- ja kehittämisponnisteluja ikään kuin työllisyyden alalla nämä kustannukset voisivat korvata kestävän palkkakehityksen ja yleisen työajan lyhentämisen. Esittelijä rohkenee puhua ?sosiaalisesta yhteenkuuluvuudesta?, vaikka hänen ehdottamansa verojen ja sosiaaliturvamaksujen alentaminen ei voi johtaa muuhun kuin eriarvoisuuksien kärjistymiseen. Äänestin siis varauksetta tätä surkeaa ja tekopyhää mietintöä vastaan, jota sen kirjoittajien olisi syytä hävetä.

De La Perriere (NI)
. (FR) Mietinnön otsikko ilmoittaa heti alkuun selkeästi sen tavoitteen: yhdenmukaisen veropolitiikan luominen unionille.
Siksi onkin hämmentävää, että Della Vedovan mietintö alkaa eräänlaisella puolivilpittömällä tunnustuksella: veropolitiikan on säilyttävä jäsenvaltioiden toimivallan piirissä. Koko lopputekstissä suositellaan kuitenkin keinoja, joilla unioni voi ottaa tämän etuoikeuden itselleen.
Onhan tässä toki kuljettu jo pitkä matka. Valiokunnassa hyväksytty teksti on huomattavasti parempi kuin esittelijän ehdotus, jossa eurooppalainen vero nähtiin keinona vahvistaa EU:n liittovaltiomallista periaatetta. Parlamentin enemmistö katsoi viisaammaksi luopua tästä liiallisesta rehellisyydestä ja korvata se tekstillä, joka loppujen lopuksi suojautuu tietyn liberalismin taakse kannattamalla verojen alentamista ja pyytämällä sitten veropolitiikan välineiden siirtämistä yhteisön viranomaisten, komission ja itse parlamentin, hallintaan.
Pienten askelien tavanomaisen strategiansa mukaisesti parlamentti etenee toki, mutta ravun tavoin. Eikä se sittenkään etene kuin puolittain. Alv:tä koskevat ehdotukset eivät ole riittävän uskaliaita. Olisi pitänyt yhtäältä vahvistaa, että kaikki kansakunnat ovat suvereeneja tässä asiassa, ja toisaalta esittää laajamittaisempia ehdotuksia, kuin ne, joilla pyritään vapauttamaan kansalaisjärjestöt alv:stä, ja ottaa mukaan esimerkiksi kaikki yleishyödyllisten yhdistysten tuottamat kulttuuritapahtumat.
Mietintö, jossa olisi tuotu selkeästi esiin veropolitiikan kansallinen luonne ja suositeltu jäsenvaltioiden välisen koordinoinnin parantamista tällä alalla, olisi voinut saada ääneni. En valitettavasti löytänyt merkkejä mistään tällaisesta.

Meijer (GUE/NGL)
. (NL) Kukaan ei pidä verojen maksamisesta, mutta ilman veroja eläisimme kaaoksessa, jossa olisi voimassa vain vahvimman oikeus. Ilman veroja meillä ei olisi kaikille avointa opetusta, terveydenhuoltoa, julkista liikennettä tai turvallisia katuja, ja jokainen, joka olisi pitkään sairaana tai työttömänä, joutuisi kerjuulle.
Euroopan komission ensisijaiset tavoitteet ovat valitettavasti toisenlaisia, ja italialainen radikaali Della Vedova näyttää olevan tämän opin uskollinen kannattaja. Hän valittaa, että verorasitus on kasvanut vuoden 1970 jälkeen keskimäärin 35 prosentista 45 prosenttiin, ja toivoo, että verokilpailu EU:n jäsenvaltioiden välillä johtaa yritysten verojen alenemiseen. Hän kutsuu tosin verotusta kunkin valtion sisäiseksi asiaksi, mutta kannustaa samaan aikaan yrityksiä valitsemaan päätoimipaikakseen valtion, jonka verorasitus on alhainen. Sen jälkeen hän korostaa välillisten verojen, kuten arvonlisäveron, merkitystä ja pitää välittömiä veroja, kuten tuloveroja, työtulojen saannin perusteettomana esteenä.
Olen hänen kanssaan samaa mieltä siitä, että saasteiden verotus voi olla vakavasti otettava vaihtoehto, mutta kun ympäristö on tosiaan puhdistunut, tästä lähteestä ei saada enää mitään tuloja. Arvonlisäveron painottaminen sitä vastoin merkitsee, että jokainen maksaa yhtä paljon välttämättömistä perusmenoista, jolloin köyhien ja rikkaiden väliset tuloerot kasvavat. Siksi hylkään Della Vedovan lähestymistavan.

Poos (PSE)
. (FR) Della Vedovan mietintö EU:n veropolitiikasta on kirjava kokoelma verotusta koskevia väitteitä ja vaatimuksia. Jotkin vaatimuksista ovat lisäksi räikeästi ristiriidassa perustamissopimuksen kanssa, jossa määrätään yksimielisyydestä verotuksen alalla.
Jouduin näistä syistä äänestämään päätöslauselmaesitystä vastaan.

Skinner (PSE)
Mietinnön 12 kohta on ristiriidassa Euroopan parlamentin työväenpuolueen linjauksen kanssa siitä, että tupakan ja alkoholin valmisteveroa olisi yhdenmukaistettava ylöspäin niiden käytön vähentämistä koskevan sosiaalisen tavoitteen toteuttamiseksi ja sen ylläpidetyn tunteen vahvistamiseksi, että sosiaalisista syistä voidaan verottaa.

Andersson, Färm, Hedkvist Petersen, Hulthén ja Hans Karlsson (PSE)
. Äänestimme koko mietinnön puolesta, koska mielestämme EU:n pitää esimerkiksi voida liittyä Euroopan ihmisoikeussopimukseen, mikä edellyttää sitä, että unionille annetaan oikeushenkilön asema.
Katsomme, että sellainen muutos voidaan sinänsä tehdä päätöksentekomallit ja institutionaaliset rakenteet säilyttäen. Sitä vastoin katsomme, että niitä kolmea pilaria, jotka nyt muodostavat EY:n ja EU:n, ei pidä yhdistää yhdeksi pilariksi.
Pilarirakenne heijastaa sitä poliittista jakoa, joka on tehty ylikansallisen ja hallitusten välisen yhteistyön välille, ja se tosiasia, että pilarirakenne aiheuttaa oikeudellisessa mielessä monimutkaisen tilanteen, ei riitä perusteluksi sen poistamiseen.

Berthu (NI)
. (FR) Jos kenelläkään oli mitään epäilyjä Carnero Gonzálezin mietinnön - jossa pyydettiin Euroopan unionille oikeushenkilöllisyyttä - tavoitteista, ne kaikkosivat eilisessä keskustelussa. Puhujat osoittivat suurta federalistista intoa romuttaen siten kaikki varovaiset rakennelmat, joilla esittelijä yritti todistaa, että hänen mietintönsä on täysin harmiton.
Jäsen Giorgio Napolitano puhui "ylikansallisen kokonaisuuden" perustamisesta. Jäsen Andrew Duff kertoi, kuinka tärkeää on, että unionista tulee täysipainoinen "sopimusosapuoli" kansainvälisellä näyttämöllä. Jäsen Jo Leinen ilmoitti, että oikeushenkilöllisyyden myöntäminen unionille on todellakin vain muita täydentävä pala federalististen ehdotusten joukossa. Ja lopuksi komissio ilmoitti, että kyseessä on "olennainen" uudistus ja että se sitoutuu tukemaan hanketta.
On siis selvää, että myöntämällä oikeushenkilöllisyys Euroopan unionille yhteisöjen lisäksi pyritään luomaan kansainväliselle näyttämölle uusi täysipainoinen toimija, joka muun muassa hyödyntää kaikkia SEU:n 24 artiklan (etenkin sellaisena kuin se on tarkistettuna Nizzan sopimuksen jälkeen) suomia mahdollisuuksia poistaakseen jäsenvaltioilta vähitellen kaiken itsemääräämisoikeuden ulkopolitiikkansa alalla. Eurooppa astuisi täten supervaltion aikakauteen ilman, että kansalaiset olisivat siitä selkeästi päättäneet.
Me taas olemme sitä mieltä, kuten esitimme mietintöön liitetyssä vähemmistöön jääneessä mielipiteessämme, että Euroopan unionin tulee pysyä täysivaltaisten ja vastuullisten valtioiden - eli täysivaltaisten ja vastuullisten kansallisten demokratioiden - verkostoksi muodostuneena ainutlaatuisena järjestönä. Tulevina kuukausina kokoontuvan valmistelukunnan tehtävänä on keksiä, kuinka parhaiten edistetään vapaaehtoista yhteisvaikutusta lakkauttamatta kansojen valinnanvapautta.

Theorin (PSE)
. (SV) En voi äänestää Carnero Gonzálezin mietinnöstä muun muassa seuraavasta syystä:
Kannatan hallitusten välistä yhteistyötä. Mietintö on luonteeltaan selvästi ylikansallinen. Jos unionista tehdään esittelijän ehdotuksen mukaisesti oikeushenkilö, se vaarantaa hallitusten välisen yhteistyön unionissa. EU:n muuttuminen oikeushenkilöksi merkitsee lisäksi askelta kohti Euroopan liittovaltiota. Sitä en voi tukea.

Hudghton (Verts/ALE)
Mietinnön ylivoimainen sanoma on, että Euroopan komissio on laiminlyönyt kalanjalostusalaa. Alaan vaikuttavat kokonainen joukko EU:n lainsäädäntöjä yhteisen kalastuspolitiikan YKP:n hallintotoimista hygieniaan ja elintarvikkeiden turvallisuuteen sekä ympäristöön asti, ja silti ala sivuutetaan aivan liian usein.
Jätevesidirektiivi on erinomainen esimerkki alasta, jolla jalostusalan ongelmia on katsottu läpi sormien. Sen vuoksi olen tyytyväinen siihen, että valiokunta hyväksyi tarkistukseni, joissa korostettiin, että lainsäädännön vaikutuksia on arvioitava perusteellisesti ja etenkin että valiokunnan olisi tuettava veden kierrätysjärjestelmien kehittämistä, kuten järjestelmää, jonka eräs jalostaja perusti alueellani Koillis-Skotlannissa.
Rakenteelliseen tukeen on kiinnitettävä nykyistä enemmän huomiota. YKP:n hallintotoimet ovat vahingoittaneet kovin jalostajien toimintaa, kun kiintiöitä on leikattu ja aluksia poistettu käytöstä, mutta tukea he ovat saaneet vähän tai eivät lainkaan.
Rakenteellisella tuella pitäisi olla myönteisiä vaikutuksia siten, että sillä voidaan vaikuttaa paitsi hallintotoimiin myös edistää alan tukemista edistämällä uusia tekniikoita ja kannustamalla tehokkaaseen markkinointiin.

Puhemies. -
Äänestykset päättyivät tähän.
(Istunto keskeytettiin klo 13.38 ja sitä jatkettiin klo 15.00.)

Puhemies. -
Esityslistalla on seuraavana keskustelu tärkeistä, ajankohtaisista ja kiireellisistä aiheista.

Puhemies. -
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista päätöslauselmaesityksistä:
B5-0146/2002 Muscardini UEN-ryhmän puolesta: Kolumbia,
B5-0149/2002 Salafranca Sánchez-Neyra PPE-DE-ryhmän puolesta: Kolumbia,
B5-0159/2002 Gasòliba i Böhm ja muut ELDR-ryhmän puolesta: tilanne Kolumbiassa,
B5-0160/2002 Lipietz ja muut Verts/ALE-ryhmän puolesta: Ingrid Bétancourtin sieppaus ja rauhanprosessin keskeytyminen Kolumbiassa,
B5-0167/2002 Medina Ortega ja muut PSE-ryhmän puolesta: rauhanprosessin keskeytyminen Kolumbiassa,
B5-0168/2002 Marset Campos ja muut GUE/NGL-ryhmän puolesta: Kolumbia.

Salafranca Sánchez-Neyra (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, uskon meidän kaikkien olevan pahoittelevinamme siitä, että presidentti Pastranan virkakautensa alussa rohkeasti käynnistämä rauhanprosessi on keskeytynyt.
Arvoisa puhemies, minun on myönnettävä, että osallistuttuani kollegojeni kanssa Los Pozosissa tapaamiseen "Tirofijon" ja FARCin ylimmän johdon kanssa, tämä päätös ei tullut minulle yllätyksenä. Pyysimme tuolloin FARCin sieppaamien Euroopan unionin kansalaisten ja myös sairaan kolumbialaisen senaattorin vapauttamista hänen vaimonsa ja tyttärensä pyynnöstä. Lienee tarpeetonta sanoa, että heitä ei vapautettu.
Arvoisa puhemies, nyt parlamentin on jälleen korotettava äänensä ja tuomittava kaikki murhat, mukaan luettuna niistä viimeisin, eli senaattori Marta Catalina Danielsin murha, kaikki ihmisoikeusloukkaukset Kolumbiassa, ja vaadittava FARCia vapauttamaan kaikki siepatut ihmiset, mukaan luettuna presidenttiehdokas Ingrid Betancourt.
Parlamentti on kannattanut aina rauhan ja vuoropuhelun tietä konfliktien ratkaisemiseksi, mutta samalla se tiedostaa, että molempien osapuolten on haluttava vuoropuhelua ja että yhteiskunta ei voi pysyä ikuisesti mykkänä, sokeana ja kuurona väkivallalle.
Mielestäni viime sunnuntaina Kolumbian yhteiskunta osoitti kansalaisrohkeutta ja demokraattista kypsyyttä. Tämän vuoksi, arvoisa puhemies, nyt jos koskaan ja varsinkin tulevien presidentinvaalien alla, kansainvälisen yhteisön, parlamentin ja Euroopan unionin yleensä on edelleenkin osoitettava solidaarisuuttaan ja tukeaan maan lailliselle hallituksella, kaikille demokraattisille voimille ja koko kansalaisyhteiskunnalle. On myös vaadittava, kuten aina, että maan vakavien ongelmien ratkaisemiseksi on painotettava rauhan, yksimielisyyden, sovittelun, oikeudenmukaisuuden ja vuoropuhelun merkitystä. Samalla on korostettava, että ongelmia ei voida voittaa väkivallan keinoin, sillä Kolumbian yhteiskunta tarvitsee rauhaa. Lopuksi, arvoisa puhemies, parlamentin pitäisi mielestäni tukea Kolumbiaa näissä tärkeissä presidentin vaaleissa.

Sánchez García (ELDR).
Arvoisa puhemies, puhumme jälleen Kolumbiasta, rakkaasta Amerikan maasta, mutta valitettavasti puhumme siitä jälleen kerran maata vaivaavien ongelmien vuoksi.
Jos analysoimme Kolumbian viimeisimpiä tapahtumia, yleisvaikutelma on masentava ja traaginen, ja ihmisoikeustilanteessa on paljon toivomisen varaa. Kaikesta huolimatta olemme optimistisia ja meidän on luotettava ja uskottava, että neuvottelujen, vuoropuhelun ja suvaitsevaisuuden keinoin voidaan Kolumbiaan saada vihdoinkin rauha.
Tässä yhteydessä voisi olla sopivaa mainita viisas eurooppalainen, saksalainen naturalisti Alexander von Humboldt, joka matkusti tasan 200 vuotta sitten Amerikan mantereelle ja loi perustan kansojen väliselle yhteistyölle ja ihmisoikeuksien puolustamiselle.

Medina Ortega (PSE).
Arvoisa puhemies, voin aivan hyvin puhua ennen jäsen Auroita, jotta hän ehtii saapua paikalle.
Useat poliittiset ryhmät ovat tehneet useita päätöslauselmaesityksiä, ja sitten olemme sopineet yhteisestä päätöslauselmaesityksestä, jolla tällä hetkellä, niin uskon, olisi parlamentin enemmistön tuki. Kuten minua ennen puhuneet ovat sanoneet, Kolumbian tilanne on meille kaikille tuskallinen aihe, sillä olimme odottaneet rauhankehitykseltä hyvin paljon.
Presidentti Pastrana on keskittynyt virkakaudellaan erityisesti kyseisiin toimiin ja tehnyt monia suuria myönnytyksiä sissijärjestöille. Hän aloitti neuvottelut sekä Kolumbian vallankumouksellisten asevoimien FARCin että Kansallisen vapautusarmeijan ELN:n kanssa, mutta tuloksetta.
Hän määräsi FARCille Sveitsin kokoisen erillisalueen, jolla se voisi liikkua täysin vapaasti, ja vielä silloin kun oli olemassa mahdollisuus, että suhteet katkeavat, presidentti Pastrana yritti päästä sopuun pidentämällä sopimusten voimassaoloaikaa tai jatkamalla neuvotteluja. Kun sopimukset olivat vielä voimassa ja neuvottelut täydessä vauhdissa, FARC syyllistyi useisiin kaappauksiin ja murhiin, jotka päätyivät senaattori Danielsin murhaan ja presidenttiehdokas Ingrid Betancourtin kaappaukseen. Samaan aikaan FARC jatkoi kiristystoimiaan vedoten oletettuun oikeuteensa määrätä veroista huumekauppaa harjoittaville järjestöille, mikä mielestäni on täysin laitonta, sillä järjestö, joka osallistuu väkivaltaisuuksiin täysin mielivaltaisesti ja joka kaiken lisäksi yrittää hyötyä huumekaupasta, menettää lopulta kaiken oikeutuksensa.
Olemme siis tällä hetkellä pettyneitä ja melko epätoivoisia. Se ei kuitenkaan merkitse sitä, ettemme enää uskoisi sopimuksen mahdollisuuteen.
Toisin sanoen, toteamme ensiksi, että FARC ei ole täyttänyt lupauksiaan, se on käytännöllisesti katsoen estänyt rauhankehityksen eikä se ole antanut hallitukselle neuvottelumahdollisuuksia, sillä murhamiesten ja kaappareiden kanssa ei voi neuvotella. Toisaalta rauhankehitys olisi saatava uudelleen vauhtiin ja ovi olisi jätettävä auki neuvotteluille.
Me Euroopan unionista olemme tähän asti tukeneet neuvotteluja ja tehneet konkreettisia ehdotuksia tiettyjen tämän hetken yhteiskunnallisten ongelmien lieventämiseksi. Kolumbian ongelmaa ei tietenkään ratkaista lopullisesti vain lopettamalla väkivaltaisuuksia, vaan on mentävä niitä aiheuttavien yhteiskunnallisten ja taloudellisten ongelmien ytimiin. Mutta sitä varten on ensin päästävä sopuun alueesta.
En tiedä, onko tällä hetkellä mahdollista valaa hieman uskoa ja rakentaa rauhaa, mutta katson, että Euroopan unionin etuna Kolumbian ongelman kohdalla on välimatka ja se, että se on aina ollut valmis tukemaan Kolumbian vientiä useilla tärkeillä aloilla.
Näin ollen päätöslauselmamme on tarkoitettu yhtäältä muistuttamaan vastuusta niitä, jotka ovat aiheuttaneet rauhankehityksen kariutumisen, ja toisaalta antamaan tilaa neuvotteluille ja pyytämään yhteisön toimielimiä jatkamaan kärsivällisesti tätä pitkäaikaista ja mutkikasta tehtävää antamalla tarvittavaa apua kehityksen edistämiseksi ja luonnollisesti olemalla vaipumatta epätoivoon, vaan luottamalla siihen, että lopulta järki voittaa ja osapuolet päätyvät neuvottelupöydän ääreen.
Uskon, että yhteisön toimielimet voivat tehdä asiassa yhteistyötä, ja toivomme, että komissio voi olla avuksi tämän vakavan ja pitkäaikaisen konfliktin ratkaisemisessa.

González Álvarez (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, aloitan lukemalla lyhyen katkelman työstä, jonka saimme tänään suhteista Väli-Amerikan maihin vastaavalta valtuuskunnalta. Sanon 'lukemalla?, sillä en halua, että minun luullaan tulkitsevan lukemaani. Tähän mennessä toteutetut toimet eivät mielestäni ole olleet kovin tasapainoisia.
Luen mitä ihmisoikeuksia puolustava kansalaisjärjestö "Human Watch World" sanoo: "Kolumbian ihmisoikeustilanne huononi selvästi viime vuonna. Vuoden 2001 ensimmäisen kymmenen kuukauden aikana järjestö rekisteröi 92 joukkomurhaa, jotka ovat määritelmän mukaan samassa paikassa samaan aikaan suoritettuja kolmen tai useamman henkilön murhia. Puolustusvoimiin kuuluvat puolisotilaalliset joukot olivat vastuussa suurimmasta osasta ennen sissisotaa tehdyistä murhista, ja suuri määrä maassa tapahtuneita kaappauksia, joista puolet olivat sissijoukon tekemiä, eivät ole vähenemään päin."
Asiakirjassa muistutetaan myös, että kaksi miljoonaa kolumbialaista on joutunut siirtymään asuinsijoiltaan ja että tänä vuonna luku nousi huippuunsa, 300 000:een. Asiakirjassa muistutetaan myös, että murhat, jotka kohdistuvat tiettyjen töiden edustajiin, kuten ihmisoikeuksien puolustajiin, ammattiyhdistystoimitsijoihin, toimittajiin ja hallituksen tutkijoihin sekä kommunistijohtajiin, jatkuvat.
Arvoisa puhemies, tänään äänestämme päätöslauselmasta. Itse pidin enemmän päätöslauselmasta, jonka hyväksyimme viime vuonna. Se vaikutti minusta tasapainoisemmalta, sillä siinä muistutettiin ja tuotiin julki selvästi viljelyiden jatkuva desinfiointi ja se, ettei vaihtoehtoisia viljelyitä tuettu tautien torjumiseksi ihmisissä ja jatkuvan biodiversiteettiä vastaan kohdistetun hyökkäyksen välttämiseksi.
Asiakirjassa muistutettiin myös, että Euroopan unionilla pitäisi olla toisenlainen asenne, ei militaristinen, vaan ihmisoikeuksien puolustajia, vuoropuhelua ja rauhaa tukeva. Tätä vaadimme tänään, ja olen yhtä mieltä muiden kollegoiden kanssa, että niin tehdään. Päätöslauselmassa tuotiin julki myös se, että ottaen huomioon, että 60 prosenttia Kolumbian väestöstä elää alle dollarilla, vuoropuheluun, sopimuksiin tai rauhaan pääseminen on vaikeaa. Näin ollen, arvoisa puhemies, toimia olisi mielestäni tasapainotettava, vaikka hyväksynkin suurimman osan kollegoideni puheista. Mutta olisi muistutettava myös muista Kolumbian sodan tekijöistä, jotka vaikuttavat olennaisesti siihen, että maassa ei ole rauhaa.

Auroi (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, ymmärrätte varmaan, että Vihreiden ryhmän jäsenenä olen erityisen liikuttunut esittäessäni päätöslauselman, jonka laatimiseen osallistuin, sillä Ingrid Bétancourt on yhä FARCin jäsenten vankina. FARC on väkivaltainen puolisotilaallinen ryhmittymä, joka on jo aiemmin murhannut ammattiyhdistyshenkilöitä ja yhteiskunnallisten liikkeiden edustajia Kolumbiassa, josta kollegani juuri muistuttivat, kuinka kipeästi sen asukkaat tarvitsevat rauhaa ja vakautta pikemminkin kuin tämänkaltaista toimintaa.
Emme ole tähän päivään mennessä saaneet rauhoittavia tietoja Ingrid Bétancourtin tilanteesta. Asianosaisten hallitusten ja komission on siis ryhdyttävä vaatimaan tietoja ja auttamaan Ingrid Bétancourtin vapauttamisessa. Tästä huolimatta on - kuten täällä todettiin - suhtauduttava myönteisesti presidentti Pastranan ilmoitukseen, jossa hän sanoi haluavansa voimistaa taisteluaan tämänkaltaista toimintaa vastaan ja taata entistä paremmin Kolumbian siviiliväestön turvallisuuden.
On selvää, että jos presidentti Pastrana avaa ovet neuvotteluille, niissä on pyrittävä turvaamaan ihmisoikeuksien kunnioitus ja palauttamaan Kolumbiaan vakaat olot, jotta maassa voisi vihdoinkin toteutua todellinen demokratia.
Euroopan unionin on siis tuettava entistä enemmän kaikkea yhteistyötä , joka nimenomaan mahdollistaa ihmisoikeuksien vahvistamisen, ja sen on varmistettava, että Euroopan tuet päätyvät kohteisiinsa eli auttavat Kolumbian siviiliväestöä.

Cushnahan (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, kenen tahansa meistä täällä parlamentissa on vaikea käsittää, miksi ihmisten pitää tappaa toisiaan, ja kuitenkin Kolumbiassa sissiryhmän jäsenet ja puolisotilaalliset joukot tappavat toisiaan ja tuhansia siviilejä empimättä ja toisinaan jopa innokkaasti.
Tämä seurauksena vuonna 1999 tehtiin yli 400 joukkomurhaa. Surullista kyllä, yksikään noihin hallituksen, puolisotilaallisten joukkojen ja sissiryhmien tekemistä joukkomurhista syyllistyneistä ei ole joutunut oikeuden eteen. Kolumbian tavallinen kansa elää ja kärsiin sorron ilmapiirissä, jonka ovat saaneet aikaan paitsi puolisotilaalliset joukot ja sissiryhmät myös usein hallitus, joka on joko haluton tai kyvytön suojelemaan kansaa.
Koska parlamentti on elin, joka on johdonmukaisesti pyrkinyt pitämään yllä ihmisten perusoikeuksia ja sosiaalista oikeudenmukaisuutta, meidän on tehtävä voitavamme edistääksemme rauhan saamista maahan, joka on elänyt sisällissodan kauhuissa yli neljän vuosikymmenen ajan. Meidän on yksittäisissä jäsenvaltioissa ja yleisesti Euroopan unionissa painostettava parhaamme mukaan hallitusta ja Kolumbian vallankumouksellisia sotajoukkoja (FARC) palaamaan neuvottelupöydän ääreen keskustelemaan todellisesta tulitaukosopimuksesta, jota kaikki konfliktin osapuolet pääsevät todella valvomaan.
Meidän on tuettava myös niitä rauhan hyväksi Kolumbiassa ponnistelevia ryhmiä, jotka ovat tarjonneet turvasataman siviileille mutta joita vastaan Kolumbian yhdistyneet itsepuolustusjoukot (AUC) ja FARC ovat viime aikoina hyökänneet. Lisäksi meidän on taivutettava Yhdysvallat rahoittamaan rauhanaloitteita sen sijasta, että se vain antaa lisää rahaa Kolumbian hallitukselle sotilaallisiin tarkoituksiin ja huumeiden torjuntatarkoituksiin.
Kolumbian kansa on väsynyt sotaan. Meidän on demokraattisesti valittuna elimenä käytettävä moraalista arvovaltaamme auttaaksemme Kolumbian kansaa heidän taistelussaan lopettaa maassaan käynnissä oleva konflikti.

Alyssandrakis (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission edustaja, arvoisat kollegat, peruskysymys kuuluu, jatkammeko rauhanprosessia, joka oli alkanut Kolumbian hallituksen ja sissien välillä vai yritämmekö ratkaista ongelman muilla keinoilla, ja jos yritämme, niin mitkä nämä keinot ovat.
Me emme voi hyväksyä muuta tietä kuin rauhanprosessin, joka on kytköksissä muutoksiin, joita Kolumbian yhteiskunta kiireellisesti tarvitsee, jotta se ei joutuisi samaan tilanteeseen kuin Argentiina.
Presidentti Pastrana on tehnyt päätöksen, joka valitsee väkivallan. Samanaikaisesti se muun muassa laillistaa Kolumbiassa niin monia murhia tehneiden puolisotilaallisten järjestöjen toiminnan. Valitettavasti Euroopan unioni ja Yhdysvallat yhdessä tukevat presidentti Pastranaa, tukevat siis väkivaltaa. Kuitenkin, arvoisat kollegat, tiedätte yhtä hyvin kuin minäkin, että väkivalta saa aikaan vain uuden väkivallan kierteen.

Fischler
Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, komissio yhtyy parlamentin huoleen Kolumbian nykytilanteesta ja yhtyy myös päätöslauselmaesityksessä ilmaistuun kantaan, että neuvotteluratkaisu on ainoa käypä keino ratkaista Kolumbian monivuotinen konflikti. Tämä kanta on esitetty lukuisissa julkilausumissa. Muutamien jäsenvaltioiden suoralle roolille tässä asiassa on samalla annettava tunnustusta.
Komissio on lisäksi ilahtunut ehdotuksesta tukea Yhdistyneiden Kansakuntien ihmisoikeuksista vastaavaa komissaaria Bogotassa. Me olemme jo tehneet näin ja jatkamme apuamme myös tulevaisuudessa. Lisäksi komissio tukee myös Yhdistyneiden kansakuntien pakolaisasioista vastaavan komissaarin toimintaa Kolumbiassa. Komissio pitää kiinni sitoutumisestaan rauhanprosessiin. Tässä tarkoituksessa komission jäsen Patten ja Kolumbian ulkoministeri ovat äskettäin allekirjoittaneet sopimuksen ensimmäisen rauhansopimuksen rahoittamisesta. Tarkoituksemme on tukea alueellisilla kehitys- ja rauhanohjelmilla Kolumbian kansalaisyhteiskuntaa edelleen sen ponnisteluissa kohti kestävää rauhaa. Komissio tutkii parhaillaan, millä tietyillä aloilla hankkeita voitaisiin rahoittaa. Samalla jatkamme suoraa tukeamme konfliktin uhreille humanitaarisella avulla, jota annetaan Echon ja kansalaisjärjestöjen kautta.

Puhemies. -
Kiitos paljon, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 17.30.

Puhemies. -
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista päätöslauselmaesityksistä:
B5-0132/2002 Watson ja muut ELDR-ryhmän puolesta: Taiwanille myönnettävä tarkkailijan asema WHO:ssa,
B5-0138/2002 Frassoni ja muut Verts/ALE-ryhmän puolesta: Taiwanille myönnettävä tarkkailijan asema toukokuussa 2002 Genevessä pidettävässä Maailman terveyskokouksessa,
B5-0147/2002 Collins UEN-ryhmän puolesta: Taiwanille myönnettävä tarkkailijan asemasta WHO:ssa,
B5-0150/2002 Langenhagen ja muut PPE-DE-ryhmän puolesta: Taiwanille myönnettävä tarkkailijan asema toukokuussa 2002 Genevessä pidettävässä Maailman terveyskokouksessa.

Malmström (ELDR).
Arvoisa puhemies, tämä keskustelu koskee Taiwania ja WHO:ta, ja kaikki ryhmät ovat samaa mieltä siitä, että haluamme antaa Taiwanille mahdollisuuden osallistua tarkkailijana Geneven kokoukseen muutaman viikon kuluttua.
Taiwanilla on hyvin kunnianhimoinen ohjelma terveyden alalla ja yksi Aasian korkeimmista elinajanodotteista. Lapsikuolleisuus on alhainen, ja Taiwanilta on hävitetty monet niistä taudeista, joiden kanssa suuri osa maailman maista yhä kamppailee, kuten kolera, vesirokko ja malaria.
Viime kaudella Taiwanin terveysministeriön valtuuskunta vieraili luonamme täällä Strasbourgissa, ja saimme silloin tilaisuuden vähän kuulla, millaisia kokemuksia heillä oli. Taiwanilaisilla on paljon hyviä kokemuksia ja he haluavat kovasti auttaa, sekä tiedollisesti että taloudellisesti. Me tiedämme, että WHO tarvitsee kipeästi taloudellista tukea.
Arvoisa puhemies, haluan sanoa Taiwanista myös jotain poliittista. Ryhmäni, liberaalit, tukee Taiwanin demokraattista kehitystä. Suhtaudumme erittäin positiivisesti siihen, mitä siellä on tapahtunut, ja tuemme Taiwanin kansan oikeutta päättää itse tulevaisuudestaan.
Kutsuimme pari kuukautta sitten tänne presidentti Chen Shui-bianin antaaksemme hänelle liberaalien vapaudenpalkinnon, mutta Ranskan viranomaiset eivät myöntäneet hänelle viisumia. Yritimme sitten kutsua hänet Belgiaan. Hän ei saanut viisumia sinnekään. Sitä perusteltiin EU:n sopimuksella, jonka mukaan Taiwanin presidenttiä ei kutsuta, koska se voisi vaarantaa suhteet Kiinaan. Viime viikolla kutsuimme hänet Ruotsiin yksityisenä järjestelynä. Hänelle ei myönnetty viisumia sinnekään.
Kun selvitin sitä, mistä säännöistä oli kysymys, sain tietää, että EU:n tasolla ei ole olemassa mitään tällaista sopimusta. Haluaisin selvityksen siitä, mistä oikeastaan on kysymys.
Mielestäni tällainen on Kiinan diktatuurin vastenmielistä mielistelyä. Pitäisi olla itsestään selvää, että demokraattisesti valitulle johtajalle myönnetään viisumi, kun hän saa kutsun esimerkiksi liberaalitovereiltaan.

Schroedter (Verts/ALE)
Arvoisa puhemies, haluaisin yhtyä edellisen puhujan mielipiteeseen. Taiwanissa elää 23 miljoonaa ihmistä demokratiassa ja nimenomaan vahvassa demokratiassa, eikä Taiwan todellakaan ole maa, joka aiheuttaisi meille jatkuvasti ongelmia. Siitä huolimatta se on kiireellisyyskeskustelumme aiheena. Kansainväliset organisaatiot ovat nimittäin sulkeneet nämä demokraattisen yhteiskunnan 23 miljoonaa ihmistä ulkopuolelle.
Tässä ei ole kyse maasta, joka olisi ensisijaisesti avunsaaja, vaan maasta, joka aktiivisesti tukee kansainvälisiä organisaatioita. Taiwan on ollut erityisen aktiivinen WHO:ssa. Olisi virhe, jos tämä maa ei voisi toimia kansainvälisesti. Siksi ensimmäinen askel voisi olla, että se saisi tarkkailijan aseman ja että se voisi tulevaisuudessa toimia muissa kansainvälisissä järjestöissä. Ehkä on olemassa tiettyjä tilapäismuotoja, joissa Taiwan voi olla osallisena. Kysyn komissiolta, onko se valmis tukemaan tätä parlamentin kantaa.

Langenhagen (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisat parlamentin jäsenet, Euroopan unioni ei ole pelkästään poliittinen ja taloudellinen menestystarina, vaan me olemme myös saavuttaneet terveyden alalla sellaiset normit, joista monet maat voivat vain uneksia. Hyvä terveydentila on jokaiselle kansalaiselle maan päällä äärettömän tärkeä, mutta kansanterveyttä voidaan parantaa vain tiedon ja lääkärin hoidon saatavuuden kautta. Ja monia asioita voidaan ratkaista yksinkertaisesti vain yhdessä ja voimia yhdistämällä. Tarkoitan tällä esimerkiksi infektiosairauksia, kuten malariaa, tuberkuloosia, aidsia ja muita. Maailman terveysjärjestö nykyisten 199 jäsenensä voimin on asettanut maailmanlaajuiseksi tavoitteekseen terveyden parantamisen. Terveys on arvokas omaisuus, ja kaikkien ihmisten pitäisi saada nauttia siitä. Siksi olen vakuuttunut, että alalla, joka koskee kaikkia ihmisiä, ei saa sulkea ulkopuolelle ketään, joka haluaisi vaikuttaa osaltaan ihmisten hyvinvointiin omassa maassaan ja muissa maissa.
Taiwan on ilmaissut halunsa osallistua WHO:hon sekä taloudellisesti että teknisesti. Siksi minusta on oikein, ellei peräti välttämätöntä, tarjota Taiwanille tarkkailijan asemaa Maailman terveysjärjestön jäsenten vuosikokouksessa. Tunnen omakohtaisesti Taiwaniin liittyvät poliittiset ongelmat ja jännitteet oikein hyvin. Kuten aina, syyllistä ei pidä etsiä vain toiselta puolelta. Mutta olen täysin vakuuttunut, että poliittiset ristiriidat eivät saa johtaa siihen, että jonkin maan kansainvälinen yhteistyö terveyden alalla estetään, ja siksi pyydänkin painokkaasti hyväksymään tässä esitetyn yhteisen päätöslauselman.

Fischler
Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, komissio tukee periaatteessa Taiwanin ponnisteluja muutenkin kuin tämän aiheen puitteissa, joka nyt on keskustelumme aiheena, eli kaikkiaan myös ponnisteluja voida osallistua kansainvälisten toimien ja järjestöjen työhön edellyttäen, että osallistumiselle on riittävät taloudelliset tai muut pätevät edellytykset. Kuitenkin osallistumisen on sovittava myös Taiwanin asemaan ja Euroopan unionin Kiinan-politiikkaan.
Me olemme vaatineet ponnekkaasti Taiwanin jäsenyyttä WTO:ssa ja olemme yhdessä Yhdysvaltain kanssa ponnistelleet Taiwanin liittymisen kitkattomuuden takaamiseksi. Me olemme myös tukeneet Taiwanin osallistumista useisiin kansainvälisiin organisaatioihin, kuten OECD:hen, tai osallistumiseen Kioton sopimukseen tullimenettelyn yksinkertaistamisesta ja yhdenmukaistamisesta sekä useisiin kansainvälisiin kalastusjärjestöihin.
Me tunnemme Taiwanin saavutukset terveyden alalla sekä lisääntyvän panostuksen kansainvälisissä avustus- ja terveystoimissa. Siksi me kannatamme Taiwanin ja Maailman terveysjärjestön kontaktien laajentamista, mikäli järjestön säännöt sen sallivat. Näyttäisi valitettavasti kuitenkin siltä, että Taiwan ei täytä kriteerejä, jotka WHO on jäsenyydelle asettanut, koska jäsenyys on mahdollista vain valtioille.
Oikeudellisesta näkökulmasta katsottuna ei ole selvää, sallisivatko WHO:n säännöt Taiwanille tarkkailijan aseman maailman terveyskokouksessa. Me tutkimme oikeudellisen tilanteen yhdessä jäsenvaltioiden kanssa sen osalta, mikä olisi sopiva asema, ja tulevan toukokuisen maailmanterveyskokouksen osalta. Lisäksi me olemme valmiita tutkimaan vielä jäsenvaltioiden kanssa Taiwanin muiden osallistumismuotojen mahdollisuutta Maailman terveysjärjestön työhön, erityisesti muita kuin valtiollisia kanavia, jos sellainen voitaisiin sovittaa WHO:n sääntöihin.

Puhemies. -
Kiitos paljon, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 17.30.

Puhemies. -
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista päätöslauselmaesityksistä:
Zimbabwe
B5-0139/2002 Maes ja muut Verts/ALE-ryhmän puolesta: tilanne Zimbabwessa,
B5-0158/2202 van den Bos ja Nicholson of Winterbourne ELDR-ryhmän puolesta: tilanne Zimbabwessa,
B5-0166/2002 Junker ja muut PSE-ryhmän puolesta: Zimbabwe,
B5-0169/2002 Morgantini GUE/NGL-ryhmän puolesta: Zimbabwe,
B5-0173/2002 van Orden ja muut PPE-DE-ryhmän puolesta: tilanne Zimbabwessa,
Moldova
B5-0134/2002 Thors ja Nicholson of Winterbourne ELDR-ryhmän puolesta: ihmisoikeustilanne Moldovassa,
B5-0140/2002 Schroedter ja muut Verts/ALE-ryhmän puolesta: tilanne Moldovassa,
B5-0145/2002 Belder EDD-ryhmän puolesta: ihmisoikeustilanne Moldovassa,
B5-0151/2002 Sacrédeus ja muut PPE-DE-ryhmän puolesta: parlamentaarisen opposition oikeudet Moldovassa,
B5-0165/2002 Wiersma ja van de Berg PSE-ryhmän puolesta: poliittinen tilanne Moldovassa,
B5-0170/2002 di Lello Finuoli GUE/NGL-ryhmän puolesta: tilanne Moldovassa,
Kirgisia
B5-0141/2002 Staes ja muut Verts/ALE-ryhmän puolesta sekä Bowis ja Posselt PPE-DE-ryhmän puolesta: tilanne Kirgisiassa,
B5-0156/2002 Di Pietro ja Nicholson of Winterbourne ELDR-ryhmän puolesta: ihmisoikeustilanne Kirgisiassa,
B5-0164/2002 Sakellariou ja Koukiadis PSE-ryhmän puolesta: tilanne Kirgisiassa,
Hamma Hammamin tapaus Tunisiassa
B5-0133/2002 Nicholson of Winterbourne ELDR-ryhmän puolesta: Tunisia,
B5-0142/2002 Cohn-Bendit ja Flautre Verts/ALE-ryhmän puolesta: Hamma Hammamin tapaus (Tunisia),
B5-0152/2002 Oostlander ja Morillon PPE-DE-ryhmän puolesta: Tunisia,
B5-0161/2002 Pasqua UEN-ryhmän puolesta: Hamma Hammamin tapaus (Tunisia),
B5-0162/2002 Napoletano ja muut PSE-ryhmän puolesta: Tunisia,
B5-0171/2002 Boudjenah ja Eriksson GUE/NGL-ryhmän puolesta: ihmisoikeudet Tunisiassa ja Hamma Hammamin tapaus.
Zimbabwe
Maes (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, Zimbabwen vaalien tulokset eivät ole vielä aivan täydelliset, mutta näyttää siltä, että presidentti Mugabe on saanut enemmistön äänistä. Niin odotettiinkin käyvän. Tehtiin kaikki mahdollinen, jotta niin kävisi, ja enemmistö oli sentään pienempi kuin olisi voinut luulla. Pidän tätä sittenkin moraalisena voittona oppositiolle, jonka edustajat itse puhuvat varastetuista vaaleista.
T?adin varastettujen vaalien ja Sambian väärennettyjen vaalien jälkeen nämä ovat kolmannet vaalit, joita en parhaalla tahdollakaan voi kutsua kansainvälisten normien mukaisiksi vapaiksi ja tasapuolisiksi, vaikka jotkin muut Afrikan maat ovatkin omista syistään arvioineet vaaleja kohtalaisen myönteisesti. Olihan jo etukäteen nähtävissä viitteitä tästä: odotettiin 4,5 miljoonaa äänestäjää, painettiin 7,5 miljoonaa lippua, jotta oltaisiin valmiina kaikkeen, äänestyspaikkoja oli liian vähän, jotta jokainen voisi äänestää kunnolla, oli olemassa tarpeellista epäselvyyttä siitä, kuka äänestää missäkin, koska samana päivänä järjestettiin useita eri vaaleja eri tasoilla, mutta eri paikoissa.
Nämä ovat vain teknisiä näkökohtia, jotka korostavat Mugaben oveluutta. Niitäkin tärkeämpää oli vaaleja edeltänyt terrori, hallitsevan eliitin synnyttämät esteet, joiden tarkoituksena oli estää oppositiota pitämästä kokouksia, valtion tiedotusvälineiden monopoli, toimittajien työn estäminen, tarkkailijoiden työn estäminen, kidutukset, ihmisryöstöt, joiden uhreiksi joutuivat jopa tärkeät ammattiyhdistysjohtajat - voisin jatkaa luetteloa vielä jonkin aikaa.
Oppositio ennusti etukäteen senkin tempun, että kaukana äänestyspaikoilta jaettiin maissia köyhille. Äänestyspaikkojen uudelleenavaamisesta syntynyt teatteri teki näytelmästä täydellisen, mutta silti meidän on kysyttävä itseltämme: mitä nyt?
Vaalit eivät olleet vapaat ja tasapuoliset, mutta onko meidän hylättävä ne kokonaan? Sambian ja T?adin vaalitkaan eivät olleet vapaat ja tasapuoliset. Meidän on säilytettävä sanktiot. En kannata niiden laajentamista, mutta niitä on sovellettava ja valvottava. Kannatan sen sijasta enemmistön ja opposition jäsenten välisiä neuvotteluja, sillä maassa pelätään kansalaissotaa.
Toivon, että lopulta saadaan aikaan kansallisen yhtenäisyyden hallitus yhdessä opposition kanssa.

Van den Bos (ELDR).
Itsenäisyystaistelijoiden sukupolvi on unohtanut omat periaatteensa. Zimbabwen vaalit olivat afrikkalaisittainkin uskomaton farssi. Mugabe teki tavattoman raa'alla tavalla kaikkensa pysyäkseen vallassa. Mikään ei ollut hänelle liian hurjaa, kun oli kyse vastustajien saattamisesta pois pelistä: väkivaltaa, pelottelua, murhia, joukkopidätyksiä ja maanpetossyytöksiä. Vaalilakeja muutettiin viime hetkessä. Valikoiduilla alueilla oli liian vähän äänestyspaikkoja, henkilöllisyystodistuksia takavarikoitiin, tiedotusvälineet eivät saaneet tehdä työtään, ja vaalien tarkkailu oli pelkkä vitsi. Poliittisesti sokeat eteläafrikkalaiset tarkkailijat ovat tehneet itsensä ikuisiksi ajoiksi naurettaviksi julistaessaan, että vaalit olivat tasapuoliset ja vapaat.
Mugabe aikoo kuitenkin jatkaa tuhoisaa politiikkaansa, joka on johtanut siihen, että Zimbabwe on nälänhädän partaalla, 80 prosenttia väestöstä elää köyhyysrajan alapuolella ja 60 prosenttia on työttömänä. Mugabe on eristettävä kansainvälisesti entistä selvemmin tiukentamalla sanktioita. Emme saa rangaista kansaa johtajan rikoksista. Pitääkö komission jäsen sanktioiden tiukentamista mahdollisena? Mitä komissio aikoo ehdottaa Euroopan neuvostolle Barcelonassa?
Valitettavasti demokratian laita on Afrikassa edelleen usein hyvin huonosti. Afrikkalaisten diktaattori Mugabea kohtaan osoittama solidaarisuus on valitettavasti hyvin huono merkki. Siksi meidän poliittiset ponnistelumme on kohdennettava Zimbabwen lisäksi myös muihin alueen maihin. Etelä-Afrikka saa paljon apua Euroopalta, mutta ei välitä vähääkään sen naapurimaahan kohdistetusta perustellusta kritiikistä. Afrikka-parka, ihmisparat, joiden on näin kärsittävä epäpätevistä, vallanhaluisista ja korruptoituneista johtajista. Koska Afrikassa saadaan lopultakin valtaan demokraattien sukupolvi?

Swoboda (PSE)
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisat parlamentin jäsenet, kaikesta päätellen Mugabe on voittanut vaalit. Muistan vielä muitakin vaalivoittoja, jotka sellaiset presidentit ovat ottaneet nimiinsä, jotka ovat sitten pian hävinneet kuvioista eivätkä nämä presidentit pian olleet enää presidenttejä. En haluaisi tehdä suoria rinnastuksia. Minusta presidentti Mugaben ei kuitenkaan pitäisi iloita liian aikaisin vastustajiensa voittamisesta. Varsinkaan, kun kyseiset vaalit on käyty mitä huonoimmissa oloissa - pelottelua, poliisien hyökkäyksiä opposition jäseniä ja kannattajia vastaan ja niin edelleen.
Minua ei sureta pelkästään itse Zimbabwen tilanne, vaan se, että monet Afrikan valtion- ja hallitusten päämiehet ja johtajat tarjoavat Mugabelle epäsuorasti suojakilpeä tunnustamalla kuitenkin tämän vaalivoiton. Ehkäpä taustalla on pelko uudesta uuskolonialismista, jota Eurooppa tai myös Amerikan yhdysvallat ja muut maat voisivat harjoittaa. Siitä ei varmasti ole kyse, että jollakulla olisi tällaisia taka-ajatuksia. Vaikka olisikin, se ei varmasti ole Euroopan unionin politiikka. Kyse on mielestämme niistä ihmisistä, jotka kärsivät nälkää, jotka kärsivät alistettuina. Minulla on ollut viime aikoina myös tilaisuus ojentaa erään juryn nimissä palkinto Nobel-palkinnon saajalle Amartya Senille. Juuri tämä mies on toistuvasti muistuttanut siitä, että demokratia ja kehitys kuuluvat yhteen eikä niitä voida erottaa toisistaan. Siksi mielestäni Euroopan unionin on tehtävä kaikkensa saadakseen myös tähän maahan demokratia ja edellytykset taloudelliselle kehitykselle.
Me eli kaikki ne Euroopan parlamentin jäsenet, jotka osallistuvat Kapkaupungin yhteiseen parlamentaariseen AKT-EU -edustajakokoukseen, huolehdimme varmasti myös näistä asioista. Meidän täytyy pyytää erityisesti Etelä-Afrikalta, että se toimisi sillä eteläisessä Afrikassa olevan merkittävän roolinsa mukaisesti. Meidän täytyy valitettavasti taloudellisista vaikeuksista huolimatta puuttua myös sanktioiden lisäämiseen. Mutta sanottakoon vielä kerran, että jos afrikkalaiset naapurimaat auttaisivat yhdessä Euroopan unionin kanssa toimimaan tätä diktaattorihallintoa vastaan, onnistuisimme siinä varmasti nopeasti ja voisimme myös todella auttaa tämän kovia koetellun maan ihmisiä.
González Álvarez (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, vuosina 2000 ja 2001 parlamentti puolusti ja hyväksyi yli 6 päätöslauselmaa Zimbabwesta, ja nyt, viime viikonlopun vaalien jälkeen, pyydämme edelleen, että oikeusvaltio ja demokratia vakiinnutetaan uudelleen, maatalousuudistukset aloitetaan viimein ja pitkään jatkunut maiden haltuunotto lopetetaan.
Mielestäni oli selvästi nähtävissä, että 15 000 riippumattomasta tarkkailijasta vain muutama sai suorittaa tehtäväänsä ja että Euroopan unionin edustajan ja opposition toimia vaikeutettiin, ja näin ollen Euroopan unioni katsoo, että kyseessä oli selvä petos. Ja kuten niin usein, arvoisa puhemies, tilanteesta kärsii kansa, jonka keskuudessa on aliravittuja yli 550 000, yli 80 prosenttia elää köyhyysrajan alapuolella, terveydenhuolto- ja opetusjärjestelmät rappeutuvat ja yli 2 000 kuolee viikossa aidsiin.
Katson, että kehitystä ei voi pysäyttää, ellei Zimbabwen hallitusta edelleen painosteta ja rangaista, ja että ainoa tapa edistää demokraattista kehitystä on auttaa kansaa, mutta kohdistamalla painostustoimia hallitusta vastaan.

Van Orden (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, meillä on hyvä syy uskoa näissä vakavasti epäonnistuneissa presidentinvaaleissa, että Mugabe todellisuudessa hävisi äänestyksessä, mutta että hän vain yritti järjestää niin, että voittaisi äänten laskennassa. Nyt hänellä on mahdollisuus saada ote Zimbabwen kansasta toiseksi kuusivuotiskaudeksi. Tämä merkitsee uutta taantumaa Zimbabwen demokratialle ja tuhoa paitsi Zimbabwelle myös koko Etelä-Afrikalle. Mugabe edustaa Afrikan kehityksen kaikkein negatiivisimpia piirteitä: korruptiota ja autoritaarista valtaa johtajineen, jotka rikastuvat kansan kustannuksella, rotuerottelua, kateuden hyväksikäyttöä, poliittista väkivaltaa ja taloudellista jälkeenjääneisyyttä.
Zimbabwe on kaunis, ja se oli ennen vauras maa, jolla oli mahdollisuus tulla alueen vilja-aitaksi. Sitä vastoin maan talous on retuperällä, inflaatio ja työttömyys kukoistavat ja puoli miljoonaa nälänhädän partaalla elävästä väestöstä säilyy hengissä vain kansainvälisen ruoka-avun turvin. Mugaben uudelleenvalinta pahentaa vakavasti kaikkia näitä ongelmia.
Minun on sanottava, että Mugabe on tajunnut, että tämä peli menetettiin kenties noin kaksi vuotta sitten, jolloin Zanu-PF-puolue oli vähällä hävitä yleiset vaalit; juuri tämän vuoksi hän on viimeiset kaksi vuotta - ei vain kaksi viikkoa - yrittänyt parannella poliittista järjestelmää omaksi edukseen systemaattisella terrori- ja pelotuskampanjalla kaikkia häntä vastustaneita vastaan. Parlamentin olisi syytä osoittaa kunnioitustaan Morgan Tsvangiraille, MDC-puolueen (Movement for Democratic Change) aktivisteille ja kaikille niille, joilla on ollut rohkeutta vastustaa Mugabea koko tämän ajan.
Minun on sanottava, että on sääli, että kansainväliseltä yhteisöltä meni niin kauan, ennen kuin se tajusi Zimbabwen tilanteen ja että Euroopan unioni odotti viime hetkeen saakka ennen kohdennettujen sanktioiden määräämistä. Me täällä parlamentissa voimme ainakin pitää päämme pystyssä. Olemme olleet aktiivisia kahden viime vuoden ajan.
Afrikan maiden asenne on ollut erityinen pettymys. Olimme aina luulleet, että etenkin Etelä-Afrikalla olisi keino palauttaa aito demokratia ja oikeusvaltio Zimbabween. Etelä-Afrikan johtajat osoittautuivat kuitenkin vajavaisiksi. He eivät hennoneet tuomita sellaisia, joita he pitivät kenties vapautusveljinään. Tämä on sääli Zimbabwen kansan, koko Zimbabwen kansan kannalta.
Ainakin Eteläisen Afrikan kehitysjärjestön (SADC) vaalitarkkailuryhmä saattoi eilisessä tiedonannossaan myöntää, ettei vaaliprosessin voida sanoa täyttävän riittävästi vaaleille asetettuja normeja ja standardeja SADC:n alueella. Arvoisa puhemies, luulen, että he tarkoittivat, että vaaleja oli selvästikin peukaloitu. Tämä on varmasti myös muutamien muiden alueelle jääneiden kansainvälisten vaalitarkkailijoiden mielipide. Miten muuten voimme selittää esimerkiksi sen oudon ilmoituksen siitä, että äänestäjien määrä oli alhainen Tsvangiraille uskollisilla kaupunkialueilla, kun taas Zanu-PF-puolueen vankalla tukialueella maaseudulla se olisi ollut huomattavan korkea? Miten muuten selitämme kadonneet äänestyslaatikot, jotka yhtäkkiä ilmestyivät takaisin täynnä Mugabelle annettuja ääniä?
Kansainvälisen yhteisön on säilytettävä määrätietoisuutensa. Sen on tunnustettava näiden vaalitulosten laillisuus. Mugaben ja hänen kumppaniensa ulkomaille piilottamien varastettujen varojen etsintää on tehostettava. EU:n mustaa listaa olisi laajennettava, ja meidän on toteutettava tiukkoja lisätoimia. Etelä-Afrikan on ryhdyttävä osoittamaan johtajuutta ja sen on näytettävä, että se on sitoutunut demokraattisiin periaatteisiin alueella. Meidän on pyrittävä auttamaan demokratian, ihmisoikeuksien ja oikeusvaltion palauttamisessa Zimbabween sekä avustettava maan taloudellisessa kehittämisprosessissa. Tiukka päätöslauselmamme tänään on panoksemme tässä asiassa, ja toivon, että neuvosto ja komissio kuuntelevat meitä.
Malmström (ELDR).
Arvoisa puhemies, Zimbabwen vaalit ovat demokratian irvikuva. Opposition vaalityöntekijöitä on uhkailtu, vainottu, vangittu ja tapettu. Sananvapaus on olematon. Monet zimbabwelaiset jonottivat tuntikausia eivätkä sitten kuitenkaan saaneet äänestää. Robert Mugabe on rikkonut lupauksen toisensa jälkeen ja ajanut maansa perikatoon. Zimbabwella on maana uskomaton potentiaali, mutta Mugaben johdolla se on syöksynyt syvyyteen.
On huolestuttavaa, että niin monet afrikkalaiset johtajat ovat selitelleet parhain päin Zimbabwen tapahtumia ja sanoneet, että vaalit olivat oikeudenmukaiset. Lähden siitä, että ulkoministerit ja komissio keskustelevat Barcelonassa Zimbabwesta ja päättävät tarkoituksenmukaisista, laajennetuista sanktioista sekä strategiasta, johon osallistuu koko seutu. Etelä-Afrikkaa pitää painostaa voimakkaasti. Emme saa millään tavalla tunnustaa näitä vaaleja oikeudenmukaisiksi.
Odotimme aivan liian kauan, ennen kuin ryhdyimme toimiin Zimbabwen kohdalla. Toivoimme ja luotimme. Tarvittiin se, että entinen kollegamme Pierre Schori heitettiin sieltä ulos, ennen kuin sanktiot otettiin käyttöön.. Arvoisa puhemies, emme saa pettää niitä zimbabwelaisia, jotka taistelevat demokratian puolesta.

Belder (EDD).
Arvoisa puhemies, näyttää siltä, että Zimbabwen nykyinen presidentti, Robert Mugabe, vannoo maanantaina 1. huhtikuuta valtionpäämiehen valan taas kuudeksi vuodeksi. Huhtikuun 1. päivä on kotimaassani Alankomaissa aprillipäivä. Olisipa niin Zimbabwen kansankin kohdalla!
Mugaben virkakauden pidennys on kuitenkin katkeraa todellisuutta. Perusteena ovat viime viikonlopun presidentinvaalien eilen julkistetut viralliset tulokset. Äänestyksen alkua ja sen sujumista on Zimbabwessa kutsuttu osuvasti pakene ja pelkää -vaaleiksi (flee and fear elections).
Zimbabwen presidentinvaalit eivät lyhyesti sanottuna olleet vapaat eivätkä tasapuoliset. Paljon kertoo jo se tosiseikka, että joitakin äänestyspaikkoja käytetään öisin kidutuskeskuksina, joissa Mugaben hurjat miliisit piinaavat ja häpäisevät poliittisia vastustajia. Tämä kauhistuttava tieto ilmaisee, miten synkkä tausta on Mugaben keinoja kaihtamattomalla pyrkimyksellä säilyttää valtansa.
Arvoisa puhemies, on hyvin ymmärrettävää, että Mugaben tärkein kilpailija, oppositiojohtaja Morgan Tsvangirai, on hylännyt vaalituloksen ja pitää sitä silkkana äänestäjien pettämisenä. Tsvangirain Movement for Democratic Change -puolueessa tarvitaan tässä tavattoman vaikeassa tilanteessa ennen muuta neuvokuutta ja viisautta. Puolue yrittää kuulemma kiistää ja peruuttaa virallisen vaalituloksen oikeusteitse. Omien sanojensa mukaan Tsvangirai kannattajineen ei pyri ainakaan yhteenottoon. Kun otetaan huomioon se lohduton poliittinen ja sosiaalis-taloudellinen tilanne, johon Mugaben vallanhimo on Zimbabwen saattanut, Zimbabwen opposition asenne ansaitsee neuvoston ja komission tuen. Jos tilanne nimittäin kärjistyy kansalaissodaksi, maa uppoaa vain entistä syvemmälle suohon. 
Tällä välin kehotan neuvostoa ja komissiota sopimaan Yhdysvaltain hallituksen kanssa siitä, että Mugaben hallintoa valvotaan vielä entistäkin tarkemmin. Samaan aikaan on etsittävä keinoja tukea edelleen Zimbabwen rakentavia voimia. Tähän asti näkemäni läntiset reaktiot Mugaben kyseenalaiseen uudelleenvalintaan herättävät odotuksia. Kuinka toisenlaisia ovatkaan sitä vastoin jotkin afrikkalaiset kannanotot. Huomatkaa: niissä puhutaan "olennaisilta osiltaan vapaista ja tasapuolisista vaaleista". Jos se on todellakin alueellinen ja poliittinen mitta, eteläinen Afrikka on matkalla suoraan kohti epävakautta. Niinpä on hyvin paikallaan, että eurooppalaiset vetoavat varsinkin Etelä-Afrikan viranomaisiin.

Fischler
Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, Zimbabwen hallituksen estelyistä huolimatta Euroopan unioni seurasi hyvin tarkoin maan vaaliprosessia, ja haluaisinkin aloittaa ilmaisemalla suuren ihailuni monien zimbabwelaisten siviilirohkeutta ja demokraattista vakaumusta kohtaan, jota he ovat osoittaneet näissä oloissa.

Euroopan unioni seuraa Zimbabwen tapahtumia todella enenevässä määrin huolissaan. Vaaliprosessiin kohdistetut epäilykset, jotka Euroopan unioni ilmaisi aikana, jolloin 96 artiklaa vielä sovellettiin, osoittautuivat täysin oikeutetuiksi. Odotan, että hallitusten päämiehet keskustelevat tästä Barcelonassa ja että Euroopan unioni antaa siitä myös hyvin nopeasti julkilausuman.
Useimmat vaalitarkkailijat ovat tulleet johtopäätökseen, että vaalit eivät heijastelleet zimbabwelaisten tahtoa, ja mainitsevat joukon virheitä vaalien toteutuksessa. Voimme kuitenkin pitää kiinni siitä, että niin suuri pettymys kuin vaalien tulos saattaakin olla, on olennaista, että kansainvälinen yhteisö pohtii Zimbabwen tilannetta ja tekee kaikkensa kriisin hillitsemiseksi.
Laajalle levinneillä väkivaltaisuuksilla olisi erityisesti raskaita alueellisia vaikutuksia. Pian Etelä-Afrikka olisi pakolaisongelman edessä, ja pitemmällä aikavälillä tällainen kriisi voisi vaarantaa alueelliset talouskasvun ja kestävän kehityksen näkymät. Kaikkeen tähän liittyisi suuri elintarvikkeiden puute.
Komissio asettaa humanitaariset tarpeet etusijalle yhdessä muiden kumppaneiden kanssa. Ratkaiseva merkitys on myös yhteistyöllä SADC-hallitusten ja AKT-valtioiden kanssa etsittäessä yhteistä pohjaa Zimbabwen kriisin hallinnalle. Euroopan unioni suunnittelee lähitulevaisuudessa korkean tason troikan lähettämistä keskustelemaan SADC-kumppaneidemme kanssa Zimbabween kohdistuvista epäilyistämme yhteisen oikeusvaltioon ja demokratiaan sitoutumisemme perusteella. Toivon, että Euroopan parlamentti tulee olemaan tässä keskeisessä roolissa.
(Suosionosoituksia)

Schroedter (Verts/ALE)
Arvoisa puhemies, Moldova, murheen lapsemme, naapurivaltiona. Toivoimme pitkään, että se voisi onnistua, että tämän maan kommunistinen hallituskin pitäisi kiinni taloudellisesta kehityksestä ja suunnasta kohti Euroopan unionia. Tämä toive on nyt tuhoutunut, ja kommunistinen hallitus on tietoisena siitä, että se leikkii tulella, ottanut käyttöön venäjän kielen ja tehnyt pakollisen historianopetuksesta, joka edustaa stalinistista näkemystä. Kieli ja kulttuuri ovat jo aiemmin laukaisseet tässä maassa sotilaallisen yhteenoton, ja silloin onnistuttiin laajan yhteiskunnallisen kompromissin ansiosta rauhoittamaan tilanne muutamassa päivässä ja saamaan vakaus maahan Etyjin kauaskantoisilla toimilla. Tämän hallitus on nyt tuhonnut, ja vieläpä yhdessä köyhimmistä maista! Minusta on väärin, että hallitus yrittää nyt jatkuvasti esittää oikeutuksia toimilleen. Viime päivinä olemme saaneet kuulla kaikenlaista, muun muassa, että hallitus on väittänyt muiden olevan syyllisiä poliittiseen kriisiin. Sitä se on itse, sillä se on yrittänyt lakkauttaa tämän kompromissin, ja vieläpä yhdessä Euroopan köyhimmistä maista. Jos maa joutuu nyt poliittiseen kriisiin vähän ennen kuin siitä tulee naapurivaltiomme, se koskettaa myös meitä, ja siksi minusta on aivan välttämätöntä, että hallitus myöntyy perumaan nämä päätökset ja huolehtimaan siitä, että maahan saadaan aikaan taloudellinen ja poliittinen vakaus.

Thors (ELDR).
Arvoisa puhemies, ensinnäkin haluaisin pahoitella, etten päässyt osallistumaan keskusteluun aiemmin eräiden harjoittelijani kanssa sattuneiden onnettomien tapausten vuoksi. Olen tyytyväinen siihen, että olemme vihdoinkin tehneet aloitteen keskustellaksemme Moldovasta. Liberaaliryhmä yritti tätä jo viime tammikuussa.
Kaikki, mitä jäsen Schröder sanoi, on totta. Olemme hyvin vaikeassa tilanteessa, joka saattaa johtaa samanlaisiin tapahtumiin kuin Valko-Venäjällä. Meidän on oltava tarkkoina ja ymmärrettävä, että nimenomaan Vladimir Voranin lopetti talousuudistukset. Nämä tapahtumat ovat saaneet kansainväliset elimet keskeyttämään rahoituksensa.
Olemme tietoisia keinoista, joilla Moldova on yritetty käännyttää takaisin itään päin ja saamaan aikaan ongelmia Romanian kanssa. Moldovan hallitus on esimerkiksi kieltänyt ihmisiä perustamasta ortodoksista yhteisöä Romanian ortodoksisen kirkon yhteyteen. Tämä on tuomittu Euroopan ihmisoikeusyleissopimuksen vastaisena. Transnistrian konfliktista ei tarvinne sanoa enempää; tiedämme jo siitä, ja hallituksen nykyinen kanta ei auta ratkaisemaan sen ongelmaa.
Täällä on mainittu kristillisdemokraattinen puolue. Se, mitä Venäjän duumassa on viime päivinä sanottu duuman syyttäessä Romaniaa sekaantumisesta, on huolestuttavaa. Venäjän duuman väitteet eivät pidä paikkansa. Olemme nyt tilanteessa, jossa Romanian diplomaatti on julistettu ei-toivotuksi henkilöksi. Tämä synnyttää melkoisesti jännitteitä.
Parlamentin ja komission on keskityttävä nykyistä paljon enemmän Moldovan kysymykseen jäsen Schröderin mainitsemista syistä. Meidän on vältettävä joutumasta Valko-Venäjän kaltaiseen tilanteeseen. Tarvitsemme järkeviä sanktioita ja järkeviä toimenpiteitä, koska kyse on niin köyhästä maasta. Ne teistä, jotka ovat käyneet Moldovassa, tietävät, että tuon maan lapset ovat maailman huono-osaisimpia.

Sacrédeus (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, yhdyn kahteen edelliseen puhujaan, jäsen Schroedteriin ja jäsen Thorsiin. Euroopan parlamentin on jo aika osallistua voimakkaasti Euroopan köyhimmän maan elämään.
Moldovan asukkaat ovat kärsineet jo pitkään köyhyydestä mutta lisäksi myös ihmisten hyväksikäytöstä. Kymmeniä tuhansia naisia on esimerkiksi halvennettu Länsi-Euroopan niin kutsutussa seksiteollisuudessa.
Tunnen henkilökohtaisesti Iurie Roscan, joka on Moldovan suurimman oppositiopuolueen eli kristillisdemokraattien puheenjohtaja, sekä puolueen varapuheenjohtajan Vlad Cubreacovin. Heihin kohdistetaan hyökkäyksiä, joiden avulla kommunistihallitus presidentti Vladimir Veroninin johdolla yrittää pidättää heidän poliittisen koskemattomuutensa. Sama koskee puolueen pääsihteeri Stefan Secareaunua, joka mainitaan meidän tämänpäiväisessä päätöslauselmassamme.
Arvoisa puhemies, haluan esittää vastalauseeni sen johdosta, että vähän aikaa sitten oikeusministeri, hänkin Moldovan hallitsevasta kommunistipuolueesta, vahvisti käytännössä ainoan todellisen oppositiopuolueen eli kristillisdemokraattien harjoittaman poliittisen ja taloudellisen toiminnan keskeyttämisen. Ne ihmiset, jotka ajavat Moldovan monipuoluejärjestelmää ja demokratiaa, ansaitsevat arvostuksemme ja rohkaisumme.
Kristillisdemokraattien toiminnassa pyritään ajamaan sellaisia perusasioita kuin kieli, kulttuuri, kouluopetus ja maan länsimainen demokraattinen suuntautuminen. Tämä on herättänyt kommunistien suuttumuksen.
Pahoittelen myös sitä, että Moldovan bessarabialainen ortodoksinen kirkko ei saa toimia vapaasti. Moldova on aineellisesti köyhä maa. Emme halua, että se jää köyhäksi myös demokratian kannalta. Meillä on suuri vastuu Moldovasta.

Wiersma (PSE).
Kun Moldovassa tuli vuosi sitten vaalien jälkeen valtaan kommunistinen hallitus, saatoimme tietenkin alkaa laskeskella, milloin maa olisi keskustelunaiheena täällä parlamentissa, ja nyt ollaan niin pitkällä. Olisin itse mieluiten halunnut, että olisimme käyttäneet suoria yhteyksiämme tähän parlamenttiin saattaaksemme tietyt asiat järjestykseen ja keskustellaksemme asiasta mahdollisesti myöhemmin, mutta ymmärrän, että jotkin ryhmät haluavat keskustella tästä tänään. Minusta se on hyvä. On tärkeää, että Euroopan unioni kiinnittää nykyistä enemmän huomiota myös siihen maahan, jota on jo kutsuttu Euroopan köyhimmäksi. Maahan, jolla on tavattoman paljon ongelmia, ei vain poliittisia, vaan myös suuria yhteiskunnallisia ongelmia, kuten köyhyys, terveydenhuollon ongelmat ja pahoinvoivista lapsista huolehtimiseen liittyvät ongelmat. Varsinkin tällaisessa tilanteessa on tietenkin hyvin ikävää, että hallitus lietsoo vastakkainasettelua maassa, joka on oikeastaan eksynyt tieltään, joka ei pysty valitsemaan idän ja lännen välillä, joka on melko jakautunut.
Huomiotani on ennen muuta kiinnittänyt, että viimeaikaiset mielenosoitukset on järjestetty paitsi osaksi hallitusta vastaan myös ennen muuta Euroopan puolesta, mikä osoittaa, miten maan vastakkainasettelut kehittyvät. Luulen, että hallitus tekikin suuren virheen tehdessään nimenomaan kielestä ja historianopetuksesta kiistanalaisia ehdotuksia, jotka ovat aiheuttaneet paljon vastustusta. Onneksi hallitus on jo ymmärtänyt, ettei se niin helposti käy, ja se on peruuttanut useita toimenpiteitä; luulen, että tähän ovat vaikuttaneet myös Moldovan ulkopuolelta esitetyt äänekkäät vastalauseet.
Nyt meidän on korostettava, että hallituksen on ymmärrettävä lopettaa maan opposition toiminnan estäminen ja vastustaminen. On uhattu, että tiettyjen poliitikkojen koskemattomuus poistetaan. Minusta niin ei voida tehdä. Oppositio on jätettävä rauhaan, aivan samalla tavoin kuin oppositio on arvokkaasti osoittanut mieltään hallituksen toimenpiteitä vastaan. Maassa ei saa missään tapauksessa käydä niin, että yksi ryhmä yrittää pakottaa toisen tiettyyn suuntaan, oli se sitten kohti Venäjää tai kohti Eurooppaa. Se on asia, josta ihmisten täytyy voida päättää itse kaikessa rauhassa ja demokraattisessa ilmapiirissä.
Sanoin jo, että tämä keskustelu on myös oikea hetki ilmoittaa, että Euroopan unionin pitäisi tehdä enemmän tässä asiassa. Käsittääkseni komissio tutkii, onko mahdollista antaa maassa oleville ihmisille suoraa apua, ja silloin puhutaan terveydenhuollosta, yhteiskunnallisesta kehityksestä ja muusta sellaisesta. Minusta voimme ennen muuta pyytää hallitukselta ja kaikilta Moldovan ihmisiltä, että he luovat maahansa tilanteen, jossa kansainvälinen yhteisö voi toimia nykyistä tehokkaammin, sillä kohtaamme usein vakavia esteitä yrittäessämme tehdä sen, mitä haluamme siellä tehdä.
Lopuksi olen sitä mieltä, että on tärkeää kehottaa myös muita alueen maita edistämään Moldovan vakautta ja edistämään ratkaisun löytämistä Transnistrian ongelmaan - sekin on nimittäin eräänlainen kiinnitys, joka rasittaa Moldovaa hyvin paljon; Romanian ja Venäjän pitäisi minusta omaksua tässä asiassa pidättyvä suhtautuminen, kun taas ennen muuta Euroopan unionin pitäisi yhdessä Etyjin kanssa hakea ratkaisua.

Posselt (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, Moldova on paitsi rutiköyhä maa, myös kulttuurisesti hyvin rikas, hyvin kaunis maa Keski-Euroopan itäreunalla, ja se yhdistää Balkanin kriisialueen sekä Mustanmeren ja Kaukasuksen kriisialueet. Tämä kertoo jo sen, kuinka suuri merkitys tällä pienellä maalla on Euroopan unionille riippumatta siitä, mitä jäsen Schroedter aivan oikein huomautti, että se viimeistään Romanian jäsenyyden myötä rajoittuu Euroopan unioniin ja toivottavasti jonakin päivänä kuuluu siihen itsekin. Me emme saa myöskään unohtaa, miksi Moldova on lähtenyt tälle kauhistuttavalle tielle, josta sen on täytynyt kärsiä viimeisten vuosikymmenten ajan.
Moldova oli Hitlerin ja Stalinin sopimuksen uhri. Lisäksi Moldovaa ryövättiin vuosikymmenien ajan tyhjiin Neuvostoliiton eurooppalaisena siirtomaana. Tämä maa ei pysty tällaisen menneisyyden jälkeen enää nousemaan omin voimin jaloilleen, ja aivan oikeutetusti sanottiin, että se on hyvin vaarallinen mahdollinen kriisipesäke. Toisaalta Venäjä on sekaantunut asiaan Transnistrian kautta, niin sanotun Dnestrin tasavallan kautta, joka on Venäjän kansalliskiihkoilijoiden ja militarististen piirien etujoukkoa Euroopassa, ja toisaalta Moldovalle on ominaista sen kulttuuriset ja historialliset siteet Romaniaan. Jotta siitä ei tulisi vaarallista kiistakapulaa EU:n ehdokasvaltion ja Euroopan unionin mahtavimman naapurin välillä, meidän on tehtävä kaikkemme tämän maan vakauttamiseksi, eli meidän on puolustettava ihmisoikeuksia, ahtaalle pantujen kristillisdemokraattien ja muiden Moldovan parlamentin jäsenten oikeuksia, vastustettava uuskolonialistisia pyrkimyksiä alistaa maa kielen ja historian vääristelyn avulla, puolustaa demokratiaa ja oikeusvaltiota. Arvoisa komission jäsen, uskon, että meidän täytyy myös pyrkiä aktiivisempaan apuun yhteiskunnan rakenteiden kehittämisessä, tämän maan demokraattisten toimielinten rakentamisessa. On täysin oman etumme mukaista osallistua maan vakauttamiseen.

Fischler
Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, komissio on vakavasti huolissaan Moldovan tasavallan poliittisesta ja taloudellisesta kehityksestä. Tämän komission jäsen Patten teki viime kuussa selväksi tapaamisessaan Moldovan ulkoministerin Dudeun kanssa. Siksi Euroopan parlamentin käsiteltävänä oleva päätöslauselma on meistä hyvin ilahduttava.
Moldova on Euroopan köyhin maa, ja se ei ole juurikaan lähentynyt petollisen Transnistrian alueen konfliktin ratkaisua. Viime kesästä lähtien Moldovan hallitus on kieltäytynyt tapaamasta Transnistrian edustajia, ja meneillään on kiivas rajatarkastuksia koskeva kiista, johon on sotkeutunut myös Ukraina. Viime aikoina Moldovan tasavallan kommunistisen hallituksen ja romaniankielisten kansalliskiihkoilijoiden välille on syntynyt ristiriitainen ilmapiiri. Uudistusprosessissa ilmenee kasvavassa määrin takaiskuja, ja Kansainvälinen valuuttarahasto ei takaa sille enää lainoja. Lisäksi on ilmennyt huolestusta herättäviä viitteitä, että hallitus katsoo Venäjään päin ongelmiensa ratkaisemiseksi.
Maan köyhyyden syyt ovat ensisijaisesti poliittisluonteisia. Erittäin suuri syy on nimenomaan Transnistrian konfliktin ratkaisemisen laiminlyöminen. Parhaillaan Euroopan unioni tutkii, kuinka se voi tukea Etyjiä tämän ponnisteluissa tilanteen parantamiseksi. Olemme laatineet suhteellisen anteliaan avustusohjelman. Väliaikaisesti käyttöön asetetaan reilut 40 miljoonaa euroa, joilla tuetaan maata seuraavien kahden vuoden aikana teknisellä avulla, elintarvikeavulla ja erityisellä makrotaloudellisella rahoitusavulla. Samalla on kuitenkin oltava taattu, että myös Moldova itse pyrkii saamaan talousasiansa kestävämmälle pohjalle.
On oikein, että Echo on lopettanut toimensa Moldovassa, sillä Echon tehtävänä on antaa hätäapua eikä hallita rakenneongelmia. Mutta jos Echon työtä voidaan jatkaa muilla välineillä, esimerkiksi Tacisilla, ei kuitenkaan saa unohtaa, että apu ei voi yksistään tarjota poliittisia ratkaisuja.
Komissio kuitenkin ponnistelee asian puolesta ja on valmis tutkimaan, mihin toimenpiteisiin voidaan ryhtyä käytettävissä olevien varojen puitteissa Transnistrian konfliktin ratkaisemisen tukemiseksi.
Maes (Verts/ALE).
Kirgisia ei ole vielä demokratia. Ei ole vallanjakoa, ei ole riippumatonta oikeuslaitosta. Ihmisoikeuksia, lehdistönvapautta, sananvapautta ja muita vapauksia loukataan edelleen. Hallitus käyttää valtaansa suunnattoman väärin, ja ihmisiä heitetään mielivaltaisesti vankilaan väärien syytösten perusteella, jotta päästäisiin eroon poliittisista vastustajista. Riippumattomia toimittajia painostetaan, ja lehdistö on kokonaisuudessaan hallituksen vallassa. Mitä demokraatti voi silloin odottaa?
On kuitenkin olemassa ihmisiä, jotka osoittavat suurta rohkeutta yrittäessään puolustaa demokratiaa maassaan, vaikka henkilökohtaiset riskit ovat suuret, niin kuin Beknazarov on joutunut kokemaan. Sorretaan, jopa kidutetaan demokraattisesti valittuja henkilöitä, toimittajia ja kansalaisia, jotka puolustavat oikeusvaltiota. He kuitenkin tietäkööt, että Euroopan unioni on tässä asiassa heidän puolellaan. Meidän on painostettava hallitusta. Kumppanuus- ja yhteistyösopimuksen kautta meillä on mahdollisuus harjoittaa painostusta, jotta hallitus aloittaa vuoropuhelun opposition kanssa, lopettaa kidutukset ja huolehtii siitä, että maa saadaan jälleen todelliseen oikeusvaltioon vievälle tielle.

Bowis (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, joudumme liian usein tulemaan torstai-iltapäivisin tänne istuntosaliin puhumaan sellaisesta, josta emme mielellämme puhuisi. Tämä pitää paikkansa etenkin tänään.
Olen käynyt Kirgisiassa useita kertoja viime vuosina, jolloin maa on noussut Neuvostoliiton vallan synkistä ajoista ja määrännyt poliittisten, taloudellisten ja terveysuudistusten tahdin alueella. Annoin tuolloin tunnustusta tuolle kehityksen ajanjaksolle, kuten olen siitä asti tehnyt. Muutaman viime vuoden aikana olemme kuitenkin ryhtyneet tuntemaan huolta maassa tapahtuvasta kehityksestä. Presidentti Askar Akajevista, jolla on tiedeakatemian tausta ja joka valittiin presidentiksi vapailla vaaleilla vuonna 1991 ja uudelleen vuonna 1995, on myöhemmin tullut enemmän sortava kuin demokraattinen presidentti. Sekä parlamentti- että presidentinvaalit vuonna 2000 ikävä kyllä kielivät vaaliprosessin vilpillisyydestä.
Olimme huolissamme ehdokkaista, jotka olivat pannassa muotoseikkojen vuoksi, eikä vähiten siksi, että he osaavat kirgisian kieltä; olemme huolissamme tukahdetusta ja sorretusta lehdistöstä, siitä, että yhteisöryhmiä on estetty osallistumasta prosessiin. Symbolista tälle kaikelle on ollut parlamentin oikeudellisia ja lainsäädäntöä koskevia uudistuksia käsittelevän valiokunnan puheenjohtajan Azimbek Beknazarovin pidättäminen. Hänet pidätettiin tammikuussa ja tuotiin oikeuteen helmikuussa. Oikeudenkäyntiä lykättiin sittemmin tähän kuukauteen asti.
Kirgisialla on monia ongelmia rajojensa kanssa, myös luonnonvaroista on puutetta, rotujen välillä on jännitteitä, ja maahan on hyökätty ulkopuolelta. Maan väestöstä 88 prosenttia elää alle 4 dollarin tuloilla päivässä. Se ei nyt kaipaa maailman paheksuntaa, jos se pilaa demokraattisen prosessinsa, riippumattoman oikeuslaitoksensa ja sananvapautensa.
Tämän vuoksi jätämme tänään tämän esityksen ja pyydämme heitä kuuntelemaan. Jäämme odottamaan tuloksia.

Jeggle (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisat parlamentin jäsenet, keskustelemme tänään ihmisoikeusloukkauksesta, joka on tapahtunut Kirgisiassa, maassa, jota Keski-Aasian valtuuskuntamme, johon kuulun, seuraa. Kaksi seikkaa on tässä ajan vähyyden vuoksi erityisen tärkeitä. Ensinnäkin alueelle tekemilläni matkoilla olen perusteellisesti voinut vakuuttua sen kansojen valtavasta optimismista ja arvojen lähentymisestä. Toisin kuin kaikki maat, jotka ovat tähän mennessä liittyneet Euroopan unioniin ja jotka siihen seuraavaksi tulevat liittymään, Keski-Aasian valtiot kulkevat tiensä demokratiaan pitkälti yksin, ilman muiden valtioiden suurta tukea. Ainoa apu on Tacis. Euroopan unioni antaa Kirgisialle käyttöön taloudellista ja teknistä apua maatalous- ja sosiaalialan ministeriöiden rakentamiseen. Kun otetaan huomioon olemassa olevat ajattelutapojen erot, kulttuurien, uskontojen erot, täysin erilainen historiallinen kehitys, selittyy pieni osa meidän ja keskiaasialaisen demokratiakäsityksen välisestä suuresta erosta. Haluan tällä sanoa, että meidän on varottava mittaamasta toisia valtioita liian ankarasti meidän demokratia- ja ihmisoikeusvaatimuksillamme.
Toiseksi meidän tehtävämme on Keski-Aasian kumppaneina ja ystävinä tarjoutuneessa muodossa huomauttaa merkittävistä epäkohdista. Näin sitäkin suuremmalla syyllä, kun Kirgisia saa myös Tacis-ohjelmien puitteissa meiltä apua. Käsiteltävänä oleva Euroopan parlamentin päätöslauselma ottaa tämän jännitekentän huomioon. Kuten sanottu, toisaalla on kaikkea muuta kuin yksinkertaisten tosiasioiden tunnustaminen ja toisaalla vaikeus aikaansaada toimiva demokratia, jonka pitäisi taata kaikkien kansankerrosten ja kansalaisryhmien osallistuminen. Tähän asti tehdyille suorituksille haluaisin antaa selkeän tunnustuksen. Kuitenkin näen ihmisoikeuksien suhteen, kuten jäsen Bowis jo huomauttikin, pikemminkin takapakkia kuin edistystä, ja tästä minun onkin ilmaistava vakava huolestumiseni. Ihmisoikeudet ja ihmisarvo ovat nykyaikaisen yhteiskunnan ja vakaan demokratian perusta.

Fischler
Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, komission yksiköt tarkkailevat päivittäin Kirgisian ihmisoikeustilannetta mukaan luettuna Felix Kulovin ja Topt?ubek Turgunalijevin tapaukset ja nyt myös uudempi Beknazarovin ja hänen kumppaneidensa tapaus.
Tietenkään komissio ei halua puuttua itsenäisen valtion oikeudellisiin asioihin, mutta Kirgisian viranomaisten selvästi suhteeton menettely Beknazarovin tapauksessa on erityisen huolestuttavaa. Tähän kuuluu Beknazarovin eristäminen ja mahdollinen pahoinpitely syistä, jotka näyttävät johtuvan hänen tekemästään ammatillisesta väärästä arvioinnista tai ehkä väärästä ammatillisesta toiminnasta, joka on kaiken lisäksi tapahtunut seitsemän vuotta sitten.
Lisäksi Beknazaroviin kohdistunut menettely on herättänyt kansalaisissa yleistä tyytymättömyyttä ja voisi vähitellen heikentää merkittävästi hallituksen uskottavuutta ja jopa maan vakautta. Lisäksi komissiosta on arveluttavaa, että Beknazarovin tapaus näyttää olevan vain yksi jatkuvasti lisääntyvistä esimerkeistä oikeudellisesta menettelystä hallituksen poliittisia vastustajia vastaan.
Komissio yhtyy parlamentin näkemykseen siitä, että Kirgisian on kahden viime vuoden aikana pannut peliin hyvän maineensa. Komissio ei ole koskaan laiminlyönyt sen korostamista, eikä tee sitä tälläkään kertaa, minkä merkityksen se antaa kumppanuus- ja yhteistyösopimuksen 2 artiklalle, jossa sopimuspuolet ovat sitoutuneet kunnioittamaan demokratiaa, kansainvälisen oikeuden periaatteita ja ihmisoikeuksia.

Malmström (ELDR).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, Tunisiassa loukataan raskaasti ihmisoikeuksia. Joskus ihmisoikeusloukkaukset tuntuvat jäävän kätköön. Oppositiota vainotaan, maassa on ainakin tuhat poliittista vankia, sananvapaus on minimaalinen, yhdistymisvapautta on rajoitettu. Toimittajia ja demokratian puolesta toimivia häiritään, eikä asianajajien anneta tehdä työtään.
Monet Tunisian ihmisoikeustaistelijoista on asetettu Saharov-palkinnon ehdokkaiksi, ja Tunisiaa on kritisoitu tässä salissa monta kertaa. Nyt siihen on taas aihetta.
Liberaaliryhmä kantaa suurta huolta oikeudenkäynnistä Hamma Hammamia ja hänen kiellettyyn kommunistipuolueeseen kuuluvia tovereitaan vastaan. Oikeudenkäynti heitä vastaan on farssi, eikä sen käsittelyä voida mitenkään hyväksyä. Eri puolilla maailmaa on esitetty vastalauseita sen vuoksi. Jopa minun maassani, missä Tunisiaa harvemmin mainitaan, on viime päivinä julkaistu lehdissä monia järkyttyneitä artikkeleita Tunisian kommunistipuolueen jäsenten saamasta kohtelusta.
Hammami, Madouri ja Taamallah tulivat vapaaehtoisesti esille ja saapuivat vapaaehtoisesti oikeudenkäyntiin. Sen jälkeen sattuneet tapahtumat ovat pelottavia ja kaukana oikeusvaltion periaatteista. Heitä on pahoinpidelty, he eivät saa tavata asianajajiaan, ja oikeudenkäynti itsessään on suuri juridinen farssi.
Olemme yhtä mieltä siitä, että on kysymys mielipidevangeista, joita pitää kohdella kunniallisesti ja oikeusvaltiolle ominaisella tavalla. Oikeudenkäynti aloitetaan jälleen 30. maaliskuuta, ja sitä ennen heidät pitää päästää vapaaksi. Se on aivan luonnollista, koska he ovat itse antautuneet. Meidän pitää lähettää Tunisialle tiedonanto, jossa sanotaan, että meillä on maassa valvovia silmäpareja, että valvomme oikeudenkäyntiä ja aiomme seurata sitä todella tarkasti.
EU:n pitää nostaa Tunisia ja ihmisoikeuskysymykset esille assosiaatiosopimuksissa ja yhteistyössä. Vaikenemme tällaisista asioista aivan liian kauan. Asetamme itsellemme ja ehdokasvaltioille ankaria vaatimuksia, mutta Tunisialta emme vaadi jurri mitään.
Tämä ei saa jatkua. Ihmisoikeuskysymykset pitää nostaa esille yhteydenpidossa Tunisian kanssa. Meidän pitää lakata hätäilemästä Ben Alista. Ennen kaikkea tähän tapaukseen pitää kiinnittää huomiota.

Auroi (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, Tunisia on sitoutunut kunnioittamaan ihmisoikeuksia, ja tämä on yksi Euroopan unionin ja Tunisian välisen assosiaatiosopimuksen olennaisista kohdista. Sitoutuminen, joka uusittiin assosiaationeuvoston 29. tammikuuta pitämässä kokouksessa, vaikuttaa nyt kuitenkin horjuvan, kun katsotaan, miten Tunisian hallitus on kohdellut Hamma Hammamia ja hänen ystäviään.
Astuttuaan vapaaehtoisesti kätköistään, joihin he joutuivat pakenemaan vuosina 1997-1998 pidettyjen häpeällisten oikeudenkäyntien jälkeen, heidät tuomittiin uudelleen 2. helmikuuta ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa, ja heidän tuomionsa vahvistettiin oikeuskäsittelyn irvikuvassa, joka valitettavasti paljastaa oikeusvaltion toiminnassa olevat vakavat puutteet, joita maassa on havaittu jo usean vuoden ajan.
Puolustukseen oli kokoontunut 200 asianajajaa. Poliisi piti heitä erillään sillä välin, kun uhreja pahoinpideltiin. Hamma Hammami aloitti nälkälakon 26. helmikuuta vastustaakseen nykyisiään vankeusolojaan. Häntä pidetään Tunisin vankilan kuolemaantuomituille varatulla osastolla, vaikka hän on poliittinen vanki. Tilanne on ristiriidassa sopimusten kanssa, etenkin Euroopan unionin kanssa tehdyn assosiaatiosopimuksen ihmisoikeuksien kunnioittamista koskevan 2 artiklan kanssa.
Meidän on nyt muutamaa viikkoa ennen Valenciassa 22. ja 23. huhtikuuta pidettävää ulkoministerien kokousta (Barcelona V) tehtävä selväksi, että me parlamentin jäsenet vaadimme Tunisian viranomaisia vapauttamaan Hamma Hammamin ja hänen ystävänsä. Tämä on välttämätön ensiaskel kohti oikeusvaltion kunnioittamista Tunisiassa.
Pyydämme myös komissiota vaatimaan, että Tunisiaa kunnioittaa kansainvälistä oikeutta, ja valtuuttamaan parlamentin valtuuskunnan ottamaan asian tiukemmin esiin Tunisian viranomaisten kanssa.

Tannock (PPE-DE).
Vuonna 1991 Hamma Hammami ja kolme muuta Tunisian kommunistisen työväenpuolueen johtajaa tuomittiin poissaolevina toisinajattelijoina tekemistään toimista. Viime kuussa sen jälkeen, kun vastaajat oli luovutettu viranomaisille, nuo tuomiot vahvistettiin alle minuutissa ilman, että syyttäjä tai puolustaja olisi esittänyt todisteita tai todistajaa olisi kuultu.
Hallituksen on väitetty syyllistyneen myös muihin toisinajattelijaryhmiin kohdistuneeseen laajamittaiseen sortamiseen. Demokratia ja oikeusvaltio ovat käsitteitä, joista vain harva valtio jopa Euroopassa on saanut viime aikoina nauttia. Niiden kehittyminen vie aikansa, ja ne voivat osoittautua heikoiksi uhan edessä.
Tunisian kaltaisissa valtioissa saavutuksena voidaan pitää jo sitä, että kyetään vastustamaan jonkinlaista radikaalisosialismia tai islamia, jotka ovat tuhonneet niin monen arabimaissa asuvan ihmisen elämän viime vuosikymmeninä. Meidän on kehottaessamme lisäämään moniarvoisuutta ja kunnioittamaan demokraattisia normeja ympäri maailman varottava heikentämästä hallituksia, jotka kulkevat tuohon suuntaan, olkoot ne sitten kuinka puutteellisia tahansa.
Uskon kuitenkin, että EU:lla on tärkeä rooli pyrkiä tarjoamaan esimerkin maille, jotka haluavat päästä pois köyhyyden, äärimmäisyyksien ja sorron kierteestä. Emme voi myöskään täysin unohtaa naapurimaiden, kuten Tunisian, kokemia ongelmia. Edistämällä yhdessä taloudellista ja poliittista uudistusta ulkomaisin suorin investoinnein ja kunnioittamalla hyvää hallintotapaa, demokratiaa ja ihmisoikeuksia autamme muita ja autamme myös itseämme siten, että vähennämme paitsi sitä kaunaa, jota arabimaailma usein tuntee länsimaita kohtaan, myös niitä siirtolaispaineita, jotka aiheuttavat suuria ongelmia yhteiskunnissamme ja jotka nekin vaativat kiireellisiä ratkaisuja.
Tämän vuoksi Ranskan hallitus on oikeassa korostaessaan, että on tärkeää antaa tukea Maghreb-maille, joiden kansalaisista moni on asettunut asumaan Lontooseen, josta minä tulen, siirtolaisiksi tai pakolaisiksi. On myös oikein aloittaa EU:n markkinoiden, myös maatalousmarkkinoidemme, avaaminen niille köyhille maille, jotka haluavat käydä kauppaa kanssamme siten, että ne hyötyvät siitä suoraan ja että se estää tulevien siirtolaispaineiden syntymisen, kun niiden omia talouksia pyritään pitkällä aikavälillä vakauttamaan.

Zrihen (PSE).
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, Hamma Hammami tuomittiin vuonna 1999 poissaolevana 9 vuodeksi ja 3 kuukaudeksi vankeuteen muun muassa kuulumisesta laittomaan järjestöön, yllyttämisestä tottelemattomuuteen, väkivaltaan kehottavien lehtisten jakelusta ja yleistä järjestystä horjuttavien virheellisten tietojen tahallisesta levittämisestä. Hän palasi maan alta 2. helmikuuta 2002 kiistääkseen tuomionsa.
Erilaisten välikohtausten värittämän oikeudenkäynnin päätteeksi Tunisin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin vahvisti ensimmäisen tuomion ja määräsi syytetyn vangittavaksi. Valitusprosessi käynnistyi lauantaina 9. maaliskuuta, ja sitä on seuraamassa lukuisia ulkomaisia tarkkailijoita, muun muassa toimittajia, Tunisissa komennuksella olevia länsimaisia diplomaatteja, Ranskan, Sveitsin ja Belgian lakimiesyhdistysten edustajia sekä ihmisoikeusjärjestöjen valtuutettuja. Puolustuksesta vastaa noin 12 asianajajaa, ja he ovat pyytäneet lisäaikaa tutustuakseen asiakirjaan, jota he eivät olleet nähneet, ja valittaneet, etteivät he ole päässeet normaalisti tapaamaan päämiestään. Harkittuaan asiaa vetoomustuomioistuin lykkäsi oikeuskäsittelyn maaliskuun 30. päivään ja hylkäsi pyynnön syytettyjen vapauttamisesta. Nämä ovat siis tosiseikkoja.
Euroopan unioni kertoi Tunisian viranomaisille olevansa huolestunut ihmisoikeusrikkomuksista, muttei antanut mitenkään ymmärtää, että nämä rikkomukset saattaisivat vaarantaa Tunisian kanssa tehdyn assosiaatiosopimuksen - ensimmäisen kahdenvälisen sopimuksen Euroopan unionin ja Välimeren maan välillä - joka allekirjoitettiin kolme vuotta sitten.
Euroopan komission ensimmäinen virallisen vierailun Pohjois-Afrikkaan tehnyt puheenjohtaja Romano Prodi tapasi Tunisian viranomaiset Tunisissa viime tammikuussa. Tuona päivänä pitämässään puheessa komission puheenjohtaja Prodi kertoi, että neuvottelut koskivat kauppaa ja yhteistyötä. Sen sijaan, että hän olisi käyttänyt julkista puhettaan hyväkseen ja tuonut esiin kysymyksen ihmisoikeuksista, puheenjohtaja Prodi ylisti Tunisian talousuudistuksia. Hän korosti, että Euroopan unioni kunnioittaa Tunisian poliittista suvereniteettia eikä halua puuttua maan sisäisiin asioihin.
Komission jäsen Chris Patten sen sijaan asetti ihmisoikeuskysymyksen keskeiseen asemaan, kun hän tapasi kesäkuussa Tunisissa presidentti Ben Alin ja pääministeri Mohammed Ganouchin.
Euroopan parlamentti hyväksyi 14. joulukuuta 2000 päätöslauselman, jossa EU:n toimielimiä kehotettiin käyttämään kaikkia EU:n ja Tunisian assosiaatiosopimukseen sisältyviä keinoja varmistaakseen demokraattisten vapauksien ja ihmisoikeuksien kunnioittamisen. Siinä myös katsottiin, että EU:n ja Tunisian assosiaatiosopimuksessa asetetaan keskeiseen asemaan ihmisoikeuksien edistäminen, ja siksi se pahoitteli, ettei suora ja avoin vuoropuhelu ollut riittänyt kannustimeksi Tunisian viranomaisille demokratian ja ihmisoikeuksien tiellä etenemiseen.
Arvoisa puhemies, pyydän, että tämä päätöslauselma toimitetaan tiedoksi neuvostolle ja komissiolle sekä Tunisian hallitukselle ja parlamentille ja samalla täsmennetään, että seuraamme tilannetta tarkasti maaliskuun 30. päivään asti.

Ainardi (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, parlamentti joutuu jälleen kerran ottamaan kantaa ihmisoikeusrikkomuksiin Tunisiassa. Tänään on kyse kolmen PCOT:n (Parti Communiste des Ouvrier Tunisiens, Tunisian työläisten kommunistinen puolue) aktivistin tuomitsemisesta. Nämä kolme aktivistia ovat neljän maan alla viettämänsä vuoden jälkeen päättäneet astua vapaasta tahdostaan tuomarin eteen kiistääkseen tuomionsa oikeussalissa.
Kuten muut kollegat ovat muistuttaneet, 2. helmikuuta pidetty oikeudenkäynti oli pelkkä näytelmä. Syytetyt revittiin penkiltään, ja poliisi vei heidät kesken oikeudenkäynnin, jossa heidät tuomittiin muutamassa sekunnissa pitkiin vankeustuomioihin: Hamma Hammamille langetettiin 9 vuotta ja 3 kuukautta vankeutta, eivätkä syytetyt päässeet puolustautumaan tai saaneet apua asianajajiltaan. Kaikki tämä tapahtui lukuisien tunisialaisten ja ulkomaalaisten tarkkailijoiden ja puolustusasianajajien edessä. Tuomittuja pidetään kaupungin vankilassa skandaalimaisissa oloissa. Oikeudenkäynti oli todellinen oikeuden irvikuva. Tilanteen edessä Tunisian asianajajayhdistyksen neuvosto kehotti jäseniään ryhtymään lakkoon. Hamma Hammami ja Abdel Jabarmadouri päättivät ryhtyä nälkälakkoon vastustaakseen vankeusolojaan ja vaatiakseen asianajajilleen vierailuoikeutta.
Tapahtumat ovat osa jatkuvaa pelottelu- ja sortokampanjaa, joka kohdistuu poliittiseen oppositioon, ihmisoikeuksien puolustajiin, toimittajiin, ammattiyhdistyshenkilöihin, opiskelijoihin, asianajajiin ja tuomareihin. Jälleen kerran toteamme, että tässä halveksitaan Euroopan unionin ja Tunisian välistä assosiaatiosopimusta, jossa esitetään, että osapuolten väliset suhteet pohjautuvat demokraattisten periaatteiden ja ihmisoikeuksien kunnioitukseen.
Pyydämme, että mahdollisimman pian järjestettäisiin Euroopan unionin ja Tunisian assosiaationeuvoston erityiskokous käsittelemään ihmisoikeuskysymyksiä. Parlamentin on vaadittava Hamma Hammamin ja hänen tovereidensa vapauttamista ja assosiaatiosopimuksen 2 artiklan noudattamista. Neuvoston ja komission on käytettävä kaikkia sopimukseen sisältyviä keinoja varmistaakseen, että Tunisiassa kunnioitetaan demokraattisia vapauksia ja ihmisoikeuksia.

Swoboda (PSE)
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, monet eurooppalaiset myös minun kotimaastani matkustavat mielellään Tunisiaan lomalle. He näkevät siellä kauniita rantoja ja maisemia ja toisen kulttuurin, ja tuntevat olonsa turvalliseksi maan turvallisuustoimenpiteiden johdosta. Silti emme voi katsoa sormiemme läpi sitä, että juuri Tunisiassa loukataan toistuvasti ihmisoikeuksia, joista olemme todella surullisia, viimeksi Hamma Hammamin ja hänen kollegojensa tuomiosta.
Nämä ihmisoikeusloukkaukset eivät olisi olleet tarpeen juuri sellaisessa maassa kuin Tunisia. Oikeudenkäynnin luonne, oikeudenkäyntiä ympäröivät tapahtumat todistavat kuitenkin, että väite, jonka Tunisia meille jatkuvasti esittää, että demokratia kehittyisi jatkuvasti, että se edistyisi hitaasti, ei valitettavasti pidä paikkaansa. Tai että askeleet ovat niin pieniä, edistys on niin pientä, että niitä ei voi havaita. Olen siksi sitä mieltä, että olemassa olevaa sopimusta pitäisi käyttää myös tähän vuoropuheluun.
Minusta tällainen sopimus ei ole turha yritys, vaan päinvastoin, koska meillä on tällaisia sopimuksia sellaisten maiden kuin Tunisia kanssa, meillä on mahdollisuus tehdä ihmisoikeusasiasta myös vakavan keskustelun aihe. Olen lisäksi sitä mieltä, että erityisesti myös ihmisoikeusjärjestöt, kansalaisjärjestöt pitäisi ottaa vahvemmin mukaan Euroopan unionin tukiprosessiin, erityisesti Meda-ohjelmien osalta.
Korostan vielä kerran aivan selkeästi, kuten olen jo useampaan kertaan tehnyt täällä ja keskusteluissa tunisialaisten kollegojen kanssa: oikeutettua ja tärkeää taistelua fundamentalismia ja erityisesti mahdollista terrorismia vastaan ei voida käydä eikä varsinkaan voittaa, jos se on hankittu ihmisoikeusloukkauksilla.
Ihmisoikeusloukkaukset eivät missään tapauksessa tuo maahan lisää turvallisuutta, vaan ne vaarantavat tämän maan turvallisuuden pitkällä aikavälillä ja juuri sitä me eurooppalaiset emme eivätkä tunisialaiset halua. Siksi kehotan vielä kerran Tunisiaa suhtautumaan vihdoin vakavasti ihmisoikeuksien tunnustamiseen.

Fischler
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, Euroopan unioni ja erityisesti komissio tuomitsevat Tunisian ihmisoikeusloukkaukset ja seuraavat Hamma Hammamin ja kahden muun kommunistisen puolueen jäsenen oikeudenkäyntiä erittäin tarkkaavaisesti. Tämän vuoden 9. maaliskuuta EU:n puheenjohtajavaltion edustaja osallistui tarkkailijana oikeudenkäsittelyyn. Ulkoministerille oli etukäteen ilmoitettu hänen läsnäolostaan.
Meistä oikeudenkäynnin keskeyttäminen maaliskuun 30 päivään asti on ilahduttavaa, jotta puolustuksella on enemmän aikaa perehtyä asiaan. Komissio seuraa Tunisian valtuuskuntansa välityksellä oikeudenkäynnin kulkua jatkossa hyvin tarkkaan. EU käyttää jokaisen tilaisuuden hyväkseen vahvistaakseen ihmisoikeuskeskustelua Tunisian kanssa. Viimeisimmässä assosiaationeuvoston kokouksessa 29. tammikuuta tänä vuonna komissio kehotti Tunisian viranomaisia pontevasti vahvistamaan ponnistelujaan monimuotoisuuden, demokratian ja oikeusvaltion eteen.

Puhemies. -
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen.
Yhteiskeskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 17.30.

Puhemies. -
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista päätöslauselmaesityksistä:
(B5-0143/2002) Messner ja Lambert Verts/ALE-ryhmän puolesta: Tulitaukosopimus Sri Lankassa,
(B5-0148/2002) Collins UEN-ryhmän puolesta: Tulitaukosopimus Sri Lankassa,
(B5-0153/2002) Cushnahan, Van Orden, Deva, Atkins ja Posselt PPE-DE-ryhmän puolesta: Tulitaukosopimus Sri Lankassa,
(B5-0157/2002) Lynne ja Nicholson of Winterbourne ELDR-ryhmän puolesta: Tilanne Sri Lankassa,
(B5-0163/2002) Carrilho, Evans, Erika Mann, Fruteau ja van den Berg PSE-ryhmän puolesta: Poliittinen tilanne Sri Lankassa,
(B5-0172/2002) Vinci ja Frahm GUE/NGL-ryhmän puolesta: Tilanne Sri Lankassa.

Wyn (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, olen hyvin iloinen saadessani tilaisuuden puhua parlamentille tästä mitä tärkeimmästä aiheesta. Päätöslauselmaesityksessä vaaditaan oikeutta ja hyvitystä Sri Lankassa vainotuille muslimi- ja tamiliyhteisöille.
Jos kehittyneessä maailmassa tapettaisiin 60 000 ihmistä - tämä on Sri Lankan julmuuksien laajuus -, kaikki mahdolliset keinot käytettäisiin asian käsittelemiseksi ja syyllisten tuomiseksi oikeuden eteen sekä oikeusvaltion luomiseksi.
Alueella, jolla tamiliväestön enemmistö asuu, on tapahtunut vakavaa ja räikeää syrjintää, ja talous on pahasti alikehittynyt. Euroopan unioni voisi ottaa ratkaisevan roolin tuolla alueella rahoittamalla ohjelmia, joilla tartutaan epätasapainoon ja edistetään rauhan asiaa ja sovinnontekoa. Meidän on toimittava yhteistyössä tässä asiassa, tai muuten yhä useampi syytön srilankalainen yhtyy siihen puolen miljoonan suuruiseen ihmisjoukkoon, joka on jo paennut maasta.
Lapsisotilaiden käyttö ja Sri Lankan naisiin kohdistetut seksuaalirikokset ovat maalle tyypillistä. Selän kääntäminen näille ongelmille merkitsisi vakavaa iskua täällä puolustamillemme tärkeille asioille, kuten demokratialle, vapaudelle ja sosiaaliselle oikeudenmukaisuudelle. Osallistumisemme Sri Lankassa toukokuussa järjestettävään lahjoittajien kokoukseen on elintärkeää. Kehotankin puhemiestä varmistamaan välittömästi, että tämä päätöslauselma välitetään neuvostolle, komissiolle sekä Sri Lankan demokraattisen sosialistisen tasavallan hallitukselle.

Cushnahan (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, toimiessani Euroopan unionin ylimpänä vaalitarkkailijana vuosien 2000 ja 2001 vaaleissa sain alussa olla Sri Lankassa tapahtuneiden väkivaltaisuuksien kauheiden seurauksien todistajana. Sen vuoksi olin erityisen tyytyväinen saadessani olla mukana tulitaukosopimuksen historiallisessa allekirjoitustilaisuudessa, mikä toivoakseni on merkki uuden rauhan ja vaurauden ajan alkamisesta ihmisoikeuksien vahvistumisen pönkittämänä.
Annan tunnustusta tulitaukosopimuksen allekirjoittaneiden osoittamalle rohkeudelle ja roolille, jonka Norjan hallitus ja sen Sri Lankan lähettiläs näyttelivät sen aikaansaamisessa. Myönnän myös, ettei aseiden vaikeneminen vielä merkitse rauhaa, vaikka se onkin myönteinen asia, vaan vasta ensimmäistä tunnustelevaa askelta rauhaan johtavalla tiellä. On vain realistista olettaa, että edessä on vielä monia ongelmia, joista osa on vähäisiä ja osa taas vakavia. Jos kaikilta osapuolilta löytyy hyvää tahtoa ja päättäväisyyttä ja jos tamilitiikerit (LTTE) tunnustavat, että ainoa tie eteenpäin kulkee vain rauhanomaisen vuoropuhelun kautta, mikään ei suista rauhanprosessia raiteiltaan. On paljon parempi taata rauhaisa tulevaisuus kuin jäädä menneisyyden vangiksi.
Pääministeri ja tamilitiikerien johtaja yhdessä kannattajiensa kanssa ovat ottaneet todella suuria riskejä rauhan hyväksi. Heidän ponnistelunsa ansaitsevat kansainvälisen yhteisön ja Euroopan unionin tunnustuksen. Kansainvälisen yhteisön olisi huomattavan poliittisen ja moraalisen tuen ohella tarjottava tuntuvaa rahoitusta sitoutuakseen rauhanprosessiin. Jos Sri Lankan kansalaiset, etenkin epäilijät, näkisivät, että rauhalle on sijaa, se pönkittäisi sopimusta ja kannustaisi sen tukemiseen.
Kansainvälisen yhteisön kannattaisi panostaa rauhaan nyt sen sijasta, että se tuhlaisi myöhemmin varojaan jatkuvien selkkausten ja väkivaltaisuuksien synnyttämien tuhojen korjaamiseen. Toivon Sri Lankalle kaikkea hyvää ja kehotan kaikkia saaren poliittisia johtajia ja maan kansalaisia tukemaan rauhanprosessia ja valamaan toivoa, että rauhanprosessi tuo maahan pysyvän rauhan.

Van den Bos (ELDR).
Arvoisa puhemies, väkivallan hurrikaani raastaa tätä Intian valtameren trooppista saarta. Pitääkö sovittu tulitauko nyt vihdoinkin? Milloin hallitus ja tamilitiikerit ymmärtävät, että kukaan ei voi voittaa kansalaissotaa, ja maahan saadaan kestävä rauha?
Uuden hallituksen kanssa on taottava rautaa nyt, kun se on kuuma. On erittäin tärkeää, että kaikki osapuolet pääsevät yksimielisyyteen pysyvän rauhan perusperiaatteesta. Presidentin ja pääministerin on nyt vihdoin tuettava toisiaan, muuten he pelaavat tiikerien pussiin. Tamilitiikerit ovat monesti aikaisemminkin rikkoneet tulitaukoja. Viimeiset rauhanneuvottelut katkesivat yllättäen seitsemän vuotta sitten tiikerien hyökkäykseen. Tiikerit jatkavat edelleen sotilaiden ja jopa lasten rekrytointia.
Politiikassa on pysyttävä valppaana, myös kansainvälisesti. Tuntuu kuitenkin aika vähältä, jos valvontaa harjoittaa 30 tarkkailijaa. Pystyvätkö he tekemään tehtävänsä hyvin? Kysyn myös, mitä Euroopan unioni voi tehdä huolehtiakseen siitä, että aseet pysyvät lopullisesti lukkojen takana ja tämän paratiisinkaltaisen saaren väkivaltainen myrsky laantuu vihdoinkin?

Mann, Thomas (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisat parlamentin jäsenet, vuosi sitten Euroopan parlamentin SAARC-valtuuskunta kävi Sri Lankassa. Olin läsnä varapuheenjohtajana, ja minulla oli tilaisuus etelän lisäksi oppia tuntemaan myös pohjoinen. Jaffnan lähellä armeija oli juuri vallannut takaisin laajoja alueita, jotka olivat olleet Tamili-tiikerien miehittäminä. Näimme hävitettyjä kyliä, tuhottuja maita ja koimme kotipaikkoihinsa palaamaan haluavien kalastajien ja maanviljelijöiden, joita ei turvallisuussyistä voitu päästää palaamaan, mielenosoituksen. Palattuamme Colomboon ulkomaiset tarkkailijat ja paikalliset kansalaisjärjestöt kertoivat mielle sodan olevan Sri Lankassa instituutio.
Käymissämme keskusteluissa tuimme norjalaisia välittäjiä, jotka olivat käyneet vuosia kahdenvälisiä neuvotteluja. Vain harvat meistä silloin uskoivat lähes 20 vuotta kestäneen kansalaissodan, jossa oli kuollut yli 60 000 ihmistä, loppumiseen. Vaaleista, jotka Yhdistynyt kansallinen rintama voitti muun muassa siksi, että se lupasi rauhanomaisia ratkaisuja, tilanne on muuttunut. Talouspakotteita on poistettu, kalanpyynnin rajoituksia lievennetty, kuljetussaartoa hellitetty, meri- ja ilmatieyhteyksiä luotu. Tulitauon, jota toivottavasti vielä jatketaan, johdosta vaihdettiin sotavankeja ja pyydettiin norjalaisilta uudelleen apua.
Arvoisa komission jäsen Fischler, Euroopan unioni ei ilahduttavasti ollut missään vaiheessa toimettomana. Me annoimme erityisesti humanitaarista apua. Vuodesta 1993 lähtien Echon kautta käytettiin noin 13 miljoonaa euroa. Vähän aikaa sitten annettiin käyttöön miljoona euroa elintarvike- ja terveystilanteen parantamiseen, lääkärin hoitoon, lääkkeisiin ja edellytyksiin parempaan hygieniaan ja puhtaaseen veteen. Lahjoittajien konferenssissa Sri Lankassa toukokuussa Euroopan unionin ei pitäisi olla pelkästään taloudellisesti aktiivinen. Sen pitäisi erityisesti painostaa poliittisesti, jotta aselepo ja ensimmäiset rauhanneuvottelut, jotka ovat vain alkavia häivähdyksiä, eivät jää yhdeksi episodiksi, kuten niin usein viime vuosina, vaan että niillä olisi tällä kertaa vaikutusta. Maalle ja sen kansalaisille on toivottava kestävää rauhaprosessia.

Fischler
Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, sen jälkeen kun Sri Lankan hallitus ja LTTE allekirjoittivat aseleposopimuksen 24. helmikuuta, me toivomme, että molemmat osapuolet palaavat nyt neuvottelupöytään ja voivat sopia laajasta rauhansopimuksesta. Tällainen askel piristäisi sovintoprosessia ja mahdollistaisi jälleenrakennustoimien aloittamisen. Haluaisin tässä yhteydessä antaa tunnustusta erityisesti Norjan hallitukselle, joka on kulissien takana väsymättömästi toiminut rauhanprosessin välittäjänä.
Komissio on vakuuttanut Sri Lankan hallitukselle, että se on valmis osallistumaan kansainvälisiin toimenpiteisiin jälleenrakennusohjelman tukemiseksi, jos rauhanprosessissa edistytään todella. Tällä välin komission on ryhtynyt joukkoon toimenpiteitä. Juuriltaan siirtymään joutuneen väestön auttamisen puitteissa asetetaan tänä vuonna humanitaarisen avun ohjelmien käyttöön 2,7 miljoonaa euroa, kun edellisvuonna tähän tarkoitukseen sidottiin jo 3,3 miljoonaa euroa.
Ensi vuonna ja vuonna 2004 asetetaan näiden ohjelmien käyttöön kullekin 4 miljoonaa euroa. Echon asiantuntija ovat parhaillaan paikan päällä kartoittamassa humanitaarisen hätäavun tarvetta tämän vuoden osalta. Huhtikuussa Sri Lankaan lähetetään ryhmiä tekemään ehdotuksia ohjelmiksi ja projekteiksi, joille on määrä asettaa käyttöön kehitysapua 10 miljoonan euron edestä ja talousapua jopa 5 miljoonaa euroa vuosina 2002-2006.
Ensi viikolla Colombossa pidetään EY-Sri Lanka -työryhmän kehitysapua koskeva kokous, jossa neuvotellaan siitä, miten komission nopean reagoinnin mekanismia voidaan käyttää edistämään pikaisesti luottamuksen muodostusta ja konfliktien ehkäisyä. Lisäksi kehitysapu- ja taloudellisen yhteistyön työryhmän kokoukset pidetään kesäkuussa Maailmanpankin kehitysfoorumin jälkeen.
Komissio on tietoisesti tehnyt humanitaarisen avun ohjelmista joustavia, jotta aselevon onnistuttua voidaan ryhtyä toimenpiteisiin väestön uudelleen asuttamisen ja paluumuuton, taloudellisen elpymisen, koulutuksen ja tulojen edistämisen alalla. Kattava rauhansopimus tekisi meille mahdolliseksi laatia yhdessä muiden kumppaneiden kanssa laajamittaisen jälleenrakennusohjelman.

Puhemies. -
Paljon kiitoksia, arvoisa Fischler.
Yhteiskeskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 17.30.

Puhemies. -
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista päätöslauselmaesityksistä:
(B5-0135/2002) Rodríguez Ramos, Sornosa Martínez ja Berenguer Fuster PSE-ryhmän puolesta: Yhdysvaltojen soveltama kauppasaarto Espanjasta peräisin oleviin tuontiklementiineihin,
(B5-0136/2002) Jové Peres GUE/NGL-ryhmän puolesta: Yhdysvaltojen soveltama kauppasaarto yhteisön klementiineihin,
(B5-0144/2002) Bautista Ojeda, Mayol i Raynal ja Auroi Verts/ALE-ryhmän puolesta: Klementiinit,
(B5-0154/2002) García-Margallo y Marfil PPE-DE-ryhmän puolesta: Klementiinit.

Sornosa Martínez (PSE).
Arvoisa puhemies, minulla on ilo puhua parlamentille komission jäsen Fischlerin läsnä ollessa klementiineistä, jotka kuuluvat hänen toimivaltaansa.
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, rajojen sulkeminen klementiineiltämme, mistä Yhdysvallat määrää yksipuolisesti, on perusteeton kaupallinen teko, joka parlamentin on tuotava julki.
Tänään käytävän keskustelun tuloksena on oltava päätöslauselma, jolla kehotetaan komissiota, neuvostoa ja Espanjan hallitusta tekemään työnsä asiaankuuluvasti. Tavoitteena on yksinkertaisesti puolustaa sitä, mitä olemme saaneet aikaan yhteisön maatalousalalla. Näin ollen komission on viipymättä estettävä kyseinen kauppasaarto, joka Yhdysvaltain taholta merkitsee vain toimintaa oman tuotannon hyväksi.
Pyydämme komissiota jättämään sikseen, päinvastoin kuin Espanjan nykyinen hallitus on tehnyt, paljon perätyn kahdenvälisen vuoropuhelun. On mahdoton käydä keskustelua yhteisön sitrushedelmäalalle suurta vahinkoa aiheuttaneen osapuolen kanssa ikään kuin mitään ei olisi tapahtunut.
Komission on pyrittävä ratkaisemaan konflikti unohtamatta, että Yhdysvallat on toiminut yksipuolisesti, kun se on jättänyt noudattamatta terveys- ja kasvinsuojelutoimista tehtyä sopimusta ja Maailman kauppajärjestön määräyksiä yleensä. Komission on toisin sanoen otettava ohjakset käsiinsä toimissa, joita Espanjan hallitus on toteuttanut tehottomasti, sillä Espanjan hallitus on tähän mennessä saanut Yhdysvalloilta vain yhden ehdotuksen, joka sisälsi uhkauksia ja muutoksia sitrushedelmävientiämme sääntelevään protokollaan.
Lopuksi haluan sanoa, että on olennaisen tärkeää, että virkaa tekevä puheenjohtaja toimii tehokkaasti kyseisessä riita-asiassa. Maatalousministerineuvoston puheenjohtajan on oltava aina läsnä parlamentissa selvittämässä, mitä aloitteita hän ehdottaa sitrushedelmäviennin uudelleen normalisoimiseksi ja miten aiotaan korvata vahinko tilanteesta suuresti kärsineille tuottajille.
Tätä pyydämme teiltä, arvoisa komission jäsen Fischler, ja toivon, että odotuksiimme vastataan.

Jové Peres (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, haluaisin esittää muutaman huomautuksen yhteiseen päätöslauselmaan, jonka mekin allekirjoitimme. Ensiksi muutama huomio ja pyyntö Yhdysvaltain yksipuolisesta päätöksestä keskeyttää Espanjan klementiinien tuonti maahan. Tässä mielessä päätöslauselma osoittaa, että Yhdysvaltain yksipuolinen päätös rikkoo Maailman kauppajärjestön sopimuksia, sillä, kuten päätöslauselmassa sanotaan, kaupan rajoitusten on oltava suhteessa mahdollisiin uhkiin, ne eivät saa olla syrjiviä eikä niitä saa pitää yllä ilman tieteellisiä todisteita.
Näin ollen kaikki viittaa siihen, että yhteisön klementiinien sulkeminen Yhdysvaltain ulkopuolelle on vain veruke kaupan esteisiin, jotta yhteisön klementiinit eivät pääsisi Yhdysvaltain markkinoille, kun taas yhteisön ulkopuolisten sitrushedelmien tuonti ei jää Yhdysvaltain rajojen ulkopuolelle. Tätä ei voi hyväksyä, ja haluan muistuttaa, että päätöslauselmassa aihetta verrataan rauta- ja terästeollisuuden tuotteisiin, sillä Yhdysvallat rikkoo Maailman kauppajärjestön määräyksiä.
Toiseksi päätöslauselmassa tarkastellaan useita haittoja ja seurauksia, jotka liittyvät tuottajille ja viejille kuluvana sitrushedelmien myyntikautena aiheutuneisiin valtaviin menetyksiin, ja kuten päätöslauselmassa kirjaimellisesti sanotaan, siinä viitataan aiheutuneeseen viivästykseen, lainatakseni sanatarkasti päätöslauselmaa, yhteisön toimien aloittamisessa.
Haluan myös lainata päätöslauselmassa mainittuja päivämääriä. Yhdysvallat keskeyttää klementiinien tuonnin 30. marraskuuta, vahvistaa lopullisesti päätöksen 5. joulukuuta, ja 14. helmikuuta 2002 Espanjan hallitus pyytää komissiota auttamaan riita-asiassa ja ryhtymään tehokkaisiin toimiin.
Lyhyesti sanottuna komissiolta pyydetään seuraavia toimia: ensiksi sitä pyydetään viipymättä tekemään ehdotuksia korvausten maksamiseksi vahinkoa kärsineille, toiseksi ratkaisemaan mahdollisimman pian riita-asia Yhdysvaltain kanssa, sillä ongelma on ratkaistava ennen seuraavaa myyntikautta tai muuten tilanne on erittäin vakava, ja kolmanneksi, jos ratkaisuun ei päästä, tekemään Yhdysvalloista ilmoitus WTO:lle.
Lopuksi haluan kiittää komissiota sen tähänastisista toimista, sillä se ryhtyi viipymättä toimiin, kun maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunta pyysi sitä. Komissio lupasi antaa meille viipymättä tietoja, ja näin ollen katson, että on asiaankuuluvaa, että kaikki kiitämme komissiota kaikesta mitä se on tehnyt asiassa tähän mennessä.

Auroi (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, Yhdysvallat päätti jyrkistä yksipuolisista toimenpiteistä Espanjaa vastaan sen jälkeen, kun eräs Marylandissa asuva kuluttaja oli valittanut löytäneensä klementiinistä hedelmäkärpäsen. Todellisuudessa, kuten hyvin tiedätte, kyse ei ole kasvinsuojeluongelmasta vaan Yhdysvaltojen asettamasta kaupan esteestä.
Toki, kuten jäsen Jové Peres korosti, Espanjan hallitus menetti aikaa, kun se ei kääntynyt välittömästi komission puoleen vaan odotti helmikuun 14. päivään, vaikka ongelma on ollut olemassa marraskuusta 2001 lähtien. Ongelma on kuitenkin olemassa, ja lisäksi Marokko kärsii parhaillaan samasta ongelmasta samoista syistä.
Kärpänen, jos näin voi sanoa, joka on mennyt Yhdysvaltain hallitukseen, on pikemminkin ääntenkalastuskärpänen kuin Välimeren alueen sitrushedelmäkärpänen. Yhdysvaltojen asenne klementiinejä kohtaan on aivan sama kuin terästuotteita kohtaan, kuten kollegani ovat jo todenneet. Kyse on paluusta protektionismiin ja yksipuolisuuteen WTO:n sitoumuksista piittaamatta. Yhdysvallat ei voi jatkaa rajojensa sulkemista äänten kalastamiseksi, eikä se voi viitata kintaalla WTO:n sopimuksille, kun sillä on ongelmia Euroopan unionin kanssa.
Täten, kuten päätöslauselmassa esitetään, pyydän komissiota käynnistämään Yhdysvaltoja vastaan menettelyn WTO:ssa, ellei ongelmaan löydetä välittömästi ratkaisua. Komission on myös esitettävä tarvittavia ehdotuksia korvauksien maksamisesta henkilöille, jotka kärsivät ongelmasta siihen saakka, kunnes kiista sovitaan. Lopuksi neuvoston pitäisi ilmoittaa meille puheenjohtajansa kautta viimeisimmät aloitteet, joita se on tehnyt kiistan ratkaisemiseksi.

García-Margallo y Marfil (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, haluan ilmaista tyytyväisyyteni ja kiittää kollegoitani siitä, että olemme onnistuneet esittämään tästä aiheesta yksimielisen päätöslauselman.
Klementiinien ongelma ei ole oma erityinen tapauksensa, vaan se on yksi Yhdysvaltojen ja Euroopan unionin välisten kauppasuhteiden lukuisista jännitteistä. En jää tähän luettelemaan niitä kaikkia, mutta aion viitata, kuten tein eilenkin puhuessani Atlantin ylittävästä vuoropuhelusta, hormonikäsiteltyyn lihaan, banaanisotaan, Yhdysvaltojen lentoyhtiöille annettuihin tukiin, jotka ovat heikentäneet meidän kilpailukykyämme, ja laittomiksi julistettuihin valtavan suuriin vientitukiin.
Vakavaa ei ole se, että tällaista on tapahtunut, vaan se, että olemme nähtävästi uuden protektionistisen kauden kynnyksellä, joka on ilmentynyt teräsongelmana (josta keskustelimme eilen) ja myös klementiiniongelmana.
Haluankin korostaa, että klementiiniongelma on kenties vakavampi kuin teräsongelma. Teräsongelmaa pahentavat tuontitullit, jotka nostavat tuontihintoja. Klementiinien osalta rajat on vain yksinkertaisesti suljettu. Sen vuoksi sanoin eilen, että vaadin klementiiniasiassa samaa kurinalaisuutta ja tehokkuutta kuin teräsasiassa, jos haluamme säilyttää uskottavuutemme ja arvokkuutemme Maailman kauppajärjestössä.
Haluan oikaista jäsen Jovéta, joka antoi periksi houkutukselle piikitellä ohimennen Espanjan hallitusta. Komissio on ollut tilanteesta tietoinen jo kauan, ja jos jäsen Jové olisi seurannut huolellisemmin tapahtumien kulkua, hän olisi huomannut komission jäsen Lamyn vastauksen, jossa tämä kertoo minulle, että jo joulukuussa Yhdysvaltojen terveydenhuollosta ja suojelusta vastaava Zoellick tapasi komission edustajan, joka oli tilanteen tasalla hallituksen ansiosta ja sen vuoksi, että minä olin esittänyt kysymyksen 12. joulukuuta. Mutta kyseessä on vain purkautuminen, jonka siedän ja jota ymmärrän, sillä te olette vastapuolella.
Mitä tulee petitumiin, olen samaa mieltä kuin mitä on sanottu. On ensiksi maksettava korvauksia vahinkoa kärsineille, toiseksi seurattava läheltä vuoropuhelua Yhdysvaltojen kanssa (sillä laiha sopu on tunnetusti parempi kuin lihava riita, ennen kaikkea jos riita saattaa kestää vuosia ja tuhota satomme) ja kolmanneksi aloitettava mahdollisimman pian menettely komiteassa 133. Vaadin, että Yhdysvallat mieluummin painostetaan neuvottelupöytään kuin että aloitettaisiin menettely, joka päättyisi kohtaan ad calendas graecas.
Korostan, että Espanjan hallitus, pitipä jäsen Jové siitä tai ei, aloitti aiheen käsittelyn joulukuussa, kuten komission jäsen Lamy sanoi.
Näin ollen suunnatkaa piikittelynne toisaalle, ja puolustakaamme kaikki yhdessä Espanjan klementiinejä, mikä on ainoa tavoite, johon pyrin tällä hetkellä ja johon pyrkii varmasti myös arvoisa puheenjohtaja, joka innostuneisuutensa vuoksi on ystävällisesti antanut minun puhua kauemmin kuin minun kuuluu.

Fischler
Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, saisinko ensiksi selvittää toimivaltuuksia? Pitää kyllä paikkansa, mitä jäsen Martinez sanoi, että minä vastaan klementiiniasioista, mutta tässä on ensisijaisesti kyse välimerenhedelmäkärpäsestä. Ja se puolestaan kuuluu komission jäsen David Byrnen toimivaltaan. Jos siitä muodostuu WTO:n ongelma, se kuuluu Pascal Lamyn toimivaltaan. Tämä vain siksi, että asia on selvä; on oikein, että komissio on joka tapauksessa asiassa toimivaltainen.
Espanja on yli 15 vuotta vienyt klementiinejä Yhdysvaltoihin kahdenvälisen pöytäkirjan puitteissa, jonka se on solminut Yhdysvaltain kanssa Välimeren alueen sitrushedelmäkärpäsen maahan kulkeutumisen riskistä. Samalla silloin tällöin on ilmennyt ongelmia, mutta ne on aina voitu ratkaista hyvin nopeasti. Nyt on melko kyseenalaisissa oloissa löydetty muutamia hedelmäkärpäsen toukkia, mikä on saanut Yhdysvalloissa aikaan järjettömän reaktion antaa klementiineille täydellinen tuontikielto.
Espanja on sitä mieltä, että paras ja nopein ratkaisu olisi käydä Yhdysvaltain kanssa kahdenvälisiä keskusteluja ja muuttaa pöytäkirjaa. USA hyväksyisi uuden pöytäkirjan hyvissä ajoin ennen seuraavaa toimituskautta, joka alkaa lokakuussa. Tämä saattaa kuulostaa optimistiselta, mutta viimeistään ensi kuussa, huhtikuussa, me tiedämme, olisiko se mahdollista. Nykyisessä asiaintilassa tämä olisi kuitenkin paras ratkaisu.
Espanja on lisäksi 14. helmikuuta pyytänyt virallisesti komissiota tutkimaan, onko tuontikielto maailmankauppasopimuksen mukainen ja tarvittaessa valittamaan tästä Geneveen. Komissio on aloittanut asian tutkimisen ja esittää seuraavaksi asian 20.-21. maaliskuuta SPS-valiokunnalle Genevessä. Tällä hetkellä komissio epäilee vahvasti Yhdysvaltain toimenpiteen vastaavuutta WTO:n kanssa, sillä se näyttäisi rikkovan useampia kauppatoimenpiteiden käyttöönoton ja soveltamisen periaatteita.
Komissio on lisäksi sitä mieltä, että neuvotteluratkaisu, joka ottaa huomioon molempien puolten edut, olisi paras vaihtoehto. Jos Espanjan asiaa ei kuitenkaan oteta asianmukaisesti huomioon, komissio on valmis ryhtymään tarpeellisiin toimenpiteisiin mukaan luettuna seuraavat vaiheet WTO:ssa Genevessä, jos se ensivaikutelma vahvistuisi, että WTO:n määräyksiä on rikottu.
Muistutan vielä, että sitrushedelmien tuottajat ovat hakeneet kiellon väliaikaista kumoamista Yhdysvaltain tuomioistuimissa. Tuomioistuintasolla ja oikeustasolla tämä näyttäisi olevan tällä hetkellä paras keino. Korvauksen osalta EU:n säännöksissä ei ole tällaista tapausta varten mitään välittömiä korvauksia. Komissio tekee kuitenkin kaikkensa pitääkseen Yhdysvaltain toimien negatiiviset vaikutukset kyseiseen yhteisön alaan mahdollisimman pieninä.

Puhemies. -
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen Fischler.
Yhteiskeskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 17.30.
(Istunto keskeytettiin klo 17.00 ja sitä jatkettiin klo 17.30)

Posselt (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, ryhmissä on käyty kiivasta väittelyä puheajoista, siitä, mitä aiheita ylipäätään vielä voidaan ottaa kiireellisyyslistalle ja mitä ei. Kiistelyä käytiin minuuttien ajan, ja sitten me olemme valmiita puoli tuntia ennen äänestystä! Silloin jokin ei ole kohdallaan jaottelussa, ja pyytäisin teitä tarkistamaan, miten me voisimme hyödyntää koko kokousajan äänestykseen asti.
Puhemies. -
Kiitän teitä, jäsen Posselt. Huomautuksenne on merkitty muistiin, ja se tutkitaan aivan varmasti.
Päätöslauselmaesitykset tärkeistä, ajankohtaisista ja kiireellisistä asioista (työjärjestyksen 50 artikla)

Puhemies. -
Julistan Euroopan parlamentin istuntokauden keskeytetyksi.

Puhemies. -
Esityslistalla on seuraavana Bautista Ojedan laatima maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan mietintö (A5-0029/2002) ehdotuksesta neuvoston asetukseksi asetuksen (ETY) N:o 1035/72 II a osaston mukaisesti hyväksyttyjen joitakin pähkinöitä ja johanneksenleipää koskevien laadun ja kaupan pitämisen parantamissuunnitelmien rahoittamisen jatkamisesta ja hasselpähkinöiden erityistuesta (KOM(2001) 667 - C5-0652/2001 - 2001/0275(CNS)).

