Pöytäkirjan hyväksyminen
Puhemies
Edellisen istunnon pöytäkirja on jaettu.
Onko huomautettavaa?

Vecchi
(IT ) Arvoisa puhemies, koskien eilisen istunnon pöytäkirjaa, joka jaettiin meille tänä aamuna, haluaisin huomauttaa, että istuntosalin läsnäololistassa ei ole nimeäni. Tämä johtuu varmasti hajamielisyydestäni - minä olen varmaankin unohtanut allekirjoittaa listan. Kuten tämän talon palveluilla voidaan helposti todistaa, olin läsnä. Pyydän siis, että nimeni lisätään pöytäkirjaan, eilen läsnäolleiden joukkoon.

Evans
Arvoisa puhemies, esitän saman huomautuksen kuin Vecchi: nimeäni ei näy pöytäkirjassa, vaikka olin eilen paikalla.

Hallam
Arvoisa puhemies, haluaisin selventää pöytäkirjaa. Muistanette, että esitin eilen 3 artiklaa koskevan kysymyksen tämän parlamentin erioikeuksista ja vapauksista. Pöytäkirjassa todetaan, että puhemies ehdotti Hallamille kääntymistä Belgian kansalliskokouksen puhemiehen puoleen asian selvittämiseksi. Muistaakseni, ja istuntopalvelujen laatiman asiakirjan mukaan, puhemies sitoutui itse käsittelemään valitustani. Toivon todellakin, että puhemies ottaa valituksen käsiteltäväksi parlamentin ja minun, parlamentin jäsenen, puolesta eikä niinkään oman itseni puolesta.

Puhemies
Pidän huomautuksenne mielessäni, herra Hallam.
(Parlamentti hyväksyi pöytäkirjan.)

Colom i Naval
Arvoisa puhemies, haluaisin esittää yhden huomautuksen tämän päivän esityslistasta.
Tämän päivän esityslistalla, komission kyselytuntia käsittelevässä kohdassa, on esittämäni kysymys, joka käsittelee yhden jäsenvaltion erään lain yhdenmukaisuutta yhteisön kilpailua koskevan sääntelyn kanssa. Kuitenkin ja siitä huolimatta, että tänään iltapäivällä yksi kyselytunnin kysymyksiin vastaavista komission jäsenistä on kilpailusta vastaava Van Miert, kysymykseni on kumma kyllä kirjattu osaan " muut kysymykset" samalla kun Van Miertille on osoitettu minun kysymystäni myöhemmin päivättyjä kysymyksiä. Haluaisin tietää miten tällainen kummallinen tilanne on syntynyt.

Puhemies
Herra Colom i Naval, panen merkille tämän asian. Näemme komission edustajan ja kyselytunnilla voimme käsitellä asiaa.

Ephremidis
Arvoisa puhemies, kyse on oikeastaan yleisemmin istuntojärjestyksestä, mutta minun on kuitenkin esitettävä asia. Kun me parlamentin edustajina teemme kysymyksiä puhemiehistölle, sen pitää antaa joko kielteinen tai myönteinen vastaus. Seuraavassa tapauksessa näin ei ole tapahtunut:
Olen Kazakstanin ja muiden Keski-Aasian demokratioiden edustajien järjestön jäsen ja varapuheenjohtaja. Edustajien Euroopan osasto kokoontui ennen vappua ja teki päätöksen matkasta 2. 9. toukokuuta alueelle. Koska minulle ilmoitettiin, että kreikaksi ei tule olemaan käännöstä, sanoin, että en voi lähteä, sillä olisin kuuromykkä. Edustajien puheenjohtaja ilmoitti, että hän tutkii asiaa ja ilmoittaa minulle myöhemmin. Viikkoa myöhemmin hän ilmoitti, että hän ei kykene edistämään asiaa siten, että mukana olisi kääntäjä. Silloin kirjoitin kirjeen parlamentin puhemiehistölle ja ilmoitin, että en voi osallistua sellaiseen ryhmään, jos en ymmärrä. Minulle sanottiin, että voin puhua aivan hyvin kreikkaa, minua kuullaan, mutta itse keskustelu käydään venäjäksi ja englanniksi, joten minä en ymmärtäisi mitään, sillä minulla ei ole sitä etua kuin teillä, jotka osaatte näitä kieliä. Sanoin silloin uudestaan, että se ei käy. Olen odottanut tähän päivään saakka, mutta en ole saanut vastausta parlamentin puhemiehistöltä, onko pyyntöön myönnytty vai ei. Miksi?
Tällä välin matka luonnollisesti tehtiin. Voisitteko siis ilmoittaa puhemiehelle, että haluaisin vastauksen. Katson, että vaikka kysymys on henkilökohtainen, sillä on yleisempääkin merkitystä.

Puhemies
Herra Ephremidis, puhemiehistöllä on tarkoitus ja perinne pyrkiä vastaamaan kaikkiin kollegoiden sille esittämiin kysymyksiin kaikkien ongelmien suhteen. Pidän huolta, että näin tapahtuu teidänkin tapauksessanne.

Päätös kiireellisen menettelyn noudattamisesta
Von Wogau
Arvoisa puhemies, kuten juuri sanoitte, valiokunta on jo päättänyt tätä mietintöä koskevat neuvottelut. Me voimme parlamenttina puoltaa kiireellisyyttä.
(Parlamentti päätti noudattaa kiireellistä menettelyä.)

Tervetulotoivotukset
Puhemies
Haluaisin tervehtiä koulujen välisessä kirjoituskilpailussa " Eurooppa rasismia vastaan" palkittuja 23 nuorta, jotka ovat tällä hetkellä Euroopan parlamentin virallisella lehterillä. Palkitut tulevat unionin 15 valtiosta ja kilpailu käytiin Euroopan parlamentin suojeluksessa ja sen järjesti Tiedotus- ja dokumentointikeskus Euroopan rasismin vastaisen vuoden puitteissa.
Toivotan nuoret tervetulleiksi ja toivon heille mieluisaa oleskelua Strasbourgissa.

Maataloustuotteiden luonnonmukainen tuotantotapa
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Barthet-Mayerin maataloutta ja maaseudun kehittämistä käsittelevän valiokunnan puolesta laatima mietintö (A4-0156/97) neuvoston asetukseksi maataloustuotteiden luonnonmukaisesta tuotantotavasta ja siihen viittaavista merkinnöistä maataloustuotteissa ja elintarvikkeissa annetun asetuksen (ETY) Nro 2092/91 täydentämisestä kotieläintuotannon osalta (KOM(96)0366 - C4-0481/96-96/0205(CNS)).

Barthet-Mayer
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, maataloustuotteiden luonnonmukaista tuotantotapaa harjoitetaan Euroopan unionissa noin miljoonalla hehtaarilla ja se vastaa yhtä prosenttia koko maataloustuotannosta. Viljellyt pinta-alat ovat kymmenkertaistuneet kymmenessä vuodessa. Maataloustuotteiden luonnonmukainen tuotantotapa on realistinen ja nykyisin luotettava vaihtoehto tehoviljelylle. Sillä ei ole kielteisiä vaikutuksia ympäristöön ja tämän maahan sidoksissa olevan tuotannon harjoittamisessa vältetään ylituotantoa, joka saataisiin vastaavan kokoisilta viljelyaloilta. Tämän kaksinkertaisen edun vuoksi maataloustuotteiden luonnonmukaista tuotantotapaa on kannustettava voimakkaasti.
Vuoden 1991 asetuksella 2092 säädellään luonnonmukaisesti tuotettujen jalostamattomien tai jalostettujen kasvituotteiden tuotantoa ja kaupan pitämistä. Tänään keskusteltavanamme olevan mietinnön tarkoituksena on laajentaa tämä lainsäädäntö koskemaan luonnonmukaista eläintuotantoa.
Ottakaamme huomioon asiayhteys: komission vuonna 1996 ehdottama teksti joutui keskelle BSE-kriisiä. Jos karjan ravinto olisi ollut luonnonmukaista eli jos se olisi perustunut pelkästään rehuun ja kasveihin, tätä kriisiä ei olisi tapahtunut. Maatalousbudjetissa olisi täten saatu aikaan huomattava säästö, joka olisi voitu kohdistaa esimerkiksi pientilojen tulotukeen, maatalouden ympäristöä koskeviin toimenpiteisiin, tutkimukseen, nuorten sijoittumiseen, maanviljelijöiden eläkkeeseen tai vientiin menevien laatutuotteiden edistämiseen. Vahinko on kuitenkin jo tapahtunut.
Tarkastelkaamme sen sijaan maatalouden luonnonmukaisen tuotantotavan erityisluonnetta. Luonnonmukaisella tuotantotavalla on nykyisin monia erityispiirteitä, joista muistutan teitä. Kyse on maanviljelijän täysin vapaasta ja vapaaehtoisesta menettelystä. Se on kehittynein, voimakkain ja tuottajan kuluttajan hyödyksi eniten valvoma laatumerkki, vaikka parannuksia onkin vielä tehtävä. Tämä menettely eroaa muista laatumerkeistä, joita ovat maantieteelliset merkinnät, suojatut alkuperänimitykset ja erityisluonnetta koskevat todistukset. Tämä menettely on yhä kysytympää kuluttajien taholta. Se on myös kestävä tuotantotapa.
Mitä tulee lainsäädännön ulottamiseen luonnonmukaiseen eläintuotantoon, meillä on onneksi ollut käytössämme hyvä komission laatima alustava teksti. Sitä on kuitenkin pitänyt täsmentää, jotta sitä voitaisiin soveltaa, ja parantaa, jotta se saataisiin laajemmaksi ja kaukokatseisemmaksi. Katson, että sama pätee myös vesiviljelyyn ja uusiin tarhausmuotoihin, kuten etanoihin, sammakoihin, strutseihin, puhveleihin ja riistaan, joiden osalta lainsäädäntöä on myös laajennettava.
Toivon, että tämä lainsäädäntö pysyy riittävän yleisenä siten, ettei sen soveltamiselle muodostu estettä ja että siinä määritellään luonnonmukaisen tuotannon periaatteet, yksityiskohtaisiin eritelmiin puuttumatta.
Toivon lisäksi, että asetus pysyisi riittävän joustavana määrättyjen tuotannon muuttamista koskevien pakotteiden tai luonnonmukaista tuotantoa koskevien puritanististen ylilyöntien rajoittamiseksi. Tämän asetuksen johdonmukaisuuden säilyttämiseksi ja maatalousvaliokunnan jäsenten enemmistön keskustelun aikana ilmaiseman mielipiteen noudattamiseksi olen kuitenkin säilyttänyt jyrkän suhtautumistavan tuotantotapoja ja erityisesti tarkastuksia kohtaan. Tämän vuoksi olen ehdottanut tarkastusten parempaa määrittelyä ja tuotantojen valvottavuutta, kuluttajansuojan vahvistamista sekä geneettisesti muunnettujen organismien, geenimanipulaatioiden ja eläviä viruksia sisältävien rokotteiden kieltämistä. Nämä kiellot ovat kuluttajien toivomia tällä erityisalalla ja ne vastaavat hyvin luonnonmukaisen tuotannon perusperiaatteita. Olen kuitenkin ottanut tässä yhteydessä huomioon myös tarpeen suojella perinteistä tuotantoa, kuten sianlihan, naudanlihan, syöttökukon, hanhen- ja ankanmaksan tuotantoa.
Yhteenvetona voidaan todeta, että muutettu asetus on samalla kertaa ankarampi tarkastusten ja tuotantotapojen suhteen ja joustavampi tuotantotavan muuttamisen helpottamiseksi. Sillä vahvistetaan kuitenkin lainsäädännön yhteisiä piirteitä ja ehkäistään jäsenvaltioiden, jopa alueiden välisiä kilpailun vääristymiä. Maatalousvaliokunnassa tästä mietinnöstä saavutetulla yksimielisyydellä alkuperäiset tarkistukset vähennettiin 314: stä sataan.
Yksi ongelma on kuitenkin vielä ratkaisematta. Tarvitaan riittävät budjettimäärärahat, jotta Euroopan komissio pystyisi suoriutumaan tehokkaasti tarkastustehtävästään jäsenvaltioissa ja varmistamaan vastaavuusjärjestelmän valvonnan kolmansien maiden kanssa. Komissiolla on tällä hetkellä ainoastaan kaksi virkamiestä näiden tehtävien toteuttamiseen. BSE-tautia käsittelevän tutkintavaliokunnan merkillepanemat epäpätevyydet eivät saisi toistua maataloustuotteiden luonnonmukaisen tuotantotavan yhteydessä. Ilman budjettijärjestelmää asetuksen soveltamista ei voida valvoa asianmukaisesti ja näin ovi on auki tuontipetoksille.
Lopuksi haluaisin esittelijänä sanoa, että pahoittelen kahta tarkistusta, jotka rikkovat tasapainoisen kokonaisuuden. Pyydän teitä siis hylkäämään selvästi tarkistuksen 25, jolla poistetaan maininta desinfiointiaineista, ja tarkistuksen 85, jolla poistetaan yhteiset säännöt siipikarjantuotannossa sovellettavasta eläintiheydestä. Kehotan teitä sitä vastoin tukemaan äsken esittämiäni tarkistuksia, jotka ovat tarkistus 101 talousarviosta, tarkistus 102 siipikarjaa koskevien sääntöjen ottamisesta uudelleen käyttöön, tarkistus 103 ja erityisesti talousarviota koskeva tarkistus 104.
Arvoisa komission jäsen, vierailin äskettäin kollegani Schierhuberin kutsusta Itävallassa, jossa sain ihailla maataloustuotteiden luonnonmukaisen tuotantotavan alalla aikaansaatua työtä; tämä ei ole teille mitään uutta. Uskallan toivoa, arvoisa komission jäsen, että sallitte koko Euroopan noudattaa maanne esimerkkiä.

Tamino
Arvoisa puhemies, kuten esittelijä jo totesi, enemmän kuin koskaan aikaisemmin ja erityisesti BSE-tautiin liittyneiden vaiheiden jälkeen, eurooppalaiset kuluttajat ovat kiinnostuneita, eivät ainoastaan hinnoista, vaan myös tuotteiden laadusta ja erityisesti käytössä olevista tuotantomenetelmistä. Jotta voisimme saavuttaa kuluttajien luottamuksen on välttämätöntä, että heille annetaan mahdollisuus ostaa takuumerkittyjä ja sertifioituja tuotteita. Uusi eurooppalainen säännöstö biologisen tuotannon kriteerit täyttävien eläinperäisten tuotteiden merkitsemisen selkeyttämiseksi ja yhdenmukaistamiseksi, on tärkeä askel tähän suuntaan.
On valitettavaa, kuinka myöhään komissio on esittänyt eläintuotantoa koskevan ehdotuksensa lisäyksenä asetukseen luonnonmukaisesta maataloudesta. Tämä asiakirja olisi pitänyt esittää jo 1. heinäkuuta 1992, mutta esittelyä lykättiin 1. heinäkuuta 1992 asti. Lopulta asiakirja saatiin vasta 26. heinäkuuta 1996. Joka tapauksessa nyt asiakirja on olemassa ja pidämme sitä merkittävänä, vaikka se vaatiikin, esittelijän jo esittelemään asetukseen liitettäviä muutoksia. Myös ympäristö, terveys- ja kuluttajansuojavaliokunnassa olemme esittäneet, maatalousvaliokunnan jo suurelta osin hyväksymiä, tarkennuksia. Haluan kiinnittää huomiota erityisesti niihin tarkennuksiin, joiden johdannossa viitataan suuriin haittoihin joita perinteinen maataloustuotanto aiheuttaa ympäristölle ja kuluttajien terveydelle. On välttämätöntä, että tänään ymmärrämme - tämä on erittäin tärkeä tarkennus - että yhteisen maatalouspolitiikan on kokonaisuudessaan, asteittain, suuntauduttava ekologisempaan kasvi- ja eläintuotantoon. Olemme sitä mieltä, että luonnonmukainen maatalous näyttää suunnan, jota kohti koko maataloustuotannon on kuljettava. Haluaisin vielä tuoda esille tarkennukset, jotka vastustavat geneettisesti muunneltujen organismien käyttöä; nämä eivät voi kuulua maatalouteen eivätkä luonnonmukaiseen karjankasvatukseen. Lisäksi kiinnittäisin huomiota kaikkiin niihin tarkennuksiin, jotka puolustavat eläinten oikeuksia, erityisesti eläinten elämään erottamattomasti kuuluvia seikkoja, kuten tila, ravinto, kuljetus ja teurastus. Toivon että parlamentti hyväksyy kaikki nämä osa-alueet, näin voisimme saada aikaan erinomaisen, eläinten ja kuluttajien ehdoilla toteutetun asetuksen.

Fantuzzi
Arvoisa puhemies, arvoisa Barthet-Mayer on tehnyt työnsä suurella taidolla ja huolellisuudella. Tuloksena on mietintö joka, uskoakseni, vahvistaa ja parantaa komission ehdotusta ja osoittaa Euroopan parlamentin arvostavan luonnonmukaisesti tuotettuja elintarvikkeita. Välitän siis esittelijälle sosialistiryhmän vilpittömän tuen ja onnittelut. Komissionhan oli määrä esittää kyseiset ehdotukset jo kauan aikaa sitten. Ehkä hieman liian sinisilmäisesti ja optimistisesti asetuksessa 2092/91 asetettiin määräaika 1. heinäkuuta 1992 asetuksen alkuperäisen, eläintuotannon sisältävän, osan loppuunsaattamiseksi. Kuten kollegani jo muistuttivatkin, vuoden 1992 heinäkuun 1. päivästä olemme tulleet vuoteen 1997. Viisi vuotta juridisen aukon täyttämiseksi ja yhdenmukaisen tuen, tunnustuksen ja arvostuksen välittämiseksi niille konkreettisille kokemuksille, joita maanviljelijät ja tämän alan eri toimijat ovat kuluneina vuosina kohdanneet.
Arvoisa komissaari, toivon että komission viivästys on johtunut pelkästään väistämättömistä teknisistä vaikeuksista eikä kroonisesta luonnonmukaisten ja laadukkaiden tuotteiden tärkeyden aliarvioinnista. Useita kertoja tässä istuntosalissa on tullut ilmi, huolimatta periaatepäätöksistä, kuinka vähäisessä määrin laatupoliittisesti suuntautunut koko YMP on. Jäljelle on jäänyt massiivinen, määrää korostava suuntaus, joka pakottaa tuotannon kasvattamiseen ja yhä korkeampaan tuottoon. Seurauksena on vääristymiä rahoituksessa sekä haittoja ympäristölle ja kuluttajille.
Näitä suuntaviivoja on voimakkaasti vastustettava ilman että kaikkea palautetaan taas kerran, kuten tapahtui 1992, olemassaoleviin ja tuleviin kansainvälisiin sitoumuksiin. Luonnonmukainen maatalous on erään suunnanmuutoksen merkittävä ja kehittynyt vaihe. Tietenkin, meidän on pidettävä jalat maassa, sillä se on ja tulee pysymään Euroopan maatalouden toissijaisena ja vähäisempänä osa-alueena. Se on ja sen myös tulee pysyä tuottajan ja kasvattajan vapaa-ehtoisena valintana; ei meistä kukaan kuvittele, että sitä voitaisiin kehittää säädöksin. On kuitenkin rohkaistava niitä ajankohtaisia suuntauksia, joiden mahdollisuudet ovat luonnonmukaisen tuotannon vakaassa kehittämisessä. Kuten esittelijä huomautti, olemme siirtyneet paikallisväritteisestä, esimerkiksi kaupunginosaan rajoittuvista markkinoista tytäryhtiöiden monimutkaisiin ja yleisiin markkinoihin, missä usein yksi ja sama, suuri jakeluverkosto on pääosassa.
Tämän asetuksen ansio on lisäpotkun antaminen markkinoille ja tuotannon ohjaaminen suuntaan, missä suhdannevaihtelut eivät enää ole riippuvaisia hintatakuista tai tuista; sen sijaan niitä määräävät kuluttajan valinnanvapaus ja valmius maksaa korotettu hinta jota vastaan hän saa täyden takuun tuotteen terveellisyydestä, turvallisuudesta sekä ympäristön ja maaseudun kunnioittamisesta. Ryhmämme suhtautuu myönteisesti tähän mietintöön ja tulee siis tänään äänestämään sen puolesta.

Ebner
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, puollan myös Euroopan kansanpuolueen ryhmän puolesta tätä komission ehdottamaa jo olemassa olevan asetuksen täydennystä ja suurinta osaa maatalousvaliokunnan ja esittelijän käsiteltäväksi antamista tarkistuksista. Lihamarkkinat ovat joutuneet suuriin vaikeuksiin ennen kaikkea BSE-kriisin kuluttajissa aiheuttaman epävarmuuden, eläintenkasvatusta koskevista olosuhteista käytävän keskustelun ja ylituotannon takia. Markkinoiden nopea heikkeneminen on ilmennyt ennen kaikkea voimakkaana kulutuksen supistumisena. Eläinperäinen tuotanto pitäisi sen takia sopeuttaa paremmin kulutuksen tasoon, koska kuluttajat osoittavat kasvavaa kiinnostusta luonnonmukaisia tuotteita kohtaan, mikä koskee sekä laatua että tarjontaa. Tämä edellyttää laadunvalvontaa koskevien järjestelmien perusteellista muuttamista ja uutta kuluttajansuojapolitiikkaa.
Uskon, että pitkällä aika välillä kuluttajien toive ympäristöystävällisesti tuotetuista elintarvikkeista avaa huomattavia mahdollisuuksia maatalouden alalla ennen kaikkea myös etelän epäsuotuisilla alueilla. Mutta valitettavasti usko siihen, että Euroopan koko maatalous voitaisiin muuttaa luonnonmukaiseksi, on harhaa. Luonnonmukaisten tuotteiden markkinat ovat tällä hetkellä kokonaisuudessaan rajalliset. Tuotannon laajentamista olisi edistettävä julkisin varoin rahoitettujen ohjelmien avulla, joilla maanviljelijöille maksettaisiin tarkkaan määritetyistä ympäristöpoliittisista suorituksista.
Luonnonmukaiseen maanviljelyyn siirtymisen on oltava maanviljelijälle vapaaehtoista. Tämän on tapahduttava askel askeleelta eli sujuvana ja asteittaisena siirtymänä, jotta menestys voidaan taata. Muutoin on vaarana, ettemme saa positiivista vastaanottoa ja motivaatio laskee. Rima on jo muutenkin nyt hyvin korkealla, mitä ei voi pitää pelkästään positiivisena.
Integroidun maanviljelyn määritteleminen on myös ehdottoman välttämätöntä ja tärkeää saadaksemme tälle alueelle enemmän elämää. Tähän kuuluva kiitos lausuttakoon komissaarille hänen valmiudestaan ottaa vastaan tietoa. Hän on jo aikaisemmissa tehtävissään kotimaassaan Itävallassa tehnyt tällä alueella erinomaista työtä.
Pidän ehdottoman välttämättömänä sitä, että avaamme luonnonmukaisille tuotteille markkinointikanavia ja edistämme tälle kuuluvaa rahoitusta ennen kaikkea etelän epäsuotuisilla alueilla. Uskon myös, että Euroopan unionin olisi rahoitettava luonnonmukaisia tuotteita koskevia mainoskampanjoita erityisesti kansanterveyden hyväksi, mutta myös toimenpiteiden aloittamiseksi laadun puolesta ja ylituotantoa vastaan.

Santini
Arvoisa puhemies, Euroopan noin 50 000 luonnonmukaisesta maatilasta 15 500 on Italiassa. Jotain kertoo jo sekin, että jokainen tähän mennessä käytetyistä neljästä puheenvuorosta on ollut italialaisen kollegani pitämä, mukaan lukien kollega Ebner, joka on Italian kansalainen huolimatta siitä, että puhui äidinkielellään. Tämä olkoon todiste maamme vastaanottavaisuudesta luonnonmukaiselle maanviljelykselle. On kuitenkin hyvä todeta, että olemme jo moninkertaisesti ylittäneet uutuudenviehätys-, uteliaisuus- ja kokeiluvaiheen. Kasvituotannosta on siirrytty luonnonmukaiseen karjankasvatukseen seuraamalla tuttua, kaksinaamaista filosofiaa: yhtäältä kunnioitetaan organoleptisia laatuja ja toisaalta pyritään mahdollisimman suuriin tuottoihin, joita tällä maatalousalalla voidaan saavuttaa.
Luonnonmukainen maatalous on jo synnyttänyt omat, alkuperäiset taloudelliset parametrinsä: se takaa tuotannon vaikeissa ja herkissäkin olosuhteissa esimerkiksi suojelualueilla ja vaikeakulkuisilla vuoristoseuduilla. Se mahdollistaa tieteellisen tehoviljelyn syrjäyttämien perinteiden ja viljelyksien palauttamisen, se rajoittaa kuluja vähäisemmän työvoimatarpeen ja kasvinkäsittelyjen puuttumisen ansiosta.
Mutta luonnonmukainen maatalous ei tarkoita vain lyhyesti ja yksinkertaisesti paluuta menneisyyteen, se ei ole mitään ei-maataloutta vastapuolellaan set-aside . Se on, yksinkertaisesti, uudenlainen kehityssuunta, jonka lähtökohtana on tutkimus ja joka ottaa huomioon pikemminkin kulttuuriset kuin viljelykselliset käytännöt. Tavoitteena sillä on avoin ja peittelemätön suhde kuluttajaan. Arvokas tulos on asetuksen kasvituotannosta lähentyminen ja yhdenmukaistuminen eläintuotantoa koskeviin yksityiskohtaisempiin kriteereihin. Tämä on mielestäni kollega Barthet-Mayerin laatiman mietinnön arvokkain saavutus - hänelle myös ryhmäni onnittelut - erityisen arvokkaina pidämme periaatteita, joihin mietintö tukeutuu.
Päätän puheenvuoroni toiveeseen, että tämä ehdotus asetukseksi olisi selkeä, toivorikas vastaus BSE-taudin dramaattisten ja synkkien tapahtumien varjostamalle ja katkeruuden värittämälle ilmapiirille. Sen edessä koko Euroopan eläintiede joutui polvilleen ja, mikä pahinta, tuottajan ja kuluttajan välinen herkkä suhde sai ehkä peruuttamattoman särön.

Anttila
Arvoisa herra puhemies, hyvät kollegat, onnitteluni mietinnön esittelijä Barthet-Mayerille. Kasvava joukko kuluttajia haluaa luonnonmukaisesti tuotettuja maataloustuotteita ja elintarvikkeita yhä enemmän. Tämä kysynnän kasvu onkin luomassa kokonaan uudet, korkeamman tuottajahinnan markkinat maataloustuotteille. EU: ssahan on yritetty vuosia saada parempi tasapaino maataloustuotteiden tuotannon ja kulutuksen välille. Tähän tähtäsi muun muassa vuoden 1992 cap-reformikin. Luonnonmukainen vähemmän tehokas maaperän, kasvien ja eläinten tuotantotapa edistää osaltaan paremman tasapainon saavuttamista maataloustuotteiden tarjonnan ja kysynnän välillä.
Luonnonmukaisen tuotannon kiistattomat vahvuudet perustuvat tiukkoihin rajoituksiin sellaisten lannoitteiden ja torjunta-aineiden käytölle, joilla on haitallinen vaikutus ympäristöön tai jotka aiheuttavat jäämiä maataloustuotteisiin. Luonnonmukaiselle maataloustuotannolle onkin saatava kattavat, riittävän tiukat yhteiset normit, joita jokainen luonnonmukaisen tuotantotavan valitseva tuottaja, jalostaja ja kauppa sitoutuvat noudattamaan. Säädösten noudattamisessa vaaditaan tuotantoketjun jokaiselta toimijalta avoimuutta, korkeaa moraalia ja yrittämisen etiikkaa. BSE-kriisihän paljasti alastomasti sen, mitä tapahtuu kun yrittämisen etiikka ja valvonta pettävät. Se paljasti myös, miten tärkeätä on säädösten noudattamisen valvonta.
Liberaaliryhmä pitää erittäin tärkeänä luonnonmukaista ympäristöystävällistä maataloustuotantoa, jolla vastaamme kuluttajien kasvavaan kysyntään. Pidämme välttämättömänä näiden tuotteiden mahdollisimman selkeää laatumerkintää. Kuluttajien on saatava riittävästi tietoa omien valintojensa perustaksi. Tuotteen alkuperä, tuotantotapa ja jalostaminen on aina kerrottava kuluttajalle.
Mietintö on valiokunnan lukuisten äänestysten seurauksena osittain ristiriitainen ja epälooginen. Olisin todella toivonut, että meillä olisi enemmän aikaa tehdä yhteistyötä saadaksemme mietinnöstä johdonmukaisemman. Mietinnössä on eräin kohdin yksityiskohtaisia säädöksiä ja toisin paikoin konkreettiset säädökset puuttuvat kokonaan. Mietinnössä uskotaan liian paljon osittain yliluonnollisiin hoitomenetelmiin kuten homeopatiaan ja fytoterapiaan. Mietintöön sisältyy ryhmämme mielestä liian paljon erilaisia poikkeussäädöksiä, jotka madaltavat liikaa tuotannon ympäristöystävällisyyttä ja luonnonmukaisuutta ja vähentävät siten luomutuotannon uskottavuutta. Esimerkiksi Suomessa, jossa edellytykset luomutuotannolle ovat erinomaiset, vaaditaan kolmen vuoden siirtymäaika luomutuotantoon siirtyjiltä, kun taas mietinnössä siirtymäajaksi riittäisi kaksitoista kuukautta. Joissakin tapauksissa rehunakin voitaisiin käyttää tehotuotannon rehuja. Aidossa luomutuotannossa en hyväksyisi tällaisia poikkeuksia. Aidossa luomutuotannossa rehun tuotannonkin tulisi tapahtua tilalla, koska välikäsien kautta kulkeva rehu muodostaa yhden uuden riskin.
Aivan lopuksi, herra puhemies, pieni maininta käännösvirheistä. Suomenkielisessä käännöksessä olivat pitkään sanat jätevesi ja jätteet, kun puhuttiin karjan lannasta ja virtsasta.

Puhemies
Rouva Anttila, koska kyseessä oli yksi ensimmäisistä puheenvuoroistanne parlamentissa, en halunnut keskeyttää teitä. Pyytäisin teitä kuitenkin tulevaisuudessa sovittamaan puheenvuoronne teille annettuun aikaan, koska muuten asetatte puhemiehistön vaikeaan asemaan.

Graefe zu Baringdorf
Arvoisa puhemies, toivon, että olette myös lempeä paljon puhuvia kohtaan. Sillä jos on paljon sanottavaa, tarvitaan siihen myös paljon aikaa. On tärkeää, että puhumme tänään lopultakin luonnonmukaista maanviljelyä koskevasta asetuksesta ottaen huomioon eläinperäisen tuotannon. Onneksi käytännössä ollaan jo pidemmällä kuin politiikassa. Tässä ei anneta etumatkaa, vaan seurataan kehitystä. Herra Fischler, teitä ja teidän maatanne voi onnitella, sillä jo 10 % tiloistanne on siirtynyt ja monilla on tarkoitus siirtyä luonnonmukaiseen maanviljelyyn. Maassanne voi puhua jo siitä, ettei luonnonmukainen maanviljely käsitä enää vain pientä aluetta, vaan siitä tulee pikemminkin " normaalia maataloutta" . Siitä näemme, mihin kehitys, jota voimme oikeastaan kaikki puoltaa, voi johtaa, kun sitä tuetaan poliittisesti.
Myös luonnonmukaista tuotantoa edustavat liitot ovat suorittaneet tarkistuksia, sillä tähän asti ei ole edetty ilman niitä. Kuluttajien keskuudessa on käytännössä tapahtunut kehitystä, joka osoittaa aivan yksiselitteisesti kiinnostuksen näihin tuotteisiin. Ostokäyttäytyminen suuntautuu myös näihin tuotteisiin, vaikkakin hitaasti. Tämä on ympäristönsuojelun ja myös kuluttajansuojan johdonmukaisin muoto. Sen takia olemme antaneet tarkistuksen käsiteltäväksi, jotta 101 artikla valittaisiin oikeudelliseksi perustaksi, mikä olisi vain johdonmukaista. Toivottavasti hyväksytte tämän. Me käsittelemme asiaa ja äänestämme siitä huomenna oikeusasioita käsittelevässä valiokunnassa. Mikäli tästä ei tule oikeudellista perustaa, niin meidän on keskusteltava tarkistuksista.
Kuten tunnettua geenitekniikkaan suhtaudutaan torjuvasti. Sikäli kuin tiedän, komissio ei ole sopinut vielä minkäänlaisesta kannasta. Sen takia annamme tarkistuksen käsiteltäväksi asian palauttamisesta valiokuntaan, jos 43 artikla säilyy oikeudellisena perustana. Näin te ette saa mahdollisuutta tehdä päätöstä pitämättä kiinni meidän edistyksellisestä luonnoksestamme. Tuossa tilanteessa varautuisimme kiistaan tästä kohdasta. Pidän kohtaa äärimmäisen tärkeänä ja toivon, että myös parlamentti puoltaa tarkistustamme.

Nicholson
Arvoisa puhemies, myös minä haluaisin onnitella tänä aamuna esittelijää ja toivottaa tämän mietinnön tervetulleeksi. Tänä aamuna meillä on mahdollisuus keskustella aiheesta, joka on hyvin lähellä meitä kaikkia, ja ilmaista mielipiteemme luonnonmukaisen maanviljelyn kehittämisestä. Taustastamme huolimatta lienemme kaikki sitä mieltä, että luonnonmukaisen maanviljelyn kehittämisestä hyötyy varmasti jokainen.
Haluaisin myös sanoa, että keskustellessamme aiheesta meidän on varmistettava, että tarkastelemme luonnonmukaisen maanviljelyn kehittämistä realistisesti ja otamme huomioon tuotantokustannukset. Luonnonmukaisen maanviljelyn tulevaisuutta ei edistetä säätämällä tiukkia määräyksiä, joiden vuoksi kuluttajilla ei ole varaa ostaa sitä, mitä tuotetaan. On saavutettava tasapaino: tuotantokustannusten ei tulisi olla kohtuuttomat, koska mielestäni tämä tekee tyhjäksi toimien tavoitteet.
Standardien on oltava yhtäläiset jokaisessa jäsenvaltiossa, ja jäsenvaltioiden on tuettava enemmän jatkokehitystä ja etenkin niitä nuoria viljelijöitä, jotka haluavat aloittaa luonnonmukaisen maanviljelyn. Tämän valtavan haasteen tulevat kohtaamaan nimenomaan nuoret viljelijät, jotka aloittavat luonnonmukaisen maanviljelyn. Tämän vuoksi jäsenvaltioiden on annettava tukensa.
Toivon, että Fischler ja komissio varmistavat, että kaikki jäsenvaltiot suhtautuvat luonnonmukaisen maanviljelyn kehittämiseen tasavertaisesti. Näin ei ole toimittu tähän asti, sillä eri jäsenvaltioissa on erilaiset tukirakenteet. Olen saanut valituksia omalta Pohjois-Irlannin alueeltani, missä ihmiset, jotka haluavat aloittaa luonnonmukaisen maanviljelyn, eivät saa - eivätkä voi saada - tarvitsemaansa määrää tukea. Meidän kaikkien velvollisuutena on varmistaa, että voimme saavuttaa nämä mielestäni valtavan suuret tavoitteet.
Ei ole realistista uskoa, että maataloustuotteiden luonnonmukaisilla tuotantotavoilla voidaan tuottaa kaikki Euroopan unionin tarvitsema ruoka, mutta meidän on pyrittävä nostamaan niiden prosenttiosuutta. Meidän on varmistettava, että annamme tämän mahdollisuuden perheenäideille, jotta he voivat vapaasti päättää, mitä ruokaa he ostavat perheelleen.
Kannatan mielihyvin tätä mietintöä ja arvostan todellakin esittelijän realistista suhtautumistapaa. En missään nimessä kannattaisi toimia, joilla painostettaisiin liikaa henkilöitä, jotka haluavat aloittaa luonnonmukaisen maanviljelyn ja joilla on vaikeuksia sen toteuttamisessa.

Raschhofer
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, ihmisille on olemassa kaksi elintärkeää aluetta, jotka ovat viime kädessä tärkeitä eloonjäämisen kannalta: ympäristö ja ravinto. Tämän päivän korkean teknologian maailmassamme meitä vaaditaan jännittämään jousi näiden kahden alueen välille. Meiltä vaaditaan siis kokonaisvaltaista harkintaa eikä vain tuokiokuvaa yhdestä tai toisesta alueesta. Tämä ehdotus asetukseksi on suuntaa-antava yritys, koska sillä etsitään tasapainoa luonnonmukaisessa maanviljelyssä toisaalta tuottavuuden ja toisaalta ekologisen tasapainon välille.
Erityisesti BSE-kriisi toi silmiemme eteen, mihin pelkästään puhtaasti määrään perustuva maatalous johtaa kaikkine ylilyönteineen kuten elävien eläinten kuljetukseen. Järjestelmän uudistaminen päämääränään luonnonmukainen eläintenpito ja laadunvalvonta ei ole sen takia tärkeä askel vain maanviljelijöille, vaan ennen kaikkea kuluttajille. Moni hyvä tarkoitus ei kuitenkaan ole todellisuuspohjainen.
Jos ehdotusta sovelletaan mehiläisenhoitoon, niin voidaan todeta, että tuskin missään Keski-Euroopassa tulee olemaan luonnonmukaista mehiläisenhoitoa, koska kukaan ei voi täyttää kriteereitä. Jos sitä vastoin tarkastelemme monien kehitysmaiden hidasta toimintaa hunajan merkitsemisessä, niin tämä järjestelmä osoittaa pian järjettömyytensä. Merkitsemisestä on vasta sitten hyötyä, kun myös tiukka valvonta on toteutettu, jotta kuluttaja voi luottaa siihen, että sisältö vastaa pakkauksen merkintöjä.
Kyseenalaista on, voiko geeniteknisesti muunneltujen organismien käytön yhteydessä ylipäätänsä puhua luonnonmukaisesta maataloudesta. Noin 1, 2 miljoonaa itävaltalaista, noin neljännes Itävallan äänioikeutetuista, kannatti geeniteknologian vastaista kansanaloitetta. Tämän jälkeen itävaltalainen kuluttaja ei jaa helposti edellä esitettyä mielipidettä.

Needle
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, yksi perustamissopimusten tämänhetkisen tarkastelun päämääristä on tuoda Eurooppa lähemmäs sen kansalaisia. Jos tätä ei ole tarkoitettu ainoastaan korupuheeksi vaan käytännön ponnisteluksi parhaan mahdollisen elämänlaadun tarjoamiseksi eurooppalaisille, EU: n toimielinten kannattaisi toimia julkisesti yleisön terveellistä, turvallista ja kohtuuhintaista ruokaa koskevien vaatimusten puolesta. Tämän vuoksi, kuten aiemmin on todettu, on valitettavan ironista, että vaikka komissio on esittänyt luonnonmukaista satoa koskevat asetukset useita vuosia sitten, se on karjantuotannossa vasta nyt päässyt ajan tasalle lihaa koskevien terveysskandaalien seurauksena. Tämä keskustelu on kuitenkin parempi käydä myöhään kuin ei milloinkaan, ja sen pohjalta laaditulla tekstillä pyritään yksilöimään, säätelemään ja vaalimaan maanviljelyn kestäviä muotoja, jotka merkitsevät mahdollisesti etuja ympäristöllemme, kuluttajille, tuottajille ja tietenkin eläimille.
On huomauttamisen arvoista, että kyseisiin aiemmin annettuihin satoasetuksiin on tehty useita muutoksia. Kuten parlamentin huomautusten monimutkaisuus on osoittanut, jatkokehitys lienee suotavaa ja välttämätöntä tässä tapauksessa. Kuluttajat vaativat yhä enemmän yksinkertaista tietoa lihasta, kananmunista ja hunajasta, ja heidän tulisi voida pyytää kansainvälisiä suojatoimia ja neuvoja, joihin he voivat luottaa. Erään suuren ruokatavaraketjun edustaja kertoi minulle, että neljännes myyntiin tuoduista kananmunista saadaan muista kuin häkkikanaloista. Kysyntä on siis ilmeinen, mutta mikä on oikea määritelmä pihamaalla juoksevan kanan, maalaiskanan ja orsikanan munille? Naudanlihan tai lampaanlihan houkuttelevat merkinnät osoittavat, että niille on syötetty ruohoa, mutta tarkoitetaanko tällä, että ruohoa on syötetty koko niiden elämän ajan vai vain osan elämästä? Mitä kemikaaleja niille on lisäksi annettu?
Tässä mietinnössä on pyritty käsittelemään useita vaikeita teknisiä kysymyksiä. Sillä on epäilemättä parannettu komission tekstiä ja Barthet-Mayeria voidaan onnitella hänen kovasta työstään. Jos todella haluamme tehdä nämä luonnonmukaiset tuotantotavat kilpailukykyisiksi, niiden eteen on edelleen tehtävä töitä. Voimme rohkaista tuottajia luopumaan asenteestaan pitää eläimiä vain tuotantoyksiköinä, ja voimme asettaa korkeat standardit eläinten hyvinvoinnille ja eläinten hoidolle maatilalla ja kuljetusten aikana. Tämän vuoksi pyydän teitä kannattamaan tarkistuksia 107, 108 ja 109. Voimme perustella niitä taloudellisilla kannustimilla. Voimme leikata tuotantokustannuksia vähentämällä panoksia ja käsittelyjä ja, mikä on tärkeää, voimme lisätä tällä alalla työskentelevien henkilöiden määrää. Tämä vaatii poliittista tahtoa ja toimintaa yhteisen hyvän saavuttamiseksi, joten toivon, että komissio osoittaa tänään pitävänsä tätä alkuna, ei loppuna, ja että se kehottaa myös jäsenvaltioita ryhtymään toimiin.

Keppelhoff-Wiechert
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari Fischler, Euroopan unionin maataloudella ei ole tulevaisuutta, jos me suosimme vain luonnonmukaista tuotantoa ja suhtaudumme perinteisesti harjoitettuun maatalouteen kuin poistomalliin. Minua harmittaa myös se, että monet harhaan johtavasti jatkuvasti piirtävät BSE: stä tehomaatalouden kauhukuvan. Kotiseudullani viimeisin BSE-tapaus todettiin luonnonmukaista maataloutta harjoittavalla tilalla.
Haluan onnitella esittelijää, rouva Barthet-Mayeria. Komissio otti tärkeän askeleen kohti luonnonmukaisen tuotannon laajaa sääntelyä ehdotuksella eläinperäisiä tuotteita koskevan alueen sisällyttämisestä olemassa olevaan Euroopan unionin asetukseen. Tämän tuotannon suhteen eläinperäisillä tuotteilla eli olennaisesti maidolla ja lihalla on huomattava merkitys, koska juuri näillä saavutetaan yleisesti korkein jalostusarvo maataloustuotannossa. Luonnonmukaisen tuotannon kestävälle kehitykselle Euroopan unionissa on sen takia ratkaisevan tärkeää, että tälle alueelle luodaan lainsäädäntö. Tässä asiassa meidän on oltava selvillä siitä, että tämä tuotannonhaara ottaa vasta ensi askeleitaan. Sen takia on luotava sääntelyä, joka mahdollistaa tiloille, jalostusyritykselle ja elintarvikkeita myyville vähittäiskaupoille tämän markkinasegmentin nopean rakentamisen ilman kohtuuttomia kustannusrasituksia.
Parlamentin keskusteluissa käsiteltäväksi annettujen ehdotusta koskevien tarkistusten suuri määrä osoittaa, että emme ole tässä tekemisissä pelkästään vain monimutkaisen aiheen, vaan myös hyvin mutkikkaan oikeudellisen tekstin kanssa. Puolueryhmäni mielestä olisi sen takia suotavaa, jos meidän onnistuisi olennaisesti yksinkertaistaa ehdotusta ja muuttaa sitä niin, että maanviljelijät voisivat noudattaa sitä tiloillaan. Jokainen lisäys yksityiskohtaiseen sääntelyyn merkitsee aina valvontaan liittyvien kustannusten nousua.
Luonnonmukaisen tuotannon keskeinen kriteeri on epäilemättä mahdollisimman pitkälle menevä pelkkien luonnonmukaisesti tuotettujen rehujen käyttö. Sen takia päämääränä pitäisi olla sopivien siirtymäkausien rajoissa taata tosiasiallisesti pelkkien luonnonmukaisten rehujen käyttö. Samalla en juurikaan osoita ymmärtämystä komission esitykselle vaatia luonnonmukaista tuotantoa harjoittaville tiloille tosiasiallista omavaraista taloutta. Euroopan unionin asetus luonnonmukaisuudesta ei saa muodostua leikkikentäksi ideologisille enimmäisesityksille, vaan sen on luotava järkevä oikeudellinen kehys. Jos joku haluaisi erityisillä tuotantomäärillä ylittää tämän, täytyy hänellä olla siihen oikeus. Muita ei kuitenkaan saa velvoittaa tähän pakolla.
Koska käytettävissäni oleva aika on lyhyt, voin käsitellä luonnollisesti vain muutamia erityisen tärkeitä kohtia. Niihin kuuluu kysymys siitä, tarvitaanko luonnonmukaisen tuotannon piirissä todellakin uutta ylimääräistä nautayksikkökerrointa. Ratkaiseva kohta on toki taata luonnonmukaisessa tuotannossa ympäristöystävällinen karjantiheys hehtaaria kohden. Ja tämä on taattu olemassa olevien nautayksikkökertoimien tai nitraattidirektiivissä määriteltyjen rajojen mukaisesti. Kannatan sen takia nitraattien rajoittamisen vahvistamista nitraattidirektiivin mukaisesti tai kahden nautayksikön yleisen enimmäisrajan vahvistamista hehtaaria kohden. Keskeinen puute on varmastikin vielä puuttuva täsmällisyys monista kohdista. Yleisillä kuvauksille tai toiveisiin perustuville esityksille ei pidä antaa sijaa tässä oikeudellisessa tekstissä. Luonnonmukaisuutta koskevassa Euroopan unionin asetuksessa on oltava vain tarkkaa sääntelyä, joka on myös tuomiovallan alaista. Muuten lisäämme tuottajien ja kuluttajien epävarmuutta. Olen myös sääntelyä vastaan, jota ei voida toteuttaa käytännössä kuten esimerkiksi hunajan osalta.
Minun aikani on lopussa, mutta minun on vaikea kuvitella, arvoisa komissaari, että me loisimme hunajan osalta liikennesäännöt opastuskilpineen mehiläisiä varten, jotta ne tietäisivät, minne ne saavat lentää ja minne eivät. Siinä olisi taas Saksan lehdistölle purtavaa!

Guinebertière
Arvoisa puhemies, maataloustuotteiden luonnonmukaisen tuotantotavan nykyinen asema ja sen mahdollinen kehittyminen esitetään Barthet-Mayerin mietinnössä tarkasti ja yksityiskohtaisesti ja onnittelen tästä häntä sydämellisesti.
Maataloustuotteiden luonnonmukaisen tuotantotavan mahdollinen kehittyminen liittyy kuluttajien ravintoon kohdistamiin turvallisuus-, laatu- ja luottamusvaatimuksiin, heidän huoleensa ympäristöstä, eläinten hyvinvoinnin kunnioittamiseen, heidän kieltäytymiseensä geneettisesti muunnetuista organismeista ja synteettisten kemiallisten tuotteiden käytöstä.
Luonnonmukainen tuotanto on vaihtoehto niille maanviljelijöille, jotka pitävät huolta elämänlaadustaan ja työstään ja jotka haluavat harjoittaa luonnonympäristöä kunnioittavampaa maataloutta. Sen avulla voidaan myös suojella haavoittuvien maaseutualueiden tiivistä sosioekonomista rakennetta ottamalla voimakkaasti huomioon maatalouden asema ja vastuu ekosysteemin ja biologisen monimuotoisuuden säilyttämisessä, tuottamalla terveitä ja laadukkaita tuotteita.
Kompromissitarkistuksilla täydennetty mietintö on johdonmukainen kokonaisuus, josta tulemme äänestämään, ja näin muutettua asetusta sovelletaan välittömästi kaikissa jäsenvaltioissa ilman kilpailun vääristymistä. Luonnonmukaisen maataloustuotannon ranskalaiset harjoittajat kannattavat määrällisiä rajoituksia hehtaarikuormitusten, eläintiheyden, terveyssyistä tilojen tyhjillään pitämisen, synteettisillä lääkeaineilla annettavien hoitojen rajoittamisen ja teuraseläinten vähimmäisikien osalta.
Maataloustuotteiden luonnonmukaisen tuotannon kehittäminen on mahdollista ainoastaan, jos kuluttajat luottavat täysin myös tuotteiden valvonta- ja todistusjärjestelmiin. Kullakin valtiolla on näin ollen oma tehtävänsä tämän turvallisuuden saavuttamisessa, luonnollisesti yhdessä komission kanssa. On kuitenkin huomattava, että luonnonmukaisen tuotannon liian nopea kehittyminen voi heikentää sitä. Barthet-Mayerin perinpohjainen mietintö auttaa meitä tässä asiassa, joten meidän on äänestettävä sen puolesta.

Mulder
Arvoisa puhemies, myös minä haluan ilmaista arvostukseni Barthet-Mayerin innostunutta työtä kohtaan. Harmi vain, että tarkistuksia on vielä niin paljon. Arvoisa puhemies, maatalouden on vastattava kuluttajan kysyntään. On selvää, että biodynaamisten tuotteiden kysyntä on lisääntynyt, ja siksi on loogista, että komissio on esittänyt lainsäädäntöä kilpailun vääristämisen ehkäisemiseksi. Tämä on mielestämme olennaista tässä säädöksessä. Meidän on laadittava säädöksiä, jotta niitä voidaan soveltaa kaikkialla Euroopan unionissa samalla tavalla.
Alueet eivät kuitenkaan ole samanarvoisia ja siksi kannatan sitä, kuten monissa tarkistuksissa myös on sanottu, että tiettyjen alueiden kohdalla harjoitetaan joustavuutta. Olen myös sitä mieltä, että siirtymäkaudella täytyy noudattaa tiettyä joustavuutta. Kausi ei voi olla kaikkialla yhtä pitkä ja sen on oltava mahdollisimman lyhyt rohkaistakseen maanviljelijöitä siirtymään biodynaamiseen tuotantoon.
Olen Keppelhoffin kanssa täysin samaa mieltä siitä, että ei ole loogista, että kaikki tuotteet saadaan omalta tilalta. Mikäli yhteistyömuodot toisten viljelijöiden kanssa ovat mahdollisia, niitä on rohkaistava. Omavaraisuus on todellakin väärin.
Lopuksi, arvoisa puhemies, on välttämätöntä, että biodynaamisiin tuotteisiin tulee eurooppalainen tunnus, joka tunnustetaan ja tunnistetaan yleisesti Euroopan unionissa. Kuten Ettl jo sanoi, tämän tulisi koskea myös yhdentyneen maatalouden tuotteita. Toivon voivani laatia asiasta myöhemmin tänä vuonna mietintöaloitteen.

Iversen
Arvoisa puhemies, olen iloinen siitä, että voimme keskustella tänään sellaisesta maatalousalaan liittyvästä ehdotuksesta, joka menee kerrankin oikeaan suuntaan. Komission ehdotus, joka koskee eläinten sisällyttämistä luonnonmukaiseen tuotantoon liittyvään direktiiviin, on tietenkin reaktio kuluttajien vaatimukseen. Vaatimukseen, jota hullun lehmän taudista syntynyt kriisi on vahvistanut. Tämän ehdotuksen ansiosta meillä on mahdollisuus antaa useammille maanviljelijöille se sysäys, joka voi saada heidät siirtymään luonnonmukaiseen viljelyyn, ja samalla toimimme ympäristön hyväksi. Siksi on niin tärkeää, että niissä säännöissä, jotka me asetamme eurooppalaisille luonnonmukaista tuotantoa harjoittaville maatiloille, on kunnollinen tasapaino siirtymäajan ja laadun arvioinnin välillä. Tarkoitan tällä sitä, että ei kannata vaatia kolmen vuoden siirtymäaikaa, ennen kuin maanviljelijät voivat myydä tuotteensa luonnonmukaisina tai käyttää satonsa luonnonmukaisena rehuna. Minun mielestäni sääntöjen ei tule tehdä maanviljelijänä olemisesta lähes utopistista, ei suinkaan, vaan niiden tulee tehdä monille maanviljelijöille mahdolliseksi saada elantonsa luonnonmukaisesta viljelystä. Se tämän ehdotuksen tarkoituksena pitää olla.
Kuluttajien keskuudessa on suuri kysyntä tuotteilla, joita ei ole muunneltu geneettisesti. Luonnonmukaista viljelyä harjoittavat eurooppalaiset maanviljelijät eivät halua geneettisesti muunneltuja organismeja tuotteisiinsa, ja kielto on jo sisällytetty codex alimentariukseen . Tämä on minun mielestäni toive, jota meidän tulee tukea, koska niistä tulee ainoita tuotteita, joiden yhteydessä tiedämme, että geneettisesti muunneltuja organismeja ei joka tapauksessa käytetä. Uskon, että se on oleellista, että me kuuntelemme erittäin tarkkaan niitä vaatimuksia, joita tällä alalla esitetään.
Lisäksi haluaisin sanoa, että kuluttajilla tulee olla tietenkin varmuus siitä, että ne tuotteet, joita he ostavat niiden luonnonmukaisuuden takia, todellakin myös ovat luonnonmukaisia. Siksi meillä tulee olla luonnonmukaisten tuotteiden valvonta, joka toimii, ja on ehdottomasti etu, että meillä on yhteinen EU-merkki, joka voi taata, että kuluttajat voivat tunnistaa ne tuotteet, jotka on hyväksytty EU-tasolla luonnonmukaisiksi. Tämän uskon olevan tavattoman tärkeää, jos me ylipäätään toivomme, että tähän asiaan aletaan luottaa. Vain sillä tavalla voidaan olla varmoja siitä, että kuluttajat tietävät, mitä he rahoillaan saavat.
Haluaisin lopettaa sanomalla, että olen sitä mieltä, että puheenjohtajan ehdotus on hyvä ja että meidän on, niin kuin monien muidenkin, kiitettävä puheenjohtajaa vielä kerran.

Redondo Jiménez
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, tällä ehdotuksella pyritään saavuttamaan samat tavoitteet kuin asetuksella 2092/91, jota sovelletaan ainoastaan kasviperäisiin tuotteisiin, laajentamalla sovellutusalaa eläinperäisiin tuotteisiin, jotta Euroopan unionin luonnonmukaisen maatalouden sektorin tuotteille luotaisiin oikeudenmukaiset kilpailuedellytykset ja niille taattaisiin vapaa liikkuvuus Euroopan unionin sisällä. Samalla pyritään lisäämään kuluttajien luottamusta mainittuihin tuotteisiin sekä edistämään kuluttajien kasvavaan kysyntään vastaavaa maataloustuotantoa, jolla on lisäarvona suosiollinen vaikutus ympäristöön.
Ehdotuksessa selvitetään eläinperäisen luonnonmukaisen tuotannon perusperiaatteet, kuten sen suhde maaperään, sekä erityissäännöt karjankasvatuksen tärkeimmistä tekijöistä, joita ovat mm. eläinten alkuperä, luonnonmukaiseen tuotantoon siirtymisen tavat, eläinten ruokinta, sairauksien ennaltaehkäisy ja eläinlääkintä, sekä karjasuojille ja niiden huollolle asetetut edellytykset. Minun pitää kuitenkin sanoa, että joissakin tapauksissa nämä normit eivät ole kovin konkreettisia, vaan monien lajien osalta pelkkiä periaatelausumia, joita ei ole muutettu objektiivisiksi suureiksi, jotka kasvattajien pitää täyttää sekä viranomaisten ja tarkastuselinten valvoa.
Toisaalta normeilla määrätty vaatimustaso ja yksityiskohtaisuuden aste eivät ole kaikkien eläinlajien osalta samat, esimerkiksi lintuja koskevassa osassa määräykset on kehitelty erittäin pitkälle, kun taas muita lajeja käsiteltäessä tuskin mitään on konkretisoitu, jättäen täsmentämättä tärkeitä kriteereitä tai karjankasvatusalaan kuuluvan eläinlajin käsittely kokonaisuudessaan, kuten esimerkiksi kanit. Joka tapauksessa ehdotusta on odotettu pitkään, sillä vaikka kansallisella tasolla on jo olemassa luonnonmukaista tuotantoa säänteleviä normeja, pidetään välttämättöminä tämän tyyppistä tuotantoa yhdenmukaistavia Euroopan unionin tason sääntöjä, joissa on riittävästi joustavuutta alueellisen moninaisuuden takaamiseksi.
Toisaalta haluan tuoda esille, että kotimaassani on olemassa luonnonmukaisen eläintuotannon kehittymistä suosivat edellytykset, koska siellä on säilynyt merkittävä alkuperäisten rotujen geneettinen perimä - nauta-, lammas- vuohi- ja sikarotujen -, jotka suurimmalta osalta ovat hyvin talonpoikaismaisia ja ympäristöön sopeutuneita, mikä tukee niiden runsaampaa kasvatusta ja hyödyntämistä. Siipikarjan luonnonmukaisuudessa on saavutettu tavoitteita, ja ennestään perinteistä mehiläishoitoa on kehitetty niin että hunajaa tuottavan kasvillisuuden runsauden ja vaihtelevaisuuden avulla on saavutettu korkealaatuisia tuotteita.
Tämän asetuksen hyväksymistä pidetään myönteisenä luonnonmukaisen tuotannon sektorille, samoin edullisena kuluttajille, koska on odotettavissa, että näiden luonnonmukaisen maatalouden tuotteiden kysyntä tulee kasvamaan, mikä puolestaan tukee karjatalouden sekajärjestelmien perustamista, joista on etua tämän tyyppisillä tiloilla. Mutta meidän ei pidä erehtyä uskomaan heilurilakiin. Kuten kollegamme Fantuzzi ja Keppelhoff-Wiechert sanoivat, kyseessä on toissijainen, perinteistä maataloutta täydentävä toiminta, joka alkaa saada jalansijaa ja jota me ryhmässämme päättäväisesti tuemme. Onneksi olkoon Barthet-Mayer.

Poisson
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, haluan aivan ensiksi onnitella Christine Barthet-Mayeria hänen monipuolisesta mietinnöstään, jossa otetaan korostuneesti huomioon maataloustuotteiden luonnonmukainen tuotantotapa, joka on tulevaisuuden ala.
Hullun lehmän kriisin jälkeen Euroopan kuluttajat ovat olleet yhä huolestuneempia elintarvikkeiden laadusta ja alkuperästä. 2000-luvun aattona, jolloin puhutaan paljon laajentumisesta itään, yhteisen maatalouspolitiikan uudistamisesta, Corkin konferenssista ja kestävästä maataloudesta, maataloustuotteiden luonnonmukainen tuotantotapa on vaihtoehto, jota ei voida kieltää maanviljelijöiltä, jotka haluavat säilyttää tai löytää uudelleen elämänlaatunsa ja tietyllä tavalla työskennellä vähemmän intensiivisen ja luonnon kiertokulkua enemmän kunnioittavan tuotannon parissa.
Luonnonmukaisen tuotannon avulla voidaan myös suojella taantuvia, jopa hylättyjä alueita ja palauttaa niiden arvo. Luonnonmukainen tuotanto on ollut jo muutamien vuosien ajan yleisesti tunnustettu. Ohi ovat ajat, jolloin luomumaanviljelijöitä pidettiin hurmahenkisinä hölmöinä. Maataloustuotteiden luonnonmukainen tuotanto kehittyy nykyisin tasaisesti ja sopusuhtaisesti, sillä luomuelintarvikkeiden markkinat kasvavat vuosittain 15 prosenttia. Vastuumme tuntevina edustajina meidän on tämän vuoksi määriteltävä erittäin tarkat säännöt ja tarkastukset sekä tuotteiden luotettavat todistukset, taataksemme kuluttajillemme näiden luomutuotteiden asianmukaisen tuotantotavan ja alkuperän.
Euroopan luonnonmukainen maataloustuotanto on huippuluokkaa verrattuna koko maailman maataloustuotteiden luonnonmukaiseen tuotantotapaan, joka on vielä hyvin kehittymätöntä. Tästä syystä asetun kannattamaan tätä erittäin teknistä mutta hyvin tarpeellista mietintöä, sillä se hyödyttää koko maailman ja erityisesti Euroopan maataloutta.

Olsson
Herra puhemies! Haluan ensiksi onnitella Barthet-Mayeria hyvästä mietinnöstä. Sitten haluan pysähtyä hetkeksi miettimään sanojen vivahteita, koska me käytämme käsitettä luonnonmukainen maatalous siitä, mikä kattaa yhden prosentin koko maataloustuotannosta. Tämä ei oikeastaan osoita muuta kuin sen, että yhteiskuntamme on hyvin keinotekoinen ja että meillä on aivan liian suuri luottamus kestämättömiin tuotantomenetelmiin. Tässä yhteydessä luonnonmukainen maatalous merkitsee luonnollisesti olennaista täydennystä, kehityksen kärkeä.
Haluan mielelläni sanoa, että vaikka emme ole Ruotsissa onnistuneet yhtä hyvin kuin komissaari Fischlerin Itävallassa, toteutimme muutamia vuosia sitten tavoitteen asettamisen luonnonmukaisen viljelyn osuuden lisäämisestä kymmeneen prosenttiin vuosisadan vaihteeseen mennessä.
On pakko luoda melko yksinkertainen säätelymekanismi. Minulla on erityinen näkökulma geeniteknologiaan siksi, että uskon siihen sinänsä. Koska emme voi tänään erottaa hyvää ja pahaa geeniteknologiaa toisistaan, täytyy todeta, että kaikkien geneettisesti muunnettujen organismien pitää olla kiellettyjä luonnonmukaisessa viljelyssä. Näin ei itsestään selvästi aina tule olemaan, sillä geeniteknologia voi auttaa meitä eroon epäluonnollisista menetelmistä muissa yhteyksissä.
Haluan lopettaa toteamalla, että meidän on tärkeää olla olematta liian hankalia ja innokkaita sormeilemaan joka asiaa. On nimittäin joskus olemassa epäpyhä allianssi luonnonmukaisen viljelyn innokkaimpien kannattajien ja pahimpien vastustajien välillä; he haluavat tehdä säätelyn liian monimutkaiseksi ja hankalaksi. Haluan meidän kehittävän tiukkoja mutta yksinkertaisia sääntöjä sekä entistä luonnonmukaisempaa maataloutta.

Hardstaff
Arvoisa puhemies, myös minä haluaisin esittää onnitteluni Barthet-Mayerille hänen erinomaisesta mietinnöstään ja etenkin siitä työstä, jonka hän on tehnyt laatiessaan tämän sovittelevan tarkistuksen, jossa on otettu huomioon useat maataloutta ja maaseudun kehittämistä käsittelevälle valiokunnalle annetut lisätarkistukset.
Jo yli 25 vuoden ajan Euroopassa on kannettu huolta siitä tavasta, jolla me tuotamme ruokamme pyrkiessämme yhä korkeampiin tuotantotasoihin. Erityisesti huolehditaan siitä, edistääkö ruokamme, jonka itse asiassa tulisi olla hyvän terveyden perusta, heikkoa terveyttä torjunta-aineiden, rikkaruohomyrkkyjen, keinotekoisten lannoitteiden ja keinotekoisten hormonien liikakäytön sekä antibioottien rutiininomaisen käytön ja sopimattomien eläinrehujen vuoksi. Tämän vuoksi monet ravintona käyttämistämme eläimistä kärsivät huonosta terveydestä ja useissa tapauksissa myös julmista oloista. Tämä kaikki on johtanut mielenkiintoon luonnonmukaista maanviljelyä kohtaan, jolla pyritään varmistamaan, että tuotettu ruoka on täysin terveellistä.
Tarkastelemamme ehdotukset koskevat pitkälti asetuksia, joilla varmistetaan, että orgaanisia eläintuotteita ostavat kuluttajat saavat todellakin ruokaa, joka on saatu luonnonmukaisesti eläimistä, joille on syötetty terveellistä, luonnonmukaista ravintoa ja joita ei ole kasvatettu tehotuotannossa vaan inhimillisissä oloissa. Mietinnössä ei osoiteta erityistä mielenkiintoa itse eläinten terveyttä kohtaan vaan se kohdistuu hyvään karjanhoitoon ja eläimille aiheutetun tarpeettoman stressin välttämiseen. Useat kuluttajat ovat huolissaan sekä eläinten kasvatuksesta että kuljetuksesta. Tämän vuoksi pyydän kannatusta tarkistuksille 107, 108 ja 109, jotka koskevat eläinkuljetuksia ja kananpoikien ja vasikoiden kasvatustiloja.
Koko Euroopan maatalous ei tietenkään muutu täysin orgaaniseksi. Antamalla esimerkin terveellisestä, eläinystävällisestä karjanhoidosta tämän tien valitsevat maanviljelijät voivat näyttää toisille, mitä on tehtävissä. Viljelyn alalla on jo nyt liikehdintää kohti yhtenäistä sadonhallintoa, joka perustuu valtaosin, vaikkakaan ei täysin, orgaanisiin periaatteisiin.
Lincolnshiren vaalipiirissäni on kaksi mallitilaa. Toivon, että parlamentin tänään käsittelemillä toimenpiteillä samalla tavoin sekä rohkaistaan täysin orgaanista karjanhoitoa että parannetaan muiden kuin orgaanisten maatilojen yleistä karjanhoitoa, etenkin kananpoikien ja vasikoiden kasvatusta kuluttajien vaatimusten mukaisesti.

Cunha
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari ja hyvät jäsenet, kuten jo tiedämme tämänhetkinen säännöstöehdotus pyrkii soveltamaan eläinalalla jo vuodesta 1991 asti ollutta säännöstöä kasvialaan. On harmi, että ehdotus tulee nyt vuosia myöhässä, mutta kuten sanontamme kuuluu " parempi myöhään kuin ei milloinkaan" .
Niin kuin jo monet kollegat ovat referoineet, maataloustuotteiden biologisen tuotannon tai itse tehotuotannon määrittely ei muodosta itsessään ihmeellistä pelastusta ratkaistakseen eurooppalaisen maatalouden ongelmia. On pakko tiedostaa, että pelkästään teknisistä syistä se ei ole toteutettavissa monissa tilanteissa, varsinkaan pienien ja hyvin pienten maatalouksien ongelmien ollessa kyseessä.
On pakko myös tiedostaa, että biologinen maatalous edellyttää, pääsääntöisesti, että korkeammat tuotantokustannukset, ainakin alkuvaiheessa, saattavat tuotteet kuluttajien eliitille, jolla on enemmän ostovoimaa. Tästä huolimatta biologinen tuotanto muodostaa ilman muuta lupaavan eurooppalaisen maatalousdimension kolmesta syystä. Ensiksi se voi ansaita helpommin kuluttajien luottamuksen, vaikka biologinen tuotanto ei ole ainoa varma tuotantomuoto. Toiseksi se antaa mahdollisuuden arvottaa tuotantoon tarvittavia varoja ja alueita, joita käytetään hyväksi tai joilla on muunlaisia kilpailuvaikeuksia, varsinkin GATT: n jälkeen. Kolmanneksi se päättää itsessään kunnioittaa agroekologisia ehtoja, minkä vuoksi se on tärkeä muoto palattaessa sovittamaan maatalous ympäristön ja luonnon kanssa.
Aivan niin kuin sanoin aikaisemmin, mikään eristynyt politiikka ei pysty vain itsekseen ratkaisemaan Euroopan niin heterogeenistä maataloutta. Ei edes biologinen maatalous, ei laatupolitiikka, ei hinta- eikä markkinapolitiikka eikä rakennepolitiikka yksinään pysty ratkaisemaan näitä ongelmia. Kaikki nämä poliittiset pyrkimykset ovat tärkeitä, mutta niiden täytyy olla tasapainossa keskenään ja niiden täytyy toimia harkitusti. On tämän vuoksi tarpeen, että yhteinen maatalouspolitiikka kehittää parempaa tasapainoa näiden osien välillä, koska menneisyydessä olleet ja vielä nykyäänkin ovat todella epätasapainossa, minkä osoittaa se, että talousarvion 90 prosenttia on osoitettu hinta- ja markkinaosille ja vain 10 prosenttia rakenteille ja talousarvion vähäpätöisyys haittaa laatupolitiikkaa ja biologisen tuotannon politiikkaa.
Meidän täytyy vielä kehittää maatalouden kehityspolitiikkaa, joka muodostaa tärkeän osan tulevassa yhteisessä maatalouspolitiikassa, joka pystyy vastaamaan kaikkien eurooppalaisten maatalousjärjestelmien ongelmiin eikä vain joidenkin. Haluan lopuksi muistuttaa, että meidän on keskeistä työskennellä vaatiaksemme uskottavan todistuksen tuottajien järjestöiltä, jotta ne takaavat, että seuraavassa GATT: n kokouksessa biologisen tuotannon säännöt ovat samanlaisia kaikille osapuolille estääksemme kilpailun kieroutumisen kolmansien maiden osalta.
Aivan vain lopettaakseni haluaisin onnitella kollegaamme Barthet-Mayeria vakavasta, syvällisestä ja ammattimaisesta työstä, jota hän on kehittänyt tässä mietinnössään.

Piha
Arvoisa herra puhemies, lähellä kuluttajaa tuotettu puhdas ruoka on tärkeä itseisarvo eurooppalaisille. Tämän vuoksi luonnonmukaista eli orgaanista maataloustuotantoa tulisi EU: n toimesta kannustaa ja pyrkiä aktiivisesti löytämään keinot tämän tuotannon tukemiseen. Siksi kiitos mietinnön laatijalle.
Barthet-Mayerin mietintö on kuitenkin kiireessä tehty ja se ehkä näkyy myös tuloksessa, muun muassa muutosehdotusten määrässä. Mietintö menee pieniin yksityiskohtiin perehtymättä tarpeeksi asian perusteisiin. Esimerkiksi unionin pohjoista ulottuvuutta ei ole riittävästi otettu huomioon.
Jo nyt yksittäisen EU-kansalaisen näkökulmasta EU muistuttaa enemmän suurta maatalousprojektia kuin suurta eurooppalaista kokonaisvaltaista yhteistyöprojektia. Kuusikymmentä prosenttia EU: n budjetista menee nykyisin maatalouteen eikä ole mitään syytä kasvattaa tätä määrää. Suuntaamalla jo olemassa olevia yhteisön maataloustukia uudella tavalla voitaisiin kuitenkin löytää keinot myös EU-tasolla luonnonmukaisen maataloustuotannon tukemiseen. Yhdenmukaiseen verotukseen pyrkivät aloitteet menevät kuitenkin liian pitkälle. EU-parlamentin olisi silloin tällöin muistettava periaate " hold your horses" : verotuksen tulisi edelleen pysyä toissijaisuusperiaatteen mukaisesti kansallisena asiana.
Jotta luonnonmukaista maanviljelyä voitaisiin tukea, sen on perustuttava luonnollisten menetelmien käyttöön. Siksi esimerkiksi geneettisesti muunnetuista organismeista peräisin olevien kasvien käyttäminen ruokana ja niiden hyödyntäminen jalostetuissa tuotteissa on kiellettävä, koska käytön seurauksista ei toistaiseksi ole riittävää tietoa.
Mietinnössä käsitellään myös eläinkuljetuksia. Ainakin suomalaiselle kuluttajalle on tärkeää varmuus siitä, että kuljetukset toteutetaan eläinten stressi minimoiden moraalisesti oikealla tavalla. Vaikka alkuperäismerkintään liittyvät kysymykset ovatkin vaikeasti harmonisoitavissa, ainakin suomalainen kuluttaja vaatii tiedon eläinkuljetusten toteutustavasta ja viljelystuotteiden maantieteellisestä alkuperästä, ja hänellä on mielestäni siihen myös oikeus.
Suomalaiset ovat eläintuotannossaan tottuneet pitämään yllä korkeita standardeja, myös eläinten osalta. Siksi mietinnössä on mielestäni hiukan hurskasteleviakin piirteitä. Tuntuu vähän siltä, että jos ranskalaisen herkkusuun mielestä hanhenmaksa on suussa sulavaa herkkua, ei lopulta olla kovin vakavissaan ajattelemassa eläinten etua. Standardointikiihkossamme unohdamme usein, että eurooppalainen standardi ei tuo muutosta, vaan eurooppalaisen ihmisen asennemuutos tuottaa tuloksen.

Fischler
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, aluksi saanen myös sydämellisesti kiittää esittelijää, rouva Barthet-Mayeria, ja maataloutta sekä maaseudun kehittämistä käsittelevää valiokuntaa kuin myös ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokuntaa erinomaisesta työstä. Valiokunnat ovat nähneet vaivaa ehdotuksen todelliseksi parantamiseksi niin perustavien näkökohtien suhteen kuin myös useissa teknisissä yksittäiskysymyksissä. Vuodesta 1991 asetuksella 2092 toteutettu luonnonmukaista maataloutta koskeva perustava sääntely on saanut Euroopan yhteisössä jatkuvasti suurempaa merkitystä. Sen ohella ympäristönsuojelun vaatimusten ja maaseutuympäristön hoidon vaatimusten kanssa sopusointuisia maatalouden tuotantomenetelmiä koskeva asetus 2078 vuodelta 1992 on myöskin vaikuttanut huomattavasti tähän kehitykseen. Olemassa olevaa kasviperäisiä tuotteita koskevaa sääntelyä on kiireellisesti täydennettävä luonnonmukaista eläintenpitoa koskevilla säännöillä, jotta kaikki luonnonmukaiset elintarvikkeet tuotetaan puhtaan kilpailun ilmapiirissä ja kuluttajille tarjotaan suuressa määrin luottamusta.
Mietinnössä painotetaan voimakkaasti geneettisesti muunneltujen organismien käyttöä ja niistä valmistettujen tuotteiden kieltämistä luonnonmukaisessa maanviljelyssä ja luonnonmukaisten tuotteiden jalostuksessa. Luonnonmukaisesti tuottavien liitot ja suurin osa jäsenmaista ovat asiasta samaa mieltä. Sen takia komissio hyväksyy sen, että geneettisesti muunneltujen organismien ja tuotteiden käyttö ei vastaa sitä, mitä kuluttaja odottaa tällä hetkellä luonnonmukaisesti tuotetuilta maataloustuotteilta ja elintarvikkeilta.
Sen takia komissio on valmis hyväksymään tämän kiellon tarkistusten 8, 26 sekä 24 ja 28 viimeisen lauseen mukaisesti asetuksen johdanto-osan kappaleeseen ja asetuksen perustaviin 5 ja 6 artiklaan. Geneettisesti muunneltuja organismeja koskeva käsite on kuitenkin määriteltävä tarkasti ja tähän liittyen on asetustekstissä otettava huomioon direktiivin 220/90 geneettisesti muunneltujen organismien tarkoituksellista levittämistä koskeva määritelmä. Sen myötä olisivat tarkistukset 13, 14, 35, 36, 41, 52, 63, 73 ja 112 tarpeettomia, koska tämä kielto toistuisi vain johdanto-osien kappaleiden ja teknisten liitteiden eri osissa.
Sen sijaan tämän kiellon toistuminen liitteen I keskeisissä osissa voidaan hyväksyä tarkistuksen 64 mukaisesti. Tämä pätee periaatteellisesti myös tarkistuksiin 97 ja 99, niin pitkälle kuin ne sopivat asetuksen artiklojen yleiseen kieltoon liitteen VI määräyksissä.
Hyvät naiset ja herrat, komissio pitää 43 artiklaa sopivana oikeudellisena perustana. Toisaalta tämä toimenpide koskee nimittäin ensisijaisesti luonnonmukaisen tuotantotavan sääntelyä ja edistämistä, ja näin ollen sillä ei ole terveyspoliittisia päämääriä. Toisaalta kysymys on siitä, että eläinperäisen tuotannon näkökanta sisällytetään olemassa olevaan oikeudelliseen kehykseen eli olemassa olevaan luonnonmukaista maanviljelyä koskevaan asetukseen. Sen takia mielestämme myös oikeudellisten perustojen olisi oltava yhteenkuuluvia. Sen takia en voi hyväksyä tarkistusta 110.
Voin hyväksyä tarkistukset 21 ja 87 siinä määrin kuin asetuksen merkitsemissääntöjä ja valvontamääräyksiä laajennetaan viipymättä koskemaan myös lajien eläinperäisiä tuotteita, jota varten tarkat tuotantosäännöt viimeistellään vasta myöhempänä ajankohtana. Sitä vastoin minusta tarkistus 20 sääntelyn laajentamisesta koskemaan eläinperäisten luonnonmukaisten rehujen merkitsemistä ja markkinointia, ja tarkistukset 23 ja 29 rikkomuksiin ja rangaistusmääräyksiin liittyvistä toimenpiteistä vaativat vielä yksityiskohtaisempaa tarkastelua.
Pelkään sitä paitsi, että näiden muutosten mukanaan tuomat ylimääräiset määräykset muodostuvat liian suureksi rasitteeksi koko asetuksen täytäntöönpanolle, koska komissiolla ja jäsenmailla on tätä varten käytössään vain rajallisesti varoja ja mahdollisuuksia. Komissio on kuitenkin valmis pohtimaan uudelleen näitä kohtia tulevaisuudessa asetuksen muuttamisen yhteydessä.
Voin vain puoltaa tarkistusta 22, joka koskee tiettyjen nimitysten suojan parantamista, joita käytetään usein luonnonmukaisten tuotteiden kuvailuun. Hyväksyn tarkistusten 24 ja 113 ensimmäisen osan, joka koskee tietojen poistamista eläinperäisten tuotteiden merkitsemiseen liittyvistä muutoksista. Hyväksyn myös tarkistuksen 30 eläinperäisten tuotteiden alkuperämerkinnästä koko tuotanto- ja markkinointiprosessissa.
Haluan vakuuttaa teille, että komissio aloittaa niin pian kuin mahdollista valmistelut asianomaisen EY-merkinnän käyttöönottamiseksi. Tarkistuksessa mainittu ajankohta 1. tammikuuta 1998 ei ole minusta kuitenkaan realistinen ja sen takia sitä ei voida hyväksyä. Komissio ei voi myöskään puoltaa tarkistuksen 32 ehdotusta virallisen merkinnän käyttämisestä myös kolmansista maista tuotaviin tuotteisiin, koska komissiolla eikä jäsenmailla ole kolmansissa maissa määräysten tarkkaan soveltamiseen ja sen tarkkailuun liittyvää jatkuvaa ja suoraa valvontaa.
Otin kiinnostuneena huomioon tarkistukset, jotka koskevat tarpeellisten varojen asettamista käyttöön asetuksen 2092 täytäntöönpanemiseksi. En voi muodollisesti hyväksyä näitä tarkistuksia ilman tarkkaa kyseessä olevien varojen arviointia. Tulen kuitenkin huolehtimaan siitä, että sopivia varoja ehdotetaan tavanomaisen talousarviomenettelyn puitteissa. Toivon sitten myös tukea parlamentilta, jotta tälle sektorille välttämättömät varat voidaan tosiasiallisesti asettaa käyttöön.
Lopuksi saanen antaa parlamentille täyden tunnustukseni siitä työmäärästä, jonka se on tehnyt tarkistaessaan luonnonmukaista eläintenpitoa koskevat lukuisat tekniset vaatimukset jokaisen erikseen. Komission mielestä tarkistukset 5, 6, 9, 10, 11, 16, 19, 22, 27, 34, 47, 48, 49, 55, 56, 60, 62, 66, 67, 69-72, 74, 75, 82, 88, 93, 94, 111, 116, 119, 124 ja 125 parantavat alkuperäistä ehdotusta teknisesti tai toimituksellisesti. Komissio hyväksyy mielellään tarkistukset joko sellaisenaan tai periaatteessa kyseessä olevassa tapauksessa sopivamman muotoilun myötä.
Sitä vastoin komissio ei voi hyväksyä tarkistusten 1, 4, 12, 15, 17, 18, 25, 33, 38, 40, 41, 46, 51, 54, 57, 61, 65, 77-80, 85, 90, 95, 96, 98, 100, 102, 105-109, 114, 115, 118 ja 120-122 teknisiä tai toimituksellisia parannuksia.
Komissio voi hyväksyä osittain tarkistukset 2, 3, 7, 37, 42-45, 50, 52, 53, 58, 59, 63, 68, 76, 81-84, 86, 87, 89, 91, 92, 103, 117 ja 123, mutta myös tässä kyseessä olevissa tapauksissa sopivamman muotoilun myötä.
Hyvät naiset ja herrat! Komissio on vakuuttunut siitä, että tämä asetus tulee vaikuttamaan hyväksymisensä jälkeen luonnonmukaisen maanviljelyn jatkuvaan kehitykseen yhteisössä ja vastaamaan kuluttajien kasvavaa mielenkiintoa näitä tuotteita kohtaan.
Lopuksi haluaisin vielä kerran esittää sydämellisen kiitoksen teille, rouva Barthet-Mayer, panoksestanne tämän erinomaisen mietinnön laadinnassa ja parlamenttia äärimmäisen positiivisesta osallistumisesta tähän keskusteluun.

Puhemies
Paljon kiitoksia arvoisa komissaari Fischler.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan periaatteessa huomenna, koska täytyy odottaa oikeusasioita käsittelevän valiokunnan lausuntoa päätöslauselmasta mietinnön oikeudellisen perustan määrittelemiseksi.

Maatalous ja tuottajaryhmät
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Redondo Jiménezin maataloutta ja maaseudun kehittämistä käsittelevän valiokunnan puolesta laatima mietintö (A4-0132/97):
I. Ehdotus neuvoston asetukseksi maatalouden rakenteiden tehokkuuden parantamisesta (KOM(96)0058 - C4-0234/96-96/0044(CNS)); II.Ehdotus neuvoston asetukseksi maataloustuotteiden jalostamisen ja kaupan perustamisen edellytysten parantamisesta (KOM(96)0058 - C4-0235/96-96/0045(CNS)); III.Ehdotus neuvoston asetukseksi tuottajaryhmistä ja niiden liitoista (KOM(96)0058 - C4-0236/96-96/0046(CNS)).
Redondo Jiménez
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyväksymisen yhteydessä neuvosto sitoutui kodifioimaan tavoitteeseen 5 A liittyvät asetukset, koska näitä oli niiden hyväksymisen jälkeen muutettu noin tusinan kertaa, minkä vuoksi voimassa olevat tekstit ovat vaikealukuisia ja vaikeasti ymmärrettäviä kaikille, jotka eivät ole maatalouden rakennepolitiikan asiantuntijoita. Neuvosto ehdottaa muutettaviksi asetusta Nro 2328 vuodelta 1991, joka koskee maatalouden rakenteiden tehokkuuden parantamista; asetusta Nro 866 vuodelta 1990, joka koskee maataloustuotteiden jalostamisen ja kaupan pitämisen edellytysten parantamista; sekä asutusta Nro 1360 vuodelta 1978, joka koskee tuottajaryhmiä.
Toisaalta, mitä tulee asetukseen Nro 2328 vuodelta 1991, joka sääntelee epäsuotuisille alueille myönnettäviä korvauksia, joiden rajaamiskriteerit ovat neuvoston asetuksessa Nro 268 vuodelta 1975, näyttää suotavalta liittää jälkimmäinen asetus asetuksen Nro 2328 uuteen versioon. Näin on tehty muutoksia, jotka yksinkertaistavat tekstiä ja helpottavat artikloina esitetyn tekstin ymmärrettävyyttä, pyrkien jopa säilyttämään niiden numeroinnin ennallaan, jotta niihin tottuneiden ei tarvitse muistaa uusia numeroita; ja asetuksen Nro 2328 tukisummat siirretään liitteeseen niiden määräajoin suoritettavien päivitysten helpottamiseksi.
Tämä tehty työ tekstien uudelleen järjestämiseksi ja niiden luettavuuden parantamiseksi on enemmän kuin pelkkä kodifikaatio sekä sen kantaman vuoksi että asetuksen uuden version osalta, jotka tekevät tästä kodifikaatiosta muuttamisen, jonka vuoksi ehdotetaan tarkistusta kolmeen ehdotukseen asetukseksi. Samoin ehdotetaan tarkistuksia tiettyihin seikkoihin, jotka eivät vaikuta perustavanlaatuisiin näkökohtiin, mutta jotka parantavat ja selkeyttävät tekstien sisältöä ja helpottavat niiden soveltamista.
Haluaisin tuoda julki ne tarkistukset, jotka vaikuttavat maatalouden rakenteitten tehokkuuden parantamiseen ja jotka koskevat seuraavia seikkoja: ensimmäisellä sijalla on tilan tuotteiden suoramyynnin määrittelyn parantaminen, koska on vaikeapääsyisissä paikoissa sijaitsevia tiloja, joille pitää antaa mahdollisuus myyntiin hyvien yhteyksien päässä olevassa paikassa aina kun myytävät tuotteet on vain ja yksinomaan tuotettu mainitulla tilalla. Toisella sijalla, energian säästöön liittyen, pidämme toivottavana investointitukien ulottamista tilojen veden kulutuksen vähentämiseen. Olemme kaikki tietoisia kuivuuden aiheuttamista rakenteellisista ongelmista ja tämän tekstin pitää tukea kaikkea mikä edistää veden säästöä, vähentää sen käyttöä ja sen pitää olla tässä mukana ja ilmaistuna. Kolmannella sijalla, liittyen siankasvatuksen poissulkemiseen tuen piiristä, ehdotamme yhtä poikkeusta: sikojen vuorikasvatukseen, joka kotimaassani koskee iberialaisia sikoja, joka edistää tyypillistä ekosysteemiä, ei saastuta ja jonka kasvatus perustuu laajaan laiduntamiseen. Neljännellä sijalla " muna- ja siipikarja" -alan määrittely pitäisi täydentää asetuksen 277/75 merkityksessä. Ja viidennellä sijalla, luonnonkatastrofeissa tuhoutuneiden tai vahingoittuneiden rakenteiden korjaamisen pitäisi katsoa kuuluvan mahdollisiin 12 artiklan 3 kohdan rajoitusten ulkopuolelle jääviin poikkeustapauksiin.
Joka tapauksessa, haluan onnitella komissiota siitä, että se on ryhtynyt muuttamaan maatalouden rakenteita koskevaa lainsäädäntöä, koska se vakiinnuttaa maatalouden rakennepolitiikkaa ja luo perustan vastata kahteen tämän hetken tärkeään haasteeseen: rakennerahastojen uudistamiseen ja laajenemiseen Keski- ja Itä-Euroopan valtioihin. Rakennepolitiikan pitää olla maaseudun selkäranka, tämä selkäranka ei voi koskaan olla ainoastaan matkailu tai ainoastaan käsityö, vaan sen pitää perustua maataloustuotantoon ja karjanhoitoon, jotka riittävän tehokkaasti takaavat määrättyjen tavoitteiden täyttämiseen tarvittavien voimavarojen ylläpidon.
Arvoisa komission jäsen, arvoisa puhemies, meillä on edessämme teksti, joka on pelkkä lainsäädännöllinen muutos voimassa oleviin teksteihin ja jonka päämääränä on parantaa niiden ymmärrettävyyttä ja luettavuutta, eikä ole kyse oleellisesta muutoksesta näihin teksteihin. On kyse yksinkertaisesta muutoksesta. Siksi olemme rohjenneet tehdä joitakin sen parantamiseen ja soveltamiseen liittyviä selkeytyksiä, ja pyydän komissiolta ja täällä läsnä olevalta komission jäseneltä, että ne otettaisiin huomioon ja niitä selkeytettäisiin, kunnes tulee menettelyyn sopiva aika ... Niitä selkeytettäisiin, ei - näen, että arvoisa komission jäsen liikuttaa päätään - vaan ne ymmärrettäisiin ja hyväksyttäisiin komissiossa, kunnes tulee menettelyyn sopiva aika tehdä todellinen syvällinen uudistus näihin lakiteksteihin, joista osa on jo vähän vanhentuneita.

Fantuzzi
Arvoisa puhemies, kollega Redondo on tehnyt hyvää työtä. Kysymyksessähän on kolmen kohdan ehdotus asetukseksi, siis hyvin teknisluonteinen seikka. Koska komissaari on paikalla, haluaisin käyttää tilaisuutta hyväkseni kiinnittääkseni hänen huomionsa kahteen kysymykseen: ensimmäinen, mielestäni, koskee ohjelman 5 A toimenpiteiden perustavanlaatuista pohdintaa. Tämän asetuksen ansioksi jää, mielestäni, pelkkä tietyn viiveen rekisteröinti. Muodollisesti kaikki on kunnossa mutta sisällöllisesti ohjelman 5 A asetuksissa näkyvät jo ajan merkit. Olisi välttämätöntä avata laaja keskustelu niiden käytöstä sekä olemassa olevista uudistustarpeista Tarvitaan pohdintaa esimerkiksi asetuksesta 2328 - nuoret, hieman käytetyt, hieman käyttämättä jääneet toimenpiteet. Tai tarvitaan pohdintaa asetuksesta 866: muutosrakenteiden käyttöönottoa ja kaupallistamista koskevat toimenpiteet eivät koske enää uusiin materiaalisiin rakenteisiin sijoittamista. Tarpeet koskevat usein eimateriaalisia, markkaan sidottuja sijoituksia, jo olemassa oleviin rakenteisiin. Nämä asiat jäävät tämän asetuksen soveltamisen ulkopuolelle ja tietävät sen tehokkuuden epäonnistumista.
Tämä oli siis ensimmäinen kohta ja viittasi menneeseen. Toinen kysymys koskee tulevaisuuttaa, arvoisa komissaari. En haluaisi poiketa aiheesta, enkä haluaisi otsikoida puheenvuoroani esimerkiksi ilmaisulla " jääköön Cork unholaan" mutta, todellakin, yhdenmukaistamista käsitelleen foorumin jälkeen vaikuttaa siltä kuin ohjelmalla 5 A ei olisi enää tulevaisuutta. Haluaisinkin pyytää Teiltä hieman valaistusta asiaan koska, kuten olen ymmärtänyt, nuo kaksi suurta suuntaviivaa, olivatpa sitten temaattisia tai maantieteellisiä, todellisuudessa ne sulkevat ulkopuolelleen ohjelman 5 A kaltaisten, horisontaalisten toimenpiteiden esittelyn.
Näyttää jopa siltä, että on niitä, jotka haluavat häivyttää itse maaseutu käsitteen omana, rakenteellisiin toimenpiteisiin kuuluvana kategoriana. Olen aika hämmästynyt kaikesta tästä ja kysynkin: oliko Cork todellisuudessa vain silta viikonlopun viettoon vai tuleeko siitä todellakin strateginen ässä rakennerahastojen tulevaisuuden varalle? Minusta tuntuukin kuin vastassamme olisi hyvin vakava arvaamaton ja tuntematon asia. Tästä näkökulmasta katsoen pyydänkin Teitä, arvoisa komissaari, käyttämään tämän päiväistä tilaisuutta hyväksenne ja antamaan meille selvennyksiä, joista olisi meille hyötyä.

Keppelhoff-Wiechert
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, asetus maatalouden rakenteiden tehokkuuden parantamisesta on keskeinen asetus maatalouden rakenteiden sopeuttamiselle. Tämä yksittäisiä tiloja koskeva investointituki on hyvin tärkeä, ja toimenpiteet nuorten maataloustuottajien yritystoiminnan edistämiseksi on suuri apu. Aloitusavustukset yrityksen kirjanpidon toteuttamiseksi, jos sitä sitten ei todellakaan vielä ole, tai nuorille maataloustuottajille ovat mielestäni välttämättömiä.
Toimenpiteiden pitäisi tukea voimakkaammin maataloudesta saatavia tuloja vuoristo- ja epäsuotuisilla alueilla. Sillä viime kädessä myös teidän poliittinen lähestymistapanne, arvoisa komissaari, on antaa suurin mahdollinen mahdollisuus koko Euroopan unionin kattavalle maatalouden harjoittamiselle. Mielestäni tilojen yhdistymiset, siis yhteistyö, saa jatkuvasti lisää merkitystä: ensin kasvava kilpailupaine, sitten usein työhuippujen aikana puute työntekijöistä ja kasvavat koneiden aiheuttamat hehtaarikohtaiset kustannukset. Useiden tilojen uudelleenjärjestämisen yhteydessä on tämä tiiviimpi yhteistyö pakostakin välttämätöntä, ja sen hyväksyvät lisääntyvissä määrin myös nuoret maataloustuottajat.
Komissio käsittelee tätä välttämättömyyttä ehdotuksessaan asetukseksi, josta olen täysin samaa mieltä. Haluaisin erityisesti viitata erääseen tarkistukseen 6 artiklan 4 kohdassa. Haluaisimme investointiavustuksia niiden alueiden tiloille, joilla sikapaikkojen kokonaislukumäärä on todistettavasti laskenut. Investointiavustukset eivät saisi kuitenkaan johtaa siihen, että alkuperäisten sikapaikkojen määrä ylitetään näillä alueilla. Jos me kuitenkin aina uudelleen puollamme alueellista tuotantoa silloin, kun haluamme poistaa pitkiä kuljetusmatkoja, kun olemassaolevien teurastamojen kuormituksen purkaminen on vain järkevää, meidän pitäisi tukea myös tätä tarkistusta.
Ammatillisten koulutustoimenpiteiden osalta - voitte helposti ymmärtää tämän - toivon luonnollisesti, että tässä otettaisiin erityisesti huomioon naispuoliset maataloustuottajat, sillä suoramarkkinointi on ennen kaikkea heidän työtänsä. He haluavat tällä asialla vahvistaa tuottajien markkina-asemaa ja vastustaa kasvavaa kaupan ylivaltaa. Kokonaisuudessaan tämä Redondo Jiménezin ehdotus on täysin kiistaton. Siihen on tehty vain pientä hienosäätöä. Haluaisimmekin aivan erityisesti kiittää häntä tekemästään työstä.

Rosado Fernandes
Arvoisa puhemies, on ilmiselvää, että kuka tahansa maanviljelijä menettää melkein kaikki halunsa sijoittaa, uudelleenstrukturoida ja järjestäytyä, kun hän näkee niin paljon sääntöjä, asetuksia ja direktiivejä. On pakko tottua Corkiin, josta minun kollegani Fantuzzi puhui. Se on jonkinlainen toinen Vatikaani. On pakko tottua eri suosituksiin, jotka itse asiassa ovat melkein kirkollisia. Totuus on, että puheissa, joita olemme täällä kuulleet, kaikilla mailla on erilaiset huolet: mikä on liian edistyksellinen, mikä on ihan keskitasoa ja mikä on kaikkein jälkeenjäänein.
Maalle, kuten minun maalleni, tämä asiakirja on kaikkein tärkein. Se edustaa rahastojen uudelleen järjestäytymisen onnistumista, raaka-aineiden työstön ja markkinoinnin järjestöjen onnistumista, tuottajien järjestäytymisen onnistumista - ja siksi tarjonnan keskittymistä - maanviljelijöiden opettamista olemaan vähemmän individualisteja ja sen, minkä he tuottavat, markkinoinnin onnistumista, maanviljelijöiden saamista todella ymmärtämään, että on tarpeen työskennellä yhdessä ja yhteisössä menestyäkseen taistelussa, joka jarruttaa maailman suuria teollisuus- ja markkinavoimia, maailmassa, joka globaalistuu.
Olen siis sitä mieltä, että kaikkea tätä pitäisi yksinkertaistaa ja meidän pitäisi hyötyä joka vuoden lopulla tehtävistä tilinpäätöksistä saadaksemme tietää, miten eri jäsenmaat toimeenpanevat näitä direktiivejä ja näitä asiakirjoja, jotta näkisimme, mikä oli toimeenpanoaste, aivan kuten taloustuomioistuin tekee petostapauksessa. Olisi kannattavaa, että parlamentti tietäisi, miten jäsenmaat käytännössä soveltavat näitä toimia, jotka vain voivat hyödyttää maatalouden rationalisoinnissa ja uudenaikaistamisessa. Hyväksyin jäsen Redondo Jiménezin muutosehdotukset ja olen niistä samaa mieltä hänen kanssaan.

Graefe zu Baringdorf
Arvoisa puhemies, käsittelemämme mietintö on pääasiassa teknistä yhtenäistämistä. Mietintö on sisällöltään ratkaiseva maatalouden rationalisoinnin kehittymiselle. Olemme keskustelleet siitä tänään. Haluaisin viitata siihen, herra Fischler, että olisi tärkeää siirtyä yksipuolisesta rationalisoinnin tukemisesta innovaatioiden tukemiseen luonnonmukaisessa viljelyssä, jota juuri käsittelimme mietinnön yhteydessä. Olisikin järkevää laajentaa tämä koskemaan yksittäisten tilojen markkinoille pääsyä. Sillä se luo työpaikkoja, kun rationalisointi puolestaan tuhoaa niitä.
Myös ympäristön ja työpaikkojen osalta ryhdytään käytännössä laajentamaan kapasiteettia. Kun tarkastellaan käytäntöä, jokaisella on lopulta vielä 80 tai 100 paikkaa enemmän. Sen takia myös tässä on painettava jarrua. Sen takia en voi puoltaa rouva Redondon tarkistusta, jossa vaaditaan kapasiteetin laajentamisen tukemista siellä, missä sikapaikkojen määrä ei ole kokonaisuudessaan noussut vaan laskenut. Tämä johtaisi taas siirtymään rationalisoidun, maatalousteollisen tuotannon hyväksi. Asia saattaa olla eri tavalla maassanne. Lisäksi on tarkasteltava vielä alueellisia olosuhteita. Muutoin kohtaloksemme koituu sikapaikkojen siirtyminen osaksi maatalousteollista tuotantoa kaikkine seurauksineen, joihin olemme voineet kiinnittää nyt taas huomiota ruton yhteydessä.

Raschhofer
Arvoisa puhemies, esillä oleva ehdotus asetukseksi on askel maatalousrakenteen parantamiseksi. Tämän toimenpiteen kiireellisyyden voi tunnistaa, jos tarkastelee tämänhetkisen järjestelmän osumatarkkuutta ja tehokkuutta. Perusteen " määrä ennen laatua" käypäisyys ei ole menettänyt hohtoaan. BSE ei ollut sattuma, vaan järjestelmän sisäinen seuraus.
Toki sen myötä alkoi uudelleenarviointiprosessi, jota myöskään vahvan maatalouden lobbauksen on vaikea enää pitää yllä. Tärkeää ja positiivista tässä ehdotuksessa on sen takia ennen kaikkea se, ettei investointitukea anneta vain tuotannon kasvattamiseen, vaan myös laadun parantamiseen. Avustukset tulonlähteiden monipuolistamiseen matkailun ja käsityön osalta vahvistavat pienten tilojen itsenäisyyttä ja elinvoimaisuutta. Tuottaja- ja markkinointiryhmät ovat ehkä myös vastaus suureen tilakuolemien määrään ja siitä aiheutuvaan kuormitukseen työmarkkinoilla.
Myös ympäristöalalla tunnistetaan välttämättömyys kulkea uusia teitä, jotka ovat ehdottoman tarpeellisia kestävän kehityksen kannalta. Vastaavasti on rahoitettava toimenpiteitä energian ja veden säästämiseksi sekä maanparannuksen osalta. Ne eivät ole kiinnostavia vain kansalaisten, vaan myös maatalouden kannalta. Maatalouden rakenteiden vakauttaminen on yhteiseurooppalainen asia. Sillä on merkitystä laajemmaltikin kuin vain kyseessä olevan ammattikunnan kannalta. Se varmistaa perustan maatalouden selviytymiselle myös tulevaisuudessa.

Santini
Arvoisa puhemies, yhdessä ainoassa mietinnössä kolme uudistettua asetusta: maatalouden rakenteiden tehokkuuden parannus, tuotteiden muutos - ja kaupallistamisehtojen, tuottajaryhmien elämän ja elinvoiman parannus. Aikamoinen saavutus! Tavoite oli kunnianhimoinen, ja esittelijä - täytyy sanoa - onnistui yltämään siihen kulkien selkeyden ja maalaisjärjen viitoittamaa tietä, kiitos myös - eikä tätäkään sovi unohtaa mainita - edellisen, komission oikeudellisten elinten toimittaman yksinkertaistetun version. Tähän kunnioitettavaan, normien ymmärtämisen helpottamiseksi tehtyyn vaivannäköön lisätään tarkistukset, jotka yltävät teknisten esimerkkien tasolle. Kun keskitytään tuotteiden suoramyynnin kriteereihin sekä tuottajan että kuluttajan elämän helpottamiseksi, kuitenkin normein, jotka sitovat maatilan tiukasti kaikenlaisiin kaupallistamistoimiin. Tärkeää on palkkio, joka houkuttelee energiansäästöön vaikka sitten niinkin banaalissa muodossa kuin vedenkulutuksen vähentämisessä ja sen järkevässä jakelussa.
Arvostamme periaatetta joka sallii vuoristoalueiden sianlihatuotannolle etuoikeutetun aseman. Vähemmän ilahtuneita olemme periaatteesta jonka mukaan tukea saavat vain maatilat, joiden pinta - alat ovat niin sanottujen vuoristoalueiden maatiloihin nähden liioiteltuja.
Ryhmäni äänestää näitä tarkastuksia vastaan, koska toiminta, josta kolmessa asetuksessa puhutaan, koskee, lyhyesti sanottuna, pikemminkin mikromaatiloja kuin laajapohjaista maataloutta.
Arvostettavia ovat ne mietinnön johtopäätelmät joissa kehotetaan ottamaan huomioon, jokaisessa uudistuksessa, kaksi haastetta jotka odottavat YMP: n välitöntä uudistusta: markkinoiden avautuminen KIE-maihin ja rakennerahastojen uudistukset.
On oikeutettua pyrkiä kehittämään maatilataloutta monimuotoisen mallin mukaan, ennen kaikkea puhuttaessa vuoristoalueista, missä monet eri talouden muodot yhdistyvät. On kuitenkin muistettava, että vallitsevinta ja omintakeisinta on viljelyksillä tapahtuva työ. Matkailu, maatilamatkailu ja käsityö ovat vain lisäelinkeinoja, pääasiallisena etikettinä pysyköön maatalous.

Novo
Arvoisa puhemies ja hyvät jäsenet, huolimatta syistä, jotka niitä motivoivat, on varmaa, että monet suuntaukset, jotka ovat nyt ilmestyneet tarkasteltaviksi nykyiseen säännöstöön, muistuttavat asiaa koskevia ehdotuksia, joita me olemme jo kauan puolustaneet.
Itse asiassa, jotta edistäisimme syvää muutosta nykyisten tukien epäreilussa jaossa, on keskeistä konkretisoida huonotuloisille etuoikeus tukiin ja rajoittaa tai jopa estää tukien hyväksikäyttö tietyn tulorajan ylittäviltä.
Toisaalta täytyy syventää ja ottaa käytäntöön jo esitetty suuntaus toteuttaa selviä muutoksia epäsuotuisille maatalousalueille suunnattuihin tukiin, koska niille ovat tyypillisiä pienet rahastorakenteet ja tai asutuksen kiihtyvä harveneminen.
Arvostamme esittelijän esittämiä myönteisiä muutosehdotuksia ja onnittelemme häntä erinomaisesta työstä. Muutosehdotuksiin sisältyy apu infrastruktuurien rakentamiselle päämääränä vedensäästö maataloudessa ja muutosehdotuksia, jotka ottavat huomioon tietyt erityistapaukset kuten tehostamattoman maatalouden tuhot, esimerkiksi sikataloudessa, aivan kuten ne ehdotukset, jotka ottavat huomioon avustukset, jotka on tarkoitettu tuhon tai luonnonmullistuksien heikentämien rakenteellisten elementtien korjaamiseen ennalleen.
Mitä tulee epäsuotuisien maatalousalueiden vahingonkorvauksiin olemme sitä mieltä, että vaikeasti arvioitavalle minimialueelle asetettu kahden hehtaarin määrä - eteläisissä mailla ja alueilla, joihin maani kuuluu - olisi hyväksyttyväksi olisi täysin epäoikeudenmukainen ja se vaarantaisi uuden säännöstön keskeiset myönteiset päämäärät ja sitä koskevat muutokset, koska se jättäisi keskeisen osan paikallisista maataloustuhoista ulkopuolelle.
Tämän vuoksi yritämme vaikuttaa täällä esittelijään, jotta hän tekisi meille esitettäväksi aloitteen suullista muutosehdotuksesta, joka eliminoisi tuon minimialueen ehdon.
Lopuksi on tärkeää korostaa ja toistaa, että vaarantamatta niitä toimintojen muutoksia, jotka ovat toivottavia ja mahdollisia, maalaiselämän kehitys jatkaa olennaisilta osin maatalouden asianmukaista ja pysyvää kehitystä. Toivottavasti tämä kehitys turvaa tulevaisuudessa varat maataloustuotannon yhteiskunnallis-rakenteellisiin parannuksiin. Näin mahdollistetaan kaikille maanviljelijöille elämisen arvoiset olot ja erityisesti niille, jotka toimivat syrjäisillä ja kehittymättömillä alueilla.

Fischler
Arvoisa puhemies, arvoisat naiset ja herrat, haluaisin ensin kiittää komission puolesta sydämellisesti teitä, rouva Redondo Jiménez, ja kollegoitanne maataloutta käsittelevässä valiokunnassa käsiteltävänä olevasta komission ehdotusta koskevasta mietinnöstä. Olen iloinen siitä, että maataloutta käsittelevä valiokunta puoltaa komission aloitetta kolmen maatalouden rakennetta koskevan asetuksen uudelleenlaatimiseksi.
Tämä pitää sisällään muutamia vähäisiä puhtaasti kieli- ja muotoasuun liittyviä muutoksia. Komission tavoitteena on muotoilla asetukset sisältöä muuttamatta niin, että ne olisivat ymmärrettävämpiä ja avoimempia. Sen vuoksi myös johdonmukaisesti hylätään asetusten olennaisesti sisältöä koskevat tarkistukset. Keskustelun sisältöä koskevista muutoksista pitäisi tapahtua erillään tämän hetkisestä ehdotuksesta. Saanen tuoda tässä yhteydessä esiin sen, mitä kollega Fantuzzi sanoi. Asia ei varmastikaan ole niin, että se mitä Corkissa keskusteltiin, olisi ollut vain keskusteluharjoitusta. Minä edustan kuten ennenkin tarkasti jokaista Corkissa tehtyä johtopäätöstä. Nimittäin että me tarvitsemme periaatteessa tulevaisuudessa maaseudun kehittämistä kaikkialla siellä, missä maaseutualueita on. Pyydän parlamenttia tukemaan minua edelleenkin näissä pyrkimyksissäni.
Ottaen huomioon harkinnan siitä, että tässä on kyseessä uusi muotoilu, hylätään tarkistukset 3-9 ja 15. Samasta syystä ei hyväksytä tarkistusta 1, joka viittaa uusiin muutoksiin. Kaikki tämä käy ilmi asianomaisten määräysten uudelleenmuotoilusta. Sitä vastoin olemme kiitollisia oikaisuista ja korjauksista tarkistuksissa 2 ja 10-14, jotka parantavat yksiselitteisesti nykyistä sanamuotoa. Nämä tarkistukset ovat samansuuntaisia asianomaisten määräysten uudelleenmuotoilun kanssa.
Jos me haluamme pysyä uudelleenmuotoilun ajatukselle uskollisena, niin parlamentille ja komissiolle tarjoutuu tässä erinomainen tilaisuus vaikuttaa maatalouden rakennepolitiikan oikaisemiseen ja yksinkertaistamiseen.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komissaari Fischler.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Alustava talousarvioesitys 1998 (esittely)
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana komission esittämä alustava esitys yleiseksi talousarvioksi varainhoitovuodelle 1998.

Liikanen
Arvoisa puhemies, julkishallinnot ovat tehneet huomattavia ponnisteluja kaikkialla unionissa luodakseen vakaan taloudellisen ympäristön ja ylläpitääkseen sitä. Yhteisön talousarvion on oltava sopusoinnussa näiden ponnistelujen kanssa. Samalla on kunnioitettava voimassa olevia sitoumuksia; myös yhteisön talousarvion eurooppalaista lisäarvoa on parannettava.
Laajenemisvalmistelut on aloitettava yhteisön varainhoitovuoden 1998 talousarviosta. Rajoitetun varoin toteutettavan laajenemisen helpottamiseksi on luotava marginaalit asteittain. Yhteisön ohjelmien sisällössä on alettava ottaa huomioon myös laajenemisen vaatimukset. Ohjelmien on oltava sellaisia, että ne voidaan panna täytäntöön tehokkaasti kaikkialla laajentuneessa yhteisössä.
Vuoden 1997 lopulla, SEM 2000: n yhteydessä käyttöönotetun uuden menettelyn mukaisesti, komissio omaksui kurinalaisen kannan alustavan talousarvioesityksen valmisteluihin. Se päätti rajoittaa varainhoitovuoden 1998 alustavaa talousarvioesitystä mahdollisimman lähelle 3 %: a. Tämä mahdollistaa rakennetoimien täyden budjetoinnin, kuten Edinburghissa sovittiin, ja merkitsee, että muiden luokkien kasvu saa olla enintään 0, 5 %.
Komissio hyväksyi myös taloudellisten varojen ja henkilöstövarojen kohdentamisen täydellisen integroinnin. Komissio päätti erityisesti henkilöstövarojen osalta jäädyttää henkilöstön kokonaismäärän toiseksi vuodeksi - lukuun ottamatta muutamia laajenemisesta johtuvia pieniä lisäyksiä - ja toteuttaa pakollisia siirtoja. Haluan korostaa tätä viimeksi mainitsemaani seikkaa: tällä kertaa komissio todellakin siirtää henkilöstövarojaan palvellakseen paremmin komission ja budjettivallan käyttäjän asettamia ensisijaisia poliittisia tavoitteita.
13.maaliskuuta 1997 Euroopan parlamentti antoi varainhoitovuoden 1998 talousarvion käsittelyä koskevat suuntaviivansa. Esittelijänsä Tillichin ehdotuksen pohjalta parlamentti osoitti halukkuutensa sopia neuvoston kanssa talousarvion yleisestä kasvuprosentista. Tällainen sopimus edellyttää kuitenkin muutamia ehtoja, kuten tietenkin tiedätte. Parlamentti on korostanut pakollisten säästöjen osalta erityisesti maatalousmenojen todellisten säästöjen tärkeyttä.Huhtikuun alussa talous- ja valtiovarainministerit päättivät epävirallisessa Ecofin-kokouksessa osallistua aktiivisemmin yhteisön talousarviota koskeviin päätöksiin. Päätöstä noudatettiin eilen Ecofinin keskusteluissa Brysselissä. Talous- ja valtiovarainministereiden aktiivisempi osallistuminen on sopusoinnussa Euroopan parlamentin varainhoitovuoden 1997 talousarviosta antaman asetuksen kanssa.
Yksi tärkeä näkökanta, josta sovittiin epävirallisessa Ecofin-kokouksessa, oli se, että tiukkaa budjettikuria on sovellettava kaikkiin varainhoito-ohjelman otsakkeisiin. Samaten tunnustettiin, että toimielinten välistä sopimusta on kunnioitettava. Vähän ennen huhtikuun loppua komissio, neuvosto ja parlamentti sopivat 500 miljoonan ecun suuruisten maksusitoumusmäärärahojen siirrosta rakennetoimiin vuodelta 1998 vuodelle 1999; ja kuten komissio totesi, tämä ei tule vaarantamaan ohjelmien tehokasta täytäntöönpanoa.
Nämä seikat huomioon ottaen komissio antoi 30. huhtikuuta 1997 alustavan talousarvioesityksen, joka on täysin sopusoinnussa tammikuussa esitettyjen tavoitteiden kanssa. Maksusitoumusmäärärahojen on määrä kasvaa 2, 4 % ja maksujen alle 2, 9 % verrattuna varainhoitovuoden 1997 talousarvioon. Toimielinten välisen sopimuksen ja huhtikuun lopulla sovittujen mukautusten perusteella rakennerahastojen maksusitoumusmäärärahojen suunniteltu kasvu on 6, 5 %.
Maksumäärärahojen osalta komissio katsoo, että sitoumusten täyttäminen edellyttää vähintään 8 %: n kasvua. Maksuhyvitysten todellinen tarve määräytyy tietenkin komission esittämien laskujen perusteella. Otsakkeiden 1 maatalous, 3 sisäpolitiikat ja 4 ulkopolitiikat osalta huolelliset valmistelut osoittivat, että kasvu on mahdollista rajoittaa 0, 5 %: iin.
Eilisen Ecofin-kokouksen jälkeen tämänpäiväisissä sanomalehdissä on vaadittu talousarvion kasvun leikkaamista nollaan. Haluaisin vain sanoa, että jos puhumme maksuhyvitysten leikkauksista, joilla ei muuteta taustalla vaikuttavia asetuksia ja sitoumuksia, emme puhu todellisista säästöistä vaan usein ainoastaan ennusteiden muuttamisesta. Todelliset säästöt edellyttävät muutoksia asetuksiin.
Otsaketta 5, hallintokustannukset, koskevassa talousarvioesityksessä on otettava huomioon kaikkien yhteisön toimielinten eläkesitoumusten suuri kasvuprosentti. Ensi vuoden kasvuprosentti on yli 11 %. Parlamentti on esittänyt näkökantansa aiheesta ja komissio tulee antamaan vastauksensa varainhoitovuoden 1997 talousarviota koskevan parlamentin mietinnön pohjalta.
Osittaiseksi vastapainoksi kaikki muut menot on jäädytetty vuoden 1997 tasolle. Jos muut toimielimet hyväksyvät samanlaisen linjan, otsakkeen 5 kokonaiskasvu voitaisiin rajoittaa 1, 1 %: iin. Komission ehdotus on kaiken kaikkiaan sopusoinnussa kansallisten julkisten menojen kehityssuuntien kanssa.
Tarkastelen seuraavaksi muutamia talousarvion erityiskohtia. Maatalouden menojen kasvu voidaan rajoittaa 0, 5 %: iin vain, jos komission ehdotus leikata viljelijöille annettavaa hehtaaritukea hyväksytään. Tämä päätös on tärkeä maatalouspoliittisista syistä, mutta se on myös ratkaiseva tekijä varainhoitovuoden 1998 talousarvion kannalta. On tärkeää, että tällä alalla aletaan saavuttaa todellisia säästöjä. Kuten sanoin aiemmin, todellisten säästöjen on perustuttava taustalla vaikuttavien asetusten muutoksiin, ei ainoastaan ennusteiden muutoksiin.
Otsakkeiden 3 ja 4 osalta komission alustavalla talousarvioesityksellä terävöitetään edelleen menojen profiilia. Kuten on ennustettu, otsakkeen 3 osalta talousarvioesityksessä ehdotetaan neljännen tutkimuspuiteohjelman toteuttamista ja ylimääräisten varojen hankkimista Euroopan laajuisille verkoille ja pienille ja keskisuurille yrityksille. Myös koulutusta ja ammatillista koulutusta, kolmatta pilaria, kuluttajansuojaa ja ympäristöä vahvistetaan. Mielestäni valtaosa näistä ensisijaisista tavoitteista ovat yhteisiä parlamentin kanssa. Muutamista yksityiskohdista voi esiintyä hivenen erilaisia tulkintoja.
Otsakkeen 4 osalta yhteisön ulkoisia yhteistyötoimia jatketaan Cannesissa kokoontuneen Eurooppa-neuvoston antamien suuntaviivojen mukaisesti. Tärkeä tekijä tältä osin on PHARE-ohjelman uudelleensuuntaaminen laajenemisen valmistelemiseksi. Tiedän, että budjettivaliokunnassa on keskusteltu paljon tästä aiheesta. Sen uudelleensuuntaaminen tänä vuonna ja ensi vuoden talousarviota täytäntöönpantaessa on erittäin tärkeää.
Budjettitoimien tulos riippuu budjettivallan kahden osapuolen välisestä yhteistyöstä. Molempien osapuolten velvollisuutena on hyväksyä yhteisön vuoden 1998 budjetti, jolla edistetään vakaata taloudellista ympäristöä ja samalla vahvistetaan Euroopan avainpoliitikoita. Komissio toivoo, että budjettivallan kahden osapuolen väliset keskustelut auttavat saavuttamaan nämä päämäärät.

Tillich
Paljon kiitoksia, arvoisa puhemies, oikein sydämellinen kiitos komissaari Liikaselle alustavan talousarvioesityksen esittelystä ja puheesta juuri täällä täysistunnon edessä.
Tutustuttuani ensimmäistä kertaa esillä oleviin asiakirjoihin haluaisin yleisesittelijänä antaa ensimmäisen lausunnon komission alustavasta talousarvioesityksestä varainhoitovuodelle 1998. Komissio noudattaa vuoden 1997 tammikuun päätöstään suuntaviivoista. Komission suunnittelee 0, 5 prosentin kasvua kaikissa talousarvion kategorioissa paitsi kategoriassa 2, jossa komissio pitää kiinni Edinburghin päätöksistä ja ottaa vastaavasti huomioon rakennerahastot. Tämä merkitsee kolmen prosentin kasvua vuoden 1998 talousarviossa, mikä käytännössä tarkoittaa talousarvion nollakasvua bruttokansantuotteen kasvun vähentämisen jälkeen.
Euroopan parlamentti on painottanut suuntaviivoissaan kiinnostusta talousarvion eurooppalaiseen lisäarvoon. Parlamentti painotti seuraavansa komissiota ja neuvostoa maltillisessa talousarvion kasvussa vain, jos neuvosto valitsee kaikissa talousarvion kategorioissa maltillisen lähestymistavan. Tämä ei koske vain maksumääräyksiä - kiitos, tämän kuulin myös teiltä - vaan myös maksusitoumuksia. Sitä paitsi meillä on vielä joukko avoimia ongelmia, jotka haluaisimme ratkaista neuvoston kanssa vuoden 1998 talousarvioneuvottelujen loppuun mennessä. Neuvosto on tästä tietoinen. Vielä avoinna olevien ongelmien kysymykset koskevat oikeudellisia perustoja, menojen luokittelua ja toimielinten välisiä näkökohtia toisen ja kolmannen pylvään talousarvioriveillä. Haluaisimme saavuttaa ratkaisun näissä kohdissa neuvoston kanssa.
Komissaari viittasi siihen, että komission alustava talousarvioesitys on suuntaviivojen suhteen yhteneväinen parlamentin tavoitteiden kanssa. Myös parlamentti haluaisi osallistua ratkaisevalla tavalla Euroopan unionin vuoden 1998 talousarviossa työttömyyden vastaiseen taisteluun ja käyttää pienten ja keskisuurten yritysten voimavaroja kestävien työpaikkojen luomiseen.
Me olemme myös samaa mieltä kysymyksestä Euroopan unionin laajentumisprosessin valmistelun aloittamisesta, josta useat kollegat parlamentissa ja luonnollisesti myös asianosaiset Euroopan unionissa varmastikin iloitsevat. Nuoriso-, koulutus- ja kulttuuriohjelmien edistäminen on myös huomioitu alustavassa talousarvioesityksessä.
Muutamia periaatteellisia huomautuksia myös niille neuvoston edustajille, jotka eivät ole läsnä. Euroopan unionin vuoden 1998 talousarvion kasvu on vähäisempää kuin useimmissa Euroopan unionin kansallisissa talousarvioissa. Jäsenmaiden ei pitäisi tarkastella Euroopan unionin talousarviota ainoana säästölippaana, vaan heidän olisi kuitenkin tehtävä kotitehtävänsä omien talousarvioidensa suhteen. Eurooppalainen talousarvio ei tosin välittömästi tavoita kansalaisia, mutta jos ajateltaisiin, että Euroopan unionin taloutta kavennettaisiin, niin se johtaisi myös kansalaisten puutteelliseen tukeen Euroopan unionille.
Nyt muutamia huomautuksia yksittäisistä menoalueista, siis yksittäisiin kategorioihin. Onnitteluni, arvoisa komissaari, siitä, että olette onnistuneet toteuttamaan saman talousarvion tiukan linjan ensimmäisessä kategoriassa kuin myös muilla menoalueilla. Nyt on tosiasiallisesti neuvoston vuoro päättää 1, 35 miljardin ecun säästöistä, ja tämä olisi tosiaankin todellinen säästö. Me olemme myös, teidän ehdotuksenne suhteen, päättäneet herrasmiessopimuksella ajankohtaisten vuoden 1997 syksyä koskevien tietojen perusteella neuvoston kanssa reaalisesta mahdollisuudesta esittää aitoa, reaalista talousarvioon liittyvää lähestymistapaa maatalouden alalla vuoden 1998 ennustetta varten.
Kuten jo sanottu, olette noudattaneet Edinburghin päätöksiä ja esittäneet rakennerahastojen kasvattamista, kuten niistä on päätetty. Sanoin teille jo eilen budjettivaliokunnan neuvotteluissa, että komission ehdotus negatiivisten varausten esittämisestä jo nyt Irlannin rauhanaloitteen turvaamiseksi toisessa kategoriassa on epätavallinen toimenpide. Tämä on tosin suunniteltu sopimuksissa, mutta te tiedätte, että tämä tulee luonnollisesti johtamaan ristiriitoihin parlamentin ja neuvoston sisällä. Luulen, että tämä ei ole sopiva tapa, ja meidän on vielä keskusteltava tästä.
Mitä tulee kolmanteen kategoriaan niin myöskin eräs toinen hieman erilainen tarkastelutapa on mielenkiintoinen verrattuna omaanne.
Jos yksittäisiä talousarvion kohtia tarkastelee siitä näkökulmasta, mitä yhteispäätösmenettely koskettaa niistä, niin silloin voimme todeta 2, 6 prosentin kasvun. Jos katsomme monivuotisia ohjelmia, olette esittäneet yhden prosentin säästöä. Jos katsomme talousarvion kohtia, joilla on vuosittainen luonne ja jotka ovat useimmiten tulleet osaksi Euroopan unionin talousarviota Euroopan parlamentin edustajan ehdotuksesta, olette ehdottaneet niihin 16 prosentin leikkausta. Omissa ehdotuksissanne siis talousarviokohdissa, jotka ovat syntyneet komission aloitteesta, olette esittäneet vuoden 1998 alustavaan talousarvioesitykseen 40 prosentin kasvua. Tämä ei luonnollisestikaan ole aivan johdonmukaista, arvoisa komissaari!
Nyt eläinlääkärikeskusta koskevaan kysymykseen. Käydessäni esitystä läpi huomasin, ettei sille ole periaatteessa suunniteltu mitään vuoden 1998 alustavassa talousarviossa. En voi kuvitella tilannetta, että te tarvitsette vain henkilökuntaa. Senhän te saatoitte tietoomme jo täydentävässä lisätalousarviossa. Mutta keskuksella on oltava myös tekniset edellytykset työtään varten. Tässä te olette meille selityksen velkaa, miksi tätä varten ei ole suunniteltu mitään.
Kolmannessa kategoriassa olette suunnitelleet lisäystä Euroopan laajuisille verkoille, joka ylittää jopa Euroopan parlamentin ja neuvoston välisen sovittelukomiteassa saavutetun tuloksen. Tätä on vaikeampi ymmärtää, kun me tiedämme, että Euroopan laajuisten verkkojen osalta keskustellaan luonnollisesti paljon niiden järkevyydestä. Sen takia 123 miljoonan kasvu, siis reilut 34 tai 35 prosenttia, vaatii luonnollisesti selityksen.
Sosiaalipolitiikan alalla komissio on ehdottanut huomattavia leikkauksia. Me tunnemme jo kyllä neuvoston pienen leikin, jota tullaan leikkimään vielä useampaan kertaan. Euroopan parlamentti ei tule kuitenkaan nielemään tätä kakistelematta.
Sallinette vielä yhden huomautuksen tiedotuspolitiikasta. Luulen, että tässä kohtaa komissio ajelee hissillä alustavan talousarvioesityksen kanssa. Te ajatte periaatteellisesti kolmen miljoonan kanssa alas ja yleisen tiedotuspolitiikan suhteen taas 1, 5 miljoonan kanssa ylös. Mutta te tiedätte kuitenkin, että meillä on yleisen tiedotuspolitiikan alalla kuten ennenkin vielä 11 miljoonan rahasto. Komissaarikolleganne, herra Orejan, on pitänyt helmikuusta lähtien toimittaa meille komission kertomus, kuinka komissio haluaisi käyttää nämä varat ja kuinka komissio sitten lopulta aikoo merkitä nämä varat talousarvion riveille. Sen takia pyydänkin teitä välittämään viestin kollega Orejalle, että me odotamme yhä ja että me emme aio myöskään tässä mielessä tehdä mitään, jos komissio ei hoida kotitehtäviään.
Neljänteen kategoriaan vielä yksi huomautus, arvoisa puhemies. Komissio vastaa Euroopan laajuisten verkkojen suhteen parlamentin aloitteeseen sellaisella tavalla, että se periaatteessa suorittaa tässä leikkauksen, kun taas me toimme viime vuonna 100 miljoonaa rajat ylittävään yhteistyöhön, jotta Euroopan laajuisilla verkoilla luotaisiin yhteys Itä-Eurooppaan saakka. Tässä on pidettävä kiinni siitä, ettei viimeistä sanaa ole vielä lausuttu. Uskon, että komission on vielä esitettävä tässä yksittäisten osastojensa taholta sopivampi ehdotus. Tämä nyt esittämänne ratkaisu, jonka mukaan tämä perustuu yleisesti PHARE-ohjelmaan, ei ole älykäs ratkaisu. Parlamentti tulee kiinnittämään tähän kohtaan erityistä huomiota.
Mitä tulee avustuksia koskevaan kysymykseen eurooppalaisten laitosten tukemiseksi, niin uskon, että arvoisa komissaari olette lähtenyt liikkeelle hieman eriytymättömästi, jotta en sanoisi viikatteen kanssa. Te olette yksinkertaisesti leikanneet määrättyjä talousarviokohdista ja lisänneet toisiin. Näistä on varmastikin paljon sanottavaa. Me sovimme tammikuussa siitä, että te esitätte meille kertomuksen. Eilen illalla sanoitte minulle, että te haluatte tehdä tämän ensi vuonna. Tämä menettely toistuu joka vuosi. Haluaisin kutsua teidät todellakin esittämään tämän kertomuksen tänä vuonna vuoden 1998 talousarviomenettelyssä. Sitten meillä kummallakin on yleinen perusta, jolta voimme lähteä käsittelemään näitä talousarviokohtia. Voimme luonnollisesti keskustella myös siitä yksittäisten kollegojen ja valiokuntien kanssa.
Onnittelumme SAM 2000: n ja MEP 2000: n johdosta. Tämä on oikea tie. Niistä me tulemme näkemään tuloksia vasta keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä. Tänään en voi sanoa niistä vielä mitään. Me emme tule todennäköisesti myöskään vuoden 1998 talousarviomenettelyssä törmäämään periaatteellisiin näkemyksiin. Tämä nyt esitetty alustava talousarvio on ensimmäinen askel. Toivon, että me tulemme olemaan yhdessä menestyksekkäitä vuoden loppuun saakka Euroopan veroja maksavien kansalaisten etujen mukaisesti. Euroopan parlamentti on sitoutunut ja olemme valmiita tekemään realistisen osuutemme vuoden 1998 talousarvioksi.

Liikanen
Haluaisin esittää kaksi tai kolme huomautusta Tillichin esityksen johdosta.
Eläinlääkintätoimiston osalta vaatimukset täytetään ylimääräisellä tarkistetulla budjetilla, jota komissio on ehdottanut. Jos se hyväksytään, meidän on lähetettävä tarkistuskirje ensi vuoden talousarviota varten. Menettely on tämä. Varainhoitovuoden 1998 talousarvion osalta alustava suunnitelmamme kattaa osittain myös eläinlääkintätoimiston henkilöstövarat. Jos se siis hyväksytään, eläinlääkintätoimiston henkilöstövaroille annetaan ensisija.
Toiseksi en ehkä ilmaissut eilen itseäni täysin selvästi valtion tuen osalta. Tarkoituksemme ei ole siirtää kaikkea ensi vuoteen: olemme valmiit antamaan budjettivaliokunnalle tietoa asiasta tänä vuonna. Puhuin tarpeesta luoda selvempi ja avoimempi järjestelmä valtion tukipäätöksiä varten. Meillä on liikaa lähteitä, jotka myöntävät tukea eri perustein; hyvin toimivan budjettihallinnon sääntöjen tulisi olla selkeät, yhtäläiset kaikille ja avoimet, jotta rahaa hakevat järjestöt tietävät, mitkä ne ovat. Tämä myös helpottaisi huomattavasti julkista valvontaa. Olemme valmiit palaamaan aiheeseen myöhemmin.
Sosiaalitoimien osalta haluan todeta, että otsakkeen II sosiaalirahaston varojen ensi vuoden kasvu on noin 1 miljardi ecua, joten tämä on tärkeä kysymys. Otsakkeen III osalta ongelmana on yhä vireillä oleva oikeudenkäynti. Tästä syystä emme toistaiseksi ole voineet ehdottaa lisärahoitusta kyseiseen oikeudenkäyntiin sidotuille toimille. Informaatiopolitiikan osalta välitän viestin Orejalle. Olen varma, että tulemme keskustelemaan paljon näistä asioista tänä vuonna.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komissaari Liikanen.
Keskustelu on päättynyt.

Liikkuvien työkoneiden päästöt
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A4-0136/97) neuvoston vahvistamasta yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin antamiseksi liikkuviin työkoneisiin asennettavien polttomoottorien kaasu- ja hiukkaspäästöjen torjuntatoimenpiteitä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä (C4-0072/97-95/0209(COD)) (Esittelijä: K. Collins).

Collins, Kenneth
Arvoisa puhemies, on suuri etuoikeus saada puhua tällaisesta mukaansatempaavasta aiheesta. Tällainen tilaisuus pitää puhe liikkuviin työkoneisiin asennettavien polttomoottoreiden kaasu- ja hiukkaspäästöjen torjuntatoimista tulee vain kerran elämässä.
Olen varma, että jos Tolstoi olisi ajatellut tällaista otsikkoa, Euroopan kirjallisuuden historia olisi täysin erilainen. Kyse on itse asiassa laista, joka on sopusoinnussa parlamentin toiveen kanssa vähentää moottoriajoneuvojen päästöjä, jotka aiheuttavat suunnatonta vahinkoa ympäristölle ja ihmisten terveydelle. Lainsäädännöllä pyritään vähentämään polttomoottoreiden kaasupäästöjä, etenkin typpioksideja ja -hiukkasia, ja vähentämään liikkuvia työkoneita. Niille teistä, jotka ovat keräilijöitä, kyse on itse asiassa traktoreista ja yhdistelmäleikkuupuimureista, vaikka en ymmärräkään, miksi komissio ei sitä sanonut. Niitä ei ole suunniteltu käytettäväksi maanteillä, mutta se ei tarkoita sitä, etteivätkö ne aiheuttaisi vahinkoa, ja tämän vuoksi tällä aiemmin sääntelemättömällä alalla tarvitaan sääntelyä.
Se on hyvä ja riidaton, ja me kaikki hyväksymme sen yhtä poikkeusta lukuun ottamatta. Tänään keskustelemme paitsi aiheesta, jonka otsikkoa kukaan ei ymmärrä tai josta kukaan ei oikeastaan ole kiinnostunut, myös komitologiasta. Vaikka aihe ei juurikaan ratkaissut Britannian vaalien tulosta eikä se tule ratkaisemaan Ranskan vaalien tulosta tai minkään muunkaan tulosta, se on kuitenkin tärkeä. Komitologia tarkoittaa tapaa, jolla poliittisista kysymyksistä tehdään teknisiä päätöksiä tai jolla teknisistä kysymyksistä tehdään poliittisia päätöksiä. Se liittyy tähän hyvin vaikeaselkoiseen alueeseen.
Ensimmäisessä käsittelyssä parlamentti hyväksyi tämän ehdotuksen ilman tarkistuksia, sillä katsoimme, että se oli riidaton eikä yhdelläkään poliittisella ryhmällä ollut kärkeviä mielipiteitä aiheesta. Katsoimme, että se oli arvokas, ja XI pääosasto ja Bjerregaard laativat ehdotuksen, jonka me kaikki saatoimme hyväksyä. Tämän jälkeen ehdotus annettiin kuitenkin neuvostolle, joka tutki komitologiamenettelyä ja muutti sitä. Kun ehdotus palautettiin parlamentille, huomasimme, että komitologiakomitea oli muutettu menettelyn 1 mukaisesta komiteasta eli neuvoaantavasta komiteasta menettelyn 2 vaihtoehdon b mukaiseksi komiteaksi, hallintokomiteaksi. Ulkopuoliselle tarkkailijalle tällä ei ole suurta merkitystä - asialla ovat jälleen Brysselin nimettömät byrokraatit. Tällä on itse asiassa suuri merkitys, koska muutos tekee koko yhteisön päätöksentekomenettelystä vaikeaselkoisemman ja vaikeammin ymmärrettävän, minkä vuoksi emme voi hyväksyä sitä. Olemme päättäneet vakaasti palata alkuperäiseen kantaan ja se on tarkistuksemme päämääränä.
Haluaisin sanoa enää vain yhden asian. Vihreän ryhmän edustaja Lannoye on tehnyt tarkistuksen, joka koskee taloudellisia välineitä, ja kyseisessä tarkistuksessa määritettiin mahdollisiin taloudellisiin välineisiin ja verohelpotuksiin liittyvät ehdot. Kun tarkistusta ehdotettiin valiokunnassa, kannatin sitä, ja tämä ilmenee valiokunnan päätöksestä. Minulle on myöhemmin huomautettu, että se aiheuttaa tiettyjä ongelmia jäsenvaltioille, sillä se rajoittaa liikaa jäsenvaltioiden mahdollisuuksia parantaa oman ympäristönsä tilannetta. Tämän vuoksi parlamentin jäsenet voivat hyvinkin haluta harkita uudelleen kantaansa, kun asiasta äänestetään - ja huomaan, että kaikki istuntosalissa kuuntelevat tarkkaavaisesti, mitä minulla on sanottavana. He ehkä jopa harkitsevat olla kannattamatta kyseistä tarkistusta koskevaa ympäristövaliokunnan suositusta.

Dybkjær
Arvoisa puhemies, en aio keskittyä ensimmäiseen tarkistukseen, jota valiokunnan puheenjohtaja on jo erinomaisesti selvittänyt, vaan sanoa vain jotain veroista ja avoimuudesta. On mahdollista, että tarkistuksen 2 yhteydessä ei ole löydetty aivan oikeaa muotoilua, mutta olen sitä mieltä, että on harmillista, jos tarkistus hylätään, sillä katson, että on tarpeellista, että keskitymme siihen, että koetamme saada joitakin taloudellisia välineitä käyttöön. Me kaikkihan tiedämme ja komission jäsen paremmin kuin kukaan muu, että näyttää olevan lähes mahdotonta saada mitään läpi yksimielisesti, ja se, mitä sitten kaikesta huolimatta voi toivoa, on se, että yksittäiset valtiot saisivat tilaisuuden käyttää joitakin taloudellisia kannusteita siten, että me saamme niistä kokemuksia.
Toinen tarkistus, 3, koskee avoimuutta. Olen sitä mieltä, että on tarpeellista korostaa, että tällä hetkellä on tarpeellisempaa kuin koskaan aiemmin, että meillä on avoimuutta päätöksentekoprosesseissa, ja siksi kehotan komission jäsentä suhtautumaan tähän ehdotukseen myötämielisesti.

Bjerregaard
Arvoisa puhemies, komissio haluaisi kiittää nyt tilaisuuden tullen ympäristövaliokuntaa ja puheenjohtaja Ken Collinsia siitä huolellisuudesta, jota on osoitettu käsiteltäessä tätä ehdotusta, joka on erittäin tekninen. Ehdotus sisältää erilaisia koneita, puskutraktoreita ja kaivinkoneita ja leikkuupuimureita, ja on yhä tärkeämpää vähentää ilman saastumista tällä sektorilla, jota ei vielä säädellä. Tämän lähteen aiheuttama saastuminen oli merkittävää jo vuonna 1990, ja ennusteiden mukaan se on vuonna 2010 lähes yhtä suurta kuin se, jota syntyy tieliikenteessä, koska saastuminen vähenee viimeksi mainitulla sektorilla. Hiukkassaaste on tulevaisuudessa lähes yhtä runsasta kuin kaikkien tieajoneuvojen aiheuttama saaste, myös jos me edellytämme, että ehdotus hyväksytään ja tapahtuu uusien koneiden, niiden joukossa maataloustraktoreiden moottoreiden päästöjen huomattava rajoittaminen. Typen oksidien määrä on tulevaisuudessa n. 2/3 tieliikenteessä syntyvästä määrästä. Direktiiviehdotuksen mukaan aiotaan ottaa asteittain kahdessa vaiheessa käyttöön tiukat päästövaatimukset, ja vaihe 1 tulee voimaan syyskuussa 1998 ja vaihe 2 asteittain vuoden 2001 tammikuun ja vuoden 2003 välillä.
Yhteisessä kannassa pyritään vähentämään hiilimonoksidin, typen oksidien, hiilivetyjen ja partikkeleiden päästöjä, siten että kolmen viimeksi mainitun aineen määrän lopullinen alentuminen on 50 prosenttia, 29 prosenttia ja 67 prosenttia. Uusimmissa Euroopan ilman laatua koskevissa Auto Oil -ohjelman yhteydessä tehdyissä tutkimuksissa mainittujen aineiden kaikista lähteistä tulevien päästöjen alentaminen on nostettu tärkeimmäksi asiaksi.
Tavoitteet ovat yhteisessä kannassa korkealla, ja kun direktiivi on lopulta hyväksytty, se on ensimmäinen esimerkki lainsäädännöstä, joka koskee liikkuvista lähteistä peräisin olevien päästöjen rajoittamista, jolloin Atlantin molemmilla puolilla noudatetaan samoja periaatteita. Jos direktiivi hyväksytään nopeasti, tämä on liikkuvien lähteiden aiheuttamaa ilman saastumista koskevan lainsäädännön alalla kaikkien aikojen ensimmäinen kerta, kun Eurooppa on - ainakin jonkin aikaa - pitemmällä kuin USA ja muu maailma. Tämä osoittaa, että uusi lainsäädäntö ei pelkästään merkitse etuja ympäristön kannalta ja yhdenmukaista sisämarkkinoita, vaan myös parantaa EU: n kauppayhteyksiin liittyviä mahdollisuuksia.
Komissio pitää sitä erittäin toivottavana, että ehdotus hyväksytään lopulta tämän vuoden kesäkuussa. Tämä johtuu aikaisemmista viivytyksistä, ja se merkitsee, että jäsenvaltioilla on vain kuusi kuukautta aikaa liittää direktiivi kansalliseen lainsäädäntöön. Teollisuudella on vain yhdeksän kuukautta aikaa huolehtia tärkeimmän moottorikategorian sertifioinnista, ja päästövaatimusten vaiheen 1 ja 2 välisestä muuttumattomuuden jaksosta on vain kolme vuotta ja kolme kuukautta jäljellä tärkeimmän moottorikategorian osalta. Meidän ei ole ollut mahdollista kiristää tätä aikataulua enempää, ja siksi käynnissä olevan lainsäädäntömenettelyn pidentäminen merkitsisi ehdotuksen muutosta ja ehkä perinpohjaistakin sellaista.
Siksi - ja se on myös syy siihen, että olen käyttänyt hiukan aikaa johdantoon - komissio on todennut tarkoituksenmukaiseksi suhtautua joustavasti joihinkin neuvoston muutoksiin ja hyväksyä yhteisessä kannassa olevat muutokset, koska komissio on pitänyt tässä asiassa tekstin nopeaa hyväksymistä ensisijaisena tavoitteena. Siksi toivon myös, että parlamentin tarkistuksia koskevat keskustelut myötävaikuttavat viivästysten välttämiseen.
Kommenttini tarkistukseen 1 on melko lyhyt. Komissio voi tietenkin yhtyä tilapäisratkaisun uuden tarkastelutavan käyttöönottoon. Tarkistuksessa 2 palautetaan alkuperäinen artikla komission ehdotuksesta. Sille määritellään puitteet, miten jäsenvaltiot voivat myöntää verohelpotuksia tarkoituksena kannustaa sellaisten moottoreiden nopeaan käyttöönottoon, jotka täyttävät tiukemmat päästövaatimukset. Tämän artiklan poistaminen tulee nähdä seuraavassa valossa: Neuvosto ilmoitti, että direktiivin hyväksyminen ei muodosta ennakkotapausta verohelpotuksia koskeville tuleville päätöksille. Pidän tätä tietenkin tärkeänä, sillä toivon sekä Collinsin että Dybkjærin tavoin verovälineen käyttöä. Tästä aiheesta pidettiin periaatekeskustelu osana Auto Oil -ohjelman käsittelyä, ja sallikaa minun nyt tilaisuuden tullen huomauttaa, että se tarkistus, jota me tänään käsittelemme, ei ole sopusoinnussa sen linjan kanssa, jonka parlamentti omaksui Auto Oil -ohjelmasta keskusteltaessa, mistä myös puheenjohtaja Collins huomautti. Vaikka puiteartikla jää pois, jäsenvaltioita ei estetä ottamasta käyttöön verohelpotuksia perustamissopimuksen huomioon ottaen. Puitteet ovat pääasiassa toivottavia sisämarkkinoiden huomioon ottamisen kannalta. Ympäristönäkökulmasta katsottuna ei ole mikään ongelma, jos sellaisia puitteita ei aseteta.
Komissiolla on yllä olevan perustelun nojalla se käsitys, että sen ei tule kannattaa tarkistusta 2, sellaisena kuin se on tehty, mutta kuten huomautuksistani on käynyt ilmi, olen samaa mieltä poliittisessa mielessä.
Mitä tulee tarkistukseen 3, haluaisin tähdentää, että kannatan henkilökohtaisesti voimakkaasti läpinäkyvyyttä ja hallinnollisten menettelyjen julkisuutta. Se, että komitean kokouksista tehtäisiin julkisia ja että esityslistat ja pöytäkirjat julkaistaisiin, ei kuitenkaan ole sopusoinnussa valiokuntien ja komiteoiden kokouksia koskevien voimassa olevien sääntöjen kanssa. Se merkitsee myös sitä, että en voi tietenkään yhtyä pelkästään tähän. Ehdotettuun muutokseen sisältyy vaatimus, että valiokuntia ja komiteoita koskevaa voimassa olevaa lainsäädäntöä muutetaan, ja sellainen ongelma tulee ratkaista muiden poikittaisten kysymysten yhteydessä. Siksi komissio ei voi valitettavasti tällä hetkellä yhtyä tarkistukseen 3.
Tarkistus 4 koskee komitean vakiomenettelyä tekniseen kehitykseen mukauttamisessa. Komissio ei vastusta periaatteessa parlamentin ehdotusta neuvoa antavan komitean hyödyntämisestä. Nopean hyväksymisen kannalta katsomme kuitenkin jälleen, että 2 b -tyyppinen komitea, joka otettiin mukaan yhteiseen kantaan, ei luo perustavan laatuisia vaikeuksia direktiivin hallinnan ja mukauttamisen suhteen. Asian laita on tällainen erityisesti tässä tilanteessa, koska asianomaisessa direktiivissä oleva komitea liittyy läheisesti samankaltaiseen komiteaan, joka on asetettu moottoriajoneuvojen tyyppihyväksyntää koskevan puitedirektiivin yhteydessä. Komission täytyy siksi pitäytyä yhteisessä kannassa eikä se voi valitettavasti yhtyä tarkistukseen 4.
Toivon, että nämä huomautukset, jotka ovat olleet melko perinpohjaisia, ovat myötävaikuttaneet siihen, että parlamentti ymmärtää komission päätösten taustan, ja lopuksi toivon, että voimme saada direktiivin hyväksyttyä mitä pikimmin ja että se ennen kaikkea tulee nopeasti voimaan.

Puhemies
Paljon kiitoksia komissaari Bjerregaard.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Biosidituotteet
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A4-0137/97) neuvoston vahvistamasta yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin antamiseksi biosidituotteiden markkinoille saattamisesta (C4-0006/97-00/0465(COD)) (Esittelijä: K. Jensen).

Kirsten Jensen
Arvoisa puhemies, on aivan ratkaisevaa saada selvyys siitä, mitä kemikaaleja EU: ssa käytetään ja missä ja miten niitä käytetään. Satoja tuhansia eri kemikaaleja sanotaan olevan markkinoilla, mutta vain harvat ovat käyneet läpi hyväksyntäjärjestelmän ja riskinarvioinnin, ja me koemme kerta toisensa jälkeen, että kemikaaleilla voi olla aivan kammottavia vaikutuksia luontoon. Ajatelkaapa vain keskustelua miesten siittiöiden laadun huononemisesta, joka johtuu siitä, että kemikaalit käyttäytyvät kuin keinotekoiset hormonit. Ympäristövaliokunta on huolissaan liitteen VI veteen liittyvistä muutoksista. Vesi on erityisen arka aihe. Me saamme tietoomme koko ajan järkyttäviä tarinoita, jotka koskevat sellaisten lähteiden saasteita, joiden emme uskoneet voivan saastuttaakaan, ja meidän täytyy vaatia tiukasti vesiresurssiemme suurinta mahdollista suojelua.
Biosideja käsittelevän direktiiviehdotuksen tarkoituksena on, että useammat kemikaalit kävisivät läpi hyväksyntäjärjestelyn, ja se on sinänsä erittäin myönteinen asia. Direktiivin tavoitteen aiheuttamaa ilahtuneisuutta varjostaa kuitenkin se, miten asiaa on käsitelty komissiossa ja neuvostossa. Hyväksyessään yhteistä kantaa ministerineuvosto ja komissio huomasivat yhdessä sen, miten direktiivin osia voidaan tulkita siten, että sivuutetaan Euroopan parlamentti, joka on mukana lainsäädäntötyössä. Ne kirjoittivat kokouksensa pöytäkirjaan 14 selitystä, joita ei lisätty siihen lakiesitykseen, joka meni parlamenttiin toiseen käsittelyyn. Olen vastaanottanut komissiolta virallisesti 3 näistä 14 selityksestä sen huomionarvoisen pyynnön seuraamana, että liittäisin luottamuksellisesti mukaan nämä selitykset, joiden suhteen komissio oli tehnyt aloitteen. Niin ei kyllä oikein voi tehdä. Euroopan parlamentti tekee avointa lainsäädäntötyötä. Siitä voisivat muut EU: n toimielimet ja kansalliset parlamentit ja hallitukset oppia paljon. Huomattakoon, että tässä ei ole kyse varsinaisista salaisista selityksistä, vaan jostain sellaisesta, mitä ei ole vielä julkistettu. Euroopan parlamentilta odotettiin siis sitä, että se jatkaisi työtään lakiesityksen parissa tuntematta komission ja ministerineuvoston kaikkia aikomuksia, vaikka se on lainsäädäntötyössä mukana olevana ja kansan valitsemana elimenä suoraan vastuussa kansalaisille. On paheksuttavaa, että neuvosto ja komissio yrittävät säätää lakeja tällä tavalla varsinkin sen valossa, että neuvoston puheenjohtaja kannatti niinkin myöhään kuin joulukuussa 1996 sitä, että vastaisuudessa kaikki selitykset lähetettäisiin yhteisen kannan mukana parlamentille. Komission ja neuvoston pitäisi siis periaatteessa olla yksimielisiä siitä, että parlamentille esitetään päätöksen koko perusta samaan aikaan yhteisen kannan kanssa, mutta ne eivät osoita sitä käytännössä.
Yleisesti ottaen selityksiä tulee välttää. Lain tulee näyttää, mistä jäsenvaltiot ovat tosiasiassa päässeet yksimielisyyteen. Pahinta selityksissä on se, että Euroopan kansalaisilla, joiden tulee noudattaa niitä sääntöjä ja lakeja, jotka me hyväksymme, ei ole minkään valtakunnan mahdollisuutta päästä selvyyteen siitä, mitä säännöt tosiasiassa sisältävät, ja että selitykset antavat mahdollisuuden siihen, että sääntöjä voidaan tulkita eri tavalla kaikissa jäsenvaltioissa. Selitykset luovat byrokratiaa ja epäselvyyttä eikä niiden tule yksinkertaisesti olla osa nykyaikaista lainsäädäntöä.
Neuvoston toisessa käsittelyssä on tapahtunut myös muita kummallisia asioita. Yhteiseen kantaan on liitetty kaksi uutta liitettä, mutta on vaikea nähdä näiden liitteiden tarkoitusta.
Kuten tiedetään, me ehdotimme parlamentissa niitä puitemuotoiluja, jotka loisivat juuri sen verran joustavuutta, mitä monet hallitukset tavoittelevat. Puitemuotoilut antaisivat hallituksille mahdollisuuden keskittää työnsä myrkyllisimpiin aineisiin ja käyttää vähemmän aikaa vähemmän vaarallisiin. Kaksi uutta liitettä saavat aikaan tarpeen saada selvitettyä seuraavat kysymykset: Mitä tarkoitetaan vähäriskisyydellä? Riski liittyy aineeseen, mutta myös käyttöön. Samoin kuin lääketieteen maailmassa annostus on ratkaiseva. Nimitys vähäriskisyys antaa sen vaikutelman, että annetaan takuu tuotteen vaarattomuudesta, mutta juuri vaarallisuus ympäristön kannalta otetaan realistisesti huomioon kai jo siinä tuotteiden hyväksymismuodossa, jolle komissio loi pohjan alkuperäisessä ehdotuksessaan.
Myös toinen uusi liite nostaa esiin kysymyksiä. Ensinnäkin näyttää siltä, että ei kerta kaikkiaan päästä selvyyteen siitä, mitä nimitystä käytetään. Se, mikä on tanskaksi almindelige handelsprodukter , on englanniksi commodity products . Saksaksi nimitys on aivan toisenlainen, nimittäin bestimmte Wirkstoffe . Yhteistä näille hyvin erilaisille nimityksille on se, että ne kaikki antavat tavattoman paljon tilaa yksilöllisille tulkinnoille. Kaikki tämä epäselvyys on saanut ympäristövaliokunnan ehdottamaan, että liitteet poistetaan kokonaan.

Bowe
Arvoisa puhemies, haluaisin kannattaa esittelijän tämän direktiivin toista käsittelyä koskevia ehdotuksia. Tällä direktiivillä pyritään ottamaan käyttöön koko Euroopan unionin kattavia biosidituotteiden markkinointi- ja käyttörajoituksia. Biosidituotteet käsittävät laajan valikoiman kemiallisia aineita, joita käytetään tautien, tuholaisten ja muiden haittojen valvontaan.
Haluamme sallia näiden aineiden vapaan kaupan ja samalla säilyttää ihmisten terveyden- ja ympäristönsuojelun korkean tason.
Haluan erityisesti toivottaa tervetulleeksi vertailevan arviointijärjestelmän, jolla varmistetaan, että tietyt vanhemmat biosidit korvataan turvallisilla ja ympäristöystävällisemmillä tuotteilla ja että uudet tuotteet eivät aiheuta uusia vaaroja. Näiden tuotteiden valmistajien tulisi tämän direktiivin nojalla voida markkinoida eri tuotteita ja kilpailla vapaasti ja oikeudenmukaisesti, mutta myös turvallisesti ympäristö huomioon ottaen.
Kuten kollegani, tämän mietinnön esittelijä, olen kuitenkin huolestunut siitä, miten neuvosto on muotoillut yhteisen kannan ja erityisesti sisällyttänyt monet julistukset, jotka koskevat tämän ehdotuksen määräysten tulkitsemista, yksityiseen pöytäkirjaansa. Parlamentti sai vain vaivoin nämä pöytäkirjat haltuunsa ja onnistui vain vaivoin tutkimaan näitä salaisia julistuksia. Onkin kysyttävä: mitä neuvostolla on salattavaa? Mitä se häpeää?
Vaikka direktiivin jotkin määräykset ovat erittäin järkeviä - esimerkiksi joitakin vaarattomampia, tunnetumpia, myrkyttömämpiä sekä riskittömiä tuotteita koskeva yksinkertaistettu menettely - on kuitenkin varmistettava, että näitä menettelyitä ei väärinkäytetä ympäristön ja kansanterveyden haitaksi. Kunnes olen vakuuttunut tästä, voin ainoastaan tukea esittelijän kantaa, että näitä menettelyjä ei tulisi sallia ennen kuin näiden tuotteiden käyttöä valvotaan selkeästi ja avoimesti.
Direktiivillä voidaan täyttää kaikkien tarpeet, suojella ympäristöä ja kansanterveyttä, antaa kuluttajille tuotevalikoima, josta he voivat valita, sekä sallia teollisuudelle vapaa ja oikeudenmukainen kauppa. Haluan, että direktiivi täyttää nämä tarpeet, ja haluan auttaa esittelijää varmistamaan sovittelumenettelyn kautta, että näin tapahtuu.

Schleicher
Arvoisa puhemies, biosideja koskeva direktiivi, josta neuvottelemme tänään toisessa käsittelyssä, on vakuuttava esimerkki välttämättömästä eurooppalaisesta lainsäädäntötyöstä. Biosideistä ei ole tällä hetkellä järjestelmällistä ja yhtenäistä sääntelyä Euroopan eikä jäsenmaiden tasolla. Tämä direktiivi täyttää siis yhden oikeudellisen aukon, mikä ei ole ehdottoman tärkeää vain ympäristösuojelulle ja kuluttajansuojalle, vaan se takaa myös kaupan vapauden Euroopassa.
Biosidit ovat biologisesti aktiivisia aineita tuotteissa kuten esimerkiksi desinfioimis- ja tuholaistentorjunta-aineissa sekä säilöntäaineissa ja materiaalien suoja-aineissa. Tällä hetkellä Euroopan unionissa on käytössä noin 500 tällaista biologisesti aktiivista ainetta. Pääasiassa useat pienet ja keskisuuret yritykset valmistavat noin viittä tuhatta tuotetta, jotka sisältävät näitä aineita. Minä ja myös puolueryhmäni pidämme nyt yhteistä kantaa onnistuneena tasapainottavana toimena, sen jälkeen, kun Euroopan parlamentti toi ensimmäisessä käsittelyssä esiin monissa tarkistuksissaan lukuisia, myös perustavia kritisoituja kohtia komission esittämästä ehdotuksesta. Pidän sitä tasapainottavana sen takia, että se ottaa tasapuolisesti huomioon kaikkien osapuolten edut. Puolueryhmämme tukee sitä täysin.
Pidämme uudelleen käsiteltäväksi annettuja tarkistuksia kokonaisuudessaan vaikutuksiltaan päinvastaisina emmekä puolla niitä. Yksi asia tekee meidät kuitenkin hyvin huolestuneiksi, tarkkaavaisiksi ja myös epäluuloisiksi. Esittelijä ja myös herra Bowe puhuivat jo tästä. Nämä ovat, rouva Jensenin niin kutsuttuna pöytäkirjaan kirjattuna julkilausumana, Euroopan komission ministerineuvostossa käsittelemiä ongelmia. Mikäli nämä pöytäkirjaan kirjatut julkilausumat ulottuvat vielä valmisteltaviin teknisiin johdantoihin ja biologisesti vaikuttavien aineiden sisällyttämiseen liitteeseen I, voidaan tämä ehkä vielä hyväksyä. Näitä pöytäkirjaan kirjattuja julkilausumia ei voida hyväksyä, jos niiden sisältönä on niin sanoakseni direktiivin yksittäisten artiklojen selitys. Näillä pöytäkirjaan kirjatuilla julkilausumilla ei ole minkäänlaista oikeudellista asemaa lainsäädännöllisessä mielessä, koska ne eivät ole lain osia sellaisinaan. Niiden kuuluu kuitenkin tulkita tiettyjä asiasisältöjä ja tällä tavoin niillä on toki juridista vaikutusta lakitekstiin. Tämä on lainsäädännön muoto, jota ei ole suunniteltu missään sopimuksiin perustuvassa lainsäädäntömenettelyssä. Euroopan parlamentti ei voi hyväksyä sitä.
Sen takia myös puolueryhmäni pyrkii sovittelumenettelyssä huolehtimaan siitä, että nämä pöytäkirjaan merkityt julkilausumat joko katoavat tai ne muokataan sisällöiksi olemassa oleviin lakiteksteihin. Sen takia puolueryhmäni tukee muutamia tarkistuksia taataksemme julkilausuman mahdollisuuden sovittelukomiteassa. Arvoisa komissaari Bjerregaard, pyydän teitä vielä kerran täällä täysistunnossa selvittämään, mihin tämän kaltaisilla pöytäkirjaan kirjatuilla julkilausumilla pyritään. Jos nyt siis tämän itsessään tärkeän ja esillä olevassa muodossaan hyvän ratkaisun voimaanastuminen viivästyy, se johtuu komission ja neuvoston eikä parlamentin käyttäytymisestä. Tämä sovittelumenettely voisi olla tarpeeton, jos me huolehtisimme asioiden selvittämisestä etukäteen. Sen takia olemme hyvin kiinnostuneita siitä, arvoisa komissaari, mitä sanotte tästä.

Baldi
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat. Käsittelyssä on viime joulukuun 20. päivänä neuvoston yhteisen kannan arviointi koskien parlamentin ja neuvoston direktiiviehdotusta biosidituotteiden markkinoille saattamiseksi. Muistutukseksi kerrottakoon, että biosideilla tarkoitetaan monien eri tyyppisten tuotteiden sarjaa, joihin lasketaan desinfioimisaineet, hyönteismyrkyt, homeenestoaineet, säilöntäaineet, kyllästeaineet puulle, tekstiileille ja seinärakenteille. Nämä kaikki sisältävät aktiivisen ainesosan, johon kontrollin nimenomaisesti täytyy suuntautua, koska tällaisen aktiivisen ainesosan sisältävät tuotteet ovat levinneet jokapäiväiseen käyttöön. Direktiivin tärkeys on siis perusteltua.
On laskettu, että biosidituotteita on peräti yli 14 000 ja ne on saatettu markkinoille ei pelkästään ylikansallisten yhtiöiden vaan myös lukuisten pienten ja keskisuurten yritysten toimesta. Näin ennen kaikkea Italiassa, missä niiden osuus tuotannosta on 70 prosenttia. Direktiivillä on lähinnä kaksi tavoitetta: 1) biosidituotteiden sisämarkkinoiden yhdenmukaistaminen, 2) ympäristön ja ihmisten pitkälle viety suojelu.
Yhteinen kanta, joka toteutui yksimielisesti, on komission hyväksymä, koska sisällytetyt muutokset eivät oleellisesti muuta sisältöä eivätkä direktiivin toimivuutta. Lisäksi jäsenvaltioiden ehdottamat muutokset selkeyttävät ja yksinkertaistavat muutamia luvanhankintamenettelyjä.
Yhteisen kannan lopullinen asiakirja on ymmärrettävämpi ja käytännönläheisempi. Siinä nousevat esiin ehdotuksen pääasialliset tavoitteet toisin sanoen ympäristön ja ihmisten suojelu sallien kuitenkin biosidituotteiden vapaan kaupan.
UPE-ryhmä suhtautuu myönteisesti yhteiseen kantaan ja muutamiin tänään istuntosalissa esitettyihin tarkistuksiin. Olemme, kuitenkin, ehdottomasti eri mieltä mitä tulee tarkistuksiin 17, 18 ja 19. Tarkistusta 17 vastustamme, koska se vähentää puolella vuodella omaksumisaikaa - direktiivi on hyvin monimutkainen. Vaikka käytäntöön tulisikin 18 kuukauden omaksumisaika, ei sitä noudattaisi yksikään jäsenvaltio. Tarkistuksia 18 ja 19 vastustamme koska nämä muuttaisivat oleellisesti direktiivin tasapainoa; sitä paitsi tulee olemaan epätodennäköistä, että neuvosto hyväksyisi ne.

Dybkjær
Arvoisa puhemies, liberaaliryhmä aikoo äänestää valiokunnan tarkistusten puolesta. Toivon, että saamme kokoon tarvittavan määrän ääniä näiden tarkistusten puolesta ja vihreiden tarkistuksia vastaan, ei sen takia, että asiasta vallitsisi olennaista erimielisyyttä, vaan koska keskittyminen on tällä hetkellä tarpeellista. Sitten haluan muilta osin samoin kuin muut puhujat keskittyä selityksiin. Ennen vanhaan kansainvälisistä yhteyksistä huolehti diplomaattien eliitti. Oli osattava navigoida ystävien ja vihollisten välillä. Salailu oli päivän sana, ja tavallisilta ihmisiltä nyt ainakaan ei kukaan harkinnut kysyvänsä neuvoa. Samalla tavalla on ollut enimmäkseen myös unionin historiassa, ja kerta toisensa jälkeen osoittautuu vaikeaksi muuttaa tätä asiaintilaa. Viimeksi olemme nähneet sen tämän direktiivin yhteydessä, joka muuten on pitkä ja tarpeeksi monimutkainen jo sinällään, ja siksi siihen voisi oikeastaan sisältyä kaikki.
Neuvoston monet salaiset selitykset osoittavat, että neuvostossa uskotaan edelleen, että eurooppalainen yhteistyö on jotain sellaista, mistä pienen eliitin tulee huolehtia. Muuten voisi uskoa, että ne monet mielipidetutkimukset, jotka kaikki osoittavat kansan tuen puuttuvan, voisivat saada neuvoston toisiin ajatuksiin. Niin ei asia siis kuitenkaan ole. On uskomatonta, että on tarpeellista muistuttaa neuvostoa siitä, että demokraattinen kehitys ja varsinkin EU: ssa tapahtunut kehitys ovat tuoneet tullessaan sen, että avoimuudesta ja kansalaisten mukaan ottamisesta on tullut välttämätön, mutta ei tietenkään riittävä edellytys tehtävien päätösten laillisuudelle.
Se on myös merkki täydellisestä Euroopan parlamentin - EU: n ainoan kansan suoraan valitseman toimielimen - kunnioituksen puutteesta, koska sen on tarkoitus istua käsittelemässä neuvoston vahvistamia yhteisiä kantoja, jotka eivät sisällä kaikkea sitä, mitä on päätetty. Neuvoston argumentti on se, että selitykset toimivat vain lakitekstin selventäjinä, mutta miksi ne sitten ovat niin salaisia? Miksi meitä muita täytyy moittia näistä selvennyksistä? Olisi varmasti ollut kohtuullista, jos ne olisi saatu mukaan johdantoon tai muualle, niin niistä olisi ehkä tullut myös helpommin ymmärrettäviä. Se ei ole kummallista, että kansalaisten keskuudessa vallitsee laaja EU-skeptisyys, kun osa lakiteksteistä on salaisia. Neuvoston menettelytapa horjuttaa siten välittömästi koko EU: n laillisuutta.

Lannoye
Arvoisa puhemies, haluaisin aivan aluksi ilmaista olevani samaa mieltä niiden kollegoideni kanssa, jotka pahoittelevat avoimuuden täydellistä puuttumista tämän erittäin tärkeän asian käsittelyssä. Biosidit koskettavat itse asiassa satoja tuotteita, jotka näin ollen muodostavat eritasoisia riskejä ihmisille ja eläimille. Eräät näistä riskeistä voidaan hyväksyä mutta toisia ei voida. Viittaan erityisesti aineisiin, jotka ovat bioakkumuloituvia ja pysyviä ja joilla on mutaatioita aiheuttavia karsinogeenisiä vaikutuksia tai jotka vaikuttavat jopa nisäkkäiden ja erityisesti ihmisen hormonaaliseen järjestelmään.
Näiden tuotteiden olisi kadottava markkinoilta mahdollisimman nopeasti. Mutta mitä ilmoitetaan yhteisessä kannassa, joka perustuu lisäksi komission alustavaan ehdotukseen? Siinä järjestellään aineiden ja erityisesti karsinogeenisten aineiden vapaata liikkuvuutta mutta se ei millään muotoa pyri suuntaamaan tuotantoa uudelleen kohti aineita, jotka muodostavat vähäisiä riskejä ihmisille ja ympäristölle. Ympäristövaliokunta on korjannut tilannetta ainoastaan osittain.
Tuemme tietenkin ympäristövaliokunnan ehdottamia tarkistuksia mutta katsomme, että tietyt lisätarkistukset, jotka olemme jo esittäneet, on ehdottomasti otettava käsittelyyn. Olen lisäksi ällistynyt kuullessani PPE: n ilmoituksen siitä, ettei se aio ensisijaisesti tukea näitä tarkistuksia, edes ympäristövaliokunnan tekemiä. Katson, että tällaisen asian yhteydessä PPE: n asenne on törkeä.
Haluaisin kiinnittää huomionne esittämiimme kolmeen tärkeimpään tarkistukseen. Viittaan tarkistukseen 32, jota pidän erityisen järkevänä ja jossa täsmennetään, että on kieltäydyttävä ottamasta tuotetta hyväksyttyjen tuotteiden luetteloon tai tuote on poistettava siitä, kun markkinoilla on toinen vaarattomampi tuote tai kun olemassa on toinen vaarattomampi menetelmä, jolla on mahdollista saavuttaa sama päämäärä. Tämä vaikuttaa loogiselta.
Tarkistuksilla 34 ja 37 otetaan käyttöön periaate, jonka mukaisesti kieltäydytään hyväksymästä mitään karsinogeeniseksi tunnustettua ainetta, jolle ei ole määritelty vaarattomuuskynnystä.
Lisäksi tarkistuksissa 38 ja 39 vaaditaan, että hyväksymispyynnön mukana olevassa asiakirjassa annetaan tiedot, jotka eivät koske ainoastaan tarkasteltavana olevaa tehoainetta vaan myös hajoamistuotteita. Tiedämme, että monet hajoamistuotteet ovat joskus vaarallisempia kuin alkutuote. Näin ollen on epäjohdonmukaista, että tämä ei käy ilmi hyväksymispyyntöä koskevassa asiakirjassa.
Tässä oli joukko ehdotuksia, jotka ovat kaukana puristisista tai äärisuunnan ehdotuksista ja joiden toivoisimme tulevan hyväksytyksi koko parlamentin toimesta.

Breyer
Arvoisa puhemies, direktiivi ei vastaa ympäristöpoliittisia kriteereitä, kuten Paul Lannoye jo sanoi. Se olisi hyvin tärkeä, mutta se ei saa millään tavalla rajoittamaan biosidien käyttöä. Yhteismarkkinoilla on jo 450 kemiallista biologisesti aktiivista ainetta ja 10 000 biosidituotetta, joista vähäisimmille tullaan myöntämään lupa direktiivissä ehdotetun menetelmän mukaan.
Euroopan unioni keskittyy pääasiallisesti teollisuuden kilpailumahdollisuuksien yhdenmukaistamiseen, sen sijaan että se takaisi mahdollisimman korkean ympäristösuojelun ja terveyden suojan tason näiden aineiden ja niiden käytön osalta. Se merkitsee tässä korvausperiaatteen ankkuroimista, jolla tarkoitetaan vahingollisten tuotteiden korvaamista vähemmän vahingollisilla. Tämä on yksi tärkeimmistä kriteereistä, kuten Paul Lannoye jo sanoi. Tämän myötä kilpailu tulisi viimeinkin mahdolliseksi luvan myöntämisen yhteydessä. Sen takia tämä Ruotsin lainsäädäntö, jossa luvan myöntäminen on tarkkaan yhdistetty kilpailuperiaatteeseen, täytyy siirtää osaksi Euroopan unionin lainsäädäntöä.
Biosidien lupavaatimukset sisältävät hyvin paljon porsaanreikiä, mutta meille niistä on merkityksellisin se, ettei joidenkin biosidien osalta ole minkäänlaista syöpää aiheuttavia sisältöaineita koskevaa minimiarvoa. Nämä aineet ovat jo vähäisimmissä määrin syöpää aiheuttavia, ja syöpää aiheuttavia aineita sisältävät biosidit olisi välittömästi poistettava markkinoilta. Sillä koska biosidejä käytetään niin suuressa määrin, meidän päämääränämme on oltava syöpää aiheuttavien aineiden poistaminen biosideistä ja siten markkinoilta.
Sitä paitsi me vaadimme biosidien merkitsemisvelvollisuutta. On oltava kyse siitä, että kuluttajia suojellaan ja taataan ympäristönsuojelu, eikä että biosiditeollisuus saa toimia haluamallaan tavalla.

Bjerregaard
Komissio haluaisi kiittää ympäristövaliokuntaa ja varsinkin sen puheenjohtaja Kirsten Jenseniä siitä suuresta työstä, mikä tämän ehdotuksen takana on. Se on viimeinen osa EU: n kemiallisia aineita koskevassa lainsäädännössä ja sen johdosta myös erittäin tärkeä ehdotus. Siksi minun on pakko esittää joitakin huomautuksia. Ensin ehdotuksesta yleisemmällä tasolla ja niistä näkökulmista, joita siinä on, ja lopuksi haluan palata takaisin joillakin huomautuksilla siitä, mikä on osoittautunut enemmän poliittiseksi keskusteluksi parlamentissa tänään ja koskee salaisia selityksiä.
Ehdotuksen tavoite on yhdenmukaistaa biosidituotteiden ja niissä olevien tehoaineiden sisämarkkinoita ja saavuttaa korkea ihmisten ja ympäristön suojelun taso. Ehdotus sisältää suuren joukon tuotetyyppejä, muun muassa desinfiointiaineet, puunsuoja-aineet, hyönteismyrkyt ja myrkkymaalituotteet. Loppujen lopuksi vain tehoaineita, jotka ovat mukana direktiivin liitteessä olevassa luettelossa, on tarkoitus voida käyttää laillisesti sellaisissa biosidituotteissa. Ratkaisu liitteeseen ottamisesta tehdään EU-tasolla pitäen lähtökohtana täydellistä riskinarviointia, joka perustuu teollisuudelta saatuihin tietoihin.
Kun direktiivi on hyväksytty, olemassa olevat tehoaineet tarkistetaan pitäen silmällä sen arviointia, voidaanko ne ottaa liitteen I luetteloon. Tarkistaminen edellyttää, että ala esittää tietoja, ja myös ne arvioidaan jäsenvaltioissa. Myöhemmin on tarkoitus hyväksyä komission asetus tästä tarkistamisesta. Direktiivin on sen lisäksi tarkoitus yhdenmukaistaa kansalliset biosidituotteiden hyväksymistä koskevat sopimukset samalla kun otetaan käyttöön yhteiset periaatteet arviointia varten. Jäsenvaltioiden on sen jälkeen tunnustettava molemminpuolisesti sellaiset hyväksynnät. Ensimmäisessä käsittelyssä parlamentti tuki ehdotuksen perusperiaatteita ja esitti joukon parannusehdotuksia 64 hyväksytyn tarkistuksen muodossa. Useimmat niistä sisältyvät yhteiseen kantaan ja useimmat perustuvat komission aloitteisiin.
Haluan nyt selvittää komission kantaa parlamentin tarkistuksiin tässä toisessa käsittelyssä. On esitetty 41 tarkistusta, ja niistä komissio voi hyväksyä 21 kokonaan, osittain tai periaatteessa. Tarkistuksissa 18 ja 19 pyritään siihen, että vähäriskisiin biosidituotteisiin ja yleiskemikaaleihin liittyvä niin kutsuttu yksinkertaistettu menettely jäisi pois, kun uudet liitteet I A ja I B poistetaan. Kyseisten kahden toimenpiteen ottaminen mukaan on yksi neuvoston tärkeimmistä teoista yhteisessä kannassa. Komissio kannatti tätä, koska näiden liitteiden lisääminen tekee sen mielestä direktiivistä kokonaisuutena tehokkaamman, ilman että ihmisten, eläimien ja ympäristön suojelun tasoa huononnetaan. Edut ovat seuraavat: vaarallisimpiin aineisiin kiinnitetään erityistä huomiota, vähemmän vaarallisiin tuotteisiin sovelletaan yksinkertaisempaa menettelyä ja on olemassa mahdollisuus siihen, että tehoaineet, joita käytetään biosideinä vain vähäisessä määrin, voidaan ottaa mukaan direktiivin soveltamisalueelle, jolloin niitä voidaan valvoa. Minun on korostettava tässä yhteydessä, että tehoaineiden tulee läpäistä sama arviointimenettely tullakseen otetuksi liitteisiin I A ja I B kuin tullakseen otetuksi liitteeseen I. Siksi tarkistuksia 18 ja 19 ei voida hyväksyä.
Komissio ei voi hyväksyä sitä, että yksinkertaistettu menettely jätettäisiin pois, mutta on sangen tyytyväinen tarkistuksiin 2 ja 10, jotka vahvistavat tämän menettelyn valvontaa.
Sitten tarkistuksiin, jotka koskevat mikro-organismeihin pohjautuvia biosidituotteita. Haluan ensin rauhoitella teitä kaikkia. Mikro-organismeihin pohjautuvat biosidituotteet sisältyvät direktiiviin. Määritelmä, joka on 2 artiklassa ja koskee sitä, mitä biosidituotteilla sekä tehoaineilla tarkoitetaan, on aivan selkeä tässä suhteessa. Monissa tarkistuksista 4, 5, 6, 7, 9, 10 osittain, 11 ja 31 osittain, tuodaan eri artikloihin erityisiä viittauksia liitteisiin IV A ja IV B, jotka sisältävät tiedotusvaatimuksia, jotka liittyvät tehoaineisiin ja mikro-organismeihin pohjautuviin tuotteisiin. Komissio pitää kaikkia näitä tarkistuksia hyödyllisinä ja hyväksyttävinä lukuun ottamatta tarkistusta 31, joka voidaan hyväksyä vain osittain.
Sitten tulemme tarkistuksiin, jotka koskevat komitologiamenettelyä ja komissiolta tulevia aloitteita. Tarkistusten 15 ja 16 tavoitteena on siirtyä komitologiamenettelystä 2 B ja 3 B vastaavasti menettelyyn 1 ja 3 A. Se merkitsee melkeinpä paluuta komission alkuperäiseen ehdotukseen. Komissio puolusti kantaansa neuvostossa, mutta se torjuttiin äänestyksessä yksimielisesti. Komission käsityksen mukaan direktiiviä, jossa on neuvoston teksti, voidaan tosin käsitellä, mutta se katsoo, että direktiiviä, jossa on parlamentin tarkistukset, voitaisiin käsitellä helpommin ja tehokkaammin. Nämä tarkistukset voidaan hyväksyä sitä lukuun ottamatta, että muotoilun tulee tarkasti noudattaa neuvoston päätöstä 87/373/ETY ja että viittauksia 29 ja 33 artiklaan ei tule jättää pois.
Tarkistuksissa 25 ja 31 vaaditaan, että komissio tekee myöhempänä ajankohtana aloitteen liitteen VI tarkistamiseksi ja laajentamiseksi, erityisesti Kansainvälisen merenkulkujärjestön, IMO: n, suositusten sisällyttämiseksi mukaan lainsäädäntöön. Niissä ehdotetaan, että aloitteiden oikeudellisena perustana käytettäisiin EY: n perustamissopimuksen 189 b artiklaa. Komissio ei ole oikeastaan eri mieltä tarkistusten tavoitteiden kanssa, mutta sellaisina kuin ne on muotoiltu, komissio katsoo niiden rajoittavan sen aloiteoikeutta. Siksi tarkistukset voidaan hyväksyä periaatteessa.
Kaikki muut tarkistukset ovat luonteeltaan teknisiä. Niiden tavoitteena on selventää ja parantaa ehdotuksen yksittäisiä määräyksiä tai helpottaa direktiivin päivittäistä soveltamista, ja tänä myöhäisenä ajankohtana juuri ennen äänestystä en halua käsitellä niitä tarkemmin, vaan vain todeta komission kannan. Komissio voi hyväksyä tarkistukset 3, 13, 14, 20, 23, 24 ja 26 lukuun ottamatta sitä osaa, jossa vaaditaan liitteiden I ja I A ja I B pois pyyhkimistä. Komissio voi lisäksi periaatteessa hyväksyä tarkistukset 8 ja 12. Komissio ei voi hyväksyä tarkistuksia 1, 17, 21, 22, 27-30 ja 32-41.
Se tarkistuksista ja itse ehdotuksen varsinaisesta sisällöstä, mutta haluan esittää myös pari huomautusta neuvoston kokouksen pöytäkirjan selityksistä, jotka veivät keskustelusta suuren osan. Komissio ymmärtää kyllä, että parlamentilla on vaikeuksia näiden selitysten kanssa. Ongelma ei liity pelkästään ympäristöä koskeviin ehdotuksiin, vaan se on horisontaalinen ja se täytyy tietysti ratkaistakin horisontaalisesti. Neuvosto on, kuten keskustelusta on käynyt ilmi, mitä suurimmassa määrin osallisena asiassa, ja siksi on paras ratkaista ongelma kolmikannan yhteydessä. Komission politiikkaan kuuluu rajoittaa neuvoston kokouksen pöytäkirjassa olevien selitysten määrää. Ne tulee sisällyttää itse tekstiin tai tarkasteluosuuteen, niin kuin parlamenttikin on painottanut täällä tänään.
Puheenjohtaja, rouva Kirsten Jensen, viittasi myös kolmikantaan joulukuussa 1996, ja silloin komissio toisti toiveensa siitä, että neuvosto tiedottaisi parlamentille mahdollisista kokouksen pöytäkirjaan tulleista selityksistä, jotka liittyivät yhteiseen kantaan. Tässä yhteydessä neuvosto hyväksyi 25. maaliskuuta 1997 suuntaviivat sellaisten selitysten esittämiseen liittyvälle menettelylle. Komissio on samalla edelleen halukas täyttämään neuvostosta riippumatta velvollisuutensa tiedottaa asioista parlamentille lähettämällä sille omat selityksensä, niin kuin me nyt olemme tehneet.
Biosidia koskeva ehdotus, jota me käsittelemme täällä tänään, esitettiin valitettavasti siirtymäkauden aikana, jolloin sääntöjä ei oikein vielä ollut. Oli siis käytettävä ad hoc -menettelyä, ja se on syynä siihen, että komissiolla kesti jonkin aikaa toimittaa selitykset. Haluan kiittää tässä yhteydessä parlamenttia ja varsinkin ympäristövaliokuntaa, koska ne ovat päättäneet olla lykkäämättä tämän ehdotuksen toista käsittelyä ja sen sijaan sisällyttää selitykset mukaan. Komissio kannattaa läpinäkyvyyttä täysin, ja sen kanta on, että selitysten ei tule olla luottamuksellisia. Siitä huolimatta komission tulee tietenkin kunnioittaa sitä luottamuksellisuutta, joka liittyy neuvoston neuvotteluihin ja neuvoston kokouksen pöytäkirjaan neuvoston 2. lokakuuta 1995 peräisin olevan menettelytapasäännöstön mukaan. Juuri tässä hengessä komissio pyysi parlamenttia olemaan tekemättä selitysten tekstistä kaikille julkista menettelyn tässä vaiheessa. Tässä konkreettisessa tapauksessa, joka liittyy biosidia koskevaan ehdotukseen, komissio asennoituu myönteisesti siihen pragmaattiseen menettelytapaan, jota parlamentti on ehdottanut ja jossa pyritään liittämään selitysten sisältö tarkistuksiin, joista voidaan hyväksyä kaikki, kuten on jo aiemmin mainittu, jotkut harvat tosin vain periaatteessa ja/tai osittain.
Yhteenvetona haluaisin toistaa, että komissio tukee yhteistä kantaa. Olen vakuuttunut siitä, että siinä on löydetty tasapaino direktiivin kahden tavoitteen, sisämarkkinoiden ja korkean suojelun tason välillä. Komissio voi hyväksyä ne tarkistukset, joissa halutaan parantaa sekä tekstiä että tiettyjä sen käyttöön liittyviä aspekteja. Sitä vastoin me emme voi hyväksyä niitä tarkistuksia, jotka voivat komission käsityksen mukaan horjuttaa sitä hyvää tasapainoa, joka on saavutettu parlamentin ensimmäisessä käsittelyssä ja neuvoston yhteisessä kannassa. Lopuksi haluan kiittää vielä kerran kaikkia niitä, jotka ovat olleet mukana laatimassa tarkistuksia, ja niitä, jotka ovat olleet paikalla keskustelun loppuvaiheessa.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komissaari Bjerregaard.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Äänestys
Green
Arvoisa rouva puhemies, tarkistuksesta 1 on käyty paljon keskusteluja. Haluaisin tehdä oman ryhmäni kannan selväksi. Tämä mietintö koskee lobbausta. Tämä tarkistus viittaa jäsenten avustajiin. Kuten tiedätte, Lehnen mietintö, joka käsittelee erityisesti jäsenten avustajia, on työjärjestystä, valtakirjojen tarkastusta ja koskemattomuutta käsittelevän valiokunnan tarkasteltavana. Haluan selventää, että ryhmäni on painostanut, että tämä kysymys käsiteltäisiin tässä mietinnössä, mutta tietääksemme muut ryhmät eivät ole tyytyväisiä siihen. Jos muut ryhmät, erityisesti Euroopan kansanpuolueen ryhmä, sitoutuvat selkeästi siihen, että asia käsitellään Lehnen mietinnössä, olemme valmiit pidättäytymään äänestämästä tästä mietinnöstä. Haluaisin, että Martens kommentoi tarkistusta 1.

Martens
Arvoisa puhemies, vastauksena siihen, mitä Green sanoi, olemme todellakin sitä mieltä, että tämä asia järjestetään parhaiten kollegamme Lehnen mietinnössä. Siksi olemme valmiit pidättäytymään äänestyksestä, myös tarkistuksen 1 kohdalla. Meidän mielestämme on parasta ottaa avustajien työntekijöitä käsittelevä kohta Lehnen mietintöön; ryhmämme tulee pidättäytymään tarkistuksen 1 kohdalla.

Pasty
Arvoisa puhemies, haluaisin ainoastaan huomauttaa, että parlamentissamme on yhdeksän ryhmää eikä ainoastaan kaksi. Mitä meidän ryhmäämme tulee, äänestämme tarkistuksen 1 puolesta tietäen, että se ei mene läpi, koska kaksi muuta ryhmää on päättänyt pidättäytyä äänestämästä. Katson kuitenkin, että tulevaisuudessa kaikkien ryhmien puheenjohtajien olisi osallistuttava neuvotteluihin.
Tarkistus 15:

Puhemies
Minulta pyydettiin ilmausten " lahjat" ja " toimielimen virkamiehet" tarkastelemista erikseen. Tämän vuoksi kappaleen jäljellä oleva osa alistetaan äänestykseen.
(Parlamentti hylkäsi kappaleen jäljellä olevan osan.) Koska kappaleen jäljellä oleva osa hylättiin, katson, ettemme voi äänestää yksittäisistä ilmauksista.

Ford
Arvoisa rouva puhemies, tilanne on epäselvä. En usko, että jokainen ymmärsi, että äänestimme kyseisestä kohdasta, josta oli vähennetty nämä kaksi poikkeusta eikä päinvastoin. En tiedä, voimmeko äänestää asiasta uudelleen, mutta tilanne oli epäselvä.

Puhemies
Ollaanko yleisesti sitä mieltä, että asiassa on epäselvyyttä? Ilmoitin joka tapauksessa vetäväni takaisin ilmaukset " lahjat" ja " toimielimen virkamiehet" ja alistavani kappaleen jäljellä olevan osan äänestykseen. Äänet annettiin mielestäni ilman vaikeuksia. Jos haluatte varmennusta, toistan, että me äänestämme koko kappaleesta, lukuun ottamatta ilmauksia " lahjat" ja " toimielimen virkamiehet" .
(Parlamentti hylkäsi kappaleen.)

Donnelly, Brendan
Sovimme eilen, että jatkamme keskustelua, mutta ryhmäni pyytää mietinnön palauttamista valiokuntaan, jotta sitä voitaisiin edelleen työstää keskustelun pohjalta. Haluaisin nyt tehdä sitä koskevan virallisen pyynnön.
(Parlamentti hyväksyi valiokuntakäsittelyyn palauttamisen.)

Novo
Arvoisa puhemies, ehdotuksessa neuvoston asetukseksi maatalouden rakenteiden tehokkuuden parantamisesta, asiakirja 96/0044(CNS), 18 artikla asettaa hyvin ahtaat ehdot vahingonkorvauksien saamiselle. Se ennakoi vain yli kolmen hehtaarin tuhoutumisen yleisesti ja yli kahden hehtaarin tietyillä Italian, Ranskan, Espanjan, Kreikan ja Portugalin alueilla.
Tämän mukaisesti vaadin saada esittää muutoksen 18 artiklan 1 alakohtaan ja ehdotan ensimmäisen kohdan ilmaisun " ainakin kolmen hehtaarin hyötykäytössä olevaa maa-alaa" kumoamista ja vielä koko toisen kohdan kumoamista 18 artiklan 1 alakohtaa.

Puhemies
Kaikki kuulivat Novon esittämän suullisen tarkistuksen. Onko salissa vähintään kaksitoista sitä vastustavaa jäsentä?
(Parlamentti hyväksyi suullisen tarkistuksen jättämisen.)

Redondo Jiménez
Arvoisa rouva puhemies, olin jo pyytänyt puheenvuoroa, kun Nova esitti suullisen tarkistuksen sanoakseni, että esittelijä on yhtä mieltä niiden rajoitusten poistamisesta, joihin hän viittaa 18 artiklaa koskevassa suullisessa tarkistuksessaan.
(Parlamentti hyväksyi kolme lainsäädäntöpäätöslauselmaa erillisissä äänestyksissä.)

Ahlqvist, Theorin ja Wibe
Meidän mielestämme nyt laaditut järjestyssäännöt edunvalvojille ovat erittäin hyvät. Olisi kuitenkin ollut vielä parempi, jos myös hollantilaisen puoluetoverin Mettenin työjärjestysvaliokunnassa tekemä ehdotus olisi sisältynyt näihin sääntöihin. Tämä ehdotus koski sen raportin sisältöä, joka edunvalvojien on joka vuosi jätettävä toiminnastaan parlamentin päätöksentekoon vaikuttajina, jotta he saisivat uudet kulkuluvat. Mettenin muutosesitys halusi määrätä, että raportin pitää sisältää ainakin tiedot niistä asioista, joihin on pyritty vaikuttamaan, henkilöistä, joihin on oltu yhteydessä tässä mielessä (parlamentin jäsenet, avustajat ja virkamiehet) sekä mitä taloudellisia tai muita keinoja on käytetty tässä tarkoituksessa kussakin asiassa.
Olisi ollut sangen hyvä, jos tämäkin muotoilu olisi päässyt parlamentin työjärjestykseen.

Blak ja Kirsten Jensen
On ilahduttavaa, että meillä on parlamentissa nyt vihdoinkin poliittinen enemmistö, jotta voimme vastata niiden menettelytapasääntöjen seurauksista, jotka hyväksyimme viime kesänä, ja että me muutamme parlamentin työjärjestystä, jotta saamme selkeät säännöt sille, miten edunvalvojien tulee tehdä työtään parlamentissa. Me toivomme, että uutta työjärjestystä ei pidetä hyökkäyksenä edunvalvojia eikä myöskään avustajia vastaan, vaan että se antaa meille mahdollisuuden tehdä yhteistyötä järjestetyissä olosuhteissa. Se meiltä on puuttunut monen vuoden ajan.

Eriksson, Sjöstedt ja Svensson
Me olemme äänestäneet Fordin mietinnön puolesta. Meidän mielestämme tämä on askel kohti sellaisen sopimattoman vaikutuksen poistamista, jota vahvat raharikkaat edunvalvontaryhmät harjoittavat Euroopan parlamentin suhteen. Nimensä arvoisen parlamentin pitää huolehtia poliittisesta kokonaisuudesta eikä antautua yksityisten pääomapiirien erityisintressien ohjailtavaksi.
Me olemme äänestäneet muutosesityksen nro 15 puolesta. On varsin absurdia, ettei ole voimassa kieltoa lahjojen ja etujen antamisesta parlamentin jäsenille, avustajille ja virkamiehille. Tämä heikentää instituution eheyttä ja uskottavuutta. Mutta lähtien nykyisestä vaikkakin absurdista EU-todellisuudesta, on kuitenkin vähintä, että kaikki lahjat ja edut tilitetään ja ne annetaan täysin julkisesti.

Fayot
Fordin mietinnössä käsitellään Euroopan parlamentin edunvalvojien menettelytapasääntöjä.
Jos katsomme, että eturyhmät voivat antaa meille parlamentaarikoille paljon tietoja, meidän on tehtävä päätöksentekomenettelystä, eli tavasta, jolla eturyhmät yrittävät vaikuttaa päätöksiimme, mahdollisimman avoin. Toisin sanoen kaikki tiedottamisen yli menevät yritykset vaikuttaa tähän menettelyyn on tehtävä avoimiksi.
Pyydämme siis Euroopan parlamentin ympärillä pyöriviltä tuhansilta lobbareilta omistautumista ammatilliseen etiikkaan ja sen noudattamista. Näillä menettelytapasäännöillä ei ole mitään vaikutusta, elleivät ne edellytä hyvää tahtoa kaikilta niihin sitoutuneilta. Haluaisin muistuttaa, että työjärjestysvaliokunta on sitoutunut laajaan hankkeeseen, jonka tarkoituksena on luoda ulkomaailman suhteillemme suurimman mahdollisen avoimuuden edellytykset.
Erään olennaisen määräyksen mukaisesti jäseniä itseään on pyydettävä ilmoittamaan kaikki lahjat tai toimintaavustukset, ja tämän olisi periaatteessa katettava kaikenlainen ulkoinen toiminta. Tämä velvoite on seurausta Nordmannin mietinnöstä, jonka hyväksyimme vuonna 1996. Haluaisin myös muistuttaa, että työmme koskee avustajia ja laajennettuja työryhmiä ja että nämä määräykset täydentävät menettelytapasääntöjä.
Nämä menettelytapasäännöt ovat joka tapauksessa hyödyllisiä ainoastaan, jos kvestorit valvovat niiden soveltamista. Avainsanoja ovat kuitenkin itsekuri ja etiikka, joita meidän kaikkien on vapaasta tahdostamme noudatettava, jotta parlamentin toiminta saataisiin täysin avoimeksi.

Hautala
On kannatettavaa, että parlamentissa monin tavoin vaikuttavia edunvalvojia vaaditaan tekemään selkoa toiminnastaan vuosittain. Ehdotukset jäävät kuitenkin puolitiehen, koska osaa niistä on lähes mahdotonta valvoa, esimerkiksi sitä, että parlamentin asiakirjoja ei saa luovuttaa maksusta ulkopuolisille.
Mietintöä olisi tullut täydentää vaatimuksella siitä, että edunvalvojien on ilmoitettava parlamentin julkiseen rekisteriin kaikki toiminta-avustukset ja lahjat, joita he antavat parlamentin jäsenille tai toimihenkilöille.
Vastuuta edunvalvonnan saattamisesta hyväksyttäviin uomiin ei kuitenkaan voi sysätä pelkästään edunvalvojille. Parlamentin jäsenet eivät voi väistää sitä, että he itse ovat suurimmassa vastuussa.
Parlamentti on jo aikaisemmin hyväksynyt Nordmannin mietinnön, jossa parlamentin jäsenille asetettiin velvollisuus tehdä ilmoitus saamistaan toiminta-avustuksista. Lahjojen vastaanottaminen kiellettiin. Olisi aika seurata näiden vaatimusten toteutumista. On parlamentin helmasynti laatia määräyksiä, joiden toteutumista se ei edes yritä valvoa.

Lindqvist
Mietintö on oikean suuntainen, ja siksi olen äänestänyt sen puolesta. EU: n organisaatiolle pitää olla luonteenomaista sekä loukkaamattomuus että avoimuus. Edunvalvontatoiminnan pitää olla tiukasti säädeltyä, jotta demokraattinen prosessi ei kieroudu. EU: n sisällä tarvitaan tiukkaa kontrollia estämään päätöksentekijöihin kohdistuvat sopimattomat toimet. Aatteellisille järjestöille, kuten ympäristö-, rauhan- ja solidaarisuusliikkeille, pitää myös antaa mahdollisuus aktiiviseen tiedotustoimintaan.
Erityistä taloudellista tukea pitää myöntää näiden organisaatioiden Eurooppa-toiminnalle. Lausuntomenettelyä pitää käyttää antamaan etujärjestöille ja aatteellisille järjestöille mahdollisuus entistä järjestäytyneemmässä muodossa esittää näkökantojaan.
Edellytyksenä erilaisten vaikuttajien samanlaisille ehdoille on, että avoimuusperiaate koskee samalla tavalla kaikkia EU: n instituutioita. Näin on mahdollista saada kysyttyjä tietoja.
Collinsin suosituksesta toiseen käsittelyyn (A4-0136/97)
Fitzsimons
Maanteillä liikkuvien ajoneuvojen toimintaa koskevien EU: n määräysten käyttöönoton myötä lainsäädäntö on jäänyt puutteelliseksi liikkuvien työkoneiden osalta.
Tämän Euroopan komission aihetta koskevan direktiiviehdotuksen on tarkoitus täyttää tämä puute kyseisellä alalla.
Sillä pyritään vähentämään merkittävästi liikkuviin työkoneisiin asennettavien polttomoottoreiden päästöistä aiheutuvaa ilmakehän saastumista.
Kyseessä olevat koneet on tarkoitettu teollisuuden ja maatalouden käyttöön ja niitä ovat esimerkiksi liikkuva nosturi, maansiirtokone, haarukkatrukki, huoltolaitteet jne.
Euroopan komission ehdotuksessa on määritetty tietyt päästöjä koskevat vaatimukset ja määräykset, jotka on täytäntöönpantava kahdessa vaiheessa.
Vaihe 1: kesäkuusta 1997 joulukuuhun 1998. Vaihe 2: tammikuusta 2001 joulukuuhun 2003.
Tämän direktiivin tarkoituksena on vähentää typpioksidien määrää 42 % ja hiilivetyjen määrää 29 % vuoteen 2003 mennessä.
Näitä määräyksiä sovelletaan ainoastaan edellä mainittujen päivämäärien jälkeen markkinoille saatettuihin uusiin koneisiin.
Ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokunnan jäsenenä kannatan tätä direktiiviä kokonaisuudessaan.
K. Jensenin suosituksesta toiseen käsittelyyn (A4-0137/97)
Jackson
Biosidituotteiden markkinoille saattamista koskevan toisen käsittelyn direktiiviehdotuksen suositukseen tehdyillä tarkistuksilla 18 ja 19 pyritään poistamaan direktiivin liitteet 1 A ja 1 B. Näiden liitteiden mukaan vaarattomampiin biosidituotteisiin ja tiettyihin perushyödykkeiden aineisiin olisi mahdollista soveltaa yksinkertaistettua menettelyä. Myös EPP-ryhmän brittiläiset jäsenet ovat huolissaan siitä, että nämä liitteet esiintyvät vain yhteisen kannan otsikoissa. Uskomme kuitenkin, että yksinkertaistetun menettelyn salliminen on oikeutettua tietyissä tapauksissa edellyttäen, että perusteellinen riskianalyysi on tehty ja että ihmisten ja ympäristön suojelun tasoa ei ole laskettu . Valvontatoimien suhteuttaminen vaaran tasoon mahdollistaisi resurssien kohdentamisen sinne, missä niitä tarvitaan eniten, ja auttaisi vähentämään teollisuuteen kohdistuvaa byrokratiataakkaa.
Anastassopoulosin mietintö (A-0119/97)
Kirsten Jensen, Blak, Sindal ja Iversen
Euroopan parlamentin tanskalaiset sosiaalidemokraatit äänestivät tänään Euroopan parlamentin mietinnön puolesta, joka koskee komission valkoista kirjaa suojattujen palvelujen oikeussuojasta sisämarkkinoilla (yhteisön toimen tarpeellisuuteen liittyvä kuuleminen). Audiovisuaalisella sektorilla ilmenevä piraattitoiminta on valitettavasti lisääntymään päin, mikä merkitsee sitä, että tekijänoikeuksia loukataan yhä enenevässä määrin. On periaatteessa mahdotonta hyväksyä, että tuotteita käytetään laittomasti. Lisäksi piraattitoiminta nostaa mm. suojattujen tv- ja radio-ohjelmien hintaa, minkä takia ne kuluttajat, jotka vastaanottavat näitä ohjelmia laillisesti, joutuvat maksamaan korkeamman hinnan.
EU: n jäsenvaltioiden lainsäädäntö kyseisellä alalla on erittäin vaihteleva ja monissa tapauksissa riittämätön. Samanaikaisesti audiovisuaalisten tuotteiden markkinoille on ominaista rajat ylittävä luonne. Tämän takia katsomme, että tarvitaan EU: n tekemä tai kansainvälinen ratkaisu, joka koskee suojattujen palvelujen oikeussuojaa. Nyt kun se on sanottu, on tärkeää korostaa, että kyseisen alan lainsäädännön ei tule ottaa realistisesti huomioon pelkästään tarjoajien, vaan myös kuluttajien edut. Se merkitsee ensinnäkin sitä, että tulee määrittää rajat sille, kuinka monet ja mitkä palvelut voidaan ottaa suojauksen piiriin. Toiseksi tulee välttää sitä, että suojattujen palvelujen tarjoajat saavuttavat niin korkean oikeussuojan tason, että he saavat monopoliaseman kaltaisen aseman eri osamarkkinoilla.
Palacio Vallelersundin mietintö (A4-0155/97)
Ahlqvist, Theorin ja Wibe
Toissijaisuusperiaate otettiin käyttöön poliittisena periaatteena artiklassa 3b Sopimuksessa Euroopan yhteisöjen perustamisesta ja se merkitsee, että toimenpiteet niillä alueilla, joissa yhteisöt eivät ole yksinoikeutettuja, pitää toteuttaa alimmalla mahdollisella tasolla. Periaate ei ole artiklan 235 täydennys keinoksi antaa yhteisöille uusi tapa saavuttaa valtaa jäsenmaiden kustannuksella.
Meidän peruskäsityksemme on, että Ruotsi on lähtenyt mukaan maiden väliseen yhteistyöhön ja ettei uusia alueita ei pidä tuoda yhteisöoikeuden piiriin. Siksi ovat kohdat 2 ja 12 mietinnössä sanamuotoja, joita vastaan meidän pitää kääntyä. Toissijaisuusperiaatteen käyttäminen uusien alueiden, kuten kulttuurin, median, energian ja tutkimuksen, yhteisöjen oikeusjärjestyksen piiriin ottamisen estämiseen on lähinnä meidän poliittista linjaamme.

Fitzsimons
Kun Maastrichtin sopimus tuli voimaan syksyllä 1992, yksi sen pääsuosituksista oli, että toissijaisuusperiaate tulisi sisällyttää Euroopan avainpoliitikoihin ja -ohjelmiin.
Tämä tarkoitti yksinkertaisesti sitä, että paikallisille viranomaisille ja paikallisille yhteisöille on annettava suurempi sananvalta Euroopan varojen kuluttamisessa alueellaan.
Olen tämän periaatteen innokas kannattaja, sillä paikalliset yhteisöt voivat yhdistää luovat kykynsä ja luoda työpaikkoja paikallisille.
Eurooppaa on hajautettava ja bottom-up-ohjelmia, kuten Leader 11 ja County Enterprise Board System, on tuettava, uudistettava ja laajennettava.
Euroopan varojen kuluttaminen on liiaksi Euroopan komission tai valtion keskeisten ministeriöiden, kuten valtiovarainministeriön tai ympäristöministeriön, käsissä.
Olen pettynyt siihen, että XVI pääosasto, Euroopan komission aluepolitiikan siipi, harkitsee vakavissaan Leaderohjelman lopettamista sen päättyessä vuonna 1999.
Tämä olisi hyvin taantumuksellinen askel, isku maaseutuyhteisöjä kohtaan, ja se merkitsisi luopumista EU: n toissijaisuusperiaatteesta, jolla pyritään saamaan kaikki yhteiskunnan osa-alueet osalliseksi Euroopan poliitikoiden täytäntöönpanosta ja hallinnosta.
Euroopan parlamentin Unioni Euroopan puolesta -ryhmä toivoo, että EU: n bottom-up-aloitteita laajennetaan sekä maaseutu- että kaupunkiohjelmien osalta ja että näitä ohjelmia ei hävitetä millään tavoin tai missään muodossa.
Euroopan unioni on yhä liian keskittynyt ja se on tuotava lähemmäs kansalaisia.

Gahrton, Holm, Lindholm ja Schörling
Toissijaisuusperiaate on tärkeä periaate EU: ssa. Siksi olemmekin hyvin pettyneitä ja samanaikaisesti yllättyneitä siitä, että esittelijällä on niin kielteinen asenne siihen. Ruotsalaisella taholla pidetään toissijaisuusperiaatetta takeena siitä, ettei EU jyrää kansallista ja paikallista demokratiaa.
Meidän lähtökohdastamme tämän tulee olla usein käytettävä perusperiaate. Haluamme painottaa sitä, että EU: n pitää työskennellä vain toimivaltaansa kuuluvissa asioissa sen mukaan, mitä kansalliset hallitukset päättävät. Toissijaisuusperiaatteen pitää rajoittaa EU: n mahdollisuuksia omia itselleen uusia alueita, joita muuten usein vaaditaan kaikenlaisissa vihreissä ja valkoisissa kirjoissa.
Esittelijän mukaan periaatteesta on ollut haittaa EU: lle, mutta olemme vakuuttuneita siitä, että jäsenmaille ja erityisesti niiden kansalaisille periaate on ollut pelkästään hyväksi. Jäsenmaiden pitää ponnistella omien demokraattisten työkalujensa käyttöön kaikilla niillä alueilla, joilla EU: lla ei ole mitään päätösvaltaa. Selvyys on tässä prosessissa A ja O. Olemme siksi sitä mieltä, että toissijaisuusperiaatteelle pitää antaa konkreettinen säädös ja selkeä sisältö.

Kristoffersen
Olen tyytyväinen siihen, että komissio on joutunut Maastrichtin sopimuksen johdosta suhtautumaan konkreettisesti läheisyysperiaatteen käytännön muotoiluun. On vielä paljon tehtävää sen varmistamiseksi, että sopimusta noudatetaan tällä alueella sisällöllisesti ja kirjaimellisesti. Siksi haluaisin muistuttaa, että kyseessä ei ole velvollisuus, joka kohdistuu pelkästään komissioon. Läheisyysperiaate velvoittaa kaikkia EU: n toimielimiä ja totisesti myös meitä 626: tta parlamentin jäsentä. Se ei auta, että me pidämme mahtavia puheita läheisyysperiaatteesta, jos on sellaisissa asioissa, joista itse on innostunut, valmis suhtautumaan periaatteeseen suurpiirteisesti. Minä toivon, että komission kolme kertomusta myötävaikuttavat siihen, että otamme läheisyysperiaatteen vastaisuudessa vakavammin myös täällä Euroopan parlamentissa.

Lindqvist
Toissijaisuusperiaate kertoo, mitä asioita pitää toisaalta käsitellä unionin tasolla. toisaalta jäsenmaissa. Jäsenmaiden sisällä voi tulla kyseeseen kansallinen, alueellinen tai paikallinen taso. Toissijaisuusperiaatteen tavoitteena pitää olla mahdollisimman monen asian käsittely mahdollisimman lähellä kansalaisia.
Ensimmäisen kysymyksen tulee kuulua itsestään selvästi, onko tämä unionin asia vai ei? On aivan väärin valiokunnan tapaan kutsua tätä " uudelleenkansallistamisen" verukkeeksi tai viedä asia täysin maiden väliselle tasolle. Päinvastoin tämän pitää olla toissijaisuuden tavoitteena.

Souchet
Ryhmäni ei äänestänyt Palacio Vallelersundin mietinnön puolesta sen sisältämien ristiriitaisuuksien vuoksi, sillä sekä sisältää samalla kertaa sekä parhaita että huonoimpia vaihtoehtoja aivan kuin sen laatijana olisi ollut kaksi eri henkilöä.
Mietinnössä esitetään erinomainen analyysi toissijaisuusperiaatteen oikeudellisesta luonteesta. Sen johdanto-osan kappaleissa A, B ja C muistutetaan tarpeellisesti, että yhteisö perustuu toimivallan selkeään siirtämiseen, että sillä ei oleteta olevan yhteisön omaa toimivaltaa vaan se on aina poikkeus jäsenvaltioiden toimivallasta. Tämä edellyttää sitä, että yhteisön toimielimet eivät puutu jäsenvaltioiden toimivaltaan kuuluviin asioihin.
Palacio Vallelersundin mietinnössä korostetaan samaan tapaan kurinalaisuuden puutetta, jonka komissio on todennut toissijaisuusperiaatteen soveltamisesta laatimissaan kertomuksissa. Toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteen - Euroopan unionin perustavanlaatuisten periaatteiden - noudattamisen kysymys sekoittuu lainsäädäntötekniikkaa koskeviin kysymyksiin tekstien selkeyden ja yksinkertaisuuden alalla.
Esittelijällä oli myös kaikki perusteet panna merkille komission taipumus esiintyä yhteisön yksinomaisena lainsäätäjänä.
On yllättävää havaita, että mietinnössä ei näinkin oikeutettujen analyysien perusteella suositeta millään lailla sellaisten toimenpiteiden toteuttamista, joilla voitaisiin korjata tehokkaasti mietinnössä esitettyjä puutteita.
Mitä tulee olennaiseen toissijaisuuden valvonnan kysymykseen, mietinnössä tyydytään nykyiseen tilanteeseen, vaikka se pitää sisällään erittäin monia kyseisen periaatteen loukkauksia, joita tuotiin esille erityisesti institutionaalisten asioiden valiokunnan varapuheenjohtajana toimineen Berthun 2. tammikuuta 1995 antamassa esityksessä. Toissijaisuutta ei voida noudattaa täydellisesti toimielinten sisäisen kurin eikä yhteisöjen tuomioistuimen avulla. Jotta asian valvonta olisi tehokasta ja täysin demokraattista, sen olisi oltava yhteisön ulkopuolista ja tapahduttava ensisijaisesti kansallisissa parlamenteissa. Mietinnössä esitetään kansallisista parlamenteista kuitenkin vain hyvin rajoitettu, toissijainen ja negatiivinen näkemys, sillä siinä tyydytään vain valittamaan sitä, että ne laiminlyövät usein valvonnan, joka koskee yhteisön direktiivin saattamista osaksi kansallista lainsäädäntöä.
On myös valitettavaa, että mietintö sisältää mielikuvituksellisen tulkinnan Maastrichtin sopimuksen 3 b artiklasta, jonka esitetään määrittelevän yhteisön toiminnan periaatteen ylivoimaisuuden verrattuna eri jäsenvaltioiden yksittäiseen toimintaan (perustelut, toinen kappale), sen sijaan, että siinä suositeltaisiin artiklan muuttamista siten, että sen soveltaminen olisi yleisen oikeuden mukaista, riippumatta yhteisön tasolla harjoitetusta toimivallasta. Jos toissijaisuusperiaate on yksi unionin perusperiaatteista, on itse asiassa täysin virheellistä, että Maastrichtin sopimuksessa sen soveltamisala rajoitetaan ainoastaan jaettavaan toimivaltaan luoden näin eräänlaisen varatun alan eli yksinomaisen toimivallan alan, jolla toissijaisuus ei olisi enää voimassa.
Kaikkien jäsenvaltioidemme kansalaisten edun nimissä toimivallan kaikkia tasoja on voitava säännöllisesti tutkia toissijaisuusperiaatteen kannalta, alkaen kansalaisista kauempina olevista ja vähimmin valvotuista toimivallan tasoista, joilla joudutaan näin ollen helpoiten alttiiksi byrokratisoitumisen ja ylisääntelyn vaaralle. Palacio Vallelersundin mietinnössä ei kuitenkaan anneta tällaisia suosituksia vaan päinvastoin siinä vahvistetaan tältä osin hyvin jäykkä ja ylivarovainen kanta ja pyydetään, että 3 b artiklan sanamuotoa ei tarkasteltaisi uudelleen HVK: ssa.
Lopuksi hallitustenvälinen menettely, jota on kuvattu tehottomaksi ja epädemokraattiseksi, on täysin ristiriidassa Edinburghin huippukokouksessa hyväksytyn yleismenettelyn kanssa, jossa suositellaan, että valittaisiin ensisijaisesti sellainen yhteisön toiminnan laji, jonka tavoitteena on edistää jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä. Vaikuttaa siltä, että kansalaisten oikeuksia suojellaan paremmin yksimielisyyden tai suositusmenettelyjen avulla kuin turvautumalla enemmistömenettelyihin, jotka merkitsevät vähemmistölle pakkoa.

Puhemies
Äänestystunti on päättynyt.
(Istunto keskeytettiin klo 12.40 ja se jatkui klo 15.00.)

Tervetulotoivotukset
Puhemies
Hyvät kollegat, minulla on ilo toivottaa tervetulleeksi virallisten vierailijoiden lehterille Georgian tasavallan parlamentin valtuuskunta, jota johtaa parlamentin varapuhemies ja suhteista Euroopan unioniin vastaavan valtuuskunnan puheenjohtaja Giorgi Kobakhidze.
Täsmennän, että tämä on neljäs Euroopan parlamentin ja Georgian parlamentin valtuuskuntien välinen kokous ja ensimmäinen, joka järjestetään yhteistyö- ja kumppanuussopimuksemme ratifioinnin jälkeen.
Haluan ilmoittaa, että pidämme valtuuskuntaamme ja sen myötä Georgian kansaan ylläpitämiämme suhteita erittäin suuressa arvossa.
Olen täysin varma, että käymänne kokoukset ja keskustelut osoittautuvat erityisen hedelmällisiksi ja toivotan teidät erittäin lämpimästi tervetulleeksi Euroopan parlamenttiin Strasbourgiin.

Yhteisön ympäristölainsäädäntö
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Kenneth Collinsin ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokunnan puolesta laatima mietintö (A4-0109/97), joka koskee komission tiedonantoa yhteisön ympäristölainsäädännön täytäntöönpanosta (KOM(96)0500 - C4-0591/96).

Collins, Kenneth
Arvoisa puhemies, tämä on jo toinen kerta tänään, kun puhun täydelle istuntosalille. Nyt haluan puhua Euroopan ympäristölainsäädännön täytäntöönpanosta ja toteutuksesta.
Haluaisin sanoa heti alkuun, että jäsenvaltioiden ympäristölainsäädännön täytäntöönpanon historia on varsin kirjava. Euroopan yhteisön lain soveltamista koskevan 13. vuosittaisen kertomuksen mukaan komissiolle tehtiin vuonna 1995 ilmoitus 265 tapauksesta, jossa yhteisön ympäristölainsäädäntöä epäiltiin rikotun huolimatta siitä, että unionin ympäristön suojelemiseksi on hyväksytty yli 200 oikeudellista välinettä. Meillä on siis ongelma. Parlamentti on kiinnittänyt erityisesti huomiota siihen, miten voimme parantaa täytäntöönpanoa, kun otamme huomioon sen merkityksen ympäristölle ja jäsenvaltioiden yritysten talouden suorituskyvylle.
Suurimmat ongelmat ovat neuvoston lainsäädäntöä koskevan päätöksenteon salaisuus, kompromissitekstit, jotka ovat joskus heikkoja ja epäyhtenäisiä, ja joskus myös se, että ympäristölainsäädäntöä ei ole kunnolla kodifioitu. Neuvoston salassapidon osalta minulle sanottiin äskettäin, että kommenttini olisi epätäydellinen, jos en mainitse neuvoston antamien julkilausumien sisällyttämistä pöytäkirjoihin. Tätä asiaa käsiteltiin tänä aamuna, mutta minulle huomautettiin aivan äskettäin, että asia on niin tärkeä, että minun tulisi ottaa se uudestaan esiin. Nyt olen pitänyt sanani.
Täytäntöönpano voi olla monimutkaista. Yksi direktiivi voi edellyttää useita eri asetuksia kansallisella ja alueellisella tasolla. Mitä monimutkaisempi täytäntöönpanosta tulee, sitä todennäköisemmin on olemassa jokin hämäyskeino, jolla voidaan välttää itse täytäntöönpano. Meidän on selvitettävä, missä ongelmat piilevät, ja komissiolla on velvollisuus valvoa täytäntöönpanoa. Komissio on vaikeuksissa, sillä huolimatta kaikista huhuista sillä on hyvin vähän resursseja tämän toteuttamiseksi. Sen on luotettava kansalaisten ja eturyhmien ilmoituksiin, sillä jäsenvaltiot eivät aina voi antaa komissiolle oikeaa tai täydellistä tietoa. Joskus jäsenvaltiot eivät ole tietoisia todellisesta tilanteesta ja joskus epäillään, että ne eivät ehkä halua kaikkien tietävän niiden todellisesta tilanteesta. Meillä on siis todellakin ongelma.
Ehdottamallamme toiminnalla voi olla useita muotoja. Uskomme, että tarvitsemme ensisijaisesti suurempaa avoimuutta. Kansalaisilla on oikeus tietää, mitä lakeja on säädetty ja heillä on oikeus olettaa, että kaikki tarpeellinen lainsäädäntö on saatettu kaikilta osin voimaan. Niinpä meidän on parannettava tavallisten ihmisten mahdollisuuksia saada oikeutta koko Euroopan unionissa. Pyydämme, että kaikkeen ympäristölainsäädäntöön sovelletaan yhteispäätäntää ja määräenemmistöäänestystä neuvostossa. Uskomme, että tämä edistää sekä demokratiaa ja julkisuutta ja parantaa tiedon saatavuutta. Haluamme varmistaa, että tuotetun tiedon laatu on parempaa, ja haluamme, että jäsenvaltiot raportoivat tosiasiallisesta täytäntöönpanosta ja toteutuksesta eivätkä ainoastaan säädösten sisällyttämisestä jäsenvaltioiden lainsäädäntöön.
Uskomme, että voimassa olevan lainsäädännön kodifioiminen on tarpeen, jotta se saadaan loogiseksi ja yhtenäiseksi. Aivan liian usein se on yhtenäinen ainoastaan, jos käytettävissä on koko virallisten lehtien kokoelma. Oletamme tietenkin, että täytäntöönpanon resurssien on oltava riittävät. Ei ole mitään järkeä velvoittaa komissiota tekemään enemmän, jos resurssien taso ei ole riittävä ja jos budjetissa ei ole varattu resursseja ympäristölainsäädännön täytäntöönpanoa varten. Uskomme, että tarkastuksia ja sanktioita täytyy parantaa ja jokaisella jäsenvaltiolla on oltava oma tarkastuselin - mikä niiltä puuttuu tällä hetkellä - jota komissio voi valvoa Euroopan unionin tasolla yhdessä Euroopan ympäristöviraston sekä IMPEL-verkon kanssa.
Paikallisella tasolla, jossa tällaisia virastoja on perustettu, jäsenvaltioiden ei tulisi asettaa niille taloudellisia sanktioita, jotka rajoittavat niiden kykyä suorittaa tehtävä tehokkaasti. Omassa maassani Skotlannin ympäristösuojeluvirasto perustettiin vähän yli vuosi sitten, ja vasta kuukausi sitten huomattiin, että sen on itse asiassa maksettava noin 10 % budjetistaan veroina, koska virkamiehet ovat olleet huolimattomia lainsäädännön laadinnassa. Tämä on järjetön tilanne ja jäsenvaltioita ei tule rohkaista toistamaan sitä.
Tämä mietintö sai tukea kaikilta puolueilta valiokunnassa. Se on erittäin tärkeä ja, vaikka siinä ei ole monta tarkistusta, sillä on suuri merkitys. Siihen on tehty vain kaksi tarkistusta ja ehdotan, että Roth-Behrendtin tarkistus hyväksytään. Vaikka suhtaudunkin myötätuntoisesti Florenzin esittämään tarkistukseen, en halua hyväksyä sitä, sillä uskon, että se rajoittaa tarpeettomasti henkilöiden ja virastojen toimintavapautta.

Gebhardt
Arvoisa puhemies, herra Collins, jos tarkistuksia on annettu niin vähän käsiteltäväksi, lienee syy toki siinä, että olette laatinut niin hyvän mietinnön, että siihen ei ole juuri mitään lisättävää. Te olette ottaneet mietintöönne myös sen, mitä olemme tehneet oikeusasioita käsittelevässä valiokunnassa. Senkään takia ei ollut minkäänlaisia ongelmia.
Sanoitte, että Euroopan unionissa on hyvin suuria ongelmia ympäristölainsäädännön toteuttamisen ja täytäntöönpanon suhteen. Päinvastoin kuin lainsäädännön muilla alueilla ympäristölainsäädännön alueella ei ole todellista, taloudellisesti kiinnostunutta lobbausta, joka huolehtisi siitä, että tämä ympäristölainsäädännön välttämätön täytäntöönpano tosiaankin myös toteutettaisiin kansallisvaltioissa. Sen takia on välttämätöntä saada välineet, joiden avulla voimme myös päästä tosiasiallisesti eteenpäin. Näihin välineisiin kuuluvat myös ne, joilla voidaan ensinnäkin edistää avoimuutta. Esittelijä painottikin jo tätä. Sen takia oikeusasioita käsittelevä valiokunta ehdotti esimerkiksi toimenpiteitä avoimuuden parantamiseksi kuten esimerkiksi täytäntöönpanoa koskevia taulukoita, intensiivisempää neuvonpitoa ja selkeyttä oikeudellisten määräysten muotoilussa. Tämä on erityisen tärkeää tällä alueella.
Komission ja jäsenmaiden välisessä kirjeenvaihdossa on pyrittävä mahdollisimman laajaan julkisuuteen. Tämä on oikeastaan yksi ydinkohdista, jota meidän täytyy käsitellä. On selvää, ettei kaikkea kirjeenvaihtoa voida julkistaa, mutta Euroopan parlamentin täytyy vähintään tietää 169 artiklan soveltamisesta. Sen täytyy tietää, että tätä artiklaa sovelletaan sekä milloin ja missä muodossa. Me emme halua varsinaista kirjeenvaihtoa, vaan tietoja. Me haluamme, että tällä alueella myös todellakin tehdään jotakin.
Ympäristölainsäädännön täytäntöönpanoon kuuluu myös ennen kaikkea vielä, että lainsäädännön puitteissa asetettaisiin käyttöön varoja. Sen takia oikeusasioita käsittelevä valiokunta ehdottaa myös, että komission olisi huolehdittava siitä, että sen lainsäädäntöehdotuksiin sisällytettäisiin määräyksiä, jotka velvoittaisivat jäsenvaltiot yhteisön ympäristölainsäädännön rikkomistapauksessa tehokkaisiin, asianmukaisiin ja harkittuihin sanktioihin. Tämä on toinen tukijalka sille, mitä tarvitsemme ja jota meidän täytyy käsitellä.
Lopuksi on kysymys ympäristökeskuksesta. Tämän mainitsitte myös puheessanne, arvoisa esittelijä. Komission täytyy tiivistää yhteistyötään ympäristökeskuksen kanssa, koska ympäristökeskus on juuri se, jolla on lainsäädännön kannalta välttämätöntä tietoa. Näistä tiedoista on todellakin suurta hyötyä, ja ne voivat todellakin auttaa komissiota olennaisesti eteenpäin.

White
Arvoisa rouva puhemies, olen Euroopan unionin kansalainen sekä tämän parlamentin jäsen. Haluaisin esittää yhteenvetona säännöt, joita tavallinen kansalainen - kuten minä - voi noudattaa, jos hän haluaa valittaa komissiolle.
Tämä on aivan yksinkertaista. Jos haluat tehdä valituksen, voit hankkia lomakkeen komission toimistosta - minun tapauksessani Lontoosta. Lomakkeessa todetaan, että voit tehdä valituksen ja että valitukseen sovelletaan " salassapitosääntöjä" . Kukaan ei kerro, mitä tämä tarkoittaa. Pyysin selitystä ja minulle kerrottiin, että se oli " tapa ja käytäntö, jota yleensä noudatamme" . Se on huono tapa ja huono käytäntö, jos se tarkoittaa, että kansalaiselle ei voida antaa tietoa avoimesti vaan ainoastaan salaa.
Minun on valitettavasti todettava, että kun jätin valituksen vaalipiiriini rajoittuvan Severn Estuaryn tilasta en saanut riittävästi tietoa kyseisen valituksen edistymisestä. En vieläkään tiedä, onko tapaus vielä avoin vai loppuun käsitelty. En tiedä, millaista kirjeenvaihtoa on käyty maani edellisen hallituksen ja komission välillä. Tämä on väärin, sillä minun on raportoitava vaalipiirilleni. En pysty tekemään sitä, sillä vaikka poistin salassapitosäännön oman valitukseni osalta, en ole saanut yksityiskohtaista tietoa valitukseni edistymisestä.
Niinpä Collinsin mietinnön lauseke 10 ei ole riittävä, vaikka mietintö onkin muuten erinomainen. Komission on annettava meille parlamentin jäsenille ja tavallisille kansalaisille säännöllisesti tietoa. On olemassa sisäinen menettelytapasääntö, jossa vaaditaan, että komission on annettava kansalaisille tietoa. Jos komissio ei noudata omaa työjärjestystään, se on epäonnistunut tehtävässään. Jos komissio ei kykene noudattamaan omaa työjärjestystään, eikö asiaa tulisi viedä Euroopan oikeusasiamiehelle? Voisimme ehkä harkita asiaa tulevaisuudessa?

Jackson
Arvoisa rouva puhemies, meidän EPP-ryhmän jäsenten mielestä Collinsin mietintö on hyvä, vaikka suhtaudumme varauksellisesti kohtaan 11, johon olemme esittäneet tarkistusta ja jota toivomme Collinsin vielä harkitsevan.
Meillä on epäilemättä erittäin vakava ongelma: ympäristölakeja säädetään, mutta niitä ei noudateta. Raportoinnille asetetaan vaatimuksia mutta niitä ei oteta huomioon. White on tehnyt valituksen vaalipiirissään Englannissa, ja hänen valituksensa katoaa tai se unohdetaan eikä hän saa siitä mitään tietoa. Kukaan Brysselissä ei voi sanoa tietävänsä, miten lakia sovelletaan tai sovelletaanko sitä ollenkaan edes tärkeillä ympäristöpolitiikan aloilla, kuten vaarallisen jätteen käsittelyssä, josta Euroopan komissio on tähän mennessä saanut kertomuksen ainoastaan kuudelta jäsenvaltiolta viidestätoista. Voimme itse asiassa sanoa Georgian valtuuskunnan läsnä ollessa ettemme valitettavasti ole kovinkaan hyvä esimerkki siitä, miten Euroopan ympäristölainsäädäntöä sovelletaan.
Perustamissopimuksen 171 artiklassa säädetään sakoista. Niitä on otettu käyttöön varsin uutterasti, mutta niitä ei ole vielä sovellettu. Toivon, että kun ympäristöasioista vastaava komissaari vastaa, hän voisi antaa ajankohtaista tietoa siitä, miten ne toimenpiteet ovat edistyneet, joihin komissio ilmeisesti ryhtyi tammikuussa 171 artiklan perusteella niitä jäsenvaltioita vastaan, jotka ovat jatkuvasti vuodesta 1990 lähtien rikkoneet Euroopan tuomioistuimen päätöksiä.
Niinpä hyväksyn Collinsin suositukset kaikilta osin. Erityisen mielenkiintoinen on Collinsin ehdotus perustaa erityinen tarkistuselin - pieni virasto, joka voisi kiertää ja tutkia, panevatko jäsenvaltiot todella ympäristölakeja täytäntöön.
Ehdotan kolmea vahvistusta mietinnössä esitettyihin kohtiin. Emme voi tulevaisuudessa turvautua pelkästään yksittäisiin tarkastusta tai itsetarkastusta koskeviin valituksiin, kuten edellä on mainittu - millä tarkoitan raportointivaatimusta. Nämä kolme seikkaa ovat seuraavat. Ensinnäkin kustannuksista: komission ympäristölainsäädäntöä koskevan lähestymistavan yksi suurimmista puutteista on, että se ei näytä olevan kiinnostunut lainsäädännön kustannuksista. Todellinen ongelma on, onko kustannusten ja vaikutusten selvityksellä mitään painoarvoa? Sitä ei tarvitse soveltaa kaikkeen lainsäädäntöön, mutta me ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokunnassa olemme nähneet, että kun kustannusten ja vaikutusten selvitys on laadittu, komission on joko erittäin vaikea ryhtyä toimenpiteisiin sen pohjalta tai se on täysin arvoton, kuten uimavesidirektiivin yhteydessä laadittu vaikutusten selvitys.
Ehdotan sen tähden komissiolle, että olisi parempi, mikäli aiomme soveltaa yhteispäätäntää koko ympäristölainsäädännön alalla - mikä on erittäin todennäköistä - että jossain vaiheessa joko alustavassa luonnosvaiheessa tai yhteisen kannan vaiheessa, komissio pyytäisi jokaista jäsenvaltiota laatimaan kustannusarvion lainsäädännön täytäntöönpanosta alueellaan. Jokaisen jäsenvaltion tulisi julkaista tällainen selvitys. Selvityksestä voitaisiin sen jälkeen keskustella. Kansalaisjärjestöt luultavasti kiistelisivät asiasta kovasti, mutta tällöin asia ainakin tehtäisiin julkiseksi, ja toivon, että komissio hyväksyy tämän ajatuksen.
Toiseksi avoimuudesta: komission tulisi olla rehellisempi parlamentille niistä ongelmista, joita sillä on jäsenvaltioiden kanssa. En näe mitään järkeä säilyttää salassapitoa, jos se ainoastaan vaikeuttaa ympäristölainsäädännön täytäntöönpanon varmistamista. Esimerkiksi 19. heinäkuuta 1996 Ranskan pääministeri vaati ministeriötään julkaisemaan lehdistötiedotteen, jossa todettiin, että elinympäristödirektiivin täytäntöönpano keskeytettäisiin Ranskassa. Me parlamentin jäsenet olemme kiitollisia hollantilaiselle kollegalleni Eismalle siitä, että hän teki kirjallisen kysymyksen Euroopan yhteisöjen viralliseen lehteen , mikä toi tämän kysymyksen julkiseksi. Pahoittelen, etten tiennyt tästä. Kukaan ranskalaisista kollegoistani ei huomauttanut asiasta minulle ja olisi ollut oikein, jos komissio olisi kääntynyt parlamentin puoleen ja sanonut: katsokaa, auttakaa! Ranskalaiset ovat yksipuolisesti keskeyttäneet kokonaisen direktiivin soveltamisen, sellaisen, jonka hyväksymisessä parlamentti auttoi. Tämä olisi ainakin asettanut Ranskan hallituksen lujille. Tämän direktiivin soveltaminen on kuitenkin yhä keskeytetty Ranskassa, mikä ei ole hyväksyttävää.
Kolmanneksi ja lopuksi laajentuminen: mitä me teemme laajentumiselle? Joko hyväksymme lukuisia poikkeuksia voimassa olevaan ympäristölainsäädäntöön tai uudet jäsenvaltiot hyväksyvät voimassa olevan lainsäädännön - niin kutsutun yhteisön säännöstön - minkä jälkeen lainsäädäntöä ei kuitenkaan sovelleta.
Ehdotan lopuksi, että kun komissio esittää uusia lakeja parlamentille, näihin lakeihin sisällytettäisiin laajentumisen vaikutuksia koskeva selvitys - näin olisi itse asiassa pitänyt tehdä 1. päivä tammikuuta 1997 lähtien. Onko edes kaikkein myönteisimmän jäsenvaltion mahdollista noudattaa asettamiamme määräaikoja, jotka koskevat esimerkiksi ajoneuvodirektiiviä tai aivan äskettäin annettua direktiiviä, jonka esittelijä olen, nimittäin kaatopaikkadirektiiviä? Tätä direktiiviä ei voida noudattaa edes Itä-Saksassa. On erittäin epätodennäköistä, että komission asettamia määräaikoja voitaisiin noudattaa Puolassa, Unkarissa jne. Tästä lähtien jokaiseen ympäristölakiin, joka esitetään tälle parlamentille, tulisi liittää laajentumisen vaikutuksia koskeva selvitys.

Baldi
Arvoisa puhemies, koska ympäristöä koskevan yhteisön lainsäädännön noudattamisessa on todettu jatkuvia laiminlyöntejä jäsenvaltioissa - yli viidesosa kaikista yhteisön oikeuden piiriin kuuluvista rikkeistä vuonna 1995 koski ympäristöä - komissio ehdottaa tätä tiedonantoa Euroopan unionin lainsäädännön täytäntöönpanemisen parantamiseksi mainitusta aiheesta. Ajatuksena olisi pohtia keinoja yhteisön lainsäädännön kunnioittamisen varmistamiseksi, ilman että komission täytyy systemaattisesti ryhtyä oikeudellisiin toimenpiteisiin jäsenvaltioita vastaan.
Vaikka tiedonanto korostaakin komission olemattomia mahdollisuuksia valvoa käytännössä yhteisön määräyksiä, se sisältää kuitenkin ehdotuksia, joiden tarkoituksena on järkeistää lainsäädännön käyttöönottoa ja tarjota euroopan kansalaisille tietoa ja tarpeelliset hallinnolliset välineet ympäristöä koskevan oikeuden kunnioittamisen takaamiseksi
Tiedonannossa ennakoidaan lisäksi laajojen asiantuntijakyselyjen järjestämistä ennen ympäristöaiheisen lainsäädännön työstämistä sekä mietinnön julkaisemista yhteisön ympäristöoikeuden täytäntöönpanosta jäsenvaltioissa.
Päätöslauselmassaan arvoisa Collins, jolle osoitan onnitteluni erinomaisesta työstä, pyytää komissiota panemaan täytäntöön muutamia lisäaloitteita, joista olemme ryhmäni kanssa samaa mieltä ja jotka haluan kerrata: ensinnäkin, yhteisön ympäristöoikeuden säätäminen; toiseksi yhteisön talousarviorahastosta luovutetaan vuosittainen prosentti yhteisön ympäristölainsäädännön päivittämisen hyväksi; kolmanneksi, tarkastusyksikön luominen; neljänneksi, lainsäädäntöä työstettäessä komissio huomioi kuulemismenettelyn, jonka pitäisi olla laaja ja systemaattinen; viidenneksi, yhteispäätösmenettelyn käyttöönotto kaikessa ympäristölainsäädännössä, jota HVK: n täytyisi ennakoida; kuudenneksi, tiivis yhteistyö Euroopan ympäristökeskuksen, jonka on vastattava yksittäisten maiden vuosien kuluessa hyväksymien toimenpiteiden tehokkuuden valvomisesta, ja komission ja jäsenvaltioiden välillä; ja lopuksi, ympäristöasiamiehen toimen tai alueellisten ja ympäristövoimavarojen hallintoa käsittelevän tuomioistuimen perustaminen.

Dybkjær
Minäkin haluan kiittää komissiota tiedonannosta ja puheenjohtajaa työstä, jonka hän on tehnyt. On erittäin tärkeää, että käsittelemme täytäntöönpanoprosesseja. Mitä me tosiasiassa saamme irti siitä lainsäädännöstä, joka voi olla toisinaan kovin hankala? Mitä saamme siitä irti käytännössä? Siksi olen sitä mieltä, että olisi mukavaa, jos voisimme saada jonkinlaisen vihjeen komissiolta siitä, kuinka paljon se haluaa toteuttaa ja panna täytäntöön tällä hetkellä ja ennen kaikkea millainen aikataulu sillä on. Rouva Jackson on nimittäin sanonut melko osuvasti, että olemme vähän huolestuneita ympäristöalan lainsäädännöstä. Laajentuminen merkitsee tosiasiassa sitä, että meitä estetään mahdollisuuksissamme panna täytäntöön uusi ympäristölainsäädäntö. Ja haluammeko ylipäätään saada vain olemassa olevan lainsäädännön läpi uusien valtioiden osalta kohtuullisen määräajan puitteissa?
Olen sitä mieltä, että komissio on tiedonannossaan kohtuullisen suora sen suhteen, mitä se itse osaa, mutta se on tietenkin hiukan vaatimattomampi, kun on kysymys siitä, mitä jäsenvaltioiden suhteen voidaan tehdä. Siksi uskon kaikesta huolimatta, että on tärkeää, että saamme tarkennettua hiukan vahvemman ja hiukan kovemman linjan jäsenvaltioiden suhteen. Minun nähdäkseni Collinsin kohta 4 on todellisuudessa komission tiedonannon tai sivulla 19 olevan statementin täyttymys, nimittäin vuosikertomusten osalta. Uskon, että se on tavattoman tärkeä osa koko tätä prosessia, että pääsemme tosiasiassa näkemään, tiedotetaanko ympäristölainsäädännöstä, siten että sanat ovat ainakin oikein, mutta se, mikä on vähintään yhtä tärkeää, on tietenkin se, että me saamme käytännön tasolla aloitetuksi itse ympäristölainsäädännön valvonnan.
Tästä pääsenkin kohtaan 2, nimittäin valvontatehtäviä koskevaan kysymykseen. Juuri tämä taitaa olla unionin todella heikko kohta. Siksi olen myös sitä mieltä, että se, minkä Collins mainitsee kohdassa 6, on tärkeää, nimittäin se, että meidän on pakko määrittää suuntaviivat määräyksillä, jotka koskevat tietyn minimitason valvontatehtäviä, mahdollisesti yksittäisissä jäsenvaltioissa, koska meidän ympäristölainsäädäntömme ei johda muuten ylipäänsä minnekään.
Viimeinen kohta, jonka aion mainita tässä, on valitusoikeutta koskeva kysymys. Uskon, että on erittäin tärkeää, että annamme mahdollisuuden laaja-alaiseen valitusoikeuteen, koska se on todellisuudessa meidän paras liittolaisemme, kun koetamme nähdä lainsäädännön läpi. Olen sitä mieltä, että on tärkeää, että me tuemme valitusoikeutta niin laajalti kuin on mahdollista, koska yksittäisten valtioiden kansalaisjärjestöt ja muut yksittäiset henkilöt haluavat olla parhaita liittolaisiamme, kun meidän on tarkoitus arvioida, miten ympäristölainsäädäntö pannaan täytäntöön käytännössä, mistä komissiokin on tavallaan vihjannut.

González Álvarez
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, voimme vain toistaa itseämme, koska yhdymme Collinsin mietintöön. Yhdymme siihen analyysiin, jonka se tekee yhteisön oikeuden soveltamisen tai soveltamatta jättämisen vaikutuksista eri jäsenvaltioissa ja yhdymme myös niihin ehdotuksiin, jotka se tekee tämän tilanteen korjaamiseksi.
Täytyy tosiaankin todeta, että jos sisämarkkinoiden sääntöjä rikotaan, nousee heti syyttävä sormi osoittamaan kohti sitä jäsenvaltiota, joka niitä rikkoo. Koska ympäristöoikeutta rikotaan niin usein, syyttäviä sormia ei nouse yhtä paljon syyttämään niitä jäsenvaltioita, jotka sitä rikkovat.
Tästä syntyy Collinsin tekemä analyysi siinä mielessä, että neuvoston yksimielisyys, neuvoston salassapito, vaikeuttaa päätöksentekoa ympäristönsuojelun asioissa. Valitusmenettelyt ovat byrokraattisia ja joustamattomia, hyvin pitkiä. Valituksen tekemiseen ryhtyneet kansalaiset turhautuvat ja ottakaamme huomioon, että Maailman Luonnon Säätiön mukaan 80 prosenttia komissioon tulleista valituksista on peräisin kansalaisilta tai kansalaisjärjestöiltä.
Samoin salassapito komission ja jäsenvaltioiden välisessä kirjeenvaihdossa. Pelkäämme pahoin, että se joskus kätkee kiinnostuksen puutetta, jäsenvaltioiden poliittisen tahdon puutetta hetkellä jolloin tilanteita pitäisi korjata - esimerkiksi voimavarojen puute PO XI: ssa, jossa on lainsäädäntöasiakirjojen laatimiseksi 15 virkailijaa, yli 600 asiakirjaa varten. Lopulta komission kyvyttömyys pitää tarkastajaryhmää, joka suorittaisi tutkimuksia jäsenvaltioissa ja selkeästi ilmiantaisi sen, mitä siellä tapahtuu.
Näin ollen komission ja ympäristönsuojelun työohjelman koordinointi, tarkastusryhmän perustaminen, salassapidon lopettaminen, joustamattomat, byrokraattiset ja pitkät valitusmenettelyt, joita ympäristön puolesta työskenteleviltä kansalaisjärjestöiltä edellytetään niiden saattaessa asiansa komissioon tai vetoomusvaliokuntaan, ovat kynnyksiä yhteisön oikeuden toteutumiselle.
Tänä viikonloppuna, arvoisa komission jäsen, olin Andalusiassa erään Parque de Doñanaa, biosfäärin ja ihmiskunnan perinnön suojelualuetta, puolustavan tahon kutsumana. Eikä enempää eikä vähempää kuin kolme asuntoaluetta, joista yksi luksusalue, uhkaavat puiston eheyttä ja pato Guadalquivir-joessa tulee turmelemaan suistomaan.
Tutkimukset hankkeitten ympäristövaikutuksista eivät kuitenkaan ole tarkkoja, ja väestöä huiputetaan työpaikkojen luomisella. Sillä näiden asutuskeskusten avulla luotojen työpaikkojen määrä on erittäin vähäinen ja olisi paljon parempaa, laadukkaampaa ja tulevaisuutta ajatellen arvokkaampaa luoda työpaikkoja inhimillisiä voimavaroja ja maan omia rikkauksia käyttäen. Jos komission ei sitä estä, jos maa ei itse sitä estä, hyökätään ei ainoastaan andalusialaista tai espanjalaista vaan eurooppalaista ja koko ihmiskunnan perintöön kuuluvaan puistoa vastaan.
Kun sattuu tällaisia tapahtumia tai kun olin Kreikassa katsomassa kun Achelóos-joki siirtyi pois uomastaan, silloin voi huomata, että on välttämätöntä ryhtyä niihin toimenpiteisiin, joita Collins ehdottaa mietinnössään luonnonalueitamme vastaan suunnattujen hyökkäysten välttämiseksi, kuten tämä mitä kotimaassani suunnitellaan - ja olen pahoillani, että minun pitää sanoa se.

Breyer
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, myös puolueryhmämme onnittelee herra Collinsia mietinnöstään. Luulen, että nyt on oltava kyse siitä, että ympäristölainsäädännön täytäntöönpanossa todellakin edistytään. Mutta päinvastoin kuin aikaisempi puhuja, me emme ole sitä mieltä, että tässä on kyse vain komission riittämättömistä henkilöstöresursseista. Komissiolta puuttuu myös poliittinen tahto ympäristölainsäädännön täytäntöönpanemiseksi. Se murtuu usein poliittisista opportuniteettisyistä.
Miksi ympäristölainsäädännön täytäntöönpano ei voisi päteä myös komission sisällä? Kuinka on mahdollista, että luodaan Euroopan laajuisia verkkoja, mikä johtaa vielä enemmän moottoriteiden betonointiin, vaikka tiedämme, että hiilidioksidipitoisuus nousee sen myötä? Miksi oli mahdollista, että jäsenmaissa kuten Saksan liittotasavallassa toimeenpantiin kiireellisyyslaki, selvä rikkomus ympäristövaikutusten arviointia ja myös lintujensuojelua koskevaa direktiiviä vastaan? Tässä komission tehtävä on kiinnittää todellakin huomiota ympäristöön eikä antaa poliittisen opportuniteetin vallita. Tulevaisuudessa menettelyjä täytyy käynnistää painokkaammin 189 artiklan mukaan. Vain siten komissiosta tulee myös uskottavampi.
Komission ensimmäistä kertaa käyttämä menettely 171 artiklan mukaan Saksan liittotasavaltaa vastaan osoittautui myös hyvin järkeväksi. Me tarvitsemme sakkoja, koska ne näyttävät vaikuttavan.
Kyse ei saa olla siitä, että jäsenmaat yksinkertaisesti laistavat ympäristölainsäädäntöä, vaan että sen täytäntöönpanosta todellakin huolehditaan. Tähän pätee myös se, että valtiosta riippumattomille järjestöille annetaan enemmän mahdollisuuksia. Tällä tarkoitamme kansainvälisiä valtiosta riippumattomia järjestöjä kuin myös luonnollisia henkilöitä.
Ympäristö on meidän kaikkien omaisuutta. Koska ympäristö on meidän kaikkien omaisuutta, pitäisi jokaisella olla oikeus valittaa voimassaolevan ympäristölainsäädännön vastaisista rikkomuksista. Ympäristö on elintärkeä tuleville sukupolville. Myös sen takia täytyy olla mahdollisuus kanteiden nostamiseen. Vain silloin voimme huolehtia myös siitä, että tässä asiassa harjoitetaan enemmän painostusta.
Yhteenveto: komission on osoitettava enemmän poliittista tahtoa ja toimia tässä ankarammin ja tiukemmin. Komission on myös huolehdittava ympäristölainsäädännön noudattamisesta. Kanneoikeuksia on parannettava, koska ympäristö kuuluu meille kaikille. Ne on voitava myös asettaa syytteeseen, jotka eivät huolehdi ympäristölainsäädännön täytäntöönpanosta.

Blokland
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, hyvä komission jäsen, eurooppalaisten direktiivien huono noudattaminen on seurannut meitä jo vuosien ajan. Vuosikertomus yhteisön oikeuden soveltamisesta osoittaa, että asiat eivät ole hyvin ympäristödirektiivienkään suhteen.
Muodollisesti voidaan luonnollisesti sanoa, että asia on komission vastuulla, mutta näin pääsemme liian helpolla. Vaikka komissio on 155 artiklan mukaan sopimusten ja niihin pohjautuvan lainsäädännön valvoja, sitä ei voida syyttää siitä, etteivät asiat jäsenvaltioissa suju hyvässä järjestyksessä. Komissiolla on suuri vastuu, kun kysymyksessä on eurooppalaisen oikeuden muuntaminen kansalliseksi oikeudeksi, mutta on selvää, että lakien noudattaminen on jäsenvaltioiden asia.
Lakien muuntamisen yhteydessä esiintyy ongelmia, mutta ne eivät ole vakavia, jos vertaamme niitä ongelmiin, joita esiintyy ympäristösäädösten soveltamisessa käytäntöön, niiden valvonnassa ja noudattamisessa. Mielestäni tarvitsemme parempaa valvontaa näiden ongelmien ratkaisemiseksi.
Ympäri Eurooppaa tapahtuu nimittäin samaa. Säädöksiä laaditaan, mutta niitä ei noudateta. Näiden säädösten laadusta voidaan siellä ja täällä tinkiä, mutta suurin ongelma ei ole siinä. Ongelma on siinä puutteellisessa ja etenkin epäoikeudenmukaisessa tavassa, jolla säädösten noudattamista valvotaan.
Jokaisessa maassa on vuosien varrella muodostettu omat tarkastuselimet. Joissakin maissa näitä elimiä hallitaan vahvasti poliittisesti, toisissa maissa ne ovat täysin riippumattomia. Tämä muuten vaihtelee ympäristöteemaa kohti. Tietyissä tapauksissa valvonta annetaan jopa yritysten tai konsulttitoimistojen tehtäväksi. Mieleeni tulee esimerkiksi ympäristötarkastus.
Mielestäni voidaan saavuttaa valtava voitto säädösten toteuttamisen alueella, mikäli kaikki tarkastuselimet saavat riippumattoman aseman. Nykyään on liian usein niin, että politiikan tai hallinnon ja tarkastuselinten välillä on tehokas käskysuhde. Mikäli ympäristövalvontaa suorittava elin on sidottu toiminnassaan käsistään ja jaloistaan poliittiseen elimeen, voidaan tehokas valvonta unohtaa. Perustavanlaatuinen hallintoon kohdistuva kritiikki ei silloin ole mahdollista ja se on tuhoisaa ympäristöpolitiikalle. Nyt on liian usein niin, että tutkimustuloksia pimitetään tai niiden julkaiseminen jopa ehkäistään. Se on ehkä mukavaa poliittisesti vastuussa olevalle, mutta ympäristö ei hyödy siitä.
Kannatankin siksi sitä, että komissio tutkisi jäsenvaltioiden tarkastuselinten riippumattomuuden. Nähdäkseni komission on mahdotonta tutkia kaikkien eri ympäristövalvontaa suorittavien elinten konkreettisia valvontatoimenpiteitä, mutta niiden muodollisen ja todellisen riippumattomuuden tutkiminen on ensimmäinen vaatimus.
Viimeinen huomautukseni koskee Florenzin tarkistusta. Se on mielestäni selvä parannus, joka sopii hyvin käytännön kehitykseen. On kuitenkin välttämätöntä, ettei käsitettä " asianosaiset" määritellä liian rajoitetusti, kuten Collins tunnetusti pelkää. Mikäli oikeuskäytännöstä kävisi ilmi, että tämä johtaa liian usein huonoon tulkintaan, en tukisi Florenzia. Kuulisin mielelläni komission jäsen Bjerregaardin mielipiteen asiasta.

Van Putten
Arvoisa puhemies, Euroopassa on yli 200 ympäristölakia. Niitä voidaan laatia vielä yksi kirjahyllyllinen, mutta on kyseenalaista, onko siitä tällä hetkellä hyötyä. Eikö ensin olisi aika huolehtia jo olemassa olevien lakien toteuttamisesta. Siitä Collinsin mietinnössä on kyse. Mielestäni tämä on yksi tärkeimmistä aiheista, joita täällä on viimeisen kahdeksan vuoden aikana käsitelty.
On kysyttävä, onko kaikesta satojen parlamentin jäsenten, ministereiden, tuhansien virkamiesten, varoittavaa roolia esittävien kansalaisjärjestöjen ja lainsäädännöstä raportoivien tiedotusvälineiden tekemästä työstä todellakin hyötyä? Noudatetaanko lakeja? Collinsin vastaus kuuluu: se ei ole ollenkaan varmaa. On siis mietittävä uudelleen, onko järkevää tutkia lakien noudattamista. Meidän on mahdollisesti mietittävä niiden 200 säädöksen tiukentamista, mutta ensin meidän on keskityttävä lakien toteuttamiseen ja noudattamiseen. Noudattaminen on etupäässä jäsenvaltioiden vastuulla, huolimatta siitä, että komissiolla on tukenaan perustamissopimuksen 155 artikla. Kollegani ovat jo huomauttaneet tästä. Collins sanoo selvästi, että on olemassa paljon puutteita. Niistä syytetään joskus käsitteiden tulkinnoissa olevia eroja, kuten jätteiden kohdalla. Jossakin jäsenvaltiossa jokin voidaan luokitella jätteeksi, toisessa se luokitellaan joksikin muuksi. Tai syytetään monimutkaisia menettelyjä. Yleinen johtopäätös on kuitenkin se, että toistaiseksi jäsenvaltioista puuttuu täysin riippumaton ja samanarvoinen valvontajärjestelmä. Myös kollega Blokland on oikeutetusti huomauttanut tästä. Tämä on aikamoinen toteamus, etenkin kun meidän on samanaikaisesti todettava, että ympäristöongelmat ovat luonteeltaan rajat ylittäviä ja siksi niiden mielestäni tulee olla numero yksi eurooppalaisessa politiikassa. Vaikka me päättäisimme huomenna jatkaa yksittäisinä jäsenvaltioina ja luopua Euroopan unionista, ympäristö pysyy rajat ylittävänä. Se tekee ympäristöpolitiikasta niin tärkeän eurooppalaisen politiikan.
Näissä puitteissa pyydän kiinnittämään erityistä huomiota tämän aiheen suhteen tapahtuneeseen myönteiseen kehitykseen. Keskustelemme usein Euroopassa tapahtuvasta huonosta kehityksestä, mutta jotain hyvääkin tapahtuu ja se on Impel-verkko, ympäristölainsäädännön täytäntöönpanon ja valvonnan verkko. Se alkoi epävirallisesti. Virkamiehet eri jäsenvaltioista kokoontuivat yhteen ja päättivät tehdä yhteistyötä. Tämä verkko on osoittautunut jo mielenkiintoiseksi siinä mielessä, että perustetuissa työryhmissä on keskusteltu yhdessä ja on pystytty esimerkiksi jätteitä koskevissa asioissa tuomaan esille petoksia ja epäilyttävää käytäntöä. Haluaisin kysyä komissiolta, aikooko se terävöittää, laajentaa ja tukea tätä verkkoa yhteisön puitteissa tarkastajien valvontaelimen johdolla. Tämä on mielestäni oikea tie.

Florenz
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, jos se on oikein, että me valitamme täällä siitä, että meillä on Euroopassa yli 200 perustarkoituksiltaan samaan päämäärään johtavaa direktiiviä, meidän täytyy todeta, että meillä on kansallisella tasolla suuria toteuttamisongelmia ja ennen kaikkea täytäntöönpano-ongelmia. Joskus täytyykin kysyä, mitä me oikeastaan teemme väärin? Tästä tilanteesta aina uudelleen valittaminen ja mietinnön kirjoittaminen siitä, mitä voin kyllä puoltaa laaja-alaisesti, ei yksinään toki vie meitä eteenpäin.
Meillä on Euroopan ympäristöpolitiikassa sama ongelma kuin omassa perheessäni. Jos lapseni, vaimoni ja minä keskustelemme ympäristöpolitiikasta, niin olemme aluksi kaikki innostuneita siitä. Kun ehdotan sitten aineellisten arvojen mukaan tuomista keskusteluun, niin silloin innostus hiipuu kaikkialla. Juuri tämä, hyvät naiset ja herrat, on tapahtunut viime vuosina täällä Euroopassa hyvin suuressa laajuudessa. Meillä oli hyvä alku IPPC-direktiivin suhteen, jonka päämääränä oli toteuttaa Euroopassa kattava lupamenettely. Lopultakin teollisuusyritysten ei pitäisi enää saada mahdollisuutta ilmaa puhdistaakseen johtaa jätteet vesistöihin. Tämän pitäisi olla globaali lähestymistapa. Olemme käyttäneet niin vähän voimaa, että saimme lopulta enää vaivoin aikaiseksi vain naurettavia hallintomääräyksiä emmekä ole toteuttaneet tuskin yhtään aineellista arvoa. Juuri sitä me tarvitsemme, rouva van Putten, kun te sanotte, että Euroopan ympäristö on rajat ylittävää politiikkaa.
Meidän on annettava aineellisia arvoja, ja siitä keksimme uuden niksin. Me emme sano enää 0, 01 tai mitä nyt tahansa, vaan me myönnämme BAT: n eli parhaimman käytössä olevan tekniikan käytön. Tämä on hieno ympäristöpoliittinen avainsana. Mutta tuskin kukaan osaa määritellä sitä, mitä se tarkoittaa Euroopassa. Meidän ei tarvitse myöskään sitten ihmetellä, jos porsaanreikiä käytetään hyväksi. Jos olisin teollisuuslaitoksen edustaja, tehtävänäni olisi etsiä edullinen tapa toimia. Meidän täytyy siis määritellä, mitä BAT on. BAT ei ole varmasti sitä, mitä yliopistoissa tehdään vielä tutkimustasolla. Mutta se on myös enemmän kuin se, mikä on ollut jo 20 vuotta osa käytäntöä. Tässä, arvoisa komissaari, teidän täytyy myös näyttää muille hyvin tärkeille komissaareille - kaikki tietävät, ketä tarkoitan - ja saada aikaan lopultakin päästöjä sekä laatutasoa koskevia parametrit sisältäviä laatutavoitteita. Me emme tarvitse enää typerää ehdotusta vettä ja jokia koskevaa hallintoa varten. Mutta me tarvitsemme ehdotuksen, joka vahvistaa, mitä myrkkyjä tässä vedessä ei saa enää olla. Jäsenmaamme ovat tarpeeksi viisaita, älykkäitä ja vastuuntuntoisia järjestämään yksin hallintonsa. Mutta kriteerit siitä, mitä vesi saa sisältää ja mitä ei, täytyy tulla Euroopan unionilta!
Meidän ei tarvitse ihmetellä, jos avaamme ovemme sepposen selälleen, että tulkintamentaliteettimme vaihtelee vuodesta vuoteen. Meillä on vesipolitiikan alalla 55 direktiiviä. Mikä pieni yritys, johon myös oma yritykseni lukeutuu, voi selvitä Euroopan 55 säännöstä? Minä voin tuskin tulla toimeen kolmen säännön kanssa! Sen takia on tärkeää, että me hankimme tässä rohkeutta esittää ilmansuunnille parametrit ja jätämme tavoitteet ja tavat näihin tavoitteisiin pääsemiseksi todellakin jäsenvaltioille.
Luonnollisesti on erilaisia täytäntöönpanoaikoja. Kreikassa eurooppalaisen lainsäädännön muuttaminen kansalliseksi lainsäädännöksi ei ole mikään taidonnäyte. Omassa maassani, jossa kuten tunnettua on useampia jäsenvaltioita, 15 tai 16, kestää lainsäädännön muuttaminen jo hieman kauemmin. Yleinen lähestymistapa on minusta ratkaiseva. Ehdottaisinkin, että valtiollisten valvontajärjestelmien ohella, joita meillä on ja joita me tuemme, miettisimme, eikö ole mitään uusia tapoja.
Uskon, että meillä on Euroopassa liikaa yksityiskohtaista järjestykseen liittyvää lainsäädäntöä ja toisaalta liian vähän motivoivia elementtejä. Minä kääntäisin asian toisin päin. Minä määräisin hyvin tiukat tavoitteet, mutta motivoivien keinojen avulla. Motivoivat keinot voisivat olla aivan hyvin verotuksellisia keinoja. Huolehtisin siitä, että saisimme aikaan toisenlaisen valvonnan. Kuten tiedämme, jäsenmaat ovat vastuussa valvonnasta, josta meidän on saatava jäsenmaat kiinnostumaan sen toteuttamiseksi. Ketä tahansa, jota uhataan syyttäjällä, ei voida voittaa ympäristöpolitiikan kannattajaksi, vaan juuri päinvastoin.
Ehdotan, että pohdimme ajatusta Euroopan ympäristökatsastusvirastosta - vastaavasti kuin maassani autot katsastetaan 2-3 vuoden välein. Se järjestettäisiin yksityisin varoin ja se myöntäisi tarvittavat todistukset taloudellisia ja fiskaalisia välineitä varten. Vielä yksi lause. Olen luonnollisesti sitä mieltä, että kansalaiset voivat valittaa. Mutta en ole sitä mieltä, että myös sellaiset kansalaiset voisivat valittaa, joita asia ei kosketa ollenkaan eli sellaiset jotka asuvat tuhansien kilometrien etäisyydellä uudesta rakennustyömaasta. Ne jotka asuvat alueella ja joita asia koskettaa, ovat tervetulleita tekemään tämän. Heidän on käytettävä oikeuksiaan. Rakennuslupaa maani pohjoisosassa ei saa estää valitusoikeudella, jota käytetään 1500 kilometriä etelämpänä.

Riis-Jørgensen
Arvoisa rouva puhemies, liberaaliryhmä panee painoa kolmeen Collinsin päätöslauselmaesityksen kohtaan, joita me pidämme erittäin tärkeinä. Ensimmäinen on kohta 15, jossa komissiota kehotetaan tekemään ehdotuksia EY: n perustamissopimuksen 171 artiklan johdonmukaisesta ja oikea-aikaisesta soveltamisesta ympäristölain rikkomuksiin. Haluaisin kuulla komission reaktion meidän päätöksemme tähän ehdotukseen, koska 171 artiklan johdonmukainen ja oikea-aikainen soveltaminen on tosiaan jotain sellaista, mitä meillä ei ole tähän mennessä ollut. Haluaisin lisäksi kysyä komission jäseneltä, milloin pääsemme kokemaan sen, että komissio soveltaa 171 artiklaa. Minä tiedän, että on päästy niin pitkälle, että on laskettu sakon mahdollinen suuruus, mutta en ole vielä nähnyt - ja se johtuu ehkä siitä, että en ole tarpeeksi hyvin perillä asiasta - ehdotuksia tai suuntaviivoja sen suhteen, milloin aiotaan nostaa kanne ensimmäistä valtiota vastaan 171 artiklan mukaan, jotta vältytään siltä, että ympäristön alalla tehtävät rikokset voivat kannattaa.
Toinen asia on Roth-Behrendtin tarkistus, jota me tuemme erittäin paljon liberaaliryhmässä. Henkilökohtaisesti pitäisin sitä toivottavana, että selitykset yleensä poistettaisiin, mutta niin kauan kuin selitykset ovat olemassa, niistä täytyy ainakin tehdä julkisia. Olin ilahtunut kuullessani komission jäsenen puheenvuoron ennen äänestystä täällä aamupäivällä, jolloin komission jäsen sanoi, että hän tukee meitä selkeästi tässä kannassa.
Ja lopuksi kolmas asia. Se koskee päätöslauselmaesityksen kohtaa 4, jossa viitataan ympäristön alalla tapahtuvia rikkomuksia koskevan vuosikertomuksen julkistamiseen. Tässä kohtaa haluan ehdottaa, että saisimme ehkä joitakin ideoita Montilta sisämarkkinoiden suhteen. Voitaisiin mahdollisesti laatia eräänlainen pistelista - en kyllä tiedä, kuinka moni läsnäolijoista pelaa jalkapalloa - mutta siis pistelista niistä valtioista, jotka noudattavat sääntöjä, ja järjestää siten pieni kilpailu valtioiden välillä.

Ribeiro
Arvoisa puhemies, yhteisön ympäristölainsäädännön täytäntöönpanossa on suuria eksplisiittisiä ja implisiittisiä kysymyksiä Euroopan rakentamisesta monella tasolla. Esittelijä, kollegani Collins, jota onnittelen hänen työstään, auttaa sen harkitsemisessa.
Aloittakaamme yhteisölliseltä tasolta. Sen jälkeen kun olemme luopuneet ainoastaan neljälle maalle tarkoitetun koheesiorahaston direktiiveistä, jotka sisälsivät enemmän tai vähemmän hyvää tarkoittavia toimintasuunnitelmia, mutta ilman seurauksia ympäristöala päämääränään, olemme siirtyneet todelliseen yhteisön lainsäädäntöön. Se on seurauksena siitä, että totesimme riskitilanteita, joita komissio kirjasi: satoja ympäristölainsäädännön rikkomuksia, pohjana ilmiannot, kysymykset ja anomukset; komission suoraan tutkimat tapaukset edustavat noin 20 prosenttia kirjatuista rikkomuksista vuonna 1996.
Vuoden lopulla oli yli 600 ilmiantoa ja petosoikeudenkäyntiä jäsenmaita vastaan ympäristöasioissa, vastaavasti 300 haastetta vuonna 1995. Nyt täytäntöönpanoprosessit siirtyvät kansallisiin lainsäädäntöihin. Se on poikkeuksellista, koska pitkittymiset ja laadittujen käytäntöjen rikkomisen helpottaminen ovat suhteessa yleisempiä kuin muissa aiheissa, jotka ovat vahingollisia ympäristölle kuin nopeus yleensä. Toisaalta suurinta osaa ympäristölainsäädännöstä, joka on tullut yhteisöltä, ei voi soveltaa suoraan jäsenvaltioihin ja ne edellyttävät kansallisia täytäntöönpanotoimia, sovellutuksia ja kansallisen lainsäädännön keinojen luontia. Ja jos valtiot eivät osoittaudu tehokkaiksi näiden soveltamisessa tällä alalla, ne itse tuottavat vähemmän ja ovat ne, jotka on yllytetty ottamaan käyttöön nämä säädökset.
Portugali ei ole poikkeus. Ensin valaisen esimerkein sen tilannetta. Jotkut portugalilaiset ympäristölait ovat voimassa pakotteiden vuoksi koska Portugali kuuluu ympäristödirektiivien muuttamispakkoon. On merkittävää, että jotkut direktiiveistä, joita valtaosa rikesyytteistä koskee, olisivat esimerkkinä säännöstöjen koskemattomuutta maatamme kohtaan: luonnollisten asuinpaikkojen suojeleminen, veden suojelu maataloudesta peräisin olevista nitriiteistä, jäännöksien ja jätteiden poisto, polttamisesta peräisin olevien päästöjen käsittely ja vesien laatu.
Tästä jatkamme paikallisen tason tärkeydestä. Mikä todistaa ympäristöongelmien ja yhteisöllisten tarpeiden ja luonteenpiirteiden assosioinnin kiistämättömän edun? Poliittisten puolueiden sisältö, paikallisviranomaiset, ympäristönsuojelujärjestöt ja muut kansalaisjärjestöt, väestöt, ne ovat keskeisiä määriteltäessä ympäristöpolitiikkaa ja ne täytyy tunnistaa keskeisiksi tekijöiksi pantaessa täytäntöön uusia direktiivejä. Todellisuudessa kunkin alueen erityisongelmia ei voida laittaa saman yhteisen direktiivin alaisiksi viidentoista maan hyvin erilaisissa tilanteissa.
On välttämätöntä, että infrastruktuuri, keinojen ja sekä tiukan että päättäväisen yhteistyön paikallisten viranomaisten kanssa hajauttaminen olisivat etuoikeutettuja, vain näin tunnen kutsumusta realismiin ja yhteisöllisen lain todelliseen tulkitsemiseen ja sen täytäntöönpanoon. Olisikohan se mahdollista tai kilpailukykyistä siten, että ollaan pakkomielteen omaisesti keskittämässä politiikkoja ja keinoja, joiden taakse ei piiloudu kuin etuoikeutettu rakenne, ja jos jopa tehtäisiin tietyistä tavoista eksklusiivisia, kaikki mikä koskee EMUa, yhteistä valuuttaa, yhtä ainutta keskuspankkia ja yhtä ainutta rahapolitiikkaa?
Yhteisön ympäristölainsäädännön täytyy lakata olemasta tekosyy ja perustelu ja vain sitten se tapahtuu kun se vastaa vakaviin huolenaiheisiin ja sovellettaviin ratkaisuihin, jotta sitä voitaisiin sovittaa todellisuuteen.
Kollega Collinsin mietintö menee tähän suuntaan ja onnittelen häntä siitä, mutta minusta tuntuu siltä, että mietinnön pitäisi olla vielä selkokielisempi. Sehän on tämän välintulon tarkoitus!

McKenna
Arvoisa rouva puhemies, kuunneltuani monta puhujaa täällä tänään voin todeta, että yksi EU: n tehokkaimmista toimenpiteistä on sakkojen määrääminen jäsenvaltiolle, jotka eivät noudata EU: n lakien mukaisia velvollisuuksiaan. On varmaa, että sakoilla saadaan myönteisiä ja nopeita tuloksia. Niitä tulisikin käyttää useammin.
Tulen maasta, jonka maine EU: n ympäristölakien noudattajana on huono. Hallituksemme on hakenut monta kertaa yhä enemmän varoja rakenne- ja koheesiorahastosta ilman, että se katsoo, että EU: lla olisi oikeus tarkistaa rahojen käyttöä. Viime vuonna ehdotettu jätevedenpuhdistuslaitos Galway Bayssä on tyypillinen esimerkki. Ympäristöministeri haki alun perin EU-rahoitusta laitoksen rakentamiseen, vaikka sen sijoituspaikkana olisi erityinen luonnonvaraisten lintujen suojelualue. Kun EU: n alueista vastaava komissaari epäsi rahoituksen ympäristösyistä, ympäristöministeri totesi, että EU: n ei tulisi sekaantua Irlannin suunnitteluprosessiin. Valtavan julkisen paineen jälkeen hän itse asiassa suostui muuttamaan laitoksen suunnittelua.
Äskettäin EU: n komissio otti ensimmäisen askeleen Irlannin vastaisissa oikeustoimissa, sillä Irlanti ei ollut riittävästi seurannut ja valvonut maanviljelyksen aiheuttamaa vesien pilaantumista. Komissio väitti, että Irlanti ei ollut siirtänyt EU: n direktiiviä nitraattien aiheuttamasta saastuttamisesta kaikilta osin Irlannin lainsäädäntöön. Maatilojen jätteet ovat tuhonneet joitakin Irlannin tärkeimpiä järviä. Lough Corrib Angling Federationin tekemässä tutkimuksessa esitettiin, että Irlannin valtion virastot olivat systemaattisesti laiminlyöneet länsiosan järviä.
Ympäristövaikutusten arvioinnissa Irlanti on omaksunut minimalistisen lähestymistavan. Viranomaiset eivät vaatineet ympäristövaikutusten arviointia massiivisen Hilton-hotelliprojektin yhteydessä, joka suunniteltiin Dublinin keskustaan, vaikka tarkistetussa EU-direktiivissä, jonka ympäristöministerit hyväksyivät maaliskuussa, sanottiin, että tällaiset selvitykset tulisi laatia kaupunkien laaja-alaisia kehittämisprojekteja varten.
Ainut tapa, jolla saamme hallitukset kunnioittamaan EU: n lainsäädäntöä, on määrätä uhkasakkoja, jos lakeja ei noudateta. Tiedän, että monet irlantilaiset järjestöt, jotka taistelevat näiden asioiden puolesta, suhtautuvat taatusti myönteisesti tähän askeleeseen.

De Clerq
Arvoisa puhemies, yhteisön ympäristölainsäädännön täytäntöönpanon tila on erittäin epätyydyttävä ja tilanne on ehkä vielä paljon pahempi kuin mietinnössä kuvataan. Oikeusasioita käsittelevä valiokunta esittääkin lausunnossaan, että huomiota ei kiinnitettäisi vain siihen, onko direktiivit otettu kansalliseen lainsäädäntöön, vaan että on yhtä tärkeää, että niiden direktiivien noudattamista valvotaan. Todellakin, ympäristönsuojelulle, elinympäristömme säilyttämiselle ja kestävälle kehitykselle on olemassa vain yksi vaihtoehto. Joko me teemme sen kokonaisvaltaisesti Euroopan tasolla, tai se ei onnistu ollenkaan.
Ympäristönormien asianmukaisella noudattamisella on muuten muitakin seurauksia. Ei saa olla niin, että tietyt jäsenvaltiot eivät sovella yhteisesti hyväksyttyä ympäristölainsäädäntöä saadakseen tällä tavalla edullisemman kilpailuaseman tai säilyttääkseen sen. Taloudellinen yhdentyminen ei saa kärsiä kansallisista eroavaisuuksista alueilla, joilla se on täysin sopimatonta. Siksi on varoitettava siitä, ettei yhteisön sisällä syntyisi taloudellista epävakautta sen seurauksena, etteivät jäsenvaltiot noudata tai noudata asianmukaisesti yhteisön ympäristölainsäädäntöä tai sisällytä sitä omaan lainsäädäntöönsä.

Bjerregaard
Arvoisa rouva puhemies, haluaisin aloittaa kiittämällä parlamenttia sen mietinnöstä, joka koskee tiedonantoa EY: n ympäristölainsäädännön täytäntöönpanosta. Mietinnöstä käy ilmi, että minun lisäkseni myös ympäristövaliokunta on erittäin kiinnostunut kysymyksestä ja pitää sitä ensisijaisena. Siksi haluaisin kiittää valiokuntaa ja tietenkin valiokunnan puheenjohtajaa siitä suuresta rakentavasta työstä, joka on tehty tämän mietinnön eteen. On ollut myös mukava nähdä, että niin aluepoliittinen valiokunta kuin talousvaliokunta ja sosiaalivaliokuntakin ovat tiedonantoa käsitellessään päässeet myönteiseen johtopäätökseen komission suosituksista.
On itsestään selvää - ja monet ovatkin puhuneet siitä -, että yhteisön ympäristölainsäädännön täytäntöönpano on sangen ratkaiseva edellytys sille, että yhteisön politiikka voi olla tehokasta ja suojella siten Euroopan ympäristöä. Uskon, että juuri rouva Van Putten sanoi, että tämä on ehkä tärkein ehdotus, jota parlamentti on käsitellyt useiden viime vuosien aikana. Nyt on paljon pelissä, koska jos yhteisö haluaa olla kansainvälisissä yhteyksissä uskottava pelaaja maailmanlaajuisia ympäristökysymyksiä käsittelevissä neuvotteluissa, sen on voitava viitata myös omiin tuloksiin. Näin ei ole valitettavasti aina ollut, mitä tulee yhteisön ympäristölainsäädännön täytäntöönpanoon jäsenvaltioissa, ja monet puhujat ovat käsitelleet tätä asiaa. Parlamentti tuntee ne lukemattomat esimerkit, ja se tuntee ne monet valitukset, joita on tullut komissiolle yhteydenotoissa joko suoraan yksittäisiltä jäsenvaltioilta parlamentin vetoomusvaliokunnan kautta tai parlamentin asiasta kiinnostuneilta jäseniltä.
Jaan Whiten käsityksen siitä, että jotain on tehtävä niille ongelmille, joita liittyy valituksista tiedottamiseen silloin kun asia on käsiteltävänä. Komissio pohtii parhaillaan niitä menettelytapoja ja sitä avoimuutta, joihin ovat 169 artiklaan liittyen vaikuttaneet mm. oikeusasiamiehen tekemät huomiot. Kuten tiedätte, en ole koskaan ollut sitä mieltä, että perustamissopimuksen 169 artiklan mukaisesti Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen ratkaistavaksi vietyjen juttujen lukumäärää voitaisiin pitää sen mittarina, missä määrin oma täytäntöönpano- ja soveltamispolitiikkamme on ollut onnistunutta. Komissio on aina toiminut aktiivisesti sen hyväksi, mutta tuomioistuimen oikeusjutut ovat vain jäävuoren huippu samalla kun loppu sulaa usein pois, kun uhkana on, että komissio vie asian oikeuteen.
Olemme nyt nähneet jotain samankaltaista tapahtuvan silloin kun komissio soveltaa 171 artiklaa, joka koskee sakoista annettua määräystä. En aivan ymmärrä sitä, että rouva Riis-Jørgenseniltä on jäänyt huomaamatta, että meillä on tosiasiassa viisi aivan konkreettista juttua käsiteltävänä. Komissio teki nimittäin 29. tammikuuta 1997 päätöksen viedä viisi juttua uudelleen Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen ratkaistavaksi ja vaatia huomattavia sakkoja jäsenvaltioille. Tässä näyttää uhka siitä, että tuomioistuin tekisi asiasta uuden päätöksen, voivan ratkaista vuosikausia olemassa olleet ongelmat. Sehän on vain hyvä, mutta pitkällä aikavälillä on tietenkin mahdotonta hyväksyä, että siihen meni niin paljon aikaa.
Kuten parlamentti tietää, kaikki mainitut viisi juttua liittyvät ympäristöalaan, ja kuten te tiedätte niin ikään, ne ovat ensimmäiset, jotka viedään oikeuteen tämän uuden perustamissopimuksessa olevan määräyksen, siis 171 artiklan mukaisesti. Komissio aikoo käyttää - ja kyllä me käytämmekin - niitä valtuuksia, joita tässä asiassa on olemassa sen varmistamiseksi, että yhteisön ympäristölainsäädäntö ja tuomioistuimen päätökset ovat täysin yhtäpitävät. Olen samaa mieltä siitä, että on tarpeellista, että komissio toimii asiassa aktiivisesti.
Rouva Jackson peräänkuulutti vähän konkreettisempia tietoja asiasta, ja kuten sanottu, tilanne on sellainen, että oikeuteen on viety viisi juttua. Tässä kohtaa uskomme, että kolme niistä on ratkaistu melkein heti kun ne ovat tulleet julkisesti esille. Kahden osalta niin ei ole, ja me uskomme, että tulossa on seitsemän muuta juttua. On selvää, että me katsomme, että mitä enemmän juttuja saamme päätökseen jo matkan varrella, sitä parempi, ja me pidämme sakottamiskeinoa yhtenä tapana päästä parempiin tuloksiin.
Komission tiedonannossa käsitellään kuitenkin myös sitä, millä tavoin voimme varmistaa myönteisen ja aktiivisen täytäntöönpanon jäsenvaltioissa. Tästä rouva Jackson antoi erinomaisen esimerkin habitat-direktiiviin liittyen. Voin sanoa, että heti kun olimme komissiossa saaneet tietää Ranskan pääministerin lausunnosta, tietenkin myös reagoimme julkisesti, samoin kuin olemme myös ottaneet asian esille ranskalaisten viranomaisten kanssa. Minulla oli tilaisuus mainita se esimerkkinä viime kerralla, kun olin ympäristövaliokunnassa. Me siis seuraamme tilannetta ehdottomasti silloin kun meille kerrotaan sellaisista julistuksista. Sen lisäksi olemme tietenkin kiinnostuneita auttamaan jäsenvaltioita ratkaisemaan sen tehtävän, joka niillä on edessään. Syy siihen, että olemme valinneet tämän lähestymistavan, on se, että mitä aikaisemmin prosessin aikana voimme varmistaa ympäristöoikeuden täytäntöönpanon, sitä parempi ympäristön kannalta. Kuten me kaikki tiedämme, sehän ei auta kovin paljon, että oikeusjutut voittaa vuosikausia kestäneiden neuvottelujen päätteeksi, jos ympäristö on jo ehtinyt vahingoittua.
Siksi se tiedonanto, jota me käsittelemme tänään, sisältää kolme uudenlaista ehdotusta tarkastusta koskevista standardeista, mahdollisuudesta vedota oikeuteen ja hallinnollisesta valitusoikeudesta sekä useista muista suosituksista, joilla pyritään parantamaan olemassa olevia mekanismeja yhteisön tasolla ja jäsenvaltioiden tasolla. Parlamentin myönteinen reaktio näihin kolmeen uudenlaiseen ehdotukseen rohkaisee meitä suuresti. Nyt kun esimerkiksi saastumisen integroitua ehkäisemistä ja torjumista koskeva direktiivi, niin kutsuttu IPPC-direktiivi on hyväksytty, on tärkeää, että neuvosto varmistaa sen, että sen jäsenillä on riittävä pohja tarpeellisten tarkastustehtävien suorittamista ajatellen. Siksi me olemme jo alkaneet laatia IMPEL-verkon kautta, jonka monet ovatkin maininneet täällä tänään, minimikriteereitä näitä tarkastuksia varten. IMPEL-verkolla, johon kuuluu jäsenvaltioiden täytäntöönpanoviranomaisten ja keskusten edustajia, on se käytännöllinen maanläheinen kokemus, joka on tarpeen tässä valmistelutyössä. Suuntaviivoja ei aiota rajoittaa vain niihin tehtäviin, jotka ovat tarpeellisia IPPC-direktiivin noudattamisen varmistamiseksi, vaan niiden tulee koskea yhteisön kaikkia ympäristölainsäädännön määräyksiä, joissa päästöjen tarkastus on tarpeellinen osa täytäntöönpanoa ja soveltamista, kuten Florenz mainitsi.
Kuten tiedetään, komission tiedonannossa ei ehdoteta sitovaa lainsäädäntöä, mitä mainittuihin kolmeen ehdotukseen tulee. Se ei ole ollut keskustelun kohteena myöskään neuvoston tilapäisten tiedonantoa koskevien neuvottelujen puitteissa. Se lähestymistapa, joka on tiedonannossa valittu, merkitsee, että lainsäädännössä aloitetaan niin kutsutulla pehmeällä laskulla, jotta nähtäisiin, miltä uudet ideat tuntuvat. Jos osoittautuu, että ne ovat tarkoituksenmukaisia, ne tulee siirtää sitovaan lainsäädäntöön. Pidän menettelytapaa sinänsä hyvin perusteltuna, mutta poliittisessa mielessä olen samaa mieltä parlamentin kanssa siitä, että me emme voi välttyä määrittämästä sitovia sääntöjä. Siksi olen ollut erittäin ilahtunut parlamentin ehdotuksesta, jonka mukaan tulisi laatia oikeudellisia asiakirjoja parlamentin kuluvan vaalikauden aikana. Tämä vahvistaa tietenkin toivettani, että nämä ehdotukset tulee muuttaa pitkällä tähtäyksellä oikeudellisesti sitoviksi säännöiksi. Uskon, että olen myös täten vastannut Florenzin ensimmäiseen tarkistukseen.
Niiden alueiden lisäksi, joilla uusi panostus on tarpeen, komission tiedonanto sisältää parannussuosituksia useilla muilla alueilla voimassa olevan käytännön ja menettelyn osalta. Olen ilahtunut siitä, että näillä alueilla on otettu jo huomattavia edistysaskelia. Parlamentin mietinnössä kehotetaan jäsenvaltioita esimerkiksi ottamaan käyttöön koulutusjärjestelyt kansallisia sääntelyelimiä ja valtion virkamiehiä varten heidän tutustuttamisekseen yhteisön ympäristölainsäädäntöön. Komissio on jo aloittanut sellaiset koulutuskurssit Euroopan tasolla, ja me kehotamme jäsenvaltioita tekemään vastaavia aloitteita omissa maissaan ja mukauttamaan ne hallinnon ja oikeusjärjestelmien kaikkiin tasoihin.
Komission tiedonannossa ehdotetaan myös, että komission tulee Euroopan yhteisön lainsäädännön täytäntöönpanoa koskevassa tavallisessa vuosikertomuksessaan julkistaa laajennettu ympäristöä koskeva luku, jossa käsitellään yksityiskohtaisemmin sitä, miten jäsenvaltiot ovat panneet täytäntöön sellaisen yhteisön ympäristölainsäädännön, jonka täytäntöönpanon määräaika on kyseinen vuosi. Tätä täydentäisi vuosikatsaus yhteisön ympäristölainsäädännöstä ja siinä olisi lisätietoja esimerkiksi IMPEL: n toiminnasta, niin kuin rouva Van Putten pyysi, jäsenvaltioiden tuloksista niiden raportointivelvoitteiden osalta, joita EU-lainsäädännössä on, ja tietoja suhteista Euroopan ympäristökeskukseen, joista mm. rouva Gebhardt puhui. Toivon, että nämä julkaisut vastaavat parlamentin toiveisiin Euroopan yhteisön tasolla tapahtuvan täytäntöönpanon julkistamisen osalta.
Sekä rouva Dybkjær että rouva Jackson ottivat esiin kysymyksen, joka koskee suhteita Itä- ja Keski-Euroopan uusiin hakijamaihin. Olen yhtä mieltä siitä, että kysymys on tärkeä ja merkittävä. Me emme ole itse asiassa käsitelleet sitä perusteellisesti tämän tiedonannon yhteydessä, ja olen sitä mieltä, että meidän tulee löytää mahdollisuus ottaa se esille perinpohjaista pohdintaa varten.
Meillä kaikilla on vastuu yhteisön säännöstön täydellisestä täytäntöönpanosta ja soveltamisesta ympäristön alalla. Vastuun jakavat jäsenvaltiot, komissio ja parlamentti. Olen kiitollinen siitä innosta ja kiinnostuksesta, jota monet parlamentin jäsenet ovat osoittaneet vuosien kuluessa täytäntöönpanon parantamiseksi.
Sallikaa minun lopuksi korostaa, että edut, joita liittyy laajaan lähestymistapaamme ympäristölainsäädännön täytäntöönpanon yhteydessä, tulivat selkeästi todistetuiksi siinä julkisessa kuulemisessa, jonka parlamentti ja komissio järjestivät yhdessä ja pitivät vuosi sitten. Kuuleminen lisäsi merkittävästi poliitikkojen ja kansalaisten tietoisuutta tästä kysymyksestä. Minun tarvitsee enää toivoa, että komission tiedonanto yhdessä parlamentin erinomaisen mietinnön kanssa saisi neuvoston vakuuttuneeksi siitä, että täytäntöönpanon ja soveltamisen osalta on tarvetta oleellisiin parannuksiin. Siksi olen iloinen voidessani tehdä raportin niistä edistysaskelista, joita tällä alueella tehdään.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Ionisoivan säteilyn aiheuttamat vaarat
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Amadeon ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokunnan puolesta laatima mietintö (A4-0146/97), joka koskee ehdotusta direktiivin 84/466/Euratom korvaavaksi neuvoston direktiiviksi ihmisten terveyden suojelemisesta ionisoivan säteilyn aiheuttamilta vaaroilta lääketieteellisen säteilyaltistuksen yhteydessä (KOM (96)0465 - C4-0548/96-96/0230(CNS)).

Amadeo
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, kollegat. Vuodesta 1959 on käsitelty ongelmia jotka liittyvät normistoon väestön ja työntekijöiden terveyden suojelemiseksi ionisoivan säteilyn vaaroilta. Lukuisia tähän suuntaan ohjaavia direktiivejä on laadittu, joista viimeisin oli neuvoston vuonna 1996 hyväksymä direktiivi 29/Euratom. Tämä direktiivi ei kuitenkaan, kuten eivät sen edeltäjätkään, käsitellyt säteilysuojelua lääketieteellisen säteilyaltistuksen aikana. Ainut yritys tähän suuntaan oli direktiivi 466 vuodelta 1984, jonka tarkoituksena oli täydentää perusnormeja turvallisuudesta ja parantaa potilaiden säteilysuojaa, ottaen kuitenkin huomioon säteilyn käytön avulla saavutettavat potentiaaliset hyödyt.
Tämä johdanto tuo ilman muuta esille neuvoston ehdotuksen tärkeyden, jonka esittelijänä minun on kunnia olla. Erityisesti haluan tuoda esille sen tosiasian, että verrattuna vuoteen 1984 lääketieteellisten säteilyaltistusten määrä tutkimus - ja hoitotoimenpiteiden aikana on kasvanut valtavasti, ja samalla, viimeisten kymmenen vuoden aikana tieteellinen ja teknologinen tietämys on kasvanut räjähdysmäisesti. On myös vaikeaa olla korostamatta että, yhä tämän samaisen ajanjakson aikana, SEU: n 129 artiklan tarkoittamassa mielessä, yhteisölle annettiin erityinen toimivalta kansanterveyden alalla.
Haluan myös tuoda esille neuvoston ehdotus direktiiviksi on tehty huolella - vaikka tällä alalla kehitys kulkee huimaa vauhtia ja sen tähden on vaikea pysytellä täydellisesti ajan tasalla - se siis kannattaa hyväksyä mahdollisimman nopeasti. Samalla minun on kiitettävä ympäristö, terveys - ja kuluttajansuojavaliokuntaa asiallisesta ja nopeasta paneutumisesta aiheeseen. Kiitoksen ansaitsevat vielä, koko parlamentin ja ennen kaikkea minun itseni puolesta kaikille niille jotka äärimmäisen huomaavaisesti ja taitavasti ovat antaneet oman panoksensa tarkasteltavana olevan ehdotuksen parantamiseksi.
Koulutustason nousu kaikissa yhteisön maissa on haaste myös tälle alalle. Paine yhä korkeamman asteen tiedon, koulutuksen ja valistuksen levittämiseksi koko väestölle, terveydenhuollon ammattilaisille, alan teknisille ammattilaisille tai kaupallisille toimijoille, terveydenhuollon alan elinten tai palvelujen hallinnosta vastaaville johtohenkilöille sekä niin pienten kuin suurtenkin yhteisöjen hallinnosta vastaaville viranomaisille kasvaa hellittämättä ja samalla esitetään vaatimuksia yhä suuremman vastuun kantamisesta.
Sanoma on aivan ilmeinen: 1) välttämättömän lääketieteellisen säteilyn vähentäminen käyttämällä vaihtoehtoisia menetelmiä jotka ovat joko saman hintaisia mutta vievät enemmän aikaa kuten ekografia, tai paljon kalliimpia kuten magneettikuvaus; 2) säteilyn käytön jättäminen pois tarpeettomista varmennuksista; 3) lähetteen kirjoittaneen on perusteltava jokainen tutkimuspyyntönsä ja huolehdittava jokaisen yksittäisen lähetteen osalta yksityiskohtaisista ohjeista; 4)tutkimuksen suorittajan, eli radiologin, on suhtauduttava entistä huolellisemmin säteilyn käyttöön, esimerkiksi tarpeellisin ja riittävin suojauksin niille kriittisille alueille joita ei tutkita, sopivan ja herkän materiaalin sekä perinteisen röntgenkuvauksen korvaavien menetelmien, kuten digitaalitekniikan, laatukontrollien tai suoritettujen tutkimusten yksittäisten korttien käytöllä. Tämän lisäksi lääketieteellisen fysiikan asiantuntijan on kaikissa tapauksissa arvioitava, onko sädehoidossa käytettäviin välineisiin puututtava. Lisäksi lääketieteellisen fysiikan asiantuntija tarkistaa laitteiden soveltuvuuden säteilyaltistuksen/diagnostisen hyödyn suhteen perusteella ja vahvistaa noudatettavat enimmäis- ja vähimmäisvertailuperusteet.
Kun kolmannen vuosituhannen alkuun on vain muutamia vuosia, olemme sitä mieltä, että paremman elämänlaadun tavoittelu merkitsee suunnittelun, organisoimisen, hallinnon, ja valvonnan järjestämiseen liittyvien aloitteiden toteuttamista. Näin voimme taata ihmisille täyden turvallisuuden säteilyn vaaroja vastaan, erityisesti lääketieteellisen altistumisen yhteydessä.
Ympäristövaliokunnan tarkistuksien tarkoitus - olen ylpeä voidessani huomauttaa, että kaikki tarkistukset ovat valiokunnan esittämiä - on selkeyttää ja tarkentaa muutamia direktiivin kappaleita ja uskoakseni ne ovat sen hengen mukaisia joka sai neuvoston ryhtymään tämän normiston laatimiseen. Kantani tarkistuksiin on siis myönteinen, sisältäen, kuitenkin, yhden huomautuksen joka koskee tarkistusta raskaana olevien naisten röntgentutkimuksista. Näissä tapauksissa on mielestäni mielekkäämpää turvautua vaihtoehtoisiin tutkimusmenetelmiin, kuten ekografia ja/tai magneettikuvaus, sen sijaan että säteilynkäytölle asetettaisiin lisärajoituksia ja voimakkuuden lasku vaatimuksia.

Graenitz
Arvoisa puhemies, haluaisin aloittaa kiittämällä esittelijää hänen työstään. Uskon, että on erittäin tärkeää käsitellä tätä aihetta hyvin tarkkaan. Olen tavattoman pahoillani, että keskustelemme täällä mietinnöstä, joka on laadittu Euratom-sopimuksen terveyden suojelua koskevan 3 luvun perusteella. Tämä antaa parlamentille vain mahdollisuuden mielipiteen ilmaisuun, mutta ei tämän hyvin tärkeän aiheen käsittelyyn yhteispäätösmenettelyssä.
Kuten esittelijä jo kertoi, viime vuosina lääketieteen alalla röntgensäteiden ja laitteiden, jotka käyttävät ionisoivaa säteilyä, avulla tehtävän työn määrä on kasvanut räjähdyksenomaisesti. Hyvin monille ihmisille tehdään tänä päivänä tutkimuksia, seulontatutkimuksia, seurantatutkimuksia, joita kymmenen tai viisitoista vuotta sitten ei edes ollut.
Juuri seurantatutkimusten osalta on hyvin tärkeää voida toisaalta sanoa ihmisille, että näissä tutkimuksissa laitteita käytetään niin, että heidät altistetaan vain äärimmäisen välttämättömälle säteilyannokselle. Toisaalta on myös tehtävä täysin selväksi, että näiden tutkimusten avulla voidaan tunnistaa olennaisesti vakavampia sairauksia varhaisessa vaiheessa ja jopa mahdollisesti suorittaa leikkauksen tarpeettomaksi tekevä toimenpide.
Sen takia on hyvin tärkeää, että me toimimme tällä alueella hyvin tarkkaan. Sillä niin sairaille ihmisille kuin myös terveille ihmisille tehtävissä röntgentutkimuksissa liian suuri röntgensäteilyn määrä voi aiheuttaa erittäin vakavaa vahinkoa. Me kaikki tiedämme jo näiden lääketieteellisten laitteiden kehityshistorian ajalta, että tapauksia on ollut melkoinen määrä.
On myös erityisen tärkeää sanoa tässä yhteydessä, että sekä komission tekstissä että parlamentin tekemissä parannuksissa on asetettu erityinen arvo sille, että vastaavissa sairaaloissa ja laitoksissa toteutetaan laadunvalvontaa ja että myös asiantuntijoilla on vastaava koulutus. Tässä yhteydessä haluaisin sanoa, että minusta on hyvin tärkeää, että teksti sisältää komission ehdotukseen sisältyneet sanat " valtuutetut asiantuntijat" . Heitä on kunkin yksittäisen jäsenmaan lainsäädännön mukaisesti lääkärit tai henkilöt, joiden on yliopistotasoisen tutkinnon jälkeen täytynyt läpäistä kolmivuotinen koulutus, ja ovat sen takia päteviä käyttämään röntgenlaitteita ja muita laitteita.
Uskon, että meidän on pyrittävä täällä parlamentissa siihen, että juuri nämä terveyttä koskevat osat, jotka ovat yhdessä säteilevän materiaalin, röntgensäteiden kanssa, poistetaan pian Euratom-sopimuksesta ja sisällytetään yleissopimuksen terveyttä käsittelevään lukuun.

Flemming
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, käsittelyssä on neuvoston direktiivi terveyden suojelemisesta. Tärkeä aihe ja parlamentilla on valitettavasti ainoastaan kuulemisoikeus. Sanon tämän, koska pidän välttämättömänä painottaa sitä yhä uudelleen, että tällä parlamentilla on liian vähän toimivaltaa. Tämä on välttämätöntä sanoa myös sen takia, että jotkut tiedotusvälineet tietämättään parlamentin tosiasiallisista yhteispäätösmenettelyn suomista mahdollisuuksista aiheuttavat hyvin usein asianosaisissa hyvin suurta rauhattomuutta. Niin tapahtui myös tässä tapauksessa. Tutkinnon suorittaneiden radiologis-teknisten apulaisten keskuudessa syntyi suurta rauhattomuutta, jotka näkivät jo elinehtojensa katoavan Euroopan parlamentin takia.
Julkisuudessa olikin välttämätöntä tehdä oikaisuja siitä, että ratkaisut tekee viime kädessä neuvosto eikä parlamentti. Rauhoittumista edesauttoi myös se, että pystyin vakuuttamaan, ettei parlamentti varmastikaan halua poistaa tämän ammattiryhmän elinehtoja.
Koska tässä parlamentissa on näkyvä perinne kritisoida komissiota voimakkaasti, on toki reilua myös kerran kiittää erittäin, erittäin hyvästä ehdotuksesta. Minusta on todella ilahduttavaa, että kollegoiden, jotka ovat antaneet tästä tarkistuksia käsiteltäväksi, on kuitenkin onnistunut vielä parantaa tätä hyvää ehdotusta. Yksi oikaisu on minusta erittäin tärkeä. Vastaava lääkäri kantaa vastuun siitä, mitä tapahtuu. Hän määrää, yksinomaan hän, ilman että tämän takia toimenpiteen suorittavien henkilöiden vastuualue kaventuisi jollakin tavalla. Peruskoulutusta, jatkoja täydennyskoulutusta sekä odottavien ja imettävien äitien suojaa on parannettu. Tämä on erittäin hyvä ehdotus, erittäin luotettavaa työtä parlamentilta. Enää voikin vain toivoa, että - merkki arvoisalle komissaarille - myös neuvosto antaa tunnustusta parlamentin hyvälle työlle.

Kestelijn-Sierens
Arvoisa puhemies, hyvä komission jäsen, kollegat, kuten sanottu, altistuminen säteilylle lääketieteellisistä syistä on luonnolliselle säteilylle altistumisen jälkeen suurin ionisoivan säteilyn lähde. Lainsäädännön uudistaminen, jossa painotetaan lääketieteellisistä syistä tapahtuvan altistumisen vastuullisuuden ja parhaan mahdollisen vaikutuksen periaatteita, saakin siksi täyden tukemme. Esittelijä Amadeo on oikeutetusti sitä mieltä, että säteilyä tulee rajoittaa. Luotan kuitenkin siihen, että lääketiede ihmisen terveyden valvojana tekee kaikkensa turhan tai vaarallisen tutkimuksen välttämiseksi. On kuitenkin käytettävä parhaita saatavilla olevia laitteita, jotka on huollettava hyvin. Nämä kustannukset muodostuvat korkeiksi; edut tekevät kuitenkin selväksi, että kyseessä ovat välttämättömät kustannukset. Kyseessä ei ole ylellisyyden lisääminen, vaan säteilyn vahingollisuuden vähentäminen. Kyseessä eivät ole ainoastaan potilaat, vaan myös laitteita käyttävä henkilökunta ja potilaita tukevat henkilöt.
Kollegat, jäsenvaltioiden ja sairaaloiden on ajateltava tätä, mikäli ne joutuvat ahtaalle nykyisten terveydenhuollon säästötoimenpiteiden vuoksi.

Lannoye
Arvoisa puhemies, johdannon sijasta haluaisin korostaa sitä seikkaa, että lääketieteellinen säteilyaltistus ei eroa ei-lääketieteellisestä säteilyaltistuksesta. Erona on ainoastaan perustelut: lääketieteellisen säteilyaltistuksen katsotaan periaatteessa hyödyttävän potilasta, mikä kompensoisi säteilyhaitat.
Komissio teki näin ollen perustellusti aloitteen vuoden 1984 direktiivin muuttamiseksi. Haluan ilmoittaa olevani samaa mieltä Flemmingin kanssa siitä, että tämä on hyvä ehdotus, vaikka katsoimmekin, että direktiiviä on muilta osin muutettava suhteellisen vähän. Miksi tämä muutos on tarpeen? Kuten Amadeo ilmoittaa, sitä tarvitaan ensinnäkin siksi, että alan teknologia on parantunut voimakkaasti ja levinnyt laajalle. Toiseksi siksi, että Kansainvälinen säteilysuojatoimikunta on vuodesta 1991 alkaen muuttanut säteilyalan normeja, jotka perustuvat kahteen uuteen merkittävään näkökantaan, joista tiedepiirit ovat yksimielisiä.
Ensinnäkin vaaratonta säteilyä ei ole olemassa. Kaikki säteily, olipa se miten heikkoa tahansa, aiheuttaa vahinkoja. On näin ollen tärkeää muistaa, että säteilylle ei ole olemassa kynnystä. Toiseksi Kansainvälinen säteilysuojatoimikunta katsoo, että raskaana olevien naisten säteilylle altistuminen vahingoittaa sikiön terveyttä. Nykyisin tiedetään, että yli kolmen viikon ikäisillä säteilylle altistuneilla sikiöillä on kasvanut syöpäriski.
Tiedetään myös, että 8-15 viikon ikäisten sikiöiden altistuminen säteilylle lisää huomattavasti vaaraa henkisen kehityksen vakavasta viivästymisestä. Kaikki tämä on perusteena komission meille esittämille muutoksille, erityisesti 4-11 artiklan osalta, joiden yhteydessä komissio pyytää kiinnittämään erityistä huomiota säteilyaltistuksiin, joista ei ole suoraa terveyshyötyä niiden kohteena oleville henkilöille tai joiden kohteena on mahdollisesti raskaana olevia naisia.
Ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokunta arvioi joutuvansa hieman tiukentamaan näitä tekstejä pyytäen, että tämän kaltaista altistumista vältettäisiin. Uskon, että komission olisi muilta osin tuettava näitä tarkistuksia ja saatava niiden perusteella aikaan teksti, jonka neuvosto voi täysin hyväksyä.

Belleré
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, kollegat. Tätä lääketieteelliselle ionisoivalle säteilylle vaaroille altistumiselta suojaavaa mietintöä voitaisiin tietystä näkökulmasta katsoen pitää täydennyksenä direktiiville 80/636/Euratom, joka koski lääketieteellisiä altistumisia yleensä. Kollega Amadeo, lääkäri kuten minä, teki oikein muuttaessaan neuvoston tekstiä tarkistuksilla, jotka komissio sitten otti omikseen laajentamalla ja täsmentämällä niitä teknisesti. Tarkistukset pyrkivät turvaamaan ionisoivalle säteilylle altistuneen potilaan kanssa kosketuksissa olevien ihmisten, raskaana olevien naisten ja siis syntyvän lapsen terveyden.
Ei ole epäilystäkään - seikka, jota komissio korosti ja esittelijäkin painotti - etteikö radiologinen tutkimus olisi synnyttänyt ennaltaehkäisevään hoitoon ja varhaiseen diagnosointiin liittyviä parannuksia. Toisaalta on myös totta, että radiologisen diagnoosin menetelmien jatkuvasti tihentyvästä käytöstä on ollut myös negatiivisia seurauksia.
On siis kannustettava erityisiä toimenpiteitä, jotka edistävät terveysalan koulutuksen ja valistuksen levittämistä koko väestölle, jokaiselle terveysalan toimijalle, terveydenhuollon hallintoelimille ja niiden johtohenkilöille, olivatpa nämä sitten poliittisia tai lääketieteen toimijoita. On pyrittävä vähentämään välttämättömin lääketieteellisten säteilyaltistusten määrää turvautumalla vaihtoehtoisiin menetelmiin, kuten esittelijäkin huomautti: On poistettava säteilyaltistus tarkistuksista, joita ei pidetä välttämättöminä; työntekijöille ja väestölle on järjestettävä säteilysuojaa laajoilla ja sopivilla aloitteilla, jotka koskevat alueita ja tiloja, joissa ennaltaehkäisevää hoitoa ja tutkimusta suoritetaan, mahdollisesti lääketieteellisen fysiikan asiantuntijan mitatessa annokset ja kontrollit. Luulenpa, että niin komissio kuin esittelijäkin vahvistavat nämä tavoitteet.

Malone
Arvoisa rouva puhemies, haluan onnitella esittelijää hänen erinomaisesta mietinnöstään, jossa käsitellään ihmisten terveyteen liittyvää kysymystä. Hyväksyn päätöksen saattaa ajan tasalle vuoden 1984 direktiivi, jonka tarkoituksena on suojata ihmisiä ionisoivalta säteilyltä lääketieteellisten säteilyaltistusten yhteydessä. Tähän on olemassa neljä pääsyytä ja monet niistä on jo mainittu. Ne kannattaa kuitenkin toistaa.
Ensinnäkin röntgensäteiden käyttö lääketieteellisen toiminnan ja kokeiden yhteydessä on lisääntynyt huomattavasti viimeisen kahdentoista vuoden aikana koko Euroopan unionissa; toiseksi tieteellinen tieto ja röntgensädeteknologia on kehittynyt huimasti tänä aikana; kolmanneksi monet kansainväliset järjestöt ovat julkaisseet ajankohtaisempia suosituksia röntgensäteistä ja neljänneksi Maastrichtin sopimuksen 129 artiklassa annetaan Euroopan unionille lisää valtuuksia kansanterveyden alalla. Joten oli selvää, että vuoden 1984 lainsäädäntö oli saatettava ajan tasalle, ja yhdyn esitettyihin suosituksiin.
Voimme kuitenkin tehdä enemmänkin. Vaikka radiologinen diagnoosi tuo kiistattomia etuja potilaille, siinä on oma vaaransa, ja tästä syystä yritämme vähentää lääketieteellisen säteilyn käyttöä, jos vain mahdollista, käyttämällä vaihtoehtoisia menettelytapoja. Meidän on kiinnitettävä enemmän huomiota potilaiden korkeampaan turvallisuustasoon ja erityisesti, kuten monet ihmiset ovat sanoneet, raskaana olevien naisten turvallisuuteen.
Olen samaa mieltä niiden kanssa, jotka ovat pyytäneet parlamenttia osallistumaan asian käsittelyyn soveltamalla yhteispäätösmenettelyä sen sijaan, että sitä vain kuultaisiin tässä asiassa, jonka merkitys on näin suuri kansalaisillemme. Toivon, että tämä poikkeus poistetaan HVK: ssa.

Trakatellis
Arvoisa puhemies, on historiallinen tosiasia, että sekä Röntgen, joka työskenteli röntgensäteen parissa, että Pierre Curie, joka yhdessä Marie Curien kanssa paljasti radiumin, joutuivat niiden vahingollisten säteiden altistamiksi, jotka he löysivät ja joita he tutkivat ihmiskunnan hyväksi. Siitä lähtien vahingolliset solumuutoksia ja syöpää aiheuttavat ionisoivan säteilyn vaikutukset ovat olleet tunnettuja ja valitettavasti niiden aiheuttamat vahingot ovat olleet suuret ja niiden uhriksi on joutunut myös henkilöitä, jotka ovat yrittäneet soveltaa niiden käyttöä lääketieteeseen, nimittäin röntgendiagnostiikkaan ja radioterapiaan. Tässä yhteydessä on tietenkin korostettava röntgendiagnostiikan suurta vaikutusta lääketieteen kehitykseen. Nykyään kuitenkin tiedämme, että on vältettävä ilman syytä tapahtuvaa ihmisen altistamista ionisoivalle säteilylle, koska se aiheuttaa soluvaurioita.
Menneisyydessäkin, jo vuodesta 1959 oli olemassa yhteisön direktiivejä säteilyltä suojaamiseksi. Kuitenkin direktiivi 84/466/Euratom, joka viittaa myös lääketieteellisiin tutkimuksiin joutuneiden ihmisten suojaamiseen ionisoivalta säteilyltä, hyväksyttiin vuonna 1984. Tämä direktiivi tarvitsee uudistuksia monesta syystä, joista tärkeimpiä ovat:
a)lääketieteelliseen tarkoitukseen käytetyn säteilyn alueella tapahtunut merkittävä kehitys tutkimuksen ja teknologian alalla, b)onnettomuuksien määrän suuri lisääntyminen lääketieteellisissä säteilyaltistuksissa, joka on tapahtunut 12 vuoden aikana alkaen vuodesta 1984, c)kansainväliset esitykset lääketieteellisen säteilyaltistuksen kysymyksissä, d)artiklan 129 säätäminen vuoden 1992 perustamissopimuksessa, jolla saatiin unionissa aikaan selkeitä sovellusalueita kansanterveyden alalla. Siten direktiivin 84/466/Euratom korvaaminen on enemmän kuin koskaan välttämätöntä.Haluaisin painottaa seuraavia asioita äänestyksen alla olevasta direktiivistä:
1) Erikoislääkärin roolilla ja läsnäololla röntgendiagnostiikassa ja radioterapiassa on suuri merkitys, ei ainoastaan annettavan annoksen takia, vaan myös jokaisen tilanteen kokonaisuuden kannalta kohdattaessa mahdollisesti ilmeneviä erityistapauksia.
2) Diagnostisissa toimissa on sovellettava välttämättömien diagnostisten tietojen ottamisen periaatetta yhdessä sairaan vähimmän mahdollisen altistamisen kanssa. Radioterapian kohdalla sairaan altistamisen on oltava oikein arvioitu parhaan mahdollisen lopputuloksen saamiseksi. Luonnollisesti sekä röntgendiagnostiikan että radioterapian suhteen työntekijöiden suojan on oltava paras mahdollinen.
3) On tärkeätä, että röntgendiagnostiikan ja radioterapian välineet ja laitteet ovat nykyaikaisia ja tarjoavat parhaan mahdollisen turvan niin henkilölle, jota tutkitaan, kuin niille, jotka osallistuvat lääketieteelliseen tutkimukseen. Tässä jäsenvaltioilla on suuri vastuu. Niiden on pidettävä huolta lääketieteelliseen tarkoitukseen tehdyistä ionisoivaa säteilyä käyttävistä laitteista.
4) Erityisesti on mainittava direktiivissä ne vakavat vaarat, jotka kohdistuvat säteilylle alttiiksi joutuviin raskaana oleviin naisiin, sekä heihin itseensä että sikiöihin, varsinkin kun altistuminen kohdistuu vatsan alueeseen. On hyvä, että nykyään on olemassa vaihtoehtoisia keinoja tiettyjen diagnoosiongelmien selvittämiseksi, ja näitä on käytettävä tarvittaessa, vaikka ne olisivat kustannuksiltaan suurempia.
Direktiivi täydentää parhaalla tavalla hippokraattista sanontaa: " se on avuksi, kunhan ei vahingoita" . Lopuksi haluaisin ilmaista onnitteluni esittelijälle hänen työnsä johdosta ja myös kaikille niille, jotka ottivat osaa ympäristöja terveysvaliokunnan työhön parhaan mahdollisen direktiivin luomiseksi.

Ephremidis
Arvoisa puhemies, myös tässä ionisoivalta säteilyltä suojaamisessa, tässä ihmisen terveydelle tärkeässä tieteellisessä keinossa, on jotain mätää. Siinä on jotakin vaarallista, josta on osoituksena se, että neuvosto palaa uudelleen ja uudelleen tähän kysymykseen todellisuuden painostamana ja esittää uusia ja uusia direktiivejä voidakseen ehtiä tosiasioiden edelle. Pelkään, ettei tämäkään direktiivi selvitä perinpohjaisesti ja lopullisesti tätä ongelmaa. Herra Amadeon esitys on hyvää tarkoittava ja arvokas yritys, mutta silläkin on omia puutteitaan.
Mistä sitten on kysymys, arvoisa puhemies?
Tiedän, että maassani - kuten monissa muissakin Euroopan maissa - perustetaan röntgenlaboratorioita tiuhaan tahtiin ja syynä ovat liiketaloudelliset tekijät. On voimassa joitakin tyypillisiä oletuksia, on oltava vastuullinen säteilyhoitolääkäri ja on oltava jonkinlaista säteilysuojaa. Kuitenkin yhtiöt, jotka liiketaloudellisin perustein perustavat laboratorioita, hakevat yhä enemmän asiakkaita. Siinä he onnistuvat antamalla prosenttiosuuden lääkäreille, jotta he lähettäisivät potilaita yhä uusiin, usein tarpeettomiin ja terveydelle vaarallisiin tutkimuksiin, jotka samalla rasittavat vakuutuslaitoksia.
Edelleen, arvoisa puhemies, siinäkin tapauksessa, että lääkärit ovat vastuuntuntoisia ja tekevät oikein tällaiset tutkimukset, ne eivät ole kuitenkaan selkeitä hoitavalle lääkärille, mikä puolestaan aiheuttaa lisätutkimuksia ja se vuorostaan lisärasituksia vakuutusyhtiöille.
Lopuksi, arvoisa puhemies, valvontaa, ainakaan tehokasta valvontaa, ei ole olemassa kyseisten laboratorioiden laitteiden uusimisen suhteen. Tässä on vallalla liiketaloudellinen suhtautuminen, jonka mukaan laitteiden uusiminen tapahtuu vasta sitten, kun ne ovat loppuun kuluneita, jotta ansaitaan enemmän. Siksi ensinnäkin laitteiden uusiminen on tehtävä tieteellisten yhdistysten ja vakuutuslaitosten mielipiteen mukaan - koska niillä on omiakin vahinkoja asian johdosta. Uutta teknologiaa on sovellettava käyttöön, kuten kollegani, herra Trakatellis korosti oman ammattikokemuksensa perusteella. Toiseksi, potilaalla on oltava oma vakuutuskirja, johon tulisi kirjoittaa kaikki hänelle suoritetut tutkimukset, ja tämän tiedon mukaan hoitava lääkäri määräisi uusia tutkimuksia. Arvoisa puhemies, ilman näitä ehtoja muuten hyvä mietintö ehdotuksineen ja tarkistuksineen ei käsittääkseni ole riittävä. Varmasti vähän ajan kuluttua esitetään uusi mietintö. Tällä välin kuitenkin ihmisten terveysongelmat ehtivät pahentua ja pääasiassa eurooppalaisten terveyttä kauppaavien yhtiöitten voitot kasvavat.

Poggiolini
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, haluan ensinnäkin kiittää kollega Amadeoa erinomaisesta, valmiista ja tarkasta mietinnöstä. Kiitän häntä myös hänen tarkistuksia kohtaan osoittamastaan myönteisyydestä: hän hyväksyi niistä useita, joita itse olen esitellyt ja jotka komissio on käsitellyt ja hyväksynyt. Jos nämä tarkistukset otetaan huomioon, uskon että direktiivistä tulee huomattavasti parempi. On totta, että kysymyksessä on luonnosmenettely, joten asia on vakava. Kaikissa tässä istuntosalissa pitämissäni puheenvuoroissa olen toistanut ja jatkan samaa linjaa - nyt kun olemme saamassa päätökseen hallitusten välistä konferenssia käsittelevän keskustelun - että on laajennettava, 129 artiklan mukaisia, parlamentille säädettyjä, terveydenhuoltoa koskevia tehtäviä.
Yleisesti tunnettua on, että suurin osa kaikesta siitä säteilystä jolle Euroopan väestö altistuu, on alkuperältään ionisoivaa säteilyä. Käsiteltävänä on siis hyvin tärkeä aihe, eikä missään tapauksessa toisarvoinen direktiivi. Säteilylle altistumista ei voi sivuuttaa olankohautuksella, sillä sen seurauksena lisääntyvät syöpä ja pahanlaatuiset kasvaimet. Jo vuodesta 1984 Euratomia koskevissa neuvotteluissa on yritetty säännellä tätä aluetta. Se oli silloin ja monia vuosia on kulunut. Vuonna 1996 annettiin yksi direktiivi lisää, joka ei käsitellyt terveydenhuoltoon liittyviä ongelmia, joten nyt käsillä oleva direktiivi on tärkeä. Se lisää tämän tyyppisten diagnosointi tutkimusten minimointiin ja perusteluun liittyviä vaatimuksia. Perusteleminen tarkoittaa, että nämä tutkimukset otetaan käyttöön vain, jos ne ovat välttämättömiä eli jos ollaan aivan varmoja, että mitään vähäisemmän riskin omaavaa, diagnosoinnin mahdollistavaa tutkimustapaa ei ole. Sama sanottakoon optimoinnista: se tarkoittaa toimimista siten, että koneenkäyttäjän, radiologiteknikon, lääkärin altistumisriski on mahdollisimman pieni.
Uskon, että direktiivi on ottanut huomioon esille tulleista kysymyksistä tärkeimmät kohdat. Tarkistukset ovat selventäneet, jopa yksityiskohdittain, mikä tulee olla potilaiden altistuksen minimitaso. Erityisesti on huomioitu, kuitenkin, lähetteenkirjoittajan kaksoisroolissa toimivan lääkärin tehtävä eli sopivimman ja vaarattomimman tutkimusmenetelmän valinta. Toiseksi on mainittu tutkimuksen suorittavan lääkärin vastuu siitä, ettei tutkimuksesta aiheudu riskejä potilaalle. Kuten kollega Trakatellis huomautti, lääkärit ovat kautta aikojen pitäneet mielessään " ensiksi, älä tee vahinkoa" -periaatteen ja tulevat näin jatkamaankin, mutta jäsenvaltioiden laatimat tarkat normistot ovat silti välttämättömiä. Tämäkään ei vielä riitä, vaan jäsenvaltioiden on otettava käyttöön tarkat ohjeistot vanhojen, käyttämättömien, potilaalle vahingollisten, laitteistojen korvaamiseksi ja käytöstä poistamiseksi.
Arvoisa puhemies, yhteenvetona voidaan todeta, että kysymyksessä on tärkeä direktiivi, jota parlamentti on parantanut ja jonka toivon saavan osakseen komission arvostuksen. Se on ansainnut täyden tukemme ja meidän rikkumattoman yksimielisyytemme.

Bjerregaard
Arvoisa puhemies, komissio kiittää ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokuntaa ja tietenkin erityisesti puheenjohtaja Amadeoa siitä tuesta, jota ehdotus, jota me tänään käsittelemme, on saanut. Kiitän myös niistä hienoista huomautuksista, joita on matkan varrella tullut vastaan.
Kun neuvosto asetti vuonna 1984 ensimmäistä kertaa direktiivin, joka koski niiden henkilöiden säteilysuojelua, jotka käyvät läpi lääketieteellisiä tutkimuksia ja hoitoja, tämä tehtiin siitä tietoisena, että ne olivat ehdottomasti suurin ihmisen luoma sellaisen säteilyn lähde, jolle ihmiset ovat alttiita. Komission tämän direktiivin muuttamista koskevan ehdotuksen tavoite on ensinnäkin ottaa huomioon se tieteellinen ja tekninen kehitys, jota on tapahtunut lääketieteen alalla. Toiseksi vuonna 1996 annetun perustavanlaatuisia turvallisuusnormeja koskevan direktiivin muuttaminen ja kolmanneksi vuonna 1984 annetun direktiivin toteuttamisesta saadut kokemukset.
Komissio voi kannattaa tarkistuksia 1, 2, 3 ja 10. Lisäksi olemme yksimielisiä useiden tarkistusten tavoitteiden kanssa, mutta ne voidaan kuitenkin muotoilla hiukan toisin tai ehkä sisällyttää toiseen artiklaan ehdotuksen yhtenäisyyden varmistamiseksi. Voimme siksi kannattaa osittain tai periaatteessa tarkistuksia 4, 5, 7, 8, 9 ja 11. Komissio ei voi hyväksyä jäljellä olevia kahta tarkistusta seuraavista syistä: Tarkistusta 6, joka käsittelee neuvon kysymistä lääketieteellisen fysiikan asiantuntijalta 4 artiklan 1 a kohdassa, pidetään tarpeettomana, koska vaatimus, joka koskee neuvon kysymistä lääketieteellisen fysiikan asiantuntijalta, käy selkeästi ilmi jo ehdotuksen 5 artiklan 5 kohdasta.
Tarkistus 12, joka koskee 13 artiklan 2 kohtaa, jossa lääketieteellisen toiminnan harjoittaja muutetaan lääkäriksi, joka suorittaa radiologiset tutkimukset, voi johtaa väärinkäsitykseen. Ilmaisua lääketieteellisen toiminnan harjoittaja käytetään koko ehdotuksessa viittaamaan siihen henkilöön, joka on vastuussa lääketieteellisestä säteilystä. Tässä artiklassa on puhe samasta henkilöstä, ja siksi meidän tulisi käyttää samaa nimitystä.
Sen varmistamiseksi, että henkilöt, jotka altistuvat lääketieteelliselle säteilylle, nauttivat edelleen suurinta mahdollista säteilysuojaa, komissio haluaa esittää muutetun ehdotuksen niiden hyödyllisten tarkistusten pohjalta, jotka Euroopan parlamentti on esittänyt tänään, tarkoituksena saada direktiivi neuvoston hyväksymäksi kesäkuun kuluessa.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Euroopan laajuiset televerkot
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Hoppenstedtin Euroopan parlamentin sovitteluvaltuuskunnan puolesta laatima mietintö (A4-0166/97) sovittelukomitean hyväksymästä yhteisestä ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi Euroopan laajuisia televiestintäverkkoja koskevista suuntaviivoista (C4-0166/97-95/0124(COD)).

Hoppenstedt
Arvoisa puhemies, arvoisat naiset ja herrat, Euroopan laajuiset televerkot ovat liikenteen ja energian jälkeen kolmannet Euroopan laajuiset verkot, jotka saatamme nyt päätökseen. Aluksi yksi periaatteellinen huomautus. Euroopan laajuisten televerkkojen tavoitteena on eurooppalaisen televiestintäinfrastruktuurin rakentaminen. Tämä käsittää fyysisen televiestintäverkon ohella peruspalvelut ja sovellukset kansalaisia ja yrityksiä, erityisesti pieniä ja keskisuuria yrityksiä varten.
Neuvottelujen menestyksekäs loppuunsaattaminen on positiivista. Tämän yhteydessä on erityisesti tuotava esiin se, että saatoimme päättää sovittelumenettelyn menestyksekkäästi parlamentin edustajan ja neuvottelujen puheenjohtajan, Nicole Fontainin, erinomaisilla järjestelyillä ja johtamisella, mutta myös puheenjohtajamaa Hollannin suurelta osin hyväksyttyä kantamme rouva Joritsman johdolla, mutta myös komission kanssa käydyillä neuvotteluilla, joista erittäin tärkeä oli komissaari Bangemannin kanssa käyty neuvottelu.
Vaikka Euroopan laajuisten televerkkojen kokonaisbudjetti 40 miljoonaa ecua ei sisälläkään paljon joustovaraa, niin projektien järkeä ja tavoitetta ei voi asettaa kyseenalaisiksi. Käyttöön asetetut varat rahoittavat ja tukevat eurooppalaisia hankkeita, jotka eivät olisi mahdollisia ilman Euroopan unionin varoja. Euroopan unionin rahoittamat hankkeet palvelevat osaltaan tietoyhteiskunnan kehittymistä. Neuvottelujen aiheita olivat sisällölliset ja tekniset näkökohdat, Euroopan parlamentin toimivaltuudet, prioriteetit ja satelliittiviestintä, jotka kuuluvat prioriteettiluetteloihin.
Teknisistä näkökohdista on sanottava, että Euroopan parlamentin keskeinen vaatimus oli tehdä selväksi laajan käytön merkitys. Päinvastoin kuin alkuperäisessä komission tekstissä peruspalveluja, kuten sähköpostia ja sovelluksia, painotetaan voimakkaammin. Euroopan laajuiset televerkot eivät ole tutkimusprojekteja, vaikka ne on sisällytetty neljänteen tutkimuksen puiteohjelmaan, vaan niiden pitäisi osoittaa kansalaisille ja yrityksille informaatio- ja viestintäteknologioiden käytännöllinen ja taloudellinen hyöty.
Euroopan parlamentti puolusti menestyksekkäästi hankkeen ylikansallista luonnetta ilmentävän kriteerin säilyttämistä, ja siten taataan, ettei Euroopan unionin varoja käytetä kansallisten hankkeiden edistämiseen, jotka säilyvät kansallisina myös tulevaisuudessa. Euroopan parlamentti puolusti lisäksi menestyksekkäästi tässä päätöslauselmassa yhteiskunnallisten vaatimusten arviointia. Uusien teknologioiden sosiaaliset vaikutukset on huomioitava esimerkiksi etätyössä.
Euroopan parlamentin toimivaltuudet ovat olleet meille luonnollisesti erityisen tärkeä neuvottelujen kohde. Neuvottelujen suurin kiistakysymys olikin juuri Euroopan parlamentin institutionaalisten toimivaltuuksien säilyttäminen. Parlamentti vaati lainsäädännöllisen menettelyn alusta alkaen, että sen oikeudet turvataan 129 c ja d artiklojen mukaisesti. Tässä taattiin mahdollisuutemme yhteispäätökseen menettelyssä yhteistä etua palvelevia hankkeita koskevien suuntaviivojen aikaansaamiseksi.
Euroopan parlamentti käytti täysin hyväkseen omia toimivaltuuksiaan sovittelukomiteassa käydyissä neuvotteluissa, kun vahvistettiin vastaavanlainen toimintamuoto kuin energiaan ja kuljetukseen liittyvissä Euroopan laajuisissa verkoissa. Yhteisiä etuja palvelevat hankkeet käyvät ilmi päätöksen liitteestä I. Neuvoston ja Euroopan parlamentin yhdessä laatima liite vahvistaa siten suuntaviivat. Komissio on tehnyt myös erittäin selväksi ja laatinut tekstin, että se sitoutuu laatimaan kertomuksen näiden suuntaviivojen toteuttamisesta ja esittämään vuoden 2000 puoliväliin mennessä soveltuvia ehdotuksia yhteistä etua palvelevien hankkeiden luettelon tarkistamiseksi yhteispäätöksellä. Tämä ehdotus on hyväksyttävä tätä seuraavien 18 kuukauden kuluessa eli 31. joulukuuta 2001 mennessä, joka on myös tämän liitteen viimeinen voimassaolopäivä. Tällä taataan toiminnan keskeytymätön jatkuminen.
Nyt prioriteetteihin. Liitteen sisäisillä prioriteeteilla on meille erityinen merkitys. Näitä ovat peruspalvelut, yhteistä etua palvelevat sovellukset viitaten etäopetukseen, kulttuuriperinnön, pk-yritysten, liikenteen, ympäristön ja terveyden palveluksessa oleviin telematiikkapalveluihin.
Komission ja erityisesti herra Bangemannin esittämä hanke, nimittäin satelliittipalveluiden sisällyttäminen Euroopan laajuisiin televerkkoihin, on minulle henkilökohtaisesti sekä myös parlamentille erityisen merkityksellinen, vaikka neuvosto ei halunnutkaan aluksi hyväksyä sitä. Tällä osoitetaan selvästi, että me sisällytämme tulevaisuudessa satelliittiaiheen olennaisesti enemmän kuin tähän asti pohdintoihimme voidaksemme kehittää vielä tehokkaammin Euroopan laajuisia verkkoja osana globaaleja verkkoja. Uskon, että nyt seuraavat kertomukset, nimittäin satelliittia koskeva toimintasuunnitelma, edelliset keskustelut, päätökset satelliitin kautta välitettävistä henkilökohtaisista viestintäpalveluista, komission direktiivi tai ehdotus Euroopan unionista ja avaruuslennoista, tekevät kokonaisuudessaan selväksi, että olemme päättäneet valmistella tämän aiheen olennaisesti tehokkaammin julkisuutta varten, osoittaaksemme, että tässä meitä odottaa tärkeä eurooppalainen teollisuuden ala, jota meidän on edelleen edistettävä.
Uskon, että tässä on juuri tärkeitä tehtäviä Euroopan unionille, komissiolle ja parlamentille maailmanlaajuisessa kontekstissa. Uskon, että meidän on toimittava yhdessä kaiken tämän suhteen. Yhdessä tarkoittaa neuvottelevien henkilöiden kanssa, muun muassa ystäväni Glanten kanssa sosialistien puolueryhmästä, joka auttoi tämän aiheen menestyksekkäässä loppuunsaattamisessa. Kiitän sydämellisesti mielenkiinnostanne. Nyt olemme tällä tiellä, ja uskon, että tämä voi olla vain tie menestykseen.

Glante
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, herra Hoppenstedt, selkääntaputtelua voi käyttää silloin tällöin aivan hyvin kaupanteossa. Olin ensimmäistä kertaa mukana sovittelumenettelyssä ja minun täytyy sanoa, että se oli hyvin jännittävää ja se opetti minulle paljon. Voin vain korostaa Hoppenstedtin tekemiä periaatteellisia huomautuksia. Haluan vielä lisätä itse muutamia. Euroopan laajuiset televerkot ovat mielestäni vain rajoitetusti verrattavissa muihin Euroopan laajuisiin verkkoihin, kuten energiaan ja liikenteeseen. Energian ja liikenteen osalta on kyse ennen kaikkea verkkojen infrastruktuurista, niiden parantamisesta tai rakentamisesta. Kyseessä on niin sanoakseni hardware .
Euroopan laajuisissa televerkoissa olemme laajimmassa merkityksessä enemmän tekemisissä niin kutsutun softwaren ja vähemmän hardwaren kanssa. Me tarvitsemme järkeviä sovelluksia, jotka hyödyntävät olemassa olevia ja uusia infrastruktuureja ja jotka helpottavat näiden sovellusten potentiaalisten käyttäjien siirtymistä tähän tekniikkaan. Meidän on tuotava ihmiset kuluttajina, työnantajina sekä työntekijöinä tämän tekniikan äärelle. Meidän on poistettava heidän uuteen teknologiaan liittyvät pelkonsa.
Mutta meidän on myös luotava tätä varten sellaiset olosuhteet, että näillä tekniikoilla voi ansaita rahaa. Muutoin tällä alueella ei tule olemaan sille välttämättömiä yksityisiä investointeja. Politiikka on mielestäni kompromissien löytämisen taitoa, ainakin useimmiten. Saatoin huomata, että kaikkien osanottajien kompromissivalmius kasvoi ajan kuluessa. Sanoin yhdessä istunnoista, jonka rouva Fontaine muistaa, että hyvä kompromissi on sellainen, joka tekee vähän kipeää kummallekin osapuolella tai tekee vähän kipeää kolmelle osapuolelle. Uskon, että tässä tuloksessa asianlaita on näin.
Haluaisin erityisesti tukea komission lupausta antaa parlamentin edessä päätöksen 14 artiklaa koskeva julkilausuma. Tämä on sovittelutuloksen olennainen kohta. Se varmistaa mielestäni parlamentin vaatimuksen yhteispäätöksestä. Puolueryhmäni tukee tätä varmasti. Toivon, että koko parlamentti seisoo tämän tuloksen takana.

Malerba
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, on todellakin erinomaista, että vihdoinkin televerkostoja koskevissa neuvotteluissa on päästy positiiviseen lopputulokseen. Tyytyväisyyteen on syytä ensinnäkin siitä syystä, että tässä lopullisessa asiakirjassa pohditaan suurinta osaa Euroopan parlamentin esittämistä suosituksista, toiseksi, koska näiden eurooppalaisten, poliittisten suuntaviivojen täsmentämisellä on ollut kiire. Miltei viikottain ilmestyy markkinoille uusia mikroelektronisia komponentteja. Tiedon varastointiin, pakkaukseen, hakuun ja verkkoihin pääsyyn liittyvä digitaalinen teknologia tarvitsee, markkinoille päästäkseen, yhä lyhyemmän ajan . On kyllä totta, että audiovisuaalisen materiaalin julkaisijat, satelliittivalmistajat ja televerkkooperaattorit tarvitsevat pidemmän ajan, mutta monopolien häviäminen, markkinoiden muuttuminen maailmanlaajuisiksi, yhdessä suurten yksityisten pääomien markkinoille tulon myötä, tämä sektori tulee kasvamaan kiihtyvällä vauhdilla.
Julkisella vallalla, omalta osaltaan, on valtuudet kontrolloida ja määrätä suuntaviivat. Se on, kuitenkin, niin paikallisella kuin valtiollisellakin tasolla, mahdollinen tärkeä asiakas yleishyödyllisiin hankkeisiin, kuten terveydenhuoltoon, koulutukseen ja aluehallintoon suunnatun sovelletun informaation ostajana. Yhdysvalloissa tämä symbioosi tapahtuu ennen kaikkea paikallisella tasolla, niin sanottuina smart community -tyyppisinä kokeiluina, kuten Silicon Valley . Euroopassa, sitä vastoin, teleliikenneverkkojen ja informaatioyhteiskunnan on palveltava yhteismarkkinoiden, alueellisen yhtenäistämisen ja rajat ylittävän yhteistyön politiikkaa.
Näistä syistä myös allekirjoitan suosituksen, jonka mukaan rakennerahastojakin käytettäisiin, toisinaan, tämän kaltaisiin sovellutuksiin, ja lisäisin vielä koheesiorahaston, jotta tietoyhteiskuntaan syntyvien uusien yritysten rahoituskanavat lisääntyisivät.
Muistuttaisin myös, että telemaattisilla verkoilla on sillanrakentajan tehtävä toisistaan poikkeavien taloudellisten ja kulttuuristen todellisuuksien välillä. Tätä tehtävää ne voivat toteuttaa suhteessa maidensa ulkopolitiikkaan ja iloitsen siitä, että ainakin komissio hyväksyi satelliittiviestintään liittyvät palvelut tähän päätökseen.
Kahden viikon kuluttua pidetään Kairossa, Euroopan neuvoston ja ESA: n järjestämänä, juuri Välimeren maiden tietoyhteiskuntaa ja satelliittisovelluksia käsittelevä kokous, johon osallistuvilta hallituksilta ja tällä sektorilla toimivilta operaattoreilta odotan konkreettisia ja merkittäviä viestejä.
Haluaisin kommentoida käsiteltävänä olevan päätöslauselman suuntaviivoja, jotka koskevat verkkosysteemin kolmea tasoa: sovelluksia, palveluja ja infrastruktuureja. Sovelluksien tasolla, neuvoston on, mielestäni, toimittava potentiaalisten käyttäjien yhdistäjänä, pienten ja keskisuurten yritysten pilottiasiakkaana ja rahoituksen tukijana. Palvelu- ja infrastruktuurisektoreilla, sen sijaan, yhteisön on ennen kaikkea turvattava teknologiatutkimukselle kuuluva tuki ja sisäiset käyttöjärjestelmät.
Onnittelen kollegaani Hoppenstedtia tehdystä työstä ja tehokkuudesta, jolla hän on lisännyt Euroopan parlamentin roolia tässä päätöksentekoprosessissa.

Lindqvist
Herra puhemies, herra komissaari! Tietoyhteiskunta antaa ihmiselle ainutlaatuisia mahdollisuuksia toteuttaa ehkä kaikkein tärkeimpiä tarpeitaan kommunikaation, läheisyyden, puhumisen ja itsensä ilmaisun alueilla sekä vuorovaikutuksessa ihmisten ja ulkomaailman kanssa. Kyseessä on nopea kehitys, joka on käynnissä tv: ssä, radiossa, Internetissä, sähköpostissa ym. ja tulee myös jatkumaan. Meidän tehtävämme luottamushenkilöinä on huolehtia siitä, että kaikki ihmiset saavat osansa tietoyhteiskunnasta ja että tehtävät investoinnit ovat hyväksi suurelle enemmistölle eivätkä haitaksi terveydelle tai luonnolle.
Vuonna 1995 komissio esitti nämä suuntaviivat. Parlamentti on käsittelyissään jatkuvasti painottanut sosiaalisia näkökohtia, kansalaisten käyttömahdollisuuksia, ympäristövaikutuksia ja yhteisen edun sekä parlamentin vaikutuksen täsmentämistä tässä hankkeessa. Sovittelukomitean esitys, johon olen itse osallistunut liberaaliryhmän edustajana, on olennaisilta osin yhtäpitävä parlamentin näkökantojen kanssa tässä yhteydessä. Haluan erityisesti korostaa rajoja ylittäviä näkökulmia sekä kieltä ja kulttuuria koskevia asioita vähemmän kehittyneillä alueilla.
On myös tärkeää ja hyväksi, että päätetään priorisoida tiettyjä hankkeita, joilla on yleistä kiinnostavuutta, kuten esim. etäopetus, pienet ja keskisuuret yritykset, ympäristö ja terveys sekä satelliittiviestintä. Liberaaliryhmä tukee tätä sovittelukomitean esitystä. Mielestämme se on askel tiellä kohti tietoyhteiskuntaa ja Euroopan laajuista televerkkoa kaikille.

Novo Belenguer
Arvoisa puhemies, pidämme elintärkeänä, että Euroopan parlamentti tukee sovittelukomitean sopimuksen tulosta, jotta Euroopan laajuisia televerkkoja koskevien suuntaviivojen kokonaisuudelle onnistuttaisiin saavuttamaan lopullinen hyväksyntä yli vuoden kestäneiden kovien neuvottelujen jälkeen. Tämän päätöksen tavoitteena on säätää ehdotetuista toiminnan laajoista linjauksista ja yksilöidä ne yhteistä etua palvelevat hankkeet, jotka voivat saada yhteisön avustusta yhteisön rahoitusavun myöntämisen yleisistä periaatteista Euroopan laajuisten verkkojen alalla säätävän asetuksen mukaisesti.
Nämä 18 teknistä tarkistusta sekä päätös yksilöidä yhteistä etua palvelevat hankkeet ja niiden arvojärjestykset - ja satelliittiviestinnän sisällyttäminen tarkastuslausekkeineen liitteeseen I, aihetuttavat todellakin sen, että meidän pitää tässä täysistunnossa hyväksyä yhteinen sopimusteksti - unionin kansalaisten yleisen edun hyväksi, kansalaisten, jotka saavat lopullisen hyödyn Euroopan laajuisten televerkkojen ohjelman toimivuudesta.
Jotta niin tapahtuisi, mainitun ohjelman pitää suuntautua ei ainoastaan alan suurten yritysten ohjaamaan televerkkoon, vaan työpaikkojen luomisen tukemiseen ja televiestinnän kehittymisen edistämiseen unionin epäsuotuisilla maaseutualueilla, missä, omien erityispiirteittensä vuoksi, alan hyvä leviäminen on hankalampaa - tällainen tilanne on esimerkiksi syrjäisimmillä seuduilla.
Ensimmäinen askel on tukea avustusjärjestelmien luomista pienille ja keskisurille televiestinnän yrityksille, jotka luovat prosentuaalisesti hyvin paljon työpaikkoja Euroopassa, sekä parantaa infrastruktuuria niin, että mainitut yritykset sijoittautuisivat sinne, missä televerkko on epätäydellinen, eivätkä sinne, missä on helpompaa.
Jotta tässä onnistuttaisiin, mainittujen epätäydellisyyksien korjaaminen pitäisi yksilöidä yhteisön etua palvelevaksi hankkeeksi, jota puolestaan sovellettaisiin meidän yhteiskuntamme niin merkittävillä aloilla - kuten on jo sanottu - kuten yliopistoissa, kuljetuksessa, terveyskeskuksissa tai pienissä ja keskisuurissa yrityksissä, joitakin tapauksia mainitakseni.
Televerkkojen yhteiskunnallinen merkitys huomioon ottaen, osoittautuu välttämättömäksi hyväksyä edellä mainitut hankkeet niiden luonne, niiden taloudellinen elinkelpoisuus, niiden ympäristövaikutukset ja ennen kaikkea, kuten aiemmin on jo sanottu, niiden sosiotaloudelliset vaikutukset eurooppalaisessa yhteiskunnassa, konkreettisesti niiden työllisyysvaikutukset huomioon ottaen.
Lopuksi, taannoiset mielipide-erot voivat ja niiden pitää tulla ratkaistuiksi kaikkien asianosaisten yhteisen ponnistelun jälkeen, mutta sen saavuttamiseksi meidän pitää yksimielisesti tukea työnsä erittäin hyvin suorittaneen Euroopan parlamentin sovittelukomiteavaltuuskunnan arviointia.

Paasilinna
Arvoisa herra puhemies, hyvät kollegat, on hyvä, että on päästy sopimukseen. Televiestintä, oikeammin tietoverkot, muodostavat tietoyhteiskunnan perustan; ne vastaavat teitä. Mutta ne ovat paljon enemmän. Kysymys on suorastaan vallankumouksesta. Millä perusteella? Siitä syystä, että verkkojen järjestelmä voi ohittaa demokraattisen järjestelmän tai olla demokratian tavoittamattomissa. Verkko on myös vallankäyttöä: taloudellisen, kulttuurisen, poliittisen ja sosiaalisen vallan käyttöä.
Etääntyykö valta verkkoyhteiskunnassa? Se etääntyy tulemalla aivan lähelle, puolen metrin päähän tai suoraan päähän. Samalla se on kasvotonta, vaikeasti hahmoteltavaa ja voi sijaita missä tahansa maapallolla. Vallan jäljittäminen ei helpolla onnistu. Verkkovallasta ei pääse äänestämään. Se, joka vallitsee verkkoja ja niiden sisältöjä, voi operoida verkolla, siis hallita.
Ensimmäinen vaatimuksemme onkin, että kaikki ihmiset voivat käyttää verkkoja vapaasti ja siten että heidän asuinpaikkansa ja taloudellinen tilanteensa ei muodostu verkon käytön esteeksi. Mutta se ei riitä. Verkkojen käytölle on suuria taloudellisia, koulutuksellisia ja sosiaalisia esteitä. Tiedoiltaan vajavainen ihminen on tietoyhteiskunnassa syrjäytyneempi kuin nyt taloudellisesti heikommassa asemassa olevat. Verkkojen avulla voidaan käydä tietoyhteiskunnan sotia. Ihmisiä tai valtioita ei modernissa sodassa vahingoiteta fyysisesti. Parempi on alistaa vihollinen asiakkaaksi ja voittajasta riippuvaiseksi. Esimerkiksi hakkerit voivat olla verkkojen maantierosvoja tai hävittäjälentäjiä. Verkoissa on myös viruksia.
Komission tulisikin tehdä tuore selvitys verkottumisen vaikutuksista demokratiaan, kansalaisyhteiskuntaan ja turvallisuuteen. Meille ei riitä eurooppalaisten verkkojen hyvä tekninen taso. Täytyy olla demokratiaa ja kansalaisten osallistumista. Tarvitsemme siis verkkojen demokratiaa, sosiaalipolitiikkaa ja turvallisuuspolitiikkaa.

Torres Marques
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari ja hyvät jäsenet, tänään päättyy taas yksi yhteispäätösmenettely ja tällä kertaa se koskee Euroopan laajuisia televerkkoja koskevia suuntaviivoja. Euroopan parlamentilla oli asiassa tärkeä merkitys.
Olemme sellaisen alan edessä, joka on keskeinen eurooppalaiselle yhteiskunnalle ja taloudelle ja joka on muodostanut ennakkoedellytyksen mahdollistaakseen yhteisön kansalaisille ja yrityksille, varsinkin pk-yrityksille, hyötyä täysin televerkkojen tarjoamista mahdollisuuksista " tietoyhteiskuntaa" perustettaessa.
Itse asiassa palvelut ja tietoverkot ovat keskeisiä, jotta kaikki kansalaiset, yritykset ja julkinen viranomainen voisivat saada minkälaista tietoa tahansa ja kuinka paljon tahansa tietoa, jota he tarvitsevat mukaanlukien kehittymättömimmät ja syrjäisimmät alueet.
Tämän ohjelman avulla yhteisö tukee televerkkojen infrastruktuurien yhdistämistä varsinkin kilpailukykyä parannettaessa, varsinkin pk-yrityksien, ja vahvistettaessa sisäisiä markkinoita, vahvistaessa yhteiskunnallista ja taloudellista yhteenkuuluvuutta pitäen mielessä nimenomaa tarve yhdistää yhteisön saarialueet, rannikot ja yhteisön keskialueiden syrjäiset alueet ja nopeuttaa toimia, jotka luovat työpaikkoja uusilla kasvavilla aloilla.
On vielä ennakoitu uutta projektia, joka arvostaa satelliittiyhteyksiä, josta tulee myös yhteiseksi katsottu etu.
Komission päätös asettaa neljän vuoden määräajan liitteen I tarkistamiselle. Se koskee yhteisiä projekteja, sen uhalla, että ne vanhentuvat ja komission päätös lupaa näin toiveen välttää neuvostossa poliittiset saarrot.
Sovittelukomitean jäsenenä pidän tätä hyvänä sopimuksena, ja se näyttää miten komissio, neuvosto ja Euroopan parlamentti voivat ja miten niiden täytyy tehdä töitä määritelläkseen politiikat, jotka ovat vaikuttavimpia eurooppalaisen yhteiskunnan tulevaisuudessa.
Tämä on hyvä sopimus koska kaikki nämä laitokset osaavat täyttää tehtävänsä, joka kullekin kuuluu: komissio ehdottaa, Euroopan parlamentti määrittelee strategian ja perussektorit, ja kansalliset hallitukset toimeenpanevat suunnitelmat.
Arvoisa puhemies, haluaisin lopuksi onnitella varapuhemiehemme Nicole Fontainen ja esittelijämme Hoppenstedtin huomattavaa vaivannäköä sovittelussa.

Bangemann
Arvoisa puhemies, tämä ei ole todellakaan muodollisuus, kun aluksi esitän sydämellisen kiitoksen esittelijälle, herra Hoppenstedtille ja ennen kaikkea myös parlamentin valtuuskunnan puheenjohtajalle, rouva, varapuhemies Fontainelle. Sillä ne, jotka osallistuivat sovittelukomitean neuvotteluihin, tietävät, kuinka merkitsevä rooli kummallakin oli tulokseen pääsemisessä. Pitää toki paikkansa, että luonnollisesti myös komissio teki oman osuutensa mutta viime kädessä, jos halutaan tehdä vertailu, tämä on ollut kuin höyrylaivalla. Komissio lapioi hiiliä pesään, kapteeni Fontaine päätti laivan kurssista, perämies Hoppenstedt seisoi myrskyt kokeneena komentosillalla ja säilytti kurssin myös, vaikka neuvosto aiheuttikin vastatuulta.
Tulos on mielestäni erittäin hyvä ennen kaikkea, kun ajatellaan, etteivät näkökantamme olleet kaukana toisistaan vain yhdessä asiassa, vaan esiin tuli joukko institutionaalisia kysymyksiä, joissa parlamentti luonnollisesti halusi nähdä oikeuksiensa turvattavan. Neuvosto ei halunnut, että sen alueelle tunkeudutaan. Komissio oli tietenkin velvollinen muistuttamaan siitä, että asioihin voidaan reagoida joustavasti ja nopeasti vain, jos komissiolle osoitetaan päätöksiä esiteltäessä määrättyä luottamusta.
Kaikki tämä saatiin lopulta sidottua järkeväksi nipuksi, ja se on hyvin ilahduttavaa. Kukaan ei myöskään keskustelussa torjunut tulosta. Kaikki toivottivat sen tervetulleeksi ja vaativat sen hyväksymistä. Ehkäpä näitä tuloksia esiteltäessä ei olisi ollenkaan huonompi asia, jos luotaisiin kerrankin katsaus taaksepäin siihen, kuinka nämä eurooppalaiset infrastruktuuria koskevat pohdinnat syntyvät. Kaikki se on syntynyt sisämarkkinoihin liittyvistä ongelmista. Me loimme tosin tuolloin oikeaan aikaan oikeudelliset edellytykset, jotta sisämarkkinat voisivat toimia. Mutta totesimme sitten kuitenkin hyvin nopeasti, että tämä ei yksinään riitä, vaan että sellaiset markkinat voivat syntyä vain, jos ne kasvavat tosiasiallisesti yhteen. Markkinoiden yhteenkasvaminen ei onnistu ilman suorituskykyistä infrastruktuuria. Tämä ajatus syntyi sillä hetkellä.
Me esittelimme sitten tämän ja loimme hyvin nopeasti kolme osa-aluetta, siis tietenkin kuljetuksen kaikissa sen muodoissaan, sitten energian ja sen jakelun ja viimeiseksi televiestinnän. Televiestintäinfrastruktuuriverkkoa koskevasta ajatuksesta kehittyi sitten ajatus tietoyhteiskunnasta. Eli meillä on tässä jonkinlainen poliittisten ideoiden sukupuu, joka - kuten toivon - kantaa nyt hedelmää. Olen ilmeisesti tänään hyvin taipuvainen kertomaan vertauksia, joista jotkin saattavat ehkä vaikuttaa runollisilta. Mutta kevät on koittanut, Pfalzin vaaliruhtinas on näyttäytynyt, ja sen takia saa rauhassa heittäytyä toki vähän runolliseksi.
Haluaisin kuitenkin sanoa herra Glantelle vielä jotain. Luonnollisesti kadun tai kanavan ja lentokentän välillä tai myös sähköjohdon ja televiestinnän ja viestinnän infrastruktuurin välillä on ero. Televiestinnän infrastruktuuri on luonnollisesti enemmän riippuvainen sisällöistä ja sitä määrää myös sisältöjen laajentuminen. Näin pitkälle olen kanssanne samaa mieltä. Vaan tässä ei saa unohtaa sitä - jotkut puheenvuoron käyttäneistä tekivätkin tämän selväksi -, että kun infrastruktuuria ei ole tai sitä ei ole riittävästi, niin silloin parhaastakaan sisällöstä ei ole hyötyä, koska se ei tavoita asianosaisia. Tämä koskee erityisesti syrjäisiä alueita ja maaseutualueita. Sen vuoksi tämä suuri kiinnostus satelliittiviestintään, minkä herra Hoppenstedt toi vielä kerran esiin.
Jos ylipäätänsä kauempana sijaitseville alueille, maaseutualueille halutaan tehdä jotain, se onnistuu vain satelliittiviestinnän avulla. Näiden laajojen alueiden kaapelointia on täysin mahdoton kuvitella. Tästä näkökulmasta olen myös hyvin iloinen, että parlamentin valtuuskunnan ja komission yhdistetyllä avustuksella neuvosto saatiin lopulta vakuuttuneeksi tämän mukaan sisällyttämisestä. Tämä ei ollut tosin ainoa kohta. Sillä me voimme luonnollisesti myös työskennellä sisältöjen, ennen kaikkea niiden sisältöjen suhteen, jotka ovat merkityksellisiä sosiaalisten päämäärien kannalta. Mutta viime kädessä minusta on hyvin tärkeää, että tämä kohta saatiin sisällytettyä.
Olemme esittäneet toimintaohjelman. Parlamentti laatii siitä seuraavaksi mietinnön. Kävimme teollisuuden kanssa hyvin tiiviitä keskusteluja. Me aiomme jatkaa sitä, jotta saisimme teollisuuden heräämään ja muodostamaan yhteenliittymiä, kuten Yhdysvalloissa on tehty. Nämä yhteenliittymät ovat voineet rakentaa sitten maailmanlaajuisesti liikkuvia satelliittiverkkoja viestintää varten. Olisi hyvin valitettavaa, jos Eurooppa olisi lopulta vain amerikkalaisten verkkojen asiakas, eikä meillä itsellämme olisi minkäänlaista roolia tässä kilpailussa. Sillä - tämä on myös tärkeä huomautus - nämä satelliitit tulevat mahdollistamaan ensimmäistä kertaa täydellisen kilpailun myös erilaisten infrastruktuurien sisällä. Sitä meillä ei ole vielä tänä päivänä.
Hardwaren osalta meillä on täydellinen kilpailu. Siinä meillä ei ole minkäänlaisia ongelmia. Meillä on riittävää kilpailua sisältöjen suhteen. Siihen liittyy muutamia ongelmia, ja meidän on omistauduttava niille vielä tulevaisuudessa. Mutta infrastruktuurin suhteen kilpailumme on vain puutteellista. Meillä on osaksi laillisia monopoleja, jotka tulevat kuitenkin katoamaan useimmista jäsenmaista ensi vuoden tammikuun 1. päivästä alkaen, mutta se ei merkitse sitä, että tosiasialliset monopolit tulisivat katoamaan. Ja me näemme kyllä myös joissakin jäsenmaissa, että kaapeliverkkojen omistajat huomaavat, millainen markkinavoima heillä on käsissään. He eivät enää olekaan verkon puhtaita operaattoreita, vaan siirtyvät tarjoamaan sisältöjä, koska he tietävät tarkkaan, että sisältöjen tarjoaminen on varsinaista voittoa tuottavaa tarjontaa.
Tämä johtaa taas siihen, että he voivat kaapeliverkkonsa omistuksen avulla saattaa muita sisältöjä tarjoavat kilpailijat huonompaan asemaan. Tämä ei ole ihanteellinen tilanne kuten ei myöskään joidenkin tarjoama ratkaisu, että kaapeliverkot yksinkertaisesti erotettaisiin sisältöjen tarjonnasta. Siis niin sanoakseni tehtäisiin se, mistä me olemme kerran keskustelleet myös sähkö- ja kaasutalouden suhteen. Nimittäin että tehtäisiin jako verkon ylläpidon ja sisältöjen tarjonnan välillä.
Tämä ei ole mielestäni ihanteellinen ratkaisu televiestinnässä, sillä me rikomme sen myötä kaksi toimintoa, joita on harjoitettava globaalisti rinnakkain, jotta olisimme globaalisti kilpailukykyisiä. Maailmanlaajuista infrastruktuuria ei ole olemassa. Se syntyy mahdollisesti liikkuvien satelliittien myötä, mutta myös silloin tämä infrastruktuuri tulee olemaan kilpailukykyinen vain, jos samalla voidaan tarjota myös sisältöjä. Kaapeliverkkojen niin sanoakseni erottaminen sisältötarjonnasta ei siis ole mielestäni ihanteellinen ratkaisu.
Me olemme antaneet toimeksiannon tästä tutkimuksen tekemiseksi, joka tulee olemaan esillä ensi tilassa, ja me tulemme kertomaan sitten kannastamme parlamentille. Olisi toki parempi, että huolehtisimme kilpailusta myös infrastruktuurin alalla, sillä se on aina yksinkertaisin ratkaisu. Kaikki muut ratkaisut ovat sääntelyratkaisuja, joihin liittyy oikeudenkäynti, tällä tarkoitan asianajajien työllistämisohjelmia. Se on tosin miellyttävää asianajajille - itse olen yksi heistä -, mutta kansalaisille se on väsyttävää ja luonnollisesti myös hyvin kallista seurata näytelmää sen sijaan, että he saisivat nauttia järkevästä tarjonnasta.
Näiden huomautusten pitäisi vielä kerran selventää taustaa. Nyt meillä on sovittelukomitean yhteisellä päätöksellä saavutettu tulos, joka ottaa huomioon parlamentin tekemät tarkistukset. Luettelon laatiminen erityisen merkittävistä projekteista palvelee parlamenttia saamaan tarvittavan vaikutusvallan. Nämä tässä esitetyt teema-alueet vastaavat intressejä, jonka parlamentti teki vielä kerran selväksi, nimittäin koulutus, kulttuuri, terveydenhuolto, pienten ja keskisuurten yritysten palvelut, liikenne ja ympäristö. Tärkeää on myös se, että näiden hankkeiden Euroopan laajuinen luonne tunnustettiin. Sillä kuten herra Hoppenstedt oikeutetusti sanoi, jos tämä kokonaisuus johtaa siihen, että rahoitamme vain kansallisia orpolapsia, jotka ovat jääneet kotona ilman rahoitusta, niin silloin tämä on turhaa. Unioni ei ole olemassa sitä varten.
Siinä määrin sisällöt on säännelty mielestäni järkevästi. Myös kysymys siitä, mitkä määräykset koskisivat päätöksentekoa, saatiin ratkaistua. Sopimuksen institutionaaliset periaatteet tunnustetaan, mutta myös ohjelman hallinnan suhteen on riittävästi joustavuutta sekä erityisesti sen kysymyksen suhteen, kuinka tätä voidaan muuttaa mahdollisesti jälkeenpäin.
Uskon, että tämä ratkaisu, johon päädyimme siellä, sallii kummankin, sekä parlamentin että komission, käyttää myös kokemusta hyväkseen. Sen yhteydessä on hyvin tärkeää, että saatamme asiat nyt oikeaan aikajärjestykseen. Kannatan sitä, mitä herra Hoppenstedt sanoi. Haluan täällä vielä kerran kirjauttaa virallisesti pöytäkirjaan sen, mitä sanoin jo sopimisen yhteydessä. Me olemme valmiita laatimaan kertomuksen näiden suuntaviivojen toteuttamisesta ja esittämään sopivia ehdotuksia, jotta hankeluettelo voidaan saattaa ajan tasalle yhteispäätösmenettelyssä vuoden 2000 puoliväliin mennessä. Ehdotus on hyväksyttävä sitä seuraavien 18 kuukauden aikana, mikä tarkoittaa 31.12.2001 mennessä, juuri silloin kun senhetkinen liite vanhenee. Tällä taataan toiminnan jatkuminen keskeytyksettä.
Luulen, että voimme vahvistaa tämän aikataulun nyt yksimielisesti, ilman että se aiheuttaa meille suuria ongelmia. Sillä 18 kuukauden olisi oikeastaan riitettävä yhteispäätösmenettelyyn ennen kaikkea silloin, kun voimme käyttää hyödyksi järkeviä kokemuksiamme.
Sallikaa minun tehdä vielä kaksi huomautusta. Virassa oleva puhemies takanani ja rouva varapuhemies Fontaine edessäni saattavat katsoa jälkeeni, kun käännyn henkilökohtaisesti heidän puoleensa. Komissio tulee kaukana sijaitsevasta rakennuksesta tänne, mikä sinänsä on hyödyllinen fyysinen harjoitus. Mutta sitten kuljemme tämän gallerian läpi, ja siellä riippuvat maalaukset ovat kulttuurishokki. Niitä tuskin kesti katsella alussakaan, mutta tilanne muuttuu aina vain huonommaksi. Komissio on mielellään valmis asettamaan yhden jäsenen kokoamaan jonkinlaista komiteaa, joka päättää siitä, onko menestyksekäs maalaus sen arvoinen, että se voi nauttia parlamentin tarjoamasta suojasta. Taide ei ole sitä, että joku istahtaa kankaan eteen sivelemään sitä - minä teen muuten sitä myös vapaa-aikanani -, sen takia rohkenen myös antaa eräänlaisen tuomion. Minä voisin sitoutua jäseneksi tähän komiteaan. Ehkä sen voisikin toteuttaa. Tämä ei ollut luonnollisestikaan vakavasti otettavaksi tarkoitettu huomautus, mutta lupasin puhemiehelle, että käytän aikaa kyselytuntiin saakka kello 17.30.
Toinen huomautukseni on hieman vakavampi. Tiedän, että parlamentti tulee seuraavaksi kolmipäiväisessä seminaarissa, siis hyvin pitkään kestävässä seminaarissa, tarkistamaan kysymyksen siitä, mitä kokemuksia sovittelumenettelystä voitiin hankkia. Olitte kovin ystävällisiä kutsumalla minut mukaan. Minä aion siis myös tulla.
Mutta voin nyt jo kertoa väliaikaisen vaikutelmani viittaamalla siihen, mitä täällä on tapahtunut. Menettelyt, joihin olen ottanut osaa, ovat kehittyneet aina niin - poikkeuksena tämä menettely -, että annettu aika, määräaika, on käytetty täysimääräisenä. Aluksi on esitelty kannat, joista jokainen tiesi sekä parlamentin että neuvoston puolella, että viime kädessä jompi kumpi osapuolista ei voisi hyväksyä niitä. Tämä muistuttaa tulopoliittisia neuvotteluja. Toinen osapuoli tulee ja sanoo, että me haluamme viiden prosentin palkankorotuksen. Toinen osapuoli sanoo, että me voimme kestää hätätilassa kahden prosentin korotuksen, ja sittenkin muutamia yrityksiä menee konkurssiin. Ja sitten jälkeenpäin sovitaan 3, 5 prosentista. Sen tietää jokainen jo alussa. Myös täällä jokainen tietää alussa, että aluksi esitetyt kannat ovat niin sanoakseni teatraalisia vaunulinnoituksia, jotka hylätään heti, kun jossakin näkyy savumerkkejä ajateltavissa olevista kompromisseista. Ja komissio tapaa usein tehdä näitä savumerkkejä. Luonnollisesti asian voi hoitaa näin, ja todennäköisesti tätä ei voi välttää. Vain jos tämä kestää koko määräajan, ja on kokoonnuttava kolme kertaa - ja kaksi näistä istunnoista ovat täysin tarpeettomia, koska siellä vain tehdään huomautuksia toisille. Silloin aikamme - teidän aikanne, komission ja neuvoston aika - on tälle liian arvokasta.
Sikäli, rouva Fontaine, johtamanne kokous oli myös erittäin kiitettävä poikkeus. Kokous kesti tosin kokonaisen päivän, mutta minusta on miellyttävämpää, että kokous kestää yhden päivän ja päästään tulokseen kuin se, että kolmen tai neljän tunnin jälkeen lähdetään kävelemään, ja jokainen sanoo itselleen, että me näytimme niille taas! Todellisuudessa sillä ei ole saavutettu yhtään mitään. Jos jotain halutaan tehdä, niin silloin tämä menettely pitäisi ehkä jakaa siten, että tarpeen vaatiessa sellaiset yksittäisten henkilöiden muodolliset kannat annettaisiin tiedoksi. Nämä tekisivät sen niin sanotusti lähetteinä, jotka ojentaisivat asiakirjat fanfaarien soidessa ja tämän jälkeen he jälleen poistuisivat. Kun sitten tilanne vakavoituisi, tulisivat todelliset sankarit, istuisivat pöydän ääreen ja huolehtisivat siitä, että yhden päivän aikana saavutetaan tulos. Tämä olisi mielestäni kaikkein paras.
Esillä olevassa tapauksessa olleet asiat olivat hyvin vaikeita. Se ei ollut ehdottomasti eikä myöskään sisällöltään yksinkertainen. Myönnän, ettei neuvostollekaan ollut helppoa hyväksyä tätä uutta ajatusta satelliittiviestinnästä. Parlamentilla oli suuria ongelmia institutionaalisten kysymysten suhteen. Komissiolla oli ongelmia taatakseen joustavuuden, joka on ehdottoman välttämätöntä tällä teknisesti hyvin nopeasti kehittyvällä alueella. Se oli monimutkaista kuten Marokon kanssa käydyt tomaattineuvottelut. Myös se on monimutkainen alue, ja siihen nähden saavutimme erittäin hyvän tuloksen. Haluaisin vielä esittää parlamentille kiitoksen tästä. Arvoisa puhemies, toivon, että olen toiminut roolissani toiveidenne mukaisesti.

Rübig
Minulla olisi vielä kysymys komissaari Bangemannille. Televiestintäalue jakaantuu hardware en, software en ja manware en. Kuinka tämä jatkuu nyt tulevaisuudessa? Mihin te asetatte painopisteet, jotta tätä aluetta voidaan kehittää myös tulevaisuutta varten edelleen menestyksekkäästi?

Bangemann
Muotoilen asian lyhyesti. Me tulemme tulevaisuudessa kokemaan, että kaikki nämä erottelut, joiden kanssa työskentelemme tänä päivänä, tullaan todennäköisesti poistamaan. Toisin sanoen tulee syntymään kokonaisia järjestelmiä, joissa ei enää voi tehdä eroa sen välillä, mikä on hardware a, mikä on infrastruktuuria, mikä on sisältöä ja mikä on software a. Tämä tarkoittaa sitä, että me lähdemme siitä, että me emme enää voi tulevaisuudessa työskennellä niiden erottelujen kanssa, joiden kanssa me teemme työtä tänään, vaan että meidän on kehitettävä aivan uusia menetelmiä. Mutta me teemme sen hyväksi työtä ja me tulemme kertomaan siitä teille enemmän ensi tilassa avainsanalla lähentyminen.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Kyselytunti (komissio)
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana kyselytunti (B4-0165/97). Käsittelemme komissiolle esitettyjä kysymyksiä.
Ennen kuin siirrymme asiaan, García Arias on pyytänyt minulta puheenvuoroa työjärjestystä koskevassa asiassa.

García Arias
Arvoisa puhemies, halusin esittää työjärjestystä koskevan kysymyksen ennen istunnon alkua.
Yksi täällä tänään läsnäolevista komission jäsenistä on van Miert. Olen ymmärtänyt että etusija annetaan kysymyksille, jotka koskevat nimenomaan komission jäsenen toimialaa. Eli se, mitä en pysty ymmärtämään, on miksi parlamentti on käsittänyt, että esitettyjä kysymyksiä 77 ja 78, joista jälkimmäisen on laatinut Joan Colom i Naval ja ensimmäinen, joka on minun nimissäni, ja käsittelee televisiokanavien lähetysten käyttöstandardien yhteensopivuutta, ei oteta mukaan van Miertille osoitettujen kysymysten ryhmään, vaan ne on pantu muiden kysymysten joukkoon.
Van Miert hoitaa näitä asioita yhtä lailla kuin Bangemann.
Näin ollen, arvoisa puhemies, mielestäni nämä kysymykset pitää liittää keskusteluun van Miertin kanssa, koska myös van Miert hoitaa näiden kahden kysymyksen käsittelemiä asioita.

Puhemies
García Arias, jos haluatte, annan teille puheenvuoron kun komission jäsen on joukossamme, mutta minun pitää selittää teille, että oikeus kysymysten valintaan on komission jäsenillä, eikä sitä tee parlamentti, vaan komissio. Komissio on käsittänyt, mielipiteestänne eriävästi, että kysymyksenne ei kuulu van Miertin vaan Bangemannin toimivallan piiriin. Parlamentilla ei ole oikeuksia muuttaa sitä, mikä kuuluu komission toimivaltaan.

García Arias
Arvoisa puhemies, olemme toistuvasti voineet lukea espanjalaisista lehdistä, miten tätä asiaa on hyökkäävästi ja suoraan käsitelty sekä komission jäsen Bangemannin että komission jäsen van Miertin taholta.
Arvoisa puhemies, pyytäisin teitä vetoamaan parlamenttiin, vaikka sanottekin minulle, että kysymysten langettamisesta vastaa komissio, sillä kun laadimme nämä kysymykset, halusimme esittää ne van Miertille, täysin riippumatta siitä, että haluamme esittää samantapaisia kysymyksiä Bangemannille.

Puhemies
García Arias, toimielinten välillä on sopimus, jonka mukaan parlamentin puhemies päättää kysymysten järjestyksestä, mutta komissio päättää siitä, kuka kysymyksiin vastaa.

Puhemies
Kysymys nro 30 Laura González Álvarez (H-0339/97):
Aihe: Helms-Burtonin lain johdosta Maailman kauppajärjestössä (WTO) Yhdysvaltoja vastaan nostetun kanteen peruuttaminen
Voiko komissio ilmoittaa, miksi Helms-Burtonin lain hyväksymisen johdosta WTO: ssa Yhdysvaltoja vastaan nostettu kanne peruutettiin?
Onko komissio ottanut huomioon Helms-Burtonin lakia koskevat Euroopan parlamentin päätöslauselmat?
Tietääkö komissio, että espanjalainen liikemies on Yhdysvalloissa pidätettynä Helms-Burtonin lain nojalla.

Brittan, Sir Leon
Kun otetaan huomioon komission ja Yhdysvaltojen välinen sopimus ja Yhdysvaltojen siinä antamat sitoumukset, neuvosto yhtyy siihen, että Maailman kauppajärjestön (WTO) paneelin nykyiset menettelyt Helms-Burtonin Libertad -lain johdosta keskeytetään, mutta jos EU: n yrityksiä tai yksityisiä henkilöitä vastaan nostetaan kanne Libertad -lain nojalla tai Iranin tai Libyan sanktiolain nojalla tai sopimuksessa kuvattuja luopumisia ei myönnetä tai ne peruutetaan, komissio pyytää WTO: ta käynnistämään tai perustamaan uudestaan paneelin, joka sen jälkeen kulkee omaa rataansa. Komissio ottaa aina huomioon Euroopan parlamentin päätöslauselmat ehdotuksia laatiessaan. Komissio on tietoinen siitä, että Espanjan kansalainen on pidätetty, ilmeisesti ns. Trading-With-the-Enemy-lain nojalla. Tämä laki oli voimassa ennen HelmsBurtonin lakia.

González Álvarez
Arvoisa komissaari, vastasitte jo lähes täydellisesti teille esittämiimme kysymyksiin, mutta haluaisin kuitenkin sanoa teille kaksi asiaa ja esittää vielä yhden kysymyksen.
Ensinnäkin uskon, että suuri osa tästä parlamentista - ja myös julkisesta mielipiteestä - suhtautui hyvin myönteisesti Euroopan komission päätökseen, kun se kiitettävällä riippumattomuudella otti asian esille Maailman kauppajärjestössä.
Uskon, että monet meistä suhtautuivat siihen hyvin myönteisesti, koska se oli varmasti ensimmäinen kerta, jolloin Euroopan unioni vastusti avoimesti Yhdysvaltojen päätöstä, joka oli selvästi vastoin kansainvälistä oikeutta. Mielestämme sen lisäksi, että Helms-Burtonin laki rikkoo kansainvälistä lakia, se on myös moraaliton laki.
Vaikuttaa siltä, että tämä Yhdysvaltojen kanssa tehtävä sopimus perustuu siihen, että kolmas osasto jäädytetään ja että Yhdysvaltojen kongressi - republikaanienemmistöllä, muistakaamme - tarkistaa mahdollisesti neljättä osastoa.
Oletteko te varma, että kongressi tarkistaa lain? Eikö vankilassa nimenomaan Helms-Burtonin lain nojalla oleva espanjalainen liikemies tarvitse joka tapauksessa suojelua?

Brittan, Sir Leon
Ensiksi haluaisin sanoa, kuinka paljon arvostan komissiolle antamaanne tukea ja saavutettua yhteisymmärrystä. Olen täysin samaa mieltä arvoisan jäsenen kanssa siitä, että sekä Helms-Burtonin laki että D'Amaton laki, joka koskee Irania ja Libyaa, eivät ole hyväksyttäviä. Tämän takia ryhdyimme epätavallisiin toimiin ei ainoastaan WTO: ssa vaan myös Euroopan unionin lainsäädännön osalta. Komission ja Yhdysvaltojen välinen sopimus ei ole lopullinen ratkaisu vaan ensimmäinen askel. Jos emme edisty siten kuin toivomme, meillä on täysi oikeus aloittaa uudestaan WTO: n menettelyt. Jos eurooppalaisia yrityksiä vastaan nostetaan kanne, teemme niin varmasti.
Ferrerro pidätettiin lain nojalla, joka oli Amerikan lainsäädäntökokoelmassa kauan ennen Helms-Burtonin lakia. Se ei ole Euroopan unionin ja Yhdysvaltojen välisen kiistan aiheena. Sikäli kuin ymmärrän tilanteen, Espanjan hallitus antaa konsuliapua Ferrerrolle ja on ollut yhteydessä hänen puolustusasianajajaansa.

García Arias
Arvoisa komissaari, ymmärsin että te viittaatte espanjalaisen virkamiehen tapauksessa Yhdysvaltojen aikaisempaan lainsäädäntöön ja siihen, että hänen puolustamisensa kuuluu ainoastaan Espanjan hallitukselle.
Kysymykseni on: Ettekö ole sitä mieltä, että tarkasteltaessa asiaa Euroopan unionin toimivallan näkökulmasta tämä Euroopan kansalainen - joka on vangittuna nimenomaan kansainvälisen kaupan rajoitteiden vuoksi - tarvitsee myös Euroopan komission ja joka tapauksessa Eurooppa-neuvoston tukea, koska hän on Euroopan kansalainen?

Brittan, Sir Leon
Ymmärrän arvoisaa jäsentä ja suhtaudun hyvin myötämielisesti hänen esittämäänsä kantaan ja sympatiani ovat kokonaan kyseisen Espanjan kansalaisen puolella. Komissio tai ministerineuvosto ei kuitenkaan voi reagoida joka kerta, kun esitetään väite lainvastaisesta toiminnasta Euroopan unionin ulkopuolella. Ne voivat puuttua asiaan ainoastaan silloin, kun WTO: n mukaisia velvollisuuksia on rikottu. Kyseisen kansalaisen jäsenvaltion olisi voitu odottaa esittävän ensimmäisenä tämän kysymyksen. Tähän mennessä ei ole esitetty, että Yhdysvaltain kansainvälisiä velvollisuuksia olisi rikottu, mikä edellyttäisi tai vaatisi Euroopan unionin toimintaa. Pysyn avoimena tämän kysymyksen selvityksen osalta, jos asia tulee esille.

Puhemies
Kysymys nro 31 Michael Elliott (H-0334/97):
Aihe: Tuontitullit
Voisiko komissio vahvistaa tiedon, jonka mukaan hormonien käytön kieltämistä karjankasvatuksessa koskevan eurooppalaisen lainsäädännön voimaantulon jälkeen Yhdysvallat sovelsi ylimääräisiä tulleja korvaavana toimenpiteenä eräisiin Euroopan unionista Yhdysvaltoihin tuotuihin tuotteisiin?
Voiko komissio ilmoittaa, mitä nämä tuotteet olivat, paljonko rahaa oli kyseessä ja onko Maailman kauppajärjestö (WTO) kyseenalaistanut tämän menettelyn?

Marín
Arvoisa puhemies, Yhdysvallat todellakin sovelsi yksipuolisesti joitakin korvaavia toimenpiteitä, kuten 100 % vero Euroopan unionista Yhdysvaltoihin tuotavalle naudanlihalle, kinkulle, tomaattijalosteille ja -säilykkeille, kahville, miedoille alkoholijuomille, hedelmämehuille ja lemmikkieläinten ruoille.
Toimenpiteiden arvoksi laskettiin Yhdysvalloissa 97, 2 miljoonaa dollaria.
Vuonna 1989 tehdyn sopimuksen jälkeen, jonka perusteella sallittiin hormonittoman naudanlihan tuonti Yhdysvalloista EU: hun, Yhdysvallat toteutti kinkun ja tomaattimehun osalta kaksi pientä tullinalennusta, joiden arvo oli 4, 5 miljoonaa dollaria.
Euroopan komissio pyysi 17. huhtikuuta 1996, että yhteisten markkinajärjestelyjen yhteydessä kuultaisiin eri tahoja Yhdysvaltojen korvaavista toimenpiteistä sillä perusteella, että kyseiset toimenpiteet olivat vastoin sen velvoitteita kyseistä järjestöä kohtaan.
Koska asiassa ei sittemmin päästy eteenpäin kuulemisten avulla, komissio ehdotti asiantuntijaryhmän perustamista. Yhdysvallat poisti yksipuoliset korvaavat toimenpiteet 15. heinäkuuta 1996.

Elliott
Olen erittäin kiitollinen komissaarille hänen vastauksestaan, mutta olemme viime päivinä saaneet tietoomme, että näyttää siltä, että WTO-lautakunta toteaa komission syylliseksi Yhdysvaltojen tekemään valitukseen, joka koskee hormoneja sisältävän EU: n lihan vientiä. Uskon, että suurin osa tämän parlamentin jäsenistä haluaisi komission valittavan tästä järkyttävästä päätöksestä. Niinpä kysyn komissiolta, aikooko se valittaa WTO: n päätöksestä. Toiseksi voiko komissio vakuuttaa, että kun neuvotellaan GATT-sopimuksen muutoksista, Euroopan kansalaisten ja heidän maatilojensa eläinten terveyttä ja hyvinvointia suojellaan eikä niitä altisteta sellaiselle kaupalliselle paineelle, jota Yhdysvallat harjoittaa GATT: ssa?

Marín
Arvoisa puhemies, toisen kysymyksen osalta komission kanta on hyvin tunnettu.
Kannatamme Maailman kauppajärjestön kehittämistä ja vahvistamista yleisenä periaatteena ja olemme luonnollisesti sitä mieltä, että me voimme löytää ratkaisun esittämäänne ongelmaan järjestön käytettävissä olevin keinojen avulla. Tässä kauppasuhteiden monimutkaisessa maailmassa on myös luonnollista - herra Elliott -, että joskus voittaa ja joskus häviää. Sellaiset ovat pelin säännöt, eivätkä meidän sääntömme varmastikaan hämmästytä teitä.
Maailman kauppajärjestössä olisi kuitenkin otettava huomioon vapaakauppaan liittyvien kysymysten ohella luonnollisesti myös ne kysymykset, jotka liittyvät ennen kaikkea Euroopan julkisessa mielipiteessä suurta herkkyyttä aiheuttaviin aiheisiin, joita ovat kuluttajien terveyteen liittyvät tärkeät kysymykset.

Puhemies
Kysymys nro 32 Concepció Ferrer (H-0325/97):
Aihe: Maataloustuotteiden vapaa liikkuvuus ja kuljetus Euroopan unionissa
Ranskalaiset maanviljelijäryhmät ovat viime vuosina hyökänneet kohti kuorma-autoja, jotka kuljettavat Euroopan unionin maihin espanjalaisia hedelmä- ja vihannestuotteita, erityisesti mansikoita.
Onko komissio tehnyt mitään uusien hyökkäysten estämiseksi tänä vuonna ja taannut näin, että Ranskan valtio noudattaa EY: n perustamissopimuksen 5 ja 7 artikloja, joissa taataan tavaroiden vapaa liikkuvuus kansallisella ja EU: n maaperällä?

Marín
Arvoisa puhemies, arvoisa Ferrer, perustamissopimuksen 5 ja 30 artiklan mukaan jäsenvaltioiden tehtävänä on ryhtyä toimenpiteisiin, joilla ne varmistavat, että yksittäisten henkilöiden toiminta ei vahingoita sisämarkkinoiden asianmukaista toimintaa ja tavaroiden vapaata liikkuvuutta.
Periaatteen tultua selväksi täsmällisempänä vastauksena esittämäänne kysymykseen Espanjan hedelmä- ja vihannestuotteista, erityisesti mansikoista, ja Ranskan kautta tapahtuvasta kuljetuksesta komissio on - toimivaltansa puitteissa ja nimenomaan siitä syystä, että Ranskan viranomaiset ovat jättäneet puuttumatta asioiden kulkuun lopettaakseen maanviljelijäryhmän tekemät iskut muiden jäsenvaltioiden maataloustuottajia vastaan - ryhtynyt soveltamaan sopimuksen rikkomista koskevaa menettelyä Ranskan tasavallan taivuttamiseksi noudattamaan sille kuuluvia velvoitteita.
Tällä hetkellä odotetaan Luxembourgin tuomioistuimen päätöstä asiassa.
Komissio on siis turvautunut ainoaan perustamissopimuksen sille antamaan oikeudelliseen keinoon, ja sen on luonnollisesti odotettava tuomion julistamista. Tämä odotus on - uskokaa minua - pakollinen, mutta se ei merkitse missään nimessä passiivisena oloa, sillä komissio kiinnittää johdonmukaisesti paljon huomiota kyseisten hedelmien ja vihannesten markkinointiin lisätäkseen nimenomaan Ranskan viranomaisten tietoisuutta. Se on erillään siitä, mitä tuomioistuin päättää - mikä merkitsee oikeudellisia seurauksia ja sakkoja - niiden hyväksi, jotka ovat joutuneet näiden hyökkäysten kohteeksi, ja me toivomme yksinkertaisesti paljon myönteisempää asennetta Ranskan viranomaisilta tässä yhteistyössä.

Ferrer
Arvoisa komissaari, on totta, että komission toimivalta on rajallinen tässä tapauksessa. Se on itse asiassa jo tehnyt sen, mitä sen pitää tehdä. Asia on kuitenkin ollut jo kaksi vuotta tuomioistuimessa. Sillä välin on jatkettu rekkojen polttamista ja hedelmiä ja ennen kaikkia mansikoita rajan yli kuljettavien liikennöitsijöiden kimppuun on hyökätty. Tänä vuonna iskut on valitettavasti aloitettu uudelleen: yhden rekan kimppuun on hyökätty. Se mitä hedelmien ja vihannesten tuottajien ja viejien keskusliitto (Federación de los Productores y Exportadores de Frutas y Hortalizas ) teiltä hartaasti pyytää niiden nimissä, jotka ovat myös kääntyneet komission puoleen, jotta se kiinnittäisi asiaan huomiota, on se, että tämän kysymyksen ohella pyrittäisiin siihen, että neuvosto lopettaa kyseiset toimenpiteet, jonka antavat kovin kielteisen kuvan Euroopan rakentamisesta.

Marín
Vakuutan teille, että komissio on todella saanut tiedon siitä, että 24. huhtikuuta 21 000 tonnin tomaattikuormaa kuljettava rekka pysäytettiin, ja siihen hyökättiin Avignonin ja Marseillen välisellä moottoritiellä. Komissio otti välittömästi yhteyttä Ranskan viranomaisiin. Totuuden ja tasapuolisuuden nimissä minun on kuitenkin sanottava, että tuomioistuimen päätös, joka siis merkitsee oikeutta, rouva Ferrer, perinnettä ja tuomioistuimen ennakkotapauksia - tässä kohtaa minun on oltava mahdollisimman puolueeton, sillä kyse on tosiasiasta -, ja langetettava tuomio tarkoittavat periaatteessa sitä, että kaikki, joita asia koskee, voivat kääntyä sen valtion puoleen, jos näin asia ilmaistaan, joka on vastuussa sen kansallisella alueella tapahtuneista vahingoista ja pyytää niistä asianmukaista korvausta.
Minun on näin ollen todettava sen ohella, että tällaisia iskuja ei pitäisi koskaan tapahtua, että on selvä ja varma asia, että kyseinen valtio ottaa huomioon järjestelmällisesti kaikki korvausvaatimukset.

Watson
Komissaari väittää, että ihmiset voivat hakea korvausta. Hän tietänee kuitenkin brittiläisistä kuorma-autonkuljettajista, joita ranskalaisten kuorma-autonkuljettajien lakko viivytti. Tässä tilanteessa saatiin aikaan sopimus korvauksista. Sovittiin, että alle 250 Englannin punnan suuruiset päiväkorvaukset myönnettäisiin ilman muuta. Sovittiin myös, että korvausvaatimuslomakkeet voidaan laatia englannin kielellä ja että niitä tukevat asiakirjat ja todisteet voidaan antaa englanninkielisinä. Nyt Ranskan viranomaiset kuitenkin vaativat, että pienetkin korvausvaatimukset eritellään ja että ne laaditaan ranskan kielellä.
Yhdistyneen kuningaskunnan kuorma-autonkuljettajia syrjitään, ja haluaisin kysyä komissaarilta, mihin toimenpiteisiin komissio ryhtyy varmistaakseen, että Ranskan hallitus ei itse asiassa viivytä prosessia monimutkaisilla vaatimuksilla, ja antaako hän parlamentille lupauksen, että hän puuttuu Ranskan viranomaisten toimiin varmistaakseen, että brittiläiset kuorma-autonkuljettajat ja heidän espanjalaiset kollegansa saavat oikeudenmukaisen kohtelun?

Marín
Painotan edelleen sitä, että tuomioistuin ei ole vielä tehnyt päätöstä. Tällä hetkellä on kuitenkin olemassa joitakin tuomioistuimen päätöksiä, joiden perusteella tapauksissa, joissa jokin jäsenvaltio on jättänyt noudattamatta yhteisön lainsäädäntöä, kyseinen jäsenvaltio voidaan haastaa kansalliseen tuomioistuimeen korvauksen saamiseksi. Lisäksi Ranskan lain mukaan Ranskan valtio on vastuussa ihmisille tai tavaroille aiheutuneista vahingoista, jotka ovat seurausta mielenosoituksen tai ihmisten yhteenkerääntymisen aikana tapahtuneesta voiman tai väkivallan käytöstä. Englantilaiset rekka-autojen kuljettajat voivat siis nostaa kanteen tällä perusteella. En pidä syrjintätapauksena sitä, että Ranskassa kanne on esitettävä ranskan kielellä, kyse on Ranskan kansallisesta lainsäädännöstä, ja mielestäni on täysin johdonmukaista, että korvauspyynnöt...
(Istunto keskeytyi teknisen vian vuoksi.)

Puhemies
Hetkinen, Marín. Vaikuttaa siltä, että englannin tulkkikopissa on jokin tekninen vika. Meidän on odotettava sen korjaamista. Älkäämme unohtako sitä, että englantilaisia vaivaa englantilainen tauti eli se, että he eivät osaa mitään muuta kieltä.

(Istunto keskeytettiin klo 17.45 ja se jatkui klo 18.00.)

Puhemies
Koska havaitsen, että Marín käytti tauon hyväkseen vastaten suoraan joillekin jäsenille, annan puheenvuoron Hardstaffille.

Hardstaff
Itse asiassa kysymykseni käsitteli paljolti samaa asiaa kuin Watsonin, ja komissaari on ystävällisesti suostunut selittämään asian kummallekin erikseen. Niinpä perun kysymykseni.

Puhemies
Kysymyksiä 33 ja 34 ei käsitellä, koska niiden esittäjät eivät ole paikalla.
Kysymys nro 35 María Izquierdo Rojo (H-0303/97):
Aihe: Marokon pohjoisosan ensisijainen huomiointi
Taloudellinen ja sosiaalinen tilanne Marokon pohjoisosassa on huonontunut päivä päivältä ilman, että lupaukset tulevasta alueellisesta kehityksestä ja Euro-Välimeri-investoinneista onnistuvat lievittämään vallitsevaa skeptismiä.
Mitä investointeja on toteutettu viimeisen kolmen vuoden aikana? Koska odotettu ja alueelle tarpeellinen Tanger-Oujda -tie aiotaan rakentaa? Onko komissio tietoinen, että alueella sijaitsevat tärkeät yritykset - joita on vain muutama - ovat sulkemassa oviaan? Mikä on EU: n rahoittamien hankkeiden aikataulu? Mitä hankkeita aiotaan toteuttaa lähivuosina?

Marín
Komissio kiinnittää ohjelmiensa kautta suurta huomiota Marokon pohjoisosan maakuntien taloudelliseen ja sosiaaliseen kehitykseen Marokon omien viranomaisten prioriteettien mukaisesti. Vuodesta 1993 vuoteen 1996 unioni rahoitti hankkeita 118 miljoonalla eculla. Niiden ohella Euroopan investointipankki antoi samaan aikaan lainoja 267 miljoonaa ecua, ja jäsenvaltiot antoivat lainoja 471 miljoonaa ecua. Viimeisten kolmen vuoden aikana on siis hankkeisiin ja ohjelmiin annettu yhteensä 857 miljoonaa ecua, joista noin kolmannes on lainoja.
Tánger-Oujdan maantiehankkeen osalta, joka voi olla suuri vaikutus pohjoisen maakuntien eristäytyneisyyden päättäjänä, ei ole vielä päätetty töiden aloittamisen ajankohdasta.
Komissio on kuitenkin tietoinen alueella toimivien marokkolaisten yritysten vaikeuksista, joihin viittasitte kysymyksessänne. Marokon pohjoisosassa rahoitettavien hankkeiden aikataulusta ja lähivuosina toteutettavaksi suunnitelluista hankkeista on päätetty vuosien 1996-1998 aieohjelmassa, josta sovittiin hiljattain komission ja Marokon viranomaisten kesken. Ohjelmaan kuuluu muun muassa integroitu maaseudun kehityshanke ja teollisuusalueiden perustamiseen tähtäävä hanke, jota nimitettiin aiemmin kehityksen perustaksi. Lisäksi Marokon pohjoisosassa käynnistetään useampia kansallisia hankkeita. Kuten Izquierdo Rojo voi havaita, viimeisten kolmen vuoden aikana tehtyjen investointien merkitys on ollut huomattava, ja kuten jo totesin, kuukausi sitten päätettyyn ohjelmapakettiin on otettu mukaan alueen integroitu maaseudun kehityshanke ja alueen teollistamishanke.

Izquierdo Rojo
Paljon kiitoksia, arvoisa komissaari, paljon kiitoksia vastauksestanne, jossa otitte esille käytännönläheisesti joitakin tärkeitä asioista. Mielestäni ongelma on kuitenkin edelleen olemassa hyväksyttyjen investointien ja havaittavan alueellisen kehityksen välillä. Kysymyksen taustalla alueella koettu vahva tunne, joka on aiheuttanut skeptisyyttä ja kauheita epäilyjä niiden keskuudessa, joiden pitäisi olla todellisia tuensaajia, eli kansalaisten keskuudessa, koska alueellista kehitystä ei ole vielä tapahtunut. Uskokaa minua, arvoisa varapuheenjohtaja, voimme hyväksyä paperilla mitä tahansa hankkeita, mutta se ei ole tosiasia. Tästä syystä kysymykseen, joka on laadittu ehdottoman rakentavalla tasolla, toivottiin vastausta Välimeren koko kehitystä koskevaan suureen ongelmaan, jota olemme ryhtyneet selvittämään voimatta kuitenkaan luottaa todellisuuteen. Olisin kovasti halunnut täsmällisiä tietoja konkreettisten hankkeiden aikataulusta, mutta niitä te ette antanut. Sitä tietoa meillä ei ole. Havaitsen kuitenkin, että sanojenne mukaan Euroopan unionin ja Marokon viranomaisten välillä vallitsee yhtenäinen näkemys asiasta, mikä on mielestäni hyvin tyydyttävää. Meidän on nyt tiedotettava tästä Marokon pohjoisosan maakuntien asukkaille, jotta he voisivat ottaa osaa tyytyväisyyteemme, koska he eivät vielä havaitse mitään siitä, mitä me heidän osaltaan sanomme. Se on ongelma.

Marín
Minun on sanottava teille, että ainakin vuosien 1993-1996 hankkeista terveyttä ja perhesuunnittelua, työllisyyttä, metsien ekosysteemejä, maatalousluottoja ja maataloustoiminnan muuttamista, huumeiden vastaista taistelua, juomavettä ja viemäröintiä, maanteitä ja maaseututeitä, kansalaisjärjestöjen pienimuotoista osallistumista sekä maatalouden kehitysrahaston ja kansallisen maatalouden luotonantopankin toimintaa koskevat hankkeet on tehty ja toteutettu.
Aikataulua vuodesta 1996 eteenpäin valmistellaan parhaillaan, koska Marokon viranomaiset saivat ohjelmansa valmiiksi vasta vähän ennen Maltan kokousta. Kyseessä on kumppanuustoiminta, josta on luonnollisesti keskusteltava ja neuvoteltava marokkolaisen osapuolen kanssa. Marokon pohjoisosan maatalouden kehittämistä varten päätetty 40 miljoonan ecun ohjelmasta, ja yhdessä Marokon viranomaisten kanssa on päätetty 24 miljoonasta ecusta teollisuusalueen perustamista varten. Nämä hankkeet tullaan luonnollisesti toteuttamaan.
Maanteiden osalta haluan sanoa teille, että olemme päässeet sopimukseen 30 miljoonan ecun ohjelmasta, joka allekirjoitetaan piakkoin, ja Marokon hallitus on hyväksynyt ohjelman ensimmäisen vaiheen. Jos Marokon hallitus haluaa laajentaa nykyistä tiehanketta lisäämällä siihen Tánger-Oujdan maantien, komissio voisi Marokon toivetta myötäillen ottaa mukaan joitakin tieosuuksia. Arvoisa Izquierdo Rojo, emme kuitenkaan halua käyttää kaikkia MEDA-ohjelman rahoja sementtiin ja infrastruktuureihin, ja olemme sitä mieltä, että Marokon kehitystaso on riittävä, jolloin suuri osa infrastruktuurihankkeista voidaan saattaa alulle lahjoitusten sijasta Euroopan investointipankin lainojen avulla.
Uskomme, että ohjelma on sopiva ja tasapainoinen. Minä uskon, että näkyvyyden takaamiseksi - jos hanke toteutuu nopeasti ja se on Marokon hallituksen toiveiden mukainen - voimme tehdä korkeintaan ehkä sen mitä teimme rakennerahastojen ja koheesiorahaston kampanjassa: aina kun tie saadaan valmiiksi, sen vierustalle pystytetään kylttejä. Mielestäni on kuitenkin hyvin vaikeaa - Marokossa tai missä tahansa muussa Välimeren maassa - saada julkinen mielipide näkemään - hädin tuskin kahden tai kolmen kuukauden kuluttua ohjelman laatimisesta -, että ohjelman välitöntä hyötyä paikallisten elinolosuhteiden, pienen maatilan kannalta. Kyseessä on kehityskulku, jolle on ehdottomasti varattava pitkä aikaväli.

Posselt
Arvoisa puhemies, herra komissaari ei voinut tosin vastata kysymykseen 34, mutta myös tämän kysymyksen yhteydessä haluaisin ottaa lähtökohdaksi sen, mitä hän viimeksi sanoi. Kysymys ei ole vain infrastruktuureihin käytettävistä varoista, vaan ennen kaikkea myös kulttuuriyhteistyöhön, sivistykselliseen yhteistyöhön ja koulutukseen käytettävistä varoista. Me olemme juuri tehneet sen virheen Keski- ja ItäEuroopassa, että olemme keskittyneet enemmän rahoitukseen ja kiinnittäneet liian vähän huomiota ihmisten sivistykseen ja koulutukseen.
Haluaisin kysyä kulttuuritekijöistä Marokon ja Pohjois-Afrikan kanssa harjoitettavassa yhteistyössä.

Marín
Kysymyksenne ilahduttaa minua suuresti, koska kun todella otetaan huomioon Keski- ja ItäEuroopassa tehdyt virheet, niin vapaakauppa-alueeseen mukauttava ohjelma - jota marokkolaiset nimittävät " tasonkohottamisohjelmaksi" - vastaa lähes 80 prosenttia MEDA-ohjelman kokonaisvaroista. MEDA-ohjelman toteuttamisessa pyrimme nimenomaan varmistamaan sen, että tuet, jotka on tarkoitettu " tason kohottamiseen" , ammatilliseen koulutukseen, alueella sijaisevien maiden työtä tekevien miesten ja naisten elintason kohottamiseen, uuden teknologian omaksumisen turvaamiseen, asenteiden muokkaukseen, teollisuuden mukauttamiseen, todella ohjautuvat suurena rahoituspakettina näille kohdealueille. Lisäksi pyrimme myös siihen, että nykyisten ja tulevien infrastruktuurihankkeiden osalta kyseiset maat liitettäisiin vähitellen Euroopan Investointipankin halpakorkoisen luotonantotoiminnan piiriin. Juuri tämä on toimintalinjamme.

Puhemies
Kysymyksiin 36, 37 ja 38 vastataan yhteisesti, koska ne liittyvät samaan aiheeseen.
Kysymys nro 36 Arthur Newens (H-0309/97):
Aihe: Kuuban kanssa käytävä kauppa
Voisiko komissio antaa julkilausuman Kuuban kanssa käydystä vuoropuhelusta ja siitä, miten tätä vuoropuhelua voidaan elvyttää ja millä tavoin olisi mahdollista pikaisesti edistää kauppa- ja yhteistyösopimuksen solmimista? Kysymys nro 37 Rinaldo Bontempi (H-0311/97):
Aihe: Kuuban kanssa käytävä kauppa
Voiko komissio kertoa, kuinka se aikoo edetä pitkittyneissä neuvotteluissa, jotka mahdollisesti johtavat Euroopan unionin ja Kuuban väliseen kauppa- ja yhteistyösopimukseen?Kysymys nro 38 David Morris (H-0312/97):
Aihe: Kuuballe annettava humanitaarinen apu
Sveitsiläisessä " medicuba" -kansalaisjärjestössä toimivien eurooppalaisten lääkäreiden ansiosta vuonna 1996 kerättiin 100 000 dollaria yksinomaan Kuuban lääketeollisuuden tarvitsemien perustuotteiden rahoittamiseen.Voisiko komissio antaa julkilausuman siitä, mitä se aikoo tehdä varmistaakseen etteivät USA: n Kuubaan kohdistama kauppasaarto ja Helmsin-Burtonin laki vaaranna välttämättömien terveydenhoitopalvelujen ja lääkkeiden toimittamista saartoon syyttömille ja rauhantahtoisille Kuuban kansalaisille.
Marín
Kiitän Newensiä ja Bontempia heidän kysymyksistään ja yritän selvittää aihetta, joka liittyy siihen, mitä teemme parhaillaan ja mitä mielestämme pitäisi tehdä.
Te tiedätte täysin Euroopan unionin yhteisen kannan Kuubaa kohtaan sellaisena kuin miksi se muotoiltiin 2. joulukuuta 1996 pidetyssä ministerineuvostossa. Siinä esitetään täsmällisessä ja systemaattisessa muodossa kyseisiin suhteisiin liittyvät näkökohdat ja muodot. Kuten aina, komissio kannattaa vuoropuhelun jatkamista Kuuban viranomaisten kanssa yhteisen kannan pohjalta. Tässä mielessä ja Havannassa olevilta eurooppalaisilta suurlähettiläiltä saamiemme viimeisten tietojen ja toisen raportin valmistelun perusteella katsomme - koska yhteisen kannan kuuden kuukauden voimassaolon määräaika päättyy nyt kesäkuussa, jolloin pidetään ministerineuvoston kokous -, että tilannetta voidaan jo arvioida, ja kesäkuussa on sen suhteen tehtävä aloitteita. Näin siis aiomme ryhtyä arvioimaan suurlähettiläiden raportissa olevia ajatuksia.
Mikä on tämänhetkinen tilanteemme? Toinen kysymys, joka liittyy Bontempin esille tuomiin asioihin. Tällä hetkellä komissio pystyy ilman mitään ongelmia osoittamaan, että vaatiessamme joitakin meidän mielestämme tärkeitä asioita liittyen ihmisoikeuksiin, Kuuban yhteiskunnan avautumiseen kunnioittaen luonnollisesti sen kansallista yhtenäisyyttä, sen tapaa suhtautua vallankumoukseen, sen omaan tulevaisuuteen, vaatiessamme joitakin asioita komissiolla ei ole aihetta itsesyytöksiin, koska olemme ponnistelleet todella lujasti viimeisten kolmen vuoden aikana.
Kerron nyt parlamentille ensimmäistä kertaa konkreettisesti, miten humanitaarisen avun yhteistyöohjelmaa toteutetaan Kuubassa: vuosina 1993-1996 annoimme sille yhteensä 45 miljoonaa ecua. Tuki kattoi elintarvikkeita, lääkkeitä, sairaanhoitovälineitä ja hygieniatuotteita. Tällä hetkellä komissio valmistelee kuluvalle vuodelle 8 miljoonaan ecuun nousevaa kokonaissuunnitelmaa, joka liittyy tavarantoimituksiin, muunnettuihin lääkkeisiin, lääkkeiden raaka-aineisiin ja elintarvikkeisiin - erityisesti soijaöljyyn, lihaan ja maitojauheeseen - sekä sairaaloiden hygieniatuotteisiin. Jakeluohjelma on jo saatu valmiiksi: jakelu toteutetaan sairaaloiden ja apteekkien välityksellä ja sen kohteena on Kuuban kansan herkin väestönosa eli lapset, raskaana olevat naiset, vanhukset ja pitkäaikaissairaat. Jakelusta ja seurannasta vastaa 11 eurooppalaista kansalaisjärjestöä, jotka valvovat toimenpiteiden moitteettomuutta ja joilta emme ole tähän mennessä saaneet ilmoitusta ainoastakaan toimintaongelmasta, joka olisi liittynyt Yhdysvaltojen harjoittamaan kauppasaartopolitiikkaan.
Ensimmäiseen ja toiseen kysymykseen liittyen sanoisin vaikutuksista seuraavaa: olemme sitä mieltä, että tällä hetkellä on lyhyesti sanottuna vaikea saada varmasti selville vaikutukset Kuuban ja Euroopan unionin suhteisiin. Toiseksi tarkastelemme vielä vasta hiljattain saamaamme suurlähettiläiden raporttia. Kolmanneksi on löydettävä uusi menettelytapa, koska yhteinen kanta on voimassa vain kuusi kuukautta ja määräaika päättyy heinäkuussa - jotain on tehtävä ennen heinäkuuta. Ja kolmanneksi, antamamme humanitaarinen apu ja toteuttamamme yhteistyöohjelmat ovat mielestämme saavuttaneet jo melko suuret mittasuhteet, ja tämän vuoden kokonaissuunnitelman toimeenpanon osalta on jo tehty päätökset, kuten aiemmin mainitsin.

Newens
Kiitän komissaaria kaikista tiedoista. Kun otetaan huomioon, että on lukuisia maita, joiden kanssa EU: lla on yhteistyösopimus ja läheiset taloudelliset suhteet ja joilla on paljon huonompi ihmisoikeushistoria kuin Kuuballa, voiko komissaari myöntää, ettei ole syytä torjua Kuuban kanssa tehtävää sopimusta näillä perusteilla, vaikka tulemmekin edelleen ottamaan esille näitä asioita?
Koska Kuuban hallitus haluaa tehdä yhteistyösopimuksen ja monella Euroopan unionin jäsenvaltiolla on yhteistyösopimus Kuuban kanssa, miksi me emme voi tehdä sopimusta tältä pohjalta?

Bontempi
Myös minun on sanottava, että ymmärrän komission kannan. Odotan myös tietyllä mielenkiinnolla yhteisen kannan määräajan umpeutumista, mutta minusta vaikuttaa siltä, että nimenomaan Yhdysvaltojen painostuksen vuoksi siitä jää puuttumaan yhteinen strategia mitä tulee Kuubaa vastaan suunnattaviin toimenpiteisiin. Yhtäältä, tapaus Helms-Burton ja, toisaalta, saavutettu, kaupankäyntiä koskeva yksimielisyys ja yhteistyömahdollisuuksille asetettu stop saavat minut kysymään, eikö yhteisen kannan määräajan umpeutuessa olisi paikallaan ponnistella vahvan autonomian puolesta, jotta yhteinen strategia Kuuban suhteen tulisi määriteltyä, muuten jäämme ikuisesti sattumanvaraisuuden armoille.

Marín
Ensimmäisen kysymyksen osalta komissio katsoo, että yhteinen kanta on Euroopan unionin oma erityinen päätös. Tai ainakin minä tulkitsen sen niin. Se on Euroopan unionin itsenäinen ja erityinen toimi, joka ei riipu missään tapauksessa mahdollisesta kauppakiistastamme Yhdysvaltojen kanssa tai Helmsin-Burtonin laista. Kyseessä on oma sisäinen päätöksemme, Newens ja Bontempi, ja ennen kesäkuuta meidän on päätettävä, miten jatkamme vuoropuheluamme Kuuban viranomaisten kanssa, ja siihen ei liity millään tavoin Yhdysvaltojen sisäinen päätös Helmsin-Burtonin laista. Meidän on omaksuttava oma vastuumme, ja siitä on keskusteltava - painotan tätä - ennen heinäkuuta.
Luonnollisesti myös komissio on valmis omaksumaan oman vastuunsa. Mutta - kuten olemme jatkuvasti muistuttaneet Kuuban viranomaisille, mihin jotkut teistä voisivat antaa apuaan - on myös tärkeää, että Kuuban viranomaisilla on omia selkeitä ajatuksia siitä, miten jotkut yhteiseen kantaan kirjatut asiat voitaisiin ratkaista myönteisellä tavalla. Siitä vuoropuhelussa on kyse. Tämä on se taso, jolla olemme tällä hetkellä.
Kauppasaarto-ongelman osalta sanoisin Morrisille, että se ei haittaa millään tavoin humanitaarisen avun osastoamme ECHOa, joka toteuttaa ohjelmaansa normaalilla tavalla. Sen työtä ei haitata millään tavalla.

Oddy
Voinko olettaa, että komissio vakuuttaa, että kauppaneuvottelut voivat jatkua huolimatta Yhdysvaltojen kannasta Helms-Burtonin lakiin ja että se suojelee eurooppalaisia yrityksiä?

Marín
Ymmärsitte aivan oikein. Asiaa liittyy yhteiseen kantaan, ja yhteisessä kannassa sanotaan selvästi, että sitä mukaa, kun vuoropuhelu Kuuban viranomaisten kanssa etenee ja yhteiskunnan ja talouden avautumisen alalla saavutetaan edistystä, voidaan edetä itsenäisten ja erityisten päätösten avulla. Se on mahdollista.

González Álvarez
Haluan hyvin lyhyesti kiittää teitä, arvoisa Marín, antamistanne vastauksista. Puhemies on oikeassa, meistä on aina mukava kuunnella teitä. Joidenkin tovereideni kysymyksistä kuultaa kuitenkin huolestuneisuus: Miksi joitakin mailta, joiden kanssa on tehty sopimus - minun ei pitäisi ottaa esimerkkiä, mutta otan kuitenkin, koska se on niin hyvä esimerkki: Turkki, jonka kanssa meillä on tullisopimus -, ei vaadita ihmisoikeuksien kunnioittamista ennen sopimuksen tekoa? Saharov-palkintomme saaja Leila Sana ei päässyt tänne noutamaan palkintoaan. Kuuballe kuitenkin esitetään tällainen vaatimus etukäteen. Vaikka tästä on kysymys, kiitän joka tapauksessa arvoisaa Marínia hänen selityksestään, koska näyttää siltä, että vuoropuhelulle on sijaa, ja se olisi asia, jota me kaikki pitäisimme tervetulleena.

Marín
Kenenkään ei vilpittömästi sanottuna olisi vaikea todistaa - ja toivottavasti tämä asia ratkaistaan hallitusten välisessä konferenssissa -, että Euroopan unioni ei vain liputtanut kahdella, kolmella tai neljällä erilaisella lipulla sen jälkeen, mitä tapahtui Genevessä äänestettäessä Kiinan ihmisoikeustilanteesta. Sen tapahtuman jälkeen, suoraan sanottuna - sanon tämän suhteessa Euroopan parlamenttiin - , Euroopan parlamentin jäsenen, komissaarin tai jäsenvaltion on vaikea yrittää väittää, että olemme johdonmukaisia. Emme todellakaan ole. Muuta en voi sanoa.

Puhemies
Koska komission kyselytunnille varattu aika on päättynyt, kysymyksiin 39, 40 ja 41 vastataan kirjallisesti.

Puhemies
Kysymys nro 42 Felipe Camisón Asensio (H-0299/97):
Aihe: Tuki uudistuville energianlähteille ja niiden käytölle rautatiekuljetuksissa
Katsooko komissio, että EU: n jäsenvaltioissa on ryhdytty otollisiin toimenpiteisiin tukemaan uudistuvia energianlähteitä ja kyseisen energian käyttömahdollisuuksia rautatiekuljetuksissa?

Papoutsis
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, komission mielestä on tuettava uusiutuvien energialähteiden merkitystä Euroopan unionin energiahuollossa. Se on sitä paitsi keskeisiä viestejä vihreässä kirjassa " Tulevaisuuden energia: Uusiutuvat energialähteet" , jonka Euroopan komissio äskettäin julkaisi.
Komissio on aikaisemminkin korostanut, että uusiutuvat energialähteet ovat merkittävä osa unionin energiapolitiikan tavoitteiden onnistumispyrkimystä, nimittäin kilpailukyvyn parantaminen, energiahuollon turvaaminen ja ympäristön suojeleminen. Yhteisön taloudellinen tuki uusiutuvien energialähteiden puolesta kulkee ALTENER- ja JOULE-THERMIE -ohjelmien kautta. Uusiutuvien energialähteiden käyttöä on tuettava kaikilla aloilla kuljetusala mukaan lukien. Kyseinen ala kattaa neljäsosan unionin energiankulutuksesta. Lisäksi tällä alalla hiilidioksidipäästöt lisääntyvät nopeammin kuin muilla aloilla.
On kuitenkin mainittava, että maantieliikenteessä edistystä on tapahtunut uusiutuvien energialähteiden, esimerkiksi biopolttoaineiden käytössä. Rautatieliikenteessä uusiutuvien energialähteiden käyttö on sidoksissa sähköntuotantoon ja sen seurauksena rautateiden sähköistämiseen. Muutamissa jäsenvaltioissa uusiutuvien energialähteiden käyttö sähköntuotannossa on varteenotettavaa. Kuten valkoisessa kirjassa mainitaan, komissio uskoo, että mahdollisuudet lisätä uusiutuvien energialähteiden käyttöä ovat merkittävät, ja siihen suuntaan me toimimme.
Euroopan komissio aikoo esittää vuoden 1997 loppupuolella valkoisen kirjan ja toimintaohjelman uusiutuvista energialähteistä. Toimintaohjelma perustuu vihreään kirjaan ja siihen keskusteluun, joka asiasta on meneillään Euroopan unionissa. Valkoiseen kirjaan otetaan joukko toimenpiteitä uusiutuvien energialähteiden tukemiseksi. Voin vakuuttaa, että näissä puitteissa komissio perehtyy perusteellisesti kaikkiin uusiutuvien energialähteiden käyttömahdollisuuksiin. Se tutkii myös sovelluksia rautateillä.

Camisón Asensio
Arvoisa komissaari, on tosiasia, että rautatiekuljetukset ovat päivä päivältä joustavin kuljetusmuoto ja että 48 prosenttia Euroopan junista kulkee hiilidioksidipäästöjä tuottamattomissa vesivoimaloissa tuotettavalla sähköllä.
Näissä olosuhteissa on jo havaittavissa rautateiden mahdollisesti keskeinen merkitys suhteessa tulevaan energiantarpeeseen ja ympäristöystävällisenä vaihtoehtona pyrittäessä vähentämään kasvihuoneilmiötä. Tätä merkitystä korostaa se tosiasia, että liikenteen osuus, kuten sanoitte, on teidän mukaanne neljäsosa ja minun mielestäni hieman enemmän koko energiankulutuksesta.
Näin ollen, kun tavoitteenamme on vähentää 15 prosentilla hiilidioksidipäästöjä vuoteen 2010 mennessä, on järkevä ajatus omaksua jo nyt yhteinen johdonmukainen, uusiutuvia luonnonvaroja edistävä strategia käynnistämällä jo nyt teidän mainitsemanne ohjelmat ja niiden lisäksi lisättävä tuntuvasti uudistuvia energianlähteitä edistävien kansallisten toimenpiteiden vakautta ja avoimuutta.

Papoutsis
Arvoisa puhemies, minulla ei ole paljon lisättävää huomautuksiin, jotka arvoisa parlamentin jäsen teki aikaisemmin. Minäkin haluan ainoastaan vakuuttaa parlamentille, että kyllä ALTENERohjelmakin otetaan mukaan ohjelmiin, joiden tarkoitus on edistää uusiutuvia energialähteitä.

Puhemies
Kysymys nro 43 Richard Howitt (H-0307/97):
Aihe: Valkoinen kirja vapaaehtoisjärjestöistä ja -säätiöistä
Miksi tätä valkoista kirjaa ei ole vielä julkaistu neljä vuotta ensimmäisen kuulemisen jälkeen ja tasan vuosi sen jälkeen, kun komissio ilmoitti hyväksyvänsä sen todennäköisesti hyvin pian? Kun luonnosta käsiteltiin hiljattain komissaarien kabinettien kokouksessa, mitkä syyt estivät sen lähettämisen komissaarien kollegioon hyväksyttäväksi? Voiko komissio nyt ilmoittaa tarkan ja lopullisen päivämäärän, jolloin valkoisen kirjan luonnos esitetään komission kokouksessa kaikkien niiden vapaaehtoissektorilla toimivien auttamiseksi, joista tuntuu siltä, että Eurooppa ei välitä heistä?

Papoutsis
Arvoisa puhemies, esitys valkoiseksi kirjaksi hyväntekeväisyysjärjestöistä ja säätiöistä on ollut monen keskustelun kohteena viimeisten kuukausien aikana sekä Euroopan unionin tasolla että asianomaisten järjestöjen ja säätiöiden tasolla.
Oli välttämätöntä tarkistaa valkoisessa kirjassa olevien jäsenvaltioita koskevien tietojen oikeellisuus, erityisesti uusien maiden, kuten Itävalta, Suomi ja Ruotsi, jotka eivät olleet jäseniä sen tutkimuksen alkuvaiheessa, jonka tietoja käytettiin lähtökohtana edessämme olevan esityksen laatimisessa. Viime kuukausien aikana komissio on siis ryhtynyt uusiin toimiin. Meillä on ollut paljon poliittisia yhteyksiä myös tällä saralla, mikä myös piti painaa dokumenttiin. Uudet neuvottelut järjestöjen ja säätiöiden kanssa olivat tarpeellisia kahdesta syystä: ensinnäkin unionin tapahtuneen laajentumisen vuoksi ja toiseksi voidaksemme esittää kaikki komission kahden vuoden aikana tekemät aloitteet - sillä muistutan teitä, että kyseinen teksti esitettiin ensimmäisen kerran neljä vuotta sitten.
Näin ollen, kaikki tarkistukset on sisällytetty viimeiseen tekstimuotoon, jonka valmistelut ovat loppusuoralla, ja siitä on aikomus keskustella komissiossa 29. toukokuuta eli kahden viikon kuluttua. Toivon, että se tulee hyväksytyksi.

Howitt
Luulin, että komissaari aiheuttaa meille pettymyksen, ja juuri, kun aloin irvistellä, hän antoi meille päivämääräksi 29. toukokuuta. Haluaisinkin kiittää häntä tästä lämpimästi, ja odotamme päivää tietenkin innokkaina.
Puhuakseni vakavasti toivon, että komissaari on kanssani samaa mieltä siitä, että lähestymme taas kerran hallitusten välistä konferenssia ilman, että asiasta on järjestetty sellaista järjestelmällistä kansalaisvuoropuhelua, johon tiedän hänen ja meidän parlamentissa sitoutuneen, joten tavallisille kansalaisille ja heidän edustamilleen vapaaehtoisjärjestöille ei ole annettu todellista sananvaltaa Euroopan unionin tulevaisuuden kehittämisessä. Olen varma, että hän on kanssani samaa mieltä siitä, että selvä ja yksinkertainen yhdistyslainsäädäntö mahdollistaisi sen, että vapaaehtoisjärjestöt ja -säätiöt voitaisiin tunnustaa virallisiksi yhteiskunnallisiksi osapuoliksi neuvotteluissamme, ne voisivat osallistua Euroopan unionista käytävään keskusteluun ja komissio voisi kuulla niitä lainsäädäntöluonnoksista. Tunnustaminen edistäisi myös ruohonjuuritason osallistumista, jota nykyään ei valitettavasti ole.

Papoutsis
Arvoisa puhemies, olen iloinen siitä, että oikaisin käsityksenne. Toivon todella, että ilmoittamani päivämäärä, 29. toukokuuta, on päivä, jolloin komissio hyväksyy valkoisen kirjan hyväntekeväisyysjärjestöistä ja säätiöistä. Olen kanssanne samaa mieltä, että tässä asiassa tarvitaan uusia ponnisteluja ja sysäyksiä. Ehkä se tarjoaa uusia vaihtoehtoja aikana, jolloin haetaan ratkaisuja työllisyydelle, ja uskon, että saamme tähän suuntaan Euroopan komission myönteisen kannan. Odottakaamme siis 15 päivää, jonka jälkeen uskoakseni osallistumme kaikki, Euroopan parlamentti ja kaikki asianomaiset tahot, julkiseen keskusteluun yleiseurooppalaisella tasolla puhuaksemme hyväntekeväisyysjärjestöjen ja säätiöiden tulevaisuudesta.

Oddy
Myös minä olen iloinen siitä, että olemme sitoutuneet noudattamaan valkoista kirjaa. Vapaaehtoisjärjestöt ovat hyvin innovatiivisia ja tärkeitä. Haluaisin kuitenkin muistuttaa komissaaria siitä, että miltei vuosikymmen sitten annettiin lupaus jonkinlaisesta vapaaehtoistyöntekijöiden asemaa koskevasta säännöksestä. Myöskään tälle ei ole tehty mitään ja asiaa tulisi tarkastella kiireisesti.

Papoutsis
Arvoisa puhemies, jaan arvoisan parlamentin jäsenen huolestumisen aiheet, jotka minäkin olin ilmaissut ollessani parlamentin jäsenenä viime vuosikymmenellä. Kuten kuitenkin tiedätte, aikaisemmin jouduttiin moniin keskusteluihin Euroopan komissiossa kyseisistä asioista, jotka eivät sittenkään johtaneet selkeisiin johtopäätöksiin ja selkeään esitykseen.
Toivon, että onnistumme tulevan valkoisen kirjan avulla parhaiten ja sanoisin kaikkein nykyaikaisimmalla tavalla lähestymään kysymystä, jonka rouva parlamentin jäsen äsken esitti.

Puhemies
Kysymys nro 44 Alex Smith (H-0370/97):
Aihe: Komission ja IAEA: n suhteisiin liittyvät asiat
Viime joulukuun 12. ja 13. päivä kokoontui Brysselissä komission ja kansainvälisen atomienergiajärjestön IAEA: n korkean tason yhteistyökomitea keskustelemaan Euratomin ja IAEA: n tarkastajien välisestä yhteistyöstä Euroopan unionin alueella olevissa ydinvoimaloissa.
Kokouksen pöytäkirjan mukaan IAEA: n varapääjohtaja Bruno Pellaud on sitä mieltä, että Euratom on jyrkästi eri mieltä IAEA: n kanssa useissa arkaluontoisissa asioissa, joihin kuuluu mm. IAEA: n tuki jatkuvan rikastuksen valvonnalle (Continuous Enrichment Monitoring, CEMO) liian korkeiden uraaninrikastustasojen havaitsemiseksi Urencon laitoksissa. Lisäksi siitä käy ilmi, että Euratom tukee Saksaa sen vastustaessa suojatoimenpiteiden vahvistamista brittiläistä alkuperää olevalle oksidisekoitepolttoaineelle (MOX), jota käytetään Unterweserin voimalaitoksessa.
Voiko komissio kertoa, mihin toimiin Euratom on ryhtynyt näiden ongelmien ratkaisemiseksi?

Papoutsis
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, haluaisin tilaisuuden antaa laajan vastauksen, koska esitetty kysymys koskee hyvin konkreettista ja sanoisin teknisesti vaikeata aihetta.
Komissio haluaisi todeta aluksi, että herra Smithin kysymys perustuu kansainvälisen atomienergiajärjestön sisäiseen muistioon, joka valitettavasti levisi laajasti. Komissiokin sai siitä tiedon, mutta sillä ei ole tapana kommentoida sellaisten järjestöjen sisäisiä asiakirjoja, joiden kanssa Euratom on läheisessä ja jokapäiväisessä yhteistyössä.
Yritän nyt esittää muutaman selvennyksen herra Smithin kysymyksen perusasioista. Aihe on tekninen ja monimutkainen. Kysymys koskee noudatettua teknistä menettelyä eli sitä, että turvallisuuden kahdella valvontataholla on joskus ollut eriäviä näkemyksiä. On tavallista, että teknisellä alalla ilmenee erilaisia näkemyksiä. Se on itse asiassa myönteinen asia, mikäli motiivina on saada aikaan parhaat ja tehokkaimmat turvallisuuden vaihtoehdot.
MOX-polttoaineen mittaukset onnistuvat parhaiten ja vähimmällä vaivalla laitoksissa, joissa sitä tuotetaan, eikä ydinenergian reaktoreissa, joissa sitä poltetaan. Aineen tuotantolaitoksissa onnistuu parhaiten mittauslaitteiden asentaminen ja käyttäminen. Reaktoreissa taas käytetään liikkuvia mittauslaitteita, minkä vuoksi usein vedessä olevan polttoaineen mittaaminen saattaa jäädä puutteelliseksi. Euratom mittaa säännöllisesti kaikkia polttoaineita, jotka tuotetaan Sellafieldin MOX-laitoksessa. Sen vuoksi se ei pidä välttämättömänä mittausta reaktoreissa, kunhan vain pidetään jatkuvasti huolta aineen tilasta ja sen käytöstä.
Koska kansainvälisen atomienergiajärjestön politiikka on keskittää toimintansa valvontakysymyksiin maissa, joilla ei ole ydinaseita, ilmeni erimielisyyttä tavasta tutkia teknistä puolta, johon arvoisan parlamentin jäsenen kysymys liittyy. Kun Euratom on yhä sitä mieltä, että teknisistä syistä olisi parempi soveltaa sen omaa mittausjärjestelmää, saatiin seurauksena aikaan kompromissiratkaisu, joka ilmeisesti sallii kansainvälisen atomienergiajärjestön mitata polttoainetta reaktoreissa. Se puolestaan suostui vastineeksi harkitsemaan vakavasti Euratomin mittausjärjestelmän käyttöönottoa tulevissa tapauksissa.
Arvoisa puhemies, sallikaa minun tässä vaiheessa alleviivata, että syntynyt tapaus ei liittynyt tarkoitukseen estää kansainväliseltä atomienergiajärjestöltä pääsyä reaktoreihin tutkimuksen suorittamiseksi, vaan se liittyi teknisiin menettelytapoihin.
Seuraava asia on teknisesti luonteeltaan yhtä monimutkainen. Rikastamoissa tehdyn valvonnan tarkoitus on selvittää mahdollinen korkea uraanin rikastus, joka ei tule ilmi. Tässä tehtävässä voidaan onnistua monilla tavoilla. Ennen kuin sovellettiin uutta tapaa, jonka avulla tutkitaan korkeatehoisia hiukkasia tai ympäristönäytteitä, oli kokeiltu monenlaisia tapoja, kuten jatkuvaa rikastuksen seuraamista, jotka Euratomin näkemyksen ja kokemuksen perusteella vaikuttavat vähemmän luotettavilta, suhteellisen kalliilta ja vähemmän selviltä, mitä arviointiin tulee. Sen vuoksi Euratom epäröi ottaa yhteisön tasolla sellaisia käyttöön. Se päätti jatkaa niiden seurantaa Capenhurstin laitoksessa saadakseen enemmän kokemuksia.
Kansainvälinen atomienergiajärjestö suhtautuu kuitenkin asiaan eri tavalla. Mielestäni on perusteltua, että Euratom epäröi käyttää ydinlaitoksissa mittaus- ja valvontalaitteita, jotka eivät ole aivan luotettavia, mutta ovat hyvin kalliita käyttää eivätkä selkeitä arvioimisen kannalta. Joka tapauksessa korkean tason yhteiskomitea on sopinut, että kaikki rikastamoissa käytettävät valvontamenettelytavat tutkitaan uudelleen. Olen vakuuttunut siitä, että päätös tutkia uudelleen menettelytavat on hyödyllinen. Se on samalla hyvä esimerkki Euratomin ja kansainvälisen atomienergiajärjestön välisen yhteistyön luonteesta toiminnassa ydinvalvonnan puolesta unionissa.
Arvoisa puhemies, haluan lopuksi toistaa, että asiat, jotka sisältyvät suulliseen kysymykseen, koskevat kahden valvontajärjestön välillä olevia erimielisyyksiä teknisistä menettelytavoista. Haluan kuitenkin ilmaista huoleni siitä, että kansainvälinen atomienergiajärjestö ei ole suojellut riittävästi hyvin arkaluonteisia tietoja.

Smith
Kiitän komissaaria vilpittömästi hyvin perusteellisesta vastauksesta. Lienee jonkinlainen ennätys saada kuuden minuutin pituinen vastaus kyselytunnilla. Esitin tämän kysymyksen siitä syystä, että tällä hetkellä oksidisekoitepolttoaineen (MOX) tuotanto ja käyttö yleistyy merkittävästi kaikkialla Länsi-Euroopassa. Koska tuore oksidisekoitepolttoaine sisältää säteilemätöntä plutoniumia, jota voidaan hyvin käyttää yksinkertaisissa ydinaseissa, ja koska tälle kysymykselle annettiin kymmenen vuotta sitten etusija IAEA: n täytäntöönpanokertomuksessa, olen hieman huolissani siitä, että emme ole saaneet asiaa päätökseen.
Miten komissaari aikoo ottaa huomioon sen seikan, että tavanomaiset atomireaktorin sijoituspaikat muutetaan suorakäyttöön tarkoitettujen materiaalien varastoiksi? Ottaako hän tämän huomioon?

Papoutsis
Arvoisa puhemies, haluan vakuuttaa herra Smithille, että Euroopan komissio ja Euratom jatkavat pyrkimystään ja valvontatyötään kaikilla laitoksilla tarkoituksenaan saada ne kunnioittamaan uutta teknologiaa ja sen kehitystä. Valvontatyötä jatketaan toki Sellafieldissa vastuuntuntoisesti kuten nykyäänkin.

McMahon
Otan tyytyväisenä vastaan komissaarin antaman vakuuden siitä, että hän tulee valvomaan kaikkia laitoksia. Ehdotan, että hän tutustuu Hunterstonin ydinvoimalaan, jossa oli suljettava reaktori tämän vuoden maaliskuussa. Hunterston sijaitsee minun vaalipiirissäni. En tiedä, onko asiaa tuotu energia-asioista vastaavan komissaarin tietoon, mutta tutkisiko hän yhdessä Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaisten kanssa, mitä siellä tapahtui.

Papoutsis
Arvoisa puhemies, haluan vakuuttaa parlamentille ja herra McMahonille, että Euratomin virastot seuraavat tauotta kaikkien ydinreaktoreiden toimintaa, myös niiden, jotka lopetetaan. Seuraamme jatkuvasti teknologista kehitystä ja reaktoreiden toimintaa kaikissa vaiheissa. Perustavoitteemme on suojata ympäristöä ja kansalaisten terveyttä ja turvata myös parhaimman mahdollisen teknologian käyttöönottaminen ydinenergian alalla.

Puhemies
Kysymys nro 45 Hugh McMahon (H-0287/97):
Aihe: Julkisten palvelujen peruskirja
Voiko komissio ilmoittaa parlamentille, miksi se ei ole tähän mennessä hyväksynyt julkisten palvelujen peruskirjaa?
Onko komissio myös sitä mieltä, että kohtuuhintaisten julkisten palvelujen ylläpitäminen, yhteisön peruskirjan määräyksien mukaisesti, on erittäin tärkeää Euroopan kansalaisille ja että ne ovat tärkeä osa sisämarkkinoita?

Van Miert
Julkiset palvelut ovat tärkeä osa Euroopan yhteiskuntamallia. Viime vuoden syyskuussa Euroopan julkisista palveluista antamassaan tiedonannossa komissio selvitti politiikkojensa periaatteita ja asetti tulevaisuuden tavoitteensa. Kyseisessä tiedonannossa todettiin erityisesti seuraavaa:
Kohtuuhintaisten ja korkealaatuisten julkisten palvelujen tarjoaminen on olennainen tavoite, joka on varmistettava sisämarkkinoiden yhteydessä. EY-sopimuksessa, tarkemmin sanottuna 90 artiklassa, määrätään jo tyydyttävästä tasapainosta yhtäältä markkinoiden yhdentymisen ja vapaan kilpailun tavoitteiden ja toisaalta yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palvelujen tavoitteiden välillä.
Komissio katsoo, että 90 artikla on osoittanut tarpeellisuutensa tämän tasapainon varmistamisessa. Julkisten palveluja koskevien tavoitteiden määrittäminen kuuluu periaatteessa kansalliseen toimivaltaan, jota jäsenvaltioiden on käytettävä EY-sopimuksen määräysten mukaisesti. Näiden tavoitteiden mahdollisessa yhteensovittamisessa EU-tasolla on otettava huomioon kunkin alan erityisolot. Alakohtaiset direktiivit, joita on ehdotettu esimerkiksi puhelin- ja postialoilla, ovat tämän vuoksi tarkoituksenmukaiset välineet tämän tavoitteen saavuttamiseksi.
Komissio tukee aktiivisesti, voimassa olevien toimivaltuuksiensa mukaan, myönteistä politiikkaa, jolla edistetään yhteistä etua olevien tavoitteiden saavuttamista sellaisilla aloilla kuin ympäristö, kuluttajansuoja, taloudellinen ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus tai Euroopan laajuiset verkot. Komissio katsoo myös, että EY-sopimuksen 3 artiklan uuteen kohtaan, josta parhaillaan neuvotellaan, tulisi lisätä selvä maininta myönteisestä sitoumuksesta edistää julkisia palveluja.
Tässä yhteydessä komissio ei ole toistaiseksi suunnitellut antavansa tai ehdottavansa muita yleisiä toimenpiteitä, kuten julkisten palvelujen peruskirjaa. Kannatamme tämänhetkisten hallitusten välisten neuvottelujen sisällyttämistä voimassa olevan perustamissopimuksen 3 artiklaan.
Komission viime vuoden syyskuun tiedonanto, johon viittasin aiemmin, jätti tämän mahdollisuuden avoimeksi. Esimerkiksi jos jäsenvaltiot kieltäytyisivät sisällyttämästä sellaista viittausta mihinkään perustamissopimuksen artiklaan, voitaisiin harkita tiedonannon muuttamista peruskirjan tyyppiseksi asiakirjaksi mutta, koska ne ovat ilmeisesti halukkaita keskustelemaan sen sisällyttämisestä perustamissopimukseen, suosimme kyseistä vaihtoehtoa.

McMahon
Kiitän komissaaria hänen vastauksestaan. Voinko otaksua, että komissio pyrkii hallitusten välisessä konferenssissa aktiivisesti siihen, että asiaa käsitellään osana perustamissopimusta? Haluaisin, että tämä varmistetaan. Mitä komissio aikoo tehdä, jos tämä ei onnistu?

Van Miert
Vastaus on kyllä, mutta kuten sanoin, kannatamme viittauksen sisällyttämistä 3 artiklaan. Muutamat muut ilmeisesti kannattavat viittauksen sisällyttämistä 8 artiklaan. Tästä käydään tällä hetkellä yhä keskusteluja. Tärkeintä on, että tällainen viittaus sisällytetään uuteen tekstiin. Mielestämme emme välttämättä tarvitse peruskirjaa, mutta komission tiedonanto velvoittaa komission harjoittamaan tämäntyyppistä tasapainoista politiikkaa.

Billingham
Kiitän McMahonia asian esille ottamisesta. Olen tyytyväinen kuullessani teidän optimistisuudestanne ja hyvin myönteisestä vastauksestanne. Tietänette, että tarkastelen julkisia palveluja koskevaa mietintöä, jota käsitellään parhaillaan parlamentissa. Tulen pyytämään teitä olemaan hyvin dynaamisia ja hyvin yhteistyöhaluisia. Tämä on hyvin tärkeä alue Euroopan parlamentille; siinä halutaan unionin lähettävän kaikille kansalaisillemme hyvin myönteisen viestin hyvistä uutisista, jotka tasapainottaisivat merkittävästi niitä huonoja uutisia, joihin he ovat viime aikoina miltei hukkuneet. Tulen kysymään teiltä, onko komissio valmis olemaan hyvin avomielinen ja ottamaan huomioon muutamia todella innovatiivisia ehdotuksia, joita tulemme esittämään hallitusten välisessä konferenssissa ja sen jälkeen ehdotuksissa, jotka koskevat sitä, kuinka käsittelemme Euroopan unionin julkisia palveluja; sitä, kuinka itse komissaarit käsittelevät niitä; ja sitä, kuinka parlamentin valiokuntien rakenteissa käsitellään niitä, jotta parlamentin ja jäsenvaltioiden välille saadaan aikaan yhteistyötä. Työskentelemme siis käsi kädessä. Tulemme täydentämään jäsenvaltioiden ponnistuksia.

Van Miert
Haluan vahvistaa sen, että komissio pyrkii ratkaisemaan tämän kaltaisen ongelman myönteisessä hengessä. Kuten tiedätte, olemme eri mieltä siitä, tulisiko 90 artiklaa muuttaa. Ilmeisesti vain harvat valtuuskunnat kannattavat sitä. Valtaosa valtuuskunnista on ilmeisesti valmis seuraamaan komission suositusta sisällyttää viittaus 3 artiklaan. Toiset kannattavat viittauksen sisällyttämistä 8 artiklaan. Katsokaamme, mihin keskustelussa päädytään. Suhtaudumme siihen avoimin mielin. Viittauksen sisällyttäminen perustamissopimukseen edesauttaisi asiaa. Muilta osin aion vakaasti jatkaa tasapainoisen lähestymistavan soveltamista ja aion pysyä avoimena, ja samalla pyrin ottamaan huomioon julkiset palvelut kaikissa kehittämissämme poliitikoissa.

Puhemies
Kysymyksiin 46 ja 48 vastataan yhteisesti, koska ne liittyvät samaan asiaan.
Kysymys nro 46 Jonas Sjöstedt (H-0297/97):
Aihe: Volvolle maksettava kuljetustuki
Komission PO 4 on selvittänyt tietyille Pohjois-Ruotsissa toimiville teollisuusyrityksille maksettavaa kuljetustukea. Yhdessä selvityksistä ehdotetaan, että tuen maksaminen Volvon Uumajan tehtaalle kiellettäisiin. Pohjois-Ruotsin yrityksille maksettava kuljetustuki on tärkeä osa Ruotsin aluepolitiikkaa, ja se on merkittävä tekijä pyrittäessä saamaan teollisuusinvestointeja alueelle. Sitä paitsi tuki vastaa vain osaa niistä lisäkustannuksista, joita yrityksille aiheutuu valmistuksen sijoittamisesta maan pohjoisosaan.
Millä perusteella komissio pitää tukea kilpailua vääristävänä, kun se ei kata edes Ruotsin sisällä tapahtuvista kuljetuksista aiheutuvia lisäkustannuksia?
Miksi komissio pitää Uumajan tehtaalla tapahtuvaa valmistusta kokoonpanona, vaikka siellä valmistetaan yksinomaan komponentteja (ohjaamoja)? Kysymys nro 48 Sören Wibe (H-0302/97):
Aihe: Volvon Uumajan tehtaalle maksettava kuljetustuki
Ruotsalaisten lehtitietojen mukaan komissio aikoo kieltää kuljetustuen maksamisen Volvon Umeån tehtaalle. Tämä uhkaisi tehtaan olemassaoloa ja tuhansia työpaikkoja Umeån alueella.
Komission kanta perustuu mm. konsulttiraporttiin. Tämä raportti on kuitenkin niin salainen, että edes Ruotsin hallitus ei voi saada sitä koskevia tietoja. Lehtitietojen mukaan komissio katsoo, että Volvon Umeån tehdasta ei voida pitää alihankintatehtaana, vaan valmiiden tuotteiden valmistajana.
Eikö komission mielestä ole kohtuutonta, että konsulttiraportti, joka voi ratkaista asian käsittelyn, on salainen asiakirja, jota edes Ruotsin hallitus ei voi saada käsiinsä?
Valmistaako muuten valmiisiin kuorma-autoihin asennettavia ohjaamoja valmistava Volvon Umeån tehdas komission mielestä valmiita tuotteita vai kuorma-auton osia?
Van Miert
Kuten todennäköisesti tiedätte, yhteisössä on annettu tietyt säännöt, joilla säädellään moottoriajoneuvoteollisuudelle annettavaa valtion tukea. Nämä säännöt ovat olleet voimassa vuodesta 1989 ja ne on suunniteltu valtion tukivirran valvomiseksi ja rajoittamiseksi tällä herkällä alalla. Komissio ja kehys suhtautuvat kaiken tyyppisiin toimintatukiin hyvin kriittisesti, sillä ne vapauttavat osittain asianomaisen yrityksen tavanomaisista toimintakustannuksista ja antavat yritykselle jatkuvan toiminnallisen edun. Tämä voi olla erittäin vahingollista kilpailijoille ajoneuvoteollisuuden kaltaisilla aloilla, sillä tämän alan tuotanto on järjestäytynyt tavallisesti Euroopan tasolla ja yhä useammin maailmanlaajuisella tasolla. Tämän vuoksi kuljetustukea ei tulisi sallia tällä alalla, ei edes huonommassa asemassa olevilla alueilla.
Edellä mainittu järjestelmä merkitsee sitä, että voimassa olevat toimintatuet poistetaan asteittain. Toisaalta järjestelmässä suhtaudutaan melko myönteisesti myönnettyyn investointitukeen, jolla on tarkoitus korjata yhteisön huonommassa asemassa olevien alueiden rakenteelliset puutteet. Kyse on tämä vuoksi erittäin herkistä maailmanlaajuisista markkinoilla, joissa tämänkaltainen toimintatuki voi helposti vääristää kilpailua merkittävästi.
Arvoisa jäsen viittaa myös komission päätökseen pitää Uumajan tehtaalla tapahtuvaa valmistusta kokoonpanona eikä komponenttituotantona. Yleensä suunnitelmaa voidaan pitää valmistus- ja/tai kokoonpanotoimintona, jos ajoneuvojen runkoja rakennetaan, maalataan, kootaan tai viimeistellään. Jos nämä toimet sijoitetaan eri tehtaisiin, eri maantieteellisiin paikkoihin, kaikki nämä tehtaan toiminnot määritetään ajoneuvon valmistukseksi.
Komission ja eri autoteollisuuden asiantuntijoiden mielestä täysin koottujen kuorma-auton ohjaamojen rakentaminen vastaa kuorma-autojen valmistusta. Kuten missä tahansa integroidussa autotehtaassa, Uumajan tehtaalla toteutetaan leimaus-, korinrakennus-, maalaus- ja kokoonpanotoimintoja, joita komponenttitehtaalla ei toteuteta. Tämän vuoksi siihen on sovellettava moottoriajoneuvoteollisuutta koskevan voimassa olevan kehyksen ehtoja.

Sjöstedt
Rehellisesti sanottuna en ymmärrä vastauksen joitakin osia. Komissaarin vastauksessa sanottiin, että tämä tuki oliisi kustannusetu. Samanaikaisesti Volvolle Uumajassa menevä kuljetustuki vastaa vain osittain niitä lisäkustannuksia, joita sisältyy sijaintiin Pohjois-Ruotsissa. On siis edelleen kalliimpaa toimia siellä, vaikka kuljetustukea saadaankin. Siksi on täysin epäloogista sanoa, että tuki vääristää kilpailua tai että se on kustannusetu. Ainoa tämän tapauksen aineistossa havaitsemani kilpailun vääristyminen on komission hyväksymä tuki Scanialle, joka on toinen kuorma-autojen valmistaja Uumajaa lähellä sijaitsevassa Luulajan kaupungissa.
Torjun sen väitteen, että Uumajan tehtaalla tapahtuisi jonkinlaista loppukokoonpanoa. Väitän olevani hiukan asiantuntija tässä asiassa, sillä olen työskennellyt siellä viisi vuotta hyttiasentajana. Siellä ei tehdä mitään valmiiden kuorma-autojen loppukokoonpanoa, vaan ainoastaan osien valmistusta.
Ihmettelen edelleen sitä, miksi tausta-aineisto on jatkuvasti salaiseksi leimattua. Eikö ole kohtuullista, että me kansan valitsemat edustajat saamme perustelut komission päätöksille ja näkemyksille?

Van Miert
Ensinnäkin meidän tulisi ymmärtää, että puhumme alasta, jolle on luotu tietyt puitteet. Muille aloille komissio hyväksyi kuljetustuen. Tässä on kuitenkin kysymys erittäin herkälle alalle annettavasta toimintatuesta. Voitteko kuvitella, että autotehtaille annettaisiin mahdollisuus saada korvausta, koska ne sijaitsevat Euroopan unionin syrjäisillä alueilla? Tämä vääristäisi täysin kilpailua erittäin herkällä alalla, jossa jo nyt on ylikapasiteettia ja jossa yrityksille tai työmaille, jotka sijaitsevat tukiehdot täyttävillä alueilla, voidaan myöntää tukea, mutta vain investointitukea. Ja juuri tästä tässä asiassa on kysymys.
Komponentteja koskevan kysymyksen osalta ohjaamojen rakentamista siihen kuuluvine kaikkine työvaiheineen voidaan tuskin pitää ainoastaan komponenttien valmistuksena. Ei, tämä on oleellinen osa autoteollisuuden tavanomaisia toimintoja. Komissio on aina pitänyt kiinni voimassa olevista säännöistä ja sen on pidettävä kiinni yhtenäisestä kannastaan tässä tapauksessa, kuten se on tehnyt myös aikaisemmissa tapauksissa.
Tämän sanottuani haluan vielä lisätä, että koska tämä tuki oli olemassa, kun Ruotsi liittyi Euroopan unioniin, olemme valmiit keskustelemaan Ruotsin viranomaisten kanssa sen asteittaisesta poistamisesta ja miettimään kohtuullista määräaikaa, jonka kuluessa tämä tuki voidaan vähitellen lopettaa. Juuri tämän yritimme saavuttaa Ruotsin viranomaisten kanssa käydyissä keskusteluissa. Kävin eilen Tukholmassa ja keskustelin teollisuudesta vastaavan ministerin kanssa siitä, miten voisimme ratkaista asian sovinnollisesti.

Wibe
Olisin kiinnostunut saamaan selvennykset komissaarilta kahteen kohtaan. Ensimmäinen kysymys kuuluu: Millä sektoreilla te hyväksytte ruotsalaisen kuljetustuen käytön? Onko olemassa jokin sektori konepajateollisuudessa, jolla nykyinen kuljetustuki voidaan pysyvästi hyväksyä Ruotsissa?
Toinen kysymykseni koskee sitä Jonas Sjöstedtin jatkokysymystä, johon komissaari ei vastannut, nimittäin sitä tosiasiaa, että komission päätös kyseisessä tapauksessa ilmeisesti perustuu konsultin raporttiin. Tämän raportin sisältö pidetään salassa jopa Ruotsin hallitukselta. Haluan kysyä komissaarilta, eikö ole täysin kohtuutonta, että niillä yksittäisillä hallituksilla, jotka kuitenkin ovat tämän sopimuksen herroja, ei ole pääsyä niihin tuhansien ihmisten elinoloihin ja ansiomahdollisuuksiin tietyllä alueella vaikuttaviin perusraportteihin.

Van Miert
Ensinnäkin kysymyksen ensimmäisen osan vastaus on, että kuljetustukea voidaan antaa ja sen tähden tämä alue Ruotsissa saa erityiskohtelua. Sitä voidaan antaa muille paitsi erittäin herkille aloille, kuten teräsja autoteollisuudelle. Esimerkiksi terästehtaan osalta komissio ei voinut myöntää kuljetustukea, sillä terästeollisuuteen sovelletaan erityisiä valtiontukisääntöjä. Sama koskee autoteollisuutta ja sen tähden, vaikka yleinen säännöstö salliikin tämän kaltaisen korvauksen myöntämisen kuljetusalalle, se ei ole sallittua teräs- ja autoteollisuuden kaltaisilla aloilla. Tämän takia meidän on neuvoteltava hallituksen kanssa, jotta löytäisimme ratkaisun, joka tyydyttää molempia osapuolia.
Viittaatte kysymyksessänne asiantuntijan lausuntoon, jonka konsultit ovat laatineet komissiolle. Olkaamme rehellisiä, jos Ruotsin hallitus tai jonkin muun maan hallitus pyytää asiantuntijalausuntoa, se voi vapaasti tehdä niin ja pitää lausunnon itsellään. Ketään ei velvoiteta julkistamaan lausuntoa tai lähettämään sitä komissiolle. Tällainen asiantuntijalausunto, joka perustuu yrityksen ja Ruotsin hallituksen antamaan tietoon, sisältää erittäin arkaluonteista tietoa, jota yritys ei varmaankaan julkaise. Sen tähden käytämme asiantuntijalausuntoa ainoastaan auttamaan komissiota selvittämään asia. Tämän asiantuntijalausunnon pohjalta kävimme tutustumassa kyseiseen alueeseen ja omaksuimme kannan, jota kuvailin edellisen kysymyksen vastauksessa. Joten asiantuntijalausunnon tarkoituksena on auttaa komissiota selvittämään asia ja laatimaan arviointi.
Siirryn nyt toiseen kysymykseen: mitä seuraavaksi? Löydämme vastauksen yhteisesti sovitun kaavan kautta, jota me tietysti pidämme parempana vaihtoehtona. Jos tämä ei ole mahdollista, Euroopan komissiolla ei ole muuta mahdollisuutta kuin aloittaa menettelyt. Sanon vielä kerran, että haluaisimme välttää sitä ja sen tähden yritämme tulevilla viikoilla löytää ratkaisun, jonka perusteella tuki jatkuisi vielä jonkin aikaa, mutta vähenisi ja loppuisi ajan myötä.

Lindholm
Ennen kansanäänestystä luvattiin, että ruotsalainen aluepolitiikka saisi jatkua kuten aikaisemmin ja että jäsenyyden ei pitäisi aiheuttaa mitään kielteisiä seurauksia. Aluepoliittinen tuki mukaanluettuna kuljetustuki yrityksille Pohjois-Ruotsissa on tärkeä osatekijä.
Onko komissio tietoinen siitä, että pohjoisruotsalaiset mielipiteet ovat kaikkein EU-kriittisimpiä koko maassa? Onko komissio myös tietoinen siitä, että nyt tehtävä aluepoliittisen tuen Volvolle vaarantava tulkinta tulee muuttamaan mielipiteet vielä kielteisemmiksi, sillä se on petosta ennen jäsenyyttä luvatun suhteen? Eikö komissio tosiaankaan ole valmis ottamaan uudelleen harkittavaksi pääosasto IV: n tekemää esitystä?

Van Miert
Ensinnäkin ei voi olla mitään erimielisyyksiä siitä, mitä liittymisneuvottelujen aikana sovittiin. Olin jo silloin vastuussa aiheesta ja vaikka hyväksyimme periaatteessa näille syrjäisille alueille kuljetustukea, se tapahtui kuitenkin sillä nimenomaisella ehdolla, että tuki ei koske herkkiä aloja, kuten autoteollisuutta, terästeollisuutta ja laivanrakennusteollisuutta, joista on olemassa erityissäännöt. Näitä varten on laadittu erityissääntöjä ja, kuten kaikki tietävät, ne ovat ensisijaisia verrattuna yleisiin sääntöihin.
Minä ja virkamieheni teimme tämän toistuvasti erittäin selväksi. Niinpä olenkin yllättynyt, että monet ihmiset ovat hämmästyneitä siitä, että sanoimme myöhemmin, että vaikka itse autoteollisuudelle ja niiden komponenteille voidaankin antaa investointitukea, niille ei enää voida antaa toimintatukea. Jostakin syystä, joka ei kuulu minulle, Ruotsin hallitus ei halua antaa tukea investoinneille, vaan toimintakustannuksille. Tämä asia on Ruotsin hallituksen päätettävissä. Jokin aika sitten kyseinen yritys teki huomattavia lisäinvestointeja, joten hallitus olisi voinut tukea näitä. Se halusi kuitenkin mieluummin antaa toimintatukea, vaikka uskon sen tietäneen, että Euroopan unionin valtiotukisääntöjen mukaan tämä ei ole hyväksyttävää.
Tämä on asian konteksti. Me emme sano, että tehtaalle ei voida myöntää tukea, mutta tämänkaltainen jatkuva tuki ei ole hyväksyttävää, sillä se ei ole ollut hyväksyttävää aiemminkaan. Sääntöjä on noudatettu yhtenäisesti ja yhdenmukaisesti kaikkialla Euroopan unionissa, ja sen tähden meidän on löydettävä ratkaisu Ruotsin viranomaisten kanssa tukien poistamiseksi vähitellen. Jos Uumajassa tehdään tulevaisuudessa lisäinvestointeja, niille voi vapaasti antaa investointitukea.

Wibe
Minä ehkä ymmärrän, että te, herra komissaari, olette yllättynyt meidän yllättyneisyydestämme. Teidän pitää kuitenkin ymmärtää, että teidän nyt tarjoamanne tieto on täydellinen yllätys minulle, sillä jo jäsenyysneuvotteluissa sanottiin, että teräs-, auto- ja telakkateollisuus eivät voisi saada kuljetustukea. Kun kyseessä on salaiseksi leimatut raportit, komissaari sanoo, että hallituksillakin on salaisia raportteja. Mutta kuitenkin juuri hallitukset ovat komission päällikkö eikä komissio ole hallitusten päällikkö. Siis juuri yksittäiset hallitukset ovat päättäviä elimiä.
Syy siihen, että haluamme tämän raportin nähtäväksi ei ole se, että paljastamme joitakin Volvon liikesalaisuuksia - sitä ei Ruotsin hallitus tule tekemään. Syynä on se, että Ruotsin hallitus hyvillä perusteilla arvelee, että tässä perusraportissa on vakavia virheitä. Nämä halutaan saada päivänvaloon ja keskustelun piiriin. Tähän pitäisi mielestäni komissaarilla riittää ymmärtämystä.
Vielä pieni kysymys: Jos neuvoston puheenjohtaja kehottaa teitä, herra komissaari, julkistamaan tämän raportin ainakin Ruotsin hallitukselle, aiotteko siinä tapauksessa tehdä niin?

Van Miert
En voi asialle mitään, jos joillakin alueilla pelin säännöt eivät ole yhtä selvät kuin haluaisin niiden olevan. Terästeollisuusalalla on olemassa erityisiä sääntöjä, kuten monet tämän parlamentin jäsenet tietävät. Periaatteena on, että valtion tukea ei voida myöntää. Laivanrakennusteollisuus herättää kysymyksiä. On säädetty seitsemäs direktiivi, jossa annetaan puitteet, joiden nojalla valtion tukea joko voidaan tai ei voida antaa. Olemme toimineet tällä tavoin jo vuosia.
Kertomus on asiantuntijalausunto, joka on tarkoitettu yksiköitteni käyttöön. Tämän lisäksi pyysin henkilökuntaani käymään alueella ja tutustumaan itse tehtaaseen. Se sai kaiken tarpeellisen tiedon. Minulle annettiin tietoa ja tältä pohjalta sanoin Ruotsin viranomaisille, että meillä on vielä ongelma ratkaistavana. Toimintatuen antaminen tälle alalle on vastoin autoteollisuusalan perussääntöjä.
Jotta voisimme löytää ratkaisun tuen asteittaiselle lopettamiselle, olemme joustavia. Sillä välin hallitus voi miettiä muita tapoja ja keinoja alueen auttamiseksi. Tämä on kuitenkin hallituksen tehtävä eikä komission. Meidän tehtävä ei ole säätää asiaa koskevia menettelytapoja. Muutoin meillä ei ole mitään salattavaa. Voin osoittaa teille, että tämäntyyppisissä tapauksissa olemme aina toimineet yhtenäisesti ja avoimesti.

Puhemies
Kysymys nro 47 Hans Lindqvist (H-0301/97):
Aihe: Komission selvitys kuljetustuesta Pohjois-Ruotsin teollisuusyrityksille
Komission PO 4 on selvittänyt tietyille Pohjois-Ruotsissa toimiville teollisuusyrityksille maksettavaa kuljetustukea. Yhdessä selvityksistä ehdotetaan, että tuen maksaminen Volvon Uumajan tehtaalle kiellettäisiin.
Pohjois-Ruotsin yrityksille maksettava kuljetustuki on tärkeä osa Ruotsin aluepolitiikkaa ja se on merkittävä tekijä pyrittäessä saamaan teollisuusinvestointeja alueelle. Sitä paitsi tuki vastaa vain osaa niistä lisäkustannuksista, joita yrityksille aiheutuu valmistuksen sijoittamisesta maan pohjoisosaan.
Miksi päätöksen perustaa ei julkistettu välittömästi? Miksi ehdotus Uumajan tehtaalle maksettavan tuen lakkauttamisesta tehdään juuri nyt?

Van Miert
Tämä on yhä samaa aihetta. Asiasta ei toistaiseksi ole tehty päätöstä. Me osoitimme ongelman, kun sovimme liittymisneuvottelujen yhteydessä, että kuljetustukea voitaisiin myöntää ja että herkät alat jätettäisiin ulkopuolelle, kuten sovittiin. Saimme myöhemmin tietää, että kuljetustukea annettiin yhä Volvon Uumajan tehtaalle. Siksi sanoin, että meillä on ongelma. Tutkikaamme, miten voimme ratkaista sen. Tästä ei tulisi tehdä sitä johtopäätöstä, että alueen muille toiminnoille ei voida myöntää kuljetustukea. Vahvistan, että tämänkaltaista tukea voidaan antaa, mutta ei herkille alueille.
Asia vei oman aikansa, sillä halusimme tehdä perusteellisen tutkimuksen, ja kuten jo sanoin, pyysimme asiantuntijalausunnon. Myöhemmin - mikä oli aika epätavallista, sillä meillä on vain rajoitettu määrä henkilökuntaa - ottaen huomioon asian arkaluonteisuuden pyysin henkilökuntaani käymään alueella ja tutkimaan asiaa paikan päällä. Näin tapahtuikin. Vasta silloin havaitsimme, että meillä on ongelma, ja ilmoitimme hallitukselle, että meidän joko tulisi tehdä yhteinen sopimus tai meidän olisi aloitettava menettelyt ja vietävä asiaa eteenpäin. Enempää en voi sanoa.

Lindqvist
Oli hyvä saada tähän asiaan kunnollinen selvitys. Minulta puuttuu kuitenkin vastaus kysymyksiini, sillä kysymykset koskevat sitä, miksi päätöksen perustelua ei heti julkistettu. Siihen kysymykseen on jo osittain vastattu, mutta ei täydellisesti.
Toinen kysymys koski sitä, miksi ehdotus tuen lakkautuksesta tehtaalle tehdään nyt. Minä samoin kuin toverini olemme hyvin yllättyneitä siitä, että tämä tulee hiukan kesken jäsenkauden ja että tähän ajoitukseen ei löydy mitään syytä. Ehkä se ilmenee konsultin raportista, mutta koska meillä ei ole siihen pääsyä - senhän arvioidaan jollakin perusteella sisältävän tietoja, joita me emme saa nähdä - minun on vielä kerran kysyttävä: Miksi emme saa nähdä tausta-aineistoa? Se saattaisi helpottaa tätä keskustelua ja selventää asiaa.
Lisäksi haluaisin saada vastauksen seuraavaan kysymykseen: Onko tämä johdantoa kuljetustuen lisäleikkauksille Ruotsissa?

Van Miert
Luulin, että olin jo vastannut kysymykseen monta kertaa. Neuvottelujen yhteydessä tehtiin täysin selväksi - olin itse paikalla - että kuljetustuki sallittaisiin, mutta ei herkille aloille. En voi asialle mitään, jos havaitsimme myöhemmin, että toimintatukea annettiin kuljetusalalle tämän tehtaan kohdalla. Kun huomasimme asian, sanoimme, että se oli ristiriidassa sen kanssa, mitä sovimme, ja se oli joka tapauksessa järjestelmän vastaista. Joten asiaan oli löydettävä ratkaisu. Koska tukea kuitenkin annettiin jo ennen liittymistä, olimme valmiit sopimaan ratkaisusta, jonka perusteella tuki voidaan lopettaa vähitellen. Tämä tapahtui jokin aika sitten.
Viime vuonna pyysimme asiantuntijaa antamaan neuvoja komissiolle, esimerkiksi komponentteja koskevan kysymyksen osalta. Ilmeisesti jotkin komponentit tulevat maan eteläosasta ja menevät pohjoisosaan. Tämän jälkeen pyysin henkilökuntaani, kuten jo mainitsin aiemmin, käymään siellä, ja tähän meni jonkin verran aikaa. Sen jälkeen keskustelimme hallituksen kanssa ja kehotimme sitä löytämään jonkin ratkaisun. Tätä jatkui kuukausia. Sanoin hallitukselle, että minun on aloitettava menettelyt. Koska sopuisa ratkaisu oli vielä mahdollinen, halusin odottaa ennen neuvottelujen aloittamista siinä toivossa, että asia saataisiin nopeasti ratkaistuksi.
Toivon, että asia voidaan ratkaista lähiviikkojen aikana. Jos näin ei tapahdu, minun on tehtävä asia ehdottoman selväksi. Tämä asia kestää aivan liian kauan ja minun on ehdotettava komissiolle, että se aloittaa menettelyt.

Sjöstedt
Mielestäni komission vastaukset ovat epäjohdonmukaisia monessa ratkaisevassa kohdassa. Myös yhdelle Volvon tehdasta lähellä sijaitsevalle kilpailijalle, nimittäin Scanialle, on myönnetty kuljetustukea. Siellä valmistetaan taka-akseleita ja raskaiden kuorma-autojen koreja. Siellä tehdään siis samaa kuin Uumajassa eli raskaiden kuorma-autojen osia. Scania saa tukea, Volvo Uumajassa ei. Tähän ei ole annettu mitään selitystä.
Toinen asia, johon ei ole saatu mitään selitystä, on että tämä tuki olisi kilpailua vääristävää. Saatava tuki vastaa vain pientä osaa kuljetusten lisäkustannuksista Ruotsissa.
Kolmas asia on, että voisitte aivan hyvin antaa raportin hallitukselle; se ei tule vuotamaan mitään salaisuuksia. Mutta ei edes hallitus ole saanut nähdä raporttia. Tämä vahvistaa kuvaa siitä, että komissiolla on jotain salassa pidettävää. Jos lakkautatte tämän kuljetustuen, rikotte tärkeän osan ruotsalaista aluepolitiikkaa. Se on hyvin, hyvin vakavaa. Mielestäni komission pitää harkita sosiaalista vastuutaan. Ajatelkaa Vilvordea!

Van Miert
Aivan, hyvä ystävä, ajatelkaapa Vilvordea, sillä Vilvordeen ei voida myöntää valtion tukea eikä edes investointitukea.
Te voitte toimia näin ja annatte minulle oppitunnin asiasta, niinkö? Olemme soveltaneet sääntöjä johdonmukaisesti. Olen täällä turhan takia, jos ette tiedä pelin sääntöjä, vaikka ne selitetty moneen kertaan! Nämä säännöt olivat voimassa ennen Ruotsin liittymistä ja Ruotsi hyväksyi ne. Omalta osaltani minun on sovellettava niitä kaikkialla samalla tavalla, johdonmukaisesti.
Jos siis haluatte kritisoida asiaa, kääntykää jonkun toisen puoleen. Minä teen työni huolellisesti kuten aina enkä näin ollen hyväksy arvosteluanne. Haluan, että tämä asia tulee kaikille selväksi.

Thors
Te sanoitte, herra komissaari, että muita kuljetustukia ei ole poissuljettu alueella. Toivon teidän olevan tietoinen riskistä, että taxfree-myynti loppuu 1. heinäkuuta 1999. Tästä seuraa ilmeinen tarve tukea liikennettä Ruotsin Uumajan ja Suomen Vaasan välillä. Olenko ymmärtänyt komissaarin oikein eli niin, että te ette tule vastustamaan yleistä tukea Uumajan ja Vaasan välisille kuljetuksille, jos taxfree-liikenne loppuu 1. heinäkuuta 1999?

Van Miert
Vahvistan vielä kerran, että kuljetustukea voidaan edelleen antaa muille kuin herkille aloille. Siitä ei siis ole tarpeen keskustella. Tuen myöntäminen on kielletty ainoastaan autoteollisuuden kaltaiselle herkälle alalle, jolle on laadittu erityiset säännöt ja jossa kehys on ollut olemassa vuodesta 1989. Tämä ei voi tulla yllätyksenä, sillä kehys on vanha ja komissio selosti, että liittymisen jälkeen tämäntyyppinen tuki ei voi jatkua autotuotannon kaltaisella alalla. Investointi on toinen asia, mutta toimintatukea ei voida myöntää.

Puhemies
Koska komission kyselytunnille varattu aika on päättynyt, kysymyksiin 49-87 vastataan kirjallisesti.
Kyselytunti on päättynyt.
(Istunto keskeytettiin klo 19.40 ja se jatkui klo 21.00.)

Julkiset palvelu- ja tavarahankinnat sekä rakennusurakat - Vesi- ja energiahuollon, liikenteen ja
teletoiminnan alan hankinnat
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista asiakirjoista:
talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevän valiokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A40158/97) neuvoston vahvistamasta yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin antamiseksi julkisia palveluhankintoja, julkisia tavaranhankintoja ja julkisia rakennusurakoita koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta annettujen direktiivien 92/50/EY, 93/36/EY ja 93/37/EY muuttamisesta (C40038/97-95/0079(COD)) (Esittelijä: Langen); -talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevän valiokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A40159/97) neuvoston vahvistamasta yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin antamiseksi julkisia vesi- ja energiahuollon, liikenteen ja teletoiminnan alan hankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta annetun direktiivin 93/38/ETY muuttamisesta (C4-0039/97-95/0080(COD)) (Esittelijä: Langen).
Langen
Arvoisa puhemies, herra komissaari, hyvät naiset ja herrat, täällä on vain vähän väkeä tähän aikaan. Olen kuitenkin iloinen siitä, että saan edustaa näitä kahta direktiiviä, joista on jo pitkään keskusteltu parlamentin toimivaltaisissa valiokunnissa sekä keskusteluissa ja ristiriitaisissa keskusteluissa komission kanssa.
Me käsittelemme kahta direktiiviä eli direktiiviä, joka koskee lyhyesti sanottuna rakennusurakat sekä palvelu- ja tavarahankinnat, sekä niin sanottua aladirektiiviä, joka koskee useampia aloja - vesi- ja energiahuollon, liikenteen sekä teletoiminnan alaa. Sopimus, johon direktiivin mukauttaminen perustuu, on jo hieman vanhempi. Kyse on WTO-sopimuksesta, jonka neuvosto ratifioi parlamentin suostumuksella maaliskuussa 1994 ja joka astui voimaan tammikuussa 1996.
Silloin allekirjoittajavaltiot sitoutuivat avaamaan markkinansa kolmansien maiden yrityksille. Sovittu markkinoiden avaaminen oli arvioitu noin 350 miljoonaksi ecuksi vuodessa. Euroopan sisämarkkinasäännösten vuoksi Euroopan unionin toimeksiantajat ovat joutuneet hyväksymään vain rajallisessa määrin lisäsitoumuksia tämän julkisia ostoja koskevan GATT-sopimuksen voimaan astumisen jälkeen. Alusta alkaen on ollut olemassa kysymys: kuinka meidän onnistuu taata vastavuoroisuus erityisesti aladirektiivin osalta?
Toisaalta Euroopan toimeksiantajat ovat sitoutuneet ottamaan kolmansien maiden yritykset huomioon, toisaalta myös Euroopan yrityksille on mahdollista saada toimeksiantoja kolmansista maista. Tätä tasapainoa ei ollut mielestämme turvattu ensimmäisessä direktiiviluonnoksessa, koska komissio aikoi säännellä suhteellisen yksinkertaisen asian paljon laajemmin. Tämä seikka johti siihen, että tätä asiaa on käsitelty parlamentissa suhteellisen kauan. Koska direktiivit ovat merkityksellisiä tällaisessa kokonaisuutena vaikeassa asiassa, käsittely kesti jopa liian kauan.
Siihen, että komission ja parlamentin välillä jouduttiin ja täytyi joutua näihin kiistoihin, oli mainitsemani syyt eli että komissio halusi säännellä asioita, jotka eivät kuuluneet GATT-sopimukseen. Me pääsimme komissaari Montin kanssa yhteisymmärrykseen, ja haluaisin kiittää häntä erityisesti yhteistyövalmiudesta hyväksyä parlamentin perustelut keskustelun ensimmäisen vaiheen jälkeen. Me sovimme silloin siitä, että komissio ottaa uusitussa luonnoksessaan paljolti huomioon parlamentin perustelut, jollei se pysty esittämään täysin uutta direktiiviluonnosta.
Tästä komissio piti kiinni. Siksi me voimme tänään tarkastella suhteellisen pitkän käsittelyn jälkeen, joka kesti lähes yli kaksi vuotta, toisessa käsittelyssä yhteistä kantaa, joka on nyt järkevä perusta komission muokatun ehdotuksen pohjalta. Vielä on kuitenkin muutamia kiistanalaisia kohtia, joista haluan puhua ja joihin Euroopan parlamentin talous- ja raha-asioita käsittelevä valiokunta teki tarkistuksia, mutta ne eivät ole enää niin suuria sen jälkeen, kun komissio lievensi ristiriitaisia kohtia, ettei parlamentti voisi elää yhteisen kannan kanssa kokonaisuutena.
Tämä ennakkohuomautuksena, ennen kuin puhun tarkistuksista sekä eri ryhmien erilaisista painotuksista. Parlamentille oli tärkeä asia muun muassa, että Euroopan unionin yritykset eivät joudu epäedulliseen asemaan suhteessa kolmansien maiden yrityksiin. Euroopan unionin yrityksiä koskevat tiukemmat säännöt, jotka eivät koskisi kolmansien maiden yrityksiä, me hylkäsimme, koska ne johtaisivat kilpailun vääristymiseen haitaten Euroopan yrityksiä. Niinpä tässä aladirektiivissä on pohdittava ylipäätään, pitäisikö aiempi tasapaino, joka tässä direktiivissä oli julkisten toimeksiantajien ja yksityisten toimeksiantajien välillä näillä neljällä alalla, palauttaa ja kuuluuko tämä ala sen jälkeen, kun olemme vapauttaneet eri markkinoita ja kun valtion yrityksiä nopeasti yksityistetään esimerkiksi teleliikenteen alalla, kuuluuko se vielä ylipäätään tähän direktiiviin. Mutta tämä on aihe, josta keskustellaan vihreästä kirjasta käytävän keskustelun yhteydessä. Jäljellä ovat ristiriitaiset erimielisyydet ensinnäkin teknisestä vuoropuhelusta, kysymys, saavatko yritykset ylipäätään ja jos, niin milloin, pyytää teknistä neuvoa monimutkaisissa teknisissä ongelmissa myöhemmiltä urakoitsijoilta.
Meidän mielestämme komission alkuperäinen versio ei soveltunut tähän, koska se olisi merkinnyt haittaa. Komissio sivuutti määräyksen luonnoksessaan ja viittasi perusteluosassaan tähän täysin hyväksyttävässä muodossa, jolla ei kuitenkaan periaatteessa ollut enää sisällöllistä merkitystä. Siksi olin esittelijänä sitä mieltä, että myös perustelu - toisessa direktiivissä numero 10, toisessa numero 13 - voitaisiin kokonaan poistaa. Siten yritysten oikeudellisessa perustassa, nykyisessä käytännössä ei muuttuisi mikään.
Talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevässä valiokunnassa neuvoteltiin kollega Tappinin tarkistuksesta, jossa on toinen näkökulma ja jossa on kyse siitä, voidaanko sääntelemällä teknistä vuoropuhelua estää korruptio. Olen vakuuttunut siitä, että tähän tarvitaan muita toimenpiteitä, kuten esimerkiksi valtioiden tuomioistuinten oikeuskäytäntö, jolla korruptiota vastaan voidaan taistella tehokkaasti. Tekninen vuoropuhelu ei ole oikea lähtökohta, koska siinä on varmasti porsaanreikiä. Kollega Tappin yritti kanssani löytää myös ratkaisun, johon voitaisiin pyrkiä yhdessä vihreän kirjan tarkastuksen yhteydessä. Tämän direktiivin suhteen olimme sitä mieltä, että me rajoitumme minimiratkaisuun ja jätämme teknisen vuoropuhelun sellaiseksi kuin se on, ilman mitään lisämääräyksiä, mukaan lukien perusteluosa.
Tämän tärkeimmän ydinkiistakohdan lisäksi aladirektiivissä on muutamia velvoitteita yrityksille, kuten tilastolliset velvoitteet, raportointivelvollisuus sekä milloin ja missä määrin tarjoajia pitää informoida, jos heitä ei ole hyväksytty. Minulle henkilökohtaisesti aladirektiivissä on merkitystä sillä, tarjoammeko me säännöillä, jotka menevät pidemmälle kuin pakko, jota on noudatettava sopimusten perusteella, lähtökohtia esittää valituksia WTOpaneelille.
Siksi me olemme muiden ryhmien kollegojen kanssa vakuuttuneita siitä, herra komissaari, että me emme hyväksy Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän kompromissitarkistusta keskeiseltä osaltaan eli tarjouskilpailujen ilmoitusvelvollisuuden osalta yrityksille, jotka ovat antaneet teknistä neuvoa. Koska kyseessä on toinen käsittely, on jokaisen tarkistuksen saatava 314 ääntä. Muutamat vähemmän merkittävät tarkistukset, jotka koskevat tilastovelvoitteita, saavat sen varmasti. Ydinkohdissa me tulemme saamaan uskoakseni tuloksen, että neuvoston yhteinen kanta hyväksytään täällä parlamentissa komission tuoreimman ehdotuksen perusteella.
Tässä mielessä olemme päässeet mielestäni pitkän keskustelun jälkeen järkevään kokonaisratkaisuun, ja haluaisin vielä kerran kiittää erityisesti komissaari Montia henkilökohtaisesti siitä, että hänen virkamiestensä alkuperäisen hieman jäykän suhtautumisen jälkeen lopulta päästiin järkevään ratkaisuun komissaarin poliittisen pitkänäköisyyden vuoksi. Te valitsitte tämän tien, vaikka te itse ette saanut komissiossa viime vuonna enemmistöä sen taakse, että esitys vedetään kokonaan takaisin. Sydämellinen kiitos. Toivon, että tämä on esimerkki siitä, kuinka kiistanalaisissa kannoissa voidaan kuitenkin päästä vielä järkevään kompromissiratkaisuun!

Tappin
Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää Langenia hänen johdannostaan.
Sosialistiryhmän ja EPP-ryhmän välillä on hyvin vähän erimielisyyksiä. Olemme kuitenkin havainneet olevamme ikävässä tilanteessa mielipide-erojemme vuoksi, kuten ilmeni direktiivejä 92/50/ETY, 93/36/ETY ja 93/37/ETY koskevassa talous- ja raha-asioita ja teollisuuspolitiikkaa käsittelevän valiokunnan äänestyksessä, jolloin äänestimme avoimuuden puolesta, ja direktiiviä 93/38/ETY koskevassa äänestyksessä, jolloin äänestimme avoimuutta vastaan. Olemme asettaneet itsemme vaikeaan tilanteeseen tässä asiassa. Kuten Langen sanoi, olemme pyrkineet löytämään hänen kanssaan kompromissin. Olen esittänyt tarkistuksen, jolla toivon siihen päästävän, ja pyydän istuntosalissa olevia kollegoitani kannattamaan tätä tarkistusta.
Esitin tarkistuksen siitä syystä, että Langenin mietinnöstä käydyn ensimmäisen keskustelun aikana komission tekstissä vaadittiin kieltämään tekniset vuoropuhelut hankintayksikön ja niiden osapuolten välillä, jotka myöhemmin haluavat antaa tarjouksen. Tämä merkitsi sitä, että kaikkien huipputason yritysten oli jättäydyttävä tarkistusmenettelyn ulkopuolelle, jos ne halusivat tehdä tarjouksen. Tämä olisi tukahduttanut innovaatiot, ja se olisi täysin moitteettoman liiketavan vastaista.
Olimme kuitenkin jatkuvasti tietoisia niistä ongelmista, jotka vuoropuhelun salliminen toisi luonnostaan mukanaan. Giorgos Katiforis hahmotteli niitä onnistuneesti todetessaan, miten teknistä vuorokeskustelua käytetään asettamaan mahdottomia standardeja ja miten asialle ei voida mitään, koska kaikki pyritään salaamaan. Nämä ovat korruption aiheuttamia ongelmia, ja tämän vuoksi meidän on otettava käyttöön suojatoimenpiteitä.
Tarkistuksellani pyrin ratkaisemaan kilpailun vääristymisen ja salassapidon ongelmat ja tukemaan samalla innovaatiota. Se sisältää viittaukset sekä Langenin mietintöön että johdanto-kappaleisiin. Tarkistuksessa mainitaan neuvot, joita voitaisiin käyttää eritelmien laatimiseen tietyssä hankinnassa, toisin sanoen sillä asetetaan tehokkaat tarjouspyyntöä koskevat perusteet. Haluamme tehdä julkiseksi sen, kuka neuvon on antanut, emme itse neuvoa. Kuka tahansa saa antaa neuvon ja silti osallistua tarjouskilpailuun, mikäli annettu neuvo ei rajoita oikeudenmukaista kilpailua. Tämä ilmaisu on mahdollisimman lähellä komission tekstiä, jotta varmistetaan, että rajoittavasta kilpailusta käytetään samaa tulkintaa. Jos rajoittavasta kilpailusta oli aiemmin mahdollista antaa oikeuden päätös - ja on oletettava, että tämä oli mahdollista, sillä menettely on ollut osa standardeja direktiivejä useita vuosia - sen pitäisi olla yhä mahdollista ilman, että lisätään kyseisten direktiivien lainsäädännöllisiä ansoja.
Korostan, että tarkistukseni toisessa osassa todetaan, että hankintaviranomaiset julkaisevat tarjouspyynnön yhteydessä niiden yritysten tai henkilöiden nimet, jotka ovat antaneet neuvoja eritelmien laadinnassa. Tämä ei tarkoita sitä, että neuvon antajan on paljastettava neuvon luonne, sillä tekninen salaisuus voidaan säilyttää - vaan ainoastaan se, että hän on antanut neuvon. Tämä edistää osaltaan salassapidon poistamista. Hankintaviranomaiset julkaisevat tiedon samalla, kun ne julkaisevat tarjouspyynnön, joten asiaan ei liity ylimääräistä byrokratiaa. Koska julkistamisesta vastaavat hankintaviranomaiset, tämä ei vaikuta kansainväliseen kilpailuun, ja lisäksi Yhdysvalloissa on jo tällainen avoimuutta koskeva vaatimus, jota EU: n tarjouksen antajien on noudatettava.
Hankinnat vastaavat 11 %: ia Euroopan unionin BKT: sta tai 720 miljoonaa ecua EU: n veronmaksajien rahoja. Langenin mietinnön ensimmäisen käsittelyn jälkeen Financial Times syytti 31. tammikuuta 1996 Euroopan parlamenttia teollisuuden lobbaajien sylikoiraksi. Tuolloin kumosin väitteen. Nyt minun on valitettavasti sanottava, että jos kollegani äänestävät tätä tarkistusta vastaan, joka on laadittu rehellisyyttä, avoimuutta ja julkisuutta silmällä pitäen, heidän on vaikea kumota kyseiset väitteet tällä kertaa. Sopusoinnun vuoksi pyydän kaikkia Euroopan parlamentin jäseniä kannattamaan molempiin mietintöihin tekemiäni tarkistuksia.

Porto
Arvoisa puhemies, aloitan onnittelemalla jäsen Langenia hänen mietinnöistänsä, jotka asettavat ongelmat oikeisiin mittasuhteisiinsa, ja esitän samanmielisyyteni muutosehdotuksien suunnan kanssa ohittamatta välttämättömiä sovituksia, jotta maailmankauppajärjestön omaksumat kompromissit tyydyttäisivät. Julkisten menojen summa on Euroopan unionissa 720 miljoonaa ecua, arvoilta 11, 5 prosenttia kaikista ostoista, joka on saman suuruinen kuin Espanjan, Belgian ja Tanskan bruttokansantulot yhteensä. Summansa puolesta julkiset hankinnat perustelevat huolen ja vastuuhenkilöidemme väliintulon, koska he eivät voi hyväksyä sitä, että vielä vähän aikaa sitten vain 2 prosenttia sopimuksista tehtiin ulkomaalaisten yritysten kanssa.
Saavutetut hyväksyttyjen ja voimaantulleiden direktiivien tulokset voi jo julkistaa. EY: n virallisessa lehdessä julkistetut julkiset kilpailut olivat vuonna 1995 12 miljoonaa ja vuonna 1997 95 miljoonaa. Ulkomaalaisista yrityksistä ostetut palvelut ovat enemmän kuin kaksinkertaistuneet julkisten hankintojen ollen tehty suotuisissa olosuhteissa vaikka ulkomaat ovat hyötyneet ja myös laatu ja hinta ovat hyödyttäneet kansalaisiamme.
Tällä politiikalla olisi vuorostaan toivottavaa, että markkinat laajentuisivat kolmansiin maihin, aivan kuin sovittiin 22 osanottavan maan kesken Marrakechin kokouksessa. Nyt täytyisi vielä tehdä välttämätön sovellutus yhteisön direktiiveihin. Olen kuitenkin sitä mieltä, että ei ole missään muodossa toivottavaa, että menisimme minimalistisen aseman toiselle puolelle siihen asti, että kolmansissa maissa todetaan samanlainen markkinoiden laajentuminen ja yhtäläinen takuu asetettujen säännöksien toteutukselle.
Jopa Yhdysvaltojen kaltainen maa on yhä suurin urakoija ilman EY: n virallista lehteä, joka ilmoittaa niistä ja koko sen maantieteellinen tilavuus eikä sillä ole yhteistä instanssia, joka vastaisi meidän komissiotamme tai Luxemburgin tuomioistuinta, joka takaa yhtäläisen sääntöjen täyttämisen eri väliintulon askelmilla: kansallisella, valtiollisella ja paikallisella.
Puolustamme tietenkin omien talouden edustajien intressejä tehokkaan laillisen vaatimuksen kannalta katsoen. Samalla puolustamme kolmansien maiden kansalaisten intressejä. He hyötyvät huomattavalla tavalla tuotteidensa ostosta ja eurooppalaisista töistä, jotka ovat usein edullisia laadun ja hinnan suhteen, jonka voi todeta tällä hetkellä monien unionin yritysten maailmallisen menestyksen, vaikkakin sen täytyy voittaa vielä vaikeuksia.

Giansily
Arvoisa puhemies, parlamentti ilmoitti istuntokaudella 1995/1996 suhtautuvansa varauksellisesti määräyksiin, jotka liittyvät teknisistä eritelmistä ja hankintoja koskevien ilmoitusten malleihin tehtävistä muutoksista käytävään vuoropuheluun - asia liittyi direktiivin liitteisiin 12-15 - ja arvioi useiden asiantuntijoiden tavoin, että eräät direktiiviehdotuksen näkökohdat jarruttaisivat voimakkaasti teknistä kehitystä ja vahingoittaisivat huomattavasti eurooppalaisen teollisuuden kilpailukykyä. Marraskuussa 1996 komissio esitti parlamentin hylkäyksen jälkeen kyseistä direktiiviä 93/38 koskevan muutetun ehdotuksen.
Mitä tulee Langenin kahteen mietintöön, ryhmämme kannattaa yleisesti esittelijän puolustamaa kantaa. Esitämme kuitenkin kaksi varausta edessä olevan äänestyksen suhteen. Langenin toisen mietinnön osalta ryhmämme ei voi hyväksyä Tappinin ehdottamaa uutta johdanto-osan kappaletta, joka hyväksytyksi tullessaan osoittautuisi hyvin vaaralliseksi Euroopan yrityksille. Sen mukaisesti eurooppalainen pieni tai suuri yritys, joka haluaisi testata innovatiivista ideaansa käymällä teknistä vuoropuhelua verkostoon kuuluvan teollisuusyrityksen kanssa, ei voi julkaista tietoja innovatiivisesta ideastaan. Tämä merkitsisi tietojen tarjoamista kilpailijoille ja teknisen dynamiikan hiipumista; näin ollen kilpailijat, myös kolmansissa maissa, voisivat hyödyntää eurooppalaisten pk-yritysten innovatiivisia ideoita. Yhdysvalloissa ja Japanissa ei kuitenkaan ole lainkaan julkaisua koskevia määräyksiä ja verkostoon kuuluvat teollisuusyritykset käyvät siellä kansallisten hankkijoidensa kanssa vapaata vuoropuhelua teknisten määritelmien vahvistamiseksi.
Euroopan parlamentin ei pidä hyväksymällä kannallaan vaarantaa eurooppalaista innovaatiokykyä ja toimia tahtomattaan kolmansien maiden ja erityisesti Yhdysvaltain hyväksi Euroopan teollisuuden vahingoksi.
Lopuksi talousvaliokunnan tarkistuksilla 3, 4 ja 5 otetaan käyttöön julkisten ja yksityisten yritysten välinen erottelu; vaikka on totta, että julkisille yrityksille on asetettu velvoitteita ottaen huomioon, että ne ovat ainoat, joita WTOGATT -sopimus koskee, on myös yhtä totta, että perustamissopimuksen 222 artiklassa määrätään nimenomaisesti tasa-arvoisesta kohtelusta, jota on mielestämme noudatettava julkisten ja yksityisten yritysten välillä.

Monti
Arvoisa puhemies, arvoisat jäsenet, haluaisin aluksi sekä komission että omasta puolestani kiittää Langenia hänen mietinnöstään ja hänen todella tunnustusta ansaitsevista ponnisteluistaan eri näkemysten lähentämiseksi. Kuten Euroopan parlamentti lienee huomannut, komission ja neuvoston yhteisen kannan perusteella esitetyissä muutoksissa otetaan pitkälti huomioon parlamentin vaatimukset. Langen, minä haluan vuorostani antaa teille ja parlamentille siitä yhteistyöhengestä, joka on ollut leimaa antavaa tälle vaiheelle.
Yhteisen kannan ja ehdotettujen tarkistusten välillä on kuitenkin edelleen joitakin eroavuuksia: jotkut ehdotukset voidaan hyväksyä, jotkut sen sijaan liittyvät yhteisön kurinalaisuuden rakenteeseen ja suhteeseen eikä komissio voi näin ollen hyväksyä niitä; lopuksi jotkut ehdotukset ovat liian etäällä yhteisestä kannasta, jotta komissio voisi antaa niille tukensa.
Komissio joutuu jatkuvasti vetoamaan yhteisön kuriin varmistaakseen julkisten hankintojen uskottavuuden ja johdonmukaisuuden, jotka ovat ehdottomia edellytyksiä sen ymmärtämiseksi ja soveltamiseksi asianmukaisella tavalla. Toivomme näin ollen, että Euroopan parlamentti tarkastelee uudelleen joitakin tarkistuksia komission kannan perustana olevien ja tarkkaan harkittujen syiden pohjalta.
Päälinjojen osalta kerron nyt komission mielipiteen useammista tarkistuksista. Komissio hyväksyy niin sanottuihin perinteisiin työ-, hankinta- ja palveludirektiiveihin liittyvän tarkistuksen 3, jossa valtioiden hankintayksiköiden luetteloon lisätään Saksan liikenneministeriö. Vastaavasti komissio voi hyväksyä kummankin mietinnön tarkistuksen 2, jossa parlamentti lisää direktiiviin uuden johdanto-osan kappaleen ja asettaa siinä tavoitteeksi edistää pienten ja keskisuurten yritysten mahdollisuuksia osallistua täysipainoisesti hankintamarkkinoille tarjoamalla niille asianmukaista koulutus- ja tiedotusaineistoa. Voitaisiin kuitenkin pohtia, onko julkisia hankintoja koskeviin direktiiveihin lisättävä, niiden normatiivisesti yhteydestä erillään oleva johdanto-osan kappale kaikkein soveliain ja tehokkain keino päästä haluttuihin tavoitteisiin, joita komissio on esitellyt laajasti julkisia hankintoja koskevassa vihreässä kirjassaan tuoden esille pohdintalinjoja ja konkreettisia ehdotuksia.
Yrityksille tarjottavan tiedotuksen osalta komissio ei voi hyväksyä erityisaloja koskevaan direktiiviin esitettyjä tarkistuksia 3 ja 4, joissa yksinomaan valtion hankintayksiköt velvoitetaan antamaan keskeisiä tietoja muun muassa hankintasopimuksen tekemistä koskevista päätöksistä, tarjouksen hylkäämisen syistä, hyväksytyn tarjouksen eduista ja sisällöstä ja niin edelleen.
Hyväksyessään erikoisaloja koskevan direktiivin ja laajentaessaan sen soveltamisalaa valtion hankintayksiköiden ohella myös sellaisille tahoille, jotka poikkeavat näistä mutta toimivat kuitenkin julkisen vallan niille myöntämisen erityisten tai yksinomaisten oikeuksien perusteella, yhteisön lainsäätäjä eli neuvosto pyrkii yhteistyössä Euroopan parlamentin kanssa kohtelemaan samalla tavalla näitä kumpiakin hankintaryhmiä ja lopettamaan näin yli 30 vuotta kestäneen kiistelyn. Ottaessaan käyttöön tasavertaisen kohtelun yhteisön lainsäätäjä välttää sen epäkohdan, että toisaalta syntyisi syrjintää jäsenvaltioiden välillä siitä syystä, että jokin ala kuuluu joissakin jäsenvaltioissa julkiselle tasolle ja joissakin muissa yksityiselle tasolla toimien kuitenkin erityisten tai yksinomaisten oikeuksien perusteella, ja toisaalta syntyisi syrjintää ja sen myötä kilpailun vääristymistä direktiiviin liittyvillä aloilla ja samalla alalla toimivien yritysten välillä.
Kyseessä olevat tarkistukset, jotka - toistan - koskevat erittäin keskeistä määräystä, joka ei ole missään nimessä lisämääräys, särkevät yhteisön lainsäätäjän aikaansaaman tasapainon ja ovat vastoin direktiivillä säädettävää par condicio -periaatetta.
Samaa voidaan sanoa velvollisuudesta antaa tilastollisia tietoja komissiolle, joka sisältyy erikoisalojen direktiivin tarkistukseen 5.
Yksityiskohtaisemmat mutta kuitenkin lyhyet pohdinnat koskevat teknisen vuoropuhelun kysymystä, jota käsitellään kahdessa tarkistuksessa, jotka ovat ilmeisessä ristiriidassa keskenään. Tarkistuksessa 1 ehdotetaan poistettavaksi erityisaloja koskevan direktiivin johdanto-osan kappale, jonka mukaan hankintayksiköt eivät saa kilpailua rajoittavalla tavalla ottaa yritykseltä neuvoja. Samaan direktiiviin esitetyssä tarkistuksessa 6 ehdotetaan sen sijaan kahdessa eri muodossa - perinteisiin direktiiveihin esitetyt tarkistukset 1 ja 4 -, että direktiiviin lisättäisiin uusi johdanto-osan kappale, jossa asetetaan rajat tekniselle vuoropuhelulle ja otetaan käyttöön avoimuussääntö, joka ei varmastikaan ole tehoton, eli velvoite julkistaa ne kaupalliset edut, jotka teknisen lausunnon antanut yritys saa kyseisestä hankinnasta.
Toistan, että kyseiset tarkistukset ovat ristiriidassa keskenään eikä näitä ristiriitoja voida selittää kyseisten alojen voimassa olevien direktiivien välillä olevien kiistattomien erojen perusteella.
Muistutan, että komission alunperin esittämä teksti oli melko lailla samanlainen kuin parlamentin nyt esittämässä johdanto-osan kappaleessa, vaikka komission tekstistä puuttui julkisuussääntö ja siinä toistettiin vain vastaava GPA: n määräys.
Pyrkimyksenään ottaa huomioon muun muassa parlamentin esille tuoman varautuneisuuden kyseisen määräyksen ankaruuden osalta komissio lievensi määräyksen muotoilua ja soveltamisalaa muuttaen sen johdanto-osan kappaleeksi, jossa muistutetaan mieliin, että asetettu velvoite on johdettu suoraan direktiiveistä ja perustamissopimuksesta eikä se sen vuoksi edellytä erityisten sääntöjen antamista.
Palautin lyhyesti mieliin, miten päädyimme yhteisen kannan mukaiseen johdanto-osan kappaleeseen. Miksi tein sen? Siksi että haluan korostaa, että kyseessä on keskitien ratkaisu, joka on yhtä kaukana parlamentin kahdesta tarkistusehdotuksesta ja on siis eräänlainen etukäteinen ratkaisu niiden välillä, vaikka sitä ei sellaiseksi ollut tarkoitettu. Yhteenvetona sanoisin, jos sallitte, että in medio stat virtus .
Yhteisen kannan perusteella esitettyyn ratkaisuun liittyy myös toinen etu: tekstin yhtenäisyys tekstin ollessa sama kaikissa neljässä direktiivissä ja kunnioittaessa vaadittua johdonmukaisuusperiaatetta, jota direktiivien erot eivät pysty haavoittamaan. Pyydän parlamenttia näin ollen seuraamaan tasapainon ja johdonmukaisuuden vuoksi komission ja neuvoston ehdotusta teknisestä vuoropuhelusta.
Haluaisin vielä mainita, että yhteisön sisällä - viittaan tällä Porton puheenvuorossa mielestäni havaitsemaani huolestuneisuuteen - GPA antaa etuja sen allekirjoittaneissa kolmansissa maissa - Kanadassa, Etelä-Koreassa, Yhdysvalloissa, Israelissa, Japanissa, Norjassa ja Sveitsissä oleville hankkijoille ja palvelujen tarjoajille - ja näiden etuja yksinomaisena perustana on GPA, eivät julkisia hankintoja koskevat direktiivit. Direktiiveissä ei siis anneta kolmansien maiden yrityksille mitään uusia etuja, mutta niissä ei myöskään riistetä niiltä niitä etuja, jotka ne ovat saaneet GPA: n nojalla.
Lisäksi julkisia hankintoja koskevien direktiivien yksinomaisena tarkoituksena on säädellä EU: n julkisten hankintayksiköiden ja yritysten välisiä suhteita. On selvää, että GPA ei muuta näitä suhteita. Väitetään, että joissakin GPA: n allekirjoittajamaissa ei sovella sopimusta täysipainoisesti ja oikealla tavalla. Kanada esimerkiksi ei aikoisi täyttää velvoitettaan soveltaa sopimusta hajautettuun hallintoonsa, kun sen sijaan Yhdysvallat olisi päättänyt olla muuttamatta lainsäädäntöään. Jos tällaisista epäkohdista saadaan varmistus tutkimuksilla tai nostettujen kanteiden myötä, niihin on puututtava GPA: n ja Maailman kauppajärjestön määräämillä valvontakeinoilla eikä siten, että ryhdytään muuttamaan direktiivejä, joilla - korostan - ei säädellä yhteisön ja kolmansien maiden välisiä suhteita.
Arvoisa puhemies, tämän pitkän teknisen puheen lopuksi haluan vielä kerran tuoda esillä arvostukseni Langenia ja Tappinia ja kaikkia heidän kollegojaan kohtaan tasokkaasta yhteistyöpolitiikan vuoropuhelusta, jota olemme käyneet tästä aiheesta ja joka ei aina ole ollut helppoa.

Langen
Herra komissaari, saanko tehdä vielä kaksi huomautusta alasektoriin liittyvistä ehdotuksistamme, jotka koskevat tilastovelvoitteita, velvollisuutta ilmoittaa tarjoajalle, joka hylättiin tai joka menestyi, ja määräaikojen noudattamista, jotka koskevat vain julkisia toimeksiantajia. Me hyväksyimme tämän tarkistuksen suurella enemmistöllä talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevässä valiokunnassa, koska olemme vakuuttuneita siitä, että tämän osan GPA-sopimus julkisista ostoista kattaa. Tätä keinotekoista tasapainoa, jonka aladirektiivi luo, pidemmälle ovat menneet komission ja parlamentin todelliset päätökset sekä kehitys Euroopassa, ja me haluamme rajoittua vain säänneltävänä olevaan osaan, ilman että pelkäämänne tasapaino järkyttyy.
En usko, että tämä olisi todella raskauttavaa, ja siksi vielä kerran pyydämme, kun me huomenna teemme päätöksemme, että komissio miettii kantaansa vielä seuraavaa kierrosta varten.
Toinen asia on tekninen vuoropuhelu: olette oikeassa. Parlamentti teki talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevässä valiokunnassa yleistä direktiiviä käsiteltäessä niukalla enemmistöllä hieman toisenlaisen päätöksen kuin aladirektiivin osalta. Kollega Tappinin ehdotus oli yritys löytää keskitie näiden kahden vastakkaisen kannan välillä. Huomenna näemme, saako toinen näistä teistä enemmistön taakseen. On kuitenkin selvää, että molemmat kannat eivät voi samanaikaisesti saada enemmistöä taakseen, koska ne sulkevat toisensa ulkopuolelle. Sikäli te viittasitte oikein käsiteltävinä oleviin tarkistuksiin, jotka eivät ole johdonmukaisia. Mutta tämä on talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevässä valiokunnassa aikaansaatu mielipidetulos ja me tulemme huomenna saamaan myönteisen tuloksen.

Puhemies
Yhteiskeskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Kansainvälisen liikkuvuuden esteet
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Todinin kulttuuri-, nuoriso- ja koulutusasioita sekä tiedotusvälineitä käsittelevän valiokunnan puolesta laatima mietintö (A4-0148/97) komission vihreästä kirjasta " Koulutus - ammattikoulutus - tutkimus: Kansainvälisen liikkuvuuden esteet" (KOM(96)0462 - C4-0580/96).

Todini
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, arvoisat jäsenet, mietintö, joka minulla on kunnia esitellä, sisältää viestin, jonka haluamme välittää huomenna alkavalle Maastrichtin konferenssille, jossa käsitellään juuri tämäniltaista aihettamme. Konferenssissa tehdään päätelmät niiden näkemysten pohjalta, joita on saatu kaikilta jäsenvaltioilta, niiden tätä tehtävää varten nimitetyiltä kansallisilta koordinaattoreilta, laitoksilta ja kaikilta muilta asiasta kiinnostuneilta tahoilta. Viestimme sisältönä on ennen kaikkea se, että annamme täyden tukemme komission aloitteelle, sillä komissio - tämä on sanottava - on tehnyt erinomaisen tutkimustyön ehdottaen uusia toiminta-aloja, ja se, että annamme kannustuksemme tämän työn jatkamiselle, jossa on todella esitetty konkreettisia ehdotuksia opiskelijoiden, opettajien, tutkijoiden, vapaaehtoistyöntekijöiden ja työkokemusta hankkivien opiskelijoiden liikkumisen esteiden poistamiseksi.
Meidän valiokuntamme - kulttuuri-, nuoriso- ja koulutusasioita sekä tiedotusvälineitä käsittelevä valiokunta - korostaa liikkuvuuden keskeistä merkitystä todellisen kansalaisten Euroopan rakentamiselle. Yksi nuorille loistavimmista keinoista tarjota mahdollisuus tutustua Euroopan työmarkkinoihin on antaa heille todelliset mahdollisuudet osallistua Euroopan unionin opiskeluohjelmiin. Painotamme tästä syystä sitä, että liikkuvuuden sosiotaloudelliset esteet on poistettava, jotta kyseiset ohjelmat eivät suuntautuisi enää vain tietylle eliitille - kuten valitettavasti tällä hetkellä tapahtuu - vaan että ne olisivat myös ja ennen kaikkea vähemmän varakkaiden ulottuvilla ja niiden ulottuvilla, jotka eivät ole vielä aloittaneet korkeakoulutasoisia opintoja.
Me kaikki tiedämme, millaisia menestyksiä ovat olleet yhteisön ohjelmista esimerkiksi Socrates ja Leonardo. Tiedämme myös sen, että tulevaisuudessa vaikeimmin ylitettävä esteemme on määrärahojen suuruus - eikä vain tulevaisuudessa, sillä sehän on todellinen este jo tälläkin hetkellä. Määrärahojen riittämättömyys johtuu paitsi kasvavasta määrästä hakemuksia - joita me todella toivomme -, myös ennen kaikkea siitä, että joidenkin jäsenvaltioiden päätöksen mukaan yhteisön talousarviota ei pidä kasvattaa lähivuosina. Yhteisön ohjelmat ovat herättäneet suurta kiinnostusta ja toivoa nuorissa, ja neuvosto joutuu lopulta ottamaan sen riskin, että se tuottaa heille pettymyksen epäämällä keinot heidän toiveidensa täyttämiseksi.
Lähiaikoina annamme tukemme Euroopan nuorten vapaaehtoispalvelua koskevalle toimintaohjelmalle, joka on yksi niistä asioista, joita kollegamme Nicola Fontaine piakkoin puolustaa innolla täysistunnossa. Myös tässä tapauksessa tarvitaan varmasti takeet siitä, että kaikille osallistujille taataan oikeudellisesti turvattu asema oleskeluoikeuden, sosiaaliturvan ja verotuksen osalta.
Vaadimme lisäksi, että näiden ohjelmien hallintoa ja hankkeiden esittämismenettelyjä yksinkertaistaan ja että määrärahojen käyttöä nopeutetaan, koska määrärahojen heikkoon riittävyyteen liittyvän ongelman lisäksi myös itse määrärahojen käyttämiseen liittyy ongelmia.
Toinen valionkuntamme painottama asia on se, että tutkintotodistusten ja ammatillisen pätevyyden ja harjoittelujaksojen vastavuoroisen tunnustamisjärjestelmän toteuttamisessa on edistyttävä. Kannatamme komission suosituksia ja kehotuksia, jotka koskevat Euroopan ammattipätevyysalueen toteuttamista käytännössä yleistämällä niin sanottu " opintoviikkojen siirtojärjestelmä" , joka kehitetään Sokrates-ohjelmassa käytettävästä järjestelmästä, jota siis on jo testattu.
Minun on todettava, että ammatillisen pätevyyden vertailtavuuden sekä pätevyyden ja yrityksissä järjestettävän alkukoulutuksen ja ammatillisen koulutuksen tunnustamisen alalla on saatu aikaiseksi todella vähän kehitystä. Haluaisimme näin ollen, että opintokokonaisuuksien ja harjoittelujaksojen vastavuoroiseksi tunnustamiseksi ryhdyttäisiin kaikkiin mahdollisiin toimenpiteisiin laatimalla myös lopulta asian edistämisen kannalta esiarvoisen tärkeitä selkeitä ja täsmällisiä yleissopimuksia, jotka kaikki jäsenvaltiot tunnustavat.
Stipendien osalta pyydämme jäsenvaltioita luopumaan territoriaalisesta käytännöstä stipendien myöntämisessä ja varmistamaan sen sijaan, että nuori, joka on päättänyt hankkia ammatillista koulutusta toisessa jäsenvaltiossa, voi toteuttaa suunnitelmansa. Korostan erityisesti vielä sitä, että nuorille suunnattujen yhteisön ohjelmien tiedottamista on parannettava. Olen sitä mieltä, että tiedonantoa on hajautettava paikalliselle ja alueelliselle tasolle kirjastojen ja paikallisten järjestöjen tapaisten rakenteiden välityksellä.
Lopuksi haluaisin tiedustella komission näkemystä 36 kohdassa esittämästämme ehdotuksesta, jossa pyydämme koordinointikomitean perustamista kehittämään mietinnössäni esitettyjä asioita, kuten neuvoston toukokuussa 1996 pidetyssä istunnossa määrättiin.
Lopuksi totean, että mietintöön on jätetty kuusi tarkistusta, jotka otetaan huomioon huomenna toimitettavassa äänestyksessä. Näistä kuudesta tarkistuksesta katson voivani hyväksyä Dupuis'n ja Dell'Alban ARE-ryhmän puolesta esittämän tarkistuksen 1, koska siinä otetaan yleisesti mutta riittävällä tarkkuudella huomioon kielellisen viestinnän muodostama ongelma, sekä Monfilsin liberaaliryhmän puolesta esittämän tarkistuksen 6, koska se on mielestäni täysin samansuuntainen mietintöni kanssa.

Hermange
Arvoisa puhemies, haluaisin aivan ensimmäiseksi onnitella lämpimästi Luisa Todinia hänen erinomaisesta vihreää kirjaa käsittelevästä työstään.
Haluaisin myös pahoitella sitä, että tätä mietintöä käsitellään näin myöhään illalla, mikä osoittaa, kuinka vähän merkitystä kansalaisten Eurooppaan kiinnitetään. Eräät meistä pitävät sitä kuitenkin erityisen tärkeänä ja iloitsenkin komission aloitteesta ja komission jäsen Cressonin halusta kehittää Eurooppaa siten, että se saadaan lähemmäs kansalaisia.
Vaikka vihreässä kirjassa analysoidaan hyvin nykyistä tilannetta ja vapaasti liikkumaan haluavien ihmisten kohtaamia vaikeuksia, siinä ehdotetaan toimintakokonaisuuksia, jotka vaikuttavat minusta vielä liian abstrakteilta ja kaukaisilta. Tästä syystä tuen voimakkaasti esittelijän ehdotusta sitovan aikataulun laatimisesta ja yhteensovittamiskomitean perustamisesta, jotta tämä toimintakokonaisuus konkretisoituisi nopeasti toteutettaviksi toimenpiteiksi.
Sosiaali- ja työllisyysasiain valiokunnan valmistelijana haluaisin erityisesti esitellä liikkuvuutta koskevia sosiaalisia ja inhimillisiä näkökohtia. Asiassa on vielä monia puutteita. On käsittämätöntä, että Euroopassa liikkuvia opiskelijoita varten ei saada aikaan yhdennettyä sosiaalisen suojelun järjestelmää. Tästä syystä ehdotamme, että asetuksen 1408/71 soveltamisalaa laajennettaisiin siirtotyöläisistä opiskelijoihin, jotka kuuluvat johonkin erityiseen kansalliseen järjestelmään.
Lisäksi on käsittämätöntä, että nykyaikana työtön, joka kokeilee onneaan jossakin muussa Euroopan maassa, menettää korvauksensa kolmen kuukauden jälkeen. Vaadimme näin ollen, että tätä lainsäädäntöä tarkistetaan, ja Euroopassa liikkuville työnhakijoille tai työttömille opiskelijoille maksetaan korvaukset kolmen kuukauden jälkeenkin.
Mitä tulee ammatilliseen koulutukseen, laaja Euroopan tason ohjelma on ehdottoman välttämätön oppisopimusopiskelijoiden ja harjoittelijoiden liikkumisen mahdollistamiseksi sekä heidän asemansa tunnustamiseksi ja heitä vastaanottavien yritysten, erityisesti pk-yritysten, kannustamiseksi.
Arvoisa puhemies, näiden kolmen konkreettisen ehdotuksen avulla meidän pitäisi pystyä kehittämään ihmisten Eurooppaa ja sosiaalista Eurooppaa, mitä kansalaisemme ovat erityisesti toivoneet.

Heinisch
Arvoisa puhemies, herra komissaari, kansainvälisen liikkuvuuden edistäminen on yksi Euroopan unionin koulutus- ja tutkimuspoliittisen yhteistyön keskeisistä tavoitteista. Mahdollisuus suorittaa koulutuksen keskeisiä osia toisessa jäsenvaltiossa on yksi tärkeimmistä ja yksittäiselle unionin kansalaiselle kiinnostavimmista unionin vapaan liikkuvuuden näkökulmista. Euroopan yhdentyminen ja kansalaisten Eurooppa, vapaa liikkuvuus ja kansainvälinen kilpailukyky edellyttävät, että liikkuvuutta voidaan toteuttaa pitkälti esteittä.
Lisäksi eurooppalaisen kelpoisuuden hankkiminen on enenevässä määrin tärkeä kriteeri ammatti- ja peruskoulutuksen ja tutkimuksen laadulle ja houkuttelevuudelle. Eurooppalaisen pätevyyden hankkimista, kielitaidon, erilaisten poliittisten, oikeudellisten, sosiaalisten ja taloudellisten järjestelmien tuntemusta Euroopassa, eurooppalaisten naapureiden elintapojen ymmärrystä on tuettava ja laajennettava yhä enemmän. Tarvitaan kansallisten järjestelmien selvempää suuntautumista Euroopan kehitykseen, ilman että toissijaisuuteen kajotaan.
Valitettavasti edelleenkin on kuitenkin kaikenlaisia hallinnollisia ja poliittisia esteitä, joita käsitellään säännöllisesti sekä kulttuurivaliokunnan että vetoomusvaliokunnan työssä. Vetoomukset havainnollistavat, että on yhä enemmän unionin kansalaisia, jotka haluavat käyttää oikeuttaan vapaaseen liikkuvuuteen syystä tai toisesta. Valitettavasti monet heistä kohtaavat tässä vielä monia suuria esteitä. Siksi mielestäni Euroopan komission aloite saada aikaan kyseisellä vihreällä kirjalla laajaa keskustelua liikkuvuuden esteiden voittamisesta kansallisella ja Euroopan tasolla on tervetullut.
Ymmärrätte varmaan, etten voi nyt puuttua kaikkiin kohtiin ja haluan poimia niistä vain muutamia. Me olemme viime vuosina ja kuukausina keskustelleet perusteellisesti tutkintotodistusten ja pätevyyden tunnustamisesta, ja mielestäni tällä alalla on jo tehty kaikenlaista ilahduttavaa. Silti lukuisat vetoomukset osoittavat, että erityisesti tällä alalla on vielä toiminta- ja parantamisen varaa. Joustamattomuus ammattitutkintojen tunnustamisessa on kokemukseni mukaan tärkein liikkuvuuden este. Olen siksi esittelijän kanssa samaa mieltä siitä, että jäsenvaltioiden on toimittava ammattitutkintojen vertailtavuuden parantamiseksi tekemällä todistuksista ja koulutusten sisällöistä avoimempia.
Myös aloite Euroopan oppisopimusoppilaan asemasta on mielestäni mielenkiintoinen. Mielestäni se voisi olla asianomaisesti muotoutuessaan seuraava askel ponnisteluissamme tukea käytännönläheistä ja tarvetta vastaavaa ammattikoulutusta.
Komission käsitykset tarvitsevat kuitenkin yksittäin vielä selvittämistä ja keskustelua. Vihreä kirja ei sisällä mitään, mikä liittyy käsitteeseen oppisopimusoppilas tai aiotun oppisopimusoppilaan aseman sisältöön. Oppisopimusoppilaiden oikeudellinen asema on muotoiltava niin, että harjoittelu on houkutteleva vaihtoehto korkeakoulutukselle ja että sitä tuetaan sellaisena. On korostettava sitä, että tällaisen aseman päätarkoituksena on oltava liikkuvuuden edistäminen ja että oppisopimusoppilas-käsitteen on vaikutettava pätevän kaksoiskoulutuksen tasoon kaikissa jäsenvaltioissa, kuten esimerkiksi Saksassa ja Itävallassa.
Tätä yritysläheisen koulutuksen järjestelmää ei missään tapauksessa saa vaarantaa eurooppalaisilla säännöillä. Lisäksi tällaisella asemalla ei saa rajoittaa jäsenvaltioiden omaa vastuuta niiden koulutusjärjestelmän sisällön järjestämisen suhteen. Ehdotettua oppisopimusoppilaiden liikkuvuusohjelmaa on periaatteessa kannatettava, etenkin kun sillä voidaan pienentää korkeakoulualan ja muun kuin akateemisen ammattikoulutuksen välistä epätasapainoa.
Tällaisen ohjelman edellytys on kuitenkin, että se kunnioittaa jäsenvaltioiden ammattikoulutuksen nykyisiä puiteehtoja. Lisäksi minusta aloite luoda yhteinen eurooppalainen harjoittelijan status on ilahduttava. Harjoittelijoille pitäisi antaa samat edellytykset liikkuvuuteen kuin muillekin unionin kansalaisille. Olen kuitenkin sitä mieltä, että harjoittelijan käsitettä ei saa käsittää tässä liian suppeana, jotta voidaan taata niillekin kansalaisille pääsy ohjelmiin, jotka eivät ehkä ole perinteisiä harjoittelijoita. Tämä on mielestäni erityisen tärkeää suhteessa elinikäisen oppimisen välttämättömyyteen ja olen erityisen iloinen siitä, että tähän liittyvä tarkistukseni hyväksyttiin kulttuurivaliokunnassa.
Haluaisin puhua vielä yhdestä seikasta, joka on mielestäni tietoyhteiskunnan aikoina tiiviisti sidoksissa keskusteluun liikkuvuudesta, eli nykyaikaisen tietoliikennetekniikan käyttö. Tämä mahdollistaa myös tapauksissa, joissa fyysinen liikkuvuus ei ole mahdollista, uuden, virtuaalisen liikkuvuuden. Tietoliikennetekniikan opettelua ja käyttöä pitäisi siksi tukea jo varhain ja tehokkaasti, mieluiten jo lapsuusiässä.
Lopuksi haluaisin sanoa, että kannatan sekä komission ehdotusta että Todinin mietintöä. Kiitän kaikkia osallisia heidän loistavasta työstään.

Evans
Arvoisa puhemies, ensinnäkin haluan esittää onnitteluni esittelijälle hänen mietinnöstään. Kuten hän sanoo selittävässä lausunnossaan, tämänkaltaisia vihreitä kirjoja tulisi julkaista useammin. Minä yhdyn tähän näkemykseen. Mielestäni Euroopan unioni ja Euroopan yhteisö sitä ennen ovat liian kauan ja liian paljon keskittyneet rahaan ja kauppaan. Vapaat markkinat ovat koskeneet ainoastaan tavaroita ja pääomaa. Toivon, että tämän mietinnön ansiosta - sen jälkeen, kun se on täytäntöönpantu ja otettu käyttöön - Eurooppa avautuu Euroopan unionin kansalaisille, erityisesti nuorille ihmisille.
Se sisältää, kuten esittelijä on hahmotellut, koko joukon myönteisiä ehdotuksia. Haluaisin kiinnittää huomionne joihinkin seikkoihin, jotka ovat mielestäni erityisen tärkeitä: pyyntöön tukea henkilöitä, joilla on lapsia, jotta he saisivat mahdollisuuden opiskella muissa maissa; tarpeeseen laajentaa oikeutta työttömyyskorvauksiin, jotka ovat erittäin tärkeitä kaikkein huono-osaisimmille; jäsenvaltioihin kohdistuvaan vaatimukseen olla syrjimättä muiden maiden oppilaitoksissa hankittua koulutusta oman maan oppilaitoksessa hankittuun koulutukseen nähden; sosiaaliturvaa koskevaan kysymykseen, ja kohdan 29 pyyntöön, joka on ehkä kaikkein tärkein ja joka koskee suurempaa eurooppalaista ulottuvuutta koulutuksessa, jolla varmistetaan, että kielten opetus aloitetaan paljon aikaisemmassa vaiheessa kuin mitä minun maassani tehdään.
Ne meistä, joilla on opetukseen liittyvä tausta, ovat vakuuttuneita siitä, että koulutus on avainsana tietämättömyyden poistamisessa ja siten rasismin ja nationalismin vastaisessa taistelussa, sillä jos näitä ei rajoiteta, niistä muodostuu suuri ongelma Euroopan unionille.
En ole varma, onko tämä mietintö auttanut Lontoossa sijaitsevan vaalipiirini nuorten ihmisten ryhmää, jonka tarkoitus oli vierailla täällä parlamentissa huomenna. Vaikka ryhmä koostuu pelkästään opiskelijoista, jotka on virallisesti rekisteröity Koillis-Lontoon Wembleyn oppilaitokseen, joillekin heistä ei myönnetty viisumia Ranskaan, joten koko ryhmän oli peruutettava matka parlamenttiin. Tutkin, miksi näin on tapahtunut ja toivon, että jos tämä valitettava tapaus ei kuulu tämän mietinnön alaan, se voidaan korjata jollakin muulla tavalla.
Minun ryhmäni vastustaa tarkistuksia 2-5. Historia on osoittanut toistuvasti, että yritykset tukahduttaa kieliä synnyttävät halveksuntaa. Uskon, että yritykset vastustaa kieliä aiheuttaisivat yhtä lailla kaunaa. En usko, että esperanto on vastaus. Jos se olisi vastaus, kysymyksen olisi ensinnäkin pitänyt olla hyvin erikoinen. Uskon, että meidän pitäisi pyrkiä tukemaan pääkieliä ja etenkin vähemmän käytettyjä ja historiallisesti perinteisiä kieliä. Kohta 29, johon jo viittaisin, kattaa tarkistuksen 1.
Tämä mietintö osoittaa kuitenkin, että koulutus ja ammatillinen koulutus tarvitsevat jatkuvasti lisärahoitusta. Tämä on mietinnön punainen lanka. Minä ja minun ryhmäni suosittelemme tämän erinomaisen mietinnön hyväksymistä. Onnittelen vielä kerran esittelijää.

Vaz da Silva
Arvoisa puhemies, liikkuvuus on keskeinen ehto eurooppalaisen suunnitelman toteutuksessa. Euroopan kansalaisten täytyy voida valita itse asuin-, työ- ja koulutuspaikkansa eikä pelkästään henkilökohtaisen mieltymyksen mukaan vaan laajentaakseen opiskelu- ja työmahdollisuuksia. Toisaalta vain tietojen ja kokemusten vaihtamisella pienten ja suurien maiden järjestöjen, enemmän tai vähemmän rikkaiden, pohjoisen ja etelän, keskuksien ja syrjäseutujen välillä punoo todellisen eurooppalaisen hengen.
Ne mitkä nykyään ovat harvinaisuuksia ja nuoriso-, opiskelija- tai harjoittelija-, tutkija- tai dosenttivaihdon pilottiohjelmia, niiden pitäisi olla pääsääntöisiä eikä poikkeuksellisia ohjelmia Euroopan alueella. Mahdollinen Schengenin integraatio yhteisön kokoelmiin on nyt odottamattomasti lähempänä toteutumistaan ja meillä kohta vihdoin omaisuus ja ihmiset voivat liikkua vapaasti, joka on ominaista autenttiselle eurooppalaiselle alueelle ilman rajoja.
Maalle, kuten Portugalille, kokemukset keskuksista, laboratorioista, yliopistoista ja ulkomaalaisista yrityksistä kuin myös muiden Euroopan maiden kansalaisten vastaanottaminen ja voimistuminen, joka tästä seuraa ovat keskeinen osa sen Euroopan integraatiossa.
Jos integraatio ja yhdentyminen ovat unionin pääpyrkimyksiä, liikkuvuus on yksi sen etuoikeutetuista keinoista. On olemassa kolme ryhmää, joille liikkuvuus koskee asioiden suhteuttamista: ensinnäkin nuoret kuten opiskelijat, työharjoittelijat tai vapaaehtoiset, toiseksi tutkijat ja yliopistolliset apurahansaajat ja kolmanneksi työttömät. Mitä ongelmia nämä kansalaisryhmät kohtaavat? Heillä on vaikeuksia saada todistuksiaan tunnustetuksi, ongelmia sosiaaliturvan kanssa, verotuksellisia ongelmia ja viimeiseksi, muttei vähiten tärkeänä, ongelmia kielellisen valmiuden kanssa.
Kaikki nämä ongelmat tunnistettiin jo vuosia sitten, mutta meillä ei ole keinoja saada niitä ratkaistuksi. Miksei? Koska valtioilla ei ole tarpeeksi poliittista tahtoa. Mikään ei voi perustella pitkitettyä järjetöntä tilannetta, jossa nuoret vapaaehtoiset joutuvat maksamaan veroja heidän ylläpitoapurahastansa tai kun tutkijoiden täytyy luopua tutkimissuunnitelmastansa verovelvollisuuden vuoksi tai kun työttömän, joka on lähtenyt hakemaan työtä täytyy palata kolmen kuukauden kuluttua ja on vielä paljon muita tilanteita...
Parlamentti on useita kertoja käsitellyt liikkuvuuden esteitä eri näkökulmista. Vielä nyt tämän erinomaisen jäsen Todinin esittelemän mietinnön vihreästä kirjasta " koulutus-ammattikoulutus-tutkimus: kansainvälisen liikkuvuuden esteet" lisäksi äänestämme kohta jäsen Fontainen mietintöä peruskoulun jälkeisien todistuksien vastaavuuden tunnustamisesta. Jollei jäsenmailla yhdessä kuitenkaan ole päättäväistä poliittista tahtoa poistaakseen vaikeudet, komission ja parlamentin asiakirjat ovat hyödyttömiä. Tulevat sukupolvet eivät jätä meitä ottamatta vastuuta, jos niin käy.

Ryynänen
Arvoisa herra puhemies, arvoisa komissaari, komission vihreä kirja samoin kuin rouva Todinin mietintö analysoi erittäin hyvin kansainvälisen liikkuvuuden esteitä ja haasteita koulutuksen ja tutkimuksen alalla. Nyt selvityksiä ja tietoa tilanteesta on riittävästi. Esitetyt toimenpiteet on viimeinkin toteutettava tietyn aikataulun ja jäsenvaltioiden koordinointikomitean avulla. Korjattavia epäkohtia on vielä paljon.
Ensisijainen tehtävä on luoda selkeä ja tarpeeksi laaja juridinen status harjoittelijalle ja vapaaehtoiselle. Kaikkeen koulutukseen ja ohjelmiin osallistuvalle on taattava sosiaaliturva, eli järjestelmien yhteensovittaminen on tältä osin toteutettava. Lasten huoltajuus tai osa-aikatyö eivät saisi muodostua osallistumisen esteeksi. Tärkeää on myös edistää oppisopimuskoulutuksessa olevien mahdollisuuksia kansainväliseen vaihtoon. Hakumenettelyä on yksinkertaistettava ja maksatusta nopeutettava. Myös tiedottamisen tehostaminen on välttämätöntä. Nuorille on taattava asuinpaikasta riippumatta tasa-arvoiset mahdollisuudet saada tietoa ja päästä mukaan EU: n koulutusohjelmiin. Tämä edellyttää tiedotuksen alueellistamista ja kattavan palveluverkoston luomista.
Kaikkein merkittävin korjausta kaipaava asia on kuitenkin koulutusohjelmien budjetti. Kaikki muut toimet eivät yhdessäkään pysty paljon vaikuttamaan, jos ohjelmien rahoitusta ei lisätä vastaamaan paremmin niille asetettuja tavoitteita. Nyt ohjelmat tuottavat monille pettymyksen, sillä nykyisellään esimerkiksi SOKRATES-budjetti on täysin riittämätön, kun sitä verrataan hakemusten määrään ja tarvittavaan tukitasoon. Sosiaalinen tausta ja varallisuus eivät saisi ratkaista ohjelmiin osallistumista.
Euroopan unionin koulutus- ja harjoitteluohjelmat ovat erinomainen väline rakentaa keskinäistä ymmärtämystä, suvaitsevaisuutta ja sitä kautta turvallisuutta. Siksi jäsenmaiden olisi sitouduttava niiden edistämiseen myöskin neuvoston budjettipäätöksissä. Koulutus- ja tutkijavaihdon esteiden poistamisesta hyötyvät kaikki.

Ripa di Meana
Arvoisa puhemies, myös me kannatamme Todinin erinomaisessa mietinnössä annettua tunnustusta komission vihreälle kirjalle liittyen ennen kaikkea komission ehdotukseen luoda pätevyyksien eurooppalainen alue. Päätöslauselmassaan Todini olisi ehkä voinut arvostella voimakkaammin komission riittämätöntä toimintaa ammatillisten pätevyyksien vertailuhankkeessa, joka on kaikkien liikkuvuusoletusten perusta. Kyseessä on yhä useampia nuoria koskeva haaste: meidän tarvitsee vain tutustua niiden opiskelijoiden lukumäärään, jotka ovat viime vuosina hakeneet Erasmus-ohjelman tukea täydentääkseen opintojaan toisessa jäsenvaltiossa, niin ymmärrämme, että tämä halu liikkua, halu olla todella Euroopan kansalainen ansaitsee erityistä huomiota jäsenvaltioissa ja Euroopan unionin toimielimissä.
Olemme samaa mieltä esittelijän kanssa siitä, että vähemmän suotuisista oloista lähtöisin olevien nuorten ja muiden kuin korkeakouluopintoja harjoittavien nuorten sekä ikääntyneiden, vammaisten ja lasten huoltajien ammatillista koulutusta ja liikkuvuutta on edistettävä. Joudumme kuitenkin toteamaan, että edessämme on vielä kaikenlaisia hallinnollisia ja poliittisia esteitä, mistä ovat osoituksena vetoomusvaliokunnassa käsiteltävät asiat.
Otan tässä yhteydessä esimerkiksi vieraskielisten opettajien aseman jäsenvaltioissa ja erityisesti Italiassa. Esittelijän pyyntö tehdä vertaileva tutkimus tämän alan työolosuhteista mahdollisen syrjinnän poistamiseksi ja tehokkaan liikkumisen takaamiseksi on mielestämme äärimmäisen kiireellinen ja tärkeä asia.

Leperre-Verrier
Arvoisa puhemies, komission laatima vihreä kirja on merkittävä tekijä Euroopan koulutuspolitiikan valmistelemisessa, sellaisena kuin se määritellään perustamissopimuksen 126 artiklassa. Haluaisin myös onnitella esittelijä Todinia hänen laadukkaasta työstään.
Työ muodostaa erinomaisen yhteenvedon esteistä, jotka on ehdottomasti voitettava, jos haluamme kehittää opiskelijoiden, heidän opettajiensa ja tutkijoiden liikkuvuutta. Olemme maininneet nämä esteet niin usein, että joskus epäilen, kuunnellaanko meitä koskaan, sillä olemassa olevat vaikeudet ovat pysyneet aina samoina.
Komissio luettelee yhdeksän pääasiallista estettä. Itse katson, että erityisen merkittäviä näistä on kolme. En tietenkään tunne liikkuvien henkilöiden asemaan ja sosiaaliturvaan liittyviä ongelmia, mutta haluaisin palata heikko-osaisten tai ilman ammatillista pätevyyttä olevien nuorten ongelmaan. Uskon, että liikkuvuuden on kosketettava myös heitä ja on löydettävä keino, jonka avulla heidät voidaan liittää kaikkiin koulutusta ja nuorisoa käsitteleviin eurooppalaisiin ohjelmiin.
On totta, että pätevyysvaatimuksia koskeva ongelma on olennaisen tärkeä aihe ja oppisopimusopiskelijoiden asema on ehdottomasti tunnustettava Euroopassa. Kumppanuusmalli vaikuttaa minusta tältä osin esimerkiltä, jota olisi noudatettava. Tämän lisäksi olisi on tärkeää edistää, tutkintojen tunnustamista koskevasta järjestelmästä riippumatta, yhteisten opetusmoduulien laatimista. Unionin laajentumisen yhteydessä olisi lisäksi määriteltävä tälle liikkuvuudelle uudet rajat. Jäsenyyttä hakeneet Keski- ja Itä-Euroopan maat otetaan piakkoin mukaan Sokrates-, Nuorten Eurooppa- ja Leonardo-ohjelmiin. Tämä avaa tien moniin yhteistyömuotoihin.
Hyvät kollegat, hyvien aikomusten lisäksi olisi kuitenkin korostettava käytössämme olevien budjettivarojen vähäisyyttä. Euroopan unionin lähes 120 miljoonasta alle 18-vuotiaasta nuoresta tuskin miljoona saa tukea näistä ohjelmista. Tämä tosiseikka on siis otettava myös huomioon.

Elchlepp
Kiitän rouva Todinia hänen harkitusta lausunnostaan. Itse asiassa kansainvälisessä liikkuvuudessa on kyse perimmäisestä yhdistyneen Euroopan kehittämistä koskevasta kysymyksestä, Euroopan, joka elää viime kädessä kansalaistensa ymmärryksestä ja ymmärtämisestä ja, mitä tulee työhön ja koulutukseen, yhä enemmän nuorten ihmisten valmiudesta liikkua. Liikkuvuuden edistäminen on nimittäin myös työllistämispolitiikkaa. Tämä on tunnustettava paremmin eikä se koske vain Euroopan reuna-alueita.
On kovin merkillinen tilanne joutua tänään toteamaan, että Euroopassa tavaroiden ja pääoman liikenne on usein ongelmattomampaa kuin ihmisten liikkuvuus. Minusta tällä alalla on myös vaara, joka on jo ilmennyt, että vaihtomahdollisuuksien yksipuolisella jakautumisella, kuten esimerkiksi ammattikoulutuksessa oleville nuorille, koulutusalalla mahdollisuuksien epätasa-arvoisuus, jota me olemme vähentäneet huomattavasti viime vuosikymmeninä Euroopassa, herää jälleen eloon nimenomaan Eurooppa-toimien johdosta. Kun me näemme, että alle 1 % ammattikoulutuksessa korkeakoulujen ulkopuolella olevista nuorista osallistuu vaihto-ohjelmiin tai, kuten jo sanottiin, opiskelevista nuorista jää tosiasiassa ulkopuolelle, koska Erasmus-stipendien suuruus vastaa parempaa taskurahaa tai koska muutamissa maissa ei voida hyväksyä stipendejä ulkomaille.
Me kannatamme toki Euroopan työmarkkinoita, mutta emme anna työttömille mahdollisuutta parantaa mahdollisuuksiaan kielellisellä jatkokoulutuksella naapurimaassa. Me tarvitsemme itse asiassa eurooppalaisia vapaata liikkuvuutta koskevia säännöksiä ja alueellisen periaatteen hylkäämistä.
On myös erittäin harmittavaa, että, lukuun ottamatta näitä oikeudellisia esteitä, monissa Euroopan hallintoelimissä vallitsee vastustetaan edelleen salaa vapaata liikkuvuutta. Yhtä harmittavaa on, kun opiskelijoiden on rettelöitsemällä, kuten äskettäin nähtiin, odotettava oleskelulupaansa tai kun tutkintotodistusten molemminpuolista tunnustamista osaksi viivästytetään pääsyssä Euroopan valtioiden säänneltyihin ammatteihin tai vain evätään egoistisista syistä. Toivon, että me edistymme tässä asiassa ja saamme aikaan parannuksia.
Toivon kuitenkin myös, että jäsenvaltiot suuntaavat koulutusjärjestelmiään itse enemmän Eurooppaan päin eivätkä jättäydy vain komission toimien varaan koulutuksen eurooppalaistamisessa. Tähän kuuluu erityisesti parempi vieraiden kielten opetus.
Lopuksi minulla on kiireellinen pyyntö asettaa EU: n talousarviossa vaihto-ohjelmille tulevaisuudessa enemmän rahaa käyttöön. Tästä kaipaan vihreässä kirjassa konkreettisia ehdotuksia. Kysymys kuuluu: Jääkö tämä, mitä me tuemme vaihto-ohjelmien suhteen, pilottihankkeeksi vai onko siitä tarkoitus joskus tulla laajemmalti sääntötarjontaa? On kerrankin todettava, että Sokratekselle annetaan vähemmän rahaa kuin Euroopan tupakanviljelyn tukemiseen, selkeästi sanoen.
Voisin kuvitella, että tulevaisuudessa myös rakennerahastoja käytettäisiin työllisyyspoliittisessa mielessä vaihtoohjelmien tukemiseen, jolla voidaan tarjota mahdollisesti kaikille koululaisille, oppilaille ja opiskelijoille, jotka eivät voi laskea vanhempien rahoituksen varaan ulkomailla opiskelussa, tasapuoliset mahdollisuudet. Tätä tarkoitusta varten pitäisi koulutusohjelmien tukivaroja korottaa tarvetta vastaavasti.
Last but not least, ajatelkaapa sitä, että meidän pitää parantaa huomattavasti tiedotusta Euroopan liikkuvuustuista ja laatia huomattavasti parempi välittäjärakenne paikan päällä ja erityisesti yrityksissä. Vaikka ohjelmia toteutetaan, mikä on oikein havaittu, eivät monet ihmiset Euroopassa tunne ohjelmia ollenkaan.

Matikainen-Kallström
Arvoisa herra puhemies, esteiden poistaminen henkilöiden vapaan liikkuvuuden tieltä on yksi eurooppalaisen rakenteen perustavoitteista, joista on määrätty jo Rooman sopimuksessa. Vapaan liikkuvuuden tiellä on kuitenkin niin paljon esteitä, että kysynkin, onko vapaata liikkuvuutta olemassakaan. Opiskelijoita, tutkijoita ja opettajia, jotka haluavat mennä vaihto-ohjelmien puitteissa toiseen EU-maahan harjoittelemaan, ei aina oteta vastaan. Toisaalta kaikkiin maihin ei myöskään ole halukkaita menijöitä.
Kielten opiskelua on ehdottomasti kannustettava. Ajatus harvinaisten kielten opiskelun painottamisesta on tärkeä, koska se edesauttaa muun muassa kaikkiin maihin suuntautuvaa vaihtoa. Keskiasteen koulutuksessa kahden vieraan kielen erinomaisen tason saavuttaminen on kuitenkin mahdotonta toteuttaa. Pitää ottaa huomioon esimerkiksi yksilölliset erot ja erilaiset opetusmahdollisuudet.
Mielestäni myös verotuksessa ja sosiaaliturvassa olevia ongelmia tulee pyrkiä ratkaisemaan kestävällä tavalla. Etenkin tutkijoiden suoran verotuksen osalta verotuskäytäntö eri maiden välillä on aivan erilainen ja saattaa johtaa tilanteisiin, joissa korkea verotustaso suorastaan estää liikkuvuuden tiettyyn maahan. Tuskin myöskään työttömyyskorvauksen evääminen toisessa Euroopan maassa yli kolme kuukautta kestävään koulutukseen osallistuvalta henkilöltä lisää kiinnostusta hakeutua ulkomaille.
Tutkinto- ja ammattitodistusten vastaavuudesta tai tunnustamisesta ei tällä hetkellä voi puhua ollenkaan. Toivonkin, että komissio ryhtyy todellisiin toimenpiteisiin asian korjaamiseksi. Kaikissa maissa ei myöskään tunnusteta vapaaehtoistyötä, joka liittyy hyvin läheisesti näihin vaihto-ohjelmiin.
Kysyn lisäksi, ovatko budjettivarat riittävät. Jatkuvasti paisuvat ja yhä enemmän kiinnostusta herättävät vaihtoohjelmat eivät pysty kattamaan ohjelmiin osallistuvien kuluja. Tämä aiheuttaa sosiaalista eriarvoisuutta. Kaikilla opiskelijoilla ei näin ollen ole mahdollisuutta osallistua kansainvälistymistä kehittävään toimintaan. Määrärahan korottamisen puolesta puhuu myös se, että haluaisin mielelläni nähdä Baltian maat vaihto-ohjelmien piirissä. Koska inhimillinen pääoma on Euroopan yhteisön suuri voimavara, on tehtävä kaikki mahdollinen sen tehokkaan hyödyntämisen lisäämiseksi.

Dupuis
Arvoisa puhemies, aivan aluksi haluaisin onnitella esittelijää, kollega Todinia; hän on mielestäni tehnyt hyvän mietinnön, jossa käsitellään tärkeitä ongelmia, joista on puhuttu paljon tänä iltana: pätevyydet, todistukset, vieraat kielet. Olen kuitenkin sitä mieltä, että mietintö on valtavan etäällä todellisuudesta, mitä esittelijä on yrittänyt korjata hyväksymällä yhden esitetyistä tarkistuksista, mutta minun mielestäni se ei vielä riitä.
Tämä etäisyys koskee kielellistä viestintää. Euroopan unioni, jossa on tällä hetkellä 15 jäsentä ja 11 kieltä - ja kohta 25 jäsentä ja 20 kieltä - ei mielestäni voi jatkaa aivan kuin kielten ja kielellisen viestinnän ongelmaa ei olisi olemassa; meillähän on päivittäin käännösongelmia täällä parlamentissa, kuten esimerkiksi tänään iltapäivällä, kun englannin tulkkikoppi " hajosi" . Me edustamme pientä osaa maailmasta, alle 1 prosenttia Euroopan unionista, joka puhuu myös toista kieltä ja pystyy ymmärtämään jotain muuta kieltä, mutta kyseessä on vain pieni sulkeutunut maailma, joka ei huomaa, että 99 prosentille unionin väestöstä kielellisen viestinnän ongelma on todella keskeinen ongelma, kun he muuttavat maasta toiseen käydessään ulkomailla, matkaillessaan, etsiessään työtä tai monissa muissa tilanteissa.
Olen sitä mieltä, että emme voi enää sulkea silmiämme tältä ongelmalta, vaan meidän on ryhdyttävä selvittämään, miten voisimme tulevaisuudessa tarjota kaikille kansalaisille - ei vain sille osalle väestöä, joka menee Oxfordiin tai Harvardiin opiskelemaan vieraita kieliä - mahdollisuuden käyttää yhteistä kieltä viestinnässä. Kyseessä on tabu, joka täytyy rikkoa; käytän sanaa tabu, koska neutraalin viestintäkielen käsite liittyy esperantoon, vanhaan keksintöön, jolla on huono leima mutta joka on ilmeisesti edelleen ainoa keino 25 jäsenen ja 29 kielen unionissa antaa kaikille, ja siis myös vähemmän etuoikeutetuille, niille joilla ei ole varaa opiskella Yhdysvalloissa tai parhaimmissa ulkomaisissa yliopistoissa, mahdollisuus ajatustenvaihtoon muiden unionin kansalaisten kanssa.

Monti
Kiitos, puhemies. Olemme iloisia siitä, että parlamentti pitää vihreätä kirjaa merkittävänä, ja haluan kiittää eri valiokuntia niiden osuudesta ja erityisesti esittelijää ja valmistelijoita - Todinia, Desamaa, Hermangea ja Heinischiä. Neuvottelujen kuluessa on saatu kerättyä paljon arvokkaita näkemyksiä ja muuta aineistoa, joiden perusteella komissio voi määritellä paremmin vihreässä kirjassa esitettävän toiminnan panostuksen ja suuntaviivat.
Tämä menettely tukee huomenna Maastrichtissa alkavaa konferenssia, jolla sanotaan olevan avainrooli tähän mennessä saavutettujen tulosten vahvistamisessa. Haluaisin vielä korostaa ihmisten vapaan liikkuvuuden merkitystä erityisesti sellaisen väestön osalta, jota ei vielä riittävässä määrin ole otettu huomioon: ammattikoulutuksessa olevat nuoret, opettajat, pätevyyttä hankkivat työttömät ja tutkijat. Aiheesta ihmiset ja vapaa liikkuvuus sanoisin lisäksi sen, että samaa mieltä joidenkin parlamentin jäsenten jo esille tuomasta näkemyksestä, että tällä hetkellä pääomien, tavaroiden ja palveluiden liikkuvuus on paljon pidemmällä. Haluan vakuuttaa ensinnäkin, että tänä iltana käsiteltävän aiheen osalta komissaari Cresson ja koko komissio hänen ohellaan - voin todistaa tämän sisämarkkinoista vastaavana komissaarina - pyrkii kuromaan umpeen tätä aukkoa. Komission Amsterdamin Eurooppa-neuvostolle esittämässä sisämarkkinoiden toimintaohjelmassa painotetaan ja kiinnitetään keskeisesti huomiota ihmisen vapaaseen liikkuvuuteen, ja parlamentin tukeman Kansalaiset ensin -aloitteen avulla pyritään lisäämään tietoisuutta jo olemassa olevien liikkuvuusmahdollisuuksien käyttämiseksi.
Parlamentin työn osalta haluaisin korostaa Todinin äärimmäisen myönteistä suhtautumista hänen mietintönsä alussa, jossa hyvin herkällä tavalla korostetaan vihreän kirjan käytännöllistä ja toiminnallista luonnetta. Olen komission puolesta iloinen tästä suhtautumisesta, joka toistaa uskollisena kaikuna vihreän kirjan unionissa herättämää kiinnostusta.
Komission toimintaa ohjaa neljä pääaihetta: ensinnäkin olemassa olevien tietojen parantaminen. Elchleppin aloitteesta parlamentti kiinnittää huomiota siihen, että on levitettävä paremmin tietoa yhteisön ohjelmien tarjoamista mahdollisuuksista nuorilla, jotka haluavat hankkia ammattikoulutusta ulkomailla. Tältä osin ehdotetaan välittävien rakenteiden luomista paikalliselle ja alueelliselle tasolla perustamalla tietopisteitä mahdollisimman monen ihmisen ulottuville. Vapaata liikkuvuutta käsittelevän Veilin ryhmän laatimassa raportissa on joitakin Euresverkkoa koskevia ehdotuksia, joista komissio on kutakuinkin yksimielinen ja joiden mukaan olisi esimerkiksi vahvistettava Eures-verkon ja muiden yhteisön aloitteiden ja ohjelmien välisiä yhteyksiä.
Pyrkimyksissään hyödyntämään olemassa olevia rakenteita uusien rakenteiden luomisen sijasta komissio ryhtyy etsimään välineitä kaikkien jo toiminnassa olevien verkkojen yhteensovittamisen parantamiseksi. Uuden teknologian laajempi käyttö mahdollistaisi sen, että suuri yleisö voisi entistä paremmin käyttää verkkoja.
Toinen tavoite: kielellisten esteiden poistaminen. Komissio on iloinen siitä, että tämä tavoite - jota se suositteli lämpimästi valkoisessa kirjassaan " Opettaminen ja oppiminen - Kohti kognitiivista yhteiskuntaa" - saa mitä laajimmassa määrin osakseen parlamentin myönteisen suhtautumisen. Olemme huomanneet, että Hermangen lausunnossa suhtaudutaan varauksella siihen, että tavoitteena olisi kahden kielen hallitseminen. Olemme kuitenkin mielenkiinnolla panneet merkille, että lausunnossa kuitenkin tuetaan jo valkoisen kirjan ilmestymistä seuranneissa keskusteluissa esille tullutta ajatusta passiivisten tietojen hankkimisesta kolmannesta yhteisökielestä.
Vielä on mainittava se, että 126 ja 127 artiklan nykyisen tekstimuodon perusteella yhteisön toiminta kielellisellä alalla rajoittuu pääasiassa yhteisön koulutus- ja ammattikoulutusohjelmiin Socrates ja Leonardo. Näillä aloilla toteutettava toiminta on kuitenkin erittäin tärkeää. Tarkasteltaessa Todinin mainitsemaa vieraan kielen oppimista varhaisten kouluvuosien aikana voin mainita, että esimerkiksi tällä hetkellä tiedossani on noin 15 Socratesohjelman piirissä toteutettavaa eurooppalaista pilottihanketta.
Kolmas tavoite: toimenpiteiden toteuttaminen liikkuvuuden harjoittajien hyväksi. Tämä koskee tutkijoita ja harjoittelijoita. Desama rohkaisee komissiota antamaan pikaisesti parlamentin tarkasteltavaksi toimenpidehankkeita, joilla voidaan poistaa vihreässä kirjassa kuvatut esteet, ja komissio aikoo ryhtyä toimiin Desaman valmisteleman lausunnon perusteella. Tutkijoilta, verottajilta ja sosiaaliturvan asiantuntijoilta kerättävien tietojen pohjalta komissio kokoaa suurelle asiakirjan suurta yleisöä varten.
Harjoittelijoiden osalta Heinisch ehdottaa lausunnossaan harjoittelijan määritelmän ja aseman hyväksymistä yhteisön tasolla sekä harjoittelijoiden liikkuvuutta edistävän ohjelman toteuttamista. Tutkimme tällä hetkellä, harjoittelukäytännön yksityiskohtaisiin sääntöihin sisällytettäviä määritelmiä harjoittelijavaihdon optimaalisista olosuhteista Euroopan tasolla ja keinoja, joilla voitaisiin luoda edellytykset harjoittelijoiden liikkuvuudelle koko yhteisön alueella.
Lopuksi neljäs tavoite: pääsy yhteisön ohjelmiin. Mietinnössä korostetaan sitä, että on kiinnitettävä enemmän huomiota tasavertaisten mahdollisuuksien takaamiseen ja tasapainoisen sosiaalipolitiikan toteuttamiseen Socrates- ja Leonardo-ohjelmien toteuttamisessa sekä mahdollisuuksien päästä näihin ohjelmiin, ja näin ollen on myös arvioitava uudelleen, kuinka paljon ohjelmille annettavia määrärahoja on korotettava. Tätä tavoitetta silmällä pitäen ehdotetaan lisäksi kansallisten ja yhteisön tukien kumulointia. Komissio kannattaa tältä osin täysin parlamentin kantaa.
Toivomme, että parlamentin tuki sille, että alalle ehdotetut hankkeet saataisiin tulevaisuudessa toteutettua, ei mene hukkaan vaan osoittautuu hedelmälliseksi. Parlamentin mietinnön monipuolisuus antaa aihetta toivoa tiivistä yhteistyötä suunnitelmien toteuttamiseksi.
Lopuksi käsittelen Todinin mainitsemaa 36 kohtaa. Tämän koordinointikomiteaa koskevan kohdan osalta komissio voi ilmaista kannattavansa ajatusta välineestä, jonka avulla voidaan tietyllä tavalla paremmin sovittaa yhteen ja seurata vihreän kirjan toiminta-alueiden toteuttamista. Komissio pohtii syvällisesti, mitkä olisivat parhaimmat keinot mainitun pilottihankkeen toteuttamiseksi, joka saa joka tapauksessa parlamentin täyden tuen.
Komissio ei kuitenkaan vielä tässä vaiheessa voi ottaa lopullista kantaa parlamentin esittämän komitean luonteeseen. Ymmärrättehän hyvin, että on vaikeaa esittää mielipide asiasta ennen kuin tiedämme, onko ehdotettu komitea voimassa olevien menettelyjen ja perustamissopimuksen periaatteiden mukainen.
Totean puheenvuoroni päätteeksi, että komissio esittää Luxemburgin puheenjohtajakaudella yksityiskohtaisen tutkimuksen, joka sisältää joukon ehdotuksia vihreän kirjan toteuttamiseksi. Kuten myös parlamentti on ehdottanut, vihreän kirjan toteuttamiselle laaditaan aikataulu, eikä liene tarpeellista edes sanoa, että parlamentti - jota kiitän vielä kerran sen erittäin tärkeästä työstä - saa säännöllisesti tietoa hankkeen vaiheiden etenemisestä.

Todini
Arvoisa puhemies, haluaisin aluksi kiittää kollegojani ja erityisesti komissaaria siitä, että hän on ymmärtänyt täsmällisesti mietinnön keskeiset kohdat. Jäämme siis odottamaan, millaisessa muodossa koordinointikomitea voi käytännössä toteutua.
Koska komissaari on läsnä, käytän tilaisuutta hyväkseni ja totean, että on totta, että me kaikki olemme onnitelleet komissiota siitä, että se on julkaissut hyvin käytännönläheisen vihreän kirjan. Vastaavalla tavalla ei voi kuitenkaan onnitella komissiota yhteisön toimielinten työstä, koska se on hyvin usein huonosti koordinoitua. Konkreettinen esimerkki tästä on huomenna käynnistyvä Maastrichtin konferenssi, joka käsittelee juuri nyt käsittelemäämme aihetta. Tänään me käsittelemme liikkuvuutta koskevaa mietintöä ja huomenna äänestämme siitä, joten Maastrichtin konferenssissa on vaikea ottaa huomioon Euroopan parlamentin työtä.
Jos vihreä kirja olisi annettu kulttuurivaliokunnan käsittelyyn, joka vaatii pitkän aikaa teknisistä syistä, jotka te, komissaari hyvin tunnette, hieman aikaisemmin, niin emme olisi jääneet tällä tavoin jälkijunaan. Olisimme ehkä saaneet työn ja käsittelyn päätökseen vähän aikaisemmin ja Maastrichtin konferenssissa - joka, toistan, alkaa huomenna - olisi voitu ottaa paremmin huomioon parlamentin osuus.
Me pidämme joka tapauksessa huolta siitä, että lopullinen asiakirja on valmis huomenna ennen klo 14.00, mikäli mahdollista, ja toivomme siis, että Euroopan parlamentin työt, pyrkimykset ja ehdotukset voidaan ottaa asianmukaisella tavalla huomioon.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.
(Istunto päättyi klo 22.28.)

