Európai Üzemi Tanács (átdolgozott szöveg) (vita)
Elnök
A következő napirendi pont Bushill-Matthews úr Foglalkoztatási és Szociális Bizottság nevében készített jelentése az Európai Üzemi Tanács létrehozásáról vagy a közösségi szintű vállalkozások és vállalkozáscsoportok munkavállalóinak tájékoztatását és a velük folytatott konzultációt szolgáló eljárás kialakításáról szóló európai parlamenti és tanácsi irányelvre irányuló javaslatról (átdolgozott szöveg) - C6-0258/2008 -.
Philip Bushill-Matthews
előadó. - Elnök úr, úgy gondolom, hogy ez a dokumentáció kevésbé fog vitára okot adni, mint az előző, és minden bizonnyal rövidebb a felszólalók listája is. Azonban ne hamarkodjuk el. Az élet tele van meglepetésekkel.
Hadd kezdjem azzal, hogy megköszönjem a Bizottságnak és a Tanácsnak is, hogy eljutottunk a mai helyzethez. Az előző dokumentációtól eltérően a jelenlegi első olvasat, de ideiglenesen létrejött egy háromoldalú informális egyeztetés, amely azt fogja jelenteni, hogy létrejött az első olvasat egyeztetése, és feltételezhető, hogy kollégáim a holnapi szavazáson támogatni fogják. A kollégák különböző véleményen lehetnek azzal kapcsolatban, hogy a háromoldalú szöveg javította-e az eredeti jelentést, de legalább elértük a háromoldalú informális egyeztetést, és ennek a történelem lesz a legjobb bírája. Várakozással tekintek kollégáim megjegyzései elé, és a vita végén összefoglalót fogok tartani.
Vladimír Špidla
Elnök úr, hölgyeim és uraim, az Európai Üzemi Tanács a szociális Európa úttörője. Az Európai Üzemi Tanács élénkíti a szociális párbeszédet a vezetőség és a munkavállalók között, több mint 820 vállalatnál. Csaknem 15 millió munkavállaló számára teszi lehetővé, hogy nem csupán helyi szinten tájékozódjon és egyeztessen, hanem európai, sőt, globális szinten is. Ez a tanács lehetővé teszi a páneurópai szinten működő vállalatok gazdasági és szociális aspektusainak összekapcsolását. Büszkék lehetünk a tizenöt évvel ezelőtt elfogadott irányelv óta elért eredményeinkre. A régi irányelv azonban ma már nem teljesíti a feladatát, és manapság jogosan magasabb követelményeink vannak.
Ezért júliusban a Bizottság javaslatot tett az európai üzemi tanácsok jogi keretének alapos átalakítására. A cél, hogy növeljük a tanácsok számát és hatékonyságát, hogy megszilárdítsuk a jogbiztonságot, és javítsuk az egyeztetések koordinációját nemzeti és európai szinten, különösen az átalakítás területén. A Bizottság ezért egyértelműbb definíciókat javasol a "munkavállalók tájékoztatása” és a "velük folytatott konzultáció” tekintetében, illetve egyértelműsítené, hogyan kapcsolódnak össze ezek a tevékenységek a különböző szinteken. A Bizottság javasolta a szociális partnerek szerepének elismerését abban, hogy új európai üzemi tanácsokat állítanak fel, és lehetővé teszik, hogy a már létező üzemi tanácsok tudjanak alkalmazkodni és túlélni. A Bizottság javaslatot tett a közvetlenül létrehozott tanácsok közötti koordinációs és konzultációs lehetőségek pontosabb megfogalmazására. Végül, de nem utolsósorban pedig javasolta az európai üzemi tanácsok tagjai szerepének pontosabb megfogalmazását, különösen a munkavállalóknak való információ-átadás és képzési lehetőségek területén.
Ezen a nyáron a francia elnökség ösztönzésére az európai szociális partnerek, munkaadók és szakszervezetek közös álláspontra jutottak, amelyben elfogadták a vita alapjául szolgáló bizottsági javaslatot. Számos módosítást terjesztettek elő a javaslathoz, főleg azzal a céllal, hogy pontosítsák a "tájékoztatás” és a "konzultáció” fogalmát, illetve hogy kerüljön sor egy kétéves időszak megállapítására, amely során lehetőség nyílik új európai üzemi tanácsok létrehozására, és a már meglévők megújítására, anélkül, hogy új szabályozást kellene érvényesíteni.
A Bizottság mindig is támogatta a szociális partnerek közötti párbeszédet, ezért tehát üdvözölte ezt a kezdeményezést. A Bizottság örömmel fogadja a Parlament és a Tanács konstruktív megközelítését, amelynek köszönhetően megbízható és igazságos megoldás született olyan intézkedéssorozat alapján, amely a Bizottság javaslatával és a szociális partnerek közös állásfoglalásával jött létre. A megoldás keresése érdekében a Bizottság aktívan együttműködött mindkét szervezettel. A Parlament és a Tanács kompromisszuma egyértelműbben fogalmazza meg az európai üzemi tanácsok nemzetek feletti hatáskörét és a szankciókat, miközben nem vezet be minimumszámot a részt vevő munkavállalókra vonatkozóan. A kompromisszum magában foglalja a bizottsági javaslat lényegét. A Bizottság ezért támogatni tudja a kompromisszumot.
Valérie Létard
a Tanács hivatalban lévő elnöke.. - (FR) Elnök úr, Biztos úr, Bushill-Matthews úr, hölgyeim és uraim, most azért találkozunk, hogy megvitassunk egy olyan irányelvre vonatkozó javaslatot, amely közvetlenül érint 880 európai vállalatot és 15 millió európai munkavállalót. A tét tehát igen magas, és mindannyiunknak szükséges teljesen tudatában lennünk a vita során, hogy mi a kötelességünk. Amint azt Önök is tudják, az irányelvre vonatkozó javaslat, amelyet ma este tárgyalunk, az Európai Üzemi Tanácsról szóló 1994-es irányelv átdolgozása.
Az Európai Parlamentnek benyújtott szöveg egy közös erőfeszítés eredménye, amelyen részt vett Európa-szerte valamennyi érdekelt fél. Természetesen a Bizottságra gondolok, amely 2008. július 2-án nyújtott be javaslatot átdolgozásra, és az európai szociális partnerekre is gondolok, akik 2008 nyarán nyolc közös javaslatot nyújtottak be közös vélemény keretében, illetve nyilván gondolok itt az Európai Parlamentre és a szöveg megfogalmazására kijelölt előadóra, Bushill-Matthews úrra, akinek köszönetet szeretnék mondani minőségi munkájáért. Valamennyien együtt dolgoztak a Tanács elnökségével annak érdekében, hogy késlekedés nélkül mindenki számára elfogadható szöveg jöjjön létre. A közös erőfeszítések eredménye az, hogy ma este abban a helyzetben vagyunk, hogy első olvasatkor elfogadhatjuk az 1994-es irányelv átdolgozására irányuló javaslatot.
Tudomásom szerint régóta nem fordult elő hasonló helyzet a szociális szférában. Ez biztató a jövőre nézve, és arra bátorít bennünket, hogy továbbra is az együttműködés szellemében dolgozzunk együtt. A ma este Önök elé kerülő szöveg egy kiegyensúlyozott kompromisszum, amely utat nyit a jobb szociális párbeszédnek az európai vállalatoknál, és lehetővé teszi, hogy új garanciákat nyújtsanak a 27 tagállam munkavállalóinak.
Ezzel a szöveggel növeljük az európai üzemi tanácsok előjogait, méghozzá úgy, hogy bevezetjük az új, régóta várt fogalom-meghatározásokat a konzultációra és a tájékoztatásra vonatkozóan.
Ezzel a szöveggel elősegítjük az új európai üzemi tanácsok létesítését, mivel 1994-hez hasonlóan két évre szóló lehetőséget teremtünk, amelynek során a megkötött megállapodások eltérhetnek az irányelv új rendelkezéseitől.
Végül ezzel a szöveggel növeljük a munkavállalók és a vállalatok jogbiztonságát úgy, hogy eltávolítjuk azokat a bizonytalanságokat, amelyeknek komoly következményei lehettek volna.
Szintén a jogbiztonság célkitűzését szem előtt tartva, az Önök elé kerülő szöveg védi az előző periódus során megkötött megállapodásokat1994 és 1996 között, amely a jelenlegi irányelv hatálybalépését követően volt érvényben.
A valamennyi érintett fél munkájának eredményeként létrejött kompromisszum ma szavazásra kerül az Európai Parlamentben, és fontos, hogy mellette szavazzon. Fontos, mivel a jelenlegi válságkörülmények a vállalatokat az átszervezés fokozottabb kockázatának teszik ki, és e körülmények között az európai munkavállalók azt várják tőlünk, hogy több garanciát nyújtsunk nekik, olyan garanciákat, amelyek a jövőjükre nézve megnyugtatóak.
Azért is lényeges, hogy a szavazás eredménye kedvező legyen, mert az európaiaknak erőteljes üzenetre van szükségük, amely megmutatja, hogy Európa 2008-ban is felszállóágban van, és hogy nem csupán beszél, hanem konkrét cselekvésre is képes, amely javítja a mindennapjaikat.
Végül pedig azért is lényeges, hogy megszavazza a Parlament, mert a szociális párbeszédet elő kell segíteni Európában, és ennek sarkalatos pontja az új üzemi tanácsok alapítása és az európai szociális partnerek közös lépéseinek kidolgozása, ahogy ez esetben történt.
Jan Cremers
a PSE képviselőcsoport nevében. - Elnök úr, egy ismert szólás szerint a kompromisszumok soha nem nyernek szépségversenyt. Első látásra mondhatjuk ezt az európai munkaidő-irányelv átdolgozásáról szóló tárgyalások kimenetelével kapcsolatban. Az e Ház által hat éve elfogadott Menard-jelentés, az ítélkezési gyakorlat, valamint az utóbbi 12 év vezetési és a munkaügyi tapasztalatai alapján a PSE képviselőcsoport mindig is kérte az irányelv nagyralátó revízióját.
Túlságosan sok szakszervezeti megbízott nem rendelkezik még mindig az alapvető tájékoztatási és konzultációs joggal, mivel munkaadóik megtagadják tőlük e jogokat. Véleményünk szerint azonban ezek a jogok a gazdasági kapcsolatok valamennyi modelljének szerves részét képezik. A munkavállaló, mint a vállalatnál maradó stabil érdekelt fél helyzetének - szemben a vezetés gyakori munkahely-változtatásával és az új típusú pénzügyi befektetők nem elkötelezett hozzáállásával - tükröződnie kell vállalataink testületi szabályozásaiban. A szociális partnerek az irányelvben megfogalmazott tanácsokkal és a tárgyalások során létrejött további módosításokkal együtt a PSE reméli, hogy néhány építőkövet tesz le egy új dinamika érdekében.
A formális politikai eljárás csaknem teljes. Most a vezetőségen és a munkavállalókon múlik a cselekvés. Az irányelv betartása, amely jelenleg 40% körüli, még mindig kevéssé elterjedt. A PSE azon a véleményen van, hogy ez még nem a történet vége, hanem egy új kezdet. Az európai szociális partnerek előtt áll az az óriási kihívás, hogy meggyőzzék azokat a vállalatokat, amelyek még mindig nem hajlandók betartani az irányelvet.
Nyomatékosan felkérjük az Európai Bizottságot, hogy járuljon hozzá ehhez a feladathoz. Új kampányra van szükség. A legújabb felmérések kimutatták, hogy a megfelelő tájékoztatással, konzultációval és munkavállalói részvétellel rendelkező vállalatok jobban működnek, különösen a nehéz időkben. A gazdasági válság és az átszervezések, amelyekkel a közeljövőben szembe kell néznünk, a munkavállalók döntéshozatali folyamatban való részvételét a vállalatoknál még időszerűbbé teszi.
Szeretném megköszönni ellenzéki képviselőtársamnak, Bushill-Matthews úrnak a tárgyalások szakszerű elnöklését, a többi képviselőcsoportbeli kollégáimnak a politikai segítséget, és a francia elnökségnek haladó hozzáállását. Kezdjük el a munkát tehát.
Bernard Lehideux
Elnök úr, Elnök asszony, Biztos úr, az üzemi tanácsok tárgyában a Tanáccsal létrejött megállapodás bizonyíték arra, hogy a szociális Európa, amelyre oly nagy szükségünk van, lépésről-lépésre épül. Azt is bizonyítja, hogy ebben az egyre szociálisabb Európában a szociális párbeszéd kezdi megtalálni a maga helyét.
Valóban mindannyian tisztában vagyunk azzal, hogy ez a szöveg elsősorban a szakszervezetek és a munkáltatói szervezetek közti produktív munka eredménye. A jelenlegi irányelv egyértelműen határaihoz érkezett, mivel 14 évvel az elfogadását követően csupán az érintett vállalatok egyharmadában alakultak üzemi tanácsok, és a jogi bizonytalanság azt jelentette, hogy a Bíróságnak számos esetben közbe kellett lépnie. Azonban nem a bíráknak kell meghatározni a szabályozást, hanem a politikusoknak kell teljesíteniük kötelességüket. Emellett a jelenlegi körülmények kíméletlenül jelzik, hogy létszükséglet az üzemi tanácsokkal való konzultáció, és az átszervezések esetében a lehető legjobban kell erre törekedni.
Ezért kell továbblépnünk, és támogatnunk a megállapodást első olvasatkor, miután megköszönjük az előadónak a minőségi munkáját és empátiáját.
Elisabeth Schroedter
a Verts/ALE képviselőcsoport nevében. - (DE) Elnök úr, Biztos úr, Elnök asszony, amikor a Nokia vezetősége Finnországban úgy döntött, hogy bezárja a bochumi Nokia-gyárat, és Romániába települ, az érintett munkavállalók - 2000-en veszítették el állásukat - az újságokból értesültek erről.
Annak érdekében, hogy a jövőben elejét vegyük a hasonló helyzeteknek, sürgős feladat - és ismételten hangsúlyozom a sürgősségét -, hogy az Európai Üzemi Tanácsról szóló módosított irányelv, a transznacionális vállalkozások új definíciójával hatályba lépjen. Nagyon szomorú tény, hogy a Bizottság ennyi évet várt erre a lépésre, és mostanáig bojkottálta ezt a kompromisszumot.
Ez újra azt mutatja, hogy a szociális Európa a Bizottság napirendjén az utolsó helyen szerepel. Ha ezek a módosítások korábban elfogadásra kerülnek, a Nokiához hasonló esetre nem kerülhetett volna sor.
A módosításokra sürgősen szükség van azért, hogy kompenzálják a korábbi cselekvésképtelenséget, és valóban időszerűek, ha az új struktúrájú vállalkozásokra gondolunk, amelyek a nemzeti határokon és a vállalkozások tevékenységein túlmutatnak. A kompromisszum felett érzett örömöm óvatos. Mindazonáltal, mint a Parlament tárgyalóbizottságának tagja, támogatom ezt a kompromisszumot, mivel most szükségünk van erre az irányelvre.
Újra Önökhöz fordulok, akik ismét darabjaira próbálják szedni ezt a kompromisszumot. Önök a tűzzel játszanak. Ez azt jelenti, hogy örökké a tárgyalóasztalnál fogunk ülni, és a Nokiához hasonló eset meg fog ismétlődni. Ezért tehát szükséges a demokrácia eme minimális követelését elfogadni, amelyet most az irányelv tartalmaz.
Politikai nézőpontból az irányelv felülvizsgálata továbbra is napirenden marad. Újra szeretném kijelenteni a Bizottságnak, hogy ami ma előttünk van, az helyesbítés. A revízió még várat magára, és mi azon a véleményen vagyunk, hogy alapos felülvizsgálatra van szükség, amely biztosítani fogja az üzemi tanácsok számára mindazt, amire hosszú távon szükség van a munkához. Ami ma előttünk van, az csupán kiigazítás.
Dimitrios Papadimoulis
a GUE/NGL képviselőcsoport nevében. - (EL) Elnök úr, az Egységes Európai Baloldal/az Északi Zöld Baloldal Képviselőcsoportja nem kíván csatlakozni az ünnepléshez, mivel most már teljesen tisztában vagyunk azzal, hogy a szociális Európa nem prioritás sem a Bizottság, sem a Tanács számára. Hölgyeim és uraim, az Európa részvénytársaság és a szakszervezetek közös kompromisszuma elmarad amögött, amelyet 2001-ben vitattunk meg a Parlamentben. Az átdolgozás folyamata szintén korlátozza a Parlament szerepét. Olyan kiegészítéseket kellene előterjesztenünk, amelyek támogatják és elősegítik a szakszervezetek által a tárgyalások során javasolt követeléseket, azaz a jobb, azonnali és lényegre törő tájékoztatást; a megállapodások közzétételét és átláthatóságát; és a szakszervezeti szakértők megerősített részvételét. Sajnos elmulasztjuk annak a lehetőségét, hogy lényegesebb változtatásokat érvényesítsünk az irányelvben, és ezzel a felülvizsgált reálpolitikával sokkal kevesebbet fogadunk el, mint amire a munkavállalóknak szükségük van.
Jean Louis Cottigny
Elnök úr, Elnök asszony, Biztos úr, először is szeretnék gratulálni Bushill-Matthews úrnak, aki leckét adott nekünk demokráciából a Foglalkoztatási és Szociális Bizottság üzenetének közvetítőjeként a háromoldalú egyeztetés során. Ma megtörtént a háromoldalú egyeztetés. A partnerek megpróbáltak megállapodásra jutni.
Szeretnék Önnek is gratulálni, Biztos úr, mivel egy bizonyos ponton sikerült érvényre juttatnia, hogy a Parlament társjogalkotói szerepét némiképpen megtagadták tőlünk, mivel a szociális partnerek által elért megállapodáson keresztül Ön megmutatta nekünk, hogy csak az általuk felvetett kérdéseket vitathatjuk meg a Parlamentben.
Most az a leglényegesebb feladat, hogy a háromoldalú egyeztetést sikerre vigyük. Megtörtént az egyeztetés, most pedig abban a helyzetben vagyunk, hogy biztosíthatjuk a szöveg első olvasatkori elfogadását. Azonban ez nem jelentheti azt, hogy a felülvizsgálatot ki kell zárnunk, és nem jelentheti azt, hogy nem gondolhatjuk át ezt követően, hogyan érhetünk el teljes és alapos felülvizsgálatot, a szociális partnerek mindegyikének vagy majdnem mindegyikének támogatásával.
Úgy gondolom, hogy ebben a szellemben kell cselekednünk. Természetesen holnap az első olvasatnál meg kell nyernünk az ügyet, de az is nyilvánvaló, hogy figyelnünk kell, hogyan ülteti át mindezt a gyakorlatba, és hogyan biztosíthatjuk azt, hogy felülvizsgálatra kerüljön sor.
Siiri Oviir
- (ET) Elnök úr, Elnök asszony, hölgyeim és uraim. Először is szeretném megköszönni az előadónak az irányelv felülvizsgálata iránt tanúsított konstruktív hozzáállását.
A kérdéses irányelv átszövegezése néhány jogi kérdést is felvetett a cselekvési lehetőségeinkkel kapcsolatban. Úgy tűnik, hogy az előadó segítségével ezek a kérdések mostanra megoldódtak.
Ettől függetlenül az Európai Üzemi Tanácsról szóló irányelv felülvizsgálata régóta fontos ügy a vállalatok és a szakszervezetek számára egyaránt. Dicséretes, hogy a munkaerő-piaci felek megegyezésre jutottak ezen a nyáron. Ez számunkra a Parlamentben is megkönnyíti a témakör sikeres tárgyalását.
Anélkül, hogy kétségbe vonnám az irányelv átszövegezésének szükségességét ezen a ponton, úgy gondolom, hogy az irányelv felülvizsgált és naprakész változatát jogalkotási eljárásra kell előterjeszteni a jövőben, más szóval a következő európai parlamenti ciklusban.
Azonban ma, mint egy kis ország képviselője, nem tudok egyetérteni egyet a Bizottság javaslatával, miszerint a különleges bizottsági tagságot a vállalat alkalmazottainak számától kellene függővé tenni. Ez a feltétel olyan helyzethez vezethet, amelyben néhány tagállam érdekeit senki nem képviseli a tárgyalások során.
Proinsias De Rossa
Elnök úr, üdvözlöm az Európai Üzemi Tanácsról szóló irányelv átdolgozására vonatkozó, első olvasatban létrejött megállapodást, amelyhez nem csekély mértékben járult hozzá árnyékelőadónk, Cremens úr hozzáértése. Egyre mélyülő gazdasági válságban vagyunk, amely a rendszer válsága, nem csupán a rendszer egyik válsága.
A megszokott ügymenet nem működik, és mind a munkaadóknak, mind a kormányoknak el kell fogadniuk, hogy a válság idején a munkavállalóknak nagyobb beleszólásuk van abba, hogy mi történik a munkahelyükön. Másféle megközelítés nem elfogadható.
A korlátlan piacokban és versenyben való vak hit teljesen megbukott, és itt az idő, hogy Európa bátrabb legyen, és létrehozzon egy új szociális szerződést a munkavállalók és vállalkozások között; hogy a tagállamok és Európa új szociális piacgazdaságot építsen fel, ahogy arról a Lisszaboni Szerződés is rendelkezett.
Harald Ettl
- (DE) Elnök úr, az Európai Üzemi Tanácsról szóló irányelv felülvizsgálata 1999 óta esedékes. Ennek eredménye egy átdolgozási folyamat - amely túlságosan kevés a gyorsan változó ipari környezetben. Természetesen fejlődésre van szükség a tájékoztatásban és az egyeztetésben, amelyek a konfliktuscsökkentő üzleti kultúra létrehozásának eszközei. Mindez létszükséglet. A transznacionális döntések az Európai Üzemi Tanács tanácsadó bizottságához tartoznak. A rendkívül foghíjas irányelv végrehajtását jogilag kell megerősíteni, amelyet szankciókhoz kell kapcsolni annak érdekében, hogy lehetővé váljon az irányelv alkalmazása. Ennek meg kell történnie azért, hogy az Európai Bíróság ítéleteit ezentúl egyszerűen ne hagyják figyelmen kívül.
Annak ellenére, hogy kisebb előrelépés történt, három éven belül szükséges lesz egy felülvizsgálat. Ezt most megtehettük volna, és meg kellett volna tennünk, annak érdekében, hogy valamennyire alkalmazkodjunk az iparpolitikai valósághoz és a gyors változásokhoz. Azonban - és ez lényeges - legalább történt valami.
Silvia-Adriana Ţicău
- (RO) Az Európai Üzemi Tanács és a munkavállalók tájékoztatásának és a velük való konzultáció folyamata a vállalkozásoknál és vállalkozáscsoportoknál a munkavállalók védelmének elsődleges eszközeit jelenti.
Az üzemi tanácsoknak rendkívül aktívnak kell lenniük, különösen olyan helyzetekben, amikor átszervezésekre kerül sor. A multinacionális vállalatok és vállalatcsoportok esetében rendkívül fontos, hogy a vállalat munkavállalóival abban a tagállamban, ahol elbocsátásokra kerül sor, egyeztessenek és tárgyalóasztalhoz üljenek. Abban az esetben, ha vállalatcsoportok fontos döntésekre jutnak a vállalat jövőjével és munkavállalóival kapcsolatban, a vállalat munkavállalóit a tagállamban, ahol az átszervezésre sor kerül, értesíteni kell, és helyet kell biztosítani nekik a döntésben.
Mostanáig az Európai Közösség csak az átszervezésen átesett vállalatoknak nyújtott pénzügyi támogatást. Úgy gondolom, hogy segítséget kell adni az elbocsátott munkavállalók számára is.
Stephen Hughes
Elnök úr, először is köszönet illeti az előadót. Annak ellenére, hogy a bizottságon keresztül megszavazott módosításokat nem kívántuk megtenni - egész pontosan, nem kívántunk módosításokat -az előadó ettől függetlenül megvédte a bizottsági álláspontot a tárgyalások során, amelyek ebben az első olvasatban tárgyalt megállapodáshoz vezettek.
Köszönetet mondok Cremens úrnak is, az árnyékelőadónknak, aki a megállapodás tartalmának valódi tervezője volt. A szociális partnerek által a javaslati feljegyzésben elfogadott három kiegészítés - a szankciókról, a transznacionális vállalatokról és a különleges tárgyalószervezet korlátozásának eltávolítása - önmagában is nagyon fontos, azonban sokunk, amint elhangzott- megcsalatva érezzük magunkat ezen átdolgozás miatt.
Ígéretet kaptunk az irányelv teljes revíziójára csaknem tíz évvel ezelőtt. További komoly hiányosságokat is tárgyalni kell, és ragaszkodunk hozzá, hogy a Bizottság a következő mandátum során teljes revíziót terjesszen elő.
További komoly probléma volt az átdolgozás folyamatában a szociális párbeszéd és a jogalkotási folyamatok kereszteződése. A szociális partnerekkel a 139. cikk értelmében konzultációt folytattunk, amely alkalmatlanságukat vagy vonakodásukat jelezte a keretmegállapodás megtárgyalásával szemben. De amint elkezdtük a jogalkotási folyamatot, a szociális partnerek mégis bejelentették, hogy tárgyalásokat szeretnének kezdeményezni. Ezután megállapodtak egy javaslati feljegyzésben, amely egyáltalán nem rendelkezik pozícióval a Szerződésekben, és amely alkalmat adott előadónknak, Bushill-Matthews úrnak, hogy kompromisszumképesnek látsszon azzal, hogy pusztán elfogadja a feljegyzés tartalmát.
Ez a javaslati feljegyzés nem sarkallt munkára, hanem majdnem kényszerzubbonnyá vált. A 139. és 138. cikk folyamatait egyértelműen szét kell választani. Helytelen, ha bármelyik folyamat aláássa vagy akadályozza a másikat, és a Bizottság feladata a szétválasztás biztosítása. Ebben a pillanatban is történik ehhez hasonló kereszteződés, amely meghiúsít egy jogszabály-módosítást amelyet a tűszúrásos sérülések problémájával kapcsolatban vetettük fel.
Ismétlem, ez veszélyes, és csupán nehezteléshez és bizalmatlansághoz vezethet a szociális partnerek és a Parlament között. Mindazonáltal előrelépés történt a munkavállalók tájékoztatási és egyeztetési jogai tekintetében, amit üdvözlök.
Ewa Tomaszewska
- (PL) Elnök úr, végrehajtásának idején az Európai Üzemi Tanácsot létrehozó irányelv jelentős előrelépés volt a gazdaságon belüli szociális párbeszéd megteremtése tekintetében. Lehetővé tette a termelékenység növekedését is, a szociális egyetértés megtartása mellett.
Több évtizedes tapasztalatból kiindulva a szociális partnerek most olyan utakat találtak, amelyekkel az irányelv átdolgozható és pontosítható. Egyértelműbben kell meghatározni az üzemi tanács tagjainak a munkavállalók tájékoztatásában és az egyeztetés folyamatában betöltött szerepét. A szociális partnerek közötti megértés, valamint a jóhiszeműségen és a megbízható tájékoztatáson alapuló tárgyalások kívánatosak, különösen a válság idején. A szociális párbeszéd, a vita és tárgyalás útján kialakult megoldások értéke, a jó meggyőződés és a másik fél érdekeinek szem előtt tartása mind arra utal, hogy e párbeszéd eredményét tiszteletben kell tartanunk. A munkáltatók és a szakszervezetek európai szintű szervezetei közötti megállapodás elfogadása ezért szükséges.
Gratulálok az előadónak, és várakozással tekintek az irányelv hatásának elkövetkező áttekintése elé.
Ilda Figueiredo
- (PT) Sajnálattal látom, hogy elmulasztjuk eme alkalmat, hogy az Európai Üzemi Tanácsról szóló irányelvet alaposabb és érdemibb módon javítsuk. Ez 2001-ben is előre látható volt, amikor a Menrad-jelentést elfogadtuk, amelyben jómagam is részt vállaltam. Ezért ragaszkodtunk ahhoz, hogy néhány módosítást beterjesszünk és megszavazzunk, amelyek megerősítik a munkavállalók képviselőinek tájékoztatási és egyeztetési jogait minden esetben, beleértve a vétójogot is, különösen vállalati átszervezések és áthelyezésre tett javaslatok esetében, különösen transznacionális vállalatok esetében, amelyekben a munkavállalók jogait nem tartják tiszteletben.
Jó volna, ha ezek a módosítások elfogadásra kerülhetnének, mivel erősítenék az Európai Üzemi Tanácsról szóló irányelvet.
Karin Jöns
- (DE) Elnök úr, a képviselőcsoportom és én is szerettünk volna többet látni, mint ami végül létrejött, de mindazonáltal azt gondolom, hogy sokat sikerült elérni, és az európai szintű megegyezés egy lépést tett előre. Egy dolog bizonyos: a jövőben az Európai Üzemi Tanácsot tájékoztatni kell, illetve konzultálni kell azzal minden döntést megelőzően - és a lényeg, hogy - minden olyan döntést megelőzően, amelyet az átszervezés érdekében hoznak. Így többé nem az újságokból kell értesülni ezekről.
Azonban szeretnék valamit leszögezni a Bizottságnak: az a fajta káosz, amelynek tanúi voltunk, amikor döntés született arról, ki is tárgyal itt valójában, nem fordulhat elő újra. Egyértelműen meg kell különböztetni a szociális párbeszédet az Európai Parlamenttől. Időnként az az érzésünk volt, hogy e Ház jogait semmibe veszik. Ez a jövőben nem történhet így.
Valérie Létard
Elnök úr, hölgyeim és uraim, az Európai Üzemi Tanácsról szóló irányelv átdolgozása jó hírt jelent.
Azt mutatja, hogy a szociális Európa felgyorsul, és hogy az előrelépés lehetséges az európai munkavállalók tájékoztatáshoz és konzultációhoz való jogainak javítása tekintetében. Ez azt is jelzi, milyen értékes a szociális partnerek együttműködése. Enélkül kétségtelenül nem érhettünk volna el ilyen eredményeket. Végül pedig ez mutatja a munka és a három intézmény - a Bizottság, a Parlament és a Tanács - közti együttműködés minőségét, mivel ha a Parlament holnap igennel szavaz, első olvasatkor jutottunk megállapodásra, amelynek csupán örülni lehet.
Amennyiben ez történik, Önnek is hálával tartozom, Elnök úr.
Vladimír Špidla
A haladás nehéz, de nem lehetetlen. Azt gondolom, hogy az üzemi tanácsokról szóló irányelvtervezet a bizonyíték erre. Nem volt könnyű az út, és szeretném különösen a szociális partnerek és az előadó, Bushill-Matthews úr szerepét hangsúlyozni, illetve szociáldemokrata képviselőtársáét, Cremens úrét. Véleményem szerint a vita világosan megmutatta, hogy a jogszabálytervezet készen áll a szavazásra, és azt is gondolom, hogy ez egy valóban jó jelentés a szociális Európa szempontjából.
Philip Bushill-Matthews
előadó. - Elnök úr, amint azt képviselőtársaim is tudják, hiszek a szociális párbeszédben és az üzemi tanácsokban, és örömmel veszem tudomásul, hogy első olvasatkor megállapodás született, tehát a jogbiztonság győzhet valamennyi szociális partner számára.
Úgy látom, hogy akkor is megegyezés született volna első olvasatkor, ha nem mentünk volna keresztül ezen a folyamaton. Mivel Stephen Hughes eléggé torzított beszámolót ismertetett a folyamat mikéntjéről, most csupán szeretném tisztázni mindezt, hogy az utókor lássa, hogyan sikerült mindezt elérni. A szociális partnerek egyértelműen arra kértek mindannyiunkat, hogy ne terjesszünk elő módosításokat, és a szakszervezetek egyértelműen megerősítették nekem, hogy ami őket illeti, a többi képviselőcsoport teljes mértékben tiszteletben tartja kérésüket. Amire azonban nem számítottam, és amit nem tudtam, az az volt, hogy míg a mi képviselőcsoportunkat arra kérték, hogy ne terjesszünk elő módosításokat, a szocialistákat mindeközben sürgették, hogy terjesszenek be módosításokat. Ezért nagyon torz egyensúly volt a bizottságban. Ha először a Parlamenthez fordultunk volna, és ha valamennyi képviselőtársamnak lehetősége nyílt volna az ügy vitájára, szintén úgy gondolom, hogy megállapodás született volna, bár kissé eltérő.
Ezzel együtt hadd nyugtassam meg képviselőtársaimat. Nem azt javaslom, hogy bontsuk fel a megállapodást. Lényeges, hogy született megállapodás, és meg vagyok róla győződve, hogy holnap elfogadásra kerül. Azonban rendkívül ironikus az, hogy a munkáltató és munkavállaló közötti kölcsönös bizalommal, a gazdasági felek közötti egyetértéssel és együttműködéssel kapcsolatos ügyben az egyik szociális partner más gyökeresen hozzáállást tanúsít.
Remélem, hogy ez csupán elszigetelt eset, mivel a szociális párbeszéd folytatásához mindkét fél részéről bizalomra van szükség. Ez alkalommal azonban visszalépés történt e tekintetben, amely reményeim szerint nem fog megismétlődni.
Elnök
A vitát lezárom
A szavazásra kedden fog sor kerülni.
