Dolgoročni načrt za stalež sardona v Biskajskem zalivu in ribištvo, ki izkorišča ta stalež - Dolgoročni načrt za zahodni stalež šura in ribištvo, ki izkorišča ta stalež - Prepoved višanja vrednosti ulova in omejitev za ribolov iverke in romba v Baltskem morju, Beltih in Soundu - Uporaba tujih in lokalno neprisotnih vrst v ribogojstvu (razprava) 
Predsednik
Naslednja točka je skupna razprava o naslednjih poročilih:
poročilo gospe Izaskun Bilbao Barandica v imenu Odbora za ribištvo o predlogu uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o določitvi dolgoročnega načrta za stalež sardona v Biskajskem zalivu in ribištvo, ki izkorišča ta stalež - C7-0157/2009 -,
poročilo gospoda Pata the Cope Gallagherja v imenu Odbora za ribištvo o predlogu uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o določitvi dolgoročnega načrta za zahodni stalež šura in ribištvo, ki izkorišča ta stalež - C7-0010/2009 -,
poročilo gospoda Mareka Józefa Gróbarczyka v imenu Odbora za ribištvo o predlogu uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi Uredbe Sveta (ES) št. 2187/2005 glede prepovedi višanja vrednosti ulova in omejitev za ribolov iverke in romba v Baltskem morju, Beltih in Soundu - C7-0156/2010 - in
poročilo gospoda Joãoja Ferreire v imenu Odbora za ribištvo o predlogu Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi Uredbe (ES) št. 708/2007 o uporabi tujih in lokalno neprisotnih vrst v ribogojstvu -.
Izaskun Bilbao Barandica
Gospod predsednik, najprej se želim zahvaliti in čestitati priobalnemu sektorju ribištva v Biskajskem zalivu za odgovorno ravnanje.
Komisarka, sektor nujno potrebuje ta načrt, če želi uresničiti cilje, in sicer izvajati donosno dejavnost, ne da bi ogrozil prihodnost ribolovnega območja. Za to potrebujemo ohranjanje staleža sardona v Biskajskem zalivu na ravni, ki omogoča trajnostno izkoriščanje v gospodarskem, okoljskem in družbenem pogledu. To je mogoče veliko učinkoviteje doseči z izračunavanjem donosov na podlagi znanstvenih poročil, ne pa s tem, da dopustimo, da izračun celotnega dovoljenega ulova (TAC) postane predmet nejasnih političnih pogajanj.
Zato morajo biti v načrtu obravnavana pravila izkoriščanja, to pa pomeni, da moramo ribolovne kvote določiti na podlagi ocen staleža, pridobljenih z znanstvenimi poročili.
Komisarka, to pobudo je Komisija predstavila julija 2009. Z delom smo začeli v septembru. Delovni postopek smo vzpostavili skupaj s celotnim španskim in francoskim sektorjem, ki ju zastopajo ribiške organizacije, znanstveni instituti in regionalni svetovalni svet za jugozahodne vode. Po tej metodi smo delali na skupnem predlogu, ki ga je Parlament široko podprl.
Ker smo dosegli visoko stopnjo soglasja in smo se zavedali neizbežne uveljavitve Lizbonske pogodbe ter zaradi negotovosti glede tega, kako naj se uporablja v primerih, ki so že bili obravnavani, smo 30. novembra v Odboru za ribištvo izvedli poskusno glasovanje. Ta odprt in vključevalen pristop je naletel na zelo drugačen odnos Sveta in Komisije.
Med našim delom smo spoznali, da je bila v pripravi nadzorna uredba, ki bi vplivala na to poročilo, čeprav smo glede tega prejeli le omejene informacije. Znašli smo se v negotovosti, ki bi se ji lahko zelo enostavno izognili. Po glasovanju v Odboru za ribištvo in med španskim predsedovanjem, sem se s Svetom dogovorila o pobudi. Dogovorili smo se, da bomo sklicali tristransko srečanje, vendar nas je v veliko presenečenje špansko predsedstvo na isti dan, ko naj bi to srečanje potekalo, nepričakovano obvestilo, da se je španska vlada na zahtevo francoske vlade odločila, da bo vprašanje preložila, saj je bila negotova glede pravne podlage. Po več mesecih je delo zastalo. Špansko predsedstvo se ni strinjalo in tristranska pogajanja niso bila več mogoča.
Novo predsedstvo sem vprašala, ali je pripravljeno nadaljevati pogajanja. Povedali so mi, naj ne bom nestrpna, naj ne hitim. Ker Svet nikakor ni bil pripravljen nadaljevati, smo izvedli novo glasovanje in upoštevali nasvet pravnih služb.
Na tem drugem glasovanju smo zavrnili tri spremembe, ki so bile sprejete na poskusnem glasovanju in ki so bile za sektor ključnega pomena.
Prva je veljala za stopnje izkoriščanja in vsebuje predlog, da je 0,4 ustreznejša stopnja.
Druga sprememba je povezana z vključitvijo živih vab v TAC. Ne bi bilo dobro, če bi to štelo kot del kvote ulova.
Tretja sprememba velja za ponoven pregled ulova.
Če znanstveni odbor ne more pripraviti ocene o sedanji biomasi, ker nima dovolj podatkov, sektorja ne smemo dvakrat kaznovati s 25-odstotnim zmanjšanjem TAC glede na prejšnje leto. Komisija je že pred tem menila, da je v tem primeru ustrezneje, če TAC zmanjšamo za 10 %, vendar ne za manj, kot 7 tisoč ton. Svet in Komisija pogostokrat nista upoštevala pristojnosti te institucije. Dejstvo, da smo tudi v času, ko razpravljamo o tej pobudi, slišali neuradne novice, da je Svet zahteval umik, jasno kaže na njegov odnos.
Ali je to res? Sprašujem vas, komisarka. Zakaj? Kaj nameravate storiti? Danes bi rada slišala odgovor. Prav tako želim, da bi mi belgijsko predsedstvo povedalo, zakaj je zahtevalo umik pobude. Glede tega vprašanja želim jasne odgovore. Delali smo 14 mesecev, vse kar imamo, pa je zmeda.
Dejanja Sveta in Komisije škodijo ugledu evropskih institucij v očeh sektorja, ki je naveličan takšnega ravnanja in potrebuje rešitve.
Okrepite verodostojnost v tem sektorju! Ali vsaj povrnite verodostojnost, ki ste jo izgubili od septembra 2009!
Parlament je odločen, da bo uveljavil pravico do soodločanja, ki izhaja iz Lizbonske pogodbe. To morate spoštovati. Vaša dejanja ne ustrezajo načinom vodenja v 21. stoletju. Naši vodilni načeli sta bili preglednost in sodelovanje. Sprejmite ti načeli. Tako se mora nadaljevati evropski projekt.
Pat the Cope Gallagher
Gospod predsednik, komisarka, gospe in gospodje, najprej bi se rad iskreno zahvalil vsem tistim, ki so mi pomagali pri pripravi tega pomembnega poročila o staležu šura: poročevalcem v senci, sekretariatu Odbora za ribištvo, Pelagic RAC, svetovalcu glede politik skupine in svetovalcu iz mojega urada. Prav tako se želim zahvaliti Komisiji in Svetu za pomoč in podporo. To poročilo - za katerega upam, da bo na splošno sprejeto - vam lahko danes predstavim ravno zaradi sodelovanja in razprave ter doprinosa zamisli vseh teh ljudi.
Zahodni stalež šura je eden izmed najpomembnejših staležev za ribiški sektor v Evropi. Predlog temelji na izvedbi načrta, s katerim sta se strinjala Evropska komisija in svetovni vrh Združenih narodov o trajnostnem razvoju leta 2002.
Na tem vrhu se je Komisija strinjala, da bo ohranila ali obnovila ribji stalež na ravni, ki omogoča zagotavljanje največjega trajnostnega donosa. Naslednji predlog Evropske komisije je bil pripravljen v sodelovanju s Skupino za ocenjevanje pelargičnih virov (RAG), ki je prvotno predstavila ta predlog. Vse od leta 1997 se na vsaka tri leta izvaja raziskava iker šura. Na podlagi zbranih podatkov znanstveniki niso mogli izvesti popolne ocene o zdravju staleža.
Predlagan načrt upravljanja obravnave te težave z uvedbo formule za plovila, k sodelujejo pri ribolovu šura, poznano pod imenom pravilo za nadzor ulova. Pravilo uvaja mehanizem izračunavanja letne omejitve največjega dovoljenega iztovarjanja šura, ulovljenega na različnih območjih. Načrt naj bi začel veljati konec leta 2009, vendar je prišlo do zamud zaradi sprejetja Lizbonske pogodbe.
Seveda v celoti spoštujem pravice Sveta, da določi in razporedi možnosti ribolova. Preden je Odbor za ribištvo sprejel moje poročilo, sem se sestal s predstavniki belgijskega predsedstva. Predlagalo je predlog, ki bi Svetu zagotovil določeno prožnost glede skupne količine ulova, kar določa skupen dovoljen ulov. Verjamem, da ta predlog belgijskega predsedstva, ki ga je naknadno sprejel Odbor za ribištvo, ščiti izključno pravico Sveta v skladu s pogodbami, da določi in razporedi možnosti ribolova.
Želim spregovoriti o spremembah, ki so jih predlagale politične skupine PPE, S&D in GUE/NGL v zvezi z območjem 8C - povedano drugače, v zvezi z Biskajskim zalivom. Parlament želim obvestiti, da kot poročevalec podpiram spremembo, ki so jo predložili socialisti, ne morem pa sprejeti sprememb skupine PPE in GUE/NGL. Bom naveden razloge.
Znanstveni nasvet je jasen. Gre za en stalež, ki pokriva celotno geografsko območje. Če bo Parlament sprejel predlog skupine PPE in GUE/NGL, bo s tem naredil neumnost, saj bosta z načrtom upravljanja uvedeni dve ločeni ciljni območji za en stalež. Če bomo to storili, bo to pomenilo zelo nevaren in resen precedens za prihodnost načrtov upravljanja šura. Nismo se mogli strinjati s delitvijo enega samega ribjega staleža.
Tisti, ki to želijo podpreti, bodo to storili zaradi lastnih, osebnih razlogov in zaradi svojih držav članic, vendar gre za skupno ribiško politiko in to moramo upoštevati. Cenim, da imajo naši španski in portugalski kolegi pomisleke in te pomisleke sem vključil v predlog spremembe št. 7 osnutka poročila. Navaja, da se ta načrt izvede ob upoštevanju malega ribolova in zgodovinskih pravic.
Ta sprememba je sprejemljiva za Svet in Skupino za ocenjevanje pelargičnih virov (RAG), hkrati pa upošteva stališča, ki so jih izrazili španski in portugalski kolegi. Vendar ne posegajmo v politiko.
Marek Józef Gróbarczyk
Gospod predsednik, na začetku govora želim izraziti iskreno zahvalo vsem, ki so pomagali pri pripravi tega poročila: Evropski komisiji, vsem poročevalcem v senci in članom Odbora za ribištvo za njihovo pomoč pri pripravi tega poročila. Dosegli smo popoln soglasen sporazum, saj je Odbor za ribištvo Evropskega parlamenta poročilo soglasno sprejel. Še enkrat želim izraziti iskreno zahvalo.
Poročilo, katerega namen je ureditev ribolova bokoplute v Baltskem morju in zaustavitev prakse zavržkov ob sočasni ohranitvi modela upravljanja ribištva, poznanega pod imenom celoten skupni dovoljen ulov (TAC), kaže na to, da ta sistem pravilno deluje in ga je za nekatere vrste rib mogoče uporabiti tudi v praksi. Zato moramo izpostaviti pomen uvedbe člena 15a v Uredbi (ES) št. 2187/2005. Vrste ulovljenih rib lahko imajo majhno tržno vrednost, ali pa mogoče niso primerne za prehrano ljudi. Prav tako moramo poudariti, da ta določba omogoča odstranjevaje živih iverk s krova, ki so bile ulovljene in nimajo tržne vrednosti v obdobju, ko veljajo zaščitni ukrepi. Tako bo ta člen omogočil trajnostno izkoriščanje živih vodnih virov.
Akcijski načrt, sprejet na podlagi mojega poročila, mora odpraviti zavržke na Baltskem morju, na primer z uvedbo popolne prepovedi o zavržkih v ribištvu na Baltskem morju, kjer je to primerno. To mora pripeljati do trajnostnega in učinkovitejšega upravljanja morskih virov. Uveljavitev popolne prepovedi zavržkov v primeru iverk ali drugih bokoplut ni utemeljena, saj bo to negativno vplivalo na njihov stalež. Ob upoštevanju potrebe, da mora ribištvo ostati stabilno in predvidljivo, ribji staleži pa izkoriščani v določenih omejitvah, moramo izraziti pomisleke, da bi se lahko prepoved o zavržkih uporabljala za legalizacijo obsežnega gospodarskega industrijskega ribolova premajhnih trsk v Baltskem morju. Zaradi pomanjkanja zanesljivih znanstvenih podatkov, na podlagi katerih bi bilo mogoče oceniti prilov polenovk v industrijskem ribištvu, je ključnega pomena, da takoj vzpostavimo popolno dokumentacijo ulova, skupaj s popolnim nadzorom plovil, ki sodelujejo v teh ribolovnih dejavnostih. Zagotovljeno mora biti 100-odstotno spremljanje industrijskega ulova ob iztovarjanju, sicer bi bila politika zaščite ribjega staleža na Baltiku nerealna, dolgoročni načrt upravljanja polenovk pa nesmiseln.
Unija mora nemudoma ukrepati v skladu s skupno ribiško politiko, da bi razrešila vprašanje industrijskega ribolova na Baltskem morju, pri tem pa z okoljskega vidika ne smemo pozabiti, da je takšen ribolov škodljiv za ekosistem na Baltiku, predvsem zaradi tega, ker je Odbor za varovanje pomorskega okolja Mednarodne pomorske organizacije to Baltsko morje označil, kot "posebej občutljivo morsko območje" in je zaradi tega najdragocenejši in najobčutljivejši ekosistem na svetu. Glede na podnebne spremembe v Baltskem morju, zaradi česar se morajo različne ribje vrste prilagoditi, kar pomeni, da se spreminjajo tudi njihovi vzorci migracij selitev in drstitev, moramo izvesti ponoven pregled pomorskih zavarovanih območjih Baltskega morja in dolgoročnega načrta upravljanja vrst bokoplut, ki je vzpostavljen na tem območju. Zaradi pomanjkanja zanesljivih ažurnih podatkov, na podlagi katerih bi bilo mogoče sprejeti odločitev o tem, da nekatera območja Baltskega morja ne bi bila več zaščitena, moramo upoštevati spremembe, ki se dogajajo, prav tako pa je treba ponovno pregledati zavarovana območja.
João Ferreira
Gospod predsednik, komisarka, gospe in gospodje, uvajanje neavtohtonih vrst je eden izmed glavnih dejavnikov za motnje v ekosistemih in eden izmed glavnih razlogov za izgubo biotske raznovrstnosti.
Kot Komisija sama navaja, je uvajanje neavtohtonih vrst v obalna morja in celinske vode Evrope v mnogih primerih posledica praks v ribogojstvu in praks prireje živali. Sprememba uredbe o uporabi tujih in lokalno neprisotnih vrst v ribogojstvu, ki jo je predlagala Komisija, temelji na rezultatih raziskovalnega projekta, projekta IMPASSE, ki je združil različne evropske institucije pri usklajenem ukrepanju, osredotočenem na vpliv tujih vrst v ribogojstvu na okolje.
Ta projekt predlaga operativne opredelitve zaprtih ribogojnic z večjim poudarkom na in ob širitvi veljavnih opredelitev. V skladu s to opredelitvijo in v skladu s sklepi projekta, bi bilo mogoče "obseg tveganja, povezanega s tujimi vrstami znatno zmanjšati, celo do sprejemljivega obsega, če bi med prenosom obravnavali verjetnost za uhajanje ciljnih in neciljnih organizmov ter z dobro opredeljenimi protokoli v ribogojnici prejemnici".
Komisija glede na rezultate tega projekta predlaga zmanjševanje nepotrebnih formalnosti, ki jih morajo izvesti nosilci dejavnosti, s tem ko predlaga odpravo zahteve dovoljenja za zaprte ribogojnice glede uvajanja in premeščanja. Poudariti moram, da ocena o sprejemljivosti tveganja temelji na politični odločitvi, postopek ocene tveganja pa temelji na znanstvenih in tehničnih analizah. Zato verjamemo, da mora biti lajšanje postopka uvedbe tujih vrst v ribogojstvu dopolnjeno z najstrožjo opredelitvijo zahtev, ki jih bodo morale spoštovati zaprte ribogojnice, da bi tako delovale v skladu z rezultati projekta IMPASSE.
Prav tako moramo vzpostaviti potrebo po nadzoru ribogojnic, da bi tako zagotovili, da pri delovanju upoštevajo in zagotavljajo skladnost z vsemi tehničnimi zahtevami, ki so jih predlagali strokovnjaki. To velja tudi za skrbnost pri premeščanju ciljnih ali neciljnih vrst v ribogojnice in iz njih. To so glavni pomisleki pri pripravi poročila in predlaganih sprememb na prvotni predlog Komisije.
Naj navedem še eno pripombo: pri trajnostnem razvoju ribogojstva mora biti zagotovljena znatna podpora znanstvenim raziskavam in tehnološkemu razvoju na področju gojenja avtohtonih vrst, da bi tako omogočili pridelavo in raznolikost v oskrbi z živili, skupaj z izboljšanjem kakovosti, hkrati pa bi zagotavljali tudi večjo okoljsko varnost.
To zakonodajno pobudo bi torej morala dopolnjevati močna podpora na tem področju. Raziskati moramo potencial ribogojstva, pri tem pa moramo na okoljsko vzdržen način premagati tudi njene omejitve. Med drugim je ključnega pomena, da se spet osredotočimo na prednostne naloge okvirnega raziskovalnega programa ter tako spodbudimo to pomembno področje raziskav.
Na koncu želim izraziti zahvalo vsem poročevalcem v senci za njihovo pomoč, kar je omogočilo plodno delo, ter službam Komisije in Sveta, vključno s španskim predsedstvom in zdaj belgijskim predsedstvom, za delo, ki smo ga opravili v teh mesecih.
Maria Damanaki
članica Komisije. - Gospod predsednik, spregovoriti želim o dolgoročnem načrtu za stalež sardona, najprej pa se želim zahvaliti poročevalki gospe Bilbao in vsem članom Odbora za ribištvo, za njihovo delo pri tem predlogu. Gospe Bilbao želim povedati, da je res prišlo do zamud pri sprejemanju tega predloga, dovolj jasno pa je bilo, da je Komisija storila vse, kar je v njeni moči, da bi odpravila blokado.
Staležu sardona v Biskajskem zalivu je grozilo izumrtje, zato je bil ribolov v letu 2005 prepovedan. Ribolov se je spet začel januarja 2010, le pet let kasneje. Prejšnji julij so znanstveniki potrdili, da je stalež varno nad preventivnimi omejitvami. Tako sem lahko predlagala TAC več kot 15 tisoč ton, ki zdaj velja. TAC sledi pravilom lovljenja iz načrta in veseli me, da nam ta predlog že pomaga pri ustreznem upravljanju staleža.
Jasno je, da so zaradi dolgotrajnega postopka tisti, ki so odvisni od tega ribištva, utrpeli veliko finančno škodo. Preprečiti moramo, da bi se to ponovilo. To lahko storimo le tako, da zagotovimo izkoriščanje staleža, ki bo skladno z največjim trajnostnim donosom in majhnim tveganjem za prekinitev ribolova. Naš predlog kaže, da to lahko storimo in hkrati zagotovimo vzdržnost za industrijo. Če se želimo izogniti prekinitvi, moramo ohraniti stopnjo izrabe pri 30 %.
Rada bi se zahvalila Odboru za ribištvo za podporo pri vsebini in v zvezi s prenosom pristojnosti na Komisijo. Te spremembe podpiram. Prav tako podpiram tiste spremembe, ki so povezane z usklajenostjo predloga z novo nadzorno uredbo, veljavno od januarja 2010.
Obstaja ena izjema. Velja za zmanjševanje zamude pri obveščanju o prihodu v pristanišče iz štirih ur na eno uro. Ta sprememba spreminja pravilo štirih ur, ki je v novi nadzorni uredbi. Veste, da je ta nova nadzorna uredba v veljavi vse od začetka tega leta. Nisem naklonjena temu, da bi jo že spreminjali, predvsem zaradi tega, ker omogoča, da obalne države članice same uporabijo posebne izjeme, kjer je to utemeljeno. Ta instrument nam je na voljo. Res nam ni treba tako hitro spreminjati te nadzorne uredbe, vendar se boste o tem odločili vi.
Zdaj se bom dotaknila drugega poročila, večletnega načrta za stalež šura. Gospod Gallagher kot poročevalec in vsi člani Odbora za ribištvo so opravili odlično delo pri tem predlogu in iskreno se vam zahvaljujem za vso trdo delo in konstruktiven pristop.
Zahodni stalež šura je najpomembnejši od treh staležev šura v vodah EU. Stalež je stabilnega obsega, kar pomeni, da je TAC za 2011 skoraj nespremenjen. Odločitev o letnem TAC tega staleža, ki temelji na nedavnem znanstvenem nasvetu, se ne ujema z našim ciljem o zavezujočem, predvidljivem dolgoročnem upravljanju. Zato mi je ta načrt, tako kot drugi dolgoročni načrti, pri srcu, saj želim, da bi prenehali z vsakoletnim barantanjem v Svetu, kakšen ulov je dovoljen. Industriji smo dolžni zagotoviti boljše načrtovanje in trajnost, in sicer tako, da se dogovorimo o dolgoročnih načrtih.
Vaša splošna podpora vsebini in prenosu pristojnosti kaže, da imamo skupen cilj. Podpiram vaše spremembe in spremembe, ki so povezane z usklajevanjem predloga z novo nadzorno uredbo, ki velja od januarja 2010. Načrt sam pa ne bi smel določati območij TAC, da bi jih bilo tako mogoče prilagoditi v odločitvah o letnih TAC ob upoštevanju ustreznih znanstvenih nasvetov.
Je pa sprememba, ki ne gre v pravo smer, in sicer vaše sprejetje kompromisa predsedstva Sveta o približno 5 tisoč tonah. Številka 5 tisoč ton enostavno ne temelji na znanosti. Kako je bila sprejeta? Zakaj ne 6 tisoč ali 7 tisoč? Možnost spreminjanja TAC navzgor ali navzdol na prave ravni v strategiji dolgoročnega upravljanja se mi ne zdi stabilen pristop.
Zdaj se bom dotaknila tretjega poročila o tehničnih ukrepih na Baltiku. Ob tej priložnosti se želim zahvaliti poročevalcu gospodu Gróbarczyku za zelo dobro delo pri poročilu, ki je bilo soglasno sprejeto. Še enkrat se zahvaljujem Odboru za ribištvo, da ga je v celoti podprl. S tem predlogom zagotavljamo pravno kontinuiteto v zvezi z našo politiko o višanju vrednosti ulova, ki je bila lani uvedena na Baltskem morju, in tudi o ribolovnih omejitvah za nekatere vrste.
Zdaj se bom dotaknila zadnjega poročila: uporabo tujih in lokalno neprisotnih vrst v ribogojstvu. Rada bi se zahvalila poročevalcu gospodu Ferreiri za delo in celotnemu Odboru za ribištvo.
Kot veste, se je Komisija zavezala, da bo spodbujala trajnostni razvoj ribogojstva v EU z novimi strategijami ribogojstva. To pomeni visoko raven varstva okolja, pa tudi vzpostavitev razmer za lažje delovanje v ribogojstvu. To moramo storiti. Sprememba uredbe o uvajanju tujih vrst v zaprtih ribogojnicah bo vsekakor poenostavila dejavnosti v ribogojstvu, saj bodo odpravljena nepotrebna upravna bremena, obenem pa bo zagotovljena ustrezna zaščita vodnih habitatov. Seveda to ni vse, kar lahko storimo, zato pozdravljam predlog gospoda Ferreire o krepitvi raziskav v ribogojstvu. Po najboljših močeh se bomo potrudili pri našem proračunu in reformi SRP.
Veseli me, da je zaradi razprav v Odboru za ribištvo prišlo do boljše opredelitve "zaprtih ribogojnic".
Poudariti želim, da je Komisija prvotni predlog sprejela en mesec pred uveljavitvijo Lizbonske pogodbe in smo tako imeli enake probleme. Odbor za ribištvo je predložil spremembe, namenjene usklajevanju osnovne uredbe z novimi določbami komitologije Lizbonske pogodbe. To je pomenilo priložnost, da izvedemo to usklajevane v skladu s predlogi Parlamenta. Na drugi strani pa smo morali uradno spremeniti naš predlog, da bi izvedli tako obsežne spremembe in zaradi tega je tudi prišlo do zamud, o katerih govorimo.
Na koncu se želim še enkrat zahvaliti vsem poročevalcem in Odboru za ribištvo za poročila in delo pri teh pomembnih vprašanjih.
Carmen Fraga Estévez
Gospod predsednik, hvala avtorjem poročil za odlično delo. Osredotočiti se želim na načrte upravljanja, čeprav se ne bom spuščala v podrobnosti, saj so jih izpostavili že poročevalci. Namesto tega se bom dotaknila velikih institucionalnih izzivov, ki jih povzročajo in ki jih moramo rešiti.
Parlament se je po več kot enem letu pogajanj s Svetom razumno odločil, da bo poročila predstavil na prvi obravnavi ter tako skušal odpraviti zastoj, ki ne vpliva le na ta dva predloga, ampak na vse druge, ki nam bodo kmalu predstavljeni.
Parlament je pripravljen na iskanje kompromisne rešitve s Svetom in Komisijo, vendar pa je ključni pogoj za to, da Svet prizna in sprejme, da mora osnovno jedro dolgoročnih načrtov spadati v redni zakonodajni postopek, se pravi v pravno podlago člena 43(2) Pogodbe.
Nerazumljivo je, da je pred Lizbonsko pogodbo, ko je Svet prav tako imel izključno pristojnost pri zadevah TAC in kvotah, Parlament moral predstaviti posvetovalno mnenje, medtem ko zdaj Svet zahteva izključno pristojnost za iste teme, čeprav moramo, glede na vse pravne nasvete, člen 43(3) razlagati restriktivno.
Zato pozivam komisarko, da upošteva stališče Parlamenta, tudi če bodo nekateri predlogi - menim, da glede te točke niste odgovorili na vprašanje gospe Bilbao - umaknjeni ali nadomeščeni z novimi besedili. Če se to ne bo zgodilo, bomo morali zadevo predložiti Sodišču Evropske unije in blokirati nadaljnje dolgoročne načrte, čemur se moramo izogniti, saj gre za osnovni instrument za upravljanje ribištva.
Kriton Arsenis
v imenu skupine S&D. - (EL) Gospod predsednik, komisarka, danes razpravljamo o številnih tehničnih podrobnostih besedil. Vendar za njimi stoji jasno navodilo: Evropski parlament poziva drugi instituciji, Komisijo in Svet, da upoštevata znanstvene podatke, vedno kadar sprejmemo odločitve o ribolovnih vprašanjih in o načinu ribolova.
Ne moremo se politično pogajati, ko odločamo, kako loviti posamezne vrste rib. Svet in Parlament se ne moreta politično pogajati o vprašanjih, ki jih moramo presoditi na podlagi znanstvenih podatkov. Le na podlagi znanstvenih podatkov lahko ugotovimo presežke v naših morjih in kaj lahko lovimo, ne da bi nepopravljivo prizadeli morske organizme in ribištvo.
Pred nami je popravljena skupna ribiška politika. V teh poročilih pozivamo k temu, da odločno ukrepate pri reviziji skupne ribiške politike, pri tem pa zagotovite, da bodo odločitve, namenjene zaščiti smotrne prihodnosti našega morja in ribištva, sprejete na podlagi znanstvenih podatkov.
Carl Haglund
v imenu skupine ALDE. - (SV) Gospod predsednik, komisarka, gospe in gospodje, osredotočil se bom na poročilo o ribolovu staleža sardona v Biskajskem zalivu in na stališče naše skupine o tej zadevi. Gre za vprašanje, ki je zelo pomembno, in gre za primer, kako bi morali obravnavati občutljive zadeve, povezane z ribištvom. Ne smemo pozabiti, da se je ribištvo, o katerem govorimo, zaradi prekomernega ribolova v letu 2005 zlomilo.
Zdaj ko je ribolov spet dovoljen, se izvaja na podlagi previdnostnega načela in tako je tudi prav. Je edini dolgoročen in trajnostni način ribolova, kar je bilo tudi stališče naše skupine o tej zadevi. Dejstvo je, da ribiška industrija verjetno upa na večje količine rib na začetku, vendar je dolgoročno bolje, da storimo to, za kar se bomo verjetno odločili. Po mnenju naše skupine je to tudi način, kako moramo obravnavati taka vprašanja, danes in v prihodnje.
Isabella Lövin
v imenu skupine Verts/ALE. - (SV) Gospod predsednik, gospe in gospodje, Lizbonska pogodba je spremenila pristojnosti Parlamenta, ko govorimo o ribiških politikah. Načrti upravljanja, o katerih bomo jutri glasovali, bodo prvi preskus, kako dobro je Parlament pripravljen na to odgovornost. Mislim, da smo se v glavnem dobro spopadli z izzivom, vendar ni šlo brez lažnih alarmov. Nosilci odločanja vedno skušajo ogroziti znanstveni nasvet zaradi zavedenega prepričanja glede ribiške industrije. Poleg tega imajo ljudje slab spomin. Kljub dejstvu, da je prišlo do zloma ribolova staleža sardona v Biskajskem zalivu v letu 2005 in je ribiška industrija morala ribolov popolnoma ustaviti, še vedno obstajajo kratkovidne finančne pobude, ki ogrožajo dolgoročno trajnost staleža. Vendar je v odboru nad igrami na srečo prevladala previdnost.
Štetje rib ni težko; je kot štetje dreves. Gre le za to, da se ribe premikajo in jih ni mogoče videti. Gre za šalo vodilnega pomorskega biologa Willya Kristensena v filmu "konec vrste" o uničevanju ribjih zalog v svetovnih oceanih. S tem je skušal povedati, da obstaja velika negotovost pri ocenjevanju staleža. Ne smemo pozabiti, da sta se EU in svet odločila doseči največji trajnostni donos v zvezi z vsemi gospodarskimi vrstami rib v približno petih letih.
Izpostaviti želim, da je sočasno doseganje največjega trajnostnega donosa za vse ribje vrste povsod povsem nemogoča naloga. Zato potrebujemo varnostne rezerve. Ekosisteme moramo obravnavati kot celote, največji trajnostni donos pa mora biti zgornja meja, ne pa cilj. Upam, da bosta Parlament in Svet to upoštevala v naslednji ribiški politiki in v načrtih upravljanja. Hitro moramo vzpostaviti dolgoročne načrte upravljanja za vse morske ekosisteme v Evropi. Na koncu želim povedati, da se povsem strinjam s poročevalcem gospodom Gallagherjem, da je delitev kvote enotnega staleža šura povsem v nasprotju z znanstvenim nasvetom.
Andrew Henry William Brons
Gospod predsednik, v tej razpravi izpostavljena vprašanja niso značilna le za navedeno območje. Prav tako so vprašanja, ki veljajo za plovila v Severnem morju.
V petek sem se sestal z ribiči iz mesta Whitby v Yorkshiru. Prav tako jih skrbijo vprašanja, zaradi katerih bodo brez posla ostala preostala plovila v britanski floti. Predlagano zmanjšanje števila dni, ko bodo lahko lovili ribe, s 135 dni verjetno na 90 dni, je neposredna nevarnost. Ribiče sem vprašal kakšno zmanjšanje bi še lahko prenesli, ne da bi morali opustiti dejavnost in odgovorili so mi, da bi to povzročilo kakršno koli zmanjšanje.
Politika siljenja ribičev z vlečnimi mrežami, da zavržejo mrtve in umirajoče ribe, da bi se izognili premajhnim ribam ali da ne bi presegli kvot za posamezne vrste, je povsem pošastna. Vse ribe, ki so bile ujete in ne bodo preživele, je treba raztovoriti. Zavržek ni ohranjanje, ampak razsipavanje. Višanje vrednosti ulova je odgovor na nepošten sistem kvot. Spremenite sitem in višanje bo izginilo. Kvote se kupujejo in prodajajo na odprtem trgu in z njimi špekulirajo bogati in vplivni. Zaradi tega se višajo cene kvot, ki se ribičem dajejo v najem za oderuške zneske. Povsem moramo odpraviti špekulacije.
Paulo Rangel
(PT) Gospod predsednik, komisarka, gospe in gospodje, v zvezi s poročilom gospoda Gallagherja, predvsem pa glede dolgoročnega načrta za zahodni stalež šura, je ključnega pomena, da zagovarjamo spremembo, ki jo je predlagala Skupina Evropske ljudske stranke (Krščanskih demokratov) in Evropskih demokratov in jo je pripravila gospa Patrão Neves, osredotočena pa je na tri cilje zelene knjige in reformo skupne ribiške politike (SRP): okoljski cilj, ki je dobro upoštevan v tem poročilu, ter gospodarski in socialni cilj, s poudarkom na ekonomski upravičenosti ali dostojnem življenju strokovnjakov.
Zelo pomembno je, da se zavedamo razlik. Ko govorimo o zahodnem staležu šura, moramo razlikovati med cono VIII C, območjem okrog Biskajskega zaliva, ki je namenjeno malemu ribolovu in ki je dohodek za znatni del portugalskega, španskega in francoskega prebivalstva, ter med cono, dlje na severu, osredotočeno na industrijsko ribištvo, ki je torej namenjena gospodarski donosnosti. Zaradi tega moramo spremeniti to poročilo, da ne bo usklajeno le s temeljnimi cilji zelene knjige o SRP ali o reformi SRP, ampak tudi s priporočili, ki jih je predstavil Svet o Uredbi o celotnem dovoljenem ulovu (TAC) za leto 2011, v kateri Mednarodni svet za raziskovanje morske cone VIII C stalež šura obravnava kot namenjen malemu ribolov, medtem ko je sever v tej zahodni coni predvsem osredotočen na industrijsko ribištvo. Ta pristop, ki upošteva posebno naravo in namen vsakega področja, kjer živi zahodni stalež šura, je edini, ki lahko resnično zaščiti vse cilje SRP.
Josefa Andrés Barea
(ES) Gospod predsednik, komisarka, čestitke štirim poročevalcem. Tudi jaz se bom dotaknila vprašanja načrtov upravljanja staleža sardona in zahodnega staleža šura.
Predlog o izkoriščanju staleža sardona, ki naj bi bil prvotno predlog za trajnostno izkoriščanje staleža sardona, se je izkazal za celovit predlog, ki ga zdaj blokira Svet. Gre za sektor, ki je utrpel največjo škodo. Smo na mrtvi točki, saj ni prišlo do deblokade razmer, ker Svet in tudi Komisija nista sprejela odločitev.
Izpostaviti želim stališče delegacije španskih socialdemokratov, ki je podprla soglasne zahteve sektorja v tem postopku, podprtem - tu poudarjam, podprtem - z znanstvenimi poročili, prav tako pa ga podpira regionalni svetovalni svet. Enako stališče velja tudi za nova vprašanja, ki jih je izpostavila prihodnja reforma skupne ribiške politike.
Zaradi tega zastoja zahtevamo, da komisarka po potrebi tudi umakne predlog, upošteva stališče Parlamenta in predloži nove predloge.
Gospod Gallagher je v zvezi s staležem šura izpostavil nekaj vprašanj, glede katerih smo vsi enotnega mnenja, kot so uvedba večletnih programov, celoten dovoljen ulov in znanstvena priporočila. Prav tako je predlagal spremembo, ki je po mnenju skupine socialdemokratov pomembna, prav tako pa je pomembna tudi po mnenju španske skupine socialdemokratov, saj ima Španija tradicionalen ribiški sektor šura, ujete količine pa so porabljene še isti dan po ulovu. Zaradi premajhnega zanimanja za ta sektor bo prišlo do socialno-ekonomske škode, vsekakor pa bo oslabilo možnosti za boljše upravljanje.
Zato menimo, da bi gospod Gallagher moral upoštevati naš predlog ter razlikovati primer priobalnega ribolova.
Britta Reimers
(DE) Gospod predsednik, komisarka, gospe in gospodje, hvala poročevalcem. Zaradi velikega obsega uvoza rib in proizvodov iz rib v EU je ključnega pomena, da ohranimo in podpremo naše lokalne ribiče, pa tudi domač sektor ribogojstva. Nujno moramo izboljšati metode lovljenja, da bi tako zagotovili dolgoročno preživetje naših morij in ribičev.
Prav tako je pomembno, da ribogojstvu omogočimo nadaljnji razvoj. Nujno potrebujemo učinkovitejše zbiranje podatkov in intenzivnejše raziskave, saj bomo le po tem, ko bomo vedeli, kaj se dogaja, lahko sprejeli prave odločitve za prihodnost.
Neuspeh pri združevanju gospodarstva z ekologijo - ki si nista tako različna - je večkrat mogoče pripisati preobsežni birokraciji in pomanjkljivemu znanju.
Raül Romeva i Rueda
(ES) Gospod predsednik, v zvezi z razpravo o sardonu želim izpostaviti, da je zelo pomembna, prav tako pa želim izpostaviti dejstvo, da pomeni prelomnico, ne samo za sektor in za sardona, ampak tudi za odnose med Komisijo, Parlamentom in Svetom.
V zvezi s tem prav tako želim jasno povedati, da Skupina Zelenih/Evropske svobodne zveze podpira predloge, ki ji je iz previdnostnih razlogov predložila Komisija.
Načeloma podpiramo predloge v treh točkah:
prva je pravilo izkoriščanja, za katerega menimo - tako kot Komisija -, da ne sme biti večje od 0,3; druga je celoten dovoljen ulov (TAC), za katerega prav tako menimo, da bi moral vključevati žive vabe; zadnja točka je zmanjšanje TAC, ki mora biti vsaj 25 %, če je to potrebno.
Podprli smo Komisijo pri teh treh zadevah in menimo, da je to razumno, saj želimo ukrepati kot splošni zdravniki, ki zdravijo, in ne kot forenzični zdravniki, ki le potrdijo smrt. Pomembno je, da to sporočilo jasno posredujemo, in menim, da gre za dobro priložnost, da stvari pravilno izvedemo.
Werner Kuhn
(DE) Gospod predsednik, komisarka, gospe in gospodje, moj prispevek je povezan z uredbo Evropskega parlamenta in Sveta glede prepovedi višanja vrednosti ulova in omejitve za ribolov iverke in romba v Baltskem morju, Beltih in Soundu. Tu ne obravnavamo le spremembe uredbe, ampak dve zelo pomembni in odlični vrsti rib za prehrano, ki ju nujno potrebujemo v Evropi na našem notranjem trgu. Jasno je, da morata znanost in industrija sodelovati in tako zagotoviti, da so njune izkušnje - predvsem na področju zavržkov in upravljanja staleža, pa tudi glede tega, kaj se zgodi s prilovom - pozorno ocenjene in ovrednotene. Poznamo vse možnosti za uvedbo omejitev; gospod Gróbarczyk jih je zelo dobro izpostavil. Ključnega pomena je, da je člen 15a vključen v uredbo. Slišali ste zakaj - poročevalec je to še enkrat povsem jasno povedal. Naš skupni cilj je čim bolj zmanjšati prilov in zavržke, in to smo v odboru tudi dosegli.
Vendar pa je za nekatere vrste rib - iverka in romb sta med njimi - mogoče nedorasle in premajhne primerke vreči nazaj v morje, če so bili zajeti skupaj z ulovom. Seveda je za selektivni ribolov in spoštovanje prepovedi lova ključnega pomena tudi uporaba odlične ribiške opreme. Ti dve vrsti rib nenehno spreminjata drstišča, zato so bila tudi ribolovna območja jasno opredeljena, čas drstenja in drstišča pa točno opisana.
Parametrov trženja ne smemo popraviti navzdol, zato da bi bilo ta odlični stalež mogoče uporabljati le kot ribjo hrano. To ni naš namen. Želimo služiti trgu, zato smo tudi izvedli takšno spremembo uredbe.
Ulrike Rodust
(DE) Gospod predsednik, gospa Damanaki, vesela sem, da lahko v tem tednu sprejmemo štiri pomembne uredbe za ribiško politiko in da smo dosegli medsebojni sporazum in sporazum s Svetom in Komisijo o poročilih, povezanih z ribogojstvom in tehničnimi ukrepi na Baltskem morju.
Žal tega ne moremo reči tudi za dve uredbi o dolgoročnih načrtih upravljanja. Prava formula za upravljanje staleža sardona je bila vedno predmet številnih razprav v odboru. Menim, da obravnava na seji poteka zelo dobro in veseli me, da je zdaj očitno to spoznala tudi skupina Evropske ljudske stranke (Krščanskih demokratov), saj ni predložila novih sprememb. Predvidevam, da boste jutri glasovali za.
Veliko večje težave pa imamo s Svetom. Večina držav članic v nasprotju z nasveti svojih pravnih strokovnjakov noče priznati pravice do soodločanja, ki jo ima Evropski parlament - celo leto po uveljavitvi Lizbonske pogodbe! To se mi zdi nezaslišano. Zato sem predsedniku našega odbora predlagala, da na evropske ministre za ribolov naslovimo skupno pismo.
Zelo bi bila vesela, če bi v prihodnjih dneh lahko dosegli sporazum, da bi tako lahko skupaj dokazali, kako odločen je Parlament. Ne bomo dopustili, da bi nas Svet tako enostavno ignoriral.
Ian Hudghton
Gospod predsednik, podpiram stališče, ki ga je v poročilu zavzel gospod Gallagher, in bom v skladu s tem jutri tudi glasoval.
Načelo večletnega načrtovanja je smiselno, če ribičem in tudi predelovalnemu sektorju omogoča razumno vnaprejšnje načrtovanje. Vendar pa, kot veste, ostajajo nekateri zelo negativni vidiki upravljanja ribištva v EU. Trdno sem prepričan, da bi morale ribolovne države - tiste, ki imajo na določenih morskih območjih pristojnosti - same sprejemati odločitve o ohranjanju in upravljanju staleža.
Številni govorniki so se spet sklicevali na škandal v zvezi z zavržki. Na Škotskem se vse bolj zavedamo, da so zavržki neposredna posledica uredbe EU, predvsem pa načrta za obnovo staleža trske. Upam, da bo komisarka to upoštevala in ukrepala v tistem delu škandala v zvezi z zavržki, ki bi se mu lahko izognili s tem, da spremenimo nekatere neizvedljive zdaj veljavne uredbe.
Gabriel Mato Adrover
(ES) Gospod predsednik, v govoru se bom osredotočil na dve poročili, katerih postopek in končni rezultati so primer, kaj moramo in česa ne smemo početi. Sklicujem se na načrt za stalež sardona in uporabo eksotičnih vrst v ribogojstvu.
V zvezi s sardonom, primer, kako ne smemo početi stvari, razpravljamo že več kot eno leto in žal je razprava prešla na pristojnosti, ki jih Lizbonska pogodba podeljuje Parlamentu, in na pravno podlago predloga Komisije, ne pa na razpravo, kaj je bolje za ribiče, industrijo in ribištvo. Gre za dolgo in neplodno razpravo, katere žrtev je sektor, ki z osuplostjo zre, kako se izgubljamo v razpravah, medtem ko še vedno nismo dosegli napredka pri dolgo pričakovanem načrtu upravljanja, obstaja pa celo nevarnost, da ne bo nikoli pripravljen.
Ljudje, ki delajo v sektorju sardona, se upravičeno pritožujejo glede upravnih ovir, povezanih s tem načrtom, hkrati pa je ključnega pomena, da se izognemo nadaljnjim motnjam v delovanju tega sektorja ribištva.
Iskreno upam, da bi morala Komisija danes zaradi te negotovosti poslati sektorju pozitivno sporočilo.
V nasprotju s tem je sporazum o uporabi eksotičnih vrst, dosežen v Parlamentu na prvi obravnavi, dober kompromis. Komisiji, Svetu in Parlamentu je hitro in brez večjih nesoglasij glede prava ali dejstev uspelo najti sporazum.
Sporazum ne uvaja le stroge opredelitve zaprtih ribogojnic, ampak zagotavlja tudi večjo pravno jasnost za podjetja in sektor, odpravlja birokracijo, ki je imajo Evropejci več kot dovolj.
Prepričan sem, da moramo upravne postopke zmanjšati na osnovni minimum. Evropejci se morajo ubadati s prekomerno birokracijo, zaradi katere je zelo težko začeti ali izvajati vse dejavnosti. Zato so poročila, kot so ta današnja, ki odpravljajo upravne postopke, dobra novica za sektor ribogojstva in morajo biti nenehno navzoča pri našem načinu dela.
Antolín Sánchez Presedo
(ES) Gospod predsednik, komisarka Damanaki, osredotočil se bom na poročili gospoda Gróbarczyka in gospoda Ferreire. Poročevalcema želim čestitati, da sta s Svetom dosegla sporazum na prvi obravnavi o ponovnem pregledu dveh uredb, ki prilagajata ribiško politiko Lizbonski pogodbi in izpostavljata zavezanost Evropske unije trajnostnemu upravljanju ribištva in ohranjanju biotske raznovrstnosti.
Prepoved višanja vrednosti ulova in omejitev za ribolov iverke in romba v Baltskem morju sta ključna ukrepa za učinkovito in ustrezno upravljanje virov. Trajno ju moramo vključiti v Uredbo o tehničnih ukrepih za te predele morja. To osredotočenost bi lahko razširili na preostale predele morij EU, hkrati pa bi lahko pomenila del politike odprave zavržkov v skorajšnji reformi skupne ribiške politike.
Prav tako je ključnega pomena, da Evropska unija posodobi opredelitev in pogoje delovanja za zaprte ribogojnice, razmisli o tem, kako bi lahko objavila seznam in v skladu z Lizbonsko pogodbo vzpostavila postopke za razvoj ali izvedbo pravil v EU, namenjenih preprečevanju onesnaževanja pri tistih dejavnostih, ki bi lahko ogrozile ali prizadele naše ekosisteme.
Alain Cadec
(FR) Gospod predsednik, komisarka, gospe in gospodje, najprej bi rad čestital našim kolegom poslancem, gospe Bilbao in gospodom Gallagherju, Gróbarczyku in Ferreiri za poročila.
Zelo sem vesel, da je Parlament zaključil s prvo obravnavo dveh dolgoročnih načrtov za stalež sardona in šura. S sprejetjem Lizbonske pogodbe je tudi Parlament postal nosilec soodločanja o teh zadevah.
V zvezi s staležem sardona sem zadovoljen z besedilom, ki ga je sprejel Odbor za ribištvo in je namenjen dolgoročnemu upravljanju vrste, ki jo ribiči pogosto lovijo. Ta načrt bo omogočil skupne ukrepe upravljanja v glavnih ribolovnih državah.
Žive vabe bodo upoštevane v kvotah, s tem pa bo mogoče preverjati ulovljene količine na najbolj pošten način. Poleg tega pozdravljam ukrepe za nadzor tega ribištva. Sistem nadziranja plovil mora biti enak v vseh državah članicah, ki izrabljajo ta stalež.
Čestitati želim gospodu Gallagherju za poročilo. Vem, da ga bomo jutri sprejeli: omogoča socialno-ekonomsko in okoljsko trajnostno izrabo staleža skuše. Ta načrt vključuje novo metodo sprejemanja odločitev, ki velja za celoten dovoljen ulov, s tem pa bo mogoče zagotoviti dolgoročno vzdržnost staleža. Prav tako vas želim spomniti na pomembnost načela relativne stabilnosti, ki mi je še posebej pri srcu.
Poročevalec poudarja potrebo po obravnavi zavržkov in to lahko le pozdravljamo. Vendar tako kot kolegi poslanci, tudi jaz obžalujem, da Svet oporeka novi skupni pristojnosti odločanja Parlamenta glede dolgoročnih načrtov upravljanja. Menim, da moramo to vprašanje pravne podlage rešiti, saj povzroča zamudo pri izvajanju načrtov, ki pa je ključnega pomena za ohranjanje virov in urejanje ribištva.
Prav tako moramo enkrat za vedno opredeliti države neindustrijskega in industrijskega ribolova. S tem bo mogoče zagotoviti, da bo reforma skupne ribiške politike izvedena na zdravih in trdnih temeljih. To v poročilu priporoča tudi gospod Gróbarczyk, ki se mu zahvaljujem za kakovost njegovega dela. Poleg tega popolna prepoved zavržkov, kot vemo, ni realistična. Upam, da bo Evropska komisija podprla sektor, ki uvaja izbrano opremo in zagotavlja gospodarsko in okoljsko vzdržnost ribištva.
Guido Milana
(IT) Gospod predsednik, gospe in gospodje, minuta ni dovolj, da bi spregovoril o vseh štirih poročilih. Zato čestitam drugim trem poročevalcem, pripombe pa bom podal le na poročilo gospoda Ferreire.
Upoštevanje načel biotske raznovrstnosti mora imeti ključno vlogo v ukrepih, ki jih Evropska unija izvaja v zvezi z ribolovom in ribogojstvom. Kompromisna sprememba je rezultat dobrega dela, ki ga je opravil gospod Ferreira, ki jasno razume te pomisleke.
Pri iskanju načinov za izboljšanje standardov ribogojstva ne smemo imeti vnaprej določenih idej, moramo pa biti strogi pri nadzoru in izvajanju določb, ki so kar se da natančne, da bi se tako lahko izognili spremembam ekološkega ravnovesja.
Na ta način lahko organsko pridelavo najbolj podpremo z odločitvijo, sprejeto v splošnem interesu, ki vključuje zaščito biotske raznovrstnosti. To je najboljši način za optimizacijo gojenja avtohtonih vrst.
Komisarka, upam, da bo ta dodatni ukrep v zvezi z ribogojstvom, kot del reforme skupne kmetijske politike, mogoče vključiti v eno poenostavljeno uredbo. To bo zelo poenostavilo zadeve in upam, da bo enotna uredba o ribogojstvu še poenostavila vse celotne postopke.
Jarosław Leszek Wałęsa
(PL) Gospod predsednik, najprej se želim zahvaliti gospodu Gróbarczyku za pomoč. Zelo sem vesel, da je bilo v poročilo mogoče vključiti zelo pomembno točko, ki poziva Komisijo, naj pripravi celovit načrt upravljanja staleža iverke v Baltskem morju.
Izkoristiti želim to priložnost in komisarko opozoriti na dejstvo, da poljske oblasti že več let predlagajo sprejetje celovitega sistema upravljanja staleža bokoplut v Baltiku, od Evropske komisije pa niso prejele nobenega oprijemljivega odziva.
Pripraviti moramo enoten sistem upravljanja bokoplut, ne glede na to, kje so. Za baltske ribiče, tudi za ribiče na Poljskem, so zelo velikega gospodarskega pomena in ravno zaradi tega si zaslužijo večjo pozornost evropskih institucij, ki so odgovorne za ribištvo, kot so je bile deležne do zdaj.
Brian Crowley
Gospod predsednik, zahvaliti se želim poročevalcem za njihova poročila, predvsem gospodu Gallagherju. Ko poslušam to razpravo, se v ospredje postavljata dve stvari. Prva je ta, da je celotna zamisel o vzpostavitvi priložnosti, s katero bi bilo mogoče razdeliti TAC ene ribje populacije, skrajno neodgovorna. Temu moramo odločno nasprotovati.
Drugič, v zvezi z vprašanjem zavržkov, mogoče je zdaj čas, da obravnavamo vzpostavitev sivega trga za te zavržke. Gre za prilov pri normalnem ribiškem delovanju in zakaj ne bi dovolili, da jih iztovorijo in dobijo plačilo za stroške ulova - ne po tržni ceni, ampak za stroške ulova, namesto, da jih zmečejo čez krov nazaj v vodo. To bi lahko uporabljali kot nadomestilo za več tisoč ton uvoženih rib iz Daljnega vzhoda in drugih krajev ter zapolnili druge trge v Evropski uniji.
Lahko gre za obojestransko korist. Prispeva lahko k zmanjšanju zavržkov in zagotovi, da ribiči ne bodo metali v morje dragocenega izdelka.
Nick Griffin
Gospod predsednik, dobro je, da EU skuša ohraniti ogrožene staleže rib, preden pa začnemo s prekomernimi pohvalami, se moramo spomniti, da so bila številna pretekla ribolovna pravila EU strašen neuspeh. V skladu z evropskimi ribiškimi politikami so v britanskih domačih vodah zaradi ribolova izumrle skoraj vse ribje vrste. Dejansko je varstvo ribjega staleža najbolje prepustiti lokalnim ribičem in pomorskim znanstvenikom nacionalnih vlad, ne pa birokratom EU.
Nasvet ljudi, ki delajo v razbitih ostankih britanske ribiške flote, je preprost: odpravite sisteme kvot, ki so pripeljali do zavržkov in višanja vrednosti ulova ter jih nadomestite z uravnoteženimi omejitvami ulova, tako da bodo vse iztovorjene ribe namenjene prehrani ljudi ali za predelavo v krmila. Zamenjati moramo sistem kvot, s katerimi je mogoče prosto trgovati in tako zaustaviti finančnike, trgovske verige in bogataše, da bi špekulirali z dohodkom ribičev. Vse vrste kvot - v vseh morjih - bi morale biti v lasti ribičev iz pristanišč s tradicionalnimi povezavami s temi vodami, z njimi pa lahko trgujejo le ribiči, ki so prav tako upravičeni do ribolova zaradi osebnih, družinskih in skupnostnih povezav.
Seán Kelly
(GA) Gospod predsednik, nisem pristojen za to področje, ker pa prihajam iz otoške države, vem, da je ribolov zelo pomemben za obalne skupnosti na Irskem.
Moj cenjeni irski kolega gospod Gallagher, ki je strokovnjak za to področje, ne samo na Irskem, ampak tudi drugje, je izpostavil nekaj zelo primernih točk, ko je govoril o nesmislu deljenih kvot za dve ločeni področji za en stalež. Moja skupina, skupina PPE, je drugačnega mnenja. Prav tako pa je logično tudi to, kar pravi gospod Gallagher, saj je šur vrsta, ki se nenehno seli. Zato želim slišati odgovor komisarke v zvezi s tem: ne njen osebni odgovor, ampak odgovor, ki temelji na znanstvenem dokazu. Prav tako se strinjam s kolegi glede zavržkov, hkrati pa želim, da bi veliko bolje razvili ribogojstvo ...
(GA) ker bo povpraševanje po ribah v prihodnje vedno večje in upam, da bodo vse vrste rib na voljo vsem.
Gerard Batten
Gospod predsednik, pred kratkim sem skušal ugotoviti strošek skupne ribiške politike za britansko gospodarstvo. Najboljša ocena samo za izgubljen ulov je vsaj 3,6 milijarde GBP letno; strošek višjih računov za hrano je približno 4,7 milijarde GBP letno; stroški subvencij, brezposelnosti, zapravljenih virov, birokracije itd. je ocenjen na 2,8 milijarde GBP letno. To skupaj znaša približno 11,1 milijarde GBP.
Ribiška industrija je bila opustošena, saj je bilo v ribištvu in odvisnih industrijah od leta 1973 izgubljenih več kot 97 tisoč delovnih mest. Povezanih gospodarskih in kadrovskih stroškov ni mogoče izračunati; ekološki vpliv skupne ribiške politiki je katastrofalen. Vsako leto je v Severno morje odvrženih več kot 880 tisoč mrtvih rib. Rešitev za Britanijo je seveda, da zapusti Evropsko unijo, prevzame nadzor nad našimi teritorialnimi vodami in povrne razum v obnovljeno nacionalno ribiško industrijo.
Ricardo Cortés Lastra
(ES) Gospod predsednik, komisarka, lov na sardona v Biskajskem zalivu je bil leta 2005 zaradi slabega stanja staleža prekinjen. Namen predlaganega cilja je zagotoviti trajnostni ribolov z uvedbo kvot, ki temeljijo na znanstvenih merilih. Ta načrt podpira sektor, ki potrebuje stabilnost. Komisarko pozivam, da umakne ta predlog in upošteva pobudo Parlamenta.
Maria Damanaki
članica Komisije. - Gospod predsednik, zahvaljujem se vsem cenjenim poslancem Parlamenta za njihov prispevek. Razprava je bila res zelo zanimiva.
Najprej se želim odzvati na pripombe gospe Fraga v imenu skupine EPP in drugih poslancev o institucionalnih problemih, ki jih imamo, pri čemer se je sklicevala na novo institucionalno okolje po uvedbi Lizbonske pogodbe. Priznati moram, da uveljavitev Lizbonske pogodbe pomeni novo obdobje in temu se želimo prilagoditi. Zelo jasno želim povedati, da Komisija razume in podpira zamisel, da Parlament soodloča na področju izkoriščanja: vlogo dolgoročnega načrta upravljanja.
Menimo, da so pogodbe zelo jasne glede tega vprašanja. To je naše stališče, vendar kot veste, se je na to odzval Svet. Nekatere države članice so se zelo burno odzvale, obstaja pa tudi splošen odziv odpor na ta pristop. Rešitev moramo najti, saj drugače ne moremo uveljaviti dolgoročnih načrtov upravljanja in ti načrti, kot razumete, so naša prihodnost. Ne moremo nadaljevati z novo politiko, ki je odvisna od kratkoročnih odločitev in vseh teh političnih kupčij, ki smo jih vajeni.
Najti moramo rešitev za izhod z mrtve točke. Menim, da bi morali pot poiskati s tristranskim srečanjem. Parlamentu in Svetu bom predlagala, da sedemo za skupno mizo in najdemo vsaj kompromisno rešitev, ki jo potrebujemo čim prej, saj tako ne moremo več nadaljevati.
Vsi dolgoročni načrti upravljanja so zdaj blokirani in imam nekaj novih predlogov za nekatere načrte upravljanja, ki so zelo pomembni na primer za stalež lososa in pelagične staleže. Gre za zelo pomembne dolgoročne načrte upravljanja. So pripravljeni in čakamo, da bomo našli institucionalne rešitve za te zelo občutljive probleme.
Glede prispevkov drugih skupin želim pozdraviti prispevke gospoda Arsenisa, gospoda Haglunda in gospe Lövin v imenu njihovih skupin, hkrati pa se strinjam z njimi, da potrebujemo dolgoročne načrte upravljanja in znanstveni nasvet.
Razumem in zelo jasna želim biti glede zahtev našega ribištva in problemov ribiškega sektorja. Vendar želim povedati, da zdaj razpravljamo o jasnem primeru takšnega položaja. Načrt za stalež sardona in dejstvo, da smo morali za nekaj let zaustaviti ribolov, jasno dokazujeta, da ne moremo nadaljevati in hkrati ignorirati znanstvenega nasveta.
Razumem težave in poiskati moramo sintezo in rešitev. Moja zamisel - to bo ena izmed glavnih tem reforme ribiške politike - je, da še naprej upoštevamo znanstveni nasvet, hkrati pa skušamo najti rešitev za primere, kjer nasvet ni dovolj jasen in nimamo dovolj podatkov za jasno mnenje.
Prav tako želim povedati, da je poročilo gospoda Gróbarczyka zelo pomembno in da so za našo politiko zelo pomembni tudi tehnični ukrepi glede tega, kako se izogniti nadgradnji. Prav tako želim izpostaviti, da potrebujemo politiko o staležu iverke in bokoplute, kot smo že povedali. Takšno politiko nameravamo pripraviti.
Potrebujemo zelo odločno politiko glede zavržkov, kar ste mnogi izpostavili. Mislim, da si ne moremo privoščiti in metati ribe nazaj v morje, ko so tako dragocene. To si ne moremo več privoščiti. Mogoče je bila rešitev, ko je bilo v naših vodah rib v izobilju, zdaj pa imamo resnične probleme. Rib ne moremo metati nazaj v morje.
Torej moramo najti rešitev in močno pozdravljam predloge, kot so nadomestila ribičem za stroške ulova v primeru prilova. Rešitve lahko poiščemo, vendar si moramo v naši reformi politike prizadevati za odpravo zavržkov. Seveda pri tem ne smemo pozabiti na tehnične ukrepe, ki so za to potrebni, vseeno pa si moramo prizadevati za to.
Zadnja pripomba o problemih ribogojstva. Zmanjšati moramo obremenitve, ki pomenijo ovire v ribogojstvu. S tem se strinjam. Strinjam se s poročevalcem in gospodom Milano in drugimi govorniki, ki so spregovorili o tem.
Povem lahko, da skušamo to uresničiti kot del naše reforme SRP. Prav tako želim ponoviti, da bomo okrepili znanstvene raziskave ribogojnih vrst, saj moramo preiti na množično proizvodnjo teh proizvodov iz ribogojstva, če želimo, da bo postalo alternativno našemu ribiškemu sektorju.
Izaskun Bilbao Barandica
Gospod predsednik, komisarka, zelo bi cenila vaš jasen odgovor v zvezi s tem, ali nameravate popustiti željam Sveta, čeprav se zavedate - za kar sem vam hvaležna - težav v zvezi s sprejemanjem pooblastil, ki jih Lizbonska pogodba podeljuje Parlamentu.
Odbor za ribištvo je že drugič glasoval in ni zahteval, da bi komisarka morala umakniti predlog. Komisarko danes pozivamo, da nam odgovori na to, ali bo popustila zahtevam Sveta.
Sektor potrebuje načrt. Sektor je bil odgovoren in je več kot dve leti sodeloval z znanstvenimi instituti in Komisijo, da bi bilo v predlogu mogoče vzpostaviti in določiti pravilo izrabe. Gre za odgovoren sektor, ki je bil zaprt pet let, pri tem pa ne smemo pozabiti, da je to sam zahteval. Leto pred zaprtjem je bilo mogoče uloviti 7 tisoč ton in vsak dan je sektor ugotovil in določil kvoto, ki jo je bilo mogoče uloviti, da bi bila donosnejša. Potem se je soglasno odločil, da bo obvestil Komisijo o prenehanju ribolova, saj je dosegel omejitev.
Takšen sektor imamo. Je sektor, ki nas je že večkrat pozval, naj sprejmemo odločitev in zagotovimo preglednost, in sektor, za katerega lahko osebno trdim, da je odgovorno in trdo delal za uvedbo tega tako potrebnega načrta.
Sprejetje tega načrta pomeni odmik od prikritih političnih odločitev o kvotah in celotnih dovoljenih ulovih, podlaga za katere ni vedno znana. S tem pomanjkanjem preglednosti smo živeli več let. 21. stoletje ni stoletje, kjer vlada nepreglednost, tega si Evropejci ne zaslužijo, prav tako pa si tega ne zasluži sektor, ki se je izkazal za odgovornega.
Na srečo, sta zadnje poročilo, ki ga je pripravil AZTI (Baskovski znanstveni institut) in študija Juvena pokazala, da bo v naslednjem letu na voljo veliko večji stalež sardona. Kljub temu pa želim jasnejši odgovor, komisarka.
Pat the Cope Gallagher
poročevalec. - Gospod predsednik, rad bi se zahvalil komisarki in kolegom za njihov prispevek, kot tudi poročevalcem v senci, sekretariatu Odbora za ribištvo, Svetu, Komisiji, političnemu svetovalcu moje skupine, pa tudi mojemu osebnemu svetovalcu.
Razumem, da je Svet na tehnični ravni razdeljen glede tega, ali naj o pravilu za nadzor ulova izključno odloča le Svet. Prav tako razumem, da mora 27 ministrov ta dokument, konkretno pa to vprašanje, šele obravnavati v celoti. Upam, da bo prevladal zdrav razum.
V zvezi s težavo komisarke glede +/- 5 tisoč ton, vam želim povedati, komisarka, da je šlo za pragmatično rešitev. S tem dokumentom se ukvarjamo že več kot eno leto in pomeni napredek. Verjamem, da moramo biti včasih pragmatični, da bi lahko premagali težave.
Prav tako želim povedati vsem v skupini S&D, da ni nobene nejasnosti glede mojega stališča v zvezi z njihovo spremembo. Vsekakor bom priporočil, da jo podpremo. V zvezi s predlogom skupine PPE želim povedati, da bi skupina morala razmisliti o tem. Zelo previden sem bil pri vključevanju njihovih pomislekov v spremembi 7, ki obravnava Biskajski zaliv. Obravnava mali ribolov in zgodovinske pravice.
Vsi, ki to podpirate, ne smete pozabiti, da bomo v Parlamentu obravnavali še več poročil. Če podpirate nekaj, kar je zdaj narobe, se kaj lahko zgodi, če želite biti dosledni, da boste morali podpreti nekaj, kar bo narobe tudi v prihodnje. Z znanstvenega vidika je povsem nesmiselno, da delimo TAC in to ni le moje osebno mnenje. Če to storimo zdaj, se lahko zgodi, da bomo morali tako storiti tudi v prihodnje pri ribolovu enega staleža. Večletni načrti so ključni za načrtovanje v sektorju. Upam, da bo jutri prevladal zdrav razum in da bomo pripravili poročilo, za katerim lahko stojimo.
Marek Józef Gróbarczyk
Gospod predsednik, še enkrat se želim iskreno zahvaliti vsem poročevalcem v senci, predvsem navzočim - gospe Ulrike Rodust, gospodu Kuhnu in gospodu Ferreiri, seveda pa tudi gospodu Kuhnu in gospodu Alainu Cadecu za prijazne besede o vsebini mojega poročila. Hvala lepa.
Tudi jaz upam, da bo poročilo pomenilo nadaljevanje sprejetih rešitev, predvsem pa začetek reorganizacije. Naš cilj je regionalizacija, za to pa si prizadevamo tudi v skupni ribiški politiki. Od tega bo v praksi odvisen uspeh prihodnje skupne ribiške politike.
João Ferreira
Gospod predsednik, rad bi se zahvalil za pripombe na moje poročilo, hkrati pa bom izkoristil čas za govor in podal nekaj pripomb o dolgoročnem načrtu za zahodni stalež šura in o predlagani spremembi poročila gospoda Gallagherja, ki sem jo predstavil v imenu Konfederalne skupine Evropske združene levice - Zelene nordijske levice.
Namen te spremembe, ki je poročevalčeva sprememba št. 7 ne zagotavlja v celoti, je pojasniti posebno naravo različnih flot in pojasniti, da je treba pri določanju celotnih dovoljenih ulovov (TAC) upoštevati tudi te posebne točke in končno destinacijo rib. Med drugimi vidiki se tudi gospodarske in družbene značilnosti malega obalnega ribolova in malega ribolova razlikujejo od značilnosti industrijskega ribolova. Pri določanju omejitev za ribolov, namenjenih javni potrošnji svežih rib, tega ribolova ne bi smeli obravnavati enako kot industrijski ribolov, ki je namenjen predelavi rib.
V zvezi z različnimi flotami in izpostavljenim tehničnim vprašanjem se ne strinjam s stališčem poročevalca. Govorimo o istem staležu iz istega vira, vendar, kot smo že omenili, gre za vir, ki se razvija v ločenih ribolovnih območjih. Mali obalni ribolov in mali ribolov se izvajata v enem določenem ribolovnem območju, industrijski ribolov pa v drugem. Zato govorimo o območjih, ki imajo jasno določene meje, in menimo, da je to skladno. Poleg tega verjamemo, da je TAC treba prilagoditi vsem tem različnim ribolovnim območjem, da bi tako zagotovilu razumno upravljanje staleža. To tudi zaradi tega, kot je prav tako bilo povedano, ker moramo pri razumnem upravljanju staleža poleg okoljskih in bioloških vidikov upoštevati tudi gospodarske in socialne dejavnike. Stvari, ki se bistveno razlikujejo, ne bi smeli obravnavati na enak način.
Predsednik
Razprava je zaključena.
Glasovanje bo potekalo jutri (torek, 23. november 2010).
Pisne izjave (člen 149)
Robert Dušek
Poročilo o prepovedi višanja vrednosti ulova in omejitev za ribolov iverke in romba v Baltskem morju, Beltih in Soundu poziva k novim določbam v uredbah o ribolovu v zadevnih območjih. Baltsko morje ima status "posebej občutljivega morskega območja" in je eno izmed najdragocenejših, hkrati pa tudi eno najobčutljivejših morskih ekosistemov na našem planetu. Zato se strinjam s poročevalcem, ko pravi, da je ključnega pomena opustiti - ne samo na tem območju - industrijski ribolov. Le z gospodarsko in okoljsko uravnoteženim ribolovom, z uporabo pravih ribiških metod, lahko pomagamo pri ohranjanju ribolova in sedanje pestrosti ribjih vrst za prihodnje generacije na trajnostni ravni. V zvezi s podnebnimi spremembami je prišlo do obsežnega premikanja rib v Baltskem morju, zato moramo nujno redno preverjati zaščitena morska območja. Komisijo pozivam, da to redno opravlja. Za ribiške družbe je ključnega pomena, da jih z zakonodajo spodbudimo k uporabi najboljše opreme, ki je zdaj na voljo z vidika selektivnosti, da bi se tako izognili ulovu velikih količin premajhnih rib in rib drugih vrst, ali prilova. Evropski parlament bi to moral izpostaviti in vključiti v predlagano reformo skupne ribiške politike v 2011, ki jo bom goreče zagovarjal.
