Zaključki Evropskega sveta z dne 29. in 30 oktobra 2009 vključno z imenovanjem in pristojnostmi predsednika Evropskega sveta in visokega predstavnika Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko/podpredsednika Komisije ter sestavo nove Komisije (nadaljevanje razprave) 
Predsednik
Naslednja točka je nadaljevanje razprave o poročilu Evropskega sveta in izjavi Komisije o zaključkih Evropskega sveta z dne 29. in 30. oktobra 2009, vključno z imenovanjem in pristojnostmi predsednika Evropskega sveta in visokega predstavnika Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko/podpredsednika Komisije ter sestavo nove Komisije.
Elmar Brok
(DE) Gospod predsednik, Komisija, gospa predsednica Sveta, govor gospoda Borghezia je bil značilen primer - ti evroskeptiki ne razlikujejo med Svetom Evrope in Evropsko unijo -, kajti sodbo o razpelih je podalo Evropsko sodišče za človekove pravice, ki spada pod Svet Evrope. Tega ne bi bilo mogoče storiti po Listini o temeljnih pravicah.
Vendar pa mi dovolite, da podam nekaj pripomb o trenutni razpravi. Menim, da je švedsko predsedstvo z veliko rahločutnosti in ciljno zaključilo postopek ratifikacije, ki so ga morale v njegovem mandatu dokončati še štiri države. Izraziti želim svojo hvaležnost, da je bil ta postopek, ki je trajal devet let, zaključen na takšen način. Menim, da se nam bo zaradi tega ponudila tudi priložnost, da to prvič spremenimo v prakso, saj tisto, kar se dogaja v praksi, določa tudi ustavno stvarnost. Zato mora biti jasno, da ima predsednik Evropskega sveta samo legitimnost voditeljev držav ali vlad, po vsaki ustavi pa vsakega operativnega predsednika, ki ne odgovarja Parlamentu, neposredno izvolijo ljudje. To mora veljati tudi za predsednika Evropskega sveta. Samo predsednik Komisije ima polno legitimnost.
Pozornost bi rad pritegnil tudi k temu, kako pomembne so institucije za naš trajen obstoj, kar je omenil tudi gospod Barroso, ko je citiral Jeana Monneta. Glede visokega predstavnika/podpredsednika Komisije mora biti jasno, da bo, ko bo nastopil funkcijo, takoj prevzel obe vlogi. Ne more najprej 1. decembra prevzeti funkcije visokega predstavnika in nato kasneje funkcijo podpredsednika. Funkcijo lahko, tako kot podpredsednik, prevzame šele, ko ga potrdi Evropski parlament. Glede tega ne bi smelo biti nesporazumov, ker bomo drugače imeli pravne probleme.
Omenil bi tudi, da bo Evropski parlament izvajal svoje pravice glede Službe za zunanjepolitično delovanje. Nočemo, da se Lizbonsko pogodbo uporabi za "pomedvladenje" Evrope. To ni duh Pogodbe. V zvezi s tem bo Služba za zunanjepolitično delovanje igrala odločilno vlogo. Prosil bi vas, da resno vzamete stališče Parlamenta glede te zadeve, česar se seveda zavedate, in s tem v zvezi ne dajete izjav v smislu, da vas bomo uničili, ker imamo moč, da to storimo.
Adrian Severin
Gospod predsednik, začetek veljavnosti Lizbonske pogodbe je resnično zgodovinski dogodek. Moramo mu zaploskati. Moramo se ga veseliti. Čestitati moramo sebi in čestitati moramo seveda švedskemu predsedstvu, da je doseglo ta izid.
Vendar pa Pogodba ne zadostuje. Niti najpopolnejša pogodba sama po sebi ne more rešiti številnih problemov. Potrebujemo navdihnjene in sposobne ljudi, da jo izboljšamo. V primeru Lizbonske pogodbe je to še pomembnejše, saj je Pogodba rezultat neskončnih kompromisov, dolgih pogovorov in dolgih razprav. Zato je neizogibno polna nejasnosti in vrzeli.
Prihodnji glavni oblikovalci politike so tisti, ki morajo pojasniti stvari, dodelati pravila, zasnovati institucije, pravilno razlagati vse določbe Pogodbe in natančneje opredeliti delovne naloge. Prihodnji mandat, prihodnje zakonodajno telo bo ključnega pomena za izgradnjo prihodnosti Evropske unije. Če hočemo, da bo ta arhitektura uspešna, mora biti sinteza vseh zgodovinskih izkušenj, kulturnih posebnosti in političnih tradicij vseh evropskih regij in vseh evropskih državljanov.
Zato potrebujemo ekipo, sestavljeno iz prvih treh funkcij v Evropski uniji - predsednika Sveta, predsednika Komisije in visokega predstavnika -, da bi vključili vse politične posebnosti, vse regije in vse geopolitične, kulturne in geografske regije Evrope. Prepričan sem, da bo to doseženo, in menim, da bo to, če bo doseženo, dobro za uspešnost arhitekture in učinkovitosti institucije, toda tudi za verodostojnost Unije v očeh vseh naših državljanov.
Anneli Jäätteenmäki
(FI) Gospod predsednik, dovolite mi, da se zahvalim medijem. Brez svobodnih in pozornih medijev javnost sploh ne bi vedela za izbiro voditeljev EU. Na srečo imamo medije, ki poročajo o postopku lobiranja in so predstavili malo verjetne in verjetne kandidate za mesto predsednika EU in visokega predstavnika. Celo v tej razpravi je bilo pravzaprav malo govora o imenih, omenjena so bila samo nekatera. Hkrati pa poskušamo drugim zunaj EU pojasnjevati pomen demokratičnih volitev.
Nedavno sem imela priložnost obiskati Turčijo in ko smo govorili o odločitvah, ki jih je treba sprejeti zaradi Lizbonske pogodbe, je poslanec turškega parlamenta vprašal, kdaj bodo odločitve sprejete, delegacija Evropske unije pa je odvrnila, da ne ve, kdo so kandidati ali kdaj bo sprejeta odločitev, saj se je vse odvijalo za zaprtimi vrati. EU ima tu veliko prostora za izboljšave, da nam omogoči v takšnih zadevah ukrepati pregledneje.
Ashley Fox
Gospod predsednik, podala bi nekaj pripomb glede neuradnih razprav, ki so, kot vsi vemo, obvladovale zadnji Evropski svet. S tem seveda mislim izbiro naslednjega predsednika Sveta in vlogo, ki jo bo prevzel.
Menim, da bi moral predsednik služiti Svetu - biti predsednik namesto izvršni direktor. Zato je pomembno, da je predsednik kolegialen in nekdo, ki mu ljudje zaupajo, glede na obe lastnosti pa bi bil najslabši možni kandidat Tony Blair. Tako kot kanclerka Merklova se bojim, da bom morala naslednjih pet let poslušati gospoda Flasha, ko se bo v motoriziranem spremstvu premikal po svetu.
Pomembno je tudi vprašanje zaupanja in ob preštevilnih priložnostih se je gospod Blair izkazal za povsem nezanesljivega. Ni primeren za javno funkcijo in Svet pozivam, naj ga ne imenuje.
Bastiaan Belder
(NL) Gospod predsednik, z velikim zanimanjem sem prebral dokument švedskega predsedstva o Evropski službi za zunanjepolitično delovanje. Vendar pa moj dvom glede tega projekta ni nič manjši. Menim, da je v vsakem primeru smiselno, da švedsko predsedstvo omogoči dodaten čas za iskanje pravih kandidatov za nova delovna mesta, saj mora imeti visoki predstavnik izjemne sposobnosti, ki so v Evropi redke.
Gospod predsednik, še vedno sem zelo zaskrbljen zaradi vpliva teh novih delovnih mest na medinstitucionalno ravnotežje. Kolegi poslanci se prav gotovo strinjajo z mano. Za razliko od njih sem zadovoljen, da bo Služba za zunanjepolitično delovanje ostala izven Komisije. Zunanja politika je prednostno naloga držav članic, če pa bo kljub temu evropeizirana, bi mi bilo ljubše okolje Sveta kot Komisije. Točno to se kljub vsem našim dobronamernim resolucijam dogaja zdaj.
Philip Claeys
(NL) Gospod predsednik, to barantanje okoli imenovanja predsednika Evropskega sveta je daleč od poučnega. V Belgiji na primer trenutno spremljamo, kako se kandidaturo našega ministrskega predsednika Hermana Van Rompuya podpira z argumenti v slogu "je diskreten, ima sorazmerno malo sovražnikov, dober je pri sklepanju kompromisov". Skrito sklepanje je, da lahko vsak, ki lahko vodi umetno državo, kot je Belgija, enako dela tudi v Evropi.
Vendar pa ni v interesu nikogar v Evropi, da se Evropska unija razvije v obsežnejšo različico Belgije. Poleg tega Herman Van Rompuy kot ministrski predsednik pravzaprav ne vlada. Belgijskega modela ni mogoče več upravljati, kar pomeni, da je gospod Van Rompuy neke vrste skrbnik obstoječega stanja in posledično zgolj skrbi za vsakodnevno delo.
Ne potrebujemo osebnosti, ki je brez barve, okusa in vonja in ki pleše kot gode Evropska komisija. Potrebujemo močnega govornika za države članice in tudi za državljane, ki se jih žal sploh ne upošteva.
Othmar Karas
(DE) Gospod predsednik, gospe in gospodje, pred dvajsetimi leti smo miroljubno končali nasilno razdelitev Evrope na svobodo in diktaturo. Evropska unija je politični projekt, ki je omogočil ponovno združitev naše celine. Evropska unija je politični projekt, ki si zastavlja cilj razširitve območja miru, svobode, demokracije in stabilnosti v Evropi. Odgovorni smo za krepitev skupnosti vrednot in skupnosti, utemeljene na pravu. Storiti moramo vse, kar je v naših močeh, in začeti tu in zdaj, da zagotovimo, da nam bo veselje zaradi tega, kar je bilo doseženo, dalo moč in odločnost za zagotavljanje, da se med ljudmi naše celine in preostalim svetom ne bodo gradili novi zidovi ali postavljale ograje iz bodeče žice.
Lizbonska pogodba je največji napredek demokracije od prvih volitev pred tridesetimi leti in daje Evropski uniji, institucijam priložnost in zmožnost, da postanejo glas celine. Toda izkoristiti moramo to priložnost! Imeti moramo politično voljo za prenos in izvajanje Pogodbe. Če bomo imeli to politično voljo, to pomeni tudi, da ne smemo več iskati samo najmanjšega skupnega imenovalca. Kakršna koli oblika odstopanja slabi Skupnost. Krizo bomo ustavili šele, ko se bo brezposelnost začela vztrajno manjšati in bomo ponovno imeli trajnostno rast, ne da bi nam bilo treba vlagati milijarde, ki naše javne primanjkljaje ženejo v višave.
Tudi moja zadnja točka je jasna: pri evropskem razmišljanju gre za to, da drug drugemu pridemo naproti, se srečamo na pol poti ter iščemo najboljše rešitve. Zaradi razprav o imenovanjih, ki so potekale zadnje dni, se bojim, da ne iščemo najboljših, evropskih rešitev, ampak najlažje rešitve za države članice in politične stranke. To je napačen odziv na dogodke zadnjih nekaj let in na Lizbonsko pogodbo.
Juan Fernando López Aguilar
(ES) Gospod predsednik, podal bi dve pripombi, ki zadevata vidike zaključkov Evropskega sveta z gledišča predsednika Odbora za državljanske svoboščine, pravosodje in notranje zadeve, ki tako vključujeta območje svobode, varnosti in pravice.
Prva zadeva je priseljevanje: pozdravljam dejstvo, da je priseljevanje zavzelo pomembno mesto v zaključkih Sveta, in menim, da je pomembno, da bo politika priseljevanja prvič politika Skupnosti in bo med španskim predsedovanjem izvedena njena začetna ocena, ki bo vključevala vlogo Evropskega parlamenta in nacionalnih parlamentov. Hkrati pa, ker se je pri vidikih upravljanja pretoka priseljencev sklicevalo na solidarnost, obžalujem dejstvo, da to ni bilo storjeno pod zavezujočo določbo o solidarnosti z njenimi finančnimi posledicami.
Druga pripomba zadeva institucionalno razsežnost območja svobode, varnosti in pravice, saj bo vsebovala "prej" in "potem" v dejavnostih tega Parlamenta. Nazadnje, obstajala bo politika Skupnosti; končno bo o njej sprejemal odločitve Evropski parlament.
Evropski državljani imajo pravico, da si od zaključkov Evropskega sveta, ki bodo zaznamovali konec švedskega predsedovanja 10. decembra, obetajo veliko, z območjem svobode, varnosti in miru končno vključenim kot pomembnim področjem ukrepanja, ki je resnično evropsko in resnično človekoljubno, s sprejetjem stockholmskega programa, h kateremu odločilno prispeva Odbor za državljanske svoboščine, pravosodje in notranje zadeve s poročilom, ki bo sprejeto ta teden.
Andrew Duff
Gospod predsednik, imenitno je, da lahko zdaj zapremo zadnje poglavje sage o Pogodbi. Vendar pa obžalujem, da smo morali plačati ceno in na Čehe razširiti izjemno slab precedens britanskega protokola o listini.
Tisk o protokolu poroča kot o odstopanju od listine. Hvaležen bi bil, če bi predsedstvo za zaključek razprave lahko potrdilo, da je to daleč od obstoječega položaja in da bo listina še vedno zavezujoča za Čehe in njihovega predsednika, ki sedi v svojem gradu.
Pomen protokola je omejiti prakso sodišč, da uporabljajo listino v svojih domačih pravdnih postopkih kot nekaj precej nepomembnega, postranskega in, na koncu sage, zanemarljivega.
Mirosław Piotrowski
(PL) Gospod predsednik, kljub veličastnim izjavam, da bo Lizbonska pogodba izboljšala delovanje Evropske unije, se je izkazalo, da je odprla Pandorino skrinjico. Njene določbe niso natančne in ne povzročajo samo polemik, ampak tudi razdvojenost med voditelji EU.
Pogodba ne opredeljuje pristojnosti prihodnjega predsednika Evropskega sveta in ne določa demokratičnega postopka za izvolitev na ta položaj, zato bo pravi ugled predsednika odvisen od njegove osebnosti in njegovih predhodnih funkcij. Prav tako je težko predvideti, ali bo ohranjen klasični model nacionalnih predsedstev, ki določajo usmeritev politike EU. Podobno velja tudi pri ministru Evropske unije za zunanje zadeve.
Večina državljanov Evrope čaka na odgovor na vprašanje, ali se premikamo proti vzpostavitvi močne evropske federalne države na račun suverenosti držav in ali se bo v prihodnosti močni predsednik Sveta morda hotel vrniti k protidemokratičnim običajem Evrope 20. stoletja.
Mario Mauro
(IT) Gospod predsednik, gospe in gospodje, hvala tudi švedskemu predsedstvu za ključne rezultate, ki jih je doseglo v tem šestmesečnem obdobju. Dovolite mi, da vam hkrati ponudim - obračam se na švedsko predsedstvo - darilo: to je prazen list papirja, ki ga lahko v naslednjih nekaj dneh uporabite kot izredni instrument za premagovanje težav pri opredelitvi kandidatov za mesto predsednika Evropskega sveta in visokega predstavnika Unije za zunanjo politiko.
Pravzaprav, če prepričate voditelje držav ali vlad, da na ta list papirja ne napišejo imen, ki se pojavljajo v časopisju in na televiziji, ampak svojo zamisel zunanje politike Evropske unije, bomo naredili velik korak naprej, saj bo, če nam pojasnijo, ali verjamejo na primer v večje usklajevanje ali v pristno zunanjo politiko, lažje povezati obraz in ime z osebo, ki nas bo morala zastopati v svetu. To je prava preglednost, ki jo potrebujemo: razumeti, kako si zamišljamo Evropo in zunanjo politiko Evropske unije, kaj je za nas najpomembnejše.
Zato je ključnega pomena izbrati nekoga, ki uteleša duh in vrednote evropskega projekta, ki lahko Evropi zagotovi vodilno vlogo v mednarodnih odnosih, ki mora, da bo uspešen, ponovno potrditi ideale, ki so zaznamovali ustanovitelje, edini pravi in eksplozivni element na svetovnem prizorišču, ki združuje. Evropska unija ni monolit, ampak proizvod ukrepov moških in žensk, in kot takšen mora slediti in se prilagoditi času, da bi preživel. Na kratko, Evropa mora ponovno začeti svojo pot na temelju vrednot, na katerih je bila ustvarjena, dobrih rezultatov, ki smo jih dosegli doslej in, verjemite mi, tudi dobre mere realizma.
David-Maria Sassoli
(IT) Gospod predsednik, gospe in gospodje, tudi jaz se želim zahvaliti švedskemu predsedstvu za delo, ki ga je opravilo, in za uspeh pri določanju pogojev za končno ratifikacijo Lizbonske pogodbe. Nujno potrebujemo novo Pogodbo, saj nam nudi možnost krepitve, širitve pristojnosti, na primer pristojnosti tega Parlamenta in dveh novih osebnosti, ki lahko zastopata politično in institucionalno unijo. Zato upamo, da bo Svet zmožen modro interpretirati zahteve velikih evropskih političnih družin, tako da bo mogoče na naslednjem zasedanju sprejeti avtoritativno in močno podprto odločitev o imenovanju oseb, ki naj bi zasedle nove institucionalne položaje, ki jih predvideva Pogodba.
Kaj potrebujemo? Potrebujemo predsednika Sveta, ki je sposoben zagotoviti doslednost in kontinuiteto. Potrebujemo visokega predstavnika, ki je na podlagi svojih izkušenj in ugleda sposoben Evropi zagotoviti vodilno vlogo v večpolnem svetu in ki bo sočasno deloval kot vezni člen med medvladno in skupnostno razsežnostjo Unije. In nato potrebujemo še kolegij komisarjev, ki je močen, enoten in uravnotežen v smislu politike, geografije in spolov. Posebno pomembno je, da se to dogaja 20 let po padcu zidu, ki je ločeval Evropo, vse to pa lahko ponovno obudi upanje v enotno, močno Evropo, ki bo še naprej uveljavljala zahteve po solidarnosti in pravici.
Louis Michel
(FR) Gospod predsednik, gospa predsednica Sveta, gospe in gospodje, najprej bi se rad zahvalil švedskemu predsedstvu in mu čestital za resnično izjemno delo, ki ga opravlja.
Vendar pa bi ta govor izkoristil za to, da nagovorim predsednika Barrosa prek tretje strani: gospa Malmström mu bo torej zagotovo prenesla moje pripombe na njegov govor, v katerem je odgovarjal gospodu Verhofstadt.
Vsi hočemo učinkovito in verodostojno Komisijo, ki v celoti izkorišča svoje pooblastilo za pobude in je ni strah izvajati metode Skupnosti. Toda če hočemo takšno Komisijo - in razumel sem, da jo hoče tudi gospod Barroso -, potem menim, da mora svoje ukrepanje osredotočiti na pristojnosti iz štirih ali petih stebrov, vsak izmed teh stebrov pa bi moral biti v politični pristojnosti podpredsednika z odgovornostjo in zmožnostjo - ter tudi pooblastili -, da zagotovi doslednost celotne politike znotraj svojega stebra.
Trenutna delitev pristojnosti Komisije - in vsekakor smem govoriti o tem, saj sem bil nenazadnje pet let komisar - spodkopava metodo Skupnosti, ovira pooblastilo za pobude in škodi vaši instituciji. Prosim, povejte to gospodu Barrosu v mojem imenu.
Razumljivo je, da je bilo težko nemudoma preoblikovati strukturo pooblastil, ki se jih je nasledilo iz nenavadnih, če ne včasih celo oportunističnih ureditev preteklosti, vendar pa ne bi razumevanja, če trenutnemu predsedniku ne bi uspelo vzpostaviti reda, ki si ga zasluži nova ambicija za to institucijo.
Michel Barnier
(FR) Gospod predsednik, zaradi vztrajnosti švedskega predsedstva, ki se mu zahvaljujem tudi jaz, imamo Lizbonsko pogodbo. Toda pogodba, kot je ta, ni projekt, ampak orodje, ki služi evropskemu projektu, zato je stvar tako vseh moških in žensk, ki upravljajo institucije - Komisija, njen predsednik, Svet -, kot tudi nas tu, da dobro uporabljamo to orodje v prihodnosti, ob koncu prehodnega obdobja, ki je bilo dolgo, predolgo.
Zdaj smo namreč bolje opremljeni, da se spopademo s tremi glavnimi izzivi, spričo katerih si bomo, gospe in gospodje, skupaj prizadevali ne samo za verodostojnost Evropske unije, ampak tudi, če ponovim besede, ki jih je pravkar uporabil gospod Havel, za njeno suverenost.
Prvi izziv je kriza in iz nje ne smemo - ne moremo - iziti tako, kot smo zašli vanjo, kot da se ni zgodilo nič. V našem dialogu z Združenimi državami Amerike so nauki, ki se jih moramo naučiti, predvsem v zvezi z upravljanjem, solidarnostjo, preglednostjo in ureditvijo svetovnega gospodarstva, Evropejci pa se moramo naučiti tudi naukov v zvezi z zaščito - to besedo uporabljam namerno -, utrditvijo notranjega trga, v "usklajevanju trga in družbe", če ponovim besede, ki sem jih ponotranjil in ki jih je uporabil Mario Monti, ki mu je predsednik Barroso uspešno zaupal nalogo v zvezi s tem vprašanjem.
Drugi izziv zadeva zeleno rast. V Kjotu smo glede tega vprašanja zaradi Evropske komisije prevzeli vodilno vlogo. Ohraniti moramo ta položaj, vendar moramo obenem zagotoviti, da bodo naši partnerji, druge velike države, velike regije, prevzele enako držo.
Tretji izziv za nas je, da smo za mizo, ne "poleg mize", ampak "za mizo" s tistimi, ki bodo v naslednjih 20 letih odločali o svetovnem redu - ali neredu. To ni enostavno, če štejemo 27 držav, vendar pa je vsekakor ključnega pomena, razen če nam je vseeno - in meni osebno ni -, če smo podizvajalci ali pod vplivom drugih držav.
Zato zelo zaupamo v prihodnje delo visokega predstavnika, ki bo moral vzpostaviti pravo skupno diplomatsko in strateško kulturo. Gospod predsednik, gospa predsednica Sveta, prej ko bomo pripravljeni, bolje bo za evropske državljane. Zato nestrpno in z zaupanjem pričakujemo odločitve, ki jih boste sprejeli.
Kinga Göncz
(HU) Rada bi naredila izjemo in ne bom govorila o Lizbonski pogodbi. Namesto tega bom govorila o zaključkih Evropskega sveta v zvezi z gospodarskim, finančnim in socialnim poglavjem in o tem, da nas veseli, da se znaki finančne stabilizacije odražajo tudi v tem dokumentu. Tako sami vidimo položaj, toda medtem je postalo jasno tudi, da se rezerve ljudi v Evropi manjšajo.
Podjetja s težavo dobijo finančno pomoč in bančna posojila, medtem ko brezposelnost narašča. Tudi to je omenjeno v tem dokumentu. Menim, da je pomembno poudariti, da gospodarska rast ne more biti trajnostna niti ne moremo govoriti o tem, da bo Evropa izšla iz krize močnejša, kot je bila, dokler ne moremo jasno zagotoviti ne samo ohranitve trenutne stopnje socialne kohezije, ampak tudi njene krepitve, in dokler ne moremo povečati zaposlovanja in preprečiti socialne izključenosti.
Metode, ki jih imamo na razpolago za usklajevanje socialne politike, utemeljene na odprtem pristopu, so precej neučinkovite. Izboljšati moramo naše metode usklajevanja. Pravzaprav potrebujemo učinkovitejša orodja. Socialna kohezija in dosežki socialne Evrope so dejavniki, ki so za ljudi najpomembnejši. Naša skupna odgovornost je, da poudarimo to dejstvo.
Lena Ek
(SV) Gospod predsednik, politika in psihologija gresta z roko v roki in prav zdaj si mnogi ljudje prizadevajo v razpravah zmanjšati pomen pričakovanj pred kjotskimi pogajanji čez nekaj tednov v Københavnu. Enako se je zgodilo, ko smo se pogajali o podnebnih ciljih. Podnebni cilji, ki smo jih predlagali in si za njih prizadevali v Parlamentu, so bili do takrat, ko smo dobili končno odločitev, razglašeni za propadle ne samo enkrat, ampak verjetno desetkrat.
Enako je s podnebnim svežnjem. Tisti, ki so dejansko proti podnebnim ciljem, so ga razglasili za polomijo. Zato bi švedsko predsedstvo pozvala, naj nadaljuje s svojim dobrim delom v pogajanjih in s svojo konstruktivno usmeritvijo, saj mora biti v Københavnu naš cilj docela zavezujoč sporazum, sicer ga ne bomo dosegli. Vendar pa je cilj 2 °C izjemno pomemben, zato si moramo zdaj prizadevati za celovito zavezanost. Seneka je nekoč pripomnil, da je mogoče človeštvo razdeliti na dve skupini: tiste, ki vodijo in nekaj storijo, in tiste, ki hodijo zadaj in kritizirajo.
Marietta Giannakou
(EL) Gospod predsednik, natančno sem si zapomnila, kaj je predsedstvo dejalo o gospodarski krizi, vendar pa je jasno, da z izjemo ene države nobena druga ne more uporabiti Pakta za stabilnost. Poleg tega se gospodarska kriza ne sme nazadnje spremeniti v krizo vrednot in načel.
Glede vprašanja podnebnih sprememb je predsedstvo ravnalo pravilno. Vendar pa mora, če naj se situacija spremeni, prepričati ne samo države v razvoju, ampak tudi Združene države Amerike. V Københavnu mora prevzeti temeljno pobudo.
Glede tretjega vprašanja, Lizbonske pogodbe, smo zadovoljni. Devet let po krizi s Pogodbo iz Nice in nezmožnosti najti odgovor na institucionalno vprašanje imamo pred seboj Pogodbo, zaradi katere nas je pred podpisom gnjavilo več strani. Nista pomembni samo institucija in Pogodba. Pomembni so ljudje, ki jo uveljavljajo, in v tem smislu je predsedstvo na ravni Evropske komisije odgovorno tudi za zagotavljanje, da odgovorni - predvsem minister za zunanje zadeve - izrazijo vse interese dobro zgrajene Unije.
Po drugi strani pa na ravni Sveta, in s tem mislim zlasti na vprašanje predsednika Sveta, te zadeve mnogi izmed nas niso sprejeli. Kot članica evropske konvencije osebno vem, da bi bilo mnogim izmed nas ljubše, če bi položaj predsednika Sveta zasedel predsednik Komisije, kar se je v preteklosti tudi zgodilo, ker je v bistvu vloga predsednika Komisije usklajevanje s Svetom in izogibanje razdiralnim sporom.
Prepričana sem, da bosta predsedstvo Evropske komisije in, kar je še pomembneje, predsedstvo Sveta državam članicam dala ustrezna priporočila, tako da se način delovanja obeh institucij ne bo razlikoval od načina delovanja Skupnosti in izjemne preteklosti, ki jo imamo v Evropi, ki nam je zagotovila toliko let blaginje.
Ramón Jáuregui Atondo
(ES) Gospod predsednik, menim, da je bil sporazum o češkem problemu razumna rešitev; ni bila popolna rešitev, vendar je bila najboljša in nujna za tako resen problem.
Menim, da je leto 2010 lahko izjemno leto za Evropo. Ima nov kolegij komisarjev, novo organizacijsko strukturo, ki vodi Evropsko unijo, in nov pravni status: Evropska unija je zdaj en subjekt, imenovan "Evropska unija", s svojo pravno osebo, in ne skupnost različnih narodov. Zdaj imamo, kot je bilo povedano, priložnost za ukrepanje, potrebujemo pa tudi voljo za ukrepanje. Menim, da mora Evropa premagati zelo resne nacionalistične težnje, ki preprečujejo napredek.
Razmisliti moramo, koliko bi pred desetimi leti napredovali proti Evropski uniji z evrom, če se ne bi odpovedali franku, marki, pezeti in tako dalje. V evropskem duhu moramo poustvariti nekoliko tega pristopa, kot je dejal gospod Barroso.
Omenil bi dve zadevi, ki se mi zdita bistveni. Ena izmed njiju je nujna: kolegij komisarjev je treba potrditi decembra v Strasbourgu. Menim, da je zelo pomembno, da je ta nova pot, ko bo naslednje predsedstvo januarja prevzelo svoj mandat - z novim kolegijem komisarjev -, že začrtana.
Drugič, ponoviti želim razlog za obstoj Evropske unije - kaj si prizadeva doseči Evropska unija. Menim, da gre na glavnih svetovnih forumih, na katerih se razpravlja, za zelo pomembne odločitve in da mora Evropa spregovoriti soglasno in odločno pri zavzemanju za posebne značilnosti našega projekta: socialni model in novo pravno, gospodarsko in politično strukturo za svet, v katerem država igra pomembnejšo vlogo in v katerem je trg boljši. Evropa potrebuje močnejši glas, ki je enotnejši in glasnejši.
Olle Schmidt
(SV) Gospod predsednik, švedskemu predsedstvu je treba čestitati. Trmasti mož v Pragi je končno podpisal in zdaj smo vendarle prispeli na cilj potovanja. Upam, da našega časa v naslednjem desetletju ne bomo zapravljali za institucionalna vprašanja, čeprav je bil Václav Havel kot pravi evropski heroj pripravljen nemudoma podvzeti nadaljnje korake. Po mojem mnenju je dejstvo, da se je Češki republiki odobrilo izvzetje iz Listine o temeljnih pravicah, razočarljivo. Kot je izpostavil gospod Duff, povsem zadostuje, da imata možnost odstopanja Poljska in Združeno kraljestvo.
V Københavnu je treba doseči globalni sporazum, v katerem bodo bogate države sveta prevzele večji del odgovornosti. Revne države sveta niso odgovorne za segrevanje planeta. Sočasno morajo svoj del seveda opraviti rastoča gospodarstva. Nazadnje, minister, bi bilo treba postopek pred vrhom naslednji teden, ko bosta imenovana predsednik in minister za zunanje zadeve, izvesti pregledneje. Vsa ta skrivnostnost je sramotna za demokratično Evropo in prepričan sem, da nisem edini, ki meni tako.
Tunne Kelam
Gospod predsednik, podati želim tri pripombe. Zdaj ko je začela veljati Lizbonska pogodba, EU še bolj kot prej potrebuje učinkovito skupno zunanjo varnostno in energetsko politiko, ki temelji na solidarnosti. Samo takšna politika lahko prepreči, da bi se še kdaj ponovili dogovori med Schröderjem in Putinom.
Drugič, zavedati se moramo, kako pomembno je, da imamo v novi situaciji trajno močno Komisijo, ki lahko prevzame odgovornost za izvajanje Lizbonske pogodbe.
Tretjič, v zvezi z novimi najvišjimi funkcijami moramo najprej zbrati pogum, da napredujemo in podpremo ne portfelje, ampak osebnosti, osebnosti, ki imajo dolgoročno vizijo in so zavezane trajnosti evropskih vrednot.
Tako zdaj EU, da bi se spopadla z ogromnimi novimi izzivi, ponovno potrebuje dva evropska državnika Adenauerjevega, Schumanovega ali De Gasperijevega kova. Iskati jih moramo brez predsodkov. Državnika je mogoče najti tudi v novih državah članicah, ki bi v prihodnji trojki vsekakor morale biti zastopane. Václav Havel nam je danes povedal, da je Evropa domovina naših domovin. Menim, da nam lahko na podlagi tega uspe izvajanje Lizbonske pogodbe.
Sandra Kalniete
(LV) Z zadovoljstvom ugotavljam, da bo Lizbonska pogodba končno začela veljati, nekaj besed namenjam temu, kdo bi moral biti predsednik Evrope. Predsedovanje Evropskemu svetu ne pomeni predsedovanja Evropi, temveč predvsem druženje z državami članicami Evropske unije, voditelji držav članic ter podporo in spodbudo, da slednji krepijo vlogo Evropske unije med jutrišnjimi vodilnimi svetovnimi državami. Povedala bi, da ima gospa Vaira Vîķe-Freiberga, nekdanja predsednica Latvije, vse osebne vodstvene sposobnosti in izkušnje v političnem vodenju, zaradi česar bi lahko bila uspešna predsednica Evropskega sveta. Njena usoda simbolizira zgodovino naše razdeljene celine - po drugi svetovni vojni je bila begunka in se je vrnila v Latvijo; takoj ko je bila naša država spet svobodna, se je vrnila, da bi postala naša predsednica. V osmih letih njenega predsedovanja je Latvija postala država članica Evropske unije in članica Nata. Vaira Vîķe-Freiberga je neomajna evropska državljanka. Je visoko izobražena in močna osebnost, ki dobro razume izzive prihodnosti Evrope. Zagotovo bo sposobna sprejemati tudi nepriljubljene odločitve, če bo to potrebno.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Gospa predsednica, kot predstavnik prve države članice, ki je ratificirala Lizbonsko pogodbo, bi želel v imenu Madžarske čestitati švedskemu predsedstvu. Opravljeno je bilo izjemno delo. V tem Parlamentu smo videli Čeha, ki je prijatelj Evrope, gospoda Havla, medtem ko je češki predsednik Klaus povzročil veliko zaskrbljenosti in se ni izkazal kot prijatelj Evrope.
Čim prej moramo uveljaviti Lizbonsko pogodbo, imenovati novo Komisijo in vzpostaviti pomembne strukture, da se bomo lahko osredotočili na pravo delo.
Mislim, da je zelo pomembno, da je Lizbonska pogodba prva, ki zajema pravice pripadnikov manjšin. Gospo Wallström, ki je velika zagovornica manjšin, pozivam, naj predsedniku Barrosu omeni, naj izpolni svojo obljubo, da bo predvideni komisar za temeljne pravice obravnaval tudi pravice manjšin, vključno s pravicami avtohtonih manjšin, kot sta ljudstvi Sami in Romi.
Mairead McGuinness
Gospa predsednica, na Irskem nas sprašujejo, ali zdaj, ko je bila Lizbonska pogodba ratificirana, vlada veliko razburjenje. Po resnici jim povem, da ne, ker je trajalo tako dolgo in ker je bila uveljavitev težavna. Vladata olajšanje in zadovoljstvo, vendar tudi spoznanje, tako kot v tej razpravi, da se zdaj začenja resnično delo in da je težko imenovati prave ljudi. Ne gre za delovna mesta za fante in dekleta, ampak za imenovanje pravih ljudi na vse tiste zelo pomembne položaje, ki so bili ustvarjeni. Žal mi je, da za to potrebujemo več časa, saj s tem zavlačujemo dokončno oblikovanje vseh institucij - in opraviti moramo veliko dela -, vendar pa je morda bolje, da malo zamujamo in nato na te položaje postavimo prave ljudi.
Najvišji položaji, kot smo jih opisali, so pomembni, zanje pa bodo potrebni ljudje z zavezanostjo, predanostjo in željo po izboljšanju Evropske unije, ne samo z željo zasesti ta položaj.
Nazadnje moram povedati, da ima gospod Barroso povsem prav glede močnih institucij. Slišati morate, kar govorimo v tem Parlamentu. Pazljivo prisluhnite. Smo najbližje našim volivcem. Smo neposredno izvoljeni.
Petru Constantin Luhan
(RO) Zelo cenim, kar je povedal gospod Reinfeldt, in pozdravljam predvsem dejstvo, da je Evropska unija dosegla skupno stališče za konferenco v Københavnu na Evropskem svetu v oktobru.
Evropska unija je že na lastno pest sprejela stroge ukrepe za boj proti podnebnim spremembam in s tem napredovala na poti proti zmanjšanju emisij toplogrednih plinov. Vendar pa je očitno, da samovoljna prizadevanja Evropske unije ne morejo zagotoviti popolnega uspeha na mednarodnih pogajanjih.
Menim, da je za Evropsko unijo zelo pomembno, da prehod k cilju zmanjšanja za več kot 20 % izvede ob hkratni ohranitvi določenih pogojev, brez katerih bi bila prizadevanja EU po našem mnenju pretirana.
Pogoji se morajo nanašati predvsem na obvezno pravno naravo prihodnjega sporazuma. Poleg tega morajo razvite države sprejeti posebne cilje za zmanjšanje emisij, primerljive s tistimi, ki jih je sprejela EU, skupaj z ustreznimi prispevki držav v razvoju.
Heidi Hautala
(FI) Gospa predsednica, trenutno imamo v tem Parlamentu zelo zanimivo situacijo, in sicer, da vse tri institucije zastopajo ženske: gospa Malmström Švedsko, ki predseduje, gospa Wallström Komisijo in vi, gospa predsednica, Parlament. Želim si, da bi v prihodnosti redno imeli vodilne ženske na najvišjih mestih - in precej več kot zdaj. Vem, da sta gospa Wallström in gospa Wallis, podpredsednica Evropskega parlamenta, predlagali pomembno pobudo in vključile v postopek tudi druge vodilne ženske v Parlamentu.
Predsedniku Komisije gospodu Barrosu smo napisali, da hočemo videti spremembe in da hočemo pravičnejše ravnotežje med ženskami in moškimi v Komisiji in na drugih najvišjih položajih. Upam, da lahko zdaj izkoristimo priložnost, kajti kljub temu, da predsednik Evropske komisije naše zamisli v celoti podpira, voditelji držav ali vlad žal ne storijo ničesar, da bi prevzeli odgovornost za to bedno situacijo. Ne moremo dovoliti, da bi Unijo nenehno predstavljali samo obrazi moških.
Jaroslav Paška
(SK) Naj za začetek izrazim svojo podporo predsedniku Klausu in položaju Češke republike. Predstavljam si, da je moral, tako kot so morali Nemci spoštovati odločitev ustavnega sodišča, na njegovo odločitev počakati tudi gospod Klaus.
Glede njegovega pristopa menim, da je njegovo ukrepanje odgovorno ukrepanje državnika, ki je, dokler je čutil drobec pravne negotovosti, čakal na mnenje pristojne institucije, torej sodišča.
Izpostavil bi tudi, da začenja Lizbonska pogodba veljati v času gospodarske krize v Evropi. Trenutne odločitve vlad, ki so sprejele ukrepe za premagovanje gospodarske krize, niso bile učinkovite, niso bile uspešne in s tega vidika menim, da moramo v prihodnosti nadaljevati bolj usklajeno in ne sprejemati ad hoc odločitev, ki ne dajo zadostnega učinka v smislu podpore zaposlovanju in gospodarskemu razvoju.
Zato menim, da moramo ob imenovanju nove Komisije zagotoviti, da jo sestavljajo strokovnjaki.
Enikő Győri
(HU) Trdno sem prepričana, da bo Lizbonska pogodba nedvomno omogočila, da Evropa deluje na varnejši podlagi in na bolj logičen način z močnim osredotočanjem na probleme, ki vplivajo na vsakodnevno življenje državljanov.
Vendar pa se moramo vprašati tudi, kakšno ceno smo plačali za dosego tega. Cena, ki smo jo plačali, je bila pravzaprav spodkopavanje naših vrednot in zmaga pragmatizma nad njimi. Veste, kaj mislim. Evropska unija je češkemu predsedniku odobrila njegovo absurdno zahtevo, da ne omenjam, da je rekel, da je češko odstopanje potrebno zaradi Beneševih dekretov. Naj vas spomnim, da so bile po Beneševih dekretih milijonom Madžarov in Nemcev odvzete pravice in so bili pregnani. Po mojem mnenju je to, kar je storila Evropska unija, nesprejemljivo s pravnega, političnega in moralnega vidika.
S pravnega vidika smo kritizirali češki ustavni sistem, spremljali smo stališče češkega parlamenta in dokument politično vključujemo v vse morebitne prihodnje pristope, s čimer verjetno kaznujemo državo, ki s tem ni imela nič, Hrvaško. Z moralnega vidika je nesprejemljivo odobriti odstopanje v zvezi s takšno zadevo.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Pozdravljam sprejetje strategije Evropskega sveta za regijo Baltskega morja. To je model, ki ga mora Evropska unija uporabiti tudi za donavsko regijo, s čimer bi prispevala h gospodarskemu razvoju ter gospodarski in socialni koheziji te regije in nenazadnje h konkurenčnosti Evropske unije.
Evropska unija se bo konference v Københavnu udeležila kot voditeljica v boju proti podnebnim spremembam. Evropska unija je že enostransko prevzela cilj "20-20-20". Energetski in podnebni sveženj je del zakonodaje Skupnosti in je v postopku izvajanja.
Evropsko unijo pozivam, naj hitro vzpostavi učinkovit, inovativen okvir za financiranje ekološko učinkovitega gospodarstva.
Poleg tega se mora Evropska unija osredotočiti tudi na financiranje ustreznih ukrepov za prilagoditev na podnebne spremembe.
Nenazadnje mora biti Evropska unija zmožna ustvariti naložbe v industrijo in javne storitve, da bi zaščitila delovna mesta.
Kinga Gál
(HU) Gospa predsednica, gospa Malmström in gospa Wallström, minili sta dve desetletji od padca železne zavese. Medtem ko je v nekaterih državah prišlo do spremembe režima znotraj pravnega okvira in državne strukture, je preteklost še vedno prisotna v političnih držah in odzivih oblasti v napetih situacijah. Spomnimo se samo dogodkov v Budimpešti jeseni leta 2006, kjer tisti, katerih najbolj temeljne svoboščine in človekove pravice so bile takrat teptane, še do danes niso bili deležni resnice in pravice, da ne omenjam tistih v novih državah članicah, ki so pripadniki manjšin in ki se celo zdaj soočajo z grenko izkušnjo diskriminacije, ki vpliva na njihove pravice in možnosti.
Prav zaradi določb v Lizbonski pogodbi mora biti Evropska komisija pripravljena zagotoviti, da se bo, ko se bodo oblikovali portfelji, ustrezen poudarek dalo vprašanju človekovih pravic in svoboščin v Evropski uniji. Sočasno je treba področje tega portfelja razširiti na varstvo pravic tradicionalnih nacionalnih manjšin in tudi jezikovnih manjšin, saj menimo, da je treba na tem področju še veliko storiti. Če nam je všeč ali ne, so nerešeni problemi, ki vplivajo na te avtohtone skupnosti, prisotni znotraj Evropske unije. Slednja jih mora obravnavati, njena dolžnost pa je tudi, da pomaga državljanom v boju za uveljavljanje njihovih pravic.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Gospa predsednica, sprejetje dolgo pričakovane Lizbonske pogodbe je zdaj za nami. Zagotovo bo v prihodnosti vodila h krepitvi in izboljšanju Evropske unije.
Zdaj uvedba nove Pogodbe zahteva niz odločitev o pristojnosti, osebju in zlasti vzpostavitvi formule za sodelovanje med novimi voditelji - voditelji, ki morajo uresničiti novo vizijo Evrope. Zadeve, povezane s Pogodbo, nam ne smejo preprečiti prepoznavanja problemov nujnega pomena, kot so dejavno odpravljanje gospodarske krize, ukrepi za reševanje problema naraščajoče brezposelnosti in organizacija nadzora finančnih institucij.
Sporazum v Københavnu je pomemben in nujen, vendar pa obdobje krize ni dober trenutek za sprejemanje odločitev o tem, koliko bodo katere države in mednarodne organizacije namenile temu cilju in čemu se bodo zavezale. Najpomembnejša naloga za EU in njene države članice je danes reševanje gospodarskih in socialnih problemov.
Seán Kelly
Gospa predsednica, v veliko čast mi je, prav tako pa moji kolegici gospe McGuinness, danes biti tu ob dvajseti obletnici padca zidu in tik pred uresničitvijo Lizbonske pogodbe. To je privilegij, še sploh, ker je Irska s 67 % glasovala za Lizbonsko pogodbo, ki je odraz potrditve dela Evropske unije v večletnem obdobju.
V prihodnjih letih bodo ljudje tudi za razpad ZSSR ugotovili, da se tam državljanske vojne niso razplamtele, kot se je to zgodilo v tako številnih državah, vključno z mojo, ko je prihodu miru in svobode takoj sledila državljanska vojna.
Zgodovinarji bodo izpostavili vlogo Evropske unije pri podpori, vodenju in pomoči tem državam, da se tam ni razdivjala državljanska vojna.
Nazadnje, toliko se je govorilo o imenih, ki naj bi zasedla funkcijo predsednika in visokega predstavnika. Menim, da moramo pozornost posvetiti tudi nazivu. Če predsednik v angleščini ne more biti "President", potem ga poimenujmo "Chairman": zakaj mu ne bi rekli Chairman? Trije predsedniki begajo javnost.
Gay Mitchell
Gospa predsednica, najprej bi želel povedati, kako vesel sem bil, da sem se udeležil Evropskih razvojnih dni v Stockholmu, in čestitati predsedstvu za organizacijo teh dni.
Nedavno sem na irskem javnem radiu RTÉ sodeloval v pogovoru z žensko, ki je bila zaskrbljena, da zmanjšujemo izdatke za zdravstvo in si ne prizadevamo dovolj za zmanjšanje izdatkov za razvojno pomoč. Pojasniti sem moral, da ni šlo za enega od obeh, ampak za oba. Lahko nam uspe oboje. Glede na to, da se tako zelo osredotočamo na potrebo po oživitvi gospodarstva v Evropi in potrebo po obravnavanju krize, v kateri smo se znašli - ki mora seveda biti na vrhu našega nacionalnega programa -, bi pozval, da ne pozabimo na dejstvo, da v državah v razvoju vsako leto umre 11 milijonov otrok, pet milijonov izmed njih zato, ker nimajo zdravil, ki so nam na voljo že 30 let.
Zato prosim, da to pustite na vrhu programa in zagotovite, da bo to vprašanje, ko bomo imenovali osebo, pristojno za zunanje odnose, ostalo eno izmed naših ključnih ciljev. Čestitke za vse, kar ste storili doslej.
Crescenzio Rivellini
(IT) Gospa predsednica, gospe in gospodje, edino pravilno je, da je do Lizbonske pogodbe in imenovanja članov Sveta prišlo 20 let po padcu zidu. Padec zidu je zaznamoval začetek prave Evrope. Pred dvajsetimi leti je bil zrušen zid, betonski zid, poln predsodkov, tiranije in lakote za številne prebivalce Vzhoda, danes pa bi morali prenehati s praznovanjem padca zidu in se namesto tega vprašati, kaj storiti zdaj, ko ga ni več. Dejansko so medtem zrasli novi zidovi: zid med državami na severu in jugu planeta, med bogatejšimi in revnejšimi državami, med državami, ki proizvajajo blago, in državami, ki proizvajajo zamisli. Ti zidovi so precej višji in jih je težje podreti; povzročijo lahko velike probleme za človeštvo kot celoto in tudi vojne.
Zaradi tega kandidatov Evropskega sveta, ki jih bo treba imenovati po začetku veljavnosti Lizbonske pogodbe, ne bi smela imenovati peščica ljudi za zaprtimi vrati. Tisti, ki hočejo prispevati in ki hočejo kandidirati, morajo Evropski parlament in Evropo kot celoto seznaniti s tem, kaj nameravajo storiti in kaj so sposobni narediti. Če podremo ta zid "imenovanja" in se bo prihodnje kandidate izbiralo na podlagi ravnotežja med državami in ne na podlagi njihovih osebnih kakovosti, bomo končno zgradili državo Evropo.
Andrew Henry William Brons
Gospa predsednica, britanski voditelj opozicije je napovedal ponovna pogajanja o delih Lizbonske pogodbe. Za to bi bilo seveda potrebno soglasje vseh 27 držav. Napovedal je tudi uvedbo predloga zakona o suverenosti, ki bi v primeru nadaljnjih pogodb predpisoval referendum. Seveda bi ga zlahka razveljavile naslednje vlade.
Se Svet in Komisija strinjata, da so načrti konzervativnega voditelja zgolj prazno besedičenje? Njegova stranka se mora odločiti, ali bo sprejela Lizbonsko pogodbo ali pa bo, kar je po mojem mnenju bolje, Združeno kraljestvo popeljala iz Evropske unije.
Cecilia Malmström
Gospa predsednica, gospe in gospodje, pravkar smo imeli zelo zanimivo razpravo in zahvaljujem se vam za vaše pripombe.
Švedsko predsedstvo se skupaj z vami veseli, da je Lizbonska pogodba končno ratificirana v 27 državah. To nam bo dalo učinkovitejšo, bolj demokratično Evropo in močnejšo vlogo na mednarodnem prizorišču. Vesela sem tega.
Strinjam se tudi s tistimi, ki so rekli, čeprav je bilo to morda naključje, da je predsednik Klaus izbral zelo dober teden za podpis Pogodbe: teden, ko praznujemo padec berlinskega zidu, konec komunistične diktature, začetek evropske enotnosti in nenazadnje zmago idej Roberta Schumana nad idejami Josipa Stalina.
(Aplavz)
Glede Češke republike bi rada odgovorila na vprašanje gospoda Duffa in povedala, da tisto, kar smo odobrili Čehom, ni popolno odstopanje od Listine o temeljnih pravicah. Protokol 30 ne razveljavlja obvezne narave listine v zvezi z Združenim kraljestvom, Poljsko ali Češko republiko. Omejuje zgolj način, na katerega jo lahko uporablja sodišče, nenazadnje pa bo njena razlaga, kadar bo prišlo do sporov, stvar Komisije in Sodišča.
Kot je predsednik vlade povedal pred odhodom, zdaj poteka posvetovanje z njegovimi 26 kolegi. Je težavno, vendar je to njegov cilj. Povabil jih je že na delovno večerjo naslednji četrtek.
Prezgodaj je razglabljati o imenih. Tudi jaz berem časopise. Slišala sem imena, ki jih nočete videti; slišala sem imena, ki jih želite videti. Mislim, da sem opazila eno ali dve prošnji za delovno mesto tudi iz tega Parlamenta. Svoje prošnje lahko vsekakor pošljete predsedstvu, ki jih pričakuje, in preučili jih bomo. Do četrtka je še en teden. In seveda smo slišali vaše pomisleke glede regionalne uravnoteženosti, enakosti spolov - nečesa, kar se meni zdi izjemno pomembno. Morali bi biti sposobni pokazati evropskim državljanom, da Evrope ne vodijo samo moški. Vendar pa se bosta, kot je dejal predsednik vlade, oblikovala samo dva položaja. Vse te zahteve je zelo težko izpolniti, vendar pa si bomo prizadevali po svojih najboljših močeh, vašim nasvetom pa smo prisluhnili.
Visoki predstavnik bo pripravljal in dokončal okvir, ki smo ga pravkar sprejeli v zvezi z Evropsko službo za zunanjepolitično delovanje. Pripravil ga bo v sodelovanju s Parlamentom, preden ga bo najkasneje aprila naslednje leto predložil Svetu.
Kot je bilo že tolikokrat povedano, bo visoki predstavnik v Parlamentu odgovarjal na vprašanja in bo tudi zaslišan, tako da bo lahko razpravljal in razvijal svoja stališča v zvezi z zunanjo politiko.
Glede gospodarstva bi želela Mariti Ulvskog, ki je morda sedaj ni tu, povedati, da se švedsko predsedstvo ne odpoveduje svojim ambicijam v zvezi z izhodnimi strategijami. Prav nasprotno, izredno pomembno je, da vztrajamo pri ambiciji - ne zdaj, temveč v kratkem - dveh izhodnih strategij. Kajti če ne bomo, če bomo našim gospodarstvom dovolili, da povečujejo proračunski primanjkljaj, bo to prizadelo najbolj ranljive ljudi v družbi, in tega nočemo.
Vidimo luč na koncu tunela. Na poti je oživitev gospodarstva, vendar pa bomo v večini držav še vedno trpeli zaradi visoke brezposelnosti, zato je še prezgodaj za izvajanje izhodnih strategij. Vendar pa moramo razpravljati o njih in imeti načrt zanje, če hočemo imeti trajnostno gospodarstvo, ki ga bomo predali prihodnjim generacijam.
Nazadnje, pri podnebnih spremembah nismo zmanjšali svojih ambicij. Švedsko predsedstvo, Komisija in mnogi drugi delajo dan in noč. Prepričujemo, se pogajamo, utemeljujemo, skušamo pritegniti tudi naše partnerje in jih vključiti v svoja prizadevanja. Bilo je že veliko srečanj in še veliko jih bo, čeprav je do Københavna samo še 25 dni.
Res je, da je svet ozaveščen in da se v številnih državah po vsem svetu dogaja mnogo stvari. To je spodbudno, vendar ne zadostuje, če želimo upoštevati cilj 2 °C.
Nimamo vseh koščkov sestavljanke, da bi dosegli pravno zavezujoč sporazum: to je dejstvo. Žal mi je, vendar to je dejstvo. Rečemo lahko, da si bomo prizadevali zanj, in še vedno si, vendar do njega ne bo prišlo, ker mnogi partnerji pravijo, da še niso pripravljeni na ta korak. Evropa še vedno vodi in še vedno si prizadevamo za zelo ambiciozen sporazum z jasnim okvirom, ki vključuje vse partnerje in časovni načrt za zaključek pogajanj. Cilj je nadomestiti Kjotski sporazum z zavezujočim sporazumom. Parlamentu se želim zahvaliti za delo, ki ga trenutno opravlja, in tudi za delo, ki ga bo moral opraviti po Københavnu.
Evropa je še vedno na čelu. Tam bomo tudi ostali. Imamo največje ambicije doslej. Potrdili smo ocene Komisije in jih podpiramo. Pripravljeni smo odigrati svojo vlogo. Imeli bomo svetovni porazdelitveni ključ, utemeljen na emisijah in sposobnosti plačila. Imamo delovno skupino, ki preučuje notranjo porazdelitev bremena. Vendar države članice še niso bile pripravljene razkriti točnih zneskov, ki jih bomo plačali. To pa zato, ker hočemo še naprej izvajati pritisk na druge države, saj morajo tudi one plačati, ker je to tudi v njihovem interesu.
Zato bomo vsako minuto porabili za delo na tem.
Zahvaljujemo se vam za spodbudo in se veselimo sodelovanja s Parlamentom v zvezi s tem in drugimi vprašanji.
Margot Wallström
Ker je švedska ministrica govorila v francoščini in angleščini, bi jaz morala govoriti v švedščini.
(SV) Gospa predsednica, poskusila bom govoriti švedsko in povedati nekaj o pomembni točki, ki je bila danes izpostavljena tu, namreč o tem, kako je besedilo nove Pogodbe povezano z resničnostjo, ki jo hočemo spremeniti, kako nas bo besedilo nove Lizbonske pogodbe vodilo in nam dalo orodja, ki jih potrebujemo za sprejemanje odločitev o tem, kako se boriti proti podnebnim spremembam, kako se spopasti z gospodarsko krizo in vsem tistim, kar ji bo sledilo, namreč brezposelnostjo in socialnimi problemi, in kako se lotiti problemov priseljevanja in drugih vprašanj, ki so visoko na našem seznamu.
Tako se te stvari povezujejo, kot je prej povedal gospod Barnier. To je seveda povezano z izvajanjem in uveljavljanjem ter s tem, koga imenujemo za svoje predstavnike v Komisiji in pravzaprav za voditelje na najvišjih položajih, ki ju je treba zdaj zapolniti. Kot veste, je vsaj na Švedskem pogosto tako, da je "pravi človek na pravem mestu pogosto ženska", in menim, da to velja tudi tu. Na srečo vem, da imam podporo predsednika Komisije, ko pravim, da je postopek, ki bo zdaj sledil, seveda zelo pomemben z demokratičnega vidika. Prav tako je to priložnost za države članice, da pokažejo, da njihove besede niso samo prazno govoričenje, ampak da imajo resnično primerne, sposobne kandidatke, ki so jih pripravljene predlagati.
Drugače bomo tiste, ki predstavljamo večino prebivalstva EU, postale manjšina, ko bo šlo za sprejemanje demokratičnih odločitev. Kot je pogosto napisal in povedal Václav Havel, demokracija ni nekaj, kar je enkrat za vselej in nepreklicno padlo z neba, demokracija je nekaj, kar moramo vzdrževati in za kar se moramo nenehno boriti. Seveda smo tesno sodelovali s švedskim predsedstvom, zato bi še enkrat v svojem imenu in v imenu Komisije izrazila hvaležnost za zahtevno delo, za katerega vem, da ga je vložilo švedsko predsedstvo, vključno v pripravo tega, kar bomo zdaj pričeli izvajati.
Kot je prej dejal gospod Barroso, je Komisija danes sprejela odločitev o prvem ukrepu, ki je naša odgovornost, in sicer o državljanski pobudi. Začeli bomo s širokim krogom posvetovanj, ko bomo izdali zeleno knjigo, ki bo vsebovala deset vprašanj. Če bomo nanje do konca januarja dobili veliko število odzivov, upamo, da bomo po kratki razpravi, vključno z razpravo v Parlamentu, vzpostavili novo državljansko pobudo, ki bo do konca naslednjega leta pripravljena na izvajanje. To je seveda dober primer, kako lahko uporabimo nove oddelke Lizbonske pogodbe in nove možnosti, ki jih zagotavlja, da bi državljanom dali močnejši glas in večji vpliv.
Vprašanje podnebja in pogajanja o njem so tu omenili številni ljudje in tudi minister za evropske zadeve. Vsekakor je največja moč, ki jo imamo, to, da govorimo enotno in da še naprej vztrajamo pri močnem in seveda zavezujočem sporazumu. Seveda bomo lahko preučili obliko sporazuma, ko bomo vedeli, kaj nameravajo v smislu predlogov in nasprotnih predlogov predložiti naši partnerji. Nazadnje seveda upam, da bomo še naprej tesno sodelovali pri izvajanju Lizbonske pogodbe. S tem delom moramo tu in v Komisiji začeti zdaj in z veseljem bom tudi gospodu Barrosu predstavila stališča Parlamenta o tem, kako organizirati delo Komisije. Ponovno smo varuhi Pogodbe in vsekakor bomo zagotovili, da jo docela spoštujemo.
(Aplavz)
Predsednica
Razprava je zaključena.
Pisne izjave (člen 149)
Elena Oana Antonescu  
Zaradi izvajanja zakonodaje o trgovanju s certifikati za emisije onesnaževal nastajajo stroški, ki bodo v vsaki državi dodeljeni drugače, v skladu z gospodarskim modelom v zadevni državi. Nekatere države že imajo obsežnejše možnosti, ki jim omogočajo zmanjševanje emisij brez pomembnejših zvišanj cen energije. Države, ki so še vedno v postopkih prestrukturiranja energetskega sektorja, bi učinek teh ukrepov nesorazmerno občutile na ravni potrošnikov, glede na njihovo zmožnost plačila stroškov sprememb. Država, ki ima v svoji energetski mešanici velik delež vetrne energije, si je vzela pravico naložb v obnovljive vire energije, ko se je že razvila, pri čemer je v postopku povzročila veliko onesnaženja. Po drugi strani se država, ki je v veliki meri še vedno odvisna od proizvodnje energije, temelječe na premogu, sooča s tehnološko vrzeljo, ki jo mora premostiti, pri tem pa zmanjšati tudi emisije onesnaževal. Države vzhodne Evrope so v slednjem položaju. Iz tega razloga menim, da mora odločitev o financiranju boja proti podnebnim spremembam upoštevati ta dejavnik in države iz zadnjih krogov širitve izvzeti iz plačevanja določenih davkov, ki bi ta gospodarstva pretirano obremenili.
Elena Băsescu  
Trenutno Evropski svet posebno pozornost posveča gospodarski in finančni situaciji Evropske unije. Svetovna finančna kriza je še posebno prizadela evropske države, državljane in podjetja. Ker se pričakuje, da se bo situacija v Evropi v zvezi z brezposelnostjo še naprej slabšala, se je treba zavezati dinamičnim politikam trga dela. Evropska komisija je napovedala stopnjo brezposelnosti v višini 10,25 % v 27 državah članicah. Svet in Komisija morata z izvajanjem Evropskega načrta za oživitev gospodarstva nadaljevati s svojimi prizadevanji razvijanja strategij za oživitev gospodarstva v sodelovanju z Evropskim parlamentom in državami članicami.
Ob določanju skrajnih rokov za vlade, da prenehajo s svojimi protikriznimi strategijami, je treba ločeno upoštevati položaj in zaveze vsake države članice. V primeru Romunije se načrtuje, da bodo sporazumi z Evropsko unijo in Mednarodnim denarnim skladom zajeli leti 2009 in 2010. Posledično bo vsako prenehanje te finančne podpore oviralo protikrizni program Romunije. Obžalovanja vredno je, da nestabilnost, ki jo je povzročila blokada parlamentarne večine v Romuniji (PSD (Socialdemokratska stranka) + PC (Konzervativna stranka), PNL (Nacionalna liberalna stranka), UDMR (Demokratična unija Madžarov v Romuniji)), zbuja dvome glede tretje tranše iz MDS.
Dominique Baudis  
Po pogajanjih na vrhu Evropskega sveta 29. in 30. oktobra in razsodbi češkega ustavnega sodišča z dne 3. novembra je predsednik Češke republike Václav Klaus podpisal Lizbonsko pogodbo.
Zdaj bo Pogodba lahko začela veljati in bo institucijam zagotovila visokega predstavnika za zunanje zadeve in stalnega predsednika Sveta za dve leti in pol. Struktura nove Komisije in izbira oseb, ki bosta zasedli položaj predsednika Sveta in visokega predstavnika za zunanje zadeve, sta ključnega pomena.
Izbira predsednika oziroma predsednice Sveta je ključnega pomena, saj bo predstavljal oziroma predstavljala Evropo dve leti in pol. Poleg tega je v obdobju globalizacije in boja za oblast med celinami izbira visokega predstavnika za zunanje zadeve nesporno strateškega pomena.
19. novembra se bo sestal izredni Evropski svet, da bi razpravljal o imenovanjih. Dosegli smo prelomnico v evropski zgodovini. Vaša izbira, voditelji držav ali vlad, bo opredelila Evropo, ki jo želite v prihodnosti. Zato bodite ambiciozni, saj mora biti Evropa dinamična, proaktivna, učinkovita in politična, če hočemo, da še naprej napreduje.
Maria Da Graça Carvalho  
Pozdravljam odločno zavezanost, ki so jo prejšnji mesec na vrhu Evropskega sveta pokazali voditelji držav ali vlad EU glede nadaljnjega boja proti podnebnim spremembam.
Evropski voditelji so potrdili oceno, da bi do leta 2020 skupni stroški blažitve in prilagajanja v državah v razvoju lahko dosegli okoli 100 milijard EUR letno. EU je okrepila svoje pogajalsko stališče z dosego sporazuma o financiranju, potrebnem za pomoč državam v razvoju in zlasti najrevnejšim državam. Vendar pa sem zaskrbljena zaradi dejstva, da ni bila sprejeta jasna odločitev o prispevku EU in deležu skupnega bremena posamezne države članice ob upoštevanju zmožnosti plačila vsake države. Za uspeh konference v Københavnu je ključno, da se doseže politični sporazum, ki celoviteje zajema najpomembnejše točke, predvsem glede zavez, ki jih morajo prevzeti vsi.
Nessa Childers  
v pisni obliki. - Našim evropskim voditeljem ponovno ni uspelo premakniti pogajanj za konferenco v Københavnu z mrtve točke. Seveda se je ta vrh v medijih opevalo kot uspeh, v resnici pa nismo bili deležni ničesar drugega kot besedičenja. Naši evropski voditelji so imeli priložnost, da svetu v razvoju ponudijo upravičeno in verodostojno financiranje za pokritje stroškov podnebnih sprememb, ki najbolj vplivajo na te države, ki pa jih povzročamo mi v razvitem svetu. Ta vrh ni izpolnjeval standarda, ki sta ga določila Odbor za okolje, javno zdravje in varnost hrane in civilna družba po svetu,.ki sta pozvala, naj EU nameni nič manj kot 30 milijard EUR, in zahtevala trdno zavezo, da bo to novo in dodatno financiranje poleg obstoječe razvojne pomoči čezmorskim državam.
København ali ne, podnebne spremembe nas bodo spremljale v prihodnjih desetletjih. To je doslej največji preizkus 21. stoletja. V Københavnu moramo doseči pravno zavezujoč sporazum, za to pa potrebujemo pravi politični pogum in manj besedičenja naših evropskih voditeljev.
Diogo Feio  
V času, ko je Evropi končno uspelo prebroditi krizo s pogodbami, v kateri se je znašla, in je Lizbonsko pogodbo končno ratificiralo 27 držav članic, pozdravljam dejstvo, da obstaja nov pravni in institucionalni okvir, ki bo omogočil, da se način delovanja Unije oblikuje v skladu z njeno trenutno velikostjo, z utrditvijo pristojnosti Parlamenta in osredotočenjem zlasti na vlogo nacionalnih parlamentov v evropskem povezovanju.
To je trenutek, na katerega smo čakali, in zdaj, ko je Lizbonska pogodba odobrena, ima Unija s tem novim institucionalnim okvirom možnost, da se zaveže glavnim nalogam, ki jih bo morala opraviti v bližnji prihodnosti. Tu moram izpostaviti ukrepe, ki se jih pričakuje od Evropske unije, za boj proti krizi, spodbujanje gospodarstva, krepitev zaupanja v trg s posebnim poudarkom na izboljšanju stopnje brezposelnosti v Evropi. Zdaj ko vidimo oklevajoče znake oživitve gospodarstva, moramo naša prizadevanja osredotočiti na spodbujanje evropskega gospodarstva in posebno pozornost posvetiti primarnim in sekundarnim sektorjem - s posebnim poudarkom na kmetijstvu -, ki jih je kriza močno prizadela, in vzpostavitvi evropske nadzorne strukture.
Ilda Figueiredo  
Ponovno je bil žal glavni cilj Evropskega sveta sprejeti pogoje, ki zagotavljajo začetek veljavnosti tako imenovane Lizbonske pogodbe do konca leta 2009, z drugimi besedami, sprejeti stališča, ki bi omogočila hitro ratifikacijo s strani Češke republike. Glavni pomisleki voditeljev Evropske unije gredo institucionalnim vprašanjem, ki omogočajo hitrejši napredek pri kapitalističnem, federalističnem in vojaškem povezovanju Evropske unije.
Vprašanja, ki zadevajo gospodarsko, finančno in socialno krizo, so bila potisnjena na stranski tir. Majhen napredek, ki je bil dosežen, je seveda posledica velikega pritiska pomembnih sektorjev v številnih državah članicah, primer katerega je kriza v mlečnem sektorju. Tudi tu je Svet zgolj povečal proračun za leto 2010 za samo 280 milijonov EUR.
Vendar so predlogi, ki jih je v skladu s smernicami Sveta podala Evropska komisija, zelo zaskrbljujoči v smislu prevelikega primanjkljaja in napovedi povišanja upokojitvene starosti. Namesto odziva na resne socialne probleme revščine in brezposelnosti predlaga ukrepe, ki bodo še poslabšali socialni položaj in že obstoječe očitne neenakosti.
Zita Gurmai  
v pisni obliki. - Zasedanje Sveta je bilo ključno za Evropsko unijo, saj je odstranila zadnje ovire za začetek veljavnosti Lizbonske pogodbe. Vendar pa vse opozarjam, da tega ne smemo imeti za rezultat kot takšen. Smo šele na polovici poti: zdaj se moramo navaditi na novi institucionalni okvir. Ko gre za prilagoditev, je Parlament na dobri poti, saj je že delal na svojem Poslovniku in razpravljal o vzpostavitvi novih institucij, na primer Evropske službe za zunanjepolitično delovanje. Naslednji korak je sestava Komisije, ki predstavlja vodstvo in pooseblja naše vrednote. Zato države članice pozivam, naj imenujejo sposobne, primerne ljudi in si prizadevajo za enakomerno zastopanost spolov v Komisiji. Prav tako moramo čim prej izbrati najvišje voditelje, pri čemer ne smemo izgubljati časa. Ni časa za pasivnost. Če se imamo za nosilce univerzalnih vrednot, zdaj potrebujemo voditelje, ki so jih zmožni verodostojno zastopati - na primer v Københavnu, kjer se bodo države pogajale o bližnji prihodnosti človeštva, Evropa pa bo potrebovala vso svojo nadarjenost, odgovornost in velikodušnost, da doseže dogovor.
Marian-Jean Marinescu  
Najprej pozdravljam ratifikacijo Lizbonske pogodbe s strani Češke republike. Začetek veljavnosti Lizbonske pogodbe 1. decembra in novi medinstitucionalni odnosi, ki jih vzpostavlja, bodo predstavnikom Evropske unije omogočili učinkovitejše upravljanje posledic gospodarske in finančne krize in vodenje pogajanj o boju proti podnebnim spremembam v Københavnu. Znaki oživitve gospodarstva ne smejo pomeniti takojšnje umaknitve podpornih politik, saj bi to lahko dolgoročno imelo negativen učinek na gospodarstvo. Upam tudi, da bodo države članice dosegle dogovor o oblikovanju usklajene strategije za umik spodbujevalnih ukrepov, ko bo prišel pravi trenutek za to. V prihodnosti pričakujemo tudi dogovor o svežnju predlogov za vzpostavitev nove finančne nadzorne strukture za Evropsko unijo. Nenazadnje ne smemo pozabiti, da se bodo evropski državljani zdaj še bolj ozirali za trdno Evropo in bodo od EU pričakovali, da v naslednjih letih izboljša stanje na področju zaposlovanja. Zato morajo evropske institucije čim prej začeti spodbujati nove dinamične politike trga dela.
Iosif Matula  
Izraziti želim podporo stališčem, ki sta jih sprejela Evropska komisija in Evropski svet in ki so poudarjena v predloženih dokumentih. Konferenca v Københavnu se približuje in EU mora odigrati ključno vlogo v pogajanjih o celovitem in ambicioznem svetovnem sporazumu o boju proti podnebnim spremembam.
Zaključki Evropskega sveta omenjajo potrebne finance na svetovni in evropski ravni za boj proti negativnim učinkom podnebnih sprememb, kot so suše, požari in poplave, katerih posledica so številne žrtve in velike izgube vsako leto.
Menim, da mora EU zagotoviti čim doslednejšo finančno podporo za ukrepe, ki jih države članice sprejmejo v zvezi z namakanjem, gradnjo jezov, pogozdovanjem in spodbujanjem proizvodnje energije iz obnovljivih virov, kot so sončna, vetrna in vodna energija ter energija iz biogoriv. Opazili smo tudi veliko potrebo po finančni podpori s strani EU na ravni lokalnih oblasti in fizičnih oseb, kjer potrebna sredstva za povečanje energetske učinkovitosti stavb niso na voljo. EU mora še naprej posvečati večjo pozornost temu vidiku, da bodo državljani ostali v središču evropskih politik.
Franz Obermayr  
Kar se je pred nekaj dnevi zgodilo na vrhu Evropskega sveta, je nezaslišano in slabi vsakršno zaupanje v skupnost vrednot, ki jo tako pogosto poudarja EU. EU je hotela predsednika Klausa za vsako ceno prisiliti, da podpiše, celo s posredno odobritvijo zgodovinske krivice. Na podlagi Beneševih dekretov je bilo do leta 1947 okoli 2,9 milijonov ljudi razglašenih za sovražnike države in so bili izgnani zgolj na podlagi nacionalne pripadnosti. Posledično je 230 000 ljudi doletela tragična smrt. Dekreti ljudem ne sodijo na podlagi določenih zločinov, ki so jih zagrešili; izhodiščna točka je zgolj in samo etnična pripadnost. Danes bi to imenovali etnično čiščenje, kar je nekaj, kar bi morale vsekakor zavrniti vse države članice. S pravnega stališča se je razseljenim osebam odreklo pravico do domnevne nedolžnosti, ustreznega sodnega postopka in primernega nadomestila za razlastitev. Felix Ermacora, profesor za mednarodno pravo in nekdanji poročevalec ZN, je v svojem pravnem poročilu iz leta 1991 prišel celo do zaključka, da je bil izgon enakovreden genocidu. Kljub vsemu temu in brez kakršne koli objektivne utemeljitve se je predsedniku Klausu odobrilo odstopanje od uporabe Listine EU o temeljnih pravicah. Vendar pa ta "opomba pod črto" ne bo začela veljati, dokler Pogodbe ne ratificira Islandija ali Hrvaška. V tem času bi se lahko vložile zahteve za nadomestilo.
Rovana Plumb  
Enostransko ukrepanje EU ne zadostuje, čeprav je na čelu boja proti podnebnim spremembam.
Nemogoče bo skleniti svetovni sporazum o zmanjšanju in prilagoditvi na učinke podnebnih sprememb brez udeležbe držav v razvoju, predvsem najnaprednejših med njimi. Učinki podnebnih sprememb že kažejo vpliv na razvoj teh držav: suša, poplave, naravne nesreče, širjenje puščav z vsemi gospodarskimi in socialnimi posledicami.
Kakršno koli ukrepanje za zmanjšanje in prilagoditev na položaj zahteva vzpostavitev trdnega mehanizma za meritev, poročanje o in preverjanje dogodkov skupaj z ustrezno upravljanim skladom, ki ga sestavljajo javne in zasebne finance.
Ta skupna prizadevanja bodo pripomogla k doseganju ciljev za zmanjšanje emisij toplogrednih plinov, razvoj trajnostnega gospodarstva in ustvarjanje zelenih delovnih mest.
Joanna Senyszyn  
Gospod Barroso bo novim komisarjem kmalu dodelil portfelje. Upam, da ne bo storil hude napake, kot jo je storil v zadnjem parlamentarnem mandatu, ko je za komisarja za pravosodje predlagal kandidata z mentaliteto iz 19. stoletja, katoliškega fundamentalista, moškega šovinista in homofoba. Takrat Evropski parlament ni dovolil, da bi bila Komisija izpostavljena takšnemu tveganju. Prepričana sem, da Parlamentu ne bo treba ponovno posredovati.
V skladu z izjavami gospoda Barrosa bi bilo treba portfelje dodeliti ob upoštevanju zlatega načela ravnotežja. Komisija bi morala biti precej bolj socialna, komisarji pa sposobni. Gospodu Barrosu zdaj ni treba skrbeti zaradi ponovne izvolitve, zato lahko svoja prizadevanja osredotoči na boj proti krizi in socialne vidike svojega programa. Zato je bistvenega pomena, da se gospodarski in socialni portfelj zaupa komisarjem iz naše socialdemokratske politične družine.
Če Komisija glede spolov ne bo uravnotežena, bo to znak, da ni prave enakosti. Skrajni čas je, da venomer neuresničene zamisli o enakosti žensk in moških postanejo praktična resničnost. Na najvišje položaje v Evropski uniji so bili izvoljeni moški (predsednik Evropskega parlamenta in predsednik Komisije). To je žal očitno spodbujanje diskriminacije žensk. Čas je, da se to spremeni in da EU končno prepove kakršno koli diskriminacijo. Čas je za ženske! Enostavno bo najti nove kandidatke med 250 milijoni energičnih, pogumnih in močnih državljank Evropske unije, to pa vključuje kandidatke za položaj predsednika Evropskega sveta in visokega predstavnika za skupno zunanjo politiko.
