Reakcia Európskej únie na zhoršujúcu sa situáciu na východe Konžskej demokratickej republiky (rozprava) 
Predsedajúci
Ďalším bodom je vyhlásenie Rady a Komisie o reakcii Európskej únie na zhoršujúcu sa situáciu na východe Konžskej demokratickej republiky.
Jean-Pierre Jouyet
Vážený pán predsedajúci, pani komisárka, drahá Benita, dámy a páni, viem, ako veľmi ste, rovnako ako my, znepokojení zhoršujúcou sa situáciou na východe Konžskej demokratickej republiky. Už sme túto záležitosť spolu preberali, takže si spomínam na naše rastúce obavy, keď sme túto otázku v októbri predniesli vo Výbore pre zahraničné veci.
Ministri zahraničných vecí Únie sa podrobne zaoberali touto otázkou na zasadnutí Rady pre všeobecné záležitosti a vonkajšie vzťahy 10. novembra minulého roka, pričom predseda sa rozhodol zaradiť tento bod do programu nasledujúceho zasadnutia Rady pre všeobecné záležitosti a vonkajšie vzťahy 8. decembra, na ktorom budú prítomní aj zástupcovia Komisie, pán Louis Michel a pani Benita Ferrerová-Waldnerová.
Treba povedať, že situácia na východe Konžskej demokratickej republiky sa výrazne zhoršila po tom, ako začal koncom augusta Národný kongres obrany ľudu (CNDP) vedený lídrom povstalcov Laurentom Nkundom ofenzívu proti konžským ozbrojeným silám. Ukázalo sa, že tie nie sú schopné odolávať, takže civilné obyvateľstvo teraz chráni jedine mierová misia OSN v Konžskej demokratickej republike (MONUC).
Úspechy na súši priviedli povstalcov až k bránam Gomy, hlavného mesta provincie Severné Kivu, čím sa výrazne rozšírila ich sféra vplyvu v tejto provincii na hranici s Rwandou. Táto pokračujúca kríza opäť ukazuje potenciál nestability, ktorú spôsobuje prítomnosť jednotlivých povstaleckých skupín na východe Konžskej demokratickej republiky - nielen CNDP, ale aj povstalcov z kmeňa Hutu zo skupiny Demokratické sily za oslobodenie Rwandy (FDLR).
Drvivá porážka konžských ozbrojených síl tiež ukázala, že táto komplikovaná kríza sa nedá urovnať vojenským riešením a že cesta k udržateľnému urovnaniu si vyžaduje politické riešenie, ktoré bude brať do úvahy miestnych aj regionálnych aktérov. O chvíľu sa k tomu vrátim.
V čase najhlbšej krízy a najsilnejšej ofenzívy povstaleckých síl Laurenta Nkundu sa Európska únia rýchlo zmobilizovala, v čom ju nasledoval aj zvyšok medzinárodného spoločenstva. Naliehavou úlohou, ako si spomeniete, bolo v prvom rade zabrániť dobytiu Gomy a pokúsiť sa stabilizovať konflikt. Preto šiel do tohto regiónu aj komisár Louis Michel, aby sa oboznámil so situáciou na vlastné oči; 1. a 2. novembra ho nasledovali Bernard Kouchner v pozícii úradujúceho predsedu Rady a David Miliband.
Obaja ministri prezentovali politický odkaz zdržanlivosti, a to v Kinshase, Kigali aj Dar es Salaame. Ministri navštívili aj Gomu, aby priamo na mieste ukázali, že kríze venujeme plnú pozornosť, preskúmali požiadavky vysídleného obyvateľstva a stretli sa s humanitárnymi organizáciami, pretože aj v tomto prípade je civilné obyvateľstvo prvou obeťou obnovenia bojov.
Boje viedli k výraznému zhoršeniu humanitárnej situácie. Odhaduje sa, že bolo vysídlených ďalších 250 000 ľudí za tých najdramatickejších okolností, čím sa aktuálny celkový počet vysídlených osôb len v provincii Severné Kivu zvýšil na viac ako jeden milión. K tomu sa pridáva vážne porušovanie ľudských práv, ktorého sa dopúšťajú povstalecké skupiny, vrátane masových popráv, rozšíreného sexuálneho násilia, verbovania detských vojakov a rabovania, a to zo strany povstaleckých skupín aj niektorých zložiek konžských ozbrojených síl.
Obnovenie bojov tiež prerušilo plnenie dohôd uzatvorených v novembri 2007 medzi Konžskou demokratickou republikou a Rwandou, známych ako proces z Nairobi, ktoré už poznáte a ktoré sú zamerané na boj proti rwandským povstalcom z kmeňa Hutu z FDLR sídliacim na východe Konžskej demokratickej republiky. Nedodržiava sa ani dohoda medzi konžskou vládou a konžskými povstaleckými skupinami vrátane CNDP pána Nkundu z januára 2008 známa ako proces z Gomy.
V súčasnosti je prioritou riešiť naliehavú humanitárnu situáciu a zaistiť prístup k vysídleným obyvateľom. V súlade so svojím mandátom zohráva kľúčovú úlohu misia MONUC. Momentálne posilňuje svoje opatrenia v Severnom Kivu a my ju nabádame, aby v tomto úsilí pokračovala. Generálny tajomník OSN požiadal o ďalšie zdroje pre túto misiu a v Bezpečnostnej rade sa už o tejto otázke začalo diskutovať. Veríme, že k dohode dôjde veľmi rýchlo.
V tejto naliehavej situácii Európska únia významne posilnila svoje humanitárne úsilie. Mnohé členské štáty i Komisia poskytli výnimočné núdzové príspevky na podporu činnosti mimovládnych organizácií, agentúr OSN, napríklad Svetového potravinového programu, a Vysokého komisára pre utečencov. Vďaka zvláštnemu príspevku na leteckú dopravu v aktuálnej výške viac ako 43 miliónov EUR - teraz hovorím o krajinách ako Spojené kráľovstvo, Belgicko a Taliansko - je Európa v tejto kríze zďaleka najvýznamnejším prispievateľom k humanitárnemu úsiliu.
Teraz musíme opäť postupovať dynamicky, aby sme našli udržateľné riešenie problému ilegálnych ozbrojených skupín pôsobiacich na východe Konžskej demokratickej republiky, všetkých ilegálnych ozbrojených skupín, či už konžských, alebo zahraničných. Vieme už, že neexistuje žiadne vojenské riešenie krízy a že akékoľvek riešenie vyžaduje obnovenie procesov z Gomy a Nairobi, o ktorých som pred chvíľou hovoril a ktoré tvoria vhodný rámec pre trvalú stabilizáciu situácie v tejto konžskej provincii.
Obnovenie dialógu a spolupráce medzi Konžskou demokratickou republikou a Rwandou je v tejto súvislosti rozhodujúce. Rád by som vyzdvihol činnosť osobitného predstaviteľa Európskej únie pre oblasť Veľkých afrických jazier Roelanda Van de Geera, ktorý vyvíja úsilie o opätovné rozbehnutie tohto dialógu. Práve v súvislosti s týmito cieľmi sa v priebehu posledných niekoľkých týždňov zmobilizovalo medzinárodné spoločenstvo a najmä Európska únia.
Toto úsilie už prinieslo svoje prvé ovocie, predovšetkým v podobe obnovenia dialógu na úrovni ministrov medzi Kinshasou a Kigali a zorganizovania medzinárodného samitu venovaného kríze na východe Konžskej demokratickej republiky 7. novembra v Nairobi, ktorý sa uskutočnil z iniciatívy štátov regiónu Veľkých jazier a Africkej únie a na ktorom sa zúčastnili aj konžský prezident Joseph Kabila a rwandský prezident Paul Kagame.
Spomedzi pozitívnych výsledkov tohto samitu treba spomenúť predovšetkým záväzok štátov regiónu vyslať v prípade potreby mierové sily na východ Konžskej demokratickej republiky a tiež v prípade potreby vymenovať tím sprostredkovateľov na vysokej úrovni, ktorého členmi by boli bývalý prezident Nigérie pán Obasanjo a bývalý prezident Tanzánie pán Mkapa.
Na mimoriadnom samite v Johannesburgu 10. novembra deklarovali svoju pripravenosť vyslať v prípade potreby mierové sily na východ Konžskej demokratickej republiky aj štáty Rozvojového spoločenstva južnej Afriky (SADC). Európska únia víta záväzok afrických štátov a je naďalej rozhodnutá pokračovať vo svojej činnosti spolu s OSN, Africkou úniou a krajinami regiónu Veľkých jazier s cieľom dosiahnuť riešenie tejto krízy. Musíme však jasne povedať, že riešenie tejto krízy nebude možné bez posilnenia zdrojov určených na stabilizáciu mieru, a to hlavne zdrojov OSN.
Benita Ferrero-Waldner
Vážený pán predsedajúci, najskôr chcem v rýchlosti povedať pánovi van Buitenenovi, že som si poznamenala, čo povedal, a budem to tlmočiť svojim kolegom, ktorí sa k tomu zajtra určite vyjadria.
Vážený pán predsedajúci, vážení poslanci, vážené poslankyne, pán úradujúci predseda Rady, drahý Jean-Pierre, dnes vystupujem namiesto svojho kolegu komisára Louisa Michela, ktorý sa nemohol zúčastniť na tomto zasadnutí zo zdravotných dôvodov a ktorý ma poprosil, aby som sa vám v jeho mene ospravedlnila.
Všetci viete, aký má pán komisár Michel vzťah k regiónu Veľkých jazier. Ako už povedal pán predseda Rady, bol to práve on, kto ako prvý cestoval 30. a 31. októbra minulého roka v čase vrcholiacej krízy do Konžskej demokratickej republiky a Rwandy, aby sa pokúsil riešiť tieto záležitosti. Vďaka tejto tieňovej diplomatickej misii vznikla myšlienka zorganizovať konferenciu v Nairobi, ktorej praktické závery nám dnes dávajú nové vyhliadky na prekonanie krízy.
Čo sa týka odpovede, ktorú môže Komisia poskytnúť, rada by som sa s vami podelila o analýzu situácie z dvoch pohľadov, ktoré sú v podstate veľmi podobné tým, ktoré opísal pán predseda Rady.
Po prvé, z humanitárneho pohľadu sa medzinárodné spoločenstvo vrátane Európskej únie nachádza vo fáze poskytovania reakcie na krízu. Komisia okamžite zmobilizovala 6,3 milióna EUR na pokrytie núdzových potrieb. Zostávame však naďalej veľmi obozretní, aby sme boli schopní upraviť túto sumu podľa vývoja situácie. Humanitárne potreby sú úplne pokryté v Kivu a spolupráca medzi humanitárnymi agentúrami je skutočne dobrá.
Komisia a členské štáty 14. novembra v Marseille spoločne oznámili poskytnutie nových príspevkov, ktoré predstavujú ďalších 43,5 milióna EUR na riešenie krízy.
Najväčším problémom však naďalej zostáva prístup k obyvateľom v niektorých oblastiach, v ktorých pokračujú boje medzi konžskými ozbrojenými silami, ich spojencami z kmeňa Mai-Mai a FDLR na jednej strane a CNDP na strane druhej, pretože ani jedna zo strán nedodržiava prímerie.
Po druhé, z politického a vojenského hľadiska nie je na východe Konžskej demokratickej republiky (KDR) možné vojenské riešenie. Do úvahy prichádza jedine vyvážené politické riešenie postavené na dialógu. Odporučili to aj krajiny z tohto regiónu na samite v Nairobi 7. novembra a predovšetkým sa zdá, že v to dúfali aj povstalci z CNDP a veľká časť politických štruktúr v Kinshase, napríklad Národné zhromaždenie.
Komisia je preto veľmi spokojná so závermi samitu, na ktorých sa dohodli vedúci predstavitelia krajín regiónu Veľkých jazier, konkrétne s rozhodnutím zapojiť africkú diplomaciu na vysokej úrovni do riešenia krízy a vytvoriť kontrolný mechanizmus, ktorý umožní vedúcim predstaviteľom krajín regiónu podrobne monitorovať vývoj a včas zodpovedajúco reagovať.
V tejto súvislosti je veľkým povzbudením návšteva regiónu, ktorú práve uskutočnil pán Obasanjo. Táto návšteva nás uistila o možnostiach vojenského zásahu niektorých krajín v regióne a získala záruky od prezidenta Kabilu, že Kinshasa bude pripravená vypočuť si požiadavky CNDP a vydať sa na cestu dialógu. Počas návštevy zazneli aj sťažnosti zo strany CNDP a generál Nkunda potvrdil svoju pripravenosť dodržať prímerie a urobiť všetko pre umožnenie dodávky humanitárnej pomoci do oblastí, ktoré má pod kontrolou.
Je preto kľúčové zachovať súčasnú politickú atmosféru a urobiť všetko pre to, aby sa vyhlásenia jednotlivých aktérov dodržiavali v praxi. Je zároveň najvyšší čas venovať sa prvotným príčinám krízy na východe krajiny, ktoré všetci dobre poznajú - prítomnosť FDLR, organizované drancovanie minerálnych zdrojov, politická frustrácia komunít a menšín - a musí sa prísť s návrhmi na ich riešenie.
V tejto súvislosti je nevyhnutné, aby celé medzinárodné spoločenstvo podporilo diplomatické úsilie nadväzujúce na samit v Nairobi a aby sa koordinovali kroky na medzinárodnej úrovni s cieľom vytvoriť dostatočný priestor pre prezidentov Obasanja a Mkapu na pokračovanie v rokovaniach.
Je tiež dôležité vyzdvihnúť úlohu misie MONUC. Misia MONUC nie je zodpovedná za rôzne prípady zneužitia moci. Misia MONUC vykonáva dôležitú prácu, a to napriek chudobným zdrojom a obmedzeniam svojich funkcií. Má aj úlohu, ktorá by sa len ťažko dala nahradiť, a to zabezpečovanie mieru namiesto vedenia vojny.
Avšak práve teraz, keď bude v nasledujúcich dňoch Bezpečnostná rada rokovať o tejto otázke, je ešte dôležitejšie podporovať súčasné úsilie o posilnenie jej mandátu. Myslíme si, že tento mandát by sa mal rozšíriť, napríklad o kontrolu drancovania prírodných zdrojov, a predovšetkým, ako povedal pán predseda Rady, by sa malo zvýšiť množstvo zdrojov, ktoré misii takúto činnosť umožnia.
Jürgen Schröder
v mene skupiny PPE-DE. - Vážený pán predsedajúci, v súčasnosti čelíme finančnej kríze, ktorá sa zapíše do histórie. V priebehu niekoľkých týždňov sme však dokázali zorganizovať stretnutie G20, ktoré prinieslo konkrétne výsledky, z ktorých najdôležitejším bolo rozhodnutie použiť 2 % HDP na stimulovanie hospodárstva a pomoc finančnému sektoru.
Naopak, nepodarilo sa nám dodržať záväzok použiť 0,7 % HDP na rozvoj. Ak by sme to urobili, KDR by bola určite rozvinutejšia a možno by k tomuto celému konfliktu ani nedošlo. Berme však veci také, aké sú. Teraz nemáme čas diskutovať o rozvoji Kivu - čelíme tam humanitárnej kríze. Počas uplynulých týždňov bolo vysídlených ďalších dvestopäťdesiattisíc ľudí. Ľudia zomierajú priamo alebo nepriamo v dôsledku bojov a rýchlo sa šíria choroby ako cholera.
V roku 2005 prijala OSN koncepciu zodpovednosti za ochranu. OSN vyslala do KDR mierové sily MONUC. So 17 000 vojakmi je MONUC najväčšou mierovou misiou na svete, ktorá pôsobí na základe silného mandátu podľa kapitoly 7. Čo však môže misia MONUC urobiť? Kvalita vojakov a výbavy je veľmi nízka a rozloha KDR je obrovská. Preto jednoznačne podporujem výzvu na posilnenie misie MONUC, realita je však taká, že prejdú mesiace, kým sa tieto posily dostanú priamo na miesto - cenné mesiace, počas ktorých budú zomierať ľudia. Z tohto dôvodu navrhujem vyslať krátkodobé európske sily s cieľom rýchleho stabilizovania regiónu, kým nebude posilnená misia MONUC funkčná a rozmiestnená v teréne.
Alain Hutchinson
Vážený pán predsedajúci, pán úradujúci predseda Rady, pani komisárka, dámy a páni, v prvom rade by som vám chcel uprostred tejto pokojnej rozpravy v tejto veľmi príjemnej atmosfére načrtnúť obraz situácie, keďže za posledných niekoľko mesiacov som bol trikrát priamo na mieste.
Kým my tu diskutujeme, tam dochádza k násiliu, znásilneniam, vládne tam smrť. Dnes je to každodennou realitou pre mnoho obyvateľov žijúcich v tejto strašnej časti sveta. Pre mňa už nie je čas na rétoriku, je čas na činy. Táto špinavá vojna podľa mňa vôbec nie je etnickou vojnou, ako to poniektorí začínajú tvrdiť. Etnické vojny si vždy možno vymyslieť, pretože sa to nám, Európanom, hodí, lebo keď sa hovorí o etnických vojnách, znamená to, že Afričania bojujú medzi sebou, a to nie je náš problém. Nie, pôvod prebiehajúcej vojny treba hľadať v útrobách baní - diamantových baní, koltánových baní a zlatých baní - ktoré napriek masakrom naďalej pokojne a efektívne fungujú. Minerály z nich sa vyvážajú priamo pod nosom síl OSN z letiska v Gome alebo dole do Kigali a niektorí ľudia na tom stále nesmierne bohatnú. O tomto je táto vojna.
Ak chceme túto vojnu zastaviť, toto je prvá vec, na ktorú sa musíme pozrieť. Ako možno tieto bane zatvoriť a aké opatrenia sú potrebné na zastavenie tohto škandalózneho obchodovania? Môžeme sa vrátiť k procesom ako proces v Kimberley, ktorý bol zavedený pre diamanty. Predpokladám, že niektorí kolegovia poslanci tu o tom budú hovoriť.
Za posledných desať rokov - a hoci toto číslo niektorí spochybňujú, uisťujem vás, že sa dá ľahko overiť - viac ako 5 miliónov Konžanov zomrelo v tomto regióne násilnou smrťou, či už to boli priame obete vojny, alebo obete vedľajších škôd, napríklad chorôb a podobne, ktoré priniesla vojna. Otázkou teda je, komu táto vojna vyhovuje a kto bude mať prospech z jej pokračovania. Myslím si, že toto je prvá zásadná vec.
Pokiaľ ide o Európsku úniu, ja a naša skupina si myslíme, že sú tu tri dôležité otázky. V prvom rade musíme skutočne podporiť prebiehajúce mierové úsilie, ktoré trvá nielen niekoľko posledných týždňov, ale už dlhšiu dobu. Nominovali sme Abbota Malua Malua na Sacharovovu cenu, pretože tento pán sa už veľmi dlho snaží hľadať mierové riešenia v tomto regióne. V Gome sprostredkoval stretnutie vlády KDR nielen s predstaviteľmi CNDP - pretože tí prišli, odišli, vrátili sa a zase odišli - ale všetkých povstaleckých hnutí. Toto považujem za dôležité. Je tu proces z Nairobi a nedávny samit v Nairobi, o ktorom sa zmienila pani komisárka.
Samozrejme, verím, že je potrebné podporovať toto úsilie a nášho komisára Louisa Michela, ktorý vynakladá obrovské úsilie v tejto oblasti, a hovorím to ako socialista, kým on je liberál.
V druhom rade musíme za každú cenu chrániť miestnych obyvateľov. Vraví sa, že misia MONUC tam nie je na vedenie vojny, ale na udržiavanie mieru. To je možno pravda, ale misia MONUC má mandát podľa kapitoly 7. Nie je to ako v roku 1994 v Kigali, keď sa nedalo nič robiť a museli sme len stáť a bezmocne sa pozerať, ako pokračujú masakre. Teraz je tu kapitola 7 a úlohou misie MONUC je chrániť civilných obyvateľov. Civilní obyvatelia sú tam masakrovaní a misia MONUC nezasiahla. Nedávno došlo v dedine, na ktorej názov si teraz nespomínam, k skutočnému masakru hneď vedľa tábora misie MONUC v Kiwanji.
Názor našej skupiny je, že misiu MONUC musia posilniť európske sily. V každom prípade v tejto súvislosti predložíme pozmeňujúci a doplňujúci návrh.
Okrem toho som presvedčený, a budem to na záver musieť povedať veľmi rýchlo, že je, samozrejme, potrebné prijať rozhodnutia nutné na zastavenie ťažby minerálov a obchodovania s nimi, pretože to je v skutočnosti príčinou všetkých masakrov páchaných v tejto oblasti.
Thierry Cornillet
Vážený pán predsedajúci, pani komisárka, zdá sa, že tento kút sveta je prekliaty, a ako veľmi výstižne povedal pán Alain Hutchinson, od začiatku 90. rokov tu bolo takmer päť miliónov mŕtvych.
Táto oblasť je ako cela smrti - masové zabíjanie v Severnom Kivu, Ugande, Rwande, Burundi - nemá to konca a každý rok zabíjanie pokračuje. Viem, že rovnaké príčiny vždy vedú k rovnakým dôsledkom - sú tam etnické konflikty, pretože hranice, ktoré sme vytýčili, boli často umelými hranicami. Vládne tam určitá forma prehnaného nacionalizmu - každý chce byť malým Napoleonom III. a púšťa sa do mexického dobrodružstva, aby sa zabudlo na problémy vlastnej krajiny. Samozrejme, je v tom túžba po peniazoch, ako povedal Alain, po často neúmernom bohatstve tejto oblasti. Je v tom aj šialenstvo, veď ako inak môžeme pomenovať činy Božej armády odporu?
Takže čo môžeme urobiť? Rád by som tiež upozornil na kroky pána komisára Michela, ktorý sa o túto záležitosť už dlho zaujíma. Videli sme jeho pôsobenie na stretnutiach v Kigali a Kinshase, ktoré priniesli samit v Nairobi. Sú tu tiež štáty SADC a pán Obasanjo. Ešte raz, je dobré uskutočňovať veľké diplomatické samity. Je to však dôvod spoliehať sa výlučne na diplomaciu? Čelíme veľmi vážnej humanitárnej situácii.
Vo funkcii spravodajcu tohto Parlamentu pre humanitárnu pomoc som začiatkom novembra navštívil Kinshasu, aby som sa stretol s pánom Botswalim Lengomom, novým ministrom sociálnych záležitostí a humanitárnej pomoci. Stretol som sa tiež s pánom Apollinairom Maluom Maluom, ktorému sme takmer udelili Sacharovovu cenu a ktorý vedie program Amani. Predovšetkým nesmieme zabúdať na značné humanitárne úsilie, ktoré musíme vyvinúť.
Takže čo vlastne v skutočnosti robíme? Sme si istí, že robíme všetko, čo by sme mali? Čo robí misia MONUC? Zdá sa, že koná úplne správne. 17 000 mužov, z toho 6 000 v oblasti, to sa rovná ozbrojenej divízii s tankami. Kto uverí, že to nestačí na zabezpečenie prístupu pre humanitárnu pomoc? Som si pritom vedomý, rovnako ako vy, rozsiahlosti území, ktoré treba chrániť.
Riešenie musí byť preto, samozrejme, diplomatické. Musíme podporovať africké riešenie za predpokladu, že ho budeme schopní realizovať. Samozrejme, musíme zaistiť trvalé prímerie, aby sa zabezpečil prístup pre humanitárnu pomoc. Bez tohto predpokladu sa tam humanitárna pomoc nedostane. Musí sa tiež zastaviť zdroj príjmov. Netreba pripomínať, že musíme zatvoriť bane, možno však tiež treba začať kritizovať spoločnosti na Západe, ktoré nakupujú koltán a iné minerály a umožňujú tak nákup zbraní. Samozrejme, tiež musíme poskytnúť našu plnú podporu mierovým iniciatívam, a to tak, že prejavíme trvalý, a nie niekedy neurčitý politický záujem.
Svoje vystúpenie ukončím výzvou na omnoho silnejšiu vojenskú prítomnosť s cieľom stabilizácie mieru, a to môže uskutočniť jedine OSN. Pokiaľ viem, Európska únia bola kedysi známa tým, že dokázala presvedčiť OSN, v čom spočívajú jej povinnosti.
Seán Ó Neachtain
Vážený pán predsedajúci, súčasná situácia vo východnej oblasti Konžskej demokratickej republiky sa každým dňom zhoršuje a medzinárodné spoločenstvo je tým veľmi znepokojené. V provincii Kivu bolo vysídlených viac ako jeden a pol milióna ľudí, čo dokazuje, aký vážny je tento problém.
Podporujem úsilie Roelanda Van de Geera, osobitného predstaviteľa Európskej únie pre región Veľkých afrických jazier, a bývalého nigérijského prezidenta, pána Obasanja, ktorí sa zúčastnili na intenzívnych rozhovoroch s politickými a vojenskými skupinami podieľajúcimi sa na týchto násilnostiach.
Žiadam Africkú úniu, aby pokračovala v úsilí o zabezpečenie mieru v regióne Veľkých jazier.
Vlády v Rwande a Nairobi podpísali mierovú dohodu v novembri 2007, čím sa pokúsili ukončiť nepriateľstvo medzi týmito dvomi krajinami. Musí sa zaistiť dodržiavanie tejto dohody, v prvom rade sa však musí ukončiť násilie.
Európska únia dáva regiónu Veľkých jazier viac peňazí ako ktorákoľvek iná organizácia alebo krajina na svete. Prosím pána Louisa Michela, európskeho komisára pre rozvoj, a Radu, aby sa pokúsili ukončiť boje a uzavrieť mier.
Frithjof Schmidt
Vážený pán predsedajúci, hrozné boje na východe Konga nie sú len prípadom občianskej vojny, je to aj regionálny konflikt zahŕňajúci mnohé susedné krajiny. Ide aj o strategické suroviny ako koltán, ktorý potrebujeme na výrobu našich mobilných telefónov, prehrávačov DVD a počítačov. Ide tiež o zlato, diamanty, kobalt a vzácne drevo. Toto sú hlbšie príčiny tohto konfliktu. Čo môžeme a čo musíme urobiť? OSN sa musí posilniť, aby bola schopná vykonávať svoju úlohu chrániť civilné obyvateľstvo pred všetkými ozbrojenými jednotkami pôsobiacimi v regióne. Misia OSN v Konžskej demokratickej republike (MONUC) potrebuje jasný mandát, viac výbavy a viac ľudských síl. Členské štáty Európskej únie v posledných rokoch opakovane prehliadali požiadavky na novú výbavu pre misiu MONUC. Napriek tomu sme potom boli svedkami ostrej kritiky zlyhaní a chýb misie MONUC. Toto používanie dvojitého metra sa musí skončiť. Teraz nepotrebujeme špeciálny vojenský kontingent EÚ, teraz musíme urýchlene poskytnúť novú výbavu misii MONUC. So záujmom a súhlasom som si vypočul, že práve toto je cesta, ktorou sa chcú uberať Rada i Komisia.
Druhou dôležitou vecou je, že je nutné prísne a na medzinárodnej úrovni monitorovať ťažbu a obchodovanie so surovinami v Kongu. Medzinárodné korporácie, ktoré sa podieľajú na tomto obchode a zarábajú na ťažbe surovín v Kongu, sa musia monitorovať a donútiť k transparentnému postupu. Samozrejme, existuje už skupina odborníkov OSN na ilegálnu ťažbu prírodných zdrojov v Kongu. Táto skupina odborníkov predložila sériu odporúčaní vrátane sankcií proti jednotlivcom a podnikom podieľajúcim sa na tejto nezákonnej ťažbe. Európska únia musí tlačiť na realizovanie tohto odporúčania OSN, a to hlavne pokiaľ ide o dovoz do EÚ, pretože to je oblasť, v ktorej môžeme konať sami za seba a aktívne tieto odporúčania OSN realizovať.
Treťou dôležitou vecou je, že sa musí začať iniciatíva na uskutočnenie medzinárodnej konferencie o regióne Veľkých jazier. Jedine politická spolupráca a hospodárska integrácia regiónu môže zabezpečiť dlhodobý mier. Európa v tom môže a musí hrať kľúčovú úlohu.
Tobias Pflüger
Vážený pán predsedajúci, na tejto vojne je fyzicky zainteresovaná celá skupina susediacich krajín a predovšetkým sa na nej priamo zúčastňujú konžské vládne jednotky spolu s milíciou a angolskými jednotkami na jednej strane a generálom Nkundom, vojakmi z kmeňa Tutsi a rwandskou podporou na strane druhej. Je to regionálna vojna, ktorá sa netýka len východného Konga.
Jedna zásadná vec je jasná - konžská vláda doteraz nebola pripravená vyjednávať priamo s povstalcami. V tomto bode je nutné pritlačiť. Je veľmi dôležité venovať sa skutočnému pozadiu tohto konfliktu. Sám prezident Spolkovej republiky Nemecko upozornil na fakt, že tento konflikt sa týka surovín. Veľmi dôležitú úlohu tu zohrávajú ropa, zlato, diamanty, meď, kobalt, koltán, zinok, cín atď.
Ide predovšetkým aj o to, kto vlastne vlastní príslušné licencie na ťažbu týchto materiálov. Je potrebné konať práve proti týmto spoločnostiam. Chcel by som spomenúť len jednu z nich - spoločnosť Gesellschaft für Elektrometallurgie mbh, ktorá sídli v Norimbergu, je jednoznačne priamym vlastníkom jednej z hlavných baní, o ktoré sa bojuje v tomto konflikte.
Chcel by som niečo povedať o úlohe misie OSN v Konžskej demokratickej republike (MONUC), pretože sa zdá, že všetci v tomto Parlamente vyzývajú na poskytnutie novej výbavy pre túto misiu. Podľa toho, čo som čítal, je misia MONUC skôr súčasťou problému ako riešenia, pretože sama tvrdí, že jej situácia sa vyvinula tak, že musí bojovať na štyroch frontoch. Úloha misie MONUC by však mala byť úplne iná. Okrem toho sme sa od organizácie Human Rights Watch dozvedeli, že indickí a pakistanskí vojaci z misie MONUC sa priamo zúčastňujú na obchodovaní so zbraňami s nepravidelnými milíciami a evidentne sa podieľajú na konflikte o suroviny. Takéto konanie nesmieme tolerovať. Úloha misie MONUC musí byť úplne iná, neutrálna. V takejto situácii nie sú výzvy na poskytnutie novej výbavy pre misiu MONUC vôbec užitočné.
Chcel by som ešte raz zdôrazniť, že Kongo už raz hralo dôležitú úlohu pri predchádzajúcej operácii Európskej únie. V tom čase bolo našou úlohou zaistiť bezpečnosť volieb a pán Kabila bol zvolený za prezidenta - ten istý pán Kabila, ktorého jednotky sú teraz významným faktorom eskalácie napätia. Tento fakt treba mať na pamäti a podrobne preskúmať skutočnú úlohu, ktorú EÚ zohrala pri zvolení pána Kabilu. Myslím si, že to, čo urobila EÚ, je veľmi problematické. Treba jednoznačne povedať, že v tejto súvislosti musí byť kritizovaný aj pán Kabila a jeho jednotky.
Správa miestneho spravodajcu novín Frankfurter Allgemeine, ktorý bol zajatý, je veľmi poučná. Veľmi dobre opísal vypuknutie konfliktu. Jeho článok ozrejmuje vzťahy medzi oficiálnymi a neoficiálnymi jednotkami a jasne tak ukazuje, že nemá význam iba vyzývať na poskytnutie novej výbavy pre misiu MONUC, ale naozaj je potrebné zaoberať sa príčinami konfliktu.
Bastiaan Belder
Vážený pán predsedajúci, včera večer som mal tú česť rozprávať sa priamo so skúseným humanitárnym pracovníkom o vojne vo východnom Kongu. Krízu v Severnom aj Južnom Kivu pozná ako vlastnú dlaň. Jeho rozprávanie, bez toho, aby som chcel nejako prikrášľovať prevládajúce utrpenie v regióne, nám prináša niekoľko lúčov nádeje. Jedným lúčom nádeje je bezpochyby skutočnosť, že pred viac ako týždňom konžská prezidentská garda v spolupráci s políciou obkľúčila vládnych vojakov, ktorí sa podieľali na rabovaní. Je to nádejným znamením toho, že konžská vláda začína zavádzať právo a poriadok, a tento vývoj si zaslúži zo strany Európy jednoznačné povzbudenie a podporu.
Ďalším lúčom nádeje je, že líder povstalcov Nkunda doteraz, zdá sa, nebol schopný zmobilizovať a zverbovať Tutsiov v Severnom Kivu na podporu svojich mocenských ambícií. Môj kontakt to považuje za pozitívne vyjadrenie identifikácie Tutsiov s konžským štátom a civilným obyvateľstvom.
Tretím lúčom nádeje sú iniciatívy s cieľom náboženského zmierenia na miestnej aj provinčnej úrovni. Zvolené orgány sa na týchto platformách podieľajú rovnako aktívne ako tradičné autority a kmeňoví predstavitelia. Tieto platformy v Severnom a Južnom Kivu si zasluhujú dvojitú podporu Európy - finančnú pomoc a profesionálnu angažovanosť pri riešení konfliktov. Na to, aby bola humanitárna pomoc v oboch regiónoch Kivu účinná, je nevyhnutné zapojenie miestnych orgánov, medzi ktoré patria skupiny oboch miestnych lídrov, tradiční kmeňoví predstavitelia a zvolené orgány.
Na základe vlastných skúseností môj kontakt zdôraznil, že napriek všetkým vojenským konfliktom a tomu, že ľudia stále utekajú, tieto ustanovené mocenské štruktúry aj naďalej fungujú. Z tohto dôvodu naliehavo žiadal o poskytnutie peňazí pre návaly utečencov v osadách v Severnom a Južnom Kivu a aj pre samotných obyvateľov osád. Nakoniec môj zdroj povedal: "Ak máte peniaze, môžete sa dostať k jedlu. Na prekvapenie, každý deň je niekde trh. V Kongu je možné bez problémov narábať s peňažnými prídelmi. Nerobí to ľudí závislými, pretože sa môžu sami rozhodnúť, na čo peniaze minú. Naštartuje sa miestne hospodárstvo, čo prináša okamžitý účinok. Na zaistenie hladkého priebehu tohto procesu navštevujeme zvolené dedinské výbory, rozprávame sa s nimi a oni nás potom nasmerujú na tých, ktorí pomoc najviac potrebujú."
Vzhľadom na tento rozhovor a úprimnú snahu Európy o zmierenie musí existovať budúcnosť pre Severné a Južné Kivu a zároveň aj pre celé Kongo. Preto z celého srdca vyzývam Radu, Komisiu, Európsky parlament a európske inštitúcie, aby urobili všetko, čo bude potrebné.
Koenraad Dillen
(NL) Vážený pán predsedajúci, nemá veľký význam diskutovať dnes o tom, za akú tragickú považujeme situáciu vo východnom Kongu. Mali by sme nazývať veci pravým menom a, samozrejme, položiť si otázku, či by Európa a hlavne krajiny ako Francúzsko a Belgicko, ktoré majú mimoriadne zlú povesť v tomto regióne, mali zasahovať vo vojenskom zmysle. Podľa mňa odpoveď znie "nie", vzhľadom na to, čoho sme boli svedkami. V Kongu Európa opäť raz dokázala, aká je rozdelená a slabá a akou ilúziou by bolo myslieť si, že na tejto úrovni by bola možná spoločná zahraničná a bezpečnostná politika. Pripomeňme si, že Paríž, ktorý dokonca v súčasnosti vykonáva predsedníctvo Rady, dal práve v Nemecku zatknúť vedúceho protokolu rwandského prezidenta Kagameho za pokus o vraždu prezidenta Habyarimanu v roku 1994. Ten je považovaný za jednu zo strán zúčastnených na konflikte. Dokonca ani naša vlastná krajina, Belgicko, nie je úprimná, veď len včera belgický minister zahraničných vecí Karel De Gucht ostro kritizoval politiku európskeho komisára pre rozvoj a humanitárnu pomoc Louisa Michela, a to práve v súvislosti s jeho politikou vo vzťahu ku Kongu. Citujem Karla De Guchta: "Ak je súčasná situácia v Kongu výsledkom Michelovej politiky, tak to je naozaj niečo. Situácia nikdy nebola taká alarmujúca, ako je teraz."
Dámy a páni, tieto slová vyslovil jeden z politických spojencov pána komisára. V tejto kakofónii môže byť jediným naším záverom to, že ochrana civilného obyvateľstva by mala byť v prvom rade úlohou Africkej únie, ktorú treba podporovať, a misie OSN v Kongu. Európa by preto urobila najlepšie, keby do tohto regiónu vlastné jednotky neposielala.
Colm Burke
Vážený pán predsedajúci, stotožňujem sa s pocitmi svojich kolegov a vyjadrujem mimoriadne znepokojenie v súvislosti s obnovením bojov medzi konžskou armádou a obnovenými milíciami v Severnom Kivu v KDR. Rastúce násilie v Severnom Kivu vážne presiahlo možnosti mierovej misie OSN (MONUC), ktorá funguje v tejto krajine.
Humanitárna situácia v provincii Kivu s viac ako 1,5 milióna vnútorne vysídlených osôb je mimoriadne závažná. Činnosť Svetového potravinového programu a ďalších MVO bola vážne obmedzená násilím, sú rozšírené krádeže, znásilňovanie a vraždenie civilistov vládnymi i povstaleckými silami.
Misia MONUC má mandát podľa kapitoly 7 Charty OSN na zaistenie ochrany civilistov bezprostredne ohrozených fyzickým násilím, chýbajú jej však zdroje a vojaci potrební na plnenie tohto mandátu. Medzinárodné spoločenstvo a Bezpečnostná rada OSN musia posilniť misiu MONUC tým, že jej poskytnú výbavu a ľudí potrebných na to, aby mohla plniť svoju úlohu. Keďže vidím, že Európska únia sa rozhodla nepodnikať kroky smerom k ďalšej misii Európskej bezpečnostnej a obrannej politiky (EBOP), ktorá by riešila túto eskaláciu násilia v KDR, nalieham na Európsku úniu, aby posilnila spoluprácu s misiou MONUC na čo najvyšší možný stupeň.
Najnovšia rezolúcia Bezpečnostnej rady OSN, ktorú vypracovalo Francúzsko, navrhuje dočasné zvýšenie vojenskej sily v rámci misie MONUC až o 2 785 vojakov. Tým by sa zvýšil maximálny povolený počet vojakov a policajtov rozmiestnených v rámci misie MONUC, ktorá je už teraz najväčšou mierovou silou OSN na svete, na viac ako 20 000, pričom by pokrývali krajinu s veľkosťou približne ako západná Európa.
Dôrazne žiadam Bezpečnostnú radu OSN, aby vzhľadom na naliehavosť súčasných udalostí v KDR hlasovala o tejto rezolúcii čo najskôr. Som pohoršený masakrami, zločinmi proti ľudskosti a aktmi sexuálneho násilia na ženách a dievčatách vo východnej provincii KDR a vyzývam všetky príslušné národné i medzinárodné orgány, aby páchateľov postavili pred súd.
Ana Maria Gomes
(PT) Najnovšie hrôzy v Severnom a Južnom Kivu a neschopnosť medzinárodného spoločenstva ukončiť ich sú rovnako šokujúce ako chamtivosť rwandských a konžských predstaviteľov, ktorí podporujú tento stav organizovaného chaosu, aby zakryli otrasné plienenie prírodných zdrojov regiónu.
Čo môže urobiť Európska únia? Čo môže urobiť pre krajinu, v ktorej boli a stále sú rôzne misie EBOP (Európska bezpečnostná a obranná politika) a v ktorej by sa prvé demokratické voľby nemohli uskutočniť bez podpory Európy? Čo môže urobiť pre krajinu, ktorá dostáva milióny v rámci rozvojovej a humanitárnej pomoci? Čo môže urobiť pre krajinu s jedinečným strategickým významom, v ktorej päť miliónov ľudí zomrelo v dôsledku toho najbarbarskejšieho násilia za posledné roky?
Európska únia musí urobiť omnoho viac ako len to minimum, o ktorom sa rozhodlo od začiatku tejto poslednej vojenskej eskalácie. Nestačí zvýšiť humanitárnu pomoc a začať diplomatické iniciatívy, pri ktorých sa neustále opakujú sľuby o odzbrojení a vyhlásenia dobrej vôle.
Európska únia súrne potrebuje posilniť misiu MONUC (misia OSN v Konžskej demokratickej republike), ktorá by tak opäť nadobudla svoju stratenú dôveryhodnosť a účinnosť. V tomto smere nestačí len predkladať rezolúcie v Bezpečnostnej rade. Európska únia sa musí okamžite spojiť s oddelením OSN pre mierové operácie (DPKO) a poskytnúť výbavu a v prípade potreby aj vojakov na vyplnenie medzier v misii MONUC.
Ako poslednú možnosť, ak to bude odôvodnené vývojom v New Yorku a situáciou priamo na mieste, by EÚ nemala a nesmie vylúčiť možnosť vyslania vojenskej misie v rámci EBOP. Je našou zodpovednosťou chrániť to, čo je v stávke, a to životy bezbranných civilistov, ktorí potrebujú okamžitú medzinárodnú ochranu.
Už nikdy viac! Musíme to začať brať vážne a už nikdy nedopustiť, aby sa zopakovala genocída v Rwande a masakry v Kongu.
Luca Romagnoli
(IT) Vážený pán predsedajúci, dámy a páni, vyhlásenia Rady a Komisie o reakcii EÚ na vážnu krízu v Kongu sú ako zvyčajne pokrytecké a neplodné. Za Laurentom Nkundom stojí Rwanda a Uganda, krajiny, ktoré vždy mali v tomto regióne svoje záujmy, a to až do takej miery, že sa v nedávnej minulosti niekoľkokrát pokúsili o inváziu - podzemné zdroje a zdroje na východe KDR sú príliš bohaté na to, aby ich nechali v rukách niekoho iného.
Od januára do dnešného dňa bolo zakúpených trikrát toľko zbraní ako v roku 2007 a niektoré z nich, pokiaľ ide o oblasť Rwandy, boli určené pre povstalca Laurenta Nkundu. Dnes vidíme výsledok. Záujem Washingtonu sa už roky obracia k regiónu Veľkých jazier, pričom ide hlavne o podporu Ugandy a Rwandy. Napríklad najväčšie veľvyslanectvo USA v Afrike je v Kampale - v Ugande ani Rwande sa nič neudeje bez súhlasu Spojených štátov.
Tento náhly obrat Európskej únie v súvislosti s možnosťou vyslania mierových síl do regiónu vysiela ako zvyčajne zlý signál, pretože my uprednostňujeme diplomaciu, ako keby diplomacia stačila na presvedčenie nepríjemného zákazníka ako Laurent Nkunda, aby sa stiahol. Naše debaty ako vždy nič neznamenajú a nakoniec si ešte vypočujeme pána komisára Michela, ako pána Nkundu takmer chváli. Za to vám pekne ďakujem!
Geoffrey Van Orden
Vážený pán predsedajúci, všetci chápeme komplikovanosť súčasnej hroznej situácie vo východnom Kongu, ktorá má etnický základ a jej pôvod treba hľadať v Rwande, Burundi a Ugande.
Je naliehavo potrebné začať účinný sprostredkovateľský proces medzi Rwandou a KDR. Je nutné uzavrieť prímerie a riadne ho dodržiavať. Civilné obyvateľstvo jednoznačne potrebuje ochranu a okamžitú humanitárnu pomoc.
Som oboznámený s nedávnym vyhlásením stáleho zástupcu Africkej únie v Bruseli v Podvýbore Parlamentu pre bezpečnosť a obranu, kde sa vyjadril, že uprednostňuje, aby si Afričania riešili bezpečnostné otázky na svojom kontinente sami. Preto ma teší, že EÚ sa nesnaží využiť tragédiu v Kongu len ako príležitosť na vyvesenie svojej značky na ďalšiu takzvanú vojenskú operáciu EÚ. Sú to predovšetkým Afričania, kto musí prevziať zodpovednosť za riešenie súčasnej situácie, my im však pri tom musíme poskytnúť všetku možnú pomoc prostredníctvom Africkej únie a OSN.
Zároveň sa však zdá, že panuje istá nejasnosť, pokiaľ ide o mandát misie MONUC, pravidlá jej pôsobenia a použitie sily. Veliteľ misie MONUC generálporučík Vicente Díaz de Villegas nedávno po siedmich týždňoch z tejto pozície odstúpil. Uviedol osobné dôvody, ja však uvažujem, či nešlo o profesionálnu frustráciu.
Povzbudzujúce však je, že 6. novembra bola v blízkosti Gomy v rámci misie MONUC rozmiestnená tisícčlenná juhoafrická jednotka. Vedenie misie MONUC tvrdí, že majú inštrukcie v prípade potreby začať paľbu. Misia MONUC musí byť schopná konať v záujme ochrany civilistov pred bezprostredným ohrozením násilím. Je jasné, že sa musí značne zvýšiť počet výkonných jednotiek OSN a Africkej únie rozmiestnených vo východnom Kongu, a musí tiež byť jasné, odkiaľ pochádzajú - je veľa krajín, ktoré by sa na tom mohli podieľať, momentálne to však nerobia.
Ak Západ neurobí maximum pre pomoc pri operáciách v Kongu, neďaleko už čakajú ďalší aktéri s menej vznešenými úmyslami.
Genowefa Grabowska
(PL) Vážený pán predsedajúci, pani komisárka, pán Jouyet, som členkou Spoločného parlamentného zhromaždenia AKT - EÚ. Počas posledného zasadnutia v Kigali v Rwande som si vypočula prezidenta Paula Kagameho, ktorý hovoril o potrebe stabilizácie situácie v strednej Afrike. Hovoril o tom, že chce mier, avšak počas pobytu v Kigali som navštívila múzeum holokaustu, ktoré je spomienkou na smrť milióna Tutsiov zmasakrovaných v priebehu len troch mesiacov - sto dní. To sa stalo v roku 1994.
Budeme teraz svedkami zopakovania sa toho, čo sa stalo vtedy? To nesmieme dopustiť. Považujem to za našu povinnosť. Myslím si, že Európska únia musí urobiť viac. Neviem, či vyslanie ďalších vojakov vyrieši situáciu. Osobne o tom pochybujem, zdá sa mi však, že musíme dôkladne preskúmať zdroje financovania, ktoré, ako poznamenal môj kolega, pochádzajú z ťažby konžských prírodných zdrojov a následne nesmerujú k malým obchodníkom a anonymným jednotlivcom, ale vstupujú aj na európske trhy. Toto je zdrojom a zároveň riešením problému.
Venujme sa teraz humanitárnej situácii, ktorá sa evidentne začína vymykať spod kontroly. Tu môžeme zohrať svoju úlohu a tu musí Európska únia urobiť všetko pre ochranu tých 1 600 000 ľudí, ktorí potrebujú vodu, jedlo, prikrývky, stany a starostlivosť. Poďme tento problém riešiť.
José Ribeiro e Castro
(PT) Vážený pán úradujúci predseda Rady, pani komisárka, dámy a páni, v tejto chvíli sa svetové mocnosti zaoberajú medzinárodným finančným systémom. Snažia sa dostať ho pod kontrolu a nedá sa povedať, že včas. Možno tiež nastal čas, aby sme vyriešili ďalší problém, o ktorom rozprávame už celé desaťročia.
Už roky počúvame príbehy o nehanebnom drancovaní zdrojov. Koľkokrát ako teraz opäť v Kongu sme už počuli o krviprelievaní? Myslím si, že nastal čas potrestať tieto spoločnosti, zastaviť tento nemravný obchod a zmraziť kontá prinášajúce hanebné zisky z ťažby minerálnych zdrojov za cenu krvi a utrpenia ľudí.
Nerozumiem, prečo sa tieto spoločnosti nenachádzajú na takom istom čiernom zozname, aký máme pre teroristické organizácie. Nerozumiem, prečo medzinárodné spoločenstvo nie je schopné potrestať týchto podnikateľov, ktorí vlastne nie sú podnikateľmi, ale banditami ohrozujúcimi regionálnu a svetovú bezpečnosť.
Naliehavo žiadam francúzske predsedníctvo a Komisiu, aby v tejto súvislosti viedli medzinárodnú iniciatívu.
Ioan Mircea Paşcu
Vážený pán predsedajúci, mená ako Lumumba, Mobutu, Chombe, Dag Hammarskjöld a Katanga sa niesli mojím neskorým detstvom na začiatku 60. rokov. O päťdesiat rokov neskôr je Kongo - teraz Konžská demokratická republika - opäť sužované vnútornými nepokojmi hraničiacimi s občianskou vojnou. Tentoraz však vojna vo východných častiach KDR prichádza po významnom úsilí EÚ - a napriek nemu - vo forme peňazí, programov, misií priamo na mieste vrátane vojenských misií a intenzívneho diplomatického úsilia.
Súčasná situácia v KDR preto nie je len ďalšou krízou. Je skôr skúškou schopnosti a ochoty EÚ zohrávať medzinárodnú úlohu, na ktorú si teraz vo svetovej politike nárokuje, pretože táto kríza má všetky aspekty, o ktorých Únia tvrdí, že je na ich riešenie najlepšie vybavená, a odohráva sa v Afrike, teda na kontinente, ktorého geohospodársky význam exponenciálne rastie.
Bart Staes
. - (NL) Vážený pán predsedajúci, pán Hutchinson začal rozpravu tým, že povedal, že by sme mali skončiť s rétorikou a pristúpiť k činom. Myslím si, že má úplnú pravdu. Dovoľte mi spomenúť dva kľúčové body tejto rozpravy.
V prvom rade najdôležitejšia je realizácia odporúčaní skupiny odborníkov OSN na ilegálnu ťažbu prírodných zdrojov KDR, ako aj uloženie sankcií osobám a spoločnostiam, u ktorých sa dokázala účasť na drancovaní zdrojov. EÚ musí začať konať.
V druhom rade musíme rázne zastaviť nezákonnú ťažbu a zaviesť systémy sledovania a potvrdzovania pôvodu zlata, cínovej rudy, koltánu, kobaltu, diamantov, pyrochlóru a dreva, aby sa tento krvavý obchod konečne zastavil.
Moja explicitná otázka na úradujúceho predsedu Rady pána Jouyeta a pani komisárku Ferrerovú-Waldnerovú znie, aké iniciatívy budete v tejto súvislosti vyvíjať v nasledujúcich niekoľkých mesiacoch? Myslím si, že máme právo dostať odpoveď na túto otázku.
Jim Allister
Vážený pán predsedajúci, rozhodne sa nepovažujem za odborníka na otázky Konga, ani nemám žiadne hotové riešenia, viem však jedno - ak za posledných 20 rokov zomrelo päť miliónov ľudí, mali by sme byť všetci znepokojení.
Moje znepokojenie silnie, keď čítam niektoré ostré kritiky pochádzajúce od množstva MVO, ktoré pôsobia v tejto oblasti. Pred pár dňami som napríklad čítal takéto vyjadrenie organizácie Amnesty International - s ktorou, musím povedať, nie vždy súhlasím - v súvislosti s ľudskými právami a konkrétne s humanitárnou tragédiou v provincii Severné Kivu: "Bezpečnostná rada OSN, Európska únia a Africká únia sedia so založenými rukami. Doteraz nedokázali posilniť mierové sily OSN a poskytnúť im vybavenie, ktoré potrebujú na zabezpečenie účinnej ochrany civilistov."
Očakával som, že v tejto rozprave budem počuť odpoveď na túto kritiku. Musím otvorene povedať, že sa tak nestalo. Diplomacia je v poriadku, ale samotná diplomacia všetky odpovede neprinesie.
Jas Gawronski
Vážený pán predsedajúci, vzhľadom na naše vlastné hospodárske problémy by pre nás bolo jednoduché zabudnúť na problémy Afriky, bola by to však strašná chyba.
Myslím si, že musíme vyvinúť tlak na Africkú úniu, aby si uvedomila vlastnú zodpovednosť v tomto regióne. Ak má Africká únia raz prevziať rovnaký typ zodpovednosti ako EÚ, musí premeniť slová na činy - niečo, v čom očividne zlyhala napríklad v prípade Zimbabwe. Nemali by sme tiež váhať podmieniť naše dlhodobé obchodné vzťahy a pomoc krajinám ako KDR dodržiavaním ľudských práv, dobrou správou vecí verejných a transparentnosťou v týchto krajinách.
Na základe toho dúfam, že Komisia opäť potvrdí svoju podporu Iniciatívy za transparentnosť ťažobného priemyslu.
Anne Van Lancker
(NL) Vážený pán predsedajúci, pán úradujúci predseda Rady, pani komisárka, po tom všetkom, čo bolo povedané, by som vám chcela adresovať nasledujúcu poznámku. Obaja ste zdôraznili, že neexistuje vojenské riešenie tohto konfliktu. Musím s vami absolútne súhlasiť - na dohodách z Gomy alebo Nairobi nie je nič zlé. Nič zlé nie je ani na procese, ktorý sa opäť uvádza do života, okrem toho, že dohody sa nikdy nedodržiavajú. Netreba ani pripomínať, že Európa by mala vyvíjať tlak na silnejší a lepší mandát misie MONUC a väčší počet vojakov. Veľkou otázkou, ktorú by sme si však mali položiť, je, či vôbec môže byť misia MONUC úspešná bez akejkoľvek európskej intervencie, hoci má mandát podľa kapitoly 7. Pán Jouyet, chcela by som sa vás spýtať, aké dobré dôvody mali ministri EÚ na zamietnutie európskej intervencie takéhoto typu?
Jean-Pierre Jouyet
Vážený pán predsedajúci, vážení poslanci, vážené poslankyne, pani komisárka Ferrerová-Waldnerová, veľmi pekne vám ďakujem za túto zaujímavú rozpravu.
Sme si plne vedomí výzvy tohto Parlamentu smerom k Európskej únii na rozmiestnenie vojenskej misie v tomto regióne Konžskej republiky. Musím však pripomenúť, že Európska únia už má záväzky v Konžskej republike. V prvom rade v podobe pomoci spoločenstva - 50 miliónov EUR v roku 2008 a ďalších 6 miliónov EUR ako núdzovú pomoc, ako spomenula pani Benita Ferrerová-Waldnerová. Máme tam dve misie EBOP zamerané na podporu reformy konžskej polície a armády, ktorých nepripravenosť a neúčinnosť boli, ako sme videli v tomto prípade, doslova tragické. Navyše Európska únia tam už zasahovala, a to v roku 2003 prostredníctvom vojenskej misie nazývanej Artemis. Podmienky však vtedy boli iné, pretože Európska únia pripravovala pôdu na príchod misie OSN, ktorá tam potom pôsobila.
Takže, ako môžeme okrem rétoriky reagovať na tragédiu v tomto regióne? Najrýchlejším riešením humanitárnej krízy by bolo posilnenie existujúcich opatrení, teda misie MONUC, prostredníctvom širšieho mandátu a ďalších vojakov. Chcem povedať, že Francúzsko je pripravené zúčastniť sa na takomto posilnení, pretože ak budeme čakať na rozmiestnenie misie Európskej únie, riskujeme, že stratíme veľa času. Ako viete, Únia už pôsobí v Čade a v Stredoafrickej republike, takže je tu problém s rozmiestnením a, aby som sa vyjadril úplne jasne, viacero štátov v Rade momentálne nebude schopných zúčastniť sa na týchto posilňovacích operáciách.
Ako pripomenuli viacerí rečníci, posilnenie misie MONUC by bolo výhodné, pretože jej mandát je založený na kapitole 7 Charty OSN. Musíme tiež vziať do úvahy, že zastavenie ofenzívy Nkundu 29. októbra umožnilo začatie opätovného rozmiestňovania misie MONUC. Ďalším krokom je zmena usporiadania misie OSN s príchodom nových elitných jednotiek, najmä indických Gurkov, ktorí sa očakávajú tento mesiac. K už prítomným 17 000 mužom je potrebné pridať ďalších 3 000, čo je aj cieľom procesu, ktorý sme začali v Bezpečnostnej rade v New Yorku počas posledných niekoľkých dní.
Ako však naznačili viacerí rečníci, nesmieme zostať len pri riešení vojenskej situácie, pretože zverstvá, ktorých sme svedkami a ktoré, ako mnohí pripomenuli, už trvajú príliš dlho, si ako prvoradé vyžadujú politické riešenie, čo potvrdili aj návštevy komisára Michela, Bernarda Kouchnera a Davida Milibanda. Len to umožní opätovné nadviazanie kontaktu medzi protagonistami v tomto regióne. Prioritou musia byť rokovania vedené v africkom rámci, či už pôjde o Africkú úniu, SADC, alebo konferenciu o oblasti Veľkých jazier, ktoré povedú k oživeniu procesov z Gomy a Nairobi.
Z dlhodobého hľadiska musí Únia pomáhať Konžskej republike vybudovať skutočnú armádu, ktorá tam teraz neexistuje, je úplne zruinovaná. Tak bude môcť Konžská republika zaistiť bezpečnosť krajiny, ktorá je obrovská a ťažko sa spravuje, a zabrániť ďalším humanitárnym krízam.
Stotožňujem sa s názormi tých, ktorí povedali, že musíme riešiť aj príčiny konfliktu, a presne to Rada urobila, keď 10. novembra vyzvala na boj proti nezákonnej ťažbe prírodných zdrojov v regióne najmä povstaleckými skupinami. Mala by sa táto úloha monitorovať boj proti nezákonnej ťažbe zveriť misii MONUC? Otázka je otvorená, ale vzhľadom na situáciu humanitárnej krízy musí byť prioritou misie MONUC ochrana civilného obyvateľstva, čo zdôraznili aj mnohí ďalší. Myslím si, že je dôležité, a tiež to už bolo povedané, aby sa jedno z riešení drancovania zdrojov hľadalo na regionálnej úrovni, aby sa zastavila ťažba a vývoz týchto zdrojov do našich krajín.
Nakoniec dodávam, že by sme určite mali vykonať rezolúcie skupiny OSN týkajúce sa týchto otázok.
Takže to bolo ešte pár vecí, na ktoré som chcel upriamiť pozornosť tohto Parlamentu.
Benita Ferrero-Waldner
Vážený pán predsedajúci, vážení poslanci, vážené poslankyne, v prvom rade som presvedčená, že táto rozprava ukázala, že sa všetci zhodujeme na tom istom - v tejto nesmierne tragickej situácii musíme teraz konať veľmi rýchlo.
Pokiaľ ide o vyslanie európskych síl na východ KDR, myslím si, že sa ukázalo, že jedine európske sily s jasným cieľom zaistenia humanitárneho priestoru by mohli byť prijateľné pre všetky krajiny v regióne. To by znamenalo nastolenie humanitárneho prímeria pre všetky strany konfliktu na umožnenie dodávky pomoci obyvateľom v blízkosti bojovej línie. To je presne to, čo chcú krajiny z oblasti Veľkých jazier, a prímerie a humanitárna pomoc sú pre ne absolútnou a okamžitou prioritou.
V tejto súvislosti tiež naznačili cesty, ktorými sa dá ísť - politické rokovanie a predovšetkým, a to je to, o čom sme všetci hovorili, posilnenie misie MONUC. Hoci humanitárna situácia sa postupne dostáva pod kontrolu, zdá sa, že niektoré členské štáty nevylučujú možnosť misie SZBP. Neurobíme však žiadne konečné rozhodnutie, kým v tejto otázke nebude panovať jednomyseľná európska podpora a kým Bezpečnostná rada OSN neoznámi svoje oficiálne stanovisko v tejto záležitosti.
Čo sa týka posilnenia misie MONUC, rovnako ako Louis Michel si myslím, že je to absolútne kľúčové. Misia MONUC prináša do tohto konfliktu konštruktívny a objektívny prístup, nemôžeme ju však žiadať o veci, ktoré nie sú súčasťou jej úloh. Misia MONUC musí zaisťovať dodržiavanie mieru v špecifickom schválenom rámci a nie vynucovať ho na všetkých stranách s použitím vojenských prostriedkov. Niekedy je to možno ťažké odlíšiť, rozdiel je však podľa mňa podstatný.
Na druhej strane je zrejmé, že vzhľadom na veľkosť Konga a komplikovanosť problému nie je misia MONUC dostatočne vybavená - všetci ste to povedali a je to pravda - ani čo sa týka zdrojov a možno ani z hľadiska svojho mandátu. Preto je žiadosť Generálneho tajomníka OSN o viac zdrojov, konkrétne tritisíc ďalších mužov, nepochybne oprávnená.
Navyše rozšírenie mandátu misie MONUC, zvlášť v súvislosti s monitorovaním nezákonnej ťažby prírodných zdrojov - ktorá je, ako ste povedali, skutočnou hybnou silou vojny - je veľmi dôležité, ako už mnohí správne poznamenali, aby sme mali nejaký vplyv na vývoj konfliktu. Keď sa opäť nastolí mier, touto otázkou sa musí zaoberať medzinárodné spoločenstvo.
Príklad procesu v Kimberley rozhodne otvára cestu, ktorou sa dá v tejto súvislosti ísť. Z praktického hľadiska už Komisia uvoľnila 75 miliónov EUR na program na východe Konga zameraný na opätovné vybudovanie vládnych štruktúr ako súdnictvo a polícia a na obnovenie monitorovania ťažby zdrojov. Tento program sa začína uskutočňovať a verím, že sa ukážu prvé výsledky.
Predsedajúca
V súlade s článkom 103 ods. 2 rokovacieho poriadku som dostala šesť návrhov uznesení.
Rozprava sa skončila.
Hlasovanie sa uskutoční vo štvrtok 20. novembra 2008.
Písomné vyhlásenia (článok 142)
Alessandro Battilocchio  
Uznesenie o Konžskej republike predstavuje jednoznačný záväzok Európskej únie voči tejto časti sveta. Tentoraz však máme s prihliadnutím na závažnosť krízy zodpovednosť zaistiť, aby po slovách nasledovali skutky. Ako vždy, OSN dochádzajú riešenia. Nech teda pokus o sprostredkovanie mieru medzi stranami konfliktu iniciuje Európska únia.
Chcem poďakovať Komisii za mimoriadne dôležitý signál, ktorý v uplynulých týždňoch vyslala smerom ku KDR - vyčlenenie príspevku 75 miliónov EUR na program, ktorý má za cieľ obnoviť administratívne a vládne štruktúry v krajine vrátane systémov súdnictva a polície. Je to mimoriadne dôležitý krok, pretože sa uskutočňuje v súčasnosti s výhľadom do budúcnosti a je začiatkom boja proti tomu, čo je jadrom tohto sporu - ťažbe prírodných zdrojov Konga, ktorá je momentálne predmetom ostrého a neregulovaného sporu medzi rôznymi bojujúcimi skupinami.
