Presadzovanie právnych predpisov o preprave toxického odpadu do rozvojových krajín (rozprava) 
Predsedajúci
Ďalším bodom programu je rozprava na tieto témy:
otázka na ústne zodpovedanie o presadzovaní právnych predpisov o preprave toxického odpadu do rozvojových krajín, ktorú Komisii predložili pani Bearderová, pani Eková, pán Ouzký, pán Seeber, pani Klaßová a pani Harmsová v mene Skupiny Aliancie liberálov a demokratov za Európu, Európskych konzervatívcov a reformistov, Poslaneckého klubu Európskej ľudovej strany (kresťanských demokratov) a Skupiny zelených/Európskej slobodnej aliancie - B7-0217/2011), a
otázka na ústne zodpovedanie o presadzovaní právnych predpisov o preprave toxického odpadu do rozvojových krajín, ktorú Komisii predložili pani Wilsová, pani Liotardová, pani de Brúnová, pán Ferreira, pani Matiasová a pán Chountis v mene Konfederatívnej skupiny Európskej zjednotenej ľavice - Nordickej zelenej ľavice - B7-0218/2011).
Catherine Bearder
autorka. - Nemyslí si pán komisár, že by sme všetci boli veľmi nahnevaní, keby sme sa jedného rána prebudili a zistili by sme, že naši bohatí susedia vysypali toxický odpad na náš dvor? Presne to robí EÚ každý deň.
Každý rok sa v rozpore s právnymi predpismi EÚ v oblasti životného prostredia prepravia tony toxického odpadu z EÚ do rozvojových krajín. Pašujú sa cez prístavy, ktoré majú nedostatočnú kontrolu. Takmer tri štvrtiny odpadu z elektrických zariadení v EÚ nie sú zaevidované a len jedna tretina elektronického odpadu sa spracováva v súlade s právnymi predpismi EÚ. V Spojenom kráľovstve priemerný Brit odhodí každý rok štyri kusy elektronického odpadu. To znamená 500 000 ton pokazených televízorov, počítačov a telefónov, ale viac ako o polovici z nich nie je záznam, že boli recyklované - jednoducho sa stratia -, a to len v našej krajine.
Vývoz kontrolovaného odpadu z EÚ na likvidáciu je podľa platných právnych predpisov zakázaný, podľa odhadov sa však každý rok z EÚ nezákonne prepraví v priemere okolo 22 000 ton odpadu. V smernici o odpade z elektrických a elektronických zariadení (OEEZ) sa uvádza, že vyvážané elektronické zariadenia musia byť v prevádzkovom stave. To však závisí od politík účinnej inšpekcie v rámci celej EÚ, ktoré evidentne chýbajú. Tento odpad obsahuje olovo, kadmium, bárium, ortuť, brómované retardéry horenia a iné chemické látky a plasty, ktoré sú nebezpečné, keď sa spaľujú. Spaľovanie je často najlacnejšou metódou získavania týchto drahých kovov, keďže dospelí a deti sa prehŕňajú v týchto skládkach odpadu v snahe zarobiť si pár centov.
Nemôžeme ignorovať environmentálny vplyv ani účinky tohto škandálu na zdravie. Postihuje tých, ktorí sú najzraniteľnejší. Úprimne povedané, hanbím sa, že som Európanka. Ďakujem pánovi komisárovi za odpovede a reakcie, ale potrebujeme vedieť, ako bude konkrétne postupovať pri odstraňovaní tejto medzery v nariadení o preprave odpadu. Má Komisia nejaké plány na riešenie problému s tonami odpadu, ktoré EÚ už uložila v afrických krajinách? Je potrebné revidovať nariadenie o preprave odpadu alebo je to len vec presadzovania? Je to naliehavý problém a je potrebné, aby sa teraz prijali opatrenia. Očakávam vašu odpoveď.
Anna Rosbach
zastupujúca autora. - (DA) Som rada, že mnoho našich kolegov poslancov si uvedomuje, že náš odpad jednoducho sám od seba nezmizne, ale, bohužiaľ, často skončí vonku vo svete, kde nikto nezabezpečí jeho riadnu likvidáciu. Samozrejme, nie je to žiadna novinka. Mnohé európske krajiny začali pred mnohými rokmi posielať svoje vyradené trajekty plné azbestu do Indie, kde bosí pracovníci na otvorenom pobreží oddeľovali staré železo od nebezpečných súčiastok - ako to robia aj dnes. Ešte v horšej situácii sú africké deti, ktoré sedia na zemi a triedia náš odpad z elektrických zariadení na jednotlivé súčiastky. Je to prijateľné? Nie, samozrejme, že nie je. EÚ však nemá primerané a reálne prostriedky na presadzovanie platných nariadení, ktoré boli stanovené už 12. júla 2006.
Smernica sa presadzuje prostredníctvom jednotlivých členských štátov, ako sa uvádza v článku 50 toho istého nariadenia, ale niektoré štáty zatvárajú oči, keď ide o toto presadzovanie. Niečo sa však musí urobiť, lebo 70 miliónov ton nebezpečného odpadu ročne - a jeho množstvo sa zvyšuje - nie je vôbec zanedbateľná vec. Mám preto ďalšiu otázku okrem písomných otázok, ktoré Komisia už dostala, a tá znie: uvažuje Komisia o využití špeciálnych prístavných plôch na vykladanie nebezpečného odpadu vo vybraných prístavoch? Všeobecne by to poskytlo lepšie prostriedky kontroly. Mohla by Komisia uvažovať o uskutočnení nejakej propagačnej činnosti na podporu občanov EÚ, aby ukladali svoj nebezpečný odpad v členských štátoch na konkrétnych miestach? Je mimoriadne dôležité dostatočne informovať našich občanov, aby si uvedomili túto situáciu s odpadom, pretože bez ich pomoci sa v boji o zvládnutie problému s nebezpečným odpadom nikam nedostaneme.
Richard Seeber
autor. - (DE) Nariadenia, ktoré nefungujú, máme nielen v bankovom sektore, ale aj v oblasti životného prostredia. Napriek tomu, že nariadenie týkajúce sa prepravy odpadu máme od roku 2006, nefunguje, pretože sa zvyšuje trend prepravy nebezpečného odpadu za hranice EÚ, najmä do rozvojových krajín, kde nie je možné zaručiť správnu likvidáciu týchto nebezpečných látok. Tento povýšenecký prístup k likvidácii odpadu vedie v týchto krajinách k problémom v oblasti životného prostredia a zdravia, ktoré môžu v extrémnych prípadoch spôsobiť mnoho úmrtí.
Tu v Európskej únii navyše znehodnocujeme cenné zdroje. Súčasťou stratégie EÚ 2020 je stratégia týkajúca sa zdrojov a odpad je jedným z našich zdrojov. Mali by sme vynaložiť všetko úsilie na zvýšenie úrovne našej výskumnej činnosti v tejto oblasti, aby sa cenné materiály po skončení životnosti výrobku mohli oddeliť.
Váš kolega komisár Potočnik vo svojom prejave 7. apríla tohto roka oznámil, že napriek tomu, že Komisia sa tomuto problému veľa rokov vyhýbala a nič neurobila, na jeseň tohto roka plánuje predložiť oznámenie, v ktorom sa bude týmto problémom zaoberať, a to najmä s ohľadom na vykonávanie platných nariadení a uplatňovanie zdokonaleného systému kontroly, ako aj rozšírenie vedeckej základne. Pán komisár, chcel by som vedieť, či útvary Komisie už pripravujú toto oznámenie.
Komisár Potočnik v iných prejavoch tiež hovoril o novej agentúre. Hoci už máme veľké množstvo oficiálnych orgánov, zrejme uvažuje o spôsobe posilnenia kontroly orgánov členských štátov v tejto oblasti. Chcel by som vedieť, ako sa majú veci v tejto oblasti, lebo v súčasnosti sa zdá, že nie sme schopní vyriešiť tento problém. Aké kroky má Komisia v úmysle uskutočniť v tejto oblasti?
Satu Hassi
zastupujúca autora. - (FI) Nedostatočné vykonávanie nariadenia o preprave odpadu je už dlho vážnym problémom. Sieť na implementáciu a presadzovanie environmentálneho práva Európskej únie to zdôrazňuje od roku 2003 a predložila jasné návrhy na zlepšenia. Komisia však skutočne neurobila nič, pokiaľ nepočítate množstvo štúdií, ktoré vypracovala, a jej návrh smernice o obnoviteľných zdrojoch.
Parlament viac ako 10 rokov požaduje prísnejšie kontroly vrátane kontrol právnych predpisov o inšpekciách EÚ: minimálnych kritérií inšpekcií v správe pána Jacksona z roku 1999, legislatívnej reformy prepravy odpadu v správe pána Bloklanda z roku 2003 a minimálnych kritérií inšpekcií v uznesení z roku 2008. Komisia všetky tieto požiadavky do veľkej miery jednoducho ignorovala.
V roku 2006 nás šokoval obrovský škandál spoločnosti Trafigura, ktorá uložila veľké množstvo toxického odpadu v Pobreží Slonoviny. Vtedajší komisár pre životné prostredie Stavros Dimas prisľúbil, že bude hľadať spôsoby na posilnenie nariadenia o preprave odpadu a jeho vykonávania v členských štátoch, ale nič konkrétne sa nestalo. Pred dvomi rokmi štúdia Komisie odporučila, aby sa vytvorila osobitná agentúra na vykonávanie právnych predpisov o odpade. Vykonávala by množstvo úloh ako kontrolu systémov vyšetrovania zavedených v členských štátoch a koordináciu kontrol a inšpekcií, ale nebol predložený žiadny návrh.
Štúdia Komisie dospela minulý rok k záveru, že najlepšou možnosťou by bol právny nástroj riadiaci kritériá inšpekcií, ale nebol predložený žiadny návrh, hoci komisár Potočnik povedal, že vykonávanie právnych predpisov EÚ v oblasti životného prostredia je jeho prioritou.
Chcela by som sa teraz opýtať Komisie, kedy skutočne plánuje predstaviť vhodné opatrenia namiesto toho, aby len vypracovala ďalšie štúdie. Kedy budeme mať riadny legislatívny návrh a nielen oznámenia a štúdie? Ako povedal môj kolega pán Seeber, zlepšilo by to aj účinnosť zdrojov v Európe.
Sabine Wils
autorka. - (DE) Nezákonný vývoz odpadu a nezákonná likvidácia odpadu predstavujú čoraz väčšie ohrozenie zdravia a životného prostredia miliónov ľudí v rozvojových krajinách.
Množstvo toxického odpadu v EÚ sa stále zvyšuje. Vysoké náklady na recykláciu a likvidáciu odpadu vyvolávajú obrovské pokušenie prepraviť tento odpad do krajín s miernejšími environmentálnymi kontrolami a nižšími nákladmi na likvidáciu. S potešením zisťujem, že tento problém priznávajú všetky strany Parlamentu, a dúfam, že Parlament bude k tejto otázke pristupovať jednotne.
Musia sa odstrániť medzery v právnych predpisoch, ktoré umožňujú vývoz tohto nebezpečného odpadu. Platné nariadenia týkajúce sa prepravy toxického odpadu do rozvojových krajín sa musia sprísniť a presadzovať. Potrebujeme legislatívny návrh na environmentálne inšpekcie, ktoré Parlament požadoval už v roku 2008, aby orgány v miestnych prístavoch mohli vykonávať účinnú inšpekciu lodí.
To sa musí tiež spájať s možnosťou zadržať lode v prístavoch v celej EÚ, ak je odôvodnené podozrenie na porušenie zákona. Navrhujeme, aby to všetky strany tohto Parlamentu posilnili v spoločnom uznesení.
Vstup odpadu do EÚ sa tiež musí lepšie kontrolovať. Pri pobreží Kalábrie, len niekoľko kilometrov od prístavu v meste Cetraro, je potopená loď, o ktorej je známe, že prevážala vysoko toxický odpad. Predpokladá sa, že veľa iných lodí prepravujúcich toxický odpad sa potopilo neďaleko pobrežia Tyrhénskeho mora. Tento príklad názorne dokazuje potrebu transparentnosti v preprave odpadu, ako aj spoľahlivých oficiálnych inšpekcií.
Michel Barnier
Môj kolega a priateľ pán Potočnik sa vám v prvom rade ospravedlňuje, pretože je dnes večer v New Yorku, kde podpisuje dôležitú dohodu - dohodu z Nagoje - o biodiverzite.
Som však rád, že mám príležitosť ho tu zastúpiť alebo sa o to aspoň pokúsiť, keďže problém, o ktorom, dámy a páni, diskutujete, ma vždy zaujímal. V našej krajine som bol ministrom životného prostredia a nezabudol som na úsilie, ktoré sme v priebehu môjho prvého mandátu komisára približne pred 10 rokmi vynaložili na to, aby sme tento mimoriadne vážny problém začali riešiť spoločne s Parlamentom. Nariadenie o preprave odpadu zakazuje vývoz nebezpečného odpadu do rozvojových krajín, ako aj vývoz odpadu určeného na likvidáciu mimo Únie a krajín Európskeho združenia voľného obchodu (EFTA).
Vieme však - a vy ste na to poukázali -, že úsilie vynaložené na posilnenie tohto zákazu sa medzi jednotlivými členskými štátmi do značnej miery líši. Prevádzkovatelia sa často snažia využiť tieto neprimerané inšpekcie na to, aby obišli tento zákaz a pašovali odpad cez iné členské štáty, v ktorých, ako ste povedali, sú inšpekcie miernejšie.
Okrem toho sa často používajú nepravdivé colné vyhlásenia, v ktorých sa odpad uvádza ako použitý tovar, čo komplikuje prácu orgánov zodpovedných za monitorovanie a presadzovanie pravidiel. Evidentne nízke náklady na spracovanie v tretích krajinách sú potom hlavným hospodárskym faktorom, ktorý podporuje túto nezákonnú prepravu alebo k nej vedie. Veľmi vážna situácia je v krajinách, ktoré, takpovediac, získavajú tento odpad, tieto nezákonné zásielky, ktoré vo výraznej miere spôsobujú znečistenie ovzdušia, vody, pôdy a domov a ktoré ohrozujú - ako ste pred chvíľou povedali, pani Wilsová, a ako rovnako emotívne povedala pred vami pani Bearderová a pani Rosbachová - zdravie ľudí a najmä zdravie detí, čo je najšokujúcejšie zo všetkého, ako aj zdravie pracovníkov a veľkej časti obyvateľstva. Často už toxický charakter nebezpečných látok, ktoré odpad obsahuje, predstavuje ďalšie zvýšené riziko, ak sa použijú nesprávne techniky nakladania s odpadom, čo sa často stáva v týchto krajinách určenia.
Nezákonná preprava odpadu do tretích krajín okrem toho, samozrejme, negatívne ovplyvňuje obchod a hospodársku súťaž, keďže z hospodárskeho hľadiska spoločnosti, ktoré dodržiavajú právne predpisy, evidentne čelia hospodárskej súťaži a sú znevýhodnené. Európske odvetvie recyklácie a nakladania s odpadom, ktoré je povinné dodržiavať prísne právne predpisy EÚ v oblasti životného prostredia, je dynamickým odvetvím. Má slušný obrat vo výške 95 miliárd EUR. Zabezpečuje alebo podporuje 1,2 až 1,5 milióna pracovných miest a tvorí 1 % HDP. Toto odvetvie nakladania s odpadom a recyklácie, ktoré sa vo svojej činnosti riadi pravidlami, tiež súťaží s týmito nezákonnými prepravami a je nimi znevýhodnené.
Domnievam sa, že účinné presadzovanie nariadenia o preprave odpadu na úrovni EÚ by podporilo toto odvetvie v investíciách a vytvorení ešte väčšieho počtu pracovných miest v budúcnosti. Nezákonná preprava odpadu a nízka kvalita recyklácie tiež vedú k stratám zdrojov, keďže môže ešte dlho trvať, kým sekundárne suroviny budú spĺňať požiadavky Európy na suroviny, a tiež môžu zvýšiť účinnosť a využitie zdrojov. Na základe tejto diagnostiky musíme teda zlepšiť situáciu. Preto sa Komisia snaží zistiť, či je potrebné prijať ďalšie legislatívne opatrenia na úrovni EÚ, a ak áno, ktoré nové konkrétne požiadavky a kritériá by zaradila do inšpekcií prepravy odpadu.
V súčasnosti dokončujeme posúdenie vplyvu rôznych možných prístupov k vyriešeniu problému, ktorý som práve spomenul, vrátane vnútroštátnych inšpekcií a plánov a programov povinného vnútroštátneho hodnotenia rizika, ako aj cielenejšej odbornej prípravy štátnych úradníkov zodpovedných za uplatňovanie ustanovení a na druhej strane za dokázanie toho, že tí, ktorí vyhlásia odpad za použitý tovar, to robia podvodným spôsobom.
Na záver by som chcel, pán predsedajúci, uviesť tieto body a reagovať tak na niektoré konkrétne otázky. Po prvé, nariadenie o preprave odpadu je možné obísť tvrdením, že vyvážané predmety sú skôr použitý tovar ako odpad. Hlavným problémom je, že členské štáty riadne neplnia požiadavky na vykonávanie inšpekcií. V záujme nápravy tejto situácie sa toto nariadenie musí doplniť podrobnejšími pravidlami týkajúcimi sa vnútroštátnych inšpekcií. Ako som povedal, legislatívne opatrenia by mali byť sprevádzané primeranou odbornou prípravou úradníkov poverených presadzovaním pravidiel.
Po druhé, právne nezáväzné usmernenia na úrovni EÚ by mohli podporiť a uľahčiť vykonávanie a presadzovanie nariadenia o preprave odpadu najmä colným úradníkom, a tak pomôcť v boji proti nezákonným činnostiam. Samotné usmernenia však nebudú stačiť. Na boj proti tomuto problému potrebujeme tiež nové záväzné pravidlá.
Po tretie, produkcia odpadu sa v posledných rokoch zvýšila alebo stabilizovala. Nakladanie s odpadom sa v celej Únii zdokonaľuje a úroveň recyklácie sa za posledných päť rokov zvýšila. Čo je však dnes pozoruhodné, sú veľké rozdiely medzi členskými štátmi v plnení našich požiadaviek v súvislosti s odpadom. Komisia si, dámy a páni, uvedomuje environmentálne, hospodárske a sociálne dôsledky nezákonnej prepravy odpadu, ako aj jej dôsledky pre ľudí a na verejné zdravie. Prípad Probo Koala, v ktorom niekoľko ľudí zomrelo po tom, čo boli vystavení účinkom nebezpečného odpadu, ktorý bol nezákonne uložený v Pobreží Slonoviny, je jedným z najhorších príkladov, na ktoré si pamätáme, a aj z neho sa dá poučiť. Komisia v súvislosti s touto otázkou začala pracovať na viacerých štúdiách a výsledky tohto skúmania si môžete pozrieť na našej internetovej stránke.
Ak sa zistí nezákonná preprava odpadu, v nariadení sú stanovené opatrenia na nápravu tejto situácie. V súlade s právnymi predpismi EÚ a medzinárodným právom sa odpad musí poslať späť do krajiny svojho pôvodu. Ak sa nedajú vypátrať spoločnosti, ktoré sú za to zodpovedné, krajina pôvodu v Únii musí zaplatiť poplatok za vrátenie a spracovanie odpadu. V niektorých prípadoch musia členské štáty znášať náklady, ktoré presiahnu 1 milión EUR. V prípade Probo Koala, ktorý som pred chvíľou spomenul, spoločnosť Trafigura musela zaplatiť ekvivalent nákladov za odstránenie odpadu vo výške 152 miliónov EUR a 33 miliónov EUR ako náhradu pre obyvateľov postihnutých miest.
Na záver chcem povedať pánovi Seeberovi, že pokiaľ viem, pán Potočnik sľúbil predložiť oznámenie o vykonávaní a presadzovaní práva EÚ a pripravuje ho.
Åsa Westlund
Mnohí z nás sú pobúrení skutočnosťou, že napriek rozsiahlej verejnej diskusii o tejto téme Európa stále ukladá nebezpečný odpad v chudobnejších krajinách. Ako mnohí už povedali, máme právo byť pobúrení. Nielenže používame výrobky, ktoré znečisťujú a poškodzujú životné prostredie, a keď ich potom už nechceme, nezabezpečíme ich riadnu likvidáciu, ale aj ukladáme nebezpečný odpad, ktorý poškodzuje zdravie nevinných ľudí, často detí, a nasledujúcim generáciám v iných krajinách toxicky zamorí krajinu a vodu. To je absolútne neprijateľné.
Ako môžeme dopustiť, aby sa v tom pokračovalo? Máme právne predpisy a zákaz je zavedený, ale nefunguje to. Komisia preto musí teraz navrhnúť pozmeňujúce a doplňujúce návrhy. Najlepším riešením by ako vždy, samozrejme, bolo, keby neexistoval žiadny nebezpečný odpad. V tomto prípade je preto tiež dôležitá rozsiahla práca, ktorú sme vykonali na určenie a postupné odstránenie nebezpečných chemických látok napríklad v rámci nariadenia REACH. Keďže zákaz vývozu nebezpečného odpadu nefunguje, myslím si, že by nás malo tešiť najmä to, že sme stanovením vysokých cieľov zberu posilnili právny predpis o odpade z elektrických a elektronických zariadení (smernica OEEZ). Keďže Komisia vie, ako neúplne členské štáty dodržiavajú zákaz vývozu, má dostatočný dôvod na to, aby tiež pozorne monitorovala kroky členských štátov v súvislosti so smernicou OEEZ a inými právnymi predpismi, ktoré určujú, ako sa má zaobchádzať s týmto typom výrobkov.
Ako povedali viacerí vrátane Komisie, potrebujeme nejakou formou objasniť a zjednodušiť to, aké pravidlá sa vlastne uplatňujú, pokiaľ ide o prepravu toxického odpadu do rozvojových krajín, aby mohli policajti a iní pracovníci hraničnej kontroly jednoduchšie prijímať opatrenia na riešenie trestných činov páchaných na životnom prostredí, ktoré vývoz nebezpečného odpadu v skutočnosti spôsobuje. Rovnako však určite tiež potrebujeme, aby členské štáty dávali vyššiu prioritu tejto veci. Myslím si, že to, že členské štáty si neplnia povinnosť kontroly dodržiavania právnych predpisov EÚ, je problém, ktorý sa stále opakuje. Je jasné, že členské štáty si tu neplnia svoje záväzky.
Členské štáty musia niesť väčšiu zodpovednosť a očakávame, že Komisia zabezpečí, aby ju niesli. Myslím si, že predstavy, ktoré ste nám tu dnes, pán Barnier, priblížili, sú rozhodným krokom správnym smerom. Keď uvidíme celé oznámenie, budeme môcť rozhodnúť, či si myslíme, že počet prijatých opatrení je alebo nie je dostatočný. Ďakujem.
Zuzana Roithová
- (CS) Zdá sa, že exponenciálny rast objemu odpadu z európskej výroby a spotreby je časovanou bombou, a to ako v Európskej únii, tak aj v rozvojových krajinách, do ktorých sa nebezpečný odpad vyváža z veľkej časti nezákonne. Pán komisár, uvítala som, že oznamujete určitú vôľu Komisie v relatívne blízkom čase odstrániť medzery v právnych predpisoch. Spoločne s rečníkmi, ktorí vystúpili predo mnou, sa však domnievam, že tu existuje predovšetkým malá vôľa na strane členských štátov investovať do kontroly a zaviesť dostatočne prísne sankcie za porušovanie už existujúcich pravidiel. Ako podpredsedníčka delegácie pri Spoločnom parlamentnom zhromaždení AKT - EÚ sa domnievam, že by tiež bolo potrebné vytvoriť spoločnú stratégiu s krajinami AKT (skupina afrických, karibských a tichomorských štátov) na boj proti nezákonnému dovozu toxických odpadov na ich územia, a najmä akčné plány na zavedenie systému bezpečného nakladania s odpadom v afrických krajinách vrátane podpory recyklačných technológií.
Csanád Szegedi
(HU) Zdanlivo prísne nariadenie EÚ o nebezpečnom odpade má v praxi veľa medzier, ktoré môžu do veľkej miery využiť organizované zločinecké skupiny a mafia zameraná na nebezpečný odpad.
Nezákonná likvidácia toxického odpadu klasifikovaného ako nebezpečný sa môže stať jedným z najvýnosnejších obchodov. Jedným z dôvodov sú extrémne vysoké náklady na zákonnú likvidáciu a recykláciu; ďalším dôvodom je prehnaná byrokracia pri získavaní zákonných licencií.
Riešenie musí byť obojsmerné: administratívne zaťaženie podnikov, ktoré recyklujú a likvidujú nebezpečný odpad zákonným spôsobom, sa musí zmierniť a, samozrejme, zároveň by sa mali producenti nebezpečného odpadu podporovať v tom, aby si zvolili zákonnú cestu a mali záujem o obmedzenie mafie zameranej na nebezpečný odpad.
Na druhej strane sa musia radikálne sprísniť sankcie za environmentálne trestné činy ukladané podľa trestného práva a jednotne sa musí sprísniť kontrola na úrovni EÚ.
Miroslav Mikolášik
(SK) Je trištvrte na dvanásť v noci a my tu hovoríme o vážnej veci: o vyvážaní toxického odpadu do rozvojových krajín.
Je to škandalózne, že európske krajiny v tomto modernom čase robia to, čo sme videli v oskarovom filme Erin Brockovich, kde hrala Julia Roberts a kde sme videli, že len v Kalifornii sa môže stať niečo také, že závody vyvážajú toxický odpad a ľudia potom na to vážne ochorejú, môžu až zomrieť. Je veľmi smutné, že členské štáty Európskej únie vyvážajú tento svoj toxický odpad do afrických krajín, ktoré sa len slabo môžu proti tomu brániť, a sú tam toxické prvky ako olovo, kadmium, ortuť, azbest a ďalšie, a myslím si, že je dobré, že Komisia chce v tomto ďalej pracovať. Chcem vyzvať pána komisára Barniera, ktorý nám sľúbil, že Komisia bude konať energickejšie, aby prijala také opatrenia, ktoré tento stav zlepšia.
Mairead McGuinness
Európska únia má problém v tom, že naši občania si ukladajú odpad na vlastnom prahu. Robiť to v Európe je jedna vec, ale robiť to rozvojovým krajinám a chudobným ľuďom je, ako povedali autori tejto otázky, trestuhodné.
Pozorne si vypočujem reakciu Komisie na nový právny predpis. Vždy ma znepokojuje, že právne predpisy dopĺňame navyše k existujúcim zákonom bez toho, aby sme zohľadnili aspekty presadzovania, a chcem požiadať Komisiu, aby sa zaoberala problémom presadzovania. Myslím si, že v mnohých oblastiach nemáme v členských štátoch dostatočné údaje, aby sme mohli správne kontrolovať a viesť záznamy o preprave, v tomto prípade toxického odpadu. Následky na zdravie a blaho tých, ktorí manipulujú s týmto odpadom veľmi neprimeraným spôsobom, sú mimoriadne vážne. Je to morálna a etická otázka. Azda keby si to naši občania uvedomili - myslím si, že si to neuvedomujú -, dvakrát by si premysleli svoje metódy nakupovania a likvidácie.
Michel Barnier
Pani McGuinnessová práve povedala dôležitú vec, a to, že táto otázka má morálny a etický rozmer s ohľadom na všetky obavy, ktoré sme vyjadrili v súvislosti s verejným zdravím, biodiverzitou a hospodárstvom.
Preto je Komisia - a to hovorím pani Westlundovej a pani Roithovej, ako aj ostatným rečníkom - odhodlaná konať. Na podporu hodnotenia vplyvu, ktoré dokáže oprávnenosť tejto iniciatívy, Komisia navrhne sprísnenie právnych predpisov EÚ najmä s cieľom zlepšiť kontroly a presadzovanie nariadenia o preprave odpadu. To výrazne zníži značný počet nezákonných prepráv.
Skúmajú sa všetky možné riešenia. Dajte pánovi Potočnikovi tých pár týždňov, ktoré potrebuje na prípravu tohto právneho predpisu. V jeho mene môžem povedať, že Komisia, ktorá zoberie do úvahy túto veľmi dôležitú rozpravu, ktorú ste viedli napriek neskorej hodine, predloží do konca tohto roka, roka 2011, svoje legislatívne návrhy na zintenzívnenie boja proti tejto nezákonnej preprave a všetkým jej následkom.
Predsedajúci
Rozprava sa skončila.
Písomné vyhlásenia (článok 149)
Daciana Octavia Sârbu
písomne. - Začiatkom tohto roka som žiadala od Európskej komisie niekoľko odpovedí ako reakciu na tlačové správy o preprave toxického odpadu z Talianska do Rumunska. Hoci sa o preprave nenašiel žiadny dôkaz, z výsledku mojich otázok jasne vyplynulo, že by sme mohli mať prospech z pravidelnejších kontrol nákladu, ktoré by mali odstrašujúci účinok na ľudí zapojených do nezákonnej prepravy odpadu. Takéto opatrenia môžu mať dodatočný účinok v prípade tretích krajín, pretože tieto nemusia mať dostatočnú kapacitu na riadne monitorovanie prichádzajúcich zásielok, aby zabránili vstupu toxického materiálu na svoje územie. Mali by sme sa vážne zamyslieť nad prínosom dôkladných, pravidelných kontrol koordinovaných na úrovni EÚ, najmä v prípade zásielok do rozvojových krajín.
