Jautājumu laiks (jautājumi Komisijas priekšsēdētājam)
Priekšsēdētājs
Nākamais darba kārtības punkts ir jautājumu laiks (jautājumi Komisijas priekšsēdētājam).
Manfred Weber
Priekšsēdētāja kungs, ļaujiet man sākt savu runu ar smaidu, sveicot deputātus, kuri pārdzīvojuši evakuācijas trauksmi un kuriem izdevies sveikiem un veseliem atkal ieņemt savas vietas sēžu zālē.
Kā Eiropas Tautas partijas (Kristīgo demokrātu) pārstāvis es vēlos uzdot jautājumu Komisijas priekšsēdētājam, kas ir bijis aizņemts, vērojot pēdējo nedēļu notikumus Vidusjūras reģionā, no kurienes daudziem cilvēkiem, kas bēg no situācijas Āfrikā, ir izdevies nokļūt Eiropā, bet daudziem nav izdevies to paveikt. Mums ir nācies redzēt šos iestrēgušos un mirušos ļaudis ziņu pārraidēs.
Mēs visi zinām, ka Eiropas kopīgs uzdevums ir atrast atbildi uz šo drāmu un bēgļu postu. PPE grupas vārdā es vēlos lūgt Komisijas priekšsēdētāju sniegt mums vērtējumu par to, vai Komisijai - un, pirmkārt, Frontex - ir pietiekami lieli resursi, vai mēs, Eiropas Savienība, spējam reaģēt uz notikumiem konkrētajā vietā un vai mums ir pietiekams tiesiskais pamats Eiropas kopīgai rīcībai Vidusjūras reģionā.
Es vēlos arī dzirdēt, kā norisinās sarunas ar izcelsmes valstīm (piemēram, ar Tunisiju un Ēģipti) un vai eiropieši šajā jomā ir panākuši progresu.
José Manuel Barroso
Komisijas priekšsēdētājs. - Weber kungs, mēs visi jūtam nožēlu par notikumiem, kuros tik daudz cilvēku ir zaudējuši dzīvību. Es piekrītu jums, ka mums šajā jautājumā ir jārīkojas izlēmīgāk.
Mēs nekavējoties reaģējām, lai palīdzētu Ziemeļāfrikas valstīm - piešķirot vairāk nekā EUR 1 miljonu humānajai palīdzībai -, un šī palīdzība tiks turpināta. Izmantojot kopējo jūras operāciju Hermes, ES ārējās robežas aģentūra Frontex koordinē spēcīgo migrācijas spiedienu. Ir tomēr ļoti svarīgi, lai dalībvalstis Vidusjūras reģionā turpinātu sadarbību ar trešām valstīm un koordinētu savus pasākumus. Mums ir jāpieliek vēl lielākas pūles.
Tāpēc es atklāti varu jums teikt - jā, Frontex ir vajadzīgi lielāki resursi. Ir steidzami jāpieņem priekšlikumi pastiprināt Frontex. Arī dalībvalstīm ir jāizrāda politiska griba un visvairāk - savstarpēja solidaritāte, piedāvājot vajadzīgos tehniskos un cilvēkresursus. Kā jūs zināt, Eiropas Savienībai pašai šādu resursu nav, tāpēc ir vajadzīga dalībvalstu sadarbība šo resursu piegādē.
Manfred Weber
Priekšsēdētāja kungs, pateicos par situācijas novērtējumu. Tā kā jūs paziņojāt, ka Frontex ir vajadzīgi papildu resursi, es vēlētos uzzināt, vai jūs neuzskatāt, ka dalībvalstis līdz šim nav vēlējušās sniegt vajadzīgos resursus Frontex nostiprināšanai. Mums jau bija nepieciešamo instrumentu kopums. Vai vainīgs bija gatavības trūkums attiecīgi atbalstīt Frontex no dalībvalstu puses?
José Manuel Barroso
Komisijas priekšsēdētājs. - Pašlaik par to notiek debates. Faktiski tas ir viens no Eiropadomes 23. un 24. jūnija apspriežu tematiem. Dalībvalstīm ir ne tikai jāpieņem jau izvirzītais priekšlikums pastiprināt Frontex, bet ir svarīgi palielināt arī materiāltehnisko atbalstu - ir vajadzīgs vairāk lidmašīnu un vairāk kuģu, bet mēs pašlaik no sava Eiropas mēroga budžeta nespējam tos nodrošināt.
Es uzskatu, ka mums ir politiska griba to darīt, bet tas ir jādara saskaņoti, un tāpēc Komisija ir ierosinājusi attiecīgu rīcību - komisāre Malmström kopā ar dalībvalstīm strādā pie šā jautājuma, un es ceru, ka Eiropadome vēlāk šajā mēnesī apstiprinās mūsu priekšlikumus.
Vienlaikus mums, protams, ir vajadzīga arī trešo valstu sadarbība. Es personīgi biju Tunisijā, kur es runāju ar premjerministru, un viņi apsolīja sadarboties ar mums. Faktiski viņi jau sadarbojas ar mums, un mēs tagad cenšamies panākt pragmatisku vienošanos par materiāltehnisko atbalstu starp Tunisijas iestādēm un mūsu aģentūrām.
Priekšsēdētājs
Daži EP deputāti pēc mācību evakuācijas trauksmes nav vēl atgriezušies sēžu zālē.
Guy Verhofstadt
ALDE grupas vārdā. - Jā, es ievēroju, ka daži no maniem kolēģiem vēl aizvien piedalās ugunsgrēka mācību trauksmē.
Vakar komisārs Olli Rehn Komisijā paziņoja par vairākiem svarīgiem pasākumiem. Pirmkārt, viņš pieprasīja vairākas glābšanas mehānisma pārmaiņas. Viņš teica, ka ir vajadzīgs, lai šis mehānisms nodrošina valstīm elastīgas kredītlīnijas. Viņš teica, ka šim mehānismam vajadzētu darboties otrreizējā tirgū un - kas ir ļoti svarīgi - ka to varētu veikt ar diskontētiem mijmaiņas darījumiem ar šā paša mehānisma obligācijām, kam piešķirts AAA novērtējums. Tas ir ļoti svarīgi, jo tas nozīmē, ka jūs varat veikt mijmaiņas darījumus ar grūtībās nonākušu valstu vērtību zaudējušām obligācijām un glābšanas mehānisma obligācijām, kam piešķirts AAA novērtējums.
Otrkārt, viņš teica arī to, ka Komisijai beidzot jāsāk izskatīt eiroobligāciju ieviešanas iespēja.
Mans jautājums jums, Barroso kungs, ir šāds - vai jūs varat apstiprināt, ka tāda ir arī Komisijas nostāja? Otrkārt, tā kā laiks mūs steidzina, vai jūs ierosināsit šīs glābšanas mehānisma pārmaiņas nākamajā Eiropadomes sanāksmē, kas notiks pēc divām nedēļām?
José Manuel Barroso
Komisijas priekšsēdētājs. - Es vēlos apliecināt, ka es pilnīgi atbalstu un apstiprinu visas idejas, kuras ierosinājis komisārs Rehn. Tāpēc es neatkārtošu to, ko teica viņš.
Mēs pašlaik cenšamies ieviest Eiropas stabilizācijas mehānismu (ESM). Kā jūs zināt, es ceru, ka valdības drīz par to vienosies, un tāpēc es ceru, ka Eiropadome pieņems politisku lēmumu, apstiprinot lēmumus attiecībā uz Eiropas stabilizācijas mehānismu, un jūs, protams, zināt, kāda ir mūsu nostāja.
Eiroobligāciju ideja nav jauna. Ne reizi vien daudzu gadu gaitā Komisija, tostarp viens no maniem priekšgājējiem, ir ierosinājusi eiroobligāciju ideju. Faktiski dalībvalstis līdz šim nav pieņēmušas šo ideju - proti, Grieķijas krīzes laikā Komisija ierosināja parāda kopēju segšanu, ko vairākums euro zonas dalībvalstu noraidīja. Manuprāt, pašlaik ir vērojams neliels progress: tiek apsvērtas vairākas iespējas, un Komisija, protams, tās piedāvās. Mums eiroobligāciju ideja ir vienmēr šķitusi pievilcīga, ja vien dalībvalstis to vēlētos atbalstīt, taču, ja gribam būt godīgi, mēs vēl neesam līdz tam nonākuši. Mēs vēl neesam līdz tam nonākuši, un, manuprāt, mums tagad galvenā uzmanība ir jāpievērš ESM.
Guy Verhofstadt
ALDE grupas vārdā. - Es uzskatu, ka Grieķijas un euro krīze vēl nav beigusies. Tāpēc mums ir jārod papildu instrumenti. Viens no papildu instrumentiem faktiski ir tas, ko ieteica Olli Rehn - dažu valstu vērtību zaudējušu obligāciju mijmaiņas darījums pret mazāku eiroobligāciju paketi, kam piešķirts AAA novērtējums. Tas būtu ceļš uz priekšu. Šīs eiroobligācijas turpmāk varētu izlaist Eiropas Finanšu stabilitātes instruments (EFSF), Eiropas Stabilizācijas mehānisms (ESM) vai kāda jauna Eiropas līmeņa aģentūra - vienalga, kāda. Tas ir svarīgs mehānisms, un svarīgi ir tas, ka pirmo reizi Olli Rehn un Komisija atzīst, ka tas ir pareizais ceļš.
José Manuel Barroso
Komisijas priekšsēdētājs. - Verhofstadt kungs, Komisija darbojas kā koleģiāla iestāde. Man šķiet, ka jums būs vieglāk piekrist tam, ko saka Olli Rehn, nekā tam, ko saku es, taču faktiski mēs paužam vienu un to pašu ideju.
Gada izaugsmes pētījumā Komisija aizstāvēja un ierosināja vēl lielāku kolektīvu iejaukšanos tirgu funkcionēšanā; diemžēl dalībvalstis nespēja par to vienoties. Es varu apstiprināt, ka mēs strādājam šajā virzienā; mēs cenšamies palielināt elastību, lai iejauktos tirgu darbībā, bet, godīgi sakot, es uzskatu, ka mums tagad ir jākoncentrējas uz ESM un, protams, jāapsver iespēja turpmāk ieviest eiroobligācijas, ja dalībvalstis būs gatavas spert šo papildu soli.
Jan Zahradil
Priekšsēdētāja kungs, kā jūs zināt, manā grupā ir galvenokārt deputāti no valstīm, kas nepieder pie euro zonas, bet mēs, protams, nevēlamies, lai euro ciestu neveiksmi, kā esmu to šeit atkārtojis vairākas reizes. Mūsu valstu ekonomika ir pārāk cieši saistīta, lai mēs to vēlētos, un man tāpēc jāsaka, ka mūsu attieksme pret notiekošo ir divējāda.
Līdz mums nonāk pretrunīgas ziņas. Eiropadome saka vienu lietu, Eiropas Centrālā banka saka kaut ko citu, un Starptautiskais Valūtas fonds savukārt apgalvo pavisam ko citu. Visvairāk man šķiet, ka politiskie viedokļi ņem virsroku pār ekonomiskajiem viedokļiem, it kā būtu iespējams piemānīt tirgus ar dažiem solījumiem, izvairoties sniegt reālu situācijas risinājumu.
Es vēlos vaicāt, kāda ir Eiropas Komisijas nostāja attiecībā uz valdību parādu pārstrukturēšanu. Šķiet, ka jūs dodat priekšroku aizvien lielākas naudas summas piešķiršanai un bezgalīgu aizdevumu sniegšanai tādu valstu ekonomikai, kas piedzīvo nopietnas grūtības un ir uz sabrukuma robežas, vai arī mēs sākam uzticēties veselajam saprātam un nopietni apsvērt iespēju pārstrukturēt šo valstu valdību parādus, jo, manuprāt, ilgtermiņā mēs nespēsim no tā izvairīties?
José Manuel Barroso
Komisijas priekšsēdētājs. - Zahradil kungs, vispirms diemžēl jāsaka, ka ekonomikas problēmas Eiropā skar ne tikai euro zonu. Dažas dalībvalstis, kas nepieder pie euro zonas, arī ir iesaistītas Komisijas vai SVF maksājumu bilances atbalsta programmās.
Kā jau teicāt, pašlaik notiek sarunas starp dalībvalstīm, Padomi, Komisiju un Eiropas Centrālo banku par euro zonu, lai panāktu iespējami labāko un visaptverošāko risinājumu. Kā zināt, ekspertu starpā ne vienmēr var panākt vienošanos par labāko risinājumu. Darbs pie šā jautājuma vēl tiek turpināts.
Godīgi sakot, ir jāatzīst, ka šie jautājumi ir ārkārtīgi grūti un sarežģīti. Uzdevums ir vēl nepieredzēti liels, un tam ir vajadzīga konverģence. Tāpēc Komisija ir bijusi ārkārtīgi piesardzīga, apspriežot šos jautājumus, jo daži no tiem ir ļoti jutīgi un ietekmē tirgus. Kā jau teicām, ir skaidrs, ka pārstrukturēšana nav pienācīga alternatīva sāpīgajiem fiskālās konsolidācijas centieniem, kas jāveic visām dalībvalstīm, ja tās vēlas novērst deficīta un parādu nelīdzsvarotību.
Daniel Cohn-Bendit
Priekšsēdētāja kungs, Barroso kungs, jāpiekrīt, ka mēs ne vienmēr saprotam Eiropas Savienības nostāju, bet jūs uz to esat sniedzis atbildi. Es vēlos runāt par trim jautājumiem.
Pirmkārt, turpmāk mēs vairs nedrīkstam veikt pārstrukturēšanu. Mēs visi zinām, ka kaut kad notiks, piemēram, Grieķijas parāda pārstrukturēšana tā vienkāršā iemesla dēļ, ka Grieķijas valdībai ir jādod iespēja atgūt uzticību un ka Grieķijas sabiedrība ir jāpārstrukturē. Pašlaik Grieķijā neviens nevienam neuzticas, un vismazāk uzticas valdībai. Ja valdībai neizdosies radīt tautā pārliecību par citādām nākotnes izredzēm nekā taupības pasākumi, tā nespēs atdzīvināt valsts ekonomiku.
Vissvarīgākais jautājums, kas Komisijai un iesaistītajām pusēm jāapspriež, ir vajadzība radīt Grieķijas tautā pārliecību, bez kuras nav iespējams pieņemt vispār nekādus pasākumus, bet pašreizējie taupības pasākumi neļauj Grieķijas sabiedrībai mierīgi apsvērt situāciju. Tāpēc tā visu noraida, un tas ir ļoti riskanti.
Mans pēdējais jautājums skar izvairīšanos no nodokļu nomaksas. Vai Eiropa nevarētu Grieķijai palīdzēt šajā jautājumā? Grieķijas konti atrodas Austrijas, Luksemburgas, Kipras un Šveices bankās. Vai nebūtu iespējams iesaldēt šos kontus vai vismaz apstrīdēt banku konfidencialitāti, lai Grieķijas valdība varētu noskaidrot patiesību par izvairīšanos no nodokļu nomaksas? Mēs pieprasām, lai viņi novērš izvairīšanos no nodokļu nomaksas, bet nepiedāvājam viņiem nekādu palīdzību. Faktiski mūsu bankas, Eiropas bankas, slēpj izvairīšanos no nodokļu nomaksas.
José Manuel Barroso
Komisijas priekšsēdētājs. - (FR) Cohn-Bendit kungs, jums ir taisnība, sakot, ka Grieķijai ir problēmas ar izvairīšanos no nodokļu nomaksas, lai gan, manuprāt, šis iemesls neizraisīja Grieķijas strukturālās problēmas.
Mēs pašlaik risinām banku konfidencialitātes jautājumu. Kā jūs zināt, kopš 2009. gada marta visas dalībvalstis, kā arī Šveice, ir vienojušās īstenot Ekonomiskās sadarbības un attīstības organizācijas (ESAO) standartu, kas nosaka, ka neviena valsts nedrīkst atteikties sniegt informāciju citai valstij, ja tā to pieprasa un ja šī informācija attiecas uz bankām vai citām finanšu iestādēm. Šo principu mēs, Komisija, iekļāvām direktīvā par administratīvo sadarbību nodokļu jautājumos, kura stājās spēkā 2011. gada 11. martā un kuru diemžēl piemēros tikai no 2013. gada 1. janvāra.
Banku konfidencialitātes jautājums tiek risināts no juridiskā viedokļa Eiropas līmenī un tāpēc nevar būt par šķērsli pilnīgai pieprasītās informācijas apmaiņai starp nodokļu iestādēm. Es uzskatu, ka visi kritēriji, pamatojoties uz administratīvo sadarbību, jau tiek ievēroti, lai dalībvalstis un ES sniegtu Grieķijai informāciju par krāpšanu un izvairīšanos no nodokļu nomaksas.
Lothar Bisky
GUE/NGL grupas vārdā. - (DE) Barroso kungs, man ir tikai viens mazs jautājums. Es atzinīgi vērtēju to, ka e-G8 forumā un G8 augstākā līmeņa sanāksmē tika apspriests interneta jautājums. Bažas izraisa jautājums, kādēļ tie, kam ir vara, interesējas par internetu. Mēs apzināmies, cik jutīga ir šī joma. Vai jūs varat to paskaidrot sīkāk? Vai tā ir tikai sagadīšanās, vai arī par šo jautājumu notiks turpmākas diskusijas? Vai šo jautājumu iekļaus turpmākajā darba kārtībā?
José Manuel Barroso
Manuprāt, prezidenta Sarkozy ideja bija lieliska, jo internets ir globāla parādība. Mēs visi vēlamies, lai internets būtu visiem pieejams. Mēs uzskatām, ka tas dod lielu ieguldījumu zināšanu apguvē un brīvībā. Taču bieži internets tiek izmantots ļaunprātīgi - piemēram, tiek izmantoti bērni un izdarīti noziegumi, izmantojot brīvību, ko piedāvā internets.
Mums bija ļoti interesantas debates ar galvenajām personām interneta iniciatīvu radīšanā - sākot ar Google vadītāju, līdz Zuckerberg kungam, Facebook līdzdibinātājam un vadītājam, kā arī citiem. Mēs apspriedām, kāds regulējums internetam būtu piemērots, lai saglabātu gan brīvību, gan jauninājumu iespējas, ko tas piedāvā. Šīm debatēm sekoja slēdziens, ka interneta jautājums ir jāiekļauj nākamās G8 valstu sanāksmes darba kārtībā.
Lothar Bisky
Mana ziņkāre par šo jautājumu nav vēl pilnā mērā apmierināta, un es vēlos zināt, vai jūs būtu gatavs vispārējos vilcienos pastāstīt mums par turpmākajām sarunām attiecībā uz internetu, jo tas ir svarīgs un tālejošs pasākums, kas ietekmēs nākotni.
José Manuel Barroso
Faktiski nekādas īstas sarunas nenotika. Tā bija tikai vispārēja viedokļu apmaiņa, sava veida "prāta vētra”. Iepriekš notika konference, ko nosauca par e-G8 forumu, un to apmeklēja dažas svarīgākās personas un autoritātes interneta nozarē. Tās nebija sarunas šā vārda tiešajā nozīmē, man tā nešķita. Mēs lūdzām galveno interneta uzņēmumu vadītājus izklāstīt savu redzējumu attiecībā uz šīs nozares nākotni, un mēs turklāt apmainījāmies ar savām bažām, interesēm un interneta izpratni ar G8 valstu pārstāvjiem. Šīs sarunas tomēr nebija vērstas uz īpašu rezultātu sasniegšanu.
Nigel Farage
EFD grupas vārdā. - Barroso kungs, mēs esam bijuši liecinieki vairākiem pantomīmas skatiem attiecībā uz euro. Katru reizi, kad es prognozēju, ka kādai konkrētai valstij būs vajadzīga glābšana, jūs esat teicis - nē, nē, tā nebūs jāglābj, situācija ir lieliska. Un tagad mēs sastopamies ar ceturto glābšanu - otro Grieķijas glābšanu -, ja jūs, protams, neteiksit, ka tas nav jādara. Taču jautājums, ko vēlos uzdot jums šodien, ir varbūt nopietnāks nekā viss, kas līdz šim ir noticis ar Grieķiju vai Īriju, vai Portugāli. Tas attiecas uz valstu parādu krīzi, ar kuru mēs, iespējams, sastapsimies dažās nākamajās nedēļās un kura skars pašu Eiropas Centrālās bankas pastāvēšanu.
Mēnesi pēc mēneša es esmu brīdinājis jūs, ka jūs nedrīkstat uzpirkt tik lielu skaitu vērtību zaudējušu parādzīmju. Barroso kungs! Vai jūs atzīstat, ka Eiropas Centrālās bankas finansiālais stāvoklis un pastāvēšana ir nopietni apdraudēti?
José Manuel Barroso
Komisijas priekšsēdētājs. - Nē, es to neatzīstu. Es uzskatu, ka Eiropas Centrālā banka ir ļoti uzticama iestāde, kas tiek gudri un saprātīgi pārvaldīta. Visas euro zonas dalībvalstis respektē ECB neatkarību. Protams, mēs zinām, ka euro zona ir sastapusies ar dažām grūtībām. Kā jau teicu, tās ir grūtības, kas, godīgi sakot, skar ne tikai euro zonu.
Diemžēl jūs vienmēr kritizējat euro zonu, pamatojoties uz ideoloģiju. Parādu problēma nav izņēmums. Vispār parādi euro zonā ir mazāki nekā, piemēram, AK parādi. Tomēr faktiski mūsu problēmas ir atšķirīgas, jo mums pirmo reizi ir monetārā savienība bez integrētas institucionālās sistēmas. Tieši tāpēc mēs cenšamies vispusīgi reaģēt uz radušos situāciju, un ECB ir iesaistīta euro zonas finanšu stabilizācijā.
Nigel Farage
EFD grupas vārdā. - Atbalstot dažus no maniem secinājumiem, vēl tikai vakar respektējamā ideju laboratorija Open Europe sniedza dažus skaitļus šajā jautājumā. Tie liecina, ka EUR 190 miljardi, ar kuriem riskē ECB, ir aizdoti Grieķijas valstij un Grieķijas bankām. Ja ECB aktīvu vērtība kritīsies tikai par 4,25 %, visa tās kapitāla bāze tiks iznīcināta. Vai jūs pieņemat Open Europe sniegtos datus, vai arī jūs piekrītat Juncker kunga apgalvojumam, ko viņš izteica pirms dažām nedēļām, ka euro situācijas nopietnības dēļ jums faktiski ir publiski jāmelo?
José Manuel Barroso
Komisijas priekšsēdētājs. - Vispirms es gribu teikt, ka es nemeloju un ka Komisija vienmēr ir sniegusi konsekventu informāciju par visām situācijām. Situācija ir grūta, mēs to esam godīgi pateikuši jau pašā sākumā, un mēs neizliekamies, ka situācija ir rožaina.
Es apgalvoju, ka Eiropas Centrālās bankas uzticamība pamatojas uz euro zonas valstu valdību pilnīgu apņemšanos darīt visu, kas vajadzīgs, lai nodrošinātu euro zonas finanšu stabilitāti, tāpēc man nav nekādu šaubu par sistēmas iespējām, euro zonas centieniem un Eiropas Centrālās bankas uzticamību. Man nav nekādu šaubu par Eiropas Centrālās bankas iespējām aizstāvēt Eiropas intereses, nedz arī par euro zonas dalībvalstu apņēmību sniegt visas garantijas, kas vajadzīgas Eiropas Centrālajai bankai, lai tā spētu izpildīt savas centrālās bankas funkcijas.
Attiecībā uz centrālo banku pakļautību riskam varu teikt, ka Eiropā un ārpus Eiropas ir citas centrālās bankas, kas ir vēl daudz grūtākā un neaizsargātākā situācijā nekā Eiropas Centrālā banka, kas ir uzticama, starptautiski cienīta Eiropas Savienības iestāde.
Nicole Sinclaire
Ir pierādījies, ka līdz ar ES paplašināšanos aizvien lielāka kļūst Eiropas politisko partiju nespēja panākt konsensu. Par to liecina Vācijas pretējā nostāja Lībijas jautājumā un Itālijas un Francijas nesaskaņas par Šengenas vīzu atzīšanu.
Vai jūs varat izskaidrot man un maniem vēlētājiem, kā ir iespējams īstenot kopīgu politiku tādās svarīgās jomās kā starptautiskās attiecības un drošība bez konsensa, ja vien mēs neatsakāmies no dalībvalstu demokrātiskajām tiesībām vienpusēji īstenot savus centienus?
José Manuel Barroso
Komisijas priekšsēdētājs. - Atklāti sakot, es nesaprotu jūsu bažas. Faktiski mēs esam 27 demokrātisku valstu Savienība, un mēs esam vienojušies, ka kopējā ārpolitikā un drošības politikā lēmumi ir jāpieņem vienprātīgi. Ja dalībvalstis nevienojas vienprātīgi, mums nav iespējams šīm dalībvalstīm uzspiest savu lēmumu, un tā mēs pilnā mērā ievērojam ne tikai mūsu Savienības, bet arī dalībvalstu demokrātisko raksturu.
Es uzskatu, ka mūsu, eiropiešu, Eiropas pilsoņu, interesēs ir, lai dalībvalstis ārlietās darbotos kopīgi. Ir acīmredzams, ka šodienas Eiropā pat lielākajām dalībvalstīm nav vajadzīgās ietekmes vai iedarbības, lai uz vienlīdzīgiem pamatiem runātu ar Amerikas Savienotajām Valstīm vai Ķīnu, vai citām lielvalstīm, bet, darbojoties kopīgi, Eiropas Savienībai ir būtiska ietekme. Tāpēc es ceru, ka šis process novedīs pie lielākas dalībvalstu konverģences arī ārpolitikas jautājumos.
Nicole Sinclaire
Pirmais jautājums, ko minēju, bija par Eiropas partijām. Vai jūs varētu man paskaidrot, kādēļ nodokļu maksātājiem būtu jāfinansē jebkāda līmeņa politiskas partijas? Varbūt jūs varētu paskaidrot man, kā tās veicina ES mērķu īstenošanu?
Mans otrais jautājums attiecas uz Cathy Ashton. Esmu ievērojusi, ka viņa reti apmeklē Komisijas sanāksmes. Vai AK ir pareizi pārstāvēta Komisijā?
José Manuel Barroso
Komisijas priekšsēdētājs. - Man jāatbild uz diviem jautājumiem. Pirmkārt, visas Eiropas partijas tiek atzītas par svarīgām Līguma struktūrām, Līguma, kuru dalībvalstis vienprātīgi ratificēja. Tas ir pietiekams iemesls, lai atbalstītu Eiropas partijas, jo tās faktiski ir Eiropas struktūras, kas par tādām atzītas Līgumā.
Otrkārt, Cathy Ashton ir ne tikai Komisijas priekšsēdētāja vietniece, bet arī Savienības Augstā pārstāve ārlietās un drošības politikas jautājumos. Viņai ir ļoti svarīgs darbs, jo viņai ir jāpārstāv Eiropas Savienība, un tāpēc viņai ir daudz biežāk jāceļo nekā vairākumam Komisijas locekļu. Viņa personīgi ļoti cenšas pēc iespējas apmeklēt visas Komisijas sanāksmes. Taču viņa nespēj apmeklēt gluži visas sanāksmes.
Es tomēr vēlos norādīt, ka Komisijas locekļi nepārstāv atsevišķas valstis. Viņus izvirza atsevišķas valstis, bet viņi pārstāv visu Eiropas Savienību. Mēs visi nododam zvērestu, uzņemoties savus pienākumus, sakot, ka mēs nepārstāvam atsevišķas valstis, un faktiski mūsu iestādes uzticamība pamatojas uz to, ka mēs cenšamies būt neatkarīgi un kalpot vispārējām Eiropas interesēm. Es varu apgalvot, ka dalībvalstis, tostarp arī AK, labi pārstāv premjerministri Eiropadomē un citi ministri Padomē.
Martin Schulz
Priekšsēdētāja kungs, atvainojiet par aizkavēšanos. Es gaidīju līdz trauksmes beigām.
Barroso kungs, es vēlos uzdot jums jautājumu par nopietno situāciju, kurā mēs Eiropas Savienībā atrodamies. 2008. gadā bija dziļa banku krīze. 2009. gadā šī banku krīze noveda pie dziļas ekonomikas krīzes reālajā ekonomikā. Banku deficītu segšana no valsts kases 2010. gadā noveda pie dziļas dalībvalstu budžetu krīzes. Šo dziļo dalībvalstu budžetu krīzi pavada samazinājumu orģijas, kas vairākas Eiropas Savienības dalībvalstis ir novedušas pie dramatiskas situācijas, daļēji pasākumu dēļ, kurus pieprasa Eiropas Savienība. Pastāv risks, ka pēc banku krīzes, ekonomikas krīzes un dalībvalstu budžetu krīzes 2011. un 2012. gadā Eiropā iestāsies sociālā krīze.
Tāpēc es jautāšu jums, Barroso kungs, vai Komisija ir gatava ar mums apspriest jautājumu par to, kā palielināt nepietiekamo finansējumu sociālās labklājības tīklam -sociālā nodrošinājuma sistēmām - Eiropas Savienības dalībvalstīs, jo īpaši tajās valstīs, kuras vissmagāk skārusi budžeta krīze?
Turklāt - vai jūs esat gatavs būtiskām diskusijām ar mums par eiroobligācijām, lai iegūtu resursus, kas mums jāiegulda ekonomikā, lai stimulētu izaugsmi un darbvietas dalībvalstīs, kuras krīze ir skārusi vissmagāk?
José Manuel Barroso
Komisijas priekšsēdētājs. - (FR) Schulz kungs, šodien Komisija pieņēma katrai no 27 dalībvalstīm paredzētus ieteikumus, un tiem ir pievienots arī ievads, kurā mēs skaidri paužam savu nostāju jautājumos, kurus jūs tikko minējāt un kuri mums šķiet ļoti svarīgi. Mēs labi apzināmies, ka taupības pasākumi, kas pašlaik ir vajadzīgi, lai samazinātu deficītu un parādus, ir ļoti smagi.
Mēs tomēr uzskatām, ka ikviens euro, kas tiek izdots, lai segtu parāda procentus, nozīmē vienu euro mazāk slimnīcām, sabiedrības veselības aprūpes pakalpojumiem, valsts izglītības sistēmai un sociālajam nodrošinājumam. Tāpēc šī patiesi ir reāla taupība. Tāpēc mums ir nopietni jāapspriež budžets, lai atjaunotu tam uzticību un ieviestu strukturālas reformas, kas vajadzīgas, lai garantētu konkurētspēju un vienlaikus aizsargātu visneaizsargātākos iedzīvotāju slāņus.
Man šķiet, ka jums patiks dokuments, ko šodien pieņēmām. Tajā ir risināti jautājumi, kas ietekmē darba tirgu - kā iesaistīt vairāk cilvēku darba tirgū, kā iekļaut sociālo dimensiju visās mūsu politikas jomās?
Tagad mums jānoskaidro, cik liela rīcības brīvība ir katrai dalībvalstij, lai garantētu šo mērķu īstenošanu. Taču, manuprāt, mēs visi esam vienisprātis par mērķiem.
Marco Scurria
(IT) Priekšsēdētāja kungs, godīgi runājot, es nevēlējos piedalīties diskusijās par G8, bet es vēlos uzdot priekšsēdētājam Barroso jautājumu par kultūru.
Eiropas Savienībā ir daudz programmu, kas mudina jauniešus - kā arī citus cilvēkus - tikties, lai mūsu Savienība kļūtu par reālu Savienību. Daudziem jauniešiem un speciālistiem tādas programmas kā Comenius, mūžizglītības programma, programma "Jaunatne darbībā” utt. nozīmē patiesu Eiropas Savienības vienotību, kas izraisa kopības jūtas.
(Priekšsēdētājs pārtrauca runātāju, lai paskaidrotu, ka debates notiek par citu tematu, bet pēc tam aicināja viņu turpināt runu)
Es tāpēc vēlos zināt, kas notiks ar šīm programmām, vismaz kas Komisijai ir zināms, jo tuvojas to beigu termiņš un mums būtu vajadzējis to apspriest Kultūras un izglītības komitejā. Vai Komisija ir paredzējusi izstrādāt nākamo programmu, kas sāktos ar 2014. gadu? Es uzskatu, ka šis jautājums jo īpaši interesē daudzus cilvēkus, kas aktīvi piedalās Eiropas Savienības dzīvē, kā arī daudzus mūsu valstu jauniešus.
José Manuel Barroso
Komisija aktīvi interesējas par visu, kas ir saistīts ar kultūras veicināšanu Eiropā un dažāda veida apmaiņas programmām. Es arī esmu tām stipri pieķēries un esmu jau ticies ar dažām no galvenajām šajā jomā iesaistītajām pusēm.
Šā mēneša beigās mēs iesniegsim priekšlikumus visu nozaru turpmākajam finansējumam, tostarp arī kultūras finansējumam. Mēs, protams, šajā jomā iesniegsim būtiskus priekšlikumus. Mēs vēlamies racionalizēt attiecīgos instrumentus, vienlaikus aizsargājot šo programmu mērķus, kā, piemēram, to programmu mērķus, kurus jūs minējāt. Tās ir pamatprogrammas, kas ir ārkārtīgi svarīgas pilsoņu Eiropai un Eiropai, kas atzīst kultūras vērtības.
Sarah Ludford
Es runāšu par doto tematu. Komisija vakar pieņēma spēcīgu ziņojumu kopumu un pasākumus korupcijas apkarošanai, kura Eiropas Savienībai izmaksā EUR 120 miljardus gadā - un tas ir aptuveni kopējais ES gada budžets -, bet astoņu dalībvalstu rādītājs Organizācijas Transparency International indeksā bija mazāks par pieciem punktiem no desmit. Komisija uzskata, ka pretkorupcijas instrumentu īstenošana ir nepietiekama.
Vai nebūtu bijis pareizi apspriest korupciju G8 valstu augstākā līmeņa sanāksmē? Vienīgā atsauce, ko atradu, bija netieša atsauce uz jaunattīstības valstīm. Nebija nekādu atsauču uz bagāto valstu politisko gribu risināt šo problēmu un uzņemties vadību mūsu pašu teritorijā. Vai mēs neesam zaudējuši iespēju runāt par korupciju un kukuļošanu G8 valstu augstākā līmeņa sanāksmē, jo īpaši tāpēc, ka viena no G8 dalībvalstīm, Krievija, ir ierindojusies 154. vietā no 178 valstīm un daudzas no mūsu pašu dalībvalstīm nav uzrādījušas labus rezultātus Transparency International indeksā?
José Manuel Barroso
Komisijas priekšsēdētājs. - Korupcijas jautājums tika risināts, kad mums bija informatīvā sanāksme ar Āfrikas valstu līderiem, un es varu jums apgalvot, ka pretkorupcijas jautājumiem tiks veltīta liela uzmanība G8 valstu novembra sanāksmes darba kārtībā. To sakot, es uzskatu, ka mūsu diskusijas bija lietderīgas, jo tur, kur ir korupcija, kāds tiek korumpēts, bet tur ir arī kāds, kas nodarbojas ar korupciju, tātad savā ziņā arī G8 dalībvalstis tika aplūkotas, kad mēs apspriedām Āfrikas jautājumu.
Starp citu, es sniedzu G8 valstīm ļoti labas ziņas, jo es paziņoju, ka Komisija gatavojas ierosināt iniciatīvas attiecībā uz izejvielu pārredzamību - tās ir labas vai sliktas ziņas atkarībā no perspektīvas, jo pārredzamības trūkums dod dažiem režīmiem iespēju izmantot ienākumus no nacionālajiem resursiem un izejvielām nepārredzamā veidā; jāatzīst, ka tas dažkārt notiek ar tā sauktās attīstītās pasaules līdzdalību. Tāda bija jautājuma nostādne G8 valstu sanāksmē.
Peter van Dalen
(NL) Barroso kungs, jūs tikko runājāt par Eiropas Centrālo banku, kuru jūs raksturojāt kā neatkarīgu banku. Faktiski Grieķijas krīzē tā nav neatkarīga, tā ir izvēlējusies, kurā pusē nostāties. Būdama komercbanka, ECB ir uzpirkusi desmitiem miljardu nevērtīgu obligāciju un tagad kavē Grieķijas parādu pārstrukturēšanu.
Man ir īpašs jautājums - ko jūs darīsit, lai neļautu ECB tās divējādo funkciju dēļ kavēt grūtos, bet tik nepieciešamos Grieķijas ekonomikas pārstrukturēšanas pasākumus?
José Manuel Barroso
Komisijas priekšsēdētājs. - Eiropas Centrālā banka (ECB) ir, protams, neatkarīga banka, un tās neatkarība ir atzīta ne tikai Līgumā - un tādējādi tās neatkarība ir likumīga un pamatojas uz Līgumu -, bet es varu jums teikt, ka septiņu gadu laikā savā pašreizējā amatā man ir bieži nācies saskarties ar ECB un būt klāt, kad ECB ir pierādījusi, ka tai nav vajadzīgs mūsu atbalsts, lai apliecinātu savu neatkarību. Es vēlos nomierināt jūs šajā jautājumā.
Kā jūs zināt, pārstrukturēšanas jautājumā tiek analizētas vairākas iespējas. Mēs ņemam vērā visus debatēs paustos viedokļus, bet Komisijas nostāja jau ir skaidri formulēta - mēs uzskatām, ka pārstrukturēšana nav pareizā alternatīva centieniem, kas dalībvalstīm ir jāveic attiecībā uz fiskālo konsolidāciju un strukturālajām reformām. Tāda ir mūsu konsekventā nostāja, un mēs pie tās turēsimies.
Ilda Figueiredo
(PT) Priekšsēdētāja kungs, Barroso kungs, attiecībā uz G8 valstu augstākā līmeņa sanāksmi es vēlos zināt, vai finanšu tirgu regulēšanas jautājums ir atkal atlikts, jo īpaši kapitāla aprites un kapitāla pieauguma nodoklis, nodokļu oāžu, atvasināto instrumentu un kredītreitingu aģentūru likvidēšana, ņemot vērā to, ka uzticība tām pašlaik ir pilnīgi zudusi un ka tām trūkst pārredzamības. Visbeidzot, es vēlos jautāt jums arī par ES nostāju attiecībā uz Grieķiju, Portugāli un Īriju, jo šķiet, ka tās galvenais mērķis ir uzspiest šīm valstīm instrumentus un procesus, kas palielina darba ņēmēju ekspluatāciju un šo valstu ekonomikas lejupslīdi un īstermiņā vai vidējā termiņā veicinās dziļāku nabadzību, bezdarbu un nevienlīdzību.
Vai jums nešķiet, ka tas ir pretrunā ar visiem mūsu principiem, tostarp tiem, kas ietverti Līgumā?
José Manuel Barroso
Pirmkārt, Figueiredo kundze, kā jūs zināt, globālo finanšu jautājumu regulēšana tika uzticēta G8 valstīm, izveidojot G8 kā galveno pasaules ekonomikas pārvaldības forumu finanšu jautājumos.
Uz dažiem no šiem jautājumiem es zināmā mērā esmu atbildējis. Es varu teikt, ka es pats G8 sanāksmē ierosināju debates par finanšu darījumu nodokli, kad mēs apspriedām attīstības palīdzības problēmu, un es nepārprotami atbalstu šo nodokli. Mēs Komisijā strādājam pie šā jautājuma un drīz iesniegsim dažus ierosinājumus.
Vispārējie jautājumi par situāciju euro zonā, kuru jūs minējāt, arī tika apspriesti. Šajā jautājumā ir dažādi viedokļi. Mēs uzskatām, ka bez budžeta konsolidācijas un strukturālām reformām mums nebūs izredžu sasniegt savu mērķi - sociālu tirgus ekonomiku.
Jacek Saryusz-Wolski
Barroso kungs, G8 valstu augstākā līmeņa sanāksmes dalībnieki debatēja par saistībām, ko tie uzņēmušies attiecībā uz kaimiņattiecību politiku Vidusjūras reģionā. Jūs pats Eiropas Savienības vārdā esat atvēlējis EUR 1,24 miljardus šai politikai, un jūsu sacīto var uztvert kā piešķīrumu tikai dienvidiem.
Mēs zinām no Komisijas starpposma dokumenta versijas, ka sākuma posmā EUR 150 miljoni no EUR 1,24 miljardiem bija paredzēti austrumiem, bet pārējā nauda - dienvidiem. Tas ir pretrunā samērīguma principam un vienlīdzīgai attieksmei pret abiem kaimiņu reģioniem. Kā jūs to izskaidrosit? Ko jūs faktiski atvēlējāt Vidusjūras reģiona dienvidu kaimiņattiecību politikai no vienīgās naudas summas, kuru jūs minējāt?
José Manuel Barroso
Komisijas priekšsēdētājs. - Saryusz-Wolski kungs, mans draugs, ļaujiet man atklāti teikt, ka man ir saprotama jūsu interese par austrumu kaimiņattiecībām. Es tomēr uzskatu, ka svarīgi ir neradīt konkurenci starp austrumiem un dienvidiem, jo mums ir vajadzīgi abi reģioni. Pašlaik vissvarīgāk ir efektīvi palīdzēt tiem, kam vairāk vajadzīga mūsu palīdzība.
Faktiski pieeja, ko esam ierosinājuši kaimiņattiecību politikas pārskatīšanai, ir skaidra. Mēs nepiešķiram resursus, pamatojoties uz austrumu un dienvidu nodalīšanu, bet atkarībā no nosacījumiem par katra partnera progresu reformu jautājumā jeb saskaņā ar principu "dots pret dotu”. Tie, kas vairāk izdara, kas parāda, ka viņi ir pelnījuši vairāk, arī saņems vairāk. Mums nav iepriekš sagatavotas aploksnes - tas ir valstij A vai valstij B -, ikvienai valstij ir jāparāda, ka tā ir pelnījusi atbalstu.
Manuprāt, tā ir pareizā pieeja, un šajā gadījumā mēs, protams, izpildīsim savas saistības gan pret saviem Austrumeiropas kaimiņiem - un tas ir ļoti svarīgi -, gan pret saviem kaimiņiem Vidusjūras reģionā.
Marielle De Sarnez
(FR) Barroso kungs, faktiski mans jautājums ir saistīts ar iepriekšējo jautājumu, uz ko atbildējāt.
Jūs tikko runājāt par palīdzību, ko apsolījāt G8 valstu augstākā līmeņa sanāksmē Dovilā, jo īpaši arābu jaunietekmes ekonomikas valstīm, - USD 40 miljardiem, galvenokārt Starptautiskā Valūtas fonda (SVF), Eiropas Rekonstrukcijas un attīstības bankas (ERAB) un Eiropas Investīciju bankas (EIB) aizdevumu veidā, kam jāpieskaita aptuveni EUR 15 miljardi no Eiropas Savienības un dalībvalstīm.
Jūs pieminējāt nosacījumus, un mans jautājums attiecas uz tiem. Šī palīdzība ir patiešām atkarīga no konkrētiem kritērijiem, kas jums ir zināmi - regulāras brīvas vēlēšanas, biedrošanās brīvība, preses brīvība, vārda brīvība, korupcijas apkarošana, neatkarīga tiesu sistēma, armijas un policijas reformas.
Es vēlos zināt, kas faktiski novērtēs, vai šie kritēriji tiek ievēroti, jo īpaši attiecībā uz jaunizveidotajām arābu demokrātiskajām valstīm. Vai Parlaments tiks pilnā mērā iesaistīts atbilstības noteikumiem novērtēšanā, vai arī vērtēšanas tiesības būs Padomei?
José Manuel Barroso
Mūsu viedoklis ir - un es ceru, ka jūs tam piekritīsit -, ka Komisijai ir jākoordinē novērtēšana. Es faktiski ļoti lepojos ar to, ka tieši Komisija kopā ar Augsto pārstāvi nekavējoties iesniedza mūsu reaģēšanas plānu - partnerības plānu demokrātijai Ziemeļāfrikā un Vidusjūras dienvidu reģionā -, kā arī partnerības plānu kopīgai labklājībai. Padome tagad atzīst, ka būtu labi, ja Komisija koordinētu šo partnerību, un Komisijai, protams, par šo jautājumu ir jāziņo Parlamentam. Tāpēc es atzinīgi vērtēju Parlamenta deputātu ieinteresētību un centienus cieši iesaistīties šā jautājuma risināšanā.
Pašreizējiem notikumiem dažās arābu valstīs ir faktiski liela stratēģiska nozīme ne tikai šo valstu dzīvē, bet demokrātijas attīstībā visā pasaulē, kā arī visas musulmaņu pasaules un Eiropas attīstībā. Tāpēc mūsu pūles mobilizēt ne tikai mūsu iestādes, bet arī mūsu sabiedrību, lai palīdzētu savām kaimiņvalstīm pārejas ceļā uz demokrātiju, ir ļoti svarīgas, un es varu Eiropas Parlamenta ieinteresētību vērtēt tikai atzinīgi.
Nikolaos Salavrakos
(EL) Priekšsēdētāja kungs, saistībā ar G8 valstu augstākā līmeņa sanāksmi es iepazinos ar dažiem finanšu informācijas datiem un uzzināju, ka globālais IKP ir USD 58 triljoni, bet 2009. gadā naudas daudzums apritē bija USD 615 triljoni. Tāpēc no monetārās politikas viedokļa, kas attiecas uz jums, šis fakts apliecina, ka ASV izlaiž jaunu naudu, jaunus dolārus, bet Eiropas Savienība neizlaiž jaunu naudu.
Ekonomisti daudzos jautājumos nav vienisprātis, taču vēsture ir iemācījusi mums divas patiesības - pirmkārt, to, ka jūs nevarat glābt bankrotējošu personu, piešķirot tai lielus aizdevumus, un, otrkārt, to, ka ārkārtēji taupības pasākumi nevar samazināt tādas makroekonomikas deficītu, kas piedzīvo lejupslīdi un nespēj devalvēt savu valūtu. Ir steidzami jāievieš eiroobligācijas, priekšsēdētāja kungs. Vai jūs atzīstat, ka tās varētu līdzsvarot aizvien pieaugošo jaunas naudas daudzumu, ko izlaiž ASV?
José Manuel Barroso
Komisijas priekšsēdētājs. - Faktiski šis jautājums bija jāuzdod mūsu debašu pirmajā daļā, bet es varu atbildēt godājamajam deputātam, sakot, ka gadu gaitā Komisija ir atklāti atbalstījusi eiroobligāciju ideju. Viens no maniem priekšgājējiem bija tas, kas izvirzīja eiroobligāciju ideju.
Jāsaka, ka dalībvalstis nespēja par to vienoties, Tagad dalībvalstis ir vienojušās par Eiropas stabilizācijas mehānisma izveidi. Kad tas tiks izveidots, tas kļūs par galveno starptautisko finanšu iestādi pasaulē - par svarīgu instrumentu pasaulē no finanšu ietekmes viedokļa. Es uzskatu, ka mums visas pūles ir jāvelta šā instrumenta izveidei.
Mēs tomēr esam gatavi apspriest ar dalībvalstīm - un, protams, arī ar Parlamentu - iespēju ieviest eiroobligācijas, ja vien dalībvalstis vēlēsies apsvērt šo iespēju. Tā, protams, ir ļoti svarīga un izšķiroša iespēja.
Andrew Henry William Brons
G8 valstis, kas nesen piedalījās augstākā līmeņa sanāksmē, vēlējas, lai visi zina, ka tās ir piešķīrušas Ēģiptei un Tunisijai USD 40 miljardus diktatūru gāšanai un demokrātijas ieviešanai. Taču G8 valstis paziņoja, ka tās atbalstīs tās valstis šajā reģionā, kas virzīsies ne tikai uz demokrātiju, bet arī uz tirgus ekonomiku. Tās vēlas, lai šīs valstis "gūst labumu no globalizācijas” un iesaistās "ieguldījumu integrācijā”, kas nozīmē, ka G8 valstīm ir vieglāk iegūt peļņu šajās valstīs un tad izvest no tām naudu.
Man nav nekādu iebildumu pret to, ka no palīdzības saņēmējiem tiek gaidīts, ka viņi ieviesīs demokrātiskas institūcijas un procedūras. Tas būtu pareizi darīts. Taču vai nebūtu nepareizi pieprasīt, lai palīdzības saņēmēji pieņem konkrētu ekonomikas politiku un atsakās no citādas ekonomikas politikas? Līdzekļu devējiem, protams, nav nekādu tiesību pamācīt jaunās demokrātiskās valstis, kādas demokrātijas formas tām jāizvēlas.
José Manuel Barroso
Komisijas priekšsēdētājs. - Es piekrītu nostādnei, ko pieņēma G8 valstis. Es uzskatu, ka mūsu kopējās interesēs ir izveidot ne tikai atvērtu sabiedrību, bet arī atvērtu ekonomiku. Šīs valstis ir mūsu kaimiņvalstis, un, manuprāt, vislabākais veids, kā palīdzēt tām, ir tirdzniecības sakari.
Mēs nekad nespēsim sniegt tām pietiekami daudz naudas, ja tās paliks slēgtas. Magribas valstīs, piemēram, - kā jūs varbūt zināt - savstarpēja tirdzniecība gandrīz nenotiek. Tās lūdz, lai mēs atveram tām tirgus, bet tās netirgojas savā starpā. Man šķiet, ka ir svarīgi teikt - jā, mēs esam gatavi jūs atbalstīt, bet arī jums ir jāatver sava ekonomika un tā jāintegrē globālajā ekonomikā.
Faktiski mēs redzam, ka jebkuras valsts progress ir nepārprotami saistīts ar tās spēju integrēties globālajā ekonomikā. Palūkojieties uz tām Āzijas valstīm, kas vēl nav pilnībā nostājušas uz demokrātijas ceļa; tikai tāpēc, ka tās spēja būt atvērtas, tās varēja piedalīties globālajā ekonomikā un gūt labumu savām tautām.
Gabriele Albertini
(IT) Priekšsēdētāja kungs, priekšsēdētāj Barroso, G8 valstu augstākā līmeņa sanāksmes noslēguma paziņojums attiecībā uz Tuvo Austrumu valstīm ir šāds: "Sarunas ir vienīgais veids, kā panākt visaptverošu un ilgstošu konflikta risinājumu. Mēs aicinām Izraēlu un Palestīniešu pašpārvaldi ievērot pašreizējos sadarbības nolīgumus un atturēties no vienpusējiem pasākumiem, kas var kavēt progresu un turpmākās reformas.”
Vai Eiropas Savienība - svarīga G8 valstu sabiedrotā - atbalsta šo paziņojumu? Ja tā to atbalsta, vai tā ir to paziņojusi Palestīniešu pusei, kas plāno vienpusēju rīcību Apvienoto Nāciju Organizācijas Ģenerālās asamblejas sanāksmē septembrī?
José Manuel Barroso
Komisijas priekšsēdētājs. - Attiecībā uz Tuvo Austrumu miera procesu es pēdējo 30 gadu laikā neatceros nevienu starptautisku sanāksmi, kurā šis jautājums nebūtu pieminēts. Mēs esam vēlreiz aicinājuši steidzami atjaunot miera procesu, un mēs esam mudinājuši abas puses atkal iesaistīties būtiskās Tuvo Austrumu miera procesa sarunās un novest tās līdz efektīvam atrisinājumam.
Mēs visi ieteicām jaunu novatorisku un tālredzīgu ASV redzējumu pamatnolīguma noslēgšanai. Taču šā jaunā redzējuma aspekti izraisīja pretrunīgu reakciju. Godīgi sakot, pastāv dažādas pieejas G8 valstu un Hamas un Palestīnas atbrīvošanas organizācijas (PAO) sadarbībai un 1967. gada robežu jautājumam.
Pastāv arī vispārējas bažas par risku, ko izraisa iespējami palestīniešu centieni vienpusēji mēģināt panākt Palestīnas valsts atzīšanu Apvienoto Nāciju Organizācijas Ģenerālajā asamblejā. Es varu teikt, ka arī mēs apspriežam šo iespēju ar dalībvalstīm, un es ceru, ka mēs Eiropā panāksim kopēju nostāju šajā jautājumā.
Malika Benarab-Attou
(FR) Priekšsēdētāja kungs, Barroso kungs, kā jau teikts, G8 valstis ir nolēmušas piešķirt USD 40 miljardus Tunisijai un Ēģiptei. Taču Eiropas Savienībai ir jāpanāk lielāka pārredzamība, atpazīstamība un izsekojamība - īsi sakot, labāka palīdzības pārvaldība.
Mums ir jāpievērš uzmanība četriem galvenajiem jautājumiem - pirmkārt, jānodrošina attīstības sadarbība saskaņā ar demokrātijas un pilnīgas pārredzamības principiem; otrkārt, jāgarantē cilvēktiesību ievērošana; jāstiprina pilsoniskās sabiedrības organizāciju ietekme un veiktspēja un jāreformē palīdzības pārvaldības sistēma, ciešāk iesaistot Eiropas Parlamentu.
Barroso kungs, ES ir jānodrošina, ka palīdzība sasniedz cilvēkus, kam tā ir paredzēta. Kādus konkrētus pasākumus ES plāno šajā jautājumā?
José Manuel Barroso
Godājamā deputāte, man ir tieši tāds pats viedoklis. Es pilnīgi jums piekrītu. Mēs to tagad darīsim ar dažādu instrumentu palīdzību, lai varētu pārbaudīt, vai visi partnervalstu pasākumi tiek apņēmīgi veikti. Es varu jums apliecināt, ka visas minētās programmas īstenos ne tikai Komisijas biroji, bet arī Augstā pārstāve, kas iecels īpašu pārstāvi attiecīgajam reģionam. Mēs uzskatām, ka tikai ar šādu dialogu mēs spēsim palīdzēt minētajām valstīm, jo īpaši veicinot pilsoniskās sabiedrības līdzdalību.
Es nesen apmeklēju Tunisiju, kur tikos ne tikai ar valdību un Republikas prezidentu, bet arī ar pilsoniskās sabiedrības pārstāvjiem, sieviešu organizācijām un arodbiedrībām. Es sapratu, ka tās piešķir lielu nozīmi mūsu saistībām ne tikai valdību, bet arī pilsoniskās sabiedrības atbalstam. Un es vēlreiz atkārtoju to, ko teicu Sarnez kundzei, ka Eiropas Parlamenta saistības, nodibinot attiecības ar jaunizveidotajiem parlamentiem un politiskajām partijām šajās jaunajās demokrātiskajās valstīs, būs ļoti svarīgas.
Georgios Koumoutsakos
(EL) Priekšsēdētāja kungs, nesenajā G8 valstu augstākā līmeņa sanāksmē jūs apspriedāt globālo ekonomiku un vienojāties, ka galvenā uzmanība jāvelta valstu finanšu stabilitātei, ekonomikas atveseļošanai un bezdarba jautājuma risināšanai. Tas viss tiek darīts sabiedrības un cilvēku labā.
Ja mēs tomēr pievēršamies Grieķijas piemēram, tad redzam, ka desmitiem un simtiem tūkstošu iedzīvotāju nesen spontāni bez īpaša uzaicinājuma izgāja laukumos un ielās pie Grieķijas parlamenta un sadusmoti pieprasīja pieklājīgu dzīves līmeni un labākas nākotnes izredzes. Jums ir jāpiekrīt, priekšsēdētāja kungs, ka politika nevar būt efektīva, ja to neatbalsta vai vismaz nepacieš sabiedrība. Grieķijas politiķiem ir jāizšķiras starp nogurdinošiem taupības pasākumiem un bankrotu.
Vai šie sociālie notikumi jūs uztrauc? Tie skar lielus politiskus jautājumus. Kādu vēsti jūs varat sūtīt šiem cilvēkiem, kas cienījamā un mierīgā veidā tiecas pēc labākām nākotnes izredzēm sev, savām ģimenēm un saviem bērniem?
José Manuel Barroso
Komisijas priekšsēdētājs. - Vispirms es vēlos apliecināt savu solidaritāti Grieķijas iedzīvotājiem. Es saprotu, cik grūts Grieķijai ir šis laiks. Es tomēr uzskatu, ka politiskajiem līderiem visas Eiropas un valstu līmenī neatkarīgi no tā, vai tie ir valdības vai opozīcijas pusē, ir ar pilnu atbildību jānorāda ceļš, pa kuru valstīm ir jāiet. Faktiski bez fiskālās konsolidācijas un strukturālām reformām Grieķija nepārvarēs krīzi.
Faktiski Grieķija nevar izvairīties no dažiem sāpīgiem pasākumiem, un ikviens, kas apgalvo pretējo, melo Grieķijas iedzīvotājiem. Es aicinu Grieķijas līderus godīgi izskaidrot Grieķijas iedzīvotājiem grūto izvēli, kas valstij jāveic. Mēs visi to atbalstīsim.
Eiropadomē es ierosināju samazināt procentu likmes Grieķijai piešķirtajiem aizdevumiem. Taču godīgi atzīsim, ka Grieķijai arī pašai ir jāpieliek lielas pūles, jo neviena valsts nevar visu laiku dzīvot ar tik augstu parādu līmeni.
Šāda ir godīgā vēsts, kas mums jānodod Grieķijas valdībai un opozīcijai un kas mums Eiropā jāpieņem, ja mēs patiešām vēlamies palīdzēt šai valstij.
John Bufton
Priekšsēdētāja kungs, es priecājos, ka G8 valstu augstākā līmeņa sanāksmē jūs ierosinājāt apspriest euro zonas problēmas. Mēs esam sastapušies ar krīzi, un mēs visi zinām, ka tā ir krīze. Kā minēja iepriekšējais runātājs, tā skar daudzas dalībvalstis. Nesen Madrides iedzīvotāji protestējot izgāja ielās. Protesta akcijas notika pat Lisabonā, un mēs redzam, kas notiek Grieķijā.
Vai nav pienācis laiks, Barroso kungs, piecelties kājās - jūs pirms brīža pieminējāt melus - un pateikt patiesību, ka mums ir izvēle, ka šīm valstīm jāļauj pamest euro zonu? Tā ir vienīgā izeja.
José Manuel Barroso
Komisijas priekšsēdētājs. - Es ļoti cienu visas mūsu demokrātiskās valstis, tāpēc man nepieklājas pamācīt tās, kas tām šajā gadījumā jādara. Taču mēs zinām, ka Grieķija negatavojas pamest euro zonu. Es esmu pastāvīgā saskarsmē ar Grieķijas iestādēm un tās galveno opozīcijas partiju, un es labi zinu, ka Grieķija negrasās pamest euro zonu.
Varbūt daži no jums, godājamie deputāti, vēlas, lai jūsu valstis pamet euro zonu, vai arī jūsu valstis nav pievienojušās euro zonai, un mēs to respektējam, bet Grieķija ir ļoti uzticīga Eiropas projektam. Grieķijai ir grūtības, un mēs cenšamies to atbalstīt, bet, lūdzu, neuzbrūciet euro, pamatojoties uz ideoloģiju.
Faktiski arī ārpus euro zonas ir valstis, kam ir līdzīgas problēmas. Īslande nepieder pie euro zonas, un Īslande bankrotēja. Godīgi atzīsim, ka Īslande pirms krīzes bija viena no bagātākajām valstīm pasaulē, rēķinot uz vienu iedzīvotāju.
Arī Eiropas Savienībā ir valstis, kas ir sastapušās ar tādām pašām grūtībām lielu izdevumu dēļ. Tāpēc var teikt, ka šīs problēmas nav radījis euro - problēmas ir radījis augsts parādu līmenis vai augsts deficīta līmenis ekonomikā.
Priekšsēdētājs
Jautājumu laiks Komisijas priekšsēdētājam tiek slēgts.
