1. Krščanske skupnosti na Bližnjem vzhodu (razprava)
Predsednica
- Naslednja točka je razprava o šestih predlogih resolucij o krščanskih skupnostih na Bližnjem vzhodu.
Mario Mauro  
Gospa predsednica, gospe in gospodje, verska svoboda je dejavnik spoštovanja človekovih pravic. Nasilje, ki so ga deležni kristjani po svetu žali in izpodbija človekove pravice.
Na zadnjem plenarnem zasedanju v oktobru sem nameraval predložiti osnutek resolucije, vendar me je koordinator političnih skupin prosil, če lahko preložim resolucijo na novembrsko plenarno zasedanje ter tako omogočim čas za pripravo podrobnejšega teksta, ki zagotavlja široko soglasje. V besedilu, o katerem bomo glasovali to popoldne in je rezultat soglasja med socialisti, liberalci, skupino združenje za Evropo narodov in skupino neodvisnosti/demokracije, so ohranjene pomembne značilnosti prvotnega osnutka resolucije.
Prav tako se v besedilu konkretno sklicujemo na nasilna dejanja in zlorabe proti krščanskim skupnostim, katerim nismo priča le na Bližnjem vzhodu ampak tudi drugje po svetu. Ti dogodki predvsem zadevajo Irak, Egipt, Pakistan, Turčijo, Kitajsko in Vietnam, pri čemer sta nas intenzivno usklajevanje v zadnjih nekaj dnevih in posledično odkritje številnih dogodkov zunaj Bližnjega vzhoda spodbudila k temu, da smo našli nov, primernejši naziv, in sicer "dogodki, ki resno ogrožajo obstoj krščanskih in drugih verskih skupnosti".
Besedilo očitno ne vključuje celotnega nasilja proti kristjanom, kot je nasilje v Eritreji in Severni Koreji. Vendar vas, gospe in gospodje, pozivam, da prepoznate politično sporočilo tega besedila, ki zadeva navedene države in incidente, ki niso bili omenjeni.
Že na začetku smo se povezali z drugimi skupinami, zato sem lahko pojasnil, da cilj resolucije nikakor ni obuditi spore med civilizacijami.
Evropa je bila vedno prva pri zaščiti pravic manjšin in zato ne sme še naprej zanemarjati vse večjo škodo, ki jo je deležnih veliko kristjanov.
Gospe in gospodje, danes se lahko naš Parlament izreče v zvezi z nujnimi in pomembnimi zadevami, za zaščito življenja in verske svobode ne le za kristjane, ampak za milijone ljudi različnih ver. Zato pozivam ...
(Predsednica je prekinila govornika.)
Glyn Ford  
avtor. - Gospa predsednica, v imenu skupine socialdemokratov izražam popolno podporo temu skupnemu predlogu resolucije o verskem preganjanju.
V eni minuti lahko omenim le nekatere elemente navedene resolucije, zato se bom osredotočil na stisko avtohtone krščanske skupnosti v Iraku, ki je nekoč predstavljala skoraj 10 % prebivalstva. Kot zagovornik in član organizacije za pomoč asirskim kristjanom moram opozoriti, da se ta parlament ne sme zadovoljiti z zgrešenimi soglasji, zaradi katerih se je treba včasih prilagajati in ki včasih nimajo smisla.
To velja za to resolucijo. Uvodna izjava K graja razmere v asirskih vaseh na turških obmejnih območjih. Zakaj? Ker turška vlada dejansko bombardira asirske vasi, pri čemer trdi, da se v njih zadržujejo militanti kurdske delavske stranke, kar je malo verjetno. Uvodna izjava S obravnava razmere v Siriji, kamor je iz Jordanije in Iraka pobegnilo na deset tisoče, če že ne na sto tisoče, beguncev, vendar se zdaj meja zapira.
Potrebna je pomoč.
Adam Bielan
avtor. - (PL) Gospa predsednica, naj že na začetku izrazim svoje zadovoljstvo in se zahvalim drugim soavtorjem resolucije, ki obravnava tako pomembno težavo, kot so dogodki, ki zadevajo krščanske skupnosti v določenih državah Bližnjega vzhoda in po svetu.
Hkrati pa kot podpisnik te resolucije poudarjam, da je zagotavljanje verske svobode prvi korak pri zagotavljanju temeljnih človekovih pravic, pri čemer so primeri preganjanja kristjanov po svetu temeljni primer kršenja teh pravic.
Poleg tega še enkrat poudarjam pomen zadevne resolucije za zaščito pravic kristjanov, ki jo Skupina združenje za Evropo narodov v celoti podpira, pri čemer se moramo zavedati dejstva, da organi, institucije in politična gibanja po svetu v zvezi s tem premalo ukrepajo.
Hélène Flautre
Gospa predsednica, ne upam si niti pomisliti, kakšni bi bili izrazi na obrazih mojih kolegov poslancev PPE, če bi ugotovili, da so resolucijo v zvezi z muslimanskimi skupnostmi v Evropi sprejele zalivske države ali države ASEAN. To bi občutili kot šok, znak nasilja in nesprejemljiv poseg verskih organov tretjih držav v odnose med našimi državami članicami in verskimi skupnostmi. Ne stori drugim, kar ne želiš, da bi drugi storili tebi je tudi krščanska smernica.
Resno vas sprašujem, ali bo takšna resolucija pozvala k strpnosti ter medkulturnem in medverskem dialogu? Seveda ne. Evropska unija, ki je tako ponosna na svoje vrednote, mora pri tako občutljivih vprašanjih pokazati malo razsodnosti in spoštovati mednarodne konvencije.
Da bi odpravili kršitve človekovih pravic ljudi iz verskih manjšin, obsodili umore kristjanov ali omejitve svobode čaščenja moramo izbrati med dvema enako dobro utemeljenima pristopoma. Prvi pristop je, da se na podlagi mednarodnih zavez in dogovorov med nami pogovorimo z državo in jo pozovemo, da razišče, sodi odgovornim in zagotovi spoštovanje pravic verskih manjšin, kar tu počnemo redno.
Drugi pristop so z resolucijo, ki jo je predložilo 12 držav in vse države EU, sprejeli Združeni narodi in zadeva odpravo vseh oblik nestrpnosti in diskriminacije, ki temeljijo na religiji, prepričanju ter svobodi mišljenja in vesti, saj sta v mednarodnem pravu povezani, kar je zelo pomembno. Pravice posameznika do prepričanja, religije, mišljenja in vesti so medsebojno odvisne.
Kaj bomo počeli danes, če bomo sprejeli to nesprejemljivo besedilo, ki ga predlagate? Prezrli bomo delo, ki so ga v Združenih narodih opravile naše države članice in uporabili drugačen pristop, ki bo verjetno spodbudil nekatere države, da v svojih mednarodnih odnosih uporabijo verska vprašanja. Ravnali bomo v nasprotju z uravnoteženim pristopom, ki ga je na primer priporočila gospa Jahangir, posebna poročevalka Združenih narodov, ki je zdaj v hišnem priporu v Pakistanu, pri čemer bomo na koncu dneva ogrozili stabilnost položaja verskih manjšin po svetu, vključno s kristjani.
Še enkrat s strokovnjaki, ki delujejo na verski svobodi, kot je organizacija CSW, poudarjam, da ta resolucija preprosto povečuje nevarnost za tiste, ki jih želimo zaščititi.
Bastiaan Belder
Gospa predsednica, gospe in gospodje, če so v središču res temeljne pravice, nas mora skrbeti negotov položaj krščanskih skupnosti na Bližnjem vzhodu. Sedanji predlog resolucije v zvezi s tem spodbuja vse evropske institucije.
Nedavni delegacijski obisk našega Parlamenta nam je omogočil vpogled v dnevno življenje libanonskih kristjanov. Bojijo se, da bodo končali v nekakšnem drugorazrednem položaju, kot njihovi soverniki v skoraj vseh državah regije.
Soočeni so z neposredno izbiro med osebno varnostjo in osebnim dostojanstvom ter verskim prepričanjem. Sedanji libanonski kristjani želijo obdržati oboje.
Dejansko politično nasilje zadnjih nekaj let zdaj neposredno vpliva na kristjane v državi ceder. Obveščevalec v Libanonu je prav ta teden dejal, da kristjani sicer niso primarne tarče, vendar večina umorjenih politikov in novinarjev, ki so postali tarče napadov prihaja iz krščanskih družin, zato se krščansko prebivalstvo v Libanonu počuti ogroženo.
Marios Matsakis  
avtor. - Gospa predsednica, človekova prisotnost na zemlji je že tisoče let podvržena nevarnim silam, pred katerimi je človek nemočen ali pa jih sploh ne razume. Med takšne sile spada vse od katastrofalnih naravnih pojavov do nerazumljivih somatskih in duševnih bolezni. Človek se je s pomočjo vere v nadnaravno silo, ki ji je rekel "bog", lažje spopadel s svojo nemočjo. Različne skupine ljudi so razvile različno razumevanje in različen pristop k bogu.
Posledica tega je bil nastanek velikega števila ver. Takšne vere je seveda ustvaril človek in ne bog, zato imajo številne pomanjkljivosti. Med takšne pomanjkljivosti spadajo fanatizem, dogmatizem in nesprejemanje pravic drugih ljudi do drugačnega prepričanja. Te pomanjkljivosti se pri različnih verah razlikujejo v številu in jakosti ter so jih žal pogostokrat izkoriščali skrajni verski vodje in brezobzirni politiki.
Posledica tega so bile verske vojne in grozoviti zločini proti človeštvu v imenu vere. Tudi krščanstvo in islam nista bili izjemi tem žalostnim dogodkom, saj je njuna zgodovina polna sramotnih primerov, ki to dokazujejo. Seveda so sčasoma vere večinoma postale zrelejše in bolj humanistične, kar zlasti velja za krščanstvo. Vendar se nekatere druge vere žal niso spremenile.
Zato so v nekaterih državah, predvsem islamskih, kristjani preganjani in podvrženi skrajnim zločinom, kar se včasih dogaja s soglasjem političnih skupin in celo vlad. To so res žalostne razmere, ki sicer vključujejo številne države in regije v svetu, nekatere smo že omenili v tem parlamentu, vendar so bolj značilne za Bližnji vzhod.
S to resolucijo želimo opozoriti na preganjanje kristjanov v teh državah in zagotoviti, da bi politični in verski organi v takšnih državah popolnoma razumeli, da takšno nasilno vedenje ni v skladu z načeli spoštovanja človekovih pravic in resničnimi nauki miroljubne religije.
Hvala, gospa predsednica, kot vidite, imam na voljo še 20 sekund.
Erik Meijer
avtor. - (NL) Gospa predsednica, krščanske skupnosti na Bližnjem vzhodu izhajajo iz zgodnjih let krščanstva. Obstajale so pred krščanstvom v Evropi in islamom na Bližnjem vzhodu.
Vendar jih zdaj velikokrat dojemajo kot tuje elemente na področju, kjer prevladuje islam. To ni le posledica verske nestrpnosti določenih četrti znotraj islama, kriva je tudi Evropa.
Trikrat v zgodovini sta Evropa in krščanstvo vzbudila nenaklonjenost in sovraštvo v tej regiji. Najprej je bila križarska vojna v poznem srednjem veku, ko so evropske okupacijske vojske zavzele območja, ki so bila sveta ne le za kristjane, ampak tudi za jude in muslimane. Potem je na začetku 20. stoletja sledil padec otomanskega imperija, ko so Egipt, Sudan, Jordanija in Irak prešli pod britanski ter Sirija in Libanon pod francoski kolonialni nadzor.
Zdaj smo v tretji fazi. Stališče Evrope do Izraela, Palestine in Iraka je na Bližnjem vzhodu povzročilo močno nasprotovanje, saj naj bi se Evropa osredotočala predvsem na lastno oskrbo z energijo, varovanje lastnih prometnih poti in na prednostno obravnavo tistih etničnih ali verskih manjšin, ki so ji naklonjene.
Ena možna posledica je, da se krščanske manjšine dolgoročno ne bi mogle uveljaviti na Bližnjem vzhodu in bi morale zbežati v Evropo. Boljša rešitev je osvoboditev kristjanov in judov na Bližnjem vzhodu in islamskih manjšin v Evropi.
Bernd Posselt
v imenu skupine PPE-DE. - (DE) Gospa predsednica, oprostite mojemu izrazu, vendar gospa Flautre govori neumnosti. Muslimani storijo veliko za muslimanske manjšine. Podpiramo muslimane in druge verske manjšine. Vendar je na žalost res, da če mi ne bomo storili nič za kristjane, ne bo nihče.
Islamska ali Arabska liga ni nikoli zagovarjala pravic kristjanov, tako kot mi zagovarjamo pravice muslimanov. Zato je skrajni čas, da to vprašanje uvrstimo v program. To bi bilo pravično, pri čemer odločno poudarjam, da težava ni islam. Kristjani na Bližnjem vzhodu so pod islamsko vladavino preživeli 1 200 let. Resno pa so ogroženi v našem domnevno naprednem času, zlasti v Iraku, ki ga zaseda Zahod.
Odgovorni smo, da jim omogočimo preživetje ter svobodno in dostojno življenje. Verskemu preganjanju smo največkrat priča v komunistični Kitajski, v psevdokrščanski nacionalistični Rusiji, v komunističnem diktatorstvu in pod islamskim režimom. Menim, da je islamizem preprosto sprijeno diktatorstvo in ideologija dvajsetega stoletja. Evropejci imamo v zvezi s tem dolžnost, ki jo moramo izpolniti.
(Ploskanje.)
Paulo Casaca
Gospa predsednica, čestitam avtorjem tega skupnega predloga. Ne smemo pozabiti, da so bili pred kristjani preganjani judje, prav tako pa so bili in so še preganjani jazidi, mandiani in muslimani ter šiiti ali suniti v Iraku.
Ne bi bilo prav ali sorazmerno primerjati dogajanje v Iraku z dogajanjem v Evropi. Dejansko ne smemo pozabiti, da tisti, ki so preganjani v Iraku, v Evropi na žalost niso deležni varstva do katerega so upravičeni, pa naj so kristjani ali ne. V nekaterih primerih je pomanjkanje občutljivosti Evrope v zvezi s preganjanimi Iračani že skoraj neverjetno. Naj vas na koncu brez predsodkov do kogarkoli spomnim na očeta Rahgeeda Gannija in vse pripadnike cerkve božjega svetega duha v Mosulu, kjer se je morda zgodil najgroznejši zločin tega leta.
Marcin Libicki
v imenu skupine UEN. - (PL) Gospa predsednica, danes razpravljamo o krutem preganjanju kristjanov, zlasti na Bližnjem vzhodu. Ne smemo pozabiti na dejstvo, da so kristjani preganjani po vsem svetu, vendar se ne strinjam z gospodom Casaca, ki pravi, da je preganjanjih veliko verskih manjšin.
Prosim, če lahko zagotovi primere, kjer so manjšine v večjem obsegu preganjane, pri čemer ne govorim o naključnemu ubijanju nevernikov, čeprav je nedopustno, ampak o primerih, kjer je druga religija preganjana, tako kot so preganjani kristjani. V celoti se strinjam z gospodom Posseltom in z večino povedanega. Omenjenih je bilo veliko primerov v zvezi s preganjanjem kristjanov, vendar ne s preganjanjem drugih religij, kot trdi gospod Casaca. To ne drži. Večinoma so preganjani kristjani.
Včeraj smo v Parlamentu slišali govor predsednika Sarkozyja v zvezi s tem, da je treba braniti identiteto Evrope. Kaj je ta identiteta? Kdo nas bo branil, če ne bomo branili sami sebe in korenin naše identitete? Kristjani na Bližnjem vzhodu so priča naši evropski identiteti. Tam so že 2 000 let in moramo jih braniti, če naj tam ostanejo.
Giusto Catania
v imenu skupine GUE/NGL. - (IT) Gospa predsednica, gospe in gospodje, menim, da smo danes s tem predlogom resolucije naredili pomemben korak, saj mora Parlament vedno obsoditi dejanja in dogodke, ki ogrožajo življenja moških in žensk na podlagi njihove vere, verskega prepričanja ali političnega mnenja.
Verska svoboda je vrednota, ki jo moramo postaviti v ospredje. Čeprav je res, da kristjani v nekaterih primerih tvegajo preganjanje in kriminalizacijo, jih mora Parlament zaščititi in braniti, kot je ščitil in branil muslimanske državljane, ki so bili žrtve diskriminacije na zahodu. Verjamemo, da lahko vse religije igrajo pozitivno in mirovno vlogo, da bi spodbudile spoštovanje do raznolikosti. Zato moramo odločno obsoditi kakršno koli obliko verskega fundamentalizma, ki je pogosto vzrok za spor. Menim, da si mora ta parlament vedno prizadevati za poslušanje in spodbujanje medverskega dialoga.
Iz nekaterih pomembnih primerov je razvidno, kako lahko najdemo rešitev, da bi religije poslušale druga drugo in gradile na skupnem stališču. Prav tako bi vas rad spomnil na žrtvovanje nekaterih katolikov, kristjanov, ki so se borili za ljudi in socialno liberalizacijo ter da bi osvobodili revne. Zato naša skupina glasuje za to resolucijo, v spomin na duhovnike, kot sta bila Peppino Diana in Pino Puglisi, ki sta umrla zaradi svojega stališča v zvezi z mafijo in organiziranim kriminalom na splošno.
Kathy Sinnott
v imenu skupine IND/DEM. - Gospa predsednica, pozdravljam ta skupni predlog resolucije, ker menim, da je treba zaščititi krščanske manjšine v Afriki, Aziji in Bližnjem vzhodu. Pomembno je, da pred preganjanjem zaščitimo vse verske skupnosti. Grozljivo je, da se ljudje zaradi krščanske pripadnosti vsak dan soočajo z omejitvami glede tega, kaj lahko počnejo in kam lahko gredo, glede lasti nepremičnine, izobrazbe ali dela ter s smrtnimi grožnjami.
Svobodno opravljanje obredov je temeljna človekova pravica, zato morajo vlade zagotoviti, da lahko tudi verske manjšine brez omejitev izpovedujejo svojo vero oziroma da njihovo življenje ali kar koli drugega ni ogroženo.
Muslimani se morajo zavedati, da morajo spodbujati načelo verske svobode in strpnosti, katere so v naših državah, v katerih prevladuje krščansko prebivalstvo, deležni tudi sami.
Eija-Riitta Korhola
(FI) Gospa predsednica, pobudi gospoda Maura pripisujem velik pomen. Miroljubni kristjani so vsak dan sistematično zatirani in grešni kozli v krizah, v katere niso vključeni. To je v celoti nedopustno in je vprašanje, ki ga moramo izpostaviti. Vendar če želimo dejansko izboljšati položaj kristjanov, je pomembno, da težavo razumemo kot del širše celote. Težav nimajo le kristjani, ampak jih imajo v veliko državah tudi muslimani, budisti, hindujci, judje, sikhi in ahmadi. Seznam je dolg.
Verska svoboda je bistvena za družbo, ki spoštuje človekove pravice in državljanske svoboščine. To je, kot bi bila nadpravica v praksi pogoj za obstoj drugih človekovih pravic, ki odražajo razmere v družbi kot celoti. Če se družba slabša, se to najprej opazi v obliki omejitev v zvezi z versko svobodo in v statusu verskih manjšin. Zato moramo odločno podpreti resolucijo Generalne skupščine Združenih narodov o verski svobodi.
Vredno je omeniti, da se verske skupnosti v veliko državah, kot sta Pakistan in Indonezija, skupaj prizadevajo za versko svobodo in zaščito manjšin. Religija sama je lahko zato tudi rešitev. Pluralistični dialog povzroča manj napetosti in zagotavlja versko svobodo in svobodo družbe kot celote.
Ana Maria Gomes
(PT) Zaradi preganjanja verskih manjšin v veliko državah moramo razmisliti o ranljivosti vidikov civilizacije, katere smo po našem mnenju dosegli. Verska svoboda je bistvena in je neodtujljiv steber univerzalnih človekovih pravic. Ne glede na hvalevredne namene je ta resolucija nepopolna.
Evropski parlament mora spregovoriti zlasti o preganjanju krščanskih manjšin, vendar mora najprej obravnavati vse oblike nestrpnosti in diskriminacije, ki temeljijo na veri ali religiji ter dejansko vplivajo na vse verske skupnosti. Skrbeti nas mora tudi islamofobija in antisemitizem, ki sta v Evropi vedno bolj prisotna. Če se osredotočimo skoraj izključno na diskriminacijo kristjanov bomo morda dobili napačen vtis. Zato je treba poudariti, da Evropski parlament v celoti podpira resolucijo v zvezi z odpravo vseh oblik nestrpnosti in diskriminacije, ki temeljijo na religiji ali prepričanju, in so jo države članice EU predstavile Generalni skupščini ZN.
Mieczysław Edmund Janowski
(PL) Gospa predsednica, Bližnji vzhod ima prav tako krščanske korenine. Ne glede na razlike med njimi, so kristjani večkrat dokazali, da lahko v miru in obojestranskem spoštovanju živijo skupaj z muslimani, judi ali pripadniki drugih religij.
Vendar so kasneje privrženci islamske vere izvajali ukrepe, ki so v praksi učili, da z delovanjem proti kristjanom pokažeš, da si dober musliman. Libanonski novinar Hazem Saghieh je na to pravkar opozoril. Številne in pogosto drastične kršitve pravic ljudi, ki se jih predvsem zaradi krščanske vere obravnava kot drugorazredne državljane, so dokaz za kršenje temeljnih načel človekove svobode, in sicer svobode do vere.
Vprašati se moramo naslednje: Kaj lahko v Evropski uniji, ki spoštuje in je odprta za pravice muslimanskih sodržavljanov, naredimo za kristjane, ki v teh državah niso upravičeni niti do dela teh pravic? Kje je najmanjša vzajemnost? Vsekakor ne v verskih umorih, v široko razširjeni diskriminaciji, v nezmožnosti, da bi se strinjali z gradnjo krščanskih cerkva ali uničevanju spomenikov krščanske kulture.
Ves svet si želi miru in ljudje si želijo svobode, vključno z versko svobodo.
Bogusław Sonik
(PL) Gospa predsednica, zaradi sedanjega političnega položaja na Bližnjem vzhodu se kristjani, ki živijo v tej regiji, počutijo vse bolj ogrožene. En razlog za to je povečan vpliv islamskih fundamentalistov, ki jim pripisujejo odgovornost za vsak neuspeh, ki so ga utrpeli prebivalci regije. Zaradi njihovih verskih vezi z ljudmi na zahodu, so tudi obtoženi, da z zahodno kulturo spreminjajo tradicionalne družbene strukture, o katerih ljudje na Bližnjem vzhodu ne želijo govoriti.
En način kako fundamentalisti izražajo svoje nezadovoljstvo je, da organizirajo demonstracije proti zahodnem svetu, med katerimi uničujejo simbole, ki so povezani s krščanstvom in trgovine, ki jih upravljajo kristjani. V izjemnih primerih celo ubijajo. Zaradi pasivnost vlad se vedno več krščanskih družin preseljuje.
Resolucija izpostavlja številne težave, s katerimi se spopadajo kristjani na Bližnjem vzhodu. Vendar to niso vsi primeri, zato menim, da mora Evropski parlament pripraviti popolno poročilo o položaju kristjanov na Bližnjem vzhodu ali o položaju verskih skupin na splošno. Prav tako moramo razmisliti o tem, kako bomo izvedli dialog med civilizacijami, ki bo omogočil učinkovito vključitev krščanskih družb in muslimanskih regij.
Jerzy Buzek
(PL) Gospa predsednica, čestitam gospodu Mauru. V zvezi s to resolucijo se mi pojavljajo dvomi. V celoti jo podpiram. Edina težava je v tem, da ne vemo ali smo učinkoviti, ali bomo učinkoviti in ali bomo kaj spremenili. Ukrepamo lahko na tri načine.
Prvi način je diplomatski pritisk. Za to si zdaj prizadevamo. Vendar se morajo evropske vlade mobilizirati. To mora upoštevati vsak diplomat. Za take ukrepe si moramo prizadevati v dvostranskih in večstranskih pogovorih Dobre rezultate lahko tu dosežemo le z obsežnim diplomatskim pritiskom.
Drugi način so gospodarske sankcije. Iz izkušenj moje države pred 20 ali 30 leti vem, kaj so gospodarske sankcije pomenile za komunistično vlado v Varšavi, to so bile dobro izbrane sankcije, ki niso škodile državljanom. Tudi mi moramo uporabiti to metodo.
Zadnji način je analiza naših ukrepov, saj imajo države na Bližnjem vzhodu in v drugih delih sveta vzpone in padce. To je odvisno tudi od naših ukrepov, ki niso vedno najbolj usklajeni in preudarni. V mislih imam posredovanje, kulturne dogodke in tudi govore diplomatov. Ne želimo skriti naših prepričanj. Ravno nasprotno, želimo jih jasno izraziti. Vendar moramo ukrepati odločno in razumno.
Danuta Hübner
komisarka. - Gospa predsednica, Komisija se zaveda in močno obsoja diskriminacijo na podlagi vere in prepričanja. Naša politika temelji na boju proti vsem oblikam diskriminacije, kar izvajamo s pomočjo dvostranskih odnosov in večstranskih forumov, kot so ZN.
Na generalni skupščini ZN je EU vložila svojo običajno resolucijo o odpravi vseh oblik nestrpnosti in diskriminacije na podlagi vere ali prepričanja. Lani je z besedilom resolucije soglašalo rekordnih 99 sopredlagateljev.
Skupaj z državami članicami posvečamo veliko pozornost stanju na področju človekovih pravic in demokracije v partnerskih državah. Na ta vprašanja v političnih dialogih opozarjamo z ukrepi in javnimi izjavami, pri čemer opominjamo partnerske države na njihove obveznosti v skladu z mednarodnim pravom, ki prepoveduje diskriminacijo na kakršni koli podlagi.
EU si dejavno prizadeva za spodbujanje načela zaščite človekovih pravic v skladu z evropsko politiko sosedstva. Akcijski načrti evropske politike sosedstva zajemajo veliko vprašanj v zvezi s tem. Na posameznih srečanjih pododbora za človekove pravice z Jordanijo, Izraelom, Marokom, Libanonom in Tunizijo je bil že pregledan napredek pri izvajanju obveznosti akcijskih načrtov evropske politike sosedstva v zvezi s človekovimi pravicami in temeljnimi svoboščinami. Prvo srečanje pododbora za človekove pravice z Egiptom je predvideno pozneje ta mesec.
Vzporedno z dvostranskimi stiki z vladami in podporo političnih reform podpiramo nevladne organizacije po svetu, ki so dejavne pri varstvu in spodbujanju človekovih pravic. Menimo, da imajo zagovorniki človekovih pravic nenadomestljivo vlogo v družbi.
Poleg tega menimo, da je prav tako pomembno ohraniti in še povečati versko svobodo v Evropi. EU lahko kaže in izmenjuje dobre prakse.
Predsednica
Gospod Casaca me je prosil, da podam osebno izjavo v skladu s členom 145 Poslovnika.
Paulo Casaca
(PT) Gospa predsednica, žal mi je, če nisem bil dovolj jasen. Krščanskim skupnostim, ki so preganjane na Bližnjem vzhodu, zlasti v Iraku, izkazujem popolno in iskreno solidarnosti. Izpostavil sem le, da takšno preganjanje na žalost ni bilo omejeno le na krščanske skupnosti in da so bile jazidske in mandianske skupnosti ter sami šiiti in suniti, ki so zunaj večjih skupnosti, prav tako izpostavljeni grozljivemu preganjanju v tej državi, kar je dejstvo, ki ga ne moremo spregledati. V zvezi s tem nameravam svojemu kolegu poslancu priskrbeti vse kar je po njegovem mnenju potrebno. Želel sem le poudariti navedeno in povedati, da sem pripravljen priskrbeti vso zahtevano dokumentacijo.
Predsednica
Gospod Casaca, presegli ste časovno omejitev za podajanje osebne izjave.
Ta razprava je zaključena.
Glasovanje bo potekalo na koncu razprave.
