Sporazum med Evropsko unijo in Kamerunom o zakonodaji na področju gozdov - Sporazum med Evropsko unijo in Republiko Kongo o zakonodaji na področju gozdov - Prostovoljni partnerski sporazumi FLEGT (nadaljevanje razprave) 
Predsednica
Nadaljujemo z razpravo.
Eva Joly
Gospa predsednica, gospod komisar, gospe in gospodje, ti sporazumi o partnerstvu med Evropski unijo, Kamerunom in Republiko Kongo bi se morali načeloma pokazati kot dobra novica za vse te prebivalce in za biotsko raznovrstnost. Vendar pa je to samo ena faza dolgega procesa, ki ga bo Evropski parlament pozorno spremljal.
Če želimo, da bi ti sporazumi omogočili uvedbo regulirane, pregledne in okolju prijazne trgovine z lesom, ki prinaša koristi lokalnemu prebivalstvu in ne zgolj nekaj skupinam dvomljive zakonitosti, mora Evropska unija zagotoviti, da se bodo pravice lokalnega in avtohtonega prebivalstva v celoti spoštovale in da se bo slednje tudi dejansko vključilo v posvetovanja. Pomagati morajo okrepiti zmogljivosti vseh vključenih; prispevati morajo k boju proti korupciji in uvedbi pravega upravljanja gozdov.
Sporazumi ne smejo biti izgovor za nadaljevanje plenjenja naravnih virov držav v razvoju. Namesto tega morajo pomagati obnoviti ravnovesje v odnosih med Evropsko unijo in temi državami.
Christofer Fjellner
Gospa predsednica, ti sporazumi o izvrševanju zakonodaje, upravljanju in trgovanju (FLEGT), o katerih bomo glasovali jutri v zvezi s Kongom in Kamerunom, so pomemben evropski instrument ali orožje v boju proti nezakoniti sečnji, zato jih tudi pozdravljam.
Nezakonita sečnja je hud problem, tako v smislu okolja kakor tudi z gospodarskega in socialnega vidika. Obenem je pomembno, da ne pozabimo, da je problem sam, v tem primeru je to nezakonita sečnja, le redko tisti, ki ustvarja pogoje za trgovino z nezakonitim lesom. To je bolj simptom in posledica številnih drugih problemov, ki so v mnogih primerih celo še hujši - revščina, neobstoj lastniških pravic, korupcija in v nekaterih primerih tudi vojna.
Problemi so največji v nekaterih najrevnejših državah sveta. Zato sem zelo vesel, da je Komisija to upoštevala pri pripravi teh sporazumov in pogajanju v zvezi z njimi. Lahko bi rekli, da smo omogočili svobodno trgovino v zameno za reforme, ki jih morajo izpeljati zadevne države, da bi okrepile lastniške pravice, premagale korupcijo in zagotovile uvedbo ustrezne zakonodaje na področju gozdarstva.
Dejstvo, da se spopadamo s temeljnimi vzroki in ne simptomi, je najboljši znak, da bo to, kar bomo storili jutri, korak v pravo smer. Obenem pa je pomembno tudi, da predvsem pred bližajočimi se pogajanji z drugimi državami ne pozabimo, da v svojem boju proti trgovini z nezakonito posekanim lesom revnim državam ne onemogočimo izvoza ene najdragocenejših surovin. Ne smemo jih postavljati v še težji položaj, da bi uporabljali les, ki je odličen naraven material. Dobro ni sovražnik najboljšega.
Želim vas spomniti, da je moja država, Švedska, nekoč obogatela prav z izvozom lesa. Današnjim revnim državam ne smemo preprečiti, da bi izkoristile to priložnost. Upam, da se boste s tem, ko napredujete in se pogajate o sporazumih, še naprej borili predvsem proti nezakonito posekanemu lesu in ne proti trgovini z lesom.
George Sabin Cutaş
v imenu skupine S&D. - (RO) Gospa predsednica, Evropska komisija je začela izvajati proces sklepanja prostovoljnih sporazumov o partnerstvu z državami, ki izvažajo les v Evropsko unijo. V tem okviru mislim, da je pomembno, da vzpostavimo strukturo, ki bo spodbujala aktivno vključevanje lokalnih skupnosti z namenom spremljanja izvajanja sporazumov in izboljšanja okvira za upravljanje gozdov ter nenazadnje tudi čim večjega preprečevanja korupcije.
Pozitiven znak za to je vključitev civilne družbe v proces priprave sporazuma s Kamerunom. Obenem so potrebni tudi posebni ukrepi, da bi se tovrstni dialog nadaljeval v vseh državah podpisnicah. Pomembno je tudi, da si prizadevamo za razvoj socialno in okoljsko trajnostne lesne industrije, med drugim tudi z zmanjšanjem krčenja in uničevanja gozdov v teh državah. Sporazumi morajo biti v skladu z mednarodnimi zavezami Evropske unije na področju okolja in trajnostnega razvoja.
Chris Davies
v imenu skupine ALDE. - Gospa predsednica, govorimo o prostovoljnih sporazumih o partnerstvu. To so lepe in dobre besede: predstavljajo Evropsko unijo, ki ne skuša vsiljevati svoje volje državam v razvoju, temveč skuša ponuditi pomoč pri doseganju skupnih ciljev. Vendar pa ti praktični vidiki sporazuma s tako veliko državo, kot je Kongo, ustvarjajo vse mogoče zaskrbljujoče probleme.
Velikost same države je skoraj enaka velikosti Evrope; v večjem delu te države ni nobenih struktur upravljanja; raven korupcije je izredno visoka - organizacija Transparency International uvršča Republiko Kongo skoraj na dno svoje lestvice.
Potem je tu število uradnikov, ki jih imamo in ki si prizadeva za to, da bi sporazum dosegel svoje cilje - gre zgolj za peščico ljudi; dobički nezakonite sečnje so zares ogromni in verjetno presegajo vse, kar lahko ponudimo v obliki nadomestil; trgi nezakonitega lesa pa so v državah, kot je Kitajska, ki ohranjanju gozdov verjetno ne posvečajo toliko pozornosti, kot mi, in ki do tega ne kažejo potrebnega spoštovanja.
Vsi ti problemi kažejo, da bodo prostovoljna partnerstva ne glede na to, kako dobre namene imamo, pri doseganju ciljev naletela na težave. Kako nam torej lahko Komisija zagotovi, da bodo sprejeti vsi možni ukrepi, da bi se naši velikopotezni cilji na tem področju zares uresničili in da bomo lahko vsi verjeli, da bodo ti prostovoljni sporazumi o partnerstvu, ki jih bomo sklenili v prihodnosti, dosegli cilje, ki smo jih zastavili?
Anna Rosbach
v imenu skupine EFD. - (DA) Gospa predsednica, gozdovi Zemlje so pljuča našega planeta, zato moramo storiti vse, kar je v naši moči, da bi jih zaščitili. Menim, da v EU v času hitre rasti prebivalstva v svetu in s tem tudi na splošno naraščajoče potrebe po virih, selitve delovnih mest v oddaljene dele sveta ter gospodarske krize potrebujemo več evropskega lesa, namesto da uvažamo eksotičen les iz držav, kjer je težko nadzorovati nezakonito sečnjo in kjer tudi ne moremo nadzorovati korupcije.
Z izsekavanjem tropskih gozdov zmanjšujemo biotsko raznovrstnost na zadevnih področjih in prispevamo k izumrtju dolgega seznama ogroženih vrst. S tem pa spreminjamo tudi podnebje. To je popolnoma nepotrebno zlasti zato, ker imamo na voljo povsem dobre druge možnosti. Če bi se spet naučili saditi gozdove v Evropi in če bi uporabljali več evropskega lesa, bi ti problemi izginili. Zakaj morajo naše vrtne mize biti narejene iz lesa deževnih gozdov in zakaj so eksotični parketi boljši od parketov iz lesa EU?
A prav zato in ker državljanom EU ne morem preprečiti, da bi uporabljali eksotičen in tropski les, je pomembno, da se ti sporazumi sprejmejo. Pomembno je, da pomagamo zagotoviti izboljšavo pri nadzoru lesnih proizvodov in lesa, ki jih uvažamo. Moramo se poskusiti zaščititi pred korupcijo, kar je izredno težko, o čemer govorijo tudi sporazumi. Zato si na žalost ne delam utvar, da bomo uspeli v celoti ustaviti nezakonito sečnjo v Kamerunu oziroma v Kongu. Bilo bi mi ljubše, če bi bili sporazumi zavezujoči in ne prostovoljni. Vendar so tudi prostovoljni sporazumi očitno boljši kot nič, zato jih podpiram.
Na splošno pa upam, da bo sprejetih še več pobud za zaščito gozdov na svetu, predvsem ko gre za sporazume EU z državami iz problematičnih delov sveta.
Andreas Mölzer
(DE) Gospa predsednica, čeprav je sporazum o partnerstvu s Kamerunom v sektorja gozdarstva zares hvalevreden in prihaja prav v mednarodnem letu gozdov, menim, da je to tudi zelo priročen način, da se izboljša podoba EU. Vendar pa na žalost nekoliko dvomim v to, ali je ta sporazum sploh vreden papirja, na katerem je napisan.
Navsezadnje je korupcija aktualen problem v Kamerunu. Okoljske organizacije v svojih obtožbah proti državi trdijo, da se vlada zelo dobro zaveda okoljskega kriminala gozdarske industrije, vendar onemogoča izvajanja spremljanja in pregon. Tuja podjetja navsezadnje nadzorujejo več kot 60 % proizvodnje in predelave lesa ter tri četrtine izvoza lesa. Takšen sporazum bo imel nek pomen le, če lahko zagotovimo, da tuja podjetja ne pometajo več z lokalnimi podjetji, ki nimajo prav nobenega strokovnega znanja in izkušenj na področju gozdarstva in okolja, in če se Kamerun uspešno spopade s korupcijo. Ob vsej zaskrbljenosti zaradi uničevanja deževnih gozdov to ne sme biti izgovor za to, da bi lastnikom gozdov v Evropi onemogočili, da izkoriščajo svoje gozdove, saj je upravljanje gozdov v večini držav članic EU povsem vzorno.
Filip Kaczmarek
(PL) Gospa predsednica, pred enim mesecem sem z delegacijo Odbora za razvoj obiskal Republiko Kongo, kjer so naši pogovori s predstavniki vlade ter strokovnjaki in nevladnimi organizacijami pokrivali tudi pobudo FLEGT.
Lesna industrija je za to državo zelo pomembna. To je drugi največji vir izvoznega dohodka za surovo nafto. Ne smemo pozabiti, da to, kar se dogaja z dohodkom od surove nafte in kako se uporablja, ni popolnoma pregledno in jasno oziroma da informacije o tem prejemamo z veliko zamudo. Obenem vlada Republike Kongo izraža zaskrbljenost nad prihodnostjo svojih gozdnih območij in načrtuje veliko kampanjo pogozdovanja. Seveda še vedno ne vemo, ali bo ta program pogozdovanja uspešen, vendar bi vladi Konga zagotovo morali zaželeti vse najboljše v njenih prizadevanjih. Zato je tudi tako pomembno, da okrepimo zakonito trgovino z lesom. Enako pomembno pa je, da se FLEGT izvaja tudi v sosednjih državah, saj bi se v nasprotnem primeru sporazum, na primer zaradi tihotapljenja, lahko v praksi izkazal za neučinkovitega.
Prav tako še ne vemo, ali bodo standardi, ki jih podpiramo na področju zakonite trgovine z lesom, sprejeti in ali bodo delovali na svetovni ravni - nekateri govorniki so na ta problem že opozorili. Kakor koli že, zagotoviti moramo, da se sistem izkaže za učinkovitega. Pomagati pa moramo tudi pri pritiskanju na druge uvoznike zunaj Evrope, da zagotovijo postopno odpravo nezakonite trgovine z lesom.
Pobuda FLEGT je pomembna tako za zmanjšanje revščine kot za varstvo okolja - za nadzorovanje pojava krčenja gozdov in razvoj raznolikega gospodarstva v mnogih državah. V primeru Republike Kongo gre to skupaj z drugo potrebo, to pa je potreba po razvoju kmetijstva in zmanjšanju uvoza živil. Zahvaljujoč pobudi FLEGT lahko postane mednarodna trgovina z lesom pravičnejša, bolj trajnostna in okolju prijaznejša. Upamo, da bo res tako.
Kriton Arsenis
(EL) Gospa predsednica, gospod komisar, čestitam tako rekoč ob zaključku pogajanj o teh dveh sporazumih. Vendar pa bi rad izrazil zaskrbljenost zaradi dejstva, da so pogajanja v zvezi s pobudo FLEGT z Indonezijo in Malezijo obtičala na mrtvi točki.
Gospod komisar, Komisija ima v rokah pomemben instrument: uredbo o lesu. Ta uredba iz svojega področja uporabe izvzema države, s katerimi je bil sklenjen sporazum FLEGT. To je pomemben instrument, ki lahko da nov zagon pogajanjem. Resnično moramo skleniti sporazume FLEGT z vsemi državami, ki imajo pomembne tropske gozdove, bodisi v Aziji ali Južni Ameriki, in z velikimi trgovci z lesom, kot so Vietnam, Kambodža, Laos, Kitajska in številne druge države.
Te države so ubrale svojo pot; sprejemajo svoje postopke za posodobitev in spremljanje zakonite sečnje. Vprašanje je: ali res počnemo, kar bi morali početi? Ali 27 držav članic sprejema odločitve, ki urejajo uvoz lesa iz držav FLEGT?
Za ureditev na področju lesa potrebujemo tudi niz delegiranih aktov. Uredba bo v celoti začela veljati čez dve leti. Komisija mora pospešiti svoje postopke, izdati morajo delegirane akte, da bi države bile seznanjene s podrobnostmi in s tem, kaj morajo storiti, da bi se prilagodile.
Seán Kelly
(GA) Gospa predsednica, to vprašanje je brez dvoma veliko pomembnejše od medijske pozornosti, ki je bo deležno.
Eden izmed velikih škandalov 20. stoletja je bilo nenehno in sistematično sekanje gozdov, zlasti v tretjem svetu, kar niso počeli posamezniki, ki so pač nevedni in jim ni mogoče česa očitati, temveč velika pogoltna podjetja in skorumpirane vlade. Zato je ta sporazum treba pozdraviti odprtih rok in upam, da se bo tudi izvajal, kajti če se ne bo, potem ne bo vreden papirja, na katerem je napisan.
Gledano širše pa moramo tudi zagotoviti, da druge politike Evropske unije ne bodo prispevale k nenehnemu krčenju gozdov. S tem mislim na predlagan sporazum z državami Mercosur, za katerega mnogi mislijo, da bo kmetovalce spodbudil k sekanju gozdov v teh državah, da bi lahko v Evropo izvažali kmetijske izdelke.
Zato moramo biti previdni.
(GA) Hvala.
João Ferreira
(PT) Gospa predsednica, nezakonita sečnja v srednjeafriških državah, kot sta Kamerun in Kongo, predstavlja grožnjo celovitosti virov, od katerih je odvisen obstoj in način življenja lokalnih skupnosti in avtohtonega prebivalstva. To je dejansko grožnja ekosistemu, ki je dom ogromne biotske raznovrstnosti in igra zelo pomembno vlogo pri urejanju biogeokemijskih ciklusov.
Glede na napredujoče uničenje tropskega deževnega gozda v tej regiji - in ne pozabimo, da to uničenje spodbuja povpraševanje gospodarskih subjektov in uvoznikov v industrijskih državah, predvsem pa v državah Evropske unije - rešitev nikakor ne more biti v legalizaciji tega, kar je danes nezakonito, tj. netrajnostno izkoriščanje deževnega gozda, kar ne bi bilo nič drugega kot uzakonitev kraje zemljišč od lokalnih skupnosti in zasedanja širokih območij deževnega gozda s strani lesnih podjetij, kot se že dogaja.
Politika Evropske unije na področju razvojnega sodelovanja in pomoči mora tukaj odigrati zelo pomembno vlogo, tako da bo podprla diverzifikacijo gospodarstva teh držav in model, ki v glavnem temelji na črpanju in izvozu majhne količine surovin v industrijske države, popolnoma obrnila na glavo.
Paul Rübig
(DE) Gospa predsednica, mislim, da se bomo z vprašanjem lesa v prihodnosti še intenzivneje ukvarjali. Zato je pomembno, da ta sporazum zagotovi ustrezno podporo na tem področju raziskav in da v smislu izobraževanja in usposabljanja predvsem poskrbi, da bodo mala in srednje velika podjetja v Kamerunu in Kongu imela priložnost, da še bolj razvijejo svoje znanje o okolju na tem področju. Zato sem zelo vesel, da imamo to razpravo. Za vse nas je pomembno, da se povpraševanje po lesu izpolni tudi v prihodnosti.
Franz Obermayr
(DE) Gospa predsednica, gozd prekriva štirideset odstotkov površine Kameruna. Čeprav je Kamerun največji izvoznik tropskega lesa v Afriki, pa moramo kljub temu povedati, da se gozdovi v nobeni drugi državi ne izsekavajo v tako velikem obsegu.
Strokovnjaki ocenjujejo, da bodo v 10 do 15 letih iz kotline Kongo izginile ekološko pomembne drevesne vrste, če se bo sečnja nadaljevala na tak način. Kaj lahko storimo? Za zaščito tropskih gozdov Kameruna je pomembno predvsem, da se premaga korupcija tako na ravni uradnikov pa tudi tam, kjer gre za zasebne kmetovalce zakupnike, da se še naprej izvajajo učinkoviti kazenski pregoni in da se seveda izvaja trajnostno gozdarstvo. Kjer se poseka veliko dreves, je treba izvajati tudi regeneracijo. Nekaj, kar je zelo pomembno, pa je boljše usposabljanje na področju sečnje, da bi se izognili prezgodnji škodi med samim izsekavanjem.
Predvsem pa morajo evropska podjetja prevzeti delež odgovornosti, kajti 80 % pridelka se izvozi v Evropo. EU mora tu ustrezno ravnati in sprejeti neposredne in odločne ukrepe. Prostovoljni sporazumi so povsem v redu, vendar nas v tem smislu ne bodo pripeljali nikamor. Poskrbeti moramo, da bodo podjetja začela prevzemati odgovornost.
Andris Piebalgs
član Komisije. - Gospa predsednica, ta razprava je zagotovo presegla okvir teh prostovoljnih sporazumov o partnerstvu. Trgovina ni edina, ki vpliva na gozdove: gozdovi so vir energije za te države, na gozdove pa vpliva tudi rast prebivalstva.
Zato bi rad še enkrat poudaril, da je to prvi korak pri obravnavi samo enega izmed problematičnih področij. Vem, da to ni rešitev, a pri obravnavanju teh vprašanj je vendarle treba nekje začeti.
Poleg tega vas ne bi rad prestrašil v zvezi z ravnjo zavezanosti zadevnih držav. Vem, da ukvarjanje s temi državami včasih ni preprosto, vendar so to države s težko zgodovino. Neodvisnost so dobile pred 50 leti in ne ravno v enakih okoliščinah kot nekatere naše države, zato je za te stvari potreben čas. Potreben je čas za vzpostavitev državnih institucij, ki se bodo zmogle spopasti s korupcijo ali vzpostaviti upravljanje virov, pri tem pa so na pravi poti. Gospodarska rast se zlasti v Afriki dogaja celo v časih krize, to pa pomeni, da države postajajo močnejše in da se stanje v njih izboljšuje.
Razumem, da je to samo en kazalnik, a na splošno so bile novice vzpodbudne, proces pa lahko izboljšamo samo, če bomo sodelovali. Tu pa nastopimo mi s trajnostnim upravljanjem gozdov: danes govorimo o Kongo-Brazzavillu (Republiki Kongu) in Kamerunu, sodelujemo pa tudi z Demokratično republiko Kongo in Indonezijo. Še vedno se pogajamo, vendar močno upamo na pozitiven zaključek.
Zato bi rekel, da so tveganja tukaj minimalna. Zaveza je izhodišče in ta proces razumem kot zelo pozitiven.
Preučiti moramo tudi globalno zavezo boju proti podnebnim spremembam. Cancún nam je dal nekaj zagotovil, da tudi drugi deli sveta v tem smislu stvari jemljejo resno. Nismo edini, ki si želimo, da bi bil svet pravičen in trajnosten, drugi deli sveta pa se bodo učili od nas.
Vzemimo na primer spodbude na področju energetske učinkovitosti. Mi smo začeli, drugi deli sveta pa so sledili. Enako velja za učinkovitost virov. Če lahko uporabimo manj lesa, potem se bodo drugi deli sveta zagotovo zgledovali po nas. Mislim, da lahko prevzamemo vodilno vlogo na veliko načinov.
Nenazadnje bi rad ponovno zagotovil, da bo Komisija izvajala spremljanje, ne samo s pomočjo mojega osebja, temveč tudi z delegacijami EU in držav članic, ki jih imamo. To je eden izmed procesov, pri katerem si prizadevamo skupaj z državami članicami. Komisija ne deluje sama; izkušnje držav članic so v mnogih ozirih imele posebej ključno vlogo pri sklepanju tega prostovoljnega sporazuma o sodelovanju.
Ta parlament bi zares rad iskreno prosil, da se loti tega postopka soglasja, saj menim, da je to zdrav postopek, da gre v pravo smer, da pa tudi ne ponuja odgovorov na vsa vprašanja, ki ste jih danes zastavili.
Yannick Jadot
Gospa predsednica, gospod komisar, še enkrat bi se rad zahvalil poslancem, ki so danes govorili. Mislim, da smo skoraj vsi govorili enako: dali smo pomemben poudarek v zvezi s prostovoljnimi sporazumi o partnerstvu, ki nudijo povezavo med razvojem, okoljem in krepitvijo civilne družbe.
Če obstaja kakšno orodje, ki bi ga danes lahko uporabili, da bi ustvarili trajnostni razvoj v teh državah, predvsem pa v afriških državah, potem menim, da je to nedvomno prav krepitev civilne družbe. Vse dokler je edini ali glavni izraz demokracije v teh državah glas na predsedniških volitvah, potem, kot smo že videli - in kot nas žal spominja zgodovina Slonokoščene obale -, ne bomo dosegli velikega napredka.
Krepitev civilne družbe - dejstvo, da igra stalno vlogo pri izvajanju teh sporazumov, pri spremljanju izkoriščanja gozdov, pri razpravah o pogojih za to izkoriščanje in pri delitvi prihodka, povezanega s tem izkoriščanjem - je torej temeljnega pomena.
S krepitvijo civilne družbe bomo tudi lahko najbolje odgovorili na argument, ki ga pogosto slišimo v zvezi s Kitajsko: "Zakaj bi izpolnjevali merila za trdno sodelovanje z Evropo - socialna, demokratična in okoljska merila - če se Kitajska iz njih norčuje tako, da dovoljuje korupcijo in plenjenje?" Krepitev civilne družbe je najboljša obramba pred tem sistemom, ki ga predvsem Kitajska želi vsiliti državam na jugu.
Kot ste dejali, gospod komisar, je Evropa velik trg tropskega lesa, vendar je tudi - in to je pomembno za vse izkoriščevalce in za celotno industrijo - stabilen in donosen trg, to pa je tudi zelo pomembno orodje v teh državah.
Zahvaljujem se vam za vašo željo, da bi sodelovali z Evropskim parlamentom. To prihodnje sodelovanje nas zelo veseli.
Predsednica
Razprava je zaključena.
Glasovanje bo potekalo v sredo (19. januarja 2011).
Pisne izjave (člen 149)
Gaston Franco
Vesel sem, da smo po petih letih pogajanj s Kamerunom in Republiko Kongo sklenili prostovoljna sporazuma o partnerstvu o izvrševanju zakonodaje, upravljanju in trgovanju na področju gozdov (FLEGT).
S tema sporazumoma bomo lahko zagotovili dobro upravljanje gozdov, in sicer z izdajo dovoljenj FLEGT lesnim proizvodom iz teh držav, s čimer bomo torej zagotovili trajnostno izkoriščanje in upravljanje njihovih gozdov.
Pomembno je, da imamo sistem, s katerim bomo spremljali gibanje lesa in proizvodov iz lesa vse od sečnje do izvoza. Dvajset do trideset odstotkov svetovne industrijske lesne proizvodnje je nezakonite, enako pa velja za 60 % sečnje, ki se je v zadnjih 10 letih dogajala v Afriki.
Ta prostovoljna sporazuma o partnerstvu bodo torej pomagala ohraniti gozdove v teh državah, in sicer z bojem proti nezakoniti sečnji, ki povzroča veliko okoljsko, gospodarsko in socialno škodo.
Glavna prednost teh prostovoljnih sporazumov o partnerstvu je v tem, da se bosta uporabljala za celoten izvoz med EU in tema državama, pa tudi za vse druge države, ki uvažajo les.
Upam, da bo ta sistem prostovoljnih sporazumov o partnerstvu hitro predstavljen tudi drugim državam, ki imajo gozdove.
Daciana Octavia Sârbu
v pisni obliki. - Prostovoljni sporazumi o partnerstvu FLEGT so bili dobra podlaga za izgradnjo mednarodnega sodelovanja, ki naj bi se lotilo problema krčenja gozdov. Svoj pomen kažejo še danes, zlasti v okviru lanskoletne uredbe o nezakonitem lesu. Države, ki spoštujejo takšne prostovoljne sheme, lahko dajo določena zagotovila v zvezi z zakonitostjo in okoljsko trajnostjo svojih virov lesa. Koristi so jasne v smislu varstva okolja, čeprav ne smemo spregledati dejstva, da trgovina z zakonito posekanim lesom ni nujno dovzetna za potrebe avtohtonih prebivalcev. Pomembno je, da se pri sklenitvi več prostovoljnih sporazumov o partnerstvu natančno spremljajo njihovi učinki in da njihovi pogoji v celoti upoštevajo potrebe in človekove pravice ljudi, ki so odvisni od gozdov, ki pa pogosto nimajo besede pri upravljanju teh gozdov.
