Iranas (diskusijos) 
Pirmininkas
Toliau Tarybos ir Komisijos pasisakymai Irano klausimais.
Carl Bildt
Tarybos pirmininkas. - Gerb. pirmininke, man garbpirmą sėdėti šioje vietoje. Manau, kad per ateinančius šešis mėnesius svarstant skirtingas problemas tokių kartų bus daugybė.
Dabar mūsų darbotvarkėje esantis klausimas - Iranas. Prieš pradedant gilintis į šį klausimą, leiskite man išreikšti didžiausią užuojautą Iranui dėl tragiško šiandien nutikusio nelaimingo atsitikimo. Mes nuoširdžiai apgailestaujame dėl prarastų gyvybių ir išreiškiame savo užuojautą visiems šios tragedijos paliestiems žmonėms.
Akivaizdu, kad Irano klausimas pirmininkaujančios Švedijos darbotvarkėje užima labai svarbią vietą. Tai susiję su rinkimų rezultatais ir, švelniai tariant, klaustukais, kurie iškilo po jų, taip pat ir politinėmis permainomis.
Manau, visi žinote, kad kalbant apie šiuos įvykius Europos Sąjunga turi labai tvirtą ir principingą poziciją. Mes pakartojome, kad su rinkimais susijusius klausimus Irano vyriausybturi atidžiai išanalizuoti ir paaiškinti. Taip pat mes labai aiškiai išsakėme savo nuomonę apie tai, ką matėme vykstant Teherano gatvėse. Mes pasmerkėme griežtų priemonių, prievartos ir jėgos naudojimą prieš taikius demonstrantus; mes nepritariame prieš žurnalistus, žiniasklaidą, informacijos perdavimo priemones ir protestuotojus naudojamoms griežtoms priemonėms. Jie prieštarauja ne tik mūsų atstovaujamiems standartams ir vertybėms, bet ir daugelio iraniečių išreikštam norui turėti atviresnę ir labiau į reformas orientuotą visuomenę.
Kaip jau buvo minėta, mes ir toliau laikomės savo principingos politikos ir norime geresnių santykių su Irano tauta. Tai turtinga tauta, kuri turi kuo prisidėti prie pasaulio ir savo pačios plėtros, todėl tikimės, kad ateis laikas, tikiuosi, tai truks nelabai ilgai, kai atsiras galimybsukurti iš tiesų naujus santykius.
Pabaigoje leiskite paminėti dar vieną mums ramybės neduodantį klausimą - Irano valdžia iš tiesų sulaikkeletą asmenų, kurie yra Europos atstovybių darbuotojai, bei keletą Europos piliečių. Šiais klausimais mes nuolat palaikome ryšį su Irano vyriausybe. Mes manome, kad jiems iškelti kaltinimai neturi pagrindo ir galiu jus užtikrinti, kad ir toliau stengsimės visais įmanomais būdais išspręsti šiuos klausimus su Irano valdžia, kol sulaikyti asmenys bus paleisti.
Catherine Ashton
Komisijos narė. - Gerb. pirmininke, tai man pirma proga pasveikinti visus garbingus Parlamento narius su išrinkimų į naująjį Parlamentą. Komisijos vardu galiu pasakyti, kad tikimės iš jūsų konstruktyvaus bendradarbiavimo, įskaitant, žinoma, ir bendrą darbą sprendžiant pačius aktualiausius tarptautinius klausimus, o šiandienos diskusijų tema kaip tik ir yra vienas iš tokių klausimų. Mano kolegBenita Ferrero-Waldner šią savaitę yra išvykusi, todėl man buvo pasiūlyta pasisakyti jos vardu, tuo labai džiaugiuosi.
Šis Parlamentas vaidina svarbų vaidmenį palaikydamas ir plėtodamas santykius tarp Europos Sąjungos ir Irano islamiškos respublikos. Didinant abipusį supratimą didelę įtaką turėjo Irano delegacijos Parlamente ir Majlis narių mainų vizitai. Parlamentas taip pat atliko svarbų vaidmenį kuriant instrumentus, kurie suformavo svarbų pagrindą ES veiklai Irane, o mes Komisijoje tikimės ir ateinančiais metais naudotis šiomis priemonėmis.
Šiandienos diskusiją paskatino neseniai vykę Irano prezidento rinkimai ir po jų vykę įvykiai. Kaip minėjo pirmininkaujanti Švedija, nors Irano politikos ir politikų raida labiausiai aktuali Irano piliečiams, tačiau nekyla abejonių, kad ji turi ir didesnę reikšmę, todėl turime atidžiai stebėti šią raidą.
Europos Sąjunga turi labai aiškią poziciją dėl situacijos Irane po prezidento rinkimų ir šios pozicijos tvirtai laikosi. Mes pripažįstame Irano suverenumą, tačiau prievartos protrūkis po rinkimų mums kelia didelį susirūpinimą. Lygiai taip pat reaguotume, jei kurioje nors kitoje šalyje buvo prarastos gyvybės ar pažeidinėjamos žmonių teisės.
Kaltinimai, kad Europa kišosi į Irano rinkimus ar kokiu nors būdu prisidėjo prie po rinkimų vykusių protestų, yra nepagrįsti. Tačiau taikių demonstracijų malšinimas, žmonių sulaikymai ir griežta žiniasklaidos cenzūra yra žmogaus teisių pažeidimai, kurie negali būti priskirti prie šalies vidaus reikalų. Nepaisant šiuo metu susiklosčiusios sudėtingos situacijos Irane, Komisija tvirtai tiki, kad įmanoma palaikyti dialogą. Taip buvo prieš rinkimus, taip yra ir dabar.
Europos Sąjunga ir Iranas turi daug bendrų ir aktualių interesų, įskaitant kovą su narkotikų prekyba ir pagalbą afganų pabėgėliams. Tai reikalauja nuolatinio mūsų dėmesio ir bendradarbiavimo ir tikiuosi, kad Iranas sutinka su tokiu požiūriu.
Komisija ir toliau ieško būdų, kaip Bendrijos priemones panaudoti konstruktyviai veiklai Irane. Abipusį supratimą galime padidinti tęsdami, pavyzdžiui, bendradarbiavimą per jungtines mainų programas "Erasmus Mundus".
Esame įsitikinę, kad Europos Sąjunga visus įmanomus bendravimo kanalus su Iranu turi laikyti atvirus. Kontakto su Iranu turime siekti visais lygmenimis. Kai tai bus įmanoma ir išmintinga, mes būsime pasirengę tęsti ir plėsti bendradarbiavimą ateityje.
Šiandien tarp mūsų ir Irano vyriausybės yra daug skirtumų, kai kurie jų labai rimti. Kviečiame Irano vyriausybę prisijungti prie mūsų ir kartu ieškoti sprendimų, kaip išspręsti su šiais skirtumais susijusias problemas. Tik abipuse pagarba ir diskusijomis šiais klausimais galėsime jas įveikti. Europa niekuomet nėra užvėrusi durų tokioms diskusijoms, ir šios durys atviros ir šiandien.
Prisidedu prie pirmininkaujančios Švedijos išreikštos užuojautos lėktuvo katastrofos paliestoms iraniečių ir armėnų šeimoms.
Jacek Saryusz-Wolski
PPE frakcijos vardu. - Gerb. pirmininke, norėčiau priminti apie diskusijas neeilinio kadenciją baigiančio Užsienio reikalų komiteto posėdžio metu, kuris įvyko praeitą trečiadienį, nes nebuvo laiko sušaukti naujo komiteto.
Visi puikiausiai žino faktus, todėl aš ties jais neapsistosiu. Sąjunga privalo pabrėžti žmogaus teisių universalumą, atidžiai sekti žmogaus teisių pažeidinėjimo atvejus Irane ir negailėti kritikos Iranui už brutalumą ir prievartą. Praeitą savaitę Užsienio reikalų komitetas kartu su delegacija santykiams su Iranu susitiko su Irano pilietinės visuomenės atstovais ir tai mums buvo labai svarbus įvykis.
Mes pritariame iki šiol išsakytai pirmininkaujančios Švedijos, Tarybos ir Komisijos nuomonei ir pozicijoms, tačiau prašome Tarybos užtikrinti, kad ES valstybės narės ir jų ambasadoriai Teherane griežtai laikytųsi ES direktyvų dėl žmogaus teisių laikymosi ir kankinimų prevencijos. Taip pat norėtume paskatinti Komisiją tam naudoti visas įmanomas priemones. Turėtume paremti ir sustiprinti pilietinės visuomenės organizacijas Irane, ypač per demokratiją ir žmogaus teises įtvirtinantį Europos Sąjungos dokumentą, ir dėti visas pastangas, kad susitarimas su Irano pilietine visuomene tokiose prieštaringose srityse kaip kova su narkotikų prekyba, pabėgėlių problema, akademinės mainų programos ir t.t., būtų atnaujintas. Taip būtų stiprinami tarptautiniai ryšiai, o šalyje sustiprinta teisį žodžio laisvę. Reikalingas spaudimas paisyti žmogaus teisių, bet ne izoliacija. Būtinas dialogas, kad ir koks sudėtingas.
Šiuo metu santykių su Iranu srityje labai sudėtingas ir įtemptas laikotarpis. Vilkinamas branduolinės energijos klausimas, todėl klausiame, kuriuo keliu pasukti? Na, viena iš galimų priemonių - griežtos sankcijos. Mes iš tiesų tikime, kad Sąjunga privalo rasti būdą, kaip atkurti dialogą šiais klausimais su Iranu. Dabar kaip niekada svarbu surasti būdus, kaip suformuoti pasitikėjimu paremtus diplomatinius santykius. Todėl mūsų parama ir pagalba Tarybai ir Komisijai labai svarbi. O mes, Parlamento nariai, savo ruožtu ir toliau turime stengtis sustiprinti parlamentinę demokratiją savo santykiuose su Iranu stiprindami ryšius su Majlis.
Richard Howitt
S&D frakcijos vardu. - Gerb. pirmininke, kad ir ką žmonės galvotų apie Irano prezidento rinkimų rezultatus, nėra jokių abejonių, kad dešimtys ar net šimtai žmonių buvo nužudyta šalyje protesto akcijų porinkiminiu laikotarpiu metu, o tūkstančiai buvo sulaikyti kaip politiniai kaliniai. Todėl šie Parlamento rūmai turėtų be jokių dvejonių pasmerkti tokius žmogaus teisių pažeidimus, kaip ir po rinkimų suaktyvėjusį nepriklausomos žiniasklaidos slopinimą.
Taip pat, kaip minėjo gerb. Saryusz-Wolski, kalbėdamas apie Užsienio reikalų komiteto posėdį praeitą savaitę, turime pripažinti, kad geriausias būdas nustatyti rinkimų sąžiningumą yra pakviesti rinkimų stebėtojus, kurie stebėtų visą rinkimų procesą. Šioje srityje Europos Sąjunga turi puikią patirtį. Vis dėlto Komisija nėra įsitikinusi galėjusi mūsų vardu atlikti nepriklausomą ir objektyvų darbą, todėl turime svarią priežastį sakyti, kad nesame įsitikinę šių rinkimų rezultatų tikrumu.
Mes užjaučiame iraniečius, kurie buvo sužeisti, sulaikyti ar kurių teisės buvo pažeistos. Mintyse mes esame su jais, tačiau prašau šių Parlamento rūmų nepamiršti iraniečio, dirbusio Didžiosios Britanijos ambasadoje. Jis sulaikytas ir visiškai nepagrįstai kaltinamas protesto akcijų kurstymu. Taip pat užjaučiame ir prancūzų studentą, kurį sulaikIrano vyriausybė. Reikėtų pagirti mūsų kolegas pirmininkaujančios Švedijos atstovus už tai, kad parėmšias šalis ir užtikrino, kad Europos Sąjunga imtųsi koordinuotų veiksmų ir paprašyti, kad ir toliau tęstų tokią savo veiklą.
Man gėda, kad pirmą kartą šia tema pasisakiusi Britų nacionalinpartija praeitą penktadienį apibūdino islamą kaip "vėžį, kurį reikia pašalinti iš Europos organizmo chemoterapija". Britanijos žmonės taip nemano ir Europos požiūris į islamą visiškai kitoks. Privalome išreikšti savo nepasitenkinimą tuo, kaip kad nepritariame nesąžiningumui tarptautiniu mastu.
Annemie Neyts-Uyttebroeck
ALDE frakcijos vardu. - (NL) Iranas yra didelšalis su didele ir gana jauna populiacija, ilga ir turtinga praeitimi bei įspūdinga kultūra. Be to, Iranas yra vienoje jautriausių teritorijų planetoje. Dėl visų šių priežasčių, taip pat iš užjautos kitiems žmonėms, nebūkime abejingi tam, kas šiuo metu vyksta Irane. Liberalų ir demokratų aljansas už Europą nepritaria režimo keitimui jėga. Tačiau mes tikime, kad visi pasaulio žmonės, įskaitant ir iraniečius, turi turėti teisę išsirinkti savo atstovus ir keisti juos, jeigu jie juos nuvilia.
Rinkimai esant tokiam Irano režimui neatitinka tarptautinių laisvų ir nepriklausomų rinkimų standartų, pastarieji prezidento rinkimai ne išimtis. Tačiau net ir esant griežtiems vidaus apribojimams Irane, daugybgyventojų atsisakpripažinti oficialius rezultatus ir išėjo į gatves protestuoti. Irano žmonių neįtikino itin apribota rezultatų apžvalga, todėl protestai nesiliovė.
Protestai buvo numalšinti smurtinėmis priemonėmis ir vis dar vyksta persekiojimai. Mes griežtai smerkiame tokius baudžiamuosius persekiojimus ir raginame Irano valdžią nedelsiant juos nutraukti ir paleisti suimtuosius. Taip pat nedelsiant turi būti panaikinti kaltinimai užsienio žurnalistams, nevyriausybinių organizacijų darbuotojams ir iraniečiams darbuotojams užsienio ambasadose Teherane.
Ponios ir ponai, gerb. pirmininke, Tarybos pirmininke, Komisija, prieš žmones ir prieš jaunimą nukreiptas režimas netenka savo teisėtumo ne tik šalies viduje, bet ir tarptautiniu mastu. Todėl labai gaila, kad šie dramatiški įvykiai vyksta kaip tik tokiu metu, kai Jungtinių Valstijų prezidentas išreišknorą užmegzti kontaktą su Iranu. Iranas praranda istorinę galimybę užimti jo istorijos ir kultūros vertą vietą pasaulinėje scenoje.
Daniel Cohn-Bendit
Gerb. Komisijos nary, Tarybos pirmininke, Komisijos pirmininke, ponios ir ponai, žmonių noras išsilaisvina, kelia pagarbą ir skatina solidarumą. Taip yra ir su Irano žmonėmis. Tiesa, kad rinkimai pasibaigdar jiems neprasidėjus, tačiau net ir tokiuose rinkimuose mes pamatėme, kad Irano žmonės sugebėjo rasti Achilo kulną, kad išreikštų savo laisvės ir demokratijos troškimą.
Tiesa, kuriai niekas neprieštarauja, kad mes suinteresuoti palaikyti dialogą su Irano teroristine galia. Tačiau tuo pat metu mes negalime paprasčiausiai grįžti prie kasdienių reikalų. Tai, kas vyko Teherane, buvo siaubinga. Irano kalėjimuose kankinimai yra kasdienybė, ir kankinami ne tik JK tautiečiai. Šiuose kalėjimuose kiekvieną dieną kankinami iraniečiai vyrai ir moterys.
Todėl Europa negali tylėti. Žinau, kad sudėtinga suderinti Irano žmonių interesus ir apsaugą su savo interesais, kurie ne visuomet sutampa. Tačiau net jei tai ir sudėtinga, labai svarbu pabrėžti, kad kiekvieną dieną rodytume savo solidarumą su Irano žmonėmis. Raginu Komisiją ir Tarybą išanalizuoti organizacijų "Nokia" ir "Siemens" šioje situacijoje atliekamus vaidmenis ir Europos atsakomybę už ginklus, kurie naudojami prieš Irano žmones. Neįsivaizduojama, kad būtent didžiosios Europos bendrovės sudarsąlygas Irano vyriausybei užgniaužti Irano žmonių laisvę ir laisvės troškimą.
(Plojimai)
Struan Stevenson
ECR frakcijos vardu. - Gerb. pirmininke, ar aptarinėdami pastaruosius įvykius Irane iš tiesų suprantame, kad daugiau nei 50 studentų lyderių, areštuotų protestuotojų buvo pakarti, kad daugiau nei 200 žmonių buvo nužudyta Irano gatvėse, įskaitant Neda, kuri tapo tarptautiniu ir labai stipriu fašistinio režimo prieš Irano žmones brutalumo simboliu? Ir negi mėgaudamiesi didžiausio Irano vyriausybės prekybos partnerio statusu iš tiesų tikime, kad pinigai daug svarbiau už gyvybes?
Kodėl negalime taikyti griežtų sankcijų? Kodėl mes, Parlamentas, neatsikratome savo delegacijos ryšių su Iranu, kuri per pastaruosius penkerius metus tapo nuolankiu Irano ambasados Briuselyje "garsiakalbiu" ir ES institucijoms užtraukgėdą? Atsikratykime jos ir pradėkime griežtai kalbėti su Irano valdžia. Tai vienintelkalba, kurią jie supranta.
Helmut Scholz
GUE/NGL frakcijos vardu. - (DE) Gerb. pirmininke, Komisijos nary, ponios ir ponai, Europos vieningųjų kairiųjų jungtinfrakcija/Šiaurės šalių žalieji kairieji yra susirūpinę dėl to, kas vyksta Irane. Mes taip pat smerkiame brutalų elgesį su demonstrantais. Didelį nerimą kelia sulaikytų žmonių likimas, todėl mes raginame nedelsiant juos paleisti ir manome, kad Europos Parlamento kaip visumos pozicija turi būti tokia pati.
Mes taip pat kritiškai vertiname spaudoje ir kitų šalių vyriausybių rateliuose sklandančius komentarus apie ketinimus pasinaudoti teisėtais Irano piliečių protestais. Net ir naujausi įvykiai Irane nepateisina karinių veiksmų prieš Irano branduolinius objektus planų. Mano frakcija su tokiomis strategijomis nesutinka. Todėl palankiai vertiname aiškų prezidento Obamos pranešimą, kuriame jis atsisaksuteikti leidimą Izraeliui imtis karinių veiksmų prieš Iraną. JAV prezidentas taip pat tiki diplomatija. Iranas yra suvereni valstybė. Tik šios valstybės žmonės turi teisę priimti sprendimus dėl pokyčių visuomenėje. Suverenios valstybės vyriausybturi atvirai priimti žmonių permainų troškimą ir priimti atitinkamus politinius sprendimus.
Fiorello Provera
Gerb. pirmininke, sveikinu užėmusį šį postą. Represijos prieš rinkimų rezultatams nepritariančius žmones, žiniasklaidos cenzūra ir oponentų persekiojimas rodo demokratijos trūkumą Irane. Kitose šalyse, pavyzdžiui, Kinijoje, taip pat pasitaiko panašių situacijų, tačiau Irano atveju priežasčių nerimauti yra daugiau.
Pirma, dėl jų hegemoniškų ambicijų, kurios akivaizdžios dėl Irano kišimosi į kaimyninių šalių, tokių, kaip Irako Basros regionas, reikalus bei grupuotės "Hezbollah" palaikymo Libane. Antra, dėl stiprios religinio ekstremizmo įtakos politinei islamiškos respublikos valdžiai. Prieš keletą valandų vienas dainininkas, iraniečių kilmės dainininkas, buvo nuteistas penkerius metus kalėti už pasisakymus prieš religiją, o 12 sunitų buvo pasmerkti myriop.
Prezidentas Ahmadinejad daug kartų yra pareiškęs, kad pagrindinis jo politikos tikslas - Izraelio valstybės sunaikinimas. Be to, nerimą kelia Irano troškimas sukurti branduolinę programą už tarptautinės kontrolės ribų.
Atsižvelgiant į tai, kad Iranas yra vienas stambiausių dujų ir naftos tiekėjų, jų noras turėti branduolinius ginklus yra akivaizdžiai paremtas troškimu šantažuoti regiono šalis ir visą tarptautinę bendruomenę. Todėl Europos politinbendruomenprivalo imtis aktyvių veiksmų ir rasti aukso viduriuką tarp pasipriešinimo "Ayatollahs" režimui ir paramos nedideliam reformistiniam Irano elementui, kuris iš tiesų yra ir funkcionuoja.
Šiuo atžvilgiu finansiniai Europos sąjungos priemonės demokratijos ir žmogaus teisių užtikrinimui ištekliai galėtų būti panaudoti paremti visas šiuo metu susiklosčiusios situacijos aukas. Tačiau jokia politinintervencija nebus veiksminga, jei visos Europos šalys nesusijungs ir neveiks kaip viena.
Krisztina Morvai
Gerb. pirmininke, leiskite man, kaip žmogaus teises ginančiai teisininkei, turinčiai 20 metų tarptautinę patirtį, paprašyti Parlamento atidžiai išnagrinėti žmogaus teisių situaciją trečiajame pasaulyje ir kitose ne ES šalyse, taip pat daug atidžiau pažvelgti į demokratijos situaciją, teisės viešpatavimą ir žmogaus teisių apsaugą Europoje, ypač mano šalyje Vengrijoje. Leiskite išdėstyti porą faktų.
2006 m. spalio 23 d., paminint 1956 m. revoliuciją, vyko didžiuldemonstracija, kurioje dalyvavo apie 100 000 žmonių. Ją organizavo didžiausia opozicinpartija Fidesz, kuriai čia puikiai atstovauja Europos Liaudies partija, ir iš esmės šiais metais Vengrijoje jie ir laimėjo rinkimus. Tai buvo viduriniosios klasės žmonių minia, kurią sudaršeimos, pagyvenę žmonės, vaikai, o brutali Vengrijos politika puolšią minią su ašarinėmis dujomis, guminėmis kulkomis, raitąja policija, sunkiai sužeista šimtai žmonių. To paties įvykio metu keli šimtai žmonių buvo neteisėtai sulaikyti ir kankinti kalėjime.
Nuo tos dienos, per pastaruosius trejus metus iki pat dabartinių dienų, kai policija suėmir šiurkščiai elgėsi su 216 taikių demonstrantų, kaskart, kai mėginama pasipriešinti vyriausybei, ne Irane, ne Kinijoje, ne Hondūre, o ES šalyje Vengrijoje, vyksta tie patys dalykai - masinis policijos brutalumas ir neteisėti areštai.
Norėčiau paprašyti jūsų prisidėti prie manęs ir nepaisant to, kuriai politinei partijai priklausote, padėti išsiaiškinti, kas nutiko, kas už viską atsakingas, ir pasistengti įgyvendinti teisingumą nukentėjusiems asmenims, taip pat užkirsti kelią tokiems masiniams žmogaus teisių pažeidinėjimams ES, kad turėtume moralinę teisę analizuoti žmogaus teisių situaciją Irane ar kurioje nors kitoje šalyje už ES ribų.
Francisco José Millán Mon
(ES) Gerb. pirmininke, ponios ir ponai. Esu čia tam, kad išsakyčiau savo nuomonę apie Iraną ir pirmiausia norėčiau išreikšti savo užuojautą lėktuvo katastrofos aukų šeimoms.
Ponios ir ponai, sutinku su daugeliu jau išsakytų minčių apie situaciją Irane po prezidento rinkimų. Šis procesas nebuvo nei objektyvus, nei sąžiningas, o prezidentas Ahmadinejad ir radikaliausi režimo sektoriai ir toliau valdžioje, smurtu slopindami demonstrantus, neleisdami žurnalistams atlikti savo darbo prisidengdami sumaištį keliančios tariamos išorinės konspiracijos prevencija ir skleisdami dezinformaciją.
Akivaizdu, kad Irano režimas sugadintas tiek iš vidaus, tiek ir kalbant apie jo įvaizdį. Be to, pastaraisiais dešimtmečiais valdžia besimėgavusi oligarchija šiuo metu yra susiskaldžiusi, o tai turės įtakos režimo stabilumui. Nepaisant to, žmonių nepasitenkinimas ir toliau augs, ypač jei naftos kainos nepakils ir ekonominsituacija nepagerės.
Europos Sąjunga turi išlaikyti vieningą priekinę liniją ir toliau smerkti smurtavimą Irane. ES turėtų reikalauti didesnės pagarbos žmogaus teisėms ir atidžiau panagrinėti, kaip galėtume padėti pilietinei visuomenei, ypač tiems sektoriams, kuriuose reikalaujama demokratinio pliuralizmo ir pagarbos žmogaus teisėms. Neturėtume nuvilti sektorių, kurie su viltimi žvelgia į Vakarus ir Europos Sąjungą.
Vis dėlto Irano atžvilgiu neturėtume pamiršti jo branduolinės programos keliamos grėsmės, kuri lemia destabilizaciją regione ir branduolinių ginklų neplatinimo srityje apskritai. Labai svarbu, kad šioje srityje Europos Sąjunga ir Jungtinės Valstijos bendradarbiautų ir esu įsitikinęs, kad tai vienas iš pirmininkaujančios Švedijos prioritetų.
Turime įtraukti ir Rusiją bei Kiniją, kurios yra nuolatiniai Saugumo tarybos nariai. Jų parama labai svarbi norint rasti visiems priimtiną būdą, kaip neutralizuoti šią grėsmę. Tokiu atveju reikalinga tarptautinės bendruomenės vienybir tvirtumas. Todėl pritariu praeitą savaitę šiuo klausimu priimtai G8 rezoliucijai.
Ponios ir ponai, praeitos savaitės įvykiai aiškiai parodšiandieninių Irano lyderių ekstremistinį ir radikalų būdą. Akivaizdu, kad tarptautinbendruomennegali leisti, kad jie turėtų branduolinių ginklų.
María Paloma Muñiz de Urquiza
(ES) Gerb. pirmininke, Tarybos pirmininke, Komisijos pirmininke, ketinau pradėti savo kalbą šiame plenariniame posėdyje sakydamas, jog palankiai vertinu tai, kad diskusija dėl situacijos Irane pradėta ne dėl Irano dominavimo laikraščių puslapiuose, kuriuos buvo užkariavusi Kinija, Hondūras, G20 ir t.t.
Deja, neseniai įvykdytos sunitų kovotojų egzekucijos Irane ir žmogaus teisių pažeidinėjimai ir vėl gražino šią šalį į pirmuosius puslapius. Vis dėlto manau, kad Parlamento darbotvarkužsienio reikalų klausimais turėtų būti rengiama ne atsižvelgiant į šių dienų aktualijas, o vadovaujantis Parlamento narių atsakomybės jausmu bei apgalvota ir nuoseklia reakcija, atitinkančia vis daugiau svarbos įgyjančią Parlamento funkciją Europos Sąjungos išorės politikoje, ypač žmogaus teisių srityje.
Ši funkcija, gerb. pirmininke, apima nuolatinę Europos Sąjungos priemonių šioje srityje naudojimo kontrolę, o Irano atveju dialogo dėl branduolinių ginklų negalime visiškai atskirti nuo politinio dialogo dėl žmogaus teisių.
Struktūriškai apibrėžtas dialogas dėl žmogaus teisių buvo nutrauktas 2004 m. Nesame sudarę bendradarbiavimo ir prekybos sutarties, prie kurios galėtume pridėti punktą apie demokratiją, nesugebėjome išsiųsti rinkimų stebėjimo atstovų, o Europos Sąjungos dokumente dėl demokratijos ir žmogaus teisių numatytos priemonės labai minimalios.
Parlamente ir visoje Europos Sąjungoje turime efektyviau naudoti turimas priemones. Kai kurie Irano oponentai šiuose Parlamento rūmuose ragino visiškai nutraukti santykius su Irano režimu ir nepripažinti naujos jo vyriausybės.
Mes griežtai smerkiame politinę represiją ir žodžio laisvės ribojimą Irane, tačiau nemanome, kad reikėtų nustoti būti žmogaus teises, demokratiją saugančia ir ginančia jėga, kovojančia prieš skurdą pasaulyje. Tačiau tam, gerb. pirmininke, reikia dialogo, derybų ir diplomatijos. Turime rasti bendrus interesus ir puoselėti civilizacijų draugystę. Kviečiu pirmininkaujančią valstybę narę ir Tarybą tai ir daryti.
Anna Rosbach
(DA) Gerb. pirmininke, ponios ir ponai, Europos Parlamentas jau ne kartą aptarinėjo žmogaus teisių pažeidimus Irane, ir šiandien mes vėl kalbame šia tema. Vien tik žodžiais nepakeisime pasibaisėtino diktatorių elgesio. Metas imtis apčiuopiamų veiksmų. Žiaurios žmonių, ištroškusių laisvės ir išdrįsusių išeiti į gatves, skerdynės pakankama priežastis mums prisiimti atsakomybę ir nuversti šį nusikalstamą režimą. Tokiam režimui 21 amžiuje ne vieta. Europos šalių vyriausybės turi pranešti apie Irano režimą JT saugumo tarybai ir pareikalauti, kad kaltininkai, visų pirma, Ali Khamenei ir Mahmoud Ahmadinejad stotų prieš tarptautinį teismą.
Irano žmonės nori laisvės, ir mes turime paremti norą suorganizuoti objektyvius rinkimus prižiūrint JT. Parlamentas negali remti Irano delegacijos, kuri paskutiniojo susitikimo metu tapo šio diktatoriško režimo priemone Parlamentui paveikti. Turime parodyti, kad su diktatoriais nebendradarbiausime.
Nick Griffin
Gerb. pirmininke, pernai buvau 1956 m revoliucijos paminėjimo renginių Budapešte stebėtojas. Galiu patvirtinti, kad dr. Morvai teisingai kritikuoja tuos, kurie reiškia nepasitenkinimą žmogaus teisių pažeidimais Irane tuo pat metu ignoruodami žmogaus teisių pažeidimus Europoje.
Tikiu, kad nvienas Europos konservatorių ir reformistų frakcijos narys nebus toks veidmainis ir nepasmerks Irano už smurto naudojimą turint galvoje, kad David Cameron yra vienas antifašistinės organizacijos "Unite Against Fascism" kairiųjų radikalų nusikaltėlių organizacijos, kuri reguliariai vykdo bauginimo ir smurto akcijas prieš nacionalistų disidentus Britanijoje, rėmėjų.
Tas pats galioja ir penkiems dabartinio Parlamento nariams iš Darbo, Liberalų-demokratų ir Konservatorių frakcijų, ant kurių galvų krinta gėdos šešėlis dėl sutikimo naudoti Britanijos mokesčių mokėtojų pinigus savo pakalikams, kurie nutrauktų oponentų posėdžius, pultų oponentus plytomis, strėlėmis ir plaktukais.
Tačiau svarbiausia, ką norėjau pasakyti: nors ir gerais ketinimais paremta ar net pateisinama čia išsakyta Irano kritika stambių įmonininkų, kuriems šios šalies karinis puolimas būtų naudingas, bus panaudota kaip karo propaganda. Naujieji konservatoriai, naftos bendrovės, statybos korporacijos ir Saudo Arabijos mulos - visi norėtų pamatyti, kaip aršiame kare sunaikinama suvereni Irano valstybė. Net Europos liberalai nėra tokie naivūs, kad dar kartą patikėtų melu apie masinio naikinimo ginklus, taigi žmogaus teisėms vėl skamba varpai.
Neprisidėkime prie karo kurstytojų choro ir neskatinkime trečiosios neteisėtos ir priešingus rezultatus duosiančios Vakarų atakos prieš islamo pasaulį. O jis neišvengiamas. Nepalikite karo lauko paprastiems drąsiems Britanijos kanonų vergams aštuoniolikmečiams berniukams nuo Mersio, Temzės ir Taino. Vietoj jų siųskite savo sūnus, kurie namo grįžtų gal karstuose, gal be galūnių ar sveiko proto. Arba žiūrėkit savo reikalų.
Filip Kaczmarek
(PL) Gerb. pirmininke, nekaltų žmonių mirtis visuomet dideltragedija. Tačiau jei jie žuvo gindami tokias vertybes kaip laisvir tiesa, tuomet, galime sakyti, jų kančios nebuvo bevertės. Tokie buvo ir pastarieji įvykiai Irane. Reikalai pašlijo tuomet, kai režimo atstovai pradėjo šaudyti į demonstrantus, sodino oponentus į kalėjimus, kankino juos ir žudė. Vilties ir optimizmo teikia tik tai, kad šie įvykiai parodys politikams ir visuomenei visame pasaulyje tikrąjį Irano režimą ir veiksmus, kurie smarkiai nutolę nuo minimalių šiuolaikinio pasaulio standartų. Šio režimo atstovų rankos suteptos krauju. Turime atminti tai ir stengtis pakeisti mums nepriimtiną situaciją. Tokioje situacijoje visuomet iškyla klausimas - ką galime padaryti? Na, galime pritarti jau išsakytiems pasiūlymams ir reikalavimams.
Pirma, Irano valdžia turi liautis naudoti smurtą prieš turinčius kitokią nuomonę apie režimą. Tokių šalių kaip Iranas atveju tarptautinbendruomenturi stebėti, ar paisoma pagrindinių žmogaus teisių ir užtikrinti jų laikymąsi.
Antra, Irane turi būti organizuojami objektyvūs ir nešališki rinkimai, kurių metu balotiruotis būtų leidžiama visiems kandidatams, o ne tik tiems, kuriems balotiruotis buvo suteiktas leidimas. Beje, tie, kurie priima sprendimus suteikti (arba nesuteikti) leidimą dalyvauti rinkimuose, patys neturi demokratinio mandato. Rinkimų sąžiningumą tikrinti turėtų nepriklausomi stebėtojai iš šalies, nes kitu atveju rinkimai betiksliai.
Trečia, turėtume padaryti viską, kad užtikrintume, jog Iranui taikomi sprendimai būtų taikūs ir politiniai. Tai reiškia, kad turime palaikyti tuos iraniečius, kurie savo šalyje nori pokyčių, pokyčių, kurie reikštų, kad Iraną valdys sąžiningų rinkimų metu išrinkti asmenys, o pats Iranas nebekels grėsmės pasaulio saugumui.
Irano opozicijos lyderis M. Rajavi yra pasakęs, kad pastarieji įvykiai Irane yra režimo žlugimo pradžia. Nuoširdžiai tikiu, kad M. Rajavi teisus.
Mario Mauro
(IT) Gerb. pirmininke, ponios ir ponai, esu dėkingas pirmininkaujančiai Švedijai už jos pastebėjimus prieš mūsų diskusiją, kuri, mano nuomone, buvo rami ir privertmus suprasti savo pareigą, kurią mūsų prašo įvykdyti. Čia norėčiau padaryti pastabą, kurią daryti paskatino mano matyti vaizdai per televiziją, juos neabejotinai matir visi kiti, kaip minios žmonių tam tikru būdu paskatino protestą.
Tačiau, nors tai ir tiesa, kad Irane viešpatauja teokratija, kur fundamentalizmas suformavo valdžios siekimo planą prisidengiant Dievo vardu, pastarosiomis dienomis matėme, kaip išėję į gatves žmonės šaukia "Dievas yra didis". Koks skirtumas! Skirtumas yra šių žmonių išvaizda ir jų išreikšta valia bei pasiryžimas nesiimti smurto, kuris verčia mus suprasti, kad Irane dar nemirlaisvės ir teisybės troškimas, meiltautiečiams ir meilvisiems žmonėms.
Trisdešimties metų teokratijos, trisdešimties metų tikslingo žmogiškumo naikinimo neužteko ištrinti šios atminties iš visų mūsų širdžių. Būtent tokiai atminčiai turime būti ištikimi. Būtent šiai tiesai, šiai teisybės ir laisvės meilei turime besąlygiškai atsiduoti ir tai turi sustiprinti mūsų visų atsakomybę, nes prašymas Europos institucijų būti stiprių, ryžtingų ir garsiai reikšti savo poziciją, nėra Parlamento geopolitinės reikšmės reikalavimas, jis tik sako, kad kol Parlamentas atstovauja politiniam projektui, mūsų vadinamam jungtine Europa, Europos institucijos neturėtų atsižadėti pastarosiomis dienomis visų demonstruoto laisvės ir teisybės troškimo.
Tunne Kelam
Gerb. pirmininke, Irane vyksta pokyčiai. Todėl turėtume apibendrinti, kad Iranas jau nėra ir niekuomet nebus toks, koks buvo. Taip yra todėl, kad tūkstančiai iraniečių atsisakbūti diktatorių įkaitais. Pasipriešindami diktatoriams jie parodneįtikėtiną drąsą.
Todėl klausimas čia ne apie didesnį nei įprasta vadinamųjų rinkimų klastojimą. Šį kartą begėdiškai suklastoti balsai paskatino visuotinį protestą, kurio ekspertai už Irano ribų negalėjo ar nenorėjo tikėtis.
Tai man primena situaciją Rytų Europoje prieš 20 metų. Kai vakarų šalių vyriausybės buvo pasirengusios ilgam gyvenimui kartu su Sovietų totalitarine sistema, staiga, milijonai komunistų režimo įkaitų sukilo. Jie pasipriešino sistemai ir ji netikėtai subyrėjo.
Todėl svarbu suprasti, kad Europos požiūris į Iraną negali likti toks, koks yra. Negalime ir toliau likti užsimerkę prieš nuolat klastojamus rinkimų rezultatus ir nuolatinę represiją. Nustatyta, kad per 30 metu diktatorių valdymo buvo įkalinta daugiau nei penki milijonai žmonių, daugiau nei 20 000 buvo nukankinti iki mirties, o visai neseniai 200 nužudyta.
ES vadovai pernelyg dažnai dvejojo dėl šių žiaurių nusikaltimų pasmerkimo ir nesiryžo reikalauti režimo prisiimti atsakomybę už tokius veiksmus. Jei tikrai norime apsaugoti Irano žmonių teises, turime būti pasirengę diktatoriams rimtai įkrėsti į kailį. Ką tai reiškia? Pavyzdžiui, turėtume uždrausti šio režimo lyderiams atvykti į ES, turėtume atšaukti savo ambasadorius iš Irano tokiu būdu parodydami savo pasipiktinimą. O objektyvūs rinkimai Irane galėtų vykti tik su JT priežiūra.
Lena Barbara Kolarska-Bobinska
Gerb. pirmininke, kadangi situacija Irane blogėja, o demokratijos principų pažeidimai kelia grėsmę viso regiono stabilumui, turime netylėti ir išsakyti savo susirūpinimą bei pasmerkti demokratinei visuomenei nepriimtiną elgesį, tačiau šie pareiškimai neturi būti vien simboliniai. Kai kurie Europos šalių vadovai kalba apie Iranui taikytinas naujas sankcijas, tačiau šiuo metu reikia kalbėti apie tai, kaip šioje šalyje paskatinti demokratiją paprastų piliečių lygmeniu.
Esu lenkas, ir mes Rytų Europoje žinome, kokie svarbūs demokratijos įtvirtinimui šie veiksmai. Būtina prisitaikyti prie konkrečios šalies politinės ir ekonominės situacijos, tačiau norint išsiaiškinti, ką galima ir ką reikėtų padaryti Irane ir kas esamomis sąlygomis būtų efektyvu, reikia apsvarstyti ES turimą patirtį skatinant demokratiją Šiaurės Afrikoje, Viduriniuose Rytuose ir Rytų Europoje.
Taip pat noriu priminti, kad jei ES nori išsaugoti savo patikimumą, ji privalo imtis ir tam tikrų priemonių Moldavijoje. Netrukus turėsime ir dar vieną išbandymą - liepos 29 d. Moldavijoje vyks rinkimai. ES turi padaryti viską, ką gali, kad užtikrintų objektyvius ir sąžiningus rinkimus šioje šalyje. Neužtenka vien kalbėti apie paramą demokratijai. Europos Parlamentas ir Europos institucijos šioje srityje turi imtis aktyvesnės veiklos.
Bogusław Sonik
(PL) Gerb. pirmininke, nekyla jokių abejonių, kad reikia stebėti rinkimų procesą Irane, tačiau konflikto sprendimas turėtų prasidėti nuo Irano valdžios pažado nebenaudoti smurto ir išlaisvinti įkalintus opozicijos aktyvistus, žmogaus teisių gynėjus, žurnalistus, demonstrantus ir kitų šalių piliečius, kurie kaltinami dėl šiuo metu susiklosčiusios situacijos Irane. Žinoma, turime išlaikyti pagarbą Irano suverenumui, tačiau taip pat turime priminti Teheranui, kad jis privalo laikytis Tarptautinio pilietinių ir politinių teisių pakto.
Taip pat norėčiau išreikšti susirūpinimą Irano branduoline programa. Teheranas turi teisę į taikingais tikslais naudojamą branduolinę programą, tačiau jis privalo susigrąžinti tarptautinės bendruomenės pasitikėjimą, kad Irano branduolinveikla yra vienareikšmiškai taikinga.
Maria Eleni Koppa
(EL) Gerb. pirmininke, norėčiau išreikšti savo liūdesį dėl tragiškos lėktuvo katastrofos, kuri įvyko šiandien Irano provincijoje.
Atsižvelgiant į įvykius po birželio 12 d. rinkimų, šiandienindiskusija yra būtina. Vis dėlto manau, kad ji turi vykti teisinga linkme. Neturėtume žmonėms teikti klaidingos informacijos. Bet koks tiesioginis ar netiesioginis ryšys tarp šių įvykių ir branduolinės programos klausimo gali suklaidinti. Turime aiškiai apibrėžti, kad šiandien aptarinėjame demokratijos ir žmogaus teisių situaciją Irane.
Kalbos apie naujas sankcijas jokiomis aplinkybėmis nepadės išspręsti Irano žmonių problemų. Demokratijos negalima įvesti tokiomis priemonėmis. Europos Sąjungoje turime sustiprinti demokratizacijos pastangas ir gerbti pagrindines teises, tačiau tai turime daryti per politinį dialogą ir stiprinant ryšius su pilietine visuomene.
Taip pat turime reikalauti toliau tirti rinkimų proceso pažeidimus ir dar kartą pabrėžti, kad teissurengti taikingą protestą yra neatimama kiekvienos šalies piliečių teisė.
Todėl iš šios tribūnos turime atvirai pasmerkti prievartą ir paraginti gerbti žodžio laisvę Irane ir bet kurioje pasaulio šalyje.
Michael Gahler
(DE) Gerb. pirmininke, mano nuomone, gerai, kad šia tema diskutuojame pirmąją naujojo Parlamento darbo savaitę. Deja, mūsų frakcijos pirmininkas atmetprašymą rezoliucijai. Klausiu savęs, į ką mes kreipiame daugiausia dėmesio.
Rezoliucija būtų buvusi naudinga Irano disidentams, jei jiems būtume aiškiai išdėstę, kad tai, kas oficialiai buvo vadinama prezidento rinkimais, jokiais būdais neatitinka tarptautinių demokratijos standartų, nes daugelį kandidatų atmetIrano sergėtojų taryba (angl. Guardian Council) ir net tiems, kuriems buvo leidžiama kandidatuoti, nebuvo užtikrintos vienodos sąlygos. Todėl iš politinės perspektyvos galime apibendrinti, kad, be jokių abejonių, rinkimų rezultatai neatspindi Irano žmonių valios.
Raginu, kad mes aktyviau naudotume demokratijos ir žmogaus teisių užtikrinimui skirtas priemones, paremtume pilietinę visuomenę ar net tokius teisininkus kaip, pavyzdžiui, Shiriną Ebadį, kuris kovoja už sulaikytųjų teises. Mano nuomone, šiuo metu tokia politika gali pasitesinti ir net labai greitai.
(Plojimai)
Ulrike Lunacek
(DE) Gerb. pirmininke, Tarybos pirmininke, ponios ir ponai, mano, kaip naujo Parlamento nario, dideliam malonumui praeitą savaitę vykusio Užsienio politikos komiteto posėdžio metu išgirdome M. Makhmalbafo, filmų kūrėjo iš Irano, kalbą, kurios metu jis aiškiai išdėstė, kad prieš šiuos rinkimus šalyje buvo 20 proc. demokratijos, tačiau po rinkimų, kurie, jo nuomone, buvo klastotė, demokratijos šalyje neliko visiškai.
Aš taip pat sutinku su šiuo pasisakymu, šie rinkimai iš tiesų buvo tikra klastotsu daugybe rinkimų proceso pažeidimų. Taigi pokyčių norėję Irano žmonės buvo begėdiškai apiplėšti. Tarybos pirmininke, vienas klausimas man ypač neduoda ramybės. Rugpjūčio viduryje vyks "išrinktojo" M. Ahmadinejado inauguracija. O kas šiuo metu diskutuojama Taryboje ir valstybėse narėse? Ar šiose inauguracijos iškilmėse bus oficialiai atstovaujama Europos Sąjungai ir valstybėms narėms? Nuoširdžiai tikiuosi, kad ne, ir nemanau, kad po tokių "rinkimų" Europos Sąjunga ar kuri nors iš valstybių narių turėtų dalyvauti inauguracijoje. Raginu palaikyti tolesnį dialogą, lygiai taip pat raginu Europos Sąjungos atstovus nedalyvauti šiose inauguracijos iškilmėse. O kokia jūsų pozicija šiuo klausimu? Kaip jis sprendžiamas?
Pier Antonio Panzeri
(IT) Gerb. pirmininke, ponios ir ponai, aptarinėjant tokius užsienio politikos klausimus kaip šiandieninis, visuomet kyla rizika šiek tiek atsilikti nuo vykstančių įvykių. Tačiau nėra jokių abejonių, kad Europos Parlamentas, jei tik to panorės, gali paskatinti Europą ir tarptautinę bendruomenę atsižvelgti į šiuo metu vykstančius įvykius ir įgyvendinti visas iniciatyvas, reikalingas demokratinės sistemos įvedimo Irane užtikrinimui.
Po to, kai tarptautinvisuomentiek dėmesio skyrporinkiminiam laikotarpiui Irane ir demonstracijoms, kurias Irano režimas stengėsi nuslopinti smurtu, svarbu užtikrinti, kad situacijos šalyje nepaslėptų tylos šydas. Realiai vertinti situacija nereiškia išbraukti Irano klausimą iš darbotvarkės. Kad situacija Irane, pradedant demokratinėmis teisėmis ir baigiant branduolinių ginklų klausimu, pasikeistų, turime ir toliau šiam klausimui skirti daug dėmesio, o pirmininkaujanti Švedija, kuriai dėkoju už šiandien išsakytą nuomonę, kartu su Jungtinėmis Tautomis, Rusija ir kitomis šalimis turi paskatinti iniciatyvą.
Alejo Vidal-Quadras
(ES) Gerb. pirmininke, pastarąsias keletą savaičių mus stebino nuolatinės Irano žmonių didvyriškumo apraiškos, kai jie plikomis rankomis stojo prieš automatus ir lazdas. Didelis demonstracijoje dalyvaujančių moterų skaičius rodo Irano žmonių pasiryžimą siekti tikros demokratijos.
Tarybos pirmininke, Europos Sąjungos reakcija į šiuos įvykius buvo per menka ir pernelyg baili. Turime pasiųsti labai aiškų politinį ženklą ir griežtai pasmerkti šią netoleruotiną teokratinę diktatorių valdžią.
Pasipriešinimo lyderis Massoud Rajavi yra pagarsinęs puikų sprendimą: reikia nuversti aukščiausiąjį vadovą, o laikinoji ekspertų grupprižiūrint tarptautinėms institucijoms turi sušaukti naujus rinkimus. Bet kokie kiti veiksmai būtų laiko gaišimas ir tik dar labiau pailgintų šią nemalonią situaciją.
Ria Oomen-Ruijten
(NL) Pirmiausia norėčiau šiltai pasveikinti naująjį Tarybos pirmininką C. Bildtą. Suprantu, kad jo laukia keli sunkūs mėnesiai, nes pasaulio problemos daugiausia guls ant jo pečių.
Gerb. pirmininke, norėčiau išsakyti keletą minčių apie Iraną. Pirmiausia Irano režimas yra nenuspėjamas. Antra, pastebėjau, kad režimas po truputį pradeda skilti, ypač tai matyti religiniuose rateliuose. Trečia, pastebėjau, kad režimas pritaria viskam, kas šiam pasaulyje yra bloga ir susiję su korupcija, nesvarbu, ar tai būtų Viduriniuose Rytuose, ar Pakistane. Ketvirta, mano nuomone, dialogas čia niekuo nepadės. Ir pabaigoje noriu pasakyti, kad Irano piliečiai nori laisvės ir mes, europiečiai, turime juos paremti.
Norėčiau paklausti jūsų, gerb. Bildtai, kodėl Taryba nesugebėjo pateikti griežtesnio pareiškimo ir kodėl išklausėme tik porą šalių, kurios visuomet nori veikti ignoruojant žmogaus teisių situaciją?
Enrique Guerrero Salom
(ES) Gerb. pirmininke, žinoma, norėčiau pradėti nuo įvykių Irane ir Irano vyriausybės represijų pasmerkimo, tačiau prisidedu prie tų, kurie siūlo derinti Europos institucijų spaudimą ir dialogo bei derybų procesą.
Istorija ir patirtis parodė, kad visiškas ryšių su autoritariniais režimais nutraukimas nepadės pagerinti nuo tokių režimų kenčiančių žmonių gyvenimo sąlygų ir tuo pat metu susilpnins šiose šalyse demokratiją ir žmogaus teises ginančių žmonių pozicijas.
Todėl manau, kad turėtume panaudoti visas ES turimas priemones ir daryti Irano režimui spaudimą, pradedant jau nuo šio Parlamento, tačiau tuo pat metu turime išlaikyti dialogą ir tęsti derybas, ypač per aukštą atstovą J. Solaną.
Magdi Cristiano Allam
(IT) Gerb. pirmininke, ponios ir ponai, šiandien Iranas kelia didžiulę grėsmę tarptautiniam saugumui ir stabilumui. Iš vienos pusės, pažeisdamas Jungtinių Tautų rezoliucijas, jis siekia apsiginkluoti atominiais ginklais, o iš kitos pusės, ir vėl siekia fiziškai sunaikinti Izraelį.
Tikiuosi, kad Europa su pirmininkaujančia Švedija gali aiškiai parodyti Iranui, kad tokios neginčijamos vertybės kaip teisgyventi ar pasirinkimo laisvyra neatsiejama dvišalių santykių kūrimo dalis, kad Izraelio valstybės teisegzistuoti yra neginčijama ir Europa, savo pačios teritorijoje patyrusi, ką reiškia holokaustas, neleis antro Izraelio valstybės ir žmonių holokausto.
Philippe Juvin
(FR) Gerb. pirmininke, norėčiau paraginti Parlamentą aiškiai išreikšti savo pritarimą finansinėms ir politinėms sankcijoms prieš Iraną.
Žinoma, buvo išsakyta daug argumentų prieš šias sankcijas, nes pastarosios tariamai turės neigiamų pasekmių Irano piliečių gyvenimams. Vis dėlto, gerb. pirmininke, blogiausia, kas gali būti Irano žmonėms, nėra šių sankcijų nulemtas nepriteklius, o tyla iš mūsų pusės ir nesugebėjimas veikti. Sankcijos, gerb. pirmininke, parodytų, kad nesame abejingi, o tai, mano nuomone, yra labai svarbu.
Todėl, gerb. pirmininke, mūsų Parlamentas privalo pareikalauti finansinių sankcijų prieš Iraną.
Charles Tannock
Gerb. pirmininke, pasibaisėtina Irano teokratindiktatorių valdžia atsakinga už daugelį nusikaltimų prieš savo pačių žmones: pradedant bahajų ir gėjų kartuvėmis ir baigiant pastarosiomis dienomis įvykdyta 50 nekaltų žmonių egzekucija. Todėl mūsų neturėtų stebinti šios šalies rinkimų rezultatų klastojimas ir pažeidimai viso rinkimų proceso metu. Tikiu, kad šio režimo žlugimas ir protestuojančio jaunimo, kurį nuoširdžiai sveikinu, drąsa galų gale nuvers šią supuvusią vyriausybę.
Neseniai kitame posėdyje R. Howitt siūlė, kad turėtume nusiųsti ES rinkimų stebėtojų grupę, kurie patvirtintų, kad pažeidimų iš tiesų buvo. Jokiu būdu negalime įteisinti suklastotų rinkimų, kurių metu žmonėms nebuvo leidžiama kandidatuoti dėl jų religinių įsitikinimų, o rezultatai buvo skaičiuojami už uždarų durų.
Carl Bildt
Tarybos pirmininkas. - Gerb. pirmininke, labai atidžiai klausiausi skirtingų požiūrių ir nuomonių. Kaip buvo minėta, ši diskusija ir joje svarstoma problema yra labai svarbūs.
Manau, kad drąsiai galime sakyti, kad mūsų nuomonapie pastaruosius įvykius, matytus televizijos ekrane ir girdėtus iš žmonių, kurie žino daugiau, nei parodtelevizija, yra vienoda.
Norėčiau pakomentuoti pastabą dėl to, kad mūsų pozicija nėra pakankamai aiški. Palyginti su tuo, ką pasakEuropos Sąjunga ir tuo, ką pasakvisos svarbios pasaulio institucijos, nekyla jokių abejonių, kad mūsų pozicija yra aiškiausia ir griežčiausia, jei kalbėtume apie mūsų pavartotus žodžius.
Gaila, kad mūsų žodžiai neturėjo tokio poveikio, kokio mes tikėjomės, tačiau taip nutinka dažnai. Tačiau, nors žodžiai ir yra svarbūs (dėl to nekyla jokių abejonių), visų pirma mes aptarinėjame tai, kas nutiko Irane po birželio 12 d. rinkimų.
Mano nuomone, svarbu sutelkti dėmesį į tai, ką matėme per televiziją prieš birželio 12 d., nes staiga pamatėme kitokį Iraną lyginant su tuo, koks jis buvo anksčiau. Režimo ribose buvo matyti tokių elementų, kaip gyvybingumas, gausumas ir akivaizdus pokyčių, atvirumo ir reformų troškimas. Iš išorės sunku spręsti, ar tai atspindėjo daugumos iraniečių nuomonę, tačiau, kad tai buvo reikšminga, akivaizdžiai matyti iš to, koks stiprus buvo lūžis po birželio 12 d. Taigi smerkdami, ką matėme po to, neturėtume pamiršti, ką matėme prieš tai ir šių reiškinių svarbos ateičiai.
Manau, kad esame vieningi savo žodžiais ir savo mintimis. Gerb. Saryusz-Wolski, gerb. Cohn-Bendit ir gerb. Mauro: beveik vienodi, jei pažvelgsime į tai, ką vertiname. Tačiau sudėtingiausias dalykas yra ne tai, ką sakome, o tai, ką darome susidūrę su tokia situacija. Manau, kad veikti turime dviem frontais.
Pirmasis gana akivaizdus. Europos Sąjunga visuomet ir bet kokiomis aplinkybės privalo aiškiai pasisakyti už žmogaus teises ir demokratiją. Aptarinėjant politiką gali prireikti atsižvelgti ir į kitus veiksnius, tačiau jie neturėtų sumenkinti mūsų pastangų ginti žmogaus teises. Todėl privalome pasmerkti žudymus ir mirties bausmės naudojimą. Turime reikalauti paleisti sulaikytuosius. Turime aiškiai pareikalauti vienareikšmiškai gerbti laisvę ir kitas teises, kurias privalo turėti kiekvienas pasaulio žmogus.
Antra, manau, kad turime būti pasirengę įsikišti, nors dėl to ir gali išryškėti nuomonių skirtumų. Noriu pasakyti, kad egzistuoja daug sudėtingesnpolitika nei tiesiog stovėti nuošaly, nieko nedaryti ar stengtis atsiskirti. Tokia politika lengva, o tuo tarpu imtis veiksmų yra sudėtingiau. Gerb. Kelam užsiminapie turimą istorinę patirtį, kuri skatina imtis pusiausvyros atkūrimo veiksmų. Tačiau tai, kad turime tam tikrą istorinę patirtį, galbūt leidžia rizikuoti šiame kelyje.
Niekuomet nereikia manyti, kad vien diplomatinis dialogas išspręs kiekvieną problemą. Tai neįmanoma. Ši lygtis kiekvienu atveju gali turėti kitų nežinomųjų. Tačiau lygiai taip pat nereikėtų pamiršti, kad yra dalykų, kuriuos turime siekti išspręsti diplomatinio dialogo metu. Mąstau apie Britanijos ambasadoje įdarbintus asmenis arba minėtą studentą iš Prancūzijos ir kitus, kuriems privalome padėti palaikydami diplomatinį dialogą.
Atvykau iš šalies, kurioje 1 proc. piliečių kilę iš Irano. Jie migruoja ten ir atgal. Kyla konsulinių problemų, kurių mastą sudėtinga net įsivaizduoti. Turime būti pasirengę imtis veiksmų, padėti skirtingose situacijose atsidūrusiems žmonėms nemąstydami, kad tai iškart išspręs visas problemas.
Buvo užsiminta apie branduolinių ginklų problemą. Galbūt yra žmonių, kurie mano, kad šiai problemai yra daugybpaprastesnių sprendimų. Tačiau aš nemanau, kad įmanoma šią problemą išspręsti be tikro diplomatinio dialogo. Tai klausimai, kuriems taip pat turime skirti dėmesio.
Akivaizdu, kad tokiomis aplinkybėmis tai įgyvendinti bus sudėtingiau, dėl to nekyla jokių abejonių. Taip pat manau, kad diskusija Užsienio reikalų komitete praeitą savaitę parodė, kad per kitas keletą savaičių ar net mėnesių turėsime priimti daug sudėtingų sprendimų. Tačiau tai nesitęs pernelyg ilgai. Visi jūs, mes Taryboje ir visi turime bendradarbiauti su kitais svarbiais tarptautiniais veikėjais, net tik su amerikiečiais su naujo požiūrio Obamos administracija priešakyje, bet ir su Jungtinių Tautų saugumo taryba, Rusija, Kinija ir visa pasaulio bendruomene. Tik tuomet galėsime tikėtis pradėti spręsti ne tik neatidėliotinas, bet ir kitas aktualias problemas.
Dėkoju už šią diskusiją.
Mano nuomone, ji parodmūsų vienybę ginant puoselėjamas vertybes, taip pat parodė, kad artimiausių mėnesių, o gal net ir metų, metu turėsime priimti nemažai sudėtingų sprendimų ir imtis pusiausvyros atkūrimo veiksmų. Žinome, ko norime pasiekti, tačiau turime ir stengtis tai pasiekti. Tačiau nemanykit, kad bus lengva. Galiu jus užtikrinti, kad Taryba ir toliau aktyviai dalyvaus svarstant šios problemos aspektus.
(Plojimai)
Daniel Cohn-Bendit
(FR) Gerb. pirmininke, prašau man atleisti, tačiau visai neseniai gavau informacijos, kuria norėčiau pasidalinti su jumis ir visais kolegomis Parlamento nariais.
Natalia Estemirova, kuri pretendavo į Europos Parlamento Sacharovo premiją, šį rytą buvo pagrobta Grozno mieste ir laikoma nežinomų pagrobėjų. Raginu Tarybą, Komisiją ir visus Parlamento narius protestuoti, kad Maskva žinotų, ką mes manome apie Natalią Estemirovą.
Pirmininkas
Diskusija baigta.
Richard Howitt
Gerb. pirmininke, norėčiau ištaisyti savo kolegos Ch. Tannocko klaidą.
Praeitą savaitę aš nereikalavau ES stebėtojų. Iš tiesų, anksčiau šioje diskusijoje labai aiškiai pasakiau, kad jei aplinkybės būtų buvusios kitokios, Europos Sąjunga būtų galėjusi išsiųsti stebėtojų delegaciją į Irano rinkimus. Būtent dėl to, kad Komisijai pritrūko pasitikėjimo tai padaryti, mums ir kyla pagrįstos ir objektyvios abejonės dėl šių rinkimų.
Gaila, kad Ch. Tannock nebuvo Parlamento rūmuose anksčiau ir to negirdėjo, tačiau tikiuosi, kad jo klaidą ištaisiau.
Pirmininkas
Diskusija baigta.
