ES žuvų išteklių tausojimas atsižvelgiant į didžiausio tausojamąją žvejybą užtikrinančio sužvejotų žuvų kiekio principą (diskusija) 
Pirmininkė
Kitas darbotvarkės punktas yra ponios Fraga Estévez pranešimas žuvininkystės komiteto vardu apie tausios žvejybos ES pagrįstos didžiausio tausią žvejybą užtikrinančio sužvejotų žuvų kiekio principu įgyvendinimą.
Carmen Fraga Estévez  
pranešėja. - (ES) Ponia Pirmininke, visų pirma leiskite pasakyti, kad šiandien prie Andalūzijos krantų nuskendo Ispanijos žvejybinis laivas, trys žmonės žuvo ir penki šiuo metu yra dingę. Prašau Parlamentą palaikyti gedinčias šeimas ir jų troškimą, kad dingę jūreiviai būtų išgelbėti.
Dabar pereisiu prie pranešimo, kurį šiandien aptariame. Pirmasis dalykas, kurį norėčiau pabrėžti, kurį pripažįsta pati Komisija ir kurį daugelį kartų konstatavo Parlamentas, - akivaizdi Bendrijos žuvininkystės valdymo sistemos nesėkmė, daugelį metų egzistuojanti sistema neužtikrino išteklių tvarumo ir veiksmingos paramos žuvininkystės sektoriaus pelningumui.
Paradoksalu, kad valdymo sistema yra vienintelė, kuri nepatapo esmine didžiųjų reformų 2002 m. dalimi ir dėl to, Komisija turi dangstyti plyšius, kovoti su netausiais į jūrą išmetamos sugautos žuvies kiekiais, kasdien įvedinėti priemones ir kurti išteklių atkūrimo planus, nesiimant problemos esmės : nustatyti nuoseklų šiuolaikinius principus atitinkančius žuvininkystės valdymo modelio pagrindus.
Tokia kontekste gavome Komisijos komunikatą, kuriame didžiausio tausią žvejybą užtikrinančio sužvejotų žuvų kiekio principas pasirinktas kaip ilgalaikės žuvininkystės standartas, teorinis modelis, kuriuo siekiama sujungti efektyviausią rūšių panaudojimą ir garantuojant biologinį tvarumą. Problema, kad didžiausio tausią žvejybą užtikrinančio sužvejotų žuvų kiekio principas, kaip intelektualinir teorinsąvoka gali būti nepriekaištinga, tačiau praktiškai taikant joje yra daugiau nei keletas prieštaravimų ir beje, didelmokslinės bendruomenės dalis mano, kad ši sąvoka turėtų būti pakeista.
Todėl modelį reikėtų apibrėžti iš naujo taip, kad jį būtų galima pritaikyti žuvininkystės bendruomenių tikrovėje. Šia kyla daugybklausimų, kaip tą padaryti, šiuos klausimus šiandien pristatomame pranešime bandome išryškinti ir į kuriuos niekaip neatsakoma Komisijos komunikate, kuris yra labai dviprasmiškas ir miglotas.
Aišku, nekritikuojame Komisijos ketinimo įvesti naują valdymo modelį, tačiau jos nesugebėjimas paaiškinti mums, kaip ji įveiks praktinio įgyvendinimo sunkumus ir išvengs keblumų, esančių didžiausio tausią žvejybą užtikrinančio sužvejotų žuvų kiekio principo formuluotėje. Be visų šių dalykų žinome, kad didžiausio tausią žvejybą užtikrinančio sužvejotų žuvų kiekio principui reikalingi ilgalaikiai patikimi ir tikslūs moksliniai duomenys, tačiau daugumai rūšių tokio lygio tikslumas neįmanomas.
Antra, modelis buvo sukurtas remiantis vienos populiacijos naudojimu, tuo tarpu didelBendrijos žuvininkystės išteklių dalis yra įvairiarūšiai, tai daugeliu atvejų reiškia žvejybos kvotų viršijimą arba nevykdymą, o tai žinoma prieštarauja faktiniam didžiausio tausią žvejybą užtikrinančio sužvejotų žuvų kiekio apibrėžimui. Jis taip pat netinka vandenyninėms rūšims, dabar taip pat žinome, kad kiti veiksniai turi įtakos populiacijų būklei, pvz., įdarbinimo ar aplinkos veiksnių klaidos, kurios gali lemti neteisingą didžiausio tausią žvejybą užtikrinančio sužvejotų žuvų kiekio apibrėžimą.
Tikrai žinoma, kad didžiausio tausią žvejybą užtikrinančio sužvejotų žuvų kiekio principo griežtas taikymas greitai kai kuriais atvejais pasireikš drastišku Bendrijos laivyno žvejybos galimybių, veiklos, pajamų ir užimtumo sumažėjimu.
Ponia Pirmininke, leiskite man padėkoti visiems kolegoms už jų indėlį ir prašyti patvirtinti pranešimą, kuriuo žuvininkystės komitetas nori paraginti Europos Komisiją prieš bandant įvesti tokį modelį kai kurioms ekonomiškai svarbioms rūšims pirmiausia panaikinti minėtus neaiškumus, nes šio modelio efektyvumas daugeliui žuvų išteklių moksliniu ir ekonominiu požiūriu yra abejotinas. Komitetas taip pat nori paraginti Komisiją pirmiausia rimtai pažiūrėti į aiškią žuvininkystės valdymo sistemą, atkreipiant dėmesį į ekosistemas, ir tuomet nuspręsti kaip taikyti atskaitos taškus ir pasirinktą modelį, ar jis būtų pagrįstas didžiausio tausią žvejybą užtikrinančio sužvejotų žuvų kiekio ar kokiu kitu principu. Tą reikėtų padaryti, privalau pabrėžti šį dalyką, pirmiausia atliekant socialinę ir ekonominę galimų pasekmių jei šis modelis būtų gyvendintas ir priemonių jo poveikiui atremti analizę. Visi šie klausimai dabar kelia didžiulį susirūpinimą mūsų atstovaujamiem sektoriams ir mums.
Joe Borg
Komisijos narys. - Ponia Pirmininke, visų pirma leiskite padėkoti pranešėjai poniai Fraga Estévez ir visiems žuvininkystės komiteto nariams už labai išsamų pranešimą apie tausios žvejybos pagrįstos didžiausio tausią žvejybą užtikrinančio sužvejotų žuvų kiekio principu įgyvendinimą.
Malonu matyti, kad aiškiai sutariame, ypač dėl būtinybės pereiti nuo metinio sprendimų priėmimo, leidžiančio imtis labiau laipsniško metodo ir geriau planuoti sektoriaus veiklą. Ilgalaikis požiūris taip pat leis stabiliau ir tausiau naudoti žuvų išteklius.
Esu tikras, kad sutariame dėl uždavinių skubiai imtis priemonių labai prastai žuvų išteklių būklei Europoje pagerinti, siekiant išteklių atkūrimo iki tvaraus lygio, kuris tuo pat metu pagerintų ilgalaikį žvejybos pelningumą.
Be naudos pramonei yra ir tarptautinis politinis įsipareigojimas, kurio reikia laikytis. Ypač vertinu ir sutinku su žuvininkystės komiteto požiūriu, kad norint nustatyti žvejybos galimybes, atkurti išeikvotus žuvų išteklius ir pritaikyti žvejybos pastangas prie tausaus ir pelningo žvejybos lygio, bendrajai žuvininkystės politikai reikia naujo valdymo modelio.
Taip pat pritaikyti žvejybos pastangas prie didžiausio tausią žvejybą užtikrinančio sužvejotų žuvų kiekio lygio yra pats svarbiausias veiksmas, kurio gali būti imtasi siekiant sumažinti į Europos vandenis išmetamų sugautų žuvų kiekius.
Taip pat žinau, kad yra susirūpinimą keliančių dalykų. Tos problemos rūpi ir man ir žinau, kad jas reikės spręsti. Visų pirma žinau, kad įvertinti didžiausią tausią žvejybą užtikrinantį sužvejotų žuvų kiekį nėra paprasta. Yra mokslinių abejonių ir šis dalykas yra sudėtingas dėl ekosistemų poveikio ir mišrių žuvininkystės išteklių problemų.
Žuvininkystės mokslas dar negali tiksliai numatyti, koks bus tam tikros žuvų rūšies ar rūšių derinio didžiausias tausią žvejybą užtikrinantis sužvejotų žuvų kiekis. Tačiau turime žvelgti ne tik į sunkumus. Mokslas gali mums nurodyti kryptį, kuria reikėtų nukreipti žuvininkystę, norint padidinti pelną ir sumažinti sąnaudas. Net jei galutinis tikslas nėra labai tikslus, kryptį žinome gan gerai.
Turėtume pradėti judėti teisinga kryptimi ir žuvininkystei tobulėjant palaipsniui vertinti, peržiūrėti didžiausio tausią žvejybą užtikrinančio sužvejotų žuvų kiekio atskaitos taškus.
Mišrių žuvų išteklių atvejus reikia kruopščiai ištirti ir atsižvelgiant į galimą visos žuvininkystės sistemos pelną nustatyti geriausius įmanomus sprendimus.
Šis pažangus požiūris leis ištirti aplinkos, ekonominius ir socialinius aspektus. Tai taip pat yra ilgalaikiame plane dėl plekšnių ir jūrų liežuvių Šiaurės jūroje, kuris buvo patvirtintas šiemet ir yra laikomas geru šio metodo įgyvendinimo modeliu, patvirtintas metodas. Kaip pabrėžiama jūsų pranešime, tai yra skubi problema, verčianti pradėti judėti reikiama kryptimi.
Leiskite pabrėžti tai, kad ilgalaikiai valdymo planai praktiškai nukreipia žuvininkystės valdymą tinkama linkme, t.y., nukreipia nuo pereikvojimo, bet nebūtinai nustatyto didžiausio tausią žvejybą užtikrinančio sužvejotų žuvų kiekio link.
Į planus įtraukiamos nuostatos dėl reguliaraus tikslų peržiūrėjimo, leidžiančio jei reikia pritaikyti didžiausio tausią žvejybą užtikrinančio sužvejotų žuvų kiekio tikslą, pvz., kai pasikeičia natūrali aplinka arba kai atsižvelgiama į mokslininkų konsultacijas.
Antra, sutinku, kad svarbu spręsti žuvininkystės problemas vietos lygiu ir į svarbių sprendimų dėl uždavinių pasirinkimo, dėl jų įgyvendinimo tempų ir tinkamo priemonių derinio (pvz., mokesčių, pastangų valdymo ir techninio pritaikymo) priėmimą įtraukti suinteresuotuos asmenis.
Komisija didžiausio tausią žvejybą užtikrinančio sužvejotų žuvų kiekio planus parengs regionų lygiu tik pasitarus su suinteresuotais sektoriais. Čia bus svarbus regionų patariamųjų tarybų vaidmuo ir jų darbas jau prasidėjo. Šiam procesui taip pat svarbios ekonominės bei socialinės analizės ir Komisija drauge su visais valdymo planų siūlymais pateiks poveikio vertinimo ataskaitas, kur bus analizuojami pasiūlymų ekonominiai, socialiniai ir aplinkos aspektai.
Didesnparama žuvininkystės tyrimams yra būtina didžiausio tausią žvejybą užtikrinančio sužvejotų žuvų kiekio planų kūrimo dalis. Šiame kontekste bus svarbi pagrindų programos, žuvininkystės mokslo, technikos ir ekonomikos komiteto ir tarptautinės jūrų tyrinėjimo tarybos parama, šis dalykas bus kelerių ateinančių metų prioritetas.
Perėjimas prie didžiausiu tausią žvejybą užtikrinančio sužvejotų žuvų kiekiu paremtos žuvininkystės daugeliu atveju reikš laivyno pajėgumų sureguliavimą ir žvejybos pastangų mažinimą. Europos žuvininkystės fondas buvo sukurtas, kad valstybės narės galėtų planuoti nacionalinio laivyno plėtros pajėgumus ir naudotis bendru finansavimu iš Bendrijos biudžeto, padedančiu nustatyti laivyno dydį atsižvelgiant į ilgalaikius uždavinius ir atitinkamas socialines ir ekonomines nuostatas.
Taip pat norėčiau pridurti keletą žodžių dėl pono Schlyter pasiūlytų trijų pataisų. Komisija tiki, kad laipsniškas perėjimas prie didžiausio tausią žvejybą užtikrinančio sužvejotų žuvų kiekio turėtų tapti visuotine norma. Nėra būtinybės visais atvejais drastiškai pereiti prie didžiausio tausią žvejybą užtikrinančio sužvejotų žuvų kiekio. O dėl mokslinės metodologijos siekiant didžiausio tausią žvejybą užtikrinančio sužvejotų žuvų kiekio principo įgyvendinimo Komisija paprašys mokslinių konsultacijų dėl kiekvieno atskiro atvejo. Neturėtume iš anksto nulemti mokslinių diskusijų susidarydami iš ankstinę, kad vieni metodai yra geresni už kitus.
Galiausiai aš jau minėjau, kad manau teisinga sakyti, kad Europos žuvininkystės fondas leidžia valstybėms narėms skirstyti valstybės paramą taip, kad žvejybos laivynai būtų pertvarkyti pagal didžiausio tausią žvejybą užtikrinančio sužvejotų žuvų kiekio strategiją. Tačiau to nereikėtų vertinti kaip kompensacijos, o kaip finansinpaskata perėjimui įgyvendinti, nes žvejybos pramonės atstovai bus naujosios politikos galutiniai gavėjai.
Komisija tęs dialogą su žuvininkystės sektoriumi ir pradės aptarinėti konkrečius ilgalaikius planus su daugeliu žuvininkystės ūkių dėl didžiausio tausią žvejybą užtikrinančio sužvejotų žuvų kiekio. Tokių planų įgyvendinimas padidins išteklių ir pramonės stabilumą ir produktyvumą.
Laukiu tolimesnių diskusijų apie šiuos planus su jumis, kai Komisija bus parengusi poveikio vertinimo ataskaitas, pasitarusi su sektoriaus atstovais ir parengusi pasiūlymus. Reikia nuveikti daug ir būsiu labai dėkingas už jūsų paramą kuriant politikos nuostatas šioje srityje.
Avril Doyle
PPE-DE grupės vardu. - Ponia Pirmininke, sveikinu ponios Fraga Estévez pranešimą, o ypač tai, kad ji pabrėžsusirūpinimą dėl šio Komisijos pasiūlymo, kadangi aš turiu rimtų abejonių dėl Komisaro pasiūlymų patvirtinti didžiausio tausią žvejybą užtikrinančio sužvejotų žuvų kiekio modelį, kaip atskaitos tašką žuvų išteklių valdymui.
2015 m. yra politiškai, bet ne moksliškai svarbi data. Kai kuriems ištekliams dar per anksti, o kai kuriems jau per vėlu kalbant apie žvejybos kvotų viršijimą. Tuo tarpu pasiūlymu siekiama padidinti ekonominį žuvų išteklių didėjimą ir tuo pačiu išlaikyti didžiausią ilgalaikį tausų išteklių atkūrimo gebėjimą, bijau, kad kritinės modelio klaidos gali ne tik nesumažinti į jūrą išmetamų sužvejotų žuvų kiekių, bet gali sukelti per didelį naudojimą, o esamos prielaidos naudojamos sugaunamiems kiekiams skaičiuoti yra pagrįstos vienos rūšies, sekliųjų vandenų žuvų ištekliais neatsižvelgiant į geografinę bei biologinę įvairovę.
Kaip ir visi mūsų turėtų daryti, sveikinu uždavinį didinti žuvų rūšių apsaugos efektyvumą. Tačiau tikiu, kad Komisija nepakankamai ištyršį dalyką. Nebuvo atlikti jokie išsamūs galimų didžiausio tausią žvejybą užtikrinančio sužvejotų žuvų kiekio modelio klaidų rizikos vertinimai. Be to, dideldauguma mokslininkų ir Jungtinių Tautų Maisto ir žemės ūkio organizacija tradicinį didžiausio tausią žvejybą užtikrinančio sužvejotų žuvų kiekio modelio pakeitnaujausiais metodais, apimančiais visą ekosistemą, o ne tik pasikliaunančiais pasenusia gyvūnų populiacijos dinamikos sąvoka.
Didžiausio tausią žvejybą užtikrinančio sužvejotų žuvų kiekio principas yra prasta priemonė, pagrįsta perteklinės produkcijos naudojimu populiacijos augimo metu, dar iki to, kai ji pasiekia produktyvumo lygį. Tačiau įvairiarūšiams žuvų ištekliams taikoma ši priemongali lemti žvejybos kvotų viršijimą, nes tuo pačiu metu neįmanoma pasiekti geriausių visų rūšių lygio, arba kai ji taikoma vandenyninėms rūšims, gyvenančioms giliuose ir atviruose vandenyse, pvz., Šiaurės jūroje ir Atlanto vandenyne.
Jei šis modelis būtų priimtas, jis tuo pat metu lemtų žuvų išteklių ir rinkos žlugimą. Raginu Komisarą imtis sveiko, moksliškai ir įrodymais pagrįsto požiūrio. Jūsų paties, Komisare, žodžiais tariant, neturėtumėte iš anksto nulemti mokslinių diskusijų. Sutinku su jumis. Imkitės moksliškai, įrodymais pagrįsto požiūrio ir dar kartą ištirkite šį pasiūlymą, o ne nors ir pavėluotai, šokite pagal Tarptautinės jūsų tyrinėjimo tarybos dūdelę.
Paulo Casaca
PSE grupės vardu. - (PT) Ponia Pirmininke, Komisare, žuvininkystės komiteto pirmininke, norėčiau pradėti sveikindama pranešėją už puikų darbą ir Komisiją už komunikatą, kuris atitinka vieną jos pačios 2002 m. Johanesburgo pasaulio viršūnių susitikime patvirtintų reikalavimų bei atitinka pirmąjį iš aštuonių toje konferencijoje nustatytų uždavinių. Europos Komisija jau žinoma daug nuveikįgyvendindama tuos aštuonis uždavinius, tačiau norėčiau priminti Komisarui, kad dabar 2007 metais vykdome 2002 metais vykusio pasaulio viršūnių susitikime 2015 metams nustatytus uždavinius. Tai, kad šiame etape vis dar diskutuojame dėl šio komunikato atrodo, kad mūsų reakcija į mūsų laukiančius iššūkius nėra pakankama.
Man patinka tai, ką Komisaras sakapie naujo valdymo modelio poreikį ir manau, kad esame teisingame kelyje, kadangi siūlyme pabrėžiama ekosistemų valdymo sąvoka. Tačiau jei šią didžiausio tausojamąją žvejybą užtikrinančio sužvejotų žuvų kiekio sąvoką laikysime iš esmės nauju dalyku, klysime, kadangi ši teorinsąvoka visuomet egzistavo nustatant visas kvotas ir DLSK, kuriuos buvo galima nustatyti tik remiantis šia sąvoka. Problema yra ta, kad šios sąvokos vartojimas yra daugelio problemų, kurias labai gerai apibūdino pranešėja ir ponia Doyle, priežastis ir negali savo veiksmų pagrįsti tik aklu šios sąvokos taikymu, bet privalome stengtis pagerinti jos efektyvumą, tikrindami, kur ji buvo neveiksminga, o kur davgerų rezultatų ir aš tikrai netikiu, kad šiuo komunikatu pavyko to pasiekti, norėdami judėti į priekį turime panaudoti visas papildomas priemones.
Tuomet problema, su kuria susiduria Komisija yra tokia ir tikėkimės, kad Komisija greitu laiku mums praneš gerų naujienų.
Chris Davies
ALDE grupės vardu. - Ponia Pirmininke, apgailestauju, kad tai viena tų progų, kuomet aš jaučiu palengvėjimą, kad Parlamento kompetencijos ribos šioje srityje yra siauros, ypač atsižvelgiant į tai, kad egzistuoja reali tikimybė, jog rytoj ši ataskaita gali būti pateikta balsavimui.
Jeigu taip, tuomet tikėtina, kad kai kurie žmonės sakys: "Na, Parlamentas vėl kreipėsi į Komisiją peržiūrėti jo pasiūlymus”. Aš nenorėčiau, kad būtų atliktas toks viešųjų ryšių gestas. Noriu, kad Komisija žinotų, jog yra bent keli Europos Parlamento nariai, visiškai nesutinkantys su tuo, kas siūloma.
2006 m. Komisijos ataskaita buvo silpna - tiesą pasakius, motinystės ir obuolių pyrago reikalai, o tai vargu ar buvo verta išdėstyti popieriuje. Buvo siūlomi planai, planai ir planai, tačiau mažai kas vertingo veiksmų atžvilgiu. Tačiau tai, kas siūloma pranešėjo - Parlamento, mano nuomone, yra dar blogiau. Aš konkrečiai žvelgiu į vieną paragrafą: "Laikytina, kad dar netinkamas laikas pristatyti Didžiausio tausojamąją žvejybą užtikrinančio sužvejotų žuvų kiekio [DTŽUSKŽ] sistemą". Matyt, reikia daugiau tyrimų. Taigi kol Komisija nori planų, mes paprasčiausiai norime daugiau kalbėti apie planus. Kada pagaliau, kas nors bus atlikta? Jeigu Parlamentas rytoj pateiks šią ataskaitą, tikiuosi, kad Komisija ją visiškai ignoruos, kadangi, mano nuomone, tai absoliučiai neatsakinga.
Kyla klausimas, teisinis klausimas, apie metodiką, taikytiną DTŽUSKŽ statuso pasiekimui. Tiesą pasakius, mes žinome, ko reikia; dažniausiai tai yra tiesiog tuščias kalbėjimas. Jeigu du trečdaliai žuvų išteklių yra išgaudoma, peržengiant saugias biologines ribas, tada reikia sustabdyti žvejybą, nustoti naudoti laivyną, atleisti iš darbo žvejus, galbūt su kompensacijomis, iki to laiko, kuomet bus atstatyti resursai ir visiems suteikta ilgalaikės sveikos ateities galimybė. Būtina leisti žuvų resursams atsistatyti.
Iš tikrųjų mes galime diskutuoti apie DTŽUSKŽ statuso ištobulinimo detales, tik tada, kai turėsime žuvies ir bus užtikrintas ilgalaikis saugumas, kad šios žuvys tinkamai apsaugotos.
Komisare aš labai Jus gerbiu. Nuo pirmojo mūsų susitikimo man patiko tai, ką Jūs sakėte. Ar galiu pasakyti du dalykus? Visų pirma mano nuomone, Jūsų profilis yra per žemas, t.y. aš manau, kad Jūsų kabinetas laiko Jus susitikimuose "kambario gale". Mano manymu, Europai reikalingas jos žuvies čempionas. Taip, kaip Jums reikia išspręsti kai kurias problemas, taip Jums reikia būti Europos televizijų kamerų priešakyje, sakant, kas turėtų būti daroma.
Antrasis dalykas: Jūs einate trečiuosius penkių metų kadencijos metus. Buvo daugybpuikių minčių, tačiau nepakankamai įgyvendinimo. Norėčiau, kad Jūs atverstumėte naują puslapį Europos Sąjungos apgailėtinos Bendrosios žuvininkystės politikos ir jos reformos istorijoje. Todėl prašau, nustokite apie save galvoti kaip apie smulkmeną, išsivaduokite ir pradėkite veikti!
Prieš penkerius metus aš buvau Johanesburge, kur Europos Sąjunga pasirašprincipinį susitarimą dėl didžiausio tausojamąją žvejybą užtikrinančio sužvejotų žuvų kiekio statuso užtikrinimo iki 2015-ųjų. Mes nekalbėjome apie politikos pristatymą 2015-siais; mes kalbėjome apie žuvies kiekio pakėlimą iki šio lygmens iki 2015-ųjų. Tai neturėtų būti tiesiog straipsnis - tai turėtų būti žymiai daugiau.
Net jeigu mums pavyks tai padaryti per aštuonerius metus, turbūt jau bus per vėlu. Mes privalome pradėti veikti, ir kiekvieną dieną iki tai įvyks turėtumėte laikyti nesėkme.
Neklausykite Parlamento, neklausykite Ministrų, kurie nuolat stengiasi Jus užgniaužti - tiesiog pradėkite veikti.
Carl Schlyter
Verts/ALE grupės vardu. - (SV) Ponia Pirmininke, aš galiu sutikti su dauguma to, ką sako ponas Davies. Žuvys miršta! Kai jos išmirs, žvejai nebegaus pajamų. Taigi žymiai protingiau investuoti į ateitį, tausojančius išteklius dabar, nei sugauti didžiausius įmanomus kiekius, kokia iki šiol buvo Sąjungos politika. Tai kelia itin didelį pavojų ištekliams ateityje!
Tada mes galėsime diskutuoti apie metodų spragas ir faktą, kad galbūt tai stačiokiškas instrumentas. Tačiau ES turi žemos infliacijos, kaip visuotinės ekonominės politikos tikslą, ir tai yra ypač neveiksminga priemonė, tačiau ji nebuvo taip stipriai kritikuotas. Šiais atvejais tai nepalyginamai veiksmingesnis instrumentas, ir už tai turėčiau padėkoti Komisarui. Jūs suvokėte, kad politika yra visiškai ydinga, visiškai nesėkminga, ir dabar stengiatės tai ištaisyti.
Vėliau mes diskutuosime apie nereikalingų aspektų atmetimo problemas. Priemonių deriniai galbūt suteiks galimybę pradėti spręsti problemas. Tačiau kai mes kalbame apie socioekonominius įvertinimus, privalome žvelgti iš ilgesnio laikotarpio perspektyvos. Tai yra mano pakeitimo esmė. Be jo Jūs taip pat galite pasakyti: "Ak, šiandien žvejai nenori nieko veikti!". Atimti darbą iš visų ateities žvejų kartų yra, geriausiu atveju, varganas socioekonominis įvertinimas.
Pedro Guerreiro
Kaip bendrą pastabą pagrindiniams aptariamos ataskaitos, turinčios esminės svarbos žuvininkystės sektoriui, punktams, mūsų manymu, naudinga išskirti ilgalaikio ir trumpalaikio biologinio tvarumo principų žuvininkystėje taikymo skirtumus. Ilgalaikiais planais siekiama apibrėžti tikslus ar tematikas pasiekiant stabilią situaciją po santykinai ilgo periodo, tuo tarpu, trumpalaikės priemonės yra pagrįstos kasmetiniais pasiūlymais trumpu laikotarpiu atitaisyti žuvų mirtingumo lygius iki lygmens, esančio ilgalaikiu siektinu tikslu.
Kalbant apie ilgalaikį žuvininkystės tikslą, gali būti priimtinas esminis Johanesburge nustatytas tikslas - išgauti didžiausius ilgalaikius tausojamąją žvejybą užtikrinančius sužvejotų žuvų kiekius. Tačiau svarbu pabrėžti, kad, siekiant suformuoti didžiausio tausojamąją žvejybą užtikrinančio sužvejotų žuvų kiekio tikslą, būtina atlikti mokslinius tyrimus siekiant nustatyti žuvų mirtingumo dėl žvejybos lygius, užtikrinančius maksimalų laimikį, kurį žuvų ištekliai gali pateikti biologinio tvarumo būdu. Tam reikia įvertinti natūralias kiekvienos žuvų rūšies charakteristikas, taip pat turėti žinių apie žvejybos metodų pobūdį ir tipus. Siekiant nustatyti žvejybos lygius, kurie būtų tinkami ilgalaikiai tikslai, būtina patikrinti mokslininkų prognozes, o tai lemia, kad šios prognozės turi būti pagrįstos patikima informacija, kad jos turi būti perimtos vadovų ir priimtos bei vykdomos žvejų, visada apsaugančios, pabrėžtina visada, žuvininkystės sektoriaus ir žvejybos bendruomenės socioekonominę situaciją.
Praktikoje tikslas yra nustatyti ilgalaikius pagavimų kiekius ir juos atitinkančius žuvų mirtingumo lygius. Tam turime parinkti biologinio tvarumo kriterijų ir nustatyti žuvininkystės lygį, užtikrinantį didžiausią tausojamąją žvejybą užtikrinančių sužvejotų žuvų kiekių lygmenį. Štai čia prasideda tikrosios diskusijos.
Valstybių narių išimtinėse ekonominėse zonose siūlomi skirtingi kriterijai žuvų mirtingumo dėl žvejybos koeficientams ilgalaikiam išteklių valdymui nustatyti. Įvairūs mokslininkai laikosi nuomonės, kad žuvų mirtingumo dėl žvejybos koeficientu geriau nustatyti F0.1 nei, pavyzdžiui, FMSY, laikomą mažiau tinkamu. Svarbu pažymėti, kad FMSY, reiškiantį žuvų mirtingumo dėl žvejybos koeficientą, neturėtų būti painiojamas su DTŽUSKŽ, t.y. didžiausio tausojamąją žvejybą užtikrinančio sužvejotų žuvų kiekio koeficientu.
Galiausiai, aš sutinku, kad biologinio tvarumo priemonės turi eiti kartu su socio-ekonominių pasekmių ir kaštų, kuriuos sukelia šių priemonių įgyvendinimas, įvertinimu.
Thomas Wise
IND/DEM grupės vardu. - Ponia Pirmininke, nedažnai JK nepriklausomybės partijos narys sveikina pranešėją šiuose rūmuose. Šiuo atveju aš padarysiu retą išimtį.
Jungtinių Tautų maisto ir žemės ūkio organizacija nustatė, kad 70 % šios planetos žuvų rūšių jau pasiekarba viršijo didžiausią tausojamąją žvejybą užtikrinantį sužvejotų žuvų kiekį (DTŽUSKŽ). Bendrosios žuvininkystės politika su gėdingomis atmetimo problemomis, kylančiomis iš jos, padarpagrindinį indėlį į tai, kas yra potenciali grėsminga ekologinkatastrofa, ypatingai Šiaurės jūroje.
Devintajame dešimtmetyje žvejai perspėjo Kanados vyriausybę, kad menkės yra pavojingai išgaudytos. Vyriausybignoravo šį perspėjimą iki 1992 m., kuomet menkių žvejyba galutinai žlugo. Tokia pati situacija ima klostytis ir Europos vandenyse.
Pranešėja kalba apie nepakankamas analizes ir neadekvačius Komisijos pranešime siūlomus sprendimus, kuriuos ji vis apibūdina kaip pernelyg supaprastintus. Pastaruoju metu Komisija kritikuojama už tai, kaip ji renka ir interpretuoja statistiką jūrinių problemų atžvilgiu. Paskutinėje apžvalgoje Britų vyriausybužsimena apie "būtinų duomenų, kokie gi yra tinkami tikslai, stygių". Komisijos DTŽUSKŽ interpretacija pagrįsta pasenusiais modeliais ir dogmatinėmis ekologinėmis koncepcijomis. Tokie veiksmai aiškiai atspindi siekį bet kokia kaina įgyti tolimesnes kompetencijas.
Žuvų išteklių praradimas yra pernelyg didelkaina. Ir aš dėkoju pranešėjai už jos atvirą Komisijos ataskaitos pasmerkimą. Europhile PPE-DE grupės pritarimas UKIP partijai daug ką pasako. Tačiau visi anksčiau ar vėliau atsidurs toje pačioje padėtyje!
Jean-Claude Martinez
Ponia Pirmininke, Komisare, mūsų abiejų kolegų ataskaitos, įskaitant pono Fraga, susiję su neišsprendžiama žvejybos problema - neišsprendžiama, todėl, kad žuvų ištekliai yra riboti, o paklausa nuolat kyla. Todėl žuvininkystės politika nėra tolygi Bendrajai žemės ūkio politikai.
Pradedant 1868 m. ir Sicco Mansholt, Komisija pastaruosius 40 metų darstrateginę klaidą su Bendrąja žemės ūkio politika, o tai lėmnusikaltimą žmonijai - žmonijai reikia grudų ir pieno, o, kaip rodo kainų kilimas, susiduriama su pasiūlos stygiumi.
Su žuvininkystės politika situacija yra kitokia. Komisijos klaidos kyla iš jos normalios technokratinės nuodėmės, o ne iš strateginio nusikaltimo. Žuvų išteklių valdymas taikant bendrą leidžiamą sužvejoti laimikį (TAC), kvotas, Žuvininkystės orientavimo finansinį instrumentą (FIFG) ir Daugiametę orientavimo programą (MAGP) patyrfiasko. Komisija teisiškai sunormavo viską: tinklus, tonažus, laivyno galias, vienetų skaičių, ir, kuomet viskas yra išsakyta ir padaryta, pranešėjas mums sako, kad yra mažiau žvejų, mažiau menkių ir netgi mažiau tuno Viduržemio jūroje, štai iš kur žvejų pasipiktinimas birželį ir liepą. Ten, iš kur aš esu, pavyzdžiui, Sète ar Le Grau-du-Roi uostuose, žvejai, naudojantys thonaille žvejybos metodą, t.y. tradicinpakrantės žvejyba, naudojant mažus tinklus, protestavo, kad nuo liepos jie nebegalės žvejoti.
Tačiau, nepaisant visų šių patikrinimų, visų šių išderinimų, visų šių sankcijų - galbūt vieną dieną jie net prisegs elektroninius žymeklius žvejų kontroliavimui, pranešėjas mums sako, kad žuvų ištekliams gresia pavojus. Bendroji žuvininkystės politika neveikia, kodėl? Todėl, kad problema yra pasaulinio masto: Kinija, Indonezija, Filipinai ir Peru žvejoja. Kaip ir su vynu, ten kur mes rauname, likęs pasaulis sodina, mes ardome savo laivus, tuo tarpu Jungtinės Valstijos gamina daugiau naujų, o Rusija, Islandija ir Norvegija didina savo laivų variklių galingumus.
Galite išradinėti didžiausio tausojamąją žvejybą užtikrinančio sužvejotų žuvų kiekio tipo indikatorius, tačiau jeigu tavo kaimynas žvejoja daugiau, tavo mažesnių apimčių žvejyba nepagerins išteklių. Dar daugiau - kadangi ūkininkavimas arba aquakultūra nėra tinkami sprendimai, taip pat ir dėl žuvų miltų, žuvininkystyra puikus pavyzdys, kad Bendrijos lygis yra per aukštas pakrančių žvejybos atveju, kur sprendimai turėtų būti priimami vietiniame lygmenyje, ir tuo pačiu per žemas giliavandenės jūros žvejybos atveju. Šiais atvejais arba mes mokslininkų pagalba labai greitai pakilsime iki globalinio lygmens, arba 21-ojo amžiaus pabaigoje eisime į kino teatrus žvejoti paskutiniojo Nemo.
Jim Allister
Ponia Pirmininke, aš sveikinu ir remiu šią ataskaitą, taip pat vertinu pranešėjo pasisakymą. Mes metų metus kalbėjome apie tausojančią žuvininkystę ir tiek pat laiko turėjome biurokratinę kontrolę. Vis tik, išteklių situacija iš esmės nepagerėjo, žvejų skaičius žymiai sumažėjo, o ir likusieji tapo žymiai vargingesni. Sunku nedaryti išvados, kad žuvininkystės politika iki šios dienos buvo beviltiška nesėkmė.
Žvejai tai kartojo metų metus, tačiau iki šiol Komisija nesiklausė, kaip ir ponas Davies, kuris berods nori dar daugiau tos pačios nesėkmės. Bendras leidžiamas sužvejoti laimikis (TAC) ir kvotos, kaip pagrindiniai kontrolės instrumentai, buvo katastrofa, sukelianti atmetimo skandalus bei daugeliui žvejų nieko daugiau, išskyrus skurdą. Vis tik siūlomame didžiausių tausojamąją žvejybą užtikrinančių sužvejotų žuvų kiekių modelyje išlieka šis ydingas TAC kvotos sistemos ir žvejybinių pastangų sistemos persidengimas. Jie turi būti išpainioti. Negalime turėti abiejų. Visi norime biologinio tvarumo žuvininkystės, bet tai taip pat reiškia tvarumą žvejams. Tai reiškia netinkamų aspektų atmetimą. Tai reiškia techninių priemonių supaprastinimą ir tai reiškia rinktis lankstumą. Leiskite pasiekti rezultatų kiek įmanoma greičiau.
Rosa Miguélez Ramos
(ES) Ponia Pirmininke, mano nuomone, jau yra labai vėlu, mes visi labai pavargę ir, manau, šiek tiek sukrėsti baisių naujienų apie trijų žvejų mirtį ir dar penkių netektį Cádiz vandenyse. Mano manymu, tokio pobūdžio žinios verčia mus susimąstyti, nes jos parodo profesinius sunkumus, kurie netgi šiandien vienu ypu gali nusinešti aštuonių žmonių gyvybes.
Todėl, Komisare, aš galvoju, kad viena iš pagrindinių Komisijos, siekiančios imtis veiksmų išteklių atžvilgiu, pranešime keliamų problemų - vien žvejybos veiklos apribojimas be jokių apribojimų kitiems ekonominiams dalyviams, susijusiems su jūrinėmis ekosistemomis, neduos jokių rezultatų, pralaimėsime visi mes bei politinis teisėtumas, ypatingai atsižvelgiant į tai, kad Komisijos direktoratas, atsakingas už žuvininkystę, taip pat atsakingas už jūrinius reikalus.
Mano antras rūpestis ar klausimas - kaip Komisija praktikoje ruošiasi pritaikyti DTŽUSKŽ, kai visi indikatoriai rodo, kad jis sukels problemas, rimtas problemas, ypač įvairiarūšės žuvininkystės atveju, kur skirtingos žuvų rūšys sąveikauja tarpusavyje ir pagavimų kiekis, nustatantis pastangų lygį, neatitinka kiekvienos individualios žuvų rūšies DTŽUSKŽ. Kita problema yra su tomis populiacijomis, kurioms mes neturime jokių įvertinimų.
Aišku tai, kad dirbantieji šiame sektoriuje yra sunerimę ir jie yra teisūs, sakydami, kad Bendrijos laivyno paliktos spragos, siekiant atitikti politiniam įsipareigojimui - DTŽUSKŽ, bus nedelsiant užpildytos trečiųjų valstybių įmonių, kadangi žuvininkystės rinka yra kontroliuojama nuolatinio tiekimo poreikio.
Ian Hudghton
Ponia Pirmininke, kelis metus ne visada galėjau sutikti su pranešėja, ponia Fraga Estévez, tačiau sutinku su daug kuo, kas buvo pasakyta šiame pranešime. Jame sakoma, kad Bendrijos sistema apsunkino kontrolę ir skatino priegaudos išmetimą. Taip pat pranešime teigiama, kad džiaugiamasi Komisijos komunikatu, kuriuo pripažįstama dabartinės žuvininkystės valdymo politikos nesėkmė. Pabrėžiama, kad bus sudėtinga taikyti didžiausio tausojamąją žvejybą užtikrinančio sužvejotų žuvų kiekio modelį įvairių rūšių žuvis auginantiems žuvininkystės rajonams, kuris yra taikomas daugumai rajonų, kuriuose dirba Škotijos žvejai. Jame pažymima, kad šis modelis yra padeda tausoti pelaginių žuvų rūšis.
Nesutinku su žodžiais "panaikinta diskriminacija" ir reikalausiu atskiro balsavimo rytoj, siekdamas išbraukti šią frazę, kadangi iš ankstesnių diskusijų su pranešėja žinau, kad tai yra užkoduota kritika dėl santykinio stabilumo, kuris kol turime bendrą žuvininkystės politiką, privalo išlikti. Tačiau taip pat sutinku su ankstesniais Komisaro komentarais, kai jis teigė, jog privalome pradėti judėti teisinga linkme. Po sunkių metų, kuriuos tiesiogiai lėmbendroji žuvininkystės politika, iki šiol turėjome būti nuveikę daugiau.
Urszula Krupa
(PL) Ponia Pirmininke, turėdama tik vieną minutę pasisakyti, buvau paprašyta kalbėti Lenkijos žvejų vardu, kurie teigia, kad reglamentas dėl menkių gaudymo draudimo diskriminuoja Lenkijos žvejus, ypač atsižvelgiant į plačiai paplitusią informaciją apie kitų valstybių sužvejotą kiekį.
Žvejai tikisi, kad reglamento tekstas yra toks dėl Europos Komisijos neišmanymo apie realią atskirų valstybių žvejybos Baltijos jūroje apimtį. Jie reikalauja ne tik anuliuoti reglamentą, bet ir paskirti specialią nepriklausomą komisiją, remiamą Europos Parlamento, kuri ištirtų ir išaiškintų žuvų skaičiaus Baltijos jūroje skaičiavimo principus ir metodą po 2004 m. Sąjungos plėtros, bei nustatytų pažeidimų mastą.
Catherine Stihler
Ponia Pirmininke, nedaugelis iš mūsų prieštaraus, kad svarbu užtikrinti ilgalaikį komercinių žuvų išteklių tvarumą. ES 2002 m. Johanesburgo Pasaulio aukščiausio lygio susitikimo metu prisiėmįsipareigojimą dėl tvarios plėtros vėliausiai iki 2015 m. įgyvendinti didžiausią tausojamąją žvejybą užtikrinantį sužvejotų žuvų kiekį (DTŽUSŽK).
Labai svarbu pradėti diskusijas dėl būdų sumažinti pažeidžiamų rūšių biologinės įvairovės mažėjimą skatinančią žvejybos įtaką, o šis ponios Fraga Estévez pranešimas yra svarbi šio proceso dalis.
Tausaus žvejojimo žuvų išnykimo atžvilgiu bei tvaresnių neršto biomasės išteklių kaupimo privalumai taip pat buvo svarstomi Grynosios naudos ataskaitoje, kurią parengJK ministro pirmininko strategijos padalinys.
Kaip škotas esu susipažinęs su biologinės įvairovės mažėjimą skatinančia žvejybos įtaka tokiems pažeidžiamų rūšių ištekliams kaip Šiaurės jūros menkė, bei su praktiniais sunkumais taikant valdymo planus mišriuose žvejybos rajonuose, tokiuose kaip rajonai prie Škotijos krantų. Sunkumai nepanaikina įsipareigojimo veikti.
Džiaugiuosi, kad Komisija pripažįsta, kad suinteresuotųjų šalių dalyvavimas yra būtinas ir, kad regioninės patariamosios tarybos dalyvauja pasiūlyto proceso eigoje. Kai kurios regioninės patariamosios tarybos jau pradėjo svarstyti ilgalaikio valdymo ir DTŽUSŽK klausimą, ir svarbu, kad ši strategija būtų rengiama bendradarbiaujant su suinteresuotosiomis šalimis.
Šiame etape nevertėtų nukrypti nuo tikslo diskutuojant apie techninius aspektus susijusius su DTŽUSŽK ir jo taikymu. Svarbiau atkreipti dėmesį į geresnę žvejybos galimybių ir turimų išteklių pusiausvyrą tausesniam vartojimui ateityje.
Marianne Mikko
(ET) Ponios ir ponai, prieš penkerius metus Pasaulio aukščiausio lygio susitikime dėl tvarios plėtros Johanesburge įsipareigojome išsaugoti žuvų išteklius ir greitai atkurti juos iki tokio lygio, kuris užtikrintų didžiausią tausojamąją žvejybą užtikrinantį sužvejotų žuvų kiekį. Planuojamas administracinės sistemos pakeitimas nustato daug ambicingesnius tikslus lyginant su dabartine leistina koncentracija ir atsargumo principu. Tačiau vertėtų atidžiai vertinti pakeitimo privalumus ir trūkumus.
Europos Sąjungai būtina lanksti sistema žuvų išteklių valdymui ir greito reagavimo priemonės. Taip pat ilgalaikiuose planuose reikalinga nuostata dėl pagrįstų, bet lanksčių metinių koregavimų. Europos Komisija laiko, kad žuvų ištekliai yra pirmiausia veikiami sužvejoto kiekio, nors oro sąlygos, plėšrūnai, kitos rūšys ir problemos atsiradusios dėl žmogaus veiklos taip pat gali daryti didelę įtaką ištekliams. Dujotiekio tarp Rusijos ir Vokietijos įtaka Baltijos jūros aplinkai dar neįvertinta, nors dujotiekio tiesimo darbai jau vyksta.
Didelį susirūpinimą kelia tai, kad Baltijos jūroje neseniai buvo pastebėtas amerikietiškasis šukuotis, kadangi dėl iš Amerikos kilusių rūšių 1980 m. Juodojoje jūroje beveik išnyko žuvų ištekliai ir dabar jie nyksta Kaspijos jūroje. Per metus šis nykimas išplito nuo Švedijos krantų iki Baltijos jūros vidurio. Neverta gaišti laiko kol išnyks žuvų ištekliai ir Baltijos jūroje.
Naujosios administracinės sistemos veikla turėtų būti pirmiausia koncentruota ne Europos, o regioniniu lygmeniu, kadangi kiekvienos valstybės narės žvejybos laivynas turi savo išskirtinių ypatumų. Ypatingai svarbu, kad dalyvautų regioninės patariamosios tarybos, jei ketiname įgyvendinti ilgalaikę žuvininkystės politiką. Administracinės sistemos pakeitimai reikalauja sumažinti žvejybos laivynų ir jų krovinių skaičių, todėl žuvininkystės įmonės patirs didelius nuostolius. Europos žuvininkystės fondas tiesiog neturi pakankamų išteklių susidoroti su tokiais dideliais nuostoliais.
(Pirmininkas nutraukia pranešėją)
Joe Borg
Komisijos narys. - Ponia Pirmininke, visų pirma norėčiau grįžti prie nelaimės, kurią minėjo ponia Fraga Estévez ir ponia Miguélez Ramos. Išreiškiu susirūpinimą ir gailestį dėl prarastos gyvybės ir tikiuosi, kad dingę žvejai bus išgelbėti.
Norėčiau pakomentuoti šioje diskusijoje išreikštas nuomones, kurios švelniai tariant pasirodesančios labai skirtingos - priešingos tolimesnės eigos atžvilgiu. Tačiau nepaisant to, iš diskusijos tampa aišku, kad mūsų požiūriai dėl to, kad žvejybos pastanga turi būti nedelsiant sumažintos iki tausojančio lygio, sutampa. Tai nereiškia, kad siūlome drastiškus ir neatidėliotinus veiksmus. Atvirkščiai, mes nustatome tikslą palaipsniui ir lanksčiu būdu pasiekti didžiausią tausojamąją žvejybą užtikrinantį sužvejotų žuvų kiekį (DTŽUSŽK). Kiekviename žingsnyje pakartotinai įvertinsime nustatytus tikslus ir, reikalui esant, juos pritaikysime prie besikeičiančių aplinkybių.
Kitaip tariant, DTŽUSŽK metodu yra nustatoma kryptis, bet nebūtinai konkretus tikslas. Kartoju, DTŽUSŽK metodas nukreipia žuvininkystės valdymą tinkama linkme, neviršijant išteklių naudojimo ribos ir siekiant didesnio ir pastovesnio sužvejojamų žuvų kiekio bei mažesnių išlaidų.
Šis metodas turėtų būti taikomas taip, kad daugiau sužinojus arba pasikeitus aplinkos ir ekosistemos sąlygoms, nauja informacija galėtų būti pritaikoma metodui.
Buvo pasakyta, kad DTŽUSŽK modelis neveikia ir yra netinkamas pelaginių žuvų ištekliams ir jo koncepcija yra pasenusi. Norėčiau pasakyti, kad Europoje ir kitose pasaulio dalyse buvo taikomos tokios žuvininkystės valdymo strategijos, kurios buvo sėkmingos. Nors jų koncepcija nėra nauja, tačiau tai nereiškia, kad ji yra pasenusi. Svarbu pažymėti, kad kol koncepcija numato žuvininkystės valdymo kryptį bei yra pakankamai lanksti, kad būtų vykdomos reguliarios peržiūros, ji gali būti sėkminga.
Geras sėkmės pavyzdys yra matomas tokių išteklių kaip ledjūrio menkių, Šiaurės jūros juodadėmių menkių ir skumbrių atžvilgiu, kurių sužvejojamas kiekis beveik sutampa su DTŽUSŽK, ir kurių ištekliai paprastai yra pastovūs bei pelningi.
Norėčiau pabrėžti, jog šio pasiūlymo tikslas nėra nubausti žvejus, kurie, reikia pripažinti, turės padaryti daug pakeitimų, o siekti tikslo bei pradėti įgyvendinti sektoriaus veikimo stabilesnėje bei pelningesnėje aplinkoje tikslą. Kaip minėjau įžangoje, Europos žuvininkystės fondas valstybėms narėms leidžia kurti priemones dėl pajėgumo ir žvejybos pastangos koregavimų ilgalaikių planų kontekste, įskaitant socialines ir ekonomines nuostatas, kurios apima tinkamą valstybinių pinigų panaudojimą jų veiklos programose.
Buvo išsakyta nuomonė, kad DTŽUSŽK modelis nepritaikomas mišriuose žvejybos rajonuose, kadangi siekiant DTŽUSŽK vienai tikslinei rūšiai, kiti žvejojamų rūšių ištekliai tokiame mišriame rajone gali likti neišnaudoti. Manau, turime realiai vertinti padėtį ir tai, kad dauguma žvejybos rajonų yra mišrūs. Šie ištekliai yra panaudojami iki tausojančio lygio. Žinoma, taikyti DTŽUSŽK metodą mišriuose žvejybos rajonuose bus sudėtinga ir jis turės būti nagrinėjamas atskirai. Tačiau problema dėl mišrių žvejybos rajonų egzistuoja ir jei ji nebus sprendžiama, padėtis nepagerės ir nebus padaryta pažanga tinkama linkme.
Kalbant apie konsultacijas, norėčiau pasakyti, kad Komisija yra įsipareigojusi įtraukti ir konsultuoti suinteresuotąsias šalis. Daug konsultacijų vyko jau nuo tada, kai buvo nustatytas DTŽUSŽK įgyvendinimo tikslas aukščiausio lygio susitikimo Johanesburge metu. Tokiose konsultacijose dalyvavo valstybės narės, mokslininkai ir regioninės patariamosios tarybos, kurie taip pat nagrinėja mūsų pasiūlymą ir kurie siekia mums patarti dėl geriausio veiksmų plano ateityje. Diskusijos dėl planų bus vykdomos vėlesniame etape po to, kai sudarysime įtakos įvertinimo ataskaitas, pasikonsultuosime su pramonės atstovais bei parengsime konkrečius pasiūlymus. Nekantriai laukiu dialogo su jumis dėl šių planų tęsinio.
Pirmininkė
Diskusijos pabaiga.
Balsavimas vyks 2007 m. rugsėjo 6 d., antradienį.
