Europos Vadovų Tarybos rezultatai (2008 m. kovo 13-14 d., Briuselis) (diskusijos) 
Pirmininkas
Kitas darbotvarkės punktas yra diskusijos dėl Europos Vadovų Tarybos pranešimo ir Komisijos pareiškimo - Europos Vadovų Tarybos rezultatų (Briuselis, 2008 m. kovo 13-14 d.).
Janez Janša
Einantis pirmininko pareigas. - (SL) Pone pirmininke, pone Komisijos Pirmininke, ponios ir ponai, Europos Vadovų Tarybos kovo mėn. sesijos laikotarpis prasidėjo Europos Parlamento Pirmininko Hanso-Gerto Pötteringo kalba, suteikusia mums gerą pamatą diskusijoms ir sprendimų pagrindinėmis temomis priėmimui. Štai trys iš šių temų: ekonominio augimo tąsa ir naujų darbo vietų kūrimas, atsakas į klimato pokyčius, finansų rinkų stabilizavimas.
Trys sesijos laikotarpio sprendimai apibendrina jos pasiekimus. Mes pradėjome ambicingą ir šiuolaikiškesnį trejų metų Lisabonos strategijos ciklą, siūlantį, viena vertus, geresnį rūpinimosi žmonėmis ir aplinkos balansą, kita vertus, konkurencingą, žiniomis pagrįstą rinkos ekonomiką. Antra, patvirtinome pagrindinius principus ir energijos bei klimato pokyčių paketo priėmimo grafiką. Trečia, apibrėžėme tolesnes priemones, kad stabilizuotume finansų rinkas.
Naujas Lisabonos strategijos ciklas pirmiausia pabrėžia reformų vykdymą. Pastaruoju metu dažnai susidurdavome su klaidingu suvokimu, kad mažmeninių kainų kilimo ir nestabilių finansų rinkų priežastis yra ta, kad Europos Sąjungos ekonominis fondas yra silpnas. Iš tiesų yra visiškai priešingai: tai palyginti stiprus Europos ekonomikos fondas, ir šitai įrodo tai, jog pasaulinės finansų rinkos nestabilumas ir žaliavinės naftos ir kitų prekių kainos sukėlmažiau pasekmių Europos Sąjungai, negu būtų galėjusios sukelti, jei Europos Sąjungos ekonomikos fondas būtų silpnas.
Žvilgtelėkime į kai kuriuos ekonomikos rodiklius. Europos Sąjungos valstybių finansų deficitas nuo 2005 m. sumažėjo daugiau kaip per pusę. Valstybių skola sumažėjo ir tapo mažesnnei 60 %. Ekonomikos augimas 2007 m. pasiekbeveik 3 %. Darbo rinka siūlo dar 6,5 mln. daugiau darbo vietų nei prieš dvejus metus. Šių rezultatų daugiausia pasiekta dėl atnaujintos Lisabonos strategijos. Tai pagrindas saikingam pasididžiavimui ir didesniam pasitikėjimui savimi, tačiau ne pasitenkinimui savimi. Nuolat didėjant pasaulinės ekonomikos nenuspėjamumui, būtų labai klaidinga užsnūsti ant laurų ir nutraukti reformas.
Pradėjusi antrąjį Lisabonos strategijos ciklą, arba antrąjį Lisabonos ciklą, Europos Vadovų Taryba pabrėžė, kad 2008-2010 m. laikotarpiu visas mūsų pastangas turime nukreipti pirmiausia į nuoseklų reformų vykdymą. Mus palaiko integruotų vis dar galiojančių gairių stabilumas, taip pat priimtos specialios rekomendacijos, kurių pagrindu valstybės narės greičiau galės atnaujinti ir įgyvendinti savo nacionalinių reformų programas. Prioritetinės sritys liks tos pačios: žinios ir naujovės, įmonių potencialo stimuliavimas, darbo rinkų modernizavimas bei klimato pokyčiai ir energija.
Kiekvienai šių sričių nustatėme konkrečias priemones, paremtas pripažinimu, puikiai apibendrintu Francio Bacono prieš keturis šimtus metų, - kad žinios yra galia. Šiomis dienomis Europos bendrijoje žinių svarba yra tokia pat didelar net didesnnei kadaise sietoji su anglimi. Tai ekonominio augimo, struktūrinio reguliavimo ir socialinės įtraukties katalizatorius.
Todėl Europos Vadovų Taryba įved"penktąją laisvę" žinių ir naujovių srityje. "Penktoji laisvė" pašalins laisvos žinių tėkmės kliūtis. Ji suteiks judrumo talentingiems žmonėms ir atvers prieigą prie žinių ir naujovių, galinčių patraukti vis daugiau europiečių dalyvauti kūrybiniuose procesuose. Naujo Europos inovacijų ir technologijos instituto įkūrimas, Europos Parlamento patvirtintas prieš dvi savaites, taip pat siūlo naujas galimybes Europos tyrinėjimo ir vystymosi potencialo panaudojimui.
Siekdama sustiprinti įmonių, ypač mažųjų ir vidutinių, konkurencingumą, Europos Sąjunga planuoja priemones palengvinti veiklą ir pagreitinti vystymąsi bendrojoje rinkoje. Atsižvelgiant į tai, jog mažosios ir vidutinės įmonės samdo daugiausia žmonių ir yra svarbi galia mokslinių tyrimų ir vystymosi srityse, joms turi būti užtikrinti tinkami teisės aktai, lengvesnprieiga prie finansų šaltinių ir svarbiausia - intensyvesnis bendradarbiavimas naujovių srityje.
Šios Europos Vadovų Tarybos sesijos metu buvo itin pabrėžta Lisabonos strategijos socialindimensija. Manau, kad pastarajai buvo suteikta stipriausia parama, lyginant su buvusia iki šiol. Mes iš naujo patvirtinome investicijų į žmogiškuosius išteklius svarbą. Studijomis ir mokymu galime panaikinti nelygybę ir skurdą, sumažinti jaunimo nedarbą, sukurti naujų ir geresnių darbo vietų bei palengvinti perėjimą į žiniomis pagrįstą ekonomiką. Štai kodėl paprašėme Komisiją parengti Europos Sąjungos žinių reikalavimų apžvalgą iki 2020 m.
Tuo pat metu valstybės narės atsidėjo lankstaus užtikrintumo bendrų principų įgyvendinimui, didindamos socialinę įtrauktį ir nuolat siedamos ekonominės, užimtumo ir socialinės politikos sritis. Priimtos išvados atspindi Europos Parlamento ir Europos socialinių partnerių pozicijas.
Žinios taip pat nepaprastai svarbios, kalbant apie klimato pokyčius. Tik padedant naujosioms technologijoms mes pasieksime ambicingus tikslus, kuriuos užsibrėžėme ir priėmėme praėjusių metų Europos Vadovų Tarybos pavasario sesijoje. Strateginis energijos technologijų planas formuoja šios srities koordinuotos Europos politikos pagrindą, palaikantį ekologiškumo idėją bei žaliąją pramonę. Kaip buvo patvirtinta mūsų socialinių partnerių trišaliame aukščiausio lygio susitikime, surengtame lygiagrečiai su Europos Vadovų Tarybos sesija, klimato pokyčiai suteikia galimybių visiems - tiek įmonėms, tiek darbuotojams. Vien ekologinpramonper metus išauga 5 %, ir šiuo metu joje dirba 3 400 000 žmonių.
Energijos ir klimato paketo ribose mes pasiekėme sutarties dėl pagrindinių principų ir sudarėme grafiką. Tai tikriausiai garsiausias šios Europos Vadovų Tarybos sesijos pasiekimas. Dar kartą buvo patvirtinti mūsų siekiai klimato pokyčių ir energijos srityse. Svarbu tai, kad, nepraėjus dviem mėnesiams nuo paketo paskelbimo, sausio 23 d. pasiekėme sutarimo dėl dviejų pagrindinių elementų diskusijų tąsai - dėl pagrindinių principų ir grafiko.
Valstybių narių vadovai įsipareigojo siekti pasirašyti sutartį 2008 m. pabaigoje ir sudaryti sąlygas, kad paketas būtų priimtas iki galutinio termino - bet kuriuo atveju nepasibaigus dabartinio Europos Parlamento įgaliojimams. Ponios ir ponai, sėkmpriklauso taip pat ir nuo jūsų. Tik priėmę paketą iki galutinio termino, pateisinsime visų Europos piliečių lūkesčius ir duosime teigiamą ženklą mūsų partneriams visame pasaulyje, ypač kalbant apie derybas dėl visa apimančio naujojo Kioto susitarimo, vyksiančias kitais metais Kopenhagoje. Ypač norėčiau pabrėžti šį paskutinįjį punktą.
Europos Vadovų Taryba patvirtino tris pagrindinius principus, turinčius mums padėti pasidalyti užduotis ir tikslus tarp valstybių narių. Jie tokie: pirma, ekonominsėkmir kainų efektyvumas; antra, solidarumas ir teisingumas; ir trečia, skaidrumas. Man malonu pastebėti, kad valstybės narės jau nebevertina šio proceso kaip dalijimosi sunkumų, bet kaip naują vystymosi galimybę.
Taip pat žinau apie Europos Vadovų Tarybos pasiekimus susitariant suformuoti bendrą Europos sistemą, siekiant apriboti emisijas ir jomis prekiauti, taip praturtinant dabartinę nacionalinių apribojimų sistemą. Europos Vadovų Taryba taip pat pripažįsta galimybę, kad tarptautinių derybų nesėkmės atveju ji turėtų padėti energiją naudojantiems sektoriams Europos Sąjungoje, nes jų perkėlimas į žemesnių aplinkos standartų šalis keltų pavojų, kad sumažės darbo vietų Europos Sąjungoje, ir tuo pačiu metu bus didinamas šiltnamio efektą keliančių dujų kiekis apskritai.
Svarbus darbotvarkės punktas buvo klausimas dėl energijos vidaus rinkos liberalizavimo. Tai buvo aišku net tuo laiku, kai Komisija paskelbsavo pirmąjį direktyvų siūlymą dešimtojo dešimtmečio pradžioje: t. y. kad nebus lengva sukurti bendrąją rinką ir kad tai bus ilgas procesas. Praėjus septyniolikai metų, kartu su Europos Vadovų Taryba, reikalaujančia priimti politinę sutartį iki šių metų birželio mėn., mes priartėjome prie šio tikslo. Čia kaip sėkmės raktas ir vėl pasitarnaus glaudesnis bendradarbiavimas su Europos Parlamentu.
Ledynų tirpsmas, ilgesnės sausros ir kritulių kiekio pokyčiai turi tiesioginių padarinių geostrateginiams ir saugos interesams. Vyriausiojo įgaliotinio Ch. Solanos ir Komisijos ataskaita apie klimato pokyčių saugumo aspektus realistiškai pateikia padėtį ir pavojus, su kuriais susiduria Europos Sąjunga. Tai buvo pirmasis toks dokumentas, dėl kurio vyko diskusijos. Europos Vadovų Taryba parėmšią ataskaitą kaip pagrindą tolesniems veiksmams.
Energijos ir klimato problemos bus svarbiausios temos visuose būsimuose aukščiausio lygio susitikimuose tarp Europos Sąjungos ir trečiųjų šalių ar sričių iki 2008 m. birželio mėn. pabaigos, ypač su Japonija, Lotynų Amerika ir Karibų valstybėmis, Rusijos Federacija ir Jungtinėmis Amerikos Valstijomis. Kad galėtume kalbėti ir veikti sutartinai, per keletą ateinančių mėnesių turėsime suartinti savo pozicijas.
Dar šis tas apie finansų rinkas. Atsakydama į krizę finansų rinkose, Europos Vadovų Taryba vieningai patvirtino keturių priemonių reikalingumą: pirma, didinti skaidrumą; antra, gerinti vertinimo standartus; trečia, stiprinti kreditingumą; ketvirta, gerinti rinkos efektyvumą ir suteikti struktūrinių stimulų.
Net šiais netikrumo pilnais laikais valstybiniai lėšų fondai vaidina teigiamą vaidmenį apsaugant kapitalą ir likvidumą. Tačiau naujų veikėjų, kurių investavimo strategijos yra ne visiškai skaidrios, pasirodymas sukelia tam tikrų abejonių dėl neekonomiškos praktikos.
Valstybių narių vadovai sutardėl iniciatyvos sukurti savanorišką tokių fondų praktikos kodeksą.
Europos Vadovų Taryba daug laiko skyrsutarčiai dėl Barselonos proceso stiprinimo. Mano nuomone, reikšmingas pasiekimas tas, kad institucinėje struktūroje sugebėjome padėti diskusijas, kurios iki šiol buvo neoficialios ir uždaros arba apsiribojo uždarais ratais ir neoficialiais kanalais. Pagal sutartį, pasirašytą paskutinės Europos Vadovų Tarybos sesijos metu, visos Europos Sąjungos valstybės narės ir kitos Viduržemio jūros regiono šalys dalyvaus Barselonos procese, taigi tai yra Viduržemio jūros regiono sąjunga. Atsižvelgiant į standartinę Barselonos proceso praktiką, visiškai suprantama, kad Europos Parlamentas, būdamas nepaprastai svarbus Europos ir Viduržemio jūros regiono parlamentinės asamblėjos veikėjas, tinkamai įsitrauks į diskusijas dėl būsimų žingsnių.
Kadangi pirmininkaujančioji Slovėnija stengiasi atrasti subalansuotą visų Europos Sąjungos kaimynų traktuotę, norėtume pabrėžti Europos politikos dėl rytinių kaimynų dimensiją, kurią reikia stiprinti lygiagrečiai su Viduržemio jūros regiono dimensija. Laukiame Europos Vadovų Tarybos birželio mėn. sesijos, kurioje šios problemos bus išsamiai svarstomos remiantis mūsų Lenkijos kolegų iškeltu pasiūlymu.
Ponios ir ponai, trišalsocialinių partnerių viršūnir Europos Vadovų Taryba supranta, kad neegzistuoja vienintelefektyvi priemonė, prasmingai nesujungta su kitomis priemonėmis. Tuo pat metu integruotų priemonių - ar tai būtų Lisabonos strategija, ar energijos ir klimato priemonės, - nepakanka, jei mes visiškai nežinome jų svarbos ir neprisidedame prie jų įgyvendinimo. Galiausiai šie klausimai reikalauja daug daugiau nei beasmenių priemonių; jie reikalauja esminių poslinkių ir įpročių pasikeitimo, t. y. mūsų gyvenimo būdo pokyčių.
Konfucijus yra pasakęs: "Jei galvojate metams į priekį, sėjate sėklą; jei galvojate dešimčiai metų į priekį, auginate medžius; jei galvojate šimtmečiui į priekį, auklėjate žmones." Mes visi kartu turime išmokti gyventi kūrybiškiau. Turime išmokti skubiai keistis informacija ir perimti ekologiškus įpročius. Efektyviausias mokymo metodas yra geri pavyzdžiai. Todėl valstybių narių vyriausybės Europos Vadovų Taryboje susitarmažinti energijos vartojimą savo pastatuose ir automobilių parkuose bei užtikrinti greitą interneto ryšį visoms mokykloms iki 2010 m.
Po Europos Vadovų Tarybos kovo sesijos galime teigti, kad diskusijos ir išvados buvo skirtos labiausiai neatidėliotinoms dabartinėms Europos problemoms. Tačiau žiniasklaidai nepasirodlabai patrauklu - ir aš tai laikau sėkme, - kad mes sugebėjome išvengti tam tikrų diskusijų, galinčių nukreipti mūsų dėmesį nuo pagrindinių vystymosi problemų nepasiekiant jokio sprendimo. Tai buvo viena iš priežasčių, dėl kurių sugebėjome žengti dar kelis žingsnius į priekį, tačiau reikia padaryti kur kas daugiau.
José Manuel Barroso
Europos Komisijos Pirmininkas. - Pone pirmininke, per keletą pastarųjų metų turėjome daug galimybių kartu aptarti partnerystės svarbą. Todėl, kad Europos Sąjungos ambicijos yra įtraukti europiečius kiekvienu lygmeniu. Todėl, kad mums reikia bendros vizijos dėl to, kur krypsta mūsų vadovavimas. Todėl, kad Europos Sąjungos institucijos turi dirbti išvien, kad pateisintų mūsų piliečių viltis.
Po pavasario Europos Vadovų Tarybos aiškiai matome mums kylančias užduotis likusiai metų daliai ir vėlesniam laikui.
Norėčiau pasveikinti pirmininkaujančiąją Slovėniją ir jos Ministrą Pirmininką J. Janšą už itin didelę kompetenciją pirmininkaujant šiai Europos Vadovų Tarybai.
Dabar tikiu, kad mes geriau įžvelgsime, kaip partnerystvers mus žengti į priekį, o būtent - konkrečiu pateikimu.
Tai iš tiesų bus lemiami metai mūsų ambicijoms dėl "Europos rezultatų" - konkrečių rezultatų, skirtų mūsų piliečiams. Turime įrodyti, kad Europai pakanka jėgų ir susitelkimo atlaikyti pasaulinį spaudimą ir priimti pasaulinius iššūkius. Mes taip pat turime parodyti, kad Europos Sąjunga yra teisingas kelias pasiekti reikiamų pokyčių.
Pavasario Europos Vadovų Taryba buvo lemiamas laikotarpis. Argi šios ambicijos, būtent dėl naujos Lisabonos strategijos dėl augimo ir darbo vietų, taip pat mūsų politikos dėl klimato pokyčių ir energetikos politikos ambicijos tebebūtų tos pat, kurios buvo iškeltos dar esant palankesniam ekonominiam klimatui, kai įplaukėme į kur kas audringesnius vandenis? Iki Europos Vadovų Tarybos daugelis dėl to abejojo. Aš pats kalbėjau apie tai, kad Europai reikia laikytis savo įsipareigojimų taip, kad mumis būtų galima tikėti. Po Europos Vadovų Tarybos džiaugiuosi galėdamas pasakyti, kad įvyko puiki, esminius klausimus nagrinėjanti diskusija, kurios metu Europos Vadovų Taryba ne tik patvirtino, kad ji tebėra visiškai įsipareigojusi įvykdyti tikslus, kuriuos buvo nustačiusi energijos ir klimato pokyčių klausimais, bet taip pat ir parėmjuos sutartimi su tiksliu galutiniu terminu. Taip pat Europos Vadovų Taryba patvirtino atnaujintos Lisabonos strategijos dėl augimo ir darbo vietų tikslus.
Leiskite man pabrėžti kai kurias iš išsamiau svarstytų problemų, ypač susitelkiant ties tuo, kaip Komisija ketina plėtoti veiklą toliau.
Jau tapo tradicija Europos Vadovų Tarybos pavasario susitikime apžvelgti ekonominę padėtį Europoje.
Regime margą paveikslą: tuo metu, kai ekonominiai pagrindai Europoje lieka tvirti, pasaulinekonominperspektyva blogėja dėl ekonominės veiklos sulėtėjimo JAV. Todėl pasitikėjimas mūsų gebėjimu numatyti ateitį turi eiti išvien su budrumu. Pasitikėjimas ir budrumas.
Tokia pozicija taip pat teisinga besitęsiančio sąmyšio dėl tarptautinių finansų rinkų fone. Europos Vadovų Tarybos žinia buvo aiški: visos Europos Sąjungos valdžios institucijos yra pasirengusios imtis reguliavimo ir kontrolės veiksmų, jei bus būtina. Dabar ECOFIN Taryba turi greitai ir energingai įgyvendinti veiksmų planą, dėl kurio susitarta praėjusį rudenį ir kuris turi didinti skaidrumą bei stiprinti finansų rinkų funkcionavimą. Europos Sąjunga turi būti budri - ir atrodyti budri, - nes padėtis plėtojasi.
Taip pat esu patenkintas, kad Europos Vadovų Taryba patvirtino Komisijos dokumentą dėl nepriklausomų turto fondų, pritardama, jog reikia bendro Europos metodo ir tikslo susitarti tarptautiniu lygmeniu dėl nepriklausomų turto fondų savanoriško elgesio kodekso reikalingumo, taip pat apibrėžti šalių gavėjų principus tarptautiniu lygmeniu.
Europos Vadovų Taryba taip pat iš naujo patvirtino savo įsipareigojimą atlikti ilgalaikes reformas, visiškai įgyvendindama peržiūrėtą Lisabonos strategiją. Europos Vadovų Tarybos sutarimas dėl šio prioriteto buvo iš tikrųjų įspūdingas. Mes suteikėme naują impulsą Lisabonai ir pradėjome naują ambicingą ciklą.
Man buvo malonu, kad Europos Vadovų Taryba priėmmūsų pasiūlymą ypač pabrėžti investavimą į žmones ir kuo labiau mažinti nemokančių gerai skaityti bei per anksti paliekančių mokyklą jaunų žmonių skaičių.
Taip pat vienas iš pagrindinių dalykų yra lankstus užtikrintumas. Galime remtis nesenu labai teigiamu socialinių partnerių susitarimu ir pamatysime tuos principus, tapusius rezultatais, Europos Sąjungos valstybėse narėse.
Kitas pavyzdys yra "penktosios laisvės" tikslas - tai žinių cirkuliavimo laisvė. Europos Vadovų Taryba paskelbpagrindines tam realizuoti reikalingas priemones. Pavyzdžiui, didelės spartos internetas visoms mokykloms turi būti prieinamas iki 2010 m., ambicingi tikslai taip pat keliami gyvenamųjų namų prieigai.
Dabar turime judėti į priekį, užtikrindami, kad reformų vaisiai bus juntami kiekviename lygmenyje. Tikslai - kaip antai investavimas į žmones, verslo potencialo atvėrimas, vidaus rinkos veikimo užtikrinimas, investicijos į mokslinius tyrimus ir naujoves - turi būti remiami įvedant tobulinimus, kuriuos realiai pajustų žmonės ir įmonės. Šį klausimą daugelis iš jūsų taip pat pabrėždiskusijose, vykusiose Parlamente iki Europos Vadovų Tarybos. Tikiuosi ir tolesnio šių Rūmų palaikymo užtikrinant, kad veiksmai Europos ir nacionaliniu lygmenimis padeda siekti mūsų užsibrėžtų tikslų.
Europos Vadovų Taryba taip pat išdėstaiškų veiksmų planą ir suteiknaują impulsą tebevykstančiam teisės aktų leidybos darbui.
Ypač norėčiau paminėti, kaip tai jau padarMinistras Pirmininkas J. Janša, du pagrindinius Europos Vadovų Tarybos nustatytus galutinius terminus energijos vidaus rinkai bei klimato pokyčių ir atsinaujinančios energijos paketui. Šie galutiniai terminai nėra vien "rašomojo stalo susitvarkymas" prieš kitų metų institucinius pakeitimus. Jie reiškia būtinų pakeitimų įvedimą taip greit, kiek įmanoma, kad Europos Sąjunga galėtų pirmauti pasaulyje sprendžiant šį itin svarbų klausimą.
Energijos vidaus rinkos paketo ribose turime pasiekti sutarties, kad parodytume, jog institucijos yra pajėgios patenkinti gyventojų, vartotojų ir įmonių interesus, tad mes įsipareigojome mėginti pasiekti politinės sutarties iki 2008 m. birželio mėn. Komisija ir toliau laikosi požiūrio, kad tinkamiausia kelias judėti į priekį - visiškai nesusaistyta nuosavybė, bet mes ir toliau aiškiai duodame suprasti, kad esame pasirengę svarstyti funkciškai lygiavertes alternatyvas. Mes taip pat ir toliau glaudžiai bendradarbiausime su šiais Rūmais ir Taryba, kad padėtume "užlopyti" likusias spragas.
Politinsutartis dėl klimato ir atsinaujinančių energijos šaltinių paketo šių metų pabaigoje bus aiškiausias iš galimų ženklų mūsų tarptautiniams partneriams - būtent ženklas, kad Europa rimtai žiūri į savo įsipareigojimus. Tai leistų priimti pasiūlymus Parlamento kadencijos metu 2009 m. pradžioje. Tai labai svarbu, nes patenkame tiesiai į finišą siekiant tarptautinio susitarimo dėl klimato pokyčių Kopenhagoje kitais metais.
Šis tarptautinis susitarimas yra svarbiausias mūsų prioritetas ir vienintelis geriausias būdas apriboti pasaulines emisijas bei užtikrinti, kad energiją naudojančios mūsų pramonės šakos turės lygias galimybes, kurių joms trūksta.
Tuo tarpu peržiūrėtame prekybos emisijomis plane mes turime išdėstyti žingsnius, kuriuose žengsime, jei atsirastų problemų tam tikruose sektoriuose ar subsektoriuose, susiduriančiuose su anglies nuotėkio pavojumi, nes jie negali atitikti reikalavimų dėl kainų. Komisija kartu su visais tarpininkais ir ypač su socialiniais partneriais spartins darbą, siekdama surinkti duomenis ir atrast reikiamą sprendimą, kurį tokiais atvejais būtų galima taikyti ateityje.
Žinau, kad Europos Parlamentas šiems dviem klausimams skiria ypatingą dėmesį. Tikiuosi, kad jūs sugebėsite prisijungti prie Tarybos iki galutinio termino, kad suteiktume patikimumo mūsų derybinei pozicijai pasaulio lygmeniu.
Europos Vadovų Taryba per artimiausius mėnesius nekantriai laukia konkrečių Komisijos siūlymų daugelyje sričių. Norėčiau jums bent šiek tiek pristatyti tris sritis, kuriose mes dirbsime prieš pateikdami pasiūlymus iki vasaros.
Pirma, tai mūsų socialinės darbotvarkės atnaujinimas. Mūsų tikslas - nutiesti kelią įvairiapusiam Europos susitarimui dėl socialinės vizijos XXI amžiuje -
socialinės vizijos, atsakančios į naujus iššūkius, kaip antai globalizacija ir demografiniai pokyčiai;
vizijos, pagrįstos principu parūpinti "gyvenimo progas" kiekvienam, suteikiant galimybes, prieigą bei palaikant solidarumą;
vizijos, atsižvelgiant į socialinius iššūkius visuomenei kaip visumai, atkreipiant dėmesį į tokius klausimus kaip jaunimas, išsilavinimas, migracija, senėjimas, taip pat tarpkultūrinis dialogas;
vizijos, kai, žinoma, kur kas konkrečiau atsižvelgiama į skurdo problemas, su kuriomis vis dar susiduriame mūsų Europoje.
Mes pridėsime tebevykstančios konsultacijos rezultatus, remdamiesi mūsų socialine kritine analize, ir pateiksime konkrečius siūlymus - lygiai taip, kaip pateikėme Vidaus rinkos apžvalgą praėjusį lapkričio mėn. Socialinės darbotvarkės forumas, kurį organizuojame gegužę, mums yra gera galimybišbandyti šį metodą.
Antra, tai būsimasis Mažųjų įmonių akto siūlymas. Kertinis mūsų sumanymo akmuo - poreikis pažvelgti į visą MVĮ gyvavimo ciklą. Pagalba kūrimosi pradžioje yra menkos vertės, jei MVĮ neleidžiama plėtotis toliau.
Verslo pasaulis labai aiškiai leido suprasti, kad mažosioms įmonėms reikia ne dar vieno politinio pareiškimo, bet realių veiksmų. Tai reiškia plėtojimosi kliūčių pašalinimą, supaprastinant reguliavimą, skatinant elektroninį valdymą, lengvinant prieigą prie viešųjų pirkimų bei mažinant nebūtiną gaišatį - kitaip tariant, biurokratijos mažinimą. Viliuosi su Parlamentu aptarti, kaip įgyvendinti šias idėjas.
Trečioji sritis, kurios siūlymus greitai pateiksime, yra Viduržemio jūros regiono valstybių sąjunga. Komisija itin palaiko įsipareigojimą suteikti naują impulsą mūsų Viduržemio jūros regiono politikai.
Džiaugiuosi, kad jau sutarta, kad projektą realizuos visos 27 valstybės narės, toliau įgyvendindamos Barselonos procesą. Taip pat labai didžiuojuosi Europos Vadovų Tarybos Komisijai išreikštu pasitikėjimu paprašant, kad mes pateiktume reikiamus siūlymus, skirtus apibrėžti šios Viduržemio jūros valstybių sąjungos modalumus. Europos Vadovų Taryba pripažino, kad Komisija geriausiai geba sukurti institucinę struktūrą, suderinamą tiek su Sutartimi, tiek su veiklos sritimis bei jau egzistuojančiais forumais. Skubiai dirbsime siekdami sukurti tinkamą institucinę struktūrą, įgyvendinsiančią naujo lygmens užmojus, - tokią, kuri padėtų mums greitai realizuoti apčiuopiamus projektus kartu su mūsų Viduržemio jūros regiono valstybių partneriais.
Tačiau nesuklyskime - institucijos ir priemonės neveiks pačios savaime. Užmojai, kuriuos pirmiausia turime paversti veiksmais, yra politinvalia - abiejose Viduržemio jūros pusėse. Galime susirinkti su pasiūlymais kurti naujas institucines struktūras, bet jei nebus politinės abiejų pusių valios, nepasieksime konkrečių rezultatų.
Žinau, kad daugeliui garbingų Narių rūpi šis klausimas, ir mes, žinoma, būtinai įtrauksime jus į tolesnį darbą. Beje, turėsiu galimybę kreiptis į Europos ir Viduržemio jūros valstybių Parlamentinę asamblėją Atėnuose, vyksiančią šią savaitę.
Manau, kad Europos Vadovų Taryba buvo iš tiesų svarbus žingsnis pirmyn. Dabar ES partnerystturi tesėti pažadus ir paversti 2008-uosius esminių įvykių metais Europai.
Joseph Daul
PPE-DE frakcijos vardu. - (FR) Pone pirmininke, pone Europos Vadovų Tarybos Pirmininke, pone Europos Komisijos Pirmininke, ponios ir ponai, pastaroji Europos Vadovų Taryba didžia dalimi buvo skirta apibrėžti naują Lisabonos strategijos ciklą ir vyko labai sudėtingame tarptautiniame ekonominiame ir finansiniame kontekste. Vis dėlto Sąjungos rodikliai yra gana įkvepiantys - daugiau darbo vietų, 2,9 % augimo tempas 2007 m. bei mažėjantis biudžeto deficitas.
Žinoma, ši pažanga pirmiausia yra verslo restruktūrizavimo pastangų vaisius, tačiau ji taip pat yra daugelio valstybių narių reformų politikos ir tinkamo administravimo rezultatas. Komisija rėmšias pastangas, ir aš sveikinu ją dėl jos nuostatos ir pastovaus darbo ta kryptimi. Nuo kitos Atlanto pusės pučiantis vėjas nieko gero nepranašauja, ir augimo prognozės 2008 m. yra blogesnės nei galbūt tikėjomės.
Esant tokiam kontekstui, labai viliojanti išeitis atrodo užsisklęsti savyje, sustabdyti reformas ir saugoti sienas, laukiant šviesesnių dienų. Kyla didelpagunda - ir mūsų politiniai oponentai dažnai tam pernelyg nusileidžia - leisti pinigus, kurių neturime, siekiant, kad Europos žmonės manytų, jog viskas ir toliau gali būti taip, kaip anksčiau. Mūsų parlamentingrupnuoširdžiai laikosi atsakingos politikos - judėjimo, reformų ir solidarumo politikos.
Norėtume paprašyti Komisijos pristatyti mums savo ekonominės politikos gaires bei užimtumo gaires, kad jas būtų galima kuo greičiau priimti. Nacionalinės vyriausybės savo gyventojams turėtų aiškiau paaiškinti pagal Lisabonos strategiją numatytų reformų naudą. Šios reformos dažnai pateikiamos neteisingai ir nėra įgyvendinamos pakankamai. Vyriausybėms vis dar sunku juntamai jas įgyvendinti. Vis dėlto mūsų grupir toliau jas gins ir oponuos tiems, kurie pataikaudami rinkėjams siekia jas sušvelninti arba atidėti neapibrėžtam laikui.
Norime eiti pirmyn ir paspartinti Europos žinių politiką. Siūlome remti laisvą tyrėjų, studentų bei mokslininkų judėjimą ir sukurti bendrą sistemą saugant intelektinės nuosavybės teises. Reikalaujame pašalinti kliūtis abipusiam kvalifikacijų pripažinimui ir mūsų Europos universitetų modernizavimui gaunant ES finansinį palaikymą.
Ponios ir ponai, antroji Europos Vadovų Tarybos užduotis buvo paaiškinti sąlygas, kuriomis bus įgyvendinti ambicingi klimato pokyčių stabdymo tikslai, priimti 2007 m. kovą. Šios detalės buvo reikalingos tam, kad įmonės pagaliau galėtų susitelkti ateities planams. Iš tiesų, dėdama daug pastangų į "dekarbonizavimą", ekonomika neturi paveikti energiją naudojančių pramonės šakų konkurencingumo.
Galiausiai aš palaikau sutartį dėl Viduržemio jūros regiono valstybių sąjungos, Prancūzijos pasiūlytą Tarybai remiantis tuo, kad Barselonos procesas nedavpageidaujamų rezultatų. Ši iniciatyva siekia užmegzti glaudesnius Europos ir Viduržemio jūros regiono valstybių ryšius. Visi žinome mastą, kuriuo vystymosi, migracijos ir politinio stabilumo iššūkiai šiose šalyse tiesiogiai mus veikia. Todėl tikimės, kad šis projektas žymės posūkio tašką plėtojant mūsų ryšius su Viduržemio jūros regiono šalimis, kurie turi tapti konkretesni, efektyvesni ir, svarbiausia, labiau politiniai, norint pasiekti tikros taikos Artimuosiuose Rytuose.
Martin Schulz
PSE frakcijos vardu. - (DE) Pone pirmininke, ponios ir ponai, ekonominpadėtis Europos Sąjungoje yra stabili, bet jai kyla grėsmė. Tokią išvadą padarši Europos Vadovų Taryba. Augimas vis dar stabilus ir užimtumas didėja, tačiau visam tam kyla grėsmė. Kyla klausimas: kas šios grėsmės šaltinis? Grėsmkyla dėl ekonominės veiklos JAV sulėtėjimo, kuris savo ruožtu yra pagrindinių korporacinių bankų, kitaip tariant, investicinių bankų, finansinės krizės toje šalyje vienas iš rezultatų.
Pirmininke Barrosai, jūs teigėte, kad viena Tarybos pateiktų išvadų yra tvirtinimas, jog mes Europos Sąjungoje turime būti pasirengę imtis reguliavimo ir kontrolės veiksmų, jei jie bus būtini reaguojant į tokį tarptautinių finansų rinkų vystymąsi. Leiskite man jūsų paklausti: kada, jei ne dabar, šie veiksmai turi būti pradedami? Dabar kaip tik metas įvertinti tikslius mechanizmus, kuriais "Laukinių Vakarų" kapitalizmas, kuriamas tarptautinių finansų rinkų investuotojų, kelia pavojų Europos augimui. Mano manymu, ši Europos Vadovų Taryba vieną iš savo išvadų turėjo pateikti daug išsamiau, įvardydama, kokiomis priemonėmis turime naudotis atlikdami šį tyrimą.
(Plojimai)
Pone pirmininke, mes atkreipėme dėmesį į tai, kad ši Taryba kur kas išsamiau stengėsi kalbėti apie Europos socialinę dimensiją. Tačiau užuot siūlę nuoseklią koncepciją, tai daro "gabalais". Pavyzdžiui, penktoji laisvė, Ministre Pirmininke J. Janša, yra socialinės politikos dalis. Jūs teisus, žinios yra valdžia, tai visiškai teisinga. Tačiau žinios taip pat kuria prieigos prie pasaulio ekonomikos plėtros galimybes, be to, žinios kuria galimybes dalyvauti vis labiau skirtinga tampančioje darbo rinkoje.
Visuose profesiniuose sektoriuose geriausiai savo darbo vietai tinkantis darbuotojas yra tas, kuris turi tinkamą kompetenciją, prieigą prie žinių ir taip pat nuolatinę galimybę tas žinias atnaujinti. Todėl prieiga prie žinių taip pat reiškia prieigą prie socialinio teisingumo. Kai kalbame apie Europos socialinę dimensiją, tai reiškia, kad turime naudoti integruotąjį metodą. Tai nereiškia tiesiog šen bei ten pateikti keletą komentarų apie socialinę politiką. Štai kodėl žvelgiant iš mūsų perspektyvos, t. y. iš socialistų frakcijos perspektyvos, Taryba dar kartą nepateisino mūsų vilčių dėl Europos socialinės dimensijos.
Štai kodėl labai susidomėję klausėmės, kai jūs pasakėte, kad Komisija šią vasarą ketina imtis vidaus rinkos socialinės dimensijos - Europos Sąjungos socialinės dimensijos - nuoseklios apžvalgos, ir pateiks mums šio proceso rezultatus. Panaudosime tai kaip kriterijų matuoti jūsų atliktam darbui. Jūs siekiate pažangos toje srityje, o mes stebėsime, kaip jums pavyks viską suderinti. Tačiau įvertinsime jūsų atliktą darbą ir kita prasme. Nepriimtina, kad Taryba - ir aš kreipiuosi į jus, Ministre Pirmininke J. Janša ir į jus, Komisijos Pirmininke, - ignoruoja Europos Parlamento nuomones.
Čia turiu oficialių dokumentų, pateiktų Tarybai, sąrašą. Jį sudaro aštuoni įvairiai suformuotos Tarybos pateikti dokumentai, EESRK nuomondėl užimtumo prioriteto kategorijų (Lisabonos strategija) ir Regionų komiteto rezoliucija. Šiame sąraše nėra nvieno Europos Parlamento dokumento, netgi dokumento, kurį mes priėmėme dėl Lisabonos strategijos. Mano frakcijos požiūriu, tokia reikalų padėtis yra apgailėtina, nes ji rodo, kad jūs nepakankamai rimtai traktuojate socialinę dimensiją, patį Europos Parlamentą bei šių Rūmų nuomonę.
(Plojimai)
Buvo pasiekta tam tikros pažangos - t. y. to, ką pasakmano kolegos, kai mūsų frakcijos diskusijų metu paklausėme jų, ką jie mano apie klimato politiką. Taip, tiesa, kad klimato pokyčiai yra pagrindinis iššūkis, su kuriuo susiduriame, ir ši Taryba padaresminę pažangą pasiekdama pusiausvyros tarp klimato politikos reikalavimų ir pramonės reikalavimų. Pasiekti šią pusiausvyrą yra visų institucijų užduotis.
Tačiau čia neturėtų kilti nesusipratimų: kai kurie pramonės lobistai tokius Tarybos pareiškimus interpretuos taip, lyg jie reikštų, kad pramonnepakankamai tikrinama ir jai daromas nepakankamas spaudimas. Iš tiesų yra visiškai priešingai. Mes pasieksime savo tikslus dėl klimato tik tada, jei pramonatliks savo vaidmenį. Be to, mes pasieksime savo tikslus tik tada, jei leisime pramonei atlikti jos vaidmenį. Abu aspektai yra esminiai. Jei norime susidoroti su klimato pokyčiais, turime tai daryti Europoje, todėl teisinga, kad tarptautiniai susitarimai suteikia Europos pramonei galimybę lygiai konkuruoti su pramone visame pasaulyje. Ši išvada buvo teisinga, ir mes jai visiškai pritariame.
Leiskite man pateikti paskutinį komentarą dėl Viduržemio jūros regiono valstybių sąjungos - jį rasite paminėtą "Išvadų" 19 puslapyje, ir jame atsiskleidžia dar viena iš Tarybos ateinanti informacija. Esame patenkinti, kad yra dabar ši problema tapo aiškesnė, ir jūs teisus dėl to, ką teigėte dėl kaimynystės politikos Viduržemio jūros regione. Ministras Pirmininkas J. Janša teisingai pabrėžė, kad čia vykdoma partnerystės politika turi paskatinti partnerystės politiką kitur. Mano kolega H. Swoboda tuojau pakomentuos Rytų dimensiją, ir būtent mūsų frakcijos vardu, nes mes iškelsime savąjį pasiūlymų dėl šios problemos rinkinį.
Leiskite man pasakyti galutinį vertinimą. Tai buvo normali Taryba. Kalbant socialinę politiką, Taryba buvo nesėkminga - deja, tai Europos Sąjungoje tapo norma, bet į tai galima atkreipti dėmesį. Tai buvo "įprasti reikalai", susiję su Viduržemio jūros regiono valstybių sąjunga. Matėme, jog čia buvo panaudotas "sraigtasparnio metodas": "sukelkite dulkių audrą ir prieš nusėdant dulkėms sraigtasparnis tegul vėl pakyla". Jūs visiškai teisus, mums reikia apčiuopiamesnio dalyko. Jei reikia gauti šiuos apčiuopiamus rezultatus - ir galutinis sprendimas priklauso nuo Jūsų, Pone pirmininke, - jie turi būti gauti bendradarbiaujant su Europos Parlamentu. Faktas tas, kad kažkam, kas nuspręsta Viduržemio jūros regiono valstybių sąjungos viduje, reikia finansavimo iš Europos Parlamento, ir todėl nepaprastai svarbu, kad išvadose būtų konstatuojama, jog Europos Parlamentas visiškai įsitrauks į būsimąsias Viduržemio jūros regiono valstybių sąjungos struktūras.
Dėkoju už jūsų dėmesį. Taip pat norėčiau padėkoti mūsų niekuomet geros nuotaikos neprarandantiems kolegoms iš KSS (Krikščionių socialinės sąjungos), kurie parodman tokį pakantumą.
(Plojimai)
Adina-Ioana Vălean
ALDE frakcijos vardu. - Pone pirmininke, viena yra tikra - be bendrų veiksmų ir atsakomybės spaudimo valstybės narės stokotų noro ką nors nuveikti dėl klimato pokyčių, be to, dar viena neparanki Europos Sąjungai tiesa ta, kad aukščiausio lygio susitikimo išvados dažnai ilgos savo retoriniu pateikimu ir trumpos pristatant jas vykdymui. Jau matome ženklus, kaip valstybės narės ieško būdų sušvelninti pastarųjų metų politinių įsipareigojimų kampus ir kainas, nors N. Sternas 2006 m. pranešime įspėjo, kad veiksmų kainos dabar bus gerokai mažesnės nei vėliau neveiklumo kainos. Dalis paskutinės išvados sakinių perša mintį, kad būtinybir privalomumas atsakyti į klimato pokyčius jau menksta. Tai reikštų katastrofą - tiek mūsų klimatui, tiek mūsų pasitikėjimui.
Šiose diskusijose per mažai įvertintas energijos vartojimo efektyvumas - paprasčiausias ir kainos požiūriu labiausiai efektyvus būdas sumažinti mūsų bendras emisijas. Pradiniame Tarybos išvadų projekte valstybės narės įpareigotos 10 % sumažinti energijos naudojimą valdžios pastatuose ir automobilių parkuose, o dabar skaitome tiesiog apie "esminę pažangą". Tai būtų nedidelis, bet reikšmingas gestas, rodantis, kad vyriausybės rodo pavyzdį. Turi būti eksploatuojamos fiskalinės priemonės, skatinančios labiau į aplinkosaugą orientuotą elgesį. PES įrodsavo vertingumą ir buvo priimta kaip pasaulinis standartas suteikti ekonominiams emisijų mažinimo stimulams. "Žalieji" mokesčiai, kaip antai sumažintos PVM normos, gali taip pat turėti panašų poveikį, skatindami mažai energijos naudojančių transporto priemonių ir namų apyvokos prietaisų poreikį.
Kalbant apie ekonominius aukščiausio lygio susitikimo aspektus, išvadose giriamasi, kad Europos Sąjungos ekonomikos pagrindai išlieka tvirti - vis dėlto tai skiriasi nuo to, kaip šią perspektyvą supranta daugelis mūsų piliečių, gaunančių vis didesnes sąskaitas ir didėjant įsiskolinimams, kurie turėtų mus sulaikyti nuo besaikio optimizmo.
Verta priminti pagrindinius Lisabonos strategijos principus: struktūrinės reformos, fiskalindisciplina ir investicijos, nukreiptos į produktyvias sritis, garantuojančias augimą ateityje. ES valstybės narės (su viena ar dviem garbingomis išimtimis) išlaiko tą patį lygį, išskyrus jų įsipareigojimą 3 % savo bendrojo vidaus produkto išleisti moksliniams tyrimams ir vystymuisi. Dabar kalbame apie penktąją - žinių ir naujovių - laisvę, tačiau neturime užmiršti, kad dar nesugebėjome įgyvendinti pirmųjų keturių laisvių, ypač darbo ir paslaugų laisvo judėjimo srityje visoje ES.
Galiausiai parama MVĮ teisingai laikoma labai svarbia ekonominiam vystymuisi ir naujovėms. Turime leisti joms gauti kuo daugiau naudos iš vidaus rinkos, taip pat Taryba turi daugiau nuveikti Europos konkurencingumo labui, sėkmingomis išvadomis užbaigdama ilgai užsitęsusias diskusijas dėl Europos patentų ir privačios bendrovės statuto. Tarybos išvados atsargiai skelbia, kad tai įvykdyti yra iššūkis. Savo ruožtu Parlamentui taip tikrai bus.
Brian Crowley
UEN frakcijos vardu. - Pone pirmininke, norėčiau padėkoti einančiajam pirmininko pareigas ir Komisijos pirmininkui už šiandieninį jų įnašą. Gana įdomu, kad mums kalbant apie grėsmę augimui ir ekonomikai, daug žmonių traukiasi atgal į savo išeities poziciją: arba esi už kapitalizmą, arba prieš kapitalizmą. Jie nemato, kad yra vidurio kelias, taip pat ir sritis, kurioje galima veikti. Investavimo platformoje egzistuoja senas posakis: "Kai gatvėse liejasi kraujas, galima uždirbti pinigų".
Tikrovtokia, kad reali grėsmkurti užimtumą ir ekonominį augimą Europos Sąjungos viduje nėra taip labai priklausoma nuo rinkos krizAmerikoje, tačiau labiau nuo mūsų nesugebėjimo ar nenoro rizikuoti ir būti novatoriškiems ieškant galimybių šiose krizės srityse.
Įdomu, kad žvelgiant atgal į pastaruosius praėjusius 100 metų, kiekvienu pramonės plėtros ir kiekvienu ekonomikos plėtros etapu arba JAV, arba Europos Sąjunga puikiai sugebėjo kurti naują pramonę, sukurdamos naujus ekonominius pakilimus būtent dėl sunkumų, su kuriais susidurta vienose srityse ir už kuriuos atsigriebta kitose srityse.
Vienas iš Europos Vadovų Tarybos pasiektų pasisekimų yra tas, kad Taryba pamatė, jog kyla rizika ir pavojai - ar tai būtų klimato pokyčiai, ar padidėję naujovių ir technologijų reikalavimai, ar MVĮ reguliavimo našta, - tačiau taip pat yra ir galimybių. Imdamiesi veiksmų dabar, galime įgyti ilgalaikę perspektyvą, kaip minėjo Ministras Pirmininkas, pavartojęs Konfucijaus analogiją: sodindami medį, žvelgiame 10 metų į priekį.
Tai realus būdas, kuriuo greitai galime pasiekti tikro augimo ir vystymosi Europos Sąjungos viduje, taip pat kaip ilgalaikių patikimų fondų įsikūrimo, nepaisant to, jog kai kurios antraštės, kurias skaitysite, teigs jums neigiamus dalykus. Šiandien vieno iš laikraščių antraštskelbia, jog "Jaguar" ir "Land Rover" perėmIndijos bendrovė, ir tai esąs pavyzdys, kaip ekonomingalia persikėliš Vakarų į Rytus. Tiesa tokia, kad korporaciniai ir suverenūs turto fondai investuoja į pramonę ir į verslą. Turime rasti būdą užtikrinti, kad ne tik gauname tą turtą ir lėšas, bet ir garantuojame, jog dividendai grįžta į mūsų ekonomiką, didindami ekonominį augimą ir kurdami daugiau darbo vietų.
Kalbant apie naujoves ir technologijas, svarbu prisiminti, kad Europos Sąjungoje 73 % darbo jėgos, dirbsiančios 2017 m., jau dirba. Tačiau iš tų technologijų, kurias naudosime 2017 m., šiandien egzistuoja tik 10 %. Todėl reikalavimas toliau investuoti į mūsų žmonių mokymą, jų įgūdžių didinimą, mokant juos ir suteikiant jiems naujų žinių, padedančių susidoroti su naująja ekonomika, yra gyvybiškai svarbus.
Paskutinis punktas, kurį pabrėšiu - kaip labai svarbų, jį taip pat minėjo ir M. Schulz, - yra tas, kad Europos Sąjungos sėkmper pastaruosius 20 metų buvo paremta ekonominio augimo ir socialinio vystymosi bei apsaugos "dvigubo kelio" metodu. Vienas negali egzistuoti be kito. Visais mūsų ekonomikos vystymosi etapais turime užtikrinti ne tik tai, kad turtuoliai taptų turtingesni - taip atsitiks bet kuriuo atveju, - bet kad yra daugiau galimybių mums parodyti kilnumą ir solidarumą su savo žmonėmis - ir ne tik energijos ir finansų rinkose, - užtikrinant, kad visi mes galime gauti naudos iš vykstančio augimo ir kūrimosi.
Rebecca Harms
, Verts/ALE frakcijos vardu. - (DE) Pone pirmininke, pone einantysis pirmininko pareigas, pone Komisijos Pirmininke, diskusijų metu man susidarįspūdis, kad mes kalbėjome apie du skirtingus įvykius. Aš stebėjau Tarybą savo frakcijos vardu, tačiau nesusidariau visiškai jokio įspūdžio apie tą įvykį, kurio tikslas buvo sukurti, pavyzdžiui, kokias nors naujas, pažangesnes, ambicingas bendras klimato politikos iniciatyvas.
Tikriausiai prisimenate, kad šiek tiek prieš susirenkant Tarybai Javieras Solana pateiksavąjį klimato scenarijų žvelgiant iš saugumo perspektyvos. Jei Žalieji būtų paskelbę ką nors panašaus į pareiškimą, kuriame teigiama. kaip klimato pokyčiai sukels konfliktus visame pasaulyje ir ypač sustiprės spaudimas išsivysčiusiam pasauliui, veikiausiai kiekvienas būtų pasakęs: "Žalieji "nuvažiavo į lankas", iškeldami tokius apokaliptinius scenarijus".
Iš tiesų Solanos pranešime yra daug tiesos, ir mane nustebino, kad nvienas iš jo iškeltų pagrįstų punktų Tarybos nebuvo aptartas. Be to, srityse, kuriose reikalingas didesnis nuoseklumas palyginti su tuo, kas buvo pateikta pernai, matome didesnį nenuoseklumą. Būtent mūsų federalinkanclerAngela Merkel, kuria pernai taip didžiavausi, buvo tas asmuo, kuris kovojo dėl atidėjimo, sumažinimo ir lengvatų. Neturėkime jokių iliuzijų: jei kuriame lengvatų taisykles Europos pramonei dėl prekybos emisijomis - o tai buvo pagrindinis Tarybos aptariamas klausimas tuo metu, - turime pripažinti, kad Taryba nuo pat pradžių buvo nesėkminga. Manau, kad tai nepaprastai neigiama žinia, siunčiama likusiajai pasaulio daliai, jei kalbame apie prekybos emisijomis lengvatas kitam dešimtmečiui. Kaip tokiomis aplinkybėmis galime pasiekti ambicingą tikslą Poznanėje ar Kopenhagoje pakviesti likusiąją pasaulio dalį eiti su mumis kartu?
Mano nuomone, tai, kas įvyko, yra save išpildanti pranašystė. Mano frakcijos vardu leiskite man labai aiškiai pareikšti: mes norime tinkamos prekybos emisijomis, o ne lengvatų. Mes veikiau apsaugosime atsinaujinti gebančią Europos pramonę ties savo išorinėmis sienomis nei nusilenksime spaudimui šioje svarbioje klimato proceso jungtyje - pradedant plieno ir automobilių pramonės šakomis ir kitais lobistais, kurie, kaip matome iš naujosios ataskaitos, jau daro tiesioginę ir, beje, besaikę įtaką sprendimams Briuselyje.
Mano nuomone, tai nebuvo ambicingas aukščiausio lygio susitikimas - jis buvo menkystiškas. Taip buvo ne tik dėl naujo Angelos Merkel, kuri liovėsi būti "klimato kanclere", vaidmens. Tai buvo ir todėl, kad labai daug šalių Europoje keliauja tolyn pavieniui. Kai kurios šalys atskirai derasi dėl vizų sutarčių. Kitos aptaria savo raketų gynybos metodą su amerikiečiais. Nėra jokios vienybės Kosovo ar energijos saugumo klausimais: vokiečiai savarankiškai tariasi su Rusijos "Gasprom", italai ir vengrai taip pat tvarko reikalus savarankiškai. Viduržemio jūros regiono valstybių sąjunga iš tikrųjų buvo tik N. Sarkozy idėja, kaip būdas apsaugoti urano importą į Prancūziją mainais už ginklus ir branduolinės technologijos eksportą. Mano nuomone, bendra šio aukščiausio lygio susitikimo programa buvo nepaprastai bloga, ir jo rezultatams pernelyg didelę įtaką padarnoras eiti kiekvienam sau ir visiškai menkas bendrumas. Man ambicingas metodas reiškia viena, o menkystiškumas - visai ką kita, ir bendras mano šio aukščiausio lygio susitikimo įspūdis yra jo menkystiškumas. Tai tikrai negerai, bet dar blogiau, kad šiandien šiuose Rūmuose tuo klausimu esama tiek mažai sąžiningumo.
Dimitrios Papadimoulis
Pone pirmininke, pone Komisijos Pirmininke, pone einantysis pirmininko pareigas, tam tikru mastu suprantama, kad turite atvykti čia ir bandyti "baltinti" aukščiausio lygio susitikimo rezultatus. Tačiau iš Jūsų laukiau didesnio atvirumo ir didesnio kuklumo.
Užuot tiesiog sveikinus vieną kitą ir gyrus save, taip pat laukčiau, kad pakalbėtumėte apie jūsų politikos trūkumus bei apie jūsų nesėkmes. Laukčiau, kad kalbėtumėte apie socialinę darbotvarkę ir socialinę nesėkmę, matomą iš to, kad aukščiausio lygio susitikimo diskusijoje jos nebuvo - 70 mln. vargšų, iš kurių 20 mln. yra vaikai.
Užuot sakę "sukūrėme darbo vietas", turėtumėte pasakyti, kad tos darbo vietos yra prastai apmokamos, su lanksčiais įdarbinimo terminais, ir kad 20 mln. darbuotojų Europos Sąjungoje skursta. Turėtumėte kalbėti apie savo laikiną Jūsų paties Lisabonos tikslų apžvalgą, M. Barrosai: iš trijų Lisabonos strategijos kolonų (konkurencingumas, aplinka, sanglauda) Jūs pašalinote socialinę, regioninę ir teritorinę sanglaudą ir nuvertinote aplinkosaugos problemas.
Kalbant apie klimato pokyčius, einantysis pirmininko pareigas pats sutiko, kad daug Taryboje susitinkančių valstybių narių iš pat pradžių bandsutrumpinti Jūsų pasiūlymų paketą, M. Barrosai, konkurencingumo vardu. Užuot patyrinėjusios, kaip savo tikslus galėtų padaryti ambicingesnius ir labiau susaistančius, kai nuvyks į Kopenhagą, Komisija ir Taryba bando atleisti nuo atsakomybės didelius pramonės ir ekonomikos sektorius.
Baigdamas norėčiau pabrėžti, kad šiuo metu, kai net fanatiškiausi pasaulio neoliberalai atranda viešo kišimosi reikšmę, žlungant vertybinių popierių rinkoms ir esant kreditų krizei, Taryba ir Komisija netgi dabar leidžia kategoriškai vienašaliam, nekontroliuojamam Centriniam bankui rūpintis tik infliacija, užmiršdamos pavojų, kylantį Europos ekonomikai dėl depresijos arba nulinio augimo.
(Plojimai)
Johannes Blokland
, IND/DEM frakcijos vardu. - (NL) Paskutiniame metiniame pavasario aukščiausio lygio susitikime Europos Vadovų Taryba pareišknorinti vykdyti ambicingą klimato politiką. Sausio 23 d. tai buvo įgyvendinta konkrečia forma - pateikiant teisės aktų siūlymus, šiltai pasveikintus šio Parlamento. Esu įsitikinęs, kad norėdami efektyviai veikti turime užtikrinti, jog konstruktyvi Tarybos ir Parlamento sutartis bus pasiekta prieš Poznaną, ir todėl turime vengti procedūrų, kurios paverstų pirmąjį sutarties variantą neįmanomu skaityti. Tokiai sutarčiai reikia Parlamento ir neabejotinai Tarybos lankstumo.
Europos Sąjungos pastangos yra vertingos, bet jos būtų dar vertingesnės, jei visa tarptautinbendruomenspręstų aplinkos ir klimato problemą. Balyje buvo žengtas svarbus žingsnis. Džiaugiuosi, kad Taryba ir toliau dės intensyvių pastangų, kad Poznane pasiektų sutarties su visais dalyviais.
Lisabonos strategija yra energingai įgyvendinama kaip paskutiniojo pavasario aukščiausio lygio susitikimo rezultatas. Tai gera žinia. Ji reiškia, kad valstybių vadovai arba vyriausybės įžvelgia socialinės dimensijos reikalingumą. Ar Tarybos pirmininkas, J. Janša, gali mums pasakyti apie tai ką nors daugiau? Ar galime tikėtis kokių nors papildomų pasiūlymų?
Galiausiai, išraiškos laisvyra geras dalykas. Ji parodo brandų požiūrį, o tai yra labai išmintinga. Nyderlanduose parlamento narys kuria prieštaringai vertinamą filmą apie islamą. Tikiuosi, kad Europa kalbės vienu balsu, jei tai sukeltų nelauktą suirutę.
Roger Helmer
Pone pirmininke, Europos Vadovų Tarybos posėdžio pirmininkavimo išvadose pateikiamos visos įprastos klišės apie socialines dimensijas ir MVĮ bei visiškai nekreipiama dėmesio į svarbiausias Europos ekonomikos problemas - t. y., kad Europa per daug apkrauta mokesčiais ir reglamentais ir todėl nepajėgia priimti pasaulinės konkurencijos iššūkių. Norėčiau pridurti, kad pranešimas buvo ypatingas būtent tuo, kas jame praleista. Mes daug girdime apie Lisabonos procesą, bet labai nedaug - apie Lisabonos sutartį, kuri, kaip visi žinome, iš tiesų yra nepavykusi Konstitucija.
Nepaisant visų pažadų Europos gyventojams, nusprendėme daugumoje Valstybių narių ratifikuoti šią Sutartį be referendumo. Priėmėme tą sprendimą todėl, kad žinome, jog žmonės su tuo nesutiktų. Mano srityje neseniai įvykęs balsavimas paštu parodė, kad beveik 90 % žmonių buvo prieš Sutartį. Tai demokratijos niekinimas.
Šią popietę kiek vėliau svarstysime Tibeto problemą, bet prieš rimtai kritikuodami galbūt turėtume labai atidžiai peržvelgti savąją demokratinio atsakingumo reputaciją. Tuo tarpu svarstysime Tibeto problemą ir smerksime Kiniją už jos piktinantį elgesį ir teisių ribojimą. Manau, kad atėjo laikas, kai turime rimtai svarstyti, ar laisvos tautos šiais metais gali dalyvauti Pekino Olimpinių žaidynių atidaryme.
Giles Chichester
Pone pirmininke, pritardamas Tarybos išvadoms, norėčiau skirti savo pastabas skyriui, pavadintam "Klimato pokyčiai ir energija". Daugelis įvardijo šias problemas kaip svarbiausias, su kuriomis šiandien susiduriame pasaulyje, ir gerai, kad ES imasi iniciatyvos dėl klimato pokyčių.
Tačiau mes turime panašios patirties imantis itin ambicingų tikslų, kurie ligi šiol atrodsunkiai pasiekiami. Taigi pritariu įspėjimui, kurį aptinku kai kuriose teksto dalyse. Palaikau kvietimą pereiti į mažo anglies vartojimo ekonomiką, ir tai turi būti daroma keliu, suderintu su Europos Sąjungos stabiliu vystymusi, konkurencingumu, tiekimo saugumu, taip pat tvirtais ir tvariais valstybiniais finansais, ypač kartu pripažįstant anglies nuotėkio pavojų ar Europos darbo vietų buvimą užsienyje, susiejant su lankstumo reikalavimu siekiant nacionalinių atnaujinamų tikslų. Man susidarvaizdas, kad pernelyg pabrėžėme atsinaujinančios energijos šaltinius kaip tikslą, o ne kaip priemonę tikslui pasiekti, nes esu visiškai tikras, jog atsinaujinantys šaltiniai nėra vienintelis sprendimas. Man rodos, kad veikiau turime galvoti apie mūsų tikrąjį tikslą, kuris, mano nuomone, turėtų būti bent jau 60 % CO2 emisijų sumažinimas iki 2050 m., ir jau tada rūpintis pasirinkimų grupe tam pasiekti. Jau pripažinome - pripažindami naštos pasidalijimo principą, - kad skirtingose valstybėse narėse energijos padėtis yra labai skirtinga, taigi kodėl neapsiriboti tiesiog užsibrėžti šį tikslą ir leisti valstybėms narėms savarankiškai nuspręsti, kaip jį pasiekti? Šiame kontekste aš pasitikėčiau Jungtinės Karalystės vyriausybe - to aš lengvai nedarau - dėl jos pranešimų apie branduolinės energijos perspektyvas.
Hannes Swoboda
Pone pirmininke, yra kur kas daugiau ir geresnių priežasčių palaikyti Britanijos vyriausybę, bet leiskite man grįžti prie savo temos.
(DE) Pone Komisijos Pirmininke, suformavus Jūsų Komisiją, paprašėme dviejų Komisijos narių, atsakingų už išorės santykius ir energiją, imtis kuo aktyvesnio vaidmens šioje srityje.
Taip pat būta šiokio tokio Tarybos indėlio, ir visa, ką matau, yra šie apibendrinimai. Kaip prisimenu, Thomas'ui Ilves'ui aplankius Parlamentą Strasbūre, jis pabrėžė, kad Rusija turi kaimynystės politiką ir išorės energijos politiką. Deja, mes to neturime, ir tai, kalbant mūsų konkurencingumo terminais, yra kliūtis. Atėjo laikas atsisakyti apibendrinimų ir imtis praktinių priemonių. Tikiuosi, kad kito aukščiausio lygio susitikimo, įvyksiančio birželio mėn., metu bus pateikta tikrų pasiūlymų dėl labiau suderintų veiksmų.
Antrasis punktas, apie kurį jau užsiminMartinas Schulz, susijęs su Viduržemio jūros regiono valstybių sąjungos ir Juodosios jūros regiono valstybių sąjungos problema. Esu susirūpinęs, kad nėra jokio balanso tarp mūsų bendradarbiavimo Viduržemio jūros regione ir Juodosios jūros regione. Ar tokios šalys kaip Ukraina, Moldovos Respublika, Gruzija ir kitos, esančios Pietų Kaukaze, iš tiesų yra mažiau svarbios? Ar jos turi mažiau teisių, ar joms suteikta mažesnteisintensyviau bendradarbiauti nei Viduržemio jūros regiono šalims? Aš taip nemanau.
Kartu su Martinu Schulzu ir likusiąja savo frakcijos dalimi esu tvirtas Viduržemio jūros regiono valstybių sąjungos, kaip "priverstinės" Barselonos sąjungos arba Barselonos proceso, šalininkas. Tačiau man būtų labiau patikę, jei Komisija būtų pateikusi užbaigtų pasiūlymų ir aiškiai iš pat pradžių pareiškusi, kad sąjunga tarp Europos Sąjungos ir Viduržemio jūros šalių turi veikti ir veiks, ir kad šios sąjungos šerdis tiek administracine, tiek politine prasme bus Europos Sąjunga. Kažką panašaus numatytume ir Juodosios jūros regionui, tarkime, kalbant apie tokias problemas kaip energijos saugumas, migracija ir aplinka, nes visa tai paveikia ne tik Viduržemio jūros regioną, bet lygiai taip pat ir Juodosios jūros regioną.
Todėl, pone einantysis pirmininko pareigas, mūsų frakcija pateiks Jums savo siūlymus, taip pat ir jums, pone Komisijos Pirmininke. Tikimės, kad aukščiausio lygio susitikimas birželio mėn. suteiks galimybę išlyginti balansą, nes jums, kaip savo šalies ministrui pirmininkui ir einančiajam pirmininko pareigas, taip pat svarbu visiems laikams aiškiai pareikšti, kad svarbios yra abi bendruomenės. Buvau veikiau nustebęs, pone Komisijos Pirmininke, kad kalbėjote tik apie Viduržemio jūros regiono valstybių sąjungą ir net neužsiminėte apie Juodosios jūros regioną. Mes manome, kad svarbūs abu elementai. Mes remiame kaimynystės politikos kūrimą nauju kokybiniu pamatu. Todėl mūsų frakcija reikiamu laiku pristatys pasiūlymų rinkinį.
Lena Ek
Pone pirmininke, norėčiau pasveikinti pirmininkaujančią instituciją su pavasario aukščiausio lygio susitikimu ir tuo, kad naujųjų Lisabonos diskusijų detalės paremtos iš tikrųjų tvariu ekonominiu augimu, kuris, manau, yra neabejotinai būtinas.
Tai, su kuo mes dabar susiduriame, yra finansų rinkų sunkumai. Taip pat susiduriame su klimato pokyčių problemomis. Jos dažnai apibūdinamos kaip "Europos pramonės problemos", tačiau norėčiau jums priminti, kad šiuolaikinė, energiją taupanti, žiniomis paremta pramonišlieka ir gyvuoja. Todėl turime investuoti daugiau pinigų į naujoves ir mokslinius tyrimus, ir tikiuosi, kad tai prisiminsite, kai pradėsime į diskusijas dėl biudžeto ir laikysimės veikiau parlamentinės linijos, finansuodami naujoves ir mokslinius tyrimus.
Taip pat noriu priminti jums, į kur įžengėme: į naują technikos revoliuciją, panašiai kaip įvyko tada, kai žengėme nuo garų prie elektros. Kur būtų buvusi Europa, jei būtume patogiai sėdėję ir sakę: "Ne, nieko nedarysime, kol nebus elektrifikuotos Jungtinės Valstijos"?
Išliks būtent šiuolaikinė, energiją taupanti pramonė. Todėl turime būti nenuolaidūs klimato problemų klausimais, nes tai skatina naujoves - ne tik geresnę aplinkosaugą Be to, energijai, žinoma, labai efektyvi yra bendroji rinka.
Tačiau, kaip buvo kalbėta, kyla problemų tiek dėl energijos paketo, tiek dėl klimato paketo, o tai siejasi su MVĮ padėtimi. Kadangi, žiūrint MVĮ žvilgsniu - ypač dėl klimato paketo, - turime jį apvalyti ir padaryti paprastesnį, supaprastinti taisykles ir procedūras, suderinant ir klimatą, ir toleranciją MVĮ - ir netgi jų skatinimą Europos Sąjungoje. Viliuosi, kad to rezultatus pamatysime kitame aukščiausio lygio susitikime.
Viltis yra labai tinkami pusryčiai, bet labai netikę pietūs, taigi laukiame rezultatų.
Pirmininkas
Ponia Ek, nuostabu matyti jūsų žinių knygą čia, Rūmuose.
Mario Borghezio
(IT) Pone pirmininke, ponios ir ponai, 500 geriausiųjų bendrovių pasaulyje sąraše Europos bendrovės išsiskiria tuo, jog yra atsilikusios, skirtingai nuo JAV ir kylančių šalių bendrovių. Lengvų gaunamų finansų nėra, ypač MVĮ, turint omenyje tai, jog MVĮ duos paskolas tik "žmonių bankai"; ir jiems turi būti padedama, o ne trukdoma.
Be to, kai kalbame čia, šiuose Rūmuose, Tibeto Parlamento tremtyje pirmininkas skelbia - ir pabrėžia - žudynes, kurios vyksta, kol mes kalbame čia, mūsų taikioje Europoje. Tibete, kur vyksta žmonių skerdynės, Jūsų išmintingi žodžiai dėl dalyvavimo Olimpinėse žaidynėse bus sutikti kaip vertingi ir drąsūs, pone pirmininke. Kita vertus, Ch. Solana mums teigia, kad jis vyks. Norėčiau žinoti, kam jis atstovaus: bankų Europai, verslo ir prekybos Europai, tačiau tikrai ne žmonių Europai.
Mes, Padanija, esame su Tibeto žmonėmis, kovojančiais už savo laisvę, už savo teisę į apsisprendimą - teisę, sankcionuotą JT Chartijos dėl žmogaus teisių, taip pat ir Europos Sąjungos.
Ilda Figueiredo
(PT) Blogėjant socialinei padėčiai įvairiose Europos Sąjungos šalyse, Taryba reikalauja praplėsti Lisabonos strategijos ir stabilumo bei lankstaus užtikrintumo sutarties neoliberalios politikos taikymą, nors žino, kad tai tik pablogins socialinę ir teritorinę nelygybę.
Todėl ekonominių ir finansinių grupių pelnas ir nauda labai aukštuose lygiuose akivaizdžiai liks stabilūs, tuo tarpu abejotinas užimtumas ir menkas užmokestis plis ir toliau. Skurdas ir socialinatskirtis išliks dideli, kaip yra jau vyksta, ypač paveikdami dešimtis milijonų moterų, vaikų ir vyresniojo amžiaus žmonių. Tačiau, kaip matėme, Tarybai ir Komisijai tai neypatingai rūpi. Jiems pakanka trupučio retorikos, kuriai tegalime tik įnirtingai oponuoti.
Ko iš tiesų reikėjo - tai nutraukti šią politiką, kad būtų galima paremti šalis su silpnesne ekonomika ir kad galėtų būti didinamos valstybinės investicijos, siekiant pagerinti ir išplėsti tas viešąsias tarnybas, kurios būtinos kovojant su skurdu ir socialine atskirtimi. Taip pat tai būtų padėję sukurti darbo vietų su teisėmis ir kurti mikro, mažas ir vidutines įmones. FinansinkrizJAV ir aukšta iškastinio kuro bei tam tikrų žemės ūkio prekių kaina turės ypač rimtų pasekmių, kalbant apie skurdą ir socialinę atskirtį ir bus juntama šalyse su silpnesne ekonomika. Todėl absoliučiai būtina pakeisti šią politiką, kad galėtume sutrukdyti jos pasekmėms Europos Sąjungoje ir išvengtume socialinės padėties pablogėjimo bei atsilieptume į gyventojų problemas.
Todėl turime atsižadėti Lisabonos strategijos neoliberaliosios politikos, Stabilumo pakto, Europos Centrinio banko didelių procentų ir palaikymo, kad žemės ūkis gamintų biokurą, kai tuo tarpu trūksta maisto produktų. Mes turime imtis alternatyvios politikos.
Jens-Peter Bonde
Pone pirmininke, tai viena iš mano paskutiniųjų kalbų Europos Parlamente. Nusprendžiau išvykti gegužės 9 d. ir perleisti savo vietą jos perėmėjai, ministrei Hanne Dahl, norėdamas lyties ir kartos pokyčių danų Birželio judėjimo labui. Ketinu tęsti savo politinę veiklą. Būdamas tautos ribas peržengiančios partijos, "EUDemocrats", pirmininkas, negaliu sustabdyti savo visą gyvenimą trunkančio mūšio už skaidrumą, artumą ir demokratiją.
Mes daug ko pasiekėme. Komisijos vidaus telefonų knyga daugiau nebėra slaptas dokumentas. Darbotvarkės ir Komisijos susitikimų protokolai daugiau nebėra slapti, tik prancūzų kalba. Juos dabar galima surasti internete. 3000 slaptų Komisijos darbo grupių galima atsisiųsti, pavyzdžiui, iš mano interneto svetainės - dėkui Komisijos Pirmininkui Barroso. Nuo kitų metų patarėjų pavardes taip pat bus galima surasti internete. Nuo kitų metų mes taip pat turėsime pilną visų žemės ūkio išlaidų gavėjų sąrašą. Skaidrumo pergalių sąrašas yra ilgas.
Bet Taryba vis dar nieko nepasimokė. Aštuoniasdešimt penki procentai visų Europos teisės aktų vis dar priimami už uždarų durų 300 slaptų Tarybos darbo grupių. Išrinkti šio Parlamento ir nacionalinių parlamentų nariai negali sekti teisės aktų leidybos proceso Taryboje. Keli oficialūs svarstymai ir vieši balsavimai neįtraukia visuomenės ir žiniasklaidos. Mums skubiai reikia mūsų teisės aktų leidybos proceso apžvalgos. Joks ES teisės aktas neturi būti priimtas be akivaizdžios balsų daugumos tiek šiame Parlamente, tiek Taryboje. Gyventojai turi būti pajėgūs pasiekti priimančiųjų teisės aktus atskaitingumo. Jie turi pajėgti mus apdovanoti arba nubausti kitų rinkimų dieną.
Demokratijos šerdis yra gebėjimas surengti rinkimus, gauti naują daugumą ir paskui priimti naujus įstatymus. Šis pagrindinis demokratijos principas vienija mus visus. Kodėl jis tada pamirštamas, kai turime bendrą suverenitetą? Kodėl neleidžiamas visiškas teisės aktų priėmimo procedūros skaidrumas? Kodėl Komisijoje ir Taryboje jūs vis dar slepiate didžiąją teisės aktų leidybos proceso dalį, net kalbant apie vadinamąjį "bendrą sprendimą", kai nesame tinkamai informuojami apie jūsų svarstymus ir padalijimus tarp valstybių narių? Aš tęsiu mūsų jungtinę kovą už skaidrumą iš išorės. Brangūs kolegos, aš tikiuosi, kad jūs tęsite mūšius šio Parlamento viduje.
Irena Belohorská
(SK) Dėkoju, pone pirmininke. Ponios ir ponai, sveikinu Europos Vadovų Tarybos pavasario aukščiausio lygio susitikimo, kurio dėmesio centre buvo Lisabonos strategijos pažanga ir atnaujintos Lisabonos strategijos augimui ir darbo vietoms (2008-2010 m.) naujo ciklo pradžia, pasiekimus.
Kadangi kiekvienas narys žino, kuris Strategijos punktas svarbiausias jo/jos valstybei narei, aš taip pat iš išvadų pasirinkau tą, kuri, mano nuomone, šiuo metu yra svarbi Slovakijai - investavimas į žinias ir naujoves.
Nesmagu patvirtinti faktą, kad, nors nuo 2004 m. buvome pilnateisEuropos Sąjungos, kurioje garantuojamas laisvas žmonių judėjimas, narė, nors mes esame Šengeno narir, kaip tikiuosi, netrukus taip pat būsime Ekonominės ir pinigų sąjungos narė, iki šiol mūsų šalies gyventojai vis dar susiduria su kliūtimis ir skaidrumo trūkumu kalbant apie užimtumą, ir juos dažnai matome darbo vietose, kurios prastesnės už jų kvalifikacijas, kad ir koks būtų jų išsilavinimo lygis, arba dirba daug blogesnėmis finansinėmis sąlygomis nei jų kolegos.
Kita problema, ignoruota iki dabar, yra sunkumai gauti sveikatos priežiūrą: tai reikšmingas faktas, turintis poveikį tarnautojų, studentų ir mokslininkų lygybei. Štai kodėl palaikau "penktosios laisvės", pagrįstos tyrėjų, taip pat studentų, mokslininkų ir universiteto dėstytojų tarptautinio judumo didinimu, kūrimą. Manau, kad tai padidins mūsų universitetų kokybę ir patikimumą, ir kad Slovakija irgi padės globalizacijos sąlygomis didinti Europos Sąjungos prestižą.
Atsisakydami nelygybės tarp senų ir naujų valstybių narių, mes pasieksime to, kas buvo numatyta Europos Sąjungos įkūrėjų. Atsiminkime, kad grandinyra stipri tiktai tiek, kiek stipri silpniausia jos grandis.
Othmar Karas
(DE) Pone pirmininke, ponios ir ponai, jaučiuosi, lyg kai kurie iš mūsų visuomet lauktume tam tikros sensacijos. Atsižvelgiant į pradinį tašką ir svarstytas problemas, tai nebuvo normalus aukščiausio lygio susitikimas - jis buvo daug geresnis, negu galbūt buvo baimintasi dėl kai kurių kitų aukščiausio lygio susitikimų. Tai buvo geras aukščiausio lygio susitikimas, ir sveikinu rezultatus, bet teisinga ir tai, kad piliečiai nori veiksmų, taip pat reikia atkreipti dėmesį ir į pasitikėjimo problemą.
Tą dieną, kai aukščiausio lygio susitikimas davsavo rezultatų, mokinmanęs paklausė, kodėl aš pasitikiu šiais rezultatais, jei jie buvo pasiekti ir priimti tų žmonių, kurie nepajėgia pasiekti Kioto tikslų ir visiškai įgyvendinti Lisabonos strategijos tikslų. Štai kodėl dabar noriu pabrėžti vieną konkretų punktą: Europos Sąjungos patikimumas piliečiams priklauso nuo to, ar mes iš tikrųjų įgyvendiname tai, ką priimame popieriuje. Šiuo metu mums reikia bendros ir apčiuopiamos veiklos sutarto laikotarpio ribose, o ne nacionalinių rietenų.
Šiems sprendimams įgyvendinti reikia daug sunkaus darbo. Jei mes atliekame darbą tinkamai, viršūnsustiprins naujoves ir konkurencingumą bei parems augimą ir užimtumą, o tai yra geriausia socialinės politikos forma. Matome, kad socialindimensija yra neatskiriama mūsų politikos dalis. Ji įvertinama ne tik pagal tai, kiek kartų žodis "socialinis" pavartotas dokumente, M. Schulzai, tačiau kiek joje yra atsakomybės ir socialinio įsipareigojimo.
Linda McAvan
Pone pirmininke, ketinu pateikti savo pastabas dėl klimato pokyčių paketo.
PSE frakcija itin remia išvadas dėl klimato pokyčių. Mus labai džiugina dabartinis pripažinimas, jog tai vykdymo metai. Įsipareigojimai buvo padaryti pernai, bet dabar visas pasaulis stebi - tai pabrėžKomisijos Pirmininkas, - ar Europa įvykdys tai, kas buvo pasirašyta praėjusį kovą. Mes tam pritariame. Mes, kaip ir Jūs, tikimės, kad galime pasiekti didesnės pažangos prieš pasibaigiant šiai parlamentinei kadencijai - žinoma, jei tik priimsime teisingą paketą. Neišleisime to iš akių.
Noriu pabrėžti tris konkrečius klausimus. Pirma, dėl anglies surinkimo ir saugojimo. Jūs teisingai akcentuojate tai kaip nepaprastai svarbų dalyką. Tačiau niekur neminite, kaip mes ketiname finansuoti parodomuosius projektus, kuriuos Europa turi pradėti per kelerius ateinančius metus. Aš tikiuosi, kad Jūs ir Komisija į tai kuo skubiau atkreipsite dėmesį. Nefinansuodami mes neturime šansų vystyti šias technologijas.
Antrasis punktas yra biokuras. Manau, kad dabar plačiai žinoma, jog reikia turėti atsinaujinančių biokuro strategiją ir, jei jos neturime, vėl peržiūrėti sau nusistatytus tikslus.
Trečiasis punktas yra prekybos emisijomis schema. Įsipareigojote dėl dviejų labai svarbių principų: kad esama vienos Europos "kepurės" ir kad emisijų trajektorija krypsta žemyn. Be šių dviejų sudedamųjų dalių PES nebus gyvybinga. Visos pirmojo periodo problemos kilo todėl, kad mes neturėjome tų dalykų, todėl dabar jie nepaprastai laukiami.
Jūs taip pat pripažinote anglies nuotėkio problemą. Mes žinome, kad tai kelia susirūpinimą piliečiams, profsąjungų veikėjams, darbdaviams, todėl turime į tai atsižvelgti. Mano gruplaiko, kad labai svarbu užtikrinti, jog liekame konkurencingi ir išsaugome darbo vietas Europoje.
20 dalyje Jūs taip pat daug kalbate apie lankstumą. Jūs paminėjote jį tris kartus. Tačiau tikiuosi, kad mums visiems aišku, jog iš tiesų kalbame apie lankstumą, nes negalima painioti lankstumo su tikrai atliekama veikla. Išorėje yra visa lobistų armija, daranti viską vien tik dėl savo pramonės. Tačiau mūsų planeta taip pat yra vienintelė. Mes visi turime to neužmiršti. Kiekviena bendrovė, kiekviena šalis ir kiekvienas gyventojas turės dėti pastangų. Kyla klausimas, kaip mes paskirstysime tas pastangas, o ne - ar tą reikia daryti, ar ne, ir tai turime svarstyti.
Diana Wallis
Pone pirmininke, mūsų piliečiai susirūpinę, sujaudinti, abejojantys dėl klimato pokyčių ir energijos saugumo - taip, žinoma, tuo užsiima ir kiti, - bet taip pat ir dėl savo finansinio saugumo. Ir kokį atsakymą mes jiems pateikiame? Luktelėkime ir pamatysime.
Šiose išvadose mažai kalbama apie mūsų gyventojų - kaip investuotojų, kaip pensininkų, kaip vartotojų - teises. Vartotojų ir MVĮ pasitikėjimas gali padaryti daug. Jis gali būti didesnės ekonominės sėkmės raktas. "Taip" naujoms mintims - tokios yra dauguma minčių išvadose, tačiau ką sakyti apie neatliktus projektus, galėjusius sukurti mūsų vartotojų ir MVĮ pasitikėjimą? Apie Europos patentą, įstrigusį Taryboje? Apie sutarčių teisės projektą, įstrigusį Taryboje? Pacientų judrumą, įstrigusį Taryboje? Europos personalinių įmonių statuto idėją? Ar Taryba imsis to kartu su mumis baigiantis jos įgaliojimų laikui? Tai būtų bent šioks toks pasiekimas.
Zbigniew Krzysztof Kuźmiuk
- (PL) Pone pirmininke, norėčiau pasinaudoti šių debatų teikiama proga ir atkreipti dėmesį tik dvi svarstomas problemas, susijusias su vadinamuoju klimato paketu.
Pirma, kovos su klimato pokyčiais našta Europos Sąjungos viduje buvo paskirstyta labai neteisingai. CO2 emisijų limitai yra bendri atskiroms valstybėms narėms, pakankamai neatsižvelgiant, kaip kai kurios iš jų pažengusios kalbant apie išsivystymą. Šis metodas reiškia, kad tokioms šalims kaip Lenkija buvo skirtas mažesnis limitas. Tai taip pat reiškia, kad iš pat pradžių Lenkijos elektrinės yra įpareigotos pirkti dalį savo limitų aukcione, todėl elektros kainos padidėjo nuo 10 % iki 20 %. Jei Lenkijos elektrinės visus savo limitus turės pirkti aukcione nuo 2013 m., elektros kainos padidės keliomis dešimtimis procentų, ir daug Lenkijos ekonomikos sektorių nustos būti konkurencingi.
Antra, pagal Europos Komisijos atliktus apytikrius skaičiavimus, klimato paketo įgyvendinimas kainuos maždaug 50 mlrd. EUR per metus, tuo tarpu dauguma pasaulio šalių, o ypač Jungtinės Valstijos, apskritai nesiima jokių veiksmų kovoti su pasauliniu atšilimu. Gali būti, kad Europos pramonpasaulio rinkoje nebebus konkurencinga. Todėl reikia įvesti nuostatas, apsaugančias Europos gamybą, apkrauta tokiomis aukštomis papildomomis kainomis.
Philip Claeys
(NL) Leiskite man dar kartą pareikšti nuostabą, kad neseniai įvykusiame Europos aukščiausio lygio susitikime nieko nebuvo pasakyta apie problemas Turkijoje. Moterų galvos dangalų naudojimas Turkijos universitetuose sukėldidelę konstitucinę krizę, ir tą krizę buvo galima kuo puikiausiai numatyti. Dabar padėtis tokia, kad AKP, valdžioje esanti islamo partija, rizikuoja būti uždrausta, ir tiek Ministras Pirmininkas, tiek Turkijos prezidentas rizikuoja prarasti savo politines teises. Niekada nieko panašaus nepatyrėme jokioje valstybėje kandidatėje.
Komisijos narys O. Rehn teigia, kad bendra krizneturės pasekmių prisijungimo procesui - tai, švelniai tariant, neatsargus tvirtinimas. Kaip jis gali taip teigti, jei jis net nežino, su kuo netrukus derėsis? Koks Tarybos požiūris šiuo klausimu? Atrodo, problemomis Turkijoje daugiau niekas nesidomi. Jei manome, kad problemos subliukš savaime, t. y. jei nieko nesakome, bijau, kad mūsų lauks dideli nemalonūs siurprizai.
Elmar Brok
(DE) Pone pirmininke, pone Komisijos Pirmininke, pone einantysis pirmininko pareigas, kartais objektai, kurie atrodo nesusiję, iš tiesų yra neatsiejamai susijungę. Kalbėdami apie klimato pokyčius, kalbame apie migraciją, o kalbėdami apie migraciją, taip pat kalbame apie Viduržemio jūros regiono valstybių sąjungą. Tampa akivaizdu, kad problemos dažnai yra glaudžiai susijusios tarpusavyje, ir taip galima rasti teisingus sprendimus. Tačiau, R. Harms, tai reiškia, kad turime bandyti rasti deramą balansą kiekvienoje reikiamoje srityje, kadangi klimato pokyčių klausimu, pavyzdžiui, veiksmai, kurių imamės, neturi sukelti jokių nepageidaujamų padarinių, galinčių turėti socialinių pasekmių. Todėl pramonės srityje taip pat reikia surasti balansą, kad įvykiai galėtų rutuliotis racionaliu būdu.
Laikau Viduržemio jūros regiono valstybių sąjungą pagrindiniu klausimu ir manau, kad svarbu jai daryti didesnį spaudimą dėl saugumo ir ekonominio vystymosi šiame regione. Mes patys turime būti suinteresuoti formuoti efektyvesnę ir intensyvesnę Viduržemio jūros regiono politiką. Tačiau lygiai taip pat turėtume stiprinti savo kaimynystės politiką - juk ji pirmiausia yra visos šios politikos pagrindas, - nukreiptą į mūsų Rytų Europos kaimynus. Turime surasti būdus pasiūlyti šioms Viduržemio jūros regiono ir Rytų Europos šalims - ypač jei jos, kaip Ukraina, turi perspektyvą prisijungti prie Europos Sąjungos - galimybę iki galo įgyvendinti vidaus plėtrą, svarbią šioms šalims. Norėčiau pridurti, kad mūsų saugumo labui taip pat naudinga, jei šios šalys gauna naudos iš geresnių socialinių sąlygų, didesnės demokratijos ir teisės viršenybės.
Tačiau ši politika yra atsakomybė, įpareigojanti Europos Sąjungą kaip visumą. Kaip Vokietija turi prisiimti atsakomybę už Maroką Viduržemio jūros regione, taip Ispanija turi prisiimti atsakomybę už Ukrainą. Štai kodėl negali būti padėties, kai vienos šalys dalyvauja, kaip numatyta iš pradžių, o kitos - ne. Tai politika, kurią Europos Sąjungai reikia vykdyti kaip visumą. Pone Komisijos Pirmininke, Jūsų, laimei, prašaptarti birželio mėn. aukščiausio lygio susitikimo detales. Dėl to Komisija turi prisiimti atsakomybę kaip visuma. Europos Parlamentas taip pat turi prisiimti visišką atsakomybę; kitaip turėsite biudžeto problemų.
Turime pateikti aiškų pareiškimą, kad Europos Sąjunga vykdo vieną užsienio ir saugumo politiką, ir dar kartą norėčiau Jūsų paprašyti, kad tikrintumėte, ar pirmininkavimo Tarybai institucija iš tiesų visada veikia kaip pirmininkavimo Tarybai institucija ir nėra atskirai veikiantis kūnas, atstovaujantis vieną valstybę narę. Mano nuomone, tai viena iš šios sąvokos silpnųjų vietų, ir manau, kad ją reikėtų peržiūrėti siekiant jungtinio sprendimo.
Udo Bullmann
(DE) Pone pirmininke, norėčiau kreiptis į O. Karas ir paprašyti, kad jis perduotų Europos Parlamento sveikinimus mokinei, kurią jis minėjo. Remiantis tuo, ką mums minėjote apie jos kritišką mąstymą, man rodos, kad ji galėtų daug pasiekti politikoje, nes akivaizdu, kad jos protas dar neaptemdytas nesibaigiančio panašių tekstų srauto, kuris pateikiamas mums ir nesibaigia jokiomis tolesnėmis priemonėmis - visiškai jokiomis, kalbant apie praktinį politikos vykdymą.
Kalbant apie Europos Vadovų Tarybos rezoliuciją dėl pagrindinių Lisabonos strategijos temų - ekonominės politikos ir socialinės politikos, paklausiau savęs, ar šis tekstas gali vesti mus pirmyn, ir ar tai, kas jame sakoma, turės kokią nors reikšmę rytoj palyginti su praėjusiais metais, taip pat, ar juo tinkamai atsiliepiama į ekonominę padėtį, kurią įvardijome. Štai atsakymas: ne! Jei žvelgsime į šią padėtį iš nesudėtingos ekonominės perspektyvos, matysime JAV nuosmukį ar bent jau stagnaciją. Matome silpnėjantį augimą Azijoje ir negalime aiškiai įvardyti veiksnio, kuris būtų to varomoji jėga. Kalbame apie tai, jog girdime garsų beldimą į Europos Sąjungos vartus. Jau nebe 3 % augimas, kurio siekėme, netgi ne 2,9 % augimas, bet 1,3 % ar 1,6 %, o galbūt 1,8 %, jei viskas gerai klosis. Tai reiškia, kad esant šioms tikėtinoms produktyvumo tendencijoms bedarbystdaugumoje šalių vėl išaugs.
Žvelgdamas į šį tekstą, parengtą Komisijos tarnautojų, M. Barroso, - taip, kad Tarybos rezoliucijos nėra nieko naujo, noriu žinoti, kokia yra alternatyva. Kur mūsų ekonomikos variklis? Ar galime tai įvykdyti Europoje? Ar galime sau pateikti kokią nors perspektyvą? Atsakymas: taip, galėtume, nes tai Europoje darbuotojai gali tai įvykdyti, nes verslas gali tai įvykdyti, nes MVĮ laukia "greitojo starto" mechanizmo iš politikų. Tačiau nėra tai inicijuojančios politinės vadovybės. Nėra jokių reguliavimo mechanizmų. Padori transporto priemonturi ją varantį variklį, o tai, ką siūlote mums, yra tuščia vieta, kurioje turi būti variklis - nieko daugiau, tik tuščia vieta. Jūs viso to niekaip nesiejate su valstybinėmis investicijomis ir kylančiu privačių investicijų lygiu, ir rodos, niekaip nesiejate su darbuotojais ir jų reikalavimais - darbuotojais, kurie, bent jau daugumoje Europos šalių, t. y. pagrindinėse šalyse, kurios buvo ekonominio augimo atrama, - kenčia dėl to, kad nėra paskirstymo erdvės. Nžodžio apie minimalų darbo užmokestį ir nžodžio apie socialines teises, kurios yra neatskiriama bet kokios rinkos ekonominės veiklos dalis, taigi ar galime kalbėti apie būsimą visų klestėjimą? Manau, jog tai praleista Lisabonos strategijos galimybė, ir tikiuosi, kad mes kartu galime pataisyti šią padėtį. Tai tikrai ne atsitiktinumas, kaip pabrėžir M. Schulz, kad nvienas iš Parlamento dokumentų nebuvo pateiktas Europos Vadovų Tarybai.
Mojca Drčar Murko
(SL) Pritariu Europos Vadovų Tarybos išvadai, kad kovos su pavojingais klimato pokyčiais rezultatas priklauso nuo šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijų sumažinimo. Todėl svarbiausia išnaudoti kiekvieną galimybę susilaikyti nenaudojant gamtos turtų ir ribojant dujų emisijas sutinkamai su Kioto protokolu.
Dujų emisijų iš namų ūkių atliekų apribojimas yra viena iš nepanaudotų galimybių. 2005 m. jos pasiek2 % visų emisijų. Viena iš jų, metanas, atsiranda daugiausia atliekų sąvartynuose, kurie yra pats blogiausias atliekų tvarkymo būdas. Europos aplinkos agentūra neseniai apskaičiavo, kad emisijas būtų galima sumažinti juntamai, jei atliekų tvarkymas būtų glaudžiau susietas su politika klimato pokyčių padariniams palengvinti.
Dabar mes turime galimybę tai padaryti, nes šiuo metu atnaujiname 20 metų senumo Atliekų direktyvą. Reikia panaudoti šią galimybę, didinant perdirbimą ir deginant likučius pagaminti elektrai ir šilumai. Abi šios veiklos rūšys turi griežčiausiai atitikti aplinkosaugos standartus.
Lambert van Nistelrooij
(NL) Jūs pasiekėte stabilios pažangos, būtent - dėl didelių įstatyminių energijos ir klimato paketų. Aš visa tai palaikau. Esu patenkintas dėl šio aiškaus progreso, todėl taip pat palaikau Jus kaip Olandijos delegacijos narį, kai kalbama apie politikos ir jos vykdymo išskaidymą bei atskyrimą tarp energijos tinklų ir gamintojų.
Kaip regioninės politikos koordinatorius esu patenkintas, kad Lisabonos darbotvarkės tekstas dabar labai aiškiai aptaria regionų ir miestų padėtį. Visa tai čia, prieinama gyventojams, kad naujovės įgyvendinamos ir kad naudojamasi mūsų fondais - struktūriniais ir Sanglaudos, taip pat ir tyrimų fondais. Šie prioritetai, kuriuos šis Parlamentas išdėstsavo rezoliucijoje ir apie kurią taip pat kalbėjo Regionų Komitetas, dabar buvo suformuluoti gerai.
Turiu tik vieną komentarą. Pirmą kartą Lisabonos sutartis įtraukteritorinę sanglaudą. Bet buvo nepaminėtas vienas dalykas - tai taikoma tik vienai vietai - būtent Tarybos ir Komisijos vizija šiuo klausimu. Iš pat pradžių buvo numatoma, kad Taryba taip pat pasieks pažangos šiuo klausimu; dabar ji laukia Baltosios knygos, kuri bus pateikta rugsėjo mėn.
Noriu pažymėti dėl to dar vieną bendrą dalyką. Sanglauda, ypač kaip atsakas globalizacijai, reiškia, kad, viena vertus, sakote "taip" tyrimų ir vystymosi bei svarbios veiklos tam tikrose mūsų teritorijos dalyse koncentracijai, pavyzdžiui, aviacijos pramonei ar nanotechnologijoms, kita vertus, turite turėti likusiųjų dalykų viziją. Tai tuo svarbiau tęsiantis globalizacijai, kaip ir laukiama. Todėl tikiuosi, kad prieš kitą Tarybą bus pateikta vizija ir dėl to priimti sprendimai, įskaitant Komisijos sprendimus, bus teigiami.
Genowefa Grabowska
(PL) Apskritai pirmininkaujančioji Slovėnija pasirodgebanti susitelkti ties reikalais, kurie svarbūs šalims ir jų gyventojams. Norėčiau ją su tuo pasveikinti. PaskutinTaryba, nagrinėjusi tokias svarbias problemas kaip Lisabonos strategija, ekonominis augimas, užimtumas, valstybės finansų padėtis ir kova su klimato pokyčiais, patvirtina šį gebėjimą.
Tačiau dabar norėčiau iškelti klausimą dėl to, ko ši Taryba iš tikrųjų pasiekvidutiniam Europos Sąjungos gyventojui. Ar svarstant svarbias problemas, kurias ką tik minėjau, buvo atsižvelgta į didžiulius socialinius ir ekonominius skirtumus visoje Europoje? Ar taip pat atsižvelgta į tebevykstančią diskriminaciją, šalia to, kad mums įžengus į XXI šimtmetį labai didelEuropos dalis tebelieka tikrame skurde? Liūdna, kad Taryba nesugebėjo pateikti atsakymų į šiuos klausimus. Pirmininkavimo išvadose nepakankamai užsimenama apie socialinę politiką. Iš tiesų pastaroji geriausiu atveju traktuojama kaip šalutinis šių pagrindinių diskusijų produktas.
Įtariu, kad Europos gyventojams nepatiks toks metodas, nes jis reiškia, kad prieš metus iki rinkimų į Europos Parlamentą mes tegalime pasiūlyti jiems tris šių išvadų punktus. Štai šie punktai: Nr. 14, kuriame Europos Vadovų Taryba nekantriai laukia atnaujintos socialinės darbotvarkės, Nr. 15, kuriame valstybės narės primygtinai raginamos imtis konkrečių veiksmų, ir Nr. 16, kuris yra labai ilgas ir kuriame siūlomi tam tikri sprendimai bei ginami seni ir gerai žinomi mechanizmai. Šiems pasiūlymams Europos Sąjungos gyventojai nepritars. Turi būti peržiūrėta kalba. Nepakanka vien tik pasiūlymų: reikia veiksmų, ir šiuos veiksmus reikia pradėti dabar.
Anneli Jäätteenmäki
(FI) Pone pirmininke, žmonės jaudinasi dėl klimato pokyčių ir jų padarinių. Tačiau kova prieš klimato kaitą bus daug pigesnė, jei jos bus tikimasi.
Tyrimai rodo, kad sumažinus šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijas tiek, kiek būtina užbėgti už akių blogiausiems scenarijams, sulėtins pasaulinį ekonominį augimą maždaug 1 %. Jei nebus imtasi jokių veiksmų, ekonominio augimo praradimai išaugtų bent dešimt kartų daugiau.
Kova prieš klimato pokyčius sukurs didžiulę rinką švarios aplinkos technologijoms ir šių technologijų naudojimą skirtingomis formomis. Dabar Europos Sąjungoje mums skubiai reikia papildomų investicijų į produktų vystymą ir rinkodarą, kad Europos bendrovės įgytų aiškią lyderio padėtį pasaulinėje aplinkosaugos technologijų rinkoje. Mums nebus gerai, jei ir toliau lėtai judėsime ir tiesiog skirsime varganas pinigų sumas gaminių vystymui, kadangi technologijų plėtra visą laiką veržiasi priekin pašėlusiais tempais, ir tas pats bus ir kitose šalyse, jei Europos Sąjunga nesiims veiklos.
Avril Doyle
Pone pirmininke, kartu su kitais džiaugiuosi proga, galėdama palaikyti aukščiausio lygio susitikimo išvadas, ypač dėl klimato kaitos paketo. Atkreipiau dėmesį į ambicingą grafiką, ir patikinu jus, kad mes čia, Parlamente, padarysime viską, ką galime, kad įvykdytume tą grafiką, nes labai gerai suprantame poreikį - kuris yra mums paskirtas išoriškai, bet vis dėlto visiškai priimtinas - poreikį iki Poznanės ir ypač iki Kopenhagos turėti labai aiškią Europos Sąjungos poziciją dėl prekybos emisijomis sistemos, kaip ją dabar vadiname. Man teko atsakomybbūti pranešėja Europos Parlamentui apie šią svarbiausią paketo dalį. Aš prisiimu tą atsakomybę ir turiu plačius pečius. Tikiuosi, kad pateisinsiu man suteiktą pasitikėjimą, taip pat tikiuosi dirbti su visų frakcijų pranešėjais, kad kuo greičiau susitartume dėl bendros pozicijos.
Yra tik du susirūpinimą keliantys klausimai, kuriuos norėčiau šiandien iškelti. Visų pirma, anglies sekvestracijos pripažinimo stoka, ypač apželdinimas mišku (skirtingai nuo miško kirtimo vengimo): miškininkystir anglies emisijų kvotos - akreditacijos trūkumas šioje srityje. Didžiulspraga. Norėčiau išgirsti iš Komisijos pirmininko, ar galime tai ištaisyti. Žinau, kad kažkur Komisijoje vyksta tam tikros diskusijos, bet sužinoti, kas ką kur daro, prilygsta ieškoti adatos šieno kupetoje. Jie bando išvengti pokalbio, kai pradedama kalbėti apie anglies sekvestraciją, ypač želdinimą mišku ir miško kirtimo vengimą. Žinau, kad tai sudėtinga, bet negalime to praleisti.
Antrasis dalykas, kurį norėčiau aptarti, yra tai, kad Komisija - pasakiusi, kad ji nuspręs, kurios intensyviai energiją naudojančios pramonės šakos bent jau pradžioje gaus nemokamas lengvatas, ir nesant tarptautinio susitarimo, ir kad iki 2010 m. vidurio Komisija nuspręs, kurios pramonės šakos tam tiks, o paskui kitais metais pateiks atsakymus į anglies nuotėkio problemą - sukėldaug triukšmingų protestų iš intensyviai energiją naudojančių pramonės šakų atstovų, siekiančių daugiau ir anksčiau suteikiamo teisinio užtikrintumo. Mes nenorime atidėlioti šio sprendimo, nes tai sukels investicijų trūkumą šiose srityse, arba investicijos bus sulaikytos ir gali būti perkeltos į kitas sritis. Prašome pranešti apie politinę kryptį iš anksto - dabar, jei galima - šioje labai sudėtingoje srityje.
Péter Olajos
(HU) Labai ačiū, pone pirmininke. Norėčiau kalbėti dviem temomis: klimato kaita bei tyrimai ir vystymas. J. M. Barroso pradėjo sakydamas, kad Tarybos pavasario susitikimas buvo tiesos momentas. Aš siūlau tęsti šia kryptimi.
Tikslai, gairės ir įvairūs politikos veiksmai, kuriuos šiuo atžvilgiu išdėstEuropos Sąjungos institucijos, yra geri ir tinkami, ir manau, kad tikslai taip pat yra ambicingi, kadangi jie turi tokie būti. Bet numatau problemą dėl jų įvykdymo. Valstybių narių norai įgyvendinti šiuos tikslus yra nevienodi, ir daugeliu atvejų tų norų yra apgailėtinai mažai.
Norėčiau atkreipti jūsų dėmesį į neseniai paskelbtą Europos aplinkos agentūros pranešimą, kuriame teigiama, kad anglies dioksido emisijos Europoje nuo 2000 m. ne mažėjo, bet didėjo. Manau, kad turime būti sąžiningi šiuo klausimu. Deja, valstybių narių požiūris ir elgesys yra visiškai nevienodas, jau nekalbant apie pageidaujamą.
Kalbant praktiškai, rytinEuropos pusnedaro nieko. Ji veikia 1990 m. žlugusios pramonės pagrindu, ir vis dar turi didelių rezervų. Europos vakarų pusė, užuot sumažinusi emisijas, jas padidino, nepaisydama savo Kioto pažadų. Tiktai kelios šalys - Vokietija, JungtinKaralystir Švedija - įvykdsavo Kioto įsipareigojimus dėl anglies dioksido emisijų sumažinimo. Mes turime įsidėmėti: lankstumas nereiškia nieko neveikimo.
Europos aplinkos agentūros pranešimas taip pat rodo, kad Europos Sąjungos valstybės narės turės sumokėti 2,9 mlrd. EUR, kad panaudotų švaraus vystymosi mechanizmą - Kioto protokolo priemonę, pradedančią veikti šiais metais.
Europa taip pat vis labiau atsilieka tyrimų ir vystymo srityse. Tikslas suteikti 3 % BVP tyrimams ir vystymui dabar tėra tik fantazija. Jungtinės Valstijos ir Japonija išsiveržia į priekį, o tuo metu daug valstybių narių, įskaitant mano paties šalį, teskiria vos 1 % BVP. Pabuskite! Ambicingi planai paruošti; dabar mums reikia ambicingai juos įvykdyti.
Jerzy Buzek
Pone pirmininke, antrasis aukščiausio lygio susitikimo klausimas, klimato/energijos paketas, šiek tiek prieštarauja pirmajam klausimui, Lisabonos strategijai, arba Europos Sąjungos konkurencingumui. Emisijų kiekio apribojimai mažiau išsivysčiusioms Europos Sąjungos šalims yra nepaprastai griežti ir neatsižvelgiama į būsimą bendrojo vidaus produkto augimo tempą tose šalyse.
Tačiau aš labai palaikau paketą. Palaikau jį, nors žinau, kad tai labai svarbus etapas mūsų ekonomikai ir jis kainuos 60 mlrd. EUR per metus. Tokiu atveju kaip galime padėti savo ekonomikai? Matau tik vieną kelią, galbūt patį paprasčiausią: pigios, efektyvios, naujos, mažai anglies naudojančios technologijos. Mes negalime to greitai pasiekti be finansinės pagalbos Europos Sąjungos lygiu. Bendros Europos lėšos naujų technologijų priemonei pirmiausia reiškia partnerystę. Jūs sakėte apie tai savo kalboje, pone pirmininke. Antra, Jūs taip pat kalbėjote apie penktąją laisvę ir žinių tėkmę. Trečia, Europos pridėtinnaujovių sukuriama vertreiškia novatoriškesnę Europą. Ketvirta, pasiųskite stiprų politinį signalą Europos pramonei, kad ji imtųsi tų technologijų bendro finansavimo ir prisiimtų atsakomybę už jas. Mums reikia tokių naujų technologijų energijos vartojimo efektyvumui, atsinaujinančių energijos šaltinių naudojimui, nulinei emisijai, anglies naudojimui ir branduolinei energijai. Mums reikia bent 2 mlrd. EUR per metus. Tai reiškia 10 mlrd. EUR nuo dabar iki 2013 m., beje, juos reikia mokėti iš anksto. Tokiu būdu galime mažinti klimato/energijos paketo kainą mūsų ekonomikai. Be to, ateityje galime taip pat pasiūlyti mūsų technologijas trečiosioms šalims, kad vystytume kylančias ekonomikas ir - iš tikrųjų, o ne vien teoriškai - saugotume mūsų planetą.
Galiausiai norėčiau pridurti, kad tikiu mūsų prioritetais - energetika, kova su klimato kaita, Lisabonos strategija, bet mums reikia šiek tiek Europos Sąjungos pinigų mūsų prioritetams.
Zita Pleštinská
(SK) Pone pirmininke, dėkoju, kad leidote man kalbėti šioje diskusijoje. Per Vidaus rinkos ir vartotojų apsaugos komiteto darbo vizitą Kinijoje nuo kovo 16 iki 21 d., kuriame teko dalyvauti, pasitvirtino mano nuomonė, kad Europai jau seniai laikas pradėti vystyti žiniomis pagrįstą ekonomiką ir skatinti mažųjų ir vidutinių įmonių kūrybiškumą bei novatoriškus gebėjimus, užtikrinsiančius būsimą Europos ekonomikos vystymąsi.
Aš asmeniškai patyriau, kaip gerai šiandien veikia Kinijos eksporto ekonomika dėl investicijų į tyrimus, naujoves ir švietimą, darbo jėgos pagrindinių technologinių įgūdžių ir transporto infrastruktūros gerinimą. Kinijos vyriausybteikia didžiulę paramą Kinijos firmoms.
Todėl man malonu matyti, kad šių metų Europos Sąjungos pavasario aukščiausio lygio susitikime planuojama priimti "penktąją laisvę", pagrįstą peržengiančiu sienas žinių mobilumu ir iškeliančią reikalingumo padaryti žinias prieinamesnes svarbą bei sprendžiančią kvalifikacijų ir diplomų pripažinimo klausimą. Tai vienintelis būdas pagerinti mūsų žmonių gyvenimo kokybę ir vienintelmūsų galimybtapti konkurencinga, žiniomis pagrįsta ekonomika. Dėkoju.
Evelyne Gebhardt
(DE) Pone einantysis pirmininko pareigas, pone Komisijos Pirmininke, pone Parlamento Pirmininke, sutinku su O. Karasu dėl vieno dalyko būtent, kad svarbu ne tai, kiek kartų yra paminėtas žodis "socialinis", bet paties teksto dvasia. Vis dėlto turiu jam paprieštarauti. Tekste būtent trūksta šios dvasios, nors žodis "socialinis" jame kartais pasirodo. Mes, kaip Socialistų frakcija Europos Parlamente, norime, kad socialinis matmuo būtų išsaugotas ne tik tekste, bet taip pat ir politikoje, kurią padedame formuoti. Negalime toliau toleruoti padėties, kai socialinis matmuo yra tarsi penktas vežimo ratas, kaip tai pateikiama Tarybos tekste; socialinsąjunga turi būti Europos politikos varomąja jėga. Tik tada galėsime įtikinti savo piliečius, kad darome jiems šį tą naudingo. Tai yra pranešimas, kurį norime perduoti.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Pone pirmininke, labai svarbu, kad išvengėme netikusio kompromiso klimato kaitos klausimu. Norėčiau atkreipti J. M. Barroso dėmesį į tai, kad šiuo metu rengiama direktyva dėl atsinaujinančios energijos šaltinių, kuri, tikimasi, bus paruošta 2008 m. rudenį, duos rezultatų tik tuo atveju, jei joje bus tinkamai atsižvelgiama į būtinybę Europai imtis bendrų veiksmų vystyti metodus ir technologijas, nes atsinaujinanti energija dabar vis dar yra per brangi, priešingu atveju 20 % tikslas liks iliuzija.
Kitas dalykas yra susijęs su sąveika ir lankstumu. Prašome atsižvelgti į tai, kad naujos valstybės narės po 1990 m. išardsavo pramonę, ir norėtume, kad būtų įtrauktas emisijų sumažinimas per 1990-2020 m. laikotarpį, nes taip būtų teisinga. Mes nenorime sumažinti savo emisijų mažiau nei senos valstybės narės; mes norime sumažinti tiek pat, bet mūsų padėtis buvo kitokia. Ačiū už dėmesį.
Marie Anne Isler Béguin
(FR) Pone einantysis pirmininko pareigas, pone Komisijos Pirmininke, pone Parlamento Pirmininke, ledynai tirpsta, ir šį rytą R. Pachauri, Tarpvyriausybinės klimato kaitos grupės vadovas ir Nobelio premijos laureatas, papasakojo mums apie savo susirūpinimą. Jis kalbėjo apie galimą staigų jūros lygio pakilimą, ir mes žinome, kokias pasekmes tai sukeltų. Žinoma, turime veikti skubiai ir efektyviai, o 10 % biokuro tikslas turės neigiamą efektą, nors mes tikimės geriausio. Ponios ir ponai, turime sutrukdyti šiam nevykusiam sprendimui ir vietoje jo priimti teigiamą metodą: atsisakykime 10% tikslo.
Baigdamas norėčiau užduoti vieną klausimą Jums, J. M. Barroso: norėčiau žinoti, kodėl Jūs nesakėte Prezidentui Sarkozy, kad Europos Sąjunga jau turi Europos kaimynystės politiką, ir nėra jokio reikalo kurti naują struktūrą - būtent tą, kuri galų gale bus 20 darbuotojų įstaiga, o jos darbas bus spręsti Viduržemio jūros regiono problemas be jokių konsultacijų. Aš asmeniškai manau, kad mūsų Viduržemio jūros regiono partneriai iš tikrųjų buvo įžeisti, kad su jais nesikonsultavo dėl šio projekto, kuriuo siekiama įkurti Sąjungą - tai simbolinis žodis mums visiems, kurie esame Europos Sąjungos dalis - Viduržemio jūros regionui.
Ewa Tomaszewska
(PL) Pone pirmininke, man malonu, kad viena iš J. M. Barroso minėtų specialių priemonių skatinti vystymąsi per žinias buvo interneto ryšio įvedimas kiekvienai mokyklai. Tai labai svarbu, nes tai garantuoja vienodas galimybes visiems vaikams ir jaunimui. Tačiau kyla klausimas dėl to, kaip skurdesnės valstybės narės turės susidoroti su šiuo iššūkiu, ir kokią pagalbą pasiūlys Sąjunga. Kitas klausimas, kurį norėčiau iškelti, yra Europos inovacijų ir technologijų instituto įsteigimas. Manau, kad būtų verta priimti Vroclavo pasiūlymą. Vroclavas iš tikrųjų būtų tinkamas miestas įsteigti šį institutą.
Janez Janša
Einantysis pirmininko pareigas. - (SL) Norėčiau padėkoti visiems Parlamento nariams, kurie pateiksavo komentarus dėl paskutinės Europos Vadovų Tarybos sesijos išvadų. Turiu pasakyti, kad kai kurie iš jų buvo tikrai esminiai. Esu ypač dėkingas J. Daului ir kitiems, kurie palaiktolesnį Lisabonos reformų vykdymą. Manau, kad būtų neteisinga atsakyti į dabartinius iššūkius finansų rinkoje ir apskritai pasaulinėje ekonomikoje pareiškiant, kad turime atsisakyti reformų ar jas laikinai nutraukti. Esu labai patenkintas, kad sulaukėme palaikymo antrajam Lisabonos strategijos ciklui.
Kalbant apie socialinę politiką Europos Vadovų Tarybos išvadose, turiu pasakyti, kad asmeniškai nedalyvavau Europos Vadovų Tarybos darbe, trukusiame ketverius metus, ir mes niekada anksčiau tiek daug nekalbėjome apie Lisabonos politikos socialinį matmenį. Tai galioja visoms išvadoms ir ne vien 14 punktui. Socialinpolitika buvo įtraukta į visus punktus, kur tai reikėjo padaryti.
Tačiau tiesa ta, kad siekdami klestėjimo Europoje, turime pasiekti tikro ekonominio augimo. Tinkama socialinpolitika gali remtis tik į tikrą ekonominį augimą, kurio mes pasieksime per Lisabonos reformas. Visi įsipareigojimai dėl socialinės gerovės valstybės yra tušti, jei nėra jokio augimo ir jei nėra jokių išteklių socialinei politikai, todėl manau, kad šių veiksmų seka teisinga.
Taip pat norėčiau pridurti, kad socialinpolitika buvo įtraukta į daug kitų projektų. Per Slovėnijos pirmininkavimą labai priartėjome prie kai kurių svarstomų problemų sprendimų. Pavyzdžiui, tikiuosi, kad jau greit parengsime direktyvą dėl papildomo pensijos draudimo teisių perdavimo. Susitarimas šiuo klausimu yra visai čia pat. Tikiuosi, kad šis projektas netrukus bus baigtas.
Mes dirbame kartu su Europos Parlamentu, siekdami paskelbti 2010 m. kovos su skurdu ir socialine atskirtimi metais. Tai suteiktų daugiau svarbos kai kurioms išvadoms dėl socialinės politikos, kurios buvo priimtos šioje Europos Vadovų Tarybos sesijoje.
Kalbant apie klimato kaitą ir kai kuriuos skeptiškus komentarus apie atitinkamas išvadas, turiu pasakyti, kad ši Europos Vadovų Tarybos sesija nekeitnvieno pernai prisiimto įsipareigojimo, todėl negalima sakyti, kad ji buvo mažiau ambicinga. Mūsų požiūriai šiek tiek suartėjo, kai sutarėme dėl grafiko, pagal kurį bus priimamas šis aplinkos ir energijos paketas, ir, žinoma, kai sutarėme dėl pagrindinių principų. Be šio susitarimo negali būti jokių konkrečių žingsnių į priekį.
Norėčiau atkreipti jūsų dėmesį į tai, kad vienintelsėkminga kova su klimato kaita yra pasaulinkova. Viską paaiškina skaičiai: Jungtinės Valstijos išmeta į atmosferą 5817 mlrd. metrinių tonų CO2, Europos Sąjunga 5177 mlrd. metrinių tonų, Kinija 5059 mlrd. metrinių tonų, Rusijos Federacija 1543 mlrd. metrinių tonų ir Indija 1147 mlrd. metrinių tonų. Net jei Europos Sąjunga sustabdys visas šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijas, pasauliui vis vien grės klimato kaitos pavojus. Todėl šios proporcijos yra aiškios, ir pagrindinis tikslas nėra vien sumažinti Europos Sąjungos emisijas, bet pasiekti pasaulinio susitarimo, be kurio mes nieko nepasieksime.
Vertindami CO2 emisijas kiekvienam gyventojui, galime pamatyti, kad Jungtinės Valstijos išmeta 20 mln. metrinių tonų vienam gyventojui, Europos Sąjunga 10 mln. metrinių tonų, Rusijos Federacija 10 mln. metrinių tonų, Kinija 3,2 mln. metrinių tonų ir Indija 1,2 mln. metrinių tonų. Šie skaičiai mums sako, kad tos valstybės, kurios išmetdaugiau CO2 vienam gyventojui per ilgą laikotarpį, turi atlikti didesnius pakeitimus. Europos Sąjunga pernai įsipareigojo atlikti šiuos didesnius pakeitimus, o šiais metais suplanavome būdą, kaip jų pasiekti.
Manau, kad nuogąstavimai, jog mes galbūt padarėme žingsnį atgal, išreikšdami susirūpinimą dėl intensyviai energiją naudojančių pramonės šakų persikėlimo iš Europos į šalis su žemesniais standartais, yra nepagrįsti. Intensyviai energiją naudojančių pramonės šakų persikėlimas į rajonus su žemesniais ekologiniais standartais reiškia daugiau nei darbo vietų Europoje praradimą. Tai taip pat reiškia, kad mes nieko nepasiekėme mažindami emisijas, nes šios pramonės šakos kur nors kitur išskirs šiltnamio efektą sukeliančias dujas.
Taigi, kad ir koks būtų mūsų požiūris, galime suprasti, kad mums gali pavykti tik jei pasieksime sėkmės visoje planetoje. Šioje srityje Europos Sąjunga padardidelį žingsnį į priekį pernai prisiimdama įsipareigojimus, kai pasaulis matdaug pasikeitimų. Pavyzdžiui, Australija prisijungprie Kioto sutarties. Mes taip pat galime matyti teigiamus poslinkius Jungtinėse Valstijose. Kinija, kuri netrukus aplenks Europą pagal šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijas, taip pat neseniai parodkai kuriuos teigiamus ženklus. Visa tai yra didžia dalimi dėl to, kad Europa žengpirmą žingsnį, ir Europos Sąjunga turi ir toliau vadovauti.
Kalbant apie Europos Vadovų Tarybos sprendimus ir išvadas bei jų poveikį Europos gyventojams, manau, kad yra nedaug išvadų, kurios turės tokį didelį ir ilgalaikį poveikį gyventojams kaip šios. Jei norime pasiekti sėkmės, turime pakeisti savo įpročius ir pareguliuoti savo gyvenimo būdą. Tai nelengva, bet aplinkybės to reikalauja. Todėl šios išvados turės ilgalaikį poveikį kiekvienam asmeniui. Remdamasis diskusijomis per paskutinius keletą metų dėl kovos su klimato kaita svarbos, laikausi nuomonės, kad Europos Sąjungos nuotaika yra tinkama darbams tęsti.
Pabaigoje norėčiau pareikšti nuomonę apie pastabas dėl Viduržemio jūros regiono valstybių sąjungos. Tai buvo Europos Vadovų Tarybos priimtas pareiškimas, o ne išvados. Norėčiau priminti tiems, kas sausio mėn. klausėsi pareiškimo dėl prioritetų pirmininkaujant Slovėnijai, kad pareiškimas, kuriuo Taryba buvo suvienyta, apėmviską, ką mes laikėme kriterijais geram projektui.
Visos Europos Sąjungos valstybės narės yra įtrauktos; nėra jokio dabartinių institucijų darbo dubliavimo. Štai kodėl tai daugiau nėra Europos Sąjunga, bet Barselonos procesas, tai yra Viduržemio jūros regiono valstybių sąjunga. Ji remiasi tuo, kas jau egzistuoja, o tai reiškia, kad neturėsime formuoti antros administracijos, ir tai nereikalaus papildomų kaštų. Trečia, Europos Komisija yra įsitraukusi į tolesnius ruošimo darbus, ir tai, žinoma, užtikrina praktinį ir operatyvų visos Europos Sąjungos dalyvavimą. Kai kurių iš jūsų iškelta problema taip pat buvo išryškinta Europos Vadovų Tarybos sesijoje.
Taip pat buvo skiriamas tinkamas dėmesys Europos kaimynystės politikos rytiniam matmeniui, tai yra Juodosios jūros matmeniui. Mūsų Lenkijos kolegos atkreipdėmesį į šį projektą ar, tiksliau, šią dalį ir teiksiūlymą, ir mes davėme jiems užduotį parengti konkretesnį pasiūlymą. Dėl ruošimosi darbų, kurie turi būti atliekami šiuo metu, Europos Sąjunga svarstys šią temą birželio mėn. Manau, kad Europos Vadovų Taryba tinkamai atkreipdėmesį į problemas ir pozicijas, kurias išreiškEuropos Parlamentas dėl Viduržemio jūros regiono valstybių sąjungos.
José Manuel Barroso
Komisijos Pirmininkas. - Pone pirmininke, manau, kad diskusija apskritai parodEuropos Vadovų Tarybos išvadų palaikymą. Kartu buvo tam tikri aiškūs skirtumai dėl ambicijų lygio. Leiskite man pasakyti labai atvirai - manau, jog neturėtume nuvertinti ambicijų, kurios buvo ką tik pakartotos dėl klimato kaitos ir atsinaujinančių energijos šaltinių naudojimo ir apskritai dėl mūsų energetikos politikos. Nepamirškime, kad kalbame apie bendrą politiką 27 skirtingoms valstybėms narėms, naudojančioms skirtingas energijos rūšis, turinčioms skirtingus prioritetus, kartais skirtingas tiekimo užtikrinimo problemas, taip pat - būkime dar atviresni šiuo klausimu - labai dažnai besiskiriančias pagal supratimą apie klimato kaitos problemas ir aplinkosaugos įsipareigojimus.
Todėl nėra lengva pasiekti vienodo požiūrio dėl bendros energetikos politikos ir dėl ambicingų Europos tikslų dėl klimato kaitos. Mums nėra naudinga nuvertinti tai, kas buvo pasiekta prieš metus per Vokietijos pirmininkavimą Europos Vadovų Taryboje ir kas buvo dabar patvirtinta su tikslesniais tikslais Europos Vadovų Taryboje pirmininkaujant Slovėnijai.
Aš taip pat suprantu susirūpinimą - iš tiesų aš pats išreiškiau tokį susirūpinimą Europos Vadovų Tarybai - dėl įvykdymo. Ar mes ketiname ar neketiname vykdyti tuos įsipareigojimus? Tai iš tikrųjų rimtas rūpestis. Tačiau patarsiu garbingiems šių Rūmų nariams nebūti pesimistais, nes daug kas priklausys nuo jūsų. Daug kas priklausys nuo Europos Parlamento vaidmens, todėl, kad dabar ten pateikti pasiūlymai, ir jūs kartu su Europos Vadovų Taryba esate teisės aktų leidėjai. Taigi, užuot buvę skeptiški dėl to, kaip toli mes einame, laikykimės savo įsipareigojimų ir parodykime savo ambicijas konkrečiame teisėkūros darbe. Mielai priimu pastabas iš visų tų, kurie paminėjo įsipareigojimą ir norą dirbti, tinkamai siekiant šio tikslo, kaip teigA. Doyle ir kiti.
Toliau atsakau į kai kuriuos konkrečius klausimus, pradedant nuo A. Doyle klausimo dėl intensyviai energiją naudojančių pramonės šakų: akivaizdu, kad mūsų tikslas yra ir lieka pasiekti tarptautinio susitarimo dėl visiems žinomų priežasčių. Tai nėra tik Europos atšilimas, tai yra pasaulinis atšilimas. Mums reikia pasaulinio susitarimo, kad susidorotume su pasauliniu iššūkiu. Tuo pačiu metu kai mes siekiame pasaulinio susitarimo, direktyva turi aiškiai išdėstyti mechanizmus, taikomus intensyviai energiją naudojančioms pramonės šakoms, kurie bus visiškai ar iš dalies aktyvuoti, jei tarptautinės derybos netenkins mūsų lūkesčių. Suteikus šią informaciją, nuo tarptautinių derybų rezultatų priklausys, kas tiksliai turi būti aktyvuojama ir kam tai bus taikoma. Štai kodėl negalime tiesiog dabar tiksliai ir detaliai išdėstyti konkrečių mechanizmų tiems specifiniams mūsų pramonės sektoriams.
Bet tai, ko norime - ir ką jau darome - turi suteikti teisinį užtikrintumą. Aš suprantu šį dalyką: mes galime suteikti ir jau suteikiame teisinį užtikrintumą suinteresuotiems subjektams. Štai kodėl direktyva, kurią pasiūlysime, turi suteikti visišką teisinį saugumą intensyviai energiją naudojančioms pramonės šakoms, nes šie verslininkai jau žinos, kad jiems bus taikoma arba direktyva, arba atitinkamas tarptautinis susitarimas. Komisija visada ir ketino tai padaryti.
Aš pats kartu su savo kolegomis Komisijoje konsultavausi su kai kuriais Europos pramonės lyderiais, ir jie apskritai pritaria šiai nuostatai. Labiausiai jie nori būti užtikrinti dėl to, kad, tuo atveju, jei nebus jokio susitarimo, veiktų tam tikri mechanizmai, apsaugantys jų konkurencingą padėtį. Manau, kad tai yra teisinga pozicija ne tik su verslo bendruomenės, apie kurią kalbėjau, atžvilgiu, bet taip pat ir socialinių partnerių atžvilgiu. Yra įsteigta Europos profesinių sąjungų konfederacija, apie kurią taip pat kalbėjome.
Esame labai susirūpinę dėl šios problemos ir manome, kad tikslų galima pasiekti, nemažinant ambicijų lygio. Jei dabar sumažinsime ambicijų lygį, nebūsime patikimi partneriai per diskusijas su mūsų išorės partneriais, su mūsų Amerikos partneriais arba su kinais, indais ir kitais. Jie yra labai įsitraukę ir, beje, vykdo tam tikrą pažangą - nepakankamai, bet tam tikrą pažangą vykdo.
Konkretus klausimas apie želdinimą mišku yra labai svarbus. Kaip žinote, Balyje išdėstėme savo įsipareigojimą skatinti želdinimą mišku. Kalbant apie kreditus želdinimui mišku, mes nesame prieš kreditus. Priešingai, iš principo juos palaikome. Jie dar nėra įtraukti į išvadas, nes kilo šiek tiek metodologinių sunkumų. Tokiu būdu mes ruošiame šį punktą, ir, žinoma, esame pasiruošę aptarti jūsų pasiūlymus. Kitų pasiūlymai taip pat bus laukiami. Dabar mes konsultuojamės su suinteresuotomis šalimis.
Kitas dalykas, kurį pabrėžkai kurie iš jūsų, būtent J. Buzekas ir kiti, yra poreikis daugiau investuoti į technologijas ir naujoves. Tai teisinga. Štai kodėl mes, pavyzdžiui, pasiūlėme, kad pirma naujo Europos technologijos instituto Žinių ir inovacijos bendrija tirtų klimato kaitą, energiją tausojančias ir ekologiškas pramonės šakas, nes tai dabar kelia daugiausia susirūpinimo, ir dabar turime supaprastinti kai kurias mūsų programas Europos Sąjungoje pagal mūsų biudžetą ir turimus išteklius, kad šią sritį galėtume laikyti labiau prioritetine ir skirti jai daugiau dėmesio.
Tam tikrai reikia didžiulių pastangų. Mes niekada nesakėme, kad tai bus lengva užduotis. Tai, atrodo, bus labai sudėtinga užduotis. Mums tenka labai daug pastangų reikalaujanti užduotis, bet manau, kad prisiėmę tam tikrą įsipareigojimą - tokį įsipareigojimą, kokį šis Parlamentas parodpraeityje - mes galime tai įvykdyti su inovacija, su didesnėmis technologinėmis investicijomis ir, žinoma, dirbant su mūsų svarbiausiais partneriais.
Toliau Lisabonos strategijos klausimu, kaip jau sakMinistras Pirmininkas J. Janša, manau, kad dabar daug geriau suprantama socialindimensija. Aš taip pat įsidėmėjau tai, ką M. Schulz pasakšiandien ir ką iš tikrųjų sakydavo anksčiau. Štai kodėl ruošiame labai svarbų paketą, apimantį prieigą, galimybes ir solidarumą, kuris bus paruoštas iki vasaros. Mes norėtume tokiu būdu dirbti su jumis, su visomis politinėmis jėgomis šiame Parlamente.
Bet norėčiau jus perspėti. Prašome neprašyti Europos institucijų to, ko jos negali atlikti. Mes turime atsakomybės sritis, kurias turime prisiimti, bet yra kitų sričių, kurios daugiausia tenka valstybių narių atsakomybei. Niekas neprašo, kad atsakomybuž socialinę apsaugą, darbą ir šalies sveikatos apsaugos sistemą būtų Europos lygmenyje. Mes galime tobulinti ir išties daugiau investuoti į kai kurias Europos priemones, kad pasiektume socialinių tikslų, ir taip pat skatinti darbo vietų kūrimą, kaip tai darėme per Lisabonos strategiją. Kai kalbame apie ekonominį vystymąsi Europoje, aš, žinoma, turiu galvoje tvarų vystymąsi. Tai reiškia vystymąsi, kuris yra tvarus socialiniu ir aplinkos požiūriu. Manau, kad tai ganėtinai akivaizdu.
Turime suprasti, kad Europos lygmenyje naudojamos priemonės yra ribotos. Jūs turbūt prisimenate, kad, kai ši Komisija pasiūl"globalizacijos reguliavimo fondą", naują priemonę, buvo pateikta argumentų prieš tą priemonę dėl subsidiarumo principo pažeidimo ir užduota klausimų, kodėl tai, ką reikia daryti, yra daroma tik Europos Sąjungos lygmenyje. Mes galų gale pasiekėme susitarimo, ir aš esu laimingas matydamas tą priemonę, nors ji ir kukli, bet ji dabar egzistuoja ir ji konkrečiai rodo mūsų įsipareigojimą pasirūpinti tais, kurie nėra nugalėtojai globalizacijoje.
Dėl tų žmonių, kurie iš tikrųjų pasisako už Europą ir palaiko Europos projektą, manau, turime vengti pastatyti Europos Sąjungą į tokią padėtį, kurioje ji negalėtų įvykdyti kai kurių įsipareigojimų, kurių Europos Sąjunga, kaip tokia, ir negali įvykdyti, jei ji nesulaukia valstybių narių ir mūsų vyriausybių palaikymo. Daug turi būti nuveikta nacionaliniame lygmenyje. Štai kodėl, nors galime pabrėžti tą susirūpinimą ir jūs tikrai galite iškelti pasiūlymus bei teisės aktų pasiūlymus mūsų paketui gegužės mėnesį, svarbu tai daryti suvokiant, kur yra Europos Sąjungos institucijų atsakomybir kur yra mūsų šalių vyriausybių atsakomybė.
Pabaigoje kalbant apie Viduržemio jūros regiono valstybių sąjungą, manau, kad galėtume paversti šį projektą geru projektu Europai, kuriuo būtų įgyvendintas atnaujintas įsipareigojimas Viduržemio jūros regionui. Tiesa, kad turime padaryti daugiau - tuo pačiu metu tikėdamiesi išlaikyti ir nesuskaldyti Europos Sąjungos. Žinoma, kai kalbu apie Europos Sąjungą, kalbu ne tik apie valstybes nares, bet taip pat ir apie Europos institucijas. Mes tikrai tikimės, kad Europos Parlamentas išsaugos labai svarbų vaidmenį šioje Viduržemio jūros regiono valstybių sąjungoje. Tai yra būdas suteikti Barselonos procesui ir mūsų kaimynystės politikai daugiau ambicijų.
(Plojimai)
Pirmininkas
Diskusijos baigtos.
Rašytiniai pareiškimai (142 straipsnis)
Jean-Pierre Audy
raštu. - (FR) Norėčiau pradžioje padėkoti Europos Sąjungos Tarybos Pirmininkui, puikiam Slovėnijos Ministrui Pirmininkui Janezui Janšai, jo vyriausybei ir jo administracijai už tikrai pasigėrėtiną ir sudėtingą jų atliktą darbą. Kalbant apie 2008 m. kovo 13-14 d. vykusios Europos Vadovų Tarybos rezultatus, aš sveikinu politinį sutarimą dėl Europos ir Viduržemio jūros regiono klausimo. Man taip pat malonu, kad siekiama įtvirtinti žinias kaip penktąją Bendrijos laisvę. Atsižvelgiant į dabartinę griūtį finansų rinkose, apgailestauju, kad Europos Vadovų Taryba, aukšto lygio politinSąjungos organizacija, pristigo jėgų, išminties ar mąstymo aiškumo, kad pasiūlytų vykdyti politiką, galinčią padėti reguliuoti finansų rinkas, bent jau Europos viduje, ir atitinkančią tokius veiksmus kaip Europos reguliavimo institucijų įkūrimas pagrindiniuose vidaus rinkos sektoriuose (energija, pašto tarnybos, telekomunikacijos, auditas, bankininkystė, draudimas ir t. t.). Galų gale, turėdamas omeny dabartinį chaosą pinigų rinkose, nesuprantu, kodėl šios problemos apskritai nebuvo nagrinėtos arba buvo nagrinėtos tik labai nedideliu mastu: reikia nedelsianti imtis išaiškinti, ką reiškia kainų stabilumas, numatytas Europos Centrinio banko įgaliojime, išdėstytame Sutarties 105 straipsnyje, ir raginti Tarptautinį valiutos fondą (TVF) įsitraukti į pasaulinį monetarinį dialogą.
Titus Corlăţean  
raštu. - (RO) 2008 m. kovo 13-14 dienomis vykusio Europos Vadovų Tarybos posėdžio ir 2008 m. kovo 26 d. Europos Parlamente vykusių diskusijų išvadose atkreipiamas dėmesys į Europos Sąjungos kaimynystės politikos svarbą ir pritariama Viduržemio jūros regiono sąjungos principui, kuriuo remiantis įkuriamas glaudesnio bendradarbiavimo mechanizmas tarp Europos Sąjungos valstybių narių ir nepriklausančiųjų šiai sąjungai valstybių pietuose.
Manau, kad Europos Sąjungos prioritetai turi taip pat būti skirti rytinės kaimynystės politikos problemai: tuo tikslu atkreipiu dėmesį į būtinybę užmegzti glaudesnį bendradarbiavimą su Moldovos Respublika. Tokiu būdu palaikau naujo susitarimo dėl bendradarbiavimo tarp Europos Sąjungos ir Moldovos Respublikos išvadą, kurioje aiškiai ir griežtai pasisakoma dėl labai reikalingos pažangos Kišiniove demokratijos, federacijos kūrimo ir žmogaus teisių įgyvendinimo srityse.
Europos Sąjungos lūkesčiuose daug dėmesio reikia skirti užtikrinti tikrą spaudos laisvę Kišiniove. Pastaruoju metu dažnai buvo minimi skandalingi spaudos laisvės pažeidimų atvejai, pavyzdžiui, radijo stoties "Besarabijos balsas" žurnalistų byla ar tam tikrų televizijos stočių ar laikraščių, transliuojančių ar publikuojamų rumunų kalba, bylos Kišiniove. Į tokius pranešimus Europos Vadovų Taryba ir Komisija neturėtų nekreipti dėmesio.
Iš tikrųjų tikiuosi, kad nuoseklesnEuropos Sąjungos politika rytinės kaimynystės srityje taps prioritetu politiniam Europos Vadovų Tarybos ir Komisijos veiksmui.
Bairbre de Brún  
raštu. - Būtina koordinuota ilgalaikpolitika, išdėstanti būdus spręsti klimato kaitos problemą kiekviename sektoriuje. Parlamentui pateiktas Pirmininko Barroso paketas yra žingsnis į priekį, ir drąsos teikia tai, jog Taryba pripažįsta, kad Europos Sąjunga turi sutarti dėl politikos įvairiose srityse iki 2008 m. pabaigos.
Palaikau tikslą didinti atsinaujinančios, išlaikančios ekologinę pusiausvyrą energijos naudojimą 20 %, ir taip pat reikėtų nustatyti tikslą gerinti energijos vartojimo efektyvumą.
Pakete turėtų būti numatytas tikslas sumažinti anglies emisijas 30 % iki 2020 metų, ir taip pat reikia valstybių narių lygmeniu nustatyti tikslus kasmet sumažinti anglies emisijas. Šie tikslai turi būti numatyti teisės aktuose. Atrodo, kad tokie teisės aktai yra vienintelis būdas užtikrinti, kad tinkamai spręstume anglies emisijų problemą kiekvienu politikos formavimo ir politinių sprendimų priėmimo aspektu.
Turime saugotis, kad nepadarytų žalos siekis daugiau naudoti varikliams degalus, iš dalies sudarytus iš biokuro.
Jei klimato kaitos problema nebus sprendžiama, prasidės pasaulinkatastrofa. Ji atneš žalos mūsų aplinkai, mūsų ekonomikai ir mūsų visuomenei.
Pedro Guerreiro  
Priėmus Europos Vadovų Tarybos sprendimus, noriu pateikti tik vieną mažą komentarą dėl užimtumo politikos gairių įvairiose valstybėse narėse.
Europos Vadovų Taryba patvirtino (ir tuo nereikia stebėtis) dabartines Europos Sąjungos gaires, norėdama pabaigti kitą etapą liberalizuojant darbo rinkas ir intensyvinant darbuotojų išnaudojimą, siekiant didinti kapitalo pelnus.
Būtent taip reikia interpretuoti šias gaires, kuriose po apgaulingu lankstaus užtikrintumo pavidalu išdėstomas tikslas didinti lankstumą darbo rinkose, darbo organizavime ir darbo santykiuose, įskaitant jų ginamas darbo įstatymų pataisas, peržiūrint reikiamose vietose įvairias sutarčių sąlygas ir nuostatas dėl darbo laiko. Šių gairių rezultatas bus daugiau darbo laiko, didesndarbo sparta, darbo užmokesčio sumažėjimas, mažiau teisių ir mažiau darbo užtikrintumo darbuotojams, vien tenkinant darbdavių interesus.
Naudodama šį tariamos darbo rinkų, darbo apsaugos mechanizmų, viešojo administravimo ir socialinio aprūpinimo sistemų modernizacijos Trojos arklį, Europos Sąjunga patvirtina savo tikslus sugriauti ir sunaikinti ekonominius ir socialinius darbuotojų iškovojimus.
Turint omeny šiuos tikslus, kaip galima išvengti nacionalinių referendumų dėl pasiūlytos Sutarties?
Monica Maria Iacob-Ridzi  
raštu. - (RO) Naujo Lisabonos strategijos 3 metų ciklo pradžia buvo centrinšio Europos aukščiausio lygio susitikimo dalis. Iš Tarybos pasiūlymų norėčiau pabrėžti laisvo žinių judėjimo Europos Sąjungos viduje principo svarbą.
Šios laisvės įvedimas turi būti papildytas Komisijos teisės aktų pasiūlymais, kurie bus pristatyti šių metų eigoje. Primenu jums, kad lygiagrečiai su Lisabonos strategija taip pat kaip galima greičiau turi būti įgyvendintas Bolonijos procesas dėl bendros švietimo erdvės įkūrimo iki 2010 m. Tokiu būdu abipusis universiteto diplomų ir kitų oficialių bei neoficialių kvalifikacijų pripažinimas, tokių Europos mobilumo programų kaip "Erasmus", "Comenius" ar "Leonardo" tinkamo finansavimo pratęsimas, taip pat naujos kartos mokomųjų programų ir įstaigų, parengtų bendradarbiaujant valstybėms narėms, sukūrimas galėtų prisidėti prie laisvo žinių judėjimo įgyvendinimo.
Kad pagerintume šio naujo Bendrijos teisės principo nuoseklumą, taip pat turime patobulinti programą, tinkamai nustatydami galutinius terminus, pašalindami visas dabartines kliūtis laisvam žinių judėjimui. Manau, kad įsipareigojimas priimti Intelektinės nuosavybės teisių chartiją iki 2008 m. pabaigos yra geras žingsnis šia kryptimi.
Magda Kósáné Kovács  
raštu. - (HU) Iš kovo mėn. vykusio aukščiausio lygio susitikimo reikia išmokti pamoką, kad pasaulinfinansų rinka ir pasauliniai prekių ir kapitalo srautai yra atsidūrę tarp Scilės ir Charibdės, ir tik atsakingas strateginis mąstymas, pagrįstas Bendrijos politika, gali padėti išvengti didėjančio netikrumo ir smūgio Europos Sąjungos ekonomikai.
Šios klaidingos raidos kryptys, kaip žinome, ne tik ardo pasaulinę ekonomiką. Tarybos posėdžio pirmininkavimo išvadose itin pabrėžiama daugiaaspektsanglaudos, galėsiančios tam tikru mastu remtis Bendrijos ištekliais, interpretacija, bet taip pat išsakomas perspėjimas, raginant nacionalinės politikos vykdytojus greičiau mažinti savo biudžeto deficitą ir skolą ir šiam tikslui išleisti bet kokias nenumatytas perteklines pajamas. Kitaip tariant, skylbiudžete nėra vien valstybių narių problema, bet tai taip pat yra kliūtis įgyvendinant Europos Sąjungos sanglaudos politiką.
Po visų puikių pareiškimų ateina laikas priimti sprendimus ir privalomąjį reglamentavimą, net jei jie kartais sukelia skausmingų pasekmių. Mano nuomone, pirmasis prioritetas neabejotinai yra jaunų žmonių žinių kapitalo didinimas. Didinimas žinių, kurios taip pat pasiektų neturtingus žmones, romus ir imigrantus. Europinio ir plataus pobūdžio žinių didinimas, tokios sanglaudos politikos stiprinimas, kuri neatimtų iš neturtingesnių valstybių narių jų intelektinio kapitalo dėl "protų nutekėjimo", bet kuri taip pat rastų būdą, kaip, išsaugant solidarumą, sukurti vis labiau globalų ir nuolatinį žinių kapitalo srautą. Tokiu būdu investicija į žmones sukurs ypatingą santykinį pranašumą pasaulinėje rinkoje, o žinių kapitalo judėjimas nesukels naujo darbuotojų persikėlimo grėsmės, bet greičiau skatins turtėjimą Europos mastu.
Rareş-Lucian Niculescu  
raštu. - (RO) Norėčiau išskirti penkias Tarybos išvadų temas, apie kurias prieš išvykdami į darbą šį rytą galvojo tūkstančiai rumunų ir galbūt daug kitų europiečių.
1. Administracinės naštos pagal Europos Sąjungos teisės aktus sumažinimas. Šią pamoką turi išmokti visos valstybės narės ir, pavyzdžiui, Rumunija, kurioje biurokratijos išlaidų sumažinimas 1 % sutaupytų 1 mlrd. EUR.
2. Smulkaus verslo akto priėmimas - iniciatyva dėl MVĮ - ir teisės aktų priėmimo principas, atsižvelgiant į smulkų verslą. Tai gera idėja Rumunijai, kurioje MVĮ sukuria 70 % bendrojo vidaus produkto ir 60 % darbo vietų dirbantiems gyventojams.
3. Nedarbo lygis tarp jaunimo: Rumunija užima antrą vietą Sąjungoje pagal jaunimo nedarbo lygį - ten jis sudaro 21 %.
4. Kokybiškų, įperkamų struktūrų vaikų priežiūrai suteikimas. Dideliuose Rumunijos miestuose vaikų darželiai tenkina mažiau nei 70 % tėvų poreikių.
5. Energijos vartojimo efektyvumo pagerinimas. Paprastas būdas pasiekti šį tikslą yra šiluminis pastatų atnaujinimas. Rumunijoje yra daugiau kaip 80 000 daugiabučių namų, kurie praleidžia daug šilumos ir didina gyventojų išlaidas šildymui. Per pastaruosius šešerius metus Rumunijos sostinėje prasidėjo dviejų tokių daugiabučių namų šiltinimo darbai.
Daciana Octavia Sârbu  
raštu. - (RO) Taryba išreišksavo ketinimą baigti rengti klimato kaitos ir energijos paketą iki įgaliojimų pabaigos 2009 m., ir dėl šios priežasties Europos Sąjunga turi siekti laikytis šio įsipareigojimo ir likti lydere kovoje su pasauliniu atšilimu. Siekiama 2009 m. Kopenhagoje sudaryti ambicingą susitarimą dėl klimato kaitos, galiosiantį laikotarpiui po 2012 m., kad Europos Sąjunga išsaugotų savo patikimumą tarptautiniu lygiu.
Kiti svarbūs Taryboje svarstyti dalykai buvo CO2 emisijų, išmetamų intensyviai energiją naudojančiose pramonės šakose, perkėlimas į kitas šalis, nes tokios įmonės patiria tarptautinę konkurenciją ir jos migruos į mažiau reguliuojamas rinkas su pigesne darbo jėga. Europos Sąjunga yra įsipareigojusi saugoti Europos pramonės šakų konkurencingumą ir ji netiesiogiai saugo ten sukurtas darbo vietas, o šis klausimas bus įtrauktas į tarptautinį susitarimą, skirtą šiai problemai spręsti.
Komisijos pristatytame ambicingame siūlomame pakete iškeliamas tikras iššūkis Europos Sąjungai, ir mes, Europos Parlamentas, sieksime užtikrinti, kad šis paketas būtų baigtas 2009 m.
Richard Seeber  
raštu. - (DE) Pernai nusistatėme sudėtingus ir ambicingus aplinkosaugos tikslus, o dabar atėjo laikas susidurti su jų įgyvendinimo iššūkiu. Tačiau Europos Sąjungai tenka imperatyvas pasiekti savo aplinkosaugos tikslų kartu neįvykdant ekonominės savižudybės. Neturime supriešinti ekologijos su ekonomika. Todėl sveikinu kompromisą, kurio buvo pasiekta neseniai vykusiame aukščiausio lygio susitikime.
Žinoma, kova su klimato kaita kainuoja. Tačiau neveiklumo kaina labai viršys reikalingų sušvelninimo priemonių kainą. Vis dėlto būtina užtikrinti, kad CO2 emisijų sumažinimo našta būtų teisingai padalyta tarp valstybių narių ir pramonės sektorių, taip pat, mano nuomone, svarbu užtikrinti, kad neatsidurtų nepalankioje padėtyje tos valstybės narės, kurios kovoje su klimato kaita jau nuveikdaugiau nei kitos.
Intensyviai energiją naudojantys sektoriai taip pat turi prisidėti mažinant CO2 emisijas. Turime pareikalauti, kad jie taip pat įdiegtų į savo gamybos procesus naujausias ekologiškas technologijas. Tačiau rūpindamiesi Europos ekonomikos konkurencingumu turime padaryti viską, kas įmanoma, kad sutrukdytume bet kokio CO2 intensyviai išmetančio sektoriaus perkėlimui į šalis už Europos Sąjungos ribų. Jei judėjimas Europoje dėl klimato kaitos galėtų paskatinti tokias besivystančias ekonomikas kaip Kiniją ar Indiją taip pat atlikti savo vaidmenį, tai būtų sveikintinas žingsnis.
Esko Seppänen  
raštu. - (FI) Pirmininkaujančios valstybės atstovo teiginys, kad buvo sąsaja tarp Europos Sąjungos sėkmingo ekonominio vystymosi ir Lisabonos strategijos, nėra įtikinantis. Lisabonos strategija neturi nvieno žinomo kriterijaus, kuris paaiškintų biudžeto deficito ir viešo įsiskolinimo sumažėjimą ar 6,5 mln. naujų darbo vietų sukūrimą. Nuopelnai tenka valstybėms narėms. Būtent jų ekonomikose tapo pastebimas bet kokios socialinės dimensijos trūkumas Lisabonos strategijoje.
Šiandien madingas žodis yra "lankstus užtikrintumas". Tai reiškia, kad lankstesnių darbo sąlygų sukūrimas turėtų pagerinti darbo užtikrinimą. Tačiau tinkamesnis dabarties padėties apibūdinimas būtų "lankstus neužtikrintumas". Europos Sąjungos piliečiams grasinama atleidimu, jei jie nesutiks dėl priverstinio lankstumo.
Silvia-Adriana Ţicău  
raštu. - (RO) Europos Sąjunga turi tapti lyderiu kovoje su klimato kaita. Priėmus taršos mažinimo politiką, pagerėtų 490 mln. Europos gyventojų gyvenimo kokybė.
Valstybės narės turi išvystyti politiką ir veiksmus dėl energijos tiekimo užtikrinimo ir kovos su klimato kaita, skatinančius ilgalaikę ekonomikos plėtrą ir darbo vietų kūrimą.
Europos Vadovų Taryba nustatkelias gaires: investicijas į tyrimus ir plėtrą, ekologinio transporto skatinimą, Direktyvos dėl energijos apmokestinimo peržiūrą, energijos vartojimo efektyvumo didinimą ir, svarbiausia, informacijos teikimą Europos gyventojams ir jų įtraukimą į kovą su klimato kaita.
Europos Vadovų Taryba susitikime 2008 m. kovo mėn. pabrėžEuropos Sąjungos energetinio saugumo stiprinimo svarbą. Europos Vadovų Taryba susitikime 2007 m. paskelbNabucco projektą Europos interesus atitinkančiu projektu dėl energijos šaltinių diversifikavimo ir energetinio saugumo Sąjungos viduje. Mes nekantriai laukiame, kai 2008 m. lapkričio mėn. bus pristatyta peržiūrėta strateginenergetikos politika, kurioje daugiausia dėmesio skiriama energijos aprūpinimo užtikrinimui, tarpusavio ryšiams ir Sąjungos užsienio politikai energetikos srityje.
Sveikinu Europos Vadovų Tarybą įvedus penktąją laisvę - "laisvą žinių judėjimą". Tai didelis iššūkis, į kurį Sąjunga turi atsakyti investuodama į žmogiškuosius išteklius, MVĮ ir socialinę Europą.
