Riskifondid ja erakapitali investeerimisfondid - institutsionaalsete investorite tegevuse läbipaistvus (arutelu)
Juhataja
Nüüd jõuame arutelu juurde, mille Euroopa Parlament eelmisel kuul erakordse ettenägelikkusega korraldas, nähes ehk ette eelmise nädala sündmusi - erinevalt teistest.
Järgmine päevakorrapunkt on ühisarutelu,
Poul Nyrup Rasmusseni raport majandus- ja rahanduskomisjoni nimel koos soovitustega komisjonile riskifondide ja erakapitali investeerimisfondide kohta ning
Klaus-Heiner Lehne raport õiguskomisjoni nimel koos soovitustega komisjonile institutsionaalsete investorite tegevuse läbipaistvuse kohta.
Poul Nyrup Rasmussen
raportöör. - Hr juhataja, kaua aega enne praegust kriisi väljendasid Euroopa Parlamendi Sotsiaaldemokraatide fraktsioon ja Euroopa Sotsialistide Partei muret finantsturgude suundumuste üle seoses liigse võla, läbipaistvuse puudumise, kõrgete riskide võtmise ja liiga madalate hindade tasumise ning selliste laenukapitali kasutamise pakettide koostamisega, millest keegi päriselt aru ei saanud ning mille põhjal keegi ei osanud tegutseda. Seetõttu väljendasime oma muret, justkui uude finantsmulli vaadates. Keegi ei teadnud, millal see juhtub, aga praegu oleme tormi keskel - "ideaalse tormi”, nagu keegi seda nimetas.
Olen kindlal seisukohal, et tänase õhtu ja homne arutelu on kõige olulisem arutelu mis tahes parlamendis finantsturgude kohta kus iganes Euroopas või Ameerika Ühendriikides - arutelu ja otsused selles mõttes, et vaatame tulevikku, püüame koostada parema määrustiku praegusest ja püüame täita suurt kohustust teha seda tööd nii hästi, kui oskame.
Nüüd on aeg tegutseda. Nägime, mis juhtus USAs, ja ehkki keegi ütles, et Euroopas pole asjad nii halvasti kui Ühendriikides, saan öelda ainult seda, et sellised juhtumid nagu HBOS, Northern Rock ja paljud teised on minu jaoks piisavalt veenvad, et tegutseda. Oleme näinud uusi prognoose meie majanduste, töökohtade, konkurentsivõime ja investeerimissuutlikkuse kohta: sellest piisab mulle tegutsemiseks.
Seetõttu ütlen täna ja homme parlamendile uhkusega, et fraktsioon PSE on pärast raskeid läbirääkimisi sõlminud kompromissi, mida sellise olulise küsimuse puhul peabki tegema, fraktsioonidega ALDE ja PPE-DE. Nüüd on meie ees tasakaalukas raport, mis nõuab, et komisjon esitaks õigusaktide ja määruste ettepanekud kõikide finantsettevõtjate kohta, sealhulgas riskifondid ja erakapitali investeerimisfondid. Viimane aeg on seda teha ja tuletaksin parlamendile meelde, et nüüd nõuame kohustuslikke kapitalinõudeid kõikide finantsasutuste kohta. Nõuame preemiapakettide joondamist pikemaajaliste tulemustega, et kajastada nii kahjumit kui kasumit. Nõuame kõrgetasemeliste juhtide ja nõukogu liikmete palgasüsteemide täielikku läbipaistvust. Nõuame laenukapitali kasutamise/võlariski, saadud rahaliste vahendite allika ja summa ning aktsionäride tuvastamise avalikustamist kõikide investeerimisprojektide puhul. Nõuame direktiivi laiendamist, mis eeldab, et töötajaid teavitataks ja nendega konsulteeritaks ülevõtmiste käigus, et hõlmata finantsvõimendusega väljaoste erakapitaliga, ning nõuame meetmeid, et vältida põhjendamatut odavat ülesostmist sihtettevõtetes. Nõuame meetmeid, et vältida liigset võlga, mida põhjustavad finantsvõimendusega väljaostud nii, et võimenduse tase oleks säästev nii erakapitalifondi/ettevõtte kui ka sihtettevõtte jaoks.
Tahaksin paluda volinik hr McCreevyl, kes vastutab kõnealuse valdkonna eest, nendele ettepanekutele väga konkreetselt vastata. Tean, et need on tema jaoks uued, kuid nõuan ajakava. Küsisime vastust enne aasta lõppu, mis saabub kolme kuu pärast. Võib-olla on üksikasju, mis vajavad arutamist, kuid, volinik, te võlgnete parlamendile ka vastuse, sest me ei räägi väikesest vähemusest, vaid väga suurest enamusest siin parlamendis.
Lõpetan teadaandega, et neli või viis päeva tagasi oli peaaegu 90 000 inimest kirjutanud alla Euroopa Parlamendile, Ameerika Ühendriikidele ja maailma riigijuhtidele adresseeritud petitsiooni, mille korraldajaks on üleilmne internetiliikumine Avaaz. Edastan kõnealuse petitsiooni nende nimel vastuvõtjatele. Selles on öeldud: Nõuame tungivalt, et asuksite juhtpositsioonile peamiste puuduste ja lünkade parandamisel, mis praegusel globaalsel finantskriisil lasid juhtuda, sealhulgas põhiprobleemid, nagu võlg ja risk, algatused ning läbipaistvus. Meil on vaja, et teeksite koostööd avalikkuse huvide kaitsmiseks, sätestades tugevamaid eeskirju globaalse finantssüsteemi iga osa kohta. Olge vaprad ja me toetame teid.
Volinik, kas olete julge koos meiega, toetate meid ja annate esialgsed vastused enne aasta lõppu? Pean meie kõigi nimel nõudma positiivset vastust.
Klaus-Heiner Lehne
raportöör. - (DE) Hr juhataja, daamid ja härrad, arutelu toimub tõesti, isegi kui mõnevõrra juhuslikult, täpselt õigel ajal. Kõikide kavatsuste ja eesmärkide kohaselt käsitletakse minu raportis mündi teist poolt.
Hr Rasmussen on pidanud eelkõige käsitlema mõju finantsturgudele ja õiguskomisjon käsitles oma erialaste teadmistega eelkõige loomulikult äriühinguõiguse aspekte ja vajaduse korral vajadust muuta Euroopa äriühinguõigust.
Oleme kõik ehmunud viimaste päevade sündmustest. Avalikkus, poliitikud ja - ütlen seda väga selgelt - ka aus majandus. Praktikas näeme hetkel sellist probleemi, et kasumit erastatakse, kuid kahjumit riigistatakse. Peaaegu anekdoodiks on kõnealuses loos muutunud see, et USA rahandusminister hr Paulson, kes ise kunagi Goldman Sachsi juhtis, on nüüd sattunud olukorda, kus ta peab võtma 700 miljardit dollarit maksumaksja raha, et kõrvaldada ja siluda hävitustööd, mida tema enda sektor on tekitanud. See on väga kurb.
On rohkelt näiteid selle kohta, et avalikkuse arusaama kohaselt on taandumas pilt tavapärasest pereettevõttest, mis hoolitseb oma töötajate eest oma vastutusega, mille ta ise tagab, kuid teisalt on tugevnemas mulje, et vähemalt majandussektoris valitsevad meid osaliselt saamatud tippjuhid - töötajad, kes saavad kõrget palka, kuid ei kanna enam mingit vastutust.
Arvan, et mulje, mis tekib meie turumajandussüsteemist, on kohutav, ning on poliitiliselt vajalik, et astuksime asjakohaseid samme korra taastamiseks ja selle abil halva maine kõrvaldaksime.
Fakt on see, et mõjutatud ei ole ainult suurinvestorid, vaid nüüd ka väikeinvestorid. See mõjutab iga maksumaksjat ja kõiki, kes sõltuvad valitsuse rahadest, sest üha rohkem miljardeid riigi raha tuleb kasutada kahju kõrvaldamiseks.
Tunnistan - ja arutelu on seda selgelt näidanud ning see on ka vaieldamatu -, et üks aspekt, mida tuli algselt eelkõige käsitleda, nimelt riskifondid ja erakapitalisektor, ei ole nende probleemide põhjus, mida praegu tuleb lahendada. Ent ka siin - ja seda on arutelu täiskogus selgelt näidanud nagu ka mõlema komisjoni istungid - esineb ilmselgeid kindlaid puudujääke ühtlustamise ja määrustiku valdkonnas.
Õigesti on öeldud, et neid sektoreid reguleerivad ka riiklikud määrused, mõned tugevamad, mõned nõrgemad, vastavalt riigi traditsioonidele ja vastavalt sellele, millistest finantsturu määrustest seal lähtutakse. Samas on siiski saanud selgeks, et vajame täiendavat ühtlustamist ja kohandamist Euroopa tasandil tagamaks, et hetkel täiesti kriitiliste mõõtmeteni jõudnud sektorid ei hakkaks finantsturge ohustama.
Tahaksin vastata ainult mõnedele võtmesõnadele, mida on juba käsitletud raporti projektis, mis oli juhtumisi juba otsustatud õiguskomisjonis juunis, kui keegi veel ei rääkinud kriisist, milles me praegu oleme. Pean silmas mõisteid 'aktsiate laenamine' ja 'katteta müük'. Nüüd teame, et hulk olulisi finantsturu reguleerijaid on selle ära keelanud ja hea põhjusega. Nõudsime siis ja nõuame ka praegu, et seda vähemalt uuritaks. Sellest tuleb teha järeldused ja vajadusel esitada ka õigusaktide ettepanekud. Üks neist on aktsionäride parema tuvastamise küsimus, läbipaistvuse küsimused seoses läbipaistvust käsitlevate määruste rangemaks muutmisega, võttes arvesse seda, et ettevõtted ja ka nende ettevõtete juhid peaksid teadma, kellele need tegelikult kuuluvad, et ka nemad saaksid vastutustundlikult tegutseda nende suhtes, kes neid omavad.
Samuti toob see kaasa teatavate riskide mõistlikku kontrollimist laenu andmisel tagamaks, et saaks teha ka mõistlikke ja vajalikke järeldusi, et suuri mõjutusvahendeid ei saa eemaldada suhteliselt väikeste vahenditega, mis lõpuks tekitavad täiesti kontrolli alt väljuva mõju ja toovad avalikkusele ja teistele lõpuks raskusi.
Ühtlasi üks nõuanne: vahepeal on tööstuses välja töötatud arvukalt ettepanekuid praktiliste tavade - vabatahtliku määrustiku kohta seoses sellega, kuidas tuleks käituda. Üksnes asjaolu, et need määrused on välja töötatud, isegi kui nad on hetkel ainult vabatahtlikud, tähendab, et tööstus ise aktsepteerib vajadust mingi määrustiku järele. Seega on täiesti mõistlik vaadata ja uurida, kas saame ka siin teatud võtteid kasutada.
Varade üleviimine on veel üks teema, mida peame käsitlema. Sellega peab tegelema äriühinguõigus, sest olen veendunud, et ettevõtted ei tohiks olla rüüstatavad. Ootame komisjonilt konkreetset ettepanekut. Kõnealune raport vastab artiklile 192, millele komisjon peab vastama. Loodame, et ta teeb seda peagi.
Charlie McCreevy
komisjoni liige. - Hr juhataja, sooviksin tänada majandus- ja rahanduskomisjoni ja õiguskomisjoni ning eelkõige raportööre hr Rasmusseni ja hr Lehnet kõnealuse kahe raporti ettevalmistamiseks tehtud töö eest.
Vähesed oleksid aasta tagasi osanud ennustada, et olukord finantsturgudel on nii tõsine kui praegu. Ning kriisi mõju jääb kestma veel mõnda aega. See sai alguse hüpoteekide hooletust müügist Ameerika Ühendriikides, mida edendasid pangad ja teised, kes ei hoolinud laenustandarditest, sest nad said laenud väärtpaberistamise kaudu teiste kaela veeretada.
Krediidireitingu agentuurid andsid kõnealustele kõrge riskiga toodetele lugupeetuse, määrates neile madala krediidiriski. Finantsasutused kogu maailmas ostsid neid tooteid, kuid näib, et ise tõsiselt riske hindamata.
Viimase aasta sündmuste valguses on olnud uskumatu jälgida, kui vähe finantsasutuste nõukogu liikmed teadsid riskist, mille nad võtsid. Kahtlemata tõkestas tõsist riskianalüüsi sisse voolav kasum. Järelevalvajatel ei paistnud olevat paremat aimu nendest äärmiselt keerulistest toodetest. Asjad olid nii hakitud, segipaisatud ja ümberpakendatud, et keegi ei teadnud, kus on tõeline risk. Üks vaatleja osutas mõned kuud tagasi kriisi arenemisele kui aegluubis rongiõnnetuse vaatamisele. Eelmisel nädalal sai kriis sisse ülikiire hoo.
Maailma suurte keskpankade kooskõlastatud tegevus ja Ameerika Ühendriikide ametivõimude välja kuulutatud toetusmeetmed on turgudel natuke rahu taastanud. Peame seda tervitama, arvestades rasket olukorda, millega seadusandjad silmitsi seisavad. Samuti tervitan, et Ameerika Ühendriikide ametivõimud on tunnustanud vajadust käsitleda oma ettepanekutes sarnaseid varasid, mis on mõnede Ameerika Ühendriikidest väljaspool asuvate finantsasutuste valduses.
Üks asi, mille eest me Euroopas võime tänulikud olla, on see, et me pole kogenud sama ulatuslikku hävitustööd kui Ameerika Ühendriikides. Kuigi ELi pangad on kannatanud sarnase usalduse puudumise käes üksteisele laenates, ei ole toimunud midagi sellisel skaalal nagu Ameerika Ühendriikides. Kuid keegi pole veel pääsenud. Ees ootavad keerulised kaubandustingimused. Majanduslikul surutisel on oma mõju. Valvsus ja läbipaistvus on võtmeks usalduse taastamiseks turgudel. ELi tasandil peame jätkama piiriüleste finantsjärelevalveasutuste järelevalvekorralduse parandamist. Selles peitub võimalus, mida ei tohi maha magada.
See kõik paneb mind uskuma, et meil saab olema teistsugune finantsteenuste sektor, kui see kõik on läbi, ning samuti saab meil olema teistsugune regulatiivraamistik. Kui moraalne oht ei toimi, ei saa oodata, et maksumaksja võtab arve eraasutuste liigse ja vastutustundetu riskeerimise eest.
Lõplik mis tahes vastuvõetava regulatiivse lähenemisviisi vorm kujuneb saabuval perioodil, kui praeguse kriisi õppetunnid ja asjakohased vastused selgemaks muutuvad. Peame jätkama tihedat koostööd teiste reguleerivate asutustega ja võimalikult palju oma vastused kokku sobitama.
Nagu paljud teist teavad, oleme mõningad meetmed juba kasutusele võtnud. Nüüdseks on komisjon juba aasta aega töötanud välja üksikasjalikku kava, milles rahandusministrite nõukogu kokku leppis ja mille Euroopa Ülemkogu kinnitas. Oleme oma vastust kriisi arenedes täiustanud.
Oleme kasutusele võtnud meetmeid, et parandada lähendamist ja koostööd järelevalveasutuste vahel. ELi järelevalveasutused, rahandusministrid ja keskpangad võtsid vastu uue vastastikuse mõistmise memorandumi, milles sätestatakse ühised põhimõtted, sealhulgas piiriüleste stabiilsusrühmade loomine. Seda viiakse praegu ellu. Oleme käsitlenud hoiuste tagamise skeemide tõhustamist. Loodud on erirühm, mis vastab käesoleva aasta lõpuks, et vaadelda praeguste vahendite tsüklilisust toetavat mõju, sealhulgas Basel 2 ja rahvusvaheliste finantsaruandluse standardid. Tihedas koostöös finantsstabiilsuse foorumiga on IASB loonud nõuandekogu õiglase hindamise kohta. IASB tegeleb ka bilansiväliste kohustustega. Tööstus on tulnud välja väärtuslike andmetega, mis parandavad läbipaistvust väärtpaberistamise turu reguleerijate jaoks. Komisjon sunnib tööstust täiustama seda teavet, et läbipaistvus reguleerijate jaoks paraneks.
Nende ja teiste tegevuste valguses, millele viitan, ei tohiks liikmetele üllatuseks olla, kui ütlen, et tervitan paljusid hr Rasmusseni raportis sätestatud punkte. Oluline on see, et suudaksime tuvastada peamised meetmed, mis peaksime võtma praegu ja hakkama neid ellu viima.
Nagu ma varem ütlesin, paljastas turukriis puudujääke suurte finantsasutuste riskijuhtimises. Samuti tõi see esile mitmeid nõrku kohti regulatiivvaldkonnas. Just nendele valdkondadele tuleb nüüd pühendada regulatiivset tähelepanu. Hr Rasmussen on oma raportis tõstatanud paljud kõige pakilisemad valdkonnad: huvide konfliktid krediidireitingu agentuurides, mittelikviidsete varade väärtuse hindamise parandamise vajadus ja stiimulite joondumise puudumine "laenude edasimüügi" mudelis.
Viimase aasta jooksul olen liikmeid kursis hoidnud nii istungitel kui ka eelkõige rahandus- ja majanduskomisjonis pankade kapitalinõuete parandamiseks tehtud tööga ning minu ideedega krediidireitingu agentuuride reguleerimiseks. Usun, et me kõik nõustume, et kapitalinõudeid on vaja tugevdada ning struktureeritud toodetega seoses on vajalik läbipaistvuse ja nõuetele vastavuse kohustus. Oleme töötanud kapitalinõuete direktiivi muutmise kallal, mis parandab suure riskide kontsentreerumise juhtimist ning kapitali kvaliteeti ühtlustades hübriidkapitali. Samuti oleme käsitlenud piiriüleste pangakontsernide järelevalve tugevdamist.
Järgmise paari nädala jooksul esitan komisjonile ettepaneku kahe erineva regulatiivmeetme kohta, et käsitleda neid ja muid küsimusi: esiteks kapitalinõuete direktiivi muutmine ja teiseks määrus krediidireitingu agentuuride kohta. Ootan Euroopa Parlamendi toetust nendele ettepanekutele, mis on täielikult kooskõlas sellega, mida kõnealuses raportis nõuate.
Riskifondid ja erakapitali investeerimisfondid sisalduvad mõlemas raportis. Meil on aastate jooksul olnud huvitavaid mõttevahetusi riskifondide ja erakapitali investeerimisfondide rolli kohta. Üks asi, milles arvan meid ühel meelel olevat, on see, et need fondid ei ole praeguse kriisi põhjustajad. On selgunud, et reguleeritud sektor oli see, millel oli lastud amokki joosta vähese arusaamaga väärtpaberistamise vahenditest.
Ma ei usu, et praeguses etapis on vajalik lüüa riskifonde ja erakapitali investeerimisfonde sama puuga, mida kasutame reguleeritud sektori puhul. Praeguse kriisiga seotud küsimused on erinevad. Ärgem unustagem, et neid fonde reguleeritakse liikmesriikides. Riskifondide ja erakapitali investeerimisfondide juhid on kogu Euroopas üksused, mis on saanud loa ja mille üle järelevalvet teostatakse. Nad kannatavad samasuguste turu kuritarvitamise distsipliinide all kui teised finantsturgudel osalejad. Neile kehtivad samasugused läbipaistvuse ja konsulteerimise kohustused avalikesse ettevõtetesse investeerimisel. Pangandussektori avamisele riskifondidele ja erakapitali investeerimisfondidele kohaldatakse kapitalinõuete direktiivi.
Kuid see ei tähenda, et eirame riskifonde ja erakapitali investeerimisfonde. Kui kõnealused ärimudelid arenevad ja nende roll finantsturgudel muutub, peavad seadusandjad kogu maailmas valvsad olema. Tööstused ise peavad võtma kõik kohustused, mis kaasnevad silmapaistva rolliga Euroopa ja maailma finantsturgudel. Mitmed hiljutised turualgatused näitavad, et sellest sõnumist saadakse aru. Meie roll peaks olema neid ja teisi turuarenguid tähelepanelikult jälgida ja olla valmis vajadusel reageerima.
Tervitan konstruktiivseid ettepanekuid ühtse turu toimimise toetamiseks. Tahaksin praeguses etapis ainult mainida, et komisjoni ootab ees märkimisväärne töö seoses erainvesteeringute ja riskikapitaliga.
Nõustun hr Lehnega, et piisav läbipaistvuse tase on oluline tingimus investorite usalduseks. Seega on see möödapääsmatu, kui tahame, et finantsturud tõhusalt toimiksid.
Raportis määratletakse läbipaistvuse eeskirjade loetelu, mis kehtivad praegu erinevatele finantsturul osalejatele ELis. Minu arvates on oluline see, et turg saaks piisavalt selget kasulikku teavet. Peame leidma tasakaalu investeerimisvahendite omandiõigusega seotud teabe konfidentsiaalsuse vajaduse ja investeerijate, vastaspoolte, seadusandjate ning investeerijafirmade põhjendatud vajaduste vahel.
Seetõttu on mul hea meel, et raportis rõhutatakse vajadust analüüsida olemasolevate ELi sätete ja täiendavate liikmesriikide eeskirjade mõju kõnealuses valdkonnas enne, kui alustatakse uute õigusaktide vastuvõtmist.
Komisjon on selles valdkonnas juba väga aktiivne olnud. Oleme pidanud ulatuslikke konsultatsioone aktsionäride õiguste algatuse kontekstis, mille puhul käsitlesime mitmeid küsimusi, mida raportis puudutatakse - näiteks aktsiate laenamine ja aktsionäride tuvastamise küsimus.
Lisaks sellele avaldasime hiljuti pakkumiskutse välisele uurimusele, mis käsitleb läbipaistvuse direktiivi rakendamist liikmesriikides. Kõnealune uurimus peaks valmima järgmisel aastal ning see saab aluseks direktiivi üldisele hindamisele, sealhulgas teavitamise piirmäärad.
Nagu liikmed mäletavad, võttis komisjon käesoleva aasta kevadel vastu teatise, milles sätestatakse poliitiline lähenemine riiklikele investeerimisfondidele. Olime jõudnud järeldusele, et kõnealused meetmed olid asjakohased, aga ka piisavad käsitlemaks küsimusi, mida praegu arutatakse. Seda lähenemisviisi kinnitas Euroopa Ülemkogu; siiski näen, et õiguskomisjon ei jaga seda hinnangut täielikult.
Teen selle valdkonna kohta mõned märkused. Esiteks peaksime tunnistama, et riskifondid ja erakapitali investeerimisfondid ei ole mitmes mõttes ainulaadsed - teistel institutsionaalsetel investoritel on sarnased eesmärgid ja kasutavad praegusel ajal samu tehnikaid. Kui kehtestaksime selles olukorras erikohustused riskifondidele ja erakapitali investeerimisfondidele, oleks selle tulemuseks nende investorite kategooriate diskrimineerimine.
Teiseks, me ei tohiks teha seda viga, et näeme kõiki riskifondide tegevusi ohuna turule, vaid olema teadlikud ka nende tegevuse positiivsest mõjust. Lubage selgitada. ELi majandus vajab eeloleval ajal suuri investeeringuid: ilma riiklikele investeerimisfondideta, erakapitali investeerimisfondideta jms on Euroopa taastumine praegusest kriisist selle võrra aeglasem.
Kolmandaks olen nõus, et teatavad tehnikad, nt aktsiate laenamine ja indeksite kasutamine, esitavad väljakutseid praegustele juhtimismudelitele. See on valdkond, millele meie koos riiklike järelevalvajatega pöörame tulevikus erilist tähelepanu.
Kokkuvõttes on need kaks raportit märkimisväärseks panuseks meie jätkuvale arutelule. Kiidan liikmeid nende raportite eest. Komisjon uurib teie soovitusi ja vastab teile vastavalt raamlepingule. Oleme täielikult pühendunud kriisile reageerimisele meetmetega, mis on vajalikud usalduse ja stabiilsuse taastamiseks.
Sharon Bowles
majandus- ja rahanduskomisjoni arvamuse koostaja. - Hr juhataja, ütleksin volinikule, et praeguses kriisis on lihtne näha kõikide asutuste omavahelist seotust. Sama lihtne ja loogiline on see, et reguleerimine peab olema suunatud funktsioonile ja mitte üksustele. Oleks vale, kui üks eraettevõte peaks järgima teistsuguseid reegleid kui teised ainult seetõttu, et see on erakapitali valduses.
Igal asjal on kaks külge. Sagedase kriitika keskel taas käesoleval nädalal katteta müügi kohta, ärgem unustagem aktsiate laenuandjaid. Investorite ja isegi järelevalvajate tähelepanu pensionifondide ja teiste fondide laenupoliitikale on oluline ja mitte ainult aktsiate laenuvõtjate tegevus. Oleme seda küsimust varem käsitlenud laenatud aktsiate hääletuse kontekstis. Kaks poolt tähendab ka seda, et läbipaistvuse parandamine on tõhus ainult siis, kui sellega kaasneb nõuetele vastavus, ning seda ei kahjusta jälle liigsed vastutust piiravad klauslid. Lõppeks on vabatahtlikel tavadel oma roll ja need ulatuvad selleni, mida meie ei saa reguleerida. Need ei ole siiski asjaomaste tööstuste isiklikud küsimused ning vajavad avalikustamist, hõlpsat juurdepääsu ning aktiivset läbivaatamist ja seiret.
Harald Ettl
tööhõive- ja sotsiaalkomisjoni arvamuse koostaja. - (DE) Hr juhataja, 2007. aastale näidatakse jätkuvalt näpuga kui hüpoteegipidajate kriisi võimalikule jätkule. Oleme üritanud seda rahule jätta. 2007. aasta juunis oleksime pidanud veel rohkem häirekellasid kuulma - vähemalt siis, kui kaks New Yorgi investeerimispanga Bear Stearns juhitud riskifondi tee kaotasid, sest nad olid ulatuslikult seotud võlakirjadega, mille tagatiseks oli kinnisvara. See oli alles kogu loo algus! On muutunud üha selgemaks, kuidas sellise madala läbipaistvuse tasemega finantsteenuseid pakkuvad ettevõtted on tekkinud. Ühest küljest on mõned neist saanud suurt kasumit - loomulikult kõrge riskiteguriga sektorites -, kuid teisest küljest seisame praegu silmitsi klassikalise kahjumi riigistamisega. Mitte üksnes USA majandusajakirjanikud ja majandusteadlased ei kirjelda seda olukorda täpselt sel viisil. Ka meie ELis, Euroopa Parlamendis, muudame tahes-tahtmata oma vaatenurka, kuid teeme seda üsna hilja. Samuti oleks eelistatavam, kui komisjon selles küsimuses silma paistaks.
Mõlemad raportid - Rasmusseni raport ja Lehne raport - viitavad kiirele vajadusele tegutseda. Praeguseks peab kõikidele poliitikas osalejatele vähemalt see selge olema, et turg ei suuda ennast täielikult ise reguleerida. Ka komisjon peaks nüüd sellest teadlik olema. Riskifondid ja erakapitali investeerimisfondid on juba praegu ühed suurematest tööandjatest, kuid paljude kohtusüsteemide kohaselt ei paista nad enam sellistena ja pääsevad seega loomulikult oma kohustustest tööandjatena. See on vastuvõetamatu - läbipaistvuse puudumine on liiga suur! Vahepeal on finantskriis tuhanded töökohad ohtu seadnud.
Väga oluline on reguleerimine, järelevalve, läbipaistvus, töötajate osalemine ja teave pensionifondide sektoris, mis on riskifondide ja erakapitali investeerimisfondidega tugevalt seotud.
Tööhõive- ja sotsiaalkomisjoni jaoks on oluline, et töötajad ei peaks kaks korda oma osa tasuma. Volinik, üks kord finantskriisi ja teine kord riskijagamise tõttu pensionifondide poolt. Et seda ei juhtuks, peaks direktiiviga 2003/41/EÜ olema tagatud vähemalt see, et fondivalitsejad teavitaks töötajaid otseselt või kaudselt nende pensionite investeerimise tüübist ja riskist, ning neile tuleb anda hääl otsuste tegemisel. See on lihtsalt üks asja paljudest külgedest, mida oleme oma raportites ja arvamustes rõhutanud.
Volinik, nüüd palutakse teil midagi ette võtta. Ma tean, et võime rääkida paljustki, kuid olete kohustatud aitama. Seadusandlik periood ei ole veel läbi. Tahaksin teie tähelepanu sellele juhtida.
Kurt Joachim Lauk
fraktsiooni PPE-DE nimel. - (DE) Hr juhataja, daamid ja härrad, kõnealuse raporti eesmärgiks oli algselt riskifondid ja erakapitali investeerimisfondid, kuid hõlmab nüüd kogu finantssektorit, mis on täiesti kokku varisenud.
Praegune kriis on krediidimaania, eelkõige laenamise liigse laienemise kohutav tagajärg. Föderaalreserv hoidis intressimäärad liiga kaua liiga madalatena ja pakkus seega sisuliselt krediiditoetust.
Koostasime raporti praeguse olukorra põhjal ning koos kaasliikmetega Euroopa Demokraatide ja Liberaalide Liidu fraktsioonist oleme saavutanud kokkuleppe hr Rasmusseniga, mis hõlmab kogu finantssüsteemi. Oleme tänulikud, et see on majandus- ja rahanduskomisjonis peaaegu ühehäälselt läbi läinud.
Me ei saa enam loota USA standarditele või standardite kehtestamisele rahvusvahelises finantssüsteemis. Peame looma oma uue Euroopa variandi ja oleme teinud ettepaneku võtta vastu terve hulga punkte ja lõpetada nende kohta käiv arutelu.
Alustuseks peame kaasama kõik finantsasutused, mis tegelevad laenukapitali kasutamisega, eelkõige riskianalüüsiga. Seejärel ütleme, et globaalses finantssüsteemis peab riskiga kaalutud kapitalinõudel olema sama staatus kõikide osalejate puhul. Samuti peaksime sätestama nõuded pakettide ja sündikaatpakettide koostajatele, mille kohaselt saavad nad nendest pakettidest enam. Reitinguagentuurid, millele hr Rasmussen ja hr Lehne on juba tähelepanu juhtinud, peavad täitma teabelüngad ja avalikustama huvide konfliktid.
Peaksime kaaluma, kas tahame panna reitinguagentuurid vastutama oma reitingu eest nagu finantsaudiitorid. Samuti peame kaaluma, kas tuletisinstrumentidega peab börsil kohustuslikult kauplema, mille võimalikuks erandiks on intressivahetuslepingud. Samuti nõuame, et pankade juhtkonnad tagaksid, et pankurite preemiate puhul ei võeta arvesse ainult tulemusrikast tegutsemist, vaid ka kahjumit, mis võib lõppkokkuvõttes tekkida. Seega tähendab see, et algatused pankurite kohta kehtivad headel ja halbadel aegadel, mitte üksnes headel aegadel.
Finantsstrateegiate puhul oli ja on ahnus halb nõuandja. Viimastel aastatel on meil EKPs olnud usaldusväärne partner, kes kokkuvõttes on üldjoontes reageerinud üsna mõistval ja tasakaalukal viisil võrreldes Föderaalreserviga. Seda võime öelda tagantjärele. Samuti vajame eurotsoonis hädasti Euroopa pangandusjärelevalvet eurotsooni üle, sest me ei saa jätkata üksnes riikliku järelevalvega. See tähendab, et üldiselt eeldame, et Euroopas luuakse asutusi või isegi vabatahtlike ühinguid nii, et teemad, mida käsitleme, on paremini arusaadavad vältimaks järgmist nii ulatuslikku kriisi.
Ieke van den Burg
fraktsiooni PSE nimel. - Hr juhataja, ütleksin hr Laukile, et ta võib toetada hr Dćianu ja minu koostatud raportit Euroopa järelevalve kohta, kuid Euroopa Rahvapartei seda ei toetanud.
Lubage mul veel öelda vastuseks volinikule, et minu arvates on uskumatu, et ta ei ole vastanud raporti põhiküsimustele. Ta ütles meile vaid, et komisjon jälgib arenguid tähelepanelikult, ning seejärel ütles ta, et riskifondidel ja erakapitali investeerimisfondidel on suur positiivne mõju ja me peaksime selle peale mõtlema.
See on sama hea, kui kuulda, et tulemas on orkaan või tsunami, kuid meie peaksime mõtlema vee ja tuule positiivsetele külgedele! See on naeruväärne.
(NL) Jätkan hollandi keeles, sest tahan keskenduda kahele küsimusele, mis on eelkõige seotud hr Lehne raportiga. Üks neist, mida hr Lehne ise juba mainis, on aktsiate laenamine ja katteta müük. See on muidugi klassikaline näide komisjoni hiljutisest suutmatusest asjadega sammu pidada. Tõstatasime küsimuse vajaduse kohta võtta meetmeid seoses aktsiate laenamisega juba ammu, sest seda kuritarvitati riskifondide kampaaniates ettevõtete vastu. Nüüd on seda lõpuks teinud finantsturu järelevalveinspektorid - hulk üksikuid inspektoreid üksikutes riikides. See ei ole koordineeritud Euroopa meede; sellised algatused on taas kord pidanud tulema riiklikult tasandilt. Oleksime võinud sellest üks samm eespool olla ja ehk ennetada mõningaid rikkumisi, mõne panga või kindlustusettevõtte kokkuvarisemist, kui meil oleks selleks olnud kehtestatud piisavad meetmed.
See on ka täiendav näide selle kohta, et sellised asjad ületavad sektoreid ning pankade, kindlustusettevõtete või väärtpaberite valdkonnapõhine järelevalve üksi on ebapiisav. Peame sellist järelevalvet tõesti kombineerima ja tagama, et neid tagatisi eeldatakse mõlemal pool ja selliseid juhtumeid ennetatakse.
Teine küsimus on palgasüsteemid. Oleme raportis märkinud, et viimaseid on väga oluline piirata ja hääletamine palgapoliitika kohta peaks olema võimalik aktsionäride koosolekutel. Mul oli hea meel näha, et selle nädala arutelu käigus loodava kriisifondi kohta Ameerika Ühendriikides, väljendasid mu demokraatidest kolleegid kongressil oma soovi muuta kõnealusest fondist laenamine sõltuvaks muuhulgas juhtide ülemääraste palkade ja preemiate piiramisest.
Lõppude lõpuks oleks raske uskuda, et kui Goldman Sachs ja Morgan Stanley, kes praegu lubavad endale järelevalvet teostada ja soovivad ka neid riiklike fonde kasutada, annaksid jätkuvalt välja miljoniteni ulatuvaid preemiaid. Samuti on asjakohane, et meie Euroopas läheksime kaugemale paari aasta tagusest soovitusest. Tahaksin küsida volinikult, mida ta kavatseb selles osas ette võtta, sest ülim aeg on tegutsema hakata.
Sharon Bowles
fraktsiooni ALDE nimel. - Hr juhataja, vabandust, see on teine osa. Nagu hr Rasmussen ütles, on need raportid tasakaalukad, kuigi mõned võivad kalduda rohkem ajakirjandust tsiteerima ühest vaatenurgast kui teised. Oleme juba aastaid kuulnud kõminat seoses riskifondide ja erakapitali investeerimisfondidega, kuid olles praeguse finantskriisi küüsis, ei ole enam haruldane muretseda võla ja laenukapitali kasutamise pärast. See ei anna meile siiski võimalust puhastada õhku ja koostada põhjalikku ülevaadet, mis käsitleb riskipositsiooni küsimusi, mis on praeguse kriisi põhjuseks, ning ka muid riski- ja võlaküsimusi, sealhulgas riskifondide ja erakapitali investeerimisfondide siseseid.
Raportites lepitakse sellega, et seda tuleb teha mittediskrimineerival ja põhimõttelisel alusel, pöörates nõuetekohast tähelepanu proportsionaalsusele. Samuti tuleb seda teha rahvusvaheliste arengute kontekstis ja eelkõige peab see olema arukas. Kui võlad ja nende nõuetekohane haldamine on üks küsimus, mis praegu igal pool silma torkab, siis teine on hüvitispaketid ja huvide konflikt. Turu stabiilsuse huvides tuleb selgelt astuda samme tagamaks, et preemiad oleks kooskõlas pikemaajaliste väljavaadetega. Olen nõus, et seda põhimõtet peaks laiendama kõikidele valdkondadele. See ei ole mõeldud kinnitama ideed, et kogu erakapitali investeerimisfondide ja riskikapitali motivatsiooniks on odav ülesostmine: see ei ole kindlasti parim viis muuta ebaõnnestuvat ettevõtet kasumit tootvaks ja edukaks. Tõepoolest, riiklikud õigusaktid odava ülesostmise ennetamiseks on juba olemas, kuid neid on harva kasutatud. Seetõttu ei ole ma veendunud, et Euroopa meede tegelikult edasi viiks.
Tulles tagasi regulatsiooni versus vabatahtlike tavade juurde, on paljud vabatahtlikud tavad alles algetapis ja peamiselt tuleks neile anda aega toimida. Samuti on neid lihtsam ajakohastada, kuid nagu ma enne ütlesin, ei ole need eraküsimus ja üks komponent on rahva usaldus. Seega on mul hea meel, et minu ettepanek ühtseks veebileheks vabatahtlike koodide registreerijana asjaomaste linkidega nõuetele vastavuse kirjetele on kolleegide poolt vastu võetud potentsiaalselt kasuliku vahendina ning loodan, et ka volinik on sama meelt.
Seoses läbipaistvusega on oluline tunnistada ka seda, et avalikud investorid ja inspektorid vajavad erinevat teavet ja see teave peab olema eesmärgipärane. Isegi professionaalsete investorite suhtes on teabe matmine "juriidilise rämpsu” hulka vastuvõetamatu. Inspektorid peaksid saama kogu teabe, mida nad vajavad, kuid tuleb olla tähelepanelik nendes valdkondades, kus teave ei tohiks sattuda avalikkuse ette.
Lõpetuseks, oleme käsitlemas selliseid diskreetseid valdkondi nagu väärtpaberistamine ja krediidireitinguagentuurid. Seoses väärtpaberistamisega tean, et volinikule meeldib säilitamise mõte, kuid see on selgelt ainult üks olemasolev vahend, ning nõuaksin tungivalt, et ta oleks valmis vahendeid vahetama ning tööriistakasti mitte liiga ruttu sulgema. Seoses krediidireitinguagentuuridega on vajadus paljusid küsimusi paremini kontrolli alla saada, kuid hoiataksin killustumise eest mis tahes rahvusvaheliselt aktsepteeritud reitingute süsteemist. Jällegi on mõlemad kõnealused valdkonnad näited sellest, milles - nagu ütlesin - peame olema arukad: arukus peab olema kättemaksuhimust olulisem.
Eoin Ryan
fraktsiooni UEN nimel. - Hr juhataja, kõnealune raport on tõesti tulnud väga huvitaval ajal, kui seisame silmitsi enneolematu majandusliku segaduse perioodiga, ning hiljutised sündmused on teinud meid kahetsusväärselt teadlikuks mõnedest puudustest, nõrkustest ja kuritarvitamistest paljudes finantsturu sektorites.
Ei ole ühtegi sektorit või rühmitust, kes oleks pääsenud terve või laitmatuna. Ei saa rääkida mingisugusest vanade eeskirjade juurde tagasi minemisest. Tõepoolest - Ameerika Ühendriikides näeme radikaalseid muutusi finantsoligarhia maastikul. Muutusi tuleb teha ka siin Euroopas, aga samuti globaalselt.
Sellises pingelises finantsõhkkonnas võib olla kiusatusttekitav muuta teatavad finantsturul osalejad või organid patuoinasteks. Arusaamise puudumine, mis ümbritseb riskifonde ja nende tegevust, võib muuta nad heaks sihtmärgiks sellisele süüdistamisele.
Peame siiski meeles pidama, et ei riskifondid ega erakapitali investeerimisfondid ei viinud praeguse finantskriisini, vaid pigem süstisid aeg-ajalt turule hädavajalikku likviidsust.
Samuti peaksime meeles pidama, et kriis, mis sai alguse Ameerikast, on halbade pangandustavade tagajärg, ning Euroopa pangandussektor, ehkki tugevalt mõjutatud, näib olevat paremas seisukorras selle probleemi käsitlemiseks kui pangad Ameerika Ühendriikides.
Siiski ei tohi me eitada, et paljude investeerimisvahendite, sealhulgas alternatiivsete investeerimisvõimaluste struktuuris ja tegevuses on probleeme ja vigu. Ei piisa sellest, et nokitseda siin-seal mõne väikse eeskirja kallal. Vaja on tõelist reformi ja seda globaalsel tasandil.
Usun, et majandus- ja rahanduskomisjonist hr Rasmusseni hoole all tulnud raport kajastab neid probleeme. Me ei tohi ega saa pikemaajaliseks majandusliku tervise ja konkurentsivõime huvides ära reguleerida konstruktiivset riski. Vaatamata oma nimele ei püüa see tekst halvustada riskifonde ega erakapitali investeerimisfonde, vaid määratleb hoopis vajaduse üldise turureformi ja suurema läbipaistvuse järele ning nõuab põhimõtetest lähtuvat reguleerimist.
Tervitan voliniku täna siin tehtud märkusi ja olen täiesti kindel, et ta vastab olukorrale, millesse me praegu oleme sattunud.
Finantssüsteem on olemuselt rahvusvaheline ja vajame nende turgude rahvusvahelist järelevalvet globaalses kontekstis. Tagamaks globaalset majanduslikku stabiilsust, peame tegema koostööd, et leida parim tee edasiminekuks, tuua kindlus ja usaldus tagasi finantsasutustesse ning turule kodanikele üle maailma, aga ka Euroopa kodanikele, nende pensionifondidesse ja ka nende säästudesse.
Pierre Jonckheer
Verts/ALE fraktsiooni nimel. - (FR) Hr juhataja, volinikud, raportöörid, minu arvates on kõnealune majandus- ja rahanduskomisjoni vastuvõetud raport hea ning peaksime olema tänulikud eelkõige hr Rasmussenile, kes nii paljude kuude jooksul tungivalt nõudis laiaulatuslikumat ELi sekkumist valdkondades, mis on tänase õhtu arutelu teemad.
Meie fraktsioon on siiski esitanud uuesti mitmed muudatusettepanekud, mille koostajad - nii kummaline kui see ka pole - ei ole meie, vaid hr Rasmussen ise. Teisisõnu on need olulised ettepanekud - eelkõige ELi tasandil järelevalveorgani loomine ning varahaldusettevõtete ja fondivalitsejate registreerimise ning kinnitamise Euroopa süsteemi loomine (muudatusettepanekud 6 ja 7) ning võla piirmäära kasutuselevõtmine investeerimisfondide puhul (muudatusettepanek 9), - mille esitaja oli hr Rasmussen, kuid mille ta pidas vajalikuks tagasi võtta, teatud mõttes arusaadavalt, et tagada enamust täiskogus - st enamust fraktsiooni PPE ja liberaalide hulgas.
Minu arvates võeti kõnealused muudatusettepanekud, mis hõlmavad töödokumentides tõstatatud küsimusi ja mida peame konstruktiivseks ning vaidlemisväärseks, tagasi seetõttu, et siin parlamendis - nagu ka nõukogus ja kindlasti komisjonis - on kaks koolkonda: esimene on see, et meil on nii riiklikul kui ka Euroopa tasandil juba piisavalt eeskirju - ning mis tahes tähtsaid küsimusi saab finantstööstus lahendada eneseregulatsiooni abil; teine, mille järgija on hr Rasmussen (ja ta ei ole kaugeltki üksi), on aastaid rääkinud, et praegune finantsturgude järelevalvesüsteem on üldiselt ebapiisav.
Põhjus, miks meetmeid ei võetud, hr McCreevy, ei olnud minu arvates selles, et me ei osanud ennustada või ei olnud teadlikud arengutest. Usun, et aastate jooksul on tõstetud üsna mitmeid autoriteetseid hääli, eelkõige finantsstabiilsuse foorumis, et hoiatada ametiasutusi riskide iseloomu kohta, millega silmitsi seisime.
Teie ja Barroso komisjon olete üldiselt kaldunud pooldama vähem sekkuvat lähenemisviisi, pidades praegust korraldust piisavaks. Praegu nõuab parlament teilt ei midagi vähemat kui meelemuutust. Ma ei tea, kas te sellega hakkama saate, kuid usun, et see on vajalik.
Isiklikult tahaksin rõhutada kolme punkti, mida teised kõnelejad on juba puudutanud, kuid mis on eriti olulised keskkonnakaitsjatele. Teame, et kliima- ja energiapakett, mis tuleb vastu võtta, sõltub püsivast investeerimise tasemest suhteliselt madala tootluse ja väikese tuluga, et pakkuda vajalikku rahastamist.
Rahastamisvahendid, nagu investeerimisfondid ja riskifondid, ei ole asjakohased ning ootame, et Euroopa pangandus- ja rahandusasutused tuleksid lagedale ideedega, kuidas mõned vanad ettepanekud uuesti esitada. Pean siinkohal silmas Jacques Delors'i ettepanekuid 1990ndate aastate alguses ja Euroopa Investeerimispanga taaselustatud rolli, et saaksime tagada mõõduka tootlusega pikaajalise investeeringu.
Finantssüsteemi tasakaalustamine on raske - ning Rasmusseni raportis on see punkt märgitud - ilma offshore-finantskeskuste ja finantsvarjupaikade otsusekindla ründamiseta - ja see on teine valdkond, milles Barroso juhitud komisjon ei suuda juhtpositsioonile asuda. Lõpetuseks, seoses korporatiivsete ettevõtete haldamisega, mida ka teised kõnelejad on maininud, peaksime palju tähelepanelikumalt uurima investeerimisfondide juhtide tasustamise ja preemiapoliitikat. Need on vastuvõetamatud ja kujutavad tõepoolest ohtu majandusele üldiselt.
Konstantinos Droutsas
Hr juhataja, meie arvates on krediidikriisi käsitlemine olemasolevate ühenduse õigusaktide range täitmise abil või uute rangemate määruste abil väär dihhotoomia. Kumbki variant ei saa takistada kapitalistliku majanduse tsüklilist teed kriisi suunas, mille juured on kapitali ülekuhjumises tootmises.
Ka krediidikriis on selle tee peegeldus. Kodanlik juhtkond püüdis lahendada ülekuhjumise probleemi, edendades liigset laenamist ja populaarse tarbimise stimuleerimist riskifondides ja erakapitali investeerimisfondides ettevõtete rahastamise viisidena. Rääkimata sellest, et konkreetsed juhtkonna valikud ei suutnud tõrjuda teed aeglustumise ja majanduslanguse suunas, vaid vastupidi moodustasid pommi, mis oli valmis lõhkema ja millel oleks olnud hindamatu tagajärg inimeste sissetulekule.
Samal ajal kiirendas ELi poliitika kapitali täielikku liberaliseerimist krediidisüsteemis kooskõlas kapitalistliku turu põhimõtetega. Riskifondid ja erakapitali investeerimisfondid on selle liberaliseerimise tee tagajärg.
Kavandatavad jõupingutused suurema läbipaistvuse ja rangema õigusliku reguleerimise suunas kapitali liikumise suhtes krediidisektoris, st ringlussfääris, ei suuda lahendada kõiki ebakõlasid ja vastuolusid, mille on tekitanud kapitalistlikud tootmissuhted.
Samamoodi toob rangemate laenutingimuste kehtestamine kaasa populaarse tarbimise kahanemise ja kriisi väga kiire ilmingu. Keegi ei oska öelda selget määratlust või ühisjooni - välja arvatud kiire kasum - nende skeemide puhul, millel on üha suurem võim globaalses majanduses - skeemid, mille on loonud rahavõim ning selle tulemid koos erialaste turuorganisatsioonide abiga.
Selle poliitika ohvrid on töötajad, kes näevad nende poolt toodetud jõukust kuhjumas väikese hulga rahameeste kätte ning kardavad oma säästude kadumise ning ka pensioni pärast.
On tüüpiline, et riskifondid ja erakapitali investeerimisfondid on vabastatud isegi nendest kohustustest, mis tööandjatel on töötajate ees. Sama juhtub ka pensionisüsteemidega - nii avalikus kui ka erasektoris - mis muudavad töötajate pensioniõigused kapitali saagiks, osaledes üha laialdasemalt nendes skeemides, mida nimetatakse investeerimisskeemideks, mis mitmekordistavad töötajate riske ja hajutavad nende õigusi.
Ameerika Ühendriikides ja Ühendkuningriigis on palju hiljutisi näiteid kindlatest krediidiasutustest, mis varisevad kaardipaki moel ühe päevaga kokku ning sajad tuhanded inimesed kaotavad oma säästud ja pensionid.
Majanduskriis, mis praegu turge laastab, ei tulnud välguna selgest taevast. Seda võis suuresti eeldada nii ajastuse kui ka ulatuse seisukohast. Ehk olid ka täna võetavad meetmed kavandatud. Töötajaid, kes kapitalistlikus ekspluateerimise süsteemis, mida rahastatakse rahavõimu superkasumist nende töö ja säästude abil, kutsutakse nüüd üles maksumaksjatena stabiilsuse nimel rahastama ka nende kahjumit.
Töötajaid ja tavainimesi ei veena väljakuulutatud läbipaistvuse meetmed, mille rakendamise võimalikkus ja tõhusus on pealegi kaheldavad. Neid ei veena meetmed, mis kutsuvad neid üles taas maksma kapitalikasumi päästmiseks ja ekspluateerimise süsteemi säilitamiseks. Nad väljendavad oma sõnakuulmatust ja allumatust selle süsteemi ning paremtsentristlike ja vasaktsentristlike liitude suhtes, kes seda toetavad ja säilitavad. Nad võitlevad ebaõigluse, ebavõrdsuse ja rahvaste ekspluateerimise vastu ning radikaalsete muutuste poolt rahva võimu süsteemi suunas, mis teenib töötajate huve.
John Whittaker
fraktsiooni IND/DEM nimel. - Hr juhataja, kas see kõik ei näita, et ulatuslik ELi finantsmäärustiku rakendamine on üks suur möödapanek? EL on püüelnud valede eesmärkide suunas oma kinnisideega rahapesuga seoses ja finantsteenuste tabamatu ühtse turu otsingutes. Leppigem sellega, et hoolimata hr Tricheti ja hr Almunia ja teiste varasematest kinnitustest, tuleb Euroopa Liidus veel ette puudusi finantsvaldkonnas ning krediidikriis mõjutab reaalmajandust ELis.
Seega ei ole praegu palju mõtet arutada kapitalinõuete üle ja mida me tulevikus ette võtame, et sellist asja enam ei juhtuks. Meil on probleem ja see probleem on just praegu. Võime süüdistada ameeriklasi, võime süüdistada riskifonde, võime süüdistada investeerimispankureid, võime süüdistada keda tahes, kuid hr McCreevy komisjon võiks praegu pigem kulutada aega aruteludele erinevate riikide rahandusministritega, kuidas koormat riikide lõikes jagada, kui näeme, et peame käendama finantsasutusi sadade miljonite ulatuses, nagu toimub praegu USAs.
Kuidas kavatseme aidata Itaaliat, Hispaaniat, Kreekat ja Iirimaad, mis on hr McCreevy enda kodumaa, kui kriis seal niigi kehva olukorra hullemaks muudab, ning olles kinni euroalal, ei saa need riigid enda aitamiseks ise midagi teha?
Jean-Paul Gauzès
(FR) Hr juhataja, volinik, daamid ja härrad, kui Euroopa pangad peavad praegusele kriisile suhteliselt hästi vastu, on see üksnes tänu pangandusjärelevalvele Euroopas, mis ei ole kaugeltki ideaalne, kuid vähemalt tõsine. Jätkuv töö kapitalinõuete direktiivi ja Solvency II kallal võimaldab rakendada kasulikke meetmeid finantsstabiilsuse parandamiseks. On ütlematagi selge, et pankuri töö sisaldab riskide võtmist, kuid neid riske tuleb kontrollida. Pankuritel on alati oluline teada, milline tagatis neil on vastavale riskile. Teatavad reguleerimata finantsettevõtted unustasid selle olulise põhimõtte ja nende puhul eneseregulatsioonist enam ei piisa. Tuletisväärtpaberiturud on muutunud üha pimedamaks ja kauplejad on ostnud ning müünud riskitasemel, mida ei suutnud ohjeldada nende asutuste juhtkonnad, mis on praegu kõige suuremas ohus.
Kriisist taastumine sõltub järelevalvesüsteemi loomisest, mis suudab luua ja taastada usaldust. Praegu on terved finantstööstuse valdkonnad järelevalveasutuste ulatusest väljas. Kes teostas järelevalvet hüpoteegimaaklerite üle, kui nad laenasid lahkelt leibkondadele, kes ei ole kunagi suutelised tagasi maksma? Kes teostas järelevalvet investeerimispankadele, mis süvendasid kriisi, muutes halva laenu üle maailma müüdavaks finantstooteks? Eksisteerib regulatiivne lünk, mida täidavad krediidivõimendajad, reitinguagentuurid ja riskifondid. On vastuvõetamatu, et Euroopa peab süstemaatiliselt kannatama Ameerika puuduliku finantssüsteemi tagajärgede käes.
Seoses riskifondidega on Ühendkuningriigi ja USA finantspolitsei just ajutiselt keelanud spekuleerimise langevate varade väärtuse kohta - ja seda õigustatult! Osade kõnealuste pimedate ettevõtete ebaõnnestumine kiirendaks kriisi reguleerimata sektoris. Kõik investeerimisfondid ei ole hävitavad ja mõned neist on tegelikult vajalikud, kuid me ei saa lubada jätkuvat mustade aukude olemasolu finantsvaldkonnas. Läbivaatamised on väärtuslikud ja tõepoolest vajalikud, kuid praegu vajame tegutsemist! See on kahe arutelul oleva raporti tõuge.
Manuel Medina Ortega
(ES) Pr juhataja, hoolimata sellest, et eelnev kõneleja on teisest poliitilisest fraktsioonist, olen temaga täiesti ühel meelel: me ei saa jätta finantsturge finantsjuhtide kätesse. See on sama hea, kui jätta hiired juustu valvama. Eneseregulatsioonist ja vabatahtlikest tegutsemistavadest ei ole kasu. Nagu volinik McCreevy enne ütles, päästab Euroopa finantsturge määruste olemasolu, riiklike määruste, sest kõikidele meie liikmesriikidel on toimivad määrused, mis takistavad Ühendriikide turgude finantskatastroofil Euroopasse levida.
Millise õppetunni me siit saame? Et Euroopa ei saa kopeerida Ameerika Ühendriike finantsalases piirangute kaotamises. Kui meie eesmärk on kaitsta oma majandust ja majanduslikku ning sotsiaalset süsteemi, peame omama üle-Euroopalist määrustikku, kuid me ei tohi asendada riiklikku regulatsiooni riigiülese deregulatsiooniga nagu Ameerika Ühendriikides, kus süsteem lubab ettevõtete juhtidel saada rikkaks vaeste investeerijate, pensionäride ja kapitalist sõltuvate inimeste arvelt.
Seetõttu usun, et meie õppetund on piirangute kaotamisele vastupidine: peame võtma vastu Euroopa määrused kõigi kõnealuste aspektide kohta. See on minu arvates nii Rasmusseni kui Lehne raporti põhisisu: vajadus kehtestada Euroopa finantsmäärustik.
Räägitakse palju Euroopa passist - passi andmisest ettevõtetele, mis võimaldaks neil liikuda kogu Euroopas täiesti vabalt, kuid kuidas saame anda passi, kui me ei saa olla kindlad, et nendele ettevõtetele kohaldatakse üksikasjalikku määrustikku nende päritoluriigis? Seda teha tähendaks kutsuda esile veel üks riigiülene finantskatastroof.
Määrused Lehne raportis sisaldavad mitmeid viiteid ja soovitusi näiteks fondijuhtide tegevuse kohta. Peaksime teadma, kuidas neid fonde juhitakse; ning eelkõige peaksime olema kursis tuluga, mida need teenivad aktsiate ostu ja müügiga. Ma arvan, et see on hädavajalik. Läbipaistvus tuleb ühendada väga range määrustikuga sekkumise võimalusega kohasel hetkel ootamata, kuni turg kokku variseb, nagu praegu on juhtunud Ameerika Ühendriikides, lihtsalt selleks, et kasutada maksumaksjate raha kõikide vigade parandamiseks, mille on toime pannud oma positsiooni kuritarvitanud inimesed.
Seega, volinik, kutsun teid tungivalt üles kasutama oma positsiooni, et püüda kehtestada ühenduse süsteem kõnealuste sektorite reguleerimiseks, et me ei järgiks eneseregulatsiooni ja deregulatsiooni teed.
Olle Schmidt
(SV) Pr juhataja, volinik, tahaksin väljendada suurt tänu hr Rasmussenile ja hr Lehnele oluliste raportite eest. Nagu paljud on öelnud, ei oleks need saanud tulla paremal ajal.
USA hüpoteegituru arengutel on olnud suured tagajärjed kogu globaalsele turule viimase aasta jooksul. Komplekteeritud ja vahendatud on halbu laene. Lühinägelikkus ning paljude uute turuvahendite keerukus on muutnud turu ähmasemaks ja kiiresti muutuvaks. Lisaks on ettevõtete juhtide ülemäärased palgad usaldust kõvasti raputanud. Usun, et selles oleme ühel meelel. Samuti ei ole maailma finantsjärelevalveasutused suutnud piisavalt tugevdada oma koostööd ja pädevust. Kasutusele on võetud uusi vahendeid; puudunud on avatus ja läbipaistvus. Praegu peaks alustama kõikide finantsturul osalejate võrdsest kohtlemisest, st rangemate kapitalinõuete ja regulatsiooni kasutuselevõtmisest, sealhulgas riskifondide ja erakapitali investeerimisfondide puhul.
Järelevalve teemal on arutatud uute asutuste vajalikkust, millega seoses on paljud - nägin just täna Gordon Browni - nõudnud ühtset Euroopa, või tõepoolest isegi globaalset finantsjärelevalvesüsteemi. Minu arvates on põhjust järele mõelda seoses jätkuvate erinevustega turgude vahel, nagu näitavad arengud Ameerika Ühendriikides. Teisest küljest on turud globaalselt seotud. Nagu ütles ka meie komisjon, tuleks märkimisväärselt tugevdada olemasolevate komisjonide koostööd rahandus-, pangandus- ja kindlustusvaldkonnas Euroopas. Selles osas on võimalik palju ette võtta, sealhulgas globaalselt. Tuleb saavutada läbipaistvus ja selgem järelevalve, kui tahame taastada usalduse finantsturul. Usun, et ka selles küsimuses oleme täielikult ühel meelel.
Turumajandus vajab selgeid eeskirju, sealhulgas selgeid mängureegleid. Liberaalina ei ole mul raske võidelda selgemate eeskirjade ja tõhusamate õigusaktide eest. Teisest küljest peame jälgima, et me ei võtaks kasutusele seadusi ja eeskirju, mis ei lahenda praegusi probleeme ega võta arvesse globaalse finantsturu olulisust. Globaalne juurdepääs kapitalile suurendab kasvupotentsiaali ja loob uusi töökohti, mida me ei tohiks unustada. Euroopa vajab avatud tõhusat finantsturgu, mis jätab ruumi ka eneseregulatsiooniks ja siseparandusmeetmeteks.
Seega on väljakutseks vältida meie süsteemide halvamist liigse reguleerimisega, mis ei võimalda meil toime tulla ei kasvu ega uute kriisidega. Käesoleval nädalal valitses finantskogukonnas paanika. Me ei tohi lasta paanikal dikteerida seadusandlust - vähemalt siin täiskogus.
Ilda Figueiredo
(PT) Pr juhataja, volinik, daamid ja härrad, praegune arutelu toimub laiaulatusliku finantsturukriisi taustal, mille põhjustas majanduse kasvav finantstegevusele keskendumine, reguleerimata spekulatsioon ja finantsvahendite ja -toodete levik, mille eesmärgiks oli alati üha suurem spekulatiivne tulu. See on veel üks kapitalismi kriisi külgedest. Juba mõnda aega on olnud selge, et tegemist on järjekordse finantsmulliga, mis ühel päeval pidi lõhkema - mitte ainult Ameerika Ühendriikides, vaid ka Euroopa Liidus. Samuti on see neoliberaalse poliitika tulemus, mis õhutas investoreid otsima üha suuremat tulu, mis edendas läbipaistvuse puudumist, tekitas finantsvarjupaigad ja võimaldas neil varjata ning pesta varimajanduse kapitali, mis tuli sõjakasumist, inimkaubandusest ja narkootilistest ainetest.
Praegu kasutatakse riigi raha, mis ei olnud kättesaadav sotsiaalpoliitika jaoks, vaesuse ja sotsiaalse tõrjutusega võitlemiseks ning miljonite inimeste, sealhulgas laste näljasurma ennetamiseks ning põhilisteks tervishoiuteenusteks. Kordan - riigi raha kasutatakse nüüd pankrottide suurema kahjumi vältimiseks finantskontsernide seas. Kasum ja tulu olid väikse grupi investorite ja ropult ülemakstud haldajate erakätes, kuid tagajärgede käes kannatavad alati samad isikud: töötajad, kes kaotavad oma töökohad, lihtrahvas, kes peab maksma suuremat intressi, sealhulgas ka Euroopa Liidus, eelkõige nõrgema majandusega liikmesriikides. Näiteks Portugalis, kus madalad palgad ja armetud vanaduspensionid on tavalised ning kus vaesuse ja tööpuuduse määr on ELi kõrgeimate seas. Kuna leibkonna kanda on üks kõrgemaid võlamäärasid, mis ulatub umbes 120 % SKTst, ning mikro- ning väikesed ja keskmise suurusega ettevõtjad sõltuvad suurel määral krediidist, seisavad nad praegu silmitsi veel suuremate raskustega suurenenud intressimäärade tõttu, mis on eriti tõsine probleem Portugalis ja teistes nõrgema majandusega riikides.
Mõned meetmed on seega vajalikud kohe, alates finantsvarjupaikade ja konfidentsiaalsuse kaotamisest, ilma milleta ei saa olla läbipaistvust. Siiski näib siinöeldu põhjal, eelkõige volinik McCreevy sõnade põhjal, et see ei ole edasine tee, ning see on vastuvõetamatu. Selles kriitilises olukorras tuleb kaotada ka Euroopa Keskpanga võlts iseseisvus, et tagada muutus rahandus- ja finantspoliitika eesmärkides ning tuleb võtta kasutusele kaugeleulatuvaid meetmeid aktsiaturu spekulatsiooniga võitlemiseks. Avaliku korra eesmärgiks peab olema tagada õigustega toetatud töökohtade loomine, tootmine ja vaesuse vähendamine, suurendades seeläbi töötajate ja pensionäride ostujõudu ja toetades kvaliteetseid avalikke teenuseid.
Nils Lundgren
(SV) Pr juhataja, praegu seab finantskriis riskifondid ja erakapitali investeerimisfondid hirmuäratavasse valgusesse - ja teised uuendused finantsvallas, nt struktuuri investeerimisvahendid ja -mehhanismid ning rahaturufondid on sarnaselt mõjutatud. Kõik need on loodud just selleks, et hiilida mööda kapitali piisavuse ja läbipaistvuse nõuetest, mis on kehtestatud pankadele. Palju kasumit saab toota laenates lühikese tähtajaga likviidseid varasid, investeerides pika tähtajaga mittelikviidsetesse varadesse ja panustades minimaalselt omakapitali, kuid see on ohtlik tegevus. Nagu näeme, võivad nii likviidsus kui ka maksevõime peagi kaduda. See on rangete rahvusvaheliste panganduseeskirjade põhjus. Oleme praegu tunnistajaks rahvusvahelisele panganduse süsteemi puudumise kokkuvarisemisele. Riskifondid ja erakapitali investeerimisfondid on järgmised. Neil on väga vähe omakapitali ja nad on kõrge finantsvõimendusega. Erakapitali investeerimisfondid hõlmavad suurt hulka võimendusväljaoste, mis on sisuliselt teostatud omakapitali puudumisega. Kui see on nii, kas peaksime tõesti esitama nõrku reformiettepanekuid, nagu need on kõnealuses valdkonnas sellises ajaloolises pöördepunktis? Mina näiteks nii ei arva.
Karsten Friedrich Hoppenstedt
(DE) Pr juhataja, volinik, daamid ja härrad, oleme nüüd kuulnud kõike raporti koostanud ekspertidelt - hr Rasmussen, hr Lehne, hr Lauk, tänan teid väga. See oli suurepärane töö ja sai tohutu heakskiidu majandus- ja rahanduskomisjonis.
Volinik, viimase kolme aasta jooksul oleme pidevalt nõudnud eeskirjade kehtestamist, küsimuste tõstatamist, näiteks kuidas saavutada riskifondide suuremat läbipaistvust, kes nõustab reitinguagentuure jne. Nüüd on nad pärit Iirimaalt ning on seetõttu võidusõidueksperdid. Kui aed on kõrge, võivad hobused perutama hakata. Teisisõnu, karta tõkkeid, mida enam ei ole! Nüüd peame kehtestama eeskirju ja tegema ettepanekuid - ja seda te olete tõepoolest lubanud. Peame näitama, et oleme kõikidest nendest kriisidest midagi õppinud ja astume uues suunas. Esitasite ettepaneku. Loodan, et oktoobris saame teilt suunised.
Mõned päevad tagasi osalesin suurel konverentsil Rooma lähedal. Esimene päevakorrapunkt, mida seal arutati, oli loomulikult pangad. Neljapäeval olid ajalehtedes pealkirjad: Morgan Stanley annab lootust. Reedel olid need järgmised: Morgan Stanley otsib kaitset. Kuidas saab see juhtuda ühe päeva jooksul? Siinkohal on puudusi läbipaistvuses jms. Kui pärast juhtumeid, nagu Bear Stearns, Lehman Brothers ja Merril Lynch, vajub ka kõnealune investeerimispank finantsturgude kaosesse, tuleks kiiresti võtta parandusmeetmeid.
Mõni aeg tagasi viibisin Hiinas. Hiinlased ütlesid, et nende eeskuju Ameerika Ühendriigid on kokku varisenud. Koos peame meie - Euroopa, Hiina ja teised - otsima uusi radu. Ma loodan, et koos on meil jõudu astuda nendele uutele radadele, et meiega koos pääseksid mitte ainult need, kes on võitnud, vaid ka need, kes on kaotanud.
Pervenche Berès
(FR) Pr juhataja, tean, et volinikule meeldib hobuste peale kihlvedusid sõlmida, mistõttu ta andestab, kui kasutan sportimisega seotud metafoori öeldes, et ta ei ole täna just favoriitide seas. Ent Poul Nyrup Rasmussen näib olevat väga hea panus, mistõttu arvan, et teil oleks mõistlik kaaluda värvide vahetust, volinik. See, mis hr Rasmussen on meile just visandanud ja välja pakkunud, on just see, mida Euroopa Liit vajab. See on lisaks Euroopa Liidule kasulik ka ülejäänud maailmale ning Atlandi-ülene suhe, mis on nii armas teile endale, paraneks Rasmusseni ettepanekutel põhineva Euroopa algatusega.
Tundub, et olete tulnud valele arutelule, volinik. Andsite ülevaate selle kohta, kuidas kriis eelmisel aastal alguse sai, kuid küsimused, mida praegu arutame, olid haaranud meie tähelepanu juba ammu enne seda, kui kriis eelmise aasta augustis pinnale kerkis, sest selleks ajaks olid asjad juba roiskuma hakanud ja finantsmaailm oli küps kokku varisema. Me ei taha olla lubjakad, kelle eesmärk on hukka mõista või keelata alternatiivseid fonde või investeerimisfonde. Tahame lihtsalt tunnistada, et kui teatavad finantsvahendid täidavad selliseid strateegilisi funktsioone rahvusvahelistel turgudel ja on asunud sellisele võtmepositsioonile, peavad nad alluma üldisele reguleerimise põhimõttele. Kõnealused ettevõtjad räägivad seda meile tegelikult ise. Nad ütlevad: jah, olgu, nõustume reguleerimisega. Me ei taha lihtsalt, et meid häbimärgistataks ja me ei taha spetsiaalset reguleerimise süsteemi.
Olgu siis nii! Me tahame, et nad oleksid registreeritud, tahame, et neile teostataks järelevalvet, tahame, et neile makstaks normaalsetele põhimõtetele vastavalt, ning tahame, et neile kohaldataks läbipaistvuse eeskirju ja kapitali piisavuse eeskirju. Selline on reaalsus. Need struktuurid on praegu finantsturgudel nii olulisel kohal, et nad ei saa jätkuvalt olla vabastatud üldistest eeskirjadest. Siiski just selle punktiga, volinik, - endine Iirimaa rahandusminister - keeldute te nõustumast. See on reaalsus! Räägite meile, et riskifondid ja erakapitali investeerimisfondid ei ole praeguse kriisi põhjustajad ning süüdi on reguleeritud sektor. Mul pole mingit soovi anda majandusalast õppetundi, kuid teame vägagi hästi, et pangad tundsid, et nad saavad riske võtta just riskifondide ja erakapitali investeerimisfondide paralleelse olemasolu tõttu, töödeldes finantstooteid, mis kiirendasid roiskumist pangandussektoris.
Seoses hr Rasmusseni raportiga tahaksin kutsuda teid üles vastama sellele praktilises mõttes ja punkthaaval, sest see sisaldab mitmeid õigusaktide ettepanekuid, mis võiksid parandada teie enda perioodi lõpu raportit, kui praegune komisjon tagasi astub. Kuulasin, mida rääkisite meile ja kõnelesite võimalusest läbipaistvust parandada. Oleme teiega nõus ja ootame, et komisjon seda võimalust kasutaks. Tavaliste inimeste ja finantsturul tegutsejate usalduse võti on läbipaistvus. Täna on ilmselge, et alternatiivsete fondide ja investeerimisfondide valdkonnas läbipaistvus puudub. Ent läbipaistvus on see, mida vajame.
On ütlematagi selge, et toetan mitmeid ettepanekuid Poul Nyrup Rasmusseni raportis, kuid tahaksin argumendiga veel kaugemale minna. Kui tahame probleemi põhituuma käsitleda, peame uurima mõistet, mida olete nimetanud aktsiademokraatiaks. Mida on mõeldud aktsiademokraatia all, kui minutite või päevade jooksul on võimalik seada nii paljude inimeste töökohad ohtu? Siin peitub väga tõsine probleem, mida peaksite käsitlema ja mille kohta ootame tõhusaid ettepanekuid. Väärtpaberite laenuks andmine ja võtmine ohustab töökohti Euroopas ja on vastuolus Lissaboni strateegiaga.
Minu viimane punkt on selline, mida eelnevad kõnelejad on juba tõstatanud, nimelt offshore-finantskeskuste põhjustatud probleem. Teie, volinik, olete Atlandi-ülese liidu tulihingeline kaitsja, mistõttu lubage mul teavitada, et teisel pool Atlandi ookeani on demokraadid, kes nagu meie on valmis tegema lobitööd finantsvarjupaikade ulatuslikuks ründamiseks. Mis kasu on võidelda kangelaslikult Afganistanis või Iraagis ründamata kurjust finantsturgudel - ning offshore-finantskeskused on finantstööstuse kurja allikas. See on veel üks teema, mille kohta ootame teie ettepanekuid, volinik.
Andrzej Wielowieyski
Pr juhataja, sellist finantsturgude kriisi pole seni kunagi juhtunud. Peamiseks põhjuseks oli tohutu käibe suurenemine ja uue finantstulu süsteemi väljatöötamine olemasoleva pangandussüsteemi väliselt ilma läbipaistvuse, tõhusa hindamise ja järelevalveta. Uued investeeringud ja vahendid tõid suurt tulu, kuid kujutasid ka üha suuremat ohtu, isegi Rahvusvahelisele Valuutafondile.
Kuigi hr Rasmusseni ja tema komisjoni ettepanek seoses läbipaistvuse ja järelevalvega - eelkõige liigse laenuvõimenduse üle - on õige ja vältimatu, peaksime tunnistama väga ohtlikuna ka õiguskomisjoni arvamust, mis nõuab lihtsalt, et asjakohane riski tase peaks olema üksnes turul osalejate hinnata. Komisjon eiras asjaolu, et eelmisel aastal võimendati reguleerimata ja järelevalveta keskmist väärtpaberifirmat 27-lt ühele. Veel enam - nad reguleerisid end täielikult ise ning isegi suured laenajad ignoreerisid võetud riske.
Selle vea maksumus on äärmiselt kõrge. Hind ameeriklastele on näiteks kohutav olnud, ulatudes umbes 1000 miljardi dollarini. Sellel on veel üks täiendav mõju: finantsturgudel osalejad ei õpi võib-olla olema ettevaatlikumad, sest nad harjuvad toetuma maksumaksjate abile. Siis on meil valida, kas kaitsta finantsturul osalejate peaaegu täielikku valikuvabadust riskide võtmisel või kehtestada selgeid kohustusi ja piiranguid, mis kaitsevad tõhusalt liigsete šokkide eest ja tagavad finantsturgude stabiliseeriva arengu.
Voliniku arvamus annab natuke lootust tulevikuks, kuid kardan, et komisjoni ees seisvad ülesanded on äärmiselt rasked ja nõuavad palju rohkem julgust uute meetodite ja uute meetmete leidmisel.
Othmar Karas
(DE) Pr juhataja, daamid ja härrad, kõigepealt tahaksin öelda, et mõlemad raportid - Rasmusseni raport ja Lehne raport - ning ka sotsiaalmeetmete kava 19 punktiga, mida arutasime eelmisel korral, ning nõukogu ja parlamendi resolutsioonid Gruusia kohta näitavad, milleks me suutelised oleme, kui hoiame kokku vaatamata oma eriarvamustele.
Seega räägin seda sellepärast, et mul on hea meel, et sotsialistliku valimiskampaania masinast, pinnapealsest populismist ja vastastikusest süüdistamisest on loobutud ja homme pääseb loodetavasti võidule demokraatlik parlamentarism, vastutus vajalike meetmete võtmise eest ning aus ja realistlik arutelu. Seega räägin seda ka sellepärast, et Euroopa Parlamendi sotsiaaldemokraatide fraktsiooni esimees hr Schulz on istungitel korduvalt püüdnud fraktsioonide vahele kiilu lüüa just kõnealustes küsimustes. Hea-halb, vasak-parem, riigi-erasektori mõtlemist ei tohi võrdsustada inimeste elu praeguse reaalsusega, vaid see on pärit vanast valimisretoorikast, mis põhineb klassidevahelisel võitlusel, millest - ma lootsin - oli ELis jagu saadud, ning tänane arutelu on seni ka õnneks seda näidanud.
Mõistus on võidule pääsenud ja seega saab astuda realistliku sammu edasi, reageerida finantskriisile ja vastata inimeste küsimustele. Meil on kestev finantskriis. Seetõttu peame tegutsema. Me ei saa ignoreerida päevakorda. Vajame rohkem Euroopa Liitu, rohkem läbipaistvust, rohkem järelevalvet, rohkem reguleerimist Euroopa ja globaalsel tasandil. Vajame riskipõhist omakapitali ja peame tagama, et teeme, mida nendes raportites lubame, ning kõik asjaomased isikud teevad seda, mida mõlemas raportis nõuame.
Udo Bullmann
(DE) Pr juhataja, volinik hr Karras, kui sain Morgan Stanleyst viimase paari päeva jooksul õigesti aru, ei karda nad niivõrd hr Schulzi kägistavat haaret, kuivõrd riskifonde.
Kui ma olen üldse midagi viimaste päevade arutelust aru saanud, volinik, siis Ameerika konsensust selles ettevõttes, mis on teinud palju vigu vara ja finantskriisi käsitlemisel; seda, et me ei taha enam lubada üksikutel hasartmängijatel sõita kogu finantssüsteemiga vastu seina, ekspluateerides selle paindlikkust ja puudulikku regulatsiooni. Kaua me tahame veel oodata, kuni mitte üksnes vaevlevatel asutustel, vaid ka tugevatel põleb punane tuli ning seejärel loodavad riskifondid ja teised fondid nende allakäigule, et neid hiljem odavamate hindadega ära napsata?
Sellest tegevusruumist tuleb vabaneda ja seetõttu kahtlen, kas sellest piisab, mis te siin teinud olete. Praegu tuleb teha rohkem, kui ainult uusi uurimusi tellida. Praegu tuleb teha rohkem, kui teostada järelevalvet asjaomaste isikute üle. Aeg on tegutseda!
Eelmisel nädalal uurisin ühte ettevõtet oma valimispiirkonnas, tugevat ettevõtet - ettevõtet, mis toodab uusi materjale, mida me vajame: vaakumsulatusettevõtet Hanaus Frankfurdi lähistel. Väga pikka aega oli see tugev ettevõte, kuni selle võttis üle Ameerika investor. Ülevõtmisest pärit võlad mõjutavad tööjõudu, need mõjutavad ettevõtet. Alates sellest ajast on ettevõte püüdnud vabaneda kollektiivlepingust, kuid on sellesse vihase streigiga tagasi sunnitud. Kas tahame, et samamoodi juhtuks kogu Euroopas? Kas tahame tõesti, et Euroopa majanduse tugevus põhineks sellisel konfliktil, või saame taastada mingigi arusaamise ja täita regulatiivsed lüngad Euroopa õigusaktidega?
See on päevakorral. Viimasel üheksal aastal siin täiskogus, volinik, ei ole ma kohanud arutelu majanduspoliitika teemal, mille puhul teil nii üksmeelselt ja nii ühise nõusolekuga tegutsemist nõutakse.
Zuzana Roithová
(CS) Daamid ja härrad, kuus aastat tagasi käivitasime Euroopa pangandussektoris raamatupidamiseeskirjade ja konkurentsivõime globaalse ühtlustamise. Liidu piiriülesel finantsintegratsioonil ei ole maailmas võrdset vastast. Finantsvaldkonna teadlased on ammu juhtinud tähelepanu sellele, et Euroopa Liit ei ole kaugeltki piisavalt varustatud mehhanismidega piiriüleste kriiside lahendamiseks, mis tulenevad Euroopa pankade üha kasvavast vastastikusest sõltuvusest seoses globaalsete finantsturgudega. Ehkki Euroopa Keskpangal on õnnestunud seni euroalal säilitada finantsstabiilsus, ei ole killustatud riiklikud reguleerivad organid suutelised rakendama tõhusaid lahendusi jätkuvatele piiriülestele panganduskriisidele. Teisisõnu on tsentraliseeritud kontroll hädavajalik. Vaatamata sellele peaksime selle asemel, et luua kõikehõlmav finantsreguleerija, hoolikalt määratlema konkreetsed tingimused sekkumiseks üleeuroopalise finantsreguleerija poolt. Ka riiklik sekkumine investeerimispankade tegevusse, nt AIG, tekitab hirmu, et sellise pretsedendi tagajärjeks on pankade vastutustundetu käitumine tulevikus.
Olen seega veendunud, et peame võtma kasutusele kontrollmehhanismid, mis takistavad investeerimis- ja riskifondide juhtidel teha valesid analüüse tegevus- ja süsteemiriskide kohta. Näiteks ei tohiks riskifonde ja erakapitali investeerimisfonde rahastada pikaajalistest investeeringutest lühiaegsete laenude abil kehtestamata minimaalset osakapitali määra vastavalt tegevuse riskitasemele. Viis, kuidas hüpoteeke on rahastatud mitte ainult USAs, vaid ka Ühendkuningriigis ja Hispaanias, on hoiatuseks, et Euroopa finantsturgudel tasuks end põhjalikult uurida, milleks kardetavasti on juba pisut hilja. Isegi kui Euroopa Komisjon mõtleb homme välja konkreetsed siduvad õigusaktid, ei rakendataks neid rahulikes tingimustes, vaid tormilises ja ehk isegi hüsteerilises õhkkonnas. Igatahes on veel ka see küsimus, kui vastuvõetavad oleksid õigusaktid nõukogule.
Kristian Vigenin
Pr juhataja, lubage mul alustuseks öelda, et on harv juhus, et Euroopa asutus tegutseb enne ja mitte pärast probleemi ilmnemist. Ning räägime tohutust probleemist, mille tõelised tagajärjed tulevad ilmsiks tulevastel kuudel.
Tänu raportöör Paul Rasmusseni jõupingutustele on riskifondide ja erakapitali investeerimisfondide küsimuse reguleerimine liikunud äärealadelt finantsekspertide ja poliitiliste vastutajate tähelepanu keskmesse. Euroopa Sotsialistide Partei tõstatas vajaduse riskifondide ja erakapitali investeerimisfondide parema reguleerimise järele. Tegime seda seetõttu, et kõik Euroopa poliitikad vajavad pikaajalist investeerimist, mis eeldab pikaajalist rahastamist. Tegime seda seetõttu, et meie peamine eesmärk peaks olema tagada jätkusuutlikku arengut ja töökohtade loomist tagamaks ennustatavust ja pikaajalist planeerimist perekondadele ja ettevõtetele.
Kutsun kõiki liikmeid tungivalt üles toetama raportit, mille on heaks kiitnud suur enamus majandus- ja rahanduskomisjonist. See on parlamendi jaoks suur samm, sest kavatseme komisjonilt nõuda mitmeid seadusandlikke meetmeid, mille eesmärgiks on saavutada läbipaistvus ja finantsstabiilsus.
See ei ole kerge arutelu. Tõsi on see, et kõnealune raport näeb ette palju vähem, kui algselt soovisime. Samas oleme saavutamas rohkem, kui mõni kuu tagasi tundus võimalik. Hiljutised ajad ja arengud finantsturgudel tõestavad, et meil on õigus.
Volinik, me ei kavatse teid süüdistada, kui otsustate toimida ennetavalt ja hõlmata oma seadusandlikes rohkem, kui Euroopa Parlament teilt nõuab. Praegu ei ole aeg reguleerimise alal konkureerida, sest liigne reguleerimine on parem kui reguleerimise puudumine, kuid viimane aeg on tegutseda ja te teate seda isegi.
Tadeusz Zwiefka
(PL) Pr juhataja, viimaste aastate või isegi kuude sündmused, aga ka üksikute riikide ja piirkondade tehtud jõupingutused näitavad läbipaistvuse kasvavat olulisust mitte ainult üksikutele ettevõtetele, vaid ka konkreetsete riikide majanduste arengule.
Üks tõke riskifondide tegevuse otsesele reguleerimisele on selle tööstuse globaalne iseloom ja fondi kontori võimalus kolida teise riiki, et vältida riiklikke määrusi. See on peamine põhjus, miks kõik riskifondidega kokkupuutuvad rahvusvahelised asutused püüavad mõjutada fondi tegevust oma suhete kaudu üksustega, millele kohaldatakse määrusi, eelkõige pangad.
Läbipaistvuse probleemid on Euroopa Liidus peamiselt keskendunud liikmesriikide õigusaktide lähenemisele ja ühtlustamisele. Probleemsed valdkonnad seoses läbipaistvuse aspektidega võib kokku võtta järgmiselt: ühtlustatud teabestandardite kehtestamine, mida peavad avalikustama ettevõtted, kes toovad oma aktsiad börsile, ning äriühingute õigus ja korporatsioonide valitsemistava seoses ametite kollektiivse vastutuse küsimusega ettevõtete tegevusaruannetes sisalduva teabe eest, sõltumatute nõukogu liikmete rolli tugevdamine, standardid nõukogu osana loodavate komisjonide valdkonnas, teabe avalikustamine nõukogu ja juhatuse liikmete töötasu kohta ning ka parem investorite kaitse.
Ühtlustatud määruste kehtestamisel, mis loob Euroopa Liidus paremad tingimused riskifondide tegevuseks ja levikuks, võib olla positiivne mõju nende arengule Euroopas, kuid kõnealuseid fonde käsitlevate eraldiseisvate määruste kehtestamine üksikute riikide poolt ei aita kaasa ühtlustatud ja ühtse Euroopa turu loomisele. Ühtsete ja läbipaistvate põhimõtete kehtestamine aitaks märkimisväärselt kaasa fondi toodete levitamisele.
Euroopa Komisjoni arvates, kes sai taotluse vaadata läbi raampõhimõtted seoses ühtlustamata toodetega nagu riskifondid, eesmärgiga luua üleeuroopaline turg, ei ole märkimisväärseid argumente ELi määruste kehtestamiseks seoses riskifondidega. Miski ei saa olla tõest kaugemal! Nõustun raportööri üleskutsega komisjonile esitada seadusandlik järeldus riskifondide ja erakapitali investeerimisfondide läbipaistvuse kohta.
Andrzej Jan Szejna
Pr juhataja, esmalt tahaksin õnnitleda Poul Nyrup Rasmusseni raporti koostamise eest, mis põhineb niivõrd põhjalikul analüüsil ja suurepärastel teadmistel finantsturgude kohta.
Mõlemat tüüpi alternatiivsetel finantsvahenditel, mida arutame, on üha suurem varade osakaal globaalsel turul ja need osalevad uute töökohtade loomisel.
Kõige tähtsam asi finantskriisi puhul, mida oleme viimasel ajal jälginud suure ärevusega ja millega oleme püüdnud edutult võidelda, on finantsstabiilsuse tagamine.
Minu arvates on kõige tõhusam viis suurendada lisaks finantsstabiilsusele ka ausat konkurentsi turul osalejate vahel, parandades järelevalvet ja läbipaistvust asjakohasel tasemel, samas kahjustamata mudelit, mis põhineb uuenduslikel turu strateegiatel.
Mõned normid seoses finantsturgudega, mida otseselt ja kaudselt kohaldatakse riskifondidele ja erakapitali investeerimisfondidele, on olemas riiklikust ja Euroopa tasemest kõrgemal. Peaksime siiski püüdlema kõnealuste juriidiliste määruste ühtse, mittediskrimineeriva ja järjepideva rakendamise ja kohaldamise suunas. Seetõttu nõustun täielikult Euroopa Parlamendi soovitustega, mis on suunatud komisjonile, suurenenud tegevuse ja asjakohaste õigusaktide ettepanekute esitamise kohta.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Tahaksin õnnitleda raportöör Rasmusseni ning usun, et soovitused raporti lisas on eriti olulised. Riskifondid ja erakapitali investeerimisfondid tagavad vajaliku kapitali, et vastata nõudlusele rahastada pikaajalisi investeeringuid ja uuenduslikke, sageli riskantseid projekte. Nende tegevus on siiski vähem reguleeritud kui pangandussüsteem. Finantsturgude stabiilsus eeldab asjakohast läbipaistvust ja konkreetsete meetmete võtmist liigse võla vältimiseks.
Viimase 10 aasta jooksul on pensionifondide ja kindlustusettevõtete panus olnud üks kolmandik erakapitali investeerimisfondide kogutud summast. Usun, et on vaja rohkem läbipaistvust, eelkõige pensionifondide puhul, et need saaksid täpselt hinnata erinevate investeeringute riski taset. Tahaksin juhtida tähelepanu asjaolule, et riskifondid ja erakapitali investeerimisfondid põhinevad kasvustrateegial, mis on loodud lühemaks perioodiks kui nende investeeringute kestus, mida Euroopa vajab.
Antolín Sánchez Presedo
(ES) Pr juhataja, finantskriis on näidanud, et erinevad finantsvaldkonnas tegutsejad on omavahel seotud. Nende käitumine on nõrgendanud finantsturge ja tõelist majandust: majanduskasvu ja tööhõivet.
Avatud, konkurentsivõimeliste ja usaldusväärsete turgude saavutamine ei ole midagi, mis toimub õnneliku juhuse läbi; seda näitab Euroopa kogemus. Finantsturgude rabedus nõuab ka poliitilisi meetmeid Euroopa ja rahvusvahelisel tasandil.
Peab jääma selgeks, et "uuendama" ei tähenda tulu erastamise vana tava imiteerimist ja kahju sotsialiseerimist või et mõiste "mitmekesistama" tähendab väheste inimeste tehtud otsuste kulude ülekandmist ühiskonnale tervikuna.
Euroopa Liit ei saa praeguses kriisis lihtsalt mitte midagi teha. Raportöör hr Rasmussen on algatanud ja soovib teha ettepaneku, et riskifondid ning erakapitali investeerimisfondid, mille valduses on üle 4,5 % maailma SKP varadest, ei ole vabad vastutusest ühiskonna ees ja neile tuleb kohaldada arukat reguleerimist ja järelevalvet. Õnnitlen teda selle puhul ja toetan teda nagu ka hr Lehnet tema raporti eest läbipaistvuse kohta.
Costas Botopoulos
(EL) Pr juhataja, seoses tohutu ja traagiliselt aktuaalse teemaga, mida arutame, tahaksin keskenduda ühele küsimusele: kas on olemas parem- ja vasakpoolne vastus küsimusele, mida käsitleme. Kas on olemas parem- ja vasakpoolne lahendus kriisist väljumiseks? Paljud ütleksid - ja mõned on täna seda tõepoolest teinud, et ei ole - et kõik siin peaksid oleme ühel meelel tehnilistes ja majanduslikes küsimustes.
Kui välja arvata see, et need, kes seda lausuvad, on peaaegu alati paremal pool, tahan öelda, et eraldusjooned on siin väga selged ja raportitest on seda näha. Milline on vasakpoolsete seisukoht? Et turg ei suuda kõike ise reguleerida ja riigivõimu abil reguleerimine on vajalik - ja reguleerimine tähendab isegi keeldusid. Miks ei peaks me mõtlema sellele, mis on eelnevalt öeldud Katiforisi raportis: et krediidireitinguagentuurid tohivad ainult reitinguid anda ja kõik muud tegevused peaksid olema keelatud; et läbipaistvus on oluline mitte turgudele, vaid kodanikele? Siinkohal peaksime mõtlema sellele, et pensionifondidel peab olema eraldi järelevalve.
Viimaks on äärmiselt oluline, et riiklik sekkumine ei oleks viimane nagu praegu Ameerika Ühendriikides, kus ameeriklased maksavad selle eest, vaid vajalikul hetkel, et kriisi saaks vältida.
Manuel António dos Santos
(PT) Pr juhataja, olen kogu südamest nõus sellega, mida siin on räägitud võimaluse kohta, mis avaneb Poul Rasmusseni suurepärase raporti abil. Ütleksin siiski, et oleks veel kohasem, kui seda oleks olnud poliitiliselt võimalik esitada kuus aastat tagasi, ja ma usun, et Poul on minuga nõus. Kuus aastat tagasi püüdsid mõned meie seast tõstatada riskifondide reguleerimise küsimust Euroopa Parlamendis, kuid enamik, kelle moodustasid liberaalid ja fraktsioon PPE, takistasid Sotsiaaldemokraatide fraktsioonil süstemaatiliselt kaasata teemat erinevatesse aruteludesse.
Nüüd oleme kriisis - struktuurikriisis, nagu hr Almunia seda nimetab - kriisis, mis lõpeb kes teab kus ja mis on selline, mida on võimatu ignoreerida. Me ei saa asuda volinik McCreevy seisukohale, vaid peame - ja tahan uskuda, et komisjon on valmis seda tegema, pidades silmas hr Almunia märkusi - peame tegutsema ennetavalt ja kaotama finantsjuhtimismudeli, mis on reguleerinud Euroopa ja maailma majandust viimastel aastatel. See on see, mida Poul oma raportis soovitab, ning komisjoni kohustus on seda - ma kordan, kohustus - uurida ja tähelepanelikult järgida.
Mia De Vits
(NL) Pr juhataja, inimesed muretsevad sellepärast, mis juhtub nende säästudega, kuid see ei paista volinikule eriti muret tekitavat. Töötajatel on tungivalt soovitatud võtta välja mittekohustuslik pension, mis pidi olema turvalisem ja tõhusam kui riigipensionid; nende raha on nüüd nendes pensionifondides, aga neil puudub kindlus.
Praegused sündmused on tagasilöögiks neile, kes usuvad ohjeldamatutesse vaba turu jõududesse. Volinik ise on vabasse turgu uskuja. Nagu võib eeldada, ei tohiks olla liiga palju määrusi, ütles ta siin täiskogul eelmisel aastal ja seda ütleb ta veel ka täna. Kunagi pole muidugi liiga hilja meelt muuta. Lõppude lõpuks - milliseid meetmeid on tema arvates veel vaja ennetamise seisukohast? Tagajärjed õigel ajal mitte tegutsemisest annavad veel palju aastaid tunda. Parem karta, kui kahetseda.
John Purvis
Pr juhataja, uueks deemoniks näib olevat katteta müük ja usun, et volinik nõustub sellega. Paluksin komisjonil korraldada uurimus, mis võrdleb katteta müüki HBOSi juhtumi puhul müügiga ainult pikaajaliste investorite poolt - pensionifondid, kindlustusettevõtted, erainvestorid ja nende fondide juhid - ning hoiuste lihtsa väljavõtmisega hirmunud pangaklientide ja teiste pankade poolt. Teen ettepaneku uurida natuke fakte enne järelduse ja veel mõne võimaliku valejärelduse tegemise kiirustamist.
Oma raportis, millesse juhtumisi meie fraktsioon on andnud suure panuse, kasutas hr Rasmussen oma kõnes juhtumeid nagu HBOS ja Northern Rock põhjustena enamaks reguleerimiseks, kuid HBOS ja Northern Rock olid pangad, mitte riskifondid ega erakapitali investeerimisfondid, ning neile kehtisid täieliku rangusega olemasolev pankade reguleerimissüsteem, sealhulgas kohustuslikud kapitalinõuded. Kas pole irooniline, et kriis on juhtunud ja just oletatavasti finantstööstuse kõige reguleeritumas osas? Ettevaatust Sarbanes-Oxley!
Victor Boştinaru
(RO) Mõnikord oleme meie, poliitikud, eriti dogmatismi küüsis, ja sellel on katastroofilised tagajärjed. Mõned aastad tagasi oleksid liberalismi, eelkõige neoliberalismi toetajad pidanud võimatuks, et võiks juhtuda midagi sellist nagu hiljutised sündmused Washingtonis. Nad oleksid selle oma doktriini alusel ümber lükanud, ent see juhtus siiski. Tänase globaliseerumise kontekstis on tagajärjed kiired tulema ning need mõjutavad iga riiki ja iga majandust. Rasmusseni raportis on öeldud, et EL peab võtma kasutusele meetmeid, ja olen veendunud, et Euroopa Parlamendi hääletuse tulemusena kutsutakse Euroopa Komisjoni üles astuma vastu väljakutsele, mis mõjutab mitte ainult väheste elu, vaid kogu Euroopa Liidu elanikkonna elu - ja teeb seda.
Margarita Starkevičiūt
Pr juhataja, mõnda aega tagasi oli meil tuline arutelu investeerimispankade teemal. Nüüd on investeerimispangad turult kadunud ja tunneme end pangandussektori praeguste eeskirjade suhtes hästi. Sama küsimus on asjakohane riskifondide puhul. Riskifondid ei ole praeguses keskkonnas enam jätkusuutlikud ning usun tõesti, et vajame samu eeskirju kõikide investeerimisfondide kohta konkreetsete eeskirjade asemel riskifondide kohta. Nende eeskirjadega, hr Rasmussen, takistame tegelikult finantssektori ümberkorraldamist ja kahju suureneb. See tähendab, et lõppkokkuvõttes ei ole teil võimalik kaitsta tavainimesi, keda te tahate kaitsta.
Charlie McCreevy
komisjoni liige. - Pr juhataja, üks viimastest kõnelejatest esitas oma argumendi edastamisel mõtte - ehkki olen kindel, et ta ei soovinud, et ma seda tema vastu kasutaksin -, öeldes, et inimesed ei peaks olema pimestatud enda dogmatismist.
Oht selles konkreetses arutelus on püüda leida tasakaalustatud lahendus meie praegustele probleemidele. Peamiselt püütakse minu arvates raportis, mida on märkimisväärselt parandatud võrreldes algsete hr Rasmusseni esitatud ideedega, leida tasakaalustatud lähenemisviis kogu kõnealusele valdkonnale. Kuid paljud arutelus osalejad täna siin täiskogul tahavad tasakaalustamata lähenemisviisi ja raportis ei kajastatud seda.
Mõned - eriti paljud ühe argumendi pooldajad - näevad praegust finantskriisi ja probleeme konkreetsemalt öeldes suure võimalusena kõike n-ö minema reguleerida ning on suur oht nii riiklikult, kuid eelkõige ikkagi Euroopas, et selles küsimuses võetakse väga tasakaalustamata lähenemisviis.
Ma arvan, et hr Purvis sai asjale pihta, kui ta viitas asjaolule, et praeguse finantskriisi suur iroonia seisneb selles, et kõige rangemalt reguleeritud sektor - nimelt pangad - olid need, kes mässisid ennast ja kõik ülejäänud märkimisväärsetesse probleemidesse, ning see ei olnud üldse erasektori investeerimisfondide või riskifondide tegevus, mis neid probleeme tekitas. Tegelikult kannatasid paljud neist suure kahjumi käes asjaolude tõttu, mis tulenesid teistest valdkondadest.
Mina võtan küll kuulda, mida hr Purvis ütles uurimise kohta, kui palju katteta müügi juhtumeid panustas mõne asutuse allakäiku võrreldes sellega, palju panustas pikaajaliste investorite pikaajaline müük. Kahtlustan, et hr Purvis teab vastust peaaegu sama hästi kui mina. Nimelt, et neist kahest konkreetsest juhtumist, millele ta on viidanud, ei ole katteta müüjad need, keda selles valdkonnas probleemiks peetakse, vaid just pikaajalised investorid, kes vabanesid õigustatult pikaajalistest positsioonidest, sest nad tundsid, et konkreetne asutus ei olnud majanduslikult nii kindlustatud.
Olgu, kuidas on. Arvan, et Rasmusseni ja Lehne raportit nii, nagu nad meie kätte on jõudnud, on tõeline püüd vaadelda kõiki neid konkreetseid valdkondi tasakaalustatud viisil. Ning mina olen valmis seda tegema. Mitmeid kuid - juba peaaegu aasta - olen andnud märku kavatsusest võtta midagi ette krediidireitingu agentuuride valdkonnas. Juba novembris-detsembris alustasin protsessi, kirjutasin Euroopa väärtpaberituru reguleerijate komiteele ja esitasin neile mitmeid küsimusi. Käesoleval aastal sain lõpuks raportid neilt, Euroopa väärtpaberiekspertide rühmalt ning teistelt organitelt. Olles kõik kätte saanud, esitan parlamendile ja nõukogule ettepaneku järgmise paari kuu jooksul. Krediidireitinguagentuuridele viidatakse just Rasmusseni raportis.
Samuti olen juba kõvasti üle aasta teinud jõupingutusi, et üritada saada midagi korrataolist järelevalveorganite kolleegiumite ideesse või piiriüleste finantsasutuste paremasse reguleerimissüsteemi.
Kes tahes on jälginud seda konkreetset arutelu, on väga hästi kursis, et liikmesriikide vahel ei ole ühist arusaama - isegi mitte ligilähedalegi. Ettepanek, mis on praegu raportööri Peter Skinneri juhtimisel ECONi komisjoni ees, nimelt Solvency II direktiiv ja ideed, mis ma selles esitasin kindlustusettevõtjate piiriülese järelevalve kohta ning märkimisväärsetest edusammudest seoses järelevalvega, on saanud paljude liikmesriikide ja mitmete siinse täiskogu parlamendiliikmete tugeva vastuseisu osaliseks, kes mõjutavad järelevalvajate seisukohti oma liikmesriikides. Ehkki üldine üleskutse täiskogul on paremale piiriülesele järelevalvele, kui neile esitatakse test selle kohta, mis ma peaksin tegema, et oleks ühtsem lähenemine piiriülesele järelevalvele, lähevad nad tagasi ja esindavad riiklikke seisukohti.
Olgem siis praegusel ja kõikidel selleteemalistel aruteludel ausad.
Kapitalinõuete direktiivi valdkonnas, nagu teavad inimesed, kes seda ECONi komisjonis järgivad, alates sellest, kui lõpetasime kapitalinõuete direktiivi, jäi sellest järele mitmeid valdkondi, mida kavatsesime käsitleda muudetud kapitalinõuete direktiivis 2008. aasta sügisel. Nüüd on möödunud kõvasti üle aasta - 18 kuud.
Seejärel oleme lisanud sellele teisi valdkondi nagu finantskontsernide piiriülene järelevalve, mille kohta saime lõpuks mingisugused järeldused majandus- ja rahandusministrite nõukogult mõned kuud tagasi, ning olen andnud märku, mida kavatsen teha laenuriski vahendamise mudeli küsimuses. See on suuresti see, mida kavatsesin mõned kuud tagasi - see, mida ma tahan teha - ning mille kohta esitasin mõned ettepanekud. Käesolev teema kajastub hr Rasmusseni raportis, mis on enam-vähem ka minu seisukoht selles küsimuses. Ütlen teile siiski enne, kui see jõuab asjaomase komisjoni kätte: parlamendi liikmed, kui vorm sobib minevikus orienteerumiseks, esitavad paljud oma liikmesriikide seisukoha, mis on vastu sellele, mida mina esitasin.
Seega ei saa me enne proovimist midagi teada. Ei ole mingit mõtet toetada hr Rasmusseni raportit selles valdkonnas ja teisalt, kui konkreetsed küsimused jõuavad parlamenti ettepaneku kujul -, mille ma samuti esitan järgmise paari kuu jooksul ning mille tegemisest mitu kuud tagasi märku andsin - kui parlamendi liikmed asuvad seejärel oma liikmesriikide seisukohale, esindades mõne pangandusettevõtte vaateid oma riigis ja mõningate liikmesriikide valitsuste vaateid, ei ole see ilmtingimata väga hea mõte.
Jällegi palun mingit tüüpi ratsionaalset lähenemisviisi ja vähemalt mõningat sidusust. Ma austan väga inimeste arvamusi, kes on kõiges selles järjekindlad: inimesed, kes ütlevad: "Minu meelest ei ole see eriti hea idee,” ja jäävad sellele truuks, öeldes seda siin parlamendis ja jäädes ka komisjoni ees oma seisukohale truuks.
Kuid probleemid tekivad mul inimestega, kes üldiselt lähevad kaasa millegi edendamisega mõnes valdkonnas, millele osutatakse, ja siis, kui tuleb aeg teha konkreetne ettepanek, taganevad ja põhimõtteliselt esitavad vaated oma liikmesriikide või liikmesriikide asutuste seisukohast.
Kuid see konkreetne linn on tõenäoliselt maailma lobitööstuse peakontor. Olen aastate jooksul kuulnud erinevaid arve seoses sellega, kas siin on rohkem lobitöö tegijaid kui Capitol Hillis Washingtonis, aga suurt vahet nende vahel igal juhul ei ole.
Seega ootan huviga, kui mõned minu esitatavad ideed, millest olen juba mõnda aega märku andnud ja mis on nüüd avalikkusele teada (selle kohta on peetud konsultatsioone, on avaldatud dokumente ja kõik teavad mõnda neist ettepanekutest valdkondades, millele on osutatud) - esitatakse lühikese aja pärast Euroopa Parlamendi liikmetele, kas kõik liikmed, kes rääkisid nii kindlalt mõne muutuse poolt laiemas valdkonnas, jäävad seisukohale truuks, kui asi läheb konkreetseks, ning toetavad pakutut.
Oleme kenasti võtnud arvesse nii Rasmusseni kui ka Lehne raportis esitatud punkte. Nagu lubasin oma varasemates märkustes, vastan sellele üksikasjalikumalt kontekstis, nagu on sätestatud raamlepingus. Hr Rasmussen küsis minult, kas see juhtub enne käesoleva aasta lõppu - minu meelest ütles ta paar kuud tagasi, et loodetavasti suudab ta aasta lõpuks vastata - ning lubasin talle, et suudame vastata.
Kuid vastuseks härrale, kes rääkis sellest, kuidas inimesed ei peaks olema pimestatud oma dogmatismist, arvan, et ta võib viidata argumendi teisele küljele. Ka mina palun inimestel sealpool täiskogu mitte olla pimestatud oma dogmatismist.
Poul Nyrup Rasmussen
raportöör. - Pr juhataja, tahaksin tänada kolleege ja ka volinikku arutelu eest.
Enne, kui oma arutelu raportiga seoses kokku võtan, tahaksin öelda oma kolleegile hr Purvisele, et on tõsi, et panku reguleeritakse, aga tooteid, mis praegused probleemid põhjustasid, ei reguleerita, ning reguleerimata oli see, et saime panna bilansist nii palju kõrvale, kui hetkel panime. Seega, hr Purvis, vastus on, et vajame paremat reguleerimist - ning ka toodete reguleerimist.
Vältimaks arusaamatusi ütleksin pr Starkevičiūtėle, et ma ei räägi üksuse reguleerimisest, vaid käitumise reguleerimisest. Teame, et tegelikus elus muudavad riskifondid ja erakapitali investeerimisfondid sageli oma õiguslikku struktuuri ja selle kohta on palju näiteid - investeerimispangad on korraldanud erakapitali investeerimisfondi tegevusi. Seega soovime muuta käitumist ja see ongi kõnealuse raporti keskmes.
Ütleksin volinik McCreevyle, et on üks fundamentaalne asi, millel pole midagi pistmist dogmatismi või muu sarnasega, mida soovin teile rõhutada. See on, et meie raporti esimeses lõigus on rõhutatud järgmist: määrus peab hõlmama kõiki finantsturul osalejaid. See on raporti põhiline kavatsus esimest korda Euroopa Liidu seadusandlikus ajaloos, et me tahame ühtset terviklikku määrust, mis põhineb võrdsete võimaluste filosoofial kedagi kõrvale jätmata, kuid mis sätestab ainulaadselt kõikide finantsturul osalejate hõlmamise. Raportis on selgesõnaliselt lisatud: sealhulgas riskifondid ja erakapitali investeerimisfondid. Öelge siis mulle, volinik McCreevy, ja ülejäänud Euroopa Parlamendile: jah, nõustun teiega, kuid mitte riskifondide ja erakapitali investeerimisfondide osas. Millest me siin räägime? Kolm aastat oleme teiega arutanud, kas määrus peaks hõlmama erakapitali investeerimisfonde ja riskifonde või mitte. Enne finantskriisi ütlesite, et see ei ole vajalik: nad on reguleerimise alal paremad kui mis tahes valitsus, las nad teevad oma tööd. Nüüd ütlete, et nad ei mängi finantskriisis rolli, mistõttu ei kavatse me sekkuda riskifondide ja erakapitali investeerimisfondide reguleerimisse.
Hr volinik, kõnelesite lobitööst Euroopa Parlamendis. Võin kinnitada, et paljud riskifondid, lobitöö organisatsioonid ja erakapitali investeerimisfondid on siin iga päev, iga öö, iga kord. Kuid arvan, et siinne täiskogu peab nüüd nõudma, et komisjon, st teie, koostate enne aasta lõppu tervikliku määruse; see on esimene lõik, mis hõlmab kõiki finantsturul osalejaid.
(Aplaus)
Klaus-Heiner Lehne
raportöör. - (DE) Pr juhataja, daamid ja härrad, fondide läbipaistvus on nii suur, et hästi toetatud reitinguagentuurid, isegi paremini toetatud pankade juhatused ja napimalt toetatud regulatiivasutused ei teadnud enam, mis toimub. Just nii läbipaistvad on asjad! Asjaolu, et peame nüüd tegutsema, on iseenesestmõistetav, ja seda ei ole vaja täiendavalt õigustada.
Volinik, käsitlesite seisukohta seoses katteta müüjatega. Küsimus ei ole selles, kas katteta müüjad ise lõpuks kaotavad. Tähtis on see, mille nad on käivitanud ja millist kahju see võib olla põhjustanud. Küsimus on tegelikult nende tegevuse mõjus teistele. See on tõepoolest just see, miks reguleerijad mitmetes riikides on reageerinud.
Nagu mitmed liikmed on öelnud, on küsimus tavainimestes - pensionärides ja maksumaksjates. Pean taas rõhutama, et riigistame kahju ja see ei saa olla õige.
Minu raport, nagu hr Rasmusseni raportki, sisaldab suurt hulka väga konkreetseid ettepanekuid. Minu puhul on need peamiselt seotud äriühinguõiguse küsimustega. Nendes küsimustes on suhteliselt kerge ettepanekuid koostada ja rakendada. Tegelikult on ainuke asi, mida tuleb teha, olemasolevate eeskirjade täiendamine. Samuti ei ole see mingil juhul mõne riskifondi diskrimineerimise küsimus.
Hetkel on meil Euroopas olukord - ja sellele ei vaidle keegi vastu -, mille puhul reguleerivad kõnealuseid finantsvahendeid riiklikud seadused, kuid teevad seda mõnedel juhtudel väga erinevalt. On täiesti loogiline hõlmata need Euroopa finantsturule ja reguleerida neid ühtselt. Nõuda spetsialistide raporteid nüüd, kui oleme küsimust arutanud juba kolm aastat, nagu hr Rasmussen ütles, kui täiskogul on olemas spetsialistide uuringud, kui komisjon on käsitlenud teemat ja oleme selle kohta istungeid pidanud, on minu meelest mõttetu ning see raiskaks ainult aega. Praegu on tõepoolest vajalik võtta kasutusele praktilised meetmed. Olukord nõuab tegutsemist.
Lubage mul teha veel üks märkus, mis on seotud valitsuse fondidega. Olen teiega täiesti nõus. Vajame valitsuse fonde ja pikemas perspektiivis vajame valitsuse fonde ka teistest riikidest, väljaspool ELi asuvatest riikidest, sest muidu on tõenäoliselt võimatu rahastada infrastruktuuri kulutusi Euroopas pikemas perspektiivis. See on küsimus, milles on teil kindlasti ka õiguskomisjoni toetus, kuigi see ei ole otseselt seotud teemaga, mida täna arutame. Oleme alati toetanud algatusi, mida komisjon on selles valdkonnas käivitanud ning teeme seda jätkuvalt.
Juhataja
Arutelu on lõppenud.
Hääletus toimub homme.
Kirjalikud avaldused (kodukorra artikkel 142)
Corina Creţu  
kirjalikult. - (RO) Asjaolu, et läbipaistvuse puudumine seoses riskifondide ja erakapitali investeerimisfondidega on viinud praeguse majanduskriisi puhanguni, ei ole hetkel aruteluteema. See on üks elementidest, mis on muuhulgas toonud kaasa praeguse võimaluse puudumise täpselt hinnata paljude finantsasutuste võla ja laenu tasakaalu. Aastate vältel on kõnealused finantsasutused hävitanud majandusi ja teinud agressiivseid ülevõtmisi, ignoreerides mitte ainult kesk- ja pikaajalisi majanduslikke tagajärgi, vaid ka oma tegevuse sotsiaalseid tagajärgi. Ahvatletuna üksnes lühiajalise kasu väljavaatest, põhjustasid nad tervete ettevõtete laostumise ja müügi, lõhestades riiklikke majandusi ning mängides rahaturgudega, eirates täielikult läbipaistvust ja eeskirju. On selge, et kõnealuseid fonde tuleb reguleerida ning kehtestada asjakohane läbipaistvuse tase. See on vajalik mitte ainult finantsturgude stabiilsuse, tervise ja nõuetekohase toimimise seisukohast, vaid ka riski vähendamiseks, mis ohustab neid finantsturge, mis on arengumaades varajases staadiumis ning seega mitte nii stabiilsed. See kriis on tõestanud, kui ohtlikud on vaba konkurentsi tagajärjed ja kui oluline on tagada finantstegevuse läbipaistvus tulevikus.
Daniel Dăianu  
kirjalikult. - (RO) Kiidan raportööri visaduse eest teema käsitlemisel erinevate huvitatud poolte karmi opositsiooni tingimustes. Süveneval finantskriisil on struktuurilised põhjuses, mis on seotud finantstegingute tohutu ülepaisumisega viimase kümnendi jooksul, mis on tulenenud vigasest väärtpaberistamise protsessist, hooletust riskide võtmisest, nõuetekohase hoolikuse puudumisest ja arusaamise puudumisest süsteemiriskide kohta. Eelkõige riskifondidega on see probleem, et nad aitavad kaasa suurenenud süsteemiriskidele. Väide, et kaalul on investorite raha, on ainult väga väike osa kogu loost. Väga kõrge võimendamine ja keskendumine lühiajalisele kasumile suurendavad ületootmist. Ent veelgi hullem on, et selliste toimingute spekulatiivne iseloom tekitab ebastabiilsust ja võib kahjustada finantsstabiilsust, nagu praegune kriis on ilmekalt näidanud. On loogiline tuua riskifondide (ja erakapitali investeerimisfondide) tegevus reguleeritud finantsüksuste territooriumile. Võimendamine ei tohiks toimuda piiranguteta. Samuti peaksid riskifondid varustama reguleerimis- ja järelevalveasutusi täieliku teabega oma tehingute kohta.
