Edellisen istunnon pöytäkirjan hyväksyminen
Puhemies
Eilisen istunnon pöytäkirja on jaettu.
Onko huomautettavaa?

Posselt
Arvoisa puhemies, minun on pyydettävä anteeksi. Puheenvuoroni ei koske eilisen vaan sitä edellisen päivän istunnon pöytäkirjaa. Näin valitettavasti liian myöhään, että nimeäni ei ole läsnäololistassa. Olin kuitenkin läsnä koko päivän ja osallistuin kaikkiin nimenhuutoäänestyksiin ja muihin äänestyksiin. Pyydän sen vuoksi, että asia korjataan.

Puhemies
Hyvä jäsen Posselt, pöytäkirja korjataan tietysti tosiasioita vastaavaksi.

Staes
Arvoisa puhemies, jäsen Maes ei ole istuntosalissa läsnä. Hän on ryhmämme puheenjohtajiston kokouksessa. Mutta huomaan, että hänen nimensä ei ole eilisen päivän läsnäololistassa. Hän oli kuitenkin varmasti paikalla. Hän osallistui Ruotsin puheenjohtajuudesta käytyyn keskusteluun. Pyytäisin teitä muuttamaan läsnäololistaa tältä osin.

Puhemies
Näin tehtäköön, hyvä jäsen Staes.
(Parlamentti hyväksyi pöytäkirjan.)   

Laguiller
Arvoisa puhemies, parlamentti ehdotti maanantai-iltapäivänä, että työllisyys- ja sosiaalivaliokunta tutkisi eurooppalaisen Danone-yhtiön työntekijöiden tilannetta, koska yhtiön keksiteollisuusalan työntekijöitä uhkaa 3000 työpaikan menetys, ja niistä 1700 koskee Ranskaa. Emme kuitenkaan tiedä, koska tuo valiokunta kokoontuu käsittelemään asiaa, jolla on kiire, koska Danonen eurooppalaisen ryhmän työkomitea kokoontuu huomenna.
Ainakin yhtiön ranskalaiset työntekijät ovat tänään lakossa, ja odottaessani vastausta valiokunnan kokoontumista koskevaan kysymykseeni haluan omasta ja työtovereideni puolesta ilmaista solidaarisuutemme näille työntekijöille, sillä on ennenkuulumatonta, että äärimmäisen rikas yhtiö kehtaa syöstä tuhansia työntekijöitä ympäri Euroopan työttömyyteen ja kurjuuteen.

Puhemies
Hyvä jäsen Laguiller, ehdottaisin, että te ottaisitte asian merkittävyyden ja luonteen huomioon ottaen yhteyttä puheenjohtajaan Michel Rocardiin.

Marinos
Arvoisa puhemies, en tiedä, onko tämänpäiväisessä Figaro-lehdessä yksinoikeudella julkaistu kirjoitus teille tuttu. Lehdessä on julkaistu erään korsikalaisen terroristin haastattelu otsikolla "Armata corsa: menace terroriste sur Paris et Strasbourg". Kyseinen terroristi kuuluu Armata Corsa -järjestöön. Haastattelu on julkaistu tänään Figaron ensimmäisellä sivulla ja siinä sanotaan, että Armata Corsa uhkaa iskeä välittömästi Pariisiin ja Strasbourgiin, ellei suostuta sen esittämiin vaatimuksiin esimerkiksi vankien vapauttamisesta. Lehdessä sanotaan, että kirjoitus on julkaistu, jotta Ranskassa saataisiin tieto välittömästi uhkaavasta vaarasta, ja lisäksi siinä kerrotaan, että Pariisissa on ryhdytty ylimääräisiin toimiin tämän välittömän hyökkäysuhan torjumiseksi. Strasbourgista ei sanota mitään. Haluaisin saattaa tämän vakavan asian puhemiehistön tietoon ja tiedustella, onko puhemiehistö siitä tietoinen ja onko Strasbourgin viranomaisiin otettu yhteyttä, jotta parlamentin turvatoimia lisättäisiin, koska, jos olen käsittänyt oikein, niin halutessaan kuka vain pääsee parlamenttirakennukseen lähes vapaasti, ja pelkään, että saatamme joutua hyvin vaarallisiin ja odottamattomiin tilanteisiin.

Puhemies
Hyvä jäsen, haluaisin sanoa teille, että ensinnäkin olen kiitollinen tiedoistanne, tai ainakin siitä, että kerrotte ne. Tässä täysistunnossa varmastikin kaikki ovat sitä mieltä, että tätä taloa hallitsevat tahot ovat tietoisia turvallisuuskysymyksestä ja panevat sille suuren painon. Sen tähden uskon, että kaikki mahdollinen tullaan tekemään ja tutkimaan, jotta parlamentti voisi toimia Strasbourgissa tai Brysselissä mahdollisimman turvallisissa oloissa. Joka tapauksessa olen kiitollinen tiedoistanne.

Schröder, Jürgen
Arvoisa puhemies, ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan Tsekin tasavallan unioniin liittymistä koskevan mietinnön esittelijänä pyydän teiltä yhtä asiaa. Olemme saaneet tietää, että Kuubassa on vangittu tsekkiläinen kansanedustaja Ivan Pilip. Häntä syytetään ilmeisesti vakoilusta. Totuus on, että hän on tavannut kansalaisoikeustaistelijoita ja tehnyt sellaista, mihin vapaasti valitun parlamentin jäsenellä on oikeus.
Arvoisa puhemies, pyydän teitä sydämellisesti varmistamaan, että Kuuban viranomaisia vaaditaan vapauttamaan Pilip ja hänen kannattajansa välittömästi, sillä Kuuban hallituksella ei ole moraalista oikeutta opettaa demokratiaa vapaasti valitun parlamentin jäsenille. Pyydän teiltä sitä hartaasti etenkin, koska tämän vuoden huhtikuussa Kuubassa on tarkoitus järjestää parlamenttienvälisen liiton kokous. Ei ole tietenkään oikeutettua järjestää tällaista istuntoa maassa, jossa kansanedustajia pidätetään sen vuoksi, että he keskustelevat kansalaisoikeustaistelijoiden kanssa!

Puhemies
Hyvä jäsen Schröder, paljon kiitoksia tiedoistanne ja luullakseni meidän kaikkien tuntemasta huolesta, jotka välitän eteenpäin parlamentin puhemies Nicole Fontainelle, joka vahvistaa parlamentin tätä kysymystä koskevan periaatteellisen kannan.

Rübig
Arvoisa puhemies, haluaisin pyytää, että parlamenttiin kohdistuneisiin terrori-iskuja koskeviin uhkauksiin suhtaudutaan vakavasti ja että pääsihteeri laatii suunnitelman parlamentin turvallisuuden takaamiseksi käytännössä.

Puhemies
Toistan vähän aikaa sitten lausumani sanat: uskon, että parlamentti panee suuren painon turvallisuuskysymyksille, sillä meidän kaikkien mielestä työskentelyolomme ja parlamentin tunnettuus tekevät siitä hyvän maalitaulun. Pätevät tahot ovat näin ollen erittäin tietoisia asiasta ja ne tutkivat parannustoimia, jotta voimme työskennellä turvallisesti ja rauhassa.

Van Orden
Arvoisa puhemies, muistanette myös parlamentin turvallisuusongelmaan liittyvän tapauksen, kun 28. marraskuuta 2000 Turkin ulkoministeri osallistui parlamentin ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan kokoukseen, ja mielenosoittajat keskeyttivät hänen puheensa.
Tapahtuma aiheutti suurta huolta. Kiinnitimme silloin parlamentin puhemiehen huomion tapaukseen, ja hän lupasi tutkia asiaa ja ottaa selvää, minkälaisesta tilanteesta oli kyse, miten mielenosoittajat olivat onnistuneet pääsemään parlamenttiin, ja hän lupasi ryhtyä asianmukaisiin toimiin, jotta tällaisia välikohtauksia enää pääse tapahtumaan.
Kysyisin keskustelemamme asiaan viitaten, eli parlamentin turvallisuuteen, voisitteko te tutkia asiaa selvittääksenne, mihin toimiin turvallisuuden parantamiseksi on ryhdytty, sekä antaa selonteon tuosta marraskuisesta välikohtauksesta.

Puhemies
Hyvä jäsen van Orden, puhemiehistö ja minä panemme huomionne tarkasti muistiin, ja te saatte piakkoin vastauksen esittämäänne tärkeään kysymykseen.

Miesten ja naisten tasapuolinen osallistuminen päätöksentekoon
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Karamanoun laatima naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunnan mietintö (A5-0373/2000) komission kertomuksesta naisten ja miesten tasapuolisesta osallistumisesta päätöksentekoon 2. joulukuuta 1996 annetun neuvoston suosituksen 96/694 täytäntöönpanosta (KOM(2000) 120 - C5-0210/2000 - 2000/2117(COS)).

Karamanou
. (EL) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, on totta, että naisten ihmisoikeuksien ja perusvapauksien tunnustaminen on tapahtunut vain vähän aikaa sitten.
Vasta 1900-luvulla naiset saivat oikeuden päästä koulutuksen, tieteiden ja taiteiden piiriin sekä palkkatyöhön, ja lopulta heidät tunnustettiin olennoiksi, joilla on poliittisia oikeuksia. 1900-luku käynnistyi naisten kamppailulla äänioikeuden saamiseksi.
2000-luvun alussa puolet maapallon väkiluvusta käsittävän väestönosan tavoitteet keskittyvät siihen, että sukupuolten välillä päästäisiin oikeudenmukaiseen jakoon kaikissa vastuissa ja velvoitteissa kaikilla talouselämän, yhteiskunnan, perhe-elämän ja politiikan aloilla.
Tarve edistää naisten asemaa päätöksenteossa ja saada aikaan naisten ja miesten tasapuolinen osallistuminen demokraattisiin instituutioihin, mikä heijastaisi sukupuolten välistä luonnonmukaista tasapainoa, on demokratian ja rauhan sekä yhteenkuuluvuuden ja Euroopan unionin kilpailukyvyn ehto.
Vastauksena tähän tarpeeseen neuvosto hyväksyi joulukuussa 1996 komission vuonna 1992 perustaman eurooppalaisen asiantuntijaverkoston yksityiskohtaisten ehdotusten pohjalta merkittävän suosituksen jäsenvaltioille tarkoituksenaan edistää naisten ja miesten tasapuolista osallistumista päätöksentekoon. Jäsenvaltioiden antamien tietojen perusteella kolmen viime vuoden aikana on todettu pientä edistystä sekä suuria poikkeamia jäsenvaltioiden välillä. Parhaat tulokset on saavutettu sellaisissa maissa, kuten Ruotsissa ja Suomessa, joilla on pitkät perinteet sukupuolten tasa-arvon edistämisessä ja joissa naisten osuus parlamentissa ja hallituksessa on yli 40 prosenttia. Kuten tiedetään, Ruotsin hallituksessa on kymmenen miesministeriä ja kymmenen naisministeriä. Vastapuolella ovat taas sellaiset maat kuin Kreikka ja Italia, joissa naisten osuus on noin 10 prosenttia tai vähemmän.
Ongelma ei tietenkään koske niinkään hallinnon alempia tasoja, vaan korkeita asemia, joissa sijaitsee todellinen päätöksentekovalta, toimeenpanovalta ja joissa suunnitellaan ja organisoidaan Euroopan unionin tulevaisuus. Tarvitaan tietenkin rohkeita toimia niiden ongelmien ja ristiriitojen ratkaisemiseksi, jotka johtuvat menneisyyteen kuuluvasta sukupuolten välisestä sopimuksesta. Tarvitaan uutta institutionaalista ja sosiaalista kehystä, joka heijastaa täydellisesti tähän mennessä tapahtuneita muutoksia ja turvaa yhtäläiset mahdollisuudet, jotka jakavat sukupuolten kesken kaiken vastuun oikeudenmukaisesti ja tasapainoisesti niin, että päätökset vastaavat ihmissuvun molempien sukupuolten toiveita, arvoja, prioriteetteja, etuja ja kykyjä.
Nykyään kun naiset osallistuvat täysimääräisesti tuotantoprosessiin ja Euroopan yliopistoissa naisten osuus on suurempi kuin miesten, heidän sulkemisensa niiden keskusten ulkopuolelle, joissa harjoitetaan politiikkaa ja tehdään päätöksiä, ei ole oikeutettua, kuten ei ole myöskään se, että vastuu perhe-elämän velvoitteista ja kodinhoidosta jää yksinomaan naisten harteille. Sukupuolten yhteistyö ja yhteinen päätöksenteko, feminiinisen ja maskuliinisen tasapaino, voivat tutkimusten mukaan johtaa tasapainoisempaan ja oikeudenmukaisempaan maailmaan. Tämä tasapaino ei tietenkään voi olla 40 prosenttia alhaisempi kummankaan sukupuolen kohdalla, ja tämä kiintiö on hyväksytty erityisesti Pohjoismaissa, missä sitä on sovellettu jo vuosia.
On varmaa, että naisten muodostama kriittinen massa päätöksentekoelimissä nostaisi etusijalle poliittisella asialistalla kysymyksiä, jotka liittyvät elämänlaatuun ja joita ovat ympäristönsuojelu, sosiaali- ja hyvinvointipolitiikka, terveydenhoito, koulutus, huumeiden käytön ja ihmiskaupan torjunta sekä erimielisyyksien ratkaiseminen rauhanomaisin keinoin. Tämän tavoitteen, siis sukupuolten tasapuolisen osallistumisen, saavuttaminen edellyttää konkreettisia aloitteita ja toimenpiteitä, kuten puoluerakenteiden ja ehdokasasettelun uudistamista. Lainsäädännössä puolueiden julkisesta rahoittamisesta pitää edellyttää, että annetaan lisää määrärahoja puolueille, jotka takaavat sukupuolten tasapainon ehdokaslistoillaan, ja että puolueita rangaistaan siitä, että naisehdokkaita on vähän, niin kuin Ranskassa vähän aikaa sitten päätettiin. Erityisesti niissä maissa, joissa naisten osallistuminen jää alle 30 prosentin, hallitusten on tutkittava vaalijärjestelmien tarkistamista tai uudistamista. Jotta kiintiöiden käyttöönotto olisi tehokasta, sen yhteydessä on lisäksi ryhdyttävä myös muihin toimenpiteisiin, jotka koskevat puolueita ja vaalijärjestelmän tarkistamista. Lisäksi täytyy puuttua stereotyyppisiin sukupuolirooleihin jo varhaisessa iässä koulutuksen avulla sekä lisätä naisten valmiuksia johtotehtäviin. On tuettava vanhustenhoitoon liittyviä sosiaalisia rakenteita, ja jäsenvaltioiden on tehtävä seuraavassa hallitustenvälisessä konferenssissa perustamissopimukseen muutoksia, joilla luodaan vahva oikeusperusta, joka takaa sukupuolten tasapuolisen osallistumisen Euroopan unionin toimielimiin, jotta vihdoinkin toteutuisi se, minkä pitäisi olla itsestään selvää, eli että sukupuolten välinen luonnollinen tasapaino ilmenee myös valtakeskuksissa, jotta mitään päätöksiä Euroopan tulevaisuudesta ei tehtäisi ilman naisia.

Mann, Thomas
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, miten onnistumme varmistamaan naisten ja miesten tasapuolisen osallistumisen työelämään niin yksityisessä talouselämässä kuin julkisissa laitoksissakin, niin Euroopan tasolla kuin kansallisillakin tasoilla? Tarvitsemme tehokkaan strategian, joka johtaa myönteisiin toimiin. Meidän on aloitettava taistelu tietämättömyyttä ja vanhentuneita sukupuolirooleja vastaan. Esimerkkejämme ovat itsetietoiset naiset, jotka etenevät hyvinkin johtaviin tehtäviin ja osallistuvat aktiivisesti yhteiskunnalliseen elämään. Heidän - aivan kuten miestenkin - on voitava selviytyä kotitaloustöistä aivan yhtä hyvin kuin työelämän vaatimuksista.
Onnittelen PPE-DE-ryhmän puolesta jäsen Karamanouta hänen mietinnöstään, joka sisältää useita tärkeitä kohtia, kuten vaatimuksen kasvattaa naisten vaikutusvaltaa tai lisätä naisten aivan liian pientä osuutta paitsi yritysten johto- tai päätöksentekoelimissä niin myös ammattiyhdistysliikkeessä. Epätasa-arvoa työmarkkinoilla voidaan torjua edistämällä kykyjä jo varhaisessa vaiheessa. Kannatamme myös sukupuolikohtaisten tilastojen kokoamista koskevaa vaatimusta, jotta voidaan laatia todellista ja tavoiteltua tilannetta koskevat luotettavat analyysit. Kannatamme sukupuolten välistä yhteistyötä ja haluamme siksi, että naisia koskevat ongelmat, naisten näkemykset ja kokemukset otetaan huomioon. Ne todellakin rikastuttavat miesten maailmaa.
Muutamat lausunnot eivät kuitenkaan saaneet taakseen naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunnan PPE-DE-ryhmän jäsenten enemmistöä. Siksi puolet kannatti ja puolet vastusti mietintöä eli hyvin tasapuolisesti. Olen esittänyt päähuolenaiheemme yhdessä Astrid Lullingin kanssa neljässä tarkistuksessa. Jäsen Karamanou on jo hyväksynyt yhden niistä: ammattia ja perhettä ei pitäisi enää kuvata kaksinkertaiseksi syrjinnäksi, jota vastaan naisten on taisteltava, vaan kaksinkertaiseksi työmääräksi, josta heidän on selviydyttävä ja joista he myös käytännössä selviytyvät.
Toinen tarkistus koskee ehdotusta, jonka mukaan naisten on saatava koulutusta, jotta he voivat edetä urallaan ja johon sisältyy esimerkiksi julkinen esiintymisen ja itsensä esiintuominen. Ensiksi on todettava, että myös miehillä on tällä alalla suuria puutteita. Toiseksi: monet nykypäivän naiset eivät suinkaan odota, että he saavat ensin taloudellista tukea. Hehän tekevät sen itse; he ovat saavuttaneet sen jo kauan sitten.
Kaksi tärkeintä tarkistusta koskee kuitenkin kiintiöiden käytön torjumista. Me tiedämme, että jäsenvaltioissa sovelletaan erilaisia sääntöjä. Toisissa maissa on käytetään kiintiöitä, toisissa suhteutettua järjestelmää. Toiset haluavat käyttää eräänlaista vetoketjujärjestelmää, jolloin ehdokasluettelossa on vuorotellen mies ja nainen, ja toisissa maissa säädetään, että puolueiden on maksettava sakkoa, jos ehdokaslistoilla ei ole riittävästi naisehdokkaita. Tässä yhteydessä on otettava huomioon läheisyysperiaate. Ei käy suinkaan päinsä, että jäsenvaltioiden yksittäiset toimenpiteet mitätöidään takaoven kautta Euroopan tasolla.
Toisaalta mietinnössä hallituksia kehotetaan tutkimaan erilaisten vaalitapojen vaikutusta. Se ei ole hallitusten tehtävä. Se on puolueiden tehtävä. Puolueiden olisi määritettävä se ja laadittava vaaliluettelonsa tarkasti etukäteen. Se on puolueiden tehtävä eikä hallitusten. Nämä tarkistukset ovat meille niin tärkeitä, että olemme pyytäneet nimenhuutoäänestystä. Jos te jäsen Karamanou kannatatte meitä tässä kysymyksessä, varmistanette samalla, että mietintönne saa selvän enemmistön.
Tasa-arvoa vaalivien on varmistettava, että tavoitteiden lisäksi asetamme oikein myös yksityiskohdat. Mitä tarkempaa sanamuotoa me käytämme, sitä parempi on uskottavuutemme etenkin niiden silmissä, joilla ei ole vielä riittävästi kokemusta tältä alalta, ja sitä varmemmin tämä mietintö saa tänään laajan kannatuksen.

Gröner
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, sosiaalidemokraattinen ryhmäni haluaa antaa jokaiselle EU:n kansalaiselle mahdollisuuden osallistua päätöksentekoon paikallisella, alueellisella, kansallisella ja eurooppalaisella tasolla. Naisten yhdenvertainen osallistuminen poliittiseen ja sosiaaliseen päätöksentekoon ei ole ainoastaan laillinen oikeutemme vaan myös yhteiskunnallinen välttämättömyys. Me emme rikastuta miesten maailmaa, vaan me jaamme tämän miesten maailman kaikilta osin.
Jatkamme kollegamme Karamanoun kanssa kamppailua uuden vuosituhannen alussa parantaaksemme vallan tasapuolista jakoa miesten ja naisten kesken, ja kiitän häntä sydämellisesti hänen väsymättömästä työstään. Tie on ollut pitkä Suomessa ensimmäisestä naisten äänioikeuslaista Ranskan tasa-arvoisiin ehdokasluetteloihin, ja kestää vielä kauan ennen kuin meille on itsestään selvää, että naispuoliset presidentit, pormestarit, ministerit ja puoluejohtajat ovat osa arkipäivää.
Euroopan unioni on edistynyt merkittävästi tällä alalla. Olemme nyt onnistuneet lisäämään naisten osuutta parlamentissa 30 prosenttiin, vasemmistoryhmät kuitenkin selvästi enemmän kuin konservatiiviset ja pikemminkin oikealle suuntautuneet ryhmät. Komissiossa naisten osuus on 25 prosenttia, jäsenvaltioiden hallituksessa 24,8 prosenttia, kansallisissa parlamenteissa 22,5 prosenttia. Olen ylpeä, että omasta maastani tulee eräs hyvä uutinen. Saksan hallituksen uudelleenmuodostamisen jälkeen olemme - myös minun ryhmäni, minun poliittinen perheeni - onnistuneet lisäämään naisten osuutta Saksan liittohallituksessa 37,5 prosenttiin.
Esiinnymme siis itsetietoisesti tasa-arvokysymyksen edistäjänä ja kannatamme Karamanoun mietinnössä esitettyjä vaatimuksia. Voin vain kehottaa parlamenttia seuraamaan näissä kolmessa jäsen Mannin juuri edellä tarkastelemissa kysymyksissä esittelijän esimerkkiä, toisin sanoen alkuperäistä tekstiä, jonka myös valiokunta on esittänyt. Jos hylkäämme kiintiöt, suosittelisimme puolueita valitsemaan väärän tien. Kannatimme muuten kiintiöitä Pekingin naisten maailmankonferenssia koskevassa mietinnössä. Se on oikea keino pitää kaikki välineet avoimina.

Dybkjær
Arvoisa puhemies, haluaisin ensiksi kiittää esittelijä Karamanouta todella erinomaisesta mietinnöstä. Se on mielestäni laadittu esimerkillisesti. Mietinnössä korostetaan selkeästi, että jäsenvaltioiden välillä vallitsee suuria eroja, mutta yksi asia yhdistää kuitenkin kaikkia valtioita: tasa-arvo ei toteudu. Se ei toteudu niissäkään valtioissa, joissa tasa-arvoasiat ovat pisimmällä, ja tarkoitan tällä muun muassa Pohjoismaita. Siellä asiassa on päästy hyvin pitkälle parlamentaarisella tasolla, sekä kansan valitsemien edustajien että hallituksen tasolla. Tässä yhteydessä mainitaan vain Ruotsi ja Suomi ja Tanska sivuhuomautuksessa. Haluaisin sen vuoksi sanoa muutaman sanan Tanskasta. Haluaisin korostaa, että Tanskan hallituksen 21 ministeristä 9 on naisia, ja että niin talousministeri kuin valtiovarainministerikin ovat naisia. Minun puolueessani on tällä hetkellä neljä naisministeriä ja yksi miesministeri, lisäksi kansankäräjäryhmän puheenjohtaja ja puolueen puheenjohtaja ovat naisia, ja minä olen puolueeni ainoa Euroopan parlamentin jäsen. Emme ole onneksi koskaan ryhtyneet käyttämään kiintiöjärjestelmiä, koska uskon, että niiden käyttämisestä olisi hyötyä miehille.
Pohjoismaissakin naisia on kuitenkin hyvin vähän hallintoviroissa, ainakaan korkeimmissa viroissa. Tanskalla ei ole mitään syytä kerskailla, eikä käsitykseni mukaan Ruotsillakaan. Kuten eilen sanottiin, Ruotsin pääministerin valtuuskuntaan kuului vain miehiä. Meillä on siis selkeä ongelma. Henkilökohtaisesti uskon, että se johtuu niistä vaatimuksista, joita naisille asetetaan hierarkkisessa järjestelmässä. Siitähän voidaan kuitenkin keskustella. Maailmanlaajuistuminen ja tieto- ja viestintäteknologia kulkevat kahteen eri suuntaan. Tieto- ja viestintäteknologian rakenteessa ei ole selvästikään hierarkiaa, ja se on naisille eduksi. Maailmanlaajuistumisen rakenne on keskittävä, mikä on loukkaus naisia kohtaan, koska he yleensä häviävät hierarkkisessa järjestelmässä. Arvoisa puhemies, haluaisin lopuksi sanoa, että tärkein viestini on se, että meille voi olla uskomattoman paljon hyötyä Euroopan tason yhteistyöstä, mutta meidän on tunnustettava, että valtioiden ongelmat ovat hyvin erilaisia, ja sen vuoksi tarvitsemme täysin erilaisia aloitteita. Meidän on eroteltava toisistaan ne asiat, joista on hyötyä kaikille yhteisön jäsenille, esimerkiksi vertailukelpoiset tilastot, ja ne alueet, joiden osalta voimme selvästikin vain kannustaa toisiamme. Tämä kanta on ajankohtainen myös laajentumisen yhteydessä. Kyse on valtioista, joiden lainsäädäntö on kyllä kohdallaan, mutta tosiasiat eivät, ja sen vuoksi yhteinen apumme on todellakin tarpeen.

Evans, Jillian
Arvoisa puhemies, haluan onnitella Karamanouta hänen erinomaisesta ja kattavasta mietinnöstään. Yksi sen tärkeimmistä aiheista on integroidun strategian tarve. Mikäli aikomuksemme on käsitellä tätä hyvin vakavaa epätasapainoa, joka koskee miesten ja naisten välistä osallistumista päätöksentekoon ei pelkästään poliittisessa elämässä vaan päätöksentekoon myös kaikilla yhteiskunnan tasoilla, tämä strategia on välttämätön.
Meidän on syytä muistaa, että vasta viime vuonna puheenjohtajavaltio Suomi tarkasteli jäsenvaltioissa yhdeksää alaa, johon kuuluivat kansalliset, alueelliset ja paikalliset luottamuselimet, valtionhallinto ja korkein oikeus. Tekipä puheenjohtajavaltio tutkimusta missä tahansa, se sai selville, että naiset olivat aliedustettuina. Ongelmista on tiedetty jo pitkään, mutta edistys niiden ratkaisemiseksi on ollut hidasta.
Toistamme itseämme jatkuvasti näissä mietinnöissä, ja vaadimme parempia tilastotietoja ja koulutusta, tietoisuutta edistäviä kampanjoita, joilla useampia naisia rohkaistaan osallistumaan politiikkaan ja toimimaan kuten omissa yhteisöissään ja paikallisissa ryhmissään, joissa he ovat usein onnistuneet saavuttamaan avainhenkilön aseman, sekä toimia, joiden avulla miesten ja naisten on helpompaa tasapainottaa työtä ja perhe-elämää.
Meidän on jatkettava näiden asioiden korostamista, sillä niitä tarvitaan. Mutta lisäksi tarvitsemme myönteisiä toimia, esimerkiksi kiintiöitä, jotta onnistuisimme muuttamaan asioita konkreettisesti.
Tässä mietinnössä ei määrätä, mitä yksittäisissä jäsenvaltioissa pitäisi tehdä, mutta siinä vedotaan hallituksiin, jotta ne tutkisivat omaa tilannettaan ja ryhtyisivät toimiin parantaakseen naisten ja miesten välistä tasapainoa käyttämällä, mikäli tarpeen, lainsäädännöllisiä keinoja, kuten jotkin ovatkin jo tehneet.
Siellä, missä näitä toimenpiteitä on käytetty, on saavutettu myönteisiä tuloksia, eikä pelkästään siten, että useampia naisia on valittu parlamenttiin vaan myös siten, että tietoisuus on lisääntynyt, muille naisille erityisesti tytöille on onnistuttu tarjoamaan hyviä roolimalleja ja parantamaan keskustelua ja päätöksentekoa kaikilla tasoilla. Niinpä Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmä tukee mietintöä, koska se edistää tasa-arvon ja todellisen demokratian saavuttamista.

Eriksson
Arvoisa puhemies, Naishistorian hakuteoksesta (Kvinnohistorisk uppslagsbok) Patriarkaattia (Patriarkat) käsittelevän hakusanan kohdalta voi lukea, että se on:
Yhteiskuntajärjestelmä, joka perustuu miesten välisiin hierarkkisiin suhteisiin, joiden rakenne perustuu siihen, että päätöksentekoprosesseja valvotaan ylhäältä käsin ja että naiset sukupuolena asetetaan alempiarvoiseen asemaan. Ideologisen perustelun lähtökohtana on arvojärjestelmä, joka on miehisten ajattelijoiden luoma ja joka rakentuu miesten todellisuuskäsityksen pohjalle.
Lisäksi kohdasta voi lukea, että: järjestelmän materiaalisen perustan muodostaa sukupuolen mukainen työnjako, jossa kaikilla hierarkioiden tasoilla naisille annetaan palkattomat tai huonommin palkatut tehtävät. Tämän edellytyksenä on naisten seksuaalisuuden ja hedelmällisyyden valvonta. Tämä valvonta vaatii osaksi rakenteellista naisiin kohdistuvaa väkivaltaa, osaksi naisten harjoittamaa oman sukupuolensa sortamista.
Arvoisa puhemies, haluan palata hieman kysymykseen siitä, miten me harjoitamme oman sukupuolemme sortoa. Tämä istuntosali ei ole ainoa paikka, jossa erityisesti PPE-ryhmän jäsenet keskustelevat kiintiöistä - keskustelua käydään laajalti muuallakin yhteiskunnassa - ja he pelkäävät paniikinomaisesti sukupuolikiintiöitä jostakin minulle tuntemattomasta syystä. Sanotaan, että naisten pitää ansaita asemansa ansioidensa perusteella, mutta haluaisin esittää kysymyksen, jota miespuoliset työnantajat ja huippupoliitikot eivät ilmeisesti yleensä esitä: millaisia ansioita haluamme nähdä? Mehän tiedämme, että nykyään naiset ja miehet vastaavat laajalti yhteiskunnan kokonaisuuden eri osista.
Meillä yhdistyneen vasemmiston edustajilla ei ole minkäänlaisia vaikeuksia tukea täysin esittelijä Karamanoun mietintöä - päinvastoin. Odotamme niin kutsuttua ketsuppivaikutusta. Olemme nyt odottaneet 150 vuotta, joten emme halua enää odottaa edes kahta vuotta, että jotakin tapahtuisi.

Cappato
Hyvä jäsen Karamanou, olen sitä mieltä, että naisten tai ehkä myös nuorten vähäinen edustus parlamentissa ei johdu liiallisesta demokratiasta vaan pikemminkin demokratiavajeesta, ja uskon, että puolueiden laatimat ehdokaslistat, jotka lisäksi laaditaan - kuten te esitätte mietinnössänne - suljettuina listoina, joiden kohdalla ei edes ole suosituimmuusäänestyksen mahdollisuutta, muodostavat järjestelmän, joka takaa erinomaisesti nimenomaan puolueiden, eli puolueiden virkamiesten ja puolueiden valitsemien edustajien, olivatpa he sitten naisia tai miehiä, suhteellisen edustuksen istunnoissamme. Naisten tai myös nuorten vähäinen edustus istunnoissamme sen sijaan johtuu mielestäni juuri vaalijärjestelmistä, jotka estävät ehdokkaita väittelemästä ja ottamasta mittaa toisistaan ja tulemasta - vaikkapa esivaalien kautta - ennemmin kansan kuin puoluesihteerien valitsemiksi.
En usko, että tarvitaan erityisen selkeitä tilastollisia todisteita suuntaan tai toiseen - en tiedä, mitä Margaret Thatcher tai Hillary Clinton ajattelisivat suhtautumisestanne enemmistövaaliin - mutta katson, että monet tiedot ja tosiasiat todistavat väitettänne vastaan.
Esitätte mietintönne perusteluissa jopa suosituksen, että myönnettäisiin rahoituskannustimia niille puolueille, jotka tuovat eniten naisia parlamenttiin. Pelkään, että tämä byrokratiaan ja subventioihin perustuva keino - vaikka sen taustalla onkin erinomainen tarkoitus - ei ole oikea tapa kehittää parlamentin edustusta ja edustavuutta. Naisten edustuksen parantaminen edellyttää demokratian lisäämistä eikä sen vähentämistä.

Raschhofer
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, kaikkien pohdintojen ytimenä on oltava naisten ja miesten yhtäläisten mahdollisuuksien toteuttaminen. En tarkoita yhtäläisillä mahdollisuuksilla samaistamista, vaan pikemminkin naisten yhdenvertaisia osallistumis- ja ylenemismahdollisuuksia päätöksentekoprosessissa ja työelämässä, kuten samanarvoista työtä tekevien naisten ja miesten palkkaerojen poistamista. Luvut osoittavat meille, että vaikka vähintään puolet äänestäjäkunnasta useimmissa maissa on naisia, päättävässä asemassa olevien naisten osuus elinkeinoelämässä ja julkisissa viroissa on hälyttävän pieni. Mielestäni politiikan ensisijaisena tehtävänä on poistaa kaikki yhtäläisten mahdollisuuksien tiellä olevat esteet. Kyse on siis reunaehdoista, joiden ansiosta naisten on mahdollista itse päättää ja vastata omasta elämästään. Politiikassa, jossa tämä tehtävä sysätään elinkeinoelämän toimijoille, ei nähdä paljoakaan vaivaa asianomaisten hyväksi. Kyse on sosiaaliturvasta, kotona tehdyn työn arvostuksesta, pätevyyksistä, työoloista ja työajoista ja paljon muusta.
Kyse ei ole kiintiöistä ja myönteisestä syrjinnästä. Sallinette minun sanoa, että tämä käsite on itsessään järjetön. Miten syrjintä voisi olla myönteistä? En haluaisi työtäni sillä perusteella, että olen nainen, vaan siksi, että olen pätevä siihen, ja uskon, että monet naiset ovat asiasta samaa mieltä.

Avilés Perea
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, tässä mietinnössä käsitellään miesten ja naisten tasapuolista osallistumista päätöksentekoon ja siinä tarkastellaan eri tilanteita ja naisten vähäistä osallistumista. Olemme aina tehneet selväksi, että puolet väestöstä koostuu meistä naisista ja siksi osallistumisen tulee olla suurempaa, jotta naiset tuntisivat olevansa riittävässä määrin edustettuina.
On kuitenkin tärkeää osoittaa myös, että naisten osallistuminen julkisen elämään ja työmarkkinoille siten, että he ovat merkittävillä paikoilla, on tapahtunut vasta äskettäin. On myös sanottava, että näin on tapahtunut naisten oman aloitteellisuuden ansiosta ja valtavien ongelmien ratkaisemisen jälkeen. Kyse on pitkästä matkasta, jota meidän on jatkettava, kunnes on niin tavallista, että aina miehille kuuluneilla paikoilla on naisia, ettei tämänkaltaisia mietintöjä enää tarvita.
Naiset tarvitsevat tukea, enemmän koulutusta, helpotusta työaikaan ja riittävästi apua voidakseen yhdistää ammatinharjoittamisen ja perhe-elämän. Naisten osallistuminen suuremmassa määrin edellyttää demokratian parantamista ja sitä, että naisten oikeus tasapuoliseen osallistumiseen miesten kanssa tunnustetaan täysimääräisenä.
Olemme mietinnöstä lähes samaa mieltä ja haluaisimme olla siitä täysin yhtä mieltä lukuun ottamatta mainintaa, joka koskee pakollisten kiinteiden kiintiöiden perustamista, koska ne voivat aiheuttaa naisille lisäongelmia.
Puolustamme nykyistä tasapuolisempaa ja suurempaa osallistumista ja taistelemme sen puolesta, erityisesti joissakin Euroopan unionin maissa. Jäsenvaltioiden parlamenttien tasa-arvovaliokunnista koostuvaa eurooppalaista verkkoa, joka on jo olemassa, pitäisi vahvistaa, koska se on juuri oikea paikka kokemusten ja hyvien käytänteiden vaihtamiseen.
Naisten pitää osallistua toimintaan kaikissa asioissa, ei ainoastaan omien oikeuksiensa puolustamisessa, ja heidän on otettava osaa arkipäivän ongelmien ratkaisuun toimielimistä, yritysten johtoelimistä, ammattijärjestöistä sekä kulttuuri- ja yhteiskunnallisen alan järjestöistä käsin.

Theorin
Arvoisa puhemies, naiset kannattelevat puolta taivaasta, sanoi kerran eräs menestynyt mies. Naisten ääni puuttuu kuitenkin tärkeitä päätöksiä ja painotuksia tehtäessä. Naiset, joita maailman väestöstä on yli puolet, ovat nimittäin voimakkaasti aliedustettuina poliittisilla, taloudellisilla ja sosiaalisilla aloilla. Sitä on demokratiassa mahdoton hyväksyä. Tasa-arvoasioissa vallitsevan teorian ja todellisuuden välinen kuilu on kaikkien suurin juuri päätöksenteossa. Jotta pääsisimme tasa-painoon, tarvitsemme konkreettisen toimintasuunnitelman, jossa on määrätty tietty aikataulu. Vertailuanalyysijärjestelmä on tärkeä osa tällaista suunnitelmaa.
Olen sen vuoksi iloinen, että esittelijä Karamanou kaipaa tällaista järjestelmää. Ehdotan, että EU:n tavoitteet, jotka koskevat naisten asemaa päätöksenteossa, perustuisivat keskiarvoon, joka laskettaisiin jokaisella alalla kolmen menestyksekkäimmän jäsenvaltion tilanteen perusteella, ja että jäsenvaltiot laatisivat vuosittain asiaan liittyviä kertomuksia.
Naiset ovat ihmisoikeusloukkauksien, esimerkiksi raiskausten, seksuaalisen hyväksikäytön, perheväkivallan ja ihmiskaupan pääasiallisia uhreja, mutta he ovat aliedustettuina niissä oikeudellisissa ja lainsäädännöllisissä elimissä, jotka käsittelevät näitä rikoksia ja päättävät oikeussäännöistä. Tästä seuraa, että näitä rikoksia pidetään vähäisinä; usein niissä jätetään syyttämättä. Naisten tasa-arvoinen osallistuminen päätöksentekoon ei perustu pelkästään sosiaalisen oikeudenmukaisuuden ja demokratian vaatimukseen, se on myös välttämätöntä, jotta voisimme hyödyntää naisten kokemuksia ja osaamista kaikilta osin. Olisi luvatonta tuhlausta jättää naisten voimavarat päätöksenteossa hyödyntämättä.
Ruotsissa sosiaalidemokraattinen puolue on päättänyt asettua kiintiöiden kannalle; tämä saavutettiin useiden vuosien taistelun jälkeen, jonka tarkoituksena oli, että päätöksentekoon saataisiin mukaan enemmän naisia, ja kyse on pätevistä naisista. Hallituksessamme naisten osuus on 50 prosenttia ja eduskunnassa naisten osuus on 44 prosenttia. Ainoa puolue, joka avoimesti vastusti tätä, oli konservatiivinen puolue, mutta kaikki nämä naiset ovat päteviä. Naisten ei pidä pelkästään kannatella puolta taivasta, vaan heillä on myös oltava oikeus kantaa vastuunsa koko maailmaa koskevista päätöksistä.

Schmidt, Olle
Arvoisa puhemies, haluan kiittää hyvästä mietinnöstä. Kaikille pitäisi olla itsestään selvää, että miehillä ja naisilla on yhtäläiset mahdollisuudet osallistua päätöksentekoon kaikilla tasoilla, mutta niin ei valitettavasti ole. Mitä asialle siiten voitaisiin tehdä? Tarvitsemme suurempaa tasa-arvoa kotona, hyviä lastenhoitomahdollisuuksia, vanhemmuuteen liittyvän vastuun jakamista, parempia virikkeitä koulutusjärjestelmässä, jotta voisimme murtaa perinteiset sukupuoliroolit, ja joustavia työaikoja, jotta voisimme täyttää yksilölliset tarpeet. Sitä paitsi politiikassa, elinkeinoelämässä ja järjestömaailmassa tarvitaan työmuotoja, joiden lähtökohtana eivät ole miesten painottamat asiat.
Vaikka miehet hallitsevatkin politiikkaa edelleen aivan liikaa - toisissa valtioissa enemmän kuin toisissa - ongelmat ovat sitäkin suurempia elinkeinoelämässä ja ammattiyhdistysliikkeessä. Sitä ei voi hyväksyä ja siihen on kiinnitettävä entistä enemmän huomiota.
Tasa-arvo ei ole naiskysymys ja se voidaan saavuttaa vain, jos molemmat sukupuolet tekevät yhteistyötä. Sen vuoksi miehet on saatava osallistumaan tasa-arvoon liittyvään työhön aivan toisella tavalla kuin nykyään. Entistä useamman miehen olisi muun muassa osallistuttava aktiivisemmin tasa-arvoon liittyvään työhön parlamentissa. Naisia tarvitaan enemmän päättäviin asemiin, mutta - mistä olen samaa mieltä jäsen Theorinin kanssa - ei sen vuoksi, että he edustaisivat tiettyä sukupuolta vaan sen vuoksi, että on mahdotonta hyväksyä sitä, että näin suuri kykyjen ja kokemuksien määrä menee hukkaan.

Fraisse
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, jäsen Karamanoun mietinnössä tartutaan mielestäni tärkeään aiheeseen: miesten ja naisten tasapuolinen osallistuminen päätöksentekoon on nimittäin äärimmäisen hankala kysymys. Kaikki luvut osoittavat sen jatkuvasti. Etenemme hitaasti. Sen vuoksi minun mielestäni on syytä korostaa päätöksentekoa koskevaa kysymystä ja sitä, mitä Euroopassa voidaan asian hyväksi tehdä. Euroopalla on ollut alullepanijan rooli toisaalta taistelussa miesten ja naisten tasavertaisen kohtelun ja toisaalta päätöksentekoon osallistumisen tasapuolisuuden puolesta. Tämä ei kuitenkaan vielä alkuunkaan riitä, jos ajatellaan Euroopan perusoikeuskirjan sisältöä, jossa esimerkiksi poliittisen päätöksenteon yhteydessä mainitaan ainoastaan Euroopan vaalit ja kunnallisvaalit.
Haluaisinkin puhua teille lyhyesti juuri Ranskan tilanteesta. Käymme taistelua nyt, kun Ranskassa sovelletaan parhaillaan erästä lakia kunnallisvaaleihin, ja olemme huomanneet, että Ranskan lehdistössä on päivittäin hyvin mielenkiintoisia artikkeleita ja keskustelupalstoja todellisuuden muuttumisesta. Jäsen Karamanou, Ranskan asema on nimittäin Kreikan tavoin Euroopan kehnoin tässä asiassa. Meitä naisia on 8 prosenttia kansallisessa parlamentissa sen jälkeen, kun paikoista kiisteltiin hallituksessa, ja jako tapahtui täysin umpimähkäisesti. Meitä on siis alle 10 prosenttia. Ranskan esimerkki on siis tärkeä. Tämänpäiväistä keskustelua on käyty Ranskassa yhtäjaksoisesti jo kaksi tai kolme vuotta. Tuolloin saatoin esittää kuitenkin vain yhden argumentin miesten ja naisten tasa-arvon puolustamiseksi, vaikka tavoitteeni on puolustaa tasa-arvoa yleisellä tasolla, eikä pelkästään politiikassa.
Tuolloin käyttämäni argumentti on poliittinen ja filosofinen: tasa-arvo ei toteudu ilman vaatimusten asettamista, ja haastankin PPE-ryhmän todistamaan toisin. Jättäkäämme puheet myönteisen syrjinnän kiintiöistä tai muista vastaavista asioista. Yhteiskunnassamme ei pitäisi harjoittaa mitään sellaista toimintaa, jossa ei asetettaisi tasa-arvoa takaavia vaatimuksia. Halusin tehdä vain tämän huomion. Tämä oli vihonviimeinen argumenttimme taistelussa tasa-arvon puolesta.
Siksi lisäisinkin hyvin lyhyesti puheenvuoroni loppuun, että olisi syytä täsmentää päätöksenteosta tänään käymämme keskustelun muutamia tärkeitä kohtia, jotka eivät liity sukupuolten väliseen tasa-arvoon koko laajuudessaan: kyse on poliittisen ja taloudellisen tasa-arvon välisestä erosta. Tiedämme jo nykyään, miten politiikassa pitää toimia. Menemme mielestäni eteenpäin tässä asiassa. Kotimaassani hankkimani kokemus on kuitenkin minulle suureksi hyödyksi. Taloudellisissa kysymyksissä vallitsevaa yleistä tasa-arvoa ja päätöksentekoa koskeva ongelma onkin jo paljon vakavampi ja laajempi. Liberaaliryhmän kollegani muistutti juuri hetki sitten, että ammattiliitoissa ja ammattivaaleissa tapahtuvaa toimintaa on hädin tuskin selvitetty nykyään. Meidän on vielä uurastettava tällä saralla, jolla ongelma on paljon hankalampi. Olen sitä mieltä, että meidän olisi vastedes jätettävä puheet poliittisesta tasa-arvosta, jos emme kerran keksi keinoja, jotka käsittääkseni velvoitteiden osalta poikkeaisivat politiikassa käytetyistä keinoista. On löydettävä keinoja, jotta voidaan taata naisten aiempaa suurempi edustus työelämässä ja eri ammateissa.

Smet
Arvoisa puhemies, kun minä noin 30 vuotta sitten aloittelin poliittista uraani, matkustin New Yorkissa pidetyn naisten maailmankonferenssin valmistelevaan kokoukseen Meksikoon maamme sillä hetkellä ainoan naispuolisen diplomaatin avustajana. New Yorkissa käydyt keskustelut siitä, kuinka voisimme auttaa naisia osallistumaan päätöksentekoon, löytämään tiensä työelämässä, ja niin edelleen, eivät koskettaneet häntä. Hän oli nimittäin saavuttanut tavoitteensa omin voimin, mutta oli joutunut luopumaan niin paljosta, että hänestä oli tullut nainen, jota en toivoisi muiden naisten pitävän esikuvanaan. Sillä naiset, jotka vuosia sitten hakeutuivat politiikan pariin, diplomaattisiin tehtäviin ja niin edelleen, ovat joutuneet luopumaan hyvin paljosta.
Me haluamme antaa naisille mahdollisuuden osallistua normaalisti - hieman yhteiskunnan tukemina - myös päätöksentekoon, politiikkaan ja työelämään. Ja voimme kysyä: millä tavalla pääsemme tähän tavoitteeseen? Kuinka voimme auttaa naisia?
Jo vuosikausia olemme yrittäneet löytää strategioita yhteiskunnalle, joka lupaa kyllä kauniisti, että naisille tulee taata kaikki mahdollisuudet, mutta joka osallistuu valitettavan vähän tiukkojen, tehokkaiden strategioiden kehittämiseen asian toteuttamiseksi. Ne harvat strategiat, joita on löytynyt, ovat aina olleet strategioita, joihin liittyy tavoitetasoja tai kiintiöitä. Niitä voi kutsua miksi haluaa. Tavoitetasojärjestelmä tai kiintiöjärjestelmä ei ole järjestelmä, joka koskee ainoastaan naisia. Minun kotimaassani, missä kahden kielialueen, hollanninkielisen ja ranskankielisen, täytyy elää sovussa keskenään, käytetään kiintiöitä myös oikeiden kielisuhteiden säilyttämiseksi.
Kiintiöjärjestelmä ei siis ole erityisesti naisiin sovellettava järjestelmä. Keskustelusta saa sen kuvan kuin järjestelmä koskisi vain naisia, mutta järjestelmää käytetään monilla yhteiskunnan alueilla. Tulevaisuudessa sitä tullaan mahdollisesti käyttämään vielä muillakin alueilla. Olen maininnut yhden esimerkin. Enkä siis ymmärrä ihmisiä, jotka pelkäävät tätä järjestelmää niin kovasti.
Mietinkin usein, vastustetaanko kiintiöjärjestelmää pohjimmiltaan siksi, että halutaan itse asiassa estää naisia pääsemästä mukaan päätöksentekoon, vai vastustetaanko tässä todella järjestelmää sinänsä. Minä kannatan kiintiöjärjestelmää. Suuri osaa ryhmääni ei ole asiasta samaa mieltä, mutta jotkut muut kyllä. Minä kannatan järjestelmää. Olemme ottaneet sen käyttöön tuloksekkaasti Belgiassa ainoana Euroopan valtiona, minkä jälkeen Ranska seurasi Belgian esimerkkiä. Minusta se on tällä hetkellä yksi ainoista olemassa olevista käytännön toimenpiteitä. Tuen Karamanoun mietintöä. Onnitteluni.

Valenciano Martínez-Orozco
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, vaikka naisten osallistuminen koulutukseen, työelämään ja politiikkaan on lisääntynyt ja lisääntyy kaiken aikaa, on ilmeistä, että kyseisillä yhteiskunnallisilla osa-alueilla esiintyy vielä suuria vaikeuksia ja epätasa-arvoisuutta. Ne, jotka luottavat siihen, että muodollisen tasa-arvon ja ajan kulumisen myötä itsesäätely toimii yhteiskunnallista tasapainoa edistävästi, erehtyvät, koska he jättävät huomiotta, että lakiin sisältyvä tasa-arvo ja yhtäläiset mahdollisuudet ovat välttämättömiä mutteivät riittäviä vaatimuksia. Kyvykkäät naiset eivät monestikaan pääse etenemään urallaan, vaikka me tiedämme monia tapauksia, joissa miehet pääsevät vallan kahvaan ilman riittäviä ansioita, eikä heitä koskaan nimitetä "kiintiömiehiksi".
Jo monta vuotta sitten mainitsemamme pariteettidemokratia on väline, jonka avulla voidaan tasapuolisen edustuksen avulla lakkauttaa rakenteellinen valtamalli, joka on naiset päätöksenteon ulkopuolella. On välttämätöntä luoda hallintorakenteita, joiden avulla sukupuolten tasa-arvoa voidaan edistää ja valvoa, ja lisäksi olisi erittäin kiinnostavaa koota uudelleen naisten päätöksentekoon osallistumista edistänyt eurooppalainen asiantuntijaverkko, joka hoiti aiemmin tehtävänsä melkoisen menestyksekkäästi.
Kuten jäsen Karamanoun loistavassa mietinnössä sanotaan, toisaalta on erityisen tärkeää suosia kaikissa politiikoissa miesten ja naisten osallistumista siten, että suhde on vähintään 40 ja enintään 60 prosenttia. Tässä mielessä joidenkin poliittisten puolueiden jouduttamat vetoketjujärjestelmät ovat olleet kiistämättömän menestyksekkäitä. Niinpä pyrkimyksenä saada hyväksytyksi sellaiset kansallisia vaaleja koskevat säännöt, joissa velvoitetaan laatimaan ehdokaslistat tasapuolisesti. Seuraavaan hallitustenväliseen konferenssiin pitää sisällyttää tähän asiaan pyrkiviä tarkistuksia perustussopimukseen, jotta tämä tavoite toteutuisi unionin kaikissa toimielimissä ja toimintalinjoissa.
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät virkasisareni, jos me haluamme parantaa demokratiaamme, minkä on oltava tavoitteenamme täällä, meidän on saatava jakaa vastuu ja valta.

Figueiredo
Arvoisa puhemies, naisten osallistuminen päätöksentekoon ei ole ainoastaan ehdoton edellytys naisten oikeuksien ja etujen kunnioittamiselle, vaan myös keskeinen perusta oikeudenmukaisuuden toteutumiselle ja demokratian kehitykselle. Tosiasiat osoittavat, että eri suosituksista ja päätöslauselmista huolimatta tällä saralla esiintyy mitä suurinta epätasapainoisuutta ja että naiset ovat aliedustettuina päätöksentekoelimissä, olipa kyse sitten taloudellista ja yhteiskunnallisesta toiminnasta tai politiikasta. Tämä vaikuttaa olemassa olevan epätasa-arvon ja syrjinnän jatkumiseen.
Kiitän esittelijää hänen mietinnöstään, jossa hän tähdentää, että tarvitaan rohkeita toimia, jos halutaan edistää naisten osallistumista päätöksentekoon. Se merkitsee myös sitä, että miesten ja naisten vastuun on jakauduttava tasapuolisesti yksityisen ja julkisen elämän alueilla ja että on kannustettava uusiin syrjinnänvastaisiin käytänteisiin, mukaan luettuna poliittisissa puolueissa sekä yksityisen ja julkishallinnon alalla. Psykologiset ja käytännön asettamat esteet naisten osallistumiselle päätöksentekorakenteisiin ja poliittiseen elämään pitää poistaa ja taaksepäin luisuminen estää, esimerkiksi Portugalissa tapahtuneen kaltaisissa tapauksissa, jossa hallitus lakkautti tasa-arvoministeriön. Tätä tilannetta on syytä muuttaa!

Lulling
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, kannatan sitä, että naiset ja miehet voisivat osallistua paljon nykyistä tasapuolisemmin päätöksentekoon. En kuitenkaan ole yhtä vaativa kuin esittelijämme, joka väittää, että kaikki olisi toisin tai vielä paremmin, jos naiset voisivat osallistua tasapuolisesti päätöksentekoon.
Miehistä ei kuitenkaan pidä tehdä yleisiä syntipukkeja esimerkiksi lastenoikeuksien puolustamisessa tai ympäristöä koskevissa asioissa vain muutamia esittelijämme tässä yhteydessä esiin tuomia kysymyksiä mainitakseni. Onneksi on meille tärkeitä oikeuksia ja etuja voimakkaasti ajavia lahjakkaita miehiä. Valitettavasti politiikasta löytyy myös naisia, joihin ei ole luottaminen edes silloin, kun ehdokasluetteloihin pyritään ottamaan aiempaa enemmän naisehdokkaita. Voin sanoa, että pitkän poliittisen urani aikana juuri naiset kilpailuhengestäni kauhistuneina ovat yrittäneet panna kapuloita rattaisiini.
Meidän on tietenkin todettava, että vaikka yhteisö on vuodesta 1975 asti harjoittanut oikeansuuntaista politiikkaa naisten ja miesten tasa-arvoisen kohtelun ja yhtäläisten mahdollisuuksien edistämiseksi ja vaikka neuvosto antoi vuonna 1996 oikeansuuntaisen suosituksen naisten ja miesten tasapuolisesta osallistumisesta päätöksentekoon, tavoitteisiin on pyritty pikemminkin etanan ja kilpikonnan kuin kilpahevosen vauhtia. Se, että äänestin naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunnassa Euroopan komission kertomusta koskevaa päätöslauselmaesitystä vastaan johtui siitä, että se sisältää muutamia liioiteltuja väitteitä ja vaatimuksia, jopa sellaisia, jotka kääntyisivät naisia itseään vastaan tilanteissa, joissa he haluaisivat osallistua täysivaltaisesti päätöksentekoon.
Näin ollen vastustan mainintaa 40 prosentin kiintiöstä, jonka alittuessa vaadittaisiin toimia miesten ja naisten tasa-arvoisen edustuksen edistämiseksi. Käsittääkseni tämäntyyppisiä toimia vaaditaan jo nykyisin ja myös tulevaisuudessa, ilman että naisedustukselle asetetaan prosenttirajoja. Vastustan nimittäin poliittisille puolueille esitettyjä vaatimuksia ottaa käyttöön kiintiöjärjestelmiä ja etenkin "vetoketjujärjestelmä" ehdokasluetteloiden laatimiseksi. Tällainen "vetoketjujärjestelmä" olisi ristiriidassa maani vaalilain kanssa, sillä lain mukaan puolue ei onneksi voi päättää ehdokkaiden paikasta ehdokasluetteloissa, vaan siitä päättää kansa, jolla on oikeus äänestää.
Meidän on siis kehotettava poliittisia puolueita uudistamaan niiden puoluerakenteita ja menettelyjä naisten osallistumisen välittömien ja välillisten esteiden poistamiseksi, kun otetaan huomioon, että valtiot voisivat jopa taloudellisin kannustimin rohkaista puolueita ottamaan ehdokasluetteloihin aiempaa enemmän naisehdokkaita. Lopuksi toteaisin, että minusta on järjetöntä vaatia ainoastaan naisten ammatillisen koulutuksen kehittämistä, jotta he voisivat osallistua johtotehtäviin ja päätöksentekoon, kun johtoasemassa ja johtotehtävissä on jo nyt paljon miehiä, joilla olisi suuri koulutuksen tarve.
Ryhmäni on jättänyt tarkistuksia poistaakseen edellä mainitsemani naisia itseään vastaan kääntyvät vaatimukset, ja toivon, että nuo tarkistukset myös hyväksytään. Sallinette minun tehdä vielä tarkistustemme ranskankielistä käännöstä koskeva huomautus, jota en varmastikaan tee enää ennen äänestyksiä. Käännös on siinä määrin puutteellinen, että nyt tarkistuksia on mahdoton ymmärtää, ja lisäksi minun on yhteislaatijana todettava, että oloni näitä ranskankielisiä tarkistuksia lukiessani on kuin kissalla, joka on kadottanut pentunsa. Arvoisa puhemies, saksankielinen teksti on tässä tapauksessa todistusvoimainen. Pyytäisin siis tutustumaan siihen ja ottamaan sen huomioon äänestyshetkellä.

Prets
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, kuten esittelijä on todennut, sukupuolten tasa-arvosta on annettu varsin kunnioitettava määrä julkilausumia, päätöslauselmia ja sitoumuksia. Sen oikeusperustahan on Amsterdamin sopimus, jossa sukupuolten välinen tasa-arvo määritellään yhdeksi eurooppalaisen politiikan ensisijaisista tavoitteista. Tulos osoittaa, että tilanteessa on tosin edistytty hieman, mutta puutteet ovat silti silmiinpistäviä. Miesten ja naisten osuus päätöksentekoprosessissa on selvästi epätasapainossa, ja yksittäisten jäsenvaltioiden välillä on hälyttäviä eroja. Päättävässä asemassa olevien naisten osuus hallinnossa ja poliittisessa päätöksentekoprosessissa on erityisen pieni kaikkialla Euroopassa. Siksi meidän on saatava liikkeelle kaikki elinkeinoelämän ja yhteiskunnallisen elämän toimijat, jotta varmistamme vastuun tasapuolisen jakautumisen sekä julkisella että yksityisellä sektorilla, elinkeinoelämässä, politiikassa ja perhe-elämässä. Meidän on ennen kaikkea ymmärrettävä, että työmarkkinoiden epätasa-arvo johtuu yhtäältä päättävässä asemassa olevien naisten pienestä osuudesta eurooppalaisessa elinkeinoelämässä, ammattiyhdistysliikkeessä ja julkisella sektorilla ja toisaalta riittämättömästä sosiaalisesta infrastruktuurista, vääristyneistä stereotyypeistä kuten myös alhaisemmista palkoista.
Koulutus on yksi tärkeä tarkasteltava ala. Naisten on opittava muun muassa vaatimaan osallistumista johtamiseen ja päätöksiin. Millään politiikan alalla - niin eurooppalaisella kuin kansallisellakaan tasolla - ei voi puhua tasapainosta niin kauan, kun naisten osuus on alle 40 prosenttia. Sen vuoksi kiintiö on tärkeä väline, jolla tätä tavoitetta voidaan lähentyä. Kyse ei ole kuitenkaan vain naisten osuuden lisäämisestä, vaan naisten yhteiskunnallisen ja ammatillisen aseman parantamisesta ja naisten työn laadun tunnustamisesta.
Meidän on tarkistettava puolue- ja hallitusrakenteita ja luotava velvoittavat yhteiset toimintaedellytykset, esimerkiksi perustettava tasa-arvoministerin toimi maissa, joissa tällaista tointa ei vielä ole. Julkiseen elämään osallistuvien naisten osuuden kasvua on seurattava säännöllisesti ajan tasalla olevien tilastojen avulla, mikä osoittaisi selvästi myös sen, että emme ole ainoastaan saavuttaneet tavoitteita vaan olemme myös taantuneet joillakin aloilla. Tämä tarkoittaa sitä, että meidän on tehtävä töitä tasa-arvon puolesta ja puolustettava samalla jo saavutettuja tuloksia.

Bordes
Arvoisa puhemies, haluaisin esittää työläisnaisten näkökannan paitsi siksi, että yhteiskunnan paino kohdistuu voimakkaimmin juuri heihin, myös siksi, että työväenliike voi ylpeillä siitä, että se on ensimmäisenä ryhtynyt taistelemaan miesten ja naisten tasa-arvon tunnustamiseksi.
Huomattavassa asemassa olleet naiset saivat työväenliikkeessä ansioidensa mukaisen aseman jo paljon ennen kuin hallitseva luokka oli ehtinyt antaa naisille vasta äänioikeuden. Työläisnaisten kohtalo on sidoksissa juuri työläisten asemaan. Epävarmuudesta, pakotetusta osa-aikatyöstä ja siitä johtuvasta matalapalkkaisuudesta kärsivät etupäässä naiset. Epävarmuutta, pakotettua osa-aikatyötä ja matalapalkkaisuutta ei voida hyväksyä.
Puheet miesten ja naisten tasa-arvosta jäävät vain puheiksi niin pitkään, kun monet työläisperheet ovat ilman kunnollista asuntoa ja kun yhteiskunnassa ei ole riittävästi palvelulaitoksia, päiväkoteja ja esikouluja.
Sekä Euroopan toimielimistä että jäsenvaltioista puuttuu naistyöläisten etuja ajava politiikka.
Vaikka hyväksynkin esitellyn mietinnön vain siihen sisältyvien hyvien aikomusta takia, se ei vähennä noiden aikomusten arvoa.

Klaß
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, tasavertainen osallistuminen kaikkiin aloihin ei ole vielä nykypäivänäkään mikään itsestäänselvyys. Me kaikki olemme siitä samaa mieltä. Tiedämme kuitenkin myös varsin hyvin, että yhtä hyvin naisten kuin miestenkään osallistumista ei voi vaatia suunnittelematta. Yksittäistapauksissa on otettava huomioon asianomainen ala, asiantuntemus ja toimivalta. Ne on otettava huomioon päätettäessä jostakin virasta, toimesta tai jonkin elimen jäsenyydestä, jota miehet tai naiset hakevat.
Kysymme kuitenkin oikeutetusti: onko asia aina näin? Eikö yhteiskunnassamme vallitse edelleenkin ennakkoluuloja heti alusta alkaen tiettyä henkilöä kuten myös sukupuolta kohtaan? Miespuolinen lastenhoitaja ja naispuolinen palomies ovat yksittäistapauksia. Yksittäistapauksia ovat edelleenkin myös naiset, jotka etenevät hallintoneuvoston tai poliittisen elimen johtoon tai pääjohtajaksi. Tämä aliedustus ei yleensä johdu puutteellisista taidoista tai kyvyistä. Naisten on aina osoitettava taitonsa erikseen, ratkaisevaa ei ole ainoastaan osaaminen vaan koko elämäntilanne. Lapset, perhe, heikkoa sukupuolta koskeva yksipuolinen käsitys estävät yksinkertaisesti ylenemisen.
Olemme saarnanneet naisille aivan liian kauan: teidän on oltava parempia kuin muut hakijat! Yksistään tästä syystä on pakko ravistaa yhteiskunta hereille jälleen kerran ja saada asiat etenemään nyt tarkasteltavan mietinnön kaltaisilla kertomuksilla. Kotitöiden ja työelämän muodostamaa kaksinkertaista työmäärää ei voi mielestäni kuvata syrjinnäksi, eikä se ole mitään kaksinkertaista syrjintää, kuten johdanto-osan D kohdassa väitetään. Perhe-elämän ja työelämän yhdistämisen taito edellyttää pikemminkin valtavasti organisointikykyä ja elämänkokemusta, jota ei tule aliarvioida, ja näitä ominaisuuksia on pidettävä johtohenkilöstön erityisansioina. Kotityöt on asetettava yhtä lailla naisten kuin miestenkin vastuulle, emmekä me naiset, jotka keskustelemme asiasta täällä tänä aamuna, voi tehdä tätä kaikkea, jos miehet ja - mikäli olemme perheellisiä - isät eivät osallistu perhe-elämään.
Emme ole valitettavasti vielä niin pitkällä, ja seuraava sanonta pätee yhä: miehellä on perhe tukenaan ja naisella on perhe niskoillaan. Siksi näitä vakiintuneita yhteiskunnallisia roolimalleja on torjuttava jo nuorten kasvatuksessa. En usko, että pelkkiä kiintiöitä ja prosenttiosuuksia koskevat vaatimukset ovat oikea tapa lisätä osallistumista, eikä parlamentin tehtävänä voi olla vaatia 40 prosentin osallisuutta kaikilla poliittisilla aloilla kansallisella ja kansainvälisellä tasolla.
Tietoisuutta on lisättävä, ja se edellyttää kertomuksia ja keskusteluasiakirjoja, jotka ovat harkittuja ja joilla edistetään myönteisesti osallistumista, ja siksi pyydän, että PPE-ryhmän tarkistuksia kannatetaan.

Torres Marques
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, ensinnäkin haluan onnitella kollegaamme Anna Karamanouta erinomaisesta mietinnöstä, jonka hän on meille esitellyt. En tee tätä pelkästään muodon vuoksi. Teen sen oikeudenmukaisuuden takia ja henkilökohtaisista syistä. Tämä mietintö ei ole ainoastaan erinomainen. Sen perusteet ovat miesten ja naisten tasapuolisia oikeuksia tärkeinä pitäville mitä kiinnostavimpia, ja tätä asiakirjaa pidetään varmasti lähdeviitteenä tulevaisuudessa. Tämä todistaakin sen, miten merkillinen on parlamentin puhemiehistön tekemä päätös perusteiden supistamisesta yhteen sivuun. Tässä talossa ei tuoteta paperia metriperustein. Täällä harjoitetaan politiikkaa ja sen on oltava perusteltua. Hyvä jäsen Karamanou, mietintönne on hyvä esimerkki parlamentin laatimien poliittisten asiakirjojen tärkeydestä.
Keskityksen puheenvuorossani vaalijärjestelmään. Kyseessä on ratkaisevan tärkeä ongelma, koska se edeltää varsinaista osallistumista politiikkaan. On tarpeen antaa naisille mahdollisuus tulla valituksi, jotta he voivat todistaa kykynsä. Nyt on kuitenkin olemassa vaalijärjestelmiä, jotka vaikeuttavat vielä enemmän naisten osallistumista. Näitä ovat, mikä on näytetty toteen, yksinimiset vaalipiirit. Tämä järjestelmä heikentää jatkuvasti naisten asemaa. Se ei johdu niinkään äänestäjistä kuin itse puolueista, jotka aiheuttavat suunnattomia vaikeuksia sellaisten keinojen nojalla, jotka eivät ole useinkaan kovin laillisia.
Niinpä silloin, kun esimerkiksi Ranskassa syntyy liike, joka yrittää muuttaa tämän järjestelmän, joka koostuu yksinimisistä vaalipiireistä, joissa yritetään korjata ja saada aikaan kummallekin sukupuolelle 50 prosentin kiintiöitä, Portugalissa hallitus ilmoitti tekevänsä esityksen uudesta vaalilainsäädännöstä korvatakseen suhteellisen vaalijärjestelmän osittain yksinimisellä järjestelmällä. Tämä on erittäin huolestuttava aloite, ja on kiinnitettävä huomiota siihen, että tässä tapauksessa tosiasiallisesti vahingoitetaan sellaisia naisia, jotka haluavat osallistua aktiivisesti politiikkaan.

Diamantopoulou
. (EL) Arvoisa puhemies, haluaisin onnitella esittelijä Karamanouta erinomaisesta Euroopan tasa-arvotilanteen kuvauksesta sekä rakentavasta lähestymistavasta ehdotuksiin ja ratkaisuihin. On valitettavaa, että PPE-ryhmän esittelijä, joka esitti myös perustavanlaatuisia vastaväitteitä mietintöön, ei ole läsnä, sillä keskustelu oli todellakin erittäin mielenkiintoista.
Sallinette, että ensiksi esitän yhden poliittisen huomion. Mietinnön otsikko "Sukupuolten tasapainoinen osallistuminen päätöksentekoelimiin" voidaan tulkita kahdella tavalla. Päätöksentekoelimet ovat vallanjakoa, mutta sitä on myös osallistuminen tulevaisuuden kannalta kaikkein tärkeimpään päätöksentekoelimeen eli perheeseen. Tämä koskee siis molempia sukupuolia eikä naisten lukumäärää päätöksentekoelimissä voida lisätä lisäämättä vastaavasti aikaa, jonka miehet käyttävät kodinhoitoon. Tämä tarkoittaa siis automaattisesti sitä, että toivottuun tavoitteeseen pääseminen edellyttää muutoksia, jotka koskevat perhettä, yhteiskuntaa, taloutta ja kulttuuri-identiteettiä, jota olemme kantaneet vuosituhansien ajan.
Keskustelu on suureksi osaksi pyörinyt sen ympärillä, voisiko kiintiöjärjestelmä, siis sitoutuminen sukupuolten määrälliseen edustukseen, olla ratkaisu. Filosofisesti asiaa lähestyen sanoisin, että numeroiden tai sääntöjen määrällä ei voida milloinkaan muuttaa yhteiskunnallista todellisuutta. Historia kuitenkin osoittaa, että säännöt ja tavoitteet ovat muuttaneet todellisuutta silloin, kun niihin on liittynyt joukko politiikkoja. Tärkeää on, mikä ilmaistaan ehdottomasti myös Karamanoun mietinnössä, juuri se, että tämän demokratiaa ja yhteiskuntiamme koskevan tärkeän tavoitteen saavuttamiseksi tarvitaan samanaikaisesti kolmea politiikkojen luokkaa.
Ensimmäinen politiikkojen luokka on yhtäläisten mahdollisuuksien huomioon ottaminen (mainstreaming) taloudessa ja työllisyydessä, sosiaalijärjestelmissä ja sosiaaliturvassa, koulutusjärjestelmissä ja yhteiskuntiemme kulttuuri-identiteetissä. Toinen politiikkojen luokka koskee konkreettisia toimenpiteitä ja konkreettisia myönteisiä toimia, jotka tukevat tätä tasapainoisen päätöksentekoelimiin osallistumisen politiikkaa. Nämä toimenpiteet koskevat vaalijärjestelmiä, joissa on havaittu läheinen suhde vaalijärjestelmien ja naisten osallistumisen välillä, tilanteen jatkuvaa tilastollista kuvaamista, luonnollisesti myös poliittisia puolueita ja niiden sisäistä poliittista sitoutumista sekä lakeja ja asetuksia myönteisistä toimista. Tässä salissa kerrottiin erinomaisia esimerkkejä, jotka osoittivat, että kun kiintiöjärjestelmää on sovellettu yhdessä edellä mainitsemieni politiikkojen kanssa, se on johtanut myönteisiin tuloksiin. Meidän on pakko ottaa huomioon, että ainoita maita, jotka ovat saaneet aikaan todellisia tuloksia naisten osallistumisessa, ovat maita, joissa on sovellettu konkreettisia politiikkoja. Tämä ei välttämättä merkitse kaikkialla sitoutumista kiintiöjärjestelmiin lainsäädännön kautta, vaan myös poliittisten puolueiden poliittisia sitoumuksia, mutta aina konkreettisia määrällisiä tavoitteita.
Lopuksi on olemassa kolmas politiikkojen luokka, joka koskee Euroopan unionin toimenpiteitä ja jäsenvaltioiden yhteistyötä. Näitä ovat naisten poliittiset verkostot, eurooppalaiset indikaattorit - viittaan Suomen puheenjohtajakauteen ja yhdeksään indikaattoriin, joiden soveltaminen voisi saada aikaan kansallisia sitoumuksia ja kansallisia tavoitteita - esikuva-analyysi (benchmarking), koulutus ja lopuksi kansallisella tasolla tai Euroopan poliittisella tasolla toimivien naisten tukeminen merkittävissä kansainvälisissä tehtävissä, koska tällä tavoin luodaan uusille sukupolville esikuvia vallankäyttäjistä, esikuvia naispolitiikoista.
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, päätän puheenvuoroni toistamalla sen, mitä Luxemburgin pääministeri sanoi, kun käytiin keskustelua siitä, pitäisikö jäsenvaltioilla olla konkreettisia työllisyystavoitteita: "Poliittisten toiveiden, poliittisten aikeiden esittäminen ei riitä. Politiikka ilman konkreettisia ja määrällisiä tavoitteita ja välineitä on fiktiota".

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 12.00.

Metsäperustaisen teollisuuden ja siihen liittyvän teollisuuden kilpailukyky
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Seppäsen laatima teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan mietintö (A5-0384/2000) komission tiedonannosta: EU:n metsäperustaisen teollisuuden ja siihen liittyvän teollisuuden kilpailukyvyn nykyinen tila (KOM(1999) 457 - C5-0306/2000 - 2000/2159(COS))

Seppänen
. Arvoisa puhemies, herra komission jäsen, kiitän aluksi niitä henkilöitä, jotka myötävaikuttivat tämän mietinnön käsittelyn siirtämiseen niin, että voimme puhua ja äänestää siitä tänään päivällä. Jos mietintö olisi käsitelty vasta illalla, se olisi ollut loukkaavaa neljää miljoonaa metsäteollisuusklusteriin suoraan ja epäsuorasti kuuluvaa työntekijää kohtaan. Kyseisellä alalla tuotetaan kymmenesosa EU:n alueen teollisesta tuotannosta ja kolmasosa koko maailman metsäteollisuustuotannosta. Me kaikki läsnäolijat tiedämme ne ongelmat, jotka tästä päivästä alkaen liittyvät parlamentin torstai-illan istuntoihin.
Komission tiedonannon käsittelyn aikana on ilmennyt, että metsäteollisuusklusteri on sangen heterogeeninen. Kustantajat ja painotalot käyttävät paperia ja muita metsäteollisuuden tuotteita, mutta monet niistä kokevat itsensä ennen muuta sisällön tuottajiksi. Sisältöteollisuuden tuotannolle on leimaa antavaa paperin käytön ohella myös uusi sähköinen todellisuus, sähköinen kommunikaatio. Mietinnössä komission toivotaan ottavan huomioon myös näiden uusien alojen kilpailukyvyn erityispiirteet. Mietinnössä suositellaan turveteollisuuden liittämistä tähän klusteriin. Turpeella on varsinkin pohjoismaissa ja Irlannissa oma roolinsa metsäperustaisen teollisuuden yhteydessä. Mietinnössä ei oteta kantaa siihen, onko turve uusiutuva vai fossiilinen polttoaine. Kun sitä kuitenkin tuotetaan teollisesti, täytyy näilläkin tuottajilla olla paikka EU:n hallinnossa. Esittelijän mielestä mietintöön on lisätty tarpeettoman monia metsänhoitoon liittyviä johtopäätöksiä, mutta se on ollut valiokunnan tahto, vaikka metsäasioista parlamentti on jo lausunut kantansa melko tuoreessa Thomasin mietinnössä. Siihen ei tarvitse lisätä mitään, sen sijaan sen johtopäätöksiä pitäisi panna komissiossa nykyistä aktiivisemmin täytäntöön.
Komission tulee tutkia huolellisesti myös Pesälän maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan nimissä esittämät johtopäätökset. Metsäklusteri edustaa talouden avointa sektoria, jossa toimitaan globaalisesti kilpailluilla markkinoilla. Sen takia en voi hyväksyä kollegojen Schierhuberin ja Rübigin tarkistusta, jonka mukaan metsätaloudesta vastaisi maatalouden pääosasto. Maatalous ei ole EU:ssa tottunut toimimaan avoimen sektorin ehdoin. Sama ongelma liittyy myös rouva Ainardin esittämään tarkistukseen. Rouva Fleschin tarkistus on mielestäni otettu huomioon valiokunnan hyväksymässä tekstissä, eikä vähiten hänen omien tarkistustensa perusteella. Sisältöteollisuuden erityistarpeita käsitellään mietinnössäni perusteellisesti, ja siksi pidän tätä tarkistusta tässä vaiheessa tarpeettomana.
Puu on uusiutuva luonnonvara. Sen käytölle on monia vaihtoehtoja muun muassa energiateollisuudessa. Mietinnössä on hyväksytty periaate, jonka mukaan metsätuotteita pitäisi käyttää energian tuottamiseen vasta tuotantoketjun loppuvaiheessa, sen jälkeen kun niille ei ole enää muuta kierrätys- eli hyötykäyttöä. Jäsenvaltiot ovat omien metsiensä hoidon parhaita asiantuntijoita. Metsien moninaiskäyttö, niiden merkitys hiilidioksidinieluina ja niiden säilyttäminen tuleville sukupolville toteutuvat parhaiten subsidiaariteettiperiaatetta soveltaen, eikä ole perusteltua lisätä komission toimivaltaa metsäasioissa. Sen sijaan metsäperustaisen teollisuuden kilpailukyvyn turvaamisessa sillä on tärkeitä tehtäviä. Kauppapolitiikassa on otettava huomioon myös metsäteollisuuden tarpeet. Eurooppalainen metsäklusteri menestyy kovassakin kilpailussa, jos säännöt ovat kaikille samat. Jos luonnon ja ihmisen riistoa ei sallita Euroopassa, ei sitä pidä sallia muillekaan.
Monet puun hyväksikäytön muodot voivat parantaa työllisyyttä varsinkin maaseutualueilla, ja sen johdosta metsät liittyvät myös EU:n työllisyysstrategiaan. Tieteessä ja tutkimuksessa pitää löytää puulle uusia käyttötarkoituksia, esimerkiksi ruohon käyttäminen selluksi vapauttaisi puuta muihin tarkoituksiin. Tällaisia asioita pitää edistää tutkimuksen uudessa puiteohjelmassa. Rakentamisessa voidaan lisätä puunkäyttöä ympäristöystävällisenä ja terveellisenä materiaalina. Ja lopuksi: jos metsät voivat hyvin, ihmisetkin voivat hyvin.

Pesälä
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, maatalousvaliokunnan puolesta haluan ensin lämpimästi kiittää esittelijä Seppästä sekä teollisuusvaliokuntaa hyvästä mietinnöstä ja hyvästä yhteistyöstä. Komissio on laatinut ansiokkaan tiedonannon metsäteollisuuden maailmanlaajuisen kilpailukyvyn tilasta. Tällä asiakirjalla metsäasiat on tuotu EU:ssa tuiki tarpeellisen keskustelun aiheeksi, mitä valitettavasti tapahtuu liian harvoin.
Maatalousvaliokunta on pääosin tyytyväinen komission ja parlamentin mietintöluonnoksen linjauksiin. Haluaisimme omassa lausunnossamme korostaa koko metsätalousketjun, mukaan lukien metsänhoidon ja puunkorjuun, kannattavuuden merkitystä metsäteollisuuden raaka-aineperustana; muodostuuhan eurooppalainen kestävä metsätalous edelleenkin kahdentoistamiljoonan yksityismetsänomistajan niin sanotun "perhemetsätalouden" ja heidän aktiivisuutensa varaan.
Haagin kansainvälinen ilmastokokous epäonnistui. Maatalousvaliokuntana olemme seuranneet ilmastosopimusprosessia aktiivisesti, sillä mielestämme Kioton pöytäkirjan tarkastelussa metsien merkitys otetaan hyvin vajavaisesti huomioon. Metsät ja kaikki puutuotteet ovat valtava hiilinielu; tämän suhteen niiden merkitys pitää tunnustaa.
Metsäasioiden koordinointi EU:ssa on heikkoa. Useampi pääosasto käsittelee asioita mutta yhtenäisyys puuttuu. Ympäristöpuolelle henkilöresursseja on lisätty, mutta metsätaloudesta vastaava maatalouden pääosasto toimii hyvin pienin resurssein samoin kuin teollisuuden pääosasto. Siksi kannatankin rouva Schierhuberin PPE-DE-ryhmän nimissä tekemää tarkistusta numero yksi. Niin ikään haluan tukea erityisesti tarkistuksia kolme ja neljä, jotka ovat maatalousvaliokunnan lausunnosta. Valiokuntamme hyväksyi ne laajalla yksimielisyydellä.

Chichester
Arvoisa komission jäsen, saanen aloittaa puheenvuoroni tuomalla esiin erään tätä asiaa koskevan edun, tai oikeastaan kaksi etua. Isältäni perimä Uudessa-Seelannissa sijaitseva metsäalan yritys merkitsee minulle etua, eli näin ollen minulla on käytännön etu. Vierailin vastikään Suomessa tutustuakseni metsäperustaisen teollisuuden toimintaan CEPIn eli Euroopan paperiteollisuusliiton vieraana. Huomaatte siis, että minäkin otan esiin tämän vahvasti suomalaisen aiheen omassa puheessani.
Suhtaudun myönteisesti tähän tiedonantoon, ja haluaisin ilmaista tyytyväisyyteni tavasta, jolla tämän teollisuuden alan merkitystä on korostettu. Esittelijän ja muiden kollegojen tavoin tunnustan, että metsäteollisuus on hyvin merkittävä teollisuuden ala, tärkeä talouden kannalta ja tärkeä ympäristön kannalta.
Haluaisin onnitella esittelijää hänen mietinnöstään. Mietintö on itsessään myötävaikuttanut huomattavasti siihen, miten edistää paperin käyttöä, mikä on myönteinen asia, vaikka kollegoillamme teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnassa meni asian käsittelyyn hieman kauemmin kuin esittelijä toivoi. Metsäteollisuudesta on parempi sanoa liikaa kuin liian vähän.
Panen kiinnostuneena merkille hänen viittauksensa televiestintään ja muutoksiin viestintäteollisuuden muodoissa. Satun olemaan sitä mieltä, että huolimatta näistä kaikista nykyteknologian loistavista ominaisuuksista, tarvitsemme edelleen paperia lukemiseen, koska lukeminen on väline, jota suurin osa ihmisistä pitää mukavana ja toden totta pidän minäkin. Tämän lisäksi tarvitsemme tietenkin edelleen puuta kaikkiin muihin käyttötarkoituksiin, esimerkiksi rakentamiseen ja muihinkin mahdollisiin uusiin käyttötarkoituksiin. Esittelijä sekä maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunta kiinnittävät huomiota mahdollisuuteen tutkia puun uusia käyttötapoja.
Haluaisin antaa pienen varoituksen. On hieman epärealistista kehottaa komissiota varmistamaan, että paperin hinnat ovat Euroopassa kilpailukykyisiä. Mielestäni tämä saattaisi vetää komission jäsenen voimat tiukoille. Huomaan hänen hymyilevän, joten ehkä hän on siis samaa mieltä kanssani.
Siitä huolimatta komission täytyy varmistaa, että kilpailua käydään oikeudenmukaisesti. Tämä on nyt keskeinen kysymys pikemmin kuin se, että pyritään suosimaan teollisuuttamme. Tämä teollisuudenala on arvokas ja kestävä ja hyvin tärkeä Euroopan talouden ja ympäristömme kannalta, ja tämä mietintö on hyvin ajankohtainen.

Paasilinna
Arvoisa puhemies, erittäin arvoisa komission jäsen ja hyvät kollegat, kiitän esittelijää hänelle tyypillisestä peräänantamattomasta työstä tämän mietinnön suhteen, joka onkin laaja kuvaus ihmiselosta puustoisessa maastossa. Meidän maa-alastamme on kolmasosa metsän peitossa, ja kun saadaan itäisiä naapureita mukaan, metsää on vielä enemmän. Tämä metsäperustainen teollisuus tosiaan työllistää kaksi ja puoli miljoonaa ihmistä, mikä ei ole vähäinen asia, ja kuten tiedämme, muodostaa kymmeneksen teollisuustuotannosta.
Kun lasketaan metsiin sitoutuneen hiilen määrää, minusta on otettava huomioon myös se puusto, joka on kasvatettu ja hoidettu ennen vuotta 1990. Muuten tätä vuosikymmenten työtä ei oteta huomioon, kun lasketaan kasvihuonepäästöjen vastapainoa. Silloinhan nimittäin käy niin, että palkitaan vain niitä, jotka ovat metsänsä hävittäneet ja nyt kiireellä yrittävät jotakin istuttaa, kun ensin ovat vuosisatoja niitä hävittäneet. Niitä, jotka ovat hoitaneet metsänistutuksen kunnolla vuosikymmeniä, eläneet puustosta ja tietävät tämän herkän yhteisen balanssin, rangaistaan, koska on jäsenvaltioita, joissa ei enää löydy paikkaa, mihin istuttaisi puun, ellei nyt oman talon katolle ryhdy niitä istuttamaan. Tämän vuoksi tämä mietinnön kohta 17 on hyvin tärkeä. Metsät ja meret ovat tärkeimpiä hiilidioksidinieluja ja -varastoja, ja on havaittu, että myös metsän maaperän kyky imeä hiiltä on jopa suurempi kuin itse puuston pohjoisessa. Mutta hyvät kollegat, tilannehan on se, että meriä emme voi kasvattaa, näistä kahdesta elementistä me voimme kasvattaa vain metsiä.
Metsähän luo meille rauhaa. Se on yhä suurempi viihtyvyyden tekijä - minusta se pärjää hyvin Nintendolle - ja se luo ekologista tasapainoa. Puu on kuolleenakin sympaattinen, ja siihen voi nojata, oli kylmä tai lämmin, kiveen vain lämpimällä. Puun käyttöä on siis syytä monipuolistaa ja varsinkin nyt, kun olemme vaiheessa, jossa kommunikaatio siirtyy yhä enemmän pois puuperustaisesta paperista. Esittäisinkin, että komissio liittäisi johonkin sopivaan asiakirjaan puun moninaiskäytön ideoinnit koosteena, koska olemme puuperustaisessa tuotannossa juuri nyt tällaisella aallonharjalla. Nyt vaihtuu toiminnan perusta ja keksitään uusia tapoja.

Pohjamo
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, minäkin haluan onnitella mietinnön esittelijää herra Seppästä hyvästä ja yhteistyöhakuisesta työstä tässä tärkeässä asiassa. Myös komissio ansaitsee kiitokset uudentyyppisestä tiedonannosta, jossa yhtä teollisuuden alaa on tarkasteltu kokonaisvaltaisesti maailmanlaajuisen kilpailukyvyn näkökulmasta. Mietintö on nykymuodossaan kattava. Valiokuntavaiheessa siihen lisättiin vielä Portugalin puheenjohtajakaudella asetettu tavoite, jonka mukaan EU:lla tulee olla myös metsäsektorilla maailman dynaamisin ja kilpailukykyisin talous.
Ryhmämme tukee mietinnössä esitettyjä näkemyksiä ja useimpia siihen tehtyjä muutoksia. Olemme itsekin tehneet muutamia tarkistuksia, joille pyydämme teiltä tukea. Haluan erityisesti mainita tarkistuksen kolme, jossa pienten ja keskisuurten yritysten merkitys tuodaan esille. Parhaimmillaan metsäsektori voi toimia mallina muille sektoreille siinä, miten uusiutuvia luonnonvaroja käytetään hyväksi, miten ilmaston hiiltä sidotaan tuotteisiin ja miten ketjun materiaalihankinta toimii ympäristön kannalta kestävällä tavalla, mutta samalla taloudellisesti kannattavasti. Puurakentamisen pitäisi tässä mielessä olla vieläkin vahvemmin esillä.
Tärkeää on myös tunnustaa metsätalouden merkitys heikoimmin kehittyneille alueille ja erityisesti vaikeuksissa olevalle maaseudulle. Tämä merkitys näkyy erityisesti työllisyydessä. Unionin tulisikin toimia tulevaisuudessa entistä tehokkaammin muun muassa puuta raaka-aineena käyttävän pienyritystoiminnan kehittämiseksi.

Ahern
Arvoisa puhemies, pidän myönteisenä sitä, että esittelijä antoi erityistä painoarvoa kestävälle metsäteollisuudelle, joka on todellakin ensiarvoisen tärkeä Euroopan unionille. Komission tiedonanto on kuitenkin melkoinen sekamelska, jossa oli miten oli niputetaan yhteen julkaisu- ja painatusteollisuus, joka on tietopohjainen ja sisältöpainotteinen, sekä perusmetsäteollisuus ja myös paperiteollisuus. Julkaisu- ja painatusteollisuudessa ollaan vähintäänkin sekä tyytymättömiä että hämmentyneitä, emmekä me näin toimimalla edistä Euroopan unionin toimintaa emmekä liioin asioiden hoitamista jäsenvaltioissa.
Julkaisu- ja painatusteollisuuden mielestä ei tunnusteta riittävästi sen erityisvaatimuksia, jotka liittyvät laajentuvaan tietotekniikan alaan. Komissio voisi itse asiassa olla avoin syytöksille siinä, että se asettaa etusijalle tietotekniikan alan, joka on vailla sisältöä. Arvoisa komission jäsen, haluaisin neuvoa teitä tarkastelemaan huolellisesti tätä kysymystä ja käymään uudelleen läpi koko tämän työn jaottelun.
Saisinko myös esittää eriävän mielipiteeni mietinnön 2 kohdasta: turve ei ole puun korvike, vaan se on jo itsessään polttoaine ja lannoite. Tiedän, että tähän asiaan liittyy irlantilaisten ja suomalaisten erityisetuja, mutta en todellakaan usko, että voimme hyväksyä turvetta metsäperustaisen teollisuuden osaksi. Se on täysin erillään oleva polttoaineen tuotantoala, jonka osa-alueena on lannoite.
Ilmastonmuutos: esittelijä tekee asiasta muutamia mielenkiintoisia huomautuksia. Olen hänen kanssaan samaa mieltä siitä, että meidän pitäisi pikaisesti panna Kioton sopimus täytäntöön. Niin me kaikki haluamme tehdä. Metsät ovat tietenkin tärkeitä hiilidioksidin varastoja, mutta mahdollisuudet metsien leviämiselle ovat EU:n alueella rajoitetut, vaikkakin se olisi suotavaa. En kuitenkaan ymmärtänyt viittausta valtameriin. Meillä on ollut valtameriä ikimuistoisista ajoista lähtien, eikä niillä ole mitään tekemistä nykyisten ilmastonmuutosongelmien kanssa, joten yhdyn muiden kollegojeni kantaan, ja sanon, etten käsitä, mikä mahdollinen merkitys tällä kohdalla on.
Lopuksi puhun paperiteollisuudesta: sen olisi syytä päästä eroon aikaisemmasta huonosta ennätyksestään ympäristön saastuttajana, ja samoin olisi tärkeää tutkia paperialan monopolien ongelmia, erityisesti kartellien ongelmia kierrätysalalla.

Hyland
Arvoisa puhemies, haluaisin lyhyesti esittää viittauksen metsätalouden merkityksestä sekä maaseudun kehittämisen että perhemaatilojen kannalta. Euroopan maataloudella tulee aina olemaan ratkaisevan tärkeä merkitys Euroopan maaseudun taloudelle se on itse asiassa päävaihtoehto taloustoiminnalle.
Tästä huolimatta tuotannonvalvonta takaa sen, että monet viljelijät eivät voi kartuttaa viljelystä saatavia tulojaan, minkä vuoksi maatilan ulkopuoliset vaihtoehtoiset tulonlähdemahdollisuudet ovat elintärkeitä, mikäli halutaan, että maaseudun väestö hyötyy talouskasvusta. Olemme nähneet maaseudun kehittämisohjelmien tuomat edut, ja näihin lukeutuu Leader-projekti ja muita sellaisia toimia, jotka ovat auttaneet luomaan kipeästi tarvittavia työpaikkoja maaseudun pienissä ja keskisuurissa yrityksissä koko Euroopassa. Mahdollisuus osallistua metsätalouteen voi kuitenkin olla myös hyvin rakentava ja ympäristöystävällinen mekanismi viljelijöille heidän tulojensa lisäämiseksi.
Irlannin hallituksen vuosille 20002006 perustaman kansallisen kehitysohjelman kautta metsätaloustoiminnalle myönnetään 580 miljoonaa Irlannin puntaa. Tämän on määrä tapahtua yhteisrahoituksena yleisen maatalouden ja maaseudun kehittämisohjelman alaisena. Tällä jälkimmäisellä rahoituksella tuetaan Irlannissa viljelyohjelmaa, johon kuuluu yli 20 000 hehtaaria vuodessa suunnittelujakson aikana. Ohjelman keskipisteenä on viljelyyn liittyvä metsätalous, ja se pitää sisällään apurahoja, viljelyä ja huoltoa, samoin kuin tuloja tukevia palkkiota. Yhteisen maatalouspolitiikan (CAP) tukien ja toimien lisäksi alueellisen toimintaohjelman puitteissa on myönnetty 80 miljoonan suuruiset määrärahat, jotka investoidaan sadonkorjuuvälineisiin, metsäteihin ja metsämaiden yleisiin parannuksiin.
EU:n metsätalouteen liittyvän toimintaohjelman ja metsänistutukseen varatun runsaan rahoituksen kannalta on välttämätöntä, että tämän investoinnin ansiosta syntynyt lopputuote on laadukas ja kestävä metsätuote, joka pystyy tuottamaan ajan kuluessa hedelmää sekä yksittäiselle viljelijälle että koko yhteisölle.
Puiden suhteellisen selviytymissitkeyden vuoksi tarvittavia metsänhoitoon liittyviä käytäntöjä saatetaan laiminlyödä uusien metsien perustamisen varhaisvuosina. Tätä pitää välttää, mikäli Euroopan metsäalan on määrä kohdata tulevaisuudessa laadun ja kilpailukyvyn tuoma haaste.
Laajemmin tarkasteltuna parlamentin pitäisi olla tietoinen uhasta, joka kohdistuu maailman trooppisiin metsiin, jotka vähenevät 15 miljoonaa hehtaaria vuodessa. Trooppisten jalopuiden kasvua ei tutkita riittävästi. Tässä mielessä meidän pitäisi ymmärtää täysin Euroopan metsäinstituutin tekemän työn, sen uusien trooppisten metsien istutukseen tarjoaman tuen ja niihin liittyvän tutkimuksen merkitys. Jos meidän on tarkoitus keskittyä kestävyyden tarpeellisuuteen, meidän pitää käsitellä näitä ongelmia hyvin varhaisessa vaiheessa.

Mathieu
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, komission tiedonanto on edelleen polttavan ajankohtainen, kun otetaan huomioon joulukuussa 1999 riehuneiden myrskyjen uhreiksi joutuneiden metsäalan ammattilaisten edelleen huolestuttava asema. On siis syytä olla tyytyväinen siihen, että teollisuuspolitiikan ja yhteisön metsästrategian suunnittelussa on sovellettu laaja-alaista lähestymistapaa. On tietenkin hyvä asia, että nyt, kun kansainvälinen kilpailu on kovaa, puhutaan kilpailukyvystä, unionin laajentumista koskevista haasteista sekä metsien monimuotoisuuden ja monikäyttöisyyden tunnustamiseen perustuvasta maaseudun rakenneuudistuksesta.
Rohkenen kuitenkin sanoa jäsen Seppäselle, että olin hieman pettynyt hänen mietintöönsä, sillä tapa, jolla siinä käsitellään alan kilpailukykyä on mielestäni melko yksinkertaistava. Siitä saa sellaisen harhaanjohtavan käsityksen, että metsiä pidettäisiin vain tehokkaaseen monokulttuuriin perustuvana kokonaisuutena, joka edellyttäisi perusteellista remonttia joka 30. vuosi.
Jäsen Seppänen, olen kuitenkin sitä mieltä, että Euroopan rikkaus perustuu juuri monimuotoisuuteen, ja tähän käsitykseen päädyin palattuani Suomesta, jossa todella sain tutustua tämäntyyppiseen tehokkaaseen metsänhoitoon, jota on paperiteollisuudessa ehdottomasti edistettävä. Ja vaikka olen edelleen vakuuttunut pohjoismaisessa metsänhoidossa omaksutun lähestymistavan oikeutuksesta, mielestäni mietinnössä olisi pitänyt ottaa huomioon metsät, joiden biologinen monimuotoisuus on säilynyt, kuten esimerkiksi Ranskassa, ja myös paperiteollisuuden ulkopuoliset teollisuudenalat. Meillä on käsittääkseni taipumus unohtaa rakennusteollisuudessa käytettävä puu ja muualla Euroopassa tuotetut puurakennusmateriaalit.
Lopuksi toteaisin, että kannatamme mietintöä siihen sisältyvän merkityksellisen lähestymistavan vuoksi. Kannatamme myös kollegoidemme loistavia tarkistuksia, paitsi tarkistusta 5, joka on mielestämme laadittu aiheen vierestä.

Schierhuber
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, kestävä ja kannattava metsätalous ja metsäperustainen teollisuus ovat Euroopalle monessa mielessä hyvin tärkeitä.
Saanen muistuttaa teitä sekä ympäristönäkökohdista että ympäristösosiaalisista ja taloudellisista näkökulmista. Raaka-aineena käytettävä puu on suurin uusiutuva energianlähde Euroopassa. Metsäperustaisessa teollisuudessa ja metsätaloudessa toimivien pienten ja keskisuurten yritysten aluepoliittista merkitystä maaseutualueiden työnantajana ei tule vähätellä, ja ne ovat merkittävä tekijä monikäyttöisessä maa- ja metsätaloudessa. Metsätaloudella varmistetaan yhdessä metsäperustaisen teollisuuden kanssa miljoonia työpaikkoja Euroopassa.
Kestävällä metsätaloudella voidaan edistää merkittävästi ilmaston suojelua ja Kioton pöytäkirjan tavoitteiden saavuttamista. Maailmanlaajuisesta näkökulmasta meidän on välttämätöntä suojella metsiämme välttyäksemme katastrofeilta. Siksi olen hyvin kiitollinen edelliselle puhujalle hänen ajatuksistaan. Haluaisin kiinnittää huomionne ennen kaikkea Alppien suojelu- ja turvametsiin.
Rakennusteollisuudessa on tehtävä jatkossakin kohdennettuja ehdotuksia. Puun ja puutuotteiden käyttöä rakennusteollisuudessa on edistettävä, ja puun käyttöä on lisättävä muihin raaka-aineisiin nähden. Puun kyky sitoa huomattavia määriä hiilidioksidia pitkän ajanjakson aikana on eräs toinen puun eduista. Kannatan näin ollen ehdotusta toteuttaa kohdennettuja markkinointi- ja mainostoimenpiteitä kansalaisten metsäteollisuuden tuotteita koskevan tietoisuuden lisäämiseksi. Eduista on tiedotettava ja neuvottava kaikkialla Euroopassa.
En kannata yhteistä metsäpolitiikkaa vaan yhteistä eurooppalaista metsästrategiaa. Komission olisi täytettävä tässä yhteydessä koordinointivelvollisuutensa. Metsäalan näkökohtia olisi koordinoitava yhdessä ainoassa pääosastossa - järkevimmin maatalouden pääosastossa. Riittävä henkilöstö on myös välttämätön moninaisten tehtävien hoitamiseksi. Ilman metsäteollisuutta ei ole metsäperustaista teollisuutta. Toivon siten, että parlamentti noudattaa tätä logiikkaa ja hyväksyy tarkistusehdotukset 1 ja 2.

Martin, Hans-Peter
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, haluaisin ensimmäiseksi esittää esittelijä Seppäselle sekä onnitteluni että valitteluni. Mietintö sisältää suurin piirtein kaiken tärkeän aiheesta metsä ja vaikutukset, ja suuri osa siitä lienee myös oikein.
Haluaisin kuitenkin huomauttaa muutamasta näkökohdasta. Mielestäni mietinnöstä puuttuu ensinnäkin viittaus tämän alan dramaattiseen kehitykseen sulautumien (mergers) ja yritysostojen (acquisitions) alalla. Tämä näkyy parhaillaan paperiteollisuudessa, jossa yhä useampien yritysten on liityttävä yhteen, sillä ne uskovat, että niiden on tehtävä se pysyäkseen mukana kilpailussa. Toivon, että Eurooppa kasvaa vielä yhteen, mutta olen huolissani siitä, että Euroopan tilanne muuttuu yhä enenevässä määrin samanlaiseksi kuin Kanadassa tai muissa maissa, joissa yrityksiin kohdistuva paine siirretään yksinkertaisesti metsiin, joita käytetään hyväksi mitä röyhkeämmin. Toivon, että komissio esittää asiaa koskevia toteutuskelpoisia ehdotuksia ja mahdollisesti jopa ehdotuksia asiaa koskeviksi direktiiveiksi.
Meidän ei tulisi uskotella itsellemme mitään ympäristön suhteen. Vaikka Riosta on kulunut jo yhdeksän vuotta, emme ole läheskään niin pitkällä, että voisimme panna järkevästi täytäntöön Riossa sovitut kestävyysperiaatteet. Meidän on todennäköisesti varauduttava pitkällä aikavälillä siihen, että meidän ja pohjoisten metsiemme on hoidettava se, mistä kolmannen maailman trooppiset metsät eivät jostain syystä enää kykene suoriutumaan. Siksi metsien rooli liittyy tulevaisuudessa hyvin läheisesti ennen kaikkea ympäristön säilyttämiseen, mikä johdatteleekin minut kolmanteen kohtaan, nimittäin Internetiin.
Minä itse toivon hartaasti, että tulevaisuudenkuva paperittomista toimistoista tai ehkäpä jonain päivänä myös paperittomasta parlamentista ei herätä ainoastaan hymyilyä, vaan että siitä tulee totta Internetin mahdollisuuksien myötä. Sillä voisi tosin olla kielteisiä vaikutuksia teollisuudenalan työpaikkoihin, mutta se olisi ekologisesti järkevää. Se on viimeinen huomautukseni.
Saanen vielä todeta tiivistetysti, että mietinnöstä jää kielteinen vaikutelma. Siinä keskitytään liiaksi tähänastisiin teollisuuden aloihin, ja siitä voisi saada sen käsityksen, että mietinnöllä yritetään suojella jotain sellaista, jota ei oikeastaan enää voi suojella. Terästeollisuus on meille siitä hyvä muistutus.
Minusta tukien myöntäminen alalle ei vaikuta järkevältä. Tarkistuksessa 3 esitettyä pieniä ja keskisuuriyrityksiä koskevaa ehdotusta on sen sijaan kannatettava hyvin voimakkaasti. On myös ensisijaisen tärkeää, että pohdimme kartelleja koskevaa kysymystä teollisuudenalan uuden kehityksen valossa.

Flesch
Arvoisa puhemies, toisin kuin jäsen Chichesterillä, minulla ei ole kokemuksia siitä, mikä tuntuu olevan mietinnön punaisena lankana, jos ei oteta huomioon, että olen komissiossa työskennellyt komission jäsen Liikasen alaisuudessa, mikä oli erittäin mieluisa kokemus. Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää komissiota siitä, että se on esitellyt "metsäperustaista teollisuutta" koskevan tiedonannon. Haluaisin myös onnitella ja kiittää esittelijää siitä, että hän hyväksyi osan teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnassa tekemistäni tarkistuksista, vaikka hän pitääkin tarkistustani 5 tarpeettomana.
Arvoisa puhemies, haluaisin rajata puheenvuoroni vain yhteen kysymykseen, joka koskee juuri tuota tarkistusta 5 sekä sitä, mihin toimialaan kustannustoiminta pitäisi komission yksiköissä sijoittaa. Olen lukenut, että komission jäsen Wallström tunnusti marraskuussa 2000, ettei kustannustoimintaa voida pitää metsäteollisuuteen kuuluvana osana, kuten sen nykyasema Euroopan komissiossa antaisi ymmärtää. Onko komissio samaa mieltä? Jos on, mitkä ovat sen tulevaisuuden suunnitelmat?

Rübig
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, puu on uusiutuva raaka-aine ja rakennusmateriaali, jolla on hyvä tulevaisuus. Puu kasvaa, puu mätänee ja yhtyy jälleen luonnon kiertokulkuun siten, kuin se on syntynytkin. Siksi meidän ei tule unohtaa puuta kuudennessa tutkimuspuiteohjelmassa, vaan asettaa puu ohjelman yhdeksi syvälliseksi painopisteeksi etenkin biotekniikan alalla. Uskon, että puulla on meille tulevaisuudessa selvästi entistä suurempi merkitys.
Koska puuta käytetään paljon myös kansainvälisesti rakennusteollisuudessa, metsäperustaista teollisuutta kohtaavat useat vaikeudet. Sitä rajoittavat nimittäin lukemattomat tekniset kaupan esteet, ylenmääräiset kansalliset standardit tai luvat ja osittain myös byrokraattiset tarkastus-, valvonta- ja sertifiointivaatimukset. Euroopan komission olisi turvauduttava tältä osin SLIM-aloitteeseen. Ehkäpä puuteollisuudessa voidaan soveltaa myös parhaita käytäntöjä - mahdollisesti myös BEST-työryhmää.
Haluaisin kiittää Hans-Peter Martinia, sillä pienten ja keskisuurten yritysten tukeminen on tietenkin yksi keskeinen ja tärkeä tehtävä, ja komissio on tällä alalla tärkeä kumppanimme.
Meidän on kuitenkin mukautettava myös rakennuslakeja ja -määräyksiä vastaavasti, sillä etenkin palomääräykset ovat hyvin erilaisia Euroopassa. Uskomme, että on korkea aika ottaa käyttöön rakennustuotedirektiivi. Nimenomaan tällä direktiivillä mahdollistetaan merkittävät edistysaskeleet puun markkinoinnissa.
Haluaisin korostaa maailmankaupan osalta, että Japanilla on hyvin rajoittavat määräykset tällä alalla. Meidän olisi keskusteltava myös siitä, sillä puu ei ole loppujen lopuksi vain raaka-aine ja rakennusmateriaali, vaan sillä on aivan erityinen merkitys biotekniikalle tulevaisuudessa. Sen vuoksi haluamme edistää nimenomaan pieniä biomassaydinvoimaloita. Näillä edistetään merkittävästi Euroopan energiatuotannon riippumattomuutta, ja puulla on suuri merkitys myös tälle alalle tulevaisuudessa.

Korhola
Arvoisa puhemies, haluan kiittää komissiota sekä mietintöluonnoksen laatinutta jäsen Seppästä. Ympäristövaliokunnan jäsenenä minua innostaa erityisesti se, miten mietinnössä on kyetty ottamaan huomioon ekologiset ja osin jopa sosiaalis-taloudelliset ehdot markkinoilla toimivalla toimialalla.
Itse haluan nostaa esille mietinnön toisessa kohdassa käsitellyn turpeen. Mietinnössä vaaditaan, että turveteollisuus olisi sisällytettävä metsäklusteriin. Vaatimus on varsin perusteltu. EU:n energiapolitiikkaa ajatellen se tukee useiden tavoitteiden toteutumista, joita unioni pyrkii ajamaan ja jotka se on energiaa käsittelevässä vihreässä kirjassaankin juuri ilmaissut. Turve vahvistaa hälyttävästi heikkenevää huoltovarmuuttamme ja energiaomavaraisuutta, edistää sähkön ja lämmön yhdistelmätuotantoa ja tuo mukanaan puun ja turpeen energiakäyttöön liittyviä synergiaetuja. Siltä osin kun turve vuotuisesti kasvaa, se on selkeästi myös uusiutuva energialähde. Edelleen turpeella on monia alueellisia ja työllisyysnäkökohtia puoltavia myönteisiä vaikutuksia.
Kaiken kaikkiaan turvetta tulisi mieluummin verrata puuhun eikä esimerkiksi hiileen, johon se nyt tosiasioiden vastaisesti luetaan EU-luokituksessa. Turpeen uusiutuvuus on kiistaton biologinen fakta. Turvetta syntyy jatkuvasti suokasvien yhteyttämisen ja kariketuotannon kautta. Sen synty on perusteeltaan täysin samanlaista kuin muidenkin kasviperäisten biomassojen, esimerkiksi puun. Tarvittava aika on kuitenkin pitempi. Tuoreen puolueettoman tieteellisen selvityksen mukaan turve tulisikin erottaa fossiilisista polttoaineista, joiden muodostumiseen kuluu miljoonia vuosia. Syntytapansa ja uusiutuvan luonteensa mukaisesti turve on luettavissa biomassapolttoaineiden joukkoon mutta koska se uusiutuu huomattavasti hitaammin kuin muut, sitä varten tulisi luoda uusi, kolmas kategoria fossiilisten ja nopeasti uusiutuvien energialähteiden väliin. Se on hitaasti uusiutuva biomassapolttoaine.
Turpeen poltosta, kuten puupolttoaineestakin, syntyy kiistatta kasvihuonekaasupäästöjä ilmakehään. Kioton sopimuksessa puun polttopäästöjä ei lueta maan päästötaakkaan, koska puuhun sitoutunut hiili vapautuisi joka tapauksessa puun lahotessa. Myös turvesoiden hiilitaseista ja kaasunkierrosta on ilmestynyt viime vuosina tutkimuksia, joiden tulosten perusteella olisi suotavaa, että turpeen polttopäästöistä suoritettaisiin uudelleenarviointi, jossa otetaan huomioon soiden kaasutaseet kokonaisuutena.
Turpeesta puhuttaessa on hyvä muistuttaa mittakaavasta. Energiankäytön piirissä oleva pinta-ala on hyvin pieni verrattuna metsä- ja maatalouskäytössä olevaan suoalaan. Pohjoisten turvemaiden kokonaisalasta turpeenkorjuussa on alle yksi promille. Turpeen talouskäytöllä on kuitenkin merkitystä niillä alueilla, joilla suoala on suuri. Esimerkiksi Suomessa käytetään vuosittain alle puolet turpeen vuotuisesta kasvusta. Pääomaan ei siis kosketa, koska korotkin riittävät.
Mietinnössä kehotetaan komissiota vahvistamaan metsäklusteriin vaikuttavien yhteisön alakohtaisten toimien koordinaatiota ja johdonmukaisuutta kilpailukyvyn parantamiseksi. Erityisesti tämä koordinaation ja johdonmukaisuuden tarve näyttäisi pätevän turpeeseen, ja yksi tärkeä askel tällä tiellä on muuttaa sen luokittelu ja status todellista luonnetta vastaavaksi.

Liikanen
. Arvoisa puhemies, aluksi haluan kiittää kaikkia parlamentin jäseniä, varsinkin mietinnön esittelijää Esko Seppästä ansiokkaasta mietinnöstä. Komissio ottaa tyytyväisenä vastaan mietinnön ja päätöslauselmaluonnoksen. Ne ovat samansuuntaisia komission näkemysten kanssa. Mietintö on hyvin seikkaperäinen, ja siinä paneudutaan niihin lukuisiin tekijöihin, jotka vaikuttavat metsäteollisuuden kilpailukykyyn, niin aineellisiin kuin aineettomiin tekijöihin. Olemme kanssanne samaa mieltä varsinkin siitä, että aineettomat tekijät, kuten ammattitaito, innovaatiot sekä tutkimus- ja kehitystyö, ovat Euroopan teollisuuden kilpailuaseman kulmakiviä. Tärkeimpiä prioriteetteja on juuri ammattitaidon korkean tason varmistaminen.
Haluan ensi alkuun valottaa muutamalla sanalla sitä, kuinka tärkeä tämä teollisuudenala on. Sen osuus koko EU:n teollisuustuotannosta on kymmenen prosenttia, niin tuotannon arvonlisäyksellä kuin työpaikkojen määrälläkin mitattuna. On hyvä muistaa, että peräti 12 miljoonaa yksityistä metsänomistajaa toimittaa puuta teollisuudelle ja alan teollisuutta on kaikkialla EU:n alueella. Teollisuus sijaitsee usein syrjäseuduilla, missä se auttaa ylläpitämään taloudellista toimeliaisuutta, työllisyyttä ja infrastruktuuria. Teollisuuden viisi pääsektoria muodostavat yhden Euroopan unionin suurimmista teollisuudenaloista. Sen tuotannon arvo on yli 300 miljardia euroa, arvonlisäys 110 miljardia euroa. Se tarjoaa työtä suoraankin 2,5 miljoonalle hengelle, välillisesti paljon useammalle.
Komission tiedonannossa metsäteollisuuden ja siihen liittyvän teollisuuden kilpailukyvyn tilasta tarkasteltiin teollisuudenalaa uudella tavalla klusterina, jossa kunkin sektorin suorituskyky vaikuttaa muiden sektoreiden kilpailukykyyn. Tällaisessa ryhmätarkastelussa yksittäisten alojen analysointi jää vähemmälle, mutta kysymyksiä voidaan tarkastella laajemmasta näkökulmasta. Tiedonanto tarjoaa kyseisen teollisuuden kilpailukykyyn vaikuttavien tekijöiden jatkuvalle arvioinnille lähtökohdan. Siksi komissio on tehnyt joukon alakohtaisia tutkimuksia metsäteollisuudesta ja siihen liittyvästä teollisuudesta. Graafista teollisuutta ja mekaanista teollisuutta koskevat tutkimukset on jo julkaistu. Lisäksi komissio on perustanut käsillä olevan tiedonannon jatkoksi kaksi kanavaa eri kysymysten käsittelyä varten. Toinen on metsäalaa ja metsäperustaista teollisuutta käsittelevä neuvoa-antava komitea, jonka toiminta käynnistettiin uudelleen 1997, ja toinen on metsäteollisuuden ja siihen liittyvän muun teollisuuden foorumi. Tällä foorumilla on keskeinen rooli siksi, että se mahdollistaa avainkysymysten järjestelmällisen analysoinnin ja tehokkaan vuorovaikutuksen yritysten, teollisuuden järjestöjen ja muiden asianosaisten kanssa. Foorumiin osallistuu edustajia myös yhteisön toimielimistä, kuten parlamentista ja komissiosta sekä jäsenvaltioista.
Ensimmäinen foorumi järjestettiin täällä Strasbourgissa syyskuun alussa arvovaltaisella tasolla, ja voin todeta, että mietinnön esittelijä Seppänen osallistui myös tähän foorumiin. Siellä keskusteltiin myös asioista, jotka liittyvät julkaisutoimintaan, jonka jäsen Flesch mainitsi: siellä käsiteltiin sähköistä kauppaa ja teollis- ja tekijänoikeuksia. Seuraava foorumi pidetään kesäkuussa Tukholmassa. Siinä perehdytään lähemmin siihen, miten metsäperustainen ja siihen liittyvä teollisuus voi osaltaan edistää kestävää kehitystä ja optimoida panoksensa ympäristönsuojeluun puuketjun kaikissa vaiheissa metsästä aina lopputuotteisiin saakka.
Kestävän kehityksen huomioonottaminen tulee yhä tärkeämmäksi. Kesäkuussa pidetään Eurooppa-neuvoston Göteborgin kokous, jossa tehdään tärkeitä päätöksiä tällä alalla. Metsäperustainen teollisuus on niitä aloja, joilla kestävän kehityksen kaikki taloudelliset, yhteiskunnalliset ja ympäristöön liittyvät osatekijät ovat tiukasti toisistaan riippuvaisia. Metsäperustainen teollisuus käyttää uusiutuvaa raaka-ainetta ja kaikkein ajanmukaisimpia kierrätyksen ja energian talteenoton menetelmiä, joten sen panos voi olla kestävän kehityksen kannalta erityisen merkittävä.
Jäsen Fleschin kysymykseen vastaisin seuraavaa: ymmärrämme hyvin, että kustannusala poikkeaa tänä päivänä varsinaisesta metsäteollisuudesta, se sisältää yhtä lailla paperiin perustuvaa tuotantoa kuin paljon muutakin. Ongelma komissiossa on ollut se, että yrityksistä vastaavan pääosaston resursseja on vähennetty 20 prosenttia viime vuoden aikana. Meiltä on vähennetty kaiken kaikkiaan 210 henkeä. Olemme joutuneet yhdistämään osastoja ja toimistoja. Olen kuitenkin valmis ottamaan tämän asian nyt uudelleen keskusteluun, lähinnä siinä mielessä, että katsotaan mihin toimialaan tai minkä toimialan yhteyteen kustannusala parhaiten sijoittuisi. Tulen olemaan yhteydessä alan edustajiin tämän keskustelun jälkeen.
Haluan vielä kerran kiittää jäsen Seppästä erinomaisesta mietinnöstä ja muita jäseniä tälle työlle antamastaan panostuksesta.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
Seuraavaksi toimitetaan äänestys.

Ferri
Arvoisa puhemies, haluan esittää teille ja parlamentille pyynnön. Mietintö, jonka esittelijänä toimin ja josta piti keskustella tänä aamuna, on siirretty iltapäivään, samoin kuin äänestys. Valitettavasti en voi olla paikalla siihen asti, joten olisin teille kiitollinen, jos mietintö voitaisiin siirtää seuraavalle istuntojaksolle.

Pack
Arvoisa puhemies, pelkäsimme nimenomaan tätä, kun perjantain istunnot lakkautettiin, eli että emme voi enää työskennellä myöskään torstai-iltapäivisin.

Puhemies
Jäsen Pack, ymmärrätte varmaan, ettei puhemiehen tarvitse kommentoida tuota huomautusta. Koska kyse on minulle jätetystä erillisestä pyynnöstä, sanoisin vain, että Ferrin mietintö piti käsitellä tänä aamuna, mutta meillä ei ollut siihen aikaa. Ferri ei ole läsnä tänä iltapäivänä, eikä voi jäädä esittelemään mietintöään. Ellei kukaan vastusta, voimme siis käsittääkseni suostua hänen pyyntöönsä lykätä mietinnön käsittelyä, koska hän ei ole läsnä iltapäivällä ja koska mietintöä ei voitu käsitellä suunnitellussa aikataulussa.

Swoboda
Arvoisa puhemies, jos annatte armon käydä oikeudesta, tyydymme siihen. Haluaisin kuitenkin kannattaa jäsen Packia ja todeta periaatteessa seuraavaa: jos lyhennämme istuntojaksoja, ei käy päinsä, että mietinnöistä ei voi äänestää, koska esittelijät eivät ole enää läsnä torstai-iltaisin! Hyväksymme tämänpäiväisen menettelytavan. Pyydän teitä, myös valiokuntien puheenjohtajia, kuitenkin vielä kerran varmistamaan, että jäsenet ovat läsnä torstai-iltaan asti.

Puhemies
Jäsen Swoboda, olen täysin samaa mieltä kanssanne. Jos Ferrin mietintöä ei olisi alun perinkään ollut tarkoitus käsitellä tänä aamuna, minulla ei olisi ollut tätä mahdollisuutta.

Gillig
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, en voi antaa tukeani jäsen Packin ja Swobodan huomautuksille, mutta aiheiden käsittelyjärjestyksen muuttamista koskeva ongelma johtuu mielestäni myös esityslistan huonosta laatimisesta niin sanoakseni, koska emme koskaan noudata sitä. Joudumme aina siirtämään mietintöjen käsittelyä. Tämä johtuu käsittääkseni siitä, ettemme kenties hallitse riittävän hyvin ajankäyttöä, joten meidän on kenties muutettava ja pohdittava muutamia parlamentin toiminnan osa-alueita, vaikka istuntojaksojen lyhentäminen neljään päivään on mielestäni tämän ongelman ydin. Jos työskentelemme vastedes täysistunnossa vain kolme ja puoli päivää, kohta sekin vähenee kahteen päivään. Mitä hyötyä tällaisesta parlamentista olisi? Kaikkien jäsenten on sentään tuotava esiin vakavaa suhtautumistaan parlamentin jäsenen työhönsä, johon he ovat sitoutuneet. Luulen, että tähän kysymykseen palataan vielä uudestaan.

van Hulten
Arvoisa puhemies, haluan tähdentää kahta asiaa tässä yhteydessä. Ensimmäinen on se, että olemme koko viikon ajan kuulleet ihmisten puhuvan päätöksestä lopettaa perjantain istunnot. Olipa tehty päätös minkälainen tahansa ja miten tahansa äänestimmekin tuosta päätöksestä, parlamentti teki demokraattisen päätöksen, ja seuraavan kerran meille tarjoutuu mahdollisuus muuttaa päätöstä, kun keskustelemme vuoden 2002 työaikataulusta. Minusta on epädemokraattista jatkaa asian esiin tuomista.
Toiseksi, tarkastellessamme tämän viikon esityslistaa huomamme, että maanantai-illan kohdalla esityslista oli tyhjä. Näin ollen voisimme ehkä tarkastella keinoja käyttää aikamme paremmin hyväksi ja käydä keskusteluja maanantai-iltaisin. Näin olisimme saaneet kaiken valmiiksi torstai-iltapäivään mennessä, ja voisimme palata kotiin ja tehdä töitämme perjantaina.

Wurtz
Arvoisa puhemies, kuulun niihin, jotka suhtautuvat kielteisimmin perjantain istuntojen lakkauttamiseen. Näin ollen minun on helppo olla samaa mieltä siitä, että joustamme kyseisen jäsenen kohdalla myös tulevaisuudessa. On nimittäin pyydetty, että lykätään torstain päätteeksi tarkoitettua äänestystä mietinnöstä, jonka oli määrä esitellä tuo jäsen, jolla on kotimatkaa 2000 kilometriä. Ellei hän saa ainoata saatavilla olevaa lentoa torstai-iltapäiväksi, hän pääsisi kotiinsa vasta perjantai-iltana. Valitettavasti emme mielestäni ota vastuuta tuosta äänestyksestä, joka on saanut meidät tähän tilanteeseen; meidän on korjattava tilanne tulevina kuukausina siten, että hoidamme vastuumme mahdollisimman hyvin.

Puhemies
Meidän ei tarvitse aloittaa keskustelua aiheesta.

Doyle
Arvoisa puhemies, tämän aiheen käsittelyssä syntyi alkuvaiheiseen liittyvä ongelma, joka koskee neljäpäiväistä viikkoa ja kuljetuksia. Ensi joulukuuhun asti torstaisin ei ole mahdollista ehtiä StrasbourgBryssel-lennolle, joka lähtee klo 16.30. Tämä on johtanut siihen, että monet henkilökunnan ja lehdistön virkamiehistä ovat joutuneet lähtemään klo 12.30:n lennolla torstaina. Tällainen ei ole hyväksyttävää. Voisitteko ystävällisesti puhua vallanpitäjille ja lisätä ylimääräisiä lentoja Brysseliin torstai-illaksi henkilökuntamme tilanteen helpottamiseksi, jotta henkilökunta voisi jäädä tänne koko torstaiksi.

Puhemies
Jäsen Doyle, koska otitte esiin tuon kysymyksen, voin sanoa, että Strasbourgin kaupunginvirasto on antanut Riesille tehtäväksi huolehtia kaikista näistä ja muista mahdollisesti ilmenevistä ongelmista. Tapasin Riesin kuluvalla viikolla ja keskustelin omasta aloitteestani hänen kanssaan pitkään ja yksityiskohtaisesti näistä ongelmista, joiden tiedän koskettavan paitsi muista jäsenvaltioista tulevia jäseniä myös käytännössä kaikkia parlamentin jäseniä.

Bordes
Arvoisa puhemies, parlamentti hyväksyi päätöksen lyhentää Strasbourgin istuntojaksoja neljään päivään, mikä merkitsee vähennystä tilapäisen henkilöstön työpäivien määrässä. Me puolestamme vaadimme, ettei tilapäistä henkilöstöä rangaistaisi taloudellisesti...
(Puhemies keskeytti puhujan.)

Puhemies
Jäsen Bordes, puheenvuoronne ei ole menettelyä koskeva esitys.

ÄÄNESTYKSET
Fatuzzo
Arvoisa puhemies, lensin Milanosta Strasbourgiin ja, kuten toisinaan sattuu, päädyin ohjaamoon juttelemaan lentäjän kanssa, joka kertoi minulle kaikista työaikaan, palkkaukseen ja myös eläkkeisiin liittyvistä ongelmistaan. Minä vakuutin tuolloin hänelle, että koska minun täytyi Euroopan parlamentissa keskustella paitsi siviili-ilmailualan teknisistä säännöistä myös sitä koskevista hallinnollisista menettelyistä, joiden yhteydessä käsitellään myös ilmailualan työntekijöiden työskentelyä koskevia sääntöjä, pyytäisin, että jäsenvaltioita kehotettaisiin myöntämään suuremmat varhaiseläkkeet lentäjille, jotka ovat niin tärkeitä turvallisuudellemme.

Gorostiaga Atxalandabaso
Arvoisa puhemies, viime maanantaina käytin puheenvuoron korostaakseni arvoisille parlamentin jäsenille Espanjan hallituksen hiljattain tekemää päätöstä armahtaa 14 kiduttajaa. Missään ihmisoikeuksia koskevassa päätöslauselmaesityksessä ei ole merkkiäkään viittauksesta Espanjan kuningaskuntaan, vaikka monet muut maat on erityisesti mainittu.
On mitä valitettavinta, että Espanjan hallitus on myöntänyt armahduksen, jotta kiduttajat jäisivät rankaisematta ja jotta se voisi säilyttää kidutuksen edelleen peruskäytäntönä sortostrategiassaan.
Jälleen kerran ihmisoikeuksista on äänestetty tekopyhästi koko parlamentissa.
Yhdistyneiden kansakuntien ihmisoikeustoimikunta

Alavanos
. (EL) Lentoliikenteen vapauttaminen ja lentoyhtiöiden kiihkeä kilpailu ovat saaneet aikaan vakavia ongelmia ja alentaneet matkustajalentokoneiden turvallisuuskriteerejä. Tämän takia on erittäin tärkeää määritellä yhtenäiset vaatimukset kaupallisen lentoliikenteen toiminnalle, jotta säilytettäisiin korkea turvallisuustaso, jota kilpailu ei vaaranna.
Sekä liikennevaliokunta että esittelijä ovat parantaneet komission ehdotuksia. On lisäksi tärkeää, että, silloin kun asianomaiset eivät pääse yhteisymmärrykseen säännöksistä, Euroopan parlamentti tekee itse aloitteen matkustamo- ja ohjaamomiehistöjen lentoajoista, työajoista ja muista vaatimuksista 1. maalisuuta 2001 saakka ottaen huomioon työntekijöiden tarpeet ja turvallisuusvaatimukset.
Entistä pakottavammaksi tämän tekee se, että lentoyhtiöiden painostuksen vuoksi komissio ei valitettavasti ehdota asiakirjassaan mitään määräyksiä lentoaikojen rajoittamisesta.

Bordes, Cauquil ja Laguiller
 - (FR) Hyväksyimme tämän yhteisen päätöslauselmaesityksen ainoastaan siksi, että kannatamme kuolemantuomion lakkauttamista ja haluamme tuoda esiin muutamia perusperiaatteita, jotka koskevat naisten ja miesten tasa-arvoa, lasten kohtelua ja rotusyrjinnän torjuntaa.
Vaikka päätöslauselmassa mainitaan muutamia maita, kuten Tiibet, Kiina, Afganistan, Papua-Uusi-Guinea ja Tsetsenia, joissa ihmisoikeuksia rikotaan monilla, sanoisin jopa kaikilla aloilla, siinä ei sanota sanaakaan suurvalloista, ei etenkään Euroopan unionista, sillä vaikka suurvallat eivät rikkoisikaan ihmisoikeuksia omalla alueellaan, ne syyllistyvät siihen entisissä siirtomaissaan joko suoraan tai tukemalla yksinvaltiaita, jotka vähät välittävät ihmisoikeuksista.
Kannatamme vaatimuksia noudattaa ihmisoikeuksia, jos sitä vaativat juuri noiden ihmisoikeuksien puuttumisesta kärsivät ihmiset, tai järjestöt, jotka vilpittömästi pyrkivät vähentämään sortoa ainakin omilla vastuualoillaan. Monet suurvallat, jotka ovat suurimmaksi osaksi vastuussa maapallomme riistosta ja ihmisten sortamisesta, ja noiden suurvaltojen poliitikot tekevät yleensä vain tekopyhiä ihmisoikeuslupauksia, jotka ovat ristiriidassa niiden diplomaattisen ja sotilaallisen toiminnan sekä sellaisen "oikeusvaltion" kanssa, jonka taakse niillä on tapana piilottaa kansalaisista ja heidän oikeuksistaan piittaamattomien mahtavien taloudellisten ryhmittymien alhaisia etuja.
Hedkvist Petersenin mietintö (A5-0381/2000)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, kun olin edelleen minua Milanosta Strasbourgiin kuljettaneen lentokoneen ohjaamossa ja jatkoin juttelua lentäjän kanssa - muistan myös hänen nimensä, joka oli Antoine - ilmaisin hänelle lentoliikennettä koskevat huoleni sanomalla: "Mutta onko varmaa, ettei lento jonakin kertana olekaan turvallinen? Ettei onnettomuuksia tapahdu?" "Mutta mitä puhuttekaan, jäsen Fatuzzo!" vastasi lentäjä. "Lentokone on turvallisin liikenneväline mitä on olemassa! Enemmän onnettomuuksia tapahtuu maantieliikenteessä. Auto on liikennevälineistä se, joka aiheuttaa kaikkein eniten kuolemantapauksia ja loukkaantumisia."
Suhtaudun siis erittäin myönteisesti tähän asiakirjaan - ja annoin sille puoltavan ääneni - jolla Eurooppa toteuttaa konkreettisen toimen maantieliikenteessä sattuvissa onnettomuuksissa aiheutuvien erittäin suurien vahinkojen vähentämiseksi.

De Rossa
Arvoisa puhemies, haluaisin puhua tästä mietinnöstä, koska Euroopan unionin on välttämätöntä löytää tehokkaampi keino varmistaa, että ne jäsenvaltiot, jotka tekevät sitoumuksia elämän ja kuoleman kysymyksissä, todellakin noudattaisivat tekemiään sitoumuksia.
Mietinnössä korostetaan, että 1990-luvulla liikenneonnettomuuksien määrä laski Euroopan unionissa 26 prosentilla. Irlannissa laskua on kuitenkin tapahtunut 13 prosenttia. Meillä on kolmanneksi korkein liikenneonnettomuuksien määrä Euroopan unionissa, ja meillä on korkein kuolleisuus Euroopan unionissa.
Vasta viime elokuussa kansallinen turvallisuusneuvosto osoitti, ettei sen tietojen mukaan ole olemassa minkäänlaista poliittista sitoumusta, joka konkreettisesti liittyisi liikenneturvallisuuteen. Se arvioi, että niistä 62 000 nuoresta, jotka istuivat loppututkintoon tähtäävässä kokeessa kesäkuussa 2000, kahdeksan vuoden sisällä 1000 olisi kuollut tarpeettomissa auto-onnettomuuksissa. Tämä on minusta irvokas tilanne, jollaista Euroopan unionin ei yksinkertaisesti pitäisi sallia. Jos jäsenvaltiot tekevät sitoumuksia toteuttaakseen asioita, jotka koskevat elämää ja kuolemaa, niin meidän pitää löytää keinot varmistaa, että ne noudattavat näitä sitoumuksia.

Darras
. (FR) Onnitteluni esittelijä Petersenille hänen vakavasti otettavan, perusteellisen ja uudistavan työnsä johdosta. Tieliikenneturvallisuus on nimittäin vakava aihe, jota ei pidä käsitellä tekopyhästi ja kielellisiin tehosteisiin turvautuen (minkä kollegamme onkin selvästi välttänyt).
Jotkut täällä parlamentissa tosin turvautuvat niihin vaatiakseen toissijaisuusperiaatteen vahvistamista ja jotta jäsenvaltiot saisivat itse päättää liikenneturvallisuudesta haluamallaan tavalla. Minä puolestani olen asiasta samaa mieltä kuin esittelijä, joka tunnustaa, että liikenneturvallisuus on ala, jolla EU ja kansalliset viranomaiset sekä alueelliset ja paikalliset viranomaiset ovat yhdessä vastuussa tieliikenneturvallisuuden parantamisesta, vaikka hän tosin tunnustaa myös jäsenvaltioiden vahvan aseman alalla. Jäsenvaltioiden väliset suuret erot etenkin nopeusrajoitusten ja veren sallitun alkoholipitoisuuden osalta eivät nimittäin ainakaan auta vähentämään tieliikenneonnettomuuksia Euroopassa! (Liikenneonnettomuudet ovat lasten ja alle 45-vuotiaiden aikuisten tavallisin kuolinsyy Euroopan unionissa).
Sen vuoksi minusta on esittelijän tavoin tärkeää, ettei komissio tyydy vain antamaan veren alkoholipitoisuutta koskevaa suositusta vaan rajoittaa sen selkeästi 0,5 milligrammaan millilitralta. Myös uusien autojen arviointiohjelma (EuroNCAP) vaatii lisätukea. Tukea voitaisiin antaa etenkin direktiiviehdotuksen muodossa. Samalla tavoin meidän on harkittava luonnon ja tieliikenneturvallisuuden välisen nykyisen yhteyden vahvistamista (jotta se motivoisi meitä tarkistamaan esimerkiksi maantieliikenteen liikennemerkkijärjestelmää ja lisäämään sen turvallisuutta).
Meidän kaikkien on kannettava vastuumme, mitä esittelijä juuri ehdottaakin aloitteessaan, josta kaikki kunnia hänelle. Näin ollen äänestän mietinnön puolesta.

Collins
. (EN) Haluaisin kiittää Hedkvist-Petersenia hänen perinpohjaisesta mietinnöstään, jossa käsitellään meitä kaikkia suuresti huolestuttavaa aihetta. Tilastot ovat kerrassaan järkyttäviä: 42 000 kuolemantapausta EU:n teillä joka vuosi ja arviolta 1,7 miljoonaa enemmän tai vähemmän loukkaantunutta.
On selvää, että tämä aihe edellyttää kaikkien osapuolten yhteistä ponnistelua: EU:n, kansallisten ja paikallisten viranomaisten sekä monien vapaaehtoisjärjestöjen ponnisteluja sekä aloitteita liikenneonnettomuuksien aiheuttaman ongelman käsittelemiseksi.
Kuolemaan johtaneiden onnettomuuksien määrä vaihtelee suuresti eri jäsenvaltioiden välillä niin, että luku vaihtelee 60 hengestä 243 henkeen miljoonaa asukasta kohden, ja keskiarvo EU:n alueella on 116. Kotimaassani Irlannissa liikenteessä kuolee joka vuosi 129 ihmistä miljoonaa asukasta kohden. Minusta on erityisen järkyttävää, että liikenneonnettomuudet ovat EU:ssa yleisin kuolinsyy lasten ja alle 45-vuotiaiden keskuudessa.
Tilanne on sietämätön. Luvut osoittavat selvästi, että kuolemaan johtaneiden onnettomuuksien määrää voidaan laskea voimakkaasti koko EU:n alueella. On ratkaisevan tärkeää, ettei sitoumuksemme säästää liikenteessä ihmishenkiä, erityisesti nuorten, merkitse pelkästään tyhjiä lupauksia. Tarvitaan asianmukaisia varoja, joita suunnataan unionissa ennakoiviin menettelytapoihin, joiden avulla autetaan yksittäisiä jäsenvaltioita parantamaan liikenneturvallisuuttaan.
Tällä hetkellä komission liikenneturvallisuusbudjetti on 8 miljoonaa euroa vuodessa. Mielestäni komission pitää antaa vahva merkki päättäväisyydestään vähentää liikenneonnettomuuksien uhrien määrää. Haluaisin kehottaa komissiota korottamaan tuntuvasti liikenneturvallisuutta koskevaa budjettikohtaa ja todellakin rohkaisemaan jäsenvaltioita seuraamaan esimerkkiä.
Liikenneonnettomuuksien vähentämiseen käytetyt rahat menevät hyvään tarkoitukseen. Puutteellinen liikenneturvallisuus maksaa yhteiskunnalle ja jäsenvaltioille paljon. Ihmistragedia on mittaamaton, mutta vahinkoja on pyritty ilmaisemaan määrällisesti, ja pyrkimykset osoittavat, että liikenneonnettomuuksista koituvat mittavat kulut lääkinnällisen hoidon ja ensiavun, omaisuuden vahingoittumisen ja tulojen menetyksen muodossa nousevat vuodessa noin 100 miljardiin euroon.
Asiat kulkevat varmasti oikeaan suuntaan. 1990-luvulla liikenneonnettomuuksien määrä laski EU:ssa 26 prosenttia. Tätä suuntausta on ylläpidettävä ja vahvistettava.
Parlamentti on johdonmukaisesti katsonut, että yksi liikennepolitiikkaan liittyvistä merkittävimmistä poliittista päämääristä on antaa etusija kaikkien liikennemuotojen turvallisuuden parantamiselle sekä hankkia tarvittavat taloudelliset varat tähän tarkoitukseen. Kuolemantapauksien ja vaurioiden määrä Euroopan teillä ei ole ennalta määrätty asia. Meidän pitää tehdä liikenneturvallisuuden parantamisesta poliittinen prioriteetti ja hankkia asianmukaiset rahoituskeinot.

Esclopé
. (FR) Vaikka kaikki tuomitsevat yksimielisesti eri jäsenvaltioiden korkeat liikenneonnettomuusluvut, EDD-ryhmä ei voi olla täysin samaa mieltä esittelijä Hedkvist Petersenin kanssa keinoista, joita hän esittää mietinnössään liikenneonnettomuuksien vähentämiseksi. Eurooppalaisen yhteistyön, rahan ja pakkotoimenpiteiden lisääminen ei nimittäin tuo ratkaisua ongelmaan. Tällainen toimenpiteiden sekoitus, jota on jo sovellettu eri laajuudessaan monissa maissa, on osoittautunut tehottomaksi.
Sitä vastoin konkreettisten toimien ja kansallisten erikoispiirteiden välisen tasapainon parantaminen saattaisi olla oikea tie, jos haluamme todellisia myönteisiä tuloksia.
Kulkuneuvoista henkilöauton käyttö ja kaikki se, mitä se edustaa, on pikemminkin koulutusta, ihmisten käyttäytymistä ja liikennekulttuuria koskeva kysymys. Kuinka siis voimme löytää yhdenmukaisia ratkaisumalleja Euroopassa?
Mielestämme Hekvist Petersenin mietinnössä kielletään toissijaisuusperiaate, jonka me pyrimme säilyttämään, emme ehdottomasti vaan siten, että voisimme toimia mahdollisimman tehokkaasti ja ottaa huomioon kaikkien jäsenvaltioiden erilaisuus kansalaistemme maksimaalisen hyödyn takaamiseksi.
Mikä on todellisten, suuria investointeja vaativien ratkaisujen toteuttamisen laita? Järkevän liikenneturvallisuuspolitiikan todellisia haasteita ovat koulutuksen uudistus (esimerkiksi jo kouluissa annettava liikennekasvatus tai hätäjarrutusopetuksen antaminen autokouluissa), myös halvimpia autoja koskevien aktiivisten ja passiivisten turvatoimien systematisointi autojen valmistajille suunnatuin verokannustimin tai infrastruktuurien muuttaminen poistamalla kaikki "mustat tieosuudet". Tämä on tietenkin paljon vaikeampaa kuin täydelliset tukahduttamistoimet, joita ovat esimerkiksi tutkan asettaminen poliisitunnuksista riisuttuun poliisiautoon täysin esteettömän kolmikaistaisen moottoritien alarinteeseen!

Titley
. (EN) Kannatan vilpittömästi sosialistikollegani mietintöä, jossa vaaditaan uusia toimia liikenneonnettomuuksien selvittämiseksi ja liikenneturvallisuuden edistämiseksi Euroopassa.
Järkyttävät tilastot osoittavat ongelman vakavuuden. On yksinkertaisesti mahdotonta hyväksyä, että jopa 42 000 ihmistä kuolee ja yli 1,7 miljoonaa ihmistä loukkaantuu Euroopan unionin teillä joka vuosi.
Luvut tietenkin vaihtelevat eri maiden välillä. Portugalissa ja Kreikassa on peräti 243 ja 212 kuolonuhria miljoonaa asukasta kohden, kun taas asteikon toisessa päässä ovat Ruotsi ja Iso-Britannia, vastaavasti 60 ja 61 kuolonuhria miljoonaa asukasta kohden. Jokaisen ihmisen kuolema on yksi liikaa. Jokainen tapaus on yksittäinen tragedia, joka raastaa yhteisöä.
Meidän pitää pikaisesti parantaa liikenneturvallisuutta autoissa käytettävien turvavarusteiden, turvavyökampanjoiden ja parempien liikennemerkkien avulla. Työväenpuolue on Britanniassa etualalla ja johtaa rattijuoppouden vastaista kampanjaa. Kansalaistemme, erityisesti nuorten, elämä on liian arvokas voidaksemme pitää sitä itsestään selvänä asiana.
Poli Bortonen mietintö (A5-0358/2000)

Eriksson, Frahm, Herman Schmid, Seppänen ja Sjöstedt
. (SV) Liikenneonnettomuudet ovat yleisin lasten ja alle 45-vuotiaiden kuolinsyy EU:ssa, mikä tekee ongelmasta tärkeän kansanterveyteen liittyvän kysymyksen. Ruotsissa yksimielinen eduskunta on päättänyt, että onnettomuuksien nollataso on liikenneturvan parantamista koskevien ponnistelujen kokonaistavoite. Liikenneturvaa koskevien tavoitteiden saavuttaminen vaatii kuitenkin uskottavia välineitä, jotta tavoitteet voitaisiin täyttää. Jotta liikenteen kuolonuhrien määrä vähenisi, lyhyellä aikavälillä tarvitaan tehokasta liikenteen valvontaa, johon kuuluu ajoneuvojen valvonta, nopeuksien valvonta nykyaikaisen kameratekniikan avulla, puhalluskokeet, silmäterän koon mittaukset, jos epäillään huumeiden käytöstä sekä turvavyön käytön valvonta. Jotta liikennekuolemien nollataso olisi realistinen, julkisen liikenteen osuuden on lisäännyttävä tieliikenteen kustannuksella.
Kannatamme mietintöä lopullisessa äänestyksessä, mutta olemme sitä mieltä, että sen yhdenmukaistamispyrkimyksissä mennään liian pitkälle. Mietintö on parlamentin tekemä aloite, jonka päätarkoituksena on vaatia liikenneturvan yhdenmukaistamista koskevia EU:n tason ehdotuksia. Mielestämme on kiitettävää, että liikenneturvaa pyritään parantamaan, mutta tähän ongelmaan ei pidä mielestämme sijoittaa EU:n voimavaroja, vaan tätä kysymystä voidaan parhaiten käsitellä jäsenvaltioiden tasolla.

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, kun olin palannut paikalleni lentokoneessa, aloin jutella viereisellä paikalla istuvan henkilön kanssa - joka oli eläkeläinen nimeltä Lino Miserotti - joka jossakin vaiheessa sanoi minulle: "Katsokaa, lennämme Düsseldorfin yli!" Katsoin ulos ikkunasta ja näin kaupungin, jonka läheisyydessä on erittäin suuria laitureita, jotka näkyvät myös huomattavan korkealta. "Mutta mitä nuo laiturit ovat?" kysyin vieressäni istuvalta eläkeläiseltä. Hän vastasi: "Ne ovat lastauslaitureita, joihin kuorma-autot ja junien tavaravaunut pysähtyvät. Se on intermodaalikeskus. Nuo intermodaalikeskukset ovat erittäin hyödyllisiä, koska kuljetus tapahtuu paremmin, nopeammin ja edullisemmin, kun tavara lastataan noille laitureille." Tästä syystä kannatin mietintöä.

Ebner
Arvoisa puhemies, halusin ilmoittaa, että äänestin Poli Bortonen mietinnön puolesta, etenkin koska tarkistus 1 hyväksyttiin. Tässä tarkistuksessa tuodaan nimittäin julki huoli siitä, että Euroopan laajuisen rautatieverkon rakentaminen ja rautatiereittien määritteleminen viivästyy. Tällä ongelmalla on aivan erityinen merkitys Alpeille - minähän olen kotoisin Alpeilta - ja etenkin Alppien kauttakulkuliikenteelle Münchenin ja Veronan välillä, ja toivomme, että komissio katsoo aiheelliseksi parlamentin nyt toistamiseen antaman hyväksynnän perusteella jouduttaa vielä asiaa koskevia valmisteluja ja keskittää ja lujittaa niitä entistä voimakkaammin, jotta tähän Alppien kiireelliseen ongelmaan löydetään ratkaisu.
Costa Paolon mietintö (A5-0345/2000)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, olin Bergamon ja Milanon välisellä hyvin vilkkaalla moottoritiellä, seurassani jälleen kerran eläkeläinen Lino Miserotti, jonka kanssa puhuin moottoritiemaksujen tasosta. Lino Miserotti sanoi minulle: "Minä olen eläkeläinen, ja minusta on oikein, että minun täytyy maksaa moottoritien käyttämisestä maksu ja osallistua siten moottoriteiden rakentamiseen ja ylläpitoon, sillä ne ovat tärkeä osa liikenneinfrastruktuuria. Olisi kuitenkin hyvä, jos työtään tekevien työntekijöiden, jotka eivät vielä ole eläkkeellä, ei tarvitsisi maksaa mitään maksuja."
Minä siis äänestin tämän asiakirjan puolesta, mutta pyydän, että tehdään ero niiden välille, jotka liikkuvat teillä työkseen, ja niiden, jotka käyttävät teitä vapaa-aikanaan: ensin mainittujen ei tarvitsisi siis maksaa niin paljon kuin jälkimmäisten.

Costa, Paolo
. (EN) Valiokunnassa hyväksytty mietintö synnytti tarkan tasapainon niiden välillä, jotka haluavat vauhdittaa liikenneinfrastruktuurin yhtenäisen hinnoittelun sekä siihen liittyvien toimien luomista, sekä niiden välillä, joiden mielestä kansalaiset eivät ole valmiita harkitsemaan uudelleen näin radikaalisti tapaa, jolla yhteiskunta maksaa liikenneinfrastruktuurista.
Esittelijä on tyytyväinen siihen tuntuvaan yksimielisyyteen, jota mietinnön sisältämät perusperiaatteet saivat osakseen, nimittäin siihen, että yhteisö on toimivaltainen luomaan yhtenäisen menetelmän liikennekustannusten laskemiseksi; ulkoiset kustannukset pitäisi sisällyttää tällaisiin arvioihin; tulot pitäisi kohdistaa ympäristövahinkojen vähentämiseen ja pitäisi rohkaista vähemmän saastuttaviin vaihtoehtoihin siirtymistä; täytäntöönpanoa pitäisi hallita toissijaisuuden avulla; käyttäjien ja saastuttajien pitäisi maksaa käytöstä samassa suhteessa; ja yhteisön vähemmän liikkuvien ja maaseudun asukkaiden kohdalla pitäisi soveltaa poikkeuksia.
Näin ollen, vaikka olenkin myötämielinen monia Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmän esittämiä konkreettisiin toimiin tähtääviä tarkistuksia kohtaan, en voi tukea niitä nyt, koska ne vaarantaisivat yksimielisyyden edellä mainituista periaatteista, ja niitä voidaan tarkastella myöhemmin yhteisen hinnoittelun toteuttamisen aikana.

Lang
. (FR) Kuten tavallista, ensi näkemältä myönteiset aikomukset saavatkin aavistamaan pahinta, kun ne sisällytetään Euroopan parlamentin mietintöön.
Tällä kertaa kyse on liikenteen perusrakenteiden hinnoittelusta. Mietintöä on kuitenkin luettava rivien välistä ymmärtääkseen, mistä tarkalleen ottaen on kysymys, jolloin parlamentin kaksi päähänpinttymää paljastuvat: ympäristöveron käyttöönotto ja sodan julistaminen tie- ja henkilöautoliikenteelle. Mietinnössä epäsuorasti tehdyn ehdotuksen ainoana tarkoituksena on nimittäin rokottaa edelleen ja jatkuvasti tienkäyttäjiä, joita jo nyt pidetään Euroopassa lypsylehminä. On jopa mahdollista, että kansallisten maanteiden tai departementtien maanteiden käytöstä ryhdytään perimään tiemaksuja ja veroa. Tämä on täysin hullu ajatus.
Jos polttoaine on liian kallista ja jos se on viisin- tai kuusinkertainen sen jalostushintaan verrattuna, mikä johtuu siitä, että 80 prosenttia hinnasta on veroa, voidaan sanoa, että tienkäyttäjä maksaa jo nyt korkeaa hintaa julkisen tieliikenneinfrastruktuurin käytöstä verrattuna siihen, mitä henkilöauto hänelle maksaa. En maininnut tässä edes kaikkia muita tiemaksuja, sillä niiden lista on liian pitkä ja hinnat liian masentavia.
Mietinnön luettuani tekee mieli kysyä, mihin ihmeeseen meidän maksamiamme veroja oikein käytetään? Ilmeisesti ei yhtään mihinkään, sillä ainakaan Ranskassa ei voida taata kansalaisten turvallisuutta, saada aikaan yhteistä hyvinvointia, ylläpitää elintasoa tai taata yhdenmukaista ja tehokasta liikennepolitiikkaa siten, että puolet kansallisista varoista käytetään julkisyhteisöjen hyväksi.
Valtion tai oikeammin valtioiden olisi ensin vähän harkittava rahojemme käyttökohteita, ennen kuin ne antavat Brysselille minkäänlaista toimivaltaa pahentaa tilannetta.

Vachetta
. (FR) Kannatan mietinnössä sovellettua alustavaa lähestymistapaa, jonka mukaan liikenteen perusrakenteiden hinnoittelun ulkoiset kustannukset on otettava aiemmin paremmin huomioon. Liikenteen perusrakenteita on tietenkin ehdottomasti ylläpidettävä ja uudistettava.
Millaista rahoitusmuotoa pitäisi sitten suosia? Mietinnössä korostetaan, ettei jäsenvaltioiden markkinoiden kehittämiselle pidä asettaa minkäänlaisia esteitä, toisin sanoen yritysten voittoihin ei pidä koskea. Missään nimessä ei pidä kyseenalaistaa esimerkiksi tieliikenteessä harjoitettavaa sosiaalisten oikeuksien polkemista tai pahennusta herättäviä tielupia.
Verotuksen nostamisen kieltäminen tarkoittaisi sitä, että estetään valtioita panemasta lusikkaansa pyhiin kilpailusääntöihin. Päinvastoin, "on torjuttava valtioiden välisiä kilpailun vääristymiä", kuten esittelijä suosittelee. Yhdessäkään mietinnön kohdassa ei mainita julkisen sektorin osuutta yhteiskunnallisten tarpeiden tyydyttäjänä, vaan päinvastoin ainoastaan markkinoiden ja yksityisyritysten rooli sekä liikenteen perusrakenteiden rakentamisessa että niiden hoidossa.
Näin olen liikenteen perusrakenteiden käyttäjät ovat ainoa maksuryhmä, joka on selkeästi määritelty mietinnössä. Siksi en aio äänestää sen puolesta.
Karamanoun mietintö (A5-0373/2000)

Miranda
. (PT) Olemme samaa mieltä joistakin mietinnössä mainituista näkökohdista, erityisesti liikenteen infrastruktuurin kehittämisestä ympäristöllisesti kestäväksi sekä kansalaisten liikkumisoikeuden säilyttämisestä ja vahvistamisesta ja yleishyödyllisten kuljetuspalvelujen saatavuudesta, vaikka mielestämme päätöslauselmassa pitäisi kiinnittää enemmän huomiota näihin asioihin.
Lisäksi vastustamme yhteisön perusteiden laatimista siten, että niissä kohdellaan kaikkia liikennevälineiden käyttäjiä samalla tavoin eikä oteta huomioon jäsenvaltioiden erilaisia infrastruktuureja.
Näiden syiden takia emme voi äänestää mietinnön puolesta.

Raschhofer
. (DE) Politiikassa on kehitettävä järjestelmä, jolla helpotetaan liikennemuotojen kustannusten todenmukaisuuden periaatetta lyömään itsensä läpi. Tämä päätöslauselma on yksi tärkeä askel ja siinä kehotetaan komissiota esittämään lopultakin konkreettisia ehdotuksia.
Liikenneongelmat voidaan ratkaista vain, jos niistä sovitaan yhteisesti Euroopassa. Edustan maata, jolle Alppien kauttakulkuliikenne aiheuttaa huomattavia ongelmia, ja vaadin unionia paneutumaan entistä syvällisemmin tähän kysymykseen. Unioni ei ole toistaiseksi ottanut vastuutaan riittävän vakavasti.
Eri liikennemuotojen kesken voidaan käydä oikeudenmukaista kilpailua vain, jos myös ulkoiset kustannukset voidaan sisällyttää hintoihin. Ekologiset ja maantieteelliset näkökohdat on ehdottomasti otettava huomioon tässä yhtenäisessä järjestelmässä. Tämä kaikki on ympäristön ja väestön etujen mukaista.

Sacrédeus
. (SV) En voi toissijaisuus- ja demokratiaperiaatteen vuoksi ajatella, että Euroopan unionille myönnettäisiin verotusoikeus. Tämä koskee myös liikennealaa.
Esitetyt ehdotukset nostaisivat Alankomaiden hallituksen laskelmien mukaan bensiinin hintaa vielä 15 prosenttia ja dieselin hintaa 21 prosenttia sekä keskipitkien junamatkojen ja kaukojunaliikenteen lippujen hintoja lähes 50 prosenttia.
Siitä on selkeitä ja todella tuhoisia seurauksia jo nyt kärsimään joutuneille Ruotsin haja-asutuslääneille, esimerkiksi Taalainmaalle, jossa lähtömuutto ja väestön väheneminen on huomattavan laajaa.
Esittelijä haluaa ottaa käyttöön uusia valtiollisia veroja ja EU:n veroja sekä tie-, rautatie- ja lentoasemamaksuja, autovakuutuksia, kuorma-autoja ja linja-autoja koskevia maksuja, bensiini- ja dieselmaksuja. Saadut varat menisivät osaksi jäsenvaltioiden hallituksille, jolloin ne sijoitettaisiin infrastruktuuriin tehtäviin investointeihin, osaksi komission vapaaseen käyttöön.
Jos Euroopan parlamentti ja ministerineuvosto hyväksyisivät päätöslauselman, EU:lle annettaisiin oma suora verotusoikeus, joka vastaisi varsinaista valtiolle kuuluvaa verotusoikeutta. Ruotsin kristillisdemokraatit eivät tahdo edistää sellaista kehitystä.
Olen erittäin huolestunut siitä, että ihmisiä ja tavaroita koskevan liikenteen kustannuksia nostettaisiin entisestään. On selvää, että sen vaikutukset iskisivät armottomasti ja kaikkein voimakkaimmin haja-asutuslääneihin. Sitä paitsi on tuskin Euroopan yhteisöajattelun mukaista hankaloittaa ja tehdä huomattavasti kalliimmaksi sitä, että ihmiset tapaavat toisiaan niin omissa kotimaissaan kuin ulkomaillakin.

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, mietinnössään jäsen Karamanou puhui paljon kiintiöistä. Minä pidättäydyin äänestämästä. Miksi? Olen toiminut Italian eläkeläisten puolueen sihteerinä vuodesta 1983, ja vuodesta 1983, vaikka edustankin eläkeläisten puoluetta, minulle on sanottu: "Mutta te ette ole eläkeläinen! Te olette liian nuori, ette te ole eläkeläinen." Tämä on ilahduttavaa, mutta olen monesti ärsyyntynyt, koska olen pohtinut itsekseni: "Mitä, eikö henkilö, joka ei ole eläkeläinen, muka voi puolustaa eläkeläisiä?"
Ajatteletteko te, arvoisa puhemies, että minä en voi puolustaa eläkeläisiä päättäväisesti, vakaumuksellisesti ja lujasti, koska en vielä ole eläkkeellä? Ja että me miehet, koska emme ole naisia, emme voi puolustaa naisten oikeuksia aivan yhtä hyvin? Tästä syystä minä en suuresti kannata kiintiöitä!

Mann, Thomas
Arvoisa puhemies, enemmistö PPE-DE-ryhmän jäsenistä äänesti Karamanoun mietintöä vastaan. Tämä viesti voidaan ymmärtää väärin tai sitä voidaan jopa käyttää polemiikkina meitä vastaan. Me emme tietenkään vastusta tasa-arvopolitiikkaa emmekä varsinkaan kannata naisten syrjintää. Yhdymme komission jäsen Diamantopouloun tämänaamuisen keskustelun päätteeksi esittämiin periaatteisiin. Kannatamme valtavirtaistamista elinkeinoelämässä ja julkisissa viroissa, kasvatuksen, koulutuksen ja kulttuurin aloilla. Kannatamme poliittisten verkkojen rakentamista, ja tarvitsemme eurooppalaisia indikaattoreita, esimerkiksi esikuva-analyysia. Kannatamme myös konkreettisia toimia ja toimenpiteitä, joita EU:n jäsenvaltiot toteuttavat. Olemme osoittaneet sen toteen maissa, joissa vastuu on kristillisdemokraateilla ja konservatiiveilla. Meidän puolueissamme naiset ovat todistettavasti päässeet johtoasemiin. Esimerkiksi Saksassa minun puoluettani CDU:ta johtaa nainen, ja PPE-DE-ryhmässä huomattava määrä kansallisten valtuuskuntien johtajista on naisia. Tavoitteesta eli tasa-arvon toteuttamisesta ei ole mitään epäilystä; kollegoideni ja minun tänä aamuna esittämät puheenvuorot todistavat sen.
Esittelijä Karamanou ja hänen sosialistinen ryhmänsä eivät kuitenkaan olleet valmiita tukemaan tarkistuksiamme, joissa torjuttiin Euroopan laajuisten kiintiöiden käyttöönotto. Euroopan unionin jäsenvaltioissa on erilaisia järjestelmiä, joilla varmistetaan naisten asianmukainen osuus päätöksenteossa. Toisin kuin mietinnössä esitetään, siitä eivät kuitenkaan päätä hallitukset vaan puolueet, kun nämä laativat ehdokasluettelonsa. Näin asian pitäisi olla jatkossakin; näin noudatetaan läheisyysperiaatetta. Pyrkimykset syyttää ryhmääni siitä, että enemmistö hylkäsi Karamanoun mietinnön, koska vastustaisimme muka naisten ja miesten tasapainoista osallistumista päätöksentekoprosessiin, ovat siten ehdottomasti tuomittuja epäonnistumaan. Arvoisa puhemies, ei riitä, että ajatukset ja aloitteet ovat oikeasuuntaisia, vaan ennen kaikkea myös yksityiskohtien on oltava oikein.

Bordes, Cauquil ja Laguiller
. (FR) Äänestimme luonnollisesti oikeiston tekemää tarkistusta vastaan, sillä oikeiston mielestä mietinnössä esitetty ehdotus on liioiteltu. Ehdotuksen mukaan sekä naisten että miesten edustuksen on oltava valituissa elimissä vähintään 40 prosenttia.
Hyväksyimme Karamanoun mietinnön kiistellyn kohdan, vaikka olemmekin vakuuttuneita siitä, ettei kiintiöiden asettamisella voida todellakaan ratkaista naisten epätasa-arvoista asemaa päätöksenteossa eikä ainakaan heidän yhteiskunnallista epätasa-arvoaan yleensä.

Banotti
. (EN) Äänestin Karamanoun mietinnön puolesta. Mietinnöt ja tähän keskusteluun osallistuminen muistuttavat meitä siitä, että eräät pahimmista peloistamme ovat perusteltuja.
Syrjintää esiintyy edelleen, ja se synnyttää edelleen naisissa tarpeen näyttää, jotta he onnistuisivat rikkomaan piilossa olevien ennakkoluulojen tiiviin järjestelmän ja saavuttamaan menestystä poliittisissa, kaupallisissa ja muissa organisaatioissa.
Myönteisiä toimia tarvitaan niin kauan, kunnes todellinen tasa-arvo on saavutettu, eikä ainoastaan loistavien kykyjen keskuudessa, vaan myös hieman heikompien joukossa.
Naiset ovat maailmanlaajuisesti aliedustettuina kaikkialla, missä tehdään päätöksiä.

Alyssandrakis
. (EL) Kolmannen vuosituhannen alussa kapitalistisessa järjestelmässä elävät naiset ponnistelevat edelleen saadakseen edes muodollisen osallistumisoikeuden, minkä sosialismi on antanut naisille jo vuosisadan alusta lähtien. Kreikan kommunistisen puolueen arvio on, että naisten vajavainen osallistuminen päätöksentekoon ei ole vain demokratian ongelma, vaan osoitus yhteiskunnallisesta epätasa-arvosta ja työväenluokan hyväksikäytöstä. Tästä syystä ongelma koskee pääasiassa laajoihin kansankerroksiin kuuluvia naisia.
Vaikka päätöslauselmassa ollaan muka kiinnostuneita perhedemokratiasta, todellisuudessa kiinnostuksen kohteena on täystyöllisyyden kumoaminen (tämä myönnetään ehdotuksessa suoraan) sekä hyvinvointipalveluiden vähentäminen ja yksityistäminen. Lisäksi on käynyt selväksi, että EU:n niin kutsuttu yhtäläisten mahdollisuuksien politiikka ja eri ohjelmat ovat vain väline, jolla edistetään kapitalistista rakennemuutosta. Niiden tavoitteena on taakkojen tasajako ja perheiden sosiaalipalveluiden heikentäminen, ne vahingoittavat laajoja kansankerroksia, käytännössä huonontavat naisten tilannetta ja ovat tämän takia syynä siihen, että naiset eivät osallistu yhteisiin asioihin.
Naiset saavat heille sekä perheessä että poliittisessa ja yhteiskunnallisessa elämässä kuuluvan aseman vain osallistumalla massojen joukkoliikkeeseen, joka taistelee kumotakseen politiikat, jotka ovat vastuussa heidän aliedustuksestaan. Naisten todellista osallistumista ei pystytä saavuttamaan kiintiöillä toimielimissä, jotka toimivat heidän etujansa vastaan ja ajavat osa-aikatyötä, terveyden, hyvinvointipalveluiden ja koulutuksen yksityistämistä, työajan lisäämistä ja eläkeiän nostamista.
Olemme eri mieltä puolueiden pakottamisesta kiintiöjärjestelmiin, koska ne ovat järjestöjä, joihin osallistutaan vapaaehtoisesti ja joilla on yksinoikeus omaan rakenteeseensa ja toimintaansa. Kiintiöjärjestelmien pakollinen käyttöönotto puolueissa merkitsisi puuttumista niiden sisäisiin asioihin ja poliittisen järjestön kollektiivisen tahdon loukkaamista.
Emme vastusta hallinnollisia toimenpiteitä, jotka koskevat naisten osallistumista päätöksentekoelimiin, jos niihin yhdistyy vastaava kansan etuja ajava politiikka, jotta ne toimisivat tehokkaasti sen puolesta, että poistettaisiin esteet monien naisten osallistumiselta. Vastakkaisessa tapauksessa hallinnolliset toimenpiteet aiheuttavat itsepetosta ja johtavat harhaan. Tästä syystä emme voi tukea sellaisia yksittäisiä hallinnollisluonteisia toimenpiteitä, joita päätöslauselmassa ehdotetaan.
Näistä edellä mainituista syistä Kreikan kommunistinen puolue pidättäytyy äänestämästä.

Vachetta
. (FR) Hyväksyn mietinnön, koska sen ansiona on ottaa uudelleen esiin naisten osallistumista politiikkaan koskeva jatkuva ongelma. Mietinnössä korostettiin täysin perustellusti, että koulutus on välttämätön väline stereotyyppisten sukupuoliroolien torjunnassa sekä tyttöjen ja poikien tasa-arvoisessa koulutuksessa aina varhaisesta iästä asti.
Mietinnöstä puuttuu kuitenkin kaksi mielestäni tärkeää näkökohtaa. Ensimmäinen on taloudellinen: niin kauan, kun ensisijaisesti naiset kärsivät talousjärjestelmästä, jossa heille tyrkytetään osa-aikatyötä, lisäpalkkaa ja epävarmuutta, heidän osallistumisensa politiikkaan jää vain aikomukseksi.
Toinen näkökohta on poliittinen: mietinnössä olisi voitu edes ehdottaa sellaista valitun asemaa, joka mahdollistaisi, että valittujen mandaatit voitaisiin uusia, mikä mahdollistaisi työntekijöiden vaihtuvuuden naisten asemaa edistävään suuntaan. Myös päällekkäiset mandaatit olisi kokonaan kiellettävä, ja myös mandaatin uusimisen kestoa voitaisiin rajoittaa.
Seppäsen mietintö (A5-0384/2000)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, viime viikolla kävin tapaamassa erästä eläkeläistä Bergamon laaksossa sijaitsevassa kylässä: hänen nimensä on Giuseppe Carminati ja hän on metsuri. Hän sanoi minulle: "Minä vietän suuren osan ajastani yksin vuorilla, metsissä, toisinaan öisin, koska jos puun kaataa täysikuun aikaan, se palaa paremmin" - näin hän sanoi minulle, mutta olin tiennyt tämän jo kauan - "ja tunnen silloin itseni kovin yksinäiseksi. Nyt kun Euroopan parlamentti kuitenkin äänestää metsäteollisuuden tuotteille annettavasta tuesta, sanokaa parlamentin puhemiehelle teidän kaikkien edustajana, että koen Euroopan parlamentin olevan lähempänä minua työssäni metsurina. Myös öisin täysikuun aikaan minusta tuntuu, että minulla on seuranani rouva Fontaine, ja siksi työ tuntuu minusta kevyemmältä."

Alavanos
. (EL) Seppäsen mietintö metsäperustaisesta teollisuudesta ja siihen liittyvästä teollisuudesta on oikeansuuntainen, ja siinä yritetään ylittää kaupallisen kilpailukyvyn ahtaat rajat ja luoda laajempi ja syvällisempi näköala Euroopan metsiin. Erityisen tärkeää on:
metsäteollisuuden kehittäminen kestävän kehityksen puitteissa,
luonnonvarojen uusiutuvuuden turvaaminen,
metsästrategian laatiminen ja siihen vaikuttavien yhteisön eri politiikkojen yhteensovittaminen,
tutkimuksen edistäminen ja metsästä saatavien tuotteiden hyödyntäminen moniin tarkoituksiin, esim. terveydenhoitoon.
Täytyy korostaa, että Välimeren ja Balkanin metsille on annettava erityinen merkitys, aiemmin ne olivat elinkeinon lähden monille yhdyskunnille, jotka nykyään ovat vaarassa hävitä. Tästä syystä tarvitaan myös erityisiä yhteisön toimintaohjelmia, jotka koskevat Välimeren ja Balkanin metsiä.

Belder
. (NL) Emme kannata Seppäsen mietintöä useammasta syystä.
Komission ja esittelijän näkemyksen mukaan kestävä kehitys on metsäsektorilla ennen kaikkea korvaavaa istutusta hakkuun jälkeen. Tämä ei kuitenkaan pidä paikkaansa. Ensinnäkään esittelijä Seppänen ei näin väittäessään huomaa luonnon monimuotoisuuden säilymisen tärkeyttä, vaikka tuotantometsä voi helposti johtaa monokulttuurin syntymiseen. Istutuksia tehtäessä on siis huomioitava lajien monimuotoisuus. Ensisijaisen tuottajan rooli monimuotoisuuden suojelussa on tärkeä, mutta vapaiden markkinoiden vallitessa tuottajaan kohdistuu usein kova paine. Siksi markkinoita täytyy rajoittaa. Tähän asiaan mietinnössä on ikävä kyllä kiinnitetty vähän huomiota.
Toiseksi mietinnössä ei kiinnitetä tarpeeksi huomiota päästöjen vähentämisen tärkeyteen. Puun polttaminen ei ole kestävä energianlähde, koska sen yhteydessä vapautuu hiilidioksidia sekä muita saasteita. On olemassa kestävämpiä vaihtoehtoja, kuten kaasutus ja kompostointi.
Lisäksi on epäilyttävää laskea metsät hiilidioksidinieluiksi, jotta päästäisiin Kioton sopimuksen päästötavoitteisiin. Puun polttaminen on nimittäin laskettava myös hiilidioksidilähteeksi.
Esittelijä ei myöskään tee oikeutta toissijaisuusperiaatteelle pyytäessään yhteisön toimia koulutuksen ja teknologian alalla ja varoja komissiolta.
Kestävä kehitys on sekä EU:n sisä- että ulkopuolella yhä tärkeämpi kilpailutekijä. Sitä täytyy siksi tukea paremmin kuin esittelijä ehdottaa.
(Istunto keskeytettiin klo 12.55, ja sitä jatkettiin klo 15.00.)

Deprez
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, puhuisin tämän iltapäivän aiheita koskevasta esityslistasta.
Tänä aamuna arvoisa puhemies nimittäin halusi ehdottaa Ferrin mietinnön käsittelyn lykkäämistä. Suostuin pitkäaikaista oleskelua varten myönnettäviä viisumeja koskevan mietinnön esittelijänä siihen, että Ferrin mietinnöstä keskustellaan tänä iltapäivänä klo 17.30. Mutta pyynnön jälkeen sain kuulla anteeksipyyntöjä usealta kollegalta, jotka ensin aikoivat ottaa osaa tuohon keskusteluun. Myös kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan puheenjohtaja Watson pyyteli anteeksi sitä, ettei olisi paikalla. PPE-ryhmän koordinaattori Pirker ja sosialistiryhmän koordinaattori Terrón i Cusi, jonka oli määrä puhua tänä iltapäivänä, pyytelivät samasta syystä anteeksi, samoin kuten Hernández Mollar, jonka oli niin ikään määrä ottaa osaa keskusteluun. Myös muutama muu kollega on ihan samassa tilanteessa.
Olen sitä mieltä, että kollegojen poisjäänti keskustelusta, jossa oli määrä käsitellä yhtä puheenjohtajavaltion prioriteetteihin kuulunutta aihetta koskevaa mietintöä, tekee mahdottomaksi sellaisen asianmukaisen keskustelun, joka olisi suotavaa kysymyksessä, jossa parlamenttia on kuultava ennen kuin neuvosto voi antaa päätöksensä. Arvoisa puhemies, näin ollen pyytäisin esittelijänä ja PPE-ryhmän puolesta mietintöni käsittelyn lykkäämistä seuraavaan istuntoon.

Posselt
Arvoisa puhemies, haluaisin vastustaa teitä, hyvä kollega Deprez. Ymmärrän tilanteenne, mutta päätimme esityslistasta vasta tämän viikon alussa, ja se, mitä kollega Ferri sanoi tänään aamupäivällä, ei suinkaan pidä paikkaansa. Hän väitti, että hänen mietintönsä olisi ollut esityslistalla tänään aamupäivällä. Lukekaa esityslista! Sen mukaan klo 17.30-18.30 vuorossa on keskustelua, ja hänen mietintönsä on luettelon lopussa yhdessä Deprez'n mietinnön kanssa. Se tarkoittaa sitä, että oli alusta alkaen selvää, että Deprez'n ja Ferrin mietinnöt käsiteltäisiin ja niistä äänestettäisiin tänä iltana, ja olen varautunut siihen, ja vaadin myös sitä. Puhemies totesi tänään keskipäivällä lisäksi, että äänestys toimitetaan klo 18.00 eikä klo 18.30, ja että ajankohtaiskeskustelu päättyy klo 17.30. Meillä on toisin sanoen puoli tuntia aikaa käsitellä aihetta. Olen sisäasioiden valiokunnan varapuheenjohtaja, ja voin sanoa teille, että jos kollegani eivät ole läsnä, käytän mieluusti heidän koko puheaikansa ja otan mieluusti kantaa Deprez'n erinomaiseen mietintöön.

Puhemies
Jäsen Posselt, tämä on ilmoitus lähes 20 minuutin mittaisesta puheenvuorosta Deprez'n mietintöä koskevan keskustelun aikana.

Schulz
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, kollega Posseltin viimeksi esittämä huomautus, uhkaus puhua 20 minuuttia Deprez'n mietinnöstä, olisi todellinen peruste siirtää nyt mietinnön käsittelyä. Varsinainen ongelma on kuitenkin jokin muu. Jäsen Posselt sanoi todellisuudessa kaiken, mitä asiasta on sanottava. Sanon aivan suoraan, että todellisuudessa pyrkimyksenä on heikentää Strasbourgin asemaa parlamentin kokoontumispaikkana - keskustelimme tästä jo kertaalleen tänään keskipäivällä ja aiemmin maanantaina ja tiistaina. Se on mahdollista tällaisilla menettelyillä.
Jäsen Posselt, vaikka rikastuttaisittekin keskustelua 20 minuutin puheenvuorolla - silloinhan minäkin voisin puhua 20 minuuttia, sillä meidänkään ryhmästä ei olisi enää muita läsnä - todellisuudessa tilanne on se, että kollega Deprez'n hyvin huolellisesti laatimasta työstä ei voitaisi keskustella parlamentissa siinä määrin kuin olisi asianmukaista. Voin siten ymmärtää, miksi kollega Deprez toivoi, että hänen mietintöään käsiteltäisiin asianmukaisesti niiden suuntaviivojen pohjalta, jotka valiokunnassa on määritelty ja joiden tulisi täyttyä täysistunnossa. Ymmärrän todellakin, että tällaisen tärkeän mietinnön käsittelyä halutaan siirtää, ja suosittelen omalta osaltani, että jäsen Deprez'n pyyntöön suostutaan.

Puhemies
Nyt ei aloiteta keskustelua menettelykysymyksestä: nyt kuunnellaan ehdotus, yksi vastustava kannanotto ja yksi puoltava kannanotto. Kommenttina jäsen Deprez'n sanoihin minun on todettava seuraavaa. Jäsen Deprez, te pyysitte ryhmänne puolesta keskustelun lykkäämistä. Sen jälkeen kuulimme teidän omaan ryhmäänne kuuluvan jäsen Posseltin puheenvuoron, jossa esitettiin eriävä näkemys. Joka tapauksessa tämä on toissijainen ongelma, koska työjärjestyksen 146 artiklan mukaan tällaisesta asiasta ei päätetä nyt. Emme voi nyt äänestää tästä asiasta. Teillä on mahdollisuus pyytää ja ehdottaa - kuten poliittinen ryhmä tai vähintään 32 jäsenen ryhmä voi tehdä - keskustelun alussa tällaisen keskustelun lykkäämistä määrättyyn ajankohtaan parlamentin työssä. Nyt se ei ole mahdollista. Te voitte esittää tämän ehdotuksen ryhmän puolesta vasta, kun keskustelu alkaa klo 17.30, ette nyt.

Deprez
Anteeksi vain, arvoisa puhemies, mutta tässä tapauksessa Ferrin mietintöön olisi tänä aamuna pitänyt soveltaa samaa sääntöä. Ferrin mietinnön käsittelyä lykättiin tänä aamuna, vaikkei sen olisi pitänyt olla mahdollista, jos noudatan tulkintaanne parlamentin työjärjestyksestä. Näin ollen jos lykkääminen on ollut mahdollista Ferrin mietinnön kohdalla, en näe syytä siihen, miksei se olisi mahdollista myös nyt, kun sitä pyydän, jotta tämän iltapäivän aiheet saataisiin hyvään järjestykseen. En pyydä mitään erikoiskohtelua, vaan ainoastaan tänä aamuna toteutetun menettelyn soveltamista.

Puhemies
Minäpä en noudatakaan tämän aamun menettelyä vaan 146 artiklaa, jonka luen teille jäsen Fordin ja muiden suosionosoituksista huolimatta: "Poliittinen ryhmä tai vähintään 32 jäsentä voi keskustelun alussa esittää esityslistan kohtaa koskevan keskustelun lykkäämistä määrättyyn ajankohtaan. Esityksestä äänestetään välittömästi", eli ei nyt vaan klo 17.30.

KESKUSTELU TÄRKEISTÄ, AJANKOHTAISISTA JA KIIREELLISISTÄ ASIOISTA
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana keskustelu tärkeistä, ajankohtaisista ja kiireellisistä asioista.

Entisten punaisten khmerien oikeudenkäynti Kambod&#x017E;assa
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista päätöslauselmaesityksistä:
B5-0055/2001 Belder EDD-ryhmän puolesta punaisten khmerien oikeudenkäynnistä;
B5-0057/2001 Maaten ELDR-ryhmän puolesta punaisten khmerien oikeudenkäynnistä;
B5-0063/2001 Hautala, Maes, Gahrton ja McKenna Vihreät/ALE-ryhmän puolesta punaisten khmerien oikeudenkäynnistä;
B5-0070/2001 Tannock ja Posselt PPE-DE-ryhmän puolesta punaisten khmerien oikeudenkäynnistä;
B5-0075/2001 Randzio-Plath, Van den Berg, Corbett ja Iivari PSE-ryhmän puolesta kansainvälisestä rikostuomioistuimesta Kambod&#x017E;assa;
B5-0080/2001 Vinci, Herman Schmid ja Manisco GUE/NGL-ryhmän puolesta Kambod&#x017E;an punaisten khmerien oikeudenkäynnistä.

Belder
Arvoisa puhemies, vihdoinkin on koittanut hetki, jolloin punaisten khmerien hirmuvallan johtajat joutuvat "kansainvälisen" tuomioistuimen eteen. Olemme iloisia, että Kambod&#x017E;an kansalliskokous on hyväksynyt ehdotuksen yksimielisesti, ja toivomme, että tehdyt päätökset sisällytetään mahdollisimman pian lainsäädäntöön.
Onhan etenkin uhrien omaisten kannalta sietämätöntä, ettei vielä yhtäkään punaisten khmerien johtajaa ole rangaistu rikoksistaan ja että hirmuvallan aikaiset päätekijät elävät yhä vapaina kansalaisina Kambod&#x017E;assa, puhumattakaan siitä, että entisiä punaisia khmerejä kuuluu hallitukseen.
Hyväksytyn lakiehdotuksen sisällöstä meidän on kuitenkin pakko tehdä muutamia kriittisiä reunahuomautuksia. Yhdistyneiden Kansakuntien ja Kambod&#x017E;an välillä vuosikausia jatkuneen köydenvedon jälkeen on selvää, että tämä ratkaisu on horjuva kompromissi. Juuri ne juridiset kohdat, joita vastaan YK:n asiantuntijat esittivät vetonsa jo kolme vuotta sitten tekemässään lausunnossa, sisältyvät nyt hyväksyttyyn ehdotukseen. Maan hallitus, joka ei ole syytön, on tässä asiassa saavuttanut neuvotteluissa haluamansa.
Kambod&#x017E;an hallitusjohtajien epäilyttävät julkilausumat viittaavat yrityksiin hidastaa ja hankaloittaa oikeudenmukaista oikeuskäsittelyä. "Johtava periaate tämän lain takana", sanoi laista vastuussa oleva ministeri Sok An hiljattain, "on vakauden ja rauhan säilyttäminen maassa." Toisin sanoen niitä entisiä punaisia khmerejä, joiden todistus voi vaarantaa pääministeri Hun Senin hallituksen nykyisen vakauden, ei tule viedä oikeuteen. Myös kuningas Sihanouk suojelee vastahakoisia vallanpitäjiä teeskennellen, että "vakaus on tärkeämpää kuin kosto".
Lopuksi, arvoisa puhemies, pyydämme kansainvälistä yhteisöä sekä Kambod&#x017E;aa huolehtimaan, että punaisten khmerien, jotka ovat murhaajia, oikeuskäsittelyt suoritetaan nopeasti, rehellisesti sekä täydellisesti ja että tuomioistuin ei muutu viihdeareenaksi!

Maaten
Arvoisa puhemies, jäsen Belder osui mielestäni äskeisessä puheenvuorossaan naulan kantaan. Tietysti on ilahduttavaa, että oikeudenkäynti vihdoin toteutuu. On tärkeää, että Kambod&#x017E;a käy kiinni menneisyyden henkiin, jotka eivät vieläkään jätä sitä rauhaan. Emme kuitenkaan ole innoissamme siitä, mitä Kambod&#x017E;assa tulee tapahtumaan. Kyseessä on tilanne, jossa vähän on parempi kuin ei mitään. Emme voi tehdä juuri muuta kuin hyväksyä ehdotuksen. Kambod&#x017E;an parlamentti on hyväksynyt ehdotuksen. Emmehän me voi silloin sanoa, ettei asiaa saa hoitaa näin, vaikka meitä epäilyttää kyllä kovasti tapa, jolla asiaa ajetaan.
Ensinnäkin Kambod&#x017E;an jokaisella tuomioistuimella on varmasti ongelmia oman riippumattomuutensa takaamisessa. Tässä tapauksessa kambod&#x017E;alaiset tuomarit nimittää Cambodian Supreme Council of Magistracy (Kambod&#x017E;an korkein tuomarineuvosto), jonka toimintaa valvoo hallitseva puolue. Kuinka riippumattomia tuomarit voivat asiassa olla? Tietysti voidaan nimittää kansainvälisiä tuomareita, ja heillä varmasti onkin oma roolinsa oikeuskäsittelyissä, mutta onko se rooli niin vahva, että punaisten khmerien uhreille käy selväksi, että annetut tuomiot todella ovat puolueettomia ja pohjautuvat siihen tilanteeseen, joka punaisten khmerien hallitessa vallitsi? On tietysti hyvin erikoista, että pääministeri on vapauttanut oikeuskäsittelyistä henkilöitä - kuten Ieng Saryn - jotka olivat tärkeitä tekijöitä Pol Potin aikana, ja että tämä vapautus tulee Hun Seniltä eikä miltään tuomioistuimelta.
Olemme iloisia siitä, että tämä oikeudenkäynti toteutuu, mutta seuraamme sen kulkua hyvin epäluuloisina. Vasta kun oikeusistunnot ovat ohi, voimme päätellä, oliko oikeudenkäynti hyvä vai huono asia. Toivomme siis, että kaikki sujuu hyvin, mutta epäilemme sitä kovasti.

McKenna
Arvoisa puhemies, suhtaudun erittäin myönteisesti sellaisten tuomioistuinten perustamiseen, joissa kuulustellaan punaisten khmerien entisen kommunistisen hallinnon epäiltyjä henkilöitä. Tämä on tärkeää, jotta Kambod&#x017E;a kykenisi kulkemaan eteenpäin kohti sellaista tulevaisuutta, jossa Kambod&#x017E;an kansaan kohdistettuihin vastenmielisiin rikoksiin syyllistyneet viedään oikeuden eteen.
Punaiset khmerit olivat 1900-luvulla yksi pahimmista ihmisoikeuksien rikkojaryhmistä, joka oli vastuussa arviolta 1,72 miljoonasta kuolonuhrista lyhyen, neljän vuoden valtakauden aikana. Vaikka kannatankin tuomioistuinten perustamista, minulla on kuitenkin muutamia varauksia asiasta. Meidän on syytä muistaa, että vallassa olevan Kambod&#x017E;an kansanpuolueen jäsenet, joihin kuuluu myös pääministeri Hun Sen, olivat kerran punaisten khmerien aktivisteja, jotka palvelivat diktaattori Pol Potin alaisuudessa. Hun Sen on jo päättänyt, ketkä voidaan viedä oikeuden eteen ja ketkä ei, ja näin hän asettaa minkä tahansa tuomioistuimen vallan kyseenalaiseksi. On syntynyt todellista pelkoa siitä, että useat järjestelmän vanhemmista jäsenistä saattavat selvitä rangaistuksetta, erityisesti punaisten khmerien entinen ulkoministeri Ieng Sary. Hänelle suotiin osittainen armahdus sen jälkeen, kun hän loikkasi järjestöstä vuonna 1996 yhdessä noin 10 000 kannattajan kanssa.
Kansantuomioistuin tuomitsi kuolemaan Ieng Saryn ja muut punaisten khmerien johtajat poissaolevina vuonna 1997, ja tuomion toimeenpani Vietnamin armeija, joka piti Kambod&#x017E;aa tuohon aikaan vallassa. Kuningas Sihanoukin myöntämä armahdus koskee ainoastaan tätä tuomiota, eikä se koske mitään tulevaisuudessa tehtävää tuomiota, ja siksi on tärkeää, että häntä kuulustellaan.
Yhtäkään punaisten khmerien johtajaa ei ole kuulusteltu, ja vain kaksi heistä on pidätettynä, ja yksi heistä johti Phnom Penhissa pahamaineista kidutuskeskusta, josta vain seitsemän yli 14 000 vangista selvisi hengissä.
Tuomioistuimella on epätavalliset puitteet sekä kansainvälisten että kambod&#x017E;alaisten tuomareiden ja syyttäjien osallistumisen kannalta. Yleensä muissa sotarikosoikeudenkäynneissä on vain ulkomaisia tuomareita ja syyttäjiä. Tilanne on vielä huolestuttavampi siksi, että vaikka Phnom Penhin johtaman hallitsevan puolueen valvoma elin, Cambodian Supreme Council of the Magistrate (Kambod&#x017E;an korkein tuomarineuvosto) karsii YK:n nimittämiä tuomareita, YK:lla ei ole minkäänlaista valtaa karsia Kambod&#x017E;an nimittämiä tuomareita.
Lopuksi meidän pitää tarkastella myös Kiinan osallistumista kaikkeen tähän, vaikka se onkin vakuuttanut tarjonneensa punaisille khmereille vain teknistä asiantuntija-apua maataloudessa. Kambod&#x017E;an dokumentointikeskus kaivoi hiljattain esiin todisteita siitä, että Kiina osallistui suoraan sen Phnom Penhin kuulustelu- ja kidutuskeskuksen perustamiseen, jossa kuoli tuhansia kambod&#x017E;alaisia.

Tannock
Arvoisa puhemies, täällä on sen ikäisiä ihmisiä, etteivät he ole unohtaneet niitä epätavallisia ja tuskallisia raportteja, jotka saatiin Kambod&#x017E;asta vuonna 1975, ja niiden mukana oli ilmakuvia hylätystä pääkaupungista, kun punaiset khmerit, heidän johtajansa, jotka oli koulutettu Ranskan vallankumousperinteiden mukaisin opein ja jotka noudattivat samanaikaisesti poliittista idealismia ja joukkopsykopatologiaa, siirsivät kaksi miljoonaa ihmistä kaupungista maaseudulle perustaakseen uuden yhteiskunnan aloittamalla uuden ajanlaskun "suuren" Pol Potin johdon alaisina. Sairaat kiskottiin pois sairaaloista tai jätettiin kuolemaan. Näitä seuraavat tapahtumat järkyttivät maailmaa. Ihmisoikeusrikkomukset Bosniassa, Kosovossa, Sierra Leonessa, Chilessä ja Angolassa vaikuttavat täysin mitättömiltä Punaisten khmerien vallan alaisuudessa tapahtuneisiin julmuuksiin verrattuna. Tarkoitukselliset kuolemat, joita oli miljoonasta kahteen miljoonaan, merkitsivät todellista kansanmurhaa. Jos haluamme olla täsmällisiä, ehkä me voisimme käyttää sanaa ryhmämurha, koska tarkoitus ei ollut tuhota jokin rotu, vaan kokonainen luokka, ja uhrit valittiin sen perusteella, olivatko he koulutettuja vai eivät, oliko heidän käsissään merkkejä ruumiillisesta työstä, tai jopa sen perusteella, käyttivätkö he silmälaseja.
Ei siis ole yllättävää, että Pol Potin kuoleman ja Punaisten khmerien kukistamisen jälkeen tarvitaan jonkinlaista kansallista patoutumien purkamista, mikä tapahtuisi soveltamalla oikeutta ja saattamalla syylliset vastuuseen. Itse toivon, että oikeudenkäyntejä ei rajoiteta 20 pääjohtajaan vaan laajennetaan niihin ihmisiin, jotka päivittäin pahoinpitelivät ja teloittivat uhrejaan. Mikäli kambod&#x017E;alaiset haluavat näiden oikeudenkäyntien etenevän, ja mikäli poliittinen tilanne on riittävän vakaa niiden toteuttamiseksi, silloin on täysin luonnollista, että kansainvälinen yhteisö haluaa YK:n kautta tukea heitä heidän tavoitteessaan. Meidän on kuitenkin syytä varoa tyrkyttämästä oikeutta muille valtioille erityisesti, mikäli nämä oikeudenkäynnit ovat vaarassa rikkoa sellaisen poliittisen aselevon tai sellaisen sopimuksen, joka on tuonut rauhaa tai vakautta alueelle ja toiveita paremmasta tulevaisuudesta.
Armahdukset ovat joskus välttämättömiä, joskin epämiellyttäviä. Kambod&#x017E;assa näyttää kuitenkin siltä, että kansa ja hallitus ovat valmiita ottamaan riskin edellisten armahdusten kumoamisessa oikeuden varmistamiseksi. Jos tilanne osoittautuu tällaiseksi, meidän olisi syytä toivottaa niille onnea tähän hankkeeseen.

Iivari
Arvoisa puhemies, on myönteistä, että Kambod&#x017E;an punakhmerien oikeudenkäyntiä koskeva lakiehdotus on hyväksytty maan kansalliskokouksessa ja kuningas Sihanoukin on määrä allekirjoittaa se perustuslakineuvoston käsittelyn jälkeen. Oikeudenkäyntien muodosta on sovittu YK:n ja Kambod&#x017E;an hallituksen välillä. Koska Kambod&#x017E;an oikeuslaitos on vielä hauras, oikeudenkäynnit järjestetään siten, että niissä on mukana sekä kansainvälisiä että paikallisia tuomareita. Punakhmerien kaudella tapettiin maan lakimieskunta lähes kokonaan, eikä maahan ole ehtinyt kehittyä uutta ammattitaitoisesti toimivaa oikeuslaitosta.
Kansainvälinen yhteisö on kantanut huolta siitä, että monet kansanmurhaan syyllistyneistä jäävät oikeudenkäyntiä koskevasta laista huolimatta tuomitsematta. Tämä huoli on aiheellinen. Niiden, jotka aiheuttivat Kambod&#x017E;an valtion tuhon ja sen kansan sanomattoman kärsimyksen, tulee joutua oikeudelliseen vastuuseen teoistaan. Tämän periaatteen ohella tulee kuitenkin huomioida maan tulevaisuuden ja vakauden vaatimukset. Sain itse viime kesänä havaita, kuinka tavallisten kansalaisten välillä pyritään anteeksiantoon, jotta elämä voisi jatkua. Selkeää jakoa uhrien ja vainoajien välille ei ole aina helppo tehdä. On varottava laajamittaisen koston kierteen uudelleen liikkeelle saattamista.
Vaikka Kambod&#x017E;an ongelmat ja sen verinen historia ovat vielä ajallisesti lähellä, on maassa kyetty muuraamaan edustuksellisen demokratian peruskivet. Kambod&#x017E;a on ainoana maana Kaakkois-Aasiassa poistanut kuolemanrangaistuksen. Eräs alueella työskentelevä ystäväni totesi, että tällä hetkellä Kambod&#x017E;a on Ranskan entisen Indokiinan ainoa monipuoluejärjestelmä, vaikka demokratian ja oikeusvaltion vahvistamisessa onkin vielä paljon tehtävää. Samalla kun tervehdimme ilolla oikeudenkäyntiä koskevaa lakia, meidän on määrätietoisesti tuettava maassa alkanutta myönteistä kehitystä.

Posselt
Arvoisa puhemies, olemme juuri todenneet, miten perjantain istuntojen jälkeen myös torstain istuntoja yritetään häiritä osittain siten, että kyseenalaistetaan nämä ajankohtaiskeskustelut. Haluaisin kuitenkin sanoa, että nimenomaan Kambod&#x017E;aa koskeva kysymys todistaa, miten tärkeitä ajankohtaiskeskustelumme ovat.
Kuten kollega Tannock totesi oikeutetusti, Kambod&#x017E;an kansanmurhasta vaiettiin tyystin 1980-luvulla. Kukaan ei välittänyt Kambod&#x017E;asta. Ensimmäisten suorien vaalien jälkeen vuonna 1979 Euroopan parlamentista tuli alistettujen kansojen ensimmäinen moraalinen ääni, vaikka sillä ei ollutkaan tuolloin juuri minkäänlaisia toimivaltuuksia. Se on osallistunut aivan erityisellä tavalla kambod&#x017E;alaisten kohtaloon. Muistan, miten kollegamme Otto von Habsburg - työskentelin tuolloin hänen kanssaan - toi Kambod&#x017E;aa koskevan kysymyksen säännöllisesti esityslistalle 80-luvulla. Kun kambod&#x017E;alaiset halusivat luoda suhteita Euroopan kansoihin, se tapahtui Euroopan parlamentin ajankohtaiskeskustelussa Strasbourgissa. Hiljattain kuollut poliitikko, Son San, oli demokraatti, joka kulki vaikeaa tietä yhtäältä punaisten khmerien ja toisaalta vietnamilaismyönteisen nukkehallituksen välillä, ja hän edisti askel askeleelta demokraattisen Kambod&#x017E;an uudelleenluomista ennen kaikkea EU:n ja Euroopan parlamentin tuella.
Olen hyvin iloinen siitä, että tänään voimme olettaa, että tästä hirvittävästä punaisten khmerien tekemästä kansanmurhasta rankaistaan oikeudenmukaisesti. Myönteistä on myös se - ja haluan tältä osin myöntää kollega Iivarin olevan oikeassa - että meillä Euroopan parlamentissa on mahdollisuus tukea aktiivisesti nykyisen Kambod&#x017E;an demokratiaa, oikeusvaltiota ja moniarvoisuutta. Meidän olisi kuitenkin tunnustettava tämän esimerkin perusteella, että ratkaisevaa ei ole aina ehdoton toimivalta. Luojan kiitos parlamentilla on tällä välin enemmän toimivaltuuksia myös ulkopolitiikassa kuin 20 vuotta sitten. Tärkeää on se, että ne, joilta on riistetty oikeudet, saavat moraalisen äänen, ja se on yksi parlamentin jaloimmista tehtävistä.

Nielson
. (EN) Arvoisa puhemies, komissio on täysipainoisesti tukenut Yhdistyneiden Kansakuntien ja Kambod&#x017E;an viranomaisten ponnisteluja niiden yrityksissä saavuttaa pikaisesti sopimus Punaisten khmerien tuomioistuimesta. Viime vuonna komissio kääntyi Kambod&#x017E;an hallituksen puoleen kahdenvälisesti sekä yhdessä jäsenvaltioiden kanssa ilmaistakseen tukensa oikeudenkäynnille, jolla tähdätään sopimukseen tuomioistuimesta, ja se on muistuttanut, että tuomioistuimen pitäisi täyttää kansainväliset oikeus-, rehellisyys- ja asianmukaisen oikeudenkäynnin normit.
Lainsäädännön hyväksymisessä esiintyneiden viivytysten jälkeen Kambod&#x017E;an kansalliskokous ja senaatti hyväksyivät lakiehdotuksen 15. tammikuuta 2001. Perustuslaillisen neuvoston ja kuningas Norodom Sihanoukin on nyt määrä ratifioida se.
Samalla, kun me suhtaudumme myönteisesti siihen, että sekä kansalliskokous että senaatti on hyväksynyt Punaisten khmerien tuomioistuinta koskevan lainsäädännön, meidän täytyy pitää mielessä, että odotamme edelleen Yhdistyneiltä Kansakunnilta virallista julkilausumaa tekstiehdotuksesta. On nähtävissä merkkejä siitä, että teksti ei ole täysin sopusoinnussa sen kanssa, mitä Yhdistyneiden Kansakuntien kanssa on sovittu. Siitä huolimatta sen jälkeen, kun YK sai epävirallisen käännöksen, sen ensimmäinen reaktio oli varovaisen myönteinen, ja komissio toivoo siksi, että ratkaisematta jääneet kysymykset voitaisiin ratkaista, jotta YK voisi parantaa uutta tuomioistuinta ja jotta sopimus Kambod&#x017E;an hallituksen ja Yhdistyneiden Kansakuntien välillä voitaisiin nopeasti panna täytäntöön.
Eräs toinen ratkaisematta jäänyt kysymys, jota komissio aikoo seurata tarkkaan, koskee sitä, kuka Punaisten khmerien johtajista viedään oikeuden eteen. Vaikka pääministeri Hun Sen on antanut vakuuksia siitä, että kukaan ei olisi turvassa syytteeltä, hän ilmaisi myös, että tämä on hyvin arkaluonteinen kysymys osalle Kambod&#x017E;an kansasta. Erityisesti Hun Sen esitti varoituksen, että saattaa syttyä sota, jos Punaisten khmerien johtaja Ieng Sary viedään oikeuteen. Meillä on siis hyviä syitä seurata tapahtumaa tiiviisti.

Puhemies
Yhteiskeskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään iltapäivällä klo 18.30.

Venäjän ja Georgian välinen viisumipolitiikka
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista päätöslauselmaesityksistä:
B5-0056/2001 Belder EDD-ryhmän puolesta Georgian ja Venäjän välisestä viisumimenettelystä;
B5-0058/2001 Haarder ELDR-ryhmän puolesta Venäjän federaation Georgiaan kohdistamasta viisumimenettelystä;
B5-0061/2001 Dupuis, Pannella, Bonino, Turco, Della Vedova, Dell'Alba ja Cappato TDI-ryhmän puolesta Georgian viisumimenettelystä;
B5-0064/2001 Gahrton, Lagendijk, Schroedter ja Isler Béguin Verts/ALE-ryhmän puolesta Venäjän ja Georgian välisestä viisumimenettelystä;
B5-0071/2001 Schleicher ja Posselt PPE-DE-ryhmän puolesta Venäjän federaation Georgiaan kohdistamasta viisumimenettelystä;
B5-0076/2001 Van den Berg PSE-ryhmän puolesta Venäjän federaation Georgiaan kohdistamasta viisumimenettelystä;
B5-0081/2001 Markov ja Vinci GUE/NGL-ryhmän puolesta Georgian ja Venäjän välisestä viisumimenettelystä.

Belder
Arvoisa puhemies, yleisesti ottaen olemme ilman muuta valmiit tukemaan käsiteltävää päätöslauselmaa. Siinähän suhtaudutaan objektiivisesti Venäjän federaation Georgiaan yksipuolisesti kohdistamaan viisumimenettelyyn. 2 kohdan muotoilu - kehotus Moskovan Tbilisiin kohdistaman viisumimenettelyn lopettamiseksi - vaatii meidän mielestämme kuitenkin vielä tarkennusta. Odotamme luonnollisesti, että molemmilta osapuolilta löytyy tahtoa yhteisiin neuvotteluihin.
Paljon pahempi on mielestämme puutos johdanto-osan D kappaleessa. Se liittyy suoraan hyvin oleelliseen asiaan, nimittäin Georgian poliittiseen vakauteen. Johdanto-osan D kappaleessa vaaditaan aivan oikeutetusti turvallisuustakuiden antamista niille noin 35 000 georgialaiselle pakolaiselle, joista osa on jo palannut eteläiselle Galin alueelle ja osa kulkee alueelle päivittäin työhön. Valtaa alueella pitää tällä hetkellä separatistinen Abhasian hallitus. Mutta huomatkaa: läsnä ovat venäläiset joukot, niin sanotut rauhanturvaajat, jotka käyttäytyvät täysin passiivisesti.
Kaipaamme johdanto-osan D kappaleeseen myös viittausta siihen suureen joukkoon Abhasiasta lähteneitä georgialaisia pakolaisia, joka oleskelee Georgian alueella. Arviolta heitä on 175 000-190 000. Nämä pakolaiset ja siirtolaiset elävät todella huonoissa oloissa.
Juuri tämä humanitaarinen kysymys muodostaa suoran uhkan presidentti Sevardnadzen vallalle. Abhasian pakolaiset painostavat tällä hetkellä Georgian viranomaisia kovasti saadakseen paluunsa toteutumaan. Lyhyesti sanottuna he siis aiheuttavat jatkuvasti rauhattomuutta Georgiassa. Ja tätä asiaintilaa Venäjä ilmeisesti mielellään pitää yllä olemalla pakottamatta Abhasiaa hyväksymään ratkaisua näiden pakolaisten tilanteeseen. Kansainvälisen valvonnan alla on nimittäin laadittu jo useampia sopimuksia, jotka abhaasit ovat tähän mennessä onnistuneet vesittämään.
Nämä ja muut Kaukasuksen alueen tulenarat poliittiset tilanteet huomioon ottaen suhtaudumme erittäin myönteisesti ehdotukseen 8 kohdassa - eurooppalaisen erityisedustajan nimittämiseen tälle strategisesti ja taloudellisesti niin tärkeälle alueelle. Ehkä valvova eurooppalainen silmä toimisi ennalta ehkäisevästi tässä kriisikeskuksessa, ja lisäksi läsnäolomme toivottavasti edistäisi virallisesti hyväksyttyjen perusoikeuksien kansallista noudattamista.

Dupuis
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, olemme odottaneet kärsivällisesti saadaksemme tämän päätöslauselman esityslistaan. Georgia on tosiaan aika kaukana, ja myös Balkan tuntui vielä muutama vuosi sitten kaukaiselta alueelta. Olemme nähneet tällaisen asenteen seuraukset, sillä olemme nähneet, että ne ovatkin päinvastoin hyvin lähellä.
Olen sitä mieltä, että Georgiaa ja Kaukasusta voidaan jo nyt monessa mielessä verrata 1990-luvun Balkaniin. Tsetsenian, Karabahin, Abhasian, Etelä-Ossetian ja Georgian tilanne on usein jo nyt hyvin traaginen.
Georgia on nykyään käytännöllisesti katsoen täysin suuren naapurinsa tukahduttama maa, jota kiristetään öljyllä, kaasulla, sähköllä ja viisumeilla ja jossa harjoitetaan uskomatonta syrjintää toisaalta Etelä-Ossetian ja Abhasian kansalaisten ja toisaalta muiden Georgian kansalaisten välillä. Syrjintä on Moskovan ja presidentti Putinin toteuttaman uuden imperialistisen politiikan syytä. Georgia on romahduksen partaalla, kaikkialla vallitsee kurjuus ja Euroopan unioni vähät siitä välittää, jos sallitte ilmaisun. Se ei välitä vähääkään Georgiasta tai tästä uudesta "paiseesta" Euroopan porteilla.
Tilanteen korjaamiseksi ei ole harkittu yhtäkään ratkaisukeinoa, vaikka 450 miljoonan jäsenen Euroopan unionissa voisi yhtä hyvin olla 455 miljoonaa jäsentä. Ei ole ehdotettu yhtäkään sellaista ratkaisua, joka mahdollistaisi koko alueen vakauttamisen, pääsyn Tsetsenian porteille ja Venäjän otteen heltymisen alueella, ei yhtään vakavasti otettavaa ehdotusta, siis asianmukaista ehdotusta Georgian liittämiseksi Euroopan unioniin. Riittänee, kun tiedostaa, että Euroopan unionin edustajia olisi kiireesti lähetettävä Tsetseniaan, ja tämä kehotus on suunnattu erityisesti komission jäsen Poul Nielsonille.

Isler Béguin
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, sananlasku sanoo: "Niin makaa kuin petaa". Tätä sanontaa sovellettiin osuvasti Etelä-Kaukasian maihin. Mikä muu maanosamme maa tai naapurialue kohtaisi yhtä hankalia ongelmia tai haasteita kuin nuo kyseiset maat? Mikä muu alue kaipaisi enemmän rauhaa ja tilanteen normalisointia? Etelä-Kaukasusta nimittäin pitävät otteessaan alueen mahtimaat Venäjä ja Turkki, eturistiriidat ja siten myös niihin liittyvät poliittiset konfliktit Ylä-Karabahin ylängöllä ja Tsetsenian vuoristossa tai Abhasian ja Etelä-Ossetian alueilla. Alueen kehitys ja sen poliittinen, taloudellinen ja energiapoliittinen siirtymävaihe polkee käytännössä lähes paikallaan. Tilanne on nykypäivään asti kehittynyt vaivalloisesti, mitä on kuitenkin pidetty pienempänä pahana. Kaikki voitava sodan uhkan poistamiseksi tehtiin erityisen vakautussopimuksen yhteydessä. Näiden kolmen maantieteellisesti pienen, mutta strategisesti sitäkin merkittävämmän maan äskettäistä pääsyä Euroopan neuvoston jäseniksi voidaankin pitää Euroopan kansojen taholta tulleena huomion osoituksena. Toive alueen tilanteen normalisoitumisesta olisi paras osoitus kansojen paremmasta tulevaisuudesta.
Venäjän hallituksen äskettäin tekemää yksipuolista päätöstä vaatia Georgian kansalaisilta viisumia voidaan vastedes tulkita vain tahallisena hyljeksinnän osoituksena, mikä vahingoittaa neuvostoaikaisten ystävysten talouskauppaa ja historiallisia suhteita. Tällaista kansainvälisen yhteisön tunnustaman valtion sisällä tapahtuvaa hallinnollista erottelua Abhasian, Etelä-Ossetian ja Tbilisin kansalaisten välillä voidaan tulkita vain siten, että muut maat hyväksyvät virallisesti tällaisen politiikan, joka poistaa suvereenin valtion koskemattomuuden.
Eikö olekin niin, että Venäjän duuman jättämä lakialoite mahdollistaisi jonkin ulkopuolisen valtion tai sen osan liittämisen jopa rajojen puuttuessa? Tämä on osa tahallisia ja harkittuja "juustohöylämäisiä" toimia Venäjän harjoittamassa geopoliittisten etujen monimutkaisessa pelissä, joten meillä on monta syytä tuomita nämä Venäjän entiseen vasallivaltioonsa kohdistamat toimet joko äänestämällä tai toimilla, joilla pyrimme konkreettisesti alueen poliittiseen tilanteen vakauttamiseen ja talouden elpymiseen. Ja tietenkin on monta syytä nimittää Etelä-Kaukasuksesta vastaava erikoislähettiläs, kuten päätöslauselmassa ehdotetaan: Etelä-Kaukasukselta puhaltava tuuli voi nimittäin viedä Euroopan mukanaan.

Schleicher
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, Euroopan parlamentin Etelä-Kaukasuksen valtuuskuntamme on hyvin huolissaan alueella parhaillaan ilmenevistä dramaattisista tapahtumista. Georgiaan kohdistettu yksipuolinen viisumipakko ja Georgiaan kuuluvan kahden alueen sulkeminen sen vaikutuspiirin ulkopuolelle aiheuttavat lisää ongelmia tälle Euroopan neuvostoon kuuluvalle maalle, joka haluaa kehittyä demokraattisesti ja jonka kanssa olemme tehneet sopimuksen tukeaksemme sitä kaikilla aloilla.
Tämä kehitys on johtanut jännitteisiin naapurivaltioiden kanssa ja aiheuttanut suuria esteitä niille Georgian kansalaisille, jotka työskentelevät Venäjän federaatiossa, ja heillä on nyt vaikeuksia. Heidän on matkustettava takaisin Tbilisiin saadakseen viisumi. Kaikilla ei ole alkuunkaan varaa siihen. Toisaalta näillä häiriöillä on luonnollisestikin myös taloudellisia seurauksia.
Olemme tästä erittäin huolissamme, etenkin koska koko Etelä-Kaukasuksesta on tullut öljyesiintymiensä vuoksi taloudellisten etujen heittopussi ja levottomuuspesäke Euroopan näkökulmasta. Meidän ei tulisi vain olla huolissamme, vaan meidän olisi tehtävä kaikkemme alueen hyväksi. Kansallisissa parlamenteissa istuvat georgialaiset ystävämme ja meitä lähestynyt lähetystö ovat kertoneet meille, että he ovat todella ahdingossa, ja pelkäämme miten tilanne kehittyy etenkin, koska Armenian ja Azerbaid&#x017E;anin välit ovat kiristyneet, vaikka ne Moskovasta katsottuna ovatkin näennäisesti suuria ystäviä. Georgia pelkää joutuvansa eristetyksi. Tapahtumat ovat siis todella dramaattiset. Joulukuun lopussa Venäjä jopa sulki Georgian kaasujohdot muka maksamatta jääneiden laskujen vuoksi, vaikka rahoitus hoidetaankin aivan eri tavalla. Nämä asiat kuulostavat siis täysin harmittomilta loogisesti perusteltuna, mutta ne osoittavat meille kuitenkin, että tilanne on kärjistynyt dramaattisesti viimeisen puolen vuoden aikana.
Pyydämme sen vuoksi komissiota harkitsemaan yhdessä neuvoston kanssa, olisiko meidän tarkasteltava ja ryhdyttävä ratkomaan näitä konflikteja lähemmin ja tehtävä oikeasuuntaisia päätöksiä auttaaksemme alueen ihmisiä, jotka haluavat rakentaa demokraattisen yhteiskunnan ja tarvitsevat rauhanomaisia tulevaisuudennäkymiä, ja tuettava Georgiaa, jotta se voi pitää kiinni ihmisoikeuksista ja täyttää muut Euroopan neuvostossa antamansa sitoumukset.
Näissä vaikeissa oloissa Georgian on hyvin vaikeaa pitää kiinni kaikesta siitä, mikä on nykyään oikeastaan sen velvollisuus. Pyydän siten komissiota ryhtymään asiassa toimiin. Olemme esittäneet vaatimuksia ja olemme parlamentin eri ryhmissä pitkälti samaa mieltä siitä, että jotain on tapahduttava. Etsikäämme keskenämme sellaiset ratkaisut, jotka mahdollistavat rauhanomaisen kehityksen.

Posselt
Arvoisa puhemies, haluaisin kannattaa voimakkaasti kollega Schleicheria, joka on paneutunut hyvin tiiviisti Kaukasuksen aluetta ja tässä tapauksessa etenkin Georgiaa koskevaan kysymykseen. Me kaikki tiedämme, mihin tällä painostuksella pyritään. Se liittyy toisaalta geostrategisiin ja energia- ja öljyetuihin, toisaalta kyse on raa'asta hävityssodasta, jota käydään parhaillaan Tsetsenian kansaa vastaan. Näemme täysin selvästi, että Tsetsenian jälkeen nyt pyrkimyksenä on horjuttaa Georgian vakautta. On meidän etujemme mukaista vakauttaa tätä edelleenkin hyvin haurasta valtiota ja heikosti kehittynyttä demokratiaa tällä alueella ja Georgiassa.
Haluaisin siksi vedota komission jäseneen, jotta hän kiinnittäisi tähän alueeseen entistä tiiviimmin huomiota. Etenkin humanitaarisesta avusta on todettava, että sillä on humanitaarisen vaikutuksen lisäksi voimakas vakauttava vaikutus. Olen iloinen siitä, että naapurimme, Euroopan neuvoston parlamentaarisen yleiskokouksen valtuuskunta, vierailee parhaillaan Tsetseniassa, ja haluaisin pyytää komissiota jäsentä matkustamaan pikaisesti Georgiaan ja Tsetseniaan ja tutkimaan tarkasti ihmisoikeustilannetta paikan päällä, kuten Euroopan neuvosto tekee intensiivisesti. Vetoan komission jäseneen, jotta hän tekisi humanitaarisesta avusta poliittisen prioriteettimme numero 1 - USA:lle ja Venäjälle Kaukasuksen alue on jo pitkään ollut prioriteetti - sillä uskon, että Euroopan unioni - lukuun ottamatta kollega Schleicheria, joka on tehnyt suurenmoista työtä - on lyömässä laimin tämän tehtävän. Heräsimme liian myöhään Balkanin tilanteeseen, emmekä me saa toistamiseen ottaa syytä niskoillemme toimimalla liian myöhään ja liian voimattomasti.

Nielson
. (EN) Arvoisa puhemies, haluaisin aloittaa puheenvuoroni sanomalla muutaman sanan tälle alueelle suunnattavasta humanitaarisesta avusta. Olemme suurin yksittäinen taho, joka antaa humanitaarista apua Pohjois-Kaukasialle, ja vuosien kuluessa olemme myös toimineet suurimpana humanitaarisen avun antajana Etelä-Kaukasian alueelle.
Tasan vuosi sitten vierailin Pohjois-Ossetiassa, ja yritin päästä Tsetseniaan, mutta Venäjän viranomaiset eivät sallineet vierailuani turvallisuussyistä. Mutta me toimimme siellä edelleen.
Suurin ongelmamme on tällä hetkellä niiden miesten sieppaus, jotka työskentelivät yhdelle järjestöistä, joiden toimintaa rahoitamme Tsetseniassa. Tämä on tietenkin synnyttänyt suurta huolta. Välitön reaktio oli vetäytyä Tsetseniasta. Monet Venäjällä toimivat järjestöt ovat kuitenkin kehottaneet meitä harkitsemaan asiaa ja palaamaan takaisin. Humanitaarisen avun antajana tilanne asettaa meidät vaikean pulman eteen. Yhtäältä meidän pitäisi olla paikan päällä, ja olemme hyvin mielissämme siitä, että parlamentti ymmärtää, että ECHOn pitää näissä oloissa työskennellä "kauko-ohjaustoiminnan" pohjalta. Toisaalta meidän kannaltamme on joskus hieman liian helppoa sanoa järjestöille, että saavumme paikalle, koska rahoitamme toimia ja että vapaaehtoisten työntekijöiden pitää lähteä. Meidän täytyy löytää tasapaino, joka on lahjoittajan kannalta eettisesti hyväksyttävä. Tällä hetkellä pohdimme, palatako vai eikö palata takaisin Tsetseniaan, koska meitä tarvitaan siellä.
Saanen nyt puhua Georgiasta. EU on jo ilmaissut syvän huolensa Venäjän federaation Georgian kansalaisiin kohdistamasta yksipuolisesta päätöksestä ottaa käyttöön viisumivaatimukset. Koko kansainvälinen yhteisö, Venäjä mukaan luettuna, on sitoutunut tukemaan itsenäisten valtioiden suvereniteettia ja alueellista yhtenäisyyttä. Erityisten viisumimenettelyjen soveltaminen tai vapauksien myöntäminen Georgiasta irtautuneiden alueiden asukkaille saattaisi merkitä näiden alueiden hallintojen legitimiteetin tukemista ja Georgian suvereniteetin ja alueellisen yhtenäisyyden horjuttamista.
Viisumivaatimusten käyttöönoton lisäksi Georgia on viime kuukausina joutunut kohtaamaan monia muita sen Venäjän-suhteisiin liittyviä kriisejä, jotka koskevat erityisesti kaasun toimituksen keskeyttämistä, sotilastukikohtien vetäytymisvauhtia ja Pariisin klubin kanssa käytävien keskustelujen aikataulun laatimista.
Venäjän kaasun toimituksesta Georgiaan vaadimme, että kaikki toimet pohjautuvat yksinomaan kaupallisiin ja sopimuksia koskeviin huomioihin. Haluan painottaa, että on Venäjän etujen mukaista, että sitä pidetään kansainvälisesti uskottavana ja luotettavana kaasun toimittajana. Sanon tämän eurooppalaisena.
Olemme tietenkin huolissamme humanitaaristen, sosiaalisten ja taloudellisten seurausten vaikutuksesta Georgian kansaan samoin kuin koko Kaukasian vakaudesta kaiken kaikkiaan. Venäjällä ei mitään hyötyä siitä, että epävakaisuus Kaukasian alueella kasvaa.
Georgia on YK:n, OECD:n ja Euroopan neuvoston jäsen, ja sillä on kumppanuus- ja yhteistyösopimus EU:n kanssa. Se ansaitsee tukemme. Pyydämme alueen valtioita käyttämään OECD:n mekanismeja sekä mitä tahansa muita rauhanomaisia keinoja tämän kiistan pikaiseksi ratkaisemiseksi.

Puhemies
Yhteiskeskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään iltapäivällä klo 18.30.

Ihmisoikeudet
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista päätöslauselmaesityksistä:
Tilanne Turkin vankiloissa - B5-0059/2001 Duff ELDR-ryhmän puolesta tilanteesta Turkin vankiloissa;
B5-0065/2001 Cohn-Bendit ja Lagendijk Verts/ALE-ryhmän puolesta tilanteesta Turkin vankiloissa;
B5-0072/2001 Van Orden PPE-DE-ryhmän puolesta tilanteesta Turkin vankiloissa;
B5-0077/2001 Van den Berg, Katiforis, Sakellariou ja Swoboda PSE-ryhmän puolesta Turkin viranomaisten toimista, joilla pyritään lopettamaan Turkin vankiloissa käynnissä olevat nälkälakot;
B5-0082/2001 Uca, Morgantini, Ainardi, Sjöstedt, Cossutta, Korakas, Miranda, Seppänen, Frahm, Papayannakis ja Theonas GUE/NGL-ryhmän puolesta Turkin vankiloista.
Algerian tilanne- B5-0062/2001 Caullery UEN-ryhmän puolesta ja Morillon PPE-DE-ryhmän puolesta Algerian tilanteesta;
B5-0066/2001 Flautre, Cohn-Bendit ja Maes Verts/ALE-ryhmän puolesta Algerian ihmisoikeustilanteesta;
B5-0083/2001 Boudjenah ja Eriksson GUE/NGL-ryhmän puolesta Algerian tilanteesta;
B5-0086/2001 Obiols i Germà, Van den Berg ja Napoletano PSE-ryhmän puolesta Algerian poliittisesta tilanteesta;
Tilanne Turkin vankiloissa

Frassoni
Arvoisa puhemies, nyt kun vuosi on kulunut Helsingin Eurooppa-neuvostosta, olemme pahoilla mielin ja huolestuneina seuranneet tapahtumia Turkissa, missä 33 henkilöä sai surmansa turvallisuusjoukkojen iskun aikana 19. joulukuuta, ja tiedot, joita on saatu niiden pidätettyjen terveydestä, jotka siirrettiin väkisin ja jotka ovat olleet nälkälakossa viime lokakuun 20. päivästä asti, ovat yhä huolestuttavia. Lisäksi emme voi muuta kuin tuomita kampanjan, jolla pyritään järjestelmällisesti tukahduttamaan ja kieltämään kaikenlaiset vankeihin kohdistuvat myötätunnon ilmaukset ja jonka ensimmäisiä uhreja ovat olleet ihmisoikeuksia puolustavat järjestöt.
Tämä siitä huolimatta, että hyvin tiedetään, että tilanne Turkin vankiloissa on sellainen, ettemme voi jättää huomiotta joidenkin vankien harjoittamaa väkivaltaa ja fanatismia sekä sitä, että joissakin tapauksissa Turkin viranomaiset ovat menettäneet hallinnan kokonaisissa vankilaosastoissa. Erilaisilta arvovaltaisilta tahoilta on myös saatu toistuvasti tietoja, joiden mukaan on teloitettu mielivaltaisesti vankeja, jotka ovat halunneet irrottautua järjestöistä, joihin he ovat kuuluneet, ja on valittu arvalla vankeja, joiden pitää jatkaa nälkälakkoa kuolemaan asti. Juuri Turkin viranomaiset ovat kuitenkin osoittaneet, etteivät he kykene takaamaan rauhaa ja turvallisuutta vankiloissa muuten kuin turvautumalla liialliseen ja tehottomaan voimankäyttöön, ja niinpä ennen kaikkea Turkin viranomaisten on kannettava vastuu tapahtuneesta ja keksittävä ratkaisu. Ratkaisu ei voi olla sokea tukahduttaminen ja turvallisuuden vainoharhainen vaaliminen. Turkin hallituksen velvollisuus on estää jo kiristynyttä tilannetta muuttumasta kriittiseksi ja luisumasta väkivaltaan, joka ei johda mihinkään ja joka tukee ja vahvistaa väkivaltaisia ääriryhmiä ja -puolueita. Hallituksen on toimittava.
On ilman muuta Euroopan unionin ja meidän välittömien etujemme mukaista, että saadaan käyntiin vakauttamis- ja rauhanprosessi, jonka toivomme olevan nopea. Meillä on selkeä velvollisuus kiinnittää huomiota ja antaa tunnustusta kaikesta edistyksestä kohti ihmisoikeuksien parempaa kunnioittamista Turkissa, mistä syystä ryhmämme kannattaa päättäväisesti ajatusta lähettää mahdollisimman pian valtuuskunta Turkin vankiloihin.

Van Orden
Arvoisa puhemies, viimeaikaiset tapahtumat turkkilaisissa vankiloissa ovat traagisia minkä normien pohjalta tahansa, ja on suuri sääli, että tilanteen on sallittu huonontua näin pitkään miltei väistämättömin seurauksin.
Nämä tapahtumat pitää kuitenkin sijoittaa omaan asiayhteyteensä, ja meidän pitäisi tunnustaa Turkin viranomaisten määrätietoisuus luoda inhimillisempi, hyväksyttävämpi ja toden totta valvottavampi vankilajärjestelmä. Koska Euroopan unionin ja Turkin väliset suhteet kehittyvät yhä myönteisempään suuntaan, meidän täytyy omaksua vakaa lähestymistapa omissa arvosteluissamme, joita esitämme Turkin ongelmista. Samaan aikaan suhteemme Turkin viranomaisiin pitäisi olla riittävän lujat, jotta voimme esittää oikeutettua kritiikkiä.
Minun on sanottava, että meillä on Isossa-Britanniassakin menneisyydessä ollut vaikeuksia ylläpitää tuomittujen tai terroristitekojen vuoksi pidätettyjen kannalta oikeudenmukaista vankilajärjestelmää. Meilläkin on ollut tilanteita, joissa terroristit ovat enemmän tai vähemmän täydellisesti hallinneet majoituspaikkaansa ja virkistysalueitaan, ja mekin olemme olleet tekemisissä nälkälakkojen kanssa. Nämä tilanteet eivät ole helppoja. Vankilat ovat itsessään saaneet symbolisen merkityksen. Vankiloiden tilanteesta muodostuu kuitenkin tunnustettua hallitusta vastaan käytävän aseistetun taistelun toinen puoli. Meidän olisi syytä pitää tämä näkökohta mielessä.
Ottaakseni puheeksi itse päätöslauselman surkuttelemme oikeutetusti viimeaikaisia tapahtumia, mutta minulla on sellainen tunne, että meidän pitäisi suhtautua myönteisemmin ja rohkaisevammin Turkin hallituksen aloittamiin uudistuksiin. Loppujen lopuksi Turkki vastaa sille asettamiimme vaateisiin kehittää vankiloista sellaisia, että ne ovat paremmin sopusoinnussa eurooppalaisten järjestelmien kanssa. Meidän pitäisi muistaa, että monet vangit ovat vallankumouksellisia, jotka eivät hyväksy mitään sellaista, jossa he eivät voi valvoa tilannettaan. Vankijärjestelmän täytyy tietenkin olla inhimillinen, ja siihen pitää sisältyä mekanismeja, joiden avulla vangit voivat oikeutetusti tuoda esiin epäkohtia. Tämä on kaikkien etujen mukaista, mutta emme voi olettaa, että hallitukset neuvottelevat vankien kanssa heidän oloistaan ja järjestelmään.
Nykyiset ongelmat alkoivat, koska aseistautuneet joukot eivät olleet valmiita luovuttamaan vankiloiden valvontaa viranomaisille. Turvajoukkojen reaktio ei ole ongelman syy vaan seuraus. Turkin turvajoukkojen piti vallata vankilat uudelleen väkipakolla, ja ne joutuivat vastatusten järjestäytyneen aseistautuneen vastarinnan kanssa, eikä monien kuolemantapausten asianhaarat ole selvät, vaikka jokainen kuolema on tietenkin murhenäytelmä.
Tiedän, että Turkin viranomaiset ovat hyvin murheellisia näiden viimeaikaisten tapahtumien vuoksi. He ovat myös täysin sitoutuneita uudistukseen ja aloittamaan läheisen yhteistyön komission ja unionin sekä unionin jäsenvaltioiden kanssa rangaistusjärjestelmän uudistamiseksi. He näkevät tämän osana yhteisön säännöstön omaksumiseen liittyvää prosessia.
Meidän pitäisi toimia oikein ja ilmaista huolemme tapahtumista ja siitä, että tilanteen annettiin mennä paljon pahempaan suuntaan. Tarjotaan nyt kaikki mahdollinen asiantuntijaneuvonta ja -avustus, ja rohkaistaan Turkkia saamaan nopeasti aikaan muutoksen antamatta enempää tilaisuuksia epädemokraattisille joukoille, jotka pyrkivät kukistamaan Turkin hallituksen ja tekemään tyhjäksi Turkin etenemisen kohti Euroopan unionin jäsenyyttä.

Katiforis
Arvoisa puhemies, haluaisin sanoa Van Ordenille seuraavaa: teidän piti vapauttaa omat vankinne miltei kunnianosoituksin. Muistan BBC:n välittämät tapahtumat. On ongelmia, joita ei voi ratkaista väkivalloin vaan ainoastaan poliittisten ratkaisujen avulla.
Arvoisa puhemies, tämänpäiväinen keskustelumme ja sitä seuraava päätöslauselma ovat jatkoa keskustelulle, joka käytiin tässä salissa 14. joulukuuta viime vuonna ja joka päättyi polttavan tärkeän äänestyksen peruuntumiseen sen jälkeen, kun kolme poliittista ryhmää päättivät vetää pois luonnoksensa. Tämä menettely oli Euroopan parlamentin taholta ele luottamuksesta Turkin viranomaisten haluun ja kykyyn hoitaa nälkälakkokriisi väkivallattomasti, humaanisti ja tehokkaasti.
Liberaaliryhmän kollegoiden päätöslauselmaluonnoksesta, jonka kunnianarvoisa kollega Duff on allekirjoittanut, voidaan todellakin lukea, että parlamentti "pitää myönteisenä Turkin hallituksen päätöstä peruuttaa kiistanalaiset suunnitelmansa siirtää vankeja näihin vankiloihin ja päätöstä pyrkiä "yhteiskunnalliseen konsensukseen vankilauudistuksesta"". Vastaavia toiveita esitettiin Turkin oikeusministerin lausuntoihin vedoten myös vihreiden ryhmän päätöslauselmassa, jonka on allekirjoittanut jäsen Cohn-Bendit.
Jotkut kollegat olivat luultavasti lopulta vakuuttuneet myös arvoisan Turkin suurlähettilään asiaa koskevan kirjeen väitteistä. Suurlähettiläs kunnioitti meitä jälleen kerran lähettämällä tällaisissa tapauksissa jo tutuksi tulleen kirjeensä, jossa hän korosti Turkin hallituksen hoitavan asiaa sen vaatimalla vakavuudella, ja että meidän parlamenttimme pitäisi omasta puolestaan luopua kevytmielisyydestä silloin, kun kyseessä ovat sellaiset tärkeät asiat kuin Turkin vankeinhoitopolitiikka. Hyvät kollegat, kaiken tämän jälkeen on traagista, että Euroopan parlamentin kevytmielisyys osoittautui ainakin tässä tapauksessa realistisemmaksi kuin Turkin viranomaisten vakavamielisyys ja poliittinen kypsyys.
Muutama päivä myöhemmin, 20. joulukuuta, armeijan ja poliisin osastot toteuttivat tunnetun hyökkäyksensä muka pelastaakseen vankien hengen, kuten Turkin suurlähettiläs uusimmassa kirjeessään ilmoittaa, ja sen aikana 24 vankia tapettiin ja 131 loukkaantui. Toki tämän hyökkäyksen toteuttamisen aikana henkensä menetti myös kolme Turkin sotilasta. Mikä oli tämän kaiken verenvuodatuksen lopputulos? Nälkälakko Turkin vankiloissa jatkuu suuressa mittakaavassa, mikä ei sulje pois sitä, että ajaudutaan uusiin hyökkäyksiin, uuteen verenvuodatukseen, uusiin kuolonuhreihin.
Yhteisessä päätöslauselmassamme aivan oikein nostetaan etusijalle tarve välttää uusia tragedioita ja kehotetaan tässä tarkoituksessa Turkin hallitusta ryhtymään välittömästi väkivallattomiin toimenpiteisiin tällaisten tapahtumien välttämiseksi. Tämä on perusvaatimus. On tietenkin suoritettava objektiivinen tutkimus kansainvälisin takein ja osoitettava syylliset siihen, mitä 20. joulukuuta tapahtui. Lisäksi tilannetta pitäisi mielestäni hoitaa Euroopan unionin avulla ja valvonnalla. Puhun valvonnasta tietenkin siksi, että Turkki on ehdokasvaltio ja sen pitää vastata Kööpenhaminan poliittisiin kriteereihin, jolloin sen ehdokasasema tietenkin kärsii tällaisista tapahtumista, jotka me tietenkin painamme mieliimme, ja luulen, että ne pannaan merkille myös komissiossa, jota kehotamme kirjaamaan Turkin edistymistä koskevaan vuosikertomukseensa erityismaininnan tilanteesta Turkin vankiloissa.
Pahoin pelkään, että nämä ovat järkkymättömiä tosiasioita, eikä niitä lievitetä Turkin edustajien Euroopan parlamentille antamien ohjenuorien ylimielisellä, etten sanoisi häpeämättömällä, sävyllä.

Schmid, Herman
Arvoisa puhemies, on todellakin melkein turhaa keskustella Turkin vankiloiden rakenteesta. Olen viime viikon aikana saanut parlamentin Turkin valtuuskunnalta melko paljon aineistoa, joka koskee juuri vankiloiden sisäisiä oloja. En kuitenkaan usko, että niiden ongelmien osalta, joista pohjimmiltaan keskustelemme, kyse on hyvästä tai huonosta vankeinhoidosta. Suuri osa Turkin vankiloiden vangeistahan on tuomittu poliittisista rikoksista. On selvää, että he poliittisina vankeina jatkavat poliittista taisteluaan. Siten Turkin valtion harjoittama sotilasjoukkojen ja ehkäisevien toimien käyttö on myös osa poliittista taistelua, joka kohdistuu kurdeja ja muita Turkin vankiloita kansoittavia vähemmistöjä vastaan.
Tilanne on aivan toivoton Turkin yhteiskunnan ja Turkin valtion kannalta. On valittava täysin toinen toimintatapa. Turkin poliittisten puolueiden ja kansanliikkeiden on saatava toimia aivan yhtä vapaasti kuin puolueiden ja liikkeiden muuallakin Euroopassa. Eri voimien välistä taistelua on käytävä rauhanomaisin välinein. Ennen kuin niitä ryhdytään käyttämään, Turkilla ei voi mielestäni olla minkäänlaisia mahdollisuuksia päästä Euroopan unionin jäseneksi.
Turkin valtion on näytettävä tietä. On hyväksyttävä, että Turkki koostuu eri kansojen ja kulttuurien muodostamista ryhmistä, joilla on oltava yhtäläiset oikeudet. Kieli ja kulttuuri on hyväksyttävä kouluissa, erityisesti kurdialueilla. Luulen, että ainoa toimintatapa on armahtaa nämä poliittiset vangit ja päästää heidät vankiloista. Sen jälkeen Turkin vankiloissa ei ole sen enempää ongelmia kuin Englannin, Saksan tai Ranskankaan vankiloissakaan.

Zaharakis
Arvoisa puhemies, kun Euroopan parlamentin edellisessä täysistunnossa joulukuussa vuonna 2000 oli esityslistalla keskustelu Turkin vankiloiden sietämättömästä tilanteesta, ja asiaa koskevat päätöslauselmaluonnokset vedettiin takaisin, koska asianomaisten poliittisten ryhmien koordinointi oli puutteellista, levottomuudet Turkin vankiloissa olivat vasta alkuvaiheessa eikä Turkin viranomaisten vastareaktiota ollut vielä nähty kaikessa barbaarimaisuudessaan.
Tietenkin Turkkia vähemmän ongelmalliselle maalle pelkästään jo Euroopan parlamentin avoin aikomus puuttua asiaan antaisi riittävän voimakkaan viestin lykätä kaikkia aikeita rikkoa oikeudellisia ja moraalisia velvoitteitaan. Turkki kuitenkin teki juuri päinvastoin todistaen jälleen kerran olevansa todellakin ongelmavaltio. Se jätti provosoivasti ja halveksivasti huomioimatta Euroopan unionin parlamentin, vaikka se tavoittelee EU:n jäsenyyttä, ja rakkaille tavoilleen uskollisena Turkki vain muutama päivä myöhemmin ryhtyi häpeälliseen hyökkäykseen teurastaen kymmeniä vankeja, mikä sai aikaan kansainvälisen protestiaallon.
Tämänpäiväinen tuomitseva päätöslauselma - mielestäni se on liian lievä - on tämän vuoksi itsestään selvä ja myönteinen reaktio, vaikkakin Turkin tapauksessa valitettavasti riittämätön, koska Turkki on toistuvasti osoittanut, että sitä eivät lainkaan liikuta tällaiset näpäytykset. Tilanne vaatii nyt siis sitä, että Euroopan unioni ja laajempi kansainvälinen yhteisö alkavat käytännössä vihdoinkin soveltaa Turkkiin samoja toimenpiteitä ja normeja, samoja sääntöjä, joilla se on pakottanut muita vastaavia ongelmatapauksia kunnioittamaan demokraattisia periaatteita, ihmisoikeuksia ja oikeusvaltion periaatetta, siis asettamatta etusijalle poliittisia ynnä muita tarkoitusperiä ja etuja ja osoittamatta lempeää ymmärrystä Turkin väitetyille erityispiirteille. Mitä tulee erityisesti Euroopan unioniin, Turkille sekä sen Euroopan ulkopuolisille tukijoille on vihdoin ja viimein tehtävä kertakaikkisen selväksi paitsi sanallisesti myös - toistan - käytännössä, että Turkin tie eurooppalaisen perheen jäseneksi, johon sen kuuluminen voidaan joka tapauksessa kyseenalaistaa, on tiukasti ja pysyvästi tukossa, jos se ei sisäisissä ja kansainvälisissä toimintatavoissaan alistu ehdoitta ja varauksetta noudattamaan kansainvälistä oikeutta ja niitä perustavanlaatuisia moraalisääntöjä, joista nykyaikaisten sivistyneiden yhteiskuntien rakenne ja toiminta muodostuu.

Swoboda
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, on todellakin hyvin surullista, että meidän on tarkasteltava tänään jälleen kerran Turkkia ja tilannetta Turkin vankiloissa. Olisin toivonut, että olisimme voineet antaa Turkille tunnustusta siitä, että se on ratkaissut vaikean tilanteen rauhanomaisesti. Näin ei kuitenkaan valitettavasti ole. Meidän Euroopan parlamentissa on siksi vaadittava, että Turkki tutkii itse - ja jos se on välttämätöntä, että myös komissio tutkii osaltaan - miten Turkissa on ylipäätään päädytty tähän katastrofaaliseen tilanteeseen, joka liittyy vankiloihin ja itse nälkälakkoihin mutta myös sotilaiden ja poliisivoimien väliintuloon, joka on vaatinut niin monia kuolleita.
Toiseksi: meidän on ehdottomasti vaadittava, että vankien käsittelyssä noudatetaan avoimuutta, että vangeilla on oikeus lääkäriin, mutta ei vain poliisien ja vartijoiden valvonnassa vaan myös sellaisilla oloissa, joissa lääkärit voivat tehdä perusteellisia tutkimuksia ja saada aikaan perusteellisia tuloksia.
Kolmanneksi: meidän on vaadittava Turkilta, että se pyrkii saamaan maassa aikaan yhteisymmärryksen, etenkin myös ihmisoikeusjärjestöjen kanssa ja vankiloiden ihmisoikeustilanteessa, että se pohtii, miten sitä parannetaan ja miten se voi saada aikaan perustavan yhteisymmärryksen.
Neljänneksi: Turkin on vapautettava poliittiset vangit, jotka ovat tällä hetkellä vangittuina voimassa olevien tai vanhojen määräysten perusteella - myös Turkki on myöntänyt useasti poliittisten vankien olemassaolon. Se helpottaisi varmastikin ylikuormitettujen vankiloiden tilannetta.
Viidenneksi: meidän on vaadittava, että lakeja muutetaan. Ei riitä, että sanomme, että vankeja on käsiteltävä asianmukaisesti vangitsemisen jälkeen ja että nälkälakon yhteydessä asiat on ratkaistava rauhanomaisesti. Meidän on pikemminkin kysyttävä, miksi vankiloissa on niin paljon ihmisiä? Vankiloissa on niin paljon ihmisiä, koska on olemassa lakeja, joissa mielipiteet - mahdollisesti kirjalliset julkilausumat tai ilmaisut - eikä vain itse teot on määritelty rangaistaviksi. Se ei ole yksinkertaisesti hyväksyttävää nykypäivän demokratiassa. Arvoisa puhemies, haluaisin vedota tämän vuoksi vielä kerran Turkkiin, jotta se poistaisi lopultakin nämä määräykset laeistaan eikä vangitsisi ketään poliittista syistä.

Alyssandrakis
Arvoisa puhemies, aluksi haluan Kreikan kommunistisen puolueen ja ylipäänsä Kreikan kansan puolesta ilmaista solidaarisuutemme Turkin poliittisille vangeille. Haluan jatkossa korostaa, että jokaisessa rikoksessa on olemassa syyllisiä ja syyllisiä kumppaneita. On olemassa sekä rikoksen varsinaiset tekijät että moraalisessa vastuussa olevat. Rikoksen varsinainen tekijä on tietenkin Turkin valtio, joka tuomitsee jo ennakolta jokaisen vasemmistolaisen, jokaisen kommunistin, jokaisen kurdin terroristiksi ja joka yrittää päästä heistä eroon. Vakavampi asia on kuitenkin moraalisesti vastuussa olevat, kansainvälinen imperialistinen järjestelmä, Yhdysvallat, NATO ja Euroopan unioni. Kaikilla näillä on valtavia taloudellisia, sotilaallisia ja poliittisia etuja Turkissa ja ne tukevat kaikin tavoin tämän maan armeijan valtaan perustuvaa järjestelmää, valtiota, joka ampuu epäröimättä. Vangit eivät todellakaan ampuneet itseään, vaan heidät tapettiin liekinheittimillä.
On siis tuomittava nämä moraalisesti vastuussa olevat tahot, jotka antavat Turkille ehdokasvaltion aseman ja jotka eivät tee mitään poliittisten vankien hyväksi. Me olemme osoittaneet ongelman jo elokuussa ja olemme useammin kuin kaksi kertaa vaatineet Euroopan parlamentin puhemiestä puuttumaan asiaan - mitään ei tapahtunut - ja edellinen kerta, kun vaadimme ryhtymistä toimiin, oli silloin, kun hyökkäys oli jo tapahtunut - ja taaskaan ei tapahtunut mitään. Pelkään pahoin, että edessämme oleva päätöslauselma jää hyvin heikoksi, siinä ei tuomita Turkin valtion toimia eikä varsinkaan niitä, jotka pitävät yllä sen järjestelmää.
Olisi tietysti outoa, jos ne, jotka eilen osoittivat suosiotaan sotarikolliselle Javier Solanalle, käyttäytyisivät toisella tavoin Turkkia kohtaan.

Souladakis
Arvoisa puhemies, edellisessä istunnossa kolme poliittista ryhmää vetivät takaisin päätöslauselmansa epäselvissä oloissa, ja tänään keskustelemme viiden ryhmän yhteisestä päätöslauselmasta, joka koskee samaa asiaa. Nyt ei ole oikea hetki arvioida, mitä tuli esiin ja mitä muuttui ja mitä meidän kantamme voi auttaa. Turkki on Euroopan unionin ehdokasvaltio. Kuitenkin meidän kaksinaismoralismimme ilmenee monin tavoin, ja asia on hyvin vakava. Minä itse kannatan Turkin liittymistä Eurooppaan. Kuitenkin olemme todenneet - myös aivan äskettäin - että henkilöt, jotka ovat esittäneet merkittävää osaa Euroopan kehityksessä, kuten entiset kanslerit Kohl ja Schmidt, kannattavat Turkin liittymistä Eurooppaan puhuessaan poliittisina henkilöinä, mutta puhuessaan tapaamisissa ja luennoidessaan he väittävät, että Turkilla ei ole mitään roolia Euroopan unionissa.
Tämä puheiden ristiriitaisuus johtaa poliittiseen umpikujaan. Poliittisesti se luultavasti auttaa niitä, joiden sanomme haluavan talouden Eurooppaa, mutta se ei kuitenkaan auta politiikan Eurooppaa, joka kiinnostaa Euroopan parlamenttia. Mitä enemmän joidenkin henkilöiden käytös antaa vaikutelman, että järjestelmä, joka nykyään käyttää valtaa Turkissa, on mahdollinen myös Euroopassa, silloin syntyy umpikuja. Miksi? Koska joka kerta, kun etsimme argumentteja Turkin Eurooppaan liittymistä vastaan, ne löytyvät juuri siitä, että Turkki ei ole mukautunut eurooppalaisiin lähtökohtiin. Ehdoton pyrkimyksemme tulee kuitenkin olla Turkin mahdollisuus mukautua niihin.
Hyvät kollegat, meidän pitää olla ehdottomia, meidän pitää olla oikeudenmukaisia: ehdottomia silloin, kun puhutaan eurooppalaisten kriteerien noudattamisesta Turkissa, kun kyseessä on sen liittyminen, oikeudenmukaisia silloin, kun puhutaan tavasta, jolla me tätä valvomme. Tällainen politiikka palvelee sekä meidän etujamme että Turkin ja sen kansan etuja. Jos me jostain syystä emme pysy ehdottomina kysymyksissä, jotka liittyvät ihmisoikeuksien kunnioittamiseen, demokratiaan, vapauteen ja nyttemmin kansainvälisen oikeuden noudattamiseen, silloin me emme tee mitään hyvää Turkille emmekä itsellemme.
Algerian tilanne

Coûteaux
Arvoisa puhemies, tämän istuntojakson alussa suostuttiin UEN-ryhmämme ehdotukseen keskustella Algerian tilanteesta. Pyyntö sai odotetun vastaanoton eli joukon rohkeita mutta perusteettomia kannanottoja totuttuun tapaan niiltä, joille ihmisoikeuksien eriasteisesta puolustamisesta on tullut pakkomielle, joka korvaa joskus jopa aidon poliittisen analysoinnin. Juuri tämä on tilanne ainakin joidenkin jäsenten kohdalla, ja tuloksena on vain selkiintymättömien aikomusten peittely.
Näin ollen ainakaan meidän viestimme ei ole myötätuntoinen vaan poliittinen. Haluamme toki jälleen kerran todeta, että olemme järkyttyneitä Algerian kansaa yhä enemmän koettelevasta kaameasta väkivallasta, vaikka tiedämmekin, että myös algerialaiset ovat melko myötätuntoisia uhreja kohtaan. Algerian presidentti Bouteflikan harjoittaman rohkean politiikan ansiosta on saavutettu edes se, ettei kiihkoilijoilta oteta vastaan mitään järkipuheita, anteeksipyyntölupauksia tai sovitteluyrityksiä, lyhyesti sanottuna heiltä ei oteta vastaan yhtäkään poliittista ratkaisuesitystä, joten meidän on siirryttävä sanoista tekoihin ja tunnustettava ne jäsenvaltiot, jotka myöntävät turvapaikan tai toisinaan jopa enemmän näiden kiihkoilijoiden johtajille, ovat todellisuudessa osasyyllisiä sellaiseen toimintaan, jonka me tuomitsemme parlamentissa yhtä voimakkaasti kuin lisääntyvän tekopyhyyden.
Arvoisat kollegat, tämä oli sanomani ydin. Monet jäsenvaltiot ovat käytännössä osasyyllisiä murhien tekijöiden kanssa. Edessäpäin noiden jäsenvaltioiden edustajat kyllä valittelevat kovasti. Takanapäin he suojelevat itseään, pyrkivät olemaan näkymättömiä, tapaavat toisiaan ja joskus jopa kotimaassani Ranskassa tehtyjen iskujen tekijöitä. Me puolestamme olemme sitä mieltä, että ihmisoikeuksien oikeanlainen puolustaminen pitää aloittaa vahvistamalla Algerian oikeusvaltiollista asemaa ja pyrkimällä varmistamaan hallituksen ja sellaisilla vaaleilla valitun presidentin vaikutusvalta, joita voimme pitää varmuudella demokraattisina.
Meidän on seurattava valppaasti demokratian ja ihmisoikeustilanteen kehittymistä myös muualla kuin nykyisissä järjestelmissä. Ajattelen tässä nyt lähinnä muita Maghreb-maita eli Marokkoa, Tunisiaa ja Libyaa. Meidän on voitava sivuuttaa voimakkaasti korostetut yksityiskohdat ja tuettava myös näitä maita etenkin niissä tilanteissa, joissa ne joutuvat kokemaan silmitöntä väkivaltaa, jonka vaarallisuutta korostaa ulkopuolisten suurvaltojen niille toimittama salainen tuki, suurvaltojen, jotka eivät ole edes eurooppalaisia - tiedätte varmaan mitä maita tarkoitan - ja jotka hyötyvät epävakaudesta voidakseen kiihkoilijoiden välityksellä vedellä salaa oikeista naruista. Tämä on suurvaltojen vanha leikki, jonka uhreiksi eivät joudu ainoastaan Algerian kansa vaan myös itse Algeria, sen entiset ystävät ja lopulta myös sen uskollisimmat ystävät.
Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, yrittäkäämme siis kerrankin pohtia selkeästi Algerian tilannetta. On totta, että vieraat voimat jylläävät Algeriassa. On totta, että Algeria on jälleen kerran sortunut valtakiistoihin varmasti juuri siksi, että se on "kääntänyt niille poskensa" vuosisatoja vanhojen sisäisten kiistojensa nimissä, ja kotimaani Ranska, joka on kiistatta osavastuussa maan tilanteesta, jatkaa vastuunsa kantamista ikivanhan ystävyyden nimissä ja toimii siten, että maan itselleen valitsema hallitus ja presidentti onnistuisivat joten kuten torjumaan tietyt muutokset ja ulkopuolelta tulevat vehkeilyt, myös, toistan tämän, muutamien ystäviemme taholta tulevat vehkeilyt, sekä takaamaan rauhan ja valtion vaikutusvallan, sillä Algeriaa voidaan vielä nykyään pitää oikeusvaltiona.

Morillon
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, toivon ei pidä antaa kuolla. Presidentti Bouteflikan yksimielisesti hyväksytyn yhteiskuntasopimuksen nostattama toivo Algeriassa ja koko maailmassa ei saa johtaa pettymykseen siitä, ettei maassa todellakaan voitaisi tehdä mitään, jotta väkivaltaisuudet saataisiin loppumaan ja jotta maa saataisiin oikeusvaltioiden joukkoon. Velvollisuutemme on tehdä kaikki voitavamme yhteisymmärryksen ja sovittelun kannattajien tukemiseksi samalla tavoin kuin olemme sitoutuneet tukemaan Baskimaassa silmitöntä terrorismia vastaan kapinoivia ihmisiä. Se on Euroopan velvollisuus, joka koituu myös Euroopan hyödyksi. On Euroopan omien etujen mukaista ulottaa Euroopan keskuuteen luotu rauhan ja vakauden alue Välimeren etelänpuoleisiin maihin Barcelonan prosessin jatkamisen yhteydessä. On Euroopan omien etujen mukaista ottaa vastaan koko Afrikan mantereelta sille suunnatut kehotukset, joiden tarkoituksena on sellaisen uudenlaisen yhteistyön harjoittaminen, joka merkitsee alkua siirtomaavallan tuskalliselle purkamiselle.
Meidän eurooppalaisten on tiedostettava, että olemme tässä hankkeessa sekä saajan että antajan osassa. Myös oma tulevaisuutemme riippuu tavasta, jolla osaamme auttaa Afrikan mannerta pääsemään irti kurjuudesta ja kaaoksesta. Vastustan ehdottomasti pyrkimyksiä sulkeutua "eurooppalaiseen linnoitukseen", joka jonakin päivänä joutuu piiritetyksi, kuten linnoituksille on tapana joutua. Siksi annan tukeni yhteiselle päätöslauselmaesitykselle, josta parlamentti tuota pikaa äänestää. Käytän tilaisuutta hyväkseni ja kehotan Algerian yhteistyökumppaneita ajattelemaan, ettemme missään nimessä halua vaikuttaa oppituntien antajilta tai pitää itseämme muita parempina, vaan haluamme antaa itsestämme kuvan myötämielisinä kumppaneina, jotka haluavat auttaa Algerian kansaa - sen niin halutessaan - tekemään lopun heidän tragediastaan ja palauttamaan tulevaisuudessa meitä kautta historian yhdistäneet ystävyyssuhteet.

Boumediene-Thiery
Arvoisa puhemies, hyvä kollegat, paastokuukautta ramadania on Algeriassa leimannut jälleen uusi väkivaltaisuuksien aalto: vuodesta 1991 alkaen veljessodan alettua maassa on tapahtunut hirvittäviä verilöylyjä puhumattakaan tuhansista vammautuneista ja kadonneista tai perheiden kokemasta tuskasta ja kauhusta. Presidentti Bouteflikan aloitteesta tehdystä yhteiskuntasopimuksesta huolimatta väkivaltaisuuksia ei ole saatu loppumaan. Algerian kansa odottaa edelleen rauhaa ja sovinnontekoa, joihin ei kuitenkaan ole mahdollisuutta, jos syylliset jätetään rankaisematta. Islamilaisen terrorismin torjunta tapahtuu laittomin keinoin, kuten kansainväliset ihmisoikeusjärjestöt ovat paljastaneet. On ratkaisevan tärkeää, että Algerian viranomaiset suostuvat viemään oikeuteen kaikki syylliset ja kaikki rikokset.
Tältä osin mieleeni tulee yksi kysymys. Mitä sotavoimien ilmiselvä voimattomuus ja passiivisuus merkitsee käytännössä? Yksikään algerialainen ei voi kieltää 39 vuotta vallassa olleen, poliittisen järjestelmän lamauttavan ja hämäräperäisyyttä ylläpitävän korkean sotilasjohdon ehdottomuutta. Euroopassa on jo liian pitkään suhtauduttu tarmottomasti Algerian tapahtumiin, mikä itse asiassa merkitsee Euroopan asettumista valtaapitävien rinnalle. On kiireesti tarkistettava pelkistettyä ja mustavalkoista käsitystä, jonka mukaan ainoastaan islamia voidaan syyttää maan nykyisestä rappeutumisesta. Algerian yhteiskunta kärsii voimakkaasti yleistyneestä korruptiosta sekä sosiaalisesta ja taloudellisesta syrjäytymisestä.
Euroopassa omaksutun ylivarovaisen kannan vaarana on se, että se horjuttaa ja tukahduttaa muutoksen mahdollistavat sosiaaliset tekijät, joiden varassa maan tulevaisuus on ja joiden avulla maa yrittää vapautua valtaapitävien kahleista. Välimeren molempien puolten välille on rakennettava kestävä silta siten, että pidetään tarkoin silmällä Algerian kansaan kohdistuvia uhkia ja tunnustetaan turvapaikkaoikeus. Se, että Algeriaa autetaan saavuttamaan demokraattiset vapaudet edellyttää myös muiden kuin puhtaasti valtiollisten suhteiden luomista. Se edellyttää myös kansalaisia hyödyttävien suhteiden luomista. Meidän ei pidä missään vaiheessa unohtaa, että kaikki ihmisoikeusloukkaukset koskevat etenkin kansan syviä rivejä ja tarjoavat ihanteellisen maaperän kaikille äärimmäisyyssuuntauksille.

Boudjenah
Arvoisa puhemies, laittomalla tiesululla Wilaya d'Aïn Deflan kylässä tapettiin viime tiistaiyönä 11 ihmistä; lauantaina 24. joulukuuta Annaban diskossa tapettiin eräs nuori laulajatar; viikkoa aiemmin 16 lukiolaista tapettiin julmasti heidän omassa opiskelija-asuntolassaan. Algerian paastokuukausi ramadan on verisin kahteen vuoteen. Yli 200 ihmistä - miehiä, naisia, lapsia, vanhuksia - on tapettu, nuoria tyttöjä on siepattu ja raiskattu. Islamilaisten aseellisten ryhmittymien kaamea, raaka ja epäinhimillinen väkivalta näyttää alkaneen uudelleen, jos se nyt koskaan oli ehtinyt edes loppua.
Saamme kiittää näistä tiedoista ensisijaisesti toimittajia. Voimme vain pahoitella viranomaisten vaikenemista asiasta, paitsi kenties silloin, kun uhrit ovat ulkomaalaisia. Kyllä, meidän on kiittäminen lehdistöä, joka on yksi arabimaiden riippumattomimmista ja jolle haluan antaa nyt tunnustukseni, sillä toimittajien ammattikunta on saanut maksaa todella kovan hinnan niille, jotka vannovat syvää vihaa kaikkea sananvapautta kohtaan ja haaveilevat voivansa alistaa sivistymättömän kansan käskyvaltansa alle. Silti jopa tuhannet terroristit ovat vähän yli vuoden kuluessa saattaneet laskea aseensa ja saada täydellisen armahduksen.
Bouteflikan valinta presidentiksi loi toivoa kansan keskuuteen. Mutta on pakko todeta, että lailla, eli niin sanotulla yhteiskuntasopimuksella aloitettu tie on kaikkea muuta kuin johtanut rauhaan. Samaan aikaan, kun Algerian kansa on kapinoinut voimakkaasti fundamentalismia vastaan, murhaajien armahdukset tai ihmisyyttä vastaan tehtyihin rikoksiin, kuten jotkut niitä nimittävät, syyllistyneiden armahdukset sekä se, että rikolliset jätetään todistettavasti rankaisematta, näyttävät merkitsevän täydellistä anteeksiantoa näille rikollisille, jotka saattavat siten jatkaa tappamistaan.
Eikö pidä ennemminkin tukea terrorismin uhreiksi joutuneita perheitä auttavia järjestöjä, jotka valittavat sitä, etteivät saa minkäänlaisia korvauksia, kun taas islamilaiset "katumuksen tehneet" saavat taloudellista tukea sopeutuakseen uudelleen yhteiskuntaan.
Eikö pidä antaa tunnustusta Algerian naisten uskomattoman rohkealle taistelulle, naisten, jotka ovat terrorismin ensisijaisia uhreja ja jotka samaan aikaan ovat edelleen ja ikuisesti sidottuja perheen sisäisiin sääntöihin, joissa ei piitata tuon taivaallista heidän perusoikeuksistaan.
Myös maan taloudelliset ja sosiaaliset olot kätkevät sisäänsä monia vaaroja, sillä nuo olot loivat jo 1980-luvulla otollista maaperää islamin nousulle. Raskaiden ulkoisten velvoitteiden puristuksessa - tarkoitan niillä velkaa - Algeria on kriisissä, joka on jo nyt lisännyt työttömyyttä ennennäkemättömällä tavalla. Demokratian kannattajat sekä kauheuksia ja kuolemaa vastaan ja vapaan tulevaisuuden puolesta kamppaileva Algeria tarvitsee solidaarisuutta kipeimmin nyt kuin koskaan aiemmin.

Napoletano
Arvoisa puhemies, kollegat ovat jo puhuneet monista asioista. Luulen, että sellaisen terrorismin dramaattinen uusi tuleminen, jossa ei epäröidä tappaa kolmivuotiaita lapsia, uhkaa syöstä meidät tilanteeseen, jonka toivoimme olevan jo takanamme; vaikka kaikki ajattelemmekin, että Algerian on valitettavasti jonkin aikaa elettävä tämän ilmiön kanssa, sen alkaminen uudelleen ramadanin aikana palauttaa mieleemme aikaisemmat tilanteet.
Mehän toivoimme, että presidentti Bouteflikan aloitteella olisi voinut olla myönteisiä tuloksia, mutta viime päivien tapahtumat huolestuttavat meitä. Tästä syystä uskon, kuten muutkin kollegat ovat sanoneet tekevänsä, että meidän on epäröimättä tuomittava terrorismi ja autettava Algerian viranomaisia kaikin tavoin tämän ilmiön torjumiseksi.
Tästä huolimatta terrorismi ei saa kuitenkaan johtaa meitä unohtamaan, että käynnissä on demokratiaan ja oikeusvaltioon johtava prosessi, ja terrorismin vastainen taistelu ei saa olla oikeutus armeijan salaisen ja kontrolloimattoman vallankäytön jatkumiselle maassa. Puheenjohtaja Prodi teki siis oikein allekirjoittaessaan vierailunsa yhteydessä sopimuksen, jolla lahjoitetaan 5 miljoonaa euroa riippumattoman lehdistön vahvistamiseksi ja lehdistön ohjesäännön luomiseksi. Uskon, että on tehtävä juuri näin, ja sen lisäksi on tarjottava maissamme väkivallan uhreille turvapaikka, mikä ei ole ollut mahdollista joillekin maille, kun niiden on sen sijaan ollut mahdollista majoittaa monia terroristeja, jotka siellä organisoivat ja ovat organisoineet erittäin vaarallisia verkostoja.
Lopuksi uskon, että meidän on lähetettävä valtuuskunta Algeriaan. Parlamentti ei ole pitkään aikaan vieraillut siellä, ja luulen, että aivan ensimmäinen asia, mikä pitäisi tehdä, on selvittää hyvin, mitä siellä tapahtuu.

Van den Bos
Arvoisa puhemies, miksi Euroopassa on vaiettu niin täydellisesti Algerian kauhistuttavista rikoksista? Tämä vaikeneminen on räikeässä ristiriidassa sen kanssa, miten tuomitsemme muualla maailmassa tapahtuvat vääryydet. Massamurhat Algeriassa eivät ole loppuneet. Ihmisiä katoaa edelleen käsittämättömällä tavalla. Kidutusta käytetään vielä tänäkin päivänä.
Yksinomaan viime vuoden aikana murhattiin joka kuukausi 200-300 ihmistä mitä kauhistuttavimmilla tavoilla. Kun arvioimme mielettömän väkivallan uhrien määrää kymmenen vuoden ajalta, luvut ovat kauhistuttavia: 150 000 ihmistä on saanut surmansa ja lisäksi 10 000 on kateissa. Uhreja on kaksi kertaa niin paljon kuin Pinochetin valtakaudella.
Presidentti Buteflika on luvannut saattaa väkivallan hallintaan, aloittaa keskustelut ja tutkia katoamisia. Mutta tuloksia ei juuri ole nähtävissä. Rankaisematta jättäminen valtaa alaa. Yön pimeydessä hirviömäisiä teurastuksiaan suorittavat raakalaiset ovat edelleen vapaalla jalalla. Myöskään rikoksiin syyllistyneitä turvallisuusjoukkoja ei panna syytteeseen.
Tässä on syytä kerrakseen vaatia algerialaisia vallanpitäjiä tilille. Mutta miksi niin ei oikeastaan tapahdu? Johtuuko se Ranskan taloudellisista intresseistä sen entisessä siirtomaassa? Vaikenevatko jäsenvaltiot, koska ne ehkä itse toivovat voivansa solmia kannattavia liikesopimuksia? Pelkäämmekö algerialaisten terroristien iskuja maissamme? Vai onko syynä ennen kaikkea pelko siitä, että tilanteeseen puuttuminen saattaisi voimistaa entisestään muslimifundamentalismia Algeriassa? Valtion tärkein perusluonteinen tehtävä on suojella kansalaisiaan. On häpeällistä, kuinka huonosti Algerian viranomaiset tämän tehtävän hoitavat.
Euroopan unionin on korkea aika asettua puolustamaan Algerian kansaa ja asettaa omat etunsa toiselle sijalle. Väkivalta on saatava loppumaan. Yhdistymissopimus on saatava aikaan niin pian kuin mahdollista, jotta pääsemme tehostamaan poliittista vuoropuhelua. Minun kysymykseni komissiolle kuuluu: miten on asian laita? Sillä me emme voi enää vaieta.

Nielson
. (EN) Komissio on parlamentin tavoin huolissaan edelleen nälkälakossa olevien turkkilaisten vankien tilanteesta. Joidenkin vankien terveys on erittäin huolestuttava. Tilanne edellyttää, että Turkin viranomaisten pitää löytää rauhanomainen ratkaisu. Turkin turvallisuusjoukkojen ei pidä missään tapauksessa asettaa rajoituksia.
Kun kyse on poliisin ja armeijan harjoittamista toimista 20 vankilassa viime vuoden joulukuussa, komissio edellyttää, että suoritetaan tutkimuksia kuolemantapausten syistä ja tappioista, joita syntyi näiden toimien aikana, ja että otetaan selville, ketkä ovat tapahtumista vastuussa. Samoin pitäisi tutkia syytöksiä vankien kiduttamisesta ja huonosta kohtelusta toimien jälkeisen siirron aikana.
Komissio muistuttaa, että Turkin vankiloiden olojen parantumista käsitellään Turkin liittymistä valmistelevassa kumppanuudessa, jolle neuvosto antoi poliittisen hyväksynnän 4. joulukuuta 2000. Liittymistä valmistelevassa kumppanuudessa pidetään ensisijaisen tärkeänä seikkana sitä, että vankilaoloja parannataan siten, että ne ovat sopusoinnussa vankien kohtelua koskevien YK:n vähimmäisvaatimussääntöjen ja muiden kansainvälisten normien kanssa.
Algeriasta voin puolestani sanoa seuraavaa: komissio tukee Algerian viranomaisten ponnisteluja saavuttaa kansallinen sovinto ja lopettaa väkivalta. Demokratia, oikeusturva, ihmisoikeudet ja perusvapaudet ovat pääperiaatteita, joita Euroopan unioni soveltaa tasapuolisesti kaikkien kumppaneidensa kohdalla. Kiittelemme sitä, että Algeria hyväksyi olennaisen lausekkeen assosiaatiosopimuksesta käytävissä neuvotteluissa. Väkivallan myötä tulee kuitenkin uusia uhreja joka kuukausi. Olemme erityisen huolissamme väkivallan äkillisestä purkautumisesta ramadanin aikana, mikä vaati monia ihmishenkiä koko maassa. Algerian pitää myös löytää keino tutkia sellaisten terroristien tekemiä rikoksia, jotka ovat luopuneet väkivallasta.
Vaikka komissio ymmärtää, miten vaikeaa on käydä käsiksi Algerian terrorismia koskevaan ongelmaan, se on kuitenkin edelleen huolissaan ihmisoikeusloukkauksista ja erityisesti katoamisista. On ratkaisevan tärkeää, että ihmisoikeuskysymyksissä ryhdytään taantuvien toimenpiteiden ja loukkausten vastaisiin päättäväisiin toimiin.
Me nostamme jatkossakin nämä kysymykset esiin Algerian viranomaisten kanssa käymiemme poliittisten neuvottelujen kaikilla tasoilla. Esimerkiksi komission puheenjohtaja Prodi painotti Algeriin tekemänsä vierailun aikana 12.13. tammikuuta, että rauha täytyy palauttaa koko maahan.
Osana tätä lähestymistapaa ja voidakseen tarjota aineellista tukea Algerian ponnisteluille, Prodin johtama komissio on allekirjoittanut rahoitussopimukset, joissa se myöntää 13 miljoonaa euroa kahteen ihmisoikeushankkeeseen. Ensimmäisen kautta tuetaan maan tiedotusvälineitä ja toimittajia, ja toinen koskee poliisivoimien nykyaikaistamista ja kouluttamista, minkä ansiosta poliisivoimat voivat työskennellä kuten niiden demokratiassa pitääkin.

Puhemies
Monet kiitokset, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan keskustelun jälkeen noin klo 17.30. Kuten tiedätte, pidämme pienen tauon ajankohtaiskeskustelun jälkeen klo 17.30 asti, jolloin päätämme, keskustellaanko Deprez'n mietinnöstä vai ei. Äänestys toimitetaan sen jälkeen Deprez'n mietintöä koskevan keskustelun jälkeen klo 17.30 eikä klo 18.30.

Kansainvälinen rikostuomioistuin
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista päätöslauselmaesityksistä:
B5-0060/2001 Malmström ELDR-ryhmän puolesta kansainvälisen rikostuomioistuimen perustamista koskevan Rooman sopimuksen ratifioinnista;
B5-0067/2001 Frassoni ja muut Verts/ALE-ryhmän puolesta pysyvän kansainvälisen rikostuomioistuimen pikaisesta perustamisesta;
B5-0069/2001 Bonino ja muut TDI-ryhmän puolesta kansainvälisen rikostuomioistuimen perustamista koskevan Rooman sopimuksen pikaisesta voimaantulosta;
B5-0073/2001 Salafranca Sánchez-Neyra ja Posselt PPE-DE-ryhmän puolesta kansainvälisen rikostuomioistuimen perustamista koskevan Rooman sopimuksen ratifioinnista;
B5-0078/2001 Sakellariou ja muut PSE-ryhmän puolesta kansainvälisen rikostuomioistuimen perustamista koskevan Rooman sopimuksen ratifioinnista;
B5-0085/2001 Di Lello Finuoli ja muut GUE/NGL-ryhmän puolesta kansainvälisestä rikostuomioistuimesta. .

Maaten
Arvoisa puhemies, on erittäin ilahduttavaa saada tämä asia käsiteltäväksi, sillä kansainvälisellä sotarikostuomioistuimella menee hyvin. 31. joulukuuta valtioilla oli viimeinen mahdollisuus allekirjoittaa tämä sopimus, Rooman sopimus. Me kaikki tiedämme, kuinka vaikeaa sopimuksen aikaansaaminen oli. Ja kuitenkin saimme nähdä, miten viime vuoden aivan viimeisinä päivinä yhtäkkiä mahtavan monet valtiot päättivät allekirjoittaa sopimuksen. 120 valtiota äänesti silloin sopimuksen puolesta ja seitsemän sitä vastaan. Nyt sopimuksen on allekirjoittanut jo yli 130 valtiota, joiden joukossa on Yhdysvallat, joka alun perin äänesti sopimusta vastaan. Myös Israel, Iran ja Jugoslavia allekirjoittivat sopimuksen aivan viime hetkellä.
Näin laaja tuki sopimukselle osoittaa ainakin, ettei voida väittää kyseessä olevan pohjoisen sopimus tai kehittyneiden maiden sopimus. Siihen sopimuksen nauttima tuki on aivan liian suuri.
Nyt on tärkeää saada sopimus ratifioitua ja siihen liittyy tämä päätöslauselmaesitys. On ilahduttavaa nähdä, että sopimuksen on ratifioinut jo 27 valtiota, joiden joukossa on kahdeksan Euroopan unionin valtiota, mutta Ruotsi, Yhdistynyt kuningaskunta, Portugali, Alankomaat, Irlanti, Kreikka ja Tanska eivät ole sitä vielä allekirjoittaneet. Asia on kyllä työn alla, mutta ratifiointia ei ole saatu vielä valmiiksi. Unionin ehdokasvaltioista yksikään ei ole vielä ratifioinut sopimusta, eikä Turkki ole edes allekirjoittanut sitä. Tehtävää on siis vielä paljon, ja pyydämme neuvostoa ottamaan asian käsittelyyn. On tärkeää, että Eurooppa näyttää tässä asiassa esimerkkiä. Tämän voimme tehdä itse, ilman että syyttäisimme vain toisia. Me voimme ryhtyä toimiin, ja on tärkeää, että teemme sen nopeasti.

Posselt
Arvoisa puhemies, puhun hyvin lyhyesti: seuraavan puhujan jälkeen puhujaksi on merkitty Franz Xaver Mayer. Puheenvuoro on kuitenkin ryhmäämme edustavalla Hans-Peter Mayerilla. Toinen heistä on erinomainen maatalouspoliitikko, toinen erinomainen juristi. Halusin tehdä sen vain selväksi, jotta tiedämme, kuka puhuu.

Puhemies
Kiitos jäsen Posselt. Tehän olette oikea järjestysmies. Te huomaatte kaiken! Monet kiitokset huomautuksestanne. Olisin kyllä havainnut sen jälkikäteen, sillä istuntosalissa on läsnä myös oikea Mayer.

Frassoni
Arvoisa puhemies, minun on sanottava, että kadehdin suuresti jäsen Posseltin populistin lahjoja, jollaisia meillä kaikilla ei parlamentissa ole. Kuitenkin niiden 26 valtion joukossa, jotka ovat ratifioineet Rooman sopimuksen, on kahdeksan Euroopan unionin jäsenvaltiota, ja muut seitsemän puuttuvat vetoomuksesta. Tämä on yksi Euroopan unionin paradokseja ja myös yksi seuraus todellisen yhteisen ulkopolitiikan puutteesta. Tosiaankin, mikä muu syy voi olla niillä unionin jäsenvaltioilla, jotka eivät ole vielä ratifioineet tuomioistuimen peruskirjaa, kuin se, että ne suhtautuvat varauksellisesti jälleen yhteen todelliseen ja merkittävään määräysvaltaansa koskevaan vähennykseen, sekä puuttuva itseluottamus, koska ne ehkä vieläkin jollakin tavalla pelkäävät, että ne itse jonakin päivänä istuvat syytetyn epämukavalla penkillä?
Tämä koskee tietysti vielä enemmän eräitä merkittäviä kansainvälisen näyttämön tekijöitä. Oli oikein panna merkille, kuten teimme päätöslauselmassamme, että presidentti Clinton allekirjoitti viime vuoden lopussa Rooman sopimuksen, mutta on oikeutettua kysyä, olisiko hän tehnyt niin siinä tapauksessa, että Floridan sattumanvaraisen ääntenlaskennan voittajaksi olisi noussutkin Al Gore.
Tie kohti tuomioistuimen konkreettisen työn alkamista on yhä pitkä ja täynnä vaikeuksia; kuten päätöslauselmassa esitetään, on ehdottomasti estettävä peruskirjaan kohdistuvat muutokset ja toimittava niin, että täytäntöönpanoasetus astuu voimaan tai ainakin määritellään pian. Toivomme, että Euroopan unioni tekee tästä yhden ulkopolitiikkansa ensisijaisista tavoitteista, sillä teoriassa olemme kaikki asiasta yhtä mieltä, ja toivomme lisäksi, että parlamentti voi jatkossakin merkittävästi vaikuttaa siihen, että tuomioistuimesta tulee todellisuutta, ottamalla rikostuomioistuinta koskevan kysymyksen kaikkien sekavaltuuskuntien kokousten esityslistalle ja puolustamalla sekä hyväksymällä sellaisia päätöslauselmia kuin se, josta hetken päästä äänestämme.
Olen siis pahoillani siitä, että yhteisessä päätöslauselmaesityksessä sekavaltuuskuntia koskevaa kysymystä ei ole otettu uudestaan esille, mutta yhdyn täysin ehdotukseen ja toivon, että voimme ottaa sen omaksemme.

Dell'Alba
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisat kollegat, muutaman minuutin kuluttua parlamenttimme hyväksyy kahdeksannen kerran neljän vuoden sisällä päätöslauselman kansainvälisestä rikostuomioistuimesta. Tämä osoittaa, miten päättäväisesti ja määrätietoisesti parlamenttimme on halunnut askel askeleelta seurata hitaasti liikkeelle lähtevää kansainvälistä oikeutta, jota aina tarvitaan - kuten osoittavat Miloseviæin, Mladiæin, Pinochetin ja niiden monien muiden tapaukset, jotka eivät enää voikaan luottaa siihen koskemattomuuteen, joka tähän asti on sallinut monien murhaajien ja rikollisten jäädä kaikessa rauhassa asemaansa ja kenties jäädä eläkkeelle kaikkien kunnianosoitusten kera - ja se osoittaa, miten tarmokkaasti parlamenttimme on toiminut tässä asiassa ja miten se on monissa tapauksissa näyttänyt tietä Euroopan unionille.
Muistan ensimmäiset päätöslauselmat, joissa pyysimme äänekkäästi sellaista Euroopan unionia, jossa 15 jäsenvaltiota yhdessä tuumin ja päättäväisesti kävisi tähän taisteluun ja puolustaisi tämän tuomioistuimen keskeisiä periaatteita: syyttäjäntoimen riippumattomuutta, tuomioistuimen riippumattomuutta rikoksista tuomitsemisessa, tuomioistuimen mandaatin määrittelyä ja niin edelleen.
Nämä tavoitteet on saavutettu. Kollega Frassoni on oikeassa sanoessaan, että on tärkeää toistaa, että näitä tavoitteita ja peruskirjan sisältöä on puolustettava sellaisilta allekirjoittajilta kuin Clinton ja muut, jotka ovat allekirjoittaneet sopimuksen siksi, että voisivat jatkossakin kuulua sopimuspuolina olevien valtioiden kokoukseen, mutta todellisuudessa siksi, että ne voisivat vaikuttaa kielteisesti neuvotteluihin pyrkien kenties saamaan aikaan amerikkalaisia joukkoja koskevan poikkeuksen.
Poikkeus ei ole tarpeen, vaan tarpeen on, että pian päästään siihen, että 60 maata on ratifioinut peruskirjan: tämä on asia, jossa unionin 15 jäsenvaltiota voivat näyttävät esimerkkiä. Toivon, että tämä asia otetaan esityslistalle käsiteltäessä suhteitamme kolmansiin maihin, ja toivon, että ne seitsemän unionin valtiota, jotka eivät ole vielä ratifioineet peruskirjaa, ratifioivat sen vuoden loppuun mennessä.

Mayer, Hans-Peter
Arvoisa puhemies, sekaannusta syntyy tosiaankin, kun parlamentin hallintokaan ei pysty erottamaan toisistaan kahta samannimistä henkilöä. Myös postin kulussa ilmenee toisinaan sekaannuksia.
Yhdistyneet kansakunnat on herättänyt uudelleen henkiin ajatuksen kansainvälisen rikostuomioistuimen perustamisesta toisen maailmansodan järkyttävien tapahtumien jälkeen. Toinen syy ovat kansainvälisen oikeuden loukkaukset Jugoslaviassa ja Ruandan joukkomurha. Muutamat kysyvät, miten kansainvälisen rikostuomioistuimen toimivalta eroaa jo olemassa olevien tuomioistuinten toimivallasta? Luxemburgissa sijaitseva Euroopan yhteisöjen tuomioistuin päättää Euroopan unionin lakien soveltamisesta ja tulkinnasta. Haagin kansainvälinen tuomioistuin päättää valtioiden välisistä kiistoista. Strasbourgissa toimiva kansainvälinen ihmisoikeustuomioistuin päättää tapauksista, joissa valtiot ovat loukanneet ihmisoikeussopimuksen mukaisia oikeuksia.
Nyt perustettava kansainvälinen rikostuomioistuin käsittelisi neljää erityisen vakavaa rikosta eli kansanmurhia, ihmisyyttä vastaan tehtyjä rikoksia, sotarikoksia ja aggressiota. Tähän asti Yhdistyneet kansakunnat on perustanut erityistuomioistuimia, esimerkiksi väliaikaisen rikostuomioistuimen Jugoslaviassa ja Ruandassa tehtyjä rikoksia varten. Tulevaisuudessa kansainvälinen rikostuomioistuin viestii selvästi, että kaikista tällaisista rikoksista syytetään ja rangaistaan. Sotarikolliset eivät voi enää piiloutua itsemääräämisoikeuden taakse.
Uusi tuomioistuin on tärkeä saavutus yhteisölle, jotta se voi poistaa aukot rikoksista syyttämisessä. Haluaisin siksi kehottaa kaikkia jäsenvaltioita ratifioimaan peruskirjan pikaisesti, ja suosittelen, että päätöslauselma hyväksytään.

Cashman
Arvoisa puhemies, sopivaan hetkeen osuu tämä päätöslauselmaesitys pysyvän kansainvälisen rikostuomioistuimen perustamista koskevan Rooman sopimuksen ratifioinnista. Juuri eilen keskustelimme parlamentissa painopistealueistamme Genevessä pidettävää Yhdistyneiden Kansakuntien ihmisoikeustoimikunnan kokousta varten. Ruotsin pääministeri toisti jälleen kerran, miten tärkeää on käsitellä ihmisoikeuksia Ruotsin puheenjohtajuuskauden aikana. Tämän iltapäivän keskustelu on taas uusi selkeä muistutus maailmassa esiintyvistä epäoikeudenmukaisuuksista. Tämän seurauksena ja toivon, että parlamentti on asiasta samaa mikäli olemme vakavissamme miesten, naisten ja lasten ihmisoikeuksista, meillä pitää olla pysyvä kansainvälinen rikostuomioistuin, jossa asetetaan syytteeseen ne, jotka suorittavat rikoksia ihmiskuntaa vastaan tai syyllistyvät niihin. Tarvitsemme rikostuomioistuimen, jolla on kansainvälinen tuomiovalta ja joka voi riippumattomasti tutkia tällaisista julmuuksista vastuussa olevia henkilöitä. Ainoastaan, mikäli olemme täysin päättäväisiä siinä, että panemme täytäntöön Rooman sopimuksen, meidän on mahdollista tuoda näihin rikoksiin syyllistyneet oikeuden eteen ja myötävaikuttaa tämän kaltaisten rikosten ehkäisemiseen tulevaisuudessa.
Kuten olemme kuulleet, 139 hallitusta on allekirjoittanut Rooman sopimuksen, mutta valitettavasti vain 27 on ratifioinut sen. Perussäännön voimaantulo ja tuomioistuimen perustaminen edellyttävät sitä, että vähintään 60 maata ratifioi perussäännön. Tästä syystä uskon, että jäsenvaltioiden on välttämätöntä toimia esimerkkinä. Tähän mennessä Italia, Ranska, Belgia, Luxemburg, Espanja, Saksa, Itävalta ja Suomi ovat selvästi ja kunnioitettavasti ratifioineet sopimuksen. Unionin jäljellä olevien jäsenvaltioiden on nyt aika seurata esimerkkiä.
Kyynisyys on helppo vaihtoehto, enkä minä myönny siihen. Mielestäni meidän pitäisi suhtautua myönteisesti siihen, että Yhdysvallat allekirjoitti sopimuksen 31. joulukuuta, ja meidän olisi niin ikään syytä olla iloisia siitä, että Jugoslavian liittotasavalta allekirjoitti sopimuksen 19. joulukuuta 2000. Meidän pitää vedota näiden maiden parlamentteihin, jotta ne ratifioisivat sopimuksen.
Samaan aikaan meidän pitää silti kehottaa kaikkia maita jatkamaan Ruandan ja entisen Jugoslavian sotarikostuomioistuinten työn tukemista.
Historia opettaa meille, että meidän ei pidä koskaan unohtaa. Siksi katsomme taaksepäin läpi viime vuosituhannen. Katsokaa nyt koko maailmaa sellaisena kuin se on, ja muistakaa, että vapauden hintana on joutua olemaan alinomaa valppaana.
Tulevat sukupolvet eivät koskaan anna meille anteeksi, jos unohdamme ne, jotka ovat kärsineet näistä kauhistuttavista julmuuksista, ja ne, jotka kärsivät edelleen tälläkin hetkellä. Sanat eivät riitä. Nyt on aika ryhtyä toimeen. Allekirjoittakaa Rooman sopimus kansainvälisen rikostuomioistuimen perustamisesta ja antakaa siten merkki sitoumuksestamme ja kehotuksestamme koko maailmalle. Yhtenä päätöslauselmaesityksen laatijana kehotan parlamenttia tukemaan tätä esitystä.

Posselt
Arvoisa puhemies, kun tarkastellaan peruskirjan jo ratifioineiden EU-maiden luetteloa, voidaan todeta, että viisi kuudesta perustajavaltiosta on ratifioinut peruskirjan. Luettelosta puuttuu vain Alankomaat, joka on kuitenkin ponnistellut aivan erityisesti tämän tuomioistuimen ja sen toimipaikan puolesta. On siis kysyttävä, mistä tämä johtuu. Muista yhdeksästä Euroopan unionin jäsenvaltiosta vain kolme on jo ratifioinut peruskirjan, myös monien niin arvostelema Itävalta. Haluaisin myös vedota muihin Euroopan unionin valtioihin, jotta nämä käynnistäisivät ratifiointimenettelyn mahdollisimman nopeasti. Me tarvitsemme tätä rikostuomioistuinta, jotta ihmisyyttä vastaan tehtyjä kansainvälisiä rikoksia varten, jotka eivät valitettavasti ole vähentyneet vaan pikemminkin lisääntyneet, otetaan lopultakin käyttöön puolueeton maailmanlaajuinen arviointiperusta.
Puhuimme edellä Kambod&#x017E;asta. Puhumme nyt entisestä Jugoslaviasta. Alueelle perustetut erityistuomioistuimet ovat varmastikin oikeutettuja. Meidän on kuitenkin tiedettävä, että näiden maiden nationalistiset voimat kutsuvat niitä toisinaan pilkallisesti voittajien oikeudeksi. Jotta näin ei enää tapahdu, on äärettömän tärkeää, että maailmassa on pian yhteinen rikostuomioistuin, jotta meidän ei enää tarvitse toimia erityistuomioistuinten rajoissa. Entisessä Jugoslaviassa tehdyistä rikoksista syyttävä Haagin tuomioistuin on hyvin ansioitunut. Se tarvitsee meidän tukeamme. Olette kuitenkin nähneet, miten presidentti Kostunica, joka vasta hiljattain piti juhlallisia puheita parlamentissa, kieltäytyi kaksi päivää sitten ottamasta vastaan Del Pontea, koska hänen mielestään Del Ponte ei ole protokollan mukaan tasavertainen. Sehän on häpeällistä! Tämä osoittaa meille, miten tärkeää on lujittaa kansainvälisessä oikeudessa karkotusta, joukkomurhia ja aggressiota koskevia oikeusnormeja, mutta sen lisäksi myös ottaa käyttöön vastaavat seuraamusvälineet. Se on tämän rikostuomioistuimen ensisijainen tarkoitus. Olemme tehneet intensiivisesti töitä sen puolesta, ja sen on korkea aika aloittaa työt.

Nielson
. (EN) Vaikka kansainvälisen rikostuomioistuimen perustaminen ei kuulu komission toimivaltaan, se toivoo, että tarvittavat 60 ratifiointia saadaan aikaan pian, jotta tuomioistuin pääsee aloittamaan toimintansa.
31. joulukuuta lähtien peruskirjan on allekirjoittanut 139 maata, ja 27 maata on ratifioinut sen. Komissio panee tyytyväisenä merkille, että Yhdysvallat allekirjoitti Rooman peruskirjan 31. joulukuuta, ja Jugoslavian liittovaltio teki samoin hieman aikaisemmin, 19. joulukuuta.
Suhteissaan kolmansiin maihin komissio aikoo yrittää tehdä kaikkensa muistuttaakseen siitä, että peruskirja pitää allekirjoittaa ja ratifioida mahdollisimman pikaisesti. Sillä välin komissio jatkaa määrärahojen myöntämistä aloitteille, joilla tuetaan kansainvälistä rikostuomioistuinta.
Tähän mennessä määrärahoja on myönnetty noin 4,8 miljoonaa, ja niillä tuetaan kansainvälistä rikostuomioistuinta koskevien tiedotuskampanjoiden hyväksi työskentelevien kansalaisjärjestöjen tai laitosten toimintaa. Komissio aikoo tänä vuonna tarjota lisää tukea tällaiselle toiminnalle. Haluamme edistää tätä ja hyödyntää yhteistyötämme kansalaisjärjestöjen kanssa pitääksemme vauhtia yllä, jotta tuomioistuin toteutuisi.

Puhemies
Monet kiitokset, arvoisa komission jäsen!
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan noin klo 18.30.

Maanjäristys El Salvadorissa
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista päätöslauselmaesityksistä:
B5-0068/2001 Nogueira Román ja muut Verts/ALE-ryhmän puolesta El Salvadorin maanjäristyksestä;
B5-0074/2001 Galeote Quecedo ja muut PPE-DE-ryhmän puolesta El Salvadorista;
B5-0079/2001 Seguro ja muut PSE-ryhmän puolesta El Salvadorin maanjäristyksestä;
B5-0079/2001 Wurtz GUE/NGL-ryhmän puolesta El Salvadorin maanjäristyksestä. .

Maes
Arvoisa puhemies, El Salvadoria on taas kohdannut katastrofi - vain kaksi vuotta sen jälkeen kun siellä tuhojaan teki Mitch, kamala pyörremyrsky, jonka aiheuttamista tuhoista ei ole vieläkään täysin selvitty. Ja sen aiheuttamien tuhojen korjaamiseen lupaamiaan rahoja Euroopan unioni ei muuten käsittääkseni vieläkään ole toimittanut.
Olen tyytyväinen yhdessä laatimaamme päätöslauselmaesitykseen, mutta se on minusta minimaalinen, kun otetaan huomioon kaikki El Salvadoria kohdanneet katastrofit ja lisäksi tämä viimeisin maanjäristys. Oikeastaan se on minusta melko heikko päätöslauselmaesitys, sillä solidaarisuus, joka meidän kaikkien ajatuksissa vallitsee ja joka on tämän päätöslauselmaesityksen taustalla, on kenties ilmaistu kauniisti, mutta meidän on konkretisoitava solidaarisuutemme ja siksi meidän ryhmämme on tehnyt muutamia tarkistuksia korostaaksemme ja vahvistaaksemme sitä. Jotta muun muassa olemassa olevat suunnitelmat tilanteen parantamiseksi, ja etenkin uudelleenrakennusohjelmat, voitaisiin toteuttaa käytännössä, meidän on myös maksettava raha, jonka Eurooppa on tarkoitukseen varannut. Meidän mielestämme koko maailman, ja meidän muun maailman mukana, on osoitettava myötätuntomme ja solidaarisuutemme, kun tuhannet ihmiset ovat joutuneet tämän maanjäristyksen uhreiksi.
Maanjäristys koskettaa köyhää maata tietysti sitä pahemmin, mitä heikompi ja joustamattomampi maa on. El Salvador on kokenut sodan, El Salvadoria ovat kohdanneet luonnonkatastrofit, ja nyt vielä tämä kaiken muun lisäksi. Toimiakseen ekologisesti ja myös ekologisesti turvallisissa oloissa on maan hallituksen siirrettävä sivuun poliittiset preferenssinsä avun politisoinnin tiettyjä muotoja kohtaan, ja toisaalta meidän on suoritettava velvollisuutemme.

Pomés Ruiz
Arvoisa puhemies, haluaisin kertoa, että kaikki ryhmät ovat olleet samaa mieltä päätöslauselman viimeisestä kohdasta, jossa puhutaan El Salvadorin apua tarvitsevalle kansalle myönnettävän taloudellisen avun tehokkuudesta.
Olen juuri keskustellut Nicaraguan humanitaarisesta avusta vastaavan toimiston edustajien kanssa ja haluaisin kertoa parlamentille ja arvoisalle komission jäsenelle, että kaikki ne, jotka antavat nyt epäitsekkäästi kiireellistä apua ja toimivat luultavasti myöhemmin yhteistyötehtävissä, ovat espanjalaisten ja kansainvälisten tiedotusvälineiden tavoin huolissaan siitä, ettemme me ole toimittaneet edes hirmumyrsky Mitchin jälkeen lupaamaamme taloudellista apua, kun olemme joutuneet todistamaan seuraavaa murheellista tapahtumaa.
Arvoisat komission jäsenet, nähtäväksi jää, ehdimmekö tällä kertaa ajoissa. En sano näin ainoastaan siksi, että olen suhteista Keski-Amerikkaan ja Meksikoon vastaavan valtuuskunnan jäsen, vaan myös, koska olen talousarvion valvontavaliokunnassa Euroopan kansanpuolueen koordinoija ja äänenkäyttäjä. Rahankäyttö liian myöhäisessä vaiheessa merkitsisi sen hukkaanheittämistä. Rahaa on käytettävä ajoissa, ja virkamiesten on otettava vastuu siitä ei ainoastaan El Salvadorissa, vaan myös Brysselissä. Komission jäsen Kinnockin aikaansaamasta uudistuksesta on oltava jotakin hyötyä. Saamme nähdä, onko apu maanjäristyksen seurausten lieventämiseksi tällä kertaa jäänyt saapumatta silloin, kun veljeskansamme joutuu pahaksi onnekseen jälleen uuden vitsauksen kohteeksi.
Tehokkuus merkitsee ajoissa toimimista, apua on annettava silloin, kun on sen aika. Jos näin ei tehdä, niin monet ihmiset taistelevat noissa maissa saamatta minkäänlaisia korvauksia, niin monet odottavat turhaan, syntyy niin paljon turhia hallintokuluja, ja minkä tähden? Jos emme osaa toimia toisin, toimittakaamme avustus jäsenvaltioiden kautta. Me annamme jo rahaa Yhdistyneiden kansakuntien eli YK:n pakolaisasiain päävaltuutetun viraston kautta, jonka päärahoittajia olemme, mutta ainoastaan Yhdistyneistä kansakunnista puhutaan. No, vaikka se olisikin väärin, antakaamme apua Espanjan tai Itävallan kautta, tai vaikka molempien, mutta kiireellinen apu ja ennen kaikkea yhteistyöapu saapukoon perille. Älkäämme käyttäytykö enää naurettavasti.

Seguro
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, El Salvadorista tietoomme saamat luvut ja kuvat ovat kauhistuttavia, olipa kyse sitten sadoista kuolleista, tuhansista loukkaantuneista kuin sadoista kadonneista ja noin 26 000 kodittomaksi jääneestä henkilöstä. Jälkijäristykset eivät laannu El Salvadorissa sen enempää kuin Nicaraguassakaan. Tämä Keski-Amerikan tilanne ei ole uusi. Kuten jäsen Maes ja jäsen Poméz Ruiz jo sanoivat, myös hirmumyrsky Mitchin seuraukset tuolla seudulla olivat järkyttäviä niin henkilötasolla kuin aineellisestikin.
Keski-Amerikka on yksi maailman köyhimpiä alueita. Noin 40 prosenttia väestöstä elää köyhyysrajan alapuolella ja siksi Euroopalla on aivan erityisen suuri vastuu tuosta maailmankolkasta, ei ainoastaan siksi, että se on kärsinyt vakavista selkkauksista ja yhä tuntuvasta jännityksestä erityisesti rajaseuduilla, vaan myös, koska sen demokratian vakiintumista on tarpeen tukea.
Nykypäivänä kaikki elimet valitaan onneksi demokraattisesti, mutta noissa Keski-Amerikan valtioissa on olemassa varsin epädemokraattisia tapoja. Tämän lisäksi maanosan ulkomaanvelka on suuri. Kuitenkin tehtyyn aloitteeseen kuuluu vain kaksi maata. Siksi vaikutelma, jonka olemme saaneet keskusteltuamme Keski-Amerikan tärkeimpien viranomaisten kanssa vielä tiistaina saimme vastaanottaa Hondurasin tasavallan presidentin vieraaksemme on, että kansa kärsii, ja kun se näkee tunnelin päässä vähän valoa, joka auttaa sitä jaksamaan taistelussa ongelmia vastaan, se joutuu näiden luonnonmullistusten aiheuttamiin järkyttäviin tilanteisiin.
Eurooppa toimitti nopeasti kiireellistä apua niin marraskuussa 1998 kuin nytkin. Ongelmana on kuitenkin, kuten kaksi kollegaani jo onnistuneesti selitti, rakenteellisempi apu. Komission on välttämättä pantava täytäntöön Keski-Amerikan jälleenrakennusohjelma. Arvoisa komission jäsen Poul Nielson, me ehdotamme, että tämä ohjelma määriteltäisiin nopeasti uudelleen siten, että se saisi enemmän henkilöresursseja ja taloudellisia voimavaroja, jotta se täyttäisi myös tavoitteen El Salvadorin auttamisesta. Tämän vuoden maaliskuun 26. päivä Guatemalassa järjestetään uusi San Josén ryhmän ja Euroopan unionin välinen kokous. Olisi hyvä tapa päättää tämä kokous San Josén ryhmän kanssa panemalla täytäntöön Keski-Amerikan jälleenrakennusohjelma siten, että siihen sisältyisi uutena osa-alueena El Salvadorin uhrien auttaminen.

Marset Campos
Arvoisa puhemies, ryhmäni, GUE/NGL-ryhmä, ilmaisee myös solidaarisuutensa uhrien perheille ja yhtyy El Salvadorin ja Keski-Amerikan väestön tuskaan tämän suuren tragedian edessä. Juuri minun osakseni tuli kunnia ja miellyttävä velvollisuus esitellä tässä edustajakokouksessa ulkoasiainvaliokunnan mietintö, joka koski hirmumyrsky Mitchin takia Keski-Amerikalle annettavaa jälleenrakennusapua ja joka hyväksyttiin yksimielisesti. Totuus on, että olen turhautunut, koska toiveistamme ja ponnisteluistamme ei seurannut, että ohjelman täytäntöönpanosta vastaavat henkilöt olisivat toimineet tehokkaasti.
Jo tuolloin osoitin, että hirmumyrskyn jälkeen komissio toimi ripeästi ensimmäisen avun antamisen osalta. Niin on tapahtunut myös nyt, mutta meidän on pidettävä lujasti kiinni avun jatkumisesta, meidän on oltava tehokkaampia.
Maanjäristys oli laajuudeltaan huomattava. Tämä alue oli alkanut toipua, ja siksi on välttämätöntä ponnistella suunnattomasti, jotta taloudelliset, yhteiskunnalliset ja demokraattiset turvallisuusvaatimukset täytettäisiin. Työ, joka Euroopan unionin pitää tehdä tuossa paikassa on vaivalloista, ja käsiteltävien ongelmien joukossa yksi, jonka haluaisin tuoda esille: toimitettujen avustuksien kavallukset.
Euroopan unionin, tarkemmin sanoen komission, pitäisi välttää tällaisia tilanteita ja taata, että yhdistykset, kansalaisjärjestöt ja liitot osallistuisivat aktiivisesti näiden avustuksien täytäntöönpanemiseen, jotta Euroopan unionin ponnistelut olisivat tehokkaita ja oikeudenmukaisia.

Knolle
Arvoisa puhemies, PPE-DE-ryhmä on ymmällään ja järkyttynyt kuultuaan El Salvadorin vakavasta maanjäristyksestä. Otamme syvästi osaa lukuisten uhrien ja loukkaantuneiden ja perheensä ja omaisuutensa kadottaneiden suruun. PPE-DE-ryhmä kannattaa useiden Euroopan parlamentin ryhmien esittämää päätöslauselmaa. On hieno asia, että yhteisö on reagoinut niin nopeasti tähän luonnonkatastrofiin lähettämällä alueelle asiantuntijoita ja rahaa. Tämä on hyvä esimerkki vakuuttavasta solidaarisuudesta.
Hyvin ajankohtaisen syyn vuoksi saanen vielä lisätä, että ollessani "vuoden 1968 aikalaisten" innokas kannattaja ja liittoarmeijan reserviupseeri en heitellyt kiviä muiden nuorten miesten tapaan 70-luvulla, vaan etsin tuolloin omin käsin Italian maanjäristysalueella kuolleita ja loukkaantuneita, ja pystyimme tuolloin pelastamaan lukuisia maanjäristyksessä hautautuneita. Se oli minulle suuri ilo. Italiassa 70-luvulla tapahtuneen maanjäristyksen kauhukuvat ovat edelleenkin silmissäni, ja voin kuvitella, mikä kurjuus El Salvadorissa vallitsee. On suurenmoista, että Eurooppa antaa alueelle niin nopeasti apua. Toivottavasti El Salvadorille annettava apu ei saavu liian myöhään tai joudu vääriin käsiin.

Schulz
Arvoisa puhemies, minun on sanottava, että olen kovin hämmästynyt siitä, miten joku keksii tuoda esille El Salvadorin maanjäristystä koskevan keskustelun yhteydessä taustansa liittovaltion reserviupseerina ja "vuoden 1968 aikalaisten" innokkaana kannattajana ja puhua samassa yhteydessä "vuoden 1968 aikalaisten" kiviä heitelleistä jäsenistä. En tiedä, mitä tekemistä niillä on keskenään, paitsi ehkä se, että jäsen Knollen on kerrottava meille hieman elämäkerrastaan, mutta sehän voi olla hyvinkin kiinnostavaa.
Kollegoiden kuvausten perusteella El Salvadorin tilanne on dramaattinen, ja olemme kuulleet useilta puhujilta siitä todellisia viitteitä. Täällä on kysytty, kuinka tehokas ja nopea meidän apumme on, ja näyttää siltä, että tämän luonnonkatastrofin yhteydessä se on todellakin saapunut nopeasti perille, tarkoitan ensiapu. Meitä huolestuttaa kuitenkin tieto siitä, että näin ei ole aina ollut, ja se on myös leimannut päätöslauselmaa ja sen sanamuotoa koskevaa keskustelua ryhmässämme. Vetoamme komissioon, jotta Euroopan unionin antama apu - get it (Global E-commerce Tax based on Information Technology), taitotieto, laitteet, avustajat - ei saavu paikan päälle vasta, kun ihmiset ovat jo pääosin auttaneet itseään, tai kun seuraava luonnonkatastrofi uhkaa, sillä jos ensin asetamme varoja käyttöön ja lupaamme apua, mutta byrokraattisten esteiden vuoksi apu ei tulekaan perille tai se tulee perille liian myöhään, se vaarantaa Euroopan unionin uskottavuuden sekä sisäisesti että sen suhteissaan kumppaneihin.
Toisaalta kyse on siis välittömästä avusta kaikkein köyhimmille, jotka tarvitsevat solidaarisuuttamme, toisaalta meidän on pidettävä mielessämme, että apumme on turha, jos se jumiutuu byrokratian viidakkoon. Siksi olemme iloisia siitä, että ryhmät laativat yhteisesti tämän päätöslauselman. Toivon, arvoisa komission jäsen Nielson, että komissio toimii yhtä nopeasti kuin parlamentti tässä päätöslauselmassa. Jäsen Knollelle en toivo kiviä heittelevää ulkoministeriä.

Nielson
. (EN) Arvoisa puhemies, haluaisin vastata jäsen Segurolle, joka puhui Hondurasin tilanteesta. Haluan tehdä selväksi, että osana viimevuotista parlamentin tukemaa päätöstämme korottaa osuuttamme koko HIPC (voimakkaasti velkaantunut köyhä maa) -aloitteessa yhdellä miljardilla eurolla, päätimme käyttää varat maailmanlaajuisesti, eikä pelkästään AKT-maissa. Syy tähän oli se, että pyörremyrsky Mitchin seurauksena Honduras otettiin mukaan HIPC-aloitteeseen. Meidän piti löytää budjettikohta Euroopan kehitysrahaston ulkopuolelta, jotta Euroopan unioni voisi olla puolueeton ja tukea Hondurasia. Honduras saa meiltä tästä syystä 15 miljoonaa euroa velkojen keventämiseksi. Tämä on tietenkin lisänä sille, mitä Honduras saa pyörremyrsky Mitchiin liittyvän keskipitkän ja pitkän aikavälin kunnostus- ja jälleenrakennuksen jatkoapuna, joka on osa alueellista ohjelmaa.
Monet jäsenvaltiot ovat ilmaisseet huolensa pyörremyrsky Mitchin jälkitoimiin liittyvän pitemmän aikavälin jälleenrakennusosuuden hitaasta toimituksesta. Minun on pakko yhtyä kritiikkiin. Olen itse määritellyt tämän todelliseksi skandaaliksi. Komission yksiköiltä kului miltei puolitoista vuotta löytää kuusiseitsemän ihmistä, jotka oli määrä lähettää Managuaan perustamaan yksikkö, jonka tehtävänä oli pitää huoli 250 miljoonan suuruisen alueellisen jälleenrakennusohjelman täytäntöönpanosta. Tämä on surkeaa! Kyse ei ole pelkästään byrokratiasta, vaan täysin toimintakyvyttömästä järjestelystä sellaisten osapuolten välillä, jotka eivät puhu toisilleen. Juuri tästä syystä olen edelleen halukas käyttämään enemmän räjähteitä sellaisten rakenteiden räjäyttämiseksi, jotka estävät hyviä suorituksia komissiossa.
Tilanne tämän ohjelman täytäntöönpanossa on nyt se, että nämä ihmiset ovat tehneet työtä Managuassa alkusyksystä lähtien. Olemme erityisesti varanneet 80 miljoonaa euroa 250 miljoonasta eurosta ohjelman täytäntöönpanoon ja aloittaneet sen jälleenrakennusohjelman kattamissa lukuisissa valtioissa. Eli 80 miljoonaa euroa 250 miljoonasta on nyt otettu käyttöön. Vihdoinkin asiat alkavat todella luistaa.
Haluan silti tehdä hyvin selkeän eron jonka kehotan kaikkia tässä keskustelussa puhuneita panemaan merkille lyhyelle aikavälille tarkoitetun välittömän humanitaarisen katastrofiavun ja pitkän aikavälin jälleenrakennustyön välillä. Nämä ovat kaksi täysin erillistä tointa, ja tämä täytyy pitää mielessä. Mikään ei ole edennyt hitaasti pyörremyrsky Mitchin jälkitoimissa, paitsi seitsemän ihmisen löytäminen Managuaan lähetettäväksi, kuten täällä mainitsin. Mutta se oli jo tarpeeksi huono asia.
Haluaisin nyt ottaa erityisesti esiin El Salvadorin kammottavan tilanteen. Komissio tietenkin yhtyy täysin siihen tyrmistykseen ja solidaarisuuteen, jota parlamentti ilmaisi päätöslauselmassaan hirvittävästä maanjäristyksestä, joka koetteli useita maita Keski-Amerikassa, erityisesti El Salvadoria. Komissio puheenjohtaja Prodi, komission jäsen Patten ja minä itse ilmaisi välittömästi surunvalittelunsa uhrien perheille ja viranomaisille ja antoi ilmoituksen yhteisön nopeasta ja tehokkaasta toiminnasta katastrofissa.
Kuten ennenkin, kun komissio avusti El Salvadoria vuonna 1986 tapahtuneen maanjäristyksen jälkeen rakentamalla uuden sairaalan ja tarjoamalla tuntuvaa humanitaarista ja jälleenrakennusapua pyörremyrsky Mitchin koettelemille maille, se on nytkin valmis auttamaan Keski-Amerikkaa ja El Salvadoria selviytymään tämänhetkisistä vaikeista haasteista.
Heti, kun maanjäristys tapahtui, Euroopan yhteisön humanitaarisen avun toimisto ECHO lähetti kenttäasiantuntijan Hondurasiin suoraan tapahtumapaikalle, ja hän oli paikalla sunnuntaihin mennessä. ECHO kokosi viime maanantaina myös valtuuskunnan, joka lähetettiin tekemään alustavan arvioinnin tarpeista, jotka koskevat muita lahjoittajia ja paikallisia viranomaisia. Valtuuskunta lähti eilen.
Maanantaina minä päätin, että ensimmäinen rahallinen avustus olisi suuruudeltaan 2 miljoonaa euroa. Tämä kattaisi toimet, joiden tiesimme olevan joka tapauksessa välttämättömiä. Ilman minkäänlaista koordinointia tai lisätutkimusta oli selvää, että tarvittaisiin juomavettä, puhtaanapitoa, turvapaikkoja, ruoka-apua ja lääkintätarvikkeita. Meille oli myös välittömästi selvää, miltä järjestöiltä voimme komission nimissä pyytää apua, nimittäin muutamalta eurooppalaiselta kansalaisjärjestöltä ja Punaiselta Ristiltä. Aiomme täydentää näitä ensimmäisiä päätöksiä muilla sitoumuksilla, mikä riippuu saamastamme palautteesta siitä, mitä teemme muihin lahjoittajiin verrattuna ja niin edelleen.
Saanen lisätä tähän, että tämä hirvittävä katastrofi osoittaa jälkeen kerran, että köyhyys sinänsä on vaarallista. Monet ihmiset ajattelevat, että maanjäristykset ja tämänkaltaiset katastrofit aiheuttavat paljon enemmän vahinkoa meidän pitkälle kehittyneissä yhteiskunnissamme, koska meillä on niin monia mutkikkaita infrastruktuureja, ja kuitenkin välitön seuraus El Salvadorissa oli se, että 50 prosenttia koko maan vedenjakelusta pantiin poikki putkistoihin, sähköön jne. aiheutuneiden vahinkojen vuoksi.
Eli toissijainen vaikutus on suuri usein siksi, että järjestelmät ovat herkkiä, eivätkä ne toimi kovin hyvin. Esimerkiksi Mosambikissa sattunut tulva aiheutti paljon suurempaa vahinkoa padoille, teille, silloille ja muille kuin olisi aiheutunut, mikäli maalla olisi ollut normaalit, hyvin ylläpidetyt, vahvat ja kalliimmat infrastruktuurit. Eli köyhyys on vaarallista, ja mielestäni tämä on syytä pitää mielessä. Tästä syystä painotamme enemmän onnettomuuksiin liittyviä valmiustoimia osana antamaamme humanitaarista apua.
Tarkastelemme myös mahdollisimman suotuisasti pyyntöjä suunnata käytettävissä olevat varat uudelleen komission tukemiin hankkeisiin onnettomuuksien koettelemille alueille ja vyöhykkeille, joihin kuuluvat ne, jotka on määritelty Mitchin jälkeisen jälleenrakennusohjelman kehyksessä.
Näkemykseni mukaan tarvitsemme tähän lisää voimavaroja. Ei ole hyväksyttävää kääntää toisaalle rahoja, jotka on tarkoitettu pyörremyrsky Mitchin jälkeiseen jälleenrakennusohjelmaan, jossa on ollut jo riittämiin ongelmia byrokraattisten vaikeuksien vuoksi, mutta on hyvä asia, että alueella on yksikkömme, joka koostuu ihmisistä, jotka on erityisesti palkattu tämänkaltaisiin jälleenrakennustoimiin. Tämä on tietenkin hyvä asia, ja me palaamme varmasti El Salvadoria koskeviin pitkän aikavälin ongelmiin, kun olemme onnistuneet antamaan välitöntä humanitaarista apua.
Minä siis kiitän teidän hyvin voimakkaasta tuestanne. Palaamme asiaan selvittääksemme, miten toimia näissä asioissa.

Puhemies
Monet kiitokset arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 17.30.
Osoitan sanani nyt myös toimistoissaan oleville kollegoille, joiden tulisi olla paikalla klo 17.30 eikä, kuten painetussa ohjelmassa lukee, klo 18.30, sen mukaan, miten me pääsemme aloittamaan äänestyksen. Puhemies totesi jo aikaisemmin tänään iltapäivällä, että äänestys voidaan toimittaa klo 18.00 tai se voidaan toimittaa klo 17.50 tai jopa aiemmin jäsen Deprez'n pyyntöä koskevan äänestyksen päättymisen mukaan. Pyydän näin ollen puhemieskonferenssin päätöksen mukaisesti, että pyydätte kollegoita saapumaan istuntosaliin äänestystä varten jo 17.30 ja huolehditte osaltanne siitä, että olemme kaikki paikalla klo 17.30.
(Istunto keskeytettiin klo 17.15 ja sitä jatkettiin klo 17.30.)

Pitkäaikaista oleskelua varten myönnetty viisumi
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Deprez'n kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan mietintö Ranskan tasavallan aloitteesta neuvoston asetuksen antamiseksi vapaasta liikkuvuudesta pitkäaikaista oleskelua varten myönnetyn viisumin nojalla.

Deprez
Anteeksi vain, arvoisa puhemies, mutta käsittääkseni teille on tehty virallinen pyyntö mietintöni käsittelyn lykkäämisestä.

Puhemies
En ole saanut virallista pyyntöä, sillä olen odottanut, että joku esittäisi sellaisen. Siksi pidin paussin ennen keskustelun avaamista, mutta kukaan ei näköjään halunnut lähestyä puhemiestä.

Deprez
Arvoisa puhemies, minun tietääkseni saitte juuri hetki sitten vihreiden ryhmän allekirjoittaman asiakirjan. Oletan siis, että se on hallussanne. Käsittääkseni asiakirja on myös pätevä.

Puhemies
Tämä todistaa, että puhemiehenne on täysin puolueeton. Asiakirja ei tullut ihan minulle asti, mutta uskon kyllä teitä. Tehän tiedätte, kuinka menetellään tilanteessa, jossa pyydetään mietinnön käsittelyn lykkäämistä: puhujat ilmaisevat puoltavan tai kielteisen kantansa lykkäämiseen, ja tarpeen tuleen puheenvuoron käyttää myös esittelijä.

Schulz
Arvoisa puhemies, olin vielä hämmentynyt jäsen Knollen vuoksi, mutta en halua kertoa teille sitä, mitä hän halusi minulle nyt sanoa. Ne, jotka olivat juuri istuntosalissa, tietävät, mitä minä tarkoitan.
Jos muistan oikein, jäsen Deprez halusi lykätä mietintöään. En nyt tiedä, miksi sain puheenvuoron ennen häntä. Hän on mietinnön esittelijä, mutta hän ei ole vielä perustellut, miksi hän pyytää lykkäämistä. Siksi olisi oikeudenmukaista antaa hänelle ensin puheenvuoro. Sen jälkeen voisin kertoa oman ja ryhmäni mielipiteen asiasta.

Puhemies
Pyydän nyt tavan mukaan, kuka haluaa käyttää puheenvuoron tukeakseen lykkäämispyyntöä? Jäsen Schultz, kaikkein nopeimpana te nostitte kätenne ensimmäisenä. Mutta annan tietenkin esittelijällemme mahdollisuuden puheenvuoroon.

Deprez
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, arvoisa puhemies ilmoitti tämän aamun täysistunnossa Ferrin mietinnön käsittelyn lykkäämisestä seuraavalle istuntojaksolle. Itse hyväksyin tuolloin, että mietintöni, jonka parissa olin uurastanut ja jonka kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunta sitä paitsi hyväksyi yksimielisesti, käsittely siirrettäisiin tähän iltapäivään.
Sitten sain kuitenkin valitettavasti kuulla, että suurin osa niistä, jotka olivat ottaneet valiokunnassani osaa tuohon keskusteluun ja joiden toivoin puhuvan täysistunnossa, pyysivät anteeksi sitä, etteivät voikaan osallistua keskusteluun. Tämä koski yli puolta puhujista, joiden puheenvuorot oli kirjattu esityslistaan ja joiden oli tarkoitus puhua asiasta, josta olemme täysin eri mieltä neuvoston kanssa, sillä minun ja neuvoston esittämät oikeusperustat ovat ristiriidassa keskenään. Tällä voi olla huomattavia seurauksia niille tuhansille ihmisille, jotka joka vuosi haluavat hyötyä vapaasta liikkuvuudesta Schengen-alueella.
Jouduin siis valitettavasti toteamaan, että keskustelusta olivat poissa kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan puheenjohtaja Watson, PPE-ryhmän koordinaattori Pirker, puheenvuoron käyttäjäksi merkitty PSE-ryhmän koordinaattori Terrón i Cusi, anteeksipyynnön poissaolonsa johdosta esittänyt Hernández Mollar sekä kaksi muuta puhujaa. Näin ollen olen sitä mieltä, että tällaisesta aiheesta, johon kaikkien poliittisten puolueiden on otettava selkeästi kantaa, koska kyse on parlamentin ja neuvoston välisestä huomattavasta erimielisyydestä, olisi tärkeää käydä perusteellista keskustelua ja saatava sille laaja tuki. Siksi pyydän mietinnön lykkäämistä parlamentin seuraavaan istuntojaksoon.

Schulz
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, kannatan periaatteessa kollega Deprez'n pyyntöä. Kannatan sitä myös ryhmäni nimissä, koska mielestämme näin tärkeä aihe - jäsen Deprez esitteli sen jo - tarvitsee koko parlamentin huomion. Hän on myös osoittanut vakuuttavasti, että valiokunnassa kantansa esittäneiden puhujien, tänä aamuna puheenvuoron halunneiden puhujien ja yhä läsnä olevien jäsenten välillä on huomattavia näkemyseroja.
Menettelyä, jota noudatettiin tänä aamuna jäsen Ferrin mietinnön yhteydessä, on noudatettava myös jäsen Deprez'n mietinnön yhteydessä tänään iltapäivällä. Haluan kuitenkin luonnollisestikin esittää yhden rajoituksen: emme voi vaieta tässä keskustelussa siitä, että tämä tilanne johtuu muun muassa esityslistaa ja istuntokalenteria koskevasta ongelmasta. Jos emme keksi parempaa ratkaisua ja tee torstaista ja perjantaista työpäivää, joudumme keskustelemaan tästä ongelmasta joka torstai-iltapäivä.

Mielestäni asia voidaan ratkaista siten, että luodaan yhdenmukainen ja looginen järjestelmä, joka mahdollistaan työskentelyn perjantai-iltapäivään asti. Kollega Deprez'llä on käytännössä oikeus vaatia nykyistä runsaampaa läsnäoloa!

Posselt
Arvoisa puhemies, olen tietenkin täysin samaa mieltä siitä, mitä jäsen Schulz sanoi, mutta haluaisin sanoa kerrankin täysin selvästi: jäseniä halutaan yllyttää suunnitelmallisesti häiritsemään perjantain jälkeen myös torstain työskentelyä. Toisaalta siihen reagoidaan suunnittelemattomasti.
Maanantaina jäsen Seppänen totesi, että hänen mietintönsä on liian tärkeä, jotta sitä voitaisiin käsitellä torstai-iltana. Parlamentti päätti kuitenkin demokraattisesti jäsen Seppäsen puheen jälkeen, että käsittelemme hänen mietintöään torstai-iltana. Sen jälkeen puhemies ilmoitti keskiviikko-iltapäivänä, että ryhmien kanssa on sovittu, että jäsen Seppäsen mietintöä käsitellään torstaiaamuna.
Tänä aamuna meille esitettiin esityslista, josta kävi ilmi, että Ferrin ja Deprez'n mietintöjä käsitellään tänä iltana. Kukaan ei vastustanut sitä tänä aamuna. Tänään keskipäivällä jäsen Ferri huomasi, että hän joutuu poistumaan paikalta, ja pyysi, että hänen mietintöään lykätään. Hänen pyyntönsä hyväksyttiin, ja jäsen Deprez oli tuolloin läsnä muttei vastustanut sitä. Tänään iltapäivällä jäsen Deprez huomasi, että hänen puhujansa ovat hävinneet, ja hän haluaa nyt tänä iltana, että hänen mietintöään lykätään. Minun on todellakin sanottava, että tämä alkaa muistuttaa pikku hiljaa nukketeatteria! Haluaisin vastustaa hyvin selkeästi mietinnön lykkäämistä. Jäsen Schulz, jäsen Boumediene-Thiery ja minä kuulumme kyseiseen valiokuntaan. Voimme esittää kantamme tähän kysymykseen, ja meidän olisi järjestettävä keskustelu. Toivon kuitenkin, että olemme tulevaisuudessa järjestelmällisempiä!

Puhemies
Ilmoitan parlamentille, että puhemies on saanut kirjallisen pyynnön. Menettelyä on siis ehdottomasti noudatettu. Äänestämme seuraavaksi mietinnön lykkäämispyynnöstänne.
(Parlamentti hylkäsi pyynnön lykätä Deprez'n mietintöä.) Ryhdymme nyt siis keskustelemaan Deprez'n mietinnöstä. Mietinnöstä äänestetään heti keskustelun jälkeen.

Deprez
Arvoisa puhemies, puhuisin yli viisi minuuttia, koska puheenvuorosta luopuneet ryhmäni puhujat jättivät 15 ylimääräistä minuuttia. Näin ollen voin puhua 20 minuuttia. Arvoisa puhemies, puhuisin näin ollen oikein hitaasti, koska käsittääkseni teillä ei ole mitään perusteellista keskustelua tai kaikkien argumenttien perusteellista esittämistä vastaan.

Puhemies
Hyvä kollega, minun on noudatettava työjärjestystä. Teille on merkitty viisi minuuttia puheaikaa, joten annan teille puheaikaa nuo viisi minuuttia.

Deprez
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, mietintöni aiheena oleva Ranskan tasavallan aloite koskee kolmannen maiden kansalaisia, joilla on niin sanottu pitkäaikaista oleskelua varten myönnetty kansallinen viisumi, toisin sanoen kyse on viisumista, joka on voimassa alle kolme kuukautta ja jonka myöntää Schengen-alueeseen kuuluva jäsenvaltio. Kyseiset kansalaiset odottavat oleskeluluvan myöntämistä heidät vastaanottaneessa jäsenvaltiossa.
Yhteisön nykyisen lainsäädännön eli etenkin Schengenin sopimuksen soveltamista koskevan yleissopimuksen 18 artiklan mukaan kolmannen maan kansalainen voi kulkea ainoastaan kerran muiden jäsenvaltioiden alueen kautta päästäkseen sen valtion alueelle, joka on myöntänyt hänelle viisumin pitkäaikaista oleskelua varten. Sen jälkeen hän ei voi enää liikkua Schengen-alueella ennen kuin hän on saanut niin sanotun lopullisen oleskeluluvan. Ongelma onkin kuitenkin juuri siinä, että lopullisen oleskeluluvan myöntäminen voi kestää useita viikkoja, joskus jopa kuukausia, mikä johtuu pääosin hallinnon hitaudesta, hallinnollisten palvelujen heikosta koordinoinnista joissakin jäsenvaltioissa sekä asianomaisten vaikeuksista omaksua tarkoin noudatettavia menettelyjä.
Näin ollen unionin alueella on vuosittain tuhansia ihmisiä, joilla on pitkäaikaista oleskelua varten myönnetty viisumi, jotka odottavat lopullista oleskelulupaa ja jotka ovat huonommassa asemassa kuin muut kolmansien maiden kansalaiset mitä tulee Schengen-alueella vapaasti liikkumiseen.
Tilanne on sitäkin paradoksaalisempi ja sanoisin jopa pöyristyttävämpi, kun otetaan huomioon, että pitkäaikaista oleskelua varten tarkoitetun kansallisen viisumin myöntämiselle on asetettu äärimmäisen tiukat ehdot kaikissa jäsenvaltioissa. Jos ei oteta huomioon perheiden yhdistämistapauksia, hakijat käydään etukäteen perusteellisesti läpi. Heidän on todistettava riittävä varallisuutensa ja tapauksesta riippuen toimitettava joko todistus siitä, että heidät on hyväksytty opiskelu- tai tutkimuslaitokseen, tai asianmukainen työtodistus.
Ranskan tasavallan ajama aloite on yksinkertainen ja esitetty selkeästi mietinnön perusteluosassa. Tarkoituksena on mahdollistaa lopullista oleskelulupaansa odottavien pitkäaikaista oleskelua varten myönnetyn kansallisen viisumin haltijoiden vapaa liikkuminen Schengen-alueella. Olemme yksimielisiä tästä tavoitteesta - tai ainakin toivon niin - edistää kyseisten kansalaisten vapaata liikkumista.
Ongelmana ei siis ole tuo tavoite vaan sen saavuttamiseksi valitut keinot sekä seuraukset, joita sillä voi olla harkintavaltaan, jota jäsenvaltiot voivat käyttää kansalaisten oikeuksia koskevissa kysymyksissä.
On itse asiassa aika yllättävää, että Ranskan tasavallan tekemän aloitteen oikeusperustaksi on valittu Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 62 artiklan 2 kohta ja 63 artiklan 3 kohta, jotka molemmat koskevat viisumin myöntämistä koskevia menettelyjä ja edellytyksiä. Jos todellisena tavoitteena on kuitenkin edistää kansalaisten vapaata liikkumista, oikeusperustana pitäisi olla tuon sopimuksen 62 artiklan 3 kohta, jossa määrätään, että neuvoston on toteutettava viiden vuoden kuluessa Amsterdamin sopimuksen voimaantulosta toimenpiteet niiden edellytysten vahvistamiseksi, joiden mukaisesti kolmansien maiden kansalaiset voivat vapaasti matkustaa jäsenvaltioiden alueella enintään kolmen kuukauden ajan.
Hyvät kollegat, oikeusperustan valinta ei ole koskaan ongelmatonta. Tosiasiassa Ranskan aloitteeseen valittu oikeusperusta osoittaa, että aloitteen ensisijainen tavoite on yhdenmukaistaa pitkäaikaisten viisumien myöntämisedellytyksiä siten, että pitkäaikaisille viisumeille annettaisiin sama arvo kuin yhtenäiselle viisumille, joka kelpaa yhteen tai useampaan maahantuloon. Tämä tarkoittaa sitä, että jos Ranskan tasavallan tekemä esitys hyväksytään sellaisenaan, kaikilla jäsenvaltioilla, jotka toteuttavat vahvistettua Schengen-yhteistyötä niin sanotussa ennakkokuulemismenettelyssä, on oikeus tulla informoiduiksi kaikista, jossakin toisessa Schengen-alueen maassa tehdyistä pitkäaikaisia viisumeja koskevista hakemuksista ja siten mahdollisuus estää sellaisten hakijoiden vapaan liikkumisen toteutuminen, joita kyseinen maa ei mahdollisesti ota vastaan. Jos järjestelmä hyväksytään, se merkitsee käytännössä sitä, että jos esimerkiksi Espanja päättäisi myöntää pitkäaikaisen viisumin Algerian kansalaiselle ennakkoluulemismenettelyn kautta, Ranskan valtio voi vaatia säännöllistä tiedottamista asiasta, joten sillä olisi oikeus vastustaa viisumin myöntämistä kenenkään siitä tietämättä, sillä kukaan ei nykyään tiedä, mitkä maat soveltavat ennakkokuulemismenettelyä, ja neuvosto kieltäytyy kertomasta, mistä maista on kyse.
Näin ollen olen omalta osaltani halunnut muuttaa Ranskan tasavallan aloitetta, jotta se vastaisi sille asetettua, mietinnön perusteluosassa esiteltyä tavoitetta helpottaa oleskelulupaansa odottavien, pitkäaikaista oleskelua varten myönnetyn kansallisen viisumin haltijoiden vapaata liikkumista Schengen-alueella.
Kannatan myös aloitetta ottaa käyttöön pitkäaikainen yhtenäinen viisumi, kuten meillä on nyt olemassa vastaavanalainen yhtenäinen viisumi, joka kelpaa yhteen tai useampaan maahantuloon. Toivon kuitenkin, ja mielestäni meidän kaikkien on toivottava, että tällaisesta aloitteesta, jonka tekijänä pitäisi olla komissio, tehtäisiin selkeä, johdonmukainen ja kokonaisvaltainen esitys, eikä sellaista, jonka soveltamisala on hajanainen ja jossa esitetty järjestelmä on epätasapainoinen, kuten nyt on tehty. Siksi pyytäisin parlamenttia tukemaan tekemiäni tarkistuksia siten, että se antaisi yksimielisen tukensa kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnalle.

Lambert
Arvoisa puhemies, olen kiitollinen tilaisuudesta saada puhua vetoomusvaliokunnan puolesta. Tämä ei ole ainoa laillisesti maassa oleskeleviin kolmansien maiden kansalaisiin liittyvä kysymys, joka koskee ongelmaa asianmukaisesta oikeusperustasta. Tarkoitan esimerkiksi sosiaaliturvajärjestelmän koordinointia koskevan 1408/71 asetuksen laajentamista.
Tampereen huippukokouksessa vuonna 1999 puhuttiin kolmansien maiden kansalaisille myönnettävistä samanlaisista oikeuksista kuin ne, jotka kuuluvat EU:n kansalaisille. Tästä huolimatta joukossamme on niitä, jotka haluavat tarkastella kolmansien maiden kansalaisia lyhytaikaisina matkustajina pikemmin kuin ihmisinä, joilla on paljon annettavaa unionille. Miksi hallituksemme muutoin innokkaasti kannustaisivat amerikkalaisia ja aasialaisia yrityksiä tekemään maissamme sijoituksia? Uskomme, että tarvitsemme poliittista yhtenäisyyttä tätä aluetta koskevassa politiikan harjoittamisessa. Tällaisen yhtenäisyyden puuttuminen on osittainen selitys oikeusperustasta käytyyn kiistaan.
Vetoomusvaliokunta tukee esittelijä Deprez'n näkökulmaa ja kiittää häntä hänen uutteruudestaan tässä asiassa. Valiokuntamme näkemys oli se, että voisimme vähentää tulevaisuudessa tällaisia erimielisyyksiä, joita meillä on neuvoston kanssa, vähentämällä yksittäisiä kansallisia aloitteita tällä alalla ja tarkastelemalla sen sijasta komission ehdotuksia, jotka käyvät läpi alustavan tarkistusmenettelyn. Tiedän, että kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunta on jo nostanut asian esiin puheenjohtajavaltio Ruotsia varten, ja me toivomme tämän tuottavan tuloksia.
Todellisesta kysymyksestä haluan sanoa, että vaikka kaikki jäsenvaltiot eivät ole mukana Schengenin sopimuksessa, valiokuntamme katsoi tietenkin, että meidän pitäisi saattaa kolmansien maiden kansalaisten oikeudet sopusointuun jäsenmaiden kansalaisten oikeuksien kanssa. Tämä on erityisen tärkeää silloin, kun kumppanit, muut kuin vanhemmat, kuten perusteluissani lukee, jostakin erikoisesta syystä ovat erilaisen oikeusperustan kohteina, ja olemme saaneet lukuisia vetoomuksia, jotka koskevat näitä asioita, jotka lisäsimme mielipiteisiimme. Mielestämme oli niin ikään tärkeää tukea Deprez'n kantaa, koska ehdotuksen tarpeellisuus on itsessään pikemmin tulos byrokraattisesta viivytyksestä kuin päätöksenteosta.
Toivomme ja odotamme myös, että vetoomusvaliokunnalta pyydetään tulevaisuudessa mielipidettä näistä asioista automaattisesti hyvissä ajoin.

Posselt
Arvoisa puhemies, haluaisin ensimmäiseksi onnitella jäsen Deprez'tä hänen erinomaisesta mietinnöstään, joka ansaitsee täyden kannatuksemme. Mehän tarkastelimme tätä mietintöä hyvin intensiivisesti kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnassa. Arvoisa kollega Deprez, en voisi toivoa sinulle parempaa ajankohtaa tämän mietinnön käsittelyyn, sillä tämä ajankohta on hyvin otollinen - ajankohta on aina otollinen, kun parlamentti kokoontuu - olisin vain toivonut sinulle parempia puhujia.
Tästä huolimatta olen sitä mieltä, että suunniteltujen puhujien tilalla esiintyvät puhujat pystyvät täysin antamaan oman panoksensa tähän aiheeseen. Haluaisin sanoa täysin selvästi, että kollega Deprez'n toimet, jotka liittyvät sekä oikeusperustaan että neuvoston ja komission menettelyä koskevaan arvosteluun, ansaitsevat täyden tukemme. Neuvosto ja komissio toimivat yhtä suunnittelemattomasti tässä tärkeässä kysymyksessä kuin me olimme juuri aikeissa toimia esityslistaa koskevassa kysymyksessä. Turvapaikka- ja maahanmuuttokysymyksiin liittyvä politiikkamme on erittäin sekava, sillä neuvosto, komissio, ja yksittäiset jäsenvaltiot esittävät vuoronperään yksittäisiä aloitteita toinen toisensa jälkeen, eikä meillä ole mitään strategista lähestymistapaa. Tämä käytännössä täysin järkevä ehdotus kärsii nimenomaan tästä ongelmasta. Meillä ei ole strategista lähestymistapaa, jolla tehdään selvä ero turvapaikan ja maahanmuuton välillä, jolla määrätään molemmista asianmukaisesti ja jossa tarkastellaan rasitusten jakamista ja kaikkia siihen liittyviä ongelmia. Näistä ongelmista määrätään sitten juonittelemalla byrokraattisesti takaoven kautta, mikä ei ole kuitenkaan todellista sääntelyä vaan näennäistä.
Jos tällä aloitteella todellakin helpotetaan jotenkin Euroopan unionissa pitkään oleskelevien ihmisten tilannetta, olen siihen tyytyväinen. Syöpää ei voi kuitenkaan hoitaa aspiriinilla. Emme voi jatkaa sitä käytäntöä, jota me olemme noudattaneet tällä tärkeällä alalla viime vuosien aikana ja jota me noudatamme valitettavasti edelleenkin. Siksi olen sitä mieltä, että kollega Deprez'n kritiikki on enemmän kuin oikeutettua. Kannatan käytännön helpotuksia, joista ihmiset hyötyvät! Kannatan rasitusten järkevää jakamista niiltä osin, kuin rasituksia syntyy. Kannatan luonnollisesti myös kolmansien maiden kansalaisten vapaata liikkuvuutta Euroopan unionissa. Kehotamme kuitenkin neuvostoa ja komissiota siirtymään lopultakin hutiloimisesta suunnitelmalliseen strategiseen politiikkaan tällä alalla ja esittämään yhtenäisen suunnitelman, jotta voimme edistyä askeleittain.

Schulz
Arvoisa puhemies, haluaisin ilmaista tyytyväisyyteni. Kun keskustelimme tänään iltapäivällä, jolloin minun olisi pitänyt aloittaa puheenvuoroni sanomalla: "arvoisa puhemies, arvoisa tyhjä istuntosali", sillä läsnä oli yhteensä viisi kollegaa, jäsen Posselt totesi, että jos hänen ryhmästään ei ole läsnä muita puhujia, hän ottaa itselleen koko PPE-ryhmän puheajan. Se olisi tarkoittanut, että meidän olisi pitänyt kuunnella jäsen Posseltia 15 minuutin ajan. Kuvitelkaa sitä!

Olemme nyt välttyneet tältä kohtalolta, ja voimme keskittyä aiheeseen, josta kollega Deprez puhui. Kollega Posselt, rasitusten jakamisella, josta te puhuitte ja joka on yksi lempiaiheistanne, ei ole mitään tekemistä tämänpäiväisen keskustelumme kanssa, vaikka minun onkin myönnettävä teille, että meidän on toki keskusteltava rasitusten jakamisesta.
Sallinette minun sanoa ensiksi neuvostolle, että kyse on Ranskan hallituksen aloitteesta, ja viime aikoina olemme saaneet todeta yhä uudelleen sisäasioiden valiokunnassa, miten yksittäiset jäsenvaltiot tehtyään ensin aloitteita erehtyvät kuitenkin toisinaan oikeusperustasta. Rohkenen kerrankin yhtyä jäsen Posseltin esittämään ajatukseen. Meiltä puuttuu strateginen suunnitelma, etenkin neuvostossa. Siksi neuvoston olisi syytä turvautua komission jäsen Vitorinon strategiseen suunnitelmaan, joka on nimittäin jo olemassa, eikä sen tulisi ensisijassa estää ehdotuksia. Kohdistan sanani periaatteessa jäsenvaltioille ja itse neuvostolle.
Toiseksi miksei meillä ole strategista suunnitelmaa? Meiltä puuttuu strateginen suunnitelma eräästä yksinkertaisesta syystä. Euroopan unionin politiikalle, etenkin yksittäisten jäsenvaltioiden hallitusten harjoittamalle vapaata liikkuvuutta koskevalle politiikalle, on tyypillistä se, että useimmat, joskaan eivät kaikki, jäsenvaltiot suhtautuvat siihen torjuvasti, sillä periaatteessa valtaosa Euroopan unionin jäsenvaltioiden hallituksista pitää lähtökohtanaan vapaan liikkuvuuden rajoittamista eikä vapaan liikkuvuuden sallimista, joka on muuten yksi neljästä perusvapaudesta, jotka on määritelty Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksessa.
Strateginen suunnitelmamme on puutteellinen, koska me puhumme palvelujen, pääoman ja tavaroiden vapaasta liikkuvuudesta, ja ne voivat liikkua vapaasti Euroopassa nautakarjasta uraaniin. Vain ihmisiin sovelletaan rajoituksia Euroopan unionissa. Heihin sovelletaan näitä torjuntamekanismista johtuvia rajoituksia. Kun jäsen Posselt puhuu vapaasta liikkuvuudesta, hän tarkoittaa yleensä eteläisen pallonpuoliskon ihmisiä tai turvapaikanhakijoita. Minä puhun nyt esimerkiksi amerikkalaisesta professorista, joka saa professuurin saksalaisessa yliopistossa ja oleskeluluvan Saksan liittotasavallassa ja, kun hän pitää vierailuluennon Sorbonnen yliopistossa Pariisissa, hänen on anottava viisumia, jota hänen on mahdollisesti odotettava jonkin aikaa, koska ranskalaiset tai saksalaiset viranomaiset eivät edisty asiassa, sillä heiltä puuttuu jäsenvaltioiden hyvin erilaisia hallintomääräyksiä koskeva strateginen suunnitelma.
Puhun insinööristä, jonka eräs kolmannessa maassa toimiva yritys, jolla on useita eri toimipaikkoja, lähettää EU:hun. Häntä rajoittavat samat byrokraattiset esteet - joita ei muuten pitäisi lainkaan olla olemassa vapailla markkinoilla, vapaassa taloudessa. Pyydän siten jäsen Deprez'n loistavan mietinnön yhteydessä, että vapaaseen liikkuvuuteen ja sitä koskeviin säännöllisesti tarkasteltaviin kysymyksiin ei aina vastata torjuntamekanismilla, joka kohdistuu niitä vastaan, joita me emme otaksuttavasti tai todellisuudessa halua, vaan meidän on lopultakin ymmärrettävä, että vapaa liikkuvuus on ensinnäkin yksi ihmisoikeuksista ja toiseksi se on taloudellisesti järkevää Euroopan unionissa!
(Suosionosoituksia)

Boumediene-Thiery
Hyvät kollegat, tänään käsiteltävä Ranskan aloite osoittaa jälleen kerran, kuinka tärkeää on selkiyttää kaikkia vapaaseen liikkumiseen liittyviä toimenpiteitä, jotka vaikeuttavat rajojen avaamista. Kaikki tilastot osoittavat, etteivät siirtolaisvirrat ole ehtyneet, vaan että ne ovat jopa kasvavat lähivuosina. Kolmansien maiden kansalaisten liikkuminen Schengen-alueella on siis entistä kiperämpi kysymys.
Euroopan kansalaiset odottavat kuitenkin kokonaisvaltaista, selkeää ja johdonmukaista siirtolaispolitiikkaa. Ranskan aloitteen päätavoitteena on Schengenin sopimuksen 18 artiklan muuttaminen. Pitkäaikaisen viisumin haltijalla on oltava samat oikeudet kuin yhteen tai useampaan maahantuloon kelpaavan viisumin haltijalla. Tarkoituksena on helpottaa maahan laillisesti saapuneiden siirtolaisten vapaata liikkumista heidän hallussaan olevan viisumin luonteesta riippumatta.
Meidän on nykyään oltava perillä siitä, että kolmannen maan kansalainen voi kulkea ainoastaan kerran muiden jäsenvaltioiden alueen kautta päästäkseen sen valtion alueelle, joka on myöntänyt hänelle viisumin pitkäaikaista oleskelua varten. Sen jälkeen hän ei voi enää liikkua Schengen-alueella ennen kuin hän on saanut oleskeluluvan.
Tästä juuri kenkä puristaakin. Vapaan liikkuvuuden periaatteen kannalta pitkäaikaisen viisumin saanut kolmannen maan kansalainen on kaikkein heikoimmassa asemassa, vaikka hän on joutunut odottamaan viisumiaan useita kuukausia, jopa vuosia.
Ranskan aloitteessa sivuutetaan myös perheiden yhdistämisen ongelma, joka syntyy erityisesti silloin, kun unionin kansalaiset menevät naimisiin kolmannen maan kansalaisen kanssa. Miksei pitkäaikaisen viisumin haltijoita voitaisi täten kohdella maassa jo oleskelevina, jotta he saisivat nauttia vastaavista liikkumiseen liittyvistä oikeuksista. Ehdotuksen oikeusperustaa olisi pitänyt arvioida toisella tavalla, ja sen olisi pitänyt kattaa kaikki kyseisissä määräyksissä mainitut näkökohdat, kuten esittelijämmekin on korostanut.
Lopuksi sanoisin, että kun on kyse yhteisön maahanmuuttopolitiikkaa koskevasta hankalasta asiasta, näin epämääräisen ja puutteellisen aloitteen hylkääminen tuntuisi tarkoituksenmukaiselta. Koska tavoitteena on noudattaa kaikilta osin lainsäädäntövaltaa ja taata sen toteutuminen, olisi kiireesti otettava käyttöön vapaata liikkumista, maahanmuutto-oikeutta ja turvapaikka-oikeutta koskeva toimenpidesäännöstö.
"Eurooppalaisesta linnoituksesta" voidaan luopua vain siten, että höllennetään selkeästi nykyistä rajoittavaa viisumipolitiikkaa, jolla ei todellakaan vähennetä siirtolaisvirtoja vaan päinvastoin suositaan laittomia siirtolaisverkostoja.

Cashman
Arvoisa puhemies, olen täysin samaa mieltä Deprez'n kanssa. Tämä on todella tärkeä kysymys, joka koskee koko asian ydintä siitä, miksi meillä on Euroopan unioni. Unionin perusperiaatteet ovat vapaus, demokratian kunnioittaminen, ihmisoikeudet, ja jos vapaa liikkuvuus poistetaan, jos ihmiset leimataan siksi, että he ovat anoneet viisumia tai heillä on tietyn tyyppinen viisumi, mielestäni silloin heikennetään unionin perusperiaatteita. Tästä syystä suhtaudun myönteisesti Deprez'n mietinnön suureen liikkeelle panevaan voimaan. Tässä mietinnössä on käytetty perusteellista harkintaa, ja kuten esittelijä aivan oikein sanoi, sillä on oleellista merkitystä tuhansille ihmisille. Mutta vaikka sillä olisi merkitystä vain yhdelle ihmiselle, valitettavasti me toimisimme vasta vuosia, kymmeniä vuosia sen jälkeen kun meidän olisi pitänyt toimia. Kuten hän sanoi, tämä on keino saavuttaa päämäärä, ja minä suhtaudun myönteisesti siihen, että hän käytti oikeusperustana EY:n perustamissopimuksen 62 artiklan 3 kohtaa.
Yhdyn Deprez'n huoliin, ja hänen tarkistuksensa suovat mahdollisuuden vapaaseen liikkuvuuteen niille, jotka odottavat lopullista viisumia. Suhtaudun myönteisesti niihin parannuksiin, joita hän teki Ranskan ehdotuksiin. Näitä ehdotuksia tarvitaan todella. Meidän pitää kohdella ihmisiä oikeudenmukaisesti ja arvokkaasti ja poistaa oleskeluviisumeista ikävä leima.
Jotkin jäsenvaltiot suhtautuvat asiaan varauksellisesti, mutta meidän pitää tunnustaa, että muutosta tarvitaan ja että ihmisiä ei pidä rangaista heidän vapaan liikkuvuutensa takia käyttämällä epäoikeutettuja ja hankalia hallintomenettelyjä.
Onnittelen Deprez'tä älykkäästä ja perustellusta lähestymistavasta, joka pitää sisällään toimia, jotka helpottavat kolmansien maiden kansalaisten vapaata liikkuvuutta jäsenvaltioiden alueilla enintään kolme kuukautta. Tämä on vakuus. Meidän täytyy pitää sitä myönteisenä, ja siksi kannatan tätä mietintöä.
Lopuksi, ehkä tämä mietintö antaa parlamentille ja unionille jossakin vaiheessa mahdollisuuden käydä maahanmuutoista ja viisumikysymyksistä järkevää ja tarkoituksenmukaista keskustelua, josta on erotettu kansalliskiihkoon ja muukalaisvihaan liittyvä vastenmielisyys. Tuen Deprez'n mietintöä.

Nielson
. (EN) Arvoisa puhemies, haluaisin komission puolesta esittää onnitteluni esittelijä Deprez'n perusteellisesta ja tyhjentävästä työstä.
Komissio tukee Ranskan aloitteessa tavoiteltua päämäärää helpottaa pitkäaikaista oleskelua varten myönnetyn viisumin haltijoiden vapaata liikkuvuutta Schengen-alueella, ennen kuin heille myönnetään oleskelulupa, jonka asema vastaa viisumia.
Komissio ei kuitenkaan voi tukea valittua oikeusperustaa, jolla on ilmeistä merkitystä nykyisen välineen sisällön kannalta. Niinpä komissio tukee esittelijän kantaa. Sen katsoo, että kelvollinen oikeusperusta on EY:n perustamissopimuksen 62 artikla 3 kohta: "toimenpiteet niiden edellytysten vahvistamiseksi, joiden mukaisesti kolmansien maiden kansalaiset voivat vapaasti matkustaa jäsenvaltioiden alueella enintään kolmen kuukauden ajan".
Ollakseen johdonmukainen tämän oikeusperustan kanssa, komissio on niin ikään samaa mieltä esittelijän kanssa siitä, että Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehdyn sopimuksen artiklaa muutetaan, koska siinä määrätään ulkomaalaisten liikkumisesta, eikä 18 artiklaa. Jälkimmäisessä artiklassa mainitaan vain, että pitkäaikaista oleskelua varten tarkoitettu viisumi myönnetään kansalliselta pohjalta, ja siinä asetetaan ehdot pitkäaikaista oleskelua varten myönnettyjen viisumien haltijoiden kauttakulusta.
Vielä yksi asia, jonka komissio saattaa lisätä esittelijän tekemiin tarkistuksiin on seuraava: se katsoo, että yhteiseen konsuliohjeistoon tehdyt tarkistukset ovat riittäviä. Tämän lisäksi pitää muuttaa yhteistä käsikirjaa, jotta rajaviranomaisille voidaan tiedottaa pitkäaikaista oleskelua varten myönnetyn viisumin uudesta asemasta.
Lopuksi komissio voi vahvistaa aikomuksensa esittää pian yleisen lainsäädäntöehdotuksen, joka koskee oikeutta matkustaa Schengen-alueella, välttääkseen sellaisia pirstoutuneita toimia, jotka jarruttaisivat avoimuutta ja selkeyttä kansalaisten mielissä tai lain varmuutta.

Puhemies
Kiitos paljon, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
Mietinnöstä äänestetään heti kiireellisiä aiheita koskevien, nyt alkavien äänestysten jälkeen.

ÄÄNESTYKSET (jatkoa)
Fatuzzo
Arvoisa puhemies, tämä on istuntojakson viimeinen äänestysselitys, ja jos onnistun saattamaan päätökseen myös tämän viimeisen äänestysselityksen, vaikka jalkani on murtunut ja kipsattu, minulla on toivoa siitä, että kelvollisten äänestysselitysten antamiseen ei tarvita jalkoja.
Tämän todettuani haluaisin sanoa, että tästä mietinnöstä kysyin neuvoa tyttäreltäni Elisabettalta, joka on vastavalmistunut asianajaja ja eläkeläisten puolueen Lombardian alueen edustaja. Kysyin häneltä neuvoa, ja hän sanoi minulle: "Mietintö nykymuodossaan on erinomainen asianajajien kannalta, koska se lisää oikeuskäsittelyjen ja oikeustoimien määrää. Siksi neuvoisin sinua äänestämään sen puolesta nykyisellään. Mutta koska olen myös lainsäätäjä ja valtuutettu, minun on toimittava ja neuvottava sinua toimimaan kansalaisten hyväksi, ja äänestä siksi sen puolesta, mikäli sitä tarkistetaan". Näin tein, arvoisa puhemies.

Puhemies
Kiitämme Fatuzzon ryhmää kommenteista, joita se teki Deprez'n mietinnöstä.

Alyssandrakis
. (EL) Ranskan tasavallan direktiiviehdotuksen ydinosan muodostaa karkotuspäätösten vastavuoroinen tunnustaminen siitä hetkestä, kun jokin EU:n jäsenvaltio tekee tällaisen päätöksen. Kreikan kommunistinen puolue hylkää tämän ajatuksen siksi, että hetkellä, jolloin eri EU-maissa tapahtuu väärinkäytöksiä ja karkotuksia, uusi direktiivi loisi suotuisan maaperän useammille lain rikkomuksille.
Kokemus osoittaa, että hallintoviranomaiset soveltavat helposti karkotusmenettelyä jopa laillisiin maahanmuuttajiin, jotka sattuvat rikkomaan jotain sääntöjä (tämä pätee jopa liikennerikkeisiin), verukkeenaan yleisen järjestyksen ja kansallisen turvallisuuden vaarantuminen. Tämän mahdollistaa toki myös uusi maahanmuuttajalaki, josta Kreikan parlamentti näinä päivinä äänestää.
Edellä mainituista syistä äänestimme Deprez'n mietintöä vastaan.

Vachetta
Deprez'n mietinnössään tekemä ehdotus, jonka mukaan pitkäaikaisen viisumin myöntäminen oleskelulupaa odottaville takaisi näille samat liikkumisen mahdollisuudet kuin oleskeluluvan haltijoillakin on, toisi parannuksen Ranskan aloitteeseen, jonka mukaan noilla pitkäaikaisilla viisumeilla olisi liikkumisen osalta sama arvo kuin viisumeilla, jotka kelpaavat yhteen tai useampaan maahantuloon.
Kun Ranska vuonna 1986 palautti terrorismin torjunnan varjolla turistiviisumit, Euroopan parlamentti vaati Ranskaa luopumaan niistä, koska se katsoi niiden "syrjivän Euroopan yhteisön ulkopuolisten maiden kansalaisia".
Nyt Schengenin sopimuksen soveltamista koskeva yleissopimus ja siirtolaispolitiikkojen yhteisöllistäminen ovat tehneet tuosta syrjinnästä osan jokapäiväistä elämää. Konsulaateissa evätään viisumeja täysin epämääräisin menettelyin, ja epäämiseen perustelu on harvoin pakollista. Euroopan konsulaateissa tyydytään vetoamaan "siirtolaisten aiheuttamiin riskeihin" tai kuulumiseen Schengenin tiedotusjärjestelmään. Lukuisien viisumianomusten hylkäämisten lisäksi on olemassa lukematon määrä suullisia keinoja torjua hakija. Puuttuvien viisumien hakeminen edellyttää lukuisia käyntejä konsulaateissa. Euroopan etelänpuoleisten maiden kansalaisten jatkuvan nöyryyttämisen ainoana tarkoituksena on sulkea heiltä rajat, mikä vain lisää laitonta maahanmuuttoa.
Deprez'n mietinnössä päädytään täysin perustellusti siihen, että viisumiasioiden ja ihmisten liikkumista Euroopassa koskevien kysymysten hoidosta puuttuu avoimuus ja demokraattinen valvonta. Tämän johtopäätöksen takia äänestän mietinnön puolesta.

Istuntokauden keskeyttäminen
Puhemies
Parlamentti on nyt käsitellyt esityslistansa.
Julistan Euroopan parlamentin istuntokauden keskeytetyksi.
(Istunto päättyi klo 18.15.)

