Kiina (keskustelu) 
Puhemies
(EL) Esityslistalla on seuraavana neuvoston ja komission julkilausumat Kiinasta.
Carl Bildt
neuvoston puheenjohtaja. - (EN) Arvoisa puhemies, myös tässä keskustelussa on kyse varsin merkittävästä aiheesta, se on varmaankin kaikille itsestään selvää. Vaikka keskustelun aiheena on Kiina, keskustelua ei voi käydä huomioimatta Kiinan länsiosassa sijaitsevalla Xinjiangin alueella raportoituja merkittäviä viimeaikaisia tapahtumia. Tiedän, että monet Euroopan parlamentin jäsenet sekä kansallisten parlamenttien jäsenet ympäri Eurooppa ovat seuranneet näitä tapahtumia.
Myös neuvosto on ilmaissut huolestuneisuutensa paikallisia levottomuuksia koskevista tiedoista ja vedonnut kaikkiin osapuoliin väkivaltaisuuksien hillitsemiseksi ja tilanteen ratkaisemiseksi rauhanomaisesti. Meidän on aika sanoa, että ihmisoikeudet ovat meille erittäin tärkeä asia. Me pahoittelemme ihmishenkien menetyksiä sekä omaisuusvahinkoja ja kaikkia muita todistamiamme tapahtumia. Samalla me tuomitsemme niistä vastuussa olevat henkilöt, keitä ikinä he ovatkaan.
Haluan kuitenkin käyttää tämän tilaisuuden tutkiskellakseni EU:n ja Kiinan välisiä suhteita hiukan laajemmin, sillä nämä suhteet ovat varsin moninaisia ja pulmallisia. Kun me päätimme vuonna 2003 perustaa EU:n Kiina-suhteet kattavan strategisen kumppanuuden puitteissa, me antauduimme äärimmäisen kunnianhimoiseen yritykseen. Tämä heijastuu monin tavoin niistä laajoista ja kauaskantoisista suhteista, jotka meillä on Kiinaan nyt.
Monitahoisuus tuo tietenkin mahdollisuuksia. Se asettaa kuitenkin myös monenlaisia haasteita. Me olemme pyrkineet EU:n Kiina-suhteissa mahdollisimman suureen avoimuuteen, jotta voisimme keskustella suoraan ja avoimesti mistä tahansa jompaakumpaa osapuolta koskettavasta ongelmasta. Avoin vuoropuhelu perustuu siihen, että sekä EU että Kiina haluavat kehittää välillämme olevia suhteita sekä edistää rauhaa ja vakautta kaikkialla maailmassa.
Me pyrimme näihin tavoitteisiin vuoropuhelun ja monenvälisyyden kautta. EU ja Kiina kohtaavat vuosittaisissa huippukokouksissa ja melko säännöllisesti järjestettävissä ulkoasiainministerien tapaamisissa. Näiden lisäksi me käymme puolivuosittain tiivistä vuoropuhelua ihmisoikeuksista ja tietenkin alakohtaista vuoropuhelua eri aiheista, joista kauppa on yksi tärkeimmistä. Meillä on myös vuosittainen kauppaa ja taloudellisia asioita koskeva korkean tason vuoropuhelu. Kuten tiedätte, vuonna 2007 me käynnistimme lisäksi neuvottelut kumppanuus- ja yhteistyösopimuksesta. Neuvottelut edistyvät, mutta molemmilla puolilla on potentiaalia ponnistella neuvotteluiden eteen vielä nykyistä enemmän.
On selvästi EU:n etujen mukaista kehittää suhteita Kiinaan kaikilla aloilla. Kuten jo totesin, tämä edellyttää avointa ja suoraa vuoropuhelua myös aiheista, joissa arvomme saattavat poiketa toisistaan. Me kaikki tiedämme, että tällaisia aiheita on; niitä ovat muun muassa ihmisoikeudet ja kuolemanrangaistuksen käyttö. Meidän on kuitenkin myös ajettava molempien etuja koskevia asioita, joita nykypäivänä luonnollisesti ovat erityisesti maailmanlaajuisen rahoitustilanteen vakaus ja ilmastonmuutoksen torjuminen.
Myös ulkopoliittiset aiheet ovat tärkeitä. Sekä EU että Kiina ovat kiinnostuneita Korean niemimaan tilanteesta ja Korean demokraattisen kansantasavallan provosoivasta käyttäytymisestä sekä Burman tilanteesta, joka on varsin huolestuttava, mutta myös Afrikan tilanteesta ja Afrikan sarven elintärkeiden laivareittien suojelemisesta.
En mene tässä asiassa nyt tämän syvemmälle. Haluan ainoastaan korostaa, että me olemme huolestuneita viimeaikaisista tapahtumista, joita emme voi kuitenkaan arvioida yksityiskohtaisesti niiden monitahoisuudesta johtuen. Haluan korostaa lisäksi, että me toivomme tilanteen ratkeavan rauhanomaisesti ja että olemme valmiita käymään Kiinan viranomaisten kanssa suoraa vuoropuhelua näistä asioista ja myös lukuisista muista molempia osapuolia koskettavista ja keskustelua edellyttävistä asioista.
Catherine Ashton
komission jäsen. - (EN) Arvoisa puhemies, tämän keskustelun käyminen Euroopan parlamentin avajaisistunnossa osoittaa, että parlamentti pitää EU:n strategista suhdetta Kiinaan erittäin tärkeänä. Olen iloinen saadessani jälleen tilaisuuden osallistua parlamentin keskusteluun esittämällä lyhyesti komission kannan kollegani Benita Ferrero-Waldnerin puolesta, joka, kuten totesin, on tällä viikolla matkoilla, eikä sen vuoksi valitettavasti päässyt paikalle.
Euroopan parlamentin jäsenet ovat varmasti tietoisia huomattavasta edistymisestä, jota EU:n ja Kiinan välisissä suhteissa on tapahtunut kuluneiden 10 vuoden aikana, ensimmäisestä yhteisestä huippukokouksesta lähtien. Talous- ja kauppasuhteet ovat muuttuneet, ihmisten väliset kontaktit moninkertaistuvat, ja me käymme vuoropuhelua yhä useammista aiheista.
Toukokuussa järjestetyn viimeisimmän EU:n ja Kiinan huippukokouksen seurauksena uutta kumppanuus- ja yhteistyösopimusta koskevat neuvottelut etenevät hyvin, ja me olemme voineet hyötyä yhä useammista korkean tason tapaamisista, kuten pääministeri Wenin erittäin onnistuneesta vierailusta puheenjohtaja Barroson luo aiemmin tänä vuonna sekä korkean tason talous- ja kauppavuoropuhelun tapaamisesta, jota johdin yhdessä varapääministeri Wang Qishanin kanssa.
Keskitymme tällä hetkellä tietenkin pääasiassa maailmanlaajuisiin haasteisiin, kuten talous- ja rahoituskriisiin sekä ilmastonmuutokseen, ja alueellisiin ongelmiin. Samaan aikaan olemme hyvin kiinnostuneita myös Kiinan sisäisestä tilanteesta. Maassa on tapahtunut huomattavaa myönteistä kehitystä, mutta myös huolestuttavia muutoksia. Kiinan politiikka talouden avaamiseksi on nostanut satoja miljoonia kansalaisia köyhyydestä ja edistänyt maailmanlaajuista kehitystä kohti tärkeitä vuosituhannen kehitystavoitteita. Kiina on kuitenkin valtavan laaja maa, jota leimaavat huomattavat sisäiset haasteet ja alueiden väliset erot.
Strateginen kumppanuus mahdollistaa myös rakentavan ja avoimen keskustelun asioista, joissa Eurooppa ja Kiina poikkeavat toisistaan. Tällaisia asioita voivat olla EU:n ja Kiinan kauppasuhteiden piirteet tai ihmisoikeudet, kuten Tiibetin tilanne, jonka tiedän kiinnostavan parlamentin jäseniä erityisesti. Ilmoitimme hiljattain olevamme hyvin huolestuneita Xinjiangin levottomuuksista, pahoittelimme ihmishenkien menetyksiä ja ilmaisimme osanottomme ja tukemme uhrien perheille. Olemme kehottaneet kaikkia osapuolia maltillisuuteen ja tekemään välittömästi lopun väkivallanteoista. Me toivomme, että tilanne voidaan ratkaista rauhanomaisesti vuoropuhelun kautta ilman enempää verenvuodatusta.
EU on vuosien kuluessa pyrkinyt välittämään Kiinan viranomaisille huolensa etnisten vähemmistöjen tilanteesta maassa. Samalla se on yrittänyt myös jakaa omia, monelta osin kivuliaita kokemuksiaan siitä, miten etnisten vähemmistöjen usein kohtaaman syrjäytymisen ja syrjinnän syihin voidaan puuttua.
Me kaikki toivomme, että Kiinasta muotoutuu avoimempi valtio, joka ryhtyy noudattamaan kansainvälisiä ihmisoikeusstandardeja ja tekemään yhteistyötä maailmanlaajuisten ongelmien voittamiseksi. Jotta tämä tavoite voisi toteutua, meidän on pyrittävä myös jatkossa integroimaan Kiina paremmin kansainväliseen yhteisöön ja meidän on kehitettävä strategista kumppanuuttamme rakentavassa hengessä.
Elmar Brok
PPE-ryhmän puolesta. - (DE) Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, olen neuvoston puheenjohtajan ja komission jäsenen kanssa yhtä mieltä heidän puheidensa keskeisen sisällön suhteen. Olen samaa mieltä siitä, että meidän on jatkettava yhden Kiinan politiikkaa, jotta Kiinasta voisi tulla yhtenäinen valtio, ja että me emme halua vaarantaa tätä. Me emme tietenkään salli väkivaltaa - oli sitten kyse mielenosoittajien harjoittamasta välivallasta joissain olosuhteissa tai valtion mielenosoittajia vastaan harjoittamasta väkivallasta, mistä todellisuudessa oli kyse. Halusin tuoda tämän esiin heti aluksi.
Meidän on kuitenkin myös ymmärrettävä, että Kiinassa keskushallinnon harjoittama väkivalta tulee aina olemaan toistuva ongelma, sillä keskushallinto ei ymmärrä maan monikansaista luonnetta ja lukuisia kulttuurieroja. Jotta Kiinan kaikki lukuisia eri kansoja edustavat kansalaiset voisivat elää rauhassa saman katon alla, maassa tarvitaan enemmän kulttuurista autonomiaa sekä enemmän liikkumismahdollisuuksia ja mahdollisuuksia identiteetin ja kielen säilyttämiseen.
Kiinan historiaa rytmittävät lukuisat keskushallinnosta irtautumiset ja uudelleen yhdistymiset sekä niihin liittyvä laajamittainen väkivalta. Tämä jatkuva aaltoliike leimaa Kiinan koko historiaa. Kiinan on ymmärrettävä, että se ei voi jatkaa enää tällä tavoin ja että sen on lisättävä maan sisäistä autonomiaa.
Uiguurit ovat maltillinen sunnalainen vähemmistö. He eivät aiheuta suoraa terrorisminuhkaa. Uiguurien tilanteessa on olemassa sama vaara kuin Tiibetin tilanteessa: jos Kiina ei suostu sopimuksiin maltillisten ryhmien kanssa, niin aina löytyy nuoria radikaaleja, jotka eivät voi eivätkä halua odottaa pidempään. Sen vuoksi identiteettiä koskevan ratkaisun lykkääminen tarkoittaa pitkän aikavälin ratkaisun lykkäämistä. Kiinan hallitus on hyvin harkitsematon puhuessaan vain terroristeista, väittäessään, että nämä ihmiset haluavat tuhota valtion yhtenäisyyden ja että heidän taustallaan on ulkopuolisia vaikuttajia, kuten Al-Qaida. En usko, että tällainen politiikka ratkaisee tilannetta millään tavoin. Sen vuoksi meidän on tehtävä selväksi, että me emme hyväksy tällaista politiikkaa. Nämä ajatukset tulee ymmärtää puheen alussa mainitsemieni lähtökohtien pohjalta.
Adrian Severin
S&D-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, Kiinan kansa on aivan oikeassa kysyessään, miksi Euroopan parlamentti on asettanut Kiinan tilanteen uuden kautensa ensimmäisen istuntojakson asialistalle.
Vastauksemme on oltava selkeä: tämä johtuu siitä, että Kiina on meille hyvin tärkeä, eikä siitä, että meidän tehtävämme olisi mielestämme opettaa Kiinaa tai tuputtaa sille omia näkemyksiämme siitä, miten maan arkoja sisäisiä ongelmia pitäisi käsitellä. Koska Kiina on meille niin tärkeä, meidän on kiinnitettävä tarkkaa huomiota kaikkiin sellaisiin tapahtumiin, jotka voivat mahdollisesti horjuttaa sen sisäistä vakautta tai uhata sen turvallisuutta.
Tällä kertaa kyse oli monikansaisen Xinjiangin alueen tilanteesta ja alueella enemmistönä olevien uiguurien halusta saada alueelle autonominen asema. Tämänkaltaiset tilanteet ovat aina arkoja. Sen vuoksi on sekä vähemmistön että enemmistön ihmisarvon ja turvallisuuden kannalta tärkeää, että ihmisoikeuksia ja vähemmistöjen oikeuksia kunnioitetaan.
Vähemmistöjen oikeuksilla ei pidä kuitenkaan yrittää puolustella separatistipolitiikkoja, niiden ajamiseen käytettyjä ääritoimia eikä etenkään vähemmistöön tai etniseen yhteisöön kuuluvien rauhantahtoisten siviilien tappamista.
Euroopan parlamentin tulee vaatia ihmisoikeuksien ja vähemmistöjen oikeuksien kunnioittamista. Sen tulee ilmaista myötätuntonsa kaikille näiden oikeuksien uhreille. Sen tulee pyytää selventämään viimeaikaisten tapahtumien terrorismia, uskontoa, ääriliikkeitä ja separatismia koskevia piirteitä. Samalla Euroopan parlamentin tulee kuitenkin myös tarjota Kiinan hallitukselle ja yhteiskunnalle apuaan tämänhetkisten, myös joitain EU-maita koskevien ongelmien selvittämiseen. Meidän on pyydettävä Kiinan hallitusta pidättäytymään liiallisesta väkivallankäytöstä, mutta meidän on myös pyydettävä kaikkia vaikuttajia ympäri maailman pidättäytymään käyttämästä vähemmistöjen oikeuksia geopoliittisten tavoitteiden edistämiseen.
Graham Watson
ALDE-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, Euroopan parlamentti on jo pitkään suhtautunut kriittisesti Kiinan kansantasavaltaan etnisten vähemmistöjen maassa kohtaaman huonon kohtelun vuoksi. Xinjiangin alueella elävät uiguurit ovat joutuneet kärsimään erityisen paljon varsinkin siitä lähtien, kun Kiinan kansantasavalta miehitti Itä-Turkestanin vuonna 1949.
Kiina väittää, että se ei pyri laajentamaan aluettaan. Historia osoittaa, että Kiina pyrki kommunistihallinnon aikana hallitsemaan ja alistamaan Itä-Turkestanin, Tiibetin ja Taiwanin väestöä. Tämän vuoksi Euroopan unionin ei pidä poistaa Kiinaa koskevaa aseidenvientikieltoa.
Viimeaikaisten levottomuuksien leimaaminen "kansanmurhaksi" eurooppalaisen pääministerin toimesta oli kenties liioiteltua. Toisaalta se, että Kiinan kansantasavalta valitti samassa yhteydessä puuttumisesta sen sisäisiin asioihin, kertoo maailmankatsomuksesta, joka on liikuttavan vanhanaikainen. Maailmantalouden linjat luodaan Yhdysvaltojen länsirannikon tietotekniikkakampuksilla, Intian puhelukeskuksissa ja Kiinan tehtaissa. Tärkeät päätökset voidaan välittää Pekingistä Brysseliin nanosekunnissa. Meistä on tullut aidosti globaali yhteisö, eikä tässä yhteisössä ole tilaa rotuun, uskontoon tai etniseen taustaan perustuvalle sorrolle tai alistamiselle, islaminpelolle, antisemitismille eikä muillekaan vihan muodoille.
Kiinan ongelmat tässä yhteydessä juontuvat maan ikääntymisestä. Maa tarvitsee enemmän nuoria työskentelemään muualla, mikä muistuttaa myös Euroopan unionille tutuista ongelmista. Havaitsin tämän vieraillessani Urumqissa neljä vuotta sitten. Kiina tulee kuitenkin huomaamaan tarvitsevansa taloudellisista syistä maahan muuttavien suojelemiseksi politiikkoja, jotka tunnustavat etnisten vähemmistöjen oikeutetut vaatimukset kuten me tunnustamme.
Tämä on Euroopan unionin tehtävä, arvoisa puheenjohtaja Bildt. Me tiedämme, että kypsyessään demokratiat muuttuvat suopeammiksi itsehallinnolle ja itsemääräämisoikeudelle. Euroopassa eniten ongelmia on nuorimmissa demokratioissa, kuten Espanjassa ja Unkarissa. Meidän on autettava kiinalaisia, jotka kykenevät varsin hyvin elämään demokratiassa - kuten Taiwan ja Hong Kong osoittavat -, meidän on autettava heitä kehittämään kasvavaa taloudellista mahtiaan vastaava poliittinen kypsyys demokratian kehittämiseen. Meidän on autettava heitä myös luomaan tämän mukaisia, esimerkiksi Erasmus Munduksen kaltaisia ihmisten välisiä suhteita edistäviä politiikkoja, joihin komission jäsen on viitannut. Olen vakuuttunut siitä, että Euroopan unioni voi yhteistyössä Kiinan kanssa vaikuttaa näiden tavoitteiden saavuttamiseen merkittävällä tavalla.
Helga Trüpel
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, tuomitsen molempien osapuolten harjoittaman väkivallan, niin Han-kiinalaisten kuin uiguurienkin väkivallanteot, ja olen surullinen kaikkien viattomien uhrien vuoksi.
Kyse ei ole kuitenkaan konfliktista, jossa olisi vastakkain kaksi tasaväkistä osapuolta. Uiguurit ovat vain 9 miljoonan hengen alistettu kansa. Uskon, että Kiinan kansantasavallan vähemmistöpolitiikka on epäonnistunut. Lisäksi kiinalainen yhteiskunta ei ole sopusointuinen toisin kuin Kiinan kommunistipuolue väittää. Uiguurien alueella Xinjiangissa kulttuurista autonomiaa on yhtä vähän kuin Tiibetissä. Xinjiangissa ei ole todellista itsehallintoa, vaikka aluetta nimitetäänkin autonomiseksi ja ennen kaikkea uiguureilla ei ole samoja yhteiskunnallisia ja taloudellisia oikeuksia kuin muulla väestöllä, mikä on äärimmäisen tärkeää erityisesti nuorten sukupolvien kannalta. Kiinan kommunistipuolue tunnustaa kuitenkin vain yhden rikoksen, jota se hokee yksitoikkoisesti: rikollisen separatismin. Kuka tahansa ihmisoikeuksia ja demokratiaa Kiinassa puolustava henkilö voidaan julistaa rikolliseksi ja separatistiksi.
Kiinan kansantasavallan on ymmärrettävä, että ainoa tapa luoda perusta todelliselle maansisäiselle rauhalle on taata vähemmistöjen oikeudet. Kiina voi saavuttaa rauhanomaisen sisäisen kehityksen ja hyväksynnän vain myöntämällä vähemmistöille tasa-arvoiset oikeudet.
Haluan vielä esittää yhden hyvin tärkeän huomion puheenjohtajavaltio Ruotsille. On totta, että strateginen kumppanuus Kiinan kanssa on meidän etujemme mukaista ilmastopolitiikan ja yleisten ulkopoliittisten seikkojen vuoksi. Me emme voi kuitenkaan uhrata ihmisoikeuksia ja Kiinan ihmisoikeustilannetta koskevia kriittisiä huomioitamme strategisten etujen vuoksi. Strategiseen Kiinan-politiikkaamme täytyy sen sijaan sisältyä selkeä Kiinan vähemmistöpolitiikkaa ja ihmisoikeusrikkomuksia koskeva kanta.
Charles Tannock
ECR-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, uiguurit ovat vuosisatojen ajan kituuttaneet henkensä uhalla valtavan maan epäsuosiollisella alueella. Useimmat heistä ovat rauhantahtoisia muslimeita. Viime vuosina osa paikallisesta väestöstä on kuitenkin valitettavasti radikalisoitunut Al-Qaidan kanssa liittoutuneiden terroristien vaikutuksesta. Kiina ei ole koskaan suhtautunut toisinajattelijoihin tai vähemmistöihin suvaitsevaisesti, mutta ymmärrän maan huolestuneisuuden uiguurien islamistiterrorismista. Olin itse asiassa kolme vuotta sitten mukana vakuuttamassa neuvostoa siitä, että sen pitäisi kieltää uiguurien Itä-Turkestanin vapautusrintama.
Uiguuri-terroristit, joista osa on niinkin kaukana kuin Guantánamo Bayssä, eivät saa käyttää Kiinan autoritarismia ja Han-kiinalaisten ylivaltaa tekosyynä pelon ja väkivallan levittämiselle; useimmat viimeaikaisten väkivaltaisuuksien uhrit ovat nimittäin todellisuudessa olleet Han-kiinalaisia.
Monet meistä ovat tietenkin huolestuneita Kiinan ihmisoikeustilanteesta; Taiwanin ystävänä myös minä kuulun tähän joukkoon. EU on kuitenkin sitoutunut noudattamaan yhden Kiinan politiikkaa. Koska EU virallisesti pitää Taiwania ja Tiibetiä osana Kiinan kansantasavaltaa, meidän ei luonnollisestikaan pidä millään tavoin tukea myöskään Xinjiangin alueen irtaantumista.
Eräs mielenkiintoinen seikka on se, ryhtyvätkö Kiinan Afrikassa sijaitsevat islaminuskoiset kumppanit, kuten Sudan, harkitsemaan Kiina-suhteitaan uudelleen nykyisen vastakkainasettelun seurauksena.
Haluan lopuksi huomauttaa, että Turkin pääministeri Erdogan on leimannut Xinjiangin väkivaltaisuudet kansanmurhaksi. Tämä on aika paksua pääministeriltä, jonka maa ei ole tunnustanut Armenian kansanmurhaa. Hänen yrityksensä vedota yleisturkkilaiseen nationalismiin ovat myös varsin ulkokultaisia ottaen huomioon tavan, jolla Turkki kohtelee omia vähemmistöjään ja erityisesti maan itäosan kurdeja.
Bastiaan Belder
Kutsu pyhään sotaan on kaikunut sekä Xinjiangissa että sen ulkopuolella, ja nyt Han-kiinalaisten ja uiguurien väliset veriset yhteenotot Kiinassa uhkaavat laajeta räjähdysmäisesti myös Kiinan rajojen ulkopuolelle. Paikallinen kristitty yhteisö ponnistelee kaikin voimin Xinjiangin etnisen jakautumisen vaarallista uskonnollista ulottuvuutta vastaan. Yhteisö rukoilee rauhaa, vakautta ja oikeutta kaikille Xinjiangin asukkaille.
Kiinan hallitus ei kuitenkaan ota vastaan kristittyjen kädenojennusta, vaan polkee kristittyjä maahan järjenvastaisesti. Tästä kertoo valtion virastojen hiljattain järjestämä räikeä rauhantahtoisiin protestanttisiin kotikirkkoihin kohdistunut kampanja. Kahdeksan kristittyä pidätettiin Xinjiangissa kesken jumalanpalveluksen 3. heinäkuuta. Neljää heistä pidetään yhä salaisessa paikassa, ja kaksi kiinalais-amerikkalaista lähetyssaarnaajaa on yksinkertaisesti vain kadonnut.
Pyydän neuvostoa ja komissiota käsittelemään tätä hälyttävää tilannetta Kiinan viranomaisten kanssa kiireellisesti, jotta uskonnon harjoittamisen vapaus voitaisiin taata maassa kaikille. Tämä olisi ainoa tehokas tapa estää pyhä sota ja osoittaisi samalla Kiinan kotikirkoille, että ne ovat osa Pekingin suunnitelmia sopusointuisen yhteiskunnan luomiseksi.
Laima Liucija Andrikien
(EN) Arvoisa puhemies, 10 päivää sitten saimme hälyttäviä uutisia Kiinasta: niissä puhuttiin väkivallasta, lukuisista ihmisuhreista sekä Xinjiangin kansannousun sadoista kuolleista ja haavoittuneista. Internetin käyttö oli estetty Xinjiangissa täysin, mikä vaikeutti tiedonvaihtoa syrjäisen alueen ja muun maailman välillä. Tiibetin viimevuotiset tapahtumat ovat yhä tuoreessa muistissa. Itä-Turkestanissa, toiselta nimeltään Xinjiangissa, syntyneiden viimeaikaisten levottomuuksien pitäisi saada Kiinan hallitus huomaamaan, että sen etnisiä vähemmistöjä koskevan suhtautumisen on muututtava.
Uiguurit haluavat sanoa, että Kiinan vähemmistöpolitiikka on epäonnistunut ja että Kiinan hallituksen on ymmärrettävä se ja ryhdyttävä etsimään ratkaisua. Alueen kahdeksanmiljoonainen uiguuriväestö on pitkään valittanut Kiinan keskushallinnon sille osoittamasta kohtelusta. Lisäksi hiljattain tapahtuneiden rasististen hyökkäysten aikana Kiinan hallitus ei suojellut uiguureja väkivallantekijöiltä. Tilanteella ei ole mitään tekemistä terrorismin torjumisen kanssa. Kiinan hallitus on käyttänyt tätä käsitettä kiistanalaisena perusteluna Itä-Turkestanin uiguureja sortavalle kohtelulle.
Se, että Kiinan presidentti Hu Jintao keskeytti osallistumisensa Italian G8-huippukokoukseen palatakseen Kiinaan, osoittaa Kiinan hallituksen ymmärtävän, että alueen tapahtumissa ei ole kyse vain yksittäisistä tapauksista. Sen sijaan, että he pyrkivät ratkaisemaan tilanteen sorron ja kuriinpanon keinoin, Kiinan johtajien olisi löydettävä myönteisiä toimia, jotka kohdistuvat uiguurien keskeisimpiin ongelmiin, etenkin, jos Kiina haluaa todistaa kypsyytensä ja luoda aidosti sopusointuisen yhteiskunnan.
Tuen täysin neuvoston puheenjohtajan esittämää molemmille osapuolille osoitettua kehotusta toimia maltillisesti ja Kiinan hallitukselle osoitettua kehotusta kunnioittaa sananvapautta ja tiedonvapautta sekä oikeutta rauhanomaisiin mielenosoituksiin.
Véronique De Keyser
(FR) Arvoisa puhemies, Kiinan hallitus tukahduttaa Xinjiangin autonomisella alueella puhjenneita levottomuuksia kovalla kädellä. Uiguurien ja Han-kiinalaisten välisissä yhteenotoissa on saanut virallisten tietojen mukaan surmansa 186 ihmistä, ja verenvuodatus jatkuu yhä.
Kiina on pitävinään väkivaltaisuuksia pelkkänä Han-kiinalaisten ja uiguurien välisenä etnisenä konfliktina, kun ne todellisuudessa ovat lähes väistämätöntä seurausta Kiinan alueella harjoittamasta sortopolitiikasta. Xinjiangin alue on strategisesti merkittävä, mutta vaikeasti hallittavissa. Alue on tärkeä kauttakulkutie ja sillä on runsaasti luonnonvaroja, kuten kultaa, öljyä ja kaasua; näin ollen se on elintärkeä Kiinan tulevan energiansaannin kannalta. Alueen väestöön kuuluu kuitenkin monia ei-kiinalaisia etnisiä ryhmiä. Suurin ryhmä ovat uiguurit, jotka muodostavat lähes puolet alueen väestöstä. Uiguurit ovat valtaosin turkinkielisiä sunnimuslimeita. Heitä on jo sadan vuoden ajan syrjitty järjestelmällisesti, heitä on uhkailtu valtaväestöön sulauttamisella ja kuolemalla, ja heidän identiteettinsä on vaarassa.
Kiinan etnisiä vähemmistöjä koskeva politiikka oli 1980-luvulla salliva, mutta se on vähitellen tiukentunut. Kiinan viranomaiset tarttuivat tilaisuuteen Yhdysvaltain syyskuun 2001 terroristi-iskujen jälkeen ja julkistivat oman taistelunsa terrorismia, separatismia ja uskonnollisia ääriliikkeitä vastaan - huomatkaa, miten nämä kolme asiaa on niputettu yhteen. Amnesty International esitti huhtikuussa 2009 varoituksen, jonka mukaan Xinjiangin tilanne tulee kärjistymään Tiibetin tilanteen kaltaiseksi; väkivallattoman politiikan epäonnistuttua uiguuriseparatistit löytäisivät muita keinoja saada vaatimukset identiteettinsä tunnustamisesta kuuluviin. Näin on todella käynyt.
Kiina ei voi kuitenkaan jatkaa yhtenäisyytensä ylläpitämistä verenvuodatuksen avulla. Sen allekirjoittamat kansainväliset sopimukset velvoittavat sitä suojelemaan etnisiä vähemmistöjä. Myös Kiinan perustuslaki ja vuonna 1984 hyväksytty laki alueellisesta autonomiasta asettavat maalle velvollisuuden suojella näitä vähemmistöjä. Aikooko Eurooppa jatkaa tilanteen katselemista sormiensa välistä, ainoastaan tuomita sorron ja turhaan anella poliittisten vankien vapauttamista? Vastaus on ei. Kiinan ihmisoikeustilanne on poliittinen ongelma. Meidän on uskallettava muistuttaa Kiinaa sen velvoitteista kansaansa kohtaan ja velvoitteiden laiminlyömisen seurauksista sen kansainvälisille suhteille. Me odotamme Ruotsin puheenjohtajuudelta tässä suhteessa vahvoja toimia.
Tomasz Piotr Poręba
(PL) Arvoisa puhemies, tapa, jolla Xinjiangin alueen mielenilmauksiin on puututtu, on jälleen uusi osoitus Pekingin kommunistiviranomaisten autoritaarisuudesta. Kyse on viime vuosikymmenten merkittävimmästä etnisestä konfliktista Kiinassa. Se on tähän mennessä saanut aikaan vähintään 180 kuolonuhria ja 1 600 loukkaantunutta. Euroopan parlamentilla on velvollisuus tuomita väkivalta, joka on saanut alkunsa etniseen alkuperään tai uskontoon perustuvasta syrjinnästä. Se on meidän velvollisuutemme myös tässä tapauksessa, jossa Kiinan autoritaarinen valtio on valjastanut mahtinsa uiguurivähemmistöä vastaan. Uiguurit eivät kuitenkaan ole totalitaaristen hallitusten ainoa uhri.
Kristillisiin arvoihin perustuvan Euroopan kansalaisilla on erityisiä velvollisuuksia muissa maailmanosissa vainottuja kristittyjä vähemmistöjä kohtaan. Epävirallisten lähteiden perusteella Kiinan kristitty vähemmistö käsittää yli 30 miljoonaa henkeä. Kiinan kommunistiviranomaiset siis ahdistelevat, vainoavat, sulkevat työmarkkinoiden ulkopuolelle, kiduttavat ja murhaavat sellaisen väestönosan edustajia, joka kooltaan vastaa suuren eurooppalaisen valtion väestöä. Kiinan hallitus tietää, että vapauden kaipuu ja oikeusvaltio kulkevat käsi kädessä kristinuskon kanssa, ja sen vuoksi hallitus pyrkii pysäyttämään kristinuskon leviämisen. Sen yritykset kirkon nujertamiseksi ovat kuitenkin epäonnistumassa, sillä uskovien lukumäärä kasvaa tasaisesti vuosi vuodelta.
Kiinan viranomaisten on ymmärrettävä, että niin kutsutusta keskusvaltiosta ei voi tulla aidosti nykyaikaista valtiota, ellei se ala kunnioittamaan demokratian ja uskonnonvapauden periaatteita.
Bernd Posselt
(DE) Arvoisa puhemies, tämänpäiväinen keskustelu osoittaa jälleen kerran, että neuvosto on EU:n heikoin kohta. Euroopan parlamentti on hyväksynyt ihmisoikeuksista hyvin selkeän kannan, ja komission jäsen Ashton piti komission puolesta varsin yksiselitteisen puheen. Neuvoston olen sen sijaan kuullut sanovan vain, että se tuomitsee väkivallan molemmin puolin.
Totta kai myös uiguurien harjoittama väkivalta tulee tuomita. Voidaanko heidän toimiaan kuitenkaan todella verrata Kiinan hallituksen toimiin? Kiinan kommunistidiktatuuri ei ole oppinut mitään Tiananmenin verilöylystä. Se vainoaa kokonaista kansaa julmalla ja verisellä tavalla ja uhkaa pyyhkiä sen pois harjoittamalla tarkkaan suunnattua asutuspolitiikkaa. Voiko tätä verrata tapauksiin, jotka kertovat pelkästään kiinalaisista propagandakäytännöistä ja joita mikään kansainvälisen taho ei tutki? Mielestäni ei.
Uiguureja syytetään separatismista. Onko se separatismia, jos taloni sytyttyä tuleen yritän paeta ulos? Onko se separatismia, jos minut on vangittu väärin perustein ja yritän karata? Se ei ole separatismia, se on osoitus elämänhalusta. Jos Kiinan uiguurien annettaisiin elää kotimaassaan itsenäisinä, vapaudesta ja ihmisarvoisesta kohtelusta nauttien, separatismia ei olisi. Tämä on ainoa tapaa estää separatismia.
Uiguurit eivät ole vähemmistö. He ovat kansa, aivan kuten ruotsalaiset - kansa, joka sattuu olemaan Han-kiinalaisia harvalukuisempi. Voiko kansa olla väärässä vain sen vuoksi, että se on lukumäärältään vähäisempi? Onko meidän kumarrettava jotakin mahtia vain siksi, että se on meitä suurempi? Mielestäni ei. Tämän vuoksi meillä Euroopan unionina on tärkeä tehtävä.
Edustan Müncheniä, jossa sijaitsee uiguurien maailmankongressin päämaja. Myös Radio Liberty ja Radio Free Europe toimivat aiemmin Münchenissä. Me olemme yhä ylpeistä siitä, että tuolloin saatoimme toimia vapauden äänenä. Me tulemme varmasti jonain päivänä olemaan aivan yhtä ylpeitä siitä, että olimme joskus vapaiden uiguurien keskus. Toivon, että jonain päivänä kaikki uiguurit voivat nauttia tästä vapaudesta.
Evelyne Gebhardt
(DE) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, meidän on tehtävä yksi asia selväksi. Kiinassa on yhtenäinen järjestelmä, emmekä me halua tämän järjestelmän rikkoontuvan. Me kunnioitamme Kiinan järjestelmää. Se ei kuitenkaan tarkoita...
(Jäsen Posseltin keskeytys)
Me kunnioitamme Kiinan yhtenäistä järjestelmää. Se ei kuitenkaan tarkoita, että meidän ei tulisi kunnioittaa myös Kiinan väestön moninaisuutta. Tätä me sosiaalidemokraatit vaadimme.
Me haluamme, että Kiinassa kunnioitetaan kansalaisoikeuksia, ihmisoikeuksia ja kansalaisten vapautta. Me haluamme, että sananvapautta kunnioitetaan. Me haluamme, että toimittajien annetaan liikkua vapaasti, jotta maan tilanteesta voidaan saada todellisuutta vastaavia tietoja. Tätä me haluamme. Me haluamme sanoa kiinalaisille virkaveljillemme hyvin selvästi yhden asian: ihmisoikeuksien kunnioittaminen on meille perusperiaate ja me odotamme, että se on sitä myös heille, sillä ihmisoikeudet ovat universaaleja. Poliitikot hokevat meille, että he haluavat ensin ratkaista yhteiskunnalliset ongelmat ja vasta sitten ryhtyä pohtimaan ihmisoikeuksia. Se on kuitenkin väärä tapa hoitaa asiaa. Heidän pitäisi tehdä päinvastoin. Ihmisoikeudet tulevat ennen yhteiskunnallisia oikeuksia, jotka ovat vain osa ihmisoikeuksia ja joita ei voi erottaa ihmisoikeuksista.
Olin tämän vuoksi hyvin pettynyt neuvoston puheenjohtaja Bildtin viestiin. Vaikutti siltä, että te halusitte sanoa: tehkäämme yhteistyötä talousasioissa, sillä talous on meidän suurin huolenaiheemme; muilla asioilla ei ole meille niinkään merkitystä. Tämä ei ole oikea lähestymistapa. Meidän on noudatettava Euroopan komission esittämää lähestymistapaa. Toisin sanoen meidän on ensiksi sanottava, että me haluamme luoda työllemme yhteisen perustan, jolle me voimme rakentaa yhteistyötä, sillä yhteistyötä me haluamme, se on selvää. Me emme kuitenkaan halua tehdä yhteistyötä millä tahansa perustalla, vaan ainoastaan kunnollisella, ihmisarvoa kunnioittavalla perustalla.
Nirj Deva
(EN) Arvoisa puhemies, haluan onnitella puheenjohtaja Bildtiä hänen hyvin tasapainoisesta puheestaan. Uskon YK:n tunnustamiin kansallisvaltion rajoihin ja vastustan sen vuoksi separatistista väkivaltaa kaikkialla maailmassa niin Kashmirissa, Indonesiassa, Sri Lankassa, jossa synnyin, Pohjois-Irlannissa, jossa jouduin pommi-iskun kohteeksi, Espanjassa kuin Kiinassakin.
On hyvin valitettavaa, että Kiinassa, joka on EU:lle hyvin tärkeä valtio, noin 1 680 ihmistä on nyt loukkaantunut ja 184 menettänyt henkensä. Ongelmat alkoivat Guangdongissa sijaitsevasta lelutehtaasta ja levisivät sieltä laajemmalle. Urumqin levottomuuksissa kuolleiden joukossa oli 137 Han-kiinalaista ja 46 uiguuria. Tämä on murheellista. Meidän on tuomittava tällaiset väkivaltaisuudet.
Jos ulkopuoliset tahot, etenkin fundamentalistiset separatistiryhmittymät, ovat kannustaneet näihin tekoihin ja toteuttaneet niitä, niin ne olisi asetettava syytteeseen kansainväliseen rikostuomioistuimeen.
Jos teot ovat lähteneet sisäisistä yllykkeistä, niin asian selvittämisestä vastaa Kiinan poliisi, jota meidän on tuettava. Maailma on pieni. Meidän on tultava toimeen keskenämme. EU on tästä erinomainen esimerkki. Separatismin tukeminen muualla maailmassa on vastoin EU:n henkeä. Me emme voi pyrkiä Euroopan yhdistämiseen ja samalla kannustaa Kiinan hajoamista. Se johtaisi kaaokseen ja konflikteihin.
Csaba Sógor
(HU) Kysymys kuuluu: kenen puolella me olemme? Olemmeko me Kiinan vai Tiananmenin aukion puolella? Olemmeko me Kiinan vai Tiibetin puolella? Olemmeko me Kiinan vai uiguurialueen puolella? Olemmeko me 1,2 miljardin kiinalaisen vai 8 miljoonan uiguurin puolella? Kannatammeko me sortoa sekä vieraan elämäntavan, mukavuuksien, terveyden ja rahan omaksumista vaiko yksinkertaista paimentolaismenneisyyttä, joka toki merkitsee köyhyyttä ja sairauksia, mutta mahdollistaa oman kulttuurin ja vapauden säilyttämisen? Eräissä tänään pidetyissä parlamentin jäsenten puheissa on kaikunut entisten Itä-Euroopan diktatuurien ääni. Voiko 11 lapsen äiti todella olla terroristi? Nainen, joka on ollut vankilassa ja jonka lapsista kaksi on yhä vankilassa? Kenen puolella me olemme? Siinäpä kysymys. Kannatammeko me näennäistä vai todellista autonomiaa? Kannatammeko me sortoa, vierasta elämäntapaa ja uiguurien alueen luonnonvarojen ryöstämistä vai kulttuurien suojelua, vapautta ja kansojen itsemääräämisoikeutta? Minulla ei ole epäilystäkään siitä, kummalla puolella olen. Toivon, että myös muut parlamentin jäsenet tietävät, ketä kannattavat. Meidän on luotava hyvät suhteet Kiinaan, jotta Kiina voisi oppia meiltä. Tämän on kuitenkin tapahduttava esimerkin kautta. Meidän on näytettävä Kiinalle esimerkkiä ihmisoikeuksien, vapauksien, itsemääräämisoikeuden ja autonomian kunnioittamisessa. Meillä on vielä paljon tehtävää. Viittaan tällä EU:hun hiljattain liittyneisiin valtioihin.
Emine Bozkurt
(NL) Kuuntelin neuvoston ja komission alustuspuheenvuorot tarkkaavaisesti. En tiedä, oliko syynä tulkkaus, mutta en kuullut noiden puheenvuorojen aikana sanaa "uiguuri" kertaakaan, ja uiguureista tässä keskustelussa on kyse. Me pahoittelemme levottomuuksien satoja kuolonuhreja ja vielä lukuisampia loukkaantuneita.
Euroopan unioni puolustaa vakaasti perusoikeuksia, ihmisoikeuksia, kansalaisoikeuksia ja rauhanomaisia mielenosoituksia. Näitä kaikkia poljetaan parhaillaan maahan. Alustuspuheenvuoroissa puhuttiin vuoropuhelun tarpeesta. Haluan myös omalta osaltani korostaa tätä tarvetta. Vuoropuhelun käyminen on äärimmäisen tärkeää. Haluaisin neuvoston ja komission kuitenkin kertovan, mihin konkreettisiin toimiin ne aikovat ryhtyä lyhyellä aikavälillä.
Reinhard Bütikofer
(DE) Arvoisa puhemies, me käymme tätä keskustelua ihmisoikeuksien universaalin luonteen pohjalta, mutta myös maailmanlaajuisen kumppanuuden tarpeen pohjalta. Keskustelussa on viitattu sopusointuiseen yhteiskuntaan. Se on yksi Kiinan kommunistisen puolueen iskulauseista, mutta se on myös jotain muuta: Se kuvastaa Kiinan kansan vilpitöntä toivetta. Sopusointuinen yhteiskunta ei merkitse ainoastaan autoritaaristen suhteiden naamioimista. Uskon, että meidän tehtävämme voisi olla tukea Kiinan kansaa sopusointuisen yhteiskunnan saavuttamisessa.
Kumppanuus edellyttää selkeää puhetta. Kun me puhumme Xinjiangista, meidän pitäisi mainita myös sana "uiguuri". Selkeä puhe ei tarkoita kuitenkaan vastakkainasettelujen luomista - sitä meidän pitäisi välttää.
Haluaisin sanoa vielä yhden asian jäsen Posseltille. Hän puhui separatismista. Hyvä jäsen Posselt, ymmärrän, että baijerilainen puolueenne tietää yhtä jos toistakin separatismista, mutta uskon, että meidän tulisi sen sijaan seurata jäsen Brokia ja puhua yhden Kiinan politiikan jatkamisesta.
Struan Stevenson
(EN) Arvoisa puhemies, olisi virhe asettaa Kiina tässä keskustelussa samaan kategoriaan Iranin kanssa. EU:lla on erittäin hyvät suhteet Kiinaan, ja mielestäni meidän on syytä varmistaa, että keskustelumme Urumqin viimeaikaisista tapahtumista perustuvat tosiasioihin.
Heinäkuun 5. päivän levottomuuksien yhteydessä uiguurit toteuttivat etukäteen suunnitellun iskun kaupungin Han-kiinalaisia vastaan. Me tiedämme, että Xinjiangin uiguuriväestön militantteihin kuuluu islamilaisia fundamentalisteja, jotka vaativat erillistä valtiota. He toteuttivat verisen iskun, jossa sai surmansa 137 Han-kiinalaista. Valtaosa levottomuuksissa kuolleista on siis Han-kiinalaisia. Kiinan hallitus oli oikeassa lähettäessään poliisijoukkoja ja sotilaita taltuttamaan väkivalta ja estämään Han-kiinalaisten uiguureihin kohdistamat kostoiskut. Mitä muuta hallitus olisi voinutkaan tehdä? Meidän olisi siis tuotava esiin vain tosiasioihin perustuvaa kritiikkiä, eikä esittää kohtuuttomia syytteitä kiinalaisia vastaan.
Sabine Lösing
(DE) Arvoisa puhemies, mielestäni tätä konfliktia käsitellään usein varsin yksipuolisesta näkökulmasta. Olen edellisen puhujan kanssa yhtä mieltä siitä, että tämänhetkisessä tilanteessa on paljolti kyse uiguurien Han-kiinalaisiin kohdistamista iskuista ja että osa näistä iskuista perustuu rodullisiin tekijöihin.
(Välihuutoja)
Eräs uiguurinainen totesi esimerkiksi jokin aika sitten lukemassani haastattelussa: haluaisitteko te, että teitä hallitsisivat keltaiset kommunistit? Uiguurit nauttivat alueellaan monista etuoikeuksista. Heillä on muun muassa oikeus hankkia valtaväestöä enemmän lapsia ja he voivat harjoittaa uskontoaan myös työaikana. Tätä luetteloa voisi jatkaa vielä paljon pidempään. Monet paikalliset Han-kiinalaiset kadehtivat heitä.
Meidän pitäisi sen vuoksi tarkastella tilannetta hyvin huolellisesti ja perehtyä sen syihin ja seurauksiin. Ongelmat eivät aina ole siellä, missä ne näyttäisivät ensi näkemältä olevan. Meidän pitää varoa omaksumasta liian yksipuolista näkemystä asioista.
Meidän on tuettava kiinalaisia heidän ongelmiensa ratkaisemisessa. Yksipuolinen näkemys, joka Euroopan parlamentissa tuodaan varsin usein esiin, on mielestäni vaarallinen. Kiinan hallituksen vähemmistöpolitiikassa on toki omat puutteensa ja jopa virheensä. Se on kuitenkin myös osoittanut halunsa edistyä useilla aloilla. Sen vuoksi meidän pitäisi auttaa Kiinaa edistymään luottamukseen perustuvan yhteistyön ja myös kriittisen yhteistyön kautta.
Carl Bildt
neuvoston puheenjohtaja. - (EN) Arvoisa puhemies, mielestäni tämä keskustelu kuvastaa erinomaisesti käsittelemiemme ongelmien monitahoisuutta. Puheenvuoroissa käsiteltiin niin Kiinan erilaista järjestelmää ja sen kehitystä kuin ihmisoikeuksien merkitystä meille, niin tarvetta tukea Kiinaa sen kehityksessä kohti avoimempaa yhteiskuntaa kuin ihmisoikeuksien parempaa kunnioittamista sekä vähemmistöjen oikeuksia koskevia ongelmia, joita Kiinassa on.
Kiina ei valitettavasti kuitenkaan ole ainoa valtio, jossa kärsitään näistä ongelmista ja väkivallasta - etnisestä väkivallasta -, jollaista Urumqin kaduilla on viime päivinä jouduttu todistamaan. Etninen väkivalta on aina pahasta. Se on tuomittava. Me annamme kaiken tukemme niille tahoille, jotka pyrkivät Urumqin tilanteessa ihmisoikeuksia kunnioittavaan sovintoon, tietäen omasta menneisyydestämme, kuinka vaikeita tällaiset ongelmat voivat olla.
Jäsen Bütikofer viittasi sopusointuisen yhteiskunnan käsitteeseen. Meistä jokainen haluaa elää sopusointuisessa yhteiskunnassa. Meidän on ilman muuta pohdittava, millä tavoin me voimme auttaa Kiinaa kehittymään kohti sellaista yhteiskuntaa, jota jokainen Kiinan kansalainen voisi kutsua sopusointuiseksi. Toistaiseksi he eivät voi niin sanoa. Vain harva yhteiskunta itse asiassa on niin onnellisessa tilanteessa, mutta se on melko itsestään selvää. Haluan vielä todeta, että jäsen Brokin, jäsen Severinin ja jäsen Watsonin alkupuheenvuoroissa oli monia hyviä ajatuksia, joita me voisimme noudattaa jatkossa pyrkiessämme kehittämään suhteitamme Kiinaan ymmärtäen näiden suhteiden monitahoisuuden kaikissa sen ulottuvuuksissa.
Puhemies
(ES) Keskustelu on päättynyt.
Kirjalliset lausumat (työjärjestyksen 149 artikla)
Helmut Scholz  
kirjallinen. - (DE) Kiinan miljoonat uiguurit tarvitsevat konfliktin ratkaisua ja vuoropuhelua - eivät tuomitsemista. Me pahoittelemme Xinjiangin uiguurialueen verisiä yhteenottoja, niissä kuolleita ja loukkaantuneita. Poliisin ja turvallisuusjoukkojen toimet olivat kohtuuttomia ja vahingoittavat Kiinan hallituksen pyrkimyksiä kohti kasvua ja vakautta. On kuitenkin väärin syyttää Kiinaa kulttuurisesta kansanmurhasta. Hallitus ponnistelee löytääkseen tasapainon vähemmistöryhmien autonomian ja monikansaisen valtion uudenaikaistamisen välillä. On meidän tehtävämme Kiinan kumppanina tukea maan kehitystä kohti demokratiaa ja oikeusvaltiota unohtamatta Kiinan historiallista, maantieteellistä ja kulttuurista erityisluonnetta. Yksipuolinen tieto estää vuoropuhelun, eikä se kompensoi ihmisoikeudet takaavaa politiikkaa. Kiina on Euroopalle merkittävä kumppani Yhdysvaltojen ja Venäjän ohella. Ilman Kiinan kansantasavallan osallistumista on mahdotonta selviytyä rahoituskriisistä, torjua köyhyyttä, pysäyttää ilmastonmuutos, luoda energiavarmuutta ja taata vedensaanti. Uiguurien enemmistö on tyrmistynyt kuluneen viikon tapahtumista ja haluaa ennen kaikkea palata rauhanomaiseen elämään. Kiinan hallitus tietää, että tätä konfliktia ei voida ratkaista väkivallalla. Me voimme tukea vuoropuhelua Han-kiinalaisten ja uiguurien sekä muiden vähemmistöryhmien välillä sen sijaan, että sekaantuisimme tilanteeseen ulkopuolelta käsin ja huonosti soveltuvin menetelmin kuten olemme tehneet viimeisten sadan vuoden ajan. On tärkeämpää, että Euroopan parlamentti pyrkii tukemaan jäsenneltyä vuoropuhelua kiinalaisen oikeusvaltion kehittämiseksi.
