Problematica și perspectivele cetățeniei Uniunii (prezentare succintă)
Preşedinte
Urmează o scurtă prezentare a raportului întocmit de dna Gacek, în numele Comisiei pentru libertăţi civile, justiţie şi afaceri interne, referitor la problematica şi perspectivele cetăţeniei europene.
Urszula Gacek
raportoare. - Dle preşedinte, am deosebita plăcere de a prezenta raportul privind problematica şi perspectivele cetăţeniei europene, adoptat în unanimitate luna trecută de Comisia pentru libertăţi civile, justiţie şi afaceri interne (LIBE).
Cetăţenia europeană nu înlocuieşte cetăţenia naţională. Este complementară acesteia, acordând cetăţenilor europeni drepturi unice, în special dreptul la liberă circulaţie, dreptul la protecţie consulară şi dreptul de a adresa petiţii Parlamentului şi Ombudsmanului European. Raportul Parlamentului ţine seama de al cincilea raport al Comisiei privind cetăţenia europeană, aferent perioadei 1 mai 2004-30 iunie 2007. Este o perioadă unică. Acum cinci ani, la 1 mai 2004, 10 state membre noi au aderat la Uniunea Europeană. Consecinţa acestei aderări, în special a statelor din Europa Centrală şi de Est, a fost un fenomen migraţional de amploare în interiorul Uniunii, nemaiîntâlnit până atunci. Noii cetăţeni ai Uniunii Europene şi-au însuşit drepturile acordate, în special dreptul la liberă circulaţie. Ei au beneficiat de oportunitatea de a studia în străinătate şi au găsit un loc de muncă legal în ţările care şi-au deschis piaţa forţei de muncă.
Cu toate acestea, amploarea fenomenului migraţional prezintă multe provocări pentru ţările gazdă. Provocări atât pentru autorităţile centrale, cât şi pentru cele locale. În special autorităţile locale se confruntă cu problemele zilnice ale imigranţilor noi în cazul în care sunt responsabile cu furnizarea de servicii precum cazare, îngrijiri medicale şi educaţie primară şi secundară. --
S-au făcut multe lucruri pentru sprijinirea integrării, dar şi pentru a-i ajuta pe noii veniţi să beneficieze de aceleaşi drepturi ca şi cetăţenii din ţara gazdă. Cu toate acestea, discriminarea persistă. Uneori este consecinţa deficienţelor de funcţionare a sistemului juridic, alteori consecinţa necunoaşterii modului de aplicare a legii.
Comisia LIBE a abordat acest subiect într-un mod constructiv şi practic în lucrările sale. A existat un consens între grupurile politice asupra faptului că prioritatea noastră constă în evidenţierea domeniilor problematice şi adoptarea unor măsuri de soluţionare a acestora, furnizând administraţiilor centrale şi locale din statele membre resursele şi sprijinul necesar. Principala noastră preocupare a fost faptul că niciun cetăţean nu trebuie împiedicat în niciun fel să beneficieze de propriile drepturi.
Din nefericire, cel de-al doilea drept pe care l-am menţionat, cel referitor la protecţia consulară, este încă aplicat necorespunzător. Acest fapt a ajuns în atenţia noastră într-un mod foarte direct atunci când proprii noştri colegi s-au aflat într-o situaţie dramatică în timpul atacurilor teroriste din Mumbai. Dacă deputaţii europeni au avut probleme în ceea ce priveşte exercitarea dreptului lor la protecţie consulară într-o astfel de situaţie extremă, ce şanse are cetăţeanul obişnuit, în situaţii mai puţin dramatice?
Creşterea nivelului de conştientizare în rândul cetăţenilor în legătură cu drepturile pe care le au este un element-cheie subliniat în cadrul raportului şi în acest sens se propun o serie de măsuri. Dacă doar 31% dintre cetăţeni se consideră bine informaţi în legătură cu drepturile lor, atunci mai avem multe de făcut.
Îmi exprim încrederea că recomandările Parlamentului vor fi luate în considerare de către Comisie şi că aceasta va prezenta, în cadrul celui de-al şaselea raport, progresele concrete înregistrate. În cele din urmă, aş dori să le mulţumesc raportorilor alternativi cu care am colaborat, personalului din cadrul grupurilor politice şi secretariatului Comisiei LIBE pentru eforturile depuse. Adresez mulţumiri speciale tuturor persoanelor care au participat la audierea publică privind acest raport şi în mod deosebit reprezentanţilor ONG-urilor. În cadrul unui raport referitor la cetăţenie, este normal să se ţină seama de opiniile cetăţenilor, prin intermediul ONG-urilor, în momentul întocmirii raportului final.
Günter Verheugen
vicepreşedintele Comisiei. - (DE) Dle preşedinte, dnă Gacek, se pare că am rămas singuri în această cameră. În numele Comisiei, aş dori să vă mulţumesc pentru acest raport important şi impresionant şi să vă adresez felicitări în nume propriu.
Problema prezentată este foarte importantă. Cetăţenia europeană. Mulţi consideră că expresia "cetăţenie europeană” este lipsită de conţinut şi că nu înseamnă nimic, dar raportul dvs. contrazice în mod clar această părere. Cetăţenia europeană devine realitate prin intermediul drepturilor definite clar de tratat, şi anume, dreptul la liberă circulaţie şi şedere, dreptul de a vota şi de a participa la alegeri locale şi europene, dreptul la protecţie consulară, dreptul de a adresa petiţii Parlamentului European, dreptul de a adresa plângeri Ombudsmanului European şi dreptul de a se adresa în scris instituţiilor europene.
Comisia consideră că a venit momentul creării unui program politic specific privind cetăţenia europeană. În acest scop, Comisia intenţionează să desfăşoare un amplu proces de consultare pe baza căruia să se poată colecta informaţii specifice referitoare la problematica cetăţeniei europene. Această acţiune ar putea duce la prezentarea unor propuneri noi, care ar alcătui baza celui de-al şaselea raport al Comisiei privind cetăţenia Uniunii, programat pentru anul 2010.
În afară de aceasta, Comisia depune şi va continua să depună eforturi zilnice pentru ca cetăţenii să îşi poată exercita cu adevărat drepturile civile în fiecare zi. În privinţa multor aspecte în care raportul dvs., dnă Gacek, invită Comisia să acţioneze, Comisia acţionează deja pentru a garanta aplicarea şi extinderea acestor drepturi. Aş dori să ofer ca exemplu în acest sens planul de acţiune al Comisiei privind protecţia consulară şi aş adăuga că sunt pe deplin de acord cu dvs. în ceea ce priveşte necesitatea unor acţiuni în domeniu. La urma urmei, au trecut doar câteva săptămâni de când am participat, în această cameră, la o dezbatere extrem de instructivă pe această temă, care a evidenţiat distanţa dintre aspiraţie şi realitate în cazul drepturilor consulare.
Comisia a făcut demersuri ca cetăţenii să fie informaţi în legătură cu drepturile lor prin intermediul unor campanii de informare şi depune eforturi pentru a garanta că aceste drepturi pot fi exercitate cu adevărat - în special prin adoptarea raportului referitor la aplicarea directivei privind libera circulaţie de către statele membre.
Viitoarele alegeri europene reprezintă una dintre priorităţile relaţiilor publice interinstituţionale. Comisia sprijină şi completează campania Parlamentului de aplicare a unor măsuri de informare în scopul conştientizării opiniei publice cu privire la aceste alegeri şi îi invită pe cetăţenii să îşi exercite drepturile electorale.
Aceste acţiuni sunt binevenite şi aş dori să subliniez faptul că nu doar Comisia depune eforturi pentru implementarea noţiunii de cetăţenie europeană în viaţa de zi cu zi. La rândul lor, Parlamentul, cele 27 de state membre, autorităţile regionale, parlamentele naţionale, autorităţile locale şi fiecare municipalitate din Uniunea Europeană joacă un rol foarte important în dezvoltarea efectivă a cetăţeniei europene.
Sunt mulţumit de faptul că raportul dnei Gacek, publicat în timp util înainte de alegerile europene din 2009, îi implică şi pe unii dintre aceşti actori importanţi, care ar trebui să îşi asume responsabilitatea cetăţeniei europene pentru ca Europa să devină o realitate pentru milioanele sale de cetăţeni. Consider că depinde de noi toţi ca cetăţenia europeană să nu mai fie privită doar ca un simbol, ci ca un drept specific căruia i se poate şi căruia trebuie să i se acorde un conţinut în viaţa zi cu zi.
Preşedinte
Declar închis acest punct de pe ordinea de zi.
Votarea va avea loc mâine.
Declaraţii scrise (articolul 142 din Regulamentul de procedură)
Slavi Binev  
în scris. - (BG) Transparenţa şi relaţiile democratice dintre cetăţeni şi instituţii sunt principii fundamentale ale Europei şi drepturi de bază ale cetăţenilor europeni. Acestea sunt exact principiile pe care trebuie să se bazeze alegerile parlamentare. Cu toate acestea, problema cumpărării voturilor din Bulgaria indică exact contrariul.
După ce alegerile locale anterioare au fost compromise în mod repetat prin cumpărarea flagrantă voturilor de către GERB (Partidul Cetăţenilor pentru Dezvoltare Europeană din Bulgaria), DPS (Mişcarea pentru Drepturi şi Libertăţi) şi BSP (Partidul Socialist Bulgar), cetăţenii obişnuiţi au rămas cu impresia că nu aveau niciun drept de a alege. În consecinţă, dorinţa lor de a participa din nou la vot s-a diminuat.
În ciuda codului penal existent şi a numeroase semnale de încălcare a legii, nicio persoană menţionată în raportul Comisiei nu a fost condamnată pentru aceste infracţiuni deoarece, în mod clar, autorităţile care aplică legea nu doresc să stopeze cumpărarea voturilor. În Bulgaria, sistemul judiciar manifestă încă nehotărâre şi binecunoscuţii vinovaţi pregătesc din nou campaniile electorale, iar cei care le-au vândut voturile sunt în căutarea unor alţi cumpărători care să ofere cel mai bun preţ la licitaţie.
Doresc să subliniez faptul că, atât timp cât aceste încălcări ale legii sunt permise în Bulgaria, iar statul nu ia nicio măsură în acest sens, electoratul cinstit este privat de un drept fundamental - dreptul de a alege! Este un lucru inacceptabil pentru cetăţenii europeni. Adresez Parlamentului îndemnul de a nu rămâne inactiv.
Magda Kósáné Kovács  
Tratatul privind Uniunea Europeană afirmă că toţi cetăţenii Uniunii sunt egali. Şi cu toate acestea, din nefericire, acest principiu nu este întotdeauna respectat în realitate. Diferenţele sunt determinate de răspândirea sărăciei accentuate, excluderea socială sau excluderea deliberată, regiuni dezavantajate din mai multe puncte de vedere care au fost excluse din societatea informaţională şi de la ai căror cetăţeni nu te poţi aştepta să aibă o conştiinţă europeană. Sunt mulţumită de faptul că raportul se referă în mod specific la cetăţenii de etnie romă. Această minoritate de 1012 milioane de persoane trăieşte în izolare şi se confruntă cu dezavantaje de ordin educaţional şi şomaj fără perspective de soluţionare din cauza subaprecierii propriei cetăţeniei.
Există semne care indică faptul că această segregare socială va avea un impact şi asupra alegerilor pentru Parlamentul European. Dorinţa persoanelor dezavantajate de a participa la vot scade din cauza lipsei de informaţii, iar la marginea societăţii oamenii sunt mai puţin conştienţi că, dintre toate instituţiile europene, ei pot influenţa în mod direct doar componenţa Parlamentului European. Din nefericire, indiferenţa este deosebit de accentuată în ţările din Europa Centrală şi de Est şi originile acesteia trebuie căutate încă o dată în lipsa de informaţii adecvate, dar există şi un alt factor care influenţează acest aspect, respectiv încetinirea ritmului de recuperare după extinderea de amploare, de care oamenii sunt dezamăgiţi.
Ne exprimăm speranţa că libera circulaţie a cetăţenilor, lucrătorilor şi furnizorilor de servicii va dărâma barierele mentale şi de gândire ale oamenilor. Dacă libera circulaţie pe teritoriul unei patrii mai mari, ca rezultat al unei libertăţi mai mari, va deveni un lucru obişnuit, atunci Uniunea Europeană multistratificată şi multinuanţată poate cuprinde un număr mare de cetăţeni europeni diferiţi, dar capabili de coeziune şi toleranţă.
