Aviācijas drošība - ES aviopārvadātāju melnais saraksts (debates)
Priekšsēdētāja
Nākamais punkts šajās debatēs ir jautājums Komisijai par aviācijas drošību - ES aviopārvadātāju melno sarakstu, uz kuru jāatbild mutiski un kuru Transporta un tūrisma komitejas vārdā uzdeva Brian Simpson - B7-0205/2010).
Silvia-Adriana Ţicău
aizstājot autoru. - Priekšsēdētājas kundze, jautājumu iesniedza Brian Simpson Parlamenta Transporta un tūrisma komitejas vārdā pēc Komisijas ziņojuma par ES melnā saraksta efektivitāti. ES melnais saraksts tika izveidots 2006. gadā, lai nosauktu, kauninātu un aizliegtu tos aviopārvadātājus, kuri neatbilst starptautiskiem drošības noteikumiem. Tas tika izveidots kā atbilde uz bažām par starptautisko drošības standartu piemērošanas līmeni pēc vairākām smagām aviokatastrofām, kas īsā laika posmā notika 2004. un 2005. gadā.
Ir pagājuši četri gadi, un mēs zinām, ka šis melnais saraksts ir efektīvs un vērtīgs līdzeklis, kas veicina ICAO drošības standartu ieviešanu un aizsargā ES iedzīvotājus. Patlaban ir jautājums, ko darīt tālāk? Citiem vārdiem sakot, kā nodrošināt aizsardzību arī ārpus Eiropas robežām un vēl vairāk uzlabot aviācijas drošību pasaulē? Šis melnais saraksts norāda uz drošības riskiem, kā arī nodrošina šīs informācijas efektīvu nodošanu ES iedzīvotājiem. Ņemot to vērā - kā mēs varam nodrošināt, lai ES iedzīvotāji, kuri izmanto aviopārvadātāju pakalpojumus ārpus Eiropas, zinātu, kuri aviopārvadātāji joprojām darbojas, neskatoties uz to, ka citās pasaules valstīs to darbība ir aizliegta?
Kā nodrošināt to, lai gadījumos, kad aviopārvadātāja licence ir anulēta, kā rezultātā attiecīgais aviopārvadātājs nav minēts melnajā sarakstā, pasažieri būtu par to informēti? Mēs redzējām, cik efektīvs bija risinājums apkopot dažādu valstu melnos sarakstus vienā visaptverošā sarakstā, kas aptver visas ES valstis. Taču melnā saraksta precizitāte ir atkarīga no mums pieejamās informācijas aviopārvadātāju drošības jomā. Kā mēs varam izmantot informāciju, kas ir melnā saraksta pamatā, nodrošinot labāku piekļuvi pārbaudāmai un ticamai informācijai? Tas nozīmē uzlabot pārbaudes ES dalībvalstīs, kā arī apstiprināt datus, kas saņemti no valstīm, kuras neietilpst ES sastāvā.
Vai Komisija apsvērtu iespēju ieviest saskaņotas un standartizētas gaisa kuģu pirmslidojuma/pēclidojuma pārbaudes un ziņojumu procedūru? Runājot par to datu pilnveidošanu, kas ir saņemti no trešām valstīm, vai Komisija apsvērtu iespēju ieviest efektīvu sistēmu ticamu datu apmaiņai starptautiskā mērogā, izveidojot tādu kā melno sarakstu, kas aptver visas pasaules valstis; un es zinu, ka šāds melnais saraksts kādreiz jau ir bijis. Turklāt jānorāda arī, ka melnais saraksts ir efektīvs līdzeklis, lai stimulētu aviopārvadātājus ievērot starptautiskos aviācijas standartus. Bet kā mēs varētu strādāt vēl pragmatiskāk, lai sasniegtu galveno mērķi, tas ir, uzlabot aviācijas drošību pasaulē? Citiem vārdiem sakot, kā Komisija plāno palīdzēt valsts civilās aviācijas iestādēm novērst nepilnības drošības jomā, izmantojot ICAO pārbaudes un uzlabojot to uzraudzības iespējas?
Ir ļoti svarīgi nodrošināt efektīvus kanālus saziņai ar sabiedrību, taču ir ārkārtīgi svarīgi ilgtermiņā turpināt uzlabot starptautisko aviācijas drošības standartu ieviešanu visā pasaulē. Galu galā, tas ir visefektīvākais veids, kā uzlabot visu pasažieru drošību. Eiropas Parlamenta Transporta un tūrisma komiteja plāno sadarboties ar Komisiju, lai censtos sasniegt šo mērķi un ņemtu vērā ES sasniegumus saistībā ar šo melno sarakstu.
Andris Piebalgs
Komisijas loceklis. - Priekšsēdētājas kundze, paldies S. A. Ţicău kundzei par ļoti pozitīvo novērtējumu attiecībā uz pieeju melnajam sarakstam. Komisija uzskata, ka pašreizējie pasākumi jau nodrošina ļoti vispusīgu informāciju un iedzīvotāju tiesības attiecībā uz lidojumiem Eiropas Savienībā un citās valstīs.
To aviopārvadātāju saraksts, kuru darbība Eiropas Savienībā ir aizliegta, ir sabiedrībai plaši pieejams internetā, un tiek organizētas arī informatīvas kampaņas. Katru reizi, kad šis saraksts tiek atjaunināts, Komisija cieši sadarbojas ar Eiropas un starptautisko ceļojumu aģentūru asociācijām. Tā var vislabāk palīdzēt pasažieriem.
Valsts civilās aviācijas iestādēm un lidostām, kuras atrodas dalībvalstu teritorijā, ir jānodrošina, lai ES saraksts būtu pieejams pasažieriem, publicējot to tīmekļa vietnēs un vajadzības gadījumā arī izvietojot lidostās.
Šajā sarakstā ir iekļauta informācija, kas ir noderīga tiem cilvēkiem, kuri vēlas ceļot ārpus Eiropas Savienības, lai viņi zinātu, kuru aviopārvadātāju pakalpojumus neizmantot. Šis saraksts nav saistošs valstīm ārpus ES. Tādēļ regulā ir noteiktas pasažieru tiesības zināt visu to aviopārvadātāju vārdus, kuru pakalpojumus tie lieto sava ceļojuma laikā. Līgumpārvadātājam - ceļojumu aģentūrai vai ceļojumu operatoram - lidojuma rezervācijas brīdī ir jāinformē pasažieri par to, kurš aviopārvadātājs vai aviopārvadātāji faktiski apkalpo šo lidojumu. Pasažieris ir jāinformē arī par jebkādām izmaiņām saistībā ar aviopārvadātāju vai nu reģistrācijas brīdī vai vēlākais - īsi pirms iekāpšanas lidmašīnā. Regulā ir arī minēts, ka pasažieriem ir tiesības saņemt kompensāciju vai mainīt lidojuma maršrutu gadījumā, ja aviopārvadātājs, kurš apkalpo rezervēto lidojumu, pēc rezervācijas ir ticis iekļauts melnajā sarakstā un ja tā rezultātā attiecīgais lidojums ir atcelts.
Lai kontrolētu un novērtētu operatoru atbilstību starptautiskiem drošības standartiem, tiek izmantoti dažādi informācijas avoti, proti, Starptautiskās Civilās aviācijas organizācijas veiktās drošības pārbaudes, trešo valstu kompetento iestāžu sniegtā informācija, Eiropas Aviācijas drošības aģentūras sniegtā informācija saskaņā ar tās veiktajām pārbaudēm un izpēti Eiropas Savienībā vai tehniskās misijās ārpus Eiropas Savienības, rezultāti, kas iegūti gaisa kuģu vai aviopārvadātāju pirmslidojuma/pēclidojuma pārbaudēs ES lidostās Ārvalstu gaisa kuģu drošības novērtējuma programmas ietvaros saskaņā ar attiecīgo ES tiesību aktu prasībām, kā arī pamatota informācija par nelaimes gadījumiem, kas izriet no nelaimes gadījumu vai nopietnu starpgadījumu izmeklēšanas ziņojumiem.
Es arī vēlos norādīt, ka pašlaik Eiropas Komisijas rīcībā nav visaptveroša to valstu saraksta, kurās ir līdzīgi tiesību akti, taču dažas valstis, piemēram, Korejas Republika, Bahreina un Saūda Arābijas Karaliste, piemēro tādus pašus ierobežojumus kā Eiropas sarakstā noteiktie.
Es varu apliecināt, ka Komisija ir gatava sadarboties ar Parlamentu, lai būtiski pilnveidotu tiesību aktus attiecībā uz šo melno sarakstu un nodrošinātu tik nepieciešamo gaisa satiksmes drošību.
Christine De Veyrac
Priekšsēdētājas kundze, gandrīz pirms pieciem gadiem es biju šīs regulas referente, un man ir liels prieks par to, ka mēs esam ieviesuši mehānismu, kas patiešām darbojas un kas gadu gaitā ir pat paplašināts. Komisijas ziņojums par melnā saraksta regulas piemērošanu šķiet visaptverošs, un tas piedāvā interesantu vielu pārdomām. Sevišķi es atbalstu priekšlikumu veidot starptautisku melno sarakstu kā vislabāko garantiju aviopārvadātāju drošības saskaņotībai pasaules līmenī.
Taču man ir daži jautājumi Komisijai. Vispirms es vēlos zināt, kā tiek īstenotas tiesības uz aizstāvību, ja tiek aizliegta nevis tikai viena aviopārvadātāja, bet visu valsts aviopārvadātāju darbība. Vai tiek ņemts vērā visu aviopārvadātāju vai tikai attiecīgās valsts civilās aviācijas iestādes viedoklis, un kā šādā gadījumā atsevišķi drošie aviopārvadātāji var panākt to, lai tie netiktu iekļauti melnajā sarakstā?
Turklāt, manuprāt, ļoti svarīgs jautājums ir arī lidmašīnu uzraudzība. Vai Komisija konkrēti pārbauda visas lidmašīnas, kas pieder šajā sarakstā iekļautam aviopārvadātājam vai tādam aviopārvadātājam, kura darbības licence ir anulēta, lai nodrošinātu, ka šīs lidmašīnas neizmanto citas firmas? Šajā sakarā - vai Komisija ir apzinājusi tās valstis, par kurām tiek uzskatīts, ka tās sadarbojas ar aizliegtajiem aviopārvadātājiem, kuri mainījuši savu nosaukumu un reģistrējuši uzņēmējdarbību citā valstī? Turklāt gadījumā, ja kāds aviopārvadātājs ir iekļauts melnajā sarakstā, vai Komisijas rīcībā ir informācija par to, kā ceļojumu aģentūras un biļešu pārdevēji par to informē ceļotājus un izmaksā tiem kompensāciju vai piedāvā alternatīvas?
Visbeidzot, nobeigumā man ir viens konkrēts jautājums. Vairāki Parlamenta deputāti ir saņēmuši uzstājīgus ziņojumus par Indonēziju - visu šajā valstī reģistrēto aviopārvadātāju darbība ir aizliegta -, un šajos ziņojumos tiek prasīts, lai mēs lūdzam Komisiju svītrot Indonēziju no šā melnā saraksta. Manuprāt, šāda spiediena izdarīšana ir nepieļaujama, jo komerciāli apsvērumi neattaisno draudus pasažieru dzīvībai. Es vēlos zināt, kāda ir pašreizējā situācija šajā valstī un vai Indonēzija, kas jau vairākus gadus ir iekļauta šajā melnajā sarakstā, ir veikusi pasākumus, lai novērstu norādītās nepilnības drošības jomā.
Saïd El Khadraoui
Priekšsēdētājas kundze, komisāra kungs, dāmas un kungi! Mazliet sirreāli šķiet tas, ka šīs debates par melno sarakstu notiek laikā, kad visā Eiropas aviācijas nozarē valda haoss, taču, ja es pareizi saprotu, tad rīt mums būs iespēja debatēt par aktuāliem un steidzamiem jautājumiem un šīs debates notiks.
Temats par melno sarakstu ir svarīgs, un var teikt, ka šis melnais saraksts ir izrādījies veiksmīgs cita starpā, pateicoties C. De Veyrac kundzes ieguldījumam, jo viņa pirms dažiem gadiem ieguldīja lielu darbu, lai tas izdotos. Mums ir jāturpina iesāktais darbs un mums jāņem vērā gūtā pieredze. Atsevišķas jomas vēl ir jāuzlabo.
Pirmkārt, jāpiemin saziņas process pasažieriem. Tas tiesa, ka pasažieri ir jāinformē, ja viņi kaut kur, piemēram, ceļojumu aģentūrā, rezervē lidojumu lidmašīnā, kas iekļauta melnajā sarakstā, taču bieži vien pasažieri izlemj izmantot vietējo aviopārvadātāju pakalpojumus tikai tad, kad viņi jau atrodas attiecīgajā valstī. Tāpēc es piedāvāju izpētīt, vai būtu iespējams ceļojumu aģentiem un aviopārvadātājiem, kuri rezervē lidojumus uz valstīm, kurās izmanto nedrošus aviopārvadātājus vai nedrošas lidmašīnas, par to automātiski informēt pasažierus, lai gan tas aviopārvadātājs, pie kura vēršas klients, protams, pats nav iekļauts melnajā sarakstā. Par šo jautājumu mums ir jāpadomā.
Otrkārt, runa ir par to, kā palīdzēt pasažieriem izvairīties no lidmašīnām, aviopārvadātājiem un valstīm, kuras ir iekļautas melnajā sarakstā. Runājot par atbalstu rīcībspējas pilnveidošanai trešās valstīs, un, protams, arī nabadzīgākajās valstīs, Eiropas Savienība varētu sniegt lielāku atbalstu, nodot zināšanas un aviācijas iestādēm nodrošināt vajadzīgo kapacitāti risināt attiecīgus jautājumus. C. De Veyrac kundze minēja, ka cilvēki tiek maldināti. Vai tiešām mūsu sistēma ir pilnīgi droša? Vai mēs varam būt droši, ka tai nav nepilnību, ko varētu izmantot aviopārvadātāji, kuri ir reģistrēti valstīs, kas iekļautas melnajā sarakstā, lai turpinātu savu darbību, apkalpojot vietējos lidojumus vai reģistrējot savu darbību citā valstī? Mums ir zināmi daži šādi gadījumi.
Nobeigumā es vēlos piebilst, ka mums būtu jāsagatavo melnais saraksts, kurā būt iekļauti aviopārvadātāji no visas pasaules. Es vēlos zināt, ko jūs esat paveikuši sadarbībā ar kolēģiem citās valstīs, piemēram, ICAO līmenī, lai šāds saraksts tiktu izveidots.
Gesine Meissner
Priekšsēdētājas kundze, kā zināms, pašlaik mūsu gaisa telpā darbība ir apturēta, tas jau tika minēts. Tuvākajā laikā mēs pārrunāsim, kā risināt šo situāciju. Patiesībā pastāv iespēja, ka tuvākajā laikā aviopārvadātājiem būs jārisina vēl lielākas problēmas, jo īpaši ekonomikas jomā. Protams, nav teikts, ka tas ietekmēs drošību.
Runa ir par aviācijas drošību Eiropas iedzīvotājiem. Eiropā liels sasniegums ir tas, ka cilvēki var brīvi ceļot un patērētāji var brīvi izlemt, kā ceļot, kuru aviopārvadātāju pakalpojumus izmantot un kuru - nē. Protams, lai varētu brīvi pieņemt šādus lēmumus, ir arī jānodrošina piekļuve attiecīgajai informācijai.
Jau tika minēts, ka šis melnais saraksts ir spēkā kopš 2006. gada un ka faktiski cilvēkiem vajadzētu būt informētiem par to, vai attiecīgais ceļošanas veids ir drošs vai nē. Es - kā minēja arī C. De Veyrac kundze un S. El Khadraoui kungs - vēlos zināt, vai šī sistēma tiešām ir pilnīga un vai cilvēki tiešām vienmēr saņem visu nepieciešamo informāciju par drošību. Mēs tikai vēlamies panākt, lai visi cilvēki, kuri izmanto aviopārvadātāju pakalpojumus Eiropā, varētu droši ceļot un droši sasniegt ceļojuma galamērķi.
Visbeidzot, drošības nolūkos ir arī ļoti svarīgi zināt, vai aviopārvadātājs ir finansiāli stabils. Aviopārvadātājiem ir regulāri jāatskaitās vietējām iestādēm, lai pārbaudītu, vai tie drīkst Eiropas gaisa telpā sniegt savus aviopārvadājumu pakalpojumus. Šajā procesā tiek pārbaudīts, vai šie aviopārvadātāji ievēro visas saistības drošības jomā, vai tie veic visas vajadzīgās pārbaudes un vai spēj garantēt cilvēku drošu pārvadāšanu, bet tiek pārbaudīts arī tas, vai šie aviopārvadātāji ir finansiāli pietiekami stabili, lai ilgtermiņā darbotos transporta nozarē. Cik man zināms, melnajā sarakstā nav iekļauts neviens Eiropas aviopārvadātājs. Taču, neskatoties uz to, pagājušajā gadā starpgadījumā bija iesaistīts aviopārvadātājs SkyEurope. Eiropas iedzīvotāji rezervēja lidojumus ar Eiropas aviopārvadātāju, taču viņi nezināja, ka šis uzņēmums ir uz bankrota robežas. Viņi izmantoja šā aviopārvadātāja pakalpojumus un nonāca sarežģītā situācijā, un viņiem nebija informācijas, kura būtu varējusi viņus aizsargāt.
Tāpēc es vēlos zināt - neskatoties uz to, ka Komisija apgalvo, ka tās rīcībā ir nepieciešamā informācija un ka tā publicē šo informāciju, jo ir pienākums to publicēt -, kāpēc, piemēram, šis gadījums nebija zināms? Kāda ir garantija, ka pasažieriem vienmēr tiek sniegta visa nepieciešamā informācija? Šajās debatēs es labprāt saņemtu vispārēju atbildi uz šo jautājumu.
Eva Lichtenberger
Priekšsēdētājas kundze, komisāra kungs! Melnā saraksta sagatavošanas procesā Parlaments izrādīja lielu iniciatīvu. Tas tika darīts atbildīgi, garantējot patērētājiem visaugstāko iespējamo drošības līmeni. Taču patlaban ir svarīgi arī pārbaudīt, vai pašreizējā situācijā ir gūti vēlamie rezultāti.
Pirmais jautājums, ko vēlos noskaidrot, ir šāds. Informācijai var piekļūt internetā, taču dažu aviopārvadātāju informācijai piekļūt ir samērā sarežģīti. Par to esmu pārliecinājusies personīgi. Ne vienmēr ir iespējams uzreiz atrast informāciju, piemēram, par savienotajiem lidojumiem, kas paredz nosēšanos kādā no trešām valstīm. Un tā ir problēma.
Otrs mani interesējošs atklāts jautājums ir šāds: kāda ir cilvēku pieredze attiecībā uz gaisa kuģu nomu kopā ar apkalpi? Pastāv nopietnas bažas par to, ka to varētu izmantot zemas kvalitātes uzņēmumi. Vai šajā jomā ir panākts kāds pozitīvs vai negatīvs rezultāts?
Trešais jautājums ir ļoti svarīgs: vai šādai uzņēmumu regulēšanas kārtībai ar melno sarakstu ir profilaktiska ietekme attiecībā uz aviopārvadātājiem, lai tie - jo īpaši trešo valstu aviopārvadātāji - stingrāk ievērotu drošības noteikumus? Pēc kāda principa notiek izlases atļauju piešķiršana atsevišķām noteiktu aviopārvadātāju lidmašīnām, ja mēs ļaujam viņiem lidot uz Eiropu tikai ar konkrētām lidmašīnām?
Ryszard Czarnecki
Priekšsēdētājas kundze, A. Piebalga kungs! Es ceru, ka nē, taču pilnīgi neesmu pārliecināts par to, ka Īslandē notikušā vulkāna izvirduma radītās sekas nekādi neietekmēs pasažierus Eiropā attiecībā uz biļešu cenām. Jums taisnība, ka šos gaisa satiksmes pārtraukumus, visticamāk, kompensēs, palielinot biļešu cenas. Tas ir jāpiemin ar mērķi aizsargāt Eiropas patērētāju intereses. Eiropas Parlamentā šis jautājums atkal tiek risināts. Tas liecina par to, cik šis jautājums mums ir svarīgs. Es par to runāju jau pirms dažiem mēnešiem. Toreiz uzstājās vairāki no klātesošajiem deputātiem, un es atceros iepriekšējo Parlamenta sasaukumu, kad mēs arī šo jautājumu ļoti plaši izskatījām. Nobeigumā es vēlos paust savu personisko viedokli. Kāds žurnālists, kurš pārstāv visietekmīgāko laikrakstu Polijā, man jautāja: "Ar ko gan nodarbojas Eiropas Parlamenta deputāti? Tas taču ir tik mazsvarīgs jautājums.” Tikai tagad plašsaziņas līdzekļi sāk saprast to, ka tas ir ļoti svarīgs jautājums, jo runa ir par drošību, un tas ir ārkārtīgi būtiski no Eiropas iedzīvotāju, nodokļu maksātāju, vēlētāju un patērētāju interešu viedokļa.
Nav pieņemams tas, ka mēs zinām Eiropas Savienības melnā saraksta saturu, bet nezinām, kāds ir melnais saraksts valstīs ārpus ES. Tā ir pilnīgi absurda situācija.
Un nobeigumā - ir ļoti svarīgi nepieļaut, ka pasažieriem Eiropā ir jāpiemaksā par drošību, galu galā par to ir jāatbild valstīm un to valdībām.
Mathieu Grosch
(DE) Priekšsēdētājas kundze, komisāra kungs! No vienas puses, melnais saraksts ir interesants šā Parlamenta sasniegums, kas tika sagatavots C. De Veyrac kundzes vadībā un piedaloties viņas kolēģiem no iepriekšējā pilnvaru termiņa.
Melnais saraksts var ietekmēt uzņēmumus, valstis vai lidmašīnas, un, manuprāt, šajā jomā Komisijai būtu jāsniedz izsmeļošākas atbildes uz izvirzītajiem jautājumiem, jo īpaši par to, cik lielā mērā uzņēmumi var ietekmēt lēmumu pieņemšanas procesu dažādās valstīs un kāpēc šī procedūra attiecas uz atsevišķām lidmašīnām.
Mums ir svarīgi arī citi jautājumi. Debatēs, kas notika pirms dažiem gadiem, mēs jau paskaidrojām, ka mums joprojām ir būtiski, lai Komisija labāk informētu vismaz Parlamentu par šo tiesību aktu un pasākumu ievērošanu. Tas tādēļ, ka mums joprojām nav skaidri daži jautājumi, piemēram, saistībā ar aviopārvadātāju uzraudzību, ar lidmašīnām, kuras pēkšņi var veikt aviopārvadājumus, ja tiek reģistrētas ar citu nosaukumu, un tas, ka ir jānodrošina zināms pārredzamības līmenis attiecībā uz lēmumiem, jo īpaši tiem, kas tiek pieņemti pēdējā brīdī.
Un tādejādi es nonāku pie, manuprāt, vissvarīgākā jautājuma, proti, par informāciju. Mūsuprāt, vispirms - un es ceru, ka pārējo grupu pārstāvji man piekritīs - iedzīvotājiem un pasažieriem ir jānodrošina tiesības (un līdz ar to jābūt tādām saistībām), kas paredz, ka uzņēmumi sistemātiski informē viņus par to, ka informācija par melnajā sarakstā iekļautajiem aviopārvadātājiem ir ērti pieejama lidostās un ceļojumu aģentūrās, un ka, īpaši, lidojot uz "noteiktām valstīm”, par kurām jau attiecīgajā brīdī ir zināms, ka šajās valstīs ir problēmas, ceļojumu aģentūras norāda problemātiskos uzņēmumus jau lidojuma rezervācijas maiņas brīdī.
Mēs vēlamies panākt, lai šie pasākumi, kas jau ir būtiski uzlabojuši drošību, attiektos ne tikai uz Eiropu un pasažieriem Eiropā, bet lai tie tiktu pieņemti visā pasaulē.
Fiona Hall
Priekšsēdētājas kundze, es vēlos runāt par jautājumu, kas ir cieši saistīts ar aviācijas drošību un kas norāda uz nepieciešamību nodrošināt ES melnā saraksta pēc iespējas efektīvāku darbību.
Padome 2008. gada decembrī galīgajā lasījumā pieņēma ES Rīcības kodeksu attiecībā uz ieroču piegādēm. Šis kodekss kontrolē militāro tehnoloģiju un aprīkojuma eksportu no ES. Taču pastāv bažas, ka ne visas ES dalībvalstis, kuras nodarbojas ar ieroču eksportu, ievēro šā kodeksa nosacījumus un ka Eiropas ieroči joprojām tiek piegādāti uz konfliktu zonām.
Taču viens no pasākumiem ir izrādījies ļoti efektīvs, lai ierobežotu ieroču nelegālo piegādi, un tas ir ES aviācijas melnais saraksts. Zviedrijā 2008. gadā veiktais pētījums liecina, ka tieši kravas aviopārvadājumu operatori, kas ir iesaistīti ieroču piegādē uz konfliktu zonām, parasti pārkāpj gaisa satiksmes drošības standartus.
Laikam nav nekāds brīnums, ka būtu jāatklāj tie viltīgie operatori, kuri vieglprātīgi izturas pret drošību, ciktāl tas attiecas uz to pārvadātajām kravām. Taču šā fakta pozitīvais aspekts ir tāds, ka pasākumi, kas paredz lidmašīnu stingru kontroli, pasākumi, kuru mērķis ir aizsargāt Eiropas iedzīvotājus, palīdz arī citos kontinentos, piemēram, Āfrikā, aizsargāt iedzīvotājus no briesmām, kādas pastāv gadījumos, kad konfliktus pastiprina vieglie ieroči, kuri pieejami lielā skaitā.
Tāpēc es lūdzu attīstības lietu komisāru A. Piebalga kungu personīgi iesaistīties Komisijas darbā, lai nodrošinātu melno sarakstu efektīvu un sistemātisku ieviešanu.
Marian-Jean Marinescu
(RO) Nedrošo aviopārvadātāju melnais saraksts ir veids, kā aizsargāt Eiropas pasažierus, un es to pilnīgi atbalstu. Šis saraksts ir jāpublisko Eiropas Komisijai, dalībvalstīm un jo īpaši ceļojumu aģentūrām. Patiesībā tas nozīmē paļāvību uz ceļojumu operatoru un ceļojumu aģentu labticību un labo gribu.
No otras puses, ir jārod risinājums tam, ka atsevišķus galamērķus apkalpo tikai nedroši aviopārvadātāji. Daudzi melnajā sarakstā minētie pārvadātāji apkalpo galamērķus jaunattīstības valstīs vai mazāk attīstītās valstīs Āfrikā, Āzijas dienvidaustrumu un centrālajā daļā. Šajā sakarā rodas kāds svarīgs jautājums: cik lielā mērā ir iespējams nodrošināt godīgu konkurenci starp lieliem Eiropas, Amerikas Savienoto Valstu un Tālo Austrumu valstu aviopārvadātājiem un mazajiem transporta uzņēmumiem, kuri darbojas šajās jaunattīstības valstīs?
Šajā sakarā, manuprāt, mums ir jāizvērtē tas, kā Eiropas Savienība varētu atbalstīt šo valstu attīstību, uzlabojot drošību un drošumu lidojumiem šajās valstīs, nevis izslēdzot šo valstu aviopārvadātājus no tirgus tādā veidā, ka tiek aizliegta to darbība. Tas ļautu Eiropas Savienībai īstenot godpilnu pienākumu atbalstīt gaisa transporta nozares ilgtspējīgu attīstību arī šajās mazāk attīstītajās valstīs.
Jörg Leichtfried
(DE) Priekšsēdētājas kundze, man ir viens vispārīgs komentārs, un es arī vēlos uzdot divus vai trīs jautājumus, atkarībā no man atvēlētā laika. Vispārīgais komentārs ir šāds: man šķiet samērā smieklīgi tas, ka pašreizējā situācijā mums, Eiropas Parlamenta sociālistu un demokrātu progresīvās alianses grupai, trīs aviācijas drošības ziņojumos kopējais atvēlētais uzrunu laiks ir deviņas minūtes. Tiesa, rīt ir paredzēta īpaša sesija, taču, manuprāt, ir pienācis laiks šim Parlamentam pievērst lielāku uzmanību jautājumiem, kas patiešām ietekmē cilvēkus, un varbūt ierobežot to debašu laiku, kuru nozīme ir nedabīgi pārvērtēta.
Runājot par jautājumiem, komisāra kungs, lūk, kas mani visvairāk uztrauc: kāda ir situācija sadarbības lidojumu jomā attiecībā uz lidmašīnām, kuras ir paredzēts lietot Eiropas aviopārvadātājiem, bet kuras pēc tam var lietot kāds cits aviopārvadātājs, pat kāds, kurš ir iekļauts melnajā sarakstā? Vai šajā gadījumā par to tiek informēti cilvēki, kuri plāno izmantot attiecīgā aviopārvadātāja pakalpojumus? Mani šis jautājums ļoti uztrauc, un es ceru, ka jūs uz to atbildēsiet. Savus pārējos jautājumus es tomēr neuzdošu.
Franz Obermayr
(DE) Priekšsēdētājas kundze, tagad, kad mēs runājam par aviācijas drošību - un parīt mēs arī runāsim un balsosim par Eiropas Aviācijas drošības aģentūru -, es vēlos izmantot iespēju un izvirzīt vēl kādu problemātisku jautājumu.
Tie cilvēki, kuri Austrijā un citās dalībvalstīs nodarbojas ar aviācijas sportu, saskaras ar faktu, ka šā sporta veida vitāli svarīgie noteikumi ir pieejami tikai angļu valodā. Cilvēki, kuri nodarbojas ar šo sporta veidu, parasti ļoti labi pārvalda angļu valodu, taču citas valodas žargonā bieži vien ir grūti saprast, par ko ir runa, jo šis temats pats par sevi jau ir sarežģīts. Rezultātā dalībvalstis cenšas uzzināt ES ekspertu viedokli. Manuprāt, varētu ietaupīt laiku un pūles, ja šie noteikumi būtu pieejami attiecīgajās valodās. Es cenšos panākt, lai vitāli svarīgie noteikumi, kas jāievēro tiem, kuri nodarbojas ar aviācijas sportu, būtu pieejami arī vācu un franču valodā, proti, divās izplatītākajās darba valodās.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Melnajā sarakstā, kas tika atjaunināts šā gada 30. martā, ir iekļauti 278 uzņēmumi no 17 valstīm. ES ir jāpilnveido tehniskās un administratīvās iespējas, lai nodrošinātu atbilstību nepieciešamajiem civilās aviācijas standartiem, lai Eiropas Savienībā darbotos tikai tie aviopārvadātāji, kuri ievēro starptautisko drošības reglamentu. Taču tajā pašā laikā mums arī ir jāpalīdz trešām valstīm uzlabot civilās aviācijas drošības standartus attiecīgajās valstīs.
Kompetentajām trešo valstu iestādēm ir stingrāk jākontrolē tie aviopārvadātāji, kuriem tās ir izsniegušas licenci. Lidojumu drošības analīze, ko Eiropas Savienība veiks attiecībā uz operatoriem no trešām pasaules valstīm, ietvers arī šo uzņēmumu lidmašīnu pārbaudes uz zemes, ņemot vērā informāciju par iepriekšējā gadā notikušiem nopietniem nelaimes gadījumiem un starpgadījumiem. Taču pasažieri ir jānodrošina ar informāciju par visu ceļojuma maršrutu, ieskaitot informāciju par visiem uzņēmumiem, kuru pakalpojumi tiek izmantoti šā ceļojuma nodrošināšanai. Šī informācija ir jāsniedz ne vēlāk kā biļetes iegādes brīdī.
Andris Piebalgs
Komisijas loceklis. - Priekšsēdētājas kundze, paldies par jautājumiem! Ir skaidrs, ka šis Parlaments stingri atbalsta melnā saraksta izmantošanu. Komisijas priekšsēdētāja vietnieka S. Kallas vārdā es varu apsolīt, ka mēs šajā jomā uzlabosim informācijas apmaiņu ar Parlamentu.
Es arī apsolu, ka visi uzdotie jautājumi tiks nosūtīti, lai uz tiem atbildētu rakstiski, jo man noteikti neizdosies tagad atbildēt uz tiem atlikušajā pusotrā minūtē. Tāpēc es atbildēšu tikai uz dažiem no jautājumiem, un tas nav tādēļ, ka es nevarētu atbildēt uz visiem, kas tika uzdoti.
Vispirms es pastāstīšu par starptautiskiem aspektiem. Komisija dara visu, kas ir tās spēkos, lai uzlabotu starptautisko sadarbību ar trešām valstīm, mudinot šīs valstis pievienoties Ārvalstu gaisa kuģu drošības novērtēšanas programmai, kurā ir iesaistījušās visas 40 Eiropas valstis, kā arī īstenojot tehniskās palīdzības projektus, lai nodrošinātu atbilstību pasaules mēroga standartiem.
Mēs arī ļoti cieši sadarbojamies ar Starptautisko Civilās aviācijas organizāciju (ICAO). Marta beigās mēs piedalījāmies ICAO augsta līmeņa drošības konferencē, kas notika Monreālā, un pašlaik arī risinām sarunas par Sadarbības memorandu, kas nodrošinās turpmāku sadarbību ar ICAO. Es piekrītu tiem, kuri apgalvo, ka šis jautājums ir jārisina pasaules mērogā, taču mums ir jāņem vērā arī tas, kā melnā saraksta izmantošana ietekmē citas valstis.
Es atsaukšos uz minēto piemēru par Indonēziju. Indonēzija ir ieguldījusi lielas pūles aviācijas sistēmas modernizācijas jomā šajā valstī, ieskaitot tiesību aktus, iestāžu struktūru un tādējādi arī atestācijas procedūras, kontrolējot šajā valstī reģistrētos aviopārvadātājus. Patlaban šai valstij ir izdevies būtiski uzlabot situāciju attiecībā uz četriem aviopārvadātājiem: Garuda, Airfast, Mandala un Premier. Tas ir panākts ar Komisijas, dalībvalstu un nozares pārstāvju atbalstu. Lai to nodrošinātu, ir nepieciešami attiecīgi līdzekļi, un Komisija ļoti cieši sadarbojas ar šīm iestādēm un šajā valstī reģistrētiem aviopārvadātājiem, lai arī turpmāk gūtu pozitīvus rezultātus. Šī pieeja viennozīmīgi mudina valstis mainīt to līdzšinējo attieksmi pret aviācijas drošību, un šis ir tikai viens piemērs tam.
Nobeigumā es vēlos komentēt kādu ļoti svarīgu jautājumu, proti, par informāciju patērētājiem. Mēs prasām ceļojumu aģentūrām pasažierus mutiski un/vai rakstiski informēt jau rezervācijas brīdī. Ceļojumu aģentūras bieži vien arī lūdz pasažierus apliecināt to, ka viņi piekrīt ceļojumā izmantot aizliegta aviopārvadātāja pakalpojumus un ka viņi atsakās no jebkādām tiesībām pēc tam pieprasīt kompensāciju. Taču es labprāt uz visiem jautājumiem atbildēšu arī rakstiski, jo es saprotu, priekšsēdētājas kundze, ka es jau izmantoju jūsu laipnību.
Priekšsēdētāja
Debates tiek slēgtas.
Franz Obermayr
(DE) Priekšsēdētājas kundze, saskaņā ar Reglamenta 173. pantu es vēlos runāt par incidentu, kas šeit notika pirms dažām minūtēm un tieši tajā laikā, kas bija atvēlēts vienu minūti ilgām uzrunām. Kad jūs izsaucāt Hans-Peter Martin, viņš bija šeit un gāja mums garām. Atbildes vietā uz mūsu humoristisko jautājumu, vai viņš ir nogulējis savai uzrunai atvēlēto laiku, H. P. Martin kungs te nostājās attiecīgā stājā, sasita papēžus un pacēla roku Hitlera sveicienā.
Priekšsēdētājas kundze, tas ir nepieņemami; tas ir nopietns Parlamenta noteikumu pārkāpums, kā minēts 9. pantā, tāpēc es jūs lūdzu izteikt attiecīgu brīdinājumu par šādu neatbilstošu un nepieņemamu izturēšanos. Es arī lūdzu jūs pārbaudīt, vai šajā sakarā šādu izturēšanos drīkst dokumentēt ierakstā. Tas ir nepieņemami. Pat tādā gadījumā, ja tas bija domāts joks, šādiem jokiem Parlamentā nav vietas.
Priekšsēdētāja
Liels paldies, ka vērsāt mūsu uzmanību uz šo notikumu. Mēs to attiecīgi izvērtēsim un noskaidrosim, kas tieši notika.
Rakstiskas deklarācijas (Reglamenta 149. pants)
Bogdan Kazimierz Marcinkiewicz  
Priekšsēdētājas kundze, atsaucoties uz B. Simpson kunga jautājumiem, es lūdzu Komisiju paskaidrot, kādi tai ir jauni principi un plāni saistībā ar dalībvalstu pasažieru drošību, kuri izmanto to aviopārvadātāju pakalpojumus, kas apkalpo vietējos lidojumus gaisa telpā, kur nav spēkā Eiropas Savienības tiesību akti un kur bieži vien netiek ievēroti noteikumi, tādējādi apdraudot pasažierus. Es piedāvāju Komisijai sadarbībā ar Augsto pārstāvi šajā jomā noslēgt starptautisku vienošanos, kas garantētu mūsu kopējo drošību. Es arī vēlos, lai melnajā sarakstā būtu sniegta precīza informācija par attiecīgo aviopārvadātāju, ieskaitot visaptverošus datus un statistiku, kā arī riskus drošības un komforta jomā attiecībā uz pasažieriem.
Artur Zasada  
Neapšaubāmi, šodienas diskusija ir ļoti svarīga no to pasažieru viedokļa, kuri izmanto gaisa transporta pakalpojumus Eiropas Savienībā. Man ir prieks par to, ka ES dalībvalstis ievēro ICAO standartus attiecībā uz principiem un paņēmieniem starptautiskās gaisa satiksmes jomā. Taču ir skaidrs, ka gaisa transports ir aktuāls ne tikai Eiropas Savienības gaisa telpā. Tāpēc ir jautājums, kā garantēt ES iedzīvotāju drošību ārpus ES teritorijas? Manuprāt, Komisijai būtu jāmudina sadarboties tās valstis, kuras neietilpst Kopienas sastāvā, un izstrādāt melno sarakstu, vadoties pēc ES standartiem, vai arī jāuzņemas vadošā loma, lai izstrādātu pasaules mēroga melno sarakstu. Es arī vēlos vērst jūsu uzmanību uz iespējamu problēmu. Ja Komisija kontrolē kāda aviopārvadātāja darbību, kurš ir iekļauts melnajā sarakstā, vai tā kontrolē arī visu attiecīgā aviopārvadātāja lidmašīnu floti? Tas ir svarīgi, jo ir iespējams, ka melnajā sarakstā minētais aviopārvadātājs šo lidmašīnu neizmantos, taču to, piemēram, ar citu nosaukumu izmantos kāds cits uzņēmums, kurš nomā atsevišķas lidmašīnas.
