Priekšsēdētāja paziņojumi
Priekšsēdētājs
Ievadā es vēlētos jums pateikt piecas jaunas ziņas.
Vispirms par situāciju Vidusjūras reģionā, kura, kā zināms, mainās ļoti strauji. Eiropas Parlaments gan agrāk, gan tagad ir gatavs atbalstīt demokrātiskās pārmaiņas, ko aizsākuši pilsoņi no Eiropas kaimiņvalstīm. Šodienas debatēs par Tunisiju mēs diskutēsim par partnervalsti, kas jau veikusi pirmos soļus patiesas demokrātijas virzienā. Pirms neilga laika man kopā ar vēl pieciem Eiropas Parlamenta deputātiem bija tikšanās ar Tunisijas ārlietu ministru.
Ēģiptē situācija ir citādāka, un nav īstas skaidrības, kādā virzienā noritēs pārmaiņas, kuras jau ir neatgriezeniskas. Tomēr šīm pārmaiņām nevajadzētu zaudēt savu dinamismu. Abām valstīm ir viena kopīga iezīme - visiem demokrātiskajiem spēkiem steidzami jādara viss iespējamais, lai sāktu politiskās reformas un pēc tam arī ekonomikas un sociālās reformas. Tiem arī jāsagatavo pamats brīvām un demokrātiskām vēlēšanām, lai tautas prasība nodrošināt demokrātiju nepaliktu bez atbildes. Mums arī jāapliecina - un mēs to darīsim šodien šajā sesijā un arī rīt balsošanas laikā -, ka Eiropas Savienības skatījumā demokrātijai kaimiņvalstīs ir tikpat liela nozīme kā šo valstu stabilitātei. Nevar izdarīt izvēli starp demokrātiju un stabilitāti; abi nosacījumi ir būtiski.
Kā otro ziņu minēšu, ka 2011. gada 20. janvārī tika atzīmēta Latvijas "Asiņainās svētdienas” (šīs dienas vēsturiski zināmais nosaukums) 20. gadadiena. Šajā dienā Padomju Savienībai lojālās OMON vienības ieņēma stratēģiski nozīmīgas ēkas neatkarību atguvušās valsts galvaspilsētā. Aizsargājot Latvijas neatkarību, barikādēs dzīvību zaudēja septiņi cilvēki un daudzi tika ievainoti.
Pēc tiesas procesa, kas bija pretrunā starptautiskajiem standartiem, 2011. gada 29. janvārī Irānā tika pakārta Nīderlandes, tātad arī ES pilsone, Zahra Bahrami. Es aicināšu Irānas varas iestādes sniegt paskaidrojumu par Bahrami kundzei izvirzīto apsūdzību un neskaidro tiesas procesu. Eiropas Savienība uzskata, ka nāves sods nekad nevar būt traktējams kā taisnīgs.
Ugandā 2011. gada 26. janvārī tika nogalināts cilvēktiesību aizstāvis un aktīvists David Kato. Es aicināšu Ugandas varas iestādes saukt pie atbildības šā nozieguma vaininiekus. Mēs paužam nožēlu, ka šajā valstī homoseksuālitāte joprojām tiek uzskatīta par noziegumu.
Visbeidzot, pēdējā ziņa. Saistībā ar šodienas debatēm par gatavošanos Eiropadomes 4. februāra sanāksmei es vēlētos jūs informēt, ka 8. februārī, tas ir, nākamnedēļ, notiks Priekšsēdētāju konference, kurā var piedalīties visi Parlamenta deputāti. Šīs īpašās sanāksmes viesis būs Eiropadomes priekšsēdētājs H. Van Rompuy. Viņš iepazīstinās ar piektdien notikušās augstākā līmeņa sanāksmes rezultātiem saskaņā ar Lisabonas līgumu, kurā paredzēts, ka priekšsēdētājam jāsniedz šāds ziņojums.
Michael Cashman
Priekšsēdētājs kungs, es ceru, ka Parlaments un jūs atļausiet man jūs apsveikt ar paziņojumu saistībā ar Ugandā nogalināto David Kato. Kā jūs teicāt, viņš bija cilvēktiesību aizstāvis, kas aizstāvēja lesbiešu, geju un biseksuāļu tiesības.
Es tikai vēlējos pateikt, ka Parlaments ir iesniedzis priekšlikumu saistībā ar notikumiem Ugandā. Ir ļoti svarīgi, lai mēs atbalstītu Ugandas pilsonisko sabiedrību un atcerētos, ka David Kato bija kā milzis, kas stāvēja pāri tiem, kuri kūdīja uz naidu un diskrimināciju, un šajā skumjajā brīdī mums vajadzētu pieminēt viņa ģimeni.
Priekšsēdētājs
Paldies!
