Google pasaules grāmatu mantojuma digitalizācijas projekts (debates) 
Priekšsēdētāja
Nākamais darba kārtības punkts ir debates par jautājumu, uz kuru jāatbild mutiski, par Google pasaules grāmatu mantojuma digitalizācijas projektu, kuru Juridiskās komitejas vārdā Komisijai iesniedza Klaus-Heiner Lehne - B7-0224/2009).
Angelika Niebler
Priekšsēdētājas kundze, Padomes priekšsēdētāja kungs, komisāra kungs, dāmas un kungi, jūs visi zināt, kas ir interneta meklētājprogramma Google. Jūs droši vien esat arī dzirdējuši par Google grāmatu projektu, par kuru pēdējos dažos mēnešos runā visi. Projekta mērķis ir ieskenēt bibliotēkās esošās grāmatas un padarīt tās pieejamas internetā, lai lasītāji varētu ātri un viegli piekļūt lielam skaitam darbu tīmeklī.
No lasītāju un interneta lietotāju viedokļa tā ir brīnišķīga ideja. Taču, ko tā nozīmē autoriem, radošām personībām, māksliniekiem un izdevējiem? Kāda būs šo personu nozīme, kad viņu darbi tiks publicēti tīmeklī? Mums ir jāpievērš liela uzmanība šiem jautājumiem turpmākajos dažos mēnešos. Jūs, iespējams, jau zināt, ka izdevēji un autori ASV sāka tiesvedību pret Google saistībā ar darbu skenēšanu un publicēšanu internetā. Cik man zināms, juridiskais strīds ir atrisināts, un puses ir vienojušās ārpustiesas ceļā. Taču jautājumi ir palikuši neatbildēti, un tie attiecas ne tikai uz situāciju saistībā ar Google, jo nākotnē neapšaubāmi būs līdzīgi gadījumi. Mums ir jārisina šie jautājumi pēc iespējas drīzāk.
Vai autortiesības digitalizācijas laikmetā ir jāpielāgo? Vai mums ir jāmaina esošās struktūras? Šai sakarībā es it īpaši domāju par autortiesību aģentūru nozīmi, par ko mēs bieži esam diskutējuši Parlamentā. Vai tīmeklī tiek veidoti jauni monopoli? Kā mums šai sakarībā vajadzētu reaģēt? Vai šī situācija mainīs struktūras mūsu valstīs, piemēram, saistībā ar grāmatu veikaliem reģionos? Kādas šajā gadījumā ir pretējās intereses un kā mēs varam rast atbilstīgu līdzsvaru starp tām?
Autori un izdevēji vēlas saņemt finansiālu atlīdzību par savu darbu. Tas, protams, ir attiecināms arī uz viņu darbu publicēšanu internetā. Bibliotēkas vēlas izvietot savus arhīvus internetā, taču nevēlas pirms tam slēgt licences līgumus ar visiem autortiesību turētājiem. Patērētāju intereses ir skaidras. Viņi, bez šaubām, gribētu, lai tiktu nodrošināta ātra un ērta pieeja tīmekļa saturam. Mēs vēl neesam sasnieguši to brīdi, lai varētu diskutēt par iespējamajiem risinājumiem, taču mums sev ir jāuzdod daudz jautājumu, un tāds arī ir rakstiskā jautājuma mērķis, ko Juridiskā komiteja iesniedza Komisijai.
Vai, lai atrisinātu autortiesību jautājumus, mums ir jāizvirza atšķirīgas prasības, piemēram, attiecībā uz saturu? Ja jā, kādas atšķirīgās prasības mums ir jāizvirza? Šķiet, ka Komisija jau iet šajā virzienā, jo tā, pirmām kārtām, ir pievērsusies bibliotēku krājumu situācijai. Vai nākotnē tiks īstenota masveida digitalizācija, vai ar mūsu esošo licencēšanas sistēmu pietiek, lai atrisinātu problēmu? Kā interneta laikmetā var vienkāršot autortiesību noskaidrošanu? Kā jau jūs zināt, autortiesības ir galvenokārt valsts regulētas tiesības, un šai sakarībā mums jau atkal sev jājautā: vai tā joprojām ir mūsdienīga pieeja? Kā mums nākotnē būtu jārisina jautājums par nezināmu autoru darbiem, citiem vārdiem sakot, grāmatām, kuru autortiesību turētājus nav iespējams konstatēt vai atrast? Varbūt mums vajadzētu nošķirt literāros darbus no zinātniskajiem vai akadēmiskajiem darbiem? Piemēram, romānu autori pelna iztiku, publicējot savas grāmatas, savukārt, kad zinātnieki publicē savus darbus internetā, viņi galvenokārt ir ieinteresēti panākt sava vārda atpazīstamību attiecīgajā pētniecības jomā, un viņus mazāk interesē darba nodrošinātie ienākumi. Mums sev ir jāuzdod neskaitāmi jautājumi, un es esmu gandarīta par iespēju apspriesties par tiem ar jums.
Es vēlos pievērsties pēdējam svarīgajam jautājumam, un tas jau atkal attiecas uz autortiesību aģentūrām. Jūs zināt, cik viegli šodien ir lejupielādēt mūziku no interneta. Jūs vienkārši ejat uz iTunes mājas lapu un iegādājaties dziesmas par 20, 30, 40 vai 50 centiem. Kā šī situācija ietekmē autortiesību aģentūras? Vai mums tās joprojām ir vajadzīgas? Es būtu ļoti gandarīta, ja Komisija vēlreiz varētu mums darīt zināmu, kāda ir pašreizējā situācija.
Mēs šeit Parlamentā jau gadiem ilgi aicinām Komisiju pievērsties autortiesību aģentūru jautājumam. Vispārīgi runājot, arī tās ir monopoliestādes, kas ir dibinātas vairāku desmitu gadu ilgā laikposmā. Es vēlos noskaidrot, kādas ir Komisijas ieceres. Mana pēdējā piezīme attiecas uz to, ka tādas platformas kā Google gadījumā, kas visu piedāvā par brīvu, tīmeklī var izveidoties monopols. Mums ir jādomā par to, kā risināt šo situāciju, lai galu galā nenotiktu tā, ka ir tikai viens piegādātājs, kurš izvirza noteikumus attiecībā uz piekļuvi saturam tīmeklī. Es ar nepacietību gaidu debates ar jums turpmākajās nedēļās un mēnešos, un es vēlos dzirdēt Komisijas atbildi uz pirmo Juridiskās komitejas jautājumu.
Siim Kallas
Komisijas priekšsēdētāja vietnieks. - Priekšsēdētājas kundze, es vēlos pateikties Juridiskajai komitejai par šo jautājumu ierosināšanu. Jūs ierosinājāt daudzus apjomīgus un būtiskus jautājumus, par kuriem noteikti jāizvērš diskusijas turpmākajos mēnešos. Šis konkrētais jautājums ir patiešām intensīvs, interesants, aizraujošs un lielā mērā vērsts uz nākotni. Vispirms es komentēšu šo konkrēto jautājumu.
Vispirms es runāšu par projektu "Google grāmatas”. Būtībā tā ir iniciatīva, kuras mērķis ir izveidot rīku, lai nodrošinātu iespēju lielam lietotāju lokam atrast, meklēt un iegādāties grāmatas. Autortiesību turētājiem tas būtu vēl viens tirdzniecības kanāls un tādējādi arī papildu ieņēmumu avots. Es vēlos papildināt, ka Eiropā projekts "Google grāmatas” tiek īstenots sadarbībā ar bibliotēkām un ietver tikai publiskā domēna grāmatas. Ar autortiesībām aizsargātas grāmatas projektā iekļauj tikai, izmantojot Google partnerprogrammu, kas paredzēta izdevējiem, kuri vēlas noslēgt vienošanos ar Google.
Izlīgums kolektīvajā tiesas prāvā saistībā ar projektu "Google grāmatas” attiecas uz šā projekta īstenošanu Amerikas Savienotajās Valstīs, un tā mērķis ir izbeigt tiesvedību, kas ilgst jau vairāk nekā četrus gadus. Ja izlīgums tiks panākts, tas ne tikai nodrošinās papildu ieņēmumu avotu tiesību turētājiem, bet, kas ir visbūtiskāk, arī veicinās līdz šim nepieejamu un neizdotu darbu un nezināmu autoru darbu meklēšanu tiešsaistē un pieejamību ASV lietotājiem. Turklāt tā nodrošinātie finanšu stimuli var rosināt darbu nezināmos autorus atklāt savu personību.
Attiecībā uz projektu "Google grāmatu meklētājs” Komisija uzskata Google iniciatīvu par pierādījumu tam, ka attīstās jauni uzņēmējdarbības projekti, kas arvien lielākam patērētāju skaitam nodrošina gandrīz tūlītēju piekļuvi lielam daudzumam darbu. Tieši tāpēc, ka Eiropas Komisija atbalsta grāmatu digitalizāciju bibliotēkās Eiropā un ārpus tās un ka grāmatu digitalizācija ir ārkārtīgi apjomīgs uzdevums, kura veikšanai ir vajadzīgs privātā sektora atbalsts, Komisija atzinīgi vērtē tādas iniciatīvas kā "Google grāmatu meklētājs” ar nosacījumu, ka tiek aizsargātas intelektuālā īpašuma tiesības un ka netiek kropļota konkurence.
Attiecībā uz izlīgumu lietā par projektu "Google grāmatas” jāsaka, ka Komisija aktīvi iesaistījās apspriedēs ar Eiropas izdevējiem un Google. 2009. gada septembrī Komisija organizēja atklātu jautājumu izskatīšanu, sasaucot kopā ieinteresētās personas Eiropā un izlīguma puses, lai tās apmainītos viedokļiem un precizētu vairākus vienošanās aspektus.
Tomēr pa to laiku ir notikušas būtiskas izmaiņas. Tā kā Google konkurenti, ārvalstu valdības (Francija un Vācija) un ASV Tieslietu departaments izvirzīja vairākus iebildumus par sākotnējo izlīgumu, izlīguma nosacījumi tika pārskatīti, un 2009. gada 13. novembrī šie grozījumi tika iesniegti ASV tiesā.
Pirmkārt, pārskatītā izlīguma darbības joma ir daudz šaurāka. Tagad izlīgums attiecas tikai uz tām grāmatām, kas reģistrētas ASV Autortiesību birojā vai līdz 2009. gada 5. janvārim publicētas Apvienotajā Karalistē, Austrālijā vai Kanādā. Visas pārējās grāmatas neietilpst izlīguma darbības jomā. Attiecīgi tikai Amerikas Savienoto Valstu, Apvienotās Karalistes, Austrālijas un Kanādas autori un izdevēji nākotnē būs pārstāvēti Grāmatu tiesību reģistra padomē - iestādē, kas administrē izlīguma nosacījumus.
Otrkārt, izdevējiem no citām valstīm, izņemot Amerikas Savienotās Valstis, Apvienoto Karalisti, Austrāliju un Kanādu, būs jāpanāk individuāla vienošanās, lai iesaistītos projekta "Google grāmatas” sniegtajos pakalpojumos Amerikas Savienotajās Valstīs.
Attiecībā uz izlīguma jauno versiju es vēlos izteikt divas piezīmes. Pirmkārt, atrašanās ārpus izlīguma darbības jomas ne vienmēr ir priekšrocība. Ja jūs neesat tā darbības jomā, jūs vairs nevarat kontrolēt to, ko Google dara ar līdz šim ieskenētajiem darbiem.
Otrkārt, ES dalībvalstu izdevēji, izņemot Apvienotās Karalistes izdevējus, vairs nevarēs piedalīties būtiskajā grāmatu tirgus pārveidošanas procesā. Projekts "Google grāmatas” Amerikas Savienotajās Valstīs būs nozīmīgs grūdiens virzībai uz priekšu, taču Eiropas izdevēji tajā nepiedalīsies. Lai gan pakalpojumi, uz ko attiecas šis izlīgums, būs pieejami tikai lietotājiem Amerikas Savienotajās Valstīs, šāds līdzdalības trūkums var kaitēt kultūras daudzveidības veicināšanai.
Šai sakarībā Komisija aicina un arī turpmāk regulāri aicinās dalībvalstis, pirmkārt, pastiprināt savu digitalizācijas politiku, otrkārt, izpētīt publiskās un privātās partnerības iespējas digitalizācijas procesā un, treškārt, nodrošināt, lai visi digitalizētie materiāli būtu pieejami Europeana tīmekļa vietnē. Ja dalībvalstis to paveiks, izlīgums "Google grāmatas” lietā var izrādīties nevis apdraudējums, bet gan katalizators Eiropas iniciatīvām digitalizētās kultūras pieejamības jomā.
Tādējādi es esmu nonācis pie jūsu otrā jautājuma. Debates par izlīgumu "Google grāmatas” lietā parādīja, ka Eiropa nevar atļauties palikt aiz digitalizācijas robežas. Eiropai ir jārīkojas ātri. Šai sakarībā Komisija ir apņēmusies veikt darbu saistībā ar autortiesību sistēmu, kas veicinās plašu Eiropas bibliotēku krājumu digitalizāciju.
Mēs uzskatām, ka autortiesību noteikumiem ir jābūt pietiekami elastīgiem, lai pārāk nesarežģītu tiešsaistes bibliotēku izveidi.
Róża, Gräfin von Thun Und Hohenstein
Priekšsēdētājas kundze, es vēlos pateikties jums par jūsu paziņojumu, Juridiskajai komitejai par tās jautājumu, Niebler kundzei par sniegtajiem komentāriem un komisāram par atbildēm. Šie ir ļoti svarīgi jautājumi arī Iekšējā tirgus un patērētāju aizsardzības komitejai. Šis grāmatu digitalizācijas process paver lieliskas un jaunas iespējas, bet es vēlos uzsvērt, ka tas ir jāīsteno izdevēju un lasītāju jeb, citiem vārdiem sakot, Eiropas uzņēmēju un patērētāju interesēs.
Iepriekšējās vienošanās ar Google versija radīja draudus, ka monopoltiesības uz visu literāro darbu izmantošanu iegūst viens privāts uzņēmējs, draudus, kuri joprojām nav pilnīgi novērsti. Tieši Google ieskenēja miljoniem ar autortiesībām aizsargātus literāros darbus no visas pasaules. Līdz šim Google izmantoja šīs skenētās kopijas nelikumīgi, piemērojot tikai ASV taisnīgas izmantošanas principu un neprasot autoru vai izdevēju piekrišanu.
Jaunajā vienošanās versijā joprojām tiek noniecināts Bernes Konvencijas pamatprincips, kurš paredz, ka pirms darbu izmantošanas ir jāsaņem to autortiesību turētāju atļauja, nevis tikai jānodrošina atteikšanās tiesības, tādējādi noveļot atbildību, pūliņus un izmaksas uz autora pleciem. Vienošanās attiecas uz grāmatām visā pasaulē, kas publicētas angļu valodā valstīs, uz kurām attiecas Konvencija.
Veicot grāmatu skenēšanu, Google noteica neizdodamu darbu un nezināmu autoru darbu kategorijas. Abas šīs kategorijas ir diezgan neskaidri definētas. Bieži vien ir iespējams atrast darbu nezināmos autorus, ja patiešām ir vēlēšanās to izdarīt. Neizdodamie darbi nereti ir darbi, kurus autori vai izdevēji neizdod ar nolūku. Vai tādējādi netiek radīts apdraudējums, ka Google liedz izdevējiem īstenot savu grāmatu izdošanas politiku vai autoriem iespējamos ieņēmumus?
Attiecībā uz patērētājiem es vēlos norādīt, ka Google projekts var apdraudēt izdevējus ilgtermiņā, ja autortiesību turētājiem netiks izmaksāta atlīdzība, kas viņiem pienākas. Lai saglabātu savu konkurētspēju, izdevēji pārstās izdot vērtīgas, ar speciālistiem saskaņotas, dārgas grāmatas. Patērētājiem tas neapšaubāmi nozīmēs tikai to, ka augstas kvalitātes izdevumus aizstās ar lētiem, nepārbaudītiem un zemas mākslinieciskās kvalitātes darbiem, kurus pavadīs visur esoša reklāma.
Tāpēc es vēlos, lai Eiropas Komisija izstrādā politiku turpmākās digitalizācijas veicināšanai, vienlaicīgi neradot nelabvēlīgu ietekmi uz radošumu un tirgus interesēm, un lasītājiem Eiropā.
Sergio Gaetano Cofferati
Priekšsēdētājas kundze, dāmas un kungi, es uzskatu, ka vienošanās starp Google un ASV izdevējiem ietver dažus neapšaubāmi interesantus aspektus un dažas vērā ņemamas perspektīvas attiecībā uz jauninājumiem, kas noderētu arī mums. Taču vienlaicīgi ar šiem pozitīvajiem aspektiem ir būtiski ņemt vērā arī ar to saistītos problemātiskos jautājumus.
Lai vienošanās būtu pozitīva, mums ir jāmaina mūsu skatījums uz sarežģīto autortiesību jautājumu kopumā, atrisinot konfliktu starp prasību nodrošināt brīvu pieeju internetā esošajiem kultūras produktiem un ekskluzīvu autortiesību aizsardzību bez izņēmumiem.
Tā ir patiesība, ka Google izveidotā sistēma nodrošinās lielisku iespēju lietotājiem kopumā piekļūt darbiem, it īpaši tiem, kuri nav izdodami vai kuri ir bibliogrāfisks retums, un tajā pašā laikā nodrošinās iespēju arī autoriem un izdevējiem atsvaidzināt savu kultūras produktu piedāvājumu un paplašināt lasītāju loku. Taču arī tā ir patiesība, ka, tā kā vienošanās aptver tikai tās grāmatas un darbus, kas reģistrēti ASV Autortiesību birojā vai publicēti Apvienotajā Karalistē, Kanādā vai Austrālijā, un tā kā nav paredzēti īpaši pasākumi attiecībā uz Eiropā vai citur pasaulē izdotiem darbiem - turklāt līdz šim Google ir paudis tikai vispārīgus nodomus panākt līdzīgu vienošanos arī ar citām valstīm -, Google, pamatojoties uz minēto vienošanos, iegūst monopoltiesības, nemaz jau nerunājot par plašajām reklāmas iespējām, ko nodrošinās jaunā sistēma.
Jaunā sistēma ietekmēs arī Eiropas kultūras nozares, pirmām kārtām, tāpēc, ka tiks aizkavēta bibliotēku digitalizācijas projekta īstenošana Eiropā. Turklāt kopš 80. gadiem diezgan daudz Eiropas grāmatu jau ir reģistrētas ASV Autortiesību birojā. Tādējādi arī uz tām attieksies jaunie noteikumi par iekļaušanu Google sistēmā. ASV bibliotēkās glabājas ļoti daudz Eiropas darbu, un Google ir nodrošināta iespēja digitalizēt to katalogos iekļautos darbus.
Eiropas Komisija ir sākusi īstenot Eiropas projektu, kura līdzšinējā ietekme ir mazāka par projekta "Google grāmatas” sagaidāmo ietekmi. Tāpēc vienošanās starp Google un ASV kultūras nozarēm rosina domāt par nepieciešamību nodrošināt līdzsvaru starp autortiesību un produktu aizsardzību un pieejamību lietotājiem, it īpaši ņemot vērā pēdējās desmitgades tehnoloģiskos sasniegumus. Pastāv risks, ka Eiropa šā iespējamā jaunā modeļa izstrādē paliks aizmugurē.
Komisāra kungs, es teikšu jums tieši, ka, manuprāt, līdz šim iesniegtie priekšlikumi nav piemēroti, lai atrisinātu problēmu, ar kuru esam saskārušies. Mums ir vajadzīgs risinājums, kas vieno Eiropas valstis un kas neuzveļ atbildību par veicamajiem pasākumiem dalībvalstīm.
Liam Aylward
ALDE grupas vārdā. - Priekšsēdētājas kundze, es atzinīgi vērtēju Juridiskās komitejas rīcību, savlaicīgi izvirzot šo jautājumu Komisijai. Grāmatu digitalizācijas projekts ietekmē vairākas Eiropas un dalībvalstu politikas jomas, piemēram, autortiesības, konkurenci, bibliotēku digitalizāciju un kultūru, un tāpēc attiecībā uz to ir jārīko debates, un tas ir rūpīgi jāizvērtē.
Grāmatu digitalizācijai ir vairākas acīmredzamas priekšrocības kultūras un ekonomikas aspektā. Tā padarīs literatūru un mācību procesu pieejamāku "digitālajai paaudzei”. Tā veicinās zināšanu un kultūras izplatību. Tā nodrošinās studentiem, mācībspēkiem un universitātēm labāku pieeju informācijai un pētniecībai.
Lai Eiropa atrastos veiksmīgas uz zināšanām balstītas ekonomikas priekšgalā, mums ir jāvirzās uz priekšu jauno tehnoloģiju jomā un jāpaliek skrējiena pēc zināšanām priekšējās rindās. Manis pārstāvētā dalībvalsts Īrija bija zināma kā svēto un zinātnieku sala ar lieliskām tradīcijām literāro darbu radīšanā; un lasīšanas un literatūras veicināšana un popularizēšana vienmēr tiek vērtēta atzinīgi. Diemžēl man jāsaka, ka lielākās daļas svēto vairs nav. Taču digitalizācijas projektu nedrīkst īstenot uz literārā radošā procesa rēķina, un tas nedrīkst negatīvi ietekmēt daudzo ieinteresēto personu iztikas līdzekļus. Ir būtiski uzsvērt, ka digitalizāciju var atbalstīt tikai tad, ja ir pārstāvētas un aizsargātas ieinteresēto personu, tostarp autoru, izdevēju, ilustratoru, grafikas dizaineru un literatūras tulkotāju, intereses.
Ņemot vērā digitalizācijas radīto iespējamo apdraudējumu drukāto grāmatu tirgum, ir būtiski nodrošināt, lai autortiesību turētāji saņemtu pienācīgu atlīdzību, un šai sakarībā pagājušajā oktobrī es uzdevu tiešu jautājumu Komisijai. No tās sniegtās atbildes es uzzināju, ka Komisija jau ir sākusi sabiedrisko apspriešanu un organizējusi uzklausīšanas, lai apmainītos viedokļiem ar ieinteresētajām personām. Es atzinīgi vērtēju šos pozitīvos pasākumus, un, ja Eiropas Savienības autortiesību akti ir jāpielāgo, ieinteresētās personas ir jāiesaista lielākā mērā, lai izmaiņas atspoguļotu viņu intereses, tajā pašā laikā veicinot uz zināšanām balstītas ekonomikas attīstību.
Eva Lichtenberger
Priekšsēdētājas kundze, komisāra kungs, dāmas un kungi, projekta "Google grāmatas” aktivitāšu dēļ Eiropas stratēģiju - īstenot nesasteigtu, mērķtiecīgu pieeju un uzsvērt šīs stratēģijas īstenošanas laikā paustās daudzās bažas - vienkārši ir apsteigusi realitāte. Mēs esam saskārušies ar Google īstenoto visaptverošo grāmatu digitalizāciju, tostarp to Eiropas autoru grāmatu digitalizāciju, kas nav devuši savu piekrišanu, un tagad ir pārsteigti un aizkaitināti, ieraugot sevi krātuvē "Google grāmatas”, kur viņi nevēlas būt.
Attiecībā uz šo jautājumu vispirms es vēlos teikt, ka, runājot par autortiesībām, tas nav tikai naudas jautājums. Tas skar arī autoru suverenitāti, kuriem būtu jānodrošina tiesības iesaistīties lēmumu pieņemšanā par viņu grāmatu digitalizāciju un izmantošanu, kā arī par to, kādā veidā tas tiek darīts. Tas ir galvenais jautājums un būtiska nepieciešamība. Ar to ir saistīts arī lielā mērā kritiskais jautājums par tā sauktajiem "darbiem-bāreņiem”, kuru autorus nav iespējams atrast. Mums ir jārod efektīvs un praktisks šīs problēmas risinājums.
Ikviens no mums ir piedzīvojis situāciju, kad aizdodam iemīļotu grāmatu, bet tā netiek atdota atpakaļ, un šo grāmatu nav iespējams nekur iegādāties, jo to vairs neizdod. "Google grāmatas”, bez šaubām, būtu ļoti labs risinājums šādos gadījumos, jo, īstenojot projektu, tiktu saglabāti literārās pasaules un citu saistīto jomu dārgumi, kuri citādi pazustu no mūsu kultūras mantojuma. Taču risinājumam ir jābūt tādam, lai tas būtu nozīmīgs kopumā. "Google grāmatas” nevar vienkārši ignorēt visus aspektus, pamatojoties uz pieņēmumu. Ir jāmēģina atrast autoru un aizsargāt viņa tiesības. Tas ir autortiesību aģentūru uzdevums, un es gribētu, lai tiktu rasts taisnīgs risinājums. Kā jau Niebler kundze teica, šai sakarībā mums ir jārunā par autortiesību aģentūru lomu.
Ikvienam ir tiesības noraidīt jaunās tehnoloģijas, bet, neapšaubāmi, tad mums būs jāsamierinās ar sekām, un nākotnē var nākties secināt, ka neesam daļa no jaunizveidotās plašās zināšanu bankas. Tas šodien ir būtiskākais jautājums. Iespējams, ir jānosaka obligāti izņēmumi, lai rastu nosacīti efektīvu problēmas risinājumu.
Emma McClarkin
ECR grupas vārdā. - Priekšsēdētājas kundze, grāmatu mīļotājiem manā vēlēšanu apgabalā Austrummidlendā un visā ES tās ir labas ziņas. Es domāju, ka tas ir grāmatu revolūcijas sākums, un es atzinīgi vērtēju Komisijas paziņojumu.
Google iniciatīva ir neizbēgams un loģisks solis uz priekšu, ņemot vērā digitālās ekonomikas attīstību ar jauniem tirgus virzītājspēkiem un jaunām patērētāju prasībām. Es uzskatu, ka šāda veida privātā sektora jauninājumi ir vērtējami pozitīvi ar nosacījumu, ka tie nākotnē nodrošina konkurenci un taisnīgu aizsardzību.
Lai gan bibliotēkas ir svarīgas informācijas krātuves, tās ir lielā mērā neizmantotu resursu glabātuves, jo deviņām no desmit grāmatām nav iespējams piekļūt, un daudzi tūkstoši grāmatu nav pieejami patērētājiem, jo tās netiek izdotas vai to izdošana ir nerentabla.
Tiešsaistes grāmatas nodrošinās iespēju autoriem iegūt zināmu atpazīstamību un patiešām ļaus arī gūt konkrētu peļņu no saviem darbiem.
Taču fakts, ka šāda veida izlīgumu, kas nodrošina grāmatu masveida digitalizāciju, nevar piemērot ES, ir viens no spilgtākajiem ES fragmentēto autortiesību piemēriem. Mums ir jānodrošina, lai Eiropas autortiesību sistēma 21. gadsimtā būtu efektīva. Eiropai ir jāizmanto iespēja uzņemties vadību un nodrošināt, ka grāmatu digitalizāciju Eiropā tiek veicināta, bet, ka, īstenojot izlīgumu saistībā ar "Google grāmatas”, tiek ņemtas vērā Eiropas autortiesības.
Mums ir jāmudina ieinteresētās personas Eiropā izmantot šo telpu un darīt to dažādās valodās un žanros. Tādiem lasītājiem, kā man, kuriem patīk sajust grāmatas lapas starp pirkstiem, šī iespēja neaizstās nepieciešamību apmeklēt lieliskos grāmatu veikalus, kā tos, kuri ir manā vēlēšanu apgabalā Austrummidlendā. Jo patiešām - tā vietā, lai veicinātu grāmatu veikalu likvidāciju, tiešsaistes grāmatas sniedz mums pilnīgi jaunas iespējas mācīties un piekļūt kultūrai.
Digitalizācija nebūt neiznīcinās mūsu bibliotēkas, bet gan palīdzēs tām veidot un aizsargāt arhīvus un nodrošinās mūsu patērētājiem lielākas izvēles iespējas attiecībā uz pieeju grāmatām izglītības un atpūtas nolūkā.
Tā ir iespēja autoriem paplašināt savu noieta tirgu un lasītāju loku. Es domāju, ka no jauna tiks atklāti lieliski darbi un sāksies kultūras eksplozija. Tas ir process, kas mums būtu jāvērtē pozitīvi un jāatbalsta.
Patrick Le Hyaric
Priekšsēdētājas kundze, dāmas un kungi, daudzi no mums ir teikuši, ka Google būtībā ir globāls monopols, kas mēģina piesavināties visas pasaules kultūras, literāro un žurnālistikas mantojumu. Eiropai nevajadzētu pieļaut, ka Google to kontrolē. Turklāt Google stratēģija piedāvāt bezmaksas pakalpojumus ir tikai izlikšanās, jo tas, izmantojot intelektuālos darbus, rada preces apmaiņā pret ikgadējiem reklāmas ieņēmumiem vairāk nekā 23 miljardu USD apmērā.
Kā jau jūs teicāt, Kallas kungs, Eiropai ir jāīsteno digitalizācijas programma. Taču autoru ierosinātā tiesvedība Amerikas Savienotajās Valstīs pret "Google grāmatas” par viņu darbu plaģiātismu nenozīmē, ka arī šeit ir izveidots digitalizācijas modelis, kas, izmantojot oriģinālos literāros, žurnālistikas vai zinātniskos darbus, ļauj radīt preces.
Šai sakarībā mēs vēlamies noskaidrot, ko tieši Komisija apzīmē ar bieži lietoto terminu "kolektīvā licence”. Ideja par Eiropas autortiesību tirgus izveidi mūs lielā mērā skar no šāda viedokļa. Mums nevajadzētu jaukt intelektuālos darbus, kas ir kopīgs mantojums, ar uzņēmējdarbības interesēm, kuras paredz kultūras izmantošanu, lai radītu preces.
Tāpēc mēs uzskatām, ka Eiropas Savienībai kopā ar dalībvalstīm būtu jāgarantē autoru tiesības, rakstnieku, žurnālistu un zinātnieku intelektuālā īpašuma tiesības. Vairākās dalībvalstīs ieviestās publiskās digitalizācijas sistēmas būtu jāatbalsta un jāapvieno ar Eiropas projektu Europeana, lai novērstu, ka privātpersonas un uzņēmumi piesavinās sabiedrības kultūras vērtības.
Es domāju, ka pirms lēmumu pieņemšanas Eiropas Parlamentam būtu jāorganizē Eiropas stratēģiskā konference, apvienojot Eiropas iestādes, dalībvalstis, autoru savienības, bibliotēkas un pat publisko telekomunikāciju operatorus, lai izstrādātu Eiropas publisko digitalizācijas modeli, kas pauž cieņu pret autoriem un viņu darbiem un nodrošina to pieejamību pēc iespējas lielākam interesentu lokam. Būtu jānodrošina, ka šis projekts kopā ar Europeana pastāvētu līdzās citām pasaulē esošajām sistēmām.
Bruno Gollnisch
(FR) Priekšsēdētājas kundze, Eiropas literārā mantojuma digitalizācijas uzdevuma īstenošana, lai ne tikai saglabātu un atcerētos, bet arī izplatītu to un nostiprinātu tā ietekmi, un nodrošinātu eiropiešiem pieeju to fantastiskajai kultūrai, ir lielākās problēmas, kuru risināšanā vairāk ir jāiesaistās valstu iestādēm.
Pašlaik Google ir nonācis krustugunīs, jo tā uzņēmējdarbības stratēģija cita starpā paredz mēģinājumu iegūt nozīmīgu un stabilu pozīciju, izveidojot monopolu nevis attiecībā uz globālās virtuālās bibliotēkas saturu, bet gan attiecībā uz piekļuvi šim saturam, un apmaiņā pret šo digitalizācijas procesu saņemt rēķina apmaksu.
Es pievienojos kolēģu no Eiropas labējā spārna partijām viedoklim, pilnībā oponējot ekskluzīvām situācijām, kas var veicināt monopola veidošanu. Mēs varam atrisināt citus būtiskos jautājumus saistībā ar intelektuālā īpašuma un neizdodamu darbu un nezināmu autoru darbu autortiesību aizsardzību. Tiesību aktus var pielāgot, lai nodrošinātu atbilstību šīm tiesībām.
Taču patiesībā jautājums ir šāds: kādas alternatīvas pastāv Eiropā? Europeana tīmekļa vietnē, kas izveidota un darbojas jau dažus mēnešus, tiešsaistē ir pieejami tikai 5 % Eiropas darbu. Puse tās satura ir no Francijas nodrošinātiem avotiem, no kuriem būtiskākie šajā gadījumā ir Francijas Nacionālās bibliotēkas portāls Gallica un INA (Nacionālais audiovizuālais institūts).
Taču nodrošinātais finansējums ir nieks salīdzinājumā ar to, kas ir vajadzīgs. Google gatavojas ieguldīt 15 miljonus eiro gadā, strauji digitalizējot un nodrošinot pieejamību līdz 20 miljoniem darbu 10 gadu laikā. Cik lielu summu mēs esam gatavi piedāvāt? Ja mēs nevaram atbildēt uz šo jautājumu, es baidot, ka Google būs vienīgais dalībnieks, kas spēs apmierināt bibliotēku vajadzības.
Tadeusz Zwiefka
(PL) Priekšsēdētājas kundze, potenciālie ieguvumi un iespējas, ko projekts "Google grāmatas” piedāvā patērētājiem, pētniekiem un vairumam izdevēju un autoru saistībā ar kultūras mantojuma saglabāšanu, patiešām ir neapstrīdami. Taču mēs nedrīkstam izturēties vieglprātīgi pret tiesiskajām sekām, un tieši tām es kā Juridiskās komitejas pārstāvis vēlos pievērst uzmanību.
Pirmām kārtām, protams, ir skaidrs, ka ir jāizpilda atsevišķi nosacījumi. Ar tiem es domāju autortiesību ievērošanu un atbilstīgas sistēmas izveidi, lai nodrošinātu honorāra izmaksu autoriem. Diemžēl Google projekts ir balstīts uz anglosakšu tiesību sistēmu un Ziemeļamerikas tirgus realitātēm, kas ir pilnīgi nepiemērotas Eiropas Savienības sistēmai. Šai sakarībā Google, īstenojot darbības Eiropas Savienībā, sastopas ne tikai ar juridiskiem, bet arī ētiskiem šķēršļiem. Google uzskata, ka autortiesību turētājam, kurš nevēlas iesaistīties darījumā, ir pienākums par to informēt Google. Šāds princips, protams, neatbilst mūsu tiesību sistēmai, kurā tiek pieņemts, ka pirms grāmatas skenēšanas un skenētas kopijas publiskošanas, ir jāsaņem autora atļauja un jāsamaksā pienācīga atlīdzība.
Vēl viens jautājums attiecas uz darbiem, kurus mēs zinām kā "grāmatas-bārenes”, citiem vārdiem sakot, darbiem, kuriem nav iespējams atrast autortiesību turētājus. Vairumā dalībvalstu autortiesību aģentūras pārstāv zināmu autortiesību turētāju intereses un arī pašlaik nezināmus autortiesību turētājus, piemēram, nodrošinot ieņēmumus no pārdošanas par noteiktu periodu, ja autortiesību turētājs nākotnē tiek atrasts.
Es vēlos arī norādīt uz nepieciešamību pielāgot Eiropas autortiesību normas digitālā laikmeta problēmām. Tajā pašā laikā es pilnīgi atbalstu Reding kundzes un McCreevy kunga viedokli, kā arī to, ko šodien teica Kallas kungs, ka, veicot ar autortiesībām aizsargātu darbu digitalizāciju, pilnībā ir jāievēro autortiesību un taisnīgas autoratlīdzības princips, lai autori varētu gūt pēc iespējas lielāku labumu no plašākas Eiropas sabiedrības pieejas viņu darbiem. Tāpēc Eiropā mēs, bez šaubām, nedrīkstam palaist garām šo iespēju.
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg
(PL) Priekšsēdētājas kundze, interneta piedāvātās iespējas ir iedvesmojušas Google atdzīvināt kibertelpā grāmatas, kuras netiek izdotas, ir aizmirstas vai kuras laika gaitā ir pazudušas. Taču vērienīgā ideja izveidot mūsdienīgu Aleksandrijas bibliotēkas līdzinieci ir kļuvusi par iemeslu domstarpībām autortiesību jautājumā.
Pirms divām nedēļām panāktā vienošanās bija pieņemama Autoru ģildei un Amerikas Izdevēju asociācijai, un vairākām līdzīgām iestādēm Eiropā. Tā nodrošina iespēju četrās valstīs izdotas grāmatas skenēt un piedāvāt izmantot par maksu. Šīs valstis ir Amerikas Savienotās Valstis, Apvienotā Karaliste, Austrālija un Kanāda. Interneta lietotāji šajās valstīs varēs lasīt 20 % no elektroniskajām grāmatām bez maksas, jo izmaksas segs reklāmas devēji, un interneta lietotājiem būs jāmaksā par pārējo 80 % grāmatu lasīšanu.
No autora un izdevēja viedokļa, šī sistēma nodrošinās divējādus ieguvumus. Pirmkārt, tā nodrošinās vienreizēju maksājumu no Google 60-300 USD apmērā par tiesībām skenēt grāmatu un, otrkārt, 63 % no peļņas, kas iegūta par elektroniskās grāmatas lietošanu, izmantojot "Google grāmatas” pakalpojumus. Citiem vārdiem sakot, autori saņems atlīdzību par to, ka internetā tiks publicēta kaut vai tikai viena viņu grāmatu lapaspuse.
Taču tikai daži ir ņēmuši vērā to, ka "Google grāmatas” pakalpojumu lietotāji Eiropā, kas nedzīvo Apvienotajā Karalistē, piemēram, Beļģijas vai Polijas interneta lietotāji, nevarēs piekļūt pat šiem 20 % elektronisko grāmatu. Pakalpojums galvenokārt ietver izdevumus angļu valodā, un Eiropas izdevējiem vai autoriem, kuri vēlēsies pievienoties programmai, būs pašiem jāvienojas ar Google. Eiropiešiem tiks nodrošināta bezmaksas pieeja tikai vismazāk pievilcīgajai grāmatu kategorijai - izdevumiem, kuri ietilpst publiskajā domēnā un kuru autortiesību termiņš sen ir beidzies, piemēram, grāmatām, kas atrodas Bibliothèque nationale de France un kas nav izmantotas jau 200 gadus. Tādējādi nebūs iespējams izveidot pilnīgu Eiropā izdoto grāmatu elektronisko bibliotēku.
Papildus vairākiem iebildumiem pret Google projektu, piemēram, attiecībā uz uzņēmuma monopoltiesībām elektronisko grāmatu sagatavošanā un izplatīšanā un prasību par ieņēmumu un reklāmas ieņēmumu daļas ieturēšanu, es uzskatu, ka vienotas autortiesību sistēmas trūkums Eiropas Savienībā padarīs to neefektīvu. Juridiskās neskaidrības saistībā ar Google parādīja vienotu autortiesību neesamības sekas Eiropas Savienībā, kā arī liecināja par nespēju sniegt vienotu atbildi uz "Google grāmatas” iniciatīvu. Ikvienam ir skaidri redzams, ka autortiesību saskaņošana Eiropas Savienībā ir kļuvusi par steidzamu nepieciešamību.
Nessa Childers
Priekšsēdētājas kundze, Google ir mums visiem labi zināms amerikāņu uzņēmums, kas sniedz tiešsaistes pakalpojumus, kurus daudzi no mums izmanto katru dienu. Tā kā šā uzņēmuma Eiropas mītne atrodas Īrijā, es zinu, ka tas ir lielisks darba devējs un īstens līderis modernāko interneta tehnoloģiju jomā.
Grāmatu digitalizācija, piemēram, projekts "Google grāmatas”, nodrošina iespēju piekļūt ārkārtīgi plašām pasaules kopīgajām zināšanām un kultūras mantojumam. Mums ir jāatbalsta centieni, lai nodrošinātu, ka grāmatas var atrast, izlasīt un lejupielādēt. Mēs visi esam vienisprātis, ka tik apjomīga digitālā bibliotēka, kādu piedāvā Google, nodrošinās reālus ieguvumus. Tas it īpaši attiecas uz mūsu bibliotēkām Eiropā, kuras glabā pat 17. gadsimtā izdotas grāmatas. Tikai daži var apskatīt šīs grāmatas, bet to pieejamība tiešsaistē ļaus pasaulei pētīt un baudīt to saturu.
Taču mums kā eiropiešiem ir jāuzdod jautājums, vai tik plašu zināšanu un kultūras mantojumu var ļaut monopolizēt vienam privātam amerikāņu uzņēmumam. Es nešaubos par to, ka Google vēlas saglabāt tā populāro saukli "Nedari ļaunu”. Taču kāda mums ir garantija, ka tas neizmantos monopoltiesības, lai noteiktu tādu cenu par šīm grāmatām, kādu nevar atļauties vidusmēra pilsoņi? Sabiedrības iespēja piekļūt šādiem resursiem ir visbūtiskākais aspekts.
Patiesībā mums ir jādara viss, kas ir mūsu spēkos, lai atbalstītu savu digitālo bibliotēku. Europeana ļauj piekļūt gandrīz pieciem miljoniem izdevumu tiešsaistē. Projekta mērķis ir pēc iespējas lielākam interesentu lokam nodrošināt pieeju kultūras kolekcijām no visas Eiropas. Man ir ļoti žēl, ka tikai Francija līdz šim ir veikusi būtisku ieguldījumu un ka pārējo valstu, tostarp Īrijas, ieguldījums ir neliels. Ņemot vērā to, ka manis pārstāvētajai valstij ir tik bagātīgs un iespaidīgs literārais mantojums, es aicinu Īrijas valdību lielākā mērā iesaistīties Europeana projektā.
Mums ir jānodrošina sabiedrības pieeja mūsu kopīgajai Eiropas kultūrai un mantojumam. Skaidrs aicinājums visām Eiropas kultūras iestādēm ir īstenot digitalizāciju un darīt to jau tagad.
Georgios Papanikolaou
(EL) Priekšsēdētājas kundze, pieejas informācijai un izglītībai veicināšana ir principa jautājums. Tajā pašā laikā mums ir arī jāveicina pieeja Eiropas un pasaules kultūrai, kurā rakstītajam vārdam ir patiešām īpaša vieta. Šai sakarībā ir vēlams digitalizēt grāmatas un nodrošināt bezmaksas pieeju tām, bet tikai ar nosacījumu, par kuru mēs šodien debatējam, proti, nodrošinot pilnīgu intelektuālā īpašuma tiesību aizsardzību.
Taču Eiropas Savienībā mums ir līdzīgi institucionalizēti instrumenti. Es īpaši vēlos minēt Europeana projektu, kurš mums ir jāstiprina un jāturpina attīstīt. Portāls Europeana vienlaicīgi ir gan bibliotēka, skola un filmu bibliotēka, gan arī mūzikas arhīvs, un tas, protams, ievēro intelektuālā īpašuma tiesības un visiem pilsoņiem nodrošina bezmaksas pieeju informācijai. Tādējādi mums ir iespējas. Jautājums ir par to, kādā veidā mēs kā Eiropas Savienība varam izmantot savas pilnvaras, lai kļūtu par līderiem, nevis tikai vērotu notikumus privātajā sektorā.
Edit Herczog
(HU) Šis ir vēl viens piemērs mūsu migrācijai no Gūtenberga uz digitālo galaktiku. Likumdošanas procesa lēnība ir iemesls tam, ka uzņēmēji mūs ir apsteiguši. Likumdošanas process ir jāpaātrina. Mums ir jānovērš anarhija un monopolu veidošanās. Mums ir jāgarantē vienlīdzīga brīvība lasītājiem, rakstniekiem un mazumtirgotājiem. Mums ir jāgarantē arī kultūras daudzveidība un minoritāšu valodu vienlīdzība. Mums ir jādara viss, kas ir mūsu spēkos, lai novērstu digitālo analfabētismu. Tas mums ir jādara, un tas nav viegls uzdevums.
Helga Trüpel
Priekšsēdētājas kundze, es esmu atbildīga par jauno ziņojumu par Europeana projektu, un es esmu pārliecināta, ka mums ir jāpanāk patiešām labs līdzsvars, lai, no vienas puses, ievērotu intelektuālā īpašuma tiesības un, no otras puses, nodrošinātu vienkāršu pieeju visiem pakalpojumu lietotājiem.
Tas nozīmē, ka mums ir ļoti skaidri jānosaka, kādas reformas jāveic autortiesību jomā, un tāpēc Komisijai ir jāveic darbs saistībā ar jautājumu par to, kāda veida darbu taisnīgu izmantošanu mēs vēlamies redzēt Eiropā, kā arī mums ir vajadzīgas skaidras nezināmu autoru darbu definīcijas. Es vēlos jautāt Komisijai, vai mums, ja mēs patiešām nevēlamies atpalikt no Amerikas Savienotajām Valstīm, nevajadzētu finansēt Eiropas mākslas darbu digitalizāciju un piešķirt lielāku finansējumu Europeana no jaunās Lisabonas stratēģijas. Pretējā gadījumā mēs to atstāsim Google ziņā, un tas nebūs labākais risinājums, lai izvairītos no tādu monopolistisku struktūru veidošanās, ar kādām mums jau nākas saskarties.
Rui Tavares
(PT) Priekšsēdētājas kundze, šī situācija ir patiešām ironiska, vai ne? Tas ko izdarīja Google, izmantojot intelektuālo īpašumu un reproducējot to personīgiem mērķiem, saskaņā ar ASV Tieslietu departamenta izdarītajiem secinājumiem pilnīgi noteikti bija nelikumīgi jau no paša sākuma. Zemākā līmenī tās ir darbības, ko mēs saucam par pirātismu. Kāpēc tiek pieļauta atšķirīga attieksme pret individuāliem lietotājiem, kuri veic šādas darbības, un tādu milzīgu uzņēmumu kā Google?
Tāpēc mūsu pirmajam principam ir jābūt, ka lielākajiem dalībniekiem netiek piešķirtas kādas īpašas privilēģijas.
Mūsu otrais princips ir, ka mēs nevaram būt atkarīgi no monopola labās gribas. Tāpat kā daudzi no šeit klātesošajiem, es uzskatu Google par interesantu uzņēmumu. Es uzskatu, ka tā ideja ir inovatīva un laba. Taču, kas notiks, ja tas vēlāk palielinās cenas, kā to dara, piemēram, akadēmisko žurnālu izdevēji, palielinot cenas vairākus simtus reižu? Kas notiks, ja tas liegs pieeju noteikta veida grāmatām? Ir noteikts robežlīmenis 15 % apmērā grāmatām, kuras var cenzēt.
Mums ir vajadzīga digitālā bibliotēka, kas ir patiešām globāla un ko regulē globāls konsorcijs, tostarp universitātes, lai novērstu kvalitātes pazemināšanos, un valstu bibliotēkas; konsorcijs, kurā Eiropai, protams, būtu daudz lielākas pilnvaras attiecībā uz tā vadību un lēmumu pieņemšanu nekā pašlaik. Tas sākās ar grāmatām; nākamie būs mākslas darbi Eiropas muzejos. Eiropa nevar atļauties nokavēt šo vilcienu.
Zoltán Balczó
(HU) Lai gan mēs pašlaik runājam par pasaules grāmatu mantojuma digitalizāciju, ko īstenos privāts uzņēmums, šajā gadījumā Google, šķiet, ka mēs domājam tikai par tagadni. Vienā no runām tika minēts, ka daži no mums arī turpmāk katrā ziņā izmantos iespiestas grāmatas. Taču, lai kādu risinājumu mēs atbalstītu, tas nodrošinās nākotnes paaudzēm gan priekšrocības, gan arī trūkumus, par kuriem mums, neapšaubāmi, ir jārunā. Tāpēc, kā jau tika minēts, būtiskākais jautājums šodien neattiecas tikai uz to, ka šis projekts ietekmēs Eiropas kultūras nozari. Nē, šāds lēmums ietekmēs Eiropas kultūru. Patiesībā pastāv lielas briesmas, ka uzņēmums iegūs īpašumā pasaules kultūras mantojumu vai, skatoties nākotnē, tās kultūras tagadni. Tāpēc ir ļoti svarīgi, lai Eiropa izstrādātu savu skaidru stratēģiju šajā jomā.
Piotr Borys
(PL) Priekšsēdētājas kundze, vispirms es vēlos teikt, ka digitalizācija ir lieliska iespēja nodrošināt mūsu kultūras, Eiropas un pasaules mantojuma pieejamību pēc iespējas lielākam eiropiešu skaitam. Šādas iespējas izmantošana patiešām atbilst jaunās Lisabonas stratēģijas mērķiem.
Taču tā vien šķiet, ka, lai to īstenotu, pirmkārt, ir jāveic jautājuma par nezināmu autoru darbiem standartizācija. Pirmām kārtām, šajā jomā mums ir vajadzīgi saskaņoti Eiropas risinājumi no nezināmu autoru darbu izmantošanas gūtu ieņēmumu pārvaldībai. Dalībvalstis izmanto dažādus risinājumus šai sakarībā.
Otrkārt, ir jānodrošina īpaša uzraudzība attiecībā uz neizdodamu darbu publicēšanu. Es uzskatu, ka jautājums par neizdodamiem darbiem ir jāsaskaņo. Mēs nevaram pieļaut, ka rodas situācija, kad nav stingru noteikumu par neizdodamiem darbiem. Treškārt, mēs nevaram pieļaut izņēmuma principu Eiropas tieslietu sistēmā, jo tādējādi Google varēs digitalizēt darbus bez autoru piekrišanas.
Es domāju, ka mums ir jāpieņem plašāki Eiropas Savienības pasākumi šajā jomā. Es arī uzskatu, ka, ja mēs vēlamies konkurēt ar Google šā vārda pozitīvajā nozīmē vai arī sadarboties ar uzņēmumu, mums ir jāpaātrina darbs saistībā ar Europeana un it īpaši jāpaātrina dalībvalstu darbs šajā jomā.
Seán Kelly
Priekšsēdētājas kundze, lai paustu savu nostāju, es pastāstīšu nelielu stāstiņu.
Iespējams, pirmais autortiesību pārkāpums vēsturē notika Īrijā pirms 1500 gadiem, kad mūks vārdā Finians uzaicināja citu mūku vārdā Kolumcils uz savu klosteri. Tajā laikā Finians rakstīja manuskriptu. Kolumcils to atklāja un katru nakti cēlās, lai to pārrakstītu.
Finians par to nebija priecīgs un pieprasīja kopiju atdot. Viņš neatguva manuskripta kopiju, tāpēc vērsās ar prasību pie Augstā Karaļa. Augstais Karalis uzklausīja lietu un izteica spriedumu, kurš - vispirms es to pateikšu īru valodā - bija šāds: do gach bó a lao, do gach leabhar a chóip jeb "katrai govij savu teļu, katrai grāmatai tās kopiju”.
Šodien šis jautājums ir tikpat aktuāls kā pirms 1500 gadiem, jo autortiesības un intelektuālā īpašuma tiesības ir jāgarantē. Tāpēc es saku - "katrai govij savu teļu, katrai grāmatai tās kopiju” un katram autoram un māksliniekam tā autortiesības un intelektuālā īpašuma tiesības.
Siim Kallas
Komisijas priekšsēdētāja vietnieks. - Priekšsēdētājas kundze, Komisija dara visu, kas ir tās spēkos, lai attīstītu digitālo telpu mūsu sabiedrībā. Man šķiet, ka uzņēmums Google - un it īpaši tā grāmatu projekts - ir izrādījies patiešām nozīmīgs integrējošs faktors Eiropas Savienībā, jo, kā jau jūs visi labi zināt, un tas atspoguļojas visos dokumentos, autortiesības līdz šim atradās tikai dalībvalstu kompetencē un valstu tiesību aktu darbības jomā.
Tagad mums ir vajadzīga kāda kopēja pieeja, kuras izstrādei Komisija ar prieku sniegs priekšlikumus. Nākamā Komisija noteikti izturēsies pret šiem jautājumiem ļoti nopietni, un tie būs īpaši prioritāri jautājumi. Mēs piekrītam, ka grāmatām ir jābūt pieejamām internetā, turklāt jau ļoti drīz. Tās tik un tā būs pieejamas internetā neatkarīgi no tā, vai mēs to vēlamies vai nē. Visbūtiskākais aspekts ir, ka autoriem ir jāsaņem atlīdzība par tiešsaistes grāmatu izmantošanu. Mēs esam iecerējuši izstrādāt pamatdirektīvu par šiem jautājumiem, tostarp autoratlīdzības aģentūrām, kurām ir jābūt pārredzamām un atbildīgām to dalībnieku priekšā. Pamatdirektīva tiks piedāvāta laikā no 2010. gada rudens līdz 2011. gada pavasarim.
Mums nevajadzētu palikt aizmugurē, un mēs ierosinām izstrādāt vienkāršus ES noteikumus par nezināmu autoru grāmatām un arī neizdodamām grāmatām. ES priekšlikums nodrošinās to, ka grāmatas tiks digitalizētas, tikai saņemot iepriekšēju atļauju, un ka tiks veikta nopietna nezināmu autoru darbu meklēšana.
Es aicinu turpināt šo diskusiju. Mēs vēlreiz vēlamies pateikties Juridiskajai komitejai un cienījamajiem deputātiem Niebler kundzei un Lehne kungam par viņu iniciatīvu sākt šīs interesantās debates.
Priekšsēdētāja
Debates tiek slēgtas.
Rakstiskas deklarācijas (Reglamenta 149. pants)
Bogusław Sonik  
rakstiski. - (PL) Google piedāvātais jaunais pakalpojums "Google grāmatas” pēdējā laikā ir izraisījis vairākas diskusijas. Projekts ir balstīts uz ideju par bezmaksas pieeju lielam skaitam skenētu grāmatu, no kurām četri miljoni ir Eiropas autoru grāmatas. Situācija rosina uzdot jautājumus par interneta brīvības ierobežojumiem un problēmām, ar kurām saskaras likumdevēji straujās informācijas sabiedrības attīstības dēļ.
Kā jau Eiropas Komisija pareizi norāda, digitalizējot ar autortiesībām aizsargātas grāmatas, ir pilnībā jāievēro autortiesību aizsardzības un autoru pienācīgas atlīdzināšanas princips, jo autoriem ir jābūt lielākajiem ieguvējiem no tā, ka plašāka Eiropas sabiedrības daļa piekļūst viņu darbiem. Taču tajā pašā laikā Komisija ir ierosinājusi jautājumu par Eiropas autortiesību sistēmas piemērotību, lai risinātu digitalizācijas laikmeta problēmas: vai pašreizējais acquis nodrošina Eiropas patērētājiem iespēju piekļūt grāmatu digitalizētajām versijām? Vai tas garantē samaksu autoriem?
Projekts "Google grāmatas” nodrošina grāmatu pieejamību daudz lielākam lasītāju lokam nekā parastā bibliotēka. Taču, izplatot bezmaksas grāmatas internetā, nākas saskarties ar ierobežojumiem, kas līdzīgi tiem, kuri sastopami mūzikas izdevējdarbības jomā. Tiesību akti neatbilst digitālo komunikāciju attīstībai, tāpēc ir jāizstrādā jauns tiesiskais pamats, kas nodrošinātu iespēju regulēt mainīgo realitāti. Ir jāpanāk arī kompromiss starp tādu projektu kā "Google grāmatas” nodrošinātajiem ieguvumiem un autoru tiesībām uz atlīdzību par viņu darbiem.
(Sēdi pārtrauca plkst. 11.50 un atsāka plkst. 12.00)
