Сто години от първото честване на Международния ден на жената
Председател
Изключително се радвам, че мога да ръководя Парламента заедно с колегите жени. Шест от тях са заместник-председатели на Парламента, две са квестори, а заместник-председателят на комисията по правата на жените и равенството между половете седи до мен. Това е голяма чест и привилегия за мен.
Възобновявам заседанието. Следващата точка е разискването относно сто години от първото честване на Международния ден на жената. Ще започнем с кратък филм, обобщаващ историята на този забележителен ден. Моля, започнете прожекцията.
(Прожектиране на филм)
Уважаеми гости, госпожи и господа, филм с продължителност две минути не може да покаже всичко, случило се през последните 100 години. За това време действително променихме Европа и ние, европейците, можем да се гордеем, когато сравняваме Европа с много места по света, но в същото време знаем, че нашето пътуване не е приключило. Все още има твърде малко жени в политиката и тук, в Европейския парламент, колегите жени са само 35 % от всички членове. Тази цифра наистина е малко по-висока, отколкото в националните парламенти, но все още недостатъчно. За щастие, цифрата в основните структури за вземане на решение в Парламента е доста над 40 % и ние сме много доволни от това. Същото важи и за председателите на комисии.
Но съставът на Европейския парламент след три години, след следващите избори, зависи главно от националните парламенти и от начина, по който се избират представители в Европейския парламент. Националните ни парламенти трябва да гарантират, че броят на жените в Европейския парламент ще се увеличи. Днес ги призоваваме да направят това и призоваваме нашите колеги в националните парламенти да намерят подходящи правни отговори и да вземат съответните решения, за да улеснят увеличаването на броя на жените в Европейския парламент.
Можем да дадем пример и когато става въпрос за заетостта сред жените. От заетите в Европейския парламент 59 % са жени и над 50 % от тях се занимават с въпроси по същество. Имам богат опит в тази област и се гордея с факта, че докато ръководех правителството в моята страна, около 50 жени заемаха министерски постове и работиха като директори на най-важните държавни служби. Този рекорд не е надминат нито преди това, нито в десетината години, изминали оттогава.
Като председател на Европейския парламент призовах също така да има повече жени в Европейската комисия и на високи постове в Европейския съюз. Можем да се радваме, че върховният представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност е жена.
Положението в европейските предприятия също се промени, което е много полезно не само за жените, но преди всичко за начина, по който предприятията работят. Трябва също да гарантираме, че жените и мъжете, заемащи една и съща длъжност и притежаващи едни и същи умения, получават равно заплащане. Все още ни предстои много работа в това отношение.
Много добре знаем, че жените също така могат да се борят за демокрацията и правата на човека. Искам да отдам почит на всички наши колеги жени в Европейския парламент и да споменем жените в Северна Африка и Близкия изток, които показват истинска смелост в борбата за демокрация. Да припомним също, че сред носителите на наградата "Сахаров" са изключителни жени, като Аун Сан Су Чжи, Лейла Зана и движението "Дами в бяло". Затова искам още веднъж да повторя, че няма да позволим да се отнема достойнството на жени в името на правна система, религия или култура. Няма да позволим жените да имат по-малко права от мъжете нито в Европа, нито другаде по света. Ще протестираме, ако жените са третирани несправедливо.
Госпожи и господа, на 3 ноември 1793 г., преди 218 години, в Европа бива обезглавена Олимпия де Гуж, защото е изготвила декларация за правата на жените и гражданките. Това е единствената причина. Сто години по-късно, през 1906 г., жените получават правото да гласуват. Първата държава, в която се случва това, е Финландия. Нека помним това. През следващия век постигнахме огромен напредък към равенство между жените и мъжете. Искам да подчертая нещо, което е много важно за мен лично, а именно, че 8 март е празник на жените. Така е. Но този празник преди всичко служи да ни напомня, че не трябва да забравяме най-важния въпрос в Европа днес, а именно равноправието на жените и мъжете, през останалите 364 дни от годината. Принципите, които отстояваме на 8 март, следва да се прилагат и през останалите 364 дни от годината. Това е основното предизвикателство пред нас. Не е достатъчно само да честваме 8 март, трябва да мислим по въпроса и през всички останали дни в годината. Много ви благодаря.
Енико Гьори
Г-н председател, при първото честване на Международния ден на жената равенството на жените е съвсем нова и революционна идея. Оттогава равенството между половете се превърна в един от основните принципи на съвременното общество. То се корени в неотменимото достойнство на човека, споделено от мъже и жени в еднаква степен. Но както с всички постижения, не е достатъчно просто да го декларираме. Човешкото достойнство, включително присъщото достойнство на жените, е било обект на различни посегателства в различни епохи и на различни места. Вниманието и реакциите ни трябва да бъдат насочени в това отношение.
Много показателно е, че честването се провежда след разискването по доклада, озаглавен "Обликът на бедността сред жените в Европейския съюз". Бедност и Европейски съюз. Преди време това би изглеждало малко вероятна асоциация. Икономическата криза засегна по-слабо защитените групи особено тежко. Присъствието на прекомерно много жени в тази категория само по себе си поставя определени задачи, да не говорим за типичните съдби на маси жени, които дават женски облик на бедността извън Европа, в глобален мащаб. Да използвам израза на Свети Франциск от Асизи: госпожа Бедност. Жени с малки деца, бягащи от война или глад, разбити семейства без бащи, живеещи в гета, жени и млади момичета, принудени да проституират, дори в рамките на Европейския съюз.
Има редица въпроси сред приоритетите на унгарското председателство, чието успешно насърчаване може да окаже влияние за повишаване на заетостта сред жените. На първо място сред тях е стратегията "Европа 2020" с нейните цели на политиката по заетостта за възстановяване от икономическата криза и за ограничаване на бедността. Заетостта на жените укрепва достойнството им. Тя им помага да вземат решения и да определят живота си свободно.
Водещата инициатива "Платформа срещу бедността" подчертава, че стъпките, предприети за ограничаване на бедността, трябва да отчетат и разликите в положението на жените и мъжете.
Унгарското председателство счита, че решението, прието вчера от Съвета по заетостта, социалната политика, здравеопазването и защитата на потребителите (EPSCO) за подновяване на Пакта за равенство между жените и мъжете до 2020 г., е важно постижение. Освен мерките на икономическата политика не трябва да забравяме и специалната роля на жените в обществото. Трябва да дадем възможност на жените да съчетаят кариерата и семейния си живот, както и възможност за избор. За целта работим по прегледа на директивата за въвеждане на мерки за насърчаване подобряването на безопасността и здравето по време на работа на бременни работнички и на работнички родилки или кърмачки; съответният доклад за напредъка ще бъде изготвен за заседанието на EPSCO през юни.
Приоритетите на унгарското председателство включват повишаване на осведомеността за ролята на семействата в усилията за преодоляване на социалните, икономическите и демографските проблеми. Ще организираме седмица, посветена на демографските въпроси, с участието на неправителствени организации и с неформална среща на министрите по въпросите на семейството. Целта ще бъде да се обсъдят начините за повишаване на раждаемостта. Във всичко това жените и техния избор, разбира се, имат изключителна роля.
Специално внимание трябва да се обърне на положението на жените, принадлежащи към групи в неравностойно положение, в европейската рамка за стратегиите на държавите-членки относно ромите, която очакваме да бъде одобрена от Европейския съвет през юни и за която г-жа Járóka и други, докладчиците и помощниците, имат много ценен принос в Европейския парламент. Очакваме, че в Съвета също ще декларираме, че възнамеряваме да подчертаем ролята на жените от ромски произход за сплотяване на техните семейства, което би било добра основа, върху която да се гради при търсенето на решения за проблемите на ромското население.
И накрая, госпожи и господа, позволете ми едно кратко отклонение. Историческият опит показва, че не може да има силно гражданско общество без активното социално участие на жените. Както спомена и г-н Buzek, имаше и жени сред протестиращите за свобода в Кайро на площад Тахрир. Те също искат да участват в промените, които се извършват. Европейският съюз трябва да насърчи усилията им: щедро, без идеологически стереотипи, открито и със съпричастие.
Жозе Мануел Барозу
Г-н председател, г-жо Гьори, уважаеми колеги, днес си спомняме гласовете на жените, които на 19 март 1911 г. тръгнаха от Германия, Австрия, Дания и Швейцария, увеличавайки броя си по пътя и стигайки още по-далеч в защитата на правата на жените - до всеобщо избирателно право и по-добри условия на труд.
Днес отдаваме почит на век на борба и на успех за всички нас. Къде щяха да бъдат нашите демокрации, и по-специално европейската демокрация, представена тук, в Европейския парламент, без пълното участие на жените в обществения живот? Къде щяха да бъдат нашите общества и икономики без таланта на жените?
В много отношения европейските жени са модел за останалата част от света. Мястото на европейските жени в нашите общества е източник на вдъхновение за жените по целия свят. Искам да спомена смелата борба на жените в Северна Африка, които рамо до рамо с мъжете правят всичко възможно да се противопоставят на диктатурата и да установят демокрация. Активната роля на европейските жени в икономическия и политическия живот на Европейския съюз е резултат от тяхната решителност и ангажираност. Приветстваме европейската интеграция, един от основополагащите принципи на която е равенството между мъжете и жените, принцип, напълно отразен в Договора от Лисабон. С течение на годините важното законодателство относно равното третиране и интегрирането на принципа на равенство между половете в европейските политики ни позволи да преминем към по-егалитарно общество и пазар на труда.
Но трябва да бъдем оскърбени от това, което продължава да е разочароващо, недопустимо и дори непоносимо. Говоря за средния процент на заетост сред жените от 62,5 % в сравнение с 80 % при мъжете, увеличаването на академичния успех сред жените в контраст с перспективите им за кариера: това все още е разочароващо и трябва да се промени. Жените твърде често заемат по-ниско платени и по-малко сигурни работни места и твърде рядко -отговорни длъжности. Разликата в заплащането на жените и мъжете е 18 %, което води до риска 22 % от жените над 65-годишна възраст да попадат под прага на бедността, тъй като нямат подходяща пенсия: това е недопустимо и трябва да се промени. По приблизителни оценки от 20 до 25 % от жените в Европейския съюз са били подложени на физическо насилие поне веднъж в живота си. Това е недопустимо и трябва да се промени.
Днес трябва да подновим ангажимента си да продължим да работим заедно, така че равенството между половете наистина да се превърне в реалност. Всички ще спечелим, независимо дали по отношение на социално и икономическо сближаване, устойчив растеж или конкурентоспособност.
През септември 2010 г. Комисията прие стратегия, която набеляза пет приоритетни области за действие за периода 2010-2015 г.: равенство на пазара на труда, еднаква икономическа независимост за мъжете и жените, равно заплащане, равенство на ръководни позиции и насърчаване на равенството извън ЕС.
Комисията ще продължи да стои рамо до рамо с жените от всички краища на земята, които водят ежедневна борба за достъп до образование и за правото на труд, за демокрация и за упражняване на свободите, политическите и гражданските права. Комисията ще направи всичко по силите си да гарантира постигането на тези цели. Не трябва да забравяме обаче, че законодателството - колкото и добре да се прилага - не е отговорът на всичко. Поведението и нагласите също трябва да се променят.
Уважаеми колеги, днес честваме борбата на жените за равенство. В Европа днес можем да кажем, че ЕС не би бил възможен без европейските жени, всички европейски жени! Те имат ключов принос за нашия проект, основан на ценности, включително равенството между половете.
Eva-Britt Svensson
Г-н председател, "жената не се ражда; тя става такава". Този цитат показва, че нашите разбирания за жените и мъжете са в основата на всички решения в живота ни - решения, зависещи от нашия пол, а не от нашите интереси, умения, ангажираност и т.н. Стереотипите по отношение на пола разделят мъжете и жените и сто години на борба за равенство не е успяла да ги разбие.
Отказваме да чакаме още сто години, защото именно заради стереотипите по отношение на пола, заради тези норми, освен всичко останало, в 97 % от големите предприятия, управлявани от мъже, жените са дискриминирани при заплащането и имат несигурни работни места - когато изобщо имат работа - и жените отговарят за неплатения труд у дома. Жените носят основната отговорност за децата. Жените са обект на насилие, включително в близки отношения и под формата на сексуално насилие, и жените се продават като стоки в търговията със секс. Свидетели сме на феминизирането на бедността. Причините за това се коренят в различните норми, от които се състои обществото.
През стоте години на борба е постигнат голям напредък. Ако сравня възможностите, които аз имам по отношение на житейски избор, с тези на моята майка и баба, мога да видя постигнатия напредък, но все още има много да се направи. Ето защо борбата ще продължи всеки ден от годината, а не само на 8 март.
(Ръкопляскания)
Lívia Járóka
Г-н председател, госпожи и господа, днес честваме стотния Международен ден на жената, бележещ демонстрацията на жените работнички, които протестират за равни заплати в Ню Йорк в средата на XIX век. Целта, която си поставят преди повече от 150 години, през 1857 г., да гарантират равно заплащане за равен труд, продължава да е актуална и днес. В Европейския съюз жените печелят с 15 % по-малко от мъжете; цифрата е 16,5 % в моята страна, Унгария, и въпреки че жените са повече от половината от населението в света, те получават едва 10 % от световния доход.
Освен премахването на разликата в заплащането, нерешените въпроси включват още укрепването на ролята на жените в семейството и утвърждаването на принципа на равно третиране. Не трябва да позволим раждането на деца да представлява риск от бедност в Европа и жените или майките да бъдат в неравностойно положение. Независимо дали гледаме инициативите на ООН, или на Европейския съюз, истинско равенство между мъжете и жените все още не е постигнато на повечето места. Не обръщаме достатъчно внимание на положението на жените, които са близо до прага на бедността, на явлението множествена дискриминация и на борбата с домашното насилие и насилието срещу жени.
Britta Thomsen
Г-н председател, госпожи и господа, днес отбелязваме сто години от първото честване на Международния ден на жената. Преди сто години, наред с другото, борбата е за правото на жените да гласуват - нещо, което днес приемаме за даденост. Но все още ни предстои да извървим дълъг път до постигането на пълно равенство и искам да подчертая колко важно е жените да бъдат представени в процесите на вземане на решение на всички равнища. Жените трябва да участват в политиката, но и в света на бизнеса. Жени трябва да има и в банките.
Не трябва да изключваме половината от населението при вземането на важните икономически решения. Това не е демокрация. Трябва да използваме всички талантливи хора. Много е просто, заложена е и нашата конкурентоспособност. Ето защо приветствам инициативата на г-жа Рединг за жените на ръководни позиции. Много хубаво е, че ЕС отново ще води, когато става дума за равенството, но трябва да имаме обвързващо законодателство, за да не бъдат квотите за членовете на управителните съвети просто символична политика, и се надявам, че имате смелостта да го направите. Благодаря.
Silvana Koch-Mehrin
Г-н председател, госпожи и господа, равенството на всички хора е заложено в първите два члена на Всеобщата декларация за правата на човека на Организацията на обединените нации: "Всички хора се раждат свободни и равни по достойнство и права. Те са надарени с разум и съвест и следва да се отнасят помежду си в дух на братство." Какво прекрасно изречение. Но дори и сто години след първото честване на Международния ден на жената все още не сме го постигнали: все още няма знак за истинско равенство между мъжете и жените.
Наистина в Европа сме постигнали много. Днес основната ни грижа вече не е правната свобода на жените. Като цяло сме я постигнали. Искам да изразя своята благодарност към феминистите - и мъже, и жени - за усилията им в миналото. Днес основната ни грижа е свободата на практика, мъжете да се заемат с въпроса за съвместимостта на професионалния и семейния живот и практиката жени да заемат ръководни постове в бизнеса или политиката да стане нещо обичайно.
Чудесно е, че освободителните движения в Северна Африка гледат нас, жените на Европа. Те искат от нас да играем водеща роля. Жизненоважно е да не губим от поглед своята цел: свободата да живеем живота си според собствените си възгледи. Тогава равенството ще стане нещо, което приемаме за даденост, и Международният ден на жената ще се превърне от ден за възпоменание в ден за празнуване на свободата.
Rebecca Harms
Г-н председател, госпожи и господа, положението, в което се намираме, не ни дава основание за празнуване, но следва да ни насърчи да се споразумеем отново за прилагането на истинско равенство. Стогодишнината следва да е повод за нас, жените, да погледнем назад и да направим преглед.
За мен резултатите са следните: равенството трябва да бъде заложено в конституциите и декларациите за правата на човека като основен принцип. Въпреки това са необходими закони и разпоредби, които да приложат принципите на практика. Считам, че също така е необходимо използването на квоти.
Ако се вгледаме в европейските институции, можем да видим, че нещата не са по-добре, отколкото на върха в света на бизнеса. Почти няма жени на най-висшите управленски позиции. Ако искаме да постигнем това, г-жо Рединг, г-н Барозу, тогава ни трябват твърди квоти. Искаше ми се да дадете честна оценка на липсата на равнопоставеност на жените в европейските институции, защото тогава щяхте да осъзнаете важността на тези квоти.
(Ръкопляскания)
Считам, че е срамота, че все още няма място на масата за жените, колкото и квалифицирани да са те, когато се вземат управленски решения и когато се изготвят стратегически политики. Квотите са инструмент, чрез който можем да постигнем това.
Г-жо Рединг, по случай стогодишнината от първото честване на Международния ден на жената Ви призоваваме: поемете истински ангажимент да направите всичко възможно да насърчите квота за жени за ръководните длъжности - каквато вече е позицията в Норвегия, Испания и Франция. Не знам защо този въпрос не беше разгледан в речта на г-н Барозу.
Marina Yannakoudakis
Г-н председател, миналата седмица в Обединеното кралство лорд Дейвис произнесе реч пред правителството за това, как да се увеличи участието на жените в управителните съвети. Докладът му се състоеше от доброволни цели за предприятията. Не може да не се съгласим, че имаме нужда от повече жени в управителните съвети. Не мога да приема обаче, че ни трябват квоти за целта. Какво снизхождение е това? Почти толкова снизходително, колкото да се става на крака, когато жена влезе в залата. Е, аз станах, когато влезе мъж.
Хубавото е, че Обединеното кралство бележи действителен напредък в премахването на разликата в заплащането. Последните данни показват, че разликата в заплащането между мъжете и жените на пълно работно време е намаляла до 10 %, най-ниската от началото на статистиката.
И накрая, по повод на Международния ден на жената трябва да отдам почит на майките. Истинското равенство е да имаш право на избор и да не бъдеш съдена за него. Независимо дали е директор в заседателна зала, хирург в болница, служител на непълен работен ден, механик или домакиня и майка, жената има право да направи своя избор.
(Ръкопляскания)
Ilda Figueiredo
Г-н председател, приветстваме борбата на жените за свобода, социален напредък и мир в момент, когато отбелязваме сто години от първото честване на Международния ден на жената. Жените се бориха и постигнаха много за тези 100 години, но все още недостатъчно за премахване на съществуващите неравенства, дискриминацията в достъпа до работни места с права, неравното заплащане, което се отразява на пенсиите, трудността на развитието на кариерата и професионалните постижения и пречките пред достъпа до позиции, свързани с управлението и вземането на решения, в икономическата, социалната и политическата дейност, като тенденцията е положението да се влоши по време на икономическата и социалната криза.
Въпреки че майчинството е социална функция, необходима за развитието на обществото, дискриминацията срещу майките работници продължава, което в XXI век е скандално. Ние потвърждаваме солидарността на нашата група с борбите на жените. Продължаваме да настояваме за прекратяване на неравенството и дискриминацията, на всички форми на насилие срещу жени, както и на стереотипите въз основа на пола. За целта е необходимо не само скъсване с неолибералните политики, но и сериозен ангажимент за алтернативни политики, които поставят въпроса за правата на човека и равенството между половете в центъра на процеса на вземане на решения и политиката на ЕС.
Mara Bizzotto
Г-н председател, госпожи и господа, много цели са постигнати, но някои битки все още не са започнали. Днес неотложният въпрос е свързан с жените от други култури, живеещи в Европа и по целия свят, борейки се за минималните стандарти на достойнство и хуманност.
Не можем да отбележим празника, без да обърнем внимание на жените в арабско-мюсюлманския свят, в противен случай ще продължим да пренебрегваме проблем, който е техен днес, но скоро ще стане и наш. Не можем да пренебрегнем големия брой участници в криза, която расте от година на година в Европа, в нашите градове и в училищата, където растат нашите деца.
От много време се наблюдава зачестяване на случаите на насилие от всякакъв вид над мюсюлманските жени в собствените им семейства. Затова призовавам от известно време - и днес отново - Европа да въведе политики срещу разпространението на ислямския радикализъм, срещу принудителните бракове, проявите в името на честта, гениталното осакатяване на жени и домашното насилие.
Ние, европейските мъже и жени, трябва да се борим за жените, които живеят в Европа и извън нея, които нямат право на глас и които са потискани от чудовищния ислямски фундаментализъм.
Nicole Sinclaire
(EN) Г-н председател, аз също искам да отдам почит на всички жени по света и на всички жени, които се бориха за равенство през последните над 100 години. През 1893 г. Нова Зеландия позволи на жените да гласуват. Ако мога да отдам почит на моята страна, през 1970 г. Барбара Касъл, от Лейбъристката партия, прокара първия закон за равно заплащане в Запада. Разбира се, Обединеното кралство имаше първата жена министър-председател в Европа.
Считам обаче, че Европейският парламент е загубил връзка с реалността. Аз съм против дискриминацията от всякакъв вид, дори и положителната, тъй като тя неизбежно води до появата на жертви. Жените не трябва да бъдат покровителствани с квоти, а вместо това пречките пред развитието им трябва да бъдат премахнати. Би било добре държавите-членки да се съсредоточат върху въпроси като необходимостта от по-добри грижи за децата.
Имаме неотдавнашно решение на Съда относно автомобилното застраховане, което бойкотира традиционните, изпитани, разумни методи за оценка на риска. Въпреки позицията на ЕС за положителна дискриминация в полза на жените, този случай илюстрира политически коректния евро-жаргон с решение, което всъщност прави живота по-труден и скъп за жените. Здравият разум е чужд на Европейския съюз.
Председател
Разискването приключи.
