Декларация на председателя на Европейския парламент относно положението в Тунис
Jerzy Buzek
Госпожи и господа, с голяма тревога, но и с голяма надежда следим събитията, развиващи се през последните седмици в Тунис. Мирните демонстрации в защита на законни искания се превърнаха в кървави сблъсъци - за които ние изразяваме съжаление - когато тунизийските органи се обърнаха срещу собствените си граждани. Днес отдаваме почит на жертвите на тези събития. Изказваме нашето дълбоко съчувствие към всички онези, които са загубили членове на семейството си или приятели. По-специално, помним първата жертва на сблъсъците - младеж на име Мохамед Буазизи. Неговият трагичен жест се превърна завинаги в символ на вълната от демократично чувство на тунизийското общество. Нека запазим минута мълчание в памет на нашите тунийзийски приятели. Моля, станете.
(Парламентът запазва едноминутно мълчание със ставане на крака)
Благодаря ви. Госпожи и господа, "Жасминената революция" продължава. В много отношения това наистина е историческо време. Бих искал да изразя дълбоко уважение към смелостта и решителността на гражданите на Тунис. Те са извора на промените. Това обаче е само началото на един дълъг път. Като европейци ние споделяме стремежите на тунизийците и искаме да вървим с тях по пътя към пълното постигане на тези стремежи. Европейците са особено чувствителни по отношение на социалната несправедливост, равните възможности, свободата на словото, демокрацията, истинския плурализъм и способността да се определя собственото политическо бъдеще. Ето защо днес ние не оставаме безразлични. Освен това ние призоваваме промените да имат мирен характер. Те трябва да служат на справедливостта и принципите на правовата държава. Освен това ние имаме някои основни искания. Първо, освобождаването на всички, които са произволно арестувани. Второ, провеждане на независими разследвания на сериозните обвинения в корупция, а също и на случаите на смърт и злоупотреба със сила. Трето, прозрачни и наистина демократични президентски и парламентарни избори, наблюдавани от местни и чуждестранни наблюдатели и, четвърто, ние подкрепяме усилията за създаване на правителство на националното единство, което да представлява всички тунизийци.
Европейският съюз и Тунис са свързани с партньорство от много години - те са наши съседи от другата страна на Средиземно море. Това партньорство преди всичко трябва да е в интерес на нашите граждани - тунизийци и европейци. Нашето партньорство, ако искаме да бъде надеждно и важно, трябва да подкрепи тунизийците в техния път към основни промени. Трябва да помогнем на Тунис да постигне успех. Госпожи и господа, да подкрепим тунизийците.
Щефан Фюле
Г-н председател, неотдавнашното народно въстание в Тунис е безпрецедентно в съвременната история на страната. На 17 декември 2010 г. един млад абсолвент се самозапали от пълно отчаяние, след като полицията конфискува плодовете и зеленчуците, които продава, за да изкара прехраната си. По-малко от месец след това общонационални протести доведоха до окончателното заминаване на президента Бен Али.
Европейският съюз осъди насилието на репресиите през последните дни на режима. В момента, докато говоря, положението остава нестабилно по отношение на сигурността. Все още се съобщава за плячкосване и насилие. Тунис остава в много деликатна фаза, въпреки че току-що пристигнаха първите вести за формирането на правителство на националното единство.
Независимо от определената несигурност, посланието на тунизийския народ е силно и ясно: Тунис иска да бъде стабилна демокрация, която зачита изцяло основните права и свободи. Тунис иска свободни и честни, всеобхватни избори. Народът иска да напише нова страница в своята история и ние искаме да го подкрепим в това начинание. Спазването на конституцията и стъпките, които се предприемат в този момент за формиране на правителство на национална солидарност, са ходове в правилната посока.
Разбира се, това е само началото. Европейският съюз никога не е спирал да напомня на Тунис за неговите международни задължения в областта на правата на човека и основните свободи. Още от началото на моя мандат - всъщност от изслушването ми в тази зала - аз повтарям, че статутът на напреднала държава ясно означава разширени задължения във всички области на нашите взаимоотношения, включително основните свободи и правата на човека.
Подчертавал съм във всички срещи с тунизийските органи, от името на Европейската комисия, че трябва да изпълнят своите ангажименти по отношение на демокрацията и правата на човека. На първата сесия на преговорите за плана за действие за статут на напреднала държава, аз лично настоях, по безпрецедентен и изключително ясен начин, че всяко използване на новия член 61a от Наказателния кодекс ще се разглежда от нас като несъвместимо със статута на напреднала държава и с нашите общи ценности.
И между другото, ако все още е имало скептици от двете страни, които са считали, че тези ценности се споделят само на теория, те следва да се вслушат отново и отново в гласа на тунизийските улици през последните дни и седмици. Какво беше това, ако не сериозно искане за демокрация и повече икономическа справедливост?
Както Катрин Аштън и аз заявихме тази сутрин, Европейският съюз е готов да подкрепи един наистина всеобхватен изборен процес с подходящи гаранции. Надяваме се, че редът и условията за тях ще могат да бъдат обявени колкото е възможно по-скоро, след като бъде сформирано и започне работа правителството на националното единство. Ние сме готови да окажем незабавна помощ за подготовката и организирането на изборния процес, както и трайна подкрепа за истински демократичен преход.
Ние работим и по по-обширен пакет за помощ - веднага след като положението се стабилизира - между другото и за икономическо развитие, особено внимание към социалните проблеми на тунизийската младеж, и консолидирането на принципите на правовата държава и съдебната система.
Разбира се, ние ще продължим тесните консултации с Парламента и държавите-членки по отношение на този процес.
Европейската политика за съседство се основава на важни ценности, споделяни от Европейския съюз и неговите партньори: демокрация, права на човека и отворена пазарна икономика с оглед на съвместно изграждане на споделена област на демокрация, стабилност и просперитет. Комисията винаги е подчертавала, че тези ценности са съществен компонент от нашата политика на съседство по отношение на нашите южни и източни съседи.
Със своята силна средна класа, високо равнище на образование, близост до Европа и цялостна умереност, Тунис е в добра позиция за скок към демокрацията, която народът поиска с такава сила и смелост, и аз считам, че всички трябва да се съгласим, че Европейският съюз също има силен интерес към демократичен, проспериращ и стабилен Тунис. Ние имаме отдавнашни и здрави взаимоотношения с Тунис и тесни връзки между нашите народи и нашите стопански общности. Моята амбиция е, а също и на заместник-председателя на Комисията/върховен представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност, сега да укрепим нашите двустранни отношения въз основа на нови ангажименти от страна на нашите партньори по отношение на управлението, зачитането на принципите на правовата държава и основните свободи, и икономически и социални реформи.
Ние ще дадем всичко от себе си, за да помогнем на тунизийския народ да превърне своите стремежи в реалност.
José Ignacio Salafranca Sánchez-Neyra
Г-н председател, неотдавнашните събития в Тунис следва да ни насърчат да помислим с чувство за отговорност по поне два въпроса. Първо, за това дали политиките за поддържане на статуквото в държави, в които липсват демократични свободи, наистина допринасят за стабилността, в този случай непосредствено до нас.
Второ, г-н председател, следва да помислим дали изчезването на г-н Бен Али от политическата сцена е достатъчно, за да се гарантира, че ще бъде осъществен истински демократичен преход.
Според мен, г-н председател, отговорът и на двата въпроса е "не". Затова, г-н Фюле, е необходимо задълбочено да се помисли защо политиката за съседство, в духа на Процеса от Барселона, нямаше предвидени демократизиращи ефекти и как бихме могли или следва да я коригираме.
Второ, опитът ни показва, че в много случаи, когато има вакуум във властта, най-радикализираните и екстремистки партии подменят процеса, отвличат го и искат да го провалят.
Г-н председател, ако целта му е просто да защитава свободата, екстремизмът не е порок: ако само защитава справедливостта, скромността не е добродетел. Този морален императив означава, че Европейският съюз трябва да мобилизира всички свои усилия, за да помогне да се гарантира, че процесът няма да излезе от релси.
Приветствам това, което г-н Фюле каза за осигуряване на помощ за изборите в Тунис, но считам, че е дори още по-важно да отидем една крачка напред и да подкрепим Тунис чрез мисия на Европейския съюз за наблюдение на изборите. Не само защото този морален императив е гравиран в генетичния код на Европейския съюз, г-н председател, но и защото е в наш интерес: защото няма смисъл да се пътува в първа класа, ако в икономичната класа има пътник с бомба в куфара.
Pier Antonio Panzeri
Г-н председател, госпожи и господа, ние споделяме загрижеността за това, което става в Тунис и изразяваме нашата тъга от това колко много хора загубиха живота си по време на тези протести.
Новото и объркано положение, което възникна след бягството на бившия президент, г-н Бен Али, сега трябва да доведе до целта, която мнозина искаха: начало на икономически и социални реформи, които да отговарят на очакванията на огромното мнозинство от населението, и откриването на демократични форуми, за да се гарантира все по-голямото участие на гражданското общество и различните опозиционни сили в обществения живот и в правителството.
Очевидно всички държави имат право да определят собствения си път, но ние силно желаем тези реформи да бъдат проведени и промените да бъдат истински, а не само фасада. Това, което става в момента в Тунис, поставя въпроси към всички нас и към Европа, с всички нейни забавяния и грешки.
През 1995 г. Европейският съюз стартира програма за партньорство със Средиземноморието в Барселона. Предполагаше се, че това ще включва сътрудничество в икономическата, политическата, военната и дори социалната и хуманитарната област, но това не беше постигнато дори по отношение на двете ключови цели. По отношение на икономиката, имаше рязко намаляване на регионалните и инфраструктурни проекти, защото средствата така и не пристигнаха от държавите-членки, а тези от Комисията са задържани. Обещаната зона за свободна търговия не съществува, но най-очевидният провал е на политическо равнище и ние трябва да осъзнаем изцяло това, г-н член на Комисията.
Съюзът за Средиземноморието стартира през 2008 г., но остава само фасада. Срещата на високо равнище, която трябваше да се проведе през ноември 2010 г., беше отложена за неопределено време. Проблемът е, че различните европейски правителства не са заинтересовани и не виждат никакъв интерес в реалното сътрудничество. Те предпочитат да поддържат взаимоотношения със съмнителни режими, които са обвързани със защитата на техните недемократично управлявани национални ресурси, докато милиони млади хора живеят без никакви бъдещи перспективи освен емиграция, която става все по-трудна.
При това положение не е голяма изненада, че, породени от икономическата и социалната криза, протестите в Тунис се превърнаха в приливна вълна, която е способна да нанесе тежък удар върху съществуващата структура на властта. Европейският политически реализъм вече не е полезен в резултат от страха от ислямски фундаментализъм и може би е дошло време най-после да бъде изоставено това следколониално отношение, което е склонно да се появява отново от време на време в отношенията с държавите от Северна Африка.
Действително, като се вземе Барселона за отправна точка, Европа се нуждае от нова визия за своите южни предели и Средиземноморието, която трябва да бъде по-надеждна, отколкото в миналото. Това означава пълно преработване на политиките за партньорство и съседство, следвани до сега, и аз бих настоял да се погрижите за това, г-н член на Комисията. Не можем да скрием факта, че и Комисията, и Съветът дори бяха готови за започнат обсъждания с Тунис за споразумение за напреднал статут. Предстои да бъде обяснено въз основа на какви критерии се считаше, че всичко това е възможно.
Необходимо е да сменим курса - да сменим скоростта - и ние казваме на Комисията и на Съвета, че това може да бъде постигнато, като бъде демонстрирана повече убедителност в предоставянето на Парламента на роля в изготвянето и прилагането на нова идея за партньорство с държавите от Средиземноморието. Всичко това не е единствено в интерес на тези държави, а преди всичко в интерес на Европа.
Много от проблемите, които Европа изглежда има, могат да бъдат решени единствено чрез продуктивни и неопетнени взаимоотношения с държавите от Магреба. Подкрепата за икономически и демократични реформи, както и същевременното разполагане на необходимите противоотрови срещу фундаментализма и тероризма, е труден път, но единствения, по който трябва да се поеме.
Има основание да се надяваме, че трагичния и горчив урок от Тунис може да послужи за всички ни да разберем по-добре какво си струва да направим и какво си струва да променим по отношение на действията на Европа.
Marietje Schaake
Г-н председател, бих искала да поздравя тунизийския народ за неговата смелост и упоритост в защита на възможностите и свободата и се надявам, че всички могат да се въздържат от използването на насилие, както и че скоро ще има свободни и честни избори.
Гражданите протестираха срещу един потиснически режим, който използва куршуми и уби свои млади хора. Само слабите правителства стигат до такива крайности, за да запазят получената по изкуствен начин корумпирана власт и богатството си. Режимите получават легитимността си от осигуряване на благосъстоянието на своите граждани, а не от затварянето на университети и достъпа да информация и свободни комуникации.
Що се отнася до достъпа до информация, тунизийската опозиция използва интернет, а интернет става все по-важен за мирната опозиция по цял свят. Аз научих за въстанието на гражданското движение в Тунис от интернет и от разкази на очевидци, публикувани там, но измина около месец на борба, преди водещите медии и политически лидери да се събудят за реалността от улицата.
През същата седмица - миналата седмица - френският министър на външните работи предложи помощ на тунизийското правителство под формата на полиция за борба с безредиците и помощ при полицейските акции. Каква е реакцията на Комисията на това предложение и къде беше помощта за гражданите в подкрепа на техните права?
(Ръкопляскания)
Конфронтацията между тунизийското правителство и неговия народ се провеждаше и по виртуалните магистрали на интернет и по улиците. Тунизийското правителство е известно с това, че е едно от най-напредналите в използването на софтуер за филтриране и цензура и през последния месец то не спести усилията си да потиска народа чрез тези технологии. Репресивните режими по света продължават да използват технологии, за да заглушат свободното слово.
Днес е денят в памет на Мартин Лутър Кинг и именно той каза, че идва време, когато мълчанието става предателство. Г-н Фюле, това време настъпи. Съединените щати загубиха много по отношение на доверието в борбата си за лидерство за свобода в интернет.
На ЕС му предстои борба, за която ще говорим тази вечер във връзка с предстоящото приемане на унгарски закони. Но младото свободолюбиво поколение по целия свят гледа символичния пример, даден от Тунис, и очаква подкрепа от ЕС, и няма причина ние да не водим в защитата на правата на хората, включително и в интернет.
Daniel Cohn-Bendit
Г-н председател, госпожи и господа, признавам, че бих искал Парламентът да бъде на висотата на гордостта на тунизийците, които успяха да победят диктатора Бен Али.
Госпожи и господа, диктаторът падна, но диктатурата, структурата на диктатурата, все още съществува в Тунис. Днес е необходимо да бъдем много внимателни. Европейските правителства и мнозинството в Парламента в продължение на години подкрепяха структурата на диктатурата и тунизийския диктатор. Дори миналата седмица повечето групи отхвърлиха разискването относно Тунис и отказаха да осъдят Бен Али.
Действията на френския външен министър са само най-новия пример за съучастничеството на Запада. Защо? Заради страха: защото хората се страхуват от ислямизма. Имаме основание да се страхуваме от ислямистка диктатура, но какво общо имат с това тези млади хора, тези тунизийци, които определено не са ислямисти, които се бореха за свобода? Г-н Буазизи, който се принесе в жертва, е Ян Палах за Тунис, а когато Ян Палах се принесе в жертва, целият този Парламент стоеше зад него. Ние дори не можем да застанем зад г-н Буазизи - това е истината за Парламента.
Сега Комисията трябва да действа. Тя трябва просто да каже едно; да каже на тунизийците, че няма да е възможно за два месеца да се проведат демократични избори в държава, която току-що е отхвърлила диктатурата. В държавата не съществува демократична база. Няма свобода на изказванията и медиите, радиото и телевизията не са свободни. Съществува само държавна печатница.
Поради тази причина искам от Комисията да вземе парите от споразумението за асоцииране и да ги използва в подкрепа на свободата на изразяване в Тунис, а не в подкрепа на тунизийските правителствени организации.
Второ, преходното правителство не е правителство на националното единство. Защо? Защото мнозинството от онези, които се бориха, или онези, които са в изгнание, още не са се завърнали, още не са признати. Затова е необходимо време, за да се развият демократичните сили - не силите, "признати" от Бен Али, а истински демократични сили.
Европейският съюз трябва да покаже, че за нас това, което става в Тунис, е ключът към разбирането и надежда за всички арабски държави. Демокрацията и ислямът могат да вървят заедно и ако можем да подкрепим прохождащата тунизийска демокрация, ще видим това в Египет, Йордания и Сирия, и навсякъде, хората и народите ще се надигнат срещу своите диктатори.
Ние носим отговорност, всички ние тук, защото в края на краищата тунизийците - които съставляват част от арабския свят - ни показват, че надеждата за свобода, която видяхме през 1989 г. в Източния блок, сега се ражда в държава като Тунис. Утре ще видим това в Алжир, а в другиден в Египет и Йордания.
Затова поради тази причина е немислимо Парламентът да остане на мястото си и да казва: "Да, може би, не знаем." Не знаехме какво ще стане в Полша през 1989 г. Не знаехме какво ще се случи с Русия при Горбачов. Ако търсим уверения всеки път, когато хората искат свобода - т.е. ако искаме от тях да ни кажат, че положението определено ще се развие в конкретна посока - никога няма да подкрепим свободата и затова искам Комисията да се раздвижи, да даде нещо, да покаже на тунизийците, че политиката на силата сега е политика за подкрепа на демокрацията, а не вече политика в подкрепа на диктаторската структура.
(Ръкопляскания)
Charles Tannock
Г-н председател, въстанието в Тунис несъмнено е отражение на чувството на безсилие на народа пред политическата стагнация в държавата и относителната й икономическа стагнация. Явната корупция и богатството на управляващия семеен елит са в рязък контраст с високите равнища на бедността и безработицата сред обикновените хора.
Бившият президент Бен Али плати най-високата цена за това, че не отговори на очакванията и стремежите на своя народ, но аз не съм съгласен с някои оценки, особено в групата на Зелените, че правителството му е било едно от най-репресивните в арабския свят. Тунис беше пример, в определени отношения, за съвременна, светска и напредничава арабска държава. Например полигамията и фереджетата бяха забранени, а чуждестранните преки инвестиции и туризмът бяха насърчавани.
Тунис успя да се противопостави на усилията на войнстващите джихадисти да подкопаят интегритета на неговото светско общество. Затова е важно политическите лидери на Тунис - новите лидери, които ще се появят сега - да защитят това наследство, защото салафистките екстремисти несъмнено ще се опитат да се възползват от хаоса и вълненията, които ще спомогнат за техния опасен дневен ред, който очевидно заплашва и политическите цели на Европа, включително целите на външната политика.
Новите политически лидери на Тунис е необходимо също така да разберат, че лошото управление и силното неравенство предлагат плодородна почва за войнстващ радикализъм. Окуражен съм от това, че временното ръководство обеща съществени реформи, защото тръгването по такъв път ще укрепи много отношенията на Тунис с Европейския съюз. Междувременно, моята група призовава за максимална сдържаност от страна на силите за сигурност и за арестуването и предаването на съда на водачите на президентската гвардия на бившия режим, отговорни за стрелбата през последните няколко дни, по невинни наблюдатели, в напразен опит да дестабилизират държавата. Поздравявам армията за нейния професионализъм при защитата на институциите на републиката.
Ние в ЕС трябва да предоставим на новото тунизийско правителство на единството всякаква помощ, а също така да окажем всякаква помощ на граждани от ЕС, включително британски граждани, които не са в състояние да напуснат държавата, след като са били там във ваканция.
Marie-Christine Vergiat
Г-н председател, госпожи и господа, с известна гордост и много вълнение говоря днес в Парламента от името на моята група, Конфедеративната група на Европейската обединена левица - Северна зелена левица.
Причината е, че много малко от нас в Парламента осъдиха злоупотребите на тунизийския режим и онова, което трябваше да изтърпят онези, които се осмелиха, без да имат никакъв шанс, да го критикуват и да осъдят неговите практики, и особено изтезанията на защитниците на правата на човека.
Необходима беше саможертвата на един 26-годишен младеж, за да се надигне тунизийския народ и повече да не се страхува, защото се чувстваше съвсем сам. Там се роди надеждата за свобода. Необходимо беше да загинат повече от 50 човека, преди Европейският съюз да се осмели да направи плахо изявление, призоваващо за сдържаност при използването на сила, но без да се постави под въпрос неприкосновеното партньорство ЕС-Тунис и без да бъде осъдено насилието, г-н Фюле, до събота. Най-малкото, което можем да кажем, е, че тунизийският режим едва ли Ви е чул след Вашето назначаване.
Тези думи за "сдържаност при употреба на сила" ми засядат в гърлото. Европейският парламент остана ням, с изключение на плахо изявление на делегацията за Магреба. Едва в събота Вие се изказахте по въпроса, г-н председател, а днес мнозинството в Европейския парламент отхвърли писмена резолюция. Европейските органи обаче успяват да са по-гласовити спрямо други режими. Като французойка аз знам какви са отговорностите на френското правителство и няма да се спирам отново на предложенията на нашия външен министър. Очевидно за някои хора колониалната епоха още не е отминала, но да се надяваме, че всичко това ще остане в миналото.
Благодарение на смелостта на тунизийския народ, тунизийското чудо, толкова скъпо на някои хора тук, се срина за няколко дни и показа истинското си лице. Днес Европейският съюз носи голямата отговорност да застане редом с тунизийския народ в неговия демократичен преход, но без да се намесва в него. Европейският съюз трябва да наблюдава изборния процес и да се увери, че независима анкетна комисия ще хвърли пълна светлина върху случилото се - върху насилието и корупцията. Тунизийският народ не бива повече да бъде ограбван. Активите на семействата на Бен Али и Трабелси трябва не само да бъдат наблюдавани; трябва да бъдат замразени.
Европейският съюз се провали. Тунизийците ще трябва да извървят дълъг път, преди да си възвърнат увереността. Днес нещата са все още трудни, вярно е, и случващото се в държавата може да се окаже добър пример за региона на Магреба. Знаем, че идентични въстания могат да възникнат във всички онези държави, в които Западът продължава да поставя своите интереси над тези на въпросните народи. Хора вече се пожертваха в Алжир, Египет и Мавритания. Време е да се премине от думи към действия, когато става въпрос за демокрация и права на човека. Време е Европейският съюз да преструктурира партньорствата си с държавите от Юга и най-после да ги изгради на базата на демократични изисквания, зачитане на правата на човека и равенство или в противен случай ще прокара пътя за фундаменталистите.
Gerard Batten
Г-н председател, Вие направихте някои забележки в началото на разискването за свободните и честни избори и доброто представително правителство и поискахте да подкрепим народа на Тунис.
Никой демократ не би възразил. Хората могат да изтърпят много от некомпетентни, корумпирани правителства, но ако бъдат притиснати прекалено, ще се разбунтуват. Според доктрина на вътрешните сили за сигурност при изчерпване на хранителните запаси всяко население го делят само три дни от бунтове и граждански безредици.
Могат ли да се направят някакви паралели между ставащото в Тунис и Европейския съюз? ЕС има недемократично и некомпетентно управление. Той има политическа класа, която е все по-откъсната от желанията на хората. Има висока безработица сред младежта в много държави на Европа като пряк резултат от политиките на ЕС. Вече има бунтове и граждански безредици в Гърция заради чисто идеологичния й ангажимент с европейската обща валута. Държави като Испания, Португалия и Ирландия скоро могат да последват Гърция, тъй като техните икономики стават несъстоятелни в усмирителната риза на еврото.
Не мислете, че не може да се случи в европейски държави. Когато правителствата станат врагове на собствения си народ, народът в крайна сметка се бунтува.
Съгласен съм с това, което казахте във въведението си, но нека видим тези принципи приложени в Европа и в други страни на света.
Председател
Точката е приключена.
