Massilised hirmuteod jaanuaris ja märtsis Josis (Nigeeria) (arutelu)
Juhataja
Järgmine päevakorrapunkt on komisjoni avaldus jaanuaris ja märtsis Nigeerias Josis aset leidnud massiliste hirmutegude kohta.
Olli Rehn
komisjoni liige. - Lugupeetud juhataja! Meil oli väga kurb kuulda, et endine president Umaru Musa Yar'Adua suri eile öösel. Tema osakaal Nigeeria poliitilises ja demokraatlikus elus oli suur ja oma poliitika kaudu aitas ta stabiliseerida iseäranis Lääne-Aafrika lähipiirkonda.
Põhiseaduse kohaselt saab presidendi kohusetäitjast Jonathanist automaatselt presidendi asetäitja. Meile teada olevalt vannutab Nigeeria ülemkohtunik ta ametisse üsna pea, võib-olla isegi täna õhtuks. Tema omakorda peab nimetama ametisse asepresidendi riigi põhjaosast ning see tekitab uusi spekulatsioone Nigeeria poliitilise olukorra kohta.
Euroopa Liit on olnud Nigeeria jaoks usaldusväärne partner ning on viimastel poliitiliselt ebakindlatel ja rasketel kuudel andnud talle jätkuvalt tugevat ja asjalikku toetust. Vägivaldsed konfliktid, mis leidsid aset käesoleva aasta jaanuaris ja märtsis Josis ja ümbritsevates külades ning mille käigus teadete kohaselt tapeti või vigastati tõsiselt sadu kodanikke, on olnud iseäranis laastavad. Tuhanded inimesed on jäänud koduta ja elavad praegu laagrites.
Ma jagan täielikult austatud parlamendiliikmete väljendatud muret Josis toimunud massiliste hirmutegude üle ja soovin teile kinnitada, et EL reageeris neile otsustavalt.
Niipea kui me kuulsime jaanuaris ja märtsis toimunud sündmustest, võttis komisjon ühendust Nigeeria rahvusvahelise Punase Risti ja teiste kohalike asutustega, mis kinnitasid, et enamiku ohvrite humanitaarabivajadused on täidetud ja et haiglad suudavad tulla toime saabuvate vigastatutega. EL oli üks esimesi Nigeeria rahvusvahelisi partnereid, kes tegi teatavaks oma seisukoha vägivalla kohta.
Jaanuaris tegi kõrge esindaja ja komisjoni asepresident Catherine Ashton Hillary Clintoni, David Milibandi ja Bernard Kouchneriga ühisavalduse, milles väljendas sügavat kahetsust vägivalla kasutamise ja traagiliste surmade üle. Kõikidel asjaosalistel paluti tungivalt tegutseda erimeelsuste kõrvaldamiseks vaoshoitult ja otsida rahumeelset lahendust ning samuti kutsuti föderaalvalitsust üles mõistma kohut vägivallategude toimepanijate üle. EL tegi veebruaris ja märtsis Nigeeria kohta veel avaldusi; koos Nigeeria välisministriga koostati demarš, et mõista hukka viimased vägivallapuhangud.
EL nõudis, et Nigeeria föderaalvalitsus viiks läbi täieliku uurimise viimaste vägivallategude põhjuste kohta ja mõistaks vägivallategude toimepanijate üle kohut. Viimasel kümnel aastal on vägivaldsed konfliktid põhjustanud Nigeerias rohkem kui 14 000 inimese surma ning kolm miljonit inimest on riigi piires ümber asustatud.
Võimatu on vahet teha, kummad on vägivalla põhjustajad ja kummad selle ohvrid, kas islamiusulised või kristlased, sest ajalooliselt on nad olnud kahjuks mõlemat. Ilmselge on aga see, et konflikt puudutab alati äärmiselt vaeseid inimesi. Ehkki jääb mulje, et konfliktide põhjused on usulised, seisnevad need sageli hoopis milleski muus: neid võivad põhjustada erimeelsused traditsiooniliste valitsejate vahel, kogukondadevaheline võitlus maa ja loodusvarade pärast, poliitiline sisevõitlus ning pinged osariigi ja föderaalsete ametivõimude vahel. Usulised erinevused süvendavad ja võimendavad sageli olemasolevaid probleeme ning viivad suurte kokkupõrgeteni.
ELi poolt Nigeerias võetud meetmetes on diplomaatiline tegevus ühendatud pikaajalise arengukoostööga. Me toetame Euroopa Arengufondi raames arengukoostööd Nigeerias. Kaks kõige olulisemat valdkonda on rahu ja julgeolek ning valitsemine ja inimõigused. Cotonou lepingu kohaselt edendame me Nigeeriaga rahu ja julgeolekut korrapärase poliitilise dialoogi kaudu ning samuti arutame me Nigeeriaga korrapärase poliitilise dialoogi raames inimõiguste ja demokraatlike põhimõtete, sealhulgas etnilise, usulise ja rassilise diskrimineerimise küsimusi.
Ja lõpetuseks, minu arvates on oluline, et me jälgiksime ka edaspidi hoolikalt kogukonnasisese vägivalla taastekkimise probleemi Nigeerias. Ma arvan, et meil tuleks käsitleda seda esmatähtsa teemana järgmisel ELi ja Nigeeria ministrite kohtumisel selle aasta sügisel.
Gay Mitchell
fraktsiooni PPE nimel. - Lugupeetud juhataja! Lubage mul ühineda volinikuga ja avaldada Nigeeria rahvale kaastunnet president Umaru Yar'Adua surma puhul.
Hiljutised vägivallapuhangud Nigeerias on riigi sügavama probleemi väljendus. Sündmused, mis leidsid aset varem ka kokkupõrgete paigaks olnud Josis, on väga murettekitavad. Linn asub islamiusulise põhjaosa ja kristliku lõunaosa ristumiskohas ning see asjaolu on pannud paljusid uskuma, et vahejuhtumite põhjuseks on üksnes usuline vihkamine.
Resolutsiooni ühisettepanekus nõudsime me konflikti põhjuste põhjalikumat uurimist. Ma olen pärit Iirimaalt ja tean, et väga pikka aega rääkisid inimesed Põhja-Iirimaa konfliktist kui katoliiklaste ja protestantide vahelisest erimeelsusest, ehkki tegemist oli palju mitmetahulisema probleemiga ning selle keskmes olid tunduvalt keerulisemad küsimused, sealhulgas kodanikuõigused.
Me peame hoiduma lihtsustatud arvamusest, et need metsikud tapmised on üksnes usulise vihkamise tagajärg. Enne järelduste tegemist tuleb kaaluda sotsiaalseid, poliitilisi ja majanduslikke tegureid. Etniline vaen Hausa ja Beromi kogukonna vahel on samuti üheks vägivallateguriks. Tapmiste viis ja tagajärjed on samasugused nagu eelnevates 2001., 2004. ja 2008. aastal toimunud kokkupõrgetes. Vägivalda on ka varem kasutatud erimeelsuste lahendamiseks ja taas kord sai see dialoogist võitu.
Suurt pettumust valmistab asjaolu, et kuigi Nigeeria on maailma riikide seas suuruselt kaheksas naftatootja, elab nii suur hulk elanikkonnast allpool vaesuspiiri. Vaid rahu ja julgeoleku ning demokraatia ja poliitilise stabiilsuse tagamise abil saab Nigeeria vaesust vähendada ning luua rikkust ja sotsiaalset õiglust, mis omakorda aitab inimestel loobuda vägivallast kui konflikti lahendamise viisist.
Ma kutsun komisjoni üles jätkama Cotonou lepingu kohaselt dialoogi Nigeeriaga, et selgitada välja konflikti põhjused ja anda mis tahes vajalikku abi, hoidmaks ära niisuguste hirmutegude kordumine.
Thijs Berman
fraktsiooni S&D nimel. - Lugupeetud juhataja! Fraktsioon S&D ühineb volinik Rehniga kaastundeavalduses Nigeeria presidendi Umaru Yar'Adua surma puhul.
Käesoleva aasta jaanuaris ja märtsis Nigeerias Josis aset leidnud islamiusuliste ja kristlaste vahelised vägivallateod näitavad nimetatud piirkonna pingelist ja plahvatusohtlikku olukorda. Ehkki selle põhjus näib ilmselgelt olevat usulist laadi, tuleb meil keskenduda ka teistele põhjustele, nagu ka kolleeg Gay Mitchell õigesti esile tõi. Kõige olulisem on asjaolu, et piirkonnas on loodusvarasid vähe ning erinevatel rühmadel on neile ebavõrdne juurdepääs. Ka võitlus viljaka põllumaa pärast on oluline kristlastest ja islamiusulistest asunike vahelise konflikti põhjus. Põlised talunikud tunnevad end ohustatuna asunike poolt, kes otsivad oma karjale karjamaad.
Seepärast nõuame me konflikti põhjuste põhjalikumat uurimist. Kui vaesuse ja diskrimineerimise suhtes midagi ette ei võeta, siis need kokkupõrked jätkuvad. See tähendab, et kogu elanikkond vajab võrdseid võimalusi ja võrdset ligipääsu olulistele hüvedele, nagu piisav haridus ja ligipääs poliitilisele võimule. Pikaajaline ja püsiv lahendus on saavutatav vaid siis, kui kõiki neid tegureid arvesse võetakse. Me nõuame õiglast ja läbipaistvat kohtumõistmist vägivallategude toimepanijate üle, kuid samas olime vapustatud, kui kuulsime, et osariigi juhid ähvardavad surmamõistetute surmanuhtlused täide viia vaid selleks, et leevendada ülerahvastuse probleemi Nigeeria vanglates, kus inimesed peavad ootama aastaid, enne kui nad isegi näevad kohtunikku. Nigeeria osariikide juhid peaksid tegutsema tõhusamalt, et lahendada paljud kriminaalkohtusüsteemi sügavamad probleemid. Vaid siis on vägivaldsete kokkupõrgete korraldajate kohtuprotsessid õiglased ja läbipaistvad.
Charles Goerens
Lugupeetud juhataja! Me saime äsja teada, et Umaru Yar'Adua on surnud. Meie fraktsiooni nimel soovin ma avaldada kaastunnet Nigeeria presidendi varase surma puhul.
Ta suri ajal, mil erimeelsused islamiusuliste ja kristlaste vahel on hirmuäratavalt suured. Praeguse resolutsiooni koostamise tingis 200 kristlase tapmine Josi piirkonnas. Me võime rääkida lõputult niisugusest metsikustest ja märkida taas kord, et ilmselgelt põhjustab neid usuline lõhe. Me võime taas kord märkida, et vaesus ei ole kindlasti soodustav tegur. Selle põhjuseks on muu hulgas valitsuse suutmatus ohjata korruptsiooni. Me võime taas kord nimetada nii vaidlusi nappide loodusvarade, eriti piirkonnas asuva viljaka maa pärast kui ka kliimamuutusi, mis samuti halvendab neid tegureid, mida ma just mainisin.
Mida saab Euroopa Liit niisugustes oludes ette võtta?
Mõistagi saab ta viidata Cotonou lepingu artiklile 8 ja tihendada dialoogi riigi poliitiliste liidritega. Me teemegi seda.
Me võime ka metsikused hukka mõista. Me teeme seda oma praeguses resolutsioonis.
Mõistagi võime me taunida asjaolu, et see rikas riik - Aafrika juhtiv naftat eksportiv riik - ei suuda investeerida seda rikkust võitlusesse vaesuse vastu.
Tegelikult saame me teha kõik, mis vaja, me saame seda kõike ikka ja jälle hukka mõista. Ma arvan, et väike lootuskiir siiski on, kuid Nigeeria peab ise võtma meetmeid selleks, et riigi olukord normaliseeruks. Ajutisel presidendil Goodluck Jonathanil on olemas kõik vajalik, et lahendada tulemuslikult probleemid, mida ma just nimetasin.
Riigi paranemine sõltub temast endast ning ma arvan, et ajutise presidendi sarnaseid inimesi kohtab harva. Me peame soovima talle edu ja asjalikkust ning toetama seda erakordset inimest, kes on selle riigi ajutine president.
Nicole Kiil-Nielsen
Lugupeetud juhataja! Ka Roheliste / Euroopa Vabaliidu fraktsioon soovib ühineda kaastundeavaldusega, mida meie kolleeg just väljendas.
Me toetame kogu südamest resolutsiooni Nigeeria massiliste hirmutegude kohta, milles kajastatakse aga kahjuks vaid ühte selle riigi inimõiguste masendava olukorra tahku.
Ma soovin minu sõnavõtuks eraldatud ajal rääkida Nigeeria vanglatest, mis on täis vange, kelle inimõigusi pidevalt rikutakse. Nagu Amnesty Internationali 2008. aasta aruandes esile toodi, ei ole 65% selle riigi vangidest mitte üheski kuriteos süüdi mõistetud. Mõned on oodanud kohtumõistmist kümme aastat.
Probleemid on sellised, et Nigeerial ei ole muud valikut, kui tunnistada neid ja anda lubadus süsteemi reformimise kohta. Me ootame aga seda reformi ikka veel.
Ma räägin oma sõnavõtus vanglatest, sest praegune olukord on meile taas meelde tuletanud, kui vähe hinnatakse inimelu Nigeerias ja seda enam sealsetes vanglates.
Nigeeria riiklik majandusnõukogu on teavitanud oma kavast hukata sajad surmamõistetud, et leevendada vanglate ülerahvastuse probleemi - tapetakse vanglate ülerahvastuse vähendamiseks. Midagi vapustavamat ei saa olla, eriti kuna kindlalt võib väita, et paljud neist surmamõistetutest on süütud ning enamik neist ei saanud kasutada õigust õiglasele kohtumõistmisele, ja eriti kuna 2009. aasta veebruaris ütles Nigeeria föderaalne välisminister ÜROs, et tema riik kohaldab surmanuhtlusele de facto moratooriumi.
Sellepärast esitan ma hääletuse ajal suulise muudatusettepaneku taunida seda mitme Nigeeria osariigi juhi hiljutist otsust.
Peter van Dalen
Lugupeetud juhataja! Ka mina soovin meie fraktsiooni nimel avaldada Nigeeria rahvale kaastunnet nende presidendi surma puhul.
Lugupeetud juhataja! Josi piirkonnas toimepandud hirmutegusid ei ole võimalik kirjeldada ning kahjuks ei ole need üksikjuhtumid. Kui midagi ette ei võeta, korduvad need ka edaspidi. Vägivada esineb praegu veel peaaegu iga päev ning seda eriti kristlaste suhtes.
Nigeerial on vaja astuda neli sammu. Esiteks tuleb viivitamatult alustada sõltumatut uurimist ning selgitada välja sõjaväe roll, sest ilmselgelt ei suutnud ta tõhusalt kodanikke kaitsta. Teiseks tuleb vägivallategude toimepanijad kohtu alla anda. Niisuguste hirmuäratavate sündmuste kordumist ei saa lubada. Kolmandaks tuleb edendada dialoogi etniliste ja usuliste kogukondade vahel. Neljandaks tuleb püüda leida lahendus pingetele, mis valitsevad erinevate elanikkonnarühmade vahel, kes nõuavad endale ühte ja sama maa-ala.
Mõistagi peab Euroopa aitama Nigeerial neid meetmeid võtta, kuid samas peab ta ka riigile survet avaldama, sest vägivallategude süvenemine tuleb kahtlemata peatada.
Marie-Christine Vergiat
Lugupeetud juhataja, head kolleegid! Mõistagi soovin ka mina ühineda eelkõnelejate kaastundeavaldusega Nigeeria rahvale nende presidendi surma puhul.
Euroopa Ühendatud Vasakpoolsete / Põhjamaade Roheliste Vasakpoolsete liitfraktsioon ei anna poolthäält resolutsiooni ühisettepanekule, mis meil täna päevakorras on, ning ta ei taha sellega seotud olla.
Me oleme seisukohal, et vastupidi mõningatele teemadele, mida ma äsja kuulsin arutatavat, ei käsitleta resolutsioonis tegelikult vägivalla taastekkimise põhjusi selles riigis - seda tehakse vaid osaliselt. Samas mõistame me vägivalla hukka ja nõuame, et selle toimepanijate üle mõistetaks kohut.
Nigeeria on suurepärane Aafrika riik, tema ilmalik ajalugu on mitmekülgne ning oma 140 miljoni elanikuga on ta kaugelt kõige suurema rahvaarvuga riik Aafrikas. Võiks isegi öelda, et ta on rikas riik, sest seal on avastatud nafta leiukohad. SKP poolest on ta Aafrikas teisel kohal, enne Alžeeriat ja pärast Lõuna-Aafrika Vabariiki. Enamik rahvast elab aga allpool vaesuspiiri ning see on maailmas ainus naftarikas riik, millel on eelarvepuudujääk.
Kõige iroonilisem on asjaolu, et Nigeeria toob enamiku majanduses vajaminevatest naftatoodetest sisse, kuna ta ei suuda naftat rafineerida. Siinjuures tuleb märkida, et kolm suuremat rafineerimistehast ei tööta, ja mis veelgi halvem, viimastel aastatel on nafta tootmine riigis vähenenud pidevate rünnakute tõttu naftarajatistele.
Miks on Nigeeria sellises olukorras?
Sellepärast, et see riik on selge näide, kuidas mõned rahvusvahelised ettevõtted, siinkohal naftaettevõtted ja eriti üks neist, mille käsutuses on 40% Nigeeria naftast, on võtnud koostöös mõningate meie valitsustega enda valdusse Aafrika loodusvarad.
Need ettevõtted koostavad ja kukutavad valitsusi nende enda vajadust mööda, kahjustades sellega riigi rahva vajadusi. Nigeri jõe delta, mille taimestik ja loomastik oli maailmas kunagi üks kaunimaid, on muutunud tõeliseks prügilaks. See ei ole nii ainult naftavarude kasutamise pärast, vaid ka seetõttu, et igal kuul saabub sadamasse 500 konteinerit erinevate mürgiste jäätmetega ja need jäetakse tohutu suurtesse avatud jäätmeladestuskohtadesse.
Nigeeria on üks korrumpeerunumaid riike maailmas. Järjestikuste huntade rahastajad on võtnud endale riigi naftavarudest saadud 400 miljardist USA dollarist rohkem kui 325 miljardit. Kus need dollarid on? Šveitsi, Ühendkuningriigi ja Prantsusmaa pankade kontodel.
Mina leian, et see olukord on lubamatu, ning arvan, et resolutsioon, mille me vastu võtame, ei kajasta piisavalt neid probleeme, mida hõlmab endas Euroopa Liidu solidaarsuse väljendus Aafrika suhtes.
Fiorello Provera
fraktsiooni EFD nimel. - (IT) Lugupeetud juhataja, head kolleegid! Me teame, kui raske on Nigeeria mitmesugustel kogukondadel rahumeelselt kõrvuti elada ning eriti keerulised on suhted erinevate usuliste veendumustega kristlaste ja islamiusuliste vahel. Nagu meile ka hääletusele pandud resolutsioonis meelde tuletatakse, on olukord äärmiselt tõsine: alates 1999. aastast, kui Nigeeria sõjaväevalitsuse võim lõppes, on usulistes ja etnilistes konfliktides tapetud rohkem kui 14 000 inimest. Räägitakse, et viimase kolme kuu jooksul on tapetud üle 500 inimese.
Kahjuks ei ole Nigeeria ainus riik, kus usuliste kogukondade vahel on konfliktid ja pinged. Seetõttu oleks soovitav koostada igal aastal Euroopa Parlamendi raport usuvabaduse kohta maailmas, millega reageeritaks struktureeritult paljude riikide stabiilsust mõjutavale olulisele probleemile. Ma soovin viidata avaldusele, mille tegi volinik Rehn, keda ma isiklikult kõrgelt hindan ja kes ütles, et Nigeeria on väga vaene riik. See ei ole tõsi, tegelikult on Nigeeria väga rikas riik, kuid teda vaevab korrumpeerunud ja küündimatu valitsev klass, mis on riisunud riigi loodusvarad ja põhjustanud miljonite kodanike vaesumise.
Seega seisneb tõeline probleem selles ning riigi sotsiaalse ja majandusliku olukorra paranemine sõltub - nagu paljudel Aafrika riikidel - uue, kodanike vajaduste suhtes vastutustundliku valitseva klassi tekkimisest.
Hans-Peter Martin
(DE) Lugupeetud juhataja! Pärast tulevasi jalgpalli maailmameistrivõistlusi Lõuna-Aafrika Vabariigis keskendutakse Aafrikat käsitlevas poliitikas taas Nigeeriale. See on suur ja rikas riik, kus valitseb äärmiselt suur sotsiaalne ebavõrdsus. Üleilmastumise suhtes asub ta mõistagi Hiina ja Euroopa kursi ristumiskohas. Ma olen täiesti veendunud, et me peame jääma Euroopa kursile, mis tähendab vastuseisu kuritarvitustele ja inimõiguste rikkumistele ning koostööd vangistatud inimestega, mitte teatavate rühmade ja valitsusringkondade korrumpeerunud juhtidega, mis pakub meile vaid lühiajalist kasu. Sellisel juhul peame me toetama resolutsiooni ja ka seda, mida ütles kolleeg vasakpoolsete fraktsioonist. Resolutsioon on piisavalt põhjalik ning samas on ka oluline, et EL kaitseks inimõigusi. Me ei tohi leppida sellega, mida Hiina kavatseb Nigeerias teha, ega sellega, et ta eirab inimõigusi.
Mario Mauro
(IT) Lugupeetud juhataja, head kolleegid! Vägivald ei lahenda konflikte, vaid ainult suurendab nende traagilisi tagajärgi. Kuna vägivald on vale, ebamoraalne, ebaõiglane ja ebainimlik, on see tarbetu - sel puuduvad head omadused. See on kõige ebatõhusam viis kogu piirkonda puudutavate probleemide lahendamiseks, sest kuna kristlastest vähemuse ja islamiusuliste vahel ei põhjusta vägivalda mitte üksnes usuline fundamentalism, vaid majanduskoostöö puudumine, mis tekitab erinevate etniliste kogukondade vahel vaenu ja pingeid, siis peab Euroopa Liit koos Aafrika Liidu ja kogu rahvusvahelise kogukonnaga tegema Nigeeria föderaalvalitsusele, mis vastutab paljude selle olukorra tahkude eest, selgeks, et riigi erinevate rahvuste ja kogukondade tsiviliseeritud ja rahumeelse kooselamise soodustamine on kõigi, sealhulgas kogu elanikkonna jaoks kasulik.
Lisaks asjakohase uurimissüsteemi rakendamisele, mida paljud nõudsid, ja viimastel kuudel - ma julgeksin isegi öelda viimastel aastatel - õõvastava verevalamise korraldajate vastutusele võtmisele on vaja teha kõikvõimalikke algatusi, et toetada etniliste ja usuliste kogukondade vahelist dialoogi ning samuti soodustada uue valitseva klassi tekkimist, mida paljud soovitasid.
Selle resolutsiooniga loodame me teha selgeks, et konfliktide lahendamiseks tuleb iseäranis toorainete, eriti nafta poolest rikkas riigis nagu Nigeeria parandada ligipääsu loodusvaradele ja tagada nende õiglasem jaotumine, ning ma usun, et 12. detsembril 2009. aastal Nigeeria Föderaalse Vabariigi ja Euroopa Komisjoni vahel sõlmitud leping võib anda hea tõuke selles suunas.
Seetõttu on praegu riigi lugematu hulga probleemide keskmes julgeolek ning peamiseks ohuks ei ole mitte konflikt ise, vaid selle aluseks olevad põhjused: just siin on vaja midagi ette võtta, et aidata Nigeerial jõuda tõelise majandusliku ja demokraatliku arenguni.
Corina Creţu
(RO) Ka mina soovin ühineda eelkõnelejate kaastundeavaldusega Nigeeria rahvale, kelle president eile öösel suri.
Kahjuks lisandub sellega olemasolevatele pingetele uus riskitegur - võimukeskuse kadumine riigis, mida vägivald väga tõsiselt mõjutab. Nagu te teate, tapeti selle aasta alguses üle 300 islamiusulise. Ei möödunud kahte kuudki, kui vaid mõne tunniga tapeti sama suur arv kristlasi. Praegu takistab vaid sõjaväe patrullimine tänavatel mõningate kristlaste ja islamiusuliste plaani selle eest kätte maksta.
Minu arvates on põhiprobleemiks praegu korra säilitamine, et takistada uusi hirmutegusid. Seda arvesse võttes arvan, et vajalik on rahvusvahelise kogukonna kohalolu. Teiseks on meil karistamatuse probleem, mis on samuti Aafrika konfliktipiirkondades tavapärane. Niipea kui vahistatakse ja mõistetakse süüdi järjest enam palju kuritegusid sooritanud kurjategijaid, näeme me, kuidas vägivald väheneb. Taas kord peab konkreetset rolli hakkama täitma rahvusvaheline kogukond. Viimane on olnud küll väga tundlik Balkani riikide ja Lähis-Ida probleemide suhtes, kuid pigistanud silma kinni Aafrika kannatuste ees.
Charles Tannock
Lugupeetud juhataja! Ma mäletan elavalt oma lapsepõlves televiisorist nähtud kohutavaid pilte Nigeeria piirkonna Biafra kodusõja kohta. Nelikümmend aastat on möödunud, kuid kahjuks ei ole peaaegu midagi muutunud. Õõva tekitavad pildid Josist, kus sajad süütud inimesed tapeti julmal viisil metsikute hirmutegude käigus, tuletavad meile meelde, et Nigeeria on püsivalt ebastabiilne riik.
Etnilised, usulised - eriti kristlaste ja islamiusuliste vahelised -, hõimudevahelised, kultuurilised ja majanduslikud pinged näivad olevat Nigeeriale omased. Praegune ebakindlus, mis tekkis pärast presidendi surma eile - ma tunnen Nigeeria rahvale kaasa -, tekitab paratamatult võimuvõitluse ning see süvendab selle suure Aafrika riigi ebastabiilsust veelgi. Sellepärast olen ma mures Nigeeria kui ühtse riigi pikaajalise jätkusuutlikkuse pärast. Mõned inimesed, teiste hulgas ka omapäi tegutsev Liibüa president Gaddafi, on esitanud vaieldavaid soovitusi, et Nigeeria peaks jagunema kaheks. Sudaan, kus samuti elavad põhjaosas islamiusulised ja lõunaosas kristlased, jaguneb tõenäoliselt järgmisel aastal kaheks eraldi riigiks. See arvatav jagunemine loob pretsedendi, mille kohaselt Aafrika koloniaalpiirid ei ole enam puutumatud, ning see tekitab palju huvitavaid küsimusi Aafrika tuleviku kohta.
Joe Higgins
Lugupeetud juhataja! Jaanuaris ja märtsis Nigeerias Plateau osariigis toimunud kohutavad verevalamised tõid kaasa sadu süütuid ohvreid, nende seas on palju naisi ja lapsi. Ehkki uskude- ja kogukondadevahelised lõhed on üheks põhjuseks nendes ja ka teistes verevalamistes, peame me tegelikke põhjusi otsima sügavamalt.
Minevikus toimunud kolonialistlik sekkumine ja Aafrika jõhker vallutamine, kasutades selleks sageli ära kogukondade- ja hõimudevahelisi lõhesid, on jätnud püsiva jälje. BBC uudiste analüüsis tõdeti hiljuti, et ehkki vägivallateod pannakse toime islamiusuliste ja kristlaste vahel, on analüütikute hinnangul põhjused poliitilised ja majanduslikud, viidates Nigeeria inimeste otsesele ulatuslikule vaesusele ning valitseva eliidi varjamatule korruptiivsusele.
Nigeeria on loodus- ja maavarade poolest üks rikkamaid riike Maal, omades isegi naftamaardlaid. Kahjuks riisuvad lõviosa sellest rikkusest kohalik eliit ja välismaised rahvusvahelised firmad, teiste hulgas ka Shell Oil, mille tõttu elab tohutu suur hulk Nigeeria inimesi armetus vaesuses. Ma toetan oma kolleege Nigeeria sotsiaaldemokraatlikust liikumisest, mis nõuab, et Nigeeria varad võetaks riigi omandusse ning nendele kohaldataks elanikkonna enamiku - tööliste ja vaeste - demokraatlikku kontrolli. Selle rikkuse arvelt on täiesti võimalik tagada elamisväärne elu kõikidele Nigeeria inimestele ning samuti ületada kogukondadevahelised lõhed. Teiseks võimaluseks on tõepoolest lüüa Nigeeriast lahku ja eemalduda kohutavatest metsikustest, mis inimestele osaks saab.
Filip Kaczmarek
(PL) Lugupeetud juhataja! Nigeeria on oluline riik, võiks öelda isegi väga oluline riik. Sellepärast pakuvadki meile huvi 7. märtsi sündmused Josi linna lähedal.
Nigeeria keskosa probleem ei seisne mitte üksnes selles, et tapetud on kristlased, sest käesoleva aasta jaanuaris olid tapetud hoopis islamiusulised. Nigeeria puhul põimuvad usulised lõhed paljude teiste lõhedega ning mõningaid neist juba ka nimetati. Nendeks on majanduslik, etniline ja sotsiaalne ebavõrdsus. Lisaks on aga veel kaht tüüpi lahknevust: ajalooline, sest riigi selles osas peetakse kristlasi kohalikeks ja islamiusulisi väljastpoolt tulnuiks, olenemata sellest, et nad on seal elanud kahe või kolme põlvkonna vältel, ning isegi poliitiline. Üldiselt toetavad kristlased valitsevat Demokraatlikku Rahvaparteid ning islamiusulised opositsioonis olevat Kõikide Nigeeria Rahvaste Parteid. Seega on erinevusi palju ja me ei tohi käsitleda neid sündmusi usulise tagakiusamise ilmse väljendusena.
Nigeeria põhiseaduses on tagatud usuvabadus: usutunnistuse vabadus, usutalituste pidamise vabadus ja õigus muuta oma usku. Te võite arvata, et niisugune Nigeeria põhiseadusele viitamise käsitlus on lihtsameelne, kuid ma soovin kõigile meelde tuletada, et väärtused, mis pärinevad vanimast kirjalikust põhiseadusest - Ameerika põhiseadusest - ja Euroopa vanimast kirjalikust põhiseadusest - Poola põhiseadusest -, on ikka veel olulised ja püsivad. Sellepärast kutsume me Nigeeria föderaalvalitsust, aga ka osariikide juhte ja kohalikke asutusi üles leidma lahendus sellele probleemile, ja mitte ainult meie väärtuste, vaid ka nende enda põhiseaduses kirjas olevate väärtuste ja põhimõtete pärast. Ma usun, et nende enda dokumentidele viitamine on oluline.
Laima Liucija Andrikien
Lugupeetud juhataja! Ma soovin väljendada sügavat kahetsust vägivalla pärast, mis puhkes Josi piirkonnas ja põhjustas mitmesaja inimese surma. See on taas üks näide selle kohta, kui oluline on lepitusprotsess, mis tuleb ellu viia selleks, et islamiusulise põhjaosa ja kristliku lõunaosa elanikud saaksid rahumeelselt kõrvuti elada.
Ma soovin teile öelda, et suur osa kõnealustest hirmutegudest on tingitud nende elanike raskest olukorrast ja rõhumisest, kes elavad naftarikastes paikades, kuid ei saa osa riigi üleüldisest arengust. Me soovitame Nigeeria ametivõimudel tungivalt tagada riigi kõikide sotsiaalsete rühmade õiglasem ja demokraatlikum areng ning peamiste inimõiguste kaitse ja jõustamine. Ja lõpetuseks, iseäranis täna soovin ma väljendada poolehoidu Nigeeria rahva suhtes ja tunnen neile kaasa nende presidendi surma puhul.
Cristian Dan Preda
(RO) Ka mina soovin ühineda eelkõnelejate kaastundeavaldusega Nigeeria rahvale president Umaru Yar'Adua surma puhul.
Ma soovin oma sõnavõtus tuua esile kaks punkti. Kõigepealt annan ma edasi ühe Nigeeria elaniku mõtteavalduse, kui temalt küsiti, mis on selles riigis valitseva kurjuse põhjuseks. Ta ütles selgelt: "Me näeme, kuidas hirmu- ja kuritegude toimepanijatele esitatakse süüdistus, ning seejärel kaovad nad pealinna ja me ei näe neid enam kunagi.” Teisiti öeldes puuduvad mis tahes ilmingud üldsuse vastutustunde kohta sooritatud kuritegude eest.
Teiseks soovin ma rõhutada, et me peame pidama silmas konflikti usulist tahku. Mitu senist sõnavõtjat on püüdnud öelda, et usuline tahk on olemas, kuid et üldiselt on konflikti põhjuseks sotsiaalsed ja majanduslikud küsimused. Tegelikult on presidendi kohusetäitja Jonathan Goodluck võtnud seda arvesse ja kutsunud usuliidreid dialoogi pidama. Me peame seda toetama.
Andrzej Grzyb
(PL) Lugupeetud juhataja! Vaatepildid, mida me mõnda aega tagasi erinevates telesaadetes nägime, olid kohutavad. Need olid kui Josis ja selle ümbruses tapetud inimeste võidukas väljapanek ning tekitasid õõva. Nagu kolleeg Mario Mauro ütles, ei ole vägivallale õigustust, sest vägivald iseenesest on kurjuse väljendus. Euroopa ühiskonna ja Euroopa Parlamendi liikmetena ei tohi me juhtunust mööda vaadata. Sellepärast toetangi ma resolutsiooni täielikult.
Olenemata konflikti põhjustest, mida peetakse vägivalla aluseks, soovime me reageerida nii, et Nigeerias, mis on siiski meie jaoks oluline riik, tagataks inimõiguste ja kodanikuvabaduste austamine. Ma soovin samuti kasutada võimalust ja avaldada kaastunnet Nigeeria inimestele presidendi surma puhul.
Olli Rehn
komisjoni liige. - Lugupeetud juhataja! Tänan teid tänase tõsise ja vastutusrikka arutelu eest. Paljud sõnavõtjad tõid esile Nigeeria sotsiaalsete probleemide keerulisuse. Ma nõustun teiega ning ka komisjon on teadlik nende probleemide keerulisusest. Me jätkame usaldusväärset koostööd Nigeeriaga ning ma võin teiega vaid nõustuda selle suhtes, kui oluline on võidelda korruptsiooni ja karistamatuse vastu, sest korruptsioon on kahjuks sügavalt juurdunud ja takistab selles loodusvarade poolest rikkas riigis sotsiaalset ja demokraatlikku arengut ning kahjustab seega tavaliste inimeste elu.
Me anname Nigeeriale pidevalt tugevat ja asjalikku toetust. Me kasutame arengu soodustamiseks palju erinevaid diplomaatilisi vahendeid ning komisjon jälgib ka edaspidi olukorda Nigeerias hoolikalt ja püüab takistada vägivalla tekkimist meie käsutuses olevate diplomaatiliste vahenditega.
Järgmine koht, kus seda olulist teemat arutatakse, on ELi ja Nigeeria ministrite kõrgetasemeline kohtumine sügisel ning me käsitleme kindlasti seda küsimust ka siis.
Juhataja
Mulle on kodukorra artikli 110 lõike 2 kohaselt esitatud arutelu lõpetuseks seitse resolutsiooni ettepanekut.
Arutelu on lõppenud.
Hääletamine toimub täna kell 11.00.
Kirjalikud avaldused (artikkel 149)
Mara Bizzotto  
Liiga kaua on see loodusvarade poolest rikas maa olnud paljude majanduslikel ja sotsiaalsetel põhjustel toimunud humanitaartragöödiate, massiliste tapmiste ja etniliste kokkupõrgete toimumiskohaks. Ma soovin aga tuletada meelde, mida ütles Nigeerias elanud ja töötanud katoliku misjonär. Isa Piero Gheddo ütles, et ka 20 aastat tagasi olid Nigeeria kesk- ja põhjaosas elavate islamiusuliste ja kristlaste vahelised suhted kahtlemata keerulised ja neid iseloomustas kristlusevastane diskrimineerimine, kuid need ei viinud kunagi niisuguse massilise vägivallani, mida viimasel kümnendil nähtud on. Preester tegi aga selgeks, et ehkki olukord on viimaste aastate jooksul halvenenud, on selles osaliselt süüdi ka asjaolu, et islamiäärmuslus, mida väljendab Al-Qaida ideoloogia, on levinud Nigeeriasse, eriti 12 põhjaosariiki, kus maaomandi suhteid reguleeritakse šariaadi õiguse kohaselt. Seepärast me nõustume, et Nigeeria mitmesugused etnilised rühmad leiavad endale erinevates uskudes ideaalse ettekäände, panemaks toime massilisi vägivallategusid üksteise suhtes. Pidagem aga meeles, et tihedalt asustatud Aafrika riik, mis on lisaks kannatanud pikka aega pideva poliitilise ebastabiilsuse all, on aastate jooksul olnud paigaks, kus islamiäärmuslus jõudu kogub, ning me ei tohi seda eirata.
Jarosław Leszek Wałęsa  
Kui Euroopa Liidu suurim väärtus seisneb enesemääratlemise õiguses - teisiti öeldes õiguses austada oma eneseteadvuse põhimõtteid ja väärtusi -, tuleks kõik sallimatuse ja vihkamise ilmingud, mille otsene tagajärg on rassilistel, etnilistel või usulistel alustel toimepandud mõrvad ja verevalamised, viivitamatult ja ühemõtteliselt hukka mõista. Hukkamõistmine ei peaks piirduma üksnes sõnadega. See peaks hõlmama tegusid, mis kindlustavad rahumeelse kooseksisteerimise tulevikus.
Zbigniew Ziobro  
Lugupeetud juhataja! Kõigepealt soovin ma väljendada sügavat kurbust, mida minus tekitasid teated jaanuaris ja märtsis Nigeerias Josis toimunud rahutuste kohta, mille käigus said surma sajad kristlased ja islamiusulised. Me peaksime meeles pidama, et see ei ole esimene kord, kui Josis niisugused kohutavad sündmused aset leidsid. Nende kahe usu pooldajate võitlus sai alguse 2001. aastal. Pinge, mis aeg-ajalt lahvatab avalikeks kokkupõrgeteks, on kestnud nüüdseks kümme aastat ning nimetatud asjaolu annab kinnitust selle kohta, kui olulist osa täidab riik lepitusprotsessi edendamises. Konflikti keeruline taust näitab valitsevate lõhede suurust. Nigeeria kristlased ja islamiusulised ei erine mitte ainult usu poolest. Kõige olulisem erinevus on seotud ajalooga, sest rahutuste piirkonnas peetakse kristlasi kohalikeks ja islamiusulisi sisserändajateks. Selle vahetegemise tagajärjel toetavad kristlased ja islamiusulised erinevaid parteisid, mis konflikti teataval määral süvendab. Lühidalt öeldes on aga konflikti põhjusteks usulised erinevused ja ametivõimude oskamatus või võimetus tagada nende kahe kogukonna rahumeelne elu. Eeloleval sügisel toimub ELi ja Nigeeria ministrite kohtumine ning ma arvan, et see teema peaks olema kohtumise päevakorras. Lisaks peab komisjon tegema kõik selleks, et kasutada tema käsutuses olevaid diplomaatilisi vahendeid Nigeeria olukorra parandamiseks.
(Istung peatati mõneks minutiks, et oodata hääletuse algust.)
