Toiduainete kvaliteedi tagamine - harmoneerimine või normide vastastikune tunnustamine (lühiettekanne)
Juhataja
Järgmine päevakorrapunkt on raporti "Toiduainete kvaliteedi tagamine - harmoneerimine või normide vastastikune tunnustamine”, lühiettekanne proua Petre'i poolt põllumajanduse ja maaelu arengu komisjoni nimel.
Maria Petre
raportöör. - (RO) Kõigepealt tahaksin tänada Euroopa Komisjoni selle teretulnud rohelise raamatu algatuse eest, mis käsitleb põllumajandustoodete kvaliteeti, ja sel teemal alustatud konsulteerimise eest.
Roheline raamat on vastus liikmesriikidepoolsele tõelisele vajadusele edendada nende põllumajandustoodete mainet, eelkõige kvaliteedist tingitud eeliseid, nii Euroopa kui ka teiste riikide tarbijate seas. Neid karme standardeid nõuavad tarbijad ja nende abil saavutatakse maksimaalne lisandväärtus. Kuigi kaasotsustamismenetlust ei kohaldata, loodan siiski, et Euroopa Parlamendi arvamust võetakse tulevastes etappides arvesse.
Samuti tahaksin tänada kolleege põllumajanduse ja maaelu arengu komisjonist ning eelkõige eksperte nende abi eest raporti propageerimisel.
Turustusnormide lihtsustamine, tarbijate parema informeerituse tagamine, eelkõige toidukaupade päritolu kohta, ning Euroopa kvaliteettoodete parem kaitsmine maailma tasandil on mõned raporti olulisimatest ettepanekutest.
Kvaliteedipoliitika on otseselt seotud ühise põllumajanduspoliitika tulevikuga ja ülesannetega, mis puudutavad kliimamuutust, bioloogilise mitmekesisuse kaitsmist, energiavarustust ja veevarude majandamist. Samas näitavad tarbijad (nagu me kõik teame) üles aina elavamat huvi lisaks toiduohutusele ka toidu päritolu ja tootmismeetodite vastu.
Tarbija seostab sertifitseerimissüsteeme parema kvaliteedi tagamisega. Normide eesmärk peab olema aidata põllumajandustootjatel tuua turule kvaliteetseid tooteid, mis vastavad tarbijate ootustele, ei lase tarbijatel pettuda ja lihtsustavad eri kvaliteeditasemega toodete hinnavõrdlust.
Raportöörina tahaksin, et Euroopa põhinormide süsteem muutuks lihtsamaks ja väheneks Euroopa Liidu põllumajandusettevõtjate suhtes kehtivate ettekirjutuste arv. Pooldan lihtsustamist ja selliste eeskirjade kehtestamist, mis tagavad Euroopas piisava toiduohutuse.
Samuti pakun välja vahendeid normide väljatöötamise protsessi hõlbustamiseks - komisjonis läbiviidavate menetluste lühendamise teel, komisjoni sellealase vastutuse ülekandmise teel muudele organitele või rahvusvahelistest standarditest eeskuju võtmise teel. Samuti arvan, et lihtsustamise juures tuleb võtta arvesse avalik-õigusliku sektori ja sidusrühmade halduskoormust. Turusuundumuste muutudes ja tehnoloogia arenedes võivad turustusstandardid osaliselt aegunuks muutuda ning vajada kohandamist ja ajakohastamist.
Euroopa Liidu kohus on tagada kõikide toiduainete vastavus tootmisnormidele, eriti seoses tervisekaitse- ja ohutusnõuetega. Samuti on liidu ülesanne tagada Euroopa Liidu enda ja kolmandatest riikidest pärit toodete vaheline õiglane konkurents. Minu arvates tuleb tootele märkida, kas tooraine on toodetud Euroopa Liidus või väljaspool seda.
Samuti tuleks seda süsteemi laiendada töödeldud toidukaupadele, et arvestataks peamiste koostisainete ja toormaterjalide päritoluga ning seostatakse need viimase töötlemiskohaga. Arvan, et tuleb kehtestada eeskirjad mõistete "mäe-” ja "saare-” kasutamiseks, sest see annaks asjaomastest halvemas olukorras piirkondadest pärit põllumajandustoodetele ja toidule olulise lisandväärtuse.
Jacques Barrot
Austatud juhataja, tahaksin tänada raportööri, proua Petre'it selle raporti eest. Euroopa põllumajandustoodete kvaliteedi poliitika on põllumajandustootjatele, üldiselt toidu tarneahelas osalejatele ja muidugi tarbijatele suur probleem. Sellepärast võttis komisjon vastu rohelise raamatu põllumajandustoodete kvaliteedi kohta ja konsulteeris enne seadusandlike ettepanekute koostamist sidusrühmadega.
Komisjonil on teie, proua Petre, raporti üle hea meel, samuti arutelude üle, mis on leidnud aset Euroopa Parlamendi erinevates komisjonides. Need arutelud toimusid lisaks neile 560-le arvamusele, mis saadi konsultatsiooniperioodi ajal, mis oli mõeldud komisjoni abistamiseks strateegiliste juhiste määratlemisel, mis avaldatakse selle aasta mai lõppu kavandatud teatises.
Komisjon kavatseb aidata Euroopa põllumajandustootjatel tulla toime karmide tootmistingimustega, mida nad järgima peavad. Ütlesin, et tootmiskoha äramärkimise ettepanek ei ole eriti toetust saanud ja veel vähem toetatakse Euroopa logo, mis näitaks vastavust Euroopa standarditele. Samas aga tahetakse märgistust päritolumaa kohta.
Komisjon tunneb heameelt, et toetatakse kaubandusnormide lihtsustamise poliitikat. Komisjon on alati pooldanud õigusaktide lihtsustamist, kui vaja. Seega, proua Petre, te kannustate ja julgustate meid oma tööd jätkama.
Komisjon on teada võtnud soovi määratleda vabatahtlikud märked nagu "talu-” või "mäe-”. Võin öelda, et see on ka enamiku rohelisele raamatule reageerinute arvamus.
Mis puudutab geograafilist teavet, siis on komisjon teiega ühel arvamusel. Menetlusi tuleks lihtsustada või vähemalt kiirendada. Tutvume praegu rohelise raamatu kohta saadetud arvamustega, et otsustada, kuidas seda teha.
Ameti küsimus on lahtine. Sellise organi poolt ja vastu argumente tuleb hoolega uurida.
Mis puudutab läbirääkimisi WTOga, siis võin teile kinnitada, et Euroopa kvaliteedisüsteemi tunnustamine on endiselt kindlalt komisjoni päevakorras. Ühtlustamise, sertimissüsteemide raamistiku loomise ja nende süsteemide vastastikuse tunnustamise vajaduse osas näib konsensus olevat silmapiiril. Piisaks suunistest, mis väldiks liialt suuri halduslikke piiranguid.
See on esimene samm põllumajandustoodete tõelise kvaliteedipoliitika suunas. Komisjon ootab nüüd kannatamatult uusi samme ja viljakaid arutelusid ning kolleeg Fischer Boeli nimel rääkides kinnitan teile, et komisjon kaasab parlamendi kõikidesse tulevastesse tegevustesse selles valdkonnas. See on valdkond, mille olulisust mitte ainult tootjate, vaid ka kõikide meie kui tarbijate jaoks olete õigesti esile tõstnud, proua Petre.
Juhataja
Sellega on päevakorrapunkti käsitlus lõppenud. Hääletus toimub homme.
Kirjalikud avaldused (kodukorra artikkel 142)
Magor Imre Csibi  
kirjalikult. - Üleilmastunud maailmas avaldatakse põllumajandustootjatele üha enam survet. Konkurentsis püsimiseks peavad nad kas kulusid kärpima või spetsialiseeruma kvaliteetsete toodete tootmisele. Seega ei ole toidukvaliteedikavad mitte ainult selleks, et tagada tarbijatele autentsed tooted, vaid ka selleks, et toetada maaelu arengut. Et pakkuda põllumajandustootjatele maaelu arengu alternatiivi, peame lihtsustama turustusnorme ja tugevdama väiketootjate osalemise stiimuleid. Ent normide lihtsustamine ei tähenda halvemat kvaliteeti või vähemat autentsust. ELis on toidu turuletoomise normid niigi maailma karmimate seas. Kvaliteedisüsteemidesse usu säilitamiseks on vaja rakendada neid koos tugevdatud kontrolli ja jälgimissüsteemidega. Lisaks oleks "kaitstud geograafiliste tähiste” või "kaitstud päritolunimetuste” puhul soovitatav märkida tootele peamiste komponentide päritolu, kui need ei ole pärit konkreetsest piirkonnast. Need tooted tagaksid tarbijatele kindla kvaliteedi, mis tuleneb teatud päritolust või tootmismeetodist. Ent on juhtumeid, kus etiketile kantud koostisaine ei ole täpselt sama, mida tegelikult kasutati, näiteks ei pärine Parma sink Parmast.
Véronique Mathieu  
kirjalikult. - (FR) Tarbija muutub põllumajandustoodete kvaliteedi, päritolu ja ohutuse osas aina nõudlikumaks. EL on edukalt võtnud kasutusele kvaliteedimärgiste süsteemi, mis tagab piirkondlike toodete ja traditsiooniliste tootmismeetodite autentsuse. Liikmesriigid ja Euroopa Liit peavad nüüd neid kvaliteettooteid propageerima ja neid maailmaturul rohkem kaitsma. See eeldab Euroopa toodete ja kolmandate riikide toodete vahelise ausa konkurentsi tagamist, eelkõige Euroopa põllumajandustootjate kaitsmist toodete eest, mis tunnustatud nomenklatuuri matkivad. WTO peaks rahvusvaheliselt kaitsma tooteid, mille nimetusi võidakse matkida, ja kolmandate riikide taotlusi registreerida kaitstud tähis tuleks kontrollida rohkem. Et tarbijale paremat teavet jagada, tuleb etiketile kanda tooraine päritolumaa ja töödeldud toodete puhul peamiste koostisainete päritolu ja see, kus toimus lõplik töötlus.
Samas peab EL tagama kvalifitseeritud turulepääsu põhimõtte järgimise, soovitades WTO-l vastu võtta karmimad kvaliteettoodete kaitse normid, et importtoodetele saaks kohaldada samu ohutus- ja kvaliteedinõudeid nagu Euroopa toodetele.
Czesław Adam Siekierski  
Austatud juhataja, kvaliteet on olulisim sõna kogu toidutootmisahelas ehk teel põllult lauale. Äärmiselt oluline on anda ELi tarbijatele teada neist karmidest nõuetest ja normidest, mida kohaldatakse toiduainetele ja mida põllumajandustootjad ning põllumajandus- ja toidukaupade tootjad peavad järgima, ning nendega seotud kuludest. ELi toitu eristab selle kvaliteet ja vastavalt kõrged normid. Importkaupade kohta seda sageli öelda ei saa.
Ma ei arva, et peaksime ühenduse tasandil sertimissüsteeme või toidukaupu eristavaid tähiseid juurde looma. See eksitab tarbijat. Selle asemel peaksime keskenduma propageerimismeetmetele, et teavitada tarbijaid ELi tähistest, mida juba kasutatakse ja mida tarbijad peaksid pidama kvaliteedi garantiiks.
Veel üks probleem on tagada piirkondlike toodetega seotud taotluste hindamise protsessi parandamine ja registreerimisprotsessi kiirendamine. Kahjuks venib nende avalduste menetlemine Euroopa Komisjonis aastaid. Väike-Poola ja Kielce vojevoodkond Poolas ootavad endiselt järgmiste toodete registreerimist: fasola korczyńska (Korczyni uba), kiełbasa lisiecka (Lisiecka vorst), wiśnia nadwiślanka (Wisła piirkonna kirss), śliwka szydłowska (Szydłowieci ploom), jabłka łąckie (Łącko õun), obwarzanek krakowski (Krakówi saiake) ja fasola z Doliny Dunajca (Doonau oru uba).
