Administrative pålæg i USA og EU's databeskyttelsesregler (forhandling) 
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er redegørelser fra Rådet og Kommissionen om administrative pålæg i USA og EU's databeskyttelsesregler.
Enikő Győri
Hr. formand, fru kommissær, mine damer og herrer! Parlamentet repræsenterer mange europæiske borgeres bekymringer, idet det i stigende grad er opmærksomt på, at de amerikanske myndigheder indhenter data fra mediekommunikationsselskaber efter WikiLeaks' offentliggørelse af amerikanske statshemmeligheder. Rådet er naturligvis enigt i Parlamentets bekymringer med hensyn til overholdelsen af EU's databeskyttelsesregler. Det er imidlertid ikke i besiddelse af oplysninger, ud fra hvilke det kan fastslå, hvorvidt den amerikanske retslige procedure udgjorde en krænkelse af EU's databeskyttelseslovgivning. For så vidt angår WikiLeaks-sagen, som flere medlemmer har henvist til, har den amerikanske statsadvokat offentligt indrømmet, at der kører en efterforskningssag. Så vidt jeg ved, opfordrede amerikanske advokater i forbindelse med denne efterforskning på det kraftigste til, at en amerikansk domstol skulle beordre Twitter til at udlevere specifikke data i en dom, og domstolen fastslog dette i den pågældende dom.
Det er ikke Rådets opgave at kommentere den måde, hvorpå de amerikanske retsmyndigheder træffer deres afgørelser. Desuden er det slet ikke i besiddelse af oplysninger, på grundlag af hvilke gyldigheden af en domstols begrundede dom kunne drages i tvivl. Der har været ført retssager i USA, hvor Twitter kunne forsvare sin egen holdning. Dette fremgår ligeledes af, at den amerikanske domstol efterkom Twitters anmodning om at underrette Twitter-brugerne om dommen. EU respekterer generelt retssager i tredjelande. Det er indlysende, at statsadvokaturen skal indhente oplysninger, når den undersøger en mistanke om en strafbar handling. Det er endvidere almindeligt kendt, at den amerikanske procedure for indhentning af oplysninger er forskellig fra den, flertallet af EU's medlemsstater følger. Den væsentligste forskel ligger deri, at den har et bredere anvendelsesområde, hvilket betyder, at den gør det muligt at indhente langt flere oplysninger fra langt flere personer end en generel efterforskningssag eller procedure i Europa.
Dette er ganske enkelt et resultat af den amerikanske lovs udvikling, og det betyder, at det ikke er en sag, som Rådet bør give udtryk for sin mening om. Håndhævelsen af EU's databeskyttelsesregler falder generelt ind under medlemsstaternes myndigheders kompetenceområde, mere specifikt databeskyttelsesmyndighedernes kompetenceområde. Disse myndigheder skal sikre, at databeskyttelsesreglerne overholdes, og det er disse myndigheder, der er kompetente i sager vedrørende domstolskompetence og forenelighed med europæiske eller nationale databeskyttelseslove. Det ville være upassende at gøre sager, der efterforskes i forbindelse med retssager, til genstand for politisk vurdering. På et mere generelt plan er Rådet ikke bekendt med, om der tidligere er blevet afsagt en lignende dom. Da de amerikanske myndigheder tidligere agtede at indhente oplysninger om EU-borgere, der var registreret inden for EU's område, indledte EU forhandlinger med USA om indgåelse af en international aftale om videregivelse og behandling af sådanne data.
Dette var f.eks. tilfældet med hensyn til passagerliste- eller PNR-oplysninger, i hvilken forbindelse der findes en PNR-aftale, som blev indgået med USA i 2007, og som faktisk for øjeblikket på Parlamentets initiativ er ved at blive genforhandlet. Det samme gælder videregivelse af oplysninger om finansielle transaktioner, som er lagret i EU, til det amerikanske finansministeriums program til sporing af finansiering af terrorisme eller TFTP. Den pågældende TFTP-aftale blev godkendt af Parlamentet i juli 2010.
Endelig vil jeg gerne understrege, at Twitter-sagen er helt forskellig fra PNR- og TFTP-sagerne. De sidste to involverer amerikanske myndigheder, der systematisk og kontinuerligt anmoder om personoplysninger med henblik på at bekæmpe kriminalitet, især terrorisme. Twitter-sagen handler til gengæld om en specifik dom afsagt af en domstol i forbindelse med en specifik efterforskningssag. Det er vigtigt, at vi i videst muligt omfang anerkender domme afsagt af andre landes domstole. Det gælder selvfølgelig ikke i sager, hvor der er faktorer, som berettiger det modsatte.
Viviane Reding
Hr. formand! I en globaliseret verden er beskyttelsen af personoplysninger, der overføres til tredjelande, et juridisk set meget komplekst spørgsmål, der får større og større betydning. Det er en selvfølge, at den grundlæggende ret til beskyttelse af personoplysninger også gælder i en elektronisk verden og i forbindelse med grænseoverskridende databehandling. Ikke desto mindre kan denne ret begrænses, ligesom det er tilfældet med andre grundlæggende rettigheder. Enhver sådan begrænsning skal være i overensstemmelse med loven, og de skal være forholdsmæssige. De skal endvidere være begrundet i legitime interesser, såsom national sikkerhed, offentlig sikkerhed, forebyggelse af uro og kriminalitet, sundhedsbeskyttelse, moralsk beskyttelse osv.
I henhold til amerikansk ret er et administrativt pålæg en administrativ ordre, som pålægger en enkeltperson at forsyne et statsligt eller lokalt administrativt organ med specifikke oplysninger. En handlings lovlighed skal bestemmes med udgangspunkt i loven i det land, hvor handlingen udføres. Vurderingen af lovligheden, forholdsmæssigheden og nødvendigheden af den amerikanske regerings anmodninger skal derfor baseres på den amerikanske forfatning og landets retssystem. Kommissionen har ingen kompetence i forhold til, hvordan et tredjeland anvender sine retslige procedurer i efterforskningssager.
Når europæiske borgere benytter Twitter, har de givet udtrykkeligt samtykke til Twitters databeskyttelsespolitik. I denne politik beskrives procedurerne for indsamling, anvendelse og offentliggørelse af personoplysninger til tredjemand, herunder når det er nødvendigt med henblik på at overholde love og forskrifter eller juridiske anmodninger fra den amerikanske regering. Eftersom disse personoplysninger indhentes fra Twitter af de amerikanske myndigheder i forbindelse med en efterforskningssag, finder den europæiske lovgivning om beskyttelse af personoplysninger ikke anvendelse. EU's direktiv om beskyttelse af personoplysninger finder ikke anvendelse på statslige aktiviteter på det strafferetlige område, og rammeafgørelsen om beskyttelse af personoplysninger i forbindelse med politisamarbejde og retligt samarbejde finder heller ikke anvendelse i denne sag, da ingen EU-medlemsstat er involveret i fuldbyrdelsen af den amerikanske dom, og da ingen personoplysninger overføres til eller stilles til rådighed for den kompetente myndighed i en anden medlemsstat. Sådan ser lovgivningen ud i dag.
Databehandlingens globale dimension bør imidlertid ikke indebære, at beskyttelsesniveauet for de europæiske borgere sænkes. Den globale behandlingsaktivitet viser netop, hvor vigtigt og nødvendigt det er at beskytte de enkeltes rettigheder med hensyn til personoplysninger og klarlægge de gældende bestemmelser. Dette er særdeles vigtigt nu om dage, hvor der er flere og flere data i luften.
Hvad skal vi gøre ved det? For det første vil Kommissionens kommende forslag om reform af EU's rammer for beskyttelse af personoplysninger især fokusere på de udfordringer, der er forbundet med globaliseringen og de moderne teknologier, især når operatører i tredjelande sigter efter europæiske forbrugere.
For det andet gav Rådet, som De ved, den 3. december 2010 Kommissionen et solidt mandat med klart definerede EU-mål til at forhandle den fremtidige aftale om beskyttelse af personoplysninger mellem EU og USA inden for området politisamarbejde og retligt samarbejde. En af EU's primære målsætninger under de forestående forhandlinger er at sikre enkeltpersoner på begge sider af Atlanten, uanset nationalitet, retsgyldige databeskyttelsesrettigheder og at sikre effektiv administrativ klageadgang og adgang til domstolsprøvelse. Jeg regner i denne forbindelse med Parlamentets hjælp.
Hvad skal vi gøre, indtil det nye instrument træder i kraft? Jeg skal kraftigt anbefale, at operatørerne handler meget gennemsigtigt i forhold til deres forbrugere, og at de klart angiver, at deres tjeneste primært henhører under amerikansk lovgivning, for så vidt angår efterforskningssager. Det er således klart, at forbrugerne forlader EU's kompetenceområde, selv om de ikke selv forlader EU's område.
Axel Voss
Hr. formand! Jeg vil gerne takke Rådet og Kommissionen for deres redegørelser. Vi står over for et problem, der er typisk for den globaliserede verden, vi lever i. Det er en kendsgerning, at vi naturligvis respekterer amerikansk lov. Det er også en kendsgerning, at vi er bekendt med de vanskeligheder, der er forbundet med det globale medie internettet og retshåndhævelse.
Det forhold, at de retshåndhævende myndigheder nu rutinemæssigt får adgang til private databaser, er imidlertid noget, der kræver en reaktion fra vores side. Fru kommissær! Deres ord ramte mig, for jeg er enig i Deres idéer om, hvordan vi bør skride frem, nemlig at vi bør regulere denne sag i en fremtidig revision af EU's rammer for beskyttelse af personoplysninger og på samme tid benytte lejligheden til at sige, at vi også ønsker at regulere og styrke rammeaftalen om beskyttelse af personoplysninger mellem EU og USA, da vi har konstateret et behov for at regulere sådanne dataoverførsler i denne globaliserede verden.
Det er derfor, som jeg sagde tidligere, vigtigt at blive ved med at fokusere på denne sag. Det er naturligvis ikke vores hensigt, at denne proces skal sætte databehandlingen i et dårligt lys. Det er imidlertid fint at sætte et positivt eksempel her ved at udarbejde gode love, udvikle rammeaftaler og især i højere grad belyse og regulere området retshåndhævelse i forbindelse med adgang til personoplysninger og kriterierne for opnåelse og tilendebringelse af denne adgang.
Claude Moraes
Hr. formand! Jeg mener, at kommissæren, behændigt som altid, har foregrebet vores spørgsmål. For det første, hvad skal vi gøre i mellemtiden, når det nu er offentligt kendt, at USA har indgivet en række administrative pålæg mod sociale netværk og internetudbydere som Yahoo, Twitter og Google? Dette giver klart USA adgang til oplysninger om dataudveksling mellem WikiLeaks og tredjeparter. Det er naturligvis disse tredjeparter - europæiske borgere, folk, der ganske uvidende går på internettet, unge, nysgerrige folk - som er målet for, og som vil blive påført skade af denne dataordning.
Dette har enorme konsekvenser for alle EU-borgeres ret til privatlivets fred. Dem, der har skrevet sig op til tweets fra WikiLeaks som følge af deres interesse i den verserende Assange-sag, udsættes ironisk nok for amerikanske administrative pålæg og indsamling af deres personoplysninger. Websteder som Twitter er underlagt amerikansk lovgivning, da deres servere er hjemmehørende i USA. Selv om jeg godt kan forstå Dem, når De siger, at vi ikke kan påvirke lovene i tredjelande, så er der alligevel noget, vi kan gøre, mens vi venter.
Jeg tror, at det er en legitim bekymring for os alle her i Parlamentet, at vi skal forklare vores vælgere, hvilken beskyttelse de kan få fra EU. Hvad er idéen med at sikre standarder for beskyttelse af personoplysninger for de europæiske borgere, hvis de uden videre kan ophæves af et amerikansk administrativt pålæg?
Det er klart, at der skal gøres mere for at beskytte personoplysningerne for EU-borgerne, som bør beskyttes af en stærk EU-lovgivning på højt plan. Jeg ved, at De arbejder for at nå dette mål. Hidtil har rammedirektiv 95/46 ydet meget kraftig beskyttelse på det indre marked, men tiden er inde til at revidere dette direktiv, højne beskyttelsesniveauet og lade de samme beskyttelsesforanstaltninger gælde for politisamarbejdet og det retlige samarbejde.
Vi vil sikre, at disse mål bliver nået gennem vores fremtidige lovgivningsarbejde, og det har De nævnt. I denne forbindelse er et af de væsentligste elementer, som Kommissionen agter at indføre under revisionen, EU's beskyttelse mod amerikanske administrative pålæg. Vi skal huske på, at dette spørgsmål ikke kun gælder websteder som Twitter, men også kan gælde i sager henhørende under de nationale domstoles kompetence. Det har vi i dag et eksempel på i en af vores egne medlemsstater med den britiske census, som er et enormt foretagende, der overvåges af et amerikansk selskab. Dette er en ægte og permanent bekymring for EU-borgerne. De har givet en del af svarene i dag, men jeg mener, vi gør ret i at rejse disse spørgsmål for at få nogle mere detaljerede svar.
Sophia in 't Veld
Hr. formand! Jeg vil gerne takke Rådet og Kommissionen. Det glæder mig, at de deler vores bekymring. Lad os gøre det helt klart. Jeg tror ikke, der er nogen her, som mener, at USA handlede uden for landets kompetenceområde. Det er ikke dét, der er problemet. Problemet er, at USA's kompetenceområde via internettet er blevet ekstremt omfattende. Dets kompetenceområde synes at gå helt ind i EU, for problemet her er, at selv om langt størstedelen af de internetbaserede selskaber, vi taler om, hører hjemme i USA, bor mange af forbrugerne i EU.
Jeg vil gerne påpege, at denne forespørgsel til mundtlig besvarelse allerede er en smule forældet, da der i mellemtiden er blevet afsagt en ny dom, men de amerikanske domstoles argument er, at når man benytter Twitter, kan man ikke længere have nogen legitim forventning om respekt for privatlivets fred. Det betyder, at alle, der bor i EU - EU-borgerne - ikke længere har nogen retlig beskyttelse, da Twitter er baseret i USA. Som kommissær Reding påpegede, er det et enormt problem, som man må se nærmere på i forbindelse med revisionen af direktivet om beskyttelse af personoplysninger.
De sagde, at når man har benyttet Twitter, så har man givet sit samtykke, men hvad betyder samtykke egentlig? Det betyder, at vi bliver fredløse, at vi giver afkald på vores ret til juridisk beskyttelse. Jeg ved godt, det kun er meget lidt, vi kan gøre her, men jeg vil gerne vide, hvad Kommissionen og Rådet vil gøre for at yde EU-borgerne juridisk beskyttelse. Vil de tale med vores amerikanske ligestillede og forsøge at få flere oplysninger? Der er sikkert andre virksomheder, der har fået administrative pålæg.
Endelig siger De, fru kommissær, at denne sag ikke kan sammenlignes med SWIFT, da den vedrører en meget specifik efterforskning, hvilket er korrekt. På samme tid har de anmodet om store mængder ...
(Formanden fratog taleren ordet)
Jan Philipp Albrecht
Hr. formand! Allerførst vil jeg gerne sige, at dette er endnu en sag, hvor vi drøfter det forhold, at der hersker forskellige juridiske kulturer på begge sider af Atlanten, når det handler om personoplysninger, og især når det handler om politisamarbejde og retligt samarbejde.
Jeg blev faktisk chokeret over Rådets svar, hvor det sagde, at selskabet Twitter ligger på USA's område, og at de foranstaltninger og juridiske rammer, der finder anvendelse derovre, ikke har noget med os at gøre. Det mener jeg er forkert. Jeg mener endvidere, at EU's borgere ser tingene på en anden måde. Når alt kommer til alt, øger vi hele tiden det internationale samarbejde på politimæssigt og retligt plan, navnlig med USA. Folk konfronteres i stigende grad med love i andre lande, og her mener jeg ikke kun lovene i andre medlemsstater i EU, men også og især lovene i USA. Dette er især tilfældet med hensyn til personoplysninger.
Jeg forventer, at Rådet som EU's forvaltningsorgan tager dette problem op og gør, at EU-borgerne kan have tillid til de love, de støder på på internettet, især når disse påvirker deres borgerlige rettigheder og frihedsrettigheder.
Daniël van der Stoep
- (NL) Hr. formand! Delegationen fra det nederlandske frihedsparti lægger særlig vægt på privatlivets fred og beskyttelse af personoplysninger for alle. Vi er ikke nærsynede, bare pragmatiske. Privatlivets fred har imidlertid en grænse. Privatlivets fred bør sikres i videst muligt omfang, men borgernes sikkerhed skal være sekundær i forhold til forebyggelse og sporing af terrorisme.
Nutidens terrorisme domineres af islamisk terrorisme. Derfor er vi desværre alle sammen nødt til at give afkald på en lille del af vores privatliv for at beskytte vores borgeres sikkerhed. Selvfølgelig burde internetbrugernes personoplysninger såsom IP-adresser beskyttes. Denne ret til beskyttelse opvejes imidlertid, når der hersker kraftig mistanke om, at dem, der skjuler sig bag de pågældende oplysninger, har terrorrelaterede bevæggrunde.
Hvis de amerikanske myndigheder anmoder om oplysninger om enkeltpersoner på EU's område, som har tilknytning til terrorisme, bør de ganske enkelt have dem, men selvfølgelig først efter korrekt høring og når der er kraftige argumenter herfor, så vi kan forhindre misbrug. Men vi må frem for alt ikke glemme, at det ikke er for sjov, når de anmoder om oplysninger. De gør det, fordi de har god grund til at gøre det.
Juan Fernando López Aguilar
- (ES) Hr. formand, fru Reding! Jeg er glad for, at De er til stede her på plenarmødet i Bruxelles så sent på aftenen for at lytte til Europa-Parlamentets medlemmer, og jeg vil gerne opmuntre Dem i Deres arbejde med at gendefinere EU's standarder for beskyttelse af personoplysninger. Jeg vil især gerne nævne Kommissionens meddelelse om beskyttelse af personoplysninger, som De bør forelægge som en reel mulighed for at skabe ligevægt mellem revolutionen inden for teknologi og videnværktøjer på den ene side og udviklingen af den europæiske forfatningslov som f.eks. Lissabontraktaten og det europæiske charter om grundlæggende rettigheder på den anden side - grundlæggende rettigheder til privatlivets fred og alle rettigheder i forbindelse med adgang til, ændring og sletning af alle personoplysninger i overensstemmelse med den europæiske befolknings frihed til at give deres samtykke, men også i overensstemmelse med folkeretten. Dette skyldes, at vi her taler om en bilateral ramme for EU og dets medlemsstaters forhandlinger med tredjelande, især USA.
Budskaberne om dette skal være helt klare. Rådets rammeafgørelse 2008/977 og direktiv 95/46/EF skal opdateres, så de kommer med på noderne. Dette skal ikke blot ske for at tilbyde USA politisamarbejde og retligt samarbejde, som er i overensstemmelse med teknikken for støtte i forbindelse med administrative pålæg og andre retlige ordrer, som kan påvirke de grundlæggende rettigheder, men også for at styrke princippet om frit samtykke, om at vide, hvilke personoplysninger der er i tredjelandes besiddelse og overføres til tredjelande, og om, hvordan vi også kan opdatere denne ret til ændring og sletning af alle oplysninger, der vedrører privatlivets fred, og som underkastes automatiseret behandling af personoplysninger. Derfor indsendes de til behandling online.
Det, der især bekymrer mig, er spørgsmålet om barnets rettigheder. Det skyldes, at der er grænser for mindreåriges kapacitet til at handle og for deres kapacitet til at besidde retten til at udøve grundlæggende rettigheder, som vi har behov for oplysninger om. Det er ikke blot mindreårige, men også mindreåriges omgivelser, der påvirkes af teknikkerne og værktøjerne til beskyttelse af privatlivets fred online.
De skal derfor vide, at vi følger denne forhandling meget nøje. Vi følger opdateringen af rettighederne til beskyttelse af personoplysninger og deres modernisering på meget tæt hold, især forhandlingerne om bilaterale værktøjer med tredjelande, navnlig USA.
Andreas Mölzer
- (DE) Hr. formand! Det gamle ordsprog om, at man elsker forræderi, men hader forrædere, er noget, der gang på gang viser sig at være sandt. Enhver, der afslører forsyndelser, fejres som en helt af offentligheden og medierne, men ses som en forræder af de berørte institutioner. F.eks. er den amerikanske soldat Bradley Manning blevet fængslet for at have overdraget oplysninger til WikiLeaks. Den måde, disse eksplosive oplysninger håndteres på i landet med ubegrænsede muligheder og ubegrænset frihed, og det forhold, at Twitter blev tvunget til at offentliggøre personoplysninger, er værre end ominøs. Vi får se, hvorvidt de udbredte rygter om, at de amerikanske myndigheder vil stille krav om brugeroplysninger fra andre internetselskaber såsom Google, Facebook og Amazon, er sande.
De amerikanske myndigheders tilgang og det forhold, at domstolene ikke opfatter offentliggørelsen af navne, e-mail-adresser og bankoplysninger som en krænkelse af privatlivets fred, er bestemt symptomatiske for de oversøiske bestemmelser om beskyttelse af personoplysninger, som åbenbart stadig er i deres vorden.
Malcolm Harbour
- (EN) Hr. formand! Jeg skal kommentere nogle af disse spørgsmål ud fra formanden for Udvalget om det Indre Markeds synspunkt, da jeg mener, der er tale om helt grundlæggende økonomiske og indre markedsrelaterede spørgsmål her, samt de ekstremt vigtige spørgsmål om beskyttelse af vores borgeres rettigheder, som vi har talt om i dag.
Jeg har udarbejdet en betænkning for mit udvalg om dette emne. Jeg vil gerne takke fru Reding for den grønbog, betænkningen er baseret på, for jeg mener, at et af kernepunkterne, et af de ambitiøse punkter, som hun har rejst, er i centrum for det, vi har drøftet her i aften. Hun sagde, at hvis jeg som europæisk borger fik mine personoplysninger registreret på en server eller i en database i et land uden for Europas kompetenceområde, burde jeg have de samme rettigheder til disse oplysninger, som jeg ville have, hvis serveren var placeret i EU. Det er et meget ambitiøst program. Jeg håber, vi kan gennemføre det. Det vil kræve mange forhandlinger. Jeg skal blot sige til mine kolleger, navnlig fru in 't Veld, at hvis vi skal kunne tilbyde det, så vil andre lande også kræve tilsvarende rettigheder.
Viviane Reding
Hr. formand! Jeg deler Parlamentets legitime bekymringer med hensyn til beskyttelse af de europæiske borgeres personoplysninger. Da jeg deler denne bekymring, har jeg forelagt en første analyse af, hvordan reformen af 1995-direktivet kunne se ud, for at besvare de spørgsmål, der er blevet rejst i dag, og som der ikke findes noget juridisk svar på i henhold til den nuværende europæiske lovgivning.
Der er godt nyt om forbindelserne med vores amerikanske modstykker. Den 16. marts tog Det Hvide Hus et afgørende skridt, da det oplyste, at det agter at arbejde sammen med Kongressen om at udarbejde en lov om rettigheder i forbindelse med personoplysninger. Det er en enorm ændring i USA, og det kunne også hjælpe os i vores bestræbelser på at indgå en generel aftale mellem EU og USA om privatlivets fred i forbindelse med politisamarbejde og retligt samarbejde.
Jeg håber, at vi snart vil kunne indlede forhandlingerne i denne henseende. Jeg regner med Parlamentets hjælp med dette og med reformen af 1995-direktivet.
Enikő Győri
Hr. formand, fru kommissær, mine damer og herrer! Tak for Deres forståelse, dvs. for ikke at bestride, at vi ikke kan gribe ind herfra i en verserende strafferetssag, og at den på tidspunktet for en lovovertrædelse gældende lov under alle omstændigheder skal finde anvendelse.
Jeg vil gerne sige, at der ikke findes noget bedre bevis for det ungarske formandskabs engagement i forbindelse med beskyttelsen af personoplysninger end den kendsgerning, at vi i Rådet (retlige og indre anliggender) i februar vedtog Rådets konklusioner vedrørende beskyttelse af personoplysninger, som omfattede ca. 50 punkter. I disse stillede vi endvidere to meget vigtige spørgsmål til Kommissionen, som er relevante for den igangværende forhandling. Vi henledte opmærksomheden på vigtigheden af at oplyse borgerne samt på vigtigheden af internetrelateret beskyttelse af personoplysninger, og jeg er sikker på, som kommissæren i øvrigt også har nævnt, at Kommissionen vil tage højde for disse, når den udarbejder sit forslag.
Rådet er endvidere helt enigt i, at det er vigtigt at modernisere lovgivningen og tilpasse den efter den tekniske udvikling. Vi ser frem til at modtage forslaget til et nyt direktiv om beskyttelse af personoplysninger fra Kommissionen. Vi har fået det lovet til juni, hvor det ungarske formandskab ikke har lang tid igen, men vi vil gøre vores yderste, og jeg er sikker på, at det polske formandskab vil tage spørgsmålet om beskyttelse af personoplysninger op med et tilsvarende engagement.
Vi mener - og det skal jeg slutte mit indlæg af med - at det ikke er nødvendigt at vælge mellem frihed og sikkerhed, altså datasikkerhed, men at de to kan sikres på samme tid, og det er vores mål at skabe en sådan lovgivning om beskyttelse af personoplysninger for EU.
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
