Krænkelse af ytringsfriheden og forskelsbehandling på grund af seksuel orientering i Litauen (forhandling) 
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er forhandling om:
mundtlig forespørgsel af Renate Weber, Sophia in 't Veld, Leonidas Donskis, Cecilia Wikström, Alexander Alvaro, Sonia Alfano, Gianni Vattimo, Sarah Ludford og Ramon Tremosa i Balcells for ALDE-Gruppen til Kommissionen om krænkelse af ytringsfriheden og forskelsbehandling på grundlag af seksuel orientering i Litauen - B7-0669/2010)
mundtlig forespørgsel af Ulrike Lunacek for Verts/ALE-Gruppen til Kommissionen om krænkelse af ytringsfriheden og forskelsbehandling på grundlag af seksuel orientering i Litauen - B7-0803/2010)
mundtlig forespørgsel af Cornelis de Jong for GUE/NGL-Gruppen til Kommissionen om krænkelse af ytringsfriheden og forskelsbehandling på grundlag af seksuel orientering i Litauen - B7-0804/2010)
mundtlig forespørgsel af Michael Cashman, Monika Flašíková Beňová og Claude Moraes for S&D-Gruppen til Kommissionen om krænkelse af ytringsfriheden og diskrimination på grund af seksuel orientering i Litauen - B7-0005/2011).
Sophia in 't Veld
Fru formand! Vi drøfter i dag - ikke for første gang - lovgivning, der muligvis vedtages af det litauiske parlament, som kan have meget negative konsekvenser for bøsser, lesbiske, bi- og transseksuelle (BLBT) i Litauen. Det er efter min mening uheldigt, at vi drøfter dette emne igen, da Parlamentet allerede har vedtaget én beslutning om det.
Den beslutning, som vi har fremlagt til afstemning i morgen, er efter min mening meget tydelig. Vi appellerer til vores litauiske kollegaer om at overveje sagen yderligere og sikre, at den lovgivning, de vedtager, ikke diskriminerer BLBT-personer.
Jeg har ikke meget at sige om beslutningen, men det bliver tydelige og tydelige, at EU skal sikre sig stærkere retlige instrumenter til at håndhæve de grundlæggende rettigheder. Vi drøftede for nylig den kontroversielle medielov i Ungarn, og nu drøfter vi tilsvarende problemer.
Vi har fastlagt principperne - de fælles værdier for 500 mio. borgere - i de europæiske traktater, men når det handler om at omsætte dem til praksis, får vi problemer. Jeg vil derfor gerne høre kommissærens holdning til vores forslag om en europæisk køreplan for BLBT-rettigheder. EU har tidligere gjort meget for ligestilling mellem kønnene, og vi har regelmæssige køreplaner for ligestilling. Vi har alle mulige strategier for bekæmpelse af racisme og fremmedhad, bekæmpelse af social udstødelse og styrkelse af grundlæggende rettigheder, men ikke for BLBT-personer. Det er meget påtrængende og meget nødvendigt, at vi indfører en sådan strategi, dvs. en strategi for bekæmpelse af fordomme, uvidenhed, diskriminering og had og for styrkelse af BLBT-personers rettigheder.
Der er mange eksempler på problemet. Vi drøfter i dag ændringsforslag, der er fremsat i det litauiske parlament, men det må ikke få os til at glemme, at homofobi findes i alle medlemsstater.
Jeg vil gerne gøre Dem opmærksom på et andet forhold, og høre Deres holdning til det. Dette vedrører den europæiske asylpolitik og den kendsgerning, at mennesker, som søger asyl, fordi de forfølges på grund af deres seksuelle orientering, skal gennemgå en såkaldt fallometrisk test i en medlemsstat, som jeg ikke vil nævne ved navn. Det er særdeles nedværdigende. Det hører ikke hjemme i EU, og jeg vil gerne høre, hvad Kommissionen agter at gøre ved det.
Ulrike Lunacek
Fru formand! Min kollega, fru in 't Veld, har allerede forklaret, hvad beslutningen handler om, og har omtalt den, og jeg er helt enig i hendes spørgsmål til kommissæren. Hvad med en køreplan for BLBT-rettigheder i det fælles EU?
Jeg vil dog benytte en anden indgangsvinkel med henblik på forhåbentlig at overtale de medlemmer af Parlamentet, der endnu ikke har afgjort, om de vil stemme for denne beslutning. Ved De, hvad? Sidste sommer var fire medlemmer af Parlamentet, fru in 't Veld, jeg selv, hr. Cashman og hr. Fjellner, som repræsenterer fire grupper, flertallet i Parlamentet, i Vilnius i Litauen, samtidig med at den første baltiske gay pride-parade skulle afholdes i Vilnius med det formål at styrke og støtte BLBT-personerne i denne by. Vi var der under europæisk flag og fortalte alle, at dette flag beskytter os, lesbiske, bøsser, biseksuelle og transseksuelle, og det gælder også for Litauen.
Hvad vil der ske med os og de litauere, der næste år marcherer til fordel for vores lige rettigheder i Vilnius, hvis denne lov vedtages i Seimas? Vi vil hver få en bøde på op til 2 900 EUR for offentligt at propagandere for seksuelle forhold - hvilket betyder homoseksualitet i dette tilfælde, fordi det tilsyneladende ikke gælder for heteroseksualitet. Er det virkelig, hvad Europa-Parlamentet ønsker? Er det, hvad det litauiske parlament ønsker, parlamentet i et land, der for 20 år siden kæmpede for sin egen frihed, hvor lesbiske og bøsser var nogle af dem, der kæmpede for frihed?
Det glæder mig, at Litauens præsident, fru Grybauskaitė, tidligere kommissær, og regeringen i Litauen allerede har udtalt, at dette lovforslag er i strid med Litauens forpligtelser i henhold til landets egen forfatning. Jeg håber, det præciseres, at forskellige former for seksualitet, seksuel orientering og livsstil, har været en del af alle kulturer og alle samfund og er det i Litauen, og at skjule sådanne kendsgerninger for offentligheden, for unge, skaber grobund for had, hadefuld tale og hadforbrydelser. Jeg tror ikke, der er nogen i Europa-Parlamentet eller det litauiske parlament, som ønsker det.
Jeg håber derfor, at Parlamentet og kommissæren vil støtte beslutningen. Vi behøver ikke Deres støtte, men jeg håber, vi får den.
Cornelis de Jong
Fru formand! Jeg vil tilslutte mig det, de forrige talere sagde, men jeg vil fremhæve endnu et aspekt af dette spørgsmål. Hvis det fremsatte ændringsforslag vedtages, kan det have alvorlige konsekvenser for andre end blot BLBT-samfundet i Litauen. Dette er endnu et eksempel på lovgivning, der kan bruges til at fornægte anerkendelsen af partnerskaber og ægteskaber mellem par af samme køn fra andre medlemsstater. Vi drøftede dette i Parlamentet i september sidste år, og fordi nogle spørgsmål ikke blev besvaret ved den lejlighed, indgav vi og andre medlemmer af Parlamentet en forespørgsel med henblik på afklaring. Kommissæren sendte os et svar, hvori han bl.a. anførte, at opholdsrettighederne for sådanne par anerkendes i den europæiske lovgivning. Jeg vil spørge Dem, om De også vil udfordre Litauen, hvis én af partnerne ikke er statsborger i en medlemsstat? Jeg vil sætte pris på et meget klart svar på dette spørgsmål.
Jeg har i Kommissionens arbejdsprogram læst, at Kommissionen i 2013 vil fremsætte et lovgivningsforslag vedrørende gensidig anerkendelse af virkningerne af visse love om civilstand. Mit spørgsmål er: Omfatter dette forslag også gensidig anerkendelse af ægteskaber og partnerskaber? Hvis det er tilfældet, er det godt, men hvorfor først i 2013?
Kommissionen har annonceret, at den vil iværksætte de nødvendige foranstaltninger, når embedsmænd har analyseret den litauiske lovgivning. Jeg vil derfor gerne vide, om analysen er blevet gennemført, og om Deres embedsmænd som et led i denne analyse har overvejet, hvilke konsekvenser det kan have for anerkendelsen af par af samme køn fra andre medlemsstater?
Hvilke foranstaltninger vil Kommissionen iværksætte mod Litauen, og hvad vil den gøre ved f.eks. Rumænien, hvis lovgivning specifikt udelukker anerkendelse?
Endelig lovede De, fru kommissær, under forhandlingen i september, at De hurtigt ville reagere på rapporten om homofobi fra Den Europæiske Unions Agentur for Grundlæggende Rettigheder. I Deres skrivelse henviser De dog kun til Kommissionens årsberetning. Mener De ikke, at sagen fortjener mere opmærksomhed i lyset af udviklingen i Litauen? Kan De give tilsagn om, at De så hurtigt som muligt vil offentliggøre en særlig rapport om homofobi i EU?
Monika Flašíková Beňová
Fru formand! Jeg må helt ærligt sige, at jeg ikke forstår, hvad der sker i Litauen, eller snarere, at jeg er desillusioneret og indigneret over det.
Lige når det ser ud til, at vi opnår fremskridt i EU, i det mindste sådan som vi opfatter de grundlæggende menneskerettigheder, får vi et signal fra en af medlemsstaterne om, at sådan forholder det sig slet ikke.
Idéen om, at det f.eks. er nødvendigt ved lov at forbyde promovering af andre forhold end heteroseksuelle forhold, er efter vores mening usandsynlig regressiv og tilsidesætter fuldstændig alt, hvad vi i de senere år har opnået sammen på menneskerettighedsområdet i Parlamentet og sammen med Kommissionen.
Beskyttelse af børns åndelige sundhed er blot en skamfuld undskyldning, der udnyttes af usikre politikere. Vi skal og vil beskytte børn. Vi skal især beskytte dem mod vold og fattigdom, og vi skal skabe forudsætninger for deres uddannelse, sikkerhed og personlige udvikling. Alle eller de fleste af os ved dog af erfaring, at børn ikke tager skade af at se tegn på hengivenhed og kærlighed eller af promovering af andre forhold end heteroseksuelle forhold.
Jeg er derfor overbevist om, at det ikke længere i vores tid er passende at forhandle med tilhængerne af sådanne synspunkter, fru kommissær, eller fortsat at forsøge at forklare dem noget, at forsøge at forklare dem, hvorfor deres synspunkter er så sørgelig vildledte.
Vi skal efter min mening handle målrettet. Vi skal utvetydigt tilkendegive, at forsøg på at gennemføre homofobisk lovgivning utvetydigt er i strid med EU's grundlæggende principper og tydeligvis i strid med traktaterne, chartret om grundlæggende rettigheder og den europæiske menneskerettighedskonvention. De respekterer ikke ytrings- og informationsfriheden, forsamlingsfriheden eller forbuddet mod forskelsbehandling på grund af seksuel orientering.
Jeg vil også spørge kommissæren, om Kommissionen vil indlede en overtrædelsesprocedure mod Litauen vedrørende overtrædelsen, hvis en sådan lovgivning vedtages?
Viviane Reding
Fru formand! Jeg vil først understrege, at Kommissionen utvetydigt afviser homofobi, fordi det er en direkte krænkelse af den menneskelige værdighed.
Det er også grunden til, at jeg den 22. november 2010 besøgte Litauen og med præsident Dalia Grybauskaitog justitsministeren drøftede forslaget om at ændre forvaltningsloven, der indfører en ny forseelse, som straffes med bøde, nemlig "offentlig propaganda for homoseksuelle forhold", og det relaterede forslag om at ændre straffeloven.
I henhold til de seneste oplysninger, jeg har, blev vedtagelsen af forslaget om ændring af forvaltningsloven udsat i det litauiske parlament og forventes nu at ske i dette forår. Det betyder, at det stadig er under forhandling.
Kommissionen undersøger forslagene om at ændre den litauiske forvaltnings- og straffelov og andre litauiske love, hvad angår deres overensstemmelse med den relevante EU-lovgivning.
I 2009 udtrykte Kommissionen alvorlige bekymringer til de litauiske myndigheder vedrørende foreneligheden med EU's lovgivning og grundlæggende rettigheder af den litauiske lov om beskyttelse af mindreårige mod de skadelige virkninger af oplysninger til offentligheden. Efter Kommissionens indgreb blev loven ændret i december 2009.
I loven klassificeres oplysninger, der taler nedsættende om familieværdier eller tilskynder til en anden opfattelse af ægteskab og familie end den, der fremgår af Litauens forfatning og civillovbog, som værende skadelige for mindreårige. Den praktiske anvendelse af denne lov kan give anledning til spørgsmål, hvad angår overensstemmelse med direktivet om e-handel, direktivet om audiovisuelle medietjenester og princippet om ikkeforskelsbehandling. Kommissionen er i gang med at undersøge dette spørgsmål.
I henhold til mine oplysninger trådte en ændring af loven om offentliggørelse af oplysninger i kraft den 18. oktober 2010. I henhold til denne ændring må annoncer og audiovisuelle reklamemeddelelser ikke indeholde udtryk eller propaganda for seksuel orientering. Hvis disse bestemmelser forbliver gældende, vil vi have samme problemer, hvad angår overensstemmelse med direktivet om audiovisuelle medietjenester og muligvis en overtrædelse af artikel 21 i EU's charter om grundlæggende rettigheder.
I maj 2010 henvendte Kommissionen sig til den litauiske regering og udtrykte bekymring over suspenderingen af den baltiske gay pride-parade. De kan huske det. Vi mindede i henvendelsen om, at friheden til fredelige forsamlinger, som er omhandlet i den europæiske menneskerettighedskonvention og artikel 12 i chartret om grundlæggende rettigheder, er ét af de principper, som EU er baseret på. På det grundlag blev den baltiske gay pride-parade afholdt den 8. maj 2010. Det var denne begivenhed, der blev omtalt af en tidligere taler.
Hvad angår spørgsmålet om en mulig europæisk strategi for bekæmpelse af homofobi, er det Kommissionens prioritet at sikre, at EU-lovgivningen er i fuld overensstemmelse med EU's charter om grundlæggende rettigheder, herunder artikel 21, som forbyder forskelsbehandling på grund af seksuel orientering. Hvordan dette kan opnås, forklares meget tydeligt i Kommissionens meddelelse om en strategi for Den Europæiske Unions effektive gennemførelse af chartret om grundlæggende rettigheder, som blev vedtaget den 19. oktober 2010. Vi vender tilbage til dette spørgsmål i årsberetningen om anvendelsen af chartret, som også omfatter fremskridtet med hensyn til anvendelsen af artikel 21. Dette vil ske i løbet af dette forår.
Ifølge denne logik er fallometrisk test som en asylpolitisk procedure naturligvis underlagt EU-lovgivningen og er direkte omfattet af chartrets artikel 21, som forbyder forskelsbehandling på grund af seksuel orientering. Hvis der er tale om forskelsbehandling i henhold til EU-lovgivningen eller den nationale gennemførelse af den, så kan EU naturligvis gribe ind. Det er meget klart, at EU kan gribe ind her.
Til sidst vil jeg gentage Kommissionens stærke løfte om at bekæmpe homofobi og forskelsbehandling på grund af seksuel orientering i så vid udstrækning, den har beføjelse til det i henhold til traktaterne.
Hvad angår anerkendelsen af civilstand, agter vi ikke at foreslå lovgivning, der kan gribe ind i medlemsstaternes væsentlige familieret eller ændre de nationale definitioner af ægteskab. Dette er subsidiaritet. Vores grønbog om anerkendelse af civilstand er udformet med henblik på grænseoverskridende situationer, f.eks. anerkendelse af fødselsattester, og omhandler ikke anerkendelse af ægteskab mellem par af samme køn. Vi må ikke blande tingene sammen: Det er medlemsstaterne, der definerer, hvad ægteskab er. Det er EU, der tillader fri bevægelighed og ikkeforskelsbehandling. Det er to fuldstændig forskellige ting. Sådan forholder det sig med den europæiske lovgivning, og det er, hvad vi anvender i praksis.
Simon Busuttil
Fru formand! PPE-Gruppen har stærkt fokus på opretholdelsen af de værdier og principper, som EU er baseret på, herunder især respekten for menneskerettigheder. Europa skal bekæmpe enhver form for forskelsbehandling, og det omfatter forskelsbehandling på grund af seksuel orientering. Samtidig skal vi respektere ethvert demokratis ret til at drøfte, ændre og vedtage love, uden at vi griber ind i de nationale parlamenters forhandlinger, uden at vi krænker subsidiaritetsprincippet, og uden at vi på fordømmer en medlemsstat utidigt, så længe medlemsstaten respekterer menneskerettighederne og princippet om ikkeforskelsbehandling.
Vi synes ikke om idéen om at fordømme en medlemsstat, især fordi ændringsforslagene i dette tilfælde endnu ikke er forelagt til afstemning på det litauiske parlaments plenarmøde og stadig undersøges af de litauiske myndigheder. Det er ikke det eneste. De litauiske myndigheder har allerede tilkendegivet, at ændringsforslagene er i strid med den europæiske lovgivning, og de har erklæret, at de vil iværksætte foranstaltninger for at afhjælpe situationen og respektere princippet om ikkeforskelsbehandling på grund af seksuel orientering. Dette lovgivningsforslag vil sandsynligvis aldrig blive indføjet i Litauens lovbog, og derfor er der ikke behov for at fordømme denne medlemsstat.
Endelig håber jeg alligevel, at PPE-Gruppen vil kunne støtte den fælles beslutning i morgen, hvis den ikke fordømmer en enkelt medlemsstat, og hvis den ændres, så den bliver mere afbalanceret.
Sarah Ludford
Fru formand! Jeg håber inderligt, at Litauen vil lære af erfaringerne i Det Forenede Kongerige, som selv har været igennem smerten ved at have en lov, der forbød promovering af homoseksualitet i skolerne. David Cameron, daværende leder af Det Konservative Parti og nu premierminister, sagde for 18 måneder siden, at hans parti tog fejl, da det støttede loven i 1988, som efterfølgende er ophævet. David Cameron har endda forudsagt, at den første åbent homoseksuelle premierminister i Det Forenede Kongerige vil blive en konservativ. Lad os nu se, men det er, hvad han forudsagde.
De kan altså se en enorm holdningsændring på to årtier. Denne udvikling af holdninger, som min kollega, Charles Tannock, ved meget mere om, og denne ændring fra det moderate højre afspejles i en beskeden og moderat PPE-beslutning og Simon Busuttils indledende bemærkninger. Jeg håber, at PPE-Gruppen vil slutte op om hovedbeslutningen, hvis gruppens ændringsforslag vedtages under afstemningen i morgen.
Situationen i Det Forenede Kongerige har ændret sig så vidt, at ejerne af en lille hotelpension blev tvunget til at betale erstatning til et homoseksuelt par, som de i strid med loven havde afvist. Som dommeren bemærkede, må disse ejere frit have eller drøfte deres eget syn på homoseksualitet, men de må ikke forskelsbehandle på grundlag af disse synspunkter. Det er retten til at tale, drøfte, forhandle og samles, der berøres af de litauiske lovforslag.
Hvis promovering af eller propaganda for homoseksualitet forbydes, vil det have en nedkølende virkning på ytringsfriheden og debatten, som Den Europæiske Unions Agentur for Grundlæggende Rettigheder har påpeget. Jeg tilslutter mig Sophie in 't Velds opfordring til en EU-køreplan for bekæmpelsen af homofobi og forskelsbehandling, og jeg opfordrer alle på tværs af Parlamentets politiske spektrum til at forenes i støtten til hele rækken af menneskerettigheder.
Marije Cornelissen
Fru formand! Dette er ikke første gang, Litauen har overtrådt EU's grundlæggende værdier og EU-traktaten. Det litauiske parlament bliver tilsyneladende mere og mere skamløst i sin begrænsning af homoseksuelles rettigheder.
Vi skal iværksætte foranstaltninger for at stoppe dette. EU's værdier og love kan ikke behandles som en à la carte-menu - vi vil have denne ret, men ikke den der. Alle, der ønsker at blive og forblive medlem af EU, skal overholde vores lovgivning. Det gælder for Litauen, men det gælder i lige så høj grad for Frankrig og Nederlandene. Tænk nu, hvis Nederlandene f.eks. begyndte at pille ved indvandrernes rettigheder en gang i fremtiden. Vi skal handle. Hvis vi ikke gør det, er der ingen i EU, der vil kunne føle, at de er tilstrækkelig beskyttede.
Det glæder mig, at kommissæren straks har indledt en retlig analyse, og jeg håber, den meget snart vil blive fulgt op. Vi kan bestemt ikke tillade en situation, hvor mennesker først blive ofre for disse love og derefter tvinges til at rejse til en nabomedlemsstat for at håndhæve deres rettigheder som EU-borgere gennem Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol.
Charles Tannock
Fru formand! EU er grundlagt på princippet om, at alle dets borgere har lige rettigheder og frihedsrettigheder. Alle lande, der ønsker at blive medlem af EU, skal forpligte sig over for dette princip og undertegne den europæiske menneskerettighedskonvention, ikke mindst vedrørende seksuel orientering.
Da Litauen tiltrådte EU for syv år siden, lovede det at opretholde vores fælles værdier om tolerance og lighed. Siden da er EU's charter om grundlæggende rettigheder - og herunder artikel 12 og 21 - trådt i kraft og lovfæster yderligere borgernes ret til ikkeforskelsbehandling på grund af seksuel orientering på institutionelt plan i EU.
Som talsmand for mit parti og min gruppe i spørgsmål vedrørende menneskerettigheder uden for EU kan jeg kategorisk sige, at ECR-Gruppen opretholder og støtter principperne om lighed, tolerance og forskellighed i hele verden.
Mange europæere har dog traditionelle holdninger med hensyn til homoseksualitet, som ofte er baseret på deres religiøse overbevisning. Ligesom vi forsøger at opretholde loven for at beskytte BLBT-rettighederne, så bør vi også søge at sikre, at alle, der vil udtrykke modsatte, ikkeprovokerende synspunkter inden for lovens rammer for ytringsfrihed, også har mulighed for at gøre det.
Det litauiske samfund er uden tvivl generelt konservativt, og det bør vi have forståelse for. Alle har ret til deres egne private holdninger, men på institutionelt og retligt plan kan vi ikke gå på kompromis med princippet om, at vi alle er lige. Lighed er et adelsmærke for det progressive samfund i Europa, og jeg tror faktisk, at den retssikkerhed og de individuelle rettigheder, som EU garanterer, virkede som en magnet på lande, som f.eks. Litauen, da de dukkede frem fra den kommunistiske totalitære undertrykkelse.
Jeg opfordrer derfor indtrængende de litauiske myndigheder til at overveje, at EU er forpligtet til at hindre en sådan marginalisering, bagvaskelse og forfølgelse af mindretal, som var så udbredt i hele Europa i den første halvdel af det 20. århundrede. Kommissionen bør bestemt undersøge det litauiske lovforslag og afgøre, om det efter Kommissionens mening er foreneligt med EU-lovgivningen, selv om det naturligvis er muligt, som Simon Busuttil påpegede, at dette forslag slet ikke bliver vedtaget, da Litauen er et demokrati og kun har alt for godt kendskab til alle de problemer, vi rejser i denne forhandling i aften.
Joe Higgins
Fru formand! Lovforslaget om at forbyde såkaldt offentlig propaganda for homoseksuelle forhold i Litauen er endnu en undskyldning for at knuse bøssers, lesbiskes samt bi- og transseksuelles rettigheder i landet.
Hvor er det ironisk, at et land, der kastede lænkerne fra et stalinistisk diktatur af sig for kun 20 år siden, nu begynder at efterabe én af dette systems mange forbrydelser, nemlig undertrykkelsen af borgernes ret til at leve frit og i fred i overensstemmelse med deres egen seksuelle identitet.
Jeg hylder det mod, som hundredvis af homoseksuelle og deres støtter viste ved at trodse kampagnen mod dem i marchen under den baltiske gay pride-parade i Litauens hovedstad, Vilnius, i maj sidste år. Det er afskyeligt at opleve højrefløjspolitikere gøre de homoseksuelle i Litauen til syndebukke. Det politiske establishment i landet har på sørgelig vis svigtet sit folk, navnlig ungdommen. Ligesom i Irland har markedskapitalisme og finansiel spekulation ødelagt de baltiske landes økonomier, herunder Litauen, hvor arbejdsløsheden er steget til hele 18 %, og arbejdsløsheden blandt unge er så uhyrlig som 35 %. Under disse omstændigheder er udnyttelsen af mindretal, herunder homoseksuelle, som syndebukke en almindelig, kynisk metode til at aflede opmærksomheden fra politikernes mange fejl.
Ligesom under hadkampagnen mod homoseksuelle i Uganda forsøger den homofobiske kampagne i Litauen at antyde, at homoseksuelle udgør en trussel mod børn, underforstået at de misbruger børn seksuelt. Det er gyselig bagvaskelse, som har til formål at forvirre og vildlede. Der er bagvaskelse, der får forældre til at se i den forkerte retning for at beskytte deres børn. Som irer kan jeg bekræfte, at trusler mod børn på tragisk vis ofte kommer inde fra selve de institutioner, hvor de burde føle sig sikre, inde fra bestemte familier og inde fra visse områder af den katolske kirke.
Det er forkasteligt, at unge mennesker i Litauen, der kæmper med deres gryende seksualitet - hvilket i sig selv er en vanskelig periode - nu skal gøre det i en atmosfære af intolerance og frygt. Vi skal derfor være solidariske med alle borgere i Litauen, Rusland, i hele EU og resten af verden og deres ret til at leve i fred og i overensstemmelse med deres egne identiteter.
Dimitar Stoyanov
- (BG) Fru formand! Det vigtigste budskab, jeg får fra talerne i dag, er at de antager, at de foreslåede ændringer vil forskelsbehandle homoseksuelle. Men de er ikke sikre på det. Det er blot en antagelse. Derfor kom jeg til at tænke på filmen "Minority Report", hvor det lokale politi bruger clairvoyante til at dømme mennesker, inden de begår en forbrydelse.
I øjeblikket befinder Litauen sig netop i en sådan situation. Det dømmes for noget, det endnu ikke har gjort. I dette ligger der også et andet grundlæggende problem, der vil plage os i de kommende år, og det er konflikten mellem forskellige gruppers forskellige rettigheder.
Retten til forsamling, som vi drøfter her i dag, er som bekendt ikke ubegrænset og absolut. En forsamling skal være fredelig, og den skal gennemføres under bestemte forhold, der ikke truer den offentlige orden.
Jeg er klar over, at dette overskrider rammerne for den aktuelle sag, men vi må ikke glemme, at sådanne konflikter mellem rettigheder oftere og oftere vil blive et enormt problem for EU, og at vi vil nå et punkt, hvor vi skal afgøre, hvis rettigheder og frihedsrettigheder der skal prioriteres frem for andre, hvis vi fortsætter med at udvide omfanget af såkaldte borgerrettigheder og frihedsrettigheder.
Joanna Katarzyna Skrzydlewska
- (PL) Fru formand! I Litauen har vi i øjeblikket en situation, hvor vi på den ene side taler om de demokratisk valgte regeringers ret til at skabe deres egne love i deres egne lande og på den anden side om forpligtelsen til at respektere menneskerettighederne, som er beskyttet af EU's lovgivning og internationale konventioner. Europa-Parlamentets rolle er uden tvivl bl.a. at undersøge alle sager, hvor der kan være tale om en krænkelse af menneskerettighederne på grund af et tilhørselsforhold til særlige sociale grupper. Parlamentet har ved adskillige lejligheder fremsat beslutningsforslag i den henseende. Det har altid opponeret imod krænkelsen af disse rettigheder.
Dagens forhandling er også et resultat af bekymringen over, at en foreslået ændring af den litauiske lov kan føre til begrænsning af f.eks. ytringsfriheden i Litauen på grund af seksuel orientering. Denne bekymring er velbegrundet, idet Parlamentet gentagne gange har rejst eksempler på, at landets regering behandler menneskerettighederne selektivt. Jeg tænker her især på etniske mindretalsgrupper, der ikke behandles lige i henhold til den litauiske lov vedrørende deres rettigheder. Det skal understreges, at et lands lovforslag skal overholde fastlagte standarder og skal være i overensstemmelse med EU-lovgivningen, som garanterer ligebehandling til angivne mindretal, herunder etniske mindretal.
Vilija Blinkevičiūt
- (LT) Fru formand! Eftersom vi i dag drøfter en så følsom sag for mit land, Litauen, vil jeg først og fremmest understrege, at Litauen som medlem af EU respekterer menneskerettighederne, frihedsrettighederne og EU's værdier. Der har desværre været tilfælde, hvor individuelle medlemmer af det litauiske parlament har fremsat lovforslag, der krænker menneskerettighederne og forskelsbehandler borgerne. Jeg kan dog oplyse, at den litauiske regering sidste onsdag fremsatte en negativ konklusion vedrørende det forslag, der blev drøftet i det litauiske parlament med henblik på at indføre bødestraffe for offentlig propaganda for homoseksuelle forhold, fordi det er i strid med folkeretten, EU-lovgivningen og Litauens forfatning og betragtes som forskelsbehandling på grund af seksuel orientering. Litauen har ratificeret Lissabontraktaten og skal derfor overholde EU-chartret om grundlæggende rettigheder, som forbyder enhver form for forskelsbehandling, herunder forskelsbehandling på grund af seksuel orientering. Lovforslaget blev fordømt af Litauens præsident, fru Dalia Grybauskaitė. Jeg vil understrege, at ændringerne i lovforslaget endnu ikke er vedtaget af Litauens parlament. Endvidere har udvalget for menneskerettigheder i det litauiske parlament endnu ikke fremsat sine konklusioner vedrørende ændringsforslagene. Jeg håber, at Litauen vil inddrage den europæiske og internationale kritik, den litauiske regerings negative konklusion og Europa-Parlamentets beslutning, at det litauiske parlament vil have den politiske vilje til at forkaste lovforslaget, som vil krænke menneskerettigheder og frihedsrettigheder, og at alle former for forskelsbehandling vil blive standset, herunder på grund af seksuel orientering.
Raül Romeva i Rueda
- (EN) Fru formand! Det er efter min mening tydeligt, at det budskab, vi ønsker at sende til det litauiske parlament - og ikke kun til dem, men til alle, der stadig foregiver at ville forhandle grundlæggende kendsgerninger - er mere nødvendigt end nogensinde før. Der er to kendsgerninger, vi igen skal understrege over for visse kolleger, der tilsyneladende har glemt dem. Den første er, at homoseksualitet ikke længere er klassificeret som en psykisk sygdom, og den anden, som er særlig relevant her, er, at der er ingen troværdig forskning, som viser, at oplysning af børn om homoseksualitet kan påvirke deres seksuelle orientering.
Det er kendsgerningerne, og ingen retsakter eller lovforslag kan modsige dem. Det budskab, vi vil sende i morgen, er blot at minde vores kolleger om, at disse spørgsmål ikke kan diskuteres. Derfor skal vi vedtage denne beslutning, og derfor skal vi støtte den litauiske præsidents forsøg på at standse det, der sker. Men jeg fastholder, at budskabet ikke kun er rettet mod litauerne, men mod alle, der stadig ved lejlighed bringer sådanne emner op til diskussion.
Konrad Szymański
- (PL) Fru formand! Der er efter min mening ikke noget parlament i verden, som er mere hypersensitivt over for beskyttelsen af rettighederne for seksuelle mindretal end Europa-Parlamentet. Den litauiske lov, der er dårligt oversat i beslutningen, som vi skal stemme om, er endnu ikke vedtaget. Parlamentet er allerede begyndt at kritisere en af sine medlemsstater. Vi bør ikke gribe ind i den suveræne lovgivningsproces i Litauen, en suveræn stat.
Vi bør uden tvivl have mere tillid til lovgivningsprocessen i Litauen og udvise mere forståelse over for de medlemmer af det litauiske parlament, der faktisk påpeger, at børn og unge skal ydes bedre beskyttelse mod ofte aggressiv eksponering for materiale med et seksuelt indhold. Det er en fuldstændig naturlig diskussion. Tilsyneladende har vi helt overset børnenes rettigheder i denne forhandling. Vi finder ingen tillid, respekt for suverænitet, tilbageholdenhed eller hensyn til børns rettigheder i denne beslutning. Derfor kan vi ikke støtte denne beslutning.
Joanna Senyszyn
- (PL) Fru formand! De fleste EU-borgere mener, at alle er lige, og at alle har de samme rettigheder. I nogle europæiske lande er toleranceniveauet over for seksuelle mindretal dog stadig for lavt. Der er tilfælde på tilskyndelse til had mod homoseksuelle, forbud mod parader for lighed og endda love, der er i strid med EU's lovgivning, f.eks. det diskriminerende litauiske lovforslag. Etableringen af et ensartet minimumsniveau for beskyttelse i EU af mennesker, der udsættes for forskelsbehandling på grund af alder, seksuel orientering, handicap, religion eller overbevisning, ville standse sådanne tiltag. Hvornår vil det blive gennemført? Den fuldstændige adskillelse af kirke og stat er vigtig, eftersom homofobi spredes i de områder, hvor religion spiller en alt for stor rolle. Selv i dag er homoseksualitet ulovlig i 76 lande i verden, og homoseksuelle forhold medfører dødsstraf i otte islamiske lande. I Europa har vi højst bestemmelser eller lovforslag, der kaster skam over den frie verden. Derfor er vores beslutning og EU's direktiv om ikkeforskelsbehandling så vigtige.
Catherine Trautmann
- (FR) Fru formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Det ændringsforslag, der i øjeblikket behandles af det litauiske parlament, og som vil gøre det strafbart offentligt at promovere homoseksualitet, blev udformet inden for rammerne af en lov om beskyttelse af mindreårige mod skadelige virkninger af offentlige oplysninger.
Hvordan kan vi angiveligt for at beskytte mindreårige undergrave ytrings- og informationsfriheden og frem for alt tillade forskelsbehandling på grund af seksuel orientering? Vi er alle klar over, at en tekst af denne art vil gøre det nødvendigt at skjule den personlige seksuelle orientering og er i strid med rettighederne for lesbiske, bøsser samt bi- og transseksuelle (BLBT), som vi har forsvaret, og som Parlamentet har forsvaret. Vi oplever i denne tid vold og aggression mod homoseksuelle, og dette er en tilskyndelse til at kriminalisere homoseksualitet og en opfordring til vold. Vi må ikke give de unge et billede af Europa som et samfund, der er lukket, intolerant og indadvendt, og som tilsidesætter respekten for andre mennesker.
For os er denne lov derfor i klar strid med de europæiske værdier, der er nedfældet i EU-chartret om grundlæggende rettigheder og den europæiske menneskerettighedskonvention. Som det er blevet sagt, er den også i strid med alle retsakter vedrørende ikkeforskelsbehandling i EU-lovgivningen, som har ydet et betydeligt bidrag til at gøre vores nationale love mere egalitære i mange aspekter af dagligdagen lige fra beskæftigelse til information og uddannelse.
Jeg takker kommissæren for den meget klare erklæring, og jeg håber, at alle grupper kan forstå Deres og mine kollegers argumenter. Jeg opfordrer alle medlemmer af alle de politiske grupper til at slutte op om Gruppen for Det Progressive Forbund af Socialdemokrater i Europa-Parlamentet, Gruppen Alliancen af Liberale og Demokrater for Europa (ALDE-Gruppen), Gruppen De Grønne/Den Europæiske Fri Alliance (Verts/ALE) og Den Europæiske Venstrefløjs Fællesgruppe/Nordisk Grønne Venstre (GUE/NGL), som har taget initiativ til udformningen af denne beslutning.
Anna Záborská
- (SK) Fru formand! Hvorfor involverer Parlamentet sig i et lovforslag, der er fremsat af et medlem af et nationalt parlament? Jeg vil gerne høre, hvornår vi er begyndt at diktere lovgiverne i medlemsstaterne, hvad de må drøfte, og hvad de ikke må drøfte?
Hverken denne forhandling eller beslutningsforslaget, som vi stemmer om i morgen, vedrører en lov, der er trådt i kraft. De vedrører en ikkebindende tekst, der drøftes i parlamentet i en EU-medlemsstat. Den lov, der risikerer at true mediefriheden i Ungarn, er trådt i kraft.
De fleste af os mener dog, at vi skal give den ungarske regering tid til at ændre loven, hvis det er nødvendigt, inden vi involverer os i sagen. Om ikke andet, så bør vi være konsekvente.
Lad os også suspendere denne beslutning - i det mindste indtil afslutningen af forhandlingen i det litauiske parlament.
RadvilMorkūnaitė-Mikulėnien
- (LT) Fru formand! Jeg er fra Litauen, og den beslutning, vi forhandler i dag, er baseret på en ændring af den litauiske forvaltningslov. Jeg understreger, at dette er en uafsluttet lovgivningsproces i det nationale parlament, som Parlamentet forsøger at blande sig i. Forslaget er i høringsfasen, ikke under endelig vedtagelse, og der er ikke ført forhandlinger eller drøftelser i udvalget. Af hensyn til retfærdigheden må jeg sige, at de institutioner, der skulle evaluere vores gruppes ændringsforslag, fremsatte konklusioner, der ikke er støtter forslaget. Derfor er det forventede resultat, der drøftes i dag, sandsynligvis ikke det, vi drøfter her. Jeg kan derfor ikke støtte beslutningen, da det er en overdreven reaktion. Jeg vil igen henvende mig til min ven, hr. Higgins. De bør ikke henvise til noget, De ikke har oplevet. Det er simpelthen ubegribeligt, at De kan sammenligne dagens Litauen med Sovjetunionen.
Alexandra Thein
- (DE) Fru formand, fru kommissær! Den europæiske menneskerettighedskonvention og EU-chartret om grundlæggende rettigheder forbyder forskelsbehandling på grund af seksuel orientering. I henhold til artikel 6 og 7 i EU-traktaten og artikel 19 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde har EU's organer og alle medlemsstater pligt til at bekæmpe forskelsbehandling på grund af seksuel orientering.
Litauen er medlem af EU og har forpligtet sig til at dele disse fælles værdier for 500 mio. borgere i EU. Det glæder mig for det første, at den planlagte lov efter vores første beslutning i 2009 blev gennemført i en mindre streng form, at vi endnu ikke har konstateret eksempler på anvendelse af denne lov, at anvendelsen i forbindelse med Christopher Street Day-paraden mislykkedes, og at paraden blev gennemført. Det overrasker mig derfor så meget desto mere, at der nu foreslås nye lovgivningsforanstaltninger, som betyder, at personer, der offentligt taler om eller giver oplysninger om homoseksuelle forhold, kan idømmes bøder på op til 2 900 EUR, og at der ikke længere er lige muligheder for homoseksuelle - men i det mindste for kvinder.
Jeg glæder mig derfor over Kommissionens strategi for bekæmpelse af homofobi, og jeg takker navnlig kommissær Reding for at understrege vigtigheden af at beskytte grundlæggende rettigheder ved sin deltagelse på plenarmødet på et tidspunkt, hvor vi nærmer os midnat.
Viviane Reding
Fru formand! Jeg har bemærket den meget brede enighed i Parlamentet mellem alle de største politiske partier om princippet om ikkeforskelsbehandling. Hvis der var en beslutning, som virkelig understregede dette princip og dets anvendelse i den nationale lovgivning - en forpligtelse, nationalstaterne har accepteret over for EU's regler - ville dette efter min mening være et meget vigtigt øjeblik.
De medlemmer af Parlamentet, der tydeligt tilkendegav, at vi her taler om lov, der ikke er en lov, men et lovforslag fra visse parlamentarikere, har helt ret, men jeg vil også påpege, at både Litauens præsident og regering tydeligt har opponeret mod disse forslag fra visse parlamentarikere.
Jeg håber, at en næsten enstemmig beslutning ved afstemningen i morgen vil understrege disse principper, som de 27 medlemsstater frit har tilsluttet sig, nemlig principperne bag vores europæiske direktiver, og som er blevet styrket af chartret om grundlæggende rettigheder. Jeg kan kun tilslutte mig Parlamentets stærke holdning.
Formanden
Jeg har modtaget to beslutningsforslag, jf. forretningsordenens artikel 115, stk. 5.
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted onsdag den 19. januar 2011.
Skriftlige erklæringer (artikel 149)
Kristiina Ojuland
Eftersom vi er kritiske over for krænkelser af borgerrettigheder i tredjelande, skal vi udøve samme kontrol i medlemsstaterne. Det er meget skuffende, at det litauiske parlament er gået så vidt, at det kriminaliserer udbredelsen af information om seksuel orientering under foregivende af at ville beskytte mindreårige, religiøse følelser og politiske overbevisninger. Det er en klar krænkelse af ytringsfriheden og kan ikke retfærdiggøres - end ikke ved befolkningsflertallets vilje. Mindretallenes ukrænkelige rettigheder har altid været et adelsmærke for demokrati, men det litauiske parlament har forvekslet populisme med demokrati. Jeg håber, at det litauiske parlament ændrer eller ophæver de love, der basalt set er homofobiske og i strid med den litauiske forfatning, den europæiske menneskerettighedskonvention, EU-chartret om grundlæggende rettigheder og den internationale konvention om borgerlige og politiske rettigheder. Jeg hylder det mod, som den litauiske præsident, Dalia Grybauskaitė, udviser ved offentligt at opponere mod forskelsbehandling, og jeg håber, at andre vil følge hende. Hvis det litauiske parlament ikke overholder sine internationale forpligtelser, er et indgreb på EU's vegne nødvendigt.
