Eurooppa-neuvoston kokous (8. ja 9. maaliskuuta 2007) (keskustelu)
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Eurooppa-neuvoston selonteko ja komission julkilausuma (Eurooppa-neuvoston kokous, 8. ja 9. maaliskuuta 2007).
Frank-Walter Steinmeier
neuvoston puheenjohtaja. (DE) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, Berliinin julistuksesta käymämme keskustelun jälkeen haluan kertoa parlamentille kevään huippukokouksen tuloksista. Teen sen mielelläni ja haluankin todeta heti alkajaisiksi - vaikka juuri huomautettiin, että kehumme itseämme liian helposti - että puheenjohtajavaltion mielestä ja omasta mielestäni neuvoston kokous oli todella onnistunut. Kokouksessa saatiin aikaan ratkaisuja niillä aloilla, joilla kansalaiset odottavat Euroopan unionilta - mielestäni aiheellisesti - päättäväisiä toimia. Siellä osoitettiin, että vastoin kaikkia seinille maalailtuja piruja EU on toimintakykyinen myös laajentumisen jälkeen ja jäsenvaltiot pystyvät ratkomaan erimielisyytensä ja asettamaan kunnianhimoisia yhteisiä tavoitteita komission ja parlamentin tuella ja rohkaisemina, vaikkeivät yksittäiset päätökset ole aina helppoja.
Huippukokouksessa osoitettiin myös, että Euroopan unioni on valmis vastaamaan uhkaaviin tulevaisuuden haasteisiin, ja kokous antoi aihetta ja rohkeutta uskoa, että horrokseen vaipunut EU:n uudistushankekin saa lähikuukausina lisäpontta.
Tällainen viesti välittyi siis huippukokouksesta, jossa saatiin aikaa myös muutamia sisäisiä tuloksia, joista puhun hetken päästä. Haluamme välittää saman viestin kahden viikon kuluttua - kuten juuri keskusteltiin - Berliinissä ja eri puolilla Euroopan unionia EU:n 50-vuotisjuhlan kunniaksi vietettävissä juhlatilaisuuksissa. Juuri tästä haluamme ammentaa vauhtia puheenjohtajakautemme jälkipuoliskolle.
Kuten tiedätte, kevään huippukokouksessa keskityttiin energia- ja ilmastopolitiikkaan. Molemmat kysymykset ovat syystäkin erittäin tärkeitä Euroopan kansalaisille. Viime vuosina ja etenkin viime kuukausina - viimeksi Valko-Venäjän ja Venäjän välisessä öljykiistassa - on käynyt jälleen elävästi ilmi, miten laajalti olemme riippuvaisia energiantuonnista ja miten haavoittuva Euroopan unionin talous on tällaisissa asioissa.
Kuten äsken todettiin, yhtä ilmeisiä ovat ilmastonmuutoksen vaikutukset. Ympäristökatastrofit, jäätiköiden sulaminen, merenpinnan nousu ja kuivuus eivät ole enää abstrakteja käsitteitä vaan todellisia uhkia. Kansainvälisistä tutkimuksista on käynyt ilmi, miten kalliisti joudumme maksamaan - ja pakotamme lapsemme ja lastenlapsemme maksamaan kalliin hinnan - ellemme ryhdy nyt toimeen.
Tiedätte huippukokouksessa käytyjen keskustelujen tulokset, ja toivon teidän olevan kanssani samaa mieltä siitä, että valtioiden ja hallitusten päämiesten päätöksistä avautui mahdollisuus kunnianhimoiselle ja mielestäni vastuulliselle eurooppalaiselle ilmasto- ja energiapolitiikalle, jossa ei enää kaunistella edessä olevia ongelmia vaan etsitään tehokkaita strategioita niihin vastaamiseksi.
Olemme ottaneet aimo harppauksen kohti yhdennettyä ilmasto- ja energiapolitiikkaa. Se on yhdennetty, koska toinen ei onnistu ilman toista: ihmisten energiantuotanto ja energiankulutus on nykypäivänä selvästi suurin uhka ilmastolle. Tämä pätee tietenkin erityisesti kasvihuonekaasuihin. Brysselissä tehtyjen päätösten ansiosta EU on edelleen edelläkävijä kansainvälisen ilmastonsuojelun alalla. Päätösten ansiosta meillä on lähtökohdiltaan uskottava asema tulevissa neuvotteluissa, joita käydään Kioton pöytäkirjaa seuraavasta sopimuksesta.
EU sitoutui yksipuolisesti ja riippumattomasti vähentämään kasvihuonekaasupäästöjään vuoteen 2020 mennessä 20 prosenttia vuoteen 1990 verrattuna. Tämä on kunnianhimoinen tavoite, ja sen täyttäminen edellyttää mittavia toimia kaikilta jäsenvaltioilta.
Valtioiden ja hallitusten päämiehet menivät kuitenkin vielä pidemmälle. Lupasimme vähentää päästöjä jopa 30 prosenttia samaan vuoteen mennessä, mikäli muut teollistuneet maat ja taloudellisesti edistyneemmät kehitysmaat tulevat mukaan. Nämä tavoitteet voidaan saavuttaa vain toimimalla kauaskantoisesti myös energiapolitiikassa, ja niinpä Brysselissä hyväksyttiin kokonaisvaltainen energia-alan toimintasuunnitelma ja sen ilmastonmuutosta koskevat tavoitteet.
Toimintasuunnitelmassa on kaksi keskeistä tavoitetta: EU:n energiankulutusta on vähennettävä 20 prosenttia vuoden 2020 ennusteisiin nähden energiatehokkuutta lisäämällä, ja - tämä on erityisen tärkeää - uusiutuvan energian osuus kokonaisenergiankulutuksesta on nostettava ainakin 20 prosenttiin.
Kuten muistanette, kiistaa syntyi siitä, tehtäisiinkö jälkimmäisestä tavoitteesta sitova. Monet jäsenvaltiot epäilivät, että tavoite olisi liian kunnianhimoinen. On ilahduttavaa, että saimme lopulta tehtyä siitä sitovan, sillä etenkin kolme edellä mainittua tavoitetta osoittavat selvästi, että ilmasto- ja energiapolitiikan välillä on tiivis yhteys. Ellei uusiutuvan energian ja energiatehokkuuden aloilla toimittaisi, EU ei pystyisi mitenkään täyttämään ilmastonmuutosta koskevaa omaa tavoitettaan.
Jaettaessa Euroopan unionin tavoite kansallisiksi tavoitteiksi sovelletaan samaa yhteistä oikeudenmukaista lähestymistapaa kuin sovittaessa, että uusiutuvaa energiaa koskevasta tavoitteesta tehdään sitova. Jäsenvaltioiden erilaiset lähtökohdat ja valmiudet on otettava tällöin huomion. Komissiota onkin pyydetty - ja komissio on suostunut - antamaan ehdotuksen tästä jaosta vuoden loppuun mennessä.
En pysty käymään tässä läpi kaikkia energia-alan toimintasuunnitelman näkökohtia. Mielestäni on tärkeämpää kehua toimintasuunnitelmaa parlamentille kokonaisuutena ja korostaa samalla juuri esittelemieni tavoitteiden lisäksi eritoten niitä strategisia päätöksiä, joita tehtiin esimerkiksi energian sisämarkkinoiden rakenteen, energian toimitusvarmuuden, kansainvälisen energiapolitiikan, energia-alan tutkimuksen ja uuden energiateknologian osalta.
Valitsen yhden näistä viidestä esimerkistä. Energian toimitusvarmuus pystytään takaamaan keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä vain, jos saamme monipuolistettua energialähteitä ja kuljetusreittejä. Tarkalleen ottaen tämä tarkoittaa, että suhteita tärkeisiin tuottajamaihin on vahvistettava, kestäviä energia-alan ulkosuhteita on luotava myös Keski-Aasian valtioihin ja Mustanmeren ja Kaspianmeren rantavaltioihin sekä energiasuhteita Persianlahden ja Pohjois-Afrikan valtioihin on niin ikään tietenkin lujitettava. Tämä tarkoittaa luotettavia ja avoimia energiasuhteita myös Venäjän kanssa. Puheenjohtajavaltio jatkaakin toimia varmistaakseen, että neuvottelut Venäjän kanssa tehtävästä uudesta kumppanuus- ja yhteistyösopimuksesta voidaan aloittaa pian.
Energiapolitiikkaa ja ilmastonmuutoksen torjuntaa koskevat tulokset ovat todella erityisen tärkeitä. Kuten päätelmistä kuitenkin nähdään, Eurooppa-neuvostossa keskityttiin muihinkin asioihin. Kevään huippukokouksessa on ollut tapana käydä läpi kasvua ja työllisyyttä koskevan Lissabonin strategian tilannetta. Merkittävintä on, että uudistettu Lissabonin strategia alkaa tehota. Onnistumisia on selvästi saatu aikaan, sillä kasvu on tehostunut ja työttömyys vähentynyt kaikkialla Euroopan unionissa. Samalla todettiin kuitenkin, ettei nyt pidä jäädä lepäämään laakereille vaan päinvastoin. Tämä myönteinen liikevoima halutaan hyödyntää, eikä rakenneuudistusten jatkamiselle ja julkisen talouden johdonmukaiselle vakauttamiselle ole mielestäni vaihtoehtoa.
Euroopan unionin sisämarkkinoita on kehitettävä ja täydennettävä tärkeillä aloilla. Otan jälleen esimerkiksi kaasu- ja energia-alan, postipalvelut sekä rahoitusmarkkinat. Viime perjantaina annetuissa päätelmissä esitetään myös, että vaje yhteisön oikeuden saattamisessa osaksi kansallista lainsäädäntöä olisi saatava poistettua. Asiassa on edistytty todella mainiosti viime vuosina: muistuttaisin parlamentille, että vielä vuonna 2000 vaje säännöstön saattamisessa osaksi kansallista lainsäädäntöä oli 3 prosenttia ja nyt se on vain 1,2 prosenttia. Tiedämme, että toimia on jatkettava. Niinpä Eurooppa-neuvosto päätti perjantaina, että vajetta on vähennettävä 1 prosenttiin vuoteen 2009 mennessä.
Kansalaiset pitävät Lissabonin strategiaa onnistuneena kuitenkin vain, mikäli sen sosiaalista ulottuvuutta saadaan kehitettyä onnistuneesti. Tämä pätee etenkin työmarkkinoiden myönteiseen kehitykseen. Valtioiden ja hallitusten päämiehet korostivatkin tältä osin oikeudenmukaisten työolojen, työntekijöiden oikeuksien ja osallistumisen, työterveyden ja työturvallisuuden sekä perhe-elämän huomioon ottavan työn organisoinnin tärkeyttä.
Haluan painottaa pikaisesti vielä yhtä päätöstä: sääntelyn parantamista ja byrokratian vähentämistä. Tälläkin alalla on edistytty viime vuosina hieman - joskaan ei hankaluuksitta. Tälläkään alalla, tai etenkään tällä alalla, toimista ei saa luopua jatkossa. Haluamme erityisesti vähentää EU:n lainsäädännöstä aiheutuvia hallinnollisia rasitteita - byrokratiaa - 25 prosenttia vuoteen 2012 mennessä, ja jäsenvaltioita kehotettiin asettamaan yhtä kunnianhimoiset kansalliset tavoitteet ensi vuonna.
Perjantaina huippukokouksen päätteeksi pidetyssä lehdistötilaisuudessa komission puheenjohtajalla oli mielestäni erittäin ystävällistä, jopa imartelevaa, sanottavaa juuri päättyneestä neuvoston kokouksesta. Hän totesi, että tulosten ja asetettujen tavoitteiden puolesta se oli merkittävin huippukokous, johon hän oli toimikaudellaan osallistunut. Arvoisa komission jäsen, totean täällä parlamentissa, ettei tässä olisi onnistuttu ilman komission erinomaista taustatyötä ja Euroopan parlamentin tukea. Arvoisa puhemies Pöttering, tehän edustitte parlamenttia vasta valittuna puhemiehenä ensimmäistä kertaa neuvoston kokouksessa.
EU:ssa kehitetään nyt nykyaikaista ja kestävää ilmasto- ja energiapolitiikkaa. Valtioiden ja hallitusten päämiehet osoittivat, että Euroopan unioni voi ottaa johtoaseman tärkeissä globaaleissa kysymyksissä. Huippukokouksesta välittyi nähdäkseni sellainen viesti, että jos me eurooppalaiset yhdistämme voimamme ja toimimme yhdessä, saamme muovattua tulevaisuutta onnistuneesti. Tässä ollaan täysin samoilla linjoilla kuin Saksan puheenjohtajakauden tunnuslauseessa, perusperiaatteessa, jonka pohjalta päätelmien otsikko valittiin ja jonka mainitsin aiemmassakin keskustelussa: "Yhdessä Eurooppa onnistuu".
(Suosionosoituksia)
Günter Verheugen
komission varapuheenjohtaja. (DE) Arvoisa Euroopan parlamentin puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, hyvät parlamentin jäsenet.
Komissio kiittää neuvostoa ja puheenjohtajavaltio Saksaa viime viikon Eurooppa-neuvostossa asetetuista kauaskantoisista ja rohkeista tavoitteista. Kiitämme teitä myös yksimielisestä viestistä, jonka välititte muulle maailmalle ja joka on saanut paljon huomiota eri puolilla maailmaa. Tämän viestin mukaan Euroopan unionissa suhtaudutaan vakavasti ilmastonmuutoksen torjuntaan, yhteisen energiapolitiikan kehittämiseen ja kilpailukyvyn säilyttämiseen. Eurooppa-neuvosto onnistui erittäin tärkeässä asiassa, kun se osoitti niiden ihmisten olevan väärässä, jotka väittävät, ettei 27 jäsenvaltion Euroopan unioni olisi enää toimintakykyinen. Tämä oli ensimmäinen suuri koetus 27 jäsenvaltion Euroopan unionille, ja mielestäni se läpäistiin.
Huippukokous onnistui mainiosti Lissabonin strategiaan kuuluvan kasvua ja työllisyyttä koskevan eurooppalaisen kumppanuuspolitiikan kannalta. Valtioiden ja hallitusten päämiehet totesivat, että uudella strategialla saadaan aikaan toivottuja tuloksia ja että sillä on ollut tärkeä merkitys talouden elpymiselle. Talouden elpyminen näkyy BKT:n kasvuna: 2,9 prosenttia vuonna 2006. Nyt odotetaan, että EU:ssa syntyy yksin kahtena seuraavana vuonna seitsemän miljoonaa uutta työpaikkaa, jolloin päästäisiin lähelle Lissabonissa vuonna 2000 alun perin asetettuja tavoitteita.
Valtioiden ja hallitusten päämiehet tekivät selväksi, ettei talouden dynaamisuuden parantumisesta saatuihin ensimerkkeihin pidä nyt tyytyä. Olen samaa mieltä siitä, mitä ministeri Steinmeier juuri totesi: Euroopan unionilla on nyt oiva tilaisuus lisätä uudistusten vauhtia. Suuntausta ei ole onnistuttu vielä kääntämään. Laskusuhdanne on todella hidastunut, mutta tekemistä riittää. Nyt voidaan vasta todeta, että olemme oikeilla raiteilla.
Tämä käy ilmi myös Eurooppa-neuvoston tuesta komission ensi kertaa antamille maakohtaisille suosituksille. On erittäin merkittävää, että jäsenvaltiot ottivat komission maakohtaiset suositukset kansallisiin ohjelmiin aloilla, joilla toimivalta kuuluu yksin niille, ja että Eurooppa-neuvosto hyväksyi suositukset vastalauseitta yksimielisesti. Tätä ei pidä aliarvioida. Nyt on osoitettu ensimmäistä kertaa, että Euroopan unionissa voidaan todella koordinoida talouspolitiikkaa.
Tänä vuonna valmistellaan kasvua ja työllisyyttä koskevan ohjelman toista kolmivuotiskautta, ja komissio pitää jo nyt kolmea asiaa ehdottoman tähdellisenä.
Ihan ensimmäiseksi ilmasto- ja energiapolitiikka on yhdistettävä kokonaan kasvua ja työllisyyttä koskevaan eurooppalaiseen ohjelmaan. Tämän on oltava yhtenäistä.
Toiseksi kyseisen strategian kolmatta pilaria, työllisyyttä ja sosiaalista ulottuvuutta, on ehdottomasti vahvistettava painottamalla eritoten Euroopan kansalaisten työllistyvyyden parantamista. Loppujen lopuksi nykyinen kehityskulku on aivan uudenlaista. Joillakin alueilla ja aloilla on pian yhä enemmän pulaa kunnolla koulutetuista työntekijöistä. Työllistyvyyttä on parannettava etenkin lisäämällä koulutusta.
Kolmas Lissabonin strategian tarkistamiseen liittyvä tärkeä tehtävä on strategian näkyvyyden lisääminen. Kuten sanotaan, älä pidä kynttilääsi vakan alla. Saattaa olla, että puhumme liiankin vähän siitä, että Euroopan unionilla on ratkaisu talouden globaaleihin haasteisiin. Euroopan yhdentyminen ja Euroopan yhteinen talouspolitiikka tarjoavat etsityn ratkaisun siihen, miten voimme säilyttää kilpailukykymme maailmanlaajuisesti. Tämän olisi käytävä paljon selvemmin ilmi kansallisessa poliittisessa keskustelussa.
Haluan sanoa sanasen sääntelyn parantamisesta ja byrokratian vähentämisestä, jonka olen ottanut erityisesti tehtäväkseni. Eurooppa-neuvoston kehotus parlamentille ja neuvostolle hyödyntää vaikutustenarviointeja jatkossa entistä laajemmin on tärkeä. Lainsäädännön laatu on kaikki kaikessa koko hankkeelle ja koko hankkeen perimmäinen tarkoitus.
Tämä edellyttää kunnollista kustannustenarviointia. Sääntelyn parantamista ja byrokratian vähentämistä koskevan hankkeen kaikki osat ovat nyt todella käynnissä. Suurkiitos neuvostolle siitä, että se tuki komission tavoitetta, jonka mukaan eurooppalaisille yrityksille EU:n lainsäädännöstä aiheutuvia hallinnollisia rasitteita olisi vähennettävä 25 prosenttia vuoteen 2012 mennessä. Yhtä tärkeää on kuitenkin jäsenvaltioiden sitoutuminen samaan toimivaltaansa kuuluvilla aloilla. Asiasta on kiistelty, joten sovinnon aikaansaanti on hieno saavutus. Päämääränä oleva yrityksille aiheutuvien hallinnollisten rasitteiden vähentäminen 25 prosenttia vuoteen 2012 mennessä näyttää olevan nyt tuntuvasti lähempänä.
Haluan tehdä täällä parlamentissa vielä kerran selväksi, että hallinnollisten rasitteiden vähentämisestä puhuttaessa tarkoitetaan yksinkertaisesti yritysten paperitöiden vähentämistä. Siinä puhutaan raportointia sekä tilastojen, tietojen ja asiakirjojen säilyttämistä koskevista vaatimuksista. Kuluttajansuojaa, laatua, ympäristöä, turvallisuutta tai sosiaalisia näkökohtia koskeviin kysymyksiin ei missään nimessä kajota. Tarkoituksena ei ole muuttaa vaatimusten sisältöä vaan tehdä niistä sellaisia, että yritysten sisällä vapautuu voimavaroja eikä yrityksiin kohdistu tarpeettomia rasitteita.
(Suosionosoituksia)
Tony Blair totesi jonkin aikaa sitten, että ellei EU:ta olisi olemassa, se olisi pitänyt keksiä. Hän tarkoitti tällä todennäköisesti juuri sellaisia päätöksiä, joita Eurooppa-neuvosto teki vain pari viikkoa sen jälkeen, kun YK:n uusimman ilmastonmuutosraportin hälyttävät tiedot tulivat julki.
Parlamentin tuella ja komission tammikuussa antamien ehdotusten pohjalta Eurooppa-neuvosto onnistui asettamaan ilmastonmuutoksen ja siirtymisen kestäviin energiaratkaisuihin etusijalle eurooppalaisessa politiikassa sekä hyväksymään toimintasuunnitelman kolmeksi seuraavaksi vuodeksi.
Päätösten vahvuutena on se, että ilmasto- ja energiapolitiikka onnistuttiin liittämään tiiviisti toisiinsa. Kasvihuonekaasupäästöjen vähentäminen liittyy tiiviisti kilpailukykyiseen, varmaan ja kestävään energiapolitiikkaan. Päätösten vahvuutena on myös niiden uskottavuus, sillä ne eivät ole nyt tyhjiön keskellä vaan niihin liittyy konkreettinen toimenpidepaketti.
Uusiutuvaa energiaa koskevat sitovat tavoitteet sekä kohdennettu energiansäästön edistäminen ja uudet hiilidioksidin talteenotto- ja varastointitekniikat auttavat Euroopan unionin taloutta mukautumaan 2000-luvun globaaleihin haasteisiin ilmastopolitiikassa. Uusiutuvan energian ja energiatehokkuuden tiellä olevien esteiden purkaminen jatkuu kaikilla teollisuuden aloilla. Tavoitteena on lisätä uusiutuvan energian osuus 20 prosenttiin EU:n kokonaisenergiankulutuksesta ja myös biopolttoaineiden osuus ainakin 10 prosenttiin vuoteen 2020 mennessä.
Kuulin, mitä neuvoston puheenjohtaja totesi juuri komission tehtävästä antaa ehdotus vuoden loppuun mennessä. Vakuutan teille, että komissio esittää oikeudenmukaisen ja tasapuolisen ehdotuksen taakanjaosta koko EU:ssa ja että siinä otetaan huomioon yksittäisten jäsenvaltioiden aiemmat saavutukset ja lähtökohdat sekä se, mitä ne tarvitsevat tavoitteen täyttämiseksi. Olen varma, että onnistumme tässä.
On tärkeää, että kaasun ja sähkön sisämarkkinat saadaan kerralla kuntoon, mikä hyödyttää kuluttajia, kannustaa investoimaan ja synnyttää aidon eurooppalaisen verkoston.
Näillä toimenpiteillä meille avautuvat uudet, globaalit markkinat ja kaikkien kansalaisten ja yritysten sähkölaskut pienenevät. Euroopan unionissa maksetaan energiasta tällä hetkellä aivan liikaa, mikä johtuu sekä maailmanlaajuisesta tilanteesta että energiahuoltomme kehnosta organisoinnista. Tästä syystä Lissabonin ohjelman toteuttaminen edellyttää myös EU:n uuden ilmastopolitiikan johdonmukaista täytäntöönpanoa.
Ehdotimme, että kehittyneimmät maat sopisivat vähentävänsä hiilidioksidipäästöjään vuoteen 2020 mennessä kollektiivisesti 30 prosenttia vuoteen 1990 verrattuna. Lisäksi EU on jo sitoutunut vähentämään hiilidioksidipäästöjään vähintään 20 prosenttia vuoteen 2020 mennessä. Asemamme onkin erinomainen tulevissa ilmastonmuutosta koskevissa neuvotteluissa.
Tämä ilmastoon liittyvä kaksitahoinen päätös synnyttää uskoakseni uutta globaalia dynamiikkaa, jota tarvitaan kipeästi. Enää emme voi seurata sivusta, kuinka Yhdysvaltojen ja Kiinan kaltaiset maat syyttelevät toinen toistaan ja vaativat toista tekemään ensimmäisen siirron. Jommankumman niistä on tehtävä siirto vihdoin ja viimein! Tämä on ilman muuta tärkeä keskustelunaihe myös EU:n ja Yhdysvaltojen välisessä huippukokouksessa 30. huhtikuuta 2007. Valtioiden ja hallitusten päämiehet mainitsivat tämän seikan muiden ulkopoliittisten asioiden ohella.
Haluan sanoa sanasen eurooppalaisille yrityksille. Neuvoston tavoitteet tarjoavat yrityksillemme selkeät raamit sekä investointivarmuutta tuleviksi vuosiksi. Nyt yritykset voivat suunnitella investointejaan: ne tietävät, mitä poliitikot vaativat niiltä, ja voivat laatia strategiansa. Haluamme, että Euroopan unionista viedään sen parhaita ja puhtaimpia tuotteita, ei työpaikkoja. En välitä kuulla vain siitä, mitä eurooppalaiset yritykset eivät voi tehdä ja mitä ne pitävät mahdottomana. Haluan lopultakin kuulla, mitä ne voivat tehdä ja mikä on mahdollista. Jatkossa nähdään, että on mahdollista tehdä paljon enemmän kuin yritykset ovat itse uskoneet.
Kaikessa tyytyväisyydessäkään ei pidä unohtaa, että toistaiseksi on ammuttu vasta lähtölaukaus. Strategiaa on saatava vietyä eteenpäin parlamentin vaalikauden loppuun mennessä yksittäisten yhteisön hankkeiden ja lainsäädäntöhankkeiden avulla. Lisäksi meillä on Euroopan kansalaisten tuki. Eurobarometrin uusimmasta kyselystä kävi ilmi, että Euroopan kansalaiset tietävät hyvin, että suunnanmuutos on enemmän kuin tarpeen. Varmasti he tietävät myös, että päättäväisillä toimilla on hintansa.
Lyhyesti sanottuna Lissabonin strategia on avoin ja dynaaminen prosessi. Tarvitaan ideatori, jonka pohjalta syntyy yksittäisiä poliittisia päätöksiä.
Kuten Centre for European Reform -ajatusmyllyn raportissa todetaan, tuskin yksikään Euroopan maa jättää tarkastelematta Tanskan joustoturvamallia, Suomen yliopistojärjestelmää tai Yhdistyneen kuningaskunnan kaupanvapauttamisstrategiaa. Voisin mainita muitakin esimerkkejä, kuten Ranskan "Pôles de Compétitivité", Alankomaiden standardikustannusmalli tai muutamien uusien jäsenvaltioiden verouudistukset. Toinen toiselta oppiminen on avainasemassa tässä uudistusprosessissa.
Nyt on tehtävä yhdessä selväksi, että kasvua ja työllisyyttä koskeva eurooppalainen kumppanuus on Euroopan unionin vastaus aikamme kahteen suureen haasteeseen: siihen suureen sosiaaliseen kysymykseen, miten tarjolle saadaan riittävästi hyviä työpaikkoja globaalistumisen aikakaudella, ja siihen suureen ympäristökysymykseen, miten maapallo saadaan säilytettyä asumiskelpoisena.
Loppujen lopuksi ihmisten tiedetään pohtivan seuraavanlaisia kysymyksiä: Saanko pitää työni? Saanko jatkossa korvausta, jos sairastun? Pystynkö maksamaan lasteni koulutuksen? Huolehditaanko minusta, kun olen ikääntynyt? Heidän tiedetään myös pohtivan: Millaiset elinolot lapsillani ja lastenlapsillani on tulevaisuudessa?
Tässä vastaus näihin kysymyksiin. Euroopan kansalaisille on tärkeää kertoa, että vastaus voi olla vain Euroopan unionin yhteinen. Jos on tarvetta osoittaa, miksi Euroopan yhdentymistä tarvitaan, näistä kahdesta seikasta käy ilmi, että yhdentyminen on tähdellistä myös 2000-luvulla. Kiitoksia.
(Suosionosoituksia)
Marianne Thyssen
PPE-DE-ryhmän puolesta. - (NL) Arvoisa puhemies, arvoisa ministeri Steinmeier, arvoisa komission jäsen Verheugen, hyvät kollegat, huippukokouksen päätteeksi annetaan tavallisesti pitkäveteiset päätelmät, joita joutuu tutkimaan suurennuslasilla, jotta löytäisi kaikkien 27 jäsenvaltion tukemia tavoitteita. Tällä kertaa päätelmät ovat kuitenkin melko lyhyet ja ne ovat todellinen edistysaskel. Kevään Eurooppa-neuvoston huippukokous ylitti villeimmätkin kuvitelmamme. Visiossa yhdistyvät poliittinen rohkeus, kunnianhimo sekä toteutettavuus ja uskottavuus, jopa päättäväisyys, mikä on melkoinen urotyö.
Me Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmä haluamme ihan ensiksi kiittää neuvoston puheenjohtajaa, Saksan liittokansleria Merkeliä ja hänen ryhmäänsä sekä puheenjohtaja Barroson johtamaa komissiota ja eritoten komission jäsentä Dimasia ja komission jäsentä Piebalgsia, jotka panivat energia- ja ilmastopaketin alkuun ja ovat tehneet kaikkensa kunnon tulosten aikaansaamiseksi. On pakko todeta, että olemme itse asiassa ylpeitä siitä, että oman ryhmämme yhteiset toimet toimielintemme huipulla - yhdessä muiden kumppanien kanssa tietenkin - johtivat mainioihin tuloksiin.
Runsaita palkintoja joudutaan silti vielä odottamaan. Sitoumukset on annettu, mutta ilot ja taakat on vielä jaettava. Haluan toivottaa komissiolle paljon onnea ja menestystä tähän hankalaan tehtävään. Toivon kaikkien jäsenvaltioiden ja kaikkien yhteiskuntalohkojen olevan valmiita tekemään väsymättä oman osansa näiden välttämättömien toimien eteen.
Kun maailma suuntaa katseensa Eurooppaan, se näkee, että Eurooppa kantaa vastuunsa ja päättää toimia uskottavasti edelläkävijänä. Meillä on eurooppalaisina kumppaneina velvollisuus luoda mahdollisimman paljon painetta muille kumppaneillemme maailmassa, jotta ne liittyisivät meihin tässä kunnianhimoisessa mutta ennen kaikkea välttämättömässä hankkeessa.
Kun verrataan keskenään ryhmämme lähtökohtia ennen kevään huippukokousta ja huippukokouksen tuloksia, täytyy todeta, että toivoimme toteuttamiskelpoisia sitovia sopimuksia epärealististen katteettomien lupausten sijaan, ja niitä syntyikin 20-20-20-päätöksen ansiosta, joten tämä on hieno saavutus.
Uusiutuvan energian alan tutkimus- ja kehitystyö ja ilmastonmuutoksen torjunta liittyvät Lissabonin kasvua ja työllisyyttä koskeviin tavoitteisiin. Arvoisa komission jäsen Verheugen, nämä asiat olisi otettava lopullisesti mukaan. Ryhmäni enemmistö hyväksyy ydinenergian yhtenä energialähteenä, mutta kunnioitamme tässä täysin toissijaisuusperiaatetta, kuten Eurooppa-neuvostokin. Emme halua parlamentin jäävän sivuun ilmastonmuutoskysymyksessä, joten tuemme täysin tehokkaan ilmastonmuutosta käsittelevän väliaikaisen valiokunnan perustamista.
Kevään huippukokouksessa painotettiin energiaa ja ilmastoa, vaikka muitakin asioita tietysti käsiteltiin, sillä loppujen lopuksi sosiaalis-taloudellisia uudistuksia on välttämätöntä pitää pinnalla. Uskomme Lissabonin prosessin alkavan tuottaa tulosta, mutta tässä vaiheessa ei ole syytä jäädä lepäämään laakereille etenkään niissä jäsenvaltioissa, joissa julkisen velan määrä on kasvanut, työllisyys on alhaista tai eläkejärjestelmiä ei ole saatu täysin turvattua.
Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmä pyrkii pysyttelemään etäällä kaikesta omahyväisyydestä. Talousnäkymät ovat hieman parantuneet, joten kansallisia uudistuksia ei pidä viivästyttää vaan pikemminkin nopeuttaa. Odotamme komission johtavan näitä toimia edelleen ja puuttuvan jäsenvaltioiden keinotteluihin ja laiminlyönteihin avoimesti ja vaivaantumatta.
Olemme erittäin tyytyväisiä päätöksiin, jotka koskevat hallinnollisten rasitteiden merkittävää vähentämistä ja suunnitelmaa riippumattomasta vaikutustutkimuksesta uuden lainsäädännön osalta.
Kunnolliseen politiikkaan liittyvät visio ja kunnianhimo ovat oma asiansa, ja kokonaan toinen asia on ihmisten saaminen vakuuttuneiksi siitä ja siihen mukaan. Kuten komission jäsen Verheugen aivan oikein totesi, ratkaiseva kysymys kuuluu, miten voimme lisätä eurooppalaisten osallisuutta koko Lissabonin prosessissa. On tietenkin hienoa, että huippukokouksen päätelmissä kehotetaan parantamaan edelleen yhteydenpitoa, mutta tämä ei tietenkään johda vielä mihinkään. Se on vain tehtävä, sillä tällä alalla on hukattu viime vuosina valtavasti tilaisuuksia.
Pyydän näin ollen parlamentin puhemiestä sekä komission ja neuvoston puheenjohtajia antamaan Berliinin julistuksessa tilaa niille 500 miljoonalle eurooppalaiselle, jotka toivovat vaurasta tulevaisuutta hyvinvointiyhteiskunnassa, jossa heidän lastensa ja lastenlastensa on mukava elää, jotta ihmiset saisivat uutta luottamusta ja uskoa yhteisen eurooppalaisen hankkeemme lisäarvoon.
Martin Schulz
PSE-ryhmän puolesta. - (DE) Arvoisa puhemies, huippukokous oli onnistunut. Tätä on syytä korostaa, sillä samaa ei voi sanoa kaikista viime vuosien huippukokouksista. Komission varapuheenjohtaja oli oikeassa todetessaan, että Euroopan unioni osoitti viime viikonlopun aikana olevansa toimintakykyinen. Pystymme kyllä, jos vain yritämme.
Valtioiden ja hallitusten 27 päämiestä, jotka onnistuivat tekemään viikonloppuna onnistuneesti töitä yhdessä, tekivät suuntaa näyttävän päätöksen. Jätän tarkemman tarkastelun myöhemmin puhuvien ryhmämme asiantuntijoiden huoleksi. Näin pystyn keskittymään siihen, että kansalaiset on saatava nyt ymmärtämään, ettei tämä ole mikään laiskottelijoiden klubi. Tämä on todella tehtävissä. EU ei tyydy vain luettelemaan suuria haasteita vaan määrittelee tarvittavat ratkaisut, tekee niistä päätökset ja toivottavasti myös toteuttaa ne käytännössä.
Kun olen puhunut täällä Eurooppa-neuvoston kokouksista, olen pohtinut usein sitä, miten valtioiden ja hallitusten päämiehistä muodostuvaa Eurooppa-neuvostoa olisi paras kuvailla. Eräänä päivänä mieleeni juolahti Matteuksen evankeliumin 6. luvun 26. jae - puhemieskin tuntee varmasti tämän kohdan erittäin hyvin: "Katsokaa taivaan lintuja: eivät ne kylvä, eivät ne leikkaa eivätkä kokoa varastoon, ja silti teidän taivaallinen Isänne ruokkii ne." Minun ei tarvitse jatkaa: te kylvätte ja te toivottavasti leikkaatte ja kokoatte varastoon - nähtäväksi jää, mitä taivaallinen Isä tekee teille.
Joka tapauksessa on totta, että edistystä on saavutettu. Hyvä jäsen Thyssen, jokainen haluaa kutsua tätä EU:n toimielinten yhteiseksi saavutukseksi. En saanut sellaista vaikutelmaa, että Angela Merkel olisi toiminut Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän edustajana. Tietojeni mukaan hän oli paikalla neuvoston puheenjohtajana. En saanut sellaista vaikutelmaa, että parlamentin puhemies olisi osallistunut kokoukseen Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän edustajana - sehän tarkoittaisi hänen käsittäneen tehtävänsä väärin - eikä puheenjohtaja Barrosolla saa olla virallisesti mitään tekemistä Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän kanssa. Olkaa siis ystävällinen, älkääkä väittäkö tätä minkään yksittäisen ryhmän aikaansaannokseksi.
(Suosionosoituksia)
Mistä oikein on kyse? Euroopan unioni on hahmotellut ja ottanut vastaan valtavan haasteen. Lisäksi opimme jotain, jota emme aiemmin tienneet - tai ehkä ministeri Steinmeier tiesi: ydinenergia lasketaan nyt uusiutuvaksi energiaksi. Tämä on Chiracin teoreema, sama kuin ennenkin, ja siihen päättyy hänen virkakautensa. Ainakin opimme jotain uutta!
Joka tapauksessa haasteen ottaminen vastaan ja sen varmistaminen, että päätökset pannaan käytännössä täytäntöön, on ensisijaisen tärkeää. Kiitos kuuluu kerrankin myös Tony Blairille. Heti neuvoston kokouksen jälkeen Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus totesi 20 prosentin olevan hyvä tavoite mutta toivovansa jotain kunnianhimoisempaa. Lisää tällaista EU:hun!
(Suosionosoituksia)
Haluan vielä lisätä, että G8-maiden kokouksessa käsitellään Afrikan tilannetta. Tässä yhteydessä on syytä ymmärtää, että ilmastonmuutos on vain yksi merkittävä esimerkki maailman epäoikeudenmukaisuudesta. Ympäristöä vähiten saastuttava maanosa, Afrikka, joutuu kärsimään ilmastonmuutoksesta eniten. Kun näin ollen toteamme esimerkiksi haluavamme varmistaa, että maailmassa vallitsee oikeudenmukaisuus ja solidaarisuus, meillä eurooppalaisilla on moraalinen velvollisuus puuttua tosissaan ilmastonmuutoksen ongelmaan ja, kuten aiheellisesti todettiin, painostaa muita maailman alueita.
Ihmisrodun olemassaolon suojaaminen, elämän jatkuminen maapallolla, on suuri päämäärä, johon me kaikki olemme sitoutuneet - kaikki valtiot, myös Yhdysvallat, Japani, Australia ja Kiina. Muille ei voi kuitenkaan esittää vaatimuksia, ellei itse näytä esimerkkiä. Tällainen historiallinen askel otettiin tänä viikonloppuna. Kiitän ministeri Steinmeieria, jolla oli merkittävä osuus tässä aikaansaannoksessa. Angela Merkelinkin osuus oli eittämättä ratkaiseva, mutta Steinmeier ansaitsee erityismaininnan sitkeydestä, jota hän on osoittanut neuvoston puheenjohtajana toimiessaan.
(Suosionosoituksia vasemmalta)
Puhemies
Hyvä jäsen Schulz, onpa ilahduttavaa nähdä, että olette perehtynyt Raamattuun paljon minua paremmin.
Alexander Lambsdorff
ALDE-ryhmän puolesta. - (DE) Arvoisa puhemies, kun Matteus mainittiin, en ollut ihan varma, tarkoitettaisiinko Lothar Matthäusta. Onneksi kuitenkaan ei.
Jäsen Schulz on aivan oikeassa: neuvoston huippukokous oli onnistunut. Energian sisämarkkinoilla halutaan edistyä, ilmaston lämpenemistä halutaan hidastaa, hiilidioksidipäästöjä vähentää ja uusiutuvan energian käyttöä lisätä. Lisäksi solidaarisuutta energia-asioissa halutaan vahvistaa. Tämä on parlamentin vaatimusten mukaista. Osa vaatimuksistamme oli jopa kunnianhimoisempia, mutta ansaitsette kuitenkin kiitokset, jotka Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmä teille esittää.
Ihan vielä ei ole kuitenkaan syytä tyytyväisyyteen, sillä paljon hankalampi osa on vielä edessä. Oliko huippukokous lopulta todella onnistunut, riippuu siitä, saadaanko hankkeet toteutettua nopeasti ja syntyykö konkreettisia tuloksia toivon mukaan jo ennen vuoden loppua. Tämä on myös ryhmäni keskeinen viesti: haluamme, että sovittujen tavoitteiden suhteen ryhdytään nopeasti toimeen. Tältä osin komissio puhuukin jo asiaa. Neuvostoa pyydetään pysymään tiukasti kannassaan, kun komission ehdotukset ovat käsiteltävinä.
Käsittelen tarkemmin paria yksittäistä kysymystä, ensiksi ilmastonsuojelua. Olette oikeassa. Ilmastonsuojelu hoidetaan Euroopan unionin tasolla tai ei lainkaan. Tarkemmin katsottuna on kuitenkin totta, ettei ilmastonsuojelua hoideta itse asiassa Euroopan unioninkaan tasolla vaan globaalisti. Ilmastonmuutoksen todellinen hidastuminen edellyttää maailmanlaajuista muutosta, joka saadaan aikaan vain, jos muut suuret hiilidioksidipäästöjen tuottajat saadaan mukaan toimiin. Edelläkävijän asemalla paistattelulla ei saada paljoakaan aikaan. Edelläkävijä, jolla ei ole yhtään seuraajaa, tuo mieleeni Don Quijoten, jota meidän ei pitäisi jäljitellä.
Eurooppalaisen ilmastopolitiikan kyytipojaksi olisi saatava nyt eurooppalaista ilmastodiplomatiaa, sillä sen onnistumisesta riippuu viime kädessä koko hankkeen onnistuminen. Osan mielestä G8-maiden kokous on sopiva tilaisuus tähän. He uskovat, että asiaan löytyy ratkaisu, mikäli se viedään G8-maiden käsiteltäväksi. Voitte viedä asian Heiligendammiin, mutta yksi asia on tunnustettava: G8-maiden kokous ei todennäköisesti ole sopiva tilaisuus. Kiina ja Intia eivät osallistu siihen. Tästä syystä saattaisi olla aiheellista pohtia myös kansainvälisten instituutioiden rakennetta.
Energian sisämarkkinoista totean, etteivät ne ole meille varsinainen päämäärä vaan jotain, jota todella tarvitaan. Kuten komission jäsen Verheugen totesi, markkinoiden riittämätön toiminta vaikuttaa suoraan Euroopan unionin kansalaisiin. Olen iloinen siitä, että komission toimintasuunnitelma on hyväksytty, ja haluan kiittää komission jäsentä Verheugenia ja eritoten myös hänen kollegoitaan Kroesia ja Piebalgsia, jotka eivät ole säästelleet voimiaan. Nyt on edettävä tämän pohjalta, ja ryhmäni kannustaa komissiota tekemään pikaisesti näin.
Byrokratia edellyttää sääntelyn parantamista. Komission jäsenen Verheugenin tekemät ehdotukset ovat oikeita, joten niiden hyväksyminen oli aiheellista. Olemme näin ollen tyytyväisiä edistymiseen tällä saralla, mutta meistä jäsenvaltioilla on velvollisuus seurata perässä. On tarua, että kaikki byrokratia olisi peräisin Brysselistä.
Neuvosto on osoittanut pystyvänsä pääsemään sovintoon todella tärkeästä asiasta. Onnittelut! Nyt sen on onnistuttava myös puheenjohtajakauden toisessa tärkeässä kysymyksessä. Berliinin julistus ja kesäkuun huippukokous ovat edessä. Tuemme teitä niissä.
Michał Tomasz Kamiński
UEN-ryhmän puolesta. - (PL) Arvoisa puhemies, alkajaisiksi totean, että minulla on mieluinen tehtävä yhdistää kaksi täällä esitettyä näkökantaa. Minulla on ilo sovittaa yhteen Euroopan parlamentin sosialidemokraattisen ryhmän ja Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän näkökannat.
Kiitämme puheenjohtajavaltio Saksaa huippukokouksen onnistumisesta. Tarkoitan tässä sekä Saksan SPD-puoluetta että CDU-puoluetta edustavia jäseniä. Myönteinen tulos herättää toivoa Saksan ja Saksan puheenjohtajakauden onnistumisesta, mikä on meistä ilahduttavaa. Olemme iloisia, että puheenjohtajavaltio Saksan omaksuma asiallinen ja pragmaattinen lähestymistapa on tuottanut tulosta.
Haluan kiittää myös parlamentin puhemiestä myönteisestä ja aktiivisesta roolista huippukokouksessa. Kiitokset, arvoisa puhemies. Tämä on hieno esimerkki siitä, miten merkittävässä asemassa parlamentti haluaa olla Euroopan yhdentymisessä, ja tämä herättää toivoa. Huippukokous oli onnistunut, ja sieltä lähetettiin tärkeä, kahtalainen viesti muulle maailmalle: se oli osoitus yhtenäisyydestämme ja organisaatiomme pragmaattisesta, ennakoivasta lähestymistavasta.
Kaikki maat Euroopan unionin ympärillä ovat nyt nähneet, että pystymme yhdistymään energia-asioissa. Euroopan unioni viestittää selkeästi haluavansa solidaarisuutta ja sitä, että organisaatiomme tulevaisuus perustuu yhtenäiseen lähestymistapaan energiavarojen turvaamista koskevassa kysymyksessä.
Uskon kuluneen vuoden aikaisten tapahtumien auttaneen kaikkia Euroopan unionissa oivaltamaan, miten tärkeää energian toimitusvarmuus on sekä talouksiemme että yksittäisten kansalaisten elintason kannalta.
Huippukokouksessa lähetettiin selkeä viesti myös ilmastonmuutoksesta. Siellä osoitettiin, että asiasta pystytään pääsemään sovintoon. On erityisen suuri ilo tukea huippukokouksen tuloksia. On oikein, että Euroopan unioni asetti itselleen kunnianhimoiset tavoitteet Euroopan unionin tulevaisuuden kannalta näin elintärkeässä kysymyksessä.
Lopuksi haluan tuoda esiin, että entisestään laajentuneen Euroopan unionin ensimmäinen huippukokous osoitti myös, ettei laajentuminen ole ongelma. Vanhoista jäsenvaltioista kotoisin olevat toverimme tapaavat korostaa liiaksi laajentumisen ongelmia. Puolalaisena haluan tuoda esiin, että Euroopan unionin viimeaikaiset laajentumiset, sekä kaksi ja puoli vuotta sitten että nyt ihan vasta, koituvat meidän kaikkien menestykseksi. Tätä mieltä uusien jäsenvaltioiden kansalaiset ovat. Toivoisin meidän kaikkien olevan samaa mieltä.
Euroopan unionin laajentuminen on onnistunut, mikä olisi syytä pitää mielessä. Tämä huippukokous osoitti, että jos teemme yhdessä töitä, onnistumme.
Puhemies
Kiitoksia, jäsen Kamiński, ja kiitoksia minulle esittämistänne ystävällisistä sanoista.
Monica Frassoni
Verts/ALE-ryhmän puolesta. - (IT) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, tätä edeltäneen Berliinin julistusta koskeneen keskustelun ja tämän keskustelun välillä on ilmeinen yhteys, sillä aikaansaavan Euroopan unionin täytyy kyetä toimimaan, eikä se pysty toimimaan tehokkaasti ilman perustuslakia. Arvoisa puhemies, tunnustamme, että neuvosto on hyväksynyt puheenjohtajavaltio Saksan johdolla melko selkeät ja näkyvät sitoumukset päästöjen vähentämisestä ja uusiutuvasta energiasta sekä sanoutunut irti presidentti Chiracin ydinvoiman puolesta tekemästä hyökkäyksestä. Presidentti Chiracin valtakausi päättyy pian, ja voitte olla varmoja, ettei häntä tule lainkaan ikävä.
Olemme toki tyytyväisiä huippukokouksen tuloksiin, sillä asiat olisivat voineet mennä paljon huonomminkin. Olemme kuitenkin sitä mieltä, että vaikeudet ovat vasta alkamassa, sillä kun sanoista on aika ryhtyä tekoihin, tavoitteiden täyttämiseen liittyy taatusti ongelmallisia harmaita alueita. Olisi esimerkiksi oivallettava jo nyt, ettei päästöjen vähentäminen yksipuolisesti 20 prosenttia vuoteen 2020 mennessä auta saavuttamaan tavoitetta, jonka mukaan lämpötilannousun olisi jäätävä alle 2 °C:n. Arvoisa komission jäsen Verheugen, minusta tämä ei ole suuri ja rohkea yritys, sillä jos pidämme lupauksemme kohtuullisesta energiatehokkuudesta ja uusiutuvasta energiasta, päästöt vähenevät jo 24 prosenttia. Näin ollen yksipuolinen tavoite vähentää päästöjä 30 prosenttia olisi ollut täysin toteutettavissa ja lisännyt huomattavasti uskottavuuttamme maailmassa.
Arvoisa komission jäsen, kun tarkastelen roolianne päästövähennyksissä, uusiutuvassa energiassa ja autoissa sekä kiivaita sanasotia, joita komissiossa on käyty kaikista näistä aiheista, tämän päivän puheenne kuulosti suoraan sanottuna hieman "viherpestyltä".
Tavoitteiden saavuttaminen edellyttää, että monet vastustajat, pääasiassa monien kansallisten hallitusten alainen virkamieskunta - joka on Euroopan unionin todellinen hallinnollinen rasite - ja komission henkilöstö saadaan kukistettua. Seuraavana tulevat tietenkin eurooppalaisen teollisuuden merkittävimmät lobbaajat, jotka kauniista puheistaan huolimatta vastustavat jyrkästi ympäristön kannalta tehokkaan uusiutuvan energian todellista kehittämistä. Enel, E.ON ja EdF tietävät kaikki vallan hyvin, että kun riippuvuutemme fossiilisista polttoaineista vähenee, myös eurooppalaisten kuluttajien riippuvuus niistä vähenee.
Odotamme tietysti kiinnostuneina mutta samalla hieman pelokkaina komission ehdotuksia, sillä olemme vakuuttuneita siitä, että nyt on aika toimia radikaalisti ja vallankumouksellisesti. Siksi tapaamme Berliinissä - arvoisa ministeri Steinmeier, toivon teidän pääsevän mukaan - laatiaksemme kunnollisen suunnitelman usein esittämiemme kymmenen ajatuksen pohjalta. Tärkein niistä on työllisyys- ja kasvupakettia vastaava ilmastonmuutospaketti, jossa asetetaan selkeät säännöt, tiukat ja nopeasti toteutettavat rangaistukset sekä todella realistiset kannustimet.
Arvoisa puhemies, lopuksi haluaisin lisätä, että olemme erittäin huolissamme neuvostossa ja komissiossa kiertävistä huhuista, joiden mukaan Brysselin Eurooppa-neuvoston sitoumusten perusteella laadittavat uudet säännöt voitaisiin hyväksyä 175 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti, jolloin Euroopan parlamentti jäisi sen ulkopuolelle ja neuvoston olisi tehtävä päätös yksimielisesti. Jos näin kävisi, se olisi isku vasten kaikkien tänään intoa puhkuvien Euroopan kansalaisten kasvoja. Toivottavasti näin ei käy.
Gabriele Zimmer
GUE/NGL-ryhmän puolesta. - (DE) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, kaikki kehuvat ennen kaikkea juuri pidetyn huippukokouksen historiallista merkitystä ilmaston- ja ympäristönsuojelun alalla. Näin tehdessään he kuitenkin sivuuttavat sen, ettei muilla tärkeillä aloilla, kuten työllisyyspolitiikassa ja eurooppalaisessa sosiaalisessa mallissa, sovittu mistään aloitteista vaan hukattiin vain tilaisuuksia.
Euroopan unionin ja muiden globaalien toimijoiden kilpailukykyyn keskittyvä Lissabonin strategia estää meitä mielestäni panostamasta tehokkaasti sekä ilmastonsuojelun puolustamiseen että köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen torjuntaan. Arvostan kuitenkin tietysti sitä, että ilmastonsuojelussa otettiin askelia oikeaan suuntaan.
On kuitenkin selvää, että nämä askeleet ovat kovin pieniä ja että niiden vauhti on edelleen vaarassa hiljetä tai pysähtyä jopa kokonaan. EU on jälleen kerran pahin vihollisensa esittäessään omia tutkimuksiaan, joiden mukaan kasvihuonekaasupäästöjen vähentäminen 30 prosenttia on välttämätöntä, jotta peruuttamaton ilmaston lämpeneminen saadaan tosiasiassa estettyä EU:ssa vuosittain aiheutuvien, ilmastonmuutoksesta johtuvien ylimääräisten 86 000 kuoleman ohella. Ero 30:n ja 20 prosentin välillä voidaan esittää lyhyesti siten, aiommeko käyttää tilaisuuden estää ilmastokatastrofi vai jatkammeko entiseen tapaan vähät välittämättä.
Ongelmana ei ole, että vasemmisto-oppositio olisi periaatteessa sitä mieltä, etteivät valtaapitävät tee tarpeeksi oikeita toimia. Ongelmana on, että politiikassa edetään väärään suuntaan eikä ratkaisevia aloitteita itse asiassa tehdä.
Sekään ei ole yllättävää, että köyhyyden, sosiaalisen syrjäytymisen ja sosiaalisen jakautumisen torjunta jäi edelleen sivuseikaksi huippukokouksessa eikä niitä liitetty lainkaan johdonmukaisiin toimiin, joilla torjutaan ilmastonmuutosta ja ympäristön tuhoutumista.
Arvoisa komission jäsen Verheugen, juuri tämä sosiaalisten ja ekologisten kysymysten välinen yhteys sivuutettiin huippukokouksessa huolimatta siitä, mitä tänään totesitte. Euroopan komissio on antanut jo vuosien ajan kertomuksia, joissa esitetään, miten paljon työpaikkoja voitaisiin luoda uusiutuvaa energiaa käyttämällä ja paljonko ulkoisia kustannuksia koituisi, sekä selvitetään ympäristöverojen vaikutusta. Tällaisten verojen periminen lisäisi Euroopan unionin tuloja - varoja, joita tarvitaan ehdottoman tärkeisiin sosiaalisiin ja ympäristöön kohdistuviin toimenpiteisiin.
Tällainen markkinalogiikka selittää, miksi esimerkiksi ilmastonmuutokseen puuttuminen on otettu Euroopan energiapolitiikkaa koskevassa toimintasuunnitelmassa mukaan vain päätavoitteiden luettelon häntäpäähän. Se selittää myös, miksi Eurooppa-neuvosto vaatii nopeaa edistymistä talouskumppanuussopimusneuvotteluissa, vaikka huippukokouksessa valiteltiin kehitysmaista peräisin olevien kasvihuonekaasupäästöjen osuuden kasvua. Vapaakauppasopimukset ovat mielestäni raakalaismaista uuskolonialismia, jolla on tuhoisia vaikutuksia yhteiskuntaan ja ympäristöön.
Päätelmiä voidaan tehdä ainakin kolme: Ensinnäkin on ensisijaisesti laadittava ajantasainen köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen sekä ilmaston lämpenemisen vastainen politiikka. Toiseksi vapaakauppasopimuksista on tehtävä loppu, ja kolmanneksi perustuslakiehdotuksesta on poistettava kohdat, joilla edistetään talouden sääntelyn purkamista, yksityistämistä ja asevarustelua.
Nils Lundgren
IND/DEM-ryhmän puolesta. - (SV) Arvoisa puhemies, kasvihuonekaasupäästöt herättävät huolta ja näyttävät aiheuttavan nopeaa tahtia muutoksia maapallon ilmastoon. On vaikeaa sanoa, mitä EU:n pitäisi tehdä asian eteen itse. Johtoasemaan asettumisen pitäisi lisätä kykyämme painostaa Kiinaa, Intiaa, Yhdysvaltoja ja Venäjää, ja tällöin Euroopan unioni saisi etua ympäristöteknologian alalla. Ei pidä kuitenkaan edetä liian nopeasti ja vaarantaa näin kilpailukykyämme.
Neuvostossa sovittiin tasapuolisesta kannasta tähän asiaan, mikä on harvinaista EU:ssa, jossa valtaosalla päätöksistä kyseenalaistetaan vapaus, heikennetään demokratiaa, vaarannetaan maiden itsenäisyys ja lisätään arjen byrokratiaa. Olisi kuitenkin huomattava, että tällainen edistysaskel vetää pohjan pois perusteelta, joka on esitetty virallisesti perustuslakisopimuksen puolesta. Kyseisen perusteen mukaan demokratian on väistyttävä tehokkuuden tieltä ja EU:n päätöksenteossa on oltava mahdollisuus kävellä yksittäisten jäsenvaltioiden yli, sillä muutoin EU:sta tulee voimaton. Tämä ei pidä näköjään paikkaansa. Se ei pitänyt paikkaansa myöskään palveludirektiivin osalta.
Perustuslakisopimusta puoltava salattu peruste on se, että perustuslaki on välttämätön EU-valtion luomiseksi. EU-valtio olisi uuden eurooppalaisen eliitin tukikohta. Poliittinen valta poistettaisiin kansallisvaltioilta, jotka ovat eurooppalaisen demokratian pohja ja perusta. Nyt neuvosto on osoittanut jälleen, että suuria päätöksiä voidaan tehdä, vaikka kaikilla jäsenvaltioilla on veto-oikeus. Kiitos, että osoititte tämän. Praeterea censeo constitutionum esse repudiendam. [Muuten olen sitä mieltä, että perustuslaki on hävitettävä.]
Andreas Mölzer
ITS-ryhmän puolesta. - (DE) Arvoisa puhemies, meistäkin EU:n huippukokous oli myönteinen, mutta pikemminkin tahdon kuin tulosten puolesta. Yhtäältä on hienoa ja tärkeää meidän kaikkien tulevaisuuden kannalta, että EU:n huippukokouksessa sovittiin ilmastonsuojelua koskevista tavoitteista. Toisaalta taas tällaisilla julistuksilla ei valitettavan usein ole lopulta lainkaan arvoa. Mitä mieltä on sopia hiilidioksidipäästöjen vähentämisestä viidenneksellä vuoteen 2020 mennessä, jos ongelmalliset käytännön yksityiskohdat siirretään EU:n tavalliseen tyyliin myöhemmäksi. Minusta emme myöskään edistyneet lainkaan ydinvoiman alalla. Radioaktiivisen jätteen hävittämistä koskeva ongelma on edelleen ratkaisematta, ydinvoimaloiden turvallisuutta ei ole saatu taattua eikä ydinsäteilyn vaikutuksia tunneta lähellekään kattavasti. EU:n huippukokouksessa ei onnistuttu välittämään selvää viestiä ydinvoiman vähentämisestä. Sen sijaan ilmaston lämpenemisen uhkaan aiotaan ilmeisesti vastata riskialttiilla ydinvoimalla, mikä on mielestäni vaarallista peliä.
On tietysti mainiota, että EU haluaa asettua johtoasemaan ilmastonsuojelussa. Sen osuus kaikista hiilidioksidipäästöistä on kuitenkin vain 15 prosenttia eli pelkkä jäävuoren huippu. Jos olemme omillamme ilman ilmastonmuutoksen suurimpia aiheuttajia Intiaa, Kiinaa, Etelä-Koreaa, Japania, Australiaa ja Yhdysvaltoja, joiden osuus maailman kasvihuonekaasuista on lähes puolet, pystymme tuskin edistymään ilmastonmuutoksen torjunnassa. Sitä vastoin joudumme maksamaan kovan hinnan pyrkimyksistämme. Tämän tietämiseen ei tarvita ennustajanlahjoja.
On hyvin tiedossa, etteivät kehitysmaat eikä ennen kaikkea energiantuhlaaja Yhdysvallat piittaa ympäristöstä rahtuakaan. Edes Euroopassa sijaitsevissa Yhdysvaltojen armeijan tukikohdissa ei osoiteta mitään kunnioitusta ympäristöä kohtaan, ja Yhdysvaltojen hylätyt tukikohdat ovat lähes pelkkiä vaarallisen jätteen kaatopaikkoja. Tämä on pöyristyttävää sekä amerikkalaisilta, joita olisi todella ohjattava tältä osin kädestä pitäen, että ennen kaikkea EU:n jäsenvaltioilta, jotka eivät ole asettaneet mitään teknisiä ympäristövaatimuksia. Tässäkin yhteydessä on syytä esittää kriittisiä kysymyksiä transatlanttisista suhteista, kuten niitä on esitetty CIA:n lennoista ja yleisestä taipumuksestamme toimia hurmiosta sokaistuneina kuin amerikkalaisten vasallit.
Teollisuusmaat sitoutuivat jo vuonna 1997 vähentämään tuottamiaan kasvihuonekaasupäästöjä. YK:n ilmastonmuutoskonferenssissa vuonna 2005 kehuttiin jälleen kerran, että jatkossa investoitaisiin enemmän aurinko-, tuuli- ja vesivoimaan. Jälleen kerran hienoista sanoista on seurannut hyvin niukalti toimia. EU asetti oman tavoitteen, jonka mukaan uusiutuvan energian osuutta lisättäisiin 12 prosenttiin. Vain 8 prosenttiin päästiin. Niinpä äsken kuultuja uudistettuja sanallisia julistuksia ei kannata juhlia suurena aikaansaannoksena. Sen sijaan mieleen palautuvat muut toistaiseksi epäonnistuneet EU-aloitteet, kuten Lissabonin tavoitteet, joiden saavuttaminen siintää valovuosien päässä, puhumattakaan Alppeja koskevasta yleissopimuksesta, jota on tuskin pantu täytäntöön ja joka on vain yksi osa tätä murhenäytelmää. Jos ilmastonmuutosta halutaan hidastaa ja sen uhkaavia seurauksia lieventää, on kaikki voimat suunnattava asetettujen tavoitteiden saavuttamisen.
Jim Allister
(EN) Arvoisa puhemies, olen saanut kuulla parlamenttiin tulostani lähtien lupauksia lupausten perään byrokratian vähentämisestä niin komissiolta, neuvostolta kuin parlamentiltakin.
Tästä huippukokouksesta julistettiin jälleen alkavaksi uusi taistelu byrokratian vastaan. Tämä on hienoa. Sitä todella toivoisi, että asiaa saataisiin vietyä eteenpäin maineikkaan saksalaisen tehokkuuden turvin. Pelkäänpä, ettei näin kuitenkaan käy, sillä epäilen - kuten ennenkin - ettei näitä lupauksia pidetä. Tämä johtuu siitä, että kyse on EU-koneistosta, joka suoltaa säädöksiä liukuhihnalta. Samaisessa huippukokouksessa kävi todella niin, että sääntely ulotettiin täysin uudelle saralle ilmastonmuutoksen torjumista tekosyynä käyttäen - mentiin jopa niin pitkälle, että saneltiin, minkä tyyppisiä hehkulamppuja kansallisvaltiot ja kansalaiset saavat käyttää. Mieleen juolahtaa kysyä, missä näitä lamppuja todennäköisesti valmistetaan. Luultavasti Kiinassa, mistä kiitokset kuuluvat osittain liialliselle sääntelylle. Se ajaa teollisuuttamme itään, jossa valvonnan ulkopuolelle jäävistä tehtaista tupruaa taivaalle vielä suurempia hiilidioksidipäästöjä. Tällaisista seikoista ei kirjata rajoituksia suoraan sanottuna koskaan Kiinan kanssa tehtäviin kauppasopimuksiin. Rankaisevat toimenpiteet kohdistuvat omaan teollisuuteemme. Tällaista tuhoon tuomittua karusellia sääntelystä hullaantunut Euroopan unioni pyörittää.
Karusellista pääsenkin huippukokouksen vehkeilyyn hylätyn perustuslain ympärillä. Liittokansleri Merkel on siis sitä mieltä, että EU:n kansalaiset voidaan sivuuttaa ja pettää. Kun otsikosta "Perustuslaki" luovutaan, äänestäjiltä ei tarvitse edes kysyä. Varsinainen demokratian vallankaappaus! Mikä raukkamainen farssi! Millainen veto EU:n eliitiltä: se halveksii ylimielisesti niitä ihmisiä, joiden etuja väittää palvelevansa. EU pakenee omilta kansalaisiltaan, mikä kertoo todella kaiken, mitä EU:n ansioista ja arvosta tarvitsee tietää Brysselin kyltymätöntä vallan- ja hallinnanhalua kylväneen Rooman sopimuksen 50-vuotispäivän kynnyksellä.
Werner Langen
(DE) Arvoisa puhemies, haluan kiittää neuvoston puheenjohtajaa hänen selonteostaan. On totta, että huippukokous oli onnistunut ja onnistumisen takana on, kuten aina, useita tekijöitä, kun epäonnistuminen ei taas ole kenenkään syytä. Tässä tapauksessa onnistumisesta on kiittäminen pääasiassa Saksan liittokansleria Merkeliä, joka toimi vuosia sitten neljä vuotta ympäristöministerin tehtävissä ja tuntee ympäristöasioiden neuvoston toiminnan.
Painopiste oli energia- ja ilmastopolitiikassa. Onnistunutta huippukokousta seuranneessa julkisessa keskustelussa on käsitelty valitettavasti vain uusiutuvaa energiaa koskevia sisäisiä neuvotteluja. Kuten neuvoston päätelmistä käy ilmi, energian toimitusvarmuudesta ja ilmastovaikutuksista tehtiin itse asiassa monia muitakin päätöksiä. Ehdotuksilla on myös merkittäviä vaikutuksia yhteiskuntaan, ja jos asetetaan esimerkiksi 20 tai 30 prosentin tavoitteita, niiden on oltava realistisia.
Jäsen Schulz ylisti pääministeri Blairia 60 prosentin tavoitteesta. Pääministeri Blairin ei tarvitse toteuttaa sitä, kuten tiedämme. Hänen konservatiivivastustajansa vaativat varmasti viimeistään huomenna 70:tä prosenttia. Tavoitteiden on siis oltava realistisia, muuten niillä ei ole todellista arvoa.
Toiseksi kaikista onnistumisista huolimatta muutamia kysymyksiä on edelleen ratkaisematta, esimerkiksi taakanjako. Toivon, että komissio ja puheenjohtajavaltio Saksa kommentoivat asiaa ennen vuoden puoltaväliä.
Mikä on ydinenergian asema? Emme voi edetä, kuten Saksan sisäisissä keskusteluissa esitettiin. Pitää paikkansa, että ydinenergialla yhden kilowattitunnin tuottamisessa syntyy 15 grammaa hiilidioksidia, kun sitä syntyy ruskohiilellä yhden kilowattitunnin tuottamisessa 970 grammaa. Asiasta on siis keskusteltava avoimin mielin.
Olen taatusti sitä mieltä, että viime kädessä Saksan puheenjohtajakauden onnistuminen ratkeaa siinä, onnistutaanko eurooppalaisesta mittapuusta tekemään kansainvälinen normi Yhdysvaltojen, Venäjän, Intian ja Kiinan kanssa käytävissä kansainvälisissä neuvotteluissa. Jos näin käy, Saksan puheenjohtajakausi jää lähtemättömästi mieleen.
Linda McAvan
(EN) Arvoisa puhemies, tapasin pari kuukautta sitten vaalipiirini nuoria, jotka kysyivät, mitä EU tekee ilmastonmuutoksen eteen. Minun on myönnettävä ladelleeni nipun säännöksiä ja kertoneeni, miten asiaan pyritään puuttumaan. Vastaus vaikutti mielestäni aika ontuvalta, ja näin heidän kasvoiltaan, että niin se vaikutti heistäkin.
Jos minulta kysyttäisiin nyt samaa, pystyisin antamaan vastaukseni paljon luottavaisemmin. Euroopan unionilla on nyt jotain sanottavaa ilmastonmuutoksesta. Toimenpiteet ovat tarkoitusta vastaavia, haasteen mittaisia. Haluan kiittää neuvostoa viime viikon onnistumisesta ja komissiota - komission jäseniä Verheugenia ja Dimasia - kattavan paketin kokoamisesta.
Nyt meidän on edettävä kyseisen paketin mukaan, mikä ei ole helppoa. Sovitut tavoitteet ovat kovia. Useita asioita on vielä ratkaistava. Taakanjako mainittiin juuri. Ymmärtääkseni uusiutuvaa energiaa koskevien tavoitteiden oikeusperustassa on jotain epäselvyyttä. Haluan todeta, että parlamentti haluaisi osallistua täysin kaikkiin noista tavoitteista käytäviin keskusteluihin.
Haluamme biopolttoaineita, muttemme kehitysmaiden kustannuksella. Ilmastonmuutoksen torjumisen on oltava osa köyhyyden torjuntaa, eikä se saa pahentaa tilannetta. Myös tutkimus- ja kehitystyön investointitarpeisiin on puututtava.
On siis toimittava johdonmukaisesti, on tehtävä yhteistyötä ja on pysyttävä sitoutuneena haasteeseen. Minusta EU:ssa löytyi viime viikolla uusi yhteishenki yhteisen tarkoituksen eteen. EU osoitti osaavansa toimia päättäväisesti kansalaisille tärkeässä kysymyksessä. Tässä mielessä se alkoi mielestäni ottaa sellaista etäistä yhteyttä kansalaisiin, josta ihmiset aina puhuvat.
Tänä vuonna juhlitaan 50-vuotispäiväämme. Toivon, että kun vietämme satavuotispäiväämme, tulevat sukupolvet näkevät viime viikon huippukokouksen käännekohtana, jolloin EU alkoi tehdä yhdessä töitä, puuttua aikamme suuriin kysymyksiin ja saada takaisin kansalaistensa luottamusta.
Puhemies
Hyvä jäsen McAvan, saatatte toki elää niin kauan, että näette satavuotispäivämme.
Karin Riis-Jørgensen
(DA) Arvoisa puhemies, viime viikon huippukokouksen tulos oli historiallinen läpimurto. Olemme nyt matkalla kohti vihreämpää Eurooppaa. Vielä pari viikkoa sitten vaikutti kuitenkin melko epärealistiselta uskoa sitoviin tavoitteisiin, joiden mukaan kestävien energianlähteiden käytön osuutta lisättäisiin viidennekseen EU-maiden kokonaisenergiankulutuksesta vuoteen 2020 mennessä. Asiassa on todella edistytty. Poliittiset raamit ovat nyt kasassa, ja niille on saatava käytännön sisältö. Tässä vaiheessa ongelmia kuitenkin ilmaantuu ja meidän on puolustettava sitä, mihin uskomme. Kaikkien - niin yritysten kuin meidän lainsäätäjien - on toimittava rakentavasti. Meidän on kuitenkin mentävä myös pidemmälle ja lisättävä esimerkiksi autoja ja lentokoneita koskevia ympäristövaatimuksia. Komission on asetuttava johtoon tällä alalla ja oltava varma omasta kannastaan. Eikö näin ole, arvoisa komission jäsen Verheugen? Tarvitaan myös paljon kunnianhimoa, jotta Euroopan energiamarkkinoiden täysi vapauttaminen voidaan varmistaa. On luotava todelliset energian sisämarkkinat, ja tässä puheenjohtajavaltion on todella seisottava todella omilla jaloillaan.
On syytä olla erityisen hyvillään siitä, että EU ottaa johtoaseman maailmassa ja johtaa työtä, jonka tähtäimessä on Kioton sopimuksen korvaava sopimus. Jos seisomme Euroopassa rinta rinnan, meillä on tilaisuus saada aikaan ilmastopolitiikkaa koskeva maailmanlaajuinen sopimus, joka kattaisi epäröivät maat, kuten Yhdysvallat, ja nopeasti kehittyvät Aasian maat, kuten Kiinan ja Intian. Huippukokouksen läpimurron ansiosta EU on pääsemässä nyt vakavasti otettavalla tavalla jaloilleen monien saamattomien vuosien jälkeen. Saamattomat vuodet alkoivat siitä, kun perustuslakisopimus hylättiin Ranskassa ja Alankomaissa, minkä seurauksena EU:lta katsottiin puuttuvan päättäväisyyttä. Tämä on nyt onneksi ohi. EU on osoittanut nyt pystyvänsä poliittisiin toimiin. Löydämme edelleen yhteisiä, meitä yhdistäviä nimittäjiä jopa aloilla, joilla pelissä ovat vahvat kansalliset etunäkökohdat. Tämä on suurelta osin ammattitaitoisen puheenjohtajavaltio Saksan ansiota. EU on saanut optimisminsa takaisin, mikä on erittäin tärkeää, mikäli perustuslakisopimus halutaan tuoda takaisin.
Guntars Krasts
(LV) Kiitoksia, arvoisa puhemies. Haluan onnitella puheenjohtajavaltiota neuvoston työn onnistuneesta tuloksesta ja siitä, että se laati selvästi kunnianhimoisen työohjelman, joka on saavutettu lähes kokonaisuudessaan.
Puhun ensiksi siitä, mitä ei saavutettu. On erittäin häpeällistä, ettei komission ehdotusta vertikaalisesti integroituneiden yritysten jakamisesta viety eteenpäin. Energia-alan suuryrityksiltä, jotka sanelevat ehdot kansallisille hallituksille, ei ole löytynyt toistaiseksi juurikaan mielenkiintoa rajatylittäviä yhteyksiä kohtaan. Vaikuttaakin siltä, että aitojen Euroopan energiamarkkinoiden toteutus on jälleen sysätty syrjään.
Nyt haluan puhua päätöksistä, joita tehtiin. Uusiutuvien energialähteiden osuuden lisäämisestä ja päästömäärien vähentämisestä asetetut tavoitteet ovat rohkeita ja tervetulleita. Nyt on tärkeintä, että hallitusten edustajat ymmärtävät, mitä ovat luvanneet. Tämä estää käymästä samoin kuin Lissabonin tehtävien kanssa. Päätöstä ei tehty uusiutuvien energialähteiden saatavuudesta tai niiden sijainnista jäsenvaltioissa tehtyjen laskelmien perusteella, eikä kustannuksia otettu huomioon. Tämä edellyttää erittäin vastuullista toimintaa jäsenvaltioilta, tiivistä yhteistyötä ja keskinäistä solidaarisuutta. Tämä on yksi niistä päätöksistä, joihin Euroopan kansalaiset uskovat ja joita he tukevat. Tämä lupaus, kuten Lissabonin suunnitelman lupauksetkin, on pidettävä, eivätkä poliitikot saa joutua harhateille hahmotellessaan tavoitteen toteuttamiseen tähtääviä tehtäviä. Kiitos.
Claude Turmes
(DE) Arvoisa puhemies, arvoisa ministeri Steinmeier, tällainen huuma on jossain määrin aiheellista, mutta samalla nyt on juuri oikea hetki pohtia, onko näillä hienoilla päämäärillä lainkaan perustaa.
Tänä viikonloppuna Euroopan vihreän puolueen suojissa Berliinissä ehdotetaan kymmenkohtaista luetteloa toimenpiteistä, joilla Euroopan unionista tehdään ympäristöystävällisempi. Teemme tämän innokkaammin kuin komission jäsen Verheugen, joka osoitti jälleen tänä aamuna pitävänsä ilmastonsuojelua EU:n talouteen kohdistuvana rasitteena eikä innovoinnin veturina.
Toimitusvarmuus on tärkeää etenkin maakaasun osalta. Uusien putkien rakentaminen ei kuitenkaan ole paras toimenpide, joka Euroopan unionissa voidaan tehdä. Parasta olisi lainata Saksan jälleenrakennuspankin onnistunutta mallia ja ohjata varat Euroopan investointipankille asuntokantamme nykyaikaistamiseen. Yli 40 prosenttia Euroopan energiasta menee harakoille kehnosti eristettyjen rakennusten takia, ja Euroopan rakennuksissa käytetään yli 70 prosenttia Venäjän maakaasusta. Asuntokannan tehokkuuden parantamiseen tähtäävä toimenpide on näin ollen paljon tärkeämpi kuin yksikään toimi, joka voidaan toteuttaa toimituspuolella.
Täsmälleen sama pätee öljyyn. Putket eivät auta meitä edistymään, vaan nykyaikaiset autot. En tiedä, onko pääministeri Junckerilla lapsia. Jäsen Schulz näyttää tietävän. Tiedän kuitenkin, että hän saa pian uuden virka-auton ja että hän ilmoitti Luxemburgin lehdistölle maanantaina, vannoutuneena eurooppalaisena, ostavansa pian japanilaisen hybridiauton, ellei Euroopan autoteollisuus valmista ympäristöystävällisempiä autoja.
Tehokkuusnormit tarvitaan siis vuodelle 2020, sillä autot, joilla ajamme vuonna 2020, suunnitellaan jo nyt. Lisäksi Saksassa tarvitaan nopeusrajoituksia, sillä "vapaiden kansalaisten vapaasti matkaamat" useat sadat kilometrit eivät ole vain Saksan vaan koko maailman ongelma, koska tämän takia autojen suunnittelussa mennään liiallisuuksiin kaikkialla maailmassa eikä niistä tehdä tarpeeksi tehokkaita.
Umberto Guidoni
(IT) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, lupaus vähentää yksipuolisesti hiilipäästöjä 20 prosenttia on askel oikeaan suuntaan, mutta meidän olisi pitänyt ottaa kunnianhimoisempi tavoite ja vaatia 30:a prosenttia vuoteen 2020 mennessä. Uusiutuvan energian osuus on nyt vain 7 prosenttia EU:n energialähteistä, eikä vapaaehtoinen 12 prosentin tavoite vuoteen 2010 mennessä ole selvästikään toiminut. Tämän vuoksi on tärkeää asettaa pakolliset tavoitteet ja sitovat säännöt niiden täytäntöönpanosta.
Niille, jotka valittavat saastuttamattoman teknologian kehittämiskustannuksista, on kerrottava, että tähän teknologiaan tehtävät investoinnit takaavat Euroopan unionille johtoaseman alalla ja synnyttää uusia ja parempia työpaikkoja Lissabonin strategian mukaisesti. Nyt 50 vuotta Rooman sopimuksen jälkeen on aika ottaa käyttöön yhteinen energiapolitiikka eritoten siksi, että Euroopan unionin riippuvaisuutta muista maista saadaan vähennettyä. Päätös on tehty, ja nyt meidän on oltava valmiita pitämään siitä kiinni, vaikka tiedämme, että taipaleesta tulee hankala. Kustannukset, jotka aiheutuisivat siitä, ettei mitään tehtäisi, olisivat kuitenkin paljon isommat sekä EU:lle että muulle maailmalle ja lankeaisivat ennen kaikkea yhteiskunnan heikompiosaisten maksettavaksi.
Johannes Blokland
(NL) Arvoisa puhemies, Eurooppa-neuvoston kevään huippukokous järjestettiin talvella, mikä osoittaa, että neuvosto tunnustaa ilmastonmuutoksen. Olenkin iloinen siitä, että neuvosto ottaa käsittelyyn ilmastonmuutoksen torjuntaa koskevat komission ehdotukset. Neuvosto on kuitenkin valmis 30 prosentin vähennyksiin vain, mikäli muut kehittyneet maat tekevät osuutensa saman tavoitteen eteen, vaikka kasvihuonekaasupäästöjen vähentäminen 30 prosenttia vuoteen 2020 mennessä olisi välttämätöntä sen varmistamiseksi, ettei lämpötila nouse yli 2 °C:ta.
Tämän vuoksi parlamentti valitsi pari viikkoa sitten tämän 30 prosenttia, joka on ensimmäinen askel. Olen erittäin hyvin perillä siitä, ettei 30 prosentin vähennys ole mutkatonta. Alankomaissa ympäristö- ja luontosuunnitteluvirasto on todennut tämän olevan mahdotonta ilman suuria muutoksia tekniikassa sekä kansalaisten ja yritysten tottumuksissa. Tästä huolimatta Alankomaiden hallitus tarttui tavoitteeseen ja teki tässä oikein. Jotta nämä kunnianhimoiset päämäärät saavutetaan, on tartuttava kerralla kaikkiin tarjolla oleviin tilaisuuksiin, sillä emme pysty takertumaan yhteen ainoaan ratkaisuun.
Neuvoston päätelmistä ei käy selvästi ilmi, mitä energialähteitä toimitusvarmuuden takaamiseksi käytetään. Niinpä vaarana on, että ihmiset käsittävät energiantarpeet edelleen kaasun, öljyn ja hiilen tarpeena. Fossiilisista energialähteistä kiinni pitäminen haittaa uusiutuvan energian kehittämistä.
Timothy Kirkhope
(EN) Arvoisa puhemies, haluan kiittää kaikkia asianosaisia onnistuneesta huippukokouksesta. On melko harvinaista, että Yhdistyneen kuningaskunnan konservatiivipuolueen valtuuskunnan puheenjohtaja antaa täydet kiitokset Eurooppa-neuvoston kokouksen jälkeen. Tämä on kuitenkin tällä kertaa aiheellista, joten teen sen mielelläni.
Päästessään sovintoon EU:n kasvihuonekaasupäästöjen vähentämisestä tällä tavoin neuvosto osoitti johtajuutta todennäköisesti tärkeimmässä maapalloa uhkaavassa ongelmassa, ilmastonmuutoksessa. Toivon vilpittömästi, että jäsenvaltioiden omaksuma johtoasema tässä asiassa johtaa laajempiin kansainvälisiin toimiin.
Puolueeni johtaja, joka on tehnyt paljon töitä saadakseen asian poliittisen keskustelun ytimeen Yhdistyneessä kuningaskunnassa, on samoin tyytyväinen tähän sovintoon ja iloitsee nähdessään pääministeri Blairin ja ministeri Brownin uuden innon. Asettumalla johtoon tässä asiassa Euroopan unioni välittää kansainväliselle yhteisölle vahvan viestin. Samalla se kertoo omillekin asukkailleen, että EU:lla on todella merkitystä. Brysselistä kantautuvat uutiset koskevat usein vaikeaselkoisia toimielinasioita, jotka eivät liity ihmisten elämään. Ilmastonmuutosta koskeva sovinto on mainio, ja toivon parlamentin jäsenten ottavan sen huomioon, kun toimielinkoneistosta keskustellaan seuraavan kerran.
Haluan kysyä tältä osin, millaisia ehdotuksia EU:n päästöjärjestelmän parantamiseksi on esitetty? Pyydän myös vahvistamaan, ettei tämä edellytä laajamittaista toimielinuudistusta. Milloin saamme maakohtaisen jaottelun uusiutuvaa energiaa koskevista tavoitteista laskettuna osuuksina energiankulutuksesta?
Olen päätelmien osalta tyytyväinen myös sääntelyn parantamista koskevaan edistykseen. Lisään vain, että toivoisin enemmän erityisesti sääntelyn purkamiseen tähtääviä toimia. Komission puheenjohtajaa Barrosoa on syytä kiittää siitä, että hän on asettunut johtamaan tätä Euroopan kilpailukyvyn kannalta elintärkeää asiaa.
Ilmoitan lopuksi tukevani sitä, että päätelmissä painotetaan transatlanttista taloudellista ja poliittista suhdetta. Tuen myös erityisesti liittokansleri Merkelin henkilökohtaista sitoutumista uuteen transatlanttiseen taloussuhteeseen.
Poul Nyrup Rasmussen
(EN) Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, ensinnäkin haluan todeta, että onnistuitte mainiosti vaikeassa tehtävässä. Tämä oli ministeri Steinmeierin ansiokkaan työn tulosta - hän onkin sitkeän ja päättäväisen miehen maineessa. Olen tyytyväinen tähän aikaansaannokseen, joka on mielestäni erittäin merkittävä virstanpylväs Euroopan unionille. Sen ansiosta EU:sta tulee ilmastonmuutoksen maailmanlaajuisen torjunnan edelläkävijä.
Toivon nyt tietenkin, ettei tämä jää pelkäksi Eurooppa-neuvoston hyväksymäksi tekstiksi vaan että se pannaan täytäntöön jäsenvaltioissa. Pidän näin ollen itsestään selvänä, että - kuten Yhdistyneen kuningaskunnan konservatiivijäsen totesi - se pannaan täytäntöön myös Yhdistyneessä kuningaskunnassa yhdessä yritysten ja konservatiivien kesken Tony Blairin alaisuudessa - paljon kiitoksia vain!
(Naurua)
Toiseksi totean, ettei ilmasto- ja energiapolitiikka ole kulu vaan uusi kilpailukykyparametri ja uusi tilaisuus luoda lisää parempia työpaikkoja, joita Lissabonin ohjelmassa vaaditaan. Haluan painottaa, että uudenlainen fiksu vihreä kasvu voisi - ja sen pitäisi - olla Lissabonin prosessin uusi veturi, kuten komission jäsen Verheugen totesi ja kuten tekin, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, korostitte.
Olen samaa mieltä komission jäsenen Verheugenin esittämistä seikoista, mutta hän unohti yhden pienen sanan, koordinoinnin. Investointeja on koordinoitava näillä aloilla, jotta pystymme hoitamaan valtavan investointitehtävämme. Miljardi euroa on arvio lähivuosina tarvittavista investoinneista yhteensä, ja tämä edellyttää koordinointia, jotta Euroopan unioni voi todella lisätä yhteisvaikutusta.
Toivotamme teille siis onnea matkaan. Me Euroopan parlamentin sosialidemokraattinen ryhmä olemme valmiita auttamaan teitä.
Chris Davies
(EN) Arvoisa puhemies, neuvoston päätökset olivat kunnianhimoisia ja yksimielisyys huomattavaa. Yksityiskohdat kuitenkin ratkaisevat, ja epäilenkin, ettei vastaavanlaisesta sovusta ole tietoakaan, kun taakanjakoa koskevat ehdotukset julkistetaan. Lisäksi etenkin ympäristöjärjestöt saattavat esittää arvostelua joistakin yksittäisistä tavoitteista.
Esimerkiksi biopolttoaineita koskevan tavoitteen on oltava virhe, sillä on paljon näyttöä siitä, että biomassoja on paljon hyödyllisempää käyttää sähköntuotannossa kuin autojen polttoaineena. Ei pidä uskotella, ettei biopolttoaineen kysynnällä olisi vaikutusta trooppisiin sademetsiin. Emme pysty edes estämään laittomasti viljellyn puun maahantuontia, saatikka pysäyttämään öljypalmuviljelmien laajentumista. Tällä on vaikutusta, ja toivon, että kaikki pakettiin sisältyvät energiaehdotukset käsitellään yhteispäätösmenettelyssä, jotta parlamentin jäsenillä on mahdollisuus vaikuttaa niihin jollain tavalla.
Moitteet sikseen: yleinen suunta on hyvä ja tavoitteet yleviä. Euroopan unioni on ryhtynyt saarnamieheksi ja yrittää varoittaa muuta maailmaa ilmastonmuutoksesta sekä saada aikaan vuoden 2012 tuolle puolen ulottuvan kansainvälisen sopimuksen, johon osallistuisivat ainakin Kiina, Intia ja Yhdysvallat.
Vuoden 2012 tuolle puolen ulottuva sopimus on yritettävä saada aikaan viimeistään sopimuspuolten konferenssissa vuonna 2009. Muiden maiden asenteiden on muututtava melkoisesti, mikäli sopimus mielitään saada aikaan. Meidän on yritettävä vaikuttaa kaikkiin mielipiteenmuodostajiin, tiedotusvälineisiin, parlamentaarikkoihin, yritysjohtajiin ja hallitusten ministereihin, jotta tässä voidaan onnistua. En usko, että tähän löytyy voimavaroja etenkään ympäristöasioiden pääosastosta, ehkei edes koko komissiosta. Niitä löytyy kuitenkin Euroopan unionista, mikäli kokoamme kaikkien 27 jäsenvaltion voimavarat, diplomaatit, poliitikot ja yritykset yhteiseen kampanjaan, jolla vaikutetaan mielipiteisiin ja varmistetaan onnistuminen tässä asiassa.
Meidän olisi suhtauduttava asiaan näin ja nähtävä se näin dramaattisesti ajatusten kokoamiseksi. Meillä on alle 1 000 päivää aikaa pelastaa maailma ja saada aikaan tällainen kansainvälinen sopimus. Tämä on tehtävämme, ja se edellyttää meiltä kaikkia voimavarojamme. Meidän on toimittava neuvoston päätöksen pohjalta innokkaasti, paneutuen ja kiireesti, jotta onnistumme tässä asiassa.
Mario Borghezio
(IT) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, Euroopan unioni ei enää vain esitä oikeita kysymyksiä vaan tarjoaa myös käytännön ratkaisuja ja sitoutuu energiansäästöön ja vaihtoehtoisten energialähteiden käyttöönottoon sekä pohtii, miten ilmastonmuutoskriisiin voitaisiin puuttua. Tällä välin kuitenkin yhden jäsenvaltion yhteiskunnan ja talouden tulevaisuudelle elintärkeä suuri huipputeknologia-alue, joka sijaitsee keskellä Euroopan unionia - tarkoitan Po-laaksoa - on vaatinut jo pitkään turhaan toimenpiteitä, joilla parannettaisiin infrastruktuuria ruuhkautuneista liikenneyhteyksistä johtuvan saasteongelman ratkaisemiseksi. Tilanne on nyt kriittinen.
Aamun ja illan ruuhka-aikoina satelliittikuvista näkyy, että Po-laaksossa matelee loputon jono henkilö- ja kuorma-autoja, jotka syytävät tonneittain saastuttavia pakokaasuja ilmaan ja kuluttavat käsittämättömän määrän polttoainetta. Näin on ollut jo vuosikymmeniä, ja yhtä kauan olemme vaatineet näitä toimenpiteitä, mutta pitkäkyntinen Rooma - Rooman asukkaat eivät siis ole varkaita vaan poikkeuksellisen rehellisiä ihmisiä, mutta vanhan valtion valtakeskittymät sen sijaan ovat - kiertelee ja kaartelee vaalijärjestelmän uudistamista käsiteltäessä kuten Byzantionissa ja antaa tilanteen vain pahentua entisestään.
On vielä toinenkin ilmastokriisin näkökohta: vesi. Janoon kuoleminen ei uhkaa pelkästään Etelä-Italiaa, vaan myös Po-laaksoa. Haluan kiinnittää Euroopan unionin huomion Po-laakson vesitilanteeseen, sillä asialla voi olla erittäin vakavat seuraukset Euroopan vilja-aitalle, joksi tätä suuraluetta kutsutaan ja joka on hyvin tärkeä tuotannon tulevaisuudelle maassani.
Ian Hudghton
(EN) Arvoisa puhemies, huippukokouksen päätelmissä todettiin, että uudistettu Lissabonin kasvu- ja työllisyysstrategia "alkaa tuottaa tulosta". Jo on aikakin, sillä strategia polkaistiin käyntiin hyvin suurieleisesti, mutta toistaiseksi tulokset ovat olleet vähemmän huikaisevia. Suuri osa yrityksistä, etenkin pienemmät yritykset, joita työnantajista suurin osa on, valittavat aiheellisesti niiden toimintaa ja kehitystä haittaavasta ylenmääräisestä byrokratiasta. Olenkin tyytyväinen huippukokouksessa annettuun lupaukseen vähentää EU:n lainsäädännöstä aiheutuvaa byrokratiaa 25 prosenttia vuoteen 2012 mennessä. Toivottavasti tavoite saavutetaan. On kuitenkin sääli, etteivät jäsenvaltiot sitoutuneet vastaavaan byrokratian vähentämiseen kotimaansa lainsäädännössä.
Huomiota on kiinnitetty eniten huippukokouksessa annettuihin energiatehokkuutta ja uusiutuvaa energiaa koskeviin sitoumuksiin. Energiansäästöille asetettiin ihailtavat tavoitteet. Toivon kuitenkin, että uusissa säädöksissä otetaan paikalliset olosuhteet huomioon. Esimerkiksi liikenteessä on otettava asianmukaisesti huomioon, ettei kotiseudullani ja valtaosassa Skotlannin maaseutua tavaroiden maantiekuljetuksille ole olemassa toteuttamiskelpoista vaihtoehtoa.
Vladimír Remek
(CS) Hyvät kuulijat, ratkaisu ilmaston lämpenemisen ongelmaan on yhteydessä hieman sekavalla tavalla sekä uusiutuvien energialähteiden käyttöön että siihen, miten perinteisesti käytettäviin lähteisiin suhtaudutaan. Olen puolestani iloinen, että EU:n huippukokouksessa syntyi läpimurto Euroopan unionin kannassa ydinvoimaan. Ydinvoimaan suhtautuminen on ollut Saksan puheenjohtajakaudella toistaiseksi epämääräistä: Saksa on pyrkinyt välttämään kysymystä peläten polttavansa näppinsä, vaikka tietää, että ennemmin tai myöhemmin sen on taivuttava talouden tarpeiden edessä ja ryhdyttävä toimeen. Mitä pidempään odotamme, sitä vakavammaksi asia kehittyy.
Muutos näkyy siinä, että huippukokoukseen osallistuneet edustajat tunnustivat lopulta, että jäsenvaltiot voivat käyttää ydinenergiaa taatakseen energian toimitusvarmuuden ja päästövähennykset. Olen kuitenkin vakuuttunut siitä, että energialähteitä olisi käytettävä tasapuolisesti ja kaikille saatavilla oleville energialähteille olisi oltava demokraattisesti avoin. Samalla pitää tietysti varmistaa kaikin keinoin mahdollisimman korkea turvallisuuden taso.
Georgios Karatzaferis
(EL) Arvoisa puhemies, Eurooppa-neuvostossa ei käsitelty tietenkään vain ilmastoa. Tässä mentiin oikeaan suuntaan. Me eurooppalaiset joudumme kärsimään ja vastaamaan kustannuksista. Toisin sanoen näiden toimenpiteiden toteuttaminen ilman Yhdysvaltojen, Kiinan ja Intian mukaan tuloa on kuin valmistaisi autonsa itse ja joutuisi silti maksamaan siitä suuren summan rahaa, kun naapuri sen sijaan ajelisi ympäriinsä pakoputki rikki. Mitä oikein yritämme? Kaivaa kuoppaa lammikkoon? Tarvitaan uusi Kioton sopimus, jonka nämä kolme maata allekirjoittavat. Niissä asuu yhteensä puolet väestöstä ja ne käyttävät 65 prosenttia energiasta. Asiaa on arvioitava tältä kannalta.
Toisaalta puhumme talouden, työmarkkinoiden ja sosiaalisen sektorin kehittymisestä. En ymmärrä. Mistä sosiaaliluokasta oikein puhutaan? Niistäkö, jotka vaihtoivat Lissabonin jälkeen BMW:nsä Mersuun? Sata miljoonaa eurooppalaista asuu köyhyysrajan alapuolella. Mitä teemme heidän hyväkseen? Mitä teemme jatkossa? He ovat työttömiä. Juuri he tulevat asettumaan vastaan kansanäänestyksissä, joita saatetaan myöhemmin tarvita perustuslain osalta. Katseet on siis suunnattava köyhiin. Ei pidä pitäytyä vain toiveajattelussa ja sanoissa, jotka eivät vakuuta lopulta ketään.
Antonio Tajani
(IT) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, Eurooppa-neuvoston kokous oli myönteinen, sillä siellä pureuduttiin kansalaisille merkittävien ongelmien ytimeen. Globaalistumisen aikakaudella kansalaiset kaipaavat yhä kipeämmin Euroopan unionia, joka pystyy ratkaisemaan tyydyttävällä tavalla kysymykset, joita jäsenvaltiot eivät pysty enää ratkaisemaan.
Vain Euroopan unioni pystyy vastaamaan sellaisiin suuriin haasteisiin kuin ilmastonmuutos, terrorismin ja järjestäytyneen rikollisuuden torjunta, maahanmuutto, energian toimitusvarmuus, ydinenergian käytön elvyttäminen, työttömyys ja se, miten suhtautua Itä-Aasian uusiin suuriin talous- ja kauppamahteihin Välimeren ja Lähi-idän alueen rauhasta puhumattakaan. Uutta perustuslakisopimusta tarvitaan näin ollen takaamaan toimivaltamme ja toimintavalmiutemme.
Arvoisa puhemies, kannatan näin ollen ehdotusta siitä, että laaditaan teksti, jossa säilytetään Roomassa allekirjoitetun ja sittemmin Ranskassa ja Alankomaissa hylätyn asiakirjan sisältö ja arvot ja jossa mainitaan yksilön ja kansalaisten oikeuksiin keskittyvien Euroopan unionin toimien juutalais-kristilliset juuret.
Arvoisa ministeri Steinmeier, esittäisin konkreettisen ehdotuksen puheenjohtajavaltio Saksalle. Vetoan siihen luottavaisena. Ehdotan, että jäsenvaltiot käynnistäisivät lähikuukausina yhdessä parlamentin ja komission kanssa valtavan tiedotusvälinekampanjan, jossa kerrottaisiin ihmisille, mistä Euroopan unionissa todella on kyse, jotta ihmiset oivaltaisivat, ettei Euroopan unioni ole mitään kalliiksi koituvaa, sortovaltaista Brysselin byrokratiaa vaan - kuten kävi ilmi 8. ja 9. maaliskuuta pidetyssä huippukokouksessa - instituutio, jolla taataan parempi tulevaisuus 500 miljoonalle ihmiselle.
Harlem Désir
(FR) Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, neuvosto on muuttanut Lissabonin strategiaa koskevissa keskusteluissa ja päätelmissään kantaansa myös sosiaaliasioiden suhteen.
Olen tästä iloinen, ja kuten te molemmat totesitte, valtioiden ja hallitusten päämiehet ovat nähdäkseni oivaltaneet, ettei kansalaisten luottamusta saada takaisin, ellei Euroopan unionin osoiteta olevan sitoutunut puolustamaan eurooppalaista sosiaalista mallia. Päätelmien mukaan työpaikkoja on siis luotava lisää ja kasvu on taattava ja lisäksi työn laatu, työolot, työntekijöiden osallistuminen ja työ- ja perhe-elämän yhteensovittaminen on turvattava. Tästä on syytä esittää kaksi huomautusta.
Ensinnäkin jos halutaan, ettei tämä uusi sosiaalinen lähestymistapa jää pelkäksi puheeksi, sen pohjalta on laadittava toimintasuunnitelma, käynnistettävä Euroopan sosiaalinen toimintaohjelma uudelleen ja ehkäpä jopa neuvoston huippukokouksessa olisi omistauduttava sosiaalisten tavoitteiden täytäntöönpanolle samoin kuin edellisessä kokouksessa omistauduttiin energia-alaa ja uusiutuvaa energiaa koskeville tavoitteille. Lukumääräiset tavoitteet olisi asetettava esimerkiksi Lissabonin strategian aloilla: nuorten työllisyydessä, yli 50-vuotiaiden työllisyydessä ja mahdollisuuksissa elinikäiseen oppimiseen. Jäsenvaltioiden olisi etsittävä keinot tulosten aikaansaamiseksi esimerkiksi vaihtamalla parhaita käytäntöjä ja määräämällä rangaistuksia niille, jotka eivät toimi sovitulla tavalla. Neuvosto vastaa Euroopan unionin sosiaalisen ulottuvuuden vahvistamisesta, ja muutamia neuvostoon juuttuneita asioita olisi myös saatava vietyä eteenpäin. Näitä ovat työaikadirektiivi, eurooppalaisia yritysneuvostoja koskevan direktiivin tarkistaminen ja vuokratyötä koskeva direktiivi.
Toiseksi huomautan, että sosiaaliseen ulottuvuuteen kiinnitettävän uuden huomion on oltava johdonmukaista muiden alojen toimien kanssa. Onko johdonmukaista puolustaa yhtäältä sosiaalista mallia ja haluta toisaalta vapauttaa täysin postipalvelut sekä sähkö- ja kaasuala? Voidaanko näistä julkisten palvelujen aloista huolehtia yksinomaan sisämarkkinoiden näkökulmasta? Taataanko markkinoiden vapauttamisella julkisten palvelujen hoitaminen, niiden saatavuus kaikilla alueilla ja hintojen kurissa pysyminen? Minusta tässäkin asiassa on ehdotettava uutta ratkaisua. Kuten tiedätte, tämän vuoksi Euroopan parlamentin sosialidemokraattien ryhmä on vaatinut, että tutkittaisiin yleishyödyllisiä palveluja koskevaa puitedirektiiviehdotusta.
Bronisław Geremek
- (PL) Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, haluan todeta, että puheenjohtajavaltio Saksan johdolla vastikään järjestetty huippukokous on esimerkki sekä tehokkaasta työstä että siitä, miten aksiologia, arvojen noudattaminen, voidaan yhdistää käytännön politiikkaan.
Euroopan unioni tarkoittaa vapautta, solidaarisuutta ja innovointia, joihin energiapolitiikankin olisi tähdättävä. Energiaa koskeva solidaarisuus edistää vapautta. Miten innovointi voidaan yhdistää solidaarisuuteen energiapolitiikassa? Haluan tuoda esiin, että vastikään Euroopan unioniin liittyneet, pitkään eristyksissä olleet maat ovat köyhiä, eikä niillä ole valmiuksia 3 x 20 -ohjelman toteuttamiseen. Näin ollen tämän ohjelman toteuttaminen saattaa pian lisätä sisäistä jakautumista.
Kehotan komission jäsentä Verheugenia muistamaan, että yhteisön politiikan olisi palveltava yhteisön päämääriä.
Zbigniew Zaleski
(PL) Arvoisa puhemies, huippukokous on taas askel eteenpäin Euroopan unionin rakentamistyössä. Jottei meistä kuitenkaan tulisi liian luottavaisia, on syytä tarkastella kriittisemmin muutamien alojen nykytilannetta. Lissabonin strategiassa 3 prosenttia BKT:stä tieteeseen on kyllä parannus, muttei riitä nostamaan meitä Yhdysvaltojen tasolle. Vielä on pitkä matka siihen, että Euroopan unionin intellektuaalinen potentiaali saadaan hyödynnettyä täysimääräisesti.
Energiapolitiikassa asetettu tavoite, jonka mukaan 20 prosenttia energiantarpeesta täytettäisiin uusiutuvaa energiaa käyttämällä ja turvautumalla kaivostoimintaan, myös hiilikaivoksiin, ei saisi estää meitä näkemästä nykyisiä energia-alan ongelmia. Liitteessä puhutaan jäsenvaltioita ohjaavasta yhteisestä Euroopan energiapolitiikasta. Jäsenvaltioiden ei kuitenkaan pitäisi heikentää Euroopan unionin yhteenkuuluvuutta, kuten viime aikoina on käynyt.
Venäjän kaasutoimitusten nykytilanne - Valko-Venäjän ja Ukrainan kaasukriisit - koettelee energiapolitiikkaa ja koko toimitusvarmuutta. Sitä olisi pidettävä opetuksena, ei vain tilapäisenä toimituskatkona, joka menee itsestään ohi. Venäjän haaste ei ole helppo, mutta EU voi välttää syntipukiksi joutumisen, jos se puhuu yhdellä äänellä, mitä ei tapahdu kovin usein. Toivottavasti huippukokous toi asiaan muutoksen.
Komission viimeaikaiset toimet Rospuda-jokilaakson ympäristön suojelemiseksi, samalla kun Itämeren alaisen kaasuputken rakentamisesta järjestetty edes äänestystä, osoittavat, että toimet ovat valikoivia, epäyhtenäisiä ja epäjohdonmukaisia. Ruusun kuihtumista tai metsäpaloa surraan kyllä vuolain kyynelin, mutta strategisen tärkeitä tapauksia jätetään huomiotta ja sen sijaan keskitytään miellyttäviin uutisiin.
Lopuksi haluan mainita Euroopan unionin suurimman heikkouden eli solidaarisuuden puutteen jatkumisen hallituksissa ja jäsenvaltioissa. Tässä ei ole kyse niinkään muodollisista määräyksistä kuin perinteeseen, eritoten kristilliseen perinteeseen, perustuvan yhteisen uskon tunnustamisesta ja yhteisistä tavoitteista, joita on määriteltävä jatkuvasti. Euroopan unionin solidaarisuutta testataan nyt energiakysymyksellä, ja tämä solidaarisuus antaa tarmoa EU:n tulevalle kehitykselle.
Gianni Pittella
(IT) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, Eurooppa-neuvoston uusimman kokouksen jälkeen voidaan rehellisesti todeta, että tällainen EU on meille mieleen: valintojen ja kaukonäköisyyden EU, jossa pidetään huolta omista eduista ja joka pyrkii maailmanlaajuiseen vaikuttamiseen. Tällaista odottamatonta, joskin oikein tervetullutta loppukiriä kaivattiin kipeästi. Ei ole ensimmäinen kerta, kun olemme ensin olleet kääntymäisillämme takaisin mutta sitten suunnanneet kuitenkin takaisin mäkeä ylös parhaamme yrittäen. Näin tehtiin tulliliiton, yhtenäismarkkinoiden ja euron suhteen. Tänään teemme näin energian ja ilmastonmuutoksen torjunnan suhteen. Nyt ei saa pysähtyä: silloin tehtäisiin anteeksiantamaton oma maali.
Komission on tehtävä osansa laatimalla neuvoston päätöksistä lainsäädäntöehdotuksia, joita parlamentti voi käsitellä perinpohjaisesti. Neuvoston olisi arvioitava kansalliset suunnitelmat enemmistöpohjalta. Ennen kaikkea tiellä kohti poliittista EU:ta ei saa nyt pysähtyä. Kuten Italian tasavallan presidentti Giorgio Napolitano totesi parlamentin edellisellä istuntojaksolla, perustuslaki ei ole hetken mielijohde, päähänpisto eikä pelkkä hyllyn koriste. Ilman uusia sääntöjä, oikeushenkilöyttä, poliittista ja sosiaalista sielua ja oikeuksien peruskirjaa EU on vaarassa vajota jälleen.
Tämän vuoksi odotamme kiihkeästi 25. maaliskuuta annettavaa julistusta. Liittokansleri Merkel totesi eilen, ettei julistuksessa puhuta Jumalasta. Se ei haittaa, sillä kaikilla vilpittömillä katolisilla ja kristityillä on paikka Jumalan sydämessä. Julistuksessa on kuitenkin mainittava perustuslaki. Viime viikon aikaansaannosten jälkeen olisi pettymys, mikäli julistus olisi epämääräinen eikä siinä puhuttaisi EU:n aikaansaannoksista tai mainittaisi 50:n viime vuoden suuria saavutuksia eikä edes suurta päämääräämme, Euroopan perustuslakia.
Anneli Jäätteenmäki
(FI) Arvoisa puhemies, käytän minulle myönnetyn ajan käsittelemällä Berliinin julistusta. Ensinnäkin eurooppalaisten valtioiden 50 vuoden yhteistyörupeamaa on syytä juhlia. Yhteistyö on tuottanut tulosta, mutta puutteitakin siinä toki on.
Saksa on valmistellut erityistä julistusta juhlan kunniaksi. Valitettavasti valmistelu on tapahtunut suljettujen ovien takana. Kun ryhmiemme puheenjohtajat puhuivat tänä aamuna, he joutuivat tunnustamaan, etteivät ole nähneet tekstiä. Valmistelu kertoo paljon EU:n nykytilasta, avoimuudesta ja EU:n omien toimielinten välisestä yhteistyöstä.
Julistuksella tulee olla vain yksi tavoite: sen tulee selkeästi ja lyhyesti kertoa, miksi eurooppalaista yhteistyötä tarvitaan tällä vuosituhannella, toisin sanoen määritellä selkeästi yhteiset eurooppalaiset tavoitteet.
Markus Ferber
(DE) Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission varapuheenjohtaja, hyvät kollegat, ihan ensiksi haluan todeta, että olen erittäin yllättynyt siitä, miten vilkasta ja korkeatasoista keskustelua käytiin hiilidioksidipäästöjen todellisesta vähentämisestä. Kotimaassani annetaan sellainen vaikutelma, että ilmastokatastrofi voitaisiin saada hallintaan, mikäli ajaisimme hieman hiljempaa, korvaisimme hehkulamput ja istuttaisimme kolme puuta aina matkustaessamme lomalle Afrikkaan. Tällaisen vaikutelman antaminen ihmisille on heidän pettämistään.
Meidän on todella pohdittava hyvin huolellisesti, milloin hiilidioksidipäästöjä syntyy eniten. Niitä syntyy eniten sähköntuotannossa. Siksi on tärkeää pohtia myös sitä, miten vähennyksiä saadaan aikaan siellä, missä hiilidioksidipäästöjä syntyy eniten. On kiintoisaa nähdä, että Saksan SPD-puolueen puheenjohtajakin matkustelee nyt ympäri maata kuin tieteellinen asiantuntija laskien, miten paljon hiilidioksidipäästöjä syntyy tuotettaessa sähköä ydinvoimalla. Hänen olisi syytä jättää tämä fyysikkojen, kuten Saksan liittokanslerin, huoleksi. Siten päästäisiin oikeille raiteille.
Ensiksi on näin ollen pohdittava, miten voidaan asettaa autoliikenteen energiantuotantoa koskevat tavoitteet. Montako grammaa hiilidioksidia saisi päästä yhtä kilowattituntia kohti? Sitten päästäisiin oikeille raiteille, ja vasta sen jälkeen voitaisiin pohtia lisätoimenpiteitä. Painotan, että on pohdittava, millainen ydinenergian asema olisi lähivuosina ja lähivuosikymmeninä. Meidän on tärkeää keskustella täällä ydinvoimasta eurooppalaisina puolueettomasti ja ilman ideologioiden vaikutusta pitäen mielessä vastuun, joka meille lankeaa. Näin tekemällä tuettaisiin vastaavanlaisen puolueettoman keskustelun käymistä jäsenvaltioissa.
Adrian Severin
(EN) Arvoisa puhemies, energian toimitusvarmuus ja ilmastonmuutos ovat kaksi aikamme suurinta haastetta. Eurooppa-neuvosto käsitteli näitä aiheita rohkeasti ja kattavasti ja tunnusti, että globaalit haasteet edellyttävät globaaleja ratkaisuja - rajatylittävät uhkat edellyttävät rajatylittäviä toimia. Nämä asiat koskettavat tavallisia kansalaisia, ja niihin puuttumalla neuvosto viestittää, että Euroopan unioni vastaa Euroopan kansalaisten odotuksiin. Tämä lisää kansalaisten luottamusta Euroopan unionin toimielimiin. Tämä on kuitenkin vain jäävuoren huippu. Yhteiset energiamarkkinat edellyttävät energiapolitiikan yhteisöllistämistä. Energiapolitiikan olisi sisällettävä tai siihen olisi liitettävä yhteisiä toimia teknologian kehittämiseksi ja yhtenäisiä investointi-, työllisyys- ja kasvutoimenpiteitä.
Tänä keväänä ilmaistu poliittinen tahto ei tule kestämään eikä siitä ole hyötyä ilman yhteisön oikeusperustaa. Yhteinen politiikka edellyttää myös sille varattuja varoja, joiden saanti on turvattava jotenkin, luultavasti verottamalla energialiiketoimia ja kokoamalla Euroopan unionille omia varoja. Euroopan unionin laajentumis-, naapuruus- ja kehitysstrategioita laadittaessa olisi seurattava, missä määrin ja millä tavoin ulkomaiset kumppanimme - olivat ne sitten naapureitamme tai eivät - tekevät yhteistyötä edistääkseen Euroopan energia- ja ympäristöstrategioita. Toisaalta Euroopan unionin jäsenvaltioiden ja kolmansien valtioiden kahdenväliset energia-alan sopimukset olisi tehtävä niin, että niillä vahvistetaan yhteistä energiastrategiaamme.
Eurooppa-neuvosto osoitti tänä keväänä, että tunnelin päässä pilkottaa valoa. Berliinin huippukokouksessa on vielä osoitettava, että on olemassa tunneli, joka vie tuohon valoon.
Elizabeth Lynne
(EN) Arvoisa puhemies, on ilahduttavaa, että neuvosto sopi EU:n lainsäädännöstä aiheutuvien hallinnollisten rasitteiden vähentämisestä 25 prosenttia vuoteen 2012 mennessä, kuten eräs edellä puhuneista mainitsi.
Olen tyytyväinen myös siihen, että neuvosto kehotti riippumattomien asiantuntijoiden ryhmää antamaan ohjeita sääntelyn parantamisesta. Tämä on tärkeää. Haluaisin kuitenkin mennä pidemmälle ja teettää riippumattomat vaikutustenarvioinnit automaattisesti koko lainsäädännöstä.
EU:ssa olisi annettava säädöksiä työllisyyden alalla vain, ellei sitä onnistuta tekemään paikallisella tai kansallisella tasolla. Pienyrityksen omistaja käyttää jo nyt keskimäärin noin 28 tuntia kuussa lomakkeiden täyttämiseen lainsäädännön takia. Työterveys- ja turvallisuussäädöksiä olisi annettava vain, mikäli se on lääketieteellisen tai muun tieteellisen tutkimuksen mukaan tarpeellista, kuten biologisia vaaratekijöitä koskevan direktiivin 2000/54/EY muuttaminen terveydenhuoltoalan työntekijöiden suojaamiseksi neulanpistovammoilta.
Othmar Karas
(DE) Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, hyvät kollegat, ensimmäinen askel kohti yhteistä energia- ja ilmastonsuojelupolitiikkaa on otettu oikeaan suuntaan ilman tyhjiä puheita. Tämä on hienoa. Ilmapiiri poliittisten päätösten tekemisessä on parantunut, mutta tavoitteesta ollaan vielä kaukana. Suurin osa esteistä on vielä edessä. Sovitut tavoitteet on ensiksi yhdistettävä täysin kasvua, työllisyyttä ja kilpailupolitiikkaa koskeviin ohjelmiin, joita on muutettava tarpeen mukaan. Ilmasto- ja energiapolitiikalla on vahvistettava Lissabonin strategiaa eikä heikennettävä sitä.
Toiseksi vie aikaa, ennen kuin yksittäiset EU:n ohjelmat, hankkeet ja toimenpiteet on käsitelty ja tarvittavat toimintasuunnitelmat - joita on pystyttävä valvomaan - laadittu. Jokaisen on tiedettävä, kuka tekee mitäkin, mihin mennessä ja miten, jotta yhteiset tavoitteet saavutetaan. Tämä on erittäin tärkeää, sillä vaikka huippukokouksessa asetetut tavoitteet herättävät toiveita, vain konkreettiset tulokset lisäävät luottamusta. Pyytäisin näin ollen, että jäsenvaltiot laatisivat vuosittain kansallisille parlamenteille ja komissio Euroopan parlamentille kertomuksen toteuttamisen tuloksista.
Kolmanneksi kysyn, milloin saamme komissiolta ja jäsenvaltioiden hallituksilta tarvittavat tutkimusohjelmat, tukialoitteet ja energiansäästösuunnitelmat? Meidän on osoitettava olevamme tosissamme niin sisäisesti kuin kansainvälisestikin. Vielä emme ole tehneet niin. Kuten pyhä Katariina Sienalainen kerran totesi, aloittamisesta ei palkita vaan yksinomaan sinnikkyydestä.
Riitta Myller
(FI) Arvoisa puhemies, voimme olla tyytyväisiä, sillä Euroopan unioni on ottanut tärkeän askeleen maapallomme elämän suojelemiseksi ja vahvistanut globaalia johtajuuttaan ilmastonmuutoksen torjumisessa.
Nyt kun tavoitteesta ja sitoutumisesta ollaan yhtä mieltä, on paneuduttava tavoitteiden toteuttamiseen. Tulevaisuuden energiatarpeen tyydyttämiseksi oli välttämätöntä sitoutua uusiutuviin energialähteisiin. Monet uusiutuvat energialähteet ovat kuitenkin vielä kehitysvaiheessa ja samaan aikaan monet energiatehokkaat käytännöt odottavat vain käyttöönottoa. Jäsenmailla on nyt tehtävä, josta heidän on suoriuduttava. Nyt tarvitaan voimakasta panostamista energiatehokkuuteen.
Biopolttoaineet ja bioenergia tarvitsevat myös kehittämistä, mutta samalla on pidettävä huolta siitä, että näiden energialähteiden koko elinkaaren ympäristöystävällisyys huomioidaan myös globaalilla tasolla, kuten täällä on sanottu. Tähän tarvitaan sertifiointijärjestelmä, joka ohjaa oikeisiin tuotantomuotoihin.
Kaiken kaikkiaan meillä on mahdollisuus eurooppalaisina nousta energiateknologian johtajaksi. Kuten komissaari Verheugen totesi, tarvitsemme teollisuudelta vastauksia kysymykseen, mikä on mahdollista. Nimittäin paljon on mahdollista tehdä.
Françoise Grossetête
(FR) Arvoisa puhemies, huippukokouksen päätyttyä ympäristöasioista vastaava komission jäsen Dimas puhui vallankumouksellisista päätöksistä. Yhtyisin mielelläni hänen intoonsa, mutta minun on ilmaistava epäilykseni näiden ylistyslaulujen kaikuessa.
Ilmastonmuutospolitiikka on nyt viimein otettu osaksi Euroopan unionin talouspolitiikkaa. Tämä on hienoa. Muistan kuitenkin Lissabonin huippukokouksen maaliskuussa 2000, jolloin Euroopan unioni asetti tavoitteekseen tulla maailman kilpailukykyisimmäksi tietoon perustuvaksi taloudeksi vuoteen 2010 mennessä. Viisi vuotta myöhemmin tulokset ovat surkeita. En haluaisi tämänkin huippukokouksen osoittautuvan pelkäksi farssiksi ja suureksi pettymykseksi.
Kannatan uusiutuvien energialähteiden kehittämistä, mutta ne ovat vain osittainen ratkaisu ilmaston lämpenemiseen. Energiatehokkuus ja rakennusten eristävyys on tietenkin otettava huomioon. Tuulivoimaa on kehitettävä, mutta sen vaikutukset ovat hyvin vähäiset, joten sen varaan ei voida laskea. Sähköä ei synny, kun tuulee liian heikosti tai kun tuulee liian voimakkaasti. Aurinkoenergiaa on edistettävä, mutta uuteen teknologiaan koulutusta saaneita tekijöitä on liian vähän.
Neuvoston ylivarovaisuus on valitettavaa. Se suostuu vastahakoisesti tunnustamaan, että ydinvoimallakin voidaan vähentää tehokkaasti kasvihuonekaasupäästöjä. Liittokansleri Merkel haluaa tehdä Euroopan unionista ilmastonlämpenemisen torjunnan edelläkävijän. Kaikki ovat samaa mieltä, mutta tämä on pelkkää tekopyhyyttä. Tiedossa on, että muutamat ydinvoimaa vastustavat jäsenvaltiot ostavat ydinvoimalla tuotettua energiaa, kun niiden talous sitä tarvitsee. Tekopyhää on myös liittokansleri Merkelin halu torjua hiilidioksidipäästöjä, kun hän vahvistaa samalla omaa politiikkaansa sähkön tuottamiseksi hiiltä käyttävissä lämpövoimaloissa, vaikka niiden tuhoisat ympäristövaikutukset ovat hyvin tiedossa. Tekopyhää on samoin se, että ydinvoimasta irtisanoutunut Saksa myy ydinvoimalateknologiaansa Kiinalle. Arvoisa komission jäsen, on myös tekopyhää odottaa yrityksiltä toimia, kun puheenjohtajavaltio Saksa suojelee suurimoottorisia autoja, jotka kuluttavat liikaa energiaa ja päästävät liikaa hiilidioksidia.
Olen siis yhtä mieltä huippukokouksen päätelmistä, mutta sanoista on ryhdyttävä tekoihin, sillä tänään toteutetuilla toimilla on vaikutusta vasta 30 vuoden kuluttua. Euroopan unionin on koottava vaikutusvaltansa ja käytettävä vihreää diplomatiaa.
Marek Siwiec
- (PL) Arvoisa puhemies, siitä on kauan, kun Euroopan unionin huippukokouksesta on oltu viimeksi näin yksimielisiä. Sitä ovat ylistäneet niin jäsenvaltioiden johtajat kuin Euroopan parlamentti. Vaistomainen varovaisuus herättää kuitenkin kysymyksen: mitä poliittisesti on tapahtunut? Miten niin monien pitkien kuukausien jälkeen viimein onnistuttiin saavutuksessa, josta me kaikki voimme iloita?
Vastaus kuuluu, että onnistumisenhalu oli suuri ja yhtenäisyys oli välttämätöntä osoittaa. On kuitenkin todettava selvin sanoin, että 8. maaliskuuta pidetty huippukokous edeltää itse asiassa erittäin tärkeää keskustelua perustuslaista. Huippukokouksen onnistumisen varjossa lymyää keskeneräinen keskustelu. Edellisen huippukokouksen ratkaisematon kysymys siitä, millainen Euroopan unionin pitäisi olla, ei ratkennut muista aikaansaannoksista huolimatta.
Näin ollen olisi syytä pohtia, onko energia-alalla aikaan saatu sovinto antanut energiaa ja rohkeutta kaikille niille, jotka haluavat tehdä vaikean päätöksen Euroopan unionin tulevaisuudesta, vai onko käynyt päinvastoin. Vai olisiko niin, kuten osa Euroopan johtajista väittää, että kun onnistuimme pääsemään sopuun vanhojen mekanismien avulla, niitä ei tarvitsekaan korvata?
Varoitan kaikkia niitä, jotka valmistelevat Berliinin julistusta tai perustuslakiratkaisuja, ettei sellaista tilannetta saa syntyä, jossa jokainen toistaa samaa asiaa ja ylistää aikaansaannoksia mutta jokainen maa tai valtaosa maista ajattelee todellisuudessa toisin. Jos käy ilmi, että tämä huippukokous oli Euroopan unionin viimeinen onnistuminen, koska siitä ei seurannut muuta kuin ongelmia, kaikki parlamentissa lausutut juhlalliset sanat osoittautuvat ikävä kyllä merkityksettömiksi.
Malcolm Harbour
(EN) Arvoisa puhemies, neuvosto on saanut paljon kiitosta etenkin energiapaketista. Haluan kuitenkin tuoda esiin toisen merkittävän virstanpylvään, joka on minulle hyvin tärkeä. Aloitin täällä parlamentissa vuonna 1999 ja olen puhunut siitä lähtien aina Brysselin huippukokouksen jälkeen ja pyytänyt, että sisämarkkinat ja niiden loppuun saattaminen asetettaisiin etusijalle. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, kiitoksia, että otitte sen ensimmäiseksi toimeksi tiedonantonne ensimmäisellä sivulla. Mikä tärkeämpää, olen erityisen iloinen siitä, että neuvosto vahvisti sisämarkkinoiden toteuttamisen merkityksen Euroopan unionin vastauksena globaalistumiseen.
Miksi tämä on minusta niin tärkeää? Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, minulla oli kunnia toimia esittelijänä koko Lissabonin ohjelmasta, kun pidimme kansallisten parlamentaarikkojen kokouksen, johon te osallistuitte. Parlamentaarikot totesivat, että tämä viesti on saatava kantautumaan äänestäjille asti. Hallituksistamme ja pääministereistämme ei kuitenkaan ole ollut apua kerrottaessa kansalaisille sisämarkkinoiden perustavanlaatuisesta tärkeydestä. He totesivat samaa sisämarkkinoiden neljästä vapaudesta, mikä on mainittu täälläkin. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, pyydän teitä palaamaan ministerien luo ja kehottamaan heitä auttamaan parlamenttinsa jäseniä viemään tämän tärkeän viestin äänestäjille.
Yhdistän tähän myös kaksi muuta täällä mainittua tärkeää ehdotusta. Toisesta ehdotuksesta, palveludirektiivistä, tiedän paljon. Toinen ehdotus on komission jäsenen Verheugenin tekemä todella tärkeä ehdotus tuotemarkkinoihin liittyvien kysymysten käsittelystä. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, haluan vain todeta, että pääministerien olisi palattava tästä neuvoston kokouksesta ja pyydettävä asiakirjat kaikista yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltävänä olevista tapauksista, joissa yksittäiset maat ovat rikkoneet perussopimuksia tavaroiden ja palvelujen vapaan liikkuvuuden osalta. Niiden ei tarvitse muuta kuin hoitaa kaikki nämä tapaukset. Tämä voitaisiin tehdä nyt ennen seuraavaa huippukokousta, ja se olisi suurin yksittäinen parannus sisämarkkinoilla eikä siihen tarvittaisi lisää lainsäädäntötyötä. Jättäkäämme tässä tapauksessa puheet sikseen ja ryhtykäämme toimeen.
Puhemies
Paljon kiitoksia, jäsen Harbour. On mukavaa nähdä intonne ja omistautumisenne.
Marianne Mikko
(ET) Arvoisa puhemies, viime viikolla pidettiin historiallinen neuvoston istunto. Euroopan energiajärjestelmä on aikansa elänyt. Yli 20 prosenttia tuotantolaitoksista on yli 30 vuotta vanhoja ja ne on korvattava uusilla. Euroopan unionilla on nyt historiallinen tilaisuus päästä vanhanaikaisista asenteista, jotka ovat muovanneet energiapolitiikkaamme tähän asti.
Sen sijaan, että tämä tiensä päähän tullut viidennes korvattaisiin uusilla mutta vanhanaikaisilla laitoksilla, meiltä löytyi puheenjohtajavaltio Saksan johdolla rohkeutta täyttää velvollisuus korvata tuo osa uusiutuvalla energialla. Jopa tätäkin enemmän pidän kuitenkin ajatuksesta, että energiatuhlaus korvattaisiin energiaa säästävällä kulutuksella.
Energia ja turvallisuus kuuluvat yhteen. Jokainen kilowatti, jota ei tarvitse ostaa epädemokraattisilta hallinnoilta, edistää maailman turvallisuutta. Poliittisen tuen jatkuminen Itämeren alaista kaasuputkea koskevalle suunnitelmalle osoittaa valitettavasti kuitenkin, ettei menneisyydestä ole otettu opiksi.
Venäjää ei pidä rohkaista jatkamaan stalinistista vaikutuspiiripolitiikkaa. Tämä voi kuulostaa melko karkealta, mutta Itämeren kaasuputki on Virolle isku vasten kasvoja, ikään kuin 2000-luvun Molotov-Ribbentrop-sopimus.
Euroopan unioni tarvitsee kipeästi yhteistä energiapolitiikkaa ja perustuslakisopimusta. Euroopan unionin ulkoministerin viran perustamisella taataan, että "takahuoneen salaiset sopimukset" ovat ikuisiksi ajoiksi mennyttä Euroopan unionissa.
Tästä syystä uskon, että Saksa, joka toimii nyt EU:n puheenjohtajavaltiona ja johti menestyksekkäästi tätä neuvostoa, herättää tämän tärkeän sopimuksen henkiin. Euroopan unionin kansalaisetkin oivaltavat, että se on mainio, 2000-luvun hengen mukainen sopimus.
Josef Zieleniec
(CS) Arvoisa puhemies, on Euroopan unionille hyväksi, että neuvosto antoi energia-alan toimintasuunnitelman vuosiksi 2007-2009. Näin tehdessään se otti ensimmäisen askeleen kohti Euroopan yhteistä energiapolitiikkaa, joskin melko vesitetyssä muodossa.
Vaikka huippukokouksessa tunnustettiin, että EU:lla on pitkä taival edessään, ennen kuin kilpailukykyiset ja yhtenäiset energian sisämarkkinat saadaan aikaan, siellä ei tuettu energiayhtiöiden omistuksen täyttä eriyttämistä, mikä on avaintekijä markkinoiden aikaansaamiseksi.
Täysin rajoittamaton yhdistymisvapaus energia-alalla synnyttää valtavia energia-alan ryhmittymiä, joilla on valtavasti taloudellista ja poliittista vaikutusvaltaa kaikissa maissa. Näin ne voivat vaikuttaa tehokkaasti politiikkaan sekä kansallisella että kansainvälisellä tasolla, kuten viime aikoina on nähty. Energia-alalla on myös vähemmän kilpailua, ja se toimii näin ollen tehottomammin kuin sen pitäisi.
Toimitusvarmuuden vaarantuminen on vastaavasti yhtä vaarallinen seuraus tästä tilanteesta. Venäjän valtion soluttautuminen näihin suuriin ja vaikutusvaltaisiin yrityksiin olisi taloudellinen ja ennen kaikkea poliittinen katastrofi etenkin Keski- ja Itä-Euroopassa sijaitseville uusille jäsenvaltioille.
Mikäli energiayhtiöiden omistusta eriytetään ja laaditaan Euroopan laajuiset kaikkia sitovat avoimet markkinasäännöt yhdessä EU-maiden yhteisen ulkoista energiapolitiikkaa koskevan lähestymistavan kanssa, tehostetaan energiamarkkinoiden toimintaa, lisätään yksittäisten jäsenvaltioiden sisäisen politiikan avoimuutta ja vähennetään selvästi ulkopoliittisia ja turvallisuutta koskevia riskejä sekä yksittäisissä jäsenvaltioissa että koko unionissa.
Frank-Walter Steinmeier
neuvoston puheenjohtaja. (DE) Arvoisa puhemies, paljon kiitoksia valtaosin myönteisistä arvioista, joita esititte valtioiden ja hallitusten päämiesten kevään huippukokouksesta. Hyvä jäsen Lambsdorff, haluan sanoa teille, ettei myönteinen palaute anna aihetta itsetyytyväisyyteen sen enempää minulle, Saksan hallitukselle kuin huippukokoukseen osallistuneillekaan. Olen kuitenkin vakuuttunut siitä, että jonkinasteinen itseluottamus on sitä vastoin välttämätöntä puheenjohtajakautemme jäljellä olevalla toisella puoliskolla - tai ainakaan siitä ei ole mitään haittaa. Toisin sanoen, nyt kun Euroopan unioni ei ole parhaassa terässään tai junnaa pikemminkin paikoillaan uudistusprosessin seisahduttua, kenenkään, joka tekee tätä työtä vailla kunnianhimoa, tahtoa ja uskoa Euroopan unionin kykyyn uudistua ja muuttua, ei pitäisi mielestäni vaivautua edes aloittamaan työtä.
Vakuutan, että jo ennen neuvoston puheenjohtajakauden alkua ja tietenkin heti sen alkamisen jälkeen eritoten toimittajat kyselivät minulta useaan kertaan, miten tämä ohjelma tosiasiassa aiotaan toteuttaa. Ensimmäisestä huippukokouksesta he kysyivät myös, miten aikoisimme oikein onnistua saamaan aikaan sovinnon, kun jäsenvaltioiden kannat ovat niin kaukana toisistaan.
Se ei ole mielestäni mikään suuri salaisuus. Tiedätte sen työnne perusteella. Tarvitaan paljon kärsivällisyyttä etenkin niiden kumppanien kanssa, jotka suhtautuvat epäillen ja epäröivät joitakin tuloksia. Tarvitaan riittävästi kunnianhimoa ja ennen kaikkea oikeudenmukaisuutta erityisesti niitä kohtaan, joille sovittujen tavoitteiden saavuttaminen on paljon muita hankalampaa. Tämä toimi huippukokouksessa. Samat kysymykset esitetään nyt tietenkin maaliskuun 25. päivästä. Miten sen oletetaan oikein onnistuvan, kun Euroopan unionin menneisyydestä on niin monia eri tulkintoja ja odotukset Berliinin julistuksen sisällöstä vaihtelevat niin paljon? Voin kertoa, että se onnistuu ihan samalla tavalla.
Aiemmin on kuunneltu kärsivällisesti, ja uskoakseni tiedämme suurin piirtein, millaisia ihmisten odotukset ovat. Totean tämän vain siksi, että joku totesi aiemmin, tuloksen olevan tällöin tietenkin välttämättä hyvin yleisluontoisen. Berliinin julistuksen aikaansaamisessa onnistuminen ei välttämättä edellytä banaalisuutta. Lopputulos voi yhtä hyvin olla hyvä Berliinin julistus. Jos onnistummekin tässä, se ei kuitenkaan ole mikään ratkaisu eikä myöskään puheenjohtajakautemme loppu. Se ei tarkoita myöskään kunnianhimomme karisemista. Se on kuitenkin tärkeä askel kohti ratkaisua, joka saavutetaan toivon mukaan kesäkuun huippukokouksessa. Silloin yritetään aukaista solmua, joka estää tällä hetkellä Euroopan unionin uudistusprosessin etenemisen. Vakuutan, että teemme kesäkuun huippukokoukseen valmistautuessamme kaikkemme, jotta tässä onnistutaan.
Esitän vielä pari loppuhuomautusta energiasta ja ilmastosta. Monet jäsenet totesivat aiheellisesti, ettei huippukokous tietenkään tarkoita, että työ olisi nyt tehty. Voin vain vahvistaa tämän ja todeta, että työtä tarvitaan edelleen monilla aloilla. Mainitsin energia-alan tutkimuksen ja energiasuhteiden vahvistamisen kolmansiin maihin. Arvoisa komission jäsen Verheugen, tämä pätee tietysti myös uusiutuvaa energiaa koskevaan kunnianhimoiseen tavoitteiseen. EU:n tavoitteena on nyt 20 prosenttia, ja olemme aina ilmoittaneet myös muulle maailmalle, että tämä tavoite on nyt muutettava kansallisiksi tavoitteiksi.
Arvoisa komission jäsen Verheugen, olen kyllä vakuuttunut siitä, että yhdessä onnistumme tässä, mutta sen lisäksi haluan todeta teille täällä, että komissio ja puheenjohtajavaltio keskustelivat tietenkin siitä, olisiko meidän pitänyt valita päinvastainen tie eli sopia ensin kansallisista tavoitteista ja yhdistää ne sitten EU:n tavoitteeksi.
Me molemmat, komissio ja puheenjohtajavaltio, olimme kuitenkin varmoja siitä, että olisimme todennäköisesti keskustelleet asiasta toiset viisi vuotta emmekä olisi sittenkään saaneet asetettua yhteistä tavoitetta. Siksi valitsimme tämän lähestymistavan. Keskustelussa todettiin, ettemme me eurooppalaiset voi viime kädessä pelastaa maailman ilmastoa omillamme. Meidän on seurattava, miten energia- ja ilmastopolitiikkaa kehitetään Yhdysvaltojen, Kiinan ja Intian kaltaisissa tärkeissä maissa. Joku esitti epäilyksensä siitä, että juuri tästä meidän ei pitäisi huolehtia. Haluan vain todeta, että totuus on päinvastainen. Totean tämän Euroopan unionin puolesta, totean tämän Saksan kansallisen politiikan puolesta, ja totean tämän eritoten G8-maiden puheenjohtajuutemme puolesta.
Matkustan maanantaina Washingtoniin ja avaan siellä yhdysvaltalaisen kollegani kanssa suuren yhteisen tapahtuman, johon osallistuu yrityksiä Saksasta ja Yhdysvalloista. Keskustelemme yritysten kanssa siitä, miten transatlanttista teknologiakumppanuutta voidaan vahvistaa etenkin energiatalouden alalla. Yhdysvalloissa toteutettavien toimien osalta on tuotava esiin, että liittovaltiota alemmalla tasolla monissa osavaltioissa toteutetaan jo nyt esimerkillistä työtä ilmasto- ja energiapolitiikassa.
Kiinasta haluan todeta vain, että seuraamme sitä tarkkaan. G8-maiden kesken, sekä huippukokouksen että ulkoministerien tasolla, aiotaan järjestää "oheiskokoukset", joihin kutsutaan Kiinan ja Intian lisäksi Meksiko, Etelä-Afrikka ja Brasilia. Molemmissa kokouksissa, niin ulkoministerien kuin huippukokouksen tasolla, energia- ja ilmastoasiat ovat keskeisellä sijalla. Kuten näette, otamme huomioon myös ne, jotka eivät kuulu Euroopan unioniin.
Meidän on osoitettava - kuten huippukokouksessa tehtiin, mistä olen yhtä mieltä komission jäsenen Verheugenin kanssa - ettei Euroopan unioni ole mikään historiaseminaari vaan tulevaisuuden työpaja. Olemme antaneet tästä osoituksen.
(Suosionosoituksia)
Puhemies
Kiitoksia, arvoisa neuvoston puheenjohtaja. Brysselin onnistuneen huippukokouksen jälkeen nyt tarvitaan onnistunutta Berliinin julistusta. Euroopan parlamentti tekee kaiken voitavansa varmistaakseen, että onnistumme yhdessä.
Günter Verheugen
komission varapuheenjohtaja. (DE) Arvoisa puhemies, haluan esittää vain yhden ajatuksen, joka on oikeastaan pyyntö.
Talouden kilpailukyvyn, korkeiden sosiaalisten normien ja ympäristönsuojelun välillä on jännitettä. Tällä alalla ei pitäisi katsoa enää menneisyyttä vastakkain asetellen ja kärjistäen, niin että asetelmana on talous vastaan ympäristö ja ympäristö vastaan talous. Ei vain pidä paikkaansa, että ihmiset vastustaisivat ilmaston- ja ympäristönsuojelua, jos he sanovat, että meillä on myös vastuu työpaikoista. Ei vain pidä paikkaansa, että jos ihmiset kehottavat meitä tekemään enemmän ympäristön suojelemiseksi, he sanoisivat myös, etteivät välitä työpaikoista.
Totuus on, että nyt olemme taatusti oppineet, että nämä kaksi seikkaa voidaan yhdistää. Totuus on, että eurooppalaiset yritykset, jotka ovat maailman johtavia yrityksiä tällä alalla - ei vain ympäristöteknologian vaan myös ympäristöystävällisten tuotteiden ja palvelujen alalla - luovat todennäköisimmin työpaikkoja ihmisille ja antavat heille tulevaisuuden.
Juuri tästä tässä kaikessa on kysymys, ja komission politiikka perustuu seuraavaan uskomukseen: on oltava solidaarinen tämän päivän sukupolvelle, joka haluaa elää nyt ja tarvitsee työpaikkoja nyt, ja on oltava solidaarinen tuleville sukupolville, jotka haluavat löytää maapallon, jossa voivat elää. Näiden välillä ei ole ristiriitaa. Juuri tämän me haluamme osoittaa tällä politiikalla.
Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan parin minuutin kuluttua.
Kirjalliset lausumat (työjärjestyksen 142 artikla)
Ilda Figueiredo 
Eurooppa-neuvoston kokouksessa toistettiin niin kutsutun Lissabonin strategian kannat markkinoiden vapauttamisineen ja yksityistämisineen, työntekijöiden velvollisuuksine joustaa ja työtä tekevien oikeuksien sortamisineen. Tältä osin haluan tuoda esille ilmoitetun, joustoturvaa koskevan tiedonannon.
Puheenjohtajan päätelmissä todetaan nimenomaisesti: "Lissabonin uudistetun kasvu- ja työllisyysstrategian seuraavan kolmivuotisjakson valmistelemiseksi Eurooppa-neuvosto kehottaa komissiota esittämään syksyllä 2007 väliraportin, joka toimisi pohjana sen ehdotukselle kasvua ja työllisyyttä koskeviksi yhdennetyiksi suuntaviivoiksi (2008-2011). Lisäksi Eurooppa-neuvosto kehottaa jäsenvaltioita esittämään ajoissa omat raporttinsa kansallisten uudistusohjelmien täytäntöönpanosta."
Näin siis pidetään yllä painetta jatkaa yksityistämistä ja työntekijöiden oikeuksien polkemista.
Niin kutsutusta Euroopan perustuslaista ei anneta tietoja, vaikka tiedossa on, että painostus sen puolesta jatkuu, jotta Portugalin puheenjohtajakaudella järjestettäisiin hallitustenvälinen konferenssi. Neuvosto toisti siis tukevansa kaikessa hiljaisuudessa suunnitelmaa uusliberalismin lujittamiseksi perustuslailla vallan keskittämisen, federalismin ja militarismin ohella.
Gyula Hegyi 
kirjallinen. - (HU) Parin viime kuun aikana yhä useampi ihminen on ollut Unkarissakin huolissaan maapallon ilmastonmuutoksesta. Monet eivät edelleenkään oivalla ilmiön ydintä, ja osa kieltää, että se voisi johtua ihmisen toiminnasta. Yhä useampi ihminen oivaltaa kuitenkin, että kansojemme nykyiset käytännöt ja liikenne- ja kulutustottumukset eivät ole hyväksi. Edistys ei ole kestävällä pohjalla, koska luonnonvaroja ei ole tarpeeksi tyydyttämään nykyisiä tarpeitamme ja kaasupäästöt ja jätteet pilaavat samalla ympäristöä niin, ettei se enää toivu. Puheenjohtajavaltio Saksa tunnusti aiheellisesti, että toimia tarvitaan ilmastonmuutoksen vauhdin hidastamiseksi. Kestävien energialähteiden osuuden lisääminen Euroopan unionin kaikkien energialähteiden joukossa on suositeltavaa. Olisi kuitenkin paha virhe unohtaa, ettei maapallon ilmastonmuutos ole ainoa ympäristöuhka. Ilmakehän saastuminen, arkielämässä esiintyvät karsinogeeniset aineet, liiallinen torjunta-aineiden ja hyönteismyrkkyjen käyttö, eläin- ja kasvilajien sukupuuttoon kuoleminen ja jätteen kertyminen uhkaavat kaikki tulevaisuuttamme ja kestävää kehitystä. Jos haluamme inhimillisempää tulevaisuutta itsellemme ja jälkeläisillemme, meidän on ryhdyttävä toimeen ympäristöä säästävän, terveellisen ja kestävän tulevaisuuden puolesta.
Magda Kósáné Kovács 
Me sosialidemokraattisen valtuuskunnan jäsenet olemme iloisia todetessamme, että valtioiden ja hallitusten päämiehet antoivat maaliskuisessa istunnossaan tunnustuksen uudistetun Lissabonin strategian ensimmäisille saavutuksille. Tärkeimpiä tuloksia olivat talouskasvu yhdistettynä työttömyyden vähentymiseen. Olemme erityisen iloisia siitä, että yhdeksän jäsenvaltiota, myös Unkari, antoivat ison sysäyksen tälle myönteiselle kehitykselle allekirjoittamalla julistuksen, jossa puolletaan sosiaalisen Euroopan kehittämistä ja edistetään sen asemaa.
Uudistukset ovat erittäin tärkeitä, jotta globaalistumisen hyödyistä saadaan valtaosa irti, innovointi tehostuu, talouden uudelleenjärjestelyt saadaan tehtyä ja EU:n toimia saadaan edistettyä. Yhteisenä päämääränämme on Euroopan kansalaisten hyvinvointi ja heidän luottamuksensa lisääminen. Päämäärään päästään lisäämällä työllisyyttä, parantamalla ammattitaitoa ja suojelemalla sosiaalisia oikeuksia. Nämä ainutlaatuiset eurooppalaiset perinteet eivät kuitenkaan tarkoita nykyisten oikeudellisten rakenteiden vaan eurooppalaisten periaatteiden säilyttämistä.
Työllisyydessä on tärkeää, että joustavuus yhdistetään varmuuteen. Asiaan liittyviä säädöksiä on muutettava niin, että mahdollisille tuleville työntekijöille voidaan taata sopivien palkkojen lisäksi hyödyllistä osaamista. Samalla on poistettava esteet, jotka haittaavat tarpeettomasti yritysten pyrkimyksiä vastata globaalistumisen vaatimuksiin. Joustoturvaa toteutettaessa on varmistettava, että työntekijät saavat todella käytännön hyötyä ja takeita. Meidän sosiaalidemokraattien on oltava erityisen tarkkoina tämän suhteen työntekijöiden oikeuksien uudistamisen jokaisessa vaiheessa.
David Martin 
kirjallinen. - (EN) Olen tyytyväinen komission julkilausumaan ja sen kunnianhimoisiin tavoitteisiin, jotka koskevat hiilipäästöjen vähentämistä 20 prosenttia vuoteen 2020 mennessä ja uusiutuvan energian käytön lisäämistä. Ilmastonmuutos on maailmanlaajuinen ongelma, joten ilmaston lämpenemisen vähentämiseksi on tehtävä yhdessä töitä sekä Euroopan maiden kesken että Pohjois-Amerikan ja Aasian maiden kanssa. Tavoitteet ovat mielestäni saavutettavissa, mutta niitä on seurattava säännöllisesti. Minusta olisi parasta ottaa käyttöön tiukka seuranta ja vuosittainen raportointi. Jäsenvaltioiden on laadittava myös tarkat toimintasuunnitelmat siitä, miten ne saavuttavat nämä tavoitteet.
Péter Olajos 
Tarkasteltuani viime viikolla pidetyn kevään huippukokouksen tuloksia jouduin panemaan unkarilaisena parlamentin jäsenenä surullisena merkille, että Unkarin hallitus, joka kutsuu julkisuuskampanjoissa itseään edistykselliseksi, osoitti jälleen kerran olevansa lyhytnäköinen ja ahdasmielinen. Tässä tapauksessa sen asenne ei kuitenkaan tee karhunpalvelusta pelkästään Unkarille vaan koko Euroopan unionille.
Pääministeri Ferenc Gyurcsányn Brysselissä antamista lausunnoista käy ilmi, että Unkarin hallitus puolsi äänestyksessä ilmasto- ja energiapolitiikan tavoitteiden höllentämistä. Ei ole mitään hyötyä asettaa tavoitteeksi uusiutuvan energian osuuden nostaminen 20 prosenttiin EU:n kokonaisenergiankulutuksesta vuoteen 2020 mennessä, ellei tavoite sido jokaista jäsenvaltiota. Tällöin tehokkaasti toimivat valtiot voivat kompensoida heikkojen tai laiskojen valtioiden puutteellisia toimia. Unkarin hallitus ajoi valitettavasti myös juuri tätä.
Olen vakuuttunut siitä, että ilmastonmuutoksen vaikutuksia onnistutaan hidastamaan vain kansainvälisen yhteistyön avulla. Yhteistyöstä näyttää kuitenkin tulevan melko hankalaa.
EU voisi poliittisena toimijana ottaa johdon tässä prosessissa. Miten EU voisi kuitenkaan olla esimerkkinä koko maailmalle, jos pari pientä jäsenvaltiota voi saada yhteistyöaluksen purjeisiin puhaltavan tuulen tyyntymään jopa Euroopan unionin sisällä?
Yksikään eurooppalainen valtio ei voi iloita siitä, että toimeen ryhtymisen sijasta niiden on tuskin liikautettava eväänsä.
Näin ne eivät voita aikaa vaan menettävät tilaisuuden - tilaisuuden tehdä Euroopan unionista nykyaikainen ja kilpailukykyinen.
Kiitos.
Athanasios Pafilis 
kirjallinen. - (EL) Eurooppa-neuvoston maaliskuiset päätökset ovat jälleen kiistaton todiste EU:n roolista rahanvaltaan perustuvien valintojen edistäjänä. Sen sijaan, että toteutettaisiin toimia ympäristön suojelemiseksi, toimia toteutetaan yritysten suojelemiseksi ja monopolien vahvistamiseksi.
Rahanvalta panee rosvoamaan luonnonvaroja, mikä on suurin syy merkittäviin ilmastonmuutoksiin ja maapallon ympäristön tuhoutumisen todelliseen uhkaan. Sen sijaan, että toteutettaisiin rohkeita toimia monopolien vastuuvelvollisuuden lisäämiseksi, päätöksillä lisätään kilpailua sähkö- ja maakaasumarkkinoilla, vapautetaan energiamarkkinat ja annetaan koko strateginen energian tuotanto-, siirto-, ja jakelusektori yksityisen sektorin haltuun.
Keskustaoikeistolaiset ja keskustavasemmistolaiset hallitukset ovat sitoutuneet yksimielisesti nopeuttamaan ruohonjuuritason vastaisen Lissabonin strategian täytäntöönpanoa asettamalla päätavoitteikseen opetuksen ja terveydenhuollon kaupallistamisen ja hyökkäämisen vakuutusrahastoja, eläkkeitä, palkkoja ja työntekijöiden sosiaalisia oikeuksia vastaan. Samalla vauhditetaan työläisten vastaisten entistä tiukempia toimenpiteitä, työmarkkinoiden "sopeutuvuutta" ja "joustoturvaa", ja tähdätään näin työvoimakustannusten pienentämiseen, jotta EU:ta yhdistävän pääoman kannattavuutta saataisiin lisättyä.
Kreikan kommunistinen puolue vastustaa näitä valintoja, esittää oikeudenmukaisia vaatimuksia ja puolustaa työntekijöiden rinnalla sitä, että ruohonjuuritason nykypäivän tarpeet tyydytetään.
Richard Seeber 
kirjallinen. - (DE) On taatusti aiheellista kuvata EU:n huippukokouksen tulosta tärkeäksi askeleeksi oikeaan suuntaan. Tulevaisuutemme ja eritoten lastemme tulevaisuuden kannalta on kaikkein tärkeintä, että pyrimme kiivaasti estämään sen, ettei keskilämpötila nouse yli kahta celsiusastetta. Tästä syystä oli mielestäni ehdottoman tärkeää tehdä päätös siitä, että EU:n tavoitteena on tuottaa 20 prosenttia energiasta uusiutuvista energialähteistä ja vähentää hiilidioksidipäästöjä 20 prosenttia vuoteen 2020 mennessä. Olen näin ollen erityisen tyytyväinen siihen, että valtioiden ja hallitusten päämiehet onnistuivat nyt viimein tekemään tällaisen päätöksen.
Tiedän - ja uskon kollegojeni olevan tästä samaa mieltä - että nämä askeleet ovat vasta alkua ja että lisätoimia tarvitaan pitkäaikaisen ja kestävän ilmastonsuojelun takaamiseksi. Näin tehtäessä on tietenkin huolehdittava, että lähestymistapa on varmasti kokonaisuutena tasapuolinen. Olen kuitenkin vakuuttunut siitä, etteivät uudet, tiukat ympäristönormit aseta Euroopan unionia taloudellisesti epäedulliseen asemaan, vaan Euroopan unionista tulee päinvastoin johtava toimija uuden teknologian alalla. Näin sekä autamme ympäristöä että takaamme, että Euroopasta löytyy laadukkaita työpaikkoja pitkällä aikavälillä.
Lisäksi vaadin lisää toimia, jotta suurimmat saastuttajat, esimerkiksi Yhdysvallat ja Kiina, saadaan vakuutettua ilmastonsuojelun tärkeydestä, sillä vain yhdessä voidaan onnistua kestävällä tavalla.
