Komission vuoden 2007 laajentumisstrategia-asiakirja (jatkoa keskustelulle) 
Puhemies
(ES) Jatkamme nyt keskusteluamme komission vuoden 2007 laajentumisstrategia-asiakirjaa koskevasta Elmar Brokin mietinnöstä.
Jean-Pierre Jouyet
neuvoston puheenjohtaja. - (FR) Arvoisa puhemies, haluaisin esittää kolme huomautusta ennen kuin palaan tähän keskusteluun, joka on ollut erittäin antoisa ja jännittävä.
Ensinnäkin haluaisin toivottaa neuvoston puolesta tervetulleeksi Etelä-Afrikan valtuuskunnan, joka on täällä kanssamme, ja kertoa heille, että tapaamme varsin pian kyseisen valtion päämiehet ensimmäisessä Euroopan unionin huippukokouksessa, joka järjestetään Ranskassa heinäkuun lopussa.
Toiseksi haluan ilmaista Olli Rehnin tavoin suuren myötätuntoni niitä saksalaisia turisteja kohtaan, jotka kurdikapinalliset ovat raporttien mukaan siepanneet Turkissa. Me neuvostossa toivomme kovasti, että jos nämä tiedot pitävät paikkansa, kyseiset henkilöt löydetään vahingoittumattomina mahdollisimman pian. Korostamme, että he ovat ajatuksissamme.
Kolmanneksi haluan kiittää Andrew Duffia hänen perehtyneisyydestään Ranskan politiikkaan ja minun henkilökohtaisiin näkemyksiini. Olen tietenkin valmis keskustelemaan tästä asiasta perusteellisemmin hänen kanssaan kahvikupposen äärellä, mutta valitettavasti en voi nyt kommentoida asiaa velvollisuuksieni takia.
Palatakseni keskusteluun, laajentuminen on ehdottomasti osa Euroopan kehityshistoriaa, ja me olemme tähän mennessä aina varmistaneet, että laajentuminen ja unionin vahvistaminen liittyvät tiiviisti toisiinsa. On tärkeää, että näin toimitaan myös jatkossa, kuten Elmar Brok korosti. Kaikki keskustelut ovat hyödyllisiä kansalaistemme tiedottamiseksi laajentumista koskevista kysymyksistä, ja näin ollen me kiinnitämme erityistä huomiota tätä aihetta koskeviin Euroopan parlamentin keskusteluihin ja kantoihin.
Useiden jäsenten puheenvuorojen perusteella haluaisin korostaa laajentumisen vakauttavaa vaikutusta. Tämä on selvää Balkanin maiden tapauksessa. Kroatian nopea edistyminen, jota puheenjohtajavaltio Ranska haluaa nopeuttaa entisestään, jos kaikki jäsenvaltiot sen hyväksyvät, osoittaa, että valtioilla, jotka kärsivät konflikteista 1990-luvulla, on todellisia liittymismahdollisuuksia. Tämä on tärkeä viesti erityisesti Serbialle, sillä sekin on juuri saanut hallituksen, joka haluaa vahvistaa yhteyksiään Euroopan unioniin.
Sama pitää paikkansa Turkin osalta. Tässä yhteydessä haluaisin muistuttaa teille, että neuvottelujen nykytilanne ei liity EU:n jonkin tietyn jäsenvaltion kantaan, vaan itse Turkkiin ja sen uudistusten toteuttamisasteeseen. Ennen kaikkea se liittyy siihen, miten Turkki on täyttänyt velvollisuutensa kaikkien EU:n jäsenvaltioiden osalta, ja erityisesti miten se on noudattanut Ankaran pöytäkirjan säännöksiä.
Laajentumispolitiikka ei tarkoita, että me jättäisimme Euroopan unionin muut naapurit huomiotta. Neuvosto keskustelee tällä hetkellä siitä, miten me voimme antaa Ukrainalle mahdollisuuden edetä sen suhteissa Euroopan unioniin tulevassa EU:n ja Ukrainan huippukokouksessa, joka pidetään Evianissa 9. syyskuuta. Me myös haluamme edistää suhteita EU:n ja Moldovan välillä. Neuvosto on jo keskittynyt voimakkaasti kyseiseen valtioon.
Neuvoston puheenjohtajavaltiona me myös tuemme kuvattuja alueellisia prosesseja. Osallistuin itse konferenssiin, jolla käynnistettiin Mustanmeren synergia-aloite. Lisäksi osallistuin Baltian maiden huippukokoukseen. En voi olla myöskään mainitsematta tulevaa Barcelonan prosessin ja Välimeren unionin huippukokousta, joka pidetään Pariisissa 13. heinäkuuta.
Lopuksi, kuten voitte havaita, laajentumisprosessi ei ole kariutunut. Se edellyttää edelleen paljon ehdokasvaltioilta, mutta myös jäsenvaltioilta, joiden on kerrottava tästä prosessista kansalaisilleen. Libor Rouček ja Véronique De Keyser ovat aivan oikeassa todetessaan, että tarvitaan huomattavaa tiedottamista, liittyipä Magritte asiaan tai ei. Kuten korostitte, on kuitenkin totta, että kansalaisia on tyynnyteltävä.
Juuri sillä tavalla voidaan jatkaa tätä prosessia, jonka strategisen merkityksen jotkut teistä, erityisesti Elmar Brok, ovat maininneet. Se määritellään Lissabonin sopimuksessa, jolla uudistetaan toimielimiämme niin, että uudet jäsenvaltiot - tämä pitää tehdä selväksi - voidaan toivottaa tervetulleiksi parhain ehdoin ilman, että asetetaan kyseenalaiseksi Euroopan unionin toimintavalmiudet.
Olli Rehn
komission jäsen. - (EN) Arvoisa puhemies, olen erityisen tyytyväinen saadessani käyttää viimeisen puheenvuoroni tässä keskustelussa Etelä-Afrikan valtuuskunnan läsnä ollessa, sillä aloitin poliittisen toimintani muutama vuosikymmen sitten kampanjassa, jolla vaadittiin Nelson Mandelan vapauttamista. Olemme onnekkaita, sillä viimeiset vangit tässä parlamentissa näyttävät olevan ystäväni Elmar Brok sekä minä itse, kuten käsittelyssä julkisesti ilmoitettiin.
(Naurua)
Haluaisin kiittää jäseniä tänään käydystä erittäin kattavasta ja vastuullisesta keskustelusta. Haluan vain esittää yhden yleisluontoisen monialaisen huomautuksen.
Olen iloinen siitä, että Elmar Brokin mietinnössä ja tämänpäiväisessä keskustelussa periaatteessa tuetaan EU:n laajenemista koskevaa uudelleen vahvistettua yhteisymmärrystä, joka saatiin aikaan joulukuussa 2006 - erityisesti vuoden 2005 tapahtumien ansiosta. Tämän strategian keskeisenä etuna on se, että siinä on otettu tasapainoisesti huomioon lähtökohtana oleva laajentumisen strateginen merkitys, koska sen avulla toisaalta laajennetaan rauhan ja hyvinvoinnin, vapauden ja demokratian aluetta ja toisaalta lisätään omia valmiuksiamme integroida uusia jäseniä tiukin ehdoin ja edistetään omaa sisäistä uudistustamme.
En voi olla muistamatta - minulla on norsun muisti - että syksyllä 2004 erään parlamentissa järjestetyn kuulemistilaisuuden jälkeen ulkoasiainvaliokunta arvosteli minua näkemyksen puutteesta, koska en halunnut antaa Ukrainalle välittömästi liittymismahdollisuutta. Totesin vain, että meidän ei pitäisi päättää etukäteen Ukrainan tulevaisuudesta. Vuotta myöhemmin minua arvosteltiin siitä, että olin korostanut vastaanottokapasiteettia ja estänyt laajentumisen etenemisen. Tämän takia olen erityisen tyytyväinen tämänpäiväiseen keskusteluun, koska siinä on löydetty oikea tasapaino laajentumisen strategisen merkityksen ja niiden valmiuksiemme välillä, jotka koskevat uusien jäsenten integroimista EU:hun.
Tässä keskustelussa ja mietinnössä on korostettu kolmatta järkevää vaihtoehtoa, jossa poliittisen lähentymisen syventyminen yhdistetään Euroopan unionin asteittaiseen laajenemiseen. Mielestäni tämä osoittaa selvästi vakuuttavan lähentymisen Euroopan parlamentissa ja komissiossa, ja koko Euroopan unionissa, ja olen tietenkin tyytyväinen tähän ilmiöön ja kehittymiseen kohti laajenemista koskevaa uudelleen vahvistettua yhteisymmärrystä, joka on vallinnut vuodesta 2006 lähtien.
Puhemies
(ES) Haluaisin ilmoittaa teille, että aion ilmaista tänä iltana pidettävässä puhemiehistön kokouksessa huoleni ”catch the eye” -menettelystä, johon ei sovelleta mitään sääntöjä ja joka on jätetty yksinomaan puhemiehen mielivaltaan tai päätäntävaltaan tai hänen huomiokykynsä varaan. Mielestäni on olennaista asettaa jonkinlaiset perussäännöt, koska menettely ei enää vastaa odotuksia.
Tänään pyyntöjä esitettiin jopa viisitoista, ja tämä muuttaa tavallista menettelyä ja aikaa, joka kullekin ryhmälle annetaan puheenvuoroja varten.
Tämän takia pyydän teitä ottamaan asian huomioon, varsinkin teitä, jotka saatatte olla pettyneitä, koska useat jäsenet ovat pyytäneet puheenvuoroa, mutta ainoastaan harvat ovat saaneet siihen tilaisuuden.
Elmar Brok
esittelijä. - (DE) Arvoisat puhemies, komission jäsen ja neuvoston puheenjohtaja, haluan aluksi kiittää komissiota ja neuvoston puheenjohtajavaltiota solidaarisuudesta, jota he ovat osoittaneet saksalaisille turisteille Turkissa.
Tarkastelemme useita eri aiheita, ja meidän on löydettävä tasapaino niiden välillä. Aiheet vaihtelevat Välimeren unionista - joka on tärkeä edistysaskel, jos sitä tuetaan koko yhteisössä, eikä vain tietyillä alueilla sijaitsevissa tietyissä valtioissa - ruotsalaispuolalaiseen ehdotukseen ja Mustanmeren unionia koskevaan ehdotukseen. Nämä kaikki ovat ajatuksia, joita meidän on tarkasteltava yhdessä yhteisönä. Meidän on kuitenkin samalla tehtävä selväksi, että joillakin näistä vaihtoehdoista tarjotaan mahdollisuus liittymiseen, kun taas toisilla näin ei tehdä. Puolan ulkoministerin Sikorskin lausunto, jonka mukaan jotkut valtiot ovat Euroopan naapureita, kun taas toiset ovat eurooppalaisia naapureita, osoittaa kenties sen, että molemmat ovat yhtä tärkeitä, mutta että niihin sovellettavat menetelmät ja tavoitteet ovat erilaisia.
Jos meillä kuitenkin on siihen mahdollisuus - kahdenväliset suhteet, monenväliset väliaikaiset ratkaisut tai jopa naapuruuspolitiikan ja täysjäsenyyden välimaastoon sijoittuvat pysyvät ratkaisut - ja jos me näin ollen voimme käyttää erilaisia välineitä, meidän olisi tarkasteltava, miten me myös voisimme pitkällä aikavälillä turvata poliittisesti ja hallinnollisesti tämän komission jäsenen tarkoittaman tasapainon, jolla säilytettäisiin sekä Euroopan unionin kehittymismahdollisuudet että kyseisten valtioiden EU:hun liittymistä koskevat mahdollisuudet ja niiden vakaus.
Haluan kysyä täällä puhuneilta EU:ta arvostelleilta henkilöiltä yhden kysymyksen: mitä Euroopan unionia he tarkoittavat? Euroopan unionia, jonka olemme nyt saaneet kehitettyä ja joka on rauhan, vapauden ja hyvinvoinnin osalta suurin menestystarina tämän maanosan historiassa! Haluamme jatkaa tätä hanketta ja laajentaa sitä mahdollisimman paljon, jotta tämä menestys jatkuisi, jotta tällaiset tavoitteet voitaisiin saavuttaa jatkossakin ja jotta mukaan saataisiin useampia valtioita. Tästä on kyse!
Tämän takia, keskustellessamme Länsi-Balkanista meidän on sanottava: jos eilen tai tällä viikolla Serbiassa on hallitus, joka ilmoittaa toiveestaan päästä Brysseliin, EU:hun, meidän olisi taattava pysyvä rauha alueella, joka on ollut konfliktin keskiössä kuluneiden 150 vuoden ajan, ja hyväksyttävä tarjous ja edistettävä mahdollisuuksia, jotta maanosamme rauhanomainen kehitys jatkuisi edelleen.
Proinsias De Rossa
(EN) Arvoisa puhemies, haluan esittää työjärjestyspuheenvuoron. Koska keskustelu palestiinalaisista vangeista israelilaisissa vankiloissa alkaa niin myöhään - lähes tunnin myöhässä - minun on valitettavasti vedettävä nimeni puhujaluettelosta. Pyydän, että minun minuuttini, jonka PSE-ryhmä on minulle osoittanut, lisätään Véronique de Keyserin puheaikaan. Hän on johdossa PSE-ryhmässä. Pahoittelen vilpittömästi sitä, että minun on toimittava tällä tavalla, mutta valitettavasti minun on mentävä lentokentälle.
Puhemies
(PL) Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan torstaina 10. heinäkuuta 2008.
Kirjalliset kannanotot (142 artikla)
Titus Corlăţean  
kirjallinen. - (RO) Kaakkois-Euroopan valtioille annettava mahdollisuus liittyä Euroopan unioniin edistää uudistuksia näiden valtioiden demokratian kehittämiseksi. Komission vuoden 2007 laajentumisstrategia-asiakirjalla olisi lähetettävä selkeä viesti vakaasta sitoutumisesta niille valtioille, joiden liittymisneuvottelut on käynnistetty tai joille on esitetty mahdollisuus liittyä EU:hun. Näin on muun muassa Serbian ja Moldovan tasavallan osalta. Jälkimmäisenä mainitun valtion osalta Romania on ikkuna, jonka kautta Moldovan kansalaiset voivat säilyttää toivonsa eurooppalaisesta, demokraattisemmasta ja kukoistavammasta tulevaisuudesta.
Tuleva liittyminen Euroopan unioniin kannustaa Moldovan tasavallan demokraattista oppositiota jatkamaan ponnisteluja demokraattisten oikeudellisten ja institutionaalisten puitteiden luomiseksi - kyseessä on prosessi, jota EU on sitoutunut tukemaan.
Toimielinten sisäisten uudistusten tarve EU:ssa Lissabonin sopimuksen voimaantulon takia ei voi olla ensisijaisena syynä ja tekosyynä unionin laajenemisen estämiselle.
Dragoş Florin David  
kirjallinen. - (RO) EU:n laajentumisessa on aina ollut kyse ajasta ja siitä, että poliittisista ja taloudellisista järjestelmistä tehdään yhdenmukaisia eri jäsenvaltioissa. Vuosina 2004 ja 2007 tapahtuneen laajentumisen pikaisen arvioinnin perusteella havaitaan, että unioni on vahvempi ja dynaamisempi sekä sisäisten asioiden että ulkopoliittisten asioiden osalta. Tämä osoittaa, että laajentumisprosessi on hyödyttänyt sekä unionia että äskettäin liittyneitä valtioita ja että me unionissa vahvistamme myös arvojamme, emme vain ongelmiamme. Poliittiset ja taloudelliset, eurooppalaiset ja maailmanlaajuiset olosuhteet eivät luultavasti ole suotuisimmat nopean laajentumisen kannalta, mutta tämän ei pitäisi estää meitä kehittämästä ja jopa uudistamasta laajentumisessa sovellettavia strategioita ja mekanismeja.
Länsi-Balkanin valtiot, Moldova, Ukraina ja Turkki ovat valtioita, jotka ovat ilmaisseet kiinnostuksensa liittyä EU:hun ja jotka hyötyvät etuoikeutetusta kumppanuudesta EU:n kanssa, mutta joiden on myös ratkaistava sisäisesti EU:n normien, demokratian, vakauden ja hyvinvoinnin noudattaminen ja kunnioittaminen.
Tässä yhteydessä onnittelen Elmar Brokia tasapainosta ja pragmatismista hänen laatimassaan mietinnössä ja toivon myös nopean ratkaisun löytymistä ongelmaan, joka koskee Lissabonin sopimuksen ratifioimista kaikissa jäsenvaltioissa.
Alexandra Dobolyi  
kirjallinen. - (EN) Laajenemisprosessi on ollut olennainen osa EU:n kehitystä kuluneiden 50 vuoden aikana. EU on laajentunut kuuden perustajajäsenen yhteisöstä 27 jäsenvaltion unioniksi, ja se edustaa yli 450:tä miljoonaa kansalaista. Euroopan unioni on vakaampi ja turvallisempi kuin aikaisemmin, ja sen painoarvo kansainvälisissä asioissa on entistä suurempi.
Olemme huomanneet vuosien kuluessa, että laajeneminen on ollut keskeisessä osassa EU:n menestyksessä ja kehityksessä. Laajentuminen on antanut Euroopalle mahdollisuuden rauhanomaiseen yhdistymiseen ja kylmän sodan repimän kuilun umpeenkuromiseen. Meidän on myönnettävä, että EU on kehittynyt laajenemisen rinnalla.
Mutta miten laajenemiseen suhtaudutaan yhteiskunnassamme nykyisin? Uuteen laajenemiseen suhtaudutaan innottomasti. Tämä johtuu pääasiassa muista kuin laajenemiseen liittyvistä kysymyksistä ja osittain laajenemista koskevan tiedon puutteesta.
Olen yksi niistä, jotka ovat vakuuttuneita siitä, että lupaus EU:hun liittymistä koskevasta mahdollisuudesta on korvaamaton keino edistää uusia poliittisia uudistuksia ja demokratiaa. On vaarana, että jos EU:n jäsenyysmahdollisuus otetaan pois poliittiselta asialistalta, Balkanin maat saattavat luisua takaisin epävakauteen.
Kinga Gál  
kirjallinen. - (HU) Arvoisa puhemies, laajentumisstrategiasta käytävän keskustelun yhteydessä haluaisin kiinnittää huomiota merkittäviin kriteereihin, jotka liittyvät välittömiin naapureihimme, Länsi-Balkaniin ja Ukrainaan.
Liittymismahdollisuus, ja erityisesti velvollisuus noudattaa Kööpenhaminan kriteerejä, on ollut valtavana kannusteena sille, että jäsenvaltiot toteuttavat uudistuksia ja kehittyvät oikeusvaltioiksi.
Länsi-Balkan ja Ukraina tarvitsevat tätä kannustusta. Jos kiellämme liittymismahdollisuuden välittömiltä naapureiltamme, joiden kanssa jaamme yhteiset eurooppalaiset perinteet ja yhteisen historian, viemme pois kannusteen, jonka avulla näistä valtioista voitaisiin kehittää oikeusvaltioita.
Pian annetaan vähemmistön vastaisten koulutusasetusten kaltaista lainsäädäntöä, ja kun äidinkielellä opetusta tarjoavia kouluja vielä suljetaan, kun kieliä kuolee ja niitä assimiloidaan, suuri viha Ukrainassa kasvaa. Kun rimaa alennetaan tai kun tavoite siirtyy yhä etäämmälle, normit kehittyvät yhä kauemmaksi siitä, mitä me kutsumme oikeusvaltioksi.
Olemme siis suuressa vastuussa. On tärkeää, että varmistamme, että kriteerit täytetään paitsi paperilla, myös todellisuudessa - naapureidemme on oltava johdonmukaisempia valmisteluissaan, ja unionin on oltava johdonmukaisempi lupauksissaan ja vastuuvelvollisuuden vaatimisessa. Meidän johdonmukainen toimintamme herättää luottamusta sekä äänestäjiemme että naapuriemme keskuudessa.
Genowefa Grabowska  
kirjallinen. - (PL) EU:hun vuonna 2004 liittyneen valtion edustajana tuen täysimääräisesti kaikkia niitä Elmar Brokin mietinnön osia, joissa korostetaan jatkuvan laajenemisen merkitystä ja sen myönteistä vaikutusta vahvan, yhtenäisen, kansalaisystävällisen ja menestyvän Euroopan luomiseen. Olen samaa mieltä sen lausunnon kanssa, jonka mukaan mahdollisuus EU:n jäsenyyteen, kun se myönnetään, vaikuttaa erittäin myönteisesti ehdokasvaltioiden sisäpolitiikkaan ja kannustaa niitä toteuttamaan nopeampia toimia niiden hallinnon uudistamiseksi, niiden koulutusjärjestelmien ja korkeakoulujen uudistamiseksi, ihmisoikeuksien, myös vähemmistöjen ihmisoikeuksien huomioon ottamisen tehostamiseksi ja korruption torjumiseksi julkishallinnossa - toisin sanoen niiden arvojen hyväksymiseksi, jotka ovat ohjanneet Euroopan unionia useiden vuosien ajan. Mielestäni mietinnössä olisi myös korostettava voimakkaammin Euroopan unionin avoimuutta ja sen valmiutta ottaa vastaan seuraavat uudet jäsenvaltiot.
Tämä on erityisen tärkeää omalle kotimaalleni Puolalle, erityisesti tarkasteltaessa itäisten naapuriemme, varsinkin Ukrainan odotuksia ja toiveita EU:n osalta. Olisi erittäin valitettavaa, jos naapurimme katsoisivat uuden itärajamme (koko EU:ta koskevan Schengenin rajan) jonkinlaisena uutena muurina, joka erottaa meidät kyseisistä valtioista pysyvästi. Pyynnöt, joita joskus kuulemme tässä yhteydessä ja jotka koskevat sitä, että unionin tulevan laajentumisen pitäisi riippua sen niin sanotusta ”integrointivalmiudesta” - katson, että näitä pyyntöjä ei ole mietitty perusteellisesti ja että ne ovat uhkana tavoitteille, jotka EU on itselleen asettanut.
Tunne Kelam  
kirjallinen. - (EN) Tärkeä lähtökohta uusien laajentumisen käsittelemiselle on se, että ymmärretään selvästi, että EU on hyötynyt valtavasti kaikista edellisistä laajentumisista. Viimeksi mainitut ovat johtaneet tilanteeseen, jossa kaikki sidosryhmät voittavat. Tämä on riittävä syy uskoa, että EU hyötyy myös tulevista laajentumisista.
On helppoa ymmärtää huolestuminen EU:n integrointivalmiudesta. Vielä ei kuitenkaan hyödynnetä aivan kaikkia mahdollisuuksia integrointivalmiuden lisäämiseen. Tällä tarkoitetaan EU:n neljän perusvapauden täysimääräistä hyödyntämistä - markkinoiden vapauttamista, suurten yritysten omistajuuden eriyttämistä ja avoimuuden lisäämistä. Jotta yleisiin haasteisiin voitaisiin vastata onnistuneesti, meidän on ilman epäröintiä turvauduttava Euroopan yhteisön perusarvoihin ja -periaatteisiin, sillä se on ollut ja on edelleen suurin menestystarina koko Euroopan historiassa.
On syytä suhtautua myönteisesti siihen, että esittelijä korostaa alueellisia yhteistyömekanismeja. Äskettäinen puolalaisruotsalainen aloite itäisen ulottuvuuden luomisesta, jotta kaikki Itä-Euroopan valtiot otettaisiin mukaan merkitykselliseen yhteistyöhön, vaikuttaa erityisen arvokkaalta. Alueellisia yhteistyösopimuksia ei voida kuitenkaan käyttää tekosyynä sille, että tietyille alueen valtioille ei anneta mahdollisuutta tulevaan täysjäsenyyteen.
Janusz Lewandowski
, kirjallinen. - (PL) Arvoisa puhemies, parlamentti käsittelee EU:n laajenemisstrategiaa koskevaa päätöslauselmaansa ajankohtana, jolloin EU:n laajeneminen ei ole enää muodissa. Siitä on jopa muodostunut jonkinlainen peikko euroskeptikkojen käsissä. Tämän takia todenmukainen lausunto siitä, että ”aikaisemmat laajentumiset ovat epäilemättä olleet menestyksellisiä” ja että ne ovat auttaneet vahvistamaan vakautta, kasvua ja hyvinvointia koko Euroopassa, on erittäin tärkeä. Tämä on kuitenkin selvitettävä unionin kansalaisille, jotta lisättäisiin yhteiskunnan tukea seuraaville askeleille. Valitettavasti tiedotuskampanjat eivät tähän mennessä ole onnistuneet.
Kuten yleensä keskusteltaessa laajenemisesta, on mielenkiintoista tarkastella mahdollisten ehdokasvaltioiden maantieteellistä sijaintia. Päätöslauselmaesitystä lukiessa voi vaikuttaa siltä, että ovet ovat sepposen selällään. Balkanin maiden liittymistoiveita tuetaan yksiselitteisesti. On esitetty näkemys siitä, että naapuruuspolitiikan itäisiä kumppaneita voidaan myös kuvata eurooppalaisiksi valtioiksi. EU:n integrointivalmiuden käsitteen tärkeimmällä määritelmällä (7 kohta) kuitenkin hillitään mahdollisia toiveita. Lisäksi viittaus yhteisiin arvoihin on selvästikin osoitettu Turkille.
Tässä muodossa päätöslauselma poikkeaa hieman Puolan näkemyksistä. Puola - valtio, joka oli aikoinaan itsekin kolkuttelemassa EU:n portilla - kehottaa nyt antamaan Ukrainalle ja muille Neuvostoliiton romahtamisen jälkeen muodostetuille valtioille jäsenyysmahdollisuuden. Koko maanosan vakauden puolesta!
Ramona Nicole Mănescu  
kirjallinen. - (RO) Ensinnäkin haluaisin onnitella esittelijää puolueettomuudesta, jolla hän on esittänyt Euroopan parlamentin kannan komission vuoden 2007 laajentumisstrategia-asiakirjasta. Kunkin laajentumisen myötä Euroopan yhteisöstä on tullut vahvempi, ja itse laajentumisprosessi on menestystarina, josta kaikki jäsenvaltiot ovat hyötyneet.
Euroopan unionissa on todistettu hämmästyttävää kehitystä niiden instituutioiden ja politiikanalojen avulla, jotka se on kehittänyt sisäisellä ja ulkoisella tasolla, mutta erityisesti edistämällä yhdenmukaistamista talouden, sosiaaliasioiden ja oikeudellisten asioiden kaltaisilla aloilla. Unioni käsittelee myös useita ongelmia, mikä osoittaa, että kunkin laajentumisen jälkeen sen politiikkaa on konsolidoitava ja arvioitava asianmukaisesti uudelleen. Näin voidaan välttää tilanteet, joissa keskeiset valtiot yhdentyvät entisestään, mutta muut jäävät syrjään.
Tuen esittelijän näkemystä Itä-Euroopan valtioiden tukemisesta luomalla yhteiseen politiikkaan perustuvan alueen, jossa keskityttäisiin taloutta, kauppaa, energiaa, liikennettä, ympäristöä, oikeusvaltion periaatteita, oikeutta ja turvallisuutta koskeviin asioihin.
Jos tällaista hanketta edistettäisiin, Mustanmeren alueesta voisi muodostua kehityksen ja talouskasvun keskus, mikä edistäisi alueen valtioiden hyvinvoinnin lisäksi myös rauhaa ja vakautta Euroopan unionin itärajalla.
Véronique Mathieu  
kirjallinen. - (FR) Kuten mietinnössä korostetaan, Euroopan unionin laajentumisstrategiaa on nyt uudistettava perusteellisesti.
Ensinnäkin on tärkeää tarjota ehdokasvaltioiden ja mahdollisten ehdokasvaltioiden käyttöön liittymistä edeltäviä välineitä, joilla voidaan vastata haasteisiin, joita ne kohtaavat: valtion vakauttamiseen, hallinnointiin, sosiaalistaloudellisiin uudistuksiin ja niin edelleen.
Lisäksi mietinnössä korostetaan tarvetta arvioida toimintatapaamme Euroopan naapuruuspolitiikan osalta. Kolmannet valtiot eivät saa enää katsoa, että se on liittymisen korvike tai yksi liittymisen vaiheista.
Esimerkiksi vapaakauppa-alueiden perustaminen laajennetun Euroopan talousalueen (ETA+) mallin mukaisesti olisi ensimmäinen askel kohti tiiviimpiä suhteita kyseisten valtioiden kanssa. Tällä strategialla edistetään talous- ja kauppasuhteiden vahvistamista niiden kanssa, ja sillä myös annetaan Euroopan unionille mahdollisuus edistää ajatuksiaan demokratiasta, oikeusvaltion periaatteista ja ihmisoikeuksista kyseillä alueilla.
Tässä yhteydessä on lupaavaa, että Välimeren unionin perustamiseen tähtäävä Barcelonan prosessi käynnistetään uudelleen. Lisäksi se voidaan katsoa lupaavaksi askeleeksi kohti erityiskumppanuuksien solmimista eteläisten naapuriemme kanssa.
Marianne Mikko  
kirjallinen. - (ET) Hyvät naiset ja herrat, meidän ei pidä sulkea liittymisen ovea niiden valtioiden edestä, jotka haluavat liittyä EU:hun, koska perustamissopimuksissamme sanotaan, että kaikkien Euroopan unioniin liittymistä toivovien valtioiden pitäisi voida niin tehdä.
Aiemmat liittymiset ovat olleet onnistuneita, ja tähän suuntaan kehityksen olisi kuljettava myös jatkossa. Emme saa lytätä ehdokasvaltioiden motivaatiota. Ei ole meidän tehtävänämme päättää, haluavatko ne kehittyä täysin demokraattisiksi valtioiksi, vaikka kolmea Kööpenhaminan kriteeriä on noudatettava sataprosenttisesti.
Koska olen kotoisin ”uudesta Euroopasta”, tiedän henkilökohtaisesti, miten tärkeää meille oli saada mahdollisuus liittyä Euroopan unioniin - miten paljon se inspiroi meitä toteuttamaan uudistuksia ja lisäämään ponnisteluja. Meidän ei pitäisi kieltää entisiltä neuvostotasavalloilta mahdollisuutta kehittyä täysimääräisesti eurooppalaisiksi valtioiksi, joissa sovelletaan oikeusvaltion periaatteita. Viittaan tässä yhteydessä erityisesti lähimpiin naapureihimme Ukrainaan ja Moldovaan.
Vaakalaudalla ovat Euroopan uskottavuus ja kyseisten valtioiden tulevaisuus. On tärkeää, että ne kulkevat jatkossakin kohti Eurooppaa. Euroopan unionin olisi pidettävä kiinni lupauksistaan ja jatkettava luonnollista laajentumisprosessia. Vauhtia saadaan liittymisestä, ei pysähtyneisyydestä. Kaikki puhe integrointivalmiudesta on vain tekopyyttä, jolla hämätään asiaan vihkiytymättömiä tahoja.
Dumitru Oprea  
kirjallinen. - (RO) Euroopan unioniin äskettäin liittyneen Romanian edustajana Euroopan parlamentissa ja valtioni arvostetun yliopiston entisenä rehtorina haluaisin korostaa kulttuuristen ja koulutuksellisten vaihtojen merkitystä ehdokasvaltioiden ja unionin jäsenvaltioiden välillä.
Romaniassa useat nuoret, jotka hyödynsivät jotakin Euroopan unionin liikkuvuusohjelmaa (muun muassa Socrates-Erasmus- tai Marie Curie -tutkimusohjelmaa tai Leonardo -harjoitteluohjelmaa), ovat palanneet kotimaihinsa ja osallistuneet aktiivisesti kyseisen valtion niin sanottuun eurooppalaistamiseen. Heidän oppimis- ja elämänkokemustensa ansiosta heistä on tullut kansalaisjärjestöjen aktiivisia jäseniä, he ovat osallistuneet tiedottamiseen ja vapaaehtoistoimintaan tai he ovat hyödyntäneet tietämystään Euroopan yhdentymiseen liittyvistä rakenteista.
Tämän takia pyydän kiinnittämään huomiota siihen, että on toteutettava toimia EU:n koulutus- ja kulttuuriohjelmien houkuttelevuuden parantamiseksi ja niihin osallistumisen edistämiseksi muun muassa luomalla erityinen järjestelmä opiskelijaviisumeja varten, lisäämällä liikkuvuuteen osoitettuja varoja - EU:n jäsenvaltiossa asumisen kustannusten kattamiseksi, lisäämällä ponnisteluja EU:n ohjelmien edistämiseksi erityisesti nuorten keskuudessa sekä myönteisten tulosten/kokemusten levittämiseksi sekä EU:n jäsenvaltioissa että ehdokasvaltioissa.
Pál Schmitt  
kirjallinen - (HU) Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, EU:n ja Kroatian parlamentaarisen sekavaliokunnan valtuuskunnan puheenjohtajana katson, että yksi tämän mietinnön myönteisimmistä näkökohdista on se, että sillä vahvistetaan käynnistettyjen liittymisneuvottelujen jatkaminen ja tarjotaan Balkanin maille mahdollisuutta liittyä EU:hun. Liittymisneuvottelujen kolmen viimeisimmän vuoden aikana Kroatia on jo osoittanut sitoutumisensa, ja parlamentti antoi asiasta myönteisen lausuntonsa sekä vuoden 2006 että vuoden 2007 maakohtaisissa mietinnöissä.
Mielestäni olisi ollut tärkeää, että koska Kroatia on ainoa valtio, jonka kanssa liittymisneuvottelut ovat jo edennet pitkälle, se olisi mainittu erikseen asiakirjassa, jota neljä ja puoli miljoonaa Kroatian kansalaista nyt lukevat suurin odotuksin. Nämä myönteiset viestit olisivat erityisen tärkeitä Irlannin kansanäänestyksen jälkeen.
Neuvoston puheenjohtajavaltion Ranskan ensimmäiset lausunnot liittymisneuvottelujen jatkamisesta herättävät minussa luottamusta. Me voimme säilyttää tämän EU:n uskottavuuden etsimällä nopeita ja tehokkaita ratkaisuja; meillä ei ole enää varaa kolmen vuoden ”harkinta-aikaan”, koska 11 kuukauden kuluttua koko Eurooppa esittää EU:sta mielipiteensä EU:n vaalien yhteydessä. Kiitos mielenkiinnostanne.
Czesław Adam Siekierski  
kirjallinen - (PL) Mahdollisuus EU:n jäsenyyteen edistää merkittävästi muutoksia valtioissa, jotka ovat kiinnostuneita liittymään EU:hun. Se kannustaa panemaan täytäntöön tarpeelliset uudistukset - sekä poliittiset että taloudelliset uudistukset - ja noudattamaan Kööpenhaminan kriteerejä.
Jotta jäsenyysmahdollisuus voitaisiin pitää voimassa, neuvottelujen edistymisen on riiputtava kyseisessä ehdokasvaltiossa toteutettujen uudistusten tahdista ja laajuudesta, ja EU:lla pitää olla valmiudet ottaa nämä valtiot jäseniksi. Tarvitsemme voimakasta, yhtenäistä ja ennen kaikkea yhdistynyttä yhteisöä.
Valtioidemme kansalaisten kannalta on erittäin tärkeää, että arvostamme uusien jäsenten liittymisen tuomia etuja. Laajentuminen tuo hyötyä, se lisää talouskasvua ja sosiaalista kehittymistä uusissa ja nykyisissä jäsenvaltioissa.
Euroopan unionin perättäiset laajentumiset ovat olleet menestystarina liittyville ja nykyisille jäsenvaltioille ja koko Euroopalle.
Olen erittäin tyytyväinen siihen, että Itä-Euroopan valtioille annetaan edelleenkin mahdollisuus Euroopan unionin jäsenyyteen. Tämä yhdessä äskettäin hyväksytyn itäisen kumppanuusohjelman kanssa kannustaa näitä valtioita toteuttamaan ponnisteluja Euroopan demokraattisen, taloudellisen ja hallinnollisen tason saavuttamiseksi.
Andrzej Jan Szejna  
kirjallinen. - (PL) Euroopan unionin aiemmat laajentumiset ovat epäilemättä hyödyttäneet sekä itse unionia että siihen liittyneitä valtioita. Nämä laajentumiset edistivät talouskehitystä ja lisäsivät vakautta, kasvua ja hyvinvointia Euroopassa. On erittäin tärkeää luoda tarvittavat olosuhteet tulevien laajentumisten onnistumisen takaamiseksi ja näiden laajentumisten laadun parantamiseksi aiemmin saatujen kokemusten perusteella. EU:n pitää olla avoinna uusille valtioille, mutta laajentumisstrategian on vastattava EU:sta tehdyssä sopimuksessa esitettyjä ehtoja ja heijastettava EU:n velvollisuuksia ehdokasvaltioita kohtaan sekä niitä valtioita kohtaan, joille on esitetty jäsenyysmahdollisuutta. Samalla on tunnustettava, että Kööpenhaminan kriteerien täysimääräinen ja tiukka noudattaminen on ehdottomana edellytyksenä liittymiselle. Samalla meidän on tarkasteltava harkiten kyseisten valtioiden edistymistä oikeusvaltion periaatteiden kunnioittamisessa, riippumattoman oikeusjärjestelmän luomisessa ja perusoikeuksien kunnioittamisessa.
Unionin on toteutettava toimia uusia valtioita koskevan integrointivalmiutensa lisäämiseksi. On erittäin tärkeää toteuttaa sisäisiä uudistuksia, joilla pyritään parantamaan tehokkuutta ja lisäämään sosiaalista yhteenkuuluvuutta ja demokraattista vastuuvelvollisuutta. Lissabonin sopimuksella tarjotaan vastauksia näihin tavoitteisiin pääsemiseksi, ja ilman sopimusta unionin laajeneminen vaikeutuu huomattavasti. EU voi kuitenkin onnistua poliittisessa yhdentymisessä ainoastaan sillä edellytyksellä, että EU:n jäsenyyttä ja itse EU:ta poliittisena ja taloudellisena hankkeena tuetaan kaikkien jäsenvaltioiden yhteiskunnissa selvästi ja pysyvästi.
Tadeusz Zwiefka  
kirjallinen. - (PL) Me haluamme aina sanoa, että Euroopan parlamentti on ainoa oikea foorumi EU:n kansalaisten näkemysten ja mielipiteiden esittämiseen julkisesti. Tämän takia on harmillista, että olemme ainoastaan tässä istunnossa onnistuneet saamaan toisemme vakuuttuneiksi siitä, että Euroopan unioni perättäiset laajentumiset ovat olleet valtava menestys. Olemme kaikki syypäitä siihen, että kaikki EU:n kansalaiset eivät ole samaa mieltä asiasta. Tämä puolestaan johtaa väärinkäsitykseen siitä, onko unionia uudistettava. En voi kuitenkaan hyväksyä väitettä, jonka mukaan se, että Lissabonin sopimusta ei ole ratifioitu, on pääsyynä laajentumisen hidastumiseen. Kyseinen sopimus ei sinällään ole mikään ratkaisu. Tarvitaan näkemystä ja strategiaa. Euroopan unioni ei ole täydellinen poliittinen ja maantieteellinen luomus, jos kaikki Euroopan valtiot eivät ole sen jäseniä. Ei pidä paikkansa, että unioniin liittymistä toivovien valtioiden kansalaiset odottaisivat liittymisen tapahtuvan välittömästi tai ainakin erittäin pian. He kuitenkin tarvitsevat selvän osoituksen siitä, että heille on varattu oma paikkansa. Ilman tällaista julistusta ei ole järkevää odottaa niiden toteuttavan kaikki vaikeat ja kattavat uudistukset, jotka tarkoittavat useita uhrauksia ja kovaa työtä.
Emme saa unohtaa erityisesti Euroopan kansalaisia Balkanin maissa ja Itä-Euroopassa. Euroopan naapuruuspolitiikka on hyvä väline naapureidemme kanssa tehtävän yhteistyön sääntelemiseen omassa maanosassamme. EU:n eurooppalaisilla naapureilla on kuitenkin oikeus selkeämpään ja tehokkaampaan yhteistyöpolitiikkaan - politiikkaan, joka ei johda jatkuvasti vain uusiin käytäviin ja odotushuoneisiin. Jos erityisesti Ranskan tukeman Välimeren unionin luomiseen käytetään niin paljon energiaa, vähintään yhtä paljon energiaa olisi käytettävä Euronest-edustajakokouksen perustamiseen.
