Čas za vprašanja (vprašanja Komisiji)
Predsednica
Naslednja točka je čas za vprašanja (B7-0009/2011).
Na Komisijo so naslovljena naslednja vprašanja.

Zadeva: Prepoved trgovanja z zdravili Mediator
Ali Komisija lahko pojasni, zakaj sklep o prepovedi trgovanja z zdravili, ki vsebujejo benfluoreks, ni bil sprejet že prej v letu 1998? Ali prepovedi španskih in italijanskih oblasti ne bi bile morale ponovno vzbuditi pozornosti Komisije? Skratka, zakaj je Komisija tako dolgo čakala (do junija 2010), preden je sprejela odločen sklep o trgovanju s to molekulo?
Ali Komisija lahko pojasni, če namerava Evropski agenciji za zdravila naročiti dejanske retrospektivne raziskave o zadnjih dvajsetih letih uporabe tega zdravila?
John Dalli
član Komisije. - Dovolite mi, da po vrsti odgovorim na vsako od štirih povezanih vprašanj.
Prvo vprašanje je bilo: ali Komisija lahko pojasni, zakaj sklep o prepovedi trgovanja z zdravili, ki vsebujejo benfluoreks, ni bil sprejet že prej v letu 1998? Odgovor: o benfluoreksu je leta 1998 razpravljal Odbor za lastniška zdravila Evropske agencije za zdravila, ki se zdaj imenuje Odbor za zdravila za uporabo v humani medicini, pozneje pa je o njem razpravljala delovna skupina za farmakovigilanco.
Odbor je menil, da benfluoreks zaradi drugačnega načina delovanja ne bi smel biti vključen v postopek stalnega ocenjevanja na evropski ravni v zvezi z nekaterimi agensi, ki zavirajo apetit. Vendar je bil dosežen dogovor, da delovna skupina za farmakovigilanco v okviru odbora preuči, ali obstaja kakšno vprašanje glede varnosti te sestavine. Marca 1999 je delovna skupina za farmakovigilanco sprejela sklep, da pri zdravilih, ki vsebujejo benfluoreks, ni večjih pomislekov glede koristi in tveganja. Nadaljnja razprava v delovni skupini ni privedla do sprememb tega sklepa.
Drugo vprašanje: ali prepovedi španskih in italijanskih oblasti ne bi bile morale ponovno vzbuditi pozornosti Komisije? Odgovor: Italija in Španija nista razveljavili dovoljenja za promet z benfluoreksom. Do tega, da je kakšna država članica dejansko sprejela ukrepe za razveljavitev nacionalnega dovoljenja za promet z zdravilom Mediator, je pravzaprav prvič prišlo leta 2009, ko je Francija začasno preklicala svoje nacionalno dovoljenje za promet.
V Španiji je dovoljenje za promet leta 2003 preklical imetnik dovoljenja za promet, podjetje Servier. Prav tako je bilo podjetje Servier tisto, ki leta 2003 v Italiji ni zahtevalo podaljšanja dovoljenja za promet.
Zdravilo je bilo še naprej dovoljeno v Franciji, na Portugalskem, v Luksemburgu in Grčiji. O benfluoreksu je razpravljala delovna skupina za farmakovigilanco, ki je imela vlogo foruma, na katerem so si države članice izmenjevale podatke o farmakovigilanci.
Rad bi pojasnil, da so za spremljanje podatkov o farmakovigilanci in naknadno odločanje o nacionalnih dovoljenjih za zdravila odgovorne predvsem države članice. Komisija v teh primerih posreduje izjemoma in se omeji na konkretne primere, predvidene v zakonodaji.
Komisija lahko sproži vseevropsko ocenjevanje s strani Evropske agencije za zdravila v dveh primerih: prvič, kadar države članice sprejmejo različne nacionalne odločitve glede dovoljenja za promet in, drugič, pred sprejetjem odločitve o izdaji, spremembi, začasnem preklicu ali razveljavitvi dovoljenja za promet, ki je potrebna, zlasti ob upoštevanju informacij o farmakovigilanci v primerih, v katerih meni, da so vpleteni interesi Skupnosti.
V tem primeru zaradi sklepov delovne skupine za farmakovigilanco in dejstva, da države članice takrat zaradi razprav v delovni skupini niso sprejele različnih odločitev, ni bil sprožen noben ukrep na ravni EU.
Tretje vprašanje je bilo: zakaj je Komisija tako dolgo čakala (do junija 2010), preden je sprejela odločen sklep o trgovanju s to molekulo? Odgovor: šele leta 2009 je država članica, in sicer Francija, začasno preklicala dovoljenje za promet z zdravilom Mediator. V skladu z novimi določbami, ki veljajo od leta 2004, je to avtomatično sprožilo pregled razmerja med koristmi in tveganjem zdravila, zaradi česar je bil sprejet sklep Komisije, na podlagi katerega morajo vse države članice razveljaviti vsa nacionalna dovoljenja za zdravila, ki vsebujejo benfluoreks.
V povezavi s tem je treba poudariti, da je nova zakonodaja o farmakovigilanci, ki je bila sprejeta 15. decembra 2010, uvedla dodatne določbe, ki zagotavljajo, da Evropska agencija za zdravila zazna znake v zvezi z vprašanji glede varnosti zdravil, odobrenih na nacionalni ravni, in vzpostavi nove postopke na ravni EU za oceno znakov glede varnosti takšnih zdravil, kar bo privedlo do usklajenega ukrepanja držav članic.
Četrto in zadnje vprašanje je bilo: ali Komisija lahko pojasni, če namerava Evropski agenciji za zdravila naročiti dejanske retrospektivne raziskave o zadnjih dvajsetih letih uporabe tega zdravila? Odgovor: Komisija do zdaj Evropski agenciji za zdravila ni naročila dejanskih retrospektivnih raziskav o zadnjih dvajsetih letih uporabe tega zdravila. Podatki in dokumentacija, ki so omenjeni v francoskem poročilu, jasno kažejo, da se je to zdravilo daleč najpogosteje uporabljalo v Franciji.
Predsednica
Rada bi samo pojasnila, kako bom nocoj obravnavala dodatna vprašanja. Vsa dodatna vprašanja bom sprejela skupaj - ne pozabite, da imate za dodatno vprašanje 30 sekund -, potem pa bom komisarje prosila, naj na vsa dodatna vprašanja odgovorijo skupaj.
Gilles Pargneaux
(FR) Gospa predsednica, zaradi pripomb in odgovorov komisarja Dallija, ki bi se mu rad zahvalil za pojasnila, bi rad izpostavil še nekaj. Kot ste poudarili, komisar, je bilo v letih 2003 in 2005 podjetje Servier tisto, ki je zahtevalo, da se zdravilo umakne iz prodaje v teh dveh državah. Rekli ste tudi, da se je v letih 1998 in 1999 delovna skupina odločila, da ne bo odobrila ali predlagala umika tega zdravila iz prodaje. Vendar vemo, da je bilo zdravilo v Združenih državah umaknjeno iz prodaje leta 1997.
Zato je menda jasno - in to je bistvo tega -, da na tako velikem trgu, kot je Evropska unija, ki obsega 500 milijonov evropskih državljanov, potrebujemo več nadzora? Predvsem potrebujemo dodatna opozorila, ki bodo sprožila vseevropsko ukrepanje z jasnimi pristojnostmi Evropske komisije in Evropske agencije za zdravila. Tako se bomo lahko izognili ponovitvi tega, do česar je prišlo v nekaterih državah članicah, kot je omenjeni francoski primer.
Marc Tarabella
(FR) Gospa predsednica, komisar, razširimo to razpravo, saj je zdravilo Mediator zgolj vidni vrh ledene gore in sproža vrsto drugih vprašanj.
Na primer, kako je lahko zdravilo, ki velja za potencialno škodljivo, celo smrtonosno, in je bilo umaknjeno iz prodaje v nekaterih državah članicah, še naprej prosto v prometu v Evropski uniji?
Ali ne bi morali resno razmisliti o vlogi in učinkovitosti Evropske agencije za zdravila, če njene ugotovitve niso zavezujoče za države članice?
John Dalli
član Komisije. - Pravzaprav so bili postopki, ki so veljali v času zgodovinskih dogodkov, ki sem jih omenil v odgovoru, takšni, kot sem navedel: obstajala je jasna ločenost med državami članicami in evropskim organom - ločenost, ki dejansko še vedno velja in jo države članice skrbno varujejo. Dejansko smo zato sčasoma začeli meniti, da bi morali okrepiti svoje procese in postopke farmakovigilance.
Reči moram, da je bil leta 2004 narejen korak naprej pri pregledu postopkov in procesov farmakovigilance, ki jih že imamo, in tudi v zadnjem dogovoru o farmakovigilanci. Zdaj imamo veliko "zapor" in zdaj je prav tako mogoče sprejeti druge ukrepe tudi na evropski ravni, da se zagotovita obveščanje o vsem, kar se umakne iz prodaje na katerem koli trgu, in možnost ukrepanja v zvezi s tem. Prej to ni bilo možno.
Takšen je torej položaj danes. Svojim službam sem naročil, naj zdaj opravijo test izjemnih situacij, tudi pri novih procesih in postopkih farmakovigilance, ki so bili vzpostavljeni po našem zadnjem dogovoru. Zdravilo Mediator so vzele za študijo primera, da preučijo, ali bi se kaj takega, kot je Mediator, še vedno lahko zgodilo z najnovejšimi postopki farmakovigilance. Poskrbeli bomo, da se bomo, če bomo našli kakršne koli praznine, ozka grla ali vrzeli, kjer se v teh primerih ne bo ukrepalo, vrnili k vam in poskušali popraviti položaj.
Zadeva: Prodaja naročnine za iPad prek Appla
Proizvajalec iPadov Apple od izdajateljev časopisov in revij zahteva, da svojim bralcem svoje izdelke (tako običajno prodajo kot tudi naročnino) ponujajo izključno prek Applove spletne trgovine iTunes, zato da bi ohranil nadzor nad prodajnimi pogoji. To pomeni, da uporabniki iPadov ne morejo več naročiti časopisa ali revije za iPad prek spletišča zadevnega izdajatelja.
Ali Komisija meni, da je tako ravnanje v skladu s pravom EU in načeli, kot sta medsebojna povezljivost in odprti internet?
Ali je možno, da gre za zlorabo prevladujočega položaja in s tem za kršitev členov 101 in 102 Pogodbe o delovanju Evropske unije?
Kako bo Komisija ukrepala v zvezi s tem?
Andris Piebalgs
član Komisije. - Apple je danes objavil, da bo ponujal digitalne naročnine za časopise in revije na napravah iPad izključno prek aplikacij (Apps), ki se prodajajo prek njegove spletne trgovine. Izdajatelji bodo lahko še vedno ponujali spletne naročnine prek svojih spletišč ali z drugimi sredstvi, vendar naročnine ne bodo mogli več obdelati prek aplikacije na iPhonu, ki za posrednika uporablja Apple.
To, ali Applovo ravnanje predstavlja kršitev pravil EU o konkurenci, je odvisno od vrste dejanskih, pravnih in gospodarskih elementov. Med drugim mora Apple za to imeti prevladujoč položaj na zadevnem trgu. Meje takšnih zadevnih trgov niso jasne, saj je sektor še vedno sorazmerno nov in se razvija in ker obstaja tudi več primerljivih platform in naprav, ki zagotavljajo podobne funkcije, od katerih so nekatere podprte s spletnimi trgovinami za aplikacije, saj je povpraševanje potrošnikov po elektronskih in/ali tiskanih revijah nejasno in se razvija.
Ko bo trg ustrezno določen, bo treba oceniti vprašanje prevlade. Sodišče Evropskih skupnosti je prevlado opredelilo kot položaj gospodarske moči, ki jo uživa podjetje in ki mu omogoča, da ovira ohranitev učinkovite konkurence na zadevnem trgu s tem, da mu omogoča, da ravna v precejšnji meri neodvisno od svojih konkurentov, strank in končno tudi od potrošnikov.
Komisija ugotavlja predvsem to, da obstajajo druge platforme za aplikacije ter da je več podjetij nedavno uvedlo na trg - ali namerava v bližnji prihodnosti uvesti na trg - številne naprave, ki delujejo podobno kot iPad. Komisija spremlja razvoj v zvezi z Applovimi trgovinskimi politikami in je v tesnem stiku z nacionalnimi organi za konkurenco.
Ivo Belet
(NL) Gospa predsednica, danes popoldne je Apple dejansko objavil, da želi svojim naročnikom ponuditi nov model, vendar je jasno, da želi izkoristiti svoj tržni položaj - ne glede na to, ali je njegov tržni položaj prevladujoč ali ne - za to, da bi se dokopal do informacij o strankah, s katerimi razpolagajo izdajatelji. Dolgoročno bi bilo to lahko še posebej škodljivo za izdajatelje v Evropi in tudi za medijski pluralizem.
Zato bi vas rad vprašal, ali ste pripravljeni ukrepati ne glede na to, ali gre pri tem za prevladujoč položaj ali ne, in kdaj boste prevzeli pobudo, če jo sploh boste. Povedano drugače, ali bi lahko razložili, kakšno časovno obdobje imate v mislih za to? Ali bo Komisija prevzela pobudo v nekaj tednih ali v nekaj mesecih?
Janusz Władysław Zemke
(PL) Gospa predsednica, komisar, rad bi se vam zahvali za odgovor, vendar menim, da niste omenili bistvenega vprašanja, namreč, ali si sploh lahko predstavljamo, kako velik je delež evropskega trga, na katerem bi lahko prevladoval Applov novi proizvod. Odgovorili ste bolj na splošno, saj ste izjavili, da se zadeva zdaj samo preučuje. Vendar bi po mojem mnenju morali vedeti, ali dejansko obstaja resnična nevarnost, da bo Apple imel prevladujoč položaj na evropskem trgu.
Andris Piebalgs
član Komisije. - Za zdaj še ni jasno, ali bo Apple imel prevladujoč položaj na trgu, saj se trg razvija. Oceniti moramo, kaj je trg in kaj pomeni prevladujoč položaj na tem trgu. Kar zadeva tržni delež, je ta na tej stopnji majhen in prezgodaj je, da bi govorili o kakršnem koli ukrepu Komisije.
Če je dovolj konkurenčnih predlogov in Applov pristop ne predstavlja prevladujočega položaja, ni potrebe po ukrepanju Komisije. Kot sem rekel, Komisija spremlja razmere v skladu s pravili konkurenčnega prava EU in če bo treba sprejeti ukrepe, bodo ukrepi sprejeti neodvisno ob pravem času, ko bomo sklenili, da je treba ukrepati. Zato ste lahko prepričani, da bomo ukrepali, če bo to potrebno.
Zadeva: Zaščita naložb v okviru pogajanj EU-Rusija o novem sporazumu o partnerstvu in sodelovanju
Ali Komisija med svojimi pogajanji z Rusko federacijo o novem sporazumu o partnerstvu in sodelovanju opozarja na vprašanja v zvezi z zaščito naložb, zlasti v energetskem sektorju? Ali namerava Komisija na podlagi več primerov, ko so bila evropska energetska podjetja izrinjena z ruskega trga, ne da bi imela možnost poiskati nepristransko in pravično lokalno sodno varstvo, vključiti mehanizem za poravnavo sporov med vlagateljem in državo v nov partnerski sporazum ali nadaljnje gospodarske sporazume z Rusko federacijo?
Kakšno je stališče Komisije glede Pogodbe o energetski listini? Ali Komisija še vedno upa, da bo ruska vlada mogoče ponovno podpisala Pogodbo o energetski listini in jo končno ratificirala? Ali bodo podobne določbe v zvezi z zaščito naložb v energetskem sektorju vključene v novi sporazum o partnerstvu?
Andris Piebalgs
član Komisije. - Gospa predsednica, s skupno vsoto 92 milijard EUR tujih naložb konec leta 2008 je Evropska unija daleč največja tuja vlagateljica v Ruski federaciji.
Kar zadeva energetski sektor, ima EU trdno namero zagotoviti, da bodo v pogajanja med Evropsko unijo in Rusko federacijo o novi pogodbi, ki so v teku, vključena tudi ključna načela iz Pogodbe o energetski listini. Ustrezne določbe bi morale vključevati zaščito naložb v energetskem sektorju in zlasti trden mehanizem za poravnavo sporov.
Ta pristop ne bi vplival na splošno oceno EU, da je Pogodba o energetski listini še naprej dragocen večstranski instrument za urejanje mednarodnih odnosov na področju energetike. Ta pogodba je edinstvena zato, ker določa pravno zavezujoča pravila glede zaščite naložb in tranzita in ker vsebuje določbe o reševanju sporov v energetskem sektorju.
Evropska unija meni, da je ponovno sodelovanje Rusije pri procesu v zvezi z energetsko listino, kakor je bilo izraženo na zadnjem vrhu med EU in Rusijo, zelo pomembno in bo sledilo konstruktivnemu in odprtemu pristopu v zvezi s tem. V tem okviru EU pozdravlja interes Rusije za pravno zavezujoč energetski okvir, saj je Rusija nedavno predložila osnutek konvencije o zagotavljanju mednarodne energetske varnosti. Posodobitev procesa v zvezi z energetsko listino bi bila ustrezen okvir za večstranska pogajanja o tem predlogu.
Laima Liucija Andrikien
Imam dodatno vprašanje. V Evropskem parlamentu trenutno pripravljamo prihodnjo evropsko naložbeno politiko. V zvezi z Rusijo pogosto slišimo, da se ruska podjetja širijo na evropski trg, zlasti v energetskem sektorju, vendar se evropski vlagatelji obenem spopadajo z velikimi težavami, ko želijo vlagati v Rusiji, zlasti v sektorjih, ki jih Rusija šteje za strateške, kot je energetski sektor. Kako bo torej Komisija zagotovila, da bo v novi sporazum o partnerstvu vključeno načelo vzajemnosti v naložbenem odnosu?
Andris Piebalgs
član Komisije. - Čez en teden imamo srečanje z rusko vlado in vsekakor bomo razpravljali o vprašanjih naložbene politike, ker imata obe strani argumente. Tudi Rusija trdi, da nekatere njene naložbe v Evropski uniji niso ravno cenjene, zato potekajo pogajanja.
Obenem lahko jasno povem, da so se v zadnjem letu začeli izboljševati odnosi pri precej težavnih vprašanjih: ruska stran je bolj naklonjena poglobljeni in podrobni razpravi o vprašanjih. Vseeno menim, da bi morali odnosi graditi na sporazumu in da bi novi sporazumi, ki sem jih omenil in ki bodo sledili sporazumu o partnerstvu in sodelovanju, morali imeti zelo trdne klavzule o zaščiti naložb. Le tako se lahko resnično izognemo situacijam, v katerih ena stran obtožuje drugo, da ne upošteva pravil igre.
Sedanja politična dinamika vzbuja veliko upanja, da bomo lahko sklenili ta sporazum in vanj vključili sorazmerno trdne določbe. Zelo jasno je, da je bilo v zadnjem letu nekaj temeljnih pozitivnih premikov v naših odnosih.
Zadeva: Podpora EU Svetovnemu skladu za boj proti aidsu, tuberkulozi in malariji
V proračunu za leto 2011 so bila dodeljena precejšnja finančna sredstva Svetovnemu skladu za boj proti aidsu, tuberkulozi in malariji (65 000 000 EUR za prevzem obveznosti in 47 608 950 EUR za plačila).
Nedavna poročila kažejo velike pomanjkljivosti v skladu, zaradi težav s korupcijo in podkupovanjem, v katere je vpleten, pa so nekatere države zadržale plačila, namenjena skladu.
Kako bo Komisija zagotovila, da sredstva, dodeljena omenjenemu skladu, ne bodo porabljena za podkupnine in korupcijo?
Kaj je Komisija doslej storila za zagotovitev, da bo ta sklad še naprej skladen s pravili o upravičenosti do sredstev EU?
Ali je Komisija preučila zamrznitev finančnih sredstev, namenjenih skladu?
Andris Piebalgs
član Komisije. - To je zelo primerno vprašanje o zadevi, ki jo Komisija jemlje zelo resno in jo zato spremlja pozorno in z veliko zaskrbljenostjo. Komisija zelo odločno podpira Svetovni sklad za boj proti aidsu, tuberkulozi in malariji. Sklad je bil zelo uspešen in odločno nameravam sodelovati s skladom, da se vprašanja rešijo kar se da hitro zato, da bo Komisija še naprej prispevala enega od največjih deležev v sklad.
Treba je poudariti, da ugotovljene težave ne izvirajo iz samega sklada, temveč so nastale v posameznih državah pri izvajalcih programov. To so države, v katerih je izogibanju takšnim težavam vedno treba nameniti veliko pozornosti. Splošno znano je, da je urad generalnega inšpektorja svetovnega sklada opravil preiskave v zvezi s porabo 4,8 milijarde USD v 33 državah. Te preiskave so potekale bodisi sistematično bodisi zaradi prejetih informacij o morebitni nezakoniti prisvojitvi sredstev. Preiskava urada je zdaj končana; v skladu z običajno prakso je urad generalnega inšpektorja izdal poročilo in ga objavil na spletnem mestu svetovnega sklada.
Ta praksa se je izkazala za učinkovito in pregledno pri izvajanju politike ničelne stopnje strpnosti do korupcije, ki jo ima svetovni sklad. Kar zadeva nas, je Komisija naročila neodvisno revizijo svetovnega sklada na petih področjih, kot to zahtevajo finančni predpisi Evropske unije za vse organizacije, ki so upravičene do finančne podpore EU. V revizijskem poročilu, ki je bilo predloženo novembra 2010, je bil izražen splošni sklep revizorjev, da področje notranjega nadzora svetovnega sklada upošteva načela delitve odgovornosti ter nadzora upravljanja državnega in regionalnega finančnega poročanja. Torej so vzpostavljeni standardni mehanizmi in preverjanja za zagotavljanje ustreznega ravnanja s sredstvi, prejetimi od donatorjev.
Poleg obstoječe strategije za obvladovanje tveganja pa so imeli revizorji tudi več predlogov za izboljšanje upravljanja sredstev. Na podlagi tega poročila moje službe zdaj razpravljajo o potrebnih spremembah za izboljšanje in pospešitev programa reform svetovnega sklada, potrjenega 4. januarja. Izvajamo tudi drugo revizijsko misijo, vključno z obiski držav, da se nadaljuje institucionalno ocenjevanje. S pismom z dne 27. januarja 2011 in telekonferenco 2. februarja sem že stopil v stik z izvršnim direktorjem svetovnega sklada, gospodom Kazatchkinejem, in poudaril nujno potrebo po dodatnih reformah, da se še bolj okrepijo postopki in dejavnosti sklada v zvezi z upravljanjem na terenu.
Medtem je na seji odbora, sklicani 2. februarja, sekretariat svetovnega sklada predlagal, da nadzorni mehanizem svetovnega sklada opravi zunanji pregled. Člani odbora so to pozdravili. Zato naj vam na vaše vprašanje, ali je Komisija preučila zamrznitev finančnih sredstev EU, namenjenih svetovnemu skladu, odgovorim, da je Komisija obvestila izvršnega direktorja in člane odbora svetovnega sklada, da bodo prispevki EU začasno ustavljeni. Obenem menim, da mora Evropska unija, zlasti Komisija, ohraniti svojo splošno zavezanost ciljem svetovnega sklada, postopku reform in strategiji prilagoditve državnim in zdravstvenim sistemom.
V zvezi s tem Komisija določa jasna merila, ki se bodo uporabila, preden se bodo svetovnemu skladu namenili nadaljnji prispevki. Ti ukrepi za preprečevanje in zaznavanje goljufij ne vplivajo na zagotavljanje nujnega zdravljenja pacientom, vendar morate obenem razumeti, da moramo zelo hitro vzpostaviti nove, okrepljene nadzorne mehanizme, saj čas teče naprej in neomejeno zadrževanje plačil ni najboljša možnost. Potrebujemo dodatne okrepljene nadzorne mehanizme na ravni držav, ki bodo zmanjšali tveganje nezakonite prisvojitve sredstev, potem pa lahko nadaljujemo s plačili. Komisija bo, kot sem rekel, še naprej odločno podpirala sklad, saj je sklad dosegel neverjetne rezultate, vendar je prišlo do goljufije in to goljufijo moramo ustrezno obravnavati.
Anne E. Jensen
(DA) Gospa predsednica, rada bi se zahvalila komisarju za podporo skladu, pa tudi za odločno ukrepanje pri obravnavanju tega, kar se je zgodilo, in za to, da je zadevo vzel zelo resno. Komisarja konkretno sprašujem, kakšen časovni razpored načrtuje v zvezi z zamrznitvijo prispevkov skladu. Kako hitro bo po njegovem mnenju mogoče najti rešitev za težave? Po podatkih sklada so bile nekatere osebe, odgovorne za nezakonito prisvojitev, aretirane. Ukrepalo se je. Rada bi vedela, koliko časa bo po njegovih pričakovanjih minilo, preden bo denar lahko spet stekel.
Michael Cashman
Komisar, ali se strinjate, da je Svetovni sklad za boj proti aidsu, tuberkulozi in malariji nujno potreben in da bi bilo nedopustno, da bi zdaj zamrznili finančna sredstva, saj bi to ukinilo projekte, ki rešujejo življenja?
Poleg tega, ali se strinjate, da moramo, kot ste rekli, okrepiti nadzorne mehanizme ter našo zavezanost temu, da se zagotovi, da svetovni sklad zagotavlja pomoč ljudem, ki jo najbolj potrebujejo - ljudem, ki so v nevarnosti zaradi aidsa/virusa HIV, malarije in tuberkuloze?
Za to nizkotno korupcijo ne smejo plačati nedolžni, ki živijo z aidsom/virusom HIV in ki so v nevarnosti zaradi malarije in tuberkuloze.
Georgios Papanikolaou
(EL) Gospa predsednica, tudi jaz se vam zahvaljujem za odgovor, komisar. Po objavljenih statističnih podatkih je Evropska unija Svetovnemu skladu za boj proti aidsu, tuberkulozi in malariji med letoma 2002 in 2010 namenila 972,5 milijona EUR. To je predstavljalo približno 50 % skupnih sredstev sklada.
Moje vprašanje se glasi: ali je Komisija poleg tega, kar ste nam povedali o težavah, ki ste jih ugotovili, pripravila ocenjevalno poročilo ali raziskala, ali je ves ta denar dosegel predvideni cilj?
Andris Piebalgs
član Komisije. - To vprašanje ima dve plati. Po eni strani priznavam, da sklad opravlja odlično delo in da doseže tiste, ki najbolj potrebujejo pomoč. O tem ni nobenega dvoma.
Po drugi strani pa so to javna sredstva. Javna sredstva so denar davkoplačevalcev in ena nezakonita prisvojitev ali en primer goljufije bi lahko uničil delo več sto tisoč ljudi. Zato moramo zelo hitro najti rešitev. Moj cilj je vzpostaviti dodatne ukrepe do poletja, tako da bomo s plačili lahko nadaljevali jeseni. Menim, da je to izvedljivo.
Določili smo področja, kjer to potrebujemo: na nacionalni ravni. Revizija centralnega urada je dobra in ko nakažemo denar, je vse v redu, vendar ko gre za izvajanje v določeni državi, obstaja preveč elementov tveganja. Če bi videli, katere države so bile vpletene in kako obsežna so posebna proračunska sredstva zanje, bi ugotovili, da bi bili ti zneski preveliki za začasno ustavitev plačil in da morajo reforme začeti delovati kar se da hitro.
Če bi se naslednje leto odkrile nezakonite prisvojitve, bi mi vi prvi očitali, da sem vedel za primere, in me spraševali, zakaj nisem ukrepal. Potem bi rekel, da sem samo mislil na bolne ljudi. To ne bi bil zadovoljiv odgovor.
Če bomo to vprašanje rešili v pol leta, do poletja, ne bomo znatno vplivali na delovanje sklada, bomo pa povečali verodostojnost tako sklada kot načina porabe denarja davkoplačevalcev EU.
Zadeva: Oznaka CE
Ali lahko Komisija opiše, kakšen napredek je bil dosežen pri krepitvi oznake CE, da bi spodbudili evropski izvoz na trge, kot so Južna Amerika in Azija, saj je bila to ena od zavez komisarja Tajanija ob njegovem imenovanju?
Antonio Tajani
Gospa predsednica, gospod Higgins, oznaka CE je vidni del mehanizma, ki je ključnega pomena za nemoteno delovanje notranjega trga.
Sprejetje novega zakonodajnega okvira v letu 2008 je okrepilo zanesljivost oznake predvsem na tri načine. Prvič, okrepilo je nadzor sistema certificiranja proizvodov CE; drugič, uvedlo je tržni nadzor nacionalnih organov, ki morajo preveriti izjave o skladnosti proizvajalcev in certifikate, ki jih izdajo neodvisne organizacije, ki odobrijo uporabo oznak CE na proizvodih; in, tretjič, državam članicam nalaga, da morajo okrepiti carinske kontrole, tako da so lahko v prometu na evropskem in svetovnem trgu samo proizvodi, ki so v skladu z zakonodajo.
Učinkovito izvajanje novega zakonodajnega okvira z zagotavljanjem instrumentov za zaščito oznake CE, ki jih do pred kratkim ni bilo, krepi verodostojnost oznake in zato povečuje uglednost proizvodov z oznako na evropskem in posledično na mednarodnem trgu. Prav tako bodo okrepljene kontrole uvoženih proizvodov zagotovile, da bo manj zlorab oznake CE na svetovnem trgu. Poleg tega je Komisija na izrecno zahtevo Parlamenta uspešno sprožila kampanjo obveščanja o oznaki, usmerjeno tako v gospodarske subjekte, zlasti mala in srednje velika podjetja, kot potrošnike.
Cilj kampanje je zagotoviti, da bodo zainteresirane strani, zlasti mala in srednje velika podjetja, bolje razumele, kaj pomeni oznaka in kako deluje mehanizem, na katerem temelji, tako da bodo lahko pravilno izvajale pravila o označevanju in se bodo lahko bolje zagovarjale na sodišču v primerih ponarejanja ali nevarnih proizvodov. Zaradi tega bodo evropski proizvodi bolj konkurenčni.
Namen naših sporazumov in pogovorov s tretjimi državami, med drugim z Mercosurjem in Latinsko Ameriko, zlasti Argentino, je spodbujanje regulativnega in tehničnega modela, na katerem temelji oznaka CE. Kadar sem v stiku s tem delom sveta, se trudim pojasniti te točke in seveda spodbuditi rešitve, za katere smo se dogovorili, da jih bomo uresničili. Spomladi bom obiskal Latinsko Ameriko in tudi ta tema bo na dnevnem redu mojih srečanj z vladnimi predstavniki v državah, ki jih bom obiskal:Braziliji, Argentini in Čilu.
Seveda ponovno potrjujem svojo zavezanost tesnemu sodelovanju z vami, da se zagotovi, da bo mehanizem, na katerem temelji oznaka CE, deloval pravilno in da bodo države članice izpolnjevale obveznosti, katerih namen je povečati konkurenčnost naših proizvodov. Seveda vas bom redno obveščal o premikih na tem področju in naj vas opomnim, da bo Komisija v letu 2013 ponovno preučila položaj in Parlamentu predložila poročilo, kakor je določeno v Uredbi (ES) št. 765/2008.
Jim Higgins
Komisarju se želim zahvaliti za odgovor. Menim, da je zamisel zelo dobra. Osredotočena je na potrošnike ter povezana z uglednostjo in zanesljivostjo blaga, proizvedenega v EU. Vendar ne najdem nobenih informacij Eurostata, na primer o tem, koliko ta znak pomeni evropskim podjetjem ali kolikšen delež Evropejcev dejansko ve, kaj je CE.
Drugič, menim, da bi morali to bolj izkoriščati. Aprila 2010 je bila na sejmu v Hannovru obsežna kampanja spodbujanja oznake CE, vendar te oznake ne izkoriščamo dovolj. Za to je potrebno veliko bolj usklajeno prizadevanje, saj je potencial vsekakor ogromen.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Gospa predsednica, ker ste omenili konkurenčnost Evropske unije in ker pozdravljam vaša prizadevanja za razvoj industrijske politike Evropske unije, bi vas rada vprašala naslednje: kolikšen delež proizvodov, ki so na voljo na evropskem trgu, ima oznako CE in kolikšen delež proizvodov, ki so na voljo na evropskem notranjem trgu, je proizvedenih na Kitajskem?
Antonio Tajani
Gospa predsednica, hvaležen sem, da so bile izpostavljene številne težave, ki jim pozornost namenjamo tudi mi, ker resnično drži, da so proizvodi, uvoženi zakonito ali nezakonito iz držav zunaj Evropske unije, pogosto ponarejeni. Na žalost pa ne Komisija ne institucije Unije nimajo carinskih organov ali policijskih enot za kontrolo uvoza, zato moramo zaupati kontrolam, ki jih opravljajo različne države članice, ko proizvodi s to oznako pridejo v EU in so dani v promet.
Pozneje bom razložil podrobnosti, da odgovorim na dodatno vprašanje gospoda Higginsa, vendar moram pojasniti, da smo sprožili kampanjo obveščanja, ki ni namenjena samo spodbujanju oznake CE, temveč tudi zagotavljanju večjih garancij za proizvode s kontrolo ponarejenega blaga.
Naklonjen sem predlogu v zvezi z obiskom rotterdamskega pristanišča, kamor prispe največ igrač. Verjetno bom sam odšel tja, saj bo to sporočilo, da Komisija namenja pozornost kontroli proizvodov iz držav zunaj Evropske unije, ki prispejo prek enega od njenih največjih pristanišč.
Strinjam se s tem, da je treba spodbujati uporabo oznake CE. Smo na začetnih stopnjah in menim, da bi morali nadaljevati po tej poti. To je namen kampanje obveščanja, ki se izvaja tudi zaradi zahteve Parlamenta. Veliko smo dosegli, ko sem bil še poslanec Evropskega parlamenta, saj smo vztrajali, da mora EU imeti oznako, ki bi zagotavljala predvsem skladnost s predpisi EU. Dejansko ne smemo pozabiti, da oznaka CE ni evropska oznaka kakovosti, temveč da pomeni samo to, da so izpolnjena nekatera pravila EU - torej neke vrste samocertificiranje ali certificiranje s strani tretjih oseb.
Nekateri poslanci tega parlamenta upajo, da bo oznaki CE sledila oznaka kakovosti, in dejansko me je Parlament odločno pozval k temu na predstavitvi pred enim letom, ko sem kandidiral za Komisijo. Zamisli vsekakor ne nasprotujem, vendar menim, da moramo najprej spodbuditi in povečati uporabo oznake CE s kampanjo obveščanja v EU. Treba je narediti še več in na naslednji stopnji moramo razmisliti o nadaljnjih novih pobudah. Predvsem pa moramo zagotoviti, da oznaka CE postane običajna praksa vseh podjetij v EU, zlasti malih in srednje velikih podjetij, ki verjetno potrebujejo več informacij.
Zagotavljam vam, da sem zavezan izboljšanju informacij. Vesel sem, da obstajajo takšne razprave in vprašanja - in gospodu Higginsu se zahvaljujem zanje -, ker spodbujajo razpravo prek dela Evropskega parlamenta in posameznih poslancev v tem parlamentu ter dela komisarja in predstavništev Komisije in Parlamenta v Evropski uniji.
Posamezne države članice in poslovne organizacije je nujno treba seznaniti s pomenom uporabe tega instrumenta, tako kot je nujno - in to sem v svojem govoru že poudaril - od držav članic zahtevati, da ohranjajo strog nadzor tako na mejah kot na trgu, da odpravimo ali vsaj poskusimo ublažiti težavo ponarejanja in nezakonite uporabe oznake CE ter s tem zaščitimo naše proizvode in zagotovimo skladnost z zakoni EU, ki varujejo predvsem interese potrošnikov.
Zadeva: Neenotnost podjetniškega okolja v državah članicah
Med pomembnimi prednostnimi nalogami strategije Evropa 2020 je podpora podjetniškemu duhu s pomočjo izvajanja razvojne politike ter izboljšanja podjetniškega ozračja, zlasti za mala in srednja podjetja. Vendar v zvezi s podjetniškim okoljem opažamo velike razlike med državami članicami, saj v mnogih breme birokratskih zahtev ter visoki stroški pri ustanavljanju novih podjetij zavirajo podjetniški duh. Poleg tega gospodarska kriza še povečuje problem ter oblikuje podjetniški zemljevid EU, na katerem je vidna neenotnost ter posledično neusklajen razvoj znotraj meja EU.
Ali Komisija lahko odgovori na naslednji vprašanji: Ali meni, da je cilj o razvoju podjetij iz strategije Evropa 2020 realističen in ga bo mogoče doseči (glede na ugotovljene razlike) v vseh državah članicah v naslednjih desetih letih?
Ali namerava državam članicam priporočiti izvajanje konkretne politike in skupnega okvira za premagovanje težav, ki zavirajo podjetniški duh?
Zadeva: Mala in srednja podjetja
Ali Komisija lahko navede, kateri ukrepi obstajajo za podporo malim in srednjim podjetjem, ki delujejo v Evropi in ki želijo izvažati in vlagati v razvijajoča se gospodarstva, kot je Kitajska?
Zadeva: Podjetništvo v državah, ki izvajajo varčevalne ukrepe
Ali se predlagajo ukrepi za podporo podjetništvu, zlasti v tistih državah, ki izvajajo stroge varčevalne ukrepe?
Antonio Tajani
Gospa predsednica, poskušal bom biti jedrnat, tako kot sem bil, ko sem bil poslanec Evropskega parlamenta. Obravnavamo zelo pomembna vprašanja, predvsem pripravljenost Komisije, da podpre podjetništvo in izboljša okvir, v katerem delujejo podjetja, zlasti mala in srednje velika podjetja (MSP), obenem pa ta podjetja podpre pri dostopu do trgov tretjih držav. Te tri teme so zame prednostne.
Zato naj bi se v naslednjih dneh pregledal Akt za mala podjetja za Evropo, ki ga je Komisija sprejela leta 2008. Načela in določbe akta za mala podjetja so povsem v skladu s prednostnimi nalogami strategije Evropa 2020 in se bodo zagotovo izvajali na nacionalni ravni, ker jih podpirajo vse zainteresirane strani. Povedano drugače, vsi - tako države članice kot poslovne organizacije - bodo vključeni v spremljanje dobljenih rezultatov.
Nameravamo zagotoviti, da se bodo načela, ki so podprta v aktu za mala podjetja in katerih namen je spodbujati podjetništvo in pri pripravi politik odpraviti zlasti prakso postavljanja nizkih ciljev, izvajala tako na ravni Unije kot na nacionalni ravni.
Uvedli smo preskus za MSP, ki naj bi bolj upošteval postopek, uporabljen pri oceni učinka različnih politik in obveznosti, ki omejujejo MSP. Pregledani akt za mala podjetja bo vključeval ukrepe za uskladitev uporabe tega preskusa in izboljšanje kakovosti ocen. Poleg tega se bodo vse države članice spodbudile k temu, naj sprejmejo enak pristop v postopkih, ki so del nacionalnega postopka odločanja.
Ker se zavedamo potrebe po zmanjšanju birokracije in odpravi razlik med državami, bomo navedli posebne ukrepe - kot sta vzpostavitev sistemov "vse na enem mestu" in uporaba e-vlade - in tako poskušali pospešiti postopke na tem področju. Komisija organizira tudi izmenjavo najboljših praks med nacionalnimi javnimi uslužbenci glede posebnih tem.
Za spodbujanje podjetništva med mladimi in čezmejnega trgovinskega sodelovanja v Evropi smo, ponovno na pobudo Parlamenta, vzpostavili program Erasmus za mlade podjetnike, katerega rezultati so bili pozitivni. Naš namen je torej, da poskusimo zagotoviti pravno podlago za projekt in projekt iz pilotnega ukrepa preoblikovati v stalni program.
Predvideli smo tudi ukrepe, ki so posebej namenjeni podjetnicam: zdaj imamo mrežo, ki obsega 250 ambasadork iz 22 evropskih držav. Upam, da se bo ta mreža lahko še povečala. In končno, pripravljamo vzpostavitev programov mentorstva za podjetnice v vsaj 12 državah EU.
Kar zadeva pomoč MSP pri izvozu in naložbah zunaj Unije, smo na začetku lanskega leta sprožili obsežen postopek javnega posvetovanja o naši nameri, da okrepimo ukrepe podpore. Rezultati postopka nam bodo omogočili prilagoditi predlagane smernice za okrepitev podpornih storitev za MSP, obenem pa bodo zagotovili učinkovito porabo javnih sredstev.
Pridobili smo že veliko izkušenj na področju pomoči pri internacionalizaciji MSP. Mislim na projekte, ki so bili zelo uspešni, kot so Služba za pomoč MSP glede pravic intelektualne lastnine na Kitajskem, Center za industrijsko sodelovanje EU-Japonska, Evropska podjetniška mreža in programi usposabljanja. Poleg tega na podlagi rezultatov študije, ki jo je financiral Parlament, pripravljamo sporočilo o okrepitvi podpore za MSP na trgih tretjih držav.
Kar zadeva gospodarstva v vzponu, kot je Kitajska, lahko potrdim, da je Komisija v okviru akta za mala podjetja uporabila sredstva, ki jih je Parlament dodelil za pripravljalno delo in ki so nam omogočila vzpostaviti centre za pomoč in podporo MSP na Kitajskem in v Indiji. Sam sem bil novembra v Pekingu na otvoritvi Centra za MSP iz Evropske unije na Kitajskem.
Lahko vam povem tudi to, da bo Komisija jutri imenovala novega posebnega odposlanca za MSP, Daniela Callejo Crespa, namestnika generalnega direktorja za podjetništvo in industrijo, ki bo odgovoren za natančno spremljanje izvajanja akta za mala podjetja in bo kontaktna točka za MSP.
Dokument Komisije, ki se zdaj sprejema, poziva vse države članice in lokalne organe, naj imenujejo odposlanca za MSP, ki bo nadziral izvajanje akta za mala podjetja v regijah Evropske unije. Z veseljem vam sporočam, da sem že prejel pozitivne odgovore iz številnih držav članic in več regij EU.
Georgios Papanikolaou
(EL) Gospa predsednica, najlepše se vam zahvaljujem za to, kar ste povedali, komisar; vse to je zelo ambiciozno. Vendar, če se nekoliko vrnemo, je Svet za konkurenčnost decembra 2008 pozval države članice, naj skrajšajo čas za ustanovitev podjetij na največ tri dni, in Komisija je seveda obljubila, da bo spremljala ta razvoj.
Tri leta pozneje in sredi gospodarske krize vidimo, da je za ustanovitev podjetja in njegov vpis v register v Grčiji potrebnih 15 dni, v Avstriji 11 dni, na Finskem 8 dni in v Belgiji samo dan in pol. Povedano drugače, obstajajo velike razlike.
Moje vprašanje se glasi: ker se vsi strinjamo, da je podjetništvo temeljni pogoj za rast, kako lahko Komisija preneha zgolj pozivati vlade in nanje resno pritisne, tako da bomo lahko uskladili postopke?
Brian Crowley
Rad bi poudaril tri točke.
Najprej v zvezi s službo za pomoč na Kitajskem. Čeprav je to čudovita zamisel, imajo MSP velike težave pri dostopanju do sektorjev, v katere so posebej vključena. Zdi se, da je ta služba primernejša za večja podjetja.
Drugič, zamisel o sistemu "vse na enem mestu", ki se že uporablja znotraj EU, bi lahko v državah BRIC - to je v Braziliji, Rusiji, Indiji in na Kitajskem - bolj izkoristili za povečanje količine izvoza in zunanjih naložb, ki jih lahko zagotovijo evropska podjetja.
Tretjič in zadnjič, model, ki se je doslej najbolje obnesel, je bil odnos med EU in Japonsko. Ta odnos se je najbolje obnesel za trgovino in naložbe na obeh območjih. Morda bi se bilo treba zgledovati po tem.
Marian Harkin
Domnevam, da je moje vprašanje nekoliko težko, saj se nanaša na države, ki izvajajo resne varčevalne ukrepe, tako kot moja država, Irska.
Dejstvo je, da MSP potrebujejo dostop do posojil, vendar ga nimajo iz več razlogov, morda zato, ker banke zahtevajo več zavarovanj, kot jih lahko zagotovijo, ali pa MSP včasih preprosto nočejo tvegati z najemom posojil v sedanjih razmerah, ko ni rasti.
V povezavi s tem sprašujem, ali bi Komisija lahko podprla druge ukrepe, kot so sistemi zajamčenih posojil ali seveda razširitev mikrofinančnega instrumenta EU.
Antonio Tajani
Gospa predsednica, spoštovani poslanci, res sem vesel, da je vprašanje malih in srednje velikih podjetij že drugi dan zapored v središču parlamentarne razprave. Včeraj zvečer smo obravnavali okvirni program za konkurenčnost in inovativnost in tudi to, kako pomagati malim in srednje velikim podjetjem ter mikropodjetjem pri dostopu do financiranja EU v okviru prihodnjega osmega okvirnega programa. Prav tako smo omenili to, kar smo že naredili in kar delamo zdaj za to kategorijo podjetij.
Kot sem povedal v svojem govoru - in kot sem povedal tudi včeraj zvečer -, menim, da je podpiranje malih in srednje velikih podjetij prednostna naloga iz več razlogov. Predvsem malih in srednje velikih podjetij ne moremo šteti za nič drugega kot za poglavitno orodje za izhod iz sedanje krize. Z dokumentom Evropa 2020 smo realno gospodarstvo vrnili v središče gospodarske politike. Mala in srednje velika podjetja so gonilo našega realnega gospodarstva in menim, da bodo v prihodnosti MSP lahko imela tudi ključno družbeno vlogo, saj bodo ustvarjala nova delovna mesta v Evropski uniji celo med prestrukturiranjem velikih industrijskih družb.
Zato moramo ustvariti razmere, v katerih bodo mala in srednje velika podjetja konkurenčna. Konkurenčnost je druga beseda za inovativnost in zato, da bodo MSP inovativna, jim moramo pomagati pri dostopu do posojil. S podporo Evropskega parlamenta smo sprejeli direktivo o boju proti zamudam pri plačilih državnih organov in v poslovanju med podjetji, ki spada v okvir akta za mala podjetja. To je odličen rezultat in upam, da bodo države članice uvedle to direktivo, ki je zdaj zavezujoča za vso Evropsko unijo, v 24 mesecih po lanskem oktobru in morda celo pred končnim rokom. S tem bo v promet danih približno 180 milijard EUR likvidnostnih sredstev za mala in srednje velika podjetja.
To ni vse. Ustanovil sem tudi finančni forum za mala in srednja podjetja, kakor je omenjeno v poročilu Parlamenta o politikah za MSP ter okvirnem programu za konkurenčnost in inovativnost. To je novi organ Komisije, v katerem bomo preučevali težave pri dostopanju do posojil in oblikovali rešitve za te težave. Ni naključje, da smo londonsko borzo prepričali, da prvič sodeluje pri tej pobudi. To je močno sporočilo tudi iz Velike Britanije, ki je enako pomembno kot velika podpora malim in srednje velikim podjetjem iz sveta financ. Zato si finančno gospodarstvo prizadeva podpreti realno gospodarstvo in mu služiti, kar je po mojem mnenju pomembno sporočilo. Sprejel bom ukrepe za nadaljnjo podporo delu finančnega foruma za mala in srednja podjetja v zvezi z dostopom do posojil in določil bom tudi vse razpoložljive pobude, vključno s čezmejnim tveganim kapitalom in poskusom, da se odpravijo "ozka grla" med Evropsko investicijsko banko in domačimi kreditnimi institucijami, ki na koncu odobrijo financiranje.
Kaj bi morali narediti za olajšanje dostopa do financiranja EU? Zdaj pripravljamo prihodnji osmi okvirni program in doseženih je bilo veliko pozitivnih rezultatov za MSP. Ponovil bom tisto, kar sem povedal včeraj zvečer, ker ne vem, ali so bili poslanci, ki so prisotni nocoj, prisotni tudi včeraj: v zvezi z uredbo o registraciji, evalvaciji, avtorizaciji in omejevanju kemikalij (REACH) sem obdavčitev registracije zmanjšal na 60 % za MSP in 90 % za mikropodjetja. Poskrbel sem tudi za to, da so bila pravila za izvajanje uredbe REACH prevedena v vse jezike Evropske unije. Zato MSP vidijo znake resnične podpore tudi iz te smeri. To nameravamo narediti tudi za mikropodjetja v gradbenem sektorju.
Zelo veliko srečanj sem imel tudi v zvezi z mikroposojili. To vprašanje sem skrbno preučil tudi na srečanju pred dvema tednoma v Bruslju s predstavniki nove mikrokreditne organizacije italijanske vlade, ki je videti kot dobro upravljan zgled. Upam, da bom lahko razširil znanje o najboljših praksah različnih držav članic v tem sektorju, tako da jih bo mogoče izvajati.
Kar zadeva različno dolga obdobja za izdajo dovoljenj, je to resnična težava. Nedvomno moramo pritisniti na države članice, naj zmanjšajo birokracijo. Veliko se govori o evropski birokraciji - ki gotovo prispeva svoje -, vendar včasih tudi birokracija v državah članicah ne zaostaja prav dosti. Kakor koli že, menim, da je poenostavitev postopkov v interesu državljanov. Ko pravimo, da bi morali "pomisliti na male", moramo zagotoviti, da tudi države članice uporabljajo ta preskus, tako kot ga je začela uporabljati Komisija. Tudi predstavitev pregleda akta za mala podjetja v različnih evropskih glavnih mestih bo priložnost za to, da se države članice pozovejo k skrajšanju časa za izdajo dovoljenj za ustanovitev MSP.
Zadeva: Strategija Komisije na področju enakih možnosti
17. decembra 2010 je Komisija začela novo strategijo enakih možnosti moških in žensk za obdobje do leta 2014, v kateri je določila nove cilje glede števila žensk v srednjem in višjem managementu ter števila žensk, zaposlenih na upravnih mestih (AD) v generalnih direktoratih, oddelkih in službah Komisije.
Tako bo nova strategija na področju enakih možnosti zagotovila politiko enakih možnosti moških in žensk, ki delajo na Komisiji, vendar ne zadeva drugih institucij in agencij Evropske unije. Bo strategija enakih možnosti, ki jo je izdelala Komisija, imela posledice za ženske, ki delajo v drugih institucijah EU? Ali Komisija ne meni, da bi bilo treba predvideti skupno strategijo na področju enakih možnosti, ki bi zagotavljala enake možnosti tudi za ženske in moške, ki delajo v drugih evropskih institucijah in agencijah? Enakost žensk in moških ter enake možnosti sodijo med temeljna načela Evropske unije, zato bi morala veljati vsepovsod in brez izjeme za vse delavce EU.
Maroš Šefčovič
član Komisije. - Zelo sem vesel, da sem prejel to vprašanje, ker imam dobre novice. Od 1. januarja za Komisijo dejansko prvič dela več žensk kot moških. Zelo smo ponosni na ta rezultat, vendar vemo, da to še ni vse. Še vedno moramo nadaljevati našo politiko, da se poveča tudi število naših kolegic na vodstvenih položajih in med upravnimi uslužbenci (AD) na nevodstvenih delovnih mestih v Komisiji.
Zato smo sprejeli to strategijo za obdobje od leta 2010 do leta 2014, do konca mandata te komisije. Resnično si želimo doseči rezultat, da bi bilo na višjih vodstvenih položajih 25 %, na srednjih vodstvenih položajih 30 % in med upravnimi uslužbenci (AD) na nevodstvenih delovnih mestih 43 % žensk. V zadnjih 15 letih smo dosegli že zelo veliko z velikanskim povečanjem števila žensk na vodstvenih položajih. Seveda bi radi tako uspešno tudi nadaljevali. Uporabili bomo metodo, po kateri bodo delavce, ki se bodo upokojili, nadomestile ženske, pri čemer se bo na višjih vodstvenih položajih zaposlilo 30 %, med srednjimi vodstvenimi delavci in upravnimi uslužbenci (AD) pa 50 % žensk. To pomeni, da bodo 30 % ali 50 % teh vodstvenih delavcev ob upokojitvi nadomestile ženske.
V odgovor na vaše vprašanje, preveril sem položaj v drugih institucijah in reči moram, da vam gre v Parlamentu precej dobro. Številke so zelo prepričljive. V primeru Sveta ni čisto tako, a če sem iskren, imamo nekoliko drugačne rezultate. Vendar menim, da bi bila najboljša metoda za nadaljnji napredek to, da bi nadaljevali našo politiko izmenjave najboljših praks in da bi si izmenjevali izkušnje z izvajanjem naših politik.
Vem, da tudi naši vodje uprav, naši generalni sekretarji, redno razpravljajo o tem vprašanju, in menim, da bo ta izmenjava dobrih praks privedla do ustreznih rezultatov v vseh institucijah EU.
Vilija Blinkevičiūt
(LT) Gospa predsednica, komisar, hvala za dobre novice. Pozdravljam dejstvo, da je v Komisij več žensk kot moških. Rada pa bi vam zastavila naslednje dodatno vprašanje. Koliko časa bi Evropska komisija po vašem mnenju potrebovala, da bi delež žensk na vodstvenih položajih dosegel ne 25 %, ne 42 %, temveč 50 %? Kako dolgo bi to trajalo po vašem mnenju? Rekli ste, da boste to dosegli šele ob koncu svojega mandata.
Vendar na moje vprašanje niste odgovorili prav jasno. Kaj kot komisar menite o strategiji institucij Evropske unije za enake možnosti? Strategiji vseh institucij Evropske unije? To bi bil zelo dober zgled za države članice, tako za delavce v javnem sektorju kot za delavce v zasebnem sektorju.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Gospa predsednica, rada bi nekoliko razširila vprašanje kolegice in komisarja vprašala, ali obstaja tudi strategija za enake možnosti. Pri tem mislim na imenovanje oseb iz novih držav članic na srednje in višje vodstvene položaje v institucijah EU.
Maroš Šefčovič
član Komisije. - Najlepša hvala za vaša dodatna vprašanja.
Strinjam se z vami, da se številke, ki ste jih omenili, morda ne zdijo tako ambiciozne, kot si želite, da bi bile v prihodnosti, vendar drži, da nam je od začetka politik enakih možnosti v okviru Komisije leta 1995 uspelo za petkrat povečati prisotnost žensk na najvišjih položajih. To pomeni, da je zdaj petkrat več žensk na teh položajih kot prej. Seveda moramo upoštevati izhodiščno raven. Strinjam se z vami, da je bila zelo nizka. Prav tako moramo primerjati, v kakšnem okolju v Evropi delujemo.
To je tudi del odgovora na drugo vprašanje, namreč, da je še vedno treba izboljšati politike za ustvarjanje teh razmer za ženske ne samo v institucijah EU, temveč tudi v državah članicah. Najprej moramo ustvariti primerne razmere za ženske, tako da bodo ženske dejansko lahko delale na teh visokih položajih, kar pomeni ustrezno otroško varstvo, ustrezne delovne prostore, gibljiv delovni čas in druge razmere, ki ženskam dejansko omogočajo, da so na teh visokih položajih Seveda se te razmere ustvarjajo postopoma. Menim, da smo v evropskih institucijah dosegli precej visoke standarde in lahko vidite različne ravni, na katerih so bile te razmere zagotovljene v državah članicah.
Zato moja kolegica podpredsednica Reding zdaj predlaga strategijo, ki se bo imenovala uravnotežena zastopanost spolov pri vodenju podjetij. Za zdaj je to delovni dokument služb Komisije, o katerem bomo čez dva meseca razpravljali z vodji podjetij, potem pa se bodo začela javna posvetovanja. Kaj se je treba naučiti iz tega postopka? Ali naj uporabimo sistem obveznih kvot? Ali naj se odločimo za sistem, ki ga imamo v Komisiji, kjer poskušamo ustvariti ugodno okolje in vzpostaviti vodstvene spodbude za generalne direktorate, ki dejansko lahko izpolnijo cilje, ki so določeni za ženske? Menim, da bomo potem videli ustrezne rezultate.
Predsednica
Na vprašanja, ki zaradi pomanjkanja časa niso bila obravnavana, bo odgovorjeno pisno (glej Prilogo).
Seán Kelly
Gospa predsednica, želim samo nekaj pripomniti v zvezi z vprašanjem pravilnosti postopka in vem, da bi se veliko poslancev strinjalo z mano. To ni povezano z vami osebno, temveč zadeva način organizacije časa za vprašanja.
Noben poslanec zvečer ne ve, koliko vprašanj bo sprejetih, koliko dodatnih vprašanj bo sprejetih, kako dolgi bodo odgovori in ali bomo sploh imeli čas za vprašanja Komisiji ali Svetu naslednji večer. To je nesprejemljivo. Srečal sem baronico Ludford. Eno uro je zamujala na večerjo, ker je pričakovala, da bo njeno vprašanje sprejeto. Jaz sem se zanašal na to, da bo moje vprašanje sprejeto, zato sem zavrnil povabilo na večerjo. Zagotoviti je treba vsaj to, da so poslanci vnaprej seznanjeni s tem, koliko vprašanj bo sprejetih, da lahko potem ustrezno načrtujejo.
Vem, da bom dobil pisni odgovor, vendar, če bi jaz in drugi poslanci želeli pisni odgovor, bi lahko iz udobja svojega doma poslali elektronsko pošto in dobili odgovor nanjo.
To je vse, kar sem želel povedati. Menim, da bi bilo to treba upoštevati. Gospa predsednica, to ni povezano z vami; vi to zelo dobro opravljate. Nikakor ne želim biti nespoštljiv do vas.
Predsednica
Gospod Kelly, hvala za vaš nastop. Kot ena od podpredsednikov, pristojnih za čas za vprašanja, naj povem, da sem zaskrbljena, ker se kot institucija skupaj s Komisijo nismo lotili uresničitve tega, kar smo se dogovorili v našem medinstitucionalnem sporazumu, namreč, da se izboljša čas za vprašanja. Vesela sem, da je komisar Šefčovič nocoj tukaj in da je sam videl težave, s katerimi se spopadamo. Zato upam na morebitno novo dinamiko, s katero se bomo poskušali lotiti položaja, ki smo ga predvideli med pogajanji o medinstitucionalnem sporazumu.
(Seja je bila prekinjena ob 20.50 in se je nadaljevala ob 21.00)
