Bela knjiga o odškodninskih tožbah zaradi kršitve protimonopolnih pravil ES (razprava) 
Predsednik
- Naslednja točka je poročilo gospoda Klausa-Heinerja Lehneja v imenu Odbora za ekonomske in monetarne zadeve o Beli knjigi o odškodninskih tožbah zaradi kršitve protimonopolnih pravil ES -.
Klaus-Heiner Lehne
poročevalec. - (DE) Gospod predsednik, gospe in gospodje, najprej bi se rad zahvalil poročevalcem v senci, zlasti gospodu Sánchezu Presedu v imenu socialdemokratov in gospe Bowles v imenu liberalcev, ki so zelo uspešno sodelovali z menoj pri oblikovanju kompromisnega besedila, ki ga danes predstavljam kot poročilo o Beli knjigi Komisije. Uspelo nam je doseči zelo široko večino med skupinami in zelo dober kompromis, ki lahko služi tudi kot smernica za nadaljnje delo Evropske komisije, kasneje, v zakonodajnem postopku, pa tudi za delo Parlamenta in Sveta.
V poročilu smo jasno - in upravičeno - povedali, da v primerih kršenja pravil konkurence Parlament zagovarja stališče, da je po evropski tradiciji ukrepanje predvsem naloga pristojnih organov (nacionalnih organov za konkurenco in evropskega organa za konkurenco) in da ne vzpostavljamo vzporedne poti za ukrepanje v boju proti kartelom. V Evropi smo namenoma izbrali pot, različno od poti ZDA, s katerimi se pogosto primerjamo.
V Parlamentu smo dosegli politično soglasje, da potrebujemo rešitev za tako imenovane množične odškodninske zahtevke. Kadar nezakonito ravnanje posameznika škoduje velikemu številu ljudi, katerih vsak pa utrpi sorazmerno majhno škodo, je za take postopke potrebna posebna rešitev, saj v takih primerih običajno postopkovno pravo preprosto ni dovolj učinkovito. Vzpostavitev takega instrumenta je tudi del zagotavljanja dostopnosti pravice in razvoja notranjega trga. S tem smo soglašali vsi.
Soglasni smo bili tudi glede tega, da ne želimo spodbujati rasti takšne industrije pravdanja, kakršno imajo v ZDA, kjer znaša letni promet odvetnikov 240 milijard USD, kar na koncu ne koristi potrošnikom, saj iz ustreznih gradiv lahko ugotovimo, da imajo dobiček od pravd le ameriške odvetniške firme. Vse to nima nikakršne zveze s pravno državo in tega tudi ne želimo. Strinjali smo se, da mučnih postopkovnih instrumentov ameriškega sistema v Evropi ne smemo uvajati. To velja zlasti za postopek dokazovanja in stroške. To je zelo pomembno.
Strinjali smo se tudi, da smo v bistvu mnenja, da bi z načelnega vidika morala zakonodaja na evropski ravni predvidevati samo prostovoljno sodelovanje in da bi bila sprejemljiva tudi možnost izstopa, kjer imajo države članice že podobne rešitve in državno ustavno pravo izstop dopušča. Prostovoljnega sodelovanja ne dopuščajo ustavnopravne ureditve vseh držav, je pa tudi v nasprotju z načelom zaščite zrelega potrošnika.
Kot se vztrajno pritožujemo, je Evropska komisija v Beli knjigi popolnoma pozabila urediti vprašanje izvensodne poravnave. Generalni direktorat za konkurenco in Komisija sta predvidela neposredni pristop k sodnemu procesu. Iz dolgoletnih razprav o politiki sodstva v naši zbornici pa vemo, da to ni vedno idealna pot, saj so mehanizmi izvensodne poravnave pogosto primernejši za reševanje problemov. Generalni direktorat za zaščito potrošnikov je pri svojem vzporednem delu na isti zadevi prišel precej dlje. Ta generalni direktorat je v svoji zeleni knjigi, ki je trenutno za eno posvetovalno fazo pred knjigo, ki jo obravnavamo, predvidel več prostora za alternativne instrumente poravnave. Prepričani smo, da mora Evropska komisija nujno še enkrat predelati to vprašanje.
Še zadnja točka, ki je prav tako bistvena: ne želimo razdrobiti prava. Zdaj svoj instrument vzpostavlja zakonodaja o konkurenci. Z isto zadevo se ukvarja tudi zakonodaja o zaščiti potrošnikov. Vemo, da bomo o podobnih instrumentih nekoč razmišljali tudi v zvezi z zakonodajo o trgu, zakonodajo o okolju in socialno zakonodajo. Menimo, da je nujno razmišljati tudi o horizontalnem pristopu in da moramo postopkovne instrumente, ki so več ali manj enaki na vseh področjih, vsaj podpreti s horizontalnim instrumentom. To je ključnega pomena.
Ján Figeľ
član Komisije. - Gospod predsednik, v imenu Komisije pozdravljam poročilo gospoda Lehneja, ki ga je sprejel Odbor za ekonomske in monetarne zadeve (ECON) ob širokem soglasju vseh političnih skupin. Veseli nas tudi, da poročilo močno podpira Belo knjigo.
Komisija ugotavlja, da poročilo soglaša z ugotovitvami bele knjige, da se žrtve kršitev konkurenčnega prava Evropske unije zaenkrat soočajo z velikimi težavami pri uveljavljanju odškodnin za utrpelo škodo. Strinjamo se, da je treba z ustreznimi ukrepi žrtvam zagotoviti polne odškodnine.
Soglašamo tudi s stališčem, da so kolektivna pravna sredstva ključnega pomena za potrošnike in mala podjetja kot edina realistična in učinkovita možnost za dosego odškodnine v primerih razpršene škode. Komisija se tudi v celoti strinja s poročilom Odbora ECON glede tega, da se moramo izogibati pretiranemu in nepoštenemu pravdanju. V ta namen pa morajo imeti mehanizmi kolektivnih pravnih sredstev vgrajene ustrezne varovalke.
In končno, popolnoma se strinjamo, da mora biti naš pristop h kolektivnim pravnim sredstvom usklajen in da moramo zagotoviti združljivost med pobudami na različnih področjih, na primer med konkurenčnim pravom in pravom zaščite potrošnikov. Ob tem pa Komisija pozdravlja tudi ugotovitev, da dosleden pristop h kolektivnim pravnim sredstvom ne pomeni nujno, da bi morala biti vsa področja urejena z enim samim horizontalnim instrumentom. Poziv k doslednosti ne sme zavreti oblikovanja ukrepov, ki jih smatramo za potrebne za polno uveljavitev konkurenčnega prava Evropske unije.
Gabriela Creţu
pripravljavka mnenja Odbora za notranji trg in varstvo potrošnikov. - (RO) Odbor za notranji trg in varstvo potrošnikov je oblikoval svoje stališče ob upoštevanju razmer: negativni ekonomski učinki kršenj protimonopolne zakonodaje so pogosto zgoščeni na koncu poslovne verige in prizadevajo končne potrošnike ter mala podjetja.
V takih primerih je škoda pomembna, obenem pa je odškodnino težko uveljavljati, saj gre za veliko število oškodovancev in majhne zneske. Zato smo se zavzeli za sveženj zakonodajnih in drugih ukrepov, ki bo evropskim državljanom v takih okoliščinah služil kot orodje za zaščito svoje pravice do polne in ustrezne odškodnine.
Podpiramo vse ukrepe, namenjene odpravi težav pri uveljavljanju tega cilja: olajšanje dostopa do dokumentacije, znižanje stroškov sodnih postopkov in prenos dokaznega bremena.
Pozdravljamo predlog Komisije, naj se reprezentativne tožbe kvalificiranih subjektov ob izrecno izraženem soglasju združijo s kolektivnimi tožbami. Menimo pa, da je treba še naprej obravnavati tudi možnost izvzetja iz kolektivnih tožb, glede na prednosti, ki jih nudijo: toženčev primer lahko rešijo "za vedno" in tako zmanjšajo negotovost.
Ioan Lucian Hămbăşan
v imenu skupine PPE-DE. - (RO) Kljub temu, da Pogodba EU jasno prepoveduje kartele in druge oblike kršenja konkurenčnega prava, imajo prizadeti potrošniki v Evropski skupnosti težave pri uveljavljanju svojih pravic.
V Romuniji je bil na primer nedavno kaznovan z nekaj milijoni evrov kartel na področju cementne industrije. Sedaj veljavna zakonodaja pa ne nalaga organom, pristojnim za nadzor konkurence, sodelovanja z žrtvami pri uveljavljanju odškodnin.
Rad bi poudaril, da bi morali omenjeni organi pri odmeri glob podjetjem, pri katerih ugotovijo zlorabe, upoštevati tudi izplačane odškodnine oziroma odškodnine, ki bodo še izplačane, s čimer bi odpravili odstopanja med povzročeno škodo in kazenskimi ukrepi, zlasti pa bi zagotovili, da bi žrtve takih praks prejele odškodnine.
Zato pozdravlja namen Komisije, da bo izboljšala postopke zaščite pravic potrošnikov, ki jih prizadevajo kršitve zakonodaje, po vsej Evropi.
Parlament je jasno povedal, da v Evropi ne sme biti nikakršnega sistema "izvzetja". Zato je treba ob pritožbi čim prej ugotoviti tudi žrtve.
Sistem prostovoljnega sodelovanja jamči, da bodo žrtve kršitve konkurenčnega prava dejansko prejele odškodnino. Parlament noče, da bi se z zasebnimi tožbami okoriščal kdorkoli drug, pa naj bodo to odvetniki, sindikati ali uradi za varstvo potrošnikov.
Mislim tudi, da Parlament vnaša pomemben element, ki ga je Komisija v svojem predlogu izpustila. Mehanizmi alternativnega reševanja sporov so za žrtve, upravičene do odškodnine, pogosto mnogo učinkovitejši od sodnih postopkov. Mislim na to, da je treba v odškodninskih primerih najprej poskušati doseči izvensodno poravnavo. Izvensodna poravnava je mnogo cenejša od zasebne tožbe, saj potrošnik mnogo hitreje prejme odškodnino za utrpelo škodo.
Antolín Sánchez Presedo
v imenu skupine PSE. - Gospod predsednik, komisar, gospe in gospodje, Odbor za ekonomske in monetarne zadeve je poročilo sprejel soglasno. Tak izid ni samo odličen, pač pa, ob upoštevanju težavne, zapletene in protislovne narave obravnavanih vprašanj, izjemen, kar bi nas moralo spodbuditi k temu, da utrdimo in uveljavimo novi steber zasebnih tožb, ki je bistven za uveljavitev pristojnosti Skupnosti. To pomeni nov korak k naprednejši in učinkovitejši politiki odgovornosti, ki bo bolj spoštovala pravice žrtev in učinkoviteje uveljavljala materialno odgovornost kršiteljev.
Zato bi rad najprej čestital poročevalcu gospodu Lehneju, ki je nosil glavno odgovornost za uspešen zaključek naloge. Kakovost njegovih zamisli, njegov odprti duh in pripravljenost na dialog ter njegova razumnost pri oblikovanju najboljših možnih kompromisov so bistveno pripomogli k uspehu. Svoje čestitke bi rad izrazil tudi pripravljavcem mnenj, poročevalcem v senci in vsem vlagateljem sprememb, saj so s svojimi koristnimi prispevki zelo obogatili poročilo.
Bela knjiga Komisije z naslovom "Odškodninske tožbe zaradi kršitve protimonopolnih pravil ES" je odziv na zahtevo Evropskega parlamenta v resoluciji o Zeleni knjigi, katere vsebino večji del sprejema. Tako velja v primerih, ko med drugim potrjuje dopolnjevanje javnih in zasebnih pravnih tožb in se opredeli v prid skupinskih tožb, sicer ob odklanjanju pretiranega obsega skupinskih tožb v ZDA, s tem pa olajšuje uveljavljanje odškodnin, ko predlaga dostop do potrebnih informacij pod sodnim nadzorom, vendar odklanja iskanje informacij na slepo, ali ko priznava in poziva k neodvisnim tožbam ali nadaljnjim ukrepom ter sistemu prostovoljnih odškodnin.
Poročilo se zavzema za soodločanje Evropskega parlamenta pri vzpostavljanju pravnega okvira za odškodninske tožbe v primerih kršitev protimonopolnih pravil ES. Takega stališče ne smemo razumeti kot odklanjanje politike pristojnosti Skupnosti kot pravne podlage za zakonodajo, pač pa kot nadgraditev zahtev za običajne postopke na tem področju v skladu z višjimi vrednotami, zapisanimi v Pogodbi.
Če kaka uredba bistveno vpliva na katero od temeljnih pravic, na primer pravico državljana do učinkovitega pravnega varstva - ki je sestavni del evropskega sistema in sestavni del sistemov držav članic - načelo demokracije in spoštovanje pravnih tradicij držav članic - po katerih se smejo take zadeve pravno urejati z določbami na ravni prava, ali z drugimi besedami, z ukrepanjem neposrednih zastopnikov javnosti - zahtevata sodelovanje Evropskega parlamenta v zakonodajnem postopku.
Vzpostavljata tudi horizontalen, celovit pristop k reševanju več področij skupnih problemov, ki jih lahko prenos zasebnih tožb v pristojnost konkurenčnega prava vnese v konkurenčno pravo, s tem pa odpravi nevarnost drobljenja in nedoslednosti rešitev.
Zasebne tožbe lahko prožijo javni organi, posamezniki ali skupine. Drugi dve obliki tožb lahko sprožijo žrtve neposredno ali posredno, prek kvalificiranih subjektov, ki jih lahko določijo predhodno ali pooblastijo "ad hoc", na primer prek združenj potrošnikov ali poslovnih združenj. Če tožbe vodijo kvalificirani subjekti, morajo v zahtevku opredeliti skupino žrtev, posamezne žrtve pa lahko navedejo kasneje, vsekakor pa čim prej, brez nepotrebnih zamud in v skladu z veljavno zakonodajo. Taka rešitev je zelo pomembna pri manjših ali razpršenih odškodninah.
Poročilo na uravnotežen način odpira tudi vprašanje dostopa do informacij, potrebnih za nadaljnje ukrepanje. Zagotoviti je treba spoštovanje poslovnih skrivnosti, pa tudi postopke pomilostitve, za katere pa so potrebne smernice.
Vzpostavljajo se pogoji, v katerih bodo odločitve organa, ki spada v omrežje organov Skupnosti, pristojnih za konkurenco, lahko zavezujoče tudi v drugih državah članicah in bo ob polni skladnosti z načeli odgovornosti dokazno breme obrnjeno ter bo ugotovljena kršitev veljala tudi kot predpostavka krivde oziroma odgovornosti.
Poudariti velja tudi sprejem "prenosa" obrambe pri posrednih žrtvah in ureditve, ki poenostavlja postopke ter znižuje njihove stroške. Poudaril bi rad tudi pozitivno prepletanje med javnimi in zasebnimi tožbami, tako glede zagotavljanja možnosti odškodnin žrtvam kot vzpostavitve petletnega zastaralnega roka.
Za zaključek bi rad izrazil hvaležnost Komisiji za sodelovanje v dialogu ves čas našega postopka in prosil komisarja, naj nemudoma predloži naše pobude v izvajanje.
Diana Wallis
v imenu skupine ALDE. - Gospod predsednik, na začetku bi se rada zahvalila gospodu Lehneju za poročilo in potrdila, da ga bo moja skupina podprla.
Rada bi tudi povedala, da se mi zdi rahlo nenavadno, da razprava poteka pozno zvečer, saj smo vprašanje v zvezi z isto zadevo predložili za razpravo jutri dopoldne. Zelo smiselno bi bilo obe razpravi združiti.
V pohvalo poročilu pa naj povem, da bo za mojo skupino pomenilo izhodišče "zagotovitev pravičnosti" zagotovitev pravičnosti za mala podjetja in potrošnike po vsej Evropski uniji, kadar se soočajo z neprimernim in nekonkurenčnim ravnanjem. Nekaj tednov nazaj je moja skupina v Parlamentu v Bruslju organizirala seminar in osupnila so me ostra stališča nekaterih naših obiskovalcev glede nekonkurenčnega ravnanja, ironično, v cementni industriji. Kaj so rekli? Lepo vas prosimo, napravite nekaj na tem področju: potrebujemo pomoč v boju proti podjetjem, ki neprimerno poslujejo na evropskem trgu.
Želimo evropsko rešitev in želimo jo čim prej, kajti, če je ne bomo dobili, sta moja napoved in opozorilo naslednja: nekatere države članice bodo oblikovale ureditve, ki bodo zaradi prostega pretoka razsodb vodile v izbiranje najugodnejšega pravnega reda. Zato prosim - evropsko ureditev, čim prej.
Predsednik
- Poskrbel bom, da bomo vašo pripombo glede dnevnega reda posredovali konferenci predsednikov, ki je sprejela dnevni red - včasih napravi tudi napako.
Nils Lundgren
v imenu skupine IND/DEM. - (SV) Gospod predsednik, notranji trg je nedvomno daleč največji prispevek EU k svobodi in napredku v Evropi. Med drugim pa ta trg potrebuje tudi protimonopolno zakonodajo. Danes obravnavamo vprašanje odškodninskih tožb zaradi kršitev protimonopolnih pravil.
Državljani in podjetja morajo imeti možnost uveljavljati odškodnine iz več temeljnih razlogov. Poročilo gospoda Lehneja razkriva, včasih tudi nenamerno, probleme in tveganja pri tem. Bela knjiga govori o evropski kulturi, te pa ni. Ne smemo sprejemati pravne ureditve na podlagi iluzij. Poročevalec nas poskuša rešiti pred "amerikanizirano" kulturo uveljavljanja odškodnin. Tudi to je iluzija. Nasprotno, nevarnost razvoja take kulture je zelo velika.
Zanemarjena je delitev odgovornosti med institucijami EU in državami članicami. Ni objektivne analize potreb, ki jih narekuje načelo subsidiarnosti. Tega načela se preprosto ne jemlje resno.
V poročilu je tudi vrsta nejasnih točk in točk, ki bi se lahko tolmačile povsem samovoljno. Odstavka 7 in 11, brana skupaj, vlivata zaskrbljenost. Očitno je, da mora kot izhodišče služiti odškodninska tožba zaradi kršitve protimonopolnih pravil. Za to mora sodišče ugotoviti prekršek, zatem pa mora očitno stopiti v veljavo res judicata, tudi v primeru posamičnega zahtevka, tako da razsodbe v posamičnem primeru kasneje ni mogoče ponovno odpirati.
Odstavka 15 in 18 skupaj omogočata tožniku izbirati najugodnejši pravni sistem. To vnaša pravno negotovost in bo privedlo do izbiranja najugodnejšega pravnega reda, kar pa pomeni resno nevarnost.
Asimetrijo informacij naj bi ublažili tako, da bi podjetja prisilili k zagotavljanju informacij tožniku. Posledica tega bo lahko poljubno ravnanje s pomembnimi poslovnimi informacijami, lahko pa tudi njihova zloraba.
Zaenkrat je vse preveč tveganj in nejasnosti. Naša zbornica bi morala zato poročilo zavrniti in pred odločanjem zahtevati podrobnejšo analizo vprašanja.
Andreas Schwab
- (DE) Gospod predsednik, gospe in gospodje, najprej velika hvala poročevalcu gospodu Lehneju, ki je opravil sijajno delo in v soglasju s člani drugih skupin našel primerne rešitve za zelo težavno vprašanje.
Iz razprave ugotavljam, da vsi soglašamo, da potrebujemo horizontalni pristop za kolektivne zahtevke, zato prosim Komisijo, naj ne predlaga ločenih predlogov posameznih generalnih direktoratov za vsako področje posebej, pač pa naj nam po možnosti predloži pravi mehanizem kolektivnih pravnih sredstev za vsa področja evropskega notranjega trga za evropskega državljana, seveda pa tudi - kot je omenila gospa Wallis - za mala in srednja podjetja. Vsi smo istih misli, da je treba interese tistih, ki jih oškodujejo karteli, učinkovito zaščititi in da mora biti v evropskem gospodarstvu uveljavljen kartelni nadzor v skladu z načeli socialno-tržnega gospodarstva. Prav tako ne želimo zlorabljati razlik med nacionalnimi pravnimi ureditvami za iskanje najugodnejšega pravnega sistema.
Nocojšnja razprava pa mi ni ponudila veliko podatkov o najučinkovitejši poti za uresničitev teh ciljev, kajti prepričan sem, da možnosti kolektivnih odškodninskih zahtevkov pogosto precenjujemo. Prav zato je nujno vzpostaviti nekakšna empirična merila, po katerih bi ocenjevali postopke kolektivnih odškodninskih zahtevkov. Odgovoriti moramo na vprašanje, ali je dodatna pravna zaščita potrošnikov in žrtev pri množičnih odškodninskih zahtevkih, čezmejnih pravdah in pravdah, ki zadevajo več držav članic, v resnici potrebna. V evropskem prostoru moramo upoštevati postopkovne omejitve držav članic - možnosti izvzetja, možnosti prostovoljnega sodelovanja in številne druge. Če to preprosto ni mogoče, kot je Komisija deloma že priznala, moramo upoštevati pravne instrumente držav članic in moramo v korist evropskih potrošnikov sprožiti skupen postopek s parlamenti držav članic.
Vsekakor se v Evropi želimo izogniti kolektivnim odškodninskim zahtevkom, kakršni potekajo v ameriškem modelu. Zagotoviti želimo uveljavitev odškodnine, ampak le tistim, ki so bili dejansko oškodovani. Goreče odsvetujemo neutemeljene zahtevke in spodbujamo alternativne postopke poravnave.
Olle Schmidt
- (SV) Gospod predsednik, tudi jaz bi se rad zahvalil gospodu Lehneju za konstruktivno in temeljito poročilo, ki obravnava pomembna vprašanja konkurenčnega prava in prispeva k večji zaščiti potrošnika.
Evropsko sodišče prisoja posameznikom in podjetjem pravico do odškodnine v primerih kršitev protimonopolnih pravil, v resnici pa posamezniki, ki so utrpeli škodo zaradi kršitev protimonopolnih pravil ES, odškodnino le redko tudi prejmejo. Zato moramo oblikovati mehanizem, ki bo okrepil zaupanje in posameznikom olajšal uveljavljanje njihovih pravic prek državnih meja.
Vemo, da se posamezniki in majhna podjetja bojijo sprožati postopke zaradi strahu pred dolgotrajnostjo, zlasti pa še pred stroški. Spremembe na tem področju bodo dodatno spodbudile čezmejno trgovino.
Če si želimo delujočega notranjega trga v celotni EU, kjer se bodo ljudje lahko zanesli, da bodo njihovi pravni primeri obravnavani s pravno gotovostjo in da bodo prejeli polno odškodnino za utrpelo škodo, z drugimi besedami, za izgubo, moramo najti tudi mehanizme za olajšanje skupinskih odškodninskih zahtevkov.
Kadarkoli govorimo o skupinskih zahtevkih, pomislimo tudi na ZDA in tamkajšnje izkušnje ter skrajnosti. Iz teh izkušenj se moramo učiti, ne bi pa nas smele prestrašiti. Evropa mora imeti evropski sistem, ne ameriškega. Če ničesar ne ukrenemo, se bo stanje samo še poslabšalo.
Ján Figeľ
član Komisije. - Gospod predsednik, hvala vsem za zelo zanimive prispevke, zlasti za uvodno razlago gospoda Klausa-Heinerja Lehneja. Razlaga je bila zelo zanimiva in zdaj vidim, zakaj ste tako soglasni in na tem področju delujete enotno ne le v odboru, pač pa tudi na plenarnem zasedanju.
Nimam veliko dodati, razen morda glede pravnih podlag. Seveda je odvisno od ciljev in vsebine predlaganih ukrepov in kot komisar - sicer za drug resor, ampak govorim v imenu Komisije - bi vam rad zagotovil, da načeloma skušamo čim tesneje sodelovati s Parlamentom. Kako vzpostaviti sodelovanje pri tej praktični, konkretni zadevi, moramo še ugotoviti, vsekakor pa si bomo prizadevali za tesno sodelovanje oziroma tako tesno sodelovanje s Parlamentom, kot ga dopuščajo veljavne pravne podlage.
Glede vaših besed o drobljenju in horizontalnem pristopu menim, da je odgovor Komisije - ki je zelo viden tudi v Beli knjigi - dosleden, usklajen pristop, mislim pa tudi, da se evropska pravna tradicija in temelji naše pravne kulture razlikujejo od pogosto omenjenih ameriških. Mislim pa tudi, da se lahko učimo eden od drugega in gradimo svoj sistem naprej.
Glede javnega izvrševanja in sodstva seveda menim, da je pomembno, da izvrševanja ne slabimo, člena 81 in 82 pa sta zelo pomembna stebra enotnega trga in politik EU. Govorita o sodstvu, odškodninske tožbe pa dopolnjujejo izvrševanje zakona.
Nazadnje - verjetno pa ne najmanj pomembno - še o izvensodnih poravnavah. Komisija je takemu pristopu naklonjena, pogoj oziroma osnova za ta pristop, ki bi bil koristen, pa je delujoč učinkovit sistem odškodninskih sodnih postopkov na ravni držav članic. Zato menim, da moramo države članice ne le spodbujati, pač pa jim tudi pomagati, da bodo sistemi delovali v celotni EU 27. Nato, menim, bomo lahko uresničili tudi te točke.
Načeloma pa se vam lepo zahvaljujem za razpravo, ki je bila zelo zanimiva tudi zame, in vam želim vse najboljše.
Klaus-Heiner Lehne
poročevalec. - (DE) Gospod predsednik, komisar, najprej naj se zahvalim spoštovanim prijateljem za zelo koristne prispevke. Mislim, da smo se vsi potrudili in dosegli dober rezultat.
Rad bi pa tudi zelo jasno povedal Komisiji, da ne bo kakega nesporazuma: s stališča Parlamenta ne pride v poštev vaš predlog zakonodaje, ki morda že zdaj ne služi ničemer. Sploh ne pride v poštev. Pričakujemo, da bo Komisija upoštevala naše današnje sklepe in da jih bo vključila v dejansko predlagano zakonodajo.
Na podlagi argumentov, ki sem jih razgrnil prej, horizontalni pristop ni edini pomembni vidik; tudi komisar je omenil vprašanje pravnih podlag. Pri tako pomembnem projektu moramo izbrati pristop, ki bo jamčil enakopravno sodelovanje Parlamenta kot zakonodajalca. Če bi izbrali pristop, temelječ samo na konkurenčnem pravu, ne bi delovali v skladu s Pogodbo iz Nice, ki je v veljavi sedaj. To je tudi temeljen politični argument v prid našemu mnenju, da je horizontalni pristop pravi. Mislim, da bi morala Komisija to zelo resno premisliti.
Po mojem mnenju je drugo odločilno dejstvo, da še vedno potrebujemo rešitev za vprašanje izvensodnih poravnav. Prej ste govorili o delu generalnega direktorata za konkurenco. Če primerjamo Zeleno knjigo o zaščiti potrošnika z Belo knjigo o konkurenci, pa ne dobiš ravno vtisa velike usklajenosti. Najbolj bije v oči primer različne obravnave - natančneje, neobravnave - izvensodnih poravnav v Beli knjigi.
Obstaja še vrsta drugih problemov, katerih rešitev še čakamo. Naj na hitro omenim le vprašanje dostopa do arhivov Evropske komisije. V vseh kazenskih postopkih z odškodninskimi zahtevki je mogoč vpogled v dokumentacijo javnega tožilca o primeru. Zakaj to ne velja za Evropsko komisijo? Tega preprosto ne razumem.
Enako velja za vprašanje odmerjanja kazni: tudi to je treba upoštevati z vidika, da mora biti mogoče odškodnino zahtevati tudi v prihodnosti. Tudi glede tega mora Komisija nujno predelati svoje besedilo in predložiti konkretnejše besedilo in predloge, kot jih najdemo v Beli knjigi. Naj jasno povem s stališča Parlamenta, da ne bo kakega nesporazuma: pričakujemo več od tega, kar vsebuje Bela knjiga, pričakujemo tudi, da bo generalni direktorat za konkurenco v celoti upošteval naše pobude, drugače bo naletel na odpor v tem Parlamentu.
Predsednik
- Rad bi se zahvalil vsem za vaše prispevke k tej pomembni temi, zahvalil pa bi se tudi komisarju, osebju in tolmačem.
Razprava je zaključena.
Glasovanje bo potekalo v četrtek, 26. marca 2009.
Pisne izjave (člen 142)
Katrin Saks  
v pisni obliki. - (ET) Poročilo Parlamenta poudarja koristnost programov prizanesljivosti pri razkrivanju kartelnih dogovorov, in vesela sem, da lahko povem, da estonski parlament prav zdaj razpravlja o osnutku programa prizanesljivosti. Ti programi bi morali postati pomemben sestavni del boja proti kartelom, ki je pomemben za boljše delovanje skupnega trga in za boljšo zaščito potrošnikov, saj lahko kartelni dogovori dvignejo cene dobrin za potrošnika tja do 25 %.
Prepričana pa sem, da imajo lahko tudi reprezentativne tožbe pomembno vlogo pri uspešnem uveljavljanju konkurenčnega prava in pri krepitvi zaščite potrošnikov, zato moramo pozornost namenjati tudi njim, na ravni Estonije in na ravni Evropske unije. Raziskave so dokazale, da bi reprezentativne tožbe bistveno pripomogle k pripravljenosti potrošnikov postaviti se za svoje pravice, v državah, v katerih so potrošniki pasivni zaradi strahu pred zapletenostjo in stroški takih podvigov, pa bi bili ključnega pomena ukrepi kot so reprezentativne tožbe.
