Vide, kas brīva no tabakas dūmiem (debates)
Priekšsēdētāja
Nākamais darba kārtības punkts ir debates par jautājumu, uz kuru jāatbild mutiski un kuru Vides, sabiedrības veselības un pārtikas nekaitīguma komitejas vārdā Edite Estrela uzdeva Padomei par vidi, kas brīva no tabakas dūmiem - B7-0225/2009).
Edite Estrela
Pirmkārt, vēlos pateikties visu politisko grupu ēnu referentiem par kopīgo darbu un ieguldītajām pūlēm, lai tik īsā laikā varētu iesniegt kopīgu rezolūciju. Tāpat arī vēlos pateikties Vides, sabiedrības veselības un pārtikas nekaitīguma komitejas sekretariātam, manas grupas sekretariātam un manam asistentam par sniegto atbalstu. Jūsu atbalsts ir nenovērtējams!
Vides komitejas vārdā savas uzrunas sākumā vēlos paust nožēlu par to, ka Zviedrijas prezidentūra ir nolēmusi pabeigt šo dosjē, nesagaidījusi Parlamenta ziņojumu. Šāda attieksme ir klaja necieņa pret Eiropas pilsoņu ievēlētajiem deputātiem. Tāpēc Vides komitejas vārdā es jautāju, vai Padome var apstiprināt, ka tā, neraugoties uz Parlamenta darba grafiku, savus secinājumus par minēto tematu ir iecerējusi pieņemt 2009. gada 1. decembrī? Kādēļ Padome steidzas minēto ieteikumu pieņemt bez Eiropas Parlamenta atzinuma? Tā kā ar Parlamentu ir notikusi apspriešanās par Komisijas priekšlikumu, vai Padome, izstrādājot savus secinājumus, ir gatava ņemt vērā Parlamenta secinājumus?
Jāpiebilst, ka Vides komiteja atbalsta ieteikumā minētos mērķus, jo smēķēšana joprojām ir visizplatītākais nāves un slimību cēlonis Eiropas Savienībā. Tāpēc Vides komiteja vēlas, lai tiktu ņemts vērā tās darba grafiks, kas, savukārt, ļautu risināt detalizētas debates par šo jautājumu un dotu Parlamentam iespēju pieņemt nostāju.
Vidē esošo tabakas dūmu, ko dēvē arī par pasīvajiem dūmiem, iedarbība ir būtisks papildu cēlonis, kas izraisa nāvi, slimības un invaliditāti Eiropas Savienībā. Pasīvie tabakas dūmi satur vairāk nekā 4000 gāzveida vielu un to daļiņu savienojumu, tostarp 69 vielas, kas atzītas par kancerogēnām, un daudzus toksīnus. Nav droša aizsardzības līmeņa pret pasīvās smēķēšanas iedarbību. Atsaucoties uz piesardzīgākajām aplēsēm, katru gadu pasīvā smēķēšana izraisa nāvi vairākiem tūkstošiem iedzīvotāju, un tas arī rada ievērojumu slogu ekonomikai tiešo medicīnisko izmaksu, kā arī netiešo izmaksu ziņā, kas saistīts ar ražīguma zudumu.
Pēdējo gadu laikā vairākās dalībvalstīs panākts ievērojams progress virzībā uz vidi, kas brīva no tabakas dūmiem. Līdz šim vairāk nekā trešā daļa dalībvalstu ir pieņēmušas visaptverošus likumus, nosakot smēķēšanas aizliegumu darbavietās un sabiedrisku vietu iekštelpās. Taču Eiropas Savienības dalībvalstīs joprojām ir ļoti atšķirīgs aizsardzības līmenis pret tabakas dūmu iedarbību. Piemēram, viesnīcu un ēdināšanas pakalpojumu nozares darbinieki ir īpaši neaizsargāta darbinieku grupa, jo vairumā dalībvalstu trūkst visaptverošu aizsardzības pasākumu, un bāros un restorānos vērojama īpaši augsta tabakas dūmu koncentrācija.
ES līmenī no tabakas dūmiem brīvas vides jautājums līdz šim apskatīts nesaistošās rezolūcijās un ieteikumos, bet tie nesniedz detalizētus norādījumus attiecībā uz to, kā panākt no tabakas dūmiem brīvu vidi. Šis temats ietverts arī vairākās arodveselības un darba drošības direktīvās, bet dažviet tikai netieši, un citviet piedāvātais aizsardzības līmenis nav atbilstošs.
Vēlos uzsvērt, ka Pasaules Veselības organizācijas Pamatkonvencijas par tabakas kontroli 8. pantā, ko līdz šim ir ratificējušas 26 dalībvalstis un Kopiena, ir noteikts, ka visām valstīm, kas parakstījušas šo pamatkonvenciju, ir pienākums pieņemt iedarbīgus pasākumus, lai aizsargātu pret tabakas dūmu iedarbību darbavietās, sabiedrisku vietu iekštelpās un sabiedriskajā transportā.
Uzskatām, ka tikai pilnīgs smēķēšanas aizliegums slēgtās telpās darbavietās, tostarp ēdināšanas iestādēs un viesnīcās, sabiedriskajās ēkās un sabiedriskajā transportā, nodrošinās darbinieku un nesmēķētāju aizsardzību un mudinās smēķētājus atmest smēķēšanu.
Nobeigumā vēlos paust cerību, ka Padome šo rezolūciju ņems vērā un ka, cerams, Parlaments to rīt pieņems.
Åsa Torstensson
Priekšsēdētājas kundze, 2009. gada 1. jūlijā Komisija iesniedza priekšlikumu Padomes ieteikumam attiecībā uz vidi, kas brīva no tabakas dūmiem, pamatojoties uz Līguma par Eiropas Savienību 152. panta 4. punktu. Šī priekšlikuma galvenais mērķis ir īstenot Pasaules Veselības organizācijas Pamatkonvencijas par tabakas kontroli 8. pantu. Tajā ir noteikts pienākums nodrošināt aizsardzību pret tabakas dūmu iedarbību. Līdz šim šo konvenciju ir ratificējušas 26 dalībvalstis un arī Kopiena.
Attiecībā uz Zviedrijas prezidentūras darba programmu un dodot iespēju pārējām iestādēm nodrošināt pietiekami daudz laika atzinumu sagatavošanai, 2009. gada 8. jūlijā Padome aicināja Eiropas Parlamentu, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteju un Reģionu komiteju iesniegt savus atzinumus vēlākais līdz attiecīgi šī gada 26. novembrim, 5. novembrim un 8. oktobrim. Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja savu atzinumu jau ir pieņēmusi, savukārt Reģionu komiteja paziņoja, ka tā negrasās sniegt atzinumu. Domāju, ka Eiropas Parlaments atzinumu plāno pieņemt vēlākais līdz 2010. gada martam, kas, manuprāt, ir nožēlojami. Diemžēl tad jau būs par vēlu, lai Padome šo atzinumu varētu ņemt vērā. Tam nav absolūti nekāda sakara ar cieņas trūkumu, patiesībā gluži pretēji.
Vecāka gadagājuma cilvēku aprūpes jautājumu un sabiedrības veselības aizsardzības ministre Maria Larsson 2. septembrī Vides, sabiedrības veselības un pārtikas nekaitīguma komitejā apstiprināja, ka Zviedrijas prezidentūra ir apņēmusies līdz gada beigām pieņemt ieteikumu attiecībā uz vidi, kas brīva no tabakas dūmiem. Ieteikuma redakcija pašlaik tiek izskatīta Padomē, un līdz šim ir panākts ievērojams progress. Esmu pārliecināta, ka mēs sasniegsim savu mērķi, un ieteikums tiks pieņemts Padomes sanāksmē 2009. gada 1. decembrī. Taču Padome neplāno pieņemt secinājumus par minēto ieteikumu.
Padome ir izskatījusi Eiropas Parlamenta 2007. gada 24. oktobra rezolūciju par Zaļo grāmatu "Virzība uz Eiropu, kas brīva no tabakas dūmiem: politikas iespējas ES līmenī”. Rezolūcijā Parlaments prasīja dalībvalstīm divu gadu laikā ieviest tiesību aktus attiecībā uz vidi, kas brīva no tabakas dūmiem. Daudzas ES dalībvalstis jau ir pieņēmušas attiecīgos tiesību aktus, un dažas dalībvalstis vēl tikai grasās to īstenot. Parlaments arīdzan uzskatīja, ka no tabakas dūmiem brīvas vides politika būtu jāpapildina ar citiem atbalsta pasākumiem. Padome šo viedokli atbalsta.
Esmu priecīga par iespēju ziņot par Padomes darba grafiku attiecībā uz priekšlikumu ieteikumam par vidi, kas brīva no tabakas dūmiem, un ceru dzirdēt jūsu viedokli šajā jautājumā.
Theodoros Skylakakis
Priekšsēdētājas kundze, mūsuprāt, Padomes lēmums sasteigti sekmēt priekšlikumā minēto pasākumu ieviešanu dalībvalstīs attiecībā uz vidi, kas brīva no tabakas dūmiem, nedodot Parlamentam pietiekoši daudz laika rast savu nostāju, ir kļūda. Neskatoties uz šodienas jautājumā pausto nostāju, mūsu atbildes reakcija atbilst rezolūcijai, kas, cerams, rītdien tiks pieņemta, un tajā ir sasniegts labs kompromiss, kas, manuprāt, atspoguļo Parlamenta vairākuma viedokli. Šī rezolūcija ietver vairākus jaunus elementus. Mēs, Eiropas Tautas partijas grupa (Kristīgie demokrāti), esam jo īpaši lepni par to, ka šajā rezolūcijā ir uzsvērta bērnu aizsardzība pret pasīvo smēķēšanu, un mūsu priekšlikumā ar pārējo grupu piekrišanu ir ieviesta virkne jaunu elementu.
Vēlos uzsvērt, piemēram, norādi uz nepieciešamību nodrošināt zināmu informētību un aizsardzību, jo bērniem, pretēji pieaugušajiem, nav juridiskas, morālas vai pat psiholoģiskas iespējas pašiem sevi pasargāt no pasīvās smēķēšanas iedarbības. Vecāku pienākums ir aizsargāt, taču viņiem ir nepieciešama mūsu palīdzība, jo pasīvās smēķēšanas iedarbība bērnu vidū nav pietiekami pētīta, un, attiecīgi, ne vecāki, ne kāds cits zina, kādas sekas rada ilgstoša tabakas dūmu iedarbība uz bērniem un cik lielā mērā bērni būtu jāaizsargā.
Tieši tāpēc mūsu priekšlikums Komisijai veikt pētījumu par šīs problēmas aktualitāti, tostarp pasīvo smēķēšanu, visā Eiropā, ir īpaši nozīmīgs. Iegūtā informācija varētu sniegt milzu pakalpojumu. Turklāt rezolūcijā ir vairāki svarīgi elementi, kurus, cerams, Padome ņems vērā.
Daciana Octavia Sârbu
Eiropas Savienības pilsoņiem un videi ir jāgūst labums no aizsardzības, ko paredz smēķēšanas aizliegums sabiedriskās vietās. Mēs nevaram ignorēt to, ka smēķēšana patlaban ir viens no galvenajiem saslimstības un mirstības cēloņiem. Mēs no visa spēka cīnāmies pret bīstamām epidēmijām un izgudrojam kompleksas un dārgas vakcīnas, lai pasargātu sevi no jauniem vīrusiem, taču daudz reālāk mums ir ieguldīt pūles, lai pasargātu mūsu bērnus, ģimenes un vidi no smēķēšanas nodarītā kaitējuma.
Ar vienkāršas loģikas palīdzību, pat neminot tādus jēdzienus kā nesmēķētāju vairākuma tiesības, mūs varētu pārliecināt par to, ka šīm pūlēm ir jākļūst par prioritāti. Dažos jaunākajos pētījumos ir norādīts, ka smēķēšanas aizliegums Ziemeļamerikā un Eiropā ir strauji samazinājis saslimstību ar dažādām nopietnām slimībām. Patiesībā šāda ietekme tika novērota gandrīz uzreiz pēc smēķēšanas aizlieguma ieviešanas. Valstīs, kur smēķēt ir aizliegts visās sabiedriskās vietās, pozitīvā ietekme uz veselību tiek saistīta ar vairākiem faktoriem. Tas attiecas ne tikai uz tabakas dūmu, ko smēķētāji ieelpo netiešā veidā, likvidēšanu, bet arī uz pasīvo smēķēšanu, kas skar nesmēķētājus.
Vēlos, lai mēs paturētu prātā kādu būtisku faktu: smēķētāji Eiropas Savienībā ir mazākumā. Protams, neviens nevar aizliegt indivīda tiesības smēķēt, pat ne to konkrēto principu dēļ, kurus mēs visi atbalstām, proti, sabiedrības veselības stingrā aizsardzība un no piesārņojuma avotiem brīva vide. Taču tajā pašā laikā vairākums, ko veido nesmēķētāji, vēlas dzīvot vidē, kas ir brīva no tabakas dūmiem. Šī realitāte mums būtu jāņem vērā, izstrādājot un atbalstot tiesību aktus pretsmēķēšanas jomā.
Tā kā pierādījumi liecina, ka smēķētāji ar šādu atbalsta pasākumu palīdzību varētu atmest smēķēšanu, manuprāt, mums ir jāstiprina pretsmēķēšanas tiesību akti kā daļa no Kopienas politikas tabakas patēriņa kontrolei, lai dotu praktisku ieguldījumu sabiedrības veselības tiesību uzlabošanā visā Eiropas Savienībā.
Frédérique Ries
Priekšsēdētājas kundze, ar šo rezolūciju mūsu Parlaments vēlas sistemātiski atbalstīt Komisijas izteikti proaktīvo politiku cīņā pret smēķēšanu. Taču mēs arī Komisiju lūdzam - un tas ir ļoti būtiski - turpināt rīkoties un garantēt, ka 2011. gadā vīriešiem un sievietēm Eiropā būs tiesības uz tīru zonu visās sabiedriskās vietās, sabiedriskajā transportā un darbavietās.
Patiesībā Eiropai ir tiesības, kas ir acīmredzams, un pat pienākums piedāvāt aizsardzību, un šajā gadījumā tas nozīmē ieviest aizliegumu, ko tā ir darījusi un turpina darīt attiecībā uz veselu virkni toksisku vielu, kas dažkārt nogalina daudz mazāk cilvēku nekā, piemēram, tabaka, ķīmiskas vielas, pesticīdi un daži smagie metāli vai pat azbests.
Teikdama to, ka Eiropai ir jāievieš aizliegums un tādējādi jānodrošina šāda nesmēķētāju zona visiem darbiniekiem, kā to lūdz lielais vairums iedzīvotāju, es nebūt nedomāju, ka būtu jāuzsāk krusta karš pret smēķētājam. Esmu liberālās partijas pārstāve, un to skaidri apliecina mana pieķeršanās brīvības jēdzienam, brīvai izvēlei un brīvai gribai. Eiropas tiesību akti var nodrošināt atbrīvojumus, smēķētāju telpas un teritoriju brīvībai. Izdot likumu nenozīmē apspiest. Šeit mēs runājam par sabiedriskām zonām, taču jūs nevarat apgalvot, ka Eiropai šajās debatēs nav sava loma.
Carl Schlyter
Priekšsēdētājas kundze, es vēlos uzsvērt, ka šis jautājums, protams, skar darbinieku aizsardzību. Tas ir vienīgais iemesls, kāpēc ES vispār šajā jautājumā iesaistās. Mēs aizliedzām, piemēram, dihlormetānu (DCM) - šis jautājums bija manā pārziņā -, jo tas ietekmē darbinieku veselību. Darbiniekiem ir tiesības būt aizsargātiem ar Eiropas tiesību aktiem, un tagad mēs runājam par restorānu un viesnīcu darbinieku veselību.
Smēķēšanas aizliegums šajā vidē pasargātu vēl daudz vairāk dzīvību un būtu daudz iedarbīgāks līdzeklis, pasargājot cilvēkus pret veselības problēmām, nekā vairums tiesību aktu, ko mēs šeit pieņemam. Tas ir viens no efektīvākajiem instrumentiem, ko mēs varam ieviest, lai no tabakas dūmiem aizsargātu darbinieku veselību viņu darbavietās un it īpaši bērnus, kā arī citus nevainīgos upurus. Cigarešu dūmos ir tik daudz toksisku vielu, ka to izmantošanai laboratorijā jums būtu jāsaņem īpaša atļauja, un tomēr šīs vielas nonāk mūsu ikdienas vidē. Tā ir pilnīgi absurda situācija. Runa nav par izvēles brīvību, jo tie, kas saslimst, to nebūt nav izvēlējušies paši. Tagad mēs varam palīdzēt tiem cilvēkiem un novērst saslimšanas iespēju nākotnē, un mums šī iespēja ir jāizmanto.
Jiří Maštálka
Esmu gandarīts, ka esam veiksmīgi izstrādājuši kopīgu rezolūciju, kas atspoguļo pienācīgu kompromisu un var dot labumu, samazinot ar smēķēšanu saistīto nāves un saslimšanas gadījumu skaitu. Es atbalstu 15. panta redakciju, kam būtu jānodrošina, ka tabakas kontrolē ieguldītie centieni ir aizsargāti pret tabakas nozares komerciālajām interesēm. Manuprāt, 22. pantā paredzētais mehānisms ziņojumu iesniegšanai ir labs. Jūtos vīlies, ka kopīgajā rezolūcijā neesam spējuši ietvert atsauci uz standartizētu iepakojumu. Pētījumi rāda, ka standartizēts iepakojums ievērojumi samazinātu patēriņu un pieprasījumu, it īpaši jauniešu vidū. Tāpat ar nožēlu jāteic, ka laika apsvērumu dēļ netika ievērota pienācīga konsultāciju procedūra, un es ceru, ka Padome atbalstīs iepriekš minētos priekšlikumus. Tāpat arī vēlos piebilst, ka šodienas sēdē mēs pieņēmām pasākumus, kas paredz, ka nesmēķētāju aizsardzībai Eiropas Parlamentā tiks veltīta pienācīga uzmanība.
Peter Liese
(DE) Priekšsēdētājas kundze, dāmas un kungi! Es vēlos pateikties ikvienam, kas ir ieguldījis darbu šīs rezolūcijas izstrādē. Pasīvā smēķēšana ir milzīga problēma, jo īpaši bērniem. Vācijas Pediatru asociācijas priekšsēdētājs reiz sacīja, ka smēķēšana bērnu klātbūtnē nodara apzinātu miesisku kaitējumu. Es neesmu tik kategoriski noskaņots, taču ir skaidrs, ka mums ir jārīkojas.
Es ļoti atzinīgi vērtēju Īrijā, Itālijā un citās valstīs ieviestos tiesību aktus. Uzskatu, ka juridiskā un praktiskā situācija Vācijā veselības politikas jomā ir apkaunojoša. Šajā ziņā mums ir daudz jāmācās no pārējām Eiropas valstīm.
Tomēr viss nav tik vienkārši, kā tas izklāstīts rezolūcijas 2., 10. un 13. punktā. Eiropas līmenī mums ir tikai ierobežotas pilnvaras, un tiesību aktu ieviešana šajā jomā varētu nebūt politiski mērķtiecīga. Mēs varam pasargāt tikai darbiniekus. Taču mēs nevaram nodrošināt īpašu aizsardzību bērniem, īstenojot pasākumus Eiropas līmenī. Tiesa, tieši šāda veida aizsardzība ir steidzami nepieciešama, tāpēc es aicinu jūs atbalstīt Eiropas Tautas partijas grupas (Kristīgo demokrātu) ierosinātos grozījumus šajā jautājumā.
Ļoti īsi par pretrunīgajām tabakas subsīdijām, par ko mēs runājam jau gadiem. Vides, sabiedrības veselības un pārtikas nekaitīguma komiteja pastāvīgi ir lūgusi tās atcelt. Tagad Padomē esam panākuši labu kompromisu, un tādējādi no savas puses vēlos paust stingru lūgumu, kas izriet no diskusijām ar manu grupu, proti, nemainīt rezolūcijas 9. punktu. Tas ir iedarbīgs kompromiss, un cilvēki to nesapratīs, ja mēs turpināsim izmaksāt subsīdijas, kā to esam darījuši līdz šim. Mums šī kārtība ir jāmaina, un šāda nostāja būtu jāatbalsta.
Mairead McGuinness
Priekšsēdētājas kundze, 2004. gada Eiropas vēlēšanu laikā Īrijā tika ieviests smēķēšanas aizliegums darbavietās, tādējādi ārpus restorāniem un sabiedriskām vietām mums nācās saskarties ar daudziem aizkaitinātiem balsotājiem. Viņi bija nikni par ieviesto aizliegumu. Bet tagad ir 2009. gads, un sabiedrība lielā mērā ir pieņēmusi to, ka mūsu rīcība ir nākusi par labu strādājošajiem, darba devējiem un sabiedrības veselības sistēmai. Cilvēki ir iemācījušies ar to sadzīvot.
Šorīt es piekopu veselīgu dzīvesveidu un uz Parlamentu nācu kājām, un es biju nepatīkami pārsteigta, redzot, ka mašīnās jaunie vecāki smēķē, neskatoties uz to, ka aizmugurējā sēdeklī sēž viņu bērni. Tāpat arī manīju vecākus, kas stūma bērnu ratiņus, turot rokā cigareti. Neapšaubāmi, mums ir jāiegulda liels darbs, lai pieaugušos izglītotu par to, kā tiek apdraudēti viņu bērni.
Tāpēc es atbalstu mana kolēģa Peter Liese aicinājumu aizsargāt bērnus. Viņi ir pavisam neaizsargāti, un ir tik skumji noskatīties, kā viņi tiek pakļauti šim apdraudējumam.
Taču es negribu nomelnot smēķētājus. Atcerēsimies, ka smēķēšana ir briesmīga atkarība un smēķētājiem ir nepieciešama visa iespējamā palīdzība un atbalsts, lai šo ieradumu atmestu. Tiem, kuri izvēlas šo ieradumu neatmest, jāturpina darīt tas, ko viņi vēlas, nekaitējot apkārtējiem, kā arī pilnībā jāapzinās kaitējums, ko viņi nodara paši sev.
Šī ir labi izstrādāta rezolūcija, un, kā redzams, Īrijā, kur mēs visi esam ļoti izglītoti par tiesību aktiem, šī rezolūcija tiek pilnībā atbalstīta.
RadvilMorkūnait
(LT) Šeit, Eiropas Parlamentā, mēs bieži runājam par cilvēktiesībām. Saskaņā ar Eirobarometra veikto pētījumu, 70 % Eiropas Savienības iedzīvotāju ir nesmēķētāji, un vairākums iedzīvotāju atbalsta smēķēšanas aizliegšanu visās sabiedriskajās vietās. Varētu diskutēt par to, vai šāds aizliegums būtu diskriminējošs attiecībā pret smēķētājiem. Ņemot vērā to, ka ir apzināts kaitējums, ko smēķēšana var radīt veselībai, es tomēr uzskatu, ka mēs nedrīkstam riskēt ar cilvēku veselību. Protams, runājot par smēķēšanas aizliegumu ES mērogā, nedrīkstam aizmirst subsidiaritātes principu, un mums ir jāļauj dalībvalstīm pašām izlemt, kā tās aizsargās un pasargās savus pilsoņus. Piemēram, Lietuvā ir pieņemts Likums par tabakas kontroli, kas ir viens no progresīvākajiem Eiropas Savienībā, kā jau minēja mūsu kolēģi no Īrijas. Protams, joprojām ir daudz darāmā. Lietuvā smēķēt ir aizliegts valsts iestādēs, darbavietās, slēgtās teritorijās, visās ēdināšanas iestādēs un sabiedriskajā transportā. Likums par tabakas kontroli Lietuvā tika pieņemts diezgan labprātīgi un patiesībā arī paši smēķētāji atzīst, ka tagad smēķē mazāk vai dažos gadījumos pat ir atmetuši šo paradumu pavisam. Protams, Lietuvai tāpat kā pārējām ES dalībvalstīm vairāk uzmanības jāvelta smēķēšanas problēmai nepilngadīgo vidū. Domāju, ka mēs visi vēlamies dzīvot tīrā un veselīgā vidē, un jo īpaši to nodrošināt mūsu bērniem. Tādējādi to valstu labajam piemēram, kuras aizliegušas smēķēšanu sabiedriskās vietas, būtu jāiedrošina un jāiedvesmo skeptiskāk noskaņotās valstis aizsargāt nesmēķētāju tiesības un mudināt ES iestādes, ņemot vērā Eiropas Parlamenta nostāju, rast veidus, kā pieņemt obligāti piemērojamos tiesību aktus.
Seán Kelly
Priekšsēdētājas kundze, pirmkārt, vēlos izteikt atzinību par Estrela kundzes iniciatīvu. Es piekrītu viņas paustajiem argumentiem.
Arī Īrijā esmu manījis, kā mainās attieksme pret smēķēšanu, un esmu novērojis, kā mainās smēķētāju paradumi Īrijā. Esmu bijušais Gēlu Atlētikas asociācijas priekšsēdētājs, kas ir Īrijas lielākā sporta iestāde. Mēs ieviesām smēķēšanas aizliegumu mūsu lielākajā stadionā ar 82 500 sēdvietu ietilpību. Cilvēki tam pretojās, taču tagad viņi to ir pieņēmuši. Ir notikušas lielas pārmaiņas. Man nav nekas iebilstams pret smēķētājiem, taču tas ietekmē pārējos, un tā jau ir problēma. Pasīvā smēķēšana Īrijā ir praktiski izskausta, un arī pieaugušie smēķē mazāk. Daudzi šo ieradumu ir atmetuši pilnībā un, kas ir vēl būtiskāk, jauniešiem ir mazāka tieksme uz smēķēšanu nekā agrāk.
Nobeigumā es vēlos teikt, ka smēķēšana ietekmē arī apģērba aromātu, proti, nesmēķētāji jūt, ka viņu drēbes vairs nav piesūkušās ar cigarešu dūmu smaku. Ja ārzemēs restorāna apmeklētājs jūt cigarešu smaku, viņš, iespējams, nevēlēsies tur uzturēties, un tas attiecas arī uz viesnīcu istabiņām. Tā ir laba iniciatīva, un jo drīzāk tā tiks ieviesta, jo labāk būs visiem. Viņi to nenožēlos, to es varu garantēt.
Chris Davies
Priekšsēdētājas kundze, cilvēkiem ir tiesības smēķēt, taču, manuprāt, apkārtējiem nebūtu jāieelpo tabakas dūmi, ko izelpo smēķētāji darbavietās vai jebkurā citā iestādē.
Personīgi man tas draņķis riebjas, es pret to pat izjūtu pretīgumu, un tāpēc es atzinīgi vērtēju manā valstī ieviesto aizliegumu. Taču nedomāju, ka lēmums būtu jāpieņem Eiropas līmenī. Nedomāju, ka mums būtu jāprasa saistošu tiesību aktu piemērošana visās dalībvalstīs. Esmu federālās, nevis centristu partijas piekritējs. Lēmumi būtu jāpieņem zemākajā praktiskajā līmenī - šajā gadījumā ar to es domāju dalībvalstis - vai reģionālajā līmenī, kā tas ir Skotijā, kas bija pirmā manas valsts daļa, kas kļuva brīva no tabakas dūmiem.
Ir tik viegli ignorēt subsidiaritātes principu, domājot, ka mēs darām labu. Šajā gadījumā es domāju, ka mēs cenšamies darīt labu, taču, tā kā tagad ir pieņemts Lisabonas līgums, mums būtu nedaudz jāpavirzās atpakaļ, lai šo principu ievērotu.
Anja Weisgerber
(DE) Priekšsēdētājas kundze, mums ir nepieciešami skaidri un praktiski noteikumi nesmēķētāju aizsardzībai, kas jāievieš visā Eiropā. Taču manā izpratnē "visa Eiropa” nebūt nenozīmē "no Eiropas”. Daudzās dalībvalstīs jau ir ieviesti tiesību akti, kas aizsargā nesmēķētājus, savukārt pārējās dalībvalstis ir ceļā uz šādu tiesību aktu ieviešanu.
Kāpēc daži mani kolēģi apgalvo, ka mēs Briselē varam panākt daudz vairāk, nekā spētu pašas dalībvalstis, neskatoties uz to, ka Eiropas Savienībai nav pilnvaru veselības politikā un ka tā mums ir jāīsteno, ejot apkārtceļu - ar arodveselības un darba drošības starpniecību. Manuprāt, dalībvalstīm pašām ir jāizlemj, kuras regulas būtu jāievieš nesmēķētāju aizsardzībai. Tas būtu loģiskāk, jo dalībvalstis labāk pārzina vietējās problēmas un aktuālos jautājumus. Nesaprotu, kāpēc Briselei būtu jāuzspiež nesmēķētāju aizsardzība Lapzemē un Andalūzijā, kas visos aspektos ir identiski gadījumi. Kur paliek pārrobežu aspekti? Šajā ziņā mēs Briselē pārkāpjam robežas.
Man bērnu un jauniešu aizsardzība šķiet ļoti svarīga. Mums šajā jomā ir nepieciešama visaptveroša aizsardzība. Ja mēs ieviesīsim nesmēķētāju aizsardzību Eiropas līmenī ar arodveselības un darba drošības starpniecību, mēs nepasargāsim bērnus un jauniešus, jo viņi vēl nestrādā. Tāpēc es jūs aicinu atbalstīt Eiropas Tautas partijas grupas (Kristīgo demokrātu) ierosināto 2. un 13. grozījumu.
Åsa Torstensson
Priekšsēdētājas kundze, paldies godājamiem deputātiem par šīm svarīgajām debatēm! Es ļoti pozitīvi vērtēju to, ka mēs visi vēlamies nodrošināt no tabakas dūmiem brīvu vidi. Domāju, ka šajā jautājumā daudzas domas mums ir kopīgas. Kā teicu iepriekš, man ir žēl, ka Eiropas Parlaments nav varējis iesniegt savu atzinumu laikā, taču prezidējošā valsts Parlamenta rezolūciju ņems vērā.
Kas attiecas uz smēķēšanu darbavietā, Komisija ir uzsākusi konsultāciju procedūru ar sociālajiem partneriem ES līmenī. Viņiem tika lūgts paust viedokli par spēkā esošajiem tiesību aktiem un turpmāko likumdošanas iniciatīvu šajā jomā. Ieteikuma priekšlikumā norādīts, ka sekundāro tabakas dūmu iedarbība ir īpaši bīstama bērniem un tā var palielināt iespēju, ka bērni sāks smēķēt.
Priekšlikums ieteikumam attiecībā uz vidi, kas brīva no tabakas dūmiem, aicina Komisiju ziņot par ieteikto pasākumu īstenošanas gaitu, to iedarbību un ietekmi, pamatojoties uz informāciju, kas saņemta no dalībvalstīm. Komisijas ziņojums arī ļaus atgriezties pie šī jautājuma izskatīšanas.
Tabakas kontroles jautājumam tiks iedalīta nozīmīga vieta arī nākamā gada darba kārtībā. Mēs sāksim gatavoties Pamatkonvencijas par tabakas kontroli pušu konferences ceturtajai sesijai. Konference notiks Punta del Este, Urugvajā, no 2010. gada 15. līdz 20. novembrim. Esmu pārliecināta, ka tad Padome būs gatava vēlreiz apspriest šo jautājumu ar Eiropas Parlamentu.
Priekšsēdētāja
Esmu saņēmusi vienu rezolūcijas priekšlikumu, kas iesniegts saskaņā ar Reglamenta 115. panta 2. punktu.
Debates tiek slēgtas.
Balsojums notiks rīt, trešdien, 2009. gada 26. novembrī.
Rakstiskas deklarācijas (Reglamenta 149. pants)
Martin Kastler  
Priekšsēdētājas kundze, dāmas un kungi! Bieži vien labi nodomi rada problēmas. Neviens no klātesošajiem neapšaubīs to, ka nesmēķētājiem ir jānodrošina visaptveroša aizsardzība. Taču kompromisa rezolūcijas priekšlikums, par kuru balsojums notiks ceturtdien, pārsniedz nesmēķētāju aizsardzības jomu. Lai gan pašreizējais projekts nepārprotami atbalsta subsidiaritātes principu, tomēr vienlaikus tas to arī vājina. Priekšlikumā pieprasīts stingrs un juridiski saistošs regulējums ES līmenī. Tas ļaunprātīgi izmanto pamatoti paustās bažas par veselības aizsardzību, mēģinot pārnest spēkā neesošas pilnvaras uz veselības politikas un darba un sociālo jautājumu jomu Eiropas līmenī. Mēs visi vēlamies dzīvot Eiropā, kas ir tuva tās cilvēkiem, un subsidiaritātes princips ir veids, kā to panākt. Dalībvalstīm vai federālajām valstīm, kā tas ir Vācijas gadījumā, ir jārīko atsevišķas diskusijas par nesmēķētāju aizsardzību. Tas ir vienīgais veids, kā rast risinājumus, kas atbilstu katras valsts tradīcijām un kultūrai un tādējādi būtu tuvi tās iedzīvotājiem. Šo apsvērumu dēļ es jūs aicinu ceturtdien balsot pret rezolūcijas priekšlikumu tā pašreizējā redakcijā.
Franz Obermayr  
rakstiski. - (DE) Es pats esmu nesmēķētājs. Es pilnībā apzinos, kādu kaitējumu veselībai nodara tabakas dūmi un pasīvā smēķēšana. Taču, kā tas bieži notiek, ES savos plānos iet nedaudz par tālu. Daži no šim noteikumiem ir pilnīgi absurdi, un dažos gadījumos tie pat nepieļauj smēķēšanu brīvā dabā. ES ir pārņemta ar tabakas patēriņa kontroli, kamēr pastāv virkne citu ikdienas darbību, kas, kā liecina statistika, ir bīstamas un kaitīgas, piemēram, ātri pagatavojumu produktu patēriņš, sauļošanās solārijā, alkohola un kafijas lietošana, braukšana ar automašīnu, fizisko aktivitāšu trūkums un nepietiekams miegs. Es atbalstītu saprātīgus noteikumus un informētības palielināšanas kampaņas, kas būtu vērstas uz smēķēšanas radīto risku mazināšanu, taču galu galā visiem pieaugušajiem būtu jāuzņemas atbildība par saviem lēmumiem attiecībā uz to, kādā mērā viņi ir gatavi pieņemt veselībai nodarīto kaitējumu. Pilnīgu smēķēšanas aizliegumu uzņēmumos ir plānots ieviest 2012. gadā, un tas dod ļoti maz laika pārdomām tiem uzņēmumiem, kas cietīs visvairāk, proti, ēdināšanas uzņēmumiem. Sagaidāms, ka šo uzņēmumu ieņēmumi samazināsies par līdz pat 20 %, kas izraisīs darbavietu zudumu. Turklāt pēdējos gados ar likumu bija noteikts, ka restorānos un bāros ir jābūt izveidotām smēķētāju un nesmēķētāju zonām. Pilnīgs smēķēšanas aizliegums, kas stātos spēkā 2012. gadā, nozīmētu, ka šie lielie ieguldījumi infrastruktūras nodrošināšanā uzreiz kļūtu nekam nederīgi. Projekts Komisijas priekšlikumam attiecībā uz vidi, kas brīva no tabakas dūmiem, nav saprātīgs pasākums.
Richard Seeber  
Dalībvalstīm jo īpaši vēl ir daudz darāmā nesmēķētāju aizsardzības jomā. Mūsu galvenajām bažām ir jābūt vērstām uz neaizsargāto grupu, piemēram, bērnu un grūtnieču, aizsardzību. Taču Eiropas Savienībai nav tiešu pilnvaru šajā jomā. Veselības aprūpe ir un paliek dalībvalstu pārziņā, un pašām valstīm ir jāuzņemas atbildība par šiem jautājumiem. Tāpēc ES būtu jākoncentrējas uz to, ko tā var darīt, lai aizsargātu nesmēķētājus, kas nozīmē darbinieku aizsardzību darbavietā. Jāatzīst, ka centieni sasniegt šo svarīgo mērķi - no tabakas dūmiem brīvu Eiropu -, ieviešot milzumdaudz noteikumu darbinieku aizsardzībai, nav pietiekami, lai rastu problēmas risinājumu. Lai no tabakas dūmu kaitīgās iedarbības aizsargātu pēc iespējas vairāk iedzīvotāju grupu, un jo īpaši bērnus, mums ir nepieciešams izvērst vairāk kampaņu, lai palielinātu sabiedrības informētību. Tas ir vienīgais efektīvais veids, kā mainīt eiropiešu domāšanu ilgtermiņā, un tas ir vienīgais veids, kā samazināt smēķēšanas apmērus privātajā sektorā.
(Sēdi pārtrauca plkst. 19.30 un atsāka plkst. 21.00)
