ĀKK un ES apvienotās parlamentārās asamblejas darbs 2007. gadā (debates)
Priekšsēdētājs
Nākamais jautājums ir Alain Hutchinson ziņojums Attīstības komitejas vārdā par ĀKK un ES apvienotās parlamentārās asamblejas darbu 2007. gadā.
Alain Hutchinson
Priekšsēdētāja kungs, komisār, dāmas un kungi, ziņojumā, ko es sagatavoju Attīstības komitejas uzdevumā, ir atspoguļots ĀKK un ES apvienotās parlamentārās asamblejas (APA) darbs 2007. gadā. Tie, kuri aktīvi ir iesaistīti šajā darbā vai arī ir vienkārši ieinteresēti, zina, ka tā nav tīri formāla vai simboliska struktūra, bet tieši otrādi, jo Asambleja savas funkcijas ir paplašinājusi kā īsta Parlamentārā asambleja. Tās locekļi tiek arvien vairāk nodarbināti, parādās arvien ietekmīgāki rādītāji, kā rezultātā tā iegūst arvien lielāku politisko nozīmi. Tas bija pirmais jautājums, ko es gribēju uzsvērt.
Asamblejas pieaugošo politisko nozīmi pastiprina arī tas, ka bez pamatjautājumiem attiecībā uz sadarbību starp ĀKK valstīm un ES, tā apspriež arī jautājumus, kas ir svarīgi Eiropas Savienībai un ĀKK valstīm. Tā tas ir, piemēram, saistībā ar ekonomiskās partnerības nolīgumiem, par kuriem tiek veiktas sarunas starp Eiropas Savienību un ĀKK valstīm. Šajā jautājumā APA ir apstiprinājusi Kigali Deklarācijā, ka attiecīgo valstu vadītāji nepārprotami vēlas, lai Eiropas Parlaments dotu ĀKK valstīm pietiekamu laiku sarunām par reģionālās attīstības nolīgumiem. Kigali ir ne tikai iespēja parādīt, ka pastāv patiesa pretdarbība šiem nolīgumiem, kādi tie ir patlaban, bet arī, ka šīs pretdarbības pamatā ir bažas, kuras ir gluži pamatotas un kuras ir pienācīgi jāņem vērā.
Tāpat, piedaloties asamblejā, daudzi ĀKK valstu Parlamentu deputāti uzzina par Valsts stratēģisko dokumentu pastāvēšanu, kas nosaka sadarbības jomas starp Eiropas Savienību un viņu valsti. Tas atgādina, ka daudziem Parlamentu deputātiem ĀKK valstīs Asambleja dažbrīd ir vienīgais iespējamais forums demokrātijas izpaušanai.
Es vēlos arī uzsvērt, ka 2007. gadā mēs pieredzējām ĀKK valstu pilsoniskās sabiedrības paplašinātu palielināšanos, bija lieliskas tikšanās un iniciatīvas papildus katrai APA sesijai. Cīņā par pilsoniskās sabiedrības attīstību ĀKK valstīs Asambleja ir arī lieliska iespēja, lai tiktos un dalītos pārdomās. Tādēļ Eiropas Savienībai ir jāspēj tehniski un finansiāli atbalstīt šo apvienību un NVO klātbūtni APA darbā.
Nobeigumā es vēlos uzsvērt, ka ziņojumā mēs mudinām APA pastiprināt tās Politisko lietu komitejas darbu. Ar to ir saistīta doma par patiesa foruma izveidi, lai novērstu un atrisinātu konfliktus, kā arī nodrošinātu ciešu sadarbību ĀKK un ES Parlamentu deputātu darbā, kā vēlēšanu novērotājiem ES vēlēšanu gaitas novērošanas struktūrās.
Jums būtu jāzina, ka 2007. gadā Asambleja tikās Vīzbādenē un pēc tam Kigali. Tika pieņemtas deviņas rezolūcijas. Pastāvīgās komitejas tiekas četras reizes: divreiz paralēli sesijas darbam un divreiz šo sesiju starplaikos Briselē. Šīs komitejas, kas atbild par rezolūciju izpildi, kopš 2007. gada ir rīkojušas komitejas atbildīgo locekļu noklausīšanos atbilstošajās jomās.
Līdztekus vairākiem ziņojumiem Vīzbādenes sesijā pieņēma rezolūciju par stāvokli Dārfūrā. Notika ļoti konstruktīva un steidzama apspriede par situāciju Zimbabvē. Semināri par imigrāciju, klimata pārmaiņām un par zālēm novārtā atstātu slimību ārstēšanai piesaistīja daudz apmeklētājus un radīja milzīgu interesi. Kigali sesijā pieņēma trīs rezolūcijas, kas aplūkotas Pastāvīgo komiteju un komiteju ziņojumos, kā arī pieņēma divas rezolūcijas par dabas katastrofām ĀKK valstīs un par situāciju Kongo Demokrātiskajā Republikā.
Priekšsēdētāja kungs, komisār, lūk, tas jums ir - . es esmu sagatavojis īsu, oficiālu ziņojumu, kam es vēlētos piešķirt politisku saturu, lai palīdzētu izskaidrot un efektīvāk atbalstīt ĀKK un ES apvienotās asamblejas darbu.
Neelie Kroes
Komisijas locekle. - Priekšsēdētāja kungs, ļoti pateicos, bet es jums varu apliecināt, ka man patiešām šeit ļoti patīk, taču es zinu, ka manam dārgajam kolēģim ir ļoti žēl, ka viņš nevar noklausīties šo diskusiju. Šāda viedokļu apmaiņa ir viņam ļoti tuva, bet es varu jums apliecināt, ka viņš šo laiku netērē velti: viņš ir devies apmeklēt kādu ļoti svarīgu sanāksmi ārpus Briseles.
Apvienotā parlamentārā asambleja ir unikāla institūcija. Michel kungs ir mans kaimiņš Koledžas sanāksmēs un šorīt viņš man izstāstīja visu par Asamblejas darbu un līdz ar to es varu tagad teikt, ka nedaudz par to zinu.
Viņš minēja, ka APA ir vieta, kas atrodas Kotonū Nolīguma sirdī un, kas var tieši apliecināt partnerības būtību, jo 156 ievēlētie pārstāvji no Eiropas Savienības un no Āfrikas, Karību jūras un Klusā okeāna valstīm kopā apspriež galvenos savas sadarbības jautājumus. Šis ir īsts Ziemeļu - Dienvidu dialogs, šis ir dialogs, kas balstās uz līdztiesību un savstarpēju cieņu, kas pārsniedz tradicionālās palīdzības sniedzēja un palīdzības saņēmēja attiecības. Tas ir parlamentārais īpašuma attiecību un kontroles iemiesojums.
Pēdējo gadu laikā Apvienotā parlamentārā asambleja iegūst arvien parlamentam raksturīgāku veidolu un rīcību, kas atspoguļo Eiropas Savienības un Āfrikas, Karību jūras un Klusā okeāna valstu sadarbības briedumu. Tās diskusijas ir atvērtākas un reģionālie konflikti notiek retāk. Tas patiešām ir vērtīgs ieguvums.
Asambleja patiesi ir kļuvusi par struktūru atklātam politiskam dialogam, kas parāda savu spēju apspriest ļoti jūtīgus un vissvarīgākos politiskos jautājumus, piemēram, attiecībā uz labu pārvaldību, veselības aprūpes pieejamību un ārvalstu tiešo ieguldījumu ietekmi, kvalificētu darba ņēmēju migrāciju un Ekonomiskās partnerības nolīgumiem.
Hutchinson kunga un Attīstības komitejas lieliskais ziņojums ir labā valodā sagatavots novērtējums, un kā Michel kunga, tā arī savā vārdā es vēlos sveikt referentu par viņa darbu. Tajā ir aplūkoti panākumi un izaicinājumi un izklāstītas iespējas virzībai nākotnē.
Viens no panākumiem ir vadošā loma, kas bija Apvienotajai parlamentārajai asamblejai, veicot EPN sarunu uzraudzību, nodrošinot divvirzienu informācijas plūsmu, pateicoties diskusijām ar vadošajiem sarunu dalībniekiem un ar manu dārgo kolēģi Michel kungu par šo jautājumu šī gada laikā.
Otrs nozīmīgais lēciens bija Komisijas Valstu stratēģijas dokumentu un Reģionālo stratēģijas dokumentu nodošana Asamblejai. Tas pierāda ticību tam, ka Asambleja spēj uzņemties lielāku politisko lomu un dod iespēju parādīt nākamās brieduma pazīmes.
Lai nodrošinātu parlamentāro uzraudzību, komisārs Michel lūdza Komisijas delegācijām nodot šos stratēģijas dokumentus arī valstu parlamentu priekšsēdētājiem ar EAF valstu kredītrīkotāja atbalsta saņēmējvalstīs starpniecību. Kā jūs jau zināt, Komisija nevar tos pārsūtīt tieši, jo saskaņā ar Kotonū nolīgumu Valsts pārvaldes birojs (NAO) ir mūsu oficiālais kontaktpunkts visos jautājumos par programmu veidošanu un EAF īstenošanu.
Vienlaicīgi APA sekretariāts arī pārsūtīja šos dokumentus attiecīgo APA valstu pārstāvjiem. Līdz ar to mums ir pamats domāt, ka valstu Parlamenti ir informēti un var uzņemties savu lomu attīstības programmu uzraudzībā un kontrolē.
Tā ir taisnība, ka valstu parlamentu iespēja pilnībā uzņemties savu lomu EAF sagatavošanā un izpildē bieži vien ir ierobežota. Tas ir iemesls, kādēļ EAF finansē iestāžu atbalstu daudzās ĀKK valstīs.
Līdztekus Valstu stratēģijas dokumentu uzraudzībai labākais veids, kā nodrošināt EAF līdzekļu parlamentāro kontroli, ir ieviest kopbudžeta un nozaru budžeta atbalsta programmas. Šādā veidā ārējie līdzekļi tiek pilnībā iekļauti valsts budžeta procedūrā, kur vadošā loma ir valsts parlamentiem. Tas ir viens no iemesliem, kādēļ Komisija nolēma atbalstam piešķirt aptuveni 45% no 10. EAF budžeta, kas paredzēts 44 valstu atbalstam, salīdzinot tikai ar tikai 25 valstīm, uzsākot 9. EAF, tā kā šeit novērojama augšupejoša tendence.
Nobeigumā atļaujiet man izmantot iespēju pievienoties apsveikumiem Ruandas valdībai un parlamentam un Vācijas prezidentūrai par lieliski organizētajām Asamblejas sesijām pagājušajā gadā.
Filip Kaczmarek
Priekšsēdētāja kungs, es vēlos pateikties Hutchinson kungam un sveikt viņu par šo ziņojumu, kas ir ļoti labs. Es piekrītu referenta nostājām, vērojumiem un apmierinātībai jautājumos par Asamblejas locekļu dziļāku iesaistīšanu Asamblejas darbā, apspriežu kvalitāti un šo apspriežu rakstura lielāku atbilstību. Es piekrītu, ka plašāka nevalstisko organizāciju iesaistīšanās Asamblejas darbā ir ļoti pozitīva parādība.
Pagaidām es nevaru būt mierīgs par vairākiem nepatīkamiem aspektiem, kas radušies, vērojot Apvienotās Parlamentārās asamblejas darbu. Es domāju, ka tā ir lieliska sistēma, kad diskusiju, debašu un sarunu laikā par kopējiem projektiem starp ĀKK pusi un Eiropas Parlamenta pārstāvjiem ne visas konkrētās jomas tiek risinātas vienlīdz dziļā dialogā un ar vienlīdz dedzīgu vēlēšanos atrast kopēju nostāju. Man šķiet, ka ĀKK puse lielāku uzmanību pievērš ekonomiskajiem jautājumiem, mazāk uzmanības veltot, dalībai politiskos jautājumos.
2007. gadā neparasta dedzība un apņēmība tika izrādīta ekonomiska rakstura diskusijās, galvenokārt sarunās par ekonomisko partnerattiecību nolīgumiem (EPN), un, protams, tas nebūt nav slikti. Tomēr ir grūti pamanīt tik pat spēcīgu motivāciju sarežģītu, bet svarīgu politisku problēmu risināšanā. Hutchinson atgādināja, ka mēs apspriedām situāciju Zimbabvē, kamēr vēl rezolūcija nebija pieņemta. Tomēr šī tendence nepieņemt rezolūcijas joprojām pastāv. Šogad mums bija debates par Čadu; tika pieņemts kompromisa rezolūcijas teksts, taču pašas rezolūcijas pieņemšanu izgāza ĀKK partneri.
Man šķiet, ka mūsu mērķim jābūt: sasniegt labāku līdzsvaru starp ekonomiskajiem un politiskajiem mērķiem. Es saprotu, ka dažbrīd vienkāršāk ir koncentrēties uz ekonomiskajiem jautājumiem, kas, šķiet, būtiskāki un vienkāršāk politiski attīstāmi. Tomēr mūsu, Eiropas Savienības, pusei lielāka uzmanība jāpievērš tam, ka nepārtraukta attīstība nav iespējama bez miera, stabilitātes, cilvēktiesībām, likuma varas un labākas pārvaldības.
Marie-Arlette Carlotti
PSE grupas vārdā. - (FR) Priekšsēdētāja kungs, vispirms es vēlos sveikt Hutchinson kungu par viņa lielisko ziņojumu.
2007. gadā mēs saņēmām apliecinājumu, ka APA loma palielinās un kļūst nozīmīgāka saistībā ar Ziemeļu - Dienvidu dialoga galvenajiem izaicinājumiem. Attiecībā, piemēram, uz politiskās krīzes situācijām, mūsu neatlaidīgās diskusijas pavēra ceļu dziļi konstruktīvam dialogam, novēršot aizliegumus jautājumos, piemēram, par Haiti, Zimbabvi un Etiopiju. APA reģionālo sanāksmju ieviešana, no kurām pirmā notiks Namībijā, es domāju, ka šo politisko dialogu palīdzēs padarīt vēl dziļāku.
Īstenojot EAF, Valstu un Reģionālās stratēģijas dokumenti tika iesniegti ĀKK valstu valdībām kopš 2007. gada beigām. APA tagad šo stratēģiju un darba metodes ir jāatjaunina, lai labāk nodrošinātu turpmākos pasākumus un līdzekļu izmantošanas uzraudzību.
APA apspriedēs un sanāksmēs ar ekonomiskajiem vadītājiem un pilsoniskās sabiedrības locekļiem, atklātā politiskā dialogā ar kolēģiem no parlamentiem dienvidos, par ekonomisko partnerattiecību nolīgumiem (EPN) padarīja EPN par politisko prioritāti 2007. gadā. Kigali Deklarācija, ko iepriekš pieminēja Hutchinson kungs, ir piemērs minētajam.
Man ir žēl, ka Eiropas Parlaments šo deklarāciju noraidīja, neskatoties un dažādo politisko grupu pārstāvju vienprātību sarunās un balsojumā. Varētu domāt, ka Āfrikā pieņemta nostāja dažbrīd ir sarežģītāk īstenojama, ja esam atgriezušies atpakaļ Eiropā.
Man ir žēl arī, ka Eiropas Komisija ignorē ĀKK Parlamentu locekļu viedokļus un, ka tā dod priekšroku buldozera pieejai, atsakoties apsvērt atkārtotu sarunu iespēju vai EPN pārorientāciju. Ierosinājums izveidot jaunu parlamentāro struktūru saskaņā ar Nolīgumu ar Karību reģiona valstīm tikai vairo neskaidrības.
Visbeidzot, es nespēju pieņemt, ka 2007. gadā oficiālā attīstības palīdzība no visas ES pirmo reizi kopš 2000. gada samazinājās. Manuprāt, starptautiskā solidaritāte, kas liek mums un atsevišķām dalībvalstīm - ieskaitot manu valsti -turēt doto vārdu, viņus pašus nesaista. 2008. gadā APA piesardzīgi un noteikti jāturpina cīnīties par EPN, atbilstoši ietekmējot atkārtotas sarunas par pagaidu nolīgumiem - to labā, kas tos vēlas - saskaņā ar komisāra Barroso solījumu un, lai īstenotu 10. EAF, kas patlaban atrodas enerģiskas īstenošanas posmā, bet ko apdraud finansējuma novirzīšana, lai finansētu EPN.
APA ir nepieredzēts forums un nebijis līdzeklis Ziemeļu - Dienvidu dialogam. Tā ir iespēja godīgai, ilgtspējīgai un kopīgai attīstībai. Mans kolēģis Hutchinson kungs šo visu jau ir pateicis, un es vēlētos viņu sveikt vēlreiz.
Juan Fraile Cantón
(ES) Priekšsēdētāja kungs, es iesākšu, apsveicot Hutchinson kungu par to, ka viņš šajā ziņojumā ir skaidri izklāstījis Apvienotās Parlamentārās asamblejas (APA) darbu 2007. gadā.
Asambleja kļūst par spēcīgāko Eiropas Savienības un Āfrikas, Karību jūras reģiona un Klusā okeāna valstu sadarbības balstu. Es vēlos norādīt, ka tā ir tikai starptautiskā asambleja, kas regulāri pulcē dažādu valstu vēlētos pārstāvjus, lai nostiprinātu Ziemeļu - Dienvidu savstarpējās saiknes.
APA ir vadījusi ceļā, lai panāktu ekonomisko partnerattiecību nolīgumus, kuri ir ĀKP valstu reģionālās attīstības un integrācijas politikas līdzeklis, kā arī līdzeklis, lai tās pakāpeniski un noturīgi iekļautos pasaules ekonomikā.
Tomēr sarunas par ekonomisko partnerattiecību nolīgumiem (EPN) nevar notikt tik vienkārši, kā sarunas par brīvās tirdzniecības nolīgumiem. Mana grupa neatlaidīgi pieprasa iespēju atkārtoti veikt sarunas par tādiem jautājumiem šajos nolīgumos, kā pakalpojumi, intelektuālais īpašums un, tā sauktie, "Singapūras jautājumi”: ieguldījumi, pilnvaras un atvērtais tirgus, kā arī nodarbinātība un sociālo jautājumu regulējums, kā arī citi jautājumi, kas attiecas uz ilgtspējīgu attīstību.
Alessandro Battilocchio
(IT) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, apliecinu savu cieņu Hutchinson kungam par viņa darbu un par politisko pieeju ziņojumā, kuru es varu atbalstīt. Es apsveicu ar dialoga un sadarbības ceļa izvēli.
Es vēlētos uzsvērt vienu jautājumu. Lai reaģētu uz ĀKK valstu iedzīvotāju vajadzībām un lai sasniegtu vērienīgos tūkstošgades attīstības mērķus, ir jāveic sarunas par Ekonomisko partnerattiecību nolīgumiem (EPN) pēc valstu un reģionālajiem principiem, lai arvien vairāk palielinātu demokrātisko līdzdalību un uzraudzību. Tādēļ es apstiprinu, ka izpildīt saistības, ko mēs uzņēmāmies Apvienotās parlamentārās asamblejas 14. sesijā Kigali ir galvenais, kas nosaka mūsu rīcību.
Es arī atzinīgi vērtēju, ka tika pieminēta vajadzība, ņemt vērā vedot sarunas un īstenojot jaunus nolīgumus, demokrātisko struktūru aizsardzību un aizstāvību. Mūsu centieni nevar un nedrīkst tikt ierobežoti līdz tīri ekonomiskai palīdzībai.
Ewa Tomaszewska
(PL) Priekšsēdētāja kungs, es arī vēlētos sveikt Hutchinson kungu par viņa lielisko ziņojumu.
Man šķiet, ka ir svarīgi, lai mēs šāda veida kontaktus starp parlamentiem, parlamentu grupām, kā arī starp Eiropas Parlamentu un ĀKK valstīm un saziņu starp Eiropas Savienību un Latīņameriku aplūkotu pasaules dialoga kontekstā. Man šķiet, ka mūsu kontaktos šādam sadarbības veidam ir jābūt pārsvarā. Tie, kas ir vispāratzīti starp valdībām, ir citāda rakstura. Dialogs starp parlamentiem ir daudz plašāks dialogs; tajā ir plašākas debates un, man šķiet, ka tas labāk atspoguļo šajā dialogā iesaistīto valstu intereses un rūpes, tādēļ šī veida dialogs, man šķiet, īpaši vērtīgs. Svarīgi ir arī politiskie aspekti, ko mēs vēlētos saglabāt, proti, miera uzturēšanas jautājumi, cilvēktiesību ievērošana un pilsoniskās sabiedrības darbība.
Neelie Kroes
Komisijas locekle. - Priekšsēdētāja kungs, es ar lielu interesi klausījos godājamo deputātu runas. Es nedomāju, ka Komisijai vajadzētu reaģēt vai iejaukties jūsu darba kārtībā un jūsu prioritātēs, līdz ar to es tagad nerunāšu par mūsu pārdomām. Tas ir atkarīgs no jums.
Attiecībā uz jautājumu par sarunu atsākšanu, ir jābūt pavisam skaidram, ka pagaidu nolīgumi nav vienīgais veids, kā saglabāt tirdzniecības plūsmas, beidzoties termiņam, 2008. gada 1. janvārī, un sarunas nevar tikt atsāktas. Tomēr diskusijas un līdz ar to pārrunas par pilnīgiem EPN - reģionājamiem EPN, kā arī pilnīgas darbības jomas EPN - notiek.
Alain Hutchinson
Priekšsēdētāja kungs, komisār, paldies par jūsu atbildēm un komentāriem. Es vēlos tikai norādīt, ka faktiski APA ir jautājums, kas attiecas uz Parlamenta deputātiem, taču Komisijai, protams, ir būtiska loma attīstības politikās Eiropas Savienības līmenī, un tādēļ mana vēlēšanās ir, lai Komisija neuzskatītu - un es domāju, ka šeit katrā ziņā ir iesaistīts komisārs Michel -, ka Asamblejas darbs ir nenopietns. Es vēlos, lai Komisija neuzlūkotu Asambleju par drošības vārstu, pār kuru mēs nolaižam savu spriedzi diskusijās, bet, ka tomēr tā ņem vērā Asamblejā izteiktās atziņas, jo diemžēl mūsu ĀKK kolēģiem šis ir vienīgais forums, kur viņi var izteikties.
Šajā sakarībā es vēlos norādīt to, ko līdz šim jūs esat pamanījuši, ka ĀKK parlamentos nav notikušas debates ne par EPN, ne arī par Valsts stratēģijas dokumentiem. Pat, lai gan mēs atbalstām pilsoņu ievēlētos pārstāvjus - pa labi un pa kreisi finansējot vēlēšanas, mēģinot eksportēt mūsu demokrātijas modeli - mums nav laika apspriesties ar šiem ievēlētajiem parlamentiem, un daži no jūsu kolēģiem, piemēram, Carlotti kundze teica, ka pieņemam buldozera pieeju attiecībā uz visu. Es tādēļ ceru, ka Komisija var patiešām rēķināties ar šo darbu un atzīt, ka tas patiešām ir lielisks.
Cilvēki mani apsveica par manu ziņojumu. Es vēlos pateikties kolēģiem un vēlos arī pateikties Kinnock kundzei, kuras nav šeit, jo, kā Asamblejas līdzpriekšsēdētāja viņa patiesībā ir kaut kur Karību jūras reģiona valstīs. Es vēlos viņu sveikt par ārkārtīgi labo darbu, ko viņa ir veikusi, būdama šīs Apvienotās Asamblejas līdzpriekšsēdētāja.
Priekšsēdētājs
Debates ir slēgtas.
Balsojums notiks rītdien.
Rakstiski paziņojumi (142. pants)
Richard Seeber  
Labas attiecības starp Eiropas Savienību un ĀKK valstīm es vēlos no visas sirds, un tādēļ esmu iepriecināts, ka ĀKK un ES Apvienotā Parlamentārā asambleja gūst arvien politiskāku veidolu un kvalitāti.
Sarunās par ekonomisko partnerattiecību nolīgumu un sadarbību starp ES un ĀKK valstīm kopumā darba kārtībā ir jābūt tādiem jautājumiem, kā ilgtspējīgai attīstībai, cilvēktiesībām, demokrātijai un funkcionējošu konstitucionālo sistēmu veidošanai.
Mums nav iemesla ignorēt vides aizsardzību un, jo īpaši cīņu pret klimata pārmaiņām. Pat ĀKK valstu reģionos, klimata pārmaiņu ietekme var kļūt katastrofāla.
ES šajā ziņā ir jāparāda labs piemērs un jāsasniedz 2007. gada mērķi un pienākumi. Vienīgi tad mēs varēsim to gaidīt arī no ĀKK valstīm.
Otrs jautājums, kas mums noteikti jārisina ir ūdens. Ūdens nepietiekamība un sausums ir ĀKK valstu galvenā problēma, kurai risinājums ir jāatrod, lai nenotiktu migrācija vides apstākļu dēļ.
