Situācija Tibetā (debates) 
Priekšsēdētājs
Nākamais punkts ir Padomes un Komisijas paziņojumi par situāciju Tibetā.
Jau daudzus gadus Eiropas Parlaments ir apņēmīgi aizstāvējis Tibetas cilvēktiesību jautājumu. Vairākās rezolūcijās mēs esam aicinājuši uzsākt konstruktīvu dialogu starp Ķīnas valdību un Dalai Lama un ievērot Tibetas iedzīvotāju cilvēktiesības.
Mūsu rīcības pamatā ir mūsu principi un vērtības, kurās pamattiesības ir neatņemama daļa: katra indivīda cieņa un indivīdu un viņu etnisko kopienu kultūras un reliģiskās identitātes realizācija ir vērtības, ko mēs atbalstām.
Notikumi Tibetas galvaspilsētā Lasā un citās Ķīnas pilsētās kopš šī gada 10. marta ir ārkārtīgi satraucoši. Mēs nosodām jebkādu vardarbību, kā arī militāro spēku un policijas nesamērīgu izmantošanu.
(Aplausi)
Mēs nosodām miermīlīgo iedzīvotāju nāves gadījumus. Mēs paužam savu solidaritāti ar Dalai Lama, kurš ir miera, sapratnes un kompromisa simbols. Mēs nevaram pieļaut situāciju, kad Dalai Lama vārds tiek saistīts ar terorismu.
(Aplausi)
Mēs nevaram pieļaut Dalai Lama demonizēšanu. Es gribētu personīgi piebilst, ka vienmēr, kad esmu ticies ar Dalai Lama, man par viņu ir radies priekšstats kā par personu, kas patiesi cenšas nodrošināt mieru, samierināšanu un cilvēktiesības. Es pilnībā uzticos un ticu Dalai Lama un vēlos viņam izteikt savu dziļo cieņu un atzinību. Tādēļ es aicinu tos, kas ir pie varas Pekinā, vest sarunas ar Dalai Lama un, saglabājot Ķīnas teritoriālo integritāti, panākt sapratni, kas veicinātu Tibetas iedzīvotāju kultūras un reliģiskās identitātes ievērošanu un garantēšanu.
Dalai Lama ir pieņēmis mūsu uzaicinājumu uzstāties Eiropas Parlamentā Eiropas Starpkultūru dialoga gada ietvaros, un tas ir ieplānots decembrī.
Tomēr es ceru jūs piekritīsiet, ka, ņemot vērā pēdējos notikumus Tibetā, Dalai Lama ir laipni gaidīts šeit Eiropas Parlamentā jebkurā laikā.
(Aplausi)
Dialogs un sadarbība starp Eiropas Savienību un Ķīnu ir mūsu savstarpējās interesēs. Ķīna ir dižena valsts, un mēs vēlamies sadarboties ar Ķīnu, pamatojoties uz partnerattiecībām.
Pēc dažiem mēnešiem Ķīna rīkos olimpiskās spēles. Mēs vēlamies, lai šīs olimpiskās spēles būtu veiksmīgas. Tomēr tam ir noteikti priekšnoteikumi: Tibetas iedzīvotāju kultūras un reliģiskās identitātes ievērošana, kā arī brīvas un godīgas reportāžas pirms spēlēm un to laikā. Tādēļ ir jānosoda tas, ka žurnālisti un korespondenti tikai izraidīti no Tibetas.
Tā kā es ļoti priecājos piedalīties Pekinas olimpisko spēļu atklāšanas ceremonijā kopā ar citu iestāžu priekšsēdētājiem, ļaujiet man Eiropas Parlamenta plenārsēdē šeit un tagad pateikt vienu lietu ļoti skaidri: katram politiķim, kuram ir atbildības sajūta, ir jājautā sev, vai viņš var piedalīties atklāšanas ceremonijā, ja Ķīnas valdība necenšas uzsākt dialogu un panākt kompromisu.
(Aplausi)
Dāmas un kungi, mēs vēlamies veicināt to, lai pasaules atlēti Pekinā varētu tikties godīgās un brīvās sacensībās. Tomēr mūsu vērtības un pašcieņa neļaus mums nodot savus principus. Mums Eiropas Parlamentā ir īpaša atbildība šajā sakarā.
(Klātesošie piecēlās kājās un sveica runātāju ar skaļām ovācijām)
Janez Lenarčič
Padomes priekšsēdētājs. - (SL) Dāmas un kungi, Eiropas Savienība ar ciešanām seko līdzi notikumu attīstībai Tibetā un Ķīnas kaimiņu provincēs, kurās ir ievērojams skaits Tibetas iedzīvotāju, piemēram, Tsinghai, Szechwan un Kansu.
Eiropas Savienības pārstāvji kopš nemieru sākuma Tibetā uztur pastāvīgus kontaktus ar Ķīnas pārstāvjiem. Atbildot uz Eiropas Savienības pieprasījumu, attiecīgās Ķīnas amatpersonas sniedza ES trijotnei pirmo ziņojumu par 15. marta notikumiem Tibetas galvaspilsētā Lasā. Situācija Tibetā tika pārrunāta arī 17. marta Eiropas Savienības pārstāvju sanāksmē ar Ķīnas ārlietu ministra vietnieku. Abas puses sanāksmē vienojās, ka dialogam par notikumiem Tibetā ir jābūt pastāvīgam un atvērtam.
Pēc starpgadījuma pie Ķīnas vēstniecības Briselē, Eiropas Savienības pārstāvji 19. maijā tika uzaicināti uz sarunām ar jau minēto amatpersonu. Sakarā ar daudzajiem protestiem Eiropā attiecībā uz notikumiem Tibetā šī amatpersona pieprasīja atvainošanos un kompensāciju gadījumā, ja tiktu bojātas Ķīnas vēstniecības.
Pagājušās nedēļas sākumā 17. martā prezidentūra pauda dziļas bažas, ņemot vērā daudzos ziņojumus par nemieriem Tibetā. Tā pauda savu dziļāko līdzjūtību upuru ģimenēm un uzsvēra, ka tā gribētu steidzami saņemt no Ķīnas valdības paskaidrojumu par situāciju Tibetā.
Prezidentūra ieteica visām partijām rīkoties savaldīgi. Tā aicināja Ķīnas valdību atturēties no spēka pielietošanas pret protestētājiem un reaģēt uz protestiem saskaņā ar starptautiski pieņemtiem demokrātijas principiem. Tajā pašā laikā prezidentūra aicināja protestētājus atturēties no vardarbības. Tā uzsvēra nozīmi, kādu tā piešķir tiesībām uz vārda brīvību un miermīlīgu protestēšanu.
Kā mēs zinām, Eiropas Savienība atbalsta Ķīnas teritoriālo integritāti, bet tā cenšas panākt miermīlīgu samierināšanu starp Ķīnas iestādēm un Tibetas reliģisko vadītāju Dalai Lama un viņa pārstāvjiem. Tādēļ mūsu paziņojumā Ķīnas valdība tiek aicināta reaģēt uz Tibetas iedzīvotāju bažām attiecībā uz cilvēktiesībām. Eiropas Savienība mudina abas puses iesaistīties konstruktīvā dialogā. Tas varētu būt par pamatu ilgstošam risinājumam, kas būtu pieņemams visiem un kurā tiktu ievērota Tibetas kultūras un reliģiskā identitāte.
Papildus iepriekš minētajam prezidentūras paziņojumam Eiropas Savienība aicināja Ķīnas valdību ļaut neatkarīgiem starptautiskajiem plašsaziņas līdzekļiem iekļūt Tibetā. Arī jūs, priekšsēdētāja kungs, minējāt šo jautājumu. Ķīna līdz šim ir noraidījusi šo ieteikumu, apgalvojot, ka plašsaziņas līdzekļiem būs atļauts iekļūt Tibetā, tiklīdz situācija kļūs droša. Starptautiskā sabiedrība joprojām nespēj iegūt uzticamu informāciju par upuru skaitu starp tibetiešu protestētājiem.
Pēdējo diskusiju laikā Ķīnas iestādes deva mājienu Slovēnijas prezidentūrai, ka nākamo pāris dienu laikā tās ļaus grupai Eiropas žurnālistu iekļūt Tibetā un brīvi sagatavot reportāžas. Prezidentūra cer, ka šie solījumi piepildīsies. Tāpat es gribētu uzsvērt, ka mēs esam lūguši Ķīnas iestādēm paskaidrojumu par to protestētāju turpmāko likteni, kas līdz pagājušās nedēļas beigām nebija pieteikušies Ķīnas iestādēs. Tās atbildēja, ka visi, kas pārkāpa Ķīnas tiesību aktus, tiks sodīti saskaņā ar pašreizējiem tiesību aktiem.
Eiropas Savienība pauda bažas, ka turpmāka tādu protestētāju turēšana ieslodzījumā, kas miermīlīgā veidā pauda savu gribu, var atjaunot spriedzi starp tibetiešiem un Han jeb ķīniešu kopienu Tibetā. Vienlaicīgi ES gribētu uzsvērt, ka valsts drošības tiesību aktus nedrīkst piemērot, lai ierobežotu cilvēktiesības.
Priekšsēdētāja kungs, jūs arī minējāt jautājumu par olimpiskajām spēlēm Ķīnā. Man jāuzsver, ka pagājušās nedēļas neoficiālajā ministru sanāksmē Slovēnijā Eiropas Savienības dalībvalstu sporta ministri kopā ar visu dalībvalstu, Rietumbalkānu valstu un Norvēģijas olimpisko komiteju priekšsēdētājiem vienbalsīgi pieņēma deklarāciju, kurā viņi uzsvēra olimpiskās kustības un tās vērtību nozīmīgumu, veicinot un atbalstot cilvēktiesības. Vienlaicīgi viņi izteicās pret olimpisko spēļu boikotēšanu. Viņi nepārrunāja piedalīšanos atklāšanas ceremonijā.
Prezidentūra uzskata, ka olimpisko spēļu vai citu sporta pasākumu boikots starpkultūru dialoga gadā nebūtu piemērota atbilde uz neatrisinātiem politiskiem jautājumiem. Tas varētu arī nozīmēt zaudētu iespēju, lai veicinātu cilvēktiesību ievērošanu.
Tāpat es gribētu teikt, ka arī Cilvēktiesību padomes sesijā Ženēvā tika paustas bažas par situāciju Tibetā. Debašu laikā par Vīnes Deklarāciju un rīcības plānu Eiropas Savienība aicināja abas puses izvairīties no spēka pielietošanas un ievērot starptautiski apstiprinātus cilvēktiesību standartus.
Dialogs starp Eiropas Savienību un Ķīnu šonedēļ turpinājās. Vakardienas telefona sarunā ES Vispārējo lietu un ārējo sakaru padomes priekšsēdētājs, Slovēnijas ārlietu ministrs D. Rupel un Ķīnas ārlietu ministrs Yang Jeichi, cita starpā, pārrunāja situāciju tibetiešu kopienā. D. Rupel atkārtoti pauda Yang Jeichi Eiropas Savienības cerību, ka Ķīnas iestādes un Dalai Lama vai viņa pārstāvji pēc iespējas ātrāk sāks dialogu. Vienlaicīgi viņš aicināja Ķīnas iestādes steidzami atbrīvo protestētājus, kas miermīlīgā veidā bija pauduši savus uzskatus.
Benita Ferrero-Waldner
Komisijas locekle. - Priekšsēdētāja kungs, es ļoti priecājos, ka šīs debates notiek šodien, jo ārlietu ministriem joprojām ir jāpārrunā, kā tieši risināt šo situāciju. Tādēļ šodienas debates ir pašā laikā. Tāpat ir pozitīvi, ka es varu ar jums dalīties savās sākotnējās domās.
Tāpat kā jūs, premjerministr, mēs Komisijā arī esam nopietni noraizējušies par nemieru un vardarbību Tibetā. Mēs esam noraizējušies par ziņojumiem, ka daudzi cilvēki ir nogalināti un ievainoti, un par laupīšanas un dedzināšanas gadījumiem. Kā jau Padomes priekšsēdētājs tikko teica, lai gan atšķiras prognozēto upuru skaits, viena lieta ir skaidra: nogalināto un ievainoto skaits šķiet mērāms simtos. Tādēļ mēs izsakām simpātijas un līdzjūtību visiem upuriem un viņu ģimenēm. Vardarbība nekad nav pieņemama, un tā nekad neveicinās ilgstoša risinājuma rašanu.
Tādēļ mēs aicinām Ķīnas iestādes izrādīt maksimālu savaldību, izturoties pret protestētājiem, un jo īpaši neaizmantot spēku pret miermīlīgu demonstrāciju dalībniekiem. Komisija mudina Ķīnas valdību atļaut neatkarīgo plašsaziņas līdzekļu iekļūšanu Tibetā. Mani iedrošina tas, ka Ķīnas valdība ir informējusi Komisiju, ka šobrīd tā organizē ārvalstu preses pārstāvju, tostarp Eiropas korespondentu, braucienu uz Tibetu reportāžu sagatavošanai no 26.-28. martam. Tas ir svarīgs elements, jo faktu neatkarīga pārbaude ir būtiska, lai saprastu situāciju. Es ceru, ka ārvalstu plašsaziņas līdzekļiem būs iespēja darīt savu darbu bez ierobežojumiem.
Mēs turpināsim cieši sekot līdzi notikumu attīstībai. Eiropas Savienība stabili atbalsta miermīlīgu samierināšanu starp Ķīnas iestādēm un Dalai Lama un viņa pārstāvjiem. Kā mēs visi secinām, ilgstošu risinājumu var sasniegt tikai ar miermīlīgiem līdzekļiem un ar sirsnīgu un atklātu dialogu. Mēs uzstājīgi mudinām Ķīnas valdību un Dalai Lama iesaistīties šādā konstruktīvā un būtiskā dialogā - ir bijuši daudzi dialogi, bet nav bijis neviens būtisks dialogs - lai sasniegtu ilgtspējīgu risinājumu, kas būtu pieņemams visiem un kurā tiktu pilnībā ievērota tibetiešu kultūra, reliģija un identitāte.
Eiropas Savienība vienmēr ir atbalstījusi Ķīnas un Tibetas suverenitāti un teritoriālo integritāti. Bet tas nenozīmē, ka cilvēktiesību situācija Tibetā un Ķīnā kopumā ir tikai iekšlietu joma. Tas ir pamatoti starptautiskās sabiedrības interesēs, ko pastiprina tas, ka vairāk nekā pusi gadsimta ir pastāvējuši starptautisko tiesību aktu instrumenti cilvēktiesību aizsardzībai.
Mēs piešķiram lielu nozīmi tiesībām izpausties, tostarp tiesībām bez ierobežojumiem piedalīties miermīlīgās demonstrācijās. Tādēļ mēs arī aicinām demonstrantus atturēties no vardarbības.
Mēs pārrunāsim šos jautājumus ar Ķīnas pusi, tostarp mūsu pastāvīgajos dialogos par cilvēktiesībām. Nākamā dialoga par cilvēktiesībām kontekstā ir ierosināts, ka nākamai izbraukuma pārbaudei Ķīnā jādodas uz Tibetu. Pēdējā notikumu attīstība ir padarījusi šo ieteikumu vēl būtiskāku.
Es esmu informēts par pagājušo nedēļu pie Ķīnas diplomātiskajām misijām notikušajiem protestiem, no kuriem daži izvērtās vardarbībā, kuros tika nodarīts neliels materiālais kaitējums un kuros protestētāji nobloķēja dažas misijas. Tas, protams, ir nožēlojami. Es saprotu, ka situācija šobrīd ir normalizējusies, un es esmu pārliecināts, ka attiecīgo ES dalībvalstu iestādes aizsargās Ķīnas misijas saskaņā ar Vīnes konvenciju par diplomātiskajām attiecībām.
Visbeidzot, es gribētu teikt pāris vārdus par olimpisko spēļu jautājumu. Mēs uzskatām, ka olimpiskās spēles nav politisks notikums. Bet tās ir jārīko vidē, kas atbilst miera ziņai, kura raksturīga olimpiskajam garam un vārda brīvības un plašsaziņas līdzekļu brīvības atmosfērai.
Protams, mēs visi redzēsim un uzmanīgi sekosim līdzi tam, kā attīstīsies notikumi turpmākajās dienās un nedēļās. Šobrīd, manuprāt, visneatliekamākais jautājums ir par to, kā mēs kā Eiropas Savienība varam strādāt kopā, lai dotu spēcīgu un saskaņotu signālu Ķīnas iestādēm un tibetiešu demonstrantiem: signālu, kas palīdzēs izbeigt vardarbību un samierināt abas puses patiešām būtiskā dialogā.
Priekšsēdētājs
Dāmas un kungi, es tikko saņēmu vēstuli no Dalai Lama, kurš pauž pateicību Eiropas Parlamentam par tā uzaicinājumu. Pēdējā rindkopā viņš man lūdz nodot jums šādu ziņu:
Priekšsēdētājs
"Es vēlos pateikties jums personīgi un ar jūsu palīdzību nodot visiem Eiropas Parlamenta cienījamajiem deputātiem savu sirsnīgo pateicību par izrādītajām simpātijām un atbalstu laikā, kad Tibetas tauta saskaras ar lielām grūtībām.”
József Szájer
PPE-DE grupas vārdā. - (HU) Dāmas un kungi, olimpiskās spēles ir miera un samierināšanas simbols. Mums kā Eiropas iedzīvotājiem ir stabili jāpieturas pie savām kopējām vērtībām: cilvēka cieņas, brīvības un cilvēktiesību ievērošanas. Draugi, mēs nevaram vienkārši stāvēt malā un klusēt, kamēr valdība nogalina pati savus iedzīvotājus.
Mēs nevaram pieļaut cilvēktiesību un minoritāšu tiesību plaša mēroga noniecināšanu. Tādēļ Eiropas Tautas partija (Kristīgie demokrāti) pieprasa, lai Ķīnas iestādes izbeidz vardarbību pret saviem iedzīvotājiem un Dalai Lama, kā arī viņu iebiedēšanu, un mēs viņus aicinām uzsākt miermīlīgu dialogu par samierināšanu un Tibetas autonomiju.
Mēs uzskatām Viņa Svētību Dalai Lama par mūsu draugu un neapstrīdamas morālās autoritātes personību, un mēs atzinīgi vērtējam atbildīgo nostāju, kādu viņš ir pieņēmis attiecībā uz pašreizējo situāciju. Es atzinīgi vērtēju Parlamenta priekšsēdētāja Hans-Gert Pöttering atbildīgo paziņojumu, ka mums ir jāizmanto visi mums pieejamie līdzekļi, lai mudinātu nepakļāvīgās Ķīnas iestādes izbeigt vardarbību un ievērot cilvēktiesības un minoritāšu tiesības.
Dāmas un kungi, kā jau es iepriekš minēju, olimpiskās spēles ir miera un samierināšanas simbols, un tā tam ir jābūt arī turpmāk. Olimpiskās spēles ir cilvēka sasniegumu un visus cilvēkus apvienojošu vērtību simbols, un tā tam ir jābūt arī turpmāk.
Vai Ķīnas iestādes nopietni domā, patiešām, vai mēs nopietni domājam, ka ir iespējams pasaules sportistiem sanākt kopā un priecīgi un saticīgi sacensties, ja valsts, kas rīko olimpiskās spēles, vienlaicīgi nogalina pati savus iedzīvotājus? Vai Ķīnas iestādes nopietni domā (...)
(Skaļi aplausi).
Vai mēs nopietni domājam, dāmas un kungi, ka mēs, kas mīlam brīvību, spēsim sarokoties ar vadītājiem, kuri otrā rokā tur automātu?
Dāmas un kungi, vēl nav pienācis īstais laiks aicināt uz boikotu; olimpiskās spēles notiks tikai pēc pieciem mēnešiem. Tomēr mums ir pilnīgi skaidri jāpauž savs viedoklis, proti, tas, ka mēs aicinām Ķīnas iestādes nekavējoties izbeigt savu varas ārprātu Tibetas jautājumā, kas pakļauj briesmām šo lielisko pasaules sporta pasākumu. Tām ir jāizbeidz asinsizliešana, tām ir jāizbeidz pilsoņu brīvību pārkāpumi, proti, preses brīvības, pulcēšanās brīvības un reliģiskās brīvības pārkāpumi un tām jāizbeidz iebiedēt Dalai Lama, kas iestājas par mieru.
Izbeidziet slaktiņu, izbeidziet pilsoņu brīvību pārkāpumus, izbeidziet Dalai Lama iebiedēšanu!
(Aplausi)
Pasqualina Napoletano
PSE grupas vārdā. - (IT) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, es ceru, ka Eiropas Parlamentam būs lietderīgi pirms Eiropas ārlietu ministru sanāksmes paust savu nostāju par traģiskajiem notikumiem Tibetā
Pirmkārt, ir svarīgi izpildīt Dalai Lama prasību nosūtīt uz Tibetu neatkarīgu komisiju, lai pasaule uzzinātu patiesību par šo traģēdiju un tās patiesajiem apmēriem. Tad ir jautājums par lielo skaitu ieslodzīto, ziņojumiem par pazušanas un spīdzināšanas gadījumiem: mums ir jānoskaidro visi šie jautājumi.
Otrkārt, dažu pēdējo dienu briesmīgajai krīzei ir jāliek starptautiskajai sabiedrībai, pilnībā ievērojot ANO rezolūcijas, kas pastāv, lai gan tās neviens vairs nepiemin, censties sarunu ceļā rast risinājumu, kurš ļautu nodrošināt, ka tiek ievērota Tibetas iedzīvotāju kultūra, valoda un reliģija. Šim nolūkam, cita starpā, Dalai Lama politiskā loma ir neaizstājama: patiesi, viņš ir garantija līdzsvaram, nepieprasot Tibetas neatkarību uzreiz, tomēr rezultātā viņš ir neatlaidīgs jautājumā par viņa tautas tiesībām.
Kamēr vēl ir laiks, ir būtiski izkliedēt saspīlējumu starp Ķīnas nacionālismu un Tibetas neatkarības kustību. Dalai Lama uzruna savai tautai, pat draudot atkāpties, liecina par risku. Tādēļ gadījumā, ja Ķīnas iestādes patiešām vēlas mieru, tām jāpieņem Dalai Lama politiskā loma un jāiesaistās ar viņu tiešās sarunās. Pēdējo dienu brutālās represijas varētu norādīt, ka Ķīna ir pieņēmusi lēmumu, un gadījumā, ja šis lēmums nonāks līdz galējībām, tas beigsies ar traģēdiju.
Visbeidzot, attiecībā uz olimpiskajām spēlēm Eiropas valdībām es gribētu teikt: lūdzu, nelieciet mums skatīties šo izrādi par to, kas dodas un kas nedodas uz olimpiskajām spēlēm. Dalai Lama ar zināmu pamatojumu ir apgalvojis, ka Ķīnas izolēšana nepalīdzētu nedz Tibetas jautājuma, nedz vispārīgāka cilvēktiesību jautājuma risināšanai. Manuprāt, nav pareizi teikt, ka Dalai Lama nevar rīkoties savādāk, jo tas nozīmētu, ka viņš nav patiess, ņemot vērā, ka viņš ir pierādījis savu patiesumu; šādi paziņojumi var vienīgi viņu vājināt.
Padomei mēs vēlamies paziņot: uzņemieties atbildību, paudiet vienotu viedokli; mums nav vajadzīgs žests, bet gan saskaņota ilgtermiņa politika. Tad mums jāsāk skatīties uz Ķīnu bez šizofrēnijas, kuras rezultātā daudznacionāli uzņēmumi, tostarp Eiropas uzņēmumi, iestājas pret progresu arodbiedrību tiesību jomā, un mums ir jādod Ķīnas iestādēm skaidrs signāls, proti, ka lielākajai ekonomiskajai un komerciālajai varai ir pienākumi gan vietējā, gan starptautiskā mērogā; tas attiecas uz laika periodu gan pirms, gan pēc olimpiskajām spēlēm un pat to laikā.
Marco Pannella
ALDE grupas vārdā. - (IT) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, pirms 70 gadiem - es neesmu spējis saskaitīt dienas - viennācijas valstu Eiropa paziņoja, ka tā nevar un ka tā neatdos savu dzīvību par Danzigu, tā gļēvā Eiropa, tā antiliberālā Eiropa, kas oficiāli bija antifašistiski noskaņota, bija kopīgi atbildīga par vienu no diviem visbriesmīgākajiem jebkad notikušajiem kariem, kuri atstāja rētas uz cilvēces sejas.
Šobrīd dažādos veidos mēs nevēlamies atdot dzīvību par Dārfūru, mēs nevēlējāmies atdot dzīvību par Dienvidslāviju un mēs nevēlamies atdot dzīvību par Tibetu. Šī Eiropa tiešām ir viennācijas valstu Eiropa. No jauna pievērsieties A. Spinelli un izlasiet Ventotenes manifestu, ieklausieties Dalai Lama vārdos un jūs redzēsiet, ka autonomijas izvēle, nostāja "brīva Tibeta brīvai Ķīnai” ir pamatā Eiropai, kuru mēs šobrīd zaudējam: mūsu Eiropas dzimtene, kuru mēs diemžēl kārtējo reizi pārvēršam par viennācijas valstu Eiropu.
Tādēļ es uzskatu, ka ir jāpasaka, ka J. Solana nevajadzēja neko teikt; viņš jau ir paziņojis: "es došos uz atklāšanas ceremoniju”. Vēl viens svarīgs punkts ir reālisms, ko parādījuši Dalai Lama un Karma Chophel, kas mūs uzvedina uz domām, ka mums nav jāsaasina apokaliptiskā problēma par nepiedalīšanos olimpiskajās spēlēs, bet jārīkojas, neapstiprinot atklāšanas ceremoniju. Ar J. Solana starpniecību mums ir jāsaka "sic stantibus rebus”, ka mēs nepiedalīsimies, nevis jāturpina rīkot šī apkaunojošā izrāde. Par brīvu Ķīnu, brīvu Eiropu, brīvu Tibetu!
Cristiana Muscardini
UEN grupas vārdā. - (IT) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, manuprāt, mēs visi cerējām, ka, ņemot vērā olimpiskās spēles, Ķīna parādīs, ka tā ir attīstījusies ne tikai kā ekonomiska un tirdzniecības lielvara, bet arī kā valsts, kas spējīga ieiet jaunā laikmetā, pamatojoties uz cilvēktiesību ievērošanu, kuras pārāk bieži ir tikušas pārkāptas, un tādējādi kā valsts, kas ir gatava atzīt individuālās brīvības, kuras šobrīd joprojām tiek liegtas.
Pēdējos gados vairākas reizes Ķīnas kongress ir runājis par vajadzību radīt saskaņotu sabiedrību, bet šie vārdi joprojām nav realizēti. Runājot par Tibetu, autonomija, kas garantēta pušu nolīgumā par vārda brīvību un reliģijas brīvību, nav devusi nekādus rezultātus. Drīzāk ir novērojama represiju pastiprināšanās, ir gājuši bojā simtiem cilvēku, simtiem cilvēku ir tikuši ievainoti, un bez vēsts ir pazuduši gan mūki, gan iedzīvotāji.
Eiropas Savienībai, pilnībā nosodot notikušo, ir jāreaģē ar piemērotām politiskām iniciatīvām. Ja Ķīnas iestādes atsakās iesaistīties konstruktīvā dialogā ar Tibetu un nekavējoties atklāt informāciju par pazudušajiem cilvēkiem, būs jāpārskata ES un Ķīnas ekonomiskie un sadarbības nolīgumi. Politiski augstu stāvošām amatpersonām ir jāpiedalās olimpisko spēļu atklāšanas ceremonijā tikai tad, ja pirms tām tiks garantētas cilvēktiesības, ja tiks izmeklēti uz nāvi notiesāto cilvēku orgānu tirdzniecības gadījumi, ja tiks atbrīvoti Tibetas mūki un iedzīvotāji un ja tiks uzsākts dialogs ar Dalai Lama.
Daniel Cohn-Bendit
Verts/ALE grupas vārdā. - (FR) Priekšsēdētāja kungs, 10 gadus Eiropas vadītāji ir piedalījušies vienaldzības olimpiskajās spēlēs: skrienot, lai pirmie noslēgtu līgumus, iespējami augstāk lecot pāri cilvēktiesībām un iespējami ātrāk lidojot pāri apspiešanai Tibetā. Tā tas ir norisinājies 10 gadus!
Olimpiskās spēles diktatoriskā valstī ir politisks akts neatkarīgi no tā, vai mums tas patīk, neatkarīgi no tā, vai tas ir pareizi no tiesību aktu viedokļa. Ko mums darīt šajā situācijā? Kad olimpiskās spēles tika rīkotas Vācijā 1936. gadā, tas bija politisks akts, ko mēs visi nožēlojam. Ko mums darīt šajā situācijā?
Pirmkārt, Eiropas Savienībai un visiem tās vadītājiem šajā situācijā ir jāatsakās piedalīties olimpisko spēļu atklāšanā. Tā ir politiska zīme, politisks akts, ko mums ir jāatbalsta.
(Aplausi)
Otrkārt, šīs olimpiskās spēles notiks. Pirms četrdesmit gadiem Āfrikas amerikāņi "parādīja dūri”, un gadījumā, ja Āfrikas amerikānis kļūs par ASV prezidentu, tas būs daļēji pateicoties šai rīcībai olimpiskajās spēlēs. Tas ir jāatzīst.
(Aplausi)
Tādējādi es saku "jā” pilsoniskiem sportistiem un sportistēm: viņiem ir jāļauj olimpiskajās spēlēs paust to, ko tie vēlas. Es saku "jā” pilsoniskiem žurnālistiem: viņiem jāvēro, kā atlēti lec, skrien, peld, bet arī ar baltiem, sarkaniem, melniem un jebkuriem citiem simboliem viņiem jāpadara Tjanaņmeņas laukumu par vietu, kas simbolizē brīvību un kur cilvēki var teikt, ko tie vēlas.
Treškārt, skatītājiem ir jābūt pilsoniskiem skatītājiem: viņiem ir jādodas uz olimpiskajām spēlēm vērot, kā viņu valsts atlēti skrien, lec un peld, bet vienlaicīgi nevēloties redzēt zelta medaļas viņu kaklos un asinis uz viņu kurpēm. Tāda šobrīd ir realitāte Pekinā!
Šodien ir Tibetas kārta un nevis tikai cilvēktiesību aktīvistu, bet arī vides aktīvistu kārta. Rīt vai aizparīt tiks pieņemts tiesas lēmums Hu Jia lietā, un nav zināms, kādu spriedumu viņš saņems. Kāpēc? Tāpēc, ka viņš bija cilvēktiesību aktīvists un vides aktīvists. Tāpēc, ka Pekinā valda kārtība. Tur tiek veikti simtiem arestu. Kā Zaļie mēs vēlamies, lai visi, kas dodas uz Pekinu - es to saku līdzīgi, kā tika teikts pirms 40 gadiem - radītu tur jucekli, runātu, teiktu "jā” olimpiskajām spēlēm, bet arī "jā” brīvībai un teiktu, ka ķīniešiem ir jāsaprot vai arī viņi nožēlos, ka jebkad vēlējušies rīkot olimpiskās spēles. Ja Pekinā valda kārtība, ja neviens nepauž savu viedokli, ja visa pasaule rīkojas tāpat kā Starptautiskā Olimpiskā komiteja, tā būs diktatūras uzvara Pekinā un Tibetā. Ja cilvēki paudīs savu viedokli, ja mēs ļausim neierobežotu piekļuvi internetam, es jums varu pateikt, ka tas būs dižens brīdis olimpiskajām spēlēm, sportam un demokrātijai, jo sportam un demokrātijai ir jābūt cieši saistītiem, pretējā gadījumā nav jēgas lekt, skriet vai peldēt.
(Aplausi)
Vittorio Agnoletto
GUE/NGL grupas vārdā. - (IT) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, cilvēktiesību aizsardzība Ķīnā nesākas un nebeidzas ar olimpiskajām spēlēm. Mēs negaidījām olimpiskās spēles, lai paustu savu nosodījumu par to, ka Ķīnas valdība neievēro cilvēktiesības un demokrātiskās garantijas.
Es atgādinu, ka mēs nesen šajā palātā nobalsojām pret labējo un konservatīvo spēku ierosinājumu atcelt Ķīnai piemēroto ieroču tirdzniecības embargo. Arī toreiz šī pieprasījuma pamatojums bija daudzu rietumvalstu valdību nevēlēšanās kompromitēt savus darījumus ar Pekinu. Šis pats motīvs nesen pamudināja prezidentu G. Bush svītrot Ķīnu no tādu valstu saraksta, kas pieļauj vissmagākos cilvēktiesību pārkāpumus. Diemžēl mums ir jāapzinās, ka senais latīņu teiciens "pecunia non olet” ("nauda nesmird”) joprojām ir ārkārtīgi populārs mūsu valdībās.
Vienīgā jēga boikotēt olimpiskās spēles būtu tad, ja rietumvalstis tiešām būtu gatavas piešķirt cilvēktiesībām būtisku lomu starptautiskajās attiecībās, bet tādā gadījumā Eiropas Savienība ne tikai būtu iestājusies pret olimpisko spēļu rīkošanu Ķīnā; tā jau sen būtu iekļāvusi tirdzniecības nolīgumos ar minēto valsti demokrātisku "cilvēktiesību ievērošanas” klauzulu kā saistošu nosacījumu. Nekas no tā nav noticis, un mērķis joprojām ir aizsargāt rietumvalstu lielo daudznacionālo uzņēmumu intereses. Patiesi, tirdzniecības starp ASV un Ķīnu apjoms ir USD 167 miljardi, bet starp Eiropas Savienību un Ķīnu - USD 190 miljardi; ārvalstu frančīzes devēji nodarbina 24 miljonus ķīniešu darba ņēmēju.
Tādēļ pasaules lielākās valstis uzskata, ka tām jāpaļaujas uz Ķīnu kā drošības plostu to ekonomikas interesēs un jāpacieš tās pieļautie pamattiesību pārkāpumi. Ķīnas kapitālisms bija pārliecināts, ka daudzus gadus ilgusī straujā ekonomiskā izaugsme apslāpēs separātistu prasības, bet tā nav noticis galvenokārt tāpēc, ka ķīnieši nekad nav uzskatījuši par vajadzīgu pajautāt tibetiešiem, kādu ekonomiskās izaugsmes modeli viņi vēlētos.
Tomēr Tibeta nebūt nav vienīgais piemērs tam, kā Ķīna neievēro cilvēktiesības. Katru dienu mēs redzam, kā tiek slēgti neskaitāmi populāri laikraksti un starptautiskas tīmekļa vietnes, palielināta diskrimināciju pret viesstrādniekiem no lauku reģioniem, no kuriem tūkstošiem, piemēram, ir liegta veselības apdrošināšana, un tūkstoši protestantu, katoļu un neoficiālu baznīcu pārstāvji tiek apcietināti un spīdzināti, nemaz nerunājot par represijām pret uiguru kopienu, piespiedu darba nometnēm un nāvessodu, kas joprojām tiek plaši piemērots, lai sodītu par apmēram 68 nevardarbīgiem ekonomiskiem noziegumiem.
Simboliska rīcība, protams, ir ļoti labi, bet pati par sevi tā tikai palīdz remdēt sirdsapziņas pārmetumus. Mēs esam pārliecināti, ka laiks līdz olimpiskajām spēlēm sniedz unikālu iespēju starptautiskajai sabiedrībai un īpaši Eiropas Savienībai piespiest Pekinas valdību - ne tikai diplomātiski, bet arī ar īpašām ar tirdzniecību saistītām iniciatīvām - atbrīvot visus arestētos, garantēt neatkarīgu plašsaziņas līdzekļu iekļūšanu Tibetā un uzsākt sarunas gan ar Tibetas trimdas parlamentu, gan politiskajām kustībām, kas reāli vada protestus, lai rastu miermīlīgu, diplomātisku, norunātu risinājumu, kurā tiktu ievērotas Tibetas iedzīvotāju tiesības un izvēle.
Patrick Louis
IND/DEM grupas vārdā. - (FR) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, vairākas stundas oficiālā Ķīnas propaganda ir apgalvojusi, ka situācija Tibetā atkal tiek kontrolēta. Šie paziņojumi, kā mēs zinām, slēpj asiņainas represijas.
Eiropas iestāžu reakcija ir divkārt briesmīga. Pirmkārt, lai gan mums ir atzinīgi jāvērtē tas, ka prezidents N. Sarkozy kļūst arvien daiļrunīgāks un neizslēdz olimpisko spēļu boikotēšanas iespēju, ārlietu ministru attieksme ir vairāk nekā apšaubāma. Bernard Kouchner ir vairākas reizes lietojis izteicienu "mūsu Ķīnas draugi”. Vai viņš zina, ka šī asiņainā diktatūra noniecina cilvēktiesības un apdraud Tibetas valsts identitāti? Vai viņš zina, cik šajā valstī ir politiski ieslodzīto, no kuriem jaunākais pasaulē ir Panchen Lama? Mums jābrīnās: vai viņam joprojām ir pamats runāt par cilvēktiesībām valsts vārdā?
Kopš Haņu dinastijas ķīnieši ir uzskatījuši, ka viņi ir pārāki par pārējo pasauli. Komunistu režīms ir kalpojis tikai tam, lai saasinātu šo attieksmi, aizstāvot ideoloģiju, kas apspiež visas individuālās un sociālās prasības un jo īpaši visas valstiskās prasības.
Āzijā tāpat kā Eiropā impērijas un nacionālisms ir tautas ienaidnieki. Tas ir otrais iemesls, kāpēc es paužu bažas. Eiropas vadītāji ir vainīgi par to, ka viņiem ir nogaidoša attieksme attiecībā uz Tibetas krīzi: lai gan viņi bez domāšanas pirms pāris nedēļām atzina Kosovas neatkarību. Uzspiežot tīru, vienkāršu un tūlītēju neatkarību šai Serbijas provincei, kas ir Serbijas vēsturiskais un garīgais šūpulis, eiropieši un amerikāņi ir riskējuši izraisīt nopietnu reakciju un izstrādāt neatbilstīgu starptautisku politiku. Politikas attiecībā uz Kosovu un Tibetu ir radījušas iespaidu par nepieņemamiem "dubultajiem standartiem”, kas iznīcina sabiedrības uzticību diplomātiskajai darbībai.
Nobeigumā, ja mēs neņemsim vērā valsts mantojumu un tradīcijas, ja mēs nenodrošināsim vienlīdzīgu attieksmi pret cilvēku tiesībām, mēs riskējam, ka mūsu pasludinātās cilvēktiesības ir tikai buramvārdi, kuriem nav nekādas jēgas. Tādēļ es saku: lai dzīvo brīvu valstu Eiropa, lai dzīvo brīva Tibeta un lai dzīvo brīvu valstu pasaule!
Bruno Gollnisch
(FR) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, pirms 113 gadiem pazīstamais franču sociālists Jean Jaurčs rakstīja, ka kapitālisms sevī slēpj kara sēklas līdzīgi, kā mākoņi nozīmē vētras tuvošanos. Es personīgi teiktu, ka komunisms nozīmē apspiešanu tāpat, kā mākoņi nozīmē lietu. Tādējādi kopš Mao laikiem Ķīna 60 gadus ir bijusi verdzībā vienai no briesmīgākajām diktatūrām cilvēces vēsturē, tomēr daudzi Eiropas inteliģenti, tostarp toreizējie burvja mācekļi, kas šobrīd ir pašreizējais franču ministrs Bernard Kouchner, filozofs André Glucksmann un daudzi citi maosti, entuziastiski godināja un atzina Mao, ar ko būtu pieticis, lai apšaubītu 1968. gada revolucionāros notikumus.
Jā, Cohn-Bendit kungs, sešdesmitajos un septiņdesmitajos gados nebija daudz tādu, kas izrādīja pretestību jūsu draugiem un viņu revolucionārajai domāšanai un kas noraidīja Āzijas iedzīvotāju paverdzināšanu marksismam, ko tik ļoti cildināja jūsu draugi. Šobrīd tīkls ir kaut kādā ziņā sakļāvies no ekonomiskā viedokļa, un progress, ko īsā laikā ir sasniegusi Ķīna, kas ir viena no inteliģentākajām un rūpnieciskākajām pasaules rasēm, ir palīdzējis apslēpt politisko realitāti, ka šī valsts joprojām ir diktatūra: nekādas brīvības, nekādu reālu vēlēšanu, kurās tiktu pārstāvēti iedzīvotāji, nekādas neatkarīgas tiesu sistēmas, politisko, intelektuālo vai reliģisko disidentu vajāšana, apcietināšana un sodīšana ar nāvi.
Līdzīgi kā Ārējās Mongolijas mongoļi, Sijņdzjanas uiguri vai turkmēņi arī Tibeta cieš no šīs apspiešanas, kuras mērķis ir iznīcināt viņu identitāti. Tomēr šī identitāte pilnībā atšķiras no ķīniešu identitātes: cilvēki, valoda, rakstība, tradīcijas, garīgums. Diemžēl Tibetas gadījumā ir ne tikai militāra okupācija un politiskas represijas, bet arī imigrācija. Nesen jūs iebildāt, kad tika pieminēta Kosova, bet tik atšķirīgiem jautājumiem kā Kosova un Tibeta ir kaut kas kopīgs: tās imigrācijas politikas sekas uz vietējiem iedzīvotājiem. Šīs sekas ir briesmīgas, bet vēl sliktāk ir tas, ka mums nepietiek ar izlikšanos, ka šī realitāte nepastāv, mēs esam ļāvuši šim procesam sākties daudzās mūsu pašu teritorijas daļās.
Charles Tannock
Priekšsēdētāja kungs, tibetiešu protestētāju pēdējā brutālā apspiešana nebūt nav pārsteidzoša, ņemot vērā to, ka Ķīna ilgstoši pilnībā ignorē cilvēktiesības un demokrātiskās brīvības. Mēs šeit, protams, visi aicinām Pekinas iestādes būt maksimāli savaldīgām un ievērot tibetiešu kulturālo autonomiju un unikālo dzīvesveidu un izbeigt Dalai Lama demonizēšanu.
Ķīnai ir bēdīga vēsture, sodot ar nāvi vairāk cilvēku nekā jebkur citur pasaulē, tostarp par tā saucamajiem "ekonomiskajiem noziegumiem”. Tā īsteno represijas pret nereģistrētām reliģiskajām minoritātēm un tic valsts cenzūrai, tostarp interneta cenzūrai, kuru Google sev par kaunu ir slepeni vienojusies atbalstīt. Tomēr Ķīnas ekonomiskā varenība un nozīmīgums pasaules mērogā drošības izteiksmē nozīmē, ka tādi ES vadītāji kā AK premjerministrs G. Brown savā pēdējā vizītē Pekinā negribīgi pārrunā šos jautājumus ar Ķīnas iestādēm, gļēvi baidoties pakļaut briesmām ārvalstu investīcijas. Tomēr tas ir saprotams, ka gan šajā palātā, gan citur šobrīd daudzi aicina boikotēt Pekinas olimpisko spēļu atklāšanas ceremoniju vai pat pilnībā boikotēt pašas olimpiskās spēles.
Vēl pārsteidzošāki, manuprāt, ir rietumvalstu dubultie standarti. Pagājušo mēnesi daudzas ES valstis un ASV, ignorējot starptautiskos tiesību aktus un atsaucoties uz humanitāru iejaukšanos, vienpusīgi atzina Kosovas neatkarību, sadalot Serbiju. Tomēr mēs rietumvalstīs joprojām turpinām nešaubīgi realizēt "vienota Ķīna” politiku, ignorējot demokrātiskās Taivānas pašnoteikšanās tiesības un neļaujot tai pat iestāties ANO, lai gan Taivāna ir neatkarīga valsts de facto un Ķīna tajā nekad nav valdījusi.
Runājot personīgi, nevis manas grupas vai manas valsts partijas vārdā: protams, ES "vienota Ķīna” politikas atkārtota pārskatīšana būtu daudz efektīvāks veids, kā parādīt mūsu neapmierinātību ar Ķīnas brutālo komunistisko diktatūru.
Józef Pinior
Priekšsēdētāja kungs, kopš 10. marta Tibetā un vismaz trijās Ķīnas provincēs, kā arī Pekinā ir notikušas nebijušas demonstrācijas.
Ķīnas valdība apgalvo, ka protestu laikā Lasā 12. martā tika nogalināti 18 civiliedzīvotāji un viens policists, bet kopumā ievainoti 623 cilvēki. Tibetiešu trimdas grupas ir ziņojušas, ka protestu laikā dzīvību zaudējuši apmēram 800 cilvēki. Economist korespondents, kas atradās Lasā, kad sākās sacelšanās, ziņoja par postījumu apmēru un vardarbību.
Pirmkārt, kā to pamatoti pieprasa Human Rights Watch, Eiropas Parlamentam ir jāaicina Ķīnas valdība atcelt Tibetas teritorijas izolāciju, tostarp pilnīgu plašsaziņas līdzekļu piekļuves aizliegumu; atskaitīties par šī mēneša protestu laikā pazudušajiem un bojā gājušajiem cilvēkiem; publicēt visu indivīdu vārdus un viņu apcietināšanas vietas; un nodrošināt tādu neatkarīgu uzraugu tūlītēju piekļuvi, kas var izmeklēt, vai aizturētās personas tiek spīdzinātas vai turētas nežēlīgos apstākļos.
Otrkārt, mēs mudinām Ķīnas valdību iesaistīties konstruktīvā dialogā ar Dalai Lama. Tibetiešu kopienai un pašam Dalai Lama arī ir jāpadomā par haņu ķīniešu drošību un iespējamo nākotni Tibetā.
Visbeidzot, pašreizējā situācijā visiem starptautiskajiem dalībniekiem, jo īpaši olimpisko spēļu lāpas sponsoriem, piemēram, Coca Cola, Samsung un Lenovo, ir milzīga atbildība neidentificēties ar reģionā valdošo ārkārtīgi represīvo situāciju.
Dirk Sterckx
(NL) Jūs visai pareizi norādījāt, priekšsēdētāj un komisār, ka cilvēktiesības nekad nav bijušas tikai iekšējs jautājums. Vienmēr, kad tiek pārkāptas cilvēktiesības, mums Eiropas Parlamentā ir jāiebilst pret šādiem pārkāpumiem un katrā gadījumā jāizvirza apsūdzība. Tādēļ ir pozitīvi, ka mums ir labas ekonomiskās un politiskās attiecības ar Ķīnas iestādēm. Tagad mums ir jāizmanto šīs attiecības ar jūsu palīdzību, priekšsēdētāja kungs, un ar visu tādu delegāciju palīdzību, kas dodas uz Ķīnu, ar visu tādu parlamentāro komiteju vai delegāciju palīdzību, kā, piemēram, mana komiteja, kura uztur attiecības ar Ķīnu.
Mums tās ir jāizmanto vispirms, lai nodrošinātu, ka prese var veikt savu darbu un sniegt mums uzticamu informāciju no Tibetas. Tāpat es vēlētos jums lūgt, komisār, pēc iespējas ātrāk nosūtīt cilvēkus no mūsu delegācijas Pekinā uz Tibetu, lai iesniegtu prasību nosūtīt uz turieni delegāciju, ja iespējams šodien. Viņiem ir jādodas uz Lasu, lai redzētu, kāda tur ir situācija, kas notiek ar cilvēkiem, kuri tika arestēti, un kas notiek bloķētajos klosteros. Jūsu rīcībā ir cilvēki, kas atrodas Pekinā. Lūdzu, iesniedziet šo prasību un dodiet mums ziņu, kas notiek, lai mēs varētu noskaidrot, kas notiek in situ.
Konrad Szymański
(PL) Priekšsēdētāja kungs, Tibeta ir tikai viena maza daļa no daudz lielāka plāna. Pašlaik Ķīna piesardzīgi atbalstu visus pasaules autoritāros režīmus, sākot ar Birmu un beidzot ar Baltkrieviju un Sudānu. Ķīnas ideologi neslēpj to, ka tie vēlas piedāvāt pasaulei alternatīvu liberālam un demokrātiskam attīstības virzienam. Tas, ka Ķīna ir kļuvusi par autoritārisma epicentru, nav tikai Tibetas un Taivānas iedzīvotāju vai uiguru reģionālā problēma. Šis autoritārisma epicentrs liek sevi manīt pasaulē arvien vairāk uz pašas Eiropas un ASV rēķina.
Tādēļ šī ir pēdējā iespēja atteikties no pasīvas politikas. Visām Eiropas valdībām ir jārīkojas vienoti un jāboikotē olimpisko spēļu atklāšanas ceremonija. Šīm olimpiskajām spēlēm ir jāveicina Ķīnas politikas noriets, pretējā gadījumā tās veicinās visas brīvās pasaules norietu.
Thomas Mann
(DE) Priekšsēdētāja kungs, Ķīnas militāristu brutālās rīcības pret tibetiešu demonstrantiem rezultātā ir ievainoti vairāk nekā 1000 cilvēku un tiek lēsts, ka dzīvību zaudējuši 100 tibetiešu. Atklātībā ir nākuši šokējoši attēli par spīti informācijas nodošanas un publicēšanas aizliegumam un žurnālistu izraidīšanai. Tas ir visai acīmredzami, ka Ķīna ir ārkārtīgi tālu no tā, lai būtu piemērots olimpisko spēļu organizētājs. Faktiski viens no kritērijiem, izvēloties Pekinu par olimpisko spēļu rīkošanas vietu, proti, cilvēktiesību un minoritāšu tiesību ievērošana, nav izpildīts.
Tomēr atkal Starptautiskās Olimpiskās komitejas priekšsēdētājs Jacques Rogge ir izvairījies paust jebkādu kritiku par šo situāciju. Olimpiskās uguns iedegšanas ceremonijā Atēnās tāpat kā pirms gada savā runā Tjananmeņas laukumā J. Rogge kārtējo reizi neizdarīja nekādu atsauci uz pašreizējo situāciju. Protams, atlēti ir gatavojušies olimpiskajām spēlēm, un viņu pūles nedrīkst būt veltas. Priekšsēdētājam H.-G. Pöttering bija taisnība, kad viņš raksturoja boiku kā pēdējo līdzekli, ja Ķīna līdz augustam neieviesīs būtiskas izmaiņas.
Kā Eiropas Parlamenta Tibetas apvienotās grupas priekšsēdētājs es pilnībā apstiprinu šo nostāju. Es gribētu paust savu pateicību par solidaritāti, ko mēs šodien ļoti skaidri redzam. Es arī ceru, ka mūsu atlēti, kas ir atbildīgi pieauguši cilvēki, neizvairīsies izteikties jebkurā laikā un izmantos apmēram 20000 žurnālistu klātbūtni. Protams, olimpiskās spēles piedāvā politiskas iespējas. Iespējams, visi atlēti varētu uzvilkt melnu lenti kā sēru zīmi.
Ķīnieši ir pārrēķinājušies: mēs eiropieši to nepalaidīsim garām. Eiropas Parlaments kā cilvēktiesību aizstāvis izteicās nekavējoties. Slovēnijas prezidentūra pauda savu protestu vakar, faktiski ANO Cilvēktiesību padomē Ženēvā. Ferrero-Waldner kundze, es gribētu, lai Eiropas Komisija sasauc īpašu sesiju ES un Ķīnas dialoga struktūrā. ES novērotājus ir nekavējoties jānosūta uz Tibetu, lai iegūtu objektīvu priekšstatu par tur valdošo situāciju.
Ķīnā ir ne tikai kompromisa pretinieki un ne tikai nacionālisti. Es ceru uz saprātīgiem cilvēkiem, kas labi apzinās, ka nav iespējama tālāka virzība bez tibetiešu kultūras un reliģijas identitātes. Nav alternatīvas Dalai Lama miermīlīgajam ceļam. Tikai tad olimpiskais gars vispār varēs attīstīties.
(Aplausi)
Adrian Severin
Priekšsēdētāja kungs, galvenais jautājums pašreizējā Tibetas krīzē ir saistīts ne tikai ar apspiešanu, tas ir arī saistīts ar nošķiršanos. Pašreizējā vardarbība Tibetā ir saistīta ne tikai ar cilvēktiesībām, bet arī ar varas sadali. Pārredzamības trūkums ir nožēlojams, tāpat kā provokatīvie pasākumi ir manevri. Mums noteikti ir jāprasa Ķīnas iestādēm izskatīt šos notikumus, ievērojot cilvēktiesības civilizētā, pārredzamā un samērīgā veidā.
Vienlaicīgi mums arī jāatzīst Ķīnas un jebkuras valsts tiesības veikt piemērotus pasākumus, lai aizsargātu tās iedzīvotāju dzīvību, brīvības un mantu, kā arī sabiedrības intereses.
Neapšaubāmi Ķīna netiek pārvaldīta saskaņā ar Eiropas demokrātijas un cilvēktiesību principiem un vērtībām. Tomēr nevar noliegt, ka Ķīna atveras ķīniešu evolūcijas ceļā, saplūstot ar dažām mūsu vērtībām. Tās ir mūsu tiesības un pienākums veicināt šo procesu un uzstāt uz cilvēktiesību ievērošanu, tostarp kultūras tiesībām un kultūras identitātes aizsardzību visā Ķīnā ne tikai Tibetā.
Tāpat mums ir jāatbalsta demokrātiskās brīvības, pasargājot tās no autokrātijas un teokrātijas. Tomēr, to darot, mums jāpatur prātā, ka pārlieku liels spiediens visdrīzāk palēninās reformas nevis tās paātrinās. Šajā periodā mums ir jālūdz visām iesaistītajām pusēm nepakļaut cilvēktiesības ģeostratēģiskām darba kārtībām vai nepakļaut olimpiskās spēles politiskām ambīcijām.
Mums ir efektīvi jāizmato olimpisko spēļu iespēja, lai runātu par mieru, brīvību un cilvēka cieņu visā pasaulē un galvenokārt Ķīnā.
Bronisław Geremek
(FR) Priekšsēdētāja kungs, noziegums Tibetā ir līdzvērtīgs noziegumam pret Eiropas garu un idejām. Klusēšana ir noziegums noteiktās situācijās. Es priecājos, priekšsēdētāja kungs, ka jūsu vārdi šodien ir izbeiguši Eiropas Savienības klusēšanu, un tas man ļauj jūs uzrunāt, priekšsēdētāja kungs. Polijas iedzīvotājiem ir pieredze, ne tikai cīnoties par brīvību, bet arī apspriežoties pie apaļā galda, kas kļuva par cīņas instrumentu. Es jums lūdzu, priekšsēdētāja kungs, uzsākt apaļā galda iniciatīvu, kas ap jums pulcētu Nobela prēmijas laureātus, Tibetas pārstāvjus un Tibetas garīgo līderi Dalai Lama; jūs varētu uzaicināt Ķīnas kongresa priekšsēdētāju un Ķīnas iestādes. Tas būtu labas gribas žests, kas varētu uzsākt vajadzīgo dialogu un debates. Es uzskatu, priekšsēdētāja kungs, ka šī palāta ir pateicīga jums par jūsu šodien šeit paustajiem vārdiem. Tāpat tā būtu jums pateicīga par jaunu iniciatīvu, kas veicinātu dialogu un mieru.
(Aplausi)
Priekšsēdētājs
Paldies, B. Geremek kungs. Es izskatīšu šo jautājumu ar Prezidiju un Priekšsēdētāju konferenci. Es nevaru to izlemt viens pats, tāpēc es to ierosināšu minētajā veidā.
Marcin Libicki
(PL) Priekšsēdētāja kungs, šodien mēs diskutējam par Tibetas tautas iznīcināšanas nākamo posmu. Tibeta nekad ilgstoši nav bijusi Ķīnas sastāvā. Tibetas tauta dzīvoja izolētībā no pārējās pasaules, un būtībā tā vienmēr ir bijusi neatkarīga. Man jāsaka, ka Padomes un Komisijas pārstāvju paziņojumi, mudinot abas puses iesaistīties dialogā, ir nožēlojami, jo tajos tiek jaukts upuris ar vainīgo, kā tas ir kļuvis visai moderni pēdējā laikā.
Priekšsēdētāja kungs, es atzinīgi vērtēju jūsu ierosinājumu boikotēt atklāšanas ceremoniju, un es aicinu arī citus rīkoties saskaņā ar jūsu piemēru. Es gribētu norādīt, ka Olimpiskās hartas preambulas 5. punktā ir minēts, ka jebkāda veida diskriminācija ir nesavienojama ar piederību olimpiskajai kustībai. Attiecīgi, tā kā mēs nespējam izraidīt Ķīnu no Starptautiskās olimpiskās kustības, mums skaidri jāparāda sava nostāja ar boikota palīdzību.
Edward McMillan-Scott
Priekšsēdētāja kungs, olimpiskā uguns varbūt arī tika iedegta pagājušajā nedēļā, bet olimpiskais gars gāja bojā Tibetas ielās.
To nogalināja visrepresīvākais pasaules režīms. Ķīna atbalsta genocīdu Dārfūrā, genocīdu pret reliģiskajām grupām Ķīnā un tagad arī genocīdu Tibetā. Principiāliem politiķiem vairs nerodas jautājums par to, vai ir jāboikotē olimpiskās spēles, bet gan par to, kā to darīt.
Pēc mana pēdējā brauciena uz Ķīnu 2006. gada maijā visi, ar kuriem es biju kontaktējies - bijušajiem ieslodzītajiem, reformistiem u.c. - tika arestēti, apcietināti un dažos gadījumos spīdzināti. Es runāju par Gao Zhisheng, par Hu Jia, par Sao Dong un citiem. Tā ir īstā Ķīna. Tādēļ es toreiz aicināju uzsākt ES debates par olimpisko spēļu boikotēšanu.
Šīs debates parāda, ka brīvā pasaule, kā kolēģi to skaidri parādīja, nevar un tai nevajadzētu sarokoties ar slepkavām. Tas nav tikai jautājums par nepiedalīšanos olimpisko spēļu atklāšanas ceremonijā, kā šīs palātas priekšsēdētājs drosmīgi teica. Ir jāatbild uz plašāka mēroga jautājumiem par pašu olimpisko spēļu būtību. Olimpiskās hartas 1. pantā tiek runāts par universāliem principiem, pamatprincipiem un ētikas principiem. Kad Ķīna 2001. gadā piekrita rīkot 2008. gada olimpiskās spēles, tā apņēmās īstenot reformas. Nekas nav izdarīts. Parlaments decembra rezolūcijā vienbalsīgi lūdza, lai Starptautiskā Olimpiskā komiteja novērtē Ķīnas reformu rezultātus. Nekas nav izdarīts.
SOK ir droši jāpauž savs viedoklis. Parlaments ir sācis debates, kas radīs rezonansi visā pasaulē, un es pateicos priekšsēdētājam par to uzsākšanu.
Priekšsēdētājs
Mēs pēc brīža atgriezīsimies pie "nepieteiktām uzstāšanām”, bet ministram J. Lenarčič ir jādodas prom, tāpēc es viņam lūgšu pēc brīža vēlreiz izteikties.
Janez Lenarčič
Padomes priekšsēdētājs. - (SL) Liels jums paldies, priekšsēdētāja kungs, ka ļāvāt man šobrīd runāt. Es arī gribētu pateikties Parlamenta deputātiem par viņu viedokļiem, ieteikumiem un iniciatīvām, ko viņi izvirzīja šajās debatēs. Kā jau P. Napoletano un citi pieminēja, ārlietu ministri neoficiāli tiksies šīs nedēļas beigās. Tā būs iespēja apmainīties viedokļiem par Tibetu, kas bija šodienas debašu temats šajā palātā, un jūsu viedokļi, ieteikumi un iniciatīvas būs ļoti noderīgi.
Parlamenta deputātu viedokļi un nostājas tiks iespēju robežās ņemti vērā. Man jāuzsver, ka Padome centīsies paust vienotu nostāju. Prezidentūra centīsies precizēt Padomes paziņojumu. Padome ieņems skaidru nostāju attiecībā uz cilvēktiesību ievērošanu, jebkādas vardarbības noraidīšanu un vārda brīvības atbalstu, tostarp tiesību piedalīties miermīlīgās demonstrācijās atbalstu.
Kā jau es teicu savā ievadrunā, mēs strādāsim pie dialoga starp Ķīnas iestādēm un Dalai Lama vai viņa pārstāvjiem. Mēs turpināsim uzturēt kontaktus ar mūsu Ķīnas partneriem attiecībā uz starptautisko žurnālistu atļauju apmeklēt Tibetu. Es jau pieminēju sporta ministru paziņojumus attiecībā uz olimpiskajām spēlēm. Viņi nepieminēja atklāšanas ceremoniju. Varbūt citi ministri izskatīs šo jautājumu noteiktajā laikā. Es gribētu atkārtot, ka olimpiskās spēles Ķīnā ir jāuztver kā iespēja veicināt cilvēktiesības.
Priekšsēdētājs
Paldies jums, ministr. Lūdzu, esiet drosmīgi un sniedziet ārlietu ministriem pārliecinošu vēstījumu par situāciju, kā tā atspoguļota mūsu debatēs, un šeit Eiropas Parlamentā valdošo noskaņojumu. Paldies par jūsu piedalīšanos šodien.
Jacek Protasiewicz
(PL) Priekšsēdētāja kungs, gadsimtiem senā olimpiskā tradīcija iet roku rokā ar priekšstatu par mieru un nevardarbību. Tādēļ ir apkaunojoši, ka valstī, kas pēc dažiem mēnešiem rīkos olimpiskās spēles, uz cilvēkiem tiek šauts un tiek nogalināti tie, kas vēlas publiski paust savus pilsoņu centienus. Tas bija pozitīvi, ka šodien šajā palātā šī situācija tika pilnībā nosodīta debašu laikā, kas tagad iet uz beigām. Īpaši es gribētu apsveikt Eiropas Parlamenta priekšsēdētāju par viņa ļoti pārliecinošajiem paziņojumiem.
Vienlaicīgi es gribētu pievērst uzmanību tam, ka valstī, kas ir mūsu tuvs kaimiņš, proti, Baltkrievijā, arī tiek pielietots spēks, lai izjauktu miermīlīgas demonstrācijas un arestētu to dalībniekus. Par laimi tur netiek izmantoti ieroči. Es uzskatu, ka mums ir jāieņem pilnīgi skaidra nostāja, ka mēs nosodām notikumus Minskā tikpat pārliecinoši, kā mēs nosodām notikumus Tibetā.
Cornelis Visser
(NL) Nesenā vardarbība Tibetā ir kārtējo reizi pievērsusi mūsu uzmanību Tibetas tautas stāvoklim. Tur valdošā situācija attiecībā uz pazudušajām un bojā gājušajām vai ievainotajām personām ir ļoti neskaidra. Ķīnai tas ir jāprecizē un jāļauj starptautiskajām organizācijām un plašsaziņas līdzekļiem iekļūt Tibetā.
Šī gada vasarā olimpiskās spēles tiks rīkotas Ķīnā. Olimpiskās spēles nozīmē mieru un cieņu. Olimpiskās spēles ir lieliska iespēja Ķīnas tautai iepazīties ar pārējās pasaules sporta un kultūras vērtībām. Atlētiem, kas dosies uz Ķīnu, ir jāveicina, ka starptautiskajām organizācijām un plašsaziņas līdzekļiem tiek ļauts iekļūt Tibetā. Atlētiem ir būtiska loma šajā sakarā. Valdības šajā brīdī nedrīkst iejaukties savas valsts atlētu lēmumā piedalīties olimpiskajās spēlēs. Atlēti var paši pieņemt lēmumu, un viņiem tas ir jādara.
Tomēr politiķi var distancēties no atklāšanas svinībām. Es atbalstu Eiropas Parlamenta priekšsēdētāja ideju par atklāšanas ceremonijas iespējamu boikotēšanu. Ir būtiski, lai dalībvalstis rīkotos vienoti attiecībā uz šo jautājumu. Eiropas Parlamentam ir jāuzņemas iniciatīva šajā sakarā.
John Purvis
Priekšsēdētāja kungs, es nevaru teikt, ka es biju plānojis šovasar doties uz Ķīnu, bet tagad es pilnīgi noteikti tur nedošos. Turklāt es ieteiktu saviem Eiropas kolēģiem, tostarp zāles balkona apmeklētājiem un visiem saviem klātesošajiem kolēģiem, izplatīt ziņu, ka būtu labāk, ja šovasar mēs paliktu Eiropā.
José Ribeiro e Castro
(PT) Arī es atzinīgi vērtēju debates un komentārus par šo jautājumu. Es uzskatu, ka mums nav jāatturas no vienotas apsūdzības vai vienotas prasības ievērot pamatbrīvības un cilvēktiesības. Tādēļ man arī jāpauž solidaritāte ar Tibetu, ar Tibetas tautu un Dalai Lama, kura vārdi kārtējo reizi norāda pareizo ceļu. Turklāt man jāpauž solidaritāte ar Ķīnas tautu, kas katru dienu cīnās par brīvību, un ar Tjananmeņas dēliem un meitām.
Tomēr pēc visa teiktā es neatbalstu olimpisko spēļu boikotēšanu. Es dodu priekšroku skaidrākai un pārliecinošākai politikai tirdzniecības līmenī un mūsu politiskajās attiecībās, jo mums ir jārīkojas tieši šajā jomā, nevis uz sporta rēķina un to cilvēku savstarpējo attiecību rēķina, kas cenšas veicināt cilvēktiesības un brīvību. Tas ir tas, ko mēs vēlamies.
Es atbalstu politiskus pasākumus, piemēram, to, ka politiskie vadītāji nepiedalās atklāšanas ceremonijā. Tomēr es uzskatu, ka mums ir jāturpina cīnīties un izdarīt spiedienu uz Ķīnu, lai tā atvērtos, nevis mudināt to noslēgties. Es uzskatu, ka šīs olimpiskās spēles veicinās apzināšanos pasaules līmenī un sekmēs cilvēktiesību, Tibetas, Dārfūras un visu to cilvēku jautājumu, kas cīnās par brīvību un mieru pasaulē.
Milan Horáček
(DE) Priekšsēdētāja kungs, Ķīna ir gadiem ilgi milzīgā mērogā pārkāpusi cilvēktiesības Tibetā. Vienmēr, kad komunistu diktatūrai izbeidzas idejas, tā iesaista tankus un karaspēku. Es pats guvu šādu skarbu pieredzi pirms 40 gadiem Prāgā, un tagad tas pats notiek Lasā. Cīņa par brīvību un demokrātiju Tibetā, Ķīnā, Birmā un citur turpinās. Mums jāapsver iespēja izmantot visus mūsu rīcībā esošos instrumentus, iespējams, pat pakāpenisku olimpisko spēļu boikotu. Tāpat mēs mudinām Padomi beidzot norīkot ES īpašo sūtni Tibetā. Lai dzīvo brīva Tibeta!
Tunne Kelam
Priekšsēdētāja kungs, veids, kādā Ķīnas iestādes risina krīzes situāciju Tibetā, ir pierādījums tam, ka Pekina nevēlas mainīt savas nežēlīgās politikas pret minoritātēm. Tas ir gļēvi un negodīgi apgalvot, ka Dalai Lama iedvesmo nemierus. Es lepojos ar jums, priekšsēdētāja kungs, ka jūs drosmīgi ieņemat skaidru morālu nostāju Tibetas jautājumā un ka jūs šodien paziņojāt mūsu beznosacījuma solidaritāti ar Tibetas tautu.
Runājot par olimpiskajām spēlēm, es uzskatu, ka tā ir iespēja atcerēties, ka pirms septiņiem gadiem 2001. gada jūlijā Parlaments secināja, ka Ķīna "nepārprotami neievēro vispārējās cilvēktiesības, pilsoņu un politiskās tiesības” un ka "šī negatīvā rīcība un represijas pret Tibetu ... nav piemērotas”, lai Ķīna rīkotu 2008. gada olimpiskās spēles. Diemžēl reālā dzīve pierādīja šī secinājuma patiesumu.
Es aicinu Komisiju un Padomi izrādīt tādu pašu solidaritāti ar Tibetu, kāda tika izrādīta šodien šajā palātā.
Ana Maria Gomes
Priekšsēdētāja kungs, mēs nevaram klusēt par slepkavībām Tibetā un to, ka Ķīna mēģina slēpt šo slepkavību apmēru. Tāpat mēs, protams, nevaram piedot pret haņiem un huiem vērsto rasistisko vardarbību, kas izcēlās Tibetā un Ķīnas kaimiņu provincēs, tāpat kā mēs nepiedodam tādus rasistiskos nomelnojumus pret tibetiešiem, kas atbalsojas Ķīnā.
Bet mums visiem, tostarp Ķīnas tautai, ir jāsaprot, kāpēc tibetieši reaģēja vardarbīgi par spīti Dalai Lama miermīlīgajai nostājai. Šī naida uzliesmojuma pamatā ir ilgstošie pazemojumi, sāpes un rupjie cilvēktiesību pārkāpumi, ko pacieš tibetieši Tibetā, kur tie kļūst par minoritāti Pekinas agresīvo politiku rezultātā.
Mēs vienlīdz aicinām ievērot cilvēktiesības un brīvības gan Tibetā, gan Ķīnā, kur liels skaits cilvēku ir apcietināti tikai par to, ka viņi uzdrīkstējās paust savus viedokļus, piemēram, Hu Jia tika apcietināts uzreiz pēc tam, kad viņš mūs uzrunāja šeit Parlamentā pagājušajā novembrī. Es neatbalstu aicinājumus boikotēt Pekinas olimpiskās spēles, jo man rūp šī situācija. Tas būtu pārāk ērti tiem, kas turpina paļauties uz pasaules vienaldzību, lai turpinātu apspiest ķīniešus un tibetiešus. Tā vietā mūsu visu kā šīs pasaules iedzīvotāju uzdevums ir veicināt, lai šīs Pekinas olimpiskās spēles kļūtu par patiesu olimpiādi cilvēktiesību, brīvas Tibetas un brīvības Ķīnā atbalstam.
Ewa Tomaszewska
(PL) Tajā pašā dienā, kad Polijā notika pirmās daļēji brīvās vēlēšanas, proti, 1989. gada 4. jūnijā, Tjanaņmeņas laukumā studentiem demonstrantiem virsū brauca tanki. Režīms, kas atbildīgs par šiem notikumiem, tirgojas ar savu iedzīvotāju orgāniem. Šobrīd tas nogalina tibetiešus. Es nespēju saprast, kā Ķīnai vispār tika ļauts organizēt olimpiskās spēles. Es atbalstu prasību organizēt novērošanas misiju uz Tibetu.
Marios Matsakis
Priekšsēdētāja kungs, pēdējie notikumi Tibetā ir bijuši šausmīgi un nicināmi, un mēs visi tos nosodām tāpat, kā mums jānosoda jebkura cita Ķīnas režīma īstenotā necilvēcīgā rīcība.
Bet vienlaicīgi nosodot viņus, mēs turpinām tirgoties ar Ķīnu miljardu eiro apmērā. Neviens šajā palātā šodien nav teicis, ka mums ir jāvēršas pret Ķīnas totalitāro režīmu tur, kur mūsu rīcība būs visvairāk jūtama, proti, ar ekonomiskiem līdzekļiem. Komisārs iepriekš šajā palātā ir aizstāvējis nostāju, ka mums nevajadzētu piemērot pret Ķīnu nekādu ekonomiskās rīcības embargo.
Tāpēc nenogalināsim olimpisko garu. Neiznīcināsim to, bet mēģināsim iznīcināt Pekinas diktatūru, un gadījumā, ja mēs vēlamies izdarīt kaut ko praktisku, nepirksim ķīniešu preces.
Zuzana Roithová
(CS) Es jau vairākus gadus norādu, ka mēs nedrīkstam pievērt acis uz smagiem cilvēktiesību pārkāpumiem Ķīnā neatkarīgi no mūsu ekonomiskajiem mērķiem. Tibeta ir Ķīnas aisberga virsotne.
Es pilnībā atbalstu Parlamenta priekšsēdētāja Hans-Gert Pöttering uzskatu, ka gadījumā, ja Ķīna turpinās savu kultūras genocīdu pret Tibetas tautu, olimpisko spēļu boikotēšana būtu attaisnojama. Eiropas politiķiem ir jāpauž nosodījums par Ķīnas politikām, nepiedaloties atklāšanas ceremonijā.
Politikā ir darīšana ar simboliem un žestiem, un tas būtu piemērots žests Eiropas politiķiem, prezidentiem un premjerministriem. Ne tikai man personīgi, bet arī daudziem eiropiešiem tas būs pārbaudījums, parādot, vai Eiropas Savienība uzskata cilvēktiesības par starptautisku jautājumu un tematu, kas skar mūs visus, vai arī tā īstenos izņēmuma pieeju Ķīnas gadījumā. Es aktīvi atbalstu ideju par mūsu pašu novērotāju nosūtīšanu uz Tibetu.
Ļaujiet man paust vēl vienu nelielu komentāru: Man nepatīk tas, ka šajās dienās mēs nevaram nedz brīvi izkārt Tibetas karogu, nedz saistīt to ar darbībām, kurām ir kāds sakars ar olimpiskajām spēlēm. Olimpiskās idejas pamatā ir sportiskā gara tīrība, un šis gars pilnīgi noteikti nav savienojams ar citu valstu klusēšanu olimpisko spēļu laikā par to, ka organizējošā valsts brutāli apspiež Tibetas tautas tiesības.
Lasse Lehtinen
(FI) Priekšsēdētāja kungs, 2008. gada olimpiskās spēles ir unikāla iespēja Eiropai uzsākt debates par notikumiem Tibetā un ANO pieņemtajām vispārējām humanitārajām vērtībām.
Uz Ķīnu ir jāizdara spiediens, lai tā pildītu savus solījumus apmaiņā pret iespēju rīkot olimpiskās spēles. Ķīnai ir jāļauj ANO Augstajam komisāram cilvēktiesību jautājumos iekļūt Tibetā, lai veiktu pilnīgu un objektīvu izmeklēšanu par līdzšinējiem notikumiem. Attīstības sadarbībā iesaistītajām pusēm un starptautiskajai presei ir jāgarantē iekļūšana Tibetā. Ķīnas pilsonisko tiesību aktīvistiem ir jāļauj rīkoties, nedraudot viņiem ar arestu.
Tagad ir arī iespēja atbalstīt cienījamo nevardarbīgo cīņu, ko īsteno Tibetas vadītāji un viņu trimdas garīgais vadītājs, lai iegūtu autonomu statusu. Ķīna vairāk tieksies mūs uzklausīt tieši šobrīd nekā līdz šim vai pēc olimpiskajām spēlēm. Mēs nedrīkstam izslēgt boikota iespēju, ja tas palīdz sasniegt rezultātus.
Helga Trüpel
(DE) Priekšsēdētāja kungs, es gribētu teikt, ka olimpiskās spēles vienmēr ir nozīmīgākais sporta pasākums, bet vienmēr arī politisks pasākums gan SOK, gan šajā gadījumā arī Ķīnai dēļ apņemšanās, ko Ķīna pauda saistībā ar olimpiskajām spēlēm, proti, to, ka tā ievēros cilvēktiesības un nodrošinās labāku vides aizsardzību. Manuprāt, Ķīna vēl nav izpildījusi nevienu no šiem solījumiem. Faktiski cilvēktiesību situācija ir nopietni pasliktinājusies, un mums uz to ir jāreaģē. Tādēļ arī es uzskatu, ka Eiropai nevajadzētu sūtīt savu valstu vai valdību vadītājus uz atklāšanas ceremoniju.
Tomēr mums ir jādara vairāk. Mums ir vajadzīga patiesa Eiropas politika attiecībā uz Ķīnu. Stratēģiskas partnerattiecības nav iespējams pilnībā īstenot, kamēr notiek šie milzīgie cilvēktiesību pārkāpumi, tādēļ es aicinu turpināt dialogu, bet konfrontēt Ķīnu par to, ko tā dara, un nepieļaut nekādu liekulību. Tas nozīmē, ka laikā, kad Angela Merkel, piemēram, tiekas ar Dalai Lama, N. Sarkozy nevajadzētu doties uz Ķīnu, lai pārdotu TGV un kodolspēkstacijas, ne reizi nepieminot vārdu "cilvēktiesības”.
Kritērijs, pēc kura mums eiropiešiem ir jānovērtē pašiem sava darbība, ir mūsu cilvēktiesību dimensija, tostarp attiecībās ar Ķīnu.
Marco Cappato
(IT) Priekšsēdētāja kungs, komisār, dāmas un kungi, es uzskatu, ka mums jāpalīdz Dalai Lama, ne tikai sakot "nē”, kad viņš tā ir skaidri darījis, bet arī sakot "jā”, kad viņš to ir darījis.
Viņš ir pateicis "nē” neatkarībai; viņš ir pateicis "jā” autonomijai, un ar šo priekšlikumu viņam ir jāsniedz palīdzība. Viņš ir pateicis "nē” vardarbībai; viņš ir pateicis "jā” nevardarbībai, kas nozīmē būt aktīvam un var nozīmēt kolektīvu rīcību: tā ir politika, kurā tiek aicināts iegūt informāciju, lai neatkarīga starptautiskā izmeklēšanas grupa uzzinātu, kas patiešām notika un notiek Tibetā. Viņš ir pateicis "nē” olimpisko spēļu boikotam, bet "jā” jebkam, ko var darīt, lai izmantotu šo starptautiskās sabiedrības iespēju paust savu politisko nostāju, atbalstot cilvēktiesības.
Priekšsēdētājs Karma Chophel, kas tūlīt mūs uzrunās Ārlietu komitejā, arī ir izteicies par to, ka visiem ir jāizmanto šī iespēja, lai atbalstītu Tibetas tautu un visus apspiestos cilvēkus Ķīnā: uigurus, mongoļus un citus. Tādēļ J. Solana neapšaubāmi pārsteidzīgi ieņēma nostāju, kā Padome to jau pieminēja, parādot savu nodomu piedalīties nesagaidījis Padomes pilnvarojumu un neuzklausījis Eiropas Parlamenta atzinumu.
Christopher Beazley
Priekšsēdētāja kungs, man bija tā izdevība piedalīties kā skatītājam Minhenes olimpiskajās spēlēs dienu pirms atlētu traģiskās slepkavības. Es zinu, cik ļoti Vācija centās izdzēst atmiņas par Berlīnes olimpiskajām spēlēm, un tai tas izdevās. Es, protams, arī atceros olimpiskās spēles ASV, kur daži uzvarām vainagotie ASV atlēti uzkāpa uz pjedestāla melnos cimdos un melnās zeķēs.
Citiem vārdiem sakot, olimpiskajās spēlēs to modernajā izpausmē vienmēr ir bijis ļoti grūti izvairīties no politiskiem notikumiem, kas uzbāžas pasākumam, kurš ir paredzēts kā sporta un miera svinības.
Iespējams, Olimpiskā komiteja nolems, ka valstu karogu izkāršana būtībā nav olimpiskajā garā un ka ir jāizkar olimpiskais karogs, un šajā palātā ir kolēģi, kas ir šīs komitejas locekļi.
Ciktāl tas attiecas uz Ķīnas iestādēm, es pilnībā piekrītu jūsu vārdiem.
Mario Borghezio
(IT) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, es uzskatu, ka viens iespējamais pasākums ir Eiropas Savienībai lūgt ANO nodrošināt tādu tibetiešu tautības atlētu imunitāti pret arestu, kas vēlas piedalīties olimpiskajās spēlēs paši zem sava karoga un savas tautas vārdā.
Tas ir apkaunojoši, ka valsts, ar kuru tirgojas un kārto darījumus visa pasaule, tostarp Eiropas valstis, atļaujas aizstāvēt savas tiesības rīkot olimpiskās spēles un baudīt valstu un valdību vadītāju klātbūtni atklāšanas ceremonijā, kamēr tā mērcē asinīs tādu savu iedzīvotāju brīvību, kas tiek apspiesti ar militāru okupāciju un cieš no asiņainas vajāšanas. Tibetas tautai ir tiesības uz brīvību un neatkarību.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Priekšsēdētāja kungs, jūsu izcilais paziņojums un pašreizējās debates parāda, ka Eiropas Parlaments nevēlas klusēt, ka tas nevēlas slepeni vienoties ar diktatūru par tās īstenotu minoritāšu apspiešanu.
Mēs zinām, ka ir ļoti grūti izdarīt spiedienu uz tādu valsti kā Ķīna, kurai ir milzīga ietekme pasaules politikā, un ir labāk panākt, lai tā uzsāktu sarunas ar Dalai Lama par Tibetas situāciju. Ķīnai pietika gudrības rast risinājumi Honkongas un Makao gadījumā, pamatojoties uz principu "viena valsts, divas sistēmas”. Tas varētu būt viens veids, kā atrisināt arī pašreizējo situāciju: lai Tibeta būtu Ķīnas sastāvā, bet lai tai būtu ļoti plaša autonomija Dalai Lama vadībām, jo pašreizējais autonomijas līmenis neapmierina Tibetas tautas vēlmes.
B. Geremek ir nodrošinājis shēmu tā sasniegšanai, un es gribētu izvirzīt ideju: mēģināsim pārliecināt Ķīnu, ka patiešām pastāv reāls risinājums, kas saglabātu Ķīnas teritoriālo integritāti, vienlaicīgi nodrošinot Tibetas tautai autonomiju, kuru tā ir pelnījusi. Priekšsēdētāja kungs, es lepojos ar jums kā ar Parlamenta priekšsēdētāju.
Zita Pleštinská
(SK) Paldies, priekšsēdētāja kungs! Man ir daži visai jauni iespaidi no mana pagājušās nedēļas brauciena uz Ķīnu. Eiropas Parlamenta delegācija pieminēja Tibetu pie katras izdevības, katrā sanāksmē ar ķīniešiem, Ķīnas kongresā, Ķīnas Ārlietu ministrijā. Ķīnieši bija ļoti nervozi un neatļāva nekādas diskusijas par šo jautājumu.
Es redzēju, kā notiek gatavošanās olimpiskajām spēlēm, kā tās ir kļuvušas par katra Ķīnas iedzīvotāja dzīves daļu. Tādēļ tas ir tik nožēlojami, ka Ķīnas valdība nav aptvērusi olimpisko spēļu galveno misiju. Ja tā būtu sapratusi, tā nebūtu nosūtījusi Ķīnas armijas transportlīdzekļu konvojus ar tūkstošiem karavīru uz Tibetu un kaimiņu provincēm. Tibetas tauta ir uzticīgi budisti, kuru reliģiju valdība ilgstoši apspiež. Es uzskatu Ķīnas oficiālo politiku pret Tibetu par genocīdu: par centieniem iznīcināt tibetiešu kultūru un reliģiju.
Es priecājos, ka šodien šajā demokrātiskajā palātā mēs dzirdam pārliecinošus aicinājumus atbalstīt Tibetu, skaidrus aicinājumus aizsargāt olimpisko spēļu brīnišķo vērtību svētumu un boikotēt atklāšanas ceremoniju. Paldies!
Piia-Noora Kauppi
Priekšsēdētāja kungs, manuprāt, Eiropas Savienībai ir jābūt trim mērķiem attiecībā uz Tibetu un Ķīnu. Pirmais ir neatliekamais mērķis izbeigt Tibetā notiekošo vardarbību, slepkavības un īpaši spīdzināšanu. Pašlaik spīdzināšana ir daudz lielāka problēma par slepkavībām, jo pēdējos 50 gadus tā ir pastiprinājusi apspiešanu Tibetā.
Otrais vairāk vidēja termiņa mērķis, protams, ir saistīts ar olimpiskajām spēlēm. Mūsu rīcībā vēl ir pieci mēneši, lai nodrošinātu, ka Ķīna īsteno savu apņemšanos. Pieci mēneši ir ilgs laiks, un šobrīd ir ļoti piemērots laiks, lai nodrošinātu, ka olimpisko spēļu politiskie mērķi tiktu patiešām īstenoti, kas bija iemesls tam, kāpēc Ķīna tika pie olimpisko spēļu organizēšanas.
Visbeidzot, vissvarīgākais ir tas, lai patiešām varētu turpināties augsta līmeņa sarunas starp Dalai Lama pārstāvjiem un Ķīnas valdību. Kopš sarunu sākuma ir sasniegts ļoti maz rezultātu. Es uzskatu, ka Eiropas Parlaments varētu vairāk atbalstīt Dalai Lama, lai šajās miermīlīgajās sarunās nodrošinātu patiešām ilgtspējīgu nākotni autonomai Tibetai.
Vytautas Landsbergis
Priekšsēdētāja kungs, pēc T. Kelam piezīmēm par Parlamenta brīdinājumu pirms septiņiem gadiem mums ir jāapsver, kas kopš tā laika ir mainījies Ķīnā attiecībā uz Tibetu, ja vispār ir mainījies, un vai ir mainījusies Parlamenta nostāja. Ja nekas nav mainījies, tad šobrīd ir jāatkārto tas, kas tika teikts pirms septiņiem gadiem: "Tas nav pieņemami”.
Tādēļ mēs aicinām dalībvalstis rīkoties piemērotā veidā. Es neuzskatu, ka Parlaments pauž Eiropas viedokli mazākā mērā nekā pirms septiņiem gadiem.
Benita Ferrero-Waldner
Komisijas locekle. - Priekšsēdētāja kungs, nobeigumā es vispirms gribētu teikt, ka šī diskusija ir skaidri parādījusi, ka jūs esat pašos pamatos sapratis Tibetas tautas neapmierinātību. Šī ir bijusi ļoti kaislīga diskusija. Es noteikti nodošu Ārlietu ministru padomei šajā diskusijā šodien paustos uzskatus. Kā jau es teicu, Padomei ir jārīko debates šajā jautājumā.
Šī punkta pamatā, manuprāt, ir jautājums par to, kā sasniegt konkrētus Tibetas situācijas uzlabojumus. Es saprotu Ķīnas jūtīgumu attiecībā uz suverenitāti, bet tāpat ir godīgi prasīt ievērot Tibetas kultūru un tradīcijas. Mēs esam atgādinājuši Ķīnai vēlreiz un vēlreiz, ka tās jaunās lielvaras un olimpisko spēļu organizētāja loma paredz arī atbildību.
Tādējādi mans vēstījums ir šāds: pirmkārt, pārtraukt vardarbību. Kā jau es iepriekš teicu, ar vardarbības palīdzību nekad nav izdevies sasniegt ilgstošus rezultātus. Otrkārt, iesaistīties neatkarīgā un konstruktīvā dialogā, risinot tādus pamatjautājumus kā to, kas ir darāms, lai saglabātu tibetiešu valodu, kultūru, reliģiju un tradīcijas; kādi pasākumi ir jāīsteno, lai tibetieši varēti baudīt vienlīdzīgas iespējas izglītībā, darba dzīvē, ekonomikā un sabiedrībā; kas ir jādara vai nav jādara, lai tibetieši joprojām varētu justies kā mājās paši savā reģionā.
Ja šie jautājumi tiks atbildēti, tad separātisma ēna, iespējams, izzudīs un, iespējams, tiks atrasts pareizais risinājums. Neviens nevar būt ieinteresēts tajā, lai situācija saasinātos vēl vairāk vai cilvēki tiktu radikalizēti un pastāvīgs risinājums kļūtu arvien neiespējamāks. Manuprāt, visām pusēm ir jācenšas stiprināt mērenie elementi, tādēļ es pārliecinoši ierosinu risināt šos jautājumus kopā, lai rastu ilgtspējīgu risinājumu, kas būtu pieņemams visiem.
Kā jau es teicu, mēs esam centušies uzsākt cilvēktiesību dialogu, un mēs to varam izdarīt. Starp citu, šajā dialogā spīdzināšanas jautājums tiek vienmēr skaidri izskatīts. Arī šajā sakarā, kā jau es pieminēju, mēs lūgsim izveidot īpašu misiju uz vietas. Mēs uzskatām, ka tas ir svarīgi.
Otrkārt, es risināšu iepriekš uzdoto jautājumu: arī mūsu pašu delegācijai pieprasīt Tibetas apmeklējumu. Es ceru, ka pastāv iespēja, jo, kā jau es teicu iepriekš, daži žurnālisti šobrīd ir apstiprināti, tādēļ, cerams, Eiropas Kopiena tiks tur pārstāvēta.
Tas ir tas, ko varu jums pateikt. Liels paldies! Manuprāt, šīs bija ļoti svarīgas debates.
Priekšsēdētājs
Liels paldies, komisār. Dāmas un kungi, manuprāt, šī ir bijusi Eiropas Parlamenta viena no veiksmīgākajām stundām, jo mēs esam aizstāvējuši vissvarīgāko jautājumiem, proti, cilvēktiesības. Manuprāt, mēs varam būt pateicīgi ne tikai par to, ka mēs esam sanākuši kopā uz šīm debatēm, lai gan procesuālu iemeslu dēļ mēs nevaram oficiāli balsot par rezolūciju; to mēs darīsim aprīlī, bet arī par to, ka mēs esam devuši ļoti skaidru zīmi, ka mēs esam Tibetas tautas pusē. Es jūs aicinu un iesaku turpināt uzmanīgi sekot līdzi tam, kas notiek Ķīnā un Tibetā, un turpināt skaļi iebilst pret cilvēktiesību pārkāpumiem Tibetā un patiešām visā pasaulē, un es esmu pārliecināts, ka tā arī notiks. Es gribētu sirsnīgi pateikties jums visiem par jūsu ieguldījumu tajā, kas izvērtās par vienu no Eiropas Parlamenta veiksmīgākajām stundām.
Visiem deputātiem, kas zem "nepieteiktās uzstāšanās” norādīja, ka vēlas runāt, bija tāda iespēja. Manuprāt, tas ir svarīgi šādās kaislīgās un nozīmīgās debatēs, lai ikviens, kas vēlas paust savu viedokli, varētu to izdarīt. Es jums sirsnīgi pateicos arī par to. Es ceru, ka mūsu debates rada pozitīvu rezonansi Eiropas Savienībā un ārpus tās robežām. Komisār Ferrero-Waldner, es ceru, ka jūs nodosiet Ārlietu ministru padomei šo debašu noskaņojumu, kā arī mūsu kaislību un apņemšanos attiecībā uz cilvēktiesībām. Es vēlu jums veiksmi šajā sakarā un ticu, ka Ārlietu ministru padome arī izdarīs reālus secinājumus tāpat, kā mēs izdarījām šajās debatēs.
Tagad es paziņoju debates par slēgtām.
Rakstiskie paziņojumi (142. pants)
Gyula Hegyi  
rakstiski. - (HU) Tibetas krīze mūs visus satrauc, un mēs izsakām līdzjūtību upuriem. Ķīnas valdībai ir jāaizsargā cilvēktiesības, nevis jāķeras pie vardarbības. Dalai Lama pieprasa Tibetas autonomiju, un es uzskatu, ka šis ierosinājums ir saprātīgs un piemērots. Pamatojoties uz bagātajām kultūras, vēstures un reliģijas tradīcijām, Tibeta noteikti ir pelnījusi autonomiju. Autonomija varētu nodrošināt risinājumu līdzīgos vēsturiskos un etniskos konfliktos daudzās pasaules valstīs.
Vienlaicīgi es uzskatu, ka ir ļoti svarīgi nejaukt politiku ar sportu. 1980. gada Maskavas olimpisko spēļu un 1984. gada Losandželosas olimpisko spēļu boikots bija skarbs augstā kara posms. Izcili sportisti palaida garām iespēju sevi pierādīt, un veselas valstis liedza sev prieku piedalīties olimpiskajās spēlēs. Es bez šaubām varu teikt, ka lielākais vairums sporta mīlošo ungāru bija pret 1984. gada boikotu un iebilstu pret jebkādu ierosinājumu boikotēt pašreizējā situācijā. Paliksim uzticīgi tibetiešiem politiskā nozīmē, bet nesagrausim simtiem miljonu cilvēku sporta prieku.
Eija-Riitta Korhola  
rakstiski. - (FI) Priekšsēdētāja kungs, es piekrītu visu paustajām bažām par cilvēktiesību pārkāpumiem Tibetā.
Ķīna ir ANO dalībvalsts, un tā ir ratificējusi vairākus starptautiskos nolīgumus. Tomēr tā ir izpildījusi savus pienākumus ļoti nepilnīgi. Lai gan pasaules uzmanība ir pievērsta Ķīnai, jo tuvojas olimpiskās spēles, tās valdība šobrīd izmanto rupjus līdzekļus, lai apklusinātu ikvienu, kas kritizē tās politikas, un apspiest miermīlīgas demonstrācijas.
Ķīnas (tā sauktās) autonomās Tibetas Reģionālās komitejas komunistu partijas sekretāra Zhang Qingli lietotā Staļina stila retorika ļauj mums iedomāties ļaunāko. Citas valstis nedrīkst piedot šos izplatītos politisko tiesību un cilvēktiesību pārkāpumus. Eiropas Savienībai ir nekavējoties jāgroza sadarbības plāns, lai ņemtu vērā pašreizējo situāciju un pastiprinātu cilvēktiesību dialogu ar Ķīnu, kam vajadzētu ļaut sasniegt rezultātus.
Tagad mums ir jāpieliek īpašas pūles, lai nodrošinātu, ka Tibetas reģioni tiek atvērti piegādēm un attīstības palīdzības darbiniekiem. Klosteru aplenkumi ir jāizbeidz, un Tibetas iedzīvotājus ir jāapgādā ar pārtiku, ūdeni un medicīnisko palīdzību. Arī atzītām cilvēktiesību organizācijām un oficiālām aģentūrām ir jāļauj iekļūt Tibetā, lai uzraudzītu cilvēktiesību situāciju, ko Ķīna ir atteikusies darīt par spīti daudzu starptautisko aģentūru prasībām un spiedienam. Tāpat mums ir jāuzstāj, lai Ķīna atbrīvo tibetiešus, kas tika arestēti miermīlīgās demonstrācijās, ievērotu vārda brīvību un pulcēšanās brīvību, kā arī atceltu reliģiskās prakses ierobežojumus.
Dalai Lama ir runājis plašsaziņas līdzekļos par Tibetas kultūras genocīdu. Vienīgā ilgtspējīgā palīdzība vai risinājums būs tāda veida, kas nodrošinās Tibetai pamattiesības, ekonomisko labklājību, vārda un reliģijas brīvību, kā arī patiesu kultūras autonomiju.
Luca Romagnoli  
rakstiski. - (IT) Pasaule ģeopolitiskā oportūnisma dēļ ir desmitiem gadu pacietusi Ķīnas veikto Tibetas tautas un kultūras pazemošanu.
Tagad mēs apkaunojošā veidā atturamies no spiediena izdarīšanas uz Āzijas lielvaru, kas turpina pārkāpt cilvēktiesības. Starptautiskās klusēšanas vai līdzdalības pamatā ir vairāk komerciāls un finansiāls izdevīgums nekā ģeopolitiska taktika. Šī negaidītā iekļaušana darba kārtībā, kas vēl vairāk liecina tikai par formālistisku interesi attiecībā uz jautājumu, neatjaunos cerību man līdzīgos cilvēkos, kas vienmēr ir nosodījuši Ķīnas augstprātību, ka ES ne tikai paudīs verbālu nosodījumu, bet arī piemēros sankcijas. Šādām sankcijām ir jābūt daudz tālejošākām par olimpisko spēļu jautājumu, lai gan austrumu bloka valstis rīkojās savādāk Maskavas olimpisko spēļu gadījumā.
Tādēļ es jūtu kaunu par to, ka es esmu gļēvas savienības iedzīvotājs, tās pašas savienības, kas pirms dažām dienām ignorēja starptautiskos tiesību aktus, atzīstot Kosovas neatkarību, tāpat kā es jutu kaunu par Itālijas valdību un gandrīz visām gan Itālijas vairākuma, gan opozīcijas politiskajām partijām, kuras piekrita Ķīnas prasībai nesniegt Dalai Lama oficiālu pieņemšanu, kad viņš apmeklēja Itāliju. Mūsu valdības ir tirgus vergi, brīvas tirdzniecības un komunisma mīļotāji, un tām vienmēr pretosies man līdzīgie brīvi domājošie iedzīvotāji, kas turpinās protestēt pret netaisnību.
Csaba Sógor  
rakstiski. - (HU) Priekšsēdētāja kungs, Tibetas nemieru rezultātā ir gājuši bojā vairāki simti cilvēku. Ķīna piemin tikai trīspadsmit nāves gadījumus. Pat viens nāves gadījums ir pārāk daudz. Tiek apgalvots, ka tibetiešu demonstrētāji tika nošauti pašaizsardzības nolūkos. Ķīnas premjerministrs vaino Dalai Lama par radušos situāciju. Tas ir pazīstam stāsts. Komunistiska valsts, kas nevērīgi pārkāpj cilvēktiesības. Minoritāte, kas cīnās par savām tiesībām, prasot autonomiju, kura tai tika solīta, bet kura tai tika atņemta.
Tika runāts par boikotu, par nepiedalīšanos, bet arī par samierināšanu un dialogu. Ja nekas nenotiks, tad vismaz olimpiskajai lāpai nevajadzētu šķērsot Tibetas teritoriju. Tomēr es gribētu jums arī jautāt, vai mēs varam iznest lāpu cauri visai Eiropai ar tīru sirdsapziņu? Pat šobrīd daudzās Eiropas valstīs cilvēki tiek piekauti, jo viņi runā citā valodā nekā vairākums, minoritāšu vadītāji tiek vainoti par radušos situāciju un cilvēktiesības un kopienu tiesības uz pašnoteikšanos ir aizliegtais temats. Mums ir jāizsakās par Tibetas tautas tiesībām, bet Eiropai arī pašai ir jāsakārto savas iekšlietas.
