Ünnepélyes ülés - Dalai Láma
Elnök
Hölgyeim és uraim! Nagy megtiszteltetés és nagy öröm, hogy ma itt az Európai Parlament plenáris ülésén üdvözölhetem Őszentségét a 14. Dalai Lámát. Nagy várakozással tekintünk a kultúrák közötti párbeszéd európai évére, illetve a párbeszédnek a béke és nemzetközi megértés jelentőségére vonatkozó gondolatai elé, amelyeket ma itt az Európai Parlament plenáris ülésén megoszt velünk.
2008 során már abban a megtiszteltetésben volt részünk, hogy üdvözölhettük itt a keresztény vallás, a zsidó vallás és az iszlám képviselőit, és ma lehetőségünk van meghallgatni a buddhizmus jeles képviselőjét. Őszentsége! Most mindenekelőtt a Mumbaiban történt véres támadások áldozataira és India népére gondolunk, ez az az ország, ahol Ön száműzetésben él. Pontosan ilyen hatalmas kihívások idején az Önhöz hasonló nagy vallási vezetők, akik a párbeszéd, a béke és a megbékélés szószólói, lényegesen hozzájárulnak a társadalmi életünkhöz.
Az Európai Parlament mindig is arra törekedett, hogy kiálljon az emberi jogok és az emberi méltóság mellett. A vallási kifejezés kultúrája és szabadsága közvetlenül érinti az emberek identitását, és ezért elválaszthatatlanul kötődik az emberi méltósághoz. E tekintetben, az Európai Parlament mindig is törekedett arra, hogy felhívja a figyelmet a tibeti nép emberi jogaira.
Amikor Őszentsége 1988-ban, Strasbourgban tartott beszédet az Európai Parlament előtt, akkor Ön Tibet számára egy 5 pontból álló béketervről beszélt. 2001-ben és 2006-ban is ellátogatott hozzánk. Ebben az időszakban az Európai Parlament számos állásfoglalást fogadott el, amelyben felszólította a kínai kormányt egy azonnali és tartalmas párbeszéd megkezdésére, valamint a tibeti nép kulturális és vallási identitásának és emberi jogainak tiszteletben tartására. Az Európai Parlament nevében szeretném ismételten hangsúlyozni: az Európai Parlament elismeri Kína területi egységét, amelynek része Tibet. Ugyanakkor mindig is védelmezni fogjuk a tibeti nép jogát ahhoz, hogy kulturális és vallási identitása szerint élhessen. Mindig is védelmezni fogjuk ezt a jogot.
(Taps)
Ami március 10-e óta Lhasaban és más városokban folyik, azt bizonyítja, hogy megfelelő párbeszédre van sürgősen szükség, amelynek révén, figyelembe véve Tibet kultúráját, vallását és identitását, egy minden fél számára elfogadható és fenntartható megoldást lehet kidolgozni.
Ezért komoly aggodalommal tölt el bennünket, hogy az Ön különleges megbízottjai és a kínai állam intézményei között 2002-ben elkezdődött tárgyalások még semmilyen eredményt sem hoztak. Reményünket fejezzük ki azzal kapcsolatban, hogy a jövőbeni tárgyalások mielőbb meghozzák majd a kívánt eredményeket.
Kína kiemelkedő nemzet és fontos partnere az Európai Uniónak. A Kínával folytatott párbeszédünk során kötelességünk nyíltan és őszintén támogatni a demokrácia, a jogállamiság, az emberi jogok és a véleményszabadság közös értékeit, amelyek az emberi méltóság alapelvén alapulnak.
Hölgyeim és uraim! Amennyiben nem támogatnánk ezeket az alapleveket, akkor önmagunkat adnánk fel. Tegnap, a Kínai Népköztársaság európai uniós képviselőjével folytatott megbeszélésen is szóltam ezekről az alapelvekről.
Ahogy azt Őszentsége néhány évvel ezelőtt mondta, mindannyiunknak meg kell tanulnunk, hogy ne csak önmagunkért, a saját családunkért és a saját nemzetünkért, hanem az egész emberiség javáért dolgozzunk.
Ön, Őszentsége, a párbeszéd jelentős szószólója. Az Ön erőszakmentes hozzáállása kiváló példája egy méltó ügy iránt érintett, békés elkötelezettségnek, és megtiszteltetést jelent számunkra, hogy ma beszédet intéz az Európai Parlamenthez.
Nagy örömmel arra kérem Önt, hogy mondja el beszédét.
(Taps)
Őszentsége a 14. Dalai Láma
Excellenciás uram, Pöttering elnök úr, igen tisztelt parlamenti képviselők, hölgyeim és uraim!
Nagy megtiszteltetés, hogy a mai napon felszólhatok Önök előtt és köszönöm a meghívásukat.
A legutóbbi alkalommal amikor itt voltam, tibetiül beszéltem és aztán elolvastam az angol fordítást. Úgy gondoltam, hogy elfecsérelt idő volt, ezért ma, az írásos nyilatkozatomat már kiosztották. Nem fogom az abban leírtakat elismételni. Valójában van néhány szó, amit nem tudok helyesen kiejteni, szóval jobb, ha nem olvasom fel! A kulcsfontosságú kérdésekről már említést tettem az írásos nyilatkozatomban és nem akarom ezeket megismételni.
Én csak egy vagyok a 6 milliárd ember közül. Ebből kiindulva úgy gondolom, hogy minden emberi lény boldog, sikeres életet akar; és mindannyian - függetlenül a bőrszínünktől, nemzetiségünktől, vallási meggyőződésünktől vagy társadalmi helyzetünktől - boldog és sikeres életet akarunk.
Emberként úgy gondolom - és az elmúlt években sok barátom egyetértett ezzel a szemléletemmel és érzéseimmel -, hogy a modern időkben túlságosan nagy hangsúlyt helyezünk az anyagi értékek jelentőségére. Ezért van az, hogy a jelentős anyagi fejlettség ellenére észrevettem, hogy még mindig sok olyan ember van - még milliárdosok is -, aki bár nagyon gazdag, de egyéni szinten boldogtalan.
A boldogság és a vidámság egyik legfontosabb tényezője a lelki békével, a nyugodt elmével függ össze. A túl sok feszültség, a túl sok gyanakvás és kapzsiság azok a tényezők, amelyek tönkreteszik belső nyugalmunkat. Ezért ahhoz, hogy boldog életet tudjunk élni, mindenképpen figyelmet kell fordítanunk a belső értékeinkre.
Ezeket a belső értékeket nem feltétlenül a vallási tanításokból hozzunk magunkkal, úgy gondolom, hogy ezek olyan biológiai tényezők, amelyekkel már fel vagyunk vértezve: a melegszívűség, vagy a felelősségérzet, a közösségi érzés. A biológiai tényező adott, mivel társas lények vagyunk.
Ezt szoktam általában "szekuláris etikának” nevezni, és ez jelenti a boldog életünk, a belső békénk alapját. Azok a módok, amelyekkel ennek előmozdítását jellemzően kihangsúlyozom, azok szekuláris módok: a szekuláris mód azt jelenti, hogy használjuk a józan eszünket, az általános tapasztalatunkat és a legújabb tudományos felfedezéseket.
Még a fizikai jólétünk szempontjából is alapvető a lelki béke. Ezt egy saját élményemen keresztül szeretném bemutatni. A közelmúltban volt egy műtétem, azért hogy eltávolítsák az epehólyagomat. Így ellentétben a korábbi látogatásaimmal, az arcom ugyanaz, de egy szervem hiányzik! De azóta rendben vagyok, elég jó állapotban vagyok!
(Nevetés)
Komolyan, a műtét során és még a műtét után is meglehetősen súlyos komplikációk léptek fel. Általában egy epehólyagműtét 15-20 percig tart, de az én esetemben a komplikációk miatt három órán át tartott. A műtét után azonban egy hét alatt sikerült teljesen felépülnöm. Ezen egy kicsit meglepődtek az orvosok. Mondtam nekik, hogy semmi különös sincs bennem. Nincs csodatevő erőm. Nincs gyógyító erőm. Ha csodatevő vagy gyógyító erőm lenne, akkor nem lett voltam szükségem a műtétre. Maga az a tény, hogy megműtöttek, azt jelenti, hogy nincs ilyen csodatevő erőm, ugye? De úgy gondolom, hogy a gyors felépülésben a lelki béke egy fontos tényező.
Tehát ez jelenti számomra első számú elkötelezettséget, az emberi értékek előmozdítása.
A másodikat a vallási harmónia előmozdítása jelenti. E tekintetben - a lelki békét illetően - az összes fő vallásnak megvan az üzenete arról, hogy hogyan kell a belső békét megvalósítani. Különösen akkor, amikor nehéz vagy reménytelen helyzetbe kerülünk, a hit belső erőt és reményt ad nekünk.
Tehát az összes főbb vallási hagyomány alapvetően két kategóriába sorolható: az egyik a teista vallás és a másik a nem teista vallás. A buddhizmus a nem teista vallások közé tartozik. A buddhizmus és a dzsainizmus is az indiai hagyomány része. Ezeknek a különböző filozófiáknak, különböző megközelítési módoknak végső soron ugyanaz az üzenete és gyakorlata, a szeretet gyakorlása, a könyörület, a megbocsátás, a megelégedés és önfegyelem.
Ezért a legfőbb vallási hagyomány ugyanazzal a potenciállal rendelkezik, de ezek különböző helyekről, különböző szellemi beállítottságú népektől származnak. Különböző megközelítési módokra van szükségünk. Kifejlődött a teista filozófia és a nem teista filozófia: ez nem baj. Maguk a filozófiák számítanak, de az a fontos, hogy mi az igazi cél, az igazi üzenet. E tekintetben minden vallási hagyomány ugyanazt az üzenetet, ugyanazt a gyakorlatot és ugyanazt a hatást hordozza magában.
Ezért lehetséges harmónia a különböző vallási hagyományok között. Még most is - nemcsak a múlt történelmében, de napjainkban is -, még mindig vannak konfliktusok, amelyekre a vallás nevében kerül sor. Ezért kell különleges erőfeszítést tennünk a vallási harmónia előmozdítása érdekében.
Lehet, hogy ez irreleváns, de látom, hogy a parlamenti képviselők között sok nő van. Az egyik hitem az (és ezt nem csak azért mondom, hogy az itt jelen levő nők kedvében járjak), hogy az emberi történelemben, annak legkorábbi időszakában nem ismerték a vezető fogalmát. A családtagok együtt dolgoztak, a közösség tagjai mind együtt dolgoztak, vadásztak vagy gyümölcsöt gyűjtögettek, vagy ehhez hasonló dolgokat csináltak, és mindenen egyenlően osztoztak. Aztán növekedett a lakosság száma. Megjelent a lopás, az erőszakoskodás és ehhez hasonló dolgok történetek. Ekkor tehát felmerült a vezetés gondolatának igénye.
Ebben az időben az észnek nem volt nagy jelentősége. A fizikai erő volt a fontos, mint ahogy a többi állat esetében is. Úgy gondolom, hogy ezért alakult ki a férfiuralom.
Majd végül az oktatáson keresztül fejlődött az elme és az ész fontosabb lett mint a fizikai erő. Így a férfiak és nők súlya többé-kevésbé egyenlő lett. Ezért olyan sok itt a női képviselő. Néhány közülük még meglehetősen szép is!
(Nevetés és taps)
Tehát, ahogy azt már korábban is említettem, a századunkban, a mi korunkban, szükségünk van az emberi együttérzés és melegszívűség ösztönzésére. E tekintetben úgy gondolom, hogy biológiai tényezők miatt, a nők sokkal érzékenyebbek a mások fájdalma iránt. Egyetértenek?
("Igen” kiáltások)
Azt hiszem a férfiakat, és nem a nőket kellene megkérdeznem.
Nincs sok időm, de azért elmondok Önöknek egy történetet. Egyszer egy hosszú, Indiából egy másik országba tartó nyolc-kilenc órás repülőúton, egy éjszakai repülőúton, észrevettem egy párt két kis gyermekkel, az egyik azt hiszem hat vagy hét éves lehetett, a másik pedig nagyon kicsi volt. Nos, az egész éjszaka folyamán a kicsi nagyon sok nehézséget okozott a szüleinek. Az elején még az apa is foglalkozott a kisfiúval vagy kislánnyal. Majd két-három óra múlva az apa egyszerűen elaludt. De az anya az egész éjszaka alatt vigyázott a csintalan gyerekekre. Folyamatosan nagyon figyelt rájuk, majd reggel láttam, hogy az anya szeme bevörösödött. Ez csak egy példa. A nők sokkal érzékenyebbek a mások fájdalma iránt.
Ezért most, ebben az időszakban nemcsak éles elmékre, de melegszívűségre is szükségünk van. Az ilyen időszakokban úgy érzem, a nőknek különleges szerepük van. Ezt már több alkalommal elmondtam és csak most is meg akartam Önökkel osztani.
Most rátérek a tibeti kérdésre.
(Taps)
Alapvetően egyes kínai tisztviselők úgy vélik, hogy a mi megközelítésünk olyan, mint egy szeparatista mozgalom, pedig nem az. Ez teljesen hibás. Mindenki tudja, hogy mi valódi autonómiát szeretnénk elérni a Kínai Népköztársaságon belül, a saját érdekünkben. Tibet anyagi értelemben elmaradott - habár természetesen spirituális értelemben fejlett -, ezért mostanra már minden tibeti egy modernizált Tibetet akar. Ezért ami az anyagi fejlődést illeti, a saját érdekünk, hogy a nagy nemzeten - a Kínai Népköztársaságon - belül maradjunk.
Ezért először is szeretném világosan leszögezni, hogy a megközelítésünk nem egy szeparatista mozgalom. Bizonyos jogokat, amelyeket a kínai tisztviselőktől kértünk, már tulajdonképpen garantáltak is, illetve említésre kerültek az alkotmányukban, éppúgy ahogy bizonyos kisebbségi jogok is.
Egy másik szempont, amit világossá szeretnék tenni támogatóink számára, az, hogy amikor Önök a támogatásukról, a tibeti kérdéssel kapcsolatos aggodalmukról adnak tanúbizonyságot, akkor egyes kínaiak úgy gondolják, hogy ez Kína ellen irányul. Ez teljesen hibás. Valójában mi egy harmonikus társadalom, a stabilitás és az egység előmozdításához próbálunk hozzájárulni. Természetesen ez a józan paraszti ész és közös tapasztalat kérdése: hogyan lehet egységet és harmóniát kialakítani félelem és fegyverek mellett? Ez nem logikus. A valódi harmónia és egység csak bizalom és kölcsönös tisztelet révén valósítható meg.
Hadd hozzak fel egy példát. Mivel nem törekszünk függetlenségre, és szigorúan tartjuk magunkat az erőszakellenes alapelvekhez, hszincsiangi barátaink, akik szintén a jogaikért küzdenek, most úgy gondolják, hogy sokkal hatékonyabb a mi megközelítésünk.
Sok évvel ezelőtt találkoztam néhány hszincsiangi emberrel - az emberek nevére nem emlékszem -, akik valóban küzdöttek a függetlenségükért és szükség esetén még erőszakhoz is folyamodtak. Nekik ez a véleményük. Aztán azt mondtam ezeknek az embereknek: ami bennünket, tibetieket illet, mi nem törekszünk az elszakadásra és egy szigorúan erőszakmentes utat követünk.
És végül most egyre több hszincsiangi ember egyetért azzal, hogy a mi megközelítésünk realista és a legjobb megközelítés. A megközelítésünk valójában több bátorítást adott azoknak az embereknek, akik valaha az erőszakos utat követték és ezért elítéltek minket.
Mi egy egészséges és harmonikus társadalom felépítését segítjük.
Ezért tehát mi és a támogatóink nem a kínaiak, Kína vagy a kínai kormány ellen vagyunk. Valójában segítünk nekik. Természetesen sok hátulütője van a totalitárius rendszereknek: zárt társadalom, nincs szólásszabadság, nincs sajtószabadság. Ezért elkerülhetetlenül adódnak nehézségek.
Van egy tibeti mondás: "ha valóban igazi barát vagy, akkor világíts rá barátod hibáira”. Az Európai Unió számára természetesen nagyon fontos, hogy szoros kapcsolatot tartson fenn a Kínai Népköztársasággal, de ugyanakkor azokra az árnyoldalakra és hibákra is rá kell mutatniuk.
Most már nincs sok időm. Tegnap találkoztam Tibetet támogató csoportokkal, amelyekhez EP-képviselők is tartoznak. Elmondták nekem, hogy 24 órás böjtöt fognak tartani. Ha néhányuk böjtölni fog, az nagyon jó. Nagyon nagyra értékelem. Rögtön azt válaszoltam, hogy mi is böjtölni fogunk. Az én esetemben, buddhista szerzetesként, ebéd után már nem eszem. Ezért úgy gondoltam, a számomra a legkézenfekvőbb az lenne, ha reggeli után kezdeném a böjtöt. Ezért ma reggel, reggeli után elkezdtem a böjtöt. Buddhista szerzetesként, a reggeli nagyon szent számomra, mert amikor felébredek akkor mindig eszem, mivel mindig éhes vagyok. Ezért már reggeliztem, és holnap reggeliig fogok böjtölni és osztozni az Önök elszántságában.
Nagyon köszönöm.
(A Tisztelt Ház állva éljenzi a felszólalót)
Elnök
Őszentsége! Ön a párbeszéd embere. 29 éves tapasztalattal rendelkezem az Európai Parlamentben, de még sohasem tapasztaltam olyan helyzetet, ahol a felszólaló párbeszédet folytatott volna a Parlamenttel. Ha a világon bárkinek is - beleértve a kínai kormányt - kétségei lennének afelől, hogy Ön a párbeszéd embere, akkor a mai beszéde bizonyíték volt arra, hogy Ön a párbeszéd embere.
(Hangos és hosszantartó taps)
Az Európai Parlament nevében, most az a megtiszteltetés ért, hogy megköszönjem a mai jelenlétét és hálás vagyok azért, hogy ismét egészséges. Bebizonyította, hogy a műtétet követően újra jól van, de azt nem gondoltuk volna, hogy megosztja velünk élményeit. Ez megmutatja az európai parlamenti képviselők iránti bizalmát. Világos politikai üzenetet és világos emberi üzenetet fogalmazott meg számunkra. Szeretném az Európai Parlament nevében megköszönni Önnek ezeket az üzeneteket, és köszönjük kiváló humorát.
Úgy gondolom, hogy most a mi kötelességünk, tisztelt képviselők, hogy segítsük Őszentségét a 14. Dalai Lámát annak biztosításában, hogy népének, a tibeti népnek jó jövője lehessen, és saját kultúrájuk és vallásuk szerint élhessenek. Köszönöm, hogy eljött hozzánk és beszédet mondott.
(Hangos és hosszan tartó taps)
