Valstybių narių vykdoma kontrolė, kaip Komisija vykdo įgyvendinimo įgaliojimus (diskusijos) 
Pirmininkas
Kitas klausimas - K. Szájero pranešimas Teisės reikalų komiteto vardu dėl pasiūlymo dėl Europos Parlamento ir Tarybos reglamento, kuriuo nustatomos valstybių narių vykdomos Komisijos naudojimosi įgyvendinimo įgaliojimais kontrolės mechanizmų taisyklės ir bendrieji principai - C7-0073/2010-.
József Szájer
pranešėjas. - Pone pirmininke, nuo Lisabonos sutarties, kurioje numatyti dideli pokyčiai dėl Europos Parlamento ir Tarybos Komisijai perduodamų įgaliojimų, įsigaliojimo dienos praėjo tik metai.
Prieš keletą mėnesių šiame Parlamente svarstėme mano pranešimą dėl deleguotųjų teisės aktų. Teisės aktai yra deleguotieji, kai Parlamentas ir Taryba perduoda įgaliojimus, tačiau, palyginti su pirmiau galiojusia tvarka, nuo dabar bet kuriuo metu galime juos atsiimti. Galime nustatyti terminą, galime keisti ir vetuoti, jeigu Komisija netenkina teisės aktų leidėjo reikalavimų.
Šio reglamento, kurį svarstome remdamiesi Sutarties 291 straipsniu, atveju kalbame apie įgyvendinimo aktus. Įgyvendinimo aktų atveju padėtis kiek kitokia. Šiuo atveju būtent valstybės narės naudojasi savo teisėmis spręsti, kaip įgyvendinti įvairius Europos Sąjungos teisės aktus. Taigi, skirtumas aiškus.
Naujasis reglamentas ir naujoji deleguotųjų teisės aktų sistema suteikia mums labai didelių įgaliojimų. Juo gerokai pakeičiama Europos Parlamento įtaka, ypač tam tikrose teisėkūros srityse.
Tačiau įgyvendinimo srityje mes, kaip Parlamentas ir teisės aktų leidėjas, turime teisę kontroliuoti, kokios įgyvendinimo tvarkos turėtų laikytis valstybė.
Manau, Parlamentas neklydo po ilgų derybų nusprendęs patvirtinti, kad jis turi teises, ir gauti aiškų to patvirtinimą iš Tarybos ir Komisijos. Po labai ilgų derybų šioje srityje padarėme didelę pažangą, kuri turi įtakos ir daro poveikį ne tik įgyvendinimo, bet ir deleguotiesiems teisės aktams.
Net įgyvendinimo aktų atveju Parlamentas gavo ir išsaugojo teisę juos nagrinėti, o tai reiškia, kad pagal susitarimą su kitomis institucijomis yra procedūra, kurią galime taikyti.
Mano pirmasis prioritetas - mūsų galimybišsaugoti šias svarbias pozicijas. Šiuo požiūriu kyla ir kitas klausimas: šiame Parlamente vyksta kitos diskusijos, kurias inicijavo kiti komitetai, ypač Tarptautinės prekybos komitetas, Vystymosi komitetas ir Užsienio reikalų komitetas, taip pat Parlamento ir Tarybos diskusijos dėl finansinių priemonių, poreikio jas kontroliuoti ir kontrolės tvarkos.
Šiuo požiūriu mano tikslas buvo užtikrinti, kad reglamentas neužbaigtų šios diskusijos pirma laiko. Norime padėti mūsų kolegoms, kurie kovoja už mūsų poziciją svarbioje diskusijoje su Taryba, kad galiausiai pradėtume su Taryba bendradarbiauti.
Kadangi man skirtas laikas baigiasi, norėčiau padėkoti ir Komisijai, ir Tarybai už jų lankstumą derybose. Suprantu, kad Tarybai buvo sunku rasti bendrą nuomonę. Manau, kad Parlamentas to norėjo, ir šis susitarimas tenkina visus Parlamento narius, visų pirma ne tik todėl, kad šiuo metu diskutuojame dėl teksto, bet ir todėl, kad tikimės, jog ir Komisija, ir Taryba prisidės siekiant bendro susitarimo šiais svarbiais klausimais. Be to, tikimės deklaracijų, kuriose būtų aiškiai išreikšta, kad Komisija yra aiškiai įsipareigojusi suderinti likusią acquis communautaire dalį. Prie mano pranešimo pridedamas tekstas turėtų tenkinti visus šio Parlamento narius.
Maroš Šefčovič
Komisijos pirmininko pavaduotojas. - Pone pirmininke, šįryt girdėjome labai geras diskusijas dėl piliečių iniciatyvos, o šį vakarą svarstome labai svarbų komiteto procedūros klausimą. Manau, tai, kad po Lisabonos sutarties įsigaliojimo čia iš tiesų užbaigiame pagrindines teisės aktų dalis, kurių reikia teisės aktams įgyvendinti, yra labai geras ženklas.
Reglamentas dėl įgyvendinimo aktų turės didelės įtakos tam, kaip Komisija ateityje įgyvendins Europos Sąjungos teisę. Jis turės labai didelės įtakos Europos Sąjungos gebėjimui įgyvendinti savo politikos strategijas atsižvelgiant į piliečių interesus. Teikdami savo pasiūlymą, nustatėme pagrindinį jo tikslą: pagal naujas taisykles turėtų būti įvesta įgyvendinimo aktų priėmimo Komisijoje sistema, kuri būtų paprastesnė, veiksmingesnir skaidresnbei visapusiškai atitiktų Sutarties nuostatas.
Kaip pasiekėme šių tikslų pasiūlymuose, kuriuos netrukus svarstysime? Kaip ir pirmiau, reglamente numatytas kontrolės mechanizmas grindžiamas komiteto procedūra, t. y. Komisija teiks priemonių projektus iš valstybių narių atstovų sudarytiems komitetams, ir, priešingai nei yra dabar, Taryba negalės kištis.
Kaip aiškiai išdėstyta Sutartyje, tik valstybės narės, o ne Taryba gali kontroliuoti, kaip Komisija vykdo įgyvendinimo įgaliojimus. Be to, reglamente nustatyta, kad visos specialios procedūros išnyks, o visos įgyvendinimo priemonės, tarp jų ir prekybai taikomos priemonės (įvairios priemonės, pvz., antidempingo ar kompensavimo priemonės) bus taikomos pagal reglamentą. Prekybos politikos srityje tai bus tikra revoliucija.
Norime paprastesnių procedūrų, todėl nauju reglamentu bus ne tik įtvirtintos dvi procedūros (patariamoji ir patikros) vietoj keturių, bet ir bus numatyta dabartinių komiteto procedūrų automatinio pritaikymo galimybė. Nuo pirmos dienos naujos procedūros bus taikomos visiems galiojantiems teisės aktams. Žinoma, tai neturės neigiamo poveikio pagal pagrindinius aktus Komisijai suteiktų įgaliojimų pobūdžiui.
Pagal deklaraciją Komisija įsipareigojo peržiūrėti visą acquis ir jį suderinti su deleguotųjų teisės aktų režimu, kiek tai teisiškai būtina, ir aš žinau, kaip tai svarbu šiam Parlamentui. Kol kas nustatėme, kad iki Lisabonos sutarties bendram sprendimui priimti nebuvo pateikti 153 aktai, pagal kuriuos Komisijai suteikiami įgaliojimai, kurie turėtų būti apibrėžiami kaip deleguotieji. Be to, yra 299 aktai, kurie pirmiau buvo pritaikyti reguliavimo ir nagrinėjimo tvarkai ir kuriuos dabar reikės peržiūrėti atsižvelgiant į Sutarties nuostatas dėl deleguotųjų aktų. Tačiau mūsų tikslas - siekti, kad iki šio Parlamento kadencijos pabaigos visi galiojantys teisės aktai būtų visiškai suderinti su nauja Lisabonos sutarties nuostata.
Tai reiškia, kad juos reikia visapusiškai suderinti. Jums žinoma, kokio plataus masto šis tikslas, todėl man ypač džiugu, kad Belgijos ministras O. Chastel paprašmanęs pranešti Parlamentui apie Tarybai pirmininkaujančios valstybės narės įsipareigojimą ir perskaityti jos pareiškimą.
Jame teigiama, kad Tarybai pirmininkaujanti valstybnaržino apie plataus masto Komisijos ketinimus šiuo požiūriu, palankiai juos vertina ir pritaria užsibrėžtiems tikslams. Ji gali patvirtinti, kad siekia padaryti viską, kad užtikrintų, jog derinimas būtų kuo greičiau baigtas po to, kai Komisija pateiks pasiūlymus. Tarybai pirmininkaujanti valstybnaryra pasirengusi lojaliai bendradarbiauti su Parlamentu ir Komisija įgyvendinant šiuos tikslus.
Žinoma, norėtume, kad šis pareiškimas būtų oficialiai užrašytas, bet manau, kad turime teigiamai įvertinti Tarybai pirmininkaujančios Belgijos norą bendradarbiauti ir kolegialų požiūrį.
Norime veiksmingesnės sistemos, o naujose taisyklėse visiškai perteikiamas Komisijos vaidmuo pagal Sutartis, neskaitant vienos išimties, dėl kurios reikia apgailestauti ir apie kurią kalbėsiu vėliau, nes tik komitetas kvalifikuota balsų dauguma gali neleisti Komisijai priimti įgyvendinimo akto projekto.
Ką tik minėta išimtis, kai Komisija turi aiškiai gauti komiteto pritarimą, kad galėtų priimti įgyvendinimo akto projektą, yra susijusi su galutinėmis daugiašalės prekybos apsaugos priemonėmis. Nors šioje srityje priimama nedaug teisės aktų, nesutikome su šiomis išimtimis dėl institucinių priežasčių ir pirmenybę teikėme visapusiškam derinimui su naujomis taisyklėmis.
Norėjau atkreipti dėmesį į šį institucinį klausimą, nors galų gale tai buvo vienintelis įmanomas pagrindas kompromisui su teisės aktų leidėju, todėl jam pritariame. Norime skaidresnės sistemos, visa procedūra bus vykdoma visiškai skaidriai.
Visi komitetams pateikti dokumentai kartu perduodami Europos Parlamentui ir Tarybai, ir šios dvi institucijos turi teisę kruopščiai juos išnagrinėti visiškai vienodomis sąlygomis. Per bet kurią procedūrą jie gali nurodyti Komisijai, kad, jų manymu, įgyvendinimo akto projekte viršijami jos įgaliojimai, ir jeigu mes viršijame savo įgaliojimus, turite teisę tai aiškiai mums pasakyti.
Baigdamas pasakysiu, kad apskritai šis dokumentas Europai duos labai gerų rezultatų, nes jame aiškiai įtvirtinamas Bendrijos metodas ir išplečiami Parlamento įgaliojimai nagrinėti dokumentus visose srityse.
Pvz., naujame reglamente numatyta, kad kai kuriais atvejais Komisija gali būti įpareigota svarstyti klausimą apeliaciniame komitete. Tačiau šis komitetas bus įprastas komitologijos komitetas, kuriam pirmininkauja Komisija ir kuriam taikomos tos pačios taisyklės, ir priimti projektą Komisijai gali sutrukdyti tik kvalifikuota balsų dauguma.
Jeigu šiandien Europos Parlamentas patvirtins naują komitologijos reglamentą, jis įsigalios netrukus, jau 2011 m. kovo 1 d., o tai išties labai gera žinia. Mums kuo skubiau reikia naujos veikiančios teisinės sistemos, taip pat tikiuosi, kad sykiu galėtume bendrai pagalvoti, kaip atskirti Komisijos deleguotuosius įgaliojimus ir įgyvendinimo įgaliojimus. To mums reikia ne tik kad išvengtume kitų konfliktų per pasiūlymų dėl naujų teisės aktų svarstymą, bet ir tam, kad supaprastintume teisės aktų derinimo tvarką.
Baigdamas norėčiau padėkoti pranešėjui J. Szájeriui už per visą derybų laikotarpį atliktą darbą ir visoms frakcijoms už bendradarbiavimą bei parodytą lankstumą. Pagaliau norėčiau padėkoti Tarybai pirmininkaujančiai Belgijai, kuri daug nuveikė, kad Taryba patvirtintų šį dokumentą ir pasiektų šį nelengvą kompromisą. Manau, kad tai, ką netrukus svarstysime ir, tikiuosi, rytoj patvirtinsime, - labai gera žinia Europai.
Gay Mitchell
Vystymosi komiteto nuomonės referentas. - Pone pirmininke, norėčiau padėkoti pranešėjui J. Szájeriui už jo pastangas ir pranešimą.
Kaip jau paaiškinta, įsigaliojus Lisabonos sutarčiai, pagal 290 ir 291 straipsnius dabartines nuostatas dėl komiteto procedūros pakeis deleguotieji teisės aktai ir įgyvendinimo aktai, bet aš esu labai susirūpinęs dėl Komisijos vaidmens įgyvendinant sprendimus, susijusius su Lisabonos sutartimi.
Manau, ką tik girdėjau Komisijos narį sakant, kad Komisijos tikslas - tai padaryti iki šio Parlamento kadencijos pabaigos. Tai treji su puse metų, o jie turi tik "tikslą"! Tai ne gyventojų asociacija, o Parlamentas! Jeigu veikloje dalyvauja Taryba, dalyvauja ir Parlamentas. Nors tai sakyti nesmagu, man, kaip Parlamento nariui, atrodo, kad užuot veikusi kaip sąžininga tarpininktarp Tarybos ir Parlamento, Komisija dažnai laikosi per arti Tarybos, o toks gausus Parlamentas lengvai susiskaldo ir kartais pernelyg lengvai pritaria bendrai Tarybos ir Komisijos nuomonei.
Visų pirma turiu pabrėžti, kad šiuo požiūriu Parlamentas, mano nuomone, neturėtų būti spaudžiamas pasirašyti visą per pirmąjį svarstymą pateiktą dokumentą. Svarbiausia, kad pasiektume teisingą kompromisą, kuris būtų tinkamiausias šiam Parlamentui ir piliečiams, kuriems atstovaujame, ir kartu atsižvelgtume į tai, ką pasakmūsų kolega J. Szájer. Jeigu tai reiškia, kad reikia laukti susitarimo per antrąjį svarstymą, tebūnie. Kaip jau sakiau, reikia laikytis tokios taisyklės: jeigu veikloje dalyvauja Taryba, dalyvauja ir Parlamentas. Šiuo atžvilgiu kartu priimame sprendimus ir kartu leidžiame teisės aktus.
Kaip Vystymosi komiteto nuomonės referentas, manau, kad labai svarbu užtikrinti Parlamento savarankiškumą ir Komisijos pagarbą abiem institucijoms. Esu įsitikinęs, kad to pasieksime šiuo "kompromisu".
Saïd El Khadraoui
Transporto ir turizmo komiteto nuomonės referentas. - (NL) Pone pirmininke, norėčiau kalbą pradėti padėka pranešėjui už darbą rengiant sudėtingą ir labai technišką, bet labai svarbų būsimai mūsų veiklai dokumentą.
Mums, Transporto ir turizmo komitetui, buvo žinoma apie senąją komiteto procedūrą ir keturias skirtingas alternatyvas, taip pat seniai žinojome, kaip vykdyti įgyvendinimo sprendimus. Tačiau kalbant apie koregavimus, kurių reikia pagal Lisabonos sutartį, norėčiau pasakyti, kad pritariame tam, dėl ko pranešėjas susitarsu Taryba. Nepaisant to, yra du dalykai, į kuriuos, mūsų manymu, turėtumėte atkreipti dėmesį.
Visų pirma norime, kad Parlamentui būtų teikiama kuo daugiau informacijos ir kad Parlamentas kuo daugiau dalyvautų rengiant Komiteto sprendimus.
Antra, norėčiau pabrėžti, kad svarbus tinkamas požiūris į pereinamąjį laikotarpį, ir todėl prašome Komisijos parodyti Parlamentui dosnumą pertvarkant komiteto procedūrą, kaip apibrėžta acquis, į naujus deleguotuosius ir įgyvendinimo aktus, kai gali būti svarstomas konkrečios procedūros pasirinkimo klausimas.
Todėl tai liečia ne tik pačią reformą, bet ir galiojančio acquis taikymą iki reformos.
Danuta Maria Hübner
Regioninės plėtros komiteto nuomonės referentė. - Pone pirmininke, nerimauju, kad atsisakius įtraukti deleguotuosius teisės aktus į finansines priemones atsiras pavojingas precedentas ir kitose politikos srityse. Be to, tai kelia tarpinstitucinį nepasitikėjimą, ir ši padėtis neduoda ramybės mums visiems.
Teikiant būsimus pasiūlymus dėl įstatymo galią turinčių regioninės politikos po 2013 m. teisės aktų rinkinio gali tekti taikyti įgyvendinimo aktus, bet taip pat gali prireikti ir deleguotųjų aktų. Negalime pritarti deleguotųjų aktų išbraukimui pirma laiko. Šį klausimą teisės aktų leidėjai turėtų svarstyti kiekvienu atveju atskirai.
Mano nuomone, ši pozicija yra ir politiškai, ir teisiškai nuosekli, ir manau, kad Taryba ir Komisija jai pritars. Mūsų neabejotinai laukia ne vieni sunkūs metai. Mūsų, kaip Europos institucijų, pareiga - kuo geriau išnaudoti savo politikos strategijas, ir šią bendrą užduotį galime veiksmingiau įgyvendinti vengdami nereikalingų konfliktų ir procedūrų.
Paolo De Castro
Pone pirmininke, Komisijos nary, ponios ir ponai, kaip Žemės ūkio ir kaimo plėtros komiteto pirmininkas, esu labai nusivylęs J. Szájerio pranešimu, dėl kurio rytoj bus balsuojama, dėl keleto priežasčių.
Pirma, nebuvo atsižvelgta nį vieną pakeitimą, už kurį mano komitetas balsavo vienbalsiai, pabrėžiu - vienbalsiai, nors bendra žemės ūkio politika - viena iš politikos sričių, kurioje dauguma aktų priimami pagal komiteto procedūrą, todėl ji yra viena iš tų, kurioms daugiausia įtakos turi įstatymo galią turinčių teisės aktų suderinimas pagal Lisabonos sutartį.
Antra, pagal 10 straipsnį Europos Parlamentas neturės galios daryti spaudimo ar pranašumo tartis su Taryba dėl bendros žemės ūkio politikos teisės aktų derinimo su nauja sutartimi.
Iš tiesų, žinome, kad Taryba jau parodsavo nenorą derinti teisės aktus, deleguotus Europos Parlamentui, o priėmus šį reglamentą ji nebus suinteresuota tęsti derybų: kadangi automatinis derinimas, kuris neapima deleguotųjų aktų ir taikomas tik įgyvendinimo aktams, yra pereinamasis, jam nenustatytas galutinis terminas.
Dėl šios priežasties kartu su kitais kolegomis pateikiau dalinį pakeitimą, pagal kurį automatinis derinimas iš tiesų yra laikinas, ir raginu jus visus jam pritarti, kad sustiprintume Europos Parlamento vaidmenį. Iš tiesų nėra jokios priežasties per pirmąjį svarstymą susitarti dėl tokio sudėtingo dokumento, kuriuo nustatomos sutarties įgyvendinimo ateityje taisyklės. Todėl turime teisę ir, drįsčiau sakyti, pareigą kuo labiau patobulinti šį visapusiškai svarbų dokumentą ir pereiti prie antrojo svarstymo nepasiduodami Tarybos, grasinančios nesiimti svarstyti šio dokumento ir taip siekiančios priversti mus sutikti su šiuo nepalankiu susitarimu, šantažui.
Manau, kad po biudžeto tai svarbiausias dokumentas, dėl kurio turime balsuoti, nes juo valdžia perskirstoma tarp Europos institucijų. Šiame Parlamente turime kategoriškai ginti demokratiškai išrinkto ir visiems Europos piliečiams atstovaujančio Parlamento privilegijas.
Antolín Sánchez Presedo
Pone pirmininke, Komisijos nary, ponios ir ponai, Lisabonos sutartyje aiškiai apibrėžus deleguotuosius aktus ir įgyvendinimo aktus iš esmės keičiasi ES teisės aktų rengimo ir įgyvendinimo tvarka. Ankstesniuose pirminės teisės aktuose buvo numatytos tik įgyvendinimo priemonės.
Šis reglamentas labai svarbus, kad būtų tvarkingai pereita nuo senos sistemos prie naujos ir kad Komisija tinkamai vykdytų Lisabonos sutartimi jai suteiktus įgyvendinimo įgaliojimus. Jame įtvirtinamas demokratijos principas, nes pripažįstama Parlamento teiskontroliuoti, nustačius reikalavimą teikti metinį pranešimą padidėja skaidrumas, be to, siekiant šį dokumentą patobulinti vadovaujantis patirtimi, į jį įtraukta nuostata dėl peržiūros. Todėl jis tenkina šiuo požiūriu išreikštus Ekonomikos ir pinigų politikos komiteto reikalavimus.
Finansinių paslaugų sityje jis padės padidinti teisinį saugumą ir teisės aktų veiksmingumą. Juo papildomas omnibus direktyvos tikslas apriboti pagal seną sistemą Komisijai suteiktus įgaliojimus, kurie suderinami su šiuo metu galiojančia sistema, iki trejų metų nuo naujos Sutarties įsigaliojimo dienos, be to, jame išdėstytos nuostatos, pagal kurias vėliau galima bus priimti techninius įgyvendinimo standartus, kurie yra naujos priežiūros struktūros ir finansinių paslaugų sektoriui taikomų reglamentų dalis.
Todėl, kaip Ekonomikos ir pinigų politikos komiteto nuomonės referentas, teigiamai vertinu pranešimą ir sveikinu J. Szájerį.
Norėčiau padėkoti pirmininkui už jo dosnumą ir visiems jums palinkėti visa ko geriausia švenčių laikotarpiu ir ateinančiais metais.
Klaus-Heiner Lehne
Pone pirmininke, ponios ir ponai, reikia ne vieno paaiškinimo, taip pat ir čia plenariniame posėdyje, dėl klaidinančių diskusijų, kurios vyko frakcijose, Komitetų pirmininkų sueigoje ir kai kuriais atvejais komitetuose.
Visų pirma, šio reglamento tikslas nėra apibrėžti, kas yra deleguotieji aktai pagal 290 straipsnio nuostatas ir kas yra įgyvendinimo aktai pagal 291 straipsnio nuostatas. Šiame reglamente tikrai nebus priimtas sprendimas šiuo klausimu. Tai sprendžiama pagrindiniame teisės akte. Kitaip tariant, pats įstatymas nulems, pagal kurio straipsnio - 290 ar 291 - nuostatas bus vykdomi įgaliojimai, jeigu jame tai bus numatyta. Reglamente numatyta procedūra tik pagal 291 straipsnį.
Antra pastaba susijusi su kritika dėl 10 straipsnio. Šis straipsnis taip pat siejamas tik su pačia procedūra. Atsižvelgdama į tai, Komisija dar kartą paaiškino, kad ji, žinoma, ketina peržiūrėti visus teisės aktus, kurie įsigaliojo iki Lisabonos sutarties ir kuriuos reikia derinti, ir pateikti naujus pasiūlymus abiem teisės aktų leidimo institucijoms: Parlamentui ir Tarybai. Palyginti su ankstesniu Tarpinstituciniu susitarimu, ši nuostata dar labiau įtvirtinta.
Vienintelis iš tiesų naujas dalykas - tai išorės prekybai taikoma procedūra. Pripažįstu, kad su Tarybai pirmininkaujančia Belgija pasiektas kompromisas yra gana biurokratinis. Dėl to nekyla abejonių. Tačiau atsižvelgiant į tai, kad Taryboje susidardvi blokuojančios mažumos, tai buvo vienintelis sprendimas.
Mano nuomone, tai tik didesnės ar mažesnės naudos klausimas. Be to, kaip sakpranešėjas, turime pasverti, dėl ko susitarParlamentas. Turime įgyvendinimo aktų peržiūros procedūrą, kuri nenumatyta sutartyje. Tai didelpažanga, ypač kalbant apie didesnį Parlamento dalyvavimą negu nustatyta sutartyje. Todėl pasvėrus naudą paaiškėja, kad šį klausimą verta paremti. Štai kodėl palankiai vertinu šį pranešimą be jokių pakeitimų. Per pirmąjį svarstymą mums nepavyks pasiekti daugiau, nei po tam tikro laikotarpio galėtume pasiekti taikinimo procese.
Eva Lichtenberger
Pone pirmininke, ilgą laiką visi komitetai iš esmės ignoravo šiandien svarstomą reglamentą. Tačiau keletas šio Parlamento narių prabudo dabar, pasibaigus procesui, kurio rezultatai jau ant stalo. Kai kurie jų, deja, nedalyvavo diskusijose, o jų nuomonę išgirsti būtų buvę labai įdomu.
Kaip buvusi narė, gerai prisimenu konvencijos esmę. Joje atvirai raginama suteikti Europos Parlamentui ypatingų teisių keliose srityse ir užtikrinti jo, kaip institucijos, patikimumą ir patikimumą piliečių atžvilgiu.
Nepaisant konvencijos reikalavimų, nieko nepadaryta. Didelę pažangą padaryti leido sunkios Tarybai pirmininkaujančios Belgijos derybos su Taryba. Prisimenu, ką pasakK.-H. Lehne. Buvo kalbama apie nuolatinę galimybę tirti, ar Komisija neviršijo savo įgaliojimų.
Žinoma, kai kurie reglamentai nėra idealūs, pvz., susitarimas dėl tarptautinės prekybos, tačiau sutinku su rezultatu. Norėčiau padėkoti Tarybai pirmininkaujančiai Belgijai. Ji labai stengėsi, kad būtų ko nors pasiekta. Taip pat norėčiau padėkoti pranešėjui, kuris per derybas parodsupratingumą ir sumanumą.
Raffaele Baldassarre
(IT) Pone pirmininke, Komisijos nary, ponios ir ponai, kai rytoj balsuosime dėl J. Szájerio pranešimo, atversime kelią vienam iš naujų dokumentų dėl įgyvendinimo aktų, kuris numatytas Lisabonos sutartyje.
Juo bus supaprastinta sena komitologijos sistema. Tai priemonė, užtikrinsianti didesnį skaidrumą priimant įstatymo galią turinčius teisės aktus, kuriais reglamentuojama, kokiais būdais valstybės narės gali kontroliuoti, kaip Komisija vykdo jai suteiktus įgaliojimus. Reglamentas labai svarbus, todėl teisėkūros procedūra sudėtinga ir tarpinstituciniu lygiu, ir šiame Parlamente, kur, tikiuosi, nors ir pavėluotai dalyvaujant visiems komitetams, bus įmanoma priimti pasiūlymą per pirmąjį svarstymą.
Todėl sveikinu pranešėją J. Szájerį sėkmingai įgyvendinus Europos Parlamentui svarbiausius tikslus: kalbu apie garantijas dėl galiojančių komiteto procedūrų suderinimo su nauja procedūra, Parlamento ir Tarybos teisę išnagrinėti dokumentus, apeliacinio komiteto, kuriam pirmininkauja Komisija, įkūrimą ir nuostatos dėl peržiūros, leisiančios įvertinti procedūros veiksmingumą, įtraukimą.
Norėčiau padaryti paskutinę pastabą dėl paskutinės kliūties deryboms - tai bendros prekybos politikos įtraukimas į būsimo reglamento taikymo sritį. Nors pagal galutinį susitarimą pereinamuoju 18 mėnesių laikotarpiu tvirtinant antidempingo priemones bus leidžiama taikyti paprastosios daugumos balsavimo sistemą, vėliau priemonės bus tvirtinamos kvalifikuota balsų dauguma. Toks sprendimas priimtas pasiekus nelengvą kompromisą, bet esu įsitikinęs, kad jis tenkina ir pramonės, ir Europos Sąjungos įstatymų vykdomosios valdžios poreikius, o priimant techninio pobūdžio sprendimus nebekils pavojingo politikavimo grėsmė.
Gianluca Susta
(IT) Pone pirmininke, ponios ir ponai, visiškai nesutinku su paskutiniais kalbėtojais. Manau, kad ši priemonkenkia Parlamento prioritetams ir neatitinka Lisabonos sutarties esmės.
Netrukus per pirmąjį svarstymą sudarysime 70 proc. susitarimų su Taryba, bet niekaip nesuprantu, kodėl taip skubama patvirtinti tokią svarbią priemonę kaip ši per pirmąjį svarstymą, nes ji yra susijusi su Lisabonos sutarties, pagal kurią išplėsti mūsų įgaliojimai, ypač prekybos politikos srityje, įgyvendinimu. Pačioje antidempingo procedūrų pradžioje pereiname nuo objektyvaus teisinio tikrumo prie valstybių narių kišimosi, ir todėl kyla pavojus, kad viskas baigsis Komisijos ir valstybių narių derybomis.
Todėl manau, kad tai žingsnis atgal, kaip ir automatinis derinimas, žemės ūkio sityje pagal seną komitologijos sistemą netaikant terminų naujai sistemai, kuri sustiprina Parlamento vaidmenį.
Todėl nemanau, kad protinga skubėti sudaryti susitarimą su Taryba per pirmąjį svarstymą, nes taip pat rizikuojame stoti prieš Teisingumo Teismą.
Maroš Šefčovič
Komisijos pirmininko pavaduotojas. - Pone pirmininke, norėčiau visiems padėkoti už jų indėlį, kuris parodo svarstomo klausimo sudėtingumą.
Norėčiau atsakyti į kai kurias pastabas. Dėl peržiūros ir mūsų įsipareigojimo peržiūrėti visus aktualius teisės aktus turime itin plataus masto planą, kuri aptarėme su K.-H. Lehne per diskusijas dėl bendrojo susitarimo: turime suderinti 299 ir dar 153 teisės aktus. Manau, kad būtų labai plačiai užsimota, jeigu sakytume, kad norėtume tai padaryti per šią kadenciją. Jeigu sakau "mūsų" užmojis, turiu omenyje tris institucijas, nes tai akivaizdžiai iš mūsų visų reikalauja lojalaus bendradarbiavimo.
Norėčiau patikinti G. Mitchellą, kad Komisija labai gerbia Parlamentą.
Norėčiau atkreipti dėmesį į vieną Komisijos pareiškimo projekto, kuris pridedamas prie pasiūlymo, pastraipą. Perskaitysiu ją: "Kol bus vykdomas derinimas, Komisija nuolat informuos Europos Parlamentą apie įgyvendinimo priemonių projektus, susijusius su šiais dokumentais, kurie ateityje turėtų tapti deleguotaisiais teisės aktais." Taigi, mūsų įsipareigojimas užtikrinti skaidrumą ir aiškumą visiškai akivaizdus. Be to, norėčiau šiame Parlamente patvirtinti, kad Parlamentui suteiksime visą įmanomą informaciją. Parlamentas visą informaciją gaus tuo pat metu kaip ir komitetai, todėl darysime viską, kad Parlamentui būtų pranešta ir apie šią procedūrą.
Manau, turiu padėkoti K.-H. Lehne už tai, kad išaiškino per diskusijas susidariusią padėtį. Šiandien svarstome įgyvendinimo aktus, o šiame reglamente iš anksto nenustatyta, kokius aktus turėtume taikyti ateityje: deleguotuosius ar įgyvendinimo.
Dėl derinimo, manau, kad P. De Castro čia nebuvo, kai skaičiau suderintą Tarybai pirmininkaujančios Belgijos pareiškimą, kuriuo visapusiškai įsipareigojama siekti lojalaus bendradarbiavimo, kad per ateinančius metus būtų įgyvendintas šis plataus masto tikslas užbaigti derinimą. Manau, kad tai dar kartą patikina, kad ne tik Parlamentui, bet Komisijai bei Tarybai naudinga, kad darbas vyktų sparčiai. Manau, tai labai aišku, ir esu įsitikinęs, kad šio susitarimo laikysimės.
Kalbant apie politikavimą dėl antidempingo ir kompensavimo priemonių, manau, kad iš tiesų viskas bus priešingai, nes jūs žinote, kokia sistema galioja šiuo metu: valstybių narių atstovai gali blokuoti Komisijos pasiūlymą paprasta balsų dauguma. Ateityje tai padaryti būtų kur kas sunkiau, nes norint blokuoti pasiūlymą reiktų surinkti valstybių narių atstovų kvalifikuotą balsų daugumą. Todėl manau, kad tai, ką darome čia, iš tiesų sustiprins Europos Sąjungos požiūrį ir Komisijos poziciją derybose dėl prekybos, būtent taip, kaip nurodyta ir numatyta Lisabonos sutartyje.
Jums leidus, baigsiu kalbą pabrėždamas, koks svarbus šiame klausime yra teisinis tikrumas, nes, žinoma, kai sprendžiame opius klausimus, pvz., prekybos, antidempingo priemonių, kompensavimo priemonių, mums reikia labai gerai įtvirtintų procedūrų ir aiškaus vaidmenų ir atsakomybės padalijimo. Parlamentui reikia labai aiškių teisių nagrinėti dokumentus, kurios jam suteiktos pagal Lisabonos sutartį, o mums reikia teisinio tikrumo, kad galėtume veikti šioje labai svarbioje teisėkūros srityje, nes jūs žinote, kaip dažnai dėl šių priemonių kyla ginčai įvairiuose tarptautiniuose forumuose.
Todėl prašyčiau gerbiamųjų Parlamento narių pritarti šiems pasiūlymams be pakeitimų, nes manau, kad jie išties atitinka Europos Sąjungos poziciją tarptautinėje arenoje.
József Szájer
pranešėjas. - Pone pirmininke, norėčiau visiems padėkoti už jų indėlį šiandien ir per paskutinius devynis mėnesius, kai sprendėme šį klausimą.
Pirma, procesinis klausimas. Daugelis kolegų išreišksusirūpinimą dėl to, kad spaudžiami Tarybos skubame sudaryti susitarimą per pirmąjį svarstymą. Ir Komisija, ir Taryba, taip pat keletas kolegų, dalyvavusių derybose, gali paliudyti, kad spaudimas buvo daromas kitur. Tai Parlamentas ir aš Tarybai pasakėme, kad viskas sužlugs, jeigu jai nepavyks susitarti.
Kitos dvi institucijos labai aiškiai pareiškapie savo įsipareigojimą, nes kaip ir Parlamentas, kaip ką tik minėjo M. Šefčovič, jos siekia Lisabonos sutarties pastovumo. Kuo vėliau pritarsime, tuo vėliau priimsime tokį reglamentą, ir tuo ilgiau gyvuos sena komiteto procedūra, kurios nemėgstame dėl daugelio jos keliamų problemų. Šiuo požiūriu devyni mėnesiai - netrumpas laiko tarpas, per kurį būtų galima surengti du svarstymus. Buvo užtikrintas visiškas skaidrumas, tai paliudyti gali ir keletas kolegų.
Per šiuos devynis mėnesius Komitetų pirmininkų sueigoje dalyvavau šešis kartus, taip pat susitikau su visų komitetų šešėliniais pranešėjais ir koordinatoriais. Tai aš nusprendžiau siekti susitarimo, nes gausime viską, ko aš norėjau. Galbūt Tarybai ir Komisijai tai nepatinka, bet mes gavome viską.
Ką daro pranešėjas, kai įtraukta viskas, ko reikalavau aš ir įvairūs komitetai, nors galbūt ir ne visai ta forma? P. De Castro teisus. Jo reikalavimai skiriasi savo forma nuo to, kas išdėstyta reglamente, bet kalbama apie įgyvendinimo aktus, o Komisija dėl jų jau prisiėmįsipareigojimą. Jau anksčiau užsiėmiau derinimu (omnibus), tą patį įsipareigojo ir Komisija - savo įsipareigojimą ji vykdsu labai nedidelėmis išimtimis. Šiuo požiūriu maniau, kad galiu pasikliauti šiuo pažadu, bet jeigu Komisija jo nesilaikys, netylėsiu ir kaip P. De Castro pareikalausiu jo laikytis ir vykdyti derinimą.
Šiuo požiūriu spaudimo nėra. Aš dariau spaudimą. Glaudžiai bendradarbiaudami ne vienose sunkiose derybose, susitarėme dėl to, ką galiu besąlygiškai pasiūlyti Parlamentui svarstyti.
Labai dėkoju visiems, ypač kolegoms, dalyvavusiems šiame sudėtingame procese. Atsiprašau plačiosios visuomenės, kuri nesupranta nžodžio, apie ką kalbame, bet galiu tvirtai pasakyti, kad priėmus šį reglamentą padidės Europos Sąjungos klausimų skaidrumas ir sustiprės jų parlamentinkontrolė.
Pirmininkas
Diskusijos baigtos.
Balsavimas vyks rytoj.
Raštiški pareiškimai (Darbo tvarkos taisyklių 149 straipsnis)
Vital Moreira
Šią teisėkūros iniciatyvą dėl Komisijos taikomų "įgyvendinimo priemonių" kontrolės paskatino Lisabonos sutartis, kurioje ji numatyta nuostatose dėl Europos Parlamento teisės aktų leidimo įgaliojimų. Apskritai, atsižvelgiant į susidariusią padėtį, tai neabejotinai palankus teisės aktas.
Tačiau keletas aspektų ne visai atitinka Lisabonos sutarties nuostatas. Iš jų išsiskiria du neigiami aspektai. Pirma, tiksliai neapibrėžta, kurie nesuskaičiuojami galiojantys teisės aktai turi būti privaloma tvarka suderinti su nauja sistema ir Lisabonos sutartimi. Dėl šios priežasties pateikiau pakeitimą, kuriame numatoma ši nuostata. Antra, ir svarbiausia, išimtys dėl prekybos apsaugos priemonių (ypač antidempingo ir antisubsidijų priemonės, taip pat apsaugos priemonės), pagal kurias valstybės narės galės labiau kontroliuoti Komisiją, yra nepriimtinos, nes dėl jų bus sudėtingiau taikyti šias priemones, ir prasidės politikavimas. Šios priemonės labai svarbios ginant Europos įmones nuo tokios konkurencijos, kai importu siekiama pasipelnyti iš tokių neteisėtų privilegijų.
Nėra jokio konstitucinio ar politinio pagrindo tokiam diskriminaciniam prekybos apsaugos priemonių taikymui, kuris sumenkina Komisijos (ir Europos Sąjungos) gebėjimą apginti Europos pramonę nuo nesąžiningos konkurencijos už Europos vidaus rinkos ribų.
