A Bizottság 2008. évi jogalkotási és munkaprogramja (vita)
Elnök
A következő napirendi pont a Bizottság 2008. évi jogalkotási és munkaprogramjának vitája.
José Manuel Barroso
a Bizottság elnöke. - Tiszelt elnök úr! A következő 12 hónap Európa számára kulcsfontosságú lesz Európa jövőbeni hatékonysága és a világban elfoglalt helye szempontjából, illetve abból a szempontból, hogy a polgárok mennyire bíznak abban a képességünkben, hogy meg tudunk felelni elvárásaiknak. Minden okunk megvan arra, hogy magabiztosak legyünk. A lisszaboni szerződés fogadtatása nagyon jó volt, csakúgy mint annak, ahogy a megállapodás megszületett. A szerződés létrehozói nem tértek el attól az elsődleges céltól, hogy az Uniót a jövőben szükséges eszközökkel ruházzák fel. Valódi elkötelezettség volt tapasztalható azzal kapcsolatban, hogy hozzá kell látni a feladatok megoldásához.
A gazdasági menetrendünk eredményesnek bizonyult a gazdasági növekedés és a munkahelyteremtés tekintetében, ami segített ellensúlyozni az idei év nagyobb gazdasági zavarait. Foglalkozunk a fontos témákkal. Ide tartozik az energia, a migráció és a foglalkoztatás kérdése, továbbá Afrikához kapcsolódóan a fejlesztési támogatások. Néhány héten belül pedig Balin lehetőségünk lesz arra, hogy hangsúlyozzuk globális vezető szerepünket az éghajlatváltozás elleni küzdelemben.
Egyszóval az Európai Unió eredményes. Képes volt túllépni a 2005-ben tapasztalt nehéz helyzeten. A Bizottság által 2006-ban javasolt kettős megközelítés stratégiája kifizetődő, a polgárok számára kézzelfogható eredményekre összpontosít és emellett az intézményi rendezésre is próbál megoldást találni.
Meggyőződésem, hogy az Unió jó úton halad 2008 felé. Ezt a lehető legjobban ki kell használnunk, mégpedig úgy, hogy kötelezettségeinket végrehajtjuk, a már megszületett kulcsfontosságú javaslatokat továbbvisszük, új kezdeményezésekkel fenntartjuk a lendületet és a hosszú távú kihívásokat is szem előtt tartjuk. Emellett természetesen tiszteletben kell tartanunk és elő kell segítenünk a szerződés ratifikációját és a polgároknak meg kell mutatnunk mit is kínál az Európai Unió a 2009. évi európai parlamenti választásokat megelőző időszakban.
Ezért örülök ennek a lehetőségnek, hogy a 2008. évi jogalkotási és munkaprogram bemutatásával ismertethetem, hogyan járul hozzá a Bizottság ahhoz, hogy 2008 sikeres legyen. Mindenek előtt köszönetet kell mondanom azért, hogy az Európai Parlament aktívan részt vett a program kidolgozásában. Különösen pedig a Bizottsági Elnökök Értekezlete által készített és az Elnökök Konferenciája által támogatott átfogó összefoglaló jelentésért jár köszönet, amely segített programunk kialakításában. Több bizottsági javaslat teljes egészében illeszkedik az összefoglaló jelentésben megfogalmazott prioritásokhoz.
De először engedjék meg, hogy röviden szóljak a 2007. évi program végrehajtásáról.
Tavaly ilyenkor az idén megvalósítandó konkrét stratégiai kezdeményezéseket vitattuk meg. Hogy csak a legfeltűnőbb kezdeményezések közül említsek néhányat, ez egy sor olyan kulcsfontosságú cselekvést jelentett, mint például a stratégiai energia-felülvizsgálat, a munkaerő áramlására vonatkozó közelmúltbeli javaslatok, a rugalmas biztonság, a borpiac és a piacra jutás kérdései.
A következő hónap végére egy kivétellel az összes stratégiai kezdeményezést elfogadjuk. A kivétel a kibocsátáskereskedelemről szóló irányelv, amelyről úgy döntöttem, hogy egy hónappal későbbre, januárra halasztok. Ennek oka az, hogy semmi ne vonja el a figyelmet a kulcsfontosságú bali megbeszélésekről, ahol azt szeretném, hogy az Európai Unió egységesen lépjen fel. Ezenkívül időt is nyerünk, hogy lezárjuk a szükséges egyeztetéseket arról, hogyan valósítsa meg az Európai Unió az üvegházhatást okozó gázokkal és a megújuló energiaforrásokkal kapcsolatban megállapított célokat. Biztos vagyok benne, hogy egyetértenek abban, hogy ez így megalapozott, hogy így időt nyerünk, mert meggyőződésem, hogy felkészülten nagyobb lesz az esélye annak, hogy a tagállamok megegyeznek.
A stratégiai kezdeményezések mellett belefogtunk több elsőbbségi kezdeményezésbe is, amelyeket 18 hónap alatt szeretnénk megvalósítani. Ezek közül több is napirendre kerül. Az elkövetkező hetekben javaslatok születnek a jelzáloghitelről, a kereskedelmi védelmi eszközökről, valamint a gépkocsik szén-dioxid kibocsátásának csökkentéséről. Egy éven belül ezen kezdeményezések 70 %-ának, a 18 hónapos időszak végére, jövő júniusig pedig közel 100 %-ának kell megvalósulnia.
2007 a jövőre való felkészülés szempontjából is jelentős év. Jövő héten egy sor kulcsfontosságú javaslatot teszünk közzé az Unió gazdasági és szociális jövőjével kapcsolatban. Az egységes piac felülvizsgálata az egységes piacot erőssé, innovatívvá és versenyképessé teszi, ami a fogyasztók és a vállalkozók számára is közvetlen előnyökkel jár, és Európát olyan helyzetbe hozza, hogy a lehető legjobban saját hasznára fordítsa a globalizációt. Emellett tervet fogadunk el azzal kapcsolatban is, hogyan bővítsük a 21. századi Európában a lehetőségeket, a lehetőségekhez való hozzáférést és hogyan erősítsük a szolidaritást. Jövőre mindezt a modernizált szociális menetrendről szóló átfogó közlemény támasztja majd alá.
Különös figyelmet szentelünk annak, hogyan tudjuk a lisszaboni szerződést és jegyzőkönyveit arra használni, hogy előrelépjünk az általános érdeklődésre számot tartó szolgáltatások területén, az új lehetőségeket arra használva, hogy lássuk, hogyan valósítható meg az igazi hozzáadott érték, amely biztosítja, hogy ezek a szolgáltatások az összes európai ember életminőségének javításában szerepet játszanak.
Nagyon kíváncsian várom az Európai Parlament és a Tanács észrevételeit a belső piac felülvizsgálatával és a szociális elképzelésekkel kapcsolatban. Meggyőződésem, hogy mindent összevetve ez a két program biztosítja a gazdasági és szociális menetrend kulcsfontosságú területein történő előrelépéshez szükséges egyensúlyt. A két program megmutatja, hogy Európa rendelkezik a helyes eszközökkel, és polgárainak megfelelő terepet nyújt a globalizáció formálásához és a globalizációhoz való alkalmazkodáshoz.
Engedjék meg, hogy most rátérjek a Bizottság 2008. évi jogalkotási és munkaprogramjára. Ez a 2008. évi politikai programunk, amely felvázolja legfőbb kezdeményezéseinket és azon elkötelezettségünkre épül, hogy hozzáadott értéket nyújtsunk Európa polgárai számára. Arra törekedtünk, hogy a politikai tartalmat, és a folyamatot egyaránt megerősítsük.
Ami 2007-et illeti, a 2008. évi munkaprogram korlátozott számú új politikai kezdeményezésre összpontosít, amely 12 csomagba csoportosított 26 stratégiai kezdeményezést tartalmaz, amelyet a Bizottság szándéka szerint az év folyamán valósít meg. Ide tartozik még 49 csomagba csoportosított 61 elsőbbségi kezdeményezés, amelyet 12-18 hónap alatt kell megvalósítani.
Kezdeményezéseinket öt olyan területre összpontosítjuk, amelyek Európában mindenkit közvetlenül érintenek: gazdasági növekedés és munkahelyteremtés, fenntartható fejlődés Európában, a migráció kezelése, a polgárok előtérbe helyezése, valamint Európa mint globális partner megjelenése. Eltökéltek vagyunk abban is, hogy megerősítsük a jobb szabályozással kapcsolatos vállalásunkat, amely biztosítsa ígéreteink megvalósítását.
Külön elégedettséggel nyugtáztuk, hogy az Európai Parlament összefoglaló jelentése ugyanazokat a kiemelkedően fontos területeket említi, amelyeket mi is meghatároztunk 2008-ra. Az intézmények és a tagállamok közötti szoros együttműködés elengedhetetlen lesz céljaink megvalósításához. Az Önök jelentésében említett, számos területre vonatkozó konkrét kezdeményezéseket már vagy elfogadtuk, vagy a tervek szerint még 2007-ben elfogadjuk.
A következő évvel kapcsolatban örömmel állapítom meg, hogy a program számos olyan kezdeményezést tartalmaz, amely az Európai Parlament kiemelt érdeklődésére tart számot.
Hogy csak néhányat soroljak fel a kulcsfontosságú területek közül: a gazdasági növekedésre és munkahelyteremtésre vonatkozó lisszaboni stratégia, amelyről egyetértésben állapíthatjuk meg, hogy továbbra is központi szerepet játszik a virágzóbb, a környezetvédelmileg felelős és szociálisan befogadóbb Európai Unió megteremtésére vonatkozó céljainkban; éghajlatváltozás, amely idén az enyhülésre helyezte a hangsúlyt és amelyet az alkalmazkodás új módszere egészít ki; a közlekedési és fuvarozási ágazat környezetbarátabbá tétele; a kkv-k számára megalkotandó Európai Kisvállalkozói Törvény (valójában ez a kkv-k számára készült intézkedéscsomag); a szerződéses jogokat és egy új fogyasztói eredménytáblát illetően a fogyasztóvédelmet erősítő jogalkotás; jobb hozzáférés biztosítása az igazságszolgáltatáshoz a polgároknak; a szabályozási környezet javítása Európában a jobb szabályozás stratégiai felülvizsgálatával.
Menetrendünk jelentős részét illetően nagy az egyetértés a Bizottság és a Parlament között abban, hogy előremutatóan kell cselekedni.
Igaz, hogy az összefoglaló jelentésben szerepel néhány olyan javaslat, amellyel kapcsolatban ebben a szakaszban nem tudunk végleges választ adni. Például aktívan dolgozunk a szellemi tulajdonnal és a pénzügyi szolgáltatásokkap kapcsolatos kérdéseken, de úgy gondoljuk, hogy most még korai meghatározni a konkrét kezdeményezések kívánt formáját és szintjét.
A hulladékgazdálkodással kapcsolatban figyelembe vesszük azokat a témákat, amelyeket Önök említettek cselekvési tervben a hulladékról szóló jogszabályok jobb végrehajtásával kapcsoltaban és ebben a szakaszban nem állunk elő új kezdeményezéssel.
Engedjék meg, hogy egy dolgot világossá tegyek: attól, hogy valamilyen téma nem szerepel az új kezdeményezések listáján, nem jelenti azt, hogy el lenne hanyagolva. A Bizottság tovább folytatja lényeges feladatát, a közösségi jog végrehajtását, a programok megvalósítását, a nemzetközi egyezmények tárgyalását, és ez láthatóbb lesz a programszöveg más részein. Továbbá az "új politikák kidolgozásáról” szóló fejezet arra törekszik, hogy tükrözze a Bizottság legtöbb cselekvésének azon a jellegét, hogy azok több évre vonatkoznak.
A munkaprogramba a kommunikációra vonatkozó prioritásokat is beillesztettük, de ebben a tekintetben egy újdonság is található: ezen prioritások közül számosat más intézményeknek is javasoltunk, hogy együtt dolgozhassunk azok előmozdításán.
Ez azonban nem a centralizációról szól - épp ellenkezőleg. Meggyőződésünk, hogy a prioritásokra vonatkozó közös megegyezés ugródeszkául szolgál a "helyi szintek” eléréséhez, és a kommunikáció olyan módon történő testreszabásához, amely illeszkedik az Unió különböző részeinek eltérő igényeihez. Hisszük, hogy ezen a kommunikációs területen elengedhetetlen a partnerség, ha Európát valóban össze szeretnénk kapcsolni polgáraival.
A Bizottság élénk és eredményes vitát vár, amely tükrözi a Bizottság munkaprogramjának stratégiai dimenzióját és a polgárainknak küldött határozott politikai üzenetet. 2008 valóban döntő fontosságú Európa számára. Az Európai Bizottság és az Európai Parlament építhet a 2007-ben együttesen végzett kiváló munkára, képes a változások megvalósítására és 2008-at kiváló évvé teheti Európa számára.
(Taps)
Elnök
Tisztelt elnök úr! Szeretném köszönteni a Bizottság többi tagját is, akik a mai vitán megjelentek.
Hartmut Nassauer
a PPE-DE képviselőcsoport nevében. - Tiszelt Elnök úr, hölgyeim és uraim! Először a Bizottság elnökéhez fordulnék. Tavaly kritikusan szólt arról, hogy alacsony volt a részvételi arány a Parlamentben. Remélem most örömmel nyugtázza, hogy több a képviselő mint a biztos a teremben. A PPE-DE képviselőcsoport nevében arra bátorítanám Önt, hogy jövőre, az új szerződés ratifikációja szempontjából kulcsfontosságú évben használja a Bizottság legfőbb kompetenciáját, és javasoljon jogszabályokat. Tegye ezt úgy, hogy azok hatékonyan foglalkozzanak a polgárokat leginkább érdeklő problémákkal, és minden lehetőséget használjanak arra, hogy közelebb hozzák a polgárokat az Európai Unióhoz.
Támogatjuk az Önök programjában felvázolt általános megközelítéseket, a kiválasztott prioritásokat a munkahelyteremtéstől és a gazdasági növekedéstől kezdve - amelyek sikeressége kulcsfontosságú a társadalmi kohézió megerősítéséhez Európában -, olyan részletesen tárgyalt területekig mint a migráció és a kutatás. A kérdésekkel részletesen kollégáim foglalkoznak majd.
Üdvözöljük, hogy a bizottságokkal folytatott strukturális párbeszéd során felkaroltak néhány javaslatot. Szeretnénk, ha ez a párbeszéd tovább erősödne. Üdvözölnénk azt is, ha a tervezés nem csak 2009 első pár hónapjára vonatkozna, hanem mondjuk egy kétéves periódusra, amelyet évről-évre tovább lehetne fejleszteni. Hiányolunk egy megtervezett menetrendet, és szerintünk a programjuk nincs összhangban a költségvetési eljárással. Ezen jó lenne változtatni.
Összesen 79 jogalkotói kezdeményezést és csaknem ugyanennyi nem-jogalkotói fellépést terveznek. Ha ezt összevetjük azzal a megfogalmazott céllal, hogy csökkenteni kell a bürokráciát, nem vagyok benne biztos, hogy ez efelé mutat. Ennek a tükrében a bürokrácia leépítése sokkal inkább tűnik hangzatos szólamnak, mint valódi célnak.
A következő év az új szerződés éve. Lehetőségük van arra, hogy ezt a szerződést, amely meggyőződésem, hogy hatályba fog lépni, már most figyelembe vegyék programjukban. A szerződés fontos új elemeket vezet be: működőképességet, átláthatóságot, demokráciát. Továbbá tartalmaz egy számunkra lényeges részt is, amelynek reményeim szerint nem kerüli el a figyelmüket: ez a szubszidiaritás elve. Új vita kezdődik Európában a szubszidiaritásról, és ebben a vitában az egyik fél mindenek előtt Ön, elnök úr és a biztosok.
Németország bizonyos részein néhány napja tüntetések voltak a gyümölcs- és almaborokkal kapcsolatban. Nem szeretnék részletekbe bocsátkozni a közvélemény reakcióját illetően. De hadd kérdezzem meg elnök úr, hogy milyen szellemiségről tesz tanúbizonyságot egy olyan adminisztráció, amely egy tollvonással szüntet meg több száz évre visszanyúló hagyományokat és mindezt szemrebbenés nélkül teszi. Az ilyen megközelítés hibás és ez az Önök problémája elnök úr. Ez a Bizottság problémája. Az új szerződés szellemében most lehetőségük van arra, hogy megeteremtsék a szubszidiaritás új kultúráját. Ez a Bizottság nagy lehetősége arra, hogy nagyobb egyetértést teremtsen a polgárok között. A PPE-DE képviselőcsoport pedig egyértelműen arra biztatja Önöket, hogy ragadják meg ezt a lehetőséget.
(Taps)
Hannes Swoboda
PSE képviselőcsoport nevében. - Tisztelt elnök úr, hölgyeim és uraim! Szívből köszöntöm Önöket a képviselőcsoportom nevében. Üdvözöljük a nagy részét annak, amit az elnök úr elmondott és aminek a nagy részevel képviselőcsoportunk egyetért. Két olyan dologgal szeretnék most foglalkozni, amely véleményünk szerint igen fontos. Ezek a Bizottság programjának a végén szerepelnek. Azonban szívesebben látnám azokat a program elején, bár az, hogy hol helyezkednek el, nem jelenti azt, hogy kevésbé lennének fontosak.
Az első pont a kommunikáció. Csak csatlakozni tudok ahhoz, amit Nassauer úr mondott. Egyértelmű üzenetet kell megfoglamaznunk a polgároknak arról, miről is szól Európa és mit szeretnénk elérni a különböző jogszabályalkotási javaslatokkal. Máskülönben cask vesztegetjük az időnket. Nagyon örülök a kommunikációval kapcsolatos megközelítésnek, amely alelnök asszony azon a javaslatának köszönhető, amely közös fellépést irányoz elő a Parlamenttel. Ugyanakkor az is kérdés, hogyan szólítsuk meg a polgárokat, hogyan magyarázhatjuk el nekik, hogy mit is szeretnénk itt megvalósítani.
Tavaly több olyan jogszabállyal is foglalkoztunk, amely javított a fogyasztók jogi állásán, jelesen a telekommunikációs és egyéb szektorokban. Ennek ellenére még mindig nem sikerült kellően meggyőznünk a polgárokat arról, hogy értük dolgozunk és nem csak egy elit csoport vagyunk, aki valahol Brüsszelben tevékenykedik. Többet kell tennünk ezen a területen. Remélem, hogy az alelnök asszony szól majd néhány szót a vita végén arról, milyen konkrét lépéseket tervez, hiszen közös célról van szó. Ez pedig egy olyan üzenet, amelyet 2008-ban különösen kommunikálnunk kell.
Szintén az anyag végén található még egy fontos mondat. Ez a szociális problémákról és az EU szociális dimenziójáról szól a globalizáció kontextusában, különösképpen pedig a munkahelyteremtésről, a migrációról és a polgárokat aggasztó témákról. Sajnos elnök úr, az Ön által bemutatott dokumentumban nem sok válasz található ezekkel a témákkal kapcsolatban. Ez pedig nem csak a munkáját egyébként jól végző, szociális ügyekért felelős biztos ügye. Ezzel a Bizottság egészének foglalkoznia kell. Magának a Bizottság elnökének is. Neki is arra kell törekednie, hogy a szociális Európa valósággá váljon.
Sok területről van szó, de most csak kettőt szeretnék említeni közülük. Az egyik a nemzetközi kereskedelem. Nem gondolják, hogy botrányos, hogy még mindig vannak olyan európai cégek, amelyek az Indiában és más országokban végzett gyermekmunkára támaszkodnak? Mit teszünk ennek megváltoztatása érdekében? Ez a helyzet aggodalomra ad okot Európában és mélyíti a szegénységet. Ezt több tanulmány is megerősítette. Mégpedig olyan országokban mélyíti a szegénységet, amelyek kereskedelmi partnereink. Más szóval, a kereskedelmi politikának tartalmaznia kell egy szociális dimenziót is, például szociális záradékok formájában.
(Taps)
Ami a bevándorlási politikát illeti, a dokumentumuk "a migráció integrált megközelítéséről” beszél. Nem lenne jobb azt mondani, hogy "integráció nélkül nincs migráció”? Nem kéne a Bizottságnak egy sokkal egyértelműbb üzenetet megfogalmaznia? Tegnap megvitattuk a témát Frattini biztos úrral. Kezdeti megjegyzései a római romák helyzetéről nem sok bizakodásra adtak okot. Tegnapi szavai azonban sokkal egyértelműbbek és hasznosabbak voltak. Nem lehet az, hogy a romakérdést gyakran elhanyagoltuk nem csak az új, hanem a régi tagállamokban is?
Merkel asszony és Sarkozy úr azt mondja, hogy "integrációs politika nélkül nincs migrációs politika”. A Bizottságnak nem kellett volna már régóta elfogadnia ezt a megközelítést? Kétlem, hogy Sarkozy úr és Merkel asszony ugyanazt értenék az integráció alatt mint amit mi szociáldemokraták. Ennek ellenére az alapvető üzenet teljesen helyénvaló és a Bizottságnak sokkal egyértelműbben kell kezelnie ezt a témát.
(Taps)
A szélsőjobboldal ellen ezért nem csak ideológiai síkon kell küzdeni, hanem foglalkozni kell a szociális témákkal is. A munkanélküliség, a társadalmi kirekesztettség és az antiszociális elemek még mindig jelen vannak a társadalomban, és Európa-ellenes kampányai során a szélsőjobb ezeket ki is használja. Ezért kell Európának és az Európai Bizottságnak cselekednie ezen a téren.
Kollégám, Schulz úr, a szocialisták európai parlamenti képviselőcsoporjának elnöke sokszor mondja, hogy szociális Európára van szükség. Ez a legfőbb célkitűzésünk és ennek a programnak is legfőbb célkitűzése kell hogy legyen. Azt mondta elnök úr, hogy "2008 kiváló év lehet Európa számára”. Úgy véljük, hogy 2008 kiváló év lehet a szociális Európa számára. Arra kérem elnök urat, hogy ennek megvalósításában játsszon vezető szerepet!
(Taps)
Andrew Duff
az ALDE képviselőcsoport nevében. - Tisztelt elnök úr! Ez a politikai program helytálló egy olyan évben, amikor a reformszerződés megszületésével, valamint a schengeni térség és az eurózóna kibővülésével az integráció üteme jelentősen felgyorsul.
A szerződés hatályba léptetésére való felkészülés ugyanakkor kiemelkedő feladat lesz, és ezen a ponton a liberális képviselőcsoportnak két fő aggodalma van. Először is a szabadság, biztonság és igazságosság területének kiépítésével a harmadik és az első pillér integrációjának a lehető leggyorsabbnak és legátfogóbbnak kell lennie.
Másodsorban a közös kül- és biztonságpolitikával kapcsolatban a Tanács a Bizottság és a Parlament között megszületett első rangú megállapodás a külügyi szolgálatok felállításáról meglehetősen izgalmasnak és trükkösnek ígérkezik.
A szerződés nemzeti parlamenteknek és a közvéleménynek történő elmagyarázásához és indoklásához nagyobb hangsúlyt kell fektetnünk az egységes piac szociális és kulturális dimenziójára, például a migrációs politikára, valamint az éghajlatváltozás elleni küzdelemre. Ezek segíthetnek elfogadtatni a szerződést.
A KAP állapotfelmérésének a KAP ko-finanszírozásának kibővítésével közvetlenül kapcsolódnia kéne a pénzügyi rendszer jövőbeni reformjához.
Végezetül hálás vagyok a kollégium értékeléséért Sarkozy elnök úr azon tervéről, amely egy Európa jövőjéről gondolkodó bölcsek tanácsának felállítását javasolja.
Pierre Jonckheer
a Verts/ALE képviselőcsoport nevében. - Tisztelt elnök úr, a Bizottság elnöke, tisztelt biztosok! Az előbb ismertettek 26 stratégiai kezdeményezést és 61 elsőbbségi kezdeményezést. A következő négy percben nem fogok mindegyikről szólni. Az ilyen viták során sosem szabad elfelejteni, hogy a Bizottságnak felelőssége és egészen különös szerepe van a közösségi döntéshozatali folyamatban. Az Önök kiváltsága, hogy jogszabályalkotási javaslatokat tegyenek, és az Önök hatáskörébe tartozik a Parlamentből és a Tanácsből érkező különböző módosítások tanulmányozása. Hatalmas a felelősségük abban, milyen eredményeket hoz a közösségi döntéshozatal. Ezért biztosíthatom Önöket arról, hogy mint mindig, a Zöldek/Európai Szabad Szövetség Képviselőcsoportja valószínűleg a leginkább egységes képviselőcsoport az összes közül a közösségi eljárás támogatásában, mert úgy gondolom, hogy a Bizottságnak nem könnyű szembeszállnia a nemzeti érdekekkel, valamint a különböző nemzeti kormányok érzékeny témáival.
Szeretnék máris a lényegre térni és három dolgot kiemelni. Az első ezek közül az energiapolitika: 2007 nagyszerű év volt. Átadták a Nobel-békedíjat és az Európai Tanács márciusi ülése egy sor olyan célkitűzést fogadott el, amelyeket támogatunk, bár véleményünk szerint lehettek volna merészebbek is. Amint arra elnök úr rámutatott, 2008 az intézkedések végrehajtásának éve lesz. Itt lesz szükség részünkről éberségre. A járművek károsanyag-kibocsátásának eredményei igazi csalódásra adtak okot. Úgy gondoljuk, hogy az Önök bioüzemanyagokkal kapcsolatos megközelítése nem veszi figyelembe, milyen negatív hatásai vannak a környezetre ennek a technikának. Az a véleményünk, hogy a kibocsátási engedélyezések második szakaszában egy licitálási rendszer felé kell elmozdulnunk, semmint a pénzügyi eszközöket szabadon szétosztanunk. Bizonyos mértékben meglepődtünk azon, hogy ami a szállítási politikák költségeinek internalizálását illeti, Önök csak módszertani tanulmányokat tettek közzé. Úgy tűnik számomra, hogy a közgazdászok legalább 15 éve vitatkoznak erről, a Bizottság követhetné a jó nemzeti tapasztalatokon alapuló példát.
Továbbá úgy véljük, hogy ezt a megközelítést az energiapolitika minden aspektusára alkalmazni kell, és tartózkodni kell az úgynevezett "puha” eszközök túlzott alkalmazásától csak azért, hogy különböző érdekcsoportok kedvében járjanak vagy különböző kormányzati kérdéseknek tegyenek eleget. Korlátozó eszközöket kell alkalmaznunk, mert az autóipar által mutatott példa azt mutatja számunkra, hogy az önkéntes megállapodások nem igazán működnek. Ami a megújuló energiákat illeti, úgy gondoljuk, hogy nem jó ötlet a tagállamok közötti rugalmas megállapodások bevezetése. Mindenkinek meg kell tennie a maga részét.
A második téma, amivel foglalkozni szeretnék, az a bevándorlási politika. Ez egy olyan terület, amellyel kapcsolatban kiemelkedő az Önök felelőssége. Emlékszem még arra a beszédre, amelyet néhány évvel ezelőtt Kofi Annan mondott az Európai Parlamentben. Csodálatos lenne, ha egy sikeres bevándorlási politikáért az Európai Unió megkapná a Nobel-békedíjat. Számítunk Önökre abban, hogy biztosítják azt, hogy egy ilyen bevándorlási politika, amely az Önök munkaprogramjában is szerepel és amely már életbe is lépett, nem a minden tagállamra kötelező biometrikus útlevél bevezetéséval jár. Úgy gondolom, hogy amellett, hogy katasztrofális helyzetet teremtene az emberek számára itt, a világ többi része szemében is megtépázná az EU hitelességét.
Végül az utolsó téma, amellyel foglalkozni szeretnék - és meglep engem Barroso úr, hogy a munkaprogram egy szót sem szól erről -, az a nemzetközi pénzügyi piacok. Ha azt szeretnék, hogy a Közösség polgárai, vagy legalábbis a polgárok túlnyomó többsége pozitívabban viszonyuljon a globalizációhoz és az ahhoz kapcsolódó témákhoz, akkor az Európai Unió és különösen a Bizottság nem függetlenítheti magát a pénzügyi piacok helyzetétől, az adóparadicsomok folyamatos vizsgálatától és attól, hogy képtelenek vagyunk megvitatni az euró, a kínai jüan és a dollar közötti átváltási rátákhoz kapcsolódó ügyeket.
Úgy gondolom, hogy az emberek olyan ambiciózus kezdeményezéseket várnak az Európai Uniótól, amelyek biztosítják, hogy a pénzügyi piacok a gazdaság és a társadalom érdekében működnek, nem pedig fordítva. Emlékszem a témával kapcsolatos azon parlamenti vitákra amelyek a jelenlegi jogalkotási időszak elején zajlottak. Többen mintha azonban teljesen szem elől tévesztették volna mindezt. Ezért tűnik fontosnak számomra, hogy a Parlament támogatásával újraindítsanak egy ilyen kezdeményezést.
Francis Wurtz
a GUE/NGL képviselőcsoport nevében. - Tisztelt elnök úr, a Bizottság elnöke, tisztelt biztosok, hölgyeim és uraim! Képviselőtársaimmal együtt nagy figyelemmel hallgattuk Barroso úr szavait.
Barroso úr felvázolta a Bizottság stratégiai célkitűzéseit, amelyek élén természetesen a gazdasági növekedés és a munkahelyteremtés állt.
Ugyanakkor észrevettem, hogy a Bizottság közleményéhez hasonlóan valami hiányzott ebből az ismertetésből, és most konkrétan erről szeretném kérdezni a Bizottság elnökét.
Igaz, hogy október 23-án a biztosok testülete megvitatta Mandelson úr azon javaslatát, amely azokról az európai vállalatokról szól, amelyek gyártásukat és működésüket alacsony bérszínvonalú harmadik világbeli orsázgokba helyezik? Ennek a javaslatnak valószínűleg az volt a célja, hogy mentesítse az említett vállalatokat a dömpingellenes vámok alól, amelyek azokra a termékekre vonatkoznak, amelyeket értéküknél jóval alacsonyabb áron exportálnak az Unióba.
Igaz-e, hogy ez a javaslat nagy támogatást kapott és a Bizottság december 5-e után hoz hivatalos döntést?
Hogyan válaszol azoknak, akik egy ilyen intézkedésben nem látnak egyebet mint az áthelyezésből származó pénzügyi támogatást? Vajon teljesen összahangban lenne-e egy ilyen lépés a Bizottság kommunikációjának azon részeivel, amelyeket itt és most megvitatunk, beleértve a következőket:
Mostani felmérések szerint az EU polgárait leginkább "az EU szociális dimenziója foglalkoztatja a globalizáció kontextusában (különösképpen a munkahelyteremtés és a munkanélküliségtől való félelem).” Vagy másképpen fogalmazva: "A globális versenyképességi menetrend hozzájárul-e a tartós gazdasági növekedés és munkahelyteremtés helyi megvalósításához?”
Miért nem esett szó a prezentációjában vagy a 2008. évi jogalkotási programról szóló bizottsági közleményében olyan projektekről, amelyek olyan fontos politikai témákhoz kapcsolódnak mint a foglalkoztatás elősegítése az EU-ban, az iparpolitika, valamint azok az előnyök, amelyekre a Közösség jelenleg a globalizációban szert tehet?
Végezetül igaz-e, hogy előre látva a hatalmas ellenállást, amelyet egy ilyen téma okozhat a szavazás során a Parlamentben, - nem beszélve a Tanácsról -, iránymutatások kiadásával kerülik meg a jogalkotókat?
Úgy gondolom, hogy nem a mi képviselőcsoportunk az egyetlen, amely egyértelmű válaszokat vár Öntől ezekre a kérdésekre, amelyek elmaradása esetén mindenki elgondolkodna a megfelelő reakciókról. Ha tetszett Önnek az, ahogy a Ház mozgósította erőforrásait a Bolkenstein-direktíva ellenében, mindenképpen élvezni fogja a Mandelson-rendelet apropóján megvalósuló tiltakozást.
Brian Crowley
az UEN képviselőcsoport nevében. - Tisztelt elnök úr! Felszólalásomat engedelmével írül kezdeném.
Nekem tetszik a Bizottság tervezett jogalkotási és munkaprogramja. A Bizottság célja mindenekelőtt, hogy elősegítse Európában a munkahelyteremtést és a fejlődést, hogy az EU meg tudjon birkózni az éghajlatváltozás problémájával, hogy közös migrációs politika szülessen, hogy büszkék legyenek az EU-polgárok, és hogy a Bizottság biztosítsa, hogy az EU olyan szereplő, amely mindenütt a világon a jót akarja megvalósítani.
Természetesen a globalizáció egész témája olyan természetű, hogy az elkövetkező pár évben - nem csak rövid távon, 2008-ra vonatkozóan - meghatározza majd gondolkodásunkat és ezért üdvözlöm azokat a kezdeményezéseket, amelyeket főleg a Bizottság tett annak érdekében, hogy Európát felkészítse arra, hogy kezelni tudja annak a globalizáció pozitív és negatív hatásait.
Világszerte láthatjuk, hogy a demokráciát is veszély fenyegeti, és lépéseket kell tennünk azért, hogy a bajban lévőknek ne csak segélyt és támogatást nyújtsunk, hanem népszerűsítsük a demokrácia értékeit, a jogállamiságot és a hatalmi ágak szétválasztását. Az elmúlt hetekben láttuk, hogy Pakisztán, Grúzia és a világ más részei a demokratikus ellenőrzésnek való ellenállás új formáitól szenvednek. A sajtószabadság újból veszély fenyegeti és ami a legkirívóbb, semmibe veszik az emberek azon akaratát, hogy meghallgattassanak és hogy emberszámba vegyék őket.
Különösképpen a világszerte folytatódó válság - kiváltképp a fejlődő világban, az AIDS-cel és a HIV-fertőzéssel kapcsolatban - azt követeli tőlünk, hogy kreatívabbak és innovatívabbak legyünk annak kidolgozásában, hogy hogyan lehet ezeket a problémákat a legjobban kezelni.
Egy téma azonban különösen foglalkoztat engem, amikor a jövőbe tekintünk, különösen pedig a közeljövőbe. Ez pedig az adózás kérdése az Európai Unióban. Többünknek súlyos aggálya van a Bizottság társasági adóval, a közös konszolidált társasági adóalappal kapcsolatos javaslataival szemben, illetve különösen azzal kapcsolatban, hogy egyes biztosok rendületlenül próbálják előremozdítani azt a javaslatot, amellyel kapcsolatban úgy hisszük - én és mások is ebben a Házban -, hogy a Bizottságnak nincsen jogalkotói vagy jogi alapja, hogy cselekedjen.
Örülök annak, hogy a lisszaboni szerződés biztosítja, hogy az adózással kapcsolatos kérdések továbbra is egyhangú döntést igényelnek majd. Örülök annak, hogy semmilyen változást nem lehet eszközölni mind a huszonhét kormány beleegyezése nélkül.
Európában rendben van az, hogy biztosítjuk a versenyt, nem csak gazdasági és környezetvédelmi tekintetben, de az adózás egész területén is. Ez az adózási verseny egészséges, de biztosítékokat kell, hogy kapjunk azzal kapcsolatban, hogy semmliyen megjelenő javaslat nem befolyásolja negatívan a gazdasági növekedést és a foglalkoztatás bővülését, amely az európaiak számára elengedhetetlen. Még ha az Egyesült Államokra vetünk is egy pillantást, ott is létezik adózási verseny az államok között és úgy tűnik, hogy a rendszer ott rendkívül jól működik.
Az utolsó gondolat, amelyet szeretnék megfogalmazni, az az, hogy ahogy a jövőbe tekintünk és előre lépünk, Európa népei nem több bürokráciát és nem több szabályozást kérnek. Jövőképet szeretnének, gyors választ a naponta tapasztalt valódi problémákra, nem pedig elvont ideológiákat a régmúltból, amelyen reményeim szerint már túlléptünk.
Jens-Peter Bonde
az IND/DEM képviselőcsoport nevében. - Tisztelt elnök úr! Dániában ma választásokat tartanak. Remélem, hogy az új összetételű dán parlamentben lesznek majd olyan képviselők, akik veszik a fáradtságot és elolvassák a Bizottság éves programját, az EU jogalkotási javaslatait, és elgondolkoznak azokon. Mert végső soron az EU az, amely meghatározza jogszabályainkat, és szomorú egy olyan választási küzdelmet nézni, ahol nem esik szó arról, hogyan keletkeznek a jogszabályok. Ehelyett Dániában olyan helyi és regionális kérdésekről esett szó mint az óvodai étkeztetés, az oktatás és a kórházak. A válaszott képviselők között nem esik szó arról, mi Dánia szerepe az EU-n belüli jogalkotói folyamatban. A demokrácia mint kormányzási forma kiüresedik.
Ideális esetben a Bizottság éves programját a nemzeti parlamentek minden szakbizottságának elküldenék véleményezésre. Ehhez kapcsolódva pedig minden félnek állást kéne foglalnia arról, hogy miről kell EU-s szinten jogszabályt hozni és mit kellene nemzeti hatáskörben tartani. A nemzeti parlamenteknek azt kéne megvizsgálniuk, hogy ezek mennyire szükségesek és mi tartozik helyi hatáskörbe. Uniós zsargont használva a szubszidiaritást és az arányosságot kéne megvizsgálniuk. Mindezt először az éves programmal kapcsolatban, majd pedig akkor, amikor a Bizottság benyújtja a különböző jogalkotási javaslatokat. Ez kapcsolatot teremthetne a nemzeti parlamentek és az EU között, és részvételi lehetőséget biztosítana a polgároknak még azelőtt, hogy a rendelet, amely az ígéretek szerint figyelembe veszi a nemzeti parlamentek ajánlásait, megérkezne Brüsszelből. Ilyen azonban kevés érkezik. A nemzeti parlamentek nem foglalkoznak a dologgal, és ez elszomorító számunkra, akik értük próbálunk tenni. Ugyankkor jó ennyi biztost látni itt egyszerre.
Frank Vanhecke
az ITS képviselőcsoport nevében - Tisztelt elnök úr! Az itt bemutatott munkaprogram jól illusztrállja, milyen könnyedén dobálózik a hivatalos Európa a szubszidiaritás kifejezésével.
A Bizottság tehát Frattini úr korábbi javaslataihoz igazodva határozottan magának tekinti a munkaerő vándorlásával kapcsolatos jogi aspektusok feletti hatásköröket, de véleményem szerint azok kizárólag a tagállamok hatáskörébe tartoznak.
A Bizottság nyomást gyakorol az Európai polgárokra azzal, ahogy a nem európai országokból tömegesen érkező munkások okozta demográfiai kihívásokat kezelni próbálja. A módszer szerintem vitatható és az európai polgárok részéről semmilyen demokratikus támogatottságot vagy beleegyezést nem élvez.
Engedjék meg, hogy egyértelműen fogalmazzak ezzel kapcsolatban: a bevándorlás új hulláma, még ha az jogszerű is, az azt kísérő folyamatos vándorlással és az úgynevezett családegyesítésekkel csak rontani fog a már most is súlyos integrációs problémákon, nem beszélve az agyelszívásról, amelyet a származási országok kárára arcátlanul hagyunk megtörténni.
Szeretném hangsúlyozni, hogy ez olyankor történik, amikor Európában a nem európai származású korábbi bevándorlók milliói, akik már harmadik vagy negyedik generációs bevándorlók, még mindig munkanélküliek és még az integrációhoz szükséges ismereteket sem sajátították el, nem beszélve az asszimilációról. Ők a társadalombiztosítás proletárjai.
Az is figylemre méltó, hogy a Bizottság elhatározta, hogy a tagállamok oktatáspolitikájába is beavatkozik. Az "Európáról folytatott közös kommunikáció” című közlemény, amelyre ez a munkaprogram is utal, azt állítja, hogy a Bizottság megvizsgálja majd, hogyan sajátíthatják el a gyerekek az iskolákban a kulcsfontosságú kompetenciákat, és hogyan segíthetnek az iskolai közösségek abban, hogy felkészítsék a fiatalokat arra, hogy felelős, az európai értékek mentén élő polgárok legyenek. Ez elgondolkodtat: a jövőben vajon felvilágosult európai hivatalnokok mondják majd meg, hogyan kell gondolkodnunk és viselkednünk? Ilyen közel lenne az "európai Nagy Testvér”?
A Bizottság azt állítja, hogy számára a polgárok a legfontosabbak, de a valóságban gyakran úgy viselkedik mint egy császár vagy keizer-koster, nem ritkán a frusztrált tanárok dorgáló kézmozdulatával és remegő fejével. Idén Barroso úr maga is Hollandiába látogatott, hogy elmondja a hollandoknak, hogy ne aggódjanak többet a népszavazás miatt, és ideje, hogy elfogadják az európai alkotmányszerződés elveit.
Így ugyanezek a nagyszerű európai demokraták minden erőfeszítésükkel azon dolgoznak, hogy a polgároknak ne legyen lehetősége kifejezni véleményüket sem a pszeudo-alkotmánnyal, sem pedig Törökország csatlakozásával kapcsolatban. A többi európai hivatalnokkal együtt Barroso úr vígan áll elénk és mondja el, hogy mit kell tenni a Flandria és Vallónia közti problémákkal, ugyanakkor arra sem veszik a fáradtságot, hogy kiderítsék mi is történik valójában.
Mindent egybevetve, és attól tartok, hogy nem ez az első és nem is az utolsó alkalom, hogy ezt mondom ebben az ülésteremben, a hivatalos Európa nem biztosítja a szubszidiaritást, nem gondoskodik arról, hogy tisztán és világosan elváljanak egymástól az európai és a tagállami hatáskörök. Ezért az sem lep meg, hogy az úgynevezett reformszerződés néhány kozmetikai változtatástól eltekintve megegyezik a korábbi alkotmánnyal, és ezért csak egy álcázott verziója ennek a teljesen olvashatatlan, sötét és ködös dokumentumnak, amely partvonalra száműzi a polgárok által ellenőrzött demokrácia normális működését.
Hans-Peter Martin
(DE) Tisztelt elnök úr, o sonho europeo, az európai álom, der Europäische Traum! Úgy gondolom, hogy az európaiak túlnyomó többségének elég egyértelmű elképzelée van erról, és abban is egyezik a véleményük, hogy mit is jelent ez. Ha ez a helyzet, miért van ez, hogy olyan sok országban bizalmatlanok a Bizottsággal szemben? Azt állítja Ön, hogy ez a kommunikációval van összefüggésben. Ugyanakkor sokan azt mondják, köztük azok is, akik csak érintőlegesen foglalkoznak a problémával, hogy ez a konkrét projektekkel van összefüggésben, valamint a lisszaboni stratégiával és annak nyilvánaló kudarcával.
Swoboda úr azt állítja, hogy hiányzik a szociális dimenzió, és azt kell mondanom, hogy ebben igaza van. Ugyanakkor Duff úr úgy fogalmaz, hogy az alkotmányszerződés - amit Önök reformszerződésnek neveznek -, szociális dimenzióját kell a középpontba állítani. Ez mind rendben is van, de hol van abban szó a szociális dimenzióról? Milyen formájában olvasható és érthető ez a szerződés, és hol tesz említést az olyan alapvető demokratikus elvekről, mint például a hatalmi ágak szétválasztása? Ha meg is tennék azt amiről beszélnek, és amit tenni szeretnének - adatokkal ellenőrizhető módon hatékonyan közvetíteni az üzeneteket és megvalósítani szándékaikat -, a kommunikáció sokkal kisebb problémát jelentene.
Az Európai Számvevőszék elnöke tegnap este egyértelműen meghatározta a kiindulópontot tegnap este. Először beszélt konkrét számokról: egyedül a strukturális alapokból 4 milliárd eurót fizettek ki nem megfelelő módon. Hadd idézzem szavait: "A leggyakoribb hibák a jogosulatlan kiadásokkal, valamint a tender eljárások nem megfelelő végrehajtásával voltak kapcsolatosak. Valamint az általános költségek és a személyügyi költségek kiszámításának nem megfelelő bizonyításával. A tagállamok felügyelő és ellenőrző rendszerei általában nem, vagy csak kissé voltak hatékonyak. A Bizottság pedig csak alacsony hatékonysággal ellenőrzi működésüket.”
Cselekedniük kell. Kérem Önöket, hogy ne azzal kapcsolatban javítsanak a kommunikáción, amit nem tesznek. Az semmiképpen sem vezet jóra.
José Manuel Barroso
a Bizottság elnöke. - Tisztelt elnök úr! Szeretném megköszönni az összes képviselőcsoportnak a nagyon érdekes és reagálásra késztető hozzászólásokat. Engedjék meg, hogy először néhány konkrét felvetésre válaszoljak, majd azt követően néhány általános megjegyzést tegyek.
Meg kell köszönjem Nassauer úrnak, hogy támogatja a legfőbb célkitűzéseinket. Ami az általa említett legfontosabb témát, a szubszidiaritás kérdését illeti, azt mondhatom, hogy annyira vagyunk elkötelezettek az általa kitűzött céllal kapcsolatban, mint ő. Mindenféleképpen fontosnak tartom, hogy megteremtsük a szubszidiaritás új kultúráját Európában és példát mutassunk. Nem teszek úgy, mintha tökéletesek lennénk. Néha nehéz változtatni a régi szokásokon, de jó irányba haladunk. Amikor hibát követünk el, amely olykor megesik, megpróbáljuk kijavítani őket. A nemrégiben az Apfelweinnel kapcsolatban említett eset jó példája annak, hogy el kell fogadnunk, hogy néha nem láthatjuk előre az általunk készített rendeletek összes következményét.
Szeretném biztosítani Önöket arról, hogy én és a jelen lévő testület elkötelezett a szubszidiaritás iránt. Minden kezdeményezésünkben most már egy konkrét jogalkotó kezdeményezés szükségességére tekintünk, - a hatásvizsgálatra és javaslataink minőségére - és megpróbáljuk így megvalósítani azokat.
Engedjék meg, hogy rámutassak arra, hogy az általam bejelentett 26 stratégiai kezdeményezésből csak 8 joagalkotási természetű. A 61 elsőbbségi kezdeményezésből csak 28 jogalkotási temészetű. Összességében a 87-ből csak 36 jogalkotási természetű. Mindezeken túl 30 jogszabályt visszavonunk.
Ugyanakkor szeretném megértetni a következőt: amikor a szubszidiaritás új kultúrájáról beszélünk, szükségem van a segítségükre, hogy elmagyarázzuk a polgároknak, hogy ez az Európai Unió erősítésének, nem pedig gyengítésének érdekében történik. Ezáltal lehetnek az intézmények demokratikusabbak és elszámoltathatóbbak és nem szabad engedni azoknak, akik populista és demagóg módon támadják Európát és az Európai Uniót. Mert ez nem az, ahogyan én látom a szubszidiaritást. Időnként egyes tagállamokban azt mondják a polgárok, hogy a szubszidiaritás miatt a Bizottságnak vagy az Európai Parlamentnek nem kell ilyen programmal előállnia, mivel az szembemegy a szubszidiaritás elvével. Igazából, ha nem szeretnék azt, hogy az Európai Unió akkor cselekedjen, amikor európai szintű cselekvésre van szükség, akkor nem értek egyet azzal, hogy ez igazából a szubszidiaritás érdekében van.
Hogy egy mostani példát említsek: mint azt Önök is tudják, márciusban az Európai Tanács elfogadott az energiával és a környezetvédelemmel kapcsolatos néhány nagyon fontos tervet, konkrétan az éghajaltváltozás elleni védelem érdekében. Például elfogadtuk a szétválasztás általános elveit. Ez az Európai Tanács döntése volt. Ugyanakkor néha egyes tagállamoktól hallottam, hogy a Bizottságnak nem kell ragaszkodnia a szétválasztáshoz, mert az ellentétes a szubszidiaritás elvével. Ezzel nem értek egyet és ennek hangot is kell adnom. Ez valójában ellenállás egy olyan fontos európai előrelépéssel szemben, amely megteremtené a valódi belső energiapiacot és határozott politikákat eredményezne az éghajlatváltozással szemben. Ez pedig nem szolgálja a szubszidiaritást.
Ez az a pont, ahol szükségünk van az Önök segítségére. Szükségünk van az Önök segítségére, hogy elmagyarázzuk, mikor van szükség európai uniós fellépésre, és szükségünk van a kritikai megjegyzésükre, ha úgy gondolják, hogy nem indokolt az európai szintű fellépés, hogy szükség esetén, bizonyos jogszabályokat vissza tudjunk vonni.
Később visszatérek majd Swoboda úr kommunikációval kapcsolatos megjegyzésére, de úgy gondolom, hogy igaza van. Igazából ezen én, Wallström alelnök és az egész testület is dolgozik. De az alapvető gondolat pontosan a partnerség. Legyünk őszinték ezzel kapcsolatban. Nem tudunk mindent egyedül elvégezni. A többes szám első személy alatt az európai intézményeket értem: a Bizottságot és az Európai Parlamentet. A vezetők aktív részvételére minden szinten, nemzeti és regionális szinten is szükségünk van. Ez fontos a szubszidiaritás szempontjából. Például a német szövetségi tartományok vagy a régiók a legtöbb tagállamban kiváltképpen fontosak. Kollégáim és én több európai nemzeti parlamentbe is ellátogattunk, olykor a regionális törvényhozó testületekhez is. Ott elmagyaráztuk ezeket. Nemrégiben Lengyelországban jártam, ahol nagyon egyértelműen fogalmaztam. Azt mondtam, hogy Európa nem azokat jelenti akik Brüsszelben vagy Strasbourgban vannak. Európa mi vagyunk, Európa egészén ez pedig kollektív felelősség. Ez, még egyszer mondom, egy paradigmaváltás, mert ha szeretnénk a polgárokat az európai eszme érdekében motiválni, meg kell velük osztani ezeket a célkitűzéseket. Nem szabad hagyni, hogy azt gondolják, hogy "néhányan Brüsszelből vagy Strasbourgból” mondják meg a többi polgárnak, hogy mit tegyenek vagy mit ne tegyenek.
Szó esett a szociális dimenzióról. Természetesen nem térhettem ki mindenre. Hadd említsem meg, hogy programunkban több jogalkotási és nem jogalkotási kezdeményezés található ezzel a témával kapcsolatban. A legfontosabb, hogy befejezzük az európai társadalom állapotának felmérését, azzal a céllal, hogy megtaláljuk a lehetőségek bővítésének módját és az azokhoz való hozzáférést, és erősítsük a szolidaritást a 21. század Európájában. Ez megnyitja majd az utat az új szociális menetrendhez és egy dinamikus és modern megközelítés keretéül szolgál, amellyel az európai uniós politikák a mai európai társadalmat segítik.
A Bizottság az európai üzemi tanácsokról szóló irányelv módosítására is nyújt majd be javaslatot, hogy azok várják és kísérjék a struktúraváltást. Egy másik jogszabály a várandós nők helyzetével foglalkozik majd, azzal a céllal, hogy továbbfejlessze az anyaságot védő már létező rendelkezéseket, hogy összehangolja a szakmai életet a magánélettel és a családi élettel.
Egy kezdeményezés a nyitott koordinációs módszer elmélyítését érinti majd a szociális védelem és a társadalmi integráció területén. Ezt a munkaerőpiactól leginkább távol található emberek aktív integrációjáról szóló ajánlás kíséri majd, amely három pillérre összpontosít: munkalehetőség és szakképzés, jövedelemtámogatás és a minőségi szolgáltatásokhoz való jobb hozzáférés. Ez a gazdasági növekedésre és a munkahelyteremtésre vonatkozó átfogó lisszaboni stratégia keretében történik.
Végezetül a Bizottság elfogadja a változásra való felkészülésről és a változás kezeléséről szóló közleményt, útjára indítva az európai szociális partnerekkel a vállaltok átszervezésére történő felkészülésről szóló konzultáció második szakaszát. Ez csak néhány olyan példa, amely az európai szociális menetrend iránti valódi elkötelezettségünket jelzi.
Tisztelt Duff úr! Gondolom egyetért azzal, hogy teljes mértékben osztom azt a vélekedést, hogy a szerződés ratifikációja elsőbbséget élvez, és úgy gondolom, hogy pontosan Európa szociális és kulturális dimenzióját kell kiemelni. Minden tőlem telhetőt megteszek ebben az ügyben és próbálom elmagyarázni, hogy Európában erős belső piacra van szükségünk. Ugyanakkor Európa több mint egy piac és úgy gondolom, hogy egyetért azzal, hogy ez ugyancsak egy közös feladat.
A Sarkozy elnök úr által javasolt bölcsek tanácsának ötletét, amelyről szintén kikérték a véleményem, megvitatta a Bizottság. Természetesen minden olyan kezdeményezést támogatunk, amely elősegíti az Európa jövőjéről szóló vitát és az arról való gondolkodást. Valódi demokratákként szeretjük a vitákat. Talán ez a sajá tropizmusunk, de szeretjük a vitát, az ötleteket és az ötletek egymással való megosztását. Ezért úgy gondolom, hogy Sarkozy elnök úr kezdeményezésére úgy kell tekintenünk, mint ami előmozdítja az ilyen vitát és gondolkodást. Ugyanakkor a Bizottság elkötelezett annak biztosítása érdekében, hogy amennyiben az Európai Tanács elfogadja ezt a kezdeményezést, az ne ássa alá a Lisszaboni Szerződés sikerére építő erőfeszítéseinket és legfőképpen ne ássa alá annak minősítését.
Egyértelműnek kell lennünk ezzel kapcsolatban. Ezért gondoljuk, hogy ez a csoport, amennyiben az Európai Tanács jóváhagyja, ne kezdjen bele egy intézményekről szóló újabb vitába. Nem gondolom ugyanis, hogy ez bölcs dolog lenne, ezért arra kérem majd a leendő bölcseket (akik között remélhetőleg hölgyek is lesznek majd), hogy legyenek elég bölcsek ahhoz, hogy nem kezdenek el egy újabb vitát az intézményekről, hanem inkább arra összpontosítanak, hogy milyen lehet Európa húsz-harminc év múlva. Ez ugyanis fontos kérdés és miért is ne vitathatnánk meg ezt.
Azt sem szabad, hogy Európa földrajzi határainak korlátairól kezdjünk egy negatív hangvételű vitát. Ez ugyanis megosztó lehet, és nem szabad aláásni azokat az európai szinten zajló folyamatokat mint például a költségvetés felülvizsgálata vagy a bővítési tárgyalások rendes levezetése. Ez az intézmények védelme szempontjából fontos. Mindenféle vitát támogatunk, de legyünk őszinték: megvannak az intézményeink. Ott van az Európai Parlament, ott van a Bizottság, az Európai Tanács, és végső soron az intézmények felelőssége - nem pedig a bölcseké, vagy ahogy talán inkább nevezénk őket, az "okos embereké” -, és ők adhatnak lendületet vitáinknak.
Úgy gondoljuk, hogy egy ilyen csoport által készített jelentés időzítését alaposan meg kell fontolni és erre 2009 vége tűnhet alkalmas időpontnak.
a Bizottság elnöke. - Köszönöm az észrevételeit Jonckheer úr! Különösen a közösségi módszerrel kapcsolatos megjegyzéseiért és a zöldek támogatásáért vagyok hálás. Ezt nem szabad figyelmen kívül hagynunk. Bizonyára Ön is észrevette, hogy a reformszerződésről - lisszaboni szerződésről - szóló vita során történtek kísérletek a közösségi módszer meggyengítésére. A Bizottságnak, amely hatékonyan együttműködött a Parlamenttel, sikerült elkerülnie minden olyan dolgot, amely megkérdőjelezhette volna a közösségi rendszer elveit.
Úgy fogalmazott, hogy 2007 fontos év volt "a nagy cél” az éghajlatváltozás elleni küzdelemben. A Bizottságban és az Európai Unióban büszkék vagyunk arra, hogy hozzá tudtunk járulni ehhez az erőfeszítéshez. A Bizottság zöld könyve nyújtotta az Európai Tanács márciusi ülésén megszületett megállapodás alapját. Az Európai Unió büszke lehet arra, hogy vezető szerepet játszott ezen a területen és hogy az a szándéka, hogy folytassa ezt. Különösen a hamarosan sorra kerülő Bali konferencián és olyan mostani fontos eseményeket követően mint a New York-i magas szintű találkozó és a G8-ak heiligendammi találkozója, amely szintén döntő fontosságúnak bizonyult. Az Európai Unió mindezt azzal a céllal teszi majd, hogy egy olyan folyamatot indítson el, amely a 2009. évi koppenhágai találkozóig reményeink szerint 2012-re elvezet egy Kiotó utáni rendszer megteremtéséig. Ez valóban nagyra törő célkitűzés. Tisztában vagyunk azzal, hogy partnereinket is ebbe az irányba kell ösztönözni.
A migráció témájához kanyarodva Ön azt mondta, hogy az Európai Uniónak kéne adni a Nobel-békedíjat. Emellett az Unió több más területen nyújtott teljesítményét is hasonlóan díjjal lehetne elismerni. Véleményem szerint az Európai Unió már rég rászolgált a Nobel-békedíjra, hiszen az Európai Közösségen, a mostani Európai Unión kívül kevés olyan terület van a világon, amelyik jobban teljesítene a béke megőrzésében. Hadd mondjak egy példát. Ebben a hónapban Szingapúrba utazom, hogy részt vegyek az ASEAN csúcstalálkozóján. A szervezet azért hívott meg, mert a regionális integrációban szerzett tapasztalatunk alapján ötleteket várnak a béketeremtéssel, a gazdasági növekedéssel és a szociális fejlődéssel kapcsolatban. Büszkének kell lennünk arra, hogy mások példaképként tekintenek ránk a világban, és ezen folyamatosan dolgozunk.
A migrációval kapcsolatban szeretnék több olyan kérdésre is válaszolni, amelyet az Európai Parlament képviselői felvetettek. Többször elmondtam már, és itt újra elismétlem: abszurdnak találom, hogy 27 különböző migrációs politikával van dolgunk Európában. Ez egy integrált terület, éppen ezért közös megoldásra van szükség. Ne beszéljünk mellé: néhány tagállam ellenzi ezt. Ugyanakkor ragaszkodnunk kell hozzá, mivel egy integrált terület nagyobb valószínűséggel találja szembe magát olyan problémákkal, amelyekkel nemrégiben Olaszországnak is meg kellett küzdenie, amelyek közül néhányat román állampolgárok okoztak. Európának több bevándorlóra van szüksége, nem pedig kevesebbre. Ez az igazság a témával kapcsolatban.
Ezért egy olyan bevándorlási politikát szeretnénk látni, amely két kulcsfontosságú szemponton nyugszik. Először is határozottnak kell lennünk, amikor a biztonságról van szó és nyíltan szembe kell szállnunk a munkahelyi kizsákmányolás minden formájával és meg kell szüntetnünk az illegális munkavállalást. Ezért teljes mértékben támogatjuk Frattini alelnök úr azon irányelv-javaslatát, amely kriminalizálná az EU területén illegálisan tartózkodók foglalkoztatását. Ezzel meg lehetne akadályozni ezen munkavállalók kizsákmányolását és le lehetne csapni az érintett bűnszervezetekre. Határozottan kell foglalkoznunk az illegális bevándorlással és minden olyan tevékenységgel, amely sokszor csak bűnszervezeteket védi. Ezeknek a csoportoknak ugyanis nem csak az illegális bevándorláshoz, hanem a kábítószer-kereskedelemhez, az emberkereskedelemhez és a szervezett bűnözés egyéb formáihoz is közük van.
Ugyanakkor nyitott, nagyvonalú, és egységes megközelítést kell elfogadnunk az integráció problémájának megoldásával kapcsolatban, amelynek elsősorban a Közösség polgárait, másodsorban pedig a különböző bevándorló csoportokhoz tartozókat kell érintenie. Bátornak kell lennünk, és azt kell mondanunk, hogy ez egy olyan feladat, amelyet közösen kell megoldanunk. Az európai intézmények feladata, hogy meghatározzák ennek a kereteit. De amikor a gyakorlati oldalról van szó, ki biztosítja majd, hogy az integrációs folyamat helyben is megvalósul? Nem az Európai Parlament és nem is az Európai Bizottság, hanem a nemzeti kormányok, a régiók, a helyi hatóságok, a nemkormányzati szervezetek néhány esetben az egyházak. Gyakorlatilag tehát minden helyi szinten megtalálható szereplő, akinek feladata az integráció javítása. Mindez nagy kihívás.
Említette Kofi Annan nevét. Erről a témáról többször is beszélgettem vele. Ha van globális szinten gyengén szabályozott terület, akkor az a migráció. A világkereskedelemmel és környezetvédelemmel kapcsolatban meghatároztunk bizonyos szervezési elveket. Figyelemre méltó, hogy a világ előtt álló egyik legnagyobb kihívás, a migráció olyan terület, ahol hiányzik a nemzetközi szervezettség. Támogatom azon javaslatát, hogy az Európai Unióban - pont azért mivel kivételes eset vagyunk ha az integrációról és a mozgásszabadságról esik szó -, kettőzzük meg a bizonyos elvek megerősítésére vonatkozó erőfeszítéseinket, mert Európa és a tágabb világ valódi fenyegetettséggel néz szembe jelenleg a xenofóbia, a populista mozgalmak és a múlt negatív erőinek formájában. Ezek szemben állnak a humanizmussal és a vendégszeretettel, az általunk tiszteletben tartott elvekkel. El kell távolodnunk a szélsőséges álláspontoktól és egy nemzeti, igazságos és haladó megoldás megvalósítás érdekében kell dolgoznunk.
(Taps)
Tisztelt Wurtz úr! Ön számos kérdést feltett a kereskedelmet védő intézkedésekkel kapcsolatban. Először is, beszédemben úgy szóltam ezekről az eszközökről, hogy hamarosan kezdeményezéseket teszünk ezen a területen. Engedje meg, hogy kijelenthessem, hogy nagyon is támogatjuk az olyan hatékony mechanizmusok megteremtését, amelyek védik kereskedelmi érdekeinket, és amelyek védelmet biztosítanak a tisztességtelen gyakorlattal szemben. Ebből az okból kifolyólag vizsgáljuk meg annak a lehetőségeit, hogyan tehetnénk még hatékonyabbá ezeket az eszközöket. Mindezt átlátható módon kell elvégeznünk. Most került sor egy fontos konzultációra, amelynek az volt a célja, hogy biztosítsa, hogy a vállalkozások, különösen a kkv-k felkészültebbek legyenek a nemzetközi versenyben. A témával kapcsolatos döntéseket decemberben tervezzük meghozni.
Fel kell ismerni, hogy az európai vállalatok a leginkább nemzetköziek a világon. Az európai termelési és elosztási láncok ma már mindenhol ott vannak a világon és mam ár nem csak a tagállamokra korlátozódnak. Hiszünk abban, hogy az az üzleti jelenlét a világpiacon az európai gazdaság és az európai munkahelyek versenyképességének és növekedésének a jele. Biztosíthatom Önöket arról, hogy nem áll szándékunkban megjutalmazni vagy támogatni azokat az európai cégeket, amelyek úgy döntenek, hogy harmadik országba települnek vagy termelési egységeik egy részét ott építik fel. Ugyanakkor őszinte leszek Önökkel, és elmondom azt is, hogy nem fogjuk megbüntetni a legnemzetközibb és legversenyképesebb európai cégeket. Ezért van szükségünk szilárd és átlátható kereskedelmet védő eszközökre. Felül kell vizsgálnunk a kereskedelmet védő eszközeinket azzal a céllal, hogy szigorúbb eszközöket vezessünk be - hiszen célunk sosem azok gyengítése lesz -, amelyek nyilvánvalóan igazodnak a globalizáció új valóságához.
Nem fogok sokat időzni most a globalizáció témáján. Holnap ugyanitt megvitatjuk azt a dokumentumot, amelyet az Európai Tanács legutóbbi ülésén, a Közösségnek is bemutattunk és amely hozzáadott értéket képvisel Európa számára és bemutatja azokat az eszközöket, amelyekkel a hasznunkra formálhatjuk a globalizációt. Nagyon is tisztában vagyunk azzal, hogy az európai érdekeket a világ minden részén meg kell védeni. Ezt pedig úgy kell megvalósítanunk, hogy nem leszünk protekcionisták, megértjük és van bátorságunk azt mondani az európaiaknak, hogy ha Európa becsukja kapuit, annak mi isszuk meg elsőként a levét. Ez nem lesz könnyű, de meg kell tennünk. Európa a világ legnagyobb exportőre. Önpusztító lenne, és az érdekeink ellen hatna, ha a protekcionizmus útját járnánk. Az a fontos, hogy kidolgozzuk annak a módját, hogyan tarthatjuk nyitva Európa kapuit anélkül, hogy naivak lennénk. Ki kell dolgoznunk, hogy hogyan tartsuk fenn és bővítsük a globális piacok kinyílását, miközben saját érdekeinket megvédjük. Ez magában foglalja a foglalkoztatási szektorral kapcsolatos aggodalmaink figyelembe vételét is.
a Bizottság elnöke. - Tisztelt Crowley képviselő úr! Köszönöm, hogy támogatja általános programunkat. A konkrét felvetést illetően - amellyel tudom, hogy sokat foglalkozik vele és aggódik miatta - hadd legyek őszinte az adózást érintő kezdeményezésekről.
Mint tudja, a Bizottság már egy ideje dolgozik a közös konszolidált adóalap témáján. Ez egy nagyon összetett terület és az ezzel kapcsolatos vélemények tagállamonként nagyon eltérőek. Tisztában vagyok azzal, hogy ez mennyire érzékeny téma Írországban. Azt is tudom, hogy más tagállamokban is hasonló a helyzet. Általános gyakorlat, hogy mielőtt a Bizottság formális javaslatot tenne, hatásvizsgálatot készít, hogy elemezze a témákat és megvizsgálja a lehetséges megoldások valószínű hatását. Mindez köztudott, és teljesen helyénvaló, hogy a Bizottság a 2008. évi munkaprogramjában mindezt megemlíti.
De egyetértek Önnel abban, hogy a reformszerződésben szereplő egyhangú szavazást kell használni minden olyan jogszabály esetén, amely az adózás ezen témáit érinti. Ezért úgy gondolom, hogy aggodalmait nem hagyjuk figyelmen kívül.
Úgy gondolom, hogy érdekes felvetéseik többségére reagáltam. Hadd tegyem hozzá, hogy természetesen a leginkább vitatott témákra koncentráltam. Amit mondani szeretnék az az, hogy bizonyos mértékű konszenzus látható Európával kapcsolatban. Egy olyan konszenzus, amelyről meg vagyok győződve, hogy erősebb az intézmények között, a politikai családok közötti természetes különbséggel együtt is, és remélem, hogy konszenzus van a rendkívül sokszínű Unió különböző részei között is.
Úgy gondolom, hogy ez nem a legkisebb közös többszörösre épülő konszenzus, hanem leginkább három tényező eredménye. Először is, napjaink több kihívását egyszerűen nem lehet megkérdőjelezni. Az éghajlatváltozásból fakadó szükséges tennivalók, a migráció valós problémái, a világméretű szegénység veszélye - egytől egyig egyértelmű kihívások. Lehet valaki baloldali, jobboldali vagy centrista, lehet észak- vagy dél-európai, jöhet régi vagy új tagállamból, kis vagy nagy országból, ezek mind olyan közös kihívások, amelyekkel szemben csak együttesen léphetünk fel.
Másodsorban fokozatosan tesszük egyértelművé, hogy az Európai Unió központi szerepet játszik ezen kihívások megoldásában. Az egyes tagállamok részéről történő fellépés korlátozott és egyre inkább világosabb, hogy az európai dimenzió elengedhetetlen.
Természetesen látnunk kell, hogy mi az európai dimenzió használatának a megfelelő szintje - az Önök közül néhányak által is említett szubszidiaritás kérdése - de úgy gondolom, hogy egyetérthetünk abban, hogy önmagában még a legnagyobb tagállam sem képes az összes kihívással szembenézni, ezért van szükség bizonyos szintű európai elkötelezettségre.
Végezetül, meggyőződésem, hogy mindaz az erőfeszítés, amelyet az intézmények a párbeszédbe és az együttműködésbe fektettek, megtérül. Kevesebb energiát pazarlunk arra, hogy egymást próbáljuk legyőzni, és jobban koncentrálunk arra, hogy hogyan szolgálhatjuk polgárainkat - mindig őket helyezzük előtérbe. Erős Uniót, igen, de nem csak az intézmények kedve miatt erőset, hanem olyan szervezetet, amely kézzelfogható eredményeket hoz polgárainak: ez a mi programunk. Úgy gondolom, hogy ötven év elteltével intézményeink sajátos keverékének megalkotásával az alapító atyák kiválósága egyértelműbb mint valaha.
Ezért nagyon várom, hogy szoros együttműködésben dolgozhassunk a Parlamenttel, ahogy az asztalon lévő javaslatokat megvalósítjuk és ahogy a jövőre vonatkozó menetrend kidolgozásakor konkrét intézkedésekre összpontosítjuk gondolatainkat.
A magam és az egész testület nevében állíthatom, hogy valóban egy működő, hűséges és dinamikus kapcsolatot szeretnénk a Parlamenttel.
(Taps)
Gazdasági növekedés és munkahelyteremtés
Piia-Noora Kauppi
a PPE-DE képviselőcsoport nevében. - Tisztelt elnök úr! A Bizottság menetrendjével kapcsolatban szeretnék néhány szót szólni, különösen a gazdasági ágazatot érintő menetrendről. Nem csak azért, mert ez kapcsolódik leginkább a Gazdasági és Monetáris Bizottsághoz, hanem azért is, mert az a lisszaboni stratégia szempontjából is kulcsfontosságú.
A Bizottságnak meg kell őriznie aktív szerepét a pénzügyi szolgáltatások egységes piacának megteremtésében. Mindennek jó oka van. Először is, a mostani pénzügyi zavar rámutatott arra, hogy mennyire fontos az alapos pénzügyi szabályozás. Másodsorban, a pénzügyi világ egyre inkább egybefonódik. Együtt kell tudnunk működni legfőbb tengerentúli szövetségeseinkkel. A transzatlanti piaci kezdeményezések egy nagyon fontos folyamatot indítottak el, amely különösen a tőzsdepiacok számára fontos.
Néhány évvel ezelőtt sikerrel vezették be az áttörő jogalkotási eljárásnak számító Lámfalussy-folyamatot. A Lámfalussy-folyamat az első arra irányuló kísérlet, hogy az EU-ban széles körben elmozduljunk a másodlagos jogalkotás felé. Habár pozitívak a folyamat első tapasztalatai, fontos tovább erősíteni az intézmények közötti bizalmat. Az Európai Parlament és az Európai Bizottság közötti munkakapcsolat nagyon fontos ebben a folyamatban.
Ami a nyomon követést illeti, a Lámfalussy-folyamat az érdekelt felek által is üdvözölt alapvetően alapos eljárás. Jelenleg még mindig a kezdeti szakaszában jár, de folyamatosan fejlődik. Ezért jelenleg nincs szükség a felülvizsgálatára, ezt az érdekelt felek többsége nem is igényli. Inkább célzott fejlesztésekre van szükség - különösen a 3. szintű bizottságokat illetően -, mivel a feleknek van még hova fejlődniük a nemzetközi együttműködésben, hogy ösztönözzék egymást és tanuljanak egymástól.
Végezetül az adózáshoz kapcsolódó területekről azt szeretném megjegyezni, hogy a Bizottságnak meg kell őriznie aktív szerepét. Habár az adózás valamelyest nehéz kérdésnek tűnik, és mindannyian tudjuk, hogy egyhangú döntést igényel, nagyon bátornak kell lennünk ahhoz, hogy cselekvést kezdeményezzünk ezen a területen.
A megerősített együttműködés jó újítás és a Bizottság adózáshoz kapcsolódó menetrendjén szereplő többi elem is nagyon fontos.
Harlem Désir
a PSE képviselőcsoport nevében. - Tisztelt elnök úr, a Bizottság elnöke! Úgy gondolom, hogy az európaiaknak igen nagyok az elvárásaik amikor az európai integráció szociális dimenziójáról esik szó, a szociális pillér megerősítése pedig a gyenge, hacsak nem a hiányzó láncszem a Bizottság stratégiájában.
Véget kell vetnünk a gazdasági növekedés stratégiájának, az egységes piac megteremtésének és a szociális pillér megerősítésével szembeni ellenkezésnek. Ez az európaiak támogatásának kulcsfontosságú feltétele, és a lisszaboni stratégia sikerének, valamint az Európai Unió versenyképességének és gazdasági hatékonyságának megerősítésének is elengedhetetlen eleme.
Ebben a tekintetben szembeötlő a különbség abban a tekintetben, hogy például mennyire vagyunk tudatában az éghajlatváltozás okozta kihívásoknak, amelyről a tavalyi tavaszi csúcson szó is esett, és a Bizottság munkaprogramjában megállapított prioritások sem feletkeznek meg erről. Közel sem ekkora a lelkesedés akkor, amikor a társadalmi integrációval, és annak a szükségességével kapcsolatos kihívásokról van szó, hogy egy mindenki számára működő Európát teremtsünk. Egy olyan Európát, amely nem csak több, hanem jobb munkahelyeket támogat.
Vannak szándéknyilatkozatok, itt-ott pedig különböző utalások a bevezetésben és a preambulumban, de ezek alig köszönnek vissza a cselekvési tervben, és a jogalkotási kezdeményezésekben sincs nyomuk.
Vegyük például az egész életen át tartó tanulás példáját, amelyről esik ugyan szó, és amely a munkaerőpiaci reform sikerességének egyik záloga, ha a rugalmas biztonság igazságos és hatékony rendszerét szeretnénk megteremteni. Ugyanakkor nincs szó olyan nagyra törő ambiciózus programról mint például az Erasmus-program, amely nem csak eredményesnek, de igen hatékonynak is bizonyult abban a tekintetben, hogy rajta keresztül a polgárok láthatják és elismerhetik az Európai Unió munkáját.
Ami a társadalmi kirekesztés és a szegénység elleni közdelmet, valamint a szociális védelem megerősítését illeti, a cselekvési javaslatok kizárólag nem-jogalkotási kezdeményezésekre szorítkoznak.
Azt is sajnáljuk, hogy nem történt előrehaladás a munkaidőről és a részmunkaidőről szóló irányelvekkel kapcsolatban. Hasonlóan, az adózás területén is csak azt konstatálhatjuk, hogy továbbra is hiányzik a társasági adóalapra vonatkozó eredeti kezdeményezés - egy ilyet egyébként támogatott a Parlament és az illetékes biztos is dolgozott az ügyön - és ebben a tekintetben továbbra sem haladunk egy kiegyenlítettebb egységes piac felé.
Végezetül türelmetlenül várjuk azt a két kezdeményezést, amelyet a Bizottság bejelentett. Az első az üzemi tanácsokról szóló irányelv felülvizsgálatáról szól, amelyet a Parlament már 2001 óta követel. A második, amelyet említett, a szülési szabadsággal foglalkozik.
Végezetül pedig szeretnék két példát említeni a számunkra teljesen érthetetlen és elfogadhatatlan patthelyzetre: mindkettő elsősorban az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokhoz, másodsorban pedig az általános érdekű szociális szolgáltatásokhoz kapcsolódik.
Megannyi fehér könyv, zöld könyv, bejelentés, európai bírósági vita, valamint a Régiók Bizottsága és a Gazdasági és Szociális Bizottság kérésének ellenére sincs konkrét javaslat az általános gazdasági érdeket képviselő közszolgáltatásokkal kapcsolatban. Annak ellenére, hogy a tagállamok között a Tanácsban megegyezés született abban, hogy a lisszaboni szerződés egyértelmű alapot teremt a Parlamenttel együttdöntéssel történő jogszabály-kezdeményezéshez.
A közszolgáltatások a szociális modell lényegét alkotják. Az európaiak arra várnak, hogy tisztázódjon, hogy nem hirtelenjében kötelezik majd őket a versenyjogi és az egységes piaci szabályok betartására. Arra kérem az elnök urat, hogy nyújtson be egy kezdeményezést a Parlamentnek a témával kapcsolatban.
Elizabeth Lynne
az ALDE képviselőcsoport nevében. - Tisztelt elnök úr! A Bizottság programjának több részét is üdvözlöm. Külön örülök a Bizottság azon kötelezettségvállalásának, amely a 13. cikk értelmében konkrét horizontális irányelvet fogalmaz meg az árukhoz és szolgáltatásokhoz történő hozzáférésben tapasztalható diszkrimináció elleni küzdelemben, habár szívesebben vettem volna konkrét irányelveket az összes szektorra vonatkozóan. Ennek ellenére üdvözlöm a kötelezettségvállallást. Ezt én és több kollégám is szükségesnek tartottuk már, és alig várom, hogy a Bizottsággal szoros együttműködésben dolgozzunk ezen.
Üdvözlöm továbbá, hogy a Bizottság kötelezettséget vállalt egy, a kórházban szerzett fertőzésekről szóló közlemény elkészítésére. Egy olyan európai szintű magatartási szabályzatot kell kidolgoznunk, amely biztosítja, hogy a legjobb gyakorlatokat megosztják és amely szigorúbb szabványokat ír elő, mivel a tagállamok között nagyok a különbségek. Továbbá szeretném, ha módosítanák a biológiai anyagokról szóló 2000. évi irányelvet, hogy védelmet biztosítsanak az egészségügyi dolgozóknak a tűszúrás okozta sérüléseken keresztül történő HIV és hepatitis C elleni fertőzéssel szemben. Minden évben több mint egymillió ilyen sérülés történik az EU-ban, és csalódott vagyok, hogy a 2008. évi munkaprogram nem tartalmaz erre irányuló fellépést. Arra ösztönözném a Bizottságot, hogy amint lehetséges, a Parlament kérésének megfelelően hozza meg ezt a módosítást.
Az egészségügyi és biztonsági jogszabályokkal kapcsolatban azt is megjegyezném még, hogy örömmel látom, hogy elkötelezettek amellett, hogy még mielőtt bármilyen új jogszabállyal előállnak, hatásvizsgálatot készítenek. De azt is szorgalmazom, hogy bizonyosodjanak meg arról is, hogy a jelenlegi jogszabályok végrehajtását is figyelemmel kísérik.
Konrad Szymański
az UEN képviselőcsoport nevében. - Tisztelt elnök úr! Örülök, hogy az energiapolitika előkelő helyen szerepel a Bizottság tervei között. Mindezek ellenére szeretném felhívni a figyelmet a környezetvédelmi és stratégiai célok közötti egyensúly megteremtésének szükségességére. Nagyon könnyű új környezetvédelmi adókat bevezetni, és nem nehéz szigorúbb környezetvédelmi szabványokat követelni az építőipar és az ipar részéről, de ez nem oldja meg az engergiabiztonság kérdését. Válsághelyzetben az energiaügyi szolidaritást megteremtő intézkedésekre van szükség.
A közös piac elveit kell sürgősen alkalmazni az energiaforrások tulajdonosaira is, akik az elosztást is felügyelik. Ez különösen fontos akkor, amikor a tulajdonosok harmadik országbeliek, például oroszok, ahol a külföldi befektetések esetében nem alkalmazzák a szubszidiaritás elvét.
A gazdasági zsarolásnak kitett országok hajlandóbbak lesznek elviselni a környezetvédelmi programok költségeit, ha azok az európai energiabiztonság megteremtéséhez fontos stratégiai megoldásokkal járnak együtt. Az a benyomásom, hogy ezen a területen nem sikerült megteremtenünk az egyensúlyt.
Nigel Farage
az IND/DEM képviselőcsoport nevében. - Tisztelt elnök úr! Barroso úr ma délelőtt úgy beszél mint egy rossz tábornok az első világháborúban: tegyük azt, amit a múlt héten, még akkor is, ha nem működött.
Nem veszi észre, hogy a modell egyszerűen nem működik. Hogyan beszélhetünk gazdasági növekedésről és munkahelyteremtésről anélkül, hogy beismernénk, hogy a csodálatos és legendás lisszaboni stratégia kész katasztrófa? Egyetlen célkitűzését sem sikerült megvalósítanunk. És ennek ellenére beszélünk gazdasági növekedésről és munkahelyteremtésről, de mégis mihez kezdünk? Véget vetünk a szabályozásnak? Megszüntetjük a vállalkozások terheit? Nem, semmi ilyesmit.
Nem tudom, hogy van mersze Barroso úrnak ahhoz, hogy fenntartható Európáról beszéljen, amikor még mindig létezik a közös halászati politika, a kifogott halak mintegy 50%-át még mindig visszadobjuk döglötten a vízbe, és ennek ellenére ragaszkodunk a kvótarendszerhez.
A kedvencem azonban mégis az az elképzelés, hogy ez a bizottsági program a polgárokat helyezi előtérbe. Ez nevetséges. Ha a polgárokat szerették volna előtérbe helyezni, tiszteletben tartanák véleményüket. Hallgattak volna a franciákra és a hollandokra, és az új szerződéssel kapcsolatban is megadnák nekik a lehetőséget, hogy szabad, szabályos és nyitott népszavazásokon kiderüljön, ugyanazokat az elképzeléseket osztják-e Európa jövőjével kapcsolatban mint Önök.
De ezek közül egyiket sem teszik. Homokba dugják a fejüket. Úgy tesznek, mintha mindez nem is történne, és valójában a saját Európai Uniójukat teszik tönkre, mert a közvélemény egyre jobban megveti az egészet.
László Surján
(HU) Köszönöm a szót, elnök úr. Kedves képviselőtársaim! Az EPP-ED frakciónak a költségvetési ügyekkel foglalkozó tagjai alapvetően megelégedéssel fogadták a Bizottság 2008. évi terveit, Barroso elnök úr politikai elkötelezettséget sugárzó, világos üzenetet fogalmazott meg. Azonban a munkaprogram maga inkább végeláthatatlan kívánságlista. Ha a jogalkotási tervet és az éves politikai stratégiát már az év elején és összevontan tárgyalnánk meg, akkor a költségvetést lehetne a kitűzött célokhoz alakítani, nem pedig céljainkat a költségvetéshez.
A Parlament elkötelezett a Galileo program és az Európai Technológiai Intézet iránt, és azt várja a Bizottságtól és a Tanácstól, hogy e kérdésekben az európai polgárok javát szolgáló döntés szülessék. Végül kiemelem, hogy a Bizottság nemcsak sok programmal szolgálja a növekedést és az állásteremtést, hanem felelősen bánik az adófizetők pénzével, és hasonló felelősséget követel a tagállamoktól is.
Helyeslem, hogy súlyos visszaélések esetén a Bizottság kész az érintett tagállam kifizetéseinek felfüggesztésére. Erre a fájdalmas lépésre remélhetőleg nem kerül sor, de mindenkinek, a kormányoknak és az európai polgároknak is tudniuk kell, a támogatás célja az elmaradt régiók fejlesztése, a növekedés, az állásteremtés nem pedig az ügyeskedők és az élősködők bankszámlájának növelése. A Bizottság ezen a téren is számíthat a Parlament hathatós támogatására és együttműködésére. Köszönöm a figyelmet.
Dariusz Rosati
Tisztelt elnök úr! Örülök annak, hogy a gazdasági növekedéshez és a foglalkoztatáshoz kapcsolódó kérdések az Európai Bizottság 2008. évi prioritásainak elején találhatók.
Ez azt a felismerést bizonyítja, hogy a teljes foglalkoztatás és a szociális szolgáltatások széles körének megőrzése nem megvalósítható gyors és fenntartható növekedés nélkül. Sajnos azonban a Bizottság dokumentuma csalódásra ad okot, mivel nem tartalmaz részleteket. A helyzet pedig nem javul egyszerűen azzal, hogy folyamatosan olyan mantrákat ismételgetünk, mint "tudásalapú társadalom” és "rugalmas biztonság”, miközben a lisszaboni stratégia leginkább csak papíron létezik.
Konkrét és határozottabb fellépésre van szükség, hogy arra ösztönözzük az európai társadalmakat, hogy legyenek aktívabbak a munkaerőpiacon, szüntessék meg az egységes piacon belül a korlátokat a szolgáltatások és a munkaerő szabad mozgására vonatkozóan és kedvezőbb feltételeket teremtsenek a vállalkozóknak.
Európa világelső a szociális védelem és a környezetvédelem területén. Európa növekedési potenciálja túl alacsony, és nem lesz képes megtartani pozícióját. A cselekvésnek az oktatás fejlesztésére, valamint a munkavállalás rugalmasságára és a munkaképességre kell összpontosítania. A paternalista inaktivitástól egy olyan szociális politika felé kell elmozdulnunk, amely a munkaerőpiaci aktivitást jutalmazza.
A közös pénznek fontos szerepe van a gazdasági együttműködés megteremtésében. Üdvözlöm az eurózóna bővítését, amelynek most már Szlovénia, Ciprus és Málta is tagja. Az eurózónához csatlakozni kívánó bizonyos új tagállamokat ért diszkriminatív elbánásnak ugyanakkor aggodalomra kell okot adnia. Erre Litvánia az egyik példa. Ilyen esetek jövőbeni előfordulása az egész eurózóna számára káros lehet.
Bízunk abban, hogy az Európai Bizottság konkrét javaslatokat mutat majd be ami a foglalkoztatást és a gazdasági növekedést elősegítését illetően, hogy így biztosítsunk magas és folyamatosan növekvő életszínvonalat az egyesült Európában.
Andreas Schwab
Tisztelt elnök úr, a Bizottság elnöke, hölgyeim és uraim! Ami a PPE-DE képviselőcsoportot illeti, a következő év célkitűzései a belső piac és a fogyasztóvédelem területén teljesen egyértelműek. Először is, a még létező korlátok és akadályok lebontásával szeretnénk befejezni a belső piac megvalósítását. Ezért üdvözöljük Kyprianou úr egészségügyi szolgáltatásokról szóló irányelvét, amely a 95. számú cikken alapszik és széles körben érinti az egészségügyi ágazatot. Üdvözöljük azt is, hogy McCreevy úr és főigazgatósága a szolgáltatási irányelv nyomon követéseként a közbeszerzések további aspektusait is megvizsgálja.
Másodsorban, szeretnénk látni, hogy az Európai Unió minden országában összehasonlítható szabványokat állítanak fel. Nagyon örülünk annak Kuneva asszony, hogy a területre vonatkozó minden releváns EU jogszabályt felülvizsgáltak. Annak is örülünk, hogy két irányelv felülvizsgálatával kapcsolatban is dolgozhatunk. Először egy horizontális eszközben, majd egy felülvizsgálati irényelvben amely minden olyan területet lefed, amellyel foglalkozni kell.
Harmadsorban pedig szeretnénk segíteni egy olyan helyzet megteremtésében, amelyben végre egyértelműbb, egyszerűbb és ezáltal kevesebb szabály van az Európai Unióban. Most Önhöz fordulok, Verheugen biztos úr: mi, parlamenti képviselők az áruk szabad mozgásához kapcsolódó minden javaslatot alaposan meg fogunk vizsgálni ebből a szempontból. Hamarosan megszületik a játékok biztonságáról szóló irányelv és az építési termékekről szóló irányelv és biztos vagyok abban is, hogy a traktorokkal és a védelmi árukkal kapcsolatban is hasonló lépéseket látunk majd. Nagyon várjuk a címkézésről szóló tanulmányt is.
Fenntartható Európa
John Bowis
a PPE-DE képviselőcsoport nevében. - Tisztelt elnök úr! Szeretnék köszönetet mondani a Bizottságnak.
A Bizottság politikája Lisszabon. A Parlament politikája Lisszabon, de Lisszabonnal kapcsolatban semmi nem történik. Szeretnénk tudni, hogy miért nem, előrelépést szeretnénk látni és nyomon követést, valamint a politikák végrehajtását. Barroso elnök úr beszélt a díjakról. Alapítsuk meg a Barroso-díjat és adományozzuk minden évben annak a tagállamnak, amelyik a legtöbb halad előre. Miért is ne? Bátorítsuk egy kicsit a tagállamokat.
A programban említett néhány területen szeretnénk előrelépést. Egyértelmű, hogy a kibocsátás-kereskedelemmel kapcsolatban szeretnénk megvalósítani ezt. Nem szeretnénk, ha ez az elnök úr által említett egy hónapnál többet csúszna. Elég egyértelmű, hogy az éghajlatváltozással kapcsolatban is előrelépést szeretnénk. Előrelépést szeretnénk azzal kapcsolatban, hogy mit érhetünk el a kibocsátásra vonatkozó jogszabályi megszorításokkal, de előrelépésre van szükség abban is, hogy mit tehetünk az egyének ösztönzéséért. Ezért valósítsunk meg az ökocímkézéshez hasonló javaslatokat.
Bizonyos előrelépést szeretnénk a betegek tájékoztatásával kapcsolatban is - ez Verheugen úr javaslata. Előrelépést szeretnénk látni a betegek mobilitását illetően és a határokon átnyúló egészségügyi szolgáltatásokban. Ez sürgős. Máskülönben ügyvédek döntik majd a politikákról. Azt szeretnénk, ha ez azokkal az intézkedésekkel együtt valósulna meg, amelyek többek között a betegek biztonságával, az egészségügyi szakemberek tájékoztatásával, a kórházban szerzett fertőzésekkel, valamint a gyógyszerek hamisításával foglalkoznak. Szeretnénk látni a mentális egészségre vonatkozó beígért, de még meg nem jelent javaslatot. Ezt erre az évre ígérték. Szeretnénk már látni. Az ugyanis egy fontos lépés.
Végezetül idén először tartották meg a cukorbetegség világnapját, amelyet az ENSZ, a tagállamok, a Tanács és a Parlament is támogatott. Jó lenne, ha a Bizottságtól is kapnánk egy kis támogatást a területen elért előrehaladással kapcsolatban, hiszen ők is látják majd azt a jelképet, amelyet ennek a Parlamentnek az udvarán felállítunk. Emlékeztessen ez majd az arra, hogy szeretnénk majd valamilyen fellépést annak a sok család és különösen gyerek támogatása érdekében, akik ettől a gyötrő betegségtől szenvednek.
Linda McAvan
a PSE képviselőcsoport nevében. - Tisztelt elnök úr! Nagy örömmel látom, hogy a következő évben az éghajlatváltozás továbbra is a Bizottság egyik legfontosabb prioritása marad. Rengeteg mindent el kell érni ezen a területen, és úgy gondolom, hogy ezek megvalósítására kell összpontosítanunk.
Megértem, hogy Dimas biztos úr miért tolja ki a következő évig a kibocsátáskereskedelmi-rendszer és az energiacsomag egyéb részeinek közzétételét, de remélem, hogy ez nem jelenti azt, hogy lemondunk az éghajlatváltozással kapcsolatos terveinkről. Washingtonban és máshol is bizonyos mértékig kételkednek abban, mennyire veszi komolyan az Európai Unió az éghajlatváltozást. Igazi szégyen lenne, ha olyankor bizonytalanodnánk el az éghajlatváltozásról szóló reformcsomaggal kapcsolatban, amikor a republikánusok és a demokraták oldalán egyaránt változásokat látunk Washingtonban, amikor változásokat látunk Ausztráliában és Kínában, Indiában pedig hajlandóság mutatkozik a párbeszéd elindítására.
Márciusban megtartottuk a csúcstalálkozót, de a célokról nem elég csak beszélni. Végre kell hajtanunk őket. Az éghajlatváltozásról nem csak beszélni kell, hanem tenni is kell ellene.
Erre a Bizottság egyedül nem képes. Szükségük van az európai kormányok támogatására, és a terhek megosztásával kapcsolatban kemény vitára van kilátás az új évben. Remélem, hogy ez a parlament részt vesz majd ebben a vitában és nem csak kívülről figyeli majd, hogy mi történik. Ezért is várjuk kíváncsian, hogyan vehetünk majd részt benne.
De a Bizottságnak szüksége lesz ennek a Háznak a támogatására is, és ezt a szemben ülő képviselőtársaimnak és a liberálisoknak mondom: az elmúlt hónapban cserbenhagytak minket a gépkocsikkal és az éghajlatváltozással kapcsolatos jogszabályok ügyében, mert felhígították a Bizottság javaslatát. A délelőtt folyamán a repülőgépek kibocsátásával kapcsolatban lesz még egy próbatétel, és remélem, hogy egy erős jogszabálycsomag születik majd.
Végezetül, Barroso úr említést tett a bölcsek tanácsáról, amelyet Sarkozy elnök úr szeretne létrehozni. Egyetértek azzal, hogy a bölcseknek nem az intézményi reformmal kéne foglalkozniuk, de miért nem foglalkozhatnának az eredményekkel, hogy igazából megvalósítjuk mindazt, amit Európa ígér, és így újra visszatalálhatnánk a polgárokhoz, amiről oly gyakran esik szó.
Fiona Hall
az ALDE képviselőcsoport nevében. - Tisztelt elnök úr! Rendkívül üdvözlöm azt, hogy a 2008. évi munkaprogramban nagy hangsúlyt fektetnek a fenntartható európai energiapolitikára.
Barroso elnök úr szólt a fuvarozási ágazat környezetbarátabbá tételéről, és ez természetesen elengedhetetlen. Ugyanakkor véleményem szerint az igazán meghökkentő statisztikai adat az, hogy Európában az energia 40 %-át épületekben használjuk fel: fűtésre, hűtésre és világításra. Mindezt tesszük annak ellenére, hogy rendelkezünk a gyakorlatilag semmilyen energiaszükséglettel nem rendelkező épületek megtervezésének és megépítésének technológiájával.
Ezért arra szeretném kérni a Bizottságot, hogy legyen szigorú, amikor jövőre felülvizsgálja az épületek energiateljesítményéről szóló irányelvet - ez a stratégiai kezdeményezések 2(c) pontja. Két dologra van szükség. Először is, az új épületek esetében szigorítani kell az energiateljesítményre vonatkozó követelményeket. Nagyon gyorsan meg kell valósítani a passzív ház vagy a "nulla szén-dioxid” szabványt, amely esetekben nincs nettó energiaszükséglet. Európában több ezer passzív ház épül, sajnos azonban ez csak néhány országra és régióra koncentrálódik.
Másodsorban, és ami a legfontosabb, el kell törölnünk a 1 000 m2-es határt, és minden épületet meg kell feleltetni az irányelvben meghatározott fűtési és hűtési követelményeknek. Ez azt jelentené, hogy az összes jelentős felújításon áteső épületnek magas energiakövetelményeknek kéne megfelelnie. Meg kell vizsgálnunk, hogy mennyi energiát pazarolnak el jelenlegi, és nem csak új épületeink, hiszen a ma álló épületek 75%-a 2050-ben is állni fog.
Az Ipari, Kutatási és Energiaügyi Bizottságban az európai parlamenti képviselők megvitatták a Bizottság energiahatékonyságról szóló cselekvési tervét és számomra úgy tűnik, hogy a Parlamentben megvan a politikai akarat az épületek energiateljesítményéről szóló irányelv radikális felülvizsgálatához. Remélem, hogy számíthatunk a Bizottságra abban, hogy jövőre néhány határozott javaslattal áll elő, hogy épületeinkben véget vethessünk a teljesen felesleges energiapazarlásnak.
Adamos Adamou
a GUE/NGL képviselőcsoport nevében - Tisztelt elnök úr! Mi is üdvözöljük a Bizottság határozott erőfeszítéseit, a jogalkotási- és a munkaprogramot. A program szerint új, környezetkímélőbb intézkedések elfogadására van szükség a közlekedési ágazatban. A program kiemeli az EU energiapolitikájának stratégiai felülvizsgálatát, a biodiverzitás visszarorulását és a tengeri környezetvédelmi stratégiát.
Elismerjük, hogy az EU igenis kiveszi a részét az éghajlatváltozás elleni küzdelemből, és erről több tagállam is beszélt már. Az egyetlen megjegyzésem az lenne, hogy nem értek egyet azzal, hogy éghajlatváltozás elkerülhetetlen időszakán kell keresztülmennünk. Ahelyett, hogy ezt elfogadjuk, nyomást kell gyakorolnunk partnereinkre, hogy tartsák be a kiotói jegyzőkönyvbe foglaltakat és teljesítsék az üvegházhatást okozó gázok kibocsátására vonatkozó kiotó utáni kötelezettségvállalásokat. Nekünk, európaiaknak is aszerint kell cselekednünk, amit beszélünk.
Az Európai Bizottság az egészség fontosságát is hangsúlyozza és számtalan jogalkotási és nem jogalkotási csomagot javasol ezzel kapcsolatban. A betegbiztosítás és az egészségügyi szolgáltatások minősége, a gyógykészítmények, a szervátültetések, a ritka betegségek és a krónikus betegségek elleni küzdelemben használt innovatív technológiák mind azon témák között szerepelnek, amelyeket a Bizottság a szeretne bevonni a programjába. A Bizottság céljai ambiciózusak, de várjuk meg még a részleteket.
Végezetül meg kell említenem az egészségügyi szolgáltatásokról szóló irányelvet. Milyen feltételekhez kötik majd a betegek és az egészségügyi dolgozók szabad mozgását? Hogyan kerülhetjük el, hogy aránytalanul nagy teher háruljon az egészségügyi pénztárakra? Ez csak néhány kérdés azok közül, amelyeket meg kell vizsgálnunk az új irányelvvel kapcsolatban.
Giles Chichester
Tisztelt elnök úr! Üdvözlöm a Bizottság munkaprogramját, és nagy érdeklődéssel hallgatom majd, hogyan valósítja meg az Európai Unió az üvegházhatást okozó gázok kibocsátására vonatkozó és az energiaügyekkel kapcsolatos rendkívül nagyra törő céljait.
Nemrég Washingtonban voltam és megbeszéléseken vettem részt a kongresszus tagjaival. El vannak ragadtatva a kibocsástáskereskedelmi-rendszerünktől, beszélnek a káros anyagok kibocsátásának korlátozásáról és a kibocsátás-kereskedelemről, de meglehetősen hitetlenkednek, mert céljainkat túlzottan ambiciózusnak találják.
Nagy érdeklődéssel hallgatom majd azt is, hogyan fejlesztjük majd tovább a közös kutatási térséget. Mivel Barroso elnök úr most nincs itt, tartózkodom attól, hogy megjegyzéseket tegyek az Európai Technológiai Intézettel kapcsolatban ezért inkább az Európai Kisvállalkozási Törvénnyel foglalkoznék, a Bizottság kisvállalkozásoknak készült közleményével, mert sokat várnak ettől a javaslattól a kisvállalkozások körében. Ugyanakkor azt kell, hogy mondjam, hogy néhány tagállamban bizonyos zavart okozhat, mivel a törvénynek nevezett nem jogszabályi fellépés az Egyesült Királyságban oximoron.
Mindazonáltal a kisvállalkozási ágazat rendkívül fontos gazdaságunk számára az innováció, a rugalmasság, és a munkahelyteremtés miatt, ezért támogatni kell. De a kisvállalkozások támogatását illetően európai szinten még mindig az a gyakorlat, hogy a szavak hangzatosabbak a tetteknél.
Karin Scheele
Tisztelt elnök úr! A fenntartható Európára irányuló figyelem többek között abból fakad, hogy a klímavédelem az egyik prioritásunk. Ma sokat beszéltek a túlburjánzó bürokráciáról, a szabályozásról és a szubszidiaritás megsértéséről. Az is egyértelművé vált, hogy ezek az érvek minden alkalommal előjönnek amikor egy szabályt vagy törvényt nem szívesen látnak. Ugyanakkor a hatékony klímavédelem tekintetében egyértelmű, hogy ha tíz évvel ezelőtt cselekedtünk volna, és elfogadtunk volna szabályokat a gépjárművek szén-dioxid-kibocsátásának csökkentésével kapcsolatban, akkor az Európai Unió jobb helyzetben lenne és nem lenne rajtunk most az a nyomás, hogy hatékony klímavédelmet kell megvalósítani.
Az Európai Bizottság különböző értékeléseiből az is kitűnik, hogy a már most létező jogszabályok betartásával megvalósítható az a cél, hogy 2020-ra húsz százalékkal csökkenjen a szén-dioxid-kibocsátás. A kérdésem a Bizottsághoz a következő: milyen konkrét lépéseket tesznek annak érdekében, hogy nyomon kövessék a már létező jogszabályok végrehajtását?
Lenne még egy kérdésem, amely a géntechnológiával módosított szervezetekhez kapcsolódik, amelyről szintén említést tesz a Bizottság munkaprogramja. A kérdésem a következő: milyen előrelépést próbál tenni a Bizottság ezen a területen? Mint azt több vitából is tudjuk, munkánknak és a jogszabályoknak ez is olyan pontja, amelyet kritikával illetnek.
Lambert van Nistelrooij
Tisztelt elnök úr, tisztelt biztos úr! A kohéziós és a regionális politikák azon rendeletek alapján működnek, amelyekkel 2006-ban megalkottunk egy hétéves keretet. Összesen 350 milliárd eurót különítettünk el a gazdasági növekedésre és a munkahelyteremtésre a lisszaboni célkitűzések előtérbe helyezésével. Konkrét célokat fogalmaztunk meg.
Mondhatnánk, hogy ez így rendben is van, de valamit hiányolok. Hiányolom az ötödik kohéziós jelentést a jövő évi programból. Ezt 2008 júniusára ígérték. Célja pedig az volt, hogy alapot nyújtson a kohéziós politika hosszú távon történő kiigazításához és a régiókra és a városokra vonatkozó terveinkhez. A tagállamokban egy újraállamosítás irányába mutató tendencia figyelhető meg, amelyet a Parlament határozottan elutasít, mivel az egy sor politikai területre vonatkozik: a kutatás-fejlesztésre, innovációra, regionális kohézióra és vidékpolitikára.
Ebben az összefüggésben szeretnék Hübner biztos asszonyhoz és Potočnik biztos úrhoz fordulni. A PPE-DE képviselőcsoport egy parlamenti meghallgatással a múlt héten vitát indított a téma középtávon történő megvitatásával kapcsolatban. A cél az, hogy jobban megvizsgáljuk a kérdést és az elkövetkező években a polgárokra és a régiókra összpontosítsunk.
Végezetül elnök úr, a szolidaritási alap rugalmasabbá tételét megakadályozta a Tanács. Ezzel kapcsolatban szeretnénk áttörést látni. A Bizottság részéről sokkal nagyobb támogatásra van szükség.
Lutz Goepel
Tisztelt elnök úr! Nagyon röviden csak fel szeretném sorolni azokat a pontokat, amelyeket a legfontosabbnak tartok a munkaprogramban. Kétségtelen, hogy 2008-ban az egyik kulcsfontosságú téma a közös agrárpolitika állapotfelmérése lesz. A 2003. évi KAP-reformot felül kell vizsgálni és egyszerűsíteni kell. Mindannyian egyetértünk ezzel, olyannyira, hogy a téma előadójaként remélem, hogy a jogalkotási javaslatkor figyelembe veszik a Parlament hatáskörében készült jelentést. Az állapotfelmérésnek segítenie kell minket abban, hogy megtaláljuk a 2013 utáni időszak agrárpolitikájához vezető helyes utat.
Egy további projekt a tervezett mezőgazdasági termékek minőségére vonatkozó zöld könyv. A minőségnek még inkább központi kérdésnek kell lennie a mezőgazdaságban és ez vonatkozik a harmadik országokból érkező mezőgazdasági importokra is, amelyeknek ugyanazoknak a feltételeknek kell megfelelniük, mint amelyek az EU-termelőkre vonatkoznak.
Különösen azzal a kezdeményezéssel kapcsolatban vagyok lelkes, amely az iskolai gyümölcsfogyasztást segítené elő. Ez egy olyan kezdeményezés, amelyet a PPE-DE képviselőcsoportban már egy ideje szorgalmazunk. Megelégedésünkre szolgál, hogy a Bizottság szándékában áll, hogy felkarolja ezt a kezdeményezést. 2008 további kulcsfontosságú témái, a tejről szóló jogszabálycsomag, a 2008-2009. évi költségvetési felülvizsgálat, az EU állategészségügyi stratégiájára vonatkozó cselekvési terv, és a hátrányos helyzetű térségeknek járó támogatás felülvizsgálata gondoskodnak majd arról, hogy ne unatkozzunk a Parlamentben.
Mathieu Grosch
Tisztelt elnök úr! Természetesen a szállítás és mobilitás kérdésére is természetesen prioritásként tekintünk a 2008. évi programban. Természetesen ezeken a területeken egyértelműek a kihívások. 2008-ban prioritásokat kell megfogalmaznunk a gazdasági hatékonyságtól kezdve a környezeti hatásokig terjedően, nem beszélve a felhasználók jogairól és biztonságáról. Ezekről pedig csak röviden lehet most szólni.
A biztonsági ellenőrzésekre vonatkozó reptéri szabályokat például anno aktuális események hatására vezették be. A PPE-DE képviselőcsoportban úgy gondoljuk, hogy az idekapcsolódó irányelvet felül lehetne vizsgálni. Ami az utasjogokat illeti, a témát teljesen lezárhatnánk, ha részletesebben foglalkoznánk a nemzetközi autóbuszközlekedésben részt vevő utasok jogaival. Ez azt jelentené, hogy Európában az utasok jogait mindenféle közlekedéssel kapcsolatban biztosítanánk: légi-, vasúti- és közúti közlekedésben is.
Ami a transzeurópai hálózatokat illeti, ez egy olyan téma, amelyet az elmúlt hónapokban gyakran megvitattunk. Itt természetesen speciális helyzettel kell szembenéznünk: túl kevés a pénz és sok a terv, különösen most, hogy az elmúlt hetekben a Tanács több új tervet is közzétett. Az a véleményünk, hogy a transzeurópai hálózatokkal kapcsolatban egyértelmű döntést kell hozni 2008-ban és a határon átnyúló útvonalaknak abszolút elsőbbséget kell élvezniük, hogy megszűnjenek a forgalmi akadályok és hatékonyan lehessen alkalmazni a multimodális szállítás elvét.
Gyors döntést kell és lehetne hozni, ha figyelembe vennénk azokat az országokat, ahol a társfinanszírozást már tervbe vették és ahol a project technikai szinten már elindult.
Carmen Fraga Estévez
Tisztelt elnök úr! A PPE-DE képviselőcsoport nevében, a Bizottság közös halászati politikájára vonatkozó javaslatokkal kapcsolatban ismételten egy sor olyan kérdéssel szembesülünk, amelyet a Bizottság nem olyan gyorsan követett nyomon mint ahogy azt kellett volna. Elég csak annyi, hogy néhány éves késésben vagyunk ami az Atlanti-óceánnal kapcsolatos technikai intézkedésekre vonatkozó új rendelet megalkotását illeti. Ez pedig a halászati politika kezelésének kulcsfontosságú szempontja, amelyet 2008-ra reméltünk megvalósítani, mivel akkor hozzájárulna a közös halászati politika egyszerűsítésének megvalósításához.
Azt is szeretnénk, ha a Bizottság pontos iránymutatásokat fogalmazna meg azzal kapcsolatban, hogyan szeretné alkalmazni a legnagyobb fenntartható hozamot az uniós halászatban, különösen ami a több fajtára vonatkozó halászatot illeti. Úgy gondoljuk, hogy a konkrét jogalkotási javaslatok esetében fontos, hogy javasolják a halászati termékek ökocímkével való ellátását, mivel ez jelentősen javítja majd ezen termékek nyomon követhetőségét és garanciákat jelent arra, hogy megakadályozzák az illegális halászatból származó termékek fogyasztását és eladását.
Végezetül, a Bizottság azon bejelentését követően, hogy a Tanzániával kötött megállapodás-tervezet visszavonására készül, tolmácsolnom kell az ágazat azon kérését, hogy az mindent megtesz annak érdekében, hogy folytatódjanak a tárgyalások az országgal. Afrika ezen részén Tanzánia biztosítja a halászterületet a tonhal halászflottáknak a szomszédos gazdasági zónákkal kötött számos megállapodás révén.
A migráció kérdésének integrált megközelítése
Manfred Weber
a PPE-DE képviselőcsoport nevében. - Tisztelt elnök úr, hölgyeim és uraim! Habár a 2008. évi programot vitatjuk meg, szeretnék rámutatni arra, hogy az elmúlt hónapokban jelentős előrehaladást értünk el a belügyek területén és ezért szeretnék köszönetet mondani Frattini biztos úrnak. Kibővült a schengeni térség, ezen a héten a plenáris ülésen pedig jelentős előrelépést könyvelhettünk el a Prümi Szerződéssel, a Vízuminformációs Rendszerrel (VIS) és az adatvédelemmel kapcsolatban. Ez pedig nagyon fontos fejlemény.
Ugyanakkor itt nem állhatunk meg. Most már a holnap gyakorlati feladataival kell foglalkoznunk. A kulcsfontosságú feladat mindegyikünk számára a gyakorlatban a SIS II rendszer jelentős továbbfejlesztése. A PPE-DE képviselőcsoportban a legfőbb aggodalmunk, hogy a schengeni övezet sikeres bővítését követően fáradtság áll be és több tagállamon enerváltság lesz úrrá. Ezt nem engedhetjük meg magunknak. A következő évben a SIS II rendszerre mint fő projektre lesz szükségünk.
A jogalkotás területén különösen a határbiztonság kérdésével szeretnék foglalkozni. Itt meg kell fontolnunk, hogy vajon a jövőben a külső határok védelmének értékelését a schengeni tagok értékelő csoportjai helyett ne inkább a Frontex ügynökség végezzék-e majd? Ennek az ő felelősségüknek kell lennie.
Arra szeretném kérni a Bizottságot, hogy legyen bátor és a migrációról szóló javaslatokkal kapcsolatban határozza meg az európai hozzáadott értéket. Ha javaslatot nyújtanak be a magasan képzetteknek kiállítandó kékkártyáról, akkor ez ne csak a nemzeti szabályokat javító egységes javaslat legyen, hanem legyen valódi európai javaslat. Ugyanez vonatkozik a terrorizmus elleni küzdelemre. Ha megteremtik a légiutasok adatainak megosztását lehetővé tevő rendszert, akkor nem 27 különböző szabályozást kell bevezetni, hanem egy valóban európai javaslatra van szükség.
Claudio Fava
a PSE képviselőcsoport nevében. - Tisztelt elnök úr, hölgyeim és uraim! Sok mindennel nem tudunk egyetérteni, amit Barroso elnök úr mondott, különösen azzal a kijelentésével, hogy a Bizottság határozottan lép fel az illegális bevándorlással szemben, de rendkívül gáláns és támogató az integrációval kapcsolatban.
Természetesen egyetértünk azzal az irányelvvel, amely a Közösségen kívüli migráns dolgozókat illegálisan foglalkoztató munkaadókat bünteti, de nem találjuk a programban olyan, a legális migrációról szóló jogszabályi intézkedések nyomát, amelyekről Frattini alelnök úr beszélt. Nem esik szó a szezonális dolgozókról és a magasan képzett dolgozókról szóló irányelvről, sem pedig a legális migrációs csatornák megnyitásáról a Közösségen kívüli képzetlen munkaerő előtt, akik az EU-ba érkező bevándorlók többségét adják. Úgy gondoljuk, hogy ezek az intézkedések szükségesek, nem utolsósorban a kizsákmányolás elleni küzdelemhez és a feketemunka leleplezéséhez.
Az átfogó, közös megközelítésre történő hivatkozás üdvözlendő, és csak egyetérteni lehet azzal, hogy el kell kerülni azt, hogy 27 különböző bevándorlási politika legyen érvényben. De továbbra is várjuk, hogy további kézzelfogható információkat közöljenek a programban beharangozott európai megfigyelési rendszerről. Végezetül szeretném emlékeztetni elnök úr, hogy a lisszaboni szerződés értelmében 2009. január 1-jétől ezen témák többségéről együttdöntési eljárás keretében születik majd döntés. Ennek a Háznak tehát teljes körű jogalkotási felelőssége lesz a Tanáccsal és a Bizottsággal együtt. Talán nem lenne haszontalan előkészíteni a terepet az EU intézmények közötti jobb együttműködésre.
Sarah Ludford
az ALDE képviselőcsoport nevében. - Tisztelt elnök úr! Az egyik észrevételem, amelyet szerettem volna megosztani, nagyon hasonlít ahhoz, amit Fava úr mondott arról, hogy a legális migrációról szóló EU politika szükségessége nem kap megfelelő hangsúlyt. Megkaptuk a javaslatot Frattini biztos úrtól, minden elismerésünk az övé, de nagy nyomást kell gyakorolni a tagállamokra, hogy válaszoljanak azokra a javaslatokra, mert a legális migráció átfogó és jól működtetett rendszerének megteremtése az EU-ban az éghajlatváltozáshoz hasonló nagy kihívást jelent. Az ugyanis rengeteg egyéb gazdasági és szociális területhez kapcsolódik.
Szükség van egy miniszterelnöki csúcstalálkozóra, hogy ne csak az EU kompetenciáját vizsgáljuk meg, hanem figyelmet szenteljünk a migráció kezeléséhez kapcsolódó bevált gyakorlatok egymással való megosztásának is. Be kell hogy valljam, kétségeim vannak azzal kapcsolatban, amilyen hangsúllyal a Bizottság a körkörös migráció előnyeit illeti. Nem tudom, hogy ugyanúgy oldódik-e meg majd ez, mint évekkel ezelőtt a Gastarbeiterekkel kapcsolatos tapasztalataink. Nem vagyok biztos abban, hogy ez működni fog. Az emberek nem feltétlenül akkor költöznek tovább, amikor azt előre eltervezték.
Utolsó megjegyzésemben pedig a tervezett belépési-kilépési tervvel, valamint a elektronikus utazásengedélyezéssel kapcsolatos adatvédelmi aggályaimnak szeretnék hangot adni. Nem tudom, hogy az elektronikus utazási engedélyezés mennyit ad majd hozzá a vízuminformációs rendszerhez és kíváncsian várom, hogy többet halljak ezekről a tervekről Frattini biztos úrtól.
Jan Tadeusz Masiel
az UEN képviselőcsoport nevében. - Tisztelt elnök úr, tisztelt biztos úr! A 2004. évi és a 2007. évi bővítés, amelyek során összesen tizenkét új tagállam csatlakozott az Unióhoz, már a múlté. Ideje, hogy most már mind a huszonhét ország polgárainak integrációjára összpontosítsunk és Európa számára közös pályát és feladatokat határozzunk meg.
A Bizottság programjának egyik pontja, hogy a polgárokat helyezze előtérbe. Ezt szem előtt tartva a jövőbeni bővítésekkel óvatosnak kell lennünk és kellően meg kell fontolnunk őket. A polgárok által ellenzett bővítéseket nem szabad végigvinni. Itt most Törökországra gondolok.
Ahogy Barroso úr arra rámutatott, hiányzik a közös bevándorlási politika. Bízom abban, hogy az elfogadott elv az ellenőrzött, szelektált migrációra vonatkozik majd, mint ahogy az az Egyesült Államokban is történik. A bevándorlás ugyanis nem csak egyszerűen a munkaerőpiacot vagy a nyugdíjakat befolyásoló meghatározott körülményekre adott válasz. Emberekről van szó, akikkel évszázadokon keresztül kell majd együtt élnünk. Olyan egyéneket kell kiválasztani, akik az európai civilizációba történő integrációt örömként, nem pedig kényszerként élik majd meg.
Stavros Lambrinidis
- Tisztelt elnök úr! Az ideérkező bevándorlók Európa hasznára vannak, de Európában jelenleg inkább erősödik mintsem gyengül a xenofóbia. Olaszország példája friss példát szolgáltat erre. Hazámban, Görögországban az EP delegációja saját maga láthatta, milyen mostoha körülmények között tartják fogva Samos szigetén bevándorlók és menekültek százait. Ez egy olyan befogadó központ, amellyel kapcsolatban a miniszterek azt ígérték, hogy azonnal bezárják, de ennek ellenére továbbra is áll. Annak ellenére, hogy nemkormányzati szervezetek elítélték, mert illegális bevándorlókat kínoztak ott. Sajnos a jelenlegi veszélyes környezetben a bevándorlás pozitív aspektusainak népszerűsítése helyett a Bizottság egy olyan helyzetben válaszol, ahol bizonyos ágazatokban mesterségesen keltettek félelmet.
A probléma, amelyet ismertetett, főként a szabályozásra összpontosít, ez azonban bizonyos mértékben torz kép. Természetesn küzdeni kell az illegális bevándorlás ellen. Szolidárisnak kell lenni azokkal az országokkal, ahová nagy számú bevándorló érkezik. Az európai szintú újrabefogadásról szóló megfelelő megállapodásra és a bevándorlók alapvető jogainak európai védelmére van szükség. A bevándorlókat nem küldhetjük vissza a veszélybe és a nélkülözésbe. Európának komoly kül- és gazdaságpolitikára van szüksége a migráció fő okainak mint például a szegénység és a háborúk orvoslására. Békés, de határozott intézkedések kellenek. Mindezek mellett természetesen multilaterális politikára van szükség a bevándorlók társadalomba való integrációjához.
Ehelyett azonban az Önök programja egyenlőségjelet tesz a bevándorlás és a bűnözés közé. Önök, tisztelt biztosok, azt állítják, hogy az európai határőrizeti rendszer, a bevándorlási politikák keretébe integrált program növeli majd a schengeni térség belső biztonságát azzal, hogy megakadályozza az illegális bevándorlást, a terrorizmust, stb. Mi köze van a biztonságnak a bevándorláshoz és különösen az illegális bevándorláshoz? Mi köze van a terrorizmushoz? Ezeknek a félelmet keltő témáknak az összekapcsolása a bevándorlással közfelfogásban és az európai politikákban az EU szélsőjobboldali erőinek játékához hasonló.
Kérem tüntessék el ezeket a veszélyes nézőpontokat a stratégiai dokumentumokból. Kétségtelnül vannak bűnöző bevándorlók mint ahogy vannak angol, német és görög bűnözők, de a bevándorlók egyetlen igazi bűne az, hogy szegény, háború sújtotta régiókban születtek.
A polgárok előtérbe helyezése
Ingeborg Gräßle
a PPE-DE képviselőcsoport nevében. - Tisztelt elnök úr, tisztelt biztosok, hölgyeim és uraim! A költségvetés ellenőrzésének szempontjából a Bizottság 2008. évi jogalkotási- és munkaprogramja csalódás, mert a költségvetési ellenőrzéshez kapcsolódó témák és problémák egyszerűen nem szerepelnek a programban.
Lehetne azzal érvelni, hogy ez a jelenlegi irányításról szól, de minket a leginkább a következő foglalkoztat: ha megnézzük az előző pár év irányítását, egyértelmű, hogy a problémák megoldásához a Bizottságnak olyan programot kell elfogadnia, amely túlmutat a jelenlegi irányításon.
Nem valószínű, hogy a megbízhatósági nyilatkozattal kapcsolatban előrelépésre kerül sor, habár a Bizottságnak ebben a kérdésben nagy nyomást kéne gyakorolnia a tagállamokra. Ezzel kapcsolatban élvezik a támogatásunkat, de nem látjuk, hogy előrelépés történne. Ennek eredményeképpen valószínű, hogy nem fogják tudni teljesíteni a kötelezettségeiket. Azon kötelezettségeiket, amelyeket a Bizottság nevében maga a Bizottság elnöke vállalt. Azt ígérte, hogy egy pozitív tartalmú megbízhatósági nyilatkozat felé tesz majd lépéseket. Ahogy az tegnap este kiderült, most legalább ugyanolyan messzire vagyunk ennek az elérésétől mint évekkel ezelőtt, ahogy ez tegnap este kiderült.
Ami a kötelezettségvállalások teljesítését illeti, véleményünk szerint hiányzik a komoly megközelítés. Ami azt illeti, ugyanez igaz a Bizottság jogalkotási programjára is. Önöknek a végrehajtásban, nem pedig a tervezésben kéne világelsőnek lenniük. A 2007-ben bejelentett 200 kodifikációs tételből csak 23 került ezideáig a Parlament elé, és a 43 bejelentett új tétel közül eddig csak hatot nyújtottak be.
A következő kérdés merül fel: miért beszélünk egyáltalán erről a programról, ha azt nem valósítják meg? 2008-ban mindenféleképpen jobban kell teljesíteniük.
Bárbara Dührkop Dührkop
a PSE képviselőcsoport nevében - Tisztelt elnök úr! Szeretném kifejezni köszönetemet a Bizottságnak. Egy munkaprogram nem csak az elvek kinyílvánítása, hanem a konkrét politikák megvalósításának eszköze is.
A végrehajtásra tett legszerényebb kísérlet maga lenne a teljesítmény, és az az érzésem, hogy a munkaprogram legjobb részei azok a kezdeményezések, amelyek az európai polgárokat helyezik a középpontba. Ilyenek például a betegek biztonságára, az egézségügyi szolgáltatások színvonalára és a családi élet és a karrier összehangolására vonatkozó kezdeményezések, amelyekről Barroso úr is szólt itt a beszédében. Szerettük volna ezeket a munkaprogram részeként írásban, részletesen is megkapni.
Talán mindegyik közül a legjobb az arra az irányelvre vonatkozó javaslat, amely a diszkrimináció ellen lépne fel a tagállamokban. Az esélyegyenlőség európai évében szükség van erre az irányelvre, mert ennek meg kell mutatnia, hogy a diszkrimináció nem csak társadalmi, morális és politikai tévedés, de az emberi erőforrások elvesztegetése is.
A reformszerződés kimondja, hogy az EU-nak nem csak a társadalmi kohéziót kell ösztönöznie, hanem tennie kell a diszkrimináció ellen is. Ebből következően a megfelelő irányelvekre van szükség, mert minden európai országban megegyező szintűnek kell lennie a diszkrimináció elleni védelemnek. Nem lehet szó diszkriminációs hierarchiáról. Egy olyan Európa, amely megtűri a diszkrimináció bármely formáját, senki számára sem lehet példa.
Ugyanakkor van itt egy problémám. Ez pedig az Európai Parlament szerepe ezzel a témával kapcsolatban. Mindösszesen véleményt formálhatunk a témával kapcsolatban és meglehetősen ironikus, hogy az egyenlőséget ösztönözzük, ugyanakkor amikor az intézményekről van szó, az egyenlők között vannak egyenlőbbek.
Azt is sajnálom, hogy a munkaprogram bevezetője nem sokat szól erről, kevés utalást tesz a bevándorlókkal szembei diszkriminációról és a bevándorlók integrációjáról. Felszólítjuk a Bizottságot, hogy tartsa be azt az ígéretét, amelyet ennek a Háznak tett, hogy az EU a diszkrimináció minden területe ellen fellép majd.
Sophia in 't Veld
az ALDE képviselőcsoport nevében. - Tisztelt elnök úr! Barroso úr szlogenje az, hogy "eredményeket Európának”, de ezeknek az eredményeknek nem csak a gazdasági piacon, hanem a nem materiális dolgok területén is jelentkezniük kell.
A Barroso Bizottság a polgári szabadság és a polgárjogok védelmezője kívánt lenni. Ami eddig történt, az meglehetősen csalódást keltő, de kevesebb mint két évvel a mandátum lejárta előtt talán látszik a fény az alagút végén. Ami engem illet, a 2008. évi munkaprogram csúcspontja, a munkahelyen kívüli egyenlőségre vonatkozó irányelvjavaslat, amely tulajdonképpen a diszkrimináció általános tiltása.
A Bizottság végre meghallja azt, amit a Parlament már évek óta követel. Ennek a témának prioritást kell élveznie. Ugyanakkor a Bizottságnak garantálnia kell a jelenlegi jogszabályoknak történő jobb megfelelést, mert hiába kitűnőek a már létező antidiszkriminációs törvények, ha a Bizottság képtelen azokat érvényesíteni.
Az antidiszkrimináció elvét más területeken is be kell vezetni, például az örökösödési adókkal és a végrendeletekkel kapcsolatban. A Bizottságnak pedig el kell ismernie a modern családok összetételét ebben a tekintetben.
Üdvözlöm azt a javaslatot is, amely a férfiak és a nők közötti egyenlőséget erősítené, például a családi élet és a karrier összehangolásával.
Ami a nők munkaerőpiaci helyzetét illeti, fontosak a nagyobb biztonságra vonatkozó javaslatok. A rugalmas szabályok kedvezőek a nők számára. A munkavállalókat védő szigorú szabályok hátrányosan érintik a nőket.
Prioritásként tüntették fel a kultúrák közötti párbeszédet. A cél az, hogy a párbeszéddel felszámoljuk a társadalmi feszültségeket, de a valóságban ez sokszor vallások közötti párbeszéd, ezért azt elutasítom biztos úr. A jövő évre vonatkozóan nincs semmi kézzelfogható a javaslatokban, ezért nem világos, hogy milyen is lesz a kultúrák közötti párbeszéd, de attól tartok, hogy az csupán Barroso úr éves fényképezkedése lesz az egyházi vezetőkkel.
Szeretném ezeknek a napirendjét...
Tatjana Ždanoka
a Verts/ALE képviselőcsoport nevében. - Tisztelt elnök úr! A következő témákra szeretném felhívni a figyelmét. Először is a szabadság, biztonság és igazságosság térségének megteremtésének több éves stratégiáját illetően a reformszerződés biztosítja a kisebbségekhez tartozó személyek jogainak tiszteletben tartását. Úgy gondolom, hogy igazán szükségünk van a kisebbségek jogaira és a társadalmi integrációra vonatkozó közös európai politikákra - ezt jól mutatják a közelmúltbeli olaszországi történések. A polgárok előtérbe helyezését illetően biztos vagyok abban, hogy vissza kell térnünk a civil polgárság fogalmához, amely az EU összes állandó lakosát magában foglalja. Frattini biztos úr, a Bizottságnak állást kell foglalnia ezzel kapcsolatban.
A többnyelvűség kérdését illetően a nyelvi sokszínűséget népszerűsítő európai politikáknak figyelembe kell venniük, hogy a hivatalos nyelvek mellett regionális és kisebbségi nyelvek is léteznek. Ezeknek a nyelveknek ugyanúgy profitálniuk kell a többnyelvűséget érintő politikákból.
Patrick Louis
az IND/DEM képviselőcsoport nevében. - Tisztelt elnök úr, hölgyeim és uraim! Van egy kis irónia abban, hogy a Bizottság a polgárokat szeretné az európai projekt középpontjába állítani a 2008. évi jogalkotási programjában.
Igaz, hogy a polgárokkal, az átlagpolgárokkal sosem törődött igazán a Brüsszel-Frankfurt-Luxembourg háromszög, ahol mostantól kezdve gyakorlatilag minden hatalom összpontosul majd. Más szóval, olyan intézmények kezében lesz a hatalom, amelyek még a demokrácia alapvető elveit sem tartják tiszteletben.
Hogyan állíthatjuk hát azt, hogy a polgáraink jólétét segítjük elő a globalizáció időszakában, amikor sutba vágjuk a köztársaság eszméjét, amelyben a népuralom érvényesül az emberek akarata által az emberekért.
A polgárokkal való törődés azt jelenti, hogy tiszteletben tartjuk mondanivalójukat. Ebben a tekintetben a lisszaboni szerződés sérti országaink népeit, mert az tulajdonképpen a határozottan elutasított alkotmányszerződés másolata, és megerősíti a jelenlegi Szerződések logikáját, amely megakadályoz minket abban, hogy ellenőrzésünk alatt tartsuk az eurót, megvédjük piacainkat, megvédjük határainkat az illegális bevándorlóktól és megvédjük magunkat a nemzetközi kereskedelmi tárgyalások során.
Különösképpen pedig - és ez különösen a többi képviselőcsoportban ülő francia kollégáimnak szól -, ez a lisszaboni szerződés nem változtat az ellensúlyok nélküli verseny dogmatikus elképzelésén, amelyben nem érvényesülnek a nemzeti érdekek, nincsenek határok, és nem veszik figyelembe a demokráciát. A szerződés alapvető jogi kartája elsőbbséget élvez az egyes tagállamok jogai felett, félrelöki az alkotmányunkban lefektetett köztársasági polgár eszméjét, és a multikulturalizmus legveszélyesebb formájával váltja fel azt. Ami az európai polgárt illeti, senki nem találkozott még vele. Nem is létezik.
Végezetül pedig, ha itt bárkit is érdekelnek a polgárok, akkor engedjék meg nekik, hogy általános népszavazást követeljenek a lisszaboni szerződésről.
Klaus-Heiner Lehne
Tisztelt elnök úr, hölgyeim és uraim! A Európai Parlament Jogi Bizottságának PPE-DE képviselőcsoportbeli tagjai szemszögéből a következő három dolgot szeretném elmondani.
Először is, nagyon örülünk annak, hogy az Európai Bizottság jövő évre szóló jogalkotási programja tartalmaz egy javaslatot, amely az európai céges alapszabályokról szól. Ezt már régóta szerette volna ez a Ház, ezért azt csak üdvözölni tudjuk most. Amit azonban sajnálatosnak tartunk, hogy a Bizottságot igazából rákényszerítettük ennek a lépésnek a megtételére. Kihasználtuk a 192. számú cikkben biztosított jogi eszközt, és úgy döntöttünk, hogy egy saját kezdeményezésű jogalkotási jelentést mutatunk be annak ellenére, hogy a Bizottság már régóta tisztában volt ezzel a problémával. Már Bolkenstein biztos úr óta előkerült az ügy több társasági jogról szóló programban is.
Másodsorban, nagyon sajnálatosnak találjuk, hogy idén felfüggesztette a Bizottság a korlátolt felelősségű társaságok bejegyzett székhelyének határon túlra helyezéséről szóló tizennegyedik társasági jogi irányelv elfogadásának folyamatát. Ez egy komoly probléma. Azt várjuk a Bizottságtól, hogy gondolja ezt át újra és a jövőben vegye bele a jogalkotási programba. Ha ez nem történik meg, itt és most szeretném egyértelművé tenni, hogy még egyszer kihasználjuk a 192. számú cikk nyújtotta lehetőséget, és arra kényszerítjük majd a Bizottságot, hogy egy megfelelő jogalkotási javaslattal lépjen elő.
A biztos úr megjegyzése, hogy a vállalatok egyesüléséről szóló irányelv alkalmazásához először az szükséges, hogy egy másik országban kelljen céget alapítani, amellyel aztán egyesülni lehet, egyszerűen bürokratikus és abszurd. Ezt a megoldást elfogadhatatlannak tartjuk.
A következő jogalkotási időszakra tekintve legalább azt szeretnénk elérni, hogy a Bizottság megfontolja, hogy előrelépést kell elérni a szerzői jogokkal kapcsolatban és talán egy zöld könyv elkészítésére is megbízást ad.
Mikel Irujo Amezaga
(ES) Tisztelt elnök úr! Rendkívül örülünk annak, hogy a polgárok kerülnek az európai projekt előterébe, de rá kell mutatnom arra, hogy az EU egyik fő problémája, hogy a közvélemény nem igazán tudja mi is az az Unió. Úgy gondolom, hogy mindegyikünk, aki beszédeket tart a témáról vagy tanítja azt, szembesült ezzel a jelenséggel.
A minap hazámban a média Ferrero-Waldner biztost asszonyt úgy említette, mint a svájci biztos. Amire szükségünk van évről-évre, az egy átfogó ismeretterjesztő kampány, hogy közelebb hozzuk az európai projektet a polgárokhoz és fokozatosan megismertessük velük az intézményeket és azok működését.
Azt is szeretném kérni a Bizottságtól, hogy pontosabban határozza meg mi is a 2008. évi kultúrák között párbeszéd európai éve, és arról zökkenőmentesebben kommunikáljon ezzel a Házzal, mivel a weboldal elég sok kívánnivalót hagy maga után.
Európa mint globális partner
José Ignacio Salafranca Sánchez-Neyra
a PPE-DE képviselőcsoport nevében - Tisztelt elnök úr! Igaz, hogy 2008 fontos év lesz, ahogy azt a Bizottság elnöke is mondta. De egyben az átmenet éve is lesz, a Bizottság mandátumának lejárta előtt.
Azt hiszem, hogy ha levonhatunk egy következtetést, akkor az az, hogy a Durão Barroso Bizottság azoktól a nehéz körülményektől függetlenül, amelyekben az EU-ügyekkel foglalkoznia kellett, felnőtt a feladathoz, ami a munkaprogramot illeti, és külső imázsát illetően is.
A Külügyi Bizottság csoportkordinátora minőségemben egy sor nemzetközi esemény miatt aggódom. Ilyen például az Egyesült Államok következő elnökének megválasztása, valamint ennek hatása a közép-ázsiai konfliktusokra. Ide tartozik az új orosz elnökkel folytatott párbeszéd, a szomszédsági politika továbbfejlődése és a csatlakozási tárgyalások, Koszovó megalakulásakor nyújtott segítség, az annapoliszi konferencia eredménye a Közel-Keleten, a mindannyiunk által óhajtott pakisztáni választások, a Kínában megrendezésre kerülő olimpiai játékok a kommunita part kongresszusát követően, valamint a követkeő EU-Latin-Amerika csúcstalálkozó Peruban.
Ugyanakkor arra kérem elnökasszony, hogy kérje meg a Bizottság elnökét, hogy ismételje meg a külkapcsolatokért felelős biztosoknak szóló dicséretünket. Úgy látom, hogy csak Rehn úr van itt ma, de szeretnék gratulálni Mandelson úrnak, Michel úrnak és természetesen Ferrero-Waldner asszonynak is.
Az EU külkapcsolati fellépéseivel kapcsolatban a legfontosabb, hogy az látható és hatékony legyen és arra szeretném kérni alelnök asszonyt, hogy legyen rendkívül óvatos amikor az új szerződés rendelkezéseit alkalmazza, hogy ne csorbítsa az EU külpolitikában elért eredményeit és sikereit.
Jan Marinus Wiersma
a PSE képviselőcsoport nevében. - Tisztelt enlök úr! A legtöbb EU-polgár egyetért azzal, hogy az Uniónak jelentősebb szerepet kell játszania a világszínpadon. Nagyobb szerepet kéne játszania a Tanácsnak ebben a tekintetben, de a belső ellentétek eredményeként a Tanács sokszor bénult vagy nem elég hatékony.
A Bizottság remélhetőleg jó példát fog majd mutatni az elkövetkező évben ami Európa környezetét illeti. A Törökországgal zajló tárgyalásoknak zökkenőmentesen kell haladniuk és gondoskodni kell arról, hogy azok a megfelelő úton haladjanak. Sok tennivaló van a Balkánon is. Boszniának segítségre van szüksége az államalapításhoz, Macedóniának pedig fel kell készülnie a csatlakozási tárgyalások elkezdésére. Emellett pedig természetesen az Európai Unió remélhetőleg jelentősen hozzájárul majd Koszovó újjáépítéséhez és egy kis szerencsével az idei év végére vagy valamikor jövőre megoldódik Koszovó státuszának a kérdése.
Ugyanakkor azt szeretnénk a Bizottságtól, hogy folytassa az elkezdett fekete-tengeri együttműködési kezdeményezést. Nagyon fontos az Európai Uniónak, hogy próbáljon regionális együttműködést kialakítani a határai körül. Mit tesz majd a Bizottság a Tanács által nemrég jóváhagyott közép-ázsiai stratégiával kapcsolatban?
Ebben a tekintetben azt is szeretném megkérdezni, hogy várhatunk-e további előrelépést az energiapolitikával kapcsolatban, amelyet a Parlament idén korábban már követelt. Ez nagyon fontos, az általam előbb említett régiókkal való kapcsolat szempontjából.
Ott van az európai szomszédságpolitika is. Úgy vélem, hogy a következő évben az Ukrajnával zajló tárgyalások befejezésének kell prioritást élveznie. Reméljük, hogy sikerül olyan helyzetet teremteni Ukrajnában, amely az elkövetkező években lehetővé teszi egy új típusú megegyezés létrejöttét, egy új együttműködési formáét, amelynek keretében az új kormánnyal Ukrajna folytathatja a reformfolyamatot az Európai Unióval való további integráció felé.
Ebben a folyamatban nem szabad megfeledkezni Moldováról sem, mivel Moldovának is új partnerségi megállapodásra van szüksége. Remélem, hogy jövőre ezzel kapcsolatban is nyújt majd be javaslatokat a Bizottság.
Természetesen azt is meg kell vizsgálnunk, hogyan kezeljünk egy olyan országot mint Grúzia. Erről is tárgyalunk majd holnap délután és arra kérjük majd a Bizottságot, hogy legyen proaktív ezzel kapcsolatban.
Végezetül, nagyon kevés előrelépés történt Oroszországgal kapcsolatban. Mit tehetünk annak érdekében, hogy előmozdítsuk a dolgokat? Azt javasoljuk, hogy az elnökválasztás után fogjunk ismét munkába.
Annemie Neyts-Uyttebroeck
az ALDE képviselőcsoport nevében. - Tisztelt elnök úr, hölgyeim és uraim! Sajnálom hogy azt kell mondjam, hogy csalódott vagyok a jogalkotási és munkaprogramnak azzal a részével, amely Európáról mint globális partnerről szól.
Természetesen nem sok jogszabályalkotás történik a külkapcsolatok területén ahogy mindannyian tudjuk, de annál több dolgot kell elvégeznünk ezzel kapcsolatban, és véleményem szerint a témával kapcsolatban leírtak néhány kivételtől eltekintve nem igazán megfelelőek.
Természetesen nem könnyű egyértelműen meghatározni Európa alapvető problémáját amikor a külpolitkáról esik szó. A szöveg nagyvonalúan állítja, hogy Európa világelső a szegénység elleni harcban, a fenntartható fejlődés elősegítésében, az emberi jogokban és a kormányzásban, és így tovább. Ez talán így is van, de a világ többi része nem így látja ezt, az EU tagállamai pedig biztosan nem, és elég sok panaszt hallok ezzel kapcsolatban.
Ugyanakkor az igaz, hogy az előbb felsorolt dolgokból az Európai Unió adja a legtöbbet. Ha ezt úgy értelmezzük, hogy ez azt jelenti, hogy Európa a nemzetközi színtéren vezető szerepet tölt be, akkor teljesen másról van szó.
Bizakodással tölt el a program Afrikára vonatkozó javaslatainak pozitív iránya. Úgy gondolom például, hogy kifejezetten pozitív és reménykeltő az a javaslat, amely háromoldalú megbeszéléseket szorgalmaz az EU, Afrika és Kína között. Hasonlóan fontosak azok a javaslatok, amelyek Afrika gazdasági fejlődésének előmozdítására történő nagyobb erőfeszítésekre vonatkoznak. Jó irányba indulunk tehát, de még mindig nincs elegendő konkrét célkitűzés.
Ryszard Czarnecki
az UEN képviselőcsoport nevében. - Tisztelt elnök úr! 2008 más lesz abban mint az idei év, hogy nem bővül tovább az Unió. Jövőre azonban lehetőség lesz gazdasági és politikai kapcsolatok fejlesztésére az Unió és egy sor fontos ország között Ázsiában, Afrikában, Latin-Amerikában, valamint például a Dél-Kaukázusban mint ahogy azt az előttem szólók is elmondták.
Az Unió két prioritását kell szem előtt tartanunk. Először is részt kell vennünk a békés stabilizációban a Közel-Keleten és Dél-Ázsiában. Másodsorban minden partnerünkre nyomást kell gyakorolnunk, hogy a gazdasági és különösen az emberi jogokhoz kapcsolódó politikai területeken biztosítsuk a kétoldalú kapcsolatok fejlődését. Ez minden egyes partnerünkre igaz, függetlenül attól, hogy szegény afrikai vagy ázsiai országokról, a hatalmas Oroszországról vagy a gyorsan fejlődő Kínáról van szó. Ez a két terület, a politikai és a gazdasági egyfelől, az emberi jogok másfelől nem válaszható ketté, csak együtt lehet velük foglalkozni.
Tobias Pflüger
a GUE/NGL képviselőcsoport tagja - Tisztelt elnök úr! Az "Európa mint globális partner” nagyon jó cím a Bizottság programjának, de valójában az Európai Unióról beszélünk, nem pedig Európáról, és elég merész dolog egy ilyen mindenkit magában foglaló címet használni, mivel Európa sokkal nagyobb mint maga az Európai Unió.
Az EU globális partnerként szeretné magát beállítani, a Bizottság programja pedig rendkívül őszinte ezzel kapcsolatban: külpolitikáról beszél, amely Európa érdekeit és értékeit jeleníti meg, segíti elő és védelmezi sikerrel. Hogyan kell ennek megvalósulnia? A válasz erre egyre inkább az, hogy katonai eszközökkel. Az Európai Unió most már világszerte katonai szereplő. Papíron ez azt jelenti, hogy segítséget nyújt az embereknek, de a gyakorlatban az EU-érdekeket, vagy az EU tagállamainak érdekeit védi katonai eszközökkel. Jó példa erre Kongó. Az EU katonai beavatkozása biztosította, hogy Joseph Kaliba, egy EU számára elfogadható autokrata választásokat követően hatalomra került, választási ellenfele pedig száműzetésbe kényszerült. Kelet-Kongóban kegyetlen háború tört ki, amelynek következtében 350 ezer ember kényszerült elhagyni otthonát.
Az EU csádi katonai beavatkozása is elsősorban a katonai vezető, Idriss Déby helyzetének megerősítését szolgálta, aki Franciaország régi barátja. Az ilyen típusú EU-s katonai fellépés egyszerűen a tagállamok neokolonista politikájának folytatása. Úgy tűnik, hogy nem könnyű kritikával illetni a politikai barátokat. Pakisztán jó példa erre most. Mindennek az alapja a reformszerződés, amely lehetővé teszi az egyértelműen katonai EU-politikát. A következő téma Koszovó, és várjuk, hogy mi történhet ott. Egyes tagállamok már bejelentették, hogy készek egyoldalúen elismerni Koszovó függetlenségét.
Arra sürgetem a Bizottságot, hogy egyértelműen utasítsa el az ilyen intézkedéseket és ne támogassa Koszovó függetlenségének egyoldalú elismerését.
Robert Sturdy
Tisztelt elnök úr! Megkockáztatva, hogy Dimas biztos urat ismételten felbosszantom, megismétlem azt, amit tegnap este mondtam. Arra kérném a Bizottságot, hogy csak olyan területen hozzon jogszabályokat, ahol az a munkaprogramban szükséges. Hajtsák végre a már meghozott rendeleteket, és tegyék azt az Európai Unió egészében. Ne találjanak ki olyan politikákat, amelyek az Európai Unióban igazából diszkriminálják az ipart, az üzleti életet és csökkentik a lehetőségeket.
Barroso biztos úr egy szívemhez nagyon közel álló dologról, a kereskedelmet védő eszközökről tett említést a Nemzetközi Kereskedelmi Bizottságban. Használják őket ott, ahol szükséges megvédeni az Európai Unió fogyasztóinak egészségét és biztonságát, de ne használják protekcionista eszközként. Mint ahogy azt igen jól megfogalmazta, egy globális gazdaságban élünk, és ezt szeretném látni is.
Mendelson biztos úrnak minden jót kívánok a WTO dohai egyezményével kapcsolatban, és remélem hogy az Egyesült Államokkal és az Európai Unióval elő tudjuk mozdítani a mezőgazdaság ügyét, hogy biztosan szülessen egy olyan, például az Euromedre épülő megállapodás, amely az Európai Unió számára rendkívül fontos. Vannak már egyezményeink Marokkóval és meg kell vizsgálnunk az ilyen helyzeteket. Az Egyesült Államok épp most hozott egy ezzel kapcsolatos szabadkereskedelmi egyezményt.
Végezetül az EPA-kal kapcsolatban: egy hónappal ezelőtt Peter Mandelson, kereskedelemért felelős biztos határozott volt azzal a kötelezettségvállalásával kapcsolatban, hogy decemberre be kell fejezni az EPA-tárgyalásokat. Reméljük, hogy enyhített álláspontján és előrelépés történik majd ezen a területen.
Pasqualina Napoletano
Tisztelt elnök úr, hölgyeim és uraim! Tisztában vagyunk azzal, hogy milyen körülmények és nehézségek befolyásolják a Bizottság külpolitika területén végzett munkáját. Hálásak vagyunk a megtett erőfeszítésekért, például azért, amely biztosítja, hogy a segélyek továbbra is eljussanak a palesztin emberekhez azokat a drámai eseményeket követően, amelyek a választások után történtek. Ezzel a témával kapcsolatban azt javasolnánk a Bizottságnak, hogy mostantól készítsen lehetséges jövőbeni forgatókönyvet, annak függvényében, hogy az annapoliszi konferencia siker vagy kudarc lesz - reményeink szerint előbbi.
A szomszédságpolitikával kapcsolatban, mint ahogy az már korábban elhangzott, őszintén szólva többet vártunk a program szövegében feltüntetett elért eredményekről szóló rövid jelentésnél. Vita indult a mediterrán politika jövőjéről. Nem tudom, hogy Sarkozy elnök úr említi-e majd ezt a témát mai beszédében. A Bizottságnak azonban kétséget kizáróan sokkal részletesebben kéne értékelnie ezeket a politikákat. Javaslatokat kéne tennie a jövőre vonatkozóan is, bevonva ezt a Házat is, nem pedig úgy ahogy az a múltban történt, és figyelembe véve, hogy holnap a Parlament szomszédságpolitikáról szóló jelentését vitatjuk majd meg.
Továbbá nagyobb összhangot szorgalmaznánk a belső EU-politikák között mint például a mezőgazdaság, a halászat, a kereskedelem és a bevándorlás, illetve a legszegényebb, elsősorban afrikai országokat érintő fejlesztési együttműködési politikákkal kapcsolatban.
Nem vagyunk megelégedve azzal sem, amennyit Latin-Amerikával foglalkozik a dokumentum. Azt szeretnénk, hogy az Európai Unió és ezen kontinens kapcsolata sokkal előkelőbb helyen jelenjen meg Európa menetrendjében. Latin-Amerikát ugyanis nem lehet figyelmen kívül hagyni a környezetvédelmi, kereskedelmi és energetikai döntések esetében. Ezeket szerettem volna elmondani a képviselőcsoportom nevében.
Maria Martens
(NL) Tisztelt elnök úr! Most mint a képviselőcsoportom fejlesztési bizottsági koordinátora szólalok fel. Ezért nem éri majd meglepetésként Önt, hogy szeretnék gratulálni a Bizottságnak ahhoz, hogy a prosperitásra, a szolidaritásra, a biztonságra, a szabadságra és Európának a világban történő megerősítésére helyezte a hangsúlyt.
Mindezek a dolgok közvetlenül kapcsolódnak a szegény országok helyzetéhez. A fejlődő országokban tapasztalt szegénység, háborúskodás, instabilitás közvetlenül hat kontinensünkre is. Az ezekkel az országokkal szemben tanúsított szolidaritás és a nekik nyújtott segítség nem csak ezeknek az országoknak, hanem Európának is az érdekében áll. Csak akkor találhatók megfelelő megoldások a migráció, az energetika és az éghajlatváltozás problémáira, ha együttműködünk a szegény országokkal. Ahogy a biztos úr is fogalmazott, átfogó és összehangolt megközelítésre van szükség egyszerre.
Tisztelt elnök úr! Pontosan ebben az összefüggésben fontos Európa és Afrika számára is, hogy közösen dolgozzanak egy EU-Afrika stratégia megvalósításán, amely Afrika fejlődéséhez járulna hozzá. Ezt a decemberben Lisszabonban megrendezésre kerülő Afrika-csúcson határozzuk majd meg. Remélem, hogy ez az alkalom az újfajta együttműködés példájaként is szolgál majd.
Ami a politikánk hatékonyságát illeti, határozottan hiszek a minőségellenőrzés és a hatásvizsgálat fontosságában, valamint a felesleges adminisztráció megszüntetésében. Remélem, hogy így a Parlament és a Bizottság jól együtt tud majd dolgozni és a Bizottság rendszeresen és időben tájékoztat majd a helyzetről, ahogy azt tennie kell.
Margot Wallström
a Bizottság alelnöke. - Tisztelt elnök úr! Először is szeretném megköszönni a Bizottság jövő évi munkaprogramjával kapcsolatos összes észrevételt, legyenek azok részletesek vagy általánosak, kritikusak vagy támogatók. Ez a széles körű vita is jól illusztrálja az európai intézmények feladatainak és küldetésének méretét. A halászati politikákkal kapcsolatos megjegyzésektől vagy a Tanzániával kötött halászati egyezménytől a közel-keleti békefolyamatig terjednek azok a tevékenységek, amelyekkel foglalkozunk.
Úgy gondolom, hogy ez a vita jól mutatja azt, hogy a Barroso Bizottság átfogó célkitűzései továbbra is érvényesek és sürgősek. A jólétről, a biztonságról, a szolidaritásról, illetve minden cselekvésünkkel kapcsolatban az Európai Unió globális színtéren betöltött szerepéről van szó. Ez szintén nagyon egyértelműen megjelent az utolsó megszólalásokban.
Követem ezt a folyamatot, az Európai Parlamenttel a bizottságokban és itt, a plenáris ülésen is foglalkoztam. Úgy gondolom, hogy állíthatjuk, hogy ahogy ez a folyamat fejlődött, úgy lett egyre jobb az új jogszabályalkotó és munkaprogramra vonatkozó javaslatunk. Elismeréssel illetem azt is, hogy az összes biztos meglátogatta bizottságát. Úgy vélem, hogy néhány részletre vonatkozóan ez nagyon fontos volt, amelyeket képesek voltunk hozzátenni vagy amelyekkel változtatni tudtunk ezen a folyamaton. Remélem, hogy képesek leszünk ezt még inkább politikaivá tenni és az Önök észrevételei megmutatták, hogy azért vagyunk itt, hogy megvitassuk a politikai tartalmat és az általános egyensúlyt. Az is egyértelműen látszik, hogy a különböző politikai csoportoknak eltérő lehet a véleménye az általános egyensúlyról.
Szeretnék szólni négy-öt konkrét téma tartalmával kapcsolatban is. Először is, ezek a témák majdnem minden héten visszatérnek az Európai Bizottság napirendjére. A lisszaboni folyamattal és a munkahelyek teremtésével kapcsolatban úgy gondolom, hogy most először észrevehető eredményeket érünk el. Nem helyénvaló azt állítani, hogy ez teljes kudarc, és hogy nincs fejlődés. Egyértelműbbé tettük, hogy mire összpontosítson a lisszaboni menetrend. Sikerült nagyobb politikai szerepvállalást teremteni és kialakítottunk egy olyan eredménytáblát, amelyben országspecifikus ajánlásokat teszünk: pozitív vagy negatív megjegyzéseket azzal kapcsolatban, amit a tagállamok tesznek. Továbbra is ez az előrevezető út: jobb összpontosítás, nagyobb politikai szerepvállalás, jobban látható cselekvések. Ez egy hosszú távú cél, az Európai Unió hosszú távú célkitűzése, az eredmények elérése érdekében azonban továbbra is nyomást kell gyakorolnunk a tagállamokra.
Egy másik terület a szociális témákra és a szociális menetrendre vonatkozik, amelyet a hozzászólásaik alapján különösen a Parlament PSE csoportja tart fontosnak. Itt az általános érdekű szolgáltatásokkal kapcsolatban merült fel néhány konkrét kérdés. A Bizottság már régen felismerte az általános érdekű szolgáltatások fontosságát és már évek óta tart az erről szóló vita.
Nagyon örülünk annak, hogy megegyezés született a Lisszaboni Szerződésről és az általános érdekű szolgáltatásokról szóló jegyzőkönyvről. Jövő héten a belső piac felülvizsgálatának részeként a Bizottság elfogadja azt a közleményt, amely meghatározza, hogyan kezeljük majd az általános érdekű szolgáltatásokat. Remélem, hogy a Parlament alaposan tanulmányozza majd közleményünket az azt kísérő dokumentumokkal együtt, amelyek megmagyarázzák, hogyan és mikor alkalmazandók az állami támogatásra vonatkozó szabályok, valamint a közbeszerzési szabályok ezekkel az általános érdekű szolgáltatásokkal kapcsolatban.
Szeretném egyértelművé tenni, hogy a Bizottság nem szeretné lezárni a vitát. A Bizottság azt szeretné, hogy a vita az aktuális problémákra koncentráljon, hogy erőfeszítéseinket mi is konkrét megoldások megtalálására összpontosíthassuk. Ezért ez a vita folytatódik és reméljük, hogy a vitából a Parlament is kiveszi majd a részét.
A másik fontos téma, amellyel kapcsolatos részletes észrevételeiket meg kell köszönnöm, az energia.
(Az elnök félbeszakítja a beszélőt és csendet kér a teremben.)
Nem tudok az összes olyan részlettel foglalkozni, amelyről ebben a vitában szó esett. Biztos vagyok benne, hogy az illetékes bizottságokban és az Európai Parlamentben folytatódik majd a párbeszéd. Csak hogy megismételjem, mit is tartalmaz a javaslatunk: az energiacsomag négy különböző kezdeményezést tartalmaz. Érintették mindezt, mert ez egy olyan politikai tanulmány, amely a belső energiapiacra, az ellátás biztonságára és a technológiai fejlesztésekre koncentrál.
Felülvizsgáljuk az olajkészletekről szóló irányelvet. Teljesen felülvizsgáljuk az épületek energiateljesítményéről szóló irányelvet, amely külön figyelmet kapott a vita során. Felülvizsáljuk az energiaadózásról szóló irányelvet is, mivel az adózás a környezetbarát fogyasztás előnyben részesítésére használható.
A következő téma, amely nem csak az Európai Bizottságban, hanem biztos vagyok benne, hogy ebben a Házban, és Európa összes kormányánál is állandó jelleggel a politikai napirend élén szerepel, a migráció.
Barroso elnök úr nagyon egyértelműen ismertette, hogyan kezeljük ezt a témát. Biztosíthatom Önöket arról, hogy a kérdés kollégámnak, Frattini úrnak köszönhetően a migrációs áramlásról szóló viták és a migráció kérdésének kezelése érdekében a migrációs áramlásra vonatkozó javaslatok formájában majdnem minden héten szerepel a Bizottság napirendjén. Mint tudják, a legális migrációra vonatkozó politika jövőre nem kerül szóba, mert a legális migrációra vonatkozóan már számos javaslatot elfogadtunk, ezért jövőre nem ez áll majd a középpontban.
Ugyanakkor 2008-ban lesz két elsőbbségi kezdeményezés: a szezonális munkavállalók belépésének és tartózkodásának feltételeiről szóló irányelv, valamint a vállalaton belüli áthelyezettek és fizetett gyakornokok belépéséről, ideiglenes tartózkodásáról és tartózkodásáról szóló irányelv. Ezen a területen ezekre lehet számítani.
A Bizottság ezekkel a témákkal kapcsolatos elvi álláspontját illetően arra utalnék csak, amit Barroso elnök úr a vita során mondott. Ezért, mint azt látni fogják, ezek a témák jövőre továbbra is a napirend élén szerepelnek majd.
A külső fronton - mivel külpolitikai ügyek, valamint olyan fellépések és események egész sorát említették, amelyben az Európai Uniótól elvárják a részvételt és azt, hogy fontos szerepet játsszon - három stratégiai kezdeményezésünk van a jövő évre. Van egy bővítésre vonatkozó stratégiai dokumentum, számtalan jelentéssel rendelkezünk az európai szomszédsági politika területén elért előrelépésről - ha már Önök közül többen is megemlítették azt - és készült egy közlemény az EU-Afrika stratégiát konkrétan nyomon követő rendelkezésekről is. Ezért elegendő lehetőségünk nyílik majd arra, hogy a jövő év folyamán megvitassuk a külpolitikai ügyeket.
Azt mondhatom Önöknek, mivel második mandátumomat töltöm a Bizottságban, hogy úgy látom, és ez a vitában is elhangzott, hogy sokkal nagyobb figyelem irányul a végrehajtásra. Naponta küzdünk azzal, hogy biztosítsuk, hogy a végrehajtásra összpontosítunk. Mert egy jogi aktus csak annyit ér, amilyen jól azt végrehajtják. A továbbiakban is erre összpontosítunk majd.
Azt is elmondhatom Önöknek, hogy nem igaz, hogy nem sikerül megszólítanunk az embereket. Ha megnézzük a legutóbbi Eurobarometer felmérés eredményeit, abból látszik, hogy az emberek még soha nem voltak annyira pozitívak az elért eredményekkel kapcsolatban mint most. Amikor a polgárok számára láthatóvá válnak a konkrét eredmények és a vita az Európai Parlamentben, akkor nő majd demokratikus legitimitásunk, és erre kell összpontosítanunk.
A jövő évi javaslatainkhoz mellékeljük az azokról készült, polgároknak szóló összefoglalót. Még idén ismertetjük az új internetes stratégiát, mivel néhányan Önök közül kérték ezt. A következő év elején egy új audovizuális stratégiát is bemutatunk. Fontos, hogy számos kommunikációs prioritásra összpontosítsunk együtt, és munkaprogramunkban az intézményközi kommunikációs prioritásokra vonatkozó javaslatokat is találnak majd.
Végezetül, a következő év a kultúrák közötti párbeszéd éve, amely január elején, a szlovén elnökség alatt kezdődik. Decemberben, az Európai Parlament részvételével megtörténik ennek előzetes útjára indítása, jövőre pedig az egész év folyamán számítunk az Európai Parlament aktív közreműködésére.
Szeretném Önöknek még egyszer megköszönni ezt a vitát. Ha néhány, Önök által fontosnak tartott téma nem szerepel a jogszabályalkotási és munkaprogramban, nem jelenti azt, hogy azok mellőzve lennének: a Bizottság továbbra is havonta végzi a tervek frissítését, beleértve a nem kiemelt kezdeményezéseket, valamint azokat a kezdeményezéseket, amelyek a váratlan eseményekre történő reakciók miatt szükségesek.
A párbeszéd Önök, az Európai Parlament, valamint a Bizottság között a mai nappal nem marad abba. Továbbra is abban a pozitív szellemben folytatjuk a munkát, amely ezt a mostani egész gyakorlatot és eljárást jellemezte, és továbbra is megmarad a munkaprogramban kifejezett közös ambíciónk. Látom, hogy nagyobb a megegyezés mint a véleménykülönbség, és látom azt is, hogy hasonlóak a nézeteink a 2008. évi átfogó célokról és célkitűzésekről. Azt is remélem, hogy állásfoglalási indítványuk megerősíti ezt, és kitűnő alapot teremtünk a folyamatos együttműködésre.
(taps)
Elnök
Szeretném megköszönni a kollégák észrevételeit, a biztosok testületének a jelenlétet, és különösen Wallström asszonynak a megnyerő fellépést és bátorságot.
A vitát lezárom.
A szavazásra a decemberi ülés során kerül sor.
Írásbeli nyilatkozatok (az eljárási szabályzat 142. cikke)
Richard Corbett  
írásban. - Nassauer úr beszéde majdhogynem egyenlőséget tett a jogszabályok mennyisége és a bürokrácia között. Finoman fogalmazva ez egy leegyszerűsítő megközelítés. Az európai szabályozás, amely a közös piac számára huszonhét ellentmondó és eltérő szabály helyett közös szabályokat hoz, megkönnyíti a vállalkozások életet és csökkenti a bürokráciát. Rövid távon kiadásokat jelenthetnek a közegészségüggyel vagy a környezetvédelemmel kapcsolatos jogszabályok, de hosszú távon sokkal többet lehet nyerni ezeken.
Természetesen mindannyian szeretnénk elkerülni a felesleges bürokráciát, de nevetséges azt a benyomást kelteni, hogy semmilyen jogszabály nem üdvözlendő, mert az elkerülhetetlenül maga után vonja a bürokráciát.
Katalin Lévai  
írásban. - (HU) Tisztelt Képviselők! Tisztelt Elnök Úr!
Üdvözlöm az Európai Bizottság 2008. évi munkaprogramját, amely meghatározza az Unió jövőjét, fejlődésének további irányát. Fontosnak tartom hangsúlyozni, hogy a dokumentumnak nem csupán elveket, hanem konkrét javaslatokat is tartalmaznia kell annak érdekében, hogy lényeges elmozdulás történjen az európai politizálásban, különösen a szociálpolitika területén. Az EU valamennyi országában nagy kihívást jelent az utóbbi években egyre növekvő bevándorlás megjelenése. Az ezzel kapcsolatos társadalmi és gazdasági problémák kezelésére még nincsenek adekvát válaszok.
Egyetértek azzal, hogy a munkaanyag a migráció integrált megközelítését tartalmazza és szorgalmazza a gazdasági fejlődéshez elengedhetetlen munkaerőmozgás megfelelő menedzselését. Európának szüksége van a bevándorlók munkaerejére, ennek ellenére rendszeresen éri őket diszkrimináció és különféle atrocitás. Az európai migrációs politikánkban nem mondhatunk le a humanitás, az emberiesség alapkövetelményeiről. A menekültekkel foglalkozó befogadó programoknak tartalmazniuk kell a bevándorlók emberhez méltó elhelyezését, képzését, teljes körű integrációját az európai társadalomba, és mindenekelőtt a harcot az idegengyűlölet és rasszizmus ellen.
A legális migrációt támogatni kell, ugyanakkor hatékony fellépésre van szükség az illegális bevándorlással és az emberkereskedelemmel szemben. Mindezek érdekében szükség lenne egy közös európai menekültpolitika kidolgozására.
Ehhez jobb és érthetőbb jogszabályokra s azok következetes alkalmazására van szükség, amivel az Unió elnyerhetné a polgárok bizalmát is.
Mairead McGuinness  
írásban. - Üdvözlöm, hogy a Bizottság ismertette 2008. évi munkaprogramját. Úgy hiszem, hogy a Bizottság megközelítése azokkal a kihívásokkal kapcsolatban, amelyekkel az EU jelenleg szembenéz, mint például a pénzügyi piacok bizonytalansága, az éghajlatváltozás elleni küzdelemi, és az energiabiztonság garantálása, megerősíti azt, hogy az EU képes együtt megvalósítani azt, amelyre önmagában egyetlen tagállam sem lenne képes. Csak akkor bizonyosodhat meg az EU polgárai további bizalmáról, ha lesz vezetés és megvalósulnak az eredmények ezeken a területeken.
Ugyanakkor két konkrét területtel kapcsolatban óvatosságra intenék a Bizottság megközelítésével kapcsolatban: úgy hiszem, hogy nem helyénvalók az EU-szintű adóalap megteremtésére irányuló lépések. Az adópolitika továbbra is kizárólag a tagállamok hatáskörébe tartozik, a javasolt KKTA pedig előterjesztőik tiltakozása ellenére aláássa a tagállamok hatáskörét ezen a területen. Úgy gondolom, hogy ez önmagában adóharmonizációhoz vezet majd, én pedig teljes mértékben elleneznék egy ilyen lépést. Az ilyen megosztó kezdeményezések csak arra jók, hogy megosszák a tagállamokat és aláássák a polgárok európai projektbe vetett bizalmát.
Másodszor pedig meggyőződésem, hogy létfontosságú, hogy a Bizottság megfelelő egyensúlyt teremtsen a KAP "egészségügyi felülvizsgálata” és az azzal párhuzamosan, az EU költségvetéséről szóló vita között.
