KAP állapotértékelés (vita) 
Elnök
A következő napirendi pont Lutz Goepel jelentése a Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Bizottság nevében a KAP állapotértékeléséről.
Lutz Goepel
előadó. - (DE) Elnök úr, biztos úr, a Tanács hivatalban levő elnöke, hölgyeim és uraim! Holnap fejeződik be a közös agrárpolitika állapotértékeléséről szóló parlamenti vita első köre. Ez az állapotértékelés nem jelenti a közös agrárpolitika alapvető reformját. Célja, hogy - ahol helyénvaló - a 2003 óta összegyűlt tapasztalatok alapján a meglévő politikát aktualizálja, és a megváltozott körülményekhez igazítsa.
A Bizottságnak nagyon komolyan figyelembe kell vennie álláspontunkat. Az jó alap a jogalkotási csomagról folytatandó küszöbönálló tárgyalásokhoz és a költségvetés 2013 után esedékes felülvizsgálatához is.
Mi a Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Bizottságban támogattuk a reform folytatását a nagyobb személyi felelősség és piaci orientáció felé, miközben még erőteljesebben, mint a múltban, hangsúlyozzuk az élelmiszerbiztonság, valamint a társadalmi és környezeti felelősség vonatkozásait is - különös tekintettel az aktuális piaci fejleményekre és a klímapolitika új kihívásaira. A rendszer módosításakor nagyobb rugalmasságot szeretnénk biztosítani a tagállamok számára - más szavakkal, több lehetőséget kívánunk a további szétválasztásra és a múltbéli referenciaszintek lazítására.
A bizottságunkban folytatott viták azonban arra is rámutattak, hogy ez nem minden ágazatban ésszerű, legalábbis nem 2013 előtt. Az állatállománynál alkalmazandó felárak, vagy az erős állattenyésztési ágazattal rendelkező, de a támogatásokat teljesen szétválasztó államok esetében a rendszer hirtelen változtatása negatív strukturális zavarokhoz vezetne a jelenlegi piaci helyzet tükrében. Ez igaznak tűnik a növénytermelési ágazat néhány kisebb piaci szabályozójával is, ilyen például a burgonyakeményítőre, a száraz zöldtakarmányra vagy a rizsre vonatkozó piaci szabályozás, amelyektől regionálisan jelentős feldolgozóipar függ, és az sokat invesztált az utóbbi években, és ennek adósságszolgálatát most magas kamatok mellett kell teljesítenie.
A bizottság a kifejezetten környezetvédelemnek szánt és a régióspecifikus termelés vagy adott ágazatok elősegítésére - más szavakkal a 69. cikkre utalok - egy új, rugalmas instrumentum bevezetése mellett szavazott, ugyanakkor azt is kértük, hogy dolgozzanak ki új intézkedéseket a föld környezeti válságok elleni védelme érdekében, amelyek egyre fokozottabb mértékben várhatók, tekintettel a klímaváltozásra és a mezőgazdasági piacok fokozódó összekapcsolódására. Ezzel az új instrumentummal ki lehetne próbálni a magán- és állami szektor kockázatkezelésének közös, új formáját is, amire sürgető szükség van a visszaadott egyéb instrumentumokra és az új imponderábiliákra tekintettel.
Néhány rövid szó a degresszióról és a modulációról: a gazdák azt várják, hogy a tervezés megbízható legyen, és egész egyszerűen nem helyénvaló a közvetlen jövedelemtámogatást megint megnyirbálni, és 8-53% közötti részét a legutóbbi reform végrehajtása után mindössze négy évvel a kötelező 5%-os modulációval átcsoportosítani.
A vidéki területek fejlesztésének finanszírozásával, ha valamennyire értjük, láthatóan a bizalmat tesszük tönkre, és strukturális gátakat állítunk. Ezek a javaslatok kifejezetten a teljes munkaidőben dolgozó gazdaságokra vonatkoznak és azokra, amelyek az elmúlt években jogi személyekkel történő összeolvadás révén javítottak versenyképességükön. Mi azonban javaslatokat terjesztettünk elő arról, hogy miként lehet az általános politikai célokat és a gazdaság szükségleteit összhangba hozni.
A fenntarthatóság és a versenyképesség érdekében új terepen kell utat törnünk. Mindannyian hálásak vagyunk mindazoknak, akik együttműködtek ennek a saját kezdeményezésű jelentésnek az elkészítésében, és szeretnék köszönetet mondani valamennyi, a mezőgazdasági bizottság bármely képviselőcsoportjában dolgozó kollégámnak és képviselőtársamnak.
Iztok Jarc
hivatalban lévő elnök. - (SL) A Tanács elnöksége üdvözli az előadó, Goepel úr jelentését, mint a vitához való nagyon megfontolt és visszhangot keltő hozzájárulást. A Tanács is keményen dolgozott annak érdekében, hogy elkészítse a Bizottság jelentésére való válaszát. Amint önök is tudják, a miniszterek ezt a Tanács három ülésén, nevezetesen novemberben, januárban és februárban tárgyalták meg.
A következő héten mi, a miniszterek megpróbálunk valamilyen következtetést elérni a közös agrárpolitika felülvizsgálatáról szóló jelentést illetően. Néhány alapelvből fogunk kiindulni. Például amikor 2003-ban elfogadtuk a közös agrárpolitika reformját, a Tanács egyértelműen kifejezte abbéli szándékát, hogy az elfogadott reformok hatékonyságát a jövőben értékelni kívánja, és vizsgálni fogja különösen a meghatározott célokra gyakorolt hatásukat, és elemzi a mezőgazdasági piacokra gyakorolt hatásukat.
Azt is fontos tudni, hogy amikor a közös agrárpolitika állapotértékeléséről döntünk, figyelembe vesszük az Európai Tanácsnak a 2007-2013-ra vonatkozó pénzügyi terve következtetéseit, valamint az Európai Tanácsnak a Bizottsághoz intézett felhívását, amely szerint az hajtsa végre a 2008-2009. évekre vonatkozóan az EU költségvetési és kiadási előirányzata átfogó felülvizsgálatát. Az elnökség egyetért a Bizottsággal abban, hogy a közös agrárpolitika állapotértékelése a 2008-2009. évekre vonatkozó költségvetési felülvizsgálaton belül tervezett tevékenységek fontos része, és abban is, hogy előre nem határozza meg következtetéseit.
Megállapítottuk, hogy a 2003-2004. évi reformok nagyrészt elérték a piaci feltételekre való reagálás és a közös agrárpolitika polgárok számára elérhetőbbé tétele tekintetében kitűzött célokat. A miniszterek arról is meg vannak győződve, hogy a Bizottság jelentésében helyesen értékelte a 2003-2004-ben elfogadott reformokat követő fő fejleményeket.
A Tanács három kulcsfontosságú kérdésnek szentel különleges figyelmet: ezek az egységes támogatási rendszer, a piaci eszközök szerepe a piac támogatásában, és természetesen a klímaváltozás kockázata kezelésének jelenlegi és jövőbeni kihívásaira adandó válasz. Munkánk célja a helyes egyensúly megtalálása a politikának az új kihívásokhoz és a megváltozott feltételekhez történő igazítása és az egyértelmű és stabil keret megóvása között.
Ami az egyszerűsítés témáját illeti, azt szeretném mondani, hogy az Európai Unió ezt a kérdést kulcsfontosságúnak tekinti, és elvárjuk a Bizottságtól, hogy konkrét intézkedéseket határozzon meg e cél elérése érdekében.
Amint már elmondtam, a jövő héten a Tanács megkísérel következtetéseket elfogadni ezekről és számos egyéb kérdésről, például a kockázatkezelést, a tejkvótákat, a tejkvóták megszüntetéséig tartó átmenetet és a második pillért illetően. Kétségtelen, hogy az ön jelentése értékes hozzájárulás az ebben az ügyben folytatandó jövőbeni vitához.
Mariann Fischer Boel
a Bizottság tagja. - Elnök úr, ismételten szeretnék köszönetet mondani a Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Bizottságnak és különösen Goepel úrnak a kemény munkáért, amely kiváló jelentést eredményezett.
Az első körnek abban a fázisában vagyunk, amikor már konzultáltunk sok érintettel, különféle szervezetekkel és egyénekkel, kérve véleményüket, és összegyűjtve különféle elgondolásokat. Az Európai Parlament véleménye kulcsfontosságú, akárcsak a Tanács jövő héten várható következtetése, mivel mi a Bizottság által május 20-án elfogadni tervezett jogalkotási javaslatok véglegesítésén dolgozunk. Közvetlenül azután még ugyanazon a napon itt, Strasbourgban bemutatom a jogszabályi szövegeket az Európai Parlamentnek. Alapvetően azonban nagyon örülök annak, hogy mind a három intézmény - az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság -, bár eltérő "bevásárló listákkal”, de ugyanabban a boltban van.
Nem kívánok most a különféle kérdések részleteibe belemenni, de megosztom önökkel a három legfontosabbal kapcsolatos véleményemet. Először is a közvetlen kifizetésekről: ezek óhatatlanul összekapcsolódnak azzal a hosszú távú biztonsággal, amit gazdáink számára biztosítani akarunk. Ezért egyetértek a jelentésük azon kitételével, hogy a közvetlen kifizetések alapvető jövedelemgaranciaként a jövőben is szükségesek. Az egységes támogatási rendszer valóban javítja gazdáink versenyképességét, de a rendszert hatékonyabbá, működőképesebbé és egyszerűbbé kell tennünk. Ezért én a támogatások további szétválasztását javaslom. A 2003. évi reformmal kapcsolatos tapasztalataink azt mutatják, hogy a szétválasztás eddig egészen jól működött, és ezért azt gondolom, tovább kellene haladnunk, és a szétválasztás előnyeit ki kellene terjesztenünk, kivéve ott, ahol az összekapcsolt támogatásoknak szilárd indoka van.
Felfigyeltem arra is, hogy önök támogatják a rugalmasabb 69. cikk gondolatát, mint értékes eszközt. Nem várhatjuk el azonban, hogy a 69. cikk megoldja az összes különféle problémát, és én küzdeni fogok minden olyan kísérlet ellen, amely a 69. cikket hátsó kapuként használva próbálná meg ismét bevezetni az összekapcsolt támogatást.
Nem megyek bele a tejipari ágazat részleteibe ismét, mivel ezt ma már megvitattuk. Megemlítenék azonban néhány piaci instrumentumot: az intervenciót és a magántárolást. Önökhöz hasonlóan én is elismerem, hogy a piaci instrumentumok egy részének még van helye, de meg kell győződnünk arról, hogy azok a jövőben is, mint most is, az Európai Unió számára relevánsak maradjanak. Örülök, hogy egyetértünk abban, hogy a jövőben valódi biztonsági hálóként betöltött szerepük fennmaradjon.
Amint önök is rámutatnak, a rossz időjáráshoz és az állatbetegségek jelentkezésével kapcsolatos kockázatok minden bizonnyal tárgyalásaink fókuszpontjában állnak. Azonban nem a nulláról indulunk: a Tanács ezt a kérdést már 2005-ben megvitatta, és arra a következtetésre jutott, hogy az EU-szintű új intézkedések nem avatkozhatnak bele abba, ami már a különféle tagállamokban rendelkezésre áll. Meg kell győződnünk arról, hogy az új intézkedések ne befolyásolják a gazdáknak a piaci jelzésekre való reagálási képességét, ezenkívül azoknak összhangban kell állniuk a WTO rendszerével is, amely szerint a veszteségnek meg kell haladnia a 30%-ot.
Ami a modulációt illeti, én már számos alkalommal egyértelművé tettem, hogy a jövőre nézve nagyon ambiciózus vidékfejlesztési politikával kell rendelkeznünk. Nagyon csalódott voltam, hogy 2005 végén a pénzügyi terv tárgyalásai során az állam- és kormányfők egyetértettek a vidékfejlesztési finanszírozás lényeges részének elvonásában.
Azt kell azonban mondanom, hogy az önök jelentése meglehetősen közömbös az e területre vonatkozó gondolataimmal kapcsolatban. Én azonban azt hiszem, hogy meg tudjuk indokolni azt, hogy vidékfejlesztési politikánk miért túlfeszített pénzügyileg. Ha nagyok az elvárásaink a vidékfejlesztési politikával kapcsolatban, beleértve annak szükségességét - amint a Tanács hivatalban levő elnöke nagyon helyesen mondta -, hogy azt az új kihívásoknak való megfelelés, például a vízgazdálkodás és a biodiverzitás céljaira használjuk fel, akkor az nem működik, hogy egyre több feladatot bízunk rá anélkül, hogy több pénzt adnánk. Azt gondolom, a moduláció a több forrás biztosításának legjobb módja.
Nagy érdeklődéssel olvastam javaslataikat, és bizonyos vagyok benne, hogy erre a kérdésre még visszatérünk.
Ha az önök jelentése közömbös vagy hűvös a modulációval kapcsolatban, akkor én azt rendkívül hidegnek írnám le a nagygazdaságoknak történő kifizetések csökkentésével kapcsolatban - önök ezt "degresszivitásnak” nevezik. Ez nem olyan kérdés, amelyet egyszerűen figyelmen kívül lehetne hagyni. Nagyon jól tudjuk, hogy az átláthatósági kezdeményezésünk kapcsán minden oldalról figyelni fognak az egy-egy nagygazdához, egy-egy földbirtokoshoz érkező nagy összegű pénzekre. Másrészről azonban nagyon komolyan veszem mindenkinek az aggályait ezzel a kérdéssel kapcsolatban, és érdeklődéssel figyeltem jelentésüknek a "progresszív modulációra” vonatkozó koncepcióját. Azt hiszem, néhány kiváló elképzelés szerepel itt, amit a jogi javaslatok kapcsán gondos megfontolás tárgyává teszünk.
Ha kissé hosszan beszéltem, az csak azért volt, hogy egyértelművé tegyem elkötelezettségemet és óriási érdeklődésemet az iránt, hogy itt a Parlamentben van lehetőség az európai mezőgazdasági politika jövőjéről tárgyalni.
Bart Staes
a Környezetvédelmi, Közegészségügyi és Élelmiszerbiztonsági Bizottság véleményének szerzője. - (NL) Buitenweg asszony, a Környezetvédelmi, Közegészségügyi és Élelmiszerbiztonsági Bizottság véleményének szerzője nevében szólalok fel, aki megbetegedett, és elnézést kér. A környezetvédelmi bizottság 17 ajánlást állított össze, amelyek közül négyet kívánok aláhúzni.
1. A környezetvédelmi bizottság üdvözli, hogy az Európai Bizottság közleményében reagálni kíván a klímaváltozás kihívására, és a kevésbé intenzív mezőgazdasági gyakorlatot óhajtja támogatni.
2. A környezetvédelmi bizottság hangsúlyozza a fenntartható multifunkcionális mezőgazdaság irányába történő fejlődés szükségességét, és ennek során kiáll a megőrző gazdálkodás és a biogazdálkodás mellett.
3. Az Európai Bizottságot sürgeti, hogy ne gyengítse a keresztmegfelelőségre vonatkozó meglevő intézkedéseket - azaz azokat az intézkedéseket, amelyek a környezetre és az állatok jólétére vonatkoznak, valamint ezek kompatibilitását az úgynevezett egyszerűsítésen keresztül. Ezzel ellentétben nézetünk szerint a keresztmegfelelőséget még meg is kell erősíteni bizonyos területeken, például a vízhasználat és vízgazdálkodás, illetve a vízminőség területén.
4. A bizottság arra inti a Bizottságot, hogy valamivel nagyobb visszafogottságot mutasson a "bioüzemanyagok” koncepcióját illetően. Ezek haszna megkérdőjelezhető, és környezeti vagy szociális hatásuk semmiképpen nem egyértelműen kedvező.
Neil Parish
a PPE-DE képviselőcsoportja nevében. - Elnök úr, szeretnék köszönetet mondani Goepel úrnak a jelentéséért. Úgy vélem, az egész bizottságot és a Parlamentet egy nagyon jó jelentésben hozta össze. Azt mondanám, a mezőgazdaság reformja evolúció, és nem revolúció, és mi nagyon jól folytatjuk a Fischler-reformokat. Sok mindent üdvözlök a Bizottság előterjesztéséből, és üdvözlöm Goepel úr jelentését is.
Azt gondolom, hogy a reform egyik kulcsa a gazdákra nehezedő bürokratikus terhek csökkentése, és ebben még mindig van tennivalónk. Biztos asszony, igen, ugyanabban a boltban vagyunk, de néhányan úgy véljük, hogy más dolgokra is költhetnénk a pénzünket, és feltehetőleg erről szólnak most az érvek.
Az élelmiszerbiztonság igen nagy súllyal került vissza a napirendre, különös tekintettel arra, hogy a Távol-Kelet egyre több élelmiszert vásárol. A gabonafélék ára majdnem két-két és félszeresére nőtt, így azt hiszem, el kell kezdenünk átértékelni azt, hogy a reform előrehaladásával mire költünk pénzt.
Ismételten meg kell vizsgálnunk a modulációt. Véleményem szerint egyszer s mindenkorra meg kell szabadulnunk a területpihentetési rendszertől, mert ez a közös agrárpolitika olyan politika, amelynek nem lenne szabad a termeléshez kapcsolódnia. Nem lehet folytatni a pihentetési rendszert, mert ez pontosan ez utóbbit jelentené.
Meg kell vizsgálnunk a tejkvótákat, és 2015-ig meg kell szüntetnünk azokat.
Termeléstől független támogatások: ez a reform lényege, és önöknek teljesen igazuk van, ha ezt akarják továbbvinni. Úgy gondolom, itt az ideje, hogy a mezőgazdaság a piacorientált árak felé tekintsen. Igen, a közös agrárpolitikára szükség van, de a piac is ott van, és sokkal inkább ki kellene használnunk azt.
Luis Manuel Capoulas Santos
a PSE képviselőcsoportja nevében. - (PT) Elnök úr, én is szeretném üdvözölni a Tanács elnökét és a biztos asszonyt. A közös agrárpolitika mindig szenvedélyes vitákra ad alkalmat, és mindig nagyon nehéz konszenzust elérni. Ám úgy látom, hogy mindannyian egységesek vagyunk abban, hogy fenn kell tartani a közös agrárpolitikát, amelynek céljait a Lisszaboni Szerződés éppen most erősítette meg.
A PSE képviselőcsoportja nagy erőfeszítést tett ebben a vitában a parlamenti képviselőcsoporton belül, a Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Bizottságban és a gazdák szervezeteivel egyaránt; mi nyújtottuk be a Goepel-jelentéshez érkezett több mint 600 módosítás több mint felét, és a több tucatnyi módosításra vonatkozó 17 kompromisszum közül 15-öt aláírtunk. Keményen dolgoztunk, és lényeges engedményeket tettünk a lehető legszélesebb parlamenten belüli konszenzus elérése érdekében, és ezért szeretnék gratulálni Goepel úrnak párbeszédre való hajlandóságáért és igazi kompromisszumkészségéért; ugyancsak szeretnék gratulálni Parish úrnak ahhoz, ahogyan a bizottságban folytatott munkánkat vezette.
Ez tehát a legjobb kompromisszum, de nem szocialista jelentés. Nem az a jelentés, amit mi készítettünk volna el; azt a társadalom és a gazdák elvárásainak fényében meglehetősen hátrafelé tekintőnek és konzervatívnak tartjuk. A jelentés általános trendje azonban olyan, hogy nem zárja be az ajtót a jogalkotási javaslatra vonatkozó mély viták előtt. Remélem, meg tudjuk tartani ugyanezt a kompromisszumkészséget, de ambiciózusabbak lehetünk az európai mezőgazdaság számára új irány kijelölésében.
Én most a legérzékenyebb kérdésekre utalok, mint például a támogatások termeléstől való függetlenítésének iránya és üteme, a támogatás méltányosabb újraelosztásának mechanizmusa, a tejágazat jövőjének felelős megközelítése, az új kihívások, különösen a mezőgazdaság szerepe a klímaváltozás elleni fellépésben és a bioüzemanyagok termelése stb. Holnap, amikor erről a vitáról szavazunk, a szemünket a jövőre vetjük. Kérem, hogy a jelentést nagy többséggel szavazzák meg azokkal a javításokkal együtt, amelyeket a szocialisták terjesztenek be, hogy a jelentés még átfogóbbá váljon.
Niels Busk
az ALDE képviselőcsoportja nevében. - (DA) Elnök úr, biztos asszony, a Tanács hivatalban levő elnöke, hölgyeim és uraim! Az előadó, Goepel úr az ő jellemzően hozzáértő módján olyan jelentést készített el, amely tartalmazza az agrárpolitika egyértelművé tételéhez és egyszerűsítéséhez szükséges instrumentumokat. A jelentésen erőteljesen átsütnek a közös agrárpolitika 2013 utáni fenntartása mellett szóló érvek is - ezért az előadó lekötelezettje vagyok. Támogatjuk a támogatások termeléstől való függetlenítésének folytatására vonatkozó álláspontját, hogy a 2003. évi reformot valamennyi tagállamban megvalósítsák. Támogatjuk az előadó álláspontját a piaci instrumentumokkal és a kockázatkezeléssel kapcsolatban is a válságok, a járványok, az állatjólét és a környezet, a moduláció és a degresszivitás tekintetében is. Ugyancsak támogatjuk a vidékpolitika továbbfejlesztését, és a bioüzemanyagokra helyezett nagyobb hangsúlyt. Lényeges erőfeszítéseket kell tenni a keresztmegfelelőség és az egyszerűsítés érdekében, mivel a jelenlegi helyzet rákényszeríti a gazdákat, hogy a földjeik és istállóik helyett az irodáikban üljenek, és ábrákat rajzolgassanak, valamint nyomon követési kérdőívekre válaszoljanak. A tejkvótákat 2015-ig el kell törölni, így indokolt a tejkvóták jelenlegi, legalább 2%-os növelése, és a 2009-es landolás következményeinek csillapítása. A tejtermékek iránti növekvő kereslet létrehozza az európai tejtermelés alapját, így azt tesszük, amit a piac kíván.
A jelentés sok kérdést tartalmaz a liberalizációról és a piacgazdaságról, amit a Bizottság májusi javaslatainak alapjául használhat, amikor a KAP állapotfelmérése kerül az asztalra.
Sergio Berlato
az UEN képviselőcsoportja nevében. - (IT) Elnök úr, biztos asszony, hölgyeim és uraim! Mi azok közé tartozunk, akik hisznek a KAP 2012 utáni folytatásában, és meg is védjük azt.
Úgy véljük, hogy ez a jelentés a helyes irányba tett lépés, de nem tudjuk elfogadni, hogy a támogatások teljes körű függetlenítése a termeléstől ne tegye lehetővé néhány konkrét ágazatban a támogatás részleges függetlenítése fenntartásának lehetőségét, hogy megelőzzük a termelés teljes beszüntetését. Vannak teljes ágazatok, mint például a dohányágazat, amelyek a teljes körű szétválasztás alkalmazása esetén eltűnnének, munkanélküliséget és különféle gazdasági és környezeti problémát okozva a különösen hátrányos helyzetű területeken.
Amennyiben a cél változatlanul az európai mezőgazdasági termelés védelme, a támogatások progresszív modulációját túlzott és valószínűleg kontraproduktív intézkedésnek tartjuk. Elismerjük a vidékfejlesztés fontosságát, ám úgy érezzük, ez nem érhető el a KAP első pillérének kárára.
Ezenkívül, ahol indokolt, szükségesnek tartjuk a piacok egyes közös szervezéseinek támogatására irányuló politikák végrehajtásának folytatását. Elnök úr, biztos asszony, az Európai Uniónak olyan közös agrárpolitikára van szükséges, amely kezeli...
(Az elnök félbeszakítja a felszólalót.)
Friedrich-Wilhelm Graefe zu Baringdorf
a Verts/ALE képviselőcsoportja nevében. - (DE) Elnök úr, biztos asszony, önök ebben a stratégiai dokumentumban megkísérelték az agrárpolitika állapotfelmérését elvégezni, de nem annyira a mezőgazdaság tekintetében, mert hogy az jelenleg viszonylag jól működik, még ha nem is minden ágazatban. A kérdés az, az agrárpolitika korszerű-e. Itt azt kell mondanom: önmagában a lázas bemutatás nem elegendő, ki kell dolgoznunk a megfelelő kezelési módot is, ha hiányosságokat diagnosztizálunk. Önök hiányosságokat diagnosztizáltak; Ön ezt maga is elmondta a beszédében. Nem akarok a részletekre kitérni most, mivel az túl sok időt venne el.
Ezért minden attól függ, hogy olyan intézkedéseket hozzunk, amelyek társadalmilag is elfogadhatóak. Ami lényeges, hogy a mezőgazdaságnak természetesen hozzá kell járulnia a klíma stabilizálásához. Ezt megteszi, de vannak a mezőgazdasági termelésnek olyan területei, amelyekre igen nehéz korlátozó beavatkozás nélküli javaslatokat tenni.
Különösen fontos azonban, hogy biztosítsuk a közpénzek olyan elosztását, amelynek révén az általunk szükségesnek tartott intézkedések finanszírozhatóak lesznek. Hátrány, hogy az úgynevezett második pillér - a vidékfejlesztés - előirányzatát a középtávú pénzügyi tervezésben megnyirbálták, s tudomásul kell venni, hogy abból a Bizottság, illetve a Parlament javaslata szerint több mint 20 milliárd eurót elvonnak.
Következésképpen, sürgető szükség van a pénzeszközök újraelosztására. Ezt meg kell tennünk, mert 2013-ra társadalmi elfogadottságra van szükségünk.
Ön előterjesztett néhány javaslatot, és az a Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Bizottság és különösen az Európai Parlament előadója, Goepel úr javára válik, hogy ő gyakorlati relevanciát adott az ön által előterjesztett javaslatoknak, ami utóbb az egymással versengő vállalkozások között egyenlő bánásmódhoz vezet.
Ön javaslatot tett legfeljebb 45%-ig a degresszivitás bevezetésére. Az előadó javaslatára a mezőgazdasági bizottság elfogadta ezt, de azzal a módosítással, hogy a most nagyobb számú munkavállalóval rendelkező vállalkozásoknak lehetőséget kell kapniuk bérköltségeik értékelésére. Együtt voltunk Mecklenburgban, Nyugat-Pomerániában; láttuk ezeket a vállalkozásokat, és ön jól tudja, hogy a verseny torzulása csak akkor szüntethető meg, és a méltányosság csak akkor állítható helyre, ha ezeket az intézkedéseket bevezetjük.
Remélem, hogy ön is tiszteletben tartja ezt a szabályt a jogalkotási javaslatában. Ha nem, nekünk, mint Parlamentnek még mindig lesz lehetőségünk arra, hogy 2009-ben megmentsük magunkat. Biztos asszony, együttdöntési eljárásban vagyunk, ezért egy egészen más, és a mi szempontunkból nagyon kényelmes helyzetben vagyunk!
Ilda Figueiredo
Elnök úr, ez egy fontos perc, amelyben értékelhetjük a közös agrárpolitika egymást követő reformjainak következményeit akár a mezőgazdasági termelés, akár a fogyasztók ellátása szempontjából, a tagállamok élelmiszer-önellátásának védelmét alapul véve, az egészséges és biztonságos, alacsony árú élelmiszer megfelelő kínálatának biztosításával, tiszteletben tartva a környezetet és a biodiverzitást, és fenntartva a vidéki területeket és azok lakosságát, akiknek megfelelő jövedelemre és az elfogadható életfeltételeket biztosító közszolgáltatásokhoz való hozzáférésre van szükségük.
Sajnálatos módon az Európai Bizottság nem ezt az utat követte. Nem ismeri el, hogy a közös agrárpolitika paradox helyzethez vezetett. Egyrészről, az élelmiszerárak folyamatosan növekednek, másrészről a családi gazdaságok egyre inkább tönkremennek, és egyre több kis- és közepes méretű gazdaság hagy fel a termeléssel, mert nem garantáljuk számukra a tisztességes jövedelmet, miközben a spekuláció folytatódik, felfelé hajtva az egyre kevesebb élelmiszertermék árát.
Hiba ezért ragaszkodni a támogatásoknak a termeléstől és a foglalkoztatástól való szétválasztásához, és elfogadhatatlan a nagy földtulajdonosok és multinacionális élelmiszeripari vállalatok támogatására irányuló politikát folytatni, miközben a biodiverzitás, az élelmiszerbiztonság és a termékminőség védelmének alapján működő mezőgazdasági termelést és állattenyésztést fenntartó gazdákat nem értékeljük kellőképpen.
A 2003. évi reform ezt a helyzetet csak súlyosbította. A cukor-, gyümölcs- és zöldség-, dohány- és borpiacok közös szervezésének következő reformjai valamennyi területen fenntartották a KAP igazságtalanságait. Ezért alapvető változásokat követelünk, olyanokat, amelyek tiszteletben tartják az egyes országok mezőgazdaságának specifikus jellemzőit, és támogatják a támogatásnak a termeléshez történő maximális hozzákapcsolását és azt, hogy a közvetlen támogatásokat tisztességesebben osszák el, és ahhoz társuljon egy plafon és moduláció. A gazdasági és társadalmi kohézió eszközeiként az intenzív termelési módszerek visszaszorítására, és a gazdák szerveződéseinek - ideértve a mezőgazdasági termelőszövetkezeteket és a borszövetkezeteket is - támogatására, a kis- és közepes méretű gazdaságok számára ösztönzőket kell kialakítani.
Kiállunk a Közösség által finanszírozandó gazdabiztosítási alap létrehozása mellett, amely lehetővé tenné, hogy a gazdák természeti katasztrófák, például szárazság, viharok, jégeső, tűz, állatjárványok stb. esetén is részesüljenek minimális jövedelemben. Hangsúlyozzuk annak szükségességét is, hogy az Európai Bizottság a Kereskedelmi Világszervezettel folytatott tárgyalásai során vegye figyelembe a mezőgazdasági termelésnek, mint élelmiszertermelő ágazatnak a meghatározó jellemzőit, és a területi egyensúly, a környezet megóvása és az élelmiszerbiztonság kellő mennyiségi és minőségi szintjének biztosítására szolgáló strukturális elemet.
Végül felhívjuk a Bizottságot és a tagállamokat, hogy a szükséges intézkedések bevezetésével akadályozzák meg a spekulációs tevékenységet, amely átterjedt az élelmiszertermékek piacára, valamint az élelmiszertársaságok kartell alakítását, amelyek kihasználják a jogszabályok vagy az ellenőrzések hiányát, a termelők és a fogyasztók szerveződéseinek hiányát és a megfelelő infrastruktúra hiányát kizárólag a nyereség növelésének céljával, és így csökkentik a termelői árakat, miközben magas árakat hárítanak a fogyasztókra, mint ami most is történik, különösen Portugáliában az olyan alaptermékek esetében, mint a gabona, a fogyasztási burgonya és a tej.
Witold Tomczak
Elnök Úr, sok éve már, hogy mögöttes elvei ellenére a közös agrárpolitika több támogatást nyújtott a gazdag gazdáknak a szegény gazdák kárára. 2002-ben a mezőgazdasági költségvetés befagyasztása és a KAP rákövetkező reformjai nem javítottak a helyzeten. Éppen ellenkezőleg - a gazdáknak nyújtott finanszírozásban lévő hatalmas megkülönböztetés még fokozódott. Például 2005-ben a hektáronként nyújtott összes támogatás a lettországi 68 euró és a belgiumi 756 euró között szóródott, ami tízszeres különbség. Az indokolatlan különbségek a mezőgazdasági finanszírozásban a közvetlen kifizetések részarányából is kiderülnek, ami most a mezőgazdaságnak nyújtott összes támogatás mintegy 70%-át teszi ki.
Az Európai Bizottság közleményében az évi 100 000 eurónál nagyobb támogatásban részesülő kedvezményezettek kifizetéseinek részleges csökkentését javasolja. Ezek az összegek az EU mindössze 0,34%-át érintik, de idetartoznak a megavállalkozások, az élelmiszeripari konszernek és a golfpálya tulajdonosok. Paradox módon az Európai Parlament Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Bizottsága még ezt a bátortalan, oly kis csoport embert érdekeit sértő javaslatot is kihajította.
Számos indítványt elfogadtak, de ezek nem szüntették meg az agrárpolitika tévedéseit. Az egyetlen módosítás, amely lehetőséget kínál a támogatások igazságosabb megosztására, az a Nemzetek Európájáért Unió képviselőcsoport által beterjesztett 19. módosítás, amely összhangban áll az Európai Bizottság javaslatával. Nem feltételezem azonban, hogy sok követőre talál. Természetesen az én és kollégám, Wojciechowski úr által beterjesztett módosításokat - melyek célja a KAP radikális módosítása volt - a Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Bizottság szintén elutasította.
A Goepel-jelentésre leadott szavazatunk a következő néhány év mezőgazdasági politikája alakjáért viselt felelősségük kifejeződése lesz. Ha önök az EU fenntartható mezőgazdasági fejlesztése és a családi gazdaságok érdekeinek védelme mellett állnak ki a szűk vállalkozói csoport érdekeinek védelme helyett, akkor el kell utasítaniuk ezt a jelentést, különben a vidéki területek további elnéptelenedését, a magas munkanélküliséget, az EU élelmiszerellátása biztonságának elvesztését, az új tagállamok elleni diszkriminációt és olyan folyamatokat fognak támogatni, amelyek veszélyeztetik a természeti környezetet. E jelentés elfogadásával Önök az Európai Unió fő céljait sértik, amelyekről oly gyakran megfeledkeznek, nevezetesen: a gazdasági kohéziót, a társadalmi kohéziót és a tagállamok közötti szolidaritást.
(Az elnök félbeszakítja a felszólalót).
Peter Baco
(SK) Én igen nagyra értékelem az előadó, Goepel úr munkáját. A jelentés megfogalmazása különösen is nehéz volt részben a lehetséges megoldásokat elemző háttéranyagok, vonatkozó esettanulmányok és létfontosságú adatok hiánya miatt.
A Bizottság a nagy mezőgazdasági holdingok számára törtnő közvetlen támogatások csökkentését javasolja azzal, hogy az ilyen társaságoknak nincs szükségük ilyen támogatásra. Az adatok azonban mást mutatnak. A Szlovák Köztársaságban, az én hazámban, a legtöbb mezőgazdasági vállalkozás a nagyvállalkozások kategóriájába tartozik. A gépek több, mint 70%-a több, mint 20 éves: tehát e vállalkozásoknak sürgős szükségük van a pénzügyi támogatásra. Kelet-Németország példája is azt mutatja, hogy ahol ezek a vállalkozások megfelelő beruházástámogatást kaptak, a világ legjobban működő társaságai közé zárkóztak fel. A poszt-szocialista országokban azonban ezek a társaságok adminisztratív hátrányt szenvedtek, melynek eredménye nem csak mezőgazdasági ágazatok, hanem vidéki területek és egész régiók nagymértékű lerombolása lett.
Mindeközben a Bizottság nem reagált kellőképpen a globális mezőgazdasági és élelmiszerpiac nagyon veszélyes volatilitása fokozódására. Tudnunk kell, hogy a tavalyi év megismétlődése valóban hátrányos hatásokkal járhat az EU-n belüli élelmiszerbiztonságra. A mezőgazdasági piac természetes instabilitásának megszüntetése minden bizonnyal bármilyen mezőgazdasági politika legfontosabb feladata, és ennek ebből a jelentésből is tükröződnie kell.
Így nem tudok egyetérteni az évente bevezetett kaotikus intézkedésekkel jellemezhető létező helyzettel, ilyen például az energianövények felárának megváltoztatása, a pihentetés megszüntetése, a termelési kvóták változása, stb.
A közös agrárpolitika vizsgálatáról szólva...
Agnes Schierhuber
(DE) Elnök úr, biztos asszony, a Tanács hivatalban lévő elnöke! Én is szeretnék köszönetet mondani az előadónak kiváló munkájáért. Úgy tűnik, hogy a Mezőgazdasági és a Vidékfejlesztési Bizottságban a tagok a jelentést 82%-os arányban megszavazták, még a létrehozott 17 nagy kompromisszummal együtt is.
A 2003/2004. évi reformok a KAP reformfolyamatának fontos állomásai. A KAP átfogó állapotfelmérése, amelyhez azonban nem tartozik hozzá a létező politika semmiféle alapvető reformja, azonban a másik fontos lépés a modern multifunkcionális és versenyképes közös európai agrárpolitika biztosítása felé.
Ennek alapja a tudományos bizonyítékok szerint a jó mezőgazdasági gyakorlat, függetlenül attól, hogy nagy vagy kisméretű vállalkozások érintettek. Az első prioritás változatlanul az élelmiszertermelés, a második prioritás az állati takarmánytermelés és a harmadik az energiaellátás. Ami a biomasszából származó energia környezeti relevanciáját illeti, elmondható, hogy például az osztrák mezőgazdaság CO2 kibocsátását 1990 óta 14%-kal csökkentette, és ezért ténylegesen is elérte a kiotói célt.
Én a degresszivitás eltörlését is üdvözlöm. A progresszív moduláció modellje a helyes út, és én támogatom ezeket az adatokat is.
Szeretnék köszönetet mondani a biztos asszonynak a tejre vonatkozó nyilatkozatai miatt. Ezzel kapcsolatban azt szeretném elmondani, hogy nem csak fokozatos megszüntetésre és kipárnázott átmenetre van szükségünk 2015 felé haladva, hanem 2015 utánra fenntartható megoldásokra is. A hegyi régiók és a hátrányos helyzetű, illetve a perifériákon elhelyezkedő régiók esetében biztosítanunk kell, hogy a száraztakarmánnyal működő állattenyésztési egységeket érintő mezőgazdaság egy formája 2015 is létezhessen. Ezért izgatottan várom a biztos asszony jogalkotásra irányuló javaslatát május 20-án; biztos asszony, remélem, hogy abban sokat felfedezünk abból, amit a Goepel-jelentés most tartalmaz, hogy ne kelljen ezt a hosszú vitát megismételnünk...
(Az elnök félbeszakítja a felszólalót.)
Bernadette Bourzai
(FR) Elnök úr, biztos asszony, a Tanács hivatalban lévő elnöke! szeretnék köszönetet mondani Goepel úrnak munkájáért, mert fontos, hogy az Európai Parlament kifejezze a KAP állapotértékeléséből származó általános útmutatásokkal kapcsolatos véleményét.
Személy szerint nekem súlyos fenntartásaim vannak a támogatásoknak a termeléstől való teljes függetlenítésével kapcsolatban, mert ez az állattenyésztési célú termelés, sőt, bizonyos növények termesztésének felhagyásának súlyos veszélyével fenyeget. Nem osztom néhányuk optimizmusát, akik úgy vélik, hogy a világpiacok jelenlegi helyzete állandó és biztonságos jövőt garantál az európai mezőgazdaság számára, és ezért a teljes körű liberalizáció felé kellene haladnunk. Továbbá nem minden mezőgazdasági ágazat húz egyformán hasznot az áremelkedésekből, amint azt a jelenleg az európai állattenyésztők által tapasztalt igen súlyos válság is mutatja.
Ezért az összes piaci szabályozási mechanizmus teljes megszüntetése az én szememben veszélyesnek tűnik a saját, illetve a világ élelmiszerbiztonsága szempontjából. Azt hiszem, biztosítanunk kell az intervenciós készletek fenntartását, hogy élelmiszerhiány és spekuláció esetén reagálhassunk, és fenn kell tartanunk a piacok közös szervezését....
(Az elnök félbeszakítja a felszólalót.)
Willem Schuth
(DE) Elnök úr, biztos asszony, a Tanács hivatalban lévő elnöke, hölgyeim és uraim! Először is őszintén szeretnék gratulálni Goepel úrnak ehhez a kiegyensúlyozott jelentéshez. Nem szabad büntetnünk a mezőgazdaságban kialakulóban lévő versenyképes struktúrákat! A Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Bizottságban ezért elutasítottuk a Bizottság degresszivitásra vonatkozó javaslatát annak jelenlegi formájában. Nem szabad diszkriminálnunk a vállalkozások mérete szerint a közvetlen támogatások esetén, különben sok munkahelyet veszélyeztetnénk.
Ezenkívül amellett érvelek, hogy a tejkvóta rendszer 2015-ben történő végleges felszámolása még mindig helyes. Tekintettel a világ virágzó mezőgazdasági piacain bekövetkező tejáremelkedésekre és az ehhez kapcsolódó exportlehetőségekre, ez a rendszer már nem tűnik korszerűnek.
A 2003. évi reformok e tekintetben történő ésszerű felülvizsgálatának nem csak megbízhatóságot kell kínálniuk az európai gazdáknak a tervezésben, hanem egy lépéssel tovább kell haladni a mezőgazdasági rendszerünk piaci alapú folyamatos fejlesztésében.
Janusz Wojciechowski
(PL) Elnök Úr! Mi a mezőgazdasági az Európai Unióban? Néhányak számára megőrzendő nagy érték, mások számára azonban - és sajnálatos módon közülük sokan vannak ebben a képviselőcsoportban - olyan teher, amitől szeretnének megszabadulni. Goepel úr jelentésében olvastuk, hogy a mezőgazdaság az EU egyik legnagyobb iparága. Ez jó, de nem elég jó.
A mezőgazdaság nem iparág, és még csak nem is a gazdaság sok ágazatának egyike. A mezőgazdaság az élelmiszerbiztonság pillére. Hatalmas összegeket költünk a hadseregre és a rendőrségre, hogy államainkban és otthonainkban garantálják fizikai biztonságunkat. Hatalmas összegeket fizetünk ki az energiabiztonságra - olyan energiakészleteket keresünk, amelyek bár drágábbak, biztonságosak. Ugyancsak nagy összegeket kell költenünk mezőgazdaságunk védelmére, mert az élelmiszerbiztonságot ad számunkra, és szégyen, hogy az EU-ban ezt nem mindenki érti meg.
Alyn Smith
Elnök úr! Én is gratulálok az elnöknek az előttünk fekvő kiváló kompromisszumos csomaghoz! Különösen három intézkedésre szeretném felhívni a figyelmet, ezek a mi sikeres módosításaink, amelyeket különösen is üdvözölni kell.
A jelentés 21. bekezdésében elismerjük, hogy a közvetlen támogatások termeléstől való függetlenítése nagyrészt sikeres volt, és szilárdan meg vagyunk győződve, hogy ezt tovább kell folytatni. Igen, megfelelő módon és érzékenyen, de akkor is tovább kell vinni.
A 37. és a 38. bekezdésben kifejezetten elismerjük, hogy a pihentetés anakronizmus, és teljes mértékben el kell törölni, és ahol ebből adódó környezeti hasznok vannak, azokkal a 2. pillér alatt lehet megfelelően foglalkozni.
A 86-91. bekezdésben elismerjük Európa mezőgazdasága réspiaci termékeinek nemzetközi fontosságát. Minden bizonnyal elő tudnám húzni biztos asszonyunk számára a kiváló minőségű skót termékek bevásárló listáját, így hálás lennék, ha néhány szót szólna arról, miként tervezi az előrelépést e tekintetben a nemzetközi minőség európai jelzésének előmozdításával.
Kartika Tamara Liotard
(NL) Ezzel az állapotfelméréssel a Bizottság jó, bár igencsak szerény lépést tett az egy kicsit kevésbé igazságtalan mezőgazdasági politika felé. Arra sürgetem képviselőtársaimat, hogy ne támogassák Goepel úr jelentését, mivel az számos nagyon fontos kérdésben felhígítja a bizottság javaslatait, és nézetem szerint ezek közül a legfontosabb végre a kapható támogatások összegének óvatos korlátozása.
Nagyon nehéz megmagyarázni az európai közvéleménynek, hogy például a monacói herceg vagy az olyan nagy multinacionális vállalatok, mint a Heineken és a Nestlé miért kapnak több százezer euró jövedelemtámogatást mezőgazdasági támogatások formájában pusztán azért, mert a birtokukban van föld, miközben a valódi gazdáknak gyakran küzdeniük kell a megélhetésért. A mezőgazdaságban a jövedelemtámogatás célja, hogy méltányos életlehetőséget adjon a gazdáknak, és nem az, hogy a multinacionális vállalatok és a nagy földbirtokosok zsebét tömje.
Vladimír Železný
(CS) A KAP reform célja az volt, hogy az kevésbé terhes és jobban piacorientált legyen. Figyelembe véve a cseh gazdaságok átlagos méretét, a jelentésben javasolt rendszer elfogadhatatlan.
Ennek eredménye a Cseh Köztársaság számára az lenne, hogy 2013-ra ez lenne egyike azoknak az államoknak, ahol a legnagyobb részarány (a beszéd egy része nem volt hallható) kerülne át az 1. pillérből a 2. pillérbe a moduláció keretében. A Cseh Köztársaságban a közvetlen támogatások közel 40%-a tartozna a degresszivitás hatálya alá szemben Franciaország 6,5%-ával vagy Ausztria mindössze 2,5%-ával.
A javaslat szerint a cseh gazdaságok rákényszerülnének, hogy ész nélkül szétdarabolják magukat, és ezáltal ténylegesen kevésbé hatékonyakká váljanak. Sem ez, sem a kompromisszumos javaslat nem fogadható el a Cseh Köztársaság számára, mert azzal utat nyitnánk a diszkriminációnak, indokolhatatlanul csökkentve a cseh gazdák versenyképességét.
Jean-Claude Martinez
(FR) Elnök úr, biztos asszony, Goepel úr! Közel 10 éve már, hogy Schmidt kancellár és a francia elnök, Jacques Chirac Berlinben úgy döntöttek, hogy 2013-ig haladékot adnak a gazdáknak. A tejkvóták végével a 2014-2019-es pénzügyi keret részeként a megfelelő mezőgazdasági költségvetés végével és a termelők nagy többségének pótolhatatlan nyugdíjba vonulásával a nagy KAP végét 2013-ra tervezték - ez ennyire egyszerű.
Ma ezt a megállapodást kérdőjelezik meg, és a "KAP állapotfelmérés” nevében önök felgyorsítják az 1. pilléren belül a mezőgazdaság megszüntetése felé történő haladást. Ebben nincs semmi új! A kvótákkal, a maximális garantált mennyiségekkel, a Herod-felárakkal, a pihentetéssel, a szétválasztással és a gyökerestől való kitépéssel MacSharry, Steichen és Fischler ezt a stratégiát gyakorolta, azaz az élelmiszertermelés monopóliumát a déli földtekének és a csendes-óceáni országokra hagyta immár 30 éve.
Ma a teljes körű függetlenítésről, a modulációról - legyen az degresszív vagy progresszív - az ökológiai feltételekről, a vidékfejlesztésről és a referenciaértékekről - akár történeti, akár nem - szóló izgalmas technikai viták egyszerűen elfedik az egyetlen valódi kérdést, mivel Kína és India készen állnak arra, hogy ajánlati felhívást tegyenek közzé a Föld élelmezésére, amint eljön az a reggel a gazdák számára, amikor emelkedik a kereslet, és nőnek az árak. Vajon Európa még mindig a világ nagy gazdaságai közé akar tartozni Brazíliával együtt? Igen vagy nem?
(Az elnök félbeszakítja a felszólalót.)
Mairead McGuinness
Elnök úr! Örülök, hogy ennek a vitának ilyen nagy hallgatósága van, mert ez fontos vita. Ha a tapsmérőhöz fordulnánk a királyoknak vagy egyes gazdáknak történő nagyösszegű kifizetésekkel kapcsolatban egész Európában reszketnének a királyi házakban. De ez egy ennél bonyolultabb vita, mint ahogyan hallhattuk kelet-európai kollégáinktól.
Ami az állapotfelmérést illeti, nagyon röviden elmondanám a függetlenítéssel és a modulációval kapcsolatban, hogy Írországban mi a függetlenítést teljes körűen bevezettük, és úgy tudom, a biztos asszony ezt elismeri. Ragaszkodni kívánunk a történeti támogatási rendszerhez, és nem kedveljük a fokozott modulációt. Ez nem más, mint Péter kirablása, hogy Pált megfizethessük - valami másnak beöltöztetve. Nem igazán tudjuk, hogy a vidékfejlesztési pénz hol köt ki, és ezt nagyon gondosan meg kell vizsgálnunk.
Nem a 69. cikk az, ami aggasztja az ír gazdákat jelenleg, hanem a WTO. Itt van előttem a WTO legutóbbi dokumentumának értékelése, amit megosztok kollégáimmal is. Teljesen színes, és egyáltalán nem szép. Ha Mandelson úrnak sikerül elérnie, amit akar, attól félek, hogy az európai húsmarha és tej, bárány- és sertéshús ágazatok megsemmisülnek a közös agrárpolitikával együtt. A vámtarifa csökkentések 70%-ig terjednek.
Lehet, hogy az emberek nem értik meg ennek hatását, de ez azt jelenti, hogy termelőink nem fognak és nem tudnak az importált élelmiszertermékekkel versenyezni, és ezek olyan termékek, amelyeket nagyon-nagyon eltérő szabványok szerint állítanak elő.
A bárányhús ágazatot - amelyet a Parlament segíteni próbál - a WTO meg fogja tizedelni. Megkérhetném önt, biztos asszony, hogy talán fogja ezt az Ír Gazdák Szövetsége által készített elemzést - ismét felmutatom, mert nagyon színes - és visszatérne hozzám, és azt mondaná nekem, amit remélek, hogy tévednek, bár attól félek, hogy igazuk van.
Ez a ház semmilyen információval nem rendelkezik a legutóbbi WTO-szöveg hatásáról, és azt hiszem, szükségünk van erre az információra, és meg is érdemeljük azt. Csak azt szeretném mondani, hogy az ír gazdák támogatják az Európai Uniót, de a hétvégén sokan eljöttek hozzám, akik megkérdőjelezik a döntéseiket a különféle szerződésekre vonatkozó szavazatukkal kapcsolatban. És ez igen komoly, amint a biztos asszony tudja is.
María Isabel Salinas García
(ES) Elnök úr, biztos asszony! Az európai gazdáknak, és különösen a spanyol gazdáknak, szükségük van a stabilitás minimális fokára - és azt mondanám, hogy ezt már követelik is. Ezért azt szeretném kérni a biztos asszonytól, hogy ez a közös agrárpolitika e középidejű felülvizsgálata ne váljon nagy radikális felülvizsgálattá.
Az egyik engem aggasztó vonatkozás a támogatásnak a termeléstől való részleges függetlenítése; a támogatás függetlenítésében való előrehaladás elsietése számos növény termesztését veszélyeztetheti. Bizonyos ágazatokban a teljes vagy részleges függetlenítés létfontosságú a termelés fenntartása érdekében, ilyen például a gyapotágazat.
Következésképpen én úgy gondolom, hogy a függetlenítési szinteket a 2003-ban egyeztetettek szerint kell fenntartani, és ha ez nem lehetséges, akkor azt gondolom, hogy a tagállamoknak manőverezési lehetőséget kell biztosítani, mivel az egyes ágazatokra az önkéntes modell eseti alapon a mezőgazdasági termelés legjobb körülményeit hozhatja létre. Azt hiszem, hogy most a mezőgazdaságnak a nyugodtság és a stabilitás üzenetét kell küldenünk.
Jan Mulder
(NL) Gratulálok Goepel úrnak a munkájához! Véleményem szerint ebben a vitában két fontos dolog van.
Először is nézetem szerint az agrárpolitika legfontosabb vonatkozása az 500 millió fogyasztó közös piaca. A Bizottság vagy a Goepel-jelentés szétzüllesztette ezt a piacot? Nem hiszem - és ez jó.
Másodszor úgy vélem, hogy a hatóságoknak megbízhatóaknak kell lenniük. Ki kell állnunk amellett, amit a 2007. évi költségvetésben megígértünk, és úgy vélem, a Bizottság éppen ezt teszi.
Nekem vegyes érzelmeim vannak a modulációval kapcsolatban. Még nem ismerem a vidékpolitika eredményeit. A számvevőszék jelentései rendkívül kritikusak voltak, és nekem problémáim vannak a gazdákra kirótt többlet pénzügyi teherrel, amelynek 60%-át soha többé nem látják. Hollandiában ezt természetvédelmi területek felvásárlására használják.
Szeretnék néhány szót szólni a nem kereskedelmi aggályokról is. Hogyan tudom megmagyarázni az európai gazdáknak, hogy nem termeszthetnek bizonyos termékeket, amikor más országok igen, és amikor az ilyen termékeket korlátozás nélkül behozhatjuk. Ez tisztességtelen versenyhez vezet.
Andrzej Tomasz Zapałowski
(PL) Elnök úr, az elmúlt években a közös agrárpolitika sok módosításon ment át. Ezek közül nem mindegyiket a vidéki területek helyzetének javítása vagy az EU fogyasztói igényeinek kielégítése hajtotta. Jelenleg az élelmiszerárak folyamatosan emelkednek, ám a kis- és közepes vállalkozások helyzete nem javul lényegesen. Az Európai Bizottság többet tesz a nemzetközi nagyvállalatok - többek között azok, amelyek génmódosított élelmiszereket állítanak elő - támogatására, mint amennyit a helyi gazdaságok támogatására tesz. Az Európai Bizottság egyre közelebb kerül a szuverenitás elvesztéséhez az élelmiszertermelés terén. A közös agrárpolitika javasolt reformjai szerint most további lépést tesznek a gazdák egy újabb csoportjának, a dohánytermesztőknek az ellehetetlenítésére, ami gazdasági katasztrófához vezet százezer ilyen személy számára, aminek következtében négyszázezer munkahely vész el. Éppen ideje, hogy az Európai Bizottság jobban törődjön az európai gazdák érdekeivel, mint a harmadik országok gazdáiéval.
Marie-Hélène Aubert
(FR) Elnök úr, biztos asszony! A mezőgazdaság összefüggései nagymértékben megváltoztak 2003 óta, és a ma rendelkezésünkre álló elemzések is már elavultak, és nem felelnek meg a jövő kulcsfontosságú kihívásainak. Az élelmiszer termékek iránti kereslet robbanásszerűen nő, az árak gyorsan emelkednek, és a legszegényebbek számára megfizethetetlenekké válnak, miközben a mezőgazdasági földterület eltűnőben van. A támogatott bioüzemanyagok nagymértékben destabilizálják a mezőgazdaságot. Alá kell még húznunk a klímaváltozás hatását is, és mindenek fölött azt a tényt, hogy polgáraink egyre inkább megkérdőjelezik az intenzív ultraliberális ipari modellt, ami azt jelenti, hogy az élelmiszer több ezer kilométert utazik a Föld körül társadalmi és környezeti dömpinggel kísérve.
A közös agrárpolitika mélyreható reformját kellene most elvégeznünk, és nem csak a jelenlegi instrumentumok technikai kiigazítását, amit ön ma javasol. Amire ugyancsak nagy szükségünk van, az az egyértelmű stratégiai irány, és jelenleg ez sincs.
Bairbre de Brún
(GA) Elnök úr, ez a jelentés az EU gazdái szempontjából nagyon fontos időpontban került elénk. Amint kolléganőm, McGuinness asszony már elmondta - azt láttuk a Kereskedelmi Világszervezet tárgyalásain, hogy a biztos hajlandó feláldozni gazdáink és vidéki közösségeink érdekeit nem a harmadik világ javára, hanem egy nemzetközi alkujátszma részeként.
Ami az állapotfelmérést illeti, egyetértek azzal, hogy egyensúlynak kell lennie az egyszerűsítés és hatékonyabbá tétel között, és bizonyos mértékű stabilitást kell biztosítanunk gazdáink számára, mivel ők termelik meg az élelmiszert számunkra, és tartják karban a vidéket.
Ha tisztességesen hajtják végre, üdvözölnünk kellene a nagygazdáknak vagy a nagyvállalatoknak történő nagyösszegű kifizetések korlátozását egy olyan előremutató lépésként, amely elvezet attól a közös agrárpolitikától, ami csak a nagy földtulajdonosokat segíti. Fontos az is, hogy kizárólag az aktív gazdák jogosultak a támogatásokra.
A közös agrárpolitikának...
(Az elnök félbeszakítja a felszólalót.)
Derek Roland Clark
Elnök úr! Bármiféle állapotfelméréshez mérésre és értékelésre van szükség. A KAP esetében azt mondom, hogy a mérce a finanszírozás, és az értékelők a számvevők.
A számvevőszék vajon egészségesnek tartja a KAP-ot, amikor az egyes gazdaságoknak történő kifizetések 28,9%-a téves? Egészségesnek tartja azt, hogy a KAP azért fizet a gazdáknak, hogy ne termeljenek élelmiszert? Egészségesnek tartja azt, hogy a mezőgazdasági területeket bioüzemanyagok termesztésére állítják át éppen akkor, amikor az egész világon gabonahiány van? Egészségesnek tartja a KAP-ot, amikor az igazi gazdáknak - legalábbis az Egyesült Királyságban - meg kell küzdeniük a megélhetésért? Tudja, hogy az új-zélandi gazdák már nem részesülnek támogatásban, de mégis nagyon jól működnek, és csak 3%-uk ment csődbe, amikor elvonták a támogatásokat?
Mivel nekem úgy tűnik, hogy a KAP nagyon is egészségtelen. Nem jött el az idő, hogy kikapcsoljuk az életfenntartó gépet, és hagyjuk az európai gazdákat, hogy megtalálják saját útjukat?
Jim Allister
Elnök úr! Ebben a jelentésben sok olyan dolog van, amivel egyetértek. Gyorsan szeretnék azonban négy pontot felvetni.
Először is a függetlenítés elmélete nagyon jó, de a gyakorlata meglehetősen csalódást keltő volt egyesek számára, mivel a termelők nem tudtak nagyobb piaci megtérüléshez jutni, mint ahogyan azt nekik megígérték.
Másodszor fenn kell tartanunk a kellő instrumentumokat a piaci és ellátási válságok elleni védelemhez. A kínálati láncolat egyensúlytalanságai veszélyeztetik a KAP biztonságos élelmiszerellátásra vonatkozó célját. Az élelmiszerbiztonság lehetetlen a termelők garantált gazdasági fenntarthatósága nélkül.
Harmadszor többet tehetnénk a KAP egyszerűsítésében, a bürokratikus terhek csökkentésében, és igen, azon gazdák dekriminalizálása érdekében is, akik kisebb szabálytalanságokkal becsületes hibákat vétenek.
Negyedszer, a fel nem használt mezőgazdasági költségvetési előirányzatokat a piacirányítási eszközökre, a 69. cikk szerinti támogatásra kellene rendelkezésre bocsátani, hogy megerősíthessük az EU mezőgazdaságát, különösen ott, ahol a termelés marginális, és kezelhessük az olyan helyzeteket, mint például a saját választókörzetemben, ahol a gazdák nagy száma több mint 55 éves, és nincs kilátásuk az alternatív foglalkoztatásra.
Véronique Mathieu
(FR) Elnök úr, biztos asszony, hölgyeim és uraim! A Goepel jelentés jó kompromisszumot kínál a Bizottság merész javaslatai és a gazdáink által kifejezett aggályok között. Goepel úr jó munkát végzett ezzel a jelentéssel, aminek az elkészítése, tudjuk jól, nem volt könnyű. Néhány jó javaslat származik belőle.
Ez áll elsősorban a közvetlen támogatások rendszerére, amelyet módosítani kell figyelemmel arra, hogy a tagállamoknak nagyobb rugalmasságot kell biztosítani e változás végrehajtásában.
Ha a függetlenítést tovább akarjuk vinni, figyelembe kell venni azokat a nehézségeket, amelyekkel bizonyos ágazatok jelenleg szembesülnek, különös tekintettel az állattenyésztésre és néhány növénytermesztési területre, amelyek számos régióban igen fontos szerepet töltenek be. Ilyen például a len és a kendertakarmány, amelyek számára megfelelő átmeneti időszakot kellene biztosítanunk.
A javaslat szerint a moduláció túl nagynak tűnik, és kiegyensúlyozatlanná teszi az 1. pillért. A pihentetéshez kapcsolódó intézkedéseket meg kell reformálni, ám a Bizottságnak először egyértelműen meg kellene határoznia azokat az instrumentumokat, amelyek lehetővé teszik az ebből származó előnyök védelmét, különös tekintettel a biodiverzitásra. A 69. cikk módosítása és megerősítése is kínálna egy módot a hatékony pénzügyi támogatás biztosítására a gyengébb területeknek, például a hegyvidékeknek a nehézségekkel szembesülő ágazatok szerkezetátalakítása, mint például az állattenyésztés és a tejágazat, vagy pedig a kockázatok kezelésére.
Végül, Biztos Asszony, valóban fel kellene tennünk magunknak a kérdést a bioüzemanyagokkal kapcsolatban, mivel ezeket környezeti szempontból erősen vitatják. Talán az állapotfelmérés adja ehhez a tökéletes lehetőséget.
Tabajdi Sándor Csaba
(HU) Az elmúlt négy év egyik legfontosabb agrárjelentését vitatjuk meg, hiszen többről van szó, mint egy állapotfelmérésről, vagy egy health-check-ről. Fischer-Boel asszony liberális-radikális, Goepel úr kereszténydemokrata-liberális, én szocialista-liberális, a közös agrárpolitikát gyökeresen meg kell újítanunk 2014-től. És ebben az állapotfelmérésben, ebben a health-check-ben számos olyan gondolat fogalmazódik meg, amely 2014-től már érvényes lesz. Ilyen a közvetlen kifizetések flat-rate jellege, területalapú jellege, ilyen a moduláció jellege, átcsoportosítás a második pillérbe, ilyen, hogy ki kell alakítani egy kockázatkezelő rendszert. És nagyon fontos lenne a plafon - egyetértek Fischer-Boel asszonnyal és Goepel úrral is. Örülnék, ha az angol királynő nem kapna annyit, jelenleg Magyarországon is nagyon sok nagybirtok van, de ki kell találnunk egy olyan rendszert, amivel nem lehet kijátszani ezt a plafonnak a limitálását, tehát a jövőben meg kell oldanunk ezt a kérdést. Köszönöm szépen.
Anne Laperrouze
(FR) Elnök Úr! Szeretnék rámutatni arra a négy dimenzióra, amelyek mentén a KAP-nak fejlődnie kellene.
A közvetlen támogatás fenntartása, ami alapvető elem: bebizonyosodott, hogy a világon egyetlen gazdaság sem képes gazdáinak tisztességes megélhetést biztosítani pénzügyi támogatás nélkül. A környezet, amely alakítja a mezőgazdaságot éppen úgy, mint ahogyan a mezőgazdaság alakítja a környezetet. Fontos ezért fenntartani a támogatás megszerzésének feltételéül szabott kritériumokat. Bármilyen, a WTO-ban elért megállapodásnak foglalkoznia kell a védett földrajzi területek kérdésével, az állatjóléttel és az importált termékek egészségi állapotával részben a tisztességes verseny miatt és részben azért, mert az egészségügyi problémák nem állnak meg a határokon. Végül meg kell határozni a mezőgazdaság klímaváltozáshoz és a fenntartható fejlődéshez tett hozzájárulását. Felkérem az Európai Bizottságot, hogy gondosan vizsgálja meg azt a kérdést, hogy az Európai Unióban mennyi mezőgazdasági terület adható át a bioüzemanyagok és zöld vegyszerek termesztésére.
Üdvözlöm ezt az állásfoglalást, amely jól tükrözi a mezőgazdasággal szemben álló jövőbeni kihívásokat mind az élelmiszertermelés, mind pedig környezetünk védelme tekintetében.
Liam Aylward
Elnök úr, a KAP állapotfelmérésének összefüggésében üdvözlöm azt a javaslatot, hogy egyszerűsítsük a gazdákra nehezedő szabályozási terhet, és én arra kérem a biztos asszonyt, hogy amikor a szabályozás egyszerűsítésének és rugalmasabbá tételének mikéntjét vizsgálja, adjon a gazdáknak előzetes értesítést a keresztmegfelelőségi ellenőrzésekről.
Teljes mértékben ellenzem a kötelező moduláció 13%-ra növelését a következő néhány évben. Ez csökkentené a gazdáknak járó közvetlen kifizetéseket, ők pedig már költségvetésükben számoltak ezzel a pénzzel.
Fennáll az a veszély, hogy a juhtenyésztés létfontosságú szerepe az érzékeny környezeti és ökológiai területek megőrzésében erodálódik a föld elhagyása miatt, illetve, hogy állattenyésztési szakértelem vész el, amivel a KAP állapotfelmérésében foglalkozni kell, és támogatást kell biztosítani.
A múltkori vitából is egyértelmű, hogy 2015 áprilisától megszűnnek a tejkvóták, és én üdvözlöm a biztos asszony hozzászólását ehhez a vitához. Fontos a fokozatosság, és én támogatnám a tejkvóták éves emelését 2015-ig
Végül a WTO összefüggésében az EU mezőgazdaságának jövőjére vonatkozó Genfben beterjesztett javaslatok teljes mértékben elfogadhatatlanok, különösen ír szempontból. Üdvözlöm, hogy sok más EU tagállam is ellenzi ezeket a javaslatokat, és hogy a felelős biztos ezeket az aggályokat figyelembe veszi.
Carmen Fraga Estévez
(ES) Elnök úr, azzal szeretném kezdeni, hogy gratulálok Goepel úrnak munkájához; a tejágazat jövőjére szeretnék hozzászólásomban koncentrálni. A következő megjegyzéseim vannak.
Először is szeretném elmondani, hogy nagy a bizonytalanság a tekintetben, hogy a különféle termelő régiókban milyen hatása lenne a kvótarendszer megszüntetésének. Sokan attól félnek, hogy a termeléssel való felhagyás trendje felgyorsul, és a nagyon alacsony nyereségességű mezőgazdaságban kevés alternatívát kínáló néhány terület számára ez egy visszafordíthatatlan csapássá válik.
Egyértelmű azonban, hogy a jelenlegi kvótarendszer nem hozza a kívánt eredményt, ami nem más, mint a termelés és a fogyasztás közötti egyensúly elérése. A tejtavaktól eljutottunk a több, mint 3 millió tonnányi hiányig, erőteljesen felmutatva ennek a közös piaci szervezésnek a hullámzásait, a termelési kvóták egyenlőtlen elosztását, a legutóbbi reformok és az alkalmazott konkrét intézkedések némelyikének gyenge és hiányos értékelését, ilyen például a támogatások függetlenítése, amelynek az ágazat jövőjére gyakorolt hatását mi nem ismerjük.
Mindezek mellett ott vannak a kvótarendszer alkalmazásában egyes országok és más országok közötti egyenlőtlenségek; és, biztos asszony, azt kell mondanom, hogy néhány országban, mint például az én hazámban, az ágazat liberalizálása akadályokba ütközik, és hogy például a kvóták egyedi átadása - ami a szerkezetátalakítás alapvető eleme - 2005 óta tilos.
Végül, biztos asszony, egyszerűen azt szeretném mondani, hogy én azt gondolom, pozitív dolog lenne összevonni 2008-2009-ig az önkéntesen történő 2%-os kvótaemelés gondolatát, amit a Jeggle- és a Goepel- jelentések javasolnak a rákövetkező években a nem lineáris növeléssel, amint azt a Goepel-jelentés 84. bekezdése kéri annak érdekében, hogy a termelési kvótákat kiegyensúlyozottabb módon oszthassuk el prioritást adva azoknak a tagállamoknak, amelyek a belső fogyasztásukhoz képest hagyományosan hiánytól szenvednek.
Lily Jacobs
(NL) Szeretném felhívni a figyelmet mezőgazdasági politikánk egy olyan vonatkozására, amelyet gyakran figyelmen kívül hagyunk: a fejlődő országok érdekeire. El kell mozdulnunk a protekcionizmustól és a jelenlegi rendszerbe beépített piactorzító intézkedésektől. A legszegényebb országoknak joguk van a piacunkhoz való tisztességes hozzáféréshez és a tisztességtelen verseny leállításához az ő piacaikon.
Én olyan módosító indítványokat nyújtottam be, amelyek erre hívják fel a figyelmet, és arra szeretném kérni képviselőtársaimat, hogy támogassák azokat. A biztos asszony egyetért velem, hogy ezenkívül politikánknak elsősorban a fogyasztóra kell irányulnia. Létfontosságú ezért, hogy kellő mennyiségű, biztonságos és a legkiválóbb minőségű élelmiszer termelésében támogassuk a gazdákat. Ezért kell biztosítanunk a fenntartható mezőgazdaságot, ahol a legnagyobb befektetéseket a vidéki területek és a környezet védelmébe és javításába kell végrehajtanunk, hogy nem csak mi, hanem gyermekeink is élvezhessék azokat.
Mindenki számára elegendő élelmiszert kell biztosítanunk, és ennek egyik módja, ha folyamatosan növeljük tudásunkat, és ismereteinket és a modern technológiákat megosztjuk a világ többi részével.
Kyösti Virrankoski
(FI) Elnök Úr! A Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Bizottság mezőgazdasági állapotfelmérésről szóló jelentése reális. A legnagyobb probléma a támogatások függetlenítése a termeléstől. A Bizottság növelni kívánja a támogatások termeléstől való függetlenítését.
A Bizottság nagyon körültekintő, és nem ok nélkül. A függetlenítés sok tekintetben olyan, mint a gazdák korai nyugdíjba vonulási segélye. Azokat a gazdaságokat kedvezményezi, amelyek csökkentik a termelést, vagy fel is hagynak azzal, de nem motiválja a fiatal gazdákat, akik bővítik termelésüket. Hasonlóképpen kedvezményezi az extenzív termelést a munkaerőintenzív termelés kárára.
Különösen a természeti feltételek szempontjából legrosszabb helyzetű területek tűnnek vesztesnek. Például az Egyesült Államokban a támogatást még mindig elsősorban a termeléshez kötik. Kifejezetten bosszantó, hogy a támogatás társadalmi indoklása egyre inkább teret veszít. Ha az a gazda, aki csak részmunkaidőben termel élelmiszert, és ugyanazt a támogatást kapja, mint aki hetente hét napon át dolgozik, az adófizető jól teszi, ha protestál. A gazdák dolga változatlanul az, hogy élelmiszert termeljenek.
Zdzisław Zbigniew Podkański
(PL) Elnök úr, a közös agrárpolitika, bár többszörösen megreformált, még mindig nem felel meg az elvárásoknak. Az Európai Unió élelmiszerbiztonságának elvesztése, a számos válsághelyzet és a mindkét oldal számára kielégítő közös elszámolások hiánya elképesztő példák erre. A válsághelyzetet súlyosbítja a kohézió hiánya és az új tagállamok gazdái elleni diszkrimináció. Az a tény, hogy a földrajzi elhelyezkedéstől és az Európai Unióhoz való csatlakozás időpontjától függően jobb vagy rosszabb a helyzet, valójában azt demonstrálja, hogy nincs közös agrárpolitika, és nem is lesz még jó ideig.
Az előadó, Goepel úr által befektetett hatalmas mennyiségű munka ellenére a célt nem sikerült elérni, és még azt sem könnyű megmondani, hogy közelebb vagyunk-e az értelmes megoldásokhoz, vagy távolabbra kerültünk tőlük. Tekintettel erre a helyzetre úgy tűnik, hogy a kisebbségi vélemény a helyes, miszerint a Bizottság változatlanul a nemzetközi élelmiszeripari vállalatok és a nagy földbirtokosok támogatásának politikáját követi, és a közös agrárpolitika nem felel meg sem a fogyasztók, sem pedig a kis- és közepes méretű, a termeléssel felhagyni kényszerülő családi gazdaságok igényeinek. Ezért új, tisztességes agrárpolitikára van szükségünk, amelyet tárgyilagos szakértőknek, és nem érdekcsoportoknak kell elkészítenie.
Petya Stavreva
(BG) Elnök úr, biztos asszony, kedves kollégák! Szeretnék gratulálni az előadónak, Lutz Goepelnek a jelentéssel kapcsolatban végzett sikeres munkájához.
Bulgária egyik európai parlamenti képviselőjeként különösen is fontosnak tartom, hogy a jelentés külön figyelmet szentel az Európai Unió új tagállamainak. Ha kívánják, ők az egyszerűsített, egységes területi egységre vetített támogatást alkalmazhatják 2013-ig, és őket az Európai Unió támogatja a keresztmegfelelőségi szabályok alkalmazásában.
A tagállamok azon jogának megőrzése, hogy maguk dönthessenek arról, hogy közvetlen támogatási rendszereiket megváltoztatják-e, illetve miként teszik ezt, nagyobb rugalmasságot biztosít országainknak, és segít az egyes régiók és ágazatok konkrét igényeihez való alkalmazkodásban.
Úgy vélem, hogy a közös agrárpolitika állapotfelméréséről szóló jelentés ma különös fontosságú, mivel az Európai Parlamentnek bizonyítania kell a polgárok előtt a közösségi mezőgazdasági ágazat fejlesztése melletti elkötelezettségét és felelős politikai hozzáállását.
Úgy vélem, hogy Lutz Goepel jelentése az európai gazdák érdekeit védi, és kérem önöket, hogy támogassák azt. Köszönöm.
Bogdan Golik
(PL) Elnök úr, azzal szeretném kezdeni, hogy gratulálok képviselőtársamnak, Goepel úrnak a kiváló jelentéshez, és köszönetet mondok neki az ebbe fektetett hatalmas mennyiségű munkáért. A jelentés teljes mértékben tükrözi a Parlamentnek a mezőgazdasági politika kérdései iránti különös érdeklődését. Bár a jelenlegi költségvetési tervben szerelő kiadási összeg mindössze 33% szemben a 1970-es évek 80%-ával, az agrárpolitika továbbra is egyike a legfontosabb európai politikáknak, és ennek így is kell lennie.
Mivel időm korlátozott, csak néhány, az új tagállamok szempontjából fontos ügyet említenék. A moduláció bevezetése az új tagállamokban nem fogadható el mindaddig, amíg a teljes körű támogatást meg nem kapják, és azt akkor is csak fokozatosan szabad bevezetni, mint ahogyan ez a tizenötök esetében történt. Nem értek egyet a támogatások megszüntetésével és az éppen most megítélt energiakiegészítésekkel. Épp ellenkezőleg, az EU-nak különösen is támogatnia kellene a biomassza termelés új irányát.
Ami a tejkvóták jövőjét illeti, én változatlanul tartom azt a véleményemet, hogy az ebben a tárgyban meghozandó döntéshez szélesebb körű vitára és sokkal mélyrehatóbb elemzésre volna szükség.
Magor Imre Csibi
(RO) Az Környezetvédelmi Bizottság alelnökeként szeretnék néhány megjegyzést tenni a klímaváltozásnak a mezőgazdaságra gyakorolt hatására vonatkozóan.
Az elmúlt években az intenzív mezőgazdaság gyakorlata folytán a gazdák nagymértékben hozzájárultak a globális felmelegedéshez, és most annak a romboló hatásaival szembesülnek. Statisztikai becslések szerint az emberi tevékenység által generált üvegházhatású gázkibocsátás 17%-32%-áért felel a mezőgazdaság. A mezőgazdaság a műtrágyák irracionális használata, az állati trágya nem megfelelő tárolása és az irracionális földhasználat következményeként változatlanul szennyező; itt különösen az erdőirtásokra és a túllegeltetésre utalok.
A globális felmelegedés megfordíthatatlan, és a jövőben a szárazságok, illetve áradások gyakori előfordulása nem lephet meg bennünket. Ezért támogatom a jelentésben bemutatott elgondolást az európai szintű biztonsági hálózat létrehozásáról, melynek célja az EU gazdák támogatása ökológiai, klíma- vagy epidemiológiai katasztrófák esetén.
Következésképpen arra kérem az Európai Bizottságot, hogy elemezze az EU költségvetéséből, valamint a tagállamok költségvetéseiből finanszírozandó, az EU gazdák többszörös kockázatát kezelni tudó biztosítási alap vagy mechanizmus sürgős létrehozásának lehetőségét.
Zbigniew Krzysztof Kuźmiuk
(PL) Elnök úr, ebben a vitában csak két olyan kérdés van, amire szeretném felhívni a figyelmet. Ezek közül az első az, hogy a költségvetés kiadási főösszegéből a mezőgazdaságra költött részarány folyamatosan csökken, és e költségvetési perspektíva utolsó évében mindössze 32%-ot tesz ki. Ezek a pénzeszközök az EU gazdái átlagjövedelmének mintegy 30%-át teszik ki. Ezt a szintű támogatást a jövőbenis fenn kell tartani, hogy fenn tudjuk tartani a mezőgazdasági tevékenységek iránti érdeklődést, és mindenek előtt, hogy biztosíthassuk Európa élelmiszerbiztonságát. Ne feledkezzünk meg arról, hogy a világ fejlett országai közül sokan instrumentumok egész tárházát alkalmazzák 50%-ot meghaladó szinten a gazdák jövedelmének támogatása érdekében. Ezek közé az országok közé tartozik Japán, Dél-Korea, Norvégia és Svájc.
Másodszor, szükség van a régi és az új tagállamok gazdáinak nyújtott támogatás sokkal gyorsabb kiegyenlítésére. A szakértők azzal számolnak, hogy az új tagállamokban 2007-2013 között a mezőgazdasági terület egy hektárjára jutó támogatás átlagos szintje alig lesz 62-64%-a annak, amit a régi tagállamok gazdái kapnak. Ha ez a két alapvető követelmény nem teljesül, nehéz elképzelni az európai mezőgazdaság fejlődését.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Elnök Úr! Az EU agrárpolitikája felülvizsgálatának célja annak javítása a legutolsó, 2003. évi reform óta eltelt időszakban szerzett tapasztalatok, és a világpiacon felmerült helyzet fényében. Emlékezni kell azonban arra, hogy a változtatások nem aknázhatják alá elsősorban e politika közösségi jellegét - ellene vagyunk e politika nemzeti hatáskörbe helyezésének - és másodszor az európai mezőgazdasági modellt. Nincsen indok arra, hogy a közvetlen támogatásokat a múltbéli termelési szintekre alapozzuk, és ily módon különböztessük meg őket.
2013 után a támogatások jövőbeni modelljét az egységes területalapú támogatási rendszerhez hasonló egyszerű elvekre kell alapozni. Meg kell azonban engedni a piaci intervenciót, sőt, akár a termelési támogatásokat is extrém esetekben, mint például a dohány esetében vagy a hegyvidéki területeken folyó tejtermelés esetén.
Katerina Batzeli
- (EL) Elnök úr, szeretnék Goepel úrnak gratulálni a jelentéséhez. Mivel az idő nagyon korlátozott, engedjék meg, hogy néhány elvet hangsúlyozzak, amelyeknek a közös agrárpolitika bármiféle reformjához útmutatásul kell szolgálniuk akár közlemény, akár jogalkotási instrumentum segítségével.
Először, az európai mezőgazdasági modell újra meghatározásánál nem hagyhatjuk figyelmen kívül a családi alapú kis- és közepes méretű vállalkozásokat. Másodszor, a finanszírozás kérdését - amelyet a későbbiekben kell megoldanunk - nem szabad a társfinanszírozás elvére építenünk, amely azzal a hatással járna, hogy a közös agrárpolitikát újra nemzeti hatáskörbe utalná. Harmadszor, a regionalizáció kérdése, amely önmagában nem oldhatja meg a piac, illetve az élelmiszertermékek kérdéseit, ezért újra meg kell vizsgálni, és annak valós dimenzióit kell látni. Negyedszer, meg kell szüntetni az egyes reformokból, például a dohányreformból kialakult igazságtalanságot. Ezeket a termékeket vissza kell helyezni, és úgy kell kezelni, mint a többit.
Francesco Ferrari
(IT) Elnök úr, biztos asszony, hölgyeim és uraim! Szeretnék köszönetet mondani az előadónak ezért a nagyon fontos jelentésért tekintettel a tárgyalt téma bonyolultságára és hatalmas terjedelmére.
Két, véleményem szerint különösen fontos pontot szeretnék aláhúzni. Az első, hogy én a KAP-ot fontos instrumentumnak tartom, amelyet 2013 után is fenn kell tartani, mert az támogatja a vállalkozást. Ugyanezen oknál fogva azonban annak a vállalkozókra kell irányulnia, hogy munkahelyeket hozhassanak létre, karbantarthassák a környezetet, és kiváló minőségű termékeket biztosíthassanak.
A második pont a tejkvóták érzékeny kérdését illeti. Én tulajdonképpen egyetértek az előadóval abban, hogy szükséges Európának azokat a régióit védelemben részesíteni, ahol nincs alternatívája az állattenyésztésnek és a tejtermelésnek, de nem feledkezhetünk el azokról a gazdákról sem, akik keményen beruháztak a tejkvóták megszerzésébe, és akik 2015-től igen nehéz pénzügyi helyzetben találhatják magukat.
Remélem, hogy a biztos asszony segítségével találhatunk olyan megoldást, ami mindenkinek megfelel, különösen mert 1984-ben, amikor a kvótarendszert létrehozták, Olaszország ellene volt, és még ma is az általa elfogyasztott tej 40%-ára rúg a termelési deficitje.
Struan Stevenson
Elnök úr, Goepel úr kiváló jelentése megalapozza a jövő szilárd agrárpolitikáját, de egyre több tanújele van annak, hogy az élelmiszerbiztonság a politikai napirend első helyére emelkedik, amint Parish úr is kifejtette.
A klímaváltozás által keltett pánik már akkora, hogy fennáll a veszély, hogy a politikusok és tervezők nagyobb globális problémát kreálnak, mint amit megoldani kívántak. A bioüzemanyag-láz olyan sok földterületet vesz ki a mezőgazdasági termelésből, hogy néhány szakértő ma már közelgő globális éhínséget jövendöl. Hasonlóképpen, az amazóniai és indonéz esőerdők hatalmas területeit irtják ki, hogy helyet csináljanak a bioüzemanyagokhoz szolgáló növényeknek, mint a pálmaolajnak és az olyan élelmiszernövényeknek, mint a szója, miáltal sok millió tonnányi széndioxid kerül az atmoszférába globális légkondícionáló rendszerünk elpusztításával fenyegetve. Az erdőirtás ma már az egész világ összes üvegházhatású gázkibocsátásának mintegy 18%-áért felel, és rávilágít a jelenlegi politika őrültségére.
A környezetről való gondoskodás helyett a kapzsiság lett a klímaváltozást kezelő stratégiánk meghatározó jellemzőjévé, és a bioüzemanyagok felé történő versenyfutás potenciálisan emberek millióinak életét fenyegeti, mivel a Föld lakossága 6 milliárdról 2050-re becslések szerint 9 milliárdra szökik fel. Minden hónapban 6 millió ember születik. 2030-ra a világ lakossága oly mértékben megnő, hogy az előre jelezhető kereslet kielégítése érdekében az élelmiszertermelést 50%-kal meg kell emelnünk. 2080-ra a világ élelmiszertermelését meg kell kettőznünk!
Ezzel szemben a valóság az, hogy évente Ukrajna méretű területet vonnak ki a mezőgazdasági élelmiszertermelésből a szárazság, illetve a klímaváltozás közvetlen következményei miatt. A globális élelmiszertermelés ahelyett, hogy bővülne, hanyatlik. Ezért van az, hogy az élelmiszerbiztonság a napirend első sorába kerül.
Constantin Dumitriu
(RO) A közös agrárpolitika az európai fejlődés egyik pillére, és e politika javításának módszereiről folytatott vitáknak állandóaknak kell lenniük nem csak az európai intézmények számára, hanem a tagállamokon belül is azokban a közösségekben, amelyek megválasztottak bennünket.
Örülök, hogy a Bizottság közleményével és a Goepel kollégám által készített jelentéssel több megoldást is találtunk a közös agrárpolitika gazdagítására, amelyek hihetővé teszik a vidéken élő emberek számára, hogy ez a politika az ő javukat szolgálja, és nem csak a brüsszeli irodákban megélt bürokratikus rendelkezések halmaza. Meg kell azonban győződnünk arról, hogy a Bizottság, a Tanács és az általunk letett javaslatok rugalmasak és kellően realisták ahhoz, hogy a végrehajtás során is hatékonynak bizonyuljanak.
Romániában, abban az országban, amelyet én az Európai Parlamentben képviselek, a mezőgazdaság foglalkoztatja a munkaerő 25%-át, és a lakosság 40%-a él vidéki területeken. Ezek az adatok bizonyítják a mezőgazdaság és a vidék fontosságát Románia, illetve a gazdaságunk számára. A KAP-reformhoz talált megoldásoknak figyelembe kell venniük az olyan eseteket is, mint Romániáé, amely a teljes körű modernizáció folyamatában lévő nagy mezőgazdasági ágazattal rendelkezik.
James Nicholson
Elnök úr, először is üdvözölni kívánom Goepel úr jelentését, és köszönetet szeretnék mondani neki és mindazoknak, akik ebben részt vettek, kemény munkájukért.
Most, hogy ebben az évben a közös agrárpolitika jövőjét vizsgáljuk, ez még csak a folyamat kezdete. Ebben a folyamatban ez egy nagyon fontos lépés, és örömmel várjuk a Bizottság javaslatait a közeljövőben. Véleményem szerint a közös agrárpolitika jövőjének hosszú távú sikere vagy bukása szempontjából a vidékfejlesztés második pillérének pozíciója, illetve az, hogy milyen szintet határozunk meg a modulációnak, központi kérdés lesz.
Ki kell azonban mondanom, hogy még soha nem volt ilyen fontos, hogy egyenlő versenyfeltételeket biztosítsunk az összes tagállam számára, és nem engedhetjük meg, hogy a tagállamok között eltérő szintű arányok legyenek. A termelés és a támogatások függetlenítése nagymértékben sikeres volt. Nem hiszem, hogy ezzel kapcsolatban vissza lehetne lépnünk. A keresztmegfelelés nem volt hasznos, az bürokratikus és javítható. És az élelmiszerbiztonságnak kell a lista tetején állnia.
Andrzej Jan Szejna
(PL) Elnök úr, a közös agrárpolitikától és az azt alátámasztó strukturális politikától egyre súlyosabb problémákra követeljük a megoldást. A 2007-2013 évekre az EU tagországok mezőgazdasági miniszterei által 2003. június 26-án Luxembourgban elfogadott közös agrárpolitika alapvető formája tartalmaz olyan megoldásokat, amelyek hasznosak Lengyelország számára. Mások azonban többet tesznek a régi tagállamok érdekeinek védelmében.
Egyetértek az előadó azon nézetével, hogy a Bizottságnak részletes jelentést kellene készítenie az olyan problémákról, mint a környezetvédelem, az állatjólét és az élelmiszerbiztonság területén a közösségi normák betartása miatt a gazdáknál felmerülő többletköltségek.
A nekünk bemutatott jelentéssel kapcsolatos álláspontom kialakítása során egyetértek azzal, hogy szükséges a reformfolyamat folytatása és a vidéki területek további fejlesztése. A közös agrárpolitikának meg kell változnia, ha választ kíván adni az olyan új kihívásokra, mint a klímaváltozás, a növekvő energiaigény, a világ lakosságának növekedése és a világpiaci nyitottság növekvő foka.
Markus Pieper
(DE) Elnök úr, én üdvözlöm a Goepel jelentést, mert végre megérett az idő az olyan instrumentumok megszüntetésére vagy átfogó reformjára, mint a kvótarendszer, az állatállományokra adott felár, az exportvisszatérítés és az intervenciós árak.
Ha az élelmiszerek iránti globális kereslet növekedését nézzük, az agrárpolitikában a nagyobb piacgazdaság több lehetőséget kínál az európai mezőgazdaságban is. Engem nyugtalanít néhány kompromisszum megszövegezése. Szó van itt arról, hogy a jószágonkénti felárat most függetlenítik, hogy az ágazathoz kapcsolódó védelmi rendszereket követelnek, és itt egy egész sorozat ideiglenes mentesség - például a tejnél -, amelyeket az első pilléren keresztül kellene finanszírozni.
Mindez azzal a veszéllyel jár, hogy a hátsó ajtón keresztül visszacsempésszük a régi piaci szabályozást. A valóban strukturálisan gyenge régiókra kell korlátoznunk a kivételeket, és a nagyon szigorúan korlátozott termelési mennyiségekre kell azokat meghatároznunk.
Ha ezen a ponton túlságosan bőkezűek leszünk, az a verseny torzulásához vezet, amelyet politikai értelemben nem tudunk kiszámítani. Ezért arra bátorítom a Bizottságot, hogy adjon a piacnak valódi esélyt a küszöbön álló jogalkotási javaslatokban.
Marian Harkin
Elnök úr, a jelentés több ponton is hivatkozik a WTO-ra. Engem azonban valóban nyugtalanít, hogy miközben mi a KAP-ról szóló jelentésről vitatkozunk itt a Parlamentben ma délután, az európai mezőgazdaság jövőjét a nevünkben a Mandelson biztos úr által vezetett tárgyalásokon, a WTO-tárgyalásokon veszélyeztetik, és súlyosan aláássák.
A jelentés arra hív fel, hogy a WTO-tárgyalások során a minősített piaci hozzáférés koncepcióját kövessék. Meggyőződött-e Fischer Boel biztos asszony arról, hogy valóban ezt a vonalat követjük? Biztos-e Fischer Boel biztos asszony abban, hogy a Mandelson biztos úr által követett vonal nem ássa-e alá a húsmarha, a tej és a többi ágazatot, és legalábbis bizonyos mértékben nem teszi-e a ma délutáni vitánkat irrelevánssá?
A jelentés azt kéri, hogy Európa nem kereskedelmi jellegű aggályai álljanak a WTO-tárgyalások középpontjában. Meggyőződött-e a biztos asszony arról, hogy ezt a vonalat követjük, vagy pedig mi itt ma délután nagyon udvariasan elvitatkozgatunk a Parlamentben, miközben Mandelson úr a KAP alapjai ellen intéz támadást?
Iztok Jarc
hivatalban lévő elnök. - (SL) Szeretnék mindannyiuknak köszönetet mondani ezért a nagyon érdekes vitáért. Véleményem szerint a jelentés kiváló minőségű volt, telve jó elgondolásokkal.
Szeretném elmondani, hogy e vita számos kérdésében - túl nagy számúak ahhoz, hogy itt fel lehessen sorolni - a Parlament és a Tanács hasonló véleményt fejtett ki.
Meg vagyok győződve róla, hogy ez a hasonlóság további súlyt kölcsönöz ezeknek a véleményeknek, és jó alapot kínál a két intézmény közötti jövőbeni együttműködéshez. Abban is biztos vagyok, hogy ez tükröződni fog a miniszterek által a jövő héten megvitatandó és elfogadandó következtetésekben. Meg vagyok győződve róla, hogy mindkét intézmény figyelmesen tanulmányozza majd azokat a jogalkotásra irányuló javaslatokat, amelyeket a Bizottság májusban Szlovéniában az informális ülés keretében ismertet, és ezen az ülésen igen érdekes vitának nézünk elébe.
Végül szeretném elmondani, hogy a szlovén elnökség igyekszik az e javaslatokról szóló vitát mielőbb elindítani, hogy a munka nagy részét még a szlovén elnökség alatt befejezhessük.
Mariann Fischer Boel
a Bizottság tagja. - Elnök úr, teljes mértékben egyetértek Nicholson úrral, hogy ez az első lépés abban a vitában, ami majdnem az év fennmaradó részében folytatódni fog, ezért nem kívánok belemenni az összes kérdés részleteibe, amelyeket itt a mai napon felvetettek. Csak néhány fontosabb kérdésre mutatnék rá.
Először is, igen nagy többség áll a függetlenítés folytatásának elgondolása mellett, és én ezt nagyra értékelem. Az a gondolat, hogy a tagállamoknak lehetőséget adjunk regionális modell bevezetésére, lehetőséget ad nekik, hogy az átalánydíjas megoldás felé mozduljanak el, és én már számos alkalommal elmagyaráztam, hogy ezt miért tartom fontosnak.
Hogy ne keltsek további várakozásokat, nagyon őszinte leszek a dohány függetlenítés kérdésében. A 2004. évi reform kapcsán született meg az a döntés, hogy a dohánytámogatásokat függetlenítjük. Mivel a függetlenítéssel még tovább kívánunk haladni, az a gondolat, amelyet Önök közül néhányan felvetettek, hogy a termeléshez kapcsolódó támogatásokat terjesszük ki a dohányra is, teljes mértékben a helytelen irányba tett lépés lenne. Ezért ne legyenek olyan elvárásaik, hogy a Bizottság ilyen irányba mozdulna el.
McGuinness asszony azt mondta, hogy a moduláció olyan, mint a gazdák kirablása. Nem értek egyet ezzel a megközelítéssel. Úgy vélem, a vidékfejlesztési politikának több pénzre van szüksége, hogy megfelelhessen az új kihívásoknak - ezek közül a legfontosabbak a klímaváltozás és a CO2 csökkentése.
Figyelembe kell vennünk elsősorban, hogy a függetlenített pénz a tagállamokban marad, és másodszor, hogy a modulált pénzt a tagállamok társfinanszírozzák, és ezért önök azok, akik ténylegesen irányítják a pénzmozgást. Kétszer annyit kapnak meg, mint amennyit a közvetlen támogatásokból levonnak. Ez fontos üzenet, és erre visszatérünk majd a jogalkotási javaslatokban.
Graefe zu Baringdorf úr a progresszív modulációt említette, és véleménye szerint a munkaintenzitásnak az e vitába való felvételének szükségességét. Én megértem az ő szempontját, de erre csak annyit tudok mondani, hogy ez rendkívül bürokratikus lenne, és nagyon-nagyon nehezen kezelhető, így nem szívesen kezdenék bele ebbe a vitába.
Lehet, hogy tévedek, de én személyesen a mezőgazdaság témájában az együttdöntés bevezetését nem fenyegetésnek tartom, amint itt hallottam. Én ezt egy hatalmas és természetes lépésnek tartom egy olyan helyzetben, amikor a mezőgazdasági ágazat annyira fontos, mind gazdasági szempontból, mind pedig azért, mert nagyon sok ember számára fontos. Ezért üdvözlöm ezt a változtatást, ugyanakkor azonban az is fontos, hogy véglegesítsük ezt az állapotfelmérést még az év vége előtt, különben az 2010. évi állapotfelmérés lesz, és akkor már túl közel járunk 2013-hoz. Ez az oka, de higgyék el nekem, nagyon boldog vagyok azokkal a változtatásokkal, amelyeket említettek.
Ami a fejlődő országokat illeti, az Európai Unió a fejlődő országok számára a legnyitottabb piac: több mezőgazdasági terméket importálunk, mint Kanada, az Egyesült Államok, Ausztrália és Japán együtt. Ezt figyelembe kell vennünk, amikor a mezőgazdasági ágazatról tárgyalunk.
Szeretném elmondani Harkin asszonynak, hogy tájékoztattak, hogy ő szóbeli kérdést nyújtott be. írásban Ezt írásban fogom megválaszolni, és így biztos vagyok benne, hogy mindazt az információt megkapja, amit kért.
Lutz Goepel
előadó. - (DE) Elnök úr, ez a vita a műkorcsolyázásra emlékeztet. Amikor a műkorcsolyázást értékeljük, elvetjük a legmagasabb és a legalacsonyabb pontszámot, és ennek alapján ítéljük meg a pontozást. Így ha a házban kifejtett szélsőjobbos és szélsőbalos nézeteket figyelmen kívül hagyjuk, olyan eredményt kapunk, amely mindannyiunk számára megfelelő, és amellyel mindannyian nagyon elégedettek lehetünk.
Nagyon köszönöm a támogatásukat és együttműködésüket! Hangsúlyoznám, hogy ez megint a képviselőcsoportok határain túlment. Már előre örülök a jogalkotási csomaggal kapcsolatos izgalmasnak ígérkező együttműködésnek.
Elnök
Ehhez csak annyit tennék hozzá, Goepel úr, hogy a legmagasabb és legalacsonyabb pontszám figyelmen kívül hagyásának elve a síugrásra és a boxra is vonatkozik. Ha ez kibővíti a vitánkat, akkor minden rendben lesz.
A vitát lezárom.
A szavazásra 2008. március 12-én, szerdán kerül sor.
Írásbeli nyilatkozatok (142. cikk)
Harangozó Gábor  
írásban. - Természetesen rendkívül fontos, hogy egyértelműen hangsúlyozzuk e jelentés keretében a közvetlen támogatások fenntartásának szükségességét nem csak az éghajlattal kapcsolatos válságok vagy piaci csődök esetén, hanem azért is, hogy a magas európai környezetvédelmi, állatjóléti és fogyasztóvédelmi normákat igazságosan kiegyensúlyozhassuk. Kötelességünk, hogy komoly megfontolás tárgyává tegyük a legkevésbé fejlett mezőgazdasági termelőországok helyzetét, miközben felülvizsgáljuk azokat a kritériumokat, amelyek alapján a jövőben a közös agrárpolitika szerint közvetlen támogatásokat fizetünk. Ezenkívül el kell ismernünk a legtöbb új tagállam mezőgazdasági ágazatának nehéz helyzetét, amely külön figyelmet és további befektetéseket igényel az ágazat szerkezetátalakításához és modernizálásához. Végül szeretnék rámutatni, hogy a KAP állapotfelmérésével összefüggésben a közelmúlt válságai után a hangsúlyt az élelmiszerbiztonságra és a polgárok ellátására helyezzük kellő élelmiszerkészletek biztosításával.
