Circulaţia persoanelor aflate în posesia unei vize de lungă şedere (dezbatere)
Preşedinte
Următorul punct pe ordinea de zi este raportul elaborat de dl Carlos Coelho, în numele Comisiei pentru libertăţi civile, justiţie şi afaceri interne, referitor la propunerea de regulament al Parlamentul European şi al Consiliului de modificare a Convenţiei de punere în aplicare a Acordului Schengen şi a Regulamentului (CE) nr. 562/2006 în ceea ce priveşte circulaţia persoanelor care deţin o viză de lungă şedere - C6-0076/2009 -.
Carlos Coelho
Dle preşedinte, dle comisar, doamnelor şi domnilor, astăzi vorbim despre situaţii absurde precum cea a unui student care obţine o viză pentru a frecventa un curs în Belgia. Întrucât nu intră sub incidenţa domeniului de aplicare al Directivei 2004/114/CE, acesta nu va putea merge în Ţările de Jos să adune informaţii dintr-o bibliotecă specializată pentru a-şi scrie teza şi nu va putea beneficia de un sfârşit de săptămână în care să viziteze Barcelona, pentru că va fi arestat în ţara care a eliberat viza.
Convenţia Schengen stipulează că deţinătorii de viză de lungă şedere au dreptul de a locui doar pe teritoriul statului membru care a acordat viza. Ei nu au dreptul de a călători către sau de a trece prin alte state membre în drum spre ţara de origine.
Schengen înseamnă libertate de circulaţie. Orice persoană care locuieşte legal într-un stat membru ar trebui să aibă dreptul să circule liber în zona în care nu există graniţe interne. Soluţia ideală ar fi ca statele membre să se conformeze obligaţiei lor de a oferi un permis de şedere resortisanţilor ţărilor terţe care deţin acest tip de viză. Cu toate acestea, acest lucru nu se întâmplă în marea majoritate a statelor membre.
Statele membre au evitat temporar această situaţie prin eliberarea vizelor de tip D + C, care permit deţinătorilor de vize de lungă şedere să circule liber în cadrul spaţiului Schengen în timpul primelor trei luni. Acest tip de viză va fi eliminat din aprilie 2010, odată cu intrarea în vigoare a Codului comunitar al vizelor, care va urgenta şi mai mult găsirea unei soluţii pentru această problemă.
Modificările pe care le-am propus şi care se bucură de sprijinul majorităţii membrilor Comisiei pentru libertăţi civile, justiţie şi afaceri interne contribuie la soluţionarea acestei probleme fără a diminua securitatea spaţiului Schengen.
Obligaţia de a consulta Sistemul de Informaţii Schengen în timpul procesării cererilor de vize de lungă şedere urmează aceeaşi procedură existentă pentru resortisanţii ţărilor terţe care deţin permise de şedere. Astfel, am răspuns temerilor legate de diminuarea securităţii.
Adevărul este că mai multe state membre au acordat vize de lungă şedere şi apoi permise de şedere, fără a consulta mai întâi SIS, în special, în ceea ce priveşte cerinţele articolului 96 privind efectele refuzului intrării.
Această practică diminuează securitatea spaţiului Schengen şi creează probleme la graniţele sale externe, în cazul în care persoane cu vize valabile sunt înregistrate în SIS. Acest lucru creează situaţii complicate şi inutile pentru persoane şi pentru agenţii vamali care trebuie să încerce să descopere dacă vizele au fost falsificate, dacă înregistrarea în SIS este incorectă şi ar trebui eliminată sau dacă vizele nu ar fi trebuit acordate niciodată.
Iniţiativa asupra căreia vom vota va permite deţinătorilor de vize de lungă şedere să circule liber o perioadă de trei luni din fiecare şase. Aceasta este aceeaşi perioadă ca şi pentru deţinătorii de permise de şedere şi, în acelaşi timp, leagă statele membre de obligaţia de a acorda permise de şedere în cazurile în care sunt autorizate şederile de peste un an.
De asemenea, se recunoaşte nevoia de a îmbunătăţi nivelul de protecţie a datelor existent în temeiul Acordului Schengen şi se recomandă prezentarea de către Comisie a iniţiativelor necesare dacă SIS II nu intră în funcţiune până în 2012.
Odată cu intrarea în vigoare a Tratatului de la Lisabona, cele două propuneri iniţiale s-au reunit şi s-a creat o nouă bază juridică. Textul asupra căruia vom vota în această sesiune plenară este rezultatul negocierilor care au continuat sub Preşedinţiile suedeză şi spaniolă. Acestea au dus la un acord după prima lectură, permiţând astfel adoptarea acestui regulament după intrarea în vigoare a Codului vizelor.
Dle preşedinte, mi-ar fi plăcut să invit Preşedinţia spaniolă, care nu este prezentă la această dezbatere, să garanteze Parlamentului că regulamentul poate intra în vigoare până la 5 aprilie 2010. Este esenţial să se întâmple acest lucru, pentru a evita o omisiune în legislaţie.
Felicit Comisia Europeană pentru această iniţiativă oportună. Sunt recunoscător pentru colaborarea loială a Consiliului, mai ales a Preşedinţiilor suedeză şi spaniolă, şi pentru cooperarea raportorilor alternativi, care a permis obţinerea unui consens larg în Comisia pentru libertăţi civile, justiţie şi afaceri interne. Cu această măsură putem rezolva o problemă agasantă cu care se confruntă mii de cetăţeni ai ţărilor terţe şi să o rezolvăm bine, consolidând concomitent libertatea şi securitatea.
Cecilia Malmström
membră a Comisiei. - Dle preşedinte, după cum a evidenţiat raportorul, scopul acestei propuneri este facilitarea circulaţiei în cadrul spaţiului Schengen pentru cetăţenii ţărilor terţe care locuiesc legal într-unul dintre statele membre pe baza unei vize de lungă şedere sau de tip "D”. Conform acquis-ului Schengen actual, cetăţenii terţelor ţări care deţin un permis de şedere pot călători liber în Spaţiul Schengen, deoarece permisul de şedere este echivalent cu o viză.
Cu toate acestea, există o tendinţă recentă în rândul statelor membre de a nu transforma vizele de lungă şedere în permise de şedere la sosire. Acesta este motivul pentru care avem această discuţie astăzi; evident, Comisia, Consiliul şi Parlamentul au fost obligate să găsească o soluţie pentru această problemă. Situaţia juridică şi practică are consecinţe negative semnificative pentru cetăţenii terţelor ţări care locuiesc legal în statele noastre membre pe baza vizei de tip "D”. Aceste persoane nu pot călători legal spre o altă ţară şi nici nu pot tranzita teritoriul altei ţări când doresc să se întoarcă în ţara de origine. Absurditatea acestei situaţii a fost ilustrată de exemplul oferit de raportor, dl Coelho.
Desigur, cea mai bună soluţie ar fi ca toate statele membre să elibereze permisele de şedere necesare şi să facă acest lucru la timp. Din nefericire, nu aceasta este situaţia astăzi, şi deci avem această propunere, care are drept scop extinderea principiului echivalenţei între un permis de şedere şi vizele de scurtă şedere în vizele de lungă şedere de tip "D”. Un cetăţean al unei terţe ţări care deţine o viză de lungă şedere de tip "D” eliberată de un stat membru va putea deci să călătorească către celelalte state membre timp de trei luni din oricare şase în aceleaşi condiţii ca şi un deţinător al unui permis de şedere. Acest lucru ar repune în drepturi filosofia care stă la baza creării unui spaţiu fără graniţe interne, şi anume că persoana poate călători în Spaţiul Schengen pentru perioade de şedere scurte cu documentele în baza cărora este prezentă legal într-un stat membru.
Am fost foarte bucuroasă să aud că dl Carlos Coelho şi-a exprimat sprijinul pentru această propunere chiar de la început şi că raportorul, împreună cu Comisia pentru libertăţi civile, justiţie şi afaceri interne şi cu Comisia pentru afaceri juridice, a înţeles că trebuie luate măsuri pentru a facilita viaţa cetăţenilor din terţe ţări, pentru că vrem să-i încurajăm pe cei care locuiesc în mod legal în spaţiul nostru. Aş vrea să-i mulţumesc raportorului pentru abordarea sa constructivă.
Nu trebuie să vă mai amintesc de faptul că trebuie să găsim o soluţie rapid, mai ales din cauza Codului vizelor, care va fi aplicabil începând cu 5 aprilie anul curent şi va elimina aşa-numitele vize "D+C”, care aveau drept scop remedierea parţială a situaţiei deţinătorilor de vize de tip "D”. Consider că textul final al proiectului de regulament mulţumeşte toate părţile, având în vedere că toate instituţiile au căzut de acord asupra textului de compromis. Pentru a aborda unele dintre temerile exprimate de Parlamentul European şi de statele membre - de exemplu, privind securitatea - au fost aduse mai multe modificări ale textului iniţial.
Pentru a vă oferi câteva exemple, propunerea scurtează perioada de valabilitate a vizelor de lungă şedere. Acestea ar trebui să aibă o perioadă de valabilitate de maxim un an. După această perioadă de un an, propunerea a prevăzut obligaţia ca statele membre să elibereze un permis de şedere.
Este reiterată, de asemenea, necesitatea verificărilor sistematice în Sistemul de Informaţii Schengen (SIS). În cazul în care un stat membru ia în considerare eliberarea unui permis de şedere sau a unei vize de tip "D”, autoritatea responsabilă ar trebui să efectueze în mod sistematic o verificare în Sistemul de Informaţii Schengen, pentru a evita situaţia în care există o alertă şi o viză de lungă şedere în acelaşi timp.
Pentru a răspunde temerilor privind securitatea elementelor biometrice - iar aceasta este, desigur, o problemă majoră pentru multe state membre - după cum ştiţi, a fost anexată proiectului de regulament o declaraţie politică în care Comisia este invitată să analizeze posibilitatea utilizării identificatorilor biometrici pentru vizele de lungă şedere şi să prezinte rezultatele într-un studiu în plen şi Consiliului până la 21 iulie 2011. Comisia acceptă, de asemenea, să se includă obligaţia raportării în proiectul de regulament privind aplicarea.
În încheiere, pentru a găsi un răspuns de compromis la preocuparea Parlamentului European privind garanţia protecţiei la nivel înalt a datelor în cazul emiterii unei alerte în SIS, s-a căzut de acord asupra unei declaraţii comune. Comisia este invitată de Consiliu şi de Parlamentul European să prezinte propunerile legislative necesare pentru modificarea prevederilor relevante privind protecţia datelor pentru Convenţia Schengen dacă mai sunt întârzieri importante în implementarea SIS II ce depăşesc 2012. Consider că odată cu aceste schimbări ajungem la o soluţie echilibrată, care va uşura foarte mult viaţa cetăţenilor ţărilor terţe care locuiesc legal în ţările noastre. De asemenea, aceasta va corespunde în foarte mare măsură filosofiei unei Europe fără graniţe interne.
Vreau să mulţumesc încă o dată Comisiei LIBE, Comisiei JURI şi raportorului pentru abordarea foarte constructivă a acestei probleme.
Cecilia Wikström
Dle preşedinte, cooperarea UE se bazează pe valori, iar cea mai importantă dintre aceste valori este libertatea. Tema discuţiei noastre de astăzi este dreptul persoanelor de a circula liber. În Uniunea mea Europeană, nu există restricţii pentru acest drept. Consider că aceasta reprezintă esenţa măreţiei UE. Noi, cei care locuim aici, ne bucurăm de libera circulaţie, însă acesta ar trebui să fie un lucru valabil şi pentru cei care vin aici să locuiască o perioadă de timp îndelungată.
În temeiul Convenţiei Schengen, deţinătorul unei vize de lungă şedere nu are în prezent dreptul să circule liber; după cum a afirmat dl Coelho, persoana poate locui numai în statul membru care a eliberat viza. Drept urmare, de exemplu, un profesor invitat din India care locuieşte şi lucrează în oraşul meu, Uppsala din Suedia, nu poate merge la Paris pentru a participa la o conferinţă fără a solicita o viză pentru a vizita Franţa, iar un student din China nu poate călători în Germania pentru a vizita un prieten la un sfârşit de săptămână fără a solicita mai întâi o viză.
Acest tip de barieră în calea liberei circulaţii nu trebuie să existe în UE. Acum schimbăm acest lucru. Scopul prezentei propuneri este asigurarea liberei circulaţii în tot cuprinsul Spaţiului Schengen pentru cetăţenii ţărilor terţe care locuiesc într-unul din statele membre pentru o perioadă de timp îndelungată.
Aş vrea să-i mulţumesc dlui Coelho, care a făcut o treabă extrem de bună în calitate de raportor şi care a ţinut cont de opiniile pe care le-am exprimat în avizul din partea Comisiei pentru afaceri juridice, precum şi de opiniile altor raportori alternativi. Avem rezultatul în faţa noastră: este o propunere pozitivă, care reprezintă încă un pas către asigurarea liberei circulaţii în cadrul UE, inclusiv pentru resortisanţii ţărilor terţe. Aceasta reprezintă un progres către UE în care sunt mândră că trăiesc şi muncesc.
Kinga Gál
Dle preşedinte, dle comisar, doamnelor şi domnilor, salut ocazia de a adopta în Parlament o rezoluţie pentru a facilita circulaţia resortisanţilor ţărilor terţe care locuiesc legal pe teritoriul Uniunii Europene şi îl felicit pe colegul meu deputat, dl Coelho, pentru treaba excelentă pe care a făcut-o in Parlament în această privinţă. Această propunere înlesneşte în mod concret circulaţia în Uniunea Europeană pentru resortisanţii ţărilor terţe care deţin vize de lungă şedere de tip "D” eliberate de unul din statele membre. Aceasta oferă o soluţie pentru situaţiile în care, dintr-un motiv sau altul, unele state membre nu pot sau nu doresc să elibereze permise de şedere îndelungată pentru resortisanţii ţărilor terţe care locuiesc pe teritoriul lor. Cu alte cuvinte, nu folosesc în mod adecvat cadrul oferit de regulamentele Schengen. Sunt bucuroasă că putem face un pas înainte în această privinţă.
Scopul nostru este să evităm impresia cetăţenilor terţelor ţări ce ajung în Uniunea Europeană că intră într-o fortăreaţă inexpugnabilă. Gestiunea integrată a graniţelor şi politica privind vizele ar trebui să slujească acestui scop. În calitate de deputat maghiar, solicit ca graniţele Uniunii Europene să devină permeabile pentru persoanele de bună credinţă care călătoresc. Nu ar trebui să fie restrâns contactul între cetăţenii care trăiesc de cele două părţi ale graniţei. Este în interesul resortisanţilor ţărilor terţe care trăiesc în ţările vecine ale UE - inclusiv al membrilor minorităţii maghiare - să poată locui legal în cadrul spaţiului Uniunii Europene, fără a suporta poveri birocratice sau administrative. Acest lucru necesită legi adecvate, atât la nivel comunitar, cât şi la nivelul statelor membre, legi care nu se subminează unele pe altele, ci mai degrabă îşi consolidează reciproc obiectivele.
Sper că noua legislaţie comunitară va oferi într-adevăr un sprijin practic, mai ales tinerilor şi studenţilor care doresc să studieze în statele membre şi nu va rămâne doar o idee răsunătoare. Aceştia ar trebui să fie cei mai importanţi beneficiari ai acestui regulament. În această privinţă pot doar să fiu de acord cu elaborarea unui raport al Comisiei privind punerea în aplicare a acestui regulament până în aprilie 2012 cel târziu şi, dacă este necesar, să se modifice regulamentul pentru a se îndeplini obiectivele.
Vilija Blinkevičiūtė
ÎI felicit pe raportor, dl Coelho, pentru elaborarea acestui raport şi sunt de acord, de asemenea, că este important să se asigure cât mai repede posibil libera circulaţie în Spaţiul Schengen pentru resortisanţii ţărilor terţe care deţin o viză de lungă şedere şi care locuiesc legal într-unul dintre statele membre. Conform practicilor curente din statele membre, din diferite motive, durează destul de mult pentru resortisanţii ţărilor terţe să înlocuiască o viză de lungă şedere cu un permis de şedere. Aş putea aminti multe exemple din statele membre ale Uniunii Europene, inclusiv din ţara mea, Lituania, în care, de exemplu, un şofer de camion pe distanţe lungi care a obţinut o viză de tip "D” nu îşi poate desfăşura activitatea. Practicile care au evoluat în acest domeniu subminează aşteptările legitime ale resortisanţilor ţărilor terţe care vin în Uniunea Europeană pentru a munci sau pentru a studia. Statele membre ar trebui să ia măsuri adecvate pentru a simplifica procedurile de eliberare a vizelor. O viză de lungă şedere ar trebui să aibă acelaşi impact asupra dreptului de circulaţie a unei persoane în cadrul Spaţiului Schengen fără graniţe interne ca şi un permis de şedere. Cel mai important aspect aici nu este durata vizitei unui deţinător de viză de tip "D” într-un alt stat membru, ci oportunitatea de a-i satisface mai bine nevoile în cadrul Spaţiului Schengen. Prin urmare, sunt de acord cu propunerea ca cetăţenii terţelor ţări care deţin vize de lungă şedere eliberate de unul din statele membre să poată locui într-un alt stat membru timp de trei luni de-a lungul unei perioade de şase luni în aceleaşi condiţii ca şi deţinătorul unui permis de şedere. În acelaşi timp este foarte important să ne asigurăm că această circulaţie simplificată a resortisanţilor ţărilor terţe în cadrul Spaţiului Schengen nu presupune ameninţări suplimentare la adresa securităţii statelor membre. Aşadar, vă invit să adoptaţi imediat acest regulament parţial modificat.
Nathalie Griesbeck
Dle preşedinte, dle comisar, doamnelor şi domnilor, într-o mare de greutăţi se conturează câteva insule cu soluţii. Este şi cazul acestui text, care a fost explicat foarte bine de toţi colegii mei deputaţi în toate dimensiunile sale, şi care priveşte pe toţi resortisanţii ţărilor terţe care locuiesc legal - subliniez acest lucru - în Europa.
De fapt, este timpul ca acest text să fie adoptat; este timpul să se stabilească libera circulaţie a cetăţenilor terţelor ţări în UE şi sunt bucuroasă că am ajuns într-un punct în care punem încă o cărămidă la construcţia unei Europe a libertăţilor, într-un spaţiu pe care ni-l dorim din ce în ce mai sigur.
Acesta reprezintă concomitent un fapt evident şi un pas înainte. Este un fapt evident, aşa cum s-a menţionat: practic nu există nicio controversă majoră în jurul acestui text şi puţinele modificări arată că ne dorim cu toţii să construim o Europă în care nimeni nu este blocat într-un stat membru fără a putea explora restul spaţiului european. Apoi, este un pas mare, deoarece reprezintă drepturi pentru resortisanţii ţărilor terţe, studenţi, cercetători şi pentru alţii care locuiesc pe teritoriul UE.
În sfârşit, pentru a încheia, acest lucru va încuraja în mod clar persoanele din afara Europei să privească Europa ca pe un spaţiu unic, o Europă unită, un spaţiu comun, şi va contribui la modelarea culturii şi a identităţii europene în afara graniţelor noastre.
Rui Tavares
Dle preşedinte, în primul rând, aş vrea să mulţumesc raportorului, dl Coelho, a cărui propunere o susţin, împreună cu alţi raportori alternativi din Comisia pentru libertăţi civile, justiţie şi afaceri interne.
Deja am avut ocazia de a afirma aici că dl Coelho a deservit bine principiul liberei circulaţii în cadrul Uniunii Europene, drepturile cetăţenilor, fie aceştia europeni sau cetăţeni ai ţărilor terţe, şi înseşi democraţia europeană. Aceasta nu înseamnă doar proprii cetăţeni, ci şi încrederea în contribuţia a mii şi mii sau chiar milioane de cetăţeni ai ţărilor terţe care trec prin teritoriul european, care locuiesc aici şi care vin aici pentru perioade de timp lungi sau scurte pentru a munci sau pentru a studia.
Dl Coelho, cu ajutorul raportorilor alternativi, a lucrat într-o atmosferă de cooperare excelentă şi de disponibilitate pentru a furniza informaţii. Mai presus de toate, a făcut acest lucru la timp, iar în această problemă timpul este crucial, având în vedere că influenţăm vieţile oamenilor.
Ca şi vorbitorii dinaintea mea, aş putea da exemple de studenţi, cercetători şi oameni de ştiinţă care ajung în Europa datorită calităţii recunoscute a muncii lor, însă care apoi nu pot trece de graniţele noastre, care sunt, de fapt, de-a dreptul închise în cazul unor persoane de pe alte continente. În două ore, un cercetător poate părăsi Portugalia şi intra în Spania, îndreptându-se către graniţa altui stat membru, sau nu poate pleca dacă are, după cum se întâmplă în unele cazuri, o viză de studiu pentru un masterat de doi ani, care nu îi permite să părăsească ţara pentru a-şi face cunoscută munca sau pentru a efectua cercetări într-un alt stat membru.
Noi înşine am fost nevoiţi să ne confruntăm cu astfel de cazuri uneori când, de exemplu, am dorit să auzim opinia cuiva într-o dezbatere la Bruxelles.
Ar trebui să ţinem cont de faptul că aceasta nu este numai o povară inutilă şi nedreaptă pentru resortisanţii ţărilor terţe în cauză. Este o pierdere şi pentru aceia dintre noi care ne bazăm pe contribuţia acestora. Este o pierdere în ceea ce priveşte competitivitatea noastră când comparăm, de exemplu, mobilitatea de acest gen a cetăţenilor străini în Statele Unite sau în China, India sau Brazilia şi apoi observăm obstacolele în calea mobilităţii acestora în cadrul Uniunii Europene. Este o pierdere în ceea ce priveşte mobilitatea forţei noastre de muncă, a comunităţii noastre ştiinţifice atunci când recunoaştem că această mobilitate în creştere este foarte importantă în perioade de criză precum cea prin care trecem în prezent şi este o pierdere pentru societatea bazată pe cunoaştere.
Prin urmare, este timpul ca aceste propuneri să fie puse în aplicare de Consiliu înainte de intrarea în vigoare a Codului vizelor în aprilie şi de apariţia mai multe obstacole inutile în calea mobilităţii acestor persoane. Tot ceea ce îmi rămâne, aşadar, să afirm, în numele grupului meu, este că susţinem propunerea raportorului şi că vom vota în favoarea acesteia.
Gerard Batten
în numele Grupului EFD. - Dle preşedinte, raportul propune ca statele membre să elibereze vize de lungă şedere pentru perioade de până la 12 luni pentru resortisanţii ţărilor terţe care vor fi recunoscute şi de alte state din cadrul grupului Schengen.
Marea Britanie nu este membră a grupului Schengen, astfel încât nu pare a fi direct afectată. Totuşi, propunerile ar facilita intrarea cetăţenilor ţărilor non-UE într-unul dintre statele membre pentru a călători în alte state UE.
Marea Britanie are o problemă foarte mare legată de imigraţia ilegală. Există cel puţin un milion de imigranţi ilegali în Marea Britanie. Prin aceste propuneri, persoanele care doresc să imigreze ilegal în Marea Britanie pot ajunge în alt stat UE perfect legal, pot obţine o viză de lungă şedere care le permite să ajungă în Franţa, de exemplu, de unde pot intra ilegal în Marea Britanie.
Prin urmare, deputaţii din Parlamentul European care reprezintă Partidul pentru Independenţa Marii Britanii au votat împotriva acestui raport în interesul protejării graniţelor noastre împotriva intensificării imigraţiei ilegale.
Frank Vanhecke
(NL) Dle preşedinte, în acest raport am întâlnit ceea ce este, într-adevăr, un exemplu foarte bizar de motiv pentru care ar trebui să relaxăm neapărat normele în acest mod, şi anume cel al unui student străin căruia i-a fost acordată o viză pentru a studia în Belgia şi, drept urmare a noului aranjament, acesta poate acum să caute informaţii într-o bibliotecă olandeză şi apoi să călătorească mai departe spre Barcelona. Foarte frumos pentru el!
Şi totuşi, nu acesta este obiectivul raportului, desigur. În realitate, Schengen şi întreaga politică europeană de acordare a vizelor înseamnă ceva absolut diferit de libera circulaţie a studenţilor. Înseamnă eliminarea completă a graniţelor noastre, dând frâu liber crimei organizate şi imigraţiei ilegale fără existenţa graniţelor externe impermeabile - care trebuiau să fie piatra de temelie a întregului sistem - ca să le ţină sub control. Unul dintre efectele directe ale Schengen, de exemplu, este faptul că masele de imigranţi ilegali spanioli regularizaţi sunt liberi să treacă dintr-un stat membru în altul.
În opinia mea, acest Parlament ar face mai bine să reflecteze măcar o dată asupra impactului acestor decizii asupra europenilor de rând, în loc să se gândească la grijile concrete de zi cu zi ale studenţilor străini.
Agustín Díaz de Mera García Consuegra
(ES) Dle preşedinte, aş vrea să încep prin a-l felicita pe dl Coelho pentru activitatea sa excelentă şi, în special, pentru largul consens obţinut între Consiliu, Comisie şi diferitele grupuri politice din Parlament. Datorită activităţii domniei sale, consider că vor exista foarte puţine dezacorduri aici.
Uniunea Europeană reprezintă cel mai mare spaţiu de libertate creat vreodată. Ar trebui să eliminăm toate obstacolele care stau în calea liberei circulaţii, atât a cetăţenilor europeni, cât şi a resortisanţilor ţărilor terţe care locuiesc legal într-unul dintre statele membre. Ar trebui să punem capăt definitiv situaţiilor absurde cu care se confruntă atât de des deţinătorii de vize de lungă şedere de tipul "D”.
După cum ştiţi, viza de lungă şedere permite deţinătorului să locuiască în statul membru care a eliberat-o. Însă, deţinătorii acestor vize nu pot circula liber în Uniunea Europeană cu excepţia statului membru care le-a eliberat viza. Paradoxal, situaţiile precum cele deja descrise apar foarte frecvent. Vă voi oferi un exemplu în plus: un student care îşi pregăteşte teza de doctorat în Lisabona despre istoria Americilor nu poate să consulte fişierele şi documentele aflate în Arhiva Generală a Indiilor din Sevilia, care se află la distanţă de o oră cu avionul.
În sfârşit, scopul propunerii este acela ca vizele de lungă şedere să ofere aceleaşi drepturi ca şi permisul de şedere. Doamnelor şi domnilor, trebuie să îmbunătăţim principiul mobilităţii: mobilitatea care este esenţială în scopul desfăşurării muncii, precum şi cel ştiinţific şi academic.
Deşi poate părea absolut inutil din ceea ce am observat, voi încheia prin a vă ruga să susţineţi raportul dlui Coelho, nu numai datorită calităţii sale extrem de înalte, ci şi pentru că acesta reprezintă o garanţie suplimentară a marelui spaţiu de liberă circulaţie pe care îl apărăm. Susţin, de asemenea, programul propus de dl Coelho.
Iliana Malinova Iotova
(FR) Dle preşedinte, în primul rând, aş dori să mulţumesc raportorului, dl Coelho, pentru munca sa şi să îmi exprim recunoştinţa pentru cooperarea dintre Parlament, Consiliu şi Comisie din timpul consolidării celor două rapoarte şi al primei lecturi, care ar trebui să fie şi ultima.
Este crucial ca acest raport să fie adoptat înainte de sfârşitul lunii aprilie 2010, astfel încât să poată fi pus în aplicare concomitent cu Codul vizelor. Este extrem de important pentru toţi locuitorii Uniunii Europene să poată călători în toate statele membre. În acest mod, putem rezolva dubla problemă a aplicării vizelor de tip "D+C” şi a regulamentelor pentru permisele de şedere.
Datorită acestui raport, toţi resortisanţii ţărilor terţe care deţin o viză de lungă şedere vor avea dreptul să călătorească oriunde în Europa timp de şase luni pe an. Toate persoanele interesate ar trebui să primească toate informaţiile necesare în momentul primirii vizelor şi, mai presus de toate, ar trebui să fie informate că această viză va deveni în mod automat un permis de şedere înainte de expirarea acestei perioade de valabilitate de un an.
În sfârşit, este important să evidenţiem că, din motive de securitate, fiecare persoană care solicită o viză de tip "D” va fi supusă cercetării, însă nu va trebui înregistrată în SIS. Partea contractantă trebuie să ţină cont în mod corespunzător de orice informaţii incluse deja în SIS de o altă parte contractantă.
Mai mult decât atât, dacă SIS II nu este implementat până la sfârşitul lui 2012, rugăm Comisia şi Consiliul să prezinte legislaţia necesară pentru a oferi acelaşi nivel de protecţie a datelor care ar fi fost asigurat de SIS II.
Mario Borghezio
(IT) Dle preşedinte, doamnelor şi domnilor, aceste propuneri urmăresc să faciliteze mutarea cetăţenilor terţelor ţări care locuiesc într-unul din statele membre în Spaţiul Schengen pe baza unei vize de lungă şedere de tip "D”.
Practic se doreşte extinderea - iar acest lucru ne priveşte - principiului existent al echivalenţei între permisul de şedere şi vizele de lungă şedere de tip "C” în vizele pe termen lung. O viză de lungă şedere va avea astfel aceleaşi efecte ca un permis de şedere în ceea ce priveşte circulaţia în spaţiul Schengen. Cu alte cuvinte, se doreşte să se facă posibil ca orice persoană care deţine un document care dovedeşte că este rezident legal al unui stat membru să circule liber în spaţiul Schengen pentru perioade scurte de nu mai mult de trei din oricare şase luni.
Am dori să evidenţiem Comisiei şi Consiliului problemele de securitate care pot apărea ca efect al acestei libere circulaţii. Este deja foarte dificil să se realizeze verificări într-un singur stat membru: haideţi să fim atenţi la riscurile la care ne supunem prin punerea în aplicare bruscă a acestui principiu.
Franz Obermayr
(DE) Dle preşedinte, acum câteva luni, nu numai că exista o atmosferă festivă în acest Parlament, însă exista şi un sentiment de bucurie pentru majoritatea persoanelor de aici, pentru că se relaxau regulamentele de acordare a vizelor în multe ţări ale Europei.
Care este deci realitatea? Când au fost exoneraţi de obligativitatea vizei cetăţenii din Muntenegru, Macedonia şi Serbia în decembrie 2009 s-a înregistrat un val de persoane care au călătorit din Balcani, prin Austria, către Europa Centrală şi mai departe, până în Scandinavia chiar. O adevărată migraţie de popoare! În doar şapte săptămâni, cca 150 000 de macedoneni au profitat de avantajul acestei circulaţii libere, conform Ministerului de Interne. Două treimi din aceste persoane nu s-au mai întors acasă. Din multe sate, mai ales din satele albaneze şi macedonene, câte cinci autocare pleacă în fiecare zi către Europa Centrală sau de Vest, cu vize de turist care interzic în mod expres angajarea în scopuri profitabile. Acest lucru înseamnă, aşadar, că după 90 de zile, aceste persoane intră în ilegalitate, iar presupuşii turişti se regăsesc din nou pe piaţa forţei de muncă ieftine, câştigând salarii de "dumping”. Aceasta este diferenţa între realitatea situaţiei şi visul irealizabil al Parlamentului European.
Consecinţele vor fi suportate de ţările noastre de origine. Acestea trebuie să sufere consecinţele deciziilor majorităţii acestui Parlament. Vor fi nevoite să facă faţă imigraţiei ilegale foarte greu de controlat, ilegalităţii şi şomajului aferent nedeclarat.
Simon Busuttil
(MT) Şi eu aş vrea să îl felicit pe colegul meu deputat, Carlos Coelho, pentru raportul său privind această iniţiativă care acordă cetăţenilor terţelor ţări posibilitatea unei mai mari libertăţi de circulaţie în cadrul spaţiului liber european. Cu toate acestea dle preşedinte, trebuie să evidenţiez o ironie care a ieşit la iveală în această dezbatere, şi anume: în timp ce acordăm drepturi mai mari resortisanţilor ţărilor terţe, chiar în acest moment, Uniunea Europeană şi cetăţenii săi se confruntă cu probleme grave privind călătoriile spre o ţară cum este Libia, de exemplu. Acest lucru se datorează problemei curente dintre Elveţia şi Libia, care a dus la blocarea accesului pentru toţi cetăţenii Uniunii Europene în Libia, nu doar pentru elveţieni. Aşadar, în timp ce acordăm mai multe drepturi resortisanţilor ţărilor terţe, propriilor noştri cetăţeni li se restrâng drepturile de a călători către terţe ţări precum Libia. Care sunt consecinţele? Consecinţele sunt foarte grave. Există lucrători care nu pot merge în Libia să lucreze, companiilor care au investit în Libia li se interzice să-şi trimită lucrătorii pe teren, în timp ce alţi lucrători se află în prezent în Libia şi trebuie să rămână acolo până li se acordă supleanţilor lor dreptul de a intra. Aceasta este o situaţie precară şi fac apel la dna comisar Malmström să intervină urgent în această problemă. Înţeleg că aceasta este o problemă diplomatică între două ţări care nici nu sunt membre ale Uniunii Europene, însă ea are repercusiuni grave asupra cetăţenilor Uniunii Europene care sunt interesaţi să călătorească spre Libia pentru a-şi câştiga traiul.
Monika Flašíková Beňová
(SK) Raportul colegului meu deputat, dl Coelho, precum şi proiectul de regulament privesc libera circulaţie a persoanelor, care este un element esenţial al democraţiei în Uniunea Europeană şi este, prin urmare, inacceptabil să existe persoane deţinătoare de vize de lungă şedere într-un stat membru al Uniunii Europene care să nu poată călători în toată Uniunea Europeană.
Există mai multe motive pentru susţinerea iniţiativelor. Primul este respectul şi conservarea drepturilor fundamentale ale omului care, fără îndoială, includ libera circulaţie. Dacă un stat membru legalizează şederea unui resortisant dintr-o ţară terţă, nu există motive pentru care respectiva persoană să nu aibă dreptul de a circula liber în spaţiul Schengen. Desigur, ar trebui elaborate detaliile legate de diminuarea nivelului de securitate în cadrul spaţiului Schengen.
De asemenea, s-a vorbit şi despre studenţi şi oameni de ştiinţă care nu au putut călători dintr-un stat membru în altul. Aş dori ca acest grup să fie extins pentru a include oamenii de afaceri, deoarece dacă nu le permitem acest lucru, vom reduce competitivitatea Uniunii Europene. Prin urmare, consider că această propunere va fi sprijinită şi îl felicit pe raportor.
Piotr Borys
(PL) Dle preşedinte, aş vrea să îi mulţumesc foarte mult dlui Coelho. Opinia mea a fost inclusă în regulament. De asemenea, am avut ocazia să lucrez chiar la regulament. Aş vrea să spun că raportul dlui Coelho nu are numai caracter urgent şi important, ci este şi simbolic. Astăzi, ca reprezentant al unuia dintre statele membre, pot spune cu mândrie că putem schimba normele, permiţând libera circulaţie în spaţiul Schengen în cadrul căruia până de curând, unele dintre actualele ţări ale Uniunii Europene se confruntau cu dificultăţi similare. Consider că natura simbolică a acestor schimbări este astăzi ceva ce nu poate fi supraevaluat şi sper că acest consens la care s-a ajuns în acest Parlament va fi un mare succes pentru noi toţi.
În al doilea rând, aş vrea să spun că eliminarea "vizelor D + C” şi faptul că statele membre nu pot elibera permise de şedere ne obligă să luăm măsuri foarte urgent. Voi da doar câteva exemple de probleme care au fost menţionate astăzi în acest Parlament. Doi studenţi ucraineni care călătoreau de la Wrocław la Berlin anul trecut au fost reţinuţi chiar după ce au trecut graniţa, în principal pentru că tinerii nu cunoşteau regulamentele şi doreau doar să utilizeze resursele noastre intelectuale. Consider că votul de azi va avea o importanţă foarte mare pentru noi.
Aş dori doar să atrag atenţia asupra ultimei probleme - cea a securităţii. Ar trebui să avem astăzi un sistem bun pentru schimbul de informaţii colectate în Schengen, ar trebui să lucrăm cu siguranţă la a doua generaţie a Sistemului de Informaţii Schengen şi a Sistemului de Informaţii Visa şi, mai presus de toate, poate să avem rapoarte şi evaluări mai dese. Aş dori să fac un apel insistent la dna Malmström să asigure o coordonare a statelor membre în domeniul securităţii la fel de bună cum a fost şi până acum, şi din nou, aş dori să îi mulţumesc foarte mult dlui Coelho pentru un raport splendid.
Kinga Göncz
(HU) Dle preşedinte, aş dori să spun că sunt de acord şi susţin raportorul şi, de asemenea, pe dna comisar Malmström în găsirea unei soluţii pentru această problemă care se înscrie în aceeaşi direcţie cu statul de drept, respectul pentru drepturile omului, protecţia datelor şi, desigur, cu consideraţiile referitoare la siguranţă. S-au făcut auzite o mulţime de temeri. Aş dori să evidenţiez câteva chestiuni. Pentru a face acest regulament să funcţioneze, în primul rând trebuie să analizăm şi să aflăm mai multe despre practicile fiecărui stat membru. Ştim că unele state membre pot elibera permise de şedere în timp util. Aceste bune practici pot avea o importanţă foarte mare pentru noi. Trebuie să coordonăm practicile statelor membre pentru a spori încrederea. Toate statele membre ar trebui să utilizeze sistemul SIS - ştim cu toţii că nu toate îl utilizează în prezent - iar introducerea SIS II şi funcţionarea sistemelor VIS reprezintă obiective extrem de urgente, deoarece aceste sisteme vor oferi garanţii pe termen lung. Este în interesul Europei ca cetăţenii terţelor ţări care locuiesc aici - studenţi, oameni de afaceri, cercetători - să poată circula într-adevăr liber.
Georgios Papanikolaou
(EL) Dle preşedinte, şi eu aş dori să încep prin a-i mulţumi dlui Coelho pentru munca sa excelentă la acest raport şi să afirm următoarele:
În primul rând, acquis-ul Schengen reprezintă chiar acest lucru: libera circulaţie în cadrul graniţelor spaţiului Schengen. Prin urmare, în această dezbatere, trebuie să tragem prima concluzie elementară şi simplă: este vitală adoptarea acestui regulament. Exemplul studentului este grăitor; oricine deţine o viză de lungă şedere ar trebui să aibă dreptul de liberă circulaţie.
Problema este - şi acest lucru este ceea ce aş dori să subliniez - dacă acest lucru va înlesni imigraţia ilegală, deşi indirect, dacă vor exista probleme de securitate şi dacă o persoană care îşi exercită acest drept nu va avea concomitent mijloacele de a circula reprezintă un lucru care trebuie luat în considerare de către statele membre.
Evident, fiecare stat membru va trebui să fie foarte atent atunci când eliberează vize. În acest moment, după cum s-a afirmat în raport, apare un parametru foarte important, cel mai hotărâtor dintre toate: acela că procesarea datelor în prealabil pentru vizele de lungă şedere va fi obligatorie în Sistemul de Informaţii Schengen. Astfel, în cadrul analizei finale, nu numai că protejăm acquis-ul Schengen, ci consolidăm şi securitatea în legătură cu acesta.
Ca atare, ar trebui să avem o atitudine pozitivă în privinţa acestor perspective şi a sistemului SIS II, care reprezintă o necesitate şi, orice ar fi, trebuie să acţionăm rapid. În încheiere, în cooperare cu statele membre şi cu serviciile statelor membre, trebuie să facilităm nu numai implementarea şi consolidarea acquis-ului Schengen, ci să consolidăm concomitent siguranţa care este un element necesar pentru toate statele membre, pentru noi toţi şi pentru acquis-ul Schengen.
(Aplauze)
Tanja Fajon
(SL) Libera circulaţie şi eliminarea graniţelor interne reprezintă doi dintre cei mai importanţi factori ai integrării europene. Trebuie să facilităm circulaţia în Spaţiul Schengen pentru resortisanţii ţărilor terţe care locuiesc legal în statele membre. Este inacceptabil că din cauza birocraţiei ar trebui să limităm circulaţia studenţilor, a cercetătorilor şi a întreprinderilor în Europa.
În mod similar, trebuie să permitem cât mai curând posibil libera circulaţie a cetăţenilor Bosniei şi Herţegovinei şi Albaniei şi a celor din Kosovo, care au în mod paradoxal mai puţine drepturi de liberă circulaţie astăzi decât aveau cu ani în urmă. Evident, trebuie să existe şi condiţiile potrivite pentru a se întâmpla acest lucru şi nu ar trebui să permitem să fim induşi în eroare de date referitoare la migraţia ilegală în masă.
Persoanele din Balcanii de Vest au fost izolate de mult prea mult timp de regimul vizelor. Aceştia trebuie să întărească legăturile cu cetăţenii Uniunii însă, de cele mai multe ori, respingerea cererilor lor de viză îi împiedică să facă acest lucru. Haideţi să nu riscăm să dăm naştere unui sentiment mai mare de izolare şi de discriminare, mai ales în rândul tinerilor, care poate că nu au avut niciodată şansa de a descoperi Uniunea. Haideţi aşadar să nu mai pierdem timp odată ce Bosnia şi Herţegovina sau Albania îndeplinesc criteriile pentru liberalizarea criteriilor de acordare a vizelor.
Orice acţiune pe care o întreprindem pentru a facilita circulaţia în spaţiul Schengen va fi un pas înainte şi va fi în interesul Uniunii Europene.
Zbigniew Ziobro
(PL) Dle preşedinte, propunerea aflată în discuţie priveşte unul dintre principiile fundamentale ale funcţionării Uniunii Europene - desfiinţarea graniţelor interne şi libera circulaţie a persoanelor. Din acest motiv, merită o atenţie deosebită. Este absurd şi, drept urmare, inacceptabil ca deţinătorii de vize de lungă şedere să aibă mai puţină libertate de a circula în cadrul spaţiului Schengen decât persoanele care au vize pe termen scurt. Din acest motiv, înţeleg propunerea Comisiei Europene. Consider însă că ar trebui să o modificăm pentru a garanta securitatea. Prin urmare, susţin propunerea Comisiei pentru libertăţi civile, justiţie şi afaceri interne că ar trebui să existe un flux de informaţii între statele membre privind persoanele nedorite care să fie inclus în Sistemul de Informaţii Schengen. Comisia Europeană ar trebui să prezinte, de asemenea, un raport privind aplicarea regulamentului nu mai târziu de 5 aprilie 2012. Modificările care au fost elaborate merită o analiză serioasă şi - în majoritatea cazurilor - susţinere.
Elżbieta Katarzyna Łukacijewska
(PL) Dle preşedinte, nu doar resortisanţii ţărilor terţe şi-ar dori să fie mai uşor pentru persoanele din aceste ţări să circule în spaţiul Schengen; şi noi, locuitorii Uniunii Europene aşteptăm acest lucru. Este paradoxal faptul că deţinătorul unei vize pe termen scurt are astăzi mai multă libertate de a circula decât deţinătorul unei vize de lungă şedere, iar o persoană dintr-o terţă ţară care deţine un permis legal de şedere de lungă durată, de exemplu, în Polonia, nu poate călători în Germania sau Franţa. Libera circulaţie nu ar trebui să fie aplicabilă doar rezidenţilor Uniunii Europene. Cercetătorii, studenţii, elevii şi oamenii de afaceri din ţări terţe ar trebui să poată să circule liberi, să-şi viziteze prietenii şi să poată observa tradiţiile, obiceiurile şi cultura altor ţări. Ei vor fi buni ambasadori ai ideii de Uniune Europeană, iar noi, locuitorii Uniunii Europene, vom face un pas înainte către concretizarea ideii de Uniune fără graniţe.
Andreas Mölzer
(DE) Dle preşedinte, se pare că sistemul de vize al ţărilor Schengen este atât de complicat încât angajaţii consulatelor nu mai ştiu ce fac şi permit călătorilor de bună credinţă cu viză să cadă în capcana vizelor. Mi se pare ciudat faptul că personalul consular nu cunoaşte categoriile de vize "D” şi "C”. Este de-a dreptul neglijent dacă cineva omite verificarea în Sistemul de Informaţii Schengen pentru a-şi uşura munca. Este clar că acest lucru va duce la o mulţime de probleme inutile la graniţele externe, iar această situaţie trebuie schimbată urgent. În această privinţă, nu are sens să discutăm despre liste naţionale de alerte dacă sistemul de alertă UE şi regulamentele de alertă UE nici nu sunt aplicate în mod consecvent.
Liberalizarea vizelor pentru ţările balcanice merge mână în mână cu o creştere a solicitărilor zadarnice de azil provenite din aceste ţări. Este cu atât mai important să grăbim punerea în aplicare a regulamentelor privind vizele acum când din momentul relaxării regulamentelor privind acordarea vizelor pentru Balcani există ameninţarea reală a unui val de imigranţi, având în vedere că, în decursul a şapte săptămâni, aproape 150 000 de persoane din Macedonia au făcut uz de noua lor libertate pentru a călători şi, potrivit estimărilor, aproape două treimi din aceştia nu vor mai face călătoria de întoarcere.
Krisztina Morvai
(HU) În calitate de deputaţi maghiari ai Parlamentului, ne aflăm într-o poziţie specială când trebuie să votăm şi să decidem libera circulaţie a resortisanţilor ţărilor terţe în cadrul Uniunii Europene sau, dimpotrivă, interzicerea acesteia. Din cauza tragediei de la Trianon, Ungaria şi-a pierdut o mare parte a teritoriului său şi avem un număr mare de compatrioţi maghiari care trăiesc în afara graniţelor Ungariei de azi şi în afara graniţelor din prezent ale Uniunii Europene, în fosta regiune sudică şi în Subcarpaţi. Compatrioţii noştri se află într-o poziţie foarte umilitoare atunci când studiază sau lucrează în cercetare sau în alte domenii în propria lor ţară trunchiată şi nu li se permite să părăsească teritoriul Ungariei. Aceasta este o situaţie extrem de precară şi intolerabilă împotriva căreia trebuie să acţionăm. Din acest motiv, noi, deputaţii maghiari patrioţi din Parlamentul European, vom vota în favoarea acestei propuneri pentru a pune capăt acestei situaţii ridicole.
Andrew Henry William Brons
Dle preşedinte, această propunere se bazează pe presupunerea că toate persoanele din ţări terţe care intră în Uniunea Europeană sunt de bună credinţă şi că dacă declară că vin aici ca să studieze, chiar asta vor face. UE este plină de facultăţi fictive şi chiar facultăţile adevărate au studenţi înregistraţi care nu apar niciodată în sălile de curs. Dacă se facilitează circulaţia acestora în alte state, va fi mult mai dificil să verificăm autenticitatea statutului lor şi mai dificil să-i localizăm atunci când acesta se dovedeşte a fi fals.
Deşi Regatul Unit nu se află în spaţiul Schengen, UE are antecedente în privinţa regularizării imigranţilor ilegali. Cel care astăzi deţine o viză de lungă şedere sau un permis de şedere poate fi imigrantul de mâine, iar poimâine poate fi cetăţean al UE, absolut liber să circule.
Cecilia Malmström
membră a Comisiei. - Dle preşedinte, au fost ridicate două întrebări, nu neapărat legate de această temă, însă aş vrea să profit de această ocazie pentru a le discuta pe scurt în orice caz.
Dl Busuttil a ridicat problema Libiei. Îl pot asigura că aceasta este o problemă foarte complicată, însă suntem implicaţi activ în dialogul cu Libia, cu Elveţia şi cu statele membre, pentru a găsi o soluţie la acest conflict înainte să escaladeze şi mai mult. Aşadar sper să mă pot întoarce cu evoluţii în această privinţă.
Dnei Fajon vreau să-i spun că, desigur, situaţia Albaniei şi Bosniei şi Herţegovinei este un alt subiect, iar în acest moment finalizăm o misiune în aceste ţări pentru a evalua îndeplinirea criteriilor de către acestea. Foarte curând, după consultarea cu statele membre şi cu experţii, Comisia va elabora un raport pe marginea acestui subiect, iar evaluarea acestui raport va fi împărtăşită cu membrii Comisiei pentru libertăţi civile, justiţie şi afaceri interne înainte de a pune o posibilă propunere pe ordinea de zi.
În ceea ce priveşte propunerea, îi pot asigura pe deputaţi şi pe raportor de angajamentul Comisiei şi că vom face tot ceea ce ne stă în putere pentru a ne asigura că acest regulament este pus în aplicare. Poate că sună a problemă tehnică, însă nu este. Ea priveşte cetăţeni individuali şi dorim să încurajăm persoanele să vină aici legal, cu toate documentele în ordine, fie ei studenţi, cercetători, experţi sau oameni de ştiinţă. Este bine pentru ei şi este bine pentru noi. De asemenea, conceptul de spaţiu fără frontiere interne se înscrie în filosofia Uniunii Europene. Prin urmare, ar trebui să evităm să complicăm inutil viaţa acestor persoane.
Consider că această propunere este bine echilibrată. Am reuşit să ţinem cont de consideraţiile referitoare la securitate în mod satisfăcător şi ne putem felicita. Aceasta este Uniunea care funcţionează cel mai bine, cu trei instituţii care încearcă să identifice o problemă şi să găsească o soluţie concretă în beneficiul cetăţeanului.
Aşadar, vă mulţumesc foarte mult pentru munca depusă, dle Coelho, şi vă mulţumesc pentru o dezbatere fructuoasă în plen.
Carlos Coelho
Dle preşedinte, patru aspecte finale. Primul este că e regretabil că locul Consiliului a fost gol în cursul acestei dezbateri. Al doilea este că îi mulţumesc dnei comisar Malmström pentru observaţiile binevoitoare şi o rog, împreună cu Consiliul, să garanteze intrarea în vigoare a regulamentului la 5 aprilie. Altfel, vom avea o lacună legală, cu consecinţe pentru oamenii reali.
Al treilea este că este regretabil că deputaţii care au participat aici la dezbatere şi care au ridicat chestiunea problemelor de securitate nu au reuşit să recunoască îmbunătăţirile pe care le-a introdus Parlamentul prin intermediul acestui regulament, în special, obligaţia de a consulta Sistemul de Informaţii Schengen în prealabil.
După cum am evidenţiat în declaraţia mea iniţială, consider că Parlamentul şi-a îndeplinit misiunea bine, pentru că a consolidat atât libera circulaţie, cât şi securitatea. A nu recunoaşte acest lucru înseamnă că îl privim dintr-un singur punct şi nu vedem întreaga imagine.
În încheiere, dle preşedinte, doresc să mulţumesc tuturor celor care au lucrat împreună pentru acest obiectiv, şi anume celor care ne-au permis să avem un acord la prima lectură, în special Comisiei şi Consiliului, însă şi acelor grupuri politice din cadrul Comisiei pentru libertăţi civile, justiţie şi afaceri interne care au făcut posibil acest larg consens. Consider că atunci când participăm la găsirea unei soluţii în acest mod ne îndeplinim misiunea în cel mai bun mod posibil.
Preşedinte
Dezbaterea a fost închisă.
Votul va avea loc în scurt timp.
Declaraţii scrise (articolul 149 din Regulamentul de procedură)
Petru Constantin Luhan  
în scris. - Susţin eforturile depuse în cadrul acestui raport pentru a obţine extinderea libertăţii de mişcare pentru posesorii vizelor de lungă şedere, întocmai cu cele ale posesorilor de permise şi vize de scurtă şedere. Acordurile existente în prezent au generat numeroase inconveniente resortisanţilor din ţările terţe, rezidenţi legali ai unuia din statele membre, care doresc să călătorească din diferite motive pe întreg teritoriul Uniunii Europene. Există discrepanţe între statele membre în ceea ce privește timpul, metodologia şi criteriile de acordare a vizelor. În practică s-a observat faptul că solicitanţii de viză respinşi de un stat îşi încearcă "norocul” în alte state membre. Acest lucru se datorează faptului că unele state sunt mai exigente, iar altele sunt mai permisive când vine vorba de acordarea vizelor şi a permiselor de şedere. Pentru a evita crearea unui aflux de cereri de viză prin intermediul anumitor state care adoptă o politică de acordare mai liberală, propun uniformizarea controalelor şi a modului de aprobare a solicitărilor de viză între toate statele membre. Prin acesta metodă se va asigura o abordare unitară a tuturor aplicaţiilor, înlăturându-se astfel riscul de apariţie a unor "porţi de acces” în Spaţiul Schengen
