Europeisk strategi för Donauregionen (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är en debatt om en muntlig fråga till kommissionen från Silvia-Adriana Ţicău, Brian Simpson, János Áder, Hannes Swoboda, Eva Lichtenberger, Michael Cramer, Saïd El Khadraoui, Mathieu Grosch, Iuliu Winkler, Victor Boştinaru, Ioan Mircea Paşcu, Marian-Jean Marinescu, Ivailo Kalfin, Norica Nicolai, Dirk Sterckx, Csaba Sándor Tabajdi, Michael Theurer, Ismail Ertug, Inés Ayala Sender, Jiří Havel, Edit Herczog, Stanimir Ilchev, Iliana Malinova Iotova, Jelko Kacin, Evgeni Kirilov, Ádám Kósa, Ioan Enciu, Eduard Kukan, Gesine Meissner, Alajos Mészáros, Nadezhda Neynsky, Katarína Neveďalová, Daciana Octavia Sârbu, Vilja Savisaar, Olga Sehnalová, Catherine Stihler, Peter van Dalen, Louis Grech, Corina Creţu, George Sabin Cutaş, Vasilica Viorica Dăncilă, Cătălin Sorin Ivan, Tanja Fajon, Kinga Göncz, Antonyia Parvanova, Adina-Ioana Vălean och Rovana Plumb, om en europeisk strategi för Donauregionen - B7-0240/2009).
Silvia-Adriana Ţicău
Jag vill tacka alla ledamotskolleger som stödde mig när jag kom med initiativet att hålla denna debatt under Europaparlamentets plenarsammanträde, vilket kommer att följas av en omröstning om det gemensamma resolutionsförslaget i morgon.
Donauregionen är särskilt viktig för Europeiska unionen, både på grund av det stora antal länder som Donau flyter igenom och Donaus utflöde direkt i Svarta havet. Tillsammans med Rhen och Main-kanalen sammanbinder Donau Nordsjön och Rotterdam-hamnen, som är EU:s största hamn, med Svarta havet och Constanţa-hamnen, EU:s tionde största hamn.
Som ett erkännande av Donauregionens stora betydelse uppmanade Europeiska rådet vid sitt möte i juni 2009 kommissionen att lägga fram en EU-strategi för Donauområdet före 2010 års utgång. Nu uppmanar vi kommissionen att så snart som möjligt inleda samråd med alla länder som gränsar till Donau, och att Donaustrategin åtföljs av en handlingsplan och ett flerårigt operativt program som genomförs i samarbete med de deltagande staterna, och som bör grundas på Östersjöstrategin.
Utvecklingen av transportinfrastrukturen är central för Donauregionens utveckling. Några av prioriteringarna för regionens transportinfrastruktur är modernisering av hamnar, integration av Donaus farledssystem, undanröjande av flaskhalsar i vattenvägen Rhen/Meuse-Main-Donau för att förbättra farbarheten, förbättringar av intermodaliteten i regionen och ökad sammanbindning med Svarta havet genom väg- och järnvägsrutter, och här avser jag korridorer för godstransporter på järnväg samt höghastighetståg.
Donauregionen spelar en viktig roll i EU:s insatser för att diversifiera energiförsörjningskällorna. Genomförandet av gemensamma projekt för energieffektivitet och förnybara energiresurser, investering i nya tekniker och utveckling av små och medelstora företag kommer att stimulera den gröna ekonomin i hela makroregionen Donau.
Dessutom är turismen ett viktigt instrument för att främja ekonomisk tillväxt i regionen. Sist men inte minst kommer utvecklingen av kompetenscentrum som kan konkurrera på internationell nivå, tillsammans med akademiska och kulturella utbyten, att bidra till den territoriella sammanhållningen i Donauregionen.
Donauregionen och Donaudeltat i synnerhet omfattar flera särskilda skyddsområden och särskilda bevarandeområden inom ramen för nätverket Natura 2000, som är unika och känsliga ekosystem. Att skydda miljön i Donaus avrinningsområde kommer att ha en stor betydelse för utvecklingen av jordbruket och landsbygdsområdena.
Genom ett samordnat tillvägagångssätt kommer Donaustrategin att underlätta en effektivare användning och högre upptag av EU-medel, utan att emellertid vara begränsade till dessa. Med detta mål i tankarna uppmanar vi kommissionen och medlemsstaterna att använda halvtidsöversynen av de ekonomiska utsikterna 2010 och debatterna om de framtida ekonomiska utsikterna för att genomföra målen för EU:s strategi för Donauregionen.
Jag vill avsluta med att säga att Europaparlamentet kommer att vara en ständig partner i arbetet med att utforma och genomföra EU:s strategi för Donauregionen.
Olli Rehn
Fru talman! Jag vill tacka er för att ni tar upp denna mycket viktiga fråga om den regionala Donaustrategin och även för ert bredare stöd för de makroregionala strategierna i EU.
Kommissionen arbetar med de länder som ingår i samarbetsprocessen om Donau i detta sammanhang. Det rör sig om följande medlemsstater: Tyskland, Österrike, Slovakien, Tjeckien, Ungern, Slovenien, Bulgarien och Rumänien. Dessutom deltar följande tredjeländer: Kroatien, Serbien, Bosnien och Hercegovina, Montenegro, Moldavien och Ukraina.
När det gäller det nuvarande läget har vi inom kommissionen inrättat en intern arbetsgrupp med fler än 20 generaldirektorat för att utarbeta de viktigaste politiska prioriteringarna för denna strategi. Parallellt med detta har länderna i Donauregionen utsett nationella kontaktpunkter och det första mötet för dessa kontaktpunkter har hållits med medlemsstaterna. En rad olika evenemang planeras mellan februari och juni i år för att skapa drivkraft och stimulera diskussionerna med de berörda intressenterna. Det första evenemanget kommer att hållas i Ulm i Tyskland den 1-2 februari.
Om jag går över till det framtida innehållet i strategin vill jag betona att vi naturligtvis bara befinner oss i början av utformningen och förberedelserna. Innehållet kommer att diskuteras mer i detalj under de kommande månaderna av de berörda länderna, de relevanta intressenterna, kommissionens tjänster och andra EU-institutioner.
Det förefaller emellertid vara sannolikt att strategin kommer att grundas på tre allmänna pelare, eller med andra ord tre bredare politiska prioriteringar. För det första handlar det om att förbättra förbindelsemöjligheterna och skapa miljövänliga kommunikationssystem, för det andra om att skydda miljön, bevara vattenresurserna och förbättra den riskförebyggande verksamheten och för det tredje att förstärka den socioekonomiska mänskliga och institutionella utvecklingen. Dessa tre pelare kommer att omfatta ett antal konkreta åtgärder som bygger på de bidrag som har inkommit från medlemsstaterna, intressenterna och kommissionen.
Låt mig avslutningsvis beskriva de kommande stegen i processen. Från och med nu och fram till juni kommer vi att fortsätta samla in idéer och förslag från medlemsstaterna, intressenter och andra berörda parter genom ståndpunktsdokument, möten, konferenser och även ett offentligt samråd på Internet. Efter detta, till september, kommer kommissionen att prioritera och organisera de inkomna förslagen för att utarbeta ett förslag till meddelande om strategin och en åtföljande handlingsplan. Sedan, till december, kommer kommissionen att förbereda antagandet av dessa dokument. Från och med nästa år - 2011 - och framåt kommer vi följaktligen att börja inrätta styrningssystemen och arbeta med det konkreta genomförandet av de åtgärder och projekt som vi har planerat och beslutat om fram till dess.
Tack för er uppmärksamhet. Jag ser fram emot att höra era synpunkter under debatten.
Marian-Jean Marinescu
Europeiska folkpartiets grupp (kristdemokrater) fäster särskild vikt vid Donaustrategin. Vattenvägen Rhen-Main-Donau sammanbinder öst och väst, Nordsjön och Svarta havet. Den har ett direkt samband med insatserna för att garantera energisäkerhet, utgör rutten till Asien via Svarta havet och utgör även en länk till Medelhavet.
Vi är därför positivt inställda till utarbetandet av Donaustrategin under detta år i linje med de åtaganden som gjorts av kommissionen. Jag är glad över att kommissionsledamot Olli Rehn har återvalts, och vi vill att strategin, tillsammans med den särskilda handlingsplanen, ska godkännas senast i början av 2011.
Jag vill nämna följande områden bland de viktiga prioriteringar som vi bör arbeta med: garantera farbarheten i hela vattenvägen, främst sammanbindningen Donau-Rhen och standardisera farledssystemen, modernisera flodhamnarna och utveckla de berörda infrastrukturerna så att de blir integrerade multimodala system, utnyttja Donaus energipotential på ett effektivt sätt, utveckla bevattningssystem för att förhindra ökenbildning, och slutligen att genomföra ett integrerat system för övervakning av vattennivåerna med målsättningen att förbättra prognoserna, de förebyggande insatserna och möjligheterna att ingripa i händelse av översvämningar, torka eller föroreningar.
Det krävs samlade åtgärder eftersom det räcker att en enda strandstat inte deltar för att hela processen ska blockeras. Det krävs även ekonomiska medel. Därför hoppas jag att den nya kommissionen kommer att överväga denna fråga och inte undvika finansiering som grundas på offentlig-privata partnerskap.
Rumänien har den största delen av Donau inom sina gränser bland samtliga strandstater. Därför stöder Rumänien att denna strategi utarbetas så snart som möjligt, vilket kommer att öka förståelsen för flodens potential, som är så viktig för hela Europa.
Constanze Angela Krehl
Fru talman! Gruppen Progressiva förbundet av socialdemokrater och demokrater i Europaparlamentet stöder initiativet att utarbeta en strategi för Donauregionen. Detta är ett viktigt projekt för oss, även för att det på ett exemplariskt sätt bidrar till att förstärka den territoriella sammanhållningen, som har tagits med för första gången i Lissabonfördraget. Detta innebär dessutom att strategin kan utgöra en möjlighet för att klargöra exakt vad vi menar med territoriell sammanhållning. Jag hoppas att Olli Rehn även har informerat de många partner som han har talat med om att Europaparlamentet kommer att vara vederbörligen involverat i utarbetandet av den gemensamma strategin för Donauregionen. Tyvärr hörde jag inte ordet Europaparlamentet i ert inlägg, men vi kommer att delta i debatten på vederbörligt sätt. Jag är glad över att vi håller den första stora debatten här i plenum i dag.
Förutom den territoriella sammanhållningen är det även viktigt att klargöra att strategin omfattar gränsöverskridande samarbete, vilket vi alltid främjar och alltid har stött inom ramen för sammanhållningspolitiken, och som vi i själva verket redan ville utöka under innevarande finansieringsperiod. Jag hoppas att vi kommer att göra ännu större framsteg inom detta område under de kommande åren, även i samband med Donaustrategin.
Jag vill påpeka att vi, med denna Donaustrategi, även kommer att uppnå ett europeiskt mervärde som dessutom kommer att vara verkligt konkret, särskilt för de människor som lever i regionen. De bör därför vara direkt delaktiga i utarbetandet av strategin och få möjlighet att uppleva detta EU-projekt på nära håll. Jag hoppas verkligen att vi inte överbelastar och tynger strategin med alltför många prioriteringar, utan att vi i stället inriktar oss på det som vi vill uppnå. Enligt min åsikt är det mycket viktigt att vi utnyttjar de befintliga resurserna på ett effektivare sätt och att vi t.ex. upprättar eller utvidgar lämpliga system för att varna för naturkatastrofer som översvämningar, men även för att t.ex. agera vid industriolyckor som kan leda till att Donau och angränsande regioner förorenas. Det finns gemensamma handlingsområden i det här sammanhanget.
En framgångsrik Donaustrategi och framgångsrika projekt i denna region kan även fungera som en modell för andra regioner. Vi behöver inte alltid omedelbart ta fram en ny strategi, utan kan i stället använda detta som ett exempel på hur vi gemensamt kan lösa problem genom gränsöverskridande EU-samarbete och - i det fall vi verkligen lyckas få med tredjeländer i en sådan strategi - även för att inrätta en grannskapspolitik, vilket är mycket viktigt för oss alla i EU och som vi bör främja.
Michael Theurer
Fru talman, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Donauregionens betydelse är uppenbar. Man behöver bara tänka på att 80 miljoner människor i sex EU-medlemsstater och fyra grannländer lever längs Donau. Donau har sin källa i Schwarzwald - 100 km fågelvägen -och flyter sedan ned till deltat och ut i Svarta havet. Därför stöder vi i gruppen Alliansen liberaler och demokrater för Europa uppmaningen att inrätta en strategi för Donau, och som ledamöter av Europaparlamentet gör vi också ett viktigt ställningstagande här i kväll genom att föra upp Donaustrategin på föredragningslistan.
Tjugo år efter järnridåns fall, efter det att vi fått slut på uppdelningen av Europa, är Donau än en gång en symbol för enandet av Europa. Från Tyskland, en av EU:s ursprungliga medlemsstater, via Österrike, som anslöt sig 1995, och genom de nya medlemsstaterna i Central- och Östeuropa som anslöt sig 2004 sammanbinder Donau även grannländer som anslutningslandet Kroatien och andra grannländer som vill ansluta sig. Det är därför nästan möjligt att direkt se återförenandet av Europa längs Donau.
Vi måste nu - och detta är något som ALDE-gruppen fäster mycket stor vikt vid - vidta lämpliga åtgärder för att se till att Donaustrategin blir en regionalpolitisk prioritering under den nya finansieringsperioden. Det finns många sätt vi kan göra detta på. Ett alternativ är att små och medelstora företag ingår fler ömsesidiga partnerskap.
Det finns naturligtvis andra stora uppgifter på infrastrukturområdet. Detta är särskilt viktigt för ALDE-gruppen eftersom de historiska transportförbindelserna avbröts till följd av uppdelningen av Europa och inte har moderniserats. Utvecklingen av Donau som en inre vattenväg och moderniseringen och förbättringen av Donaus hamnar, slussar och farbarhet kommer därför att ge oss ett miljövänligt transportmedel. Mycket återstår emellertid att göra med väg- och järnvägsnäten. Det är dessutom särskilt viktigt att vi ser till att kommuner, städer, distrikt och medborgare blir delaktiga i detta.
Eva Lichtenberger
Fru talman, mina damer och herrar! Utvecklingsstrategin för Donauregionen är mycket välkommen och viktig. Den är dessutom ett mycket ambitiöst initiativ, som inte kan jämföras med något som vi tidigare har gjort inom ramen för den regionala utvecklingen. Men Donau är inte bara en vattenväg, och är inte heller en väg. Donau är en naturskatt. Jag vet att många av er inte tycker om att höra detta, men det är just den aspekten, dvs. att Donau är en naturskatt och även ett område med potential för hållbar och modern turism, som kommer att göra det möjligt att utveckla Donau, särskilt området kring deltat, men även längs de attraktiva flodsträckorna, på ett ytterst positivt sätt med små och medelstora företags hjälp.
Som flod har Donau mycket speciella särdrag - det är ju uppenbart - som är särskilt känsliga för mänskliga ingripanden. Vi har redan sett bevis på detta i samband med kraftstationsprojektet Gabčíkovo. De skador som detta projekt har förorsakat är synliga än i dag och det var endast tack vare enorma insatser från boende och medborgare som det var möjligt att förhindra ännu större skador till följd av utökandet av denna kedja av kraftverk. Projektet ledde till en sänkning av grundvattennivån, med oöverskådliga följder för jordbruket. Det var inte utan skäl som min ledamotskollega nämnde det starka sambandet mellan den undre delen av jordmånen under Donau och grundvattnet i området. Det är något som vi måste tänka särskilt på i det här sammanhanget.
En viktig lärdom kan dras av detta: Donau - och vilken flod som helst förresten - är en livlina. Denna livlina måste skyddas och uppmärksammas, och vi måste ha en hållbar inställning till denna fråga. Detta innebär i sin tur att vi inte bara obekymrat kan köra in med grävmaskiner i naturområden, utan vi måste helt enkelt ta floden på allvar. Vi kan använda den för sjötransporter, men vi måste anpassa fartygen till floden och inte floden till fartygen. När man inleder ett stort projekt köper man inte först möblerna och bygger huset runt dem sedan. Det är exakt så vi måste tänka när det gäller Donau. Hållbarhet och respekt för den naturliga miljön är av yttersta vikt i detta sammanhang. Låt oss inte upprepa tidigare misstag!
Oldřich Vlasák
Donauregionen är ett mycket speciellt och obestridligt vidsträckt område. Som vi alla vet är Donau, efter Volga, Europas näst längsta flod, som flyter igenom eller bildar internationella gränser för tio länder. Flodområdet omfattar så många som 19 europeiska länder. Därför är det verkligen positivt att Donauregionen ägnas särskild uppmärksamhet. Trots detta anser jag att vi inte direkt bör försöka utforma en strategi för Donau här i Europaparlamentet. En välfungerande, makroregional strategi måste utformas nedifrån, medan EU-institutionerna endast bör inrätta ramen för detta, underlätta kommunikationen på mellanstatlig nivå och stödja de enskilda aktörerna när det gäller metoder, dataöversikter etc. Enligt min mening bör det inte vara kommissionens uppgift att ta fram en makroregional strategi, utan den bör snarare övervaka att arbetet inleds, eftersom det verkliga innehållet bör beslutas på medlemsstatsnivå, regional nivå och av enskilda städer och samhällen.
Även om strategin för Donauregionen bör vara framtidsinriktad, är jag dessutom fast övertygad om att vi i genomförandet knappast kan undkomma arvet från det förflutna. Vi måste inse att Donau under det kalla kriget bildade gränsen mellan öst och väst, t.ex. i det dåvarande Tjeckoslovakien. Lämningar från det delade Europa lever fortfarande kvar i Donaus flodområde, och begränsar faktiskt de europeiska integrationstendenserna. Strategin bör därför inriktas på detta särskilda problem. Donaus utvecklingspotential kan inte utnyttjas till fullo så länge det fortfarande finns internationella, interregionala och lokala transportnät utan förbindelser, när ett mer fördjupat samarbete om territoriell planering och strategisk utvecklingsplanering fortfarande saknas och de mentala hindren fortfarande lever kvar. Problemen från det förgångna måste lösas om vi ska kunna gå vidare på ett effektivt sätt.
Det är lovvärt att vi när vi diskuterar makroregionala strategier inte talar om administrativa enheter, enskilda stater eller standardindelningen av territoriella enheter och regioner (Nuts), utan snarare om ett territorium inom EU. Detta synsätt kräver inte bara att vi ändrar teknik eller metod för genomförandet av sammanhållningspolitiken, utan även, och i mycket högre grad, en ändrad filosofi. Det är i själva verket nödvändigt att verkligen förstärka flernivåförvaltningen av offentliga frågor för att lösa de problem som territoriet står inför, oberoende av befintliga administrativa hinder. Makroregionala strategier är framtidens melodi, eftersom de i betydande utsträckning är unika projekt, hittills utan motstycke i EU. Målsättningen för dessa projekt är att säkra samarbete mellan medlemsstaterna, deras regionala och lokala självstyrande myndigheter och andra berörda instanser, på grundval av partnerskapsprincipen, och göra det möjligt för dem att lösa sina problem.
Jaromír Kohlíček
Mina damer och herrar! För fem år sedan höll jag som nyvald parlamentsledamot ett anförande med anledning av en diskussion i utskottet för transport och turism. Jag röjde då en väl bevarad hemlighet - nämligen att Donau är EU:s längsta flod. Mina kolleger har sedan dess slutat att förvånas över detta faktum. Jag hör till initativtagarna och tycker att det är mycket roligt att kunna stödja det arbete som nu inleds med att ta fram en utvecklingsstrategi för Donaubäckenet. Denna strategi bör givetvis omfatta en rad aspekter, särskilt sådana som har att göra med miljö och miljöskydd, hållbar ekonomisk utveckling och utvecklingen av transportinfrastruktur. Det vore logiskt att den uppmanade samtliga länder som nyttjar regionens vattenresurser att delta. Det spelar i själva verket ingen roll om det rör sig om EU:s medlemsstater, eller om våra grannländer. Vi har än så länge bara skrapat på ytan till potentialen på transportområdet, vilket tillsammans med andra utvecklingsmöjligheter gör att hela det här projektet behöver komma i gång snabbt. I det perspektivet stöder jag helt och hållet att resolutionen ger Europeiska kommissionen en ganska snäv tidsram. Jag ser fram emot att kunna konstatera att utvecklingsstrategin för Donaubäckenet från och med nästa år blir en av EU:s viktigaste utvecklingsplaner. GUE/NGL-gruppen stöder för sin del helhjärtat de planer som i grova drag beskrivs i resolutionen, och avser givetvis att stödja dem vid omröstningen.
Jaroslav Paška
I enlighet med Europeiska rådets slutsatser i juni 2009 har Europeiska kommissionen inlett arbetet med att ta fram en EU-strategi för Donauområdet, i syfte att förbättra samarbetet mellan länderna vid Donaubäckenet och bidra till att göra regionens ekonomiska och sociala utveckling mer dynamisk.
Förslaget till strategi bör kunna vara en utgångspunkt vid samordningen av åtgärder från deltagarländernas sida inom ramen för de EU-program som finns i dag, och inte erfordra några särskilda ytterligare finansiella, institutionella eller lagstiftningsmässiga resurser. Europeiska kommissionen kommer att bidra med tekniskt stöd och samordning. Avsikten är också att projektet ska möjliggöra samarbete med länder utanför EU.
Jag vill ge en eloge till Europeiska rådets initiativ att skapa en EU-strategi för Donauområdet, och uttrycka mitt stöd för det. Jag är övertygad om att ekosystemet i Donauregionen kan ges ett mer verksamt skydd genom ett samordnat internationellt samarbete, där alla länder som floden flyter igenom vidtar gemensamma åtgärder. Dricksvattenkvaliteten för miljontals européer är beroende av hur ren Donau är. Därför är det naturligt att skyddet av detta vattendrag och dess omgivande regioner blir en av de viktigaste pelarna i det privilegierade samarbetet mellan deltagarländerna.
Ett annat ambitiöst mål för Donaustrategin är att fullborda vattenleden Donau i enlighet med de parametrar som fastställts av Donaukommittén. Den vattenbaserade öst-västliga transportkorridoren skulle därigenom få en viktig ny ekonomisk dimension, och det skulle bli möjligt för sjöfarten att nyttja vissa av Donaus större tillflöden. Att på det sättet stimulera den ekonomiska tillväxten skapar också många arbetstillfällen.
I dag söker Europa efter förnybara och miljövänliga energikällor. Donaufloden utgör ett gigantiskt och outtömligt förråd av just detta. Det enda vi behöver göra är att damma av några ritningar till vattenkraftverk, utvärdera miljökonsekvenserna och det utbyte som projekten ger, och genomföra dem.
Jag är fullt och fast övertygad om att det är en god idé att ta fram en gemensam EU-strategi för Donauområdet, och att detta förtjänar vårt politiska stöd.
Csanád Szegedi
(HU) Fru talman, mina damer och herrar! Donau är en av de viktigaste ekologiska korridorerna i såväl Ungern som EU, och därtill den sjunde alleuropeiska transportkorridoren. Donau har därmed en nyckelroll, och Jobbik-partiet står bakom de internationella utfästelser som Ungern gjort för att genomföra detta av Europeiska kommissionen högprioriterade projekt fram till 2020. Denna utveckling skulle passa mycket bra in i konceptet höghastighetsvattenvägar, som också finns med i EU:s vitbok om den gemensamma transportpolitiken. Men låt mig påpeka för mina ledamotskolleger att det inte främst är vinstlystnaden som får Jobbik-rörelsen att stödja förslaget - här skiljer vi oss från andra. Vi kräver att samtliga internationella miljökrav uppfylls vid genomförandet, så att Donau får den bäckenbredd som är mest ändamålsenlig och det vattenflöde som sjöfarten behöver. Därigenom undviker vi att skada vattenresurser och viktiga naturtillgångar i Donauregionen. Vi är övertygade om att enda sättet att göra Donauområdet till en stabil europeisk region är att upphäva Beneš-dekreten, som diskriminerar medborgare med tysk, österrikisk och ungersk bakgrund. Tack för ordet.
Lambert van Nistelrooij
(NL) Fru talman! Även i den europeiska politiken får man emellanåt en chans att vara innovativ. Hittills har det, uppriktigt sagt, varit medlemsstaterna som på ett mycket tydligt sätt angett prioriteringarna i sina egna territorier. Själv är jag holländare. Jag bor precis på andra sidan, en bit nedströms längs Rhen och Meuse. Min bror är mjölkbonde och har en gård i ett område som är buffertzon vid högt vattenstånd. Hur uppkommer högt vattenstånd? Delvis naturligtvis genom att det regnar. En annan orsak är emellertid att inga åtgärder har vidtagits uppströms för att under en kortare tid hålla tillbaka vattnet. Det finns således en risk för att min bror mister sin gård i detta område.
Jag är ute efter följande. Den grundläggande frågan här är om vi ska lyckas samarbeta för att ge ett konkret innehåll åt den nya territoriella dimension som införs genom Lissabonfördraget. Det innebär att vi behöver sträva efter ömsesidiga överenskommelser mellan parterna utmed hela flodbäckenet, förankra vissa egna ståndpunkter i dessa program - det handlar om transporter, ekologi och ekonomi - och ta itu med vissa saker gemensamt. Jag vet att det är så, eftersom vi gemensamt har arbetat på samma stegvisa sätt i motsatt hörn av Europa. Man får ingenting till skänks i sådana sammanhang, och det krävs verkligen ett gräsrotsengagemang. Jag stöder därför denna resolution. Den är ett sätt för oss att gemensamt försöka hantera de administrativa aspekter som hör ihop med detta breda grepp. Vi uppmanar kommissionen att göra gemensam sak med oss. Jag håller med Constanze Angela Krehl, från gruppen Progressiva förbundet av socialdemokrater i Europaparlamentet, om att vi inte ska lägga hela vår politik för denna vidsträckta region i en och samma korg. I stället bör vi ta mod till oss och välja ut ett antal frågor som med fördel hanteras och löses på denna europeiska territoriella nivå. Jag stöder därför helhjärtat detta initiativ, och ser med stort intresse fram emot att kommissionen lägger fram ett ändamålsenligt dokument.
Inés Ayala Sender
(ES) Låt mig tacka Silvia-Adriana Ţicău för att hon i september 2008 ordnade en studieresa för en delegation från utskottet för transport och turism, som reste utmed hela Donau och även besökte flodmynningen, det delta där floden mynnar i Svarta havet.
Jag blev därför oerhört imponerad av denna ovanligt europeiska flods historia och enorma möjligheter. Floden flyter igenom tio länder, varav sex redan är EU-medlemmar och ett antal övriga är grannländer och kandidatländer
De enorma klyftorna och att de berörda medlemsstaterna har så olikartade prioriteringar gjorde också ett djupt intryck på mig. Vissa har längs flodens stränder nått sin högsta nivå av välstånd och utveckling, och för dem är floden en sannskyldig skatt. Nu behöver de återställa en flod som i hundratals år har förvaltats av människan i ursprungligt skick. Jag måste också säga att det var en chock att se hur fågelkolonier som vant sig vid ett liv vid floden nu sakta men säkert förlorar sin livsmiljö där - just på grund av återställandet av floden, som vrider utvecklingen tillbaka. Förr kunde de sprattla med fötterna i vattnet, men i dag vet jag inte vart de har tagit vägen.
Andra har väntat i många år på utvecklingen, och ser floden just som ett löfte om utveckling och en källa till välstånd, kommunikation och energi. De kan nu också äntligen utöva sina rättigheter, efter att floden i så många år har varit en symbol för frånvaron av kommunikation, för utestängning, underutveckling eller till och med konflikt. Jag håller med dem om att det finns ett enormt och trängande behov av att snarast återställa Donau i ett sådant skick att floden blir en hållbar transportled - programmet Marco Polo, som fortfarande är så underutnyttjat, finns ju att tillgå. Det kan också vara ett sätt att få till stånd en unik utveckling av turistväsendet, eftersom landskapet ju är så enastående vackert, eller en källa till förnybar energi.
Vissa av oss är mindre lyckligt lottade och saknar tillgång till sådana europeiska och gränsöverskridande floder, eftersom vi lever på en halvö, i ett hörn av EU - även om det förvisso finns floder mellan Portugal och Spanien, som förvaltas på ett gemensamt, gränsöverskridande sätt som är ett föredöme för Europa. Men visst är det med avund som vi sneglar på den resurs som är Donau.
Låt oss därför förbehållslöst sluta upp bakom denna välbehövliga strategi för Donauområdet, som skulle göra Europa mer helt, harmoniserat och hållbart.
Filiz Hakaeva Hyusmenova
(BG) Tack, fru talman! Donaustrategin ger oss möjlighet att genomföra sammanhållningspolitiken i denna geografiska region på ett sätt som ger resultat. Frågan berör medlemsstaterna, och de lägger fram sina förslag om detta i slutet av månaden. Men i hur många fall har förslagen debatterats bland allmänheten? Hur många länder har inlett öppna samråd?
Jag vill särskilt framhålla att regionerna och städerna längs Donau bör få en nyckelroll då denna strategi utarbetas. Jag syftar nu på lokala myndighetsorgan, frivilligorganisationer, näringslivet och vanliga medborgare. Deras medverkan kan vara en garanti för att strategin uppfyller relevanta krav, löser problem och bidrar till att utveckla såväl städer och byar som makroregionen i dess helhet. Jag räknar med att Europeiska kommissionen ger dessa aktörer möjlighet att delta vid utarbetandet av strategin.
Jag vill varna för risken att sammanträden, konferenser och information i vidaste mening riktar sig till ett fåtal viktiga städer, medan de övriga utestängs från processerna när deltagandet väl kommit i gång. Dessa övriga kan redan nu, i god tid, begrunda sin situation, och engagera sig i beslutsfattandet om sådant som berör dem. Till och med småstäder och byar har möjlighet att definiera egna utvecklingskriterier, sammanställa krav och resurser och göra en insats för att målen uppnås.
En strategi som syns och hörs gör det lättare att åstadkomma en omfattande och intensiv utveckling i samma takt på olika områden, vilket också krävs för att få snabb tillväxt med hög kvalitet. Detta måste vara Donaustrategins slutmål, eftersom EU:s fattigaste regioner ligger vid nedre Donau.
Detta är Europeiska året för bekämpning av fattigdom och social utestängning. Vi måste därför förklara att bekämpandet av fattigdom och klyftor i Donauområdet är en utmaning som strategin behöver ta itu med. Läget i de fattigaste regionerna, som har mycket varierande möjligheter och resurser, motiverar också att vi tar upp den mycket viktiga frågan om investeringar. Vi bör överväga att inrätta en särskild Donaubank under medverkan av de länder som berörs.
Hans-Peter Martin
(DE) Fru talman! Jag kommer - i likhet med Michael Theurer, som precis höll ett anförande - från den europeiska vattendelaren. Vi kommer faktiskt båda från Rheinland-området. Det hindrar inte att vi intresserar oss starkt för Donau, trots att floden ju flyter i en riktning som inte korsar våra egna livsvägar så värst ofta.
Låt mig nu uppmana er att inte se Donaustrategin enbart i ljuset av de punkter som många av de föregående talarna har tagit upp, utan också som en möjlighet till kulturell integration. Donau kan bli ett föredöme inte minst för ungdomar, genom att ge dem insikt om hur vi kan övervinna missriktad nationalism och få kännedom om och förståelse för dessa gigantiska kulturella rikedomar - vare sig det handlar om författare som får nobelpris, eller om de välkända avantgardistiska musikevenemangen under Donaueschingenfestivalen och vidare ända ned till deltat. På detta tidiga stadium kan man ju fortfarande uttrycka önskemål. Jag skulle vilja att ni också lät strategin omfatta den kulturella identiteten och sammanhållningen, som betyder särskilt mycket för ungdomar.
Evgeni Kirilov
(EN) Fru talman! Jag är en varm anhängare av att EU utarbetar en strategi för Donauområdet. Donaufloden är ju historiskt sett en länk mellan Väst- och Östeuropa. Bland Donauregionens invånare har en känsla av samhörighet vuxit fram. Man kan hävda att detta har underlättat det kulturella och ekonomiska samarbetet långt innan idén om europeisk integration föddes.
Denna strategi ger oss en chans att förverkliga de värdefulla principerna om solidaritet och samarbete. Som Filiz Hakaeva Hyusmenova och andra ledamöter redan har betonat, bör dokumentet bygga på ett gräsrotsperspektiv. Initiativet till dess prioriteringar bör komma från kommuner, distrikt och städer i Donauområdet. Det är av stor vikt att regionala myndigheter och det civila samhället accepterar strategin som ett verktyg för att förbättra samarbetet och samordningen sinsemellan. Det är på den här nivån som viljan att ta ansvar för processen måste finnas.
Donauländerna har likartade miljö- och infrastrukturproblem. De vill ha en kraftfull social och ekonomisk utveckling, och kunna förbättra sina medborgares levnadsstandard. Jag är förvissad om att Donaustrategin kommer att hjälpa dem att uppnå dessa mål och lösa gemensamma problem genom att tillgängliga resurser kan användas effektivare och ge bättre resultat. Strategin gör det lättare att genomföra gemensamma projekt, så att unionsmedborgarna får nytta av resultaten.
Jag håller med om att vi behöver arbeta gemensamt och inte ha alltför många prioriteringar på en gång. Donaustrategin blir ett utmärkt verktyg för att utöka samarbetet över gränserna i regionen kraftigt. Det är min starka tro och förhoppning att kommissionen ska göra allt som står i dess makt för att genomföra strategin - även genom att tillhandahålla ytterligare finansiella resurser.
János Áder
(HU) Fru talman, mina damer och herrar! Politiker citerar ofta följande ordspråk: ”Vi ärver inte jorden av våra förfäder, utan lånar den av våra barn.” Det är vårt ansvar att se till att våra barn, barnbarn och barnbarnsbarn kan andas ren luft och dricka rent vatten. Under Donaus flodfåra finns det gigantiska förråd av färskvatten. Både för mig och för Ungern är det en prioritet att skydda detta färskvatten från alla former av föroreningar. Visst är transportväsende, turism, kultur och bevarandet av vårt arv viktiga frågor, men inte lika viktiga som skyddet av våra vattenresurser. Jag vet inte om det Donauinitiativ som vi för närvarande överlägger om blir framgångsrikt eller ej. Det som vi alla är ense om är i allmänhet principer och självklarheter. Men vi är ju alla medvetna om att allt hänger på det finstilta. Låt mig därför göra en tydlig markering: Om vi lämnar principdiskussionerna bakom oss, och börjar diskutera det finstilta, så finns det en punkt där jag aldrig viker mig. När det gäller Donau anser jag att bara en form av ingrepp, investeringar och utvecklingsåtgärder kan komma i fråga, nämligen sådana som inte sätter vår dricksvattenförsörjning på spel. Jag vill kunna se mina barn och barnbarn i ögonen utan att skämmas, och kunna säga till dem att vi lämnar efter oss Donaufloden i samma skick som vi ärvde den. Samma sak gäller för Tisza och andra floder i Europa. Vi får inte förstöra dem - även de måste kunna använda dem utan svårighet.
Nadezhda Neynsky
(BG) Fru talman! Jag vill inleda mitt anförande med att citera ett uttalande av Erhard Busek, särskild samordnare för stabilitetspakten. Jag vill minnas att han en gång sade ungefär så här: ”Vi får inte tillåta att medborgare som bor vid Donauflodens stränder utvecklar ett provinsiellt synsätt.” Detta är vid det här laget faktiskt ganska länge sedan. Likväl håller den europeiska strategin för Donauområdet fortfarande på att utarbetas, utan att vi ännu kan säga särskilt mycket om dess nuvarande status.
Det egentliga syftet med Donaustrategin är att kommuner, regioner och länder vid Donau ska utvecklas gemensamt. Initiativet omfattar 14 länder med mer än 200 miljoner invånare. Ekonomiskt står länderna emellertid på mycket olika utvecklingsnivå. Länderna vid nedre Donau har det ekonomiskt sämst ställt. Tillåt mig att lyfta fram tre frågor som betyder mycket för mitt land, Bulgarien, och som vi anser behöver lösas, i likhet med behovet av att rusta upp ..., av broavgifter och av att Bulgarien bygger ut vägsträckningarna Bjala-Ruse och Ruse-Sjumen.
Den bulgariska sidan av floden är antagligen det område där kommunerna ekonomiskt sett är mest underutvecklade, med undantag för städerna Ruse, där den enda bron över Donau finns, Vidin och Silistra. Dessa sammanlagt 39 kommuner ligger i randområden, och för dem är Donau än i dag snarare ett oöverstigligt hinder än en möjlighet. Som jämförelse kan sägas att det finns nio broar över Donau bara i Budapest, medan det finns en sådan bro i hela Bulgarien. Denna analys ligger till grund för ett förslag från borgmästarna i de bulgariska städerna utmed Donau om att genomföra ett projekt som syftar till att bygga en panoramaväg mellan de samhällen och städer som kantar Donau. Detta projekt har redan föredragits för ministrarna för regional utveckling. Den andra punkten handlar om att lösa Donauområdets geoekologiska problem och slå vakt om vattenkvaliteten. Tack ska ni ha.
Olga Sehnalová
(CS) Den europeiska strategin för Donauområdet betyder mycket för utvecklingen utmed hela Donaubäckenet. Många frågor är gemensamma för alla. Låt mig lyfta fram några få av de punkter som också betyder mycket för länderna i Donauregionen i vidare bemärkelse, exempelvis Tjeckien. Ett sådant område är vattenförvaltning, inklusive skydd mot översvämningar. Fruktansvärda översvämningar har ägt rum många gånger i regionen, och därför är det av största vikt med ett integrerat arbetssätt på området.
En annan punkt är storskaliga investeringsåtgärder för att förbättra transportlederna, både inom regionen och till grannregionerna. Det vore lämpligt om även denna makroregionala aspekt beaktades vid den planerade översynen av de transeuropeiska transportnäten. Enskilda projekt bör inte ställas mot varandra. Det är avgörande att fastställa entydiga prioriteringar, samtidigt som projekten ska vara hållbara, miljövänliga och vara väl förankrade hos organ för lokalt och regionalt självstyre och hos allmänheten. En hållbar utveckling för Donauområdet i framtiden kan bara garanteras genom interregionalt samarbete med ett regionsövergripande perspektiv - inte genom olika enskilda projekt. Samtidigt kan den europeiska strategin för Donauområdet visa sig bli en omfattande, stabiliserande utvecklingsram såväl för medlemsstaterna som för samarbetsorienterade länder utanför EU, vare sig det rör sig om kandidatländer eller sker som ett led i grannskapspolitiken.
Franz Obermayr
(DE) Fru talman! Strategin för Donauområdet är ett av de viktigaste regionalpolitiska projekten just nu, eftersom Donau alltid har varit en livlina mellan de olika länderna i Central- och Östeuropa. Historiskt har floden varit en utgångspunkt för såväl ekonomiskt samarbete som kulturellt utbyte. Jag tänker här också på de positiva aspekterna av den tidigare monarkin i Österrike-Ungern.
Vad förväntar vi oss då? Vi förväntar oss åtskilligt av projektet - bland annat utvecklingen av en miljövänlig rörlighet, där sjöfarten övertar en del av vägnätets roll och godstrafiken i större utsträckning bedrivs med järnväg. Vi förväntar oss en modernisering där industriella strukturer koncentreras till lämpliga områden, samarbete på miljö- och turismområdet, där ekoturism är särskilt önskvärt, och naturligtvis att forskning och utveckling prioriteras - och mycket mer. Men jag förväntar mig också att såväl ekonomiska resurser som humankapital används rationellt. Invånarna i regionen har en enorm erfarenhet och kunskap, som vi behöver samla in så att alla får nytta av den. Jag förväntar mig en förbättrad livskvalitet och många goda, inspirerande idéer.
Eduard Kukan
(SK) Som slovakisk ledamot i Europaparlamentet vill jag välkomna detta initativ till att ta fram, besluta om och genomföra en europeisk strategi för Donauområdet. Jag tror att projektet kommer att hjälpa regionen att utvecklas mer dynamiskt. Det gläder mig också att strategin upptogs i de förestående rådsordförandeskapens 18-månadersprogram. Jag hoppas att detta verkligen blir en prioritering under nästa period.
Jag är också övertygad om att projektet kommer att stimulera utvecklingen på transport- och miljöskyddsområdet, och att berörda regioner kan använda det som en bra plattform för ett närmare samarbete på många områden. Men låt mig samtidigt påpeka för er att miljöskyddet bör betonas starkare då strategin utarbetas. Det gäller särskilt skyddet av dricksvattnet. Inom kort blir dricksvattenkällor troligen en strategiskt oerhört betydelsefull resurs, inte bara i ett lokalt perspektiv, utan också i ett europeiskt.
En viktig uppgift för den framtida strategin bör i det här sammanhanget vara att förbättra vattenkvaliteten i underjordiska reservoarer och stoppa föroreningen av Donau. Jag vill också slå ett slag för att vissa stater utanför EU ska få medverka i projektet, framför allt Kroatien, Serbien, Bosnien och Hercegovina, Montenegro och ytterligare två länder. Jag hoppas att projektet bidrar till att förbättra samarbetet mellan unionen och dessa länder i regionen.
Avslutningsvis uppmanar jag kommissionen att agera så ansvarsfullt som möjligt när det gäller att utarbeta denna strategi, så att den har realistiska mål och resurser. Det är än mer angeläget eftersom vissa länder för närvarande hyser orealistiska förväntningar på den.
Zigmantas Balčytis
(EN) Fru talman! Jag välkomnar verkligen att mina kolleger går in så starkt för en strategi för Donauområdet.
Jag kommer från Litauen och är väl medveten om att medlemsstaterna på egen hand är oförmögna att göra särskilt mycket för att åstadkomma ekonomisk utveckling, skydd av miljön, hållbarhet i transport- och turistsektorerna, åtgärder på energiområdet och mycket annat. Jag är säker på att regionala strategier kan ge bättre resultat. Vi bör främja dem, eftersom medlemsstaternas åtgärder då gagnar alla.
Jag hoppas att mina kolleger är tillräckligt beslutsamma för att uppnå sina mål. Jag tror att den nya kommissionen kommer att lyssna till dem, framför allt eftersom hållbar regional utveckling hör till de viktigaste punkterna på den nya kommissionens dagordning.
Miroslav Mikolášik
(SK) Traditionellt har Donauområdet varit en makroregion med stor ekonomisk, social och kulturell potential, vars integration och hållbara ekonomiska tillväxt behöver stimuleras på ett systematiskt och verksamt sätt. Jag välkomnar och stöder därför åtgärderna för att utveckla en konsekvent och övergripande europeisk strategi för Donauområdet.
Jag tror att innehållet i strategin för Donauområdet kommer att bli ett äkta resultat av sakkunniga överläggningar med beaktande av alla parters intressen, så att ingen medlemsstat, eller grupp av medlemsstater, får någon positiv särbehandling.
För mig är de viktigaste punkterna infrastrukturen för transporter, en hållbar ekonomi och skyddet av miljön. Donau är en europeisk vattenväg för transporter. Som sådan bör floden utgöra stommen till ett nät av transportkorridorer för alla slags transportmedel. Detta skulle avlasta vägnätet samtidigt som det skulle bidra till att ersätta vägtransporter med miljövänligare och billigare transporter på vattenleder.
Ska Donau bli en motor för ekonomisk utveckling, så måste vissa tillflöden bli farbara och anslutningar till andra viktiga transportkorridorer byggas färdigt. Med en sådan infrastrukturutveckling skulle gränsregionernas isolering upphöra, små och medelstora företag gynnas och utvecklingen på det sociala området stimuleras.
Då strategin utarbetas får vi emellertid inte glömma bort frågor som transportsäkerhet, miljöskydd, skydd mot översvämningar och bekämpandet av gränsöverskridande brottslighet. Ökade förbindelser med länder utanför området med fred, säkerhet och rättvisa får inte göra det lättare för den internationella brottsligheten att ta sig in, eller underlätta varu- och människosmuggling. Jag vill också framhålla att strategin måste genomföras på ett sätt som beaktar de rättigheter som tillkommer både medlemsstaterna och regionala och lokala organ för självstyre. Dessa står medborgarna närmare och känner till deras behov bättre.
Evelyn Regner
(DE) Fru talman! Strategin för Donauområdet skulle kunna bli ett fantastiskt föredöme - en regional strategi för att samordna nyttjandet av tillgängliga resurser i en geografiskt och kulturellt sammansvetsad region, som löser problem och, framför allt, river ned de mentala murarna.
För mig betyder två områden särskilt mycket här. För det första gäller det att se till att arbetsmarknaden inte bara är öppen, utan också reglerad på ett lämpligt sätt, som främjar samarbete. Kompetensflykt och långa resor till jobbet är vardagsmat i Donauregionen. Arbetsmarknaden är pressad och från och med 2011 är arbetsmarknaden i regionen i stort sett integrerad. Det behövs samordnade mekanismer för att uppväga detta. Den andra särskilt viktiga punkten här är att detta är en möjlighet till innovation och forskningssamarbeten. Jag tänker främst på inlandssjöfarten, som verkligen skulle må bra av att det blir fart på utvecklingen av miljövänlig teknik.
Ádám Kósa
(HU) Jag välkomnar strategin för Donauområdet. Strategin beaktas vid utarbetandet av flera av EU:s politikområden. Den berör turismen, som är mycket betydelsefull. Resolutionsförslaget bör dessutom nämna att frivilligorganisationer - det vill säga det civila samhället - också bör medverka vid utarbetandet av strategin. När vi diskuterar hur Donauregionen ska utvecklas bör vi även titta på utbildning, social integration och tolerans. Enligt strategin bör de transeuropeiska transportnäten främjas. Jag vill också lyfta fram betydelsen av ekoturism, eftersom det är just sådan verksamhet som kan ge Donau en bärkraftig framtid.
Som jag ser det binder Donau samman ett antal olika kulturer. Den är också en länk mellan majoritetskulturerna, vilket hör till EU:s grundläggande principer. Det är också viktigt att betona att vi måste vara realister, och inte får sväva ut i önskedrömmar. Strategin ska enbart innehålla mål som går att uppnå. Vi har ju ända sedan 1830 förstått att det behövs en övernationell politik. Och den har faktiskt förverkligats: Redan greve István Széchenyi - en av Ungerns stora män - gjorde en enorm insats för att området skulle styras övernationellt. Strategin för Donauområdet visar att Donau mycket riktigt är en flod som når bortom nationsgränserna.
Karin Kadenbach
(DE) Fru talman! Jag anser att politikens allmänna mål är att skapa de förutsättningar som krävs för att vi ska få bästa möjliga livskvalitet. Det är i ljuset av detta som jag även vill betrakta den europeiska strategin för Donauområdet. Som vi hört förut i dag är Donau en livlina, medan Donauområdet är en livsmiljö. Donau både bör och ska vara en transportled. Floden är en energikälla, med en lång rad vattenkraftverk. Donau är även en naturtillgång vars biologiska mångfald vi behöver värna, samtidigt som den är ett skyddat område för fritidsaktiviteter och turism. Donau ger livkraft åt jordbruket och fisket, men också åt framtidens arbetsmarknad, som även Evelyn Regner konstaterade. Donau utgör dock också en riskfaktor - kom ihåg fjolårets översvämningar.
För att fortsätta att ge alla Donauområdets invånare den bättre livskvalitet som jag nyss nämnde, behöver vi gemensamt utveckla hela Donauområdet på ett hållbart och framför allt miljövänligt sätt, så att det blir en av Europas viktiga regioner under 2000-talet. Målet måste vara att genom territoriellt samarbete utnyttja tillgängliga resurser på ett effektivare och mer verksamt sätt.
Petru Constantin Luhan
(RO) Genom att utarbeta en väl genomtänkt strategi och tillhandahålla de finansiella resurser som erfordras tror jag att vi kan förbättra livskvaliteten avsevärt för Donaubäckenets invånare. För närvarande finns det finansiella instrument för infrastrukturprojekt och projekt som avser ekonomisk utveckling, men dessa resurser kan endast tas i anspråk av medlemsstater och EU:s grannländer.
Vi behöver ägna denna särskild uppmärksamhet. I framtiden får vi inte utesluta möjligheten att hitta andra finansieringskällor än EU-medel. Det är välkänt att övriga stater saknar de finansiella resurser som krävs, och därmed blir det en infrastrukturell och ekonomisk omöjlighet att utveckla Donauområdet på ett sammanhållet sätt. Det är därför som regionala myndigheter reagerar olikartat inför de problem som de står inför.
Kommissionen överväger, om vi förstått saken rätt, att genomföra samråd med lokala partner i syfte att sörja för en hållbar utveckling. Frågan är om kommissionen även överväger att samarbeta med regionala expertgrupper vid utarbetandet av strategin. Frågan är fortfarande om strategins mål bör ingå som ett led i genomförandet av sammanhållningen - då skulle vi utnyttja Donaus potential på det ekonomiska området och som transportled, och samtidigt slå vakt om floden, dess ekosystem och dess vattenkvalitet.
Låt mig också nämna att Donau är det prioriterade projektet nr 18 i det transeuropeiska transportnätet (TEN-T). Kommissionen har nyligen inlett en omfattande process för översyn av politiken för transeuropeiska transportnät, och planerar att lägga fram ett meddelande om detta i maj 2010.
Man undrar då hur vi förväntar oss att sådant som berör transportpolitikens tillämpning i EU:s medlemsstater ska samordnas med denna strategi, som givetvis även tar hänsyn till de länder i Donauområdet som står utanför EU.
Monika Smolková
(SK) Slovakien välkomnar initiativet. Att Slovakiens vice premiärminister är nationell samordnare visar hur mycket Donaustrategin betyder för Slovakien. Rådet har överlagt om Slovakiens första förslag till yttrande om Donaustrategin. Ministerier, självstyrande regioner, kommuner och företag fortsätter att arbeta med strategin.
Kommissionen har föreslagit tre pelare - bättre förbindelser, miljöskydd och social och ekonomisk utveckling - som bör vara strategins utgångspunkt. Jag anser att vi, förutom dessa pelare, behöver framhålla vikten av samarbete i Donaubäckenet, mellan såväl EU:s medlemsstater som länder utanför EU. Om vi ska kunna hitta en övergripande lösning som gagnar Donauområdets utveckling, behöver ländernas prioriteringar behandlas på ett likaberättigat sätt som bygger på ömsesidighet.
Jag skulle därför vilja veta vilka utfästelser om samarbete som inkommit från länder utanför EU, och med det menar jag framför allt Moldavien och Ukraina.
Iosif Matula
(RO) Jag anser att vi behöver uttrycka vårt stöd för en europeisk strategi för Donauområdet. Detta blir än mer angeläget eftersom Rumäniens och Bulgariens EU-inträde har haft den positiva effekten att floden - som är mer än 280 mil lång - i dag till stor del flyter igenom EU:s territorium.
Östersjöstrategin visade på möjligheten av att skapa makroregioner. Donaustrategin är ett nytt steg i samma riktning. En prioriterad fråga för Donaustrategin bör vara ekonomin, och i synnerhet att exploatera de energiresurser som finns i Donau och det omgivande området. Gaskrisen i januari 2009 har redan fått Rumänien att vidta åtgärder på EU-nivå för att koppla ihop sitt gasnät med grannländernas, genom projekten Arad-Szeged, Giurgiu-Ruse, Isaccea och Negru Vodă. Men vi behöver göra mer för att hitta alternativa, förnybara energikällor.
Jag välkomnar att den europeiska strategin för Donauområdet ska beakta analysen av målen och hur lämpliga dessa är. Det handlar bland annat om att utveckla vår energiinfrastruktur med nya transportnät och elkraftverk, att främja kraftproduktion från förnybara energikällor, nya vattenkraftverk, vindkraftverk och biobränslen samt att fortsätta att driva utvecklingsprogram för nya kärnkraftverk, exempelvis det i Cernavodă.
Vår främsta prioritering måste vara att skydda miljön i Donaubäckenet. EU behöver därför, i likhet med alla länder längs floden, delta i bevarandet av ekosystemet i Donaudeltat. Det betyder också att kanalprojektet Bâstroe måste stoppas helt och hållet. Vi får inte låta omdömeslösa ekonomiska intressen i en av EU:s grannstater orsaka en ekologisk katastrof i Donaudeltat.
Danuta Maria Hübner
(EN) Fru talman! Många av de utmaningar vi står inför i dag är bortom politiska eller administrativa gränsdragningar. EU:s gemensamma problem och utmaningar blir allt fler, och det blir alltmer angeläget att ta itu med dem med gemensamma krafter.
Efter påstötning från Europaparlamentet, och som reaktion på ett rådsbeslut, har därför Europeiska kommissionen utarbetat Östersjöstrategin, och är nu i färd med att utarbeta Donaustrategin. Dessa strategier låter regioner och berörda länder vidta gemensamma åtgärder mot de problem som finns, och tillsammans utnyttja de möjligheter som bjuds. Tack vare dessa strategier finns det en chans att utöka och fördjupa EU-samarbetet och öka sammanhållningen. På så vis kan vi få högre tillväxt, generera arbetstillfällen, och förbättra vår konkurrenskraft och våra medborgares livskvalitet.
Vi i Europaparlamentets utskott för regional utveckling förväntar oss en handlingsorienterad Donaustrategi, som bygger på bättre samordning mellan berörda parter, och på att synergier mellan politiska strategier och de resurser som finns att tillgå på fältet tillvaratas bättre. Som ordförande i utskottet för regional utveckling, som är det ansvariga utskottet för strategin, kan jag försäkra er, herr kommissionsledamot, om vårt stöd och om att vi är öppna för ett gott samarbete med kommissionen under arbetet med Donaustrategin, från början till slut.
Jan Olbrycht
(PL) Fru talman! Efter att ha lyssnat på debatten har jag intrycket av att många av oss diskuterar mål, riktningar och prioriteringar, trots att det har uppstått grundläggande frågor om hur genomförandet ska gå till. Handlar det om en horisontell politik, där en övergripande politik genomförs med hjälp av instrument inom en rad olika politikområden? Eller rör det sig i stället om ett partnerskaps- och samarbetssystem, som saknar såväl särskilda instrument som ett separat institutionellt system? Eftersom vi inte vill svika de förväntningar som finns på strategin, är dessa frågor mycket viktiga. Det måste entydigt framgå om det rör sig om en ny makroregional metod, eller om ett system för utökat territoriellt samarbete. Dessa frågetecken behöver vi reda ut snarast.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Fru talman! På tio eller tjugo års sikt är dricksvatten och mat lika strategiska resurser som råolja och naturgas är i dag. Att förvalta och hushålla med vattnet är därför mycket viktigt för hela EU, och i synnerhet för Donauområdet. I dag kämpar vi emot översvämningar - det finns ett överflöd av vatten, samtidigt som vattnet bara strömmar igenom vårt territorium. I Ungern håller faktiskt sandslätten i området mellan floderna Donau och Tisza på att förvandlas till öken.
Det är därför behovet av denna Donaustrategi är så stort. Den blir en av prioriteringarna för 2011 års ungerska ordförandeskap. Jag välkomnar debatten i dag, eftersom vi har valt ett komplext tillvägagångssätt som på en och samma gång innebär en förstärkning av områden som regionalpolitik, miljöskydd, sjöfart, ekonomisk utveckling, skapande av arbetstillfällen och turism. Dagens debatt visar också att Donau kan leda till fred mellan stater som haft sina slitningar och sin missämja, som vår store poet Attila József en gång uttryckte det.
Elena Băsescu
(RO) När jag kandiderade till Europaparlamentet kände jag genast att Donau är en stor möjlighet för EU, vars potential inte utnyttjas till fullo. Transportleden Rhein-Main-Donau förbinder hamnen i Rotterdam vid Nordsjön med hamnen i Constanţa vid Svarta havet, och kan bli Europas ryggrad.
Allt talar för att den nya Donaustrategin antas. Det sker i så fall troligen under det ungerska ordförandeskapet, som framför allt kommer att inriktas på områden som transporter, ekonomisk utveckling och miljöskydd. Ett av de främsta hindren för utvecklingen av transporter på vattenleden Rhein--Donau är de olika bestämmelser som tillämpas i sjöfarten. Hittills verkar det tyvärr ha varit klent med den politiska viljan att harmonisera dessa bestämmelser.
Den 1-2 februari ska jag medverka vid Ulmkonferensen, som är första steget i samrådet. Rumänien har erbjudit sig att arrangera ett antal konferenser om detta, bland annat ministerkonferensen i juni 2010.
Ivaylo Kalfin
(BG) Fru talman, herr kommissionsledamot! Genom åren har det funnits många initiativ för att utveckla samarbetet utmed Europas längsta flod. Det har, bland mycket annat, handlat om transporter, ekologi, kultur, utbildning och handel. Men alla dessa många projekt är för närvarande problematiska, eftersom de inte erbjuder någon lösning. Resultatet går stick i stäv med förväntningarna. Samarbetet är otillräckligt och bristfälligt - det saknas samordning, gemensamma mål och utnyttjande av synergier. Vi vill att den synergi som uppstår genom Europeiska kommissionens åtgärder inte bara blir ännu ett i raden av Donauområdets samarbetsinstrument, utan faktiskt just det instrument som skapar gemensamma synergier, underlättar samordningen och knyter ihop befintliga möjligheter i de många initiativ som redan finns i regionen. Bara så - och genom att engagera så många berörda parter som möjligt, bland annat Europaparlamentet och medborgarna - kan vi skapa en synergi som gagnar samtliga medborgare i de 14 Donauländerna. Studenterna vid universitetet i Ruse genomförde en stor konferens för några veckor sedan, och jag har med mig samma budskap därifrån. Tack ska ni ha.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Fru talman! EU:s styrka består dels i att länder och regioner samarbetar för att lösa gemensamma problem, och dels i genomförandet av utvecklingsprogram. Det finns flera föredömliga exempel på sådana åtgärder, bland annat Europa-Medelhavspartnerskapet, Östersjöstrategin och det program som dagens debatt handlar om: Donaustrategin. Denna idé bygger på hållbarhet på miljöområdet, i ekonomin och i samhället, och är ett mycket bra exempel på en politisk åtgärd som främjar den territoriella sammanhållningen. Initiativet bidrar säkert till att stärka samarbetet mellan gamla, nya och eventuella framtida medlemsstater. Sådana initiativ och samarbeten är det gott om. Vi bör därför sträva efter att harmonisera unionens politik, och inrikta oss på att ge strategin en ännu starkare prägel av gemensamt initiativ. Hur tänker unionen förstärka och integrera regionens befintliga samarbetsprogram? Hur långt har man kommit med strategin, och med genomförandet av den?
Katarína Neveďalová
(SK) För oss slovaker var Donau en frihetssymbol. I dag ser vi floden som en symbol för samarbete. Den åstadkommer ett närmande mellan länderna både inom och utanför EU. Det regionala samarbetet i Donauområdet är en mycket bra utgångspunkt för vidare samarbete, som skapar goda förhållanden och gör att dessa icke-medlemsstater kan integrera sig i unionen.
Det är mycket viktigt att det finns en strategi för denna region. Skälet är inte bara att vi behöver skapa en transportkorridor och förbindelse mellan Nordsjön och Svarta havet, utan också att området utgör Europas största dricksvattenreservoar. Det är en aspekt som blir allt viktigare i skuggan av växthuseffekten och klimatförändringen.
Vi behöver skydda Donauområdet från översvämningar och bevara det åt framtida generationer genom att sörja för en hållbar utveckling. Donau måste förbli en symbol även för kommande släktled. Floden förbinder flera huvudstäder, bland annat Bratislava och Wien - som är de två huvudstäder i världen som ligger närmast varandra - och Bratislava och Budapest. Vi centraleuropéer upplever detta som något mycket betydelsefullt och symbolladdat. Låt mig tacka Silvia-Adriana Ţicău för hennes entusiasm, som är orsaken till att Europaparlamentet genomför denna debatt.
Csaba Sógor
(HU) Donau har satt sin prägel på tillvaron och historian i centrala och sydöstra Europa. 1823 fick John Andrews och Joseph Pritchard ensamrätt att bedriva sjöfart på floderna i Österrike. De grundade ett aktiebolag med säte i Wien. I och med Parisfördraget 1856 blev nedre Donau tillgänglig för sjöfarten, vilket stimulerade den ekonomiska utvecklingen i regionen. Tack vare EU har vi i dag haft fred och välstånd sedan länge, vilket gör att vi kan ta itu med alla eventuella utmaningar. Med tanke på den historiska bakgrunden kan man undra varför det första steget har dröjt så länge - jag syftar på den tvärpolitiska gruppen. Kanske beror det på att Ungern, Rumänien, Tyskland och Österrike inte har kunnat jämka ihop sina intressen. Vi ska komma ihåg vår historia. Det har gått bra för regionen när vi har lyckats jämka ihop de ofta motsatta intressena, utan att parterna har behövt ge avkall på sina värderingar.
Kinga Göncz
(HU) Jag vill också välkomna det åtagande som vi nu står i begrepp att göra, och som kan vara första steget till att förverkliga allt som vi diskuterat här i dag. För Ungerns del är Donau en särskilt viktig fråga, något som också framgår av prioriteringarna för vårt ordförandeskap 2011. Ungern är det enda land som ligger helt och hållet i Donaubäckenet. Detta är förenat med såväl risker som fördelar. Vissa aspekter har redan nämnts. Låt mig ta upp en lite annorlunda punkt, som av och till har berörts under diskussionen i dag. Om strategin blir framgångsrik, kan den utgöra ett viktigt bidrag för att utveckla Donauområdets identitet, övervinna historiens konflikter och trauman, främja samexistensen mellan Donauområdets olika invånargrupper och få till stånd ett mycket mer intensivt samarbete i det civila samhället än vad som hittills varit fallet. Vi hoppas innerligt att utvecklingen leder åt det hållet.
Olli Rehn
Fru talman! Låt mig tacka alla ledamöter som deltagit i debatten så här sent på kvällen.
Jag vill gratulera er till ert stora intresse och engagemang för den här frågan. Jag medger att jag blivit imponerad av den djupa kunskap om och erfarenhet av Donauområdet som framkommit i debatten. Jag tror att detta blir en mycket värdefull tillgång för unionen när Donaustrategin utarbetas. Jag är övertygad om att kommissionen och parlamentet kommer att ha ett nära samarbete under detta förberedande skede. Min vän och före detta kollega Danuta Hübner är en av många här som uttryckt oro för hur det ska gå med samarbetet mellan kommissionen och parlamentet. Detta är mitt svar till er.
Det är mycket riktigt en gemensam utmaning för oss att förbättra miljömässigt hållbara transportsystem, vägar och broar, och att skydda Donauområdets miljö och dricksvattenreserver. Nu ska vi bevara och ge en ansiktslyftning åt die schöne blaue Donau med omnejd.
Låt mig avslutningsvis tacka för att ni stöder Donaustrategin. Låt oss samarbeta. Kommissionen lyssnar gärna noga på de ytterligare förslag som ni lägger fram, och arbetar under de närmaste månaderna vidare tillsammans med er för att utveckla denna mycket betydelsefulla strategi.
(Applåder)
Talmannen
Som avslutning på debatten har jag mottagit fem resolutionsförslag, som ingetts i enlighet med artikel 115.5 i arbetsordningen. Debatten är härmed avslutad. Omröstningen kommer att äga rum på torsdag den 21 januari 2010.
Skriftliga förklaringar (artikel 142)
Ioan Mircea Paşcu  
När det gäller Svartahavsregionen, som är oupplösligt förknippad med Donauområdet, har EU bara utpekat tänkbara synergier genom att betona att områdets geostrategiska läge ger det en brofunktion. Det visar att EU drar sig för att ge sig i kast med den geopolitiskt komplicerade situationen där. Regionen var senast föremål för hela världens intresse år 1856. Låt oss inte glömma att ett av resultaten då var att Donau erhöll en status som reglerades på europeisk nivå. Då inrättades Donaukommittén, som består än i dag, och floden anpassades för sjöfarten. På samma sätt får Donau en högre profil genom att EU i dag har en fysisk närvaro vid Svarta havet. Skillnaden är att Donau, i motsats till Svartahavsområdet, så gott som i sin helhet kontrolleras av EU. Det viktigaste hindret i floden, nämligen situationen i Serbien, håller nu på att undanröjas. Vi får då inte missa chansen att på allvar ta itu med Donaufrågan, så att floden blir den verkligt europeiska vattenled som vi alla har nytta av.
Richard Seeber  
Donau har spelat en central roll i Europa genom hela historien. Det fanns ett aktivt utbyte mellan de nationalstater som hade intressen i området långt innan EU grundades. I mina ögon är det därför ett viktigt steg att Donaustrategin för länderna ännu närmare varandra inom ramen för regionalpolitiken. I det här sammanhanget finns det många beröringspunkter. Dels naturligtvis på det ekonomiska området, men också inom kultur, miljöpolitik, energisäkerhet och grannskapspolitik. Makroregioner är ett perfekt verktyg för att hantera internationella utmaningar. För att Donauområdet ska bli långsiktigt framgångsrikt är det avgörande med en noggrann och långsiktig planering. Europas roll ger makroregionen ett mervärde som blir särskilt märkbart när det gäller hållbar energiproduktion och skyddet av den biologiska mångfalden.
För att vi ska lyckas med samarbetet kan det vara bra att ha Östersjöstrategin som förebild. Man kan redan nu konstatera att den är ett framgångsrikt europeiskt projekt. Jag är österrikisk regionalpolitiker och har åtskilliga gånger varit föredragande i samband med förslag till EU-lagstiftning på vattenområdet. Jag stöder uttryckligen detta initiativ och hoppas att Donaustrategin öppnar dörren till nya dimensioner av territoriell sammanhållning för Donauländerna.
Georgios Stavrakakis
skriftlig. - (EL) När strategin för Donauområdet antas blir det höjdpunkten på det samarbete som utvecklats mellan medlemsstaterna, lokala myndigheter, frivilligorganisationer, organisationer i det civila samhället och andra berörda parter på nationell och regional nivå i området. Det viktigaste med samarbetet är att det bedrivs i sin egen takt, och överbryggar nationella, regionala, lokala och till och med administrativa gränser. Det beror på att samarbetet uppfyller verkliga vardagsbehov hos invånarna i området. Det har inte tvingats fram, utan bygger på initiativ och deltagande på många styrningsnivåer. Detta visar att det går att leverera lokala lösningar med flernivåstyre. Donauområdet berör ju inte bara EU:s medlemsstater utan också kandidatländer och sådana länder som omfattas av den europeiska grannskapspolitiken. Även om alla berörda parter inte är EU-länder, kan man i realiteten konstatera att vissa utmaningar är gemensamma för alla. De gör inte halt vid EU:s gränser och kan endast mötas genom gemensamma åtgärder. Om strategin antas, visar det att EU med europeiska resurser tänker bygga vidare på alla landvinningar som hittills gjorts i området.
Iuliu Winkler  
Mina damer och herrar! Jag välkomnar det tvärpolitiska resolutionsförslaget om en europeisk strategi för Donauområdet, eftersom det passar så väl ihop med de nya europeiska processer som inletts genom Lissabonfördragets ikraftträdande. Genom att spela en viktigare roll visar Europaparlamentet att det klarar av att ta initiativ i betydelsefulla sammanhang som Donaustrategin. Jag anser dock att diskussionen om strategin måste innehålla något mer än bara summan av alla delar som berör ekonomi, miljö, transporter och turism. Låt mig därför poängtera strategins politiska betydelse, och vikten av att samtliga länder utmed Donau medverkar vid planeringen och vid samarbetet. Det gäller även länder utanför EU, exempelvis Serbien och Ukraina. För dessa länder är deras roll inom ramen för Donaustrategin ett viktigt sätt att närma sig EU och på så sätt lägga grunden för ett framtida EU-inträde. Som parlamentsledamot företräder jag den ungerska minoriteten i Rumänien. Jag är övertygad om att detta initiativ, tillsammans med grannskapspolitikens möjligheter, kommer att förbättra villkoren för de ungerska invånarna i Serbien och Ukraina. Låt mig tillägga att alla vi ungerska ledamöter är fast beslutna att skapa en europeisk framtid för de ungrare som bor i det karpatiska bäckenet, men utanför EU:s gränser. Längs Donau hittar vi en av Europas mest brokiga och mångkulturella regioner. För att stärka regionen och dess särart kan därför bevarandet och spridningen av historiska och sociala traditioner, dialogen mellan kulturerna och ett gemensamt skydd för historiskt värdefulla byggnader och minnesmärken ingå i Donaustrategin.
