2. Azerbajdzjan (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är debatten om sex resolutionsförslag om Azerbajdzjan.
Marie-Christine Vergiat
Herr talman! Nu ska vi återigen granska situationen i Azerbajdzjan. Den demokratiska situationen i det landet är dramatisk nog. Det är emellertid ett land som är en icke obetydlig partner inom EU:s östliga partnerskap.
Oppositionspartier och icke-statliga organisationer fortsätter att fördöma angrepp på de mänskliga rättigheterna och det politiska förtryck som grasserar där för att inte nämna korruptionen inom den regim som har makten. Demokratins och de mänskliga rättigheternas värden bildar en integrerad del av EU:s värden i teorin.
Borde vi inte lära av vad som sker i det som kallas arabländerna och inte kräva av våra östliga partner vad vi inte krävde av vissa regeringar, särskilt de i Tunisien, Libyen eller Egypten? Borde vi inte, herr kommissionsledamot, se till att demokratin äntligen kan regera i dessa länder, att vi ska fastställa minimikrav i frågan?
För min del anser jag att den resolution som vi har framför oss i bästa fall är en resolution med en så låg profil som möjligt. Av detta skäl har vi tagit avstånd från den och vi kommer att nöja oss med att avstå från att rösta.
Charles Tannock
Herr talman! Azerbajdzjan är beklagligt nog en halvauktoritär stat med bara ett parti där politisk opposition mot familjen Alijevs dynastiska styre knappt tolereras.
Valen i december förra året gav som väntat en överväldigande majoritet för Heydar Alijevs nya azerbajdzjanska parti. Som svar fastslog OSSE att genomförandet av dessa val på det hela taget inte var tillräckligt för att utgöra en meningsfull framgång i landets demokratiska utveckling. OSSE:s rapport konstaterade vidare att yttrandefriheten var begränsad och att normala politiska samtal var nästan omöjliga, delvis på grund av mediernas snäva restriktioner.
Nu hör vi nya rapporter om att oppositionspartier och journalister görs till måltavlor. Detta är inget nytt, men det är bra att vi här i parlamentet då och då påminner oss om Alijevregimens sanna natur. När allt kommer omkring är detta ett land som liksom alla EU-länder är medlem i Europarådet och deltar i vårt östliga partnerskap.
Förmodligen bekänner sig Azerbajdzjan till demokrati, rättsstatsprincipen och de mänskliga rättigheterna. Sanningen är helt annorlunda. Azerbajdzjan ger ut oräkneliga oljedollar på att försöka övertyga utomstående om regimens välvilliga natur men jag för min del låter mig inte luras.
Cristian Dan Preda
Herr talman! Jag tänker börja med en uppmuntrande nyhet. Jag hänvisar särskilt till frisläppandet av två bloggare, Adnan Hajizade and Emin Milli, som vi har diskuterat i parlamentet. För övrigt är emellertid situationen mer än oroande i Azerbajdzjan. Vi hör talas om trakasserier mot journalister och hotelser mot människorättsaktivister, som ställs inför brottsanklagelser. Dessutom anhölls 200 personer efter protesterna nyligen i Baku i mars och april. Alla dessa händelser väcker allvarliga farhågor hos oss, särskilt som vi inte får glömma att Azerbajdzjan har undertecknat Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna.
De azeriska myndigheterna har som det verkar inte lyckats förstå att en dialog måste upprättas mellan dem och det civila samhället och att inte myndigheterna ska utöva påtryckningar på samhället. Ändå hoppas jag att vi i sista hand kan etablera ett samarbete inom det östliga partnerskapet och i den parlamentariska församlingen Euronest.
Marietje Schaake
Herr talman! Vi välkomnar Adnan Hajizades och Emin Millis frisläppande från fängelset, men därmed är det slut på de goda nyheterna från Azerbajdzjan. Europaparlamentet är mycket bekymrat över de massiva kraftåtgärderna mot yttrande- och mötesfriheten vilka vidtagits i Azerbajdzjan efter den fredliga protesten mot regeringen i mars och april i år. Ungdomar, medborgarrättsaktivister, yrkesverksamma inom medierna och oppositionspolitiker trakasseras och hotas. Några demonstranter har dömts i massrättegångar som har ägt rum sent på kvällen när demonstranterna inte har haft tillgång till advokat. De flesta av dessa advokater i sin tur informerades inte om var rättegångarna skulle hållas. De mänskliga rättigheternas hus i Azerbajdzjan har stängts på order av justitiedepartementet.
Detta klimat av fruktan och hotelser samt brotten mot de mänskliga rättigheterna måste upphöra. Azerbajdzjans regering håller på att förlora sin trovärdighet genom att bryta mot konventioner som den själv har undertecknat, som Europarådet och Europeiska konventionen om de mänskliga rättigheterna. Vi vill att president Alijev ska hålla sitt ord. Europa förlorar också trovärdighet om vi inte reagerar på dessa brott. De borde få verkliga konsekvenser för förbindelserna mellan EU och Azerbajdzjan.
Ulrike Lunacek
Herr talman! För några dagar sedan firade vi det högtidliga öppnandet av Euronest i Europaparlamentet i Bryssel. Azerbajdzjan är en medstiftare av den församlingen och som sådan har det förbundit sig att verka för demokrati, mänskliga rättigheter, rättsstatsprincipen samt mötes- och pressfrihet. Detta är också en grundläggande del av de förhandlingar om ett associeringsavtal mellan EU och Azerbajdzjan som har förts sedan juli 2010.
Mot bakgrund av detta är det ganska häpnadsväckande hur Azerbajdzjans regering har uppträtt mot fredligt demonstrerande människor under de två sista månaderna. Här har vi ungdomar - som har organiserat sig via sociala nätverk som Facebook - som anhålls och döms till upp till två och ett halvt års fängelse för att de fredligt demonstrerade under slagordet "drogmissbruk”. Andra hotas av liknande öden. Åtminstone 30 personer som på liknande sätt har demonstrerat fredligt har dömts till fem till åtta dagars fängelse utan att kunna ta kontakt med sina juridiska ombud i en skumraskoperation som utesluter allmänhetens insyn.
Mina damer och herrar, herr kommissionsledamot! Detta är oacceptabelt! I en gemensam resolution av de fem största grupperna i parlamentet kräver vi att alla dessa personer ska släppas omedelbart och att rättsstatsprincipen och yttrande- och pressfrihet verkligen ska tryggas så att, såsom president Alijev försäkrade oss för flera år sedan -2005 - "Ingen journalist förföljs i Azerbajdzjan”. Han måste äntligen hålla dessa löften.
Jag hoppas verkligen att vi vid tiden för den interparlamentariska församlingens möte som planeras i juni kommer att lyckas få alla dessa personer frisläppta, också chefredaktör Eynulla Fatullayev, och att regeringen och de regerande partierna till sist infriar sina löften. Annars måste det bli konsekvenser.
Eduard Kukan
Herr talman! Situationen för demokratin och de mänskliga rättigheterna i Azerbajdzjan väcker berättigad oro. Den rör yttrande-, press- och mötesfrihet och många andra områden. Vi kontrollerar händelser som rör anhållanden och politiska påtryckningar mot demokratiska aktivister, journalister och den politiska oppositionen. Azerbajdzjan och andra länder i regionen behöver få en tydlig signal om att brott mot de mänskliga och civila rättigheterna inte kan tolereras under några omständigheter. Om de vill bli partnerländer till EU måste de respektera EU:s värden.
Debatten om brotten mot de mänskliga rättigheterna och de demokratiska normerna borde därför omfatta hela regionen i södra Kaukasus. I detta sammanhang skulle jag också vilja fästa uppmärksamhet vid återupptrappningen av spänningen mellan Azerbajdzjan och Armenien i regionen Nagorno-Karabach. Denna situation utgör nu en säkerhetsrisk för hela regionen. Det är därför viktigt att också av detta skäl anta resolutionen nu. EU borde använda en mer aktiv och ansvarsfull taktik inte bara i Azerbajdzjan utan också i hela regionen. Vi borde lära av erfarenheterna från konflikten mellan Ryssland och Georgien och förhindra ett upprepande av liknande tragedier.
Kristian Vigenin
Herr talman! Det är sant att situationen i Azerbajdzjan är svår och det finns anledning till oro. Här skulle jag särskilt vilja nämna fallet Hajiyev. Jag anser att myndigheterna borde förstå att fredliga demonstrationer är en naturlig del av det politiska livet i alla demokratiska länder och att pluralism i åsikter och politiska uppfattningar är en grundläggande del av ett demokratiskt samhälle.
Å andra sidan måste jag säga att det är ganska oturligt att vi har placerat de brådskande frågorna Azerbajdzjan och Vitryssland efter varandra - en vecka efter det att Azerbajdzjan blev - och välkomnades som - stiftare av den parlamentariska församlingen Euronest tillsammans med oss, Europaparlamentet. Vi behöver samtal både med myndigheterna och med civilsamhället och vi måste göra mer förutom att anta brådskande åtgärder och resolutioner.
Det östliga partnerskapet och den parlamentariska församlingen Euronest är en bra plattform för sådana möten och jag känner att det blåser en ny vind från Azerbajdzjan, en förnyad önskan om politisk dialog. Samordningsenheten som reser till Azerbajdzjan i juni borde utnyttja detta tillfälle för att ta upp frågan om de mänskliga rättigheterna men också för att upprätta en mer konsekvent dialog med landet.
Graham Watson
Herr talman! Jag vågar föreslå att om Azerbajdzjan vore känt som Azerien, som med Georgien och Armenien, skulle europeiska medborgares oro för demokratiska normer där vara större.
Min grupp kan emellertid inte dela Kristian Vigenins åsikt. Azerbajdzjans medier är inte fria. Landets val är inte rättvisa. Dess folk är utsatt för godtycklig och ibland våldsam behandling av myndigheter. Fredliga demonstationer har under de senaste veckorna mötts med ett förtryck som är mer vanligt för ett arabiskt än för ett europeiskt land av en regim som i 18 år långsamt har kvävt hoppet om framgång. Detta lands fortsatta deltagande i den europeiska grannskapspolitiken måste villkoras mot demokratiska reformer snarare än mot dess beredvillighet att leverera olja till ledningen Nabucco.
Heidi Hautala
Herr talman! Demokrati och respekt för de mänskliga rättigheterna och rättsstatsprincipen är en integrerad del av det nya associeringsavtal som man för närvarande förhandlar om mellan Azerbajdzjan och EU.
Utan respekt för dessa principer är det omöjligt att se hur Azerbajdzjan ska kunna få en gemensam framtid med sina europeiska partner. Låt mig också förena mig med de kolleger som påpekar att vi behöver vara mycket tydliga och objektiva när vi talar med våra partner i länderna i det östliga partnerskapet. Vi får inte tro att vi kan åstadkomma något bara genom att kritisera Vitryssland, för det finns allvarliga problem i Azerbajdzjan och i flera andra länder i det östliga partnerskapet, och jag hoppas att den kommande undersökningen som tillsatts av underkommittén för de mänskliga rättigheterna kommer att ge viss vägledning om hur vi ska tala med dessa länder om situationen för de mänskliga rättigheterna där.
Jaroslav Paška
Herr talman! Azerbajdzjan är en av EU:s speciella partner och en medstiftare av den parlamentariska församlingen Euronest och gynnas därför avsevärt av privilegierade förbindelser med EU.
Som ett land med en sådan exceptionell status lovade det emellertid, när det undertecknade ömsesidiga avtal som partner till EU, att upprätthålla principerna om demokrati, mänskliga rättigheter och rättsstaten vilka är grundläggande förutsättningar för ett sådant samarbete. De obefogade anhållandena av journalister, företrädare för ungdomsorganisationer och medborgarrättsaktivister, förbudet mot fredliga protester och användandet av fysiskt våld mot protesterande är därför oacceptabelt.
Jag förväntar mig att både vice ordföranden för kommissionen och den höga representanten, Catherine Ashton, och kommissionen själv förmedlar och framhåller för Azerbajdzjans regering vår oro över undertryckandet av demokratin i landet och kräver omedelbara korrigerande åtgärder. Genom att anta resolutionsförslaget kommer vi att ge både kommissionen och den höga representanten det nödvändiga mandatet för detta.
Sari Essayah
(FI) Herr talman, herr kommissionsledamot! Det är på något sätt groteskt att våra partner i Euronest, Azerbajdzjan och Vitryssland, båda diskuteras här efter varandra som brådskande människorättsfall. Självklart borde partnerskapet kräva respekt för europeiska värden.
Enligt människorättsorganisationen Amnesty International försöker Azerbajdzjans myndigheter kväva kritiska röster för att förhindra bredare protester på samma sätt som vi har sett i arabvärlden under de senaste månaderna. Under de senaste veckorna har Azerbajdzjans polis upplöst flera demonstrationer i landet och har också anhållit företrädare för oppositionen på falska anklagelser, ofta droginnehav.
Fallet Savalan och fallen med demonstranter som nyligen anhållits visar att grundläggande rättigheter i Azerbajdzjan fortfarande är bräckliga och hur långt myndigheterna är beredda att gå för att tysta oliktänkande.
Seán Kelly
(EN) Herr talman! Situationen i Azerbajdzjan är en stor besvikelse. Här har vi ett land som faktiskt inte har gått framåt när det gäller politiska rättigheter sedan Sovjetunionens sammanbrott. Det finns bara alltför många exempel både på brist på frihet - yttrande- och pressfrihet, vilka är grundläggande för alla demokratier som fungerar ordentligt - och bevis på tortyr av fångar, domstolsfall där olagligt inhämtade bevis alltid godkänns och så vidare.
Eftersom vi har nära relationer med detta land måste vi självklart föra en dialog, men min inställning ligger närmare Graham Watsons uppfattning: att vi behöver ta till hårdhandskarna också eftersom om man är ”försiktig, försiktig” hela tiden kommer man ingenstans. Därför skulle jag vilja hoppas att det blir ja till dialog, ja till engagemang, men vi måste höja ribban när det gäller att ställa krav på frihet: yttrandefrihet och framför allt tryckfrihet.
Mitro Repo
(FI) Herr talman! Yttrande- och mötesfrihet är universella grundläggande rättigheter och hörnstenarna i ett demokratiskt samhälle. Det är sorgligt att trakasserier, hotelser och anhållanden används som medel för att undertrycka det civila samhällets mångfald.
Azerbajdzjan är part i Europeiska konventionen om de mänskliga rättigheterna och en medlem i Europarådet och det har ansvar för att trygga sina medborgares rättigheter och respektera dem. Bloggare, journalister och medborgarrättsaktivister förvägras yttrandefrihet i Azerbajdzjan och fredliga protester förhindras. Ungdomar hindras från att använda ny kommunikationsteknik och sociala medier och straffas till och med om de använder dem.
Detta är ironiskt eftersom staten definitivt skulle gynnas av ett aktivt och mångskiftande civilt samhälle. Azerbajdzjan bör stödjas i sin demokratiska och människorättsliga utveckling inom ramen för den europeiska grannskapspolitiken och det östliga partnerskapet.
Vytautas Landsbergis
(EN) Herr talman! I resolutionen om Azerbajdzjan uttrycks vår oro över eventuella nordafrikanska ekon i detta land, ett europeiskt partnerskapsland.
Ledarna där borde i sin taktik mot oppositionen och fredliga protesterande undvika varje likhet med regimerna i Nordafrika, Ryssland eller Vitryssland. Antydningar och varningar kan utläsas i dokumentet framför oss, där vissa punkter skulle kunna uttrycka kritiken med större tydlighet.
Texten om situationen för de mänskliga rättigheterna som förvärras alltmer och det ökande antalet incidenter bör föregås av ordet nyligen eftersom detta inte handlar om en allmän utveckling under årens lopp som gått från god till sämre. Tvärtom. Fram till vårens händelser gjorde Azerbajdzjan relativt goda framsteg och listades inte av EU:s övervakning av de mänskliga rättigheterna bland sådana dåligt ansedda stater som Kina, Irak, Israel, Ryssland, Saudi-Arabien eller Uzbekistan. Eftersom Azerbajdzjan inte nämndes såg det bättre ut, men nu behöver vi lite mer balans.
Vasilica Viorica Dăncilă
(RO) Herr talman! Inte bara som aktiv partner i EU inom den europeiska grannskapspolitiken och det östliga partnerskapet utan också som medstiftare av Euronest måste Azerbajdzjan fullfölja de åtaganden som det har gjort till EU. Detta innebär att visa respekt för demokrati, de mänskliga rättigheterna, rättsstatsprincipen och också för de grundläggande friheterna som garanteras av konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna och andra internationella avtal som Azerbajdzjan är part i. Ett land som aspirerar på att bli en globalt erkänd demokrati kan inte fungera utan att tillåta sina medborgare att fredligt demonstrera, särskilt ungdomar. Det är inte heller normalt att förbjuda dem att ta sin examen bara därför att de hyser andra politiska åsikter än landets nuvarande ledare.
Vi europeiska partner skulle i Azerbajdzjan vilja se en pågående dialog med civilsamhället, en press där det råder yttrandefrihet och som kan rapportera utan några politiska påtryckningar så att den kan förse allmänheten med korrekt information och också ett fritt, ocensurerat tillträde till internet för att underlätta kommunikationen mellan Azerbajdzjan och Europa.
Justas Vincas Paleckis
(LT) Herr talman! Det finns två sidor av det moderna Azerbajdzjan. Å ena sidan visar Azerbajdzjan imponerande ekonomisk tillväxt som accentuerar den enorma mängden olja, framsteg i förhandlingarna med EU om associeringsavtal och deltagande i den parlamentariska församlingen Euronest. Å andra sidan förekommer anhållanden och pressrestriktioner, med andra ord en situation som farligt påminner om Vitrysslands, vilken mina ledamotskolleger talade om. Jag anser att myndigheterna i Baku måste besluta sig för att lyssna till den allmänna opinionen. Att undvika att ta ställning är nämligen inte ett alternativ, och EU med alla sina instrument borde hjälpa Azerbajdzjan att välja rätt riktning.
László Andor
Herr talman! Utvecklingen i Azerbajdzjan beträffande demokrati och mänskliga rättigheter fortsätter att vara en anledning till allvarlig oro för oss alla. Under de senaste åren har vi noterat en oroande tendens till ökande restriktioner på detta område. De parlamentsval som hölls den 7 november 2010 var inte tillräckliga för att utgöra en meningsfull framgång i den demokratiska utvecklingen i landet.
Det finns andra områden där vi anser att Azerbajdzjan behöver förbättra sin meritlista genom att fullt ut fullgöra sina åtaganden gentemot Europarådet och OSSE. Först och främst pressfrihet: totalt sett råder en brist på mediepluralism. Det förekommer också rapporter om trakasserier och våld mot journalister och också diskutabla rättsliga åtgärder mot medieföreträdare. Individuella fall på detta område är fortfarande ett bekymmer.
Mötesfrihet är ett annat område där jag är djupt bekymrad. De senaste månaderna har vi fått bevittna flera allvarliga åtgärder som myndigheterna vidtagit gentemot organiserade protester och också försök att organisera protester inspirerade av den arabiska vårens revolutioner. Frihetsberövande av aktivister och andra straffrättsliga åtgärder mot protesterande är djupt beklagliga.
EU har ett ansvar för att förmedla tydliga budskap om betydelsen av demokrati, mänskliga rättigheter och respekt för rättsstatsprincipen. Sådana budskap vidarebefordrades av president Barroso själv under hans besök i Baku i januari och kommer att stå högt på vår agenda för kommande besök.
Mänskliga rättigheter och demokrati är hörnstenar i vårt samarbete med Azerbajdzjan enligt det gällande partnerskaps- och samarbetsavtalet. Förra året inrättade vi en ny underkommitté för rättvisa, frihet, säkerhet, mänskliga rättigheter och demokrati. Demokrati och de mänskliga rättigheterna är också ett centralt tema i våra förhandlingar om ett nytt associeringsavtal.
Jag välkomnar Azerbajdzjans beredvillighet att diskutera dessa metoder. Jag välkomnar också den roll parlamentet spelar i att förespråka demokratiska värden för våra partner i Azerbajdzjan, och också genom sitt arbete för samarbetskommittén EU-Azerbajdzjan.
Talmannen
Debatten är härmed avslutad.
Omröstningen kommer att äga rum inom kort.
Skriftliga förklaringar (artikel 1 49 i arbetsordningen)
Monica Luisa Macovei
Alla i Azerbajdzjan som kritiserar regeringen tystas ner. Europaparlamentets resolution och rapporter från människorättsorganisationer lyfter fram allvarliga människorättskränkningar. En överträdelse som jag har uppmärksammat rådet på i en skriftlig fråga gäller journalisten Eynulla Fatullayev, som fortfarande sitter fängslad, trots att Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna genom en dom har fastställt att han ska släppas. Jag har redan påtalat detta, och nu kräver jag att bestämmelserna om ärekränkning, förtal och förolämpning tas bort ur strafflagen (artikel 147-148). Nyligen offentliggjorde Transparency International en rapport om Azerbajdzjan där det framgår att regeringen inte gör något för att bekämpa korruptionen och att domstolarnas oberoende inte garanteras. Myndigheterna svarade dessutom med att gripa och trakassera personer som deltog i protesterna den 11 mars och 2 april. Demokrati bygger på att människor fritt kan uttrycka sina önskningar. Jag ber rådet och kommissionen att uppmana myndigheterna i Azerbajdzjan att respektera de mänskliga rättigheterna, särskilt rätten till yttrandefrihet och rätten till fredliga demonstrationer, samt att vidta konkreta åtgärder för att bekämpa korruption och reformera rättsväsendet. EU måste stödja alla som riskerar sina liv och sin frihet i detta land för värden som vi alla delar.
Fiorello Provera
Azerbajdzjan deltar aktivt i den europeiska grannskapspolitiken, är en av EU:s sex partnerstater i Östeuropa och en av grundarna av den parlamentariska församlingen Euronest. De centrala värderingarna i dessa tre initiativ är respekt för demokrati, mänskliga rättigheter och rättsstatlighet. Initiativen syftar till att främja en fortlöpande politisk dialog som kan fördjupa banden mellan medlemsländerna och se till att EU kan hjälpa dem på vägen mot reformer. Vi anser att en brådskande resolution kan vara ett otillräckligt instrument som kanske till och med motverkar att det eftersträvade målet uppnås, det vill säga målet att få Azerbajdzjan att steg för steg närma sig en fullständig och modern demokrati. Syftet med de institutioner som har bildats genom interparlamentariska och mellanstatliga avtal är att uppnå dessa mål. Dessa institutioner är rätt forum för att kräva förklaringar till eventuella rättighetskränkningar och uppmuntra ett lämpligt uppträdande och demokratiska reformer.
Tadeusz Zwiefka
Återigen uppmärksammar vi frågan om yttrandefrihet och pressfrihet samt den allmänna behandlingen av journalister i Azerbajdzjan. Enligt uppgifter från en rad källor blir situationen i Azerbajdzjan allt svårare för journalister och alla slags politiska aktivister. Redan 2005 lovade Azerbajdzjans president Ilham Alijev att journalisternas rättigheter skulle respekteras helt och hållet och att de kunde räkna med att få hjälp om de råkade i någon som helst fara. Det har dock visat sig att detta bara var tomma ord.
Eftersom jag själv har arbetat som journalist i många år och verkligen vet vad jobbet handlar om är detta en särskilt viktig fråga för mig. I Azerbajdzjan hindras journalister ständigt från att utföra sitt grundläggande uppdrag - att tillhandahålla tillförlitlig och trovärdig information. Det är oacceptabelt att journalister tvingas utföra sitt jobb med risk för att gripas och kroppsvisiteras. Myndigheterna i Azerbajdzjan måste inse att fria och oberoende medier är en tydlig signal till det internationella samfundet att landet är en trovärdig partner på den internationella arenan.
Europaparlamentet måste skicka en tydlig signal - fördelarna av ekonomiskt samarbete med EU får inte göra att man glömmer bort att landet successivt förväntas införa europeiska normer avseende respekten för grundläggande mänskliga rättigheter. Det gäller i synnerhet yttrande- och pressfrihet, som är en hörnsten i varje demokrati och som ingen modern demokrati klarar sig utan.
