Доклад относно напредъка, осъществен от Турция през 2010 г. (разискване) 
Председател
Следващата точка са изявленията на Съвета и Комисията относно доклада за напредъка на Турция през 2010 г.
Енико Гьори
Г-жо председател, госпожи и господа, преди всичко бих искала да изразя огромното си задоволство от факта, че проявявате такъв интерес към въпроса за разширяването. Независимо че както държавите-членки, така и страните кандидатки са изправени пред значителни предизвикателства, считам, че процесът на разширяване трябва да продължава непрекъснато и последователно на базата на постигнати резултати. За тази цел и двете страни трябва да продължат да упорстват в ангажираността и решимостта си. Предвид дейностите на Европейския парламент е ясно, че точно това е форумът, където всички участници си дават сметка за значимостта на отношенията ни с Турция.
Става въпрос за дългогодишни отношения, които стават все по-близки поради статута на страната кандидатка. В същото време Турция е и важен регионален фактор и има решаваща роля в редица значими области, сред които енергийната сигурност и регионалната сигурност, а така също и в насърчаването на диалога между цивилизациите. Междувременно драматичните международни събития, ставащи в непосредствена близост до нас, подчертават дори още повече степента на значението на Турция в гореспоменатите области. Преговорите за присъединяване на страната се водят в съответствие със съответните заключения на Европейския съвет и Съвета, а така също и с рамката за преговори. Въпреки че преговорите са в напреднал етап и стават все по-сложни, унгарското председателство е решено да постигне напредък по отношение на всички глави, където това е възможно. Работата продължава дори и в този момент, като основните усилия понастоящем са съсредоточени върху осма глава, а именно, политиката в областта на конкуренцията.
Убедена съм, че нашите турски партньори ще продължат усилията си и скоро ще можем да видим резултатите. В заключенията си, приети през декември миналата година Съветът приветства постоянната ангажираност на Турция с процеса на преговорите, а така също и програмата й за политически реформи. Пакетът за конституционна реформа, одобрен от Турция през 2010 г., представлява още една важна стъпка в правилната посока, тъй като обхваща няколко от приоритетите на партньорството за присъединяване в областите на правосъдието, основните права и публичната администрация. Най-важната задача в момента е да се гарантира, че реформите се осъществяват в съответствие с европейските норми и чрез провеждане на консултации с възможно най-голям обхват на участниците, с други думи, всички политически партии и организации на гражданското общество.
Ясно е, че продължаването на работата по политическите критерии остава крайно важно. Ще са необходими сериозни усилия в редица области, както се подчертава в заключенията на Съвета от 14 декември 2010 г., в проекта на резолюция на Европейския парламент и в доклада на Комисията за напредъка, осъществен през 2010 г.
Нека посоча някои от тези области. Турция трябва още повече да подобри спазването на основните права и свободи, особено на свободата на изразяване на мнение и свободата на вероизповедание, както в законодателството, така и на практика. Ще трябва да се положат и допълнителни усилия, за да се гарантира пълното изпълняване на критериите от Копенхаген по отношение на редица области, сред които правата на човека, профсъюзните права, правата на лицата от малцинствата, правата на жените и децата, борбата срещу дискриминацията, равенството между половете и борбата срещу изтезанията и други форми на нечовешко отношение.
Що се отнася до свободата на изразяване на мнение, областите, които дават основание за безпокойство, включват ограничаването на свободата на пресата, недостатъчната защита на правата на журналистите, а също така честото и непропорционално закриване на уебсайтове, което се изтъква и в проекта на резолюция на Парламента. Позволете ми сега да се обърна към събитията от последните няколко дни. На 3 март турската полиция арестува редица журналисти. Трябва да следим този случай наистина отблизо и трябва постоянно да напомняме на турските органи, че е важно винаги да зачитат основните свободи.
По отношение на свободата на вероизповедание Турция трябва да осигури както законодателните, така и практическите условия за упражняването й. За да се гарантира религиозният плурализъм в съответствие с европейските норми, е необходимо всеобхватно правно решение. Също така председателството е загрижено относно големия брой съобщения за изтезания и нечовешко отношение, и по-конкретно за малтретиране извън специалните места за задържане. За да се предотврати нарушаването на правата на човека, трябва да се следи за стриктното прилагане на закона за обхвата на дейностите и правомощията на полицията във вида, в който е изменен през 2007 г. Както се изтъква в проекта на резолюция на Европейския парламент, ратификацията на Факултативния протокол към Конвенцията на ООН против изтезанията и борбата срещу безнаказаността представляват съществени стъпки в това отношение.
Що се отнася до турско-кюрдските отношения и въпроса за югоизточната част на страната, ние изразяваме надежда, че осъществяването и продължаването на процеса на демократично отваряне скоро ще даде очакваните резултати и може в крайна сметка да доведе до икономическо, социално и културно развитие на този регион. Нека отново напомня, че Съветът категорично осъжда терористичните актове, извършени на територията на Турция. Трябва също така да се подчертае, че Кюрдската работническа партия продължава да е в списъка на ЕС на терористичните организации.
Преминавайки към отношенията между ЕС и Турция, отбелязвам с дълбоко съжаление, че въпреки исканията, които й бяха отправени нееднократно, Турция продължава да отказва да изпълнява задълженията си за цялостно и недискриминационно прилагане на Допълнителния протокол към Споразумението за асоцииране. Това е основен въпрос и затова Съветът запазва мерките си от 2006 г., което, от друга страна, очевидно дава отражение върху темпото на преговорите за присъединяване, както всички знаем.
Съветът продължава да наблюдава отблизо и да разглежда всички постижения. Освен това не е постигнат никакъв напредък в нормализирането на отношенията между Кипър и Турция. Съветът очаква Турция активно да подкрепя започналите преговори под егидата на ООН за едно справедливо, цялостно и приложимо уреждане на кипърския въпрос при спазване на съответните резолюции на Съвета за сигурност на ООН и на основните принципи, залегнали в основата на ЕС. Ангажираността и приносът на Турция наистина са от решаващо значение за намиране на такова всеобхватно решение.
Нещо повече, искам да изтъкна, че Турция трябва да поеме ясен ангажимент за добросъседски отношения и мирно уреждане на споровете. Турция е ключова страна на произход, а също и страна на транзитно преминаване на нелегални имигранти към ЕС, и затова ние приветстваме завършването на преговорите за споразумение за реадмисия между ЕС и Турция. Съветът очаква споразумението да бъде подписано възможно най-скоро и след това да се изпълнявано успешно. Знаем, че това стана на последното заседание на Съвета по правосъдие и вътрешни работи и сега очакваме Турция да подпише този документ. Докато това се случи, Съветът отново обръща внимание на задължението на Турция да прилага изцяло и надлежно съществуващите двустранни споразумения за реадмисия.
Във връзка с митническия съюз между ЕС и Турция искам да отбележа, че е време Турция най-сетне да изпълни големия брой ангажименти, с които досега не успява да се справи. Става въпрос за технически и административни бариери пред търговията, изисквания, свързани с регистрацията, разрешителни за внос, държавни помощи, признаване на правата на интелектуална собственост, и други дискриминационни практики и разпоредби. Необходимо е всички тези въпроси да бъдат решени спешно. Нещо повече, Турция трябва да вдигне всички ограничения, които оказват въздействия върху търговията и транспорта между държавите-членки на ЕС и Турция. Благодаря ви за търпението и с удоволствие ще отговоря на всякакви въпроси.
Щефан Фюле
Г-жо председател, искам да изкажа благодарността си на Парламента и по-конкретно на г-жа Oomen-Ruijten за доклада й относно Турция. Настоящото разискване и резолюцията на Парламента идват в момент, който е важен за отношенията между ЕС и Турция, като в проекта на резолюция се обръща специално внимание на редица въпроси от огромно значение за Комисията.
Комисията остава ангажирана с процеса на присъединяване на Турция. Процесът на разширяване на ЕС насърчава политическите и икономически реформи в тази страна. Взаимоотношенията между ЕС и Турция са здрави. Турция се нуждае от Европейския съюз и Европейският съюз се нуждае от Турция - това равновесие не се е променило. Европейският съюз е, и ще остане, ключов фактор за Турция.
Взаимоотношенията ни се основават на тясна икономическа интеграция: 40 % от външнотърговския обмен на Турция е с ЕС, а 80 % от преките чуждестранни инвестиции в Турция са от ЕС. Европейският съюз ефективно допринася за модернизацията на Турция чрез трансфер на технологии, чрез включването на страната в образователните и изследователски програми на ЕС и чрез предприсъединителна финансова подкрепа.
В същото време преговорите за присъединяване забавиха темпото си. Нещо повече, преговорните глави, които Турция може да си постави за цел да отвори при настоящите обстоятелства, изискват значителни реформи и промени. На този фон приветствам още повече постигнатия неотдавна напредък, по-конкретно по отношение на главата за конкуренцията. Уверен съм, че скоро ще можем да отворим тази глава, при положение че Турция изпълни всички условия.
Очевидно е, че кипърският въпрос има своята тежест за преговорите. Едни положителни стъпки по прилагането на Допълнителния протокол към Споразумението от Анкара или в разговорите относно заселването на турски граждани на острова биха оказали позитивно влияние върху преговорите за присъединяване.
Нека сега се обърна към реформите в Турция. Приветствам конституционната реформа от миналата година и последвалите законодателни изменения като крачка в правилната посока. Оправянето на законодателството е важно. Същевременно само обективното и безпристрастно прилагане на новите закони ще гарантира успеха на конституционните реформи. Този процес трябва да бъде колкото може по-обхватен и по-прозрачен и с активното участие на различни политически партии, гражданското общество, неправителствени организации и широката общественост.
Комисията следи със загриженост последните действия срещу журналисти. Независимостта и свободата на пресата са от най-голямо значение за демокрацията. В своя доклад за напредъка, осъществен от Турция през 2010 г., Комисията вече изтъкна големия брой съдебни дела срещу журналисти и неправомерния натиск върху медиите, които на практика подкопават това основно право. Свободата на пресата изисква несъгласието и различните гледни точки да бъдат чувани и - което е още по-важно - към тях да има търпимост. Свободата на пресата означава да се гарантира едно публично пространство за свободен дебат, включително по интернет. В проекта на резолюция на Европейския парламент тези въпроси основателно са подчертани.
Що се отнася до правото на свобода на вероизповедание, ние приветстваме инициативите в подкрепа на немюсюлманските религиозни общности в Турция. По-нататъшни и системни усилия обаче са необходими за решаване на проблемите на немюсюлманите и алевитите.
Позволете ми да премина към въпроса за миграцията. Преди две седмици Съветът одобри споразумението за реадмисия между ЕС и Турция. Това споразумение е полезно за държавите-членки на ЕС, тъй като Турция е важна страна на транзитно преминаване за миграционните потоци към ЕС. Развитието по това споразумение освен това за първи път отваря нови и конкретни перспективи за по-нататъшно сътрудничество с Турция в областта на политиките относно визите и миграцията с оглед на подобряване на мобилността и контактите между нашите граждани и дружества.
Турция и Европейския съюз имат общ интерес да работят заедно в тази област. Налице са многобройни основателни причини за увеличаване възможността на турските граждани, предприемачи и студенти да пътуват до Европа, да се запознават с европейските стандарти, да засилват търговията между ЕС и Турция в полза както на предприятията от Европейският съюз, така и на тези от Турция, и да дадат толкова необходимия тласък на сътрудничеството ни с Турция. Г-жо председател, уверявам Ви, че Европейският парламент надлежно ще се ангажира и с въпроса за споразумението за реадмисия, и с този за диалога относно визите в съответствие с условията на Договора.
Отношенията с Турция трябва да се разглеждат и в по-широк контекст. Активната външна политика на Турция представлява силен потенциален актив за Европейския съюз, при условие че се развива в рамките на процеса на присъединяване на Турция към ЕС. Европейският съюз има готовност да засили съществуващия диалог с Турция по въпросите на външната политика, които са от взаимен интерес.
Когато говорим за Турция днес, не можем да пренебрегнем развитието на важните събития в нейния регион. Събитията в Тунис и Египет ясно разкриха стабилността, просперитета и демокрацията в Турция. Гражданите на тези държави гледат на Турция - както гледат и на Европейския съюз - като на пример за следване. Те виждат, че Турция защитава норми и ценности, за които те самите се борят в момента, и които се свързват с Европа.
Нека да е ясно: макар и пример за другите, Турция все още има много да прави. Много от очакващите я предизвикателства са очертани в доклада. Това е възможност за Турция да се приближи още по-близо до пълното изпълнение на политическите критерии на Европейския съюз. Правителството има много важната отговорност да застане зад тази привилегирована позиция и да даде пример за благото на своите граждани, а и на региона като цяло.
Ria Oomen-Ruijten
Г-жо председател, г-жо Гьори, г-н член на Комисията, госпожи и господа, настоящото обсъждане и доклада относно Турция идват три месеца преди парламентарните избори в Турция. Ето защо в дадения случай положих всички усилия, за да направя така, че тонът на доклада да е много обективен и конструктивен. Двайсет и двете компромисни изменения за гласуване в Комисията по външни работи са доказателство за това. На основата на развитията през изминалата година ние, като Европейски парламент, искаме да определим приоритетите си, приоритетите за новия турски парламент и за следващото правителство. Струва ми се, че приоритетите са шест.
Преди всичко, правителството и опозицията са натоварени с тежката отговорност да потърсят компромис и консенсус за по-нататъшни реформи. Опозицията, а също и правителството, дадоха да се разбере, че желаят цялостна реформа на конституцията и аз очаквам това да стане.
Второ, системата на взаимен контрол е основата на всяка една демократична система. Необходимо е да бъдат предприети допълнителни мерки за укрепването на независимостта и безпристрастността на съдебната система, на контролиращата роля на парламента и по-специално на свободата на пресата и свободата на изразяване на мнение. Особено съм обезпокоена по отношение на свободата на пресата, но ще се върна към това по-късно.
Трето, правата на малцинствата. Поздравявам Турция за предприетите от нея символични стъпки и за открито търсения от правителството диалог. Диалогът обаче сам по себе си не е достатъчен. Населението в югоизточната част на страната, алевитите и християнските малцинства очакват нещо конкретно. Съдебното решение срещу манастира "Мор Габриел" по-специално доказва, че все още предстои много работа и ми се струва, че ще бъде вредно за турското правителство, ако това дело отново трябва да се решава в Съда на Европейските общности. Ето защо трябва да се направи нещо за осигуряването на едно демократично отваряне в това отношение.
Четвърто, правата на жените. През изминалата година беше направено много, но законодателството само по себе си не е достатъчно. Посетих убежища за жени. Разговарях с турски женски организации. Несъмнено се полагат усилия и от турското правителство, и от парламента, както на национално, така и на местно равнище, но нещата сякаш блокират, когато се стигне до полицията и съдилищата. Това трябва да се промени. Законите са нещо чудесно, но прилагането им също е важно. Днес, на стогодишния юбилей на Международния ден на жената, искам за пореден път да призова за по-добро представяне на жените в турския парламент. В това отношение нещата трябва да се променят на предстоящите избори.
Пето, Допълнителният протокол към Споразумението от Анкара по мое мнение е от първостепенно значение. Тук отговорността се носи от Турция. Това най-вече е причината за застоя по преговорните глави: нека повторя това.
Шесто, външната политика. Ние, европейците, сме за една активна роля на Турция в региона. Като се има предвид това, бих искала да изтъкна, че Турция ще е в състояние да играе ролята на мост в това отношение дотогава, докато една от колоните на този мост остане здраво закрепена на европейската страна на Босфора. Г-жа Аштън и по този въпрос ще трябва да търси едно много активно координиране на действията с Турция, по-активно, отколкото е било досега. Между другото това не са само мои приоритети. Всичко, за което говорих досега, се обсъжда и в турското общество. Сега зависи от политиците дали тези разисквания ще доведат до консенсус и компромис.
И накратко, само още две области на безпокойство. Разтревожени сме от съобщението на ПКК, че желае да прекрати примирието. Членът на комисията вече говори за това. Относно свободата на пресата: миналия петък получих отворено писмо. Нека кажа отново, че всеки, който ограничава свободата на изразяване на мнение в дадена страна, атакува културата й. Свободните и толерантни разисквания са от решаващо значение за всяка една страна.
Richard Howitt
Г-жо председател, продължаващото укрепване на демокрацията и зачитането на правата на човека в Турция, които следва да доведат до пълноправно членство в Европейския съюз, става още по-важно в момент, когато намиращите се в непосредствена близост до границите на Европа арабски и близкоизточни страни се намират в криза. Ние следва да приветстваме новия импулс в процеса на реформи в Турция и като отчитаме противоречията, намерили израз в референдума през миналия септември, да призовем за превръщането му в платформа за една основна конституционна реформа с бъдещата подкрепа на всички партии.
Горещо подкрепям работата в това отношение на члена на Комисията, г-н Фюле, и безкомпромисните му думи днес следобед за свободата на изразяване на мнение, особено като се има предвид, че миналия месец аз и мои колеги, представляващи Европа, не бяхме допуснати да изпълним ролята си наблюдатели на съдебните процеси в Диарбакър срещу 151 кюрдски политически активисти. Но също така искам членът на Комисията да постигне напредък по въпроса с визите, особено с тези, издавани на предприемачи, както и по изпълнението на поетите от Турция обещания за проектозакона за профсъюзите.
Нашата група на Прогресивния алианс на социалистите и демократите в Европейския парламент счита, че разговорите за присъединяването са изложени на опасност не от железопътна катастрофа, от смърт от задушаване. Нито една нова глава не е отворена вече осем месеца - най-дългият такъв период от започването на разговорите. Ще гласуваме утре в подкрепа на отварянето на главите за основните права и съдебната система и за общата външна политика и политиката на сигурност, защото искаме да проявим не слабост, а сила по тези въпроси. Не правим това, защото искаме да променим натиска върху всички страни за постигане на спогодба относно остров Кипър.
Така както процесът на реформи в Турция се нуждае от импулс, такъв импулс е необходим и в разговорите за членство на Турция в Европейския съюз.
Alexander Graf Lambsdorff
Г-жо председател, г-н Фюле току-що заяви пределно ясно, че Турция и Европейският съюз се нуждаят един от друг. Ние сме важни съседи, ние сме съюзници в НАТО и много хора от турски произход живеят в държавите-членки на Европейския съюз. Ние трябва взаимно да се уважаваме. Силно подкрепям улесняването на издаването на визи на предприемачи и студенти, точно както беше отбелязано. Подкрепям и по-тясното интегриране на Турция в структурите на общата сигурност и отбранителната политика. Бих искал да видя как Кипър слага край на блокадата си в тази област. Когато погледнем към Северна Африка, става ясно, че Турция представлява модел за много страни от региона. Всичко това е много хубаво.
След това стигаме до процеса на присъединяване и виждаме, че работата по много от главите е блокирана. Отварянето на нови главни е крайно трудно. Останали са само три глави, а главата за конкуренцията е почти на етап отваряне. Какво ще се случи след отварянето и на последните глави? Нима Турция и Европейския съюз вече няма да имат какво да си кажат? Несъмнено случаят не може да е такъв! Следователно трябва да обмислим много внимателно как да продължим работата по процеса на присъединяване и дали можем да запазим настоящата процедура, която предвижда Парламентът да представя чрез резолюция позицията си по доклада на Комисията относно напредъка.
Докладът ни за напредъка на Турция през 2010 г. е много критичен, но и конструктивен. Той се занимава с основните права, които са очевидни, особено за либералите: свободата на пресата, свободата на словото, свободата на изразяване на мнение, свободата на събрания, студентските демонстрации, правата на профсъюзите и свободата на вероизповедание. Ние от години призоваваме за подобряване на положението в областта на свободата на вероизповедание, но постигнатият напредък е прекалено малък. Арестуването на Ahmet Şık и Nedim Şener и намесата в работата на политическите фондации в Турция ни дават огромно основание за безпокойство. Тази област се обхваща от първия критерий от Копенхаген. Това е централен въпрос, тъй като става въпрос за политически критерий. В случай че Турция не може да се придвижи напред с работата по своята демократична конституция, считам, че ще продължим да имаме сериозни проблеми в някои области, отделно от застоя в Съвета.
От гледна точка на дипломацията ние се нуждаем от Турция и Турция също се нуждае от нас. От гледна точка на демокрацията - все още има много да се прави в Турция.
Hélène Flautre
Г-жо председател, бих искала да използвам тази възможност, за да благодаря на г-жа Oomen-Ruijten за работата й по изготвянето на тази толкова точна и подробна документация, както и на доклада по възможно най-добросъвестен начин с цел изпращането на ясни политически послания, особено в навечерието на изборите за законодателен орган в Турция, и затова аз подкрепям този документ.
Настоящият доклад - за разлика от вас, г-жо министър, но това е разбираемо - обръща особено внимание на свободата на изразяване на мнение и свободата на медиите. За съжаление, това очевидно е много необходимо и ни се напомня от текущите събития, свързани с арестите на журналистите Nedim Şener и Ahmet Şik в контекста на разследванията по случаите "Ergenekon" и "Sledgehammer". Аз внесох изменение по тази тема и ви призовавам да подкрепите настоящия документ, за да може Парламентът да проявява възможно най-голяма бдителност по един толкова решаващ въпрос, какъвто е този за свободата на пресата, който също така е свързан и с въпроса за независимостта на съдебната система и изготвянето на новата конституция на Турция.
Бих искала обаче да Ви задам следният въпрос от политическо естество: когато наблюдаваме забавянето на процеса на присъединяване и застоя по решаващите глави, и ако искаме да постигнем напредък по въпросите на основните свободи, независимостта на съдебната система и новата конституция, дали в този случай нашето решение и това на Съвета за налагане на наказание чрез затваряне на глави, и невъзможността за отваряне и затваряне на глави, не са днес напълно контрапродуктивни фактори?
Няма никакъв смисъл Европейският съюз сам да се лишава от един от основните лостове за действие в Турция, с други думи, преговорите - по-специално по глави 22, 23 и 24 - и бих искала да призова Съвета да разгледа отново това положение, тъй като очевидно днес изглежда така, сякаш процесът на присъединяване е станал заложник на тези санкции, които в крайна сметка може да имат ефект само ако процесът на присъединяване продължава да е на преден план. Понастоящем - както всеки може да види - това не е така. Следователно ние се оказваме в една крайно тревожна политическа ситуация в момент, когато всички страни от южното Средиземноморие гледат на Турция като на източник на вдъхновение за собствения им демократичен преход.
Не призовавам за вземането на решение относно присъединяването на Турция. Аз призовавам за това, решенията, които вземаме на всички равнища, да съответстват напълно на надеждността, степента на доверие, сериозността и лоялността, свързвани с водения от нас процес на преговори. Днес това очевидно е под въпрос.
Geoffrey Van Orden
Г-жо председател, признавам, че са налице различия относно присъединяването на Турция както между политическите групи в Парламента, така и вътре в самите групи, включително и в моята. Аз лично винаги силно съм подкрепял аспирациите на Турция към Европа. Разбира се, има и будещи тревога моменти, но бих казал, че с оглед на вълненията, на които в момента сме свидетели в Северна Африка и Близкия изток, и на фона на продължаващата заплаха от ислямски тероризъм никога не е било по-важно за нас да изпратим един положителен сигнал до Турция, че е добре дошла в клуба на европейските демокрации.
Искам да призова нашите приятели - кипърските гърци и гърците - да се откажат от едностранния си подход към кипърския проблем, да бъдат по-безпристрастни и да постигнат заедно с турците едно цялостно решение, преди да е станало твърде късно. Ние критикуваме Турция във връзка с Допълнителния протокол към Споразумението за асоцииране - отново чухме това днес следобед от действащия председател на Съвета - но не се споменава нищо за неизпълнението на решението на Съвета от 26 април 2004 г.
Турция е ключов партньор на Атлантическия съюз, една демокрация с решаваща роля на посредник между Запада и Изтока, и страна, която се променя бързо и с темп на растежа, нареждащ я сред световните лидери. Нека се задействаме! Нека не губим Турция на този етап!
Takis Hadjigeorgiou
Г-жо председател, ще се въздържа от коментар на доводите на г-н Van Orden, първо, защото не искам да изразходвам времето си, и второ, защото той - при това не за първи път - размени местата на виновника и жертвата в Кипър. Ние подкрепяме присъединяването на Турция, ако това е желанието на нейния народ и при условие че тя изпълни всички критерии за присъединяване.
За да се случи това, Турция трябва да намери едно истинско политическо решение на кюрдския въпрос и да освободи стотиците кюрдски кметове и градски съветници, държани в затворите, и трябва също така да зачита принципа на правовата държава, да признае арменския геноцид и да реши проблемите си с Гърция, особено тези в района на Егейско море.
Що се отнася до Кипър, Турция трябва да престане да се крие зад случилото се през 2004 г. Вече е 2011 г. Тя трябва незабавно да предаде град Фамагуста на жителите му - говорим за европейски град с европейска история и на възраст няколко хиляди години, град, оставен на опустошителното въздействие на времето вече близо четири десетилетия - и трябва да започне незабавно изтегляне на окупационните си военни части от Кипър.
В заключение, бих искал да ви припомня за протестите на кипърските турци, които призоваваха - г-н Van Orden - Турция да им даде право на глас по отношение на собствените им работи. Вместо това лидерът на кипърската турска общност, г-н Ероглу, поиска протестиращите да бъдат дадени под съд. Турция трябва да уважи желанията на кипърските турци, като позволи провеждането на преброяване на населението в окупираната територия, като сложи край на колонизацията и като се съгласи имената на градовете и селата да бъдат изписвани на картата по начина, използван от хилядолетия.
Nikolaos Salavrakos
Г-жо председател, моите поздравления за г-жа Oomen-Ruijten за представения от нея текст, който ни дава една балансирана и точна картина на положението в Турция. Особено високо ценя позицията на г-н Фюле. Посланието на доклада на г-жа Oomen-Ruijten е, че Турция трябва да изпълни изцяло задълженията си към Европейския съюз, ако желае да се присъедини към Съюза. Ако не желае да се присъедини към Европейския съюз, тя следва да обяви това, тъй като когато става въпрос за голяма страна като Турция, аз съм против шикалкавенето и използването само на езика на дипломацията. Въпреки отправеното й ясно послание от Европа обаче, действията на Турция са противоречиви. Изглежда сякаш има проблем между политическото ръководство и военните. В същото време Турция демонстрира добри намерения към съседите си в един момент, а в следващия "кръстосва” надлъж и нашир из Егейско море - турските самолети и кораби ежедневно преминават през гръцка територия, нарушавайки сухопътните и въздушните граници на страната.
Ние уважаваме Турция и турския народ, но ни се струва, че е крайно време Турция да прояви известно уважение по отношение на своите съседи и европейската идея, изложена в Договора от Рим.
Barry Madlener
(NL) Г-жо председател, в момента обсъждаме Турция, но премиерът Ердоган би предпочел един турско-арабски съюз. Турция е голям приятел на диктатора Ахмадинеджад. Турция вече не желае да бъде светска държава. Турция продължава окупацията на Северен Кипър и Турция вече не е приятел на Израел. Вместо това тя предпочита мюсюлманското братство на Хамас. Турция все повече се насочва към ислямския свят.
Госпожи и господа, кога ще спрем да се преструваме? Европа не желае Турция и Европа не желае исляма. Г-н Саркози вече каза това. Г-жа Меркел вече заяви, че мнозинството от европейските граждани също не искат Турция да е член на Европейския съюз. Турция се самоунижава от години в замяна на пари от Европейския съюз и обещанието за членство в Съюза. В същото време една назадничава ислямска култура няма място в Европа. Г-н Ердоган, вие истински мъж ли сте или раболепен страхливец? Колко дълго ще продължавате да унижавате турския народ? Постъпете достойно и прекратете това.
Ioannis Kasoulides
(EN) Г-жо председател, тези, които подкрепят присъединяването на Турция към Европейския съюз, или някои от тях в Парламента, се чувстват задължени да подкрепят измененията, насочени срещу Кипър. Турция има все по-малко отворени глави и е налице опасност процесът на присъединяване да попадне в задънена улица. Четиринайсет глави са замразени, тъй като Турция упорито отказва да приложи Допълнителния протокол от Споразумението за асоцииране от Анкара.
Успешното завършване на текущите преговори за решаване на проблема с окупацията на Кипър автоматично ще отвори тези четиринайсет глави. Бан Ки Мун настоятелно призова всички заинтересовани страни на международната сцена да фокусират усилията си за намиране на такова решение. Гласуването в подкрепа на изменения като това за директната търговия в един разделен Кипър от 26 април, което би било ненужно в един обединен остров, насърчава неотстъпчивостта, провала на усилията за намиране на решение и удължава замразяването на преговорните глави. Заяждането, свързано с Кипър, не води Турция никъде.
Raimon Obiols
(ES) Г-жо председател, мисля, че утре ще стане ясно, че групата на Прогресивния алианс на социалистите и демократите в Европейския парламент е търсила възможно най-широк консенсус в Парламента, тъй като ние желаем да има един преди всичко единен подход във всички институции на Съюза.
От години този процес на преговори е от полза за провеждането на политически и икономически реформи в Турция: той имаше своите противоречия, неуспехи и крачки напред, но като цяло беше полезен. Може би сега е моментът на истината, за който ни напомнят промените, настъпващи в региона на Средиземноморието.
В неотдавнашното си явяване пред комисията по външни работи членът на Комисията, г-н Фюле, призова към един нов реализъм, който избягва използването само на краткосрочна визия. Този нов реализъм е точно това, от което се нуждаем в процеса на преговори с Турция: най-голяма предпазливост, но също така цялата ангажираност и сериозност, необходими, за да не се допусне загубването на импулса и доверието или прекалено увъртане. И ясно да се каже, че споразуменията трябва да бъдат спазвани. Както и че това изисква сериозен подход от всички участващи страни.
Да се надяваме, че в следващият доклад ще прочетем, че е била направена още една крачка напред в процеса на преговори.
Graham Watson
(EN) Г-жо председател, народите от ислямските страни днес правят нещо, което много прилича на свалянето от турския народ на еднопартийната диктатура през 1950 г. На Египет, подобно на Турция, може би му предстои да открие, че отхвърлянето на държавата в държавата, т.е. висшите военни и високопоставената бюрокрация, е много по-трудно и затова случаят "Еrgenekon" и други подобни разследвания са толкова важни.
Либералите в този Парламент пожелават на г-н Ердоган и правителството му най-големи успехи в създаването на истинска демокрация и включването й в европейския клуб на демократичните нации. Митническият съюз е голям успех и членството на Турция в Европейския съюз би могло да е не по-малко успешно.
Ние съжаляваме, че процесът на преговори е в застой и макар Турция да носи част от вината, липсата на доверие от страна на някои държави-членки - както беше разкрито от Уикилийкс - е неприятен момент за нашия Съюз. Г-н Саркози вече не изразява мнението на Европа за Турция, както не прави това и по отношение на своя Съюз за Средиземноморието. Посещението му в Анкара беше провокация и е жалко, че християндемократите в Германия не приемат съвета на Max Fischer и не се поглеждат в огледалото, тъй като турската Партия на справедливостта и развитието е огледален образ на германския Християндемократически съюз през 1950 г. - не християндемократи, а ислямски демократи - и несъмнено затова членът на Комисията твърди, че разбира и споделя разочарованията на Турция.
Този доклад е честен - прекалено честен за някои. Турция трябва да постигне още много, но ние ще загубим много, ако не приветстваме и не работим с ислямските демокрации като Турция и Индонезия.
Paweł Robert Kowal
(PL) Г-жо председател, бих искал да поздравя докладчика за интересния и балансиран доклад, макар да имам съмнения по определени въпроси. Съмнявам се например дали трябва да се поставя акцент върху засилването на участието на Турция в Южен Кавказ.
Това е регион, който изисква особено внимателна и балансирана политика. Следва да се отбележи обаче, че промяната в отношението към усилията на Турция е това, което има най-голямо значение. Всичко, произтичащо от изпълнението на Споразумението за асоцииране, което е добър предвестник на разширяването на сътрудничеството на Турция с Европейския съюз, следва да се разглежда с надеждата, че представлява възможност за бъдещето и за това, че вратата към Европа е отворена и за Турция.
Следва да заявим това много ясно в Парламента днес, особено като се има предвид, че очакваме консултациите и сътрудничеството във връзка със събитията в Северна Африка може да се окажат ключов аспект на доброто сътрудничество с Турция. Основната цел, която трябва да постигнем сега следователно, е да разкрием стойността на Турция като партньор на ЕС в областта на енергетиката, а също и като бъдещ политически партньор на Съюза.
Charalampos Angourakis
(EL) Г-жо председател, рецесията се задълбочи и това даде нов тласък на борбата между центровете на империализма за контрол на пазарите и енергийните източници, а също и на каналите, използвани за пренасянето им.
Доказателство за това са развитието на събитията в Либия и неотдавнашното откриване на петрол в Средиземно море, както и търканията, породени вече от това. В същото време НАТО и Европейския съюз засилват намесата си в този регион. Турция, от друга страна, се опитва да подобри стратегическата си позиция в региона, където конфликтите са широкоразпространени, а съпротивата нараства. Тази цел беше обслужена от неотдавнашната конституционна реформа, която беше приветствана толкова възторжено от Европейския съюз и Съединените щати. Същевременно обаче Турция продължава да окупира северната част на Кипър, продължава да нарушава териториалното пространство на Гърция в региона на Егейско море и продължава открито да не зачита основните права на човека и демократичните свободи. Работниците в Турция знаят, че нищо положително не може да се спечели от Европейския съюз, тъй като основните права на трудещите се и на народа се отнемат в Европейския съюз, и тъй като ЕС продължава - както и в миналото - да подкрепя редица реакционни режими в региона.
Lorenzo Fontana
(IT) Г-жо председател, госпожи и господа, ако въпросът, свързан с Турция, беше чисто икономически, може би щях да се съглася, че вероятно няма да възникне проблем. Налице са обаче сериозни проблеми, тъй като не става дума за чисто икономически въпрос.
По-конкретно бихме искали да изтъкнем въпроса за религиозната търпимост, която за съжаление не съществува в Турция не само защото можем да посочим убийствата на свещеници, сред които и италианци като монсиньор Luigi Padovese и Andrea Santoro, но и защото турските представители на едно неотдавнашно заседание на Съвета на Европа за съжаление гласуваха против предложение, осъждащо нападенията срещу християни по целия свят.
Намираме това за удивително и се питаме как можем да приемем държава, в която свободата на вероизповеданието не се счита за основна ценност. Питаме се също така как изобщо е възможно депутатът от партията на г-н Ердоган, г-н Babacan, да каже, че Европейският съюз представлява "християнски клуб"? Какво е очаквал той? Освен това не се ли замисля, че може би проблемът не е в "европейския християнски клуб", а в липсата на религиозни права в Турция?
Andreas Mölzer
(DE) Г-жо председател, г-н Фюле, има една турска поговорка, в която се казва, че хората се познават по делата им, а думите пукната пара не струват. Поддръжниците на Турция обаче позволиха да бъдат заблудени от добре звучащи, но празни думи. Докладът за напредъка, осъществен през 2010 г., всъщност е доклад за пропуските. От него става ясно, че Турция е много неща, но със сигурност не е готова да се присъедини към Европа. Основните права често съществуват само на хартия и са налице сериозни ограничения на свободата на словото. Това се потвърждава и от неотдавнашните арести на двама журналисти. Не са настъпили промени в дискриминацията срещу религиозните малцинства, например кюрдите и християните. Министър-председателят Ердоган лицемерно обвинява европейските държави в ислямофобия, макар че мюсюлманите имат свободата да изповядват своята религия тук за разлика от християните в Турция. Спорът за земя, свързан с манастира "Мор Габриел", е още един пример за това. Въпреки че твърди обратното, правителството на г-н Ердоган продължава процеса на ислямизация. Знаем, че става точно това.
Неотдавнашно проучване разкрива как Турция реално гледа на ЕС. Те са готови да се присъединят към ЕС, но в същото време се отнасят към европейците с голяма доза недоверие. Трябва да прекратим преговорите за присъединяване колкото може по-скоро.
Elmar Brok
(DE) Г-жо председател, г-жо Гьори, г-н Фюле, едва ли бихте могли да направите по-голяма грешка в историческите си сравнения, г-н Watson. Не следва да сравнявате Партията за справедливост и развитие (ПСР) с партията, която върна Германия към демократичното управление и принципа на правовата държава след края на периода на нацизма. Това наистина е тревожно, особено като се има предвид, че въпросната германска партия си сътрудничеше и беше в коалиция с либералите през 1950 г.
Аз подкрепям установяването на здрави връзки между Турция и Европейския съюз. Турция е стратегически важна за нас, но не и на всяка цена. Първо, не можем да отменим условията за присъединяване, сред които са свободата на словото, независимостта на съдебната система, правата на малцинствата и свободата на вероизповедание. Това става ясно от докладите на Комисията и от доклада на г-жа Oomen-Ruijten. Второ, не трябва да излагаме на риск интеграционния капацитет на Европейския съюз. Необходимо е да намерим други методи. Трето, отговорност на Турция е да направи така, че този процес да не среща пречки и най-сетне, да изпълнява обещанията, поети например в контекста на Протокола от Анкара.
Турция е в състояние да даде ясно да се разбере, че интеграцията в Европейския съюз е възможна. Същевременно, когато г-н Ердоган заявява по време на своя реч в Германия, че турците с германско гражданство трябва да са лоялни преди всичко на Турция, то е налице сериозен проблем по отношение на интеграцията. Това е израз на определен мироглед, а също и начин за налагането му.
Ето защо моето мнение е, че Турция все още не е готова. Същевременно вече сме поканили Турция да работи конструктивно с нас в рамките на договореностите "Берлин плюс", а също и в други области, с цел изграждане на по-тесни връзки. Примерът с манастира "Мор Габриел" е част от този въпрос.
(Ораторът приема да отговори на въпрос, зададен чрез вдигане на синя карта съгласно член 149, параграф 8 от Правилника за дейността)
Graham Watson
(DE) Г-жо председател, около два или три милиона германци и британци живеят в Южна Испания, г-н Brok. Какво биха казали тези хора, ако испанското правителство поиска децата им да учат испански, преди да научат немски или английски? Те, разбира се, ще са против. Не може просто да казвате, че в Германия хората трябва първо да научат немски. Разбира се, те трябва да научат и двата езика, но на Германия все още и предстои дълъг път за постигане на една истинска интеграционна политика.
Elmar Brok
(DE) Г-жо председател, г-н Watson, хората, които живеят в Германия и възнамеряват да се завърнат в родината си, ще научат първо своя роден език, разбира се. Хората обаче, които искат да получат германско гражданско и да останат постоянно в Германия, трябва първо да научат немски, за да имат възможност да се справят добре в училище, да получат образование и следователно да направят успешна кариера и да се интегрират в обществото. В този случай въпросът за езика става приоритетен. Трябва да правим разлика между хората, които отиват на почивка през зимата в чужбина, и тези, които искат да останат постоянно в друга страна. Тази разлика е свързана с интеграцията. Не може да сравнявате хора, които отиват на почивка в Майорка, с тези, които искат да станат граждани на една държава и да живеят там постоянно.
Maria Eleni Koppa
(EL) Г-жо председател, г-н член на Комисията, процесът на присъединяване на Турция към Европейския съюз продължава да бъде от стратегическо значение както за Европа, така и за самата Турция. Този процес представлява мярка за надеждността на Европа и за желанието на Турция да проведе необходимите демократични реформи. Същевременно декларираното от правителството намерение за демократични промени се опровергава от фактите. През последните дни с тревога следим поредицата от арести на журналисти. На 20 февруари журналистът Nedim Şener, известен с критиките си към подхода на полицията по отношение на убийството на арменския журналист Hrant Dink, беше арестуван заедно с още шест свои колеги. Всички те бяха хвърлени в затвора по обвинения в принадлежност към терористична организация, с което броят на намиращите се в затвора журналисти надхвърли 100. В крайна сметка изглежда, че истинското нарушение в тези случаи е критичното отношение към правителството на г-н Ердоган, а не някакви криминални дейности.
Съюзът подкрепи усилията на правителството да унищожи държавата в сянка. Това обаче не може да се използва като алиби за ограничаване на личните свободи, особено на свободата на изразяване на мнение. Призовавам члена на Комисията, г-н Фюле, да ни уведоми как Комисията планира да реагира на тези събития.
Andrew Duff
(EN) Г-жо председател, много съжалявам, че процесът на присъединяване на Турция е в застой. Турция не успява да постигне напредъка, който очакваме, кипърският проблем остава нерешен, Франция и Германия са категорично против членството на Турция и очевидно в Парламента е налице огромно предубеждение спрямо Турция.
Изправени сме пред гигантска криза по отношение на стратегията. Европа губи Турция и Турция губи Европа. Това, което трябва да направим, е да посветим 2011 г. на едно истинско ново партньорство, основаващо се на радикална преоценка на това, в какво се състоят истинските интереси на двете страни.
Evžen Tošenovský
(CS) Г-жо председател, докладът относно напредъка, осъществен от Турция през 2010 г. несъмнено е един от най-сложните, които сме обсъждали. Въпреки цялата сложност обаче не следва да си позволяваме да ни влияят основаващи се на историята предразсъдъци. Неотдавнашните събития в Турция безспорно представляват фактори, които не са приемливи в перспективата на европейските демократични принципи. Ние трябва още повече да засилим преговорите с Турция. Тя е от основно геополитическо значение за Европа по отношение на сложния регион на Близкия изток. С тази позиция не трябва, разбира се, да се злоупотребява. Ако обаче имаме един отворен и принципен диалог с Турция, това може да доведе до по-добро разбиране на правилата на демокрацията. Икономическото развитие на Турция през последните години е наистина забележително и промишлеността й се превръща във важен партньор на европейски фирми в много области. Следователно е важно тези икономически отношения да бъдат съпътствани от политически отношения с Европейския съюз с ясна перспектива за бъдещето. Ако Турция наистина желае да се присъедини към ЕС, тя няма право да предприема действия като тези, на които станахме свидетели неотдавна. Аз категорично подкрепям - по много причини - продължаващия процес на сближаване на Турция с ЕС.
Philip Claeys
(NL) Г-жо председател, трябва да прекратим използването на понятието "доклад за напредъка", когато става дума за преговорите с Турция. Това е грешка, тъй като Турция не е постигнала никакъв съществен напредък по отношение на изпълнението на условията за присъединяване към ЕС.
В задънена улица сме по отношение на кипърския въпрос, тъй като турците продължават да отказват да изпълнят задълженията си и тъй като продължават незаконната си военна окупация на северната част на острова. Никакъв напредък не постигнат и в областта на демократични права. Преследват се хора за изразяване на мнение, блокират се уебсайтове и по всякакъв възможен начин се създават проблеми на християните и други немюсюлмански общности. Когато членове на Парламента задават за пореден път въпроси във връзка с това, Комисията отговаря, че следи отблизо и със загриженост положението в Турция. Същевременно не предприема никакви конкретни действия, а преговорите продължават да се влачат безкрайно.
За никого не е тайна, че в частни разговори много хора, които защитават присъединяването на Турция в Комисията, в своите държави-членки и в Парламента, признават, че цялата тази идея е катастрофа. Следователно нека престанем да се самозаблуждаваме, нека престанем да заблуждаваме общественото мнение в Европа и турците и нека най-сетне сложим край на преговорите с Турция.
Elisabeth Jeggle
(DE) Г-жо председател, госпожи и господа, съгласна съм с честната и следователно критична оценка на преговорите за присъединяване, направена в настоящия доклад относно напредъка на Турция. От началото на преговорите бяха дадени много обещания, но постигнатият конкретен напредък е незначителен. Предвид ясно изразеното ислямско естество на държавата всички християнски и немюсюлмански общности трябва да имат равни права, което означава свобода да изповядват собствената си религия, без да стават обект на дискриминация. Поне за мен това е от първостепенно значение. Турция трябва да започне установяването на пълно разделяне на държавата от религията и да се отнася с търпимост към религиите различни от исляма. Случаят с манастира "Мор Габриел" е пример за този проблем.
Бих искала да напомня на държавите-членки на Европейския съюз за задължението им по време на всички разговори да призоват настоятелно Турция да зачита универсалните права на човека и по-конкретно свободата на вероизповедание.
Wolfgang Kreissl-Dörfler
(DE) Г-жо председател, госпожи и господа, вярно е, че преговаряме с Турция за присъединяването й към ЕС, а не по някаква друга тема, и аз подкрепям това присъединяване. Приветствам реформите, инициирани от турското правителство през изминалата година. Същевременно Турция също най-сетне трябва да изпълни задълженията си и да приложи Протокола от Анкара, за да може да се постигне напредък в преговорите. Тя не трябва постоянно да държи ЕС или Кипър отговорни за задънената улица, както Вие, г-н Ердоган, толкова обичате да правите.
Турция трябва най-сетне да сложи край на практиката да се арестуват журналисти, които критикуват управлението. Ahmet Şık, Nedim Şener и други техни колеги имат нужда от защита от произвола на правосъдната система. Това са само част от условията за отваряне на глава 23. Г-н Ердоган, трябва да направите ясно изявление по този въпрос, а не да говорите против интеграцията на нашите сънародници и да разпространявате великотурски светоглед, както направихте в Дюселдорф. Това е нещото, което очакваме от Вас. Разбира се, ЕС също трябва да допринесе за успеха на преговорите и да покаже, че е готов да приема нови членове. И двете страни трябва да си напишат домашното. Едно нещо обаче е ясно. Топката сега е във Ваши ръце и е Ваш ред да предприемете действия.
Metin Kazak
(EN) Г-жо председател, давам си сметка, че настоящият доклад е много противоречив и че постигането на компромис в рамките на Парламента може на моменти да е крайно трудно, но въпреки това следва да се стараем разискванията ни да са балансирани и основаващи се на факти.
На първо място, нека си припомним, че Споразумението за асоцииране от Анкара предвиждаше четирите свободи на движение и митническия съюз между Турция и ЕС. Освен това от няколко решения на Съда на Европейските общности, а така също и от съществуващите визови режими с други страни кандидатки става ясно, че въпросът за либерализацията на визовия режим за турски граждани, особено за предприемачи и студенти, следва да получи ясно одобрение в този доклад.
На второ място, ние следва да призовем към нов тласък на усилията за излизане от застоя по кипърския въпрос. Прилагането на решението на Съвета от 26 април 2004 г. ще насърчи в огромна степен Турция да изпълни Споразумението за асоцииране между ЕС и Турция. Това ще доведе не само до икономически и политически ползи за двете страни, но и ще позволи на всички жители на острова да търгуват свободно, а освен това ще премахне настоящите двойни стандарти в ЕС. Време е да покажем, че Европейският парламент може да промени нещата към по-добро.
Peter van Dalen
(NL) Г-жо председател, присъединяването на Турция към Европа би било една от най-големите исторически грешки за всички времена. Това би означавало страна с население от 80 милиона души да предявява претенции към европейския бюджет, вземането на решения и външната политика. До какво би довело това може да се види от отношенията на Турция с организации като "Хамас" и "Хизбула" или с Иран.
Присъединяването на Турция би оказало пагубно влияние и върху интеграцията. Вече сме свидетели на това. Министър-председателят Ердоган неотдавна призова турските имигранти в Германия първо и преди всичко да научат турски. На мен обаче ми се струва разумно, ако живееш в Германия, да научиш първо немски.
Дневният ред на г-н Ердоган е този на една ислямска партия и в това отношение също равновесието би се променило, в случай че Турция се присъедини към ЕС. Ще ни се наложи да си имаме работа с милиони хора, които за съжаление не са запознати с юдео-християнските основи на Европа и които ще поискат да ги променят. Ето защо нека направим така, че докладът за напредъка, осъществен през 2010 г., да е последният. Нека спрем тези безсмислени преговори. Едно привилегировано партньорство - това би съчетало най-доброто и от двата свята.
Emine Bozkurt
(NL) Г-жо председател, напредъкът и взаимното доверие ще се появят, стига и Турция, и Европейския съюз да изпълнят поетите от тях ангажименти. Отварянето на нови преговорни глави ще даде в резултат точно тази нова динамика по отношение на правата на човека и правосъдието, която искаме да видим.
Свободата на пресата е основна тема за безпокойство. Защитата на тази свобода, която преживя тежки моменти, представлява ценен актив. В демокрацията пресата има важна роля за осъществяване на контрола върху властимащите. Очевидно Турция е натоварена с огромна тежест, свързана с прилагането на законодателството на ЕС, но Европа също има отговорности, като например изпълнение на ангажиментите по Споразумението за асоцииране, отнасящи се до свободното движение на хора и по заключенията на Съвета от април 2004 г. относно Кипър.
И накрая, на стогодишния юбилей на Международния ден на жената ще кажа нещо за правата на жените в Турция. Налице са много подобрения в правните норми, но аз призовавам турското правителство да направи всичко възможно, за да гарантира подходящото им прилагане и - с оглед на предстоящите избори - да отговори на призивите на парламента за квоти, за да се увеличи броят на жените на представителни позиции.
Konrad Szymański
(PL) Г-жо председател, мисля, че е очевидно, че Турция ще предложи огромни потенциални ползи с оглед на собствената ни политика към региона, по отношение както на Кавказ, така и на Близкия изток. Новата и необичайно активна турска политика насочена към този регион очевидно поставя въпроса дали това ще бъде турска политика под европейски флаг или дали тя всъщност ще бъде европейска политика подпомагана от Турция. И в двата случая става дума за ценна перспектива.
Оставам с впечатлението, че това сътрудничество трябва да бъде поставено на една много по-прагматична основа колкото може по-скоро, както и че прекалено дългите обсъждания на членството носят - напълно ненужно - разочарование и на двете страни. Налице са различни причини защо тези преговори продължават толкова дълго, а причините за завършването им не са особено добри в настоящия момент. Днес аз бих искал да изкажа благодарност за доклада, внесен от г-жа Oomen-Ruijten, който, както е обичайно за докладчика, представлява един добре балансиран документ. По-конкретно аз съм благодарен, че въпросите, свързани със свободата на вероизповедание на християните в Турция, са разгледани толкова добре. Тези въпроси продължават да са проблемни и се отнасят до възможностите за придобиване на правосубектност от християнските общности, с връщането на недвижимо имущество и с възможностите за обучение на свещеници. Не трябва да забравяме това.
Jarosław Leszek Wałęsa
(PL) Г-жо председател, искам в началото да благодаря на г-жа Oomen-Ruijten, която отново е изготвила един всеобхватен доклад за напредъка на Турция. Всяка година Европейската комисия приема "пакет за разширяването", а ние изготвяме доклад, с който въз основа на този пакет даваме оценка на напредъка по присъединяването към Европейския съюз, постигнат от всяка една от страните кандидатки през последните 12 месеца. Според оценката на Комисията Турция в достатъчна степен отговаря на политическите критерии. Неотдавнашните конституционни реформи предоставиха възможности за подобрения в много области, сред които съдебната система и основните права. Пакетът от промени в конституцията, одобрен на референдума, проведен миналата година, представлява стъпка в правилната посока, но подготвянето и приемането на тези реформи не бяха предшествани от процес на консултации с участието на политическите партии и гражданското общество. Трябва силно да приветстваме факта, че конституционната реформа осигурява основата за създаване на институцията "омбудсман" и на национална институция по правата на човека.
Сега е от ключово значение да гарантираме, че тези нови предложения ще бъдат реализирани по един прозрачен начин и на основата на демократични процедури в съответствие с европейските норми. За съжаление, отношенията на Турция със съседите й неизменно хвърлят сянка върху процеса на преговори. Считам, че Турция ще бъде посрещната по-топло на европейската и международната сцена, ако прояви добра воля и създаде благоприятен климат за продължаващите преговори за Кипър и ако подкрепи тези преговори и допринесе видимо за цялостното решаване на проблема. Благодаря ви.
Kyriakos Mavronikolas
(EL) Г-жо председател, бих искал да се изкажа по-конкретно по кипърския въпрос, така както е представен в предложението за резолюция на г-жа Oomen-Ruijten. Една година по-късно колонизацията продължава, присъствието на окупационните военни части в Кипър продължава и не само това, ами вече от около месец виждаме кипърските турци да протестират срещу присъствието на турските военни части на острова и против икономическата ситуация в окупираната територия, причина за която е присъствието на окупационната армия.
Как отговори министър-председателят на Турция? Като каза, че турската армия е в Кипър не за доброто на кипърските турци, а заради турските стратегически интереси.
Нравствените стойности и принципи на Европейския съюз няма да му позволят да жертва Кипър на олтара на турския напредък към присъединяване и аз трябва да кажа, както един колега социалист напомни на Парламента - и това кара косата ми да се изправи - че не Кипър е нахлул в Турция, а Турция е нахлула в Кипър. Нека не забравяме това.
(Ръкопляскания)
James Elles
(EN) Г-жо председател, бих искал да се присъединя към онези, които поздравиха докладчика за представения всеобхватен и балансиран доклад, но се присъединявам към тези, които вече споменаха, че това е не толкова доклад за напредъка, колкото за положението в Турция.
За да стане ясно, че това е списък с основни проблеми, по които е постигнат минимален напредък, докладчикът много старателно е посочил в параграф 40, че е нужно турската армия да се изтегли от Кипър; в параграф 47, както направиха и други оратори, тя изразява съжаление, че Турция не е приложила Допълнителния протокол; а по-нататък, и за това никой друг досега не спомена, тя говори за блокирането на стратегическото сътрудничество между НАТО и ЕС отвъд споразуменията по "Берлин плюс".
Считам, че е много важно Съюзът да не отстъпи по никой от тези въпроси и да не отваря още глави от преговорите, докато не видим, че Турция участва в тези обсъждания с желание. Или може би в края на краищата, когато погледнете целия този процес, се питате дали е налице политическа воля и у двете страни да доведат до край това или дали просто не става дума за една идея на XX век, която през XXI век няма никакъв смисъл.
Georgios Koumoutsakos
(EL) Г-жо председател, г-жо министър, г-н член на Комисията, Турция е голяма страна със стратегическо значение, но готова ли е за Европа? Не, все още не. Готова ли е Европа за Турция? Не, все още не. Отказала ли се е Турция от стремежите си за присъединяване? Не, все още не. Три въпроса и три отговора, г-н член на Комисията, които реалистично разкриват критичната повратна точка, до която е достигнала Турция по пътя на присъединяването си. Тези въпроси и отговори също така обобщават сложните взаимоотношения между Турция и Европа. Поради исторически, политически и културни причини тези взаимоотношения винаги са се колебаели между доверието и подозрението, между привличането и отблъскването. Тази реалност намира израз в дългия и болезнен път на Турция към присъединяването.
Въпреки забележителния напредък, постигнат от Турция, тя все още ни дава поводи за безпокойство във връзка с въпросите на правата на човека. Тя все още се пазари за изпълнението на всеки малък ангажимент към Европейския съюз. Турция отказва да нормализира отношенията си с една държава-членка, Република Кипър; не се отказва от заплахата за война срещу друга държава-членка, а именно Гърция, и отказва да признае и прилага Конвенцията на Организацията на обединените нации по морско право.
Неотдавна арогантността на турското политическо ръководство разгневи дори кипърските турци. От своя страна Европа продължава да изпраща двусмислени послания относно присъединяването, които не носят никаква полза. Следователно ние се нуждаем от една по-ясна позиция. Само пълното спазване на поетите ангажименти може и - така е честно - трябва да ръководи Турция по пътя на присъединяването й. За да сме честни обаче, трябва също така да бъдем и взискателни спрямо Турция.
В заключение искам да поздравя г-жа Oomen-Ruijten за изготвения от нея доклад, който аз ще подкрепя, и призовавам и колегите си да постъпят така.
Michael Cashman
(EN) Г-жо председател, горд съм да застана пред вас и да приветствам напредъка, постигнат от Турция по пътя на присъединяването й към ЕС. Отдавна съм поддръжник на присъединяването на Турция. Това е в интерес на ЕС, и разбира се, в интерес и на Турция. Можем да заемем една тесногръда и популистка позиция или можем да демонстрираме лидерство и визия. Това лидерство и тази визия се очаква да доведат Турция в ЕС, където й е мястото.
Налице са някои положителни развития, но също така е вярно, че трябва да се направи още повече. Имам няколко конструктивни предложения. Трябва да се направи повече за борбата срещу дискриминацията и за насърчаването на равнопоставеността независимо от пола, социалния пол, расата или етническия произход, религията или убежденията, възрастта или сексуалната ориентация. Това следва да се гарантира от законодателството. Следователно аз призовавам турските органи на управление да включат въпроса за сексуалната идентичност в проектозакона за борба срещу дискриминацията и неравнопоставеността.
Времето тече. Мога да говоря по този въпрос дълго време. Струва си да се напомни, че Турция е модерна, светска държава и че в Турция жените получиха право да гласуват дълго преди това да стане в някои части на ЕС - нещо, което трябва да си спомним, когато погледнем назад към стоте години феминизъм.
Miroslav Mikolášik
(SK) Г-жо председател, превръщането на Турция в истинска плуралистична демокрация, основаваща се на защитата на правата на човека и основните свободи изглежда продължава да бъде предизвикателство.
Турция не е постигнала никакъв значителен напредък в сравнение с миналата година в провеждането на реформи и изпълняването на критериите от Копенхаген, чието пълно изпълнение е от първостепенно значение за членството в ЕС. Неизпълнението е налице, преди всичко в съдебната система, където правото на справедлив и бърз процес все още не е гарантирано, в областта на правата на малцинствата и правата на жените, а също и по въпросите на свободата на вероизповедание, на изразяване на мнение, на свободната преса, както и в борбата срещу корупцията. Особено очевидна е липсата на свобода на вероизповеданието.
Турция трябва да подобри координацията на външната си политика с външната политика на ЕС и по този начин да покаже, че споделя общи ценности и интереси със Съюза. Това би могло да намери конкретен израз например в подкрепа от страна на Турция за усилията на ЕС да не се допусне Иран да се сдобие с ядрено оръжие, както и в подписването на статута на Международния наказателен съд, което Турция явно продължава да отлага. Очаквам също така Турция да прояви по-голяма активност за решаване на кипърския въпрос - както казваме на словашки - като изтегли военните си части от окупираната територия на острова.
Franz Obermayr
(DE) Г-жо председател, благодаря ви много за предоставената възможност да задам въпрос. За съжаление, вече е малко късно за него. Както виждате, г-н Cashman вече напусна залата. Имам няколко важни въпроса, които бих искал да задам на г-н Cashman. Бих искал да направите така, че когато някой член на Парламента се възползва от възможността да зададе въпрос чрез вдигане на синя карта, да получава думата веднага. В противен случай колегата, към когото е отправен въпросът, може междувременно да напусне залата, както току-що стана. В същото време аз може би ще имам възможността да се изкажа по процедурата с привличане на внимание и бих искал предварително да Ви благодаря за това.
Eleni Theocharous
(EL) Г-жо председател, г-жо министър, г-н член на Комисията, както г-жа Oomen-Ruijten много правилно посочва в доклада си, Турция не може да се присъедини към Европейския съюз преди решаването на кипърския въпрос, преди вдигането на окупацията, преди армията да напусне Кипър - самата Турция е тази, която затяга примката около процеса на присъединяване. Ето защо, г-н член на Комисията, всеки, който иска да помогне на Турция, следва най-сетне да се вслуша в онова, което казват кипърските турци, които в момента протестират не за пряка търговия, както чухме днес във връзка с решението на Съвета от 26 април 2004 г., а за освобождаване на Кипър от окупацията и за собственото си освобождение и спасение. Не мисля, г-н член на Комисията, че Турция може да се присъедини чрез един процес, който е погубен за Кипър, и всеки, който желае да помогне на Турция, трябва да престане да прави това за сметка на Кипър. Това е основен елемент, с който всички ние трябва да се съобразим, защото ако кипърският въпрос не бъде решен по един справедлив начин, това ще е катастрофално за самия Европейски съюз.
Mario Mauro
(IT) Г-жо председател, госпожи и господа, трябва призная, че отличната и забележителна работа на г-жа Oomen-Ruijten идва в момент, когато провеждаме разискване, което все още е съпътствано от голяма доза лицемерие, когато темата е Турция.
Ние не успяваме да преодолеем това лицемерие, но може би ще се справим с него по-добре, ако вземем под внимание няколко фактора от общия контекст. Първият е, че трябва да признаем факта, че напълно се провалихме, или може би дори никога не се опитахме, да инициираме една реална стратегия по отношение на страните от южното Средиземноморие. Въпросът за Турция е тясно свързан с това.
Когато посетихме Тунис преди няколко дни, представители на единствената ислямистка партия "Ал-Нахда" казаха съвсем искрено, че са се вдъхновявали от Партията на справедливостта и развитието на турския премиер Реджеб Ердоган, така че в известен смисъл хората са гледали на Турция като на излаз към Европа, но те не знаят дали другата страна, Европа, е склонна да вземе под внимание всичко това.
Трябва да се запитаме какво си струва да се направи по отношение на Турция: струва ли си да сме напълно искрени и да се придвижим бързо към форми на привилегировано партньорство, които включват целия регион на Средиземноморието, или дали си струва да продължим да играем за спечелване на време и да отлагаме безкрайно решението си, така че самите турци, известни с голямата си гордост, в крайна сметка да ни кажат "не" веднъж завинаги, с което положението в Средиземноморието да се усложни още повече?
Считам, че ние сме тези, които трябва да вземем решението, а не да чакаме другите да направят това. Имаме конкретни отговорности и трябва да ги поемем изцяло.Трябва да имаме смелостта да кажем "да" или "не" и ще видим, че от настоящото положение има позитивен изход.
Андрей Ковачев
Поздравления на г-жа Oomen-Ruijten за нейната добра работа. Гледаме на Турция като на важен евроатлантически партньор. Ето защо съм сигурен, че въпреки противоречията си, всички сме съгласни, че имаме нужда от една реформирана, демократична, светска и европейска Турция.
Мен лично много ме притеснява рискът от ислямска ориентация на турската вътрешна и външна политика. Свидетели сме, че част от политическата класа в Турция явно не желае да спазва принципа на стриктно разделяне на религия от политика, завещан от Ататюрк.
Европа трябва да помага на Турция за преодоляване на вътрешното разделение на турското общество, включително подобряване на ситуацията на малцинствата, както и подобряване на отношенията с нейните съседи. Разбира се, не можем само да сочим Турция с пръст. Нейните съседи също трябва да извървят своя път в тази посока.
Очаквам партньорско отношение по всички общи въпроси от общ интерес, особено сътрудничеството в НАТО и по отношение на енергийната инфраструктура. И накрая, надявам се и очаквам Турция да подпише колкото може по-скоро очакваното реадмисионно споразумение с Европейския съюз, без забавяне или поставяне на допълнителни условия.
Monika Flašíková Beňová
(SK) Г-жо председател, евентуалното влизане на Турция в ЕС ще доведе до икономически, политически и културни последствия, с каквито ЕС не се е срещал при нито едно от разширяванията си досега. Въпреки различията в сравнение с европейската култура, традиция и ценности обаче, Турция не е фундаменталистка страна и всеки има право свободно да изповядва религията си.
Не може да се отрече опитът на Турция да изпълни критериите за присъединяване към ЕС, макар че, разбира се, е желателно да бъдат предприети по-активни мерки за уреждане на споровете между кипърските турци и кипърските гърци. Решаването на кипърския въпрос може освен това да донесе по-голяма стабилност, просперитет и сигурност в Източното Средиземноморие и може да подпомогне ускоряването в известна степен на процеса на присъединяване на Турция към ЕС.
Искам обаче да кажа едно нещо в заключение. Ние сме тук, госпожи и господа, точно както и колегите ни в Комисията и Съвета, за да бъдем честни, и ако потвърдим, че Турция постепенно изпълнява критериите, тогава не трябва да говорим предварително за привилегировано партньорство. Ще бъде по-добре да кажем директно на Турция, че въпреки изпълнението на всички критерии, тя няма да постигне пълно членство в ЕС. Според мен това би било честно от наша страна.
Jelko Kacin
(SL) Г-жо председател, г-жо Гьори, г-н член на Комисията, драматичните и дълбоки политически промени, на които станахме свидетели, ни напомнят, че от една страна в арабския свят тече процес на демократизация, но от друга, ние по-ясно осъзнаваме уязвимостта на енергийните доставки и енергийната ни зависимост.
Турция е нашият най-ценен, очевиден и убедителен пример за функционираща демокрация в арабския свят и, разбира се, пример за бурно развиваща се икономика. Същевременно Европейският съюз и Турция все още са заложници на нерешения кипърски въпрос. Блокирано е отварянето на няколко важни преговори глави. Днес трябва да подчертаем колко неотложно е главата за енергетиката да бъде отворена колкото може по-скоро и трябва да изпратим едно силно послание на нашите кипърски приятели в Никозия, че отварянето на тази глава ще донесе ползи на нас, на Кипър и на Турция. Блокирането на тази глава е пагубно за Кипър, за Турция и за целия Европейски съюз, за стабилността в региона, а така също и за стабилността на световните пазари.
Освен това ако отворим тази глава през настоящата година, ще покажем чрез действията си, че ние в Европейския съюз сме готови, способни и ефективни в разпознаване на предизвикателствата и опасностите на миналото и бъдещето. В случай че не успеем да отворим тази глава, ще продължим да бъдем просто едни безсилни и неефективни странични наблюдатели.
Charles Tannock
(EN) Г-жо председател, придвижването на Турция към присъединяване към ЕС продължава да е колебливо. Една от причините за това, разбира се, е неизпълнението на Допълнителния протокол към Споразумението за асоцииране от Анкара и непризнаването и продължаващата окупация на Кипър.
Отказът на турското правителство да отвори пристанищата и летищата си за търговия с Република Кипър е неприемлив, но искам също така да отбележа факта, че би могло да има и по-конструктивен подход към съседна Армения, включително чрез отваряне на общата граница и признаването на целенасоченото масово убийство на арменци през 1915 г. Освен това едва прикритата политическа подкрепа на Турция за Иран може да застраши усилията на ЕС да попречи на ислямисткия теократичен режим в Техеран да създаде атомна бомба, а това е крайно непростимо.
Загрижен съм и за нарастващата враждебност на Турция спрямо нашия съюзник Израел, на която бяхме свидетели при случая с флотилията за Газа и официално публикуваните от Турция разкрития. Турция продължава да държи затворен гръцкия православен манастир в Халки без никаква видима причина и да отказва на общността на арамейските християни възможността за придобиване на правосубектност. Според мен не може да има никакво съмнение, че сега Турция трябва да удвои усилията си, ако желае да постигне по-нататъшен напредък по пътя към ЕС и ценностите му.
Kyriacos Triantaphyllides
(EL) Г-жо председател, от всички проблемни въпроси, с които Турция трябва да се справи по пътя си към присъединяването - така както са изложени в доклада на г-жа Oomen-Ruijten, на която благодаря - като например кюрдския въпрос, арменския въпрос, свободата на пресата и необходимостта да се зачитат правата на жените, най-осезаем е проблемът, свързан с Кипър.
Една страна кандидатка не може да окупира част от територията на Европейския съюз. Ако тя желае да продължи по пътя на присъединяването, трябва да изтегли военните си части от Кипър и да прекрати окупацията на териториите на кипърските гърци и турци.
Jaroslav Paška
(SK) Г-жо председател, искам в началото да приветствам усилията на турската администрация да приближи своите политически структури до една европейска система на ценности. От друга страна, не е възможно да пренебрегнем продължаващите проблеми в областта на зачитането на правата на човека, особено правата на малцинствата и жените, а така също и потискането на свободата на вероизповедание.
Най-сериозният проблем обаче изглежда е фактът, че Турция продължава да окупира близо 50% от територията на една държава-членка - Кипър. Следователно ЕС е непряко въвлечен в един военен конфликт с Турция. Този конфликт вече остави без дом много жители на Кипър и засега няма надежда за намиране на решение на това незаконно положение.
Ето защо мисля, че диалогът между Брюксел и Истанбул изисква повече отвореност, така че нашите турски приятели да могат да разберат, че пътят към ЕС неизбежно минава през критерии, които не могат да бъдат заобиколени. Ако на тях им се струва, че не са подготвени да изпълнят високите критерии на ЕС, би било добре да си признаят честно това и да излязат с разумна алтернатива за съвместното ни съществуване.
Andrew Henry William Brons
(EN) Г-жо председател, докладът в известна степен омаловажава проблемите. Цитирам "необходими са значителни усилия по основните права". Писателят Орхан Памук успя да се спаси от съдебно преследване за еретическите си възгледи относно турската история единствено благодарение на международната си слава. Това законодателство продължава да е в сила. Би ли могъл ЕС да толерира потъпкването на различните научни виждания в една държава-членка?
По-нататък в доклада се казва, че няма напредък към нормализиране на отношенията с Кипър. По-просто казано, това означава, че Турция продължава да окупира, благодарение на силата на оръжието, северната част на тази страна, като изземва собствеността на кипърските гърци и осквернява и плячкосва храмовете и гробищата им. Докато Турция не изтегли армията си безусловно, не върне заграбеното имущество и не предостави съответните обезщетения, не следва да имаме каквито и да било отношения с нея, да не говорим за преговори за членство в ЕС.
Щефан Фюле
Г-жо председател, това наистина беше едно добро и полезно разискване, отразяващо множество мнения и възгледи.
Но както мнозина от ораторите подчертаха, ако Турция наистина изпълни всички свои задължения, свързани с присъединяването, а ние останем все така ангажирани и сериозни, ще успеем да избегнем по-голямата част от разочарованието, за което споменаха някои от вас, и да продължим напред.
Съгласен съм също така с онези, които много ясно заявиха, че работата по прилагане на Допълнителния протокол от Споразумението за асоцииране от Анкара и постигането на напредък по разговорите за намиране на цялостно решение относно Кипър биха дали тласък на преговорите за присъединяване.
Съгласен съм и с тези, които дадоха да се разбере, че правилата на играта не следва да се променят по средата на мача. Но нека бъда пределно ясен. За мен това не е игра, за мен това е един сериозен процес. Силно вярвам, че в края на този процес повечето граждани на Турция и Европейския съюз ясно ще видят ползите от една нова и модерна Турция, която е член на Европейския съюз.
Втората ми бележка е, че тазгодишният доклад е наистина много балансиран. Това, което оценявам особено високо, и което докладчикът до голяма степен е успял да вземе под внимание - както стана и по време на днешното разискване - е необходимостта да се види цялата картина, а не само на Парламента да бъде представен списък с инциденти и проблеми.
Третата ми бележка е, че съм съгласен и с тези, които дават ясно да се разбере, че ключът към много от преговорните глави е в ръцете на турските ни партньори.
Аз съм един от онези, които биха искали да видят отворени глави, като например глава 15, посветена на енергетиката, и особено глава 23 за съдебната система и основните права. Това е много важно, особено глава 23. Мисля, че е в интерес както на Турция, така и на Европейския съюз да работим за постигането на успехи по тези важни въпроси.
Беше отбелязано, че 14 глави са замразени поради Допълнителния протокол от Анкара. Нека направя личен коментар. Струва ми се, че е налице разлика между тези глави, които са замразени едностранно, и тези, които са замразени на базата на препоръка от Комисията - поради липсата на ангажимент от страна на Турция към митническия съюз - последвана от консенсус между държавите-членки. Глави 23 и 15 са сред тези, които са замразени едностранно.
И накрая, нека обърна внимание на един въпрос, по който мислим много тези дни, а именно положението със свободата на медиите в Турция. Миналия четвъртък направих ясно изявление, за да е сигурно, че турските ни колеги са получили посланието ни, че турското законодателство не гарантира в достатъчна степен свободата на изразяване в съответствие с Европейската конвенция за правата на човека и Европейския съд по правата на човека, както и за да е напълно ясно, че Турция спешно се нуждае от изменение на правната си рамка, за да се подобри положението със свободата на пресата на практика и в значителна степен.
Миналия петък повдигнах този въпрос почти по същия начин пред турския външен министър Давутоглу. Но нека направя и следния коментар. Мисля, че също така е важно да не страним от критични бележки, когато виждаме проблеми. Важно е освен това да помогнем на Турция да измени законодателството си така, че да отговаря на гореспоменатата Конвенция.
Обмислям по какъв начин да включим както Съвета, така и ОИСР в този процес и ще информирам Парламента за резултатите от провежданите консултации и начина, по който ще препоръчам да продължим напред.
Енико Гьори
действащ председател на Съвета. - (HU) Г-жо председател, г-н член на Комисията, госпожи и господа, благодаря ви много за това отлично разискване. Многобройни аргументи, както "за", така и "против", бяха представени във връзка както с подготвеността на Турция, така и с целия процес на присъединяване. Това също говори за сложността на ситуацията и колко трудна е била задачата на г-жа Oomen-Ruijten. Считам, че тя свърши отлична работа, като изготви доклад, който показва много добре колко трудно е да се оцени ситуацията и подготвеността на Турция.
Налице са обаче и въпроси, по които има съгласие, и според мен това също намери отражение нашето разискване. Считам, че е налице не само съгласие между партиите тук, но и от страна на Комисията и Съвета. Първият от тези въпроси е свързан с това, че ние се нуждаем от една европейска Турция и е в наш интерес да подпомогнем този процес. В случая говорим за един стратегически партньор. Не мога да подчертая достатъчно силно колко важно е да имаме за свой приятел страна, чиято територия почти изцяло е извън Европа. Няма съмнение също така, че това е процес, основаващ се на изпълнението на определени условия, както и че Турция трябва да изпълни всички задължения, които е поела. За да направи възможно постигането на напредък в преговорите, Турция трябва да изпълни критериите и очакванията, които сме формулирали. Наред с това няма съмнение, че Турция трябва да се стреми към добросъседски отношения. Това е въпрос, който се подразбира при всички преговори за присъединяване.
Виждаме, че има дебат по отношение на това, колко голям напредък е постигнат и колко условия Турция е изпълнила. Считам, че не можем да поставим под въпрос постиженията на конституционната реформа и наличието на напредък, макар и частичен, например по отношение на малцинствата. Никой не оспори факта, че предстои да се измине дълъг път. Достатъчно е във връзка с това да споменем дори само въпроса за свободата на пресата, положението на жените и работата на правосъдната система. Ако обмисляме как да вдъхнем нов живот на преговорите за присъединяване, следва да разгледаме обхвата на нашите действия. Както спомена членът на Комисията, г-н Фюле, всъщност 13 глави стоят отворени, успели сме да затворим само една, а 16 глави са замразени и по тях не можем да постигнем напредък в момента. De facto можем да работим по три глави, а именно тези за политиката в областта на конкуренцията, за обществените поръчки и за социалната политика и заетостта. Най-добра е подготовката по главата за конкуренцията, като много беше направено по време на белгийското председателство, за да сме в състояние да отворим тази глава, а Комисията работи усилено и с нашата максимална подкрепа, за да отвори поне тази глава по време на мандата на унгарското председателство. Турция трябва да отговори на многобройни условия за тази цел. Убедена съм, че ще има напредък в това отношение и наистина не искам отново да ставам свидетел как в продължение на месеци не можем да отворим нова глава.
Мнозина повдигнаха въпроса или дадоха да се разбере, че биха приветствали постигането на напредък по отношение на визите. Нека съм искрена с вас. Унгарското председателство би насърчило Комисията да започне диалог, но всички знаем, че на заседанието на Съвета положението не беше напълно ясно в това отношение, а и редица държави-членки изразиха колебанията си. Считам, а това е становището и на унгарското председателство, че ще бъде в наш интерес да започнем диалог. Няколко пъти се спомена и за свободата на вероизповедание и преследванията на християни. Съветът получи достатъчно критики за бездействието си по този въпрос. Въпреки че това попада в компетентностите на г-жа Аштън, в качеството й на председател на Съвета по външни работи, нека ви кажа, че този въпрос беше включен в дневния ред на Съвета по външни работи през януари. По това време нямаше споразумение, но на заседанието на Съвета през февруари беше приета резолюция, с която се осъждаше преследването на всички религиозни малцинства, и по-конкретно на християните, така че всъщност Съветът не остана безучастен по този въпрос.
Накрая, позволете ми да задам един въпрос на всички нас, тъй като говорим за това какво е направила Турция, дали е направила достатъчно и дали работи както трябва за присъединяването. Нека обаче също така се замислим за всичко, което зависи от нас. И ако искаме да сме честни ще видим, че Европа не преживява период на приобщаване. Ние гледаме какво става в Северна Африка, но ако погледнете какво се случва в рамките на Европейския съюз или дори в съседните ни държави, ще видите, че Турция е една от петте страни кандидатки, но има още четири други. До каква степен можем да подкрепим тези процеси? Доколко сме подготвени да завършим преговорите за присъединяване с Хърватия? Доколко сме готови да приемем Румъния и България в Шенгенското пространство? Доколко сме готови да подпомогнем изстрадалата ромска общност в Европа? Приобщаването е на дневен ред независимо в какъв контекст го разглеждаме.
Европа в момента е обърната към себе си. Нека кажа това с голяма доза откритост. Налице е умора от присъединяването. Ние трябва да се справяме с общественото мнение в страните ни, с това доколко сме отворени към тези проблемни въпроси. Считам, че може би следва да мислим в по-дългосрочен план. Ако разгледаме дългосрочните интереси на Европейския съюз, с други думи, запазването на привлекателността му както за гражданите на Съюза, така и за непосредствените ни съседи, независимо дали това е Турция или всички северноафрикански страни, аз считам, че трябва да се върнем към една Европа на по-голямо приобщаване, естествено при положение, че това в никакъв случай не е безусловно и че не трябва да спестяваме работата, която се очаква да бъде свършена от всички страни кандидатки. Според мен ако Турция загуби интерес към Европа, това ще бъде един много тъжен момент.
Ria Oomen-Ruijten
(EN) Г-жо председател, преди всичко, бих искала отново да кажа, че аз - всички ние - изготвихме доклада много внимателно. Процедурният въпрос, който искам да задам, е следният: искам да се обърна с молба към колегите си да не изготвят нови изменения, тъй като ако искаме да имаме неполяризирано обсъждане по тази тема, ако искаме истински ангажимент от страна на цялата пленарна зала...
(Председателят отнема думата на оратора)
Председател
Внесено е едно предложение за резолюция съгласно член 110, параграф 2 от Правилника за дейността.
Разискването приключи.
Гласуването ще се проведе в сряда, 9 март 2011 г.
Писмени изявления (член 149)
Cristian Silviu Buşoi
Приветствам стъпките, предприети до този момент от Турция, но искам да подчертая, че все още предстои да бъде постигнат значителен напредък. Необходимо е да бъдат предприети конкретни мерки в области като свободата на пресата, положението на жените в турското общество, диалога между политическите партии и най-вече признаването на Кипър, която е държава-членка на ЕС. Кипърският конфликт хвърля огромна сянка върху преговорите за присъединяване на Турция към ЕС. Ето защо Турция трябва да демонстрира съответната готовност за решаване на този спор.
Същевременно считам, че преговорите за присъединяване на Турция трябва да напредват, за да се насърчават реформите в тази страна, особено като се има предвид, че Турция е модел за арабските страни. Турция ще допринесе за стабилизирането на размирните райони отвъд източната и южната й граница.
Заслужава освен това да се спомене колко важна е Турция за Европейския съюз в качеството си на ключов играч на енергийния сектор. Интеграцията на Турция в ЕС може да бъде изгодна и за двете страни в краткосрочна и средносрочна, но най-вече в дългосрочна перспектива.
Ioan Enciu
Искам да приветствам значителния напредък, осъществен от Турция по отношение на присъединяването й към Европейския съюз. Считам, че тази държава показа, че е решена докрай да изпълни всички критерии за получаване на пълноправно членство в ЕС, а нашата роля е да я подкрепим. Мнозина от моите колеги повдигнаха днес въпроса за основните права. Аз обаче бих искал да попитам защо в този доклад не се призовава Съвета да инициира преговори по главата, посветена на правосъдието и основните права. Тази глава е блокирана от Съвета, въпреки че е най-важната с оглед на това, Турция да отговори на всички демократични норми на ЕС. Уважаеми колеги, утре ние трябва да подкрепим изменението, което предвижда отварянето на тази глава. В противен случай Европейския парламент ще изпрати негативни сигнали до Турция, а това ще накърни доверието в нас и репутацията ни.
Jaromír Kohlíček
Две години ни делят от една важна годишнина. През настоящата година се навършват 48 години, откакто Турция кандидатства за присъединяване към ЕС. Не подлежи на съмнение, че оттогава досега са се случили много неща. Икономическото развитие на страната, наред с отварянето на пазара на ЕС, определено изиграха ролята си. В същото време страната продължава да има проблеми във връзка с множество фактори, които са свързани със създаването на модерната турска държава. В Договор от 1924 г. ясно се казва, че гражданите, изповядващи ислямската вяра, са турци, а гражданите, изповядващи друга религия, се считат за източноправославни гърци. Този Договор не признава съществуването на други етнически групи. Онова, което е било прогресивно през 1924 г., а именно, признаването на факта, че някой може да изповядва религия, различна от исляма, днес има твърде различни конотации. Съвсем не е лесна работа да заявиш в Турция, че имаш етническа принадлежност, различна от турската, независимо дали става дума за кюрдска, черкезка, или някаква друга от етническите групи, които очевидно живеят в Турция от много години, но чието признаване, включително чрез насърчаване на етническите права, все още предстои да стане. Ключовият въпрос в проблематичната ситуация, свързана с преговорите в момента, е провалът на усилията за решаване на кипърския въпрос, бездействието по отношение на резолюцията на ООН за Фамагуста и неизпълнението на "задачите", произтичащи от докладите за предходните години. Намаляването на ролята на армията е нещо положително, но само ако светските сили останат на власт. Ако случаят не е такъв, стабилността на целия регион може да бъде заплашена.
Cristian Dan Preda
Приветствам усилията на моята колега, г-жа Ria Oomen-Ruijten, за изготвяне на настоящия доклад, но си запазвам правото да не се съглася изцяло със съдържанието му. Първо, мисля, че преговорите за присъединяване следва да започнат по главите, чиято техническа подготовка е приключила. За това има една проста причина. Това ще ни даде възможност да влезем в диалог, който ще принуди Турция да одобри достиженията на правото на общността. Макар да признаваме напредъка постигнат от Турция по изпълнението на техническите критерии за отваряне на преговорите за конкуренцията, ние трябва да уведомим органите на управление в Анкара, че в тази област са необходими допълнителни усилия. Мисля също така, че стартирането на преговорите по главата за правосъдието и основните права може да предостави идеалния контекст за насърчаване на Турция към постигането на напредък по пътя на реформите в тази област, което - според мен - е нашата обща цел. Струва ми се също така, че ние трябва да призовем Съвета да засили диалога с Турция по отношение на външната политика, тъй като особено в контекста на неотдавнашните събития в Северна Африка тази държава може да играе ролята на съюзник, който да насърчава демократизацията и развитието на региона.
Czesław Adam Siekierski
Всяка година провеждаме разискване по членството на Турция в ЕС. По правило се повдигат едни и същи проблеми - Турция постига известен напредък в усилията си да отговори на изискванията на ЕС, но този напредък никога не е достатъчно задоволителен, за да се получи ясна индикация за приблизителната дата на присъединяването или за положението, в което страната реално ще се присъедини към ЕС. Направените вече промени са благотворни, но това, че ЕС не може да приеме ясна позиция относно присъединяването на Турция, е източник на разочарование за турските органи и гражданите. Не можем, разбира се, да изискваме държавите-членки да заемат еднакви позиции по въпроса, но нашата нерешителност означава, че репутацията на ЕС може да бъде накърнена. Подкрепата за членството в ЕС намалява сред турските граждани. Турция може да започне да търси нови съюзници и да обърне гръб на Запада, което няма да е изгодно за Европа. Турция е наш стратегически партньор в областта на икономиката, регионалното сътрудничество и енергетиката, а също така е значителна военна сила и основен играч в Близкия изток. Проблемните области си остават същите - правата на човека и гражданските свободи, правата на жените и националните малцинства, принципа на правовата държава, реформирането на съдебната система, корупцията, свободата на пресата и свободата на словото - като положение е далеч по европейските стандарти, въпреки направените усилия. Дали процесът на преговори може да бъде ускорен зависи от това колко бързо и колко ефективно Турция може да изпълни наложените й условия и от формата на членство, която ЕС ще предложи на страната.
Joanna Katarzyna Skrzydlewska
Не може да има никакво съмнение за това, че членството на Турция в ЕС е спорен въпрос, като както привържениците, така и опонентите на присъединяването й са многобройни. Но също така не може да има съмнение относно това, че са извършени многобройни демократични реформи като част от процеса на европеизация на Турция, в резултат на което на 3 октомври 2005 г. беше договорена рамката на преговорите за присъединяването на Турция. Започването на преговорите може да се разглежда като успех не само за Турция, но и за Европа, тъй като основният мотив за Турция да проведе реформите са нейните европейски амбиции. Макар да признаваме значителния напредък, постигнат от Турция към днешна дата, не трябва да забравяме, че са налице множество проблеми, които пречат на интеграцията в ЕС. Преди всичко това са необходимостта от промени в конституцията, свободата на пресата, правата на жените, и защитата на националните малцинства. Една модерна демократична държава трябва да се основава на принципа на разделението на властите и баланса между изпълнителната, законодателната и съдебната власт, зачитането на правата на човека и основните свободи, и по-конкретно на свободата на изразяване и една правна рамка, която да гарантира правата на жените и равнопоставеността на половете. Приветствах съобщението на турското правителство и опозицията, че желаят да проведат реформи, които да трансформират Турция в напълно развита плуралистична демокрация, и се надявам, че всички политически партии и цялото общество ще участват в целия процес на конституционна реформа.
Zbigniew Ziobro
Турция играе стратегическа роля като стабилизираща сила в региона на Кавказ и Близкия изток. Тя също така представлява съществен компонент на плана за диверсификация на енергийните доставки за Европа. Политиката на Анкара може да служи за пример на арабските страни от региона. Европейският съюз следователно трябва да продължи да работи активно за изграждане на позитивни отношения с Турция, inter alia, чрез увеличаване на финансирането за съвместните стратегически енергийни проекти като газопровода "Набуко" и чрез една по-голяма подкрепа за развитието на търговските отношения. Брюксел трябва да покаже, че признава напредъка към интеграция с Европейския съюз, постигнат от Анкара през последните години. Независимо от това множество въпроси налагат оказването на натиск от страна на ЕС върху Турция и продължаването на преговорите за присъединяване е изключено преди решаването на тези проблемни въпроси. Нека само спомена помиряването и повторното обединение на Кипър, поемането от страна на Анкара на отговорността за арменския геноцид и по-нататъшното развитие на демократичната система.
