Program reforme poljskih ladjedelnic (razprava)
Predsednica
Naslednja točka je izjava Komisije o programu reforme poljskih ladjedelnic.
Marek Siwiec
(PL) Gospa predsednica, rad bi vas obvestil, da na galeriji sedi delegacija poljskega sindikata. Poslušali bodo našo razpravo. Delegacija zajema predstavnike ladjedelnic v Gdansku, Gdynii in Szczecinu. Rad bi vas prosil, da pozdravite naše prijatelje iz Poljske.
Predsednica
Hvala, gospod Siwiec; delegacija je zelo dobrodošla.
Neelie Kroes
članica Komisije. - Gospa predsednica, Komisija se dobro zaveza zgodovinskega pomena poljskih ladjedelnic in zato si zelo trudimo za rešitev, ki bo omogočila tako prestrukturiranje sektorja, ki bo zadevnim regijam zagotavljalo vir sredstev za preživetje. Toda odvisni smo od sodelovanja poljskih oblasti, da bi lahko dosegli trajno rešitev. Naj bom povsem jasna, preiskava v zvezi z državno pomočjo v teh zadevah traja že okoli štiri leta.
Preiskava zadeva precejšnji znesek pomoči za tekoče poslovanje za ladjedelnice v Szczecinu, Gdynii in Gdansku. Celo če ne upoštevamo državnih jamstev od leta 2002 do danes, je ladjedelnica v Gdynii od poljske države - se pravi od poljskih davkoplačevalcev - prejela pomoč v znesku okoli 167 000 evrov na delavca. To je približno 24 000 evrov na delavca letno, kar pomeni, da je subvencija za posameznega ladjedelniškega delavca vsaj dvakrat tolikšna kot povprečni letni dohodek poljskih delavcev.
Tudi če ne upoštevamo državnih jamstev, pomoč, ki sta jo od leta 2002 prejeli ladjedelnici v Gdynii in Szczecinu, skupaj nominalno znaša okoli 700 milijonov evrov oziroma 1 milijardo evrov.
Kljub vsem tem denarju ladjedelnice in prihodnost delavcev ostajajo ranljive. Tega, naj to poudarim, me je res strah. Menim, da je treba upoštevati prihodnost delavcev. Izognili so se bolečemu, toda potrebnemu prestrukturiranju, skozi katerega so na primer šle nemške in španske ladjedelnice ter na katerega se trenutno pripravlja Malta.
Vsa ta štiri leta je Komisija pustila odprta vrata za zaporedne poljske vlade. Sestala sem se s precejšnjim številom ministrov in predsednikov poljskih vlad. Spet in spet smo poskušali doseči dogovor, toda na nesrečo - in to govorim z žalostjo v srcu - poljske oblasti niso izkoristile teh možnosti.
Julija letos je Komisija ugotovila, da zadnji načrti za prestrukturiranje ne zagotavljajo preživetja ladjedelnic, toda Komisija, ki se zaveda pomena tega vprašanja za poljsko gospodarstvo in družbo, je spet pokazala svojo prilagodljivost in ponudila še dva meseca za nove končne načrte, ki naj bi bili predstavljeni 12. septembra.
Poleti so bili uradniki Komisije stalno na razpolago in so poljskim oblastem dajali povratne informacije o osnutku, ki jim je bil predložen. Zdaj sem skrbno ocenila načrte za prestrukturiranje, ki so jih poljske oblasti predložile 12. septembra. Žal ne vem, kako naj bi ugotovila, da bodo ti revidirani načrti zagotovili preživetje ladjedelnic. Načrti dejansko zahtevajo še več javnega denarja, ki naj bi ga črpali v prihodnje, vključno z denarjem za dnevno tekoče poslovanje.
Poudariti je treba tudi, da načrti za prestrukturiranje, predloženi 12. septembra - in govorim o načrtih poljske vlade -, predvidevajo skrčenje delovnih mest za približno 40 %. Toda do teh žrtev bi prišlo, ne da bi s tem lahko dali upanje na trajno zaposlitev preostalim delavcem, saj ladjedelnice najverjetneje ne bi postale sposobne preživetja in bi še naprej potrebovale državno podporo na račun poljskih davkoplačevalcev.
To ni sprejemljiv rezultat. Ni sprejemljiv z vidika konkurenčnega prava EU, pa tudi za prihodnost ladjedelnic ni sprejemljiv. Ni sprejemljiv za njihove delavce in bolj na splošno za poljsko gospodarstvo. Zato v teh razmerah ne vidim, kako bi se izognili sprejetju negativnega stališča glede ladjedelnic v Gdynii in Szczecinu.
Toda Komisija ne reče kar "ne". Aktivno si prizadevamo, da bi poljskim oblastem pomagali najti rešitev, ki bo zagotovila trajno poslovno prihodnost za gospodarska središča Gdansk, Gdynia in Szczecin ter trajna delovna mesta.
Po tem scenariju bi bilo premoženje ladjedelnic v Gdynii in Szczecinu prodano pod tržnimi pogoji v več svežnjih. Premoženje bi bilo razporejeno v svežnje po odprtem, brezpogojnem in nediskriminatornem razpisu; in preostalo jedro podjetja bi uporabilo izkupiček od prodaje premoženja za poplačilo pomoči, prejete v vseh teh letih, in bi bilo likvidirano, kupci premoženja pa bi nato lahko hitro obnovili gospodarske dejavnosti v ladjedelnicah, neobremenjeni s tem, da bi morali poplačati velike količine državne pomoči, ki so jo ladjedelnice prejele v teh letih. Lahko bi ponovno zaposlili še več ljudi, če bi izvedli načrte prestrukturiranja z 12. decembra.
Lahko samo domnevam, da bi bil vlagatelj, ki bi bil pripravljen prevzeti ladjedelnice - ali vsaj nekaj od njihovih sedanjih obveznosti -, še bolj zadovoljen, če bi pridobil najpomembnejše produktivno premoženje, ki bi bilo prosto bremen, in ga razvil konkurenčno in trajnostno. Končni rezultat bi bil verjetno pozitiven v dveh vidikih: po eni strani bi bilo število delavcev, ki bi ostali brez službe, manjše od predvidenega v načrtu prestrukturiranja, ki so ga predložile poljske oblasti, po drugi strani pa bi lahko delavci, ki bi jih kupci premoženja ladjedelnic ponovno zaposlili, pričakovali veliko stabilnejša delovna mesta v uspešnih podjetjih, ker ne bi bilo več bremena preteklih dolgov.
Ta rešitev, ki bi bila v skladu z nedavnim precedensom v zvezi z družbo Olympic Airways, bi omogočila svež ponovni začetek gospodarskih dejavnosti v ladjedelnicah, od česar bi imeli korist tudi tamkajšnji delavci.
Komisija je o tej možnosti obvestila poljske oblasti. To smo storili že večkrat in iskreno upam, da bodo izkoristili našo prilagodljivost in nam dali konkreten predlog. Tehnični razgovori o možnosti uporabe rešitve, podobne tisti pri Olympic Airways, za ladjedelnici v Gdynii in Szczecinu potekajo med poljskimi oblastmi in uradniki Komisije.
Kar zadeva Gdansk, menim, da obstajajo dobre možnosti za dosego pozitivnega rezultata, če bosta obe strani pokazali prilagodljivost in dobro voljo. Seveda me boste vprašali: zakaj tak pristop k Gdansku? Zaradi dveh razlogov: prvič, Gdansk je bil že prodan zasebnemu upravljavcu, ki je vanj vložil svež denar, in drugič, obveznosti te ladjedelnice v zvezi s preteklo pomočjo so veliko bolj omejene kot v primeru ladjedelnic v Gdynii in Szczecinu.
Na strani Komisije smo poljske oblasti že seznanili z našim stališčem glede ocenjevanja izravnalnih ukrepov, potrebnih za uskladitev s predpisi ES o državni pomoči. Ker je ladjedelnica v preteklosti prejela manj pomoči, smo lahko v zvezi s tem manj zahtevni. V povračilo za odprtost na strani Komisije morajo zdaj poljske oblasti predložiti osnutek načrta za prestrukturiranje ladjedelnice v Gdansku, da bi omogočili razpravo o morebitnih odprtih vprašanjih, toda do zdaj - in tega mi je žal - takega načrta nismo prejeli, a bistveno je, da ga poljske oblasti predložijo hitro.
Poleg tega lahko poljska vlada prosi za podporo Evropskega sklada za prilagoditev globalizaciji - zahtevku bo verjetno ugodeno -, obseg posredovanja pa je odvisen od višine zneska, ki ga je poljska vlada pripravljena sofinancirati, saj Evropski sklad za prilagoditev globalizaciji sofinancira največ 50 % stroškov.
Glede na analizo Komisije znaša znesek sredstev Evropskega sklada za prilagoditev globalizaciji na osebo, ki jo je treba podpreti, med 500 evri in 10 000 evri, katerim je treba dodati enak znesek, ki naj bi ga financirale države članice.
Za konec naj rečem, da je Komisija pokazala veliko pripravljenost za sodelovanje pri ocenjevanju teh primerov in precejšnjo prilagodljivost. Storili smo vse, kar lahko, in še naprej bomo sodelovali s poljskimi oblastmi, da bi našli ekonomsko upravičeno in socialno trajnostno rešitev, ki bo v skladu s konkurenčnim pravom ES in uveljavljenimi precedensi Komisije.
Žoga je zdaj na strani poljskih oblasti. Prihodnost ladjedelnic in njihovih delavcev je odvisna od pripravljenosti poljskih oblasti na sodelovanje s Komisijo, da bi hitro našli pozitivno rešitev v okviru, ki sem ga očrtala.
Predsednica
Rada bi apelirala na poslance in na njihov čut za disciplino in odgovornost, ker imamo zelo poln urnik. Nocoj je na dnevnem redu zelo veliko točk in zato vas prosim, da se natančno držite časovnih omejitev.
Jerzy Buzek
v imenu skupine PPE-DE. - (PL) Gospa predsednica, komisarka Kroes, hvala za vašo današnjo prisotnost in za to, da ste lotili vprašanja ladjedelnic, ter za pozitiven ton na koncu vašega govora.
Seveda priznavamo načelo konkurence in si želimo, da bi evropska podjetja ustvarjala dobiček in svojim delavcem zagotavljala spodobne plače. Poljske ladjedelnice imajo že dolgo težave s spoštovanjem teh načel. Toda negativna odločitev Komisije glede ladjedelnic bo zdaj privedla do njihovega stečaja in to je težko sprejeti.
Sprejemamo, da bi bile gospodarske in socialne posledice takega stečaja regionalne ali največ nacionalne in da se tudi Evropska unija trenutno spopada z globalno krizo. Toda nima smisla dodajati žalostnega stanja poljskih ladjedelnic in poljskih ladjedelniških delavcev k splošni gospodarski upočasnitvi. Evropsko in poljsko ladjedelništvo je vredno ohraniti. Zato ne morem sprejeti negativne odločitve in prosim za odložitev te odločitve, da bi dali poljski vladi in vlagateljem čas za ukrepanje. Pričakujemo torej pozitivni znak od Evropske komisije. Prvič, v obdobju prestrukturiranja bo to omogočilo zagotoviti, da zadevna podjetja ostanejo aktivne ladjedelnice. Če bo ladjedelniška struktura razkosana s privatizacijo, ladjedelniške industrije ne bo mogoče oživiti. Drugič, pozitiven rezultat bo pomenil, da bodo ladjedelniški delavci obdržali svoje delo ali našli primerno novo delo, pri čemer se bo ohranila kontinuiteta proizvodnje in zaposlovanja.
Tretjič, v tem obdobju bo potrebnih malo zaščitnih ukrepov, da bi ohranili proizvodnjo in zagotovili trajne spremembe. Splačalo bi se opredeliti optimalne rešitve za te razmere in trdno verjamem, da se bosta komisarka Kroes in Komisija z njimi strinjali.
Martin Schulz
Gospa predsednica, moja skupina je zahtevala to razpravo z vami, komisarka, ker se z vami ne strinjamo praktično glede ničesar. V sedanjih globalnih gospodarskih razmerah se ne moreš kar obrniti in reči, da je treba ladjedelnice zapreti samo zato, ker niso izpolnjeni nekateri regulativni pogoji. Če zdaj, v teh gospodarskih razmerah, ladjedelnice zaprete, boste celotno regijo pahnili v gospodarsko katastrofo, in to ne gre. Poljska vlada - tako kot vi v Komisiji in mi v Parlamentu - torej potrebuje več časa. V tako napetih gospodarskih razmerah ne moreš kar reči, da nekateri pogoji niso izpolnjeni in pika.
Imam še eno pripombo. Vse je v redu z argumentom, da se za vsako delovno mesto porabi 24 000 evrov, toda povem vam naslednje: nekoč sem bil župan mesta v Nemčiji, kjer je deloval premogovnik, in povedali so nam, da se v vsako delovno mesto vlaga preveč denarja in tako so premogovnik zaprli. Trajalo je 20 let - 20 let -, da smo dobili nazaj polovico izgubljenih delovnih mest. V poljskih ladjedelniških mestih ne bo nič drugače. Če danes pravite, da je vsega konec, bo trajalo vsaj dve desetletji, da to regijo prestrukturirate.
Zato se je treba osredotočiti na ohranjanje ladjedelnic in ne na njihovo zaprtje. Pozivam tako Komisijo in poljsko vlado - tako kot moji kolegi v moji skupini -, naj si po svojih najboljših močeh prizadevata za ohranitev poljskih ladjedelnic v vseh treh krajih. To je ena od odločilnih stvari, ki jih želimo od vas.
Če poljske oblasti niso delale dovolj hitro, če akcijski načrti, poslovni načrti, ki ste jih omenili, gospa Kroes, še niso na voljo, potem vas vprašam: je treba delavce v poljskih ladjedelnicah kaznovati, ker neka oblast oziroma vlada ni opravila svojega dela? Pravite nam več ali manj naslednje: delavci plačujejo za pomanjkljivosti vlade ali administracije, in to je povsem nesprejemljivo.
Zato je uporaba sredstev Sklada za prilagoditev globalizaciji dobra, toda uporabiti jih je treba tako, da lahko pomagamo na terenu, da lahko ohranimo ladjedelnice, da lahko ohranimo konkurenčno poljsko ladjedelništvo.
To je pomembno tudi za tiste od nas socialnih demokratov, ki nismo s Poljske, in tudi zato se oglašam v tej razpravi. Poljske ladjedelnice, take kot sta tisti v Gdansku in Szczecinu,so bile za vse nas pomemben simbol demokratičnega boja poljskega ljudstva proti diktaturi. To je še en razlog, zakaj se teh ladjedelnic ne sme zapreti.
Janusz Onyszkiewicz
v imenu skupine ALDE. - (PL) Gospa predsednica, problem poljskih ladjedelnic ni nič novega. Nastajal je vrsto let. Več zaporednim vladam žal ni tega problema ni uspelo ustrezno rešiti. Zakaj se je to zgodilo? To ni ne kraj ne čas, da bi o tem razpravljali. Odgovorni bodo poklicani na odgovor v skladu s poljskimi demokratičnimi postopki.
Toda razmere so danes težke. Razumljivo je, da Komisija ne more ignorirati tega neukrepanja. Po drugi strani moramo poudariti to, da različni scenariji pomenijo različne stroške. Opcija, da razmere izboljšamo s tem, ko rečemo, da je treba ladjedelnice de facto zapreti, seveda pomeni nekatere hude posledice. Predvsem bo prišlo do ukinjanja delovnih mest. Prizadeti delavci so lahko spet zaposleni v prihodnosti, toda do takrat se soočajo z veliko negotovostjo in resnimi težavami.
Poleg tega moramo upoštevati še nekaj. Nočem se vračati na vprašanja, ki so bila že sprožena, toda do celotnega vprašanja zaprtja poljskih ladjedelnic in morda težkega obdobja, s katerim se soočamo, je prišlo v obdobju pred volitvami v Evropski parlament. Škoda bi bilo, če bi te odločitve ljudem dale strelivo, in žal je na Poljskem kar precej takih ljudi, ki še vedno nasprotujejo našemu članstvu v Evropski uniji.
Zato bi Komisijo rad pozval, naj bo v zvezi z Gdanskom kar se da prilagodljiva. Seveda bomo s svoje strani ukrepali tudi na Poljskem za zagotovitev, da bo tudi poljska vlada ukrepala odločno in prilagodljivo.
(Aplavz)
Elisabeth Schroedter
v imenu skupine Verts/ALE. - (DE) Gospa predsednica, gospe in gospodje, komisarka, v imenu skupine Zelenih/Evropske svobodne zveze pozivam Komisijo, naj prispeva k zaščiti prihodnosti ladjedelnic.
Ne govorimo o kratkoročnem prestrukturiranju, kot je pogosto v zahodnih državah. Ne smemo pozabiti, da te ladjedelnice nosijo težko breme preteklosti - ne samo breme socialistične državne ekonomije, temveč tudi breme napak, storjenih med pristopnim procesom, v katerem kot Komisija niste upoštevali dejstva, da je bila ta država v težkem procesu transformacije, in ste ji takrat naložili zahteve, ki niso bile realne in niso prispevale k družbenogospodarsko ustreznemu razvoju. To so napake v procesu, za katere morate deliti odgovornost.
Zato nima popolnoma nobenega smisla, da bi zdaj zavrnili državno pomoč in uničili delovna mesta ter nato podprli presežne delavce z uporabo sredstev Sklada za prilagoditev globalizaciji. Kakšen smisel ima na tej točki subvencionirati brezposelne? To bi bilo veliko razočaranje za lokalno prebivalstvo in odgovorna bi bila EU. Bolj smiselno bi bilo spodbuditi ustrezni razvoj teh ladjedelnic, da bi trem mestom, Szczecinu, Gdansku in Gdynii, dali trajnostno prihodnost. To je priložnost, ki bi jo morali podpreti, ne pa da spregledamo in se odzovemo, ko je že prepozno. To je edina možnost, ki jo vidim v tem primeru.
Možnost, ki jo imamo, je ta, da Komisija reče, da državna pomoč bo, toda da želimo, da so v okviru te državne pomoči ta delovna mesta posodobljena z vidika okolja, da bi zagotovili dolgoročno prihodnost ladjedelnic in dobra trajna delovna mesta za tamkajšnje delavce.
Adam Bielan
v imenu skupine UEN. - (PL) Gospa predsednica, sedež Evropskega parlamenta, kjer smo danes, velja za simbol francosko-nemške sprave. To je edini razlog, zakaj ima Evropski parlament dva sedeža za izvajanje plenarnih sej, in sicer v Bruslju in Strasbourgu. Evropski davkoplačevalci za ta namen plačujejo več sto milijonov evrov letno.
Poljske ladjedelnice, zlasti tista v Gdansku, so simbol boja proti komunistični vladi. Simbolizirajo padec železne zavese, ki je Evropo razdelila na dvoje. Zato so bili drogi za zastave, ki stojijo pred stavbami Evropskega parlamenta in na katerih visijo zastave držav članic, narejeni v ladjedelnicah v Gdansku. Zahvaliti se moramo junaštvu poljskih ladjedelniških delavcev, ki so se borili za ponovno združeno Evropo, da se danes lahko tu srečamo. Ti ljudje si zaslužijo naše spoštovanje, zaslužijo si dostojanstveno in spodobno življenje.
Zaprtje ladjedelnic, kar predlaga Evropska komisija, bo pomenilo surovo odpustitev več tisoč usposobljenih delavcev, poleg tega pa bo nadaljnjih osemdeset tisoč ljudi izgubilo vir sredstev za preživetje. Taka poteza bi lahko vodila k množični ekonomski migraciji. Poljski ladjedelniški delavci si tega ne želijo, radi bi stali v svoji domovini in delali v sodobnih dobičkonosnih ladjedelnicah.
Zato pozivam komisarko Kroes - ne uničimo tega velikega potenciala. Dajmo poljskim ladjedelnicam možnost, da si opomorejo od finančnega propada. Gospa predsednica, zavedam se, da je sedanja poljska vlada, zlasti minister za zakladništvo, lani storila veliko napak. Vendar na deset tisoče nedolžnih ljudi ne bi smelo plačati za nesposobnost Aleksandra Grada. Sploh zdaj, ko zahodnoevropske države v svoje bančne sisteme vbrizgavajo na desetine milijonov evrov, ne da bi pomislile na načela svobodne konkurence, bi na Poljskem negativno odločitev Komisije razumeli kot znak slabih namenov.
(Aplavz)
Ilda Figueiredo
v imenu skupine GUE/NGL. - (PT) Gospa predsednica, prišel je čas, da Komisija pregleda svojo strategijo v zvezi z ladjedelnicami v Evropski uniji. Ladjedelništvo v naših državah je bilo žrtvovano na oltarju neoliberalizma in obstaja resna nevarnost, da uničimo še to, kar je ostalo, pa naj bo na Poljskem ali na Portugalskem.
Zdaj je jasno, da je globalna strategija Evropske komisije v zvezi s konkurenčnostjo ladjedelništva v Skupnosti neprimerna. Medtem ko si je ladjedelništvo v nekaterih državah opomoglo, se to v drugih ne dogaja. Portugalska je bila priča propadu svojih nadvse pomembnih ladjedelnic, kot je Lisnave v Almadi, v kateri je bilo zaposlenih tisoče delavcev. Do danes na tem področju še ni prišlo do sanacijskih ukrepov. Še vedno imamo ladjedelnice v Viani do Castelo, ki so strateškega pomena za to celotno regijo in ki potrebujejo podporo za posodobitev, da bi se izognili novim hudim problemom.
Zato moramo izraziti svojo solidarnost z delavci v ladjedelništvu, naj bo to na Poljskem ali na Portugalskem ali v kateri koli drugi državi članici, in vztrajati moramo pri rešitvah, s katerimi bo ta panoga postala uspešna. Če se lahko za finančno krizo sprejmejo posebni ukrepi, zakaj so podobni ukrepi zavrnjeni v zvezi z ladjedelništvom? To je moje vprašanje, komisarka.
Witold Tomczak
v imenu skupine IND/DEM. - (PL) Gospa predsednica, komisarka, solidarnost pomeni sodelovanje in nikoli delovanje drug proti drugemu. Pri problemu poljskih ladjedelnic se sproža temeljno vprašanje - ali mi služimo gospodarstvu ali gospodarstvo služi nam? V primeru bank, katerih pohlep in nesposobno upravljanje sta povzročila finančno krizo, smo s prstom pokazali na ljudi oziroma bankirje. Tako svet uporablja davkoplačevalski denar za reševanje finančnega sistema, čeprav bi čista ekonomska logika zahtevala obsodbo krivih in propad bank. Žal se za poljske ladjedelnice uporablja drugačna filozofija. Je bankir boljša oseba kot ladjedelniški delavec?
Poljske ladjedelnice simbolizirajo spremembe, ki so vodile do padca berlinskega zidu in stvaritve nove Evrope. Banke niso k naši zgodovini prispevale nič takega. Vendar pa pomagamo bankam, odlašamo pa z odločitvijo glede vprašanja ladjedelnic. Težak položaj, s katerim se soočajo poljske ladjedelnice, ni krivda delavcev in tudi ne pomanjkanja sposobnosti gradnje ladij. Krivi so slabo upravljanje, politične igre in mračni finančni interesi, povezani s sesutjem ladjedelnic.
Medtem ko so številne ladjedelnice v starih državah članicah Evropske unije prejele državno pomoč, ladjedelnica v Gdansku, simbol boja za svobodo in človekove pravice, propada zaradi političnih razlogov. Finančni propad poljskih ladjedelnic je v interesu tistih, ki pričakujejo velike dobičke od prevzema njihovega premoženja in privlačnih zemljišč, na katerih stojijo. Sesutje ladjedelnic bo seveda koristilo tudi konkurenci, vključno s tisto izven Evrope. Vredno je poudariti, da je celotni delež Evropske unije v svetovnem ladjedelništvu trikrat manjši od deleža Južne Koreje same, ki subvencionira svoje ladjedelništvo.
Gospe in gospodje, izkazalo se je, da pomemben delež državne pomoči, dodeljene ladjedelnicam, ni bil uporabljen za ta namen. To zadevo je treba temeljito preiskati. Komisarka Kroes, ustvarjanje razvojnih priložnosti za poljske ladjedelnice ne bo samo zagotovilo vira preživetja na tisoče poljskih ladjedelniških delavcev in njihovih družin ter tistih, ki so zaposleni v povezanih panogah. To je tudi priložnost za razvoj sodobnega poljskega gospodarstva in je v dolgoročnem interesu Evropske unije, ki bi morala podpirati svoje ladjedelništvo. Zato je škodovanje poljskim ladjedelnicam v nasprotju z Lizbonsko strategijo.
(Aplavz)
Sylwester Chruszcz
(PL) Gospa predsednica, komisarka, položaj, s katerim se danes soočajo poljske ladjedelnice, nedvomno zahteva takojšnje ukrepanje vlade, celotnega ladjedelniškega sektorja in Evropske komisije. Namesto, da bi ladjedelnice privatizirali, bi morale biti nacionalizirane, da bi lahko izvedli celovit program prestrukturiranja. Kakšen smisel ima odobriti kakršno koli pomoč, če je edina rešitev privatizacija, ladjedelnice pa bodo imele v lasti osebe izven Evropske unije? S tem ne bi posegali samo v konkurenčna pravila EU, temveč tudi izgubili strateški sektor poljskega gospodarstva, saj je v ladjedelništvu in povezanih panogah zdaj zaposlenih prek 100 000 ljudi.
Ob globalni gospodarski krizi bo podpora, ki je bila v zadnjem času dana bankam, de facto vodila k njihovih nacionalizaciji in jih pripeljala pod državni nadzor. Državna pomoč se odobri, da bi postalo podjetje dobičkonosno prek prestrukturiranja. Tak ukrep bi lahko na primer rešil poljsko ladjedelništvo. Evropska komisija že od leta 2005 sprašuje, za kaj je bila porabljena javna državna pomoč, odobrena poljskim ladjedelnicam. Dobro bi bilo, če bi Komisija enaka merila uporabila za podobne dejavnosti ladjedelnic v drugih delih Evropske unije.
Namesto da zapira ladjedelnice, ne da bi skrbno razmislila o takem koraku, bi morala Poljska poklicati na odgovor tiste, ki so odgovorni za neustrezno upravljanje teh podjetij, od poslovodstva do glavne uprave. Ljudje, odgovorni za napačne odločitve v zvezi z ladjedelnicami, bi morali biti identificirani, ne pa da so kaznovani poljski davkoplačevalci, s prispevki katerih se financira državna pomoč. Obračam se na vas, gospa komisarka, in vas prosim, da ravnate razsodno. Potrebujemo čas za ustrezno in učinkovito ukrepanje. Prepričan sem, da ta čas ne bo izgubljen.
(Aplavz)
Czesław Adam Siekierski
(PL) Gospa predsednica, vsi v moji državi pričakujemo pozitivno odločitev Komisije. Morali bi si prizadevati za pozitiven izid. Morali bi pomagati pri prestrukturiranju in posodobitvi poljskih ladjedelnic, ne pa da grozimo z njihovim zaprtjem. Zaprtje ladjedelnic v Gdynii, Gdansku in Szczecinu bo pripeljalo do sesutja celotnega sektorja gospodarstva. Na stotine tisoč ljudi bo izgubilo delo in ljudje bodo pristali na ulici. Je to tisto, kar želimo?
Veliko argumentov je za ohranitev poljskega ladjedelniškega sektorja. Prvič, strokovnjaki se strinjajo, da svetovno povpraševanje po ladjah strmo narašča. Drugič, ladjedelnice imajo polne sezname naročil za naslednjih nekaj let, s čimer bo zagotovljena njihova dobičkonosnost v tem obdobju. Tretjič, poljske ladjedelnice imajo usposobljeno osebje in odlično tehnologijo, kar je recept za uspeh v konkurenci z azijskimi ladjedelnicami. Četrtič, propad ladjedelnic in posledično množično odpuščanje bo tudi večje breme za poljski sistem socialne varnosti.
Ob neprilagodljivosti Komisije bi se morali morda ustaviti in razmisliti, zlasti ko preučujemo razmere in pomislimo na ogromne zneske, ki so jih nekatere evropske države porabile za reševanje bank, ki jim grozi finančna kriza. Sta ta dva primera res tako različna? Ali pa morda manjka samo dobra volja Komisije?
Še enkrat bi rad prosil za pozitivno rešitev problema poljskih ladjedelnic.
(Aplavz)
Bogusław Liberadzki
(PL) Gospa predsednica, kot poslanec zastopam Zahodno Pomeranijo. Tako kot Gdansk in Gdynia, ima tudi Szczecin svojo ladjedelnico za enega od svojih simbolov. Komisarka, gospe in gospodje, trenutno smo v krempljih finančne krize, krize bančnih institucij in krize zaradi ratifikacije reformne pogodbe. Doba liberalizma se bliža koncu in zato mora Komisija postati bolj prilagodljiva glede vprašanja državne pomoči, in to ne samo v zvezi z bankami. Kaže, da je bančni delavec v zvezi z državno pomočjo vreden veliko več kot poljski ladjedelniški delavec.
Predlagam priznanje, da je poljskim ladjedelnicam primerno dati državno pomoč. Ker je to državna pomoč, je ne bi bilo nujno treba odplačati. Pri reformiranju ladjedelništva je prišlo do zamude. Komisija ne bi smela kaznovati 100 000 ljudi na Poljskem, kot je dejal predsednik Martin Schulz, zaradi zanemarjanja in brezčutnosti treh vlad.
Kakšen je torej sedanji položaj? Ladjedelnice imajo investitorje, ki čakajo na pozitivno odločitev. Ladjedelnice imajo programe prestrukturiranja. Če je treba te izboljšati, je to naloga Komisije prav tako kot poljske vlade. Vemo, kakšne ladje je mogoče graditi in kaj je mogoče poleg plovil še izdelovati. Delavci in sindikati so nenavadno pripravljeni na sodelovanje. Reformirajmo torej ladjedelnice brez pretresov, brez stečajev, brez presežnih delavcev in ne da bi prekinili pogodbe z dobavitelji in strankami.
poskrbeti moramo, da postanejo ladjedelnice učinkovite in konkurenčne. Tega ni mogoče storiti v samo nekaj tednih. Za to bo potrebno najmanj eno leto in to predlagam. Dobro se zavedate, komisarka, da je potreben čas, in vaša primerjava z Olympic Airways se zdi neustrezna za položaj, v katerem so ladjedelnice. Eno leto ni veliko, ko visi na nitki usoda skoraj 100 000 družin.
(Aplavz)
Hanna Foltyn-Kubicka
(PL) Gospa predsednica, na Poljskem narašča zagrenjenost in jeza. Javno mnenje ne razume, zakaj hoče Evropska komisija prisiliti poljsko ladjedelništvo v stečaj. Vprašanje, ki si ga ljudje vedno bolj postavljajo, je: komu to najbolj koristi? Bo uničenje te panoge res korak naprej v razvoju Evrope? Ali je glede na svetovno krizo, ko finančni sektor prejema subvencije v višini stotin milijard, razumno zahtevati povračilo zgolj nekaj deset milijonov pomoči, dane ladjedelnicam pred nekaj leti? Je zdaj čas, da uničimo delodajalce in podizvajalce prikrajšamo za njihove glavne stranke? Smo res pripravljeni na verižno reakcijo, ki ima lahko glede na sedanjo krizo katastrofalne posledice.
Upam, da v govoricah o vplivu lobistov na nepopustljivo stališče Komisije glede tega ni nobene resnice. Ideja o solidarnosti, ki se je v očeh poljskih ljudi rodila v ladjedelnicah, preprosto pomeni, da bi morali vsi skrbeti drug za drugega, razen če Komisija, kot nekatere živali v Orwellovi Živalski farmi, meni, da so vsi Evropejci enakovredni, toda da so nekateri bolj enakovredni od drugih.
Filip Kaczmarek
(PL) Gospa predsednica, Evropsko komisijo prosim, naj sprejme načrte prestrukturiranja za ladjedelnici v Gdynii in Gdansku ter za ladjedelnico v Szczecinu. Komisija bi morala te načrte sprejeti, ne zato ker je ladjedelnica v Gdansku simbol. Simbol je pomemben, zlasti če gre za tak simbol, kot je ladjedelnica v Gdansku, toda tudi to s tem ni oproščena tega, da mora spoštovati zakone in splošna pravila. Načrti prestrukturiranja bi morali biti sprejeti zaradi drugih razlogov - ker so zdravi in verjetno edina možna rešitev. In sicer zato, ker zadovoljujejo potrebo po posodobitvi ladjedelništva, in njihovo izvajanje bo pomenilo podpiranje načel proste konkurence, saj bo pomenilo privatizacijo, zaradi česar bodo ladjedelnice lahko delovale neodvisno pod tržnimi pogoji.
Zadovoljni bi morali biti, da je sedanja poljska vlada prva po mnogih letih, ki resnično poskuša pomagati ladjedelništvu, da bi se izmotalo iz tega težkega položaja. Gospod Bielan se hudo moti, saj se lahko gospodu Gradówu zahvalimo, da imamo zdaj priložnost za trajno rešitev teh problemov.
Danes dopoldan je predsednik Sarkozy Parlamentu dejal, da bi radi imeli združeno Evropo. Združenost pomeni tudi razumevanje, da je vredno ustvariti priložnost za rešitev poljskih ladjedelnic. Sprejetje načrtov prestrukturiranja bi dalo tako priložnost. Pravzaprav je predsednik Sarkozy dejal tudi, da Evropa potrebuje močno industrijo. Da mora Evropa izdelovati avtomobile in ladje. Če Evropska komisija res zavrne načrte prestrukturiranja, bomo dobili še eno evropsko državo, ki ne bo več gradila ladij.
Logična posledica današnjega poziva francoskega predsedstva bi morala biti sprejetje načrtov prestrukturiranja za poljske ladjedelnice. Potem bomo imeli priložnost za evropsko soglasje glede te zadeve, pri čemer bodo Parlament, Komisija in Svet skupaj prispevali k reševanju poljskih ladjedelnic.
Andrzej Jan Szejna
(PL) Komisarka, niti z eno besedo liberalnih pogledov, ki te jih tu izrazili, se ne morem strinjati. Predlagali ste razčetverjenje premoženja poljskih ladjedelnic, njihovo prodajo prek brezpogojnega razpisa in njihovo predajo v roke zasebnih vlagateljev. Zanima me, v čigavem interesu je ta predlog. Gotovo ni v interesu ladjedelniških delavcev, ne v interesu sami ladjedelnic, temveč v interesu vlagateljev.
Rad bi vam tudi povedal, da vaš predlog žal ni mogoč v skladu s poljsko zakonodajo, saj preprosto pomeni insolventnost. Zakaj vi in Komisija niste predlagali razčetverjenja premoženja evropskih bank in njihovo prodajo prek brezpogojnega razpisa? Danes vlade predlagajo 10 milijard jamstev za Nizozemsko, 10,5 milijard za Francijo, 400 milijard za Nemčijo, ker je Evropa kraj socialnih vrednot in solidarnosti.
Vem, da so nekatere poljske vlade naredile številne napake. Žal jih je treba zdaj popraviti in poljska vlada zdaj potrebuje čas - vsaj eno leto -, da bo poskrbela, da te napake ne prizadenejo poljskih delavcev. Prosim vas za več časa. Prosim vas za socialni čut in gospodarsko zdravo pamet. Poljske ladjedelnice so evropske ladjedelnice.
Ryszard Czarnecki
(PL) Gospa predsednica, spomnim se, kako so me pred približno petnajstimi leti predstavniki ladjedelnice v Szczecinu obvestili o ogromnih količinah pomoči, ki sta jo EU in Nemčija dali nemškemu ladjedelništvu zaradi konkurence s strani ladjedelnic v Szczecinu. To pravim, da ne bi naenkrat ugotovili, da Bruselj uporablja dvojna merila, da ima EU boljše in slabše ladjedelnice, enakovredne in bolj enakovredne ladjedelnice, ladjedelnice, ki so vredne dobrohotnosti Komisije, in tiste, ki so vredne zgolj dlakocepstva.
Najprej so se voditelji štirih največjih držav članic, nato evrskega območja in nazadnje vseh 27 držav članic veselo odločili, da bodo razdali na milijone evrov za reševanje bank, ki zaposlujejo nekaj sto ljudi, hkrati pa so dali na tehtnico pomoč ladjedelnicam, ki zaposlujejo tisoče ljudi oziroma na deset tisoče, če štejemo še podizvajalce. Poljski ladjedelniški delavci ne bi smeli plačevati visoke cene odpuščanja presežnih delavcev v nenavadni bitki med Evropsko komisijo in sedanjo poljsko vlado. Komisiji je prelahko sprejeti odločitev, od katere bo odvisno, ali se bosta ladjedelnici v Szczecinu in Gdynii potopili ali bosta plavali. Če bo Komisija sprejemala take sporne odločitve, naj da sprtim stranem vsaj nekaj časa. Sprejmite ustanovitev strokovnega odbora in ne obrnite hrbta poljskim ladjedelniškim delavcem in njihovim družinam.
Urszula Gacek
(PL) Gospa predsednica, z zadovoljstvom poslušam razpravo o poljskih ladjedelnicah in menim, da se je večina poljskih predstavnikov izkazala in predstavila trdne argumente, hkrati pa se je vzdržala, da bi kogar koli za kaj okrivila.
Ne moremo se strinjati z likvidacijo, ki bo nazadnje vodila k razkosanju premoženja ladjedelnic. Navedli ste primer grškega letalskega prevoznika, ki mu je likvidacija omogočila, da se je znebil dolgov in nadaljeval s poslovanjem. Žal po poljski zakonodaji insolventnost ne omogoča, da bi podjetje podvrgli taki terapiji in bi bilo na koncu vitkejše in v boljši formi. Terapija bi poljske ladjedelnice uničila. Toda breme dolga ne bo nikoli omogočilo ladjedelnicam, da bi poslovale dobičkonosno. V intervjuju za poljski časnik ste dejali, da je reševanje zadolženih bank povsem druga stvar kot zadolžene ladjedelnice. Lahko, da so ladjedelnice slabo upravljali in da se je večkrat prelagalo težavno prestrukturiranje, toda nekaj je gotovo, in sicer to, da se niso spuščale v take popolnoma neodgovorne in dvomljive posle kot bančni sektor. Za napake poljskih ladjedelnic plačujejo poljski davkoplačevalci, za napake evropskih bank pa plačujemo vsi in bomo še naprej plačevali.
Ta razprava je pokazala, da se strinjamo o tem, da je treba ladjedelnice reformirati na način, ki bo resnično obetal, da bodo v prihodnosti poslovale z dobičkom. Vsi se zavedamo, da v primeru, če Komisija sprejme naše argumente, Poljska pa zapravi to priložnost, gotovo ne bo več druge.
Marek Siwiec
(PL) Gospa predsednica, komisarka, ni že čas, da priznamo, da se v Evropi in po svetu dogaja nekaj novega? Ni čas za rahlo spremembo našega dojemanja in razmišljanja? Ni čas, da priznamo, da v tem sporu ni dveh strani, temveč samo ena? Ena stran, na kateri smo skupaj in na kateri bi radi naredili nekaj dobrega? Ni čas, da poljskim delavcem in poljskim ljudem pokažemo. da lahko Evropska unija dejansko naredi nekaj dobrega v teh razmerah?
Rad bi vas spodbudil, da stopite na dobro stran. Rad bi vas spodbudil, da okrepite vašo rahločutnost in domišljijo ter se postavite na to novo stran, ker se ravno zdaj tok zgodovine spreminja in imate priložnost, da ste na dobri strani.
(Aplavz)
Dariusz Maciej Grabowski
(PL) Gospa predsednica, banke in finančne institucije so takoj dobile na razpolago na stotine milijard evrov za zaščito prostega trga in Evropske unije. Poljskim ladjedelnicam ni bil na razpolago niti neznaten znesek, medtem ko so bile finančne institucije tiste, katerih špekulacije so pripeljale do svetovne krize, več kot 30 % povečanje vrednosti poljske valute pa je pripeljalo k sesutju tukajšnjega ladjedelništva.
Danes Unija daje pomoč tistim, ki so odgovorni za krizo, iz žepov svojih državljanov, žrtve pa likvidira. Kazen poljskim ladjedelnicam je tudi darilo nemškim ladjedelnicam, ki so po leto 1989 prejela na stotine milijard nemških mark nepovratnih subvencij. Izguba več kot 100 000 delovnih mest, v glavnem na Poljskem, je cena, ki jo bodo plačali ljudje na Poljskem, in ne v Evropski uniji.
Naj ljudje in kraji, ki so sprožili gibanje Solidarnost, padec Berlinskega zidu in osvoboditev Evrope, postanejo žrtve samovoljnih odločitev Bruslja, sprejetih v interesu špekulantov, ki bi radi slavili na pogorišču ladjedelnic? Zahtevamo odločitve Komisije, ki bodo pomagale pri reševanju in razvoju ladjedelništva.
Janusz Lewandowski
(PL) Gospa predsednica, komisarka, po toliko govorih, in to v glavnem poljskih, imam samo dve pripombi. Najprej naj omenim pismo, ki ga je poljska delegacija v skupini PPE-DE poslala predsedniku Barrosu, da bi ga spomnila, da je za železno zaveso ladjedelništvo veljalo za poljsko specialiteto. Od tu razmeroma visoka raven tehnologije in dobra kakovost človeškega kapitala. To je bila nekakšna dota, ki smo jo prinesli v združeno Evropo, in to se vidi v malih in srednje velikih podjetjih, ki danes dobro poslujejo, vendar je skrito tudi v potencialu - vključno s človeškim potencialom - treh ladjedelnic, o katerih danes razpravljamo. Danes se verodostojnost načrtov za ladjedelnice določa v skladu z interesi sedanjih in potencialnih zasebnih vlagateljev, ki bi radi tvegali lastni denar v prihodnosti teh ladjedelnic.
Moja druga pripomba se nanaša na razumnost politike o konkurenci v sedanjih nemirnih časih. Ta razumnost se ne more kar nehati z zagotavljanjem poštenih odnosov med konkurenti v evropskem prostoru. Soočiti bi se morala tudi z globalnimi razmerami in jih upoštevati. Soočiti se mora s konkurenti, ki včasih igrajo drugačno igro - medtem ko v Evropi igramo nogomet, oni igrajo ragbi. Dejstvo, da rezultati niso vedno dobri, je razvidno iz primera, ki ni iz Poljske. Verjetno ste slišali za skupino Aker, najmočnejšo ladjedelniško skupino v sodobni Evropi, ki je združila skandinavsko, francosko, nemško in celo brazilsko ladjedelništvo, domnevam da zato, da bi se zoperstavila konkurenci z daljnega vzhoda. Toda skupine Aker že dolgo ni več. Postala je korejska STX. Nekaj ni šlo čisto prav. Zato je v teh težavnih časih še toliko pomembneje, da sprejemamo odločitve, ki bodo prinesle stabilnost in ne nevarnosti, in to velja tudi za poljske ladjedelnice.
(Aplavz)
Dariusz Rosati
(PL) Gospa predsednica, komisarka, predložili ste načrt, ki lahko res postane osnova za uspešno prestrukturiranje poljskih ladjedelnic. Poljska vlada se je že začela intenzivno ukvarjati s tem načrtom, toda ključnega pomena je čas. Pozivamo vas, naj Komisija odloži svojo odločitev glede ladjedelnic. Prosimo za več časa za poljske oblasti, da pripravijo program, ki lahko obeta uspeh in ki bo ohranil 100 000 delovnih mest na Poljskem. Evropi bo tudi pomagal ohraniti pomembno panogo, sposobno konkurirati na mednarodnem trgu. Imam vsaj dva razloga, da prosim za več časa. Prvič, načrt, ki ga predlagate, zahteva znatne zakonodajne spremembe na Poljskem, in tega ni mogoče storiti v nekaj tednih, temveč bo trajalo več mesecev. Drugič, sedanje razmere na zadevajo vse. Finančna kriza grozi s splošno evropsko krizo. Zadnje, kar Evropa zdaj potrebuje, komisarka, je sesutje celotne panoge.
(Aplavz)
Zbigniew Krzysztof Kuźmiuk
(PL) Gospa predsednica, v tej razpravi bi rad izpostavil tri zadeve. Prvič, finančna pomoč, dana poljskim ladjedelnicam, je usmerjena pomoč. Zato Evropska komisija ne bi smela zahtevati vračila. Drugič, podpora poljskim ladjedelnicam je podpora evropskemu ladjedelništvu, tako kot je bila podpora nekoč odobrena vzhodnonemški ladjedelniški industriji. Evropska unija potrebuje sodobno, produktivno ladjedelniško industrijo, pri kateri bodo evropski ladijski prevozniki naročali plovila. Tretjič, višina državne pomoči, ki so jo poljske ladjedelnice prejele do zdaj, in znesek pomoči, predviden v prihodnje sta neznatna v primerjavi s skoraj 2 milijardami evrov pomoči, ki naj bi bila dana na razpolago evropskemu zasebnemu bančnemu sektorju. Še več, vlade nekaterih držav članic tako hitro sprejemajo odločitve o tem, da nimajo časa niti obvestiti Evropske komisije o njih.
Predlogi Evropske komisije, da je najboljša rešitev za poljske ladjedelnice njihovo prestrukturiranje z ustanovitvijo ločenih proizvodnih družb, so nesprejemljivi, saj bi to najverjetneje pomenilo razkosanje premoženja ladjedelnic, zaradi česar te ne bi bile več sposobne graditi ladij.
Zbigniew Zaleski
(PL) Gospa komisarka, po eni strani cenim vaše razumevanje zgodovinskih in moralnih razsežnosti teh ladjedelnic. Po drugi strani pa menim, da ste preveč inteligentni, da ne bi razumeli, da ekonomski argumenti ne veljajo več. Po mojem mnenju to, kar počnemo za banke in česar ne počnemo za ladjedelnice, ne bi uspešno prestalo pregleda. Verjamem tudi, da moramo v težkih položajih sprejemati pogumne odločitve. Morda je to ta priložnost.
Tretjič, če bi prikazal temačen scenarij stečaja in prodaje premoženja vlagateljem, verjetno izven Poljske, saj jih v naši državi ni, si predstavljam, da bi bilo tako, kot če bi Siemens ali Airbus upravljali Korejci. Vprašanje je, ali bi, če bi bila tako obsežna nacionalna industrija, kot je ladjedelništvo, v tujih rokah, Poljska in Evropa imeli od tega korist?
Bogdan Golik
(PL) Gospa predsednica, komisarka, ker sem julija in septembra dvakrat postavil vprašanje, na katerega nisem dobil pisnega odgovora, bi ga zdaj rad postavil ustno. Vprašanje je bilo, ali je res, da je 20. junija na sestanku med Evropsko komisijo in delegacijo skupine Ulstein (eden od vlagateljev) neki gospod Soukup, ki je zastopal Komisijo - in tu navajam zapise Evropske komisije -, na vprašanje o predlagani nakupni ceni ladjedelnice Szczecin Nowa, dejal, da glede na visoke obveznosti in izgube ta ne bi bila visoka. V tem kontekstu je vprašal, zakaj skupina Ulstein ne razmišlja o nakupu premoženja po morebitnem postopku zaradi insolventnosti, ki bo sprožen, ko bo sprejeta odločitev glede odplačila pomoči. Poudaril je, da v primeru prevzema premoženja v postopku zaradi insolventnosti ne bi bila možna podpora pri prestrukturiranju, vendar pa bi lahko prejeli pomoč kot del regionalne podpore novim investicijam in odpiranju novih delovnih mest. Po mojem mnenju kot izkušenemu poslovnežu je to namigovanje vlagatelju, naj se zadrži in ravna proti interesom podjetja. Je bilo tako, komisarka?
Ewa Tomaszewska
(PL) Ladjedelnica v Gdansku, zibka solidarnosti, glavni akter v boju proti komunizmu, ladjedelnica, ki je trpela diskriminacijo in ki je bila s politično odločitvijo komunistov privedena v slabo finančno stanje, danes čaka na pozitivno odločitev Evropske komisije. Isto lahko rečemo za celotno ladjedelniško industrijo. Od te odločitve ni odvisno samo poljsko ladjedelništvo, od nje je odvisen tudi položaj ladjedelniške industrije Evropske unije v svetu. Obstaja problem konkurence Koreje in držav, ki ne samo dajejo javne subvencije, temveč tudi znižujejo standarde zaposlovanja in ne spoštujejo pravic delavcev. Tu konkurenca ne bo poštena, če bomo ladjedelnice obravnavali slabše kot banke, ki so uporabljale nepoštena sredstva za spodbujanje hipotekarnega zadolževanja.
Zdzisław Zbigniew Podkański
(PL) Gospa predsednica, komisarka, sesutje poljske ladjedelniške industrije ni potrebno ne Poljski ne Evropski uniji. Zato moramo skupaj najti rešitev.
Prvič, Evropska komisija mora umakniti svoje zahteve po odplačilu javnega financiranja, zlasti zato, ker je bila večina krita z državnimi jamstvi posojilojemalcev. Drugič, zahtevati od ladjedelnic, naj plačajo, v času, ko se Evropska unija umika iz tržne ekonomije in nacionalizira banke, je nepravično in spodkopava namen Evropske unije.
Tretjič, gospodarstvo v Evropski uniji in na Poljskem se mora razvijati. Razvoj ne more temeljiti samo na likvidiranju ali omejevanju proizvodnje posameznih industrij. Četrtič, želja po likvidaciji ladjedelnic, rojstnega kraja gibanja Solidarnost in sprememb v Evropi, lahko privede do obširne obrambne reakcije javnega nezadovoljstva, ki je trenutno nihče ne potrebuje. In petič, v Evropski uniji že zdaj skoraj sto milijonov ljudi živi na pragu biološkega preživetja. Zakaj bi revščino še povečali?
Marcin Libicki
(PL) Gospa predsednica, nedvomno smo priča krizi zaupanja v evropske institucije, krizi na Irskem, Nizozemskem in v Franciji. Toda ne na Poljskem. Vsaj ne za zdaj. Poljska zaupa evropskim institucijam. Žal lahko tudi Poljska, če bo ladjedelnicam nazadnje preprečeno obratovanje in postopno reformiranje, izkusi krizo zaupanja v institucije Evropske unije, ker je vsem jasno, da obstajajo dvojna merila: v primeru nekdanje vzhodne Nemčije so bila drugačna in drugačna so za banke. Lahko govorimo o razlikah v obsegu, toda tisti, ki izgubljajo delovna mesta, tega ne bodo razumeli. Ko sem imel čast s komisarko obiskati poljske ladjedelce, sem imel vtis - in verjetno pravi -, da si želite najti dobro rešitev. Zato vas prosim, da res najdete najboljšo možno rešitev in daste tem ladjedelnicam priložnost. Hvala lepa.
Predsednica
Opravičujem se gospodu Janowskemu, gospodu Wojciechowskemu in gospodu Pęku, toda žal ni mogoče nadaljevati. Trideset let sem bila aktivna v sindikatih, zato razumem za kakšno tragedijo in dramo gre, toda besedo moram dati komisarki Kroes.
Neelie Kroes
članica Komisije. - Gospa predsednica, prevzelo me je, kako se poslanci zanimajo za to zadevo, in bila sem zelo pozorna na vse nocojšnje pripombe.
Rada bi vam odgovorila po svojih najboljših močeh in če mi dovolite, si bom vzela malo časa in poskušala razložiti, kakšna je v tem trenutku realnost.
Gospod Buzek je najprej razložil razmere na Poljskem in je upravičeno omenil, da moramo biti pripravljeni, da ponudimo pozitivno rešitev za ohranitev poslovne dejavnosti. Saj mi že ponujamo pozitivno rešitev za ohranitev poslovne dejavnosti. Če vlagatelje zanima ladjedelništvo, kot nekateri pravijo - in tega sporočilo nismo dobili samo od enega člana vlade, temveč tudi z drugih strani - se lahko potegujejo za premoženje, in to sem hotela poudariti. Prosim upoštevajte, da lahko po mnenju Komisije ta rešitev privede do uspešne gospodarske dejavnosti na Poljskem. Pogovarjati se moramo o uspešni gospodarski dejavnosti, ker vpletenim delavcem nočem ponujati nečesa, kar ni uspešno.
Predolgo traja. Vsi ti ljudje imajo pravico vedeti, kaj se dogaja in kakšna bo njihova prihodnost, in nihče ne pričakuje, da bo kar rekli: gremo naprej, naj gre k vragu, kaj lahko zdaj storimo, kar nadaljujmo s tem, kar smo počeli. Zavedamo se, da se v teh razmerah ne da več preživeti. Pri tem pa smo v Komisiji naredili vse v naših močeh, da bi našli rešitev.
Zato bi nam morala, kot sem dejala že prej, pri Gdansku poljska vlada ponuditi poslovni načrt za uspešno prihodnost. Vsi tamkajšnji mojstri lahko opravijo izredno dobro delo in že opravljajo delo, za katerega je upravičeno verjeti, da ga je mogoče razširiti - navsezadnje je privatizirano, lastniki so vložili denar in obstaja možnost, da se to nadaljuje. Vseeno pa nujno potrebujemo poslovni načrt in za to vas prosim. Vi, ki ste tako vpleteni v poljske razmere, bi se morali preprosto obrniti na svojo poljsko vlado in reči: "Dajmo, fantje in dekleta, zdaj je potrebna realizacija. Poslanci Evropskega parlamenta ne sprejmemo več, da z vaše strani ni realizacije." Z drugimi besedami, ne poskrbijo za rešitev zadevnega vprašanja.
Ob domnevi, da se h gdanski strani problema pristopa tako, kot sem navedla, bom zdaj prešla na drugi dve ladjedelnici. Ravnokar sem vam opisala, da je mogoče H Gdynii in Szczecinu pristopiti z uspešno zaposlitveno prihodnostjo. O tem govorimo in zato sem omenila primer družbe Olympic Airways. Seveda sta popolnoma različna: pri enem gre za ladjedelništvo in pri drugem za letalstvo. Toda pri tem je bila prvotna ideja glede reševanja Olympic Airways likvidacija in nato premoženje, neobremenjeno z vračanjem vseh tistih velikih zneskov denarja, in nato, z novimi vlagatelji, priložnost za ta podjetja, da najdejo uspešno prihodnost.
Gospod Schulz, nismo rekli, da bi morali ladjedelnice zapreti. Iščemo način, da bi bile dovolj močne, da bi prestale prihajajočo recesijo, in da bi opravljale dejavnosti, za katere je najverjetneje, da bodo zanje dobičkonosne, in tu je priložnost za obe ladjedelnici, ko bo premoženje v svežnjih, ob upoštevanju, da obstaja nekaj potencialnih vlagateljev, ki bi jima radi samo omogočili uspešno prihodnost.
Gospa Schroedter, poljske ladjedelnice so dalj časa v tranziciji kot vzhodnonemške ladjedelnice, in to v obdobju cvetočega gospodarstva. Ne samo gospod Chruszcz, temveč tudi gospod Czarnecki, če to primerjate s položajem nemških ladjedelnic - in upravičeno je mogoče trditi, da obstaja vzporednica z nemškimi ladjedelnicami -, potem imam dve splošni pripombi.
Prvič, dojeti moramo, da je bilo ladjedelništvo v drugih državah, kot sta Danska ali Združeno kraljestvo, kjer javna blagajna ni bila tako radodarna, znatno skrčeno ali celo ukinjeno. Trdim lahko, da o tem nekaj vem: v moji lastni državi je bilo treba zapreti kar nekaj ladjedelnic. Če torej govorimo o enakem obravnavanju, moramo upoštevati, da so v drugih državah članicah Evropske unije v preteklosti zapirali ladjedelnice, ki niso več mogle biti uspešne.
Nekaj poslancev je položaj primerjalo s položajem v Nemčiji. Skupni obseg treh ladjedelnic na Poljskem - v Gdynii, Gdanski in Szczecinu - je primerljiv z obsegom nemških ladjedelnic pred njihovim prestrukturiranjem in tudi pomoč, že odobrena poljskim ladjedelnicam v obdobju 2002-2008, je primerljiva s pomočjo, ki jo je Nemčija namenila svojim ladjedelnicam - okoli 3 milijarde evrov. Tako obstaja osnova za primerjavo.
Toda tako z vidika izkrivljanja konkurence kot varovanja stabilnega zaposlovanja je dolgotrajnost procesa prestrukturiranja na Poljskem oteževalna okoliščina. Medtem ko so bile ladjedelnice v Nemčiji privatizirane leta 1993 in njihovo prestrukturiranje končano v letih 1995 in 1996, poljske ladjedelnice nadaljujejo s subvencioniranim obratovanjem že zelo dolgo, kar se je začelo že veliko pred poljsko pridružitvijo EU, od takrat pa smo jih že večkrat reševali.
Omenila sem že, da je zdaj, leta 2008, minilo že štiri leta od poljske pridružitve EU in osem let, kar so bili na Poljskem leta 2000 uvedeni prvi predpisi o državni pomoči v skladu s pridružitvenim sporazumom iz leta 1994. Poleg tega je imelo ladjedelništvo v zadnjih petih letih korist od razcveta brez primere. Tudi to je treba upoštevati: celo v času razcveta v sektorju poljskih ladjedelnic ni bilo mogoče spraviti v uspešen položaj, zato moramo to upoštevati. Celo v tem obdobju stvari niso ustrezno delovale v primerjavi z drugimi ladjedelnicami.
Če torej upoštevamo, da je razcvet z zagotovljenimi naročili in naraščajočimi cenami ustvaril ugodne razmere za izvedbo daljnosežnega prestrukturiranja na Poljskem, potem Poljska te priložnosti ni izkoristila. Panožni strokovnjaki že napovedujejo nazadovanje, presežne zmogljivosti na svetovnem trgu v naslednjih dveh ali treh letih.
Če zaključim, primerjava z Nemčijo bi bila lahko smiselna. Res je blizu; res je položaj skoraj primerljiv. Kaže na to, da se poljske ladjedelnice obravnavajo natančno tako kot nemške. Uporabljena so ista merila za ocenjevanje državne pomoči, pri čemer je uspešnost najpomembnejša.
Nazadnje je treba položaj primerjati tudi s tistimi, kjer Komisija ni odobrila državne pomoči in je celo odredila vračilo nezakonite državne pomoči v drugih državah članicah. V ladjedelniškem sektorju se spomnim negativnih odločitev, s katerimi je bilo odrejeno vračilo pomoči - kot se boste nekateri spomnili -, v zvezi s špansko državno ladjedelnico IZAR, grškimi ladjedelnicami in nekaterimi drugimi.
Če gospod Bielan pravi - kot sem tudi sama dejala v svojih pripombah -, da smo rabili leta, je to zaradi gospodarskega, socialnega in simboličnega pomena ladjedelnic. Res smo. To si upam zagovarjati, toda najbolje, kar lahko damo ladjedelniškim junakom, je uspešna prihodnost, in za to vas prosim: samo realen pristop, pristop, ki si ga ti junaki zaslužijo.
Postavljeno je bilo vprašanje glede evropskega ladjedelništva. Komisija v sodelovanju z evropsko ladjedelniško industrijo aktivno izvaja celostno strategijo - imenujemo jo "Leadership 2015" -, katere namen je povečati konkurenčnost ladjedelniške industrije v vseh državah članicah Evropske unije. V tem okviru poteka delo v zvezi s pomočjo industriji na Poljskem in drugje, da bi se spopadli s ključnimi izzivi, s katerimi se sooča ta sektor, na primer z omogočanjem inovacij in boljo zaščito pravic intelektualne lastnine. Stalno subvencioniranje ne more biti odgovor na izzive konkurenčnosti.
V Komisiji nas, tako kot vas, zanima uspešna industrija, ki lahko posluje brez posredovanja države in brez državne pomoči in ki lahko konkurira zaradi lastnih odlik samih. Take so številne ladjedelnice v Evropi, zlasti v sektorju tehnološko naprednih plovil.
Gospod Tomczak in vrsta drugih poslancev je primerjala današnje razmere v finančnem sektorju in položaj bank ter se spraševala, komu služi gospodarstvo. Padajoči delež EU v svetovnem ladjedelništvu ne bo začel naraščati, če bomo ladjedelnice ohranjali v netrajnostni dejavnosti, in gospod Chruszcz in gospod Tomczak sta se dotaknila splošne usmeritve pri finančni krizi. To sem poskušala razložiti, ko sem govorila prvič. Rada bi povedala nekaj več glede nekaterih vaših vprašanj.
Postavljeno je bilo vprašanje o možnosti manj stroge uporabe predpisov o državni pomoči glede na državne pomoči, ki jih Komisija trenutno odobrava finančnim institucijam. To je zanimivo vprašanje in ne obstaja samo v okviru današnjega srečanja. Toda dejstvo je tudi, da moramo pogledati, zakaj se zdi, da je Komisija strožja v primeru poljskih ladjedelnic, medtem ko evropskim bankam odobrava masivno pomoč.
Položaj poljskih ladjedelnic, če lahko tako rečem, je popolnoma drugačen od položaja bančnega sektorja. Za to sta dva razloga, ki ju bom razložila. Prvič: stečaj pomembne evropske banke bi lahko sprožil sesutje številnih drugih finančnih institucij in povzročil sistematične negativne posledice za celotno gospodarstvo ene ali več držav članic. Zato trenutno razmišljamo o nujnih ukrepih kratkoročne pomoči bankam, v nasprotju s pomočjo poljskim ladjedelnicam za prestrukturiranje, ki traja veliko let. Mimogrede, če bi banke zahtevale dolgoročno državno podporo, bi bile podvržene podobnim zahtevam kot poljske ladjedelnice. Oblikovati morajo verodostojen načrt za prestrukturiranje. Za svoje koristnike morajo zagotoviti dolgoročno uspešnost. Zato je res, da tudi v bančnem sektorju trenutno pristopamo k bankam s prestrukturiranjem in uspešnimi poslovnimi načrti za prihodnost.
ne razumem, zakaj ste nekateri tako zaskrbljeni zaradi nacionalnosti kupcev premoženja ladjedelnic. Če so to pravi podjetniki in če se zanimajo za to premoženje, jim dajmo možnost. Delavcem v ladjedelnicah dolgujemo iskanje rešitve, ne glede na nacionalnost ali protekcionizem. To ni odgovor, ki bi ga rada dala delavcem, ki jih zanimajo njihova delovna mesta, delovna mesta, ki so uspešna.
Zelo sem vesela, da je nekaj poslancev priznalo, da so ladjedelnice prilagodljive in da tega nimamo za sveto. Če je edina možnost izdelovanje ladij, mislim, da se s temi primeri ne ukvarjamo profesionalno. Pri mojstrstvu teh ljudi bi morala obstajati trajnostna proizvodnja katerega koli izdelka. Če povpraševanje narašča in če so delavci in ladjedelnice sposobni, v kar verjamem - kot ste omenili -, potem jim lahko damo priložnost s tem, da jih osvobodimo bremena pretekle državne pomoči.
Poskušala bom zaključiti, saj znam razbrati govorico vaših teles. Eno od glavnih vprašanj, s katerimi sem se soočala, je: ali ne moremo dati več časa? Je to način, na katerega bi morali obravnavati to zelo težko vprašanje? Mislim, da imajo vsi ti delavci pravico, da od nas zahtevajo, da najdemo uspešno rešitev za njihovo prihodnost. Kar v Komisiji predlagamo in kar prosimo poljsko vlado in pri čemer nujno potrebujemo vašo podporo glede poljske vlade je to, da se zavedajo. Samo naredite poslovni načrt za Gdansk. Prosim, prosim, prosim. In samo zavedajte se, da obstaja možnost za Gdynio in Szczecin.
Obstaja prihodnost, toda ravnati moramo tako, da bodo bremena vse državne pomoči, dobljene v zadnjih letih, ki jo je treba vrniti, umaknjena s premoženja in da bo s premoženjem v svežnjih obstajala nova prihodnost za dejavnosti v obeh ladjedelnicah in v obeh območjih in regijah.
Absolutno odločilnega pomena je, da to premoženje nima tega bremena, saj so vlagatelji manj zainteresirani, če je premoženje tako obremenjeno. Tako je, če samo razmislimo o rešitvi. Če bo prišlo do likvidacije, je lahko vzporedna, in če bo vzporedna, ne bo trajalo tako dolgo.
Če bi se morala soočiti z vsemi temi delavci, bi jim raje rekla, na se prosim zavzamejo za rešitev, ki jo ponuja Komisija. Če jo sprejmete, je lahko stvar hitro opravljena, in ne govorite mi, da se zaradi tega, ker je na Poljskem tak zakon, zakona ne da spremeniti. Nisem povsem prepričana, da je ta rešitev lahko skladna z zakonom, toda če je tako, lahko samo ukrepate kot vlada. Pri mojih izkušnjah v prejšnjem stoletju na drugem položaju vem - in sem vedela -, da obstaja izhod, če želiš rešitev. V imenu vseh teh delavcev vas iskreno prosim: obrnite se na poljsko vlado.
Predsednica
Razprava je zaključena.
Pisne izjave (člen 142)
Andrzej Tomasz Zapałowski  
v pisni obliki. - (PL) Gospa predsednica, sedanja dejavnost Komisije v zvezi s poljskimi ladjedelnicami je utrdila moje prepričanje, da se Poljska ne bi smela pridružiti EU pod pogoji, ponujenimi pred nekaj leti. Milijoni mojih rojakov so menili podobno, toda večina je bila zavedena v prepričanje, da bo EU pomagala Poljski doseči raven razvoja "stare" EU. To ne velja samo za ladjedelnice, temveč tudi za številna druga področja, kot je kmetijstvo. Zavzemam se za to, da moja država sodeluje v Evropski skupnosti, toda nasprotujem in protestiram proti temu, da bi Poljsko z gospodarskega vidika obravnavali kot osvojeno ozemlje. Vidim, kako se za nekdanjo komunistično vzhodno Nemčijo ali za bančni sektor uporabljajo drugačna merila. Njim je državna pomoč dovoljena.
Danes, ko visi v zraku usoda Lizbonske pogodbe, sem prepričan, da bo z gospodarskega vidika Poljska z njo postala povsem odvisna od birokracije v Bruslju. Zato morajo na naslednjih volitvah v Evropski parlament ljudstva Evrope podpreti politike, ki bodo to pogodbo zavrnili.
