Evidenca podatkov o potnikih (razprava) 
Predsednica
Naslednja točka sta izjavi Sveta in Komisije o evidenci podatkov o potnikih.
Diego López Garrido
predsedujoči Svetu. - (ES) Gospa predsednica, v skladu z Lizbonsko pogodbo je predsedstvo Sveta predložilo Parlamentu dva sporazuma o uporabi evidence podatkov o potnikih, ki sta znana kot "sporazuma PNR", izmed katerih je eden iz leta 2007, sklenjen z Združenimi državami, in drugi iz leta 2008, sklenjen z Avstralijo. Parlament smo prosili, naj odobri oba sporazuma, da bi lahko začela trajno veljati, saj se ju trenutno uporablja samo začasno.
V skladu z Lizbonsko pogodbo je odločitev Parlamenta, ali bo odobril ta dva sporazuma, ki določata pogoje, pod katerimi se podatke PNR o potnikih na letalih, ki letijo iz Evropske unije, lahko izmenjuje s tretjimi državami.
Svet razume pomisleke Parlamenta - v skladu s tem, o čemer smo pravkar razpravljali - predvsem glede zajemanja in izmenjave teh osebnih podatkov, kar je povezano z dejstvom, da je oseba vključena na seznam letalskih potnikov za let zunaj EU. Svet je zato prosil Komisijo, naj v zvezi s tem predloži splošni dokument o smernicah.
Reči moram, da se predlog resolucije, ki smo ga videli, zdi izredno primeren, poleg tega pa pozdravljamo konstruktivno držo, da se trenutno ne glasuje o sporazumih, in dejstvo, da predlog resolucije poziva k ustreznim mehanizmom za pregled sporazumov.
V primeru Združenih držav je res, da tam že obstaja poročilo o pregledu načina delovanja sporazuma, in Svet bo izrazil svoje stališče, ko bo Komisija predlagala in podala svoja priporočila za novi sporazum z ZDA. V primeru sporazuma z Avstralijo še ni bilo pregleda tega, kako dobro deluje. Komisija bo morala odločiti, ali bo počakala na takšen pregled sporazuma, preden bo določila nov pogajalski mandat.
Ko bo Komisija predlagala nove mandate za pogajanja z Združenimi državami in Avstralijo, jih bo Svet natančno preučil. V zvezi s tem bo kot vedno upošteval želje Parlamenta.
Glede zahteve Sveta Komisiji za širšo, splošnejšo ureditev uporabe podatkov PNR, se moramo spomniti, da je Komisija leta 2007 predlagala okvirni sklep. Med švedskim predsedovanjem pa je bila sprejeta odločitev, da se ne nadaljuje razprav o tem okvirnem sklepu, saj je švedsko predsedstvo utemeljeno menilo, da bo tema, saj naj bi začela veljati Lizbonska pogodba, predmet soodločanja s Parlamentom in bi razprava torej morala vključevati tudi Parlament.
Zaradi tega predsedstvo trenutno ne more zavzeti stališča o vsebini prihodnje sheme podatkov o potnikih, ki so na seznamu za potovanje izven Evropske unije, dokler Komisija ne predlaga smernic za uporabo teh podatkov in ne poteka razprava s Parlamentom po postopku soodločanja, ki je postopek, ki ga imamo od uveljavitve Lizbonske pogodbe 1. decembra lani.
V vsakem primeru so naše zamisli v veliki meri skladne in se ujemajo z merili in stališči, ki jih je mogoče povzeti iz predloga resolucije Parlamenta, ki je trenutno samo predlog. Poudaril bi tri njegove točke. Prvič, podatke se sme uporabljati samo za namene, za katere so bili pridobljeni, kar je podobno kot smo povedali prej v zvezi s sporazumom SWIFT; drugič, zbiranje takšnih podatkov mora biti skladno z našo zakonodajo o varstvu podatkov; in poleg tega mora obstajati vrsta jamstev in varoval za prenos teh podatkov v tretje države.
To so po mojem mnenju tri pomembna načela. So v predlogu resolucije in tozadevno se strinjamo z njo.
Cecilia Malmström
članica Komisije. - Gospa predsednica, pomen zajemanja podatkov PNR potrjuje naraščajoče število držav v svetu, vključno držav članic EU. Te podatke uporabljajo za boj proti terorizmu in drugim resnim kaznivim dejanjem.
Za zagotavljanje spoštovanja osnovnih načel varstva podatkov in uporabe podatkov PNR samo za posebne namene kazenskega pregona je EU s številnimi državami podpisala sporazume o prenosu in uporabi podatkov PNR. Dva izmed teh sporazumov, z ZDA in Avstralijo, sta zdaj pred vami, da daste soglasje za njihovo sklenitev.
Z vašo resolucijo predlagate odlog glasovanja o soglasju in Komisijo pozivate, naj predlaga vrsto zahtev za vse sporazume PNR s tretjimi državami. Komisijo pozivate tudi, naj se ponovno pogaja o teh dveh sporazumih na podlagi novih pogajalskih smernic, ki morajo izpolniti te zahteve. Mislim, da je to pametna strategija.
V vaši resoluciji navajate tudi sporazum PNR s Kanado. Ta sporazum je bil povezan z vrsto obveznosti Kanade in odločitvijo Komisije o ustreznosti. Ti dokumenti so potekli 22. septembra lani, zato se je treba ponovno pogajati s Kanado o novem sporazumu.
Iz praktičnih razlogov to ni bilo mogoče pred septembrom 2009. Vendar pa to ne zmanjšuje ravni varstva podatkov PNR, prenesenih Kanadi. Sporazum PNR nima datuma poteka; nikoli ni bil prekinjen in tako še naprej velja. Kanadska mejna agencija je v pismu Komisiji, predsedstvu Sveta in državam članicam potrdila, da bodo njene obveznosti polno veljale, dokler ne bo začel veljati nov sporazum.
Rada bi se zahvalila poročevalki gospe Sophii in 't Veld in drugim političnim skupinam za njihov konstruktivni pristop k tem dokumentom, v skladu s katerimi ostajata sporazuma z ZDA in Avstralijo začasno veljavna vse do ponovnih pogajanj. Medtem bom Svetu kot del svežnja PNR predlagala tri priporočila za pogajalske smernice.
Sveženj bo sestavljen, prvič, iz sporočila o svetovni zunanji strategiji PNR, vključno z vrsto splošnih zahtev, ki jih mora upoštevati vsak sporazum PNR s tretjo državo; drugič, dveh pogajalskih smernic za ponovna pogajanja o sporazumih PNR z ZDA in Kanado ter pogajalskih smernic za nov sporazum s Kanado; in tretjič, novega predloga Komisije PNR EU na podlagi presoje vpliva.
Ta sveženj bo ustrezno upošteval vaša priporočila kot so predstavljena v tej resoluciji in tudi v resoluciji iz novembra 2008. Poleg tega bo ustrezno upošteval nasvet evropskega nadzornika za varstvo podatkov, člen 29 delovne skupine za varstvo podatkov in nacionalne organe za varstvo podatkov. Menim, da je pomembno predstaviti sistem PNR EU sočasno z ukrepi za zagotavljanje skladnosti in doslednosti notranje in zunanje politike EU o PNR.
Za konec pozdravljam to resolucijo in bom ukrepala v skladu s temi priporočili. Veselim se nadaljnjega sodelovanja z vami glede tega vprašanja.
Axel Voss
Gospa predsednica, komisarka, gospod López Garrido, z analizo evidence podatkov o potnikih (PNR) se tako kot s sistemom SWIFT poskuša uskladiti boj proti svetovnemu terorizmu in težjim kaznivim dejanjem s temeljnimi pravicami vseh do varstva zasebnosti in samoodločanja o informacijah. Vendar pa se moramo zavedati tudi, da v tej dobi mobilnosti v Evropi in po svetu ne more biti ustrezne varnosti brez učinkovite in hitre izmenjave podatkov.
V digitalni dobi moramo prav tako zagotoviti posebno varsto v zvezi s samoodločanjem o informacijah in zassebnostjo. Zato menim tudi, da je bistvenega pomena natančneje razlikovati med podatki, potrebnimi za boj proti kaznivim dejanjem, in občutljivimi zasebnimi podatki. Po mojem mnenju ni dvoma, da moramo v sporazum trdno vključiti nadzor, pravico do pritožbe, pravico do dostopa, odškodninske zahtevke ter trajanje obdobja hrambe. Z uporabo metode "push" je treba preveriti, ali so lahko ali morajo v nujnih primerih biti izjeme.
Pri uporabi podatkov PNR moramo vključiti tudi težja kazniva dejanja. Po mojem mnenju to vključuje kazniva dejanja kot so otroška pornografija, trgovina z ljudmi, umor, posilstvo in tudi trgovina z drogami. Menim, da bi to pripomoglo tudi k varstvu osebnih pravic prizadetih.
Menim, da je dobro, da sprejemamo odločitev o sporazumu o podatkih PNR, da bi razvili osnovni model za vse prihodnje tovrstne sporazume in priporočili pogajalski okvir Komisiji, da bi ta upoštevala naše zamisli o varstvu podatkov. Morda bo v prihodnje tudi priložnost za premislek o boju proti terorizmu in kaznivim dejanjem skupaj z našimi čezatlantskimi partnerji v skupni instituciji. To bi bil zagotovo korak proti spopadanju s svetovnim kriminalom na svetovni ravni.
Birgit Sippel
Gospa predsednica, o tem sporazumu bi rada povedala nekaj osnovnih stvari. Vsekakor obstaja podobnost s sistemom SWIFT, toda tudi razlike. Če bi Evropski parlament moral danes glasovati o sporazumu o evidenci podatkov o potnikih (PNR), ne bi imeli druge možnosti kot da glasujemo proti. To je povsem jasno. Še vedno obstajajo pomembni zadržki glede tega sporazuma. Na kratko jih bom ponovno podrobno opredelila. Zato nisem bila zadovoljna, ko smo govorili o odlogu glasovanja. Vendar pa so bili tu za razliko od sistema SWIFT vsekakor dobri razlogi za odlog. Kljub temu bom precej jasno povedala, da za ans to ne pomeni, da je mogoče glasovanje odlagati v nedogled in da bomo tako nekaj let imeli začasni sporazum. Za ans je zelo pomembno, da hitro dosežemo nov pogajalski mandat, če je mogoče, pred poletnimi počitnicami, da nam bo lahko z natančnimi vprašanji hitro jasno, kako moramo ravnati s temi podatki in katere podatke moramo vključiti.
Varstvo podatkov igra pomembno vlogo in tu bi rada izkoristila priložnost, da ponovno načnem vprašanje o tem, prenos katerih podatkov je potreben. PNR zajema 19 posameznih delov podatkov. Iz pogovorov, ki sem jih imela, vem, da je seveda mogoče - če hočeš - iz teh delov podatkov ustvariti osebnostne profile. Zdaj seveda tisti, s katerimi imamo takšen sporaum, pravijo, da jih to ne zanima, da tega ne bodo storili in da se zadevne podatke briše. Če pa se določenih podatkov, ki bi se jih lahko uporabilo za oblikovanje osebnostnega profila, sploh ne uporablja, potem moramo razmisliti, ali jih moramo dejansko zajemati ali - če sklenemo sporazum - če je treba prenesti vse podatke. To je ključno vprašanje. Preveriti moramo tudi, kakšna je raven varstva pri prenosu podatkov. Vemo, da so predpisi v obeh sporazumih z ZDA in Avstralijo zelo različni. Glede na nadaljnje zahteve drugih držav, ki hočejo podobne sporazume, moramo zagotoviti, da vsakič, ko sklenemo sporazum, veljajo posebni standardi.
Prav tako moramo podrobno preučiti vprašanje o tem, kako naj se uporablja te podatke. Prvotno se je vedno govorilo, da gre za boj proti terorizmu. Zdaj pa gre tudi za težja kazniva dejanja. O tem se lahko razpravlja. Vendar pa se moramo tu spustiti v podrobnosti. Vemo, da se celo znotraj Evropske unije pravni sistemi in pravna kultura zelo razlikujejo. To lahko pomeni, da se opredelitev, kaj je težje kaznivo dejanje, popolnoma razlikuje v smislu vrste kaznivega dejanja. To pomeni, da moramo ponovno podrobno preučiti, o čem razpravljamo, ko pravimo, da je treba seveda vključiti tudi težja kazniva dejanja.
Upam, da bomo v prihodnje z izvajanjem sporazuma zagotovili redno izmenjavo informacij med institucijami. Predsedujoči Svetu je navedel, da je bil izveden prvi pregled sporazuma z ZDA. Uradno še vedno nimamo teh rezultatov. To je bilo februarja. V prihodnje si ne želim samo redne priprave poročil, ampak tudi, da se ta poročila nemudoma da na razpolago Evropskemu parlamentu.
Zelo pomembno je oblikovati enoten sporazum. Ponovno je treba pregledati vprašanje podatkov. Vendar pa menim, da bomo na podlagi predhodnje razprave verjetno sklenili dober sporazum, zaradi česar na nadaljnja pogajanja gledam kot na nekaj popolnoma pozitivnega.
Sophia in 't Veld
v imenu skupine ALDE. - Gospa predsednica, kot poročevalka bi se rada najprej zahvalila poročevalcem v senci za njihovo odlično, prijetno in plodno sodelovanje, katerega rezultat je skupna resolucija. Seveda to ni zaključna faza, saj se bodo naši pogovori o temi in besedilu nadaljevali. Danes razpravljamo o prošnji za soglasje Sveta o dveh sporazumih z ZDA in Avstralijo.
Ta parlament je bil vedno zelo kritičen do uporabe in prenosa podatkov PNR. Parlament je leta 2004 zahteval razveljavitev sporazuma z ZDA pred Sodiščem Evropskih skupnosti. Zato bi bilo glede na naša prejšnja stališča nedosledno, če bi nemudoma dali soglasje.
Ker je Parlament kot vedno odgovoren in pripravljen sodelovati, se strinjamo, da bomo z zavrnitvijo obeh sporazumov ustvarili pravno negotovost in povzročili praktične težave državljanom in prevoznikom. Zato namesto tega predlagamo odlog glasovanja in Komisijo prosimo, naj razvije celovit pristop k uporabi podatkov PNR, ki temelji na enotnem nizu načel. Z zadovoljstvom opažam, da sta Komisija in Svet sprejela to strategijo in sta pripravljena hitro in prožno delati. Zlasti Komisijo pozivamo, naj predloži sveženj PNR, kot se ga imenuje, pred poletnimi počitnicami.
Takšen celovit enoten pristop se zdi pragmatična možnost, ko vse več držav zahteva prenos podatkov o potnikih. Potem je tu še sporazum PNR s Kanado, ki je potekel - ali kakršen koli že je njegov pravni status, saj to ni povsem jasno -, in odloženi predlog za PNR EU. Ta predlog resolucije določa številna osnovna načela in najmanjše zahteve za sveženj PNR, ki so naši pogoji za soglasje. Ključni element ali ključna beseda tu je sorazmernost, saj je treba prepričljivo pokazati, da enakega cilja ni mogoče doseči z manj vsiljivimi sredstvi. To je pravzaprav ključ do vsega.
V tem okviru moramo preučiti izpopolnjene podatke o potnikih (API) in elektronski sistem za odobritev potovanj (ESTA). Zelo jasno moramo na primer razlikovati med obsežnim zajemanjem in uporabo podatkov vseh potnikov za namene avtomatiziranega iskanja kot sta prifiliranje in rudarjenje podatkov po eni strani in ciljna iskanja znanih osumljencev po drugi strani, identifikacija ljudi, ki so na primer na seznamu oseb s prepovedjo letenja ali na seznamu nevarnih potnikov. To je nekaj povsem drugega in moramo skrbno razlikovati.
Drugič, določiti je treba jasno in strogo omejitev namena v skladu s predhodnimi resolucijami, in vztrajamo, da se podatke uporablja samo za namene kazenskega pregona in varnostne namene in na podlagi zelo natančnih opredelitev, kaj je: organizirani mednarodni kriminal in mednarodni terorizem. Natančno moramo pojasniti, o čem govorimo. Vsakršna uporaba PNR mora biti v skladu s standardi EU za varstvo podatkov. Naša najpomembnejša odgovornost je zastopati interese naših evropskih državljanov. Imajo pravico vedeti, da zagovarjamo evropsko pravo v mednarodnih odnosih in v naši notranji politiki.
Nazadnje priznavamo potrebo, da se organom za kazenski pregon in varnostnim organom zagotovi potrebna sredstva za opravljanje njihovega dela v času brezprimerne mobilnosti, vendar pa je Evropa dolžna varovati tudi naše pravice in svoboščine. Menim, da imamo z bližnjim svežnjem PNR edinstveno priložnost, da nam uspe.
Jan Philipp Albrecht
Gospa predsednica, nočem ponavljati, kar so kolegi poslanci povsem upravičeno povedali pred menoj, ampak bi podal nekaj splošnih pripomb.
Ne vem, ali ste gledali film Posebno poročilo. Če niste, bi vam priporočil, da si ga ogledate. V tem filmu agencije za kazenski pregon v prihodnosti uporabljajo tako imenovani sistem Predzločin, da bi zločince aretirale preden zagrešijo kaznivo dejanje. Tako imenovani predzločinski policaji poskušajo napovedati prihodnost tako, da nenehno nadzorujejo občutke in vedenje ljudi. Odlično! Navidez nezmotljiv sistem, ki končno zagotavlja varnost. Potem je osumljen sam glavni preiskovalec in hiša iz kart se zruši.
Nočem vas nadlegovati s še natančnejšim pregledom tega odličnega in pomembnega filma, toda nenadzorovan dostop do vseh podatkov o potnikih po svetu za namene profiliranja in ničesar drugega v ZDA poteka vsaj od 11. septembra 2001. Ta nenadzorovan dostop je v nasprotju ne samo z vsemi predpisi Evropske unije o varstvu podatkov, ampak tudi temeljnimi ustavnimi načeli kot so na primer predpostavljanje nedolžnosti, pravica do poštenega postopka in prepoved samovoljne zlorabe pooblastil.
Po našem mnenju so sporazumi, o katerih se EU pogaja z ZDA in Avstralijo, resna kršitev evropskih temeljnih pravic in določb pravne države, kot Evropski parlament pa smo to omenili ob številnih priložnostih, kot je pojasnila že gospa in 't Veld. Kot Evropski parlament tega ne moremo podpreti, temveč Komisijo in Svet pozivamo, naj predloži nov mandat, ki varstvo državljanov po vsem svetu postavlja pred takšen sistem Predzločin.
Ryszard Czarnecki
v imenu skupine ECR. - (PL) Gospa predsednica, nisem dober filmski kritik, tako kot predhodni govornik. Nočem, da bi bila naša razprava razprava o kinu.
Če se vrnem k temi naše razprave, bi moral biti prenos podatkov PNR dejansko nekaj razumljivega. V preteklosti se je te podatke zbiralo v komercialne namene, danes pa lahko dobro skužijo v boju proti kriminalu. Vendar pa je ta zakonita zadeva v nekem smislu postala element - odkrito povejmo - določene medinstitucionalne vojne, ki že leta poteka med Evropskim parlamentom in Svetom. Ni dobro, da je predlog, ki je po mojem mnenju in mnenju moje skupine tako zelo pomemben in zakonit, Svet predstavil neodvisno brez posvetovanj s Parlamentom. Kajti zaradi tega zdaj temu, kar je dejansko pameten predlog, avtomatično nasprotujejo tisti, ki hočejo, čeprav so za prenos podatkov, zavarovati Evropski parlament kot močno institucijo, ki jo urejajo lastni zakoni in ima močno politično voljo za sprejemanje skupnih odločitev.
Občutek imam, da so v razpravi o PNR tisti, ki podpirajo prenos podatkov PNR, v nasprotnem taboru, ker ne marajo načina, na katerega Svet ravna s Parlamentom. Odkrito povejmo - iz mednarodnih izkušenj vemo, da se to ni zgodilo prvič. Poleg tega celo nekateri izmed tistih, ki podpirajo prenos podatkov PNR, menijo, da bi morali danes imeti politično predstavo in Svetu pokazati njegovo mesto v hierarhiji - na kratko, da bi Svet kaznovali za njegovo aroganco.
Nazadnje, kot pravi poljski pregovor, na ta način bomo, če to hočemo ali ne, zavrgli zrnje skupaj s plevami. Povsem upravičeno opozarjamo Svet, vendar pa po drugi strani na nek način omejujemo svoje lastne instrumente v boju proti terorizmu, mafiji in organiziranemu kriminalu.
Eva-Britt Svensson
Gospa predsednica, za razliko od predhodnih govornikov bi rada pohvalila gospoda Albrechta za njegovo primerjavo s svetom filma. Menim, da je pomembno, da občasno omogočimo, da kultura osvetli kritiko družbe, kar je nekaj, od česar bi se tu v Parlamentu lahko kaj naučili. Prav tako bi se rada zahvalila tudi poročevalki gospe in 't Veld za njeno zavezanost varstvu zasebnosti in pravni državi v tej zadevi in v mnogih drugih.
Pred nekaj dnevi je špansko predsedstvo povedalo, da letalski prevoz vpliva na pravico do svobode gibanja, ki je temeljna pravica. To je nekaj, kar danes, ko razpravljamo o PNR, ne smemo pozabiti, saj je namen, ki se skriva za uporabo podatkov PNR, odločiti, kdo ima pravico leteti in kdo ne. To seveda vpliva na naše pravice - ne samo na pravico do svobode gibanja, ampak tudi na politične in državljanske pravice, ki jih imamo v skladu s podpisanimi mednarodnimi konvencijami.
Cilj EU in notranje mobilnosti je izbris meja in posledično večja svoboda gibanja za EU. To velja za določene ljudi, toda za prosilce za azil, begunce in druge - večina katerih so dejansko ženske in otroci - odločitev zadeva vprašanje, ali imajo pravico, da se jim dopusti leteti, ali ne. To je za te ljudi lahko vprašanje življenja in smrti. Zato je pomembno, da tu v Parlamentu in Komisiji resnično dobro preučimo, kako se bo uporabljalo podatke PNR. Gre za svobodo gibanja, toda tudi za mednarodne konvencije in naše državljanske pravice.
Simon Busuttil
(MT) Podal bi tri kratke pripombe. Prbič, pravkar smo govorili o sporazumu SWIFT in rekli, da nas je naučil določene lekcije. Menim, da se je ene takšne lekcije naučil Parlament, in sicer da večje pristojnosti prinašajo večjo odgovornost. Menim, da strategija, ki jo je glede sporazuma PNR sprejel Parlament, kaže, da je celo Parlament razumel, da ima večje pristojnosti in mora zato prevzeti večjo odgovornost. To je nekaj, kar moramo poudariti.
Drugič, je ta sporazum pomemben ali ne? Po mojem mnenju je vsekakor zelo pomemben. Naš boj proti terorizmu je pomemben za varnost naših državljanov in v zvezi s tem nosimo veliko odgovornost. Če bo prišlo do nesreče, se bodo naši državljani obrnili na nas in vprašali: "Kaj ste storili, da bi zagotovili našo varnost?"
Moja tretja pripomba: ali ta sporazum načenja vprašanja o varstvu podatkov in zasebnosti državljanov? Menim, da jih in da vzbuja določene pomisleke, ki jih moramo natančno obravnavati, da bi lahko sklenili sproazum, ki lahko zagotavlja in ščiti interese državljanov, zlasti v zvezi z njihovo zasebnostjo. Zato menim, da je resolucija, ki je pred nami, dobra in odlično uravnotežena. Jasno kaže, kaj hoče doseči Parlament v zvezi s tem sporazumom, in njegovo zavezanost, da dokaže, da svoje pristojnosti izvajamo odgovorno. Zato bi rad poročevalki za to resolucijo čestital za njeno delo na tem dokumentu.
Saïd El Khadraoui
(NL) Gospa predsednica, gospod López Garrido, komisarka, gospe in gospodje, razprava o evidenci podatkov o potnikih (PNR) je zelo podobna razpravi, ki smo jo pravkar imeli o sistemu SWIFT. V bistvu govorimo o prizadevanjih za zdravo, sprejemljivo ravnotežje med varnostjo in varstvom zasebnosti. Oba sta seveda pomembna, zato ju je treba skrbno uravnotežiti. Težave v evropskem letalstvu v zadnjih letih so ponovno pokazale ključno vlogo, ki jo imajo potniki in tovorni promet pri organizaciji današnje družbe. Skorajda vsak bo slej ali prej potoval z letalom.
Zato je za nas nesprejemljivo, da se nenehno prenaša in posodablja na desetine postavk v podatkih, pogosto povsem nenamerno, brez trdnih jamstev za preprečevanje zlorabe; zlasti, ker organi ZDA že dolgo časa uporabljajo velik izbor informacijskih virov, da bi presodile, ali je oseba sumljiva ali ne, kar sega vse od njene vloge za izdajo vizuma do prijave na let na letališču. Pred nekaj tedni sem imel v centru PNR v Washingtonu sam priložnost videti, kako celotna skupina neprekinjeno dela, da bi zmanjšala prvotni grobi seznam približno 5000 ljudi vsak dan na majhen seznam peščice ljudi, ki se jim zavrne dostop na ozemlje ZDA. Za takšno prepoved vstopa na ozemlje ZDA je mogoča samo upravna pritožba.
Jasno je, da mora ta pretok podatkov ostati omejen znotraj določenih meja in da je treba določiti najmanjše pogoje, zajete v resoluciji, kot so omejitev uporabe teh podatkov na odkrivanje terorizma in mednarodnega kriminala. Strinjam se s kolegi poslanci, ki so rekli, da je treba to vsekakor dobro opredeliti, da mora to vse seveda biti v skladu z evropskimi standardi za varstvo podatkov in da to velja tudi za prenos podatkov nadaljnjim tretjim državam, kjer je to primerno.
Po mojem mnenju moramo zagotoviti tudi večjo jasnost v zvezi z "občutljivimi" podatki PNR, saj menim, da je mogoče kar nekaj stvari različno razlagati. Zato podpiram predlagani odlog, da bi raje prej kot kasneje omogočili predložitev novega pogajalskega mandata, ki upošteva naša vprašanja. Spoštujem konstruktivno stališče Sveta in Komisije in kot moji kolegi poslanci pričakujem večjo jasnost do poletja.
Judith Sargentini
(NL) Napetost se je malo sprostila, gospe in gospodje. Gospa in 't Veld je pripravila odlično resolucijo, ki jo sprejemata Komisija in Svet. To je samo po sebi odlično in strinjam se z njo: menim, da je na tej prelomnici preudarno navesti, da pripravljamo enotno jasno smernico za vse prihodnje sporazume o evidenci podatkov potnikov (PNR), ki upošteva sorazmernost, kar pomeni samo prenos tistih podatkov, ki so resnično in nujno potrebni za predvideni namen, namreč boj proti terorizmu, in pojasnilo, da je namen samo ta. Ta smernica mora določati tudi vzajemnost in zagotavljati, da se podatkov ne more shranjevati za prihodnja leta, da so časovne omejitve resnično določene in da podpiramo naše temeljne pravice. Evropska konvencija o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin je zdaj postala zavezujoča, zato se bo moralo tudi to odražati v takšnih sporazumih PNR. Zato se mi zdi, da je pravi čas, da se to predloži Agenciji Evropske unije za temeljne pravice na Dunaju, k čemur bi pozvala Komisijo.
Upoštevati bi morali še nekaj, in sicer, da je zdaj za državljane postalo običajno, da komunicirajo s tujimi državami - v tem primeru pogosto z ZDA- prek podjetja, namreč letalskega prevoznika, ki nima nič s tem, ne potrebuje določenih mojih podrobnosti in ne bi smel poskušati igrati te posredniške vloge. Glede tega je treba nekaj storiti.
Cornelia Ernst
(DE) Gospa predsednica, svoboda nad oblaki, kot je nekoč pel pevec in pisatelj besedil Reinhard Mey, se bo nenadoma končala s sporazumom z ZDA o pridobivanju podatkov evidence podatkov o potnikih (PNR). Avgusta je član naše skupine na lastni koži izkusil učinke, ki jih že ima omejevanje te svobode. Ker so organi ZDA njegovo ime vključili na seznam teroristov, letalo, v katerem je bil, ni smelo prečkati zračnega prostora ZDA. Kot vemo vsi v Parlamentu, je imel ta seznam znatne pomanjkljivosti, kasneje pa se je razkrilo, da je prišlo do nesporazuma.
Danes organi ZDA že prejemajo vrsto podatkov - številke kreditnih kartic, podatke o rezervaciji, izbiri sedeža, posebni izbiri hrane, naslov IP in podatke o potnikih - brez jasnih predpisov o varstvu podatkov. Jasno želim povedati, da zavračamo to in tudi prenos podatkov v večjih količinah v zvezi z letenjem, tako imenovani PNR, kot naj bi bil oblikovan zdaj. Ne moremo ga podpreti v njegovi trenutni obliki, saj ne gre za določen namen in ni sorazmeren ali koristen. Nazadnje bi rada povedala, da ne smemo dopustiti pojava proaktivnih analiz tveganja vzorcev potovanj in vedenja. Potrebujemo predpise o razkrivanju kot je zakon ZDA o zasebnosti. Te je treba narediti dostopne za evropske državljane. Prav tako jim mora biti odprta tudi pot do pravnega ukrepanja.
Manfred Weber
(DE) Gospa predsednica, komisarka, gospod López Garrido, tudi jaz bi najprej naredil kratko primerjavo z razpravo SWIFT. S precejšnjim zadovoljstvom sem poslušal predstavnika Sveta govoriti o predlaganih ciljih v pogajanjih za ta novi sporazum SWIFT. Zato sem nekoliko presenečen nad učinkom, ki sta ga na Svet, ki hoče zdaj odločno zastopati interese Evrope, imela Lizbonska pogodba in izjava Parlamenta. Upam, da bomo imeli enak zagon zdaj, ko razpravljamo o evidenci podatkov o potnikih, in da bo tudi tu močna zavezanost boju v imenu evropskih interesov.
Drugič, povedati želim, da menim, da se vsi strinjamo, da je z vidika pravne varnosti za letalske prevoznike in državljane, ko gre za vprašanje pravic varstva podatkov, takšen sporazum smiseln. Standardi, ki jih zahtevamo, so bili jasno določeni v skupni resoluciji.
Tretjič, omeniti želim točko, ki ni neposredno povezana s sporazumu, vendar je vsekakor povezana s temo, z drugimi besedami, razpravo v Svetu, ali resnično potrebujemo ali moramo razviti evropski sistem PNR. Zadnja velika grožnja v Evropi je bil primer Detroita, ko se je napadalec vkrcal na letalo in hotel poleteti v Detroit. To se je zgodilo lani pred božičem.
V tem primeru smo ugotovili, da smo v Združenem kraljestvu vedeli, da je ta oseba nevarna. Vendar pa tisti, ki so odločali, ali sme leteti ali ne, niso imeli vseh potrebnih informacij. Tu hočem povedati, da po mojem mnenju v Evropski uniji ni problem to, ali je na razpolago dovolj podatkov. Menim, da že vemo, kdo prestavlja nevarnost. Problem je ta, da morajo podatki priti tja, kjer jih potrebujemo, da bi preprečili nevarnost.
V toledu je špansko predsedstvo predlagalo - in za to sem mu hvaležen -, da okrepimo povezovanje organov za boj proti terorizmu v Evropi. Žal tega predloga evropski ministri za notranje zadeve niso sprejeli. Namesto njega je bil podan predlog o oblikovanju novih podatkovnih nizov in zajemanju novih podatkov. Pogosto se mi zdi, da je za ministre za notranje zadeve zajemanje podatkov enostavna rešitev. Najprej bi vas prosil, da poskrbite za povezovanje vključenih organov; s tem bi veliko dosegli v boju proti terorizmu.
Tanja Fajon
(SL) Prepričana sem, da se vsi evropski poslanke in poslanci zavedamo pomembnosti pravočasnih, točnih informacij za zagotavljanje varnosti pri številnih naših potovanjih. Danes ob kaosu v letalskem prometu nam je tudi precej bolj jasno, kolikšen je dejansko pretok potnikov vsak dan. Na žalost nam to zelo nazorno pokažejo rdeče številke letalskih družb zaradi neopravljenih poletov in množice, ki so in še čakajo na svoj sedež na prvem možnem poletu. Zdaj upam, da bomo lahko spet kmalu varno leteli.
Vsak potnik, ki se z letalom odpravi na pot, da svoje podatke izrecno samo organom, ki skrbijo za boj proti terorizmu in organiziranemu kriminalu. S tem nimam problema. Če prostovoljno javno objavim na Twitterju, kam in kdaj potujem, potem me niti ne moti, da se tovrstne informacije lahko tudi uporabijo za zagotavljanje vsakodnevne varnosti v letalskem prometu. Me pa moti to, da v PNR sporazumih nimamo za vse države enako vnaprej določenih pogojev, kriterijev, katere podatke dajemo, in da ne vemo natančnih namenov, za kaj vse jih bodo ti organi uporabili.
Sprašujem vas, ali lahko pričakujemo mandat za pogajanje o novem sporazumu o evidenci prenosa podatkov še pred ali med poletjem? Bodo lahko končno vsi sporazumi Evropske unije s posameznimi državami, ki želijo skleniti sporazume, tipski, z enakimi visokimi in jasnimi standardi zaščite in uporabe podatkov? S kakšnimi ukrepi boste preprečili uporabo podatkov iz evidence PNR za profiliranje in opredelitev dejavnikov tveganja? Namreč, vsaka možnost dopustitve osebnostnega profiliranja na osnovi etničnega porekla, državljanstva, vere, spolne usmerjenosti, spola, starosti ali zdravstvenega stanja je nedopustna.
Kar bi mogoče tu rada dodala, je, da noben sistem za zbiranje podatkov ni zadosten kar sam po sebi. Ne moremo preprečiti poskusov terorističnih napadov brez dobre izmenjave informacij in sodelovanja obveščevalnih služb. Na to nas je zelo dobro opomnil poskus napada letala okoli božiča lani na poti v Detroit. Rabimo torej predvsem tudi učinkovito koriščenje že obstoječih instrumentov, ki jih imamo v boju proti terorizmu, in predvsem boljše sodelovanje.
Nikakor, naj zaključim, ne želim reči ne sporazumu, ki bi nudil varnost nam, državljankam in državljanom. Še manj pa si želim, da bi bile naše temeljne pravice do zasebnosti kršene. Ampak prav je, da je poseganje v našo zasebnost res v ravnovesju med varnostjo in učinkovitostjo ukrepov ter zagotavljanjem človekovih pravic.
Eva Lichtenberger
(DE) Gospa predsednica, danes imamo pred seboj drugi dokument o sporazumu z ZDA, ki ga zaznamujejo veliki problemi v zvezi z varstvom podatkov. S tem se navezujem na potrditev predloga našega evropskega nadzornika za varstvo podatkov gospoda Hustinxa, ki je dejal, da bi bilo pametno enkrat za vselej pogajati se in skleniti celovit čezatlantski okvirni sporazum o varstvu podatkov. To bi bila za obe strani koristna naloga in bi nam pomagala na več načinov.
Na splošno je jasno, da tu in na drugi strani Atlantika povsem različno pojmujemo varnost. Kot Evropski parlament moramo zagotoviti tudi, da Komisija ne sprejme vsega, kar predlagajo ZDA, ampak v ta pogajanja vnese naše standarde na sorazmeren način in na enakopravni podlagi. Zato je opredelitev pojma "težje kaznivo dejanje" ključnega pomena. Mogoč mora biti jasen popravek podatkov. Za nas je treba aktivirati varstvo podatkov, drugače ta sporazum ne bo mogoč.
Carlos Coelho
(PT) Gospod López Garrido, gospa Malmström, izrazili smo svojo zaskrbljenost glede prenosa podatkov PNR Združenim državam. Takšne podatke se lahko po varnostnih pregledih hrani leta dolgo in ni pravnega varstva za osebe, ki niso državljani ZDA.
Sporazuma, ki smo ju sklenili z Avstralijo in Kanado sta bila vedno bolj sprejemljiva in bolj skladna z načelom sorazmernosti, saj dopuščata omejen obseg dostopa, omejen čas dostopa in omejeno število podrobnosti ter tudi nadzor s strani sodnega organa. Strinjam se, da je treba kot podlago za sklenitev sporazuma s tretjimi državami določiti splošna načela in pravila. Morda bomo doživeli val podobnih zahtev iz drugih držav, katerih običaji glede varstva podatkov in spoštovanja človekovih pravic so bolj zaskrbljujoči. Če hočemo resnično vzajemnost, bomo morali preučiti vzpostavitev enotnega sistema za Evropsko unijo, ki v celotnem procesu vključuje Europol.
Gospod López Garrido, gospa Malmström, po mojem mnenju bo kakršen koli sporazum sprejemljiv samo, če so dana jamstva za ustrezno raven varstva podatkov ter spoštuje načeli nujnosti in sorazmernosti ter veljavna pravila EU. Pomembno je tudi zagotoviti, da se uporablja samo metoda "push"; z drugimi besedami, podatke moramo zagotavljati mi in jih ne smejo avtomatično črpati organi v tretjih državah, ki imajo dostop do naših podatkovnih zbirk.
Zato podpiram skupni predlog poročevalke gospe in 't Veld in političnih skupin, da se odloži glasovanje o soglasju Parlamenta, da bi imeli več časa, da bi pogajanja rešila pomisleke, ki smo jih izrazili tu.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Varstvo osebnih podatkov je ena izmed temeljnih pravic evropskih državljanov. Lizbonska pogodba zaradi pravne in obvezne narave Listine Evropske unije o temeljnih pravicah krepi prejšnje določbe. Vse osebne podatke je treba obdelati v skladu z direktivami 46/1995, 58/2002 in 24/2006. Evropski parlament zahteva, da se kakršen koli mednarodni sporazum v zvezi z osebnimi podatki, pri čemer imajo podpisnice v veljavi podobne določbe kot so določbe v zgoraj navedenih direktivah.
V informacijski družbi in predvsem med razvojem širokopasovne komunikacijske infrastrukture imata lahko center za hrambo podatkov in center za obdelavo podatkov sedež na različnih lokacijah ali celo v različnih državah. Zato pozivamo, da vsak mednarodni sporazum v zvezi z osebnimi podatki določa hrambo in obdelavo samo na lokacijah, ki imajo podobne pravne določbe kot so določbe v evropski zakonodaji. Še zadnja pripomba, gospa predsednica: kako lahko evropski državljani dajo soglasje in zlasti pod kakšnimi pogoji?
Diego López Garrido
predsedujoči Svetu. - (ES) Gospa predsednica, za naš zaključek te pomembne razprave bi rad podal tri pripombe.
Prva zadeva vprašanje, ki ga je načel gospod Weber, ali lahko Evropa ima ali mora imeti svoj sistem evidence podatkov o potnikih in kakšen naj bi bil njegov obseg. Smo za to, da se sprejme splošno ureditev o prenosu podatkov o potnikih - zlasti letalskih potnikih. Komisijo smo zato prosili, naj izvede študijo in po potrebi pripravi osnutek direktive o splošnih predpisih v zvezi s tem, vključno z - kot navaja predlog resolucije gospe in 't Veld - oceno učinkov na zasebnost. To pomeni, v kakšnem obsegu imata učinkovitost in sorazmernost, dve načeli, ki ju moramo upoštevati, vpliv na zasebnost in kako daleč naj gre v zvezi s tem evropski predpis ter katere ukrepe je treba sprejeti v vsakem primeru za varstvo temeljnih pravic.
To je omenila gospa Fayot: katere ukrepe je treba sprejeti?
Menim, da lahko razprava o sistemu SWIFT pojasni zadeve. Menim, da morajo biti tu prisotna načela, o katerih smo razpravljali in se o njih dogovorili tam. Govorimo o pravici do zasebnosti, pravici do zasebnega življenja, pravici do osebnosti in pravici do lastne podobe, ki jih je vedno treba ohraniti. Temeljne pravice so nedeljive, v tem primeru pa imamo opraviti z nečem, kar bi lahko ogrozilo temeljne pravice, zato menim, da moramo ukrepati enako skrbno, kot smo govorili v predhodni razpravi.
Nazadnje, moja tretja pripomba je povezana s predhodno. Na splošno se mi ne zdi, da sta varnost in svoboda dve nasprotujoči si načeli, ali z drugimi besedami, da gre za igro ničelne vsote ter bomo z zagotavljanjem večje varnosti imeli manj svobode ali da bomo z večjo zaščito temeljnih pravic in svoboščin ter fundamentalističnim varstvom svojih temeljnih pravic imeli manjšo varnost.
Mislim, da je to nepotrebna dilema. Nasprotno, menim, da sta varnost in svoboda načeli, ki se podpirata. Obe sta tako izraženi in priznani v ustavah in evropski zakonodaji in obe sta zajeti v Lizbonski pogodbi. Nikoli ne smemo pozabiti, da je v Lizbonski pogodbi Listina temeljnih pravic, listina, ki zahteva spoštovanje temeljnih pravic, ki so svete in se jih ne sme kršiti. Zato menim, da se, če ne razmišljamo samo kratkoročno - ker naše razmišljanje včasih kratkoročnost zelo omejuje - in razmišljamo dolgoročno, ukrepi, oblikovani za zaščito naše varnosti, če so razumni in dobro premišljeni, vedno izkažejo za učinkovite. Varstvo pravic in svoboščin je vedno nekaj, kar izboljšuje dobrobit državljanov in nenazadnje tudi njihovo varnost.
Cecilia Malmström
članica Komisije. - Gospa predsednica, da, ogledala sem si film Posebno poročilo. Je dober in zanimiv film, nekoliko grozljiv, to pa ni nekaj, kar hočemo doseči s tem.
Menim, da je bila to zelo zanimiva in konstruktivna razprava, in se strinjam, da obstajajo podobnosti z razpravo o sistemu SWIFT ali TFT. Gre za boj proti resnemu organiziranemu kriminalu in terorizmu, vendar pa gre tudi za to, kako varujemo zasebnost posameznika. Načenja vprašanja varstva podatkov, sorazmernosti, pojasnitve namenov, opredelitev, pravnih gotovosti in tako dalje.
Pogajanja z našimi ameriškimi prijatelji o TFTP nam bodo dala tudi pomembne izkušnje, ki jih lahko vključimo v razprave o PNR. Pomagala nam bodo dodatno zbistriti razmišljanje Evropske unije in se približati temu, in menim, da nam bo to v pomoč. Menim, da nam je delo v zvezi s TFTP, doslej opravljeno v sodelovanju naših treh institucij, dalo izkušnje glede tega, kako lahko sodelujemo - Svet, Parlament in Komisija - glede teh izredno težkih in občutljivih vprašanj. Upam, da bomo dosegli dobre rezultate.
Pozorno sem prisluhnila razpravi. Prebrala sem vašo resolucijo. Menim, da je zelo uravnotežena in modra resolucija. Kot sem dejala, bomo na podlagi tega nemudoma začeli z delom, in veselim se dobrega sodelovanja in razprav z vami pri delu. Kot veste, sem Parlamentu med mojim zaslišanjem že obljubila, da bom izvedla pregled vseh protiterorističnih ukrepov, ki so nam na razpolago v Evropski uniji - jih opredelila, sestavila seznam in o njih razpravljala s Parlamentom -, in tudi splošne arhitekture vseh naših informacijskih sistemov in sistemov za izmenjavo podatkov, tako da bomot to imeli v mislih, ko začnemo z delom. Menim, da je to pomembno, in menim, da bo povečalo preglednost in intenzivnost naših razprav.
Predsednica
Hvala, komisarka, za to sodelovanje; upam, da bo plodno. Razprava je zaključena.
Glasovanje bo potekalo na prvem delnem zasedanju maja.
