Deficitul de proteaginoase în UE (prezentare succintă)
Președinte
Următorul punct este raportul dlui Häusling, în numele Comisiei pentru agricultură și dezvoltare rurală, referitor la deficitul de proteine în UE: care este soluția la o veche problemă?.
Martin Häusling
Dle președinte, doamnelor și domnilor, aș dori să încep prin a exprima recunoștința mea profundă față de raportorii alternativi pentru bunăvoința cu care au cooperat la acest raport. Acesta a devenit un raport foarte ambițios. Aș dori să vorbesc despre câteva dintre punctele importante, dar nu mă voi feri să menționez nici aspectele controversate.
În Uniunea Europeană, înregistrăm un deficit uriaș de proteine. Optzeci la sută din necesarul nostru de plante proteaginoase este importat și regret să spun că această tendință este în creștere. Asta înseamnă că noi folosim aproximativ 20 milioane de hectare de teren arabil din alte țări sau, cu alte cuvinte, externalizăm 10 % din terenul nostru arabil către alte țări pentru cultivarea plantelor bogate în proteine. Unul dintre motive este acordul Blair House, încheiat la începutul anilor 1990, care a avut un efect negativ imens asupra competitivității culturilor de plante proteaginoase. Acesta este motivul pentru care piața noastră a fost inundată de soia ieftină. S-a înregistrat o scădere de 30 % a culturilor de plante proteaginoase în Uniunea Europeană în cazul plantelor leguminoase, iar acum, doar 3 % din terenurile arabile europene sunt utilizate pentru cultivarea plantelor proteaginoase. În Germania, această cifră este de doar 1 %.
În Europa, producția a atins un punct critic, care pune în pericol cercetarea și dezvoltarea plantelor proteaginoase în Europa. Sunt necesare măsuri politice pentru a promova o întoarcere la cultivarea plantelor proteaginoase în Europa. În caz contrar, vom cădea sub un prag care pune în pericol însăși supraviețuirea culturilor de plante proteaginoase în Europa. Procedând astfel, am pierde și efectele pozitive ale culturilor de plante proteaginoase, în special organizarea rațională a rotației culturilor în agricultură.
Cultivarea plantelor proteaginoase ​​are un potențial imens în Europa. Un aspect pe care l-am menționat este că trebuie restabilită o concurență loială; cu alte cuvinte, acordul Blair House trebuie să fie adus în discuție și, în cele din urmă, eliminat.
Cu toate acestea, suntem de părere că cel mai important lucru este să se acorde producției de plante proteaginoase un rol central important pe viitor în cadrul reformei politicii agricole comune, deoarece oferă multe avantaje pentru o politică agricolă reformată. Acest lucru este important pentru protejarea apelor noastre și a climei și este important pentru biodiversitate. Aș dori să menționez doar un singur exemplu. Cultivarea plantelor leguminoase este foarte importantă pentru blocarea CO2. Poate reduce importurile sau utilizarea de azot mineral. Ne-am dori, așadar, să vedem că producția de plante leguminoase devine o componentă permanentă a viitoarei rotații a culturilor în cadrul politicii agricole comune și înrădăcinată în cadrul primului pilon.
De asemenea, considerăm că este important să se reducă dependența de importuri și, prin urmare, în cele din urmă, să se asigure că Europa poate produce carne fără importuri. Europa a trecut pe locul al doilea în lume în ceea ce privește importurile. Pe primul loc este China, care importă acum mai multe proteine decât Uniunea Europeană. Prin urmare, avem un concurent în acest domeniu.
Însă, declarând acest lucru ca pe un obiectiv central, trebuie să fim conștienți de faptul că anumite aspecte incluse în votul din raport sunt discutabile; și anume, crearea de concesii la importul de soia, punând sub semnul întrebării politica de toleranță zero. Acest lucru nu își are locul în acest raport și este chiar contraproductiv să-l includem în acest raport. Noi încercăm să încurajăm culturile europene de plante proteaginoase pentru a nu facilita importurile. Acest aspect trebuie să le rămână clar tuturor.
Dacă tratăm cu seriozitate acest raport, atunci trebuie să convenim, în consecință, să eliminăm aceste puncte din raport; altfel, iar eu recunosc deschis acest lucru, voi avea o problemă cu asocierea numelui meu cu acest raport.
Mairead McGuinness
Dle președinte, aș dori doar să-i spun raportorului nostru că a făcut o treabă foarte bună și un raport care trebuie citit, deoarece pune accentul pe dependența noastră de un produs importat pentru nevoile noastre de proteine. Cred că accentul pe care l-ați pus pe situația în care ne aflăm în ceea ce privește China este foarte important, pentru că trebuie să privim acest lucru din perspectiva securității alimentare.
Există două aspecte speciale asupra cărora vreau să atrag atenția. Vă înțeleg reticența cu privire la aspectul OMG-urilor din acest raport, dar, în ceea ce privește spațiul și timpul, această problemă a prezenței accidentale a OMG-urilor neaprobate îi preocupă pe crescătorii de animale din Uniunea Europeană. Trebuie să găsim cu adevărat o soluție tehnică și cred că ne îndreptăm spre acest lucru odată cu recentele evoluții.
Eu cred că punctul 12, despre proteinele animale procesate, este, de asemenea, foarte important, atâta timp cât vom aplica normele aferente acestuia. Dar aceasta este una dintre problemele pe care le avem în Uniunea Europeană, unde am interzis anumite proteine de origine animală din lanț, din motive foarte pertinente, legate de sănătatea umană și animală, și, prin urmare, avem un deficit.
Salut acest raport și cred că acesta evidențiază una dintre problemele-cheie pentru Europa legate de asigurarea nevoilor sale de furaje pentru sectorul zootehnic.
Marc Tarabella
(FR) Dle președinte, în primul rând, aș dori, de asemenea, să-i mulțumesc și să-l felicit pe Martin Häusling pentru importantul său raport, chiar dacă eu sunt dezamăgit de versiunea finală a acestuia. Cu toate acestea, domnia sa nu a putut face nimic în acest sens. De aceea, ca și domnia sa, m-am abținut la votul final din comisie.
În primul rând, îmi pare rău că a fost denaturat conținutul raportului prin includerea problemei toleranței zero. Apelul la relaxarea normelor privind importurile de OMG-uri neautorizate nu rezolvă problema deficitului de proteine al UE și, prin urmare, nu ar fi trebuit introdus aici.
În al doilea rând, este absolut vital să stopăm declinul considerabil al producției de plante proteaginoase ​​în UE și să reducem dependența noastră deja alarmantă privind importurile de proteine vegetale. De asemenea, doresc să contest acordurile Blair House, ale căror obiective orientate spre piață au contribuit la o volatilitate extremă a prețurilor. Mai mult, aceste acorduri contrazic în totalitate Protocolul de la Kyoto și obiectivele acestuia legate de încălzirea globală.
În cele din urmă, avem nevoie, în viitor, să includem producția de plante proteaginoase în ciclul de rotație a culturilor ca parte a gestionării noastre prudente și responsabile a utilizării solului.
João Ferreira
(PT) Dle președinte, deficitul de proteine vegetale din culturile de plante proteaginoase din Europa este un alt exemplu al inegalităților create de politicile agricole și comerciale în vigoare. Această dependență are consecințe directe în ceea ce privește securitatea și calitatea aprovizionării europenilor cu produse alimentare și a provocat o creștere îngrijorătoare a vulnerabilității producătorilor din sectorul zootehnic față de volatilitatea prețului la furaje. Trebuie să adoptăm un set de măsuri care să stimuleze producția de plante proteaginoase, concentrându-ne în special asupra producției locale și a lanțurilor scurte de aprovizionare, în scopul de a depăși deficitul actual și de a reduce treptat importurile.
Aceste măsuri ar putea include sprijin specific pentru sistemele de rotație a culturilor, serviciile de extindere agricolă, precum și pentru cercetare și dezvoltare, printre altele. Însă, această problemă nu poate fi un pretext pentru a crea alte probleme, mai mari. Prin urmare, nu justifică nicio scădere a exigenței aplicării principiului precauției sau al toleranței zero față de prezența organismelor modificate genetic și nici nu ...
(Președintele l-a întrerupt pe vorbitor)
Diane Dodds
Dle președinte, vreau să-i mulțumesc raportorului pentru acest raport.
Creșterea prețurilor la furaje și interdicțiile asupra importurilor puse în aplicare de către alte țări au evidențiat cât de expusă este UE în legătură cu furnizarea de furaje. Furnizarea de proteine este foarte importantă pentru sectorul zootehnic și rentabilitatea sa. Agricultorii din acest sector din circumscripția mea se confruntă cu dificultăți foarte grave în prezent, în special în sectorul porcinelor.
În ciuda rezervelor raportorului, pot să mai spun că eu cred că Europa trebuie să caute o soluție în legătură cu toleranța zero. Săptămâna trecută tocmai le vorbeam oamenilor din circumscripția mea de domiciliu, care sunt de fapt importatori de furaje. Aceștia spuneau că acțiunile recente sunt doar încuviințări politice, care nu oferă și nici nu vor oferi o soluție pe termen lung, iar noi chiar trebuie să căutăm o soluție în legătură cu toleranța zero.
(Președintele a întrerupt-o pe vorbitoare)
Michel Dantin
(FR) Dle președinte, în calitate de raportor alternativ pentru grupul meu, aș dori și eu să-i mulțumesc raportorului pentru condițiile în care am putut lucra cu domnia sa în acest domeniu.
Doamnelor și domnilor, cred că aceasta este o chestiune cu adevărat strategică în acest moment. Am auzit deja despre China. Doresc să vă prezint o cifră: în 2010, chinezii au cumpărat 49 % din șrotul de soia introdus pe piață. Pentru 2011, se preconizează că aceiași clienți vor cumpăra 57 % din cantitățile totale introduse pe piață.
Prin urmare, acest aspect ține cu adevărat de independență europeană, pe care dorim să o obținem pe termen mediu. Imaginați-vă pentru o clipă că anumite regiuni cu o agricultură foarte intensivă s-au trezit fără soia importată timp de o săptămână: ce s-ar întâmpla? Trebuie să redezvoltăm de urgență aceste culturi în regiunea noastră.
Țara mea a introdus o politică în contextul articolului 68 încă din 2010. Această politică a demonstrat faptul că producția ar putea fi adaptată politicilor.
(Președintele l-a întrerupt pe vorbitor)
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Dle președinte, aș dori să-l felicit pe dl Häusling, reprezentantul Grupului Alianței Progresiste a Socialiștilor și Democraților din Parlamentul European, și pe persoana care a formulat avizul Comisiei pentru mediu, sănătate publică și siguranță alimentară, și îi mulțumesc pentru colaborarea sa deosebită. Raportul demonstrează pe bună dreptate că viitorul zootehniei în Europa este amenințat de lipsa actuală de proteine, fără nicio oportunitate reală de progres; nici condițiile noastre climatice, nici sistemul de subvenționare a politicii agricole comune nu oferă un stimulent pentru producția de culturi leguminoase. Aș dori să-i atrag atenția dnei comisar Damanaki asupra unui aspect foarte important: Comisia Europeană trebuie să ridice imediat interdicția privind hrănirea nerumegătoarelor, a păsărilor și porcilor cu proteine de origine animală. Nu există nicio indicație care să determine predominanța acestei interdicții pentru nerumegătoare ...
(Președintele l-a întrerupt pe vorbitor)
Czesław Adam Siekierski
(PL) Politica agricolă nechibzuită a Uniunii Europene a condus la o situație în care producția de plante bogate în proteine nu mai este viabilă economic pentru agricultorii europeni. Lipsa de proteine a arătat că politica Uniunii Europene privind deschiderea piețelor noastre pentru importurile de produse agricole ar trebui să fie regândită. Astăzi, pe piețele europene, avem, de exemplu, soia care este aproape în întregime importată din Argentina, Brazilia, Statele Unite ale Americii sau de pe piețele asiatice. Soia este modificată genetic, așa că producția sa este relativ ieftină. Un aspect distinct este problema autorizării produselor agricole modificate genetic pe piața europeană. În această privință, suntem cu siguranță inconsecvenți. Pe de o parte, desfășurăm o dezbatere privind autorizarea sau interzicerea produselor care conțin OMG în Uniunea Europeană și, în același timp, evităm faptul că soia modificată genetic pentru producția de furaje este importată din alte țări și că, în cele din urmă, o consumăm în mod indirect.
Åsa Westlund
(SV) Dle președinte, aș dori să-i mulțumesc raportorului pentru un raport foarte bine scris, mult mai bine scris decât multe din cele pe care le-am votat în acest Parlament. Sunt, de asemenea, de acord că textul referitor la OMG-uri și toleranța zero din acest raport este regretabil. Acesta este în totală contradicție cu raportul în ansamblu, dar este, desigur, regretabil în esență.
Aș dori, de asemenea, să subliniez efectele pozitive pe care le-ar avea cultivarea în cantități mai mari a plantelor proteaginoase asupra climei. Există motive pentru a proceda în acest fel. Cu toate acestea, există și un aspect foarte important, care nu este rezolvat nicăieri în acest raport, și anume, faptul că mâncăm din ce în ce mai multă carne. Cu cât avem mai mulți bani, cu atât mâncăm mai multă carne, cu atât mai mare este impactul asupra climei și cu atât sunt mai necesare culturile de plante proteaginoase. Ce facem în privința acestei probleme majore, care este esența acestei întregi dezbateri? Iată o întrebare pentru viitor, atât pentru noi, cât și pentru Comisia Europeană.
Seán Kelly
(GA) Permiteți-mi, dle președinte, în primul rând, să-l felicit pe raportor, dl Häusling, pentru că ne-a prezentat această chestiune importantă. De fapt, aceasta este o chestiune scandaloasă, deoarece nu este corect ca, în Uniunea Europeană, cantitatea de proteine să scadă.
am fost extrem de șocat când am realizat că suntem de fapt dependenți de importul de proteine în proporție de 80 % din consumul nostru. Cum se poate întâmpla acest lucru într-o Uniune Europeană atât de favorabilă producției de bunuri agricole, atât culturi, cât și bovine și alte animale? Raportorul menționează două lucruri foarte importante - unul este rotația culturilor. Este mai ușor de zis decât de făcut și, cu siguranță, piața trebuie să încurajeze agricultorii să își schimbe practicile. În al doilea rând, aș spune și că această problemă ar trebui să fie inclusă ca un obiectiv în cadrul reformei PAC, care va urma în curând, astfel încât să devenim autonomi în ceea ce privește producția de proteine.
Maria Damanaki
membră a Comisiei. - Dle președinte, o sursă fiabilă și durabilă de proteine este cu adevărat esențială pentru sectorul zootehnic din UE. Aș dori, așadar, să-i mulțumesc raportorului Häusling și membrilor Comisiei pentru agricultură pentru prezentarea acestei teme importante din nou pe ordinea de zi.
Raportul dumneavoastră reprezintă o contribuție binevenită la discuțiile privind reforma politicii agricole comune pentru 2020. După cum știți, Comisia intenționează să prezinte propuneri legale în toamna acestui an.
Aș dori să subliniez faptul că producția internă de proteine a crescut odată cu multiplicarea produselor derivate din producția de biocombustibil. Producția de șrot din semințe de rapiță și numărul de coproduse rezultate din fabricarea etanolului au crescut brusc. Acestea reprezintă acum 22 % din consumul UE de ingrediente furajere bogate în proteine, comparativ cu 12 % de acum cinci ani.
Sprijinirea agricultorilor care folosesc sisteme de rotație a culturilor care includ leguminoase este una din ideile principale ale raportului. După cum știți, rotația culturilor este unul din elementele avute în vedere pentru plățile directe pentru ecologizare.
Așa că salut faptul că sprijiniți o mai mare îmbunătățire a durabilității mediului în agricultură. Văd oportunități suplimentare de a explora sinergiile cu, de exemplu, gestionarea integrată a dăunătorilor. Cu toate acestea, orice ecologizare a plăților directe nu ar trebui să pună în pericol decuplarea ajutorului direct de obligația de a produce un anumit tip de cultură.
Această idee este esențială pentru orientarea spre piață obținută prin reformele anterioare. Permiteți-mi să subliniez faptul că mai multe state membre utilizează în prezent posibilitatea de a condiționa o parte din ajutoarele directe de obiectivele în materie de mediu pentru a sprijini culturile de plante proteaginoase.
De asemenea, permiteți-mi să subliniez că o creștere semnificativă a producției de leguminoase și boabe de soia în UE ar implica, probabil, o reducere a producției de cereale, deoarece disponibilitatea de teren din Europa este limitată.
În cele din urmă, aș dori să menționez alte două domenii în care politica UE poate avea o contribuție: cercetarea și politica de dezvoltare rurală. Ambele pot juca un rol în a obține rezultate optime din diferitele noastre surse de proteine. De exemplu, ele pot ajuta printr-o formare utilă legată de cea mai bună utilizare a culturii de plante proteaginoase și practicile optime de hrănire. Acestea pot ajuta, de asemenea, prin dezvoltarea de noi soiuri de plante.
În concluzie, Comisia salută ideile dumneavoastră în vederea pregătirii propunerilor amendate. Dar să fim clari. Rotația culturilor sau stimulentele prin intermediul politicii de cercetare și de dezvoltare rurală pot ajuta. Desigur că pot ajuta. Dar UE va rămâne dependentă de proteinele importate.
Președinte
Dezbaterea a fost închisă.
Votul va avea loc marți, 8 martie, la amiază.
Declarații scrise (articolul 149 din Regulamentul de procedură)
Jarosław Kalinowski
Politica din domeniul cultivării de plante cu nivel ridicat de proteine și producția de furaje din UE necesită o verificare. În prezent, măsurile luate pentru politica comercială în ceea ce privește importul de furaje din SUA sunt, de asemenea, nesatisfăcătoare. Condițiile teritoriale și climatice permit producției de plante proteaginoase din Uniunea Europeană să-și schimbe structura, iar acest lucru ar fi chiar recomandabil în ceea ce privește biodiversitatea și pentru a contracara schimbările climatice. Furajele importate din alte țări nu sunt supuse unor controale stricte așa cum se întâmplă cu cele europene, astfel încât nu putem fi 100 % siguri de calitatea acestora. Noi nu știm sigur de unde provin materiile prime pe care le conțin. Acesta este motivul pentru care ar trebui să luăm măsuri imediate pentru a schimba situația, altfel asigurările noastre în ceea ce privește produsele alimentare europene sănătoase și sigure, de cea mai înaltă calitate, vor suna fals.
O altă soluție la problema lipsei de proteine din UE ar fi relaxarea reglementărilor care interzic hrănirea animalele cu carne și făină de oase. În cazul păsărilor și al porcilor, nu a existat nicio dovadă a pericolului răspândirii vreunei boli ca urmare a utilizării acestui tip de hrană. Posibilitatea de a utiliza aceste furaje în creșterea animalelor va reduce costurile, lucru extrem de semnificativ având în vedere scăderea rentabilității producției de carne. Acest lucru ar face ca și importurile de furaje proteaginoase din America să fie reduse.
Elisabeth Köstinger
UE nu este în măsură să-și producă rezervele necesare și se face singură dependentă de țări terțe. Doar 30 % din culturile bogate în proteine necesare pentru hrana animalelor sunt produse în UE. Efectele acestei dependențe devin clare pentru fermierii noștri, în primul rând, prin volatilitatea foarte mare a prețurilor și, în al doilea rând, prin lipsa de trasabilitate a produselor importate. Salut apelul de a reveni la promovarea sporită a cultivării plantelor proteaginoase în agricultura din UE. Europa trebuie să se angajeze pe o cale coerentă, independentă în ceea ce privește furnizarea de furaje. Cu toate acestea, aș dori să văd o mai mare onestitate și obiectivitate în legătură cu acest subiect și avem nevoie de noi evaluări științifice în ceea ce privește organismele modificate genetic și interzicerea folosirii proteinelor animale. Agricultura nu trebuie să cadă victimă populismului, pentru că aceasta reprezintă activitatea principală și poartă marea responsabilitate de a furniza alimente UE. Trebuie să creăm condiții-cadru mai bune pentru agricultori. O trasabilitate mai bună necesită un sistem îmbunătățit de etichetare. Îmi este clar că fiecare stat membru trebuie să decidă pentru sine dacă dorește să cultive culturi modificate genetic, iar agricultorii austrieci nu doresc culturi modificate genetic pe terenurile lor. Pe termen lung, ne putem doar limita dependența noastră dacă politica agricolă se concentrează mai mult asupra ciclurilor de afaceri regionale cu o producție durabilă, asupra căilor scurte de transport și asupra unui procent ridicat de autocomercializare.
Rareș-Lucian Niculescu
în scris. - Raportul demonstrează că UE este foarte dependentă de importurile de proteaginoase din țări terțe, precum și necesitatea luării unor măsuri care să asigure un grad mai ridicat de autonomie în această privință. Deblocarea procesului de autorizare a cultivării de soia modificată genetic pe teritoriul statelor europene ar constitui un răspuns la această problemă și, totodată, o sursă importantă de venituri pentru agricultura europeană, afectată grav de criza financiară. În contextul noului cadru legislativ propus de Comisia Europeană în ceea ce privește dreptul statelor membre de a interzice cultivarea OMG-urilor pe propriul teritoriu, în aplicarea principiului subsidiarității, statele europene ar putea decide, în mod individual, dacă doresc sau nu să cultive acest produs.
Pavel Poc
Orice fel de dependență în ceea ce privește alimentele pune UE într-o poziție foarte vulnerabilă. În cazul producției de plante proteaginoase, există, în același timp, o serie de beneficii economice, de mediu și agricole. Consumul mai redus de carne și o pondere crescută de proteine vegetale în dieta noastră au un efect pozitiv atât asupra mediului, cât și a sănătății umane. Importul excesiv de culturi proteaginoase și derivați ai acestora destabilizează agricultura europeană, impactând în special producătorii agricoli mici și mijlocii și contribuie, de asemenea, la volatilitatea prețurilor. Volumul scăzut al producției interne de plante proteaginoase limitează activitățile de cercetare, furnizarea de semințe și cunoștințele legate de tehnologii durabile, în special în ceea ce privește utilizarea leguminoaselor în rotația culturilor și utilizarea adecvată a zonelor de pășune. Este necesar să se adopte unele măsuri-cheie. Comisia ar trebui să pregătească un raport privind posibilitățile de creștere a producției interne de plante proteaginoase, să susțină cercetarea în domeniul plantelor proteaginoase și actualizarea și cultivarea acestora în UE, iar culturile de plante proteaginoase ar trebui să fie promovate ca o sursă de hrană de calitate în contextul dezvoltării rurale. Este necesar să se stabilească un mecanism de monitorizare cu privire la originea plantelor proteaginoase importate, care să se concentreze pe durabilitatea practicilor agricole aplicate în țara de origine. De asemenea, Comisia este invitată să prezinte măsuri bazate pe stimulente pentru a promova cultivarea terenurilor necultivate, ceea ce ar putea contribui semnificativ la reducerea deficitului de proteine din UE. În contextul schimbărilor climatice, fertilității solului, protecției apei și al biodiversității, producția de plante proteaginoase din Uniunea Europeană ar trebui să crească și să primească sprijin direcționat.
