Euroopa Liidu parem õigusloome - Parem õigusloome 2005: subsidiaarsuse põhimõtte kohaldamine - 13. aastaaruanne - Õiguskeskkonna lihtsustamise strateegia - Soovituslike õigusaktide kasutamise institutsiooniline ja õiguslik mõju (arutelu)
Juhataja
Järgmiseks päevakorrapunktiks on ühine arutelu järgmiste raportite üle:
õiguskomisjoni nimel Katalin Lévai koostatud raport, mis käsitleb Euroopa Liidu paremat õigusloomet;
õiguskomisjoni nimel Bert Doorni koostatud raport, mis käsitleb paremat õigusloomet 2005: subsidiaarsuse ja proportsionaalsuse põhimõtte kohaldamine - 13. aastaaruanne;
õiguskomisjoni nimel Guiseppe Gargani koostatud raport, mis käsitleb õiguskeskkonna lihtsustamise strateegiat;
õiguskomisjoni nimel Manuel Medina Ortega koostatud raport, mis käsitleb soovituslike õigusaktide kasutamise institutsioonilist ja õiguslikku mõju.
Katalin Lévai  
raportöör. - Härra juhataja, soovin alustuseks tänada kõiki, kes aitasid kaasa minu raporti valmimisele - olen neile abi eest väga tänulik.
Viimastel aastatel on komisjonile järjest enam muret tekitanud ühenduse õigusloome kvaliteet, seda nii selguse ja kättesaadavuse seisukohalt kui ka selle tõhususe ja positiivse mõju poolest kodanikele ja ettevõtetele.
Komisjon räägib tavaliselt kõnealustest eesmärkidest kui "paremast õigusloomest”. Parem õigusloome on suunatud kaasaegse, otstarbekohase ja tõhusa õigusloome kasuteguri suurendamisele, vähendades samal ajal selle maksumust, et tagada kogu Euroopa Liidus kõrgeimal tasemel tootlikkus, majanduskasv ja kokkuvõttes ka tööhõive.
Parem õigusloome on kahtlemata ülioluline, et tagada aus ja konkurentsile rajatud turg, kodanike heaolu ning rahvatervise ja keskkonna tõhus kaitse. Parem õigusloome on Lissaboni strateegia oluline osa, kuna see võib märkimisväärselt edendada tootlikkust ja tööhõivet. Parem õigusloome on jagatud vastutus. Riikide valitsused ja parlamendid võtavad ELi õigusaktid riiklikku õigusse üle ning sageli kohaldatakse neid piirkondlikul ja kohalikul tasandil. On oht, et õigusaktidele lisatakse alates kontseptsiooni väljatöötamisest kuni selle rakendamiseni pidevalt n-ö kaunistusi. Seega on parem õigusloome jagatud vastutus.
Paljud liikmesriigid teostavad praegu mõju hindamisi ning mõned on välja töötanud asjaomased suunised. Siiski on vaid suhteliselt väike arv riike, kes viivad süstemaatiliselt läbi uute õigusloomega seotud ettepanekute kompleksseid mõjude hindamisi.
Euroopa tasandil õigusloome on bürokraatiat tublisti vähendanud. Palju lihtsam ja tulemuslikum on kohaldada kõigis liikmesriikides kõigile ühist eeskirja kui riigi ja kohaliku tasandi eeskirjade keerulist kogumit. Euroopa õigusaktid on olnud tõhusad kahjulike takistuste kõrvaldamisel konkurentsi valdkonnas ja vasturääkivate riiklike eeskirjade kaotamisel, seega saab lihtsustamisprogramm luua konkreetset majanduslikku kasu mitte üksnes halduskoormuse vähendamise kaudu. Liikmesriikide kogemus näitab, et ametiasutused saavad teha palju õigusaktidega seonduva põhjendamatu halduskoormuse vähendamiseks. Komisjoni andmetel on selliste meetmete majanduslik kasutegur ELi jaoks SKT suurenemine hinnanguliselt kuni 1,5% võrra ja kuni 150 miljardi euro võrra investeeringute jaoks.
Oma raportis toetan ma eesmärki tagada, et õiguskeskkond oleks paratamatu, lihtne ja tõhus. Teisalt aga tuleb rõhutada, et selline protsess peab olema täiesti läbipaistev ja põhinema Euroopa Parlamendi täielikul kaasamisel koos avalikkuse kontrolliga ning laiaulatuslikul ja avatud konsultatsioonil ekspertide ja kõikide asjakohaste sidusrühmadega - mitte üksnes valitsuse ja ettevõtjatega, vaid eelkõige valitsusväliste organisatsioonidega.
Lisaks teen ma ettepaneku luua mõju hindamise komitee. On äärmiselt tähtis, et kõnealune komitee, mis annab nõu ja tuge kvaliteetse mõju hindamiste tava kujundamiseks komisjonis, tegutseks poliitikaosakondadest sõltumatult. See aga ei tähenda ilmtingimata, et mõju hindamisi peavad läbi viima institutsiooni mittekuuluvad väliseksperdid. Samuti on vajalik, et mõju hindamise komitee aitaks välja töötada kõikide mõju hindamiste jaoks ühise metoodika.
Lisaks teen ma ettepaneku mõju hindamiste raames luua spetsiaalne projekt - nn "sotsiaalne võrdlev hindamine”. Kõnealune projekt peaks eelkõige keskenduma tundlikele sihtrühmadele, näiteks ebasoodsas olukorras olevatele inimestele, naistele, vähemusrahvustele, lapsi kasvatavatele vanematele, eakatele ning püsivalt haigetele ja puuetega inimestele.
Kokkuvõttes tahaksin rõhutada, et parema õigusloome eesmärk on saavutada lihtsam, selgem ja kodanikusõbralikum õigusloome koos pideva mõjude hindamise ja erilise tähelepanuga haavatavamatele inimrühmadele, kes ei saa ennast ise kaitsta. Selgus, läbipaistvus, lihtsus, bürokraatia vähendamine - need on minu raporti võtmeelemendid.
Bert Doorn  
raportöör. - (NL) Härra juhatada, tahaksin veel kord tõstatada Katalin Lévai suurepärase argumendi. On hea, et võtame parlamendis vähemalt kord aastas aega järele mõelda eeskirjade ja õigusaktide kvaliteedi üle. Meie eeskirjad ja õigusaktid on Euroopa Liidu visiitkaart. Nad moodustavad raamistiku, mille piires kodanikud töötavad ja elavad ning mille piires ettevõtted peavad tegutsema. See tähendab, et peame nende kvaliteedile suurt rõhku asetama.
Milline on praegune asjade seis? Asjad liiguvad õiges suunas. Komisjon on esitanud hulgaliselt algatusi. Loodi mõju hindamise komitee ja see teeb hulgaliselt head tööd. Siiski ei ole see piisav. Olen seda varem palju kordi öelnud: me vajame suuremat läbipaistvust, ja ma teen veel kord ettepaneku, et välisekspertide rühm hindaks, kas komisjoni mõjuhinnangud on koostatud vastavalt õigele metoodikale.
Me vajame läbivaatamist, mitte bürokraatiat. Monica Frassoni hüüab alati: "Te tahate rohkem bürokraatiat”, kuid ma ei taha üldse bürokraatiat. Ma tahan ainult rohkem läbipaistvust ning arvan, et igat liiki läbipaistvus valitsuse jaoks voorus. Täiendavalt tuleb kasuks see, kui muudatusettepanekute suhtes teostatakse mõju hindamisi Euroopa Parlamendis eneses - ja ma pean ütlema, et nad ei ole veel väga edukad - ning me võime uurida, kas saaksime esitada need pigem asjaomase iseloomuga sõltumatule organile, kui komisjoni mõju hindamise komiteele.
Asjaolu, et halduskoormuse probleemi jaoks luuakse ekspertrühm, on oluline samm õiges suunas. Tegemist on väga positiivse arenguga, mis peaks etendama rolli liigse bürokraatia vähendamisel. Loomulikult on väga tähtis, kes istuvad kõnealuses hindamiskomisjonis; see ei tohi olla mingi pseudo-parlament, vaid väike ekspertkomisjon, mille koosseisu ei kuulu mitte ühtegi tööstusjuhti, riigiteenistujat ega poliitikut, vaid tavalised erialainimesed, kes teavad, mis asi on mõju hindamine, mis asi on liigne bürokraatia, ning kellel on kõnealuses valdkonnas oma riiklikus kontekstis piisavalt kogemusi.
Komisjon on püstitanud selge eesmärgi vähendada halduskoormust 25% võrra aastaks 2012. Tegemist on väga hea asjaga, kuid see peaks loomulikult olema selge eesmärk. See tähendab, et 25%-line vähendamine alates praegusest hetkest tuleks tõesti saavutada, ning et arvutuskäiku lisatakse uued halduskoormused ja arvatakse need tulemusest maha, või muidu on see lihtsalt ajaraiskamine.
Tahaksin rõhutada veel ühte punkti, mis nõuab komisjonilt erilist tähelepanu. Praegu arutame me halduskoormuse vähendamist, kuid tulevikus peame tegelema ka täitmiskohustuste vähendamisega. Täitmiskohustused on kulud, mida ettevõtjad ja kodanikud peavad kandma õigusaktide järgimiseks ja need on äärmiselt kõrged. Eeskirjadest tulenevate kulude üle arutlemisel peame võtma oma mureks ka täitmiskohustused, mis hetkel on tähelepanuta jäetud.
Giuseppe Gargani  
raportöör. - (IT) Härra juhataja, daamid ja härrad, 2006. aasta novembris võttis komisjon vastu töödokumendi, esmase eduaruande õiguskeskkonna lihtsustamise strateegia kohta, mis on jätk ühele teisele komisjoni 2005. aasta teatisele. See on oluline edasiminek, mis - nagu Bert Doorn õigesti ütles - jätkab meie endi poolt algatatud protsessi eesmärgiga saavutada lihtsustamine, mis samastub läbipaistvusega ja on läbipaistev, kõikehõlmav õigusloomemeetod.
Töödokumendi kiitis heaks õiguskomisjon, kes hindas 2005. aastal kasutusele võetud lihtsustamisprogrammi rakendamise käigus saavutatud edusamme. Eelkõige sisaldab programm 43 uuestisõnastamist, ning ma tahaksid täiskogule esitada järgmised arvud: 12 kodifitseerimist, 8 kehtetuks tunnistamist ja 46 muud lihtsustamise sisulist meedet. Neile lisandub ligikaudu 500 uut õigusloomealgatust (millest umbes 200 ainuüksi 2007. aastal), mis on loetletud kodifitseerimisele pühendatud jätkuvas lihtsustamisprogrammis.
Siinkohal tahaksin välja tuua mõned punktid, loomulikult väga lühidalt, mis moodustavad minu raporti tuuma, et teavitada täiskogu tegelikust olukorrast käesolevas valdkonnas ja õiguskomisjoni kui terviku üldisest arvamusest.
Mul on komisjonile kolm selget sõnumit. Usun, et tähtis on teha täiesti arusaadavaks, et esiteks on vaja lisada edaspidi süstemaatiliselt lihtsustamise algatused oma õigusloome- ja tööprogrammi konkreetsesse ossa, teiseks näidata selles, milline prioriteet on tal kavas anda igale algatusele, ning kolmandaks vältida lihtsustamise algatuste nimekirja sisaldavate dokumentide vohamist, et tugiraamistik oleks võimalikult täpne.
Seepärast rõhutaksin veel kord, et komisjon peab olema järjepidev ka lihtsustamiseesmärkide suhtes, mida ta on rõhutanud. Samuti peaks uuestisõnastamine muutuma lõplikult tavalise õigusloome tehnikaks. Kokkuvõttes usun, et võin komisjoni - millesse Katali Lévai, Bert Doorn ja Manuel Medina Ortega kuuluvad - esimehena öelda, et kõnealused neli õigusloomega seotud algatust käsitlevad olukorda igakülgselt, ning et komisjonil on kohustus nende üle järele mõelda.
Nii oleks seega alati võimalik teha kättesaadavaks õigusakti terviktekst, isegi juhul, kui tegu on konkreetsete muudatustega, ja märkida selgelt ära uued osad ja muutmata jäänud osad. See on Euroopa Parlamendi jaoks ülioluline teksti eelnõu, mille tulemusel muutuksid ühenduse õigusaktid arusaadavamaks ja läbipaistvamaks, mida igaüks tahab.
Komisjoni töödokumendis tehakse tegelikult ettepanek kasutada esmaseid kokkuvõtteid tema ettepanekutest, et paremini selgitada lihtsustamiseesmärke. Kõnealune algatus võib osutuda takistavaks, siiski: sel ajal kui kokkuvõtet võib õigustada diskursiivse teksti nagu teatise puhul, ei saa seda kasutada õigusloomega teksti puhul, mille kohta koostatud algne kokkuvõte võib sisaldada teatavat ebakindlust. Käesolevale punktile tuleb pöörata väga hoolikat tähelepanu.
Lõpuks soovitakse kõnealuses raportis rõhutada, et Euroopa Parlament on selgelt ilmutanud omapoolset head tahet ja teinud muudatusi kodukorda, et parandada ja rakendada kodifitseerimiste vastuvõtmise menetlust (kodukorra artikkel 80) ning kehtestada asjaomane õigusloomemenetlus uuestisõnastamise tarbeks (kodukorra artikkel 80 a). Need on küsimused, mida Euroopa Parlament peab kaaluma - loodetavasti üksmeelselt ja kokkuvõttes ilma muudatusettepanekuteta -, et täiskogu saaks homme käesolevas tähtsas küsimuses näidata oma nõusolekut.
Manuel Medina Ortega  
raportöör. - (ES) Härra juhataja, minu raport on vasturääkiv, sest ma kasutasin vasturääkivat väljendit "soovituslik õigus” (soft law). Õigus ei ole soovituslik, õigus on sunduslik. Asi on selles, et kõnealust väljendit - "soovituslikud õigusaktid” - kaldutakse kasutama ELi žargoonis.
Mida selle all mõeldakse? Selle all mõeldakse peamiselt komisjoni koostatud dokumente: mõned neist on tõlgendavad, teised on rakenduslikud aktid ning muud lihtsalt ettevalmistavad dokumendid. Seoses sellega tõstatub probleem, et arvestades ühenduse õiguse iseloomu osas valitsevat segadust ja teadmiste puudulikkust paljudes kohtuorganites, sealhulgas isegi Euroopa Kohtus, kohandatakse juriidilist jõudu soovituslikele dokumentidele.
See on ELi liikmesriikide ja Euroopa Liidu kui terviku õiguse aluspõhimõtete rikkumine. Praegune ainus õigusjärgsus õigusliku alusega kohustuslike eeskirjade väljaandmiseks tuleneb rahva soovidest nii riigi kui ka ELi tasandil. Rahva soove väljendatakse tavaliselt esindusorganite kaudu, nagu näiteks käesoleval juhul Euroopa Parlament, mis on rahva poolt otse valitud, või nõukogu, mis koosneb valitsustest, mis sõltuvad ja on valitud vastava riigi rahva poolt.
Komisjon etendab aluslepingute kohaldamise tagajana kahtlemata suurt rolli Euroopa õiguse kohaldamisel, kuid ta peab seda tegema koos õigusloomeorganitega ning kindlasti ei saa ta asendada aluslepingutega Euroopa Parlamendile ja nõukogule antud õigusloomepädevust.
Meie mure õiguskomisjonis on esiteks, et me ei soovi piirata komisjoni algatusõigust, me ei soovi piirata komisjoni täitevülesandeid ega piirata arenguvõimalusi, kuid me tunneme, et tähtis on kehtestada kontseptuaalne erinevus kahte tüüpi vahendite vahel, ning et kui komisjon tunneb, et ta peab seda sorti meetmeid kasutama, peaks ta kõigepealt looma koostöö vähemalt Euroopa Parlamendiga, ja kindlasti nõukoguga, et ettevalmistused selliste meetmete võtmiseks ei kutsuks esile väärtõlgendusi või sekkumist.
Õigusvahend ei saa kindlasti olla niinimetatud avatud kooskõlastusmeetod. Avatud kooskõlastusmeetod võib olla äärmiselt tõhus vahend aluslepingute eesmärkide saavutamiseks, kuid selle raames võib panna kohustusi vaid osalevatele pooltele. See oleks samaväärne osapoolte vaheliste lepingutega, näiteks sotsiaalpartnerite vahel. Samamoodi, nagu näiteks ametiühingute ja ettevõtjate vaheline leping võib olla osapooltele siduv, võib avatud kooskõlastusmeetodit kasutada seda sorti kokkuleppe koostamiseks, kuid see allub ühenduse eeskirjadele ega saa neid kunagi asendada, ning Euroopa Liidus kui õigusel põhinevas ühenduses on nõutav õigustekstide vastuvõtmine.
Me ei saa seega lihtsalt öelda, et "kavatseme kasutada avatud kooskõlastusmeetodit”, sest see on tõhus vahend ELi eesmärkide saavutamiseks. See ei ole tõhus vahend, kuna Euroopa Liit saab toimida üksnes õigussüsteemina.
Euroopa Liidul puudub sõjavägi ja politseijõud, ning ta toimib liikmesriikide poolse nõusoleku alusel, mille nad on andnud arvukatele kohustustele, mida täidavad riikide asutused ja mille järgimist kontrollib komisjon ja Euroopa Kohus. Avatud kooskõlastusmeetod ei ole aga õiguslik meetod, see ei ole õiguslik vahend üldiste seaduste väljatöötamiseks, ning neid kahte mõistet ei tohi segi ajada.
Nagu Giuseppe Gargani enne ütles, on õiguskomisjon mures kõnealuse õigusvastase suundumuse pärast ELis. Euroopa Parlament soovib töötada kõrvuti komisjoniga tema eesmärkide saavutamisel, tema täitevülesannete teostamisel ja õigustekstide koostamisel. Siiski ta ei saa ega tohi ignoreerida selliste tehnikate kasutamist, mis on vastuolus õigusriigi põhimõtete arenguga, ELi kui juriidilise isiku loomise arenguga ning ühendusega, milles peab valitsema selge eeskirjade hierarhia: lepingute kogum - mida ma kõigest hoolimata ikkagi nimetan põhiseaduslikuks -, milles sätestatakse põhiõigused, ning ELi õigusaktid, mis hõlmavad kõiki valdkondi, kus ELi peab etendama oma rolli, jälgides samas loomulikult proportsionaalsuse ja subsidiaarsuse põhimõtteid, kuid säilitades ELi pädevuse ning kehtestades vajalikke õigusloomemeetmeid, hoides täidesaatmise jaoks varuks vahendid, nagu näiteks kõnealune avatud kooskõlastusmeetod või mis tahes muu vahend, mida komisjon võib pidada vajalikuks vastu võtta, et saavutada ELi eesmärgid.
(Aplaus)
Günter Verheugen
Komisjoni asepresident. - (DE) Härra juhataja, daamid ja härrad, parem õigusloome on äärmiselt poliitiline projekt. Eelmise aasta aprillis siin täiskogul toimunud viimasel suuremal arutelul rõhutasin, et me tahame saavutada kahte eesmärki: esiteks, me tahame tõsta kodanike usaldust Euroopa integratsiooni kogu süsteemi vastu, ning teiseks, me peame kehtestama selged ja usaldusväärsed parameetrid Euroopa majanduse jaoks, mis aitaks luua töökohti ja edendada majanduskasvu.
Sellest ajast saadik oleme liikunud hästi edasi. Küsitluste kohaselt on avalikkuse toetus Euroopa integratsioonile kõrgem, kui see on olnud pikka aega; meie majanduslik positsioon on suuresti paranenud ja paistab suurepärane, ning meie seas valitseb laiapõhjaline konsensus jätkata alustatud suunas, mis põhineb partnerlusel majanduskasvu ja töökohtade loomiseks. Parem reguleerimine kui osa kõnealusest töökohtade ja majanduskasvu poliitikast, on keskne sammas. Kuigi üldine poliitiline olukord on praegu väga soosiv, ei tohi me nüüd oma jõupingutusi lõdvendada - me peame kasutama praegust hetke.
Lõppude lõpuks võivad meeleolud taas sama kiiresti muutuda ja me petaksime ennast, kui usuksime, et Euroopa Liidu imidž on juba põhjalikult muutunud. Inimestel on ikka veel kindlalt peas mõte, et kõik Euroopast tulev on ebaoluline, liialdatud ja tsentralistlik. Selline süüdistus on kahtlemata liialdatud, kuid oluline on tunnistada, et see on Euroopa avalikkuse arusaam. Seepärast peame kõvasti tööd tegema, et antud refleksi pareerida.
Me tahame tulemuste Euroopat. Me tahame Euroopat, mis pakub turvalisust, heaolu ja keskkonnakaitset kõikides elusfäärides. See peab väljenduma kõikides meie praktilistes otsustes igas poliitikavaldkonnas, kas siis kemikaaliseaduses, farmaatsiasektoris, infotehnoloogias või põllumajanduses. Ühes ärge eksige: parem õigusloome ei ole imidži parandamise kampaania. Me oleme täielikult läbi vaadanud meie poliitika tegemise stiili ning viisi, kuidas me valmistame õigusakte ette ja neid üle vaatame. Ma ütlen veel kord: paremat õigusloomet ei tohi käsitleda isoleerituna, vaid osana üldisest strateegiast, täiesti uuesti suunast Euroopa poliitikas.
Minevikus on tehtud sarnaseid katseid, kuid käesoleval projektil, millest me täna räägime, on kaks spetsiifilist tunnusjoont: selle ulatus ja järjepidevus. Minevikus oleme keskendunud ajutistele kohandustele. Nüüd aga laiendasime "parema õigusloome” ulatust, et see hõlmaks kogu Euroopa õigusloomemenetlust alates õigusakti vajalikkuse hindamisest koos range subsidiaarsuse kontrolliga, laiaulatuslikust konsulteerimisest sidusrühmadega ning majandus-, sotsiaal- ja keskkonnapoliitika mõjude hindamisest kuni ühenduse õiguse parima võimaliku kohaldamise ja rakendamiseni välja. Parem õigusloome mitte üksnes ei seondu uute algatustega: me tegeleme praegu ka olemasoleva ühenduse õigustiku tervikliku läbivaatamisega, et teha kindlaks, kus ja kuidas seda saab lihtsustada ja ajakohastada.
Teine uus aspekt on järjepidevus, mida me käesoleva lähenemisviisi puhul taotleme. Tegemist ei ole ainulaadse kampaaniaga; nagu mõned raportöörid on juba öelnud, tegemist on samaaegselt sügava ja kaugeleulatuva protsessiga, millega tegeldakse järjepidevalt. Kõik esitatud algatused, mida seadusandlik võim ei ole vastu võtnud, vaadatakse regulaarselt üle ning vajadusel tühistatakse. Praegu on käimas üks selline läbivaatamine, et vaadata üle 2008. aasta tööprogramm.
Meie lihtsustamise programm jätkub ka 2007. ja 2008. aastal ja me kavatseme selle käigus esitada hulgaliselt uusi algatusi. Tulemuseks on kõikide Euroopa Liidu õigusloomevaldkondade järkjärguline katmine. Me kasutame kõiki enda käsutuses olevaid meetodeid, nagu Giuseppe Gargani seda oma raportis rõhutas ja toetas. Pooled lihtsustamise programmiga ettenähtud algatused on juba edukalt lõpule viidud ja me jätkame kõnealust tööd kuni 2009. aastani. See toob kaasa otsese ja tõelise kasu ettevõtjatele, ametivõimudele ja eraisikutele. Eesmärk on saavutada olukord, kus meie õigusaktid on igas olukorras selged, kõikehõlmavad ja kasutajasõbralikud ning võtavad arvesse ka tehnoloogilist arengut.
Kvaliteedikontrolli ja mõju hindamise eesmärgil asutasime mõju hindamise komitee, mis tegutseb sõltumatult asjaomastest komisjoni talitusest ning kelle töö on juba praegu väga kasulik. Olen äärmiselt tänulik Katalin Lévaile tema raportis avaldatud täieliku toetuse eest kõnealusele organile. Tahaksin siiski kõigile täiesti selgeks teha, et me oleme võtnud endale ülesandeks kõnealuse süsteemi järgmisel aastal läbi vaadata, ning et vajadusel astume selle läbivaatamise järelduste põhjal vajalikke samme. Tahaksin seda rõhutada Bert Doorni tõstatatud oluliste punktide valguses.
Üks selle aasta peamisi prioriteete on vähendada ettevõtete jaoks ELi eeskirjadest tulenevat halduskoormust. Sel eesmärgil oleme juba esitanud 10 kiirmeedet ning tänu Euroopa Parlamendi poolsele kohesele toetusele rakendatakse neist kahte juba edukalt. Sellele järgnevad täiendavad ettepanekud.
Praegu teostame järelevalvet 10 peamise majandussektori halduskoormuse üle, mis praktikas hõlmab umbes 85% Euroopa kogumajandusest. See peaks võimaldama teha kindlaks halduskoormuse vähendamise võimalikku ulatust. Eesmärk on - nagu juba sedastatud - vähendada halduskulusid 25% võrra aastaks 2012. Ma toetan täielikult Bert Doorni seisukohta. Loomulikult on tähtis tagada, et vähendades ühes valdkonnas halduskoormust, ei tekiks uute õigusaktidega mujal uusi koormusi. See on väga oluline punkt ja ma olen Euroopa Parlamendile äärmiselt tänulik sellele tähelepanu juhtimise eest.
Loodan, et enne selle aasta lõppu kehtestavad liikmesriigid samavõrd ambitsioonikad eesmärgid, sest kõnealune projekt saab olla edukas vaid siis, kui seda järgitakse ühiselt Euroopa ja riikide tasandil.
Loomulikult on sidusrühmadel kõnealuses projektis etendada väga oluline rolli ja me vajame nende toetust. Sellepärast moodustatakse kõrgetasemeline sõltumatu ekspertrühm, mis esindab väikeseid ja keskmise suurusega ettevõtteid, tarbijaid ning keskkonnaorganisatsioone, kelle ülesanne on nõustada komisjoni seoses võimalike vähendamismeetmetega.
Komisjon on äärmisel tänulik, nagu ka mina, Euroopa Parlamendile tema laialdase toetuse eest, mida väljendatakse täna arutlusel olevates raportites. Komisjon on eriti rahul, et Katalin Lévai raportis nõutakse, et nõukogu ja Euroopa Parlament peaksid teostama süstemaatilist mõjude hindamist komisjoni ettepanekute suuremate muutmiste osas. Me jõudsime selles kokkuleppele juba 2005. aasta novembris ühiste institutsioonidevaheliste lähenemisviiside puhul.
Komisjon tahaks samuti paluda nõukogul ja Euroopa Parlamendil toetada Bert Doorni esitatud ettepanekut ning kohandada rohkem nende töömeetodeid, et teatavaid ülesandeid seoses õigusaktide lihtsustamisega saaks kiiresti ellu viia. Lõppude lõpuks ei aita meid see, kui projektid jäävad poolele teele pidama.
Seoses eri vahenditega - mis Manuel Medina Ortega raportis olid kokku võetud kui soovituslik õigus - soovib komisjon rõhutada, et klassikalised õigusaktid ei ole alati kõige sobivam lahendus. Tahaksin veel kord rõhutada põhimõtet, et seadusi tuleks vastu võtta üksnes absoluutse vajaduse korral. Meil on olemas muud vahendid, mille kohaldamine on selgelt reguleeritud ühenduse aluslepingutega, ning lisaks need, mis täidavad üksnes teedrajavat ülesannet tulevaste õigusaktide jaoks. Kogu komisjoni nimel võin teile tõesti lubada, et kõikide vahenditega, mida me kohaldame, austame me täielikult Euroopa Parlamendi õigusi ja hoiame teda täielikult kursis institutsioonidevahelise vastastikuse austuse huvides.
Lubage mul lõpetada, korrates, mida president Barroso nimetas eelmise aasta aprilli täiskogul aluspõhimõtteks. Euroopa õigusloome on tõepoolest ainulaadne ja Euroopa Liitu defineeriv tunnusjoon, sest me oleme õiguslik ühendus. Euroopa integratsioon põhineb õigusel. Vaid õigus saab tagada vabadused, mida tänane Euroopa naudib, ning vaid õigus saab pakkuda usaldusväärsete ja õiglaste parameetritega majandust. Euroopa kodanikel on õigus oodata mitte üksnes paremat õigusloomet, vaid parimat õigusloomet, mida on inimlikult võimalik pakkuda.
Gunnar Hökmark  
Majandus- ja rahanduskomisjoni arvamuse koostaja. - Proua juhataja, esmalt tahaksin tänada raporti "Euroopa Liidu parem õigusloome” raportööri proua Lévaid ja õiguskomisjoni, et nad nõustusid mitmete majandus- ja rahanduskomisjoni esitatud ettepanekutega, mida me hindame väga kõrgelt.
Tegemist on valdkonnaga, mille puhul on väga lihtne kokku leppida ühises eesmärgis. See ei ole siiski arutelu teema, teemaks on see, kuidas saavutada tulemusi kõnealuses valdkonnas. Siinkohal tuleb rõhutada komisjoni rolli. Majandus- ja rahanduskomisjon tegi ettepaneku, et komisjon teostaks iga-aastaseid järelhindamisi seoses eesmärgiga vähendada halduskoormust 25% võrra aastaks 2012. Komisjonil on samuti oluline roll õigusaktide asemel alternatiivsete valikuvõimaluste pakkumisel, näiteks isereguleerimine ja riiklike eeskirjade vastastikune tunnustamine, ning selliste õigusaktide olemasolu tagamisel, mida komisjon samuti on teinud, ja Lissaboni protsessiga vastuolus olevate õigusaktide kõrvaldamisel.
Me sooviksime, et komisjon näeks Lamfalussy protsessis head kogemust, mis aitas avada finantsturud kooskõlas tegeliku olukorraga. Siiski sooviksime rõhutada ka komisjoni enda kohustusi suhtlemisel kodanikega, eeskirjade lihtsustamisel ja parema õigusloome tagamisel seoses teadustöö rahastamise, toetuste, riigiabi, eri tüüpi hüvitiste ja hangetega. Komisjon ei pea kõnealuses valdkonnas üksi tegutsema. Me loodame samuti, et komisjon naaseb mõtte juurde anda kodanikele vahetu tegutsemise õigus, kui liikmesriigid kehtestavad ülemääraseid nõudeid. Järjest suurenevale bürokraatiale meie kohalikes ja riigiasutustes ning - võiks öelda, et ka Euroopa Liidu institutsioonides - tuleb leida vastukaal. Üks viis seda teha oleks anda kodanikele vahetu tegutsemise õigus.
Ole Christensen  
Tööhõive- ja sotsiaalkomisjoni arvamuse koostaja. - (DA) Proua juhataja, õiguslik keskkond, milles ettevõtted tegutsevad, on määrav nende konkurentsivõime, säästva kasvu ja tööhõive tulemuslikkuse suhtes rohkemate ja paremate töökohtade loomise seisukohalt. Nagu ma ütlesin ka tööhõive- ja sotsiaalkomisjonis, loomulikult toetame me üleliigsete õigusaktide eemaldamist, kuid me peame tegema kindlaks, et need õigusaktid on tõepoolest üleliigsed. Tööhõive- ja sotsiaalkomisjoni liikmena sõltub minu arvates vastus sellest, kas töökohtade kvaliteet Euroopas halveneb või paraneb.
Ma toetan paremat õigusloomet üksnes siis, kui selle kavatsus on muuta õigusloome läbipaistvamaks ja paindlikumaks, mitte aga siis, kui see tegelikult tähendab õigusliku reguleerimise vähendamist. On ülioluline, et seda tehakse ilma töötajate tervist ja tööohutust kahjustamata. 25%-lise vähendamise eesmärk äratab siiski kahtlusi, kuna see valiti juhuslikult. Kui õigusaktid on üleliigsed, ei tohiks me peatuda 25% juures. Üldiselt aga nõustun täielikult püstitatud eesmärgiga, ning tunnistan, et ELi tarbetu halduskoormus vähendab Euroopa õigusaktide tõhusust ja usaldusväärsust. Ma paluksin komisjonil samuti suurendada sotsiaalse dialoogi kasutamist, mis on oluline vahend parema õigusloome eesmärgi saavutamiseks.
Elspeth Attwooll  
regionaalarengukomisjoni arvamuse koostaja. - Proua juhataja, ma räägin konkreetselt Katalin Lévai raportist. Õnnitlen teda ja õiguskomisjoni suurepärase töö puhul ning tänan neid selle eest, et nad lisasid raportisse nii suure osa meie arvamuse sisust ja ideedest.
Kuigi lõplik vastutus ühenduse õigusaktidele vastavuse eest lasub liikmesriikidel, on nõuete täitmise ülesanne pandud suures osas teistele organitele, nagu piirkondlikud ja kohalikud asutused ning eriasutused. See võib tähendada, et tagada tuleb määruste ja direktiivide järgimine nende enda ja/või teiste poolt. Lisaks etendavad teatavate direktiivide puhul ülevõtmise protsessis rolli põhiseaduslikud piirkonnad.
Sellest tulenevalt soovib regionaalarengukomisjon rõhutada laiaulatusliku konsulteerimise tähtsust õigusloomeprotsessi kõikides etappides, sealhulgas mõju hindamise ettevalmistamisel, et saaks arvesse võtta riiklikke, piirkondlikke ja kohalikke erinevusi. Me rõhutame ka teabe levitamise olulisust. Eelkõige nõuame paremat juhendamist direktiivide ülevõtmisel ning määruste puhul rakendamise juhiste esitamist. Konkurentsi peadirektoraadi koostatud riigiabi vademeekum on näide juhistest.
Samuti palume õigusloomes kasutada selget ja arusaadavat keelt ning koostada direktiivide ülevõtmisel vastavustabeleid, et vähendada tarbetute lisanõuete kehtestamise ohtu. Usume, et nende ja muude raportis (tegelikult kõigis neljas raportis) propageeritud meetmete abil peaksime ära tegema palju, et saavutada parem õigusloome ELis.
Andreas Schwab  
siseturu- ja tarbijakaitsekomisjoni arvamuse koostaja. - (DE) Proua juhataja, daamid ja härrad, lubage mul alustuseks vabandada. Ma ei teadnud, et eelmine sõnavõtja ei olnud kohal ja et sõnavõtu aeg oli muutunud. Tänan teid, et lubate mul praegu sõna võtta.
Ma olin siseturu- ja tarbijakaitsekomisjoni arvamuse koostaja ning pärast põhjalikke arutelusid võttis komisjon kõnealuse seisukoha ühehäälselt vastu. Kõigepealt tahaksin juhtida tähelepanu sellele, et meie komisjon oli üksmeelel, et soovituslikud õigusaktid - või kuidas iganes me kutsume neid meetmeid, mida praegu järjest sagedamini Euroopa õiguses, aga ka riikide õiguses kohaldatakse - on muutunud väga üldiseks praktikaks, mis võimaldavad uutele arengutele paindlikult ja seega kiiresti reageerida, mispärast ei tohiks neid iseenesest kritiseerida.
Me nõustusime ka teataval määral selles, et komisjon - et pöörduda Euroopa tasandile - kasutab erijuhtudel soovituslikke õigusakte kui viisi hiilida mööda seadusandjale õigusega ette nähtud osalemisvõimalustest. See on meie arvates peamine soovituslike õigusaktidega seonduv probleem. Me arutlesime ka asjaolu üle, et ühel juhul kiitis Euroopa Parlament heaks komisjoni vastu esitatud kaebuse, kuna me tegime kindlaks, et selline möödahiilimine oli tõesti toimunud.
Me usume, et seadusandja kohtab tänapäeval soovituslikke õigusakte niivõrd erinevatel viisidel, et me peame alati tegema selgelt vahet, mis tuleb turule ühelt poolt tõeliselt üksnes rohelise raamatu vormis - teisisõnu, see on lihtsalt kavandatud ettevalmistusena täiendavate õigusaktide jaoks -, ning teiselt poolt, mis on tõeliselt vajalik paindlikuks õigusloomeks soovitusliku õiguse raames.
Siseturu- ja tarbijakaitsekomisjoni liikmetena ei määratle me ühtegi õigusakti ega mis tahes otsest mõju, mida sellised rohelised ja valged raamatud avaldavad, kuid oleme veendunud, et uue õigusakti vastuvõtmisel peab seadusandja alati võtma vastu ka uue otsuse.
Lõppude lõpuks ei keskendu arutelu mitte üksnes soovituslikele õigusaktidele, vaid ka muudele võimalustele paremaks õigusloomeks, ja ma usun, et paljudes valdkondades ei ole me kindlasti teinud nii palju edusamme, kui kodanikud praegu meedia põhjal eeldavad, mistõttu on kõikidel asjaga seotud institutsioonidel - Euroopa Parlamendil, nõukogul ja komisjonil - kohustus teha käesolevas valdkonnas kiiremaid edusamme.
Gary Titley
fraktsiooni PSE nimel. - Proua juhataja, alustuseks soovin esitada kolm väidet käesoleva arutelu konteksti määramiseks. Esiteks, me ei tohi unustada, et see, mis ühe jaoks on bürokraatia, võib teise jaoks olla õigusloome ülioluline osa. Teiseks, me ei tohiks unustada, et - nagu volinik Verheugen kord ütles - 50% ELi õigusloomega seotud halduskoormusest on lisatud liikmesriikide poolt. Ja lõpuks on kõige tähtsam see, et Euroopa Liit iseenesest on lihtsustamisprotsess, sest omades ühte eeskirjade kogumit 27 asemel oleme me juba vähendanud halduskulusid tohutult, kui võrrelda sellega, milline oli olukord enne paljude Euroopa Liidu õigusaktide vastuvõtmist.
Samas peavad õigusaktid olema selged, kergesti arusaadavad ja jõustatavad ning kohandatavad muutuvatele oludele. See ei ole alati nii olnud ning on viinud nii mõnigi kord mõttele, kas õigusakti loomiseks ja jõustamiseks kokku tehtud jõupingutused ei kaalunud mõnes mõttes üle sellest saadavat tulu. Seepärast toetan ma komisjoni tehtavaid püüdlusi parema ja lihtsama õigusloome suunas, eriti mõju hindamise komitee loomist.
On oluline, et kõik asutused mõistaksid oma rolli kõnealuses protsessis. Euroopa Parlamendi ja nõukogu õigusaktid paremast õigusloomest on kõik väga head seni, kuni me näiteks muudatusettepanekute puhul analüüsime ka ise nende muudatusettepanekute mõju. Ka Euroopa Parlamendil on vastutus pöörata tähelepanu olemasolevatele õigusaktidele ja analüüsida neid sügavuti, et näha, kas need on andnud soovitud tulemusi. Me kipume kuude kaupa meeleheitlikult pingutama ühe või teise muudatusettepaneku nimel, kuid ei tee sageli mingeid jõupingutusi, et teada saada, kas õigusaktil on olnud soovitud mõju. Seepärast loodan ma, et meie Euroopa Parlamendina suurendame oma jõupingutusi kõnealuses protsessis osalemiseks.
Jan Mulder
- (NL) Proua juhataja, tahaksin samuti alustada sellest, et tänada kõiki raportööre nende äärmiselt huvitavate raportite eest. On väga tähtis, et Euroopa Parlament osutaks kõnealusele küsimusele suurt tähelepanu ja ma jagan täielikult voliniku seisukohta, et paljudele Euroopa kodanikele on jäänud mulje, nagu kõik halvad õigusaktid oleksid pärit Brüsselist. Riikide parlamendid väidavad liiga tihti, et nad ei saa sinna midagi parata, et Brüssel sunnib neid õigusakte neile peale. Me peame tegema kõik oma võimuses, et need väited võimalikult kiiresti ümber lükata.
See on esimene kord, kui ma räägin õiguskomisjoniga seotud teemal ja ma võtan kõnealuses arutelus sõna ennekõike suure huvi pärast selle teema vastu. Ise olen ma eelarvekomisjoni ja eelarvekontrollikomisjoni liige. Eelmisel aastal kiitsime eelarvekomisjonis heaks minu esitatud ettepaneku luua organ - kui katseprojekt - halduskoormuse hindamiseks komisjonist sõltumatult. See tähendab seega, et Euroopa Parlament pidas komisjonisisest mõju hindamist ebapiisavaks. Nõustun täielikult Bert Doorniga, et meil peab olema komisjoniväline organ, mis hindab õigusaktide mõju. Koostatud tekst, mille nõukogu ja Euroopa Parlament on vahepeal heaks kiitnud, peaks olema komisjonile teejuhiks järgmiste meetmete võtmisel. Ka eelarvekontrollikomisjon koostas raporti, mis võeti vastu juulikuu täiskogul.
Me toetame eesmärki vähendada halduskoormust 25% võrra ning loomulikult - volinik ja Bert Doorn juba ka kinnitasid seda - ei tohi õigusaktid, mille oleme äsja tagasi lükanud, tulla tagaukse kaudu uute õigusaktidena tagasi. On tähtis, et me vaataksime üle kõik õigusaktid enne 2013. aastat, et näha, kas need on üleliigsed või mitte. Komisjon peaks esitama regulaarseid aruandeid või muid teadaandeid, milles sedastataks vahepealsed saavutused. Komisjoni tegevus ja võetud meetmed halduskoormuse vähendamiseks peaksid olema läbipaistvad. Vajalikuks võib osutuda komisjoni sisemine ümberkorraldamine.
Oma sõnavõtu lõpetuseks tahaksin tänada Günter Verheugenit väljapaistva koostöö eest, mis mul oli tema talitustega katseprojekti väljatöötamisel, mis võeti käesoleva täiskogu poolt vastu eelmisel aastal.
Zbigniew Krzysztof Kuźmiuk
fraktsiooni UEN nimel. - (PL) Proua juhataja, võttes käesolevas arutelus Euroopa Liidu parema õigusloome üle sõna fraktsiooni UEN nimel, tahaksin ma juhtida tähelepanu järgmistele küsimustele.
Esiteks, raportite autorid toetavad parema õigusloome protsessi, mille eesmärk on suurendada ELi õiguse mõjusust, tõhusust, sidusust ja läbipaistvust. Sellest järelduvalt peaks kõnealune protsess vastama järgmistele tingimustele (ja ma toetan seda seisukohta):
on ülioluline, et nõukogu, komisjon ja Euroopa Parlament teeksid kõnealuses küsimuses koostööd;
kõnealuses küsimuses peaks toimuma laiaulatuslik ja avatud konsulteerimine kõikide huvitatud pooltega, sh ettevõtjate, kohalike ametiasutuste ja valitsusväliste organisatsioonidega, ning ma tahaksin rõhutada sellise konsulteerimise olulisust;
ühenduse organitele tuleks anda suurem vastutus õigusloomeprotsessi eest ning protsessi üldist läbipaistvust tuleks parandada;
iga õigusakti hindamisel eesmärgiga seda lihtsustada tuleks siiski võrdväärset tähtsust omistada majandus- ja sotsiaalküsimustele, ning võtta arvesse tervishoiu ja keskkonnakaitsega seotud küsimusi;
lisaks ei tohiks õigusloome lihtsustamise protsess põhjustada liidu praeguses õigustikus kirjasolevate standardite alanemist.
Teiseks, raportöörid juhivad tähelepanu ka sellele, et õigusnormide koostamisel peab hoiduma mittevajalikest ja ebaselgetest väljenditest. Kasutatav keel peab olema lihtne ja kergesti arusaadav. Samas peab terminoloogia olema täpne ja säilima õiguslik selgus, et ELi õigusaktid oleksid liidu kodanikele - keda praeguseks on juba peaaegu 500 miljonit - arusaadavad.
Kolmandaks, 2007. aasta kevadisel ülemkogul võetud otsust vähendada ELi õigusest tulenevat halduskoormust 25% võrra 2012. aastaks tuleks soojalt tervitada. Meil ei jää muud üle kui loota, et kõnealune eesmärk on realistlikum ja võimalused see saavutada suuremad, kui Lissaboni strateegia eesmärkide puhul.
Neljandaks tuleks tähelepanu juhtida ka sellele, et raportid sisaldasid ettepanekuid uurida uute õigusaktide rakendamise asemel alternatiivseid võimalusi, sealhulgas isereguleerimist ja siseriiklike eeskirjade vastastikust tunnustamist, ning isegi valikuvõimalust õigusloomega seotud meetmeid üldse mitte võtta. Kõik need ettepanekud väärivad üksikasjalikku kaalumist, pidades silmas ELi õigusaktide arvu dramaatilist kasvu.
Monica Frassoni
fraktsiooni Verts/ALE nimel. - (IT)
Austatud juhataja, daamid ja härrad, tahaksin tänada oma kolleege nende suure töö eest ja tõstatada ühe teise küsimuse. Kuigi parem õigusloome on, nagu volinik Verheugen ütles, äärmiselt poliitiline teema, on see samas ka keeruline ja tihtipeale tehniline teema, mille käsitlemine on eriti keeruline, kui küsida, mida mõiste "parem õigusloome” võiks praktikas tähendada kodanike jaoks.
Ma soovin väga lühidalt öelda, et mis puutub Giuseppe Gargani ja Manuel Medina Ortega raportitesse, siis nõustub minu fraktsioon peaaegu kõigega. Siiski tahaksin õigusaktide asemel alternatiivsete võimaluste kasutamise küsimuses juhtida tähelepanu, nagu seda tegi ka volinik, vajadusele teha selgeks, et nende kohaldamine on äärmiselt ebarahuldav. Ma viitan ennekõike isereguleerimisele ja kaasreguleerimisele. Nagu Manuel Medina Ortega osutas, on peamine keskenduda õigusaktide õiguslikule ja seadusandlikule väärtusele.
Bert Doorn teab hästi, et minul ja minu fraktsioonil on kahtlusi idee suhtes suunata kogu meie tähelepanu subsidiaarsusele ja proportsionaalsusele - mis on tema raporti esmane teema - ning halduskuludele. Meie jaoks on halduskulude küsimus väike probleem võrreldes eeskirjade ja meie institutsioonide üleüldise suutlikkusega luua õigust, mis oleks selge, mida saaks kohaldada õiglasel ja tasakaalustatud viisil, mis oleks ühetähenduslik, ning ennekõike, mis ei oleks avatud erinevatele tõlgendustele. Kõnealuste aspektide üle arutamine on vähemalt sama tähtis kui halduskulude üle arutamine.
Peale selle, nagu härra Titley juba ütles, on kõrgete halduskulude olemasolu ilmselgelt midagi sellist, mis sõltub peamiselt liikmesriikidest, ning minu arvates ei pöörata kõnealustele teguritele piisavalt tähelepanu. Näiteks tahaksin ma teada ühte asja: kõik see maksab raha ja kui me tõesti otsustame minna seda teed, et rajame tohutu struktuuri, siis peame teadma, kui palju see maksma läheb.
Daniel Strož
fraktsiooni GUE/NGL nimel. - (CS) Austatud juhataja, volinik, ma pean väga positiivseks sammuks, et me arutame koos kõikide raportite üle, mida seob ühine teema luua ja läbi vaadata ühenduse teisest õigust.
Tahaksin lühidalt kommenteerida Giuseppe Gargani raportit. Usun, et raport on tervikuna väga hea ja seepärast soovitan täiskogul see vastu võtta. Olen täielikult nõus ettepanekuga, et õiguskeskkonna lihtsustamise strateegia peaks olema poliitiline prioriteet. Selles suhtes usun siiski, et tugevdada on vaja Euroopa Parlamendi rolli õigusloomeprotsessis. Selle all mõtlen ma seda, et Euroopa Parlamendil peaks olema samasugune õigusloomega seotud algatusvõime nagu komisjonil, millel oleks kahtlemata positiivne mõju Euroopa õiguskeskkonna lihtsustamise ja kvaliteedi parandamise protsessile.
Lisaks tahaksin väljendada oma kahtlusi komisjoni püstitatud sihtide osas, millega on ette nähtud, et 2012. aastaks tuleks 25% võrra vähendada mitte üksnes ühenduse, vaid ka riigisiseseid õigusakte. Lihtsustamise kavaga ajavahemikuks 2006-2009 nähakse ette 43 uuestisõnastamist, 12 kodifitseerimist, 26 muud meedet ja 8 kehtetuks tunnistamist. Kuid samal ajal on ainuüksi kodifitseerimise valdkonnas oodata 500 uue õigusloome algatuse lisandumist. See paneb mu mõtlema, et ühenduse teisese õiguse vähendamise plaanid ei ole realistlikud.
Jens-Peter Bonde
fraktsiooni IND/DEM nimel. - (DA) Proua juhataja, tahaksin tänada õiguskomisjoni ja raportööri veatu raporti eest soovituslike õigusaktide kohta - inetu sõna, mida õnneks taani keeles ei eksisteeri. Ma olen sama teema raportöör Euroopa Majanduspiirkonna parlamentaarses ühiskomisjonis ja me toetame täielikult Manuel Medina Ortega järeldusi. 2005. aastal andsid komisjoni siseturueksperdid välja soovituse heliloojate ja teoste autorite õiguste kaitse kohta. See kooskõlastati konkurentsi peadirektoraadiga õiguste vahendajate vastu esitatud kohtuasjades. Taani autoriõiguse ühingut KODA on 1973. aastast saadik pidevalt ähvardatud 10%-lise trahviga tema käibest. Ma tahaksin paluda komisjoni presidendil José Manuel Barrosol sekkuda ja kaitsta kultuurilist mitmekesisust.
Soovitus ja konkurentsialane kohtuasi koos ulatuvad siduva õiguse ja sundvõõrandamiseni - mis kujutab endast ELi õiguse rikkumist, kuna sellise mõju saab õiguslikult luua üksnes õigusaktide abil. Mittevalitud rakendusorgan ei saa anda välja seadusi ega sundvõõrandada soovituste ja konkurentsialaste kohtuasjade abil. Selle asemel peaks ta esitama ettepaneku võtta vastu direktiiv loomeinimeste autoriõiguse ja õiguste vahendajate kohta, nagu me nõudsime Katalin Lévai raportis. Rahva valitud esindajatena esindame me muusikatarbijaid, loomeinimesi, raadiot, televisiooni ning paljusid väikeseid ja keskmise suurusega ettevõtteid, mis teenivad elatist mitmesuguste kultuuriteenuste osutamisega. Me lükkame tagasi haldusalased õigusaktid käputäie rahvusvaheliste aktide heaks. Komisjon peaks alati enne selliste soovituste väljastamist konsulteerima rahva valitud esindajatega.
Andreas Mölzer
fraktsiooni ITS nimel. - (DE) Proua juhataja, loomulikult on vähem bürokraatiat ja rohkem õiguslikku selgust soovitatav, ning loomulikult on viimane aeg, et me vabaneksime vanadest ja iganenud määrustest ja direktiividest. Kui võtta näiteks "päikesepaiste direktiiv”, siis oli see peamiselt kavandatud selleks, et kaitsta töötajaid ultraviolettkiirgusega kokkupuutumise eest, kuid kellelegi, kes jätab algusest peale tavakodaniku ilma natukesestki mõistusest, ei peaks üldse üllatusena tulema süüdistused ELi regulatiivsest hullusest ja üleliigsest bürokraatiast, mis hetkel kajastub igal pool esile kerkivate ELi ametite rohkuses.
Kodanikud on kahtlemata nutikamad, kui EL seda tunnistab, ning ka nemad märkavad, et kõrvuti regulatiivse agarusega - üldtuntud regulatiivne hullus - on aset leidmas teatavat sorti deregulatiivne hullus, eriti mis puudutab kodanike endi õigusi ja julgeolekut. Nii näiteks ei saa mitte kedagi süüdistada diskrimineerimises; moslemitele ja muudele sisserändajate rühmadele antakse pidevalt peaaegu et täielik tegevusvabadus seaduste rikkumiseks, ning samal ajal asetab nõudlus mitte-eurooplastest oskustööliste järele tööturu järjest suurema surve alla, et hiilida mööda kollektiivlepingutest ja muudest sotsiaalõigustest. Minu arvates on see tõeliselt vastuvõetamatu.
Kodanikud on ka õigustatult häiritud põhiseadusest, mille üle peeti läbirääkimisi suletud uste taga ja mida nüüd kosmeetiliselt paremaks muudetakse, ning nende sõnaõiguse piiratusest ELi eri laienemisringide puhul. Meetmed, mida võetakse loosungi all tuua ELi kodanikele lähemale, ei tohi minu arvates tähelepanu eemale juhtida tõelistest probleemidest. Brüssel peab õppima nõustuma sellega, kui kodanikud ütlevad "ei”, ning peab õppima tuginema oma otsustes rahva tahtele. Eesmärk peab olema subsidiaarsusel põhinev föderaalne Euroopa: Euroopa, kus valitsevad demokraatia, õigusriigi põhimõtted ja läbipaistvus, Euroopa, millega kodanikud saavad lõpuks uuesti samastuda.
Irena Belohorská
(SK) Esiteks tahaksin tähelepanu juhtida kodifitseerimisvajadusele. Euroopa Liidus on lugematul arvul õigusnorme, need mõjutavad suurt hulka sotsiaalsuhteid. Kuna neid on nii palju, on nad keerulised ja nendes on raske orienteeruda. ELi õigusandlikud aktid ei ole mõeldud üksnes juristidele - nendega töötavad ka Euroopa Liidu tavakodanikud. Siin tekib probleem ja see puudutab kõnealuste aktide ning siseriiklike õigusaktide vahelisi seoseid.
Isegi kui Euroopa Liidu kodanikud otsivad üles vajaliku õigusakti, ei ole neil mitte vähimatki aimu, et sellega on seotud veel muud ELi õigusaktid. Sel põhjusel ma teengi ettepaneku tegelda üksikasjalikult õigusaktide kodifitseerimisega, et nende ülesotsimine ja järgnev praktiline kohaldamine oleksid lihtsamad.
Teiseks tahaksin tähelepanu juhtida Euroopa Parlamendi esitatavatele muudatusettepanekutele. Minu arvates ei ole praktiline "rikastada” ELi algteksti tihtipeale mõttetute muudatusettepanekutega. Mõnedel neist puudub põhjapanev mõju asjaomasele teemale, tegemist on lihtsalt keeleliste muudatustega. Mõned laiendavad tulevase õigusakti reguleerimisala sellisel määral, et tekib õigusaktide kattuvus ja sellest tulenev segadus. Ühele probleemile ei tohiks lahendust pakkuda mitmed ühenduse õigusaktid, mis teevad olukorra ebaselgemaks.
Selle tulemusel on ajaks, kui õigusakti eelnõu lahkub Euroopa Parlamendist, muudetud õigusakt tihtipeale komisjoni ettepanekust peaaegu kaks korda mahukam; see ei muuda asju ei lihtsamaks ega selgemaks. Kodifitseerimine peaks põhinema mõjususe, tõhususe, vastutuse, läbipaistvuse ja järjepidevuse põhimõtetel.
Klaus-Heiner Lehne
fraktsiooni PPE-DE nimel. - (DE) Proua juhataja, daamid ja härrad, tahaksin oma fraktsiooni nimel teha vaid kolm märkust põhimõtteliste punktide kohta. Esimene neist puudutab õigusloomega seotud ettepanekute mõju hindamist. Ma tunnistan, et alates 1999. aastast, kui Euroopa Parlament tõstatas kõnealuse küsimuse, ning 2003. aastast, kui võeti vastu institutsioonidevaheline kokkulepe, mille üle pidas läbirääkimisi meie esimees Giuseppe Gargani, on tehtud märkimisväärseid edusamme. Siiski on ikka veel puudujääke. Euroopa Parlament nõuab - nagu ta seda on teinud ennegi mitmes resolutsioonis -, et õigusloomega seotud ettepanekute mõju hindamisi teostataks sõltumatumalt. Ma ei tee mingit saladust tõsiasjast, et minu arvates peaksime mõtlema Ameerika Ühendriikide eeskujul sõltumatu ameti mudeli kasutuselevõtmisele, mis loodaks väljaspool komisjoni ja mis tegeleks tavamenetluse korras mitte üksnes komisjoni, vaid ka kõikide teiste institutsioonide esitatud aktide mõju hindamisega.
Samas on teine võtmeteema, mis põhineb meie kogemustel õiguskomisjonis, et tegelikult ei viida mõju hindamisi läbi tavakorras iga komisjoni ettepaneku suhtes. Ma võin viidata kahele mulle meelde jäänud konkreetsele näitele, üks õigusküsimuste peadirektoraadist ja teine siseturu peadirektoraadist.
Ma arvan ka, et on tähtis tõsiselt kaaluda võimalust viia mõju hindamisi läbi ka komiteemenetluse puhul, sest tihtipeale suureneb just komiteemenetluse korras vastu võetud otsuste ja sellega seonduva koormuse tulemusel bürokraatia.
Mis puudutab soovituslikke õigusakte, siis on Manuel Medina Ortega raportil minu täielik toetus. Meil õiguskomisjonis on tõesti järjest enam mulje, et Euroopa Komisjon kasutab soovituslikke õigusakte, et hiilida mööda Euroopa Parlamendi kaasotsustusõigusest. Ei ole vastuvõetav, et komisjon kui õigusloomeorgan teeb konkurentsi peadirektoraadi ettepanekul otsuseid, mille suhtes ta konsulteerib Euroopa Parlamendiga, kuid samas ei kehti see siseturuga seotud soovituste kohta.
Oma viimase punktina tahaksin juhtida tähelepanu lihtsustamise küsimusele. Me vajame lihtsustamise osas kiiremas korras institutsioonilist kokkulepet sarnaselt muudele valdkondadele, et tagada menetluse mõjusus. Me ei taha avada Pandora laegast ning jõuda probleemide lihtsustamise asemel välja veelgi suurema keerukuseni.
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg
(PL) Proua juhataja, on meeldiv tõdeda, et viimastel aastatel on Euroopa Komisjon järjest enam hakanud muretsema liidu õigusloome kvaliteedi pärast. Komisjon pingutab, et tagada ühelt poolt õigusloome läbipaistvus ja kättesaadavus, ning teiselt poolt selle positiivne mõju kodanikele ja ettevõtjatele.
Paremad seadused suurendavad kaasaegse ja tõhusa õigusloome kasutegurit, vähendades samal ajal selle rakendamiskulusid miinimumini. Komisjoni 14. novembri 2006. aasta teatis Euroopa Liidu parema õigusloome strateegilise ülevaate kohta koos sätestatud eesmärgiga saavutada halduskoormuse vähendamine 25% võrra aastaks 2012 kujutavad endast esimest tähtsat sammu teel, et lahendada probleem nii Euroopa kui ka riiklikul tasandil.
Teatises rõhutatakse ka vajadust, et nõukogu ja Euroopa Parlament teostaksid süstemaatilisi mõju hindamisi ettepanekute oluliste muudatuste puhul, ning osutaksid suuremat tähtsust lihtsustamisettepanekutele kodifitseerimise ja aegunud õigusaktide kõrvaldamise raames. Seoses sellega on eriti oluline moodustada spetsiaalne nõukogu, mis tegeleks mõju hindamise ja ühenduse õigusaktide rakendamise tugevdamisega ennetavate meetmete kaudu, mida liikmesriigid võtavad ühenduse õigusaktide rakendamise kõige varajasematest etappidest alates.
Osana käimasolevast tööst parema õigusloome nimel on ülioluline, et Euroopa Parlament oleks täielikult kaasatud institutsioonidevahelisse arutelusse ning kaasõigusloojana ka õigusaktide vastuvõtmisse selle protsessi tulemusena. Tähtis on rõhutada uusi komiteemenetluse põhimõtteid selles täiskogus. Need tugevdavad Euroopa Parlamendi ja nõukogu kontrolli komisjoni täitevvõimu üle, aidates sel viisil kaasa ühenduse õigusloome lihtsustamisele.
Mis puudutab komisjoni rolli, siis ei peaks viimane mitte ainult soovitama liikmesriikidel esitada korrelatsioonitabeleid, vaid nende esitamist nõudma, eriti selleks, et lihtsustada igas liikmesriigis direktiivide ülevõtmise protsessi kontrollimist. Komisjonilt tuleks samuti nõuda lihtsas ja arusaadavas vormis õigusakti ettepanekute esitamist, mille puhul on samas säilitatud õiguslik selgus ja terminoloogiline täpsus.
Leopold Józef Rutowicz
(PL) Proua juhataja, parem õigusloome on Euroopa Liidu tegevuse ühtlustamise jaoks väga asjakohane. Tahaksin õnnitleda kõiki raportööre suurepäraste raportite puhul. Tänud lähevad Katalin Lévaile, Bert Doornile, Giuseppe Garganile ja Manuel Medina Ortegale.
Suundumus tegelda võimalikult paljude probleemidega õigusliku reguleerimise kaudu on muutunud ilmseks paljude riikide parlamentides ja ka selles täiskogus. Sageli tuleneb see veendumusest, et probleeme saab lahendada õigusnormi loomise kaudu. Seda tehes üritame võtta arvesse kõiki argumente, lobitöötajaid ja asjassepuutuvaid konkreetseid huve. Selle tulemusel on õigusnormide läbipaistvus puudulik ning need on kodanikele, ettevõtetele ja haldusasutustele raskesti mõistetavad. Õigusnormid muutuvad lõpuks hiid-dokumentideks, millel on puudu läbipaistvusest ja mida on raske kõikide riikide siseriiklikusse õigusesse üle võtta.
Parem õigusloome peaks hõlmama õigusloome vahendite kasutamist eesmärgiga saavutada asutamislepingus sätestatud eesmärgid. Kaasreguleerimist ja isereguleerimist võib kasutada õigusloome lisameetmetena, kuid üksnes siis, kui need näevad ette parema või samaväärse reguleerimisala kui õigusaktide kohaldamisel kasutatavad meetodid.
Parem õigusloome ja õigusaktide kaudu võimalikult paljude probleemidega tegelemisest hoidumine ei ole uued teemad, kuid nendega peab tegelema nii kiiresti kui võimalik. Õigusaktide mõju hindamine, terminoloogilise täpsuse ja õigusliku selguse tagamine, akronüümide ja tarbetult pikkade põhjenduste kasutamisest loobumine peaksid andma tulemuseks parema, kaasaegsema, otstarbekama ja tõhusama õigusloome. Võetud meetmed vähendavad märkimisväärselt halduskulusid, mida kannavad Euroopa Parlament, huvitatud osapooled ja need, keda kasutuselevõetav õigusakt puudutab.
Ühenduse praktikal põhineva niinimetatud soovitusliku õiguse kohaldamine kujutab endast täiendavat väljakutset. Soovituslik õigus ei taga täielikku õiguslikku kaitset; see ei ole siduv ning tekitab õiguslikke kahtlusi. Seda ei tohi kasutada õigusnormide asemel valdkondades, milles ühendusel on õigusloomepädevus. Uurimustes käsitletud teemad on suure praktilise tähtsusega ja nõuavad täiendavate kiirete meetmete võtmist. Parema õigusloome edukus sõltub suurel määral komisjonist, kes teeb koostööd Euroopa Parlamendi ja nõukoguga.
Roger Knapman
Proua juhataja, käesolev ühisarutelu hõlmab nelja raportit, mis on väidetavalt koostatud parema õigusloome visandamiseks ELis. Siin on selgelt vastuolu sõnastuses! Vaatamata arvukatele sõnavõttudele kõnealusel teemal nii kirjas kui ka sõnas on probleemi tuumast täielikult mööda vaadatud. Bert Doorni raport võtab kõige paremini kokku kitsarinnalise seisukoha, mis on võetud parema õigusloome idee suhtes. Kõnealuses raportis sedastatakse, et komisjoni tegevuskava vähendada halduskoormust 25% võrra aastaks 2012 ei saa "võrduda õigusliku reguleerimise vähendamisega ega viia poliitiliste sihtide ning ühenduse õigusaktides sisalduvate eesmärkide muutumiseni". Mitte ükski raport ei kaalu võimalust, et tegelikult oleks vaja vähem õigusloomet - või, veelgi parem, mitte mingit õigusloomet.
Kõnealusest kontseptsioonist ei haarata käesolevas arutlusringis kinni üksnes sellepärast, et kui järgitaks sellist loogikat, oleks euroliit sunnitud tunnistama, et EL on ettevõtlusele kahjulik - midagi, mida me oleme teadnud juba aastaid.
Roger Helmer
Härra juhataja, parema õigusloome üle arutlemisel peaksime esmalt meenutama probleemi ulatust. Mitte keegi ei arva, et kaasaegset majandust saab juhtida ilma reguleerimiseta, kuid ka liigne reguleerimine võib olla äärmiselt kahjulik ja komisjoni enda andmed kinnitavad seda. Eelmisel aastal Financial Timesile antud intervjuus ütles komisjoni asepresident Verheugen, et oli uuesti kokku arvutanud ELi majanduste reguleerimise aastakulu ja et see ulatus erakordse 600 miljardi euroni. See on umbes 5,5% ELi SKTst.
Kuid mida võib öelda üldtunnustatud ühtse turu kaubandusliku tulu kohta? Ka siin võime pöörduda komisjoni andmete poole, mille kohaselt on kaubanduslik tulu 160 miljardit eurot aastas. Teisisõnu, ELi reguleerimise kulu ületab ühtsest turust saadava tulu kolmekordselt. ELi reguleerimissüsteem teeb meid kõiki vaesemaks ja kahjustab meie konkurentsivõimet globaliseerumise suhtes.
Ma kardan, et kogu see jutt paremast õigusloomest väljendab teisisõnu põhimõtet "rohkem õigusloomet sama tulemuse saavutamiseks”. Me ei vaja paremat õigusloomet, me vajame vähem õigusloomet.
Mul on Teile praktiline ettepanek: leppigem kokku, et Euroopa Parlamendi järgmise ametiaja jooksul ei võta me vastu uusi õigusakte. Selle asemel suunakem ELi institutsioonide kogu mõjuvõim ülesandele vähendada reguleerimist. Teostagem mõju hindamisi, konsulteerigem tööstusega ning seejärel kaotagem õigusloome, mis hoiab meid tagasi.
Juhataja
Tänan Teid, härra Helmer. Niipalju kui mina tean, olin ma täna hommikul üles ärgates ikka veel naissoost!
Georgios Papastamkos
(EL) Proua juhataja, tahaksin tähelepanu juhtida muudatusettepanekutele, mis ma esitasin põhiseaduskomisjonile ja mis liideti põhiseaduskomisjoni arvamuse teksti soovituslike õigusaktide kasutamise kohta.
"Soovituslikud” või "mittesiduvad” õigusnormid on ELi õigusloomepoliitika üldtunnustatud dialoogipõhine vorm, mis hõlmab kooskõlastamist, koostööd, läbirääkimisi ja hierarhiat. Minu peamine tähelepanek on, et mittesiduvad õigusnormid, millel ei ole õiguslikult siduvat jõudu, kuid millel võib siiski olla teatav kaudne õiguslik mõju, on osutunud tõhusaks vahendiks ühenduse tegevusvaldkondadest mõne reguleerimisel - EÜ asutamislepingute raames ja neis sätestatud tingimustel.
Olen samuti arvamusel, et mittesiduvaid õigusnorme tuleks kasutada siduvaid õigusakte ettevalmistava vahendina. Need asendatakse, kui ametlikud õigusaktid jõustuvad, ning need on abiks ühenduse õigusaktide tõlgendamisel ja jõustamisel.
Tahaksin siiski rõhutada, et mittesiduvate õigusnormide liigne kasutamine tähendaks Euroopa Ühenduse ainuomase mudeli muutumist traditsiooniliseks rahvusvaheliseks organisatsiooniks. Soovituslik õigus ei tohiks olla asenduseks seal, kus on oluline võtta vastu siduv ühenduse õigusakt - seejuures loomulikult subsidiaarsuse ja proportsionaalsuse põhimõtteid arvestades.
Nagu ma rõhutasin ühes vastuvõetud muudatusettepanekus, peaks komisjon tegema erilisi jõupingutusi läbipaistvuse, nähtavuse ja aruandekohustuse tagamiseks mittesiduvate ühenduse õigusaktide vastuvõtmisel, ning tagama mõju hindamise suurema kasutamise otsustamisprotsessis.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Proua juhataja, volinik, kevadine Euroopa Ülemkogu tegi ettepaneku vähendada ühenduse ja riikide bürokraatiat 25% võrra aastaks 2012. Liikmesriigid peaksid välja töötama kava halduskulude väljaarvestamiseks ja vähendamiseks, vältides ülereguleerimist ühenduse õigusaktide siseriiklikkuse õigusesse ülevõtmisel. Parema õigusloome tagamisel peaksid olema eelistatud lihtsustamisettepanekud, ettepanekud vähendada õigusnormide arvu ning säilitada üksnes hädavajalikud normid. Mittesiduvad (soovituslikud) õigusnormid tuleks välja töötada koostöös demokraatlike institutsioonidega ning kasutada vajadusel väga ettevaatlikult, kuid ühenduse õigust asendamata. Õigusnormide jaoks, mis oleksid kergesti mõistetavad ja kohaldatavad, on hädavajalik mõju-uuringute teostamine ja konsulteerimine asjaomaste pooltega, eriti mis puudutab õigusloomega seotud ettepanekute sotsiaalset mõju. Halduskulude vähendamiseks ja õigusloomeprotsessi läbipaistvuse tagamiseks tuleks kasutada infotehnoloogiat. Tulevane Euroopa Liidu leping võimaldab liidu kodanikel teostada rahvusparlamentide abil kontrolli subsidiaarsuse põhimõtte järgimise üle õigusloomega seotud ettepanekute raames.
Marek Aleksander Czarnecki
(PL) Proua juhataja, dura lex, sed lex on ladinakeelne mõttetera, millega enamik juriste on arvatavasti väga tuttavad. Selle tõlge on karm seadus, kuid siiski seadus. Täna on meie tähelepanu keskmes soovituslik õigus, mis tähendab spetsiifilist lähenemisviisi, kuid ei ole õiguslikult siduv akt. See on poliitiliste deklaratsioonide väljendus - resolutsioonid, nõukogu deklaratsioonid, eesistujariigi järeldused -, kuid sellised sätted ei ole siduvad. Soovituslikku õigust võib kohaldada ka Euroopa Kohus sätete tõlgendamiseks. Tegemist on seega õiguse ühe liigiga, isegi kui kohus sedastab, et soovitusliku õiguse jaoks ei ole ette nähtud õiguslikult siduvat mõju isegi nendele isikutele, kelle suhtes seda kohaldatakse. Praktikas peavad riikide kohtud vaidluste lahendamisel siiski soovitusi arvesse võtma. Soovitused aitavad tõlgendada vastuvõetud siseriiklikke õigusakte, tagades nende rakendamise ja täiendades siduvaid ühenduse sätteid.
Raportöör esitas mittesiduvate õigusnormide kohta väga kriitilise analüüsi. Eriti kohatuks peetakse nende kasutamist komisjoni poolt. Raportöör rõhutab, et valdkondades, kus ühendusel on õigusloomepädevus, on õige tegutsemisviis see, kui organid nagu nõukogu või Euroopa Parlament võtavad vastu õigusakte, võttes arvesse subsidiaarsuse ja proportsionaalsuse põhimõtteid. Ma nõustun raportööriga, et ainus viis, kuidas tagada võimalus õigust kohaldada ja rakendada, on õigusaktide vastuvõtmise abil asutamislepingus sätestatud institutsiooniliste menetluste kohaselt.
Nils Lundgren
(SV) Proua juhataja, ELi sisese koostöö alusena on liikmesriigid allkirjastanud mitmed lepingud, milles sätestatakse põhireeglid selle kohta, mis EL on ja mida ta tegema peab. Seda nimetatakse esmaseks õiguseks ja ELi institutsioonidel ei ole lubatud võta vastu otsuseid, mis ei põhine esmasel õigusel.
Tahaksin täiskogu tähelepanu juhtida raportöör Manuel Medina Ortega raportile, milles ta nõuab, et komisjon väldiks mõistet "soovituslik õigus”. Nagu me kõik teame, tähendab soovituslik õigus õiguslikult mittesiduvaid dokumente, mis komisjon esitab direktiivide selgitamiseks eri poliitikavaldkondades. Õnneks - mitte kahjuks, nagu härra Medina väidab - on liikmesriikidel hääleõigus valdkondades, kus õiguse täielik ühtlustamine on üksnes föderalistide võimatu unistus. Ühenduse õigus on siduv vaid valdkondades, kus liikmesriigid ise on otsustusõiguse ühendusele delegeerinud.
Tadeusz Zwiefka
(PL) Proua juhataja, mul on heameel asjaolu üle, et esimest korda on õigusaktide lihtsustamist käsitlevad algatused liidetud komisjoni töösse ja käesoleva aasta õigusloome programmi. Parem regulatiivne keskkond ning selged ja tõhusad õigusaktid on peamised tingimused õiguse parema rakendamise tagamiseks. See omakorda mõjutab majanduskasvu ja töökohtade loomise kiirust, andes niiviisi väärtusliku panuse Lissaboni strateegia õnnestumisse.
Samuti tuleks meeles pidada, et paljudel juhtudel on viis, kuidas ühenduse õigusakte on tänaseni kehtestatud, põhjustanud liikmesriikide kodanike hulgas arusaama ühenduse õigusloomest kui inimestele kaugest bürokraatlikust süsteemist. Kõnealuses struktuuris nähakse midagi sellist, mis ei ole huvitatud tavainimeste probleemide lahendamisest või nende elu lihtsamaks tegemisest - olukord, mida euroskeptikud on kiired ära kasutama.
Ilmselgelt ei saa lihtsustamisel piirduda Euroopa tasandiga. See peab toimuma ka riiklikul tasandil, et ühenduse tasandi lihtsustamisest tulenev kasu ei läheks siseriiklike õigusaktide tõttu raisku. Ma toetan kindlalt Euroopa Komisjonile tehtud üleskutseid, millega nõutakse kõnealuse protsessi kontrollimist ka riigi tasandil.
Õigusaktide lihtsustamine üksi ei taga siiski nende paremat kvaliteeti. Me peame kindlaks tegema, kas niinimetatud soovituslik õigus kujutab endast tõhusat vahendit ühenduse kontekstis. Oleme kõik teadlikud sellest, et praeguses soovitusliku õiguse mudelis on kehtestatud selle ülevõtmise nõue siseriiklikusse õigussüsteemi. Sellega ei seostu mitte üksnes kõrgemad kulud, vaid see mõjutab ka märkimisväärselt õigusaktide selgust ja tõhusust justnimelt riigi tasandil.
Lisaks toob soovituslik õigus kaasa tõsiseid probleeme pretsedendiõiguse valdkonnas, sest vajaduse tõttu esitada eeluurimise küsimused Euroopa Kohtule pikeneb ooteaeg. Ma nõustun väitega, et niinimetatud soovituslikud õigusaktid on liiga sageli mitmemõttelised ja ebatõhusad vahendid, millel võib kergesti olla kahjulik mõju ühenduse õigusele ja institutsioonide tasakaalule. Soovituslikke õigusakte ei tohiks kasutada asendusena soovitatavatele, kuid vastuvõtmata õigusaktidele.
Tõhus õigusaktide mõju hindamise süsteem on sine qua non kvaliteetse ja tõhusa ühenduse või siseriikliku õigusloome tagamiseks. Usun, et selles valdkonnas on veel palju ära teha, ning tahaksin kasutada käesoleva aruteluga tekkinud võimalust rõhutada, kui tähtis on, et mõju hindamisi teostav institutsioon oleks täielikult sõltumatu.
Parem õigusloome peab samuti tähendama Euroopa Parlamendi kaasatust nii institutsioonidevahelisse arutelusse kui ka kaasõigusloojana õigusaktide vastuvõtmisse.
Andrzej Jan Szejna
(PL) Proua juhataja, ma tervitan asjaolu, et me pöörame järjest enam tähelepanu Euroopa Ühenduse õigusloome piisavale kvaliteedile. Viimane on hoolika läbivaatuse keskmes seoses selle läbipaistvuse, kättesaadavuse ja tõhususega. Tuleks siiski meeles pidada, et parem õigusloome hõlmab õigusloomeprotsessi kõiki aspekte, alates algse kontsepti väljatöötamisest kuni selle kasutuselevõtmise ja rakendamiseni. Seepärast peaksime parema õigusloome üle arutades võtma arvesse iga haldustasandit. Haldusstruktuuril ei tohi lubada asjatult kasvada, koos sellega kaasneva koormusega.
Eelöeldu ei kehti mitte üksnes Euroopa tasandi, vaid ka liikmesriigi tasandi halduse kohta. Seepärast peaks nii Euroopa Liit kui ka liikmesriigid käivitama ambitsioonika strateegia halduskoormuse vähendamiseks, pidades meeles, et selline koormus tuleneb nii Euroopa kui ka siseriiklikest õigusaktidest. Programmide koostamine ja rakendamine haldusmeetmete lihtsustamiseks ning ühenduse õigusaktide rakendamisest tulenevate sotsiaal- ja majandusmõjude süstemaatilisema hindamise tagamine on siiski liikmesriikide kohuseks.
Diana Wallis
fraktsiooni ALDE nimel. - Härra juhataja, ma ei arvanud, et mul avaneb võimalus kõnelemiseks; mõtlesin, et pean teksti Teile hiljem saatma, kuid tahtsin vägagi oma fraktsiooni nimel arutelus osaleda. On selge, et kõnealused neli raportit parema õigusloome kohta on väga olulised. Kuigi seda ei juhtu tihti, pean samas tunnistama, et tunnen teatavat poolehoidu meie parempoolsete kolleegide vastu, kui nad ütlevad, et neli raportit parema õigusloome kohta on kerge liialdus, kas pole? Kas ei oleks ehk võinud koostada ühe selge ja lihtsa raporti?
Ma soovin suunata oma tähelepanekud soovituslike õigusaktide küsimusele ja Medina Ortega raportile. Soovituslikud õigusaktid on probleem. Nende kasutamine võib olla väga kasulik protsess, kuid võib ka kaasa tuua ähmasuse, selgusetuse ja raskused. Medina Ortega püüab oma raportis selles suhtes väga konkreetne olla ja ma tervitan seda, kuid seadusandjate soov kasutada alternatiivseid õigusloome meetodeid, v.a musta nimekirja reegel, ei kao.
Peame tunnistama, et riik ei suuda kõike teha, kuid seda tunnistades peame samuti selgelt nägema soovituslike õigusaktide kasutamisega kaasnevaid ohtusid. Esiteks on soovituslikel õigusaktidel - nagu paljud minu kolleegid õiguskomisjonist on juba seda öelnud - kalduvus minna mööda seadusandjast, Euroopa Parlamendist ja demokraatiast ning see on täielikult vastuvõetamatu. Peame olema teadlikud sellest ohust ja tagama, et seda ei juhtuks. Oleme näinud ühte väga selget näidet väga tähtsa projekti näol seoses Euroopa lepinguõigusega, mida tuleks kindlasti arutada ja poliitiliselt arutada, kuid viisi tõttu, kuidas sellega tegeldi, esitleti seda meile kui soovituslikku õigusakti.
Täiendav probleem kerkib esile soovituslike või alternatiivsete meetodite kasutamisel seoses õiguse ja õiguskaitse kättesaadavusega. Kui me kasutame alternatiivseid meetodeid - tihti räägime alternatiivsetest vaidluste lahendamise süsteemidest Euroopa tasandil -, siis ei toeta neid riigi struktuur. Üks minu valija naases hiljuti puhkuselt ühest teisest ELi riigist. Kuna tal ei õnnestunud autot rentida, siis oli ta sunnitud kasutama alternatiivset süsteemi ja autorendifirma selles ei osalenud. See on näide sellest, kuidas soovituslikud süsteemid, mida ei toeta musta nimekirja reegel, veavad meie kodanikke alt ega taga õigust.
Kui me tahame, et EL tagaks õiguse nii õigusloomes kui ka viisis, kuidas see on kättesaadav kohtute kaudu, peame olema soovituslike õigusaktide suhtes väga ettevaatlikud ja tagama, et riik neid siiski mingil viisil toetaks.
Günter Verheugen
komisjoni asepresident. - (DE) Härra juhataja, daamid ja härrad, ma olen äärmiselt tänulik käesoleva arutelu käigus ilmnenud konsensusliku üksmeele eest, kuid tahaksin siiski selgitada mõningaid punkte. Esiteks, parem õigusloome ei ole sama mis õigusliku reguleerimise vähendamine. Ma pean selle väga kindlalt ümber lükkama. Tegemist ei ole dereguleerimise komisjoniga: nagu ma juba ütlesin, põhineb Euroopa integratsioon õigusel, mitte õiguse tühistamisel. Parem õigusloome on täpselt see, mida nimi ütleb: selle eesmärk on parandada õigusloomet ja muuta see ajakohasemaks, lihtsamaks, läbipaistvamaks ning ennekõike väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete vajadustele vastuvõtlikumaks. Sageli asetame neile suurte korporatsioonidega samasuguse koormuse ja see on ebaõiglane.
Eriti tahaksin kinnitada Monica Frassoni sõnu: tegemist ei ole standardite alandamisega. Kui te vaatate neid paljusid algatusi, mis komisjon senini esitanud on, näete, et nende hulgas ei ole ühtegi juhtumit, mille puhul komisjon oleks teinud ettepaneku alandada standardit või nõrgestada saavutatud Euroopa integratsiooni taset. Sihiks on alati saavutada eesmärgid, mida teie, Euroopa Parlament, käsitlete poliitiliselt vajalikuna, kuid teha seda lihtsamate, kaasaegsemate ja odavamate vahendite abil. Ma tahaksin, et see oleks kõigile väga selge.
Statistika ümber tundub olevat suur hulk segadust. Olen tegelikult päris üllatunud. Lubage mul üritada asja selgitada. Mis puudutab lihtsustamist, siis on tegemist jätkuva programmiga, mida pidevalt edendatakse. Komisjon töötab praegu 143 lihtsustamisalgatuse kallal, millest umbes pooled on juba vastu võetud: 67 algatust. Kõnealused algatused hõlmavad loomulikult suurt hulka põhiõigusakte koos sellele järgnevate õigusaktidega. Seega, kui me ütleme, et meil on 143 lihtsustamisalgatust, tähendab see mitme tuhande õigusakti mõjutamist. Siinkohal on eesmärk, nagu ma kirjeldasin, vaadata üle olemasolevad õigusaktid ja teha kindlaks, kas need on ka täna veel asjakohased. Lõppude lõpuks on küllaltki selge, et pärast umbes 50 aastat Euroopa integratsiooni tuleb seda teha.
Kulude teema on pigem teistsugune küsimus. Härra Helmeri poolne oma väidete sage kordamine ei muuda neid õigeks. Ma eeldan, et ta ei ole siin, kuid tahaksin selle lõplikult selgeks teha. Ettevõtete halduskoormust defineeritakse kui Euroopa ettevõtete kantavaid kulusid, mis tulenevad nende arvestussüsteemist, statistilistest ja teabekohustustest, ning Euroopa, siseriiklikest ja piirkondlikest õigusaktidest. Kõnealused kulud ulatuvad kokku kuni 3,5%ni Euroopa rahvamajanduse kogutoodangust, olgugi et see hõlmab kõiki kolme tasandit: Euroopa, riiklikku ja piirkondlikku tasandit. Meile on juba teada, kuidas kõnealuste kulude tekkimine jaotub: umbes 35% neist tulenevad otse Euroopa õigusaktidest, 15% Euroopa õigusaktide ülevõtmisest siseriiklikusse õigusse, ning ülejäänud 50% tekivad puhtalt riigi tasandil.
Kindlasti on ebakorrektne väita, nagu seda teeb härra Helmer, et EL läheb majandusele maksma 350 miljardit eurot ja siseturg ei too nii palju kasu, nii et ELi õigusloome maksumus ületab siseturust saadava kasu. Kogu austuse juures, see on osav manipuleerimine, mis on suunatud inimeste võhiklikkusele; siinkohal eiratakse näiteks asjaolu, et kui meil ei oleks ELi õigust, oleks meil ikkagi siseriiklik õigus - isegi Ühendkuningriigis - ja seda eriti suurtes kogustes, nagu me teame. See oleks kindlasti veel kallim.
Lubage mul tuua üks näide selle kohta, kui suures ulatuses võimaldavad Euroopa õigusaktid massilist lihtsustamist ja võimalikku kokkuhoidu. Meil oli Euroopa 27 liikmesriigis kokku 1400 eri tehnilist õigusakti traadita süsteemide kohta. See tähendab, et Ühendkuningriigi ettevõte, mis tootis spetsiifilisi traadita süsteeme, pidi olema tuttav 1400 siseriikliku õigusaktiga. Kooskõlas komisjoni ettepanekuga võttis käesolev parlament vastu kõnealuseid 1400 sätet lihtsustava õigusakti ja muutis need üheks ainsaks õigusaktiks. Võib välja arvutada täpse kokkuhoiu, mis sellega ettevõtetele kaasnes, kuid üldine sõnum on selge.
25%-line vähendamine on täiesti saavutatav. Käesoleva ettepanekuga pakkusime teile 10 kiirmeedet, näitamaks, tehniliselt rääkides, et see on tõesti lihtne. Kõik, mida te peate tegema, on vaatama läbi olemasolevad õigusaktid, et näha, millised statistilised, teabe- ja arvestuslikud kohustused on olemas ja - põhinedes praegusele praktikale - kas me tegelikult veel vajame neid sellises ulatuses. Paljudel juhtudel leiame, et need ei ole üldse mitte vajalikud samas ulatuses, või et kaasaegne info- ja sidetehnoloogia muudab selle kõik palju lihtsamaks.
Me saavutame kõnealuse 25% eesmärgi ja see toob Euroopa majandusele kaasa tootlikkuse kasvu 1,5% RKTst. Loomulikult on sellel makromajanduslik mõõde, sest Euroopa Liidus ei ole just palju majandusprogramme, millel oleks 1,5%ne positiivne majanduslik mõju. Tahaksin lihtsalt möödaminnes öelda, et kui kõik läheb hästi, saavutame me ka väga kõrge kasvuefekti, kui uus atlandiülene koostöö - kaubandustõkete eemaldamine atlandiüleselt kaubanduselt - viiakse edukalt ellu.
Tundsime, et on tähtis teile seda selgitada, et me teaksime, millest me räägime. Ma tähtsustan kõike, mida käesoleval arutelul on öeldud mõju hindamise kohta. See on ülim eesmärk ja komisjoni reegel on järgmine: mitte ühtegi uut ettepanekut ilma kõikehõlmava mõju hindamiseta ega ühtegi uut ettepanekut ilma mõjuhinnanguta, mida mõju hindamise komitee ei ole hoolikalt üle vaadanud. Kui kõnealust reeglit vahetevahel rikutakse, on Euroopa Parlamendil minu arvates täielik õigus - kui mitte lausa kohustus - sellele kriitiliselt tähelepanu juhtida. Ilma mõju hindamiseta ei ole seadusandja võimeline oma tegevuse praktilisi tulemusi hindama.
Isegi kui mõju hindamise käigus ilmneb, et uus ettepanek toob majandusele või kodanikele kaasa kulusid, ei tähenda see tingimata meetme kõrvalepanemist, sest on olemas asju, mis on kuludest palju tähtsamad. Kui on tegemist meie keskkonna kaitsmise, kliima muutuse vastu võitlemise, fossiilkütustest sõltuvuse vähendamise või meie kodanike tervishoiu edendamisega, ei ole kulud otsustavaks. Sellistel juhtudel peame tegema seda, mis on vajalik. Sellest hoolimata tunneb komisjon kohustust teavitada Euroopa Parlamenti täielikult mis tahes uue ettepaneku sotsiaalsetest, keskkondlikest ja majanduslikest tagajärgedest. Sellepärast ongi mõju hindamine niivõrd oluline.
Me uurime väga hoolikalt siin esitatud ettepanekuid. Kõige tähtsam punkt, mida käesoleva arutelu käigus on mitu korda tõstatatud ja mida ma täielikult toetan, on et kõik see saab olla edukas vaid siis, kui see on ühenduse projekt. See ei õnnestu, kui seda vaadelda institutsioonidevahelise konfliktina. Meie projekt saab töötada üksnes siis, kui kõik kolm institutsiooni - Euroopa Parlament, nõukogu ja komisjon - toetavad seda ühiselt ja teevad sellest oma prioriteedi. See on ainus viis kõnealuse taotluse õnnestumiseks.
Juhataja
Arutelu on lõppenud.
Hääletus toimub teisipäeval.
