Foranstaltninger til opnåelse af nobelprismodtager Liu Xiaobos løsladelse (forhandling) 
Formanden
Næste punkt er redegørelser for foranstaltninger til opnåelse af nobelprismodtager Liu Xiaobos løsladelse.
Olivier Chastel
Fru formand, mine damer og herrer! Hvis jeg har forstået det rigtigt denne gang, er det på vegne af Lady Ashton, vores højtstående repræsentant, at jeg har æren af at tale til Dem.
Gennem sin delegation i Beijing og sine bilaterale ambassader overvåger EU fortsat dagligt situationen omkring hr. Liu Xiaobo, modtager af Nobels fredspris, hans kone Liu Xia og deres venner og advokater. Vi er konstant opmærksomme på deres situation. Den husarrest, som fru Liu Xia og mange menneskerettighedsaktivister i Kina har været under siden den 8. oktober, bekymrer os lige så meget, som den skuffer os, og vi fordømmer den.
Som De ved, har EU ikke ventet på, at hr. Liu Xiaobo skulle modtage sin prestigefyldte pris, før vi har mindet den kinesiske regering om dens internationale forpligtelser til at respektere ytringsfriheden. I netop denne sag har det altid været EU's holdning, at Charter 08 var et fredeligt manifest, der opfordrer til større respekt for menneskerettigheder i Kina. Desuden har EU udsendt fire offentlige erklæringer siden december 2008, der opfordrer til løsladelse af Liu Xiaobo.
Vores holdning kunne ikke være anderledes, da nobelkomitéen den 8. oktober fuldstændig uafhængigt, må jeg påpege, offentliggjorde sin beslutning. Vi har gratuleret Liu Xiaobo via Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender, Lady Ashton, og via formanden for Kommissionen, José Manuel Barroso, og vi har understreget, hvor vigtig hans løsladelse er for os. Vi beklager, at de kinesiske myndigheder har ignoreret de opfordringer, som det internationale samfund ivrigt har slået til lyd for.
Det er med beklagelse, at EU endnu en gang og med bekymring har bemærket den intimidering og husarrest, som hr. Liu Xiaobos kone, fru Liu Xia, er blevet udsat for gennem de sidste seks uger. Vi tager lige så stærkt afstand fra truslerne, overvågningen og forbuddet mod at forlade landet og fra de arrestationer, som mange af Liu Xiaobos familiemedlemmer og venner har været udsat for, efter han blev tildelt nobelprisen.
EU vil konsekvent og beslutsomt fortsætte de sidste næsten to års bestræbelser på at få løsladt Liu Xiaobo, så han fuldt ud kan udøve sine rettigheder og deltage, som han gerne vil, i den offentlige debat, han startede i Kina med Charter 08. Vi håber fortsat, at han personligt vil kunne modtage nobelprisen den 10. december. Vi opfordrer Kina til at ophæve de restriktioner på den fri bevægelighed og ytringsfrihed, som hans kone Liu Xia og mange af hans venner er underkastet.
Dacian Cioloş
Fru formand, hr. minister, mine damer og herrer! Kommissionen støtter fuldt ud det belgiske formandskabs erklæring. EU har gentagne gange erklæret, at det betragter Charter 08 som en legitim udøvelse af ytringsfriheden, og som formandskabet netop har bemærket, har EU ved flere lejligheder gentaget den alvorlige bekymring, det har over arrestationen af, retssagen mod og fængslingen af Liu Xiaobo.
Både kommissionsformand Barroso og næstformand i Kommissionen og Unionens højtstående repræsentant Lady Ashton har udtrykt glæde over tildelingen af Nobels fredspris til Liu Xiaobo den 8. oktober. Men Kommissionen beklager, at de kinesiske myndigheder har reageret ved at sætte hans kone, fru Liu Xia, i husarrest og ved at begrænse mange af hans venners bevægelsesfrihed.
Kommissionen gentager sin opfordring til Kina om straks at løslade Liu Xiaobo fra fængsel og ophæve hans kones husarrest samt om at fjerne alle restriktioner på hans venners bevægelsesfrihed. Som næstformand i Kommissionen og Unionens højtstående repræsentant Lady Ashton nævnte i sin erklæring, håber Kommissionen, at Liu Xiaobo personligt vil kunne modtage Nobels fredspris 2010 i Oslo.
Cristian Dan Preda
Fru formand! For ti måneder siden stod jeg her i Parlamentet og sagde, at den dom på 11 års fængsel, som den kinesiske regering havde idømt Liu Xiaobo for blot at udtrykke sine synspunkter, var symptomatisk for de kinesiske myndigheders optrapning af deres kampagne mod menneskerettighedsaktivister.
I netop dette øjeblik mener jeg, at tildelingen af Nobels fredspris til Liu Xiaobo er en passende handling for at understrege, at selv om Kina har gjort store fremskridt på økonomiske og nogle gange sociale områder, er det virkelige tegn på fremskridt respekt for menneskerettighederne. Man kan beundre et land for dets økonomiske præstationer, men det vil ikke få andre landes respekt, hvis det begrænser friheden i stedet for at beskytte den.
Faktisk finder jeg den kinesiske regerings handlinger i et forsøg på at intimidere de lande, der er inviteret til ceremonien, yderst bekymrende. Det er lige så bekymrende, at nogle lande har givet efter for denne afpresning.
Vi befinder os i en uacceptabel situation, fordi et land i sine internationale forbindelser indtager en holdning vendt mod en af sine egne borgere. Som sagt ville Kina faktisk opnå andre landes respekt, hvis det gav Liu Xiaobo lov til at tage til Oslo for at modtage sin pris i stedet for at true andre lande.
Men de kinesiske myndigheder lader for øjeblikket til at anlægge en meget hårdere linje end de sovjetiske, for ikke engang et medlem af Liu Xiaobos familie eller hans advokat må rejse til Oslo. Derfor ser jeg positivt på Lech Wałęsas forslag om symbolsk at repræsentere den kinesiske dissident i Oslo. Men jeg håber, at de kinesiske myndigheder i sidste øjeblik vil beslutte at løslade Liu Xiaobo.
Richard Howitt
Fru formand! I aften giver S&D-Gruppen vores fulde støtte til Parlamentets krav om, at Liu Xiaobo får lov at tage til Oslo og ikke vinder en anden pris som den første prismodtager eller repræsentant for en prismodtager i prisens hundredårige historie, der ikke vil kunne være til stede for at modtage Nobels fredspris. Kineserne anholdt Liu Xiaobo for at deltage i demonstrationer, forbød ham at undervise, sendte ham til genopdragelse og har nu fængslet ham for at udøve sin ytringsfrihed. De kalder ham en forbryder, mens resten af verden tildeler ham fredens hædersbevisning.
Jeg har personligt besøgt Kina på Parlamentets vegne og har oplevet, at der er mennesker, der er indstillede på at indgå i en dialog med os om arbejdstagerrettigheder og virksomheders sociale ansvar. Men det er en kendsgerning, at da Parlamentets Underudvalg om Menneskerettigheder søgte om visum til Kina, fik det aldrig noget svar, og da EU pressede på for at få et møde i stand om menneskerettighedsdialogen med Kina, foreslog kineserne med vilje en dato mellem jul i år og nytår. Det er nu næsten sikkert, at der ikke bliver noget møde under dette formandskab.
Det er ikke seriøst. Alle, der i aften ønsker at udtrykke solidaritet med Liu, hans kone Liu Xia og alle samvittighedsfanger i Kina, skal anerkende, at resten af verden alt for ofte har sat handelsinteresser med Kina over vores gensidige forpligtelser i forhold til menneskerettighederne. Det eksemplificeres af den britiske premierminister, David Cameron, som denne måned tog til Beijing sammen med en handelsdelegation 48 mand høj, men uden en eneste repræsentant med interesse for eller ekspertise i fattigdomsbekæmpelse, miljøødelæggelse eller arbejdstagerrettigheder.
Sandheden er, at fem socialt bevidste personer, der udgør priskomitéen i Norge, nok har gjort mere end EU, USA eller resten af det internationale samfund for at lægge pres på den kinesiske regering om at indføre reformer. Lad os huske, at Andrej Sakharov, Lech Wałęsa og Nelson Mandela alle har modtaget nobelprisen og engang levede i undertrykkende lande, som i sidste ende forandrede sig, og i nat udtrykke vores håb om, at Liu Xiaobo vil blive en del af denne liste, ikke kun i dagens Kina, men i et Kina, hvor menneskerettighederne en gang i fremtiden bliver respekteret fuldt ud.
Edward McMillan-Scott
Fru formand! Denne forhandling er på en måde katalysator for flere års indsats fra mange medlemmer af Parlamentet, som er til stede, og andre for at forsøge at henlede opmærksomheden på det virkelige Kina. Det fællesskab, der udvises af Rådet og Kommissionen og af de diplomatiske repræsentanter i Oslo i forhold til den ceremoni, der muligvis vil finde sted den 10. december, er opmuntrende. Vi håber naturligvis, at Liu Xiaobo vil være til stede, men det er usandsynligt.
Det, vi har set i de sidste par uger, er, udtrykt diplomatisk, en katastrofe arrangeret af Beijing. Det er en af de mest katastrofale og kluntede episoder i diplomatiets historie. Men i dens hjerte ligger sammenstødet mellem den fri verden og det, der stadig er et diktatur.
Alle dem, jeg havde kontakt med under mit sidste besøg i Beijing, blev senere anholdt, fængslet og i nogle tilfælde udsat for tortur. Der sidder mellem 7 og 8 mio. mennesker i fængsel i Kina, og der foretages mindst 5 000 henrettelser om året. Jeg har set en liste med mere end 3 400 mennesker, som i de sidste 10 år er døde for deres religiøse overbevisninger som følge af tortur i det regime.
Det er kort sagt en terrorstat. Vi vil gerne gratulere nobelpriskomitéen med deres mod, da de udpegede prismodtageren. Jeg håber, at EU vil være stærkt repræsenteret den 10. december i Oslo, hvis ceremonien bliver til noget, og derved stå ved sine udenrigspolitiske prioriteter i form af menneskerettigheder og demokrati. Verdens folkerigeste land fortjener det, vi nyder godt af i Europa.
Reinhard Bütikofer
Fru formand! Liu Xiaobo har fået tildelt Nobels fredspris, og det glæder os meget, for det viser menneskerettighedernes almengyldighed, de menneskerettigheder, der er kernen i vores politiske selvforståelse. Det glædede os også at se, at vores begejstring deles af mange lande i hele verden og af mange mennesker i Kina.
Den kinesiske regering har reageret hårdt på tildelingen af Nobels fredspris. Den har reageret for hårdt, både internt og eksternt. Det er efter min mening beklageligt. Det virker ikke som en god idé på mig at anerkende denne negative reaktion, hvis jeg må udtrykke det på den måde, ved at karikere Kinas aktuelle holdning. Med al respekt må jeg gøre det klart, at selv om jeg er enig med den foregående taler om at støtte opfordringen til løsladelse af Liu Xiaobo, tror jeg, at det ikke alene er forkert, men også skadeligt at beskrive dagens Kina som en terroriststat. Efter min mening er det ikke sandt, og det er ikke fremmende for det positive forhold, som det er vigtigt at have med Kina.
Kina vil være nødt til at acceptere, at vi støtter universelle menneskerettigheder, for det vil vi fortsætte med at gøre. Men det må vi ikke blande sammen med en konfrontatorisk strategi. Det er der ingen, der får gavn af, mindst af alle menneskerettighedsforkæmperne i Kina.
Jeg har allerede sagt det, og nu siger jeg igen afslutningsvis, at Kina har reageret for hårdt på tildelingen af Nobels fredspris. Det forsøger at lægge diplomatisk pres på andre lande for ikke at deltage i ceremonien i Oslo. Det er ganske enkelt uacceptabelt. Det vil Parlamentet ikke acceptere, og derfor glæder det mig, at formanden allerede har erklæret, at Parlamentet vil være repræsenteret i Oslo.
Marek Henryk Migalski
Fru formand! Jeg kommer fra et land, som for kun 20 år siden blev ledet af et kommunistisk diktatur. Jeg var så uheldig at leve under det system, og jeg ved, hvordan situationen er i sådan et land. Jeg kan faktisk huske, hvor vigtig stemmen fra det, vi dengang kaldte "den fri verden", var for os. Jeg mener stemmen herfra - fra Vesteuropa og USA. Jeg kan huske, hvordan det dengang skabte en følelse af, at det, vi foretog os - kampen for frihed og demokrati - gav mening.
Jeg synes, at vi i dag er forpligtet til at hjælpe folk som Liu Xiaobo. Desuden henviser han bevidst til erfaringerne med demokrati og til de erfaringer, som vi, der kæmpede for demokrati i Centraleuropa, gjorde os. Navnet Charter 08 er trods alt en bevidst reference til Charter 77. Jeg tror, at alle os her måske har forskellige økonomiske og politiske holdninger, men når det handler om menneskerettigheder, bør vi stå sammen. Det håber jeg, at Parlamentet vil gøre.
Rui Tavares
Fru formand! Efter løsladelsen af Aung San Suu Kyi er Liu Xiaobo den eneste nobelprismodtager, der er spærret inde, fængslet. Baseret på de indlæg, vi allerede har hørt fra Rådet og her i Parlamentet, håber vi alle, at han vil være i stand til at modtage sin nobelpris i frihed, eller at han bliver løsladt så hurtigt som muligt. Det ville ære den, han er, nemlig en person, der er engageret i fredelig forandring af Kina, en litteraturkritiker, lærer og forfatter, som altid har arbejdet for at bringe ytringsfrihed og demokrati til Kina ved hjælp af idéernes og ordenes verden. Charter 08, som Liu Xiaobo er blevet fængslet for, er, som hr. Chastel allerede har nævnt, et konstruktivt og fredeligt dokument, som førte til fængslingen af Liu Xiaobo.
Vi ved, hvad vi må gøre nu, nemlig arbejde for at få løsladt Liu Xiaobo og alle Kinas politiske fanger. Vi må også arbejde for frigivelsen af Liu Xia, Liu Xiaobos kone, som er under husarrest, og få afsluttet belejringen af deres familie, venner og advokater. For at opnå det må Kina spørge sig selv, hvorfor det f.eks. reagerede på løsladelsen for nylig af Aung San Suu Kyi ved at kalde hende en vigtig politisk figur, når det ikke anerkender, at mange mennesker i hele verden mener, at Liu Xiaobo også er en vigtig politisk figur. Men frem for alt må Kina indse, hvor sølle og forfærdelig en figur det gjorde med sin bitre, globale diplomatiske offensiv for at forhindre verdens højtstående diplomatiske repræsentanter i at være til stede i Oslo til nobelprisceremonien. Det er tydeligt, at dem, der styrer Kina, ønsker at leve i en fantasiverden, og vi forstår, hvorfor de ønsker at leve i en fantasiverden uden opposition. Men de kan ikke ønske at tvinge os til at leve efter den fantasiverdens regler. Det er efter min mening det, hele sagen drejer sig om. Det er meget nemt for os her i Parlamentet at udtrykke vores indignation og alle vores klagepunkter for de kinesiske myndigheder, men jeg synes, at vi skulle se på de europæiske myndigheder først og starte med vores egne regeringer. Da mit land, Portugal, fik besøg af højtstående kinesiske notabiliteter for nylig, flyttede regeringen en demonstration arrangeret af Amnesty International væk fra et sted, som følget skulle passere, til et andet sted nogle hundrede meter væk. Det samme skete i Frankrig, hvor en demonstration blev flyttet til Eiffeltårnet. Og som vi allerede har set, besøgte David Cameron for nylig Kina. Han var meget interesseret i at lave forretninger med det land, men glemte at komme med en eneste tydelig henvisning til menneskerettigheder.
Vi ved, at der er dobbeltmoral her i Europa. Vi kommer med et par bemærkninger om Liu Xiaobo, men vores regeringer vil hellere lave forretninger. Så vi må starte en hovedrengøring her.
Gerard Batten
Fru formand! Det er svært for os at forestille os det rendyrkede fysiske og moralske mod, det krævede for hr. Liu at stille sig op mod det kinesiske Kommunistpartis morderiske tyranni. Dem af os, der nyder de mest grundlæggende frihedsrettigheder som ytringsfrihed, forsamlingsfrihed og demokratisk politik har pligt til at tale for hr. Liu og andre som ham. Hr. Liu ønsker ikke andet for Kina end disse grundlæggende friheds- og borgerrettigheder, som vi tager for givet.
De værdier, han går ind for, er det bedste håb for frihed, fred og demokrati i Kina og verden, og det er passende, at han har fået Nobels fredspris i anerkendelse af sin indsats og de ofre, han har ydet. Han ønsker ikke andet end demokratiske reformer og en afslutning på det kommunistiske etpartistyre i Kina. Det kan ikke komme som nogen overraskelse, at det kinesiske Kommunistparti forhindrer ham og hans families repræsentant i at modtage prisen.
Det kinesiske Kommunistparti er et parti af morderiske gangstere, der ikke har andet formål end sin egen fortsatte eksistens. Kina er et stort og magtfuldt land, og det er uundgåeligt, at vores regeringer må opretholde politiske, diplomatiske og handelsmæssige forbindelser med det. Det kinesiske Kommunistparti advarer udenlandske regeringer mod at deltage i ceremonien. Vores regeringer bør sende repræsentanter og vise deres og vores støtte til hr. Liu og resten af den kinesiske demokratibevægelse. Jeg repræsenterer mange kinesere i eksil i London, og det glæder mig at tilbyde den lille støtte, jeg kan yde ved at tale på vegne af hr. Liu og deres demokratiske aspirationer.
Róża Gräfin von Thun und Hohenstein
(PL) Fru formand! Det er en rigtig god ting, at Parlamentet og Kommissionen har besluttet, at Liu Xiaobos situation skal drøftes på et plenarmøde i Parlamentet. Det er en skam, er der er så få medlemmer til stede til denne forhandling. Det internationale samfund, som vi er et af de vigtigste medlemmer af, bør trods alt stå sammen i sådanne situationer og støtte kampen for respekt for menneskerettighederne sammen, for solidaritet er nøgleordet i denne forhandling.
I 1989, da mit land endelig overvandt det kommunistiske diktatur, demonstrerede Liu Xiaobo på Den Himmelske Freds Plads for præcis de demokratiske frihedsrettigheder, som næsten hele Europa skulle nyde kort derefter. Han har ikke opgivet kampen - på trods af at have tilbragt mange år i fængsel, underskrev han en appel om demokratisering af landet, hvilket han blev idømt yderligere 11 års fængsel for. Ligesom Liu kæmpede vores leder, Lech Wałęsa, for en ublodig overgang og for frihed. Vi fik støtte fra demokratiske lande. Wałęsa kunne heller ikke modtage sin fredspris personligt, men den pris gav alligevel os polakker håb om frihed. Den nobelpris blev en katalysator for forandring.
I dag er et godt tidspunkt til at henlede verdens opmærksomhed på folk som Liu Xiaobo. Vi må ikke glemme, at ud over foregangsmænd som ham selv er der mange andre, der ikke bliver omtalt, f.eks. menneskerettighedsaktivisten Mao Hengfeng, som i øjeblikket er i genopdragelses-/arbejdslejr netop for at protestere mod fængslingen af Liu Xiaobo. EU bør lægge størst mulig vægt på menneskerettighederne i sin kontakt med Kina. Det skal være en prioritet på møder som topmødet mellem EU og Kina, der blev afholdt den 6. oktober. Jeg vil gerne udtrykke min skuffelse over udeladelsen af dette vigtige spørgsmål. Vi må vise, at vi ikke vender det blinde øje til menneskerettigheder, og nobelprisceremonien i Oslo vil være en god lejlighed til at gøre det, og jeg håber, at hele verden og alle ambassadører til være til stede.
Ana Gomes
(PT) Fru formand! Nobelprisvinderen, Liu Xiaobo, har været en fast og modig menneskerettighedsforkæmper lige siden massakren på Den Himmelske Freds Plads. Derfor slutter Parlamentet sig til Baroness Ashtons og Kommissionens krav om hans øjeblikkelige løsladelse, så han kan tage til Oslo til december for at modtage nobelprisen, og forlanger fri bevægelighed for hans kone, familie og venner, som har været underlagt særlige restriktioner siden offentliggørelsen af nobelprisen den 8. oktober.
De kinesiske myndigheders trusler og intimiderende manøvrer for at forhindre ceremonien i Oslo er en skændsel. Ingen regering, der giver efter for denne foragtelige afpresning, fortjener respekt. Kina er permanent medlem af FN's Sikkerhedsråd, og ifølge FN's pagt har det et særligt ansvar for at respektere og fremme respekt for menneskerettighederne både hjemme og i udlandet. Kina har allerede gjort meget for nogle af de økonomiske, samfundsmæssige og kulturelle rettigheder for millioner af kinesere, som det har løftet ud af fattigdom og armod, men det kan ikke stoppe der. Det må respektere og fremme respekt for kinesernes borgerlige og politiske rettigheder. Ellers vil dets egen udvikling i sidste ende gå i stå.
Liu Xiaobo er ikke en forbryder. Han er en modig og engageret borger, der styrker Kinas og det kinesiske folks anseelse i hele verden, og som det kinesiske folk burde være stolt af. Beijing må løslade Liu Xiaobo, hans kone og hans venner, det må løslade modtageren af Sakharovprisen, Hu Jia, og alle de andre modige kinesiske borgere, som tør kæmpe for demokrati, frihed og deres mest grundlæggende rettigheder. Hvis de ikke bliver løsladt, er det Kina, der mister anseelse. Det er det kinesiske regime, der har vist sig ude af stand til at forvandle deres land til en respektabel og indflydelsesrig stormagt på den internationale scene.
Vi vil ikke holde op med højlydt at forlange, at Liu Xiaobo og alle de andre, der kæmper for frihed i Kina, bliver løsladt.
Heidi Hautala
(EN) Fru formand! Tildelingen af Nobels fredspris for 2010 til Liu Xiaobo er vidnesbyrd om de personlige omkostninger ved at kæmpe for menneskerettighederne i Kina i dag. Det er uomgængeligt, at han og alle andre menneskerettighedsforkæmpere i Kina bliver løsladt øjeblikkeligt. Der er også andre aktuelle sager. Jeg er smerteligt opmærksom på den situation, Dhondup Wangchen, den tibetanske filmproducent, befinder sig i. Han lider af hepatitis B og har behov for akut medicinsk behandling i fængslet.
Beslutningen om at tildele Nobels fredspris til Liu Xiaobo må ses som stærk støtte til kampen for ytringsfrihed i Kina. Men det er også en påmindelse til det internationale samfund om behovet for reformer i Kina. Selv den kinesiske premierminister, Wen Jiabao, har advaret om, at Kina kan miste det, landet allerede har opnået gennem økonomisk omlægning, hvis der ikke sker en tilsvarende politisk omlægning - og han blev censureret af de kinesiske medier.
Det har forfærdelige menneskelige omkostninger at udsætte disse reformer. Og det, at Kina presser lande til at blive væk fra prisuddelingsceremonien, viser desuden, at landet endnu ikke er modent til at være en international aktør. Kina er en supermagt, og som sådan burde landet begynde at opføre sig ansvarligt. Jeg er meget ydmyg over at være inviteret til ceremonien som en af de 50 personer, der skal repræsentere Liu Xiaobo.
Roberta Angelilli
(IT) Fru formand, mine damer og herrer! Alfred Nobel, fredsprisens stifter, skrev i sit testamente, at menneskerettigheder er en forudsætning for broderskab mellem nationer, og at en pris af denne størrelsesorden skal tildeles personer, der har kæmpet og ydet ofre i frihedens, demokratiets og menneskerettighedernes navn.
Liu Xiaobo, den kinesiske dissident, der har fået tildelt Nobels fredspris, har været en stor forkæmper for disse værdier hele sit liv. I løbet af hans lange og ikkevoldelige kamp har han altid understreget, hvordan alle disse rettigheder konstant krænkes i Kina under anvendelse af voldelige og undertrykkende metoder. Han har førstehåndserfaring med at blive dømt til tvungen indespærring uden mulighed for en retfærdig retssag eller for at kommunikere med verden udenfor.
Netop derfor må vi gøre alt, hvad vi kan som europæiske institutioner for at sikre hans løsladelse. Rettigheder først og derefter økonomiske og handelsmæssige forbindelser, ellers må vi europæere også betragte os som slagne.
Ulrike Lunacek
(DE) Fru formand! Forholdet mellem EU og Kina er ikke altid så ligetil. Det skyldes frem for alt, at vi ser anderledes på vigtigheden af menneskerettigheder, frihed og ytringsfrihed. EU har påtaget sig ansvaret for at fremme disse værdier i hele verden og dermed for at støtte menneskerettighedsforkæmpere i andre lande, f.eks. Liu Xiaobo i Kina, så de kan ændre på situationen i deres egne lande. Derfor mener jeg, at det er meget vigtigt, at Parlamentet, men også Rådet og Kommissionen, giver klart tilsagn om at deltage ved uddelingen af Nobels fredspris. Heidi Hautala vil deltage som enkeltperson, men jeg håber meget, at de europæiske regeringer, Rådet, det belgiske formandskab og Kommissionen vil være repræsenteret på højeste niveau. Kun på denne måde kan vi gøre det klart, at vores argumenter er rationelle, og at vores opfordring til respekt for menneskerettighederne i hele verden er troværdig.
Olivier Chastel
Fru formand, mine damer og herrer! Lad mig runde denne vigtige forhandling af og besvare de spørgsmål, flere medlemmer af Parlamentet har stillet, ved at sige to ting.
For det første vil EU naturligvis være til stede som helhed, som det har været hvert år, med mindst samme repræsentation som sidste år - ligesom alle EU's diplomatiske delegationer - ved uddeling af Nobels fredspris til hr. Liu Xiaobo i Oslo den 10. december. Det var den første ting, jeg ville fortælle Dem i dag.
For det andet har EU ført en regelmæssig dialog om menneskerettigheder med Kina i 15 år, og selv om man altid kunne gøre mere i denne forbindelse, lægger vi stor vægt på opgaven, som for os virker mere relevant end nogensinde på et tidspunkt, hvor folk tager bladet fra munden i Kina og opfordrer til en udvidelse af menneskerettighederne. Vi er inspireret af gensidig respekt og en dyb forståelse for den kinesiske politiske situation og vil fortsat tage de universelle spørgsmål om menneskerettigheder, især nobelprisvinder Liu Xiaobos sag, op over for de kinesiske myndigheder.
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
