EU-strategin för integrering av romer (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är ett betänkande av Lívia Járóka, för utskottet för medborgerliga fri- och rättigheter samt rättsliga och inrikes frågor, om EU-strategin för integrering av romer (2010/2276 (INI)).
Lívia Járóka
föredragande. - (EN) Fru talman! Jag vill tacka alla mina kolleger i Europaparlamentet och även i alla de icke-statliga organisationerna för deras stöd och värdefulla synpunkter vid utarbetandet av detta tunga betänkande.
Om ni tillåter en personlig kommentar så är det här och nu jag måste tacka mina kolleger på kansliet, mina politiska rådgivare i LIBE-utskottet, som har stått bakom denna strategi i flera år, och min kanslichef under de senaste åren, som har kämpat vid min sida.
Jag vill också tacka min familj som tillåtit mig att stå i främsta ledet i denna kamp, en kamp som slutligen har gett resultat. Vi har nu ett avtal som omfattar sex politiska grupper, 27 medlemsstater och fem mycket viktiga parlamentsutskott. Jag anser att vi på detta sätt kan skicka ett budskap till kommissionen, rådet och medlemsstaterna som de måste beakta och att vi därmed har tagit ett stort steg mot en insats på EU-nivå för att lindra fattigdomen och den sociala utestängningen bland Europas största etniska minoritet.
En stor andel av de europeiska romerna lever under så undermåliga förhållanden - de deltar nästan inte alls i det ekonomiska livet, vilket leder till att de berövas grundläggande mänskliga rättigheter - att insatserna för att främja deras delaktighet i samhället inte kan betraktas som allmänna justeringar av politiken, utan måste ses som ett sätt att avhjälpa en av de största bristerna i arbetet med att förverkliga de grundlagsstadgade och mänskliga rättigheterna i Europa.
Insatserna på EU-nivå för att minska fattigdomen och den sociala utestängningen bland de europeiska romerna måste därför framför allt vara inriktade på att uppnå och främja de grundläggande mänskliga rättigheterna till sysselsättning, boende, hälsovård och utbildning.
Låt mig kort redogöra för de viktigaste principerna och rekommendationerna i mitt betänkande. Strategin måste framför allt vara en EU-intern strategi. Den allmänna tillsynen över prioriterade områden och mål måste därför ligga inom gemenskapens struktur, och den får inte på något sätt söndra EU eller skapa splittring bland medlemsstaterna. Tvärtom är det onödigt att inrätta ett nytt organ för samordning av och tillsyn över strategin och det skulle skapa oekonomiska allmänna omkostnader.
Tillsyns-, samordnings- och övervakningsuppgifterna måste därför fullgöras av kommissionen och för detta ändamål vore det värt att överväga om man ska bibehålla arbetsgruppen om romer som ett permanent organ.
Kommissionen bör årligen rapportera om hur strategin fortskrider, utvärdera resultatet och lägga fram förslag om uppgradering för rådet. I detta avseende skulle man kunna ta fram en resultattavla för EU-strategin för romer, en mekanism som liknar resultattavlan för den inre marknaden.
Det skulle också medföra praktiska fördelar att utse ett administrativt organ eller en regeringstjänsteman med uppgift att fungera som nationell kontaktpunkt för genomförandet av målen i strategin och som källa till rådgivning och reflektion åt kommissionen, som ska utöva tillsyn över strategin.
Strategin måste även ta hänsyn till den territoriella dimensionen av utestängningen, eftersom den geografiska fördelningen av de sociala nackdelarna inte ser likadan ut i alla medlemsstater. Fattigdom och social utestängning finns framför allt i underutvecklade mikroregioner som i många av de nya medlemsstaterna huvudsakligen bebos av romer.
Gemensamma, jämförbara och tillförlitliga indikatorer är av central betydelse för att man ska kunna lägga fram en realistisk analys av framstegen och uppfylla kravet på effektiv övervakning. Jag rekommenderar att man antar Laeken-indikatorerna och deras kompletterande beståndsdelar för mätning av social och territoriell utestängning och utvärdering av framsteg.
Det behövs en kriskarta över hela Europa för att man ska kunna mäta och ringa in dessa mikroregioner med hjälp av särskiljande kännetecken.
En del av sammanhållningsbudgeten bör avsättas i nästa fleråriga budgetram i form av en resultatreserv för strategin. Reserven skulle kunna tillhandahålla vitala resurser och avgörande incitament för genomförandet av strategin genom att man tilldelar medel på grundval av konkurrens som definieras med hjälp av det kriterium som anger på vilket sätt det föreslagna projektet eller den föreslagna åtgärden stöder och genomför strategins mål.
På så sätt skulle vi å ena sidan kunna frångå den generella praxisen med stora bidrag som maximerar återbetalningen från de outnyttjade medlen, och å andra sidan skapa en direkt koppling mellan tilldelning av finansieringen och återskapande av resultaten.
Dessa är de principer och prioriteringar som jag anser att EU-strategin för romer måste upprätthålla och jag ser fram emot era kommentarer till mitt betänkande.
(Applåder)
Zoltán Balog
Fru talman, kommissionsledamöter, mina damer och herrar! Det ungerska ordförandeskapet fäster stor vikt vid frågan om romernas integration och vi är tacksamma för Europaparlamentets aktiva stöd i denna fråga.
Låt oss inte glömma vad som står på spel. Vi talar om levnadsvillkoren för miljoner EU-medborgare som har rätt till samma möjligheter som alla andra, och våra samhällen har inte råd att ignorera den potential som finns hos denna befolkningsgrupp. Låt mig därför gratulera er till det utmärkta resolutionsförslag ni är på väg att anta, och som har mitt fulla stöd. Vi delar er ambition att se till att löftena följs av handling.
Den 8 april firas den internationella dagen för romer över hela världen. Den dagen kommer det ungerska ordförandeskapet att arrangera det femte mötet i EU-plattformen för romers integrering. Mötet äger rum i Budapest och jag är säker på att många av er också kommer att delta. En central del av denna händelse blir kommissionens presentation av sitt strategiska meddelande i ämnet och vi har bett Lívia Járóka sammanfatta de viktigaste punkterna i resolutionen där.
Efter det kommer det ungerska ordförandeskapet att utarbeta ett utkast till rådets slutsatser, som vi hoppas att rådet (sysselsättning, socialpolitik, hälso- och sjukvård samt konsumentfrågor) kommer att anta vid sitt möte den 19 maj. Dessa slutsatser kommer uteslutande att handla om romernas integration, och vi kommer att sträva efter att förstärka samarbetet mellan EU och dess medlemsstater i fråga om romernas ekonomiska och sociala integration.
Dessutom planerar vi ett utbyte av synpunkter kring kommissionens idéer även i andra rådskonstellationer, och i slutet av maj ska rådet (allmänna frågor) ha en policydebatt inför Europeiska rådets möte i juni.
För att kunna gå framåt måste vi lägga alla gamla stereotyper, generaliseringar och fördomar åt sidan. Vi måste inse att romernas levnadsvillkor långt ifrån är desamma överallt. Dessutom måste vi komma ihåg de historiska skälen bakom den sociala utestängningen. Det politiska skiftet och övergången till marknadsekonomi i Central- och Östeuropa har inte gynnat alla medborgare i lika stor utsträckning. Många romer har drivits till samhällets utkanter under de senaste tjugo åren.
I dag är det särskilt viktigt att vi med eftertryck fördömer våldshandlingar med rasistiska motiv, oavsett vilka förövarna är. I en svår ekonomisk situation blir de utsatta grupperna än mer sårbara, och skyller ofta sin situation på varandra. Men vi har gemensamma värderingar och medel att försvara dem, eftersom det nu är över tio år sedan rådet antog sina direktiv som förbjuder rasdiskriminering.
Jag välkomnar särskilt det faktum att man framhåller vikten av att avskaffa segregation. Segregationen leder till en ond cirkel och skapar skiljelinjer inom samhällen. Jag är även mycket nöjd med att resolutionen också tar upp jämställdhetsfrågan. Låt mig påminna om en tidigare resolution som parlamentet antog redan 2006, om situationen för de romska kvinnorna. Alla kvinnor måste få lov att utnyttja sina förmågor. Vi behöver fler romska kvinnor också inom beslutsfattandet. Föredraganden för detta betänkande, Lívia Járóka, kan inspirera oss alla även i detta sammanhang - framför allt kvinnorna, men även männen.
Jag vill än en gång tacka Lívia Járóka, och alla er andra för att ni deltar i denna viktiga process, och än en gång upprepa att det ungerska ordförandeskapet är fast beslutet att uppnå betydande resultat på detta område. Jag ber er alla att bidra till detta arbete.
Viviane Reding
Fru talman! Som ni alla vet är Europeiska unionen byggd på rättigheter och värderingar, bland annat skydd av minoriteter, principen om fri rörlighet och förbud mot diskriminering - och alla dessa gäller även fullt ut för romerna.
Jag anser att den sociala och ekonomiska integrationen av romer är en moralisk skyldighet, men också att den, som så riktigt påpekas i parlamentets betänkande, ligger i alla medlemsstaters ekonomiska intresse. Det är en prioritering för EU och det krävs engagemang och gemensamma insatser från nationella och lokala myndigheter, det civila samhället och EU:s institutioner.
Jag vill gratulera Lívia Járóka till hennes utmärkta arbete. Hon har försökt få med hela kammaren och få fram ett förslag som samlar de meningsfulla bidragen från parlamentsledamöter från alla politiska partier, och jag ser detta som en verklig bedrift. Det kommer att hjälpa oss att hålla integreringen av romer högt på den politiska dagordningen. Det kommer också att hjälpa oss att vidta de åtgärder som krävs för att förbättra romernas situation och deras sociala och ekonomiska integration i samhället.
Låt mig uppdatera er om var vi står. Som ni kanske minns antog kommissionen den 7 april 2010 ett meddelande om integreringen av romerna i samhället och i näringslivet, vilket var det första policydokumentet någonsin som särskilt gällde romer.
Meddelandet innehöll en konkret lista över åtgärder för att hjälpa medlemsstaterna att effektivisera sin politik för romernas integration och definiera de största utmaningarna: diskriminering, fattigdom, låg utbildningsnivå, arbetsmarknadshinder, bostäder, segregation och så vidare. Sedan kom bedömningen från kommissionens interna arbetsgrupp för romer, som bildades den 7 september 2010, och som mycket tydligt visade att ingenting tyder på att kraftfulla och proportionerliga åtgärder har vidtagits i medlemsstaterna för att hantera de sociala och ekonomiska problem som rör en stor del av EU:s romska befolkning.
Situationen är varken acceptabel eller hållbar och därför arbetar kommissionen på en EU-ram för nationella strategier för romernas integration, vilken kommer att presenteras i början av april. Parlamentet har efterlyst en EU-strategi och kommissionen svarar på denna begäran. Vi är väl alla eniga om att politiken behöver planeras och genomföras på ett effektivt sätt, att vi behöver ett strategiskt angreppssätt. Vi är nog också överens om att det primära ansvaret för den romska befolkningen ligger hos de medlemsstater där romerna är i rörelse, och det är därför som kommissionen upprättar denna EU-ram i kombination med nationella strategier för romernas integration, eftersom bådadera behövs. Vi behöver veta vart vi alla är på väg tillsammans och vi behöver veta vilken väg varje enskild medlemsstat kommer att välja för att anpassa de specifika strategierna till romernas problem i just den medlemsstaten.
EU:s ramverk som ska läggas fram i april kommer att bygga på Lívia Járókas resolution, på arbetet i kommissionens arbetsgrupp för romer och, naturligtvis, på de många bidragen från medlemsstaterna och från det civila samhället. För att få ett genombrott i arbetet behövs konkreta åtgärder och tydliga åtaganden så att vi bättre kan utnyttja de olika rättsliga och finansiella instrument som finns tillgängliga. Jag ska inte tala för länge om detta, eftersom det är min kollega László Andor som är ansvarig för ärendet, men Europa 2020-strategin öppnar nya vägar för hållbara ekonomiska och sociala åtgärder för dem som är marginaliserade och vi vet att fattigdom är ett mycket stort problem bland Europas största minoritet. Här krävs beslutsamma åtgärder både nationellt och på EU-nivå.
Kommissionen anser också att det är mycket viktigt att dra lärdom av det förflutna och se till att insatser från alla berörda aktörer, på alla nivåer från EU ner till lokal nivå, är mycket väl samordnade. För detta samordningsarbete har vi den europeiska plattformen för integrering av romer, som är en unik mekanism för att involvera intressenterna. Det är viktigt att framöver stärka den roll som plattformen spelar.
Parlamentets förslag om en nationell kontaktpunkt är också mycket intressant och vi kommer att överväga detta när vi förbereder EU:s ram. Jag vill också försäkra er om att kommissionen vid utarbetandet av ramen kommer att ägna särskild uppmärksamhet åt behovet av att övervaka utvecklingen och följa processen och framstegen på plats, och här vill jag vädja till parlamentet. Det här får inte bara handla om ett mycket bra betänkande från parlamentet och därefter ett intressant ramverk från Europeiska unionen - det måste vara ett arbete som fortskrider och som ständigt mäts, ett övervakat framåtskridande arbete, så att vi kan se vart vi är på väg i framtiden, och i detta avseende kommer vi att fortsätta att nära samarbeta med medlemsstaterna och med parlamentet, liksom med alla intressenter.
(Applåder)
László Andor
Fru talman! Jag vill också tacka utskottet för medborgerliga fri- och rättigheter samt rättsliga och inrikes frågor för dess utmärkta arbete med EU-strategin för integrering av romer och gratulera föredraganden, Lívia Járóka, till det massiva stöd som betänkandet har fått här i parlamentet.
Betänkandet är både användbart och uppmuntrande. Användbart eftersom det bidrar till den pågående debatten om hur vi ska främja romernas fortsatta integrering i ekonomin och samhället. Uppmuntrande eftersom det visar att kommissionen och parlamentet har gått i samma riktning och att vår syn på det fortsatta arbetet till stor del sammanfaller.
För det första instämmer kommissionen i att frågan om romerna är en av de främsta strategiska utmaningar som EU står inför, och att den samtidigt innebär lovande möjligheter för unionen. När vi talar om möjligheter menar vi också ekonomiska möjligheter. Det är sannerligen en social och ekonomisk nödvändighet och samtidigt ett moraliskt imperativ.
För det andra ger parlamentets betänkande övertygande argument för behovet av en helhetssyn i åtgärderna för att tackla romernas socioekonomiska situation. Det innebär att vi måste lyfta fram ett antal prioriterade områden, som utbildning, sysselsättning, boende och sjukvård. Dessa områden är verkligen av avgörande betydelse för en framgångsrik integration av romer.
För det tredje välkomnar jag betänkandets betoning av vikten av att använda EU-medel på lämpligaste sätt. Det är viktigt att politiken backas upp med tillräckliga ekonomiska resurser. Även om vi har gjort framsteg på detta område är det mer som behöver göras.
För det fjärde håller jag med parlamentet om att vi behöver en stark mekanism för att övervaka de nationella strategierna för romernas integration.
Slutligen har jag noterat att man i betänkandet förespråkar ett fokus på fattigdomens territoriella dimension och då i synnerhet i de underutvecklade mikroregionerna. Kommissionen kommer att noggrant undersöka detta intressanta förslag.
Det är uppenbart att ett antal medlemsstater inte kommer att kunna uppnå Europa 2020-målen om de inte vidtar konkreta åtgärder för att förbättra romernas integration. Det är därför hög tid för beslutsamma åtgärder på både nationell nivå och EU-nivå. Även om det är medlemsstaterna som bär huvudansvaret för att utforma och genomföra strategier för romernas integration, så kan EU verkligen ge dem stöd i detta. Vi måste se till att insatserna på alla nivåer blir en del av en sammanhängande och konsekvent politisk ram.
Jag är övertygad om att EU:s ram för nationella strategier för integrering av romer - vilken kommer att läggas fram av kommissionen i april, som vice ordföranden redan har påpekat - kommer att ge EU-institutionerna och alla aktörer möjligheter att förena sina krafter och göra en påtaglig skillnad för romernas livsvillkor i EU.
Kinga Göncz
Fru talman! Låt mig börja med att berätta en historia. År 2009 dömdes József B. och hans fru av en ungersk domstol till 10 månaders fängelse för vanvård av minderåriga. Deras brott bestod i att deras två barn hade slutat gå till skolan. Men medan barnen ännu gick till skolan hade de skickats hem regelbundet eftersom de kom i leriga skor och täckta av smuts. I zigenarlägret där de bodde finns inga asfalterade vägar, så barnen fick varje dag gå över en äng för att komma till skolan, och när de väl kom dit hade de leriga fötter. Så länge de orkade stod de ut med förödmjukelsen att bli utskällda och hemskickade, men till slut valde de att allt oftare helt enkelt undvika skolan, vilket ledde till att deras föräldrar dömdes till fängelse.
Det var inte för att de inte ville lära sig något som Józsefs och hans hustrus barn stannade hemma från skolan. Det var snarare deras omständigheter som hindrade dem från att utbilda sig. Utan lämpliga kläder och skor, vatten och el hemma, och utan skolmaterial, fick de aldrig någon chans att avsluta ens grundskolan. Att hjälpa samhällsgrupper med sammansatta problem att komma ikapp är en komplex process som endast kan genomföras stegvis, med hänsynstagande till lokala behov och på lång sikt.
EU kan bidra till detta genom att sätta upp mål som baseras på verkliga data, tillhandahålla de verktyg som behövs, uppmana medlemsstaterna att redovisa hur de uppfyllt målen och följa upp förändringar i romernas situation. EU utformar också mindre byråkratiska, snabbare och öppnare metoder än tidigare och stöder därigenom de enskilda samhällena på längre sikt tills de själva kan sörja för sina egna behov.
Det räcker inte att bygga en skola för József B:s barn. De måste också kunna arbeta för att försörja sig, och föräldrarna måste kunna föda och klä sina barn och kunna sätta dem i skola. Det behövs lämpliga bostäder, där barnen kan göra sina läxor, och där de har ljus och värme. Framkomliga vägar behövs, så att man kan ta sig till skolan och arbetsplatsen. Och det behövs också medkännande ord, som kan utplåna förödmjukelserna.
EU-strategin för romer kommer inte att medföra omedelbara förändringar, men den skapar möjligheter till förändring. Den verkliga frågan är om vi kan skapa regler och villkor som kan hjälpa dem som inte kan konkurrera om resurserna och som knappt har kapacitet att hävda sina egna intressen. Principen om icke-diskriminering måste garanteras, inte bara på arbetsmarknaden utan inom alla områden av samhällslivet. Vi måste avskaffa segregationen i städer och skolor, skapa verkliga möjligheter och involvera de romska grupperna på EU-nivå, medlemsstatsnivå och lokal nivå. Framför allt krävs ett politiskt engagemang från alla som kan bidra till att den nuvarande situationen förbättras i hela Europa.
Det räcker inte att ge en ram för medlemsstaternas strategier för romerna utan det krävs en riktig EU-strategi för romer, med ansvar på EU-nivå, samtidigt som man naturligtvis inte kan frånta medlemsstaterna deras ansvar. Jag uppmanar kommissionen och rådet att fullt ut införliva innehållet i parlamentets resolution i sina handlingar och att regelbundet rapportera om varje framsteg för parlamentet.
Andrey Kovatchev
Fru talman! Jag tackar Lívia Járóka för ett utmärkt samarbete. Integrationen av de cirka 12 miljoner romer som finns i EU kan inte uppnås utan en önskan att göra detta från både romerna och majoritetsbefolkningen i medlemsstaten.
Ansvaret för romernas integration ligger hos både medlemsstaterna och Europeiska unionen. EU:s resurser måste användas för att förbättra den tekniska infrastrukturen, bygga nya bostäder eller reparera befintliga, tillhandahålla bättre utbildningsmöjligheter och förbättra tillgången till arbetsmarknaden.
Det finns ingen generell lösning som kan användas på samma sätt överallt. Det kan krävas olika metoder även inom en medlemsstat, i de olika regionerna. Jag anser att de som tar emot EU-medel bör vara med och bygga sina egna hem eller sin egen miljö så att de känner sig delaktiga i den solidaritet som visas dem och sedan kan ta väl hand om sitt hus.
Det politiska etablissemanget och näringslivet måste återupptäcka romerna och se till att ge dem bättre tillgång till arbetsmarknaden så att de kan bidra till EU:s ekonomiska utveckling och välstånd. Jag hoppas verkligen att detta betänkande kommer att användas på lämpligt sätt och bidra till att förbättra romernas sociala och ekonomiska integration i EU.
Hannu Takkula
Fru talman! Det är ganska svårt att förbereda sig på bara en minut, men här är några tankar ur yttrandet från utskottet för kultur och utbildning angående frågan om romer, som Lívia Járóka har gjort en utmärkt jobb med. När jag själv var föredragande för utskottet, instämde vi genast och mycket starkt i att detta var en fråga om mänskliga rättigheter.
Vi har 10 till 12 miljoner romer i EU och de är fullvärdiga EU-medborgare. De måste därför också ha fullständiga rättigheter: det är de mänskliga rättigheterna i ordets sanna bemärkelse. Det betyder att de ska kunna delta i samhällets beslutsfattande och i EU:s beslutsprocesser.
När vi ser mot framtiden vet vi att utbildning är nyckelfrågan. Utbildning är också det rätta sättet att integrera den romska minoriteten i samhället och uppmuntra romerna att vara aktiva. Det krävs snabba förbättringar när det gäller till exempel bostäder och infrastruktur. Framför allt är det mycket viktigt att framhålla behovet av en attitydförändring bland oss andra européer. Segregation och diskriminering måste avskaffas. Vi måste skapa ordentliga möjligheter och inse att varje romskt barn och ung rom är en unik individ, en unik medborgare i Europeiska unionen, precis som alla vi andra.
Marian-Jean Marinescu
Fru talman! I dag diskuterar vi en EU-strategi för den romska minoriteten, vilket är ett viktigt steg mot integration av den största minoriteten i Europeiska unionen. Unionen måste se realiteten i romernas problem, som beror på romernas ekonomiska situation i allmänhet, men framför allt på aspekter i deras egna traditioner: en nomadisk livsstil och låg utbildningsnivå och, i förlängningen, en brist på professionella kvalifikationer. Utbildning är en möjlighet att få kvalifikationer, ett yrke och ett arbete, vilket är ett absolut nödvändigt steg mot social integration för romerna.
Ansvaret för integrationen ligger inte helt på myndigheterna. Romerna måste också förstå att det krävs insatser från deras sida och att de verkligen måste vilja integreras i samhället, oavsett var de kommer från eller var de bor. De prioriterade områdena i strategin måste innefatta en ökad kunskap om samhället, en anpassning av den romska befolkningens kultur och traditioner till det moderna samhället och ett främjande av yrkesutbildning och omskolning. Jag anser att utöver grundutbildningen måste dessa områden vara viktiga mål.
Ursprungsmedlemsstaterna måste bidra mest till integrationsprocessen, men en EU-strategi har också en mycket viktig roll att spela. Den strategi som ska utarbetas av kommissionen måste föreslå ramprogram som är anpassade till den nomadiska livsstilen i en del romska grupper, och som kan utvecklas och genomföras på liknande sätt i alla medlemsstater.
Hannes Swoboda
Fru talman! Min grupp har besökt flera romska samhällen i EU och sett de fruktansvärda förhållanden som råder där. Det är svårt att föreställa sig hur dessa människor lever i en del av EU:s huvudstäder. Det är en ond cirkel som är mycket svår att bryta sig loss från.
Jag vill tacka båda kommissionsledamöterna för att de tog upp fattigdomsfrågan. Jag tror att kampen för romernas sak framför allt är en kamp mot fattigdom och inte bara fattigdomen bland romerna. Vi måste se till att vi inte skapar nya klyftor, där fattiga människor som inte är romer kan kritisera att romerna plötsligt får stora summor pengar eller massor av uppmärksamhet. Vi måste se till att detta blir en gemensam kamp som naturligtvis också syftar till att bekämpa alla former av diskriminering.
Det som görs på lokal nivå är också viktigt. Mycket ofta är det så att kommunerna eller regionerna gör stora insatser, men dessvärre inte alltid med stöd från den nationella regeringen. Vi måste hitta ett sätt att införa EU-finansiering på lokal nivå. Därför har vi utarbetat en alternativ resolution, som jag snart kommer att tala mer om. Denna resolution har lagts fram främst på förslag av Ioan Enciu, som också kommer att förklara sin ståndpunkt i frågan, för att belysa problemet.
Jag hoppas att kommissionen kommer att lägga fram en bra strategi för romer. Som båda kommissionsledamöterna med rätta har påpekat rör det sig om en process för att övervaka situationen och ge stöd. Med deras egna ord - det är ett framåtskridande arbete. Vi behöver ta reda på vad som verkligen händer med finansieringen, eftersom vi alltför länge bara har suttit och tittat på medan mycket lite har åstadkommits. Jag vill inte säga att inget har hänt, men det har verkligen hänt alldeles för lite och pengarna har inte använts på bästa möjliga sätt.
Vi önskar det ungerska ordförandeskapet all framgång. Vi kommer att ge vårt fulla stöd i denna fråga, så att vi kan lägga fram en ny strategi och så att ni kan säga att detta är en av de påtagliga framgångarna under ert ordförandeskap. Ni har vårt stöd.
Slutligen vill jag tacka Lívia Járóka för ett utmärkt betänkande. Eftersom vi vill stödja det betänkandet kommer vi att dra tillbaka vår alternativa resolution. Vi ville helt enkelt bara framhålla problemet med lokala myndigheter och samhällen. Men vi vill också stödja Lívia Járókas betänkande som är ett tydligt uttalande från Europaparlamentet.
(Applåder)
Renate Weber
Fru talman! Så har vi äntligen kommit till det ögonblick då vi ska rösta om detta betänkande. Som jag ser det är det inte nödvändigtvis något att fira. Jag vill hellre se det som ett ögonblick då vi måste vara kloka och titta på vad vi har åstadkommit hittills och vad vi vill uppnå i framtiden. Men då jag är medveten om det enorma arbete som har lagts ned i detta betänkande vill jag ändå gratulera och tacka inte bara föredraganden och andra berörda ledamöter, utan också personalen i utskottet för medborgerliga fri- och rättigheter samt rättsliga och inrikes frågor och våra politiska rådgivare.
När vi först började diskutera frågan hoppades vi alla att unionen faktiskt var på väg mot en EU-strategi för integrering av romer. I stället kommer vi att få en ram, och sedan ska medlemsstaterna besluta om huruvida de ska eller inte ska utarbeta sina egna strategier. Tyvärr fruktar jag, med tanke på tidigare erfarenheter - och ni får ursäkta min pessimism - att detta kan bli en process som i väldigt hög grad kommer att bli pengadriven, finansieringsdriven. Enligt min mening ”upptäckte” folk i de utvecklade länderna romerna inte nödvändigtvis på grund av de plötsligt upptäckte under vilka dåliga förhållanden romerna levde i sina ursprungsländer, utan mer på grund av att de besvärades av romernas närvaro på deras gator och i utkanterna av deras städer.
Detta handlar om mer än finansiering. Det handlar väldigt mycket om de grundläggande mänskliga rättigheterna för denna befolkningsgrupp. Kommissionsledamoten talade om ett framåtskridande arbete. Jag hoppas att vi kommer att få se inte bara arbete utan även verkligt framåtskridande.
Hélène Flautre
Fru talman! Tyvärr läser vi varje dag i tidningarna om diskriminerande eller rasistiska övergrepp på romer. Romerna själva har därför givetvis satt stort hopp till kommissionens meddelande, men det har också alla människor som stöder dem, alla som anser att EU:s grundläggande värderingar är viktiga.
Kommissionen kommer således att behöva utarbeta ett ramverk, en EU-strategi, för de nationella handlingsplanerna. Kommissionens ansvar omfattar långt mer än enbart utvecklingen av denna EU-ram för de nationella handlingsplanerna, eftersom medlemsstaterna bara kommer att kunna åstadkomma resultat på området om kommissionen ser till att engagemanget verkligen ligger i deras intresse. Som betänkandet förklarar på ett mycket bra sätt kräver detta att uppnådda resultat analyseras mycket noga, med hjälp av olika resultatmått och nyckeltal. Dessutom erfordras ett engagemang från alla berörda parters sida, och i synnerhet då av den romska befolkningen själv. För mig är det ytterst angeläget att skapa en koppling till Europarådets utbildningsprogram för romska medlare. Detta är en avgörande förutsättning för att lyckas med regionala integreringsprojekt.
Kommissionen behöver också engagera sig genom att driva egna projekt och pilotprojekt - vilket ju är vad betänkandet föreslår. Dessa skulle exempelvis kunna genomföras i de mikroregioner som tidigare har nämnts, så att föredömliga projekt som är något utöver det vanliga kan övertyga alla berörda parter att delta i integreringsprocessen.
Om värderingar, EU:s lagstiftning eller nationella handlingsplaner inte är optimala anser jag för övrigt att kommissionen också borde kunna använda sin rätt att inleda ett officiellt förfarande, med beaktande av att alla ska ha lika tillgång till samtliga rättigheter, frihet från diskriminering och fri rörlighet.
Cornelia Ernst
Fru talman, mina damer och herrar! Jag ska gå rakt på sak. I själva verket handlar detta om att ersätta medlemsstaternas 27 enskilda strategier, som ser ut på lite olika sätt, med en enhetlig, tvingande EU-strategi. Att vi genomför en sådan enhetlig strategi är ett krav för att romer och sinter som bor i EU ska behandlas som alla andra unionsmedborgare.
Vad handlar detta om? Det handlar om att garantera allas rätt till fri rörlighet. Det handlar om att omedelbart avskaffa särskolor för romer och om att få ett slut på EU:s apartheidsystem för romer, för att spetsa till det. Det handlar om lika tillgång till utbildning, hälso- och sjukvård och sociala tjänster. Vi beviljar ju inte dessa människor en ynnest, vi ger dem bara vad de har rätt till enligt lag.
Vi i gruppen Europeiska enade vänstern/Nordisk grön vänster avvisar med all kraft tanken på att föra en särskild politik för romer och sinter. Vi behöver en politik som redan från början är inriktad på integrering och som kompenserar att romer och sinter missgynnas när det gäller sådant som tillgång till arbete, rätten att bosätta sig var de vill eller användningen av EU:s medel. Men jag vill tillägga en sak: Inget av detta lär få något genomslag alls förrän vi tar itu med att bekämpa rasismen mot och stigmatiseringen av romer och sinter i hela EU. Detta måste höra till EU:s främsta uppgifter. Diskriminering ska bekämpas utan pardon. Vi får inte acceptera dubbla måttstockar i medlemsstaterna eller i EU som helhet. Vi måste tala med en röst.
Mario Borghezio
Fru talman, mina damer och herrar! Jag ställer inte upp på betänkandets ståndpunkt att kommissionen ska tvinga på medlemsstaterna en politik för romer. Att gå fram på det sättet rimmar illa med subsidiaritetsprincipen, åtminstone om det stämmer - och det gör det - att åtgärderna ska utarbetas och genomföras lokalt, regionalt och nationellt, eftersom de då kommer att beröra regionerna och de invånare som är födda där.
Jag ställer utan förbehåll upp på att vi ska bedriva integration, inte diskriminering. Jag väntar dock fortfarande på ett besked från kommissionsledamot Viviane Reding om när romska bosättningar egentligen ska tillåtas i hennes land, Luxemburg. Om jag inte tar fel är sådana bosättningar nämligen förbjudna där. Betänkandet har en viss slagsida, eftersom så många avsnitt efterlyser stöd till romer, oavsett om de är män, kvinnor, barn eller gamla. ... Ingenstans efterlyser man till exempel hårda straff för romer som uppträder antisocialt. Vad är det som hindrar romernas barn från att gå i skolan, om inte vissa romska föräldrar?
Jag anser att vi måste ha modet att tala klarspråk på dessa punkter och ta strid med den politiska korrektheten. Vi kommer inte att lyckas råda bot på brottslighet, exploatering av barn och handel med organ genom välmenande snällism, utan bara genom seriösa, kirurgiska ingrepp.
Andrew Henry William Brons
(EN) Fru talman! Vilket ämne som än tas upp är ordet romer på allas läppar. Det är Nicolas Sarkozys fel, eftersom han understod sig att utvisa dem.
Jag utgick ifrån att det skulle talas om romer i debatten om beskattning av finansiella transaktioner. Var gång en romsk hästhandlare försöker skruva upp priset med några euro per inkluderat ben, borde en publikan och syndare i plommonstop hoppa fram och kräva ett av det stackars djurets ben i offergåva till kommissionsordförande José Manuel Barroso.
När det äntligen blev dags att debattera EU-strategin för Atlantområdet räknade jag fullt och fast med ett förslag om att avdela en havszon för detta ädla släktes vattenburna underavdelningar. De kan ju alltid sälja metkrokar till förbipasserande fartyg och lova att stryka skroven med lite tjära som de liksom råkar ha liggande.
Jag tycker att vi borde leta rätt på en lämplig rom, helst handikappad och med outgrundlig sexuell läggning. Den personen kan vi sedan utse till kommissionsordförande. Han skulle börja med att kränga det här stället och ingen skulle våga protestera.
Edit Bauer
(HU) Fru talman! Jag vill börja med att gratulera Lívia Járóka. Det är många års arbete som i dag har krönts med en betydelsefull framgång. Striden har varit lång, men nu står det klart att romerna är en EU-fråga. Så är det även om vi behöver hitta lösningar i medlemsstaterna, som min ledamotskollega Mario Borghezio påpekade. Men när hela EU blir ett behövs det ju också en enhetlig strategi. Vi kan inte bara se på strategin för romer med kulturella glasögon. Detta är inte enbart en minoritetsfråga, och den kan inte heller lösas enbart med socialpolitik. Därför är det viktigt att strategin innehåller omfattande och målinriktade åtgärder och formulerar fokuserade mål. Ett av strategins viktigaste områden är utbildning och tillgång till utbildning, och det behöver lyftas fram. Det beror på att utbildning är en grundläggande förutsättning för anställningsbarhet. Många romska grupper i flera medlemsstater har fångats i fattigdomsfällan, och det kommer aldrig att finnas tillräckligt många arbetstillfällen för dem. De saknar kvalifikationer och är därför i princip inte anställningsbara. Vi måste vara särskilt uppmärksamma på de romska flickornas utbildning. Att lämna skolan tidigt tycks vara vanligare bland dem, och flickorna exploateras också i mycket större omfattning genom arbete i hemmet.
Monika Flašíková Beňová
(SK) Fru talman! Här tar vi upp ännu en mycket känslig fråga. Jag anser att Europaparlamentet, kommissionen och rådet måste lösa den, eftersom det inte längre går att integrera romerna enbart på medlemsstatsnivå.
Gruppen Progressiva förbundet av socialdemokrater har en mycket lång tradition av att ha engagerat sig för denna fråga. Enbart de senaste åtta månaderna har vår arbetsgrupp besökt så gott som samtliga medlemsstater där romernas situation inte sällan är ytterst komplicerad. Vi har inte bara kunnat besöka bosättningar där romerna lever i mycket svår fattigdom, utan också tittat på ett antal förebilder. Hit hör flera exempel på lyckat samarbete mellan lokala myndigheter och romer som bor i de här bosättningarna, och vi såg också föredömliga exempel där lokala politiker verkligen har gått in för att lösa situationen på ett sätt som gagnar romerna.
Det problematiska är att det samtidigt finns enorma fördomar i våra samhällen. Nu syftar jag på de medlemsstater där romproblemet kanske är särskilt stort jämfört med andra medlemsstater. Dessa fördomar finns hos flertalet av invånarna, och därför tror jag att varje handlingsplan som kommissionsledamoten lägger fram för oss behöver innehålla ett sätt att komma till rätta med denna enorma fördomsfullhet hos flertalet invånare, att förklara för denna majoritet att stöd till romer och romernas integrering i samhället inte bara gagnar romerna själva utan hela samhället, och därmed också majoriteten.
Raül Romeva i Rueda
(EN) Fru talman! Jag välkomnar Lívia Járókas betänkande, eftersom det ger oss möjlighet att göra några observationer.
Arbetet med strategin för integrering av romer bör bedrivas inifrån, så att det utformas av romer för romer. Det innebär att romerna fattar egna beslut och integreras i beslutsprocessen, och att romska medarbetare och medlare rekryteras till nyckelbefattningar på lokal, nationell och EU-nivå. Vi måste sätta stopp för de olagliga företeelser som fortsätter obehindrat i medlemsstaterna. Det handlar om våld mot romer, om kränkningar av deras rätt till fri rörlighet, om att extremistiska partier och politiker håller allt högre profil, om att romska barn systematiskt segregeras i skolan, om att det är vanligt med segregerat boende för romer, om människohandel, om försvårad tillgång till hälso- och sjukvård och sociala tjänster samt om tvångssterilisering av romska kvinnor.
Argumenten för att betänkandet behövs är således många, och ännu fler skäl talar för att strategin är berättigad. Jag välkomnar därför såväl betänkandet som strategin varmt. Och som kommissionsledamoten sade: Låt oss fortsätta i den andan.
Franz Obermayr
(DE) Fru talman! EU i stort är ett samhälle som åldras i rask takt. Samtidigt växer sig den romska befolkningen snabbt allt större. I Ungern utgör romerna i dag 6-8 procent av befolkningen. År 2050 kommer de att utgöra mer än 50 procent av den arbetsföra befolkningen. Mot den bakgrunden är det givetvis desto tråkigare att romernas tillvaro i EU precis som i alla tider präglas av arbetslöshet, en utbildningsnivå långt under genomsnittet, organiserad brottslighet, prostitution och att de drar sig undan och bildar ett separat samhälle.
Betänkandet tar upp en rad av dessa problem, men på ett enögt sätt. Alla måste bjuda till för att åstadkomma integrering. Romerna måste själva bidra till allt detta. De måste se till att deras barn går i skolan och integrera sig i arbetsmarknaden. Romernas samhällsstruktur är många gånger konservativ och i synnerhet kvinnornas situation är ofta bedrövlig.
Om vi inte handlar omedelbart kommer denna bristfälliga utbildningsnivå och utestängningen från arbetsmarknaden bara att förvärras ytterligare och fördjupa de integrationsproblem som uppkommer genom demografiska förändringar.
Marco Scurria
(IT) Fru talman, mina damer och herrar! När vi överlägger om strategin här i kväll kan vi vara mycket nöjda och stolta. Nöjda därför att Lívia Járóka har uträttat ett förnämligt arbete, som jag tackar henne för. Stolta därför att detta initiativ har legat oss i Europeiska folkpartiets grupp (kristdemokrater) väldigt varmt om hjärtat.
Betänkandet är naturligtvis förnämligt genom att det tar avstånd från all diskriminering och rasism som riktas mot romer. Det är bra därför att det slår ett slag för verklig integrering genom att anlägga ett kulturellt synsätt, vilket är utmärkt. Det är bra därför att det inte bara framhåller rättigheter utan också vissa typer av behov.
Detta tog vi också upp i yttrandet från utskottet för kultur och utbildning. Här tänker jag framför allt på hela avsnittet om de romska barnens skolsituation, där vi påpekade att skolgång är både en rättighet och en skyldighet, som barnens familjer också måste engagera sig för.
Låt mig också betona att den framtida strategin för den romska minoriteten bör inriktas på utbildning, som är det viktigaste instrumentet till stöd för social integrering. Det är viktigt att inte bara främja romernas kultur utan också att inse att romerna själva behöver anstränga sig för att lära känna de seder och den kultur som präglar de invånare som de lever tillsammans med. Det skulle underlätta en verklig integrering.
Det enda som saknas i betänkandet är kanske en hänvisning till direktiv 2004/38/EG om unionsmedborgares rätt att fritt röra sig. Här har vi länge väntat på att kommissionen ska förse oss med en tolkning av hur detta ska förverkligas konkret. Vad vi nu behöver veta är vilka förväntningar det är rätt och rimligt att ha på medlemsstaterna. I alla andra avseenden tackar jag än en gång föredraganden för allt som hon så framgångsrikt har åstadkommit.
Ioan Enciu
(RO) Fru talman! Jag uppskattar Lívia Járókas utomordentliga arbete med betänkandet och gratulerar henne hjärtligt till det. Men låt mig påpeka att den politik för integrering av romer som hittills har förts inte har misslyckats i avsaknad av strategier, offentliggjorda planer eller ens pengar.
En verklig integrering kan bara åstadkommas genom att engagera den romska befolkningen och romerna själva - med andra ord de människor som tillsammans med lokala myndigheter har förmågan och framför allt också viljan att genomföra programmen. Kan någon vara bättre insatt i de djupt rotade problem som denna befolkningsgrupp har än människorna själva? Och det gäller ju också den lokala administration som hanterar problemen till vardags. Genomförandet av den framtida strategin måste bygga på strukturerad dialog och samarbete mellan den romska befolkningen, lokala myndigheter och icke-statliga aktörer. Romerna måste kliva ned från läktaren och själva bli spelare som medverkar till att förverkliga alla de åtgärder som tagits fram för deras räkning. Det är dags att omsätta ord i handling.
Lambert van Nistelrooij
(NL) Fru talman, fru kommissionsledamot, fru Járóka! Jag uppskattar verkligen ditt betänkande. Du har sannerligen slitit hårt för det och har också tagit med oss på en rad besök i det område i Ungern som du kommer ifrån. Därefter har utskottet för regional utveckling gjort ett studiebesök på plats i Rumänien. När man gör det får man en verklig förståelse för situationen. Man blir varmt mottagen och orkestern spelar, men myntet har också en baksida: Underutveckling och brist på integrering. Som föredragande verkade jag därför i början av förra året för en förändring i den regionala utvecklingsfonden.
I dag går det att anslå 4 procent av det regionala stödet till bostäder för utsatta grupper, det vill säga romer i det här fallet. Vi måste erkänna att resurserna understiger behovet och att programmen inte i första hand tillgodoser romernas behov av bostäder. Detta är ju faktiskt inte klokt. EU tillhandahåller möjligheter, och samtidigt är det ingen som utnyttjar dem. Det gäller också socialfonden. Detta är sannerligen en debatt som vi borde föra tillsammans.
Vid nästa sammanträde i utskottet för regional utveckling får vi besök av rumänskan Elena Udrea, som kommer hit för att överlägga om detta med oss. Utskottsramen ger oss bättre styrningsmöjligheter när länder inte stöder regioner och lokala myndigheter. I det avseendet hyser jag faktiskt stora förväntningar. Om de vanliga argumenten inte leder någon vart kan det hända att man rentav får tillgripa tvångsmedel. De här pilotprojekten bådar verkligen gott.
Corina Creţu
(RO) Fru talman! Jag ansluter mig också till dem som berömmer de ansträngningar och det arbete som lagts ned av alla som ligger bakom det förslag som vi debatterar i dag. Men vi måste samtidigt vara realister och inse att det finns mängder av dokument om romernas situation, som inte alltid får konkreta och synliga resultat i verkligheten.
Officiellt är det ju inga medlemsstater som har infört hinder i sin lagstiftning, eller som för en politik som direkt eller indirekt diskriminerar romer. Men visst förekommer olika former av diskriminering, vilket vi också har berört här i parlamentet när vi hänvisat till de värderingar som EU säger sig stå för och har antagit. Vi behöver också erkänna att det finns kulturella skillnader och ibland kan det förefalla som om de inte går att överbrygga. Utbildning är nog det instrument som kan förbättra den här befolkningsgruppens situation mer än någon annan politik för social integrering.
Samtidigt ska vi komma ihåg denna etniska grupps särdrag, som mer än en gång har varit roten till deras problem. Rumänien har exempelvis infört mekanismer för positiv särbehandling, som bland annat innebär att särskilda gymnasie- och universitetsplatser reserveras. Många av dessa platser som har finansierats med offentliga medel står dock tomma, och det är en besvikelse.
Betänkandet föreslår viktiga och nödvändiga åtgärder. Jag hoppas att de genomförs av regeringarna i samtliga medlemsstater. Samtidigt behöver den romska befolkningen visa samarbetsvilja och ta sitt ansvar för att förbättra sin egen lott.
Sari Essayah
(FI) Fru talman, kommissionsledamöter! Inledningsvis vill jag i synnerhet tacka föredraganden Lívia Járóka och skuggföredragandena för ett utmärkt betänkande, som på ett kraftfullt sätt visar hur parlamentet tänker sig att en gemensam EU-strategi för romer ska utformas. Kommissionen bör låta sig vägledas av det då den utarbetar sin strategi. Strategin behöver komplettera och stödja medlemsstaternas egna åtgärder. Både nu och i framtiden har ju medlemsstaterna huvudansvaret för sina egna medborgare.
Varje framtida strategi måste ta ett konkret helhetsgrepp och bygga på samarbete mellan kommissionen, medlemsstaterna och i synnerhet romernas egna organisationer. Mitt hemland, Finland, har erbjudit sin nationella strategi för romer för allmänt bruk. Det är också oerhört viktigt att romerna kan medverka i och konkret påverka planeringen av åtgärder som ska förbättra deras situation. De får inte bli spelbrickor för överhetens politik.
Kortsiktiga projekt för att förbättra romernas sociala och ekonomiska ställning kommer inte heller att resultera i några strukturella samhällsförändringar. Därför måste genomförandet av en politik för romer vara starkt kopplat till nationella förändringar av tillvarons olika aspekter. På liknande sätt måste det löpa en röd tråd mellan EU:s finansiella system och sakkunnigbedömningar. Slutligen har jag ett förslag till kommissionen: Inrätta ett permanent övervakningssystem även för själva övervakningen av politiken för romerna. Vi behöver ta fram ett permanent system för att övervaka hur medlemsstaterna genomför sina åtgärder för romer.
Kinga Gál
(HU) Fru talman, herr statssekreterare, fru kommissionsledamot, herr kommissionsledamot! Jag vill först gratulera Lívia Járóka till hennes förträffliga betänkande och till att hon ända sedan 2004 har slitit så konsekvent för att värna den romska befolkningen i EU.
Låt mig anlägga ett barnorienterat synsätt på dagens debatt. I dag borde nämligen alla barn i EU även i praktiken ha garanterad tillgång till möjligheter och kunna förbättra sin livssituation, oavsett om de tillhör befolkningens majoritet eller någon minoritet. Det betyder att alla barn ska få chansen att utvecklas fysiskt och mentalt, och det betyder varm mat varje dag lika väl som rätt till utbildning.
Allt detta borde vara en självklar rättighet för barn i dag, även för romska barn. Men samtidigt motsvaras detta av skyldigheter och ansvar hos staten och inte minst föräldrarna. I dag lever 19 procent av EU:s barn i extrem fattigdom och i en på flera sätt missgynnad situation. Många av dessa barn är romer. En EU-strategi för romer som bygger på Lívia Járókas betänkande måste därför stärka solidariteten mellan medlemsstaterna och i samhället, exempelvis med hjälp av kriskartor, och även uppmuntra lokala initiativ. Vi har ju ändå ett gemensamt intresse av att visa att det går att förändra sin syn på omvärlden. Jag välkomnar att det ungerska ordförandeskapet ser utarbetandet av en strategi för romer som en av sina viktigaste frågor och bedriver ett nära samarbete med Lívia Járóka.
Csaba Sógor
(HU) Fru talman! Vi har debatterat romernas sociala utestängning och ekonomiska och sociala situation ända sedan länderna i Central- och Östeuropa anslöt sig till EU. Det hindrar inte att företeelsen var välkänd redan tidigare. Jag bor själv i Rumänien, en medlemsstat vars i och för sig heterogena romska befolkning har levt sida vid sida med rumäner och ungrare i årtionden. Deras ömsesidiga kontakt har aldrig varit helt friktionsfri, men spänningen har ökat under de två årtionden som gått efter kommunismens fall. När de forna kommunistländerna införde marknadsekonomi var faktiskt romerna de största förlorarna, eftersom de sysslor som de av hävd levde på försvann eller tynar bort. Ansvaret vilar på oss alla. Vi har alla ett ansvar, men även den romska befolkningen är medansvarig för sitt öde. Det är också EU, eftersom man först nu har fått upp ögonen för problemet. Det viktigaste budskapet i Lívia Járókas betänkande är att det inte alls räcker att förbjuda eller undanröja diskriminering för att lösa detta problem, som berör hela EU - jag vill upprepa detta.
Csaba Sándor Tabajdi
(FR) Fru talman! Det ungerska ordförandeskapet och kommissionsledamöterna László Andor och Viviane Reding har visat ett genuint engagemang, som de ska ha en eloge för. Men, Viviane Reding, vi behöver ändå förtydliga de grundläggande principerna för hur nationella minoriteters rättigheter ska skyddas i EU.
För det första är en nationell minoritets situation inte uteslutande en fråga för medlemsstaten, utan också för EU. För det andra skulle nationella minoriteter kunna integreras på ett verksamt sätt om majoriteten och minoriteten tog sitt gemensamma, delade men asymmetriska ansvar. Minoriteten har ett delansvar, låt vara att huvudansvaret är majoritetens. Nationella minoriteter bör integreras, inte assimileras mot sin vilja. Slutligen räcker det inte att förbjuda diskriminering. Verklig integrering av nationella minoriteter uppstår bara om önskvärda åtgärder belönas med positiv särbehandling.
Iosif Matula
(RO) Fru talman! Att integrera den romska befolkningen socialt och ekonomiskt är en utmaning för flertalet EU-länder. Romerna är en heterogen befolkningsgrupp som är stor men behöver behandlas enhetligt. Hur det ska gå för dessa människor har många gånger blivit en fråga som partier går till val på.
Det är rimligt att vi bidrar till att romerna kan leva ett drägligt liv, och då gäller det framför allt att använda resurser från strukturfonderna på rätt sätt. Att bygga nya bostäder och rusta upp befintliga, att underlätta tillgången till allmännyttiga tjänster, utbildning, hälso- och sjukvård och arbete - det är vettiga lösningar som gör att vi kan nå målet. Samtidigt måste vi dra nytta av romernas särskilda kompetens, seder och bruk, kultur och traditionella hantverk.
Genom att utropa ett europeiskt år för integrering av romer kan vi göra människor mer medvetna om befolkningsgruppens problem. Idrott på gräsrots- och elitnivå är också ett osvikligt sätt att integrera romer.
Rovana Plumb
(EN) Fru talman! Rumänien är det EU-land där det bor flest människor ur den romska minoriteten - ungefär 1,5 miljoner. Romernas integrering i samhället släpar efter och ses bland styrande, i samhället på många andra håll som ouppnåelig. I själva verket har Rumäniens regering energiskt tagit itu med integreringen av denna minoritet. Därför behövs det en EU-strategi som ram för de åtgärder som genomförs på nationell nivå för att integrera romer socialt och ekonomiskt, så att de kan få utbildning, fortbildningsmöjligheter och hjälp att hitta jobb. Det gäller i synnerhet kvinnor.
Det är enormt viktigt att främja åtgärder som ger dem förutsättningar att skaffa sig ett fast arbete och frigöra sig ur social utestängning och fattigdom. Jag är en varm anhängare av att kommissionen ska göra en årlig uppföljning av EU-strategin för integrering av romer. Jag vill gratulera Lívia Járóka och Kinga Göncz och välkomnar allt engagemang från rådets och kommissionens sida.
Elena Băsescu
(RO) Fru talman! Att vi i dag överlägger om en EU-strategi för romska medborgare visar att det äntligen finns en insikt om att detta är ett problem som hela EU - inte bara medlemsstaterna - måste ta ansvar för. Jag stöder idén om att inrätta en europeisk byrå för romer, så att strategin kan genomföras på ett bättre sätt. Då kommer vi att lyckas sätta stopp för all etnisk diskriminering, vilket i sin tur får många andra följder.
Om vi ska ha ett övervakningssystem för genomförandet av strategin så ska det tillämpas på samtliga medlemsstater, inte bara på dem som har många invånare ur denna befolkningsgrupp. Om EU-medel förvaltas av icke-statliga organisationer riskerar de konkreta resultaten att utebli. Mottagarorganisationerna för dessa projekt bör vara offentliga myndigheter. Jag stöder också den idé som framförs i betänkandet om en europeisk kriskarta över de mikroregioner i EU som drabbats hårdast av fattigdom, social utestängning och diskriminering.
László Andor
ledamot av kommissionen. - (EN) Fru talman! Det är bra att parlamentet genomför denna överläggning, som kommissionen får stor nytta av i arbetet med det EU-ramverk som den ska lägga fram. Den betyder också mycket för mig själv när vi ska utveckla framtidens sammanhållningspolitik, och i synnerhet då Europeiska socialfondens framtid.
Av debatten att döma måste vi fortsätta med denna förenkling. Vi måste gå vidare med att öka utrymmet för social integrering i Europeiska socialfonden. Vi måste utveckla ett territoriellt synsätt som lämpar sig för den särskilda sociala situation som råder i de områden där flertalet romer lever. Vi måste också göra mer för att skapa sysselsättning för outbildade och lågutbildade.
Jag vill dock helt kort förtydliga två saker. För det första är fattigdomen i och för sig betydelsefull, men tro inte att romerna som helhet är i samma sits som fattiga människor i allmänhet. Fattigdomen och arbetslösheten bland romer är mycket större än i samhället i stort. Jag anser därför att Europa 2020 är en bra ram som kommer att hjälpa oss att ta fram lämpliga strategier, politiska åtgärder och ekonomiska resurser.
Slutligen till frågan om varför kommissionen arbetar på ett EU-ramverk, snarare än en EU-strategi. Jag hinner inte gå in på detta i detalj, men orsaken är helt enkelt att verkligheten skiljer sig så på olika håll. Problemet är gemensamt för hela EU, men yttrar sig på olika sätt i medlemsstaterna. De nationella strategierna behöver således utformas på ett annat sätt i Rumänien än i Frankrike, och i Slovakien än i Portugal. Detta måste vi vara medvetna om.
Viviane Reding
kommissionens vice ordförande. - (EN) Fru talman! Jag ska komplettera min kollegas inlägg med att säga att dagens debatt har varit väldigt givande, liksom det mesta av vad som står i betänkandet. Kommissionen kommer att ta hänsyn till det när den fortsätter sitt nuvarande arbete.
EU-ramen för de nationella strategierna för romer kommer till att börja med att läggas fram inför den europeiska plattformen för integrering av romer. Det beror på att vi, som många parlamentsledamöter har konstaterat, behöver engagera romerna i vårt arbete så att de själva kan ta sin del av ansvaret. Det är också mycket angeläget att vårt arbete de närmaste månaderna följs upp, så att vi ser hur projekten genomförs konkret. Detta är ordförandeskapets sak. Jag håller med de ledamöter som sade att regionalfonderna tyvärr inte utnyttjas optimalt. Jag håller också med dem som sade att de lokala myndigheterna ibland är bäst på att hitta lösningar. Vi måste hjälpa dem vidare på vägen.
Ett antal ledamöter har ifrågasatt direktivet om fri rörlighet. Analysen av hur medlemsstaterna har införlivat det är nu klar. Vi besökte 21 medlemsstater år 2010 och planerar ytterligare sex besök. Ett stort antal medlemsstater har ändrat sitt regelverk eller håller på med detta, och direktivet om fri rörlighet kommer att kunna tillämpas på ett mycket bättre sätt än tidigare.
Zoltán Balog
Fru talman, kommissionsledamöter! Dagens debatt kunde verkligen inte ha kommit lägligare. Tidpunkten är idealisk: Kommissionen lägger fram sitt meddelande i april, och sedan vill vi ju att rådet börjar arbeta med meddelandet. Det innebär att när överläggningarna slutförts i de olika berörda rådskonstellationerna, så kommer vi också att be om Europeiska rådets stöd när det gäller att anta slutsatserna. Det krävs med andra ord ett engagemang för romerna från EU:s sida på allra högsta nivå, hos stats- och regeringscheferna.
Jag ska komplettera debatten med några reflexioner om huruvida detta är en fråga om etnicitet eller snarare ett slags social eller ekonomisk utmaning. Jag varken vill eller kan avgöra den frågan. För mig handlar det om bådadera och det är viktigt att problemet angrips från båda håll. Som kommissionsledamot László Andor sade är detta ett socialt och ekonomiskt spörsmål såtillvida att svår fattigdom alltjämt är ett vanligt problem på många håll i EU:s medlemsstater. Samtidigt förekommer vissa former av etnisk diskriminering inom ramen för denna svåra fattigdom, och när vi tillhandahåller möjligheter behöver vi därför fästa särskilt avseende vid romernas behov. Skapar vi inga möjligheter är det däremot meningslöst att, med mänskliga rättigheter som argument, kräva att alla ska ha tillgång till de få eller inga möjligheter som finns - för då finns det ju inget att få tillgång till. Om vi å andra sidan tillhandahåller möjligheter så måste vi, då vi skapar dem, se till att även romerna kommer till sin rätt och inte utmanövreras.
Jag tror att vi allihop behöver agera på ett helt nytt sätt. Det vore bra om vi kunde se de möjligheter som problemet bär på, och betrakta romernas situation som en möjlighet, snarare än som ett problem. Tänk bara vilken gigantisk sysselsättningsreserv som denna befolkningsgrupp, dessa människomassor, utgör - deras arbetskapacitet skulle kunna bli en ofantlig tillgång för arbetsmarknaden.
Bättre utbildningsmöjligheter är den bästa investeringen, det har fastslagits åtskilliga gånger. Utbildning innebär ju att vi investerar i framtiden. Detta är den springande punkten när vi talar om människor som blivit icke-aktiva, inte enbart för att de saknar arbetstillfällen och studiemöjligheter, utan för att de har passiviserats i djupare mening genom att inte ha något hopp kvar.
De tror att de är chanslösa hursomhelst och har slutat att förvänta sig något av livet. De kan ha nått ett stadium där stöd är det enda de hoppas på från statens sida. Det är väldigt viktigt att ge dessa människor kraft till förändring, till att sluta vara passiva åtgärdsmottagare och bli subjekt igen, som själva deltar på partnerskapsbasis.
Vi har inte sagt särskilt mycket om bästa praxis i dag. För mig känns det viktigt att kartlägga alla metoder som fungerar. Det är lika viktigt att göra detta med våra misslyckanden, för många gånger är ju misslyckanden mer lärorika än framgångar. Jag anser också att en granskning av fonderna och hur de används - jag syftar nu på EU:s medel - visar att det finns både bra och dåliga sätt.
Avslutningsvis kan det faktiskt vara vår allra viktigaste uppgift att övertyga majoriteten, den majoritet i EU som inte är romer, om att integrering inte bara är ett slags tvångsåtgärd med humanitära förtecken, utan också i grund och botten gagnar dem själva. EU tillhör ju oss alla, och majoriteten kan bara ha det bra om minoriteten också har det bra. Varmt tack för denna debatt, jag räknar med ert stöd även i fortsättningen.
Lívia Járóka
föredragande. - (EN) Fru talman! Jag ska fatta mig mycket kort. Stort tack för alla era värdefulla synpunkter. De stärker mig och mina utmärkta skuggföredragande i åsikten att politiska utspel aldrig kan förverkligas utan en lämplig rättslig underbyggnad, ekonomiskt stöd och incitament. Det krävs också en EU-mekanism för att samordna de åtgärder som vidtas av de berörda parterna, från lokala organ ända upp till rådet, och utnyttja fördelarna av en styrning på flera nivåer. Då framstår hela situationen i helt ny dager. Jag är övertygad om att vi kan få till stånd en mycket stark strategi för integrering av romer, som bygger på de uppgifter, mål, principer och instrument som fastställts av samtliga fördrag och av stadgan om de grundläggande rättigheterna och som bygger på unionens maktdelning och dess stöd, samordning och kompletterande åtgärder.
Sammanfattningsvis hyser jag nu efter sex år gott hopp om att få kommissionens stöd för våra ståndpunkter i det meddelande som den ska lägga fram. Det blir ett utmärkt avstamp som låter det ungerska ordförandeskapet engagera sig helhjärtat för att införa denna EU-strategi för romer. Jag är så tacksam för detta. Jag inser att EU-strategin inte är problemets lösning och att enormt mycket hänger på oss romer själva. Ord och löften har inget värde förrän det vidtas åtgärder utanför Bryssel - nämligen på de platser där romerna bor.
Nu måste regeringarna och romerna hålla vad de lovat och handla beslutsamt på ett sätt som ger konkreta resultat. Vi förstår vårt eget ansvar för detta och står bakom vårt gemensamma partnerskap utan förbehåll. För oss romer handlar processen om så mycket mer än ömsesidigt förtroende, och det tror jag även gäller hela EU. Det handlar också om att bygga upp en värdegemenskap som vi alla delar och åtnjuter, om att verkligen komma någon vart med de svårigheter som vi har dryftat här under loppet av sex år. Tack ska ni ha för allt stöd. Jag vill ansluta mig till Renate Weber och övriga skuggföredragande och tacka sekretariatet för utskottet för medborgerliga fri- och rättigheter och alla rådgivare som har kämpat så hårt för detta vid vår sida.
Talmannen
Debatten är härmed avslutad.
Jag beklagar att jag har tvingats ta i med hårdhandskarna när det gäller talartiden, men vi ligger ju som ni förstår extremt långt efter med frågestunden, som är sista punkten på föredragningslistan.
Skriftliga förklaringar (artikel 149 i arbetsordningen)
Vilija Blinkevičiūt
skriftlig. - (LT) EU har tvingats att vidta konkreta åtgärder efter händelserna i fjol, då romer utvisades från land till land, och på grund av den diskriminering och marginalisering som denna etniska grupp utsätts för. Till åtgärderna hör den EU-strategi för integrering av romer som tagits fram på Europaparlamentets initiativ. Att integrera denna etniska grupp är inte bara nödvändigt från människorättssynpunkt, utan också av ekonomiska skäl. Det är inte bara en moralisk självklarhet, utan också något som verkligen ligger i samtliga medlemsstaters ekonomiska intresse. Den omfattande utestängningen gör i princip romernas integrering till en människorättsfråga. Jag vill betona att när hela EU antar en gemensam strategi för integrering av romer, så visar vi i Europaparlamentet att EU inte nöjer sig med att överlåta åt medlemsstaterna att hitta en lösning på problemet med att integrera romerna. Den senaste händelseutvecklingen visar att dessa problem inte går att lösa enbart på nationell nivå, och att det därför behövs ett nära samarbete mellan EU och medlemsstaterna. Det är också mycket angeläget att kommissionen och medlemsstaterna mobiliserar de EU-strategier och åtgärder som redan finns, samordnar åtgärderna och hittar gemensamma nämnare som gör att romerna kan integreras socialt och ekonomiskt. Strategin kommer bara att genomföras aktivt när EU har hittat ett gemensamt sätt att hantera integreringen av EU:s romer. Dessutom bör företrädare för romerna delta i största möjliga utsträckning då EU utformar sin politik för romer.
Robert Dušek
Betänkandet om EU-strategin för integrering av romer anger vilka problem och svårigheter som EU:s romska befolkning brottas med. Fattigdomen i centrala och sydöstra Europa har förändrats avsevärt de senaste två decennierna. Romernas traditionella livsmönster har upplösts genom politiska och ekonomiska förändringar som har berövat romerna deras rörlighet. Romerna har blivit den mest utestängda och sämst utbildade samhällsgruppen. Ett annat utmärkande drag för romerna är befolkningstillväxten. Samhället i stort åldras, men genom romernas starka befolkningsutveckling utgör de en allt större andel av samhället. Vi kan därför konstatera att sysselsättningsnivån bland romerna måste öka och att de måste integreras bättre bland majoritetsbefolkningen i samhället. Annars stiger kostnaderna för att hålla situationen under kontroll oavbrutet. Det är kostnader för socialt bistånd och förmåner, nödvändiga utbildningskostnader, extrakostnader för säkerhet, administrationskostnader för att övervaka sociala utgifter och förhöjda kostnader för hälso- och sjukvård. Att integrera romerna är därför inte bara en moralisk självklarhet och plikt för den som vill värna deras mänskliga rättigheter, utan i synnerhet också en ekonomisk nödvändighet. De flesta åtgärder som hittills har genomförts är bestämmelser som inte är rättsligt bindande. Om vi ska komma någon vart på det här området måste emellertid EU-strategin för integrering av romer gå längre än denna så kallade icke-bindande lagstiftning. Den måste införas i de primärrättsliga instrument som inrättas.
Katarína Neveďalová
Vid det här laget är vi nog alla på det klara med att de romska frågorna inte bara är problematiska för enstaka medlemsstater eller potentiella kandidatländer. De är ett problem för hela Europa som behöver lösas utan dröjsmål.
Fattigdom och dålig utbildning är det största hindret för att romerna ska kunna integrera sig i majoritetens samhälle. Utbildning är nyckeln till en bättre levnadsstandard och till uppbyggnaden av det civilsamhälle som vi alltid eftersträvar. Det är oerhört svårt att skapa nya arbetstillfällen. Jag är medlem i flera ungdomsorganisationer och vet vilken arbetsmarknadssituation som möter de unga. För romerna är situationen långt värre än så. Det gör att romerna marginaliseras och i allt större utsträckning ägnar sig åt brottslighet, något som bara förvärrar situationen ytterligare.
För inte så länge sedan utvisade Frankrike bulgariska och rumänska romer. Dessa åtgärder uppmärksammades därför att de misstänktes kränka grundläggande mänskliga rättigheter och bryta mot EU:s lagstiftning. Jag instämmer helt i kommissionens uttalande att det behövs ett bättre samarbete mellan berörda parter på inhemsk och internationell nivå och i synnerhet på EU-nivå.
Algirdas Saudargas
Romerna utgör den största etniska minoriteten i EU:s medlemsstater, men utsätts ändå för diskriminering och utestängning. Jag håller med de ledamotskolleger som sade att det är av stor vikt att inrätta en strategi för integrering av romer på EU-nivå. Det finns utmärkta exempel i varje medlemsstat på hur romernas utestängning kan minskas på en rad områden som utbildning, kultur, arbetsmarknad, hälso- och sjukvård och till och med romernas medverkan i politiken och det civila samhället. Dessa initiativ håller dock en alltför låg profil. Därför är EU i mina ögon en lämplig plattform för att förbättra samarbetet mellan medlemsstaterna, sammanställa och sprida bästa praxis och erfarenheter och tillhandahålla finansiering. Men även om EU-nivån betyder mycket så tror jag att man får mest gjort med lokala eller regionala insatser. Förståelsen för de särskilda problem, behov och sociala förutsättningar som finns i enskilda samhällen och städer kan bara växa fram på plats. På så sätt kan projekt genomföras närmare de tilltänkta mottagarna.
Monika Smolková
Jag följer den romska frågan med stort intresse eftersom jag bor i östra Slovakien, där majoriteten av befolkningen är romer. Jag stöder resolutionsförslaget om strategin för integrering av romer.
I dag är det den 8 mars och vi högtidlighåller att försvaret av kvinnans rättigheter fyller 100 år. I dag genomför vi också en debatt om kvinnodiskriminering, och i debatten om denna strategi är det därför också särskilt motiverat att ta upp diskrimineringen av kvinnor ur minoritetsgrupper. Romerna hör till de mest missgynnade befolkningsgrupperna i hela EU. Jag har läst det uttalande där Lívia Járóka säger: ”Den kommande generationen riskerar att vara kvar i fattigdomen, inte för att de är romer utan för att deras föräldrar är arbetslösa.” Låt mig tillägga att detta också beror på social utestängning. Arbetslösheten kommer att bestå, i synnerhet för den romska befolkningen, men vi vet hur romerna kan integreras i kulturlivet och det civila samhället omedelbart.
Jämställdhetsproblemet är värre bland minoriteter. Vad integreringen av romer beträffar får vi därför inte tappa bort dialogen med de romska kvinnorna, som har ett större känslomässigt inflytande på sina barn och det framväxande släktet.
László Tőkés
skriftlig. - (HU) Jag vill inleda med att varmt berömma det ungerska EU-ordförandeskapet för att det har gjort romernas integrering till en av sina prioriterade frågor. Ett tydligt tecken på den ungerska regeringens engagemang för detta är att föredraganden Lívia Járóka - Europaparlamentets enda romska ledamot - är ungerska och företräder Europeiska folkpartiets grupp, medan Zoltán Balog, som föredrar rådets ståndpunkt, är chef för det nyinrättade statssekretariatet för integrering och arbetar med att förbättra den i många avseenden missgynnade romska befolkningens situation. Vi har därför fog för att säga att det ungerska ordförandeskapet löser de romska frågorna på ett sätt som är ett föredöme för EU. Vad strategin för romer angår bör det enligt min mening framhållas att integreringen av de 12 miljoner romer som lever i EU är en gemensam EU-fråga. Att lösa den kräver en insats av såväl de enskilda medlemsstaterna som av EU:s institutioner. Ungerns premiärminister Viktor Orbán hade helt rätt när han påpekade att om vi inte vill ”exportera” romernas problem med svår fattigdom och social och etnisk utestängning genom ”nomadisering”, det vill säga att romerna emigrerar till utvecklade EU-länder, så måste vi lösa deras nuvarande ohållbara situation med gemensamma krafter och åtgärder. Jag önskar Europaparlamentet, kommissionen, rådet och inte minst det ungerska ordförandeskapet lycka till med att utveckla denna banbrytande strategi för integrering av romer, och med att slutföra den fram till i juni i år.
