Frågetimme med kommissionens ordförande
Talmannen
Nästa punkt är frågetimmen med kommissionens ordförande.
Joseph Daul
Herr talman, herr kommissionsordförande! Min grupp och nästan alla som är närvarande här har arbetat oupphörligt i flera år för Lissabonfördragets skull, och det har nu trätt i kraft - det har varit i kraft i mer än tre månader nu - för att EU skulle ha en politik värd namnet på världsscenen.
Är vi på rätt spår i det här avseendet? Den frågan ställer jag er, herr Barroso. Hur kan vi se till att 500 miljoner EU-medborgares röster hörs klart och tydligt? De har undrat detta i flera år, och det är hög tid att EU befäster sina ideal och värderingar på högsta nivå.
Slutligen bör EU:s utrikestjänst som inrättats genom Lissabonfördraget bildas under de kommande veckorna och månaderna, och parlamentet måste delta aktivt i bildandet.
Europaparlamentet, som är den budgetansvariga myndigheten med samma rättigheter som rådet, kommer i vilket fall att ha medbeslutandebefogenheter både när det gäller ändringen av tjänsteföreskrifterna för de aktuella tjänstemännen och budgetförordningen.
Min grupp fäster särskilt stor vikt vid kravet på att EU:s utrikestjänst ska vara fullt ansvarig för politiken och budgeten. Jag skulle gärna höra era synpunkter om den här frågan.
José Manuel Barroso
Herr Daul! Som ni vet är inrättandet av EU:s utrikestjänst en mycket viktig innovation i Lissabonfördraget. Den här tjänsten kommer att spela en central roll när det gäller att stödja den höga representanten i hennes uppgift att se till att vår gemensamma utrikes- och säkerhetspolitik är konsekvent. Målet är att stärka unionen genom att låta medlemsstaterna bli mer delaktiga och i allt större utsträckning samordna sina för närvarande separata bidrag till den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken. Därför är det inte fråga om att placera EU:s befogenheter i en mellanstatlig ram, utan tvärtom.
Som ni vet måste kommissionen gå med på rådets beslut om att inrätta tjänsten. Vi kommer att hålla ett särskilt möte för detta i kommissionen på torsdag. Jag för min del är för en stark tjänst, en verklig EU-tjänst som kommer att utgöra ett instrument för strategisk samordning och ett värdefullt samspel mellan medlemsstaterna och EU-institutionerna på det utrikespolitiska området.
För att fylla sitt syfte måste tjänsten hitta sin rätta plats i EU:s struktur under ledning av den höga representanten som, i egenskap av kommissionens vice ordförande, är fullt ansvarig inför parlamentet och ansvarar för samordningen av andra aspekter av EU:s utrikesverksamhet inom kommissionen.
Martin Schulz
Herr talman, herr Barroso! Eurokrisen utlöstes av de felaktiga uppgifter som lämnats av Grekland. Jag vill fråga er om ni kan bekräfta att varken ni eller kommissionens tjänsteavdelningar kände till de verkliga siffrorna innan den grekiska regeringen lämnade de senaste uppgifterna om landets budgetunderskott.
För det andra undrar jag om ni kan bekräfta att Eurostats generaldirektör, Walter Rademacher, uttryckte allvarliga tvivel om de uppgifter som kom från Aten så tidigt som 2004 och 2005? Vad har ni gjort för att hjälpa Eurostat att samla in uppgifter?
För det tredje undrar jag om Eurostats revisorer informerade er om att de allvarligt betvivlade de uppgifter som kom från Aten?
José Manuel Barroso
Herr Schulz! Det var just för att vi tvivlade på Greklands siffror - kommissionsledamot Joaquín Almunia har behandlat det här ärendet mycket skickligt de senaste fem åren med stor opartiskhet och objektivitet - som vi inte enbart tog upp saken ett flertal gånger med de grekiska myndigheterna, utan till och med lade fram en förordning för rådet med ett förslag om att Eurostat skulle få revisionsbefogenheter. Tyvärr förkastades förslaget av medlemsstaterna. De ville inte ge Eurostat och Europeiska kommissionen större befogenheter att undersöka Greklands räkenskaper mer noggrant.
Det gläder mig mycket att kunna tala om för er att den nya kommissionens första beslut var att lägga fram den här förordningen igen, och jag kan upplysa er om att åtminstone några av de länder som tidigare röstade mot förordningen redan har sagt till mig att de kommer att rösta för mer insyn den här gången.
Martin Schulz
Jag förstår. Joaquín Almunia var den ansvarige kommissionsledamoten. Men jag frågade om ert eget ingripande, så kan ni bara säga en gång till vad ni själv gjorde?
Har jag förstått er rätt om jag säger att ni lägger skulden för krisen i Grekland på medlemsstaterna, eftersom de vägrade att gå med på era förslag? Kan ni tala om för oss vilka regeringschefer i vilka medlemsstater vi talar om?
José Manuel Barroso
För det första, om ni frågar mig om skulden - jag använder inte det ordet - så ligger den först och främst hos de grekiska myndigheterna som inte respekterade stabilitets- och tillväxtpakten. Det är därför vi har ett enormt problem.
När det gäller kommissionen utförde Joaquín Almunia sin uppgift på ett ytterst kompetent sätt, med mitt och kommissionens fulla stöd. Frågan om Greklands räkenskaper togs även upp ett flertal gånger under mötena för euroområdet.
När det gäller de medlemsstater som röstade mot den här frågan kan jag inte säga på rak arm exakt vilka det var, men jag vet att t.ex. Tyskland röstade mot, och det var också Tyskland som sade till mig att de skulle rösta för den här gången.
Guy Verhofstadt
Herr kommissionsordförande! I dag råder det bred samstämmighet om att det behövs en stark ekonomisk styrning inom EU. Det i sig är en enorm förändring jämfört med tidigare år.
I söndags sade Wolfgang Schäuble med anledning av detta att han var för en europeisk valutafond och att han även var för andra förslag och alternativ, t.ex. inrättandet av en europeisk skuldförvaltning, euroobligationer och till och med ett europeiskt kreditvärderingsinstitut.
Enligt en talesman för kommissionen går saker och ting snabbt framåt just nu. Jag har tre mycket specifika frågor. För det första undrar jag om det är sant att kommissionen just nu arbetar med ett förslag om att inrätta den här europeiska valutafonden? För det andra undrar jag om det är sant som Angela Merkel säger - vilket jag betvivlar - att detta kräver en ändring i fördraget? För det tredje undrar jag om ni håller med om att den här fonden inte kan vara något annat än ett första steg mot ett verkligt europeisk finansministerium, vilket vi behöver med tanke på den ekonomiska och monetära unionen?
José Manuel Barroso
Först och främst vill jag säga när det gäller förslaget om en europeisk valutafond att den här idén lades fram av den tyske finansministern utan några detaljer om hur en sådan institution skulle kunna se ut. Det verkar dock vara ett intressant bidrag till den rådande debatten om euroområdet. Den europeiska valutafonden är dock ett mer långsiktigt förslag som mycket väl kan komma att kräva en ändring i fördraget.
Vi arbetar med några initiativ för att stärka samordningen av den ekonomiska politiken och tillsynen i de olika länderna. Vi kan inte just nu säga exakt hur formatet för det här kommer att se ut.
Som ni sade stöder vi självklart allt som går mot ökad ekonomisk styrning, men vi måste bli på det klara med de exakta detaljerna och lägga fram förslaget vid rätt tidpunkt.
Samtidigt kan inte frågan om den europeiska valutafonden lösa den kritiska situationen i Grekland. Det är en fråga i sig som kräver mer analys och som måste behandlas mer långsiktigt.
Guy Verhofstadt
Först och främst vill jag tacka kommissionsordföranden för hans svar. Jag håller med honom om att fonden inte kan lösa alla problem på en gång. Därför föreslår jag att de olika alternativen behandlas under kommissionens överläggningar.
Vi har europeiska valutafonden, som är ett långsiktigt projekt, vi har euroobligationerna, en annan idé som säkert kan bidra till att lösa Greklands problem, vi har förslaget från eurogruppens ordförande om ett kreditvärderingsinstitut, som är helt avgörande om vi inte för all framtid ska vara beroende av utländska kreditvärderingsinstitut. Sedan har vi förslaget om den europeiska skuldförvaltningen.
Min önskan är därför att vi slår samman alla dessa förslag för att komma fram till ett enhetligt förslag som kommer från kommissionen i stället för den ena eller den andra medlemsstaten.
José Manuel Barroso
Anledningen till varför vi inte vill förhasta oss är för att undvika det som händer just nu, att alla lägger fram olika förslag, och att det ibland finns två olika förslag inom en och samma regering. Vi vill förbereda oss, och som kommissionsledamot Olli Rehn redan har konstaterat offentligt håller vi på att utarbeta ett meddelande om en bättre samordning av den ekonomiska politiken och tillsynen i varje land i euroområdet, och eventuellt även i hela EU.
Det är vad vi håller på att ta fram, och vi kan inte lägga fram ett nytt förslag varje dag. Vi arbetar objektivt och ansvarsfullt med den här frågan, och på så sätt kan de bästa resultaten uppnås.
Rebecca Harms
Med tanke på att det just nu inte finns någon verklig marknad i EU för genmodifierad stärkelsepotatis, och inte heller något behov av den - det finns tillgängliga alternativ - vill jag fråga varför ni har utövat så stora påtryckningar för att få den genetiskt modifierade potatisen Amflora godkänd i ett mycket kort och snabbt förfarande. Eftersom det inte finns något behov av potatisen vill jag att ni förklarar varför ni uppmuntrade den nya kommissionsledamoten för hälsa att helt enkelt bortse från Världshälsoorganisationens oro över fodertesterna och varför ni inte väntade till dess att Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet hade presenterat de nya riktlinjer som den tagit fram just för att bedöma de övergripande riskerna med genetiskt modifierade organismer för den biologiska mångfalden och biosfären. I förbigående vill jag även fråga varför ni ökade gränsvärdet för kontamination för foder och foderpotatis till 0,9 procent. Jag anser att det är en mycket riskfylld strategi som EU-medborgarna inte alls kommer att acceptera.
Talmannen
Även jag vill tacka våra kolleger. Vi har sett er protest. Tack så mycket.
José Manuel Barroso
Kommissionen beslutade enhälligt att gå vidare med godkännandet av den här genmodifierade organismen i enlighet med bestämmelserna i EU-lagstiftningen. Vi har en institutionell ram som vi måste respektera, och vi måste ta ställning: ja eller nej.
Det har gått relativt lång tid sedan deras ansökan lämnades in, och det beror på att godkännandet granskades noggrant av Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet (EFSA), vår oberoende myndighet för livsmedelssäkerhet. Vi ville att alla misstankar om en eventuell förekomst av gener med antibiotikaresistensmarkörer skulle undersökas noggrant.
Efter en omfattande och fullständig genomgång av dessa väntande ärenden var det tydligt att det inte fanns några nya vetenskapliga frågor som krävde ytterligare bedömningar. Denna slutsats grundades på yttrandet från den behöriga myndigheten, som är oberoende i förhållande till kommissionen.
Därför anser vi att alla vetenskapliga frågor har behandlats på ett fullständigt sätt.
Jag hade faktiskt förväntat mig gratulationer från er ...
(Protester)
... eftersom jag har meddelat att kommissionen tänker föreslå att medlemsstaterna får välja om de vill odla genetiskt modifierade organismer eller inte.
Jag anser att det är ett rimligt ställningstagande med tanke på att det finns stora skillnader mellan medlemsstaterna. Många är mycket positivt inställda, och andra är tydligt mot.
Rebecca Harms
Herr Barroso! För det första har jag fortfarande inte fått något svar på frågan om behovet av genmodifierad potatis, som endast är till för att framställa industristärkelse. Det finns tillgängliga alternativ, så varför ta risken?
För det andra har vi gränsvärdet för kontamination. Varför har det plötsligt ändrats till 0,9 procent? Hittills har vi talat om detektionsgränsen i detta avseende, i synnerhet för foder och livsmedel, och när det gäller antibiotikaresistent potatis anser jag att det är en mycket riskabel strategi. Ni har inte sagt något om detta.
Jag vill också veta om ni inom den närmaste framtiden planerar att godkänna ytterligare produkter utan att ha tillgång till EFSA:s riktlinjer och rekommendationer, t.ex. för importerat ris och majs.
(Applåder)
José Manuel Barroso
Jag ser entusiasmen i er grupp - och jag vill gratulera er för den manifestationen - ni har intagit en tydlig ställning mot alla genetiskt modifierade organismer. Det är uppenbart. Ni har rätt, jag har inte intagit någon ståndpunkt vare sig för eller mot. Det beror på det yttrande jag får från EFSA:s experter. Jag har inga förutfattade meningar vare sig för eller mot genetiskt modifierade organismer.
Kommissionen har en ståndpunkt som ska följas i de här frågorna. Jag kan inte se varför vi ska ha ideologiska diskussioner om varje genetiskt modifierad produkt och vad vi ska göra i varje enskilt fall. Kommissionen fattar beslut på grundval av den oberoende bedömning som ges till oss, inte på grund av att en genetiskt modifierad organism är nödvändig, utan på grund av att det inte finns några bevis för att den utgör en risk för folkhälsan eller miljön. Därför känner vi oss skyldiga att godkänna den, också i enlighet med våra skyldigheter inom WTO, så länge det inte finns några vetenskapliga omständigheter som hindrar oss från att göra det.
(Protester)
Samtidigt respekterar vi i hög grad subsidiaritetsprincipen i EU.
(Talmannen avbröt talaren.)
Ivo Strejček
Herr kommissionsordförande! Jag vill försäkra er om att jag kommer att ta upp ett enklare ämne än genetiskt modifierade organismer. Enligt min mening är det lämpligt att vi i Europaparlamentet talar om den rådande ekonomiska krisen, och jag är säker på att EU-medborgarna och medlemsstaterna definitivt är mer intresserade av sysselsättning och arbete än av genetiskt modifierade potatisar.
Å ena sidan begär talare i den här kammaren ordet för att försvara en stor, central och stark regering, å andra sidan - och här talar jag som en europeisk konservativ - anser vi att starka regeringar inte skapar arbetstillfällen. Det är företag som skapar arbetstillfällen.
Jag vill ställa tre specifika frågor till er. För det första undrar jag hur stor självständighet kommissionen kommer att ge de enskilda medlemsstaterna för att lösa de ekonomiska problemen? För det andra undrar jag om ni kan lova att EU:s lagstiftning kommer att skäras ner betydligt, eftersom den saktar ner den ekonomiska tillväxten avsevärt? För det tredje undrar jag om ni håller med oss om att mindre reglering, mindre centraliserad kontroll och mindre harmonisering just nu är den bästa strategin för att lösa de ekonomiska problemen i EU?
José Manuel Barroso
För det första vill jag säga att vi helt och fullt respekterar mångfalden i våra medlemsstater. Därför är vi mycket tydliga med det i EU 2020-strategin, och därför behandlar vi frågan om mångfald mycket specifikt med instrument som den sociala och den ekonomiska sammanhållningspolitiken.
Faktum är att våra medlemsstater inte alls liknar varandra. Samtidigt behöver vi - som vi sade tidigare - starkare ekonomisk styrning, eftersom det inte är rimligt att vi misslyckas med samordningen i euroområdet och i EU som helhet. Om medlemsstaterna hanterar den här politiken på egen hand kommer de helt säkert inte att ha kraft att på lika villkor diskutera med Förenta staterna eller med Kina om t.ex. de stora globala utmaningar som vi nu står inför. Så vi måste ha en gemensam strategi, samtidigt som vi utformar särskilda åtgärder för olika medlemsstater.
När det gäller frågan om den administrativa bördan har detta varit en mycket viktig punkt i mitt program. Vi anser att vi bör fortsätta att pragmatiskt överväga var EU-lagstiftning behövs, och undvika lagstiftning där det helt enkelt inte behövs.
Lothar Bisky
Herr Barroso! Förra veckan presenterade ni ert förslag till en ekonomisk strategi. Den innehåller viktiga mål. Rådet har nu infört ett svångremsprogram för Grekland, vilket enligt min mening gör det omöjligt att uppnå dessa mål, när en stat har 3 procent av EU:s BNP. Trots detta fortsätter ni med den misslyckade stabilitets- och tillväxtpakten. Samtidigt efterlyser flera medlemsstater en europeisk valutafond eller till och med ekonomisk styrning.
Jag undrar följande: Tänker ni se över ert förslag om EU 2020-strategin igen för att införliva tanken om valutafonden och ekonomisk styrning i syfte att ta ett steg bort från skatte- och lönedumpning och den rådande konkurrensideologin? Tänker ni tillsammans med medlemsstaterna vidta omedelbara åtgärder för att förhindra spekulationer mot euron från just de banker som har räddats med skattebetalarnas pengar?
José Manuel Barroso
När det gäller situationen i Grekland anser vi att Grekland har vidtagit de nödvändiga åtgärderna för att minska regeringens underskott det här året. Dessa åtgärder är ett bevis på den grekiska regeringens beslutsamhet att ta itu med sina strukturella problem.
Samtidigt gör vi vad som behövs för att trygga den finansiella stabiliteten i hela euroområdet. Kommissionen har arbetat aktivt med euroområdets medlemsstater för att utarbeta en mekanism som Grekland skulle kunna använda vid behov. En sådan mekanism skulle vara förenlig med det gällande Lissabonfördraget, i synnerhet med den s.k. ”no bail out”-klausulen. Den skulle innehålla stränga villkor.
Kommissionen är beredd att föreslå en europeisk ram för samordnat stöd som skulle kräva stöd från medlemsstaterna i euroområdet. Det är vad jag kan säga om Grekland och om vår insats för stabiliteten i euroområdet.
När det gäller förslagen i EU 2020-strategin ser vi inget behov av att ändra dem. Vi har lagt fram dessa förslag. Nu kommer de att diskuteras av rådet och parlamentet, och vi hoppas att det kommer att bli en mycket givande diskussion.
Lothar Bisky
Jag är inte helt nöjd. Problemet är att skattebetalarnas pengar används för att spekulera mot den grekiska staten. En del av dessa skattepengar kommer från tyska banker och har också lånats ut av tyska banker. Trots att vi hela tiden får höra att åtgärder av något slag kommer att vidtas händer ingenting. Därför är jag mycket besviken över att så lite har gjorts för att helt enkelt förbjuda vissa saker i EU för att få ett slut på sådana spekulationer en gång för alla och göra det möjligt för oss att verkligen koncentrera oss på tillväxt och sysselsättning.
José Manuel Barroso
När det gäller spekulationer måste vi vara tydliga med att de rådande problemen i Grekland inte orsakades av spekulationer. De beror främst på att landet levde över sina tillgångar och inte respekterade EU:s ram i form av stabilitets- och tillväxtpakten, i synnerhet när det gäller den stora skulden. Det kan dock ha hänt i efterhand att spekulatörer har agerat mot landets utlandsskuld.
Detta visar också hur viktigt det är med en grundläggande reform på derivatmarknaderna, och hur relevant den åtgärd som kommissionen redan vidtagit är. Den 20 oktober 2009 inledde kommissionen ett åtgärdsprogram för effektiva och stabila derivatmarknader. De lagstiftningsförslag som kommissionsledamot Michel Barnier kommer att lägga fram före sommaren och de lagförslag om direktivet om marknadsmissbruk som han kommer att lägga fram före årsskiftet kommer att öka insynen på marknaden och begränsa riskerna.
Utöver denna systemrelaterade åtgärd behövs en ny tillfällig debatt om kreditswappar när det gäller utlandsskulder, och problemet med naken försäljning behöver behandlas särskilt inom ramen för detta. Det går inte att berättiga att man köper försäkringar och osedda interventioner på en risk på rent spekulativa grunder. På kort sikt måste vi uppnå den nödvändiga samordningen för att se till att medlemsstaterna agerar samordnat, i synnerhet när det gäller de nakna försäljningarna. Mot denna bakgrund kommer kommissionen att noggrant undersöka hur relevant det är att förbjuda rent spekulativa nakna försäljningar av kreditswappar för utlandsskuld.
Samtidigt kommer vi att driva på den internationella samordningen. Eftersom det är dålig insyn i marknaderna kommer vi att ta den här frågan till G20-mötet, och vi kommer också att behöva ta upp några av dessa frågor i våra bilaterala kontakter, t.ex. med Förenta staterna.
Niki Tzavela
Herr talman! Vilken tur att ni hade förutspått min fråga. Först och främst vill jag som grekisk ledamot försäkra er om att Grekland kommer att klara det här. De svåra tider som råder just nu, och som vi är ansvariga för, är ett mycket bra test för Greklands motståndskraft och disciplin.
Det gladde mig att höra att ni bland annat tänker ta upp frågan om kreditswappar vid G20-mötet. Grekland har gjort egna misstag, men landet har även drabbats hårt av marknadsspekulation.
Tänker ni - och jag ber er att ta upp den här frågan vid G20-mötet - lägga fram initiativ för att anta tydliga regler för öppen, naken försäljning och kreditswappar?
José Manuel Barroso
Som jag sade tidigare är det grundläggande problemet i Greklands fall - och det är viktigt att säga detta - den för stora skulden. Det stämmer att det troligtvis också förekom spekulativa attacker, men det berodde på att man såg en möjlighet där.
Nu måste vi stödja Grekland, och Grekland har nu aviserat mycket betydande åtgärder. Vi stöder dessa åtgärder helt och hållet. Samtidigt måste vi se till den större frågan. Jag har redan sagt att vi noggrant kommer att undersöka relevansen i att förbjuda rent spekulativa nakna försäljningar av kreditswappar för utlandsskuld. Frågan om öppenhet mellan lagstiftare - i synnerhet i fråga om tillgång till information om dessa metoder - bör också tas upp vid G20-mötet och i andra forum samt i bilaterala sammanhang.
Förra fredagen anordnade kommissionsledamot Michel Barnier ett möte i Bryssel med de nationella lagstiftarna just i syfte att ta reda på vad vi vet om den verksamhet som vissa av dessa spekulatörer bedriver mot utlandsskulder. Vi måste gå vidare med en djupgående analys av marknaden för kreditswappar, så att vi bättre kan förstå hur dessa marknader fungerar och om tvivelaktiga metoder används där. Kommissionen kommer även att använda sina befogenheter på konkurrensområdet om det behövs.
Niki Tzavela
Herr kommissionsordförande! Finns det någon tidsplan för det här, för den mekanism som ska bekämpa spekulation? Kan ni säga om det finns någon form av tidsplan så att jag vet, när vi går ut och lånar på den internationella marknaden, om vi kommer att få stöd från den här mekanismen?
José Manuel Barroso
Jag har redan sagt det, men jag kan säga det igen.
Kommissionsledamot Michel Barnier kommer att lägga fram några lagstiftningsförslag om direktivet om derivat före sommaren, och han kommer även att lägga fram ett lagstiftningsförslag före årsskiftet om direktivet om marknadsmissbruk. Vi anser att dessa förslag kommer att öka insynen på marknaden och begränsa riskerna.
Vi tänker ta upp frågan om kreditswappar vid G20-mötet i juni.
Daniël van der Stoep
(NL) Herr talman, herr kommissionsledamot! Öppenhet och insyn är grundläggande värderingar i varje demokrati med självrespekt. Om medborgarna inte har några möjligheter att bevaka befattningshavarnas utgifter kan det leda till en atmosfär av girighet och självberikande. Vi såg ett exempel på detta i Storbritannien förra året. Enligt rapporter i den nederländska pressen deklarerade kommissionsordförande José Manuel Barroso ett belopp på 730 000 euro för 2009. Det är inte bara en löjligt hög summa, utan även ytterligare en anmärkningsvärd bedrift: att lyckas deklarera 2 000 euro per dag. Hatten av för kommissionsordförande Barroso.
Skämt åsido, den demokratiska granskningen av dessa deklarationer är förstås bedrövlig. En intern revisor och några personer som godkänts på förhand kan godkänna deklarationerna. Jag insisterar på att kommissionen, och i synnerhet kommissionsordföranden, lägger ner denna tysta konspiration och offentliggör sina deklarationer öppet och tydligt på Internet så att alla EU-medborgare kan se. Jag skulle uppskatta ett svar från er i den här frågan.
José Manuel Barroso
Jag är något förvånad över den här typen av kommentar.
De så kallade representationsutgifterna är faktiskt utgifter som uppkommit i min tjänsteutövning i EU, i synnerhet mina och andra ledamöters resor.
Om ni jämför dessa belopp med vad som spenderas av regeringar eller regeringschefer kommer ni att se att dessa belopp är mycket små i jämförelse.
Kommissionens budget fastställs varje år av den budgetansvariga myndigheten. Ni är en del av den, och budgeten har varit densamma i fem år, och enbart anpassats efter inflationen.
När det gäller kommissionens utgifter anser vi att de är rimliga i förhållande till kommissionens arbete för allmänhetens bästa. Vi tillämpar givetvis fullständig insyn. Vi ger den budgetansvariga myndigheten och revisionsrätten all information de ber oss om.
Daniël van der Stoep
(NL) Kommissionsordförande José Manuel Barroso påstår att parlamentet har tillgång till deklarationerna, men det är förstås struntprat. Allt sker bakom stängda dörrar här, och allt sopas under mattan. Om kommissionsordförande José Manuel Barroso vill stå till svars kan han bara offentliggöra kvittona, och om han inte vill göra det bör han vara ärlig och säga det. Herr kommissionsordförande! Om ni bara har följt alla regler förstår jag inte varför ni inte offentliggör kvittona på Internet, om det inte beror på att ni är rädd för hur allmänheten kommer att reagera. Offentliggör dem bara.
José Manuel Barroso
I ett rättssystem respekterar vi rättstatsprincipen, och att analysera människors avsikter är minst sagt orättvist. Ni kan inte tillskriva mig eller kommissionen några baktankar med vår respekt för rättstatsprincipen. Jag vill återigen säga att jag anser att vi måste göra en skillnad mellan de skyldigheter kommissionen har - eller vilket offentligt organ som helst - i fråga om rättstatsprincipen, och de osakliga attacker mot EU:s institutioner som vissa ägnar sig åt.
Europeiska kommissionen, Europaparlamentet och EU:s institutioner i allmänhet håller högsta möjliga standard när det gäller insyn. Så jag accepterar inte den här typen av låg kritik som är populistisk och osaklig.
Talmannen
Vi har slutfört den första frågeomgången, som var fria frågor om en mängd olika ämnen. Nu kommer vi att koncentrera oss på genomförandet av det nya fördraget och de grundläggande rättigheterna.
Alf Svensson
Herr talman! Jag hoppas att jag inte avviker från de frågor som ska ställas nu. Jag är helt övertygad om att herr Barroso och jag är överens om att respekten för mänskliga fri- och rättigheter är det viktigaste inom EU och i kontakterna mellan EU och övriga länder. Nu är det så att EU har biståndsrelationer med Eritrea, och för perioden 2009-2013 har sammanlagt 122 miljoner euro budgeterats för Eritrea.
Jag begär inte att kommissionens ordförande ska känna till vad dessa medel har använts till, men det skulle vara av värde om herr Barroso redogjorde för sin inställning till staten Eritrea. Väldigt ofta när man omtalar länder med totalitärt styre nämner man inte Eritrea, men man nämner en rad andra länder, och därför kunde det vara av värde att höra herr Barrosos syn på just staten Eritrea.
José Manuel Barroso
Tack för att ni medger att kommissionen försvarar de grundläggande rättigheterna. Självklart försvarar vi dem, inte bara i EU, utan även i våra yttre förbindelser.
Det innebär inte att vi enbart kan ha förbindelser med länder som respekterar de grundläggande rättigheterna. Tyvärr finns det många länder i världen som inte respekterar de grundläggande rättigheterna, och vi måste upprätthålla förbindelser med dessa länder.
I Eritreas fall uppstår oro när det gäller respekten för grundläggande rättigheter i landet och även den ytterst svåra situation landet befinner sig i. Vissa anser att landet kan betraktas som en misslyckad stat, en stat där det inte finns någon rättssäkerhet på grund av civila konflikter och ett utbrett våld. Det finns många områden i landet där inte ens myndigheterna kan utöva legitima demokratiska befogenheter.
Vi följer faktiskt situationen mycket noggrant i alla länder där det kan finnas några problem med de grundläggande rättigheterna.
Artur Zasada
(PL) Inom ramen för dagens debatt vill jag ta upp frågan om skannrar på EU:s flygplatser.
En av EU-politikens mest självklara uppgifter är att skydda EU-medborgarnas liv, hälsa och grundläggande friheter. Därför får det inte bli så att vi, i utbyte mot en falsk känsla av säkerhet, överger vår respekt för EU-medborgarnas värdighet och rätt till integritet och skydd av personuppgifter.
Jag har det intrycket att situationen med skannrar mycket liknar den situation vi hade under svininfluensaepidemin. Vi befann oss i ett pressat läge och investerade enorma belopp i vacciner, vilket vi nu vet var irrationellt och omotiverat. Enligt min mening är skannrar en ganska ineffektiv medicin som man försöker att para ihop med en lämplig sjukdom.
Herr Barroso! Jag vill att ni tydligt redogör för er ståndpunkt i den här frågan. Är ni för eller mot skannrarna?
José Manuel Barroso
Jag kommer att vara för dem om medlemsstaterna går med på det, för jag anser att det bör vara möjligt att harmonisera säkerhetsbestämmelserna på våra flygplatser.
Det som händer nu är att vissa av våra medlemsstater inför kroppsskannrar på sina flygplatser. Andra gör det inte. Som ni vet lade kommissionen fram ett förslag för en tid sedan som avslogs.
Detta skapar naturligtvis en viss oro, men vi ska försöka att i den mån det är möjligt ta fram en harmoniserad ståndpunkt när det gäller användningen av säkerhetsutrustning på EU:s flygplatser.
Om inte kommer vi att få en form av diskriminering i utvärderingen av säkerheten på våra flygplatser.
Derek Vaughan
(EN) I fördraget respekteras de lokala myndigheternas och regionernas rättigheter i hela EU, och det kommer att vara en viktig faktor när ni t.ex. inleder diskussionerna om sammanhållningspolitikens framtid. Jag undrar om ni kan försäkra oss om att ni, när ni inleder diskussionerna om t.ex. den femte sammanhållningsrapporten, kommer att hålla dessa diskussioner med de lokala myndigheter och regioner som omfattas av den framtida sammanhållningspolitiken, och självklart med Europaparlamentet.
José Manuel Barroso
Det här är inte en fråga om grundläggande rättigheter, men självklart kommer vi att diskutera de här frågorna med lokala och regionala myndigheter.
Ni vet hur viktig den sociala, ekonomiska och territoriella sammanhållningen är för oss. Detta fastställs nu även i Lissabonfördraget som ett av EU:s mål. I den nya 2020-strategi som jag presenterade för en tid sedan gjorde vi klart att sammanhållningen kommer att förbli en central del i våra förslag, och vi vill att sammanhållningen hela tiden ska tas i beaktande i den framtida politiken. Det är en del av vår dialog med de regionala och politiska myndigheterna.
Jag tog även upp behovet av att samråda med t.ex. regionkommittén i det dokument jag precis nämnde.
Catherine Stihler
(EN) Jag vill ta upp ett fall som rör de grundläggande rättigheterna. Jag besökte nyligen grundskolan i Cairneyhill i närheten av Dunfermline i Skottland, och en pojke som heter Douglas kom fram till mig och ville ta upp fallet med en eritreansk flicka som heter Rima Andmariam. Detta återknyter till vad den förste talaren sade om Eritrea.
Rimas familj förföljdes och mördades i Eritrea eftersom de var kristna. Förföljelsen av kristna i Eritrea är ett ämne som jag vet att ni känner till. Rima lyckades fly till Italien och sedan till Glasgow i Skottland där Alison och Robert Swinfin tog emot henne och tog hand om henne som om hon vore deras egen dotter.
Rima är nu 17 år. Hon riskerar att förvisas tillbaka till Italien där hon först sökte uppehållstillstånd, och vi gör allt vi kan för att lyfta fram Rimas fall för alla som kan hjälpa henne. Hon måste få bli kvar hos Alison och Robert som har visat en sådan omsorg om henne.
Hennes fall har tagits upp av allmänheten, människorättsorganisationer och kyrkor i hela Skottland. Det nämndes till och med i Thought for the Day [Tankar för dagen] på radio Skottland i går. Vad kan kommissionen göra för att skydda Rimas grundläggande rättigheter?
José Manuel Barroso
Jag beklagar, men jag känner inte till det här enskilda fallet i Skottland.
Jag vill göra en sak tydlig. I de här politiska debatterna kan ni inte förvänta er att kommissionens ordförande, trots att han arbetar relativt hårt, ska känna till alla dessa fall som inträffar i EU och som är ytterst känsliga och allvarliga.
Jag kan självklart försäkra er om vår oro och uttrycka vår solidaritet med varje person som får sina mänskliga rättigheter kränkta, men när det gäller det här specifika fallet har jag inte tillräckligt med information. Men jag ger gärna ett skriftligt svar på den fråga ni precis ställde.
Sonia Alfano
(IT) Herr talman, mina damer och herrar! Jag talar för gruppen Alliansen liberaler och demokrater för Europa, min politiska grupp. Den 5 mars undertecknade Italiens president Giorgio Napolitano ett uttolkande lagdekret, även kallat ”vallist-dekretet”.
Det här dekretet gör det faktiskt möjligt att ändra spelreglerna efter att valkampanjen har inletts. På Quirinalpalatsets webbplats påstår Giorgio Napolitano själv att till skillnad från det utkast till dekret som lades fram för honom vid ett spänt möte i torsdags kväll var den text som sedan utarbetades av inrikesministeriet och premiärministern fri från uppenbara brister av icke-konstitutionell karaktär.
I artikel 87.5 i Italiens grundlag fastslås att Italiens president ska kungöra lagar och utfärda dekret med verkan som lag samt förordningar. Republikens president får absolut inte delta i utarbetandet av förfaranden och lagdekret. Presidentens föregångare, Carlo Azeglio Ciampi, anser att det här är en abnorm snedvridning av vårt demokratiska system. Det är uppenbart att det som regeringen gör är förbjudet i grundlagen. Det här dekretet har ändrat spelreglerna för en valkampanj som redan har inletts och gör det möjligt för de som har brutit mot lagen att ställa upp i valet efter att ha släppts tillbaka in i valkampanjen.
Jag undrar varför parlamentet alltid är redo att ta ställning mot länder som bryter mot lagar, men inte vill kännas vid att det finns ett land bland de 27 medlemsstaterna som bryter mot lagen.
(Talmannen avbröt talaren.)
José Manuel Barroso
Fru Alfano! Återigen ber jag er att inte begära av mig att jag ska diskutera inrikespolitiska frågor. Kommissionen har ett ansvar för de grundläggande rättigheterna när EU-lagstiftningen tillämpas, antingen av EU-institutionerna eller av medlemsstaterna.
Det verkar som om det i det fall ni har nämnt inte rör sig om någon tillämpning av EU-lagstiftningen. Utifrån vad jag har förstått av ert anförande är det ett typiskt problem som rör den inrikespolitiska debatten, som kanske i vissa avseenden berör lagen eller rättstatsprincipen, men Europeiska kommissionen ska inte lägga sig i konflikter mellan olika politiska krafter eller personer i de enskilda medlemsstaterna.
Ulrike Lunacek
(DE) Herr talman, herr Barroso! Stadgan om de grundläggande rättigheterna är än så länge det enda internationella dokument som förbjuder diskriminering på grund av sexuell läggning. Det finns till och med en stor stolthet i andra delar av världen över att EU har uppnått detta, och många skulle vilja göra samma sak själva.
Inom EU har vi det problemet att tre stater, nämligen Storbritannien, Polen och Tjeckien, inte betraktar stadgan om de grundläggande rättigheterna som en del av deras europeiska rättssystem. Jag skulle mycket gärna vilja höra vad kommissionen gör - vad ni tänker göra - för att driva genom de grundläggande rättigheterna för homosexuella män och kvinnor, bisexuella och transpersoner i alla delar av EU, för att göra klart att homofobi och diskriminering på grund av sexuell läggning inte längre är acceptabelt. Detta gäller inte bara sysselsättningen, där vi förstås redan har ett direktiv, utan på alla områden, så att alla människor kan leva ut och välja sina sexuella relationer utan vara rädda.
José Manuel Barroso
Det var två frågor, och jag vet inte om jag kan besvara båda på en minut.
För det första vet ni att när det gäller diskriminering på grund av sexuell läggning föreslog den tidigare kommissionen ett direktiv mot all form av diskriminering, inbegripet på grund av sexuell läggning, på områden utanför sysselsättningsområdet. Vi är fast beslutna att se till att EU:s lagstiftning och medlemsstaternas genomförandeåtgärder fullt ut respekterar förbudet mot diskriminering på grund av sexuell läggning. Dessa principer om icke-diskriminering finns, som ni vet och som ni påpekade, i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna.
När det gäller Polen och Storbritannien klargör protokollet tillämpningen av stadgan i förhållande till de lagar och initiativ som Polen och Storbritannien antar, och möjligheten att åberopa stadgan vid domstol inom medlemsstaterna.
I protokollet fastslås i synnerhet att stadgan inte ger EU-domstolen eller någon domstol eller tribunal i Polen eller Storbritannien befogenhet att besluta att dessa medlemsstaters lagar och förordningar eller initiativbestämmelser, praxis eller åtgärder är oförenliga med de grundläggande rättigheter, friheter och principer som befästs i stadgan.
Så vi måste vänta och se hur EU-domstolen kommer att tolka dessa två medlemsstaters protokoll.
Ashley Fox
(EN) Herr kommissionsordförande! Många länder världen över har vackert formulerade lagar om mänskliga rättigheter i sina förordningar. Relativt få ger ett verkligt skydd till sina medborgare. Håller ni med om att det som räknas inte är hur skyddet av rättigheterna är strukturerat, utan i stället hur skyddet genomförs i praktiken?
Storbritannien kommer att hålla allmänna val om tre månader. Om de konservativa vinner kommer vi att upphäva lagen om mänskliga rättigheter och ersätta den med vår egen lag om mänskliga rättigheter. Detta skulle innebära att Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna inte skulle vara direkt tillämplig i Storbritanniens inrikes lagstiftning.
(Inpass från salen: ”Det kan ni inte göra!”)
Kan ni förklara i vilken utsträckning EU:s planer på att underteckna Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna kommer att ta hänsyn till medlemsstaternas avvikande ståndpunkter?
Mitt parti kommer också att begära en ändring av fördraget för att garantera att stadgan om de grundläggande rättigheterna inte påverkar Storbritannien. Hur kommer ni att se till att EU inte blandar sig i Storbritanniens rätt att avstå från de strukturer vi inte vill delta i?
José Manuel Barroso
Jag har till viss del redan besvarat er fråga när jag besvarade den föregående frågan.
Storbritannien och andra länder har ett protokoll för stadgan om de grundläggande rättigheterna. Det har de rätt till. Vi förhandlade om saken, och vi har ett mellanstatligt fördrag som slår fast detta.
Samtidigt skulle jag förstås föredra att alla medlemsstater accepterade stadgan om de grundläggande rättigheterna eftersom jag anser att den är en grundläggande vägvisare för all EU-politik.
Vi är också redo nu att ansluta oss till Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna. Detta kommer att komplettera EU:s system för skydd av de grundläggande rättigheterna.
Jag respekterar verkligen i allra högsta grad Storbritannien som ett demokratiskt land där rättsstatsprincipen råder. Det är faktiskt ett av de länder som genom seklerna bidragit mest till demokratin. Därför beklagar jag djupt att Storbritannien inte vill stå tillsammans med alla sina partner i fronten för att kämpa för de mänskliga rättigheterna, inte bara på nationell nivå, utan även som ett europeiskt projekt.
Ilda Figueiredo
(PT) Herr talman, herr kommissionsordförande! Kvinnors rättigheter och rätten till ett värdigt liv är grundläggande mänskliga rättigheter som måste stödjas av EU.
Det råder fortfarande en uppenbar brist på jämställdhet som till och med förvärras, och som bland annat inbegriper löneskillnader mellan kvinnor och män, fattigdom och otrygga anställningar - problem som främst drabbar kvinnor. Därför är det inte tillräckligt att offentliggöra en stadga om kvinnors rättigheter som i själva verket är vag och obestämd, och som inte har föregåtts av några diskussioner med kvinnorättsorganisationer eller med parlamentet.
Därför undrar jag om Europeiska kommissionen är beredd att prioritera sådana frågor om skyddet av kvinnors rättigheter genom konkreta åtgärder, i synnerhet genom att utveckla den nya jämställdhetsstrategi som parlamentet nu självt håller på att ta fram. Jag hoppas att ni kommer att ta det betänkandet i beaktande.
José Manuel Barroso
I fredags presenterade jag tillsammans med kommissionsledamot Viviane Reding en stadga om kvinnors rättigheter som stärker kommissionens åtagande om jämställdhet mellan kvinnor och män, och som även stärker vår vilja att verka och göra framsteg inom det här området.
I september kommer den stadga som vi nu har annonserat att följas av en ny strategi för jämställdhet mellan kvinnor och män. Det kommer att ge kommissionen en allmän och relativt omfattande handlingsram när det gäller framsteg i jämställdheten mellan kvinnor och män på de områden som min kollega precis har nämnt, från sysselsättning till andra viktiga sätt att säkra och garantera sådan jämställdhet.
Stadgan har inte kommit fram ur intet. Stadgan är också ett resultat av firandet av 15-årsdagen för handlingsplanen från Peking, och den har blivit till efter många samråd som jag har hållit, i synnerhet med ledamöter från parlamentet som är engagerade i kvinnosaksfrågor. Faktum är att jag kommer att ha ytterligare ett sådant möte i morgon bitti. Varje år har jag haft åtminstone ett sådant möte med de ledamöter som har gjort detta till en av sina viktigaste prioriteringar.
John Bufton
(EN) Herr kommissionsordförande! Den fråga jag vill ställa i dag handlar om den ekonomiska situationen i Grekland. För första gången används artikel 121 i Lissabonfördraget för att driva igenom strukturella reformer i landet. Greklands befolkning befinner sig nu i en omöjlig situation när det blir väldigt tydligt att det är ni som styr i landet och inte deras valda regering.
Innebär det att ni, eftersom ni har skickat era tjänstemän för att reda ut den ekonomiska situationen i Grekland, nu inte enbart kan kalla er ordförande för kommissionen utan även Greklands guvernör? Om de åtgärder era tjänstemän vidtar i Grekland inte skulle fungera, har ni någon B-plan? Om så är fallet, går den ut på att Grekland ska lämna euroområdet? Slutligen undrar jag om ni tänker sända era tjänstemän till andra länder som går igenom ekonomiska svårigheter, exempelvis Portugal, Spanien och Italien?
Talmannen
Herr Bufton! Ämnet här är genomförandet av det nya fördraget och respekten för de grundläggande rättigheterna, så var snäll och håll er till ämnet.
Herr kommissionsordförande, är ni beredd att svara?
José Manuel Barroso
Herr talman! Jag försöker att alltid vara beredd att svara på ledamöternas frågor.
Ärade ledamot! Er fråga utgår från ett antagande som inte är korrekt, nämligen att Grekland har problem därför att det är med i euroområdet. Det finns faktiskt länder utanför euroområdet som har likande problem - i vissa fall till och med ännu allvarligare - både i EU och utanför. Jag vill påminna er om t.ex. den allvarliga situationen på Island, som nu ber om att få ansluta sig till EU, eftersom Island hoppas på att också få ansluta sig till euron en dag.
Därför är det faktiskt ett verkligt misstag att anta att problemen i Grekland är ett resultat av att landet är medlem i euroområdet. Det är just för att Grekland inte respekterade reglerna i stabilitets- och tillväxtpakten som landet har det svårt nu. Landet kommer förstås att behöva betala vissa kostnader för den svåra anpassning det kommer att behöva göra.
Andreas Mölzer
(DE) Herr Barroso! Jag vill ställa en fråga om problemet med lagring av uppgifter, eftersom den tyska federala författningsdomstolen i början av den här månaden fastslog att det allmänna lagrandet av telekommunikationsuppgifter var ogiltigt. I vilken utsträckning obegränsad och okontrollerad lagring av uppgifter eller en sådan tillgång till uppgifter är förenliga med de grundläggande friheterna är fortfarande en kontroversiell fråga. Här i parlamentet sade vi klart och tydligt nej till Swift-avtalet. Enligt min mening behöver EU:s direktiv om lagring av uppgifter troligtvis också bedömas mot bakgrund av förteckningen över grundläggande rättigheter i Lissabonfördraget. Tänker ni, eller tänker kommissionen, utföra någon form av utvärdering i det här avseendet för att ta reda på hur förteckningen över grundläggande rättigheter kan kopplas till lagring av uppgifter?
José Manuel Barroso
Skyddet av personuppgifter är en grundläggande rättighet som uttryckligen fastslås i artikel 8 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna.
Tack vare Lissabonfördraget kan vi nu inrätta en omfattande och enhetlig ram för skydd av personuppgifter. Det här är avgörande för att vi ska kunna skydda våra medborgares integritet och se till att vi får en gemensam strategi för all behandling av uppgifter inom EU, och parlamentet kommer självklart att vara fullt delaktigt i reformen av den befintliga ramen eftersom medbeslutandeförfarandet även gäller på de områden som tidigare omfattades av den tredje pelaren.
Vi måste också se till att EU-medborgarnas grundläggande rättigheter fortfarande skyddas när personuppgifter lämnar EU. Inom ramen för detta skulle ett avtal mellan EU och Förenta staterna om skydd av personuppgifter kunna vara betydelsefullt, och vi arbetar för att uppnå det.
Just nu håller vi samråd för att säkerställa insynen och samla in synpunkter från intressenter och medborgare.
Kommissionen planerar att lägga fram ett utkast till rekommendation om att godkänna förhandlingar med Förenta staterna.
Sarah Ludford
(EN) Under det senaste årtiondet har det internationella samarbetet för bekämpandet av terrorismen försvårats på grund av hänsyn till de mänskliga rättigheterna, även när det gäller den amerikanska administrationens rutiner.
Vi hade hoppats att situationen skulle förbättras med Obama-administrationen. Tyvärr får underrättelser om att orättvisa militärkommissioner och förvar på obestämd tid utan rättegång kommer att fortsätta trots att Guantánamobasen är stängd.
Dessa avvikelser från internationella och nationella rättsliga normer gör att transatlantiska projekt för samutnyttjande av uppgifter blir ännu mer problematiska än de annars skulle vara.
Vilka framställningar gör kommissionen till den amerikanska administrationen för att upprätthålla rättvisa rättegångar, och på vilket sätt varnar kommissionen om att frånvaron av sådana rättegångar kommer att vara till men för samarbetet? Jag hoppas att det nu, till skillnad från tidigare, inte föreligger någon fara att EU eller dess medlemsstater medverkar till allvarliga brott mot de grundläggande rättigheterna i kampen mot terrorismen.
José Manuel Barroso
kommissionens ordförande. - (EN) Jag är stolt över att EU, såvitt jag kommer ihåg, är först med att ta upp frågan med en amerikansk president - en före detta president - om behovet av att respektera de grundläggande rättigheterna och rättssäkerheten, även när det handlar om terrorismen, närmare bestämt frågan om Guantánamobasen. Det var jag själv och den dåvarande rådsordföranden Wolfgang Schüssel - Österrikes dåvarande förbundskansler - som tog upp frågan. Denna fråga har alltid varit föremål för en dialog med våra amerikanska partner. Ni kan vara säkra på att detta kommer att inta en framskjuten plats på dagordningen.
När det gäller dataskyddet anser vi att vi också bör samarbeta med Förenta staterna för att åstadkomma en ram. Jag nämnde detta i ett tidigare svar. Samtidigt måste vi ha en ram för att tillsammans bekämpa terrorismen. Problemet är därför att hitta rätt sätt att tillgodose två viktiga behov: behovet av frihet och respekt för dataskyddet, men också säkerhetsbehovet, eftersom det utan säkerhet inte finns någon möjlighet till frihet.
Lena Kolarska-Bobińska
(EN) Herr talman! En av nyckelfrågorna i det nya Lissabonfördraget är EU:s allt större roll i världen.
Med denna nya förstärkta utrikespolitik måste vi från unionens sida bli mer aktiva för att främja och försvara de mänskliga och grundläggande rättigheterna i tredjeländerna.
Vad planerar ni och Catherine Ashton att göra för att stärka EU:s politik för främjandet av demokratin? För det andra, kommer ni att stödja mer omfattande finansiering av det europeiska instrumentet för demokrati och mänskliga rättigheter i nästa budget?
De mänskliga rättigheterna verkar alltid inta andra och tredje plats i våra dialoger. Jag anser att vi måste ägna mer tid och pengar åt att främja demokratin och att skapa en verklig europeisk fond för demokratin. Jag vill höra er åsikt om dessa frågor.
José Manuel Barroso
kommissionens ordförande. - (EN) Bestämmelserna i fördraget är inriktade på att främja de mänskliga rättigheterna i hela världen. EU har antagit riktlinjer för de mänskliga rättigheterna i frågor som sträcker sig från dödstraffet till förhindrandet av tortyr och till stöd för försvarare av de mänskliga rättigheterna.
I enlighet med dessa riktlinjer genomför EU en omfattande rad åtgärder som sträcker sig från offentliga förklaringar eller diplomatiska hänvändelser till observationer av rättegångar. Jag har själv tagit upp frågan om de mänskliga rättigheterna under toppmöten med stats- eller regeringschefer från tredjeländer. Nyligen, under förra veckans toppmöte med Marocko, tog vi upp frågan om de grundläggande rättigheterna.
EU har upprättat omkring 40 dialoger om mänskliga rättigheter med partnerländer runt omkring i världen som tjänstgör som engagerade forum för detaljerade diskussioner om denna fråga. I enlighet med Europeiska instrumentet för demokrati och mänskliga rättigheter anslår kommissionen varje år omkring 150 miljoner euro för att stödja icke-statliga organisationer som arbetar för mänskliga rättigheter över hela världen. Vi försöker foga in en klausul om mänskliga rättigheter i varje ramavtal som vi sluter med ett tredjeland.
Simon Busuttil
(MT) En av de grundläggande principerna är fri rörlighet. Med tanke på den fortgående konflikten mellan Libyen och Schweiz hindras hundratals EU-medborgare och arbetstagare att komma in i Libyen för att arbeta. Min fråga är: Vad gör Europeiska kommissionen för att hitta en omedelbar lösning på denna fråga? Anser Europeiska kommissionens ordförande att det är acceptabelt att ett enda land, dvs. Schweiz, fattar ett ensidigt beslut som berör alla medborgare i Schengenområdet, framför allt arbetstagare som behöver komma in i Libyen för att tjäna sitt uppehälle?
José Manuel Barroso
kommissionens ordförande. - (EN) Vi är mycket oroade över detta ärende. Kommissionsledamot Cecilia Malmström har redan sagt att Libyens upphävande av visum för medborgare från Schengenområdet är en oproportionerlig åtgärd. Dessutom överensstämmer inte denna situation med den positiva tendensen i förbindelserna mellan Libyen och EU.
Intensiva diplomatiska ansträngningar görs nu för att hitta en lösning på krisen. En av de båda schweiziska medborgarna har redan lämnat Libyen. Detta är ett positivt steg.
EU:s utrikes- och justitieministrar diskuterade frågan den 22 februari, respektive den 25 februari, och stödde fortsatta diplomatiska ansträngningar.
Jag anser att det är viktigt att hålla dialogen öppen och att anstränga sig att förstå varje parts ståndpunkter för att så snart som möjligt hitta en lösning.
Olle Ludvigsson
Herr talman! I och med ratificeringen av Lissabonfördraget stärktes respekten för de grundläggande mänskliga och fackliga rättigheterna. Men de senaste årens domslut från EG-domstolen visar att skyddet för grundläggande fackliga rättigheter måste stärkas ytterligare. I fallen Laval, Rüffert, Viking och Luxembourg har domstolen konsekvent gett de fackliga rättigheterna ett underordnat värde.
Genom dessa domar har man omöjliggjort likabehandling av löntagare oavsett nationalitet. Det är inte längre möjligt för fackföreningar att garantera samma lön och likvärdiga arbetsvillkor för utstationerad arbetskraft som för inhemsk arbetskraft. Därför välkomnar jag också det löfte som Barroso gav här i kammaren innan han skulle återväljas som kommissionens ordförande.
Min fråga till Barroso är nu: När kan vi förvänta oss att kommissionen lägger fram ett lagstiftningsförslag för att komma till rätta med de problem som uppstått efter EG-domstolens utslag? Kan kommissionens ordförande redan i dag ge oss denna information?
José Manuel Barroso
kommissionens ordförande. - (EN) När dessa domslut offentliggjordes uttryckte vi vår ståndpunkt mycket tydligt. Jag och kommissionsledamot Vladimír Špidla, som var ansvarig för sysselsättning och sociala frågor, klargjorde att man genom dessa domslut, såvitt vi förstod, inte kunde ifrågasätta grundläggande rättigheter som rätten att strejka, rätten till fackföreningar och särskilda egenskaper för vissa mekanismer som gäller arbetsförhållanden i våra länder.
Vi arbetar på några förslag att hantera denna fråga. Tyvärr kan jag inte ge er något konkret datum nu, eftersom jag inte var beredd på denna fråga. Jag kan emellertid säga er, som jag har sagt tidigare när denna kommission valdes - och den ansvarige kommissionsledamoten har också sagt detta - att detta är en fråga som vi kommer att ta itu med inom kort.
Bogusław Liberadzki
(PL) Herr Barroso! Jag vill ställa en fråga om grundläggande rättigheter och det nya fördraget, inklusive externa åtgärder. Enligt budgetkontrollutskottets undersökning var 43 procent av de finansiella transaktionerna felaktiga. Kommer det nya fördraget och de nya lösningarna, när det gäller vårt arbete att uppnå respekt för de grundläggande rättigheterna i världen, att bidra till en radikal minskning av antalet fel vid förberedelsen, genomförandet och rapporterandet av budgeten? Jag bör understryka att 43 procent är den beräknade nivån av finansiella fel.
José Manuel Barroso
kommissionens ordförande. - (EN) Som ni vet har vi under åren arbetat på att minska felen i EU:s räkenskaper. Många av dessa fel är, som ni vet, medlemsstaternas ansvar vid genomförandet av många EU-program.
Jag är uppmuntrad av att man i det senaste yttrandet av Europeiska revisionsrätten erkänner de framsteg som har gjorts hittills, men jag anser att vi inte får vara passiva inom detta område. Vi arbetar redan på att minska alla former av fel i genomförandet av EU:s budget.
David Casa
(MT) I fördraget fastställs principer för skyddet av de grundläggande rättigheterna, och de länder som vill bli medlemmar i EU måste garantera efterlevnaden av EU:s krav, i likhet med Malta och alla andra länder som blev medlemmar vid samma tid. När det gäller Turkiet, anser inte ordföranden att det fortfarande återstår mycket som Turkiet måste göra inom området för de mänskliga rättigheterna? Vad gör kommissionen för övrigt för att se till att man, innan ekonomin är ordnad i Turkiet och innan man ställer ytterligare krav, i första hand uppmärksammar de grundläggande mänskliga rättigheterna? Jag anser att de måste prioriteras, men tyvärr existerar de inte i Turkiet.
José Manuel Barroso
kommissionens ordförande. - (EN) Uppriktigt sagt skulle jag inte vilja säga att de ”inte existerar”. Turkiet har gjort framsteg när det gäller rättssäkerheten. Vi anser emellertid inte att dessa framsteg ännu överensstämmer med EU-normerna - när det gäller respekten för de grundläggande rättigheterna och rättssäkerheten. Detta är just en del av det arbete som vi har utvecklat med Turkiet under åren.
Eftersom Turkiet är ett kandidatland till EU granskar kommissionen varje år på ett mycket objektivt sätt de reformer som Turkiet har genomfört inom rättsäkerheten och allt som rör de grundläggande rättigheterna.
För att vara rättvis har det skett framsteg inom vissa områden. Det finns andra områden där vi kräver ytterligare ansträngningar från de turkiska myndigheterna.
Jag anser att det för Turkiets anslutning är den rätta vägen att göra framsteg när det gäller respekten för de grundläggande rättigheterna, och generellt rättssäkerheten och de demokratiska reformerna i Turkiet, att fortsätta denna dialog - och även dessa förhandlingar.
Talmannen
Ordförande Barroso! Tack så mycket för en mycket intressant debatt. Detta har varit den fjärde frågestunden i plenum. Nästa frågestund kommer att äga rum om en månad under nästa sammanträdesperiod i Strasbourg.
Punkten är härmed avslutad.
David-Maria Sassoli
(IT) Fru talman, mina damer och herrar! För en stund sedan hölls ett skandalöst tal i parlamentet, skenbart riktat mot Republiken Italiens president. Jag anser att parlamentets sekretariat inte bör tillåta att människor tar upp nationella politiska frågor i parlamentet, framför allt när det handlar om institutionella och politiska frågor av stor betydelse.
Jag vill påminna er - och jag påminner alla kolleger - om att Republiken Italien inte är till salu och att republikens president, Giorgio Napolitano, är beskyddare av den italienska konstitutionen. För den italienska delegationen från gruppen Progressiva förbundet av socialdemokrater och demokrater i Europaparlamentet uppmanar jag parlamentets sekretariat att vara mer vaksamt när det gäller de frågor som debatteras och de tal som hålls.
Jag beklagar att parlamentets talman, Jerzy Buzek, inte ingrep för att förhindra ett tal där man angrep republikens president, som för bara en vecka sedan besökte Europaparlamentet.
(Applåder)
Talmannen
Både den kommentar ni hänvisade till och era uttalanden kommer att inkluderas i protokollet, och jag ska försöka ta hänsyn till era krav under den punkt på vår föredragningslista som jag nu är ordförande för. Jag hoppas att jag kommer att lyckas.
