Granskning av den inre marknaden (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är ett betänkande av Jacques Toubon, för utskottet för den inre marknaden och konsumentskydd, om översynen av den inre marknaden: undanröjande av hinder och ineffektivitet genom bättre genomförande och verkställighet.
Jacques Toubon  
föredragande. - (FR) Herr talman, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Detta är ett initiativbetänkande som lagts fram av vår politiska grupp och som efter flera månaders arbete får stöd av en mycket stor majoritet i utskottet för den inre marknaden och konsumentskydd. Jag kan inte annat än välkomna det mycket breda stödet, för om det bekräftas av parlamentet under plenarsammanträdet kan vi delta fullständigt i kommissionens aktuella arbete med att utarbeta ett meddelande inför nästa höst om en strategi för den inre marknaden för 2000-talet och påverka detta arbete till fullo.
Den inre marknaden har varit Europeiska unionens största bedrift på över 50 år. Den är kärnan i den europeiska integreringen och nu Lissabonstrategin. Men det är en process som är under ständig utveckling, och vi måste framför allt betrakta den ur politisk synvinkel. Det är, enligt min mening, det mest innovativa inslaget i det betänkande som jag lägger fram för er.
EU genomgår en mycket osäker period, och det är viktigt att inse att den inre marknaden inte kan utvecklas om den fortsätter att bemötas med utbredd skepsis och rentav fientlighet från allmänheten, som ofta upplever den inre marknaden och konkurrenspolitiken som upphovet till många av de sociala problem som våra medborgare har.
Alla strategier för den inre marknaden måste därför syfta till att omvandla denna brist på tillit och denna fientlighet till förtroende för den inre marknaden, delvis genom att uppmärksamma dess fördelar och delvis genom att samtidigt uppnå målen för öppenhet, konkurrens och social sammanhållning med deras olika delar: miljö, sysselsättning, kultur, tillgång för de sårbara.
I vårt betänkande har vi försökt att finna balansen, och jag anser att anledningen till att det har mottagits med sådant brett stöd är att detta i stort sett har lyckats. Detta är den främsta rekommendationen som vi vill ge kommissionen: den inre marknaden kan inte utvidgas och utvecklas om våra medborgare inte stöder politiken.
Så vi har föreslagit tre strategier: återupprätta förtroendet, minska bördan och, slutligen, placera vår inre marknad i ett internationellt sammanhang. Det är därför som vi har betonat alla de aspekter, såsom miljön och konsumentskydd, som påverkar våra medborgares livskvalitet. Vi har uppmanat de nationella parlamenten att vara mer delaktiga i vårt arbete i detta avseende, att de ska få en bättre förståelse för fördelarna med den inre marknaden.
Ett viktigt ändringsförslag som jag har utarbetat, som jag tror kommer att godkännas av de flesta, är det reviderade ändringsförslag 12. I detta ändringsförslag, som bygger på Europeiska rådets beslut av den 21 juni om det mandat som getts till regeringskonferensen med hänsyn till att inbegripa en punkt om offentliga tjänster i det nya ändrade fördraget, uppmanar vi kommissionen att klargöra ståndpunkten när det gäller offentliga tjänster, tjänster av allmänt intresse och tjänster av allmänt ekonomiskt intresse, eftersom vi anser att dessa tjänster utgör en mycket viktig del av en framgångsrik inre marknad som stöds av allmänheten. Vi insåg detta så tidigt som när vi diskuterade direktivet om den inre marknaden för tjänster.
Vi har även framhållit små och medelstora företag och sårbara personer kraftigt, särskilt funktionshindrade personer. När de gäller utvecklingen av rätten till konsumtion konstaterar vi att det förekommer mycket lite konsumtion över gränserna, omkring 6 procent, vilket naturligtvis är alldeles för lite. Vi innefattar naturligtvis energipolitik och åtgärder mot global uppvärmning i politiken för den inre marknaden, samt liberaliseringen av nätverksuppbyggda industrier. Ett av de viktigaste - och mest kontroversiella - förslagen är att införliva ett inremarknadstest i all ny lagstiftning.
Det var allt jag ville säga under mitt korta anförande. Om vi lyckas kombinera den inre marknadens inneboende styrka med producenters och konsumenters engagemang för denna politik tror jag att det kommer bli ett riktigt uppsving för välfärden, sysselsättningen och bevarandet av den europeiska sociala modellen, vilket samtidigt kommer att ge EU en stark ekonomisk ställning i världen.
Pervenche Berès  
föredragande för yttrandet från utskottet för ekonomi och valutafrågor. - (FR) Herr talman, herr kommissionsledamot! Det är min uppgift att presentera yttrandet från utskottet för ekonomi och valutafrågor, och för en gång skull, om jag får säga så, är det med nöje. Den föredragande som vi hade utsett bestämde sig för att inte lägga fram detta betänkande i sitt namn, eftersom han inte ansåg att skattevillkoren för en harmonisk inre marknad betonades till följd av omröstningen i utskottet för ekonomi och valutafrågor. För att tala klarspråk, utskottet för ekonomi och valutafrågor anser att vissa initiativ behövs från kommissionens sida i syfte att förebygga skattesnedvridningar, för att den inre marknaden ska fungera harmoniskt. Jag kan inte annat än stödja den åsikt som uttryckts av utskottet för ekonomi och valutafrågor.
Det finns två andra punkter som jag anser bör betonas i dag. Den första är konkurrenspolitikens funktion. Händelser som nyligen inträffat, särskilt sådana som omfattar kreditvärderingsinstitut, har åter visat oss, om vi behöver bevis, att en inre marknad behöver en sträng konkurrenspolitik som går att tillämpa i marknadens alla sektorer.
Den andra aspekten, som föredraganden har nämnt, är den internationella dimensionen och Europeiska unionens förmåga att göra den inre marknaden till en förmedlare av internationell standardisering, när den tillämpas. I dagsläget stämmer detta ännu bättre på finansmarknaderna, och jag hoppas att kommissionen även i det fallet kommer att lyckas ta initiativet och föreslå den internationella standardisering som vi behöver för att göra framsteg inom övervakning.
Charlie McCreevy
ledamot av kommissionen. - (EN) Herr talman, ärade ledamöter! Sedan kommissionen offentliggjorde sin delrapport i februari har vi haft en del mycket produktiva diskussioner om översynen av den inre marknaden. Nu går arbetet in i en mycket intensiv fas, och kommissionen planerar att offentliggöra sina slutsatser i november.
Jag vill tacka ledamöterna i utskottet för den inre marknaden och konsumentskydd, särskilt föredraganden Jacques Toubon, för det imponerande paket av rekommendationer och förslag som utarbetats. Jag vill tacka ledamöterna i utskottet för ekonomi och valutafrågor för deras tydliga och konstruktiva bidrag till betänkandet. Kommissionen vill också tacka de politiska grupperna, som engagerat sig djupt och lagt fram policydokument av hög kvalitet. Som i alla omsorgsfullt utarbetade betänkanden noterar jag också att det finns meningsskiljaktigheter eller skillnader i emfas i vissa frågor.
Låt oss helt kort titta på vad som står på spel. Den inre marknaden är hem för 500 miljoner människor och över 20 miljoner företag. Sedan den skapades 1992 har den inre marknaden ökat EU:s avkastning med mer än 2 procent och gett nästan tre miljoner nya arbetstillfällen. EU:s välstånd och yttre inflytande utgör stora landvinningar. För att upprätthålla dessa måste vi fortsätta att driva den inre marknaden framåt. Det vore ett misstag att ta något av detta för givet. Vi måste behålla EU:s konkurrensfördelar för företagens och framför allt medborgarnas skull. Vi får inte ett EU med högkvalitativa offentliga tjänster i fråga om hälso- och sjukvård, utbildning och social omsorg utan en i grunden sund ekonomi. Jag vill därför nu tydligt tala om vad som är centralt för oss: vikten av att vi alla - kommissionen, parlamentet och medlemsstaterna - visar ledarskap och mod i våra reformer.
Översynen av den inre marknaden är en grundläggande del av kommissionens insatser för att åstadkomma ett EU som visar konkreta resultat och för att kunna lägga fram sin ”agenda för EU-medborgarna”. Stora utmaningar kvarstår på den inre marknaden. Jag ska ge några exempel.
När det gäller posttjänster går vi mot ett slutgiltigt paket för en fullständig marknadsöppning. På energipolitikens område kommer kommissionsledamot Andris Piebalgs inom kort att lägga fram förslag om uppbyggnad av en gemensam europeisk energimarknad. Kommissionsledamot Meglena Kuneva leder en omfattande översyn av EU:s konsumentskyddslagstiftning. Vi arbetar tillsammans med er och medlemsstaterna för att inrätta ramar för ett europeiskt patent.
Varje enskild reform av den inre marknaden är viktig, men betraktade som en helhet är de av ännu större betydelse. Dagens inre marknad - denna stora, dynamiska, öppna marknad - är resultatet av alla dessa besvärliga reformer, alla dessa svåra beslut som vi fattat.
För att den inre marknaden ska förbli framgångsrik och bidra till bättre levnadsstandard och sociala villkor för EU:s medborgare krävs, kort sagt, att vi visar ledarskap och mod inte bara när vi utformar vår vision om framtiden, utan även när vi gör de mycket konkreta, och ofta svåra, politiska val som vi står inför i dag.
Men låt mig återvända till själva översynen och ta upp några huvudpunkter: för det första gäller det hur vi arbetar när politiken för den inre marknaden utformas, för det andra gäller det våra gemensamma politiska prioriteringar.
När det gäller hur vi arbetar är vi alla medvetna om att vi måste stärka partnerskapsandan och egenansvaret, och det framgår också tydligt i ert betänkande. Parlamentets efterlysande av starkare samarbetsnätverk gläder mig därför oerhört.
Den inre marknaden är ett gemensamt åtagande, och vi måste arbeta tillsammans för att förverkliga den, hela tiden med medborgarnas behov i åtanke. För att göra detta måste vi bygga vidare på framgångsrika projekt som Solvit och erbjuda medborgarna bättre hjälp med att lösa de gränsöverskridande problem som de möter. Vi måste också gå vidare med nya redskap som informationssystemet för den inre marknaden för att stärka samarbetet mellan medlemsstaterna. Jag är, precis som ni, övertygad om att täta partnerskap kommer att vara vår nyckel till framgång.
Jag välkomnar ett intressant förslag i ert betänkande - tanken på ett ”inremarknadstest” för alla nya åtgärder. Detta är ett viktigt inslag i våra mekanismer för ”bättre lagstiftning”, vars betydelse inte nog kan framhållas. Om vi finner att nya förslag i själva verket kommer att hindra flödet av människor, varor, tjänster och kapital och därmed äventyra den inre marknaden måste vi erkänna detta och fråga oss om vi bör ändra riktning, innan någon kommer till skada!
Jag vill nu övergå till våra gemensamma politiska prioriteringar för den inre marknaden. I sin delrapport till Europeiska rådets vårmöte visade kommissionen på ett antal riktlinjer för den framtida inre marknaden. Låt mig välja några exempel bland de områden jag är bäst bekant med.
I ert betänkande påpekas med rätta att finansiella tjänster som riktar sig till privatpersoner och mindre företag är ett område där den inre marknaden kan gå längre. Jag anser att EU kan hjälpa medborgarna att göra en bättre affär över hela linjen: det gäller räntor, försäkring, betalkort, bankkonton och annat.
Den 19 september kommer kommissionen att hålla en utfrågning i Bryssel för att få veta mer om alla berörda parters prioriteringar. Alla intresserade är välkomna att delta.
Jag vill också föra in en ny fråga i debatten, som också bör omfattas av översynen av den inre marknaden, nämligen e-förvaltning. Alla medlemsstater tillhandahåller fler tjänster på elektronisk väg, vilket ger lägre kostnader och gör tjänsterna mer lättillgängliga för medborgarna. Detta skapar möjligheter, men innebär också att vi ställs inför utmaningar.
Låt mig nämna några exempel. För det första handlar det om e-upphandling. Vi måste se till att nationella myndigheter inte skapar marknader för enbart e-upphandling när de inför tekniska lösningar och säkerhetsstandarder. På motsvarande sätt måste medlemsstaterna, när de förbereder genomförandet av tjänstedirektivet, ha gemensamma system för att kunna utbyta information på ett säkert sätt.
Några avslutande ord om den internationella dimensionen som har en framträdande plats i ert betänkande, vilket gläder mig. Kommissionen vill maximera EU:s globala inflytande och bygga upp starka förbindelser. Samtidigt som vi breddar och fördjupar dialogen med Förenta staterna och Japan håller vi därför också toppmöten med Kina, Indien, Ryssland och Brasilien.
Genom dessa globala dialoger får vi möjlighet att lära oss mer om våra partner, tala för våra värden och standarder och lösa frågor av bilateralt intresse samt skapa nya affärstillfällen för EU:s företag. Den yttre dimensionen är kort sagt en grundläggande del av vår inremarknadspolitik.
Sammanfattningsvis kan jag med glädje konstatera att jag är enig med er om prioriteringarna för översynen av den inre marknaden - när det gäller både hur vi förverkligar den inre marknaden och de politikområden som kommer att medföra störst fördelar för medborgarna.
Och det vore mig givetvis ett nöje att komma tillbaka hit när vi antagit översynen av den inre marknaden för att redogöra för våra slutsatser och diskutera vägen framåt med er.
Malcolm Harbour
för PPE-DE-gruppen. - (EN) Herr talman! Det gläder mig mycket att denna förmiddag välkomna Jacques Toubons betänkande, inte bara som samordnare för min grupp utan även på min kollega vice talman Marianne Thyssens vägnar. Hon kan tyvärr inte vara med oss i dag eftersom hon i all hast tvingades återvända till Belgien och sina föräldrar som inte är krya. Jag talar för alla ledamöter av vår grupp när jag välkomnar detta betänkande.
Ett av de viktigaste inslagen i Jacques Toubons utmärkta arbete är hans allomfattande och mycket uttömmande syn på den inre marknaden, som han också nämnde i sitt anförande. Den inre marknaden har konkret betydelse för alla medborgare i EU. Problemet är att den inre marknaden, dess framgång och dess framtida utveckling alldeles för ofta tas för givna. Som Jacques Toubon sa är det helt rätt att med kraft uppmana oss alla, och i synnerhet kommissionen i dess arbete med en ny strategi, att komma med nya radikala idéer. Framför allt måste den inre marknadens politiska profil som helhet stärkas och dess betydelse för oss alla framhållas. Vid toppmötet i mars måste medlemsstaterna och premiärministrarna verkligen dra fördel av det här när de tittar på detta dokument.
Den andra punkten, som jag är glad att ni framhöll, herr kommissionsledamot, är hela den globala dimensionen. Det står fullständigt klart att en fullt fungerande inre marknad utgör en enorm konkurrensfördel för EU i den globala ekonomin. Vi här i parlamentet har alla ett ansvar för att denna avgörande konkurrensfördel kan bibehållas för alla våra medborgare. Det kan bara åstadkommas genom att på ett tydligt och framsynt sätt framhålla fördelarna och stödja en politik som fortsätter att föra den inre marknaden framåt till nytta för alla medborgare, vilket görs så utmärkt i detta betänkande.
Robert Goebbels
för PSE-gruppen. - (FR) Herr talman, mina damer och herrar! PSE-gruppen har just antagit ett viktigt bidrag när det gäller översynen av den inre marknaden. Det ska bli mig ett nöje att ge kommissionsledamot Charlie McCreevy en kopia senare.
Vi ser den inre marknaden som unionens största ekonomiska bedrift, tillsammans med euron, men till skillnad från kommissionsledamoten är vi inte marknadsfanatiker. Marknaden har varit den naturliga handelsplatsen för människor sedan de gick ifrån samlarsamhället. Marknaden är användbar, den har till och med sina fördelar, men det är inte en samhällsmodell i sig själv.
Det är bra med marknadsekonomi, så länge som vi i slutändan inte står där med ett samhälle där allt är till salu, där människors behov som utbildning, kultur, social välfärd och hälsovård är helt beroende av marknadskrafterna. Det som vi förespråkar är en social marknadsekonomi där den nödvändiga konkurrensen fortfarande följer regler, konsumenterna är skyddade och effektiva offentliga tjänster kompenserar marknadens brister.
I USA svarar hälsosektorn för över 15 procent av BNP, dubbelt så mycket som det europeiska genomsnittet, men 44 miljoner amerikaner har inte någon sjukförsäkring. För att undvika en europeisk hälso- och sjukvård med två hastigheter skulle vi vilja att EU stöder sjukvårdstjänster.
Slutligen uppmanar vi kommissionen att uppfylla begäran från Europeiska rådets möten i Nice, Laeken och Barcelona och lägga fram förslag om en gemenskapsram som gör det möjligt för nationella, regionala och lokala myndigheter att tillhandahålla effektiva offentliga tjänster med fullkomlig rättssäkerhet. Vi uppmanar kommissionen att arbeta för att nå en hög social skyddsnivå inom ramen för den inre marknaden. All lagstiftning som syftar till att fullborda den inre marknaden bör kombineras med en studie om hur sysselsättningen i den berörda sektorn påverkas. Vi vill ha skyddsklausuler som Montiklausulen, som skyddar strejkrätten och rätten till kollektivavtal.
Enligt vår mening kräver bevarandet av en hög social skyddsnivå ambitiösa direktiv om arbetstiden och arbetsförhållanden vid tillfällig sysselsättning. Socialt skydd är inte oförenligt med ekonomisk effektivitet. Det är i själva verket de medlemsstater som har den bäst organiserade sociala dialogen, som de skandinaviska länderna, Tyskland, Nederländerna med flera, som har de mest framgångsrika ekonomierna i Europeiska unionen.
Kort sagt, PSE-gruppen är för en konkurrens som stimulerar, samarbete som stärker och solidaritet som enar. Jag citerade just Jacques Delors. Jag låter min kollega, Evelyne Gebhardt, kommentera Toubonbetänkandet, som jag i stort sett anser mig kunna säga är positivt.
(Applåder)
Karin Riis-Jørgensen
Herr talman! Jag skulle vilja börja med att berömma Jacques Toubon för det mycket fina arbete som han har gjort. Jag anser att vi har uppnått ett helt rimligt resultat som vi kan vara mycket nöjda med. Jag vill också tacka mina skuggföredragande från de andra grupperna, särskilt Malcolm Harbour från gruppen för Europeiska folkpartiet (kristdemokrater) och Europademokrater för deras konstruktiva samarbete.
Nu har vi ett betänkande som, enligt min mening, innehåller ett antal sunda liberala förslag. Jag skulle först av allt vilja framhålla avregleringen av marknaden för posttjänster, som jag anser är oerhört nödvändig och viktig, och också den ökade konkurrensen på energimarknaden samt allmänna förbättringar av konkurrenspolitiken. Detta är alla förslag som kommer att skydda de fyra friheterna, som ligger till grund för den inre marknaden. Målet är tydligt: vi vill ha en inre marknad utan gränser. När allt kommer omkring finns det ett ständigt behov att förbättra den inre marknaden och att utrusta EU bättre för globaliseringen, att göra dess ekonomi ännu bättre och inte minst se till att konsumenterna får ett större utbud, lägre priser och högre kvalitet. När allt kommer omkring är detta den inre marknadens innersta väsen.
Som tur är finns det en vision i detta betänkande, och denna vision bör uppmärksammas. Betänkandet är en drivkraft för kommissionen, ett bidrag till Lissabonstrategin, en uppmaning till EU att lägga i en högre växel, om vi vill ta oss upp till toppnivån och stå emot konkurrenstryck från i synnerhet Kina och USA. Om kommissionen vill agera för EU:s och dess medborgares bästa kommer därför kommissionsledamot Charlie McCreevy att ta hänsyn till detta betänkande i kommissionens arbetsförfarande och följa i parlamentets fotspår. På så sätt är jag övertygad om att den inre marknaden kommer att gå från en självklarhet till en annan och gynna både våra företag, stora och små, och medborgarna. En inre marknad utan gränser kommer att skapa fler arbetstillfällen och tillväxt, något som är en förutsättning för vår förmåga att finansiera den europeiska välfärdsstaten - och den europeiska allmänheten kommer att bli de verkliga vinnarna. Det är dock inte bara kommissionen som måste läsa detta betänkande. Nicolas Sarkozy och Angela Merkel bör också granska betänkandet mycket, mycket noggrant. Om vi förespråkar en inre marknad utan gränser kan vi inte, och vi bör inte, godta en situation där två stora länder fortsätter att hindra, för att inte säga underminera, en fri energimarknad.
Eoin Ryan
för UEN-gruppen. - (EN) Herr talman! Under den inre marknadens första tio år ökade EU:s ekonomi med 877 miljarder euro och mer än 2,5 miljoner arbetstillfällen skapades, så jag tror inte att någon kan invända mot att den inre marknaden verkligen fungerat.
Jag menar att det under de kommande tio åren kommer att vara avgörande för EU att säkra sin globala konkurrenskraft. Jag kan därför inte hålla med om att ett gemensamt konsoliderat skattesystem inte kommer att försämra EU:s konkurrenskraft, och det är tyvärr ett av skälen till att jag, som föredragande för utskottet för ekonomi och valutafrågor, strukit mitt namn från detta betänkande.
Jag anser att den gemensamma konsoliderade bolagsskattebasen, som innebär att skatterna harmoniseras under annat namn och i smyg, kommer att underminera konkurrensen, de inkommande investeringarna, tillväxten och sysselsättningen i EU. Vi behöver konkurrens på skatteområdet, inte harmonisering. Jag menar att vi behöver konkurrens på detta område för att kunna se till att EU fortsätter att växa och i framtiden är en dynamisk ekonomi globalt sett. Jag vill därför uppmana kommissionen att så snart som möjligt lägga fram sin bedömning av vilka konsekvenser den gemensamma konsoliderade bolagsskattebasen får för den inre marknaden.
Enligt min mening måste EU öka sina ansträngningar när det gäller internationell dialog om finansmarknaderna, inte bara med USA, Japan och Kina utan också med andra tillväxtekonomier som Indien. I jämförelse med andra länder står utvecklingen i EU faktiskt stilla när det gäller FoU och investeringar på det området. Jag anser att medlemsstaterna måste uppmuntra ökat samarbete inom teknikintensiva varu- och tjänstebranscher för att kunskapsmarknader ska kunna upprättas.
Slutligen vill jag än en gång säga att det är konkurrens, inte harmonisering, vi behöver på skatteområdet för att EU ska vara en dynamisk ekonomi i framtiden.
Heide Rühle
, för Verts/ALE-gruppen. - (DE) Herr talman! Jag skulle vilja tacka föredraganden för hans utmärkta samarbete och för det öppna och lättillgängliga sätt som han utarbetade sitt betänkande på. Man tar itu med viktiga frågor i betänkandet. Att bygga upp människors förtroende för den inre marknaden är en central uppgift, på samma sätt som att ta itu med ekonomiska problem; det kommer att innebära att man måste ta mer hänsyn till miljö- och konsumentfrågor. Vi hade ett annat exempel på brister i detta avseende i somras när Mattel, världens största leksakstillverkare, tvingades återkalla leksaker för tredje gången på bara ett år. Allmänheten förväntar sig med rätta en snabb reaktion från Europeiska unionen och Europeiska kommissionen, och vi vill att leksaksdirektivet ses över.
I betänkandet tas de viktigaste frågorna upp, inbegripet skattepolitikens roll, och i denna fråga är jag av en helt annan åsikt än föregående talare. Jag anser att det är rätt att lyfta fram risken för att konkurrensen snedvrids om vi inte kan nå en högre grad av skatteharmonisering. Detta är ett annat ämne där vi har rätt att vänta oss förslag från kommissionen.
Enligt vår mening finns det också problem med uttalandena om energipolitik. Bortsett från det faktum att frågan om att separera nätverks- och konsumenttjänster är så oerhört viktig - och inte har tagits upp här - beklagar vi att kärnenergin får så stor plats. Många olösta frågor när det gäller kärnenergi, som just i år fått uppmärksamhet på grund av olyckor i reaktorer i Tyskland och Sverige, ignoreras helt, liksom det fortsatta åsidosättandet när det gäller att ta itu med svårigheten att förvara kärnavfall och det faktum att subsidiaritetsprincipen förblir ett problem. Medlemsstaterna har beslutat att upphöra med kärnenergi, och jag anser därför att det är fel att Europeiska unionen ska ingripa med ekonomiskt stöd i detta fall.
Avreglering av posttjänster är ett annat område där vi saknar balans. Vi anser inte att frågan om finansiering av en samhällsomfattande tjänst i små medlemsstater och i avlägsna områden har behandlats ordentligt. Ändå är det avgörande med en tillgänglig samhällsomfattande tjänst för att återställa förtroendet för den inre marknaden.
Godfrey Bloom
för IND/DEM-gruppen. - (EN) Herr talman! Jacques Toubon medger att ”medborgarna i samtliga medlemsstater tvivlar på den inre marknaden och på annan gemenskapspolitik”. Han tillstår att EU inte har lyckats övervinna en förtroendekris. Sedan hänvisar han till just det dokument, nu känt som ”ändringsfördraget”, som har framkallat denna kris och säger på ett överlägset sätt att det kommer att bli lättare för de nationella parlamenten att förstå den inre marknadens förtjänster om de engageras i Europaparlamentets arbete.
Dessa stackars oupplysta parlament är förresten bara de demokratiskt valda suveräna lagstiftarna i 27 europeiska länder, till skillnad från denna absurda rådgivande församling som inte företräder, och inte kan företräda, någon annan än kommissionen och den elit den är förbunden med. Med denna utgångspunkt kastar man sig i detta betänkande in i en plan för att underminera det nationella ansvaret för samhällsomfattande tjänster genom att ändra definitionen av dessa tjänster och inkludera vårdtjänster, ta kontroll över immateriella rättigheter, som vi alla vet kommer att inbegripa patent på programvara, anpassa företagsbeskattningen utan representation, skapa ett slags kung Knuts tron på en isoterm för att roffa åt sig makt och pengar genom koldioxidhandel. När det gäller småföretagen vet vi alla att EU, dess ekonomiska partner och Världshandelsorganisationen kommer att fortsätta att krossa dem. En förtroendekris, herr Toubon? Det kan man lugnt säga!
Petre Popeangă
för ITS-gruppen. - (RO) Herr talman! Vi kan inte annat än välkomna en analys av utvecklingen av den inre marknaden - denna betydelsefulla målsättning i det europeiska projektet - 50 år efter dess begynnelsestadium. Men det är inte säkert att det har gjorts några stora framsteg. Projektet har blivit mycket försenat i förhållande till den föreslagna tidsplanen.
Situationen är beklaglig med tanke på att detta viktiga solidaritetsinstrument som omfattar de fyra grundläggande friheterna (fri rörlighet för personer, varor, kapital och tjänster) inte genomgående bidrar till att fullborda det europeiska projektet.
Utan att angripa frågan om byggandet av den inre marknaden särskilt analytiskt skulle jag vilja säga att det kommer att bli en aning svårt att uppfylla detta mål av åtminstone tre anledningar. Den nuvarande luckan mellan de olika nivåerna av funktionalitet och effektivitet på nationella marknader: teoretiskt sett är alla ekonomier som baseras på fria marknadsförbindelser funktionella; i praktiken betingas marknadens funktionalitet av en rad politiska, ekonomiska, sociala, kulturella och i synnerhet historiska faktorer som mer eller mindre ger karaktären av en fungerande marknad; denna lucka påverkar byggandet av den inre marknaden negativt.
De protektionistiska åtgärder som vissa stater vidtar, särskilt stater med en utvecklad ekonomi, ger inte mindre utvecklade marknader någon möjlighet att utvecklas, och detta missbruk av ekonomisk makt minskar deras rättigheter till fördelarna med konkurrenseffekterna påtagligt, något som är ett grundläggande demokratiskt inslag på den inre marknaden.
Slutligen får avsaknaden av gemensamma lagbestämmelser, särskilt på skatteområdet, negativa effekter på projektet med den inre marknaden med tanke på att skillnader i beskattning skulle kunna skapa spänningar mellan medlemsstaterna.
Jag stöder betänkandet, men jag anser att en analys av de nationella marknaderna i medlemsstater med mindre utvecklade ekonomier skulle ha genomförts, särskilt i nya medlemsstater som Rumänien, för att säkerställa en större stabilitet, och att det, till följd av resultaten, bör införas tillnärmningsåtgärder för de utvecklade ekonomierna, eftersom detta är en nödvändig förutsättning för byggandet av EU:s inre marknad.
Jana Bobošíková
(CS) Mina damer och herrar! Utan tvivel är den inre marknaden grundvalen för Europeiska unionens konkurrenskraft och konsumenternas tillfredställelse.
I det betänkande som vi diskuterar i dag fastslås det tydligt, och enligt min mening med rätta, att denna marknad, som vi kan vara stolta över, har byggts på principerna om ekonomisk konkurrens. Av denna anledning skulle jag vilja påpeka att den inre marknaden nu befinner sig i fara. Denna fara består av det ändringsfördrag som antogs under det portugisiska ordförandeskapet. Enligt det tyska ordförandeskapets mandat bör konkurrens utan snedvridningar helt undanröjas från unionens grundläggande mål, som alltid är avgörande när det gäller att lösa tänkbara tvister. Allt som finns kvar är unionens upprättande av en inre marknad. Ekonomisk konkurrens går således förlorad i något tilläggsprotokoll som helt saknar ändringsfördragets kraft.
När fördraget väl har antagits kommer det att bli ännu svårare än i dag att försvara principerna om konkurrens utan snedvridning inom unionen. Detta kommer inte att stärka vare sig unionens konkurrenskraft eller konsumenternas tillfredställelse.
Andreas Schwab
(DE) Herr talman, mina damer och herrar, ärade kolleger! För det första måste jag tacka föredraganden, Jacques Toubon, som också ansvarade för utarbetandet av vår ståndpunkt i PPE-DE-gruppen, i nära samarbete med medlemsstaternas företrädare i norra, södra, östra och västra Europa.
Vi hade ett bra meningsutbyte, och vi enades om att de positiva aspekterna av den inre marknaden sträcker sig långt utanför den kännedom som allmänheten har, och också bortom det som har erkänts i vissa debatter här i parlamentet. Vi är också överens om att kommissionen och dess pr-avdelningar kommer att få en större roll för att göra förvärvsarbetande mer medvetna om marknadens inneboende fördelar.
Enligt min mening skulle det mot bakgrund av sammanslagningen mellan Suez och Gaz de France vara mycket fördelaktigt att införliva inremarknadstestet - som föreslås i detta betänkande och som vi i PPE-DE-gruppen stöder - i nationell lagstiftning. Det skulle också vara helt rimligt att fråga sig om det kanske inte är fördelaktigt om sammanslagningar som denna, eller annan utveckling på medlemsstatsnivå, blir föremål för ett liknande test, för att kontrollera hur de inverkar på den inre marknaden och utröna huruvida de gynnar vanliga människor eller inte inom ramen för marknaden.
Vi infogade också ett avsnitt om tjänster i allmänhetens intresse, som utan tvivel nu verkar vettigt mot bakgrund av den nya rättsliga grund som skapas genom ändringsfördraget, vilket redan nämnts. Vi kom också överens om att den inre marknaden är EU:s nyckeltillgång i globaliseringsprocessen. Bara en ordentligt fungerande inre marknad kan ge skydd mot viss utveckling på världsmarknaderna. Fru Rühle! Vi kan nämligen inte bara förlita oss på övervakningssystem, hur relevanta de än må ha varit i förhållande till vissa leksakstillverkares återkallanden: vi måste också vädja till den stolthet och kvalitet som utmärker våra egna europeiska tillverkare, eftersom vi aldrig kommer att ha möjlighet att övervaka allt.
Vi är angelägna att se vad kommissionen i höst kommer att föreslå som svar på detta betänkande om översynen av den inre marknaden, och vi hoppas att vi kommer att vara i stånd att fatta ytterligare beslut om rätt kurs för den inre marknaden på grundval av den rapport som kommissionen antar då.
Evelyne Gebhardt
(DE) Herr talman! Som talesman för socialdemokratiska gruppen i Europaparlamentet skulle även jag vilja tacka Jacques Toubon för ett betänkande som vi i stort sett kan stödja, eftersom det innehåller många positiva aspekter som är av särskild vikt för ledamöterna i vår grupp. Det är som det bör vara, för det som vi talar om här är den inre marknadens framtid. Vi talar om att ge svar på de frågor som Europeiska unionens folk ställer. Vi talar om förtroende för Europeiska unionens politik.
Till Karin Riis-Jørgensen skulle jag vilja säga följande: det räcker inte att bara med att läsa de avsnitt i betänkandet som ger särskild personlig tillfredsställelse; texten måste betraktas i sin helhet. Det står ingenstans att fri konkurrens, den inre marknaden och avreglering är de enda prioriteringarna. Snarare är det tvärtom, för många viktiga socialdemokratiska aspekter har inkluderats. För att ge ett exempel, i punkt 8 har vi förklarat vikten av konsekvensbedömning, som är särskilt relevant när det gäller sociala rättigheter och arbetsrätt. Detta är nyckeln för att nå det många gånger upprepade målet att se till att människor är viktigare än ekonomi, och inte tvärtom - och detta måste prioriteras i all politik som vi investerar våra ansträngningar i.
En annan sida av detta betänkande, som är mycket positiv för oss som socialdemokrater, är draget att skapa en mer omfattande harmonisering, i motsats till enkelt ömsesidigt erkännande. Ömsesidigt erkännande i sig är inte dåligt, men harmonisering är bättre. Vi har faktiskt kommit på ett svar som inte bara ger en effektiv typ av skydd på en hög nivå för allmänheten, utan ett svar som också klargör att vi inte kan ha ett konkurrensscenario mellan medlemsstaternas sociala system. Det som vi vill ha är samarbete mellan olika sociala system, som baseras på högsta möjligaste värden. Detta är en oerhört viktig punkt, och vi har nått fram med det budskapet på ett mycket bra sätt.
En annan särskilt viktig insats för oss som socialdemokrater var avtalet i sista minuten om tjänster i allmänhetens intresse. Jag välkomnar att Europeiska folkpartiet har rört sig framåt på grundval av den text som för närvarande förbereds för EU-fördraget. Det stämmer att försvaret av tjänster i allmänhetens intresse bör vara en av våra prioriteringar, och att vi bör ta itu med den rättsliga osäkerhet som för närvarande går ut över dessa tjänster inom EU i syfte att skydda allmänheten och bemöta efterfrågan på detta område.
Det finns dock en punkt där vi som socialdemokrater måste vägra ge vårt godkännande, och det är när det gäller ”inremarknadstestet”. Herr Schwab! Ingenstans i texten finns det en bestämmelse om detta inremarknadstest, och jag skulle vilja föreslå att ni läser texten mer noggrant. För oss socialdemokrater är ett inremarknadstest inte en måttstock som vi vill använda - eller åtminstone inte tills liknade vikt läggs på andra test såsom integrering av ett jämställdhetsperspektiv eller sociala konsekvenser, som grundar sig på fördragen. Tills dess att test av detta slag, som krävs enligt Europeiska unionens fördrag, genomförs rutinmässigt kan vi inte ge vårt godkännande till ett test som det inte ens finns något stöd för i fördragen. Detta är en annan punkt där vår åsikt måste vara mycket tydlig.
Hans-Peter Martin
(DE) Herr talman! Den inre marknaden fungerar säkert om vi mäter den enligt kriteriet övergripande ekonomisk tillväxt. Den fungerar säkert också om vi bara godtar att det som vi har upplevt - sedan vi fick en inre marknad inom EU - är den största omfördelning av välstånd som denna kontinent har upplevt i fredstid.
Ändå anser inte folk att den inre marknaden fungerar när deras erkännande mäts. Varför inte? Just eftersom vi har denna breda spännvidd när det gäller välståndsnivåer, eftersom arbetsfri inkomst ökar mycket snabbare än lönepaket - och det är därför, 15 år efter Jacques Toubon, som detta betänkande kommer att ses som ett kraftfullt bevis på socialisternas och socialdemokraternas misslyckande. Om ni läser ändringsförslagen till detta betänkande kommer ni inte att hitta några överraskningar. Det finns uppmaningar till effektiva rättsliga mekanismer, en översyn av strategin för den inre marknaden, initiativ för att stärka den sociala agendan och en social skyddsklausul.
Socialdemokraterna hade överväldigande majoritet i Europa under en sådan väldigt lång tid, och 15 år senare upptäcker vi att de inte åstadkommit något och att de är ansvariga för en ökad radikalisering i EU:s politiska utkanter.
John Purvis
(EN) Herr talman! Det gläder mig att se att större delen av vår grupps bidrag till yttrandet från utskottet för ekonomi och valutafrågor har tagits med i Jacques Toubons utmärkta betänkande. Förverkligandet av en fullständig inre marknad är grundläggande för EU:s ekonomiska framgång.
Mer i detalj har de olika lagstiftningsåtgärder som antagits på senare tid när det gäller finansiella tjänster för företag inneburit ett stort steg mot upprättande av en europeisk inre marknad på detta område, med hög lagstiftningsstandard och fördelar för konsumenterna som en följdeffekt. I flera fall håller dessa standarder på att bli globala, och nästa steg är att se till att lagstiftningen på detta område genomförs korrekt och tillämpas på samma sätt i hela EU.
Vi kommer givetvis att undvika ny överflödig lagstiftning. Men det finns många kulturella, traditionella, rättsliga och skattemässiga hinder som ännu verkar hämmande på den inre privatmarknaden för finansiella tjänster. Vi ser därför fram emot att granska kommissionens vitböcker om finansiella tjänster till privatpersoner och mindre företag och om fastighetslån för att se hur förbättringar kan åstadkommas med minsta möjliga ingrepp.
Jag vill nämna Lamfalussyprocessen, som hittills i hög grad bidragit till anpassningen av den grundläggande lagstiftningen om finansiella tjänster till marknadsaktörers och lagstiftares verklighet. Processen befinner sig fortfarande i ett studieskede, men en stor mängd lagstiftning har behandlats och de första tecknen är positiva. Även om de flesta av ändringsförslagen från utskottet för ekonomi och valutafrågor finns med i Jacques Toubons utmärkta betänkande beklagar jag att de som gäller Lamfalussyprocessen inte tagits med.
Ett område som tillhör ansvarsområdet för utskottet för ekonomi och valutafrågor och som fortfarande hindrar den inre marknadens funktion är skattesystemet. Vi ställer oss helt bakom regeln om enhällighet på detta känsliga område och medlemsstaternas suveräna rätt att fastställa sina egna skattesatser, men det står klart att dagens moms- och punktskattesystem står i vägen för ett fullt förverkligande av den inre marknaden och dess fördelar för konsumenter och företag. Vi uppmanar därför kommissionen att lägga fram konkreta förslag för att underlätta för EU-medborgarna att utöva sin fulla rätt till fri rörlighet för varor. Det gäller särskilt skatteordningarna för handel via Internet och över gränserna.
Arlene McCarthy
(EN) Herr talman! Som ordförande för utskottet för den inre marknaden och konsumentskydd vill jag lyckönska Jacques Toubon, särskilt till hans arbete för att nå samförstånd mellan alla grupper om en uppsättning rekommendationer för översynen av den inre marknaden. Jag förutsätter att kommissionen kommer att ta till sig dessa rekommendationer, liksom dagens debatt.
Jag vill betona några av förslagen, som jag anser är av avgörande betydelse för att engagera medborgarna i den inre marknadens framsteg och utveckling och framför allt för att öka förtroendet. Förslaget om ökad medverkan från de nationella parlamenten för att bättre återspegla de olika synsätten i medlemsstaterna och hos deras medborgare är mycket viktigt. Sociala och miljömässiga aspekter av den inre marknaden är också av stor betydelse, och den inre marknaden måste givetvis även i fortsättningen tillhandahålla ett större urval, bättre kvalitet och konkurrenskraftiga priser för våra konsumenter och småföretag.
Genom att minska den administrativa bördan och främja innovation, samtidigt som vi skyddar våra immateriella rättigheter, kommer vi att kunna konkurrera på den globala scenen. För att få förtroende för den inre marknaden måste medborgarna kunna se de fördelar och utnyttja de rättigheter och möjligheter som EU-medlemskapet ger dem. Därför hoppas jag att vi, i stället för att bara skydda våra konsumenter, kommer att gå längre och se till att de har tillgång till rättsmedel om något går fel.
I det sammanhanget vill jag ta upp det mycket viktiga arbete som uträttas inom nätverket Solvit och de europeiska konsumentcentrumen. Dessa informella, praktiska nätverk tillhandahåller snabba lösningar på mycket komplexa problem i en omgivning som våra medborgare upplever som byråkratisk. Ett av skälen till att de inte vill handla över gränserna är att de inte är säkra på att ha tillgång till rättsmedel om något går fel. Kommissionen bör därför stärka dessa nätverk som ett grundläggande inslag i översynsprocessen. Jag tror, herr kommissionsledamot, att vi har samma mål: att åstadkomma en inre marknad som är relevant och lyhörd för alla, som ni sa i ert inledande anförande. Jag menar också att vi nu vill samarbeta med er för att se till att våra medborgare även i fortsättningen har samma tillgång till den inre marknaden, fördelarna och givetvis skyddet, med rättsmedel och tvistlösning.
Alexander Stubb
(EN) Herr talman, herr kommissionsledamot! Jag vill ta upp tre saker. För det första vill jag tacka Jacques Toubon för hans sätt att leda hela processen. Jag tror att alla, både till höger och till vänster i kammaren, faktiskt varit mycket nöjda med hur saker och ting har skötts. Jag anser att detta är ett utmärkt, välavvägt betänkande.
Min andra fråga handlar om att sälja den inre marknaden. Som jag ser det försöker man i detta dokument sälja den inre marknaden, och det är något vi verkligen måste göra. Herr Goebbels! Ni nämnde tidigare den så kallade ”nordiska modellen”. Jag kan berätta att den nordiska modellen förvisso handlar om social trygghet å ena sidan, men å andra sidan handlar den också om ekonomisk öppenhet. Dessa länder rättar sig helt och hållet efter den inre marknadens regler om fri rörlighet för varor och tjänster - med polska rörmokare! - pengar och människor. Hit kommer människor från andra länder för att arbeta, så det är samtidigt öppna ekonomier. Jag menar att vi inte bör missakta den inre marknaden, för det är nog det bästa som vi i EU någonsin gjort.
Till sist vill jag ge er ett exempel på när den inre marknaden inte fungerar. Detta är ett exempel från verkliga livet. I början av sommaren köpte en finsk flygkapten på Finnair en bil i Italien; vilket slags bil tänker jag inte gå in på. En halvtimme efter att han lämnat bilfirman stoppades han av polisen. De tog ifrån honom hans tillfälliga registreringsskyltar som han köpt lagligt i Tyskland, beslagtog bilen och kommer inte att återlämna den förrän en rättslig process har slutförts i december. Det kan mycket väl hända att han blir av med sin bil, och här talar vi om en inre marknad där full och fri rörlighet för varor ska råda. Vad jag vill säga är att detta är ett oerhört viktigt betänkande som visar att vi definitivt måste fortsätta att förbättra och utveckla den inre marknaden med en lämplig balans mellan fri konkurrens och social trygghet.
Gabriela Creţu
(RO) Herr talman, ärade kolleger! Utvecklingen av den inre marknaden är en grundläggande faktor i den europeiska integreringen. Men det ska inte ses som ett mål i sig, inför vilket de sociala konsekvenserna inte har någon betydelse.
Med Europeiska unionens senaste utvidgning blev unionen mer ekonomiskt icke-homogen än tidigare. Denna brist på enhetlighet kan betraktas som en fördel för vissa nyliberala politiska åtgärder, men inte för alla medborgare. Konkurrens är till för företag, solidaritet är till för folket, som Jacques Delors angav.
Förutom dess obestridliga kvaliteter har Toubonbetänkandet vissa svagheter ur denna synvinkel. I teorin stöder vi alla Lissabonstrategin, en kunskapsbaserad ekonomi och högkvalitativa arbetstillfällen, där en jämförbar fördel inte kan vara billig arbetskraft. I betänkandet hävdas det att en viktig metod för att öka företags konkurrenskraft är rörlighet för arbetstagare, som bör uppmuntras.
Som socialdemokrater anser vi att undanröjandet av alla hinder mot bakgrund av fri rörlighet för personer och arbetstagare är en grundläggande rättighet som fastställts i fördragen. Att enbart uppmuntra till rörlighet av ekonomiska skäl skapar redan allvarliga sociala konsekvenser i arbetstagarnas ursprungsländer. Förutom faktiska inkomster förlorar länderna också specialister och kvalificerad arbetskraft, de avbefolkas och den aktiva befolkningen minskar; tusentals barn lever utan föräldrar och behöver särskilda utbildningstjänster och sociala tjänster.
De sociala och mänskliga kostnaderna på lång sikt är fortfarande okända. Därför uppmanar vi till att denna specifika fråga utreds, eftersom de ekonomiska åtgärderna aldrig får underminera den sociala aspekten.
(Applåder)
Luisa Fernanda Rudi Ubeda
(ES) Herr talman! Låt mig först få gratulera föredraganden, Jacques Toubon, till innehållet i hans betänkande och för hans förmåga att skapa ett brett stöd för antagandet av det i kammaren.
En återbekräftelse vid denna tidpunkt av att många framsteg har gjorts under uppbyggnaden av en inre marknad i Europeiska unionen är att påstå det självklara, ändå är det likväl viktigt att upprepa, hur uppenbart det än kan vara, att vi fortfarande har lång väg kvar.
Jag anser att erfarenheten visar oss att öppna ekonomier är de ekonomier som växer mest, och att ökad konkurrens alltid omvandlas till fördelar för konsumenterna i kvalitet och pris på varor och tjänster som konkurrerar eller uppkommer på marknaden.
På en globaliserad marknad som den i dagens värld är det omöjligt att tro att framsteg kan göras genom tillämpning av protektionistiska åtgärder, och Europeiska unionen, som ekonomisk aktör på världsnivå, kommer naturligtvis bara att kunna få en stark ekonomi om den fortsätter att vidta åtgärder för att liberalisera, bygga upp och fördjupa den inre marknaden.
Vid många tillfällen har människor framställt konkurrens och liberaliseringsåtgärder på den europeiska marknaden som ett övergivande av den europeiska sociala modellen eller som försakande av det skydd som sociala rättigheter ger. Jag är av den exakt motsatta åsikten, nämligen att om den europeiska sociala modellen ska fortsätta att utvecklas, om EU-medborgarna ska fortsätta att åtnjuta sociala skyddsåtgärder och bra sociala tjänster, är det viktigt att EU:s ekonomi växer, och denna tillväxt kommer bara, jag betonar, att vara möjlig om vi fördjupar EU:s inre marknad.
Jag sa att en hel del framsteg har gjorts, men det är lång väg kvar, och en av mina kolleger har just gett några specifika exempel på detta. Jag anser att det är viktigt att avlägsna hinder, så att små och medelstora företag kan verka överallt i Europeiska unionen. Det är också viktigt, som det hävdas i betänkandet, att undersöka och utveckla marknaden för tillhandahållandet av finansiella tjänster, och särskilt immateriella rättigheter.
Jag skulle vilja be kommissionen att uppmana de nationella regeringarna och rådet att se till att gemenskapsbestämmelserna införlivas i nationell lagstiftning på ett tillbörligt sätt.
Wolfgang Bulfon
(DE) Herr talman! Vi är för ett undanröjande av hinder på den inre marknaden för att främja dess positiva effekter, som hållbar tillväxt, och i denna process är det viktigt att fästa tillräcklig uppmärksamhet vid skydd för sociala skyddsmekanismer för vanliga människor. På grund av deras särskilda betydelse kan tjänster i allmänhetens intresse - det som vi benämner ”grundläggande” former av tillhandahållande - helt enkelt inte lämnas åt de fria marknadskrafterna. På områdena hälsa och sociala frågor behövs det en särskild uppsättning regler.
Jag beklagar det mycket onödiga omnämnandet av kärnkraft i punkt 16. Detta är obestridligen en högriskteknik som utsätter befolkningen för faror. Så på den punkten kan jag inte stödja betänkandet.
Det har också hävdats att avvikande nationella tolkningar av införlivandet av EU-lagstiftning skapar osäkerhet. Som ett antal studier har visat är detta ett stort hinder när det gäller fullbordandet av den inre marknaden.
Slutligen skulle jag vilja nämna betydelsen av europeiska standarder på internationell nivå. De pågående diskussionerna om bristfälliga leksaker från Kina är ett bra exempel på hur viktigt det är att vi har internationellt erkända standarder, genom dialog med externa handelspartner. Även om länder som Kina känner sig överbelastade av en lång lista över kvalitetskrav behöver vi trots detta åtgärder för att förbättra produkt- och livsmedelssäkerheten i syfte att skydda europeiska konsumenter.
Charlotte Cederschiöld
Herr talman! Herr kommissionär! Den inre marknaden är en av de viktigaste byggstenarna för samarbetet inom Europeiska unionen. Samarbetet bygger på ömsesidigt förtroende och respekt medlemsstaterna emellan. Därför är det också avgörande att alla bidrar genom att snabbt och effektivt genomföra den EU-lagstiftning som skall implementeras i den nationella rätten.
SOLVIT är en bra metod att följa upp efterlevnaden och kan utvecklas. Vi politiker som arbetar på europeisk nivå i parlamentet eller i rådet har ett ansvar för att lagstiftningen är konkurrensfrämjande och inte skapar onödig administration och att den tillgodoser de behov och löser de problem som fortfarande finns. För att kunna det så måste vi skapa politisk konsensus och bred insikt om den inre marknadens betydelse, som både Toubon och kommissionen väl bidrar till. Tack herr Toubon!
PPE-DE strävar efter ett Europa för alla, med arbetstillfällen för alla och en fungerande sjukvård och utan fattiga. Ett EU som kan växa sig än starkare. Enda sättet att nå dit är genom att marknaden är konkurrenskraftig och att handeln inte stoppas av förlegad lagstiftning, onödiga tullar, subventioner eller marknadskontroller. Utan en fungerande marknad och starka europeiska företag finns inte pengar till välfärden. Inre marknad och konkurrenskraft skapar i sig social trygghet och är välfärdens förutsättningar.
Edit Herczog
(HU) Jag skulle vilja börja med att påpeka hur mycket vi välkomnar den tydliga och heltäckande debatt som Jacques Toubons kolleger förde med oss förra året innan detta betänkande utarbetades. Jag skulle också vilja lovorda Jacques Toubon själv till framställningen av betänkandet.
Själv skulle jag vilja berömma punkt 40 först, där medlemsstaternas ansvar betonas. Min viktigaste tanke i detta sammanhang är att medlemsstaterna inte är skyldiga Europeiska kommissionen eller Europaparlamentet att införliva reglerna på den inre marknaden, utan först och främst sig själva och varandra, och framför allt sina medborgare och sina egna företag. Vi kan därför inte ignorera resultattavlan för den inre marknaden från juli 2007 och de uppgifter som finns i denna. Ett villkor för de nya medlemsstaterna som anslöt sig 2004 och 2005 var införande och införlivande av gemenskapens fullständiga regelverk.
Utifrån resultattavlan kan vi se att två år efter att tidsfristen löpt ut är det utan undantag de gamla medlemsstaterna som innehar rekordet när det gäller försenat införlivande av direktiv, och dessa stater svarar för de fyra mest omfattande fallen när det gäller avsaknad av införlivande. Förhållandet när det gäller åsidosättandet att uppfylla åtagandena på den inre marknaden mellan enskilda gamla och nya medlemsstater är 1:2 men kan ibland vara så högt som 1:8, som till exempel mellan Slovenien och Italien. Ett direkt resultat av detta är att de som efterlever lagen förlorar på grund av olik behandling och diskriminering. När vi talar om den framtida inre marknaden måste vi alla insistera på att företag och länder som håller sig till reglerna och införlivar gemenskapens regelverk inte blir förlorare under den pågående utvecklingen av den inre marknaden. Jag skulle vilja tacka föredraganden.
Zuzana Roithová
(CS) Herr kommissionsledamot! För 15 år sedan kom medlemsstaterna överens om en djupare ekonomisk integrering och lovade att skapa en inre europeisk marknad med fri rörlighet för varor, tjänster, kapital och människor. Under 1990-talet gav detta upphov till en konkurrenskraftig miljö för företagare, som ledde till ett bredare utbud och lägre priser för konsumenter.
Men sedan 2000 har vi upplevt att vissa medlemsstater, särskilt de gamla, skyddar, både i hemlighet och öppet, sina små nationella marknader från grannkonkurrens och tolererar administrativa och andra hinder, och på så sätt blockerar det snabba och fullständiga fullbordandet av den inre marknaden utan hinder. Mot bakgrund av den snabba liberaliseringen av global handel, och när vi ser hur snabbt vi européer bereder plats för varor från tredjeländer, är detta ett paradoxalt beteende. Skulle en sund europeisk marknad inte vara lösningen för att ta itu med globaliseringens utmaningar och arbetslösheten?
Denna irrationella situation orsakas av populism och genom att falska nationella intressen sätts framför konsumenternas och företagarnas gemensamma intressen. Jag välkomnar därför kommissionens grönbok och förslaget om en översyn: denna översyn kommer att avslöja hur gällande EU-lagstiftning har kringgåtts i ett antal länder, och den kommer att påvisa fel som försvagar förtroendet för den inre marknaden. Ett exempel på detta är gråzonen i fråga om när principen om ursprungsland ska tillämpas eller inte. Om marknaden ska fungera ordentligt måste vi göra framsteg när det gäller att liberalisera nätverkstjänster och fullborda marknaden för finansiella tjänster, samt reda ut oklarheter när det gäller hälso- och sjukvårdstjänster och sociala tjänster.
Införandet av euron och färska direktiv har stärkt handeln inom unionen och gjort den mer genomblickbar. Samtidigt vet vi alla att företagarna lider av den börda som ökat pappersarbete utgör och att vi behöver skapa lika villkor för rättvis internationell konkurrens. Vi behöver också modernare och enklare kontrollmekanismer.
Jag uppmanar kommissionen att göra allt i sin makt för att övervaka hur de befintliga direktiven införlivas, och göra framsteg på området ömsesidigt erkännande innan ytterligare eventuell harmonisering genomförs. Jag inser att globaliseringen av handeln kommer att kräva att andra produkter standardiseras och ett avtal om den europeiska ursprungsmärkningen. Jag instämmer i att skillnader på området bolagsskatt orsakar spänningar och kommer att behöva diskuteras ytterligare. Den europeiska marknaden är en process, inte en trossats.
Lasse Lehtinen
(FI) Herr talman! Vi bör inte angripa globaliseringen på grund av den skada som den gör, utan vidta praktiska åtgärder. Skyddet av nationella marknader paralyserar vår kontinent och äventyrar därmed dess ekonomiska tillväxt, som även ett socialt EU är beroende av.
Till betänkandets förtjänster hör att man betonar vikten av att fullborda den process som innebär att särskilt sektorer som energi och kommunikationer öppnas för konkurrens, eftersom utvecklade och öppna nätverk när allt kommer omkring ligger i konsumentens intresse och är en garanti för tillväxt. För att påskynda denna utveckling behöver vi också effektiva mekanismer för reglering och övervakning. En mekanism bör införlivas i den så kallade principen om gränsöverskridande kundansvar. Med denna skulle alla som beställer arbete eller tjänster ansvara för att se till att verksamheten är öppen och att underleverantörerna uppfyller sina åtaganden.
Unionen och parlamentet intar en alltför ideologisk syn när man betraktar de olika energialternativen. I praktiken förebyggs de skadliga effekterna av klimatförändringarna genom att utsläppen minskas. I motsats till det som till exempel Wolfgang Bulfon just sa är det orealistiskt att anta att vi kommer att nå faktiska och effektiva resultat utan att kärnkraften är en del av lösningen. Vårt främsta mål måste vara att minska användningen av fossila bränslen.
Zita Pleštinská
(SK) Till att börja med skulle jag vilja uttrycka min uppskattning av min kollega Jacques Toubon för hans stimulerande betänkande, som skapar en utmärkt och balanserad grund för kommissionens kommande dokument. Trots att de fyra grundläggande friheterna garanterades i Romfördragen är deras praktiska tillämpning fortfarande blockerad. En översyn av den rådande situationen på den inre marknaden ger oss ett tillfälle att stödja de befintliga reglerna och se över dem som är föråldrade. Denna nya strategi kanske minskar klyftan mellan marknadens potential och dess faktiska tillämpning och kommer att erbjuda lösningar för att undanröja hindren mellan de 27 medlemsstaternas marknader.
Jag instämmer med föredraganden i att framgången med den inre marknaden vilar på tre pelare: den första är stärkandet av konsumenternas rättigheter och skapandet av en gynnsam företagsmiljö, något som är särskilt viktigt för små och medelstora företag. Det är till exempel viktigt att förbättra små och medelstora företags tillgång till offentlig upphandling. När det gäller den andra pelaren bör vi avlägsna alla kvarvarande spärrar, såsom hinder för att skapa ett enda betalningsområde. Den tredje pelaren består av stärkandet av EU:s inre marknads internationella dimension genom att skapa en större transatlantisk inre marknad.
Mot bakgrund av den globala ekonomin kommer EU att bli framgångsrikt först när det har en lika hög eller rentav högre innovativ kapacitet i förhållande till sina handelspartner. Det är därför som EU behöver vidta specifika åtgärder för att öka sin innovativa kapacitet. Medlemsstaterna måste skapa en gynnsam miljö för ett aktivt samarbete mellan företagen, den offentliga sektorn och den akademiska världen. Att kanalisera offentliga och privata investeringar in i mycket specialiserade forskningscenter som är förbundna med universitet kan skapa en grogrund för morgondagens företagssamhälle.
Barbara Weiler
(DE) Herr talman, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Många medlemmar av allmänheten kan mycket väl finna dagens debatt ganska underlig: när allt kommer omkring har den inre marknaden funnits i mer än 15 år, och en massa människor har blivit rätt vana vid den. Ändå förekommer det fortfarande vissa häpnadsväckande brister till och med efter all denna tid, i vissa fall på grund av några få medlemsstaters protektionistiska beteende. Vissa saker har också gått fel under årens lopp. Allmänheten - konsumenterna - har mindre valfrihet, och marknaden erbjuder absolut inte lika villkor. Den kanske ger stora företag denna möjlighet, men små och medelstora företag verkar sannerligen inte på lika villkor.
Vi anser alla - och jag hoppas att jag nu inte talar enbart för parlamentet, utan också för kommissionen och rådet - att den inre marknaden inte är ett mål i sig. Jag skulle vilja citera en av den inre marknadens stora grundare, Jacques Delors, som talade om tre nyckelprinciper - konkurrens - att stimulera, samarbete - att stärka, och solidaritet - att ena. Den sista av de tre har blivit en aning dold med åren. För oss socialdemokrater är solidaritet och sammanhållning på den inre marknaden mycket viktiga.
Min sista punkt är följande: en effektiv marknad kräver effektiva skyddsåtgärder och konsumentskydd. Det är endast genom att införa detta som vi kan bygga upp det förtroende som alla påminner oss om. Under de senaste åren har vi sett en ökning av antalet produkter som innehåller farliga ämnen eller utgör en risk: kinesiska leksaker är bara toppen av ett isberg. Tusentals produkter blir föremål för klagomål. Så detta är vår uppgift, och även er uppgift, herr kommissionsledamot: vi måste använda våra paket av marknadskontrollerande åtgärder för att återvinna människors förtroende; vi måste vidta åtgärder och inte bara låta saker vara som de är.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Herr talman! Ekonomisk och social sammanhållning, liksom solidaritet, är grundläggande för Europeiska unionen. Strukturfonderna bidrar till utvecklingen av EU:s alla regioner och är särskilt viktiga för de nya medlemsstaterna.
Vi behöver inte bara en ekonomisk union med den mest dynamiska kunskapsbaserade ekonomin, utan också ett socialt Europa där alla har sin uppgift och där offentliga tjänster håller hög kvalitet och är tillgängliga för de närmare 500 miljoner EU-medborgarna. Vi behöver hälsovårds- och utbildningstjänster; vi behöver ett hållbart socialt skyddssystem. Transport, energi, kommunikationer är grundläggande för EU:s ekonomiska utveckling, men man bör se till att alla har tillgång till dessa tjänster.
Samhällsinformation via Internet och utvecklingen av finansiella tjänster är grundläggande för de offentliga tjänsternas genomblickbarhet och kvalitet, eftersom de också ska garantera konsumentskyddet i den digitala miljön. Vi hoppas att de begränsningar av tillgång till gemenskapens arbetsmarknad som införts för rumänska och bulgariska arbetstagare kommer att upphävas. Icke-diskriminerande tillgång till den europeiska arbetsmarknaden är viktig för att garantera lika arbetsvillkor och för att undvika social dumpning.
Małgorzata Handzlik
(PL) Herr talman! Som en av EU:s pelare förändras den inre marknaden konstant. Vi ser dagligen hur mycket den faktiskt påverkar vanliga medborgares liv.
En fördjupning av den europeiska integreringen är direkt beroende av en fördjupad integrering mellan de enskilda medlemsstaternas ekonomier. Av den anledningen är det mycket viktigt för alla medborgare att beslutsamma åtgärder vidtas för att avlägsna efterföljande hinder för flödet av människor, kapital, varor och tjänster på den inre marknaden.
Jacques Toubons betänkande är exakt, och han fastställer de områden som EU:s lagstiftning och politik bör inriktas på för att förbättra den inre marknadens funktion. Han uppmärksammar många frågor som bör prioriteras i vårt arbete och i synnerhet för att få medborgarnas, både konsumenters och affärsfolks, förtroende för den inre marknaden. Jag stöder helhjärtat den idé som läggs fram i Jacques Toubons betänkande att de nationella parlamenten bör delta i parlamentets lagstiftningsarbete, något som skulle leda till att EU förs betydligt närmare sina medborgare. Det är ett mycket värdefullt förslag.
Slutligen skulle jag vilja tillägga att jag, som före detta affärskvinna, instämmer i alla rekommendationerna i betänkandet om att avlägsna administrativa bördor för företag. Det är bara på grundval av en konsekvent, marknadsvänlig och liberal politik som EU:s ekonomi kommer att kunna konkurrera med ekonomierna i USA, Kina och Indien. Jag gratulerar föredraganden till hans utmärkta betänkande, vars största förtjänst är dess balanserade innehåll. Jag skulle helt enkelt vilja säga att det utgör en slags icke-politisk färdplan som fastställer prioriteringarna för vårt arbete med den inre marknaden.
Charlie McCreevy
ledamot av kommissionen. - (EN) Herr talman, ärade ledamöter! Jag har lyssnat noga till diskussionen om den inre marknadens framtid, och jag vill tacka alla deltagare för deras synpunkter.
Översynen av den inre marknaden är ett viktigt led i strävan att EU ska visa konkreta resultat med tydligt fokus på medborgarna. Den inre marknaden är inte bara ett medel för att nå ett mål. Vår politik måste tjäna folket och förbättra deras livskvalitet. Alla européer, både du och jag, bör kunna identifiera sig med denna politik.
Stora utmaningar kvarstår på den inre marknaden. En del av våra förslag ligger redan på bordet. Andra kommer inom kort. Vi behöver ert stöd för dessa initiativ för att de ska kunna slutföras framgångsrikt. Vi omprövar för närvarande vårt sätt att styra den inre marknaden, på nationell nivå och EU-nivå. Alla initiativ utarbetas med stor omsorg enligt principerna för bättre lagstiftning. Det innebär att vi kan undersöka alla alternativ innan vi skrider till handling. På vissa områden kan även självreglering övervägas.
Vi måste förbättra egenansvaret för den inre marknaden. Det ligger hos våra konsumenter, våra företag, våra arbetstagare och vårt civilsamhälle. Det ligger hos nationella, regionala och lokala myndigheter. Vi måste underlätta det dagliga samarbetet mellan medlemsstaterna.
Jag vill än en gång tacka föredraganden och ser fram emot ytterligare synpunkter från parlamentet under de kommande månaderna.
Talmannen
Debatten är härmed avslutad.
Omröstningen om denna punkt kommer att äga rum i dag.
Skriftliga förklaringar (artikel 142)
Gábor Harangozó  
skriftlig. - (EN) Detta initiativbetänkande utgör en utmärkt möjlighet att bidra till den pågående översynen av den inre marknaden. Parlamentet bör därför ta tillfället i akt att betona de fördelar som följer med en verkligt fullbordad inre marknad. Samtidigt som man i detta betänkande fäster uppmärksamheten på de utmaningar som den inre marknaden står inför läggs också konkreta rekommendationer fram.
Bland dessa rekommendationer stöder vi framför allt den tonvikt som läggs på att ta itu med klimatförändringen genom åtgärder för hållbar utveckling, behovet av att avsevärt stärka konsumenternas förtroende i samband med gränsöverskridande köp, betoningen på konkurrenskraft, tillväxt och sysselsättningspotential i samband med innovation och små och medelstora företag, främjandet av verkligt fri rörlighet för arbetstagare i hela EU och, mer generellt, avskaffandet av alla hinder för fullbordandet av en integrerad och effektiv inre marknad.
Dessa rekommendationer måste givetvis omvandlas till inremarknadsdirektiv så att de blir korrekt genomförda i medlemsstaterna. För att åstadkomma ett effektivt fullbordande av inremarknadsreglerna måste EU ge sig självt de verktyg för tillämpning som krävs för att främja samarbete mellan nationella myndigheter, upprätta informations- och kontaktpunkter för företag och medborgare, effektivisera förfarandet för klagomål och vid behov väcka talan vid behöriga domstolar.
Piia-Noora Kauppi  
skriftlig. - (EN) Den inre marknaden är fortfarande EU:s främsta prestation. Den är dock långt ifrån fullbordad. Det finns brister i fråga om alla fyra friheterna. Vi ser också ett vacklande förtroende hos aktörerna för den inre marknadens resultat. Det tas för givet i stor utsträckning.
När det gäller rörligheten för varor omfattas 25 procent fortfarande av olika nationella tekniska hinder. Förhoppningsvis kommer kommissionens politiska paket från och med januari 2007 snabbt att omsättas i målinriktade åtgärder för att undanröja de återstående hindren.
När det gäller personer kvarstår osäkerheten om vissa grundläggande principer, framför allt i fråga om överförbarhet för sociala rättigheter. Det gläder mig att man steg för steg håller på att komma överens på detta politiska minfält, t.ex. när det gäller pensioner och tillgång till sjukvård över gränserna.
Vad kapital och tjänster beträffar är stora förändringar på väg. Dödläget när det gäller exempelvis avsaknaden av en gemensam bolagsskattebas snedvrider investeringsbeslut på den inre marknaden och missgynnar små och medelstora företag.
Trots att EU nu gör sig berett att ta itu med framtida utmaningar med hjälp av ändringsfördraget behövs ett politiskt incitament för att fullborda den inre marknaden. Ambitionen bör vara att undanröja tvetydigheter i företagsvillkoren, klargöra vilket regelverk som gäller och sträva efter att minska de administrativa bördorna.
Mairead McGuinness  
skriftlig. - (EN) Jag välkomnar i princip föredragandens betänkande och håller med om att utvecklingen av den inre marknaden har gett EU:s medborgare en rad fördelar, bl.a. i form av bredare utbud och lägre priser för konsumenterna, dynamiska villkor för företagen och möjlighet att fritt utbyta varor, tjänster och idéer. Detta har i sin tur underlättat den europeiska integrationen på en rad områden och fortsätter att stärka EU:s förmåga att nå sina övergripande mål.
Jag reserverar mig emellertid mot några inslag i betänkandet:
Jag håller inte med om att det är vare sig nödvändigt eller önskvärt att införa en gemensam konsoliderad skattebas, såsom föreslås i betänkandet. Enligt min mening skulle ett sådant förslag från kommissionen utgöra ett första steg mot skatteharmonisering, vilket jag skulle se som oacceptabelt. Jag menar att medlemsstaterna bäst kan avgöra hur deras egna skattesystem bör se ut och vad de bör omfatta.
Slutligen anser jag att hänvisningen i betänkandet till kärnkraft som en viktig del av EU:s energimix är olycklig, och jag kommer inte att stödja denna punkt i betänkandet.
