EU-politik för internationella investeringar (kortfattad redogörelse)
Talmannen
Nästa punkt är ett betänkande av Kader Arif, för utskottet för internationell handel, om den framtida EU-politiken för internationella investeringar -.
Kader Arif
Fru talman, fru kommissionsledamot, mina damer och herrar! Jag vill börja med att hjärtligt tacka alla de personer som har jag fått tillfälle att samarbeta med i denna fråga.
Alla bidrag har varit till hjälp för att utarbeta detta betänkande. Tack vare samarbetet med alla politiska grupper, och här riktar jag ett speciellt tack till skuggföredragandena, kan vi nu lägga fram en konsekvent text som sänder ett kraftfullt budskap.
Vi har nu kommit till en vändpunkt i den europeiska investeringspolitiken och befinner oss i ett skede där vi måste ta fasta på de nya befogenheter som vi har fått i samband med Lissabonfördraget för att möta två utmaningar. Den första är att förse europeiska företag med de verktyg de behöver för högkvalitativa utländska investeringar som skyddas av en rättslig ram och ger ett långsiktigt stöd.
Den andra är att EU måste stärka sin position som världsledande mottagare av utländska direktinvesteringar och skapa hjälpmedel för att kontrollera att investeringarna främjar hållbar utveckling som skapar arbetstillfällen av hög kvalitet.
Genom att rösta för detta betänkande, som är det första officiella uttalandet från vår institution sedan Lissabonföredraget trädde i kraft, tar parlamentet fullt på sig rollen som ny medlagstiftare i handelsreglerande frågor och uttrycker sina prioriteringar när de första förhandlingarna om investeringsskydd precis ska börja. Vårt yttrande är mycket viktigt, eftersom det är tänkt att mildra oron hos medborgarna, som visar ett växande intresse i handelsfrågor och som vi måste stödja.
I dagens värld där konflikter också sker i handelssammanhang måste skyddet av våra företag som investerar utomlands prioriteras. Internationella avtal har inrättats för att skydda investerare mot hårda, orättvisa expropriationer och dolda lagar vars enda syfte är att utesluta dem från olika marknader. Detta ska fortsatt vara den primära målsättningen.
Trots att EU är en av de öppnaste marknaderna i världen måste vi återskapa balansen med våra huvudsakliga partner så att europeiska företag kan bedriva verksamhet med rättvisa spelregler. Detta är syftet med betänkandets förslag om behovet av framtida avtal som omfattar normer som icke-diskriminering, rättvis och skälig behandling och skydd mot direkt och indirekt expropriation.
Dessa normer måste dock uttryckas på ett sätt som förhindrar misstolkningar. Vissa företag har faktiskt utnyttjat den vaga ordalydelsen i första generationens investeringsavtal för att skydda sina intressen utanför lagens gränser, exempelvis genom att angripa ny social lagstiftning och miljölagstiftning som skadar deras intressen. Efter domstolsförfarande med internationella skiljemän utan transparens eller möjlighet att överklaga har de krävt betydande kompensation genom att påstå att dessa lagar kan likställas med indirekt expropriation. EU, där det i framtiden kommer att göras ännu fler investeringar, speciellt från tillväxtländer, måste vara på sin vakt mot sådana missförhållanden.
Detta är tanken bakom de reformer som Förenta staterna och Kanada har genomfört, två länder vars regeringar och myndigheter har haft stora motgångar i internationella skiljeförfaranden och som har gjort en radikal översyn av sina modeller för investeringsavtal.
Genom att föreslå nya definitioner för skyddsnormer skapar vi i betänkandet en rättvis balans mellan skyddet av investerarnas rättigheter och de offentliga myndigheternas regleringsrätt. Detta innebär också att det i alla framtida avtal ska finnas specifika klausuler som ger offentliga myndigheter rätt att lagstifta och reglera på områden som nationell säkerhet, miljö, folkhälsa, arbetstagares och konsumenters rättigheter, industripolitik och kulturell mångfald.
Slutligen måste det ökade skyddet för investerare kombineras med ett mer ansvarsfullt beteende, särskilt i utvecklingsländer där sociala och miljörelaterade lagar är mindre bindande. Därför bör enligt betänkandet sociala och miljörelaterade klausuler ingå i alla frihandelsavtal som undertecknas av unionen. Vi måste också sluta skämmas och i alla framtida avtal inkludera tydliga regler för företagens sociala ansvar som grundar sig på OECD:s riktlinjer.
Om vårt mål verkligen är att skissera konturen för en ny europeisk investeringspolitik kräver jag i betänkandet att politiken ska vara exemplarisk och främja investeringar som är hållbara, respekterar miljön och uppmuntrar till bra arbetsförhållanden i Europa samt i tredjeländer. Det är därför som detta betänkande tack vare genomslagskraften i onsdagens omröstning måste fungera som referens i alla framtida förhandlingar som genomförs av kommissionen.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Fru talman! Enligt artiklarna 206 och 207 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt har EU exklusiv befogenhet när det gäller utländska direktinvesteringar. Kommissionen har redan sammanställt en lista över länder och landsgrupper som kommer att vara privilegierade partner vid förhandlingar om de första investeringsavtalen: Kanada, Kina, Indien, Mercosur, Ryssland och Singapore.
Vi uppmanar kommissionen, parlamentet och medlemsstaterna att föra en integrerad och sammanhängande investeringspolitik som främjar investeringar av hög kvalitet och som på ett positivt sätt bidrar till ekonomiska framsteg och hållbar utveckling i världen. Vi uppmanar också EU att i sin framtida politik främja investeringar som är hållbara, respekterar miljön och främjar goda arbetsförhållanden i de företag som investeringen är riktad till. Vi uppmanar också kommissionen att garantera ömsesidighet i förhandlingarna om marknadstillträde med sina främsta handelspartner i industriländerna och med de större tillväxtekonomierna.
Som föredragande för luftfartsavtalen mellan EU och tredjeländer, såsom Kanada och Brasilien, vill jag fråga föredraganden och kommissionsledamoten hur sambanden kommer att garanteras mellan det gradvisa tillträdet till marknaden och flygbolagen och dessa internationella investeringsavtal.
Jaroslav Paška
(SK) Fru talman! I betänkandet om den framtida EU-politiken för internationella investeringar har föredraganden uppmärksammat många öppna frågor som gäller eventuella EU-avtal. EU:s främsta uppdrag är att skydda EU-medborgarnas allmänna intressen på områden som medlemsstaterna har anförtrott EU. De allmänna intressen som skyddas av medlemsstaterna kolliderar emellertid ofta med intressena hos utländska investerarna, som ofta är skickligare i internationella skiljedomsförfaranden än de länder som försvarar sina medborgares intressen. De exempel som nämns i betänkandet med Argentina, USA och Kanada är konkreta bevis på detta.
Det finns därför ett stort behov av att fastställa exakta skyddsprinciper för att förhindra att de tolkas på fel sätt av vissa investerare. Men denna viktiga och ännu olösta fråga fortsätter att vara EU:s internationella ansvar, eftersom det är oklart vem som bär den ekonomiska bördan i en rättslig tvist som EU förlorar. Europeiska rådet har ännu inte gett något tillfredsställande svar på denna fråga.
Viviane Reding
Fru talman! Kommissionen välkomnar parlamentets betänkande om den framtida EU-politiken för internationella investeringar. Det är ett viktigt steg som banar vägen för genomförandet av EU:s nya exklusiva befogenhet när det gäller investeringar.
Som ni vet är investeringar ett nytt gränsområde för den gemensamma handelspolitiken. Vi bör utnyttja möjligheten - det är vi helt överens med parlamentet om - att tillsammans bygga en integrerad och sammanhängande investeringspolitik som främjar investeringar och bidrar positivt till ekonomisk tillväxt och hållbar utveckling.
Kommissionen delar också parlamentets uppfattning att skyddet av investerare även i fortsättningen ska vara högsta prioritet i den europeiska investeringspolitiken. Vi anser att den nya politiken ska se till att alla europeiska investerare kan verka i en öppen, skälig och rättvist reglerad företagsmiljö, inte bara på den inre marknaden, utan också när de bedriver verksamhet i tredjeländer.
Jag noterade också parlamentets rekommendation om att EU ska utnyttja bästa praxis i medlemsstaternas bilaterala investeringsavtal. Huvudinriktningen i unionens agerande på detta område ska vara att uppnå bättre resultat än vad som har uppnåtts av medlemsstaterna individuellt.
Samtidigt som vi inriktar oss starkt på skyddet för våra investerare får vi inte vi inte glömma bort andra mål, exempelvis den offentliga regleringskapaciteten eller samstämmighet med övrig EU-politik. Medlemsstaternas och EU:s rättigheter att vidta de åtgärder som krävs för att uppnå legitima offentliga politiska mål är en stående regel i den gemensamma handelspolitiken. Detta gäller också för vår investeringspolitik.
Systemet för tvistlösning och det tillhörande ekonomiska ansvaret är också mycket viktiga frågor som vi måste fundera mer över. Som nämndes i meddelandet är vår målsättning att garantera transparens och konsekvens i domsluten samt att göra systemet så produktivt som möjligt. Vi måste också lösa ett antal frågor som kommer upp gällande EU:s status enligt internationella lagar. Vi kommer att ta hänsyn till de synpunkter som parlamentet uttrycker i betänkandet när vi analyserar möjliga alternativ och ytterligare förslag till en omfattande strategi för dessa frågor.
Vi kommer att noggrant beakta alla rekommendationer i parlamentets betänkande samtidigt som vi gradvis utvecklar och genomför vår investeringspolitik. Kommissionen har redan lagt fram förslag på förhandlingsdirektiv för Kanada, Indien och Singapore. Vi vill utnyttja möjligheten till fortgående bredare handelsförhandlingar och inleda omfattande investeringsförhandlingar med dessa länder. Parlamentets åsikter kommer därför lägligt som vägledning för kommissionen och rådet när vi utformar de slutgiltiga respektive förhandlingsdirektiven.
Eftersom utvecklingen av en omfattande europeisk investeringspolitik nu är ett gemensamt ansvar bland alla institutioner vill jag till sist försäkra er om att kommissionen är redo att samarbeta med parlamentet och rådet samtidigt som vi respekterar befogenhetsuppdelningen bland samtliga berörda institutioner.
Talmannen
Debatten är härmed avslutad.
Omröstningen kommer att äga rum onsdagen den 6 april 2011.
Skriftliga förklaringar (artikel 149)
Tokia Saïfi
Utvidgningen av Lissabonfördraget och av EU:s befogenhetsområde för att innefatta utländska direktinvesteringar innebär att vi kan räkna med en äkta europeisk politik i denna fråga. I detta skede i den politiska utvecklingen är prioriteringen att skapa så mycket trygghet som möjligt för både investeringar och investerare. Därför får övergången från nationell till europeisk befogenhet inte på några villkor inverka på det korrekta genomförandet av de cirka 1 200 avtal som redan har trätt i kraft mellan medlemsstaterna och tredjeländer. För rättssäkerhetens och förutsebarhetens skull måste EU nu återigen utforma en effektiv, transparent tvistlösningsmekanism som är tillgänglig för alla investerare, även de allra minsta (till exempel små och medelstora företag). De mekanismer som är integrerade i de allra senaste bilaterala handelsavtalen är en bra grund, men de handlar bara om tvister mellan en stat och EU. Regler som är lämpliga för en eventuell tvist mellan EU och ett företag måste skapas. Slutligen måste EU ta möjligheten att gå vidare: EU måste ingå framtida avtal och inte bara skapa klausuler som underlättar etableringen för investerare i dessa länder, utan också grundläggande regler för sociala och miljörelaterade normer.
