Insulära, naturliga och ekonomiska begränsningar i samband med regionalpolitiken (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är ett betänkande av Francesco Musotto, för utskottet för regional utveckling, om insulära, naturliga och ekonomiska begränsningar i samband med regionalpolitiken.
Francesco Musotto 
föredragande. (IT) Herr talman, fru kommissionsledamot, mina damer och herrar! Jag vill tacka alla mina kolleger i parlamentet som har bidragit till utarbetandet av detta betänkande. Vi tror att detta är första gången en heltäckande studie har gjorts om öarna, och med hänsyn till deras särskilda egenskaper i förhållande till gemenskapens alla behörighetsområden: Även om man i sammanhållningspolitiken för 2007-2013 ägnar särskild uppmärksamhet åt strukturellt missgynnade regioner finns inga särskilda åtgärder för öregioner.
Parlamentet har flera gånger tidigare påpekat denna brist, och även om situationen på de europeiska öarna varierar - det finns totalt 121 öar med en befolkning på ungefär 15 miljoner - har de många gemensamma svårigheter som är till konkurrensmässig nackdel för dem: högre priser på grund av extra transportkostnader och brist på konkurrens, svårigheter att nå den inre marknaden, ett behov av att importera råvaror, högre energikostnader, bristfällig infrastruktur, invandring, begränsad diversifiering av ekonomiska verksamheter och utsatthet för miljörisker. Det är ingen tillfällighet att den genomsnittliga bruttonationalprodukten per capita på öarna är 72 procent av genomsnittet inom Europeiska unionen. Därför är det nödvändigt att ta hänsyn till de särskilda förhållanden som beror på att de är öar när gemenskapens politik ska tillämpas, först och främst när det gäller statligt stöd. Vi tror att det behövs större flexibilitet för att ge kompensation för extrakostnaderna och, när det gäller energi, för att ge kompensation för variationer i bränslepriset.
Inom ramen för strukturfondernas operativa program måste man särskilt prioritera infrastrukturprojekt, särskilt inom den europeiska sjöfartspolitiken, för att integrera öarna helt i den inre marknaden och Lissabonstrategin. Å andra sidan har öarna en fördel när det gäller användning av energi från vind, sol och hav. Här finns mycket stora möjliga värden och därför måste kommissionen ge stöd till projekt för förnybara energikällor och energisäkerhet.
Turismen är ytterligare en resurs som kan utnyttjas. Vi behöver en gemenskapspolitik för att främja öturismen, en kvalitets- och ursprungsmärkning och en fördjupad undersökning om hållbar turism. Bland annat föreslår vi att 2010 ska bli det europeiska året för öarna.
I betänkandet behandlas också frågan om olaglig invandring, som vi ser både som en mänsklig tragedi och en ohållbar börda för öarna i Medelhavet, och en fråga som Europeiska unionen måste ta ansvar för. Vi välkomnar skapandet av enheter för snabba ingripanden vid gränserna och uppmanar till inrättandet av en europeisk kustbevakningsmyndighet. Europeiska unionen måste snabbt tilldela nödvändiga resurser för att garantera snabba åtgärder på detta område.
Det finns andra förslag som garanterar framtida utveckling, till exempel de finansiella instrumenten Jaspers (gemensamt stöd till projekt i de europeiska regionerna) och Jeremie (gemensamma europeiska resurser för mikroföretag till medelstora företag) som ska förenkla möjligheterna till krediter för små och medelstora företag och främja diversifieringen av öarnas ekonomier, eller tillgången till bredband för att överbrygga teknikklyftan.
Slutligen är det viktigt att vi ser över det juridiska ramverket för att till fullo ta hänsyn till de särskilda omständigheterna på öarna och förnya de statistiska indikatorerna i enlighet med detta, genom att ta hänsyn till öarna inom ramen för det europeiska observationsnätverket för fysisk planering och inrätta en administrativ enhet för öarna inom kommissionens generaldirektorat för regionalpolitik.
Vi hoppas att detta betänkande kommer att innebära en verklig och definitiv vändpunkt, genom att det leder till att vi skapar verklig utveckling och ger konkreta svar till människor i nya generationer som tänker fortsätta att leva och arbeta på den plats där de föddes, och vara integrerade i det europeiska sammanhanget.
Neelie Kroes
ledamot av kommissionen. (EN) Herr talman! Öar och andra landområden med naturliga eller specifika hinder är väldigt viktiga för kommissionen i arbetet med att säkra den territoriella sammanhållningen, utvecklingen av gränsöverskridande samarbeten, vanligtvis med tredje länder, liksom turism, kultur och andra frågor.
Samtidigt som erkännandet av en gränsöverskridande inställning kan vara nyttig är målet med den territoriella sammanhållningspolitiken att underlätta hanteringen av områdenas specifika problem. I utkastet till den allmänna förordningen för EU:s sammanhållningspolitik 2007-2013 som lades fram i juli 2004 föreslog kommissionen specifikt att bevilja en gemensamt finansierad ekonomisk komplettering för de berörda regionerna. Tyvärr antog inte rådet detta förslag i den slutgiltiga versionen av förordningen som antogs i juni 2006 och som nu, som ni är medvetna om, gäller. Kommissionen kommer likväl att under de pågående förhandlingarna om EU:s sammanhållningspolitik 2007-2013 se till att territoriernas specifika hinder beaktas i motsvarande program och att lämpliga åtgärder vidtas för att ta itu med dem.
Utöver detta förbereds nu Europeiska kommissionens fjärde sammanhållningsrapport som ska publiceras i maj och som kommer att innehålla en genomgående analys av den nuvarande situationen och trenderna inom EU:s territoriella sammanhållning, inklusive öar och regioner med naturliga nackdelar. Kommissionen har också för avsikt att öka insatserna inom ESPON-programmet för att få lämpligare indikatorer och mer uppdaterad information om territorierna. Samtidigt vill kommissionen påpeka att det redan finns tillgängliga statistiska uppgifter för öar eller territorier som är NUTS II- eller NUTS III-regioner. Att samla in statistisk information om mindre territorier är svårare, men faktum är att 95 procent av EU:s medborgare som bor på öar, förutom de yttersta randområdena, lever i NUTS II- eller NUTS III-regioner.
Om vi fokuserar på den praktiska tillämpningen av begreppet territoriell sammanhållning bestämde rådet redan 2004 i Rotterdam, trots bristen på en tydlig rättslig grund i konstitutionsfördraget, att införa en territoriell dimension i Lissabonprocessen. Rådet påbörjade också arbetet med den territoriella agendan, och detta dokument, som syftar till att förtydliga utmaningarna, målsättningarna och de politiska rekommendationerna för den territoriella sammanhållningen, kommer att antas i maj 2007 i Leipzig.
Dessutom innefattar gemenskapens strategiska riktlinjer för sammanhållning som antogs av rådet i oktober förra året ett specifikt kapitel om sammanhållningspolitikens territoriella dimension. Kommissionen arbetar nu för att se till att de förs in i de programdokument som nu förhandlas fram.
Kommissionen är positiv till att stödja arbetet med Euroregioner eller liknande strukturer för att hantera gränsöverskridande, transnationella och interregionala samarbeten. Dessa organ kan framförallt vara positiva för öar och andra regioner med naturliga nackdelar, och kommissionen uppmuntrar också territorierna att använda sig av den nya europeiska grupperingen för territoriellt samarbete för att underlätta hanteringen av motsvarande program.
När det gäller statligt stöd kan det vara så att regionalt investeringsstöd inte är den bästa åtgärden för att ta itu med öarnas lokala problem. Jag tror att öarnas största problem kan lösas bättre till exempel med övergripande åtgärder. Våra regler för statligt stöd tillåter redan flera former av stöd. Till exempel tillåter våra regler för tjänster av allmänt ekonomiskt intresse kompensation för tillhandahållandet av lokala samhällstjänster, inklusive transportmedel.
Dessutom erbjuder våra nya riktlinjer för riskkapital och vårt ramverk för forskning, utveckling och innovation stöd för nya, innovativa företag med extra bonusar för små- och medelstora företag.
I vissa fall kommer de stödnivåer som små öar behöver inte att räknas som stöd överhuvudtaget. Enligt den nya ”de minimis”-bestämmelsen räknas stöd upp till 200 000 euro över en period på tre år inte som stöd. Alla typer av infrastrukturinvesteringar kan finansieras eftersom de inte räknas som stöd. Dessutom beaktas öarnas specifika situation i de nya riktlinjerna för regionalt stöd. Det nya stödet för att hjälpa nybildade företag innefattar en bonus på 5 procent till små öar.
Jag tycker att dessa exempel verkligen visar hur vi genom reformen av det statliga stödet gör reglerna mer förutsägbara och minskar den administrativa bördan vid ansökan om statligt stöd. Det var det ni efterfrågade på öregionernas och alla andra intressenters vägnar.
Simon Busuttil
för PPE-DE-gruppen. - (MT) Jag vill börja med att gratulera min kollega Francesco Musotto till detta betänkande. Det är ett mycket viktigt betänkande, särskilt för dem som liksom jag själv kommer från en ö. Det är särskilt viktigt eftersom det ger öarna en röst. Öarnas röst förtjänar uppmärksamhet, för hittills har den inte uppmärksammats tillräckligt av Europeiska unionen. I detta betänkande ägnar man den därför lämplig uppmärksamhet. Det gladde mig också att höra kommissionsledamot Neelie Kroes säga att öar är viktiga för Europeiska kommissionen. Men, fru kommissionsledamot, vi vill att öarna beaktas inom alla Europeiska unionens politiska områden, och inte bara betraktas ur ett regionalpolitiskt perspektiv. Ni är exempelvis kommissionsledamot med ansvar för konkurrens, och som ni så riktigt påpekade finns det regler för statligt stöd som för närvarande inte är tillräckligt flexibla när det gäller öar. De regler som är avsedda för hela det europeiska territoriet är inte nödvändigtvis så flexibla att de kan tillämpas på öar, och vi skulle vilja att ni granskar dessa regler noga, så att öarna kan uppmärksammas mer och för att se till så att reglerna kan tillämpas på ett så flexibelt sätt som möjligt.
Jag skulle särskilt vilja nämna punkt 10 i betänkandet. Där behandlas behovet av att kommissionen regelbundet utarbetar rapporter om behoven på öarna och om hur dessa kan tillgodoses. Jag förväntar mig att kommissionen kommer att utarbeta en sådan rapport, och vi kommer att fortsätta att insistera på att detta görs. Jag vill ännu en gång säga att detta är ett bra betänkande och utan tvekan ett som kommer att uppskattas på alla de berörda öarna.
Stavros Arnaoutakis
för PSE-gruppen. - (EL) Herr talman, fru kommissionsledamot, mina damer och herrar! Europaparlamentet har ännu en gång tagit upp frågan om öar. I detta betänkande har man ännu en gång tydligt påpekat - och jag vill gratulera Francesco Musotto till ett mycket väl utfört arbete - att öregionerna behöver specialbehandling. De behöver mer hjälp, inte bara för att övervinna de utvecklingsproblem de står inför, utan också för att kunna utnyttja möjligheterna på den gemensamma marknaden och inom den globaliserade ekonomin.
Jag skulle vilja påstå att för alla oss som bor i öregioner är olika grader av problem, till exempel geografisk isolering, frånvaro av infrastruktur, ekonomisk och demografisk stagnation och begränsade resurser och valmöjligheter, en del av vardagen. Men samtidigt är vi alla - både den fasta befolkningen och de miljoner medborgare som väljer att besöka de europeiska öarna på semestern - väl medvetna om fördelarna med öregioner: den kulturella rikedomen, de blomstrande men känsliga ekosystemen, naturen, den särpräglade livsstilen, kvalitetsprodukterna och de traditionella tillverkningsmetoderna. Vi måste stödja dessa tillgångar, vi måste uppmärksamma dem och vi måste arbeta för dem via Europeiska unionens politiska åtgärder, särskilt genom sammanhållningspolitiken, om vi verkligen vill ha en grundläggande ekonomisk och territoriell sammanhållning mellan Europas regioner. I detta sammanhang vill jag peka på den särskilda vikten av att ge statligt stöd till öregioner, där kostnaderna för bränsle och energi har en negativ inverkan på konkurrenskraften och på den flexibla användningen av både befintligt och framtida statligt stöd i förhållande till kostnaderna för transporter. Det bör finnas en integrerad politik för turism och en effektiv näringslivspolitik och man bör omedelbart skapa en administrativ enhet för öar vid Generaldirektoratet för regionalpolitik på grundval av erfarenheter gjorda av den administrativa enheten för avlägsna regioner, där man kommer att värna om öarnas, deras fasta befolknings och säsongsboendes särskilda behov som omfattas av utvecklingen och tillämpningen av Europapolitiken, särskilt på områdena transport, energi och hantering av vattenresurser.
I en tid då den fjärde sammanhållningsrapporten håller på att utarbetas och då debatten om regionalpolitikens framtid håller på att inledas i upptakten till översynen av budgetplanen för 2008-2009 bör Europaparlamentet komma ihåg att Europeiska unionen inte kan handskas på olika sätt med liknande situationer eller på samma sätt med olika situationer.
Elspeth Attwooll
för ALDE-gruppen. - (EN) Herr talman, fru kommissionsledamot! ALDE-gruppen vill tacka Francesco Musotto för hans värdefulla betänkande om öarnas naturliga och ekonomiska hinder.
Alla de frågor som behandlas förtjänar odelad uppmärksamhet, men jag vill koncentrera mig på de frågor som rör det statliga stödet och punkterna 8, 9 och 19. Anledningen har att göra med det verkliga vardagslivet på öar, speciellt de som ligger långt ifrån befolkade områden. Exemplen är hämtade från min egen valkrets men berör hela EU.
Ett exempel för att belysa problemet med avstånd är att det tar en vän från Shetlandsöarna 14 timmar med bil och färja för att komma till närmaste biograf. Priset på bensin är ungefär 11 procent högre på de västra öarna än i Skottlands inland. På Shetlandsöarna är priset runt 16 procent högre. En höbal kostar fem gånger så mycket på de västra öarna som i området utanför den närmaste staden Inverness. Dessa och liknande faktorer är bara en försmak av hur problemen med geografisk placering kan minska öarnas konkurrenskraft.
Jag tackar kommissionsledamoten för vad hon sa angående det statliga stödet, men det behövs fortfarande ett mer flexibelt system för att skapa lika förutsättningar. Som hon vet är jag framförallt bekymrad över investeringskriterierna. Återigen innebär det verkliga livet på en ö och andra avlägsna platser att kriterierna är svåra att uppfylla eftersom det saknas en lämplig måttstock och marknadens storlek skapar problem sett till genomsnittsavkastningen för en given sektor.
Det enda vi begär är att våra öar får tillgång till den inre marknaden på samma villkor som regionerna på fastlandet.
Mieczysław Edmund Janowski
för UEN-gruppen. - (PL) Herr talman! Jag vill gratulera föredraganden till utfört arbete. Om vi ska vara ärliga måste vi medge att alla medborgare i EU:s medlemsstater i dag inte har samma förmåner. Inom vår gemenskap finns det områden där det finns särskilda hinder på grund av avstånd eller begränsad tillgänglighet. Bland dessa områden finns öar, och de är också ofta bergiga områden långt ut i periferin.
Vi talar om solidaritet och om inre sammanhållning. Enligt dessa grundläggande principer måste vi särskilt tänka på och om så behövs ge lämpligt stöd till de människor som bor i dessa områden. Transportsvårigheter, råvarubrist, ökade energikostnader, svårigheter att få tillgång till Internet och telenät, besvärlig terräng, särskilt i bergen och de nordligaste områdena, avfolkning och olaglig invandring - dessa är de största problem som behandlas i betänkandet.
Till stöd för föredragandens slutsatser vill jag uppmana alla att inte lämna dessa människor åt sitt öde.
Alyn Smith
för Verts/ALE-gruppen. - (EN) Herr talman! Jag vill gratulera föredraganden och tacka honom för hans konstruktiva inställning till våra ändringsförslag under arbetet med denna fråga i vårt utskott. Det är med glädje jag stöder hans betänkande idag.
Jag har tack vare mitt skotska ursprung ett speciellt intresse och ett speciellt perspektiv, precis som mina skotska kollegor, och jag vill först och främst påminna dem om att avsides läge är någonting relativt. Bryssel ligger faktiskt relativt avsides om jag försöker få reda på skotska fotbollsresultat på en lördag. Öar har en tydlig kultur, en tydlig identitet och en tydlig geografi, något som ska hyllas, inte beklagas. Om förutsättningarna är lika har Europas öar inga problem som inte kan lösas med hjälp av deras positiva sidor som till exempel deras dynamiska kraft, innovation och potentiella bidrag till EU:s målsättningar. Om Malta låg i centrala Europa och hade goda och lättillgängliga transportförbindelser med resten av Europa skulle det inte längre vara Malta, det skulle vara München. Vi måste hylla Europas öar samtidigt som vi erkänner deras särskiljande drag.
Alla öar delar specifika problem som måste beaktas och i det här betänkandet ges ett antal gedigna förslag. Jag hoppas att vi idag kan få en försäkran från vår kommissionsledamot om att betänkandet kommer att följas av åtgärder eftersom det innehåller en hel del goda idéer, och jag hoppas att det inte blir ytterligare en önskelista som kommissionen omnämner med tomma ord men inte tar på allvar.
Jag vill framförallt belysa ett par punkter. Alla öar upplever samma nackdelar i sitt samspel med EU:s inre marknad och vi måste ha uppdaterad och noggrann statistik för att det politiska arbetet ska kunna vara välgrundat. Kan kommissionsledamoten försäkra oss om att vi tillsammans med Eurostat kommer att åstadkomma detta?
I punkterna 12 och 16 i vårt betänkande efterfrågar vi bildandet av en specifik övergripande administrativ enhet inom generaldirektoratet för regionalpolitik specifikt för öregionerna, något som redan existerar för de yttersta randområdena. Behovet av en specifik enhet för öregionerna är tydligt. Kan kommissionsledamoten försäkra oss om att detta verkligen kommer att ske?
Något som även tidigare nämnts av andra kollegor är att vi måste se en mer realistisk inställning från kommissionens sida vid bedömningen av kriterierna för statligt stöd till öregioner. Öar har specifika ekonomiska faktorer som för närvarande inte beaktas tillräckligt, och jag välkomnar en försäkran från kommissionsledamoten om att vi kommer att se över vår politik i den här frågan.
När det gäller nedskärningar i det statliga stödet, framförallt inom området för transport till, från och inom öar, har vår egen regering i Skottland just slösat bort 25 miljoner euro på ett anbud på färjebolagens tjänster. Misstagets ursprung var till stora delar inhemskt, men de komplexa, hindrande EU-reglerna gjorde sitt till och vi måste se över det här igen. Vi måste i synnerhet se över den allmänna trafikplikten och det sociala stödet, framförallt i förhållande till artikel 87.2 i fördraget. Frågan om vägekvivalenstariffen måste också förtydligas.
När det gäller energifrågan har öregioner en klar naturlig fördel och vi ser gärna att kommissionen gör allt den kan för att uppmuntra hållbara energisamarbeten, framförallt det europeiska nätet, och avskaffandet av inhemska begränsningar. I regionerna Shetland, Orkney, de västra öarna samt Argyle och Bute i Skottland har vi de bästa vind-, våg- och tidvattenförutsättningarna i EU. Potentiellt sett kan dessa bidra stort till EU:s målsättningar för energi och klimatförändringar, men vi utvecklar inte de här resurserna eftersom investeringarna i nätet inte varit tillräckliga. Om EU verkligen vill klara klimatförändringens utmaningar bör det investera i sammanlänkningar till de skotska öarna, som då på ett betydande sätt skulle bidra till våra målsättningar.
På liknande sätt hindrar regeringen i Storbritannien oss från att få tillgång till det nationella nätet i Storbritannien, genom ett diskriminerande prissystem. Det är helt enkelt dyrare att mata in el till nätet ju längre bort man befinner sig från Storbritanniens nationella nät. Jag är övertygad om att detta är diskriminerande enligt artikel 7.6 i direktivet om förnybar energi från 2001 och jag anser att kommissionen måste inleda ett formellt förfarande mot Storbritannien för att det hindrar oss. Öregionerna har många positiva egenskaper att bidra med. Det finns inget negativt med Europas öar som inte övervägs av det som är positivt med dem, men vi måste se till att förutsättningarna blir rättvisa.
Talmannen
Ert anförande påminner oss om ett viktigt faktum: Alla befinner vi oss i någons periferi. Det är inte enkelt att definiera vad som ligger i centrum.
Kyriacos Triantaphyllides
för GUE/NGL-gruppen. - (EL) Herr talman! Jag tycker att vi måste gratulera utskottet för regional utveckling till att ha tagit initiativet till att utarbeta ett sådant här betänkande.
Öarna inom Europeiska unionen är verkligen en grundläggande del inom sammanhållningspolitiken för perioden 2007-2013, eftersom de flesta av dem står inför svårigheter som de måste övervinna för att inte vara missgynnade i förhållande till resten av Europeiska unionen. Till exempel står Cypern inför följande svårigheter: höga priser på grund av en kombination av företagsinterna marknader och extra transportkostnader, låga löner på grund av nivåerna av efterfrågan och möjligheter, råvarubrist, ökade energikostnader, bristfällig infrastruktur, ett begränsat utbud av verksamheter och större sårbarhet för miljörisker som kan inverka på turismen. I betänkandet behandlas på ett tillfredsställande sätt dessa problem i ett större perspektiv. Men det finns ett problem med betänkandet, en punkt där jag inte håller med, och det är invandringsproblemet. När vi föreslår en hårdare övervakning av de yttre gränserna, inrättandet av en gränsstyrka och utrotandet av den så kallade olagliga invandringen gömmer vi huvudet i sanden och föreslår inte hållbara lösningar på ett mycket stort socialt problem, för vi kan inte tala om Europeiska unionen som en ekonomisk världsmakt och samtidigt stänga våra gränser. När det gäller detta har öarna en positiv roll att spela, men det är tyvärr inte en roll som beskrivs i betänkandet.
Derek Roland Clark
för IND/DEM-gruppen. - (EN) Herr talman! Så vi behöver ett nytt initiativ? Den här gången för befolkningen på öarna. De här människorna är faktiskt kreativa av naturen. De är fortfarande där, men behöver hjälp med det som EU blandat sig i.
Förra året godkände parlamentet att återigen ge EU:s fiskeflotta licens att plundra vattnen vid västra Sahara. Utan möjlighet att konkurrera med EU:s moderna fartyg blev människorna där tvungna att söka arbete någon annanstans och Kanarieöarna fick uppleva en chockartad, massiv illegal invandring. I talande bilder på TV såg vi hur båtlaster med västafrikaner försökte ta sig över Atlanten och misären blev total när flera dussin dog eftersom deras kustfartyg inte klarade av att färdas på öppet hav. Den här EU-inspirerade utvandringen ledde till att människor från grannländerna följde efter, något som förvärrade situationen ytterligare.
Malta står inför samma problem med massinvandring, något som egentligen är självklart. EU:s höga tullar påverkar handeln negativt och skadar de fattiga länderna i norra och östra Afrika allvarligt vilket leder till att befolkningen söker lyckan i Europa med Malta som första hållplats. Att drastiskt öka stödet till Malta är inte lösningen. Det är tullarna som måste sänkas så att handeln ökar och de flesta människorna i Afrika kommer att kunna förtjäna sitt levebröd utan att behöva flytta. Om ni fortsätter att hålla dörren stängd till förmån för EU:s 27 länder när en hel värld bara väntar på att få inleda sin handel med Europa så kommer problemen som ni skapat att fortsätta.
Stämmer det jag läser i betänkandet att EU:s öar, speciellt i de yttersta randområdena, kan användas som källor för förnybar energi? Jag antar att det innebär att vi ska bygga löjliga vindkraftverk på dem. Det är ett sätt att jaga iväg ursprungsbefolkningen på, och allt för ett antal värdelösa turbiner som producerar omärkbara mängder energi vid oregelbundna tidpunkter, placerade på avlägsna öar för att ombesörja att större delen av deras meningslösa energiproduktion går förlorad vid kraftöverföringen.
Jag lägger märke till att öar sägs vara i farozonen för den stigande havsnivån, vilket utgör ytterligare en dimension av de hysteriska, domedagstyngda varningarna från de ”globala uppvärmarna”. Havsnivån stiger inte i den omfattning som man hävdar, och dessutom är det som sker naturligt. Det har hänt tidigare. Världen går igenom cykler av uppvärmning och avkylning. Under medeltidens värmeperiod var det varmare än det är nu i flera decennier. Det finns flera bevis på värmeperioderna, till exempel att vissa grödor växte där de aldrig växt förut, men det finns inga bevis för att öar har försvunnit under havsnivån.
Det är hög tid att vi alla lugnar ner oss och inser att den minimala globala uppvärmningen är en naturlig del av en cykel som inte påverkas av människan. Vi bör helt enkelt anpassa oss efter naturen.
Avslutningsvis vill jag att vi slutar lägga oss i. Lämna framgångsrika öregioner ifred. Den hjälp som det finns behov för, till exempel på öar i tredje världen eller andra platser, bör ske i form av handel. EU:s protektionistiska attityd är ingen långsiktig hjälp, den är bara häftmassa, och den släpper alltid med tiden.
Luca Romagnoli
för ITS-gruppen. - (IT) Herr talman, mina damer och herrar! Hur kan vi undgå att ta hänsyn till de strukturella nackdelarna för öarna i Europa? Det var viktigt att denna fråga skulle finnas med i EU:s förordningar om statligt stöd. Initiativbetänkandet om öarna i Europeiska unionen och deras uppenbara begränsningar, som lagts fram av min högt respekterade kollega Francesco Musotto, är en milstolpe i arbetet med att erkänna öarnas betydelse för Europas regionala utveckling.
Det här är första gången under denna mandatperiod som jag har kunnat analysera och kommentera ett betänkande som är så värdefullt och förtjänar att få stöd. Det förtjänar att få stöd eftersom alla nödvändiga aspekter behandlas på ett mycket balanserat sätt och det förtjänar definitivt att få stöd på grundval av sina förtjänster och sitt syfte. Jag kommer med glädje att rösta för det och jag hoppas att det kommer att få fullt stöd från alla ledamöter.
Är det möjligt för EU att inte ta hänsyn till det statistiskt uppenbara faktum att ungefär 15 miljoner invånare bor på öar och att över 90 procent av dem har inkomster under det europeiska genomsnittet? De största orsakerna bakom denna situation är de obestridliga strukturella nackdelar som uppkommer för en ö, och Europeiska unionen har alltför länge i stort sett ignorerat detta faktum.
Nu formuleras äntligen i det värdefulla Musotto-betänkandet, där samtidigt skälen till denna lägre utvecklingsnivå och öarnas särskilda resurser beskrivs, vilka åtgärder unionen kan vidta och hur man kan hantera öarnas strukturella nackdelar med särskilda verktyg, analyser och statistikuppgifter inom ramen för tilldelningen ur strukturfonderna och stöd till missgynnade områden. Vi är skyldiga ösamhällena dessa åtgärder, som ett erkännande av både deras roll i den europeiska civilisationen och deras nuvarande roll som en mycket viktig miljömässig och ekonomisk resurs för Europeiska unionen.
Om öarna även i fortsättningen blir begränsade av de uppenbara hinder för utveckling som de fortfarande står inför i form av de hinder som hänger samman med att ha östatus och om lämplig hänsyn tas till detta i riktlinjerna för strukturfonderna, kommer Europeiska unionen att lämna ett betydande bidrag till arbetet med att eliminera ojämlikheter, eller vad som i själva verket är diskriminering, vilket inte bara är oförsvarligt enligt gemenskapens regelverk utan står i motsättning till det fastslagna målet om en rättvis och konsekvent utveckling av Europas regioner.
Nikolaos Vakalis
(EL) Herr talman, mina damer och herrar! Trots Europeiska unionens uttalade mål att skapa konvergens mellan regionerna leder öarnas särskilda omständigheter till divergens. Strukturfondernas resurser fick inte det väntade resultatet för dessa regioner. Därför måste nya åtgärder planeras och särskilda åtgärder vidtas för öarna. En systematisk övervakning och dokumentation av deras utveckling i jämförelse med andra regioner i Europa kommer att vara ett användbart verktyg.
Jag välkomnar det faktum att ett antal frågor behandlas i det betänkande vi röstar om i dag, exempelvis en förnyad granskning av kontraktsvillkor för att främja transporter och allmänna kommunikationer på rutter av föga kommersiellt intresse, ett skydd för energisäkerheten med betoning på förnybara energikällor, en undersökning av och åtgärder för att bekämpa effekterna av de klimatförändringar som förvärrar redan befintliga problem av typen torka, bredbandstäckning som förenklar vardagen för öborna och löser viktiga problem, en korrekt och kontrollerad utveckling till skydd för öarna samt åtgärder för att hantera problemet med olaglig invandring och gränskontroll genom inrättandet av en europeisk kustbevakning.
Herr talman, mina damer och herrar! Dagens betänkande är en bra början. Men för att vi ska kunna uppnå de önskade resultaten uppmanar jag kommissionen att föreslå omedelbara åtgärder för att omsätta det som sägs i initiativbetänkandet i praktisk handling.
Avslutningsvis vill jag tacka och gratulera föredraganden Francesco Musotto till ett viktigt och väl sammanhållet bidrag.
Catherine Stihler
(EN) Herr talman! En semester på en ö kan vara en dröm när man har behov av att komma ifrån allting, men att leva och arbeta på en ö kan innebära många svårigheter och vi bör erkänna detta när vi utformar vår politik.
Jag gratulerar framställaren Francesco Musotto till hans betänkande som belyser de naturliga och ekonomiska begränsningar som öar lever under tack vare den nuvarande regionala politiken. I betänkandet tas de enskilda svårigheter upp som många öar står inför när de konkurrerar med regioner på fastlandet.
Betänkandet innehåller en bra uppdelning av öarna i kategorier: vissa är stora - 5 öregioner har en befolkning som överstiger 500 000 och står för 75 procent av Europas öbefolkning. Återstoden består av mycket mindre öar.
Jag känner bättre till de problem som små öar står inför, till exempel öarna utanför mitt hemland Skottlands kust. Till exempel meddelades det så sent som den här veckan att dubbelt så många unga kvinnor som män lämnar Hebriderna. Om detta fortsätter kommer befolkningen att börja sjunka år 2019.
Enligt Francesco Musottos betänkande finns det också gemensamma svårigheter för alla öar, till exempel högre priser, svårframkomlig terräng, avskildhet och bristfällig infrastruktur. Jag stöder kravet på att dessa problem ska erkännas i den regionala politiken.
Alfonso Andria
(IT) Herr talman, mina damer och herrar! Jag vill börja med att gratulera Francesco Musotto till hans utmärkta arbete. Jag påtalade att jag är medveten om öarnas speciella situation när jag deltog i förhandlingarna om de nya förordningarna för sammanhållningspolitiken som föredragande för förordningen om sammanhållningsfonden och som skuggföredragande för den allmänna förordningen och förordningen om Europeiska regionala utvecklingsfonden.
Jag är därför väl medveten om att parlamentet har uppmärksammat öarnas ofördelaktiga status och har bekräftat att de är ett natur- och kulturarv för oss alla som européer. Europeiska unionen måste kunna stödja och främja dessa områden och tillhandahålla de resurser de behöver för en harmonisk utveckling, samtidigt följa principen om territoriell sammanhållning, möjliggöra en mer flexibel tillämpning av politiken om statligt stöd och skapa ett effektivt skydd för särskilda naturresurser.
Man bör ge särskild uppmärksamhet åt öar som ligger långt från stora befolkningscentrum, och där det är mycket svårt att få tillgång till tjänster, till och med grundläggande sådana, genom att utveckla en europeisk sjöfartspolitik som gör det möjligt att skapa stabila ekonomiska och kommersiella förbindelser med angränsande länder.
Jag håller helt och hållet med Francesco Musotto när det gäller behovet av att förbättra transporter och infrastruktur - jag tänker på hamnar och flygplatser - och av att kompensera de högre kostnader, särskilt energikostnader, som är en konsekvens av deras geografiska läge. Jag tycker att föredragandens förslag om att inrätta en europeisk kustbevakningsmyndighet för övervakning av Europeiska unionens yttre gränser är intressant, eftersom ett av de största problemen för öarna är olaglig invandring över havet.
Till sist vill jag säga att jag stödjer Francesco Musottos utmärkta förslag att förklara 2010 som det europeiska året för öarna.
Pedro Guerreiro
(PT) För att genomföra den ekonomiska och sociala sammanhållning som har aviserats är det nödvändigt att inte bara främja äkta konvergens bland de mindre ekonomiskt utvecklade medlemsländerna - sammanhållningsländerna - utan också hjälpa till att minska regionala skillnader för att på detta sätt uppmuntra en harmonisk utveckling av alla medlemsstaters territorium.
Mot bakgrund av detta är det nu mycket viktigt - delvis genom att öka de ekonomiska resurser som har tilldelats sammanhållningspolitiken - att stödja mindre gynnade regioner och de regioner som har strukturella problem, för att på detta sätt hjälpa till att undanröja de hinder för den regionala utvecklingen som finns på grund av de permanenta naturliga och geografiska nackdelar som till exempel öregionerna har.
Trots att vi har erkänt de strukturella nackdelar som drabbar öarna har den strategi som har antagits varit inkonsekvent. Därför godkänner vi vissa av de förslag som har lyfts fram i detta betänkande, till exempel en ökning av nivån för gemenskapens medfinansiering på grundval av de befintliga kriterierna för stödberättigande, eller flexibilitet när det gäller att berättiga statligt stöd för de berörda regionerna för att sänka kostnaderna för bränsle, transport och energi på ett sätt som innebär en positiv diskriminering som gynnar dessa regioner.
Den viktigaste frågan här handlar inte om att erkänna hindren, som redan har lyfts fram mer än tillräckligt. Den handlar inte heller om de mindre gynnade regionernas konkurrens om prioriteringar. Snarare handlar den om att tillräckliga resurser inte har tilldelats sammanhållningspolitiken, vilket visas i den nuvarande budgetramen för 2007-2013, där strukturfonderna har minskats från 0,41 procent till 0,37 procent av BNI och där Lissabonstrategins avreglerings- och privatiseringsmål har prioriterats, vilket undergräver dessa regioners särskilda konkurrensfördelar.
Margie Sudre
(FR) Fru kommissionsledamot, mina damer och herrar! På grundval av artikel 158 i EG-fördraget och av den bifogade förklaringen om öregioner ska Europeiska unionen beakta de nackdelar och restriktioner som dessa regioner är behäftade med när det gäller att vidta specifika åtgärder för att främja införlivandet av de europeiska öarna med den inre marknaden. Francesco Musotto, som jag vill tacka för att han stöder mina ändringsförslag i utskottet för regional utveckling, har dock goda grunder för att i dag ifrågasätta Europeiska kommissionen när det gäller det faktiska genomförandet av dessa bestämmelser.
Först vill jag påminna er om att ”yttersta randområde” och ”ökaraktär” är två helt olika begrepp, oavsett vilka band av närhet eller solidaritet som förenar dem, eftersom de yttersta randområdenas viktigaste särdrag är att de ligger så långt bort från den europeiska kontinenten och att de tillhör ett geografiskt område som till största delen består av AVS-länder.
Ökaraktären innebär både en geografisk och en kulturell fördel som utgör en potential som kan utvecklas inom ramen för en lämplig utvecklingsstrategi och en permanent nackdel som försämrar konkurrenskraften för dessa regioner.
Principen om territoriell sammanhållning, som stärktes i förordningarna om strukturfonderna för 2007-2013, måste syfta till polycentrisk integration av Europeiska unionens territorium så att alla regioner och deras invånare får lika möjligheter. Förutom de åtgärder som du har nämnt, fru kommissionsledamot, vill jag be kommissionen att ytterligare införliva den möjlighet som inryms i fördraget att anpassa sådan gemenskapspolitik som kan ha negativa återverkningar på den ekonomiska och sociala utvecklingen av dessa regioner, för att praktiskt lösa de problem som särskilt berör varje öregion eller grupp av öregioner.
Avslutningsvis anser jag att vi bör gratulera oss själva för att vi har lyckats hålla denna debatt på en rimlig tid och inte klockan elva på kvällen, vilket alltför är ofta är fallet, herr talman.
Talmannen
Jag tycker också att det är glädjande, för jag har alltid tyckt att detta problem är viktigt och förtjänar att bekämpas av Europeiska unionen, även i fördragen. Jag har tidigare fäst stor vikt vid denna fråga.
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg
(PL) Herr talman! Varje utvidgning av EU innebär en systematisk utökning av öarnas roll i all gemenskapspolitik, från territoriell sammanhållning till turism och kultur. Dessvärre har unionens politik än så länge inte beaktat öarnas särskilda begränsningar och de problem de ställs inför när de försöker konkurrera med fastlansdregionerna.
Därför finns det ett brådskande behov att fastställa statistiska indikatorer för att hjälpa till att identifiera de särskilda egenskaperna för alla områden med svåra geografiska förhållanden. Det är också nödvändigt att ta hänsyn till öarnas behov av att få tillgång till den inre marknaden på samma villkor som fastlandsregionerna och att man prioriterar förbättringen av öarnas trafikförbindelser. Varje kommission bör undersöka möjligheten att bevilja bistånd även till öregioner där bränsle- och energikostnaderna tydligt påverkar deras konkurrenskraft negativt.
En annan prioritet är öarnas energisäkerhet och utvecklingen och genomförandet av relevanta projekt som använder förnybara energikällor och ny teknik. Dessutom bör kommissionen undersöka klimatförändringarnas påverkan på öregionerna.
Även om jag är medveten om de ansträngningar som har gjorts av Frontex är det på sin plats att understryka behovet av att kontinuerligt övervaka den olagliga invandringens påverkan på ösamhällen. Medlemsstaterna får inte bortse från behovet att utforma effektiva åtgärder för att bevara öregionernas specifika egenskaper när det gäller skydd av miljön och det kulturella arvet samt att främja den hållbara utvecklingen av turism, vilket också påverkar tillväxten inom andra viktiga sektorer som till exempel handel, fiske och jordbruk.
Slutligen vill jag gratulera föredraganden till ett mycket väl utarbetat dokument.
Giusto Catania
(IT) Herr talman, mina damer och herrar! Jag anser att vi behöver diskutera ett särskilt ekonomiskt instrument för att stödja öar samt deras särskilda kännetecken och egenskaper, och jag tror att det är till gagn för sammanhållningspolitiken att särskilt uppmärksamma de yttersta randområdena.
Jag anser att vi måste agera för att få till stånd en verklig förbättring av transportsystemet och infrastrukturen, yttre och inre förbindelser och även förbindelser inom öarna, till exempel mellan kusten och inlandet, men att vi bör undvika att slösa bort europeiska resurser på monumentala och värdelösa projekt som ofta syftar till att förbinda öarna med fastlandet med hjälp av enorma broar, vilket verkligen skulle fördärva själva tanken med östatus.
Även om jag välkomnar utarbetandet av Francesco Musottos betänkande anser jag att föredraganden fäster överdriven vikt vid att beskriva förhållandet mellan öar och olaglig invandring. Det finns inget sådant förhållande. Den stora majoriteten av invandrare till Kanarieöarna anländer med flyg och inte med båt, på samma sätt som de flesta olagliga invandrare till Italien inte stiger av i Lampedusa utan också anländer med flyg.
Därför anser jag att detta argument är missriktat och jag tycker således inte att denna aspekt är väsentlig för Francesco Musottos betänkande. Vi måste också ställa oss frågan om mobiliseringen av snabbinsatsstyrkor vid gränserna kanske skulle kunna användas bättre för att förhindra att flyktingar dör på Medelhavet än för att stoppa dem från att komma hit.
Rolf Berend
(DE) Herr talman, fru kommissionsledamot, mina damer och herrar! Jag skulle bara vilja ta upp ett viktigt område i min kollega Francesco Musottos utmärkta betänkande, ett område vars betydelse inte bara för de berörda öarna utan också för hela EU inte bör underskattas, nämligen problemet med olaglig invandring.
Jag anser att detta problem med olaglig invandring måste hanteras mer effektivt eftersom det har en mycket oproportionerlig effekt på EU:s öar i Medelhavet. Även om de åtgärder som EU har vidtagit redan har inneburit framsteg - till exempel utvecklingen av ett integrerat system för gränsförvaltning och fastställandet av en gemenskapskod om gränspassage för personer - visar invandringssiffrorna att dessa åtgärder inte är tillräckliga.
Även om det tydligt ligger inom medlemsstaternas behörighetsområde att vidta åtgärder kan inte öarna tvingas att själva bära den alltför tunga bördan bara på grund av deras geografiska läge, för det som vid första anblick är ett spanskt, italienskt eller grekiskt problem blir senare ett problem för hela EU och kräver därför också en reaktion på gemenskapsnivå. Det som krävs här är solidaritet i handling.
I detta sammanhang skulle inrättandet av en europeisk kustbevakning för att övervaka EU:s yttre gränser inte vara någon patentlösning på detta öproblem, men detta förslag från Francesco Musotto förtjänar att granskas för att vi ska kunna se om det skulle kunna vara en av många åtgärder för att bekämpa den olagliga invandringen och skydda öarna och EU i sin helhet.
Paulo Casaca
(PT) Herr talman, herr Musotto! Som vald ledamot för den autonoma regionen Azorerna - som, vilket vår kollega Margie Sudre mycket riktigt påpekade, är ett yttre randområde vars status inte bör förväxlas med öregionernas status - vill jag innerligt gratulera föredraganden Francesco Musotto, liksom även hela utskottet för regionalpolitik, transport och turism, till det utmärkta arbete de har utfört. Jag vill särskilt rikta uppmärksamheten mot förslaget om en europeisk kustbevakningstjänst - ett förslag som är avgörande för att försvara den marina miljön, övervaka fisket, stödja sjöfartshandeln och särskilt kontrollera att internationella arbets- och säkerhetsnormer efterlevs, och naturligtvis även för att ta itu med de problem som omger invandringen. I detta fall är det ingen fråga om man är för eller emot invandring. Det är ett faktum att det finns människor som ger sig ut på havet i fartyg som inte är sjödugliga, och de behöver stöd när de är ute på öppna havet. I detta sammanhang vill jag påpeka att - tvärtemot vad några av mina kolleger hävdar - dessa planer på en europeisk kustbevakningstjänst inte döljer en agenda som är alltför inriktad på säkerhet. Det vi har är en vision om en europeisk havspolitik som är väsentlig för alla öregioner och allra mest för de yttersta randområdena.
Sérgio Marques
(PT) Herr talman, fru kommissionsledamot, mina damer och herrar! Jag vill först tacka Francesco Musotto för den höga kvaliteten på hans betänkande om de problem som är förknippade med öregioner.
Östatusen är, vilket tydligt visas i rapporten, en oundviklig och permanent verklighet som allvarligt påverkar dessa regioners förmåga att konkurrera. Därför är det helt logiskt att kräva särskilda EU-resurser inom ramen för de olika gemensamma politikområdena, med tanke på att öregionerna befinner sig i en ogynnsam konkurrenssituation jämfört med kontinentala regioner.
Detta behov erkändes i fördragen men gav tyvärr inte upphov till några konsekventa övergripande arrangemang. Dessutom finns det ett större behov av en europeisk reaktion för att kompensera för öregionernas ogynnsamma konkurrenssituation eftersom det i dag efterfrågas en ökad europeisk konkurrenskraft på den internationella arenan.
Därför är det viktigt för Europeiska unionen att vara innovativ när det gäller att bemöta de problem som är specifika för öregionerna och som påverkar deras konkurrenskraft. Vad som krävs är en reaktion från Europeiska unionen som hjälper öregionerna att dra större nytta av den dynamiska, mycket konkurrenskraftiga utveckling som till exempel utgörs av EU:s stora inre marknad, EMU och Lissabonstrategin.
Därför vill jag särskilt stödja rekommendationen i betänkandet om att en administrativ enhet med uppdraget att definiera och främja en europeisk strategi för öregionerna upprättas inom Generaldirektoratet för regionalpolitik enligt den modell som redan finns för de yttersta randområdena. Bara på detta sätt kan vi ta vederbörlig hänsyn till öregionernas mycket speciella omständigheter när det gäller politiken för till exempel transport, energi, miljö, turism, beskattning och statliga stöd.
Andrzej Jan Szejna
(PL) Herr talman! Först vill jag tacka föredraganden och gratulera honom till hans grundliga genomgång av öregionernas naturliga och ekonomiska begränsningar i samband med regionalpolitiken. De specifika förhållandena i dessa regioner är allmänt erkända av de flesta medlemsstaterna.
Trots de ansträngningar som har gjorts genom regionalpolitiken har öregionernas relativa ställning i den rankninglista som grundas på regional BNP i stort sett inte förändrats under de senaste 20 åren. Det gläder mig att kommissionen har erkänt att BNP per capita och arbetslöshetsgraden inte anses vara tillräckliga indikatorer för att bedöma den socioekonomiska situationen för regioner med naturbetingade nackdelar.
I dessa områden är möjligheten att reagera positivt på ekonomisk förändring begränsad, och öekonomier brukar vara de som drabbas hårdast av ekonomiska kriser. Ekonomierna i öregioner är ofta beroende av ett begränsat antal ekonomiska sektorer. Öarna är också starkt beroende av den offentliga sektorn.
En annan viktig fråga som har tagits upp av andra talare är den olagliga invandringen. Jag håller med föredraganden om att kommissionen bör genomföra en analys av öregionernas särskilda behov och föreslå lösningar samt att denna fråga bör få lämplig uppmärksamhet i den fjärde sammanhållningsrapporten.
Den Dover
(EN) Herr talman! Jag kommer från Storbritannien, som bland annat består av ett antal stora öar. Även Skottlands västra öar, som nämndes helt kort av mina skotska kollegor, utgör dock en del av Storbritannien.
Ni, herr talman, vet från er tid som ordförande för delegationen för förbindelserna med Malta, lika bra som Simon Busuttil, att Malta för närvarande lider av stor illegal invandring. Detta är ett problem som kräver omedelbar uppmärksamhet, något som påpekades av Rolf Berend. Varje år reser jag till Kanarieöarna, som också har lidit av en enorm invandring. Illegal invandring från Afrika har redan nämnts den här morgonen.
Men jag vill i mitt tal idag belysa två punkter. En har fullt stöd från de brittiska konservativa ledamöterna och det är punkt 26, som tar upp vikten av att verkligen fokusera på detta stora problem med illegal invandring. Det finns också en annan punkt, punkt 25, som Rolf Berend nämnde, där jag ifrågasätter och inte instämmer med några av slutsatserna eller rekommendationerna som läggs fram av föredraganden i vad som annars är ett utmärkt betänkande.
I betänkandet nämns för det första grupper för snabba ingripanden vid gränserna i syfte att erbjuda snabb, teknisk hjälp till alla medlemsstater som begär det. Jag håller med om att detta är mycket viktigt, men när man sedan uppmanar kommissionen att utreda behovet av en europeisk kustbevakningstjänst för att parallellt stödja dessa regioner och medlemsstaterna i övervakningen av EU:s yttre gränser, tycker jag att eftergiften är för stor. Om de isolerade öarna vill ha en centraliserad kustbevakningsstyrka som hjälper dem är det ok, men inte för Storbritannien eller för de större öarna. Vi vill inte ha ett alltför stort organ.
Emanuel Jardim Fernandes
(PT) Herr talman, fru kommissionsledamot! Jag vill börja med att gratulera föredraganden till hans utmärkta betänkande. Då jag kommer från en öregion som också tillhör de yttersta randområdena och därför erkänns och särskilt behandlas i fördraget om Europeiska unionen, kan jag säga att parlamentet med hjälp av detta initiativ inte bara ger ett användbart perspektiv på de permanenta strukturella svårigheter som är utmärkande för alla öregioner och påverkar invånarnas liv, utan det ger också en bra bild av vilken potential öarna - och i förlängningen även EU - har.
Utan sina öar och särskilt sina yttersta randområden, som med rätta gynnas av särbehandling, skulle EU ha en lägre profil i världen. Dessutom skulle det inte ha sitt nuvarande havsområde, som naturligtvis är förknippat med fördelarna i den nya europeiska havspolitiken, som för närvarande diskuteras i ett offentligt samråd. Sammanhållningen - som är ett av Europeiska unionens grundläggande mål - kommer endast att uppnås om de berörda regionerna kan räkna med ett generellt stöd när det gäller att hjälpa till med att minska och undanröja hindren för deras utveckling.
Därför är det nödvändigt att hjälpa till att få till stånd en anpassning av EU:s politik, särskilt när det gäller transport, energi, offentlig upphandling och statligt stöd, med inriktning på att garantera exempelvis full sysselsättning, ekonomisk tillväxt, införlivande med den inre marknaden, den europeiska modellen och målen med den nya Lissabonstrategin. Därför vill jag be kommissionsledamoten och även kommissionen att fundera på hur man på bästa sätt ska införliva den politik som kommer att antas i framtiden inom området utveckling och regionalpolitik.
Antonio López-Istúriz White
(ES) Herr talman! Jag vill uttrycka min tacksamhet för detta initiativbetänkande av Francesco Musotto, eftersom det innebär ett steg framåt när det gäller synen på öarna, inom ramen för Europeiska unionens regionalpolitik, som missgynnade på grund av geografiska, naturliga, strukturella och permanenta begränsningar som håller tillbaka deras socioekonomiska utveckling.
Jag delar föredragandens åsikt att euroområdena spelar en viktig roll, både när det gäller lokala projekt för utbyte av bästa metoder och när det gäller gränsöverskridande samarbete.
Av denna anledning utgör Balearerna en del av euroområdet Pyrenéerna-Medelhavsområdet. Dessutom välkomnar jag att föredraganden särskilt tar upp frågan om olaglig invandring. Jag vill passa på att be honom att han när han utarbetar sina kompromissförslag beaktar de ändringsförslag som Fernando Fernández och jag lade fram till den aktuella punkten i det betänkande vi diskuterar i dag.
Vi insisterar på dessa ändringsförslag, och jag måste än en gång peka på öarnas stora sårbarhet när det gäller olaglig invandring med tanke på deras särskilda geografiska situation. Därför är det nödvändigt att införliva migrations- och utvecklingsfrågor inom ramen för unionens biståndspolitik och programplanering, både genom de fonder som utgör det nya ramprogrammet för solidaritet och hantering av migrationsströmmar och genom de regionalpolitiska instrumenten, i synnerhet Europeiska socialfonden och Europeiska regionala utvecklingsfonden.
I bilaga 30 till Amsterdamfördraget erkänns öarnas särskilda egenskaper, men tyvärr har inte detta erkännande i fördraget förverkligats i form av effektiva handlingar och specifika åtgärder som är nödvändiga för att kompensera för och korrigera de extra kostnader som öarnas särdrag leder till.
Jag kommer från Balearerna, föredraganden är från Sicilien och många av våra ledamöter kommer från öar, och vi är därför väl medvetna om våra regioners kamp för att övervinna de svårigheter som härrör från öarnas särdrag.
Därför vill vi uppmana kommissionen, medlemsstaterna och rådet att förutom att vidta specifika åtgärder för att kompensera för dessa nackdelar även ge hjälp och visa förståelse för denna speciella situation.
Giuseppe Castiglione
(IT) Herr talman, mina damer och herrar! Först och främst vill jag tacka Francesco Musotto för hans utmärkta arbete när det gäller att lyfta fram öregionernas problem. Jag har själv upplevt dessa problem och jag vet hur komplexa de är.
Den ekonomiska och sociala sammanhållningspolitiken är avgörande för att minska klyftan mellan olika utvecklingsnivåer i olika regioner, och på denna punkt anser jag att särskild uppmärksamhet borde riktas mot öarnas situation, och jag vill tacka kommissionsledamoten för att hon påpekade detta.
En bättre utveckling av våra öar innebär att vi måste stärka infrastrukturen, förbättra förbindelserna, integrera transportsystemet och ta itu med problem och svaga punkter när det gäller försörjning av vatten och energi. Vi måste göra våra öindustrier, som till exempel jordbruk, fiske, hantverk och turism, mer konkurrenskraftiga och mer attraktiva. Det är nödvändigt att fokusera på att skapa förhållanden för att främja full sysselsättning, locka till sig privata investerare och på samma gång säkra en hållbar levnadsstandard och en betydligt högre utvecklingsnivå, även genom att främja och utveckla alternativa energikällor och ny teknik.
Slutligen får vi inte underskatta den olagliga invandringens ständigt ökande inverkan på ösamhällena, särskilt i Medelhavsområdet. Detta är en oproportionerlig börda som öarna varken kan eller bör bära själva. Vi bör prioritera att hitta en allmän, ansvarsfull lösning, som innefattar sätt att ta itu med de krissituationer som är sammankopplade med den stora mängden invandrare - som tyvärr inte bara anländer med flyg - samtidigt som vi respekterar grundläggande rättigheter.
Vi måste därför snarast se till att öarna kommer i kapp i sin utveckling genom en politik som syftar till verklig solidaritet och som uppmuntrar öborna att stödja den nya Europeiska unionen. Jag vill gratulera Francesco Musotto än en gång till hans utmärkta arbete och för att ha placerat fokus på de många frågor som är viktiga för våra öar.
Neelie Kroes
ledamot av kommissionen. (EN) Herr talman! Det har varit en mycket intressant debatt.
Låt mig först gratulera föredraganden, Francesco Musotto, till hans betänkande - vilket jag underlät i mitt öppningsanförande - och till att han lagt fram det här ärendet för oss i dag i det första betänkande som någonsin tillägnats öar. Han har skrivit historia!
Mycket har sagts i dag på förmiddagen om statligt stöd och först vill jag svara på det. Jag upprepar än en gång, operativt stöd - stöd för att reducera ett företags löpande utgifter - är normalt förbjudet. Det är förbjudet enligt fördraget och det är förbjudet enligt riktlinjerna för regionalt stöd, eftersom det högst avsevärt snedvrider konkurrensen. När det sagts, kan man i undantagsfall bevilja stöd i de allra fattigaste regionerna som släpar efter när det gäller regional utveckling.
De regioner som kan dra nytta av operativt stöd är som ni vet de 87.3 a-regioner som tillhör de yttersta randområdena och är glest befolkade, och endast under vissa villkor. I de fattigaste regionerna och återigen 87.3 a-regionerna kan man godkänna operativt stöd enbart från fall till fall och om det är begränsat till en viss tid, gradvis trappas ned, är proportionellt och syftar till att åtgärda särskilda strukturella nackdelar.
Jag vänder mig nu till Margie Sudre. Som ni vet beviljar kommissionen de yttersta randområdena en särskild status på grund av deras läge och särskilda svårigheter att integreras i den gemensamma marknaden.
För de öar som inte tillhör de yttersta randområdena verkar en generell strategi baserad på dessa regioners särdrag vara ganska svår att tillämpa. Det finns oerhört stora skillnader mellan öregioner i Europa, vilket ni själva är exempel på. De kännetecknas av stora olikheter, och när det gäller regional utveckling och BNP per capita är ett betydande antal stora öar ganska välmående som några ledamöter med rätta påpekade. Att ge operativt stöd till en ö med en BNP per capita som är bland de högsta inom EU skulle fullständigt snedvrida konkurrensen på berörda marknader utan något som helst berättigande ur regional utvecklingssynpunkt. Därför kan kommissionen inte ge alla europeiska öar status av stödområde eftersom de är så extremt olika.
Som svar till Stavros Arnaotakis vill jag påpeka att subventioner av bränsle- och energikostnader utgör operativt stöd. Sådant stöd kan endast utgå om de allmänna villkor, som jag tidigare nämnde, uppfylls. Det får inte stötta verksamheter som strukturellt sett går med förlust, framför allt inte dem som är mycket skadliga för till exempel våra miljö- eller klimatförändringsmål. Dessutom är regionalt operativt stöd förvisso inte det bästa medlet för att ta itu med öarnas lokala problem.
Som jag nämnde i mitt öppningsanförande kan man åtgärda öarnas största problem mer effektivt med horisontella styrmedel. Till exempel kan lokal verksamhet som inte är ekonomiskt livskraftig stödjas genom verksamhet av allmänt ekonomiskt intresse. Arbeten och investeringar för all slags infrastruktur kan finansieras. De har inget inslag av stöd och särskilt när det gäller mycket små öar kan de minimis-stödet och tröskelvärdet 200 000 euro vara tillräckligt, som jag påpekade.
När det gäller Elspeth Atwools kommentar om marknadsinvesteringsprincipen anser jag att vi kan tillämpa en mer förfinad ekonomisk strategi för att analysera de lägen när marknaden misslyckats på öarna och föreslagna investeringar slagit fel. Men som jag tidigare nämnt är målen för reformen av statligt stöd att göra riktlinjerna mer förutsebara och tydliga och att minska den administrativa bördan kring anmälan om statligt stöd. Jag förstår de speciella problemen för de mindre företagen som måste försöka ta sig fram försiktigt genom labyrinten av statligt stöd och vi är överens om detta.
Jag har därför utvecklat förslaget från några av er att kommissionen borde ge ut en lättförståelig handledning som tydligt och klart förklarar våra riktlinjer. Mina tjänstemän har nu nästan avslutat en fullständig uppdatering av en liten handbok som ger en kortfattad översikt över de grundläggande riktlinjerna för statligt stöd. Handboken syftar inte till att ge en uttömmande beskrivning av riktlinjerna. Den fokuserar i stället på de frågor som är mest relevanta för dem som sysslar med regional utveckling. Jag hoppas kunna lägga ut handboken på nätet, på webbplatsen för generaldirektoratet för konkurrens, inom några veckor och ger gärna intresserade ledamöter ett exemplar.
Jag vill nu ta upp fyra större frågor som väckts av några ledamöter. Alyn Smith nämnde behovet av statistik. Kommissionen har ett väl fungerande och regelbundet samarbete med Eurostat. I maj i år ska vi offentliggöra den fjärde sammanhållningsrapporten som kommer att omfatta mer statistik. Alyn Smith nämnde också tillgång till nätverket för överföring av förnyelsebar energi. Detta är mycket viktigt och därför anser kommissionen att en fullständig strukturell bolagisering av energimarknaden är den bästa lösningen på de problem med koncentrering och utestängning av nya aktörer som vi märkt på dessa marknader.
Åtskilliga ledamöter har framhållit behovet av en speciell enhet för öar inom generaldirektoratet för regionalpolitik. Jag kommer självfallet att ta till mig detta, men som ni vet är det min kollega Danuta Hübner som fattar beslut om det och inte jag. Jag är säker på att hon kommer att granska ert förslag omsorgsfullt.
Till sist kommer vi att grundligt studera ert förslag att utse år 2010 till Europeiska året för öarna, men jag försäkrar er att kommissionen kommer att fortsätta att arbeta för öarnas bästa under åren 2007, 2008 och 2009, så tro inte att vi försummar denna viktiga fråga. Tvärtom.
Talmannen
Debatten är avslutad.
Omröstningen kommer att äga rum i morgon kl. 12.00.
Skriftliga förklaringar (artikel 142)
John Attard-Montalto 
skriftlig. - (EN) Ett av de sammanhang som rör Malta har att göra med illegal invandring: ”öar står i frontlinjen i försvaret mot detta problem; alla lider under trycket av illegal invandring”. Kommissionens beslut att inrätta fyra fonder ger faktiskt begreppet ”solidaritet i handling” ett konkret innehåll.
I fallet Gozo, Maltas systerö, har vi ett exempel på ”dubbla öegenskaper”. Kommissionen har särskilt uppmärksammat öarnas speciella situation i riktlinjerna för i) nationellt regionalt stöd för 2007-2013 och ii) statligt stöd och riskkapital för små och medelstora företag. Men det löser inte problemet med bränsle- och energikostnadernas negativa inverkan på ösamhällenas konkurrenskraft.
De ekonomiska verksamhetsområden som är vanliga på öar, särskilt turism, jordbruk, fiske och hantverk, kräver särskild uppmärksamhet. Turism representerar en av de främsta inkomstkällorna på öar och har spin-off-effekter på andra sektorer som fiske, jordbruk och hantverk. Men vilken betydelse tillmäter vi turism i Europaparlamentet? Kanske den förhärskande tanken är att det är en fråga om natur, som en äldre kommissionsledamot uttryckte det. Det är tvärtom på tiden att Europaparlamentet inrättar ett särskilt utskott för turism, eftersom turism för närvarande är en del av transportutskottet och knappast förekommer på någon föredragningslista.
Louis Grech 
skriftlig. - (EN) Betänkandet innehåller en hel del rekommendationer som räcker långt när det gäller att ta itu med den stora mängd nackdelar som är mycket utmärkande för små öar. Vi förväntar oss att kommissionen ska ta sig an och genomföra den rekommendation som finns i Francesco Musottos betänkande. Alla öar, vare sig de ligger i de yttersta randområdena eller ej, påverkas negativt av naturliga geografiska begränsningar som har en kännbar effekt på invånarnas dagliga liv både ekonomiskt och socialt.
Små öar som ön Gozo i Malta är de som först känner av effekterna av höga transportkostnader, brist på investeringar, kommunikationsproblem, hög arbetslöshet, social segregation och ett mer begränsat verksamhetsurval. Inom EU har man i teorin mycket väl insett och accepterat att speciellt små öar måste få hjälp att klara av dessa naturliga hinder. Det är på tiden att övergå från välmenande tankar till konkret handling.
