Používání sexuálního násilí v konfliktech v severní Africe a na Blízkém východě
Předsedající
Dalším bodem programu je prohlášení Komise o používání sexuálního násilí v konfliktech v severní Africe a na Blízkém východě.
Štefan Füle
člen Komise - Paní předsedající, musíme co nejrozhodnějším způsobem odmítnout jakékoli zaměřování násilí na ženy, od zastrašování až po sexuální útoky. Jedná se o odpudivé zločiny, jejichž oběťmi se často stávají ti nejzranitelnější a bezbranní lidé.
Skutečností bohužel je, že v mnoha zemích ve světě, nejen v severní Africe a na Blízkém východě, chybí řádný právní rámec, který by ženy a dívky chránil před násilím. Neexistuje nic, co by vybízelo k nahlášení útoků tohoto typu. Je třeba učinit mnohem více, aby pachatelé byli odrazeni od podobných činů a aby museli se z nich zodpovídat. Ženy musí stále snášet diskriminační zákony a hluboce zakořeněnou kulturní nerovnost. Například národní výbor, který byl v Egyptě vytvořen, aby vypracoval novou ústavu, se skládá výhradně z mužů a i v nové vládě působí pouze jedna ministryně.
To je neudržitelné, jak ukázala odvaha prokázaná tuniskými a egyptskými ženami v průběhu nedávných událostí v jejich zemích. Pokud je z politické a institucionální reformy vyloučena polovina obyvatel, může taková reforma jen stěží uspět.
Na pozadí těchto skutečností rozhodně odsuzujeme rostoucí počet zpráv o vážném porušování lidských práv včetně znásilnění, sexuálních napadení a krutého ponižování ženských aktivistek. Evropská unie je odhodlaná posilovat úlohu žen v politické, občanské, sociální, hospodářské a kulturní oblasti, jakož i bojovat proti diskriminaci a beztrestnosti. Právě proto jedna z osmi obecných zásad Evropské unie v oblasti lidských práv výslovně usiluje o "podporu rovnosti pohlaví a potlačování diskriminace vůči ženám". Barcelonské prohlášení z roku 1995, kterým bylo zřízeno euro-středomořské partnerství, jasně posiluje toto odhodlání v evropsko-středomořském regionu.
Rovnost pohlaví je jednou z priorit pětiletého pracovního plánu, na němž se shodly hlavy států na barcelonské vrcholné schůzce, která se konala v roce 2005 u příležitosti desátého výročí vzniku euro-středomořského partnerství.
Ve světle těchto závazků zahájila euro-středomořská ministerská konference o posilování úlohy žen ve společnosti, která se konala v listopadu 2006 v Istanbulu, inovativní a průkopnický proces. Ministři (včetně ministrů z Alžíru, Jordánska, Libanonu, Maroka, okupovaných palestinských území, Sýrie a Tuniska) se shodli na přijetí holistického přístupu, který je založen na následujících vzájemně propojených prioritách: zaprvé, politická a občanská práva žen; zadruhé, společenská a hospodářská práva žen a udržitelný rozvoj; a nakonec práva žen v kulturní sféře a úloha hromadně sdělovacích a komunikačních prostředků.
Od konference v roce 2006 probíhají práce v souvislosti s prováděním společného akčního rámce, zejména prostřednictvím plnění priorit států, s následnými mechanismy a zprávami zveřejňovanými Evropskou komisí. Partneři, kteří jsou součástí Unie pro Středomoří, znovu potvrdili své odhodlání v této souvislosti na druhé ministerské konferenci v Marakéši, která se konala v listopadu 2009. Do diskusí se plně zapojila občanská společnost. Zvyšování obecného povědomí a viditelnosti procesu bylo jednou z velkých výzev, na níž se shodli téměř všichni jeho účastníci.
Důležitým způsobem, jak řešit tyto naléhavé otázky, je - kromě tohoto regionálního rámce - i dvoustranný dialog Evropský unie, a to včetně dialogu vedeného prostřednictvím podvýborů zabývajících se otázkami rovnosti pohlaví.
Paní předsedající, rád bych skončil prohlášením, že Evropská unie nebude tolerovat násilí vůči ženám v jakékoli podobě a bude využívat všech způsobů, aby mu zabránila.
Edit Bauer
jménem skupiny PPE - Paní předsedající, pane komisaři, skutečně oceňuji pevný závazek Komise s cílem odsoudit násilí vůči ženám jako prostředku vedení války - jehož je systematicky využíváno v ozbrojených konfliktech za různými účely, mezi něž patří ponížení, zastrašení, politický teror, vymáhání informací, odměňování vojáků či dokonce etnické čistky. Násilí vůči ženám v ozbrojených konfliktech je ve značné míře založeno na tradičním vnímání ženy jako majetku. Jelikož ženy v mnoha kulturách hrají úlohu předavatelů kultury a národních symbolů, slouží násilí proti ženám i jako prostředek napadání společenských hodnot a společenské cti.
Římský statut Mezinárodního trestního soudu považuje sexuální násilí jako součást útoků proti civilistům - proti lidskosti - za válečný zločin. Různé podoby sexuálního násilí v ozbrojených konfliktech, včetně sexuálního otroctví, vynucených sňatků a vynuceného těhotenství, jsou válečnými zločiny a měly by být považovány za závažná porušení Ženevské konvence. Lidé zodpovědní za činy sexuálního násilí ve válce až příliš často vyváznou bez potrestání; příliš často je násilí proti ženám přijímáno jako nevyhnutelná součást války; příliš často je pachatelům udělena amnestie jako součást mírových dohod.
Nastal čas odsoudit tyto nelidské praktiky ve všech částech světa a naše dnešní poselství by mělo znít, že pachatelé těchto válečných zločinů už nemohou zůstávat bez potrestání.
Ana Gomes
Paní předsedající, v rozporu s reportážemi, které k nám přicházejí z Libye a v nichž vidíme pouze muže bojující na frontě, snímky pořízené zhruba před měsícem na hlavním náměstí v Benghází, na Tahrirském náměstí a při demonstracích v Tunisku, Bahrajnu, Sýrii, Jordánsku a Maroku ukazují ženy všech věkových kategorií, které žádají svobodu, spravedlnost a demokracii. Ženy, a zejména mladé ženy, měly a stále mají klíčovou úlohu v povstáních v severní Africe a v arabském světě. Jejich osud v těchto zemích, které charakterizuje silná patriarchální a náboženská tradice, nebude pouze ukazatelem, ale rovněž rozhodným prvkem pro směr, jímž se tyto státy v nadcházejících měsících a letech vydají při hledání demokracie a respektování lidských práv. Evropská unie proto musí učinit svou prioritou podporu žen, které odvážně zahájily protesty Arabského jara, a to včetně finanční podpory organizací občanské společnosti a prostřednictvím politické, technické a finanční pomoci ženám, které se chtějí aktivně podílet, podporováním jejich zapojení do všech demokratických institucí a orgánů politické a hospodářské moci jako členek či kandidátek politických stran a tak dále.
Je rovněž nutné, aby Evropská unie mobilizovala veškeré své úsilí na nejvyšší úrovni s cílem bojovat proti pokusům o zastrašování, odvetu a sexuální násilí vůči ženám, které se odváží pozvednout svůj hlas. Příklady jako je vynucování testů panenství na ženách, jež protestovaly na Tahrirském náměstí dne 8. března, či znásilnění a uvěznění Iman al-Obeidiové v Libyi představují, jak řekl komisař Füle, naprosto nepřípustné zločiny. Očekáváme, že vysoká představitelka a komisař budou požadovat okamžité nezávislé vyšetření těchto případů, aby se z nich staly příklady, které se už nikdy nebudou opakovat.
Antonyia Parvanova
jménem skupiny ALDE - Paní předsedající, skupina ALDE navrhla a iniciovala tuto rozpravu, neboť tu dnes chceme vyjádřit své obavy ze situace žen v severní Africe a na Blízkém východě během současných politických změn a nepokojů. V průběhu několika uplynulých týdnů jsme byli svědky závažného porušování lidských práv v Libyi a v Egyptě, jehož oběti byly zejména ženy. Nebudu se pouštět do podrobností všech těchto případů, dovolte mi zmínit jen dvě symbolické a znepokojující situace, jímž by se mělo dostat okamžitého odsouzení.
Iman al-Obeidiová, libyjská žena, řekla mezinárodnímu tisku, že byla hromadně znásilněna a následně zadržena prokaddávskými vojáky, a pak po 72 hodin vyslýchána, než byla propuštěna. V Egyptě, jak zmínili moji kolegové, tvrdí některé protestující, že byly podrobeny takzvaným testům panenství - a rovněž znásilněny vojáky - a některé z nich jsou nyní souzeny za "selhání" v těchto testech. Tyto případy poskytují další důkaz, že znásilnění se stále využívá jako zbraně v dobách konfliktu za účelem terorizování a ponižování civilního obyvatelstva.
Bylo by nepřijatelné, kdybychom nepozvedli svůj hlas proti těmto hrozným zločinům páchaným na ženám. Vyzýváme Komisi a Radu, aby protestovaly a rázně odsoudily sexuální útoky, zastrašování a jakékoli zneužívání žen, k němuž dochází v kontextu současných událostí v severní Africe a na Blízkém východě. Musíme rovněž využít všech našich dostupných politických nástrojů k zaručení toho, že po dokončení transformace těchto společností budou zaručena a dodržována práva žen.
Včera jsme schválili zprávu o politickém rámci EU pro boj proti násilí vůči ženám a bylo by nepřijatelné, abychom používali dvojího metru v souvislosti s naší politickou činností vně Evropské unie. V tomto ohledu musí být podpora práv žen plně integrována do evropské politiky sousedství, jejích programů a projektů, a zároveň je zapotřebí zavést politiku zaměřenou konkrétně na ženská práva a emancipaci žen.
Barbara Lochbihler
Paní předsedající, vynucené takzvané testy panenství, ke kterým egyptská armáda nutila protestující ženy na Tahrirském náměstí, a mnohonásobná znásilnění libyjských žen ze strany vojáků jsou hrozné zločiny, které vedly k dnešnímu návrhu usnesení. Nemůžeme vyloučit možnost, že další sexuální násilí je pácháno všemi stranami konfliktů v severní Africe a na Blízkém východě.
Loni v listopadu jsme v Evropském parlamentu vyzývali členské státy EU a samotnou EU, aby konečně začaly brát vážně situaci žen v průběhu válek a ozbrojených konfliktů. Tehdy podávala vysoká představitelka Evropské unie pro zahraniční věci, baronka Ashtonová, zprávu o dosaženém pokroku. Nyní již existuje lepší mezinárodní rámec pro prevenci násilí vůči ženám v oblastech konfliktů a některé státy rovněž přijaly národní akční plány. Velmi důležitá je i výměna osvědčených postupů.
Evropská unie již poskytla 300 milionů EUR na opatření zahrnující poskytování lékařské péče a dalších 200 miliónů EUR bylo schváleno pro provádění rezoluce 1325 Rady bezpečnosti OSN. Existují plány pro zavedení místních strategií v konfliktních zónách v roce 2011. V tomto ohledu má velký význam výcvik personálu. Proto je nutné, aby všechny tyto zkušenosti a opatření byly začleněny a zvažovány při provádění evropské úmluvy pro partnerství a demokracii se zeměmi jižního Středomoří. V souvislosti s touto činností rozhodně budete mít podporu Evropského parlamentu.
Ilda Figueiredo
Paní předsedající, víme, že se ženy aktivně podílely na povstáních volajících po větší demokracii, právech a svobodách v severní Africe a na Blízkém východě. Víme však také, že jsou předmětem obecných, systematických praktik znásilňování a sexuálního otroctví, jež jsou podle Ženevské konvence považovány za zločiny proti lidskosti a válečné zločiny.
V tomto světle jsou zprávy přicházející ať už z Konga či Egypta, Libye nebo dalších států velmi znepokojivé. Žádáme tedy účinné diplomatické kroky, které se rázně postaví proti používání sexuálního násilí, zastrašování a obtěžování žen v severní Africe, na Blízkém východě či na jakémkoli jiném místě.
Rádi bychom rovněž poukázali na význam uznání úlohy, kterou ženy sehrály v revolucích, a zdůraznili potřebu, aby byla zaručena jejich práva včetně zapojení do nových demokratických, právních, hospodářských a politických struktur těchto společností, čímž by skončila staletí diskriminace, již museli snášet až do konce.
Emine Bozkurt
(NL) Paní předsedající, revoluce v severní Africe a na Blízkém východě přinesly i příležitosti. Konečně může začít proces obnovy země a nastolení demokracie v Tunisku a v Egyptě. Na náměstích a ulicích Káhiry, Tunisu a Benghází ženy byly, a stále jsou, důležitou součástí revolucí. Je zde mnoho příležitostí, ale rovněž rizika.
Tvrzení, která v televizi uvedla mladá libyjská žena, o svém znásilnění Kaddáfího vojáky, otřásla veřejností. Nejednalo se však o první zprávy tohoto druhu, a od té doby se objevily další. Sexuálního násilí se využívá jako nástroje k utlačování a umlčování žen například v Káhiře, kde byly ženy armádou zneužity a přinuceny podrobit se testům panenství. V Libyjské válce se násilí proti ženám používá jako zbraně. V mocenském vakuu, které vzniká v dobách bezpráví, neexistuje žádná kontrola. Ženy přicházejí o ochranu zákona. Musíme proto, paní předsedající, vyslat jasný signál o tom, že k něčemu podobnému by nemělo a nesmí vůbec docházet. Musíme novým vůdcům vyslat jasný signál, že zločiny tohoto druhu musí být vyšetřeny a potrestány. Nikdo, kdo má takové zločiny na svědomí, by neměl vyváznout bez potrestání.
Rád bych rovněž zdůraznil, že tyto ženy musí mít ochranu a že nelze přehlížet jejich úlohu při obnově společnosti. Ženská práva musí být zakotvena v zákoně, a za tím účelem by měly být ženy jmenovány do funkcí v ústavních výborech, parlamentech a vládách, aby témata jako vzdělání žen, jejich práva a boj proti škodlivým tradičním praktikám stály v čele zájmu. Hospodářská nezávislost představuje klíčový prvek pro emancipaci žen a mělo by být podporováno podnikání, například prostřednictvím mikroúvěrů.
Kristiina Ojuland
Paní předsedající, sexuální útoky proti ženám - a v některých případech i proti mužům - v severní Africe a na Blízkém východě jsou velmi znepokojivé a je třeba, aby se je regionální orgány řešily, ať už nové demokratické síly nebo starší režimy.
Chtěla bych vyzvat místopředsedkyni Komise a vysokou představitelku Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku, baronku Ashtonovou, aby o tragické situaci ohledně sexuálního násilí v tomto regionu diskutovala se zástupci cílových států v kontextu jižního rozměru evropské politiky sousedství s přihlédnutím k tomu, aby byli pachatelé předáni spravedlnosti a aby bylo zaručeno dodržování lidských práv žen i mužů.
Považuji sexuální násilí za nejhorší druh vedení války. Je třeba jej za každou cenu zamezit a trestat tím nejtvrdším způsobem.
Seán Kelly
(GA) Paní předsedající, před dvěma měsíci jsme hovořili o násilí proti ženám v Evropě. Bylo uvedeno, že až 25% evropských žen bylo vystaveno násilí. Nyní hovoříme o sexuálním násilí proti ženám v konfliktech v severní Africe a na Blízkém východě. Je to smutný příběh, který už nelze dále tolerovat. Proto je důležité, abychom o něm diskutovali a učinili nezbytné kroky k jeho zamezení.
Bohužel nejen v průběhu války, ale i v období míru panuje v rámci celého afrického kontinentu velmi archaický postoj k ženám. Ten je pochopitelně v průběhu války umocněn. Souhlasím však s panem komisařem, že na tyto problémy musíme poukázat a zejména usilovat o to, aby byli k zodpovědnosti pohnáni lidé, kteří tyto zločiny páchají. Tímto způsobem snad za nějakou dobu dosáhneme změny postoje a odstranění těchto hanebných praktik.
Anna Záborská
(SK) Sexuální násilí není porušením ženských nebo mužských lidských práv. Taková práva totiž neexistují. Je to zločin proti lidské důstojnosti, která patří mezi základní práva každého člověka, ženy i muže. To neplatí jen v Evropě, ale i v Egyptě, Libyi, Kongu a ostatních zemích Afriky a Blízkého východu, o nichž hovoří toto usnesení. Válečné konflikty nesmí být polehčující okolností. V Kongu to začalo znásilňováním žen a nyní jsou znásilňováni i muži. Usnesení jsou však pouhá slova. Je třeba i konat. Komise musí začít podrobně monitorovat porušování lidských práv ve světě a zároveň musí navrhnout nástroje, kterými si Evropa v případě potřeby vynutí jejich dodržování. Jinak můžeme partnerství, do nichž tolik investujeme, rovnou nazvat vyplácením výpalného.
Štefan Füle
člen Komise - Paní předsedající, chtěl bych váženým poslancům říci, že problémy a konkrétní případy, které nám tu dnes předložili, jsou skutečně závažné a představují temný mrak, který se vznáší nad událostmi, ke kterým došlo v posledních týdnech v severní Africe a na Blízkém východě. Vzal jsem na vědomí problémy, o kterých v dnešní rozpravě hovořili, a návrhy, jež předložili.
Jak jsem již řekl, Evropská unie má k dispozici řadu nástrojů a učiní vše pro podporu většího zapojení žen do občanského a politického života, osvobozeného od hrozeb, zastrašování a násilí.
Rád bych rovněž obrátil pozornost poslanců k určitým pozitivním vývojům v poslední době, jako je vytvoření úřadu pro lidská práva v sekretariátu Rady pro spolupráci v Zálivu. Takové kroky bychom měli vítat. Naše podpora mezinárodních organizací, zejména OSN Žen (UN Women) a občanské společnosti bude napomáhat podpoře vnitřních změn. To rovněž ukazuje na skutečnost, proč je naše politika dialogu a zapojování tak důležitá a proč musí pokračovat zejména s našimi novými partnery.
Předsedající
Obdržela jsem pět návrhů usnesení , které byly předloženy v souladu s článkem 110(2) jednacího řádu.
Rozprava je ukončena.
Hlasování se bude konat ve čtvrtek 7. dubna.
Písemná prohlášení (článek 149)
Filip Kaczmarek
Sexuální násilí představuje mimořádně odpudivý prostředek vedení války a odporný nástroj, jak bojovat s druhou stranou konfliktu či jak ji ponížit. V případě severní Afriky a Blízkého východu jsou tyto praktiky obzvláště kruté, protože odhalují obrovskou míru cynismu a demoralizace, neboť dominantní náboženství v regionu zaujímá v sexuálních otázkách velmi restriktivní postoj. Pachatelé sexuálního násilí porušují celou řadu pravidel a norem chování. Válka a konflikt často probouzejí v těchto lidech nepředstavitelné zlo. Budeme s tím bojovat a nikdy nepřestaneme toto barbarství odsuzovat.
