Stabilitetsbedömning av förvärv och ökningar av aktieinnehavet inom den finansiella sektorn (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är ett bestänkande av Wolf Klinz, för utskottet för ekonomi och valutafrågor, om förslaget till Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av rådets direktiv 92/49/EEG och direktiven 2002/83/EG, 2004/39/EG, 2005/68/EG och 2006/48/EG vad gäller förfaranderegler och utvärderingskriterier för stabilitetsbedömning av förvärv och ökning av innehav inom finanssektorn - C6-0298/2006 -.
Vladimír Špidla
Herr talman, ärade ledamöter! Jag vill tacka utskottet för ekonomi och valutafrågor och särskilt Wolf Klinz för hans utmärkta betänkande om stabilitetsbedömning inom finanssektorn samt för de stora insatser som har gjorts för att komma fram till en gemensam ståndpunkt mellan de tre institutionerna.
Vi delar Wolf Klinz åsikt om att det föreslagna direktivet kommer att göra vårt tillvägagångssätt när det gäller förvärv inom finanssektorn effektivare. Vi måste försäkra oss om att kommersiella beslut om förvärv inom finanssektorn undersöks på ett tydligt och öppet sätt av den berörda instansen. Befogade kommersiella beslut får inte hindras av övernitiska instanser eller av politisk inblandning. I de fall där både köparen och objektet är under granskning måste de ansvariga instanserna arbeta tillsammans, utbyta information och hjälpa varandra. Detta bidrar till att bedömningsprocessen går snabbare.
Det sägs ofta att vi inte godtyckligt ska öppna våra dörrar för kapitalinvasion från tredjeländer eller för stora företags övertagande av våra institut. Även om vi måste skydda våra marknaders, instituts och konsumenters intressen anser jag fullt och fast att vi måste fortsätta att uppfylla våra löften i internationella forum som exempelvis Världshandelsorganisationen (WTO). Vi måste också försäkra oss om att våra handelspartner håller sina löften. Den nuvarande situationen är högst uppmuntrande. Flera institut i EU har framgångsrikt tagit sig in i tredjeländer där de har genomfört sammanslagningar och övertagande inom finanssektorn. Samtidigt får vi inte försumma de problem som finns i EU där organisationer från en del medlemsstater har stött på problem när det gäller förvärv av företag i andra medlemsstater.
Syftet med detta direktiv är varken att uppmuntra till eller avskräcka från förvärv inom finanssektorn. Vårt mål får inte vara att störa marknadens normala fungerande. Vi måste emellertid se till att det finns en stabil ram för att bedöma möjliga förvärv, som sedan godkänns eller avslås. Det viktiga här är att stabilitetsbedömningar inte får leda till rent skönsmässiga beslut eftersom detta skulle leda till förseningar och blockeringar, vilket skulle vara ineffektivt och oekonomiskt. I betänkandet behandlas även fientliga respektive vänskapliga övertaganden. Fientliga övertaganden är en del av marknadens normala fungerande.
Kommissionen anser att myndigheterna bör besluta om de är för eller emot sådana initiativ. Oavsett om ett initiativ är vänligt eller fientligt, så ligger beslutet hos aktieägarna. Varje förvärv kräver att det finns villiga säljare. Enligt direktivet finns det ingen anledning att ifrågasätta värdet av överenskommelser mellan villiga köpare och säljare om stabilitetskriteriet har uppfyllts.
Sammanfattningsvis är tydliga, rättvisa och förutsägbara tillvägagångssätt och processer nödvändiga för att den inre marknaden ska kunna fungera korrekt. Jag anser att vi kommer att få bort den tvetydighet som finns för närvarande med hjälp av detta direktiv. Tack för er uppmärksamhet.
Wolf Klinz 
föredragande. - (DE) Herr talman, företrädare för rådet och kommissionen, mina damer och herrar! Efter endast sex månader har rådet, kommissionen och parlamentet nått en överenskommelse om granskningen av stabilitetsbedömning av förvärv och ökning av innehav inom finanssektorn.
Det är tack vare ett punktligt arbete av utskottet för ekonomi och valutafrågor samt de målinriktade trepartsförhandlingarna som det kommer att vara möjligt att avsluta detta betänkande innan sommaren, förutsatt att Ekofinrådet samtycker den 27 mars. Detta är ett synligt bevis för allmänheten om att även ett EU med 27 medlemsstater kan agera och fatta viktiga beslut på kort tid trots att det, som kommissionsledamoten just sa, handlar om ett mycket komplicerat betänkande.
Därför vill jag i början av mitt anförande kortfattat tacka alla de inblandade för deras goda samarbete och särskilt skuggföredragandena John Purvis och Joseph Muscat, utskottets ordförande Pervenche Berès samt alla de ledamöter som har bidragit till att betänkandet om detta direktiv säkerligen kommer att antas av oss alla, oavsett politisk grupptillhörighet, i en gemensam omröstning i morgon.
Jag vill även betona det konstruktiva samarbetet med företrädarna för Medelhavsländerna. Vi har lyckats övertyga dem om att deras bekymmer med den splittrade aktieägarstruktur som är så utbredd i deras länder har tagits med i beräkningen.
Slutligen vill jag rikta ett varmt tack till det finska och det tyska ordförandeskapet för rådet och till kommissionen, som har följt vårt projekt på ett kompetent sätt och försäkrat ett smidigt samarbete.
Vi behöver detta reviderade direktiv. Tidigare har det vid mer än ett tillfälle hänt att enskilda företag har misslyckats med att förvärva innehav i andra länder eller att ta över hela företag av den enkla anledningen att det saknats en otvetydig rättslig ram för att fastställa enhetliga bedömningskriterier och därmed en enhetlig process för tillsynsmyndigheterna. Det kommer nu att ändras.
Syftet med detta förslag till direktiv som kommissionen lade fram förra hösten är en större rättslig säkerhet, en tydlig tillförlitlighet och en klart avgränsad beslutsprocess. Vi stöder det eftersom samtliga berörda aktörer har kommit överens om detta. Alla de tre institutionerna - kommissionen, rådet och parlamentet - anser att detta är den väg som vi måste ta och att det krävs största möjliga harmonisering om alla medborgare i EU:s medlemsstater ska kunna delta i marknaden på verkligt lika villkor.
Emellertid fanns det oundvikliga meningsskiljaktigheter om en eller en annan punkt. Detta gällde särskilt bedömningsperioden eller vilka alternativa åtgärder som kan vidtas om beslutet skulle bli negativt, det vill säga om ansökan om förvärv av aktier eller övertagande av en hel verksamhet skulle avslås. Vi kunde dock lösa detta problem och enas med hjälp av förhandlingar.
I framtiden kommer det att bli betydligt lättare att genomföra gränsöverskridande sammanslagningar av kreditinstitut samt försäkrings- och investeringsbolag och det finns fyra anledningar till detta. För det första kommer tillsynsmyndigheterna i framtiden att ha högst sextio dagar på sig att besluta om en ökning av ett innehav. Denna period kan avbrytas endast en gång för en period av tjugo dagar i syfte att inhämta ytterligare information om den tilltänkte köparen kommer från en annan medlemsstat, alternativt trettio dagar om köparen kommer från ett tredjeland.
Genom att på så sätt skilja mellan företag från EU och från tredjeländer tar man hänsyn till att tillsyns- och marknadsstrukturerna i tredjeländer ofta inte motsvarar EU:s strukturer, och att myndigheterna i EU därför inte är fullständigt informerade om de rådande förhållandena i dessa länder. Följaktligen måste tillsynsmyndigheterna få mer tid på sig för att samla in och utvärdera specifik information medan företagen från tredjeländer också behöver mer tid för att kunna förbereda, översätta och lämna in denna information. De olika avbrottsperioderna gör båda dessa saker möjliga utan att överträda WTO:s bestämmelser.
För det andra är de fem testkriterierna otvetydiga och slutliga. Med hjälp av dessa kan medlemsstaterna fastställa den förteckning över särskild information som den tilltänkte köparen måste lämna in. Förteckningen måste innehålla information om hur aktieköpet ska genomföras och upplysningar om den tilltänkte köparens karaktär, så att mindre information behöver inhämtas vid en okomplicerad och klart förståelig ökning av innehavet än vid mer komplicerade fall som kanske omfattar ytterligare sektorer.
Avsikten är att kommissionen två år efter att direktivet har trätt i kraft ska genomföra en översyn för att fastställa om efterfrågan på information är förhållandevis likartad i medlemsstaterna eller om det finns avvikelser. I så fall måste kommissionen eventuellt ingripa för att garantera att ingen avvikelse förekommer.
För det tredje måste tillsynsmyndigheterna, som kommissionsledamoten påpekade, föra ett nära samarbete även om det särskilt fastställs att det slutgiltiga beslutet ligger hos den myndighet som har behörighet över företaget i fråga och det också är denna myndighet som måste uppge skälet till ett negativt beslut. Det är inte planerat att det ska bli obligatoriskt att offentliggöra dessa skäl, men det företag som avsåg att genomföra det nekade förvärvet ska kunna begära att få veta. På samma sätt har de enskilda medlemsstaterna möjlighet att offentliggöra skälen till avslaget i enlighet med sin egen lagstiftning.
För det fjärde ville kommissionen få direkt tillgång till handlingarna för att försäkra sig om att direktivet efterlevs, men det vägrade vi. Anledningen till detta är att direktivet i framtiden ska bidra till större rättslig säkerhet och tydlighet. Jag är fast övertygad om att detta kommer att innebära ytterligare ett steg närmare gränsöverskridande sammanslagningar och därmed en mer integrerad inre marknad.
John Purvis
för PPE-DE-gruppen. - (EN) Herr talman! Jag vill tacka Wolf Klinz för hans tappra arbete för att nå enighet kring detta. Även om vi stöder kompromissen med rådet urvattnar den faktiskt kommissionens ursprungliga syfte, och vi anser ärligt talat att kommissionens ursprungliga text skulle ha varit bättre. Wolf Klinz kämpade som jag sa tappert för att hålla sig så nära det ursprungliga syftet med texten som möjligt och förbättra den. Min grupp skulle ha varit nöjda med att strama till den, med större öppenhet och mindre utrymme för protektionisterna.
Kommissionens ursprungliga tidsfrist på 30 dagar för en stabilitetsbedömning har förlängts till högst 90 dagar för köpare utanför EU, men det viktiga här är att det åtminstone blir en fastställd tidsfrist. Vi hoppas därmed kunna undvika situationer där en protektionistisk lagstiftare kan blockera ett uppköp genom fördröjningstaktik. Med hänsyn till öppenheten skulle vi ha föredragit att orsakerna till en tillsynsmyndighets beslut avslöjades. Det skulle ha bidragit till att skapa en samling med tidigare exempel och gemensam praxis runtom i EU. Tyvärr föredrar vissa medlemsstater fortfarande hemlighetsmakeri.
Ännu en gång togs hotet med hedgefonder upp i samband med ändringsförslagen som lades fram av min grupp, som utformades för att undvika svårigheter för investeringsbolagen. Vi måste komma bort från denna reflexartade reaktion på hedgefonder och riskkapitalfonder. De bidrar till att förbättra vår ekonomi just för att dessa aktieägare är aktiva och krävande.
Jag hoppas nu att tillsynsmyndigheterna kommer att gå med på att föra ett närmare samarbete och utbyta information och bygga upp förtroendeförhållanden. Det ligger i deras eget intresse, och framför allt ligger det i finanssektorns och hela EU-ekonomins intresse. Vi arbetar för en mer öppen och konkurrenskraftig europeisk finansmarknad. Detta resultat är inte alls vad jag och min grupp hade hoppats på. Det är framför allt ministerrådets fel, men vi kommer att övervaka marknaden för att se till att den fungerar på lämpligt sätt i stället för att använda varenda kryphål och tvetydighet som finns för att sätta upp hinder för den. Vi måste omvandla de tomma orden om Lissabonmålen till handling, och detta är ett litet steg i den riktningen.
Joseph Muscat
för PSE-gruppen. - (MT) Det uppenbara resultatet av detta arbete är att vi nu har en tydlig tidsram för hur lång tid som de behöriga myndigheterna får ta på sig när det gäller övertagande. Jag anser att det är tack vare Wolf Klinz utmärkta arbete och vårt samarbete som vi har uppnått detta anmärkningsvärda resultat. Som vid varje kompromiss hade vi uppenbarligen velat att en del saker skulle ha skett annorlunda. Jag anser emellertid att vi har lyckats nå ett mycket bra resultat. Jag håller fullständigt med John Purvis om att vi nu har ett antal dagar på oss att fatta beslut om övertaganden och detta är det viktigaste resultatet av förhandlingarna.
Jag anser även att vi har förbättrat kommissionens arbete eftersom vi ger de behöriga myndigheterna tillräckligt med tid för att kunna utföra sitt arbete. Det är meningslöst att försöka utöva påtryckningar för att förkorta den tid som krävs för att fatta ett beslut, om detta i slutändan leder till en situation där man i stället skyndar långsamt. Här anser jag att de behöriga myndigheterna, i synnerhet de små med minst resurser, måste ges all den tid som krävs för att kunna fatta väl övervägda beslut i så viktiga frågor. Jag anser att detta är en ytterst förnuftig åtgärd för att åstadkomma ett öppet och europeiskt synsätt på området. Slutligen måste vi i förväg ta hänsyn till både det sociala perspektivet och det bolagsmässiga ledningsperspektivet när det gäller övertaganden, även om det tyvärr är tekniskt omöjligt att införliva dessa i denna lagstiftning. Detta är inte nära relaterat till lagstiftningen, men det är ett område som våra medborgare ber oss att granska ingående.
Margarita Starkevičiūtė
för ALDE-gruppen. - (LT) Även jag vill tacka föredraganden för hans goda arbete och stödja de idéer som många kolleger har framfört. Jag vill emellertid även nämna en annan sida av saken som ofta glöms, och särskilt av våra kommissionsledamöter, nämligen att den process som vi diskuterar inte är ny. Finansinstitut arbetar redan i EU. För utvecklingen av varje lands marknad måste vi garantera att dessa större finansinstitut inte tränger undan mindre företag från marknaden, eftersom de är nyskapande och inte har råd att strunta i konsumenternas intressen.
Jag kan ge er ett exempel från mitt land, där de största finansinstituten är så väletablerade att de kan göra vinster på 90 procent, vilket tydligt visar att det är konsumenterna som blir lidande. När vi fattar beslut om företagsförvärv och övertaganden och om utformningen av nya finansinstitut måste vi med andra ord låta tillsynsmyndigheterna bedöma strukturen hos dessa institut och i vilken utsträckning som de kommer att vara mottagliga för nyskapande och respektera sina kunders behov.
För närvarande är vi upptagna med finansinstitutens verksamhet, men vi får absolut inte glömma bort att de fortfarande inte har klargjort vad som skulle hända om ett av deras dotterbolag i ett eller ett annat land inte skulle drivas effektivt och till exempel skulle gå i konkurs. Vi har fortfarande inget svar på vem som skulle ersätta kunderna.
Jag anser att detta är ett komplicerat problem som handlar om att insynen måste förbättras. En viktig del av processen är därför att övervakningen av sammanslagningar och kapitalökning på finansmarknaden sker på ett sådant sätt att det är möjligt att försvara de små företagens och konsumenternas intressen.
Alexander Radwan
(DE) Herr talman, mina damer och herrar, herr kommissionsledamot! Även jag vill tacka föredraganden Wolf Klinz. Dagens resultat är mycket positivt och det kunde uppnås snabbt tack vare det goda samarbetet mellan kommissionen, parlamentet och rådet.
Vi var tvungna att få ett snabbt resultat eftersom det finns en ökad protektionism på medlemsstatsnivå. Det gäller inte bara inom finanssektorn, utan även inom andra sektorer. Alla medlemsstater blir glada om företag som har sitt säte där kan investera i ett annat land och ta över verksamheten där, men Gud nåde om ett företag från ett annat land skulle försöka göra likadant. Då sätter man till alla klutar och tar i med hårdhandskarna, inte bara inom finanssektorn utan även inom energisektorn, som vi till exempel har sett i fallen med Endesa och E.ON.
Därför var det nödvändigt att vidta åtgärder för att hantera detta. Jag är glad att vi kunde enas om kriterier och tidsgränser, men jag har haft mina farhågor om tillsynsmyndigheternas roll under debatten. När Basel II debatterades hade de inte gjort särskilt mycket för att redogöra för hur de skulle övervaka integreringen av finansmarknaderna. Jag förespråkar verkligen inte en europeisk tillsynsmyndighet när jag säger detta. Med tanke på hur tillsynsmyndigheterna i EU har organiserat saker och ting, eftersom deras främsta intresse är att staka ut sina nationella gränser, bör därför det första steget komma från oss på EU-nivå och från kommissionen med en inbjudan till tillsynsmyndigheterna att delta i en dialog i ämnet.
Jag vill även säga något om hedgefonder som John Purvis redan har nämnt. Även om jag helhjärtat håller med honom om att hedgefonderna inte ska svärtas ned, så vill jag att man ska diskutera saken, särskilt med aktörer från andra delar av världen, om behovet av att kommissionen agerar på området. Kommissionen bör genomföra den sortens engångsutvärdering som har blivit ett varaktigt inslag på andra områden om hur hedgefonder ska hanteras och hur man ska tolka uttalanden från Bundesbank och Europeiska centralbanken om stabiliteten på finansmarknaderna. Den bör även göra en presentation av ämnet. Efter att ha hört vad parlamentet hade att säga till kommissionen får jag intrycket av att man nu vägrar att ta itu med arbetet och jag skulle bli glad om någon ville ta tag i detta och göra framsteg på området. Kommissionsledamot Špidla, det verkar förekomma en hel del förslag inom ert ansvarsområde så ni kanske kan inspirera kommissionsledamot Charlie McCreevy till att göra samma sak.
Antolín Sánchez Presedo
(ES) Herr talman! Gränsöverskridande ärenden och förvärv av andelar i banker och försäkrings- och investeringsbolag är färre än inom andra sektorer. Ett hinder är osäkerheten när det gäller de metoder för stabilitetsbedömning som tillämpas av nationella tillsynsmyndigheter, med tanke på att det saknas kriterier för att avgöra köparens lämplighet och detaljerade bestämmelser om förfarandet.
Dessa problem tas upp i det föreslagna direktivet och behandlingen av dem harmoniseras. Genom de ändringsförslag som antogs i utskottet för ekonomi och valutafrågor förtydligas dessa krav, man underlättar tillsynsmyndigheternas verksamhet, skyddar sekretessen och förbättrar kontrollen. Resultaten av dem är i huvudsak positiva och jag gratulerar föredraganden Wolf Klinz.
En känslig fråga är att man kan få starkt inflytande vid en kraftig försvagning av aktieinnehavet där andelarna är spridda över många aktieägare. Därför har vi försvarat skyldigheten att meddela varje form av betydande innehav och vi stöder medlemsstaternas idé om möjligheten att fastställa ett tröskelvärde för insyn för innehav som är mindre än 10 procent för att inhämta information och fastställa att innehavet finns.
Piia-Noora Kauppi
(EN) Herr talman! Liksom alla mina kolleger före mig vill jag tacka vår föredragande Wolf Klinz. På det hela taget kan vi vara nöjda med resultatet av detta direktiv. Det stöder ett värdefullt mål - att underlätta konsolidering inom finanssektorn i EU. Utan smidiga finansmarknader kommer andra former av marknadsintegration att misslyckas. Finansvärlden måste visa vägen och får inte hindras från att fatta beslut om investeringar och fusioner genom godtyckliga restriktioner, vilket hittills har varit fallet.
Från och med nu måste reglerna för de nationella myndigheterna vara öppna och ytterst välbetänkta, och jag är hoppfull om att de håller sig till det överenskomna. Ingen mer dold protektionism, tack! Den behöriga myndighetens beslut om godkännande eller avslag av åtgärden bör fattas så snabbt och effektivt som möjligt. Precis som man nu har enats om i direktivet är vi för mycket snäva tidsfrister för beslut. Åtgärder som först och främst inriktas på investeringsvinster och som inte ändrar ägarskapsstrukturerna kommer dessutom inte att orsaka sådan rädsla på nationell nivå som vi ser på marknaden. Konsolideringen inom finanssektorn bör i så stor utsträckning som möjligt handla om marknadsfördelar och marknadsvillkor och inte om politiska hänsynstaganden.
När det gäller kravet på att lägga samman innehav bör vi också stå fast vid det överenskomna. Om besluten om innehav fattas av oberoende investeringsbolag finns det ingen anledning att lägga samman innehav i en företagsgrupp. Vi har konglomerat på denna marknad, och vi måste se till att oberoende aktörer kan agera fritt. Detta gäller även hedgefonderna som mina kolleger nämnde.
Talmannen
Debatten är härmed avslutad.
Omröstningen kommer att äga rum i morgon kl. 12.00.
