
Puhemies.
   Julistan Euroopan parlamentin torstaina 16. helmikuuta 2006 keskeytetyn istuntokauden uudelleen avatuksi. 
Struan Stevenson (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, käytän puheenvuoron työjärjestyksen 144 artiklan mukaisesta poliittisesti tärkeästä asiasta.
Huomautuksenne parlamentin mahdollisista sisäisistä uudistuksista ovat kiinnostavia. Erityisen ansiokas on näkemyksenne, jonka mukaan jäsenten olisi toivottavaa parantaa osallistumistaan keskusteluihin ja istuntoihin. Olen kuitenkin jokseenkin tyrmistynyt siitä, että kiirehtiessänne varmistamaan kaikkien parlamentin jäsenten osallistumisen parlamentin työhön päätitte sivuuttaa jäsenet kokonaan ja esitellä ehdotusluonnoksenne sen sijaan ensin lehdistölle kuulematta jäseniä, joita yritätte niin innokkaasti avustaa.
Miksei tämä asia ole asialistalla? Olen tyrmistynyt myös siitä, että ratkaisette parlamentin jäsenten osallistumista koskevan, paljon keskustelua herättäneen kysymyksen suosittelemalla päätöksenteon täydellistä keskittämistä puheenjohtajakokoukselle, jonka puheenjohtajana toimitte. Arvoisa puhemies, voinette selittää minulle ja muille parlamentin jäsenille, miten mahtava visionne demokraattisesta osallistamisesta ja osallistumisesta voidaan toteuttaa keskittämällä ja poissulkemalla? Ryhmämme puheenjohtajan, jäsen Poetteringin sanoin, tämä on pelkkää parlamentin sisäistä kohdentamatonta hallinnollista näpertelyä.
Puhemies.
   Hyvä jäsen Stevenson, mainitsemanne artikla ei ole asianmukainen perusta huomautuksillenne. Tulkitsette työjärjestystä väärin. Annoin teidän puhua, jottei syntyisi mitään väärinkäsitystä sen takia, että olisin keskeyttänyt puheenne. Työjärjestyspuheenvuoronne oli perusteeton.
Syytitte puhemiestä siitä, että hän olisi vuotanut asiakirjan, josta oli vastuussa ainakin 30 henkilöä. Tulkintanne noudatetusta menettelystä oli myös täysin väärä. Puheenjohtajakokous keskusteli asiakirjasta ja keskustelee siitä myös jatkossa. Teille kerrotaan kyllä aikanaan puheenjohtajakokouksen päätöksistä.
Pyydän teitä valitsemaan seuraavalla kerralla oikean artiklan, jonka perusteella käytätte työjärjestyspuheenvuoron. Jos ette tee niin, puhemies ei anna teidän puhua. 
Martin Schulz,
   . – Arvoisa puhemies, haluaisin esittää huomautuksen jäsen Stevensonin äskeisistä sanoista. Euroopan parlamentin sosialidemokraattinen ryhmä kiittää teitä siitä, että olette ottanut puheeksi nämä kannattamamme uudistukset. Minäkin sain puheenjohtajakokouksessa sellaisen vaikutelman, että olimme yksimielisiä ja halusimme aloittaa pohtimalla asiaa ryhmissämme.
Jäsen Poettering totesi selvästi, että hänen ryhmänsä oli keskusteltava asiasta. Sanoin samaa omasta ryhmästäni, ja samoin tekivät muutkin jäsenet. Asiasta keskustellaan ryhmissä laaja-alaisesti ja kattavasti, mutta haluan tehdä selväksi – minun on pyydettävä yksikköjä lisäämään pöytäkirjaan sopiva työjärjestyksen artikla – että puhemies saa näitä uudistuksia eteenpäin viedessään sosialidemokraattiselta ryhmältä täyden tuen. 
Puhemies.
   Hyvä jäsen Schulz, etsimme sopivan artiklan, mutta emme keskustele nyt – ainakaan vielä – puhemiehelle esitetystä epäluottamuslauseesta, joten puheenjohtajakokous jatkaa työtään, ryhmät osallistuvat keskusteluun ja ryhmien puheenjohtajat välittävät ryhmiensä kannat. Onnistumme varmasti kaikki yhdessä tekemään ehdotuksia, joilla parlamentin toimintaa saadaan tehostettua.
Tämä ja vain tämä on kaikkien yhteinen tavoite. Hyvä jäsen Stevenson, saanen todeta, että se on myös puhemiehenne tavoite. 
Puhemies.
   Haluaisin esittää nyt julkilausuman kahdesta vastikään sattuneesta tapahtumasta.
Maaliskuun 8. päivänä vietettiin kaikkialla maailmassa kansainvälistä naistenpäivää. Haluan näin ollen käyttää tilaisuuden hyväkseni ja ilmoittaa tänään täällä parlamentissa, luullakseni kaikkien parlamentin jäsenten puolesta, että parlamentti tuomitsee poliisin väkivaltaisen hyökkäyksen oikeuksiensa puolesta rauhanomaisesti mieltään osoittaneen naisryhmän kimppuun Teheranissa.
Haluan tuoda julki parlamentin tuomitseman tapauksen ohella solidaarisuutemme kaikkia niitä maailman naisia kohtaan, jotka peräävät oikeuksiaan osoittamalla rauhanomaisesti mieltään.
Tästä tarjoutuu oiva tilaisuus pohtia epätasa-arvoisuuden ongelmaa – ei pelkästään 8. päivänä maaliskuuta vaan vuoden jokaisena päivänä.
Haluan käyttää tätä tilaisuutta hyväkseni ja kiittää myös naisten oikeuksien ja sukupuolten tasa-arvon valiokuntaa, joka liitti kyseiseen päivään erittäin tärkeän ja ajankohtaisen aiheen: naisten oikeuksien ja sukupuolten tasa-arvon valiokunta järjesti tulevia jalkapallon MM-kisoja silmällä pitäen laajaa julkisuutta saaneen seminaarin pakkoprostituutiosta kansainvälisten urheilutapahtumien yhteydessä.
Muistanemme myös, että vasta äskettäin vietettiin järjestyksessään toista terrorismin uhrien eurooppalaista muistopäivää ja että tänäkin vuonna parlamentti järjesti viime vuoden tavoin tilaisuuden terrorismin uhrien muistoksi.
Tilaisuuteen kutsuttiin 600 oppilasta monista Lontoon ja Brysselin kouluista. Oppilaat saivat esittää mielipiteitään terrorismista vilkkaassa keskustelussa, johon useat parlamentin jäsenet osallistuivat. Tilaisuutta johti kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan puheenjohtaja, jäsen Lambrinidis, jota haluan kiittää sijaisenani toimimisesta kyseisessä tilaisuudessa.
Mielestäni meidän on syytä muistaa kaksi vuotta sitten tapahtunutta Espanjan traagista terrori-iskua, jossa menehtyi 192 henkilöä, sekä Lontoon iskua viime vuoden heinäkuussa.
Terrorismin kaikkien muotojen torjuntaa on jatkettava, ja parlamentti, joka on aina puolustanut ihmisarvoa, on sitoutunut täysin terrorismin vastaiseen taistoon, jota yksikään Euroopan unionin maa ei pysty voittamaan yksin. Terrorismia voidaan torjua vain yhdistämällä Euroopan demokraattisten valtioiden voimat.
Halusin palauttaa mieliinne sen, mitä teimme tällä alalla viime viikonloppuna.
Puhemies.
   Puheenjohtajakokouksen torstaina 9. helmikuuta 2006 pitämässään kokouksessa työjärjestyksen 130 ja 131 artiklan mukaisesti laatiman esityslistaluonnoksen lopullinen versio on jaettu. Siihen on ehdotettu seuraavia muutoksia:
Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmä on pyytänyt, että jäsen Cottignyn mietintöä koskeva äänestys, joka oli määrä toimittaa huomenna, siirretään keskiviikkoon.
Haluaisiko joku selittää tätä Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän pyyntöä? 
Ria Oomen-Ruijten,
   Arvoisa puhemies, varjoesittelijä tarvitsee hieman lisää aikaa keskustellakseen muiden ryhmien varjoesittelijöiden ja esittelijöiden kanssa. Tarkistuksia on jätetty erittäin paljon ja kohta kohdalta -äänestyksiä tarvitaan useampia, joten haluaisimme siirtää äänestyksen keskiviikkoon. 

Martin Schulz,
   . – Arvoisa puhemies, minulla on keskiviikkoa koskeva pyyntö ehdotetun käsittelyjärjestyksen täydennykseksi. Ehdotetussa käsittelyjärjestyksessä järjestelyjen toteutettavuus joutuu todella koetukselle, kun päästään neuvoston ja komission julkilausumiin Eurooppa-neuvoston valmistelusta ja Lissabonin strategiasta – kuten käy myös kello 15–19 keskusteltaessa epävirallista ulkoministerikokousta koskevasta neuvoston julkilausumasta, Brokin mietinnöstä ja muista mietinnöistä. Selvennän asiaa esittämällä muutamia puheaikoja koskevia lukuja.
Huippukokousta koskevaa neuvoston julkilausumaa ja sekä neuvoston ja komission julkilausumia että niitä seuraavaa keskustelua varten varattu puheaika jakaantuu seuraavasti: neuvosto saa 30 minuuttia, komissio 20 ja koko parlamentti 60. Neuvostolla ja komissiolla on siis melkein yhtä paljon puheaikaa kuin kaikilla jäsenillä ja ryhmillä yhteensä. Euroopan kansanpuolueen ryhmällä on näin ollen keskustelussa käytössään 18 minuuttia, omalla ryhmälläni neljätoista, liberaaleilla seitsemän ja vihreillä neljä ja puoli. Totesin juuri ryhmälleni, että tästä syntyy ryhmissä kiistaa, sillä tarvitsisin enemmän puheaikaa kuin meille on annettu, jotta kaikki asiantuntijani voisivat puhua. Tämän takia ryhmät joutuvat typistämään puheaikojaan niin, että jäsenet voivat lopulta puhua kukin ainoastaan minuutin. Näin saatetaan onnistua pitämään rauha maassa ryhmien sisällä, mutta siten ei edistetä lainkaan parlamentin keskustelujen laatua. Tässä ei ole mitään järkeä, joten kehotamme teitä edelleen viemään kiireesti eteenpäin uudistusta, jonka olette pannut alulle. Keskusteluja varten tarvitaan yksinkertaisesti enemmän aikaa.
Tällaisissa työskentelyolosuhteissa muiden toimielinten olisi myös typistettävä jonkin verran puheaikojaan, ja pyydämme niitä tekemään näin. Neuvosto ja komissio saavat melko varmasti tärkeimmät asiansa sanottua alle 30:ssä tai 20 minuutissa. Minun on sanottava omani alle viidessä, enkä ole toistaiseksi kokenut onnistuvani siinä. Olisi aika upeaa – ei vain minusta vaan myös koko parlamentista – jos minulla olisi 20 minuuttia aikaa puhua.
Tällä haavaa pyydän kuitenkin teitä ja yksikköjä kokoontumaan komission ja neuvoston kanssa ennen keskiviikkoa – välittämättä siitä, ketkä neuvoston nykyisen puheenjohtajavaltion edustajista ja komission puheenjohtajista on läsnä – ja typistämään puheaikaanne niin, että parlamentin keskustelulle jää enemmän aikaa. Kerron teille vielä kyseisen iltapäivän puheaikalukemat: neuvostolla ja komissiolla on käytettävissään 50 minuuttia mietinnöistä puhumiseen, kun taas esittelijä Brokilla on viisi – mikä on aivan liian vähän, kun otetaan huomioon hänen mietintönsä tärkeys – ja kaikilla jäsenillä on yhteensä 90. Arvoisa puhemies, väitän, ettei tämä ole oikein. Pyydänkin, että sovitte ensitilassa neuvoston ja komission kanssa keskiviikon puheajan typistämisestä. Pidemmällä tähtäimellä pyydän parlamenttia suunnittelemaan käsittelyjärjestyksen niin, että meille jää riittävästi aikaa keskustella tärkeistä asioista keskenämme.
Puhemies.
   Hyvä jäsen Schulz, kuten tiedätte, muiden toimielinten puheajasta ei ole annettu sääntöjä. Työjärjestyksessä ei säädetä, miten kauan ne saavat puhua. Tavallisesti niille annetaan vapaat kädet, eli ne saavat puhua niin kauan kuin katsovat tarpeelliseksi. Parlamentin jäsenten puheaikaa on sen sijaan rajoitettu tiukasti.
Uskon komission ja neuvoston panneen jäsen Schulzin pyynnön tarkkaan korvan taakse. Olen varma, että ne toimivat sen mukaisesti. Ajatelkaapa, että kyseiseen kohtaan sisältyy kolme julkilausumaa ja vastaukset, eli julkilausumille ja vastauksille on varattu 50 minuuttia. Aikataulu on tiukka, joten olen varma, että komissio ja neuvosto rajoittavat itse puheaikojaan, jotta parlamentin jäsenille jää aikaa puhua. 
Daniel Marc Cohn-Bendit,
   Arvoisa puhemies, en oikein ymmärrä reaktiotanne, etenkään kun kerrankin koko parlamentti osoitti suosiotaan Euroopan parlamentin sosialidemokraattisen ryhmän puheenjohtajan, jäsen Schulzin puheelle.
Pyydämme teitä itse asiassa neuvottelemaan Lissabonin strategiaa koskeviin komission ja neuvoston puheenvuoroihin käytettävän ajan rajoittamisesta. Ne ovat selvittäneet Lissabonin strategiaa meille jo kolmeen kertaan, eli tunnemme aiheen. Ne voivat näin ollen aivan hyvin käyttää molemmat vartin pituiset puheenvuorot esittääkseen näkemyksensä Lissabonin strategiasta ja jättää näin meille aikaa keskustelua varten. Ihmisiä ei saa pitää typeryksinä! Lissabonin strategiaan liittyvät ongelmat ovat tiedossamme – komission puheenjohtaja Barroso on käsitellyt niitä parlamentissa jo kolmeen kertaan. Olisi kumma, jos hänellä olisi tällä kertaa jotakin uutta sanottavaa. Siis vartin pituiset puheenvuorot komissiolle ja neuvostolle ja loput ajasta parlamentille – näin sen pitäisi mielestäni mennä. 
Puhemies.
   Paljon kiitoksia, jäsen Cohn-Bendit. Ellen ymmärtänyt jäsen Schulzia ihan väärin, hän tarkoitti puheessaan keskiviikkoiltapäivää, kun taas te tarkoititte aamua.
Puhumme joka tapauksessa komission kanssa, jotta se sovittaa puheensa käytettävissä olevaan aikaan.
Puhemies.
   Esityslistalla ovat seuraavana minuutin puheenvuorot poliittisesti tärkeistä asioista.
Minun on varoitettava teitä, etteivät kaikki puheenvuoroa pyytäneet saa puhua, koska siihen menisi kauemmin kuin käytettävissä olevat 30 minuuttia. Annan siis etusijan niille jäsenille, jotka eivät ole käyttäneet minuutin puheenvuoroa edellisissä istunnoissa, ja pyydän kaikkia pitäytymään tiukasti minuutissa, jottei liian monelta jäseneltä jäisi puhe pitämättä ajanpuutteen takia. Yritämme taata puheenvuoron kaikille. Toistan aloittavani niistä, jotka eivät ole saaneet puhua edellisissä istunnoissa. 
Frederika Brepoels (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, haluaisin pyytää parlamentin jäseniä käyttämään tänään enemmän aikaa Turkin kurdien tilanteen pohtimiseen. Viime viikolla korviimme kantautui kauhea uutinen, jonka mukaan Brysselissä sijaitsevan kurdi-instituutin johtajan iäkkäät vanhemmat oli murhattu raa'asti Turkin Kurdistanissa. Murhan takana näyttäisivät olevan turkkilaiset kuolemanpartiot. Tämä ei ole valitettavasti yksittäinen tapaus, sillä joka viikko kantautuu uutisia vastaavista kurdeihin kohdistuneista rikoksista. Olette varmasti kuulleet, että Turkin armeijan apulaiskomentajan tehtäväksi on annettu koota rikollisjoukko, joka pyrkii eliminoimaan kurdiseparatistit.
Olen näin ollen kirjoittanut komission jäsenelle Rehnille ja pyytänyt häneltä, että komissio käynnistäisi perusteellisen ja riippumattoman tutkimuksen näistä raaoista murhista, joiden tekijöitä on rangaistava. Toivon parlamentin valiokuntien ja Turkin valtuuskunnan kiinnittävän näihin tapauksiin riittävästi huomiota. 
Catherine Guy-Quint (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, haluan tuoda esiin, että L.G. Philips -yhtiö on karsinut useiden vuosien ajan työpaikkoja Dreux'n vaalipiirissä sekä Aix-la-Chapellessa ja Alankomaissa ja Unkarissa.
Tässä ei ole mitään uutta. On kuitenkin syytä tietää, että yritys perustettiin vuonna 2001, jotteivät kuvaputkinäyttömarkkinoiden ongelmat heikentäisi emoyhtiö Philipsin asemaa. Tällainen menettely on erittäin vakava asia, sillä näin isot yritykset voivat laistaa taloudellisen, sosiaalisen ja teollisen vastuunsa. Kolmen tehtaan työntekijöille annettiin lupauksia, mutta toistaiseksi niitä ei ole lunastettu. Konkurssihakemus tuo lisäksi mieleen HP:n toiminnan Isèressä ja muistuttaa siitä, että suuryritykset toimivat omavaltaisesti ja tekevät Euroopan unionin teollisuuspolitiikan vähitellen tyhjäksi. 
Libor Rouček (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, olen tyytyväinen komission viime viikon toimintaan eli energiahuoltoa koskevan vihreän kirjan julkaisemiseen. Minusta sen ajankohta on mitä otollisin. Euroopan unioni tulee entistä riippuvaisemmaksi energiahuollosta, ja on selvää, että energiahuollon ongelmat on ratkaistava yhdessä. Esimerkiksi sisämarkkinoiden vapauttaminen on saatettava loppuun, energian säästämiseen on pyrittävä yhteistuumin ja vaihtoehtoisia energialähteitä, myös ydinvoimaa, on kehitettävä yhdessä. Energian toimitusvarmuutta koskeva kysymyskin on ratkaistava yhdessä. Totesin äsken tukevani tätä vihreää kirjaa. Sen pohjalta pitäisi nyt virittää keskustelua. Keskustelun tuloksena olisi saatava aikaan aidosti yhteinen energiapolitiikka Euroopassa. 
Diana Wallis (ALDE ). –
   Arvoisa puhemies, mainitsitte nyt iltapäivällä kansainvälisen naistenpäivän. Viime viikolla vietettiin myös endometrioosiviikkoa. Tätä naistentautia koskevat luvut ovat säilyneet suurin piirtein samoina kuin viime vuonna, kun otin asian esille parlamentissa: endometrioosista kärsii jopa 14 miljoonaa naista Euroopassa, ja siitä aiheutuu 30 miljardin euron kulut EU-maiden talouksille menetettyjen työpäivien muodossa.
Endometrioosin toteamista hankaloittavat väärät diagnoosit, tietämättömyys ja väärinkäsitykset. Taudin puhkeamisesta saattaa kulua jopa 11 vuotta, ennen kuin se saadaan diagnosoitua. Lupaan teille – enkä tee sitä todellakaan huvin vuoksi – että puhun asiasta täällä parlamentissa aina tilaisuuden tullen, kunnes kaikki naiset ja kaikki terveydenhuoltoalan ammattilaiset Euroopassa tuntevat taudin ja sen oireet, vaikutukset ja hoitovaihtoehdot. 
José Ribeiro e Castro (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen ja hyvät kollegat, haluan puhua terrorismin uhrien eurooppalaisesta muistopäivästä, jota vietettiin toisen kerran toissapäivänä 11. maaliskuuta.
Haluan kiittää puhemiestä siitä, että hän kertoi, miten Euroopan parlamentti vietti kyseistä päivää. Haluan kuitenkin pyytää puhemiestä ja yksikköjä varmistamaan neuvoston kanssa, että muistopäivän tunnettuutta ja arvostusta lisätään kaikissa EU:n jäsenvaltioissa. Minusta se on välttämätöntä. Samoin on välttämätöntä ottaa jäsenvaltioiden parlamentit mukaan viettämään terrorismin uhrien eurooppalaista muistopäivää ja lisätä sen näkyvyyttä jatkossa. Minusta tämä on erittäin tärkeää, kun vastassa on näin suuri ja vaarallinen uhka. 
Kyriacos Triantaphyllides (GUE/NGL ).
   – Arvoisa puhemies, kuten kuulimme, Brysselin kurdi-instituutin johtajan ja Belgiassa 28 vuotta poliittisena pakolaisena asuneen Derwich Ferhon vanhemmat murhattiin raa'asti. Saatavilla olevien tietojen mukaan murhan tekijät toimivat Turkin valtion laskuun. Tämä on erittäin vakava asia. Brysselissä järjestettiin viime viikolla mielenosoitusmarssi, ja Flanderin alueen ulkoministeri lähetti Turkin Brysselin-lähettiläälle kirjeen, jossa asiasta pyydettiin selvitystä.
Turkki haluaa liittyä Euroopan unioniin, mutta tällainen käytös ei vastaa eurooppalaista kuvaa, jollaisen Turkki pyrkii mielellään antamaan. Ehdotankin, että vaadimme Euroopan unionin toimielimenä vastaavaa selvitystä tästä kauheasta rikoksesta, jotteivät myöskään Euroopan unionin maiden kansalaiset saisi sellaista vaikutelmaa, että tietyt kiinnostuksen kohteet ohjaavat toimiamme. 
Laima Liucija Andrikienė (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, lähes kaikki toivo siitä, että ensi sunnuntaina toimitettavat Valko-Venäjän presidentinvaalit olisivat vapaat ja rehelliset, on mennyt. Vaalikampanjan tunnelma on ollut vaarallinen. Kampanjan aikana tiedustelupalvelun miehet hakkasivat presidenttiehdokas Aleksandr Kozulinin pahoin. Lisäksi monia aktivisteja on pidätetty ja uhkailtu, jotta nämä lopettaisivat demokraattisen ehdokkaan, Aleksandr Milinkevitšin, tukemisen.
Olen ollut hyvin pettynyt lausuntoihin, joita muutamat EU:n viranhaltijat ovat tässä yhteydessä antaneet. Kun yleiseen tietoon tuli, että Euroopan parlamentti suunnittelee erikoisvaltuuskunnan lähettämistä Minskiin, komission jäsen Ferrero-Waldner totesi, että valtuuskunnan jäsenet puhuvat vain omasta puolestaan. Arvoisa puhemies, pyytäisin teitä ystävällisesti muistuttamaan komissiolle, että parlamentin jäsenet ovat ainoita vaaleilla valittuja EU:n kansalaisten edustajia, toisin kuin Euroopan komission jäsenet. Euroopan parlamentin jäsenillä on oikeus puhua myös äänestäjiensä puolesta eikä vain omasta puolestaan.
On erittäin surullista, että Euroopan komissio antaa tällaisia valitettavia lausuntoja sen sijaan, että se antaisi edes moraalisen tukensa vaaleja Minskissä tarkkaileville parlamentin jäsenille ja ilmoittaisi, että jos Lukašenkon hallinto hyökkää parlamentin jäseniä vastaan, komissio on valmis puolustamaan heitä. 
Puhemies.
   Hyvä jäsen Andrikienė, tarkkailumatkalle lähtevät parlamentin jäsenet eivät lähde matkaan omin päin edustamaan itseään, vaan he edustavat tätä toimielintä.
On mahdollista, että komission jäsen on tulkinnut asiaa väärin, ja olen varma, että hänkin on siitä samaa mieltä. Muistutan häntä asiasta, kunhan saan tilaisuuden puhua hänen kanssaan. Uskon kuitenkin, ettei se ole tarpeen, sillä komission jäsen on varmasti täysin tietoinen parlamentin asemasta. 
Miguel Angel Martínez Martínez (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, sosiaalidemokraattisena ihmisoikeusaktivistina ja kuolemantuomion kiivaana vastustajana haluan kertoa teille kaikille tuskasta, jonka jaan Pablo Ibarin perheen kanssa. Pablo Ibar on Espanjan kansalainen, jonka Floridan tuomioistuimet tuomitsivat kuolemaan murhasta syytettynä vuonna 2000.
Helmikuun 2. päivänä Floridan korkein oikeus kumosi murhan avunannosta epäillyn henkilön kuolemantuomion ja totesi, että aiemmassa oikeudenkäynnissä oli tapahtunut virheitä ja että tuomittuja vastaan esitetty näyttö oli riittämätöntä.
Tuolloin heränneet toiveet haihtuivat kuitenkin kuin tuhka tuuleen 9. maaliskuuta, kun sama korkein oikeus vahvisti Euroopan unionin jäsenvaltion kansalaisen, Pablo Ibarin, kuolemantuomion.
Euroopan parlamentin sosialidemokraattinen ryhmä vetoaa Yhdysvaltain toimivaltaisiin viranomaisiin, jotta tähän epäoikeudenmukaiseen ja epäinhimilliseen tilanteeseen löydettäisiin ratkaisu. Arvoisa puhemies, pyydän myös teitä ja suhteista Yhdysvaltoihin vastaavan valtuuskunnan puheenjohtajaa ottamaan yhteyttä kyseisiin viranomaisiin ja yhtäältä toistamaan, että vastustamme kuolemantuomiota jyrkästi – kuten yleisesti tiedetään – ja toisaalta pyytämään, että oikeus tapahtuisi Pablo Ibarin tapauksessa. Hänet on tuomittu epäoikeudenmukaisesti, minkä osoittaa alun perin samasta rikoksesta avustajana tuomitun henkilön vapauttaminen syytteistä. 
Ioannis Gklavakis (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, Euroopan unioni toteuttaa aiheellisesti kaikki tarvittavat toimet torjuakseen lintuinfluenssaa. Lintuinfluenssa on kuitenkin saanut kuluttajat hätääntymään, mikä takia siipikarjanlihan kulutus on vähentynyt jyrkästi 80 prosenttia ja kananmunienkin kulutus on vähentynyt 45 prosenttia.
Siipikarjantuotantoala on joutunut suurin vaikeuksiin, eikä Euroopan unioni toteuta asianmukaisia toimenpiteitä tuottajien auttamiseksi. Tätä ei voi missään tapauksessa hyväksyä. Vaadin siipikarjantuottajien auttamista asianmukaisin toimenpitein. Mikäli toimeen ei ryhdytä, Euroopan unionissa ei ole kohun laannuttua ainoatakaan siipikarjantuottajaa, joka voisi jatkossa tyydyttää kysynnän. Euroopan unionin alueen siipikarjatuotteet ovat taatusti laadukkaampia kuin tuotteet, joita olisi pakko tuoda kolmansista maista. Kehotankin meitä osoittamaan solidaarisuutta siipikarjantuottajia kohtaan. 
Gyula Hegyi (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, kuusi vuotta sitten Tisza-joki saastui syanidista kullankaivuun seurauksena Baia Maressa Romaniassa, mikä osoitti, miten vaarallista kullankaivuu on keskellä Eurooppaa. Unkari ei ollut tuolloin Euroopan unionin jäsenvaltio, mutta koko Euroopan unioni osoitti solidaarisuuttaan meitä, joen saastumisen uhreja, kohtaan.
Euroopan unioni antoi äskettäin kaivosjätettä koskevan direktiivin, jolla tehdään loppu kaikesta ympäristölle vaarallisesta kaivostoiminnasta. Olimme enemmän kuin tyytyväisiä, kun Romanian hallitus osoitti jopa ennen Euroopan unioniin liittymistään olevansa valmis hyväksymään direktiivin. Poliittisissa piireissä ja yritysmaailmassa kiertää kuitenkin uusia, huolestuttavia huhuja, joiden mukaan jälleen on esitetty ajatus uuden syaniditekniikkaa käyttävän kultakaivoksen avaamisesta Romaniassa. Tällaiset vaaralliset hankkeet on estettävä tiukasti ja määrätietoisesti. Romanian hallitusta on pyydettävä noudattamaan sitoumuksiaan. 
Andrzej Jan Szejna (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, haluaisin sanoa muutaman sanan Valko-Venäjän ja Ukrainan vaaleista.
Valko-Venäjällä tilanne on päivänselvä: se on todellakin erittäin hankala. Vaaleista ei tule todennäköisesti vapaita eikä demokraattisia. Oppositiojohtajia ja ehdokkaita sorretaan selvästi paljon pahemmin kuin ennalta osattiin arvata.
On tärkeää pitää mielessä, että toinenkin vaalikampanja on käynnissä. Vaalit on määrä pitää myös Ukrainassa, joka näkyy jo taipuvan Euroopan unionin suuntaan.
Olen ollut Lvovissa tukemassa Euroopan parlamentin sosialidemokraattisen ryhmän puolesta Ukrainan sosialidemokraattisen puolueen vaalikampanjaa. Minun on todettava, että matkani oli mieltä ylentävä kokemus. Näin Ukrainan ja panin merkille monia Euroopan unionille myönteisiä vaali-iskulauseita. Haluan kuitenkin ilmoittaa yhden tärkeän ja huolestuttavan asian. Havaitsin, että joitakin äänioikeusrekistereitä – eli luetteloja ihmisistä, joilla on äänioikeus – ei ehkä ollut laadittu oikein. Tämä osoittaa, miten valtavan tärkeää Euroopan parlamentin edustajien toiminta voi olla niin Valko-Venäjällä kuin Ukrainassakin. 
Charles Tannock (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, presidentti Mahmud Abbas, jonka on määrä puhua meille keskiviikkona, on ollut toistaiseksi suuri pettymys palestiinalaishallinnon presidenttinä. Hän ei ole pystynyt hallitsemaan – tai ei ole halunnut hallita – itsemurhaterroristeja, kuten ei myöskään omaa Fatahin al-Aqsa -marttyyrien prikaatiaan. Hän ei ole onnistunut riisumaan aseista Hamasin eikä islamilaisen Jihadin taistelijoita ja vaikuttaa kykenemättömältä lopettamaan kaikkialla rehottavaa korruptiota, joka osaltaan auttoi Hamasin voittoon. Vaikka EU:n on tuettava kvartetissa rauhansuunnitelmaa puolueettomasti ja lujasti, rahoitusta ei pidä myöntää palestiinalaishallinnolle, jota johtaa entisenlainen Hamas, EU:n tuomitsema terroristijärjestö, joka on sitoutunut edistämään pyhää sotaa ja kalifaattia sharia-lain mukaisesti.
Hamasin on ensiksi sanouduttava irti väkivallasta ja tunnustettava Israelin oikeus olla olemassa. Jos palestiinalaishallinto joutuu tämän takia rahoittamaan toimintansa Iranista ja Saudi-Arabiasta saaduilla varoilla, joutukoon. Jääpähän Iranille vähemmän rahaa ydinaseiden rakentamiseen. 
Malcolm Harbour (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, neljä komission jäsentä, jotka vastaavat yritysasioista, ympäristöasioista, kilpailusta ja energiasta, johtivat Brysselissä 28. helmikuuta ensimmäistä korkean tason työryhmän tapaamista, jossa käsiteltiin energiaa, ympäristöä ja kilpailua koskevia kysymyksiä. Pöydän ääressä istui myös neljä ministeriä, kaksitoista energiantuottajia ja -kuluttajia edustavaa pääjohtajaa, kolmen kansalaisjärjestön edustajat, Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön puheenjohtaja ja kolme sääntelyviranomaista.
Tärkeässä ensimmäisessä suunnittelukokouksessa, jossa laadittiin kaksivuotinen aikataulu, oli kuitenkin neljä tuolia tyhjillään. Kollegat saattavat yllättyä kuullessaan, että nuo neljä tuolia oli tarkoitettu parlamentin jäsenille. Minusta tämä oli epäkohteliasta komissiota kohtaan. Lisäksi nämä kysymykset ovat erittäin tärkeitä, ja jos haluamme olla mukana asioiden käsittelyssä, voisitte ehkä selvittää minulle ja parlamentille, miksi tuolit olivat tyhjillään. Voisitteko aloittaa menettelyn henkilöiden nimeämiseksi noille paikoille, ja jos ette voi tehdä sitä itse, miksemme aseta ehdokkaita ja toimita äänestystä, jotta nuo neljä tyhjää tuolia saadaan täytettyä? 
Puhemies.
   Toivottavasti en nyt erehdy sanoessani, että tuolit jäivät tyhjiksi, koska puheenjohtajakokous oli päättänyt olla nimittämättä parlamentin edustajia tapaamiseen ja koska se oli pyytänyt sen sijaan komissiota selittämään parlamentin edustajien asemaa, osallistumisperusteita ja tehtäviä tässä teknisessä komiteassa. Selvitystä ei ole vielä saatu, joten puheenjohtajakokous päätti olla nimittämättä parlamentin edustajia. Ei siis ole kyse siitä, etteivät edustajat osallistuneet tapaamiseen, vaan siitä, ettei ollut nimetty edustajia, joiden olisi pitänyt osallistua siihen. 
Malcolm Harbour (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, olen tyytyväinen vahvistukseenne. Olin kuitenkin vuoden ajan jäsenenä aiemmassa korkean tason työryhmässä, jossa käsiteltiin autoteollisuutta. Tehtävät oli määritelty selkeästi, ja minusta oli erittäin tärkeää, että parlamentin jäsen oli mukana heti alusta asti. Jos olisitte kysynyt minulta neuvoa, olisin selittänyt, miten järjestelmä toimi.
Lisäksi parlamentissa järjestettiin kuulemistilaisuus korkean tason työryhmästä. On ensiarvoisen tärkeää osallistua sen työhön. Olen tyrmistynyt siitä, ettei asiaa ratkaistu ennen ensimmäistä tapaamista, sillä ryhmä tapaa vain joka kolmas kuukausi ja nyt kahden vuoden työaikataulu on suunniteltu ilman, että parlamentin jäseniä oli läsnä. 
Puhemies.
   Paljon kiitoksia, hyvä jäsen Harbour. Painotan, että puheenjohtajakokous päätti pyytää komission puheenjohtajaa Barrosoa selittämään, miksi parlamentin jäsenten olisi syytä osallistua ryhmien työhön. Puheenjohtaja Barroso tulee selvittämään asiaa puheenjohtajakokoukselle.
Voitte olla tehdystä päätöksestä eri mieltä. Minä vain ilmoitan, miten asia on. 
Bogusław Sonik (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, Valko-Venäjällä on pidätetty viime päivinä joukoittain oppositioaktivisteja. Euroopan unioni ei voi vain istua kädet ristissä, kun kaikkien sivistyneiden yhteiskuntien perustana olevia perusoikeuksia rikotaan.
Pyydän Euroopan komissiota ryhtymään välittömästi toimeen ja laatimaan mustan listan Valko-Venäjän nomenklatuurista. Listan on oltava mahdollisimman pitkä. Kaikilta diktaattori Lukašenkon lähipiiriin kuuluvilta on evättävä pääsy Euroopan unionin alueelle. Vastaavan kiellon olisi koskettava myös niitä, jotka ovat vastuussa voimankäyttöpäätöksestä ja sisäisten turvallisuusjoukkojen toiminnan johtamisesta. Kiellon olisi koskettava myös tahoja, jotka ovat sotkeutuneet tiedotusvälineiden propagandaan. Näille henkilöille asetetuilla, viisumeja koskevilla sanktioilla heikennetään tehokkaasti Valko-Venäjän hallituksen asemaa ja vältetään samalla koko Valko-Venäjän yhteiskuntaan kohdistuvat seuraukset. Näin myös viestitetään selkeästi oppositiolle, etteivät länsinaapurit suhtaudu tilanteeseen välinpitämättömästi. Uusimmasta pidätysaallosta vastanneita henkilöitä on rangaistava.
Siten, että julkistetaan aikomus laatia kuvaamani kaltainen musta lista, saatetaan säästää moniakin ihmishenkiä ja suojella ihmisiä sorrolta. Tällainen ennaltaehkäisevä toimenpide osoittaisi, että Euroopan unionilla on yksi, yhteinen ääni ja että se puolustaa perusihmisoikeuksia todella yhtenäisenä rintamana. 
Diamanto Manolakou (GUE/NGL ).
   – Arvoisa puhemies, Tšekin hallituksen yritys kieltää Tšekin kommunistinuorten liike siksi, että se puoltaa luokkataistoa ja marxismia ja leninismiä, on loukkaus. Se on herättänyt närkästystä tuhansissa demokratiaa kannattavissa ihmisissä ympäri Eurooppaa ja muuta maailmaa. Kopioin teille ja poliittisten ryhmien puheenjohtajille muistion ja vetoomuksen. Tällaista näkökantaa ei voida hyväksyä, sillä Böömin ja Määrin kommunistinen puolue on poliittisesti erittäin aktiivinen, vaikutusvaltainen ja arvostettu Tšekin kansan keskuudessa. Sillä on Euroopan parlamentissa kuusi jäsentä. Käsi sydämellä: miltä teistä tuntuisi, jos edustamanne puolueen nuorisoliikkeen laillisuus kyseenalaistettaisiin?
Tällaiset toimet kuuluvat kommunismin vastaiseen strategiaan. Kansojen suuri enemmistö vastustaa niitä. Kehotan meitä tuomitsemaan nämä toimet ja ilmaisemaan näin puolustavamme demokraattisia oikeuksia sekä poliittisen toiminnan ja aatteen ilmaisun vapautta vaatimalla Tšekin tasavallan hallitusta ja viranomaisia lopettamaan välittömästi Tšekin kommunistinuorten ideologinen ja poliittinen vaino. 
Ryszard Czarnecki (NI ). –
   Arvoisa puhemies, kirjeen kirjoittamisen taito näkyy olevan huipussaan. Euroopan komission jäsenten pitäisi raataa sormet vereslihalla ja tehdä lujasti ja herkeämättä työtä Euroopan unionin vähitellen murenevan arvovallan vahvistamiseksi. Valitettavasti komission jäsenet ovat päättäneet sen sijaan kuluttaa aikaansa kirjoittamalla kirjeitä, joissa neuvotaan yksittäisiä jäsenvaltioita.
Haluan mainita esimerkkinä Alankomaista kotoisin olevan komission jäsenen, joka on yksi kiistellyimpiä komission jäseniä. Parlamentti tutkii parhaillaan komission jäsenen Kroesin toimia, sillä häntä on syytetty eturistiriidoista ja lobbauksesta. Hän katsoi vastikään asiakseen lähettää Puolan hallitukselle kirjeen kahden puolalaisen pankin yhteenliittymästä. Luulin, että komission jäsenen olisi ollut aiheellista jakaa Puolan hallituksen kanssa omassa maassaan saamansa ensikäden tieto siitä, miten hävitä perustuslaista järjestettävä kansanäänestys. Sen sijaan komission jäsen katsoi aiheelliseksi antaa Puolan hallitukselle saarnan, vaikka alankomaalainen ING-pankki oli ollut erittäin nopea liikkeissään ja ostanut yhden Puolan suurimmista pankeista, . Komission jäsenen loukkaava kirje menee holhouksessaan äärimmäisyyksiin, mikä on vanhoilta jäsenvaltioilta tyypillistä käytöstä uusia jäsenvaltioita kohtaan. Komission jäsen olisi käyttänyt aikansa hyödyllisemmin saarnaamalla Alankomaiden hallitukselle, miten ennaltaehkäistään etnisiä ja rasistisia jännitteitä, joista on valitettavasti tulossa pikavauhtia totta hänen kotimaassaan. 
Ashley Mote (NI ). –
   Arvoisa puhemies, pyysitte parlamentilta enemmän sitoutumista jäsenyyden perusteella. Tämä ei ole todellinen parlamentti sanan siinä merkityksessä, kuin se Yhdistyneessä kuningaskunnassa ymmärretään ja tunnustetaan. Tämä parlamentti vaikuttaa korkeimmalta neuvostolta lippuja lukuun ottamatta. Täällä hoidetaan asioita kuin korkeimmassa neuvostossa eivätkä keskustelut ole lainkaan sellaisia, jollaisiksi ne yleensä ymmärretään.
Rivijäsenenä minulla on onnea saadessani yhden minuutin, josta päättävät virkamiehet, eivät tieto tai tarve. Puheisiin ei voi puuttua, kannoissa ei voi vetäytyä eikä esitettyjä ajatuksia ole mahdollista kyseenalaistaa eikä testata. Tämä on oikeastaan yksityiskohtiaan myöten hiottu kulissi, jossa käydään demokraattisen keskustelun irvikuvaa. 
Georgios Toussas (GUE/NGL ).
   – Arvoisa puhemies, Jugoslavian entisen presidentin Slobodan Milosevicin eliminointi, halveksittava murha Haagin kansainvälisen rikostuomioistuimen pidätyskeskuksessa oli suunniteltu. Sen toteuttivat Yhdysvaltojen ja Euroopan unionin imperialistit, jotka ovat vastuussa Jugoslavian sodasta ja hajoamisesta. Se on vain uusi lenkki niiden rikosten ketjussa, joita tehdään imperialistista julmuutta vastustavia kansoja vastaan.
Slobodan Milosevicin sieppauksen, vangitsemisen ja Haagissa käydyn oikeudenkäynnin suunnitelleet ja toteuttaneet henkilöt kieltäytyivät suojelemasta hänen henkeään vakavista terveysongelmista huolimatta, ja he ovat näin syypäitä hänen kuolemaansa. Yhdysvallat ja Euroopan unioni pistivät Haagissa pystyyn näytösoikeudenkäynnin sovittaakseen Jugoslavian kansaa vastaan tekemänsä rikokset. Ne pommittivat Jugoslavian kansaa 78 päivää vuonna 1999 ainoastaan siitä syystä, ettei Jugoslavia suostunut Naton joukkojen sijoittamiseen alueelleen, vaikka hyväksyi Rambouillet'n sopimuksen yleisesti.
Jugoslavian kansan pommituksia seuranneet imperialistiset hyökkäykset Irakiin ja Afganistaniin ja niiden miehittäminen saivat jälleen Yhdysvaltojen ja yhdistyneen Euroopan imperialismin paljastamaan oikean, vastenmielisen karvansa ja hirvittävät rikoksensa kansoja ja ihmiskuntaa vastaan. 
Kansat jatkavat taistoaan imperialismia vastaan ja sen puolesta, että niillä olisi oikeus päättää omasta kohtalostaan. 
Harald Ettl (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, haluaisin jälleen kiinnittää parlamentin huomion viiteen bulgarialaiseen sairaanhoitajaan ja palestiinalaiseen lääkäriin, jotka ovat vankilassa Libyassa. Heitä syytettiin siitä, että he tartuttivat vuonna 1999 aids-viruksen tahallisesti verensiirtojen avulla 400 lapseen. Heidät tuomittiin kuolemaan vuonna 2004, mutta tuomioista valitettiin ja nyt ne on mitätöity. Olemme tyytyväisiä korkeimman oikeuden päätökseen ja odotamme avoimempia menettelyjä ja oikeudenmukaisempaa oikeudenkäyntiä.
Nämä henkilöt ovat viruneet vankilassa ja joutuneet kestämään kidutusta seitsemän vuotta. Toivomme nyt, ettei heidän oikeudenkäyntiään hyödynnetä eikä käytetä väärin poliittisten tarkoitusperien nimissä. Parlamentin jäseninä tehtävämme on tuoda tapaus esille ja seurata sen etenemistä tarkasti, kunnes heidät vapautetaan. 
Inés Ayala Sender (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, haluan ilmoittaa parlamentille olevani tyytyväinen ja helpottunut päätöksestä, jonka General Motorsin johto teki 15. helmikuuta 2006 ja jonka mukaan uutta Opel Merivaa aletaan valmistaa Figueruelasin tehtaalla Zaragozassa. Näin poistui lopullisesti tuotannon siirtämisen uhka, joka on painanut kuukausia 7 600:aa työntekijää ja monia alihankkijayrityksiä.
Haluan kiittää työntekijöitä sitoutumisesta tuottavuuteen, espanjalaisia johtajia ja insinöörejä erinomaisesta työstä ja aluehallitusta ja sen puheenjohtajaa Marcelino Iglesiasta tuesta.
Tämä ei kuitenkaan riitä. Kilpailijana oli Puolassa sijaitseva Gliwicen tehdas, jonka ainoa kilpailuetu olivat pienemmät työvoimakustannukset. Yhteydenpito näinä kuukausina on auttanut meitä ymmärtämään paremmin puolalaisten työntekijöiden turhauttavaa tilannetta, joten tuemme European Workers Forum -työntekijäfoorumin ehdotusta, että Gliwicessä valmistettaisiin Agila-mallia.
Helpottaakseen tilannetta Espanjan hallitus antoi juuri mahdollisuuden työntekijöiden vapaalle liikkumiselle, mutta sekään ei riitä. Tarvitaan Euroopan unionin yhteistä teollisuuspolitiikkaa. 
Sophia in 't Veld (ALDE ). –
   Arvoisa puhemies, olen iloinen siitä, että komission jäsen Frattini on läsnä kuulemassa, kun puhun seuraavasta asiasta. Alankomaiden integraatioministeri Verdonk ilmoitti vastikään antamassaan lausunnossa muutoksista Iranista tulevien homoseksuaalien ja kristittyjen turvapaikanhakijoiden palauttamispolitiikkaan. Hän totesi, ettei homoseksuaalinen käytös ja kristinuskon harjoittaminen ole laitonta Iranissa, joten turvapaikanhakijat voivat aivan hyvin palata kotiin. Tämä voi olla periaatteessa totta, mutta käytännössä homoseksuaaleilla ja kristityillä on syytä pelätä turvallisuutensa puolesta. Tosiasiassa homoseksuaalisesta käytöksestä saa kuolemantuomion.
Kysymykseni komission jäsenelle Frattinille kuuluu, aikooko komissio selvittää, täyttääkö Alankomaiden palauttamispolitiikka turvapaikanhakijoita koskevat Euroopan unionin vähimmäisvaatimukset, joista on säädetty tämän vuoden lokakuuhun mennessä täytäntöön pantavassa direktiivissä, ja onko se kansainvälisten sopimusten mukaista. 
Joseph Muscat (PSE ). –
   Digitaalisen television aikakaudella kilpailun odotetaan lisääntyvän ja kuluttajilla odotetaan olevan enemmän varaa valita laadukkaiden palvelujen välillä. Valitettavasti digitelevisioon siirtyminen on synnyttänyt Maltalla uusia monopoleja, joissa kuluttajia vaaditaan maksamaan suosittujen urheilutapahtumien katsomisesta. Tähän asti niiden katsominen on ollut ilmaista. Lisäksi nyt on syntymässä sellainen tilanne, etteivät erilaiset digi-TV-järjestelmät ole yhteensopivia. Siirto järjestelmästä toiseen on siis erittäin vaikeaa, jolloin kuluttajien valinnanvara on vähäinen. Vieläkin pahempaa on se, että kuluttajia pyydetään maksamaan yksityisille toimijoille voidakseen katsoa valtakunnallisia kanavia, joita on voinut katsella tähän asti ilman erillismaksua, ja samalla viranomaiset vaativat kuluttajilta entisensuuruista televisiolupamaksua. Digitaalisella aikakaudella tiedon ja viihteen odotetaan olevan kaikkien eikä yhä pienemmän ihmisryhmän käytettävissä. 
Åsa Westlund (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, minulla oli kunnia vastaanottaa julkilausuma Euroopan parlamentissa viime torstaina vierailleelta nuorten ryhmältä. He olivat melko pettyneitä, koska eivät pystyneet tapaamaan useampia meistä. Lupasin näin ollen kertoa teille, mitä heillä oli sanottavanaan. He käyvät syrjäytymisvaarassa oleville tarkoitettua Second Chance School -koulua, ja heidän viestinsä kuuluu seuraavasti: 
 "Me, eri puolilta Eurooppaa kotoisin olevat nuoret, jotka osallistuimme nuorten E2C-huippukokoukseen Kööpenhaminassa kesäkuussa 2005, annamme seuraavan julistuksen: 'Jokaisella nuorella on oikeus päättää omasta elämästään ja rakentaa oma tulevaisuutensa. Jokaisella nuorella on oikeus koulutukseen kaikilla tasoilla. Jokaisella nuorella on oikeus olla erilainen ja juuri sellainen kuin todella on. Kaikkien olisi kunnioitettava toisiaan, ja kunnioituksen olisi oltava vastavuoroista. Ketään nuorta ei saisi syrjiä eikä sortaa. Jokaisella nuorella on oikeus kotiin, ruokaan ja hoivaan.'" 
 Tämä viesti tulee kouluista, joiden puolesta teimme lujasti töitä ja joissa taataan oikeus elinikäiseen oppimiseen kaikille. Minusta meidän pitäisi näin ollen antaa sille keskeinen sija tulevassa poliittisessa työssämme.
Margie Sudre (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, Réunionin saarta parhaillaan koetteleva Chikungunya-virusepidemia on aiheuttanut tällä Euroopan unionin erityisen syrjäisellä alueella erittäin huolestuttavan terveys- ja talouskriisin, jonka pitkän aikavälin seurauksien laajuutta on erittäin hankala arvioida.
Virusta levittävät hyttyset, ja se on tarttunut tähän mennessä 200 000:een 760 000:sta Réunionin saaren asukkaasta. Siihen on kuollut viisi henkilöä.
Taudin ankaruus kävi ilmi vasta tämän vuoden alussa, ja se uhkaa suoraan kaikkein haavoittuvimmassa asemassa olevia väestönosia, kuten ikäihmisiä, pieniä lapsia, raskaana olevia naisia ja muutoin sairaita henkilöitä.
Nyt kun Euroopan unionia työllistää aiheellisesti toisen, maataloutta koskevan mutta vain teoriassa väestölle vaaraa aiheuttavan terveyskriisin torjunta, olisin erittäin kiitollinen, jos te, arvoisa puhemies, ilmaisisitte jo tänään solidaarisuutenne ja Euroopan parlamentin solidaarisuuden niitä unionin kansalaisia kohtaan, jotka joutuvat todella pelkäämään Chikunguya-virusta. Kiitän teitä etukäteen kaikkien Réunionin asukkaiden puolesta. 
Sylwester Chruszcz (NI ). –
   Arvoisa puhemies, haluan ottaa esille kaksi seikkaa, jotka koskevat Kosovon serbialuetta.
Ensinnäkin on erittäin mahdollista, että alueella syntyy todellinen humanitaarinen katastrofi seuraavien kuukausien aikana. Tarkoitan humanitaarista katastrofia serbipakolaisten kansoittamilla alueilla. On pidettävä mielessä, että noilla alueilla sähköä saa tunnin päivässä ja että terroristiryhmät kiristävät suojelurahoja uhkaamalla estää lääkkeiden tuonnin alueelle. Alueella ei ole turvallista elää. Terroristiryhmät räjäyttelevät alueen ortodoksikirkkoja, jotka eivät ole vain uskonnollisia jumalanpalveluspaikkoja vaan osa yhteistä eurooppalaista perintöä. Ortodoksikirkkojen tuhoaminen on mielestäni rikos, joka on taatusti verrattavissa siihen, että al Qaida tuhosi Afganistanissa Buddha-patsaita.
Arvoisa puhemies, valitettavasti minusta vaikuttaa siltä, että Euroopan unioni on kääntänyt nyt selkänsä Kosovolle ja serbeille. Se sivuuttaa kansan, joka vaalii demokratiaa ja ihmisoikeuksia. 
Puhemies.
   Paljon kiitoksia, jäsen Chruszcz. Olen pahoillani, mutta loput viisitoista jäsentä eivät voi käyttää puheenvuoroaan ajanpuutteen vuoksi.
Keskustelu päättyy tähän. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu
- Anna Záborskán naisten oikeuksien ja sukupuolten tasa-arvon valiokunnan puolesta komissiolle laatimasta suullisesta kysymyksestä pakkoprostituutiosta kansainvälisten urheilutapahtumien yhteydessä (O-0006/2006 – B6-0008/2006),
- Karin Riis-Jørgensenin ja Elizabeth Lynnen Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmän puolesta komissiolle laatimasta suullisesta kysymyksestä Euroopan unionin toimista ihmiskaupan torjumiseksi ja ihmiskaupan vastaisen teemapäivän järjestämisestä (O-0011/2006 – B6-0011/2006),
- Hiltrud Breyerin Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmän puolesta komissiolle laatimasta suullisesta kysymyksestä ihmiskaupan torjuntaa koskevista EU:n toimista ja ihmiskaupan vastaisen teemapäivän järjestämisestä (O-0017/2006 – B6-0014/2006),
- Lissy Grönerin Euroopan parlamentin sosialidemokraattisen ryhmän puolesta komissiolle laatimasta suullisesta kysymyksestä ihmiskaupan torjuntaa koskevista EU:n toimista ja ihmiskaupan vastaisen teemapäivän järjestämisestä (O-0019/2006 – B6-0015/2006), ja
- Eva-Britt Svenssonin, Sylvia-Yvonne Kaufmannin, Kartika Tamara Liotardin, Feleknas Ucan, Ilda Figueiredon ja Věra Flasarován Euroopan yhtyneen vasemmiston konfederaatioryhmän / Pohjoismaiden vihreän vasemmiston puolesta komissiolle laatimasta suullisesta kysymyksestä ihmiskaupan torjuntaa koskevista Euroopan unionin toimista ja ihmiskaupan vastaisen teemapäivän järjestämisestä (O-0021/2006 – B6-0016/2006). 
Anna Záborská (PPE-DE ),
   . Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, puhun tänään parlamentissa toimivan naisten oikeuksien ja sukupuolten tasa-arvon valiokunnan puheenjohtajana. Samalla puhun myös naisena, joka haluaa tukea prostituoiduiksi pakotettuja naisia.
On täysin mahdotonta hyväksyä naisten pakottamista prostituutioon. On mahdotonta hyväksyä sitä, että naisen pitää myydä ruumistaan. Hyvät kuulijat, tilanne ei ole tosiasiassa ollut koskaan näin valitettava. Saksan pääkaupungissa olympiastadionin lähistöllä avattiin juuri 3 000 neliön jättibordelli, jossa voidaan ottaa vastaan samanaikaisesti 650 asiakasta. Yli 40 000 köyhää nuorta tyttöä "tuodaan" idästä tyydyttämään jalkapallon MM-kisojen katsojien jälkipelitarpeet.
Naisten kaupan ja pakkoprostituution torjunta ovat ensisijaisia tavoitteita naispoliitikoille ja varmasti myös Angela Merkelille. Kutsutaan hänet yhtymään vaatimuksiimme!
Eri puolueita edustavina poliitikkoina käytössämme on tehokkaita välineitä. Tästä turmeltuneesta toiminnasta on tehtävä loppu. Meidän on saatava äänemme kuuluviin täällä Euroopan parlamentissa, jäsenvaltioissa, Euroopan neuvostossa ja kaikilla foorumeilla, joilla meillä on tilaisuus puhua. Meidän on saatava äänemme kantamaan kirkkaana kauas. Ei olisi ensimmäinen kerta, kun Yhdistyneiden Kansakuntien eri elimet, Euroopan neuvosto ja EU:n toimielimet vievät urheilun avulla eteenpäin viestiä hyvästä kansalaisuudesta ja edistyksestä.
Vallanpitäjät haluavat uskotella meille, että kyse on vain valitettavasta sattumasta. "Nautintojen palatsin" perustaneen ryhmän asianajaja totesi kuitenkin, että jalkapallo ja seksi sopivat yhteen. Miten on mahdollista, ettei tämä lausunto näytä herättävän lainkaan närää jalkapallomaailman ylimmissä johtoelimissä?
Nuorten miesten kannustaminen nuoriin naisiin kohdistuvaan järjestäytyneeseen "sikailuun" ei vaikuta järkyttävän ketään. Ennaltaehkäisyn ja uhrien suojelun epäonnistuminen tätä järjestäytynyttä rappiota vastaan ei järkytä ketään. Kansainvälisen jalkapalloliiton FIFAn puheenjohtaja Joseph Blatter kirjoitti naisten oikeuksien ja sukupuolten tasa-arvon valiokunnalle, ettei hänen järjestönsä ole vastuussa siitä, mitä jalkapallokenttien ulkopuolella tapahtuu. Euroopan jalkapalloliitto UEFA ja maajoukkueiden tähtipelaajat vaikenevat tyystin.
UEFAn tavoitteena on edistää jalkapalloa Euroopassa rauhanomaisessa hengessä ilman minkäänlaista syrjintää. Jalkapallo on miesten maailma; se käy ilmi kentällä. Miehet vaativat prostituoitujen palveluja ja käyttävät naisia hyväkseen. Sen vuoksi osoitan sanani myös miehille: mieskollegoilleni ja kaikille vaikutusvaltaisille miehille.
Hyvät kuulijat, lopuksi toteaisin, että olemme jo saaneet miehiltä julkista tukea naisten kaupan ja pakkoprostituution torjumiseksi.
Kiitän kollegaamme Heaton-Harrisia, joka on itse ammattierotuomari, sillä hän on tehnyt urheilua käsittelevästä laajennetusta työryhmästä naiskaupan ja pakkoprostituution vastaisen äänitorven. Kiitän kollegaamme Coveneyta, joka johtaa parlamentin jäsenenä "liikemiehet naisten kauppaa vastaan" -kampanjan toimintaa ja ihmiskaupan vastaista "Stop the Traffic" -kampanjaa.
Kehotan teitä kaikkia tukemaan Euroopan neuvoston loistavaa työtä. Euroopan neuvosto esitti Varsovassa 16. toukokuuta 2005 ensimmäisen ihmiskaupan vastaisen yleissopimuksen. Toistaiseksi vain yksitoista jäsenvaltiotamme on allekirjoittanut sen, eikä yksikään niistä ole vielä sitä ratifioinut.
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, kaikkia mahdollisia lainsäädännön ja politiikan tarjoamia keinoja on käytettävä, jotta estetään naisten kohtelu kulutustavarana, joiden ainoa tarkoitus on toimia seksityöläisinä. Tämä ei koske vain Berliiniä, vaan koko maailmaa. 

Elizabeth Lynne (ALDE ),
   . Arvoisa puhemies, ihmiskauppa on selvä esimerkki alasta, jolla EU voi toimia ja jolla sen täytyy toimia. Tämän vuoksi esitin Karin Riis-Jørgensenin kanssa suullisen kysymyksen. Haluamme vastauksia tänään, mikäli se on ylipäätään mahdollista.
Tämä iljettävä kauppa ei saa tarpeeksi julkisuutta. Uhrit nähdään monesti rikoksentekijöinä, mistä on tehtävä loppu. Olen tyytyväinen siihen, että asia on saanut viime aikoina huomiota Euroopan unionissa. Parlamentissa on laadittu valiokunta-aloitteinen mietintö, neuvosto hyväksyi joulukuussa toimintasuunnitelman, Euroopan neuvosto laati yleissopimuksen – siltikään asiassa ei ole juuri edistytty. Jäsenvaltioiden ei ole mitään järkeä puhua, ellei konkreettisia toimia toteuteta kiireesti.
Tällä hetkellä näille naisille – kyse on pääasiassa naisista ja tytöistä – ei taata suojelua. Heitä pidetään laittomina maahanmuuttajina ja heidät poistetaan maasta. Monesti heidät salakuljetetaan sitten takaisin. Toimia voidaan kyllä toteuttaa: niitä on lueteltu esimerkiksi ihmiskaupan vastaisessa Euroopan neuvoston yleissopimuksessa. Turvakodit nuorten naisten ja tyttöjen suojelemiseksi ovat tarpeen. Euroopan neuvoston yleissopimuksen mukainen 30 päivän harkinta-aika on välttämätön, jotta naiset voivat päättää, haluavatko he osallistua ihmiskauppiaiden syytteeseenpanoon.
Yhdistyneessä kuningaskunnassa on vain yksi turvakoti, jossa on 25 paikkaa. Yhdistyneeseen kuningaskuntaan salakuljetetaan arviolta yli 1 000 henkilöä vuodessa seksuaalista hyväksikäyttöä varten. Ongelmaan ei ole onnistuttu puuttumaan, mikä ei todellakaan riitä. Yhdistyneen kuningaskunnan ja muiden maiden on allekirjoitettava Euroopan neuvoston yleissopimus.
Saksan MM-kisojen kynnyksellä ihmisten tietoisuutta on pyrittävä lisäämään paljon tehokkaammin. Arviolta tuhansia naisia ja lapsia tuodaan tuolloin paikalle ja pakotetaan prostituutioon. Tässä suullisessa kysymyksessä ja keskustelussa ei puhuta sellaisesta prostituutiosta, jossa prostituoidut tietävät, mitä tekevät. Tässä puhutaan nykypäivän orjakaupasta, jossa naisilla ja lapsilla ei ole varaa valita, haluavatko he toimia prostituoituina. Tämän päivän keskustelussa on kyse juuri tästä. Asioita ei pidä sekoittaa keskenään. Tämän vuoksi toimin kampanjassa, jossa pakkoprostituutiolle näytetään punaista korttia. Toivottavasti kaikki jalkapallofanit, jalkapalloilijat ja urheiluseurat sekä kaikki muutkin järjestöt asettuvat tukemaan kampanjaa, jotta tästä vastenmielisestä kaupasta saadaan tehtyä loppu. 
Hiltrud Breyer (Verts/ALE ),
   . – Arvoisa puhemies, toivon päätöslauselman osuvan maaliin ja tuovan tämän asian kertaheitolla julkisuuteen, niin ettei siitä enää vaiettaisi. Kukaan ei halua puhua pakkoprostituutiosta, eivät sitä harjoittavat henkilöt eivätkä valitettavasti uhritkaan. Meidän on myös painotettava enemmän yhteyttä maahanmuuton ja työpaikkojen luomisen välillä.
Saksan jalkapalloliitto halusi vaieta asiasta, mutta onnistuimme rikkomaan sen puolustuksen, mikä oli erinomainen suoritus. Kuten todettua, on pysyttävä lujana ja näytettävä punaista korttia ihmiskaupalle ja pakkoprostituutiolle. On tehtävä selväksi, että reilu peli urheilussa tarkoittaa, että pakkoprostituutiolle sanotaan tiukasti "ei". Sitä ei voida suvaita missään tapauksessa. Minun on kuitenkin todettava komission jäsenelle Frattinille, että meidän on tietenkin saatava rikolliset eli varsinaiset ihmiskauppiaat tähtäimeemme, mutta siihen tarvitaan sellaisiakin ratkaisuja, joissa ei kriminalisoida ainoastaan asianosaisia naisia, kuten nyt tehdään. Toivottavasti käsittelette tätä kysymystä puheessanne.
Odotan meidän tekevän muutakin kuin vain vaativan viisumeja, sillä tuolloin naiset joutuisivat kantamaan pääasiallisen vastuun, vaikka sen sijaan tarvittaisiin ennaltaehkäisyä, hoitoa ja naisten tukemista. Vaikka Italian maahanmuuttolailla onkin tehty jo paljon, naisille, jotka ovat haluttomia todistamaan, on taattava oikeus jäädä maahan. On tehtävä enemmän, jotta naiset pääsevät eroon pakkoprostituutiosta. 
Lissy Gröner (PSE ),
   . – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, jalkapallon MM-kisat järjestetään Saksassa tunnuslauseenaan "A time to make friends", aika ystävystyä. Urheilupiireissä valmistaudutaan kisoihin, mutta niin tehdään myös ihmiskauppaa harjoittavissa järjestäytyneissä rikollisryhmissä. Ne valmistautuvat kuljettamaan tuhansia naisia Saksaan ja käyttämään näitä siellä hyväkseen. Naiset houkutellaan Saksaan katteettomin lupauksin ja pakotetaan prostituutioon. Perimmäisenä syynä tilanteeseen on köyhyys, ja siitä on aloitettava. Ihmisten toivottaminen tervetulleiksi Saksaan edellyttää kuitenkin väistämättä myös apua tarvitsevien naisten suojelua. Heidän hätänsä ei saa jäädä huomaamatta.
Ihmiskaupan uhriksi joutuu maailmassa jopa 800 000 naista, ja 100 000 heistä on kotoisin Euroopan unionista. Kenelläkään ei ole aavistustakaan, kuinka monta heistä on Saksassa ensi kesänä, mutta meidän on näytettävä ihmiskauppiaille punaista korttia. Arvoisa komission jäsen Frattini, odotan teidän käyttävän käytännön toimien pohjana ehdotuksia, jotka naisten oikeuksien ja sukupuolten tasa-arvon valiokunta esitti Pretsin mietinnössä ja naiskaupan vastaisessa toimintasuunnitelmassa.
Mikäli naisjärjestöjen kampanjaa monikielisten neuvontapuhelimien perustamiseksi tuetaan, sille tarvitaan rahoitusta. Todistajansuojeluohjelmia on otettava käyttöön. Täällä mainittiin jo, etteivät jäsenvaltiot ole olleet innokkaita saattamaan vuoden 2002 turvapaikkadirektiiviä osaksi kansallista lainsäädäntöään, joten niitä on painostettava. Belgia ilmoitti, että oikeus jäädä maahan myönnetään naisille, jotka suostuvat todistamaan ja haluavat päästä eroon prostituutiosta, ja että heille tarjotaan tätä varten apua. Se on erittäin hienoa.
Jos nykypäivän naiskauppaa halutaan torjua tehokkaasti, Europolin on lisättävä osallistumistaan asiaan. Myös urheiluseurat voivat tehdä erinäisiä asioita, ja siksi luotammekin niiden yhteistyöhaluun, jotta ne pyytävät kannattajiaan pitämään silmät auki ja kantamaan kortensa kekoon asianmukaisella tavalla. Erikoisviisumien edellyttäminen naisilta on pelkkää hakuammuntaa, enkä kannata sitä. Harkitkaa siis huolella, mitä ehdotatte tehtävän. 
Eva-Britt Svensson (GUE/NGL ),
   Arvoisa puhemies, miljoonat ihmiset ympäri maailman iloitsevat tulevasta jalkapallon MM-turnauksesta, mutta montako tuhatta naista on uhrattava, jotta miehet voivat ostaa jalkapallopelien lomassa vaivatta saatavilla olevia seksipalveluja? Mikäli seksipalveluja aiotaan tarjota riittävästi, Saksan jo valmiiksi laajaa prostituoitujen joukkoa on täydennettävä kymmenillätuhansilla naisilla, joista monellakaan ei ole valinnanvaraa. Tällainen ihmiskauppa on häpeällistä ja täysin epäinhimillistä. Se on naisten sortamista ja osoittaa kaikkien jalkapalloa katsomaan tulevien miesten alentavaa suhtautumista naisia kohtaan.
Jotta naisiin ja lapsiin kohdistuvasta väkivallasta saadaan tehtyä loppu, vastuuta seksiorjuudesta ja prostituutiosta ei pitäisi sälyttää uhrien harteille vaan niille, jota ottavat itselleen oikeuden ostaa ja myydä naisen ruumista. Pakkoprostituutio-termin perusteella voidaan olettaa, että sillä on vastakohtansa eli eräänlainen prostituution muoto, jota voidaan kutsua vapaaehtoiseksi. Vapaaehtoista prostituutiota ei kuitenkaan ole olemassa. Naiset eivät valitse prostituutiota, vaan heidän on pakko ryhtyä siihen syystä tai toisesta. He saattavat joutua järjestäytyneen rikollisuuden uhreiksi, mutta muita syitä ovat köyhyys ja työttömyys. Prostituutiolla on kuitenkin selvä yhteys ennen kaikkea siihen, että nainen on joutunut aiemmin fyysisen, psyykkisen tai seksuaalisen väkivallan uhriksi.
Prostituution laillistamisen ja seksiorjaksi kauppaamisen lisääntymisen välistä yhteyttä on selvitettävä. Mitä esimerkiksi prostituution laillisuus Saksassa merkitsee seksuaalista hyväksikäyttöä varten harjoitetun ihmiskaupan lisääntymiselle MM-kisojen yhteydessä? Prostituution sallivaa lainsäädäntöä on arvioitava ja verrattava esimerkiksi Ruotsin lainsäädäntöön, jossa seksin ostamisesta on tehty rikos. Ruotsin lainsäädäntö on osoittanut, että kun kysyntä vähenee, ihmiskaupan ja prostituution uhrienkin määrä vähenee. Vastuun kantavat ne, joille se kuuluukin, eli asiakkaat. Heidän täytyy kantaa vastuunsa seksuaalisista tarpeistaan ilman naisen ruumiin ostamista.
Jos miehillä olisi hyväksytysti oikeus ostaa naisen ruumis, joutuisimme pakostakin hyväksymään tilanteen, jossa arviolta neljä miljoonaa naista ja lasta kuljetetaan joko maiden sisällä tai niiden välillä seksuaalista hyväksikäyttöä varten.
Seksuaalisen hyväksikäytön ja prostituution tuomitseminen ei tarkoita sitä, että syyllisinä pidettäisiin prostituoituina työskenteleviä naisia. Ei missään tapauksessa. Haluamme antaa kaikille naisille oikeuden seksuaalisuuteen yhdenvertaisin edellytyksin ja ilman pakottamista. Naiset eivät ole kulutustavaraa. He eivät ole kaupan.
Franco Frattini,
   . Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, jäsen Záborskán ja muiden puhujien esittämät kysymykset edellyttävät minulta yksityiskohtaista vastausta. On siis oikeus ja kohtuus, että vastaan niihin konkreettisesti. Kysymykset koskivat kuuttatoista eri asiaa, ja lisäksi esitettiin muutamia hyvin yksityiskohtaisia pyyntöjä, joihin yritän vastata.
Urheilutapahtumien pitäisi periaatteessa tarjota tilaisuus myönteisten arvojen edistämiseen, joten minusta on ylipäätään käsittämätöntä, että niiden varjolla suvaitaan pakkoprostituutiota tai että niistä saadaan jopa kannustimia sen harjoittamiseen. Olen kuullut tähän liittyvän todella synkän lausahduksen: jalkapallo ja seksi sopivat yhteen – aivan kuin pakkoprostituutio olisi suuren urheilutapahtuman väistämätön seuraus. Pikemminkin se on täysin urheilun tervehenkisten arvojen vastaista.
Nähdäkseni on siis aloitettava lainsäädännöstä, tarkkaan sanottuna asiaan liittyvästä, voimassa olevasta Euroopan unionin lainsäädännöstä; siiinä säädetään niiden henkilöiden syytteeseenpanosta, jotka auttavat pakottamaan ihmisiä – pääasiassa naisia ja lapsia, mutta on todettava, että myös miehiä – prostituutioon.
Kuten tiedätte, eurooppalainen puitepäätös on olemassa, mutta Saksassa on tällä hetkellä voimassa kansallinen laki, joka tuli voimaan vuonna 2005. Sitä sovelletaan siis täysimääräisesti. Annamme neuvostolle ja parlamentille ennen huhtikuun loppua kertomuksen ihmiskaupasta ja syytteeseenpanotoimenpiteistä tehdyn puitepäätöksen soveltamisesta varmistaaksemme, että kaikki jäsenvaltiot ovat säätäneet ennen jalkapallon MM-kisoja kansallisen lain, jolla puitepäätös on saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä.
Yhdessä tärkeimmistä säännöksistä edellytetään, että jäsenvaltiot asettavat vastuulliset syytteeseen heidän kotimaassaan eikä siinä maassa, jossa rikos on tehty. Puitepäätöksessä säädetään näin, jotta varmistetaan, että oikeudenkäynnit todella toteutetaan ja rikoksista rangaistaan.
Kun kertomus on annettu ennen huhtikuun loppua, neuvosto – ja parlamenttikin, jos se katsoo siitä olevan hyötyä – pystyy käsittelemään perusteellisesti kysymystä uusimmista toimenpiteistä, joita voitaisiin ottaa käyttöön Euroopan unionissa tai pikemminkin Euroopan unionin lainsäädännössä. Minusta näiden toimenpiteiden osalta olisi harkittava – vaikkei lopullista vastausta annetakaan vielä nyt – olisiko rangaistava asiakkaita, jotka käyttävät hyväkseen prostituoitujen palveluja, tietäen, että kyseiset henkilöt toimivat pakon uhalla ja että he ovat jopa joissakin tapauksissa joutuneet todellisen ihmiskaupan uhreiksi ja ajautuneet sitä kautta tällaiseen orjuuteen.
Prostituution laillisuutta koskevaan kysymykseen suhtaudutaan luonnollisesti hyvin eri tavoin eri jäsenvaltioissa. Olen joka tapauksessa sitä mieltä, että jos asiakas tietää, että henkilö, jonka kanssa hän on tekemisissä, on ihmiskaupan, pakottamisen tai voimankäytön uhri, hänen on syytä harkita uudemman kerran tekemisiään – ja myös sitä, että rikoksesta mahdollisesti rangaistaan.
Europolin ja Eurojustin asemaa tällä alalla on selvästikin kehitettävä. Tavatessani Eurojustin puheenjohtajan ja Europolin johtajan otin yhtenä ensisijaisena asiana esille sen, että Europolin ja Eurojustin toimintakykyä on vahvistettava sovellettaessa ihmiskaupan vastaista toimintasuunnitelmaa, jonka annoimme viime vuoden lopulla, kuten parlamentti muistanee. Europolilla voisi olla erittäin tärkeä tehtävä koordinoida Euroopan unionin toimia näiden vastenmielisten rikosten torjumiseksi. Olemme jo onnistuneet pedofilian torjunnassa: Europolin toimien ansiosta onnistuttiin purkamaan 13:een Euroopan maahan levittäytynyt pedofiilien verkosto. Toimia on jatkettava tälläkin alalla.
Saksassa pidettävät jalkapallon MM-kisat ovat aivan oma kysymyksensä. Kun asiasta keskusteltiin ensimmäisen kerran, lupasin parlamentille ottavani virallisesti yhteyttä Saksan liittovaltion sisäministeriin. Pidin tietenkin lupaukseni, ja otin yhteyttä ministeri Schäubleen. Hän vastasi minulle virallisesti pari päivää sitten ja vakuutti, että voimassa olevaa liittovaltion lakia sovelletaan tiukasti ja että sen rinnalla toteutetaan erityisiä ennaltaehkäiseviä aloitteita paikan päällä kaikissa Saksan kaupungeissa, joissa jalkapallo-otteluita pelataan.
Näin ollen voin todeta luottavaisena, että Saksan liittohallitus vakuuttaa sisäministerinsä mukaan tekevänsä täysimääräistä yhteistyötä ja kehottaa lisäksi huhtikuussa kokoontuvaa sisäministerien neuvostoa tarkastelemaan asiaa toimintastrategian laatimiseksi. Strategiasta ei tule tässä tapauksessa lainsäädännöllistä vaan pelkästään toiminnalinen, ja siinä keskitytään ennaltaehkäisyyn paikan päällä. Tavoitteena on estää tämän vastenmielisen kaupan lukemattomien uhrien kuljettaminen urheilutapahtuman varjolla.
Tässä kohtaa haluan esittää kaksi huomautusta käytännön toimista, jotka aion esitellä komission edustajana sisäministerien neuvostolle huhtikuun kokouksessa. Viisumikysymyksessä haluan tehdä ensinnäkin selväksi erityisesti jäsen Grönerille – sekä niille, jotka lähettivät minulle kirjeitä 8. maaliskuuta pidetyn seminaarin jälkeen – etten ole koskaan aikonut ehdottaa, halunnut ehdottaa tai suunnitellut ehdottavani naisia koskevien viisumien käyttöönottoa. Viisumeja ei edellytetä henkilöryhmittäin, vaan niitä edellytetään maittain ja kansalaisuuksittain. Ilmoitin aikomuksestani arvioida, olisiko joillekin EU:n ulkopuolisille erittäin riskialttiille maille, jotka ovat todennäköisesti ihmiskaupan lähtömaita ja joiden kansalaisilta ei edellytetä tällä hetkellä viisumia, suositeltavaa asettaa väliaikainen viisumivaatimus. Tämä ei tietenkään koskenut naisia. Olen pahoillani, mikäli asiasta sai väärän kuvan 8. maaliskuuta pidetyssä seminaarissa.
Olen tutkinut asiaa, ja voin antaa teille vastauksen: poliisin tietojen mukaan viisumivaatimus koskee kaikkia niitä Euroopan unionin ulkopuolisia maita, joista ihmiskaupan uhrit ovat kotoisin. Nykyistä viisumijärjestelmää ei ole siis tarpeen muuttaa siitä yksinkertaisesta syystä, että tilastojen mukaan viisumivaatimus koskee jo nyt kaikkia EU:n ulkopuolisia "riskialttiita" maita. Joka tapauksessa missään vaiheessa ei ollut kyse viisumien vaatimisesta naisilta, vaan tarkastusten lisäämisestä joidenkin maiden osalta. Asiassa ei siis ole ongelmia, mutta on selvää, että konsulaattien on tehtävä tarkempia tarkistuksia ja varmistuttava matkailijaryhmien matkan todellisesta tarkoituksesta, sillä on ilmeistä, että seksuaalista hyväksikäyttöä varten naiskauppaa harjoittavat henkilöt ilmoittavat tai pakottavat naiset ilmoittamaan vääriä tietoja. Aion antaa neuvostolle tämänsuuntaisen ehdotuksen.
Rajavartijoiden ja konsulaattien velvollisuutena on näin ollen toteuttaa tarkastukset, mikä edellyttää kaikkien EU:n jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä. Tarkastuksia on vahvistettava, jotta ilmoitettujen aikomusten totuudenmukaisuus voidaan varmistaa. Kuten tiedätte, ihmiset ilmoittavat usein tulevansa maahan vain vapaa-ajan matkalle, mikä on vale. Perusteelliset tarkastukset ovat tarpeen.
Lisäksi – kuten muutamat teistä esittivät – käytännön toimet uhrien tukemiseksi ovat selvästi erittäin tärkeitä. Tuen henkilökohtaisesti ajatusta erityisten neuvontapuhelinten edistämisestä. Neuvontapuhelimilla voitaisiin tarjoa simultaanitulkkausta hyödyntäen välitöntä apua mahdollisimman monella kielellä.
Tämä liittyy tietenkin sekä jalkapallon MM-kisoihin että sen jälkeiseen aikaan: tällaisia toimenpiteitä ei saa lopettaa heinäkuussa 2006. Välitöntä ja operationaalista tukea tarjoavat toimenpiteet voidaan katsoa täysin osaksi Euroopan unionin yhteisiä toimia, sillä EU voi laatia hankkeita ja antaa rahoitusta tämäntyyppisten käytännön ehdotusten pohjalta.
Pidän välttämättömänä toimenpiteenä myös vertailevan tutkimuksen tekemistä kaikkien jäsenvaltioiden prostituutiolainsäädännöistä ja – mikäli prostituutio on laillista – lainsäädännöstä, joka koskee prostituution ja seksuaalista hyväksikäyttöä varten harjoitetun ihmiskaupan välistä yhteyttä. Kysynnän kasvulla on selvä yhteys ihmiskauppiaiden niin sanottuihin kannustimiin harjoittaa tätä häpeällistä toimintaa. Parlamentti on tukenut tutkimusta, jossa on tarkasteltu juuri tätä rajatylittävää rikollisuutta. Aion ehdottaa vertailevan tutkimuksen tekemistä tutkimuksen pohjalta, jotta saataisiin selvempi kuva siitä, mikä yhteys kysynnän kasvulla on ihmiskaupan määrän kasvuun.
Euroopan unionilla on luonnollisesti mahdollisuus myöntää yhteisrahoitusta Daphne-ohjelmasta tämän alan aloitteille, joiden tarkoituksena on lisätä yleistä tietoisuutta siitä, että prostituution kysyntää on vähennettävä. Prostituution kysynnän vähentäminen itse asiassa vähentää tai auttaa vähentämään seksuaalista hyväksikäyttöä varten harjoitettua ihmiskauppaa.
Toinen ehdotus liittyy tiiviimpään yhteydenpitoon paikallis- ja aluehallitusten sekä kunnanvaltuustojen kanssa. On selvää, että tällaiset ilmiöt ovat levinneet kaikkialle EU:n alueella, ja kuten tiedätte, eurooppalainen rikoksentorjuntaverkosto on itse asiassa olemassa. Nähtäväksi jää, pystytäänkö tällä eurooppalaisella verkostolla tai muilla järjestelmillä lisäämään paikallishallintojen osallistumista yhtäältä ennaltaehkäiseviin toimiin ja toisaalta ihmiskaupan uhrien auttamiseen.
Uhrien tukemisessa voidaan soveltaa myös säännöksiä, jotka mainittiin juuri ja joissa yhteen ryhmään luokitellaan naispuoliset uhrit ja uhrit, jotka ovat joutuneet yleensä ihmiskaupan tai pakkoprostituution kohteiksi. Edellä mainitussa Euroopan unionin lainsäädännössä nimenomaan vuoden 2004 direktiivillä taataan oleskeluluvan myöntäminen, jota joku äsken vaati. Tehän tiedätte, että jäsenvaltioilla on aikaa saattaa direktiivi osaksi kansallista lainsäädäntöään 6. elokuuta 2006 mennessä. Onneksi osa jäsenvaltioista on jo saattanut sen osaksi lainsäädäntöään. Järjestän teknisen tapaamisen kaikkien jäsenvaltioiden edustajien kanssa rohkaistakseni niitä jäsenvaltioita toimimaan, jotka eivät ole saattaneet direktiiviä osaksi lainsäädäntöään nyt kevääseen mennessä – eli paljon ennen elokuuta. Tarkoitukseni on selvittää, mitkä ongelmat ovat toistaiseksi estäneet direktiivin saattamisen osaksi kansallista lainsäädäntöä. Aion vaatia virallisesti ennen määräajan kulumista umpeen, että elokuuhun mennessä kaikkien jäsenvaltioiden on taattava seksuaalisen hyväksikäytön tai ihmiskaupan uhreille Euroopan unionin lainsäädännön mukainen erityiskohtelu.
Tärkeitä kysymyksiä jää auki, kuten ilmiötä koskevien todellisten tilastotietojen tarve. Kuten jo totesin, aiomme käynnistää parin viikon kuluessa keskustelun, jonka oheen liitetään sopiva julkaisu. Annamme Euroopan unionin tiedonannon eurooppalaisten rikostilastojen luokittelusta, ja siinä mainitaan nimenomaisesti tämäntyyppiset rikokset. Näin voimme ainakin olla varmoja siitä, että ilmiöstä, sen uhreista, nostetuista kanteista ja annetuista rangaistuksista saadaan luotettavat tilastotiedot.
Aloitetta ei ole tietenkään tarkoitettu yksinomaan Saksan MM-kisoja varten, vaan se on välttämätön keskipitkän aikavälin aloite. Arvoisa puhemies, päätän pian puheeni ja pahoittelen, että olen puhunut niin pitkään, mutta minulla oli 16 kohtaa käsiteltävänä, enkä halua kuulla jonkun puhujista ilmoittavan jälkeenpäin, etten antanut vastauksia.
Tuemme ohjelmaa, jolla lisätään tietoisuutta asiasta Euroopan unionissa. Kannatan henkilökohtaisesti ajatusta ihmiskaupan ja pakkoprostituution vastaisesta eurooppalaisesta teemapäivästä. Järjestän parin viikon päästä teknisen seminaarin, joka on luonnollisesti avoin kaikille ja jossa vaihdetaan parhaita käytäntöjä ilmiön ennalta ehkäisemiseksi. Kiitos. 
Puhemies.
   Kiitoksia, arvoisa komission jäsen. Ilmeinen sitoutuneisuutenne asiaan esti minua keskeyttämästä teitä, kun ylititte sallitun kymmenen minuutin puheajan. Olisi ollut todella sääli keskeyttää teidät. Aika kuitenkin loppuu pian, joten meidän on jatkettava nopeasti. 
Nicole Fontaine,
   . Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, sivistynyt maailma on yrittänyt vuosituhansien ajan päästä orjakaupasta, epäinhimillisistä työoloista ja naisten alistamisesta – kuolemantuomiosta puhumattakaan – eikä tavoitetta ole vieläkään täysin saavutettu.
Juuri alkaneella vuosituhannella yhteiskunnissamme on kiellettävä tämä uusi orjuuden muoto, pakkoprostituutio, jonka uhreiksi joutuu joka vuosi tuhansia naisia ja lapsia. Juuri tätä naisten oikeuksien ja sukupuolten tasa-arvon valiokunta haluaa viestittää tänään esittämillään suullisilla kysymyksillä.
Minulla on ilo muistuttaa, että Euroopan parlamenttia pidetään itse asiassa koko Euroopassa ja myös sen ulkopuolella väsymättömänä yksilön ja ihmisarvon yleismaailmallisten arvojen puolustajana. Parlamentti hyväksyi murskaavalla enemmistöllä 16. tammikuuta jäsen Pretsin laatiman mietinnön ja lähetti näin voimakkaan viestin. Arvoisa komission jäsen Frattini, tekin olette näköjään ottanut siitä vaarin, kuten sananne äsken osoittivat, mikäli joku sitä ylipäätään epäili.
Tämän päivän suulliset kysymykset ovat jatkoa tammikuun äänestykselle ja 8. maaliskuuta järjestyille toimille, ja ne osoittavat asian suututtavan meitä. Olemme erittäin järkyttyneitä siitä, että pian koittavia jalkapallon MM-kisoja valmisteltaessa katsotaan läpi sormien bordellin perustamista ja sen mainostamista – jotkut jopa julkeavat kerskua, että se on maailman suurin. Arvoisa komission jäsen Frattini, kuten totesitte, ei ole missään tapauksessa hyväksyttävää, että kansainvälisistä urheilukilpailuista tehdään näin pakkoprostituution ja järjestäytyneen prostituution kanavia.
Arvoisa komission jäsen, olivatpa vastalauseemme miten tiukkoja tahansa, ne eivät riitä, ja sen te ymmärrätte. Kiitämme teitä siitä, että vastasitte lähes kaikkiin esittämiimme kysymyksiin. Saksan MM-kisojen aika koittaa hyvin pian, joten asialla on kiire. Kaikki esittämänne aloitteet ovat erinomaisia, mutta kiinnittäisin huomionne siihen, että sanoista on ryhdyttävä ajoissa tekoihin. Tarkkaa seurantaa siis tarvitaan. Euroopan parlamentti tekee omasta puolestaan asian hyväksi kaiken voitavansa. 
Christa Prets,
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, olen iloinen siitä, että monet mietintööni sisältyvistä ehdotuksista on hyväksytty. Kansalaisten on tärkeää tietää meneillään olevasta keskustelusta. Tilastotiedot ovat välttämättömiä, jotta tieto leviää, ja tilastot on laadittava yhteisten sääntöjen pohjalta niin Euroopan unionin sisällä kuin sen ulkopuolisissakin maissa, koska niistä tulee matkailijoita. Nekin olisi siis otettava mukaan.
Olen kyllä tyytyväinen komission jäsenen aikomukseen teettää tutkimus prostituution vaikutuksesta ihmiskauppaan, mutta siinä ei pitäisi ottaa huomioon pelkästään laillista prostituutiota vaan myös sen laiton muoto. Lisäksi on pohdittava, millainen tilanne on niissä maissa, joissa prostituutio on kielletty. Entäpä miten prostituoitujen asiakkaat liikkuvat? Tämäkin on otettava kaikissa tutkimuksissa huomioon.
Olette jo selvittänyt, mikä on MM-kisojen aikaisen viisumivaatimuksen tarkoitus. Oletan ja toivon, että haluatte pikemminkin tiukentaa tarkastuksia viisumeja myönnettäessä kuin ottaa käyttöön tilapäistä viisumia, koska silloin olisi kysyttävä, milloin viisumipakon pitäisi alkaa ja milloin loppua. Pidämme MM-kisoja otollisena tilaisuutena, koska ne herättävät paljon yleistä mielenkiintoa, jolloin voimme jakaa tietoa siitä, miten tämä ongelma liittyy kisoihin. Pakkoprostituutiota on havaittu kuitenkin myös kongressien ja messujen yhteydessä ja jopa täällä Strasbourgissa parlamentin istuntojen aikaan. Tämän takia tilapäisen viisumivaatimuksen käyttöönotto on ongelmallista.
Pyytäisin teitä päättämään, mitä pidätte ensisijaisina kysymyksinä neuvoston huhtikuisessa kokouksessa Brysselissä. Itävallan on valmistauduttava ratkaisemaan tämä ongelma, jos se aikoo järjestää EM-kisat vuonna 2008. Hyvät neuvot ovat siis kalliita. Meillä kaikilla on niille käyttöä.
Vaikka painotitte Europolin merkitystä, selkokielellä se tarkoittaa, että Europolille on annettava lisää henkilöstöä ja lisää valtuuksia, tai muutoin siitä ei ole hyötyä. Asiasta olisi paljonkin sanottavaa, mutta ehkäpä jätän sen tehtävän muille jäsenille. 
Maria Carlshamre,
   Arvoisa puhemies, olemme tulleet tienhaaraan ihmiskaupan torjunnassa. Viime viikolla 8. maaliskuuta ja jälleen tänään komission jäsen Frattini ilmoitti, että tänä vuonna käynnistetään laaja tutkimus siitä, miten prostituutiolainsäädäntö vaikuttaa ihmiskaupan tilanteeseen eri jäsenvaltioissa. Tämä on todella hyvä uutinen.
Viime vuoden syyskuussa naisten oikeuksien ja sukupuolten tasa-arvon valiokunta esitti vastaavanlaisen mutta pienimuotoisemman tutkimuksen asiasta. Se oli enimmäinen laatuaan. Tutkimuksesta kävi vahvasti ilmi, että seksin oston kriminalisoinnilla on vahva vaikutus ja että se vähentää merkittävästi ihmiskaupan uhreiksi joutuvien tyttöjen ja nuorten naisten määrää. Laillistaminen vaikuttaa toisaalta päinvastoin: se lisää ihmiskaupan uhrien määrää.
Tilastotiedoista käy selvästi ilmi, että prostituution laillistaminen lisää laillisen prostituution lisäksi laitonta prostituutiota. Komission tulevalla tutkimuksella vahvistetaan sitä tosiasiaperustaa, johon ihmiskaupan vastaisissa toimissa, etenkin oston kriminalisoinnissa, voidaan nojata. Kyse ei olisi enää mielipide-eroista vaan tosiasioista. Olen erittäin tyytyväinen komission jäsenen Frattinin toimiin tällä alalla. Haluammeko todella torjua ihmiskauppaa? Siihen on olemassa keino. Onko meillä tarpeeksi rohkeutta? 
Margrete Auken,
   Arvoisa puhemies, henkilökohtaisesti en oikein pidä ilmaisusta "pakkoprostituutio", sillä kaikki prostituutio on enemmän tai vähemmän pakotettua, mutta ryhmämme tukee tietenkin esitettyä päätöslauselmaa. Ihmiskauppa on orjakauppaa. Se on syrjivä, häpeällinen ja vastenmielinen rikos. On äärimmäisen tärkeää pyrkiä auttamaan tehokkaammin ihmiskaupan uhreiksi joutuneita lapsia ja naisia, jotka ovat erittäin heikossa ja haavoittuvaisessa asemassa.
Omasta puolestani haluan iloita siitä, että prostituutiosta käydään ylipäätään perusteellinen keskustelu. On tärkeää päästä eroon legendaarisesta iloisen ilotytön kuvasta. Suurin osa prostituoiduista elää kurjaa elämää ja on vaarassa esimerkiksi joutua väkivallan tai raiskauksen uhreiksi tai saada sukupuolitaudin. Millään muulla yhteiskunnan alalla ei hyväksytä sitä, että työstä aiheutuu ihmiselle niin valtavan paljon haittaa. Kukapa täällä parlamentissa iloitsisi, jos hänen tyttärestään tulisi prostituoitu? Meidän on siis varmistettava, että keskustelu pääsee käyntiin. 
Vittorio Agnoletto,
   . Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, Saksan MM-kisat tarjoavat tilaisuuden puuttua ihmisten hyväksikäyttöön.
Minusta meidän on tuettava naisten oikeuksiin liittyviä komission aloitteita. Kannatan ajatusta seksuaalisen hyväksikäytön torjuntaan tähtäävän tiedotus- ja valistuskampanjan käynnistämisestä.
Aloitteet on toteutettava Euroopan unionissa, ja lisäksi on käytettävä kansainvälisiä välineitä, kuten Euroopan neuvoston yleissopimusta. Yhtä tärkeää on kuitenkin tehdä selvä ero prostituutioon pakotettujen ja vapaaehtoisesti prostituoituina työskentelevien välillä. Itse asiassa on olemassa nais- ja miesprostituoitujen yhdistyksiä, joista yksi saapui tänne parlamenttiin vaatimaan ammatin tunnustamista oikeuksien peruskirjasta ja periaatejulistuksesta alkaen.
Poliittiselta kannalta katsottuna vaikuttaisi olevan tarpeen määrittää, onko naisella, jota ei pakoteta prostituoiduksi, oikeus harjoittaa prostituutiota. Vapaaehtoisen prostituution tunnustamisella ja ammatista säädetyillä laeilla tunnustettaisiin oikeuksia ja velvollisuuksia. Oikeuksiin kuuluu – mainitakseni niistä muutamia – oikeus elää vapaasti ja rauhassa, oikeus tehdä työtä ilman orjuutusta ja oikeus mennä naimisiin, sillä sehän on kiellettyä joissakin maissa.
Urszula Krupa,
   . – Arvoisa puhemies, tämänpäiväinen keskustelu ihmiskaupasta ja pakkoprostituutiosta kansainvälisten urheilutapahtumien yhteydessä havainnollistaa, miten traagista seksiteollisuuteen kaupattujen tuhansien naisten hyväksikäyttö oikein on. Se havainnollistaa myös, miten järjetön on liberaali käsitys vapaudesta, jonka mukaan jokaisella on oikeus tehdä mitä haluaa. Se johtaa suoraan tappamiseen, tautien leviämiseen, huumeiden käyttöön, prostituutioon, pornografiaan ja muihin paheisiin.
Aito vapaus on järkevää, kun se palvelee totuutta ja rakkautta. Väkivaltaa, manipulointia ja petosta on pidettävä tuhoisina, eikä niitä saa hyväksyä. Prostituutiota on pidettävä yksilön hyväksikäyttönä. Niin kutsutun punaisen kortin näyttäminen pakkoprostituution torjumiseksi ja tämän nykyaikaisen orjuuden muodon lopettamiseksi vaikuttaa pikemminkin tehottomalta ja irralliselta lähestymistavalta liberaalien propagandassa. Laissa säädetyt rajoitteet ovat tarpeen. 
Jan Tadeusz Masiel (NI ). –
   Arvoisa puhemies, olin Belgiassa vuonna 1999 ja näin, millaisen kohtelun albanialaisen miehen raiskaama puolalainen nainen sai osakseen. Nainen määrättiin poistumaan maasta, kun hän oli jättänyt ilmoituksen poliisille. Raiskaajan kohtalosta ei ole tietoa. Hän saattoi hyvinkin päästä kuin koira veräjästä, sillä hän oli poliittisen turvapaikan hakija. Epäonnekas raiskauksen uhri ei kuitenkaan saanut minkäänlaista korvausta eikä psykologista tukea, vaikka sitä olisi aivan hyvin voitu antaa. Uhria oli mahdotonta auttaa, sillä hänelle annettiin kolme päivää aikaa poistua maasta.
Näin ollen väkivallan, raiskauksen ja pakkoprostituution uhreille on tärkeää myöntää erityisasema. Heille on annettava tilapäinen oleskelulupa asianomaisessa maassa ja jonkin verran taloudellista tukea. 
Edit Bauer (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, ihmiskauppa on eittämättä vakava ihmisoikeusloukkaus ja yksi nykymaailman kieroutuneimpia ilmiöitä. Tämän nykyaikaisen orjuuden muodon ei pitäisi kuulua yhteenkään sivistyneeseen yhteiskuntaan. Ihmiskauppa on laajamittaista, ja sillä on satojatuhansia uhreja Euroopassa. Arvioiden mukaan 85 prosenttia kaikista uhreista on seksuaalisesti hyväksikäytettyjä naisia ja lapsia.
Haluaisin tässä yhteydessä kommentoida kahta seikkaa. Euroopan neuvoston ihmiskaupan vastainen yleissopimus käy oikeudellisesta välineestä, mutta Euroopan neuvoston verkkosivujen mukaan kolmetoista Euroopan maata, Euroopan unionin jäsenvaltiota, ei ole allekirjoittanut yleissopimusta eikä yksikään maista ole toistaiseksi ratifioinut sitä. Euroopan yhteisökään ei ole allekirjoittanut asiakirjaa. Miten asiasta vastaava komission jäsen Frattini aikoo hoitaa asian? Toiseksi haluaisin kysyä, miten ihmiskauppaa voidaan torjua tehokkaasti, jos kysyntään ei kiinnitetä yleisesti lainkaan huomiota muutamia tapauksia lukuun ottamatta ja jos näitä palveluja suvaitaan edelleen. Joidenkin arvioiden mukaan eurooppalaiset käyttävät miljardeja euroja näihin palveluihin, eli kysyntä on tätä tuottoisaa liiketoimintaa eteenpäin vievä voima.
Odotan strategiaa ja luvattua tiedonantoa ihmiskaupan torjuntaa koskevista toimintasuunnitelmista. Ne tarjoavat mielestäni asianmukaisen perustan, jonka pohjalta voimme jatkaa keskustelua näistä vakavista asioista ja ilmaista kantamme. 
Martine Roure (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, monissa maissa tuhansia naisia käytetään hyväksi ja pakotetaan prostituutioon. Pakkoprostituution uhrit ovat pääasiassa heikossa asemassa olevia nuoria.
Kaikkein heikoimpia kontrolloivat parittajat, jotka valvovat heitä ja rankaisevat fyysisesti, taloudellisesti ja henkisesti. Kuolemalla uhataan usein. Joku voisikin kysyä, mikseivät naiset anna parittajiaan ilmi. Joskus heitä pidättelee rakkaus, useimmiten kuitenkin pelko. Naiset alistuvat neuvottomina tähän painajaiseen, sillä heillä ei ole valinnanvaraa.
Joidenkin mielestä prostituutiossa on ollut vaihe, josta voisi jopa melkein pitää. Nykyään näitä uudenlaisia orjia kuljeskelee yhä useammin pitkin katujamme. Heihin ei vain kiinnitetä huomiota. Jos tyttö ei tee tarpeeksi töitä, häntä pahoinpidellään raa'asti. Parittaja painostaa häntä jatkuvasti tekemään enemmän töitä. Jos prostituutio on laillista, parittaja puolustaa tyttöä ja esittelee hänet bordellinpitäjille ja pakottaa hänet taipumaan parituspiirinsä vaatimuksiin. Parittaja houkuttelee, uhkailee ja käyttää väkivaltaa saadakseen tahtonsa läpi. Uhrin on pakko luovuttaa ansaitsemansa rahat joko suoraan tai välikäden kautta.
Väkivallalla uhattujen nuorten naisten on maksettava suuria velkoja kattaakseen matkasta ja henkilöllisyyspapereista aiheutuneet kulut. He oleskelevat maassa laittomasti ja useimmiten heiltä viedään rahat, joten heillä ei ole mitään toivoa kohentaa tilannettaan. Jos he vastustavat ihmiskauppiaiden painostusta, heitä itseään tai heidän lapsiaan tai perheenjäseniään uhkaillaan. Tilanteesta ei pääse ulos, ja työympäristö saa heidät usein vajoamaan huumeiden syövereihin.
Kukaan ei selviä tällaisesta murhenäytelmästä puhtain paperein. Meillä on velvollisuus taistella tätä kauheutta vastaan, kuten toiset ovat taistelleet orjuutta, rotusortoa tai mielivaltaista vangitsemista vastaan. Tämä keskustelu koskee meitä kaikkia kaikissa Euroopan unionin maissa. 
Milan Horáček (Verts/ALE ).
   – Arvoisa puhemies, on erittäin tärkeää, että ihmis- ja naiskaupan torjunnasta keskustellaan ennen kuin jalkapallon MM-kisat potkaistaan käyntiin Saksassa. Tässä on kyse tuhansista ylimääräisistä prostituoiduista, joista suurin osa joutuu työskentelemään vastoin tahtoaan pakon edessä. Olen toiminut useita vuosia Tšekin tasavallan, Saksan ja Itävallan rajoilla esiintyvää lapsiprostituutiota vastustavassa kansalaisjärjestössä, ja siitä saamani kokemuksen perusteella uskon, että näihin rikoksiin voidaan puuttua ainoastaan lainsäädäntöä parantamalla, antamalla enemmän valtuuksia eri toimielimille ja viranomaisille ja tekemällä rajat ylittävää yhteistyötä Keski- ja Itä-Euroopan kanssa. Pitkällä aikavälillä on kuitenkin välttämätöntä torjua köyhyyttä ja käynnistää tiedotuskampanjoita, jotta pakkoprostituutiosta päästään lopullisesti eroon. Järjestämällä ihmiskaupan vastainen teemapäivä ihmiset saadaan tietoisemmiksi tästä ongelmasta. 
Johannes Blokland (IND/DEM ). –
   Arvoisa puhemies, esitetyissä kysymyksissä käsitellään ansiokkaalla tavalla ihmiskauppaa ja prostituutiota. Kannatan täysin etenkin vaatimusta siitä, että on tutkittava näiden kysymysten yhteyttä jalkapallon MM-kisoihin liittyviin seikkoihin. Minusta komission jäsenen Frattinin vastaus oli erinomainen. Olen iloinen, että komissio on valmis aloittamaan vertailevan tutkimuksen siitä, miten jäsenvaltiot suhtautuvat prostituutioon lainsäädännössään ja käytännön toimissaan, ja niiden suhtautumistavan vaikutuksista.
Pyytäisin komission jäsentä Frattinia pohtimaan myös sitä, miten avointa prostituutio on, missä määrin se olisi hallittavissa, miten laajamittaista pakkoprostituutio on, mitä mahdollisuuksia prostituoiduilla on jättää ammattinsa ja millaista prostituution kysyntä on. Minusta olisi kiintoisaa kuulla, miten prostituution kielteisiä seurauksia voitaisiin hallita tehokkaammin. Haluan lopettaa puheeni toteamalla olevani ilahtunut tämän keskustelun sävystä. 
Christa Klaß (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, 20-vuotiaan tyttäreni ystävä kertoi äskettäin riemusta hyppien päässeensä MM-kisoihin töihin attaseaksi. Kun kysyin tuolta urheilulliselta tyttöseltä, miten hän oli työn saanut, hän kertoi hakeneensa sitä Saksan urheiluliitolta.
Tässä tapauksessa työ on varmasti kunniallista, mutta kuvitelkaapa elävänne köyhyydessä ja tyttärenne ilmoittavan, että hänellä on tilaisuus matkustaa ensi kesänä Saksaan, jossa häntä odottaa unelmatyö. Äiteinä tai isinä iloitsette tietenkin jokaisesta lapsellenne tarjoutuvasta tilaisuudesta, mutta kuka tosiasiassa pohtisi asiaan liittyviä riskejä tai tutkisi, onko työtarjous aito? Tämä on vain yksi monista tavoista, joilla näin voi käydä.
Meidän on aloitettava tarjoamalla tietoa siellä, missä ihmiset ovat. Komission jäsen mainitsikin monia asiasta toteutettuja tutkimuksia. Ihmiset, niin vanhemmat kuin lapsetkin, on kuitenkin saatava tietoisiksi jokaisessa kyseenalaisessa tarjouksessa piilevistä vaaroista. Seksuaalipalvelujen kysynnän tiedetään lisääntyvän valtavasti tällaisten suurten tapahtumien aikana, ja samoin tietenkin myös rikollisuuden, kuten ihmiskaupan ja pakkoprostituution.
Vain harvat naiset ja lapset työskentelevät muutoin kuin bordelleissa tai parittajan valvomina. Tänne heitä tuodaan tuhansittain Itä-Euroopasta, Afrikasta, Aasiasta ja Latinalaisesta Amerikasta valheilla houkutellen. Heitä ajaa tähän toimintaan kodin köyhyys ja tarve saada leipää perheen pöytään. He tulevat tänne, heitä alistetaan ja heitä käytetään erittäin raa'asti hyväksi niin, että lopulta he menettävät omanarvontuntonsa ja itsekunnioituksensa.
Paikan päällä tiedottamisen lisäksi myös maissa, joissa tapahtumia järjestetään, riittää tekemistä, kuten pr-toimintaa ja ympäri vuorokauden päivystävän monikielisen neuvontapuhelimen perustamista. Kaikkia näitä toimia harkitaan, ja niinpä tuemmekin niitä. Punaista korttia on näytettävä etenkin nyt, kun pian pelataan jalkapallon maailmanmestaruudesta. Puhutaanpa siis siitä, miten se tehdään. 
Katerina Batzeli (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, naiskauppa ja naisten kuljettaminen paikasta toiseen on maailmanlaajuinen ongelma, joka nousee näkyvämmin esille suurten urheilutapahtumien yhteydessä. Tässä ongelmassa pakkoprostituutiota ei voi tietenkään erotella "vapaaehtoisesta" prostituutiosta, sillä molemmilla on sama tausta: prostituutio on seurausta suuresta köyhyydestä ja sosiaalisesta syrjäytymisestä, minkä seurauksena naisten hyväksikäyttö venyy äärimmilleen. Miten oikeudenkäynnissä voitaisiin kuitenkin tehdä oikeudelliselta kannalta ero pakkoprostituution ja muun prostituution välille ja miten rangaistukset saataisiin langetettua toiminnan takana oleville henkilöille?
On tärkeää tehdä selväksi, että urheilutapahtumien on säilyttävä kaikkien mielissä arvojen ja kulttuurien välittäjinä. Kaikesta sellaisesta toiminnasta, joka pilaa tällaiset kulttuuritapahtumat, on tehtävä loppu. Arvoisa komission jäsen Frattini, minusta äsken mainitsemanne ehdotukset ja jäsen Pretsin ehdotukset muodostavat vakavasti otettavat puitteet Euroopan ja maailman laajuisille toimille. 
Carlos Coelho (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Frattini, hyvät kollegat, haluan kiittää komission jäsentä Frattinia huomiosta, jota hän on kiinnittänyt ihmiskauppaan. Se on todella kauheimpia kansainvälisen rikollisuuden muotoja. Se rikkoo pahoin ihmisoikeuksia sekä maahanmuutto- ja työlainsäädäntöä ja heikentää selvästi kansallista ja kansainvälistä turvallisuutta.
Tämäntyyppinen rikollisuus on lisääntynyt huolestuttavan paljon. YK:n tilastotietojen mukaan siitä on tullut kolmanneksi eniten voittoa tuottava järjestäytyneen rikollisuuden muoto. Se on rajatylittävä ilmiö, joka herättää paljon huolta monissa maissa, niin lähtömaissa, kauttakulkumaissa kuin kohdemaissakin.
Tilanteessa tarvitaan siis kokonaisvaltaista ja koordinoitua strategiaa. Sekä lainsäädäntöä että käytännön toimia on tehostettava. Vuonna 2002 tehtiin tärkeä puitepäätös jäsenvaltioiden rikoslainsäädännön ja rikoksista langetettavien rangaistusten lähentämisestä. Puitepäätöksen ansiosta yhden jäsenvaltion tuomari voi antaa eurooppalaisen pidätysmääräyksen rikollisista, jotka harjoittavat ihmiskauppaa.
Puitepäätös oli saatettava osaksi kansallista lainsäädäntöä ennen vuoden 2004 elokuuta. Odotamme edelleen kertomusta, jossa arvioidaan jäsenvaltioissa toteutettuja toimenpiteitä ja kerrotaan, onko puitepäätös pantu täytäntöön kaikissa jäsenvaltioissa.
Käytännön toimista olen sitä mieltä, että on ensiarvoisen tärkeää vahvistaa Europolia, jota käytetään tällä hetkellä liian vähän. Yhtä tärkeitä ovat kattavat ja nopeat toimet, joilla tarjotaan uhreille välitöntä tukea. Samoin on tärkeää parantaa tilastotietojen ja muiden tietojen vaihtoa, minkä komission jäsen mainitsikin aiemmin. 
Edite Estrela (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Frattini, hyvät kollegat, ihmiskauppa on vitsaus, jota on torjuttava kaikin keinoin. Joka vuosi yli 700 000 naista ja lasta jää ihmiskauppiaiden verkoston satimeen. Yksin Euroopassa 100 000 naista joutuvat ihmiskaupan uhreiksi joka vuosi, ja heidän ruumiillista koskemattomuuttaan loukataan ja mielenterveyttään vahingoitetaan.
Naisten ja lasten kauppa on yksi nopeimmin kasvavista rikollisuuden muodoista, ja ongelman tiedetään pahenevan suurten urheilutapahtumien yhteydessä. Naiskauppa liittyy laittomaan maahanmuuttoon. Tuhansia köyhiä naisia houkutellaan mukaan lupaamalla kunniallista ja hyvin palkattua työtä. Todellisuudessa heidät pakotetaan kuitenkin prostituutioon.
Kaiken aiemmin todetun perusteella komissiolla on nyt jalkapallon MM-kisojen yhteydessä oiva tilaisuus aloittaa esimerkilliset toimet naiskauppaa ja naisten seksuaalista hyväksikäyttöä vastaan toteuttamalla yhteiskuntaan kuulumista edistäviä ohjelmia ja kuntouttamisohjelmia sekä tarjoamalla oikeusapua, terveydenhoitoa, psykologista apua ja kieliapua. 
Manolis Mavrommatis (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, naisten ja lasten hyväksikäyttö pakottamalla heidät prostituoiduiksi suurten urheilutapahtumien yhteydessä ja niiden ympärillä on yksi aikamme vitsauksista. Aikana, jolloin sukupuolten tasa-arvo, ajatuksenvapaus ja ihmisoikeudet ovat mielenkiintomme ja ajatustemme keskipisteenä, minusta on loukkaavaa, että vapaan ja demokraattisen Euroopan unionin avoimet rajat tarjoavat naisten ja lasten pakkoprostituutiota harjoittavalle järjestäytyneelle rikollisuudelle tilaisuuden ja turvapaikan.
Saksassa järjestettäviin jalkapallon MM-kisoihin liittyvät lukemat horjuttavat uskoa. On mahdotonta kuvitella, että neljäkymmentä-, viisikymmentä- tai jopa satatuhatta naista ja lasta kuljetetaan eri puolilta maailmaa tähän Euroopan maahan yhteistuumin. Heidät uhrataan kaupallisen seksin alttarilla prostituoituina köyhyytensä tähden ja siksi, ettei maailmassa onnistuta puuttumaan tähän ongelmaan.
Arvoisa komission jäsen, neuvojen ja kansallisten lakien antaminen ei riitä torjumaan tätä ilmiötä. Kaupallisen seksin välityksellä leviäviä vakavia, terveydelle vaarallisia sairauksia ei ehkäistä luottamalla pelkästään tuhansiin tai miljooniin kondomeihin, joita on ollut tapana jakaa ilmaiseksi suurten urheilutapahtumien yhteydessä. Naisten ja lasten nöyryyttämistä ei saa laillistaa hiljaisesti. Heidät pakotetaan prostituoiduiksi yhteiskunnan katsoessa vierestä ja uhrataan näin kaupallisille etunäkökohdille.
Arvoisa komission jäsen, haluan päättää puheeni mainitsemalla yhden seikan. Ehdotitte vieraillessanne vastikään Ateenassa, että maaliskuun 25. päivästä tehtäisiin ihmiskaupan vastainen kansainvälinen teemapäivä. Pyytäisin teitä valitsemaan sitä seuraavan päivän, sillä 25. maaliskuuta on Kreikan kansallispäivä, yksi suurimmista juhlapäivistämme. Kunnioitamme naisia, mutta kunnioitamme myös kansallispäiviä. Kiitos jo etukäteen.

Puhemies.
   Olen vastaanottanut yhden työjärjestyksen 108 artiklan 5 kohdan mukaisesti käsiteltäväksi jätetyn päätöslauselmaesityksen(1).
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan keskiviikkona klo 11.30.
Godfrey Bloom (IND/DEM ). –
   Britti-imperiumi teki kuninkaallisen laivastonsa voiman turvin lopun ihmiskaupasta eli orjuudesta, kuten sitä oli tapana kutsua. Nyt se on kuitenkin yksi elämän perustotuuksista uudessa Brysselin imperiumissa. Tätä halveksuttavaa kauppaa edistetään tahattomasti todellisesta maailmasta täysin vieraantuneiden miesvihaaja-lesbojen poliittisella ohjelmalla. Ellet usko, pistäydy heidän verkkosivuillaan ja tee omat päätelmäsi. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana Hutchinsonin laatima aluekehitysvaliokunnan mietintö (A6-0013/2006) toiminnan siirroista aluekehityksen puitteissa (2004/2254(INI)). 
Alain Hutchinson (PSE ),
   . Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, mietinnössäni käsitellään arkaluonteista mutta ajankohtaista aihetta, yritysten toiminnan siirtoja. Esittäessäni ensimmäisen mietintöluonnokseni aluekehitysvaliokunnalle huomasin heti, että aiheella on arkaluonteinen puolensa. Vaikka olenkin vielä nuori parlamentin jäsen, voin todeta, että olen harvoin kokenut valiokunnassa yhtä kiihkeää keskustelua. Pitää kuitenkin paikkansa, että oivallukset syntyvät usein ajatusten yhteentörmäyksestä, ja mielestäni olemme onnistuneet laatimaan hyvän ja tasapainoisen tekstin, jossa esitetään useita mielenkiintoisia ajatuksia ja jonka avulla voimme poistaa salaperäisyyden tämän yhteiskuntaamme koskevan todellisen ongelman ympäriltä, selkeyttää tilannetta ja ymmärtää aiempaa paremmin ongelman monitahoisen luonteen. Haluan hyödyntää minulle myönnetyn puheajan kiittämällä tässä yhteydessä varjoesittelijöitä ja kaikkia kollegoitani, jotka auttoivat minua tämän mietinnön laatimisessa.
Hyvät kollegat, tässä parlamentissa on monia – kenties kaikki eivät ole läsnä tänä iltana, mutta huomioni on yleinen – jotka ovat panneet merkille, että toiminnan siirroilla on useimmissa tapauksissa huomattavia taloudellisia seurauksia asianosaisille alueille. Toiminnan siirrot merkitsevät kuitenkin myös työpaikkojen menetyksiä ja murhenäytelmiä uhreiksi joutuneille perheille, ja tämä koskettaa myös meitä.
Lisäksi havaitsin heti aluksi tätä mietintöä laatiessani, että Euroopan unionin tilastointiväline on heikko tällä alalla. Havaitsin myös, että parlamenttimme oli käsitellyt aihetta jo aiemmin muissa mietinnöissä. Parlamentti antoi 13. maaliskuuta 2003 ensimmäisen päätöslauselmansa EU:n rahoitustukea saavien yritysten sulkemisesta, ja tässä päätöslauselmassa parlamentti korosti, että toiminnan siirrot merkitsevät merkittävää riskiä aluepolitiikan ensisijaiselle tavoitteelle, taloudelliselle ja sosiaaliselle koheesiolle. Kollegamme Hatzidakis puolestaan esitteli 6. heinäkuuta 2005 päätöslauselman rakennerahastojen uudistuksesta. Tuossa yhteydessä parlamentti oli laatinut useita toiminnan siirtoihin liittyviä ehdotuksia.
Mietinnössäni nostetaan selvästi esiin niiden päätöslauselmien sisältämät ajatukset, joista Euroopan parlamentti on aiemmin äänestänyt. Olen pyrkinyt toistamaan näiden päätöslauselmien johtoajatukset. Aluekehitysvaliokuntamme hyväksymässä mietinnössä korostetaan ensin, että aluekehityspolitiikan tarkoituksena on edistää EU:n alueiden kehitystä ja ettei julkisella tuella saada kannustaa taloudellisen toiminnan siirtoihin. Tämän jälkeen mietinnössä ehdotetaan, että sekä yhteisön tasolla että kansallisesti hyväksytään toimenpiteitä, joiden tarkoituksena on ehkäistä yhtäältä toiminnan siirtojen mahdollisia kielteisiä vaikutuksia talouskehitykseen ja toisaalta siirtojen aiheuttamia sosiaalisia murhenäytelmiä.
Ensinnäkin pyydämme käyttöömme välinettä, jonka avulla voimme saada tähänastista täsmällisempää tietoa. Ehdotammekin, että Dublinin seurantakeskuksen tehtäväksi annetaan tutkia, arvioida ja seurata toiminnan siirtoja niiden taloudellisten, yhteiskunnallisten sekä koheesio- ja aluepolitiikkaa koskevien vaikutusten selvittämiseksi. Koska kansallisten järjestelmiemme koordinointi on puutteellista, aluekehitysvaliokunta katsoo, että tämän välineen lisäksi on ratkaisevan tärkeää luoda yleinen eurooppalainen strategia yritysten toiminnan siirtojen ehkäisemiseksi, hallitsemiseksi ja valvomiseksi paitsi unionin sisällä myös sen ulkopuolella. Ehdotamme tiettyjä toimia, joita käsittelemme mietinnössä hyvin käytännönläheisesti.
Ensinnäkin kehotamme komissiota toteuttamaan kaikki tarvittavat toimenpiteet, jottei EU:n aluepolitiikka toimisi kannustimena yritysten toiminnan siirtoon. Tämä kuuluu mielestäni mietinnön merkittävimpiin vaatimuksiin.
Toiseksi kannatamme komission ehdotusta, jonka tarkoituksena on rankaista yrityksiä, jotka Euroopan unionin rahoitustuen vastaanottamisen jälkeen siirtävät toimintansa seitsemän vuoden kuluessa tuen myöntämisestä. Vaadimme myös, että jos nämä yritykset rikkovat kansallista tai kansainvälistä lainsäädäntöä, niille ei pidä enää myöntää julkista tukea uudessa toimipaikassa.
Kehotamme komissiota harkitsemaan, olisiko niin kutsuttujen käänteisten toiminnan siirtojen tapauksessa tarpeen harkita toimenpiteitä silloin, kun ne johtavat työehtojen huononemiseen ilman yrityksen toiminnan siirtoa. Katsomme, että yritykselle myönnettävien julkisten tukien edellytykseksi on asetettava työllisyyttä ja paikallista kehitystä koskevat yksityiskohtaiset sitoumukset. Kehotamme komissiota laatimaan järjestelmän, jolla pyritään rankaisemaan nykyistä ankarammin yrityksiä, jotka ovat saaneet julkisia tukia ja jotka siirtävät koko toimintansa tai osan siitä EU:n ulkopuolelle. Kehotamme komissiota myös sisällyttämään sosiaalilausekkeita kansainvälisiin sopimuksiin ja tukemaan näiden sosiaalilausekkeiden täytäntöönpanoa myönteisillä toimilla ja kannustimilla, joiden tarkoituksena on auttaa valtioita ja yrityksiä noudattamaan niitä. Kannatamme komission ehdotusta, joka koskee globalisaatiorahaston perustamista uudelleenjärjestelyjen ja toiminnan siirtojen aiheuttamien taloudellisten ja sosiaalisten kriisien torjumiseksi ja käsittelemiseksi.
Lopuksi totean aluekehitysvaliokunnan katsovan, että lukuisien toiminnan siirtojen vaikutusten johdosta on syytä käynnistää avoin ja rakentava keskustelu todellisen eurooppalaisen sosiaalisen alueen luomisesta. Tältä osin katsomme, että työmarkkinaosapuolten välisen vuoropuhelun merkitys on ratkaiseva torjuttaessa toiminnan siirtoja ja käsiteltäessä niiden aiheuttamia vaikutuksia.
Hyvät kollegat, kuten me kaikki tiedämme ja kuten on todettu jo riittävän usein, Euroopan unioni on ollut viime aikoina merkittävässä kriisissä. Huolestuttavaa tässä kriisissä on se, että eurooppalaiset ovat selvästikin menettäneet uskonsa ja mielenkiintonsa tähän suurenmoiseen hankkeeseen, Euroopan yhdentymiseen. Meillä, unionin kansalaisten valitsemilla Euroopan parlamentin jäsenillä, on velvollisuus kuunnella näitä huolenaiheita, olipa kyse tämän toiminnan siirtoja koskevan päätöslauselman tai muiden tekstien laatimisesta. Mielestäni mietintö, josta valiokunnassa äänestimme, sisältää joitakin mielenkiintoisia lisäpohdinnan aiheita ja vastaa kansalaistemme tässä asiassa esittämiin perusteltuihin kysymyksiin. 
Stavros Dimas,
   .  Arvoisa puhemies, haluan onnitella ja kiittää esittelijä Hutchinsonia ja aluekehitysvaliokuntaa tästä poikkeuksellisesta mietinnöstä. Siinä käsitellään arkaluonteista kysymystä, josta on keskusteltu viime kuukausina laajasti eri jäsenvaltioissa.
Aliarvioimatta tämän kysymyksen arkaluonteisuutta haluan muistuttaa teitä siitä, että oikeus perustaa yritys kaikkialla yhteisössä on yksi yhteismarkkinoiden perusvapauksista ja kulmakivistä. Rohkaiseminen investointipäätöksiin tai niiden kieltäminen on haitallista. Erikoistuminen ja taloudellisen toiminnan harjoittamispaikan vaihtaminen ovat osa talouskehitystä, ja niitä tarvitaan, jos haluamme saada aikaan kasvua sekä uusia ja aiempaa parempia työpaikkoja. 
Komissio on kuitenkin täysin tietoinen siitä, että yritysten toiminnan siirrot ja työpaikkojen menetykset unionissa ovat hyvin huolestuttava ilmiö, kuten jäsen Hutchinson hetki sitten korosti. Emme tietenkään voi puuttua yritysten päätöksiin, jotka koskevat niiden omaa toimintaa, mutta sitoudumme torjumaan päättäväisesti näiden päätösten sosiaalisia vaikutuksia.
Rakennerahastojen tavoitteena on edistää työpaikkojen luontia, kasvua ja taloudellista kehitystä niin nykyisellä ohjelmakaudella kuin tulevillakin kausilla. Rahastot ovat joustavia, ja niiden avulla voidaan hyvin lieventää ja rajoittaa vaikeuksia, joita alueille ja kansalaisille aiheutuu yrityksen päätöksestä lopettaa taloudellinen toimintansa kokonaan tai osittain ja siirtää se toiseen jäsenvaltioon tai Euroopan unionin ulkopuolelle. 
Sekä nykyisissä säännöksissä että tulevissa säännöksissä, joita ei ole vielä viimeistelty, määrätään, että kaikkien Euroopan unionin rakennerahastoista rahoitusta saaneiden yritysten, jotka siirtävät toimintansa viiden vuoden kuluessa tuen vastaanottamisesta, on maksettava tuet takaisin. Tämän säännön ansiosta yritykset lopettavat siirtymisen tuesta toiseen. 
Lopuksi vakuutan teille, että komissio perehtyy huolellisesti kaikkiin parlamentin esittämiin nimenomaisiin ehdotuksiin, kun keskustelemme tulevista säännöksistä.
Ilda Figueiredo (GUE/NGL ),
   . – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, olemme kaikki tietoisia yritysten toiminnan siirtojen järkyttävistä vaikutuksista monissa EU:n jäsenvaltioissa. Tarkoitan työttömyyden, köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen lisääntymistä. Laajojen alueiden kehitys vaikeutuu erityisesti Portugalin kaltaisissa maissa, joiden talous on heikko ja joiden markkinoita hallitsevat niin kutsutut perinteiset alat, kuten tekstiili- ja vaateteollisuus, jalkineteollisuus ja kaapeliteollisuus.
Työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan lausunnon mukaan toiminnan siirrot vaikuttavat paitsi näihin "perinteisiin" aloihin myös erittäin pääomavaltaisiin aloihin, kuten terästeollisuuteen, lentoliikenteeseen, konepajateollisuuteen ja sähköisten komponenttien valmistukseen, puhumattakaan monista palvelualoista, kuten ohjelmistokehityksestä sekä rahoitus-, logistiikka- ja tietopalveluista.
On hyvä uutinen, että aluekehitysvaliokunta on esittelijänsä Hutchinsonin välityksellä suhtautunut myönteisesti useimpiin työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan esittämiin näkemyksiin ja kannattanut etenkin sosiaalilausekkeiden sisällyttämistä kansainvälisiin sopimuksiin Kansainvälisen työjärjestön yleissopimusten nojalla. Tarkoituksena on varmistaa, että maat ja yritykset noudattavat kansainvälisiä sopimuksia, mutta henkilökohtaisesti katson, etteivät nämä toimet vielä riitä. Kuten totesimme keskustelussa ja äänestyksessä parlamentin 13. maaliskuuta 2003 antamasta päätöslauselmasta, jonka aiheena oli Euroopan unionin rahoitustukea saaneiden yritysten sulkeminen, komission ja jäsenvaltioiden on kuitenkin toteutettava toimia tämän taloudellisen ja sosiaalisen vitsauksen lopettamiseksi, sillä se johtaa ainoastaan sosiaalisesta vastuusta piittaamattomien monikansallisten yritysten ja talousalan ryhmittymien voittojen kasvuun.
Tästä keskustelusta on saatava käytännön tuloksia, joiden avulla turvataan työntekijöiden oikeudet ja estetään talousalan ryhmittymiä, jotka ovat siirtäneet toimintaansa ja aiheuttaneet työttömyyttä, saamasta tukea missään jäsenvaltiossa.
Komission ja jäsenvaltioiden on otettava kiireesti huomioon eurooppalaisten yritysneuvostojen lausunnot, laadittava ja julkaistava musta lista yrityksistä ja talous- ja/tai rahoitusalan ryhmittymistä, jotka ovat siirtäneet toimintaansa lisätäkseen voittojaan, ja vaadittava niitä palauttamaan kaikki saamansa tuet. Tulevissa yhteisön varoja koskevissa säännöksissä on myös esitettävä nykyistä tiukempia vaatimuksia, jotta työpaikkoja ja alueellista kehitystä voidaan puolustaa. 
László Surján,
   . Arvoisa puhemies, aluekehitysvaliokunnan suuri enemmistö kannatti tätä mietintöä. Esittelijän oli sovitettava yhteen täysin vastakkaiset mielipiteet, ja hän ansaitsee kiitoksemme.
Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmä ei ole koskaan kannattanut vapauksien, kuten tässä tapauksessa pääoman vapaan liikkuvuuden, rajoittamista. Kompromissimme perustui tähän periaatteeseen, emmekä saa jatkossakaan etsiä vapauksien rajoittamisesta ratkaisuja paikallisiin ongelmiin. Valitettavasti näimme tästä hiljattain jo hälyttävän esimerkin, joka liittyi palveludirektiiviin.
Itsekkyyden ja pelon aiheuttamalla protektionismilla on aina epämieluisia seurauksia. Maissa, joiden työmarkkinat avattiin uusien jäsenvaltioiden työntekijöille, tuotanto on kasvanut ja työttömyysaste on itse asiassa laskenut. Toisilla aloilla jotkin yritykset ovat siirtäneet toimintaansa matalamman palkkatason alueille. Yritysten toiminnan siirrot aiheuttavat monia huolenaiheita. Jos yrityksen omistajia kiinnostavat vain voitot, he onnistuvat ehkä lisäämään voittojaan mutta aiheuttavat samalla vahinkoa muille. Osakkeenomistajien tulojen lisääntyminen ei lohduta työntekijöitä, jotka menettävät työpaikkansa yrityksen siirtäessä toimintansa kehitysmaahan tai vaikkapa vain Euroopan unionin toiselle alueelle.
Tämän vuoksi meidän on määriteltävä tarkoituksenmukaiset keinot edistää yhteistä etua, mutta pelkäänpä, ettei mikään laki voi koskaan korvata omistajien ja työntekijöiden vastavuoroisen vastuun tunnetta, huolehtimista toisen hyvinvoinnista. Omistajien ja työntekijöiden suhteella on inhimillinen ulottuvuus vain, jos se perustuu taloudellisten näkökohtien lisäksi myös eettisiin näkökohtiin. Siksi olen varma, että vaikka etsimme uusia väyliä ja uusia ratkaisuja, meidän on vielä palattava kysymykseen yritysten toiminnan siirroista. 
Constanze Angela Krehl,
   – Arvoisa puhemies, olen iloinen, että esittelijä on onnistunut saavuttamaan mietinnössään näin laajan kompromissin, vaikka valiokunnassa esiintyi aluksi huomattavia näkemyseroja. Kannatan tätä kompromissia erittäin voimakkaasti.
Haluan jälleen korostaa kolmea näkökohtaa. Ensinnäkin mielestäni oli mielenkiintoista kuulla, että vain hyvin harvat toimintaansa siirtäneet yritykset saavat todellisuudessa Euroopan unionin tukea eli eurooppalaisista verotuloista maksettavaa rahoitusta. En usko, että kukaan tässä parlamentissa haluaa kyseenalaistaa koheesio- ja rakennepolitiikkaa, joka perustuu haavoittuvammille alueille osoitettavaan solidaarisuuteen. 
Toiseksi meidän on ilmoitettava nykyistä avoimemmin, mitkä yritykset saavat mitäkin tukea, jotta voimme tehdä selväksi äänestäjillemme, mitä me Euroopan unionissa todella teemme ja mitä tuemme. Emme saa missään tapauksessa edistää yritysten siirtymistä tuesta toiseen.
Kolmanneksi totean, että tapauksissa, joissa toiminnan siirrot aiheuttavat työpaikkojen menetyksiä, tarvitaan välinettä asianosaisten auttamiseksi. Globalisaatiorahasto voisi olla juuri tällainen väline.
Jean Marie Beaupuy,
   . Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, olen tyytyväinen nähdessäni, että kollegamme Hutchinsonin omistettua tälle mietinnölle paljon työaikaa olemme saavuttaneet, jos emme aivan täydellistä sopusointua, ainakin yhteisymmärryksen useimmista osatekijöistä, kuten kaksi kollegaamme on juuri todennut.
Palatakseni alkuperäiseen mietintöön ja esitettyyn huomioon totean katsovani, että meidän on luonnollisesti otettava huomioon se, mikä motivoi jäsen Hutchinsonia, eli toiminnan siirtojen aiheuttama järkytys asianosaisille työntekijöille ja seuduille: jokainen laajamittainen työvoiman siirto on aidosti traumaattinen kokemus sekä työntekijöille että koko alueelle.
Kuten esittelijäkin totesi, tiettyjen yritysjohtajien harjoittamaa kiristystä ei voida hyväksyä. Meidän on kuitenkin pantava merkille, että vapaassa taloudessa omillakin alueillamme – toiminnan siirrothan tapahtuvat joskus omien maidemme välillä – esiintyy palkkatasoon ja tekniseen kilpailukykyyn liittyviä eroja, joiden vuoksi yritykset voivat todellakin päätyä siirtämään joitakin tuotantolaitoksiaan, olipa kyse yrityksen tuottamista tavaroista tai palveluista.
Älkäämme unohtako, että vuonna 1986 annetun Euroopan yhtenäisasiakirjan mukaan meidän on edistettävä tavaroiden, henkilöiden ja palvelujen vapaata liikkuvuutta jäsenvaltioissamme. Ennen kuin puhumme toiminnan siirroista, meidän on esitettävä seuraava peruskysymys: jos yritys, joka on alttiina kilpailulle ja jonka on palveltava asiakkaitaan, ei siirrä toimintaansa, mitä se voi tehdä? En puhu roistoista vaan joukosta yrityksiä, jotka ovat joutuneet tämän päätöksen eteen. Tosiasia on, että osa yrityksistä on menestynyt erinomaisen hyvin perustamalla ja kehittämällä tutkimus- ja kehitysyksikköjä, luomalla uusia markkinoita ja onnistumalla siirtämään osan toiminnastaan.
Lopuksi haluan korostaa jäsen Krehlin tavoin, että on tärkeää, ettei Euroopan unioni käytä varojaan epätarkoituksenmukaisesti toiminnan siirtojen tukemiseen. Sen sijaan meidän on tuettava käytettävissämme olevilla varoilla työntekijöitä ja alueita, jotka joutuvat vaikeuksiin, kun toiminnan siirtoja tapahtuu. 
Elisabeth Schroedter,
   – Arvoisa puhemies, siirtyminen tuesta toiseen on suosittu kiskontatemppu Euroopan unionissa, ja on päivänselvää, että laskun siitä maksavat veronmaksajat. Tätä temppua on käytetty jo ennen kuin kymmenen uutta jäsenvaltiota liittyi unioniin, päinvastoin: heti kun Ruotsi liittyi unioniin, eräs yritys, joka oli juuri saanut tukea, houkuteltiin Bremenistä Ruotsin uudelle tavoite 2 -alueelle. Tällä tehtiin tyhjiksi työttömyyden vastaiset julkiset toimet Bremenissä. 
Esimerkki osoittaa, mistä tässä on kyse. Kyse ei ole sijoittautumisvapauden rajoittamisesta vaan siitä, että julkista rahoitusta saavien yritysten on sitouduttava työpaikkojen luomiseen alueellaan. Tästä on säädettävä sitovasti.
Komissio on ehdottanut viiden vuoden ajanjaksoa, joka ei mielestäni riitä. Tällainen ajanjakso on täysin tehoton, ja sillä on pelkästään symbolinen merkitys. Kun otetaan huomioon, että yritykset saavat investointeihinsa jopa 50 prosenttia julkista tukea, kyseisen ajanjakson on oltava pidempi – vähintään seitsemän vuotta, mitä edellinen komissio ehdotti. Viisi vuotta merkitsee huomattavaa vähennystä, sillä seitsemän vuottakaan ei ole tässä tapauksessa kovin paljon. Jos todella haluamme rajoittaa siirtymistä tuesta toiseen, tarvitsemme seitsemän vuoden ajanjaksoa.
Mielestäni jäsen Hutchinsonin mietinnössä käsitellään olennaisia kysymyksiä, ja kyseessä on tärkeä mietintö. Kehotan komissiota harkitsemaan uudelleen tätä viiden vuoden ajanjaksoa, joka nykyisillä tukimäärillä vääristää kilpailua. Komission on sisällytettävä parlamenttimme suosittelema viiden vuoden ajanjakso tukia koskevaan asetukseen, valvottava nykyistä tiiviimmin yrityksiä, jotka syyllistyvät tämänkaltaiseen siirtymiseen tuesta toiseen, ja laadittava esittelijän ehdottama musta lista tällaisista yrityksistä. 
Pedro Guerreiro,
   . Täsmälleen kolme vuotta sitten, 13. maaliskuuta 2003, parlamentti hyväksyi päätöslauselman, jossa se antoi joukon suosituksia EU:n rahoitustukea saaneiden yritysten sulkemisesta. Päätöslauselma annettiin sen jälkeen, kun portugalilaiset työntekijät olivat pitkään yrittäneet puolustaa työpaikkojaan ja CG:n ja Clarkin kaltaisten yritysten elinkykyisyyttä maassaan.
Kolme vuotta on kulunut, ja mitä komissio on tehnyt näiden suositusten täytäntöönpanon hyväksi? Mitä se on tehnyt, jotta yhteisön tuki riippuisi työllisyyttä ja alueellista kehitystä koskevista pitkän aikavälin sopimuksista? Onko komissio julkaissut rekisterin sellaisten yritysten sopimusrikkomuksista, jotka ovat siirtäneet toimintaansa ja hyötyneet julkisista varoista välittömästi tai välillisesti? Montako kertaa komissio on kieltäytynyt myöntämästä yhteisön tukea yritykselle, joka ei ole noudattanut allekirjoittamiaan sopimuksia, tai vaatinut myönnetyn tuen palauttamista? Mitä käytännön toimia komissio on toteuttanut työntekijöiden tukemiseksi ja taloudellisen elpymisen edistämiseksi toiminnan siirroista kärsivillä alueilla? Onko komissio laatinut ehdotetut käytännesäännöt yritysten toiminnan siirtojen ehkäisemiseksi?
Vastaus näihin kysymyksiin on selvästi nähtävissä nyt käsiteltävänä olevasta mietinnöstä, jossa tyydytään vain luettelemaan komissiolle samat suositukset kuin kolme vuotta sitten. Yrityksillä on taipumus pitää toiminnan siirtoa investointina. Yritys pyrkii saamaan suurimman mahdollisen voiton lyhyessä ajassa ottamalla vastaan erilaisia julkisia kannustimia ja tukia ja käyttämällä hyväkseen halpaa työvoimaa, jolta on riistetty oikeudet. Tämä jatkuu siihen saakka, kunnes yritys löytää jälleen kustannustehokkaamman paikan, johon se voi toimintansa siirtää. Näin yritys rikkoo kaikki sitoumuksensa välittämättä vähääkään taakse jäävistä sosiaalisista ja taloudellisista vahingoista.
Yritysten toiminnan siirrot ovat työntekijöihin jatkuvasti kohdistuva kiristyksen ja painostuksen muoto, jonka avulla voidaan alentaa palkkoja, pidentää työaikoja, lisätä työmarkkinoiden joustavuutta ja vähentää työntekijöiden oikeuksia. Tämän vuoksi ehdotamme lainsäädännöllisen oikeuskehyksen hyväksymistä yritysten toiminnan siirtojen torjumiseksi, jottemme kävisi kolmen vuoden kuluttua enää samaa keskustelua. 
Graham Booth,
   . Arvoisa puhemies, jäsen Hutchinson viittaa mietinnössään ajatukseen suorasta valtiontuesta aluekehityksen välineenä, ja tähän ajatukseen haluan puheenvuorossani keskittyä. Se liittyy hyvin läheisesti ajatukseen rakennerahastoista ja alueellisesta koheesiosta, ja näistä ajatuksista kotimaani Yhdistynyt kuningaskunta maksaa kalliin hinnan.
Esittelijä vaatii, että yrityksiltä, jotka ovat saaneet julkista tukea ja siirtäneet sen jälkeen toimintaansa EU:n sisällä, on evättävä seitsemäksi vuodeksi mahdollisuus valtiontukeen tai rakennerahoitukseen. Kysyn kuitenkin, miten on suhtauduttava kunniallisiin yrityksiin, jotka ovat hakeneet valtiontukea aivan asianmukaisesti, jotka eivät ole saaneet Yhdistyneen kuningaskunnan hallitukselta vastausta komission viivytellessä vihreän valon kanssa ja jotka ovat tämän seurauksena siirtäneet toimintansa sellaiselle EU:n alueelle, joka vastaa paremmin Brysselin ajatusta koheesiosta ja joka on siksi täysin vapaa vastaavista esteistä.
Vuonna 2002 Peugeot pyysi Euroopan komissiota hyväksymään valtiontukipaketin uuden 207-mallin valmistamiseksi Rytonissa Englannin West Midlandsin alueella. Odotettuaan komission vastausta turhaan kaksi vuotta Peugeot luovutti ja ilmoitti, että 207-malli valmistetaan Ranskassa ja Slovakiassa. Brysselissä katsottiin epäilemättä, että taloudellinen tehtävä oli suoritettu. Rytonin tulevaisuus on kuitenkin epävarma. Kun 206-mallin – jota on valmistettu Rytonissa hyvin ja kilpailukykyisesti tähän saakka – tuotanto loppuu ja jos tehdas päätetään sulkea vuosia eri omistajien johdolla jatkuneen valmistuksen jälkeen, tapausta voitaneen kutsua eräänlaiseksi toiminnan siirroksi. Syypäänä siihen ei ole kuitenkaan Peugeot. Kenties komissiolta pitäisi sen sijaan evätä seitsemäksi vuodeksi mahdollisuus lausua käsityksensä valtiontuesta ja syyllistyä yrityssektorin ylisääntelyyn. Tälle varmasti hurrattaisiin Englannin West Midlandsin alueella, jolla ammattitaitoiset työntekijät kärsivät EU:n talouspolitiikasta.
Hieroaksemme suolaa työntekijöiden haavoihin voimme nyt ilmoittaa, että Peugeot on solminut Kia Motorsin kanssa sopimuksen 206-mallin valmistamisesta Indonesiassa ja että vahvistamattomien tietojen mukaan myös 207-mallin valmistus aloitetaan samassa maassa. Mikään ei voisi ilmentää paremmin EU:n taloustieteilijöiden lukutaidottomuutta. Jos haluamme parantaa työllisyyttä, meidän on löydettävä asianmukainen tasapaino liiketoimintaa koskevan sääntelyn ja jouston välillä. Ylisääntelyn seurauksena syntyy keinotekoisia työpaikkoja, jotka eivät ole taloudellisesti perusteltuja. 
Seán Ó Neachtain,
   Arvoisa puhemies, pidän myönteisenä tätä jäsen Hutchinsonin mietintöä toiminnan siirroista aluekehityksen puitteissa. Mietinnössä korostetaan EU:n koheesiopolitiikan merkitystä keinona pienentää muita hitaammin kehittyvien alueiden eroja.
Olen kotoisin maasta, joka on hyötynyt EU:n rakennerahastoista. Pidän kehitystä myönteisenä sekä Irlannin että erityisesti oman kotiseutuni, Irlannin länsi- ja luoteisosien, kannalta. Koska kyseinen alue on valtaosin maaseutua – 70 prosenttia ihmisistä asuu maaseudulla – se on useimpia muita alueita alttiimpi toiminnan siirtojen vaikutuksille. Euroopan unionin on suojeltava Länsi- ja Luoteis-Irlannin kaltaisia alueita erityisesti asutusmallin vuoksi, sillä tätä mallia voidaan ylläpitää vain tasapainoisen aluekehityksen avulla. Euroopan unionin on vaadittava infrastruktuuriin liittyvien puutteiden korjaamista erityisesti liikenteen, energian ja nykyaikaisen laajakaistatietoliikenteen kaltaisilla aloilla. Nämä puutteet heikentävät alueellista kilpailukykyä.
Tältä osin pidän erittäin myönteisenä, että Euroopan komissio hyväksyi viime viikolla Irlannin hallituksen päätöksen käyttää 170 miljoonaa euroa laajakaistaverkon ulottamiseen yli 70 kaupunkiin kautta maan. Tämänkaltaisilla toimilla edistetään alueellista kilpailukykyä, houkutellaan matkaviestintäalan investointeja ja toivottavasti myös kompensoidaan yritysten taipumusta asettua alueille, jotka ovat jo valmiiksi ruuhkaisia. Tämä on paras keino puolustautua toiminnan siirroilta ja vahvistaa alueita, jotka tarvitsevat kipeimmin apua. 
Jana Bobošíková (NI ).
   – Arvoisa puhemies, En tietenkään halua, että EU:n veronmaksajien rahoilla rahoitetaan sellaisten yritysten kehitystä, jotka siirtävät toimintansa EU:n ulkopuolelle tai jotka eivät noudata sääntöjä. Vastustan tätä mietintöä kuitenkin jyrkästi, sillä mielestäni yrityksille langetettava seitsemän vuoden jäädytysaika, jona ne eivät voi sijoittaa toimintaansa uudelleen, on osoitus vakavasta kyvyttömyydestä ymmärtää maailmanlaajuista taloutta.
En myöskään ymmärrä, miksei EU:ssa toimiva yritys saisi siirtyä toiselle alueelle, jos yksittäisten jäsenvaltioiden myöntämien valtiontukityyppien välillä käydään kilpailua. Yritysten liikkumisen jäädyttämisellä ei taata kestävän kehityksen suojelua: sillä vain kuormitetaan jo nyt joustamatonta työllisyys- ja verotusjärjestelmää entistä pahemmalla liikkumattomuudella. Näin lisätään hyödytöntä byrokratiaa ja levitetään yritysten toiminnan siirtojen vastaista järjetöntä strategiaa entistä laajemmalle. Virkamiehet joutuvat käymään EU:n veronmaksajien rahoilla hyödytöntä taistelua tuulimyllyjä vastaan. Pääoma kanavoituu nimittäin aina sinne, missä sitä arvostetaan eniten, eikä se noudata parlamentin ja komission antamia määräyksiä. 
Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, Euroopan parlamentti ei selvästikään halua Hutchinsonin mietinnössä estää yrityksiä siirtämästä toimintaansa toisiin maihin. Tämän estäminen olisikin rajoittavaa ja demokratian vastaista. Me, ainakin Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmä, tiedämme, että yrityksen on oltava kilpailukykyinen säilyäkseen hengissä ja että yksittäisissä jäsenvaltioissa on oltava sellainen veropoliittinen ja yleinen taloudellinen ympäristö, joka houkuttelee investointeja näihin jäsenvaltioihin.
Ei ole kuitenkaan oikein, että Euroopan unioni tukee talousarviostaan yritysten toistuvia toiminnan siirtoja. Tämän vuoksi Hutchinsonin mietinnössä ehdotetaan jälleen kerran rangaistuksia yrityksille, jotka ovat saaneet Euroopan unionin rahoitustukea ja jotka siirtävät toimintansa seitsemän vuoden kuluessa tuen myöntämisestä. Mietinnössä ehdotetaan myös, ettei yrityksille, jotka ovat saaneet julkista tukea myönnettäisi valtiontukea uudessa toimintapaikassa – varsinkaan, jos ne eivät ole noudattaneet kaikkia kyseisiin tukiin liittyviä velvoitteita – ja etteivät ne voisi saada jatkossa rakennerahastojen tukia.
Hutchinsonin mietinnössä korostetaan myös, että meidän on suhtauduttava tätäkin tiukemmin yrityksiin, jotka siirtävät toimintaansa Euroopan unionin ulkopuolelle. Mielestäni Euroopan parlamentin ehdotukset ovat realistisia ja vastaavat olemassa olevaan ongelmaan tasapainoisella tavalla. Haluan myös nostaa esiin Hutchinsonin mietinnössä esitetyn ehdotuksen, joka liittyy globalisaatiorahastoon. Pidämme Euroopan komission ehdotusta myönteisenä ja uskomme, että globalisaatiorahaston avulla voidaan pian puuttua konkreettisesti nykytilanteen kielteisiin seurauksiin. Nykytilannehan tarjoaa mahdollisuuden jokaiselle, mutta siihen liittyy myös riskejä, joihin on puututtava tehokkaasti.
Gábor Harangozó (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, jonkin aikaa sitten näytti siltä, että monet halusivat saada tämän keskustelun avulla aikaan jälleen uuden jakolinjan Euroopan unionin vanhojen ja uusien jäsenvaltioiden välille. Tehtävämme on laatia säännöksiä, joiden avulla voidaan taata jokaiselle jäsenvaltiolle ja jokaiselle kansalaiselle aiempaa parempi, turvallisempi ja laajempi Euroopan unioni. Jos säännökset eivät ole hyviä, saattaa käydä niin, että solidaarisuuteen – yhteen merkittävimmistä perusarvoistamme – perustuvalla koheesiopolitiikalla autetaan kaikkein alikehittyneimpiä alueita mutta aiheutetaan samalla epävarmuutta ja haavoittuvuutta toisille.
Mietinnön laatijan vaikeana tehtävänä oli varmistaa, ettei yritysten toiminnan siirtoja koskevasta kysymyksestä tule uutta jakolinjaa idän ja lännen välille vaan uusi askel kohti Euroopan yhdentymistä. Esittelijän työ on johtanut aiempaa tasapainoisempiin ehdotuksiin, joista useimmilla voidaan edesauttaa aluepoliittisten tavoitteiden saavuttamista ja parantaa työntekijöiden sosiaalista ja taloudellista turvaa kaikissa 25 jäsenvaltiossa. Kiitän esittelijää. 
Alfonso Andria (ALDE ). –
   Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, minäkin haluan kiittää jäsen Hutchinsonia hänen erinomaisesta työstään. Meidän on selvästikin pantava täytäntöön tehokkaita toimia, joiden tarkoituksena on torjua veropoliittista polkumyyntiä eri jäsenvaltioissa.
Päätös siirtää tuotantoa unionin sisällä voi kuitenkin hyödyttää Euroopan unionin taloutta kokonaisuutena, jos siirto voidaan perustella alueen kilpailukyvyllä, joka on toista aluetta parempi. Tilanne on kuitenkin aivan toinen ja huolestuttava, kun toiminnan siirrot suuntautuvat Euroopan unionin ulkopuolelle: yleensä tällaiset siirrot johtuvat monien EU:n ulkopuolisten maiden löyhästä työlainsäädännöstä.
On selvää, että Euroopan sosiaalinen malli on kallis ja että sen seurauksista kärsii ennen kaikkea yritystemme kilpailukyky. Tämä ei kuitenkaan tarkoita, että voisimme hyväksyä halpoja kompromisseja. Ensinnäkin meidän on tuettava eurooppalaisen tuotannon laatua ja erikoistumista. Toiseksi meidän on toteutettava toimia, joilla pienennetään toiminnan siirroista aiheutuvia sosiaalisia kustannuksia, edistämällä työntekijöiden koulutusta ja uudelleenkoulutusta toiminnan siirroista kärsivillä alueilla.
Käsittelimme tämänkaltaista aihetta yksityiskohtaisesti taannoin, kun parlamenttimme keskusteli teräskriisistä ja erityisesti Thyssen Kruppin tapauksesta Italian Ternissä. Kannatan ankarien rangaistusten langettamista Euroopan unionin tai jäsenvaltioiden julkista tukea saaneille yrityksille, jotka päättävät siirtää osan tuotannostaan unionin ulkopuolelle.
Arvoisa puhemies, tässä oli sanottavani. Haluan enää nostaa esiin ehdotuksen eurooppalaisen tavaramerkin luomisesta tavaroille, jotka on tuotettu kokonaan EU:n maaperällä: mielestäni tämä on merkittävä kannustin Euroopan unionin sisällä tapahtuvalle tuotannolle. 
Kyriacos Triantaphyllides (GUE/NGL ).
   – Arvoisa puhemies, komission jäsen Danuta Hübner totesi viime kuussa ranskalaisen talouslehden haastattelussa, että meidän on edistettävä toiminnan siirtoja Euroopan unionin sisällä. Komission jäsenelle tämä on yksi sisämarkkinoiden perusperiaatteista, ja hänen mukaansa siirtoja rajoittavien keinotekoisten sääntöjen soveltamisella on kielteisiä vaikutuksia yhteisön yritysten kilpailukykyyn.
Jos Euroopan komissio haluaa tehdä Euroopan unionin taloudesta kilpailukykyisen, olisi kuitenkin hyvä ajatus varmistaa, ettei se tuhoa samalla Euroopan sosiaalista mallia, ettei se tuhoa työntekijöiden oikeuksia ja vähintäänkin, ettei se luo ympäristöä, jossa yrityksiä kannustetaan näiden oikeuksien loukkaamiseen. Euroopan unionin talouden kilpailukyky ei merkitse kielteistä kehitystä eurooppalaisille työntekijöille, mutta tämän tavoitteen saavuttamiseksi käytetyt keinot ja suunnittelun taustalla oleva ajattelu ovat kiistatta aiheuttaneet työntekijöille pelkkiä ongelmia.
Hutchinsonin mietintö on epäilemättä myönteinen edistysaskel. Pidän mietintöä myönteisenä ja kannatan sitä, sillä yhdyn suurimmaksi osaksi sen sisältöön, mutta haluan myös huomauttaa, että kyseessä on yksi niistä harvoista Euroopan parlamentin sosialistijäsenten viime aikoina laatimista mietinnöistä, jotka vaikuttavat todellisen sosialistin laatimilta. 
Zbigniew Krzysztof Kuźmiuk (UEN ). –
   Arvoisa puhemies, haluan kiinnittää puheenvuorossani parlamentin huomion kahteen tärkeään kysymykseen.
Toiminnan siirto, taloudellisen toiminnan siirtäminen ulkomaille, on objektiivinen taloudellinen prosessi. Se on seuraus tarpeesta vastata yhä kiihkeämpään kilpailuun, ja tähän tarpeeseen liittyy olennaisesti tarve vähentää valmistuskustannuksia. On totta, että toiminnan siirrosta aiheutuu työpaikkojen menetyksiä tietyissä maissa, mutta tämä on vain tilapäistä. Tutkimustulokset ovat osoittaneet, että työpaikkoja luodaan pitkällä aikavälillä lisää toiminnan siirron jälkeen.
McKenzie-konsulttiyrityksen 600 saksalaisyrityksellä tekemässä tutkimuksessa vahvistettiin, että työpaikkojen siirtäminen Itä-Eurooppaan edistää uusien työpaikkojen luontia Saksassa. Tutkimuksessa todettiin, että 40 prosentissa yrityksistä yhden työpaikan luominen ulkomailla merkitsi kolmen uuden työpaikan luomista samanaikaisesti Saksassa. Sama pätee brittiläisiin ja ranskalaisiin yrityksiin, jotka investoivat ulkomaille.
Kun tämä otetaan huomioon, hallinnollisten esteiden asettamisessa ja taloudellisten seuraamusten langettamisessa yrityksille, jotka haluavat siirtää toimintaansa, tai paikallisille viranomaisille, jotka lupaavat julkista tukea sijoittajien houkuttelemiseksi, ei ole mitään taloudellista järkeä. Siksi äänestän Hutchinsonin mietintöä vastaan. 
Carl Lang (NI ). –
   Arvoisa puhemies, minut on valittu edustamaan ranskalaista Nord-Pas de Calais'n aluetta, jonka teollisuudenaloilta – erityisesti tekstiiliteollisuudesta – häviää vuosittain tuhansia työpaikkoja. Onkin selvää, että hyväksyn ehdotuksen, jossa vaaditaan Euroopan unionin myöntämien tukien takaisinmaksua yrityksiltä, jotka siirtävät tehtaitaan muualle.
Tämä on arkaluonteinen taloudellinen ja sosiaalinen ehdotus, jonka Front National -puolue esitti vuoden 2004 paikallisvaaleissa alueellisten neuvostojen maksamien tukien osalta.
Vaikka tämä toimenpide on ratkaisevan tärkeä, se ei riitä sen pidemmälle kuin Euroopan globalisaatiorahaston perustaminen 1. maaliskuuta. Tässä kysymyksessä Euroopan komissio vain korjaa toisella, näennäisen sosiaalisella kädellään vahinkoja, jotka sen toinen, ääriliberaali käsi on aiheuttanut.
Toiminnan siirrot eivät ole välttämättömiä vaan seurausta Euroopan unionin kaupallisesta ideologiasta. Kun taloudelliset rajat tuhotaan, tämä ideologia altistaa yrityksemme kilpailulle sellaisten ryhmittymien kanssa, joiden maksamat työvoimakustannukset ovat äärimmäisen alhaiset. Tämä sosiaalinen polkumyynti hyödyttää Euroopan unionin ulkopuolisia maita, mutta sitä tapahtuu myös unionin sisällä. Monilla yhteisön direktiiveillä tuetaankin todellisuudessa jäsenvaltioiden välisiä toiminnan siirtoja ja heikennetään sosiaalista lainsäädäntöä.
Jotta meillä olisi edes jonkinlaista toivoa työpaikkojemme ja elämäntapamme säilyttämisestä, meidän on palautettava kaupalliset rajamme ja otettava käyttöön tuontitavaroiden sosiaalinen arvonlisävero. Jonakin päivänä meidän on todellakin tehtävä valinta yhtäältä kansallisen ja Euroopan unionin harjoittaman suojelupolitiikan palauttamisen ja toisaalta teidän ajamanne liberaalin fundamentalismin välillä. Viimeksi mainittu johtaa laajaan sosiaaliseen taantumaan. 
Rolf Berend (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, kuten tiedämme, Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksessa säädetään henkilöiden, tavaroiden ja pääoman vapaasta liikkuvuudesta EU:n sisällä. Emme siis voine vaatia sijaintia koskevan valinnanvapauden täydellistä kieltämistä, sillä kielto vahingoittaisi eurooppalaisia yrityksiä sitomalla ne paikalleen. Tarvitsemme kuitenkin jotakin, millä suojataan vapaan liikkuvuuden periaatteita koheesiopolitiikan rajoissa: rakennerahastojen ja tukilainsäädännön uudistukset tarjoavat mahdollisuuden tähän. Tämä tarkoittaa, että komission on ehdottomasti varmistettava, että tukia ja rakennerahaston varoja jaettaessa tukien ehtona ovat keskipitkän aikavälin sijainti- ja työllisyystakeet. Tästä Euroopan unionin on todellakin huolehdittava.
Hutchinsonin mietinnössä tehdään selväksi – vaikkakin asiasta keskusteltiin kiivaasti valiokunnassa – että tukea saavat yritykset velvoitetaan panemaan täytäntöön taloudellista, sosiaalista ja alueellista koheesiota edistäviä toimia. Selkokielellä tämä tarkoittaa, että johdonmukainen tapa panna komission rakennerahastojen yhteydessä tekemä ehdotus täytäntöön on säätää, että yritykset, jotka eivät ole noudattaneet julkiseen tukeen liittyviä velvoitteita, joutuvat maksamaan tuen takaisin, ettei näille yrityksille myönnetä missään tapauksessa julkista tukea uudessa toimintapaikassa ja etteivät ne voi saada rakennerahastojen tukia tai valtiontukia ainakaan viitenä vuonna – seitsemän vuotta olisi vielä parempi vaihtoehto – toiminnan siirron jälkeen.
Tämän mietinnön tarkoituksena on korostaa, että meidän on tehtävä kaikkemme, jottei Euroopan unionin aluepolitiikalla kannustettaisi toiminnan siirtoihin, jotka johtavat työpaikkojen menetyksiin. Jäsen Hutchinsonin mietintö on nykyisessä muodossaan tasapainoinen teksti, joka ansaitsee tukemme. 
Jacky Henin (GUE/NGL ). –
   Arvoisa puhemies, Ranskan ja Alankomaiden tappiollisesta perustuslakiäänestyksestä aiheutuneen paineen kanssa kamppaileva parlamentti käsittelee nyt vihdoin toiminnan siirtoja. Voin vain todeta hyväksyväni ehdotetut toimet. Nämä toimet on pantava täytäntöön kiireesti, sillä joka päivä häviää tuhansia työpaikkoja. Pahoittelen, että olemme onnistuneet edistämään tätä asiaa vain pienin askelin, kun meiltä kaivattaisiin radikaaleja korjaustoimia.
Mietinnön suhteellisen varovainen lähestymistapa ilmentää kuitenkin suurta ristiriitaa, joka unionin talouspolitiikassa parhaillaan vallitsee: kilpailu ei voi olla koskaan sekä täysin vapaata että vääristymätöntä. Yritykset harjoittavat kiristystä ja uhkailevat toiminnan siirroilla pakottaakseen työntekijät hyväksymään huonommat sosiaaliset olosuhteet kuin ne, joita kyseisten maiden lainsäädäntö edellyttää. Tähän sosiaaliseen kiristykseen yhdistyy myös veropoliittinen kiristys. Toiminnan siirtojen uhkaa käytetään järjestelmällisesti verohelpotusten hankkimiseen.
Toiminnan siirtojen tehokas torjuminen edellyttää verotuksen ja sosiaalisen lainsäädännön ripeää ylöspäin suuntautuvaa yhdenmukaistamista Euroopan unionissa. Lisäksi meidän on luovuttava Euroopan keskuspankin riippumattomuudesta, sillä EKP edistää aina julkisiin lainanottoihin liittyviä etuja työmarkkinoiden kustannuksella. 
Zdzisław Zbigniew Podkański (UEN ). –
   Arvoisa puhemies, Puola kannattaa yritysten toiminnan siirtoja Euroopan unionin sisällä. Näkemyksemme mukaan toimintaansa siirtäneiden yritysten rankaiseminen kieltämällä niiltä EU:n tuki seitsemäksi vuodeksi on kohtuuttoman rajoittava toimenpide, jota ei voida perustella. On vaikea ymmärtää, miksi EU:n yrityksiä halutaan estää reagoimasta markkinoiden tarpeisiin, kun reagointi olisi sekä kuluttajien että tuottajien edun mukaista.
Vastustamme erityisten luetteloiden laatimista yrityksistä, jotka ovat siirtäneet toimintaansa, sillä tällaiset luettelot ovat EU:n perusperiaatteiden vastaisia. Kehotamme kaikkia parlamentin jäseniä torjumaan tällaiset epäoikeudenmukaiset säännökset. Niillä loukataan vapaiden markkinoiden periaatteita, ja ne ovat erityisen vahingollisia uusille jäsenvaltioille. 
James Hugh Allister (NI ). –
   Arvoisa puhemies, teollisen toiminnan siirroista matalamman palkkatason talouksiin aiheutuu taloudellisia ja sosiaalisia ongelmia, jotka pikemminkin jakavat Euroopan unionin alueita kuin yhdistävät niitä. EU:ssa toiminnan siirrot ovat tietenkin osittain seurausta perustamissopimuksen takaamista liikkumisvapauksista, ja laajentumisen hätiköidyn nopeuden ja laajuuden vuoksi niistä on tullut todellinen ongelma.
Uusille jäsenvaltioille kohdennetun koheesiorahoituksen myötä tilanne on pahenemassa entisestään. Rahoitus johtaa kehityksen hidastumiseen Euroopan unionin muilla alueilla, eli toiminnan siirtoja edistävällä politiikalla heikennetään sosiaalista koheesiota. Nyt tarvitaan kipeästi vahvempia toimia EU:n rahoituksen kieltämiseksi ja maksettujen tukien perimiseksi takaisin kaikilta yrityksiltä, jotka siirtävät tuotantoaan toiseen jäsenvaltioon.
Viisi vuotta on aivan liian lyhyt aika. Emme voi jatkaa vanhojen jäsenvaltioiden työpaikkojen ryöstämistä uusien jäsenvaltioiden kehittämiseksi. EU:n rahoituksella ei saada osallistua tähän kehitykseen, emmekä me saa antaa yrityksille mahdollisuutta haalia tukia ja siirtyä sitten muualle. 
Oldřich Vlasák (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, käsitellessämme toiminnan siirtoja kyse on ymmärrettävästä yrityksestä saattaa tasapainoon yhtäältä sisämarkkinoita koskevien säännösten vaikutus sekä toisaalta koheesiopolitiikan tukeminen ja yhtäläisten toimintaedellytysten takaaminen Euroopan unionin alueille. Älkäämme kuitenkaan unohtako, ettei meidän tarvitsisi huolehtia tästä ongelmasta lainkaan, jos EU:n kaikkia periaatteita, myös palvelujen ja työvoiman vapaata liikkuvuutta, noudatettaisiin. Nykyään voidaan taata pohjimmiltaan vain tavaroiden ja pääoman vapaa liikkuvuus, mikä kannustaa osaltaan yrityksiä tuotannon siirtämiseen alueille, joilla kustannukset ovat alhaisempia.
Sisämarkkinoita koskevat säännökset eivät todellakaan saa vääristyä aluetukien vuoksi, eikä Euroopan unionin aluepolitiikalla saada rohkaista yrityksiä toiminnan siirtoihin. Tähän EU:n sekaantumisen Euroopan talouteen pitäisi kuitenkin loppua. En hyväksy ajatusta joustamattomien yritysten ja työntekijöiden suojelusta. Mielestäni toiminnan siirtojen kieltäminen yrityksiltä merkitsee estettä vapaalle liikkuvuudelle, joka on yksi Euroopan yhteisön perusvapauksista. Vastustan periaatteesta jäsen Schroedterin näkemystä ja totean, että mielestäni viiden vuoden vaatimus, joka koskee rakennerahastoista tuettujen toimintojen ylläpitämistä, on jo riittävä eikä sitä ole mitään syytä pidentää. Tämä ajanjakso on sidottava investointitavoitteeseen, jota varten varoja on kohdennettu, eikä se saa ylittää hankkeen todellista kestoa ja laajuutta. On väärin estää yrittäjiä siirtymästä alueille, joilla heidän käytettävissään on halvempaa, paremmin koulutettua ja kenties laadukkaampaa työvoimaa. Emme voi myöskään kieltää kansallisia hallituksia houkuttelemasta ulkomaisia investointeja emmekä sanella jäsenvaltioille, paljonko välittömiä veroja niiden on kerättävä.
Hyvät kuulijat, jos yritämme tukahduttaa keskustelumme aiheena olevan suuntauksen, EU:n talous kärsii jatkossa laiskuudesta ja tuhlauksesta. Kyse on markkinoiden vapaudesta: jos tiukennamme yritysten toiminnan siirtoja koskevaa lainsäädäntöä, saamme heittää vähitellen hyvästit vapaiden markkinoiden periaatteille. Toiminnan siirtojen osalta meidän on mielestäni keskityttävä EU:n ulkopuolelle suuntautuviin yritysten toiminnan siirtoihin, jotka ovat todellinen kauhuskenaario. 
Andreas Mölzer (NI ).
   – Arvoisa puhemies, yhä useampia yrittäjiä houkutellaan itään matalilla palkkakustannuksilla ja näennäisesti paremmilla tuotantoehdoilla, ja koska toiminnan siirto maksaa paljon rahaa, on ymmärrettävää, että yrittäjät haluavat tämän päätöksen tuovan mukanaan myös EU:n rahoitusta.
Tähän saakka ongelma on koskenut pääasiassa työvoimavaltaisia aloja, joilla tarvitaan vain vähän teknologiaa. Nyt on olemassa merkkejä voimistuvasta suuntauksesta, jonka myötä myös tutkimustoiminnan ja teknologian osalta on käymässä samoin, ja on selvää, ettemme voi enää sulkea korviamme hälytyskelloilta. Meistä optimistisimmillekin täytyy käydä selväksi, etteivät monikansalliset yritykset välitä siitä, riistävätkö ne ympäristöä, ajavatko ne pk-yritykset vararikkoon tai jättävätkö ne jälkeensä joukkotyöttömyyttä. EU:n varoilla ja kansallisella tuella ei voida tehdä asian hyväksi yhtään sen enempää kuin seitsemän vuoden sijaintitakeilla, jotka ovat hädin tuskin arvokkaampia kuin niiden painamiseen käytetty paperi.
Kyse ei ole enää siitä, pitäisikö jäsenvaltioiden osoittaa toisilleen solidaarisuutta vai kilpailla keskenään. Kyse on nyt puhtaasti eurooppalaisen talouden hengissä pysymisestä. Tämä talous koostuu muustakin kuin suuryrityksistä, joiden toistuvia toiminnan siirtoja meidän odotetaan rahoittavan: se koostuu myös pk-yrityksistä, jotka tarvitsevat aivan yhtä paljon tukea ja jotka ovat odottaneet tätä tukea jo liian kauan. 
Jan Olbrycht (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, päätöslauselmatekstiin, josta meidän on tarkoitus äänestää, on liittynyt vaikeita myönnytyksiä ja kompromisseja. Haluan kuitenkin kiinnittää parlamentin huomion muutamaan tärkeään seikkaan tässä keskustelussa.
Ensinnäkin tekstissä korostetaan oikeutetusti Euroopan unionin rahoituksen epäasianmukaisen käytön vaaraa tapauksissa, joissa rahoitusta käytetään tuotannon siirtämiseen silloin, kun rahoitus on liitetty tietyn alueen rakenteellisiin tukitoimiin. Tällöinhän rahoitus on tietyllä tapaa yhteydessä kyseiseen alueeseen.
Toiseksi teksti on luonteeltaan sääntelevää ja on kokonaisuutena joukko ennaltaehkäiseviä ja hillitseviä ehdotuksia.
Kolmanneksi toiminnan siirrot nähdään tekstissä todellisena uhkana, vaikka siinä viitataan vain mahdollisiin kielteisiin seurauksiin. Vain päätöslauselman alussa mainitaan, että toiminnan siirtoihin voi olla useita syitä ja että ne saattavat liittyä tehokkuuteen ja tuottavuuteen. Tämän jälkeen tekstissä keskitytään yksinomaan kielteisiin mekanismeihin. Tekstissä mainitaan vain lyhyesti Euroopan unionin sisäisen ja sen ulkopuolelle suuntautuvan toiminnan siirron ero, eikä siinä keskitytä riittävästi sellaisten positiivisten mekanismien edistämiseen, joilla rohkaistaisiin sijoittajia pysymään EU sisällä. Tekstissä ei myöskään tehdä eroa eri luokkien pienten ja suurten yritysten välillä, kuten julkisen tuen kohdalla on tapana. Tulevaisuudessa tämänkaltaisiin teksteihin on liitettävä yksityiskohtaisia talousanalyysejä, joissa nostetaan korostetusti esiin talousolot ja tuotantokierron kesto. 
Ambroise Guellec (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, toiminnan siirrot huolestuttavat koko Euroopan unionia mutta erityisesti vanhoja jäsenvaltioita. Syytkin tähän ovat selvillä, kuten kollegamme ovat puheenvuoroissaan maininneet: talouden globalisaatio, kilpailun sosiaalinen ja veropoliittinen vääristyminen ja niin edelleen. Tällä kysymyksellä on selvästi ollut huomattava vaikutus viimeaikaiseen perustuslakia koskevaan keskusteluun, ja me ranskalaiset olemme tietoisia sen seurauksista.
Tämä mietintö onkin erittäin hyvin ajoitettu, ja haluan omalta osaltani kiittää esittelijän tekemästä työstä sekä aluekehitysvaliokunnan parannuksista. Meillä on nyt tasapainoinen teksti, jonka avulla voimme aidosti tehostaa toiminnan siirtämisen torjumiseen tarkoitettuja toimenpiteitä ja ehkäistä siirtojen mahdollisia haittavaikutuksia.
Haluan omalta osaltani painottaa erästä asiaa, jossa on selvästi kyse aluekehityksestä: mietinnössä painotetaan rakennerahastojen asianmukaisen käytön tärkeyttä ehkäistäessä lyhyellä, keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä tapahtuvia toiminnan siirtoja. Tältä osin olemme kiinnostuneita ennen kaikkea taloudellista tukea tarvitseville aloille suoraan myönnettävästä tuesta. On kuitenkin selvää, että yksi keskeinen tekijä, joka saattaa houkutella yrityksiä siirtämään toimintaansa, liittyy tuotantoyksiköiden syrjäiseen sijaintiin ja huonoihin kulkuyhteyksiin. Siksi onkin tärkeää, että rakennerahastojen uusi sukupolvi kohdennetaan kilpailukykyyn ja työllisyyteen ja että etusijalle nostetaan muun muassa kulun helpottaminen niille alueille, jotka ovat tässä suhteessa merkittävästi muita huonommassa asemassa. Näin voitaisiin parhaiten taata taloudellisen toiminnan jatkuminen kyseisillä alueilla.
Toivon osaltani, että pyyntöjen ja suositusten harkitsemisen ohella komissio suhtautuu myönteisesti myös tähän erityisvetoomukseen, joka esitetään varmasti siinä vaiheessa, kun uusia aluekehitysohjelmia laaditaan. 
Hynek Fajmon (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, haluan lausua muutaman kriittisen sanan edessämme olevasta mietinnöstä, joka koskee toiminnan siirtoja alueellisen kehitysohjelman puitteissa. Euroopan unioni on kautta historiansa tuntenut hyvin ilmiön, jota nykyään kutsutaan toiminnan siirtämiseksi. Todistamme ilmiötä parhaillaan, ja se jatkuu taatusti tulevaisuudessa. Lyhyesti sanottuna ihmiset ja yritykset etsivät parasta paikkaa ideoidensa, palvelujensa ja tuotteidensa toteuttamiseen ja tuottamiseen. Tässä ei ole, ei ole ollut, eikä tule olemaan mitään väärää. Itse asiassa tämä ilmentää älyllistä käyttäytymistä, joka on olennainen osa eurooppalaista sivilisaatiota. Taisteleminen taloudellista järkeä vastaan on eurooppalaisen köyhyyden tie. EU:ta on rakennettu alusta lähtien kansalaisten, hyödykkeiden, palvelujen ja pääoman vapaan liikkuvuuden varaan, ja tähän periaatteeseen sisältyy myös yritysten vapaa liikkuvuus. Vapauttavan politiikan ansiosta länsieurooppalaiset valtiot ovat saavuttaneet erittäin korkean elintason. Tämä ei ole seurausta markkinoiden sulkemisesta vaan nimenomaan niiden avaamisesta.
Tässä mietinnössä ehdotetaan täysin päinvastaista politiikkaa, jossa pääoman liikkuvuutta rajoitetaan uusilla esteillä. En voi missään nimessä hyväksyä moista. Ongelma, joka koskee Euroopan unionin tukien suhdetta pääoman vapaaseen liikkuvuuteen, on todellinen. Ratkaisuna ei kuitenkaan voi olla yrityksille myönnettävien tukien ehtojen tiukentaminen tai tukien sitominen paikkaan, jossa yritys toimii. Sen sijaan meidän on lakkautettava Euroopan unionin yrityksille myöntämät tuet. Tällaisille investoinneille ei ole minkäänlaisia taloudellisia perusteita, ja ne johtavat vain Euroopan markkinoiden vääristymiseen. Jos komissio uskoo, että toiminnan siirrot muodostavat ongelman, sen on kiinnitettävä paljon nykyistä enemmän huomiota elinkeinonharjoittajien ja yritysten olojen parantamiseen. Komission on pohdittava tarkkaan, ajaako yrityksiä Euroopan unionin ulkopuolelle juuri komission oma ylisääntely. Mielestäni nykyään tapahtuu juuri näin. Euroopan unionin lainsäädännöllinen taakka on liian suuri, ja sitä on vähennettävä ensimmäisen tilaisuuden tullen. Tämän jälkeen EU:n alueelle tulvii yrityksiä ja työllisyys lisääntyy huomattavasti. 
Markus Pieper (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, Euroopan unionin rakennepolitiikan periaatteet ovat kokemassa dramaattisen muutoksen: globalisaatio vauhdittaa rakennemuutosta ja yritykset joutuvat käymään yhä kovempaa kilpailua. Maailmanlaajuisen markkinatalouden jatkaessa voittokulkuaan mahdollisten tuotantopaikkojen valikoima kasvaa. Loogisena seurauksena tästä on, että tuotantopaikkoja vaihdetaan kiihtyvällä tahdilla. Yritykset toimivatkin ripeästi: uusien tuotantolaitosten avulla vallataan uusia markkinoita, joilla yritykset voivat myydä tuotteitaan, ja kustannuspaineet pakottavat ne siirtymään maihin, joissa kustannukset ovat alhaisempia. Siirtoja tehdään paitsi Euroopan unionin sisällä myös esimerkiksi Aasiaan ja Ukrainaan.
Näitä yritysten toiminnan siirtoja tapahtuu. Ne ovat normaali merkki rakennemuutoksesta, eikä EU:n pidä laittaa oikeudellisia kapuloita kehityksen rattaisiin. On kuitenkin aivan yhtä selvää, ettemme voi tukea toimia, joista yritykset ovat päättäneet jo kauan sitten. Yksikään yrittäjä ei siirry toiseen paikkaan pelkästään yksittäisen tukierän takia. Siirto toteutetaan vain, jos uuden sijaintipaikan olosuhteet ovat tarkoituksenmukaiset pitkällä aikavälillä. Siirtotuista aiheutuu ohjausvaikutuksia, joita meidän on nimenomaan vältettävä tulevaisuudessa, sillä niiden edistämiseen Euroopan unionin rakennerahastot ovat liian arvokkaita.
On toinenkin peruste, joka puhuu yritysten toiminnan siirtojen edistämistä vastaan. Ihmisten käsitys Euroopan unionista ei parane, jos työntekijät seudulla, jolta yritys on siirtänyt toimintansa, näkevät, että heidän maksamillaan veroilla rahoitetaan heidän omien työpaikkojensa siirtämistä muualle.
Pidämme valitettavana, että sekä komissio että Saksan sosialidemokraatit kieltävät, että tällaista siirtojen tukemista tapahtuu. On selvää, että Euroopan unionin aluetuella edistetään tarpeettomia ohjausvaikutuksia. Niistä on saatu vain vähän esimerkkejä siitä yksinkertaisesta syystä, että niitä koskeva raportointikynnys on asetettu aivan liian korkeaksi. Siksi kehotamme komissiota ottamaan viimeinkin vakavasti tämän parlamentin ja ministerineuvoston ehdotukset. Vaadimme täytäntöönpanokelpoista säädöstä, jolla tehdään tällaisesta Euroopan unionin varojen haaskauksesta kerta kaikkiaan mahdotonta. 
Stavros Dimas,
   . Arvoisa puhemies, kiitän teitä ja Euroopan parlamentin jäseniä hyvin myönteisistä puheenvuoroista. Euroopan komissio tunnustaa ja hyväksyy sen, että toiminnan siirrot ja asianomaisten työpaikkojen menetykset ovat erittäin huolestuttava ongelma. 
Hampton Courtissa järjestetyssä edellisessä huippukokouksessa komissio teki yhteisymmärryksessä jäsenvaltioiden kanssa selväksi, että sosiaalinen suojelu ja työntekijöiden oikeuksien suojaaminen ovat olennainen osa eurooppalaisia arvoja. Maailmanlaajuisessa ympäristössä jokainen yritys tekee kuitenkin itsenäisesti lopullisen päätöksen siitä, siirtääkö se liiketoimintaansa vai ei.
Tällaiseen päätökseen vaikuttavat monet tekijät. Saamiemme tietojen perusteella määrääviä tekijöitä näyttävät olevan usein esimerkiksi se, onko yrityksen käytettävissä erikoistunutta työvoimaa ja erilaisia infrastruktuureja, sekä se, millaisia hallinnollisia, byrokraattisia muodollisuuksia toimintaan liittyy. Sisämarkkinoiden toimiessa asianmukaisesti yritykset voivat mukauttaa tuotantoprosessinsa kulloinkin käytettävissä oleviin mahdollisuuksiin. Tämä sisämarkkinoiden dynaamisuus hyödyttää pitkällä aikavälillä kaikkia alueita.
Kuten avauspuheenvuorossani korostin, komissio on ehdottanut ja pannut täytäntöön toimia, joiden tavoitteena on rajoittaa rakennerahastojen käyttöä tarkoituksiin, jotka eivät liity kunkin alueen kestävään kehitykseen. Lisäksi komissio ehdottaa, että luomme rahaston, jolla helpotetaan mukautumista globalisaatioon. Eurooppa-neuvosto kannatti tätä ehdotusta viime joulukuussa.
Lopuksi haluan korostaa, että komissio edistää asiaankuuluvien tilastojen laadintamenettelyjen parantamista sekä lisätutkimusten laatimista toiminnan siirtoihin liittyvistä eduista ja kustannuksista.

– Keskustelu on päättynyt. Äänestys toimitetaan huomenna. 
Francesco Musotto (PPE-DE ). –
   Meidän on pidettävä aina mielessämme aluekehityspolitiikan tavoitteet: taloudellinen, sosiaalinen ja alueellinen koheesio, täystyöllisyys ja sosiaalinen kehitys.
Unionin sisäinen tavaroiden, pääoman ja henkilöiden vapaa liikkuvuus on kirjattu EY:n perustamissopimukseen, ja siksi on vaikea kannattaa toimia, joilla yrityksiltä ollaan viemässä kokonaan vapaus valita toimipaikkansa, erityisesti kun otetaan huomioon, että tällainen kielto johtaisi liikkumattomuuteen, joka olisi vahingoksi Euroopan unionin taloudelle.
Taloudellinen ja sosiaalinen koheesiopolitiikka on välttämätöntä, jotta voimme varmistaa, että kansalaiset hyväksyvät Euroopan unionin ja kannattavat sitä. Tämä politiikka perustuu unionin kaikkien alueiden yhtäläiseen ja yhtenäiseen kehittämiseen. Taloudellisten ja sosiaalisten kehityserojen poistaminen joillakin unionin alueilla edistämällä menettelyjä, jotka saattavat aiheuttaa kehityksen pysähtymisen toisilla, olisi näin ollen tavoitteidemme vastaista. Tämänkaltaiset toiminnan siirrot eivät merkitse investointien kokonaismäärän lisääntymistä Euroopan unionin tasolla vaan ainoastaan investointien kohdentamista uudelleen väliaikaisen kustannushyödyn saavuttamiseksi, kuten selitys kuuluu. Tämän vuoksi tietyssä jäsenvaltiossa toimivat yritykset, jotka päättävät siirtää toimintansa toiseen jäsenvaltioon, eivät saa käyttää hyväkseen rakennerahastoista maksettavia tukia. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana keskustelu Roberto Musacchion GUE/NGL-ryhmän puolesta, Caroline Lucasin ja Alain Lipietzin Verts/ALE-ryhmän puolesta sekä Glyn Fordin, Giovanni Berlinguerin ja Béatrice Patrien PSE-ryhmän puolesta komissiolle laatimasta suullisesta kysymyksestä Maailman neljännestä vesifoorumista Mexico Cityssä (16.–22. maaliskuuta 2006) (O-0001/2006 – B6-0003/2006). 
David Hammerstein Mintz (Verts/ALE ),
   . Arvoisa puhemies, Maailman vesifoorumi järjestetään tärkeällä hetkellä, sillä yli kahdella miljardilla ihmisellä maailmassa ei ole saatavillaan juomavettä tai riittävästi talousvettä ja yli kaksi miljoonaa ihmistä kuolee vuosittain vedenpuutteen vuoksi. Vesi on elämän edellytys.
Vedenjakelun on oltava nykyistä tasapuolisempaa, mutta makean veden määrä pienenee vuosi vuodelta ilmastonmuutoksen ja ekosysteemien, esimerkiksi kosteikkojen, metsien, rantojen ja jokien, tuhoutumisen seurauksena.
Meidän on reagoitava tilanteeseen päättäväisin ja käytännönläheisin toimin ja edistettävä hyvää vesikulttuuria tekemällä rahoitussitoumuksia ja laatimalla maailman vesisopimus. Tarvitsemme kansainvälisen lainsäädännön, joka mahdollistaa veden nykyistä tehokkaamman hallinnoinnin.
Euroopan unionissa meidän on sovellettava vesipuitedirektiiviä kaikkiin toimiimme, yhteistyöhömme ja kahdenvälisiin sopimuksiimme. Meidän on myös edistettävä hyviä maatalouskäytäntöjä. Meidän on sovellettava samaa eurooppalaista lainsäädäntöä myös Euroopan unionin ulkopuolella. Lisäksi on varmistettava, että monimuotoisten ekosysteemejä koskevien toimien ja ilmastonmuutoksen torjunnan avulla hankittuja vesivaroja käytetään säästeliäästi keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä.
Tätä tavoitetta ei saavuteta yksin betonilla ja laajamittaisilla rakentamisohjelmilla, vaan siihen tarvitaan monitahoisia ja tarkoituksenmukaisia toimia. 
Roberto Musacchio (GUE/NGL ),
   . Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, veden on oltava yhteinen hyödyke, ihmisoikeus, joka taataan jokaiselle naiselle ja miehelle jokaisessa maanosassa. Haluamme, että parlamentti hyväksyy täysin nämä sitovat sanat ja että ne vahvistetaan muutaman päivän kuluttua Mexico Cityssä järjestettävässä Maailman vesifoorumissa. Nämä sanat ovat kiireellisiä ja tärkeitä, sillä elämme todellisuudessa, jossa miljardeilta ihmisiltä puuttuu oikeus vesivarojen saatavuuteen ja siten myös elämään: veden puutteen seurauksena kuolee tai sairastuu miljoonia ihmisiä.
Veden saatavuuden vuoksi syntyy sotia ja konflikteja, ja juuri tämän elintärkeän aineen saatavuus vaarannetaan puutteellisilla toimilla, joilla on jo huomattavasti vähennetty vesivarojen saatavuutta ja samalla muutettu niiden elinkaarta. On selvää, että veden yksityistämiselle löytyy kannattajia, jotka haluavat kohdella sitä vain maksaville asiakkaille kuuluvana kulutushyödykkeenä. Yhtä hyödyllistä olisi yksityistää ilma ja antaa vain maksukykyisten hengittää sitä.
On aika tehdä vaikeita päätöksiä, joilla varmistetaan, että Euroopan unioni puhuu tasapuolisten toimien puolesta ja ettei se ota osaa monikansallisten yritysten hyökkäyksiin. Johannesburgissa oltiin sitä mieltä, ettei vettä pidä kirjata oikeudeksi vaan ainoastaan tarpeeksi. Mexico Cityn konferenssissa, jonka suorasta valvomisesta niin meillä kuin Yhdistyneillä Kansakunnillakin tulisi olla muita toimijoita suurempi vastuu, oikeus veteen on suojattava juhlallisesti, sillä ne, jotka vaativat oikeutta veteen, kokevat, että heiltä on viety oikeus elämään. Tämä pitää paikkansa hyvin monissa maanosissa, alkaen Afrikasta. Älkäämme siis tuottako näille ihmisille pettymystä vaan varmistakaamme, että Euroopan parlamentti antaa heille toivoa ja sitoutuu asiaan käytännön toimin. 
Stavros Dimas,
   Arvoisa puhemies, Maailman vesifoorumi on kansainvälinen foorumi, joka tarjoaa tilaisuuden vaihtaa näkemyksiä ja kokemuksia parhaista mahdollisista keinoista hallinnoida vesivaroja ja torjua vesipulaa.
Tämän kuun lopussa Mexico Cityssä järjestettävä foorumin neljäs kokoontuminen keskittyy niihin maailmanlaajuisen vesipulan ratkaisutoimiin, joihin on mahdollista ryhtyä paikallisella tasolla. Tavoitteena on keskustella siitä, miten paikallisia toimia voidaan tukea nykyistä paremmin maailmanlaajuisella tasolla. Keskustelujen tulokset tuovat merkittävän lisän Yhdistyneiden Kansakuntien kestävän kehityksen toimikunnan vuonna 2008 järjestämän 16. kokouksen erityiseen vesi- ja jätehuoltoasioita koskevaan osaan.
Maailman neljänneltä vesifoorumilta ei odoteta uusia poliittisia aloitteita tai päätöksiä, ja siksi Euroopan komissiota ja Euroopan unionin jäsenvaltioita ei kehoteta vahvistamaan uusia kantoja. Tämän vuoksi komissio ei tarvitse neuvotteluvaltuuksia osallistuakseen tähän nimenomaiseen mielipiteiden vaihtoon. Vaikka komission ja jäsenvaltioiden edustajat ovat paikalla Mexico Cityssä, foorumiin ei osallistu Euroopan unionin virallista akkreditoitua valtuuskuntaa.
Komission tavoitteena Maailman neljännessä vesifoorumissa on korostaa ja edistää niitä toimia ja keinoja, joista Euroopan unioni ja muut asianomaiset osapuolet ovat sopineet. Näitä ovat esimerkiksi Euroopan unionin vesialoite, AKT- ja EU-maiden vesialan väline sekä lukuisat Agenda 21 -toimintaohjelman näkökohdat.
Lisäksi komissio antaa tietoa yhtäältä yhteisön tutkimuksen puiteohjelmaan liittyvien innovatiivisten vesiteknologioiden ja toisaalta vesivarojen integroidun hallinnointityön arvioinnin tuloksista.
Tilanteen vaatiessa komissio voi selittää Euroopan unionin kantaa vesivarojen hallinnointiin ja sisämarkkinoihin. Tällä kannalla tarkoitan, että Euroopan unionin tämänhetkiset säännökset ovat puolueettomia vesioikeuksien ja vesiyhtiöiden suhteen.
Esittelijän tavoin komissio pitää veden säännöllistä saatavuutta perusihmissoikeutena. Pyrittäessä kestävään kehitykseen on pureuduttava tasapuolisen ja kestävän vesivarojen hallinnoimisen ongelmaan koko yhteiskunnan etujen mukaisesti. Tämä kanta ilmenee myös Euroopan unionin vesialoitteesta.
Nykytilanteessa kysymys siitä, tarvitsemmeko kansainvälistä sopimusta jatkuvan veden saatavuuden turvaamiseksi maailman jokaisessa osassa, on edelleen vailla vastausta. Oli miten oli, Maailman vesifoorumi ei ole oikea foorumi tällaista keskustelua varten.
Eija-Riitta Korhola,
   Arvoisa puhemies, Euroopan unionin ja jäsenvaltioiden tuki maailman vesiolosuhteiden parantamiseen on yhteensä 1,4 miljardia euroa vuodessa, mikä tekee meistä suurimman yksittäisen avunantajan. Tämän luvun valossa on selvää, että EU:n sanomaa kuunnellaan myös tällä viikolla alkavassa Maailman vesifoorumissa, eikä unionin sanoma siksi ole yhdentekevä. Luvut ovat karuja: 3 900 lasta kuolee puhtaan veden puutteeseen päivittäin. Viidennes maailman väestöstä, noin 1,1 miljardia ihmistä, kärsii puhtaan veden puutteesta. Yli 40 prosenttia puolestaan on vailla kunnollisia vesi- ja viemäröintipalveluja. Nämä luvut kertovat myös siitä, että puheet uhkaavista vesisodista on otettava todella vakavasti. Kyse ei ole pelkästään kestämättömästä kehityksestä vaan turvallisuusuhasta.
Viime viikolla julkaistu YK:n raportti "Water: A Shared Responsibility" toteaa huonon hallinnon olevan pitkälti syynä maailman heikkoon vesitilanteeseen. Byrokratia ja moniportainen päätöksenteko hidastavat avun perillemenoa. Päätökset siitä, kenelle, miten ja milloin vettä jaetaan, tehdään paitsi kansallisella tasolla myös paikallishallinnossa, yksityisellä sektorilla ja kansalaisyhteiskunnan piirissä. Tukea tarvitaan etenkin alueellisen päätöksenteon ja yhteistyön lisäämiseksi – ja oikeudenmukaisuuden hengessä. Asiaa ei varmasti auta se, että monet vakavasta vesipulasta kärsivistä maista ovat myös korruptiolistan kärjessä. Esimerkiksi Intiassa poliittiseen korruptioon haaskaantuu vesisektorilla vuosittain miljoonia dollareita, kirjoittaa Hindu.com. Lähes kolmannes kyselytutkimukseen vastanneista intialaisista toteaa joutuneensa maksamaan lahjuksia saadakseen vesi- ja viemäröintipalveluja.
Haluan myös muistuttaa siitä, että alueellisen vesitilanteen parantamista ei pidä irrottaa muusta kehityspolitiikasta. Viime aikoina on julkaistu tutkimuksia, joiden mukaan pelkän vesiongelman ratkaisu voi jopa kurjistaa kokonaistilannetta, jos väestönkasvu sen seurauksena kiihtyy ja johtaa ravintopulaan. Pelkkä kaivon rakentaminen ei siis riitä. Kaikessa kehitysavussa on pidettävä huolta kokonaistarkastelusta niin, että yhden asian korjaaminen ei aiheuta uusia puutteita, ja sitä emme tietenkään halua. 
Pierre Schapira,
   Arvoisa puhemies, Maailman vesifoorumi merkitsee ainutlaatuista mahdollisuutta saattaa yhteen kaikki ne maailman ryhmät, jotka ovat tekemisissä veden hallinnoinnin kanssa, olipa kyse viranomaisista, kehityspankeista, alakohtaisista järjestöistä, kansalaisjärjestöistä tai paikallisviranomaisista.
Näiden kokousten avulla maailman vesipolitiikasta voidaan tehdä nykyistä oikeudenmukaisempaa ja yhtenäisempää sekä varmistaa, että oikeutta veteen pidetään jatkossakin ihmisarvon olennaisena osana.
Järjestöt ovat päättäneet ohjata keskusteluja Mexico Cityssä valitsemalla foorumin pääteemaksi paikallisen toiminnan vastauksena maailmanlaajuiseen haasteeseen (Local Actions for a Global Challenge). Tavoitteena on tehdä paikallisista viranomaisista keskeisiä toimijoita vesivarojen hallinnoinnissa. Jotta tämä olisi mahdollista, kehitysmaita on rohkaistava delegoimaan määrärahojen ja vesipolitiikan hallinnointi paikallisille viranomaisille. Vesipolitiikkaa on aina kehitettävä sekä alueellisten erityisvaatimusten että mahdollisimman pitkälle myös käyttäjien tarpeiden mukaan.
Parlamentin päätöslauselmassa kehotetaan komissiota tunnustamaan aiempaa selvemmin Euroopan unionin paikallisten viranomaisten erinomaiset henkilöresurssit ja taloudellinen asiantuntemus sekä hyödyntämään niitä entistä paremmin. Koska pohjoisen kaupungeilla on runsaasti myönteistä kokemusta ja teknistä osaamista, ne ovat halukkaita auttamaan kehitysmaiden kaupunkeja.
Jotta näitä kaupungeittain hajautettuja yhteistyötoimia voitaisiin edistää, komissiota kehotetaan edistämään pohjoisen kaupunkien esittämien projektien rahoitusta ja asettamaan se etusijalle. Euroopan unionin vesirahaston varojen kohdentamisesta totean, että komissio voisi erityisesti rajata näiden varojen vastaanottamisoikeuden koskemaan toimijoita, jotka voivat sijaintinsa puolesta avustaa parhaiten etelän viranomaisia.
AKT:n ja EU:n yhteisen vesirahaston ensimmäisen ehdotuspyynnön tulokset osoittavat, että hädin tuskin 3 prosenttia hyväksytyistä hankkeista oli paikallisten viranomaisten esittämiä. Kun huomioidaan paikallisten viranomaisten tuoma lisäarvo tällä alalla, tulos on kaikkea muuta kuin tyydyttävä. 
Fiona Hall,
   . Arvoisa puhemies, haluan sanoa muutama sanan AKT:n ja EU:n vesialan välineen tehtävästä, johon komission jäsen viittasi. Aiheesta on hiljattain keskusteltu myös AKT:n ja EU:n yhteisen parlamentaarisen edustajakokouksen sosiaali- ja ympäristöasioiden valiokunnassa.
Olen tyytyväinen AKT:n ja EU:n yhteisen parlamentaarisen edustajakokouksen päätökseen käynnistää 500 miljoonan euron vesialan väline vuonna 2004, mutta aloitteen täytäntöönpanon hitaus on tuottanut useita pettymyksiä. On todellakin väitetty, ettei yksikään henkilö ole vielä saanut puhdasta juomavettä AKT:n ja EU:n yhteisen aloitteen ansiosta. On tärkeää, että prosessia kunnioitetaan ja että säilytetään korkea hallinnollisen nuhteettomuuden taso, etenkin kun kyse on suurista rahasummista. Ehdotusten lopullinen arviointi tapahtui kuitenkin kuluneen vuoden tammikuussa, ja lopulta 97 ehdotusta valittiin. Haluaisinkin tietää, olemmeko nyt menossa oikeaan suuntaan sen suunnitelman suhteen, jonka mukaan vuoteen 2010 mennessä juomavettä on oltava 10 miljoonan uuden ihmisen saatavilla. Toisen ehdotuspyynnön osalta haluaisin tietää myös, lyheneekö prosessin loppuunsaattamiseen kuluva aika. 
Marie-Arlette Carlotti (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, 1,2 miljardia ihmistä kärsii juomaveden puutteesta, ja joka minuutti maailmassa kuolee janoon 15 ihmistä, joista puolet on lapsia. Taistelemme siis todellakin aikaa vastaan, ja siksi Maailman vesifoorumin on esitettävä kolmenlaisia ehdotuksia.
Ensinnäkin kyse on vesioikeuksista. Vesi kuuluu koko ihmiskunnalle, ja veden saatavuus on perusihmisoikeus. Tämä oikeus on vahvistettava kansainvälisellä sopimuksella.
Toiseksi kyse on käytettävissä olevista määrärahoista: juomaveden puutteesta kärsivien ihmisten lukumäärän puolittaminen vuoteen 2015 mennessä on kunnianhimoinen tavoite. Lisärahaa tarvitaan joka vuosi 100 miljardia Yhdysvaltojen dollaria. Jotta tämä olisi mahdollista, meidän on otettava käyttöön kaikki käytettävissämme olevat varat. Tämä on toteutettava lisäämällä virallista kehitysapua ja kymmenenteen EKR:ään kohdennettuja määrärahoja sekä saavuttamalla julkisella ja yksityisellä sektorilla vaikuttavien innovatiivisten kumppanien tuki. Meidän on edistettävä myös järjestelyjä, joiden tarkoituksena on vaihtaa velat investointeihin.
Viimeisenä mainitsen hallinnointikysymyksen. Vesipolitiikkoja on kehitettävä sellaisen osallistumiseen ja demokratiaan kannustavan lähestymistavan avulla, joka kattaa käyttäjät, kansalaisyhteiskunnat ja naisten aseman ja jota voidaan hallinnoida paikallisella tasolla. Lisäksi hinnoittelupolitiikat on toteutettava siten, että kaikkein vähäosaisimmille kansalaisille taataan vedensaanti kohtuulliseen hintaan. Toivon, että komissio puolustaa näitä näkemyksiä Maailman vesifoorumissa Mexico Cityssä. 
Karin Scheele (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, mainitsitte, ettei Maailman neljännessä vesifoorumissa esitetä uusia kantoja. On selvää, että teillä on edessänne paljon työtä. Kuvasitte veden saatavuutta ihmisoikeudeksi, mutta muistutan, että edellisen vesifoorumin kiistat koskivat juuri kyseistä aihetta. Konfliktin aiheutti kiista siitä, onko puhtaan veden saatavuus ihmisoikeus, joka valtion tulee taata, vai onko se tarve, johon markkinoiden on vastattava. Paikalla olleiden aktivistien voimakkaista protesteista huolimatta foorumiin osallistuneet ministerit kieltäytyivät päätöspuheenvuoroissaan sanomasta mitään siitä, onko veden saatavuudessa kyse oikeudesta. Toivotan teille menestystä pyrkiessänne saamaan veden ihmisoikeudellisen aseman tunnustetuksi Mexico Cityssä.
Tulevan Maailman vesifoorumin osalta meidän on mietittävä myös sitä, millainen demokraattinen oikeutus sillä on. Foorumin järjestää yksityisen sektorin ja yritysten hyvin vahvasti hallitsema Maailman vesineuvosto. Koska vesineuvoston puheenjohtaja on ranskalaisten vesiyritysten tytäryhtiön johtaja, meidän on luonnollisesti kysyttävä, missä määrin yksityinen sektori vaikuttaa vesineuvostoon ja miten hyödyllisiä neuvoston tekemät ratkaisut tarkalleen ottaen ovat. Haluaisinkin nähdä vastaisuudessa keskusteluja, joihin eivät vaikuta vesi- ja viemäröintipalveluilla useissa maissa ympäri maailmaa rikastuvat yritykset. Tämä voisi olla mahdollista tulevassa YK:n kokouksessa, jolla on asianmukainen demokraattinen oikeutus.
Stavros Dimas,
   Arvoisa puhemies, keskustelu on osoittanut, että näkemyksemme Maailman vesifoorumista ovat monessa suhteessa yhteneväiset, ja toivonkin, että komissio hyötyy osallistumisestaan keskusteluun. Kuten jo aiemmin mainitsin, foorumissa ei todennäköisesti tehdä päätöksiä, vaikka ne olisivatkin tarpeen. Oli miten oli, päätöksiä ei ole odotettavissa, mutta vakavaa keskustelua luonnollisesti käydään, ja siinä yhteydessä kaikkialta maailmasta tulevat edustajat vaihtavat näkemyksiä näistä erittäin tärkeistä asioista, joiden merkitystä itsekin painotitte.
Käsittelemme toivon mukaan erityisesti niitä paikallisia toimia, joihin Maailman neljäs vesifoorumi keskittyy, ja odotamme mielenkiintoisia ehdotuksia vesivarojen hallinnoinnista. Haluan mainita, että olemme kuluneena vuonna aloittaneet ensimmäisten suunnitelmien rahoittamisen, ja rahoituksen toinen vaihe käynnistyy kesäkuussa. Toivomme ja tähtäämme siihen, että vuoteen 2010 mennessä 10 miljoonalla uudella ihmisellä on juomavettä ja 5 miljoonalla käytössään saniteettipalvelut.
Kiitän teitä osoittamastanne mielenkiinnosta ja toivon, että voimme tiiviin yhteistyön kautta edistää yhteisiä päämääriämme tässä ihmiskunnan kannalta erittäin tärkeässä asiassa.
Puhemies.
   Olen vastaanottanut kuusi työjärjestyksen 108 artiklan 5 kohdan mukaisesti käsiteltäväksi jätettyä päätöslauselmaesitystä(1).
Keskustelu on päättynyt. 
Äänestys toimitetaan keskiviikkona. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana Dimitrios Papadimoulisin ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan puolesta laatima mietintö (A6-0027/2006) ehdotuksesta neuvoston asetukseksi valmiustoimien ja nopeiden avustustoimien rahoitusvälineen perustamisesta vakavia hätätilanteita varten (KOM(2005)0113 – C6- 0181/2005 – 2005/0052(CNS)). 
Stavros Dimas,
   Arvoisa puhemies, aloitan kiittämällä Euroopan parlamenttia sekä erityisesti ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokuntaa ja esittelijä Papadimoulisia erinomaisesta mietinnöstä, josta tänään keskustelemme.
Komissio on ehdottanut, että vakavia hätätilanteita varten perustettaisiin nopeiden avustustoimien ja valmiustoimien rahoitusväline. Ehdotuksen tarkoituksena on taata yhtenäinen väestönsuojelun rahoituskehys. Tällä hetkellä kyseisten avustus- ja valmiustoimien rahoitus hoidetaan useiden eri välineiden, kuten toimintaohjelman ja yhteisön väestönsuojelumekanismin, avulla.
Vielä tärkeämpää on kuitenkin se, että ehdotetun rahoitusvälineen perustamisessa on otettu huomioon Euroopan parlamentin ja neuvoston kehotukset vahvistaa väestönsuojelun valmiuskapasiteettia Euroopassa. Väestönsuojelualalla yhteistyötä kehitetään vahvistamalla jo tehtyä työtä sekä käynnistämällä uusia toimia. 
On syytä korostaa kahta uutta ajatusta: ensinnäkin ehdotamme, että rahoitamme avustuskuljetuksia väestönsuojelun alalla. Useissa tilanteissa avustaminen olisi ollut mahdollista mutta keinot avun siirtämiseksi hätäalueelle ovat puuttuneet. Näin avustusta ei ole joko annettu lainkaan tai se on saapunut paikalle liian myöhään. Komissio ehdottaakin, että sille annetaan valmiudet vuokrata tarvittavat kuljetusvälineet joko kolmansilta mailta tai yksityisiltä yrityksiltä.
Väestönsuojeluvälineisiin liittyy samankaltainen ongelma: useisiin Euroopan valtioihin samanaikaisesti vaikuttavissa hätätilanteissa, joita voivat olla esimerkiksi metsäpalot kesäisin, kevättulvat tai jopa koko Eurooppaa koskevat terroriuhat, jäsenvaltioilla saattaa olla oman tilanteensa vuoksi vaikeuksia avustaa toista jäsenvaltiota. Tällaisissa tapauksissa yhteisön on voitava avustaa jäsenvaltioita. Siksi komissio ehdottaakin, että yhteisön tasolla perustetaan vararahoitusjärjestelmä, joka mahdollistaa lisävälineiden vuokraamisen.
Kunnianhimoiset mutta tarpeelliset uudistukset – esimerkiksi tänään käsiteltävät uudistukset – edellyttävät luonnollisesti merkittäviä rahavaroja. Demosthenesin mukaan raha on kaiken alku ja juuri.
Komissio on varma, että Euroopan parlamentti ymmärtää, miten tärkeitä tänään käsittelemässämme mietinnössä esitettyjen uudistusten tuomat hyödyt ovat. Yhteistyön tiivistäminen väestönsuojelun alalla parantaa Euroopan unionin kansalaisten ja kolmansien maiden väestön suojelua. Tämä on ainoa tapa varmistaa, että yhteisö voi tarjota aiempaa koordinoidumpaa, tehokkaampaa ja täsmällisempää avustusta kaikille vakavista hätätilanteista kärsiville valtioille.
Dimitrios Papadimoulis (GUE/NGL ),
   . – Arvoisa puhemies, olen yhtä mieltä komission jäsenen Dimasin kanssa siitä, että meidän on tehtävä nykyistä enemmän voidaksemme vahvistaa ja tehostaa tapaa, jolla Euroopan unioni käsittelee Eurooppaan vaikuttavia merkittäviä luonnonkatastrofeja, kuten tulvia, kuivuutta ja tulipaloja, sekä unionin ulkopuolisia luonnonkatastrofeja, kuten tsunameja tai Mississippin ja Louisianan hurrikaaneja. Haluammekin tehdä enemmän ja kaiken kaikkiaan paremmin. Mikäli onnistumme ja täytämme Euroopan unionin kansalaisten vaatimukset paremmasta turvallisuudesta ja elämän laadusta, voimme myös saavuttaa merkittäviä säästöjä, sillä aiempaa tehokkaampi eurooppalainen mekanismi voi johtaa säästöihin jokaisessa yksittäisessä jäsenvaltiossa.
On huomattava, että haasteenamme on luoda tehokas väestönsuojelumekanismi. Jotta voimme onnistua tavoitteessamme, Demosthenesin noin 2 500 vuotta vanhan lausuman lisäksi myös neuvoston on tuettava meitä. Neuvoston on lisättävä käytettävissä olevia määrärahoja. Neuvosto ja komissio ovat yhtä mieltä siitä, että meidän on myös löydettävä keinoja parantaa avunantoa Euroopan unionin rajojen ulkopuolella esiintyvissä hätätilanteissa. Kyseinen valmius on myös rahoitettava, ja mikäli teemme nyt entistä useampia ja tarkkanäköisempiä investointeja yhteistyön tiivistämiseksi, voimme välttyä laajamittaisilta ihmishenkien menetyksiltä ja suurilta omaisuusvahingoilta, joiden käsittely myöhäisemmässä vaiheessa käy huomattavasti kalliimmaksi unionin talousarviolle.
Haluan kiittää kaikkien poliittisten ryhmien varjoesittelijöitä erinomaisesta yhteistyöstä ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnassa. Yhteistyön tuloksena mietintöni sekä tietyt tarkistukset komission alkuperäiseen ehdotukseen hyväksyttiin miltei yksimielisesti äänin 49 puolesta ja vain yksi vastaan.
Tarkistukseni, jotka ympäristövaliokunta on hyväksynyt, liittyvät ennen kaikkea neljään pääkohtaan.
Ensimmäinen näistä näkökohdista on oikeusperustan muuttaminen, jonka jälkeen Euroopan parlamentti voisi käsitellä asioita oikeassa viitekehyksessä. Vielä tärkeämpää on se, ettei Euroopan parlamentilla olisi enää vain puhtaasti neuvoa-antava rooli vaan se voisi osallistua yhteispäätösmenettelyyn. Näin tämä kansalaisia lähimpänä oleva Euroopan unionin toimielin voisi myös vaikuttaa päätöksentekoon nykyistä voimakkaammin.
Toinen muutos on ennaltaehkäisevien toimien sisällyttäminen välineen soveltamisalaan. On sanomattakin selvää, että luonnonkatastrofien yhdennettyjen hallintatoimien on sisällettävä valmiustoimien ja nopeiden avustustoimien lisäksi myös ehkäisytoimien kehittäminen. Ennaltaehkäisy on yksi ongelman käsittelyn kulmakivistä, ja voin ilokseni todeta, että olemme asiasta samaa mieltä sekä komission että neuvoston kanssa.
Sama pätee myös kolmanteen näkökohtaan. Koska luonnonkatastrofit eivät tunne rajoja, rahoitusväline ja sen soveltamisala olisi laajennettava Euroopan unionin ulkopuolelle.
Neljäs ehdotettu tarkistus koskee kansanterveyden sisällyttämistä välineen soveltamisalaan. Tämä on erityisen tärkeää aikana, jona lintuinfluenssapandemian uhka on suuri.
Lopuksi toivon, että huominen äänestyksemme olisi yhtä yksimielinen kuin taannoin ympäristövaliokunnassa. Siten voisimme välittää selkeän viestin sekä Euroopan unionin kansalaisille että neuvostolle, kuten olemme aikaisemminkin tehneet useiden luonnonkatastrofeja ja ihmisen aiheuttamia katastrofeja koskevien esitysten kohdalla. Tämä on hyvin tarpeellista, sillä näin voimme toteuttaa kolmen toimielimen välisen yhteistyön ja saavuttaa nopeasti hyviä tuloksia.
Marcello Vernola,
   . Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, komission jäsen Papadimoulis mainitsi puheenvuorossaan ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan komission ehdotukseen tekemät lisäykset, jotka koskevat meren pilaantumisen sisällyttämistä välineen soveltamisalaan. Haluan lisätä, ettei tällä hetkellä ole olemassa mitään muuta erityistä välinettä, jolla meren pilaantumisen aiheuttamia hätätilanteita voitaisiin hallita.
Ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunta tuki miltei yksimielisesti komission jäsen Papadimoulisin tekemää työtä ja hyväksyi muut esittämäni tarkistukset, jotka koskivat esimerkiksi ympäristönäkökohtien keskeisyyttä katastrofien hallinnassa. Komissiota on kehotettu varmistamaan yhteisön eri väestönsuojelumekanismien ja -välineiden yhteydessä, että maantieteellisen sijainnin, maaston sekä sosiaalisten ja taloudellisten olosuhteiden vuoksi muita syrjäisempiin tai eristyneisiin alueisiin kiinnitetään nykyistä enemmän huomiota. Komissiota on kehotettu myös liittämään väestönsuojelutoimia opetusohjelmiin sekä viestintä- ja tiedotuskampanjoihin, jotta voidaan lisätä kansalaisten tietoisuutta vakavien onnettomuuksien ennaltaehkäisyn sekä niihin varautumisen ja reagoimisen välttämättömyydestä ja jotta varmistetaan kansalaisyhteiskunnan osallistuminen ehkäisy- ja avustustoimiin. Toisin sanoen meidän on keskityttävä nuoriin ihmisiin ja kouluopetukseen.
Viimeinen ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan hyväksymistä tärkeistä lisäyksistä koskee vapaaehtoistyön merkityksen korostamista. Sekä järjestöjen että yksilöiden tekemä vapaaehtoistyö on arvokasta, sillä nämä toimijat voivat tarjota elintärkeitä palveluja silloin, kun avustustoimien toteuttajat, joiden saapumista suuronnettomuus saattaa viivästyttää, eivät vielä ole paikalla. Uskon, että mahdollisuudet edistää suurkatastrofien hallintaa tämän asetuksen avulla paranevat näiden ehdotusten myötä huomattavasti. 
Åsa Westlund,
   Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Papadimoulis, kiitän perusteellisesta työstänne mietinnön parissa. 
Elämme aikana, jona katastrofit vaikuttavat yleistyvän jatkuvasti. Muutama vuosi sitten Iranissa tapahtui järkyttävä ja tuhoisa maanjäristys. Muistan tapahtuman erittäin selvästi, sillä näin joka päivä televisiosta, etteivät iranilaiset saaneet lainkaan apua eloonjääneiden kaivamiseen raunioista. Hieman yli vuosi sitten Kaakkois-Aasia kärsi tuhoisasta tsunamista, jonka vaikutukset heijastuivat voimakkaasti myös omaan kotimaahani. Kyseisestä katastrofista on kertomuksia, joista käy ilmi, että tietyt Euroopan unionin jäsenvaltiot pelastivat omat kansalaisensa mutta jättivät muut oman onnensa nojaan.
On joka tapauksessa selvää, että pelastusyritykset olisivat onnistuneet paremmin, jos Euroopan unionin jäsenvaltioiden yhteistyö olisi ollut tehokkaampaa. Apua olisi ollut mahdollista tarjota tehokkaammin myös niissä tapauksissa, joissa Euroopan unionin jäsenvaltiot ovat kärsineet esimerkiksi suurista tulvista tai metsäpaloista. Lisäksi on tärkeää huomata, että tämänkaltaiset katastrofit yleistyvät oletettavasti ilmastonmuutoksen edetessä. Siksi kyseinen rahoitusväline on erittäin tärkeä. 
Me sosialidemokraatit olemme painottaneet erityisesti sitä, että kyseistä välinettä pitäisi voida käyttää toimiin sekä Euroopan unionin rajojen sisä- että ulkopuolella. Tämä johtuu osittain siitä, että Euroopan unionin kansalaiset matkustavat usein unionin rajojen ulkopuolella. Painavampi tekijä on kuitenkin solidaarisuus toisia ihmisiä kohtaan. Olemme myös sitä mieltä, että Euroopan unionin olisi erittäin tärkeää toimia yhteistyössä Yhdistyneiden Kansakuntien kanssa. YK on unionin luonnollinen yhteistyökumppani tällä alalla.
Olemme myös esittäneet oman, välineen määrärahoja koskevan tarkistuksemme. Toivomme jokaisen kannatusta tarkistuksellemme, koska siinä todetaan se ilmeinen tosiasia, että määrärahat riippuvat rahoitusnäkymiä koskevista neuvotteluista. Kannatamme esittelijän esitystä oikeusperustan muuttamisesta ja välineen soveltamisalan laajentamisesta siten, että siihen sisältyisivät myös kansanterveyteen vaikuttavat katastrofit.
Jos meidän pitää asettaa ensisijaisia tavoitteita meneillään olevalle määrärahoja koskevalle työlle, meille sosialidemokraateille on tärkeintä suora toiminta ja sen valmistelu niin EU:n jäsenvaltioissa kuin unionin ulkopuolellakin. 
Sajjad Karim,
   . – Arvoisa puhemies, Etelä-Aasian järkyttävä tsunami lisäsi ensimmäistä kertaa yleisön tietoisuutta vastaavanlaisista kotejamme ja elinkeinojamme uhkaavista ääritapauksista. Vain viikkoja myöhemmin omaan vaalipiiriini kuuluva Carlislen kaupunki kärsi voimakkaasta, joskin pienemmän mittaluokan myrskystä. Myrsky nostatti voimakkaita hurrikaanituulia ja poikkeuksellinen sade aiheutti kovia tulvia, jotka ylittivät katastrofivalmiutemme. Tulvan alle jäi 3 000 kotia ja satoja yrityksiä, kaksi iäkästä naishenkilöä hukkui sänkyihinsä ja tuhannet ihmiset joutuivat jättämään kotinsa, osa heistä useiden kuukausien ajaksi.
Koin Carlislen tuhon yhtä vahvasti kuin tsunamin ja joitakin kuukausia myöhemmin sattuneen Etelä-Aasian maanjäristyksen jälkivaikutukset. Henkilökohtaiset tragediat koskettivat Euroopan unionia jokaisessa näistä tapauksista, kun Sri Lankassa ja Thaimaassa lomaansa viettäviä kansalaisia huuhtoutui mereen ja kun ystäviämme ja perheenjäseniämme katosi raunioihin Pakistanissa ja Kashmirissa.
Tapahtuneen myönteinen puoli oli se, että runsas avunanto ja hyväntahtoisuuden osoittaminen niin valtiollisella kuin henkilökohtaisellakin tasolla vahvistivat maailmanlaajuisesti uskoamme yhteisöllisyyden voimaan. Kaiken epäonnen keskellä näimme ihmisluonnon parhaan puolen. Silti jopa sitkeimmät väsyvät. Kun Kashmirissa kärsittiin marraskuussa toisesta tauti- ja paleltumiskuolemien aallosta, oli selvää, ettei avunantaja voi toimia päättäväisesti silloin, kun poliittinen tahto puuttuu.
Euroopan unionin valmiustoimien ja nopeiden avustustoimien rahoitusvälineen pitää täyttää kyseinen tyhjiö ja toimia tiiviisti Yhdistyneiden Kansakuntien järjestelmän kanssa, jotta yhdennettyjä resursseja voidaan hyödyntää tehokkaasti ja avun tarpeessa olevia voidaan auttaa. Meidän on myös hyväksyttävä se, että ilmastonmuutoksen aiheuttamat ääritapaukset jatkuvat ja vieläpä yleistyvät.
Carlislessa on käytössä uusi tulvanhallintastrategia: vedelle tehdään tilaa ja tulvariskien parempaa hallintaa tutkitaan yhtenäisten kaupunkikuivatukseen tarkoitettujen pilottiohjelmien avulla. Ennaltaehkäisy on ensiarvoisen tärkeää, ja ympäristönsuojeluun liittyvät kysymykset, kuten luonnonvarojen, esimerkiksi metsien ja kosteikkojen, oikea käyttö, ovat avainasemassa, kun pyritään ehkäisemään katastrofeja ja vähentämään niiden vaikutuksia ihmisiin, heidän koteihinsa ja elinkeinoihinsa.
Huolimatta noudatettavista ehkäisystrategioista ja investointien suuruudesta on epärealistista olettaa, että katastrofit saadaan loppumaan. Meidän on opittava niistä. Jotta voimme varmistaa, että kansalaisemme ovat tietoisia riskeistä, varoitusjärjestelmiin, riskikartoituksiin ja yleisön tietoisuutta lisääviin kampanjoihin on investoitava suuria summia.
Meidän pitää varmistaa, että sekä Euroopassa että maailmanlaajuisesti vaikuttaviin luonnonuhkiin liittyvät ehkäisy-, varautumis- ja varoitustoimet ovat järeitä ja että ne auttavat parhaalla mahdollisella tavalla kansalaisiamme Carlislesta Kashmiriin katastrofien ehkäisyssä, niihin valmistauduttaessa ja niihin reagoitaessa.
Tässä mietinnössä parlamentti on parantanut komission ehdotusta huomattavasti, ja voin suositella parlamentille sen hyväksymistä. 
Satu Hassi,
   Hyvät kollegat, haluan kiittää herra Papadimoulisia erinomaisesta työstä. Kun puhumme EU:n kyvystä reagoida katastrofeihin, on syytä muistaa, että säähän liittyvät katastrofit ovat viime vuosikymmeninä lisääntyneet ja ilmastonmuutoksen ennustetaan lisäävän niitä edelleen. Näin ollen kasvihuonekaasupäästöjen vähentäminen on tärkein tapa vähentää tulevia tuhotulvia ja myrskyjä.
Vuoden 1990 jälkeen maailmassa on joka vuosi koettu vähintään 20 suurkatastrofiksi luokiteltua säästä aiheutuvaa tapahtumaa. Edeltävien 20 vuoden aikana vain kolmelle vuodelle osui näin paljon sääkatastrofeja. Vakuutusyhtiöiden tilastojen mukaan vuoden 1990 jälkeen sääkatastrofien aiheuttamat vuotuiset vahingot ovat yli kaksinkertaistuneet ja niistä maksetut korvaukset ovat nelinkertaistuneet. Tutkijoiden mukaan myrskyt ja tulvat ovat paitsi yleistymässä myös voimistumassa. WWF julkaisi äskettäin tutkimuksen, jonka mukaan ilmastonmuutos lisää Euroopassa myrskyjä eniten Pohjanmeren ympärillä, Brittein saarilla, Alankomaissa ja Ranskassa. Suurimmat tuulen nopeudet voivat kasvaa vuosisadan loppuun mennessä jopa 15 prosenttia. Kokemusten mukaan Yhdistyneessä kuningaskunnassa tällainen tuulen nopeuden kasvu voi lisätä myrskyvahinkoja 50 prosentilla, ja Alankomaissa kuuden prosentin kasvu tuulen nopeudessa voi tulvaherkkyyden vuoksi aiheuttaa vahinkojen viisinkertaistumisen. Eli hyvät kollegat, meidän on ymmärrettävä, että ilmaston suojelu on keskeinen asia tulevien sääkatastrofien vähentämiseksi. 
Irena Belohorská (NI ). –
   Hyvät kuulijat, haluan myös osaltani kiittää kollegaamme Papadimoulisia hänen hyvästä työstään mietinnön laatimisessa. Euroopan unionia on viime aikoina kohdannut entistä suurempi joukko luonnonkatastrofeja, teollisuusonnettomuuksia ja teknologian aiheuttamia suuronnettomuuksia. Olen yhtä mieltä siitä, että toimia olisi yhdistettävä katastrofien ehkäisemiseksi ja nopeiden avustustoimien takaamiseksi, ja kannatan kyseistä ehdotusta. Nämä kaksi osa-aluetta ovat itse asiassa erottamattomia, mutta voimme puhua mahdollisen katastrofin ehkäisystä ainoastaan silloin, kun se voidaan tunnistaa etukäteen. Useiden katastrofien ennakointi on mahdotonta, eikä niitä siksi voida varsinaisesti ehkäistä. Voimmekin vain hallita katastrofien seurauksia.
Voin ilokseni todeta, että mietintöön tekemäni tarkistukset on hyväksytty. Asetuksen pääasiallisena tarkoituksena on suojella väestöä, mutta on tärkeää, että siinä määritellään myös suojelun luonne. Tämä koskee erityisesti kansanterveyttä ja kansalaisten turvallisuutta. Solidaarisuusperiaatteen mukaisesti olisikin asianmukaista laajentaa soveltamisala myös kolmansiin maihin, sillä sen paremmin luonnonkatastrofit, teollisuusonnettomuudet, teknologian aiheuttamat suuronnettomuudet kuin terroristihyökkäyksetkään eivät tunne rajoja.
On huomattava, että myös yhteisön taloudellisten etujen suojaaminen on välttämätöntä. Ehdotankin siksi luonnoksen 12 artiklan muuttamista seuraavasti: "Ellei edunsaaja anna tyydyttävää vastausta rahoitustuen käytöstä eikä vielä täsmennyspyynnön jälkeenkään osoita avustusta käytettävän säännöksen mukaisella tavalla, on aloitettava maksujen takaisinperintä. Komission on peruutettava maksujen suorittaminen ja perittävä jo maksetut erät takaisin, eivätkä nämä toimenpiteet saa olla vapaaehtoisia." 
Richard Seeber (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, haluan myös osaltani kiittää esittelijää hänen erinomaisesta työstään. Äänestystuloksen perusteella on selvää, että hän on tehnyt yhteistyötä kaikkien ryhmien kanssa ja puhunut koko parlamentin puolesta.
Kiitän myös komissiota siitä kokonaisvaltaisesta tavasta, jolla tätä hätätilanteiden avustustoiminnan ja luonnonkatastrofien hallinnan alaa on lähestytty. Käsiteltävänä oleva hätätilanteiden avustusväline on kuitenkin vain yksi osa sitä Euroopan unionin laajempaa järjestelmää, jonka avulla katastrofeja pyritään hallitsemaan ja avustustoimia kehittämään. Aiheesta puheen ollen, olen itsekin alueelta, jolla on kärsitty tulvista, ja viime perjantaina komissio myönsi suuren rahasumman kyseisen katastrofin seurausten lieventämiseksi. Haluankin ilmaista kiitollisuuteni eurooppalaisesta solidaarisuudesta.
On ratkaisevan tärkeää, että noudatamme esittelijän ehdotusta ja muutamme oikeusperustaa. Olen myös sitä mieltä, että välineen oikeusperusta olisi luotava 175 artiklan pohjalta. Lisäksi on mielestäni olennaista, että välineen soveltamisalaan lisätään ehkäisytoimet, väestönsuojelu kolmansissa maissa sekä meren pilaantuminen.
Yleisesti ottaen voidaan sanoa, että tämän ansiosta meillä olisi mahdollisuus reagoida Euroopan kansalaisten huoliin ja kysymyksiin nopealla avustuksella, ilman byrokratiaa. Juuri tässä suhteessa komission on mahdollista olla näkyvä vaikuttaja, ja se olisi tehtävä tämän välineen avulla. Ketään ei hyödytä, että Euroopan unioni olettaa nopeaa ja epäbyrokraattista apua tarvitsevien kansalaisten käyvän läpi monimutkaisia byrokraattisia toimenpiteitä tai ohjaa heitä ottamaan yhteyttä komiteoihin, jotka eivät ole vielä kokoontuneet. Nopealla ja epäbyrokraattisella avulla saadaan paljon enemmän aikaan kuin kalliilla tiedotuskampanjoilla, jotka loppujen lopuksi vain valuvat hiekkaan.
Lopuksi haluan sanoa, että mielestäni Ranskan valtiomiehen Talleyrandin lausunto ylenmääräisen innokkuuden tarpeettomuudesta on täysin epäasianmukainen kyseisessä asiayhteydessä, sillä luonnonkatastrofien seurauksia lievennettäessä ei voi olla riittävän innokas. 
Edite Estrela (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, minäkin aloitan kiittämällä esittelijää erinomaisesta mietinnöstä.
Kuten muut puhujat ovat maininneet, viime vuosina on tapahtunut aikaisempaa suurempi määrä luonnonkatastrofeja, jotka johtuvat muun muassa ilmastonmuutoksesta, ympäristövahingoista ja maankäytön suunnittelun puuttumisesta. Euroopan unionilla on käytössään joukko välineitä, kuten käsittelemämme kehittämisvaiheessa oleva asetus, jotka mahdollistavat nopeat ja tehokkaat avustustoimet suuronnettomuuksien sattuessa.
Kesällä 2005 sattunet järkyttävät luonnonkatastrofit – Keski-Eurooppaa koetelleet suuret tulvat, eteläisen Euroopan vaikea kuivuus sekä metsäpalot, jotka tuhosivat tuhansia hehtaareja metsää Espanjassa ja kotimaassani Portugalissa – vaativat asianmukaisia ja nopeita ennaltaehkäisy- ja avustustoimia väestönsuojelun alalla.
Laatiessani ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan esittelijänä valiokunta-aloitteista mietintöä luonnonkatastrofeista vierailin kuudessa luonnonkatastrofin koettelemassa valtiossa. Paikallisten, alueellisten ja kansallisten viranomaisten kanssa pidetyissä työkokouksissa vaadittiin aina yksinkertaistamista ja joustavuutta. Jotta yhteiskuntia voitaisiin auttaa, yhteisön hätätilanteita varten perustamia avustusvälineitä on yksinkertaistettava ja niiden soveltamismääräyksistä on tehtävä joustavampia. Myös tiiviimpi yhteistyö Euroopan tasolla ja taloudellisen tuen lisääminen nähtiin suositeltavina. 
Stavros Dimas,
   Arvoisa puhemies, kiitän Euroopan parlamentin jäseniä erittäin rakentavista puheenvuoroista. Olette esittäneet joukon hyvin tärkeitä tarkistuksia, joiden tarkoituksena on vahvistaa väestönsuojelutoimia Euroopan tasolla. Tarkistukset koskevat ennaltaehkäisyä, varoitus- ja hälytysjärjestelmiä sekä tarvetta varmistaa väestönsuojelutoimien rahoitus kolmansissa maissa. Komissio kannattaa valtaosaa esitetyistä tarkistuksista.
Haluan ottaa kantaa erityisesti ennaltaehkäisyyn. On tärkeää huomata, että tietyt ennaltaehkäisyn osa-alueet, kuten metsäpalojen tai tulvien torjuminen, sisältyvät jo nyt yhteisön tiettyjen rahoitusvälineiden piiriin. Komissio haluaa välttää päällekkäisyyttä olemassa olevien rahoitusvälineiden kanssa. Tunnustamme kuitenkin tarpeen vahvistaa ennaltaehkäisyn yleisiä osa-alueita väestönsuojelun alalla, ja siksi sisällytämme mielellämme esitetyt tarkistukset ehdotettuun rahoitusvälineeseen.
Vaikka komissio voikin hyväksyä valtaosan esitetyistä tarkistuksista, jotkin tarkistukset ovat ongelmallisia eikä niitä voida hyväksyä sellaisenaan.
Ensiksikään väestönsuojeluun perustetun rahoitusvälineen oikeusperustan korvaaminen perustamissopimuksen 175 artiklan 1 kohdalla ei ole komission mielestä tarpeellista, sillä Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 308 artiklaa on aina käytetty tähän tarkoitukseen. Olemassa olevat väestönsuojelun rahoitusvälineet, toimintaohjelma ja yhteisön väestönsuojelumekanismi pohjautuvat tähän artiklaan. Lisäksi esitetty oikeusperusta viittaa ympäristönsuojeluun ja kansanterveyteen, kun taas väestönsuojelutoimiin täytyy sisältyä myös toimet ihmisten ja omaisuuden suojelemiseksi, kulttuuriperintö mukaan lukien.
On myös esitetty, että Euroopan unionin ulkopuolisten hätätilanteiden avustustoimet sisällytettäisiin rahoitusvälineeseen. Komissio on Euroopan parlamentin kanssa yhtä mieltä siitä, että tämänkaltaisen rahoitustoiminnan turvaaminen on tarpeellista.
Komissio päätti erottaa yhteisön sisäisten toimien rahoituksen ulkoisista toimista hyväksymällä erilliset oikeudelliset välineet. Näin väestönsuojelumekanismin piiriin kuuluvissa valtioissa suoritettavat väestönsuojelutoimet sisältyvät nopeiden avustustoimien rahoitusvälineeseen, kun taas väestönsuojelutoimet kolmansissa maissa rahoitetaan vakautusvälineen avulla.
Jotta vakautusväline voisi toimia selkeänä perustana tämänkaltaisten Euroopan unionin ulkopuolisten toimien rahoitukselle, välineissä on joka tapauksessa viitattava selkeästi väestönsuojeluun.
Tässä suhteessa komission kanta eroaa Euroopan parlamentin mietinnöstä. Haluan kuitenkin painottaa, ettei näiden mielipide-erojen pidä antaa varjostaa yhteisiä, hyvin tärkeitä päämääriämme. Kannatamme täysin Euroopan parlamentin pyrkimystä kehittää nykyistä tehokkaampi eurooppalainen väline Euroopan unionissa ja sen ulkopuolella toteutettavia väestönsuojelutoimia varten, ja olemme samaa mieltä rahoituksen lisäämisen tarpeellisuudesta. Tässä kohden haluan kiittää teitä kannatuksestanne.
Painotan kuitenkin sitä, että olemassa olevien välineiden, toimien ja toimivaltuuksien suhteen väestönsuojelu ja Euroopan komission mekanismi toimivat erittäin hyvin viime vuoden hätätilanteissa. Näillä tilanteilla tarkoitan esimerkiksi Portugalissa esiintyneitä lukuisia tulipaloja sekä tulvia esimerkiksi Bulgariassa ja Romaniassa. Järjestimme 13 tämänkaltaista avustusoperaatiota. Lisäksi osallistuimme luonnollisesti Etelä-Aasian kahden suurkatastrofin avustustoimiin. Tsunamin yhteydessä Euroopan unioni vei väestönsuojelumekanisminsa ansiosta ensimmäisenä edustajiaan tuhoalueelle. Myös hurrikaani Katrinan tapauksessa Euroopan unioni reagoi lähettämällä avustuksen, jota se oli kolme päivää aiemmin ehdottanut Yhdysvaltojen toimivaltaisille viranomaisille. Tämän ansiosta meillä oli jo Eurooppa-neuvoston asianmukainen tuki. Huomautan kuitenkin, ettei meillekään ole pahitteeksi muistaa ja painottaa joitakin asioita, joita tapahtuu olemassa olevien välineiden yhteydessä. Kuten jäsen Papadimoulisin mietinnössä sanotaan, meidän on luonnollisesti tehostettava väestönsuojelua.
Toimitan parlamentin sihteeristölle kattavan luettelon komission kannoista tarkistuksiin. Kiitän vielä kerran esittelijää ja kaikkia parlamentin jäseniä ehdotuksista.
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna.
Véronique Mathieu (PPE-DE ). –
   Viimeaikaisten luonnonkatastrofien voimakkuus on muistuttanut meitä siitä, kuinka suojattomia yhteisömme ovat luonnon aiheuttamia vaaroja vastaan: 20 vuoden aikana luonnonkatastrofit ovat aiheuttaneet 1,5 miljoonan ihmisen kuoleman eri puolilla maailmaa. Jotta voimme ratkaista ongelman tehokkaasti, on tulevaan varauduttava riskinarviointien, torjuntatoimien, koulutuksen ja kansalaisille tarjottavan tiedotuksen avulla.
EU perusti ECHO:n vuonna 1992, Dipecho-ohjelman vuonna 1996 ja EU:n solidaarisuusrahaston vuonna 2002, ja näin se on osoittanut, että torjuntatoimet ja hätäapu ovat ensisijaisia tavoitteita. Vuonna 2005 EU päätti perustaa myös eurooppalaisen koordinointijärjestelmän, jonka toiminta perustuisi Euroopan humanitaarisen avun vapaaehtoisjoukkoihin.
Komissio ehdottaa valmiustoimien ja nopeiden avustustoimien rahoitusvälineen perustamista vakavia hätätilanteita varten vuosiksi 2007–2013, ja olemme tietenkin iloisia tästä ehdotuksesta. Rahoitusvälineen oikeusperustaksi olisi kuitenkin muutettava 174 artikla, jonka nojalla noudatetaan yhteispäätösmenettelyä, ja torjuntatoimiksi olisi luettava myös kolmansissa maissa toteutettavat pelastuspalvelualan toimet ja merten suojelutoimet. Rahoitusvälineelle on myönnettävä sellaiset määrärahat, että hätäapu on mahdollisimman tehokasta niin joustavuuden kuin reagointinopeudenkin kannalta ja että yhteisön solidaarisuus näkyy entistä selvemmin sekä EU:ssa että sen ulkopuolella. 

Komissio kannattaa täysimääräisesti, osittain tai periaatteessa 52:ta tarkistusta, jotka ovat tarkistukset 1, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 16, 17, 18, 23, 24, 25, 28, 29, 30, 31, 32, 33, 34, 36, 37, 38, 39, 40, 41, 43, 44, 45, 47, 48, 49, 50, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 66, 67, 68, 69, 70, 73 ja 75.
Komissio ei voi hyväksyä tarkistuksia 2, 3, 4, 13, 14, 15, 19, 20, 21, 22, 26, 27, 35, 42, 46, 53, 54, 63, 64, 65, 71, 72 ja 74. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana Marios Matsakisin laatima ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan mietintö (A6-0044/2006) elohopeaa koskevasta yhteisön strategiasta (2005/2050(INI)). 
Marios Matsakis (ALDE ),
   . – Arvoisa puhemies, haluan ensiksi kiittää kaikkia varjoesittelijöitä hyvin rakentavasta yhteistyöstä tämän mietinnön laatimisen yhteydessä. Kiitän myös kaikkia niitä, jotka ovat jättäneet käsiteltäväksi tarkistuksia ja osallistuvat tämän strategia-asiakirjan asiasisällöstä käytävään keskusteluun.
Elohopea ja sen yhdisteet ovat erittäin myrkyllisiä ihmisille sekä luonnonvaraisille eläimille ja kasveille. Muututtuaan ympäristössä myrkyllisimmäksi muodokseen, metyylielohopeaksi, elohopea voi läpäistä helposti veri-aivoesteen ja vahingoittaa hermostoa vakavasti. Elohopea läpäisee nopeasti myös istukan muodostaman esteen ja voi siten vaikuttaa sikiön hermoston kehitykseen. Elohopea on maailmanlaajuinen uhka, koska se etenee suuria etäisyyksiä ilmakehässä, ylittää valtioiden rajoja sekä saastuttaa Euroopan ja koko maailman elintarvikevarastot siinä määrin, että se on merkittävä riski ihmisten terveydelle.
Koska EU on maailman suurin elohopean viejä, se on taloudellisista, poliittisista ja moraalisista syistä velvoitettu omaksumaan johtavan aseman elohopeaan liittyvien maailmanlaajuisten riskien käsittelyssä. EU:n toiminta, kuten myös kansainvälinen sitoutuminen ovat välttämättömiä ihmisten terveyden ja ympäristön suojelemiseksi. Elohopeaa koskeva yhteisön strategia kokonaisvaltaisine lähestymistapoineen on siten merkittävä panos tätä maailmanlaajuista uhkaa torjuttaessa.
Yleisesti ottaen mietinnössä suhtaudutaan myönteisesti komission tiedonantoon ja korostetaan yleistä lähestymistapaa, jota sovelletaan yhteisön laajuisesti tavoitteeksi otettuihin elohopeapäästöjen, elohopeavarastojen ja elohopean kysynnän vähentämiseen ja asteittaiseen poistamiseen sekä elohopean ylijäämien käsittelyyn ja altistumiselta suojeluun.
Strategiassa käsitellään erityisesti seuraavia asioita: tehokkaan vientikiellon ja turvallisen varastoinnin toteuttaminen, polttolaitoksista ja muusta vastaavasta toiminnasta tulevien elohopeapäästöjen raja-arvojen käyttöönotto, elohopean käytön kielto mittaus- ja valvontalaitteissa aina kun se on mahdollista, elohopeajätteen keräys ja käsittely, riittävän tiedottamisen ja herkkien väestöryhmien altistumisen valvonnan varmistaminen sekä kansainvälisten yhteisten toimien tukeminen ja edistäminen elohopeaan liittyvän uhan käsittelyssä.
Huomionarvoinen seikka on suositus, jonka mukaan elohopean käyttö olisi kiellettävä rokotteiden tuotannossa, jos käytettävissä on asianmukainen ja turvallisempi vaihtoehto. On myös huomattava, että historiallisesti merkittäville laitteille myönnettäisiin erivapauksia strategiaa sovellettaessa.
Käsiteltävänä olevista 13 lopullisesta tarkistuksesta kannatan tarkistuksia 3, 4, 7, 9, 10, 11 ja 12. Mielestäni erityisen merkittävä on tarkistus 10, jossa esitetään uudelleen alun perin esittämääni 17 kohtaa, joka koskee hammasamalgaamia. Haluan todeta tästä asiasta seuraavat seikat.
Periaatteessa 17 kohdassa kehotetaan komissiota esittämään vuoden 2007 loppuun mennessä ehdotuksia hammasamalgaamissa käytettävän elohopean rajoittamiseksi mutta ei sen kieltämiseksi välittömästi. Tämä johtuu siitä, että mielestäni on aivan mahdotonta hyväksyä, että ihmisten suuhun pannaan edelleen tällaista mahdollisesti myrkyllistä ainetta, vaikka käytettävissä on turvallisempia vaihtoehtoja. Itse asiassa monet hammaslääkärit, kuten omani, ovat jo kauan sitten luopuneet elohopeaa sisältävien amalgaamien käytöstä, koska nykyaikaisemmat vaihtoehdot eli valkoiset amalgaamit ovat turvallisempia, kauniimpia ja samanhintaisia. Näin ollen kehotan teitä äänestämään tarkistuksen 10 puolesta.
Haluan vielä kerran kiittää kaikkia niitä, jotka ovat osallistuneet tämän mietinnön laatimiseen.

Stavros Dimas,
   Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, haluan aluksi todeta, että arvostan tänään keskustelunaiheena olevan mietinnön yhteydessä tehtyä erittäin hyvää työtä. Erityisesti haluan kiittää esittelijä Matsakisia poikkeuksellisen rakentavasta ja huomattavasta työstä.
Haluan kommentoida lyhyesti elohopeaa koskevan strategian perustarkoitusta ja tavoitteita. Strategian perustarkoituksena on vähentää ympäristön elohopeapitoisuuksia sekä ihmisten altistumista elohopealle yleensä ja erityisesti kaloissa olevalle metyylielohopealle. Elohopea ja sen yhdisteet ovat erittäin myrkyllisiä ihmisille, ekosysteemeille ja luonnonvaraisille linnuille. Suuret annokset voivat johtaa ihmisen kuolemaan, mutta elohopealla voi jo suhteellisen pieninä annoksina olla vakavia vaikutuksia ihmisten terveyteen.
Strategialla on seuraavat kuusi tavoitetta: elohopeapäästöjen vähentäminen, käytettävissä olevan elohopean määrän vähentäminen pienentämällä tarjontaa ja kysyntää, ratkaisun löytäminen pitkäaikaiseen ongelmaan, joka liittyy elohopean ylijäämien ja varastojen (käytössä olevat tai viime vuosina varastoidut tuotteet) rajoittamiseen, elohopea-altistukselta suojeleminen, elohopeasta ja sen välttämättömistä käyttötarkoituksista aiheutuvien ongelmien tutkiminen sekä elohopeaongelman ratkaisemiseen liittyvien kansainvälisten toimien tukeminen ja edistäminen.
Viime vuosikymmenien aikana yhteisössä on toteutettu useita toimia elohopeaongelman käsittelemiseksi sekä elohopeapäästöjen ja elohopean käytön ja elohopea-altistuksen vähentämiseksi. Nämä ja kaikki muut tähän mennessä toteutetut toimet eivät kuitenkaan riitä. On tehtävä paljon enemmän. Strategiaa valmistellessaan komissio kiinnitti erityistä huomiota sen määrittelemiseen, mitkä ovat elohopeaongelman tärkeimmät näkökohdat tällä hetkellä ja millä aloilla Euroopan unionin olisi mahdollista toteuttaa lisätoimia.
Tärkeimmät alat, joita on tarkasteltu ja joilla ehdotetaan lyhyen aikavälin toimien toteuttamista, ovat seuraavat: elohopean tarjonta markkinoille ja elohopean vienti, kloori-alkaliteollisuuden ylijäämäelohopea, elohopean käyttö mittaus- ja valvontalaitteissa sekä hiilenpoltosta aiheutuvat elohopeapäästöt. On syytä muistaa, että elohopeaongelman poistaminen kokonaan vie vuosikymmeniä. Nykyiset pitoisuudet johtuvat menneistä elohopeapäästöistä, ja pitoisuuksien stabiloituminen kestäisi kauan siinäkin tapauksessa, ettei uusia elohopeapäästöjä enää vapaudu.
Haluan korostaa Euroopan unionin toteuttamien aloitteiden lisäksi myös yhteisten kansainvälisten toimien merkitystä. Elohopea on maailmanlaajuinen saaste. Komissio aikookin järjestää tänä vuonna 26.–27. lokakuuta Brysselissä kansainvälisen konferenssin vahvistaakseen kehitystä, joka on havaittavissa tämän asian kansainvälisessä käsittelyssä.
Lopuksi kiitän vielä kerran esittelijä Matsakisia ja koko parlamenttia tehdystä työstä ja toistan lupaukseni auttaa muotoilemaan vielä tiukempaa Euroopan unionin politiikkaa terveyden ja ympäristön suojelemisen parantamiseksi. 
Martin Callanan,
   . Arvoisa puhemies, haluan kiittää esittelijä Matsakisia kaikesta työstä, jota hän on tehnyt tämän mietinnön hyväksi. Ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnassa suoritettujen äänestysten tuloksena syntyi mietintö, joka on ensimmäinen askel kohti elohopeaa ja ympäristön elohopeapitoisuuksien ehdotonta vähentämistä koskevaa yhtenäistä lähestymistapaa. Tämä on kunnianosoitus esittelijä Matsakisin tekemälle työlle.
PPE-DE-ryhmä on jättänyt käsiteltäväksi kaksi tarkistusta valiokunnassa hyväksyttyyn mietintöön. Näistä toinen koskee perinteisiä mittauslaitteita, kuten ilmapuntareja. Tarkistuksen mukaan niiden erittäin harvalukuisten yritysten, jotka korjaavat, huoltavat ja kierrättävät ilmapuntareja EU:ssa, sallittaisiin jatkaa toimintaansa hyvin tiukasti valvotuissa oloissa. Kielto merkitsisi sen ilmapuntarien valmistuksen perinteen ja ammattitaidon loppua, joka alkoi yli 400 vuotta sitten, kun ilmapuntarit otettiin käyttöön. Jos näiden yritysten on lopetettava toimintansa, kansalaiset eivät voisi enää korjauttaa laitteitaan asianmukaisesti, ja he hävittäisivät laitteet mahdollisesti talousjätteen mukana, mikä ei olisi kenenkään etujen mukaista.
Kannatan kuitenkin täysin lainsäädäntöä, jonka avulla suojellaan kansalaisia elohopealta, joka on erittäin myrkyllinen aine. Ympäristönäkökohtia koskevan lähestymistavan on kuitenkin oltava oikeassa suhteessa ongelmaan ja tasapainossa sen kanssa.
Täydellinen kielto olisi mielestäni suhteellisuusperiaatteen vastainen toimenpide. Ilmapuntareja valmistaa EU:ssa vain pieni määrä yrittäjiä, ja niillä toimijoilla, joilla on erittäin hyvä ja turvallinen käytännön tietämys elohopeasta ja kaikista siihen liittyvistä riskeistä, on parhaimmat mahdollisuudet edistää elohopeasaasteen vähentämistä. Asianmukaisten tuoteturvallisuuteen liittyvien varoitusten ja sopivien laitosten luvanvaraisen toiminnan avulla elohopean käyttöä voitaisiin valvoa ja seurata. Näin kansalaiset voisivat käyttää edelleen ilmapuntarejaan ympäristöä tai ihmisten terveyttä vaarantamatta, kuten he ovat tehneet vuosisatojen ajan.
Toinen tarkistus koskee elohopeakennoja käyttäviä kloori-alkalilaitoksia. Luullakseni kollegani puhuvat niistä myöhemmin. 
María Sornosa Martínez,
   . Arvoisa puhemies, hyvä esittelijä Matsakis, meillä on samat tavoitteet kuin teillä eli sekä elohopeapäästöjen poistaminen Euroopan unionin laajuisesti että elohopean vientikielto. Elohopea ja sen yhdisteet ovat erittäin myrkyllisiä ihmisille ja ympäristölle, kuten muut puhujat ovat todenneet.
Euroopan unioni on maailman tärkein elohopean viejä, ja vientikielto hillitsee merkittävästi kaupankäyntiä ja pienentää tämän metallin ylijäämiä maailmassa. Pyydän neuvostoa kuitenkin varmistamaan, että Euroopan unioni käsittelee edelleen elohopeaongelmaa myös osallistumalla kansainvälisiin keskusteluihin ja toimiin sekä tekemällä kahdenvälisiä sopimuksia ja toteuttamalla hankkeita kolmansien maiden kanssa etenkin teknologiansiirron alalla. Tässä yhteydessä olisi hyväksyttävä kansainvälisiä sitovia lainsäädännöllisiä toimia.
Pyydän komissiota myös lisäämään väestön tietoisuutta tästä asiasta järjestämällä tiedotuskampanjoita elohopea-altistuksen terveysriskeistä ja elohopean aiheuttamista ympäristöongelmista. Pelkään nimittäin, etteivät kansalaiset vielä tiedosta riittävästi elohopean myrkyllisyyttä.
Toinen asia, joka huolestuttaa minua erityisesti, on elohopean käyttö tiomersaalina rokotteissa, koska se voi olla vahingollista ihmisten terveydelle. Tämän vuoksi on syytä muistaa, ettei esimerkiksi Tanskassa ole käytetty tiomersaalia lasten rokotteissa vuodesta 1992 lähtien.
Olen iloinen siitä, että neuvoston päätelmissä tunnustetaan ympäristöongelmat ja sosiaaliset ongelmat, jotka aiheutuvat Almadénin pitkään käytössä olleiden elohopeakaivosten sulkemisesta. Olen mielissäni myös siitä, että harkitaan Almadénin käyttämistä turvallisena loppusijoituspaikkana olemassa oleville metallisen elohopean varastoille tai kaikkialla Euroopassa teollisuuden sivutuotteena syntyneelle metalliselle elohopealle mutta ei kuitenkaan elohopeajätteelle käyttäen siten hyödyksi siellä jo olevaa infrastruktuuria, paikallista työvoimaa ja teknistä asiantuntemusta.
Haluan vielä kiittää esittelijää ja kaikkia varjoesittelijöitä, koska he ovat tehneet todella erinomaista työtä. 
Carl Schlyter,
   Haluan kiittää jäsen Matsakisia esimerkillisestä esittelijän työstä.
Jo vuonna 1990 sovittiin PARCOM-päätöksellä, että kloori-alkaliteollisuudessa luovutaan asteittain elohopean käytöstä vuoteen 2010 mennessä. Nyt on otettava käyttöön vientikielto, joka tulee voimaan ennen vuotta 2010. Muutoin kloori-alkaliteollisuus, jolla on Euroopan unionin suurimmat elohopeavarastot, vie valtavia määriä elohopeaa. On tärkeää, että vientikielto otetaan käyttöön ennen vuotta 2010.
Puhumme loppusijoituksen yhteydessä turvallisuudesta, mutta elohopeaa käytetään nykyään toiseksi eniten 10 senttimetrin päästä aivoistamme. Sain ensimmäisen amalgaamittoman hammaspaikkani 21 vuotta sitten, ja se on edelleen kunnossa. Se on laadultaan erinomainen. Nykyään Ruotsissa vain 0,05 prosenttia lasten ja nuorten hammaspaikoista sisältää amalgaamia, kun vastaava luku aikuisilla on kaksi prosenttia. Lisäksi luvut pienenevät koko ajan. Ruotsissa kemikaalien tarkastuksesta vastaava kemikaalivirasto on osoittanut, että amalgaamin käyttö on lopetettava etenkin ympäristöön ja kansanterveyteen liittyvistä syistä. Käytettävissä on hyviä vaihtoehtoja. Kolme neljäsosaa elohopeapäästöistä on peräisin amalgaamista, ja suuri osa näistä tulee hammaslääkäriasemilta. Selvästi suurin osa jätevesiin pääsevistä elohopeapäästöistä onkin peräisin amalgaamipaikoista. Tämän vuoksi pyydän teitä äänestämään esittämäni tarkistuksen 10 puolesta, jotta näistä ongelmista päästään eroon. Esittelijä Matsakis, kiitos vielä kerran rakentavasta työstä. 
Adamos Adamou,
   . – Arvoisa puhemies, haluan ensimmäiseksi esittää kiitoksemme esittelijä Matsakisille mietinnön johdosta. Hän on tosissaan yrittänyt ottaa kaikkien jäsenten näkemykset mukaan päätöslauselmaesitykseen.
Asiakirjan myönteisistä osista huolimatta olemme sitä mieltä, että elohopeaa koskevaa yhteisön strategiaa olisi voitu ja pitänytkin vahvistaa vielä enemmän. Euroopan unionin jäsenvaltioista peräisin olevan elohopean vientikielto olisi mielestämme otettava käyttöön viimeistään vuoteen 2008 eikä vuoteen 2010 mennessä, jota ajankohtaa suurin osa valiokunnan jäsenistä kannatti.
Samalla painotamme, että on tärkeää tiukentaa kyseisestä kiellosta tehtävien poikkeuksien järjestelmää. Tarkemmin sanottuna poikkeuksia olisi sallittava vain siinä tapauksessa, ettei sopivaa vaihtoehtoa ole.
Lopuksi totean, että kannatamme sitä, että EU:n olisi autettava myös kehitysmaita lopettamaan elohopean käyttö tarjoamalla niille sekä teknistä että taloudellista tukea. 
Kathy Sinnott,
   – Arvoisa puhemies, aluksi haluan kiittää komissiota päätöksestä poistaa elohopea ympäristöstämme. Päätös olisi pitänyt tehdä jo aikoja sitten. On tiedetty jo pitkään, että elohopea on vaarallista. Haluan kiittää esittelijä Matsakisia erinomaisesta mietinnöstä, jossa hän menee pidemmälle kuin komissio erityisesti määrittelemällä komissiolle yhden elohopean vaarallisimmista nykyisistä käyttötarkoituksista. Tarkoitan tiomersaalia (thermerasol), jota ruiskutetaan suoraan ihmisiin yleisesti käytettyjen lääkeaineiden, kuten flunssarokotteiden, mukana. Sen jälkeen kun elohopean käyttö lasten rokotteissa lopetettiin Kaliforniassa, autismitapausten määrä on lisääntynyt jatkuvasti. Ensimmäistä kertaa 20 vuoteen kasvu on kuitenkin hidastunut merkittävästi. Arvoisa komission jäsen, voisitteko varmistaa, että mahdollinen lintuinfluenssarokote on elohopeaton.
Lisäksi pyytäisin teitä poistamaan vielä yhden elohopealähteen. Irlannin valtio saastuttaa Irlannin vesivaroja heksafluoripiihapolla, väkilannoiteteollisuuden jätetuotteella, joka sisältää elohopean lisäksi muita myrkkyjä, kuten lyijyä, arseenia, berylliumia, vanadiinia, kadmiumia, radionuklideja ja silikonia. Toivon, että käsittelette tätä ongelmaa. 
Thomas Ulmer (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, aluksi haluan lausua esittelijä Matsakisille lämpimät kiitokset hyvästä, rakentavasta ja avoimesta yhteistyöstä tämän mietinnön laatimisen yhteydessä. Valmistelemme vasta lainsäädäntöä, joten osoitamme suunnan eteenpäin mutta emme tee vielä lopullisia päätöksiä. Lainsäädännöllisten toimenpiteiden vuoro on myöhemmin.
On jo kuitenkin yleisesti tunnettua, että elohopea on erittäin myrkyllistä, joten se on tietysti jo tämän vuoksi poistettava käytöstä. Näin ollen asettamalla tavoitteeksi vuodesta 2010 sovellettavan vientikiellon ja käytöstä poistetun elohopean turvallisen varastoinnin annamme ensimmäiset tärkeät viitteet siitä, mihin suuntaan on edettävä. On jo selvää, että tässä yhteydessä on sovellettava korvaamisperiaatetta. Tämä on sitäkin tärkeämpää, koska elohopea on biologisesti hajoamatonta ja kiertää näin ollen ikuisesti. Jokainen elohopeamikrogramma palaa yhä uudelleen ihmisiin ravintoketjun välityksellä. Jo nyt rannikkoyhteisöjen asukkailla, jotka syövät usein kalaa, on kudoksissaan elohopeapitoisuus, joka ylittää sallitut raja-arvot. Vaikka tätä ei voida valitettavasti enää tällä hetkellä muuttaa eikä suuresta pitoisuudesta aiheudu välittömiä vaikutuksia, tämä osoittaa ympäristölääketieteellisesti, että ehdoton kielto on tarpeen.
Mielestäni hammasamalgaamia koskevan kohdan sanamuoto on tällä hetkellä epätyydyttävä, koska hammasamalgaamin epäillään edelleen vaikuttavan monien sairauksien syntyyn. Mainitsen näistä esimerkkinä immuunijärjestelmän toimintahäiriöt, autoimmuunityreoidiitin (Hashimoto-tyyppisen tyreoidiitin), Alzheimerin taudin, multippeliskleroosin, amyotroofisen lateraaliskleroosin ja sikiön vauriot. Vaikka asiantuntijat eivät ole vielä aivan varmoja tästä asiasta, suuntaus ja riski ovat mielestäni yksiselitteisiä. Tämän vuoksi tarvitaan ennen kaikkea ennaltaehkäisyä ja varovaisuutta, ennen kuin eläviä ihmisiä käytetään koekaniineina. En suosittele hoitooni uskotuille potilaille enkä muillekaan ihmisille amalgaamia ja elohopeatuotteita. Pyrin kaikin keinoin varmistamaan, että mahdollisimman paljon elohopeaa poistetaan käytöstä mahdollisimman nopeasti. 
Gyula Hegyi (PSE )
   . – Arvoisa puhemies, yleisesti ottaen olen esittelijä Matsakisin kanssa samaa mieltä hänen erinomaisessa mietinnössään esittämistään näkemyksistä. Valiokunta hyväksyi kaikki tarkistukseni. Haluan käsitellä lyhyesti niiden sisältöä.
Tässä tapauksessa yleisölle tiedottaminen on ratkaisevan tärkeää. Jokaisen olisi ymmärrettävä elohopeasta aiheutuvat terveys- ja ympäristöriskit. Koska ympäristön saastuminen ei pysähdy rajoilla, meidän on kehotettava naapurimaitamme noudattamaan elohopeaa koskevaa tiukkaa politiikkaamme. Eurooppalainen naapuruus- ja kumppanuusväline on ensisijainen väline, kun näitä maita kannustetaan toteuttamaan oikeita toimenpiteitä ympäristön suojelemiseksi. Sama koskee sellaisen kullan merkitsemistä, joka on kaivettu käyttämättä elohopeaa niin Euroopan unionin sisällä kuin sen ulkopuolellakin.
Lopuksi esitän vielä tärkeän pyynnön, että Euroopan unioni menettelisi varovasti hammasamalgaamin kanssa. Todellisia riskejä on vältettävä, mutta tutkimukseen ja tieteellisten tietojen tarkasteluun on varattava enemmän aikaa. Mielestäni täydellinen kielto olisi tällä hetkellä liian voimakas toimenpide. 
María del Pilar Ayuso González (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, haluan aluksi kiittää esittelijä Matsakisia ja varjoesittelijöitä erinomaisesta työstä.
Elohopea on myrkyllinen alkuaine, joka vaikuttaa vahingollisesti terveyteen. Tämän vuoksi komissio ehdottaa elohopean turvallista varastointia sekä samanaikaisesti elohopean käytön vähentämistä ja kaupan lopettamista. Kuten tiedonannon 9 kohdassa aivan oikein todetaan, meillä on kuitenkin vielä monia aukkoja tiedoissamme, jotka koskevat elohopean vaikutuksia ihmisten terveyteen, elohopean leviämistä ympäristössä ja keräytymistä ympäristöön sekä elohopean toksisuutta ja ekosysteemien herkkyyttä.
Mielestäni on tärkeää ja ensisijaista, että kaikkia näitä asioita tutkitaan ja että päätökset tehdään tieteellisen tiedon eikä pelkkien oletusten perusteella. Oletukset ovat toisinaan pelkoa lietsovia, ja tiedotusvälineet ovat liioitelleet niitä.
Arvoisa komission jäsen, totean lisäksi, että Euroopan ainoa elohopean tuotantoalue on Almadén, mutta senkin kaivokset on jo suljettu. Tämä alue oli hyvin vauras sen kaivoksista jo Rooman valtakunnan ajoista lähtien louhitun elohopean ansiosta, mutta nyt alue kärsii elohopean vuoksi taantumasta. Alueella koetut menetykset on korvattava erityisen tuen, toimenpiteiden ja infrastruktuurin kehittämisen avulla. Näin voidaan osittain lieventää toteutettujen toimien vaikutuksia. Esimerkiksi markkinoilta poistettava nestemäinen elohopea on varastoitava turvallisesti juuri tällä alueella.
Kloori-alkaliteollisuus on allekirjoittanut sopimuksen, jonka mukaan elohopean käyttö lopetetaan alalla kokonaan vuoteen 2020 mennessä. Tätä sopimusta on noudatettava ja sen noudattamista on valvottava.
Mielenkiinnosta haluan vain todeta, että olen asunut Almadénin alueella ja pitänyt elohopeaa kädessäni monta kertaa. Minulla on ollut elohopeaa sisältävää hammasamalgaamia, jota minulla ei ole enää esteettisistä syistä. Voin kuitenkin vakuuttaa teille, ettei minulla ole ollut mitään terveysongelmia ja ettei sellaisia ole ollut alueen asukkaillakaan eikä eläimillä eikä kasveilla. Myrkyllisyys riippuu nimittäin annoksen suuruudesta, kuten toksikologit ovat hyvin perustein todenneet. 
Miguel Angel Martínez Martínez (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, haluan kiittää esittelijä Matsakisia mietinnöstä ja päätöslauselmaesityksestä, jotka hän esitteli meille ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnassa. Haluan kiittää myös valiokunnan jäseniä heidän työstään, jolla on parannettu nyt keskustelun kohteena olevaa tekstiä.
Olin yli 22 vuotta Espanjan parlamentin jäsen ja edustin Ciudad Realin maakuntaa, jossa Almadén kaivoksineen sijaitsee ja josta on louhittu suurin osa Euroopassa ja maailmassa viimeksi kuluneiden 20 vuosisadan aikana tuotetusta elohopeasta.
Elohopeaa koskevan yhteisön strategian mukaiset elohopeatuotantoa ja -vientiä koskevat kiellot vaikuttavat jälleen kerran tähän alueeseen, jonka elinkeinoelämä on käynyt läpi perusteellisen monipuolistumisen.
Matsakisin mietinnön laatimista on seurattu kiinnostuneina Almadénissa ja sen ympäristössä. Päätöslauselman teksti, jonka hyväksymme huomenna, vastaakin maanmiesteni odotuksia, sillä siinä suositellaan, että he saavat Euroopan unionilta merkittävän korvauksen, jolla varmistetaan näiden alueiden sosiaalinen ja taloudellinen elpyminen.
He ovat myös suhtautuneet myönteisesti täällä jo useasti mainittuun ajatukseen, että yhteisön strategiassa suunniteltavan metallisen elohopean loppusijoituspaikan olisi oltava Almadénissa, koska siellä on kokemusta, tekniikkaa ja työvoimaa, jota tarvitaan tällaisen paikan asianmukaisen hoitamisen varmistamiseksi.
Arvoisa komission jäsen, haluan käyttää tätä tilaisuutta hyväkseni ja kutsua teidät esittelijä Matsakisin ja minun kanssani Almadéniin katsomaan, kuinka kaunista alueella on, sekä toteamaan alueen asukkaiden ystävällisyyden ja eurooppalaisen innostuksen edistää alueensa kehitystä.
Hyvät parlamentin jäsenet, kiitos ymmärtämyksestänne ja solidaarisuudestanne. 
Stavros Dimas,
   Arvoisa puhemies, suhtaudun tietysti myönteisesti kutsuun. Haluan ensimmäiseksi kiittää teitä kaikkia hyvin rakentavista kommenteista. Euroopan parlamentin osallistuminen tähän työhön on hyvin tärkeää. Ainoastaan toimielinten läheisen yhteistyön avulla on mahdollista varmistaa, että Euroopan unionilla on käytettävissään tehokkaita keinoja käsitellä elohopean ihmisten terveydelle ja ympäristölle aiheuttamia kielteisiä vaikutuksia. Tämän vuoksi olen mielissäni tuesta, jonka annoitte mietinnössänne ja strategiaa koskevissa puheenvuoroissanne.
Erityisen tyytyväinen olen siihen, että parlamentti on kanssamme samaa mieltä elohopeaa koskevan strategian tärkeimmistä toimista. Tämä muodostaa lujan perustan strategian soveltamiseksi tarvittavien uusien erityistoimien hyväksymiselle. Näitä toimenpiteitä valmistellaan jo.
Sanon pikaisesti pari sanaa jäsen Callanin esille tuomista seikoista. Elohopean ympäristövaikutukset ovat yhä tärkeitä, ja käytettävissä on sopivia vaihtoehtoja. Myöskään sopiva sopeuttaminen ei tuota ongelmia pienille tuottajille, minkä vuoksi komissio onkin voinut ehdottaa elohopean käytön kieltämistä mittauslaitteissa. Hammasamalgaamia koskevassa kysymyksessä komissio pyytää asianomaista lääketieteellistä työryhmää tutkimaan uusia toimia ja pyytää tiedekomitealta lausuntoa terveys- ja ympäristöriskeistä.
Lopuksi haluan kiittää vielä kerran parlamenttia ja erityisesti esittelijä Matsakisia hänen erityisen myönteisestä suhtautumisestaan strategiaan. Komissio haluaa jatkaa parlamentin kanssa tätä poikkeuksellisen hyvää yhteistyötä tässä erittäin vakavassa asiassa.
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.30. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana tämän päivän viimeinen aihe eli keskustelu István Szent-Iványin, Graham Watsonin ja Ignasi Guardans Cambón laatimasta Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmän suullisesta kysymyksestä komissiolle työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta ja siirtymäajoista (O-0013/2006) (B6-0012/2006). 
István Szent-Iványi (ALDE ),
   . Arvoisa puhemies, tämä vuosi on nimetty Euroopan työntekijöiden liikkuvuuden teemavuodeksi. Huhtikuun 30. päivään mennessä jokaisen jäsenvaltion on päätettävä, aikovatko ne avata työmarkkinansa vai eivätkö ne avaa niitä. Tällä päätöksellä määritellään, onko tämä vuosi todellakin työntekijöiden liikkuvuuden vuosi vai sen parodia. Emme voi hyväksyä sellaista tilannetta, että uusista jäsenvaltioista tulevia työntekijöitä kohdellaan työmarkkinoilla toisen luokan ja tietyssä mielessä jopa kolmannen luokan kansalaisina.
Henkilöiden vapaa liikkuvuus on yksi EU:n neljästä perusvapaudesta, Euroopan unionin perusajatus. Maaliskuussa pidettävän huippukokouksen aikana Euroopan unionin valtioiden tai hallitusten päämiehet keskustelevat Lissabonin prosessista. Lissabonin prosessi epäonnistuu varmasti, ellemme luo yhteisiä ja joustavia työmarkkinoita. Tätä tavoitetta ei voida saavuttaa vapauttamatta työmarkkinoita.
Komissio julkaisi hiljattain arvioinnin, jossa osoitetaan hyvin selvästi, että vanhoissa jäsenvaltioissa edelleen esiintyvät pelot ja huolet ovat perusteettomia. Jo pitkään on pelätty, että Yhdistyneeseen kuningaskuntaan, Irlannin tasavaltaan ja Ruotsiin tulee valtavasti työvoimaa – näihin kolmeen maahan, jotka ovat avanneet työmarkkinansa. Näin ei ole tapahtunut. Vastoin kaikkia odotuksia työttömyysaste ei ole noussut näissä maissa.
Sitä vastoin pimeän työn tekeminen on vähentynyt, valtion tulot ovat lisääntyneet ja yritysten kilpailukyky on parantunut. Laitonta työtä tehdään yhä huomattavan paljon maissa, jotka rajoittavat edelleen työmarkkinoilleen pääsyä. Tämän vuoksi komissio on tehnyt sen yksimielisen päätelmän, että tässä prosessissa voittajia ovat olleet ne maat, jotka ovat sallineet uusista jäsenvaltioista tulevan työvoiman vapaan liikkuvuuden.
Tähän asti olen puhunut siitä, että uusien jäsenvaltioiden kansalaiset ovat työmarkkinoilla toisen luokan kansalaisia. Tietyssä mielessä heistä tuli kuitenkin kolmannen luokan kansalaisia 23. tammikuuta, koska tuolloin tuli voimaan direktiivi, jonka mukaan Euroopan unionissa on myönnettävä oikeus työntekoon ja oleskeluun kolmansien maiden kansalaisille, jotka ovat oleskelleet laillisesti Euroopan unionin alueella vähintään viisi vuotta. Hyväksymme tämän, mutta direktiivi tarkoittaa, että jopa nämä kansalaiset ovat edullisemmassa asemassa kuin uusista jäsenvaltioista tulevat työntekijät.
Tämän vuoksi kysyn komission jäseneltä, miten tämä ongelma voidaan hänen mielestään korjata ja miten voidaan varmistaa, etteivät uusista jäsenvaltioista tulevat työntekijät tunne itseään työmarkkinoilla kolmannen luokan kansalaisiksi? Tässä vaiheessa haluan todeta olevani mielissäni Suomen, Espanjan ja Portugalin päätöksistä. Nämä päätökset ovat hyvin myönteisiä työvoiman vapaan liikkuvuuden kannalta. Odotamme kuitenkin myös Ranskan, Alankomaiden ja Belgian liittyvän mukaan ja vapauttavan työmarkkinansa, koska tämä on kaikkien edun mukaista. 
Franco Frattini,
    Arvoisa puhemies, ensinnäkin liittymissopimuksessa määrätään yksityiskohtaisesta lähestymistavasta ja selkeistä ratkaisuista, joiden avulla voidaan soveltaa sekä pitkään oleskelleiden kolmansien maiden kansalaisten asemaa koskevaa direktiiviä että työntekijöiden vapaata liikkuvuutta koskevia siirtymäjärjestelyjä niin, että nämä ovat oikeudellisesti täysin sopusoinnussa keskenään. Selitän tämän yksityiskohtaisesti.
Ensinnäkin on tarkasteltava tilannetta, jossa on kyse pääsystä työmarkkinoille ensimmäistä kertaa. Tällaisesta tapauksesta liittymissopimuksessa määrätään, että siirtymätoimenpiteitä soveltavassa vanhassa jäsenvaltiossa uusien jäsenvaltioiden kansalaiset on aina asetettava työmarkkinoille pääsyn osalta etusijalle kolmansien maiden kansalaisiin nähden.
Toinen tilanne koskee uusien jäsenvaltioiden kansalaisia, jotka jo oleskelevat vanhassa jäsenvaltiossa. Tästä tapauksesta liittymissopimuksessa määrätään, ettei uusien jäsenvaltioiden kansalaisia, jotka jo oleskelevat ja työskentelevät siirtymätoimenpiteitä soveltavassa vanhassa jäsenvaltiossa, saa kohdella tiukemmin kuin kyseisessä maassa oleskelevia ja työskenteleviä kolmansien maiden kansalaisia. Tämä tarkoittaa, että kun direktiivin nojalla kolmannen maan kansalaiselle on annettu pitkään maassa oleskelleen henkilön asema, liittymissopimuksen avulla varmistetaan, että vanhojen jäsenvaltioiden on kohdeltava uusien jäsenvaltioiden kansalaisia, jotka jo oleskelevat ja työskentelevät laillisesti kyseisillä alueilla, vähintään direktiivissä säädettyjen vaatimusten mukaisesti, joihin siis sisältyy myös vapaa pääsy työmarkkinoille.
Sama logiikka pätee myös direktiivin soveltamisalaan kuuluvassa kolmannessa tilanteessa eli pitkään maassa oleskelleiden kansalaisten liikkuvuuteen jäsenvaltioiden välillä. Tällöin noudatetaan seuraavaa sääntöä. Kolmansista maista tulleita työntekijöitä, jotka ovat oleskelleet pitkään uudessa jäsenvaltiossa, ei saisi kohdella suotuisammin kuin kyseisen uuden jäsenvaltion kansalaisia. Toisin sanoen, kun on kyse työntekijöiden siirtymisestä toiseen jäsenvaltioon, vanha jäsenvaltio ei voi myöntää vapaata pääsyä työmarkkinoilleen kolmannen maan kansalaiselle, joka on oleskellut pitkään uudessa jäsenvaltiossa, jollei samaa vapaata pääsyä myönnetä uuden jäsenvaltion kansalaiselle. Sama pätee vastaaviin tilanteisiin kahden vanhan jäsenvaltion välillä. Molemmissa tapauksissa, jotka koskevat työntekijöiden liikkuvuutta jäsenvaltioiden välillä ja joissa sekä uuden jäsenvaltion kansalaiseen että pitkään maassa oleskelleeseen kansalaiseen sovelletaan kansallisia toimenpiteitä, kuten työlupaa, yhteisön kansalaisten ensisijaisuudesta hyötyisi uuden jäsenvaltion kansalainen, joka on EU:n kansalainen.
Edellä toteamastani seuraa, että direktiivissä säädetyt oikeudet voidaan sovittaa yhteen liittymissopimuksen määräysten kanssa. Ei ole tarpeen tehdä ehdotuksia sääntöjen muuttamiseksi, koska on mahdotonta kohdella EU:n uusien jäsenvaltioiden kansalaisia vähemmän suotuisammin kuin muita kansalaisia.
Komissio myöntää kuitenkin, että on tarpeen lähettää jäsenvaltioille parempia tietoja asian selventämiseksi. Aionkin tehdä näin ja lähettää kaikille jäsenvaltioille kirjeen, jossa nykyiset säännöt esitetään selkeästi. 
Csaba Őry,
   Arvoisa puhemies, komissiolle on esitetty suullinen kysymys, joka koskee uusista jäsenvaltioista tulevien työntekijöiden vapaata liikkuvuutta. Kysymyksessä tiedustellaan, suhtaudutaanko nykyisessä lainsäädännössä tiettyihin EU:n ulkopuolisten maiden kansalaisiin huomattavasti suotuisammin kuin uusien jäsenvaltioiden kansalaisiin heidän liikkuessaan jäsenvaltiosta toiseen työnteon vuoksi. Jos tämä olisi totta, se olisi tietysti väärin ja tilanne olisi korjattava, jottei rajoiteta liittymissopimuksen status quo -lausekkeen (vallitsevan asiaintilan lausekkeen) mukaisen suosituimmuusperiaatteen soveltamista.
Direktiivin 2003/109/EY 21 artiklassa säädetään kuitenkin, että kolmannen maan kansalaisilla, joille on myönnetty pitkäaikainen oleskelulupa toisessa jäsenvaltiossa, on oltava pääsy työmarkkinoille. Ilmaisun "on oltava" on tulkittava tarkoittavan, ettei työluvan myöntämisestä voida kieltäytyä, jos kyseisille henkilöille on jo myönnetty oikeus pitkäaikaiseen oleskeluun.
Näin ollen toisessa jäsenvaltiossa myönnetty pitkäaikainen oleskelulupa käsittää käytännössä myös työluvan. Tämä tarkoittaa, että näiden toisista jäsenvaltioista saapuvien EU:n ulkopuolisten maiden kansalaisten pääsy työmarkkinoille on automaattista eikä sitä voida rajoittaa, jos kohdevaltion yritykset ovat halukkaita ottamaan heidät vastaan, kun taas uusien jäsenvaltioiden kansalaisten pääsyä yksiselitteisesti rajoitetaan ja voidaan rajoittaa.
Meidän on tietysti suhtauduttava myönteisesti tavoitteeseen, jonka mukaan on lisättävä työntekijöiden liikkuvuutta sekä luotava joustavammat ja yhtenäisemmät työmarkkinat. Tämä on selvästikin myös direktiivin 2003/109/EY tavoitteena, mutta on kiinnitettävä huomiota oikeaan järjestykseen. Suhtaudun myönteisesti väitteisiin, joita myös komission jäsen esitti, mutta pyytäisin kiinnittämään huomiota siihen, ettei pelkkä kirje riitä. Tarvitaan jonkinlainen menettelysääntö, jossa selitetään, mitä tarkalleen on tehtävä, kun kolmannen maan kansalainen ja Euroopan unionin kansalainen ovat kilpailutilanteessa. Tarkoitan siis, että tarvitaan tarkempia ja yksityiskohtaisempia ohjeita, ja juuri näitä odotan Euroopan komissiolta. 
Alejandro Cercas,
   . Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, huolimatta erilaisista reaktioista siihen, mitä tapahtuu, ja direktiivin erilaisista tulkinnoista, tämä tilanne tarjoaa mielestäni myös hyvän tilaisuuden korottaa äänemme. Haluankin liittyä niiden joukkoon, jotka ovat sitä mieltä, ettei tätä ongelmaa voida ratkaista ennen kuin lopultakin pääsemme eroon siirtymäajasta. Toivotaan, että se päättyy mahdollisimman pian, jotta kaikki Euroopan unionin kansalaiset ovat tasavertaisia ja jotta työntekijöiden liikkuvuudesta tulee kilpailukykymme, työllisyytemme ja Euroopan unionin rakentamisen kannalta tärkeä väline.
Haluan tämän vuoksi liittyä niihin, jotka vaativat, että avoimuuspolitiikkaa aletaan soveltaa mahdollisimman pian. Tässä mielessä kotimaani hallituksen ilmoitus siirtymäaikaan liittyvien rajoitusten poistamisesta on mielestäni hyvin tärkeä, ja espanjalaisena olen iloinen tästä ilmoituksesta.
Arvoisa komission jäsen, olemme tehneet näin, koska meillä on asiaan liittyvää kokemusta, sillä kotimaani on maahanmuuttajien ja maastamuuttajien maa. Lisäksi olemme todenneet selvästi jälleen kerran näiden kahden viime vuoden aikana, että Euroopan unionin 15 jäsenvaltion Keski- ja Itä-Euroopan maille asettamat rajoitukset on poistettava paitsi oikeudenmukaisuuden ja solidaarisuuden myös rationaalisuuden ja terveen järjen vuoksi etenkin nyt, kun vietämme liikkuvuuden teemavuotta.
Tätä asiaa on tarkasteltava ensinnäkin oikeudenmukaisuuden ja solidaarisuuden näkökulmasta. Myös meille espanjalaisille asetettiin seitsemän vuoden siirtymäaika. Meistä tuntui, että meitä nöyryytettiin ja kohdeltiin epäoikeudenmukaisesti tilanteessa, joka ei ollut perusteltu, koska kävi ilmi, että monet silloisista muukalaisvastaisista ja rasistisista perusteista olivat virheellisiä. Mitään työntekijöiden vyöryjä ei esiintynyt. Espanjalaiset työntekijät eivät aiheuttaneet ongelmia isäntämaissaan, päinvastoin.
Sama asia on havaittu kahden viime vuoden aikana uusien jäsenvaltioiden työntekijöiden kohdalla. He eivät ole suinkaan aiheuttaneet ongelmia, vaan he ovat itse asiassa ratkaisu työvoimavajaukseen. He kehittävät ammattitaitoaan ja vahvistavat kokonaisajatusta Euroopan unionista.
Tämän vuoksi toivon, että Euroopan komission tutkimuksen avulla useammat maat saadaan suostuteltua poistamaan rajoitukset ja että jonain päivänä Euroopan unioni on todella Euroopan unioni, jossa kaikilla EU:n kansalaisilla ja työntekijöillä on samat oikeudet. Tämä olisi nimittäin johdonmukaista ja erittäin hyvä asia liikkuvuuden kannalta. Euroopan unionissa tarvitaan liikkuvuutta, jotta voimme voittaa Yhdysvallat tuottavuudessa ja kilpailukyvyssä.
On luotava vapaiden kansalaisten suuret markkinat, joilla ei ole ongelmia ja joiden avulla voimme lisäksi parantaa kilpailukykyämme, suorituskykyämme ja kansalaistemme elämää. Näin voisimme erityisten ongelmien ratkaisemisen lisäksi luoda mahdollisuuksia poistaa kaikki esteet tulevaisuudessa. 
Sophia in 't Veld,
   . Arvoisa puhemies, voin kannattaa täysin sitä, mitä edellinen puhuja sanoi. Haluan myös toivottaa komission jäsenelle Frattinille hyvää iltaa jo kolmatta kertaa tänään. Ei ole mitään tarvetta selittää, miksi uusien jäsenvaltioiden kansalaisille olisi myönnettävä pääsy työmarkkinoille. Itse asiassa tilanne on aivan päinvastainen. Niiden maiden, jotka suojelevat edelleen markkinoitaan, on selitettävä, miksi ne kieltävät täysivaltaisilta EU:n kansalaisilta heidän perusoikeutensa. Rajoitusten poistaminen on tietysti myös taloudellisesti järkevää.
Euroopan unionin taloudessa ja työmarkkinoilla tarvitaan ihmisiä. Jos me Euroopan unionissa ja sen sisämarkkinoilla haluamme kilpailla tärkeimpien Euroopan unionin ulkopuolisten markkinoiden kanssa, tarvitsemme dynaamisia, nuoria ja hyvin koulutettuja työntekijöitä, jotka ovat myös liikkuvia. Tähän olemme aina pyrkineet Euroopan unionin taloudessa, joten ei ole mitään järkeä pitää työmarkkinoita suljettuina. Lisäksi on turha kuvitella, että nämä rajoitukset estävät Itä-Euroopan työntekijöitä tulemasta tänne, sillä heitä on ollut täällä jo pitkään. Tosin vilpilliset työnantajat käyttävät heitä hyväkseen, ja Itä-Euroopan työntekijät elävät maissamme ala-arvoisissa oloissa, mitä pidän häpeällisenä.
Rajoitukset on poistettava, koska on otettava huomioon kansalaisoikeudet, talous ja solidaarisuus. Olenkin iloinen, että kotimaani Alankomaat tekee mahdollisesti näin. Ainakin näyttää siltä, että enemmistö on tällä kannalla. Haluan kehottaa kaikkia jäsenvaltioita tekemään samoin nyt liikkuvuuden teemavuonna. 
Elisabeth Schroedter,
   Arvoisa puhemies, maissa, joissa halutaan jatkaa siirtymäsäännöksiä, käydään näennäistä keskustelua. Myös Saksa on tietysti tällainen maa. Yksi tapa saavuttaa suosiota on kertoa kansalaisille jotakin, joka ei ole totta, etenkin jos kertoo heille, että siirtymäsäännöksillä voidaan suojella työmarkkinoita. Todellisuudessa tilanne on päinvastainen. Siirtymäsäännöksillä ei voida estää siirtotyöläisten tuloa. Koska heitä ei voida palkata laillisesti, heidän ainoaksi vaihtoehdokseen jää sen sijaan harmaa talous.
Itä-Saksan rajaseudulla, josta olen kotoisin, harmaa talous kasvaa nopeasti ja näennäinen yrittäjyys lisääntyy voimakkaasti yksinkertaisesti sen vuoksi, että siirtymäsäännökset edistävät tällaista kehitystä. Tämä lisää parempiin palkkoihin kohdistuvaa painetta. Toisin kuin laillisia työsuhteita, laittomia työsuhteita ei voida valvoa eikä seurata. Tämän vuoksi työntekijöitä voidaan käyttää hyväksi ja syrjiä.
Euroopan unionissa tarvitaan hyvin järjestettyjä työmarkkinoita, joilla sovelletaan vähimmäisnormeja ja jotka perustuvat periaatteeseen, jonka mukaan samasta työstä maksetaan samassa paikassa sama palkka. Siirtymäsäännösten vuoksi näitä kiireellisesti tarvittavia uudistuksia ja toimia vain viivytetään, oikeiston populisteille jopa annetaan materiaalia puheisiin ja ennen kaikkea Euroopan yhdentymistä heikennetään. Tämän vuoksi vetoan saksalaisena sen puolesta, ettei siirtymäsäännöksiä jatketa vaan että myös Saksassa markkinat avataan ja oloista tehdään asianmukaiset. 
John Whittaker,
   . – Arvoisa puhemies, EU:n perusheikkoutena on, että jäsenvaltiot pitävät puoliaan, kun ne katsovat kansallisten etujen olevan kyseessä. Näin politiikassa toimitaan välittämättä solidaarisuutta koskevista lupauksista ja perustamissopimuksen velvoitteista.
Tässä tapauksessa valitetaan siitä, ettei kolmansista maista tulevia työntekijöitä kohdella tasavertaisesti kaikkialla Euroopan unionissa. Meillä ei kuitenkaan ole myöskään vapaita markkinoita palvelujen alalla, eikä Euroopan unionin lainsäädäntöä sovelleta läheskään yhtenäisesti. Räikein esimerkki sääntöjen rikkomisesta on ehkä vakaussopimus. Ilman julkisen talouden kurinalaisuutta euro ei voi kauan säilyttää asemaansa valuuttana.
Aina jäsenvaltioiden rikkoessa sääntöjä kehotamme komissiota tekemään jotakin. Komissio ei kuitenkaan voi tehdä paljoakaan, enkä ole vakuuttunut siitä, että komission varapuheenjohtajan Frattinin tiedotustoimista olisi apua. Jos komissio vaatii työntekijöiden tasavertaista kohtelua, jotkin valtiot yksinkertaisesti kieltäytyvät edelleen, ja jos ne taivutetaan myöntymään, ne löytävät helposti keinoja syödä sanansa. 
Adam Jerzy Bielan,
   . Arvoisa puhemies, tilanne, josta meidän on täytynyt selviytyä tämän vuoden tammikuun 1. päivästä lähtien, on paradoksinen. Toisaalta niin sanotun 15 vanhan jäsenvaltion on varmistettava, että pitkään oleskelleita kansalaisia kohdellaan työmarkkinoille pääsyn osalta samalla tavoin kuin maiden omia kansalaisia. Toisaalta monet näistä maista käyttävät hyväkseen liittymissopimuksen määräyksiä ja rajoittavat edelleen 10 uuden jäsenvaltion työntekijöiden vapaata liikkuvuutta. Tällainen asiaintila on vastoin edellä mainitun liittymissopimuksen määräyksiä, joiden mukaan työmarkkinoille pääsyssä Euroopan unionin kansalaiset on asetettava etusijalle kolmansien maiden kansalaisiin nähden. Ongelma olisi voitu ratkaista poistamalla siirtymäajat, jotka koskevat uusien jäsenvaltioiden kansalaisten työskentelyä vanhojen jäsenvaltioiden työmarkkinoilla. Valitettavasti vain kolme jäsenvaltiota eli Irlanti, Ruotsi ja Yhdistynyt kuningaskunta avasivat työmarkkinansa 1. toukokuuta 2004 alkaen. Kaksi muuta jäsenvaltiota, Espanja ja Portugali, ovat ilmoittaneet tekevänsä näin 1. toukokuuta tänä vuonna. Ikävä kyllä useimmissa muissa jäsenvaltioissa pelko ennakoidusta halvan ulkomaalaisen työvoiman tulosta ja sen aiheuttamista työpaikkojen menetyksistä on vienyt voiton. Jäsen Schroedter totesi, että näin on käynyt Saksassa. Tällainen pelko on täysin perusteeton. Euroopan komission tilastot osoittavat, että työssä käyvien uusien jäsenvaltioiden kansalaisten määrä on pysynyt useimmissa maissa melko vakaana ennen laajentumista ja sen jälkeen. Muualla kuin Itävallassa 10 uudesta jäsenvaltiosta tulevien työntekijöiden osuus aktiiviväestöstä ei ole ylittänyt yhtä prosenttia. Uusista jäsenvaltioista tulleet työntekijät eivät ole missään Euroopan unionin jäsenvaltiossa vieneet paikallisten työntekijöiden työpaikkoja. Tulokkaat ovat saaneet aivan uuden työpaikan tai aikaisemmin avoimena olleen työpaikan.
Arvoisa puhemies, meidän on ymmärrettävä, että Yhdysvaltojen talous voittaa vastaisuudessakin meidän taloutemme kilpailukyvyssä, jollemme paranna Euroopan unionin työvoiman liikkuvuutta. EU:n työttömyysaste on tällä hetkellä yli 8 prosenttia, mutta silti tietyillä alueilla on pulaa työntekijöistä. Samaan aikaan kaikki EU:n kansalaiset eivät voi liikkua vapaasti etsiäkseen työtä. Valitettavasti on hyvin todennäköistä, että yli puolet Euroopan unionin työmarkkinoista on suljettu uusien jäsenvaltioiden kansalaisilta vielä viiden vuoden ajan. Tämän vuoksi Euroopan komission on ryhdyttävä toimiin Euroopan unionin lainsäädännössä olevien ristiriitaisuuksien poistamiseksi ja työntekijöiden vapaan liikkuvuuden laajentamiseksi. 
Jacek Protasiewicz (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, muistan, miten lähes kaksi vuotta sitten muutama päivä Euroopan unionin historiallisen laajentumisen jälkeen käytin täällä parlamentissa puheenvuoron ja pyysin niin sanottujen vanhojen jäsenvaltioiden hallituksia olemaan rohkeita ja luopumaan siirtymäajoista. Pyysin vanhoja jäsenvaltioita avaamaan työmarkkinansa uusien jäsenvaltioiden kansalaisille. Ikävä kyllä vain kolme jäsenvaltioista oli niin rohkeita, että ne avasivat tuolloin työmarkkinansa. Tarkoitan Yhdistynyttä kuningaskuntaa, Irlantia ja Ruotsia. Muut 12 jäsenvaltiota antoivat periksi peloille tai ehkä jopa yleisen mielipiteen ja kansalaisten painostukselle ja linnoittautuivat etenkin Keski- ja Itä-Euroopasta sekä muista uusista jäsenvaltioista tulevia työntekijöitä vastaan. Mitä päätelmiä voidaan tehdä näiden kahden vuoden jälkeen? Eniten ovat selvästikin hyötyneet ne samat kolme maata, jotka uskalsivat avata työmarkkinansa.
Noin kuukausi sitten, käsittääkseni helmikuussa, julkaistusta Euroopan komission tiedonannosta käy hyvin ilmi, ettei työttömyys ole lisääntynyt maissa, jotka päättivät avata työmarkkinansa. Myöskään sosiaaliset ongelmat eivät ole lisääntyneet. On tapahtunut aivan päinvastaista. Talous on vahvistunut ja verotulot ovat kasvaneet. Tällaisia etuja on siis perustamissopimuksen yhden perusperiaatteen konkreettisella täytäntöönpanolla. Tätä periaatetta voidaan pitää jopa kaikkein tärkeimpänä periaatteena. Se on osa sitä perustaa, jolle Euroopan unioni on rakennettu, ja se olisikin pyrittävä panemaan täytäntöön kaikissa Euroopan unionin 25 nykyisessä jäsenvaltiossa.
Ensimmäisen siirtymäajan päättymisen kynnyksellä olen iloinen siitä, että muutamat muut valtiot harkitsevat työmarkkinoidensa avaamista. On kuitenkin huomautettava, että nykyisessä tilanteessa ne muodostavat edelleen vähemmistön 15 vanhasta jäsenvaltiosta. Tämä on vakava ongelma, joten haluan esittää seuraavan vetoomuksen. Kun lähitulevaisuudessa käytämme puheenvuoromme parlamentin päätöslauselmaa koskevassa keskustelussa, meidän on esitettävä jäsenvaltioiden hallituksille selkeä kehotus, että ne eivät pelkästään harkitse työmarkkinoidensa avaamista vaan todella toimivat ja avaavat ne kokonaan, jotta työntekijöiden vapaa liikkuvuus toteutuu. 
Csaba Sándor Tabajdi (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, haluan esittää kiitokset kollegalleni István Szent-Iványille siitä, että tämä aihe otettiin jälleen kerran esityslistalle. Se on tärkeää paitsi jäsenvaltioille myös koko Euroopan unionille. Haluan kiittää komission jäsentä Vladimir Spidlaa, joka on laatinut erinomaisen yhteenvetokertomuksen, jossa annetaan tarkka ja luotettava kuva työmarkkinoiden viimeaikaisesta kehityksestä.
Unkarin ja muiden uusien jäsenvaltioiden tavoitteena on, että kaikki työntekijöiden vapaata liikkuvuutta Euroopan unionissa tällä hetkellä rajoittavat lainsäädännölliset ja hallinnolliset esteet poistetaan. Haluamme olla Euroopan unionin tasavertaisia kansalaisia. Työmarkkinoiden avaaminen ja työntekijöiden vapaan liikkuvuuden varmistaminen eivät ole lahja tai palvelus vaan järkevä päätös, joka vielä yhdeksän vanhan jäsenvaltion on tehtävä ja josta olisi hyötyä kaikille Euroopan unionin kansalaisille.
Tässä on kyse Euroopan unionin kilpailukyvystä. Toivon, että kyseiset yhdeksän vanhaa jäsenvaltiota ymmärtävät tämän ja että ne tekevät huhtikuussa 2006 eli kaksivuotisen siirtymäajan lopussa myönteisen päätöksen ja liittyvät Suomen, Espanjan ja Portugalin seuraan, jotka avaavat nyt markkinansa.
On syytä kiittää Yhdistynyttä kuningaskuntaa, Irlannin tasavaltaa ja Ruotsia, jotka avasivat markkinansa ensimmäisinä. Tämä on tuonut merkittävää etua näille maille. Irlannin tasavallassa työttömyysaste on laskenut kahden viime vuoden aikana. Tämä on johtunut osittain uusista jäsenvaltioista tulleiden työntekijöiden myönteisistä vaikutuksista. Yhdistyneessä kuningaskunnassa maahan tulleet työntekijät ovat edistäneet talouskasvua ja parantaneet kilpailukykyä. Näin ollen maahanmuuttajien vyöryyn ja sosiaaliseen polkumyyntiin liittyvät syytökset ja pelot ovat yksinkertaisesti perusteettomia.
Paljon kiitoksia myös Suomelle, Espanjalle ja Portugalille, jotka ovat ilmoittaneet avaavansa työmarkkinansa.
On erittäin tekopyhää, että ne yhdeksän vanhaa jäsenvaltiota, jotka eivät poista rajoituksiaan, sallivat Euroopan unionin ulkopuolisten maiden työvoiman pääsyn markkinoilleen mutta eivät päästä sinne uusien jäsenvaltioiden työntekijöitä. Näinkin myöhäisenä ajankohtana minun on vielä kiisteltävä komission jäsenen Frattinin kanssa. Se, mitä hän sanoi, on totta vain niiden maiden osalta, jotka ovat avanneet työmarkkinansa. Kyseisissä maissa uusista jäsenvaltioista tulevat työntekijät on todellakin mahdollista asettaa etusijalle kolmansista maista tuleviin työntekijöihin nähden. Tämä kysymys ei edes nouse esiin maissa, jotka eivät ole avanneet työmarkkinoitaan. Tämän vuoksi työmarkkinoiden avaamisessa on kyse periaatteesta, kilpailukyvystä ja syrjinnän poistamisesta sekä 15 vanhan ja 10 uuden jäsenvaltion välisestä tasavertaisuudesta. 
Šarūnas Birutis (ALDE ).
   – Mitä voin enää lisätä niihin kommentteihin, jotka ennen minua puhuneet kollegat ovat jo esittäneet? Henkilöiden vapaa liikkuvuus on yksi niistä perusvapauksista, jotka taataan mutta toistaiseksi ainoastaan julistetaan Euroopan yhteisön lainsäädännössä. Uudet jäsenvaltiot odottavat Euroopan unionin vanhan kaartin avaavan työmarkkinansa tulokkaille mahdollisimman nopeasti ja ovat sitä mieltä, että tästä on pelkästään hyötyä vanhoille jäsenille. Jokaisella vanhalla jäsenvaltiolla on kuitenkin täysivaltaiset oikeudet päättää, tekeekö se näin, ennen kuin markkinoiden avaamisesta tulee pakollista. Euroopan komission tilastojen mukaan uusista jäsenvaltioista tulevan työvoiman tulva ei ollut niin suuri kuin oli pelätty. Yhdistynyt kuningaskunta, Irlanti ja Ruotsi, jotka ovat ottaneet vastaan työntekijöitä uusista jäsenvaltioista, ovat pelkästään hyötyneet tästä. On syytä onnitella useita valtioita päätöksestä avata työmarkkinansa Euroopan unionin uusille jäsenvaltioille toukokuusta alkaen. Työvoiman vapaa liikkuvuus, palvelumarkkinoiden vapauttaminen ja muut toimenpiteet edistäisivät Euroopan unionin kilpailukykyä ja lisäisivät myös kansalaisten uskoa Euroopan unionin jäsenyyteen. Monimutkaisen tilanteen epäselvyys vähentää luottamusta Euroopan unioniin. Euroopan unionin jäsenten on mielestäni ryhdyttävä toimiin, joilla poistetaan heti liettualaisten ja muiden uusien jäsenvaltioiden kansalaisten laillista työntekoa koskevat syrjivät rajoitukset. Näin kansalaiset voisivat todella hyötyä oikeuksistaan ja saisivat mahdollisuuden maksaa veronsa laillisesti. On aika murtaa vanhan ajattelutavan mukaiset stereotypiat ja ymmärtää, että vapaus ja terve kilpailu edistävät Euroopan unionin kehitystä. 
Konrad Szymański (UEN ). –
   Arvoisa puhemies, paljas ja epämiellyttävä totuus on, että vanhat jäsenvaltiot avasivat markkinansa todella mielellään, kun siitä oli niille kilpailuetua eli kun kyse oli pääoman vapaasta liikkuvuudesta. Haluan huomauttaa, että kun kilpailuetu oli uusilla jäsenvaltioilla, markkinat pysyivät suljettuina. Yhtenä esimerkkinä tästä ovat palvelumarkkinat ja toisena voidaan pitää työmarkkinoita.
Pitkään oleskelleiden kolmansien maiden kansalaisten asemaa koskevan direktiivin täytäntöönpanon jälkeen tammikuun 23. päivästä lähtien kolmansien maiden kansalaiset voivat olla työmarkkinoille pääsyn kannalta itse asiassa paremmassa asemassa kuin äskettäin Euroopan unioniin liittyneiden maiden kansalaiset. Arvoisa komission jäsen, vastauksenne on mielestäni mielenkiintoinen, mutta se ei saanut minua vakuuttuneeksi. Mielestäni parlamentin olisi kuultava enemmän tästä asiasta. Kaikki tämä on selvästi ristiriidassa liittymissopimusten määräysten kanssa. On syytä korostaa parlamentille vielä kerran, ettei työttömyys ole lisääntynyt eikä muita sosiaalisia ongelmia, kuten tukien väärinkäyttöä, ole havaittu missään työmarkkinansa avanneessa maassa. Päinvastoin uusista jäsenvaltioista tullut halvempi työvoima on elvyttänyt taloutta. Nyt kun on kulunut kaksi vuotta, voidaan todeta ehdottoman varmasti, ettei rajoituksille ole taloudellisia perusteita.
Komission suunnitelmien mukaan tämä vuosi on Euroopan työntekijöiden liikkuvuuden teemavuosi. On syytä korostaa, että työntekijöiden huono liikkuvuus on yhteydessä useimpien jäsenvaltioiden suljettuihin työmarkkinoihin. Jos jäsenvaltiot pitävät edelleen kiinni epäoikeudenmukaisista suljetuista työmarkkinoista, vuodesta 2006 voi tulla pikemminkin eurooppalaisen tekopyhyyden teemavuosi kuin Euroopan työntekijöiden liikkuvuuden teemavuosi. 
Othmar Karas (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, olen iloinen tästä keskustelusta, koska en kuulu niihin, jotka haluavat ratkaista tämän kysymyksen luomalla voittajia ja häviäjiä, asettamalla vanhat jäsenvaltiot uusia vastaan. Elämme yhteisössä.
Meidän on erittäin tärkeää todeta selvästi, että sovitut neljä vapautta kuuluvat Euroopan unionin perusoikeuksiin. Yksi EU:n periaatteista on syrjimättömyys. Sovitut neljä vapautta ovat sisämarkkinoiden ydin. Niiden täytäntöönpano tekee sisämarkkinoista kotimarkkinat. Nämä EU:n periaatteet, poliittiset tavoitteet, ovat selkeitä, ja ne yhdistävät meitä. Ne on pantava täytäntöön mahdollisimman nopeasti. Niitä ei ole vielä pantu täytäntöön, koska toimillamme on erilaiset perusedellytykset. Meillä on eroja sosiaali-, vero- ja työlainsäädännössä sekä palkoissa. Meillä on 19 miljoonaa työtöntä ja erilaiset kasvuluvut, jotka taivaan kiitos ovat suurempia uusissa kuin vanhoissa jäsenvaltioissa. Tämä on saanut kansalaiset pelkäämään ja huolestumaan. Etenkin kotimaassani, jolla on pisin ulkoraja uusien jäsenvaltioiden kanssa, työvoimassa on yhä enemmän näiden uusien jäsenvaltioiden kansalaisia.
Meidän on kuitenkin tarkasteltava perussopimuksia ja yhteisön lainsäädäntöä sekä etsittävä keinoja, joiden avulla kansalaisten huolet ja pelot voidaan ottaa huomioon. Emme halua estää kehitystä vaan pyrimme hyväksyttävään siirtymäprosessiin. Siirtymäajat eivät ole päämäärämme, vaan tavoitteenamme on toteuttaa sovitut neljä vapautta, poistaa kansalaisten pelot ja etsiä yhdessä yhteisiä ratkaisuja. Syyttelyn sijaan meidän on tultava toisiamme vastaan puolitiehen. 
Harald Ettl (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, vaikka jo kielelliset eromme toisinaan vaikeuttavat keskinäistä ymmärtämistä, on järkevää, että nimenomaan Euroopan parlamentin toimivaltaiset valiokunnat käsittelevät komission kertomuksia, arvioivat niitä ja keskustelevat niistä. Tarkoitus on, että työllisyyden ja sosiaaliasioiden valiokunta käsittelee tätä asiaa. Tämä keskustelu ja tätä asiaa koskeva kysymys menevät kuitenkin valiokunnan neuvottelujen edelle. Pidän tätä todella turhana. Kysymykseen voi olla syynsä, mutta pidän tätä keskustelua turhana.
Aloitan toteamalla, että komission tiedonanto, jonka tarkoituksena on auttaa poistamaan työntekijöiden vapaata liikkuvuutta koskeva siirtymäaika, on mielestäni sisällöltään vielä puutteellinen eikä se ole meille esitetyssä muodossa vielä taloudellisesti aukoton. Tämänpäiväisen kysymyksen esittäjät, jotka puhuvat 10 uuden jäsenvaltion kansalaisten huonommasta kohtelusta kolmansien maiden kansalaisiin nähden, eivät myöskään ole todella tarkastelleet asioita oikeasta näkökulmasta. Itse asiassa Saksassa uusista jäsenvaltioista peräisin olevat henkilöt käyvät 3 prosenttia todennäköisemmin työssä kuin kolmansien maiden kansalaiset. Itävallassa tämä ero on jopa 6 prosenttia. Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Irlannissa ero on vielä suurempi uusien jäsenvaltioiden hyväksi. Tiedoilla, jotka koskevat vain yhtä liittymisen jälkeistä vuotta, ei voida kuitenkaan luotettavasti ennustaa sellaisia työmarkkinoilla tapahtuvia keskipitkän tai pitkän aikavälin muutoksia kuin komissio on esittänyt.
Tiedonannon päätelmä, jonka mukaan työmarkkinoiden avautuminen vaikuttaa myönteisesti talouskasvuun ja työllisyyteen, on arviointiajan vuoksi yksinkertaisesti virheellinen. Vuonna 2005 talouskasvu hidastui selvästi 25 jäsenvaltion EU:ssa vuoteen 2004 verrattuna. Erityisesti näin tapahtui Yhdistyneessä kuningaskunnassa, jossa kasvu hidastui 1,4 prosenttia ja jossa maahanmuutto oli kymmenkertaista hallituksen ennusteisiin verrattuna. Työttömyys ei juurikaan vähentynyt, toisin kuin edeltävinä vuosina. Pyydän tämän vuoksi komissiota teettämään mahdollisimman nopeasti tutkimuksen, jossa tarkastellaan puolueettomasti työntekijöiden muuttoliikettä ja kaikkia sen vaikutuksia.
Tämä on hyödyllistä paitsi komission työn kannalta myös jatkuvan järkevän vuoropuhelun kannalta. Haluan vielä todeta, että siirtymäaikojen nopea poistaminen, jota minäkin toivon, edellyttää sopivassa yhteydessä toteutettavia hyviä liitännäistoimenpiteitä, kuten työntekijöiden lähettämistä koskevan direktiivin uudistamista. Tämä olisi kaikkien edun mukaista, koska se vähentäisi toisen osapuolen pelkoja ja huolia sekä parantaisi molempien osapuolten valmiuksia vuoropuheluun. Tällaista keskustelua, jota käymme tänään, pidän kuitenkin yksinkertaisesti virheellisenä. 
Danutė Budreikaitė (ALDE ). –
   Laajentumisen viimeisimmän vaiheen alkamisesta on kulunut kaksi vuotta, ja seitsemän vuoden siirtymäajan ensimmäinen jakso on päättymässä. Vanhojen jäsenvaltioiden on päätettävä siirtymäajan jatkamisesta tai poistamisesta. Yhdistynyt kuningaskunta, Irlanti ja Ruotsi avasivat markkinansa heti ja hyötyivät siitä. Samalla ne kannustivat uusia jäsenvaltioita tarkastelemaan omaa työvoimaansa hieman eri valossa ja arvioimaan sitä entistä paremmin. EU:n 15 vanhan jäsenvaltion työmarkkinat eivät ole täyttyneet ääriään myöten uusista jäsenvaltioista tulevalla työvoimalla. Markkinoiden avaaminen on edistänyt aikaisemmin laittomien työpaikkojen laillistamista. Minkäänlaiset siirtymäajat eivät estä sellaisia henkilöitä lähtemästä maasta, jotka haluavat lähteä. Henkilöiden vapaa liikkuvuus on Euroopan yhteisön perusarvoja. Tammikuun 26. päivänä tuli voimaan neuvoston direktiivi, jolla annetaan EU:ssa viisi vuotta oleskelleille kolmansien maiden kansalaisille oikeudet liikkua vapaasti EU:ssa sekä tulla opiskelemaan, työskentelemään tai vain asumaan mihin tahansa EU:n jäsenvaltioon. Miksi neuvosto hyväksyi direktiivin, jolla syrjitään uusia jäsenvaltioita? Miksi oikeudenmukaisuuden palauttamista vastustetaan niin valtavasti? On hyvä, että Suomi, Espanja ja Portugali suunnittelevat luopuvansa siirtymäajasta. Itävalta ja Saksa panivat alulle siirtymäaikojen käyttöönoton. Kahden viime vuoden tulokset ovat osoittaneet, etteivät uudet jäsenvaltiot muodosta uhkaa. Kehotan Itävaltaa ja muita jäljellä olevia valtioita luopumaan syrjivistä siirtymäajoista ja tästä syrjivästä suhtautumisestaan uusiin jäsenvaltioihin. 
Toomas Hendrik Ilves (PSE ). –
   Haluan esittää laajemman kysymyksen. Miksi uusista jäsenvaltioista tuntuu siltä, että niiden ja vanhojen jäsenvaltioiden välinen erimielisyys kasvaa?
Aloitan puhumalla palveludirektiivistä. Pelättiin, että uudet jäsenvaltiot alkaisivat tarjota parempilaatuisia palveluja kuin vanhoissa jäsenvaltioissa tarjotaan. Tämän vuoksi estettiin Euroopan unionin yhden perusoikeuden täytäntöönpano. Tämä oikeus on ollut olemassa 50 vuotta vain paperilla. Puhuttiin loukkaavasti palvelujen liikkuvuuden aiheuttamasta "sosiaalisesta polkumyynnistä", ja vanhojen jäsenvaltioiden kansalaisia peloteltiin myyttisellä "puolalaisella putkimiehellä". Tällaiset puheet nöyryyttivät uusia jäsenvaltioita ja antoivat niiden kansalaisille sellaisen käsityksen, etteivät he ole ihmisiä. Kyse ei kuitenkaan ollut vasemmiston ja oikeiston välisestä konfliktista, joten vanhat jäsenvaltiot päätyivät nopeasti kompromissiin keskenään. Toiset puolustivat suuryhtiöitään, kun taas toiset puolustivat ammattiliittojaan. Itä-Euroopassa markkinat avattiin kuitenkin jo kauan ennen Euroopan unioniin liittymistä, ja sen johdosta vanhojen jäsenvaltioiden suuryhtiöt ovat jo vuosikausia vain yksinkertaisesti ostaneet yrityksiä Itä-Euroopasta ilman palveludirektiivin rajoitteita. Nämä suuryhtiöt tulivat markkinoillemme ja ostivat ne, mutta kun meidän vuoromme tuli, ovi suljettiin. Tästä kärsivät nimenomaan uusien jäsenvaltioiden pienyritykset ja kansalaiset sekä vanhojen jäsenvaltioiden kuluttajat.
Toiseksi totean, että työvoiman vapaan liikkuvuuden rajoittaminen tekee Euroopan unionin uusista kansalaisista toisen luokan kansalaisia. Kansalaisuudesta riippuen toisilla EU:n kansalaisilla on oikeus liikkua vapaasti, kun taas toisilla ei ole. EU:ssa esiintyvä uusprotektionismi rajoittaa uusien jäsenvaltioiden kansalaisten kansalaisoikeuksia, ja siinä käytetään usein muukalaisvastaisia ilmauksia, kuten totesimme palveludirektiivistä keskusteltaessa. Vaikka työmarkkinat ovat suljettuja, vanhat jäsenvaltiot ovat jo vuosikausia mielihyvin valinneet markkinoilleen työntekijöitä, joista niillä on pulaa, kuten lääkäreitä, sairaanhoitajia ja tietotekniikan asiantuntijoita. Näiden maiden ei tulisi mieleenkään loukata näitä työntekijöitä lyömällä heihin polkumyynnin leima, koska heidän palkkaamistaan rahoitetaan usein jopa valtion tukien avulla.
Kolmanneksi totean, että nyt on pantu täytäntöön direktiivi, jonka nojalla EU:n jäsenvaltiossa viisi vuotta asuneilla kolmansien maiden kansalaisilla on oikeus vapaaseen liikkuvuuteen, vaikka tätä oikeutta ei ole EU:n uusien jäsenvaltioiden kansalaisilla. Mitä tästä voidaan päätellä? Uusien jäsenvaltioiden kansalaiset eivät ole vain toisen vaan jopa kolmannen luokan kansalaisia.
Kysynkin siis, mihin toimiin EU aikoo ryhtyä sen varmistamiseksi, ettei tämä sietämätön protektionismi ja ilmeinen syrjintä hajota äskettäin jälleen yhdistynyttä Eurooppaa. 
Vladimír Maňka (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, luin kiinnostuneena 8. helmikuuta julkaistun komission kertomuksen, jossa osoitettiin selvästi, että työntekijöiden vapaalla liikkuvuudella on ollut myönteisiä vaikutuksia Euroopan unionissa. Siirtotyöläiset ovat auttanet poistamaan työmarkkinoiden puutteita lisäämällä ammattitaitoisen työvoiman määrää EU:ssa, vähentämällä laittoman työnteon mahdollisuuksia ja parantamalla kaiken kaikkiaan tehokkuutta EU:ssa.
Kuukausi sitten keskustelimme palvelumarkkinoiden avaamista Euroopan unionissa koskevasta mietinnöstä ja hyväksyimme sen ensimmäisessä käsittelyssä. Mainitsen palveludirektiivin, koska saattaa tulla aika, jolloin se liittyy läheisesti työntekijöiden vapaaseen liikkuvuuteen. Kriittinen hetki voi olla käsillä, jos palveludirektiivi tulee voimaan, mutta jokin maa päättää edelleen estää työntekijöiden vapaan liikkuvuuden. Tämä rajoittaisi työntekijöitä, jotka haluavat vaihtaa työnantajaa, vaikka tällaisista vaihdoista olisi hyötyä paitsi heille itselleen myös vastaanottajamaalle. Maa voi poistaa tämän vaaran poistamalla siirtymäajan.
Hyvät parlamentin jäsenet, työntekijöiden vapaa liikkuvuus sinänsä ei tietenkään ole ratkaisu tietyn valtion yhteiskuntamallin ylläpitämiseksi. Tehottomia malleja ei voida säilyttää julkisen talouden alijäämien huonontuessa globalisaation, teknisten muutosten ja ikääntyvän väestön vuoksi. Työntekijöiden vapaa liikkuvuus ei kuitenkaan selvästikään ole eikä voi olla syynä näihin ongelmiin. Euroopan unionin lainsäädännöllä ei voida sanella sitä, olisiko jäsenvaltioiden poistettava siirtymäajat vai ei. Näiden valtioiden olisi kuitenkin pyrittävä kaikin tavoin käsittelemään taloudellisten ongelmiensa todellisia syitä. Tällöin ne pitäisivät työntekijöiden vapaata liikkuvuutta etuna eivätkä uhkana. 
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt.
Jules Maaten (ALDE ). –
   VVD-puoluetta edustavat Euroopan parlamentin jäsenet kannattavat sitä, että "vanhat" jäsenvaltiot poistavat uusien jäsenvaltioiden työntekijöitä koskevat rajoitukset. Kaikki Euroopan unionin valtiot hyötyvät taloudellisesti rajojensa avaamisesta. Esimerkiksi Alankomaissa meillä on pulaa työvoimasta metalli-, puutarha-, maatalous- ja terveydenhuoltoaloilla. Avointen rajojen politiikka on osoittautunut menestykseksi Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Irlannissa ja Ruotsissa. Jos avaamme etuoven, meillä on ainakin sananvaltaa siinä, ketä päästämme sisään, sen sijaan että yritämme kuumeisesti pitää laittomat tulijat poissa takaoveltamme. Tämä on osoittautunut mahdottomaksi, sillä huomaamme joka vuosi, että laittomat työntekijät tekevät etenkin kausityötä. 

Puhemies.
   Julistan Euroopan parlamentin istuntokauden 2005–2006 päättyneeksi. 
