Edellisen istunnon pöytäkirjan hyväksyminen
Puhemies
Edellisen istunnon pöytäkirja on jaettu.
Onko huomautettavaa?

Harbour
Arvoisa puhemies, puheenvuoroni koskee pöytäkirjaa ja komission jäsen Kinnockin lupaamaa asiakirjaa vastauksena maanantain suulliseen kysymykseeni, jota käsiteltiin istuntosalissa eilen iltapäivällä. Haluan vahvistaa, että asiakirja on saatavissa. Sain sen sähköpostitse komission jäsen Kinnockin toimistosta, mutta tietääkseni sitä ei ole vielä virallisesti jaettu parlamentin jäsenille. Tiedän, että komission jäsen Kinnock halusi meidän kaikkien saavan sen pikimmiten. Siksi pyydän jälleen kerran varmistamaan, että asiakirja jaetaan.
Haluaisin kysyä vielä samasta aiheesta kaikkien parlamentin jäsenten puolesta, voisimmeko saada parlamentin henkilöstöuudistusta koskevan samanlaisen asiakirjan kuin komissio laati henkilöstöresurssien uudistusten edistymisestä. Tiedämme tällä hetkellä vähemmän oman talomme henkilöstöuudistusten edistymisestä kuin komission henkilöstöuudistuksista. Pyytäisin arvoisaa puhemiestä keskustelemaan asiasta kollegoidensa kanssa ja laatimaan lausunnon ja asiakirjan parlamentille mitä pikimmiten näiden tärkeiden uudistusten edistymisestä, joita parlamentti tuki vakaasti hyväksyessään asiakirjani viime vuonna.

Puhemies
Ensinnäkin, olin paikalla, kun puhemies vakuutti teille, että komission jäsen Kinnockin asiakirja jaettaisiin. Pyydän komission jäsenen toimistoa varmistamaan asiakirjan jakamisen.
Toiseksi, parlamentin puhemiehistö kokoontuu tänä iltana. Valitettavasti en itse pääse osallistumaan, mutta pyydän, että asia otetaan esille puhemiehistön kokouksessa tänä iltana.
(Pöytäkirja hyväksyttiin.)

Echelon
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Gerhard Schmidin ja Echelon-sieppausjärjestelmää käsittelevän väliaikaisen valiokunnan mietintö (A5-0264/2001) yksityistä ja talouselämän viestintää sieppaavan maailmanlaajuisen järjestelmän (Echelon-sieppausjärjestelmän) olemassaolosta (2001/2098(INI)).

Schmid, Gerhard
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, runsas vuosi sitten Euroopan parlamentti asetti erityisvaliokunnan selvittämään, onko olemassa lähinnä Yhdysvaltain salaisen palvelun ylläpitämää, viestintää sieppaavaa järjestelmää, jolla olisi seuraavat ominaisuudet: se toimii maailmanlaajuisesti, ja sen avulla voidaan siepata jokainen puhelu, jokainen faksi, jokainen sähköposti Euroopassa. Sitä pitää yllä valtioryhmä, johon kuuluu myös Yhdistynyt kuningaskunta, siis EU:n jäsenvaltio, ja sen tarkoituksena on kylmän sodan päätyttyä etenkin talousvakoilu. Väitettiin, että järjestelmän koodinimi olisi Echelon.
Arvoisa puhemies, selvitystehtävä oli vaikea, koska Euroopan parlamentti ei mitenkään pääse käsiksi EU:n jäsenvaltioiden salaisten palvelujen asiakirjoihin eikä varsinkaan saa yksityiskohtaisia tietoja amerikkalaisten tiedustelupalvelujen toiminnasta. Silti voimme vuoden huolellisen selvitystyön jälkeen ilmoittaa parlamentin täysistunnossa ilman epäilyn häivääkään seuraavaa: ensinnäkään minkään valtion salainen palvelu ei pidä yllä vakoiluntorjuntajärjestelmää, jonka avulla voitaisiin siepata jokaikinen Euroopassa lähetetty viesti. Tällainen väite on pantava toimittajien mielikuvituksen tiliin! Väitettä ei tee sen todenmukaisemmaksi, että se on valitettavasti mukana myös eräässä tutkimuksessa, joka on tehty Euroopan parlamentin toimeksiannosta ja jolla on siten jonkinlainen laatutakuu.
Tässä asiassa ei ole kyse pelkistä uskomuksista. Televiestintä on fysiikan lakien alaista, ja jos viestintävälineisiin ei päästä käsiksi, niitä ei voida myöskään salakuunnella, eikä ole mitään taianomaista erityisfysiikkaa, joka koskisi salaisia palveluja! Toiseksi: on kyllä hyvinkin olemassa sieppausjärjestelmä, jolla on seuraavat ominaisuudet: se toimii maailmanlaajuisesti ja sen toteutuksesta huolehtii niin kutsuttujen UKUSA-maiden - Yhdysvallat, Yhdistynyt kuningaskunta, Kanada, Australia ja Uusi-Seelanti - kuunteluliitto. Ryhmän koostumus ei ole sattumaa, tämän vakoiluntorjuntaliittouman historialliset juuret ovat toisessa maailmansodassa. Tämän järjestelmän avulla päästään käsiksi oikeastaan vain mannertenväliseen viestintään, joka välitetään joko viestintäsatelliitin tai sellaisten merenalaisten kaapeleiden kautta, joiden päätepiste on edellä mainituissa maissa.
Kuuntelu ei siis juurikaan koske Euroopan sisäistä viestintää, mutta hyvinkin esimerkiksi Afrikan valtioihin, arabimaihin ja Latinalaiseen Amerikkaan suuntautuvaa viestintää. Emme tiedä, kuinka paljon suurlähetystöt pystyvät sieppaamaan lähialueidensa radioviestintää, mutta on selvää, ettei tällöin voi olla kyse kovin suuresta osasta vakoiluntorjuntatoimintaa. Sieppausjärjestelmä, jonka kanssa olemme tekemisissä, toimii toisin kuin poliisin harjoittama salakuuntelu, joka kohdistuu aina yhteen henkilöön tai selvästi rajattuun henkilöiden joukkoon. Tämä järjestelmä taas sieppaa kaiken viestinnän, johon se pääsee käsiksi, ja johtaa sen tietokoneen hakukoneelle. Kone suodattaa tiedoista hakusanaluettelon perusteella tiedustelupalveluja kiinnostavan viestinnän. Järjestelmä toimii siis pölynimurin tavoin, ja tiedustelupalvelut laittavat imuriin suodattimen. Toiminnan tekninen nimitys on strateginen televiestinnän valvonta.
Hakukone voi siepata puhelinnumeroita, huippukohteiden ääniä, sähköpostien sisällön ja koneella kirjoittuja fakseja. Käsinkirjoitettuja fakseja tai puhuttuja sanomia hakukone ei pysty sieppaamaan nykytekniikalla eikä ennustettavissa olevan tekniikan kehityksen avulla, joten näitä viestejä salaiset palvelut eivät pysty myöskään arvioimaan. Olemme muuten saaneet viitteitä siitäkin, että järjestelmän koodinimi on Echelon. On kuitenkin samantekevää, minkäniminen järjestelmä on. Yhtä hyvin sen nimi voisi olla Tittelintuure, meidän kannaltamme tärkeää on vain, mitä se tekee!
Nämä ovat selvityksemme tulokset, ja lisään vielä, että emme pelkästään väitä näin. Voimme myös todistaa sen aihetodisteiden ketjulla, joka on niin vahva, että se saattaisi pitää valamiesoikeudenkin edessä. Joka haluaa tietää tarkemmin, joutuu lukemaan mietinnön. Tässä riittäköön huomautus: jos olisimme kirjoittaneet jotakin, mikä ei pidä paikkaansa, voitte olla varmoja, että kyseisten valtioiden tiedustelupalvelut olisivat jo repineet meidät nautinnollisesti riekaleiksi julkisuudessa! Ne eivät ole tehneet sitä, ja se on jo todiste sinänsä.
Miten analysoimme tietojamme? Yhden arvioinnin mittareista on oltava kysymys siitä, mitä omat tiedustelupalvelumme sitten tekevät. Se ei ole ainoa mittapuu, mutta sekin on yksi mittareista, jos aiotaan käydä rehellistä keskustelua. Useimpien EU-valtioiden tiedustelupalvelut harjoittavat strategista televiestinnän valvontaa.
Ainoastaan Belgia, Kreikka, Irlanti, Itävalta, Portugali ja Luxemburg eivät käytä tätä tekniikkaa.
Toiseksi: järjestelmän käyttötarkoituksella on tietenkin merkitystä analyysissä. Jos on kyse kansainvälisen järjestäytyneen rikollisuuden, huumekaupan, ihmiskaupan, asekaupan, terrorismin ja asetekniikan leviämisen torjumisesta, kauppasaartojen pitävyyden valvonnasta tai kansallisista turvallisuuskysymyksistä, tarkoitusperiä vastaan ei pitäisi sinänsä olla mitään sanottavaa. Jos järjestelmää käytetään yritysvakoiluun etujen hankkimiseksi omalle taloudelle, toimintaa on arvioitava toisin.
Kolmanneksi: tarkoitus ei kuitenkaan pyhitä keinoja. Ei siis ole kyse pelkästään tarkoitusperistä, sillä kaikki salakuuntelu, jokainen yksittäistapaus, loukkaa yksityisyyttä. Tällöin ei ole kyse määrästä. Ihmisoikeudet ovat yksilön oikeuksia, eivät mikään tilastollinen kysymys. Yksityisyyden loukkaukset voidaan sallia vain tietyin ehdoin. Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen oikeuskäytäntö on tässä asiassa lasinkirkas. Ehdot ovat lyhyesti seuraavat: tähän perusoikeuteen puuttumisella on oltava oikeusperusta, se ei saa olla mielivaltaista. On siis asetettava yksityisyyden loukkaus ja salakuuntelun tarkoitus vastakkain. Yksityisyyteen puuttumisen on oltava ennakoitavissa, kansalaisten on toisin sanoen tiedettävä, että tällainen järjestelmä on olemassa. Ja salakuuntelua voidaan käyttää vain, jos mitään muuta mahdollisuutta ei enää ole. Se on siis ultima ratio (äärimmäinen keino). Parlamentissa on kollegoja, joiden mielestä kuuntelu on hyväksyttävää, jos on kyse rikostentorjunnasta ja jos poliisi salakuuntelee tuomarin määräyksestä. Salaisten palvelujen kohdalla sama toiminta on näiden ihmisten mielestä ihmisoikeusloukkaus. Ymmärrän, jos joku on sitä mieltä, että poliittiselta kannalta ei ole hyvä, että tiedustelupalvelut tekevät niin. Voin ymmärtää tämän kannan. Se ei ole minun kantani, mutta voin ymmärtää sen. Mutta jos joku väittää, että kuuntelu on laitonta, hän ei ota huomioon meidän ihmisoikeustuomioistuimemme oikeuskäytäntöä.
Talousvakoilu ei varmasti ole sallittu tarkoitus. Kaikki tiedustelupalveluthan käsittelevät myös taloudellisia asioita, esimerkiksi rahoitus- tai raaka-ainemarkkinoiden kehitystä. Tässä mielessä useimmat tiedustelupalvelut harjoittavat talousvakoilua. Tämä ei olekaan se, mitä tässä kritisoidaan. Ongelmalliseksi asia muuttuu, kun ei selvitetä ainoastaan yleisiä asioita vaan oman maan teollisuudelle luovutetaan yksityiskohtaisia tietoja niin, että sille syntyy kilpailuetua.
EU-valtioiden välillä tällainen toiminta ei sivumennen sanoen sopisi yhteen EU-lainsäädännönkään kanssa, koska kyseessä on eräänlainen kielletty valtiontuki. Kansainvälisestikin kyseessä on enemmän kuin vain epäystävällinen toimi, ja liittolaisten välillä tällainen toiminta on skandaali! Kuuntelu ei muuten olekaan suosituin talousvakoilun menetelmä, sillä talousvakoilua harjoitetaan enimmäkseen perinteisin keinoin. Mutta on olemassa yksittäistapauksia, joissa tätä välinettä voidaan käyttää menestyksekkäästi.
Varsinkin Yhdysvallat on joutunut tässä asiassa kritiikin ristituleen. Yhdysvallat on aina kieltänyt, että se välittäisi tiedusteluaineistoa suoraan yhdysvaltalaisille yrityksille. Se on kuitenkin myöntänyt kuuntelevansa yksityiskohtiakin, kun on kyse suurtoimeksiannoista ja kansainvälisistä tarjouskilpailuista. Toiminnan perusteena ja oikeutuksena on väite, että eurooppalaiset yritykset harjoittavat lahjontaa ja että tätä käytäntöä vastaan on puolustauduttava.
On kysyttävä, mitkä tämän toiminnan - sanon tämän nyt hyvin kohteliaasti ja varovaisesti - syyt ovat. Ensinnäkin tiedämme, että amerikkalaisetkin yritykset lahjovat. Maailmanlaajuisessa korruptioanalyysissä ne sijoittuvat lahjojina keskikastiin.
Toiseksi: lahjonta on nykyisin kielletty sopimuksella kaikissa OECD:n jäsenmaissa, ja Euroopan unionin jäsenvaltiot ovat panneet sopimuksen täytäntöön kansallisessa lainsäädännössään. Amerikan yhdysvaltojen halu pitää silti kiinni cowboy-tyyppisestä oman käden oikeudesta ei sovi yhteen sen käsityksen kanssa, että tällaiset asiat hoidetaan kansainvälisten sopimusten kautta.

Kolmanneksi: jos on totta, että amerikkalaiset tiedustelupalvelut eivät pidä yllä yksityiskohtaista talousvakoilua, miksi Amerikan yhdysvalloissa ei ole olemassa lakia, joka kieltäisi tiedustelupalveluilta tällaisen toiminnan? Miksi ei?
Varsinainen poliittinen ongelma oikeastaan on, että Euroopassa käytävässä julkisessa keskustelussa ihmiset uskovat Amerikan yhdysvallat kykeneväksi tällaiseen toimintaan. Poliittinen ongelma on siis julki tuleva syvä epäluulo. Siitä on päästävä eroon!
Olemme kehittäneet monenlaisia ehdotuksia, myös siitä, miten tiedustelupalveluja pitäisi meillä valvoa ja millaiset säännöt EU-valtioiden välille pitäisi luoda ja muusta sellaisesta. Lopulta päädymme kuitenkin aina yksinkertaiseen perusongelmaan. Yksityiselämän suoja taataan kansallisin säädöksin. Viestintä on kuitenkin jatkuvasti lisääntyvässä määrin kansainvälistä. Ei ole olemassa mitään maailmanvaltiota, joka suojaisi sitä. Meidän on solmittava kansainvälisiä sopimuksia, jotta saamme myös tälle alueelle yksityiselämän suojan - tämä on yksi globalisaation monista ongelmista.
Lisäksi meillä on toinenkin ongelma, jonka olen nostanut mietintöni alkuun. Se on latinankielinen lause Sed quis custodiet ipsos custodes, ts., kuka valvoo valvojia itseään? Tämä on yhä ikuisuusongelma!
(Suosionosoituksia)

Neyts-Uyttebroeck
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, neuvoston puheenjohtaja on tutustunut kiinnostuneena Euroopan parlamentin päätöslauselmaesitykseen Echelon-sieppausjärjestelmästä ja aikoo seurata tarkkaavaisesti siitä käytävää keskustelua. Olen ilahtunut siitä, kuinka perusteellisesti parlamentti on tutkinut tätä asiaa. Tämä aloite on luonnollinen osa lakiasäätävien kokousten perinteistä demokraattista valvontatehtävää. Siinä ilmaistaan se huoli, mitä monet Euroopan kansalaiset tuntevat tämän järjestelmän johdosta.
Haluan kiinnittää huomiota siihen, että neuvoston puheenjohtaja on parlamentin tällä alalla tekemän työn aikana osoittanut jatkuvasti olevansa valmis lojaaliin yhteistyöhön parlamentin kanssa. Niin Portugali, Ranska kuin Ruotsi selvittivät puheenjohtajakaudellaan parlamentin pyynnöstä kantaansa tähän kysymykseen sekä täysistunnoissa että parlamentin väliaikaisen valiokunnan kokouksissa.
Juuri tässä hengessä olen tänään läsnä väliaikaisen valiokunnan mietinnön ja päätöslauselman käsittelyssä ja haluan ilmaista parlamentille sympatiani parlamentin tästä asiasta kantaman huolen johdosta, ja te tiedätte, että kreikan kielessä sympatia tarkoittaa "myötätuntemista", vanhoihin kieliin viitatakseni.
Myös minun maani parlamentaariset elimet ovat kiinnittäneet huomiota viestinnän salakuunteluun, mistä ovat osoituksena kaksi Belgian parlamentin mietintöä, jotka on toimitettu jäsen Schmidille ja jotka mainitaan hänen mietinnössään. Se vahvistaa vakaumustani, että kyseessä on mutkikas mutta tärkeä poliittinen ongelma.
Toivon, että ymmärrätte kuitenkin, että neuvoston puheenjohtajana minun pitää rajoittua niihin näkökulmiin, jotka liittyvät neuvostoon tai unionin toimielimiin yleensä. Minun ei kuulu reagoida yksittäisten jäsenvaltioiden nimissä tai niitä kohtaan.
Kaikenlaisissa viestinnän sieppausjärjestelmissä sovellettavat perusperiaatteet ovat tunnettuja. Euroopan ihmisoikeussopimuksen 8 artiklassa, jota unionin täytyy Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 6 artiklan nojalla noudattaa, määrätään, että jokaisella ihmisellä on oikeus nauttia yksityiselämäänsä kohdistuvaa kunnioitusta. Saman artiklan mukaan, kuten myös yhteisöjen tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan, julkinen valta voi puuttua tähän oikeuteen vain silloin, kun siitä on säädetty laissa, kun se on tarpeellista rajoitettujen tavoitteiden saavuttamiseksi ja kun siinä noudatetaan suhteellisuusperiaatetta.
Oikeus- ja sisäasiain neuvosto, joka kokoontui 29. ja 30. toukokuuta 2000, vahvisti näiden periaatteiden pohjalta Echelon-verkostoa käsiteltäessä neuvoston sitoutumisen perusoikeuksien ja yksityisten vapauksien kunnioittamiseen. Oikeus- ja sisäasiain neuvosto korosti myös, että vaikka telekuuntelu voi olla merkittävä apu rikosten torjunnassa ja kansallisen turvallisuuden varmistamisessa, sitä ei saa missään tapauksessa käyttää kaupallisen hyödyn tavoitteluun. Periaatteet sisällytettiin myös 29. toukokuuta 2000 tehtyyn Euroopan unionin jäsenvaltioiden välillä rikosasioissa annettavaa keskinäistä oikeusapua koskevaan yleissopimukseen. Yleissopimuksen 20 artiklassa vahvistetaan ehdot, joiden rajoissa telekuuntelu voidaan sallia jäsenvaltioiden välisessä rikosasioissa tehtävässä yhteistyössä.
(FR) Yksityiselämän kunnioittaminen on nykyään yksi viime vuoden lopussa Nizzassa hyväksytyssä perusoikeuskirjassa vahvistetuista oikeuksista. Perusoikeuskirjan 7 artiklassa määrätään todellakin, että jokaisella on oikeus siihen, että hänen yksityis- ja perhe-elämäänsä, kotiaan sekä viestejään kunnioitetaan. Neuvosto on tietenkin valmis huolehtimaan siitä, että näistä määräyksistä on täydet seuraamukset.
On syytä huomauttaa, että Euroopan parlamentin ja neuvoston 18. joulukuuta 2000 antama asetus 45/2001 yksilöiden suojelusta yhteisöjen toimielinten ja elinten suorittamassa henkilötietojen käsittelyssä on osoitus yhteisön toimielinten yhteisestä halusta varmistaa henkilöiden suojeleminen henkilötietojen väärinkäytöltä.
(NL) Oikeus yksityiselämän kunnioittamiseen ja tietosuoja liittyvät läheisesti yhteen. Tiedämme lisäksi, että tekniikan jatkuvan kehityksen vuoksi henkilötietojen tehokasta suojaamista ei saa rajoittaa vain unioniin vaan se pitää laajentaa koko maailmaan. Sen takia unioni pyrkii edistämään vuoropuhelua myös kolmansien maiden kanssa sekä transatlanttista vuoropuhelua Yhdysvaltojen ja Kanadan kanssa. Ensimmäinen asiantuntijakokous tietosuojan oikeudellisista järjestelmistä pidettiin Brysselissä jo viime toukokuussa Ruotsin puheenjohtajakaudella.
Oikeus- ja sisäasioiden neuvoston ja korkea-arvoisten yhdysvaltalaisten virkamiesten 17. heinäkuuta pidetyssä kokouksessa sekä neuvoston puheenjohtaja että transatlanttinen kumppani myönsivät, että tällä alalla on välttämätöntä päästä sopimukseen. Toinen kokous on määrä pitää Belgian puheenjohtajakaudella, tällä kertaa Yhdysvaltojen kutsusta, ja siinä on tarkoitus luoda perusta tuleville sopimuksille.
Parlamentti on tällä väliaikaisen Echelon-valiokunnan ja esittelijä Schmidin mietinnöllä antanut oman merkittävän ja laadukkaan panoksensa unionissa tapahtuvaan pohdintaan, ja sen takia parlamentti ja Schmidin mietintö luovat edellytyksiä tämän problematiikan paremmalle tiedostamiselle. Sekä neuvosto että puheenjohtajavaltio tulevat tekemään oman toimivaltansa rajoissa kaikkensa taatakseen täydellisesti yksityiselämän kunnioittamisen ja tietosuojan sekä unionissa että sen ulkopuolella.
Sähköinen viestintähän tulee jatkossa vain kasvamaan entisestään. Viestinnän luonteeseen kuuluu, että se on yksityistä, ja viestien luottamuksellisuus pitää taata. Sen takia emme periaatteellisista syistä voisi mitenkään hyväksyä, että viestintää salakuunnellaan ilman erittäin laillista syytä ja salakuuntelijoihin kohdistuvaa demokraattista valvontaa.
Puheenjohtajavaltio Belgia pitää verkkojen ja tiedon turvallisuutta hyvin suuressa arvossa. Tällainen politiikka nojautuu erityisesti komission tiedonantoon KOM (2001) 298, jossa kiinnitetään huomiota toisaalta tietoverkkorikollisuuden torjunnan tärkeyteen ja muistutetaan toisaalta tietosuojan merkityksestä televiestinnän alalla.
Tämänpäiväinen tiedonanto avaa uusia uria ajatuksille, ja puheenjohtajavaltio Belgia aikoo jatkaa sitä tietä. Niinpä haluamme saada ennen kaikkea tuloksia sellaisen hälytys- ja tietojärjestelmän kehittämisessä, jolla torjuttaisiin tietojenkäsittelyn käyttöön sisältyviä riskejä. Puheenjohtaja työskentelee erityisesti sen eteen, että 15. lokakuuta kokoontuva televiestintäneuvosto onnistuisi asettamaan selkeät yhteiset tavoitteet. Niiden pohjalta joulukuun televiestintäneuvosto pystyisi vahvistamaan loppuun hiotun toimintasuunnitelman ja aikataulun sähköisen viestinnän turvallisuudesta. Lisäksi aiomme tutkia jäsenvaltioiden edistymistä järjestelmäturvallisuuden alalla eEurope 2002 -toimintasuunnitelman toteuttamisen kehyksissä. Jäsenvaltioissa on käynnistetty monenlaisia aloitteita, joilla kansalaisia ja yrityksiä halutaan rohkaista käyttämään turvallista tietojenkäsittelymateriaalia. Lisäksi myös parhaillaan neuvoston käsittelyssä olevassa tutkimuksen kuudennessa puiteohjelmassa pitäisi korostaa kaikkia verkkojen ja tietoliikenteen turvallisuuteen liittyviä ulottuvuuksia.
(FR) Tietoliikennettä koskevan lainsäädännön tarkistamiseen sisältyy myös määräyksiä, joissa saatetaan ajan tasalle muun muassa henkilötietojen ja yksityiselämän suojelun sääntely Euroopassa.
Parlamentin on lähiaikoina annettava ensimmäisessä käsittelyssä kantansa tähän tärkeään asiakirjaan. Asiakirja sisältää muun muassa yleisiä määräyksiä viestinnän luottamuksellisuudesta sekä viestintään liittyvien liikenne- ja paikkatietojen poistamisen yleisperiaatteesta.
Yleisperiaatteeseen sisältyy luonnollisesti yleisestä turvallisuudesta ja rikosten torjunnasta vastaaville viranomaisille suotu mahdollisuus vaatia näitä tietoja tapauskohtaisesti. Kuten tiedätte, näiden tietojen säilyttämisestä keskustellaan edelleen.
Lopuksi haluaisin puhua vielä lyhyesti tiedustelutoiminnasta. Nizzan Eurooppa-neuvoston päätelmiin liitetyssä sotilaallisia voimavaroja koskevista sitoumuksista annetussa julkilausumassa jäsenvaltiot totesivat, että tiedustelun alalla tarvitaan merkittäviä ponnisteluja, jotta unionilla olisi tulevaisuudessa käytössään enemmän strategisen tason tiedusteluvoimavaroja.
Parlamentin päätöslauselmaesityksessä painotetaan tarvetta valvoa demokraattisesti Euroopan unionissa kehitettävää tiedustelutoimintaa. Tämä on yleinen periaate, jota ei voi kuin kannattaa. Konkreettisella tasolla ja tällä hetkellä puheenjohtajavaltio katsoo, että jos tällaista tiedustelukapasiteettia kehitettäisiin unionissa, olisi syytä tarkastella yksityiskohtaisia sääntöjä, joilla varmistettaisiin tällaisen toiminnan demokraattinen valvonta. Yksityiskohtaisissa säännöissä pitäisi tietenkin ottaa huomioon tiedustelualan erityinen luonne, joka edellyttää tehokasta toimintaa varten, että kerätyt tiedot säilyvät luottamuksellisina.
Arvoisa puhemies, haluaisin lopuksi onnitella vielä kerran esittelijää erinomaisesta työstä ja toivottaa teille mielenkiintoista keskustelua. Jään tänne seuraamaan sitä.

Von Boetticher
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, kun äskettäin jouduin kertomaan Echelon-valiokuntamme tehtävästä, annoin seuraavan esimerkin. Sanoin: kuvittelehan, että olet rikoskomisario. Puheillesi tulee useita henkilöitä, jotka kertovat viiden tekijän toteuttamasta terroriteosta, pommi-iskusta. Ilmoitetulta rikospaikalta löydetään kaksi mahdollista uhria, jotka eivät kuitenkaan suostu kertomaan mitään. Kaikki viisi epäiltyä pysyvät samoin vaiti. Valitettavasti myöskään asetta ei löydetä eikä tapahtumain kulkua tunneta. Kyseessä on siis melko vaikea tapaus.
Samalla tavoin toimittajat kertoivat meille aluksi, että on olemassa viestintää sieppaava maailmanlaajuinen järjestelmä, nimeltään Echelon, jota Yhdysvallat, Iso-Britannia, Kanada, Australia ja Uusi-Seelanti pitävät yllä ja joka voi siepata ja analysoida maailmanlaajuista puhelin-, faksi- ja sähköpostiviestintää. Kansalaisia, yrityksiä ja yhteisöjä valvotaan väitteiden mukaan järjestelmällisesti. Mitä tästä kaikesta on jäljellä vuoden selvitystyön jälkeen? Komisariona sanoisin, että viisi epäiltyä olivat todella rikospaikalla, mutta ase ei ollut mikään pommi vaan ainoastaan tarkkuuskivääri. Kaikki läsnäolijat osaavat käyttää kivääriä, mutta aihetodisteet viittaavat vain yhteen tekijään, jolla on rikollinen tausta. Uhrit ovat antaneet meille vihjeitä selvitystyötä varten, mutta ne eivät ole valmiita todistamaan oikeudessa, minkä vuoksi niiden todistus ei valitettavasti riitä tuomion langettamiseen. Epäiltyjä on kuitenkin tarkkailtava ja lisävarotoimiin on ryhdyttävä.
Selkokielellä tämä tarkoittaa: mainituilla valtioilla on tosiaan vakoilujärjestelmäyhteistyötä. Järjestelmän nimellä ei ole merkitystä, mutta sanokaamme sitä kaikin mokomin Echeloniksi. Järjestelmällä voi kuitenkin kuunnella vain INTELSAT-satelliittien välittämää siviilisatelliittiviestintää. Näiden satelliittien kautta kulkee kuitenkin vain pieni osa maailmanlaajuisesta televiestinnästä ja vielä pienempi osa yksityispuheluista. Tällaista salaisen palvelun toimintaa on suvaittu kansainvälisesti niin kauan kuin se on ollut välttämätöntä kansainvälisten turvallisuusetujen säilyttämiseksi. Aihetodisteet viittaavat kuitenkin nyt siihen, että Yhdysvallat käyttää siepattuja tietoja myös muihin tarkoituksiin kuin kansallisten valtiollisten etujensa puolustamiseen. Amerikkalaiset yksiköt ovat esimerkiksi myöntäneet salakuuntelevansa eurooppalaisia yrityksiä, jotka ovat mukana ulkomaisten suurtoimeksiantojen tarjouskilpailuissa; syyksi on ilmoitettu, että yritykset harjoittavat lahjontaa. Salaiset pöytäkirjat välitetään sitten Yhdysvaltain suurlähetystöille, jotta asianomainen suurlähettiläs voi pyrkiä vaikuttamaan väitettyjä lahjontayrityksiä vastaan toimeksiannoista päättävien hallitusten taholla. Yhdysvaltain kauppaministeriössä on lisäksi olemassa Advocacy Center, joka pitää yllä maailmanlaajuista lähetystöjen välistä verkostoa; sen ainoa tehtävä on pyydettäessä tukea yhdysvaltalaisia yrityksiä suurtoimeksiantojen hankkimisessa. On ilmeistä, että Yhdysvaltoja on syytä epäillä laittomasta kilpailuvakoilusta. Valitettavasti asianosaiset yritykset vaikenevat tästä, koska ne pelkäävät yrityskuvalle aiheutuvaa vahinkoa.
Haluaisin tässä yhteydessä kiittää esittelijää ja hänen ryhmäänsä siitä, ettei hän ole taipunut parlamentin vihreiden tai myöskään vasemmistolaidan houkutteluihin ja kirjoittanut salaliittoromaania. Mietintö on vakavasti otettava ja asiallisen perusteellinen, ja siinä nimetään erikseen todisteet ja epäsuorat todisteet tuomitsematta ketään ennakolta. Johtopäätöksissä ei monenkaan mielestä varmaankaan mennä riittävän pitkälle. Niissä hyödynnetään kuitenkin kaikki olemassa olevat lainsäädännölliset mahdollisuudet. Laittomalta, Euroopan ulkopuoliselta tiedustelutoiminnalta voidaan suojautua vain maailmanlaajuisin keinoin. Omalla vastuualueellamme meidän on tukittava erityisesti komission salaisten tietojen suojassa olevat aukot. Komissiossa ollaan, toisin kuin neuvostossa tai keskuspankissa, keskiaikaisella tasolla tietosuojan ja salaisten tietojen suojan tekniikkaa koskevissa asioissa. Tähän mennessä on selvästikin täysin aliarvioitu niitä vaaroja, joita Euroopan ulkopuolella sijaitsevat maat voivat tässä mielessä aiheuttaa. Asianomaista valiokuntaa kehotetaankin laatimaan valiokunta-aloitteinen mietintö. Brittiläisiä ystäviämme, jotka eurooppalaisina kuuluvat tähän järjestelmään, kehotetaan valvomaan tehokkaasti ja oikeusvaltion tavoin amerikkalaisten vakoilutoimintaa, jota harjoitetaan eurooppalaisia kohteita vastaan heidän maaperältään käsin; muussa tapauksessa britit rikkovat Euroopan tietosuojalainsäädäntöä.
Vielä kerran sydämellinen kiitokseni esittelijälle yhteistyöstä. Olen varma, että mietintö saa parlamentissa ylivoimaisen enemmistön puolelleen!

Wiersma
Arvoisa puhemies, Echelonia ja muita laajamittaisia salakuuntelujärjestelmiä käsittelevä väliaikainen valiokunta aloitti työnsä runsas vuosi sitten. Silloin esitettiin vakavia epäilyjä, että kyseinen valiokunta ei pysty täyttämään parlamentin sille antamaa toimeksiantoa määräajassa. Ryhmäni jäsen Gerhard Schmid on juuri esitellyt mietinnön, joka sisältää tämän väliaikaisen valiokunnan työn tulokset. Haluan ryhmäni puolesta ilmaista suuren arvostuksemme sille työlle, jota sekä esittelijä että myös valiokunnan puheenjohtaja, jäsen Coelho, ovat tehneet kuluneen vuoden aikana. Mietinnössä on ensimmäistä kertaa esitetty todisteita siitä, että viiden valtion yhteistyöhön perustuva Echelon-järjestelmä kansainvälisen puhelin- ja viestiliikenteen salakuuntelemiseksi ja sieppaamiseksi on todella olemassa. Lisäksi siinä osoitetaan, että myös muut maat, joiden joukossa useimmat Euroopan unionin jäsenvaltiot, käyttävät järjestelmiä kansainvälisen televiestintäliikenteen salakuuntelemiseksi.
Samaan aikaan mietinnössä kuitenkin rikotaan myytti siitä, että Echelonin ja vastaavien järjestelmien avulla voitaisiin kuunnella jokaista puhelua ja lukea jokainen faksi tai sähköpostiviesti. Se ei ole teknisesti mahdollista, ja useimmat näistä maista ovat demokratioita, joissa asetetaan selkeät rajat salaisten palvelujen toiminnalle ainakin omiin kansalaisiin nähden. Alankomaiden ja Saksan hallitukset julkistivat Echelon-valiokunnan tutkimusten aikana tietoa, jonka perusteella tiedämme, että kansainvälisen televiestinnän salakuuntelujärjestelmiä käytetään ennen kaikkea apuvälineenä taistelussa kansainvälistä terrorismia, ihmiskauppaa, huumekauppaa ja laitonta asekauppaa vastaan sekä kansainvälisesti vahvistettujen saartojen ylläpitämisessä. Ja kenelläkään ei ole mitään sitä vastaan ainakaan sillä ehdolla, että se tapahtuu hyvän demokraattisen ja poliittisen valvonnan alaisuudessa ja että siinä kunnioitetaan kansainvälisiä ja kansallisia sääntöjä kansalaisten yksityisyyden suojaamiseksi.
Tarpeeton salamyhkäisyys, salaisten palvelujen salaileva käytös ja monien hallitusten avoimuuden puute estävät sen, että kansainvälisen televiestinnän salakuuntelujärjestelmiä käytettäisiin läpinäkyvämmällä tavalla. Euroopan perusoikeuskirjassa vahvistettujen perusoikeuksien erottamattomaksi osaksi pitää saada selkeät ja sitovat säännöt kaikkien Euroopan unionin jäsenvaltioiden kaikkien kansalaisten suojelemisesta. Lisäksi pitää huolehtia siitä, että useimmissa maissa nyt voimassa olevia ankaria sääntöjä omien kansalaisten salakuuntelemisesta sovelletaan lähitulevaisuudessa kaikkiin EU-kansalaisiin.
Salaisten palvelujen toiminnan tehokas demokraattinen ja poliittinen valvonta ja siten myös kansainvälisen puhelinliikenteen salakuuntelun valvonta muodostaa välttämättömän osan jokaisen valtion oikeudesta puolustautua ulkoa tulevilta, kansalaisten turvallisuuteen tai valtioiden demokraattiseen rakenteeseen kohdistuvilta hyökkäyksiltä.
Tarvitsemme perustavaa laatua olevaa kulttuurista muutosta. Salaisten palvelujen toiminnan jotkin aspektit näkökohdat jäävät väistämättä salaisiksi, mutta on myös paljon sellaista, mikä kestää avoimuuden ja demokratian päivänvalon. Vain ne maat, joiden salaiset palvelut menettelevät avoimesti ja rehellisesti omia kansalaisia kohtaan, pystyvät Euroopan tasolla tarvittavaan yhteistyöhön ja voivat omalta osaltaan edistää Euroopan tiedustelukapasiteetin luomista tehokkaan yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan puitteissa.
Lisäksi tiedustelupalvelujen perinteinen epäluuloisuus ulkopuolisia kohtaan ja yhtä perinteinen omien kansallisten etujen etualalle asettaminen pitää muuntaa yhteistoiminnaksi, jolloin Echelonin pohjana oleva sopimus Yhdistyneen kuningaskunnan ja Yhdysvaltojen välillä joutuu kokonaan varjoon. Ei ainoastaan siksi, että Helsingin huippukokouksessa sovittiin eurooppalaisen tiedustelukapasiteetin luomisesta osana eurooppalaisia kriisinhallintajoukkoja, vaan ennen kaikkea siksi, että taistelu esimerkiksi kansainvälistä terrorismia ja ihmiskauppaa vastaan on yhteinen eurooppalainen tehtävä.
Yksi huomautus on kuitenkin vielä paikallaan. Pitemmälle menevä eurooppalainen yhteistyö tiedustelutiedon kokoamisessa, mikä on tärkeää myös Euroopan unionin asemalle NATOn puitteissa, pakottaa Ison-Britannian hallituksen perustavaa laatua olevaan valintaan. Sen pitää joko asettaa edelleen etusijalle transatlanttinen yhteistyö tai osallistua kokonaisvaltaisesti eurooppalaiseen yhteistyöhön. Jos se valitsee vähän kumpaakin, niin se on paitsi epäuskottavaa niin myös käytännössä mahdotonta.
Echelon-valiokunnan tutkimusten aikana emme löytäneet todisteita siitä, että kansalaisten yksityisyyttä loukataan tahallisesti tai kansainvälisen televiestinnän laajamittaisia salakuuntelujärjestelmiä käytetään tarkoituksellisesti laajamittaiseen ja suoraan yritysvakoiluun. Suurille eurooppalaisille yrityksille suunnatut kyselyt eivät myöskään tuottaneet tuloksia. Yhdysvaltalaisten osapuolten huomautuksista on kuitenkin paljastunut, että sattumalta saatuja tietoja on joissakin tapauksissa käytetty hyväksi. Kun kalastetaan silakoita, saadaan joskus myös lohi, ja lohta ei aina heitetä takaisin mereen, vaan se päätyy joskus ruokapöytään. Se, jolla on luottamuksellista tietoa, tekee viisaasti sitä suojatessaan. Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden pitää auttaa antamalla neuvoja, kehittämällä helppokäyttöistä salauslaitteistoa ja -ohjelmistoa ja ennen kaikkea auttamalla kansalaisia tiedostamaan, miten tärkeästä asiasta on kyse.
Toivon, että Echelon-valiokunnan mietintö on edistänyt tuntuvasti etenkin sitä.

Flesch
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, haluan ryhmäni puolesta onnitella Gerhard Schmidiä erinomaisesta mietinnöstä. Hän tuli siihen johtopäätökseen, että UKUSA-sopimuksen yhteydessä on olemassa viestintää sieppaava maailmanlaajuinen järjestelmä, että se kantaa todennäköisesti nimeä Echelon, että sitä käytetään taloudellisen muttei sotilaallisen yksityisen viestinnän sieppaamiseen, että järjestelmän tekninen kapasiteetti ei kenties ole niin suuri, kuin jotkut ovat olettaneet, mutta että siltä on syytä suojautua.
Toisin kuin joissakin vähemmistöön jääneissä mielipiteissä on väitetty, esittelijä ei ole ollut huolestuneempi talousvakoilusta kuin henkilökohtaisen viestinnän tarkkailusta. Hän esittää todellakin kahdeksan konkreettista toimenpidettä kansalaisten oikeuksien turvaamisen vahvistamiseksi erilaisten kansainvälisten sopimusten yhteydessä, lisäksi hän kehottaa jäsenvaltioita ja neuvostoa hyväksymään ainakin seitsemän erityistä toimenpidettä kansalaisten suojelua koskevan kansallisen lainsäädännön alalla. Toki hän ehdottaa myös joitakin erityisiä toimenpiteitä yritysten suojelemiseksi, mutta ne eivät ole yhtä tiukkoja eivätkä yhtä laaja-alaisia kuin henkilökohtaisen viestinnän tarkkailua koskevat toimenpiteet.
Olen itse kotoisin maasta, jonka tiedustelupalvelu on totisesti vaatimattomampi kuin suurten naapureidensa tai liittolaistensa, mutta mielestäni on kuitenkin epärealistista ja turhaa ehdottaa salaisten palvelujen lakkauttamista. Niitä on ja niitä tulee aina olemaan. Meidän on siis syytä vetää poliittisia johtopäätöksiä ja etsiä ratkaisuja tällä tasolla: näiden palvelujen toimintaa on valvottava, ne on alistettava oikeudelliselle ja parlamentaariselle valvonnalle ja on määrättävä kansalaisten suojelemista koskevia yhdenmukaisia sääntöjä kaikkein korkeimman kansallisen tason pohjalta ja koko unionin alueella. Päätöslauselman 16 ja 17 kohtaa täytyy tarkastella juuri tästä näkökulmasta. Euroopan turvallisuus- ja puolustuspolitiikan vahvistuessa ja Euroopan unionin lisätessä osallistumistaan kriisien ehkäisyyn ja hallintaan tiedustelupalvelujen välinen yhteistyö lisääntyy ja unionin täytyy ennemmin tai myöhemmin varustautua riippumattomalla eurooppalaisella tiedustelukapasiteetilla. Sellaista ei voida kuvitella ilman demokraattista valvontajärjestelmää.
Mitä Echeloniin tulee, päätöslauselmassa pyydetään selkeästi Saksaa ja Yhdistynyttä kuningaskuntaa asettamaan ehdoksi Yhdysvaltojen tiedustelupalvelujen viestinnän sieppaamiselle alueellaan, että siinä noudatetaan ihmisoikeussopimusta ja ihmisoikeustuomioistuimen oikeuskäytäntöä.
Sen sijasta, että esittelijä olisi pyrkinyt järjestelmällisesti harhauttamaan meitä, hän on selkeyttänyt asiat, täyttänyt täydellisesti Echelon-sieppausjärjestelmää käsittelevän väliaikaisen valiokunnan hänelle antaman tehtävän ja antanut parlamentille välineen, jonka avulla se voi jatkaa töitään kansalaisten suojelemiseksi.

McKenna
Arvoisa puhemies, olemme tyytyväisiä siihen, että mietinnössä tunnustetaan ja hyväksytään Echelon-järjestelmän olemassaolo. Vihreiden ryhmä totesi tämän parlamentissa jo kauan sitten, ja nyt meidän on osoitettu olevan oikeassa. Mietinnössä ei kuitenkaan ole tehty mitään poliittisia päätelmiä. Lisäksi se on äärimmäisen tekopyhä, kun siinä arvostellaan Echelon-sieppausjärjestelmää samalla, kun me suunnittelemme Euroopan salaisen palvelun perustamista. Toisin sanoen järjestelmässä ei itsessään ole mitään väärää, mutta EU haluaa myös pystyä samaan ja se haluaa oman järjestelmänsä. Mietinnöstä saa sen naiivin vaikutelman, että kaikki on hyvin, kunhan on demokraattista valvontaa.
On laajalti tunnettu tosiasia, ettei missään maailmassa ole mitään yleistä ja tehokasta salaisten palvelujen ja niiden epädemokraattisten toimien valvontamekanismia. Salaiset palvelut ovat jo luonteeltaan sellaisia, ettei niitä voi valvoa. Siten meidän parlamentin jäsenten, jotka väitämme huolehtivamme ihmisoikeuksista ja kansalaisten perusvapauksista, olisi kyseenalaistettava salaiset palvelut kokonaan. Mietinnössä annetaan kuitenkin päinvastoin lupa perustaa Euroopan salainen palvelu, joka loukkaa väistämättä perusoikeuksia Echelon-järjestelmän tapaan.
Väliaikaisessa valiokunnassa ja mietinnössä keskitytään lähinnä teollisuusvakoilun ja Euroopan teollisuuden kilpailukyvyn uhkiin. Tämä ei ole kuitenkaan kaikkein tärkein eikä mikään perustavaa laatua oleva kysymys. Varsinainen kysymys, joka mietinnössä on unohdettu täysin, on se, ettei kukaan voi viestiä enää yksityisesti. Tämä uhka koskee meitä kaikkia. Poliittinen vakoilu on talousvakoilua paljon suurempi uhka. Brittisanomalehdissä on hiljattain ollut uutisia, joiden mukaan Euroopan johtajat ovat määränneet poliisi- ja tiedustelupalvelunsa koordinoimaan ponnistuksensa kapitalismin vastaisten mielenosoittajien tunnistamiseksi ja jäljittämiseksi. Tämä antaa salaisille palveluille vapaat kädet valvoa ihmisiä, joiden toimet ovat täysin demokraattisia ja laillisia. Kokonaisia poliittisia ja yhteiskunnallisia areenoita aletaan pitää rikollisina. Poliisi ja salaiset palvelut pääsevät käsiksi ihmisten yksityistietoihin ilman, että kyseiset henkilöt voivat vaikuttaa asiaan mitenkään.
Mietinnössä on nähty kovasti vaivaa tällaisten vaarojen lakaisemiksi maton alle. Siinä ei ole myöskään otettu huomioon suunnitelmia, joilla edistetään Enfopol-sieppausjärjestelmää EU:ssa. Euroopan parlamentin jäseninä meidän tulisi vaatia, että ihmisten vapauksia ja yksityiselämän oikeutta, jotka on kirjattu Euroopan ihmisoikeussopimuksen 8 artiklaan ja Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 6 artiklaan, suojellaan, eikä ihmisten ole pakko elää pysyvän valvonnan alaisina, jolloin on mahdollista, että heidän kaikki viestinsä voivat joutua vieraiden tahojen tarkasteltavaksi.
Lisäksi Yhdistynyt kuningaskunta pääsee mietinnössä helpolla. Mietinnössä olisi pitänyt vähintään pyytää Yhdistynyttä kuningaskuntaa jättäytymään pois Echelon-järjestelmän hallinnasta ja pyytää Saksaa sulkemaan alueellaan sijaitsevan sieppausaseman. Nyt asiaan sekaantuneet jäsenvaltiot pääsivät kuin koira veräjästä.

Di Lello Finuoli
Arvoisa puhemies, on todellakin olemassa Echelon-järjestelmä, jolla voi erotuksetta siepata viestejä, tietoja ja asiakirjoja, ja tämä merkitsee suurta kehitystä. Tästä lähtien unionin toimielimet, erityisesti neuvoston ja komission edustajat, eivät voi enää todeta, että kyseessä on lehdistön välittämät uutiset, joiden paikkansapitävyyttä ei voi tarkistaa. Nähtävissä on kuitenkin epäjohdonmukaisuutta vahvistettujen asioiden ja mietinnön johtopäätösten välillä, sillä Euroopan ihmisoikeussopimuksessa ja Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 6 artiklassa vahvistettua oikeutta yksityisyyteen on kuitenkin pahasti rikottu.
Teknisten mahdollisuuksiensa vuoksi järjestelmällä voidaan nimittäin kumota se tasapaino, jollainen yksityiselämään puuttumisen ja salakuuntelun avulla suojeltavien etujen välillä pitää juuri Euroopan ihmisoikeussopimuksen 8 artiklan mukaisesti olla. Tilanne on nyt entistä vakavampi siksi, että näiden teknisten mahdollisuuksien ansiosta viestinnän sieppausta harjoitetaan nykyään kolmannesta maasta jonkin toisen maan alueella, mikä vahingoittaa unionin kansalaisia ilman, että on minkäänlaista mahdollisuutta oikeudelliseen, hallinnolliseen tai vaikkapa parlamentaariseen valvontaan.
Lisäongelmia aiheuttaa se, että yksi Echelon-järjestelmää johtavista osapuolista on Yhdistynyt kuningaskunta, joka on Euroopan unionin jäsenvaltio, kun taas Saksan kaltaiset muut jäsenvaltiot ovat antaneet maansa alueen käyttöön, jotta sinne voitaisiin sijoittaa antenneja, kuunteluasemia ja muuta. Lyhyesti sanottuna Echelon-järjestelmää johtava anglosaksisten maiden ryhmä tekee Euroopan kansalaisten oikeudella yksityisyyteen mitä se haluaa, kuten johtopäätösten 26 kohdassa nimenomaan sanotaan, ja myös kollega Flesch mainitsi samasta asiasta eli siitä, että Euroopan ihmisoikeussopimuksen 8 artiklaa on rikottu. Mutta kuten kotimaassani sanotaan, sen sijaan, että pukki pantiin vartioimaan kaalimaata, olisi ollut syytä vahvistaa ainakin se, että Yhdistynyt kuningaskunta on rikkonut kyseistä artiklaa ja tunnustaa sekin, että Yhdistyneen kuningaskunnan osallistuminen Echelon-järjestelmään on ristiriidassa Euroopan perustamissopimuksen pohjalta tehtyjen sitoumusten kanssa.
Se, että USA:ssa todella kunnioitetaan perusoikeuksia, on ehdoton edellytys maan uskottavuudelle ja legitiimiydelle. Mutta jälleen kerran päätettiin jättää käyttämättä tilaisuus vahvistaa eräs demokraattinen periaate, ja ainakin me menetimme tämän tilaisuuden. Sen sijaan muiden mielestä tänä historiallisena aikana, jolloin EU:ssa ja koko maailmassa oikeus olla eri mieltä on yhä enemmän vaakalaudalla Genovan tapahtumat osoittavat tämän ei ollut mahdollista edes harkita tuon sattumanvaraisen kuuntelujärjestelmän lakkauttamista tai edes pyrkiä muuttamaan tai heikentämään tätä järjestelmää, joka on yhteiskunnallisen valvonnan ja mahdollisten pakkokeinojen kannalta yksi hyödyllisimmistä.
Arvoisa puhemies, tämän mietinnön ja puuttuvien asianmukaisten johtopäätösten vuoksi perustamissopimuksiimme ja perusoikeuskirjaan hyvin juhlallisesti kirjattu perusoikeus yksityiselämään jää pelkäksi paperille kirjoitetuksi oikeudeksi tai mikä kamalinta, se jää pikemminkin paperioikeudeksi!

Marchiani
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, haluan Unioni kansakuntien Euroopan puolesta -ryhmän puolesta ylistää esittelijä Schmidin pätevyyttä ja taitoa sekä valiokuntamme puheenjohtajaa, joka on johtanut keskusteluja ja töitä erittäin hienosti. Emme kuitenkaan voi hyväksyä mietinnön poliittista päätelmää, siksi äänestämme sitä vastaan ja kehotan mahdollisimman monia kollegoita tekemään samoin.
Mietinnössä paljastetaan todellakin - kuten äsken totesimme - amerikkalainen vakoilujärjestelmä, jota amerikkalaiset johtavat kahden EU:n jäsenvaltion tukemina. Järjestelmä on unionista tehdyn sopimuksen 6 artiklan vastainen, yksityiselämän suojan perustavimpien sääntöjen vastainen ja sisältää laajaa talousvakoilua amerikkalaisten yritysten hyväksi.
Mietinnössä käy ilmi, että eurooppalaisiin yrityksiin, Siemensiin, Dassault'hon, Philippsiin, Thomsoniin ja Airbusiin on kohdistettu vakoilutoimia, jotka ovat vahingoittaneet vakavasti eurooppalaisten työntekijöiden työllisyyttä, Euroopan kauppatasetta sekä maittemme puolustusteollisuutta.
Parlamentin anglosaksinen enemmistö asetti Atlantin ylittävän solidaarisuuden eurooppalaisen solidaarisuuden edelle. Mietinnössä ei valitettavasti vastata kahteen perustavaan kysymykseen. Ensinnäkin, mitä seuraamuksia määräämme, kun ainakin yhden maan, Yhdistyneen kuningaskunnan, on todettu syyllistyneen Eurooppaan kohdistuneeseen vakoiluun unionista tehdyn sopimuksen vastaisesti? Ensimmäiseen kysymykseen ei anneta vastausta. Toiseksi, valiokuntamme työstä käy selkeästi ilmi, että niin kauan kun kuulumme NATOon, niin kauan kun emme pääse irrottautumaan NATOn teknisistä ja logistisista välineistä, ei riippumaton eurooppalainen turvallisuuspolitiikka ole mahdollinen. Pidämme asiaa valitettavana. Mietinnön päätelmä on yksinkertaisesti hämmentävä.

Turco
Arvoisa puhemies, parlamentin jäsenenä mutta ennen kaikkea Euroopan kansalaisena haluaisin nöyrästi ilmaista närkästykseni tavasta, jolla valiokunnan työt tehtiin. Tehdessään työtä valiokunta rikkoi järjestelmällisesti parlamentin työjärjestystä, parlamentin toimintaan kohdistuvaa avoimuusvelvollisuutta ja kansalaisten oikeutta tutustua asiakirjoihin.
Mitenkään väheksymättä puheenjohtaja Coelhon ja mietinnön esittelijä Schmidin tekemää työtä haluan sanoa, että tällainen työskentelytapa ei ollut välttämätön Euroopan turvallisuuden joka on tässä yhteydessä abstrakti käsite suojelemiseksi, vaan unionin maiden vastuun peittämiseksi. Mietinnössä vahvistetaan täydellä varmuudella, että Echelon-järjestelmä on olemassa, että sillä vakoillaan unionin kansalaisia ja yrityksiä järjestelmällisesti ja laajalla alueella ja että Yhdistynyt kuningaskunta on mukana järjestelmässä, jota ei kuitenkaan avoimesti tuomita, koska Saksassa kuunnellaan järjestelmällisesti ja yleisesti jo nyt hakukoneen suodattamaa viestintää, kun taas Hollannissa, jolla ilmeisesti on tarvittavaa tekniikkaa käytössään, tehdään lainsäädännöllisiä järjestelyjä kuuntelun mahdollistamiseksi.
Mietinnöstä käy ilmi, että Echelon on kuin iskulause sellaisille ihmisille, jotka eivät tunnusta kansalaisten oikeutta yksityisyyteen, joka jää toissijaiseksi kansalliseen turvallisuuteen nähden ja jota vaarantaa ennen kaikkea vastuussa olevien poliitikkojen kyvyttömyys ennustaa, ehkäistä ja hallita uhkia.
Tämän vuoksi mietinnössä esitetään konkreettisena ja välittömästi toteutettavana ratkaisuna se, että yrityksiä ja kansalaisia kehotetaan salaamaan asiakirjansa aivan kuin kaikkien tiedossa ei olisi, että salakirjoitusjärjestelmien, niitä käsittelevien analyytikkojen ja kuuntelutekniikoiden välillä on kiinteä yhteys.
Arvoisa puhemies, vähemmistöön jääneiden mielipiteiden pitäisi sisältää vain yksi poliittinen ratkaisu, joka tällä hetkellä on mahdollista ehdottaa, ja sen pitäisi pääosin perustua demokraattiseen valvontaan.

Belder
Arvoisa puhemies, Echelonia käsittelevä väliaikainen valiokunta on laatinut perusteellisen tutkimuksen, joka nauttii lähes koko poliittisen kentän kannatusta, ainakin analyysinsa osalta.
Toivomus eurooppalaisen yhteistyön lisäämisestä tiedustelutoiminnan alalla on sen sijaan arka aihe. Olisi riittänyt, jos olisi todettu, että yhteistyö puolustus- ja turvallisuusasioissa antaa jäsenvaltioille yhdessä vastuuta yksityisyyden suojaamisesta. Mietinnössä ei voida syventyä kaikkiin poliittisiin näkökohtiin. Sen takia huomautukset tiiviimmän yhteistyön toivottavuudesta olisi ollut parempi jättää pois. Nykyistäkin mahdollisuutta tietojen vaihtoon on käytetty toistaiseksi varsin vähän. Yksityisyyden suojaaminen on jo nyt ongelmallista, ja jäsenvaltioiden välillä on suuria eroja. Sen takia ei voida ilman muuta olettaa, että lähitulevaisuudessa harjoitetaan johdonmukaista tietojen vaihtoa.
Tärkein syy väliaikaisen valiokunnan perustamiseen oli pelko teollisuusvakoilusta. Ei ole mitään syytä epäillä, että sotilaalliset ja turvallisuuteen liittyvät päämäärät ovat tiedustelupalveluille ensisijaisia. Yhdysvaltojen harjoittamasta konkreettisesta teollisuusvakoilusta ei ole olemassa todisteita, kuten salaiselta palvelulta voi odottaakin. Tutkimustulokset eivät vahvista sen enempää myöskään amerikkalaisia väitteitä Euroopassa tapahtuvasta lahjonnasta. Valvontamahdollisuuksien rajallisuus osoittaa, miten tärkeää on hyvän salauksen saatavuus.
Vaikka tiedustelupalvelujen toiminnalle on tyypillistä salassapito, niin valvonnan lisääminen on toivottavaa. Niinpä jäsenvaltioiden pitää valvoa, että tiedustelupalvelut kunnioittavat saamiaan toimivaltuuksia. Sen takia olen esittänyt tarkistusta viestinnän suojaamiseksi sieppaukselta, johon ei kohdistu valvontaa. Voimme yrittää estää väärinkäyttöä suuntaamalla toimenpiteemme tähän salakuuntelun osaan. Jäsenvaltioita velvoittaa siihen Euroopan ihmisoikeussopimus. Se ei koske ainoastaan omia kansalaisia. Jäsenvaltiot eivät saa sallia myöskään sitä, että niiden tiedustelupalvelut toimivat ulkomailla yksityisyyden vastaisesti. Tällaisiin sopimuksiin voidaan pyrkiä myös laajemmassa yhteydessä, viime kädessä Yhdysvaltojen kanssa.

Coelho
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, viisi lyhyttä huomiota. Ensimmäiseksi haluan kiittää kaikkia, jotka ovat uhranneet voimiaan tämän lopputuloksen hyväksi: konsultoimiamme asiantuntijoita ja teknikoita, jotka toimittivat meille tutkimuksiaan ja mielipiteitään kirjeitse ja sähköpostitse, poliittisten ryhmien koordinaattoreita ja parlamentin jäseniä, komissiomme henkilökuntaa, joka tuki mahtavalla tavalla työtämme ja esittelijä Gerhard Schmidiä, joka teki erinomaista työtä ja osoitti jälleen kerran todeksi suuret inhimilliset ja poliittiset kykynsä. Valiokuntaa oli helppo johtaa, kun sen esittelijä oli tätä luokkaa.
Toinen huomio: Echelon-järjestelmä on olemassa sen tai jonkin muun nimisenä. Euroopan parlamentin ei pidä epäillä sitä.
Kolmas huomio: Echelon-järjestelmä merkitsee suurta riskiä, että tätä verkkoa käytetään pahoihin tarkoituksiin. Se on kaupallinen riski, joka saattaa huonoon valoon reilun kaupan käsitteen, mutta se vaarantaa myös kansalaisten vapaudet. Se sama unioni, joka julkisti perusoikeuskirjan, jota toivoakseni aletaan soveltaa sitovasti, ei voi suhtautua välinpitämättömästi tähän näkökohtaan.
Neljäs huomio: Euroopan unionin ja Yhdysvaltojen välistä suhdetta on parannettava, sen on oltava tehokkaampi. Kun kävimme Yhdysvalloissa, meidät otettiin suopeasti vastaan kongressissa ja vihamielisesti hallintoviranomaisten taholta. Mietintöön sisältyy useita tärkeitä suosituksia. Euroopan ja Yhdysvaltojen pitää tehdä luotettavaa korostan luotettavaa yhteistyötä niiden yhteisten arvojen puolesta, joita niillä kiistattomasti on.
Lopuksi on 44 suositusta. Kun poistetaan ne, jossa ennusteltiin, että valiokunnassa ei saataisi mitään konkreettista aikaan, esitämme täysistunnolle 44 suositusta. Korostan, että Euroopan ihmisoikeussopimusta on vahvistettava yksityisyyden tietoyhteiskunnassa suojaamisen osalta, tiedustelupalvelujen toimintaa on valvottava parlamentaarisesti ja juridisesti, salauksien ja digitaalisten allekirjoitusten kaltaisista puolustuskäytännöistä on tehtävä yleisempiä ja eurooppalaisten toimielinten on näytettävä esimerkkiä niiden käytössä. Lopuksi esitän Euroopan unionin valtioille nimenomaisen pyynnön, että ne valvoisivat tulevaisuudessa, että sekä niiden omat että kolmansien maiden tiedustelupalvelut kunnioittavat Euroopan ihmisoikeussopimusta toimiessaan niiden alueella.

Lund
Arvoisa puhemies, ensiksi on esitettävä suurkiitos esittelijä Schmidille loistavasta työstä. Mielestäni työtä voidaan kehua kahdesta syystä. Toisaalta työ on ollut erittäin laaja, mutta toisaalta olen myös sitä mieltä, että esittelijä Schmidiä on syytä onnitella siitä, että hän ei juuri ole langennut - sanokaamme sensaationhaluun. Se olisi ollut houkuttelevaa juuri tässä asiassa, mutta hän on pysynyt asiassa ja tosiseikoissa.
Mehän olemme nyt pystyneet paljastamaan, että Echelon on olemassa, mikä kiinnittää tietenkin huomion siihen ongelmaan, että toisaalta valtioilla on oikeus suojella itseään ja kansalaisiaan hyökkäyksiltä ja terrorismilta muun muassa salakuuntelun avulla, mutta toisaalta kansalaisia ja yrityksiä on suojeltava juuri tällaisen valvonnan väärinkäytöltä. Olen juuri sitä mieltä, että esittelijä Schmidin mietinnössä, jonka hyväksymme tänään, suhtaudutaan tulevaisuuteen toiveikkaasti ja siinä tehdään hyviä aloite-ehdotuksia. Voin korostaa vain joitakin yksittäisiä ehdotuksia, etenkin sitä, että jäsenvaltioiden on laadittava menettelysäännöt, jotka takaavat kansalaisten ja yritysten suojan koko Euroopassa sellaisena kuin se on määritelty perusoikeuskirjassa.
Mielestäni on myös oikein korostaa sitä, että EU:n ja Yhdysvaltojen on neuvoteltava ja solmittava sopimus, jotta kansalaisten ja yritysten suojelua kunnioitettaisiin vastavuoroisesti. Tarvitsemme mahdollisimman voimakkaita tätä alaa koskevia kansainvälisiä sääntöjä. Lisäksi mietinnössä korostetaan, että jäsenvaltioiden tiedustelupalveluja on valvottava parlamentaarisesti ja oikeudellisesti, ja lopuksi neljäntenä tärkeänä asiana pidän sitä, että niin EU:n kuin jäsenvaltioidenkin pitää varmistaa, että kansalaisilla on perusteelliset tiedot niistä vaaroista, joita salakuunteluun liittyy, ja siitä, kuinka kansalaiset ja yritykset voivat mahdollisimman hyvin suojata itsensä salakuunteluun liittyvältä väärinkäytöltä. Haluan tuoda esille, että tämän mietinnön seurauksena jäsenvaltiot eivät voi enää työntää päätään pensaaseen tässä kysymyksessä. Ne eivät voi enää sanoa, että tämä järjestelmä on tunnettu vain lehtitietojen perusteella. Jäsenvaltioiden on nyt otettava vastuu siitä, että niiden kansalaisia ja yrityksiä suojataan loukkauksilta.

Plooij-van Gorsel
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, arvoisa neuvoston puheenjohtaja ja arvoisa komission jäsen, Echelon on todella olemassa. Se on todettu täällä tänä aamuna jo monella eri äänenpainolla. Mutta ymmärrättehän varmasti, että se tuli ilmi vain parlamentin päättäväisyyden ansiosta, sillä kun vuonna 1997 esitin siitä kysymyksiä neuvostolle ja komissiolle, niitä ei otettu ollenkaan vakavasti. Nyt tilanne on täysin toinen. Alankomaiden hallitus on julkistanut raportin, jossa pidetään uskottavana, että Echelon on todella olemassa, ja myös neuvosto on täällä ilmoittanut allekirjoittavansa meidän tutkimustuloksemme.
Myös Yhdysvalloissa on myönnetty avoimesti, että viisi prosenttia kaikesta tiedosta, jota Yhdysvallat kerää taloudellisia tarkoitusperiä varten, on peräisin ei-julkisista tietolähteistä. Se tuottaa amerikkalaisille yrityksille arviolta yli 7 miljardin arvosta sopimuksia. Sen takia tarvitsemme maailmanlaajuisia sopimuksia ja mieluiten Maailman kauppajärjestön puitteissa.
Salaus on ydinasia, kun keskustelemme kansalaisten ja yritysten suojelemisesta. Yksityisyyden suojaaminen lainsäädännöllä on tehokasta vain silloin, jos laki pannaan täytäntöön. Täytäntöönpano on tavallista vaikeampaa, kun on kyse rajat ylittävästä vakoilusta. Sen takia tietojen salaus on välttämätöntä, ja kansalaisia pitää opettaa suojautumaan vakoilulta.
Arvoisa puhemies, sen takia haluaisinkin komission jäsen Liikasen kertovan, millaisia ehdotuksia hänellä on täydentäviksi säännöiksi tai toimiksi tällä alalla. Sillä mikä on teknisesti mahdollista, se myös tapahtuu.

Buitenweg
Arvoisa puhemies, ei ole salaisuus, että vihreä EVA-ryhmä halusi ottaa käyttöön vahvemman tutkimusvälineen eli tutkintavaliokunnan selvittämään totuutta Echelonista, mutta parlamentin enemmistö ei ikävä kyllä uskaltanut tehdä niin. Sen sijaan se kyllä asetti väliaikaisen valiokunnan, mikä oli edistystä. Vaikka tutkintavaliokunta olisi ehkä saanut enemmän selville, niin voin sanoa jälkikäteen, että ryhmäni ei ole pettynyt tosiseikkojen määrään vaan päätelmiin.
Salakuuntelu voi joskus olla tarpeellista, mutta kansalaisten ja riippumattomien järjestöjen kohdentamaton salakuuntelu on ristiriidassa Euroopan ihmisoikeussopimuksen kanssa, koska se ei ole luonteeltaan suhteellista. Vaikka Euroopan ihmisoikeussopimus mainitaan, niin päätelmissä ei missään sanota nimenomaisesti, että Echelon loukkaa kansalaisoikeuksia. Missään ei myöskään sanota, että Yhdistyneen kuningaskunnan ja Saksan pitää lopettaa Echelonin ylläpito. Tietenkään maailma ei muutu parlamentin äänestyksen tahdissa, mutta se ei tee äänestyksestä vähemmän tärkeää. Meidän pitää sanoa selvästi, mitä voimme hyväksyä ja mitä emme.
Alankomaissa tulee pian parlamentin käsittelyyn laki tiedustelu- ja turvallisuuspalveluista, ja siinä laillistetaan Echelonin kaltaiset toiminnat. Yhä useammat hallitukset haluavat kaventaa tietoihin liittyvää välimatkaa muihin hallituksiin ryhtymällä itsekin laajamittaiseen ja kohdentamattomaan salakuunteluun. Meidän tehtävämme on pysäyttää tämä ketjureaktio antamalla selkeitä poliittisia lausuntoja ihmisoikeuksien rikkomista vastaan. Muussa tapauksessa pidän ainoana mahdollisuutena äänestää vastaan.

Krivine
Arvoisa puhemies, väliaikaisen valiokunnan enemmistön kannattaman mietinnön ansioksi voi lukea ainakin sen, että siinä tunnustetaan Echelon-verkoston olemassaolo amerikkalaisten viranomaisten syyllisyydentuntoisesta vaikenemisesta huolimatta. En itse äänestänyt mietinnön puolesta, sillä sen päätelmät ovat aivan naurettavia.
Echelon on yksi todellisen mustekalan, NSA:n, olennaisista rakenneosista, eli kyseessä on maailmanlaajuinen vakoiluverkosto, joka työllistää noin 90 000 henkilöä ja jolla on tekninen valmius kuunnella satojamiljoonia puheluja päivittäin. Tätä järjestelmää, joka on todellinen yksilönvapauksiin kohdistettu sotakone, valvoo vain kahdeksan henkilöä, joista yksi on Yhdysvaltojen presidentti: "kahdeksan kopla" kuten kongressin valvontavaliokunnan puheenjohtaja totesi meille kyynisesti.
Tämän kylmän sodan aikaan luodun taloudellisen ja poliittisen vakoiluverkoston tehtävänä on puolustaa sitä, mitä jotkut kehtaavat kutsua "vapaaksi maailmaksi". Juuri siinä hengessä ja ärtyneinä meidät otettiin vastaan Washingtonissa: "Miksi te hypitte silmillemme, kun rahojemme, armeijamme ja vakoilupalvelumme avulla me puolustamme samoja arvoja kuin tekin?" Näiden arvojen mukaisesti Yhdysvaltojen pääsyviisumissa on kysymys "Oletteko kommunisti?" korvattu kysymyksellä "Oletteko terroristi?" Tämä auttaa ymmärtämään, miksei yksikään valtio tai yritys ole koskaan valittanut Echelonin toiminnasta, kyse lienee kiitollisuudenvelasta.
Nyt on tullut selväksi, että Englanti ja Saksa toimivat järjestelmän linkkeinä samalla, kun ne kuuluvat Euroopan unioniin ja ovat allekirjoittaneet kaikki ihmisoikeussopimukset. Muutkin maat, kuten Ranska, harjoittavat samanlaista toimintaa. Echeloniin ei pidä vastata kauniilla sanoilla tai teknisillä salausmenetelmillä, vaan todellisella tiedotuksella ja kansanliikkeellä yhteiskunnallisten vaihtoehtojen puolesta ja ihmisoikeussopimusten sisältämien perusoikeuksien tiukan noudattamisen puolesta.
Talousvakoilu kuuluu hyötyä ja kilpailukykyä painottavaan yhteiskuntaan, ja juuri tämä on Echelon-verkoston pohjimmainen ongelma. Maailmanlaajuiseen poliisikuunteluun on vastattava väestöjen maailmanlaajuisella valpastumisella ja aktiivisuudella. Olen vakaasti sitä mieltä, että eurooppalaiset lait suojelevat tänä päivänä ihmisiä paremmin talousvakoilulta kuin yksityisten vakoilulta. Tämä on Euroopan näkemys, mutta minä en jaa sitä.

Krarup
Arvoisa puhemies, väliaikaisen valiokunnan mietinnöstä käy ilmi vallan ja voimattomuuden ajatuksia herättävä sekoitus, ja sehän käy ilmi alussa olevasta muinaisen suuren satiirikon, Juvenalin, lainauksesta, jossa muotoillaan kiusallinen, mutta erittäin vaikea kysymys: "Kuka vartioi vartijoita?". Kaikki näyttävät olevan yksimielisiä siitä, että valiokunnan olennaisin johtopäätös on tärkeä osoitus siitä, että parlamentilla voi olla tiettyä valtaa. Nyt on onnistuttu - tämä on olennaisin johtopäätös - keräämään täysin vakuuttavat todisteet siitä, että tämä maailmanlaajuinen sieppausjärjestelmä on todellakin olemassa, mutta siitähän olimme jo tietoisia. Valiokunta on kerännyt ja rekisteröinyt todisteet, jotka ovat olleet olemassa jo vuosikausia, ainakin jos on ollut halukas tutkimaan näitä asioita, ja koottu suuri todistemäärä on arvokas. Jokaisen demokraatin pitäisi lukea se.
Tässähän me kuitenkin kohtaamme voimattomuuden. Se käy ensiksikin ilmi siitä todistusaineistosta, jota emme tarvitse. Johtopäätöksissä pidetään "hämmästyttävänä ja jopa huolestuttavana sitä, että monet kuulluista yhteisön vastuuhenkilöistä, etenkin komission jäsenet, ovat ilmoittaneet, etteivät he ole tietoisia tästä ilmiöstä". Lausunto on lähin vastine toteamukselle, jonka mukaan vastuulliset komission jäsenet piiloutuvat hiljaisuuden muurin ja valikoivien muistivaikeuksien taakse. Suoraan sanoen: he valehtelevat minkä ehtivät. Kuulitteko tämän, arvoisa komission jäsen? Seuraavaksi voimattomuus käy ilmi siitä ikävästä johtopäätöksestä, jonka mukaan kansallisiin perustuslakeihin ei sisälly mitään tehokasta valvontaa. Mietinnössä on liite, joka sisältää yhteenvedon jäsenvaltioiden parlamentaarisista ja oikeudellisista valvontaelimistä. Monissa jäsenvaltioissa ei ole oikeudellista eikä parlamentaarista valvontaa, ja toisissa, esimerkiksi omassa kotimaassani Tanskassa, on olemassa muodollinen järjestelmä, joka on käytännössä osoittanut uskomattoman tehottomuutensa. Ikävä vastaus kysymykseen "Kuka vartioi vartijoita?" kuuluu: ei kukaan.

Hernández Mollar
Arvoisa puhemies, mielestäni nyt jos koskaan on syytä onnitella esittelijää ja väliaikaisen valiokunnan puheenjohtajaa, koska he ovat laatineet mietinnön, joka on laadittu "kävi miten kävi" -hengessä.
Väliaikaisen valiokunnan Echelon-sieppausjärjestelmää koskevan työn tulokset välittävät mielestäni tärkeän poliittisen signaalin, sillä yhteisön toimielinten, ja erityisesti komission, on valvottava paljon tehokkaammin viestintänsä turvallisuutta, ja jäsenvaltioiden sekä Euroopan unionin on säädettävä uusi oikeudellinen kehys suojellakseen kansalaisiaan ja taatakseen, ettei heidän viestintänsä tietosuoja vaarannu viestinnänkuuntelun vuoksi, sillä tekniset välineet ja mahdollisuudet tämän viestinnän väärinkäyttämiseen ovat olemassa.
Nykyisin sähköposti, matkapuhelinliikenne, videokokoukset tai Internet ovat murtaneet valtioiden väliset rajat kansainvälisellä tasolla. Vielä vakavampaa on, että järjestäytynyt rikollisuus käyttää näitä keinoja omaksi hyödykseen ja jopa toimintansa rahoitukseen. Tämän vuoksi herää kysymys: miksi emme käyttäisi kaikkia näitä viestinnänkuuntelun mahdollisuuksia, jotka kuten on käynyt ilmi ovat Echelon-järjestelmään kuuluvien valtioiden käytössä, terroristien, huumekauppiaiden tai ihmiskauppaa käyvien rikollisjärjestöjen vastaiseen taisteluun sen sijasta, että käytämme sitä kansainväliseen jäsenvaltioiden väliseen kilpailuun, joka on joka suhteessa epälojaalia?
Kaikkien Euroopan unionin jäsenvaltioiden pitäisi tehdä yhteistyötä vain sellaisissa asioissa, joilla puolustetaan kansalaisten etuja, olivatpa ne sitten taloudellisia, sosiaalisia tai poliittisia, sillä muutoin jäsenvaltiot eivät olisi lojaaleja perussopimuksissa saavutettuja sitoumuksia kohtaan, eivätkä varsinkaan äskettäin hyväksyttyä perusoikeuskirjaa kohtaan, jonka 15 jäsenvaltiota julistivat Nizzan huippukokouksessa.

Evans, Robert J
Arvoisa puhemies, minäkin haluaisin onnitella esittelijä Gerhard Schmidiä ja muita valiokunnan jäseniä.
Kuten esittelijä Schmid sanoi, hänen tehtävänsä oli alussa erittäin vaikea. Kannattaa muistaa, että mietintöön kohdistuva paine johtui varsin mielikuvituksellisesta lehtikirjoittelusta eri maissa ja joistakin villeistä, oudoista ja ihmeellisistä väitteistä, joista suurin osa vei pohjan pois väitteiden esittäjien pyrkimyksiltä. Mietinnön yllättävin piirre on se, että vain harvat syytöksistä ovat perusteltuja.
Monet tämänaamuisista puhujista ovat viitanneet Yhdistyneen kuningaskunnan rooliin asiassa. Mietinnössä tunnustetaan, että kaikki Euroopan unionin valtiot ja muutkin maailman valtiot tarvitsevat jonkinlaista sieppausta kansallisen turvallisuutensa vaalimiseksi, taloutensa suojaamiseksi ja rikollisuuden torjumiseksi. Se ei ole mitenkään poikkeuksellista. Kaikki jäsenvaltiot harrastavat sitä ja tekevät yhteistyötä keskenään ja muiden ystävällismielisten demokraattisten valtioiden kanssa. Esimerkiksi terroriuhkien torjumiseksi meidän on tehtävä yhteistyötä niiden kanssa, joilla on tarvittavat taidot ja jotka osaavat auttaa. Tiedän, että Yhdysvallat auttaa Espanjaa tämän nykyongelmissa.
Yhdistynyt kuningaskunta takaa jo, että brittihallitus tietää ja hyväksyy täysin kaikki maaperällään toteutettavat toimet ja että toimet noudattavat Yhdistyneen kuningaskunnan lakeja. Se tarkoittaa - toivottavasti jäsen McKenna on kuulemassa - että kaikki tapahtuu Euroopan ihmisoikeussopimuksen mukaisesti. Toivottavasti voimme unohtaa jotkin Yhdistyneen kuningaskunnan tapahtumia koskevat väitteet ja syytökset, joita kuulee yhä edelleen. Lisäksi Yhdistynyt kuningaskunta tukee täysin neuvoston päätelmää, jonka mukaan tietoliikenteen sieppausta ei saa missään oloissa käyttää taloudellisen edun hankkimiseen. Ennen mietinnön julkaisemista esitettiin lukemattomia syytteitä. Niitä on toistanut tänään kollega, joka on sittemmin lähtenyt, ja kuten esittelijä Schmid voi todistaa ja mietinnöstä käy ilmi, väitteiden tueksi ei ole olemassa mitään todisteita. Haluan kiittää esittelijää erittäin kattavasta mietinnöstä ja jäsen Coelhoa valiokunnan puheenjohtajana toimimisesta.

Dybkjær
Arvoisa puhemies, minäkin haluaisin kiittää esittelijää loistavasta työstä. Haluan kiittää häntä siitä, että hän on käsitellyt koko aluetta ja luonut mietintöön sopivan tasapainon. Tilannehan ei olisi parantunut yhtään siitä, jos parlamentti olisi ollut täysin eri mieltä asiasta. Tämä on yksi parhaimpia esimerkkejä siitä, että Euroopan parlamentilla voi olla merkitystä, että se voi tehdä sellaisen työn, joka jäisi muutoin tekemättä, koska yksittäiset parlamentit eivät pystyisi siihen, ja tämä on hyvä esimerkki siitä, että Euroopassa on yhteinen toimiva edustuslaitos, josta voi olla hyötyä kaikille kansalaisille.
Lyhyesti sanottuna voidaan todeta, että työn taustalla on kolme kysymystä. Onko Echelon-järjestelmä olemassa? Jos on, mihin sitä käytetään? Tarvitaanko demokraattisia aloitteita? Voimme päätellä, että järjestelmä on olemassa. Jotkut sanovat, että tiesimme sen jo etukäteen, mutta oikeusvaltiossa on kuitenkin välttämätöntä todistaa se. Voimme myös päätellä, että järjestelmää käytetään sellaiseen yksityisen ja talouselämän viestinnän salakuunteluun, jota ei voi hyväksyä, ja sen vuoksi Euroopan parlamentti tekeekin monia aloitteita siitä, mitä asialle voitaisiin tehdä. Kyse on ennen kaikkea entistä demokraattisemman valvonnan käyttöönotosta. Tässä yhteydessä oli ilahduttavaa kuulla myös neuvoston edustajia täällä tänään. Se antoi toivoa siitä, että jotakin tapahtuu sekä jäsenvaltioissa että unionissa. Onhan oikeastaan hämmästyttävää, kuinka tietämättömiä vallanpitäjien edustajat ovat olleet, sillä he sanovat, että he eivät ole koskaan kuulleet järjestelmästä, vaikka siitä on kirjoitettu melko paljon. Ilman Euroopan parlamenttia he olisivat ehkä vieläkin tietämättömiä asiasta, ja tässähän on kyse melko erikoisesta demokratiavajeen muodosta, kun ei osata kuunnella eikä lukea. "Kuka vartioi vartijoita?" Heitähän vartioi kansa, ja jos demokratia ei toimi, kansan edustajat on vaihdettava.

Schröder, Ilka
Arvoisa puhemies, olemme kuulleet sen nyt jo pariin kertaan: Echelon on siis olemassa. Kysymys kuuluukin, mikä silloin on olemassa? Echelonin olemassaolo tarkoittaa sellaisen valvontajärjestelmän olemassaoloa, joka merkitsee laajaa ja maailmanlaajuista puuttumista perusoikeuksiin, ei vain teollisuusviestinnän vaan myös kaikenlaisen yksityisen viestinnän kohdalla. Varsinainen skandaali Echelon-asiassa on perusoikeuksiin puuttuminen.
Mikä nyt sitten on Euroopan parlamentin kannanotto tähän asiaan? Mietinnön sanomahan oikeastaan on: tuomitsemme järjestelmän, koska sitä pitää yllä pääosin Yhdysvallat ja koska se toimii liian hyvin. Mitä ehdotetaan vastatoimeksi? Vastatoimeksi ehdotetaan EU:n salaisen palvelun luomista. Sitä paitsi olemassa on jo, kuten tiedämme, sellaisia valvontastandardeja, kuten ETST, ja olemassa ovat myös Enfopolin nimellä tunnetut eurooppalaiset valvontasuunnitelmat. Mitään näistä asioista ei mainita tässä mietinnössä, jossa on kuitenkin oikeastaan kysymys perusoikeuksiin puuttumisesta valtiollisen valvonnan kautta.
Minun mielipiteeni on: jos nyt rajoitutaan, niin kuin jotkut täällä tekevät, vain salaisten palvelujen valvottavuuteen ja sanotaan, että ongelma on ratkaistu, jos näitä palveluja vain valvotaan demokraattisesti - jos katsoo sitä, miten maailmassa toimitaan, mitä salaisia palveluja on olemassa, voi nähdä, ettei demokraattinen valvonta ole koskaan toiminut. Minä en tunne yhtään maata, jossa se toimisi. Sen vuoksi se ei minusta ole mikään ratkaisu.
Vielä yksi asia ulkopolitiikasta, josta täällä on jo monesti puhuttukin. Jos luodaan EU:lle armeija, looginen seuraus on, että luodaan myös EU:n salainen palvelu. Minusta se olisi kuitenkin EU:n militarisoimista, ja vastustankin molempia.
Jos vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuva alue otettaisiin vakavasti, salaiset palvelut pitäisi lakkauttaa, samoin valvontaviranomaiset ja niiden virat. Silloin entiset valvontaviranomaisetkin ehkä pyytäisivät hakkereilta neuvoja saadakseen tietää, miten voi parhaiten suojautua valtiolliselta puuttumiselta perusoikeuksiin.

Frahm
Arvoisa puhemies, tämän talon ulkopuolella olevat ihmiset ihmettelevät varmasti sitä, mitä täällä tapahtuu. Ensin päättelimme, että Echelon-järjestelmä on olemassa, ja sitten tämä poliittisesti valittu parlamentti päättää luopua poliittisten johtopäätösten tekemisestä. Lisäksi päättelimme, että yksityiselämän rauhaa loukataan, ja sen jälkeen Euroopan parlamentti, joka muutoin puhuu kansalaisten oikeuksien varmistamisesta, päättää siirtää EU:n ja jäsenvaltioiden vastuun näiden oikeuksien varmistamisesta yksittäiselle kansalaiselle, joka joutuu täten itse suojautumaan salauksen avulla. Lopuksi todetaan, että Iso-Britannia ja Saksa osallistuvat tähän yhteistyöhön eri tavoin, ja ainakin mietinnössä suositellaan edelleenkin yhä tiiviimpää yhteistyötä tiedusteluasioissa, eikä mitään johtopäätöksiä tehdä niistä kahdesta jäsenvaltiosta, jotka osallistuvat oikeuksiemme rikkomiseen, päinvastoin, ne voivat vapaasti osallistua tähän yhteistyöhön. Tarkoitan sitä, että Euroopan parlamentti on menettänyt mahdollisuuden kertoa, että kansalaisten oikeuksiin suhtaudutaan vakavasti. Vakavuus ulottuu pidemmälle kuin vain juhlallisiin puheisiin ja kalliisiin asiakirjoihin. Vakavuus ulottuu myös toimintaan, ja tämä toiminta puuttuu mietinnöstä täysin. Sen vuoksi en voi tukea sitä.

Cederschiöld
Arvoisa puhemies, suurkiitos esittelijä Gerhard Schmidille mutta myös jäsen von Boetticherille ja valiokunnan puheenjohtaja Coelholle. Te kaikki olette tehneet erittäin hyvää työtä.
Echelon osoittautui suppeammaksi kuin luulimme, ja kysymykseen liittyvä jännitys on nyt selvästi vähentynyt. Echelon-keskustelu on kuitenkin omasta puolestaan lisännyt tietoisuutta tällaisista kysymyksistä, mikä on ollut aivan välttämätöntä. Salakuuntelu ja sotilasvakoilu eivät ole sellaisia ilmiöitä, jotka voimme poistaa tai jotka edes haluamme poistaa niin kauan kuin unionia ja sen kansalaisia vastaan esiintyy terroria ja uhkaa. Tulevaisuutta koskeva kysymys siitä, miten näitä kokonaisvaltaisia turvallisuusjärjestelmiä voitaisiin kehittää perusperiaatteita rajoittamatta, on edistynyt jonkin verran.
Olemassa ei ole minkäänlaista todistetta siitä, että Yhdysvallat olisi vahingoittanut maailmanlaajuista kilpailutilannetta levittämällä yritystietoja. Mietinnöstä käy sitä vastoin ilmi, että turvallisuutta koskevaa suojaa ja salausta on kehitettävä. Pidän erityisen myönteisenä selkeää lahjusten vastaista kannanottoa. Ruotsalaisena se tuntuu erittäin hyvältä.
Tässä kysymyksessä tehtävää EU:n tason yhteistyötä on tietenkin valvottava kansallisten valvonta-asemien avulla, ehdotetun verkoston mukaisesti. Valiokunnan Echelonin parissa tekemä työ auttoi meitä lähentymään toisiamme, suuresti esittelijä Gerhard Schmidin aivan erityisten ominaisuuksien ansiosta.

Berger
Arvoisa puhemies, osallistuin Echelon-työhön oikeus- ja kansalaisoikeusvaliokunnan edustajana, mikä oli minulle tervetullutta vaihtelua, ja haluaisinkin keskittyä tässä muutamiin oikeudellisiin ja institutionaalisiin näkökohtiin. Onnittelen esittelijää, sillä käsiteltävänämme on nyt sekä menettelytavoiltaan että sisällöltään poikkeuksellinen mietintö. Kuvailisin poikkeukselliseksi myös vastakaikua, jota mietintö on jo laajalti herättänyt myös Euroopan unionin ulkopuolella.
Sain aivan äskettäin tilaisuuden keskustella asiasta Yhdysvaltain senaatin huomattavien edustajien kanssa. He tunsivat ensinnäkin mietinnön hyvin - mikä on varsin poikkeuksellista Euroopan parlamentin mietinnöille - eivätkä he suinkaan kyseenalaistaneet selvityksen tuloksia, vaan nimenomaan vahvistivat oikeaksi myös nimityksen eli koodinimen Echelon. Ero oli suuri verrattuna vain joidenkin kuukausien ja vuosien takaiseen tilanteeseen, jolloin mekin Euroopan unionissa puhuimme monesti kuuroille korville ponnistellessamme Echelon-asian selvittämisen puolesta.
Vähättelevät ja välinpitämättömät vastaukset kysymyksiimme, joita olemme saaneet entisiltä ja nykyisiltä komission jäseniltä, esimerkiksi Bangemannilta ja Bolkesteinilta tai myös ministerineuvostolta, täyttävät monta paksua nidettä yksityiskirjastoissamme. Sitäkin ilahduttavampaa -tätä haluaisin erityisesti painottaa - on nyt ollut rakentava yhteistyömme komission jäsenten Liikasen ja Vitorinon kanssa. Luotankin siihen, että komissio auttaa meitä tosiaankin saattamaan alkuun ne käytännön toimet, joita ehdotamme mietintöluonnoksessamme, ennen kaikkea lainsäädäntötoimet, joiden tavoitteena on Euroopan kansalaisten ja yritysten parempi suojaaminen, konkreettinen ehdotus Euroopan ihmisoikeussopimuksen 8 artiklaa tarkentavaksi lisäpöytäkirjaksi, tarve saada aikaan sopimus Yhdysvaltain kanssa, ja monet muutkin asiat.
On vedottava jäsenvaltioihin, jotta ne vetäytyisivät laittomasta toiminnasta - mikäli sellaista ilmenee - ja valvoisivat salaisia palvelujaan entistä demokraattisemmin ja suhtautuisivat entistä vakavammin myös muiden kuin oman maansa EU-kansalaisten oikeusturvaan.

Schmidt, Olle
Arvoisa puhemies, kiitos esittelijälle hyvästä mietinnöstä! Tärkein päätelmä on yksinkertaisesti: Echelon on olemassa. Kului kuitenkin pitkän aikaa, ennen kuin saatoimme todeta tämän.
Sallikaa minun ottaa esille kaksi mietinnössä esiintyvää näkökulmaa. Mielestäni siinä ei käsitellä tarpeeksi yksityisyyttä ja yksilön suojaa. Sen vuoksi oli hyvä, että esittelijä otti puheenvuorossaan esille erityisesti nämä kysymykset. Liiketaloudelliset edut ovat tietenkin erittäin tärkeitä, kuten huomautettiinkin, mutta ne eivät kuitenkaan ole kaikki kaikessa.
Tiettyjen todisteiden mukaan valvontajärjestelmää ei käytetä pelkästään teollisuusvakoiluun vaan myös yksittäisten henkilöiden tai järjestöjen kuunteluun. Echelon-järjestelmän avullahan on mahdollisuus seurata yksittäisten ihmisten viestintää kuten sähköpostia, faksia tai puheluita. Brittiläinen lehtimies Duncan Campbell väittää jopa, että Echelonia käytetään Amnestyn ja Punaisen Ristin kuunteluun. Jos tämä pitää paikkansa, tilanne on hyvin vakava. Siinä tapauksessa, aivan kuten aiemmin mainittiin, EU:n, kansallisten parlamenttien ja hallitusten on voitava toimia. Demokraattisessa oikeusvaltiossa yksittäisten ihmisten suojelun on oltava kaikkein tärkeintä, aivan kuten neuvoston puheenjohtaja aiemmin huomautti.
Toinen kommenttini koskee salausta. Salaus on ainoa toimiva suoja salakuuntelua vastaan. Salaustekniikka on kuitenkin vasta alkutekijöissään, ja siviilikäyttöön tarkoitetuilla salausjärjestelmillä on useita vientiesteitä. Euroopan laaja tietojenvaihto tekee kuitenkin ajankohtaiseksi kysymyksen yhteisistä salausta koskevista tasoista ja säännöistä. Tässä kysymyksessä EU:n toimielinten on voitava toimia yhdessä.

Papayannakis
Arvoisa puhemies, haluan ilmaista jakavani närkästyksen, epäilykset ja arvostelun, jota useat kollegani täällä ovat osoittaneet Echelonia kohtaan, jonka kohdalla ei todellakaan ole kyse mistään rikosromaanista, kuten Schmidin mietinnöstä käy ilmi.
Arvoisa puhemies, sallikaa minun kuitenkin, keskittyä yhteen asiaan: mikäli olen ymmärtänyt oikein, Echelon antaa joillekin Euroopan unionin jäsenvaltioille - yhdelle jäsenvaltiolle ja mahdollisesti myös toiselle - mahdollisuuden tulla Euroopan unionin ylimpien toimielinten kokouksiin tuntien ennalta muiden jäsenvaltioiden hallitusten omaksuman neuvottelutaktiikan, näkemykset ja strategian. Kysyn: jos asia on näin, kuinka suuri arvo on siinä tapauksessa lopullisilla päätöksillä, kuinka paljon voimme niihin luottaa, kuinka suuressa määrin ne ovat puolueellisia, "biased", kuten ystävämme britit asian ilmaisevat, ja kuinka on mahdollista, että muiden jäsenvaltioiden valtionpäämiehet ja hallitusten johtajat hyväksyvät tämän?
Arvoisa puhemies, haluaisin erittäin mielelläni kuulla mielipiteenne. Arvoisa puhemies, kuinka pitkälle tulevaisuuteen, meidän pitää odottaa, ennen kuin saamme luettavaksemme jonkun Yhdysvaltain presidentin tai korkean brittiläisen virkamiehen muistelmat, joista käy ilmi, kuinka paljon he ovat hyötyneet Echelonista poliittisesti ja kuinka paljon lystiä he ovat pitäneet meidän kustannuksellamme?

Martin, Hugues
Arvoisa puhemies, myönnän yllättyneeni hieman siitä, kuinka lyhyt puheaika myönnettiin erinomaiselle puheenjohtajallemme, kollegallemme Coelholle, joka johti keskusteluja taidokkaasti ja täysin puolueettomasti. Haluan myös kiittää kollegaamme Schmidiä, joka on selvästi tehnyt paljon työtä tämän asiakirjan hyväksi, vaikken olekaan yhtä mieltä joistakin hänen mietintönsä kohdista.
Päätöslauselmassa on perustavanlaatuinen ongelma. Siinä ilmoitetaan selkeästi, että on olemassa Echelon-järjestelmä, jonka Yhdysvallat on perustanut muun muassa Yhdistyneen kuningaskunnan tuella. Toisaalta siinä tuodaan esiin ongelma unionin jäsenvaltion Echelon-järjestelmään osallistumisen yhteensopivuudesta yhteisön oikeuden kanssa. Ongelma on todellinen niissä tapauksissa, joissa Echelonia käytetään talous- tai teollisuusvakoiluun, ja lainaan päätöslauselman F kohtaa: "Jos järjestelmää sen sijaan käytetään kilpailuvakoiluun, se on ristiriidassa jäsenvaltioiden välisen lojaalin yhteistyön periaatteen sekä vapaaseen kilpailuun perustuvien yhteismarkkinoiden periaatteen kanssa; katsoo tällaiseen järjestelmään osallistuvan jäsenvaltion siksi rikkovan EY:n oikeutta."
Tämä kohta on mielestäni olennainen, ja siksi mietintö vaikuttaa mielestäni suuresta annistaan huolimatta laimealta. En voi etenkään hyväksyä sitä, että kun kolmas maa - olkoonkin hyvä ystävä - hyödyntää jäsenvaltion aluetta, tätä vähätellään sanomalla, että toinenkin jäsenvaltio, tässä tapauksessa Ranska, pystyisi luomaan maailmanlaajuisen sieppausjärjestelmän. Kyse ei ole lainkaan samasta asiasta, eikä se kuulunut Echelon-valiokunnan toimeksiantoon.
Toisinaan vakavienkin taloudellisten konfliktien aikakaudella teollisuusvakoilu on pelkkä apuväline, ja meidän pitäisi kenties harkita hieman, ennen kuin käytämme tällaista sotilaallista sanastoa puhuessamme liittolaisvaltioista ja etenkin unionin jäsenvaltioista. Meillä on oikeus odottaa ehkäisytoimenpiteitä ja -toimia yhdeltä tai useammalta asianomaiselta jäsenvaltiolta, neuvostolta ja komissiolta.

Vattimo
Arvoisa puhemies, haluan myös Echelon-sieppausjärjestelmää käsittelevän väliaikaisen valiokunnan jäsenenä kiittää kollega Schmidiä siitä valtavasta ja merkittävästä työstä, jonka hän teki kerätessään ja järjestäessään todella valtavaa tietomäärää, johon liittyi myös huomattava määrä teknisiä vaikeuksia.
Kertomuksen ja johtopäätökset sisältävän mietinnön avulla parlamentti suojelee osaltaan Euroopan kansalaisten ja yritysten vapautta. Kollega Schmid on jo esitellyt johtopäätösten sisältämät pääasialliset tulokset, joten en käy niitä puheenvuorossani uudelleen läpi, vaikka kaikki johtopäätökset eivät olekaan johdonmukaisia eräiden mietinnössä esitettyjen tosiasioiden kanssa, kuten kollega Di Lello korosti.
Mietinnön tehokkuuden lisäämiseksi ja paitsi yritysten, ennen kaikkea myös kansalaisten yksityisyyden suojelu huomioon ottaen rohkenen ehdottaa sekä kollega Schmidille että parlamentin jäsenkollegoille, että mietintöön liitettäisiin eräitä jäsen Di Lellon ja eräiden muiden jäsenten esittämiä tarkistuksia, erityisesti tarkistukset 12, 20, 21, 22 ja 30. Väliaikainen valiokunta hylkäsi nämä tarkistukset, mutta uskon sen toimineen näin puhtaasti siksi, että se ei uskalla katsoa todellisuutta silmiin. Itse asiassa katsottiin, että Echelonin kaltaisen sellaisen maailmanlaajuisen, tehokkaan ja mielivaltaisesti toimivan sieppausjärjestelmän olemassaolo, joka perustuu yksinomaan eräiden hakusanojen tunnistamiseen hakukoneiden välityksellä, on välttämätön terrorismin ja rikollisuuden torjumiseksi.
Tarkistuksissa, joista nyt suosittelen äänestyksen toimittamista, sanotaan sen sijaan selkeästi ja perustellusti, että koska tällaiset sieppaukset ovat sen laillisuus- ja suhteellisuusperiaatteen vastaisia, jonka avulla jokaista viestintään liittyvää luottamuksellisuustoimea pitää säännellä, niitä ei voi hyväksyä.
Saattaa olla, että tulevaisuudessa meidän on muutettava kyseisiä lakeja tietotekniikan kehittymisen myötä, mutta toistaiseksi tilanne on tämä. Liittämällä edellä mainitut tarkistukset Schmidin mietintöön on mahdollista edistää sitä, että kansalaiset tuntevat mietinnön omakseen ja ettei unionin toimielinten uskottavuus vähene.

Paasilinna
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, kiitän Gerhard Schmidiä suuresta työstä. Salakuuntelu ja vakoilu on sietämätöntä puuttumista ihmisen yksityisyyteen, ja se on suoraan Euroopan ihmisoikeussopimuksen 8 artiklan vastaista.
Kun kylmä sota päättyi, valtava huippuunsa kehitetty järjestelmä etsi uusia tehtäviä. Vihollisten vakoilusta se on nähtävästi siirtynyt ystävien vakoiluun. Samoinhan kävi Natolle: kun kommunistinen järjestelmä loppui niin nämä hyväpalkkaiset viholliskuvan maalarit etsivät äkkiä uusia tehtäviä ja näyttävät niitä löytäneen. Tuntuu jopa siltä, että Yhdysvalloissa jotenkin jatkuu vielä tällainen sotainen mieliala. Sehän on pystyttämässä nyt ohjuskilpeä uhkaa vastaan, jota on vaikea oikeastaan löytää. Myöskin Yhdysvaltain uuden hallinnon eräät viimeaikaiset itsekkäät toimet hämmentävät täällä monikulttuurisessa Euroopassa. Mitä siellä oikein on tapahtumassa? Ehkä sinne täytyisi mennä katsomaan uudelleen, koska amerikkalaisilla kollegoilla vain joka kolmannella on ulkomaanpassi. Hehän eivät tunnetusti ole niitä parhaita matkustajia.
Minä luulen, että meidän täytyy saada nyt pitävä sopimus siitä, perussopimuksen tasolla, että me emme harjoita talousvakoilua toisiamme vastaan, ja meidän tärkein kauppakumppanimme ja ystävämme Yhdysvallat on saatava tähän periaatteeseen mukaan. Samalla meidän on varmistuttava siitä, että me pystymme kontrolloimaan sitä, että yksityisyyden suojaa ei loukata Euroopan unionin kansalaisten kohdalla. Vielä kolmanneksi, meidän on täällä jatkuvasti asianmukaisissa valiokunnissa valvottava, että näin tapahtuu. Siinä on meille tärkeä työ.

Karamanou
Arvoisa puhemies, on tosiasia, että kylmän sodan päättymisen ja kaksinapaisen järjestelmän luhistumisen jälkeen useat kansalliset tiedustelupalvelut ovat ulottaneet toimintansa kaupan ja teollisuuden aloille. Tässä toiminnassa ovat todellakin kunnostautuneet Yhdysvallat, Kanada, Uusi-Seelanti, Australia ja oma Yhdistynyt kuningaskuntamme luomalla Åchelon-järjestelmän, kuten valiokuntamme, kiitos Schmidin sekä myös koordinaattoreiden erinomaisen työn, on osoittanut todeksi.
Mielestäni Åchelon-järjestelmän kohdalla on kyse yhdestä kaikkien aikojen suurimmista skandaaleista. Poliittisesta skandaalista, taloudellisesta skandaalista, skandaalista, jonka yhteydessä ihmisoikeuksia ja demokratian pelisääntöjä on loukattu valtavasti. Tämän takia hallitusten, mutta myös kansainvälisten järjestöjen, ensisijaisiin velvollisuuksiin tulee kuulua strategisten suunnitelmien laatiminen Echelon-tyyppisten vakoilujärjestelmien varalle.
Maailmanmarkkinoiden kehitykseen täytyy liittyä sekä yksityisyyden suojan takaavat lailliset normit että tervettä kilpailua koskevat säännöt. Sekä kansallisella että yhteisön tasolla on tarpeen parantaa tiedonvälityksen perusrakenteiden turvallisuutta sekä salaisten palveluiden toiminnan tehokkaan parlamentaarisen ja oikeudellisen valvonnan toteuttamista, jotta kansalaisten luottamus tietoyhteiskuntaan ei järkkyisi.
Lopuksi, eurooppalaisten yritysten tulisi kehittää suojajärjestelmiä tehostamalla sisäistä toimintaansa, tiedotusta ja henkilökuntansa koulutusta sekä turvaohjelmien käyttöä sähköisessä viestinnässään. Yritysten välisen terveen kilpailun tulisi toimia maailmantalouden peruskivenä. Joka tapauksessa tiedustelupalveluiden toiminnan tulisi perustua perusoikeuksien kunnioittamiselle, siten kuin ne on määritelty Euroopan unionin perusoikeuskirjassa ja Euroopan ihmisoikeussopimuksen 8 artiklassa. On lopultakin aika vastata eurooppalaisten kansalaisten esittämään kysymykseen, kuka suojelee meitä vartijoilta.

Borghezio
Arvoisa puhemies, olen hyvin epäluuloinen mietinnön mukautuvaista ja melko pidättyväistä olemusta kohtaan, koska siinä aliarvioidaan viestinnän maailmanlaajuisen valvonnan aiheuttamia vaaroja eikä siinä ehdoteta asianmukaisia riippumattomia puolustustoimia Euroopan varalle. Teoriassa Euroopan unioni voisi ilman muuta neuvotella sellaisesta yhteisymmärryspöytäkirjasta, joka antaisi jäsenvaltioille mahdollisuuden hyödyntää näitä tietoja, mutta toistaiseksi Euroopan unionin täytyy heti pitää huoli itsensä suojelusta itsenäisesti niin, että se ottaa käyttöön nykyisistä poikkeavan salakirjoitusjärjestelmän, esimerkiksi eurooppalaisen tutkimuksen tuloksena syntyneen huippumodernin Hermes-järjestelmän, jolla tietoa siirretään välittömästi paikasta toiseen niin, etteivät vakoilusatelliitit kykene sieppaamaan niitä.
Näyttää siltä, että mietinnössä vältetään seuraavaa täsmällistä kysymystä: voidaanko yhden jäsenvaltioista, eli Yhdistyneen kuningaskunnan, turvallisuuspalvelujen keräämiä tietoja käyttämällä määrittää Euroopan kansalaisiin tai eurooppalaisiin yrityksiin kohdistetut konkreettiset vakoilutapaukset, joista Yhdysvallat hyötyy? Nämä kysymykset on pakko esittää, kun kerran Yhdysvaltain kongressi on itsekin pohtinut sitä ongelmaa, onko NSA:n (Yhdysvaltain kansallinen turvallisuuspalvelu) valvonta, jota se harjoittaa Yhdysvaltain kansalaisten keskuudessa, perustuslain vastaista toimintaa. Jo aikaisemmin on sanottu ja nyt on syytä toistaa, että Echelon-järjestelmällä on salakuunneltu jopa Amnesty Internationalin ja Greenpeacen kaltaisia valtioista riippumattomia järjestöjä ja vieläpä Äiti Teresan kaltaisia henkilöitä, joihin kuuntelun ei ikinä kuvittelisi kohdistuvan. Tämä tosiasia panee ajattelemaan!
STOAn puheenjohtaja, entinen kollegamme Pompidou, muistutti, että monet eurooppalaiset yritykset ovat jo joutuneet kärsimään Echelonin toiminnasta, mutta ne eivät ilmianna sitä, koska ne jatkavat ja niiden pitää jatkaa kaupankäyntiä Yhdysvaltojen kanssa. Niinpä me kysymme: Miten eurooppalaisia yrityksiä voidaan oikeudellisesti suojella tällaisia vahinkoja vastaan? Minkälaiset mahdollisuudet yrityksillä on sitä paitsi todistaa, että ne ovat kärsineet tällaisista vahingoista? Lisään vielä tähän: miten eurooppalaista tutkimusta voidaan rahoittaa salakirjoituksen kaltaisilla strategisilla ja merkittävillä aloilla? Näihin kysymyksiin ei mietinnössä vastata.

Liikanen
. (EN) Arvoisa puhemies, haluaisin onnitella puheenjohtaja Coelhoa ja niitä parlamentin jäseniä, jotka osallistuivat Echelon-sieppausjärjestelmää käsittelevän väliaikaisen valiokunnan työhön, erityisesti esittelijä Schmidiä, kattavasta ja hyvin laaditusta Echelon-sieppausjärjestelmää koskevasta mietinnöstä. Lisäksi haluaisin kiittää koko parlamenttia tästä erittäin tärkeästä keskustelusta.
Komissio on seurannut hyvin kiinnostuneena parlamentin työskentelyä viime vuoden ajan. Aihe sisältää monimutkaisia teknisiä ja poliittisia kysymyksiä. Mietinnössä on suuri määrä viittauksia maailmanlaajuisen sieppausjärjestelmän olemassaoloon. Viittaukset muodostavat todistusaineiston. Komissio antoi 30. maaliskuuta 2000 lausunnon, jonka mukaan tiedustelutoiminnan luonteelle on ominaista, että kyseisten toimien ulkopuolella olevat eivät pysty vahvistamaan eikä kieltämään niiden olemassaoloa. Vaikka komissio ei ole mukana tiedustelutietojen keräämistoimissa, se ei kyseenalaista Euroopan parlamentin löytöjä. Echelon-sieppausjärjestelmää käsittelevän väliaikaisen valiokunnan mietintö on laadittu huolellisesti ja perusteellisesti.
Euroopan unioni on perustettu ihmisoikeuksien ja perusvapauksien kunnioitukselle perustamissopimuksen 6 artiklan ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan mukaisesti. Perustamissopimuksen vaalijana komissio pitää näiden periaatteiden noudattamista erittäin tärkeänä.
Laajan viestintätiedustelun väärinkäyttö voi huolestuttaa demokraattisen yhteiskunnan yksittäistä kansalaista. Yksityiselämä on perusoikeus. Tästä oikeudesta poikkeaminen vaatii tuekseen asianmukaisen lain, erityisen tavoitteen, yleisen edun, kohtuullisuutta ja väärinkäytösten riittävää valvontaa.
Komissio aikoo tarkastella Euroopan unionin perusoikeuskirjan käytännön vaikutuksia, sillä siinä on parannettu erityisesti viestinnän ja henkilökohtaisten tietojen suojelua. Komissio on jo todennut, että sen mielestä olisi parasta sisällyttää perusoikeuskirja Euroopan unionin perustamissopimuksiin avoimuuden ja lain antaman varmuuden vuoksi. Samalla yhteisön on toimittava perustamissopimuksessa sille annettujen oikeuksien mukaisesti.
Valiokunnan havainnoissa Echelon-tyyppisen järjestelmän yhteensopivuudesta EU:n lainsäädännön kanssa erotetaan kaksi vaihtoehtoa. Tällaista järjestelmää voidaan käyttää puhtaasti tiedustelutarkoitukseen tai epäreilusti kilpailulle merkittävien tietojen hankkimiseen.
Komissio on lisäksi sitä mieltä, että ensimmäisen vaihtoehdon toimet valtion turvallisuuden takaamiseksi kuuluvat Euroopan unionista tehdyn sopimuksen V osaston alaan, jossa luodaan perusta yhteiselle turvallisuuspolitiikalle. Osasto ei sisällä määräyksiä tiedustelutoimista. Jäsenvaltiot vastaavat edelleen tiedustelutoimien käytöstä ja valvonnasta, jollei neuvosto toisin päätä. Euroopan unionista tehty sopimus ei anna komissiolle oikeutta käyttää perustamissopimuksen vaalijan oikeuksiaan tällä alalla.
Tiedustelujärjestelmän ylläpitäminen tietojen keräämiseksi edes jäsenvaltion puolustuksen tai kansallisen turvallisuuden nimissä jää nykyisten tietojen suojelua koskevien direktiivien sovellusalan ulkopuolelle. Toinen vaihtoehto, kilpailulle merkittävien tietojen kerääminen, ei kuulu yhteiseen ulko- ja turvallisuuspolitiikkaan. Tällaista toimintaa ei voida sallia yhteisessä ulko- ja turvallisuuspolitiikassa. Yhteisön lainsäädännössä vastaava toiminta voisi kuulua tiedonsuojeludirektiivien alaan. Se pitää paikkansa, jos Echelon-tyyppisen järjestelmän keräämät tiedot kootaan tai välitetään taloudellisille toimijoille muuhun kuin rikosten torjuntaan tai valtion turvallisuuden takaamiseen.
Me kaikki tiedämme, että sähköinen viestintä on entistä tärkeämpää arkielämässämme. Kunnolla toimivat sähköisen viestinnän järjestelmät ovat olennaisen tärkeitä taloudelle. Lissabonissa annetun lausunnon mukaan Euroopasta halutaan maailman kilpailukykyisin ja dynaamisin tietoon perustuva talous. Sen ennakkoehtona on luottamuksen palauttaminen sähköiseen viestintään. Se koskee sekä Euroopan kansalaisia että yrityksiä.
Tekniikan kehittyminen voi suojella valvonnalta. On huojentavaa, että optisten kuitukaapelien käyttö mannertenvälisessä viestinnässä on vähentänyt laajan rutiininomaisen tiedonsieppauksen mahdollisuuksia.
Väite, jonka mukaan kaupallinen Internet on vähentänyt merkittävästi tiedonsieppausmahdollisuuksia, on vakuuttava. Nykyään suurin osa kaapeleitse kulkevista Internet-viesteistä pysyy Euroopan mantereella.
Komissio on toteuttanut viime vuosina tärkeitä toimia kehittääkseen politiikkaa sähköisen viestinnän turvallisuuden parantamiseksi. Täällä on puhuttu usein salaustekniikasta. Salaustuotteiden ja -tekniikoiden saanti ja vapaa levittäminen Euroopan unionissa on nyt varmistettu syyskuussa 2000 käyttöön otetulla kaksikäyttöasetuksella. Yhteisön tutkimuksen puiteohjelman ja erityisesti viestintäteknologiaohjelmien tuki on luonut entistä paremmat olot kehittää huippuluokan eurooppalaisia salaustuotteita, joilla EU:n kansalaiset, yritykset ja hallitukset voivat suojella viestintäänsä. Haluaisin pyytää tukeanne keskustellessamme seuraavasta puiteohjelmasta.
Ei ole kuitenkaan tarpeeksi varmistaa, että salausta käytetään laajalti. Kansalaiset ja pienyritykset eivät aina tiedä salauksen mahdollisia vaikutuksia. Meidän on tiedotettava heille salauksen mahdollisuuksista. Meidän on annettava heille mahdollisuus. Tämän vuoden kesäkuussa komissio hyväksyi verkkoja ja tietoturvaa koskevan tiedonannon. Tarkoituksena on korjata tietoisuuden puutetta ja kehittää eurooppalainen lähestymistapa turvallisuuskysymyksiin. Olen tyytyväinen, että keskusteltavana olevan mietinnön päätelmät ovat pitkälti komission hyväksymän lähestymistavan mukaisia. Parlamentin jäsenet tietävät, että EU:n tasolla on jo olemassa tietoturvaa ja palveluntarjoajien velvollisuuksia koskeva oikeuskehys. Lisäksi ollaan luomassa politiikkaa rikollisuuden torjunnasta sähköisissä verkoissa, mistä keskustellaan tänään lisää. Verkkojen tietoturva on kolmas käsiteltävä aihe. Tiedonannon tarkoituksena ei kuitenkaan ole tarjota mitään täysimittaista toimintasuunnitelmaa.
Olemme jo käynnistäneet joitakin laajoja toimia aloilla, joissa tarvitaan edistystä. Annan niistä muutaman esimerkin. Tietoisuuden lisäämiseksi on käynnistettävä julkisia tiedotus- ja koulutuskampanjoita ja tuettava parhaita käytäntöjä. Tarvitaan eurooppalainen varoitus- ja tiedotusjärjestelmä vahvistamaan tietokonepäivystäjien tai vastaavien hätäelinten toimia ja parantamaan niiden välistä yhteensovittamista. Olen pannut merkille, että parlamentti tukee ajatusta. Lisäksi on tutkittava, miten Euroopassa parhaiten toteutetaan ennalta ehkäiseviä ja yhteensovitettuja toimia nykyisten ja tulevien turvallisuusuhkien varalta, esimerkkinä Euroopan tietoturvan seurantajärjestelmä. Lopuksi, oikeuskehyksenä perustamme joukon kansallisia toimia, joita toteutetaan asianomaisen yhteisöoikeuden mukaisesti. Tämän pitäisi vastata jäsen Plooij-van Gorselin kysymykseen.
Lisäksi haluaisin mainita, että tarvitaan lisätoimia tekniikan kehittämiseksi, standardien ja sertifikaattien hiomiseksi, hallitusten turvallisuuden lisäämiseksi ja kansainvälisen yhteistyön tiivistämiseksi.
Komission on tarkoitus laatia ennen vuoden loppua luettelo konkreettisista toimista ja tiukoista määräajoista Euroopan tietoturvapolitiikan luomiseksi.
Komissio parantaa jatkuvasti omien tietojärjestelmiensä tuotantoa saannin, laadun ja luotettavuuden osalta, erityisesti kun ottaa huomioon monien nykyisten ja mahdollisten uhkien muuttuvan luonteen. Yhteyttä komission verkkoihin valvotaan ja testataan jatkuvasti. Vastaavaa menettelyä käytetään myös turvatuissa videoneuvotteluissa, varmistetuissa puhelinjärjestelmissä ja tietokantojen salauksessa. Lisäksi komission tietojärjestelmiä turvatarkastetaan säännöllisesti. Komissio on laatinut luonnoksen tietojärjestelmiensä uudeksi turvapolitiikaksi, ja siitä valmistaudutaan keskustelemaan komission yksiköissä.
Lisäksi komissio arvioi uudelleen turvallisuuspolitiikkaansa sisäisten uudelleenjärjestelyiden ja politiikan kehittymisen vuoksi. Komission uudet sisäiset turvallisuusmääräykset noudattavat neuvoston aikaisemmin tänä vuonna hyväksymän turvallisuusasetuksen mallia ja perustuvat seuraaviin periaatteisiin: turvatoimien suhteuttamiseen nykyisiin riskeihin; henkilökunnan, johtoportaan ja turvallisuusasiantuntijoiden jaettuun vastuuseen ja tilivelvollisuuteen; henkilötietojen ja fyysisen turvallisuuden tapaisten seikkojen yhdistämiseen yhtenäiseksi turvallisuusstrategiaksi; ja lopuksi Euroopan ja kansallisten turvallisuusjärjestöjen tiiviiseen yhteistyöhön.
Komissio aikoo myöntää lisävaroja turvallisuusalalle. Vähäiset tekniset resurssit ja henkilöresurssit, erityisesti tietoturva-asiantuntijoiden osalta, estävät kuitenkin turvallisuuspolitiikkojen täysimittaisen toteuttamisen. Sama ongelma vaivaa useimpia julkisia hallintokoneistoja, kuten Euroopan unionin toimielimiä. Olen tyytyväinen mietinnössä esitettyyn kantaan, jonka mukaan ongelman korjaamiseen ohjataan lisävaroja, ja toivon vilpittömästi, että talousarviosta vastaavana toimielimenä parlamentti noudattaa valiokunnan kantaa.
Euroopan kansalaisten ja yritysten luottamus sähköiseen viestintään ja tietojärjestelmien hyvä toiminta ovat elintärkeitä taloudelle. Haluan vielä korostaa, että komissio pitää erittäin tärkeänä ihmisoikeuksien ja oikeusvaltion kunnioittamista.

Schmid, Gerhard
Arvoisa puhemies, haluaisin keskustelun lopuksi kiittää ensinnäkin valiokunnan puheenjohtajaa. Emme tunteneet toisiamme entuudestaan, mutta jo muutaman päivän kuluttua oli kuin olisimme tehneet yhteistyötä vuosikausia. Se ei ole mikään itsestään selvä tai tavanomainen asia. Lämmin kiitos siitä!
Kiitän valiokunnan jäseniä. Emme aina olleet samaa mieltä kaikesta, mutta inhimilliseltä kannalta ilmapiiri oli varsin hyvä, ja yhteistyö oli rakentavaa. Tämäkään ei ole parlamentissa aina itsestään selvää. Lämmin kiitokseni siitä! Kiitän sihteeristöä, sen johtajaa ja muita työntekijöitä sekä niitä monia henkilöitä, jotka ovat auttaneet minua neuvoillaan ja tiedoillaan. Jotkut heistä on mainittu mietinnössä. On toisia, joita ei ole mainittu heidän oman etunsa vuoksi. Kiitos ei kuitenkaan siksi ole sen vähäisempi!
(Suosionosoituksia)

Unionin rooli terrorismin torjunnassa
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Watsonin laatima kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan mietintö (A5-0273/2001) unionin roolista terrorismin torjunnassa (2001/2016(INI)).

Watson
Arvoisa puhemies, minulla on kunnia tuoda tämä mietintö parlamentille kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan puolesta. Katsoimme asianmukaiseksi, että valiokunnan puheenjohtaja ohjaisi mietinnön parlamentin läpi aiheesta, jolle tarvitaan laaja tuki. Liberaalidemokraattina pidän terroritekoja omana rikoslajinaan, joka kieltää demokratian. Niiden tarkoituksena on tuhota kansalaisyhteiskunnan perusta, ja olen kiitollinen valiokuntaan kuuluville kollegoilleni siitä, että he tukevat tätä kantaa ja siitä seuraavia suosituksia.
Jotkut saattavat pitää mietintöäni vastauksena Espanjan niemimaan nykyisiin terrori-iskuihin. Jaan syvän huolen yhdessä niiden kanssa, jotka pitävät sitä Euroopan hallintojärjestelmän avohaavana, ja valiokunnan puolesta haluan välittää heille vilpittömän myötätunnon ja yhteisvastuullisuuden osoitukseni. Mielestäni arviotani ja suosituksiani voi kuitenkin samalla pitää vastauksena myös muihin vastaaviin tilanteisiin, joita on nähty ja jotka uhkaavat joissain tapauksissa edelleen Pohjois-Irlannissa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Korsikassa, Ranskassa, Saksassa, Italiassa ja muissa valtioissa, jotka ovat joutuneet aatteellisten terroristiryhmien iskujen kohteeksi.
Terrorismi ei ole uusi ilmiö, mutta tätä nykyä sillä on uusia piirteitä ja muotoja. Eri maiden terroristien väliset yhteydet ovat nyt osa kansainvälistä järjestäytynyttä rikollisuutta. Elokuussa saimme todisteita yhteyksistä Pohjois-Irlannin terroristien ja Kolumbian terroristien välillä. Tällaiset yhteydet parantavat niiden mahdollisuuksia, jotka käyttävät terrorismia poliittisiin päämääriin saadakseen aseita, vaihtaakseen tietoja tekniikoista ja välttääkseen lain kouraa.
Terrorismin käyttöön kannustavat myös uudet motiivit ja uudet aseet. Jotkin eläinaktivistiryhmät järjestävät terrori-iskuja joskus jopa niitä vastaan, joilla on vain hyvin löyhiä yhteyksiä eläinkokeisiin. Jotkin luonnonsuojeluryhmät häiritsevät öljyntutkintaa tai öljyn hyödyntämistä harjoittavia. Tietokoneterrorismi ja ympäristöterrorismi ovat nykymaailman huolestuttavia piirteitä.
Demokraattiset yhteiskunnat ovat yrittäneet aikaisemmin torjua uhkia vaihtelevalla menestyksellä. Erityisen huonosti on sujunut lain täytäntöönpanoelinten tai tuomioistuinten välinen kansainvälinen yhteistyö. Euroopan unionissa vastaavan yhteistyön parantamiseksi on olemassa Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 29 ja 31 artikla, mutta valtiot ovat epäröineet käyttää niitä. Tällainen vastentahtoisuus tuntuu oudolta unionissa, joka perustuu ihmisyyden ja arvokkuuden, vapauden, tasavertaisuuden ja yhteisvastuun, ihmisoikeuksien ja vapauksien kunnioituksen sekä oikeusvaltion periaatteen varaan.
Jäsenvaltiot ovat päättäneet tehdä unionista vapaan, turvallisen ja oikeudenmukaisen alueen, minkä tulisi toimia perustana kasvavan terroriuhan pikaiselle torjumiselle. Terroristijärjestöjen ja terrorismin täydellisen hylkäämisen pitäisi luoda yhtenäisiä, sitovia ja koordinoituja politiikkoja ja yhteistyöhenkeä hallitusten välille kaikilla tasoilla. Yhteistyö Ranskan ja Espanjan tai Britannian ja Irlannin välillä on parantunut viime kuukausina, mutta Amsterdamin sopimuksen tarjoamia tehokkaamman toiminnan mahdollisuuksia ei ole vieläkään ymmärretty käyttää.
Haluaisin kiittää parlamentin kaikkien puolueiden jäseniä anteliaista neuvoista ja avusta tämän mietinnön laadinnassa. Mietinnöllä on laaja kannatus. Olen tyytyväinen, että siinä vastustetaan poikkeuslakien ja -menettelyjen käyttöönottoa. Tällaiset toimet eivät ole tarpeellisia. Ne vievät usein hallituksilta moraalisen auktoriteetin ja voivat vajota valtion tukeman terrorismin tasolle. Tässä on demokratian piilevä vaara. Jos valtio ei ole valmis käymään tunnollisesti oikeutta kidutukseen syyllistyneitä sotilaita tai poliiseja vastaan, se on menettänyt olemassaolon oikeutuksensa.
Vastustan siitä huolimatta tarkistusta 2, joka voidaan tulkita terrorismin oikeutukseksi, ja tarkistusta 1, joka viivästyttäisi toimia terrorismin torjumiseksi. Uskon, että EU:n kaikkien jäsenvaltioiden oikeusjärjestelmät pystyvät takaamaan oikeuden toteutumisen. Se ei tarkoita, etteivätkö oikeusstandardit voisi olla korkeammat. Ne voisivat olla korkeammat, ja standardien nostaminen on suuri haaste unionille. Jollemme kuitenkaan ole valmiita luottamaan toistemme oikeusjärjestelmiin emmekä demokraattisiin käytäntöihin, entistä useammat perheet menettävät rakkaitaan, kun viattomat saavat surmansa poliittisia päämääriä ajavien terroristien iskuissa.
Mietinnössäni kehotetaankin ministerineuvostoa vahvistamaan yhteiset lait ja vähimmäisrangaistukset terroritekojen torjumiseksi, poistamaan terrorismista epäiltyjen tai aikaisemmin tuomittujen muodolliset luovutusmenettelyt ja luomaan eurooppalaisen kotietsintä- ja vangitsemismääräyksen kamppailussa terroristiryhmiä vastaan. Joidenkuiden mielestä tällaiset toimet ovat liioiteltuja. Mielestäni ne kuitenkin ovat oikeutettuja torjuttaessa rikollisuuden muotoa, jonka tarkoituksena on tuhota oikeusvaltion periaatteeseen perustuva demokratia. Toivon, että komissio ja neuvosto vastaavat nopeasti tähän toimintapyyntöön.

Galeote Quecedo
Arvoisa puhemies, tässä täysistunnossa aloitamme poliittisen matkan, joka tarjoaa meille tehtäviä, joita voisimme pitää historiallisia: tulevina kuukausina meidän on käynnistettävä unionin perussopimusuudistus, otamme euron käyttöön ja käsittelemme kaikkein tärkeimpiä aiheita niissä neuvotteluissa, jotka johtavat lopulta vertaansa vailla olevaan Euroopan unionin laajentumiseen.
Kaikesta huolimatta tuhansille Euroopan kansalaisille näiden keskustelujen aiheet ovat todella kaukaisia. Nykyisin kansalaisten tärkeimpiä huolenaiheita on, saavatko heidän lapsensa koulussa monipuolista ja avointa opetusta; voivatko he kävellä kotikylänsä kaduilla pelkäämättä; voivatko he sanoa julkisesti, mitä he ajattelevat; voivatko he käyttää äänestysoikeuttaan vapaasti; voivatko he ottaa vastaan viran kansalaisten edustajana vaarantamatta omaa tai perheensä henkeä. Nämä tuhannet Euroopan kansalaiset toivovat koko sydämestään, että paikalliset, kansalliset ja yhteisön hallintoelimet takaavat heille perusoikeudet.
Tämän vuoksi on mielestäni välttämätöntä, että yhteisön toimielimet paitsi huolehtivat perustuslaista, eurosta ja laajentumisesta, antavat myös vastauksen siihen, joka esimerkiksi meille Espanjassa asuville Euroopan kansalaisille on ensisijaisen tärkeää: terrorismin vastaiseen taisteluun eli taisteluun vapauden, ihmisoikeuksien kunnioittamisen ja sen oikeusvaltion puolesta, jonka me espanjalaiset olemme rakentaneet 40 vuotta kestäneen diktatuurin jälkeen.
Tampereen Eurooppa-neuvostossa lokakuussa 1999 pyrittiin luomaan vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuva yhteinen alue. Meidän on kiitettävä puheenjohtajavaltio Belgiaa siitä, että se on asettanut tämän ensisijaiseksi tavoitteekseen, ja tietenkin arvostamme komission jäsen Vitorinoa hänen erinomaisesta työstään, jonka toivon saavan kannatusta tässä keskustelussa, jotta hän voisi hyödyntää lainsäädäntöä koskevaa aloiteoikeuttaan.
Euroopan parlamentilla, Euroopan kansalaisten edustajainhuoneella, oli erityinen vastuu tässä tehtävässä, jossa puhemiehemme Nicole Fontaine on ottanut päättäväisen ja rohkean asenteen todeten, että ne, jotka ovat suoraan tai epäsuorasti joutuneet kärsimään terrorista, eivät unohda sitä koskaan. Olen varma, että hänen seuraajillaan on sama asenne.
Tämän vuoksi voimme mielestäni olla myös kohtuullisen tyytyväisiä siihen, että äänestämme tänään mietinnöstä, joka käsittelee Euroopan unionin asemaa terrorismin vastaisessa taistelussa. Mietinnön merkitystä todistaa, että sen esittelijä on kansalaisvapauksien ja -oikeuksien valiokunnan puheenjohtaja Graham R. Watson. Kollegamme esittelee täysistunnolle mietinnön, joka hyväksyttiin valiokunnassa laajalla enemmistöllä kuten hän itse sanoi ja jossa otetaan huomioon hyvin tärkeitä asioita. Mietinnössä esimerkiksi vahvistetaan, että demokraattisen vuoropuhelun on perustuttava keskinäiseen kunnioitukseen ja väkivallattomuuteen ja myönnetään, että yhteiskunta on velkaa terroritekojen uhreille ja heidän omaisilleen.
Kun hyväksymme tämän mietinnön, vahvistamme samalla monia suosituksia, jotka käytäntöön sovellettaessa auttavat meitä laatimaan yleisen määritelmän terrorismille Euroopan unionissa; hyväksymään oikeudellisten päätösten vastavuoroisen tunnustamisen periaatteen; korvaamaan muodollisen luovutusmenettelyn eurooppalaisilla etsintää ja pidättämistä koskevilla määräyksillä, joita sovelletaan yhteiskunnan eniten halveksimien rikosten yhteydessä. Tämä koskee tietenkin terrorismia, mutta myös ihmiskauppaa, lapsiin kohdistuvia rikoksia, laitonta huume- ja asekauppaa, lahjontaa, petoksia ja järjestäytynyttä rikollisuutta.
Arvoisa puhemies, kaikkia parlamenttiryhmiä syvästi kunnioittaen riippumatta niiden poliittisesta suuntauksesta ja tietenkin teidän äänestysvapauttanne kunnioittaen, hyvät parlamentin jäsenet, haluaisin nyt pyytää teitä kannattamaan mietintöä, koska tämä on tärkeä kysymys, joka nousee kaikkien puoluekiistojen yläpuolelle. Mietinnössä ehdotettujen toimien avulla oikeusjärjestelmä pystyy paremmin takaamaan perusoikeudet, jotka otettiin Euroopan rakentamisen perustaksi ja joita terrorismi rajoittaa nykyisin tuhansien eurooppalaisten kohdalla.

Díez González
Arvoisa puhemies, aluksi kiitän erityisesti esittelijä Watsonia ja tietenkin kaikkia kansalaisoikeuksien valiokunnan jäseniä heidän tekemästään työstä, yhteistyöstä ja heidän innostuksestaan heidän laatiessa tätä mietintöä, jota nyt ensin käsitellään ja puolustetaan ja josta sen jälkeen äänestetään.
Hyvät parlamentin jäsenet, olen iloinen sekä baskina, espanjalaisena että eurooppalaisena. Iloitsen sen vuoksi, että Eurooppa on ymmärtänyt, että kun ETA loukkaa ihmisoikeuksia, kun fasistinen baskijärjestö harjoittaa ulkomaalaiskammoista rikollisuutta ja ideologista puhdistusta, kun tämä terroristijärjestö, joka on viimeinen francolaisuuden jäänne nykypäivän Espanjassa, jatkaa toimintaansa Euroopan ytimessä, ongelma ei koske meitä, jotka olemme välittömiä uhreja, meitä, jotka elämämme henkivartijoiden kanssa, ei niitä, joiden nimet eivät voi näkyä vaaliluetteloissa ja joiden on voitettava pelkonsa voidakseen kirjoittaa päivittäin tai voidakseen puhua tiedotusvälineissä. Ongelma koskee Eurooppaa, tämä ongelma koskee koko eurooppalaista demokratiaa.
Tämän vuoksi eurooppalainen demokratia myös reagoi kokonaisuutena, ja se reagoi yhdistymällä terrorismin kukistamiseksi.
Olen iloinen, koska Eurooppa on ymmärtänyt, että nyt on aika tehdä jotain enemmän kuin pitää puheita, jotain enemmän kuin antaa tärkeitä julkilausumia, jotain enemmän kuin tehdä kahdenvälistä yhteistyötä, joka sekin on tärkeää.
On jo korkea aika hankkia sellaisia välineitä, joita tarvitaan rikollisten, terroristien ja fasistien saattamiseksi oikeuden eteen, rikollisten vangitsemiseksi lopullisesti ja kaikkien tarvittavien keinojen käyttöön ottamiseksi, jotta demokraattiset Euroopan toimielimet voisivat pyrkiä tehokkaammin tähän päämäärään.
On ilo myös minulle todeta Euroopan huomanneen, että kun on olemassa vapaana olevia rikollisia, kun on olemassa rikollisjärjestöjä, jotka hyökkäävät ihmisoikeuksia, kansalaisten vapauksia ja elämää vastaan, on päätettävä ensin siitä, miten voidaan tehdä kaikki tehtävissä oleva rikollisten saattamiseksi oikeuden eteen.
Teemme sen, mikä meidän on tehtävä, jotta kaikki kansalaiset voivat elää vapaasti ideologiastaan, uskomuksistaan, alkuperästään, sukunimestään ja syntymäkulttuuristaan riippumatta; teemme sen, mikä meidän on tehtävä puolustaaksemme jos sallitte varsinaista Euroopan kansalaisuuden käsitettä: ihmisoikeuksia.
Watsonin mietintö ja hänen suosituksensa eivät merkitse ainoastaan sitoutumista ETAa vastaan: ne merkitsevät sitoutumista demokratian puolesta. Tavoitteena on kukistaa ETA, mutta tärkein sitoumus liittyy demokratian puolustamiseen koko Euroopassa. On puolustettava sitä, että kaikissa Euroopan kolkissa voidaan elää vapaasti ja monimuotoisessa yhteiskunnassa ja että meidän on mahdollista elää yhdessä. Yhdessä Euroopan kolkassa, erityisesti Baskimaassa ja Espanjassa, fasistinen ETA-järjestö vaarantaa yhteiselon ja monimuotoisuuden.
Sanotaan, että käytännössä tulee olemaan ongelmia, että joillakin mailla tulee olemaan ongelmia lainsäädäntönsä yhdenmukaistamisessa. Eurooppa-neuvoston puheenjohtaja sanoi täällä ensimmäisessä puheenvuorossaan, että niitä, jotka eivät usko utopiaan, ei voida kutsua eurooppalaisiksi. Mielestäni sellaisella poliittisella tahdolla, jolla on onnistuttu ottamaan käyttöön yhteinen valuutta, voidaan ottaa käyttöön myös ainutlaatuisia välineitä terrorismin torjumiseksi.
Hyvät parlamentin jäsenet, haluaisin lopuksi esittää erään huomion paitsi eurooppalaisena, niin erityisesti myös baskilaisena ja espanjalaisena. Baskilaisena ja espanjalaisena, sen demokraattisten Espanjan kansalaisten sukupolven tyttärenä, joka hävisi sodan Francoa vastaan ja joka vastusti diktatuuria 40 vuoden ajan, hyvät parlamentin jäsenet, olen sitä mieltä, että tämänpäiväisellä teolla Eurooppa hyvittää historian tapahtumia, sillä monien vuosien ajan, hyvin kauan, me Espanjan demokraatit olemme kokeneet yksinäisyyttä, välinpitämättömyyttä ja etäisyyttä Euroopasta. Jouduimme tuntemaan näin monta kertaa Francon kaudella ja voin vakuutta teille olemme tunteneet näin monta kertaa niiden vuosien aikana, kun olemme taistelleet ETAa vastaan, omassa taistelussamme demokratian ja vapauden puolesta.
Tänään maksetaan välinpitämättömyyden velka, ja olen hyvin ylpeä, että voin jakaa tämän hetken teidän kanssanne. Hyvät parlamentin jäsenet, haluaisin kiittää teitä baskilaisena, esittää teille kiitokset baskilaisena tämän päätöksen puolesta. Esitän nämä kiitokset omasta puolestani, mutta ennen kaikkea myös niiden monien tavallisten, nimettömien ihmisten puolesta, jotka taistelevat päivittäin vapauden puolesta, jotka yrittävät voittaa pelkonsa voidakseen osallistua vaaleihin ja voidakseen kirjoittaa. Niiden ihmisten puolesta, joilla ei ole mahdollisuutta puhua, koska ETA on todellakin vaientanut heidät.
Kaikkien heidän puolesta, paljon kiitoksia ja onnittelut tämänpäiväisen teon vuoksi.

Esteve
Arvoisa puhemies, ensinnäkin haluan tietenkin onnitella esittelijä Graham R. Watsonia hänen erinomaisesta työstään, hänen tärkeästä ja vaikeasta mietinnöstään.
Esittelijä Watson ei ole esittänyt teorioita, vaan hän on ottanut huomioon sen, mikä meitä huolestuttaa, ja erityisesti hän on mennyt suoraan siihen asiaan, mikä meitä huolestuttaa ETAssa, ja mikä vahingoittaa baskilaista, espanjalaista ja minun tapauksessani katalonialaista yhteiskuntaa. Hänen esittämänsä terrorin täydellinen tuomitseminen ja tarve kunnioittaa uhreja ja asianosaisia on otettava aina huomioon julkilausumissamme ja mielipiteissämme.
Ensinnäkin haluan korostaa selkeästi, että tässä mietinnössä esitetään tärkeitä ja positiivisia sekä oikeudellisia että poliisityöhön liittyviä toimenpiteitä: vähimmäissääntöjen vahvistaminen, luovutusmenettelyn vahvistaminen, rikosoikeudellisten päätösten tunnustaminen, etsintää ja pidättämistä koskevien määräysten toteuttaminen ja kansallisten lainsäädäntöjen lähentäminen toisiinsa. Mielestäni nämä toimet parantavat ensisijaisen tärkeää oikeus- ja poliisitoimintaa.
Käytettävissäni olevan ajan puitteissa minun on mielestäni korostettava myös, että mietinnössä on otettu huomioon tärkeitä arvoja, jotka liittyvät eurooppalaiseen terrorismin vastaiseen taisteluun. On tärkeää, että N kohtaan on lisätty, että ideologiat ovat legitiimejä, jos ne ilmentävät demokraattisia arvoja ja demokratian kunnioittamista.
On tärkeää, että O kohdassa toistetaan ilmaisu "demokraattinen vuoropuhelu", joka on kanssakäymisen perusta ja osoitus keskinäisestä kunnioituksesta ja väkivallattomuudesta. On tärkeää, että R ja S kohdassa sanotaan, että jäsenvaltioiden täytyy rajoittaa toimiaan, jotta oikeussääntöä ei käytettäisi väärin.
Kaikki tämä on mielestäni tärkeää, koska toiminnan etusijalle asettaminen, toiminnan tehokkuus ja eurooppalaisten arvojen kunnioittaminen merkitsevät tasapainoa. Täytyy sanoa, että olen tyytyväinen sen vuoksi, että tämä muuttaa sitä päätöslauselmaa, joka hyväksyttiin syyskuussa 1999 kirjallisella julistuksella ja jossa ilmaisin suhtautuvani varauksellisesti siihen vaikka allekirjoitinkin sen että päätöslauselmasta oli poistettu ilmaus demokraattinen vuoropuhelu.
Tämän mietinnön avulla Euroopan unioni palauttaa täydellisesti tätä aihetta koskevat arvonsa, sillä toisaalta rauha, joka ymmärretään väkivallan sulkemisena pois, ja toisaalta vuoropuhelu muodostavat välttämättömän yhdistelmän Euroopan unionille sekä Euroopan sisä- että ulkopuolella. Toimipa unioni missä tahansa, Euroopan sisä- tai ulkopuolella, se hyödyntää tätä "rauhan ja demokraattisen vuoropuhelun" yhdistelmää, ja koska korostan, että se tapahtuu Euroopan sisä- tai ulkopuolella, en halua mainita mitään esimerkkiä, sillä en haluaisi, että esimerkkini saisi aikaan vertailua, joka häiritsisi tämän mietinnön ja tämän keskustelun myönteistä ilmapiiriä.
Olen hyvin iloinen, että mietintö voidaan hyväksyä ja että se on tehokas työkalu tämän monia ihmisiä koskevan vakavan ongelman ratkaisemiseksi.

Schröder, Ilka
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, mietintö käsittelee terrorismia. Siksi haluaisin nyt puuttua siihen, mitä terrorismilla tarkoitetaan, koska se tunnustetaan pahaksi asiaksi ja valtio puuttuu sen varjolla usein perusoikeuksiinkin. Olen siis tarkastellut sitä, mitä mietinnössä kutsutaan terrorismiksi. Yksi esimerkki on huumekauppa. Kuten kaikki tiedämme, määräykset siitä, mitkä huumeet ovat laillisia ja mitkä laittomia, ovat suhteellisen mielivaltaisia, eikä niitä voi johtaa esimerkiksi terveyspoliittisista syistä. Käyttäväthän monet ihmiset täällä parlamentissakin runsaasti huumeita. Mietinnössä tarkoitetaan laittomia huumeita, tiedänhän minä sen. Tarkoitankin vain, että huumeet kuuluvat jokaiseen yhteiskuntaan, niin on aina ollut ja tulee varmaan aina olemaan. Kriminalisointi ei siinä asiassa auta mitään.
Mukana on myös esimerkiksi ihmiskauppa. Jos tarkoitetaan ihmisten salakuljetusta - nämä käsitteet sekoitetaan usein - täytyy toki huomauttaa, että EU:ssa tunnustetaan turvapaikkaan oikeutetuiksi ihmiset, joiden on ollut pakko tulla EU:hun laittomasti, koska meillä on täällä oma Eurooppa-linnoituksemme ja ihmisten on pakko ottaa vastaan apua, vaikka sitten ihmisten salakuljettajilta.
Jos tarkoitetaan ihmiskauppaa, toisin sanoen sitä, että ihmisiltä riistetään olennaiset perusoikeudet ja heidät pakotetaan työhön, herää toki kysymys, miksi siinä mietinnössä, josta äskettäin äänestimme, puhuttiin niin vähän uhrien tai kaupan kohteiden suojelusta. Kai se nyt kuitenkin olisi paras keino lakkauttaa ihmiskaupan kaltaiset ilmiöt.
Mietinnön eräässä kohdassa sanotaan, että laiton ase- ja huumausainekauppa ovat terroritekoja. Huumeista sanoinkin jo jotakin; aseista olen sitä mieltä, että asekauppa on laitonta, mutta mikä vielä pahempaa, se on myös epälegitiimiä. Kysymys kuuluu kuitenkin: onko näin vain laittoman asekaupan laita? Eikö myös laillinen asekauppa ole perusteetonta? Eikö sekin ole terrorismia, kun NATO pommittaa siviilejä, jotka sitten kuolevat pommituksissa tai joutuvat kärsimään koko loppuelämänsä? On olemassa ihmisiä, jotka puolustautuvat tätä vastaan, jotka ryhtyvät toimiin, esimerkiksi kansalaistottelemattomuuteen. Nämä ihmiset tietävät hyvin, että heidän toimintansa on laitonta. Jääköön avoimeksi, onko se rikollista. Monet näistä ihmisistä ovat nimittäin, niin kuin mietinnössäkin sanotaan, kurkkuaan myöten täynnä valtion petoksia ja korruptiota; he puolustautuvat, ja sitä pitäisi nyt pitää terrorismina. Jos ei edes hyväksytä vihreiden tarkistusta, jonka mukaan inhimilliset perusoikeudet pitäisi määritellä EU:n yhteisen perustason avulla, perusoikeuksien kannalta voi äänestää vain tätä mietintöä vastaan.

Angelilli
Arvoisa puhemies, haluaisin ensimmäiseksi kiittää mietinnön esittelijää hänen tekemästään työstä, joka liittyy vakavaan ajankohtaiseen ongelmaan, terrorismiin, jota on jälleen alkanut pelottavasti esiintyä.
Me kuvittelimme kaiketi voittaneemme tämän kirouksen, joka vuodatti verta Euroopassa monen vuoden ajan. Ehkä nykypäivän terrorismia on vaikeampi torjua, koska se ei ole niin ideologista ja se on sensaatiohakuisempaa ja koska sen harjoittamisessa ei vaivauduta etsimään toiminnalle sisältöä, vaan kaikki toiminta perustuu väkivallalle nimenomaan siksi, että sillä halutaan horjuttaa instituutioita ja terrorisoida kansalaisia.
Minkälainen parlamentin rooli voi siis tässä tilanteessa olla? Yhtäältä sen pitää tietenkin pohtia sen henkisen pahoinvoinnin ja sen yhteiskunnallisen ja kulttuurisen hämmennyksen syitä, joita mitä ilmeisemmin purkautuu terrorismissa, mutta ennen kaikkea parlamentin pitäisi jollakin tavoin pyrkiä ehkäisemään terrorismi-ilmiöitä, ennakoimaan ja tunnistamaan ne heti niiden ensimmäisten merkkien ilmaantuessa.
Meillä on käytettävissämme monia keinoja: lukuisia tietopankkeja, lainsäädännöllisiä keinoja sekä poliisi; tästä huolimatta, kun syntyy rikollisia ilmiöitä, jotka liittyvät huumeisiin, pedofiliaan, ihmiskauppaan ja ihmisten hyväksikäyttöön ja tietenkin myös terrorismiin, tai kun nämä ilmiöt muuttavat muotoaan, ne onnistuvat aina yllättämään parlamentin, ja näin ollen se toimii liian myöhään eikä kykene määrittämään tehokkaita ennaltaehkäiseviä toimia.
Näin on tapahtunut myös sellaisten väkivaltaisten ryhmien kohdalla, jotka ovat usein tekemisissä terrorismin kanssa ja jotka ovat soluttautuneet globalisaation vastaisiin rauhanomaisiin ja laillisiin liikkeisiin. Suhtaudumme siis myönteisesti mietinnössä toivottuihin toimiin tämän ilmiön jarruttamiseksi, erityisesti etsintää ja pidättämistä koskevaan eurooppalaiseen määräykseen sekä muodollisen luovutusmenettelyn poistamiseen.
Arvoisa puhemies, päätän puheenvuoroni muistuttamalla, että antaakseni pienen esimerkin vieläkin on Italian kansalaisia, jotka kuuluivat joskus Punaisiin prikaateihin, jotka saivat tuomion terrorimurhista yli 20 vuotta sitten ja jotka ovat piileskelleet yhtä kauan, ja jotkut muut jäsenvaltiot ovat antaneet heille asuinpaikan maassaan huolimatta toistuvista luovuttamiskehotuksista.

Bigliardo
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, kuuntelin tarkkaavaisesti Watsonin mietintöä, jota pääpiirteissään kannatan, vaikka mieleeni nouseekin kysymys, jota me usein mietimme: mitä terrorismi on? Keskustelun aikana viitattiin siihen, että on syytä määritellä se, mitä terrorismi tällä hetkellä edustaa. Uskon, että mietinnön aiheena oleva toimenpide koskee eurooppalaista terrorismia eikä ainoastaan sen kaltaista halveksittavaa terrorismia, jota valitettavasti esiintyy nykypäivän Espanjassa, koska jos voidaan sanoa, että Espanjassa käytettävä menetelmä on halveksittava, silloin on myös sanottava, että yhtä halveksittavia ovat myös sellaisten liikkeiden menetelmät, jotka harjoittavat toimintaansa muissa Euroopan maissa ja joiden päämäärät ovat täysin erilaiset.
Italia on elänyt kamalaa aikaa, jolloin jouduimme seuraamaan, miten militantteja murhattiin heidän toimitiloissaan, nuoria omilla kotinurkillaan, miten lapsia poltettiin elävältä heidän omissa kodeissaan sellaisen ideologian nimissä, jonka vuoksi hallituksen neuvonantaja D'Antona murhattiin hiljattain ja jollainen usein johtaa siihen, että kuten kävikin nuoria todellakin kuolee mielenosoituksissa, joissa purkautuu silmitöntä väkivaltaa, jolla ei ole mitään tekemistä markkinoiden maailmanlaajuistumista vastustavien kamppailujen kanssa.
Niinpä on tervetullutta, että Euroopan valtiot päättävät yhdessä harjoittaa yhtenäistä politiikkaa, jonka ulkopuolelle jätetään vastenmieliset erityislait, joita on käytetty varsinaisina poliittisen ajojahdin välikappaleina silloin, kun päämääränä on ollut iskeä yhteen osapuoleen, ja jotka ovat sitten osoittautuneet miellyttämiskeinoiksi silloin, kun tarkoituksena on ollut suojella toista osapuolta, kuten kollega Angelilli hetki sitten totesi. Suhtaudumme siis myönteisesti pidättämistä koskevaan eurooppalaiseen määräykseen, mutta asia on pantava toimeen välittömästi ja perusteellisesti; hallituksia pitää välittömästi kehottaa toteuttamaan nämä määräykset ja toimimaan niin, että jo tulevina kuukausina välttyisimme näkemästä kaduillamme sellaista, mitä Genovassa tapahtui joitakin päiviä sitten.

Sichrovsky
Arvoisa puhemies, mietinnössä kuvataan varsin havainnollisesti vanhan ja uudenkin terrorismin vaaroja, niiden aikaansaamaa uhkaa, mutta myös perinteisten eurooppalaisten instituutioiden avuttomuutta näiden uhkien edessä. Jos minun kuitenkin ehkä sallitaan sanoa vastaan yhdessä ainoassa kohdassa: terrorismin uhalla ei oikeastaan ole mitään tekemistä demokraattisen yhteiskunnan kanssa - vaikka se onkin usein terrorin kohteena - vaan terrorismi muodostaa selvästi laajemman uhan, joka koskee kaikkia ihmisiä riippumatta siitä, minkälaisissa poliittisissa oloissa he elävät.
Siksi onkin niin vaikeaa eikä ehkä niin kovin tärkeääkään määritellä terrorismin käsite tarkasti; sen sijaan voidaan - niin kuin mietinnössä ehdotetaan - pitää lähtökohtana terroriteon määritelmää: teon avulla kuvataan yksilöihin ja ryhmiin kohdistuvaa uhkaa. Euroopan yksimielisyys on tässä asiassa toimenpiteiden entistä paremman koordinoinnin edellytys; tärkeää on varmasti myös nopeuttaa luovutuksia, niin kuin mietinnössä ehdotetaan.
Euroopan unionin perustamissopimuksen 29 artiklan julistuksen, jossa terrorismi mainitaan rikollisuuden muotona, täytyy olla kaikkia EU:n jäsenvaltioita sitova, vaikka niiden poliittiset edustajat puolustavatkin EU:n sisä- ja ulkopuolella tehtyjä väkivallantekoja oikeutettuina kukin poliittisen vakaumuksensa mukaisesti. Muistelen tässä Lähi-idän konfliktia koskevia keskusteluja, joissa joiltakuilta kollegoilta löytyi äkkiä ymmärtämystä jommankumman osapuolen terroritekoja kohtaan, vaikka kyse oli silkoista siviiliväestöön kohdistuneista murhakäskyistä ja attentaateista.
Organisatoriselta kannalta terrorismin torjunnan edellytys on asiasta vastaavien instituutioiden yhteistyö, mutta sen lisäksi tarvitaan myös poliittista tahtoa. Viattomaan ihmiseen kohdistuvalle uhalle ei ole olemassa mitään oikeutusta.

Hernández Mollar
Arvoisa puhemies, tämän terrorismia koskevan mietinnön laatimiselle on ollut ominaista erityisesti paitsi esittelijän, kollegamme Watsonin jota haluan erityisesti onnitella kurinalaisuus ja osaaminen, myös lähes kaikkien parlamentin poliittisten ryhmien halukkuus ja ymmärrys paitsi tuoda esille terrorismin, sen tukijoiden ja välineiden torjuminen ja tuomitseminen myös pääseminen yksimielisyyteen sellaisesta lainsäädännöstä, jota tarvitsemme yhteisön tasolla voidaksemme taistella terrorismia ja järjestäytynyttä rikollisuutta vastaan ja ryhtyä niitä koskeviin syytetoimiin.
Voimme todeta avoimesti, ilman epäilyn häivääkään ainakaan minulla niitä ei ole että kun hyväksymme tämän mietinnön, solmimme samalla eurooppalaisen sopimuksen terrorismin torjumiseksi. Euroopan kansalaisten mielestä väkivalta ja terrori eivät nimittäin kerta kaikkiaan sovi yhteen demokratian, vuoropuhelun ja niiden pelisääntöjen kanssa, joista me Euroopan unionin jäsenvaltiot olemme keskenämme sopineet voidaksemme elää yhdessä rauhallisesti ja etenkin voidaksemme ratkaista kaikki painotan voimakkaasti sanaa kaikki ongelmamme ja erimielisyytemme.
Kansallismielisyys tai itsenäisyys, joita Espanjassa toimivan ETAn kaltaiset terroristijärjestöt käyttävät houkuttiminaan, peittävät vain todellisuudessa alleen toiminnan, jonka ainoana päämääränä on kylvää kauhua, järkyttää demokratiaa ja tappaa erottelematta lapsia, nuoria tai aikuisia riippumatta heidän työstään tai ammatistaan.
Toinen tähän mietintöön sisältyvä argumentti on kiireellinen tarve saattaa ajan tasalle sellainen lainsäädäntö, jota Euroopan unionin kaltainen alue ilman rajoja tarvitsee, jotta väkivallantekijöiden ja terroristien ei olisi helpompi toteuttaa rikollista toimintaansa kuin poliisien tai tuomareiden on asettaa heidät syytteeseen ja rangaista heitä. Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, on nimittäin järjetöntä, että tuomareiden ja poliisien toiminnalle asetetaan rajoja ja että esimerkiksi rikollisliigat järjestäytyvät yhdessä Euroopan unionin jäsenvaltiossa, rikkovat lakia toisessa ja palaavat sen jälkeen sellaisen lainsäädännön suojiin, joka on vanhanaikainen ja ristiriidassa yhteisen turvallisuuteen, vapauteen ja oikeuteen perustuvan alueen kanssa. Tämän vuoksi on laadittu neljä suositusta, jotka muodostavat mietinnön selkärangan.
On totta, että Espanjaa ja sen hallitusta kiinnostaa erityisesti, mitä päätämme tänään, mutta varmasti se kiinnostaa myös Ranskaa, Belgiaa, Italiaa tai Yhdistynyttä kuningaskuntaa tai muita unionin jäsenvaltioita, koska terrorismin juuret ovat väkivallassa, sen rahoituksessa ja sen käyttämissä teknisissä välineissä sekä sellaisten nuorten rekrytoinnissa, joita opetetaan tappamaan rahan ja vihan voimalla. Hyvät parlamentin jäsenet, tämä on Euroopan unionin rajat ylittävä ongelma.
Arvoisa puhemies, olemme oikealla tiellä. Korostan vielä, miten välttämättömiä nämä ehdotukset ovat ja miten välttämätöntä on luoda tosissaan uudenlaista aluetta, jonne mahdumme ja jossa voimme liikkua vain me, jotka haluamme elää rauhassa ja vapaina.
Parlamentti tukee poliittisesti komission jäsen Vitorinoa. Odotamme hyvin kiinnostuneina teidän ehdotuksianne.

Marinho
Arvoisa puhemies, syistä, joita ei ole aina helppo tunnustaa, Eurooppa on voimaton terrorismin edessä. Suurimmalla osalla valtioista ei ole terrorismin vastaista lainsäädäntöä, eri valtioissa annetut vankeustuomiot vaihtelevat ja rikollisten jäljittäminen rikoksentekoalueen ulkopuolella on mahdollista, jos se ylipäätään on mahdollista, ainoastaan luovuttamismenettelyn avulla, jota rajoittamassa on aina jäsenvaltioiden välinen vastavuoroisuus ja niiden perustuslait.
Euroopan terrorismia torjuva verkko on siis harva. Onneksi Euroopan oikeusyhteistyötä on saatu vauhditettua Amsterdamin sopimuksen, Tampereen Eurooppa-neuvoston ja komission jäsen António Vitorinon työpanoksen avulla. Tämän linjan mukaisesti Euroopan parlamentti suosittaa jäsen Watsonin erinomaisessa mietinnössä, että neuvosto ottaisi käyttöön vähimmäissäännöt rikostunnusmerkistöjen ja rikosseuraamusten määrittämiseksi, korvaisi luovutusmenettelyn rikosoikeudellisten päätösten vastavuoroisen tunnustamisen periaatteella sekä tekisi päätökset sekä "etsintää ja pidättämistä koskevasta eurooppalaisesta määräyksestä", jotta rikolliset eivät voisi pitää tuomioistuimia ja poliiseja pilkkanaan, että korvausten maksua koskevien lakien lähentämisestä toisiinsa.
Arvoisa puhemies, näiden rikosoikeudellisten ja oikeudellisten näkökohtien lisäksi on myös tarpeen, ettei terrorismia puettaisi enää älyllisten asenteiden ja aikansa eläneiden historian tulkintojen avulla vapaustaistelun sankarilliseen ja romanttiseen valepukuun. Vapaus taataan oikeusvaltioissa, joihin voidaan onneksi laskea Euroopan yhteisön kaikki valtiot. François Mitterand osoitti meille, että kiihkokansallisuus on sotaa. Meitä lähellä, aivan silmiemme alla, tapahtuu kulttuurien, kielien, aluepolitiikan ja uskontojen nimissä murhia, kuolemantapauksia ja väkivaltaa, joita Eurooppa ei voi suvaita. Joko Eurooppa luottaa omiin arvoihinsa tai sitten se liukenee niiden vasta-arvoihin. Terrorismi on mielipuolille ja rotu-, uskonto- tai kulttuurifanaatikoille ratkaisevan tärkeä ase. Se on vastoin vapauden ja elämän periaatteita. Meillä on laissa ase, jonka voimin voimme työntää sen ulos Euroopasta.

Ortuondo Larrea
Arvoisa puhemies, edustan Baskimaan kansanpuoluetta, joka on hallinnut Baskimaata keskeytyksettä yli 20 vuoden ajan. Vaikka tämä puolue vaatiikin baskilaisille omaa identiteettiä, suvereniteettia ja itsemääräämisoikeutta, se kuitenkin vastustaa ja tuomitsee jyrkästi sen, että väkivaltaan ja terroriin turvaudutaan keinoina, joilla pyritään mihin tahansa poliittisiin päämääriin. Puolue tuomitsee erityisesti myös valtion harjoittaman, Espanjan valtiojärjestelmään perustuvan, terrorismin, jota ei voida hyväksyä ja jota me baskilaiset olemme myös joutuneet kokemaan.
On selvää, että niillä kysymyksillä, joita jäsen Watsonin esittää hyvin vaikeassa Euroopan unionin roolia terrorismin vastaisessa taistelussa käsittelevässä mietinnössään, on meidän ja myös Espanjan yhteiskunnalle hyvin suuri merkitys. Yleisesti ottaen olemme samaa mieltä mietinnön sisällöstä ja myös Euroopan yhtyneen vasemmiston konfederaatioryhmä / Pohjoismaiden vihreä vasemmisto -ryhmän ja oman Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmäni esittämistä tarkistuksista.
Pohjois-Irlannilla oli onnea, koska se sai pohjoisamerikkalaiselta senaattori Mitchelliltä päättäväistä tukea, mikä johti pitkänperjantain sopimukseen ja todelliseen rauhanprosessiin huolimatta niistä vastoinkäymisistä, jotka hidastavat sen etenemistä.
Kuinka kauan meidän baskilaisten täytyy odottaa, ennen kuin Eurooppa ymmärtää, että rauha on sen käsissä, että sen täytyy rohkaista demokraattista ja vilpitöntä vuoropuhelua vastapuolten välillä, antaa siihen mahdollisuudet ja toimia siinä välittäjänä? Tämä olisi paras lääke, jota Euroopan parlamentti voisi suositella terrorismin torjumiseksi ja rauhan saavuttamiseksi.
Arvostan erityisesti mietinnön O kohtaa, jossa aivan oikein todetaan, että keskinäiseen kunnioitukseen ja väkivallattomuuteen perustuva demokraattinen vuoropuhelu on paras keino ratkaista konflikteja, ja tämä on parannus Euroopan parlamentin aiempiin päätöslauselmiin verrattuna.
On valitettavaa, että yritys sisällyttää tämä ajatus lopullisiin suosituksiin ei onnistunut. Tämän vuoksi asiakirja on mielestäni epätäydellinen ja puutteellinen. Puutteellisuudesta huolimatta ja asiaa mietittyäni aion äänestää Watsonin mietinnön puolesta antaakseni mahdollisuuden O kohdalle eli demokraattiselle vuoropuhelulle konfliktimme ratkaisemiseksi.

Gorostiaga Atxalandabaso
Arvoisa puhemies, edellinen keskustelu Echelon-verkostosta oli demokratian kannalta erittäin onnekas yhteensattuma.
Jäsenvaltioiden tekopyhä kanta kansalaisoikeuksien loukkauksiin, mikä kävi ilmi monien jäsenten puheenvuoroista, voi auttaa meitä terrorismia koskevan mietinnön arvioinnissa. Mietinnössä ei valitettavasti oteta huomioon valtioiden harjoittamaa terrorismia. On kuitenkin sitäkin valitettavampaa, ettei mietinnössä anneta mitään erityisiä suosituksia toimiksi, joilla voitaisiin saada aikaan poliittinen vuoropuhelu ristiriitojen ratkaisemiseksi.
Siitä huolimatta parlamentti hyvin todennäköisesti hyväksyy mietinnön. Komission jäsen Vitorinon tehtäväksi jääkin ehdottaa tekstiä, josta komissio on jo neuvotellut, lähinnä Espanjan ja Ranskan viranomaisten kanssa.
Maanantaina mainitsin Espanjan likaisen sodan uhrit. Haluan kunnioittaa tässä yhteydessä journalisti Fernando Pereiran muistoa. Kuten tiedätte, hän sai surmansa Ranskan salaisen palvelun Greenpeace-järjestön vastaisessa iskussa.

Pirker
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, jos meidän onnistuu hyväksyä neuvoston suositukset Euroopan parlamentin laajan enemmistön turvin, ilmaisemme kantamme ja otamme samalla aivan ratkaisevan askeleen eteenpäin sellaista ihmisiä halveksivaa, ihmisiä tuhoavaa ja demokratialle vihamielistä terrorismia torjuvassa työssä, jota esiintyy Espanjassa, mutta valitettavasti myös muissa Euroopan valtioissa.
Euroopan unionin jäsenvaltioiden ei kuitenkaan pitäisi käyttää Watsonin esittämää toimenpidepakettia, joka ulottuu oikeusapuun ja kiinniottoa koskevaan eurooppalaiseen toimivaltaan liittyvien sääntöjen lähentämisestä uhreille maksettaviin korvauksiin eli pelkästään jo tunnettujen terrorismin muotojen torjumiseen, vaan myös niitä terrorin uusia muotoja vastaan, joihin tutustuimme viimeksi pidetyssä huippukokouksessa ja joita on pelättävä myös tulevaisuudessa samanlaisissa tilaisuuksissa.
Kun näistä terrorismin uusista muodoista on keskusteltu, on menty monessa kohdin harhaan. Ei ole keskusteltu niiden kansalaisten turvallisuudesta, jotka ovat viattomina joutuneet väkivallan armoille, ei ole keskusteltu omaisuuden suojaamisesta väkivaltaisten ja väkivallan ohjaamien aktivistien tuhoamiselta eikä ole keskusteltu sen paremmin vakavasti loukkaantuneista poliiseista kuin uhreille maksettavista korvauksista tai kansainvälisestä poliisiyhteistyöstäkään. Lisäksi on keskusteltu liian vähän ryhmien tukijoiden taustasta, rahoituksen lähteistä, näiden väkivallantekojen poliittisista taustavaikuttajista. Tämä on ollut typistetty keskustelu.
Tämä terrori, joka uhkaa uudelleen nostaa päätään, osoittaa, että on kehittymässä kansainvälinen, globaali terrorismin laji, joka ei todellisuudessa käy globaalistumisesta keskustelua, jota pitäisi käydä, vaan joka vain käyttää tuota keskustelua hallitusta, valtiota, siis meidän demokraattisia olojamme vastaan kohdistetun terrorin välineenä. Odotankin, että vastustamme painokkaasti tähän saakka tunnettua terrorismia, mutta että kohtelemme kansalaisten edun, maidemme ja Euroopan unionin turvallisuuden ja vakauden vuoksi kovalla kädellä myös näitä terrorismin uusia muotoja, ja muistamme samalla monia jo terrorismin uhriksi joutuneita. Pyydän teitä kaikkia tukemaan laajasti tätä erinomaisesti valmisteltua toimenpidepakettia paitsi Espanjan, myös koko Euroopan edun vuoksi, vakauden vuoksi ja ihmisten turvallisuuden vuoksi!

Ceyhun
Arvoisa puhemies, olen varma, että me kaikki olemme yhtä mieltä siitä, että terrorismi on yksi vaarallisimmista haasteista, joihin yhteiskuntamme joutuu vastaamaan. Se on ilmiö, jolla on maailmanlaajuisia rakenteita. Siksi sitä voidaan torjua tehokkaasti ainoastaan kansainvälisellä tasolla. Terrorismin torjuminen on samalla ihmisoikeuksien ja demokratian puolustamista. Ne raukkamaiset terroriteot ja murhat, joita olemme viime aikoina joutuneet kokemaan varsinkin Espanjassa, ovat todiste siitä, että on edelleen kiirehdittävä terrorismin vastaista eurooppalaista yhteistyötä.
Kansainvälistä, monien diktaattorien tai islamilais-fundamentalististen hallitusten tukemaa terrorismia voidaan torjua mielekkäästi vain toimivaltaisten kansallisten viranomaisten eurooppalaisen yhteistyön avulla. Parlamentillakin on vastuu tästä asiasta siinä mielessä, että tunnustamme tämän mietinnön kautta väriä unionin osuudesta terrorismin torjunnassa; samalla on tehtävä selväksi, että olemme yksimielisesti terroria vastaan. Tässä yhteydessä haluaisin kiittää esittelijää hänen erinomaisesta työstään. Ehdotustemme tarkoituksena on luoda edellytykset tehokkaalle jäsenvaltioiden väliselle eurooppalaiselle yhteistyölle, jotta Espanjan ETAn kaltaiset terroristijärjestöt eivät voisi enää murhata yhtään ihmistä.

Paisley
Arvoisa puhemies, terrorismi on demokratian tuho. Rikollisen terrorismin kanssa ei voi käydä menestyksellisesti vuoropuhelua, sillä kyse on puhtaasta valheesta. Terroristivankien vapauttaminen ja heidän vapaaksi ostamisensa tarjoamalla paikkoja hallituksessa on terrorismin korottamista, ei sen torjumista. Pohjois-Irlanti on tästä esimerkki, sillä molempien puolten terroristivangit on vapautettu, mutta ainuttakaan murha-asetta ei ole luovutettu kummallakaan puolella.
Raa'an terrorismin kärsivät uhrit on suurelta osin unohdettu. Olen tyytyväinen mietinnön kehotukseen toimia kärsivien uhrien hyväksi ja korostukseen välittömästä tarpeesta varmistaa, ettei terrorismilla ole mitään turvapaikkaa Euroopan unionissa. Sen toteuttaminen on ensiarvoisen tärkeää.

Andrews
Arvoisa puhemies, tämä mietintö on erittäin tärkeä Euroopan kansalaisille. Mietintöä tulisi jakaa mahdollisimman laajalti koko yhteisössä. Kyseessä on monitahoinen ja vaikea mietintö, jonka tulisi vaikuttaa selvästi kaikkiin kansalaisiin, jotta he ymmärtäisivät tarkalleen, mitä parlamentti yrittää tehdä heidän puolestaan. Kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan puheenjohtaja, Graham R. Watson on tehnyt ansiokkaan mietinnön. Äänestämme mietinnön puolesta, mutta meillä on silti lukuisia varauksia moniin kohtiin ja suosituksiin. Palaamme epäilemättä aiheeseen kuultuamme kansallisia parlamenttejamme ja kansalaisryhmiä.
Meidän on määriteltävä tarkasti, mitä tarkoitamme terrorismilla. Emme saa sekoittaa terrorismia rauhanomaisiin mielenosoituksiin, kansalaisten laillisiin ja sallittuihin mielenilmaisuihin. Mietinnössä on useita kohtia, joihin haluamme tehdä varauksia, mutta varauksista huolimatta palaamme todennäköisesti aiheeseen seuraavissa keskusteluissa ja äänestämme mietinnön puolesta. Haluan onnitella esittelijä Watsonia ja muita asianosaisia mietinnön laatimisesta.

Karamanou
Arvoisa puhemies, esittelijä Watsonin mietinnöstä käy ilmi voimattomuus ja umpikuja, joihin Euroopan unioni on ajautunut pyrkiessään tukahduttamaan jatkuvasti laajentuvaa terrorismin ongelmaa. Tämä voimattomuus johtuu sekä terrorismin muuttuneesta luonteesta ja voimistumisesta terrorismin otettua käyttöönsä uusia teknisiä ja taloudellisia menetelmiä että jäsenvaltioiden oikeudellisen ja poliisiasiain yhteistyön riittämättömyydestä sekä yhteisten lainsäädännöllisten puitteiden puuttumisesta.
Kreikassa säädettiin toukokuussa 2001 uusi terrorismin vastainen laki, jolla pyritään tehokkaampaan ja järjestelmällisempään terrorismin torjuntaan loukkaamatta perusoikeuksia ja oikeusvaltion periaatteita. Terrorismin torjunta, tapahtuipa se sitten Kreikassa tai Espanjassa, on kuitenkin koko Euroopan unionille kuuluva asia. Euroopan unionin perusoikeuskirjan pitää olla perustana kaikille uusille aloitteille. Terroristiryhmien lisääntynyt rikollinen toiminta ei siis missään tapauksessa, ei kansallisella eikä yhteisön tasolla, saa toimia verukkeena toimenpiteille, jotka eivät ole sopusoinnussa oikeusvaltion hengen ja demokratian periaatteiden kanssa.
Neuvoston pitäisi kuitenkin välittömästi poistaa jäsenvaltioiden muodolliset luovutusmenettelyt ja hyväksyä rikosoikeudellisten päätösten vastavuoroisen tunnustamisen periaate, joka koskee myös tuomiota edeltäviä päätöksiä terrorismiin liittyvissä rikoksissa, kuten mietinnössä esitetään. Näiden toimenpiteiden lisäksi arvokasta on myös terrorismin ennaltaehkäisy kehittämällä sellaista koulutus-, sosiaali- ja muuta politiikkaa, jolla saadaan kansalaiset, erityisesti nuoret, tuomitsemaan kaikki väkivallan käyttö ja ymmärtämään vuoropuhelun merkitys.

Nicholson
Arvoisa puhemies, haluan ensiksi käyttää tilaisuutta hyväkseni ja kiittää esittelijä Watsonia mietinnöstä. Kyseessä on erittäin tasapainoinen ja erittäin hyvä mietintö.
Terrorismi on ollut vakava ongelma länsimaissa ja Euroopassa ainakin toisesta maailmansodasta alkaen. Olemme nähneet, miten muutama harva asialleen omistautunut voi pitää enemmistöä otteessaan. Meidän on oltava realistisia ja myönnettävä, ettei jäsenvaltioiden välillä ole ollut täysimittaista yhteistyötä. Me Pohjois-Irlannissa olemme kokeneet sen erittäin kipeästi 30 viime vuoden aikana.
Jos terroristeilla on turvapaikka, he jatkavat menestyksekkäästi toimintaansa, koska heillä on paikka, jonne vetäytyä. Meidän on hankkiuduttava eroon terroristien turvapaikoista. Minulla on joitakin varauksia, sillä jos luovutusoikeus poistetaan, sen korvaava järjestelmä ei ole välttämättä tehokas. Jos rikoksen johdosta tapahtuva luovutus poistetaan, sen korvaavan järjestelmän on toimittava käytännössä, erityisesti jäsenvaltioiden välillä.
Jäsenvaltioiden on pystyttävä suojelemaan kansalaisiaan. Uskon, että kaikkien jäsenvaltioiden hallitusten velvollisuus on suojella viattomia eikä väkivallan tekijöitä. Tämän toteutumiseksi tarvitaan mahdollisimman tiivistä yhteistyötä.
Myös terroristit näyttävät tekevän yhteistyötä ympäri maailmaa. Taannoinen kolmen IRA:n aktivistin pidätys Kolumbiassa osoittaa selvästi, miten laajalle levinnyttä terrorismi on koko maailmassa ja miten terroristit tekevät yhteistyötä uusien ja entistä parempien aseiden kehittämiseksi.
Meidän on myös huomattava, että monet terroristijärjestöt ovat mukana järjestäytyneessä rikollisuudessa, huumausaineiden salakuljetuksessa ja monissa muissa tavallisissa rikollistoimissa. He käyttävät tiettyjä nimiä ja peitenimiä. He uhkaavat yhteisöjä, joissa he asuvat.
Meidän on muistettava terroristien uhrit. Molemmat osapuolet on huomattava. Kenelläkään ei ole oikeutta murhata poliittisen päämäärän saavuttamiseksi. On myös muistettava, miten helppoa on luoda kauhua: minulla on kokemusta siitä. Mutta uskokaa pois, terrorismin jälkeen rauhan rakentaminen on paljon entistä vaikeampaa.

Cerdeira Morterero
Arvoisa puhemies, terroristitoiminnalla pyritään heikentämään sitä demokratiaa ja niitä arvoja, jotka ovat peruskivinä Euroopan rakentamisessa. Tämän vuoksi on tärkeää ja näin olemme ymmärtäneet vahvistaa terrorismin vastaista taistelua ja luoda järjestelmiä ja aloitteita, jotka vahvistavat jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä ottaen myös huomioon, että terroristitoiminta on pahentunut Euroopan unionissa. Lisäksi jäsenvaltioiden on edistettävä nuorison keskuudessa sitoutumista kaikenlaista väkivaltaa vastaan.
Neljästä mietintöön sisällytetystä suosituksesta (terrorismin määrittely ja siihen sovellettavat seuraamukset, muodollisen luovutusmenettelyn poistaminen ja rikosoikeudellisten päätösten vastavuoroisen tunnustamisen periaatteen soveltaminen, etsintää ja pidättämistä koskeva eurooppalainen määräys) haluaisin korostaa erityisesti viimeistä, joka liittyy terrorismin uhreille maksettaviin korvauksiin, johon kollegani ovat ehkä vähiten viitanneet, ja painottaa tässä, että parlamentti hyväksyi 24. marraskuuta 2000 mietinnön, jonka esittelijänä minulla oli kunnia olla. Tässä mietinnössä määriteltiin ensimmäisen kerran, mikä on uhri ja mikä on hänen asemansa rikosoikeudenkäyntimenettelyissä.
Lopuksi haluan korostaa, että jos pystymme noudattamaan mietinnön suosituksia, olemme ottaneet erittäin tärkeän edistysaskeleen yhteisen eurooppalaisen vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen kehittämisessä.

Pomés Ruiz
Arvoisa puhemies, ensinnäkin haluan kiittää esittelijä Graham R. Watsonia hänen työstään, jossa hän selventää Euroopan unionin roolia terrorismin vastaisessa taistelussa.
Haluan myös kiittää parlamentin puheenjohtaja Nicole Fontainea siitä, kuinka hän istunnon alussa otti vastaan erään terrorismin uhrin, Navarran kansanliittoon kuuluneen kaupunginvaltuutetun José Javier Múgican perheen. Hänen leskensä ja kolme lastaan olivat istunnossa läsnä, ja he pyysivät minua välittämään kiitoksensa koko parlamentille ja sen puhemiehelle.
Parlamentti on pystynyt olemaan etuvartiona Euroopan terrorismin vastaisessa taistelussa. Se oli ensimmäinen parlamentti, joka esitti kirjallisen suosituksen, että on tärkeää eristää poliittisesti ne poliittiset puolueet, jotka eivät tuomitse terrorismia.
Parlamentissa on myös saatu allekirjoitus yli 400:lta parlamentin jäseneltä, jotka sitoutuvat julkisesti taistelemaan ETAn terrorismia vastaan.
Nyt käsittelemme esittelijä Watsonin mietintöä, jonka kohdalla haluan korostaa, että on tärkeää, että unioni saa mahdollisimman pian käyttöönsä etsintää ja pidättämistä koskevat määräykset ja että näitä terroritekoja koskeva muodollinen luovutusmenettely poistetaan heti.
Terrorismi nimittäin, ja konkreettisesti ETAn terrorismi, vahingoittaa kaikkia Euroopan kansalaisia, eikä vain uhreja, vaan myös tämän parlamentin jäseniä. Valitettavasti jäsen Bárbara Dührkop on tänään sairaana eikä hän voi olla täällä läsnä. Hän voisi itse sanoa meille, miten ETA vei hänen aviomiehensä, senaattori Casasin. Myös oma vaimoni ja hänen sukulaisensa ovat joutuneet kolme kertaa hyökkäysten kohteeksi, joissa yksi poliisi menehtyi. Myös muut jäsenet voisivat kertoa kärsimyksistään.
Kärsimme terrorismista Espanjassa ja muualla Euroopassa. Emme enää teoretisoi, sillä tiedämme, että kuten Watsonin mietinnössä ehdotetaan, meidän on velvoitettava jäsenvaltiot sopimaan asioista välittömästi, sillä terrorismi on pahin loukkaus meidän eurooppalaisten ihmisoikeuksia vastaan.

Santini
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, haluaisin korostaa, että tässä mietinnössä on erittäin konkreettisia, realistisia ja varsin ajankohtaisia piirteitä. Nyt ei nimittäin ole kyse yksinomaan pommein harjoitettavasta terrorismista, vaan sellaisesta terrorijärjestelmästä, jossa pommeja käytetään vähemmän ja joka on levinnyt hyvin laajalle, ja sitä suojaavat sellaiset poliittiset tahot, joiden ilmiselvä päämäärä on taistella demokraattisia järjestelmiä vastaan. Tämä käy selkeästi ilmi johdanto-osan kappaleista E, F ja G, joissa korostetaan, että terrorismi on lisääntynyt miltei kaikissa Euroopan maissa, ja joissa sanotaan, että terrorismin luonne on perusteellisesti muuttunut, mutta erityisesti johdanto-osan kappaleessa G puhutaan myös sellaisten kansainvälisesti järjestäytyneiden verkostojen olemassaolosta, jotka tekstin mukaan saavat toisinaan voimakasta logistista ja taloudellista tukea. Genovassa kävi juuri näin G8-kokouksen aikana. Kansainväliset terroristijärjestöt turvautuivat naamioituneisiin mielenosoittajiin (Black Block) voidakseen käyttää hyväkseen eräitä aidosti rauhanomaisia järjestöjä, mutta niin, että ne suojautuivat rauhanomaisina esiintyvien ryhmien ja niiden miellyttämishaluisten johtajien taakse. Nämä ryhmät puolestaan saivat tukea italialaisilta ja eurooppalaisilta vasemmistopuolueilta, jotka vieläpä tarjosivat näille eilen Euroopan parlamenttia areenaksi, jolla he saattoivat levittää järjettömiä iskulauseitaan sekä Italian hallitusta että demokraattisia ja ihmisten ajatusten kunnioittamiseen liittyviä arvoja vastaan, joita parlamentti tukee ja kehittää. Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, tämäkin on terrorismia, hajanaista mutta tehokasta.
Tämä käy selkeästi ilmi myös johdanto-osan kappaleesta M ja suosituksesta 3, ja tämä tosiasia kielletään yhtyneen vasemmiston esittämässä tarkistuksessa 2, jonka perusteella parlamentin haluttaisiin ilmaisevan, että jos kyseinen tarkistus hyväksytään kun demokraattinen ja perustuslaillinen rakenne toimii oikealla tavalla, tällöin ei ole terrorismia. Mutta arvoisa puhemies, hyvät kollegat, jos toimimme näin, leimaamme samalla epädemokraattisiksi ja perustuslain vastaisiksi Espanjan, Irlannin ja Italian, maat, joiden hallitukset ovat uhreja, eivätkä ole vastuussa terrorismista. Ja tämäkin on terrorismia!

Coelho
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, minäkin aloitan puheenvuoroni onnittelemalla jäsen Watsonia hänen oivallisesta mietinnöstään. Hän on oikeassa painottaessaan, että ilmenemismuodosta riippumatta terrorismin ehkäisemiseksi ja torjumiseksi tarvitaan tehokkaita, selkeitä ja nopeita toimia. Me paheksumme kaikkia terrorismin muotoja ja tuomitsemme ne, sillä niitä ei voida sallia niiden silmittömän väkivaltaisuuden takia, eikä niitä voida sallia, koska ne kohdistuvat useimmiten viattomiin kansalaisiin. Olemme tietoisia, että terrorismi on yksi pelottavimmista haasteista, joita yhteiskuntamme on joutunut kohtaamaan.
Lisäksi on totta, että viime vuosina väkivallanteot ja terrorismi ovat lisääntyneet Euroopan unionissa. Niiden lisääntyminen osoittaa, että oikeus- ja poliisiyhteistyössä perinteisesti käytetyt keinot eivät enää riitä, erityisesti, mikäli otamme huomioon, että kaiken aikaa syntyy uudenlaisia terrorismin muotoja, esimerkiksi tietoteknistä tai ympäristöterrorismia. Me tiedämme myös, että nämä teot ovat yhä useammin kansainvälisesti järjestäytyneiden verkkojen aikaansaannosta ja että nämä verkot hyötyvät erilaisista lain rajoitteista ja kansallisten lainsäädäntöjen eroista. On valitettavaa, että suurimmalla osalla jäsenvaltioista ei ole tätä alaa koskevaa lainsäädäntöä: vain kuudella jäsenvaltiolla, joiden joukossa Portugalikin on, on erityislainsäädäntöä tästä aiheesta, ja näiden kuuden joukosta vain neljä, joiden joukossa Portugali on myös, on määritellyt terrorismin lainsäädännössään.
Amsterdamin sopimus, johon sisällytettiin solidaarisuuden periaate terrorismin torjunnassa, avasi uusia mahdollisuuksia Euroopan unionin yhteensovitetulle toiminnalle. Tampereella tehtyjen sitoumusten myötä terrorismi sulautettiin osaksi kokonaisvaltaista suhtautumista rikollisuuden torjuntaan. Nyt käsiteltävä mietintö ansaitsee tukemme, erityisesti siltä osin kuin siinä puhutaan 15 jäsenvaltion lainsäädäntöjen lähentämisen ja yhdenmukaistamisen puolesta.

Méndez de Vigo
Arvoisa puhemies, koska puhun toiseksi viimeisenä komission jäsen Vitorinolla on kunnia esittää viimeinen puheenvuoro minulla on mahdollisuus kommentoida monia jäseniä, jotka puhuivat minua ennen ja jotka tekivät sen erittäin hyvin.
Esitän vain kaksi huomiota. Yksi on osoitettu niille, jotka sanoivat, että se, mistä äänestämme tänään eli etsintää ja pidättämistä koskevista määräyksistä syrjäyttää luovutusmenettelyn; asia ei ole ihan näin; luovutusmenettely säilyy sellaisissa rikoksissa, jotka ovat erityisen vakavia, kuten terroriteoissa, juuri sen vuoksi, että Euroopan unioni olisi tehokkaampi.
Esitän toisen huomioni, arvoisa puhemies. Jos katsomme ajassa taaksepäin vuoteen 1992, jolloin parlamentti hyväksyi Maastrichtin sopimuksen, näemme, että kolmanteen pilariin kuuluvissa oikeus- ja sisäasioissa oli paljon kehitettävää. Oli tärkeä uudistus, että Euroopan unioni ryhtyi hoitamaan asioita, jotka olivat aina olleet jäsenvaltioille tärkeitä. Maastrichtin sopimuksen voimaan tulemisesta on kulunut vasta vähän aikaa, käytännössä seitsemän vuotta, mutta kuinka paljon olemmekaan siitä huolimatta edistyneet! Edistystä on tapahtunut eurooppalaisten solidaarisuudessa yksittäisen ongelman, eli ETAn terrorismin, ratkaisemisessa, mikä on erittäin tärkeää ja millä on ratkaiseva poliittinen merkitys; ja lisäksi edistystä on tapahtunut myös Euroopan rakentamisessa. Näin me kuljemme Euroopassa yhdessä eteenpäin ja vastaamme, kuten täällä on sanottu, kansalaisten todellisiin huolenaiheisiin.
Näin ollen haluan kiittää eurooppalaisia solidaarisuudesta ja sanoa, että tämä Watsonin mietintö onnittelen esittelijää, joka on ponnistellut kovasti sen hyväksi on myös tärkeä virstanpylväs sillä tiellä, jota me kaikki täällä parlamentissa kuljemme yhdessä rakentaaksemme Eurooppaa.

Vitorino
Arvoisa puhemies, hyvät jäsenet, Euroopan unioni ja sen jäsenvaltiot perustavat toimintansa ihmisoikeuksien ja perusvapauksien kunnioittamiseen, ihmisarvon takaamiseen ja henkilöiden ja toimielinten Euroopan unionin perusoikeuskirjassa vahvistettujen oikeuksien suojaamiseen.
Terrorismilla voidaan vahingoittaa kaikkia näitä oikeuksia. Täysimääräisessä demokratiassa, joka vallitsee Euroopan unionissa ja sen jäsenvaltioissa, terrorismi ei ole koskaan oikeutettua tekojen toteuttamispaikasta tai tavoitteista riippumatta. Terroritekoja ei saa koskaan pitää poliittisina rikoksina tai rikoksina, jotka liittyvät tai perustuvat poliittisiin syihin. Terrorismia ei koskaan saa pitää keinona, jolla ratkaistaan jonkin yksilön tai ryhmän ongelmat, olivatpa ne millaisia tahansa.
Viime vuosina Euroopan rajojen sisäpuolinen terrorismi on lisääntynyt ja tekojen luonne on muuttunut perusteellisesti. Aseellisten hyökkäysten todelliset tai mahdolliset vaikutukset ovat yhä tuhoisampia ja tappavampia ase- ja räjähdealalla tapahtuneen kehityksen seurauksena. Tietotekniikan, elektronisten tallenteiden ja tietoteknisten välineiden kehityksen myötä syntyy jatkuvasti uusia terrorismin muotoja.
Terroristit voivat hyötyä jäsenvaltioiden oikeusjärjestelmien välisistä eroista ja luovutusmenettelyn ongelmallisuudesta erityisesti, kun teosta ei ole lakisäädöksiä pyynnön kohteena olevassa valtiossa. Kuten keskustelun aikana on sanottu jo useasti, tämä näkökohta korostaa, miten riittämättömiä oikeus- ja poliisiyhteistyön perinteiset muodot ovat terrorismin torjunnassa. Siksi nyt enemmän kuin koskaan ennen on ryhdyttävä terrorismin vastaisiin toimiin laatimalla lainsäädäntöehdotuksia, joissa määrätään rangaistuksia terroriteoista.
Euroopan unionin toimielimissä, erityisesti Euroopan parlamentissa, komissiossa ja neuvostossa, on jatkuvasti tuomittu terrorismi poliittisella tasolla. Ikävä kyllä olemme joutuneet vahvistaman tämän kannan poikkeuksellisen usein ETAn Espanjassa tekemien terrori-iskujen yhteydessä. Osoitamme yksiselitteistä ja jatkuvaa solidaarisuutta Espanjan kansaa ja erityisesti Espanjassa tehtyjen terrori-iskujen uhreja kohtaan. Tuota solidaarisuutta on täydennettävä tehokkaammilla toimilla. Siksi Amsterdamin sopimuksen 29 artiklassa puhutaan yhteisestä toiminnasta erityisesti kolmella osa-alueella: jäsenvaltioiden poliisi- ja tulliviranomaisten sekä muiden toimivaltaisten viranomaisten välinen tiiviimpi yhteistyö, myös Europolin puitteissa, jäsenvaltioiden oikeusviranomaisten ja muiden toimivaltaisten viranomaisten välinen tiiviimpi yhteistyö ja jäsenvaltioiden rikosasioita koskevien säännöksien lähentäminen tarvittaessa. Europolia koskevan yleissopimuksen mukaan terrorismi kuuluu Europolin toimivaltaan.
Sen mukaisesti, mitä sanotaan Euroopan yhteisöstä tehdyn sopimuksen 31 artiklan b) alakohdassa ja Tampereen päätelmissä, joissa todetaan, että jäsenvaltioiden olisi luovuttava muodollisesta rikoksen johdosta tapahtuvaa luovuttamista koskevasta menettelystä tuomion täytäntöönpanoa pakoilevien henkilöiden osalta ja korvattava se yksinkertaisesti näiden henkilöiden siirtämisellä, komissio on jo ilmoittanut aikomuksestaan esittää aloite, jonka tavoitteena on poistaa jäsenvaltioiden väliset muodolliset luovutusmenettelyt joidenkin rikosten osalta ja luoda tilalle "etsintää ja pidättämistä koskeva eurooppalainen määräys", jonka tarkoituksena ei ole ainoastaan terrorismin vaan myös muiden iljettävien rajat ylittävien rikosten torjuminen. Komission aikomuksena on myös tehdä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 31 artiklan e) alakohdan mukaisesti rikoslainsäädännön terrorismia koskevien säännösten lähentämistä koskeva ehdotus, jossa ei tarkastella ainoastaan perinteistä terrorismia vaan myös sen uusia muotoja. Lopuksi, terroristiryhmän johtaminen, sen toiminnan edistäminen tai tukeminen tai siihen kuuluminen täytyy myös määritellä yhtäpitävästi. Komissiossa tunnustetaan oikeaksi parlamentin huoli terrorismin uhrien suojelusta ja sen aikomuksena on esitellä tämän puheenjohtajakauden aikana vihreä kirja yleensä rikosten ja erityisesti terrorismin uhreille maksettavista korvauksista Euroopan unionissa.
Arvoisa puhemies, hyvät jäsenet, yhteenvetona voidaan sanoa, että komissiossa ollaan yhtä mieltä jäsen Watsonin jota haluan sydämellisesti onnitella erinomaisesta mietinnöstä sekä parlamentin tänään tarkasteleman suositusluonnoksen suuntaviivoista. Usean kuukauden ajan jatkuneiden käsittelyjen ja kaikkien jäsenvaltioiden siis aivan kaikkien, eikä vain muutaman tiiviin kuulemisen seurauksena komissio aikoo tehdä parlamentille ja neuvostolle nyt syyskuussa ehdotuksen lainsäädäntöaloitteista, jotka koskevat terrorististen rikosten yhdenmukaistamista, etsimistä ja pidättämistä koskevan eurooppalaisen määräyksen hyväksymistä ja luovutusmenettelyn korvaamista välittömällä luovutusmenettelyllä joissakin rikostyypeissä, joiden joukossa on terrorismikin. Olen varma, että näin komissio toteuttaa täydellisesti teidän suositusluonnokseenne sisältyvät pyynnöt.

Puhemies
Kiitos, komission jäsen Vitorino.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 12.00.

Barón Crespo
Arvoisa puhemies, haluan kiittää komission jäsentä hänen juuri esittämästään puheenvuorosta ja pyytää puhemieheltä, että, äänestäisimme Watsonin mietinnöstä ensimmäisenä vahvistaaksemme tämän keskustelun myötä asialle antamaamme merkitystä. Ei siis viimeisenä, kuten on aiottu.

Puhemies
Jäsen Barón Crespo, minusta vaikuttaa aplodeja kuunnellessani, että parlamentti kannattaa ehdotustanne, ja koska kukaan ei vastusta sitä, aloitamme äänestykset äänestämällä Watsonin mietinnöstä.

Tervetulotoivotukset
Puhemies
Toivotan parlamentin puolesta tervetulleeksi viralliselle lehterille saapuneen Ruotsin parlamentin liikennevaliokunnan, jota johtaa sen puheenjohtaja Monica Öhman.

Haluan kertoa heille, että meillä on suuri ilo ottaa vastaan kollegamme, jotka edustavat Ruotsin parlamentin viittä poliittista puoluetta ja jotka ovat tulleet tapaamaan virkaveljiään aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnassa.
Hyvät kollegat, toivotamme teille miellyttävää ja antoisaa vierailua.

Nogueira Román
Arvoisa puhemies, haluan korostaa erästä asia, jota olen käsitellyt jo useaan otteeseen näissä työjärjestyspuheenvuoroissa. Parlamentin edellisen täysistunnon jälkeen Espanjan rannikoilla on kuollut 30 Afrikan mantereelta kotoisin olevaa ihmistä, jotka yrittivät löytää töitä Euroopasta.
Samassa ajassa on myös pidätetty 2 800 ihmistä, ja mielestäni nyt on jo korkea aika, arvoisa puhemies, että parlamentti ryhtyy käsittelemään tätä hyvin merkittävää ongelmaa, joka on häpeäksi meille kaikille ja joka edellyttää parlamentilta toimia.

ÄÄNESTYKSET
Maes
Arvoisa puhemies, johdanto-osan M kappaleessa viitataan ilmeisesti Euroopan neuvoston määritelmään käsitteelle terrorismi. Mietinnössä viitataan tähän määritelmään vielä myöhemminkin. Haluan pyytää, että M kappaleen hollanninkielinen versio yhdenmukaistetaan tämän määritelmän kanssa. Hollanninkielisessä tekstissä pitäisi olla: "...en die leiden tot streven naar..." eikä vain "...die leiden...", koska nyt siinä ei esitetä minkäänlaista yhteyttä väkivallan ja pyrkimysten välillä, ja Euroopan neuvoston määritelmässä tämä yhteys haluttiin selvästi tuoda esiin.

Puhemies
Ehdottomasti, jäsen Maes. Voin vakuuttaa teille, että pidämme huolen, että kaikki kieliversiot ovat yhdenmukaiset. On todellakin tärkeää noudattaa sanamuotoa täsmällisesti.
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Yksinkertaistettu menettely - Menettely ilman mietintöä
Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi 4 päivänä huhtikuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 685/2001 muuttamisesta tietyistä maanteiden tavaraliikenteen ehdoista ja yhdistettyjen kuljetusten edistämisestä Euroopan yhteisön ja Romanian välillä tehdyn sopimuksen nojalla saatujen lupien jakamiseksi jäsenvaltioiden kesken (KOM(2001) 334 - C5-0273/2001 - 2001/0138(COD))
(Parlamentti hyväksyi komission ehdotuksen.)
Aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan laatima suositus ilman keskustelua (A5-0268/2001) ehdotukseksi neuvoston päätökseksi tiettyjä maanteiden tavaraliikenteen ehtoja ja yhdistettyjen kuljetusten edistämistä koskevan Euroopan yhteisön ja Romanian välisen sopimuksen tekemisestä (8010/1/2001 - C5-0317/2001 - 2001/0032(AVC)) (Esittelijä: Hatzidakis).
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)
Ruffolon laatima kulttuuri-, nuoriso-, koulutus-, tiedonvälitys- ja urheiluvaliokunnan mietintö (A5-0281/2001) kulttuuriyhteistyöstä Euroopan unionissa (2000/2323(INI))
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Schmittin laatima aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan mietintö (A5-0279/2001) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi yhteisistä säännöistä siviili-ilmailun alalla ja Euroopan lentoturvallisuusviraston perustamisesta (KOM(2000) 95 - C5-0663/2000 - 2000/0246(COD))
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)
Swobodan laatima aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan mietintö (A5-0266/2001) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi Itävallan, Suomen ja Ruotsin liittymisasiakirjan pöytäkirjan N:o 9 muuttamisesta Itävallan kautta kulkeville raskaille tavarankuljetusajoneuvoille vahvistetun ekopistejärjestelmän osalta (KOM(2000) 862 - C5-0769/2000 - 2000/0361(COD))
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)
Brokin laatima ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan päätöslauselmaesitys (B5-0538/2001) Euroopan unionin laajentumisesta
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Carlssonin laatima ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan mietintö (A5-0251/2001) Viron hakemuksesta Euroopan unionin jäseneksi ja neuvottelujen edistymisestä (KOM(2000) 704 - C5-0604/2000 - 1997/2177(COS))
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Schroedterin laatima ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan mietintö (A5-0252/2001) Latvian hakemuksesta Euroopan unionin jäseneksi ja neuvottelujen edistymisestä ((KOM(2000) 706 - C5-0606/2000 - 1997/2176(COS))
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Souladakisin laatima ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan mietintö (A5-0253/2001) Liettuan hakemuksesta Euroopan unionin jäseneksi ja neuvottelujen edistymisestä (KOM(2000) 707 - C5-0607/2000 - 1997/2178(COS))
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Gawronskin laatima ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan mietintö (A5-0254/2001) Puolan hakemuksesta Euroopan unionin jäseneksi ja neuvottelujen edistymisestä (KOM(2000) 709 - C5-0609/2000 - 1997/2174(COS))
Ennen äänestystä Vihreiden ryhmän tarkistuksesta 2

Graefe zu Baringdorf
Arvoisa puhemies, minun piti odottaa nähdäkseni, menisikö liberaaliryhmän tarkistusehdotus läpi. Nyt on kyse tarkistuksesta 2. Kyse on viittauksesta ehdokasvaltioissa esiintyvään BSE:hen. Vaara mainitaan vain Puolaa koskevassa mietinnössä. Olen siksi ehdottanut tarkistusta, josta kävisi ilmi, että vaara on ollut olemassa myös muissa maissa, koska muuten kyse olisi Puolan syrjinnästä. Tässä minulle sattui virhe. Teksti kuului: "kaikkien muidenkin hakijamaiden", mutta sen pitäisi olla "muidenkin hakijamaiden". On olemassa aste-eroja. Muuten suosittelen parlamentille tarkistuksen hyväksymistä, jotta Puolaa ei syrjittäisi.
(Parlamentti hyväksyi suullisen tarkistuksen.)
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Schröderin laatima ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan mietintö (A5-0255/2001) Tsekin tasavallan hakemuksesta Euroopan unionin jäseneksi ja neuvottelujen edistyminen (KOM(2000) 703 - C5-0603/2000 - 1997/2180(COS))
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Wiersman laatima ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan mietintö (A5-0256/2001) Slovakian hakemuksesta Euroopan unionin jäseneksi ja neuvottelujen edistymisestä (KOM(2000) 711 - C5-0611/2000 - 1997/2173(COS))
Ennen äänestystä

Oostlander
Arvoisa puhemies, haluan ehdottaa parlamentille Slovakiaa koskevaan mietintöön suullista tarkistusta, joka kuuluu näin. Luen sen saksaksi:
bedauert, dass es nicht gelungen ist, einen Kompromiss im Hinblick auf die Neugliederung der Verwaltungsbezirke zu erreichen, der auch die Zustimmung der Vertreter der ungarischen Minderheit finden konnte (pahoittelee, että aluehallintouudistuksesta ei saatu aikaan sopimusta, jonka myös unkarilaisvähemmistön edustajat olisivat voineet hyväksyä).
Arvoisa puhemies, ehdotan tätä tarkistusta, koska se voisi nauttia laajaa kannatusta. Olen keskustellut siitä myös esittelijän kanssa.

Puhemies
Jäsen Oostlander, haluaisitteko siis, että tämä tarkistus tulisi mietinnön alkuun ja että äänestäisimme siitä välittömästi? Eikö siinä ole päällekkäisyyttä jonkin toisen tarkistuksen kanssa?

Oostlander
Se riippuu siitä, mitä vihreät siitä ajattelevat. Jos vihreät haluavat tuoda äänestykseen ensin oman tarkistuksensa, niin tästä tarkistuksesta voitaisiin äänestää sen jälkeen, koska tämä on lievempi versio.

Puhemies
Kysyn esittelijä Wiersman mielipidettä.

Wiersma
. (EN) Arvoisa puhemies, kun ottaa huomioon tarkistuksen muotoilun ja huolemme Slovakiassa jatkuvasta keskustelusta hallinnon hajauttamisesta, voimme tukea tarkistusta; varsinkin, kun tiedämme, että parhaillaan käydään neuvotteluja ja keskusteluja kyseisten hallintoalueiden toimivaltuuksista. Toivomme kaikki, että Slovakian kokoomushallitus löytää ratkaisun hallinnon hajauttamiskysymykseen. Siinä mielessä tuen esittelijänä tätä tarkistusta. Toivon mukaan ryhmäni noudattaa esimerkkiäni.

Schroedter
Arvoisa puhemies, jos ymmärsin oikein, jäsen Oostlander tarkoittaa tarkistusta 3. Peruutamme sen siinä tapauksessa, ja jäsen Oostlanderin suullinen muotoilu jää tekstiin.

Puhemies
Ehdotus vaikuttaa mielestäni aivan hyväksyttävältä.
(Parlamentti hyväksyi suullisen tarkistuksen.) (Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Queirón laatima ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan mietintö (A5-0257/2001) Unkarin hakemuksesta Euroopan unionin jäseneksi ja neuvottelujen edistymisestä (KOM(2000) 705 - C5-0605/2000 - 1997/2175(COS))
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Van Ordenin laatima ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan mietintö (A5-0258/2001) Bulgarian hakemuksesta Euroopan unionin jäseneksi ja neuvottelujen edistymisestä (KOM(2000) 701 - C5-0601/2000 - 1997/2179(COS))
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Nicholson of Winterbournen laatima ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan mietintö (A5-0259/2001) Romanian hakemuksesta Euroopan unionin jäseneksi ja neuvottelujen edistymisestä (KOM(2000) 710 - C5-0610/2000 -1997/2172(COS))
Ennen äänestystä

Nicholson of Winterbourne
Arvoisa puhemies, haluan selventää mietintöäni koskenutta eilistä puheenvuoroani väärinkäsitysten välttämiseksi: kyse on maiden välisestä adoptiosta ja espanjalaisperheiden adoptoimista romanialaislapsista kymmenen viime vuoden aikana.
Voin sanoa varmana asiasta, että Espanjan viranomaiset ja kyseiset perheet ovat käsitelleet suurimman osan tapauksista täysimääräisesti ja asianmukaisesti. Tiedän, että asiat ovat järjestyneet monissa tapauksissa onnellisesti, ja myös parlamentin espanjalaiskollegani tuntevat joitakin näistä tapauksista.
Lisäksi Euroopan unionin jäsenvaltioiden viranomaiset ovat tietysti toimineet täysin asianmukaisesti tässä erittäin arkaluonteisessa asiassa, eikä kukaan ole toiminut perusteellisemmin kuin espanjalaisviranomaiset.
Olen kiitollinen espanjalaiskollegoilleni, jotka kertoivat minulle tarpeesta selventää tilannetta, ja erityisesti haluan kiittää jäsen Gil-Robles Gil-Delgadoa ja jäsen Salafranca Sánchez-Neyraa. Uskon, että yhteistyöni parlamentin espanjalaiskollegoiden kanssa on jatkossakin yhtä hedelmällistä.
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Volcicin laatima ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan mietintö (A5-0260/2001) Slovenian hakemuksesta Euroopan unionin jäseneksi ja neuvottelujen edistymisestä (KOM(2000) 712 - C5-0612/2000 - 1997/2181(COS))
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Poosin laatima ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan mietintö (A5-0261/2000) Kyproksen hakemuksesta Euroopan unionin jäseneksi ja neuvottelujen edistymisestä (KOM(2000) 702 - C5-0602/2000 - 1997/2171(COS))
Ennen äänestystä ELDR-ryhmän tarkistuksesta 16

Van der Laan
Arvoisa puhemies, toisin kuin kollegani Wiersma minä puhun ihan vaan hollanniksi. Äänestyslistaan on päässyt pujahtamaan pieni virhe. Liberaalien tarkistus 16 ja vihreiden tarkistus 9 ovat nimittäin identtisiä. Niin me olemme myös sopineet, joten minusta olisi kätevämpää äänestää niistä yhtä aikaa sekaannusten välttämiseksi.

Puhemies
Vihreiden ryhmä ei vastusta ehdotusta, joten äänestämme Liberaalien ryhmän tarkistuksesta 16 ja Vihreiden ryhmän tarkistuksesta 9. Esittelijä suostuu tähän.
Ennen äänestystä Vihreiden ryhmän tarkistuksesta 5

Frassoni
Arvoisa puhemies, haluaisimme esittää suullisen tarkistuksen tarkistukseen 5. Haluamme korvata lauseessa "minkä käynnistivät kuusikymmentäluvun alkupuolella alkaneet levottomuudet ja väkivaltaisuudet" sanat "minkä käynnistivät" sanoilla "joita seurasi".
Suullisen tarkistuksen tarkoituksena on poistaa väärinkäsitys, joka oikeuttaisi Turkin tunkeutumisen Kyprokseen.

Puhemies
Vastustetaanko suullista tarkistusta?

Poos
Arvoisa puhemies, minun täytyy vastustaa suullista tarkistusta. Kaikki tietävät, että Kyproksen historia on monimutkainen ja että molemmat osapuolet ovat syyllistyneet vääryyksiin. Kyseessä ei kuitenkaan ole mietintö Kyproksen historiasta, vaan sen etenemisestä liittymisneuvotteluissa, eikä tarkistuksella ole mielestäni sijaa mietinnössä.
(Puhemies totesi, että enemmän kuin 12 parlamentin jäsentä vastusti suullista tarkistusta.) (Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Stenzelin laatima ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan mietintö (A5-0262/2001) Maltan hakemuksesta Euroopan unionin jäseneksi ja neuvottelujen edistymisestä (KOM(2000) 708 - C5-0608/2000 - 1999/2029(COS))
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Collinsin laatima aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan mietintö (A5-0249/2001) komission tiedonannosta Euroopan parlamentille ja neuvostolle lentomatkustajien suojasta Euroopan unionissa (KOM(2000) 365 - C5-0635/2000 - 2000/2299(COS))
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Gerhard Schmidin laatima Echelon-sieppausjärjestelmää käsittelevän väliaikaisen valiokunnan mietintö (A5-0264/2001) yksityistä ja talouselämän viestintää sieppaavan maailmanlaajuisen järjestelmän (Echelon-sieppausjärjestelmä) olemassaolosta (2001/2098(INI))

Vattimo
Arvoisa puhemies, käyttäessäni tätä mietintöä koskevan puheenvuoroni, pyysin toimittamaan äänestyksen eräistä tarkistuksista, mutta esitin erehdyksessä väärät numerot. Suosittelen, että äänestys toimitetaan seuraavista tarkistuksista: 16, 17, 18, 19 ja 22. Nämä numerot esiintyvät istuntoa koskevissa asiakirjoissa.
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.) ÄÄNESTYSSELITYKSET
Watsonin mietintö (A5-0273/2001)

Banotti
Arvoisa puhemies, ryhmäni äänesti erinomaisen ja erittäin kattavan Watsonin mietinnön puolesta. Siinä ehdotetaan kuitenkin erittäin radikaaleja muutoksia, jotka voivat mahdollisesti aiheuttaa ongelmia joillekin jäsenvaltioille, erityisesti terroristien ensisijaisina kohteina pidetyissä maissa. Ilman selkeää ja yhteisesti hyväksyttyä terrorismin määritelmää valtioiden on toteutettava toimia, jotka ne katsovat asianmukaisiksi näiden vakavien uhkien torjumiseksi. Se ei kuitenkaan estä jäsenvaltioita tunnistamasta aloja, joilla on vaikeuksia yhteistyössä jäsenvaltioiden välillä, ja etsimästä keinoja yhteistyön parantamiseksi.
Tarvitaan tehokkaita toimia tällaisten väkivaltaisten ryhmien syntymisen ja toiminnan sekä niiden keskinäisen yhteistyön ehkäisemiseksi Euroopassa.
Haluan kiittää esittelijä Watsonia hänen mietinnöstään.

Gorostiaga Atxalandabaso
Arvoisa puhemies, äänestin mietintöä vastaan, koska siinä ei mainita valtioterrorismia.
Olen sitä mieltä, että Euroopan parlamentti on sulkenut silmänsä siltä, että valtioterrorismia voidaan harjoittaa rangaistuksetta, ja Euroopan unioni on hylännyt perusperiaatteet, joita meidän on tarkoitus puolustaa.

Korakas
. (EL) Esittelijä Watsonin mietinnön sisältämät näkemykset EU:n tasolla tehtävästä aloitteesta terrorismin torjumiseksi ovat erityisen vaarallisia kansanliikkeiden ja demokraattisten vapauksien kannalta. Tällaisen aloitteen päämääränä on, kuten esittelijä meille kertoo, ottaa kaikissa jäsenvaltioissa käyttöön vähimmäissäännöt, jotka koskevat rikostunnusmerkistöjä ja sovellettavia seuraamuksia terrorismin alalla. Esittelijän mielestä EU:n toiminta on kiistatta luonteeltaan niin demokraattista, että kaikki muut toimintamuodot kuin "demokraattinen vuoropuhelu" ja "konfliktien ratkaiseminen demokratian ja oikeusvaltion mukaisilla keinoilla" täytyy kriminalisoida. Jäsenvaltioita pyydetään ryhtymään tehokkaisiin toimiin, joilla torjutaan "väkivaltaisten" ryhmien muodostuminen sekä terroristien "tukirenkaan" syntyminen tai säilyminen.
Edellisen kuvauksen perusteella on mielestämme selvää, että kaiken tuon tyhjän puheen päämääränä ei ole mikään muu kuin kaikkien niiden pelottelu ja alistaminen, jotka vastustavat kansainvälisen kapitalistisen järjestelmän väkivaltaista hyökkäystä, jonka varsinkin sosialistisen järjestelmän luhistuminen on päästänyt irti. Tekosyynä käytetään usein epäilyttävistä motiiveista kumpuavan, yksilötasolla ilmenevän terrorismin oikeutettua vastustamista ja pyritään väkivaltaisesti tukahduttamaan, jos mahdollista jo syntyvaiheessa, Euroopan kansojen onneksi käynnistymässä oleva kamppailu kansalle vieraita politiikkoja ja uutta imperialistista järjestystä vastaan siinä muodossa kuin ne ovat ilmenneet sekä kansallisella että yhteisön tasolla (esim. Nizzassa, Göteborgissa ja erityisesti Genovassa).
Tuoreita ovat myös eurooppalaisten hallitusten virkamiesten lausunnot, joissa mielenosoittajat samastetaan rikollisiin ja terroristeihin. Nyt pyritään entisestään vahvistamaan ja yhdenmukaistamaan jäsenvaltioiden terrorismiin kohdistuvaa rikosoikeudellista arsenaalia. Ylihuomenna meillä on edessämme mielenosoitusten ja kaikenlaisen tottelemattomuuden kieltäminen ja kriminalisointi. Tällaiseen näkemykseen johdattaa Göteborgin mielenosoitusten vanavedessä ja hieman ennen Genovan mielenosoituksia kokoontuneen EU:n oikeus- ja sisäasioiden neuvoston hiljattain tekemä yksimielinen päätös.
Eivätkö muka kokoontumisvapauden epääminen ja Göteborgin ja Genovan kansanliikkeiden väkivaltainen tukahduttaminen ole terrorismia? Eivätkö Ruotsin ja Italian harjoittaman valtioterrorismin uhreina kuolleet kaksi henkilöä ole joutuneet terroritekojen kohteiksi, mikä pitäisi hyvittää? Jo nyt neuvoston puheenjohtaja Belgia on aloittanut intensiiviset valmistelut "kansanterrorismin" tukahduttamiseksi vieläkin väkivaltaisemmin keinoin Laekenin huippukokouksen (Bryssel) yhteyteen suunniteltujen mielenosoitusten varalta.
Maamme kuuluu niiden valtioiden joukkoon, joissa on hiljattain otettu käyttöön erityinen lainsäädäntö näennäisesti terrorismin ja järjestäytyneen rikollisuuden torjumiseksi. Kyseessä on laki, jonka puolesta äänesti vain 20 läsnä olleista kansanedustajista ja joka muodostaa välittömän uhan Kreikan kansan taisteluin ja uhrauksin saavuttamia demokraattisia vapauksia kohtaan, laki joka riistää perusoikeudet ja saattaa poliittisen toiminnan ja ammattiyhdistysliikkeen toiminnan valtion mielivallan armoille. Tämän lain vastustamiseksi koottiin yhteen laaja skaala demokraattisesti ajattelevia henkilöitä, kuten myös ihmisiä ammattiyhdistysliikkeestä ja muista yhteiskunnallisista järjestöistä.
Edellä mainituista syistä me ÊÊÅ:tä (Kreikan kommunistista puoluetta) edustavat parlamentin jäsenet äänestimme mietintöä vastaan.

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, kiitän teitä ennen kaikkea siitä ystävällisestä tavasta, jolla kehotitte läsnä olevia parlamentin jäseniä kuuntelemaan 17:ää äänestysselitystäni joita oikeastaan on 16 erityisesti siksi, että työjärjestyksen muuttamista koskevassa asiakirjassa esitettiin Fatuzzon vastainen tarkistus, jonka tarkoituksena on rajoittaa täysistunnoissamme esitettävien suullisten äänestysselitysten määrä korkeintaan kolmeen. Olen siis ilahtunut parlamentin jäsenille esittämästänne kehotuksesta kuunnella parlamentin jäsen Fatuzzon äänestysselitykset, joista tämän päivän ensimmäinen koskee Watsonin mietintöä Euroopan unionin asemasta terrorismin vastaisessa taistelussa.
Eläkeläispuolue ehdottaa, että puolue on ilmoittanut äänestäneensä mietinnön puolesta minun välitykselläni terrorismia vastaan taisteltaisiin tosissaan niin, että lehdistö ja televisio vaikenisivat täysin terrorismiin liittyvistä tapahtumista.
Terroristit vaativat, että heidän tekemiään rikoksia ylistettäisiin, eikä viestintävälineiden pidä sallia tällaista. Meidän on hyväksyttävä direktiivejä, joiden myötä lehdistö ja televisio vaikenevat terrorismiin liittyvistä tapahtumista.

Alavanos
Esittelijä Ruffolon päätöslauselmaesitys kulttuuriyhteistyöstä Euroopan unionissa sisältää monia myönteisiä ehdotuksia ja tarkistuksia komission alkuperäiseen esitykseen, kuten:
1 prosentin myöntäminen yhteisistä julkisista varoista taiteen ja kulttuurin tukemiseen
komission toimittama vuosikertomus Euroopan unionin kulttuuripolitiikasta
kolmivuotisen kulttuuriyhteistyösuunnitelman laatiminen
Euroopan kulttuuriyhteistyön seurantakeskuksen perustaminen
arvonlisäverojen yhdenmukaistaminen.
Tässä yhteydessä täytyy korostaa, että tärkeän ja akuutin ongelman 15 jäsenvaltion välisessä kulttuuriyhteistyössä muodostavat Parthenonin marmorit, joita Yhdistynyt kuningaskunta laittomasti säilyttää British Museumissa. Euroopan parlamentti on asettunut veistosten Kreikkaan palauttamisen kannalle hyväksyessään joitakin vuosia sitten jäsen Lomasin kirjallisen kannanoton. Mielestäni meidän tulee toimia aktiivisemmin tässä asiassa.

Ahern
. (EN) Rikoksen johdosta tapahtuvia luovuttamisia jäsenvaltioiden välillä ei voida käytännössä lopettaa ilman prosessioikeuden yhteisiä vähimmäisstandardeja perusoikeuksien turvaamiseksi. Verts/ALE-ryhmän ehdottaman tarkistuksen, jonka mukaan jäsenvaltioiden on solmittava vastaava sopimus, hylkääminen tarkoittaa sitä, että tämä vakavasti otettava tärkeä mietintö on pohjimmiltaan puutteellinen. Sopimuksen solminen on niin olennaisen tärkeää Euroopan kansalaisille, etten voi valitettavasti äänestää mietinnön puolesta.

Bordes, Cauquil ja Laguiller
. (FR) Vastustamme terrorismia siinä käytettävien keinojen takia, mutta myös siksi, että sen käyttäjien tarkoituksena on yleensä alistaa oma kansansa sortovaltaan.
Pidämme kuitenkin vastenmielisenä mietinnön kaksinaismoraalia, sillä vaikka siinä tuomitaan terroristiryhmät, siinä ei käsitellä lainkaan valtioiden terrorismia, jota itseään demokraattisiksi kutsuvat Euroopan unionin jäsenvaltiot harjoittavat tai ovat harjoittaneet.
Ranskan esimerkkiä käyttäen: eikö se ole terrorismin oikeuttamista, että kenraalit myöntävät syyllistyneensä kidutuksiin ja salamurhiin Algerian kansaa vastaan käydyssä sodassa, jolla kansaa haluttiin estää vapautumasta siirtomaasorrosta?
Vai pitääkö tällaiset raakuudet antaa anteeksi, vaikkakin vain vaikenemalla, sen takia että valtion korkeimmat päättäjät ovat olleet tietoisia näistä terroriteoista, ehkä jopa niiden takana?
Entä kuinka laajaa terrorismia Yhdistynyt kuningaskunta harjoitti Intiassa tai Keniassa ennen näiden maiden itsenäistymistä? Kuinka laajaa terrorismia Yhdistynyt kuningaskunta harjoittaa yhä tänä päivänä Sierra Leonessa?
Mietinnössä ei mainita sanallakaan tätä valtioiden terrorismia, joka ei ole yhtään hyväksyttävämpää kuin pienten ryhmien terrorismi. Sen sijaan siinä kyynisesti luetellaan torjuttavien ilmentymien joukossa "äärilaitaa edustavat ideologiat" ja "intellektuaalinen tuki", mikä tietenkin avaa oven sananvapauden rajoittamiselle.
Äänestimme näin ollen mietintöä vastaan.

Caudron
. (FR) Kannatan tätä valiokunta-aloitteista mietintöä, jossa jäsenvaltioita kehotetaan parantamaan työnsä koordinointia terrorismin torjunnassa.
Terrorismi on viime vuosina lisääntynyt Euroopan unionin alueella, eikä yksikään valtio ole välttynyt siltä. Perinteiset oikeudellisen yhteistyön ja poliisiyhteistyön keinot ovat usein osoittautuneet riittämättömiksi torjuttaessa tätä uutta terrorismin muotoa, jonka taustalla on sellaisten kansainvälisesti järjestäytyneiden verkostojen toiminta, jotka ovat sijoittautuneet useisiin valtioihin ja jotka käyttävät hyväkseen syytteeseen asettamisen alueellisuutta koskevia laissa olevia porsaanreikiä ja saavat toisinaan voimakasta logistista ja taloudellista tukea. Meidän on tietenkin tuomittava nämä toimet, jotka järkyttävät kokonaisia perheitä ja luovat kauhun ilmapiiriä pahiten kärsivillä alueilla. Meidän on tehtävä ennen kaikkea konkreettisia ehdotuksia näiden vastenmielisten toimien lopettamiseksi. Juuri tämä on mietinnön tavoite. Muun muassa seuraavat ehdotukset ovat mielenkiintoisia:
"etsintää ja pidättämistä koskevan eurooppalaisen määräyksen" täytäntöönpano terrorismin torjunnassa, järjestäytyneen tai muun rikollisuuden, ihmiskaupan, lapsiin kohdistuvien rikosten, laittoman huumausaine- ja asekaupan, korruption ja petoksen vastaisessa toiminnassa,
vähimmäissääntöjen käyttöönotto Euroopan tasolla terrorismin alalla sovellettavien rikostunnusmerkistöjen ja seuraamusten osalta,
Euroopan unionin jäsenvaltioiden muodollisten luovutusmenettelyjen poistaminen ja rikosoikeudellisten päätösten vastavuoroisen tunnustamisen periaatteen hyväksyminen terrorismiin liittyvissä rikoksissa,
sellaisen lainsäädännön hyväksyminen, jolla lähennetään terrorismin uhreille maksettavia korvauksia koskevia kansallisia lakeja toisiinsa.
Esittelijän tavoin mielestäni on ensisijaisen tärkeää työskennellä terrorismin ehkäisemiseksi. Tätä varten jäsenvaltioiden on vietävä eteenpäin koulutus- ja sosiaalipolitiikkaa, joka on suunnattu torjumaan kaikkea sosiaalista, taloudellista ja kulttuurista syrjäytymistä. Köyhyys ja koulutuksen puute auttavat luomaan suotuisaa maaperää ääriliikkeiden hyödynnettäväksi. Emme voi enää sulkea silmiämme toimilta, jotka uhkaavat yhteiskuntiemme demokraattista tulevaisuutta.

Kirkhope
. (EN) Me Britannian konservatiivit äänestimme Watsonin mietinnön puolesta antaaksemme viestin, ettemme anna periksi kamppailussa terrorismia vastaan, ja erityisesti osoittaaksemme solidaarisuutta kollegoillemme, jotka ovat mukana yhä jatkuvassa kamppailussa terroristeja, erityisesti ETAa vastaan.
Konservatiiveilla on pitkä ja kunniallinen historia terrorismin vastustamisessa, mutta huolemme tarpeettomasta asioihin puuttumisesta ja vaadittavan oikeusprosessin politisoimisesta ovat kuitenkin aivan yhtä syvälle juurtuneita. Olemme huolissamme, että yhteisön toimivallan ulottaminen tälle alalle heikentää jäsenvaltioiden kykyä toteuttaa tarvittavia toimia ongelman ratkaisemiseksi. Mielestämme on ennenaikaista antaa Europolille laajoja oikeuksia, ja olemme vakuuttuneet siitä, että kansallisten oikeusperinteiden erilaisuus merkitsee sitä, että tilanteessa on edettävä yhteistyötä tekemällä, ei yhdenmukaistamalla.
Emme ole missään tilanteessa niiden puolella, jotka pyrkivät voimakeinoin kaatamaan laillisia demokraattisia toimielimiä.

Lambert
Ikävä kyllä en voinut noudattaa kehotusta parlamentaariseen yksimielisyyteen tässä mietinnössä. Vihreiden edustajana yritän aina mieluiten välttää väkivaltaa, ja uskon, ettei väkivallalle ole mitään oikeutusta muutoksen välineenä demokraattisessa valtiossa. Äänestettäessä on aina vaihtoehtoja, mutta väkivallan käytölle ei ole. Olen tyytyväinen kohdassa T tehtyyn kolmansien maiden erotteluun. Kieltävää kantaani ei tule tulkita terrorismin tukemiseksi, vaan "ei"ääneni perustuu yhteen tärkeään seikkaan.
"Ei"ääneni perustana on päätösten vastavuoroinen tunnustaminen rikosasioissa. Jollei prosessioikeuden yhteisistä vähimmäisstandardeista päästä sovintoon, mietintöä ei tule hyväksyä. Emme voi käyttää terrorismin vastaista kamppailua mitätöimään oikeusprosesseja ja demokraattisia varokeinoja, jotka ovat erilaisia jäsenvaltioiden välillä. Parlamentti ei hyväksynyt tarkistusta 1, jossa vaadittiin näitä vähimmäisstandardeja.
Lisäksi on myönnettävä, etten mielelläni halua tukea mietintöä, jossa ei ole otettu huomioon esimerkiksi valtioterrorismia eikä tuomita EU:n ulkopuolella toimivia tiettyjä järjestöjä eikä tällaisten päätösten perusteita eikä määritellä "ympäristörikollisuutta".
Prosessioikeuden yhteisten vähimmäisstandardien puuttuminen on kuitenkin tärkein syy siihen, miksi äänestin "ei".

Nicholson
. (EN) Päätin äänestää tämän uudistuksen puolesta, vaikka minulla on monia varauksia joidenkin suositusten vaikutuksia kohtaan.
Toimin siinä toivossa, että jäsenvaltioiden välillä tehdään merkittävää yhteistyötä väkivallan ja terrorismin torjunnassa. Ulster Unionist -puolue on vastustanut väkivaltaa vuosikymmeniä ja jatkaa vastustusta jatkossakin.
Terroristien toiminnan maailmanlaajuistuminen näkyy kolmen IRA:n aktivistin pidätyksessä Kolumbiassa. Se auttaa ymmärtämään, miten laajalle levinneitä terrorismi ja sen vaikutukset ovat.
Ruffolon mietintö (A5-0281/2001)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, olin kaksi viikkoa sitten Veronassa. Menin Veronan Arenaan kuuntelemaan Giuseppe Verdin tavattoman kaunista oopperaa nimeltä La traviata. Minulla ei ole koskaan aikaisemmin ollut tilaisuutta seurata elävää oopperaesitystä, mitä kadun kovasti. Koska esitys oli ja on vieläkin niin upea, minusta on oikein antaa koko Euroopalle mahdollisuus nauttia näistä kulttuurituotteista.
Suhtaudun siis lämpimästi esimerkiksi parlamentin jäsen Ruffolon mietintöön, jossa ehdotetaan kulttuuriyhteistyötä. On selvää, että Italia ei ole ainoa maa, jolla on kulttuuritoimintaa esiteltäväksi, vaan sama koskee myös Euroopan unionin 14:ää muuta jäsenvaltiota ja 12:ta ehdokasvaltiota.

Bordes, Cauquil ja Laguiller
. (FR) Mietinnön perusteluissa pyydetään komissiota ja jäsenvaltioita toimimaan päättäväisemmin kulttuuripolitiikan edistämiseksi. Olisi syytäkin, sillä kulttuurille, johon sisällytetään muun muassa audiovisuaalinen ala, myönnettiin vuonna 2000 vain 0,1 prosenttia yhteisön talousarviosta!
Mutta mitä mietinnössä tarkoitetaan käsitteellä "eurooppalainen kulttuuri", johon mietinnön laatijat palaavat jatkuvasti? Sen lisäksi että ilmaisu on monitulkintainen, niin miten se eroaa universaalista kulttuurista, jota rikastuttavat kaikkien maanosien annit?
Yhdessä mietinnön johdanto-osan kappaleessa on kulttuurin piiriin laskettu sellaisia aloja, kuten tekijänoikeudet, oikeus jälleenmyyntikorvaukseen, tietoliikennemarkkinoiden vapauttaminen, kansainvälinen kilpailulainsäädäntö (muun muassa elokuvien rahoitus, kiinteät kirjojen hinnat, teatterin tukeminen ja viestintävälineiden keskittyminen). Puhutaan muka kulttuurista, vaikka kyse on todellisuudessa markkinoista ellei liiketoiminnasta!
Mietinnössä ei sen sijaan mainita perustavia asioita. Onko kulttuuri kaikkien unionissa asuvien ulottuvilla? Ovatko he kaikki edes lukutaitoisia? Ovatko he saaneet riittävästi opetusta?
Nämä kysymykset eivät kiinnosta Euroopan päättäjiä, jotka ovat liian huolissaan kilpailun sääntelemisestä kaupallisen kulttuurin alalla.
Äänestimme näin ollen mietintöä vastaan.

Caudron
. (FR) Olen iloinen, että Euroopan parlamentti, Euroopan kansalaisten toiveita edustava toimielin, on käyttänyt aloiteoikeuttaan kehottaakseen Euroopan komissiota ehdottamaan konkreettisia toimenpiteitä kulttuurin alalla.
Parlamentti on jo vuodesta 1974 lähtien korostanut, kuinka tärkeää on kehittää kulttuuripolitiikkaa yhteisön tasolla. Tämä on täysin perusteltua, sillä kulttuuri on yksi Euroopan unionin identiteetin perustavista tekijöistä, se on perusta, jonka pohjalta kansat kokoontuvat yhteen, jolle niiden identiteetti rakentuu ja joka saa ne tuntemaan kuuluvansa samaan alueeseen.
Tarkoitus ei tietenkään ole edistää yhdenmukaisuuteen tähtäävää eurooppalaista kulttuuripolitiikkaa. Tarkoituksena on päinvastoin korostaa kulttuurista ja kielellistä monimuotoisuutta sekä yhteistä perintöä.
Kun kansalaiset suhtautuvat tällä hetkellä epäillen eurooppalaiseen hankkeeseen, meidän on ponnisteltava Euroopan kansalaisuuden tunteen vahvistamiseksi. Tämä on ennakkoehto eurooppalaisen perustuslain laatimiselle.
Ruffolon mietintö tähtää juuri tähän. Hän esittää useita etenemisteitä. Täten hän on pyytänyt komissiota:
esittämään neuvostolle ja parlamentille suositusehdotuksen, jossa se sitoutuu toimittamaan neuvostolle ja parlamentille vuosikertomuksen unionin ja jäsenvaltioiden kulttuuripolitiikasta ja kehottaa jäsenvaltioita myötävaikuttamaan aktiivisesti yhdessä komission kanssa kolmivuotisen kulttuuriyhteistyösuunnitelman laatimiseen ja toteuttamiseen,
luomaan kulttuuriyhteistyön seurantakeskuksen,
Kulttuuri 2000 -puiteohjelman arvioimiseksi ja uudelleen tarkastelemiseksi kutsumaan koolle toisen kulttuurifoorumin, jossa määritettäisiin uudelleen Euroopan kulttuuriyhteistyön arvot, tavoitteet ja muodot tämän päätöslauselman perusteella,
tekemään tutkimuksen mahdollisuuksista yhdenmukaistaa yhteisön tasolla taideteosten ja taiteellisen työn verotuskohtelua koskevia periaatteita,
vahvistamaan Euroopan unionin kannan seuraavaa WTO:n huippukokousta ajatellen.
Muistutan lopuksi, että kuudennen tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen puiteohjelmaa koskevan mietinnön laatijana olen esittänyt tarkistuksia, joiden tavoitteena on lisätä tutkimusta kulttuurin alalla.

Uca
. (DE) Tiivis kulttuuriyhteistyö EU:n tasolla on myönteistä ja toivottavaa. Olen äänestänyt Ruffolon mietinnön puolesta, sillä olen vakuuttunut siitä, että tiivis kulttuuriyhteistyö on rikkaus kaikille osapuolille. Muihin kulttuureihin tutustumalla edistetään kansojen yhteisymmärrystä ja siten myös rauhaa. Euroopan maahanmuuttajien kulttuuri ja kieli on muistettava mainita, ja kehotankin Euroopan unionia edistämään rahoitustuin myös maahanmuuttajien luovaa kulttuurityötä.
Euroopan kulttuuriyhteistyö on tärkeä näkökohta Euroopan entistä syvenevässä yhdentymisessä. Eri kulttuurien tuntemuksen kautta kansalaisille voidaan hyvinkin luoda eurooppalainen identiteetti. Pidän tätä erityisen tärkeänä siksi, että Eurooppa on kansalaisille vielä kaukainen. Eurooppa sijaitsee kaukaisessa Brysselissä.
Eurooppa on paitsi yhtenäinen, myös kulttuurisesti monimuotoinen. Asialla on arvaamattoman suuri arvo, ja se edistää rauhanomaista rinnakkaineloa Euroopassa. Minun tavoitteeni on, että Euroopan ihmiset eläisivät paitsi lähekkäin, myös yhdessä.
Schmittin mietintö (A5-0279/2001)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, tehän tiedätte, että vanhuksien ja eläkeläisten määrä on ollut jonkin aikaa jatkuvassa kasvussa, mistä minä eläkeläispuolueen edustajana iloitsen. Yhä useammat näistä vanhuksista ja eläkeläisistä matkustavat pitkin maailmaa ja erityisesti Euroopan unionin alueella, ja yhä useammin he käyttävät lentokonetta siirtyäkseen paikasta toiseen.
He ovat esittäneet minulle useita valituksia, jotka koskevat lentokoneita, aikatauluja ja myöhästymisiä, niinpä en voi muuta kuin ylistää tätä mietintöä, jonka avulla pyritään parantamaan lentoliikenteen laatua, ja äänestää sen puolesta.

Krivine ja Vachetta
. (FR) Kysymys lentoliikenteen turvallisuussääntöjen johdonmukaistamisesta ja yhdenmukaistamisesta on tänä päivänä erityisen tärkeä. Lentoliikenne on lisääntynyt huomattavasti, ja siksi turvallisuuskysymyksiin on kiinnitettävä tarkasti huomiota. Emme kiistä tätä tarvetta. Emme kuitenkaan kannata Euroopan lentoturvallisuusviraston (EASA) perustamista ehdotetuilta lähtökohdilta.
Painopisteenä on selvästi kansainvälisten markkinoiden vahvistaminen. EASA liittyy ilmatilan vapauttamiseen ja sitä käytetään aseena Yhdysvaltojen kanssa käytävissä sääntökiistoissa. Johdonmukaistamisen sijaan kyse on enemmänkin kilpailuttamisesta. EASAsta tulee välttämätön välivaihe lentokuljetusten ilmoitetussa sääntelyn purkamisessa; viraston päätökset tulevat koskemaan myös henkilöstöä ja ilmanavigointipalveluja. Henkilöstöä tiedotetaan ja kuullaan tällä hetkellä, mutta sen jäseniä ei koskaan tunnusteta asiantuntijoiksi. Muun muassa AOM:n, Sabenan ja Swissairin valtavien rakenneuudistusten ja irtisanomisten keskellä tällainen on huolestuttavaa. Viraston on keskityttävä yhteen ainoaan tehtävään, turvallisuuden parantamiseen ottamalla työntekijät mukaan työhönsä ja yhdenmukaistamalla ylhäältä käsin kaikkien Euroopan valtioiden säännöstöt.

Markov
. (DE) Ryhmäni enemmistö tukee kollega Schmittin mietintöä. Edut, jotka liittyvät yhden Euroopan tasolla toimivan lentoturvallisuusviraston perustamiseen 15 kansallisen laitoksen sijasta ovat kiistämättömät, koska näin voidaan toteuttaa yhtenäiset
varmentamismenettelyt
lentoturvallisuus- ja ympäristönsuojelusäännöt
tuotteita, henkilöitä ja organisaatioita koskevat turvallisuussäännöt
ja samalla Eurooppaan syntyy ulkomaisten ilmailuviranomaisten tunnustettu kumppani.
Viraston tehtävät on määritelty tarkasti: lausuntojen antaminen, teknisen tuen tarjoaminen komissiolle, tarvittavien päätösten tekeminen sekä tarkastusten ja tutkimusten suorittaminen, sääntöjen noudattamisen valvonta, tutkimushankkeiden laatiminen ja rahoittaminen ja yhteistyö kolmansien maiden kanssa.
Aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnassa laadittiin myönteisessä hengessä muitakin tärkeitä tarkistuksia, jotka vahvistavat viraston riippumattomuutta komissiosta ja joissa edellytetään viraston tiedottavan toiminnastaan Euroopan parlamentille.
Ryhmälleni ovat tärkeitä myös avoimuuden lisäämiseen pyrkivät säännöt. Virastossa
noudatetaan yleistä talousarviomenettelyä
noudatetaan yhteisön petostentorjuntasäännöksiä
teetetään säännöllisesti ulkopuolinen arviointi.
Näistä syistä useimmat meistä ovat äänestäneet ehdotuksen puolesta.

Meijer
. (NL) Ilmailuala on suuressa vaarassa joutua pahaan kaaokseen. Samoilla ruuhkaisilla yhteyksillä tungeksii monia, hinta- ja palvelutasoltaan erilaisia yhtiöitä, minkä seurauksena huolimattomuuden ja riskinoton vaara on suurempi kuin tähänastisessa suhteellisen läpinäkyvästi säännellyssä henkilöliikenteessä maan päällä. Lisäksi ilmatila tulee yhä täydemmäksi, jolloin siellä tapahtuu paljon läheltä piti -tilanteita. Ilmailu ei ole pelkästään vaarallista vaan myös epäterveellistä, kuten ilmenee laskimotukoksesta, jota esiintyy pitkän aikaa liian ahtaassa tilassa istuneilla matkustajilla. Sen takia on hyvä, jos Eurooppaan luodaan elin, joka voi luoda yhtenäisesti mahdollisimman hyvät turvallisuussäännökset. Jos 12 vuotta toiminut Euroopan ilmailuviranomaisten yhteistyöjärjestö perustuu mielestämme liikaa vapaaehtoisuuteen ja haluamme uuden elimen korkeimman mahdollisen suojatason varmistamiseksi Euroopan unionin ohjeiden mukaisesti, niin kysymys kuuluu, pitääkö tämän uuden lentoturvallisuusviraston olla riippumaton Euroopan komissiosta. Uudella virastolla ei myöskään voida oikeuttaa lentoliikenteen sääntelyn pikaista purkamista niin sanotun yhtenäisen ilmatilan hyväksi, jossa lentoturvallisuustehtävät annetaan kilpaileville yrityksille, olemassa olevia valvontapalveluja lopetetaan ja lentoyhtiöt voivat jatkaa henkilöstönsä vähentämistä.

Titley
. (EN) Olen erittäin tyytyväinen esittelijä Schmittin mietintöön, jossa kehotetaan perustamaan Euroopan lentoturvallisuusvirasto lentoturvallisuuden parantamiseksi. Jos ehdotus toteutuu, siviili-ilmailuun laaditaan yhtenäinen ja korkea turvallisuustaso sekä yhteiset turvallisuusvaatimukset.
Koko Euroopan laajuisen lentoturvallisuusviraston perustamisella on monia taloudellisia ja käytännöllisiä etuja: jos lukuisat kansalliset sääntely- ja varmennusmenettelyt voidaan korvata yhdellä eurooppalaisella, yhtenäisellä järjestelmällä, päästään eroon lukuisista epäyhtenäisyyksistä. Sen lopullisena seurauksena on entistä pienemmät kustannukset, vakiomenettelyt ja, mikä tärkeintä, entistä vähemmän byrokratiaa. On paljon helpompi seurata yhtä kuin 15:tä turvajärjestelmää. On erittäin tärkeää, että matkustajat tuntevat olonsa turvalliseksi lentäessään, ja Euroopan yhteisten siviili-ilmailun sääntöjen laatiminen auttaa paljon tavoitteen saavuttamisessa.
Swobodan mietintö (A5-0266/2001)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, jäsen Swoboda on esittänyt asiakirjan raskaista tavarankuljetusajoneuvoista, jotka kulkevat Itävallan kautta ja erityisesti laaksoissa, Itävallan kauniilla alueilla, jotka me kaikki tunnemme tai joihin me haluaisimme tutustua.
Kannatan hyvin voimakkaasti sitä, että Euroopan unioni ryhtyy toimiin, jotta tavarankuljetusajoneuvojen ja muiden liikennevälineiden aiheuttamaan meluun ja saasteeseen puututtaisiin entistä päättäväisemmin ja jotta ilma olisi puhdasta ja raikasta eritoten sellaisilla asutus- ja matkailualueilla, joissa käy vanhuksia ja eläkeläisiä.

Ebner
Arvoisa puhemies, annan äänestysselityksen Swobodan mietinnöstä. Alppien alueen kauttakulkuliikenteen ongelmat, joita Swobodan mietintö käsittelee, koskevat tosin pääasiassa Itävaltaa, mutta myös koko Brenner-akselia. Meidän ongelmamme on, että komission ehdotus ja käsitykset ovat kadottaneet uskottavuutensa Veronan ja Münchenin alueiden kannalta katsoen, koska sopimusoikeutta on tarkoitus muuttaa yksipuolisesti. Kannatamme ekologisten rajojen vetämistä. Kannatamme toimiin ryhtymistä, jos samalla otetaan huomioon alueella toimivat henkilöt ja yritykset ja niiden tasa-arvoisuus. Mutta sopimusoikeudesta on pidettävä kiinni tulevaisuudessakin.

Caveri
. (IT) Itävallassa ja Sveitsissä on Euroopan unionin kanssa tehdyn sopimuksen mukaisesti voimassa rekka-autoja koskevia rajoituksia, ja rakenteilla tai suunnitteilla on uusia rautatiereittejä. Tämä on osa Euroopan laajuista liikenneverkkoa, jonka suunnitelmiin kuuluu Torinon ja Lyonin välinen rautatie, joka tarjoaa vaihtoehdon maantielle. Komissio on osoittanut Valle d'Aostan maakunnan asukkaiden ehdotuksesta reitin Aostan ja Martignyn väliselle tunnelille Alppeja koskevaan yleissopimukseen liitetyn liikennettä koskevan pöytäkirjan mukaisesti, ja valtiot ovat hyväksyneet tämän pöytäkirjan, jonka komissio aikoo allekirjoittaa.
Nyt mitataan halukkuutta toteuttaa tämä hanke, joka koskee siis Mont Blanc'n ja Fréjusin tunneleita: edellinen on ollut liikenteeltä suljettuna onnettomuuden jälkeen, kun taas jälkimmäisessä kansainvälisten rekka-autojen kauttakulku on moninkertaistunut. Tuloväylillä olevien laaksojen asukkaat ovat kertoneet vaikeuksistaan ja huolistaan ja esittäneet pyyntöjä kansainvälisen rekka-autoliikenteen lopettamisesta Chamonix'n laaksossa tai liikenteen kiintiöinnistä Valle d'Aostassa.
Länsi-Alpeilla ei ole käytössä raskaan liikenteen rajoituksia. Italian ja Ranskan pitää päättää niistä muistutan eräästä parlamentin edustajainhuoneessa tekemästäni lakiehdotuksesta yhdessä paikallisten yhteisöjen kanssa ja ilmoittaa asiasta Euroopan unionille, jotta tämä muuttaisi Euroopan laajuista liikenneverkkoa ja toisi asian selkeästi esiin komission valkoisessa kirjassa, ja komission on määrä huolehtia myös Alppien kauttakulkua koskevista asioista.
Italian ja Ranskan välisistä tunnelitietoimista on tehtävä päätös, jotta löydettäisiin yhtenäinen Alppialuetta koskeva ratkaisu Mont Blanc'n tunnelin uudelleen avaamista silmällä pitäen.

Flemming, Karas, Pirker, Rack, Rübig, Schierhuber ja Stenzel
. (DE) Me allekirjoittaneet Euroopan parlamentin PPE-ryhmän jäsenet vastustimme yksimielisesti komission ehdotusta, joka koskee Itävallan kautta kulkeville raskaille tavarankuljetusajoneuvoille vahvistettua ekopistejärjestelmää koskevaan pöytäkirjaan N:o 9 sisällytetyn niin kutsutun 108 prosentin lausekkeen eli kauttakulkuliikenteen lukumääräisen ylärajan poistamista ennenaikaisesti ja korvauksetta. Komission suunnitelma on tuolloin neuvotellun sääntelyn kirjaimen ja hengen vastainen.
Työskentelemme kuitenkin edelleen sen puolesta ja olemme lainsäädäntöpäätöslauselman 2 kohdan a-c alakohdista äänestettäessä myötävaikuttaneet siihen, että kun tuloksellisten ja kestävien ratkaisujen etsimistä niin kutsuttujen herkkien alueiden - siis myös Itävallan ja alppialueen - liikennepolitiikkaan jatketaan, saavutetaan kaikkien eurooppalaisten toimielinten, komission, neuvoston ja Euroopan parlamentin välinen konsensus.

Markov
. (DE) Minä ja ryhmäni tuemme täysin päätelmää, joka sisältyy Hannes Swobodan laatimaan mietintöön, joka käsittelee komission Itävallan kautta kulkeville raskaille tavarankuljetusajoneuvoille vahvistettua ekopistejärjestelmää koskevaa ehdotusta; päätelmän mukaan komission käsiteltäväksi jättämä asiakirja on hylättävä.
Olemme samaa mieltä esittelijän perusteluista, joiden mukaan Itävallan kauttakulkuliikenneteillä olisi säilytettävä määrälliset ylärajat, koska maantie- ja rautatieliikennettä sekä yhdistelmäliikennettä koskevan pöytäkirjan N:o 9 alkuperäisiä tavoitteita ei ole vielä saavutettu. Tavoitteena oli vähentää typpipäästöjä ja melua sekä rajoittaa liikenneturvallisuuden huononemista. On käynyt päinvastoin, sillä kauttakulkuliikenteen suunta on ollut nouseva: pelkästään kuorma-autoliikenteen pääreitillä, Inntalin-Brennerin tieosuudella, nousua on ollut 16 prosenttia vuosina 1993-2000, ja koko Itävallan kauttakulkuliikenne on tuona aikana kasvanut 52 prosenttia, toisin sanoen 580 188 matkaa. Moottoritie A12:n varrella olevalla Vompin mittauspaikalla ylitetään jatkuvasti EU:n ilman typpidioksidipitoisuudelle asettama raja-arvo (40 mikrogrammaa kuutiometrissä) sietomarginaaleineen. Tilanne on sama muissakin Alppien laaksoissa, joissa kauttakulkuliikenteen reitit kulkevat. Niinpä CO2-päästöt ovat kaiken kaikkiaan lisääntyneet, vaikka haitta-ainepäästöt ovatkin jonkin verran vähentyneet kuorma-autojen teknisten parannusten ansiosta. Jotta alkuperäiset haitta-ainepäästöjen kestävää ja jatkuvaa vähentämistä koskevat tavoitteet saavutettaisiin, kuorma-autojen kauttakulkuliikenteen määrää olisi rajoitettava. Näistä syistä puollamme komission ehdotuksen hylkäämistä.
Haluaisin tehdä yhden tähän keskusteluun kuuluvan ehdotuksen: Sveitsin esimerkin mukaisesti Itävallan kautta kulkevia raskaita tavarankuljetusajoneuvoja varten pitäisi perustaa rautatieyhteyksiä.
Päätöslauselmaesitys laajentumisprosessista (B5-0538/2001)

McKenna
Arvoisa puhemies, laajentumista koskevien mietintöjen yhteydessä - ei ainoastaan esittelijä Brokin mietinnön, vaan myös yksittäisten ehdokasvaltioiden yhteydessä - on mielenkiintoista huomata, että esittelijä Brok on tunnustanut Nizzan sopimuksen hylkäämisen Irlannissa. Hän on vahvistanut sen, mitä me olemme sanoneet koko ajan: Nizzan sopimusta ei pohjimmiltaan tarvita laajentumiseen. Laajentuminen onnistuu ilman Nizzan sopimustakin. On häpeällistä, että hallituksemme yrittää pakottaa ihmisiä muuttamaan mieltään.
Yksittäisten valtioiden liittymiskertomusten yhteydessä olen erittäin huolestunut yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan korostamisesta ja maiden taivuttelusta liittymään NATOon. Esimerkiksi Maltaa koskevassa mietinnössä pahoitellaan sitä, että Malta on jakautunut kahtia jäsenyyskysymyksessä. Mielestäni maltalaisten on itse päätettävä, haluavatko he liittyä. Jos kansalaisten mielipide on selvästi jakaantunut, heidän tulisi saada valita vapaasti. Maltassa Irlantia pidetään esimerkkinä siitä, miten voi olla Euroopan unionin jäsen ja ihmeellinen talousmenestys ja pysyä silti puolueettomana. Kaikki tämä on valhetta. Meidän on lopetettava tekoporkkanan heiluttaminen ehdokasvaltioiden nenän edessä ja oltava rehellisiä. Irlanti ei ole enää puolueeton. Se tekee yhteistyötä yhteisessä ulko-, turvallisuus- ja puolustuspolitiikassa. Irlannin taloudellinen menestys ei ole ainoastaan EU:n ansiota, kuten monet talousasiantuntijat voivat kertoa.

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, puhun nyt yleisesti Euroopan unionin laajentumisprosessista, ja minun on sanottava, että äänestin päätöslauselmaesityksen puolesta. Eläkeläispuolue kannattaa Euroopan unionin laajentumista kahdesta syystä: ensimmäinen ja tärkein syy on se, että Keski- ja Itä-Euroopan maat ovat eläneet yli 50 vuoden ajan niitä sortaneen diktatuurin alaisena, ja ne ansaitsevat tulla kuulluiksi esittäessään pyynnön saada kuulua meidän tavoin Eurooppaan. Arvoisa puhemies, toinen syy on se, että nykyisessä Euroopan unionissa on jo nyt paljon vanhuksia ja eläkeläisiä. Näiden ehdokasvaltioiden liittymisen myötä heitä on entistä enemmän, ja minusta on pelkästään ilahduttavaa, että elämme Euroopassa, jossa on lukuisia eläkeläisiä, jotka jonakin päivänä kaiketi äänestävät eläkeläispuoluetta.

Berthu
. (FR) Olemme kolmesta syystä tyytyväisiä Euroopan unionin tulevasta laajentumisesta parlamentissa käytyyn keskusteluun. Ensinnäkin on tullut ilmi, että 10 ehdokasvaltiota 12:sta (todennäköisesti Romaniaa ja Bulgariaa lukuun ottamatta) voisi liittyä unioniin yhtä aikaa jo vuonna 2004. Mouvement pour la France -ryhmään kuuluvat parlamentin jäsenet pitävät tätä erinomaisena uutisena, sillä siten nopeutetaan hieman liian pitkäksi venynyttä odotusta.
Toiseksi olemme huomanneet muutoksen suhtautumisessa ehdokasvaltioihin, joita nyt kunnioitetaan. Hyväksytyssä päätöslauselmassa korostetaan jopa "ettei EU:n pidä loukata jäsenyyttä hakeneiden maiden kansalaisten omanarvontuntoa tahdittomilla vaatimuksilla". Olemme usein tuominneet liittovaltiomuodon kannattajien alentuvan, jopa halveksivan asenteen niiden vaatiessa Itä-Euroopan maita luopumaan suvereniteetistaan. Toivottavasti uudessa kehityssuunnassa mennään sanaston muuttamista pidemmälle.
Kolmas tyytyväisyyden aihe on, että päätöslauselman 10 kohta vaikuttaa merkitsevän joustavamman, erilaisista piireistä koostuvan Euroopan hyväksymistä. Tämä kanta on mielestämme realistisempi, kunhan piirit, joihin Ranska kuuluu, eivät ole yltiöfederalistisia: se tarkoittaisi joustavuuden myöntämistä kokonaisuudelle, mutta otteiden tiukentamista osakokonaisuuksien kohdalla, mikä olisi epäloogista.
Hyväksytty päätöslauselma sisältää kuitenkin vielä riittämättömiä, jopa kelvottomia kohtia: on esimerkiksi ristiriitaista pyytää ehdokasvaltioilta samanaikaisesti ulkoisten rajojen valvonnan tiukentamista ja turvapaikkapolitiikan lieventämistä; ei ole vastuuntuntoista vaatia rakennepolitiikan soveltamista koko unioniin laajentumisen jälkeen, kun se pitäisi pikemminkin keskittää rajalliseksi ajaksi uusiin jäsenvaltioihin; on sietämätöntä väittää, että Irlannin kansanäänestyksestä johdettava opetus on tarve etsiä sopimusten tarkistamiseen keino, jolla tällainen vastustus voidaan kiertää (johdanto-osan kappale E). Asennemuutos ei ilmeisesti ulotu vielä kansallisten demokratioiden kunnioittamiseen, kun ne sanovat "ei"!

Bonde ja Sandbæk
. (DA) Jotta ei jäisi epäilystäkään siitä, että suhtaudumme myönteisesti uusien ehdokasvaltioiden jäsenyyteen, olemme äänestäneet mietinnön puolesta. Mietintö ja laajentumisneuvottelut sisältävät kuitenkin useita erityisen arvosteltavia kohtia. Erityisesti F kohta, jossa sanotaan, että "...vieraannuttaa vääjäämättä kansalaiset unionin historiallisesta tavoitteesta eli rauhan, turvallisuuden ja hyvinvoinnin luomisesta koko mantereelle", vaikuttaa ylimieliseltä.
Äänestimme vastaan äänestettäessä nimenhuudon mukaan, mutta emme periaatteessa vastusta sitä, että unionin perustamissopimusten muuttamismenettelyä muutettaisiin. Epäilemme kuitenkin, onko ehdotetulla muutoksella ylipäätään käytännön seurauksia sen tuloksen kannalta, joka mahdollisen valmistelukuntamallin avulla halutaan saavuttaa. Myönteistä on kuitenkin se, että 2 kohdassa puhutaan siitä, että "on varmuuden vuoksi kehitettävä erilaisia vaihtoehtoja".

Bordes, Cauquil ja Laguiller
. (FR) Optimistisen oloisen tekstin taustalla mietintöjen määritelmät Itä-Euroopan maista - jotka muodostavat enemmistön ehdokasvaltioista - ovat synkkiä.
"Korruption huolestuttava laajuus", "vankiloiden tilanahtaus", "laaja kauppa, jota käydään naisilla ja lapsilla prostituution ja seksuaalisen hyväksikäytön merkeissä", "korkea työttömyys", "puute", "vaikeat ympäristöongelmat", "heikot taloudelliset näkymät", "hi-viruksen kiihtyvä leviäminen", vähemmistöjen sorto ja romaniväestön syrjintä ovat esimerkkejä joistakin, jotkut jopa kaikista, Itä-Euroopan maista käytetyistä ilmauksista.
Kaikesta tästä huolimatta mietinnössä iloitaan siitä, että yksityistäminen etenee - myös terveydenhoidon alalla jättäen sen ulkopuolelle merkittävän osan väestöstä - ja siitä, että ulkomaiset sijoitukset ja vienti ovat lisääntyneet useissa näistä maista.
Näiden maiden paluu villiin kapitalismiin ja länsimaiden suurten pääomien valtausten lisääntyminen ovat jo johtaneet yhteiskunnallisten eriarvoisuuksien kasvuun. Joitakin moralisoivia nuhteita lukuun ottamatta mietinnöissä vaaditaan näiden maiden hallituksilta lähinnä viimeisten esteiden poistamista ulkomaisen pääoman tunkeutumisen tieltä sekä "joustavuuden ja työvoiman liikkuvuuden" kasvattamista, eli valtioiden pitäisi riistää työtätekeviä luokkiaan entistä enemmän.
Kannatamme täysin yhtenäistä Eurooppaa laidasta laitaan, emmekä siksi äänestäneet laajentumisen puolesta. Pidättymällä äänestämästä ilmoitamme vastustavamme dominointisuhdetta, jota Euroopan unioni pyrkii luomaan näihin maihin niiden etuoikeutettujen luokkien tuella, sekä työläisvastaista politiikkaa, jota ollaan toteuttamassa laajentumisen varjolla.

Eriksson, Frahm, Krarup, Okking, Herman Schmid, Seppänen ja Sjöstedt
. (DA) Olemme vastustaneet jäsen Brokin laatimaa päätöslauselmaa. Se on ilmaus sellaisesta eurooppalaisen yhteistyön kehityksestä, jota emme voi tukea. Olemme sen vuoksi sitä mieltä, että yhteisen puolustuksen kehittämisestä ei ole hyötyä nykyisille eikä tuleville jäsenvaltioille, ja vastustamme sitä, että NATO otetaan mukaan EU:n laajentumista koskevaan päätöslauselmaan. Mielestämme päätöslauselmassa sivuutetaan liian helposti ne ongelmat, joita Schengen aiheuttaa ehdokasvaltioille, esimerkiksi silloin, kun kyse on alueellisesta yhteenkuuluvuudesta, joka muodostuu unionin ulkopuolisten naapurivaltioiden kanssa käytävästä kaupasta ja niihin suuntautuvista muista yhteyksistä, mukaan luettuna kysymys Kaliningradin tulevaisuudesta, jota esittelijä ei käsittele vakavasti.
Lisäksi päätöslauselmassa käsitellään liian vähän niitä ongelmia, joita aiheutuu siirtymäajoista, joita EU vaatii esimerkiksi työvoiman vapaaseen liikkuvuuteen. Sellaiset järjestelyt pidentäisivät toisaalta ehdokasvaltioista nykyisiin jäsenvaltioihin liikkuvan laittoman työvoiman ongelmaa ja saisivat toisaalta ehdokasvaltioiden kansalaiset tuntemaan itsensä toisen luokan jäseniksi EU:ssa. Olemme lisäksi sitä mieltä, että päätöslauselma on liian heikko, kun kyse on maatalous- ja rakennerahastoista. Pidämme myönteisenä, että esittelijä korostaa, miten välttämätöntä on, että niin ympäristö kuin järjestelyjen yhteiskunnalliset seurauksetkin otetaan huomioon, mutta jotta laajentumisesta tulisi oikeudenmukainen, näiden kahden ratkaisevan alueen pieni säätely ei riitä.
Lopuksi laatijan ylimielinen suhtautuminen kansalaisiin on aivan uskomatonta, ja me haluamme säilyttää jokaisen maan kansalaisilla heidän itsemääräämisoikeutensa.

Figueiredo
. (PT) Tämän päätöslauselman, johon on tehty 31 tarkistusehdotusta, ristiriitaisuudet osoittavat, että laajentumisnäkemyksistä ja sen päämääristä ollaan varsin erimielisiä.
Euroopan unionin vastuunantajat ovat antaneet ehdokasvaltioille sitoumuksia, joita ne eivät ainoastaan täytä myöhässä vaan asettavat näille valtioille samalla mahdottomia vaatimuksia, jotka voivat selvästikin vaarantaa niiden peräänkuuluttamat tavoitteet ja joiden pitäisi tosiaankin olla liittymisneuvottelujen laajoina suuntaviivoina, kuten kaikkien kansojen saavuttama rauha, kehitys ja vauraus, samoin kuin taloudellinen ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus.
Yhtäältä Euroopan parlamentin enemmistön kannattamassa päätöslauselmassa sanotaan, että "EU:n ei pidä loukata jäsenyyttä hakeneiden maiden kansalaisten omanarvontuntoa tahdittomilla vaatimuksilla" samalla, kun siinä tunnustetaan tarve korjata joitakin Nizzassa hyväksyttyjä syrjiviä kohtia. Toisaalta siinä liitetään anteeksiantamattomalla tavalla yhteen Euroopan unionin ja NATOn laajentuminen; siinä iloitaan maatalouskaupan vapauttamisesta ja vedotaan vapauttamisen jatkamiseen ottaen huomioon Maailman kauppajärjestön jäsenyydestä juontuvat nykyiset ja tulevat velvoitteet. Yhteiskunnallisessa mielessä siinä puolestaan raivataan tietä henkilöiden vapaata liikkuvuutta sääteleville siirtymäjaksoille. Näin annetaan tukea saksalaisten ja itävaltalaisten kannalle, jonka mukaan ehdokasvaltioiden työntekijöiden laillistaminen estetään seitsemäksi vuodeksi, mitä paheksumme.
Päätöslauselmaesityksessä ei myöskään käsitellä riittävästi Euroopan unionin tulevaa talousarviota, vaikka tiedetään, että valtioiden kehitystasossa on huikeita eroja eikä vain Euroopan unionin valtioiden välillä vaan myös nykyisen 15 jäsenvaltion ja 12 ehdokasvaltion keskiarvon välillä, mitä emme voi hyväksyä. Talouden ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden lisääminen näet edellyttää rahoitusnäkymien perinpohjaista uudelleentarkastelua ja yhteisön varojen merkittävää lisäämistä, jotta ainakin koheesiomaiden, Portugali mukaan luettuna, saamat tuet säilyisivät entisellään ja ehdokasvaltioiden kehitystä voitaisiin tukea merkittävästi.

Krivine ja Vachetta
. (FR) Laajentumisprosessissa neuvosto asettaa kaikki 12 ehdokasvaltiota samaan asemaan ottamatta huomioon Itä-Euroopan ehdokasvaltioiden erityisoloja: niitä vaaditaan muuttamaan täydellisesti toimintajärjestelmäänsä, minkä takia tämä laajentuminen on sisällöllisesti aivan erilainen kuin edelliset laajentumiset.
Euroopan unioni pyytää täten kaikkia ehdokasvaltioita todistamaan kykynsä kohdata kilpailua tuhoamalla ympäristönsä, sosiaaliturvajärjestelmänsä ja todellisen uudistamispolitiikan ja täystyöllisyyden välineet kasvattaen samalla köyhyyttään ja työttömyyttään.
Sen sijaan, että jaetaan tunnustusta niille maille, jotka ovat eniten yksityistäneet ja supistaneet talousarviomenojaan, pitäisi tutkia todellisia sosioekonomisia seurauksia, lykätä yksityistämisiä, tarjota julkista kehitysapua ja määritellä uudelleen yhteiskunnan eurooppalainen hanke Euroopan unionissa, joka avautuu itään ja etelään suojaten työllisyyttä, ympäristöä, terveyttä ja elintasoa.
EU valmistautuu kuitenkin ottamaan nämä maat toisluokkaisiksi jäseniksi, jotka pakotetaan soveltamaan yhteisön säännöstöä mutta jätetään YMP:n ja rakennerahastojen etujen ulottumattomiin. Ennen laajentumista väestöjä on kuultava muun muassa kansanäänestyksen kautta ja Euroopan on sitouduttava kunnioittamaan niiden vastausta, mikä ikinä se onkaan.
Emme näin ollen voi kannattaa laajentumisprosessin jatkamista näissä oloissa.

Martinez
. (FR) Laajentuminen on epäilemättä suuri seikkailu. Se on kuitenkin tähän saakka mitätöity julkiseksi ostotarjoukseksi ja yritysfuusioksi sen sijaan, että se nähtäisiin kristittyjen kansojen yhteen palaamisen historiallisena tapahtumana hetkenä, jolloin vanha vihollinen palaa uhkaamaan alueen eteläosaa. Tällä vapauden ja valon leirin sekä ääriliikkeiden pimeyden leirin rajalla Ukrainalla ja Venäjällä, lännen eturintamalla, olisi ollut myös sijansa.
"Yhteisön säännöstö" on tämän poliittisen kysymyksen naurettavan teknisen jumiutumisen ilmentymä. Noin 30 luvussa, jotka kattavat kaiken maataloudesta verotukseen kulkien ympäristön, pk-yritysten, koulutuksen ja kuljetusten kautta, ehdokasvaltioiden lainsäädäntö samoin kuin niiden hallinto, yhteiskuntarakenne ja jopa niiden moraali tutkitaan suurennuslasilla, minkä täytyy muistuttaa näiden vanhojen maiden silmissä vielä tuoreessa muistissa olevia proletaarisen moraalin raskaita käytäntöjä. Täten esteenä jonkin valtion liittymiselle pidetään jonkin sukupuolikäytöksen kieltävää rikoslakia. Useita valtioita moititaan petoksista ja korruptiosta, ikään kuin Euroopan arvonlisävero ei olisi ollut vuodesta 1993 lähtien laajalti veropetosten kohteena. Maltaa moititaan jopa siitä, että se vetää verohelpotuksillaan puoleensa liikaa offshore-yrityksiä, ikään kuin Irlanti ei olisi tehnyt samoin tai kuin Yhdysvallat ei tekisi niin edelleenkin laajassa mittakaavassa "Foreign Sales Corporation" (FSC) -järjestelmällään, jonka WTO on tuominnut, mutta jonka Eurooppa sallii alistuessaan täydellisesti tälle suurvallalle.
Laajentumisen yhteydessä ei käydä missään vaiheessa vuoropuhelua kokemuksista ja onnistumisista. Puola ilmoittaa syystäkin, että sen maataloutta koskeva lainsäädäntö kelpaa varmasti Euroopassa, jossa on teurastettu 8 miljoonaa eläintä suu- ja sorkkataudin tai BSE:n takia ja jossa 136 000 ihmisen pelätään saaneen tappavan a-tyyppisen Creutzfeld-Jakobin taudin tartunnan.
EU voisi rikastua ja suojella Itä-Euroopan maiden kasvi- ja eläinlajien monimuotoisuutta ja niiden yhteiskunnallisten siteiden perinteitä, joita yltiökapitalistinen raakalaisuus ei ole vielä päässyt tuhoamaan, mutta sen sijaan Euroopan komissio mitätöi tämän historiallisen tapahtuman alueiden yhdistämiseksi ilman ehtoja. Eräänlaiseksi Anschlussiksi. Tätä taustaa vasten on helppo ymmärtää, miksi työ on annettu saksalaiselle komission jäsenelle ja Euroopan parlamentin mietintö jäsenelle, joka on hänkin kuin sattuman kautta saksalainen.
Asiat käyvät näin todellakin selkeämmiksi. EU laajentuu kyllä, mutta Saksan johdolla aivan kuten vuonna 1990. Vuonna 1945 alkaneet tapahtumat on saatu päätökseen. Imperiumi nousee jälleen. Mitteleuropa on palannut, ikuisena maantieteessä ja historiassa.

Meijer
. (NL) Jäsen Brok pitää lähtökohtana NATOn ja Euroopan unionin yhteen kietoutumista. On totta, että Puola, Tsekki ja Unkari on houkuteltu äskettäin NATOon sillä näkymällä, että se nopeuttaisi niiden pääsyä Euroopan unioniin. Siinä ei ole kiinnitetty lainkaan huomiota siihen, että neljä EU:n nykyistä jäsentä, Irlanti, Ruotsi, Suomi ja Itävalta, eivät ole NATOn jäseniä eivätkä myöskään suunnittele siihen liittymistä. Vastustan ajatusta, jonka mukaan NATO pitää nähdä viiden valtion eli Yhdysvaltojen, Euroopan unionin, Kanadan, Norjan ja Turkin sotilaallisena yhteistyöliittona. Mielestäni jäsen Brokin kanta on ongelmallinen muutenkin kuin vain NATOn osalta. EU:n laajentuminen saattaa vahvistaa kansallisia vastakkainasetteluja, ja näin tapahtuu osittain sen takia, että monet vielä idässä olevista yrityksistä eivät täytä yhteisön säännöstöä ympäristönsuojelussa ja että sieltä saadaan parhaimmillaan vastineeksi tyypillistä väliaikaista matalapalkkatuotantoa Meksikon esikuvan mukaan. Uusia jäsenvaltioita koettelevat toisaalta entisen DDR:n ongelmat ja toisaalta Yhdysvaltojen köyhän takapihan, Meksikon, ongelmat. Brokin optimismi tuottaa lopulta tulokseksi Euroopan, joka on täynnä ratkaisemattomia ongelmia, ja näin tapahtuu osittain siksi, että hän jättää pois kaikki sosiaaliset kysymykset.

Souchet
. (FR) Euroopan unionin jäsenvaltioiden tiukentaessa viimeinkin Erikan katastrofin jälkeen sääntelyä meriturvallisuuden alalla - jolla yhteinen etu on ilmeinen - voidaan vain pahoitella, että tätä tärkeää aihetta on käsitelty asiaan suoraan liittyviä ehdokasvaltioita koskevissa päätöslauselmissa kovin vaatimattomasti.
Kaikilla on vielä tuoreessa muistissa kuva Erikan hylystä ja tieto sen kotisatamasta, Vallettasta.
Kaikki tietävät, että kuuden ehdokasvaltion kauppalaivastot ovat Pariisin yhteisymmärryspöytäkirjan "mustalla listalla". Muistutan vielä, että kyseessä ovat Turkin lisäksi Malta, Kypros, Latvia, Romania ja Bulgaria.
Liittymisneuvotteluissa on painotettava, että näiden maiden on hyväksyttävä Erika I- ja Erika II -paketit sekä sitouduttava hillitsemään mukavuuslippulaivojen vastaanottamista. Rannikkoalueidemme turvallisuus on vaakalaudalla.
Carlssonin mietintö (A5-0251/2001)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, joitakin päiviä sitten olin kesälomalla Virossa. Näin siellä kalastajan, joka vaikka olikin kesä, sielläpäin pohjoisessa on hyvin kylmä kalasteli Baltian merellä. Pysähdyin juttelemaan tämän eläkeläisen kanssa, ja sain kuulla, että hän yritti saada saaliikseen joitakin kaloja saadakseen hiukan lisäansioita eläkkeensä lisäksi. "Miksi ihmeessä?" kysyin häneltä. "Ettekö te saa ihan mukavaa eläkettä?" Hän vastasi minulle: "Valitettavasti eläkkeemme ovat hyvin pienet." Toivon siis, että kysymystä kaikkien ehdokasvaltioiden, erityisesti Viron, eläkkeiden suuruudesta käsiteltäisiin.

Krarup
. (DA) Olen äänestänyt Euroopan unionin laajentumista koskevia mietintöjä vastaan, koska EU:n laajentumishankkeen todellisena poliittisena tavoitteena on ehdokasvaltioiden väestöjen taloudellinen ja poliittinen alistaminen. Kyse on tiettyjen valtioiden liittämisestä unioniin eikä todellisista neuvotteluista tasavertaisten kumppaneiden välillä. Pitkän aikavälin rauhan- ja hyvinvointistrategian tavoitteena pitäisi olla EU:n markkinoiden avaaminen sen sijasta, että ehdokasvaltioille asetetaan kohtuuttomia vaatimuksia sisällyttää omaan lainsäädäntöön se laaja lainsäädäntö, johon ehdokasvaltiot eivät voi vaikuttaa.
Folkebevægelsen mod EU -puolueen tärkeimpänä tehtävänä on kansainvälistää koko EU-hanketta koskeva kansallinen vastustus ja työskennellä vapaan Euroopan puolesta, jossa vallitsee avoimet, monipuoliset yhteistyömahdollisuudet, joita EU:n suljettu, ylivaltiollinen byrokratia ei määrää.

Wuori
. Äänestysselityksenä tämän päivän laajentumismietinnöistä toimitettujen äänestysten johdosta ilmoitan ensinnä yhtyväni niihin näkökohtiin, joita Patricia McKenna esitti laajentumiseen liittyvistä ulko- ja turvallisuuspoliittisista seikoista. Ilmoitan samalla äänestäneeni vahingossa Carlssonin mietintöön tehdyn tarkistuksen 4 puolesta, vaikka tosiasiassa vastustin tätä tarkistusta, jota pidän alueen vakauden kannalta arveluttavana.
Schroedterin mietintö (A5-0252/2001)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, äänestin Latvian liittymisen puolesta Euroopan unioniin. Arvoisa puhemies, Baltian maissa on lukuisia kulttuuriaarteita, joihin monet Euroopan unionin alueella elävistä vanhuksista ja myös monet nuorista mielellään tutustuisivat. On pelkästään myönteistä, jos meillä on mahdollisuus nähdä näitä upeita teoksia Euroopan unionissa, johon siis Latviakin kuuluisi.
Souladakisin mietintö (A5-0253/2001)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, Liettualla on suuria energiaan ja työttömyyteen liittyviä ongelmia. Äänestin päätöslauselmaesityksen puolesta, mutta esitän pyynnön, että Euroopan unioni antaisi tuntuvampaa ja myös taloudellista apua Liettuan valtiolle energiavajetta ja puuttuvia työpaikkoja vastaan taistelemiseksi.
Gawronskin mietintö (A5-0254/2001)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, Puolan pitää olla ensimmäinen niistä ehdokasvaltioista, jotka liittyvät Euroopan unioniin. Sen pitäisi olla ensimmäinen, koska rauhanomainen vallankumous, joka johti Itä-Euroopan kohti demokratian maailmaa, demokratioiden maailmaan, sai alkunsa juuri Puolasta, kuten kaikki muistamme, solidaarisuusliikkeen toiminnasta ja puolalaisen paavin läsnäolosta. Niinpä äänestin tämän päätöslauselmaesityksen puolesta, ja toivon, että istuntosalissa olisi pian kanssamme puolalaisedustus.

Caudron
. (FR) Euroopan unionin ja Puolan välisen sekakomitean jäsenenä minulla on suuri ilo ottaa kantaa Gawronskin mietintöön. Siinä on analysoitu Puolan liittymisneuvottelujen edistymistä ja tarkistettu Kööpenhaminan kriteerien (poliittisten, taloudellisten ja yhteisön säännöstön täytäntöönpanoa koskevien ehtojen) noudattaminen.
Puolan hallitus on todistanut halukkuutensa panna täytäntöön tarvittavat uudistukset, jotta Puola voisi liittyä mahdollisimman pian Euroopan unioniin. Olen iloinen, että maa näyttäisi voivan osallistua jo seuraaviin Euroopan parlamentin vaaleihin, jotka pidetään vuonna 2004.
Joitakin ongelmia on kuitenkin vielä ratkaisematta, muun muassa maatalouden alalla. Puolan viranomaisten ja komission on ehdottomasti löydettävä kompromissiratkaisu, jotta maa voisi osallistua yhteiseen maatalouspolitiikkaan komission jäsen Fischlerin esittämän "phasing-in"nimisen suoria korvauksia koskevan ehdotuksen mukaisesti, sillä sen avulla Puolan maatalousala voitaisiin yhdistää asteittain yhteisön järjestelmään.
Meidän on mielestäni syytä palata myös kysymykseen, jota ei ole käsitelty mietinnössä, sillä se aiheuttaa usein liikaa kiistoja. Haluan kuitenkin tuoda esiin toisen maailmansodan jälkeen takavarikoitujen maiden palauttamisen. Ymmärrän kyllä, että Puolan viranomaisten on hyvin vaikea ratkaista tätä ongelmaa niin taloudelliselta kuin inhimilliseltä kannalta. Keskustelua on kuitenkin käytävä, jotta päästäisiin tasapainoiseen ratkaisuun, jossa otetaan mahdollisimman hyvin huomioon kaikki herkät asiat.
Lopuksi on korostettava Puolan parlamentin ponnisteluja maan lainsäädännön mukauttamisessa yhteisön säännöstön mukaiseksi. Se voi tietenkin johtaa toimenpiteisiin, jotka hankaloittavat ihmisten arkielämää. Näihin toimenpiteisiin pitäisi liittyä tiedotus- ja viestintäpolitiikka, jolla puolalaiset saadaan vakuuttumaan unioniin liittymisen eduista.
Painotan joka tapauksessa, ettei laajentumisen hinta - sanan kaikissa merkityksissä - jäsenvaltioiden kuten ehdokasvaltioidenkaan väestöille ole mitään verrattuna laajentumatta jättämisen hintaan.
Kannamme kaikki historiallista vastuuta.

Krivine ja Vachetta
. (FR) Mietinnössä kehotetaan Puolaa nopeuttamaan yhteisön säännöstön tehokasta ja tosiasiallista täytäntöönpanoa, sillä sovittuja ehtoja noudattamalla maa hyötyy Euroopan unioniin liittymisen mukana tulevista eduista. Mutta mikä on todellisuudessa se yhteisön säännöstön sisältö, johon Puolan väestön ja etenkin maanviljelijöiden on varauduttava?
Tuemme täysin kaikkien ehdokasvaltioiden ja etenkin Puolan vaatimusta, ettei niitä kohdeltaisi toisarvoisina jäseninä. YMP:n ja rakennerahastojen uudistamiseen liittyy kuitenkin paljon muutakin kuin tiukkoja talousarviolaskelmia. Maanviljely kattaa tärkeitä tekijöitä perustarpeiden ja -oikeuksien täyttämisessä aina elintarvikealan itsemääräämisoikeudesta terveys- ja ympäristökysymyksiin sekä alueiden tasapainoon ja työllisyyteen. Ehdokasvaltioiden, kuten Puolan, pitäisi voida osallistua täysipainoisesti uuden eurooppalaisen maatalouspolitiikan määrittelemiseen.
Puolan teollisuus puolestaan on jäänyt täysin poljetuksi kilpajuoksussa Eurooppaan, jossa maa on siirretty liittymisessä suosikin asemasta ulkopuoliseksi. Toimenpiteet ovat tuhonneet kokonaisia alueita, joiden viralliset tytöttömyysluvut yltävät 16 prosenttiin. Puolan sosioekonominen tappio johtuu liittymisen edellyttämistä niin sanotuista "liberaaleista" toimenpiteistä. Tästä syystä emme äänestäneet mietinnön puolesta.
Jürgen Schröderin mietintö (A5-0255/2001)

Vatanen
Arvoisa puhemies, herra Fatuzzo ei ole täällä yksin, mikä on mukavaa hänelle. Me jäsenet emme yleensä myöhästy lounaalta, mutta halusin selittää minkä takia äänestin Nicholson of Winterbournen ja Schröderin mietintöjä vastaan. Totta kai haluan toivottaa nämä maat, Tsekin ja Romanian, EU:n seuraan avosylin, mutta halusin protestoida tapaa, jolla parlamentti suhtautuu ydinvoimaan. Meidän tehtävämme ei ole neuvoa itsenäisille maille, miten heidän on hoidettava energia-asiansa, ja syömme omaa uskottavuuttamme, kun käsittelemme ydinvoimaa kerta kerran jälkeen populistisesti ja faktat unohtaen. Esimerkiksi Temeliniin on tehty lukuisia kansainvälisiä tutkimusmatkoja, ja se täyttää kaikki kansainväliset kriteerit. Minkä takia tämä upouusi ydinvoimalaitos pitäisi purkaa? Romanialla taas on 40 vuotta vanhoja hiilivoimaloita - nehän ovat lähes yhtä vanhoja kuin minä - heidän on siis järkevää rakentaa sinne kanadalainen moderni ydinvoimala. Täytyy vain todeta, että kun näissä hakijamaissa luetaan meidän ydinvoima-ajatuksiamme, niin kyllä siellä menee hiilipöly kurkkuun ja myöskin ruoka väärään kurkkuun.

Adam
Arvoisa puhemies, olen samaa mieltä kuin jäsen Vatanen äskeisessä puheenvuorossaan. Minäkään en kannattanut Jürgen Schröderin mietintöä, erityisesti koska 43 ja 44 kohdassa kyseenalaistetaan Temelinin ydinvoimalan valmiiksi saattaminen. Itse asiassa 43 ja 44 kohta ovat ristiriidassa 42 kohdan kanssa, jossa parlamentti ilmaisee tyytyväisyytensä Melk-sopimukseen Tsekin tasavallan, Itävallan hallituksen ja Euroopan komission välillä joulukuussa 2000. Sopimuksen sisältö ja erityisesti sovitun ympäristövaikutusarvioinnin tutkimus ovat toteutuneet suurelta osin. Tietoja tutkittuani ei ole mitään turvallisuussyitä siihen, miksei ykkösreaktoria voisi ottaa käyttöön. Mietinnön ristiriidan takia en kannata sitä.

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, Tsekin tasavalta esitti pyynnön saada liittyä Euroopan unioniin, ja minä äänestin pyynnön puolesta. Mietinnön sivuilla 7 ja 8 olevassa 7 kohdassa sanotaan, että pienentääkseen julkisen talouden vajetta Tsekin tasavallan pitää uudistaa terveydenhoito- ja eläkejärjestelmiään. En ole yhtä mieltä tästä asiasta. Terveydenhoitoa ja eläkkeitä ei pidä käyttää keinona saada valtion budjetti täsmäämään. Valtion talousarviossa terveydenhoidon ja eläkkeiden pitää olla viimeinen kohta, johon kosketaan. Ensin pitää harjoittaa hyvää hallintoa.

Gil-Robles Gil-Delgado
. (ES) PPE-DE-ryhmän espanjalaiset jäsenet ovat äänestäneet Romanian liittymistä unioniin koskevan Paronitar Nicholssonin mietinnön puolesta niiden selvitysten vuoksi, joita esittelijä teki romanialaisten lasten adoptoinnista espanjalaisiin perheisiin. Ryhmä kiittää näistä selvityksistä sydämellisesti. Olemme sitä mieltä, että tällä tavoin voidaan vastata tehokkaammin niiden tulevien espanjalaisten vanhempien huolenaiheisiin, jotka ovat noudattaneet huolellisesti adoptioon tarvittavia menettelyjä ja jotka ovat olleet hyvin järkyttyneitä viime aikoina tehtyjen adoptiomenettelyjen tarkistamisen tai keskeyttämisen vuoksi.
PPE-DE-ryhmän espanjalaiset jäsenet seuraavat aktiivisesti näiden toimien soveltamista ja ryhtyvät kaikkiin tarvittaviin toimenpiteisiin Romanian ja yhteisön viranomaisten kanssa suojellakseen näiden lasten oikeuksia, joiden adoptiossa täytyy soveltaa määräyksiä, jotka sulkevat pois kaikenlaiset mahdollisuudet siihen, että adoption suojissa harjoitettaisiin lapsikauppaa, sekä niiden vanhempien oikeuksia, jotka haluavat jalomielisesti adoptoida lapsia ja jotka tekevät sen puolesta kaikenlaisia uhrauksia.

Krivine ja Vachetta
. (FR) Mietinnössä Euroopan parlamentti "on huolestunut kasvavasta julkisen talouden vajeesta, joka yksityistämistulojen vähentämisen jälkeen saattaa vuonna 2001 nousta 7 prosenttiin bruttokansantuotteesta, ja kehottaa siksi Tsekin tasavallan hallitusta toteuttamaan ehdottoman välttämättömät terveydenhoito- ja eläkejärjestelmien uudistukset" sekä "muistuttaa, että talousarvion vakauttamista ei pidä toteuttaa tavalla, joka voi vaarantaa eurooppalaisen yhteiskuntamallin mukaista sosiaalista yhteenkuuluvuutta koskevan keskipitkän aikavälin tavoitteen saavuttamista, erityisesti mitä tulee köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen torjumiseen".
Esittelijä lisää vielä eurooppalaisen ideologian vastaisesti ikään kuin vastatakseen Prahassa IMF:n ja Maailmanpankin huippukokouksia vastaan järjestettyjen mielenosoitusten luomaan paineeseen, että "sosiaaliturvan, kansanterveyden ja koulutusjärjestelmän parantaminen ... edellyttää kiireesti toteutettavia ja tulevaisuuteen tähtääviä julkisia investointeja".
Tämä skitsofrenia vain kasvaa hyvien aikeiden julistusten ja laajoihin yksityistämisiin ja kilpailuun tähtäävien "liberaalien" reseptien välillä. Se heijastaa kieltäytymistä johtaa tosiasiallisia johtopäätöksiä tappiosta ja tuhoisista resepteistä.
Vaadimme EU:ta luopumaan näistä politiikoista ja esittämään ehdot, jotka eivät edellytä elintason ja perustarpeiden tyydyttämisen heikentämistä. Näistä syistä emme äänestäneet mietinnön puolesta.

Raschhofer
. (DE) Vapaamieliset ovat äänestäneet Tsekin tasavallan jäsenyyttä koskevan mietinnön puolesta. Haluaisin kuitenkin vielä kerran selvittää kantaamme mietinnön 42-44 kohdista.
Itävallan ja Tsekin välillä aloitettu Melkin prosessi ei ole tähän mennessä johtanut toivottuihin tuloksiin. Tavoitteita ei ole saavutettu. Tyydyttäviä tuloksia saadaan vain siinä tapauksessa, että Temelinin kysymys nostetaan kahdenväliseltä tasolta eurooppalaiselle tasolle. Tässä tarvitaankin eurooppalaista aloitetta lakkauttamisesta; sen avulla päästäisiin yhteistyössä komission ja jäsenvaltioiden kanssa käsittelemään lopullisen Temelinistä luopumisen aikataulua ja rahoitusmahdollisuuksia.

Wuori
. Schröderin mietinnön osalta totean, että vaaralliset ydinvoimalat eivät ole yhdenkään maan sisäinen asia. Siksi mietinnön Temeliniä koskevien kohtien 43 ja 44 hyväksyminen oli tärkeää. On toivottavaa, että ne antavat oikean viestin Tsekin hallitukselle ja että myös nollavaihtoehto otetaan vakavasti pohdittaessa Temelinin tulevaisuutta.
Wiersman mietintö (A5-0256/2001)

Fatuzzo
Slovakia on anonut liittymistä Euroopan unioniin, ja se edistyy yhteisön säännöstön omaksumisessa. Eläkeläispuolue äänesti tämän maan liittymisen puolesta, ja kuten mietinnön sivulla 14 sanotaan, korostan hyvilläni sitä, että Slovakia on antanut virallisen luvan käyttää lukuisia alueellisia kieliä tasavaltansa alueella. Meidän pitäisi noudattaa tätä esimerkkiä kaikissa jäsenvaltioissa!

Meijer
. (NL) Maita koskevissa mietinnöissä ei kiinnitetä valitettavasti lähes lainkaan huomiota siihen vaaraan, että uudet itäiset jäsenet vajoavat takaisin vuotta 1940 edeltäneeseen perinteiseen tilanteeseensa. Ne olivat silloin lännen köyhää takapihaa ja harjoittivat halpojen malmien ja maataloustuotteiden vientiä voidakseen maksaa kalliiden teollisuustuotteiden tuonnin. Voidakseen 40 vuoden ajan suojella teollisuuttaan ja turvata toimeentulonsa niiden täytyi suojella markkinoitaan häiritsevältä ja valuuttaa ahmivalta ulkomaantuonnilta. Jos emme tarjoa uusille jäsenille kestävää suojaa, ne eivät pysty suojautumaan maan ja yritysten loppuunmyynniltä taloudellisesti voimakkaampien maiden asukkaille eivätkä sellaisten maiden tuonnilta. Se voi johtaa siihen, että niiden kohtaloksi tulee pitkäaikainen köyhyys ja jälkeenjääneisyys. Sen myötä kasvaa mahdollisuus, että näiden maiden äänestäjät asettavat etusijalle ryhmät, jotka profiloituvat kansallisen itsenäisyyden, identiteetin ja talouden turvaamisella. Erityisesti Slovakiassa, jonka talous on heikko ja jossa on valtaenemmistön hyljeksimä romani- ja unkarilaisvähemmistö, köyhyys luo pohjaa EU-kielteisyyden lisäksi myös maan sisäisille vastakkainasetteluille. EU:n laajentumissuunnitelmien alla tikittää huomaamattamme aikapommi.
Queirón mietintö (A5-0257/2001)

Fatuzzo
Äänestin myös sen mietinnön puolesta, joka koskee Unkarin lähestymisprosessia kohti Euroopan unionia. Toivoisin kuitenkin, että tässä mietinnössä, jonka näkemyksiin yhdyn täysin, sanottaisiin myös, että Unkarin kansalaisille kuten sitä paitsi kaikille muillekin Euroopan valtioiden kansalaisille kerrottaisiin, että Unkarin liittyessä Euroopan unioniin kansalaiset saavat sellaisen edun, että he voivat lisätä asuinvaltiossaan tekemät työvuodet niihin työvuosiin, joita he ovat mahdollisesti tehneet muissa valtioissa. Liittyminen Euroopan unioniin voi siis vaikuttaa siihen, että monet työntekijät, jotka joutuvat siirtymään maasta toiseen työn vuoksi, saavat parempaa ja tuntuvampaa eläkettä.

Krivine ja Vachetta
. (FR) Euroopan unioni lupasi Unkarille, että se pääsisi nopeasti EU:n jäseneksi. Lupausta ei kuitenkaan koskaan pidetty. Sen takia mietinnössä tähdennetään, että "on välttämätöntä vahvistaa pitävät määräajat neuvotteluiden päättymiselle ja jäseneksi liittymiselle - nyt kun Nizzan sopimus on allekirjoitettu - jotta voidaan estää pettymyksen tai jopa tyytymättömyyden kaltaisten ilmiöiden syntyminen Unkarin yhteiskunnassa".
Pettymys kuitenkin leviää. Sen taustalla ovat todellakin viiveet mutta myös uhraukset, joita yritetään kaikkialla kuvailla katkeriksi lääkkeiksi, joilla valmistellaan valoisampaa tulevaisuutta EU:ssa - jotkin maat joutuvat nielemään tämän lääkkeen ilman edes varmuutta, että ne pääsivät EU:n täysipainoisiksi jäseniksi.
Pelko siitä, että väestöt yhdistävät toisiinsa yhteiskunnallisen taantuman ja IMF:n tai EU:n määräämät rakennemukautusvaatimukset, vääristää keskusteluja. Mietinnössä Euroopan parlamentti "panee tyytyväisenä merkille vähimmäispalkkojen noin 60 prosentin korotuksen Unkarissa ja pyytää maan hallitusta kannustamaan kollektiivisten alakohtaisten työehtosopimusten tekemistä", mutta suositeltujen yhteiskunnallisten toimenpiteiden sisältö on toinen, kun parlamentti "panee merkille uuden työlainsäädännön hyväksymisen, joka perustuu joustavuuden ja työvoiman liikkuvuuden periaatteille ja jonka tavoitteena on mukauttaa säännöt ja työmarkkinoiden organisointi talouskasvun ... tarpeiden mukaisesti". Emme hyväksy tätä liberaalia ajatustapaa sen enempää ehdokasvaltioiden kohdalla kuin nykyisessä Euroopan unionissa. Emme näin ollen voineet äänestää tämän mietinnön puolesta.

Queiró
. (PT) Vaikka tietysti kannatin mietintöä, minun on ilmoitettava olevani eri mieltä mietinnön päätelmien 13 kohdasta, joka on komissiossa hyväksytyn tarkistuksen tulosta. Siinä pyydetään Unkarin hallitusta poistamaan rikoslaista syrjivät säännökset, erityisesti 199 artikla, jossa syrjitään homoseksuaaleja ja lesboja. Jos kysymys olisi tosiasiassa tästä, mainitsemaani päätelmää ei tarvitsisi korjata. Kuultuani Unkarin viranomaisia kävi kuitenkin ilmi, että kyseinen rikoslain säännös koskee ainoastaan alaikäisten homoseksuaalisia suhteita. Kyseessä ei siis ole sukupuolisesti syrjivä vaan alaikäisten suojelua koskeva säännös, mikä muuttaa täydellisesti kantani.
Tämän tosiasian takia halusin, että kohdasta äänestettäisiin erikseen, ja äänestin sitä vastaan.
Van Ordenin mietintö (A5-0258/2001)

Fatuzzo
Bulgariakin on esittänyt hakemuksen Euroopan unioniin liittymisestä. Arvoisa puhemies, kyseisen maan poliittinen tilanne huolestuttaa minua melkoisesti. Toivon, että kuningas Simeon, josta on tullut Bulgarian hallituksen pääministeri jolla ei kuitenkaan yksinään ole hallussaan parlamentin enemmistöä ja joka pääsi maan johtoon kutsuttuaan hallitukseen ministereitä turkkilaisesta yhteisöstä ja kommunistiyhteisöstä, onnistuisi mahdollisimman pian noudattamaan myös yhteisön säännöstöä, jotta maa voisi mahdollisimman pian kuulua laajentuneeseen Euroopan unioniin, mahdollisesti ensimmäisessä laajentumisvaiheessa unioniin liittyvien maiden joukossa, eikä toisessa vaiheessa.
Nicholson of Winterbournen mietintö (A5-0259/2001)

Adam
Arvoisa puhemies, äänestin Nicholsonin mietintöä vastaan, koska 20 kohdassa pyritään viivyttämään Cernavodan ydinvoimalan toisen reaktorin valmiiksi saattamista. Kyseessä on länsimaista mallia oleva CANDU-ydinreaktori. Siihen ei liity turvallisuusriskejä.
Mietinnön 20 kohdassa vaaditaan kestävän energiastrategian luomista. Tällainen strategia on jo käytössä. Se on kustannettu Phare-ohjelmasta. Olen yllättynyt, että ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan kaltainen valiokunta ei näytä olevan asiasta perillä.
Sen vuoksi äänestin Nicholsonin mietintöä vastaan. Mainitsemani kohta oli epätarkka, tarpeeton ja harmillinen maalle, joka haluaa liittyä unioniin. Kunpa näiden valiokuntien ydinvoimaa vastustavat jäsenet käsittäisivät, että tällainen jatkuva ehdokasvaltioiden arvosteleminen samasta asiasta ei paranna alkuunkaan maidemme välisiä suhteita.

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, äänestin Romanian liittymisen puolesta Euroopan unioniin, eikä tämä johdu pelkästään mietintöön sisältyvistä syistä varmasti myös niiden vuoksi vaan siksi, että en voi olla unohtamatta Rooman ja Romanian välistä suhdetta. Tiedämme kaikki, että Romania on yhteisö, joka on muodostunut pääosin roomalaislegiooniin kuuluneiden jälkeläisistä, koska nämä legioonat perustivat Romaniaan suuren sotilasleirin. Kaikki tietävät, että romanialaisten puhuma kieli on latinalaisperäinen toisin kuin muut alueen kielet. Niinpä nämä siteet saivat minut entistä vakuuttuneemmaksi siitä, että haluan sitoutua kannattamaan tätä Romanian tilannetta koskevaa mietintöä, joka on sitä paitsi hyvin myönteinen. Toivon, että tämä maa saa pian takaisin menetetyn ajan niihin muihin maihin nähden, jotka ovat anoneet liittymistä Euroopan unioniin.

Banotti
. (EN) Äskettäin romanialainen tv-ryhmä kysyi minulta, väitänkö vakavissani, että romanialaisten lapsista huolehtivien laitosten tila voisi vaarantaa Romanian hakemuksen EU:n jäseneksi. Nämä nuoret toimittajat olivat aivan hämmästyneitä siitä suuresta huolesta, jota monet meistä tuntevat kaikkia Romanian lastenhoidon eri puolia kohtaan. Meidän lapsikauppaa koskeva huolemme, kun lapsia alettiin etsiä yhä laajemmin kansainvälistä adoptiota varten, hämärtyi adoptoitavia lapsia etsivien vanhempien epätoivon ja niiden selvien merkkien välillä, että monet niistä, jotka helpottivat kaupankäyntiä lapsilla, osallistuivat Romanian politiikkaan, ja näitä olivat tosiaankin ne maat, joiden kansalaiset ajoivat vapaata adoptiota, eritoten Yhdysvallat.
Paronitar Nicholson on korostanut erinomaisessa mietinnössään näitä asioita ja saanut syvällä huolestuneisuudellaan viimeinkin Romanian viranomaiset heräämään, ja hänen mietintönsä johtaa toivottavasti lasten suojelemiseksi tarvittaviin radikaaleihin muutoksiin.

Krivine ja Vachetta
. (FR) Kokonaisuudessaan voimme vain kannattaa 10. ja 11. joulukuuta 1999 pidetyn Helsingin Eurooppa-neuvoston päättämää uutta strategiaa, joka tähtää neuvottelujen aloittamiseen Itä-Euroopan ehdokasvaltioiden kanssa. Tämä ei vain saa tapahtua mihin hintaan hyvänsä.
Kun maan yhteiskunnallinen rappeutuminen jatkuu ja kun uudistusprosessi ei ole miltään osin vakuuttava, esittelijä rohkenee sanoa, että "tämän päivän Romanialla on mahdollisuuksia nykyaikana vertaansa vailla olevaan nopeaan kehitykseen. Vankka poliittinen johtajuus, poikkeukselliset taloudelliset signaalit, selvä niveltyminen ja sitoutuminen uudistusprosessiin..." Todelliset aikeet paljastuvat kuitenkin myöhemmin: "Naton päätös kutsua Romania vuonna 2002 jäseneksi Pohjois-Atlantin liittoon edistäisi merkittävästi alueellista vakautta; pitää sen vuoksi myönteisinä Romanian pyrkimyksiä täyttää Natoon liittymisen välttämättömät edellytykset ja etenkin maan pyrkimyksiä sotilasvoimien uudelleen järjestämiseksi ja puolustuspolitiikan mukauttamiseksi." On hyvin mahdollista, että Romanialle esitetään Natoa vaihtoehtona Euroopan unioniin liittymiselle, joka vaikuttaa yhä epätodennäköisemmältä, sillä uudistukset kasvattavat kehitystason eroa ja siten liittymisen valtavia kustannuksia. Romaniaa pyydetään kuitenkin valmistautumaan... Natoon liittymiseen. Näistä syistä emme voineet äänestää tämän mietinnön puolesta.
Volcicin mietintö (A5-0260/2001)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, äänestin sen mietinnön puolesta, jossa tunnustetaan Slovenian lähentyminen kohti Euroopan unionia. Kahden päivän kuluttua lauantaina olen Ljubljanassa Slovenian varaulkoministerin vieraana. Miksi? Koska hän kuuluu Slovenian eläkeläispuolueeseen ja tämä on ensimmäinen kerta, kun järjestetään tapaaminen Euroopan parlamentissa edustettuna olevan eläkeläispuolueen ja yhden monista ehdokasvaltioiden eläkeläispuolueen välillä. Näistä puolueista ensimmäinen on slovenialainen, ja minä toivon, että kyseinen puolue, jonka avulla Slovenia saattaa päästä mukaan Euroopan unioniin, yhtyy ponnisteluihini, jotta koko Euroopan eläkeläiset saisivat elää parempaa elämää.

Muscardini
. (IT) Euroopan parlamentissa edustettuna oleva Alleanza Nazionale -puolue on pahoillaan joutuessaan äänestämään Slovenian Euroopan unionin jäsenyyshakemusta vastaan: olemme pahoillamme siksi, että uskomme Slovenian kansan demokraattisiin ja Euroopan myönteisiin näkemyksiin, ja olemme varmoja, että tämä kansa tuo mukanaan merkittävän panoksen sellaisen Euroopan rakentamiselle, joka kykenee saavuttamaan entistä vahvemman yhteenkuuluvuuden poliittisessa ja taloudellisessa toiminnassaan ja tulkitsemaan kansojensa historiallisia ja kulttuurillisia eroavaisuuksia. Mutta Alleanza Nazionale ei voi tänään äänestää Slovenian liittymisen puolesta sen välinpitämättömyyden vuoksi, jota Slovenian hallitus osoittaa italialaisten maanpakolaisten oikeutettuja vanhoja vaatimuksia kohtaan.
Tämä välinpitämättömyys heikentää toiveitamme, jotka kuitenkin jäävät elämään, koska tahdomme Slovenian hallituksen ymmärtävän mahdollisimman pian, että demokratian käsite merkitsee myös sitä, että sellaiset vahingot ja kärsimykset tunnustetaan ja korvataan, joiden kohteeksi lukuisat italiankieliset kansalaiset ovat menneisyydessä joutuneet.

Alavanos
Kyproksen tasavallan liittymisellä Euroopan unioniin on varmastikin erityispiirteitä verrattaessa itäisen Euroopan valtioiden liittymiseen. Kyproksen liittymisellä on painavampi ja vakavampi merkitys, sillä se saattaa olla keskeisessä asemassa pyrittäessä ratkaisemaan Kyproksen ongelmaa oikeudenmukaisesti YK:n päätöslauselmien pohjalta. Tällä tavalla voitaisiin poistaa laajalle levinnyt jännitys, joka on rasittanut itäisen Välimeren alueen poliittista ilmapiiriä etenkin Turkin joukkojen hyökättyä saaren pohjoisosaan ja jatkettua barbaarista miehitystään yli neljännesvuosisadan ajan. Liittymisestä ei saa koitua haittaa kummallekaan saarella asuvista yhteisöistä. On tyypillistä, että Turkin ja Denktashin hallinnon vastakkaisesta kannasta huolimatta 90 prosentin enemmistö kyproksenturkkilaisista kannattaa Kyproksen tasavallan liittymistä Euroopan unioniin, kuten käy ilmi turkkilaisen RADIKAL-sanomalehden hiljattain julkaisemasta artikkelista.
Esittelijä Ñoosin päätöslauselmaesitys on oikeudenmukainen, tasapainoinen ja poliittisesti tarkoituksenmukainen. Jos neuvosto seuraisi tällä Euroopan parlamentin viitoittamalla tiellä eikä jatkuvasti antaisi periksi turkkilaisen hallinnon asettamille paineille, saisimme nopeasti aikaan sekä Kyproksen tasavallan että kyproksenkreikkalaisen ja kyproksenturkkilaisen yhteisön kannalta myönteisiä tuloksia.
Poosin mietintö (A5-0261/2001)

Alyssandrakis
. (EL) Echelon-sieppausjärjestelmää käsittelevän väliaikaisen valiokunnan mietinnön ainoa myönteinen sisältö on, että siinä myönnetään tällaisen järjestelmän ja mahdollisesti muiden vastaavanlaisten järjestelmien olemassaolo. Mietinnössä yritetään kuitenkin hälventää huolenaiheita vähättelemällä järjestelmän tarjoamia mahdollisuuksia ja siitä koituvia yleisiä seuraamuksia.
Pahinta on, että mietinnössä yritetään laillistaa henkilötietojen ja muunlaisen informaation kerääminen sillä perusteella, että tämän katsotaan olevan sallittua yhteisen turvallisuus- ja puolustuspolitiikan kehittämisen yhteydessä, kriisinhallintajoukkojen tarpeiden tyydyttämiseksi, "terrorismin" torjunnassa jne. Lisäksi EU:n jäsenvaltioiden tiedustelupalveluiden välistä yhteistyötä pidetään välttämättömänä. Joka tapauksessa mietintö "kehottaa kaikkia jäsenvaltioita tarkastelemaan ja tarvittaessa muuttamaan omaa tiedustelupalveluja koskevaa lainsäädäntöään varmistaakseen, että se on yhteensopivaa perusoikeuksien kanssa sellaisina kuin Euroopan ihmisoikeussopimus ja Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen oikeuskäytäntö ne määrittävät".
Mietinnössä puhutaan "demokraattisesta seuranta- ja valvontajärjestelmästä" ja "pyydetään tiedustelupalvelujen kansallisia valvontavaliokuntia korostamaan voimakkaasti yksityisyyden suojaa käyttäessään niille myönnettyjä valvontavaltuuksia riippumatta siitä, onko kysymys omien kansalaisten, muiden EU:n kansalaisten vai yhteisön ulkopuolisten maiden kansalaisten valvonnasta"! Jossain määrin ollaan huolestuneita teollisuusvakoilusta, ilmeisesti jotta voitaisiin turvata monopoliyritysten ylenpalttiset voitot. Joka tapauksessa mietinnössä suositellaan tärkeimmäksi suojautumiskeinoksi viestien salaamista.
Nämä kannanotot ovat äärimmäisen raivostuttavia ja muodostavat provokaation perusoikeuksiin kuuluvaa henkilökohtaisen elämän suojaa, ammattiyhdistysliikkeen toimintaa ja poliittista toimintaa vastaan. Meidät yritetään saada vakuuttuneiksi siitä, että on elettävä seurannan alaisina, Schengenin sopimuksen sähköisten rekistereiden armoilla, Europolin valvonnassa, kun taas vastuu suojautumisesta yritetään siirtää meille itsellemme.
Edellä mainituista syistä me ÊÊÅ:tä edustavat parlamentin jäsenet äänestimme mietintöä vastaan.

Fatuzzo
Äänestin myös Kyprosta koskevan mietinnön puolesta. Arvoisa puhemies, sen lisäksi, että kävin tänä kesänä Pohjois-Euroopan merien rannoilla, lomailin myös Kyproksessa. Vietin yhtä paljon aikaa Kyproksen kreikkalaisalueella kuin Kyproksen turkkilaisalueellakin. Kävin meren rannalla, jossa rusketuin. Seurassani oli ensin viehättävä kreikkalais-kyproslainen tyttö ja sen jälkeen viehättävä turkkilais-kyproslainen tyttö. Loman ensimmäisen ja toisen puolen välillä ei ollut mielestäni minkäänlaista eroa: lomani oli erittäin onnistunut sekä Pohjois-Kyproksessa että Etelä-Kyproksessa. Toivon, että Kypros liittyy Euroopan unioniin mahdollisimman pian.

Alavanos
Äänestin Echelonia koskevaa päätöslauselmaesitystä vastaan, koska mielestäni:
Ensimmäiseksi, siinä vähätellään Yhdysvaltojen johtaman maailmanlaajuisen valvontajärjestelmän, jonka toimintaan osallistuu myös unionin jäsenvaltio Yhdistynyt kuningaskunta, merkitystä ja roolia.
Toiseksi, siihen sisältyy väitteitä, joita ei voida täysin todistaa, kuten että järjestelmää ei käytetä sotilaallisiin tarkoituksiin.
Kolmanneksi, lähestyessään kysymystä tietojen keräämisen laillisuudesta päätöslauselma jättää ovet avoimiksi äärimmäisen vaarallisen välinpitämättömyyden jatkumiselle tällä alueella.
Neljänneksi, siinä laillistetaan Yhdysvaltojen mahdollisuudet jatkaa, varmastikin riittämättömin ennakkoehdoin, vakoilutoimintaansa Euroopan unionin sisällä.
Viidenneksi, sen sijasta, että siinä vaadittaisiin hyväksymään avoimuus ja demokraattinen valvonta salaisten palveluiden toiminnan yhteydessä, siinä keikaillaan ajatuksella luoda "kunnollinen" euro-ECHELON.

Balfe
. (EN) Arvostan sitä kovaa työtä, jota ystäväni ja kollegani Jacques Poos on tehnyt valmistellessaan tätä mietintöä, mutta pahoittelen, että en voi äänestää sen puolesta lopullisessa äänestyksessä.
Jos ystäväni Andrew Duffin esittämät tarkistusehdotukset olisi hyväksytty, olisin voinut puoltaa mietintöä.
Eurooppa on viime vuosina nähnyt ja hyväksynyt Tsekin tasavallan ja Slovakian eron, entisen Neuvostoliiton hajoamisen ja Jugoslavian vähittäisen murenemisen.
Me emme ilmeisesti kuitenkaan pysty hyväksymään sitä, että kyproksenturkkilaiselle väestölle annettaisiin sille kuuluvat oikeudet erillishallintoon ja todellakin, jos sitä ei voida saavuttaa, oikeus erota Kyproksen tasavallasta ja seurata itsemääräämisoikeuden polkua kaikkea muuta kuin maailman pienimpänä maana.
Kyproksenturkkilaisilla on yhtä suuri oikeus itsemääräämisoikeuteen kuin kyproksenkreikkalaisilla. Useiden vuosien ajan kyproksenkreikkalaiset pyrkivät muodostamaan liiton (enosis) Kreikan kanssa. Kyproksenturkkilaisilla pitäisi olla sama oikeus, vaikka minä näkisinkin mieluummin kahden tasavertaisen valtion yhdistyvän jonkinlaiseksi kahden alueen ja kahden yhteisön liitoksi Euroopan unionin sisällä.

Berthu
. (FR) Ehdokasvaltioista Kypros on tällä hetkellä edennyt pisimmälle neuvotteluissaan Euroopan unionin kanssa (29 neuvotteluluvusta on tähän mennessä saatettu alustavasti päätökseen 22), ja siten voidaan ainakin paperilla suunnitella sen liittymistä EU:hun vuonna 2004. Käytännössä se aiheuttaa kuitenkin valtavia ongelmia, sillä Turkki on miehittänyt laittomasti saaren pohjoisosaa (37 prosenttia kokonaisalueesta) vuodesta 1974 lähtien.
Euroopan unioni katsoo, että saaren eteläosan kyproslainen hallitus edustaa koko saarta kansainvälisen oikeuden mukaisesti ja että EU neuvottelee näin ollen saaren kaikkien asukkaiden liittymisestä. EU toimii aivan oikein, sillä muussa tapauksessa se tunnustaisi voimakeinoin tehdyn rajan siirron. Tuloksena voisi kuitenkin olla, että unioniin otettaisiin suljettu alue (sillä sieltä on katkaistu yhteydet kaikkialle paitsi Turkkiin), jossa ei kunnioiteta ihmisoikeuksia (Euroopan yhteisöjen tuomioistuin tuomitsi Turkin jälleen kerran viime toukokuun 10. päivänä sen käyttäytymisestä Kyproksessa) ja jonka taloudellinen tilanne ei täytä mitään normeja. Miten tällaisia ristiriitoja voitaisiin hallita?
Parlamentin juuri hyväksymässä Poosin mietinnössä ilmoitetaan oikeutetusti, että jos Turkki päättää liittää alueeseensa saaren pohjoisosan "se tuhoaa itse mahdollisuutensa päästä EU:n jäseneksi". Mutta mitä teemme, jos Turkki ei liitä pohjoisosaa alueeseensa ja kieltäytyy neuvottelujen jatkamisesta eli jos tilanne jatkuu ennallaan? On vähintäänkin todettava, ettei Turkin asenne on sellainen, jota odotetaan unionin ehdokasvaltioksi haluavalta maalta.

Lulling
. (DE) Aluksi haluaisin onnitella esittelijä Jacques F. Poosia hänen mietinnöstään. Minua ilahdutti, että ulkoasioiden valiokunta otti omakseen päävaatimukseni siitä, että naisten ja miesten väliseen tasa-arvoon liittyvän yhteisön säännöstön täytäntöönpanoa pidettäisiin liittymisen ehdottomana edellytyksenä.
Haluaisin kuitenkin sanoa, että sekä minä itse että naisten oikeuksien valiokunta olemme pettyneitä siihen, että kukaan ei ole kallistanut korvaansakaan muille käytännönläheisille vaatimuksillemme.
Haluaisin tässä yhteydessä korostaa, että naisten osuus työvoimasta on Kyproksella paljon pienempi kuin yhteisössä keskimäärin. On ryhdyttävä toimiin naisten ammattikoulutukseen ja työhön pääsyn edistämiseksi, naisten aseman parantamiseksi työmarkkinoilla sekä sen mahdollistamiseksi, että työssäkäynti ja perheeseen liittyvät velvollisuudet voidaan yhdistää entistä paremmin.
Lisäksi pahoittelen, että Kypros ei ole mukana yhteisön "Naisten ja miesten yhtäläiset mahdollisuudet" -ohjelmassa. Juuri siksi, että Kyprosta on neuvotteluissa pidetty edistyksellisenä maana yhteisön säännöstön toimeenpanossa, on toivottavaa, että Kyproksen osallistuminen tähän ohjelmaan varmistetaan osaksi yhteisön säännöstön hyväksymistä koskevaa kansallista ohjelmaa.
Euroopan unionin jäsenvaltioissa käsite valtavirtaistaminen (gender mainstreaming) on viime vuosina otettu mukaan kaikkein tärkeimpiin politiikkoihin ja uudistuksiin. Kyproksen tulevaa Euroopan unionin jäsenyyttä ajatellen sen olisi suositeltavaa sopeutua nykyisten jäsenvaltioiden tasoon sekä käsitellä sukupuoliroolikysymyksiä kansallisten virkamiesten vaihtoa koskevan Karolus-ohjelman puitteissa.
Lopuksi haluaisin vielä korostaa, että vaikka Kyproksella on lainsäädäntöä, joka koskee naiskaupan torjuntaa sekä kotiväkivaltaa, näillä molemmilla alueilla tarvitaan vielä edistymistä.

Meijer
. (NL) En valitettavasti voi tukea Poosin mietintöä, koska siinä pidetään lähtökohtana, että Kyproksen kreikankielisen eteläosan hallinnolla on valtuudet käydä EU:n liittymisneuvotteluja turkinkielisen pohjoisosan puolesta. 1950-luvulla olin sitä mieltä, että jakamaton ja riippumaton Kypros olisi parempi ratkaisu kuin saaren jakaminen dekolonisaation jälkeen Kreikan ja Turkin kesken. Vuonna 1960 muodostettu Kyproksen yhtenäisvaltio osoittautui ikävä kyllä elinkelvottomaksi ja hajosi jo vuonna 1964. Huomasin jo vuosina 1964 ja 1966 Kyproksessa käydessäni, että YK:n toimeksiannosta toimivat ulkomaiset sotilaat pitivät eri väestöryhmien asuttamat alueet erillään. Näin oli siis jo kauan ennen sitä, kun Turkki miehitti pohjoisen vuonna 1974. En usko, että tämän armeijan vetäytyminen johtaa siihen, että turkinkielinen vähemmistö haluaa uudestaan tulla riippuvaiseksi kreikankielisestä enemmistöstä. Rauhanomainen, vapaaehtoisuuteen perustuva ratkaisu on mahdollista ainoastaan liiton avulla. Jos EU katsoo velvollisuudekseen 40 vuoden jälkeen valloittaa saaren pohjoisosan turkkilaiselta väestöltä, se johtaa sotaan. Torjun tämän sodan ja siitä kehittyvän kahtiajaon voittajien ja voitettujen välillä.
Stenzelin mietintö (A5-0262/2001)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, äänestin myös Maltaa koskevan mietinnön puolesta, ja huomasin, että mietinnön sivulla 7 olevassa 8 kohdassa sanotaan seuraavaa: "pyydetään Maltaa antamaan syrjinnän vastaisia säädöksiä EY:n perustamissopimuksen 13 artiklan mukaisesti." Mutta arvoisa puhemies, nythän me pyydämme Maltalta jotakin sellaista, jota esimerkiksi Italiassa ei ole! Italiassa esiintyy syrjintää ilman eläkettä jäävien 65-vuotiaiden sairaiden ja eläkettä nauttivien alle 65-vuotiaiden sairaiden välillä. En ymmärrä, mitä eroa on yli 65-vuotiaiden sairaiden ja alle 65-vuotiaiden sairaiden välillä!
Collinsin mietintö (A5-0249/2001)

Fatuzzo
Tämä viimeinen mietintö koskee tiedonantoa lentomatkustajien suojasta. Arvoisa puhemies, tässä asiassa minua auttoi eläkeläinen nimeltä Roberto Roberti, joka astui Strasbourgissa lentokoneesta ulos samaan aikaan kuin minä ja sanoi minulle: "Olipa lentokoneessa kamala ateria! Haluaisin, että meille tarjottaisiin lentokoneessa Parman kinkkua ja spagettia genovalaisen pestokastikkeen kera, polentaa venetolaisittain ja Napolin tuoksuvia tomaatteja!" Arvoisa puhemies, nythän on lounasaika, joten mikäs sen parempi tapa päättää puheenvuoro kuin toivottaa hyvää ruokahalua!

Bordes, Cauquil ja Laguiller
. (FR) Kannatimme useita tämän mietinnön kohtia, jotka voivat parantaa lentoliikenteen matkustajien turvallisuutta, muttemme äänestäneet kokonaisuuden puolesta, koska:
siinä pyritään vapauttamaan lentoyhtiöt kokonaisesta toimintahäiriöiden sarjasta langettamalla niistä vastuu lentokentille ja lennonjohdolle, vaikka juuri koko voittoa tavoitteleva lentoliikenteen toimintamalli on se, joka vaarantaa matkustajien turvallisuuden,
ilmailualan sääntelyn purkaminen ja vapauttaminen, joita mietinnössä harhaanjohtavasti ylistetään, ovat kiihdyttäneet voiton tavoittelua eli myös vaaroja, joita se aiheuttaa niin lentoliikenteen matkustajille kuin työntekijöillekin.
On muiden pilkkaamista väittää, kuten mietinnössä tehdään, että matkustajien turvallisuutta voidaan parantaa vaikuttamatta mitenkään kilpailuun ja luottaen lentoyhtiöiden vapaaehtoisiin sitoumuksiin.

Eriksson, Frahm ja Sjöstedt
Me haluamme ilmoittaa, että olemme äänestäneet esittelijä Collinsin mietintöä vastaan, mutta emme sen vuoksi, että vastustaisimme asiakkaille tiedottamista tai että emme pitäisi näitä kysymyksiä tärkeinä vaan sen vuoksi, että mielestämme näitä kysymyksiä ei pidä käsitellä Euroopan parlamentissa.

Markov
. (DE) Euroopan lentoliikenne kasvaa nopeasti, ja suuntauksen on ennustettu jatkuvan myös tulevina vuosina. Lentoliikennepalvelujen käyttäjien, matkustajien, suojaaminen sekä heidän turvallisuutensa ja terveytensä ja varsinkin heidän kuluttajan oikeuksiensa takaaminen tulee lentoliikenteen lisääntyessä jatkuvasti yhä tärkeämmäksi, etenkin, kun lentoliput varataan ja ostetaan uudella tavalla, Internetiä käyttäen, mikä tuo mukanaan paitsi etuja, myös riskejä.
Mietinnön pohjana oleva komission ehdotus parantaa lentomatkustajien suojaa erityisesti omien oikeuksien valvontaa koskevan tiedotuksen kohdalla. Ehdotus antaa lisäksi lentoyhtiöille mahdollisuuden sopia puolestaan vapaaehtoisista velvoitteista lentokenttien kanssa. Pidän erityisen myönteisenä kuluttajansuojan oikeusperustan suunniteltua vahvistamista, koska näin saadaan aikaan selvät, kaikkia sitovat ja kannekelpoiset säännökset, joita kaikkien lentoyhtiöiden on kunnioitettava. Kokemuksen perusteella näyttää siltä, että tällaisia oikeudellisia kehyksiä tarvitaan, jotta yksittäistä käyttäjää voitaisiin auttaa peräämään oikeuksiaan riita-asiassa. Tämä ei tarkoita, että olisin periaatteessa itsesäätelyä vastaan, mutta minusta olisi parempi, jos myös lentoyhtiöiden ja lentokenttien suhteesta määrättäisiin kannekelpoisin säännöksin. Näin ei ole kuitenkaan tehty. Siksi herääkin kysymys, kuka valvoo itsesäätelyn noudattamista ja millä keinoin puututaan sen noudattamatta jättämiseen.
Näiden ajatusten pohjalta tuemme kollega Collinsin vaatimusta, jonka mukaan komission pitäisi mahdollisesti myöhemmin tarttua omin lisäehdotuksin sellaisiin kysymyksiin, joita itsesäätelyllä ei ole voitu riittävästi selvittää kuluttajan eduksi.
Ryhmäni puolesta haluaisinkin antaa tukeni Collinsin mietinnölle.

Titley
. (EN) Pidän erittäin myönteisenä Collinsin mietintöä, jossa kehotetaan Euroopan komissiota myöntämään tutkimusmäärärahoja lentomatkustajille pitkillä lennoilla aiheutuvien riskien tutkimiseen. Kun otetaan huomioon ajankohtainen huoli pitkien lentojen aiheuttamista terveysriskeistä, kuten verisuonitukoksesta, mietintö tulee sopivaan aikaan. Mietinnössä mennäänkin niin pitkälle, että siinä suositellaan lisätoimia, joiden tarkoituksena on suojella kaikkien Euroopan kansalaisten, esimerkiksi vammaisten, oikeuksia. Annan tälle täyden tukeni. Lisäksi mietintöön sisältyvä suositus sellaisen EU:n lentomatkustajien asiamiehen nimittämisestä, jolle matkustajat voivat valittaa kohdatessaan ongelmia lentoyhtiöiden kanssa, antaisi jonkin verran valtaa Euroopan kansalaisille, jotka ovat kohdanneet ongelmia eurooppalaisten lentoyhtiöiden kanssa. Lopuksi vaatimus yksinkertaisesta menettelystä valitusten esittämiselle yksinkertaistaisi ja selventäisi valitusmenettelyä Euroopan kansalaisille. Se olisi tavallisten kansalaisten voitto suurta liiketoimintaa vastaan.
Schmidin mietintö (A5-0264/2001)

Bordes, Cauquil ja Laguiller
. (FR) Äänestimme tätä mietintöä vastaan yhtäältä tuomitaksemme sen myötämielisyyden Echelon-järjestelmää kohtaan ilman naurettavaa toivoa, että Euroopan parlamentti voisi vaikuttaa järjestelmän perustajien päätökseen, ja toisaalta tuomitaksemme valtioiden sekä finanssi- ja teollisuusryhmien välisten suhteiden kokonaisuuden, jonka lukuisiin seurauksiin kuuluu muun muassa maailmanlaajuinen vakoilu.
Suurvallat käyttävät poliittista ja sotilaallista vakoilua välineenä keskinäisessä kilpailussaan, jossa ne pyrkivät repimään maailmasta kaiken hyödyn irti. Teollisuusvakoilu liittyy väistämättä teolliseen ja kaupalliseen salassapitoon, jota kaikki kapitalismin kannattajat ylistävät salatakseen omilta väestöiltään ne useat tavat, joilla yhteiskunnan varoja voidaan omia ja tuhlata. Käytännöt, joita harjoittavat kaikki siihen kykenevät valtiot, loukkaavat demokraattisia vapauksia ja ihmisoikeuksia.
Mietinnössä ei pohjimmiltaan pyritä kuin suojelemaan Euroopan teollisuudenharjoittajia haitalta, joka aiheutuu, kun niiden amerikkalaiset kilpailijat saavat Echelon-järjestelmän avulla selville niiden pienet salaisuudet.
Kannattamiemme tarkistusten tuomista muutoksista huolimatta vastustamme mietinnön kokonaisuutta ja kaikkia vähemmistöön jääneitä mielipiteitä, joista vaatimattomimmat eivät eroa varsinaisesta asiakirjasta kuin naurettavalla halulla parantaa, valvoa tai moralisoida järjestelmää, jota ei voida valvoa sen enempää kuin moralisoidakaan. Emmekä me totisesti halua esiintyä "vapaan markkinatalouden ajatusmallin" - eli viidakonlain - puolustajina.

Caudron
. (FR) Kuulun niihin, jotka pyysivät tutkintavaliokunnan perustamista. Paremman tehokkuuden toivossa päädyin kannattamaan väliaikaista valiokuntaa.
En kadu sitä nyt. Valiokunta (johon itsekin kuuluin) teki hyvää työtä, ja sen esittelijä M. G. Schmid oli erityisen pätevä.
Muutama kuukausi sitten enemmistö poliittista päättäjistä yksinkertaisesti kielsi Echelonin olemassaolon.
Nyt syyskuun 2001 alussa kaikki (tai lähes kaikki) tunnustavat, että tämä amerikkalainen laittoman vakoilun verkosto kattaa suuren osa maailmaa ja "valvoo" yritysmarkkinoita ja ihmisten yksityiselämää.
Järjestelmä ei kenties ole niin tehokas kuin pelättiin, mutta se on olemassa, mikä on täysin sietämätöntä!
Esittelijä ehdottaa erilaisia toimenpiteitä. Useat ryhmät pitävät niitä riittämättöminä. Ymmärrän niistä joitakin, jotka ovat todellisia demokratian kannattajia. En kuinkaan hyväksy saarnoja niiltä, etenkään äärioikeiston edustajilta, jotka eivät voisi vähempää välittää yksilönvapauksista.
Tärkeintä ja olennaisinta mielestäni on, että asiakirja on tuotu julkisuuteen.
WTO:n neuvotteluissa tai uusien tekniikoiden kehittämisessä sen enempää kuin tutkimuksessakaan (ks. tarkistukseni kuudenteen TKK-ohjelmaan) mikään ei ole enää niin kuin ennen. Kukaan ei voi enää sanoa, ettei hän tiennyt!
Äänestän erinomaisen Schmidin mietinnön puolesta, jonka myötä taistelumme tällä alalla vasta alkaa.

Eriksson, Frahm, Krarup, Okking, Sandbæk, Herman Schmid, Seppänen ja Sjöstedt
. (DA) Olemme äänestäneet väliaikaisen valiokunnan laatimaa Echelon-sieppausjärjestelmää koskevaa mietintöä vastaan. Mietinnöllä on myönteinen puoli, mutta liian monia kielteisiä puolia. Myönteinen puoli on, että valiokunta toteaa Echelon-järjestelmän olevan olemassa. Kielteisistä puolista on korostettava etenkin kolmea seuraavaa kohtaa:
1. Siitä huolimatta, että valiokunta päättelee Echelon-järjestelmän olevan olemassa, se ei ole onnistunut esittämään, millaisia tarkkoja poliittisia seurauksia tällä päätelmällä on. Tämä on käsityksemme mukaan vähintä, mitä poliittisesti valitulta parlamentilta voitaisiin odottaa.
2. Valiokunta on päättänyt keskittyä yksityisyritysten laittomaan salakuunteluun ja vähättelee täysin vakavaa loukkausta sitä yksityiselämän rauhaa vastaan, joka on muun muassa muotoiltu Euroopan ihmisoikeussopimuksessa. Ja ainoa valiokunnan tekemä poliittinen johtopäätös on, että ihmisoikeussopimuksessa esitetyt velvoitteet kansalaisten perusoikeuksien varmistamisesta hyödyttävät myös yksittäisiä kansalaisia, joita kehotetaan salauksen avulla suojaamaan itsensä laitonta salakuuntelua vastaan.
3. Valiokunta toteaa, että yksi jäsenvaltio osallistuu laitonta salakuuntelua harjoittavaan Echelon-yhteistyöhön, mutta ei tee tässäkään asiassa minkäänlaisia poliittisia johtopäätöksiä. Päinvastoin mietinnössä kehotetaan kiirehtimään tiedusteluasioita koskevan yhteisen eurooppalaisen yhteistyön rakentamista. Kyse on yhteistyöstä, johon Echelon-yhteistyöhön osallistuva Iso-Britannia voi halutessaan vapaasti osallistua.
Olemme pettyneitä valiokuntatyön tulokseen. Euroopan parlamentti ei ole täyttänyt vastuutaan ihmisoikeuksien vahvistamisesta. Ihmisoikeuksien puolesta kamppaillaan erityisen voimakkaasti juhlallisten puheiden yhteydessä. Kun kyse on konkreettisesta toiminnasta, kansalaisten oikeudet jäävät yksityisen elinkeinoelämän etujen varjoon.

Figueiredo
. (PT) Euroopan parlamentin väliaikaisen valiokunnan Echelonia koskevassa mietinnössä sanotaan, että maailmanlaajuisen viestinnän sieppausjärjestelmän, jonka toimintaan osallistuvat Yhdysvallat, Kanada, Australia ja Uusi-Seelanti, olemassaolosta ei ole enää epäilystä, mutta siinä minimoidaan järjestelmän ulottuvuus ja toimintamahdollisuudet eikä siinä myöskään tehdä kaikkia huolestuttavia päätelmiä, jotka johtuvat erottelemattoman viestinnän sieppausjärjestelmän olemassaolosta. Tämän takia äänestämme mietintöä vastaan.
Ei ole hyväksyttävää, että on olemassa verkko, joka kerää salaa ja täysin valvomatta tietoja, jotka voivat olla millaisia tahansa, erityisesti poliittisia, taloudellisia ja sotilaallisia. Siten rikotaan räikeästi Euroopan ihmisoikeussopimuksen 8 artiklassa ja Euroopan unionin perustamissopimuksen 6 artiklassa vahvistettua perusoikeutta yksityiselämään, minkä takia tämä maailmanlaajuinen sähköisen viestinnän sieppausverkko on purettava täydellisesti.
Vaikka mietinnössä osoitetaan joitakin toimia järjestelmien kehittämiseksi ja erityisesti yksityisyyttä koskevien suojaamiskäytäntöjen ottamiseksi käyttöön tämän järjestelmän ja muiden samankaltaisten takia ja vaikka siinä puhutaan jäsenvaltioiden välisistä yhteistoimista ehdottomasti oikeudellisella tasolla eikä tietojen keruussa ja tapauskohtaisesti tuomioistuinten valvonnan alaisena tai jopa tietojärjestelmiin kohdistuvista valvontatoimista erityisesti kansallisten parlamenttien tasolla, taustaoletuksena on edelleen, että järjestelmä jatkaa toimintaansa ja että Euroopan unionissa voidaan perustaa yhteiseen ulko- ja turvallisuuspolitiikkaan sekä Euroopan turvallisuus- ja puolustuspolitiikkaan nivottu tiedustelupalvelujärjestelmä, mitä ei myöskään voida hyväksyä.
On mahdotonta ymmärtää, ettei kertomuksen johtopäätöksissä edes kehotettu Yhdistynyttä kuningaskuntaa eroamaan Echelon-järjestelmästä ja Saksaa sulkemaan alueellaan sijaitseva kuunteluasema. Voidaan vain pahoitella, että Euroopan unioni kantaa enemmän huolta teollisuusvakoilusta kuin henkilökohtaisen viestinnän tarkkailusta ja että se suhtautuu kevytmielisesti siihen, että joissakin jäsenvaltioissa on olemassa toisia jäsenvaltioita vakoileva järjestelmä, jossa on mukana ja jota mahdollisesti valvovat kolmannet maat, erityisesti Yhdysvallat.

Lambert
. (EN) Kun otetaan huomioon, että parlamentti rajasi vapaaehtoisesti tutkimuksen luonnetta, tässä mietinnössä on paljon myönteistä. Olen tyytyväinen, että Echelonin olemassaolo on tunnustettu ja avointen kansainvälisten sopimusten tarve on myönnetty.
On kuitenkin kolme pääasiallista syytä, miksi äänestin mietintöä vastaan.
Ensinnäkin uskon, että Echelonissa mukana olevien unionin jäsenvaltioiden on erottava tästä hämärästä, epädemokraattisesta järjestelmästä - tätä ei tehdä selväksi mietinnössä.
Toiseksi tässä mietinnössä annetaan mielestäni hiljainen hyväksyntä sille, että EU:n on pyöritettävä tiedustelujärjestelmää yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan (YUTP) osana. YUTP uhkaa mielestäni sellaisia vapauksia kuin täysi mahdollisuus saada tietoja ja yksityisyyden suoja. Me tiedämme, että mitä tahansa takeita paperilla onkin, ne eivät aina päde käytännössä.
Kolmanneksi sellaisten järjestelmien seuraukset yksittäiselle kansalaiselle eivät ole selviä. Kun mietinnössä puhutaan paljon tarpeesta suojella yksityisyyttä ja valvoa tiedustelupalveluja, mitä yksittäisen kansalaisen pitäisi tehdä? He eivät voi enää viestiä luottamuksellisesti. Todellista vastausta ei ole.
Siten en voi puoltaa mietintöä.

Marchiani
. (FR) Schmidin laajan mietinnön pääasiallinen seuraus on, että se saa meidät lähes unohtamaan alkuperäisen kysymyksen.
Esittelijän taidot sen enempää kuin valiokunnan puheenjohtajan kohteliaisuus eivät todellakaan saa meitä unohtamaan, että työn strategiana oli pohjimmaisen asian hukuttaminen yleiseen keskusteluun, jossa salaisten palvelujen toiminnan moraalisista tuomioista aina teknisiä kokonaisuuksia koskeviin epävarmoihin pohdintoihin on yritetty puhua vähän kaikesta ja kaikista paitsi Echelonista ja sen toimintaan osallistujista.
Nämä perimmäiset kysymykset - aikana, jolloin EU:lta puuttuu kaikenlainen puhti - olisivat kuitenkin ansainneet paremman osan kuin kiusallisen hiljaisuuden. Meidän on siis esitettävä ne uudelleen.
Ensinnäkin, kun Euroopan unionin jäsenvaltioiden on todettu osallistuvan Echeloniin, onko asiassa rikottu selkeästi unionista tehtyä sopimusta? Jos on, mitä seuraamuksia aiotaan määrätä?
Vastasitte mietinnössänne ensimmäiseen kysymykseen myönteisesti. Mitä johtopäätöksiä veditte siitä? Ette mitään, sillä ette edes käsitellyt seuraamuksen kiperää, mutta loogista ongelmaa, ette edes selittänyt, miksi ette tehnyt niin. Lontoossa ja Berliinissä voidaan siis nukkua rauhassa, sillä perussopimusten periaatteiden selkeästä rikkomisesta ei seuraa edes moitetta parlamentilta, joka järkyttyy niin herkästi vähäisimmästäkin hyökkäyksestä oikeusvaltiota vastaan maapallon syrjäisimmissä kolkissa!
Toiseksi, kun töistä ilmeni, ettei Euroopan unioni voi puolustuksen ja turvallisuuden alalla ryhtyä mihinkään laajamittaisiin toimiin ilman NATOn teknistä ja logistista tukea, onko viisasta lähteä luomaan Echelonia vastaavan eurooppalaisen järjestelmän perustaa selventämättä ensin politiikan tasolla Echeloniin kuuluvien Euroopan valtioiden ja unionin sekä ennen kaikkea unionin ja NATOn välisiä suhteita?
Juuri tämä aiheuttaa kannaltanne kiusallisen tilanteen: niin kauan kuin EU on näin selkeästi teknisesti ja taloudellisesti riippuvainen NATOsta, niin sanottu eurooppalainen solidaarisuus saa väistyä Atlantin ylittävän solidaarisuuden tieltä, kylmän sodan jäänne, joka on ristiriidassa riippumattoman Euroopan yhteisen puolustus- ja turvallisuuspolitiikan olemassaolon kanssa.
Selkeästi sanottuna ja loppujen lopuksi enemmistö parlamentista - joka hyväksyi "apartheidinomaisia" varotoimia Itävallan demokraattisesti valittua hallitusta vastaan tai joka suunnitteli tosissaan Silvio Berlusconin hallituksen tarkkailua - kieltäytyy ryhtymästä toimenpiteisiin niitä jäsenvaltioita vastaan, joiden on todettu edistävän toimintaa, joka on perustamissopimuksen määräysten vastaista, aiheuttaa vakavaa haittaa eurooppalaisille yrityksille ja uhkaa jatkuvasti yksilönvapauksia. Voidaan vähintäänkin todeta, että käytössä on kaksi eri mittaa ja että kohtuuden nimissä voimme luonnehtia tätä asiaa todelliseksi skandaaliksi.
Echelonin esiin tuomien todellisten ongelmien myötä olisimme kuitenkin kerrankin voineet käydä perusteellisen keskustelun Euroopan unionin perustoista ja tavoitteista, olisimme voineet ottaa Euroopan kansat sellaisina kuin ne ovat, omine historioineen ja lojaliteetteineen. Olisimme voineet pohtia, millaisen Euroopan haluamme rakentaa.
Vastaus, jonka olemme nyt saaneet - hämyn ja vaikenemisen Eurooppa, joka alistuu raukkamaisesti vahvimman lakiin - on monella tavalla hämmentävä.

Meijer
. (NL) Muutama vuosi sitten Echelonin olemassaolo kiellettiin vielä painokkaasti. Organisaatiohan oli salainen, ja salassapidon tarkoitus on, että organisaation olemassaolosta ei kukaan saa tietää. Sellainen asioiden kulku on tietysti täysin ristiriidassa demokraattisen päätöksenteon, avoimuuden, kansalaisten harjoittaman valvonnan ja yksilöiden suojelemisen kanssa. On tärkeä edistysaskel, että nyt tunnustetaan avoimesti, että yksi Euroopan unionin jäsenvaltioista on harjoittanut jo pitkän aikaa Yhdysvaltojen, Australian ja Uuden-Seelannin kanssa maailmanlaajuista vakoilua, josta voi olla haittaa myös EU:n alueella oleville henkilöille, organisaatioille ja yrityksille. Mietinnössä ei ikävä kyllä tehdä siitä juuri minkäänlaisia johtopäätöksiä. Siinä hyväksytään, että toisen maailmansodan lopputuloksen seurauksena, Yhdysvaltojen dominoidessa osaa läntisestä Euroopasta, on tehty tällaisia sopimuksia ja että niitä jatketaan. Johtopäätöksenä pitäisi olla, että Yhdistyneen kuningaskunnan pitää valita joko EU:n jäsenyys tai Echelon, että EU:n jäsenvaltioiden asukkaiden osallistumisesta tähän järjestelmään rangaistaan, muiden jäsenvaltioiden vastaavanlaiset vakoilujärjestelmät lakkautetaan eikä puhelinliikennettä enää salakuunnella. Parlamentin kahden kolmasosan enemmistö laillistaa passiivisella asenteellaan salakuuntelijoiden Euroopan. Siihen en voi yhtyä.

Muscardini
. (IT) Äänestän mietintöä vastaan, ja tuon samalla esiin suuren närkästykseni: emme olisi koskaan uskoneet, että paitsi Naton liittolaisemme myös eurooppalaiset kumppanimme vakoilevat meitä eurooppalaisia, vapaita kansalaisia ja talousyrityksiä.
Yhdistyneen kuningaskunnan käytös edellyttäisi erillistä tutkimusta, jotta selviäisi paitsi hallituksen vastuu myös se, minkälainen tuntemus sitoo Yhdistyneen kuningaskunnan muuhun Euroopan unioniin, ja se, onko tällainen tuntemus ja poliittinen tahto ylipäänsä olemassa.
Mieltämme askarruttaa muutama kysymys: Koska tällainen vakoilujärjestelmä on kerran olemassa, miksei sitä käytetty kansainvälisissä huippukokouksissa, viimeksi Göteborgissa ja Genovassa, esiintyneiden väkivaltaisuuksien estämiseen? Onko järjestelmä tarkoitus purkaa, vai onko siitä tarkoitus tehdä kaikkien kannalta demokraattisesti hyödyllinen niin, että myös yksityiset mielipiteet maailmanlaajuistuvat? Miten Englanti ja myös Saksa aikovat selittää Euroopan kansalaisia kohtaan tekemänsä petoksen? Onko mahdollista, että poliittisesti ja kulttuurillisesti yhä laimeamman ja taloudellisesti yhä heikomman eurooppalaisen yhteenkuuluvuusprosessin hidastuminen voisi johtua myös Echelon-järjestelmän kautta saaduista ja levitetyistä uutisista?
Nämä ovat tärkeitä kysymyksiä, joita varten olisi suotavaa perustaa tutkintavaliokunta.

Souchet
. (FR) Vastustan keskeisestä syystä parlamentin väliaikaisen valiokunnan mietinnön pohjalta laadittua päätöslauselmaesitystä viestinnän sieppausjärjestelmä Echelonista.
Ensinnäkin, ehdotus Euroopan unionin ja Yhdysvaltojen välisestä yleissopimuksesta ei vaikuta asianmukaiselta, sillä hyvistä aikeista huolimatta sillä ei todennäköisesti olisi käytännössä mitään vaikutusta. Toisaalta jos Echelon on - kuten sen puolustajat väittävät - tehokas monenvälinen apukeino järjestäytyneen rikollisuuden, terrorismin, huume- ja asekaupan sekä rahanpesun torjunnassa, niin emme tarvitse yhteisten hyvien aikeiden yleissopimusta Yhdysvaltojen kanssa. Meidän pitää sen sijaan neuvotella mahdollisuudesta, että kaikki valtiot, jotka haluavat osallistua aktiiviseen kansainväliseen yhteistyöhön näillä keskeisillä aloilla, voisivat tulla mukaan Echelon-järjestelmään, josta tulisi täten avoin järjestelmä.
Toiseksi, päätöslauselmaesitystä on käytetty tekosyynä useiden eri aiheiden käsittelyyn, aiheiden, jotka eivät liity mitenkään väliaikaisen valiokunnan tehtävään. Tähän kirjavaan sekamelskaan on ujutettu 5 kohtaan federalistinen pakkomielle saada seuraava HVK tekemään perusoikeuskirjasta sitova ja tekemään siitä muutosten oikeusperusta, ikään kuin kansallisten perustuslakien sekä kansainvälisten ja eurooppalaisten ihmisoikeusjulistusten tällä hetkellä tarjoama suoja olisi olematon ja vailla mitään vaikutusta. Tässä pyritään kääntämään keskustelu pois Echelonista, eikä sellaista voida hyväksyä.

Vattimo
. (IT) Italian sosialistinen valtuuskunta ja muut, erityisesti ranskalaiset sosialistikollegat, pidättäytyivät Schmidin mietinnöstä toimitettavasta lopullisesta äänestyksestä. Samoin tein minäkin, ja haluaisin selvittää äänestysmenettelyyni liittyvät syyt. Uskon vahvasti, että kollegani ovat niistä samaa mieltä.
Minusta on täysin käsittämätöntä, ellei jopa tyrmistyttävää, että Euroopan parlamentti ja erityisesti PSE-ryhmä, johon kuulun, hylkäsi eräitä tarkistuksia, joiden avulla nostin keskustelun aikana esiin nämä tarkistukset nro 16,17,18,19 ja 22 oli nimenomaan tarkoitus korostaa, että Echelonin toteuttamat laajat ja mielivaltaiset vakoilut rikkovat räikeästi Euroopan ihmisoikeussopimuksessa ja muissa kansainvälisissä yleissopimuksissa tunnustettuja ihmisoikeuksia. Hylätessään nämä tarkistukset yhteisymmärryksessä sosialistienemmistön kanssa parlamentti myönsi epäsuorasti, että kaiketi tajuamatta asiaa perinpohjin tästä lähtien Echelon ja vastaavat järjestelmät voivat kuunnella Euroopan kansalaisten yksityisviestintää vuorokauden ympäri ilman, että Euroopan ihmisoikeussopimuksessa ja ihmisoikeuskirjassa vahvistettuja laillisuus- ja suhteellisuusperiaatteita millään tavoin kunnioitettaisiin. Toivon, että neuvosto ja komissio suhtautuisivat vakavammin siihen, että perustamissopimusten periaatteita pitää kunnioittaa ja että ne tekevät lopun tästä vaarallisesta suuntauksesta, johon on ajauduttu.
(Istunto keskeytettiin klo 13.43 ja sitä jatkettiin klo 15.00.)

Genovassa järjestetyn G8-ryhmän kokouksen johtopäätökset
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana neuvoston ja komission julkilausumat G8-ryhmän kokouksen johtopäätöksistä.
Arvoisa ministeri, saatte puheenvuoron neuvoston puheenjohtajana.

Neyts-Uyttebroeck
. (NL) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, vuoden 1999 lopusta lähtien jokaiseen tärkeään kansainväliseen kokoukseen on liittynyt laajamittaisia mielenosoituksia. Maailman kauppajärjestön ministerikokouksen, IMF:n ja Maailmanpankin kokousten sekä Davosissa pidetyn Maailman talousfoorumin kokouksen yhteydessä näimme mielenosoittajien tulevan paikalle kaikkialta.
Viime vuoden lopusta lähtien myös Eurooppa-neuvoston kokoukset ovat joutuneet laajamittaisten mielenosoitusten kohteeksi. Siitä ovat esimerkkejä Nizza ja Göteborg. G8-ryhmän äskeinen kokous Genovassa oli uusin laajamittaisten mielenosoitusten aiheuttaja. Jos nämä mielenosoitukset sujuisivat väkivallattomasti, niin meidän tarvitsisi neuvotella vain niistä kysymyksistä ja huolenaiheista, joita mielenosoittajat ja heidän tukijansa esittävät. Nizzan, Göteborgin ja Genovan protesteihin liittyi valitettavasti varsin paljon väkivaltaa siitä huolimatta, että niiden järjestävät sanoutuivat siitä irti. Sen lisäksi, että kokousten ja samalla mielenosoitusten isäntäkaupunkien asukkaille on aiheutettu haittaa ja taloille ja omaisuudelle on koitunut aineellista vahinkoa, niin kahakoiden aikana on valitettavasti myös loukkaantunut ihmisiä, ja pahinta on, että kaksi mielenosoittajista sai surmansa.
Olemme valmiita rakentavaan vuoropuheluun kansalaisyhteiskunnan, riippumattomien järjestöjen ja kaikkien niiden kanssa, jotka ilmaisevat rauhanomaisesti huolestuneisuuttaan globaalistumisesta, mutta hylkäämme ja tuomitsemme väkivallan, joka on lievästi sanottuna rumentanut viimeiset mielenosoitukset.
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, Euroopan unionin on vastattava kahdella tavalla tapahtumiin, jotka olen maininnut.
Sen on ehkäistävä väkivaltaa kaikissa sen muodoissa turvatakseen vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuva alue, joka unioni on paitsi oikeudellisesti myös tosiasiallisesti.
Tämän ensisijaisen huolenaiheen lisäksi unionin on myös pystyttävä vastaamaan mielenosoittajien huoliin ja kysymyksiin. Kuten varmasti tiedätte, oikeus- ja sisäasiain neuvosto käsitteli ensimmäistä näkökohtaa 13. heinäkuuta pitämässään kokouksessa, ja yleisten asiain neuvosto käsitteli 16. heinäkuuta toista kysymystä.
Oikeus- ja sisäministerien neuvosto kannatti tiivistä kansainvälistä yhteistyötä, joka perustuu olemassa oleviin oikeudellisiin välineisiin ja hyödyntää sellaisia välineitä, kuten Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehdyn yleissopimuksen määräyksiä sekä yhteistä toimintaa 26. päivältä toukokuuta 1997 yhteistyöstä yleisen järjestyksen ja turvallisuuden alalla.
Vastuu yleisen järjestyksen ylläpitämisestä unionin jäsenvaltioiden alueella kuuluu kuitenkin joka tapauksessa jäsenvaltioiden viranomaisten yksinomaiseen toimivaltaan.
Neuvosto ei voi ottaa kantaa asiaan, joka ei perustamissopimuksen mukaan kuulu sen toimivaltaan. Voin vakuuttaa parlamentille, että maani pyrkii toimissaan enemmän ehkäisemään kuin tukahduttamaan.
Yleisten asiain neuvosto korosti, että Euroopan unionin ja sen demokraattisesti valittujen hallitusten on otettava huomioon globaalistumisen poliittinen ulottuvuus ja vastattava sen aiheuttamiin huoliin. Niiden on hoidettava asianmukaisesti meneillään olevat rakenteelliset muutokset siten, että ne edistävät kansainvälisen yhteisön poliittista, yhteiskunnallista ja taloudellista kehitystä.
Ministerit katsoivat näin ollen hyödylliseksi jatkaa työmarkkinaosapuolien, kansalaisjärjestöjen ja muiden kansalaisyhteiskunnan edustajien kanssa käytävää rakentavaa vuoropuhelua globaalistumisesta ja sen vaikutuksista. Myös parlamentit on otettava mukaan tähän keskusteluun. Komissio ja neuvosto julkaisevat erittäin yksityiskohtaisen selonteon Euroopan unionin jo nyt myönteisestä roolista tässä asiassa. Neuvoston mielestä poliittinen keskustelu globaalistumisesta ja vuoropuhelu kansalaisyhteiskunnan kanssa ovat tehtäviä, jotka Euroopan unionin on toteutettava voidakseen vaikuttaa globaalistumisen vaikutuksiin ja hyödyntääkseen täysin sen tarjoamia mahdollisuuksia. Neuvosto korostaa tarvetta syventää kehitysmaiden kanssa käytävää vuoropuhelua niiden huolenaiheiden huomioimiseksi.
Arvoisa puhemies, unionin puheenjohtajavaltio kiinnittää näihin asioihin erityistä huomiota, ja Belgian pääministeri Guy Verhofstadt julkaisee lähiviikkoina henkilökohtaiset ajatuksensa avoimessa kirjeessä, joka annetaan laajaan levitykseen.
(NL) Kuulun monien Euroopan parlamentin jäsenten tavoin siihen sukupolveen, joka oli juuri saattamassa opintoja päätökseen ja aloittamassa työntekoa, kun syntyi mielenosoitusten aalto, osaksi Yhdysvalloista levinneenä mutta täysin omin eurooppalaisin korostuksin. Mielenosoitukset yhdistetään perinteisesti maagiseen vuoteen 1968, mutta protestimieliala oli hautunut jo muutaman vuoden ja tuli jatkumaan vielä monta vuotta. Se oli epätavallisen kiehtovaa aikaa, joka kuohui ajatuksia, ehdotuksia ja toimintaa. En olisi halunnut jäädä siitä paitsi.
Muistan kuitenkin hyvin myös häpeäntunteeni niiden puolesta, jotka olivat silloin yhtä vanhoja kuin itse olen nyt ja väittivät olevansa meidän puolellamme, ymmärtävänsä meitä täydellisesti ja olevansa täysin samaa mieltä kanssamme. En siis aio syyllistyä siihen, mutta sanon kyllä selvästi neuvoston puheenjohtajan edustajana ja myös yksityishenkilönä, että vastustaminen itsessään on hyvä asia. Yhtenäisajattelu, millainen se sitten onkin, ei voi koskaan pysyä pitkään hedelmällisenä, eikä historialle tule koskaan loppua riippumatta siitä, mitä Marx, Engels ja paljon myöhemmin Fukuyama siitä ajattelevat.
Neuvoston puheenjohtajana en uskaltaudu ideologiseen keskusteluun. Haluan kuitenkin korostaa, että globaalistumisen hallitseminen ja järjestäminen on juuri kansainvälisten ja itse asiassa juuri globaalien organisaatioiden tehtävä ja että Euroopan unioni on mainio esimerkki sellaisesta järjestämisestä. Onkin paradoksaalista, että vastustajat kohdistavat toimintansa juuri näitä elimiä ja organisaatioita vastaan. Esimerkiksi Maailman kauppajärjestö ei järjestä taloudellista ja kaupallista anarkiaa, kuten jotkut näyttävät luulevan, vaan se järjestää ja sääntelee kauppaa, määrää kaikkia koskevia sääntöjä ja toimii kaikkien siihen liittyneiden valtioiden yksimielisten päätösten mukaisesti, ja näitä valtioita on tällä hetkellä yli 140.
(FR) Hyvät parlamentin jäsenet, olisi säädytöntä väittää, että kaupan maailmanlaajuistuminen, teollisuustuotannon globaalistuminen ja talouden monetarisaatio tarjoaisivat vain etuja. Olisi väärin väittää, että uusien tekniikoiden ilmaantuminen ja kehitys ovat tuoneet tullessaan vain hyviä asioita. Meidän on tunnustettava, että tämä kehitys aiheuttaa uusia kuiluja ja lisäävät syrjäytymistä. Vanhan rikkaiden ja köyhien ihmisten ja valtioiden välisen kuilun ohelle on ilmaantunut yhteiskuntiemme ytimeen ja maailman eri kansojen välille kuilu niiden välillä, jotka pääsevät hyödyntämään uusia tekniikoita, ja niiden, jotka eivät pääse tai joilla ei ole niiden käyttöön tarvittavaa koulutusta. Kun vastapuoli esittää kaikki nämä kysymykset, meidän kuuluu vastata niihin. Kun keskustelu on ideologista, esimerkiksi vastapuoli hyökkää kapitalismin kimppuun, on selvää, että vastauksemme vaihtelevat omien ideologisten kantojemme mukaisesti.
Ideologisista kuiluista riippumatta on kuitenkin väistämättä pohdittava kysymystä globaalistumisen hallinnasta. Kuinka sitä voitaisiin parhaiten hyödyntää? Kuinka sen aiheuttamat vahingot voitaisiin minimoida? Kuinka voitaisiin estää syrjäytymistä ja tarjota mahdollisimman monille mahdollisuus hyötyä globaalistumisen eduista? Yhteiskuntiemme ja etenkin poliittisten tahojemme tehtävänä on esittää vastaukset. Maailmanlaajuistumisen hallintaa koskevien sääntöjen lisäksi tarvitaan kansainvälisen yhteisön jäseniltä poliittista tahtoa turvata maailmanrauha, jakaa paremmin maailmankaupan kasvun hyödyt ja lisätä oikeuden, demokratian ja ihmisoikeuksien periaatteiden kunnioitusta.
Kansainvälisten järjestöjen ja etenkin Yhdistyneiden Kansakuntien on täytettävä tässä yhteydessä niiden perustajien niille tarkoittama tehtävä. Euroopan unioni on erityisen hyvin varustautunut globaalistumisen kohtaamiseen. Se on eräänlainen globaalistumisen järjestäytymismallin esikuva Euroopan mittakaavalla. Unioni on onnistunut sovittamaan yhteen sisämarkkinoiden luomisen sekä yhteiskunnallisen tasapuolisuuden ja ympäristön normien kunnioittamisen. Se on tavallaan mallina tällä alalla. Se, että se on vastapuolen syytösten ensisijainen kohde, on vain yksi ristiriita lisää. Euroopan unionilla ja sen toimielimillä on siis valtava selvennystyö tehtävänään. Kerroin teille, että aiomme ryhtyä siihen, mutta se onnistuu vain rauhanomaisessa ympäristössä ilman väkivaltaa.
(Suosionosoituksia)

Vitorino
Arvoisa puhemies ja arvoisat parlamentin jäsenet, minulla on ilo esitellä komission puheenjohtajan puolesta julkilausuma Genovassa järjestetyn G7/G8-ryhmän kokouksesta.
Komission puheenjohtaja osallistui 20.-22. heinäkuuta 2001 yhdessä neuvoston puheenjohtaja Guy Verhofstadtin kanssa G7/G8-ryhmän kokoukseen.
Kokouksessa tehtiin lukuisia tärkeitä päätöksiä. Tiedotusvälineiden päähuomio kohdistui kuitenkin kokouksen ulkopuolisiin tapahtumiin kaupungin kaduilla. Nämä tapahtumat vahvistivat, että G8-ryhmän on aloitettava todellinen vuoropuhelu kansalaisyhteiskunnan ja ryhmään kuulumattomien maiden kanssa.
Mielenosoittajilla on oltava mahdollisuus ilmaista mielipiteitään. Tämä on luovuttamaton oikeus, jota puolustetaan myös käytännössä sen lisäksi, että se taataan lainsäädännössä. Ihmiset ovat aidosti huolestuneita globaalistumisen eri näkökohdista, ja meidän on kiinnitettävä huomiota heidän huoleensa.
Väkivalta pilaa kuitenkin minkä tahansa mielenosoituksen, jopa sellaisen, joka on pidetty hyvässä tarkoituksessa. Me emme voi sallia, että rauhanomaiset mielenosoittajat, jotka ilmaisevat vilpittömiä pelkoja ja huolenaiheita, rinnastetaan väkivaltaa harjoittaviin mielenosoittajiin.
Ehkäistäksemme väkivaltaa, tapahtui se sitten Göteborgissa tai Genovassa, meidän on parannettava eurooppalaista yhteistyötä lain ja järjestyksen alalla. Oikeus- ja sisäasioiden neuvosto keskusteli näistä kysymyksistä heinäkuun lopulla, ja Genovan tapahtumat osoittavat, miten kiireellistä nyt on ryhtyä toimiin.
Haluaisin kuitenkin muistuttaa teitä kaikkia, että Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 33 artiklan mukaan jäsenvaltioilla on päävastuu yleisen järjestyksen ylläpitämisestä. Jäsenvaltiot myöntävät kuitenkin, että niiden lainvalvonta- ja oikeusviranomaisten välillä tarvitaan parempaa yhteistyötä yleisen järjestyksen turvaamiseksi Eurooppa-neuvoston kokouksissa ja vastaavissa tapahtumissa. Oikeus- ja sisäasioiden neuvoston päätökset perustuivat olemassa oleviin rakenteisiin ja oikeudellisiin välineisiin, mikä tarkoittaa, että näitä kysymyksiä eivät käsittele jatkossa mitkään erityiset elimet. On itsestään selvää, että komissio on aina korostanut tarvetta siihen, että kaikissa poliisin ja oikeusviranomaisten toimissa kunnioitetaan kansalaisten kansalais- ja ihmisoikeuksia ja että lainsäädännössä taataan yksityisyyden suoja ja kansalaisvapauksien kunnioittaminen.
Meidän on pohdittava poliittista vastausta niille 200 000:lle Genovassa mieltään osoittaneelle. Komissio uskoo vakaasti, että unionin pitäisi edistää aktiivista vuoropuhelua kansalaisjärjestöjen kanssa, jotka hyvässä uskossa (bona fide) harjoittavat rauhanomaisesti oikeuttaan ilmaista vapaasti mielipiteensä ja oikeuttaan kokoontua. Meidän mielestämme Euroopan parlamentilla pitäisi olla tärkeä asema tämän vuoropuhelun edistämisessä.
Mielenosoittajat haluavat, että me yritämme kuroa umpeen kasvavan kuilun maapallomme pohjoisen ja eteläisen puoliskon välillä. Kuilun, jonka ovat luoneet epätasa-arvo, köyhyys, taudit ja sota. Viimeisten 40 vuoden aikana tekemistämme ponnisteluista ja jopa joistakin saavutuksistamme huolimatta traaginen epäsuhta ja yhteiskunnallinen epäoikeudenmukaisuus ovat edelleen olemassa, ja meillä on edessämme pitkä tie niiden voittamisessa.
Tämä on haaste paitsi G8-ryhmälle myös meidän Euroopallemme tulevina vuosina ja vuosikymmeninä. Unionin on tuettava demokratian puolella olevia poliittisia johtajia, erityisesti Afrikassa. Sen on estettävä laiton asekauppa pohjoisen ja etelän välillä. Ja sen on pantava toimeen politiikkoja, jotka vahvistavat köyhimpien valtioiden talouksia. Sellaiset politiikat kuin "Kaikkea muuta paitsi aseita" -aloite, joka on avannut markkinamme kehitysmaiden tuotteille, ovat hyvä esimerkki tästä lähestymistavasta.
Onneksi yleinen mielipide nykyään on yhä enemmän huolissaan siitä, mihin maailma on menossa, ja ihmiset ymmärtävät, että tätä pohjoisen ja etelän välistä epätasa-arvoa ei voida suvaita. Komissio on hyvin tietoinen kansalaisyhteiskunnan kasvavasta merkityksestä ja on halukas ottamaan kansalaisten yhdistykset ja kansalaisjärjestöt mukaan EU:n politiikkojen muotoilemiseen ja toimeenpanoon.
Kuten komission puheenjohtaja sanoi eilen keskustellessaan eurooppalaisen hallintotavan uudistamisesta täällä täysistunnossa, "unioni on edelleen ainoa konkreettinen, käytännöllinen ja demokraattinen vastaus globaalistumiseen". Siksi on erittäin tärkeää, että eurooppalaiset toimielimet toimivat viiden perusperiaatteen pohjalta: avoimuus, osallistuminen, vastuu, tehokkuus ja yhtenäisyys. Meidän on aloitettava avoin ja järjestelmällinen vuoropuhelu kansalaisyhteiskunnan kanssa ja otettava kaikki asianosaiset mukaan unionin politiikkojen suunnitteluun.
On myös erittäin tärkeää vahvistaa unionin ääntä ja vaikutusvaltaa maailmassa niin, että Eurooppa voi myötävaikuttaa voimakkaammin kansainväliseen hyvinvointiin ja vakauteen. Monenväliset instituutiot ovat avain globaalistumisen valjastamiseen, mutta tietysti me korostamme, että me haluamme auttaa uudistamaan monenvälisiä järjestöjä, tekemään niistä avoimia, vastuullisia ja demokraattisia.
Tähän liittyen Genovassa järjestettiin erityisen tärkeä tapahtuma - niin sanottu kädenojennus-tapaaminen useiden G8-ryhmän ulkopuolisten maiden johtajien kanssa. Se oli erittäin hyödyllinen tapaaminen ja antoi etelän maiden tärkeille edustajille mahdollisuuden ilmaista näkemyksiään suoraan ja keskustella asioista avoimesti G8-ryhmän valtion- ja hallitusten päämiesten kanssa. Sen tuloksena G8-ryhmä päätti nostaa Afrikan yhdeksi ensi vuonna Kanadassa pidettävän kokouksensa pääteemaksi.
Komissio voi omasta puolestaan olla tyytyväinen useisiin Genovassa tehtyihin päätöksiin. Kauppaa, elintarviketurvallisuutta, ilmastonmuutosta ja tarttuvia tauteja koskevat asiakirjat samoin kuin Afrikan korostaminen heijastavat pääpiirteissään komission kokouksen valmistelussa esille nostamia asioita.
Kaupan osalta vallitsi täydellinen yksimielisyys tarpeesta käynnistää uusi keskustelukierros Dohassa marraskuussa pidettävässä WTO:n ministerikokouksessa. Tämä näkemys toistettiin muuten viime viikolla Mexico Cityssä.
Kauppaa koskevan keskustelun aikana presidentti Putin totesi, että Venäjä on valmis seuraamaan Euroopan unionin näyttämää esimerkkiä sen "Kaikkea paitsi aseita" -aloitteessa.
Elintarviketurvallisuuden kohdalla kokouksen eurooppalaiset osanottajat vaativat menestyksellisesti, että lopulliseen julkilausumaan sisällytetään viittaus ennalta varautumisen periaatteeseen.
G8-ryhmä keskusteli erittäin pitkään ilmastonmuutoksesta avaten tien Bonnissa muutama päivä myöhemmin saavutetuille tuloksille, ja te olette ymmärtääkseni keskustelleet näistä tuloksista tässä istunnossa.
Kokous tarjosi myös tilaisuuden käynnistää maailmanlaajuinen terveysrahasto. Tämän kansainvälisen rahaston, joka ei rajoitu koskemaan pelkästään G8-maita, tarkoitus on auttaa vähentämään köyhyyttä käsittelemällä aids-, malaria- ja tuberkuloosi-ongelmaa. Yhteisö on omasta puolestaan sitoutunut antamaan tähän tarkoitukseen 120 miljoonaa euroa.
Kuten kaikissa tilanteissa, kun unionin puheenjohtajana on valtio, joka ei ole G8-ryhmän jäsen, unionia edustivat kokouksessa neuvoston puheenjohtaja ja komission puheenjohtaja. Tandem-järjestely toimi erittäin hyvin, ja olen tyytyväinen voidessani korostaa sitä täällä.
Me olemme tietoisia siitä, että useita G8-ryhmään liittyviä näkökohtia on muutettava tulevaisuudessa eikä vain kosmeettisesti. Komissio rohkaisee omasta puolestaan palaamista G8-ryhmän kokousten alkuperäiseen henkeen. Genovassa tehtiin todellakin yhteinen päätös valtuuskuntien koon pienentämisestä, ja ensi vuonna Kanadassa pidettävä kokous on paljon yksinkertaisempi ja - toivoaksemme - tehokkaampi.

Tajani
Arvoisa puhemies, kuuntelin melko tyytyväisenä neuvoston ja komission puheenvuoroja, sillä vihdoinkin on alettu pohtia G8-ryhmän kokousten perusteemaa. Kuluneiden viikkojen aikana on nimittäin haluttu keskustella yleisestä järjestyksestä, ja nyt meillä on tilaisuus keskustella myös tästä. Niukanlaisesti on kuitenkin keskusteltu Genovan huippukokouksen tuloksista, joita minä pidän myönteisinä ja jotka koskevat maailman nälänhädän, köyhyyden ja aidsin torjuntaa: nämä myönteiset tulokset syntyivät Italian isännöimässä huippukokouksessa, jossa vihdoinkin nähtiin kasvotusten Yhdysvaltain presidentti ja Venäjän federaation presidentti. Aiemmin tällaisia asioita ei voitu kuvitellakaan, niinpä G8-ryhmän kokouksesta lähetettiin voimakas rauhan viesti.
Olisimme halunneet aloittaa parlamentissa keskustelun huippukokouksen sisällöstä ennen huippukokousta, mutta meitä estettiin käymästä keskustelua, koska monet parlamentin vasemmistoryhmät tyrmäsivät ehdotuksemme. Olemme vakuuttuneita, että, kuten komission jäsen Vitorino muistutti, ensimmäistä kertaa maailman pisimmälle teollistuneiden maiden johtajat ja Afrikan maiden johtajat kävivät tiivistä keskustelua konkreettisista aiheista ja panivat lisäksi alulle yhteistyöhankkeen Afrikan unionia koskevasta ehdotuksesta, jonka muut maat olivat esittäneet kumppanuustoimintaa silmällä pitäen näiden maiden kanssa. Samoin pantiin alulle toiminta, jolla pyritään pienentämään 23 maan velkoja 50 miljardilla dollarilla, mikä on 70 prosenttia kokonaisvelan määrästä.
Lisäksi käynnistettiin hanke, jonka päämääränä on kehitysmaiden uudenaikaistaminen: tämä on hyvin myönteinen asia! Ensin saatiin aikaan konkreettisia ja myönteisiä tuloksia, sen jälkeen G8-ryhmän huippukokouksesta haluttiin puhua pelkästään yleiseen järjestykseen liittyvänä asiana. Tapahtuneesta voidaan sanoa paljon, samoin kuin tilanteiden hyväksikäytöstä, jota on esiintynyt myös parlamentissa, josta ei pidä muodostua sellaista foorumia, jossa kiistellään tärkeistä kansallisista kysymyksistä, tänne ei pidä tuoda pohdittavaksi kansallisia kiistakysymyksiä. Totta kai voidaan osoittaa mieltä tämä meidän on ilmaistava selvin sanoin maailmanlaajuistumista vastaan sallituin mielenosoituksin, kunhan niihin ei liity väkivaltaa, mutta maailmanlaajuistumista vastaan ei voi pitää väkivaltaisia mielenosoituksia, joissa poliisin kimppuun hyökätään. Italian oikeuslaitoksen tutkimukset osoittavat, että Italiaan tulleiden ihmisten joukossa oli myös Euroopan kansalaisia, jotka ovat vastuussa väkivaltaisten mielenosoitusten järjestämisestä.
Arvoisa puhemies, päätän puheenvuoroni ilmaisemalla solidaarisuuteni Italian virkavallalle, ja samalla esitän, että tarvitaan voimakkaampaa poliisin ja sisäministereiden välistä yhteistyötä, joka ei ehkä ollut riittävän laajaa G8-huippukokouksen yhteydessä ja jonka hyväksi meidän on tehtävä paljon.
Viimeiseksi haluan sanoa, että pidän naurettavina parlamentissa esitettyjä ehdotuksia, että Italia pitäisi panna tarkkailun alaiseksi, sillä en usko, että Italia tarvitsee opetusta demokratiasta minkään tässä parlamentissa istuvan poliittisen ryhmän taholta.

Barón Crespo
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, sosiaalidemokraattien ryhmä pyysi tätä keskustelua kahdesta syystä.
Ensinnäkin siksi, että G8-ryhmän kokouksen johtopäätökset ja työ jäivät varjoon, koska oli esitetty, että keskustelua käytäisiin yleiseen järjestykseen liittyvistä asioista. Minun on kiitettävä erityisesti komission jäsen Vitorinoa, joka kertoi meille tämän huippukokouksen tuloksista, kokouksen, jonka esityslista laadittiin Oliivipuu-koalition hallituksessa Italiassa ja josta keskusteltiin Euroopan parlamentissa jäsen Tajani, te mainostitte kaupunkia, mutta kokouksesta keskusteltiin täällä parlamentissa ja lisäksi olemme esittäneet pyynnön, että laaditaan päätöslauselma tästä keskustelusta, ja PPE-ryhmä vastasi tähän pyyntöön vastustamalla sitä. Emme ymmärrä, miksi he haluavat keskustella mutta kieltäytyvät mahdollisuudesta esittää päätöslauselma.
Oli miten oli, hyvät parlamentin jäsenet, haluan kuitenkin todeta meidän sanoneen selvästi, että komission ja neuvoston puheenjohtaja olivat Genovassa otetussa valokuvassa, ja pidämme valitettavana, että heillä ei ollut aikaa osallistua tähän keskusteluun, jos he kerran pitivät sitä niin tärkeänä.
Minun on myös todettava, että on tapahtunut jonkin verran myönteistä kehitystä. Komission jäsen Vitorino viittasi näihin asioihin. Sanoisin, että velkojen anteeksiantamisessa ei ole juurikaan edistytty. Aidsin, malarian ja tuberkuloosin torjuntaan tarkoitettu rahasto on myönteinen askel, mutta ei vielä riittävä. Afrikka on asetettava etusijalle samoin kuin halu lisätä TRIPS-sopimusten joustavuutta; ja "kaikki paitsi aseet" -aloite sekä yleinen tullietuusjärjestelmä ovat asioita, joista eurooppalaiset voivat olla ylpeitä ja joita meidän pitäisi arvostaa enemmän, samoin kuin järkähtämätöntä kantaamme Kiotosta, sillä sen ansiosta onnistuimme löytämään ratkaisun Bonnissa pohjoisamerikkalaisesta vastustuksesta huolimatta.
Mielestäni meidän pitäisi parlamenttina pyytää tästä selvitys ja keskustella siitä, sillä poliittinen puolueeni, Euroopan sosiaalidemokraattinen puolue, joka kuuluu sosialistiseen internationaaliin (olemme olleet kansainvälisiä ja toimineet maailmanlaajuisesti 1800-luvulta lähtien), on järjestö, joka toimii 160 maassa, eikä se ole vain valkoisen miehen järjestö, vaan se on kaikilla mantereilla toimiva järjestö. Tämän vuoksi maailmanlaajuistumisen teeman, joka johti Pariisissa kaksi vuotta sitten pidetyssä edellisessä internationaalin kokouksessa päätöslauselmaan maailmanlaajuistumisen haasteista, on oltava meillä eurooppalaisen politiikan pysyvänä osana.
Lopuksi pohdin vielä yleiseen järjestykseen liittyviä kysymyksiä. Ryhmäni on alusta lähtien sanonut, että se odottaa Italian parlamentin tätä asiaa koskevien tutkimusten loppuun saattamista, sillä kunnioitamme tätä Euroopan unioniin kuuluvan hyvin tärkeän demokratian parlamenttia. Se ei kuitenkaan estä meitä esittämästä kriittistä kantaamme perusoikeuskirjaan sisältyvistä Euroopan kansalaisten oikeuksista. Ei ole sellaista yleistä järjestystä koskevaa politiikkaa, joka rajoittaisi kaikkien kansalaisten ja sanon tämän katsoen belgialaista neuvoston puheenjohtajaa kokoontumis- ja sananvapautta. Vastuullisen yleistä järjestystä koskevan politiikan on taattava nämä oikeudet, ei tukahdutettava niitä. Eihän jalkapalloakaan voida kieltää, kun taistellaan huliganismia vastaan, oikeuksia ei pidä rajoittaa sen vuoksi, että on olemassa pieniä provosoivia ja ilkivaltaa harjoittavia ryhmiä.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsen, viimeinen pyyntö: kansalaisyhteiskuntaan vetoamisesta on tullut niin yleistä, että on lähes mahdotonta pitää poliittista puhetta puhumatta kansalaisyhteiskunnasta. En kuitenkaan pysty ymmärtämään, että sanotaan, että aiotaan puhua kansalaisyhteiskunnan kanssa, ja sen jälkeen lisätään: "Niin, ja myös parlamentin kanssa". Yhteiskunnasta tulee siviiliyhteiskunta, kun se valitsee edustajansa, ja näin ollen neuvoston ja komission puheenjohtajien ensimmäinen velvollisuus, kun he osallistuvat näihin kokouksiin, on tulla parlamenttiin ja pitää meidät ajan tasalla.

Procacci
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston edustaja, arvoisa komission jäsen, viimeisessä Genovassa järjestetyssä G8-ryhmän huippukokouksessa sattuneet tapahtumat saattavat johtaa siihen, että jätämme varsinaiset suuret ja ajankohtaiset asiat toisarvoiseen asemaan. Niinpä aion puhua juuri näistä kysymyksistä ja sivuuttaa sellaiset näkökohdat, joista vaikkakin ne ovat tärkeitä joka tapauksessa keskustelemme kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnassa ja joihin meidän on asianmukaista odottaa kantaa Italian parlamentilta, joka on asettanut tutkintavaliokunnan tutkimaan asiaa. Tulevaisuudessa Euroopan parlamentti voi tietenkin käsitellä asiaa, kun kaikki tosiasiat ovat selvät, vaikka jo nyt voimmekin tuomita ankarasti väkivallan asioiden ratkaisukeinona, harjoittipa sitä mikä osapuoli tahansa.
Sillä välin on ehdottoman tärkeää, että parlamentissa keskustellaan tänään maailmanlaajuistumiseen liittyvistä suurista kysymyksistä minkä jälkeen sovitaan selkeästä poliittisesta linjauksesta ja sitoudutaan määrittämään konkreettisia keinoja maailmanlaajuistumisprosessin hallitsemiseksi niin, että prosessin päämääränä on suunnitella uusi inhimillisyyteen perustuva täysistunto, jonka keskipisteenä on ihmisen arvokkuus eivätkä suuret taloudelliset edut. Tässä mielessä maailmanlaajuistuminen on kaikkea muuta kuin väistämättömän murheen aiheuttaja, vaan se tarjoaa mahtavan tilaisuuden todellakin muuttaa maapallon epätasapainoisia tilanteita ja voittaa ne hirveät kiroukset, jotka tukahduttavat suurta osaa ihmiskunnasta ja joiden vuoksi kukaan meistä ei voi tuntea olevansa varma omasta moraalisesta viattomuudestaan aikana, jota elämme.
Vaikka otammekin huomioon G8-ryhmän huippukokouksessa tehdyt ihmiskunnan kannalta arvokkaat päätökset, ei ole aivan helppo hyväksyä sitä, ettei löytynyt valmiutta käsitellä kehitysmallia edes osittain tai vaiheittain: tässä ydinkysymyksessä keskitytään kuluttajuuteen ja hallitsemattomiin markkinoihin eikä kaikkien kannattamiin yhteisvastuullisuuden ja osallistumisen vaatimuksiin.
Ydinkysymyksenä on siis sellaisen kaikkien hyväksymän poliittisen ja institutionaalisen foorumin kehittäminen, jossa kyetään ohjaamaan maailmanlaajuistumisprosesseja ja joka ei tietenkään voi tarkoittaa pelkästään G8-ryhmän kokouksia. Tätä asiaa on syytä vauhdittaa korjaamattomien vahinkojen välttämiseksi, sillä lähtökohdaksi pitää ottaa se tosiasia, että politiikan maailmanlaajuistuminen, toisin sanoen maailmanlaajuistumisprosessien demokraattinen valvonta, etenee toivottoman hitaasti verrattuna siihen mitä muilla aloilla tapahtuu.
Tällä hetkellä ei ole olemassa mitään valmiiksi kirjoitettua reseptiä, mutta mielestäni voisimme lähteä liikkeelle vuoden 1996 Nobelin rauhanpalkinnon saajan ehdotuksesta: siinä puhutaan pysyvästä huippukokouksesta, jossa kokoontuisivat yhtä aikaa Euroopan unioni, G8-ryhmä, maailmanpankki, 77 kehitysmaan ryhmä, kansalaisjärjestöt ja yritykset, ja kokouksessa pantaisiin alkuun suuri Marshallin suunnitelma, jota johdettaisiin maailmanlaajuisesti ja joka perustuisi maailmanlaajuisesti tunnustettuun strategiaan. Jonkun mielestä tämä on utopiaa, mutta kuten Eurooppamme isä Tommaso Moro on sanonut, mitä politiikkamme olisikaan ilman utopiaa?

Lannoye
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, uskon, että G8-ryhmän Genovan huippukokous tulee olemaan tärkeä hetki poliittisessa elämässämme, ja se tulee todennäköisesti merkitsemään käännettä Euroopan ja maailman politiikassa tosin valitettavasti ei siksi, että maailman rikkaimmat valtiot sitoutuivat siellä yhdessä vastaamaan köyhimpien maiden vakaviin ongelmiin - pohjoisen ja etelän välinen epätasapaino ei ole koskaan ollut yhtä suuri - vaan huippukokouksen olosuhteiden takia.
Komission jäsen Vitorino muistutti syystäkin useista huippukokouksessa tehdyistä päätöksistä tai ainakin siellä vahvistetuista suuntaviivoista, mutta niille ei mielestäni saa antaa merkitystä, jota niillä ei ole. On totta, että huippukokouksessa tunnustettiin vaisusti köyhimpien maiden velkataakan keventämisen tärkeys, mutta sen pidemmälle asiaa ei viety. On myös totta, että siellä perustettiin kansainvälinen rahasto tartuntatautien torjumiseksi, mutta sen kokonaisrahoitus on täysin riittämätön, koska sen perustamispääomaksi vahvistettiin 1,3 miljardia euroa, vaikka YK:n pääsihteerin mielestä siihen tarvittaisiin 10 miljardia euroa. Mikään ei sen sijaan viitannut yhteiseen haluun oikoa eriarvoisuuksia toteuttamalla esimerkiksi jo kauan sitten annettu lupaus myöntää 0,7 prosenttia BKT:stä kehitysyhteistyöhön. Siitä ei enää puhuta.
Huippukokouksen osallistujat toistivat sen sijaan vahvaa uskoaan markkinatalouden, vapaakaupan, uusien geenitekniikkojen kehittämisen ja kansainvälisen kaupan sääntöjen hyveisiin. Euroopan unioni haluaa varmastikin käynnistää uuden WTO:n neuvottelukierroksen, mutta onko se vastaus WTO:n sääntöjen eriarvoisuuden herättämiin kysymyksiin? WTO:n päätöksentekoa koskevat säännöt ovat todellakin eriarvoiset, sillä ne asettavat köyhät maat huonompaan asemaan kuin rikkaat ainakin siinä suhteessa, ettei köyhillä mailla ole käytössään samoja välineitä, joiden avulla voidaan osallistua asianmukaisesti päätöksentekoon.
Kymmenientuhansien mielenosoittajien samoin kuin pääosin taloudellisen ja kaupallisen globaalistumisen torjuvan tai tuomitsevan Euroopalla laajasti jaetun yleisen mielipiteen vaatimuksiin ja vastaväitteisiin ei siis annettu mitään vastauksia tai niitä ei kuultu kunnolla. Maailmanlaajuistumista itsessään ei tuomita vaan tuomitaan sen pääosin taloudellinen ja kaupallinen luonne. Tässä on mielestäni syytä tehdä selkeä erotus.
Euroopan unionin pitää näin ollen mielestäni ryhtyä konkreettisiin toimiin tässä asiassa lakkaamalla ensinnäkin suhtautumasta autistisesti vastaväittäjiin. Olen hyvin iloinen puheenjohtajavaltio Belgian ehdotuksesta keskustella seuraavassa Ecofin-neuvoston kokouksessa Tobinin verosta. Tämä on mielestäni hyvä aloite, jota pitäisi seurata muita vastaavanlaisia aloitteita. On myös ennen kaikkea käynnistettävä todellinen vuoropuhelu parlamenttien kanssa: jäsen Barón Crespo on oikeassa, parlamentti on kuitenkin yleisen mielipiteen ensisijainen edustaja, se on selvää. Euroopan parlamentin ja kansallisten parlamenttien on siis oltava paikkoja, joissa hallitukset selventävät aloitteitaan. Parlamenttien lisäksi - emme elää enää perinteisessä poliittisessa maailmassa, jossa elimme puoli vuosisataa sitten - on keskusteltava järjestöjen ja järjestäytyneen kansalaisyhteiskunnan kanssa. Tämä on mielestäni olennaista. Useat järjestöt esittävät tärkeitä ajatuksia ja vakavasti otettavia väitteitä ja olisi poliittinen virhe olla kuulematta niitä.
Paheksun kaikkien muiden parlamentin jäsenten tavoin väkivaltaa ja tuomitsen naamioituneiden mielenosoittajien käyttämän väkivallan, mutten voi samalla olla tuomitsematta Italian poliisin sietämätöntä käytöstä sen loukatessa Genovassa ihmisoikeuksia.

Wurtz
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, ryhmäni, joka oli laajalti edustettuna Genovassa, pyysi heti G8-kokouksen jälkeen tämän aiheen ottamista kauden ensimmäisen istunnon esityslistalle.
Puolustusasemissa ollut parlamentin konservatiivinen enemmistö esti sen, että keskustelu johtaisi päätöslauselmaan, jossa parlamentti esittäisi kantansa. Se ei sen sijaan voi estää Genovan tapahtumien esiin tuomien vakavien kysymysten ilmaantumista jatkuvasti jossain muodossa poliittiseen ohjelmaamme koko tulevan kauden aikana: Genovan jälkeinen aika on vasta alkanut.
Yksi Genovassa esiin tulleista kysymyksistä on eräänlaiseksi maailman suurvaltojen johtoryhmäksi luodun G7- tai G8-ryhmän koko legitimiteetti. En käsittele asiaa tänään. Toinen kysymys on tietenkin väkivallan ongelma ja etenkin rauhanomaisten mielenosoittajien ennenkuulumaton tukahduttaminen - heitä jahdattiin aina Genovan sosiaalisen foorumin päämajaan asti.
Vihreiden ryhmä, Attac-järjestö ja jotkin sosialistiset parlamentin jäsenet yhtyivät eilen tekemäämme aloitteeseen järjestää tästä aiheesta laaja keskustelu Genovan sosiaalisen foorumin koordinaattorin, Vittorio Agnolettin, kanssa. Esiin tuodut tai täsmennetyt vakavat seikat vahvistivat uskoamme, että tragediaan ja kaltoin kohteluun johtaneiden tapahtumien kulku samoin kuin kaikki vastuusuhteet on selvitettävä täydellisesti Euroopan unionin sääntöjen ja arvojen pohjalta.
Ehdotin lisäksi, että muodostaisimme parlamenttiin seurantakomitean, joka työskentelisi yhdessä italialaisten parlamentin jäsenten, Genovan sosiaalisen foorumin ja muiden osapuolien kanssa, jotka haluavat auttaa koko totuuden selvittämisessä. Toistimme samassa hengessä tukevamme yhteiskunnallisen liikkeen toimijoita, jotka eivät anna vastustajiemme helposti manipuloitavissa olevan naamioituneiden mielenosoittajien käyttämän väkivallan vääristää sanomaansa. Emme anna häpäistä, jopa kriminalisoida näin tätä hienoa ja kasvavaa kansalaisten osallistumista. Tästä pääsen kolmanteen, kenties silmissämme tärkeimpään, Genovan jälkeiseen kysymykseen eli poliittisiin vastauksiin, joita osaamme tai emme osaa antaa näiden virheellisesti globaalistumisen vastustajiksi kutsuttujen mutta todellisuudessa usein demokraattista ja solidaarista globaalistumista kannattavien miesten, naisten ja lukemattomien nuorten mielenilmauksiin.
Euroopan unionin keskustellessa tulevaisuudestaan, kunnianhimoisista tavoitteistaan kansainvälisellä näyttämöllä ja suhteistaan kansalaisyhteiskuntaan emme näe näissä mielenilmauksissa torjuttavaa uhkaa vaan tilaisuuden saada Eurooppaan liikettä.

Muscardini
Arvoisa puhemies, G8-ryhmän kokouksen myönteisten tulosten myötä hallitustemme on sitouduttava noudattamaan sopimuksia, jotka tehtiin köyhyyden torjumiseksi ja sääntöjen luomiseksi maailmanlaajuistumista varten; nyt ei pidä tapahtua niin kuin aikaisemmin, eli että sovittuja sitoumuksia ei noudatetakaan tai niitä lykätään liian pitkälle.
Kaksi kolmasosaa maailman väestöstä elää erittäin köyhissä oloissa. Meidän on kohdistettava tukemme konkreettisesti väestön auttamiseen, eikä sillä pidä rikastuttaa taloudellisesti ja poliittisesti hallituksia, joiden toiminnan vuoksi kyseisten maiden kansojen kurjuus on vain pahentunut entisestään ja jotka edelleen asettavat esteitä ihmisoikeuksien kunnioittamiselle. Vaadimme täsmällisiä ja hyvin suunniteltuja toimia, joiden avulla voidaan toteuttaa todellisia väestöjen kannalta hyödyllisiä aloitteita, ja tämä ajaa meidät myös pyrkimykseen luoda uudelleen maailmanlaajuistumisen käsite. Voimmeko löytää eurooppalaisen ratkaisun tien? Voimmeko estää sen, että maailmanlaajuistumisen vaikutukset ovatkin päinvastaisia kuin toivottiin ja että ne vahingoittavat aina kaikkein köyhimpiä?
Valitettavasti Genovassa yleiseen järjestykseen liittyvät tapahtumat jättivät joidenkin tiedotusvälineiden ja joidenkin poliittisten tahojen mukaan toisarvoiseen asemaan aiheet, joista keskusteltiin, ja huippukokoukseen osallistuneiden johtajien määrittelemät suuntaukset. Kuitenkin nyt, kun mukana oli myös kehitysmaiden edustajia, kokouksessa käsiteltiin ensimmäistä kertaa sellaisia aiheita, joilla on ratkaisevan tärkeä merkitys ihmiskunnan rauhanomaiselle tulevaisuudelle.
Valitettavasti myös rauhanomaisten mielenosoittajien oikeutetut mielipiteet jäivät pimentoon sellaisten tahojen yleisen väkivallan vuoksi, jotka työkseen ravistelevat maailman horrostilaa. Tällaisen kaupunkisodan vuoksi, johon kuuluivat toistuvat väkivallan teot Nizzan ja Göteborgin huippukokouksissa, meidän on käsiteltävä kahta ajankohtaista ongelmaa: Ensimmäiseksi, miten voimme varmistaa, että demokratiaa kunnioitetaan vastaavanlaisissa tilaisuuksissa? Meidän pitää siis pohtia, miten Euroopan maissa pidettävät huippukokoukset on tulevaisuudessa järjestettävä, jotta voitaisiin varmistaa, että tapaamiset eri instituutioiden edustajien välillä ovat tuottoisia, eivätkä hedelmättömän ja väkivaltaisen sanasodan lähde. Toiseksi, miten meidän on toimittava poliittisella ja kulttuurisella tasolla estääksemme laillisia mielenosoituksia muuttumasta organisoiduiksi väkivallan teoiksi, joita käytetään omien etujen tavoittelemiseen? Onko Interpolilla tietyissä oikeudellisissa puitteissa mahdollisuus harjoittaa ennalta ehkäiseviä tehtäviä ja valvontatehtäviä väkivallan ja terrorismin leviämistä vastaan?
Tämän lisäksi, komission jäsen Vitorinon esitettyä kehotuksen lisätä yhteistyötä väkivallan ehkäisemiseksi, meitä ihmetyttää, miten on mahdollista, että Echelon, joka saa apua Englannilta ja joka tarkkailee kaikkea Euroopassa tapahtuvaa, ei varoittanut väkivaltaisuuksista eikä estänyt niitä toteutumasta ensin Göteborgissa ja sitten Genovassa?
Nämä ovat huolestuttavia kysymyksiä, joihin aiomme palata. Tarkkailun alaiseksi ei pidä asettaa Italiaa, vaan se osa Euroopasta, joka puhuu tässä istuntosalissa ihmisoikeuksista ja sallii sitten näitä samoja oikeuksia rikottavan, sekä tietty vasemmistotaho, joka omien etujen vuoksi osoittaa hyväntahtoisuutta ja ikävöi vakuuttamiskeinona käytettyä väkivaltaa.
Hyvä puhemies ja hyvät kollegat, ensinnäkin Euroopan on nyt toimittava niin, että Genovassa sovitut tavoitteet voidaan toteuttaa, ja niin, etteivät sen hallitukset sisäpolitiikkaansa silmällä pitäen käyttäisi hyväkseen sellaisia murheellisia tapahtumia, joita pitäisi käsitellä yhteisesti sovituin menetelmin.
Euroopan on löydettävä uudelleen Euroopan unionin eikä jonkun tietyn puolueellisen ajattelun merkitys!

Cappato
Arvoisa puhemies, maailmanlaajuistumista koskeviin kysymyksiin annettiin poliittisia vastauksia, mutta haluaisimme kuitenkin pyytää, ette te ette pakottaisi meitä valitsemaan Genovan ja Durbanin välillä, eräiden suurimpien demokratioiden muodostaman G8-ryhmän kokouksen, Genovan G8-kokouksen ja YK:n Durbanin kokouksen välillä. Aivan varmasti me valitsisimme Genovan G8-kokouksen emmekä muita kansainvälisiä foorumeita, joissa enemmistönä ovat maailman päätösvaltaa hallussa pitävät diktatuurit ja joissa lopulta tehdään päätöksiä, jollaisia tekisi rasistinen konferenssi eikä rasismin vastainen konferenssi. Vaihtoehto on se, että emme voi tyytyä G8-ryhmän emmekä liioin Euroopan unionin käyttämään menetelmään. Uskomme, että länsimaisten demokratioiden pitää elvyttää demokratiaan ja oikeusvaltioon kuuluvaa menetelmää, eikä niiden pidä siirtyä puolustusasemiin, vaan niiden on siirryttävä hyökkäysasemiin ja käynnistettävä uudelleen aloite oikeuksien ja demokratian maailmanlaajuistumisesta.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, kun kampanjoita on käyty vuosia ja jos unionilla todellakin olisi konkreettista tahtoa, tällaisen tilanteen ei pitäisi olla mahdollinen, tilanteen, jossa kansainvälisen rikostuomioistuimen perussääntö on vielä ratifioimatta. Ei pitäisi olla mahdollista, että YK:ssa ei ole vielä hyväksytty maailmanlaajuista kuolemantuomion lakkauttamista. Näiden asioiden kimppuun länsimaalaisten demokratioiden pitää käydä.
G8-ryhmän kokouksista haluan sanoa, että näiden huippukokousten pitää olla julkisia, eikä niistä tee julkisia se, että kutsutaan koolle kansalaisjärjestöjen edustajia tai kaikkein köyhimpien maiden edustajia. Kyse on siitä, että näiden ongelmien käsittelyyn on otettava mukaan parlamentit ja kaikki kansalaiset, nämä kansainväliset huippukokoukset on esitettävä suorana audiovisuaalisena lähetyksenä ja Internetissä, niiden työskentelyä pitää esitellä kaikille kansalaisille, ja demokratian ja oikeusvaltion mallia on elvytettävä. Tämä on mielestäni vaihtoehto, jolla voidaan parantaa G8-ryhmän ja Euroopan unionin toimintaa, ja tämä on vaihtoehto niille, jotka vaativat maailmanlaajuistumisprosessin hallinnan keskelle sellaisia instituutioita, joissa maailman pahimmat diktatuurit eivät voi vielä käyttää veto-oikeuttaan.

Ferri
Arvoisa puhemies, pyysin puheenvuoroa esittääkseni voimakkaan vastalauseen sitä henkilöä vastaan, joka kohdisti Italian järjestysvaltaan erittäin vakavan syytöksen asiasta, josta ei ole todisteita eikä mikään tue sitä. Kollega ei ilmiselvästikään ole tietoinen todellisesta tilanteesta, ja näin ollen pyydän, että syytös poistetaan pöytäkirjasta tai että Euroopan parlamentti tekee istunnossaan johtopäätökset näin vakavasta väitteestä, jollaista ei mielestäni pitäisi voida esittää tässä istuntosalissa.

Puhemies
Jäsen Ferri, kyseessä ei ole menettelyä koskeva esitys.

Fiori
Arvoisa puhemies, samalla kun kiitän puheenjohtajavaltio Belgian edustajaa ja komission jäsen Vitorinoa heidän johdannostaan, haluaisin esittää kaksi poliittista huomiota.
Ensimmäinen huomio: uskon, että kaikki kiinnittävät huomiota siihen ensimmäistä kertaa aktiiviseen ja voimakkaasti läsnä olevaan rooliin, joka Euroopan unionilla oli G8-ryhmän kokouksessa. Joskin pitää paikkansa, että tulokset olisivat kaiketi voineet olla konkreettisessa mielessä parempia kuten eräs kollegoista korosti haluaisin lainata erään sellaisen poliitikon sanoja, jonka ajattelumaailma ei ole samanlainen kuin minun, mutta jonka monet tässä istuntosalissa olevat tuntevat: hänen sanojensa mukaan pitkät matkat saavat alkunsa pienistä askelista. Ja Genovassa päätettiin varmasti täysin uudenlaisesta työmenetelmästä verrattuna kaikkiin muihin G8-ryhmän kokouksiin.
Toinen huomio: uskon, että kaikkien tässä parlamentin istuntosalissa läsnä olevien tavoitteena on saavuttaa yhä tiiviimpi Euroopan kansojen välinen unioni, ja me perustamme tämän työsuunnitelmamme ja poliittisen näkymämme yksimielisyyteen, demokratiaan ja lakiin.
Genovan huippukokouksessa ja tiedotusvälineiden kautta levitetyissä viesteissä minua huolestuttaa se, että niissä yritetään kieltää edustuksellisen demokratian olemassaolo, mitä ei voi hyväksyä. Tällainen voi kuulua joihinkin kulttuureihin, mutta meidän pitää torjua väkivalta, koska se on vastoin tapaamme vaihtaa näkemyksiä sivistyneiden ihmisten tavoin, mutta ennen kaikkea meidän on uskottava rakenteeseen, joka poikkeaa täysin tällaisesta kova kovaa vastaan -vastarinnasta.
Päätän puheenvuoroni kahteen pieneen yhteenvetoon. Me emme halunneet tehdä päätöslauselmaa, koska kuten joku kollegoista varmasti muistaa halusimme keskustella asioista heinäkuussa, jotta me, Euroopan parlamenttina olisimme valmiita Genovan huippukokousta varten yhdessä neuvoston ja komission kanssa. Meille ei annettu mahdollisuutta käydä keskustelua: meillä jätettiin ainoastaan aikaa pitää kyselytunti.
Toinen asia: koska kerran tiedän eräiden minua ennen puhuneiden kollegojen ajattelevan järkevästi, ennen kuin käydään Italian järjestysvallan kimppuun tai heitetään syytöksiä sen toiminnasta, kehottaisin odottamaan johtopäätöksiä Italian oikeuslaitoksen tällä hetkellä tekemästä työstä.

Napoletano
Arvoisa puhemies, Genovan G8-huippukokouksen etenemistapa antaa hallituksille aihetta pohdintaan, erityisesti kahdeksalle pääosapuolelle, mutta sama koskee komissiota, neuvostoa, eri instituutioita, puolueita sekä liikkeitä, joiden puitteissa on syntynyt mielenkiintoista pohdiskelua, joka kyseenalaistaa itse globaalistumisen vastaisen määritelmän. Tämä ei ole sopiva hetki käsitellä turvallisuuteen ja yleiseen järjestykseen liittyviä ongelmia, jotka ovat pian koko Euroopan laajuisia kuten täällä on muistutettu ja jotka edellyttävät tehokkaita reagointitapoja, joissa samaan aikaan otetaan huomioon esimerkiksi Euroopan unionin perusoikeuskirjassa vahvistettu oikeus kokoontumis- ja ilmaisuvapauteen.
Parlamentin kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunta on sopivaan aikaan päättänyt laatia sisäministereiden neuvostolle suosituksen ennen marraskuussa pidettävää seuraavaa kokousta. Emme voi kuitenkaan olla ilmaisematta syvää suruamme nuoren ihmisen, Carlo Giulianin, kuoleman johdosta, emmekä voi olla tuomitsematta selkeästi sellaista väkivaltaa, jota etunenässä harjoittivat Genovassakin vähemmistöryhmät, emmekä myöskään voi olla ilmaisematta huoltamme kansalaisten turvallisuuteen kohdistuneista tarpeettoman voimakkaista vastatoimista, joista vedettiin vastuuseen eräitä järjestysvallan tahoja. Sekä Italian parlamentti että oikeuslaitos ovat käynnistäneet asiasta tutkimuksen, jota mekin voimme sitten käyttää hyväksemme.
Palatakseni asialistaan haluan sanoa, että G8-ryhmän kokous on epävirallisena tapahtumana vaarassa luoda odotuksia, jotka eivät miltei koskaan johda konkreettisiin sitoumuksiin. Tästä huolimatta myös sen huomion ansiosta, jota tämä liike on onnistunut luomaan huippukokousten ympärille, emme voi enää vältellä kaikkein köyhimpien maiden asemaan liittyvää ongelmaa emmekä vahvempaa toimintaa velan, köyhyyden, kaupan, sairauksien torjunnan ja ympäristön aloilla.
Yhteenvetona sanottakoon, että jos liikkeen vastuuna on pohtia omaa tulevaisuuttaan esimerkiksi taistelumuotojensa osalta ja sitä asiaa, että se on vaarassa ajautua suojelemaan etujaan hämmentävää levottomuutta synnyttävällä tavalla, instituutioiden harteille jää sellaisten maailmanlaajuisten prosessien johtaminen, joissa tähän mennessä on suosittu talouskeskittymiä ja keinottelun avulla saatuja tuloja ja joissa on kasvatettu entisestään sietämättömiä eroja ja epäoikeudenmukaisuuksia. Seuraava tehtävä, jossa Euroopan unionilla ja komissiolla on kannettavanaan aivan toisenlainen G8-kokoukseen liittyvä vastuu, on WTO:n seuraava neuvottelukierros.
Komission ehdotuksen "kaikkea paitsi aseita" on oltava voimakkaana esillä Genovaa koskevassa loppuasiakirjassa. Meidän tehtävämme on viedä sitten ehdotusta eteenpäin johdonmukaisesti maailmankaupan virtauksien ulkopuolelle jätettyihin kansalaisten mielipiteiden ja köyhien eduksi.

Di Pietro
Arvoisa puhemies, pidän puheenvuoroni Italia dei Valori -liikkeen (Arvojen Italia) nimissä. Tämän ELDR-ryhmän yhteydessä olevan italialaisen poliittisen liikkeen edustajia oli paikalla Genovassa, ja he näkivät, mitä siellä tapahtui. Yhteenvetona tuomme esiin, että G8-kokousten kaltaiset huippukokoukset ovat erittäin tuottamattomia sellaisina kuin ne on tällä hetkellä organisoitu. Genovaa ennen ei koskaan aikaisemmin ole nähty maapallon mahtien taholta vastaavanlaisia voiman ja vallan osoituksia, jotka ovat pelkkää sellaista esitystä, josta ei todellakaan ole apua maailman nälänhädän lievittämiselle ja ihmisten välisen samanarvoisuuden edistämiselle, jos niihin ei liitetä konkreettisia toimia, joilla pyritään ratkaisemaan velkaongelmat, jakamaan hyvinvointia tasaisesti, turvaamaan materiaalioikeuksia, tekemään loppu kaikenlaisesta hyväksikäytöstä kolmannen maailman maissa.
Toinen asia: samaan aikaan, kun Genovassa oli lukuisia ihmisiä, jotka harjoittivat legitiimiä ja perusteltua oikeuttaan esittää mielipiteitään, siellä oli myös monia provokaattoreita ja tilaisuuteen soluttautuneita, jotka käyttivät mielenosoitusta hyväkseen suorittaakseen epäoikeudenmukaisia ja anteeksiantamattomia väkivallan tekoja ja halventaakseen näin sekä valtaa pitäviä että mielenosoittajia. Meidänkin parlamentista on lähetettävä tämä on kolmas asia heitä vastaan ja heihin kohdistuva selkeä ja yhtenäinen kritiikin ja moitteen viesti: ne, jotka panivat väkivallan alkuun, ovat rikollisia.
Neljäs asia: valitettavasti Italian hallituksen asettamat ehkäisy-, valvonta- ja torjuntaelimet epäonnistuivat osittain tehtävässään heitä vastaan. Ne epäonnistuivat nyt liioittelun ja puutteiden vuoksi: puutteita ilmeni tiedotus- ja tiedustelutoiminnassa ja ennalta ehkäisevässä suojelutoiminnassa; liioittelua oli siinä mielessä, että eräät järjestysvallan tahot käyttivät liikaa hillitseviä keinoja, mutta valitettavasti paikalla nähtiin pakkokeinoja, joita olisi voitu välttää ja jotka olisi pitänyt välttää.
Viimeisenä asiana haluan sanoa, että tällainen toimintatapa pitää toki tuomita, mutta tuomiota ei ole kohdistettava yksittäisiin järjestysvaltaryhmiin, vaan niihin tahoihin, jotka antoivat käskyjä tai joiden piti hallita ja koordinoida toimintaa sekä tekniseltä että poliisitoiminnan kannalta. Mitään tällaista ei tehty, mistä olemme pettyneitä. Odotamme rauhallisina Italian oikeuslaitoksen ja parlamentin arviota, ja toivomme, että tulevaisuudessa ei enää nähtäisi väkivallan tekoja.

Frassoni
Arvoisa puhemies, ministeri aloitti puheenvuoronsa puhumalla omasta sukupolvestaan. Minä kuuluun siihen sukupolveen, jota Italiassa kutsutaan "takaisin paluun" sukupolveksi olen liian nuori sekä vuoden -68 että vuoden -77 kannalta ja olen tottunut ajattelemaan, että poliisi ja karabinieerit varmistavat ihmisten turvallisuuden ja että heidän ansiostaan Italiassa onnistuttiin kukistamaan terrorismi. Niinpä Genovan tapahtumissa minua yllätti ja kauhistutti eniten se, että niiden syntymiseen ei tarvittu juuri mitään, eli pelkkä hallituksen vaihtuminen, G8-kokousten vastainen panetteleva kampanja, riittämätön organisointi ja väkivaltaisten huligaanien joukko saivat aikaan sen, että eräissä järjestysvallan osapuolissa korostan, eräissä heistä syntyi halu harjoittaa silmitöntä ja peripohjin typerää nujertamistoimintaa.
Hyvä jäsen Tajani, arvoisa komission jäsen, tämä on eurooppalainen eikä kansallinen kysymys. Nizzan, Göteborgin, Genovan ja ehkä pian myös Laekenin tapahtumien jälkeen on syntymässä kuilu vaikka ministerin kauniit sanat antavat meille ehkä aihetta olla optimistisia syyttä tai syystä, tahdommepa sitä tai emme, ja se, että tämä kuilu erottaa ne ihmiset, jotka hyväntahtoisesti uskovat toimivansa paremman maailman puolesta, ja instituutiot poliisi, parlamentti, hallitus , on ongelma, johon meidän kaikkien on kiinnitettävä huomiomme, sekä vasemmalla että oikealla.
Olen varma, että jos poliisi olisi harjoittanut yhteistyötä tehokkain ja yksilön oikeuksia kunnioittavin keinoin, jos liikkumisvapaus olisi todellinen oikeus ja samanlainen etuoikeus kuin pääoman liikkumisvapaus, jos perusoikeuskirja olisi piintynyt kaikkien meidän DNA:han, ehkä Genovan kaikkein pahimpia tapahtumia ei olisi sattunut. Tämän vuoksi uskon, että välttääksemme Nizzan, Göteborgin ja Genovan kaltaisia tapahtumia toistumasta, meidän on välttämätöntä tehdä kaksi asiaa: ensimmäiseksi on toimittava selkein keinoin. Italiassa oikeuslaitos tekee jo työtä, parlamentin tutkimusvaliokunta tekee jo työtä. Nyt meidän on tehtävä täsmällinen arvio niistä menetelmistä, joita Euroopan poliisivoimien välisessä yhteistyössä käytettiin ja otettava selville, rikottiinko perusoikeuskirjoja vai ei tavassa, jolla vankeja kohdeltiin.
Arvoisa puhemies, toisena ja viimeisenä asiana meidän pitää pohtia, onko oikein kieltää vapaa liikkuvuus mielivaltaisesti ja kollektiivisesti siksi, että Schengenin sopimukseen liittyviä menettelytapoja lakkautetaan.
Nämä kaikki asiat meidän on tehtävä tässä paikassa, ja toivon, että hoidamme ne yhdessä.

Vinci
Arvoisa puhemies, G8-ryhmän kokous Genovassa ei tarjonnut mitään olennaista kolmannen maailman köyhille väestöille: tämä on totuus! Naurettava oli ennen kaikkea Kofi Annanin pyyntö varata aidsin vastaiseen taisteluun juuri ja juuri sopivaksi katsottava summa eikä almuja.
Länsimaiden johtajien olettamukset, että he ovat maailman hallitsijoita, ja heidän maailmantaloutta johtavat liberalistiset virastonsa ovat Seattlesta asti saaneet osakseen aktiivista arvostelua ja vastalauseita tuhansilta järjestöiltä, miljoonilta ihmisiltä ja myös valtioilta esimerkiksi Etelä-Afrikalta , ja nämä tahot vaativat vaihtoehtoista globaalistumismallia, joka on demokraattinen ja jonka pyrkimyksenä on vastata erityisesti kolmannen maailman väestöjen usein vaikeistakin asioista johtuviin tarpeisiin.
Genovassa kokoontui siis Genoa social forumin kutsumana yhteen eli noin tuhat rauhanomaista ja täysin väkivallatonta järjestöä, joista puolet olivat italialaisia 300 000 ihmistä ilmaisemaan erimielisyyttään ja esittämään vaihtoehtoisia tavoitteita.
Kaikki te näitte tiedotusvälineistä kuvia ja kuvanauhoja Genovan tapahtumista. Ne ovat todisteita, hyvä jäsen Ferri! Minä luin lehtiä, ja katsoin televisiota. Italian poliisinkin mukaan muutaman sadan, 600800 ilkivallan tekijän annettiin kulkea pitkin Genovaa, vaikka heidän majoituspaikkansa olikin selvillä, ja tuhota liikkeitä, pankkeja ja julkista omaisuutta, ja samaan aikaan poliisivoimat kävivät julman raivokkaasti rauhanomaisten mielenosoittajien kimppuun. He suorittivat äkillisiä hyökkäyksiä paikkoihin, joissa mielenosoittajat nukkuivat ja löylyttivät näitä; poliisit pidättivät satoja tyttöjä ja poikia ja veivät heidät poliisiasemalle, jossa heitä lyötiin, herjattiin, pahoinpideltiin ja pakotettiin olemaan tuntikausia seisaallaan hajareisin ja nojaamaan käsivarsiaan seinään; heidät pakotettiin laulamaan fasistisia hymnejä ja ylistämään Mussolinia; kaiken huipuksi tyttöjä uhattiin raiskauksella.
Olin itsekin Genovassa noiden päivien aikana ja olin suoraan todistamassa, kun poliisin maastoautot syöksyivät ja poliisit hyökkäsivät suoraan kohti rauhanomaisia kulkueita ja kun satoja kyynelkaasupommeja heitettiin tuhansien puolustuskyvyttömien ihmisten keskelle, ja näiden joukossa oli lapsia ja invalideja. Kävin myös vankiloissa, joihin oli siirretty satoja italialaisia, espanjalaisia, saksalaisia, itävaltalaisia, ruotsalaisia, sveitsiläisiä iältään 1820-vuotiaita tyttöjä ja poikia, ja kuuntelin heidän kertomuksiaan tapahtumista: kaikkia, siis kaikkia, oli lyöty, loukattu, pahoinpidelty, ja monilla heistä oli tikkejä päässään, ja kaikki tämä oli tapahtunut kasarmeilla pidätyksen jälkeen.
Oikeiston autoritaarisilla menetelmillä on Euroopassa historiansa! Tähän historiaan kuuluvat perustekijöiden lisäksi yhtäällä satunnaiset onnettomuudet ja toisaalla maltillisten, liberaalien ja katolisten oikeistolaisten välinen kumppanuus tai saamattomuus.
Se välinpitämätön asenne, jota neuvosto ja osa parlamentin poliittisista tahoista osoittavat Genovassa esiintyneitä dramaattisia tapahtumia kohtaan, joiden kouriin Italia joutui, on siis sallikaa minun sanoa tämä vastuuton paitsi demokratiaa myös itse näitä poliittisia tahoja kohtaan. Itävalta asetettiin tarkkailun alaiseksi ja unionin 14 jäsenvaltiota asettivat pakotteita sitä vastaan paljon pienemmästä syystä eli Haiderin lörpöttelyn vuoksi.

Segni
Hyvä jäsen Vinci, myös poliisia vastaan tehtiin hyökkäyksiä, eikä siis vain poliisi liioitellut toiminnassaan, jonka voin hyvin sanoa tuomitsevani. Mutta tämä ei ole se ongelma, jota haluan tänään käsitellä.
Eräs asia kuitenkin yhdistää aivan kaikkia, eli mitä Eurooppa voi tehdä? Arvoisa ulkoministeri, te sanoitte, että Eurooppa voi toimia mallina globaalistumista koskevissa tulevaisuuden ongelmissa. Arvoisa ulkoministeri, tämä on totta, mutta asia ei koske tämänhetkistä Eurooppaa, jos rehellisiä ollaan. Aivan, tarkoitan siis tätä ihmisoikeuksien Eurooppaa, ihmisoikeuksien, joiden kehto olemme olleet, tätä vähemmistöjä ja erilaisuuksia kunnioittavaa Eurooppaa ja kuolemanrangaistusta vastustavaa Eurooppaa, joka vastaa suuren osan, ehkä ihmiskunnan hyväntahtoisimman osan, ahdistukseen. Mutta nämä ihmiset tulisivat teitä vastaan, jos Euroopassa puhuttaisiin vain yhdellä äänellä ja käytettäisiin yhtä keinoa, jolla ilmaista voimakkaasti tämä ajatus koko maailmassa. Jakautuneella Euroopalla ei ole tämän kanssa mitään tekemistä. G8-ryhmän kokouksesta ei saanut sellaista vaikutelmaa, että Eurooppa pystyy vaikuttamaan päätöksiin. G8-ryhmä antoi vaikutelman suuresta supervallasta ja jakautuneesta Euroopasta, joka on heikko ja tehoton, koska se on pirstoutunut moneen osaan. Tämä on edessämme oleva todellinen ongelma.
Jos haluamme, että Eurooppa vastaa globaalistumisen synnyttämään tuskaan, meidän on kuljettava eteenpäin tiellämme rakentaaksemme poliittisen unionin ja antaaksemme Euroopalle yhden ainoan äänen. Jos G8-ryhmän kokouksessa ei puhuisi neljä Euroopan valtiota, vaan ainoastaan yksi taho koko Euroopan puolesta, silloin ei olisi enää olemassa yksi suuri Amerikka ja monta pientä valtiota: silloin kuultaisiin kahta samanarvoista ääntä.
Arvoisa ulkoministeri, teidän Laekenin hallituksenne voisi antaa merkittävän panoksen tälle tielle esittämällä ja viemällä eteenpäin perustuslakihanketta, jota ei jätettäisi todellisten ongelmien ulkopuolelle, niin kuin tämä keskustelukin vielä tänään on, vaan josta tulisi otettuamme käyttöön yhteisen rahan, euron ja selvitettyämme maailmanlaajuistumiseen liittyvät ongelmat muutamassa vuodessa sellainen väline, jonka avulla Eurooppa puhuisi maailmassa yhdellä äänellä ja harjoittaisi yhtä yhteistä politiikkaa.

Gollnisch
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, Genovan tapahtumat ovat paljastaneet useita asioita. Ensinnäkin, kaupunkiin linnoittautuneista Euroopan ja maailman johtajista on todettava yksinkertaisesti, että vaikka he johtavat huonosti, he suojautuvat hyvin.
Toiseksi, emme hyväksy julmaa ja tarkoituksellista väkivaltaa, jota käytettiin näissä järjestäytyneissä vastamielenosoituksissa, jotka eivät herättäneet yhtä voimakasta närkästystä, niin kauan kuin ne kohdistuivat kansallisia oikeistopuolueita vastaan. Kun kohteena ovat kansallismieliset flaamilaiset, italialaiset, ranskalaiset, saksalaiset tai muut, toiminta on täysin hyväksyttävää, eikä Ranskan sosialistipuolueesta puuttunut johtajia tukemaan ja organisoimaan niin kutsuttua demokraattista häirintää siihen saakka, kunnes - sanotaanhan, että aseet kääntyvät kantajiaan vastaan - sosialistiset johtajat joutuivat itse kiviryöpyn kohteeksi. Genovan veriset tapahtumat todistavat todellakin, ettei globaalistumisen vastustamisessa ole kyse moraalisesta protestista, joka syntyy halusta jakaa tasapuolisemmin maailman rikkaudet. Syyt ovat todellisuudessa tänä päivänä kuten ennenkin poliittisia ja ideologisia. Rauhanomaisten mielenosoittajien johtaja Luca Casarini vahvisti asian "La Repubblica" -lehden haastattelussa. Aseistetusta kapinasta Italian valtiota kohtaan tuomittu ja tällä hetkellä osittain vapautettu Negri ilmaisi asian kirjassa. Nämä ihmiset eivät ole enää kansainvälisiä sosialisteja tai kansainvälisiä proletaareja, mutta he ovat yhä kansainvälisiä. Seattlen mielenosoittajat eivät olleet koko maailman köyhien puolestapuhujia, vaan länsimaihin kohdistettu poliittinen ase. Genovassa he käynnistivät hyökkäyksensä sen imperiumin sydämestä, jota he väittivät vastustavansa, todellisuudessa liberaalia globaalistumista vastassa on kuitenkin toinen, aivan yhtä kumouksellinen globaalistuminen. Emme kannata kumpaakaan, todellinen vastaus löytyy kansallisten identiteettien puolustamisesta.

Gawronski
Arvoisa puhemies, Rambouillet'ssa pidetyn ensimmäisen G5-ryhmän kokouksen henkevyyden jälkeen olemme tulleet Genovan surullisiin tapahtumiin, ja monet alkavat miettiä, ovatko nämä huippukokoukset paisuneet liian suuriksi, raskaiksi ja byrokraattisiksi, kun niistä on kadonnut yksityisten kokousten vanha ja tuottoisa ilmapiiri. Komissio puhui asiasta hetki sitten, ja tätä aihetta on varmasti syytä syventää.
Mutta näissä tilanteissa moni meistä on myös ymmärtänyt, että parlamentissamme on tahoja, jotka kykenevät käyttämään hyväksi jopa murhenäytelmiä, jollainen oli esimerkiksi Genovan kuolemantapaus. Ja tätä ne tekevät poliittisten tavoitteidensa saavuttamiseksi eli viedäkseen Italiassa keskustaoikeistolaisen hallituksen oikeudet. Tämän tavoitteen saavuttamiseksi ne käyttävät hyväkseen Euroopan parlamenttia, ja kuten eilenkin, ne järjestävät täällä tapaamisia globaalistumista vastustavien liikkeiden edustajien kanssa, jotka esittävät naurettavia ja valheellisia syytöksiä ja panettelevat yhtä Euroopan unionin jäsenvaltioista määrittelemällä sen demokratian puutteelliseksi ja ilmaisemalla, että maa on asetettava tarkkailun alaiseksi. Olen pahoillani, että näihin mielenosoituksiin osallistuu aktiivisesti myös italialaiskollegoja, jotka esimerkkinä nimeän jäsen Vincin eivät ehkä käsitä, että he eivät niinkään likaa keskustaoikeistolaisen hallituksen vaan koko heidän maansa maineen.
Kysymykseni on ilmeisen selvä ja banaali: jos Italiassa olisi vallassa vasemmistohallitus, olisivatko tämän parlamentin poliittiset puolueet lähteneet yhtä voimakkaasti liikkeelle, olisivatko tälle "pyhiinvaellukselle" lähteneet sellaiset edustajakollegamme, jotka eivät ikinä ole kuvitelleetkaan menevänsä huippukokouksiin, mutta jotka kuin sattumalta olivat paikalla Genovassa?
Toivon, että protesteilla Genovassa ja muualla ei koskaan onnistuta estämään kuten ne nyt ovat vaarassa estää maailman johtajia keskustelemasta keskenään.

Van den Berg
Arvoisa puhemies, me sosialistit vastustamme globaalistumista, joka on yhtä kuin vahvemman oikeus. Sen sijaan suhtaudumme myönteisesti ihmiskasvoiseen globaalistumiseen.
Joudumme maailmanlaajuisesti yhä enemmän sidoksiin toistemme kanssa ja toisistamme riippuvaisiksi. Sen takia on täysin mieletöntä kaivautua asemiin kansallisten, eurooppalaisten tai muiden keinotekoisten rajojen taakse. Samaan aikaan näemme kuitenkin myös globaalistumisen kielteiset puolet. Maailmankauppa kukoistaa, mutta rikkaimmat maat ansaitsevat 37 kertaa enemmän kuin köyhimmät maat, ja huolimatta maailmankaupan suunnattomasta kasvusta viime vuosina on rikkaiden ja köyhien välinen kuilu vain syventynyt. Yhdellä viidestä tämän maailmankylän asukkaasta ei vieläkään ole mahdollisuutta koulutukseen tai terveydenhoitoon. Juuri tällaisessa maailmankylässä tämä räikeä epätasa-arvo on meidän kaikkien asia.
Euroopan pitää puhua yhdellä äänellä, ja tarkoitan Euroopalla nyt komissiota, neuvostoa, parlamenttia ja jäsenvaltioita. Se on mahdollista, ja näin ollen myös me voimme esittää merkittävää osaa. Maailman suurimpana kauppamahtina Eurooppa voi toimia edelläkävijänä. Meidän pitää puolustaa eurooppalaista sosiaalista mallia Euroopan sisällä ja sen ulkopuolella, kantaa vastuuta ja tukea uusia sosiaalisia ja innovatiivisia ratkaisuja. Meidän pitää esimerkiksi tukea köyhiä maita, jotka toivovat halpojen aids-lääkkeiden halpaa tuotantoa. Meidän pitää mahdollistaa se ja puolustaa näiden maiden oikeuksia.
Kun teemme jotain tärkeää, niin näytämme, että olemme tosissamme. Yhdysvallat uhkaa silloin tällöin kääntää selkänsä multilateralismille ja vetäytyä oman edun tavoittelun muurin taakse, ja juuri sellaisena aikana on erittäin tärkeää, että Eurooppa täyttää tämän aktiivisen globaalin roolin. Silloin pitää tietysti kysyä, mikä se rooli on ja mihin aktiivisuus kohdistuu.
Mainitsen joukon lupaavia asioita. Niitä ovat "kaikkea paitsi aseita" -aloite, aidsin vastainen toimintaohjelmamme sekä Jospinin ja Schröderin aloitteet Tobinin verosta. Ovatko komissio ja neuvosto myös valmiita vähintään vakavasti tutkimaan tässä asiassa tehtyjä aloitteita ja tukemaan niitä? Mainitsen myös heikot kohtamme, jollaisena pidän kieltäytymistä uudistaa nopeasti maataloutta. Lisäksi komission puheenjohtaja Prodi on kyllä myöntänyt 120 miljoonaa euroa meidän Global Health Fund -rahastollemme, mutta meidän pitää ottaa se summa omasta talousarviostamme. Meille tarjotaan siis sikari meidän omasta rasiastamme. Milloin parlamentti muuten antaa tästä ehdotuksensa, sillä tälle toimenpiteelle tarvitaan kyllä vielä muodollinen hyväksyminen? Me täällä parlamentissa haluamme lisää rahaa emmekä sikaria omasta rasiasta. Ajattelen myös niitä jäsenvaltioita, jotka eivät anna kehitysyhteistyöhön 0,7 prosenttia BKT:stään.
Jos Eurooppa haluaa olla niiden ystävä, jotka toivovat ihmiskasvoista globaalistumista, jos se haluaa kuunnella vakavasti ja olla esimerkkinä kaikille, jotka nyt osoittavat huolestuneesti mieltään, niin sen pitää myös tehdä siitä täyttä totta omilla teoilla ja politiikalla. Mielestäni tämä asia muodostaa ytimen kumppanuudessa kehitysmaiden kanssa. Se muodostaa myös pohjan uuden WTO-kierroksen onnistumiselle. Tällainen Eurooppa on kuitenkin erilainen kuin se Eurooppa, joka asettuu harvojen taloudellisesti hyötyvien puolelle. Jos todella haluamme, että oikeus koskee kaikkia, niin meillä täällä Euroopassa on loistava tilaisuus tehdä siitä täyttä totta. Sitä tietä sosiaalidemokraatit haluavat kulkea.

Voggenhuber
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, demokratian ja sosiaalisen ulottuvuuden kieltäminen Euroopan yhdentymisessä luo ristiriitoja. Mikä on meidän vastauksemme? Lukemattomat nuoret ihmiset ovat odottaneet koko kesän tätä Euroopan parlamentin ensimmäistä istuntoa. Genovassa he tutustuivat valtioon ja Eurooppaan, jotka aiheuttivat heille syviä traumoja. Trauma laajenee joka päivä niin kauan kuin me emme anna siihen asianmukaista vastausta.
Mikä on parlamenttimme vastaus? Jäsen Poettering onnitteli ensimmäisenä päivänä pääministeri Berlusconia. Parlamentin kristillisdemokraatit ja oikeisto hylkäsivät päätöslauselman ja tekivät selväksi, että aikovat hylätä myös tutkintavaliokunnan. Heidän on selvitettävä itselleen, mihin he samastuvat. Poliisin liialliseen väkivaltaan, järjestelmällisiin pahoinpitelyihin, niin, vangittujen tai pidätettyjen kidutukseen, satoihin mielivaltaisiin pidätyksiin, seksuaaliseen hyväksikäyttöön, natsien iskulauseisiin poliisiasemilla.
Olin viikon Genovassa. Kävin sikäläisissä vankiloissa. Puhuin niistä vastaavien henkilöiden kanssa, ja kymmenen tunnin ajan tallensin pöytäkirjaan keskusteluja sellaisten ihmisten kanssa, joita oli kidutettu ja pahoinpidelty järjestelmällisesti, jopa 30 tunnin ajan. Kaiken tämän tahdotte lakaista maton alle! Niin, kristillisdemokraatit ovat jättäneet Italian oikeiston asiaksi käymämme keskustelun kiistämisen. Yhdellä heistä oli otsaa väittää, että mitään todisteita ei muka ole olemassa.
Hyvät parlamentin jäsenet, äänestäkää selvityksen puolesta, ja me toimitamme teille laatikkokaupalla todisteita sadoista kidutustapauksista, pahoinpitelyistä, poliisin hyökkäyksistä ja väkivaltaisuudesta. Tämä ei ole vain Italian poliisin asia, sillä nuoret ovat koko Euroopassa odottaneet tätä ensimmäistä istuntoa luottaen siihen, että tässä parlamentissa on perusoikeuksien puolustajia eikä parlamentti vaikene asiasta ja mene samaan juoneen Italian äärioikeistolaisen hallituksen kanssa.
Sallikaa minun sanoa katkerana itävaltalaisena: miten olisi käynyt, jos Itävallassa olisi vuosi sitten pidetty näin ennenkuulumaton huippukokous? Yksi kuollut, 500 loukkaantunutta, 470 pidätettyä ja vangittua, joista 90 prosenttia on jo ollut pakko päästää vapaaksi todisteiden puutteessa; poliisi haki heitä mielivaltaisesti jopa 50 kilometrin säteeltä Genovan ympäristöstä ja syytti tekaistuin todistein. Tällä asialla on eurooppalainen ulottuvuus, ja parlamentin on vastattava kysymykseen...
(Puhemies keskeytti puhujan.)

Cossutta
Arvoisa puhemies, G8-huippukokouksen poliittiset tulokset olivat rehellisesti sanottuna miltei olemattomia, vieläpä kielteisiä, ja joka tapauksessa kaikki jäi hämärän peittoon väkivaltaisten yhteenottojen vuoksi, kuten tiedämme.
Esitämme täällä uudelleen mitä ankarimman vastalauseemme Italian hallitusta ja sellaisia poliisijoukkoja vastaan, jotka ovat olleet suvaitsevaisia ja vapaamielisiä väkivaltaisia ihmisiä kohtaan ja julmia viattomia ihmisiä kohtaan. Euroopalla oli mahdollisuus esittää tuomio, ja niin se tuomitsikin tyrmistyneenä ja vihaisena karmeat tapahtumat, joita eräs Euroopan unionin jäsenvaltioista sai aikaan kolmannen maailman tapaan tekemillään toimilla ja chileläiseen malliin suorittamillaan vainoilla.
Vahvistamme nyt myös päättäväisesti tuomiomme eräiden mielenosoittajaryhmien harjoittamaa järjetöntä väkivaltaa vastaan ja voimakkaan kritiikkimme niitä järjestäjiä kohtaan, jotka sanovat vastustavansa väkivaltaa, mutta jotka eivät osanneet eivätkä tosiasiassa halunneet katkaista kaikkia suhteitaan liikkeen sisällä oleviin kiihkoilijoihin ja väkivallan lietsojiin.
Kaikki tällaista kohtaan osoitettu suvaitsevaisuus on kansojen asiaa vastustavien vihollisten hyväksi; eikä ole mitään syytä ylpeillä sillä, että jotkut sellaiset naiivit ihmiset, jotka kuvittelevat, että oikeus toteutuu, kunhan vain on oikeassa, eivät vaivaudu vastustamaan, eristämään ja jättämään ulkopuolelle kaikkia väkivaltaisia tahoja, vaan tämä tuottaa vaarallisia ja ei-toivottuja tuloksia, kun tarkoitus olisi levittää ja laajentaa uusliberalistista globaalistumista vastustavaa suurta liikehdintää.

Bodrato
Arvoisa puhemies, Euroopan parlamentin täytyy toimia todella hillitysti nostaessaan oman keskustelunsa kansallisten parlamenttien vastuun edelle, jotta se ei antaisi sellaista vaikutelmaa, että se puuttuu eri maiden tilanteisiin tavalla tai toisella. G8-kokouksen osalta kannatan neuvoston ja komission arviossa sekä sen vahvuuksia että sen heikkouksia, mutta minäkin ihmettelen, miksi joka kerta, kun järjestetään kansainvälisiä huippukokouksia, Seattlesta Göteborgiin ja Genovaan, syntyy konflikteja, jotka uhkaavat yleistä järjestystä aivan kuin tarkoitus olisi taistella näkymätöntä hirmuvaltiasta vastaan. Meidän on pohdittava tätä ristiriitaisuutta ja aloitettava keskustelu nuorten kanssa niin, että politiikalle palautetaan sille kuuluva asema.
Väkivalta on torjuttava epäröimättä; väkivalta ei sovellu yhteen demokratian kanssa; äärimmäisyyssuuntaukset ovat monesti väkivallan kehtoja. Genovan väkivaltaisuuksia tutkii parhaillaan Italian oikeuslaitos, jota kohtaan tunnemme täydellistä luottamusta.
Mutta asiaan liittyy nyt poliittinen kysymys, ja on monia keinoja puolustaa instituutioita. Meidän ei pidä sekoittaa väkivallanhakuisia naamioituneita mielenosoittajaryhmiä niihin, jotka harjoittivat oikeuttaan osoittaa julkisesti mieltä. Hämminki vahvistaa kierrettä, joka tuottaa uuttaa väkivaltaa ja kylvää terrorismia. Näissä tilanteissa on hyvin vaikea taivuttaa ihmiset noudattamaan lakia käyttämättä pakkokeinoja, mutta tämä on hallitusten vastuulla. Jotta ääriliikkeet onnistuttaisiin eristämään, lähtökohdaksi täytyy asettaa kansallisten ja eurooppalaisten instituutioiden moraalinen vaikutusvalta ja kyky osoittaa, että kansalaisuusoikeuksia kunnioitaan täysipainoisesti.

Terrón i Cusí
Arvoisa puhemies, kansalaisvapauksien- ja oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunta aikoo tehdä suosituksen oikeus- ja sisäasioiden neuvoston esittämästä ehdotuksesta yleisen järjestyksen säilyttämiseksi kokousten aikana.
Aiomme korostaa tarvetta puolustaa kansalaisten vapautta ja perusoikeuksia. Nizzan sopimuksessa parlamentille annetaan tehtäväksi valvoa näiden oikeuksien noudattamista, ja näin se määrätään meille EY:n perustamissopimuksessa.
Meidän on myös valvottava demokraattisesti neuvoston ehdottamia turvatoimia, niiden suhteellisuutta ja tehokkuutta. En aio esittää syytöksiä Italian poliisia vastaan, mutta mielestäni voidaan pitää ainakin tehottomana, että muutamilta kansalaisilta evättiin liikkumisoikeus ja että maahan päästettiin ne henkilöt, jotka sitten tekivät sen mitä Genovassa tehtiin.
Tämän kaiken aiomme tehdä. Arvoisa puhemies, nykyisin meidän on ennen kaikkea vaadittava Euroopan toimielimiltä poliittista reagointia tässä tilanteessa, joka ei ole luonnonkatastrofi, jossa voidaan esittää pelastussuunnitelma, kuten ministeri Duquesne tuntui tekevän valiokunnassamme pari päivää sitten, vaan se on poliittinen ilmiö, johon on reagoitava. Tämän reaktion on tultava myös ja ennen kaikkea Euroopan parlamentilta.
Parlamentin velvollisuus on luoda mahdollisuuksia poliittisille neuvotteluille, koska niiden tarve kasvaa koko ajan, ja meidän on tehtävä se myös sen vuoksi, että Euroopan unionilla on tämä demokraattisesti valittu toimielin. Unioni on ainoa kansainvälien organisaatio, jolla on sellainen, ja koska tunne siitä, että tässä kansainvälisessä tilassa ei ole mahdollisuuksia poliittisen vaatimuksen täyttämiseen, on hyvin voimakas, meidän on pystyttävä viemään asioita eteenpäin ja tarjoamaan tämä tila mahdollisimman pian, ja toivottava, että muut toimielimet tekevät voitavansa.

Lucas
Arvoisa puhemies, huolimatta siitä, mitä parlamentin toisella puolella aiemmin sanottiin, on selvää, että poliisi harjoitti Genovassa järjestelmällistä fyysistä ja henkistä kidutusta. Muiden tapaan pahoittelen, että meillä ei ole edessämme päätöslauselmaa, jossa me olisimme voineet ilmaista tuomitsevamme täysin poliisin raakuuden ja Mustan blokin Genovassa harjoittaman väkivallan, olisimme voineet ilmaista vakaumuksemme siitä, että vastuulliset on saatettava oikeuden eteen, sitoutumisemme ylläpitää oikeutta osoittaa mieltään rauhanomaisesti ja päättäväisyytemme selvittää kasvavat todisteet siitä, että suuri osa Genovassa tapahtuneesta väkivallasta ja omaisuuden vahingoittamisesta oli kiihottajien (agents provocateurs) työtä.
Meillä on kuitenkin edessämme toinen tehtävä, meidän pitää nimittäin käsitellä perusteellisesti niitä syitä, miksi 300 000 ihmistä päätti mennä - omalla ajallaan ja omalla kustannuksellaan - Genovaan, samoin kuin sadattuhannet menivät Seattleen, Göteborgiin ja muualle osoittamaan mieltään köyhien jatkuvasta velkataakasta, lisääntyvästä ja groteskista rikkaiden ja köyhien välisestä eriarvoisuudesta ja yritysten kasvavasta hallinnasta elämämme monilla osa-alueilla. Se tarkoittaa, että meidän on kohdattava todellisuus, että Euroopan unionin uusliberaalit talouspolitiikat ovat tällä hetkellä osa ongelmaa, eivät sen ratkaisu.
Esimerkiksi juuri EU ajaa säälimättä eteenpäin asialistaa Dohassa marraskuussa pidettävää uutta, kunnianhimoista ja laajaa WTO:n neuvottelukierrosta varten kehitysmaiden enemmistön ja kaikkialla maailmassa toimivien yhteiskunnallisten liikkeiden vastustuksesta huolimatta. Komission jäsen Vitorino sanoi, että asiasta sovittiin Meksikossa viime viikolla. EU, Yhdysvallat, Kanada ja Japani ovat ehkä voineetkin sopia asiasta, mutta sitä eivät varmasti ole hyväksyneet Afrikan maat, kehitysmaat, Intia, Malesia, Indonesia, jne.
Lisäksi useimmissa EU:n jäsenvaltioissa valtion myöntämän kehitysavun taso on paljon YK:n tavoitetta alhaisempi, ja Göteborgin julistuksesta huolimatta neuvosto ehdottaa vuoden 2002 talousarvioonsa uutta 3,2 prosentin leikkausta ulkoista apua koskeviin sitoumuksiin viime vuoden talousarvioon verrattuna.
Euroopan parlamentin jäseninä meillä on velvollisuus varmistaa, että Euroopan unionin jäsenet nauttivat edelleen oikeutta osoittaa mieltään rauhanomaisesti. Meillä on myös velvollisuus kuunnella, mistä he osoittavat mieltään ja reagoida siihen, koska jos me emme tee sitä, emme voi yllättyä, jos EU:n toimielinten maine kaukaisina ja abstrakteina instituutioina kasvaa entisestään.

Marset Campos
Arvoisa puhemies, Genovan sosiaalinen foorumi kutsui minut Genovaan,. ja yllätyin kovin, koska en ollut koskaan nähnyt poliisin käyttäytyvän samalla tavoin, ja olen kuitenkin taistellut vuodesta 1966 lähtien demokratian ja vapauden puolesta Espanjassa.
Edes Francon diktatuurin aikana poliisi ei toiminut siten kuin näin sen toimivan Genovassa. Enemmän tätä tilannetta muistutti se tilanne, johon jouduin 11. syyskuuta 1973 Santiago de Chilessä, kun Pinochetin vallankaappaus alkoi.
Tämä on Euroopalle hyvin vaikea ongelma: sen on taattava, että samalla tavoin kuin G8-mailla on mahdollisuus kokoontua, myös kaikki ne henkilöt, nuoret, jotka vaativat erilaista maailmaa demokraattisin keinoin, voivat kokoontua. Tämä on Euroopan unionin, Euroopan parlamentin tehtävä.
Tämän vuoksi meidän on mielestämme huolehdittava, että edistymme kaikkia koskevan demokratian ja vapauden kehittämisessä.

Patrie
Arvoisa puhemies, Genovan G8-huippukokouksen yhteydessä globaalistumista vastustaneisiin mielenosoittajiin kohdistunutta poliisiväkivaltaa ei ole vielä selvitetty täysin, ja todisteet viittaavat siihen, ettei nuoren mielenosoittajan, Carlo Giulianin, kuolema johtunut pelkästä poliisin virheestä. Samoin Italian viranomaisten käyttämien menetelmien taustalla eivät näytä olevan pelkästään väkivaltaisten mielenosoittajien - joiden toiminnan tietenkin tuomitsemme - ylityöllistämät poliisit. Italian yksityinen televisiokanava Sette näytti kuvia, joissa naamioituneet mielenosoittajat keskustelivat rauhallisesti mellakkapoliisien kanssa ja kävelivät sitten omille teilleen.
Vaikka se ei sopisikaan valtioiden täyden suvereniteetin kannattajille, meidän on myönnettävä, että Genovan tapahtumat eivät ole vain Italian sisäinen asia, vaan ne koskevat suoraan eurooppalaisia toimielimiä ja niiden etunenässä Euroopan parlamenttia, sillä se on valittu yleisillä vaaleilla. Asia koskee Eurooppaa ensinnäkin siksi, ettei unioni saa olla pelkkä liberaalin globaalistumisen astinlauta, vaan sen on oltava vapauteen perustuva alue, jossa kansalaisilla on Euroopan ihmisoikeussopimuksen ja tuoreemman unionin perusoikeuskirjan takaamia oikeuksia. Täten, kun eri maiden kansalaiset kokoontuvat harjoittamaan yhteistä vapauttaan, sananvapauttaan ja oikeuttaan mielenosoituksiin, on Euroopan yhteisön velvollisuus turvata näiden oikeuksien täydellinen toteutuminen.
Toiseksi, Eurooppa ei voi jäädä toimettomaksi näin huolestuttavan manipulaation edessä. Eurooppa ei voi suvaita, että sen sisällä hallitus käyttää menetelmiä, jotka ovat täysin ristiriidassa Euroopan demokratian ja vapauden periaatteiden kanssa. Lopuksi, emme saa demokratian kannattajina hyväksyä aktivistivähemmistön väkivallan sekoittamista tuhansien liberaalin globaalistumisen vastustajien pasifistiseen näkemykseen, sillä unionin on ryhdyttävä demokraattisen ja solidaarisen globaalistumisen edistäjäksi.
Valitan, että Euroopan parlamentin päätöslauselman esittämistä koskenut ehdotus torjuttiin. Olisin toivonut tutkintavaliokunnan perustamista. Osallistun aktiivisesti useiden sosialististen ja muiden kollegoideni kanssa Francis Wurtzin mainitseman seuranta- ja tarkkailuryhmän työhön, ja tutkimme tarkasti italialaisen tutkintavaliokunnan johtopäätökset.

Alyssandrakis
Arvoisa puhemies, monopolisoidun pääoman pyrkimykset maailmanlaajuiseen ylivaltaan nyt, kun ei ole enää sosialistisen leirin muodostamaa pelotetta vastapainona, sekä kansalle vieras politiikka, jolla lyödään kehittyneiden maiden työläisiä ja riistetään kolmannen maailman rikkauksia, aiheuttavat luonnollisesti, rakas kollega - älkää naurako - vastareaktioita kansan parissa.
Huolimatta manipulointi- ja harhautusyrityksistä, joihin mm. neuvosto ja komissio ovat täällä turvautuneet koskien osallistumista dialogiin kansalaisyhteiskunnan kanssa, olemme varmoja, että kyseinen liike tulee radikalisoitumaan edelleen ja kääntymään entistä selvemmin kapitalistista järjestelmää vastaan. Manipuloinnin ohessa turvaudutaan myös raakaan poliisiväkivaltaan, kuten tapahtui Göteborgissa ja etenkin Genovassa. Aliarvioimatta Italian hallituksen vastuuta asiassa korostamme, että Genovassa käytetyt sortotoimet ovat syntyneet ja kehittyvät Euroopan unionin sisällä Schengenin sopimuksen, yhteistyön poliisiasioissa, neuvoston 13. heinäkuuta tekemien päätösten sekä Belgiassa järjestettävien mielenosoitusten tukahduttamiseen tähtäävien valmisteluiden tuloksena. Historia on joka tapauksessa osoittanut meille, että riippumatta siitä, kuinka voimakkaita sortajat ovat ja kuinka paljon väkivaltaa he käyttävät, sorretut ovat lopulta voimakkaampia.

Neyts-Uyttebroeck
. (NL) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, monet teistä ovat kehottaneet vuoropuheluun kansalaisyhteiskunnan kanssa yleensä ja tämän parlamentin ja kansallisten parlamenttien kanssa erityisesti. Juuri siksi, että neuvoston puheenjohtaja - en pelkästään minä vaan myös Belgian pääministeri - ottaa tämän vuoropuhelun niin vakavasti, pääministeri on lähettänyt minut edustamaan tänään puheenjohtajaa eikä tietenkään rajoittumaan lyhyen selvityksen antamiseen vaan kuuntelemaan tarkkaavasti kaikkea, mitä teillä on sanottavaa ja pysymään rauhallisena myös silloin, kun olen ehdottomasti eri mieltä joidenkin puhujien kanssa. Mutta se nyt kuuluu asiaan.
Olen siis kuunnellut tarkkaavasti kaikkea, mitä vasemmalla, oikealla ja keskellä istuvat ovat tuoneet esille tässä keskustelussa, ja voitte luottaa siihen, että jotkut elementit innostavat meitä jatkossa. On kyllä totta, että Belgian pääministeri sanoi Göteborgin jälkeen, että järjestyksen ylläpitäjillä, joukoilla, on Belgiassa pitkä ja runsas kokemus kaikenlaisista mielenosoituksista, koska meidän pääkaupungissamme niitä on joskus vuodessa yli 2000, mutta kenenkään ei kuitenkaan pidä ajatella, että emme ota tilannetta vakavasti.
Yksityishenkilönä olen luonnollisesti sanonut, että huippukokouksen pitäminen täysin suljetulla vyöhykkeellä, kuten tapahtui kesäkuussa tai muutama viikko sitten, on mielestäni itse asiassa todella brutaali näytelmä. Mutta yhtä kauheaa minusta oli joutua näkemään kaduilla harjoitettua väkivaltaa. On todella dramaattista ja traagista, kun tilanteet kärjistyvät niin, että tällaisten mielenilmausten aikana kuolee nuoria mielenosoittajia, kuten näimme omin silmin. Sellaista ei saa tapahtua, sellainen on estettävä. On todella vähän, poikkeuksellisen vähän asioita, joiden takia kannattaa kuolla. Ja tietysti ihmisillä pitää olla oikeus osoittaa mieltään, protestoida ja sanoa haluamansa asiat haluamallaan tavalla, mutta mielenosoituksissa ei kukaan saisi menettää henkeään tai loukkaantua fyysisesti tai henkisesti.
Voitte siis olla varmoja, että teemme omalta osaltamme kaiken voitavamme kaikkien neuvoston kokousten hyväksi tulevina päivinä ja viikkoina. Oman kasteeni saan huomenillalla, ja toivon, että siitä ei tule tulikaste. Bruggessa alkaa huomenillalla ulkomaankauppaministerien epävirallinen kokous, ja sitä seuraa vielä varsinainen kokousten sarja. Teemme kaikkemme löytääksemme oikean tasapainon avoimuuden ja tavoitettavuuden välillä, mutta huolehdimme myös siitä, että turvallisuus säilytetään ja että voidaan estää tilanteiden kärjistymiset, joista olemme nähneet esimerkkejä. Haluan sanoa tämän teille aivan selvästi.
Mitä tulee muihin asioihin, arvoisa puhemies, niin olen vakuuttunut myös siitä, että globaalistumista koskeva keskustelu on oikeastaan vasta päässyt alkuun ja että tulemme puhumaan siitä vielä jonkin aikaa. Tietenkään emme aina ole kaikesta yhtä mieltä, senhän jo sanoin, mutta niinhän ei tarvitsekaan olla. Jotta keskustelu olisi hedelmällistä, niin on äärimmäisen tärkeää, että emme pelkästään kuule, mitä toinen sanoo, vaan yritämme parhaamme mukaan myös ymmärtää, mitä hän sanoo. Olen esimerkiksi sanonut, että järjestyksen ylläpito ja se tapa, jolla järjestystä ylläpidetään, on jäsenvaltioiden yksinomainen toimivaltuus. Se on niin, mutta olen puheeni alussa sanonut myös, että oikeus- ja sisäasioiden neuvostossa, unionin toimivaltuuksien rajoissa ja olemassa olevia välineitä käyttäen tullaan tekemään kaikki tarvittava, jotta väkivaltaisuuksien kärjistyminen voitaisiin estää mahdollisimman pitkälti.
Palaamme tähän vielä kyselytunnin aikana, jolloin minulla on tilaisuus selvittää vastauksissani yhtä ja toista seikkaa. Vuoropuhelu on toivottavaa, ja rakentava vuoropuhelu aivan erityisesti. Mutta silloin meidän ei pidä vain kuunnella toisiamme, vaan meidän pitää myös yrittää ymmärtää, mitä toinen sanoo, varsinkin silloin, kun emme ole samaa mieltä.

Vitorino
. (FR) Hyvät parlamentin jäsenet, keskustelussa on mielestäni tunnustettu tarve jäsentää globaalistumisen sääntelystä käytävää poliittista keskustelua. Komissio on mielestäni esittänyt useita ehdotuksia siitä, kuinka keskustelua voitaisiin jäsentää. Tunnustamme - halusin tehdä tämän täysin selväksi - Euroopan parlamentin, eurooppalaisten valitsemien edustajien, keskeisen roolin keskustelun jäsentämisessä. Keskustelu on aloitettava tietyllä nöyryydellä, etsimme kaikki vastauksia, mutta kukaan ei voi sanoa varmasti tietävänsä kaikkia vastauksia monimutkaiseen aiheeseen, jota käsittelemme.
Haluan tästä syystä korostaa vastauksena jäsen Barón Crespolle, että puheenjohtaja Prodi olisi todella halunnut osallistua tämänpäiväiseen keskusteluun. Hän olisi osallistunut keskusteluun, jos se olisi käyty Euroopan parlamentin esityslistalla alun perin ilmoitettuna ajankohtana eli tänä aamuna. Parlamentti muutti kuitenkin esityslistaansa, ja puheenjohtaja Prodi joutui palaamaan Brysseliin Kiinan kansantasavallan kanssa pidettävään huippukokoukseen, eikä siksi voi olla täällä nyt, joten minä sain kunnian ja ilon osallistua keskusteluunne.
Toinen huomioni koskee asian perustaa. Komissio teki mielestäni parlamentin kanssa hyvää työtä Genovan päätösten sisällön yhteydessä. Me jaamme yleisen mielipiteen. G8-kokouksessa tapahtui mielestämme edistystä ja siellä tehtiin myönteisiä päätöksiä. Ne eivät tietenkään ole riittäviä. Sairauksien torjuntaan keskittyvän rahaston perustamispääoma on meidänkin mielestämme liian pieni, mutta ainakin me osallistumme sen rahoittamiseen.
Samoin en voi ymmärtää - sanon tämän teille suoraan - että Maailman kauppajärjestön uuden neuvottelukierroksen yhteydessä meitä moititaan siitä, että suosimme puhtaasti maailmankaupan vapaakauppaa tukevaa näkemystä. Teemme tiivistä yhteistyötä parlamentin kanssa, ja pyrimme luomaan neuvotteluja varten ehdotuksia, joissa otetaan suoraan huomioon muun muassa ympäristön tasapaino, sosiaalinen toimintaohjelma ja kehitysmaiden edut. Meksikon päätelmät ovat näin ollen mielestäni täysin yhdenmukaiset komission politiikan kanssa, joka tukee globaalistumisen sääntelyä.
Lopuksi, vastaukseksi jäsen Frassonin kysymykseen, haluan korostaa, että sanani on tulkittava kirjaimellisesti. Sanoin saman, mikä esitetään perustamissopimuksen 33 artiklassa eli, että yleisen järjestyksen ylläpitäminen kuuluu ensisijaisesti jäsenvaltioiden toimivaltaan. Myönnän kuitenkin, että yleisen järjestyksen kysymyksellä on eurooppalainen ulottuvuus.
Neuvosto hyväksyi vuonna 1997 yhteisen toimen yleisen järjestyksen ylläpidon alalla. Tuolloin ei kenties kiinnitetty paljon huomiota päätöksen sisältöön, mutta se on olemassa, ja oikeus- ja sisäasian neuvoston 13. heinäkuuta pitämän kokouksen päätelmät perustuvat tähän vuoden 1997 yhteiseen toimeen. Yhteisessä toimessa määrätään poliisiyhteistyöstä ja oikeudellisesta yhteistyöstä yleisen järjestyksen ylläpidossa Euroopan tasolla ja sijoitetaan nämä yhteistyöt Europol-yleissopimuksen yhteyteen. Tämä lainsäädännöllinen asiakirja säätelee eurooppalaista yhteistyötä yleisen järjestyksen ylläpidon alalla.
Lisäksi meillä on Schengenin sopimukset. Tässä yhteydessä minun on sanottava teille, että Genovan kokouksessa kyseessä oli tavallaan "Italian kahden hallituksen" yhteinen toimi: vanha hallitus käynnisti sen ja uusi hallitus vei sen päätökseen. Huomaatte siis, että komission puolueettomuus on kaikkien epäilyjen yläpuolella italialaisten keskeisessä keskustelussa. Todellisuudessa Italian hallitus täytti Schengenin sopimusten mukaisen velvollisuutensa ottamalla käyttöön rajatarkastukset Genovan G8-kokouksen yhteydessä. Schengenin sopimusten soveltamisen valvonta kuuluu toki myös komission ja Euroopan parlamentin toimivaltaan. Toimivalta on tällä alalla rajoitettua, mutta se on jo asia erikseen, jäsen Frassoni.

Puhemies
Kiitos, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.

Sähköinen viestintä ja tietokonerikollisuuden torjunta
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista mietinnöistä:
Cappaton laatima kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan mietintö (A5-0270/2001) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi henkilötietojen käsittelystä ja yksityisyyden suojasta sähköisen viestinnän alalla (KOM(2000) 385 - C5-0439/2000 - 2000/0189(COD));
Cederschiöldin laatima kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan mietintö (A5-0284/2001) strategiasta turvallisemman tietoyhteiskunnan luomisesta tietojärjestelmien turvallisuutta parantamalla ja tietokonerikollisuutta ehkäisemällä (2001/2070(COS).

Cappato
. (IT) Arvoisa puhemies, on vahinko, että sen jälkeen, kun parlamentti on kokonaisen päivän keskustellut aiheista, joissa sillä ei ole lainsäädännöllistä toimivaltaa, vasta iltapäivällä ja illan aikana puhumme asioista, joista säädämme lakeja; tämä on huono tapa, joka johtaa parlamentin rappeutumiseen, ja jollakin tavoin meidän on pyrittävä vastustamaan tällaista tiedotusvälineitä houkuttelevaa toimintatapaa.
Tämän jälkeen haluan sanoa, että Euroopan komission ehdotus direktiiviksi on merkittävä työ ja panos verkkoon liittyvien oikeuksien ja myös vapauksien suojeluun eikä pelkästään Euroopassa asuvien kansalaisten harjoittaman sähköisen viestinnän kannalta, ja tästä syystä haluamme esittää kiitokset tehdystä työstä. Tuon kuitenkin esiin, että komission pitäisi mielestäni kiinnittää entistä tarkempaa huomiota siihen, että direktiivien täytäntöönpanossa esiintyy jäsenvaltioissa vaikeuksia ja viivästyksiä, mikä on vaarassa johtaa siihen, että meillä ei olekaan yhä täsmällisempiä ja yksityiskohtaisempia eurooppalaisia lainsäädäntöjä, joissa jollakin tavoin seurataan tiiviisti teknologian kehitystä, koska sitten joudummekin päivittämään neljän vuoden takaista direktiiviä vuodelta 1997, kun kaikki jäsenvaltiot eivät olekaan soveltaneet direktiiviä: kyse on erityisdirektiivistä, joka poikkeaa vuoden 1995 yleisdirektiivistä, jota ei sitäkään ole vielä sovellettu jäsenvaltioissa. Ehkä tällainen lainsäädäntömenetelmä olisi näin ollen syytä kyseenalaistaa!
Tämän sanottuani uskon kuitenkin vahvasti, että Euroopan kansalaisten yksityisyyden suojaamiseksi varmistetaan merkittäviä periaatteita, joille kansalaisvapauksien ja oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunta yhdessä esittelijänsä kanssa antoivat täyden tukensa ja jotka hyväksyttiin.
Haluaisin käydä läpi kahta asiaa, jotka ovat ehkä poliittisesta näkökulmasta ristiriitaisia: asia, joka koskee julkisten ja valtion viranomaisten valtaa päästä käyttämään henkilötietoja Euroopan unionissa ja toiseksi asia, joka koskee ei-toivottuja kaupallisia viestejä.
Ensimmäisestä asiasta kansalaisvapauksien ja -oikeuksien valiokunta kannatti Euroopan komission tahtoa olla myöntämättä vapaata toimintavaltaa, jollaista eräät unionin valtiot haluaisivat voidakseen siepata ja käyttää unionin kansalaisten henkilötietoja esimerkiksi käyttämällä puhelinlaitosten keräämiä tietoja.
Euroopan komissio on oikeassa painottaessaan tätä seikkaa ja pitäessään siitä kiinni. Toivomme, että se kuuntelee myös kansalaisvapauksien ja -oikeuksien valiokunnan esittämää pyyntöä asettaa täsmälliset ehdot poikkeusten soveltamiselle kaikkien sellaisten eurooppalaisten direktiivien ja sääntöjen kohdalla, jotka eivät ole täysin poikkeuksellisia, ja niiden pitää perustua erityiseen yleisesti avoimeen lakiin ja olla ajallisesti rajoitettuja, ja kuten olemme mietintöön kirjoittaneet, tämän tarkoituksena on kieltää yleistetty valvonta. Pidän tärkeänä, että Euroopan komissio katsoo voivansa tukea tätä, koska mielestäni suurin kansalaisten yksityisyyttä uhkaava vaara on nimenomaan valtion suuri valta saada käyttää henkilötietoja.
Toisen asian ei-toivotut kaupalliset viestit kohdalla katsoin parhaaksi olla hyväksymättä ja kansalaisvapauksien ja -oikeuksien valiokunta toimi samoin kuin minä Euroopan komission ehdotusta ottaa käyttöön yhdenmukaistettu eurooppalainen vastaanottajan suostumusta edellyttävä järjestelmä (opt-in), mutta jättää jäsenvaltioille valinnan osallistumista ja osallistumattomuutta koskevasta järjestelmästä (opt-out). Uskon itse asiassa, että molemmat järjestelyt ovat tehottomia ei-toivottujen sähköpostitse lähetettävien joukkopostitusten (nk. spamming) torjumisessa: oikeat "spämmääjät", jotka tukkivat sähköpostilaatikot, ovat ihmisiä, jotka harjoittavat tätä toimintaa petollisesti ja käyttävät salaisia osoitteita, joten heillä ei ole minkäänlaista kiinnostusta kunnioittaa opt-in- eikä liioin opt-out-järjestelmää. Näen opt-in-kiellossa kauppaa moitteettomasti harjoittavien ilmaisuvapauteen kohdistuvan vaaran. Ilmaisuvapauden kannalta ei ole kovin helppoa erottaa kaupallisia ja ei-kaupallisia viestejä toisistaan: on esimerkiksi mahdollista lähettää sponsoroituja journalistisia tai poliittisia tekstejä, joiden voidaan sellaisina katsoa olevan kaupallisia viestejä.
Uskon myös, että tällä hetkellä on olemassa itsesääntelyvälineitä, suodatusohjelmia ja tekniikoita, joiden avulla ongelma voidaan ratkaista paljon joustavammin ja tehokkaammin kuin tuomioistuimessa; myös kuluttajan maksettavaksi koituvat kustannukset pienenevät väistämättä juuri televiestinnän vapauttamisen ansiosta, mitä Euroopan komissio edistää muiden pakettiin kuuluvien direktiivien kautta. Näin ollen kiinteiden tariffien ja laajakaistaisen yhteyden avulla muutaman sekunnin mittaisen yhteyden kustannusongelmatkin pienenevät: tästä syystä opt-in-järjestelmään liittyvien mahdollisten riskien vuoksi vastustimme yhdenmukaistettua eurooppalaista järjestelmää.

Cederschiöld
. (SV) Arvoisa puhemies, uudet tietokonerikosten uhkat koskettavat meitä kaikkia päivittäin. Ne tulevat kyseeseen joka kerta, kun ostamme luottokortilla, nostamme puhelimen kuulokkeen, avaamme sähköpostin tai lähdemme lennolle. Kyse on perinteisistä rikoksista, joiden kohteeksi joudumme tietotekniikan avulla: lapsipornografian levittämisestä, väärennöksistä, ksenofobiasta sekä huumeilla, ihmisillä, elimillä ja aseilla ja niin edelleen käytävästä kaupasta. Kyse on kuitenkin myös uudentyyppisistä rikoksista, jotka kohdistuvat yhteiskunnan toimintaa vastaan: virusten levittämisestä, valtuudettomasta pääsystä, hakkeroinnista, palvelujen ruuhkauttamisesta ja niin edelleen.
Perinteiset torjuntamenetelmät eivät riitä, vaikka verkossa tapahtuva rikollisuus on yhtä rikollista kuin verkon ulkopuolinen rikollisuus. Alamaailma uhkaa yhteiskuntaa uusin, digitaalisin menetelmin. Rikolliset hyödyntävät jäsenvaltioiden lainsäädännöissä vallitsevia eroja, ja silloin EU:n on pidettävä yhtä.
Komissio on esittänyt ehdotuksen, jota valiokunta kiirehtii ja kehittää. Haluamme yhteisiä määritelmiä lainkäyttövaltaa koskevien kiistojen ratkaisemiseksi, rikoslainsäädännön ja prosessioikeuden lähentämistä sekä oikeudenkäyntiä edeltävien määräysten vastavuoroista tunnustamista. Haluamme tehdä Europolista ja Eurojustista entistä tehokkaampia mutta samalla asettaa selvät rajat.
Nyt esitetään myös kiistanalaisia vaatimuksia, jotka koskevat viestiemme sieppausta, tallentamista ja säilyttämistä. Tässä yhteydessä valiokunta vaatii perusoikeuksien, kuten kirje- ja puhelinsalaisuuden, kunnioittamista ja tiukkoja vaatimuksia koko alaa kohtaan. Valiokunta vaatii myös kyseisten yksityisyyden loukkaamisten kieltämistä paitsi niissä tapauksissa, joissa toimi täyttää kaikki seuraavat vaatimukset: se on välttämätön, hyvin perusteltu, ainoa mahdollinen ratkaisu, sopiva verrattuna rikokseen, ajallisesti rajoitettu ja tuomioistuimen päättämä. Kukaan ei halua orwellilaista valvontayhteiskuntaa.
Meidän on Euroopan unionissa noudatettava itse asettamaamme vaatimusta, joka koskee edullisen Internetin käyttömahdollisuuden ulottamista jokaisen kansalaisen ulottuville, mikä merkitsee sitä, että emme voi siirtää siitä koituvia kustannuksia yrityksille. Haluamme kehottaa vapaaehtoiseen yhteistyöhön ja olemme sen vuoksi ehdottaneet sellaisen avoimen foorumin perustamista, jossa eri toimijoiden kokemukset voisivat tulla esille ja luoda synergiavaikutuksia, foorumin, jossa ymmärrys voi kasvaa, tietoisuus näistä ongelmista kehittyä ja jossa parasta käytäntöä voidaan edistää. Siellä teollisuuden edustajat ja oikeusviranomaiset sekä kuluttajat voivat luoda eettiset käytännesäännöt ja kehittää ennakkovaroitus- ja kriisinhallintajärjestelmiä. Siellä voidaan kehittää ja levittää ennalta ehkäisevää tekniikkaa ja suojatoimia.
EU:ssa tarvitaan myös koordinointia, jotta toimemme eivät kärsisi maailmanlaajuisella tasolla. Jäsenvaltiot ja ehdokasvaltiot pitää saada mukaan kehittämään yhteistä lähestymistapaa ja yhtenäistä EU:n linjaa kansainvälisissä elimissä kuten YK:ssa, OECD:ssä, Euroopan neuvostossa ja G8:ssa.
Valiokunta oli yksimielinen ja antoi tukensa mietinnön viestille, toisin sanoen sille, että yksityiselämää ja yksityisyyttä on kunnioitettava paremmin, samalla kun kehitetään entistä tehokkaampia tietokonerikollisuuden vastaisia toimia.
Lopuksi suuri ja lämmin kiitos kaikille teille, jotka olette auttaneet tämän mietinnön laatimisessa; teitä on paljon, koska tässä on ollut kyse monien ristiriitaisten etujen yhdistämisestä.
Haluaisin kommentoida lyhyesti kahta mietintöön liitettyä tarkistusta. Niitä voidaan tarkastella teknisinä tarkistuksina. Ensimmäisen tarkoituksena on lisätä sana "terrorismi", koska valiokunta hyväksyi tämän yksimielisesti suullisena tarkistuksena, mikä on kuitenkin jotenkin jäänyt pois täysistunnossa jaetusta tekstistä. "Terrorismi" -sanan on tietenkin oltava mukana tietokonerikollisuutta käsittelevässä mietinnössä. Haluamme myös muuttaa termiä "labelling" (merkintä). Tätä tarkistusta on ehdotettu, koska "labelling" ei kata yhtä hyvin sitä mitä tarkoitamme kuin sana "certification", jonka me haluamme lisätä. Ruotsinkielinen termi "märkning" on hieman kummallinen käännös. Tämä on siis pääasiassa käännöskysymys.
Ryhdyn nyt käsittelemään esittelijä Cappaton mietintöä. Koska aikani on vähissä; käytän sen kokonaan opt-in/opt-out-keskusteluun. Tämä on liian varhainen vaihe poistaa toissijaisuus ja pakottaa kaikki luopumaan valinnanvapauden sisältävästä status quo -tilanteesta, jonka sijasta käyttöön olisi otettava opt-in-ehto. Tällöin se saattaa johtaa ylisääntelyyn. Voimme saada aikaan uuden "kurkkukeskustelun", jossa arvostellaan EU:n intoa yksityiskohtaiseen sääntelyyn. Tämä toiminta saattaisi vahingoittaa tulevaa tietotekniikka-alalla tapahtuvaa lainsäädäntöä ja tehdä nykyisen lainsäädäntömme epäjohdonmukaiseksi, koska se olisi ristiriidassa kahden merkittävän tietotekniikka-alaa koskevan direktiivin kanssa. Myös konstitutionaalisia kysymyksiä koskevaa keskustelua vahingoitettaisiin, koska tämä toiminta saattaisi heikentää luottamusta EU:hun. Tämä koskee erityisesti Euroopan parlamenttia, jos kantamme ovat epäjohdonmukaisia.
Olemme keskellä teknisen kehityksen prosessia, johon kuuluvat suodattimet ja laajakaistat, mikä voi johtaa siihen, että tämä opt-in/opt-out -keskustelu on kolmen vuoden kuluttua vanhentunut ja epäajankohtainen. Meidän ei pidä mielestäni takertua vanhentuneeseen kantaan ja samalla poistaa valintamahdollisuus saamatta jotakin lisäarvoa. Eurooppalainen opt-in-ratkaisu ei nimittäin poista sähköpostiviestien joukkolähetyksiä, koska niitä lähetetään paljon EU:n ulkopuolelta. Esimerkiksi Yhdysvallat ei ole yhdenmukaistanut lainsäädäntöään.
Opt-in aiheuttaa rajanveto-ongelmia toisaalta kaupallisen tiedon ja toisaalta yhteiskunnallisen tiedon ja vapaaehtoisjärjestöjen välille. Se saattaa jopa estää verkkolehtien kehittämisen ja luoda vaikeuksia pienyrityksille, joiden on tallennettava tietojaan sitä silmällä pitäen, että ne joutuisivat syytteeseen - ja miten rangaistukset määrättäisiin?
Arvoisa puhemies, lopuksi meidän poliitikkojen ei pidä säätää lakeja heti kun me havaitsemme ilmiön, josta emme pidä. Me poliitikot emme aina tiedä parhaiten, mikä on parasta jokaisen yksittäisen ihmisen ja yrityksen kannalta jokaisessa yksittäisessä tapauksessa. Meidän poliitikkojen on kiirehdittävä sellaisten teknisten tuotteiden kehitystä ja levitystä, jotka siivoavat pois sähköpostiviestien joukkolähetykset, ja sellaisen valvonnan vaatimusta, mitä jäsen Palacio Vallelersundin tarkistuksessa esitetään.
Lopuksi haluaisin sanoa, että meidän poliitikkojen on puolustettava sananvapautta, emmekä me saa rajoittaa sitä turhaan ja varomattomasti.

Schröder, Ilka
, teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan lausunnon valmistelija. (DE) Arvoisa puhemies, sähköisestä tietosuojasta puhuttiin jo. Jäsen Cederschiöldin mainitsemasta asiasta puheen ollen minä olen kuullut monilla foorumeilla ja monien muiden Internetin viestintävälineiden kautta ja sähköpostilla, että käyttäjien keskuudessa on syntynyt kovasti kiihtymystä. Jos opt-in- ja opt-out-periaatetta selvennetään kirje-esimerkillä, se on oikeastaan johdonmukaistakin, sillä oikeastaanhan opt-out ei tarkoita mitään muuta kuin sitä, että sähköpostit lähetetään postiennakolla; toisin sanoen käyttäjät maksavat päästäkseen Internetiin. Kyllä minäkin moisesta kiihtyisin. En halua sanoa, että asiaan puuttuminen on pahasta, mutta äänestäisin sähköpostin opt- in-käytännön puolesta.
Muuten direktiivin suurin ongelma on minusta se, mitä ei säädellä, nimittäin valtiollinen seuranta; siitä on nimenomaan tehty poikkeus. Minusta tämä on suurin perusoikeuksiin Euroopan unionissa kohdistuva vaara, ja sitä vartenhan perusoikeudet ovat olemassa, että ne suojaavat kansalaisia valtiolta. Tähän on nyt tehty poikkeus. Siten direktiivi on väistämättä riittämätön. Silti siitä jää jäljelle varsin hyvä tietosuojan taso. Jos sitä kuitenkin verrataan tietokonerikollisuuden herättämään mielipiteeseen ja parlamentin terrorismikantaan, käy selväksi, että tässä on nyt sekoitettu samaan soppaan monenlaista ja kriminalisoitu monia asioita; esimerkiksi kelvannee iskulause, jonka mukaan kaiken, mikä on laitonta ei-sähköisessä toiminnassa, pitäisi olla laitonta myös sähköisessä toiminnassa. Näin on jo nyt, eikä tätä varten tarvita mitään tietokonerikollisuusdirektiiviä. Kukaan ei ole osannut selittää minulle, mihin tätä oikeastaan tarvitaan, mitä uusia lakeja se tuo mukanaan, mitä sellaisia uusia rikkomuksia nyt otetaan mukaan, joita vanhat säännökset eivät olisi kattaneet. Niinpä luulenkin, että koko tietokonerikollisuusaiheen tarkoituksena on lähinnä perustella uudet puuttumiset perusoikeuksiin.
Lopuksi haluaisin muistuttaa kahden päivän takaisesta vuosipäivästä: kirjoituskone kiellettiin Turkissa 100 vuotta sitten. Miksi? Koska pelättiin, että ihmiset voisivat viestiä keskenään nimettöminä, käsialaa ei voisi enää tunnistaa ja rikollisuus pääsisi valloilleen. Tämä haluttiin estää kieltämällä kirjoituskone. Pitäisikö niin tehdä nytkin!?

McCarthy
Arvoisa puhemies, suhtaudun myönteisesti komission tietokonerikollisuutta koskevaan strategiaan. Kuten jäsen Cederschiöld sanoi, tämä on erittäin kiistanalainen ja vaikea ala, joka herättää kysymyksiä siitä, miten säännellä Internetiä tukahduttamatta kuitenkaan sen kehitystä, ja myös tärkeitä kysymyksiä rikollisuuden valvonnasta sekä yksityisyyden, tietosuojan ja tietojen säilyttämisestä. Meidän on kuitenkin oltava tietoisia siitä, että tietokonerikolliset eivät kunnioita henkilökohtaista koskemattomuuttamme.
Meillä on nyt kasvava niin sanottu tietovirtailmiö, jossa murtaudutaan tietokonejärjestelmiin ja varastetaan suuria määriä luottokorttitietoja. Yhdistyneen kuningaskunnan kokonaistappiot olivat viime vuonna 300 miljoonaa puntaa, kasvua vuoteen 1999 verrattuna oli 55 prosenttia. Me tarvitsemme nykyistä turvallisempia järjestelmiä, jos me aiomme vahvistaa kuluttajien luottamusta Internetin käyttämiseen.
Komission jäsen, haluan teidän asettavan strategiassanne etusijalle puuttumisen lapsipornon erittäin levottomuutta herättävään lisääntymiseen Internetissä. Meidän on tiukennettava otteita lasten seksuaalisen hyväksikäytön kohdalla. Edelleen rajat ylittävä lapsiporno on lisääntynyt erittäin voimakkaasti. Yhdistyneessä kuningaskunnassa pidätettiin niin kutsutun "Wonderland Clubin" eli Internetissä toimivan pedofiilirenkaan jäseniä, ja heillä havaittiin olevan Internet-sivuja 12:ssa eri Euroopan maassa.
Kotiseudullani Greater Manchester Obscene Publications Unit on onnistunut tekemään ratsian pedofiilien parissa uuden Internetissä toimivan jäljitysohjelmiston avulla. Me vaadimme siksi lukuisia toimia monien ympäri Euroopan unionia toimivien lasten järjestöjen tuella. Me haluamme teidän harkitsevan mahdollisuutta, että luottokorttiyhtiöt ja Internet-palvelujen tarjoajat otetaan mukaan tukemaan sellaisten sivujen panemista mustalle listalle, joilla käydään kauppaa laittomalla pornografisella sisällöllä. Me haluamme lisätä ympäri vuorokauden toimivia vihjelinjoja ja sähköisiä vartiotorneja. Me haluamme luoda eurooppalaisen arviointijärjestelmän lapsiystävällisten Internet-palvelujen tarjoajille ja näyttää viestejä, jotka koskevat lasten turvallisuutta. Me haluamme estää lapsipornon levittämisen uutisryhmissä. Me haluamme, että Europol on tiiviisti mukana verkossa toimivien pedofiilien syytteeseen asettamisessa ja me haluamme entistä parempaa yhteistyötä eurooppalaisten lainvalvontaviranomaisten välillä.
Euroopan unionin on toimittava varmistaakseen, että Euroopassa ei ole turvasatamia Internetissä toimiville pedofiileille. Siksi meidän viestimme on, että me panemme vauhtia toimintaamme ja suljemme nämä sivut. Komission jäsen, me haluamme teidän ryhtyvän toimiin tällä alalla.

Zorba
Arvoisa puhemies, haluaisin kertoa, että sekä valiokunta että esittelijä ovat käsitelleet aihetta erittäin tasapuolisesti ja pitäneet pää kylmänä. Valitettavasti virtuaalitodellisuus ei erittäin myönteisten vaikutustensa ohessa synnytäkään virtuaalisia rikoksia vaan todellisia, konkreettisia rikoksia, joita meidän on pyrittävä torjumaan maalaamatta kuitenkaan piruja seinille. Kun tällaisia rikoksia ilmenee, meillä on oltava valmius torjua niitä ennalta ja jakaa rangaistuksia. Perusrakenteiden turvaamisen ja rikosten torjunnan yhteydessä on otettava huomioon perusvapauksien kunnioittaminen ja henkilötietojen suojaaminen. Tätä emme saa missään tapauksessa unohtaa ja näiden asioiden täytyy olla jatkuvasti tasapainossa keskenään.
Varmasti tarvitaan koordinointia kansainvälisellä tasolla ja varmasti Euroopan unionin jäsenvaltioiden pitää kansainvälisissä järjestöissä toimiessaan noudattaa sopivaa strategiaa, sillä emme voi ratkaista ongelmaa yksin. Internet on kansainvälinen ilmiö, ja sellaisena siihen tulee suhtautua.
Varmasti tarvitaan eri rikostyyppien tarkkaa määrittelyä. Emme voi puhua yleisellä tasolla, eivätkä ne ilmiöt, jotka ovat tänään merkittävimpiä, siis pornografia, hakkerit tai rasismi, ole huomenna välttämättä samoja. Talousrikollisuus on myös erittäin tärkeä rikollisuuden laji ja mielestäni tässä asiassa tarvitaan yhteistyötä teollisuuden ja pankkien kanssa, jotta ratkaisut, joihin päädytään, ovat todellisuudessa sopivimpia.
Yksi erityiskysymys, jolla on vaikutuksia kaikkiin muihinkin asioihin, on henkisten tuotteiden omistusoikeus. Tämä oikeus on suuressa vaarassa, mikä voi aiheuttaa ongelmia kulttuurimme luojille ja tuottajille. Mielestäni tarvitaan operationaalista suojelua eikä ylimitoitettuja toimenpiteitä, jotka vaikeuttavat Internetin toimintaa.

Puhemies
Keskustelu keskeytetään nyt, ja sitä jatketaan klo 21.00.

Neuvosto esittelee vuoden 2002 talousarvioesityksen
Puhemies
Esityslistalla on nyt neuvoston esittelemä vuoden 2002 talousarvioesitys.

Vande Lanotte
. (NL) Arvoisa puhemies, tällä puheella haluan jatkaa vuoropuhelua budjettivallan käyttäjien eli Euroopan parlamentin ja neuvoston välillä. Vuoropuhelu on pantu alulle jo toimielinten välisen sopimuksen puitteissa monissa kolmikantaneuvotteluissa ja neuvottelukokouksessa heinäkuussa sinä päivänä, jona neuvosto määritti talousarvioesityksen varainhoitovuodeksi 2002.
Tiedän, että parlamentin budjettivaliokunnan viimeisten käsittelyjen aikana monet jäsenet olivat pahoillaan tämän neuvottelun tuloksista, koska niitä ei nähdä todellisina tuloksina, ja sen vuoksi on alettu kysellä, onko koko puuhassa mitään mieltä.
Haluan tehdä siitä kaksi huomautusta. Ensinnäkin meidän pitää nähdä tämä neuvoston ja parlamentin jäsenten välinen neuvottelu budjettivallan käyttäjien välisen keskustelun alkuna. Vaikka tämä neuvottelu ei heti tuotakaan tuloksia, se vaikuttaa kuitenkin neuvoston tarkasteluihin tulevina kuukausina aina talousarviomenettelyn päättymiseen joulukuussa.
Edelleen on totta, että neuvoston valmistelutyöt ennen heinäkuun istuntoa olivat neuvottelun hetkellä edenneet jo pitkälle ja että on jo löydetty kompromissiratkaisuja niiden lukuisien vaikeuksien raivaamiseksi, joita itse jäsenvaltioiden välillä on esiintynyt. Mutta totta myös on, kuten varmasti tiedättekin, että talousarvioesityksen kompromissipaketti on jo saanut vaikutteita Euroopan parlamentin kannoista, jotka tunnemme lukuisista yhteyksistämme tämän toimielimen kanssa. Ne yhteydet alkavat jo helmi- ja maaliskuussa epävirallisessa kolmikantakokouksessa puheenjohtajavaltion pääkaupungissa, ja niitä jatketaan eri tasolla aina heinäkuiseen neuvoston kokoukseen asti. Vakuutan teille, että nyt käsiteltävänänne oleva talousarvioesitys voisi näyttää aivan toisenlaiselta ilman tätä jatkuvaa vuoropuhelua.
Tänään haluan muistuttaa teille, miten tärkeänä puheenjohtajavaltio Belgia pitää hyvää yhteistyötä parlamentin kanssa. Haluankin antaa teille myös suoraan selvityksen siitä neuvoston toiminnasta, joka on johtanut siihen talousarvioesitykseen vuodeksi 2002, joka nyt on teidän käsiteltävänänne ja jonka pohjalta alatte seuraavina kahtena kuukautena valmistella ensimmäistä käsittelyä.
Aivan ensimmäiseksi haluan hahmotella teille niitä suuntaviivoja, jotka ovat ohjanneet neuvostoa tämän talousarvioesityksen laatimisessa. Ensinnäkin talousarvioesitys sopii tarkalleen 6. toukokuuta 1999 solmittuun toimielinten väliseen sopimukseen talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta ja talousarviomenettelyn parantamisesta. Neuvosto pitää erityisen tärkeänä pitää kiinni jokaisesta menoille määrätystä vuotuisesta enimmäismäärästä, sellaisena kuin se on määritelty rahoitusnäkymissä ja juontaa juurensa Euroopan parlamentin ja neuvoston äskeisestä päätöksestä rahoitusnäkymien mukauttamisesta talousarvion toteutuksessa sekä komission toteuttamasta teknisestä mukauttamisesta BKT:n ja hintojen kehitykseen. Neuvosto on huolehtinut siitä säilyttääkseen talousarvioesityksessä mahdollisuuksien mukaan riittävästi liikkumavaraa eri otsakkeiden enimmäismäärien alle otsakkeita 2 ja 7 lukuun ottamatta.
Toiseksi neuvosto on ottanut huomioon talousarviomenettelyn suuntaviivat vuodeksi 2002, jotka se hyväksyi tämän vuoden maaliskuussa. Olette epäilemättä todenneet, että neuvosto hyväksyy nyt ensimmäistä kertaa tällaisia johtopäätöksiä. Mielestäni se on terve toimenpide entistä suuremman läpinäkyvyyden ja siten talousarviokeskustelun parantamisen suuntaan. Te itse olette jo jonkin aikaa hyväksyneet talousarviomenettelyn suuntaviivoja, jotka toimivat koko talousarviomenettelyn aikana parlamentin keskustelujen ohjenuorana. Sama pätee komissioon, joka myös määrittää joka vuosi painopisteensä.
Neuvosto on myös varmistanut, että Euroopan unionin erilaiset toimet rahoitetaan sopivasti käytettävissä olevien rahoitusvälineiden rajoissa rahoitusnäkymien enimmäismäärien alla. Maksusitoumuksiin käytettävistä määrärahoista puheen ollen neuvosto on ottanut huomioon tähän tarkoitukseen arviot määrärahojen toteuttamisen mahdollisuuksista. Lopuksi neuvosto on kiinnittänyt erityistä huomiota maksumääräyksiin käytettävien määrärahojen kehitykseen rajoittamalla niiden kasvua suhteessa vuoteen 2001 ja hillitsemällä sitä ja ottanut siinä erityisesti huomioon toteuttamismahdollisuudet ja maksumääräysten odotettavissa olevan nopeuden, joka liittyy vielä maksettaviksi asetettaviin summiin ja kansallisiin talousarviovaatimuksiin.
Haluaisin korostaa, että nämä toimenpiteet maltillisen politiikan toteuttamiseksi jakautuvat pakollisiin ja ei-pakollisiin menoihin. Lisäksi käytän tilaisuutta hyväkseni muistuttaakseni, että neuvoston mielestä on toivottavaa, että komissio vielä kerran, kuten se teki jo viime vuonna, esittää oikaisukirjelmän, jossa se ehdottaa, että lopulliseen talousarvioon vuodeksi 2002 sisällytetään ennakkoarvio varainhoitovuodesta 2001 käytettävissä olevasta ylijäämästä. Kaiken tämän perusteella talousarvioesitys vuodeksi 2002 varaa 99 009 000 000 euroa maksusitoumuksiin käytettäviin määrärahoihin, missä on kasvua kaksi prosenttia, ja 95 598 000 euroa maksumääräyksiin käytettäviin määrärahoihin, missä on kasvua kaksi prosenttia. Teille toimitettu talousarvioesitys on kompromissi, jossa kaikki Euroopan unionin budjettikohdat ja painopisteet voidaan rahoittaa asettamatta liian raskasta taakkaa jäsenvaltioille, jotka yrittävät hillitä julkista talouttaan, ja jossa tarjotaan tilaa ennen kaikkea rahoitusnäkymien otsakkeen 3 enimmäismäärän alla ja otsakkeen 4 alla, minkä on määrä tarjota mahdollisuudet vastata uusien painopisteiden asettamiin haasteisiin.
Neuvosto on osoittanut rakenteellisille toimille maksusitoumuksiin käytettäviä määrärahoja hyvin paljon muistaen ne lupaukset, jotka on annettu Berliinin Eurooppa-neuvoston maaliskuussa 1999 tekemissä päätelmissä ja toukokuussa 1999 solmitussa toimielinten välisessä sopimuksessa. Tässä talousarvioesityksessä osoitetut summat ja Euroopan parlamentin ja neuvoston yhteispäätösmenettelyssä sopimat ohjelmat sopivat yhteisesti sovittuihin ohjelmiin. Neuvosto on tarkastellut hallintomenoja hyvin tarkasti. Se on yrittänyt tulla eri toimielinten tarpeita vastaan mahdollisuuksiensa mukaan ja ottaa huomioon hallintomenojen maltillisen kasvun erityispiirteet ja yleistavoitteet. Olen edelleen vakuuttunut, että parlamentti valitsee saman tien talousarviomenettelyn jatkovaiheissa.
Tässä mielessä hyvää ennustaa se parlamentin ja neuvoston välinen sopimus, johon päästiin 20. heinäkuuta käydyissä, yhteistä julistusta koskeneissa neuvotteluissa. Toimielimet nimittäin sopivat, että ne pyytävät toimielinten pääsihteereitä laatimaan budjettivallan käyttäjälle mietinnön, joka sisältää monivuotisen analyysin otsakkeesta 5 marraskuun budjettiasiain neuvoston käsiteltäväksi. Tässä mietinnössä pitää ilmoittaa ne mittakaavaedut, joita saadaan toimielinten välisen yhteistyön lujittamisen ansiosta, sekä säästöehdotukset, joita tarvitaan, jotta otsakkeen 5 enimmäismäärää ei ylitetä, tämä osittain laajentumisen valmisteluna.
En halua päättää tätä vuoden 2002 talousarvioesityksen yleisesitystä mainitsematta kahta tärkeää asiaa, joiden osalta neuvosto on omaksunut odottavan kannan, koska silloin puuttui osa elementtejä, jotka tiedetään lopullisesti vasta talousarviomenettelyn myöhemmissä vaiheissa. Kyse on erityisesti BSE- ja suu- ja sorkkatautikriisistä toisaalta ja kalastussopimuksesta Marokon kanssa toisaalta.
Puheen ollen BSE:n ja suu- ja sorkkatautikriisin rahoittamisesta olemme 20. heinäkuuta pidetyssä Euroopan parlamentin ja neuvoston neuvottelussa päässeet sopimukseen yhteisestä julistuksesta, jossa budjettivallan käyttäjät panevat merkille, että rahoitusnäkymien alaotsakkeen 1A enimmäismäärän alla, kuten talousarvioesityksessä on vahvistettu, pitää säilyttää riittävästi liikkumavaraa, jotta voidaan varautua BSE:hen ja suu- ja sorkkatautiin liittyviin tarpeisiin. Budjettivallan käyttäjät pyytävät komissiota esittämään yksityiskohtaisen analyysin tarpeista ja varautumaan näihin tarpeisiin, ensinnäkin käyttämällä vuodesta 2001 vielä käytettävissä olevia määrärahoja ja toiseksi sisällyttämällä syksyllä oikaisukirjelmäänsä vuonna 2002 tarvittavat määrärahat.
Kalastussopimuksen puuttumisesta Marokon kanssa, sen rahoituksellisista seurauksista ja asianosaisten kalastuslaivastojen uudelleenjärjestelyn rahoituksesta neuvosto on ilmoittanut, että se harkitsee tilannetta uudestaan sen oikaisukirjelmän yhteydessä, joka toimielinten välisen sopimuksen mukaan on annettava.
Näistä syistä neuvosto on säilyttänyt komission alustavan talousarvioesityksen osoitukset kansainväliselle kalastussopimukselle ja pyytänyt komissiota käyttämään näitä määrärahoja yksinomaan muihin kalastussopimuksiin. Käytän tilaisuutta hyväkseni muistuttaakseni teille, että kansainvälisille kalastussopimuksille osoitetut määrärahat on järjestetty toimielinten välisen sopimuksen mukaisesti pakollisten menojen alle, riippumatta siitä missä ne sijaitsevat budjettikohdassa, varauksessa tai BA-budjettikohdassa.
En halua kuvata talousarvioesitystä kokonaan. Täydellisen kuvauksen löydätte teille lähetetyistä laajoista perusteluista. Sen sijaan haluan kyllä syventyä yksityiskohtaisesti eli menoluokkakohtaisesti siihen, mitä neuvosto on määrittänyt talousarvioesityksessään vuodeksi 2002.
Mitä tulee maatalousmenojen rahoitusnäkymien otsakkeeseen 1, niin talousarvioesityksessä otetaan huomioon ne seuraukset, joita aiheutuu Berliinin Eurooppa-neuvoston maaliskuussa 1999 tekemistä päätöksistä yhteisen maatalouspolitiikan uudistamisesta. Siitä huolimatta neuvosto on vahvistanut rahoitusnäkymien alaotsakkeeseen 1A, joka liittyy yhteisön maatalouspolitiikkaan, summia, jotka ovat kokonaisuudessaan 200 miljoonaa euroa alhaisemmat kuin ne summat, joita komissio oli ehdottanut alustavassa talousarvioesityksessään. Nämä vähennykset eivät ennakoi oikaisukirjelmän käsittelyä, joka määrätään toimielinten välisessä sopimuksessa nimenomaan jotta voitaisiin ottaa huomioon markkinoiden kehittyminen ja erilaisia yhteisiä markkinajärjestelyjä koskevien neuvottelujen tilanne. Tämä vähennys on ennen kaikkea lineaarinen ja sulkee pois nimenomaan ne budjettikohdat, jotka koskevat BSE- ja suu- ja sorkkataudin seurauksia, sekä budjettikohdat, jotka koskevat parhaillaan neuvoteltavia yhteisiä markkinajärjestelyjä.
Kuten juuri totesin, niin neuvosto ei ole ottanut esitykseensä komission ehdottamaa periaatetta miljardin euron varauksesta BSE- ja suu- ja sorkkatautikriisin seurausten kattamiseksi, joka suurentaa liikkumavaraa. Neuvosto odottaa mieluummin tämänsyksyistä oikaisukirjelmää.
Tämä johtaa neuvoston ensimmäisessä käsittelyssä yhteisen maatalouspolitiikan menojen korottamiseen 2,3 prosenttia vuoteen 2001 verrattuna. Neuvosto on ottanut esitykseensä maaseudun kehittämisen menoihin komission alustavassa talousarvioesityksessä ehdotetut määrärahat ja sen vuoksi sisällyttänyt talousarvioon rahoitusnäkymien koko alaotsakkeen 1B.
Neuvosto on sisällyttänyt talousarvioon rahoitusnäkymien koko rakenteellisiin toimiin omistetun otsakkeen 2 maksusitoumuksiin käytettävinä määrärahoina Berliinissä maaliskuussa 1999 pidetyn Eurooppa-neuvoston päätelmien mukaisesti. Lisäksi neuvosto on hyväksynyt komission alustavan talousarvioesityksen lähes koko summan maksumääräyksiin käytettävistä määrärahoista ja toteuttanut vain 375 miljoonan euron vähennyksen yhteisöaloiteohjelmissa niiden toteuttamisessa odotetun viivästymisen takia.
Mitä tulee rahoitusnäkymien otsakkeeseen 3, joka on omistettu sisäpolitiikan rahoitukselle, niin neuvosto on sitoutunut siihen, että monivuotiset ohjelmat voitaisiin rahoittaa sopivalla tavalla. Sen takia neuvosto on hyväksynyt ne summat, joita komissio ehdotti alustavassa talousarvioesityksessään erityisesti puiteohjelmaa varten Euroopan laajuisten verkkojen tutkimukseen ja kehitykseen. Sitä vastoin neuvosto on ennakoidun hintakehityksen perusteella rajoittanut maksusitoumuksiin käytettäviä määrärahoja ja maksumääräyksiin käytettäviä määrärahoja budjettikohdissa, jotka eivät perustu monivuotisiin ohjelmiin, sekä myös virastoille käytettäviä määrärahoja. Tämän otsakkeen puitteissa haluan muistuttaa, että neuvosto nosti ensimmäisessä käsittelyssä talousarvioesityksensä määrärahoja Eurojust-yksikön perustamiseen ja SIS2-järjestelmän perustamiseen Schengeniä varten, ja näin tehtiin budjettikohdissa, jotka komission alustavassa talousarvioesityksessä oli sitä varten määrätty.
Kuten näette, neuvosto on huolehtinut vielä siitä, että sen talousarvioesitys kattaa tarkoituksenmukaisesti rahoitusnäkymien otsakkeen 3 sisäpolitiikan painopisteet. Näin ollen neuvosto on luonut 110 miljoonan euron ennaltavarautumisliikkumavaran, joka on väljempi kuin komission alustavan talousarvioesityksen liikkumavara. Tämän liikkumavaran pitäisi riittää kattamaan parlamentin painopisteet, joista esittelijä mainitsi muutamia, kuten tieto- ja viestintätekniikkaa hyödyntävän oppimisen ja maahanmuuton.
Pääsen nyt Euroopan unionin ulkoisen toiminnan rahoitukseen, joka on sisällytetty rahoitusnäkymien otsakkeeseen 4. Neuvosto on noudattanut hyvin pitkälle komission alustavaa talousarvioesitystä. Neuvosto on nimittäin säilyttänyt tärkeitä osoituksia ja toteuttanut vain pieniä vähennyksiä maksusitoumuksiin käytettäviin määrärahoihin ja maksumääräyksiin käytettäviin määrärahoihin, geografisesti jaettuna rajalliseen määrään budjettikohtia.
Kuten jo aiemmin totesin, niin neuvosto on myös säilyttänyt kokonaan kansainvälisten kalastussopimusten määrärahat. Lopuksi minun pitää pahoitella, että 20. heinäkuuta pidetyn neuvottelukokouksen aikana ei saavutettu yhteisymmärrystä siitä määrärahasummasta, joka pitää sisällyttää yhteistä ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa varten. Sen takia neuvosto on ottanut talousarvioesitykseensä ne summat, jotka komissio ehdotti alustavassa talousarvioesityksessään. Minun on myönnettävä, että en täysin ymmärrä pyyntöjä yhteistä ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa varten osoitettavien summien alentamisesta. Lienette kanssani samaa mieltä, että nämä summat, jotka ovat jo pienemmät kuin vuonna 2001, ovat hyvin vaatimattomia ja todella pienin mahdollinen summa takaamaan, että Eurooppa voi olla näkyvästi läsnä maailmannäyttämöllä ja ennen kaikkea niillä alueilla, joita koettelevat meidän kaikkien tuntemat kriisit. Näiden summien alentaminen voisi johtaa ennen kaikkea siihen, että Euroopan unionin uskottavuus kärsisi, enkä usko, että se on teidän tarkoituksenne.
Sen takia toivon, että talousarviomenettelyn jatkokulusta ja ennen kaikkea parlamentin ensimmäisen käsittelyn tuloksesta käy ilmi, että te olette olleet avoimia esittämilleni perusteluille, jotka ovat neuvoston perusteluja, ja päädytte kanssani samaan johtopäätökseen komission alustavassa talousarvioesityksessä esitettyjen summien aiheellisuudesta. Kuten huomaatte, neuvosto on nähnyt vaivaa osoittaakseen tarkoituksenmukaisia summia erilaisiin painopisteisiin Euroopan unionin ulkoisen toiminnan alalla.
Neuvosto on kuitenkin laittanut 100 miljoonan euron liikkumavaran rahoitusnäkymien otsakkeen 4 enimmäismäärän alle, mikä auttaa teitä vahvistamaan painopisteenne tällä alueella. Laatiessaan talousarvioesitystään hallintomenoille, jotka kuuluvat rahoitusnäkymien otsakkeen 5 alle, neuvosto on, kuten täällä jo aiemmin todettiin, noudattanut sellaista lähestymistapaa, että se tulee mahdollisuuksien mukaan toimielimen tarpeita vastaan, ottaen huomioon näiden tarpeiden erityispiirteet.
Mitä tulee komission pyyntöön henkilöstöstä, niin neuvosto tukee edelleen uudistuksia ja myöntyi ensimmäisessä käsittelyssä 78 uuteen virkaan. Muihin 239 virkaan neuvosto ei vielä ottanut kantaa 20. heinäkuuta. Toivon niin tapahtuvan, kun otetaan huomioon päätös komission virkamiesten palvelussuhteen lopullista päättymistä koskevista säännöistä.
Talousarvioesitykseen jää jäljelle 53 miljoonan euron liikkumavara rahoitusnäkymien otsakkeen 5 enimmäismäärän alle, millä voidaan varautua uusiin tarpeisiin hallintomenojen alalla ja erityisesti Euroopan tietosuojavaltuutettuun.
Haluan päättää katsaukseni eri menoluokkiin käsittelemällä liittymistä valmistelevan tuen menoja. Neuvosto säilytti sitä varten summan, jota komissio oli pyytänyt alustavassa talousarvioesityksessään maksusitoumuksiin käytettäviin määrärahoihin. Mitä tulee maksumääräyksiin käytettäviin määrärahoihin, niin talousarvioesityksessä on voimakas 20,9 prosentin kasvu verrattuna viime vuoteen. Se on toteutettu mukautuksen jälkeen, joka tehtiin 380 miljoonan euron vähennyksenä siitä summasta, jota komissio oli ehdottanut alustavassa talousarvioesityksessä. Tämä kasvu kuvaa sitä painopistettä, jonka neuvosto, Euroopan parlamentin ja komission tukemana, myöntää näille menoille.
En halua päättää neuvoston 20. heinäkuuta laatiman talousarvioesityksen esittelemistä korostamatta, että tarkoitukseni on saattaa tämä talousarviomenettely onnellisesti päätökseen ja aivan kuten viime vuonna päästä sopimukseen marraskuun neuvostoa edeltävissä neuvotteluissa. Toivon siis, että talousarvioneuvotteluja jatketaan samassa hengessä, niin että varainhoitovuodeksi 2002 voidaan saada aikaan Euroopan yhteisöjen talousarvio, joka tarjoaa meille välineet varautua niihin painopisteisiin ja haasteisiin, jotka Euroopan unionia lähiaikoina odottavat.
Haluan päättää osuuteni kiittämällä esittelijä Costa Nevesiä ja esittelijä Buitenwegiä heidän rakentavasta panoksestaan.

Wynn
Arvoisa puhemies, neuvoston puheenjohtaja ja komission jäsen Liikanen - mukava nähdä teitä. Komission jäsen Schreyer todellakin sanoi, että hän ei olisi käytettävissä ja te toimisitte hänen sijaisenaan. Tämä on aivan kuin vanhoina aikoina. Lyön vetoa, että te olette todella iloinen ollessanne täällä. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, kiitoksia kauniista sanoistanne, mutta ollakseni teille rehellinen olin äärimmäisen pettynyt ensimmäisen käsittelynne tulokseen ja erityisesti tapaan, jolla sovittelu eteni. Meidät ehkä hemmoteltiin pilalle viime vuonna, kun puheenjohtajana oli Ranska, joka ainakin teki joitakin myönnytyksiä, mutta tänä vuonna palattiin normaaliin. Olen 12 vuoden ajan pitänyt saman puheen - en tehnyt sitä viime vuonna - sanoen, että tämä on Coreperin tekemä talousarvio neuvoston ensimmäistä käsittelyä varten eikä poliitikoilla ole siinä mitään osuutta.
Me yritämme saada teidät tekemään poliittisia päätöksiä, me esitämme kaikki perustelumme ja kulutamme tuntikausia tehdessämme sitä (nautimme väliajalla erittäin mukavan lounaan) emmekä pääse puusta pitkälle. Se on vuoropuhelua kuuron kanssa. Me puhumme ja puhumme emmekä saa aikaan kerrassaan mitään muutosta neuvoston kannassa. Ero meidän kahden toimielimemme välillä on, että me toimimme niin kuin parlamentin pitäisi toimia. Parlamentilla pitäisi olla talousarvio, joka heijastaa sen poliittisia painopistealueita. Me emme kuluta rahaa rahan kuluttamisen takia. Me tarkastelemme poliittisia painopistealueita ja sitten päätämme, mitä varoja niihin pitäisi myöntää. Neuvosto haluaa vain pitää menot aivan minimissä seurauksista tai kustannuksista välittämättä. Me yritämme keskustella koulumaidon kaltaisista kysymyksistä. Me teimme kantamme selväksi. Mitään ei tapahtunut. Me puhuimme rakennerahastoon liittyvistä ongelmista. Mitään ei tapahtunut.
Sisäpolitiikassa lääkearviointivirasto ja harvinaislääkkeet olivat yksi mainituista kysymyksistä. Viime vuoden korjaavassa ja täydentävässä lisätalousarviossa me sovimme neuvoston kanssa harvinaislääkkeiden rahoituksen lisäämisestä, ja mitä te teette tänä vuonna? Te leikkaatte siitä 1,9 miljoonaa. Siinä ei ole yksinkertaisesti mitään järkeä. Kun puhumme siitä, että yritämme ottaa Kyproksen ja Maltan pois otsakkeesta 4 ja panna ne sinne, minne ne kuuluisivat, te ette ole kiinnostuneita asiasta. Ja sitten kun me puhumme Marokon ja EU:n kalastussopimusneuvotteluiden kariutumisen vuoksi maksettavista korvauksista, me joudumme todella vakavaan keskusteluun, koska mitään ei taaskaan tapahtunut. Me yritimme tehdä selväksi, että jos te haluatte lisätä uusia määrärahoja otsakkeeseen 2, te tarvitsette meidän suostumustamme, ellette halua ottaa niitä nykyisestä rakennerahastosta. Tehkäämme asia selväksi sen summan kohdalla, joka sisältyy otsakkeeseen 4 Marokon kanssa tehtävää kalastussopimusta varten. Se on varauksessa.
Ainoat asiat, joista sovimme sovittelussa, olivat kaksi mitäänsanomatonta julkilausumaa, yksi maataloudesta ja yksi otsakkeesta 5, mutta parlamentti antoi yksipuolisen kalastusta koskevan julkilausuman. Aion muistuttaa teitä yhdestä osasta, koska kun te puhuitte oikaisukirjelmän tarkastelemisesta ja jatkotoimista päättämisestä, toimielinten välisen sopimuksen Liitteen IV mukaan pakollisina menoina voidaan pitää ainoastaan niitä määrärahoja, jotka on varattu talousarviossa sopimuksia varten, jotka yhteisö on jo tehnyt. Siten varaukseen otettuja määrärahoja - ja se 125 miljoonan euron jättiläissumma on varauksessa - sopimuksia varten, joita ei ole vielä tehty, pidetään ei-pakollisina menoina.
Neuvosto haluaisi ehkä kiistellä siitä, mutta me emme näe siinä mitään kiisteltävää. Meillä on viimeinen sana siinä, mitä tapahtuu, ja loppujen kohdalla takeet siitä, että mitään vaihtokauppaa ei tehdä siitä, pidämmekö tämän summan varauksessa vai otammeko sen pois varauksesta saadaksemme saman summan rahaa otsakkeeseen 2. Siitä meidän on keskusteltava. Meidän on suhtauduttava vakavasti tähän talousarvioon ja tarkasteltava menoja, erityisesti otsakkeessa 5. Mitä me aiomme tehdä hallintomenoille, erityisesti laajentumisen yhteydessä? Julkilausuma, jonka mukaan pääsihteeri tarkastelisi sitä, miten toimielimet voivat työskennellä yhdessä, on aivan hyvä ajatus, mutta on olemassa paljon tärkeämpikin kysymys. Me itse asiassa ehdotimme, että budjettivallan käyttäjän pitäisi selvittää kustannustehokkuutta kaikissa Euroopan unionin toimielimissä. Te ette edes vastannut siihen.
Toivon vain tämän hetken ja ensimmäisen käsittelymme välillä, ja tosiaankin tämän hetken ja teidän toisen käsittelynne välillä, että me voimme käydä joitakin vakavia keskusteluja ja sovitella vakavassa hengessä ja tehdä sen päätteeksi joitakin vakavia sopimuksia saadaksemme talousarvion, johon me kaikki voimme olla tyytyväisiä. Yksi asia, josta me emme halua tulla syytetyksi - en sano, että te sanoitte niin, mutta monet kollegoistanne neuvostossa näyttävät ajattelevan niin - on, että me haluamme vain lisätä menoja äärimmilleen voidaksemme rahoittaa omia suosikkihankkeitamme, kun taas te haluatte olla äärimmäisen säästäväisiä. Me olemme äärimmäisen säästäväisiä. Me olemme herkkätunteisia tavassa, jolla me hoidamme asioita, mutta me haluamme tehdä sen työryhmänä. Me haluamme toimia budjettivallan käyttäjänä emmekä palata vanhoihin aikoihin, jolloin te äänestitte pakollisista menoista ja me äänestimme ei-pakollisista menoista ja jolloin saimme talousarvion lopulta valmiiksi joskus joulukuussa.
Toivokaamme, että voimme tänä vuonna parantaa siitä, mitä en pidä hyvänä alkuna, ja päästä paljon parempaan yhteisymmärrykseen kahden toimielimemme välillä. Olen erittäin onnellinen, jos tämä Belgian puheenjohtajakausi on yhtään samanlainen kuin Belgian edellinen puheenjohtajakausi, kun olin mukana laatimassa vuoden 1994 talousarviota.

Costa Neves
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, meillä on ennen joulukuuta vielä paljon tehtävää yrittäessämme päästä yhteisymmärrykseen seuraavasta talousarviosta. Eurooppalaisten toimielinten kannat ovat toistaiseksi etäällä toisistaan varsin merkittävissä asioissa. Euroopan parlamentilla on seuraavia ennakkoehtoja: ensimmäiseksi talousarvion ja sen täytäntöönpanon kurinalaisuuden ja avoimuuden varmistaminen ja toiseksi kannan esittäminen ainoastaan siinä tapauksessa, että meillä on riittävästi tarpeellista tietoa.
Tässä yhteydessä on jälleen kerran tehtävä perusteellisesti selväksi, mitä huomautettavaa meillä yhä edelleen on. Maatalouden kohdalla tarvitsemme lisätietoja yhteisen maatalouspolitiikan viimeisimmän uudistuksen tuloksista sekä BSE-kriisin ja suu- ja sorkkataudin keskipitkän ajan vaikutuksista talousarvioon. Tarvitsemme tietoa myös siitä, mikä estää uuden elintarvikeviraston toiminnan nopean aloittamisen ja siitä, mitkä ovat näiden kysymysten lyhyen ja keskipitkän ajan kehitysnäkymät. Rakennerahastojen kohdalla haluamme olla varmoja, että talousarvioon on varattu tehtyjen sitoumusten nopeaan maksamiseen tarvittavat määrärahat. Meille on tarpeen, että enemmän kuin vain esityksessä ehdotettu 1 prosentti vuonna 2002 annetuista maksusitoumuksista maksetaan samana vuonna.
Menoluokassa 3 eli sisäpolitiikassa saimme huomata, että sinne on tullut uusia menoja uusine toimineen ja yksiköineen, mutta kokonaissumma on pysynyt samana. On selvää, että toimintavara pienenee. Menoluokkaan 4 kuuluvien Euroopan unionin ulkoisten toimien kohdalla uudet tarpeet ovat ilmeisiä, eikä niihin voida vastata supistamalla aikaisempia sitoumuksia, tapahtuipa se sitten leikkaamalla luvattuja määrärahoja tai viivästyttämällä niiden maksuunpanoa, kuten nyt tapahtuu.
Samaan aikaan määrärahoja budjetoidaan kuitenkin Marokon kalastussopimusta varten, vaikka me kaikki tiedämme, että sitä ei kuitenkaan tehdä, jolloin tosiasiassa jäädytetään 125 miljoonaa euroa ilmeisissä vaikeuksissa olevassa menoluokassa. Koska kyseessä on ei-pakollinen meno, olen varma, että parlamentti kantaa vastuunsa tästäkin asiasta. Menoluokassa 5, hallintomenot, yhtäältä rajoitetaan komission uudistuksen sisältöä ja tahtia ja toisaalta kaksinkertaistetaan turvallisuus- ja puolustusmenot samalla kun laajentumista yritetään edistää kuluttamatta lisämäärärahoja, mikä on aivan päinvastoin kuin toimielinten välisessä sopimuksessa ennakoitiin.
Liittymistä edeltävien menojen kohdalla maksut ovat myöhässä, eikä tilannetta voida juurikaan muuttaa tämän esityksen perusteella. Edellisten talousarvioiden täytäntöönpano ei ole antanut meille sellaista mallia, että voisimme suhtautua huolettomasti tulevaisuuteen. Kun otamme huomioon vaikeudet joidenkin vanhojen ja uusien maksusitoumusten täytäntöönpanossa, kuinka voimme muka hyväksyä, että vuonna 2001 jäsenvaltioille on palautettu käytännössä katsoen 10 miljardia käyttämättä jäänyttä euroa? Toisaalta kiistellään eurojen määristä, mutta toisaalta 12 prosenttia vuoden 2000 talousarviosta on jäänyt käyttämättä, mikä jo yksinään riittää kertomaan, että parlamentin on valvottava yhä tehokkaammin sen täytäntöönpanoa. Meidän on tehtävä maataloutta koskevia päätöksiä vain siltä osin kuin tunnemme sen nykytilan ja siltä osin kuin meillä on käsitys sen kehityksestä. Emme voi hyväksyä meille esitettyä maksutasoa, etenkään kun haluamme käyttää meille kuuluvat aiemmin viivästyneet maksumäärärahat vaarantamatta nykytilannetta. Haluamme, että sekä ensisijaiset tavoitteet että päämäärät määritellään selkeästi ja puolueettomasti kaikkialla talousarviossa. Emme ole samaa mieltä määrärahojen budjetoinnista siten, että niistä ei tiedetä heti kättelyssä, mihin niitä käytetään. On tarpeen osoittaa tarkasti laajentumisesta aiheutuvat ja nyt käytettävät menoerät. Toivomme, että komissio todella uudistetaan ja että sen toiminta tehostuu vastaavassa määrin. Lyhyesti sanottuna tahdomme ottaa täysimääräisesti vastuun, joka kuuluu meille budjettivallan käyttäjänä ja joka juontaa juurensa meidän olemassaolomme varsinaisesta syystä: toimimisesta valitsijoidemme edustajina. Me teemme juuri niin ja peräämme avoimuutta, jotta voimme tehdä yhteistyötä etsiessämme parhaita vastauksia ratkaistavana oleviin kysymyksiin.

Buitenweg
. (NL) Arvoisa puhemies, jotkin asiat oppii nopeasti. Ei tarvitse olla veteraani talousarvioasioissa voidakseen ennustaa, että neuvosto tekee ehdotuksen virkojen karsimisesta. Neuvosto on tyytyväinen itseensä, koska se käyttää niin taitavasti juustohöylää. Myös Alankomaiden valtiovarainministeri, teidän kolleganne, totesi äskettäin julkisesti, että Euroopan parlamentti on kahdesta budjettivallan käyttäjästä suurempi tuhlaaja.
Hän näyttää olevan oikeassa, jos nyt katsotaan, mistä talousarviomenettelyn aikana taisteltiin. Parlamentti vaatii tosiaan usein neuvoston ehdotusta enemmän. Mutta niin ei tapahdu siksi, että parlamentti haluaa maksattaa veronmaksajilla liikaa, vaan päinvastoin siksi, että se haluaa olla luotettava toimielin, että se tuntee velvollisuudekseen varmistaa, että Euroopan tehtävät ja velvollisuudet myös todella toteutetaan. Kauniit sanat ja lupaukset pitää muuttaa teoiksi, ja sitä varten tarvitaan usein rahaa. Jo nyt arvaan, että ministeri Zalm sanoo meille lähiaikoina, että taas yksi uusi parlamenttirakennus on silkkaa rahan haaskausta.
Haluan sen takia jo nyt sanoa neuvostolle, että sen ei pidä alkaa valittaa vaan että monet näistä rahaa vaativista päätöksistä tehdään Euroopan huippukokouksissa. Haluan mainita esimerkkinä Nizzan huippukokouksen. Tuossa huippukokouksessa istuttiin yö toisensa jälkeen vääntämässä kättä muutaman äänen saamisesta tai menettämisestä neuvostossa. Häviäjien tuskaa lievennettiin jakamalla heille runsaskätisesti paikkoja parlamentissa. Se kertoo tietysti myös jotain neuvoston parlamenttia kohtaan tuntemasta arvostuksesta. Mieluummin hiukan enemmän ääniä suljettujen ovien takana kuin edustajia parlamentissa. Tämä lehmänkauppa tuottaa meille täysin vastoin tahtoamme 32 uutta kollegaa, ja lukumäärämme voi väliaikaisesti nousta jopa 800:aan. Nämä jäsenet tarvitsevat apulaisia ja toimistoja, ja niihin ei tietysti varauduttu silloin, kun meidän nykyiset rakennuksemme rakennettiin. Ajatellaanko näissä huippukokouksissa joskus sitä? Sillä jos jatkamme tällä tavalla, niin tulevaisuus ei näytä hyvältä. Ehdotankin, että huippukokousten päätyttyä ei julkisteta pelkästään poliittisia päätelmiä vaan myös karkea arvio rahoituksellisista seurauksista. Ja pyydän neuvoston puheenjohtajaa jo nyt suostumaan siihen.
Toinen huomautukseni koskee neuvoston itsensä menoja. Luokassa 5, hallintomenoissa, juuri neuvosto kasvaa toimielimistä nopeimmin, ja se aiheuttaa lisää jännitettä tässä luokassa. Neuvostolle rahoitusnäkymät ovat pyhiä, ja sen takia se yrittää ratkaista ongelmaa ohjaamalla tiettyjä menoja, jotka se tavallisesti olisi erittäin mielellään sisällyttänyt omaan talousarvioonsa, luokkaan 3, kuten 3,5 miljoonaa euroa Eurojust-yksikölle ja lähes miljoona euroa Schengenille. Se rajoittaa Euroopan parlamentin mahdollisuuksia määrätä omia painopisteitään tässä luokassa. Mutta olen optimisti. Tässä tilanteessa on myös omat hyvät puolensa, sillä opimme tällä tavalla ymmärtämään tätä vähän paremmin ja vahvistamme hiukan demokraattista valvontaa tätä kiertotietä käyttämällä. Hallitusten todelliset painopisteet tietysti paljastuvat, jos me saamme harjoittaa valvontaa vain toimielinten välisen sopimuksen pelastamiseksi ja pienen rahamäärän säästämiseksi.
Eurojustin kirjaaminen luokkaan 3 ei kuitenkaan ole kovin onnellinen valinta. Älkää käsittäkö minua väärin, en halua sisällyttää Eurojustia neuvoston talousarvioon mutta kylläkin hallintomenojen alle. Menojen luonteen huomioon ottaen se olisi myös kaikkein loogisinta, kuten neuvostokin vaieten myönsi kolmikantaneuvottelujen aikana. Toivon meidän pääsevän sopimukseen ainakin periaatteesta, nimittäin siitä, että toimintamenot kuuluvat luokkaan 3 ja hallintomenot luokkaan 5. Tai ehkä neuvosto silloin vielä vähän hermostuu, kun otetaan huomioon kasvava määrä toimintoja omassa talousarviossa.
Kuten aiemmin sanottiin, niin neuvostolla on usein Pavlovin ehdollistumisreaktio ehdotettujen menojen alentamiseen. Terry Wynn puhui totta. Me ehdotimme nimittäin, että näitä menoja yksinkertaisesti tarkasteltaisiin radikaalisti, katsottaisiin, mitkä menot ovat vielä tarpeellisia vai pitäisikö se tehdä toisella tavalla, onko toimielimiä, joiden valtuudet menevät päällekkäin, onko toimistoja, jotka tekevät samoja töitä. Neuvosto pidättyi tästä, mikä ihmetyttää minua suuresti, sillä jos halutaan säästää, niin se voidaan tehdä juuri siten. Me aiomme tehdä myös jatkossa aloitteita perustavaa laatua olevien säästöjen aikaansaamiseksi.
Neuvosto pitää kuitenkin tinkimisestä, ja lisäksi se ei aina tarkastele todellisia tarpeita. Koska aikaa on vähän, mainitsen vain yhden esimerkin, ja se koskee komission uudistamisprosessia. Se on meille kaikille painopiste. Kuitenkin neuvosto on hyväksynyt vain 89 virkaa ehdotetuista 317:stä virasta. Te saatte mainiosti olla kriittisiä uudistusprosessia kohtaan eikä teidän tarvitse hyväksyä kaikkia suunnitelmia niitä näkemättä. Nyt te odotatte varhaiseläkejärjestelmäsuunnitelman seurauksia. Kun otetaan huomioon edellinen kysymys, niin ihmettelen, odottaako neuvosto sittenkin vain kunnes me otamme vastuun, sillä silloin parlamentti pyytää taas kerran lisää rahaa.
Säästäväisyys on hyväksi, mutta teidän pitää kyllä auttaa toimielimiä täyttämään tehtävänsä. Muussa tapauksessa Euroopan unionin kansalaisilla, veronmaksajilla, on todellinen syy olla pettyneitä.

Puhemies
Tämä asia on loppuun käsitelty.

Kyselytunti (neuvosto)
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana neuvostolle osoitetut kysymykset (B5-0332/2001).


Bart Staes
Kysymys nro 1 (H-0594/01):
Aihe: Europolin toiminnan tutkiminen mahdollisten sääntöjenvastaisuuksien varalta Neuvosto ilmoitti tiistaina 12. kesäkuuta, että Europolin toimintaa aiotaan tutkia. Yksi tutkimuksen ydinkysymyksistä koskee sen tietotekniikan alkuperää, johon Europolin Eurint- ja Europolis-järjestelmät perustuvat. Europolin epäillään käyttävän varastettua tietotekniikkaa.
Voiko neuvosto vahvistaa, että Europolin Eurint- ja Europolis-järjestelmät perustuvat müncheniläisen Polygeneses-yrityksen patentoituun Polygon-tekniikkaan tai että ne on liitetty siihen? Jos voi, mistä lähtien Europol on käyttänyt tätä tekniikkaa ja millä tavalla Europol on saanut käyttöönsä tämän tekniikan ja/tai sen käyttöoikeuden?

Neyts-Uyttebroeck
. (NL) Haluan vastata seuraavalla tavalla jäsen Bart Staesin kysymykseen. Ensinnäkin neuvosto tunnustaa olevansa yleisessä mielessä vastuussa Europolista. Sopimusten toteuttaminen kuuluu kuitenkin ensisijaisesti Europolin toimivaltaisten yksiköiden alaisuuteen. Kysymystä käsittelee siis tällä hetkellä Europolin johtaja hallintoneuvoston valvonnassa.
Neuvosto on kuitenkin saanut tietoa, jonka mukaan riippumaton ulkopuolinen toimisto tutkii nyt kaikki Europolin aikoinaan solmimat sopimukset Europolin hallintoneuvoston päätöksen vuoksi. Tutkimus ohjelmiston väitetystä varastamisesta ja mahdollisesta käyttämisestä on lähetetty jatkotutkimuksiin Haagin syyttäjäviranomaiselle. Saksassa on käynnistetty rinnakkainen oikeudellinen tutkimus.
Meidän pitää siis odottaa oikeudellisen tutkimuksen tuloksia, ennen kuin voimme kertoa lisää yksityiskohtia. Haluan muistuttaa arvoisalle parlamentin jäsenelle, että petollisten käytäntöjen havaitseminen osoittaa, että olemassa olevat valvontarakenteet toimivat sentään kohtalaisen hyvin, sillä sitä kautta ne tulivat esille.

Staes
Haluan kiittää neuvoston puheenjohtaja Neyts-Uyttebroeckiä hänen kattavasta vastauksestaan, joka oli hyvin konkreettinen vastaus hyvin konkreettiseen kysymykseen. Haluan kuitenkin lähestyä kysymystä myös poliittisesta näkökulmasta. Neuvoston puheenjohtaja Neyts-Uyttebroeck tosin sanoo, että nykyiset petokset on havaittu sisäisen valvonnan ansiosta. Julkisessa mielipiteessä ja suuressa osassa poliittista maailmaa elää kuitenkin tunne siitä, että Europoliin kohdistetaan liian vähän demokraattista valvontaa, ja tämän valvonnan tehostamiseksi on kehitetty monenlaisia ajatuksia.
Niinpä on pohdittu muun muassa OLAF-asetuksen mukauttamista, ja Belgian parlamentissa kiertää ajatus siitä, että belgialaisen esikuvan mukaan myös Europolia varten perustettaisiin komitea P ja komitea I poliisiyksiköiden ja tiedustelupalvelujen valvontaa varten.
Pitääkö ministeri mitenkään mahdollisena, että lähitulevaisuudessa neuvostossa ja eurooppalaisissa toimielimissä keskustellaan tästä asiasta, niin että voimme rauhoittaa kansalaisia tämän tärkeän joskin vielä alkiovaiheessa olevan poliisipalvelun demokraattisen valvonnan osalta?

Neyts-Uyttebroeck
. (NL) Haluan vastata arvoisalle parlamentin jäsenelle - ja hän ymmärtää sen varmasti - että haluamme ensin odottaa tällä hetkellä kehkeytyvien kiinnostavien ajatusten mahdollista konkretisoitumista.

Puhemies


Camilo Nogueira Román
Kysymys nro 2 (H-0595/01):
Aihe: Syrjintä ministerineuvoston määräämissä kummeliturskasaaliiden vähentämiseen liittyvien kiintiöiden jakamisessa jäsenvaltioiden kalastuslaivastojen kesken Kesäkuun 18. pidetyssä ministerineuvoston kokouksessa määrättyjen kummeliturskasaaliiden vähentämiseen liittyvien kiintiöiden jakamisessa jäsenvaltioiden kalastuslaivastojen kesken tapahtui vakavaa syrjintää, jonka kohteeksi joutui erityisesti Espanjan galicialainen kalastuslaivasto. Sadat kalastusalukset ovat joutuneet jäämään satamaan, kun taas sadat ranskalaiset ja irlantilaiset alukset ovat vapaita Espanjan aluksia koskevista toimista. Mistä syystä kalavarojen säilyttämiseen vedoten Espanjan ja siihen kuuluvaa Galician kalastuslaivastoa koskevat jatkuvat rajoitustoimet, joita ei sovelleta muihin maihin?

Neyts-Uyttebroeck
Voin sanoa arvoisalle jäsenelle, että kalastusneuvosto ei tehnyt 18. kesäkuuta tänä vuonna kummeliturskan kalastusta koskevaa päätöstä. Kuitenkin turska- ja kummeliturskakantojen kriittisen tilan perusteella, jota käsiteltiin pääpiirteittäin komission 12. kesäkuuta antamassa tiedonannossa turska- ja kummeliturskakantojen elvyttämisestä, joka esitettiin neuvostolle, komissio hyväksyi 14. kesäkuuta asetuksen kiireellisistä toimenpiteistä pohjoisen kummeliturskakannan elvyttämiseksi. Komission asetuksen 2 artiklan 2 kohdassa myönnetään aluksille, joiden kokonaispituus on alle 12 m ja jotka käyttävät alle 100 mm:n silmäkokoa, poikkeus kummeliturskan 20 prosentin enimmäisosuuteen saadusta saaliista edellyttäen, että alukset - ei saalis - palaavat satamaan 24 tunnin kuluessa. Espanja pyysi neuvostoa 22. kesäkuuta muuttamaan tätä määräystä. Neuvosto totesi 20. heinäkuuta, että enemmistö ei kannattanut määräyksen muuttamista Espanjan ehdottamalla tavalla.

Nogueira Román
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, minusta ainoastaan eteläeurooppalaisten Portugalin, Espanjan ja etenkin Galician laivastojen kärsimä syrjintä selittää sen nimenomaisen syrjinnän, josta me nyt puhumme. Euroopan unionin toimielimissä näitä laivastoja pidetään tosiaan edelleenkin kuokkavieraina meidän kaikkien yhteisillä merillä. Tätä syrjintää harjoitetaan soveltamalla suhteellisen vakauden periaatetta, jonka puitteissa esimerkiksi jollekin Pohjois-Euroopan maalle myönnetään 40 prosentin pyyntikiintiö yhteisön vesillä, kun taas Espanjan ja Galician osuus on vain 6 prosenttia. Siksi kysymme uudestaan: mikä on neuvoston kanta siihen, että kalastusoikeudet Euroopan unionin vesillä yhteisöllistettäisiin, mikä on tarpeellista ja perustamissopimuksissa vahvistettujen periaatteiden mukaista?

Neyts-Uyttebroeck
Arvoisa puhemies, voin vain sanoa olettavani, että oikaisua esittänyt valtio palaa asiaan, ja neuvosto keskustelee siitä sitten uudelleen. Tässä kaikki, mitä voin sanoa tällä erää.

Varela Suanzes-Carpegna
Arvoisa puhemies, hyödynnän neuvoston puheenjohtajan joka sanoo, että hän aikoo palata tähän asiaan läsnäoloa sanoakseni, että verukkeena Espanjan kalastuslaivaston syrjintään käytetään kummeliturskavarojen säilyttämistä ilman riittäviä ja vertailevia tieteellisiä selvityksiä.
Komissio sanoi meille kalatalousvaliokunnassa, että tämä syrjintä johtuu sosiaalisista syistä, joista on etua Isolle-Britannialle ja Ranskalle, ja että se on poikkeuksen motiivina.
Arvoisa puhemies, kysymykseni kuuluu, miksi komission, ja tässä tapauksessa myös neuvoston, enemmistö ei tue sosiaalisten syiden perusteella Espanjaa ja tarkalleen ottaen Galiciaa, joka on tavoitteeseen 1 kuuluva alue ja näin ollen myös köyhä alue ja jonka kalastajat pyytävät perinteisesti näillä nykyisin yhteisillä vesialueilla. Nämä kalastajat eivät sosiaalisten syiden vuoksi voi nukkua kotonaan, koska heidän on kuljettava pitkiä matkoja.
Jos syyt ovat sosiaalisia, pyydän kohteliaasti, että otettaisiin huomioon ne sosiaaliset syyt, jotka suojelevat espanjalaisia.

Neyts-Uyttebroeck
Voin vain sanoa niiden viiden erittäin miellyttävän ja erittäin mielenkiintoisen vuoden jälkeen, jotka vietin tässä kunnianarvoisassa kokouksessa, että olen täysin tietoinen aiheen vakavuudesta ja arkaluonteisuudesta. Otan sen huomioon.

Puhemies
Uskomme, että ne viisi vuotta, joiden aikana olette kuulunut tähän parlamenttiin, auttavat teitä välittämään tämän vakavan ongelman Eurooppa-neuvostolle.
Seuraavia kysymyksiä käsitellään yhdessä, koska ne koskevat samaa aihetta.

Herman Schmid
Kysymys nro 3 (H-0599/01):
Aihe: EU:n kriisinhallintajoukot Ruotsissa Göteborgissa tämän vuoden kesäkuussa järjestetyn Eurooppa-neuvoston kokouksen yhteydessä syntyi kaoottisia yhteenottoja poliisin ja mielenosoittajien välillä. Nyt eri jäsenvaltioista on kantautunut sellaisia vaatimuksia, että EU:n kriisinhallintajoukkoja tulisi voida käyttää mellakoiden ja siviilikriisitilanteiden torjunnassa. Esimerkiksi Ruotsin ulkopoliittisen instituutin johtaja Anders Mellbourn totesi Dagens Nyheter -sanomalehden kesäkuun 24. päivän numerossa seuraavaa:
"On todennäköistä, että poliisivoimia on täydennettävä joukoilla, joilla on pätevyyttä sekä poliisin toimiin että sotilaallisiin toimiin. Tällaisiin tehtäviin ei tarvita niinkään asevelvollisia, vaan ammattisotilaita tai sotilaskoulutuksen saaneita poliiseja. Tarvitaan useiden EU-maiden poliisi- ja sotilasvoimien operatiivista yhteistyötä. [...] EU ei pysty kovin helposti luomaan 5000 poliisin vahvuista joukkoa siviilikriisinhallintaan. Lisäksi konfliktinestoon tähtäävää vuoropuhelua on täydennettävä tehostetulla tiedotustoiminnalla. Tätä kaikkea tarvitaan, jotta voidaan osallistua tehokkaasti konfliktinestoon ja kriisinhallintaan Balkanin alueella ja Lähi-idässä. Sitä tarvitaan kuitenkin myös - joskin toivottavasti harvoin - tiettyjen sisäisten kriisien ratkaisemiseen Ruotsissa tai läheisessä EU-maassa."
Onko neuvosto sitä mieltä, että EU:n kriisinhallintajoukkoja voitaisiin tulevaisuudessa käyttää itse unionissa silloin, kun syntyy Göteborgin kaltaisia tilanteita?

Alexandros Alavanos
Kysymys nro 4 (H-0676/01):
Aihe: G8-kokous ja huippukokousten sekä muiden merkittävien kokousten turvallisuus Muutama päivä ennen Genovan G8-kokouksen murheellisia tapahtumia EU:n 15 ulkoministeriä vahvistivat yksimielisesti yleisen järjestyksen ministerien päätökset "EU:n huippukokousten ja muiden yhtä merkittävien kokousten turvallisuudesta". Kysyn ministerineuvostolta seuraavaa: Oliko Italian viranomaisilla perusteltua syytä "pyytää muodostamaan tiedustelupalvelun poliiseista tai sotilaista koostuvat, välittäjinä toimivat joukot, jonka ne jäsenvaltiot voivat koota, joista mellakoitsijat ovat peräisin" (1 kohdan b alakohta) ja "käyttää kaikkia laillisia teknisiä välineitä entistä tehokkaampaa mellakoitsijoita koskevaa tietojenvaihtoa varten jäsenvaltioiden tietokantojen perusteella" (2 kohdan d alakohta)? Jos oli, minkä jäsenvaltioiden hallitukset vastasivat tähän pyyntöön?

Ioannis Patakis
Kysymys nro 5 (H-0678/01):
Aihe: Demokraattisten perusvapauksien ja ihmisoikeuksien loukkaaminen Genovassa Neuvoston yksimieliset päätökset ennaltaehkäiseviin toimenpiteisiin ryhtymisestä ennen Genovan huippukokousta tarjosivat Italian hallitukselle poliittisen suojan tulevien tapahtumien varalta. Jälleen kerran ennaltaehkäiseviin mekanismeihin liittyi runsaasti väkivaltaa ja julmuuksia. Göteborgin mielenosoitusten verenvuodatuksen jälkeen veri roiskui jälleen Genovassa, kun Italian poliisi ja armeija hyökkäsivät erittäin raa'asti niin kutsuttua globalisaatiota vastustaneita rauhanomaisia mielenosoittajia vastaan, jotka ilmaisivat vastalauseensa G7+1-maiden, EU:n ja muiden poliittistaloudellisten organisaatioiden eristyksissä ja kansojen kustannuksella tekemien päätösten johdosta. Tämän huippukokouksen päätelmiksi jäivät kuolonuhrit, joukko loukkaantuneita, massakarkotukset ja -pidätykset sekä demokraattisten perusvapauksien, jopa vapaata liikkuvuutta koskevan yhteisön periaatteen törkeä loukkaaminen.
Koska kyseiseen huippukokoukseen osallistuivat myös EU:n neljän suurimman ja huomattavimman jäsenvaltion johtajat ja koska sekä puheenjohtajavaltio Belgian että muiden jäsenvaltioiden hallitusten lausumat Genovan tapahtumista ennakoivat väkivaltaista ja veristä puuttumista tulevien huippukokousten mielenosoituksiin, seuraavan kerran Laekenissa, kysyn neuvostolta seuraavaa:
Tiedostaako se valtavan poliittisen vastuun, joka liittyy sen 13.7. ja 16.7. tekemiin päätöksiin ennaltaehkäiseviin toimiin ryhtymisestä, ja aikooko se peruuttaa nämä päätökset, koska ne loukkaavat selkeästi demokraattisia perusvapauksia ja ihmisoikeuksia, kuten vapaata liikkuvuutta, kokoontumisoikeutta ja mielipiteenvapautta, kuten tapahtui raakalaismaisella tavalla Genovassa?

Hans-Peter Martin
Kysymys nro 6 (H-0687/01):
Aihe: Eurooppa-neuvoston huippukokousten tulevaisuus Göteborgin ja Genovan välikohtausten jälkeen Millaisena neuvosto näkee kansainvälisten huippukokousten tulevaisuuden Göteborgin Eurooppa-neuvoston ja G8-ryhmän Genovan kokouksen välikohtausten jälkeen etenkin, kun EU-huippukokoukset on suunniteltu vastedes pidettävän vain Belgiassa? Mitä johtopäätöksiä näistä seikoista olisi tehtävä tämänkaltaisten kokousten järjestelyiden ja esityslistan sisällön ja laajuuden suhteen?

Neyts-Uyttebroeck
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, täällä esitetyt kysymykset ovat hyvin lähellä keskustelua, jonka kävimme tänä iltapäivänä G8-ryhmän Genovan kokouksesta ja kaikesta, mikä siihen liittyi. Haluan muistuttaa arvoisille parlamentin jäsenille neuvoston ja jäsenvaltioiden hallitusten edustajien yksimielisen kannan Eurooppa-neuvoston kokousten ja muiden sellaisten tilaisuuksien turvallisuudesta, joilla saattaa olla vastaavanlaisia vaikutuksia.
Neuvosto muistutti, että yksi Euroopan unionin tavoitteista on ylläpitää ja kehittää unionia vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvana alueena. Tällaisen alueen sisällä kansalaisten on voitava nauttia oikeudesta ilmaista vapaasti mielipiteitään ja kokoontua rauhanomaisesti. Näitä oikeuksia on kuitenkin harjoitettava siten, ettei kansalaisten ja heidän omaisuutensa turvallisuus ole uhattuna. Tästä syystä neuvosto ja jäsenvaltioiden edustajat pahoittelivat 13. heinäkuuta niiden henkilöiden toimia, jotka loukkasivat demokraattisia oikeuksia yllyttämällä ja osallistumalla väkivaltaisuuksiin tai järjestämällä niitä julkisten mielenosoitusten yhteydessä.
Varmistaakseen, että näitä periaatteita sovelletaan suurten kokousten yhteydessä, neuvosto ja edustajat muistuttivat, että meidän on käynnistettävä vuoropuhelu kansalaisjärjestöjen, työmarkkinaosapuolien ja kansalaisyhteiskunnan kanssa, ja sen lisäksi meidän on tukeuduttava ja tukeudummekin Euroopan unionissa olemassa oleviin oikeudellisiin välineisiin ja tahoihin.
Haluan erityisesti palauttaa mieliin - kuten komission jäsen Vitorino aiemmin - Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehdyn yleissopimuksen määräykset ja 26. toukokuuta 1997 vahvistetun yhteisen toiminnan yhteistyöstä yleisen järjestyksen ja turvallisuuden alalla. Tarkoituksena on, että Euroopan unionin poliisivoimien johtajien työryhmä pystyisi edistämään merkittävästi jäsenvaltioiden poliisiviranomaisten välisen yhteistyön käynnistämistä. Työryhmällä ei ole mitään tekemistä sen kanssa, mitä jokin kysyjä kutsui yhteiseksi poliisiyksiköksi Euroopan unionin kriisinhallintatoiminnassa.
Minulla oli tilaisuus kertoa yksityiskohtaisesti toimenpiteistä, joihin Ruotsin hallitus oli ryhtynyt Göteborgin huippukokouksessa, vastatessani neuvoston puolesta kysymyksiin, jotka jäsen Krarup ja jäsen Korakas esittivät parlamentin heinäkuussa 2001 pitämän edellisen istunnon kyselytunnilla. Samalla tavoin Italian hallitus ilmoitti 11. heinäkuuta 2001 päivätyllä kirjeellä voimassa olevien menettelyjen mukaisesti toimenpiteet, joihin se oli ryhtynyt Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehdyn yleissopimuksen 2 artiklan 2 kohdan toisen lauseen nojalla.
Neuvoston kokouksessa 16. heinäkuuta 2001 ministerit ilmoittivat kannattavansa tiivistä kansainvälistä yhteistyötä sananvapauden harjoittamisen turvaamiseksi ja sen takaamiseksi, että tämänkaltaiset julkiset mielenosoitukset voivat sujua ja sujuvat rauhanomaisesti. Vastuu yleisen järjestyksen ylläpidosta unionin jäsenvaltioiden alueella kuuluu joka tapauksessa jäsenvaltioiden viranomaisten toimivaltaan. Neuvosto ei voi ottaa kantaa asiaan, joka ei kuulu perussopimuksissa sille myönnettyyn toimivaltaan.

Alavanos
Kiitän neuvoston puheenjohtajaa kattavasta vastauksesta. Ehkä kuitenkin tekemäni varsinainen kysymys pääsi hukkumaan tämän laajan vastauksen sisälle, koska neuvosto ei vaikuta niin yksimieliseltä kuin halusi meille esittää. Esimerkiksi Kreikan hallitus on esittänyt vastalauseen Italian hallitukselle sen vuoksi, että kymmenet Kreikan kansalaiset eivät päässeet Italiaan, vaan heidät lähetettiin samalla laivalla takaisin ennen Genovan huippukokousta.
Kysymykseni, johon haluaisin neuvoston puheenjohtajan vastaavan, kuuluu: toteutettiinko ennalta ehkäisevät toimenpiteet tiedustelupalvelun poliiseista tai sotilaista koostuvien, 15 jäsenvaltion välittäjinä toimivien joukkojen perustamiseksi sekä mellakoitsijoita koskevien tietojen vaihtamiseksi jäsenvaltioiden tietokantojen perusteella ennen vai jälkeen Genovan tapahtumien? Oliko 15 jäsenvaltion välillä yhteistyötä tässä asiassa?

Neyts-Uyttebroeck
. (FR) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, uskon sanoneeni - joskin aika diplomaattisesti - ettei neuvosto voi ottaa kantaa tapaan, jolla jäsenvaltio on järjestänyt yleisen järjestyksen ylläpidon alueellaan, koska se ei kuulu neuvostolle. Tämä ei tietenkään estä jäsenvaltiota ottamasta kantaa toisen jäsenvaltion toimiin, ja niin on todellakin tapahtunut. Asia ei kuitenkaan kuulu neuvoston toimivaltaan.
Minun pitäisi tarkistaa asia ja ottaa siitä selvää, ennen kuin voin vastata toiseen kysymykseenne. Tiedän vain, että suurten urheilutapahtumien niin sanotun "huliganismin" torjunnassa poliisiviranomaiset ovat alkaneet tehdä yhteistyötä ja vaihtaa tietoja henkilöistä, joiden on todettu syyllistyneen suurissa urheilutapahtumissa toistuvasti kahakoihin tai jopa pahempaan. Tämän verran minä tiedän. Onko jotain samankaltaista tehty Euroopan unionin johtajien kokousten yhteydessä mahdollisiin kahakoihin varautumiseksi tai niiden ehkäisemiseksi? En usko, mutta selvitän asian.

Alavanos
Neuvoston puheenjohtaja sanoi, että voidakseen informoida meitä hänen on saatava asiasta lisää tietoja. Merkitseekö tämä sitä, että minä saan eteeni kirjallisen vastauksen, kun hän on hankkinut kyseiset tiedot?

Puhemies
Neuvosto vastaa luotettavan tietämyksensä ja ymmärryksensä perusteella. Jos haluatte, voitte esittää kysymyksenne uudelleen.
Jäsen Patakis, haluatteko esittää kysymyksenne uudelleen?

Patakis
Neuvoston puheenjohtaja ei ole vastannut esittämääni kysymykseen, jonka tahtoisin toistaa. Haluaisin mainita, että poliisin kansalaisjärjestöjen tiloihin Liegessä tekemän iskun sekä Belgian sisäministerin Euroopan parlamentin kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnassa ottaman kannan perusteella vaikuttaa siltä, että puheenjohtajavaltio Belgialla ei ole myönteisiä aikomuksia Laekenissa järjestettävien mielenosoitusten suhteen.
Kysyn: voiko neuvoston puheenjohtaja vakuuttaa meille, että Göteborgin ja Genovan kaltainen poliisiväkivalta ja sorto eivät toistu?

Neyts-Uyttebroek
. (FR) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, toistan vielä kerran, että on osattava erottaa vastaukset, jotka annan neuvoston puheenjohtajana ja joissa en voi ylittää toimivaltaani - tämä on selvää - niistä, jotka saatan antaa toisessa tilanteessa Belgian hallituksen jäsenenä.
Ensinnäkin on tapana, ja enemmänkin kuin vain tapana, uskon, että jokaisen hallituksen jäsenen velvollisuus on olla kommentoimatta keskeneräisiä oikeudellisia tutkintamenettelyjä. Toiseksi, hyvät kollegat, kun tänään iltapäivällä esittelin puheenjohtajavaltion kannan G8-kokoukseen ja puhuin niin kokousten kuin niitä ympäröivien mielenosoitusten kulun turvaamisesta, toistin useaan otteeseen, että Belgian hallitus pyrkii määrätietoisesti sovittamaan yhteen oikeuden mielenosoituksiin ja yleisen järjestyksen ylläpidon sekä sellaisten väkivaltaisuuksien ehkäisemisen, joita nähtiin sekä Göteborgissa että Italiassa.
Teemme kaiken voitavamme päästäksemme tähän tulokseen. Toivon kaikkien osallistuvan tehtävään tarjoamalla kaikkia käytössä olevia keinoja.

Martin, Hans-Peter
Arvoisa puhemies, olen kuunnellut lausuntoanne kiinnostuneena, mutta viittaisin mielelläni vielä kerran kysymykseeni, kysymykseen numero 6: mitä johtopäätöksiä pitäisi tehdä tämänkaltaisia EU:n huippukokouksia ajatellen, enkä tarkoita nyt poliisivoimien käyttämistä, vaan järjestely- ja sisältönäkökulmaa? Erityisesti haluaisin tietää, harkitsetteko sekä osallistujien määrän että asialistan rajoittamista G8-huippukokousten tapaan. Jos neuvoston huippukokouksia pidetään tulevaisuudessa vain Belgiassa, onko niille ajateltu omaa paikkaa? Onko tätä asiaa jo mietitty, ja jos on, minkälaisia ovat harkinnan tulokset?

Neyts-Uyttebroeck
. (FR) Ensinnäkin, hallitukseni pääministeri on jo ilmoittanut harkitsevansa asiaa ja aikovansa esittää ehdotuksia G8-ryhmän toimintamallin tarkistamiseksi. Toiseksi, pääministeri Verhofstadt on lähettänyt 14 muun jäsenvaltion kollegoilleen kirjeen, jossa hän on pyytänyt heitä rajoittamaan Laekenin Eurooppa-neuvostoon lähetettävien tai osallistuvien valtuuskuntien kokoa. Muistutan teille, Että Gandin Eurooppa-neuvoston yhteydessä on päädytty hyvin rajattuun malliin. Aiomme seurata tätä tietä juuri siksi, että yritämme saada parhaat opit siitä, minkä koimme itsekin joko Göteborgissa tai Genovassa tai molemmissa.

Korakas
Voimme jollakin tavalla ymmärtää paniikin, jonka valtaan suurpääoman edustajat - sallittakoon minulle tämä ilmaus - ja heidän joukossaan myös nykyinen puheenjohtajavaltio ovat joutuneet niiden reaktioiden edessä, joita maittemme työläiset ovat lisääntyvästi osoittaneet kansaa kohtaan vihamielisen politiikan ja uuden imperialistisen järjestyksen edessä. Haluaisin huomauttaa neuvoston puheenjohtajalle, että Genovassa hyökkäyksen kohteena ei ollut musta blokki vaan rauhallisesti mieltään osoittaneet ihmiset. Hyökkäys mielenosoitukset järjestäneen Sosiaalisen foorumin toimistoihin osoittaa, että hyökkäyksen kohteena eivät olleet sortovoimien kanssa yhteistyötä tehneet provokaattorit vaan ne, jotka organisoivat kansojen taistelun G8-ryhmänn mutta myös Euroopan unionin harjoittamaa politiikkaa vastaan.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, Belgian sisäministerin antamat lausunnot Euroopan parlamentin kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnassa huolestuttavat meitä. Se hyökkäys Liegessä sijainneisiin toimistoihin, josta olette tietoinen, huolestuttaa meitä ja pelkäämme, että Laekenissa kohtelu on vieläkin raaempaa. Haluamme teidän sitoutuvan siihen, että vastaavanlaiset toimenpiteet, joilla loukataan maittemme työläisten sananvapautta ja oikeutta osoittaa mieltä, eivät toistu. Aiomme olla paikalla monilukuisina.
Aiomme tulla joukolla Laekeniin osoittamaan mieltämme Euroopan unionin politiikkaa vastaan. Hoidatteko meidät samalla tavalla kuin Genovassa?

Neyts-Uyttebroeck
. (FR) Haluan ensimmäiseksi sanoa, että vastustan voimakkaasti syytöstä, jonka arvoisa - kutsun häntä yhä arvoisaksi - parlamentin jäsen esittää puheenjohtajavaltio Belgiaa ja Belgian hallitusta vastaan. Syytös on täysin perusteeton, ja pyydän häntä perumaan sanansa, sillä kyse on aikeitamme koskevasta syytöksestä.
Olen vastannut kysymyksiin rauhallisesti pitkin päivää, ja olemme keskustelleet näistä asioista perusteellisesti. Voin vain toistaa, mitä olen sanonut. Panen merkille, että haluatte tulla osoittamaan mieltänne - toivottavasti rauhanomaisesti - siitä, mitä ajattelette unionin toimielimistä. Jos teette sen rauhanomaisesti, meillä ei ole mitään sitä vastaan.
Haluan myös vakuuttaa kaikille, ettei kyse ole paniikista vaan huolellisesta valmistautumisesta, sillä haluamme välttää aiempien tapahtumien toistumisen ja - tarvinneeko minun muistuttaa teille hyvät kollegat - maani koki valitettavasti 15 vuotta sitten murhenäytelmiä, jotka johtuivat suurista urheilutapahtumista tai tapahtuivat niiden yhteydessä, ja teemme kaikkemme estääksemme niitä toistumasta enää ikinä.
Haluan myös tuoda esiin, että viime kesänä pidetyssä urheilukilpailussa - Euro 2000 -turnauksessa - todistimme ottaneemme opiksi mainitsemistani murhenäytelmistä ja kykenevämme järjestämään tällaisia tapahtumia, joihin liittyy suurten väkijoukkojen liikehdintää. Kyse ei ole paniikista vaan huolellisesta valmistautumisesta.

Puhemies


Gerard Collins
Kysymys nro 7 (H-0601/01):
Aihe: Luonnon- ja ympäristökatastrofien yhteydessä toteutettavia toimia koskevan EU:n päämajan sijoittaminen Shannoniin Neuvosto päätti 28.-29. toukokuuta 2001 pitämässään kokouksessa parantaa ja sovittaa yhteen luonnon- ja ympäristökatastrofien sekä tekniikan ja säteilyn aiheuttamien suuronnettomuuksien yhteydessä toteutettavia EU:n pelastuspalvelutoimia perustamalla yhteisen hätäviestintäjärjestelmän, tarjoamalla arviointi- ja koordinointiryhmille sekä pelastusyksiköille yhteistä koulutusta ja mahdollistamalla niiden nopean mobilisoinnin. Voitaisiinko neuvoston mielestä tämän pelastuspalvelun toiminnallinen päämaja sijoittaa Shannoniin, jossa monien tärkeiden toimintojen lisäksi on suuri kansainvälinen lentokenttä, jota voitaisiin käyttää voimavarojen ja hätäavun toimittamiseen kolmansiin maihin, ja joka voisi toimia seerumeita ja rokotteita koskevan tiedonvaihdon - joka myös mainitaan neuvoston päätöksessä - keskuksena?

Neyts-Uyttebroeck
. (NL) Neuvosto päätti 29. toukokuuta 2001 yhteisestä lähestymistavasta ehdotukseen yhteisön mekanismin perustamisesta yhteistyön lujittamisen helpottamiseksi avustustoimissa, jotka tapahtuvat pelastuspalvelutoimien puitteissa, lukuun ottamatta Euroopan parlamentin 14. kesäkuuta antaman lausunnon käsittelyä ja edellyttäen, että parlamentti vetää takaisin osan varauksiaan.
Sen jälkeen neuvoston tahot ovat päässeet täydelliseen sopimukseen asiasta, lukuun ottamatta tekstin oikeudellista ja kielitieteellistä työstöä, ja kuten jo sanoin edellyttäen, että parlamentti vetää takaisin osan varauksiaan. Päätösehdotuksen teksti, asiakirja 10483/01, on muuten neuvoston kotisivulla. Tässä päätösehdotuksessa ehdotetaan perustettavaksi seuranta- ja tiedotuskeskusta, johon voidaan keskittää avun pyyntöjä ja avun tarjontaa ja joka on yhteydessä jäsenvaltioiden osoittamiin yhteyspisteisiin.
Keskus voi varoittaa arviointi- ja/tai koordinointiryhmiä sekä avustusryhmiä, jotka on jo osoitettu ja siis muodostettu edeltäkäsin. Päätösehdotuksessa ehdotetaan lisäksi koulutusohjelmia, jotka sisältävät tietoa seerumeista ja rokotuksista, sekä uusien tekniikoiden käytön edistämistä. Toisin kuin arvoisa parlamentin jäsen luulee, ei ole olemassa minkäänlaisia suunnitelmia avustusmateriaalin keskittämisestä yhteen ainoaan paikkaan, koska jäsenvaltiot toimittavat avustusmateriaalin suoraan.
Tämän mekanismin toteuttaminen uskotaan komissiolle, jota avustaa siinä komitea. Sen takia on komission päätettävissä, minne seuranta- ja tiedotuskeskus sekä muut mekanismin toteuttamiseksi tarvittavat yksiköt sijoitetaan. Tämä kysymys pitääkin esittää sopivana ajankohtana komissiolle.

Puhemies
Kysymys nro 8 jätetään käsittelemättä, koska sen esittäjä ei ole läsnä.


Brian Crowley
Kysymys nro 9 (H-0605/01):
Aihe: Konkurssista selviytyminen Komissio järjesti osana yrityksiä ja yrittäjyyttä koskevaa ohjelmaansa seminaarin, jossa käsiteltiin riskin ottamista liike-elämässä ja konkurssista selviytymistä. Seminaari oli samalla vastaus vaatimuksiin, jotka esitetään Feiran Eurooppa-neuvostossa hyväksytyssä pienyrityksiä koskevassa eurooppalaisessa peruskirjassa. Mitä mieltä neuvosto on lainsäädännön vaikutuksista konkurssiin, konkurssin uhkaamia yrittäjiä koskevien tukitoimien tarpeellisuudesta ja mahdollisuudesta aloittaa yritystoiminta konkurssin jälkeen täysin uudelta pohjalta? Nämä aiheet olivat avainkohtia asiaa koskevissa työryhmissä.

Neyts-Uyttebroeck
. (NL) Haluan muistuttaa arvoisaa parlamentin jäsentä siitä, että Santa Maria da Feiran Eurooppa-neuvosto 19. ja 20. kesäkuuta korosti, että pienet yritykset muodostavat Euroopan talouden kiistämättömän selkärangan. Ne ovat tärkeitä työllistäjiä ja uusien yrityskonseptien hautomoita.
Neuvosto viittasi annettujen suositusten vahvistukseksi muutamaan seikkaan, joiden joukossa oli ajatus siitä, että vastuullisen aloitteen ottamiseen kuuluu riski, tietty määrä epäonnistumisia, jotka pitää nähdä pääasiassa oppimismahdollisuutena. Yleisesti ottaen neuvosto suhtautuu positiivisesti yritysten sääntelyjärjestelmän yksinkertaistamiseen.
Sen seminaarin, johon arvoisa parlamentin jäsen viittasi, järjestivät talousministeri ja Euroopan komissio yhdessä 10. ja 11. toukokuuta 2001. Neuvosto ei ole ottanut kantaa seminaarin tuloksiin, ja sen takia pyydän arvoisaa parlamentin jäsentä kääntymään tietoja varten suoraan järjestäjien puoleen.

Crowley
Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää neuvoston puheenjohtajaa hänen vastauksestaan, jos sitä voidaan sellaiseksi sanoa. Kysymyksessäni esille nostamani erityinen seikka, jonka ajattelin olevan itsestään selvä, oli se, että Yhdysvaltojen ja muiden maailman osien talouden yhtäkkisen laskusuunnan vuoksi paine pieniä ja keskisuuria yrityksiä kohtaan kasvaa erittäin ankarilla ja tiukasti kilpailluilla markkinoilla.
Olin siksi hieman rohkaistunut asenteesta, jonka konferenssi otti riskinottoon liike-elämässä ja konkurssista selviytymiseen, koska se antaisi meille kokemusta ymmärtää pääsyyt siihen, miksi pienet ja keskisuuret yritykset epäonnistuvat, kun samaan aikaan tunnustetaan, että ne ovat kasvun suurin moottori koko Euroopan unionin taloudessa, niissä on noin 82 prosenttia työpaikoista ja ne edustavat 74 prosenttia kaikesta teollisuudesta.
Joten kysymykseni neuvoston puheenjohtajalle neuvoston kannasta: mihin toimiin voidaan ryhtyä tämän erittäin vahvan alan jatkuvuuden varmistamiseksi? Erityisesti miten yrittäjät voivat oppia virheistä ja epäonnistumisista, ja jos he epäonnistuvat kerran, miten heitä voidaan rohkaista jatkamaan ja oppimaan noista virheistä?

Neyts-Uyttebroeck
Koska arvoisa jäsen toisti kysymyksen, joka esitettiin meille aiemmin, voin vain toistaa antamani vastauksen. Olen pahoillani.
Ajattelu kehittyy ja se näkyy johtopäätöksissä, joihin viittaan. Seminaari on uusi aloite. Odotan, että lopulta te kehottaisitte tai joku kollegoistanne kehottaisi komissiota ryhtymään lukuisiin toimiin. Tiedän, että neuvosto pitää pieniä ja keskisuuria yrityksiä erittäin tärkeinä ja tunnustaa, että ne muodostavat yksittäisten jäsenvaltioidemme talouden ja koko Euroopan taloutemme selkärangan.

Puhemies


Pat the Cope Gallagher
Kysymys nro 10 (H-0607/01):
Aihe: Kalastusalan ensisijaiset toimet Belgian puheenjohtajuuskaudella Aikooko neuvosto selvittää kalastusalan ensisijaisia toimia Belgian puheenjohtajuuskaudella ja ottaa huomioon syrjäisten valtioiden, kuten Irlannin, jolle kuuluu 11 prosenttia yhteisön vesialueista, mutta jolla on oikeus vain 4 prosenttiin yhteisön kiintiöistä, erityiset ja ainutlaatuiset vaatimukset?

Neyts-Uyttebroeck
. (FR) Puheenjohtajavaltio Belgia pyrkii saattamaan päätökseen neuvostossa käytävän keskustelun vihreästä kirjasta, jonka komissio on omistanut yhteisen kalastuspolitiikan uudistamiselle.
Muut ensisijaiset toimet koskevat monivuotisten ohjausohjelmien pidentämistä ja uhanalaisten kalakantojen elvyttämistä.
Ensimmäiset esiin tulleet kysymykset ovat osoittaneet, että tehtävä on kaukana helposta.
Poisheitettyihin määriin kiinnitetään erityistä huomiota. Asiantuntijat tietävät, mistä on kyse, jos haluatte, voin selittää asian teille toisen kysymyksen yhteydessä.
Mainittujen "Irlannin erityisten ja ainutlaatuisten vaatimusten" yhteydessä on syytä muistuttaa, että kalastusmahdollisuudet on jaettu kalastusta harjoittavien maiden kesken suhteellisen vakauden periaatteen mukaisesti ja että jäsenvaltion kalastusalueen laajuus ei ole itsessään peruste näiden mahdollisuuksien jakamisessa.
Irlanti nauttii kuitenkin suosituimmuuskohtelusta valvonta-, tarkastus- ja seurantatoimenpiteiden täytäntöönpanoon myönnetyssä yhteisön taloudellisessa tuessa.

Gallagher
Panen merkille, että neuvoston puheenjohtaja on viitannut keskusteluihin, joiden hän toivoo johtavan hedelmälliseen ja menestykselliseen tulokseen. Lisäisin, että toivon keskustelujen johtavan myös oikeudenmukaiseen tulokseen. Lisäksi olen tyytyväinen, että hän viittasi poisheitettyihin saaliisiin. Tämän on oltava aivan etusijalla, koska liian suuri osa aluksiin nostettavasta kalasta on poisheitettävää saalista - ja sitten on aivan liian myöhäistä.
Kysyisin neuvoston puheenjohtajalta, harkitsisiko hän sekä Irlannin että Yhdistyneen kuningaskunnan tekemää kalakantojen säilyttämistä koskevia teknisiä toimia käsittelevää aloitetta ja katsoisi, että kaikki maat pyrkivät jollakin tavalla varmistamaan, ettei pieniä kaloja nosteta aluksiin.
Te viittasitte siihen, että suhteellista vakautta ja erityisiä ja ainutlaatuisia olosuhteita ei voida ottaa huomioon. Meneillään on nyt 20. vuosi, ja jos me jatkamme samalla periaatteella kuin meillä oli vuonna 1983, huonoimmassa asemassa ovat Irlannin kaltaiset pienet maat.
Meidän on suhtauduttava tähän käytännöllisesti. Neuvoston, ministerineuvoston ja puheenjohtajavaltion on otettava huomioon, että Irlannin rannikkoalueilla ei ole vaihtoehtoista työllisyyttä. Se on syrjäinen alue, tavoitteen 1 alue. Ne alueet on otettava huomioon. Pyytäisin neuvoston puheenjohtajaa suhtautumaan tähän avoimesti.

Neyts-Uyttebroeck
Arvoisa puhemies, voin vakuuttaa arvoisalle jäsenelle, että - jos voin sanoa näin - otan onkeeni hänen esittämänsä huomion.

Newton Dunn
Arvoisa puhemies, lisäkysymyksenä, onko puheenjohtajavaltio huolestunut siitä, että erityisesti Pohjanmeren ympärillä ja Euroopan pohjoisosassa toimii niin monia voimalaitoksia, jolloin vettä imettäessä sisään voimalan jäähdyttämiseksi tuhoutuu valtavia määriä, kirjaimellisesti miljardeja, pikkuriikkisiä kelluvia olentoja, jotka kehittyisivät myöhemmin kaloiksi. Ryhtyisikö puheenjohtaja tutkimaan tätä ja yrittäisi säilyttää kalakannat, joista suuri osa tuhoutuu jo kehityksen alkuvaiheessa?

Neyts-Uyttebroeck
Toivon, että arvoisa jäsen ei odota minun tutkivan tätä itse ja fyysisesti. Se on jälleen huomio, jonka me otamme onkeemme.

Puhemies
Tämä kysymys ei liity suoranaisesti kalastuspolitiikkaan, mutta koska neuvoston puheenjohtaja on niin ystävällinen, voimme olettaa, että hän merkitsee sen tarkasti muistiin ja että kysymystä myös käsitellään neuvostossa.

Puhemies
Kysymys nro 11 jätetään käsittelemättä, koska sen esittäjä ei ole läsnä.

Liam Hyland
Kysymys nro 12 (H-0611/01)
Aihe: Vetyenergian käyttö kaupunki- ja maaseutuliikenteessä Komissio ilmoitti aiemmin tänä vuonna tukevansa erään esittelyhankkeen käynnistämistä, joka koskee vetyenergian käyttöä linja-autoissa Islannissa, joka ei ole Euroopan unionin jäsenvaltio, mutta joka pyrkii kehittämään kestävää kaupunkiliikennettä.
Euroopan unioni on sitoutunut noudattamaan Kioton pöytäkirjaa, mikä on erittäin myönteinen asia, ja se korostaa jatkuvasti kestävän kehityksen merkitystä. Voiko neuvosto taata, että Euroopan unioni pitää tätä hanketta, joka on lähivuosina Euroopassa toteutettavan polttoainekennoteknologiaa hyödyntäviä linja-autoja käsittelevän esittelysarjan ensimmäinen hanke, ensisijaisen tärkeänä asiana, sillä vetyenergian käytöstä ei aiheudu minkäänlaisia päästöjä? Voiko neuvosto myös taata, että kyseinen esittelyhanke laajennetaan koskemaan myös maaseutuliikennettä, eikä ainoastaan kaupunkiliikennettä koskevia hankkeita?

Neyts-Uyttebroeck
. (FR) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, neuvosto pääsi 6. kesäkuuta 2001 poliittiseen yhteisymmärrykseen yhteisestä kannasta, joka koskee kuudenteen ympäristötoimintaohjelmaan liittyvää Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöstä.
Tästä asiakirjasta, jonka valmis versio hyväksytään virallisesti ja toimitetaan parlamenttiin toista käsittelyä varten tämän kuun lopussa tai ensi kuun alussa, käy ilmi, että neuvosto aikoo tukea voimakkaasti uusiutuvia energialähteitä. Arvoisan parlamentin jäsenen mainitsemasta konkreettisesta hankkeesta voin sanoa, että komission kuuluu toimivaltansa rajoissa järjestää koe- tai esittelyhankkeita ja tarvittaessa esittää neuvostolle asianmukaisia ehdotuksia.

Hyland
Kiitän neuvoston puheenjohtajaa hänen myönteisestä vastauksestaan ja neuvoston nykyisen kannan hahmottamisesta kysymykseni yhteydessä. Vaihtoehtoiset polttoaineet ovat olleet mielenkiintoa herättävä esityslistan kohta täällä parlamentissa monien vuosien ajan, mutta me emme näytä olevan yhtään lähempänä käytännön lopputulosta. On selvää, että vetyenergia on vaihtoehto fossiilisille polttoaineille, mutta on muita mahdollisia vaihtoehtoja, kuten bioenergia, joka liittyy kestävään maankäyttöön. Voiko neuvoston puheenjohtaja antaa parlamentille ajantasaista tietoa näitä aloja koskevasta tutkimuksesta, ja miten pian me voimme odottaa myönteistä läpimurtoa vaihtoehtoisten polttoaineiden alalla?

Neyts-Uyttebroeck
Minun on tunnustettava arvoisalle jäsenelle, että en voi kuolemaksenikaan vastata kysymykseenne. Voin vain kehottaa teitä kääntymään komission puoleen, jonka toimenkuvaan kuuluu velvollisuus seurata tätä alaa erittäin tiiviisti ja valvoa, mitä siellä tapahtuu. Komissiolla on paljon paremmat mahdollisuudet antaa teille täydellinen vastaus kysymykseenne.

Puhemies


Esko Olavi Seppänen
Kysymys nro 13 (H-0619/01):
Aihe: Eurooppalainen vero Puheenjohtajamaa Belgia on ollut epätarkka sen suhteen, mitä se tarkoittaa mahdollisella eurooppalaisen veron käyttöönotolla. Mitä puheenjohtajamaa suunnittelee ja mihin oikeusperustaan pohjautuu sen suunnitelma eurooppalaisen veron käyttöönotosta EU:n omien varojen lähteenä?

Neyts-Uyttebroeck
. (FR) Puheenjohtajavaltio Belgia esitti 10. heinäkuuta 2001 kokoontuneessa Ecofin-neuvostossa ajatuksen Euroopan unionin suorasta rahoittamisesta. Minun on totuuden nimissä myönnettävä, ettei vastaanotto ollut yksinomaan innostunut. Puheenjohtajavaltion mielestä unionin tulevaisuuden kannalta pitäisi tarkastella ensi sijassa ja myöhemmin pidemmällä aikavälillä mahdollisuutta rahoittaa suoraan osa yhteisön talousarviosta kasvattamatta samalla kokonaisverotusta. Kysymys unionin rahoituksesta, niin epäsuorasta rahoituksesta, jonka tunnemme, kuin mahdollisesta suorasta rahoituksesta, kuuluu unionin tulevaisuuteen liittyviin pohdintoihin.

Seppänen
Arvoisa puhemies, kysyisin arvoisalta puheenjohtajavaltion ministeriltä, onko hän pannut merkille, että Euroopan parlamentti heinäkuussa suoritetussa äänestyksessä ei antanut tukea esitykselle eurooppalaisen veron säätämisestä.

Neyts-Uyttebroeck
Puheenjohtaja on pannut sen merkille, kiitoksia.

Puhemies
Hyvät jäsenet, muistutan, että työjärjestyksen mukaisesti pitäisi esittää kysymyksiä, mutta se ei kuitenkaan estä esittämästä toisinaan myös ilmoituksia. Sitä ei voida välttää. Muistutan teitä kuitenkin, että tämä on kyselytunti.


María Izquierdo Rojo
Kysymys nro 14 (H-0621/01):
Aihe: Uutetun oliiviöljyn vetäminen markkinoilta Liittyen uutetun oliiviöljyn kaupan jäädyttämiseen Espanjassa ja sen vetämiseen nopeasti pois kaupoista kysyn seuraavaa.
Täyttikö tämä öljy uutetulle oliiviöljylle asetetut yhteisön normit? Onko kyse satunnaisesta pilaantumisesta vai johtuuko pilaantuminen valmistuksessa käytettävästä tavanomaisesta prosessista? Paljastuiko liiallinen benzopyreenin taso Tsekin tasavaltaan viedyn öljyerän palauttamisen yhteydessä? Vietiinkö öljyä muihin maihin ja millaisia eriä? Tiedettiinkö tästä erästä jo viime toukokuussa? Korjataanko aiheutuneet vahingot? Mitä tehdään pois vedetylle öljylle?

Neyts-Uyttebroeck
. (NL) Komission ja sen toimivaltaisten yksiköiden saamien tietojen mukaan, jotka myös neuvosto on vastaanottanut, on oliivijätteestä valmistettu oliiviöljy vedetty Espanjassa kaupoista sen jälkeen kun Espanjan hallitus 4. heinäkuuta 2001 oli ottanut käyttöön nopean tietojenvaihtojärjestelmän hätätilanteita varten, koska tästä öljystä oli löydetty polysyklisiä aromaattisia hiilivetyjä (PAH).
Saastuminen on ilmeisesti tapahtunut tavanomaisessa valmistusprosessissa, joka sisältää myös öljyn jalostuksen. Oliivijäännöksen kuivattamisen aiheuttamassa palamisprosessissa vapautuu nimittäin myös benzopyreeniä. Yhteisön lainsäädäntö ei tällä hetkellä sisällä elintarvikkeiden PAH-pitoisuuden ylärajaa. Komission alaisuuteen kuuluva elintarvikealan tiedekomitea arvioi kuitenkin parhaillaan PAH:n vaikutusta terveyteen, jotta näiden aineiden saannille ihmisen ravinnosta voitaisiin määrätä suurin sallittu arvo. Koska toimivaltaisten yksiköiden tutkimukset ovat vielä kesken, niin arvoisa parlamentin jäsen epäilemättä myöntää, että neuvosto ei ole sopiva taho käsittelemään tätä kysymystä. Pyydänkin häntä kääntymään komission puoleen tarkempia tietoja varten.

Izquierdo Rojo
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, kiitän teitä teknisesti hyvin tarkasta vastauksestanne tähän kysymykseen, jonka olen esittänyt myös komissiolle.
Mutta tietääkö neuvosto, että ministerin kiirehtiminen ja epäpätevä toiminta aiheutti sen, että yli 14 miljardia pesetaa menetettiin, ja tällä oli tuhoisia vaikutuksia talouteen?
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, kun itse ministerit aiheuttavat kriisin improvisoidulla tai tehottomalla toiminnallaan, onko säädetty, että he myös ovat vastuussa kustannuksista?
Jos Espanjan hallitus tiesi toukokuusta lähtien, että yksi erä oli myrkyllinen, miksi hallitus salasi tämän kuukauden ajan ja miksi se antoi kuukauden kuluttua hälytyksen? Miksi asiasta tiedotettiin Euroopan unionille niin myöhään ja niin huonosti? Toimittiinko yhdessä Euroopan unionin kanssa?
Tietääkö neuvosto, että kun hälytys oli annettu tämän elintarvikekriisin hoitamiseksi, syntyi todellinen kaaos tämän kansanpuolueen epäsuositun ministerin vuoksi?
Mihin maihin tuotteita oli viety?

Neyts-Uyttebroeck
. (FR) Jäsen Izquierdo Rojo tietää varsin hyvien, että neuvoston puheenjohtajavaltion on pysyteltävä jäsenvaltioiden samoin kuin poliittisten ja ideologisten jakojen yläpuolella. Näin ollen hän ymmärtää varmasti, etten mainitsemistani syistä voi vastata hänen esittämiinsä kysymyksiin.
Haluaisin kuitenkin esittää omasta puolestani yleisen huomion. Kun jonkin hallituksen jäsenet eivät reagoi riittävän nopeasti elintarvikkeita tai muita kulutustuotteita koskeviin ongelmiin, heitä moititaan siitä. Jos he toimivat heti, kun heidän mielestään on riittävästi todisteita toimien käynnistämiseksi, heitä moititaan kaaoksen ja taloudellisten tappioiden aiheuttamisesta. Näinä aikoina ei ole helppoa olla ministeri, hyvät kollegat!

Puhemies
Ymmärrämme, että ministeri Neyts-Uytebroeck ei ole enää parlamentin jäsen, hän ei ole kollegamme vaan ministeri, minkä vuoksi on ymmärrettävää, että hän puhuu ministerien ongelmista.
Jäsen Ayuso Gonzálezilla on puheenvuoro lisäkysymystä varten.

Ayuso González
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, voin yhtyä teille kysymyksen esittäneen parlamentin jäsenen huolenaiheeseen, mutta sen lisäksi haluaisin selventää, että oliivirouhe syntyy sivutuotteena, kun oliivista on puristettu öljy, ja että jokaista 100:aa oliivikiloa kohti saadaan 20 litraa oliiviöljyä ja 1,6 litraa uutettua oliiviöljyä. Näin ollen puhumme 8 prosentin tuotanto-osuudesta, jonka kulutus on lisäksi hyvin vähäistä.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, kuten sanoitte, ongelma johtui oliiviöljyn uuttamismenetelmästä, ja tämän vuoksi uutetusta oliiviöljystä löydettiin jälkiä benzopyreenistä. Koska kuten myös sanoitte yhteisöllä ei ole tämän aineen enimmäismäärää koskevia määräyksiä, Espanjan terveysministeriö sovelsi ennalta varautumisen periaatetta ja veti öljyn pois markkinoilta. Nykyisin uuttamismenetelmiä on muutettu ja on mahdollista tuottaa benzopyreenitöntä öljyä. Nykyisin italialaisilla on sama ongelma, joka johtuu samoista syistä.
Tämän vuoksi haluan kysyä neuvostolta, aikooko se edistää jollakin tavoin tämän lainsäädännöllisen puutteen korjaamista, jotta säädettäisiin ihmisten elintarvikkeita koskevista hyväksyttävistä rajoista, koska kuten sanotaan myrkyllisyys riippuu annoksesta, ei itse aineesta, ja tämä on toksikologian pääperiaate.

Neyts-Uyttebroeck
. (FR) Voin sanoa kaksi asiaa esitetyistä huomioista ja kysymyksistä.
Haluaisin ensin muistuttaa, että terveysasioista vastaavan komission jäsen Byrnen tiedottaja ilmoitti väärinkäsitysten estämiseksi, ettei kyse ole siitä, että jäsenvaltiot ryhtyisivät toimenpiteisiin Espanjasta peräisin olevaa neitsytoliiviöljyä vastaan - sen kohdalla ei ole mitään ongelmaa - joka ei ole benzopyreenin saastuttamaa, sillä sen valmistusmenetelmä on aivan toisenlainen.
Hyvä parlamentin jäsen, toiseksi kerroin teille, että komission alainen tieteellinen neuvosto on käynnistänyt tutkimukset selvittääkseen niin sanottujen polysyklisten aromaattisten hiilivetyjen suurimmat sallittavat tasot. Tutkimukset ovat siis käynnissä, ja komissio esittää varmasti ehdotuksia neuvostolle, joka sitten käsittelee niitä.

Puhemies


Ioannis Marinos
Kysymys nro 15 (H-0623/01):
Aihe: Euroa koskevien tietojen jakaminen kreikkalaisille Vain muutamaa kuukautta ennen euron virallista käyttöönottoa Eurobarometrin Kreikassa suorittama tutkimus maaliskuun lopun ja huhtikuun alun välisenä aikana 2001 osoitti, että 47,8 prosenttia kreikkalaisista arvelee tietävänsä eurosta "hyvin vähän tai vähän", ja 25,5 prosenttia sanoi, ettei tiedä asiasta mitään. Alhaisimmat prosenttiluvut ovat yli 55-vuotiaiden kohdalla, joista 36 prosenttia ei tiedä mitään uudesta rahasta ja vain 16 prosenttia ilmoittaa saaneensa riittävästi tietoja. On syytä panna merkille, että 42 prosenttia alhaisissa tuloluokissa olevista kreikkalaisista ilmoittaa olevansa täysin tietämätön eurosta ja neljä kymmenestä kreikkalaisesta ei tiedä, että Kreikka kuuluu euroalueeseen.
Kuinka neuvosto arvioi tämän tutkimuksen tuloksia? Mitkä ovat vastaavat tiedotusta kuvaavat prosenttiluvut muissa euroalueen maissa? Mitä johtopäätöksiä voidaan tehdä Kreikan ja myös muiden yhdentoista hallituksen uutta rahaa koskevien tiedotuskampanjoiden tehokkuudesta? Mitä kielteisiä vaikutuksia liittyy kansalaisten, kuten näyttää, riittämättömään psykologiseen valmistautumiseen euron vastaanottamiseen ja mitä vaaroja yhteenkuuluvuudelle ja valuutan vakaudelle aiheutuu siitä, että - erityisesti pienten ja keskisuurten yritysten kohdalla - käytännön tietoja puuttuu eikä euron tuloon ole organisatorisesti valmistauduttu?
Kysymys on hyvin laaja, ja luotan neuvoston puheenjohtajan kykyyn esittää vastauksensa tiivistetysti.

Neyts-Uyttebroeck
. (FR) Hyvät parlamentin jäsenet, ministerien tasolla euroryhmä tarkistaa kuukausittain euroon siirtymisen valmistelujen etenemisen. Kesäkuun 4. päivänä pitämässään kokouksessa ministerit, Euroopan keskuspankin pääjohtaja ja toimivaltainen komission jäsen tarkastelivat valmisteluja euron setelien ja kolikkojen ottamiseksi käyttöön ensi tammikuun 1. päivänä. He olivat tyytyväisiä asiassa saavutetusta rohkaisevasta edistyksestä, etenkin siitä, että kuluttajat tietävät asiasta yhä enemmän. He toistivat aikovansa lisätä tiedotuskampanjoita vuoden toisella puoliskolla helpottaakseen uuteen valuuttaan siirtymistä.
Samassa yhteydessä ministerit vahvistivat varmistavansa, ettei heidän hallitustensa valvontaan kuuluvien hintojen ja maksujen muuttaminen euroiksi aiheuta muutoksia hintoihin tai että sillä on mahdollisimman vähän vaikutuksia kuluttajille. Ministerit pyysivät kauppiaita noudattamaan sitoutumistaan hyvään käytäntöön, jonka he vahvistivat 3. huhtikuuta 2001 hyväksytyssä Euroopan kuluttajien ja kauppiaiden edustajien yhteisessä julistuksessa, varmistamaan mahdollisuuksiensa mukaan hintojensa vakauden muuttaessaan ne euromääräisiksi sekä ilmoittamaan asiakkailleen selkeästi tästä sitoutumisesta.
Ministerit panivat myös merkille, että useat jäsenvaltiot olivat lisänneet hintojen valvontaa ja että toimivaltaiset viranomaiset seurasivat valppaina hintojen muuttamista. Ministerien mielestä hintojen kaksoismerkintä rinnakkaiskäytön aikana on olennaisen tärkeää, jotta kuluttajat voivat tarkistaa hinnat euroissa ja kansallisessa valuutassa. Ministerit kannustivat kuluttajia kiinnittämään enemmän huomiota euromääräisiin hintoihin ja vertailemaan huolellisesti hintoja eri kilpailijoiden välillä etenkin tästä vuoden loppuun asti ja rinnakkaiskäytön aikana.

Marinos
Kiitän neuvoston puheenjohtajaa hänen antamastaan yleisluonteisesta vastauksesta. Kysymykseni koski erityisesti Kreikkaa. Haluaisin kuitenkin huomauttaa, että kysymykseni sisältämät tiedot oli muotoiltu paljon ennen vastauksen antamista. Tässä asiassa on tapahtunut myönteistä kehitystä. Eurostatin äskettäin julkaisemien tietojen mukaan on kuitenkin kasvanut huoli siitä, että monet tahot käyttävät tilaisuutta hyväkseen ja nostavat tuotteiden ja palveluiden hintoja, mistä aiheutuu eniten haittoja kaikkein haavoittuvimmille kuluttajaryhmille kuten vanhuksille, alaikäisille, matalasti koulutetuille, maahanmuuttajille ja henkisesti jälkeenjääneille. Tätä asiaa edistää ainakin meidän maassamme euron muuntokerroin - 1 euro = 340,75 drakmaa - , joka ei anna yhdellekään meistä mahdollisuutta tehdä nopeita laskutoimituksia, mikä olisi tarpeen jatkuvasti, joka päivä ja joka hetki. Tämän takia kehotan neuvostoa harkitsemaan, olkoonkin viime hetkellä, seuraavaa ratkaisua, joka on kaikille kaikkein yksinkertaisin: jokainen jäsenvaltio tilatkoon ja jakakoon kansalaisille edullisia taskulaskimia, joiden avulla euro voidaan muuntaa kunkin valtion kansalliseksi valuuttayksiköksi. Tällä tavalla kaikkein tietämättömin ja kyvyiltään rajoittuneinkin kansalainen kykenee välittömästi saamaan selville paljonko hän maksaa, paljonko hän saa rahaa tai ketkä yrittävät varastaa häneltä.

Puhemies
Jäsen Marinos, tuo ei ollut kysymys. Kuuntelimme hyvin tarkkaavaisesti selvitystänne niistä ongelmista, joita Kreikassa voi mielestänne syntyä, mutta siihen ei voi vastata.
Jäsen Marinos, jos neuvoston puheenjohtaja haluaa vastata jollakin tavoin, en tietenkään vastusta sitä, vaan annan hänelle puheenvuoron. Puhemiehenä olen kuitenkin sitä mieltä, että ette esittänyt lisäkysymystä, vaan se oli teidän oma selvityksenne.

Marinos
Arvoisa puhemies, kysyin aikooko neuvosto tehdä esityksen näistä yksinkertaisista taskulaskimista. Arvoisa puhemies, tämä on kysymys, joka ei liity Kreikkaan vaan koskee kaikkia jäsenvaltioita, ei ainoastaan Kreikkaa. Kaikkien maiden kuluttajat ovat saman ongelman edessä.

Puhemies
En huomannut tätä kysymystä selvityksessänne. Kaikesta huolimatta, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, jos olette sitä mieltä, että voitte vastata lyhyesti tähän selvitykseen, teillä on puheenvuoro.

Neyts-Uyttebroeck
. (FR) En muista nähneeni tätä kysymystä kollegan suullisen kysymyksen tekstissä. Tiedän vain, että Ecofin-neuvostoon kuuluvat ministerit ja etenkin ne, jotka kuuluvat euroryhmään, ovat päättäneet käynnistää tehokkaan kampanjan, joka vain voimistuu tästä eteenpäin, sillä he katsoivat, että jos se käynnistettäisiin ennen kesää, se saattaisi laimeta kesän aikana ja työ olisi aloitettava alusta. Kampanja aiotaan siis käynnistää. Olen myös ymmärtänyt, että se toteutetaan kahdella tasolla, eli unionin tasolla toteutettavaa kampanjaa tuetaan jäsenvaltioiden ja eri maiden hallitusten kehittämillä kampanjoilla. Taskulaskimista en osaa sanoa, kuuluvatko ne euroryhmän tasolla toteutettavaan kampanjaan. Ne kuuluvat joihinkin kansallisiin kampanjoihin, ja jos näin ei ole teidän kotimaassanne, siihen voitaisiin kenties pyrkiä.

Rübig
Arvoisa puhemies, arvoisa puheenjohtaja, tunnette itse belgialaisen 100 frangin setelin, joka vastaa suunnilleen kahta euroa. Kreikassa on käytössä 1000 drakman seteli, joka vastaa vain 0,5 senttiä. Olemme toisin sanoen oikeastaan tottuneet varsin paperiseen valuuttaan, ja siksi kysynkin: pidättekö mahdollisena, että saisimme vielä joskus myös yhden tai kahden euron seteleitä; tällä hetkellähän viiden euron seteli on nimetty pienimmäksi? Varsinkin eteläisissä jäsenvaltioissa paperiraha on selvästi kolikkoja suositumpaa.

Neyts-Uyttebroeck
. (FR) Näitä kysymyksiä on käsitelty perusteellisesti parlamentin toimivaltaisissa valiokunnissa, täysistunnoissa ja toimivaltaisessa neuvostossa. Päätökset on tehty, ne on vahvistettu moneen kertaan, ja ne pannaan täytäntöön sellaisina kuin ne on vahvistettu ja sellaisina kuin parlamentti on päässyt arvioimaan niitä ja ilmaisemaan kantansa niihin.

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, arvoisa vuorossa olevan neuvoston puheenjohtaja, kun palaan Brysselistä kotikaupunkiini Bergamoon, tulen yleensä perille myöhään illalla ja menen syömään pitsaa. Koska pitsanpaistaja tietää minun olevan Euroopan parlamentin jäsen, hän sanoi minulle kerran: "Nyt, kun euro otetaan käyttöön, hinnoittelen pitsat euroissa ja pyöristän hinnat korkeammiksi kuin tämänhetkiset liiroissa olevat hinnat."
Eikö olisi ollut parempi antaa asetus, jossa vahvistetaan, että vaihto-operaation aikana ei pitäisi muuttaa esimerkiksi kolmena viimeisenä kuukautena voimassa olleita hintoja, ennen kuin euro otetaan käyttöön?

Neyts-Uyttebroeck
. (FR) Haluaisin vastata arvoisalle parlamentin jäsenelle, että tietääkseni asia on juuri näin. Jos jotkut henkilöt joissakin maissa tai joillakin alueilla eivät noudata määräyksiä, hintojen tarkastamisesta ja valvonnasta vastaavat tahot toimivat sen mukaisesti.
Näin on ainakin omassa maassani. Tietääkseni näin on tai pitäisi olla kaikissa maissa, jotka siirtyvät euroon 1. tammikuuta.
Voisin tietenkin olla utelias, hyvä kollega, ja kysyä, mitä vastasitte pitsanpaistajallenne?

Fatuzzo
Sanoin hänelle, että aikomukseni oli esittää kysymys vuorossa olevalle neuvoston puheenjohtajalle ja välittää se, mitä hän oli minulle sanonut, ja sen jälkeen aikomukseni oli antaa hänelle vastaus.

Puhemies
Jäsen Fatuzzo, teidän on odotettava, että parlamentin puhemies antaa teille puheenvuoron.
Tämä selvennys toi iloa meidän kaikkien iltapäivään.

Lennart Sacrédeus
Kysymys nro16 (H-0624/01):
Aihe: "Lahkoja" koskeva lainsäädäntö ja sen vaikutus uskonnonvapauden kunnioittamiseen Euroopassa Yhdessä EU:n jäsenvaltioista, Ranskassa, on uskontoa koskeva, kritisoitu laki, jossa pienistä kirkkokunnista ja uskonnollisista yhteisöistä käytetään nimitystä "lahko".
Koska laki jättää monet asiat tuomioistuinten tulkinnan ja päätösvallan varaan, se on osoittautunut huonosti toimivaksi oikeudelliseksi välineeksi ja aiheuttanut oikeudellista epävarmuutta. Ranskan katoliset ja protestanttiset kirkot sekä Euroopan ihmisoikeustoimikunta ovat siksi kritisoineet tätä lakia ja todenneet, että se rajoittaa perusoikeuksia, kuten uskonnonvapautta ja yhdistymisvapautta.
Ottaen huomioon Nizzassa hyväksytyn perusoikeuskirjan mitä mieltä neuvosto on Ranskan lainsäädännöstä, etenkin tässä tilanteessa, jossa tämä laki toimii mallina useille ehdokasvaltioille niiden, mm. Tsekin tasavallan, laatiessa uusia uskontoa koskevia lakeja? Eikö vaarana ole, että kunnioitus kansalaisten valitsemaa elämänkatsomusta ja uskontoa kohtaan vähenee ja suvaitsemattomuus lisääntyy, jos yhä useammat EU:n jäsenvaltioista hyväksyvät lakeja, jotka julistavat tietynlaiset kirkkokunnat ja uskonnolliset yhteisöt laittomiksi tai aktiivisesti valvovat niitä? Eikö kirkollisten yhteisöjen tekemää hyvää työtä ja aatteellisuutta pitäisi pikemminkin edistää, sen sijaan että se kielletään?

Neyts-Uyttebroeck
Haluan vastata jäsen Sacrédeusille, että neuvostolla ei oikeastaan ole toimivaltuuksia antaa lausuntoa hänen esittämästään kysymyksestä. Sitä vastoin haluan kyllä muistuttaa Amsterdamin sopimuksen päätösasiakirjan julistuksesta n:o 11, joka koskee kirkkojen ja ei-tunnustuksellisten järjestöjen asemaa. Julistus kuuluu seuraavasti: "Euroopan unioni kunnioittaa eikä puutu siihen asemaan, joka kirkoilla ja uskonnollisilla yhdistyksillä tai yhdyskunnilla on kansallisen lainsäädännön mukaisesti jäsenvaltioissa. Euroopan unioni kunnioittaa myös elämänkatsomuksellisten ja ei-tunnustuksellisten järjestöjen asemaa."

Sacrédeus
Pyydän saada kiittää puheenjohtajavaltio Belgiaa vastauksesta. Euroopan unioni on yhteisten arvojen unioni. Ne yhdistävät meitä, eivät mammona tai raha vaan meitä eurooppalaisia yhdistävä yhteinen kulttuuri ja ihmisnäkemys. Tarkoitan tässä tapauksessa kysymystä, joka liittyy Ranskan lainsäädäntöön ja sen väheksyvää käsitettä sectaire (lahko), sillä se ei ole mikään suurenmoinen käsite. Tarkoitan sitä epäselvyyttä ja sattumanvaraisuutta, joka itse termiin liittyy, tosiasiaa, jonka mukaan lainsäädäntö ei ole tarkkaa vaan siinä sanotaan: kun ihmiset pakotetaan alamaisen asemaan tai he joutuvat toistuvan sorron tai muiden sellaisten tekniikoiden kohteeksi, joilla pyritään muuttamaan arviointikykyä, voi rangaistuksena olla jopa viiden vuoden vankeus tai viiden miljoonan Ranskan frangin suuruiset sakot.
Haluan toistaa, että katolinen kirkko ja monet Ranskan kirkot suhtautuvat hyvin epäillen tähän lainsäädäntöön. Eikö tässä ole kyse ihmisarvosta, demokratiasta?

Puhemies
Tuo ei ole kysymys, vaan ilmoitus.


Anna Karamanou
Kysymys nro 17 (H-0626/01):
Aihe: Ihmisten kidutus heidän sukupuolisen suuntautumisensa perusteella Sellaisia ihmisiä, jotka solmivat suhteita samaa sukupuolta olevaan henkilöön, koskevat kidutus- ja pahoinpitelytapaukset ovat lisääntyneet suuresti ja niitä pahentaa tällaisten loukkausten yleinen sietäminen sekä uhrien haluttomuus tulla esiin. Amnesty Internationalin viimeaikainen raportti kuvaa niiden tuhansien ihmisten koettelemuksia, joita kidutetaan, jotka joutuvat pahoinpitelyn ja seksuaalisten hyökkäysten kohteiksi ja jotka pakotetaan väkivalloin lääkärinhoitoon tai psykiatriseen hoitoon. Raporttiin sisältyy todistettuja esimerkkejä noin 30 maasta, ja yli 70 maassa samaan sukupuoleen kuuluvien ihmisten väliset suhteet katsotaan rikokseksi.
Neuvostolta kysytään: Mitä se aikoo tehdä, jotta vastaavia tapahtumia ei enää esiintyisi demokraattisessa Euroopassa, joka pyrkii edistämään erilaisuuden ja henkilöiden sukupuolisen identiteetin kunnioittamista?

Neyts-Uyttebroeck
. (FR) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 6 artiklan 1 kohdassa säädetään, että Euroopan unioni perustuu vapauden, kansanvallan, ihmisoikeuksien ja perusvapauksien kunnioittamisen periaatteisiin. Saman artiklan 2 kohdassa tarkennetaan, että unioni pitää arvossa yhteisön oikeuden yleisinä periaatteina perusoikeuksia, sellaisina kuin ne taataan ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyssä Euroopan yleissopimuksessa ja sellaisina kuin ne ilmenevät jäsenvaltioiden yhteisessä valtiosääntöperinteessä.
Mainitun Euroopan yleissopimuksen 3 artiklassa kielletään kidutus tai epäinhimillinen tai halventava rangaistus tai kohtelu, kun taas sen 14 artiklassa vahvistetaan, että yleissopimuksessa tunnustetuista oikeuksista ja vapauksista nauttiminen taataan ilman minkäänlaista esimerkiksi sukupuoleen perustuvaa syrjintää.
Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 13 artiklassa tarkennetaan, että neuvosto voi toimivallan rajoissa yksimielisesti komission ehdotuksesta ja Euroopan parlamenttia kuultuaan toteuttaa tarvittavat toimenpiteet sukupuoleen tai sukupuoliseen suuntautumiseen perustuvan syrjinnän torjumiseksi. Toiminnan tehostamiseksi ja johdonmukaistamiseksi kansallisella, alueellisella ja kansainvälisellä tasolla Euroopan unioni hyväksyi tämän vuoden huhtikuussa suuntaviivoja politiikalle, jota se soveltaa yhteisön ulkopuolisiin maihin kidutuksen ja muiden epäinhimillisten tai halventavien rangaistusten tai kohtelujen yhteydessä. Unioni vahvisti täten näiden kysymysten keskeisen aseman ihmisoikeuspolitiikassaan. Suuntaviivat tarjoavat unionille välineen, jonka avulla se voi puuttua kidutustapauksiin ja lisätä ponnistelujaan kansainvälisten sääntöjen noudattamisen parantamiseksi.

Karamanou
Haluaisin kiittää neuvoston puheenjohtajaa vastauksesta, joka tyydytti minua suurelta osin. Tiedämme lisäksi, että Euroopan unioni on erittäin herkkä ihmisoikeuksia koskevissa kysymyksissä ja että tämä herkkyys on nähtävissä perustamissopimuksissa ja Euroopan ihmisoikeussopimuksessa.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, jos kuitenkin lukee Amnesty Internationalin hiljattain julkaisemaa raporttia kidutuksista, joiden kohteiksi tuhannet ihmiset kaikkialla maailmassa joutuvat sukupuolisen suuntautumisensa takia, tuntuu siltä, että Euroopan unionin piirissä tekemäämme työ ei riitä. Äskettäin YK:n ihmisoikeuskomitea teki aloitteen, jonka tarkoituksena on rohkaista nostamaan syytteitä, kun todetaan seksuaalisen identiteetin vuoksi tapahtuneita kidutuksia ja ihmisoikeusloukkauksia. Ehkäpä teidänkin suunnitelmiinne kuuluu vastaavanlaisen aloitteen tekeminen Euroopan unionin tasolla?

Puhemies
Merkitsemme ilmoituksenne muistiin, vaikka sekään ei ole kysymys.

Seuraavia kysymyksiä käsitellään yhdessä, koska ne koskevat samaa aihetta:

William Francis Newton Dunn
Kysymys nro 18 (H-0628/01):
Aihe: Yleisön oikeus saada tietoja neuvoston asiakirjoista Hyväksyttyään lakiehdotuksen, joka koskee neuvoston asiakirjojen saattamista yleisön ulottuville, neuvosto asetti itselleen 30. toukokuuta 2001 valmistelevien toimien loppuunsaattamista koskevan kuuden kuukauden määräajan, joka menee umpeen 3. joulukuuta 2001. Nyt on syyskuun alku eli puolet neuvoston asettamasta määräajasta on kulunut.
Ovatko neuvoston valmistelut edenneet aikataulun mukaisesti? Jos vastaus on kielteinen, haluaako neuvosto apua parlamentilta, joka on ollut yleisölle avoin jo useiden vuosien ajan?

Jonas Sjöstedt
Kysymys nro 19 (H-0630/01):
Aihe: Lisääntynyt avoimuus Toukokuussa 2001 hyväksyttiin säädös, jolla säädetään yleisön mahdollisuutta tutustua Euroopan unionin asiakirjoihin. Uudet säännöt tulevat voimaan kuuden kuukauden kuluessa.
Voiko neuvosto tehdä selkoa siitä, mitkä aiemmin salaiset asiakirjat tulevat nyt yleisön saataville uusien avoimuussääntöjen astuessa voimaan?

Neyts-Uyttebroeck
. (NL) Kuten jo aiemmin todettiin arvoisan parlamentin jäsenen suullisen kysymyksen H-0545/01 takia, niin Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1049/2001, annettu 30. toukokuuta 2001, Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi, tulee voimaan 3. joulukuuta 2001. Siihen asti kansalaisten neuvoston asiakirjoja koskevat pyynnöt käsitellään kuten aiemminkin päätöksen 93/731/EY perusteella, joka koskee yleisön oikeutta saada tutustua neuvoston asiakirjoihin.
Kaikki kolme toimielintä ovat ryhtyneet toimiin taatakseen, että uutta asetusta todella aletaan soveltaa käytäntöön 3. joulukuuta 2001. Asetuksen 15 artiklan mukaan toimielinten pitää perustaa toimielinten välinen komitea, joka tutkii, mikä on paras käytäntö, käsittelee mahdollisia riitoja ja tarkastelee tulevaa kehitystä, joka liittyy yleisön oikeuteen saada tutustua asiakirjoihin. Mitä neuvostoon tulee, niin toimivaltaiset yksiköt käyvät nyt keskusteluja tarvittavista toimenpiteistä ja niiden aikataulusta, niin että kansalaisten olisi helppo käyttää niitä oikeuksia, joita heille nyt myönnetään selkeämmin uuden asetuksen perusteella. Neuvosto ryhtyy tarvittaviin toimiin päivämäärän 3. joulukuuta saavuttamiseksi.
Puheen ollen erilaisista asiakirjoista, joihin yleisö saa tutustua, voin kertoa arvoisalle parlamentinjäsenelle, että yleisö voi pyytää tutustuttavaksi kaikkia neuvoston asiakirjoja 20. joulukuuta 1993 annetun päätöksen 93/731/EY perusteella, joka koskee yleisön oikeutta saada tutustua neuvoston asiakirjoihin. Niiden sisällön ja erityisesti poikkeussääntöjen perusteella - päätöksen 4 artikla - päätetään sitten, voidaanko ne luovuttaa pyynnön esittäjälle, ja tämä tehdään perusteellisen tutkimuksen jälkeen tapaus tapaukselta.
Päätöksen 93/731/EY 1 artikla 1 kohta, jota muutettiin 14. elokuuta 2000 annetussa päätöksessä 2000/527/EY, määrättiin kuitenkin, että jos pyyntö tutustua asiakirjaan koskee 27. heinäkuuta 2000 tehdyssä neuvoston pääsihteerin päätöksessä tarkoitettuja erittäin salaisiksi luokiteltuja asiakirjoja, jotka liittyvät lisäksi unionin tai sen yhden tai useamman jäsenvaltion turvallisuutta ja puolustusta tai sotilaallista tai ei-sotilaallista kriisinhallintaa koskeviin asioihin, niin pyynnön esittäjälle ilmoitetaan, että pyydetty asiakirja ei kuulu päätöksen 93/731/EY soveltamisalaan.
Haluan kiinnittää huomionne siihen seikkaan, että tätä määräystä ei ole otettu aiemmin mainittuun asetukseen (EY) N:o 1049/2001, joka tulee voimaan 3. joulukuuta tänä vuonna.
Asetuksen 9 artiklassa määrätään kuitenkin, että pyynnöt tutustua siinä kuvattuihin arkaluonteisiin asiakirjoihin saavat erityiskäsittelyn. Sellaisia pyyntöjä saavat esimerkiksi käsitellä vain ne henkilöt, joilla itsellään on oikeus perehtyä näihin asiakirjoihin. Asetuksessa (EY) N:o 1049/2001 lähdetään liikkeelle samasta yleisperiaatteesta kuin vuoden 1993 päätöksessä eli siitä, että jokaista pyydettyä asiakirjaa tarkastellaan erikseen. Tutustuminen voidaan mahdollisesti kieltää vain poikkeussäännösten perusteella, joita käsitellään asetuksen 4 artiklassa.
Huhtikuun 9. päivänä 2001 tekemässään päätöksessä tiettyjen neuvoston asiakirjaryhmien saattamisesta yleisön saataville neuvosto päätti, että suuri joukko asiakirjoja, erityisesti lainsäädäntötoimintaan liittyviä, asetetaan suoraan yleisön saataville Internetin kautta. Niin tehdessään neuvosto oli edellä asetuksen voimaantuloa 12 artiklan 3 kohdan osalta.

Newton Dunn
Arvoisa puhemies, ensinnäkin haluaisin onnitella neuvoston puheenjohtajaa siitä, että hän on suoriutunut niin monista vastauksista tällä kyselytunnilla. Te olette ehkä tehnyt uuden ennätyksen. En tiedä, mikä ennätys on, mutta te olette ollut erittäin hyvä. Toiseksi panen merkille toteamuksenne, että tämä menettely alkaa ajallaan 3. joulukuuta. Kaikki parlamentin jäsenet ja kansalaiset ovat iloisia kuullessaan sen ja kiittävät teitä erittäin täydellisestä vastauksestanne. Voinko vain kysyä: onko seuraava askel neuvoston kokousten avaaminen yleisölle silloin, kun säädätte lakeja, jotta me voimme nähdä, mitä te teette? Silloin meillä olisi todellinen demokratia neuvostossa. Teettekö sen seuraavaksi?

Neyts-Uyttebroeck
Pelkään, että tehdäksemme sen me tarvitsemme ensin hallitustenvälisen konferenssin, joten teidän on odotettava jonkin aikaa. Mutta kuten kuulitte vastauksestani, paljon edistystä tapahtuu, ja saamme nähdä, mitä jatkossa tapahtuu. En siteeraa sitä, mitä Belgian entinen pääministeri sanoi, kun minulla oli otsaa esittää tämä ehdotus omassa kansallisessa parlamentissani, mutta voin kertoa sen teille yksityisesti jälkeenpäin. Asiat edistyvät ja menevät eteenpäin, joten nyt odottakaamme ja toivokaamme.

Sjöstedt
Minäkin haluan kiittää ministerineuvostoa perusteellisesta vastauksesta, mutta haluan kuitenkin pyytää erään asian konkretisointia. Onko mahdollista saada joitakin esimerkkejä, konkreettisia esimerkkejä, sellaisista asiakirjoista, jotka olivat ennen salaisia ja joista nyt tulee julkisia uusien sääntöjen myötä? Tarkoitan tietyn tyylisiä asiakirjoja, joiden nyt toivotte muuttuvan julkisiksi. Vasta sitten, kun tiedämme, millaiset asiakirjat todellakin muuttuvat julkisiksi, voimme puhua todellisesta edistyksestä ja avoimuuden lisääntymisestä.

Neyts-Uyttebroeck
Huomaan, että olen epäonnistunut yrityksessäni vakuuttaa teidät siitä, että jotakin edistystä on todellakin tapahtunut. Ehdotan, että kysytte tätä koskevat kysymykset uudelleen ensi vuoden alussa tai joulukuun istunnon aikana. Me voimme luultavasti antaa teille silloin yksityiskohtaisemman vastauksen kuin nyt voimme tehdä, koska uusia sääntöjä ei voida vielä soveltaa. Edistystä on tapahtunut. Olen yrittänyt vakuuttaa teidät siitä.

Karamanou
Arvoisa puhemies, haluaisin protestoida tapaanne ohjata tätä keskustelua. Olette tulkinnut kaikki esittämämme lisäkysymykset ilmoituksiksi ettekä ole antaneet neuvoston puheenjohtajan vastata meille. Saman asian olette tehneet minun, jäsen Marinosin ja jäsen Sacrédeusin kohdalla. Mielestäni kyseessä ovat todelliset kysymykset ja teidän pitäisi vähintäänkin antaa neuvoston puheenjohtajan vastata meille. Jos hänellä ei ole antaa vastausta kysymyksiimme, voisi hän yksinkertaisesti todeta, ettei voi vastata meille. Ainakin minun kohdallani tämä on ensimmäinen kerta, kun puhemies puuttuu keskusteluun sillä tavalla kuin te olette juuri puuttunut ja tulkitsee, kuten te olette tulkinnut, kysymyksiämme ja kannanottojamme.

Puhemies
Kiitän teitä huomautuksestanne, otan sen tarkasti huomioon; mutta työjärjestyksessä sanotaan selvästi, että esittää voidaan vain lisäkysymyksiä, ei selvityksiä. En kuitenkaan kiellä neuvoston puheenjohtajaa vastaamasta silloin, kun hän katsoo sen aiheelliseksi, vaikka kysymyksessä ei olisikaan kysymys. Hänellä on aina se mahdollisuus. Mutta te itse ette esittänyt, eikä myöskään jäsen Marinosin puheenvuoron tulkkaukseen sisältynyt ainakaan eri kielille tehtyyn tulkkaukseen, koska tarkistin asian kysymystä vaan laaja selvitys.
En ole rikkonut tämän kyselytunnin sääntöjä enkä periaatteita, jonka tarkoituksena on esittää konkreettisia kysymyksiä ja saada niihin mahdollisimman konkreettisia vastauksia.
Pyydän teitä lukemaan työjärjestyksestä kyselytuntia koskevat artiklat.
Esitämme jo aikataulusta jäljessä kaksi kysymystä neuvoston puheenjohtajalle mikä kollegoille kerrottakoon kysymykset 20 ja 21; loppuihin kysymyksiin vastataan kirjallisesti.

Puhemies


Bernd Posselt
Kysymys nro 20 (H-0635/01):
Aihe: Kosovon vaalit Miten neuvosto tukee Kosovon ensimmäisten yleisten vaalien täytäntöönpanoa? Mitä mahdollisuuksia se katsoo tällä alueella olevan?

Neyts-Uyttebroeck
. (FR) Marraskuun 17. päivänä järjestettävillä vaaleilla on varmasti suuri merkitys Kosovon tulevaisuudelle, ja ne lisäävät väestön ja paikallispoliitikkojen suoraa osallistumista UNMIKin perustaman väliaikaisten perustuslaillisten puitteiden toimintaan.
Neuvoston mielestä on näin ollen ensisijaisen tärkeää, että vaalit pidetään sääntöjen ja eurooppalaisten normien mukaisesti ja että niihin osallistuu koko väestö, myös Kosovon serbivähemmistö.
Euroopan unionin neuvosto ei kuitenkaan osallistu suoraan vaalien valmisteluihin. Vaalien järjestäminen on uskottu Etyjille, Euroopan neuvostolle ja Yhdistyneiden Kansakuntien Kosovon operaation kolmannelle pilarille, joka tunnetaan paremmin nimellä UNMIK.
Kaikki unionin jäsenvaltiot osallistuvat kuitenkin merkittävästi tehtävän rahoittamiseen Etyjin ja Euroopan neuvoston välityksellä, ja ne suunnittelevat parhaillaan vaalitarkkailijoiden lähettämistä niin ikään Etyjin ja Euroopan neuvoston kautta.

Posselt
Arvoisa puhemies, ensinnäkin kysyisin, eikö Euroopan unioni aio edes - toisin kuin kaikkialla muualla - edistää aktiivisesti riippumattomien viestimien rahoittamista, poliitikkojen kouluttamista, demokraattisten puolueiden tukemista ja instituutioiden kehittämistä (institution building). Tämä olisi sinänsä aivan samaa kuin mitä teemme kaikkialla muuallakin, enkä oikein ymmärrä, miksi emme tekisi niin Kosovossakin.
Toiseksi kysyisin, aikooko neuvosto ottaa Kosovon vaalien jälkeen suoraan yhteyttä valittuihin, jotta maltilliset voimat, jotka - niin oletan - siellä voittavat, tosiaankin onnistuvat toimimaan, niin ettei sitten myöhemmin taas seurata radikaalien kannoilla.

Neyts-Uyttebroeck
. (FR) Uskon kertoneeni kaiken, minkä tiedän vaalien järjestämisestä. Mitä tulee paikan päällä tehtävään työhön ja tiiviisiin yhteyksiin Kosovossa toimivien viranomaisten, päättäjien ja merkkihenkilöiden kanssa, tiedätte hyvin, että asia on aina ollut ja tulee olemaan tärkeä Euroopan unionille.
Haluaisin omasta puolestani sanoa teille, että olisi kenties viisasta olla ottamatta kantaa ennen vaaleja ja olla ilmoittamatta, kenen toivoisimme voittavan nämä vaalit. Olemme kokeneet useita karvaita tappioita tällä Euroopan alueella, meidän on luotettava demokratiaan Kosovossa samalla, kun seuraamme tarkkaan, mitä maassa tapahtuu tällä hetkellä ja näiden vaalien jälkeen, joiden kaikki toivomme sujuvan asianmukaisesti.

Marinos
Arvoisa puhemies, minulla on kysymykseni kirjallisena ja aion lähettää teille valokopion tekstistä sekä käännöksen, jotta saisin teidät helpommin vakuuttuneeksi siitä, että olen esittänyt kysymyksen neuvoston puheenjohtajalle. Haluaisin kuitenkin sanoa teille, että en tahtoisi syntyvän sellaista vaikutelmaa, että kiistelen kanssanne. Arvostan ja kunnioitan teitä, erityisesti kun toimitte puhemiehenä. Olen toistuvasti osallistunut istuntoihin, joissa olette johtanut puhetta kyselytuntien aikana, eikä minulla ole mitään valittamista. Osoittaakseni kysymykseni todellakin olleen olemassa haluaisin kuitenkin lisätä neuvoston puheenjohtajan sanoneen, että tekemäni lisäkysymys ei ollut mukana kysymykseni sisältämässä tekstissä.
Haluaisin siis kertoa teille ja kysyä teiltä puhemiehenä seuraavaa: ensinnäkin, selvästi olen esittänyt kysymyksen, toiseksi, täytyykö lisäkysymyksissä toistaa samaa asiaa, jota kysyttiin jo ensimmäisessä vaiheessa, vai voiko niillä olla eri sisältö, joka tietenkin liittyy samaan aiheeseen mutta jolla täydennetään alkuperäistä kysymystä? Pyydän teitä selvittämään minulle tämän asian, sillä olette paljon minua paremmin selvillä työjärjestykseen liittyvistä kysymyksistä.

Puhemies
Jäsen Marinos, olette aivan oikeassa. Lisäkysymys ei ole sama asia, kuten nimikin jo sanoo, se on lisäkysymys. Emme kuitenkaan tulkkauksen perusteella huomanneet, että se oli kysymys, mutta te kuitenkin esititte sen, me kaikki kuulimme sen oikein hyvin ja kiitämme teitä yhteistyöstänne ja arvostuksestanne. Paljon kiitoksia.

Puhemies


Luis Berenguer Fuster
Kysymys nro 21 (H-0637/01):
Aihe: Asetuksen yhteisön malleista hyväksyminen Milloin hyväksytään asetus yhteisön malleista?

Neyts-Uyttebroeck
Neuvosto on jo päässyt yksimieliseen sopimukseen lähes kaikista asetusehdotuksen ulottuvuuksista. Vielä on yksi solmu avattavana, ja neuvoston puheenjohtaja järjestää kyseisestä asiasta joidenkin valtuuskuntien kanssa kahdenvälisiä yhteydenottoja. Sen perusteella toivomme, että tämä viimeinen este voidaan lähiaikoina raivata pois tieltä. Ymmärtänette, että en voi tässä hauraassa vaiheessa kertoa siitä enempää.

Berenguer Fuster
Arvoisa puhemies, esitän tämän kysymyksen muodossa, jotta en yllyttäisi puhemiestä esittämään aina hyvin perusteltuja vastalauseita.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, en todellakaan ymmärrä, miksi ette selitä tarkemmin tätä keskeneräistä kohtaa, koska minä en todellakaan ymmärrä, mikä tämä kohta voi olla.
Aikanaan, kun käsiteltiin yhteisön mallien sääntelyä koskevaa direktiiviä, oli tiettyjä ristiriitaisia kohtia, esimerkiksi korjauslauseke, mutta kun Euroopan parlamentin, komission ja neuvoston hyvin suoran osallistumisen ansiosta päästiin sopimukseen tästä tietystä lausekkeesta, johon komission ehdotuksessa viitattiin ja jonka parlamentti hyväksyi sellaisenaan, en ymmärrä, mikä tämä ristiriitainen kohta voi olla.
En ymmärrä sitäkään, kuten on sanottu, että on myös toisia kohtia, jotka aikanaan viivästivät tavaramerkkiasetuksen hyväksymistä, koska ne liittyivät kieleen, menettelyyn tai sisämarkkinoilla toimivan yhdenmukaistamisviraston sijoittamiseen, koska nämä on jo ratkaistu tavaramerkkiasetuksella. Nyt yhteisön mallia koskevaa asetusta, menettelysääntöjä, menettelykieliä ja sisämarkkinoilla toimivaa yhdenmukaistamisvirastoa koskevat ongelmat on jo ratkaistu.
Näin ollen en ymmärrä, mikä on tämä kohta, ja toivomuksestanne huolimatta olisin kiitollinen, jos selittäisitte sitä.

Neyts-Uyttebroeck
. (FR) Voin vain toistaa, mitä sanoin. Aina ei välttämättä tarvitse ymmärtää tai jakaa jäsenvaltioiden eri kohtiin tekemien varaumien perusteita, vaan voidaan pelkästään todeta, että varaumia on tehty, ne on pidetty voimassa ja niitä on vaikea poistaa. Puheenjohtajavaltio tekee vuoden loppuun mennessä kaikkensa näiden varaumien poistamiseksi. Muuta en voi tässä vaiheessa sanoa.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa neuvoston puheenjohtaja. Tämän vastauksen myötä päätämme tämän keskustelun.
Koska neuvoston kyselytuntia varten varattu aika on päättynyt, kysymyksiin nro 2236 vastataan kirjallisesti.
Neuvoston kyselytunti on päättynyt.
(Istunto keskeytettiin klo 19.13 ja sitä jatkettiin klo 21.00.)

Puhemiehen tiedonanto
Puhemies
Työjärjestyksen 74 artiklan 1 kohdan mukaisesti ilmoitan seuraavaa:
Olen vastaanottanut neuvostolta seuraavat yhteiset kannat, jotka mainitaan tämän päivän pöytäkirjassa, sekä niiden vahvistamiseen johtaneet perusteet. Kolmen kuukauden määräaika, jonka kuluessa parlamentti antaa lausuntonsa, alkaa näin ollen huomisesta 6. syyskuuta 2001.

Sähköinen viestintä ja tietokonerikollisuuden torjunta (jatkoa)
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista mietinnöistä:
Cappaton laatima kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan mietintö (A5-0270/2001)
ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi henkilötietojen käsittelystä ja yksityisyyden suojasta sähköisen viestinnän alalla [KOM(2000) 385 - C50439/2000 - 2000/0189(COD)]
Cederschiöldin laatima kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan mietintö (A5-0284/2001)
strategiasta turvallisemman tietoyhteiskunnan luomisesta tietojärjestelmien turvallisuutta parantamalla ja tietokonerikollisuutta ehkäisemällä.

von Boetticher
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, en ota esiin kaikkia niitä näkökohtia, joita komission sähköisen viestinnän tietosuojaa koskevalla direktiiviehdotuksella on tarkoitus säädellä. Useimmat ehdotukset ovat oikeita ja tarpeellisia, ja me tuemme niitä. Näin on myös esittelijä Cappaton työn laita, ja haluaisinkin onnitella esittelijää hänen tekemästään työstä.
Ehdotuksessa on kuitenkin yksi kovin kiistelty kohta. Mikä on kantamme kaupalliseen suoramarkkinointiin sähköpostin kautta? Unionissa on tällä hetkellä neljä jäsenvaltiota, joissa on käytössä opt-in-järjestely. Ei-toivotut kaupalliset sähköpostit on niissä kielletty, ja ne sallitaan vain, jos kansalainen on etukäteen antanut niihin suostumuksensa. Useimmissa muissa jäsenvaltioissa on käytössä opt-out-ratkaisu, jossa kansalaisten on kirjoittauduttava erityisiin kieltoluetteloihin, mikäli he eivät halua saada kaupallista sähköpostia.
Meillä on nyt siis kaksi vaihtoehtoa: valiokunnan ja esittelijän tarkistuksissa 42, 43 ja 44 puolletaan opt-out-ratkaisua vähimmäisnormiksi; näitä tarkistuksia täydentää tarkistus 61, jonka mukaan tämä päätös tarkistettaisiin kolmen vuoden kuluttua. Ne jäsenvaltiot, joissa on tähän asti ollut käytössä opt-in-järjestely, voisivat jatkaa sen voimassaoloa vähimmäisnormia tiukempana järjestelynä.
Tarkistuksissa 53, 60 ja 62 puolletaan opt-in-järjestelyn välitöntä käyttöönottoa, jolloin järjestelmä olisi kaikkia jäsenvaltioita sitova. Sekä opt-in- että opt-out-järjestelylle on olemassa hyviä perusteluja, ja me kuulemme keskustelun kuluessa niitä vielä monia, varmastikin tulisieluisesti esitettyinä. Minäkin tunnustan syyllisyyteni: olen lähinnä opt-in-järjestelyn kannattaja. Silti vain yksi päätös on juuri nyt vakavasti otettava: vaihtoehto 1 eli opt-out vähimmäisnormina, toisin sanoen jäsenvaltioiden nykytilan säilyttäminen.
Miksi näin on? Ensinnäkin valitsimme opt-out-järjestelyn vähimmäisnormiksi myös vuosi sitten sähköisestä kaupankäynnistä annetun direktiivin yhteydessä; järjestely tarkistetaan tosin kolmen vuoden kuluttua. Olisi absurdia, epäjohdonmukaista ja ristiriitaista nyt, tarkalleen vuoden kuluttua, määrätä tässä direktiivissä lopullisesta järjestelystä, oli se sitten opt-in tai opt-out.
Toiseksi kukaan ei voi nykytilanteessa arvioida tarkasti tulevaa kehitystä. Kukaan ei voi sanoa, mitä etuja ja haittoja vaihtoehdoista tulee vielä esille kahden seuraavan vuoden kuluessa. Kauppatavat, kansalaisten tiedonsaantia koskevat vaatimukset ja myös kansalaisten turvallisuudentarve muuttuvat nyt hyvin nopeasti. Vielä ei ole ylipäänsä ennustettavissa, miten kauppa reagoi sähköpostitse toteutettavan suoramarkkinoinnin uusiin mahdollisuuksiin. Vertaaminen perinteiseen postimainontaan tuntuu ehkä luontevalta, mutta vertaus ontuu silti. Jos pysymme uskollisina tähänastiselle linjallemme ja odottelemme äkkipäätöksiä tekemättä kaikessa rauhassa sen viisaan päätöksen tuloksia, joka tehtiin - ja lisään: ylivoimaisella enemmistöllä - sähköisestä kaupankäynnistä annetun direktiivin yhteydessä: vähimmäisnormina opt-out, jäsenvaltioille mahdollisuus opt-in-järjestelyyn ja molempien menettelytapojen tarkkailu.

Paciotti
Arvoisa puhemies, Euroopan komission tiedonanto turvallisesta tietoyhteiskunnasta täydentää aikaisempia aloitteita, erityisesti sitä, joka koskee eEurope-toimintasuunnitelmaa, ja tiedonanto edellyttää lisätoimia tällä alalla, jossa tapahtuu jatkuvasti muutoksia.
Cederschiöldin mietinnössä tämä aloite hyväksytään, ja sitä täydennetään asianmukaisin lainsäädäntötoimenpitein, yhteistyövälineitä koskevin ehdotuksin tehokkuuden lisäämiseksi tietokonerikollisuuden ehkäisemisessä ja tasapainon varmistamiseksi sellaisten vaatimusten välillä, jotka koskevat rikoksen ehkäisemistä ja siitä rankaisemista sekä kansalaisten vapausoikeuksien kunnioittamista. Tämän tasapainon, joka on vahvistettu perusoikeuskirjassa, pitää toimia tiennäyttäjänä Euroopan unionin toiminnassa, ja myös tämän ansiosta Cederschiöldin laaja ja huolellisesti valmisteltu mietintö ansaitsee täyden hyväksyntämme.
Suurta arvostusta ansaitsee myös se komission ehdotus, jonka pyrkimyksenä on henkilötietojen turvaaminen yhä ajanmukaisemmin keinoin sähköisen viestinnän alalla ja olla jättämättä asioita entiselleen, sillä sääntöjen yhdenmukaistaminen on välttämätöntä.
Cappaton mietinnössä ehdotetaan yhtäältä direktiiviin hyödyllisiä lisäyksiä, jotka vahvistavat julkisten viranomaisten yksityiselämää koskevaan toimintaan asetettuja rajoituksia, erityisesti siltä osin kuin ne koskevat yleistettyjä sähköisiä valvontamuotoja, joista tänä aamuna on puhuttu. Minun mielestäni tätä osaa voidaan kannattaa täysin, vaikka meillä ei tällä alalla olekaan lainsäädännöllistä valtaa. Toisaalta Cappaton mietinnössä kuitenkin vähennetään sitä kansalaisten yksityisyyden suojaa, jota direktiiviehdotuksessa tarjotaan, eli tämä on juuri sellainen asia, jossa meillä on lainsäädännöllistä toimivaltaa.
Komissio ehdottaa, että Euroopan kansalaisten sähköpostiosoitteisiin ja matkapuhelimiin liittyvät tiedot voitaisiin sisällyttää yleisesti saatavilla oleviin luetteloihin ja levittää verkossa ainoastaan, mikäli asianosaiset ovat antaneet tähän suostumuksensa. Cappaton mietinnössä kuitenkin ehdotetaan, että sähköpostiosoitteet ja matkapuhelimiin liittyvät tiedot sisällytetään yleisesti saatavilla oleviin luetteloihin ja että jokainen asianosainen voi pyytää, että ne poistetaan luettelosta, jolloin hänen pyyntönsä toteutetaan.
Vastaavanlainen ero olemme jo kuulleet tästä asiasta koskee ei-suoramarkkinointitarkoituksiin lähetettävien ei-toivottujen viestien sääntelyä. Euroopan komissio ehdottaa, että viestejä ei saa lähettää muille kuin niille, jotka ovat antaneet ennalta suostumuksensa, samoin kuin nykyään on telekopioiden kohdalla. Cappaton mietinnössä ehdotetaan, että tässä voidaan hyväksyä myös opt-out-järjestelmä.
Jos otetaan huomioon, miten nopeasti sähköpostiosoiteluettelo voidaan levittää verkossa ja miten nopeasti saadaan tietää lukemattomasta määrästä ihmisiä, joita kiinnostaa lähettää ei-toivottuja viestejä, ja jos otetaan huomioon ajassa ja rahassa mitattavat kustannukset, jotka syntyvät näiden ei-toivottujen viestien poistamisesta ja siitä, että eri lähettäjiä kehotetaan lopettamaan niiden lähettäminen, saadaan käsitys siitä, missä määrin opt-out-järjestelmän käyttöönotto rasittaa kansalaisia. Tällainen mahdollisuus on vaarassa lamauttaa ja heikentää verkon ja sähköisen kaupankäynnin leviämistä.
Eräs italialainen toimittaja kirjoitti eräässä hauskassa artikkelissa, että hän uskoi ostaneensa matkapuhelimen, ja yhtäkkiä hän huomasikin olevansa tamagochi, se japanilainen leikkikalu, jota pitää hoitaa kuin lasta. Hänen puhelinyhtiönsä ei jätä häntä koskaan rauhaan, vaan lähettää hänelle lukuisia viestejä teini-ikäisten tapaan; yhtiö kysyy häneltä, haluaako hän osallistua kilpailuun, tietääkö hän eräistä uusista alennuksista, ja se toivottaa hänelle hyvää matkaa hänen lähtiessään ulkomaille ja toivottaa tervetulleeksi, kun hän palaa kotimaahansa.
Ajatelkaapa, kun teidän matkapuhelimenne numero ja sähköpostiosoitteenne ovat paitsi palveluntarjoajanne myös kaikkien sellaisten maailmassa toimivien palveluntarjoajien tiedossa, jotka eivät rajoitu pelkästään myymään tavaraa, vaan jotka lisäksi haluavat, että heidän myymänsä tavaramerkki miellyttää teitä, saa teidät haltioihinsa ja on osa teitä.
Jos haluamme, että sähköisellä kaupankäynnillä on tulevaisuus, me emme voi pakottaa kuluttajia käyttämään aikaansa ei-toivottujen viestien poistamiseen tai niiden lähettäjien metsästämiseen, jotta näitä voitaisiin pyytää jättämään heidät rauhaan. Ei ole mitään syytä olla turvaamatta sähköpostille samaa suojaa kuin telekopiolle; kun oikeuksien suojelutaso nousee, silloin kuluttajatkin tuntevat varmasti suurempaa luottamusta.

Plooij-van Gorsel
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, arvoisa komission jäsen, sananvapaus ja valinnanvapaus ovat liberaaleille hyvin arvokkaita asioita. Ei kuitenkaan mihin hintaan hyvänsä, kollegat. Sähköpostiviestin saaminen vaikuttaa vastaanottajaan huomattavasti enemmän kuin paperisten mainosten ja esitteiden saaminen. Sähköpostikulut vastaanottajille voivat nousta jopa 10 miljardiin euroon vuodessa, puhumattakaan niihin kuluneesta ajasta. Tarvitsemme siis samanlaista ei kiitos -tarraa, joka on jo olemassa paperilehtisiä varten. Henkilökohtaisesti toivoisin yritysten itsesäätelyä, mutta käytäntö on osoittanut, että opt-out-lähestymistapaa ei pystytä toteuttamaan. Sen takia liberaaliryhmä kannattaa komission ehdottamaa opt-in-lähestymistapaa. Myös Yhdysvaltojen kongressissa on tällä hetkellä lakiesitys opt-in-sääntelystä, ja se avaa näkymän hyviin maailmanlaajuisiin sopimuksiin, jollaiset ovat välttämättömiä rajattoman viestinnän aikakaudella.
Ei-toivottu posti ei rajoitu vain Internetiin. Matkapuhelinalasta tulee jatkossa yhä tärkeämpi, ja yrityksille ja kuluttajille koituu korkeita kuluja samalla kun infrastruktuurista tulee erittäin haavoittuvaa.
Toinen huomautukseni koskee liikennetietojen säilytystä. Haluan tässä yhteydessä viitata tämänaamuiseen Echelon-keskusteluun. Mielestäni on yksityisyyden loukkaamista, jos liikennetietoja säilytetään kauemmin kuin on tarpeen. Sillä tavalla kuluttaja ei koskaan ala tuntea luottamusta sähköistä kauppaa kohtaan. Hyvät kollegat, lopuksi haluan sanoa, että unionin sisällä pitää yhdenmukaistaa sääntöjä. Teleyhtiöthän toimivat Euroopan laajuisesti ja tarvitsevat siis yhdenmukaisia sääntöjä, jotta ei syntyisi oikeudellista epävarmuutta. Sen takia toissijaisuusperiaate on tällä alalla paha asia.

Buitenweg
Arvoisa puhemies, oikeus sananvapauteen antaa yrityksille oikeuden panna tuotteensa näytteille Internetiin. Se ei kuitenkaan tarkoita sitä, että ne saavat pakottaa ihmiset lukemaan mainoksiaan. Saan itse säännöllisesti ei-toivottuja mainoksia sähköpostissa. Olen jo usein joutunut kahlaamaan läpi englanninkielisiä kaavakkeita, joissa voi täyttää vasta aivan lopussa, että haluaa pois postituslistalta. Se ei aina edes onnistu. opt-out- järjestelmä on kuluttajille epäedullista. Se, poistetaanko kuluttaja todella postituslistalta, riippuu yrityksen hyvästä tahdosta. Postituslistalta poistamiseen taas kuluu paljon aikaa, ja kustannukset maksaa kuluttaja.
Usein kuulee väitettävän, että hyvät yritykset lähettävät postia vain kohdennetusti. Mutta ensinnäkin puolustajat lähtevät siitä, että on olemassa suuri joukko huonoja yrityksiä, jotka sotkevat koko asian. Ja toiseksi, jos minulle lähetetään tietoa vauvanvaatteista, niin se voi kyllä olla markkinointiteknisesti hyvin kohdennettua mainontaa, mutta en halua alkaa imuroida näytölle potkuhousuja ja vaippoja omalla kustannuksellani. Se, että mainonta on hyvin kohdennettua, ei vielä tarkoita, että se on toivottua tai rajoitettua. Jos ei-toivottujen mainosten määrä kasvaa ajan mittaan voimakkaasti, niin arvelen hyvin monien ihmisten kääntävän selkänsä avoimelle Internetille ja sähköpostille. Silloin kärsii sananvapaus.

Crowley
Arvoisa puhemies, yhtyisin esittelijöille heidän työstään esitettyihin onnitteluihin. Uusien teknologioiden koko ala on selvästikin aiheuttanut meille monia ongelmia samoin kuin antanut rajattomia mahdollisuuksia. Valitettavasti, kuten useimpien uusien mahdollisuuksien kohdalla, näitä mahdollisuuksia ovat kuitenkin kaapanneet erittäin laajassa mittakaavassa ihmiset, joilla on rikollisia aikeita ja jotka käyttävät niitä laittomiin tarkoituksiin. Meillä on siksi velvollisuus varmistaa, että voimme ottaa käyttöön asianmukaisia tarkastuksia ja toimia, jotka eivät koske verkkoon pääsyä mutta jotka takaavat, että vanhemmat voivat varmistua, että nämä uudet teknologiat eivät aiheuta vaaraa heidän lapsilleen, ja myös että jäsenvaltioiden lainvalvonnasta vastaavat viranomaiset tekevät yhteistyötä. Suhtaudun myönteisesti siihen, että mietinnöissä käsitellään Europolia ja Eurojustia samoin kuin jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä. Suhtaudun myös myönteisesti EU:n tietoverkkorikollisuusfoorumin perustamiseen. Tämä on tärkeä ala, jolla me voimme yhdistää kaikki toimijat, mukaan lukien laitevalmistajat, jotka voivat ottaa käyttöön tiettyjä asioita, jotka voivat auttaa meitä.
Lopuksi sitä voidaan pitää tulevaisuuteen suuntautuvana suunnitelmana, kun tarkastelemme Yhdysvaltojen ja muiden maiden kanssa kaikkialla maailmassa tehtävää yhteistyötä, jonka tarkoituksena on varmistaa, että tätä uutta teknologiaa voidaan käyttää koko ihmiskunnan eikä niiden hyödyksi, jotka haluavat pakoilla laillisia rakenteitamme.

Van Velzen
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, ensiksikin haluan onnitella esittelijää hänen mietinnöstään, mutta haluan esittää teollisuusvaliokunnan puheenjohtajan, kollega Westendorpin, puolesta vakavan vastalauseen noudatetun menettelyn vuoksi. Oli sovittu lujitetun Hughes-menettelyn käyttämisestä, mutta se ei toteutunut lähes lainkaan. En halua puuttua yksityiskohtiin. Teollisuusvaliokunta ei halunnut pidättää tätä keskustelua sen kiireellisyyden takia, mutta haluamme kuitenkin esittää vakavan vastalauseemme.
Arvoisa puhemies, kyse on loppujen lopuksi kahdesta tärkeästä poliittisesta kysymyksestä. Ensiksikin siitä, valitsemmeko opt-in-järjestelmän, opt-out-järjestelmän vai niiden yhdistelmän määrätyksi ajaksi. Toinen kysymys koskee liikennetietojen luonnetta ja tallentamista. Kannatan itse opt-in-järjestelmää ja haluan esittää pari perustetta. Kollega Plooij viittasi jo Euroopan komission tutkimukseen, josta näkyy, että pelkästään eurooppalaiset menettävät mainossähköpostin takia yhteensä noin 10 miljardia euroa.
Mielestäni on vielä tärkeämpää, että kansalaisten tuki tietoyhteiskunnalle on vähenemässä. Ihmiset ovat väsyneet siihen, että kahta toivottua sähköpostiviestiä kohti tulee 74 muuta, joita ei ollenkaan haluttu. Lisäksi siitä pitää vielä maksaa. Arvoisa puhemies, se aiheuttaa hyvin paljon ärtymystä, mikä Yhdysvalloissa on johtanut uuteen käsitteeseen luvanvaraisesta markkinoinnista (permission based marketing). Siinä kysytään etukäteen, haluaako vastaanottaja saada mainoksen. Se on yksi itsesäätelyn muoto, johon meidän pitää pyrkiä myös Euroopassa. Eurooppa on jäljessä, ja meidän pitää ensin luoda tietynlainen järjestely. Sen takia kollega De Palacion tarkistus on paikallaan, vaikka siinä puhutaankin vuodesta 2006. Vuonna 2006 voimme todella siirtyä itsesääntelyyn, mutta nyt tarvitsemme opt-in-järjestelmää.
Arvoisa puhemies, kolmas vastalauseeni koskee sitä, että lähes kaikki puhuvat sähköpostista, ja onneksi joukko kollegojani on puhunut tästä asiasta. Kuvitelkaa, me saamme nyt kaikenlaisia tervetulotoivotuksia, kun ylitämme Ranskan tai Luxemburgin rajan. Emme tiedä mitä niiden takana on, sillä emme saaneet sitä vaikutelmaa, että siellä on takana viesti. Meidän pitää siis painaa nappulaa, ja se maksaa rahaa. Kuvitelkaa, että saamme tässä salissa joka toinen minuutti hyvää tarkoittavilta pk-yrittäjiltä viestin uudesta tuotteesta. Arvoisa puhemies, kuka sen maksaa? Sellaista täällä tapahtuu, ja meidän pitää joskus pohtia sitä lähemmin.
Arvoisa puhemies, neljäs syy siihen, miksi kannatan opt-in-ratkaisua, on se, että jäsenvaltioiden enemmistö - ei enää vain neljä vaan seitsemän - on valinnut sen. Arvoisa puhemies, tämä on periaatteellinen kysymys, ja pyydän komissiota vastaamaan siihen. Miksi sähköisessä kaupankäynissä voi kyllä olla kaksi järjestelmää ja tässä ei? Arvoisa puhemies, olenko ymmärränkö oikein, että periaatteellinen syy siihen on se, että sähköisessä kaupassa yhdenmukaistavat artiklat on kytketty pois, niitä ei ole otettu mukaan ja ne on siis pantu sulkuihin. Tämän direktiivin ydin on se, että se koskee se expressis verbis (selvästi) yhdenmukaistamista.
Toinen ongelma on luonnollisesti, miten asia sujuu käytännössä, jos yksi jäsenvaltio valitsee opt-in-järjestelmän ja toinen opt-out-järjestelmän. Miten asia sujuu käytännössä, sillä sähköpostiviestit eivät pysähdy rajoille. Mielestäni komission pitää sanoa jotain niin kustannuksista kuin siitä kysymyksestäkin, voivatko nämä kaksi oikeudellista järjestelmää elää rinnakkain.
Viimeinen huomautukseni koskee paljastusmahdollisuuksia. Emme tietenkään pidä palveluntarjoajia paljastusvirkailijoina, ja sen takia on hyvin keskeistä asettaa rajoituksia liikennetietojen luonteelle ja niiden säilyttämisajalle. Sen takia meidän pitää tarkistusten avulla estää se, että kansalaisista sähköposti ja matkapuhelin alkavat tuntua naamioidun Echelon-järjestelmän osilta.

Cappato
. (IT) Arvoisa puhemies, mietintöni hyväksymistä seuranneesta menettelystä haluaisin sanoa, että jäsen Van Velzen esitti viittauksen, että menettelyä olisi oletettavasti rikottu. Pyydän puheenjohtajaa selvittämään tämän asian huomista keskustelua varten, koska en halua tällaista epäselvyyttä. Jos menettelyä on rikottu, on hyvä, että se osa työstä mitätöidään, jonka kohdalla menettelyä on rikottu; jos menettelyä sen sijaan on noudatettu, asia on sillä selvä. Mielestäni tämä on vähintä, minkä olemme parlamentille velkaa.
Mikään muu valiokunta ei ole koskaan halunnut kuulla minua asiaa käsittelevän valiokunnan esittelijänä; jos kyse olisi ollut "lujitettu Hughes-menettely" joka ei siis ole nyt kyseessä minua olisi pitänyt kuulla. Oli miten oli en ole menettelyjen asiantuntija pyydän tarkistamaan, onko menettelyjä rikottu: ne tulokset, jotka on saatu menettelyjä rikkomalla, on mitätöitävä.

Puhemies
Jäsen Cappato, otan huomioon sen, mitä juuri sanoitte.

Thors
Arvoisa komission jäsen, hyvät ystävät, haluan ensiksi kiittää esittelijä Cederschiöldiä ja esittelijä Cappatoa hyvästä työstä. Olen varma siitä, että komission ja esittelijä Cederschiöldin tukemassa foorumissa nousee esille uusia kysymyksiä ja uusia ongelmia. Lisäksi poliittisen kentän jakautuminen tuskin on tavallinen. Se käy erittäin selvästi ilmi tämänpäiväisestäkin sähköistä viestintää koskevasta keskustelusta.
Haluan huomauttaa, että ELDR-ryhmä ei kannata tarkistusta 55. Liikennetietojen varastointia koskeva valiokunnan ehdotus on mielestäni nimittäin selkeämpi. Vähemmistö liberaaliryhmästä on sitä mieltä, että meidän on odotettava ja tutkittava näitä järjestelmiä ja että meidän on sovellettava toissijaisuusperiaatetta. Kannatamme tarkastuslauseketta käsittelevää tarkistusta 61. Kantamme on nöyrä. Emme nimittäin usko, että mikään näistä ehdotuksista on ratkaiseva vaan että ratkaisun tekevät asioista perillä olevat kansalaiset.
Luulen, että useat niistä, jotka tekevät huomenna päätöksiä istuntosalissa, eivät tiedä, että tietosuojadirektiivissä säännellään laajalti myös ei-toivottujen sähköpostiviestien joukkolähetyksiin liittyvää kysymystä. Esimerkiksi Isossa-Britanniassa 44 prosenttia kaikista sähköistä kaupankäyntiä harjoittavista kauppiaista ei tiedä, että he rikkovat tätä direktiiviä vastaan. Ihmiset eivät sitä paitsi tiedä, millaista palvelua he voivat saada. Luulen, että kaikkein tärkeintä on kuluttajien vastuuntuntoinen ja asioista tietävä käyttäytyminen.
Kotimaassani on käytössä opt-in-järjestelmä, mutta siitäkään huolimatta emme voi tehdä mitään esimerkiksi niille henkilöille, jotka käyttävät hyväksi muutettuja osoitteita. Saamme jatkuvasti erilaisia ei-toivottujen sähköpostiviestien joukkoposteja. Pitäisiköhän meidän tulevaisuudessa ryhtyä vaatimaan jonkinlaista osoiterekisteriä.
Haluan esittää komissiolle kysymyksen: miten olette ajatelleet ottaa esille tämän kysymyksen transatlanttisessa vuoropuhelussa, maailmanlaajuisessa vuoropuhelussa? Mikä on totuus siitä, mitä Yhdysvaltain kannasta sanotaan? Olemme saaneet siitä erilaisia tietoja. Monet sanovat, että presidentti Bushin hallituksen tarkoituksena ei ole tehdä vielä mitään, että on liian aikaista, että halutaan seurata teknistä kehitystä. Lisäksi haluaisin tietää, mitkä säännöt ovat voimassa, jos eurooppalainen yritys lähettää sähköpostiviestien joukkolähetyksiä EU:n ulkopuolelle. Onko silloin kyse sähköistä kaupankäyntiä koskevasta direktiivistä vai tästä direktiivistä?

Harbour
Arvoisa puhemies, haluaisin keskittyä käsittelemään tämäniltaisessa puheenvuorossani jäsen Cederschiöldin mietintöä. olen täällä siksi toimittuani mietinnön varjoesittelijänä teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnassa. Haluaisin kiittää jäsen Cederschiöldiä tavasta, jolla hän on yhdistänyt niin monia eri valiokuntien mielipiteitä erittäin kattavaan mietintöön, ja myös onnitella komissiota tästä aloitteesta. Tämä on mielestäni erittäin arvokas ja haastava asiakirja.
Yksi mietinnön ongelmista on, että se sisältää valtavan määrän materiaalia ja mahdollisia toimia, ja siksi on asetettava painopistealueita. Joten tänä iltana haluaisin vain käsitellä sitä, minkä uskon olevan ratkaiseva ongelma, jota on tarkasteltava lyhyellä aikavälillä: koko kysymys siitä, miten rohkaisemme sähköisen kaupankäynnin kehitystä käyttämään näitä välineitä ja käsittelemään sellaisia liiketoimintaan liittyviä kysymyksiä, joita jotkut kollegat minun nähdäkseni yrittävät jo tehdä tyhjäksi siirtymällä ennenaikaisesti eräänlaiseen joustamattomaan opt-in-järjestelmään, josta he puhuvat.
Sähköisen kaupankäynnin markkinat ovat hyvin varhaisessa vaiheessa ja vielä kehittymättömät. Me emme halua tukahduttaa niitä joillakin niistä asioista, joista puhumme. Mutta meidän on käsiteltävä turvallisuuskysymyksiä.
Britannian teollisuuden liiton (Confederation of British Industry CBI) viime viikolla julkaisema erittäin tärkeä raportti selvästi osoitti, että sekä yritykset että kuluttajat eivät rohkene siirtyä sähköisen kaupankäynnin markkinapaikalle, koska ovat huolissaan sen turvallisuudesta. Yritykset, erityisesti pienet ja keskisuuret yritykset, ovat huolissaan yritystensä haavoittuvuudesta petosten ja vilpillisten liiketoimien edessä. Ehdotan teille, että yksi niistä asioista, jonka parissa meidän on tehtävä työtä, on sen varmistaminen, että pienet ja keskisuuret yritykset saavat tämän vallankumouksen hyödyt.
Kuluttajat ovat huolissaan Internetissä tapahtuvaan kaupankäyntiin osallistumisesta, koska he ovat huolissaan maksujensa turvallisuudesta. Nämä ovat niitä kriittisiä kysymyksiä, joihin meidän on yritettävä löytää ratkaisu. Meidän on yhdistettävä se järjestelmään, joka sallii pienten ja keskisuurten yritysten käyttää sähköistä kaupankäyntiä kohdistetusti ja tehokkaasti. Joten yhdistän molempia mietintöjä koskevat huomautukseni sanomalla, että uskon meidän ottavan oikean suunnan jäsen Cederschiöldin ja jäsen Cappaton kanssa.

Coelho
Arvoisa puhemies, uusilla tieto- ja viestintätekniikoilla on olennainen vaikutus kansalaisten jokapäiväiseen elämään sekä yhteiskuntamme talouteen. Siten on välttämätöntä, että sen mahdollista väärinkäyttöä tai jopa rikollista käyttöä vastaan on olemassa tiukka suoja. Puhumme nyt tietokonerikollisuudesta niin perusoikeuksien ja kansalaisten yksityisyyden tasolla kuin yleishyödyllisten palvelujen, muiden muassa pankkisiirtojen, investointien ja luottokorttipetosten tasolla.
Kollegamme Cedershiöld on siis oikeassa puhuessaan sellaisen johdonmukaisen eurooppalaisen strategian puolesta, jolla yhtäältä turvattaisiin markkinoiden vapaus sekä vahvistettaisiin tiedon perusrakenteiden ja tietopalvelujen turvallisuutta ja toisaalta torjuttaisiin rikollista toimintaa, jolla ei vahingoiteta kansalaisten etuja pelkästään yksilöinä vaan myös yhteisönä.
Keskustelemme nyt myös jäsen Cappaton käytän tilaisuutta hyväkseni onnitellakseni häntä mietinnöstä, joka koskee henkilötietojen käsittelyä ja yksityisyyden suojaa sähköisen viestinnän alalla. Tässä vilkkaan keskustelun ansainneessa mietinnössä yritetään löytää tasapaino yksityiselämän suojan, juridisten näkökohtien ja teollisuuden intressien välillä. Niiden kysymysten lisäksi, jotka liittyvät jäsenvaltioiden oikeuteen suorittaa rikostutkimuksia, suurin kysymys on ollut ei-toivottujen markkinointiviestien lähettäminen sähköpostitse.
Yhdyn jäsen von Boetticherin PPE-ryhmän puolesta esittämään kantaan. Haluan kuitenkin purkaa oman huoleni: kuluttajien oikeuksia puolustavassa näkökannassa olen pikemminkin komission ehdotuksen kuin jäsen Cappaton kannalla, enemmänkin opt-in- kuin opt-out- ratkaisun puolella. Kysymys on vain siitä, onko tämä ratkaisu tehokas etenkin siinä tapauksessa, että se hyväksytään ainoastaan Euroopan unionissa. Tällä kysymyksellä, joka on jo mainittu tämän keskustelun aikana, on tekemistä unionin ja sen kumppaneiden välisten suhteiden kanssa. Uskon, että kukaan meistä ei varmastikaan halua yhä hyödyttömämmäksi käyvää sähköpostijärjestelmää, jonka tukkivat ja täyttävät lukemattomat ei-toivotut ja usein kyseenalaista makua osoittavat viestit.

Rübig
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, puhumme nyt sähköpostista, ei-toivotuista sähköpostiviesteistä, mitä erilaisimmista alueista. Minusta meidän tulisi pitää periaatteessa toisistaan erillään kolme aluetta, nimittäin yritysten välinen (from business to business), yrityksen ja asiakkaan välinen (from business to customer) ja asiakkaiden välinen (from customer to customer) postitus. Lisäksi meidän pitäisi pohtia myös näitä periaatteita. En usko, että viestinnän jokaista teknistä muotoa varten tarvitaan välttämättä omaa ratkaisua. Tunnemme kaikki postilaatikon periaatteen: sen päälle voi liimata tarran. Olemme kaikki oppineet käyttämään puhelinta, kännykkää, tekstiviestejä, sähköpostia. Uskon, että meidän kaikkien on todellakin syytä pohtia periaatetta, jonka avulla aiomme tulevaisuudessa selviytyä tästä tekniikasta, tästä tiedon tarjonnasta, mainonnasta, joka on mahdollista näissä välineissä.
Tässä on tietenkin otettava huomioon myös erilaiset arvostukset. Tunnen ihmisiä, jotka sanovat: haluan saada mahdollisimman paljon tietoa kaikilta mahdollisilta alueilta. Haluan päättää itse, mitä heitän pois ja mitä en. Toiset puolestaan sanovat: haluaisin saada vain sen tiedon, jota olen itse pyytänyt. Tunnemme ilmiön myös velallisen tai velkojan luona maksettavista veloista. Minusta tästäkin asiasta pitäisi käydä perinpohjainen keskustelu.
Tietokonesodasta ja tietokonerikollisuudesta keskusteltaessa pitäisi keskittyä kolmeen asiaan: alan tutkimus- ja kehitystyötä pitäisi edistää, erityisesti Milanon lähellä Isprassa. Luulen, että asiassa olisi paljon tehtävää, myös komission ja parlamentin tietosuojan perusteissa. Meidän olisi mietittävä, minkälaista koulutusta ja jatkokoulutusta voimme tarjota tällä alueella, esim. ammattikorkeakouluissa ja yliopistojen oppituolien kautta. Uskon, että tässä tarvitaan toimia. Meidän on harkittava, minkälaisia suojajärjestelmiä tietokonelaitteistoihin ja -ohjelmistoihin pitäisi tulevaisuudessa tarjota.
Lopuksi haluaisin vielä sanoa, että vallan jakaminenkin on tärkeää. Varsinkin lainvalvontaviranomaisten, tuomioistuinten ja asianosaisten liikkeenharjoittajien pitäisi tehdä vähintään kahden osapuolen välistä yhteistyötä, jotta järjestelmien väärinkäyttö olisi mahdotonta.

Liikanen
Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää tästä mietinnöstä jäsen Cappatoa ja myös jäsen Thorsia, Bakopoulosia ja Schröderiä Euroopan parlamentin eri mietinnön laatimiseen osallistuneista valiokunnista. Aloitan Cappaton mietinnöstä.
Olen tyytyväinen, että parlamentti keskustelee nyt tästä tärkeästä direktiivistä, joka muodostaa erittäin tärkeän osan sähköisen viestinnän sääntelyä koskevaa uudistuspakettia. Tämä antaa meille mahdollisuuden yrittää minimoida tietosuojadirektiivin käsittelyssä tapahtunut viive muuhun pakettiin verrattuna.
Haluaisin myös keskittyä kahteen kysymykseen, joita niin monet ovat käsitelleet puheenvuoroissaan. Ensinnäkin ei-toivottuja kaupallisia sähköisiä viestejä koskeva opt-in-järjestelmä ja kysymys liikennetietojen säilyttämisestä lainvalvontatarkoituksiin.
Keskustelusta käy ilmi, että ehdotettu ei-toivottuja kaupallisia sähköisiä viestejä koskeva opt-in-järjestelmä jakaa mielipiteet parlamentissa. Tämä on ymmärrettävää, koska tämä on monimutkainen asia ja sekä sitä puoltavilla että vastustavilla perusteluilla on omat ansionsa. Olen kuitenkin vakuuttunut, että komission opt-in-järjestelmää koskeva ehdotus on paras pääasiassa kahdesta syystä. Ensinnäkin sisämarkkinat tarvitsevat yhdenmukaistetun ratkaisun, koko EU:n alueella sovellettavan yksinkertaisen ja selkeän säännön. Se on erityisen tärkeää talouden alalla, joka on niin läpikotaisin rajaton kuin Internetissä tapahtuva sähköinen kaupankäynti on.
Jäsen van Velzen esitti minulle kysymyksen toissijaisuuden soveltuvuudesta tällä alalla. Haluan tehdä asian erittäin selväksi. Opt-in-järjestelmään kuuluvien maiden on laillisesti mahdotonta soveltaa järjestelmäänsä opt-out-järjestelmään kuuluvista maista tulevaan postiin. Nämä kaksi järjestelmää eivät voi olla olemassa yhtä aikaa, koska opt-out-järjestelmä kumoaa minkä tahansa opt-in-järjestelmän. Me voimme keskustella toissijaisuudesta, mutta se ei voi toimia käytännössä näiden kahden järjestelmän kanssa. Erityisesti opt-out-järjestelmä kumoaa opt-in-järjestelmän.
Toinen syy on kustannuskysymys, jonka monet ovat maininneet. On erittäin vaikea perustella, että ei-toivottujen kaupallisten sähköisten viestien saajien on maksettava viesteistä, joita he eivät halua vastaanottaa. Paperimainosten saaminen perinteiseen postilaatikkoon on ärsyttävää, mutta ainakaan siitä ei joudu maksamaan. Ei joudu maksamaan painamisesta eikä kuljetuksesta. Sähkö- ja tekstiviestein toteutettava markkinointi voi hyvinkin olla ainoa markkinointimuoto, jossa vastaanottaja vastaa useimmista kustannuksista. Lisäksi ei-toivottujen sähköisten viestien poistaminen postipalvelimista aiheuttaa huomattavia kustannuksia Internet-palvelujen tarjoajille. Siksi Internet-palvelujen tarjoajat kannattavat vahvasti opt-in-ratkaisuja.
Lopuksi meidän on muistettava, että Internet on siirtymässä matkapuhelinverkkoon. Tämä kehitys on alkamassa nyt lyhytsanomien (SMS) myötä. Tämä lainsäädäntö koskee kuitenkin kaikkia sähköisiä viestejä, jotka menevät jatkossa matkapuhelinverkossa toimiviin päätelaitteisiin. Se on häiritsevämpää kuin sellaisten viestien vastaanottaminen omalle tietokoneelle. Kuvitellaanpa, että taskussa oleva matkaviestin piippaa jatkuvasti ilmoittaakseen taas sellaisen uuden kaupallisen tarjouksen saapumisesta, jonka vastaanottamisesta ei voi kieltäytyä, ja matkapuhelin halutaan pitää auki, koska halutaan olla yhteydessä läheisiin. Lisäksi matkapuhelinverkossa toimiviin päätelaitteisiin tulevat viestit voivat myös aiheuttaa jopa suuremmat kustannukset, jos tilaaja kuljeskelee ympäriinsä, kuten useimmat meistä tänne tänä iltana kokoontuneista. Me kuljeskelemme käytännössä koko ajan. Matkapuhelinverkossa toimivan Internetin tulon myötä ei-toivottujen viestien aiheuttamat kustannukset ja riesat lisääntyvät siksi huomattavasti.
Jäsen Thors esitti kaksi kysymystä: ensinnäkin tilanne Yhdysvalloissa. Minulla oli etuoikeus osallistua moniin tätä alaa koskeviin keskusteluihin senaatin ja kongressin jäsenten kanssa. Tällä hetkellä kongressissa on noin 60 tätä koskevaa ehdotusta. Yleisesti on myönnetty, että nykyisessä opt-out-järjestelmässä on paljon ongelmia, mutta ratkaisut vaihtelevat. Jotkut kannattavat opt-in-ratkaisuja, toiset esittävät erilaisia ehdotuksia tiukkojen sääntöjen määräämiseksi, jollainen esimerkiksi on, että pitäisi rangaista yritystä, joka ei poista nimeä heti pyydettäessä. En voi sanoa, että on olemassa yksi yksinkertainen ratkaisu, mutta on olemassa kritiikkiä nykyistä opt-out-käytäntöä kohtaan. Senaatissa ja kongressissa on vaikutusvaltaisia jäseniä, jotka kannattavat opt-in-ratkaisuja. Teillä on mahdollisuus ottaa yhteys näihin henkilöihin erityisesti sitten, kun kongressin demokraattisen puolueen Internetiä käsittelevä kokous vierailee Euroopassa muutamien seuraavien viikkojen aikana.
Mitä tulee opt-in-järjestelmän sovellettavuuteen Euroopan ulkopuolella, GATT-sopimus sallii jäsentensä ryhtyä toimiin pannakseen tietosuojaa koskevan lainsäädännön toimeen alueellaan. Tältä pohjalta EU voi vaatia EU:n ulkopuolelta käsin toimivia yrityksiä noudattamaan sen opt-in-lainsäädäntöä. Jäsen Coelho kysyi, onko sitä vaikea valvoa. Tällaisessa maailmassa on erittäin vaikea laatia lainsäädäntöä, joka olisi 100-prosenttisen pitävä. Mutta olen varma, että opt-out-järjestelmää on paljon vaikeampi valvoa kuin opt-in-järjestelmää. Ei ole olemassa yhdenmukaistettua järjestelmää. On satojatuhansia tietokantoja, käytäntöjä, yksityisiä toimintoja, ja jos joku teistä on optimistinen, kutsun teidät yrittämään. Te voisitte esimerkiksi aloittaa lähettämällä kirjeen kaikille niille yrityksille, joiden materiaalia ette enää halua vastaanottaa, ja tarkistaa sitten, kuinka moni poistaa nimenne seuraavien päivien aikana ja kuinka moni reagoi pyyntöönne. Kuka tahansa voi yrittää sitä. Olen itse tehnyt sen. Minä en ole optimistinen.
Opt-in-järjestelmä on yksi yhdenmukainen lakisääteinen ratkaisu. Meillä on vaikeuksia siinä, mutta olen varma, että niitä on vähemmän kuin nykyisessä opt-out-järjestelmässä. Näistä syistä komissio ei voi hyväksyä tarkistuksia 19, 41 ja 42. Kun tiedetään, miten vaikea tämä kysymys on ja miten jakaantuneita mielipiteet ovat olleet täällä parlamentissa, meidän pitäisi kuitenkin edelleen etsiä kompromissiratkaisuja, ja haluan olla avoin ja rakentava tässä asiassa. Pidämme siksi myönteisinä esitettyjä rakentavia kompromissitarkistuksia 53 ja 62. Komissio on halukas etsimään ratkaisuja näiden tarkistusten pohjalta edellyttäen kuitenkin jonkinlaista tarkistamista ja nykyaikaistamista olemassa olevan lainsäädäntökehyksen sisällä.
Toinen tärkeä asia, jonka haluaisin mainita, on yleinen liikennetietojen säilyttäminen lainvalvontatarkoituksiin. Tästä kysymyksestä minulla on vaikutelma, että komissio ja Euroopan parlamentti ovat samoilla linjoilla. Nykyisessä televiestinnän tietosuojadirektiivissä todetaan, että liikennetiedot pitää poistaa, kun niitä ei enää tarvita palvelun tarjoamiseen ja laskuttamiseen. Lisäksi siihen sisältyy lauseke, jossa viitataan syihin, joiden perusteella jäsenvaltiot voivat ottaa käyttöön erityisiä lainsäädännöllisiä toimia kumotakseen tämän periaatteen osittain poikkeustapauksissa. Näihin syihin kuuluvat muun muassa kansallinen turvallisuus, puolustus sekä rikosten tutkinta ja syyttäminen. Me keskustelimme näistä aiheista aiemmin tänään täällä parlamentissa. Koska tässä nykyisessä ja ehdotetussa direktiivissä suojellut oikeudet perustuvat Euroopan ihmisoikeusyleissopimuksen 8 artiklaan - yksityis- ja perhe-elämän, kodin ja kirjeenvaihdon suoja -, poikkeukset eivät saa ylittää Strasbourgissa toimivan Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen luomia sääntöjä.
Kuten keskustelimme tänä aamuna Echelon-keskustelun aikana, on tärkeää, että sekä kansalaisia että valtiota koskevat säännöt ovat erittäin selkeitä ja täsmällisiä tätä arkaluonteista alaa koskevien oikeuksien ja velvollisuuksien kohdalla. Siksi komissio voi tukea tarkistusta 4, jolla vahvistetaan johdanto-osan kappaleen tekstiä tältä osin. Komissio ei kuitenkaan kannata saman tekstin kopioimista 15 artiklaan, kuten tarkistuksessa 50 ehdotetaan, koska se voi ylittää direktiivin oikeusperustan.
Yhteenvetona komissio voi tukea näistä täysistunnolle esitetyistä 62:sta tarkistuksesta täysin 35:tä tarkistusta. Näitä ovat tarkistukset 1-4, 7-10, 12, 14, 15, 17, 18, 21-29, 31-35, 37, 39, 45, 49, 51, 52, 56 ja 57.
Toiset seitsemän tarkistusta, joita voidaan tukea osittain tai joihin voidaan periaatteessa tehdä tiettyjä sanamuotoa koskevia muutoksia, ovat 5, 46-48, 53, 60 ja 62. Mainitsin kaksi näistä aiemmin.
On kuitenkin 20 tarkistusta, joita komissio ei voi tukea: 6, 11, 13, 16, 19, 20, 30, 36, 38, 40-44, 50, 54, 55, 58 ja 59.
Cederschiöldin mietinnön yhteydessä haluaisin kiittää arvoisia Euroopan parlamentin jäseniä rakentavasta lähestymistavasta komission tiedonantoon tietokonerikollisuudesta ja tietojärjestelmien turvallisuudesta. Haluaisin kiittää erityisesti esittelijää, jäsen Cederschiöldiä, ja myös jäsen McCarthya ja Zorbaa, lausunnon antaneiden valiokuntien valmistelijoita. Mietinnössä nimetään avainkysymykset pohdinnan jatkamista varten.
Monet mietinnön suosituksista vastaavat komission tämänhetkistä kantaa politiikan kehittämisestä tietokonerikollisuuden ehkäisemiseksi ja turvallisuuden parantamiseksi.
Mietinnössä on kuitenkin yksi suositus, josta minun on sanottava, että komissio ei voi hyväksyä sitä, nimittäin suositusehdotuksen 5 kohta, joka koskee tietosuojaa koskevien vastuiden siirtämistä komission sisällä ja tiettyjä muita tehtäviä koskevan vastuun keskittämistä erillisyksiköihin. Tämä on komission sisäisen organisaation asia, joka pitäisi jättää kokonaan komission puheenjohtajan harkintaan.
Muita suosituksia, sikäli kun ne eivät jo sisälly politiikan kehittämistä koskeviin suunnitelmiin, komissio harkitsee perin pohjin, ja saamme jatkossa nähdä, miten laajasti ne voidaan yhdistää tuleviin tai uusiin aloitteisiin.
Kuten tiedätte, tämä tiedonanto annettiin tämän vuoden tammikuussa. Komission jäsen Vitorino ja minä teimme sen yhdessä. Tämä on ollut Euroopan yhteisöjen komission ensimmäinen kattava tietokonerikollisuuden aihetta koskeva poliittinen kannanotto.
Komissio järjesti maaliskuussa julkisen kuulemistilaisuuden. Yli 400 ihmistä tuli Brysseliin osallistuakseen tähän tapahtumaan, mikä osoittaa kansalaisten vahvaa mielenkiintoa tähän keskusteluun osallistumista kohtaan. Seuraavaksi komissio esittää pian ehdotuksen puitepäätökseksi tietojärjestelmiä vastaan tehtävien vakavien hyökkäysten ehkäisemiseksi. Tässä aloitteessa käsitellään sellaisia toimia kuin hakkerointi, palvelunepäämishyökkäykset ja virusten levittäminen.
Kesäkuussa komissio antoi tiedonannon verkoista ja tietoturvasta, jonka esittelin yksityiskohtaisesti tänä aamuna täällä parlamentissa. Tässä tiedonannossa käsitellään ennalta ehkäiseviä organisatorisia ja teknisiä toimia, ja se täydentää puitepäätöstä, jossa käsitellään jälkikäteen suoritettavaa rikostutkintaa.
Komissio edistää teknisellä tasolla osana Tietoyhteiskunnan tekniikat -ohjelmaa (IST) tutkimusta ja kehitystä, jolla pyritään ymmärtämään ja vähentämään tietoyhteiskunnan haavoittuvuuksia ja stimuloimaan taitotiedon levittämistä. Tietoyhteiskunnan tekniikat -hankkeet keskittyvät erityisesti luottamusta lisäävien tekniikoiden kehittämiseen.
Ensimmäistä tiedonannossa julkistettua lakialoitetta on jo käsitelty täällä: ehdotus puitepäätökseksi, johon sisältyy lapsipornon ehkäisemiseen tähtääviä toimia. Yhdyn täysin niihin vahvoihin mielipiteisiin, joita ilmaistiin tästä aiheesta parlamentissa tänä iltana.
Tiedonannossa esiteltiin foorumi, jossa asianosaisilla on mahdollisuus keskustella eri kysymyksistä löytääkseen sopivan tasapainon verkkoturvallisuuden, lainvalvontavaltuuksien, yksityisyyden suojan ja taloudellisen prioriteetin välillä. Avoin keskustelu on elintärkeää, jotta saavutetaan tehokas, yhtenäinen ja tasapainoinen poliittinen lähestymistapa ja vahvistetaan Euroopan kansalaisten uskoa ja luottamusta. Käyttäjien usko ja luottamus ovat suoraan yhteydessä sähköisen kaupankäynnin kasvuun ja tietoyhteiskunnan menestymiseen.
Euroopan parlamentin mietintö on tärkeä virstanpylväs tässä poliittisessa keskustelussa.

van Velzen
Arvoisa puhemies, komission jäsen teki selväksi, miksi opt-in- ja opt-out-järjestelmät eivät voi hänen mielestään toimia rinnakkain tässä direktiivissä. Minun on kuitenkin esitettävä hänelle toinen kysymys. Meidän ryhmämme haluaa ehdottomasti tietää, miksi se on sitten mahdollista sähköistä kaupankäyntiä koskevassa direktiivissä. Ehkäpä komission jäsen voisi vastata tähän kysymykseemme.

Liikanen
. (EN) Syynä oli se, ettei sähköistä kaupankäyntiä koskevaan direktiiviin sisältynyt mitään tietojen suojeluun liittyviä asioita. Asiayhteys oli sen vuoksi eri tietojen suojelua koskevassa direktiivissä kuin tässä direktiivissä.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Kilpailusääntöjen täytäntöönpano
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Evansin laatima talous- ja raha-asioiden valiokunnan mietintö (A5-0229/2001) kilpailusääntöjen soveltamisesta.

Evans, Jonathan
. (EN) Arvoisa puhemies, kilpailupolitiikan uudistus vaikuttaa Euroopan taloudelliseen vaurauteen enemmän kuin mikään muu tällä viikolla keskusteltavista aiheista. Oikeudenmukainen ja avoin kilpailu on Euroopan sisämarkkinoiden perusta, josta Euroopan kansantalouksien kasvu riippuu. Meidän on siksi kitkettävä joukostamme monopolin kannattajat ja ne, jotka kannattavat kyseenalaista ja kilpailun vastaista hintojen sopimista ja markkinoiden jakamista. Tällaiset toimet eivät heikennä ainoastaan kaupan alan kilpailijoiden etua, vaan niillä huijataan myös kuluttajia ja heikennetään dynaamista kilpailutaloutta, josta taloudelliset etumme ovat tulevaisuudessa riippuvaisia.
Meidän on myös myönnettävä, että komission jäsen Montin aseet tällaisten vääryyksien torjumiseksi ovat valitettavasti vanhanaikaisia. Kilpailupolitiikan uudistusta koskevassa komission valkoisessa kirjassa korostettiin asiaan liittyviä vaikeuksia. Asetuksen N:o 17 mukaisesta 40 vuotta vanhasta menettelystä on tullut jonninjoutavaa byrokraattista paperityötä. Komissio haluaa perinpohjaisen muutoksen, jonka myötä yhteisön kilpailuoikeuden soveltaminen siirtyy kansallisille viranomaisille, jotta komissio voi keskittyä kartellien ja markkinavoimien väärinkäytön poistamiseen.
Parlamentti hyväksyi nämä tavoitteet. Ilmaisimme kuitenkin painokkaasti tärkeät huolenaiheemme, kuten oikeusvarmuuden tarpeellisuuden. Huomautimme myös siitä, että uudistus saattaa johtaa kilpailupolitiikan epäjohdonmukaiseen soveltamiseen tai jopa sen uudelleen kansallistamiseen, joka tuhoaisi sisämarkkinat.
Nämä olivat useiden parlamentin jäsenten sekä merkittävien eurooppalaisten elinkeinoelämän edustajien esittämiä todellisia huolenaiheita. Minä olin samaa mieltä ja yhdyin noihin näkemyksiin, ja jotkut kollegat ja Euroopan liike-elämän edustajat yhtyvät niihin vielä nytkin. Siitä huolimatta uskon, että komission jäsen Monti on ottanut huolenaiheemme vilpittömästi huomioon, ja se näkyy myös komission ehdotuksesta.
Haluan ennen kaikkea kiinnittää huomionne asetuksen 3 artiklaan, jossa yksiselitteisesti säädetään, että jäsenvaltioiden väliseen kauppaan vaikuttavissa tapauksissa sovelletaan yhteisön kilpailuoikeutta. Tämä on sisämarkkinoiden keskeinen edellytys, ja kaikki kannattivat sitä valiokuntamme keskusteluissa.
Meidän mielestämme 3 artiklan säilyttäminen on oleellinen osa tätä uudistusta. Myönnämme, että jotkin jäsenvaltiot saattavat yrittää heikentää sen vaikutusta. Koska 3 artikla on mielestämme niin keskeinen osa uudistusta, toivomme, että meidän kanssamme neuvotellaan uudestaan, jos neuvosto velvoittaa komission tekemään jonkin huomattavan muutoksen tähän artiklaan.
Olemme ehdottaneet useita tarkistuksia, jotta tämä perinpohjainen uudistus toimisi paremmin. Esimerkiksi 4 artiklan mukainen uusi rekisteröintisuunnitelma ei saanut juurikaan kannatusta Saksan kilpailuvirastoa (Bundeskartellamt) lukuun ottamatta, joten pidämme sitä ajan haaskauksena ja tarpeettomana. Haluamme, että se poistetaan.
Olemme esittäneet useita tarkistuksia yritysten oikeusvarmuuden parantamiseksi sekä 10 artiklan laajentamista - nämä muutokset ovat saaneet laajaa kannatusta taloudellisten toimijoiden keskuudessa. Olemme vaatineet kunnollisia suojatoimia komission valtuuksiin, jotka koskevat rakenteellisten korjaustoimenpiteiden soveltamista. Olemme ehdottaneet, että kansallisten viranomaisten yhteisön lainsäädännön nojalla määräämien seuraamusten pitäisi olla yhteisön lainsäädännön mukaisia. Olemme lisäksi ehdottaneet muutoksia siirtymäjärjestelyihin ja oikea-aikaisten tarkastelujen suorittamiseen.
Olemme myös pohtineet, miten yritysten omien asianajajien tiedonantoja pitäisi käsitellä. Olen kollegalleni Rovsingille todellakin kiitoksen velkaa siitä, että hän kiinnitti asiaan niin paljon huomiota. Eri puolilla Euroopan unionia on erilaiset toimintasäännöt. Olemme yrittäneet varmistaa, että yritysten omien asianajajien ammatillinen pätevyys on tunnustettu, mutta emme estä komissiota tutkimasta perinpohjaisesti mahdollisia lainrikkomuksia.
Sanoin valiokunnan äänestyksessä, että tämä tilanne voitaisiin ehkä ratkaista siten, että komissio antaisi julistuksen, josta selviää, miten tällaista todistettua lainrikkomustapausta pitäisi käsitellä komission määräämiä seuraamuksia sovellettaessa. Ymmärrämme nyt jäsen Rovsingin kanssa, että komission jäsen Montin tarkoituksena on ehkä laatia tällainen julistus, jolloin meidän ryhmämme ei enää pidä tarkistuksen 10 säilyttämistä tarkoituksenmukaisena.
Tässä keskustelussa on korostunut myös muita tärkeitä mutta laajempia kilpailupolitiikan uudistukseen liittyviä seikkoja. Komission jäsen Montin selonteossaan osoittama dynaamisuus ilahduttaa meitä. "Supermario", kuten häntä tiedotusvälineissä kutsutaan, on ottanut ohjakset käsiinsä - mutta ei ainoastaan Euroopan perinpohjaisissa muutospyrkimyksissä. Hänellä on ollut keskeinen asema myös kilpailupolitiikan ja sen täytäntöönpanon maailmanlaajuisessa yhteensovittamisessa.
Olemme varmoja, että globaalisoituvassa taloudessa tarvitaan tällaista perusteellista uudistusta. Uskomme kuitenkin myös valvontaan ja haluamme, että Euroopan yhteisöjen tuomioistuin voi valvoa kaikkia komission toimia.
Valiokuntamme kiittää komission jäsen Montia hänen sitoumuksestaan todelliseen ja merkitykselliseen vuoropuheluun. Toistamme vielä, että tavoitteenamme on parlamentin täydellinen osallistuminen yhteispäätösmenettelyyn näissä asioissa.
Parlamentissa olevien kollegojeni tarkoituksena ei ole antaa kaupan alan lakimiehille vain akateemista harjoitusta kilpailupolitiikkaan liittyvissä kysymyksissä. Tiedämme, että tehokas kilpailu on globaalistuvassa maailmassa tärkeä moottori Euroopan kansantalouksien kasvulle, ja lähettämiemme talouden alan edustajien hyvinvointi riippuu oikeudenmukaisesta ja avoimesta kilpailusta, jonka on tarkoitus edistää tätä kasvua.

Wieland
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, laitani on kuin jäsen von Boetticherin edellisessä keskustelussa. En haluaisi mennä yksityiskohtiin oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan edustajana. Pidämme esittelijä Evansin mietintöä hyvänä ja onnistuneena, ja voimmekin onnitella häntä hänen työstään. Oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan esittämien ja asiasta vastaavan valiokunnan hyväksymien tarkistusten tavoitteena on mietinnön vahvistaminen. Mainitsen vain yhden esimerkin: oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunta edellyttää, että uuden tekstin mukaan päätökset täytyy julkistaa, kun vanhan tekstin voi ymmärtää niin, että ne voidaan julkistaa; liikesalaisuuksia ei tosin tietenkään paljasteta.
Saanen kuitenkin kiinnittää huomiotanne yhteen kohtaan, jonka esittelijäkin äsken mainitsi ja josta haluaisin muistuttaa arvoisaa komission jäsentä ja tänne vielä jääneiden asiantuntevien kollegojen määräenemmistöä: kyse on asiasta vastaavan valiokunnan tarkistuksesta 10.
Joissakin jäsenvaltioissa tunnustetaan asianajajan ja hänen päämiehensä välinen erityinen luottamussuhde. Se kuuluu nykyisin useimpien jäsenvaltioiden lisääntyneiden oikeudenkäyntien todellisuuteen. Joutuessaan paljastamaan kaiken itsestään ihminen tarvitsee aina erityistä luottamushenkilöä, oli se sitten lääkäri tai asianajaja tai vastaavassa uskonnollisessa tilanteessa myös pappi.
Tarkistus 10 turvaa tämän asianajajan ja hänen asiakkaansa välisen klassisen suhteen myös yritysten omien asianajajien kohdalla (nk. in-house lawyers). Komission jäsen voi kaikin mokomin vakuuttaa, että tällaisten asianajajien asiakirjoista saadut tiedot eivät voi vaikuttaa rangaistusta tiukentavasti. Mutta minun nähdäkseni siitä ei välttämättä ole mitään hyötyä, jos rangaistuksen suuruutta määrätessä sanotaan: neuvoihan asianajajasikin sinua pysymään erossa tästä. Koska menit silti tekemään sen, rangaistuksesi on sitä ankarampi. Tämä on järkevää, mutta viittaan siihen, ettei tällainen selitys olisi riittävä, koska koko asiaintila voidaan periaatteessa varmistaa vasta asianajajalta saatujen vastaavien tietojen avulla. Tämä ei ole asianajajain ammattikunnan riippumattomuuden eikä asianajajan ja hänen päämiehensä välisen luottamussuhteen mukaista. Minusta on jo päätettävä, mitä oikein halutaan. Kahden vaiheilla horjuminen ei tässä asiassa kelpaa.

Karas
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, haluaisin ensinnäkin kiittää esittelijää siitä, että hän on laatinut erittäin hyvän, komission ehdotuksiin pureutuvan mietinnön ja esittänyt valiokunnan puolesta täydentäviä toimia - kiitän esittelijää myös siitä, että hän on nyt esitellyt mietintönsä täällä. Lämmin kiitos!
Tiedämme kaikki, että kilpailusäännöt ovat peräisin vuodelta 1957 ja asetus N:o 17 vuodelta 1962 ja että lähes kaikki toimintaedellytykset ovat muuttuneet tuon ajankohdan jälkeen. Toisaalta olemme joutuneet tekemisiin maailmanlaajuistumisen kanssa, toisaalta kuuden jäsenvaltion Euroopan unionista tulee 25 jäsenvaltion EU, ja minusta onkin hyvä, että keskitetystä järjestelmästä, jossa 81 ja 82 artiklan soveltaminen on jätetty yksinomaan komission asiaksi, tehdään hajautettu järjestelmä. Hajautettu järjestelmä ei kuitenkaan saa johtaa kilpailupolitiikan kansallistumiseen.
Tämä estetäänkin todella, kun eurooppalainen lainsäädäntö asetetaan kansallisen lainsäädännön edelle, ja odotan, että ehdotus saa aikaan reilua kilpailua ja tasa-arvoiset kilpailuedellytykset, oikeusvarmuuden kaikille yrityksille, kilpailupolitiikan yhtenäisen soveltamisen, menettelyn yksinkertaistamisen keskitettyjen palvelupisteiden (one-stop-shop) periaatteen mukaisesti, kansallisten, minun mielestäni riippumattomien kilpailuviranomaisten koordinoinnin ja kansallisten viranomaisten ja tuomioistuinten sekä komission tiiviin yhteistyön ja edelleen kansallisten viranomaisten ja tuomioistuinten välisen toimivaltuuksien selkeän jaon eurooppalaisen kilpailu- ja kartellilainsäädännön soveltamisessa; lisäksi odotan, että komissio pysyy yhä sopimusten valvojana ja että sille jää näin enemmän aikaa käytettäväksi todellisten ongelmien, nimittäin fuusioiden ja kartellien valvonnan, ratkaisemiseen.
Sydämelliset onnittelut siitä, että olette kyllin rohkea panemaan uusia asioita liikkeelle! Toivoisinpa, että niin tehtäisiin useammin muillakin aloilla.

Berenguer Fuster
Arvoisa puhemies, erään ryhmäni toisen jäsenen kieltäydyttyä minä olenkin saanut ylimääräistä puheaikaa. En aio kuitenkaan tuhlata sitä.
Arvoisa puhemies, esittelijä Evans jota onnittelen hänen mietinnöstään oli todellakin oikeassa sanoessaan, että tämä on hyvin tärkeä aihe, vaikka sekin on totta, että kilpailumenettelyjen uudistusta koskevat kysymykset eivät herätä kansalaisten kiinnostusta, vaikka niillä voisikin olla hyvin suuri merkitys talousmaailmalle.
Minun on kuitenkin myönnettävä, että olen erittäin tyytyväinen, että voin osallistua kilpailumenettelyn uudistamiseen. Osallistuminen, vaikkakin hyvin vaatimattomalla tavalla, sen vuodelta 1962 peräisin olevan asetuksen nro 17 kumoamiseen, jota vastaan olen käynyt pitkää ja ankaraa taistelua ja josta olen kirjoittanut usein hyvin kriittiseen sävyyn, on mielestäni ja minun myönnettävä se tässä hyvin palkitsevaa.
Kun tämä määräys, jota olen aina pitänyt surkeana, haudataan haudattakoon se kunnolla on tällä hetkellä ehkä kuitenkin vainajille kuuluvalla kunnioituksella lausuttava määräyksen hyvin ansaitsemat muistosanat antaen tunnustusta siitä, mikä siinä ollut hyvää aikojen saatossa.
Asetus nro 17 oli järkevä silloin kun se hyväksyttiin, eli vuonna 1962, jolloin yhteisön kilpailuoikeuden soveltaminen oli vasta aloittamassa taivaltaan, mikä voisi olla selityksenä sille, että toimivalta keskittyi komissiolle seitsemän valtion ja alle 200 miljoonan asukkaan muodostamassa yhteisössä. Asetuksen nro 17 ongelmana ei kuitenkaan ollut sen laatiminen eivätkä ne säännöt, joita sen laatimisella vahvistettiin. Ongelmana on ollut, että se on ollut voimassa 40 vuoden ajan, vaikka olot olivat radikaalisti muuttuneet. Kaikki, jotka olivat tekemisissä komission kilpailumenettelyjen kanssa, tiesivät, miten epätyydyttäviä tuloksia asetuksen soveltamisesta seurasi.
Lopulta ja onneksi komissio päätti taipua todisteiden edessä ja edistää tämän asetuksen kumoamista korvaamalla sen ajantasaisemmalla säännöllä, joka on sen mukainen, mitä sanotaan valkoisessa kirjassa yhteisön kilpailusääntöjen uudistamisesta.
Valkoisesta kirjasta laaditussa mietinnössä parlamentilla oli jo mahdollisuus esittää puoltava mielipiteensä, vaikka onkin totta, että joissakin tapauksissa se tehtiin tiettyjen tarkennusten kera. Nämä tarkennukset liittyivät ehkä joidenkin valtioiden sellaisten jäsenten pidättyväisyyteen, jotka olivat toimineet päättäväisesti kansallisen järjestelmänsä hyväksi ja jotka olivat toimineet vahvasti menettelyasetuksen hyväksi. Tämä pidättyväisyys ei tietenkään koskenut minua. Mielestäni uudet suuntaviivat yhteisön kilpailuoikeuden alalla eivät merkitse pelkästään valtavaa ponnistusta tämän yhteisön oikeuden hyväksi, vaan myös ponnistusta oikeaan suuntaan.
Tänään meille esitellään ehdotus säädöstekstiksi, joka vastaa suurelta osin sitä, mitä valkoisessa kirjassa ennakoitiin. Lisäksi siinä otetaan jossakin määrin huomioon joitakin niistä huomioista, joita parlamentti aikanaan esitti.
On totta, että joiltakin osin ehdotus yllätti meidät asioilla, jotka eivät sisältyneet valkoiseen kirjaan. Tarkoitan konkreettisesti sitä, mitä säädetään 7 artiklassa mahdollisuudesta soveltaa rakenteellisia toimia säännön rikkomisesta annetun päätöksen seurauksena. Kyse on yksinkertaisesti sellaisten menettelyjen käyttöönotosta kuin yritysten pilkkominen, erityisesti sellaisten yritysten, jotka ovat käyttäneet hallitsevaa asemaansa väärin. Hyvät parlamentin jäsenet, kuten tiedätte, nämä ovat tavallisia toimia Yhdysvaltain oikeusjärjestelmässä. Tästä esimerkkeinä ovat Microsoftin ja kuuluisa Seven sisters´in tapaus, Rockefellerin öljy-yhtiön pilkkominen. Nämä mahdollisuudet ovat yhteisön oikeudessa hyvin uudistuksellisia.
Kannatan varauksetta tätä toimenpidettä; ja ne tarkennukset, joita parlamentti on esittänyt tarkistusten välityksellä, ovat vain osoituksena toiveesta, että tätä oikeutta käytettäisiin harkitusti, kuten komissio varmasti tekeekin.
On ehkä totta, että muilta osin komission ehdotus ei täysin vastaa sitä, mistä aikanaan sovittiin Euroopan parlamentissa. Tarkemmin sanottuna Euroopan parlamentti ilmoitti aikanaan kannattavansa todellista menettelysääntöä, jolla säänneltäisiin kaikkien menettelyä koskevien sääntöjen loogisia periaatteita, vaikka se tarkoittaisikin vain niiden käytänteiden yhdistämistä, joita kilpailun pääosasto oli ottanut käyttöön lähes 40 vuoden aikana. Tältä osin komission ehdotus on ollut joiltakin osin vaatimattomampi, mutta joka tapauksessa tämä puute voidaan korjata, jos hyväksytään Evansin mietintöön sisältyvät tarkistukset tai ne tarkistukset, jotka tämä poliittinen ryhmä vielä pitää voimassa.
Eräissä kohdissa tyytyväisyys ei ehkä ole aivan täydellistä. On totta, että ei ole olemassa yhtenäistä standardia menettelyä koskevia takeita tai puolustautumisoikeuksia varten. Me, jotka olemme kotoisin maasta, jossa hallinnollisiin rangaistusmenettelyihin sovelletaan perustuslain nojalla samoja periaatteita kuin rikosoikeudenkäynteihin, ja jossa luonnollisille henkilöille annetaan samat oikeudet kuin oikeushenkilöille, haluaisimme, että tämä standardi, nämä samat menettelyä koskevat takeet olisi lisätty niiden oikeudellisten asioiden valiokunnan tarkistusten mukaisesti, joita ei ole sisällytetty tekstiin. Loppujen lopuksi, kuten kotimaassani sanotaan, paras on hyvän pahin vihollinen, ja tämä on epäilemättä hyvä asetus ja annamme sille kannatuksemme.

Puhemies
Teidän puheaikaanne todellakin lisättiin jäsen Randzio-Plathin puheaika, joten saitte kaiken kaikkiaan seitsemän minuuttia puheaikaa.

Riis-Jørgensen
Arvoisa puhemies, haluaisin ensin esittää suurkiitoksen esittelijä Evansille hyvästä ja rakentavasta yhteistyöstä, joka on johtanut hyvään mietintöön. On ollut suuri ilo työskennellä kanssasi. Suunnitellun kilpailusääntöjen tarkistamisen tavoitteena on hyvän kilpailupolitiikan jatkuminen. Tanskassa on juuri tänä kesänä nähty, kuinka tärkeä tehokas kilpailupolitiikka on. Haluan tässä yhteydessä onnitella ja kiittää teitä, arvoisa komission jäsen Monti, teidän aktiivisesta toiminnastanne SAS/Maersk-jutussa, siinä suuressa ilmailujutussa, joka on huvittanut meitä kesälomamme aikana ja jossa paljastui laiton kartelli ja jossa jaettiin suuria sakkoja. Ilman teidän ja komission toimia asiassa ei oltaisi koskaan päästy näin pitkälle eikä kuluttajia oltaisi koskaan pystytty auttamaan. Sen vuoksi olen tyytyväinen komission ehdotuksen 3 artiklaan, jossa todetaan selvästi, että rajat ylittävissä kilpailuasioissa yhteisön kilpailuoikeus on ensisijainen kansalliseen kilpailuoikeuteen nähden.
Liberaaliryhmän mielestä on aivan ratkaisevaa, että EU:n kilpailupolitiikka ei kansallistu. Eihän ole mikään salaisuus, että monet ovat huolissaan siitä, että komission ehdotus voi johtaa kansallistumiseen, joka johtaisi sisämarkkinoiden toiminnan vaikeutumiseen, mikä vaikeuttaisi kaikkein eniten pienten ja keskisuurten yritysten toimintaa ja olisi haitallista kuluttajien kannalta. Komission jäsen Monti, teidän on sen vuoksi luvattava meille, että pidätte hyvin tarkasti silmällä kansallisia kilpailuviranomaisia, ja arvoisa komission jäsen, voin luvata teille, että pidän hyvin tarkasti silmällä teitä ja sitä, että toimitte odotustemme mukaisesti, kuten olette tähän saakka tehneet. Haluaisin sen vuoksi edelleen ehdottaa, että komission kilpailuviranomaisille jaettaisiin enemmän resursseja, jotta emme vaarantaisi sitä, että kilpailupolitiikka heikentyy ja kansallistuu.
Komission jäsen Monti, jos neuvosto hylkää 3 artiklan, mistä liikkuu huhuja, kehottaisin teitä voimakkaasti vetämään ehdotuksenne takaisin ja aloittamaan uudestaan. Ehdotus ei kelpaa liberaaliryhmälle ollenkaan ilman 3 artiklaa. Neuvoston epäröinti 3 artiklan suhteen osoittaa täysin selvästi sen, kuinka ratkaisevaa on, että parlamentti saa myötämääräämisoikeuden kilpailupolitiikan alalla. Sitä parlamentti on vaatinut viimeiseen asti monen vuoden ajan, ja tulevan hallitustenvälisen konferenssin aikana meidän on siirryttävä sanoista tekoihin.

Herzog
Arvoisa puhemies, aiemmin puhuneiden kollegoideni tavoin kannatan komission ehdottaman kilpailupolitiikan uudistamisen periaatetta. Kannatan hajauttamista. Nykyinen keskitetty menetelmä ja asiakirjojen tulva ovat jossain määrin mielivaltaisia. Ne eivät turvaa oikeusvarmuutta. Mielestäni uudistus kuitenkin väistämättä lisää äärimmäisen mielenkiintoisen asian, nimittäin sääntöjen selkeyttämisen ja kehittymisen, merkitystä. Tässä asiassa olen hieman eri mieltä muiden kanssa.
Asetuksen 3 artikla on tietenkin keskeinen. Siinä asetetaan yhteisön oikeus kansallisen oikeuden yläpuolelle tapauksissa, joissa käytännöt saattavat vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. Asiaa ei voida kuitenkaan hyväksyä selventämättä sitä. Yleishyödyllisten palveluiden tai muiden valtioille ja alueille tärkeiden tehtävien kohdalla on mielestäni vahvistettava poikkeuksia. Komission on ainakin - kuten talous- ja sosiaalikomitea on ehdottanut - esitettävä asiasta tulkitseva tiedonanto.
Myös 10 artikla on tärkeä. Siinä säädetään perustellusti, että komissio voi esittää valtioille huomautuksia yhteisön yleistä etu koskevista syistä. Tätäkin asiaa on selvennettävä. Jonathan Evans korostaa merkittävien sijoitusten tapausta. Myös tässä kohdassa pitäisi mainita yleishyödylliset palvelut.
Esitän vielä kaksi viimeistä huomiota. Esittelijä on oikeassa korostaessaan, että on ristiriitaista lopettaa ennakkoilmoitukset ja perustaa rekisteri. Rekisteristä olisi mielestäni luovuttava. Esittelijä on oikeassa toivoessaan kansallisten lakien yhdenmukaistamista. Ongelma piilee juuri siinä. Se edellyttää muiden kulttuurien kunnioittamista ja tietyn tasapainon luomista kilpailun sekä yhteiskunnan ja ympäristön normien, muun muassa yleishyödyllisten palveluiden normien välille. Palataan siis asiaan Langenin mietinnön ja muiden mietintöjen yhteydessä.

Della Vedova
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, italialaiset radikaalijäsenet äänestävät Evansin mietinnön puolesta, hän on tehnyt erinomaista työtä.
Mielestäni velvoitteet, joista nyt keskustelemme, ovat vakavasti otettava pyrkimys käsitellä väistämätöntä ongelmaa, joka koskee sitä, että komissio on vaarassa hukkua ennakkoilmoituksiin, ja mielestäni oli oikea ja rohkea ratkaisu tehdä valinta, että uudistuksen myötä kansallisten viranomaisten ja tuomioistuinten toimintaa hajautetaan.
Vaihtoehtona olisi ollut jättiläismäisen ja liian byrokraattisen rakenteen luominen komission yleishallinnon yhteyteen, ja tietenkin tällä asialla on entistä suurempi merkitys, kun otetaan huomioon laajentuminen.
On tietysti totta, että ainoastaan kokemus kertoo meille, olemmeko menossa kohti vaikeasti hallittavaa palapelimäistä rakennetta vai tilannetta, jossa oikeus, ja sanoisin myös oikeuden ainutlaatuisuus, varmistetaan Euroopan sisämarkkinoilla. Joka tapauksessa uskon, että tätä pyrkimystä pitää tukea, ja yhtä lailla pitää mielestäni suhtautua hyvin myönteisesti ilmoitusvelvoitteen poistamiseen sekä poikkeusperiaatteen hyväksymiseen ja käyttöönottoon, ja tämä poikkeusperiaate vaikuttaa minusta paljon vapaamielisemmältä, varsinkin alalla, joka tämä koskee sekä sääntelyviranomaisia että kilpailua on aina vaarassa olla erilainen ja uusi keino, jolla valtiot puuttuvat markkinoiden kulkuun.
Tämä ei varmastikaan koske komissiota, mutta se koskee monia viranomaisia tarkoitan tällä esimerkiksi eräitä keskuspankkeja, jotka säilyttävät todellisuudessa vallan vastustaa luottomarkkinoiden trusteja tämän riskin ne mielestäni ottavat, ja usein enemmänkin.
Arvoisa puhemies, yhteenvetona kuitenkin uskon, että seuraamuksiin ja tutkimuksiin liittyvien komission sellaisten valtuuksien vahvistaminen, jotka kuitenkin sisältyvät toimenpiteeseen, edellyttävät asianmukaisia menettelyyn ja prosessiin liittyviä suojatoimia tämä seikka otetaan esiin kollega Evansin esittämissä perusteluissa eritoten Eurooppaa koskevassa tilanteessa, jossa komissio kasaa itselleen sekä niin sanottuja tutkimus- että arviointitehtäviä, koska järjestelmämme ei ole sellainen, jossa tuomari jää kolmannelle sijalle. Toki on olemassa vetoomukset ja tuomioihin voi hakea muutoksia, mutta uskon, että tässä asiassa, joka koskee menettelyissä mukana olevien osapuolten suojaa, on välttämätöntä turvata mahdollisimman tehokkaat suojatoimet.

Titford
Arvoisa puhemies, parlamentin eilisessä Euroopan lentoturvallisuusvirastoa käsitelleessä keskustelussa totesin, että virasto on syntynyt kansallisten järjestelmien asteittaisen yhdentymisen tuloksena. Kuten varmasti odotattekin minulta sellaisen puolueen johtajana, joka asettaa kansallisen suvereenisuuden EU:n yhdentymispyrkimysten edelle, vastustan tiukasti tällaista asteittaista yhdentymiskehitystä.
Tänään aiheenamme on kilpailupolitiikan uudistus, ja huomaan tarkastelevani taas aivan saman asiaa - komission uutta yritystä saada aikaan kansallisten järjestelmien asteittainen yhdentyminen. Erityisen pahaenteisen tästä pyrkimyksestä tekee kuitenkin se, että sitä markkinoidaan viekoittelevalla ja täysin harhaanjohtavalla väitteellä, että uudistuksen tarkoituksena on - siteeraan istunnon ennakkokatsausta - "vapauttaa kilpailupolitiikasta vastaavan komission yksikön rasittunut henkilöstö rutiininomaisista tehtävistä, jotta se voi keskittyä vakavampiin kilpailun vastaiseen käyttäytymiseen liittyviin asioihin".
Vaikka tämä ehdotus helpottaisikin komission virkamiesten elämää, se toteutetaan siten, että jäsenvaltioiden kilpailuviranomaisille myönnetään rajatut valtuudet kilpailusääntöjen täytäntöönpanossa, mikä on ollut tähän asti komission yksinoikeus.
Kyseiset viranomaiset eivät ole kuitenkaan riippumattomia, kuten väitetään, eivätkä ne voi toimia vapaasti. Heille myönnetään lisenssejä, jotta he voivat toimia komission puolesta yhteisön sääntöjen mukaisesti. He ovat komission valvonnan alaisia ja joutuvat vastaamaan toiminnastaan komissiolle. Komissio haluaa, että kilpailuviranomaiset muodostavat verkoston, jossa komissiolla on keskeinen asema. Komissio haluaa toisin sanoen jäsenvaltioihin virkamiehiä, jotka saavat palkkansa jäsenvaltioilta, toimivat jäsenvaltioiden rahoittamissa hallintorakennuksissa ja nauttivat jäsenvaltioiden hallitusten tarjoamia ja maksamia etuja, mutta eivät kuitenkaan tee työtä heidän toimintansa rahoittaville jäsenvaltioille vaan yhteisön lainsäädäntöä toimeenpanevalle komissiolle.
On hämmästyttävää, että tämän sanotaan olevan toissijaisuus- ja hajautusperiaatteiden mukaista - ja tästä käy ilmi, kuinka pinnallinen useiden huomioijien näkökanta ja ymmärrys on. Tämä on kaikkea muuta kuin hajauttamista. Sillä on aivan päinvastainen vaikutus: se liittää monien maiden virkamiehet valtavaan keskitettyyn verkostoon. Verkosto merkitsee sitä, että kaikki tekevät työtä samalle keskusvaltaa käyttävälle viranomaiselle - komissiolle.
Toisin kuin toissijaisuusperiaatteen mukaisessa menettelyssä, tässä tapauksessa jäsenvaltiot eivät voi tehdä omia päätöksiä eivätkä hoitaa omia asioitaan paikallistasolla. Komissio hoitaa jäsenvaltioiden asioita ja käyttää niiden resursseja ja toimintaedellytyksiä aivan kuin omiaan.
Tämä tilanne näyttää koskevan myös tuomioistuimia, jotka tutkivat jäsenvaltioiden tapauksia. Vaikka ne saattavat nimellisesti olla jäsenvaltioiden tuomioistuimia, joiden toimintakulut jäsenvaltiot itse maksavat, ne ovat kuitenkin yhteisön oikeusjärjestelmän alaisia ja yhteisön lainsäädäntöä edustavia tuomioistuimia, mistä valmistelija muistutti selkeästi. Yhteisön valtava kita nielaisee siis toisin sanoen jäsenvaltioiden virkamiesten lisäksi myös tuomioistuimet.
Kaikki tämä tehdään toimien tehostamiseksi. Pitäisi kuitenkin muistaa, että keskitetty yksinvaltius on kaikkein tehokkain hallintomuoto ja demokratia kaikkein tehottomin. Tehokkuus on siis monellakin tapaa demokratian vihollinen.
Pelkään, että luovumme näissä oletetuissa tehostuspyrkimyksissämme jostakin paljon arvokkaammasta asiasta - kaikkien kansakuntiemme sydämessä olevasta aidosta demokratiasta - ja annamme periksi keskitetylle teknologiavallalle, jota edustaa komissio. Se on pikemminkin yhdenmukaistamista kuin yhdentymistä. Tämä kaikki päättyy vielä huonosti.

Kauppi
Arvoisa puhemies, yleisesti ollaan samaa mieltä siitä, että joihinkin kilpailusääntöihin, varsinkin niiden käytännön toteutukseen, tarvitaan selvästi jonkinlaista uudistusta. Jo 1960-luvulta lähtien sovellettuun asetukseen N:o 1017 on tehty vain pieniä muutoksia. On siksi ymmärrettävää, ettei tämän asetuksen soveltaminen sen nykyisessä muodossa sovi enää yhteen kilpailun tehokkaan valvonnan kanssa. Meidän on toimittava entistä paremmin kuluttajiemme ja yritystemme hyväksi ja käytettävä nykyaikaisia soveltamissääntöjä.
Minun mielestäni 30 vuotta kestäneenä asetuksen täytäntöönpanoaikana yhteisön kilpailuoikeus on saavuttanut tason, jossa hajauttaminen ei ole vain mahdollista vaan melkeinpä välttämätöntä. Olemme kaikki tietoisia kilpailuasioista vastaavan pääosaston suuresta työtaakasta ja ymmärrämme, että meidän on tehtävä jotakin sen vähentämiseksi tai muuten Brysselissä olevia resursseja on lisättävä tuntuvasti. Samalla äänestäjämme muistuttavat, että meidän pitäisi kunnioittaa toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteita, emmekä saisi keskittää kaikkea päätöksentekoa Brysselin byrokraateille. Tästä asiasta olen jäsen Titfordin kanssa täysin samaa mieltä.
Nyt käsiteltävänä olevan uudistuksen myötä voimme saavuttaa monia tavoitteitamme. Nykyisen ennakkoilmoituksiin perustuvan järjestelmän lopettamisen pitäisi hyödyttää taloudellisia toimijoita ja tarjota komissiolle entistä enemmän mahdollisuuksia keskittyä vakavampiin sääntöjen rikkomistapauksiin. Ennakkoilmoitusjärjestelmää ei pidä korvata hankalalla rekisteröintijärjestelmällä. Uuteen menetelmään siirtyminen ei ole kuitenkaan helppoa. On äärimmäisen tärkeää varmistaa, että kilpailuasioita käsitellään kaikissa EU:n jäsenvaltioissa samalla tavalla. On monia yksityiskohtaisia tapauksia, joissa oikeusvarmuus saattaa koitua vaaraksi. Minä sekä monet unionin pienistä jäsenvaltioista kotoisin olevat kollegani olemme huolissamme määräävän markkina-aseman määrittelystä. Jäsenvaltioiden - etenkin pienten jäsenvaltioiden - yrityksillä pitäisi olla tasavertaiset mahdollisuudet kasvaa sisämarkkinoilla ja saavuttaa merkittävä asema, jotta ne voivat kilpailla maailmanlaajuista toimintaa harjoittavien kilpakumppaneidensa kanssa. Komission kielteinen päätös Volvon ja Scanian fuusiosta oli esimerkki tapauksesta, jossa markkinoiden määritelmä oli ehkä liian suppea. Komission ei pitäisi nimetä markkinoita kansallisiksi tai alueellisiksi, jos on olemassa selviä todisteita, ettei asia pidä paikkaansa.

Rovsing
Arvoisa puhemies, voin kertoa, että Tanskan väestö ei ole pitkään aikaan kuullut EU:sta niin paljon kuin muutaman viime viikon aikana, ja siitä saamme kiittää komission jäsen Montia. Hänen kartellien vastainen työnsä on ollut uutisotsikoissa jo muutaman viikon ajan, sitä on käsitelty perusteellisesti televisiossa ja radiossa, ja se on johtanut keskusteluun niin kansalaisten keskuudessa kuin kansankäräjilläkin. Kiitän siitä, ja olen pannut merkille, että kaikkialla on kannatettu sitä, mihin komission jäsen on ryhtynyt, joten voimme sanoa, että Tanskan väestö tuntee nyt hyvin kilpailuoikeuden aseman - kiitos siitä.
Tarkistuksen 10 yhteydessä on käyty keskusteluja komission jäsenen ja hänen työtovereidensa sekä erityisesti allekirjoittaneen ja hänen työtovereidensa kesken. Olemme huomanneet, että komission on saatava haltuunsa kaikki paperit, jotta komissio voisi käyttää valtuuksiaan tehokkaasti ja jotta se pääsisi niiden kartellien jäljille, jotka eivät noudata lakeja. Olen samaa mieltä siitä, että se on välttämätöntä, mutta johtokuntien ja hallitusten kannalta on välttämätöntä, että niiden asiantuntijat voivat antaa heille todellista ja riippumatonta neuvontaa, ilman että heidän tarvitsisi pelätä sitä, että seurauksena olisi kovemmat rangaistukset, jos jokin menee myöhemmin vikaan, koska joko johtokunta tai hallitus on toiminut heidän neuvojensa vastaisesti. Olen ymmärtänyt komission jäsen Montin ja hänen työtoveriensa puheista, että hän on samaa mieltä tästä asiasta, ja kuten jäsen Evans sanoi, PPE-ryhmä äänestää tarkistusta 10 vastaan, jos komission jäsen esittää sellaisen lausunnon. Kiitän komission jäsentä hyvästä yhteistyöstä ja siitä suuresta työstä, jota hän yleensä tekee ja jolla on suunnatonta merkitystä erityisesti pienten maiden kannalta.

Monti
. (IT) Arvoisa puhemies, olen iloinen, että Evansin laatimassa mietinnössä talous- ja raha-asioiden valiokunta korostaa uudistuksen merkitystä keinona varmistaa, että kilpailusääntöjä sovelletaan tehokkaasti laajentuneessa yhteisössä. Haluan omasta puolestani kiittää jäsen Evansia hänen komissiolle esittämästään arvostuksesta ja uutterasta tavasta, jolla hän käsitteli aihetta, sekä hänen mietintönsä korkeasta laadusta. Yleisesti ottaen haluaisin kiittää Euroopan parlamenttia ja kaikkia niitä, jotka ovat tänä iltana puhuneet siitä tuesta ja kannustuksesta, jota parlamentti osoitti komissiolle valkoista kirjaa koskevien keskustelujen aikana ja niiden jälkeen. Minun on sanottava, että asetusehdotuksemme hyötyi todella paljon valiokuntien ja parlamentin huomioista, arvosteluista ja kannustuksesta.
Uudistuksen tärkein päämäärä on luoda tehokkaampi täytäntöönpanojärjestelmä kuluttajien, yritysten ja yleisesti ottaen Euroopan talouden hyväksi.
Kun kumotaan nykyinen ilmoitusjärjestelmä sekä komission yksipuolinen lupa ja toimivalta soveltaa 81 artiklan 3 kohtaa, komissio ja kansalliset kilpailuviranomaiset voivat keskittää voimansa vakavien rikkomusten torjuntaan.
Kilpailua suojaavan viranomaisverkoston perustaminen antaa meille mahdollisuuden sovittaa yhteen ponnistelumme ja käyttää parhaalla tavalla tähän liittyviä resursseja. Välttämätön edellytys tämän yhteistyön onnistumiseksi on, että kaikki kilpailuviranomaiset soveltavat yhteisön sääntöjä nykyistä enemmän, muussa tapauksessa suunniteltu verkosto tarjoaisi pelkät ulkokuoret. Tämä on välttämätöntä, mikäli haluamme luoda sisämarkkinoiden yrityksiä varten yhdenmukaiset kilpailuehdot ja mikäli haluamme estää kansallistamasta uudelleen yhteisön kilpailupolitiikkaa.
Hyvä jäsen Evans, arvostan siis suuresti sitä, että mietinnössä tuetaan täysipainoisesti ja vakuuttuneesti 3 artiklaan sisältyvää komission ehdotusta, jonka tarkoituksena on luoda yhteisön kilpailuoikeudesta yksi ainoa lainsäädäntö, jota sovelletaan sellaisissa tapauksissa, jotka voivat vaarantaa jäsenvaltioiden välisen kaupankäynnin.
Kyse on ehdotuksesta, jolla on hyvin laajalle ulottuvat seuraukset ja jota erinäiset jäsenvaltiot vastustavat neuvoston työryhmässä. Olen kuitenkin edelleen vakuuttunut, että ehdotuksen looginen rakenne on vahva, ja voin vakuuttaa teille, että komissio pitää hyvin tiukasti kiinni tavoitteestaan luoda yhtenäiset edellytykset sellaisia sopimuksia varten, jotka saattavat vaarantaa jäsenvaltioiden välisen kaupankäynnin.
Arvoisa puhemies, haluaisin nyt käydä läpi eräitä esiin tulleita erityiskysymyksiä aloittamalla salassapito-oikeudesta. Kilpailusääntöjen tehokas täytäntöönpano liittyy tiiviisti komission kykyyn saada todisteita rikkomuksista. Toimivaltamme on tiiviisti sidoksissa asiakirjoihin perustuviin todisteisiin. Nojaudumme hyvin pitkälti paikan päällä tehtäviin tarkastuksiin, jotta kartellien olemassaolon vahvistavat asiakirjat onnistuttaisiin löytämään. Jokaisella tarkastustemme tehokkuutta lieventävällä muutoksella olisi näin ollen vakavia seurauksia kilpailusääntöjen täytäntöönpanomahdollisuuteen ja itse sääntöjen tehokkuuteen. Niinpä minua huolestuttaa kovasti tarkistus, joka laajentaisi salassapito-oikeuden koskemaan yritysten sisäisiä asianajajia.
Haluaisin kuitenkin välttää väärinkäsityksen syntymistä eräässä kohdassa: komissio on täysin tietoinen siitä myönteisestä merkityksestä, joka yrityksen sisäisillä asianajajilla voi olla heidän neuvoessaan yrityksiä kilpailusääntöjen noudattamista koskevissa asioissa. Asemalla on yhä enemmän merkitystä sen uuden järjestelmän puitteissa, jossa yritysten pitää järjestelmällisesti arvioida itse sopimuksiaan vahvistaakseen niiden yhdenmukaisuus 81 artiklan 3 kohdassa tarkoitettujen poikkeusehtojen kanssa.
Yritysten sisäisten asianajajien salassapito-oikeutta koskeva kysymys liittyy kuitenkin lähinnä tarkastuksiin, joiden päämääränä on vahvistaa vakavat rikkomukset, jotka eivät voi täyttää 81 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuja ehtoja. Tässä mielessä komission ehdottama uudistus ei millään tavoin muuta tämänhetkistä tilannetta. Meidän on siis edelleen otettava huomioon, että toisin kuin ulkopuoliset asianajajat, sisäiset asianajajat ovat yrityksen alaisia ja toimivat johdon antamien ohjeiden mukaan; he ovat toiminnallisessa alaissuhteessa ja mahdollisessa eturistiriitatilanteessa työantajaa kohtaan osoitetun uskollisuuden ja eettisten sääntöjen kunnioittamisen välillä. Lisäksi yrityksen sisäisen asianajajan ja hänen työnantajansa välinen sisäinen viestintä on niin laajaa ja puhtaasti yritysneuvonnasta riippuvaa, että erotuksena lainopillisesta neuvonnasta yritysten sisäisten asianajajien salassapito-oikeus saattaisi huomattavasti lisätä mahdollisuutta salata todistusasiakirjoja. Jos yrityksen sisäisten asianajajien ja muiden alaisten välinen viestintä ei olisi enää julkista, komission oikeudet sääntöjen täytäntöönpanossa vaarantuisivat pahasti.
Panin merkille näitä erityisongelmia koskevat jäsen Evansin ja jäsen Rovsingin hetki sitten antamat tiedot, joilla pyritään edistämään kompromissiratkaisua. Omasta puolestani voin vahvistaa, että mikäli tarkistus 10 hylätään, komissio päättää olla pitämättä kyseisiin asiakirjoihin sisältyviä todisteita raskauttavana tekijänä päättäessään taloudellisista seuraamuksista. Tällaisessa mahdollisessa tilanteessa voin luvata, että ehdotan komissiolle seuraavaa: kun komissio tulevien tapausten yhteydessä päättää yritykseen sovellettavan taloudellisen seuraamuksen suuruudesta noudattaessaan sakkojen määrittämisessä menetelmää, joka esitetään asetuksen N:o 17 15 artiklan 2 kohdan ja EHTY:n perustamissopimuksen 65 artiklan 5 kohdan nojalla määrättävien sakkojen laskennasta annettujen suuntaviivojen mukaisesti, komissio ei pidä raskauttavana tekijänä sellaisia todisteita, jotka osoittavat, että yrityksen sisäiset asianajajat olivat ilmoittaneet yrityksen johdolle komission päätöksen kohteena olevan toiminnan laittomuudesta.
Minä toivon, että tämä lupaus voisi merkitä yhtymäkohtaa komission ja kaikkien niiden välillä, jotka vaativat, että salassapito-oikeus laajennettaisiin koskemaan yrityksen sisäisiä asianajajia.
Evansin mietinnössä vahvistetaan täydellä syyllä, että oikeusvarmuudella on suuri merkitys yrityksille. Sääntöjen ja niiden täytäntöönpanon pitää olla riittävän helposti ennustettavia.
Jos toimivaltaiset viranomaiset soveltavat laajemmin yhteisön kilpailusääntöjä tiiviin yhteistyöverkoston puitteissa, tämä merkitsee jo huomattavaa edistysaskelta ennustettavuuden varmistamisessa nykytilanteessa, jossa 16 kilpailuviranomaista panevat täytäntöön erilaisia sääntöjä.
Komissio tunnustaa, että eräissä tapauksissa on mahdollista, että on olemassa oikeus selvittää yksittäinen tapaus, ja suuntaukset, suuntaviivat ja voimassa oleva oikeuskäytäntö eivät aina tarjoa vastauksia. On kuitenkin ratkaisevan tärkeää välttää kaikkia sellaisia sääntöjä, jotka voivat johtaa siihen, että ilmoitusjärjestelmä otetaan uudelleen käyttöön.
Tarkistuksessa, jota 10 artiklasta ehdotettiin, tulee esiin huoli tästä asiasta. Tarkistuksessa vahvistetaan täydentävänä ja selventävänä seikkana, että komissio voi tehdä päätöksiä, joissa vahvistetaan, ettei 81 ja 82 artiklaa ole rikottu erityisesti siinä tapauksessa, että sopimukset aiheuttavat talousriskin tai johtavat huomattavan suuruiseen pääomainvestointiin. Kyseinen tarkistus olisi hyväksyttävä, jos komissio vain ei olisi velvollinen tekemään sellaisia tapauksia koskevia päätöksiä, joissa rikkomusta ei ole tapahtunut joka kerta, kun kyseessä ovat huomattavat investoinnit.
Komissio katsoo, että parempi tapa varmistaa yksittäisten tapausten ennakoitavuus on ottaa käyttöön uusi väline: lausuntojen antaminen. Komissio on jo sitoutunut ottamaan käyttöön vastaavanlaisen järjestelmän, joka antaa sille mahdollisuuden antaa perusteltuja lausuntoja tapauksissa, joissa voimassa olevissa säännöissä ja päätöskäytännössä on puutteellisuuksia. Kun päätetään, annetaanko lausunto vai ei, investointien suuruus on lisäksi yksi ratkaisevista arviointiperusteista. Käsitykseni on se, että lausuntojen antamista koskevaan järjestelmään suhtaudutaan yritysmaailmassa myönteisesti.
Menettelyjen ja seuraamusten yhtenäistymisestä: komission ehdotus perustuu perinteiseen lähestymistapaan, joka jättää jäsenvaltioille oikeuden päättää yhteisön oikeuden täytäntöönpanoa koskevista menettelyistä ja seuraamuksista.
Yhdyn Evansin mietinnön kohtaan, jossa toivotaan että sovittaisiin yhteisistä menettelyistä ja seuraamuksista, mutta kuten Roomaakaan ei rakennettu yhdessä päivässä, näin ei käynyt yhteisönkään kohdalla. Lähestymistapamme tarkoituksena on ensinnäkin ottaa käyttöön vahvat puitteet ja jättää seuraavaan vaiheeseen mahdollisten yhteisten menettelyjen ja seuraamusten käyttöönotto. Sen jälkeen, kun olemme saaneet kokemusta tämän järjestelmän toiminnasta, meidän on helpompi tunnistaa alueet, joilla on kohdattu käytännön ongelmia ja laatia säännöt, joiden avulla näitä ongelmia voidaan käsitellä tehokkaammin.
Arvoisa puhemies, viimeinen seikka, jonka haluaisin mainita, koskee tuomioistuimia. Olen vakuuttunut, että ne ovat täysin kykeneviä soveltamaan yhteisön kilpailusääntöjä kokonaisuudessaan jo siitäkin syystä, että niillä on ratkaisevan tärkeä asema yhteisön oikeuden täytäntöönpanossa. Meidän ei myöskään pidä unohtaa, että sääntöjen johdonmukaisen täytäntöönpanon varmistamiseksi ehdotuksessa esitetään erityisesti, että komissiolla on yhdessä kansallisten kilpailuviranomaisten kanssa mahdollisuus esittää huomautuksia oikeuden puolueettomana neuvonantajana (amicus curiae) tuomioistuimessa käsiteltävien menettelyjen puitteissa. Ehdotetut valtuudet antavat komissiolle mahdollisuuden suojella yleistä etua, kun sääntöjä on määrä panna täytäntöön tehokkaasti ja johdonmukaisesti kiinnittämällä oikeuselinten huomio sääntöjen tulkintaan ja täytäntöönpanoon liittyviin tärkeisiin kysymyksiin. Tuomariston riippumattomuutta kunnioittaen amicus curiae -lausunnot eivät tietenkään velvoita oikeuselimiä, ja ne ovat joka tapauksessa vapaita osoittamaan ennakkoratkaisukysymykset Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelle.
Olemme tietoisia siitä, että ehdotettu uudistus saattaa edellyttää, että tuomioistuimelle annetaan uusia toimivaltuuksia. Kilpailusääntöjen täytäntöönpano voi itse asiassa olla monimutkaista. Niinpä olen jäsen Evansin kanssa täysin samaa mieltä siitä, että tuomareiden kouluttaminen vaatii perusteellista pohdintaa. Komissio voi pääosin edistää asiaa tarjoamalla aineellisia ja henkilöstöresursseja. Tutkimme parhaillaan mahdollisuutta tehdä tässä asiassa yhteistyötä kansallisten viranomaisten kanssa ja hankkia ensimmäiseksi rahoitusta nykyisille koulutusohjelmille.
Arvoisa puhemies, päätän puheenvuoroni esittämällä Euroopan parlamentille vilpittömät ja suuret kiitokset yhteisestä työstä, jota me teemme tällä kovin monimutkaisella alalla, mutta kuten tämäniltaisissa puheenvuoroissa on korostettu, ala on hyvin lähellä talouden elintärkeitä etuja samoin kuin teidän edustamienne yksittäisten kansalaisten etuja.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Järjestelyt keskipitkän ajan rahoitustuen myöntämiseksi jäsenvaltioiden maksutaseille
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Andrian laatima talous- ja raha-asioiden valiokunnan mietintö (A5-0269/2001) järjestelystä keskipitkän ajan rahoitustuen myöntämiseksi jäsenvaltioiden maksutaseille.

Andria
. (IT) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, mietintöluonnos, jonka tuon teidän pohdittavaksenne, pohjautuu neuvoston asetukseen N:o 1969/88, jossa määrätään järjestelystä keskipitkän ajan rahoitustuen myöntämiseksi jäsenvaltioiden maksutaseille. Perustamissopimuksen 119 artiklassa määrätään, että neuvosto antaa keskinäistä apua, jos jäsenvaltiolla on maksutasettaan koskevia vaikeuksia tai tällaiset vaikeudet uhkaavat sitä vakavasti ja jos nämä vaikeudet ovat omiaan vaarantamaan yhteismarkkinoiden toimintaa. Neuvosto voi aktivoida tällaisen järjestelyn vaikeuksissa olevan jäsenvaltion esittämästä aloitteesta tai komission esittämästä aloitteesta.
Ainakin sen perusteella, miten järjestely on suunniteltu, sen pitäisi erottautua siten, että se voidaan panna nopeasti täytäntöön, ja myönnettävän lainan kannalta niin, että sen perusteella hyväksytään kaikki sellaiset talouspoliittiset toimet, joilla maksutaseissa pyritään palauttamaan kestävä tilanne. Asetuksen tultua voimaan 25. kesäkuuta 1988 yhtenäistä järjestelyä on käytetty kahteen otteeseen: vuonna 1991 myönnettiin 2,2 miljardin euron laina, josta nostettiin vain miljardin euron erä, ja vuonna 1993 myönnettiin 8 miljardin euron laina, josta nostettiin vain ensimmäiset erät.
Näyttää heti selvältä, että monia niistä Euroopan tarjoamista mahdollisuuksista, joita jäsenvaltioille ilmaantuu, ei hyödynnetä perusteellisesti; tässä yhteydessä on syytä muistuttaa, että eräät jäsenvaltiot eivät käytä kokonaan rakennerahastoja. Saattaisi olla asianmukaista ottaa käyttöön tehokkaita tietoon perustuvia välineitä, jotta jäsenvaltioita voitaisiin kehottaa käyttämään paremmin niille tarjoutuvia mahdollisuuksia ja saada ne ymmärtämään vastuunsa.
Palatakseni nyt mietintöluonnokseen, on syytä tähdentää, että ECOFIN-neuvoston 13. lokakuuta 1997 hyväksymien päätelmien vuoksi ja voimassa olevan asetuksen 12 artiklan mukaisesti komissio esitti neuvostolle ja Euroopan parlamentille asiasta kertomuksen, jossa se arvioi, että väline on säilytettävä. Tästä asiasta on syytä korostaa, että kanta perustuu siihen tosiasiaan, että koska vain ne jäsenvaltiot, joita poikkeus koskee, voivat hyödyntää järjestelyä, laajentumisen myötä tällainen tilanne saattaa toistua useaan kertaan.
Joka tapauksessa katsottiin, että 16 miljardin euron enimmäismäärä olisi alennettava 12 miljardiin tarkistus 2 johdanto-osan 8 kappale; neuvosto tekee päätöksen Euroopan parlamenttia kuultuaan tarkistus 3, 9 artikla ja tarkastelee joka toinen, eikä joka kolmas vuosi tarkistus 4, 11 artikla järjestelyn soveltuvuutta. Näin ollen jää jäljelle mahdollisuus tehdä myöhempiä muutoksia myös enimmäismäärän kohdalla.
Suhtaudumme myönteisesti myös siihen budjettivaliokunnan tarkistukseen, jossa tarkistus 1 johdanto-osan 6 a kappale (uusi) ehdotetaan asianmukaisen talousarviojärjestelmän perustamista yhteisön talousarvion suojaamiseksi mahdollisilta riskeiltä, jotka liittyvät maksukyvyttömyyteen ja sitä seuraaviin vaatimuksiin takuun maksamisesta. Totta puhuen katsomme, että tällainen mahdollisuus on melko kaukainen. Laajentumisen myötä uudet ehdokasvaltiot ovat aloittaneet huomattavia ponnisteluja pannakseen tilinsä ja maksutaseensa kuntoon. Yhteisön talousarvio on suojattu takuurahastojärjestelmän kautta kolmansille maille myönnetyistä tuista johtuvilta riskeiltä. Tätä voidaan pitää vastaavanlaisena järjestelynä, mutta sen taloudellinen sitoumus on pienempi niissäkin tapauksissa, joissa myönnetään rahoitusta maille, joita koskee poikkeus.
Johtopäätökset ovat seuraavat: ensimmäiseksi, myönnetyt lainat taataan kokonaan ja suoraan yhteisön talousarviosta; toiseksi, maksukyvyttömyysriski, jota ei voida koskaan sulkea täysin pois, katetaan asianmukaisella suojajärjestelmällä; kolmanneksi, järjestelmää pitäisi käyttää paremmin ja enemmän Euroopan unionin laajentumisvaiheessa; neljänneksi ja viimeiseksi, lainojen hallinta on annettu hoidettavaksi Euroopan keskuspankille, joka astuu aikaisemmin tehtävään nimitetyn komission tilalle.

Torres Marques
Arvoisa puhemies, hyvä komission jäsen, Euroopan sosialistinen puolue tukee komission nyt esittelemää ehdotusta, sillä siinä yksinkertaistetaan ja nykyaikaistetaan euroalueeseen kuulumattomien valtioiden maksutaseille myönnettävän rahoitustuen yhtenäistä järjestelyä. Koska vain kolme valtiota, Yhdistynyt kuningaskunta, Ruotsi ja Tanska voivat hyötyä tästä järjestelystä ja koska tätä välinettä on käytetty vain kaksi kertaa sen jälkeen, kun se tuli voimaan kesäkuussa 1998, on perusteltua supistaa suunniteltuja lainasummia 16 miljardista eurosta 12 miljardiin. Annamme tukemme myös muille ehdotuksille, esimerkiksi komissiolle annettavalle mahdollisuudelle toteuttaa swap-operaatioita (velan- tai koronvaihtotoimia), talous- ja rahoituskomitean roolin tunnustamiselle ja tarpeelle saattaa tukijärjestelyn kautta myönnetyt lainat yhteensopiviksi Euroopan keskuspankin mahdollisesti hyvin lyhyeksi ajaksi myöntämien lainojen kanssa.
On kuitenkin kolme ongelmaa, joista haluaisin kuulla komission jäsen Pedro Solbes Miran kannan. Ensimmäinen ongelma: kun tätä järjestelyä ehdotetaan sovellettavaksi laajentumisen piiriin kuuluviin valtioihin, eikö mahdollisena seurauksena ole, että tulevien jäsenvaltioiden maksutaseissa ilmenee epätasapainoa, koska niiden on toteutettava merkittäviä rakennemuutoksia ennen kuin liittyminen on mahdollista? Siksi on suunniteltava jo nyt järjestelyjä näitä tilanteita silmällä pitäen. Toinen ongelma: täytyykö järjestelyä soveltaa ehdokasvaltioihin jo ennen liittymistä ja voidaanko niin tehdä? Viimeiseksi, mitä hyötyä siitä on, että komissio rupeaa hallinnoimaan näitä lainoja Euroopan keskuspankin sijasta?
Kiitän komission jäsentä hänen vastauksistaan etukäteen ja kollegaamme Andriaa hänen mietinnöstään.

Solbes
. (ES) Arvoisa puhemies, paljon kiitoksia jäsen Andrialle hänen mietinnöstään keskipitkän ajan rahoitustuen myöntämistä jäsenvaltioiden maksutaseille koskevan asetuksen muuttamisesta.
Hyvät parlamentin jäsenet, esititte puheenvuoroissanne muutamia huolenaiheita ja kysymyksiä, joita haluaisin selventää.
Ensimmäinen tärkeä huolenaihe on: voidaanko tätä järjestelmää soveltaa myös ehdokasvaltioihin? Tiedätte, ja mietinnössänne se myös sanotaan selkeästi, että järjestelmää ei voida soveltaa aivan samalla tavoin ehdokasvaltioihin. Tätä järjestelmää sovelletaan jäsenvaltioihin. Toinen kysymys kuuluu, voidaanko tätä järjestelmää soveltaa ehdokasvaltioihin sen jälkeen, kun ne ovat allekirjoittaneet liittymissopimuksen, ja ennen kuin sopimukset on vahvistettu. Eli silloin, kun on tärkeä mennä pidemmälle näiden valtioiden talouksien rakenteellisessa mukauttamisprosesseissa.
Merkitseekö tämä kuitenkin sitä, että ehdokasvaltioilla ei ole minkäänlaista tukijärjestelmää tämän alan mahdollisten ongelmien ratkaisemiseen? Ei tietenkään tarkoita. Sovellamme jatkossakin makrotaloudellista tukijärjestelmää. Sitä voidaan soveltaa ehdokasvaltioihin aivan samalla tavoin kuin sitä sovelletaan mihin tahansa muuhun kolmanteen maahan.
Tämä on mielestämme mallin logiikka, ja jos muutamme järjestelmää käsittelemällä ehdokasvaltioita eri tavalla neuvotteluvaiheessa, se hankaloittaisi niiden valtioiden määrittämistä, joihin järjestelmää sovelletaan, ja lisäksi herättäisimme epävarmuutta rahoitusmarkkinoilla, jos pääoman liikkeiden vapauttamisprosessi voisi aiheuttaa riskejä, joiden vuoksi meidän pitäisi välttämättä ottaa käyttöön näiden liikkeiden tasausjärjestelmä.
Tämän vuoksi komission mukaan on paljon johdonmukaisempaa säilyttää järjestelmä siinä muodossa kuin sitä nykyisin sovelletaan, koska on olemassa takeet siitä, että jos ehdokasvaltioilla on ongelmia, niihin sovelletaan varmasti makrotaloudellista tukijärjestelmää. Mielestämme mikä tahansa muu malli aiheuttaisi enemmän sekaannusta rahatalousmarkkinoilla ja aiheuttaisi enemmän ongelmia sen sijasta, että se auttaisi ratkaisemaan niitä.
Hyvät parlamentin jäsenet, toinen teidän esittämänne kysymys kuuluu, kuinka paljon käyttöön otettavalla uudella mallilla voi olla kielteisiä vaikutuksia yhteisön talousarvioon. Tässä ei ole minkäänlaista ongelmaa. Tiedätte hyvin, että meillä on erillinen takuujärjestelmä, käytämme nyt kolmansille maille myönnettävää makrotaloudellista tukea, ja samanlaista pitäisi soveltaa myös yhteisön pitkän ajan tukiin.
On totta, että annamme makrotaloudellista tukea joillekin vaikeuksissa oleville kolmansille maille. Sekin on totta, että teemme tätä muiden kansainvälisten rahoituslaitosten kanssa ja noudatamme niiden kanssa tehtyjä sopimuksia. Kokemuksen perusteella voidaan sanoa, että maksamatta jättämistä ei yleensä tapahdu. On kuitenkin olemassa riski, joka on pieni mutta jota ei kuitenkaan pidä väheksyä. Tämän vuoksi perustettiin takuurahasto, joka tarjoaa meille mahdollisuuden vastata näihin maksamatta jättämisistä aiheutuviin ongelmiin. Tämä järjestelmä täytyy säilyttää jatkossakin.
Unionin jäsenvaltioiden pitkän aikavälin tukiohjelmissa on otettava käyttöön vastaavanlainen takuurahasto. Tämä tilanne ei ole mielestämme järkevä nyt eikä tulevaisuudessakaan. Kun puhumme pitkän aikavälin tuista tai lainoista Euroopan unionin jäsenvaltioille, puhumme valtioista, joilla on kestävä talousrakenne ja jotka kuuluvat yhteisön velvoitteiden piiriin, ja näin ollen niillä ei ole minkäänlaista pelkoa maksamatta jättämisestä.
Onko ehdokasvaltioilla suurempia riskejä kuin nykyisillä jäsenvaltioilla sitten, kun niistä tulee Euroopan unionin jäsenvaltioita? Mielestäni ei. Laajentumisesta aiheutuvien velvollisuuksien täyttäminen merkitsee muun muassa valvontajärjestelmiin liittyvää yhteistyötä, jonka avulla voimme paitsi auttaa niitä muuttamaan ja parantamaan rahoitusjärjestelmiään, myös antaa niille kaikki tarvittavat takuut, jotta ne olisivat samassa asemassa kuin nykyiset jäsenvaltiot. Näin ollen järjestelmää ei mielestämme tarvitse tältä osin muuttaa.
Uskomme, että kun järjestelmää sovelletaan ehdokasvaltioihin, ne ovat jo Euroopan unionin jäseniä, ja näin ollen ei tarvita mitään erityistä takuusuunnitelmaa. Jos ne tarvitsevat makrotaloudellista tukea ollessaan ehdokasvaltioita, niihin sovelletaan samaa mallia, jota on käytetty makrotaloudellisissa tukiohjelmissa.
Kolmas ongelma, jonka olette esittäneet, on: kumman täytyy toteuttaa tämäntyyppiset tuet, Euroopan keskuspankin vai komission? Tämä on teknisen keskustelun aiheena. Ongelmaa ei ole ratkaistu, vaikka en uskokaan sen olevan suurin ongelma; jokaiseen malliin liittyy etuja ja haittoja niiden yhtenäisyydestä ja joustavuudesta riippuen, ja toivon, että neuvosto löytää tähän ongelmaan ratkaisun. Komissiolle tämä ei kuitenkaan ole suurin ongelma.
Viimeinen kohta, jonka olette esittäneet: missä määrin Euroopan parlamentti voi osallistua siihen, että nämä keskipitkän ajan rahoitustuet myönnetään maksutaseille? Nykyisin käytössä olevan järjestelmän perusajatuksena on kiireellisyys. Kun puhumme maksutaseisiin liittyvistä ongelmista, kyse on päätöksistä, jotka on tehtävä nopeasti. Toisaalta tarvitaan myös riittävää teknistä tukea, jonka avulla tehty päätös otetaan rahoitusmarkkinoilla myönteisesti vastaan.
Kiireellisyydestä puheen ollen nykyisessä mallissa vahvistetaan, että neuvosto hyväksyy sen komission ehdotuksen ja talous- ja rahakomitean aiemmin laatiman kertomuksen perusteella. Uskomme, että tämän mallin avulla voimme vastata kiireellisyyteen ja saada myös riittävää teknistä tukea, jotta lainoihin tai tukiin suhtaudutaan markkinoilla myönteisesti. Täytyykö Euroopan parlamentin osallistua tähän malliin? Mielestäni ei ole sattumaa, että Euroopan parlamenttia ei mainita perustamissopimuksessa ennalta kuultavana toimielimenä. Mielestäni tämä johtuu nimenomaan kiireellisyys-ajatuksesta. Tämän ei saa missään tapauksessa kuitenkaan merkitä, että Euroopan parlamentilla ei olisi oikeutta saada kaikkea tietoa ja kuulla, mitä päätöksiä tehdään ja minkä vuoksi.
Minun mielestäni voisimme parantaa järjestelmää tiedottamalla Euroopan parlamentille heti kun nämä päätökset tehdään, jotta se voi tutustua niihin yksityiskohtaisesti, jotta se saa tietää, miksi ne tehdään ja jotta se voisi tutustua niiden koko sisältöön. Myöskään mahdollisuus tarkistaa asetusta tulevaisuudessa kahden tai kolmen vuoden kuluttua ei ole meille suurin ongelma, ja tietenkin siinä tapauksessa, että asetusta tarkistetaan, Euroopan parlamentin on tehtävä osuutensa kuten tähänkin mennessä.
Haluaisin kiittää teitä kaikkia osallistumisestanne tämän aiheen käsittelyyn. Se on toisinaan yksitoikkoinen aihe, mutta mielestäni se on myös hyvin tärkeä meille kaikille. Meidän on tutkittava niitä järjestelmiä, joiden avulla kuten sanoitte meillä on käytössämme eräänlainen varaventtiili niiden tapauksien varalta, joissa jokin jäsenvaltio joutuisi tulevaisuudessa vaikeuksiin laajentumisen vuoksi, sellaisiin vaikeuksiin, jotka on ratkaistava nopeasti käyttäen perustamissopimukseen sisältyviä menettelyjä parhaalla tavalla.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Tiettyjen vaarallisten aineiden ja valmisteiden markkinoille saattamisen ja käytön rajoitukset (5-BDE)
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Riesin laatima ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan mietintö (A5-0271/2001) tiettyjen vaarallisten aineiden markkinoille saattamisen ja käytön rajoituksista.

Ries
. (FR) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, haluaisin aivan ensimmäiseksi kiittää kaikkia kollegoja, jotka osallistuivat mietinnöstäni valiokunnassa käytyihin keskusteluihin ja etenkin eri poliittisten puolueiden varjoesittelijöitä, jäsen Oomen-Ruijtenia, jäsen Bowea, jäsen Schörlingiä ja jäsen Sjöstedtiä. Käsiteltävänämme on siis vuoden 1976 vaarallisia aineita koskevan direktiivin kahdeskymmenesneljäs muutosehdotus, jossa esitetään pentabromidifenyylieetterin markkinoille saattamisen ja käytön kieltämistä.
Mistä tarkkaan ottaen on kyse? Pentabromidifenyylieetteri on palonestoaine, jota käytetään 95-prosenttisesti kalusteissa ja verhoilussa käytettävän joustavan polyuretaanivaahdon valmistukseen. Sitä on esimerkiksi autojen niskatuissa sekä sähkölaitteiden ja elektronisten laitteiden suoja- ja pakkausvaahdoissa.
Asia on selvä, täysin selvä 5-BDE:n aiheuttaman ympäristö- ja terveysriskin kohdalla. Ensimmäisessä Ruotsin viranomaisten vuonna 1998 teettämässä tutkimuksessa ilmeni aineen suuret pitoisuudet äidinmaidossa. Myrkyllisyyttä, ekomyrkyllisyyttä ja ympäristöä käsittelevän tiedekomitean kahdessa lausunnossa helmikuulta ja kesäkuulta 2000, tuodaan esiin 5-BDE:n haitallisuus ja sen säilyvänä ja biologisesti kertyvänä aineena luontoon päästämisestä aiheutuvat haitat. Aine on siis haitallinen ympäristölle ja terveydelle. Kaikki ovat tästä yhtä mieltä. On siis aivan loogista, että komissio ehdotti tämän vuoden tammikuussa 5-BDE:n markkinoille saattamisen ja käytön kieltämistä. Aivan yhtä loogisesti ympäristövaliokunta vahvisti äänestyksessään tämän kiellon.
Toinen aine on 8-BDE, jota direktiivi koskee suoraan sen kaupallisessa muodossaan sisältämän 5-BDE:n jäämien pitoisuuden takia. 8-BDE:tä käytetään pääasiallisesti palonestoaineena muovitarvikkeissa ja toimistotarvikkeissa. Komissio katsoi tässä tapauksessa parhaaksi odottaa tämän aineen parhaillaan tehtävän riskien arvioinnin lopullisia tuloksia. Se tyytyi siis rajoittamaan 5-BDE:n jäämien määrän 8-BDE:ssä viiteen prosenttiin. Haluan tarkentaa, ettei ympäristövaliokunta ole samaa mieltä. Mielestämme on täysin ristiriitaista kieltää ensin 5-BDE ja sallia sitten, että muut kemialliset tuotteet ja muut aineet sisältävät - ainakin meidän mielestämme - merkittäviä määriä 5-BDE:tä. Lisäksi meneillään olevan riskien arvioinnin, johon pääsin tutustumaan, ensimmäiset tulokset ovat kielteisiä ja todistavat aineen olevan haitallinen niin ympäristölle kuin kansanterveydellekin. Asiaa ovat tutkineet sekä englantilaiset että ranskalaiset asiantuntijat, ja keskustelin aiheesta pitkään heidän kanssaan. Arvoisa puhemies, näiden eri tekijöiden pohjalta ympäristövaliokunta esitti tarkistuksen, jolla se pyrkii laajentamaan markkinoille saattamisen kiellon 8-BDE:hen varovaisuusperiaatetta tinkimättömästi noudattaen. Minun tuskin tarvitsee muistuttaa, että varovaisuus tarkoittaa, ettei jäädä odottamaan ehdottomia todisteita eli tässä tapauksessa arvioinnin lopullista tulosta silloin, kun riittävän vakavat ja konkreettiset merkit osoittavat, että aineella voi olla vahingollisia vaikutuksia terveydelle ja ympäristölle. Juuri siitä on kyse 8-BDE:n kohdalla.
Viimein kolmas aine - ei koskaan kahta ilman kolmatta - 10-BDE, tämä samansukuinen palonestoaine edustaa todellisuudessa 80 prosenttia tästä bromattujen aineiden ryhmästä ja sillä on useita sovelluksia sähkölaitteissa ja elektronisissa laitteissa sekä etenkin eristys- ja rakennustuotteissa ja tekstiileissä. On syytä tarkentaa, että 10-BDE on ainoa näistä aineista, jota ei mainita lainkaan komission tekstissä. Mielestäni on kuitenkin vaikeaa, oikeammin mahdotonta - palaan tähän myöhemmin - sivuuttaa 10-BDE:tä, vaikka pyydän mietintöni tarkistuksessa 4 nykyisen ainekohtaisen menetelmän korvaamista kemiallisia aineryhmiä koskevalla riskinarviointimenetelmällä. Johdonmukaisuuden takia ympäristövaliokunta laajensi asiakirjan soveltamisalan kaikkiin polybromidifenyylieettereihin. Valiokunta noudattaa tässä täysin parlamentin sähkölaitteita ja elektronisia laitteita koskevaan direktiiviin hiljattain ottamaa kantaa. Odottaessamme 10-BDE:n riskien arvioinnista - joka sekin on nyt meneillään - saatavia täsmällisiä tuloksia ehdotetaan tarkistuksessa 16, jonka esitin yhdessä PPE-ryhmän ja sosialistien kanssa, 10-BDE:n kieltämistä 1. tammikuuta 2006 lähtien, ellei riskien arvioinnissa päädytä siihen, ettei 10-BDE aiheuta mitään ongelmia. Kyseessä on eräänlainen peruuttamislauseke.
Kun nyt pääsin puhumaan tarkistuksista, haluan mainita, että vastustan tarkistusta 9, jolla pyritään muuttamaan ehdotuksen otsikkoa siten, että markkinoille saattamisen kielto laajennetaan välittömästi 10-BDE:hen. En vastusta täysin tai periaatteellisesti tarkistuksia 12, 13 ja 14, mutta pidän komission alkuperäistä tekstiä parempana. Muista vihreiden ryhmän ja yhtyneen vasemmiston ryhmän esittämistä tarkistuksista katson ottaneeni jo mietinnössäni huomioon tarkistuksessa 11 esitetyt moitteet nykyisten aineiden riskinarviointi- ja valvontamenettelyjen hankaluudesta ja hitaudesta. Puhuin tästä lyhyesti jo äsken.
Vielä lopuksi totean, että viikon kuluttua kokoontuva neuvoston vaarallisia aineita käsittelevä työryhmä vahvistaa suuret suuntaviivat 27. syyskuuta kokoontuvalle sisämarkkina-asiain neuvostolle. Toivon niiden edistävän parlamentin ja komission kantojen lähentymistä. Toivon myös ja pidän täysin mahdollisenakin, että tämä vaarallisia aineita koskevan direktiivin kahdeskymmenesneljäs muutosehdotus hyväksytään toisessa käsittelyssä.

Oomen-Ruijten
Arvoisa puhemies, haluan ensin onnitella esittelijä Riesiä hyvin kauniista ja vahvasta mietinnöstä. Keskustelemme tänään tiettyjen vaarallisten aineiden ja valmisteiden markkinoille saattamisen ja käytön rajoituksista ja erityisesti palonestoaineista kuten pentabromidifenyylieetteristä.
Jäsen Ries kertoi juuri riskinarviointien paljastaneen, että pentabromidifenyylieetterin käyttö muodostaa riskin ympäristölle ja ihmisten terveydelle, koska tätä bromattua palonestoainetta käytetään kalusteissa ja verhoilussa. Sen takia ihmisten terveyden ja ympäristön suojelemiseksi on kiellettävä 5-BDE:n ja kaikkien sitä sisältävien tuotteiden markkinoille saattaminen ja käyttö.
Vaihtoehtoisia palonestoaineita on tarjolla, joten tämä kielto ei lisää palo- ja ympäristöriskejä. Arvoisa puhemies, 5-BDE:n lisäksi markkinoilla on kaksi muuta bromattua palonestoainetta, nimittäin 10-BDE ja 8-BDE. 8-BDE:tä käytetään lähinnä muovisissa toimistotarvikkeissa ja kodinkoneissa. Euroopan parlamentti kannatti tiettyjen vaarallisten aineiden käytön rajoittamista sähkö- ja elektroniikkalaitteissa koskevaa direktiiviä käsiteltäessä kaikkien PBDE:iden käytön vaiheittaista lakkauttamista erityissovelluksissa tammikuuhun 2006 mennessä. 8-BDE:n ja 10-BDE:n riskejä arvioidaan parhaillaan, ja arviointien johtopäätökset on tarkoitus luovuttaa myrkyllisyyttä, ekomyrkyllisyyttä ja ympäristöä käsittelevälle tiedekomitealle vuoden loppuun mennessä.
Mitä tulee 10-BDE:hen, josta ei toistaiseksi ole tehty kielteisiä johtopäätöksiä, niin PPE-ryhmän mielestä kiellon pitää olla ei-pysyvä, se siis pitää tehdä riippuvaksi riskinarvioinnin tuloksista, jotka ovat käytettävissä ennen vuoden loppua. 8-BDE:n kohdalla yhdyn kuitenkin jäsen Riesin mielipiteeseen siitä, että näiden aineiden käyttö pitää kieltää jo nyt, vaikka riskinarviointi on vielä kesken. Ensimmäiset tiedossa olevat tulokset 8-BDE:n riskinarvioinnista, jota parhaillaan tehdään Yhdistyneessä kuningaskunnassa ympäristövaikutusten osalta ja Ranskassa ihmisten terveyden osalta, osoittavat, että tämä aine merkitsee selkeitä riskejä ihmisten terveydelle ja ympäristölle. Myös ennalta varautumisen periaate määrää, että tämän aineen kieltämistä ei saa lykätä siihen asti, kun tutkimusten lopputulokset ovat tiedossa.
Arvoisa puhemies, terveyden, Euroopan kansalaisten suojelemisen, ympäristön suojelemisen ja sisämarkkinoiden säilyttämisen nimissä meidän pitää kieltää 5-BDE ja 8-BDE bromattuja palonestoaineita koskevien riskinarviointien jo tiedossa olevien tulosten perusteella ja mainitun ennalta varautumisen periaatteen perusteella. Samoin meidän pitää kieltää 10-BDE, jos ennen tämän vuoden loppua luvatusta riskinarvioinnista paljastuu, että 10-BDE antaa aihetta huoleen.

Bowe
Arvoisa puhemies, haluaisin ensin onnitella esittelijää hänen mietinnöstään, jonka laatiminen oli hankalaa, koska siinä oli saatava tasapainoon kaksi näkökohtaa: paloturvallisuus, joka on erittäin tärkeä ja kiireellinen asia, sekä kansanterveydelle ja ympäristölle tulevaisuudessa aiheutuva vahinko, joka on vieläkin vaikeampi, mutta pitemmän aikavälin ongelma.
Mietinnössä käsiteltävillä aineilla on selvästi ja todistetusti hyödyllisiä ominaisuuksia materiaalien ja tuotteiden, kuten esimerkiksi vaahdolla täytettyjen kalusteiden, palonestoaineina. Niillä on kuitenkin myös huomattavia kielteisiä ominaisuuksia. Ne ovat myrkyllisiä. Ne kertyvät biologisesti eläimiin ja tavalliseen ympäristöön, ja kuten jo sanottiin, niitä on havaittu jopa ihmisen rintamaidossa.
Useiden parlamentin jäsenten mukaan näihin aineisiin liittyvissä toimissa on viivytelty pitkään, koska vuonna 1993 annettujen olemassa olevia aineita koskevien asetusten mukainen riskinarviointi on edistynyt hitaasti. Tiettyjä aineita koskevan riskinarvioinnin lopulliset tulokset ja julkaisut eivät ole vieläkään ilmestyneet. Toivon, että komissio panee asian merkille.
Yleiset johtopäätökset ovat selviä. Mahdollisia ympäristöhaittoja aiheuttavia aineita on valvottava tiukasti. Emme saa kuitenkaan unohtaa, että niistä on todellista hyötyä palo-onnettomuuksissa vuosittain menehtyvien uhrien määrän vähentämisessä. Minä siis suhtaudun mietintöön myönteisesti. Kannatan mietinnössä esitettyjä tarkistuksia, joilla mahdollistetaan kaikkein vakaimpien isomeerien, kuten 10-BDE:n, käyttö siihen asti, kunnes tästä aineesta on tehty täydellinen riskinarviointi ja sen todelliset hyödyt ja riskit on arvioitu ja olemme voineet tehdä siitä joitakin johtopäätöksiä. Kehotan parlamenttia kannattamaan mietintöä.

Schörling
Arvoisa puhemies, olen todellakin iloinen siitä, että esittelijä Ries ja ympäristöasioiden valiokunnan käsittely ovat selkeyttäneet komission tekemää bromattuja palonestoaineita käsittelevää ehdotusta. Mehän tiedämme, että 5-BDE, 8-BDE ja myös 10-BDE ovat vastustuskykyisiä, myrkyllisiä sekä jopa biologisesti kertyviä, koska korkeasti bromattuja palonestoaineita on löydetty pitkin ravintoketjua. Ruotsin ympäristötutkimuksessa on todettu, että 10-BDE:kin on biologisesti kertyvää. Koko ryhmä on sen vuoksi kiellettävä. Ennalta varautumisen periaate vaatii, että toimimme nyt emmekä odota käynnissä olevaa riskinarviointia, jota tarkistuksessa 16 ehdotetaan 10-BDE:n kohdalla. 80 prosenttia käytetyistä bromatuista palonestoaineista on nimittäin 10-BDE:tä. Jos odottaisimme kieltoa vuoteen 2006 asti, tonneittain erittäin vaarallisia kemikaaleja päästettäisiin luontoon, mikä lienee selvästi ennalta varautumisen periaatteen vastaista. Kannatan sen vuoksi vihreiden ryhmän tekemää tarkistusta, jonka avulla koko bromattujen palonestoaineiden ryhmä pyritään kieltämään jo nyt.

Van Brempt
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, minäkin haluan onnitella esittelijää. Monet ovat jo sanoneet, että kyse on hyvin vaikeasta asiakirjasta, koska erilaiset eturyhmät ja suuret edunvalvontaa harjoittavat tahot puuttuvat asiaan, mutta siitä tekevät vaikean myös paloturvallisuus ja ympäristön tulevaisuuden suojeleminen pitkällä tähtäimellä.
Todennäköisesti kyse on erittäin teknisestä keskustelusta. Pentabromidifenyylieetteri. Mitä se pitää sisällään? Kyse on bromatuista palonestoaineista mutta myös yhteiskunnallisesti hyvin merkityksellisestä aiheesta. Edelliset puhujat ovat ilmaisseet selkeästi, millaisia ongelmia aine aiheuttaa ympäristölle ja ihmisten terveydelle. 8-BDE ja 10-BDE ovat seitsemän vuoden takaisen riskinarviointia koskevan asetuksen vuoksi ensimmäisinä aineina ensimmäisessä prioriteettiaineiden luettelossa riskinarviointeja varten. Arviointeja ei ole vielä saatettu päätökseen. Kun otetaan huomioon, että noilla aineilla on ympäristölle vaarallisten aineiden maine, niin hitaiden riskinarviointien johtopäätösten odottaminen viivästyttäisi tarpeettomasti ihmisen ja ympäristön suojelun tehostamista. Olisin itse toivonut bromattujen palonestoaineiden välitöntä kieltoa - ja kollegani tietävät sen - mutta tuen kuitenkin täysin kompromissia, koska voin hyväksyä myös sen. Kysymys on 5-BDE:n ja 8-BDE:n välittömästä kieltämisestä sekä niiden kieltämisestä kokonaan vuonna 2006, paitsi jos osoitetaan todeksi, etteivät ne aiheuta haittaa, mikä on tärkeä kohta.
Tämä käsiteltävänä oleva asiakirja vie meidät vanhan, riskinarviointiin pohjautuvan politiikan ja uuden kemiallisen politiikan välimaastoon. Sen on määrä mahdollistaa entistä nopeammat arvioinnit, mutta ennen kaikkea se, että vastuu niistä ei enää ole komissiolla ja jäsenvaltioilla vaan tuottajilla.
Tämä asiakirja osoittaa jälleen kerran, että nykyinen kemiallinen politiikka aine aineelta -analyyseineen kestää vuosia ja että hallinnolla on huonot mahdollisuudet suojella ihmisiä ja ympäristöä. Sen takia vaadimme myös kyseisen politiikan uudistamista, kuten teemme kemiallista politiikkaa käsittelevässä valkoisessa kirjassa.

Byrne
Aluksi haluaisin kiittää parlamentin jäseniä heidän ehdotusta kohtaan osoittamastaan mielenkiinnosta ja erityisesti esittelijä Riesiä hänen rakentavasta työstään.
5-BDE on palonestoaine, jota käytetään kalusteisiin ja verhoiluun tarkoitetun joustavan polyuretaanivaahdon valmistukseen. Se aiheuttaa ympäristöriskin, se on biologisesti kertyvä aine ja sitä on löydetty ihmisen rintamaidosta. Olemassa olevien aineiden vaarojen arvioinnista ja valvonnasta annetun asetuksen mukaisen riskinarvioinnin perusteella komissio laati viime tammikuussa ehdotuksen direktiiviksi, joka kieltää 5-BDE:n markkinoille saattamisen ja käytön.
Komission ehdottama direktiivi kattaa kaikenlaisen 5-BDE:n ja 5-BDE:tä sisältävien tuotteiden käytön. Se on ennalta varautumisen periaatteen soveltamista, ja siinä käsitellään tuntematonta alkuperää olevan 5-BDE:n esiintymistä ihmisen rintamaidossa.
Ehdotetun kiellon haitat ja hyödyt on analysoitu huolellisesti. Sopivia vaihtoehtoja on olemassa sekä tekniseltä että taloudelliselta kannalta tarkasteltuna. Haluaisin korostaa, että ehdotuksesta ei aiheudu entistä suurempia palo- tai ympäristöriskejä. Uskon, että se on aivan sopiva toimenpide.
Ehdotettu direktiivi ei parantaisi ainoastaan ympäristön sekä kuluttajien ja työntekijöiden terveyden suojelua, vaan se säilyttäisi myös sisämarkkinat. Sen myötä jäsenvaltioihin tulisi yhdenmukaiset säännöt.
Komissio ei voi hyväksyä niitä parlamentin tarkistuksia, joiden tarkoituksena on, että ehdotettu direktiivi kieltäisi myös muiden aineiden, kuten 8-BDE:n ja 10-BDE:n, käytön (tarkistus 1, tarkistuksen 2 toinen osa, tarkistukset 3, 6, 7, 9, 10, 11, 12, 13, 14 ja 15). Näitä muita aineita voitaisiin käsitellä myöhemmin laadittavassa komission ehdotuksessa, sitten kun riskinarviointi on valmistunut ja turvallisten korvikeaineiden saatavuus on analysoitu.
Komissio ei voi myöskään hyväksyä tarkistuksia, joissa esitetään 8-BDE:n ja 10-BDE:n kieltämistä 1. tammikuuta 2006 lähtien, ellei kyseisiä aineita todeta riskinarvioinnissa vaarattomiksi (tarkistukset 8 ja 16). Nämä aineet siis kiellettäisiin kokonaan vuodesta 2006 lähtien, mikäli niitä on arvioiden perusteella syytä epäillä haitallisiksi, tai niitä ei säänneltäisi lainkaan, jos ne ovat arvioiden mukaan vaarattomia.
Komissio suosii monivivahteisempaa lähestymistapaa, jonka mukaan toimenpiteitä voitaisiin toteuttaa jo paljon ennen vuotta 2006. Riskinarvioinnin ja turvallisten korvikeaineiden saatavuutta koskevan analyysin avulla voitaisiin määrittää aineiden epäilyttävät käyttötavat ja ryhtyä nopeasti tarkoituksenmukaisiin toimiin. Tällaisten käyttötapojen kieltämiseksi voitaisiin tarvittaessa soveltaa ennalta varautumisen periaatetta. Kun arvioiden oletetaan valmistuvan syksyllä 2001, päätetyt toimenpiteet voisivat tulla hyvinkin voimaan ennen vuotta 2006.
Komissio ei voi myöskään hyväksyä tarkistusta, jossa käsitellään asetuksen 793/93 mukaisia riskinarviointimenettelyjä (tarkistus 4). Tämä tarkistus ylittää tämänhetkisen ehdotuksen ulottuvuuden, sillä ehdotuksen tarkoituksena on ainoastaan rajoittaa 5-BDE:n markkinoille saattamista ja käyttöä.
Komissio voi periaatteessa hyväksyä, että alle 5 prosenttia 5-BDE-yhdistettä sisältävää 10-BDE:tä suosiva poikkeus poistetaan (tarkistuksen 2 ensimmäinen osa ja ympäristövaliokunnan tarkistus 5), sillä tuottajien uusien tietojen mukaan 10-BDE:tä ei voida tuottaa ilman 5-BDE:tä.
Kantamme on lyhyesti sanottuna seuraava: komissio voi hyväksyä tarkistukset 1-4 ja 6-16. Komissio voi periaatteessa tukea myös tarkistuksen 2 ensimmäistä osaa.
Toivomme, että vuoropuhelumme parlamentin kanssa jatkuu, ja olen vakuuttunut, että löydämme asiaan vielä hyvän ratkaisun.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Ihmisveri ja veren komponentit
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Nisticòn laatima ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan mietintö (A5-0272/2001) laatu- ja turvallisuusvaatimusten asettamisesta ihmisveren keräämistä, tutkimista, käsittelyä, säilytystä ja jakelua varten.

Nisticò
. (IT) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, haluaisin aivan ensimmäiseksi esittää suuret kiitokset puheenjohtaja Caroline Jacksonille siitä yksinkertaistetusta työskentelytavasta, jonka hän omaksui tämän mietinnön kohdalla; yhtä suuret kiitokset haluan esittää kaikille varjoesittelijöille, joiden kanssa meillä on ollut erinomainen yhteistyösuhde, ja samoin haluan kiittää komission johtohenkilöitä, lukuisia eri järjestöjä ja kaikkia niitä kollegoja, jotka asiantuntevin tarkistuksin ovat tuoneet panoksensa tämän tärkeän ja vaikean direktiivin parantamiseen
Direktiivi täyttää sen aukon, jollainen veren turvallisuusvaatimuksissa on tähän asti Euroopassa ollut. Tämän direktiivin tavoitteena on ennen kaikkea luovuttajien ja potilaiden suojeleminen, ja sen myötä voidaan vihdoinkin vahvistaa kaikkia jäsenvaltioita koskevat samanlaiset vaatimukset, joilla varmistetaan veren, sen komponenttien ja verestä peräisin olevien valmisteiden mahdollisimman korkea laatu- ja turvallisuustaso, eikä tämä koske pelkästään Euroopan unionin maissa saatavilla olevaa verta, vaan myös kolmansista maista tuotua verta.
Direktiivissä määrätään, että laboratoriokokeita pitää ajanmukaistaa joka vuosi bakteeri- tai virusperäisten taudinaiheuttajien tai muunlaisten tartunnanaiheuttajien tunnistamiseksi, ja lisäksi määrätään ajanmukaistettavaksi kaikkein pisimmälle kehittyneitä tekniikoita, jotta veren ja sen komponenttien sterilointi olisi tehokasta ja turvallista. Lisäksi jäsenvaltioille annetaan suosituksia tämän alan tieteellisen tutkimuksen kehittämiseksi. Koska tässä direktiivissä varmistetaan, että laatuvaatimukset ovat samat kaikissa jäsenvaltioissa, sen avulla mahdollistetaan veren ja sen komponenttien vapaa liikkuvuus Euroopan unionin maissa ja poistetaan myös verenluovuttajien liikkuvuutta jäsenvaltioista toiseen hankaloittavia ei-toivottuja rajoituksia.
Korkeisiin laatu- ja turvallisuusvaatimuksiin on sisällyttävä kaikki verensiirtoketjun vaiheet ihmisen kokoveren ja veren komponenttien keräämisen, tutkimisen, käsittelyn, säilytyksen, jakelun ja käytön osalta.
Laadun ja tehokkuuden on näin ollen koskettava veren- ja plasman luovuttajien soveltuvuutta, veri- ja plasmakomponentteja, veripalvelutoimintaa harjoittavia yksiköitä, lääkäreiden, teknikoiden ja sairaanhoitajien pätevyysvaatimuksia ja koulutusta sekä seulontamekanismeja, valvontaa ja järjestelmää veren jäljittämiseksi verenluovuttajalta vastaanottajalle. Euroopan parlamentti on määrännyt, että vastuuhenkilön pitää olla suorittanut lääketieteelliset opinnot ja mieluiten hänen pitää olla erikoistunut hematologiaan tai veripalvelutoimintaan tai muuhun vastaavanlaiseen alaan.
Jotta olisi helpompi ymmärtää, miten tärkeää jokaisen vaiheen valvominen on, on valitettavasti syytä muistuttaa niistä epäonnisista ja kamalista tapahtumista, joita on sattunut ja joita emme toivo joutuvamme näkemään tulevaisuudessa, esimerkkinä aids, B- ja C-hepatiittitartunnat tai muut anafylaktisen sokin tai septisen sokin aiheuttavat tartunnat, jotka joskus johtavat kuolemaan.
Komissio hyväksyi esittelijän ehdotuksen, että liitteitä käsitellään erikseen, koska niissä käsitelty aihe on äärimmäisen mutkikas, ja sitä pitää päivittää säännöllisesti yksinkertaisin ja joustavin keinoin.
Lyhyesti sanottuna, lukuisissa parlamentin tarkistuksissa vahvistettiin periaatetta, jonka mukaan verenluovutuksen on oltava vapaaehtoista, eikä siitä makseta korvausta. Arvoisa komission jäsen, minä olen kuitenkin sitä mieltä, että ensisijaisen tärkeää on varmistaa, että potilaiden tarpeet ja vaatimukset täytetään. Niinpä kun otetaan huomioon, että luovuttajien määrä on valitettavasti edelleen liian pieni ja että verta ei ole Euroopassa riittävästi saatavilla, mikäli luovuttajiin kohdistettavat kannustinkeinot kiellettäisiin välittömästi ja ehdottomasti, se saattaisi aiheuttaa potilaille hyvin suuria vaikeuksia, joihin saattaa liittyä myös kuolemanvaara. Veren ja plasman niukkuus on ongelma, joka on Euroopassa varsin hyvin tiedossa.
Niinpä toivon, että parlamentti on halukas hyväksymään PPE-ryhmän ja liberaaliryhmän esittämän tarkistuksen, jossa yhtäältä turvataan verenluovutusten vapaaehtoisuuteen ja ilmaiseen saatavuuteen perustuva periaate, mutta toisaalta se mahdollistaa siirtymäkauden tämän periaatteen toteuttamiseksi. Kollega Lisin suullisessa tarkistuksessa esitetään, että vuoden 2008 joulukuuhun mennessä kaikkien verenluovutusten on tapahduttava vapaaehtoisesti, eikä niistä pidä maksaa korvausta. Tämä periaate on otettava tavoitteeksi, jota yksittäisten jäsenvaltioiden on suosittava ja joka niiden on saavutettava asteittain, mikä on välttämätöntä, jotta vältyttäisiin mahdollisilta ihmiseen kohdistuvilta kohtalokkailta seurauksilta.
Veren tuonnista tarkistus 43 olisi syytä täsmentää, että niiden vaatimusten, joihin tarkistuksessa viitataan, pitää koskea veren laatua ja turvallisuutta.
Arvoisa puhemies, yhteenvetona sanoisin, että direktiivin määräyksen mukaisesti veren korkeiden laatu-, tehokkuus- ja turvallisuusvaatimusten takaamisen myötä Euroopan kansalaiset voivat suhtautua rauhallisemmin mahdolliseen veren käsittelyyn, mutta myös luottaa enemmän Euroopan unionin toimielimiin ja kansallisiin viranomaisiin.

Oomen-Ruijten
Arvoisa puhemies, hyvin järjestetty ja siis turvallinen veren saanti on erittäin tärkeää eurooppalaisten terveydelle. Olenkin hyvin iloinen tästä direktiivistä ja siihen sisältyvistä laatu- ja turvallisuusstandardeista veren ja veren komponenttien keräämistä, tutkimista, käsittelyä, säilytystä ja jakelua varten.
Onnittelen jäsen Nisticòa hänen mietinnöstään ja siitä tavasta, jolla hän on parantanut myös lakiehdotuksen rakennetta. Yhdessä kohdassa en kuitenkaan ole hänen kanssaan yhtä mieltä. Minun mielestäni - ja sivumennen sanoen myös Nisticòn mielestä - on kaksi tärkeää periaatetta, joista Euroopassa pitäisi pitää kiinni ja joita olen ajanut parlamentin keskusteluissa itse asiassa jo vuodesta 1989 asti ja Alankomaissa jo sitä ennen. Ne periaatteet ovat omavaraisuus unionin sisällä ja veren ja veren komponenttien kerääminen vapaaehtoisilta luovuttajilta, joille ei makseta korvausta.
Arvoisa puhemies, tarkistuksista ilmenee, että maksuttoman veren keräämisen kannalta luovuttajalle voidaan mainiosti antaa pieni korvaus nähdystä vaivasta. Edellisellä kaudella puhuttiin paljon varsinkin ei-periaatteesta. Haluan tehdä siitä pari huomautusta. Ensiksikin mielestäni tärkeintä on veren ja sen komponenttien turvallisuus. Sitä ei saa sivuuttaa. Vapaaehtoinen ja korvauksetta tapahtuva verenluovutus on turvallisuuskysymys eikä pelkkää lempeyttä. Ilman korvausta saatu veri on muuhun luovutettuun vereen verrattuna turvallisempaa, mikä on todistettu tieteellisesti monissa maissa eikä pelkästään omassa maassani.
Silloin kun uhkaa syntyä puutetta joistakin määrätyistä tuotteista, joita tarvitaan esimerkiksi hemofiliapotilaille, niin kenelläkään ei ehdottomasti ole mitään sitä vastaan, että tämä puute ratkaistaan tuomalla verta. Arvoisa puhemies, jos tätä periaatetta aletaan muuttaa, niin se vaikuttaa häiritsevästi julkisiin veripankkeihin, jollaisia joissakin jäsenvaltioissa on. Jäsen Nisticò, mielestäni teidän tekemässänne kompromississa tästä periaatteesta tingitään valitettavasti liikaa.

Lund
Arvoisa puhemies, haluan ensin kiittää komissiota, koska se on nyt konkreettisella tasolla ryhtynyt toteuttamaan Amsterdamin sopimuksen sisältämiä uusia määräyksiä muun muassa ihmisveren ja veren komponenttien laatu- ja turvallisuusvaatimusten asettamisesta. Haluaisin kuitenkin kiittää myös esittelijä Nisticòa siitä työstä, jota hän on tehnyt mietinnön parissa. Hän on mielestäni tehnyt loistavaa työtä, ja olen iloinen siitä, että voimme parantaa direktiiviä ympäristövaliokunnan välityksellä. Ympäristövaliokunnan laatimien parannusten avulla voimme lisätä turvallisuutta ja varmistaa ihmisveren paremman laadun aina keräämisestä jopa jakeluun saakka. Olen myös sitä mieltä, että saamme päätettyä joistakin tärkeistä kysymyksistä. Ensiksikin ihmisveri ei ole mikään tuote, johon pätevät vapaakaupan tavalliset säännöt.
Omavaraisuudesta on mielestäni lisäksi tärkeää todeta, että näiden sääntöjen avulla me voimme asettaa omavaraisuuskysymyksen etusijalle yksittäisissä valtioissa ja koko EU:ssa. Omalta väestöltä saatava luovutettu veri on selvästi paras ratkaisu, ja sen vuoksi haluaisin kehottaa kaikkia maita luomaan suuren luovuttajajoukon, joka pitää henkilökohtaisena ja yhteiskunnallisena tehtävänään luovuttaa verta ja veriplasmaa muiden ihmisten auttamiseksi omassa yhteiskunnassaan. Monet maat ovat jo luoneet tällaisen luovuttajajoukon. Todellisuudessa tällaisen luovuttajajoukon luominen saattaa kannattaa, joten niillä mailla, joilla ei sellaista vielä ole, ei ole mitään pätevää syytä olla luomatta sellaista. Kyse on vain siitä, että asiassa päästäisiin liikkeelle. Jos tällainen suuri luovuttajajoukko saadaan perustettua, saadaan myös enemmän verta ja siten pystytään varmistamaan varsinainen omavaraisuus ja paras mahdollinen veren laatu. Tämän vuoksi sanon myös pari sanaa siitä kysymyksestä, pitäisikö luovuttamisesta saada korvausta, mikä on merkittävin kysymys tässä asiassa. Tarkoitan sitä, että verenluovutuksesta ei pidä saada korvausta, mitä Euroopan neuvosto on suosittanut omissa suuntaviivoissaan ympäristövaliokunnan tavoin. Näin on mielestäni päätettävä kahdesta syystä. Ensimmäinen syy on eettinen. Ihmisen veri, kudokset ja elimet eivät saa mielestäni olla myyntitavaraa. Se on ensimmäinen syy. Toinen syy on, että korvaukseton verenluovutus antaa parhaan turvallisuuden ja laadun. Lukuisat tutkimukset osoittavat, että veri, jonka luovuttamisesta ei ole saatu korvausta, on laadultaan parempaa kuin muu veri, ja mielestäni meidän on sanottava niin kuin asia on: se luovuttajajoukko, jonka verenluovutus perustuu vapaaehtoisuuteen ja korvauksettomuuteen on toisenlainen kuin se joukko, jonka verenluovutus perustuu korvaukseen. Olen tässä yhteydessä hyvin iloinen siitä laajasta tuesta, jota ympäristövaliokunta on antanut Euroopan neuvoston määritelmälle vapaaehtoisesta ja korvauksettomasta verenluovutuksesta.
Osa teollisuudesta on tehnyt kovasti lobbaustyötä verenluovutuksesta maksettavien korvausten puolesta, ja kuten tavallista, myös potilaita on käytetty lobbaustyössä hyväksi. Se on mielestäni mautonta, ja olen sitä mieltä, että teollisuus vastustaa todellisuudessa toiminnallaan melko kyynisesti verta vastaanottavien potilaiden kannalta parasta tilannetta, nimittäin sitä, että veri ja veriplasma on luovutettu korvauksetta ja että se on siten peräisin pysyvältä ja vakaalta luovuttajajoukolta. Mielestäni on ajatuksia herättävää, että ne maat, joissa suuri ja vakaa luovuttajajoukko luovuttaa verta korvauksetta, ovat myös todellisuudessa veren ja veriplasman suhteen omavaraisia.
Lisäyksenä esittelijä Nisticòn puheenvuoroon haluaisin kuitenkin sanoa, että olen iloinen siitä suullisesta tarkistuksesta, joka liittyy esittelijä Nisticòn tarkistukseen 75, ja että käsitykseni mukaan täällä ei ole ylipäänsä ketään, joka voisi kuvitella saattavansa potilaan tilanteeseen, jossa verta tai plasmaa ei olisi saatavilla. Tietenkin niiden on oltava kaikkien potilaiden saatavilla, mutta uskon, että teemme potilaille parhaan palveluksen, jos emme maksa verenluovutuksesta korvausta, ja varmistamme siten veren parhaimman laadun.

Ries
Arvoisa puhemies, haluaisin i vuorostani onnitella ensimmäiseksi esittelijä Nisticòa huolellisesta ja laadukkaasta työstä sekä avoimesta ja yhteistyöhaluisesta asenteesta varjoesittelijöitä kohtaan.
Tämä direktiivi on olennainen. Siinä vahvistetaan ensimmäisen kerran yhteisön lainsäädännössä laatu- ja turvallisuusvaatimukset verituotteille, olipa ne sitten tarkoitettu verensiirtoon tai lääkkeiden valmistukseen. Mainittakoon myös, että se mahdollistaa verenluovuttajien ja verituotteiden vapaan liikkuvuuden unionissa. Asiakirja on siis kunnianhimoinen ja kokonaisuudessaan tyydyttävä. Lisään vielä, että valiokunnan äänestyksen tuomat tärkeimmät parannukset ovat kaikki samansuuntaisia: niillä pyritään vahvistamaan valvonta- ja tarkastustoimenpiteitä pitkin verensiirtoketjua verenluovuttajien suojelemiseksi inhimillisiltä erehdyksiltä ja veren vastaanottajien suojelemiseksi mahdollisesti saastuneen veren vaaroilta.
Potilaita uhkaa kuitenkin tänä päivänä toinenkin vaara: puute plasmasta ja plasmajohdannaisista unionissa. Siksi liberaalien ryhmä vastustaa verenluovutuksen määräämistä ehdottomasti ja välittömästi maksuttomaksi, eli tarkistuksia 55 ja 56, jotka - mainittakoon ohimennen - vaikuttavat olevan täysin toissijaisuusperiaatteen vastaisia. Ensinnäkin maksuttomat luovutukset eivät ole mitenkään uhattuina. Emme ole missään vaiheessa kyseenalaistaneet vapaaehtoisuuden periaatetta tai vapaaehtoisen verenluovuttajan korvaamatonta yhteiskunnallista merkitystä. Emme siis vastusta maksuttomia luovutuksia, vaan maksuttomuuden pakkoa.
Toiseksi tarkistuksissa sivuutetaan täysin potilaiden näkökohdat. Olemme keskustelleet pitkään potilaiden kanssa, jotka ovat kauniisti sanottuna erityisen huolissaan etenkin hemofiliapotilaat ovat yhä enemmän riippuvaisia Yhdysvalloista suuntautuvasta tuonnista, etenkin plasman tuonnista, kun potilaat muistavat hyvin, ettei maksuttomuus ole suojannut heitä virustartunnoilta. Hyvää ei kannata parantaa liikaa. On selvää ja ehdottoman tärkeää, ettei veri saa olla tulonlähde. Tämä on toistettu useissa johdanto-osan kappaleissa ja kompromissitarkistuksessa, jonka esitimme yhdessä PPE-ryhmän kanssa. Maksuttomat luovutukset ovat tavoite, johon jäsenvaltioiden on pyrittävä tarkistuksessa 75 esitettyjen ehtojen ja aikataulun mukaisesti, mutta maksuttomuuden asettaminen verenluovutuksen ehdottomaksi vaatimukseksi olisi katastrofi potilaille, ja puhun siis potilaista, en teollisuudenharjoittajista, jäsen Lund, sillä keskustelimme pitkään muun muassa hemofiliapotilaiden kanssa.
Tärkeintä tässä asiassa on, että veri on kaikkein korkealaatuisinta, ja direktiivi pitää siitä huolen, mutta kysyn teiltä, mitä hyötyä on laadusta ja turvallisuudesta, jos verta ei ole saatavilla? Muistutan teille, että 360 miljoonan asukkaan Euroopassa on 7 miljoonaa verenluovuttajaa.
Arvoisa puhemies, pyydänkin vielä lopuksi kaikkia poliittisia ryhmiä tukemaan kompromissitarkistusta, jolla taataan, että potilaat saavat verta ja lääkkeitä, sellaista verta ja sellaisia lääkkeitä, jotka pelastavat joka päivä tuhansia henkiä.

Rod
Arvoisa puhemies, olemme jo pitkään odottaneet veren laatua koskevaa direktiiviä, joka on välttämätön verenluovuttajien ja veren vastaanottajien turvallisuuden takaamiseksi Euroopan tasolla. Virkaveljeni Nisticòn mietintö, jota ovat rikastuttaneet useat valiokunnassa lähes yksimielisesti hyväksytyt tarkistukset, auttaa näin ollen suojelemaan paremmin ihmisten terveyttä vaatimalla muun muassa luovuttajien terveyden parempaa valvontaa ja kasvattamalla lääkäreiden ja veripalvelulaitosten vastuuta kaikissa vaiheissa keräämisestä säilytykseen sekä verituotteiden käsittelyssä.
Yhdestä asiasta emme kuitenkaan ole yksimielisiä, kuten äsken kuultiin: luovutuksen maksuttomuudesta. Pidämme erittäin tärkeänä verenluovutuksen maksuttomuuden periaatetta, jota noudatetaan useissa Euroopan maissa ilman puutetta verestä, emmekä voi kahdesta olennaisesta syystä hyväksyä sen kyseenalaistamista. Ensinnäkin eettisestä näkökulmasta emme voi puolustaa ajatusta veren tai minkään muun kehon osan myymisestä. Ihmiskeho ei ole kauppatavara. Olemme hyvin järkyttyneitä siitä, että jotkin yritykset voivat hyötyä maksuttomista verenluovutuksista. Toiseksi, korvauksen maksaminen luovutuksesta voi haitata veren laatua. Taloudellisen houkuttimen motivoimat luovuttajat saattavat kieltää mahdolliset terveysongelmansa, millä voi olla dramaattisia seurauksia heidän omalle terveydelleen samoin kuin vastaanottajien terveydelle. Tuoreet tiedot sadoistatuhansista kiinalaista, jotka ovat sairastuneet aidsiin myytyään plasmaansa, ovat traaginen osoitus tästä, emmekä halua saman tilanteen toistuvan Euroopassa.

Müller, Emilia Franziska
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, esittelijä Nisticò on laatinut erinomaisen mietinnön, jonka sisällöstä olen hänen kanssaan täysin samaa mieltä. On välttämätöntä, että direktiivin avulla saadaan jäsenmaissa aikaan yhteinen veren ja veriplasman turvallisuuden ja laadun taso. Sen edellytyksiä ovat identtiset, uusimman tieteellisen tiedon mukaiset koe- ja testausmenetelmät. Koulutettu henkilökunta takaa optimaalisen turvallisuuden sekä verenluovuttajille että sen vastaanottajille. Veren avoimen jäljitys- ja pakkausmerkintäjärjestelmän ansiosta veren reitti luovuttajalta vastaanottajalle ja päinvastoin on tiedossa. Näin vähennetään osaltaan myös tartuntojen vaaraa.
Veren luovuttaminen vapaaehtoisesti ja korvauksetta on pääperiaate, ja sitä sen täytyy olla tulevaisuudessakin. Toisin kuin jäsen Lund olen sitä mieltä, ettei voida varmasti todeta mitään välitöntä yhteyttä korvauksetta ja korvausta vastaan luovutetun veren turvallisuuden ja laadun välillä. Sopivien luovuttajien löytäminen ja pätevä testaus ovat ratkaisevia tekijöitä. Ei voida kuitenkaan sulkea pois sitä mahdollisuutta, että Euroopan unionissakin maksettaisiin tulevaisuudessa veriplasman luovuttajille kulukorvauksia. Euroopan veriplasman tarpeesta pystytään kattamaan vain korkeintaan puolet omalla plasmalla. Siksi vajetta katetaan Yhdysvalloista tuodulla plasmalla, ja sen luovuttajat ovat saaneet kulukorvauksen! Korvauksen saaneiden luovuttajien plasman tuontia ei saa estää uudella direktiivillä. Se johtaisi väistämättä ongelmiin verijärjestelmässä ja myös verestä valmistettujen lääkkeiden tuotannossa. Plasmaa tarvitaan elintärkeiden lääkkeiden, esimerkiksi verisairauksien hoidossa käytettävien hyytymistekijä 8:n ja hyytymistekijä 7:n sekä synnynnäistä immuunivajavuutta sairastavien potilaiden infektioiden ehkäisemiseen käytettävien immunoglobuliinien valmistuksessa. Verenluovutuksen pullonkaula vaarantaisi lukemattomien potilaiden terveyden. Pyydän teitä ajattelemaan äänestyspäätöstä tehdessänne tätä tilannetta.

Stihler
Arvoisa puhemies, verituotteiden turvallisuus ja laatu eivät ole koskaan olleet niin tärkeitä asioita kuin nyt. Joka puolella EU:ta kuulemme viikoittain juttuja tästä aiheesta. Uskon, että jokainen parlamentin jäsen haluaa varmistaa, että verensiirroissa käytetyn veren ja verituotteiden laatu- ja turvallisuustaso on hyvä kaikissa jäsenvaltioissa.
Kansalaistemme kannalta tämä merkitsee sitä, että jos heille esimerkiksi sattuisi tapahtumaan lomamatkalla ikävä onnettomuus, joka vaatii verensiirtoa, heille voidaan vakuuttaa, että veren laatu ja turvallisuus on yhtä hyvä niin Kreikan kuin Skotlanninkin saarilla. Kuten kaikki tiedämme, suurin ero jäsenvaltioiden välillä on niiden suhtautumisessa maksullisiin ja maksuttomiin verituotteisiin. Minusta vapaaehtoinen verenluovutus olisi parempi vaihtoehto. Kuten Euroopan veriliitto kiteyttää, vapaaehtoisen ja korvauksettoman veren ja veren komponenttien luovutuksen on tarkoitus olla terveiden kansalaisten lahja apua tarvitseville. Ja vieläkin tärkeämpää on, että Euroopan unionin perusoikeuskirjan mukaan ihmisruumista ja sen osia ei saa käyttää taloudellisen hyödyn hankkimiseen.
Olemme puolustaneet johdonmukaisesti vapaaehtoista korvauksetonta verenluovutusta niin parlamentissa kuin muissakin toimielimissä. On osoitettu, että veren kautta tarttuvia viruksia ja tauteja esiintyy enemmän korvauksen saavilla luovuttajilla kuin niillä, jotka luovuttavat verta maksutta.
Haluaisin kuitenkin ottaa esille yhden asian, ja se on tarkistus 43. Creutzfeldt-Jakobin tauti on meillä Skotlannissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa aivan erityinen aihe. Monet hemofiliasairauksista ja immuunivajavuustilasta kärsivät ovat riippuvaisia Yhdysvaltain verituotteista, koska emme käytä Skotlannissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa Creutzfeldt-Jakobin taudin vuoksi enää kotimaisten luovuttajien veriplasmaa verituotteiden valmistukseen ja olemme siksi Yhdysvalloista tuotavan veriplasman varassa.
Jäsen Korholan esittämä suullinen tarkistus tarkistukseen 43 on erittäin myönteinen asia. Toivon, että parlamentin jäsenet kannattavat sitä huomenna.
Lopuksi, veren ja verituotteiden turvallisuus, laatu ja taso ovat tärkeitä asioita, jotka meidän on saatava kuntoon. Ehkäpä esittelijä voisi järjestää toisessa käsittelyssä parlamentin jäsenille istuntosalin ulkopuolella mahdollisuuden luovuttaa verta. Meidän parlamentin jäsentenhän pitäisi olla muille esimerkkinä. Verenluovutus on kansalaisen hyvä teko.

Bowis
Arvoisa puhemies, eräs ystäväni sekä hänen vaimonsa sairastavat aidsia, koska mies sai verensiirrossa saastunutta verta ja tartutti tietämättään vaimonsa. Tiedän riskit ja vaarat sekä verivarastojemme laadun ja turvallisuuden tärkeyden. Tästä syystä pidän ehdotusta ja erityisesti kollegani Nisticòn työtä myönteisenä.
Olisi kuitenkin harmi, jos se pilattaisiin yhdellä tarkistuksella, tarkistuksella, joka pahentaisi harvinaisten veri- ja plasmaryhmien tunnettua puutetta. Se olisi todella suuri harmi, koska Maailman terveysjärjestö tähdentää, että maailmassa on 80 ensisijaista immuunivajavuustilaa ja 50 000-90 000 ihmisen on arvioitu Euroopassa kärsivän tällaisista puutostiloista. Useimpia tapauksia voidaan hoitaa, ja useimmat ihmiset voivat elää varsin täysipainoista elämää, jos he vain saavat kolmen viikon välein koko elämänsä ajan elimistöönsä veriplasmasta valmistettavaa vasta-ainetta, joka pitää heidät hengissä.
Euroopassa käytetään vuosittain 7 miljoonaa litraa verta, ja 4 miljoonaa litraa on peräisin korvauksen saavilta luovuttajilta. Me kaikki tietenkin haluaisimme, että kaikki luovutukset olisivat vapaaehtoisia. Yhdistyneessä kuningaskunnassa kaikki luovutukset tehdään korvauksetta, ja kuten jo kuulimme, siellä ei käytetä verituotteissa kotimaisten luovuttajien veriplasmaa sen teoreettisen riskin vuoksi, että veren mukana voisi siirtyä jokin Creutzfeldt-Jakobin taudin muoto. Emme voi myöskään käyttää muiden Euroopan maiden veriplasmaa. Euroopan veri- tai veriplasmapankeista ei ole apua - emme voi ottaa vastaan verta sellaisista EU-valtioista, joissa on esiintynyt BSE:tä tai Creutzfeldt-Jakobin taudin uutta muotoa. Niinpä meidän on etsittävä sitä muualta, ja me ja muutkin olemme pitkälti riippuvaisia Yhdysvaltain veritoimituksista. Yhdistyneen kuningaskunnan terveysministeriön mukaan hyväksyttäviä vaihtoehtoisia lähteitä ei ole käytettävissä. Tällaiset toimitukset tietenkin sisältävät myös korvauksen saaneiden luovuttajien verta, eikä ole mitään todisteita siitä, että se olisi yhtään sen turvattomampaa kuin maksutta luovuttaneiden veri. Tarkistuksella 43 kiellettäisiin todellakin ihmishenkiä pelastavan veriplasman maahantuonti, ja kehotan parlamenttia kannattamaan esittelijän kompromissitarkistusta.

Trakatellis
Arvoisa puhemies, ehdotus direktiiviksi laatu- ja turvallisuusvaatimusten asettamisesta ihmisveren ja veren komponenttien keräämistä, tutkimista, käsittelyä, säilytystä ja jakelua varten on erittäin ajankohtainen sen kehityksen valossa, joka on viime aikoina ollut havaittavissa lääketieteen ja kansanterveyden aloilla. Laatimalla uusia säännöksiä pyrimme aluksi saattamaan lainsäädännölliset puitteet ajan tasalle, niin että ne peittävät sellaisetkin alueet, joille yhteisön lainsäädäntö ei yllä. Tämä tapahtuu vahvistamalla veren ja veren komponenttien luovuttajien soveltuvuutta koskevat vaatimukset, valvomalla verituotteiden laatua sekä luomalla veripalvelutoimintaa harjoittavien yksiköiden laatujärjestelmän yhteisön tasolla.
Haluaisin painottaa kahta asiaa, joissa yritin parantaa komission esitystä siinä tarkoituksessa, että veren ja sen komponenttien luovuttajien ja vastaanottajien turvallisuus paranisi. Kyseessä on tarkistus 33, jonka mukaan veripalvelulaitoksen vastaavalla henkilöllä on oltava lääketieteen alan pätevyys ja mieluummin hänen on oltava erikoistunut hematologiaan tai vastaavaan lääketieteen alaan. Toinen tärkeä seikka on, että nykyään meillä on kasvava pula verestä. Maassani veren kysyntä on kasvanut, ja noin kolme kymmenestä potilaasta tarvitsee verta. Vaikka vapaaehtoisilta luovuttajilta saatava tarjonta on lisääntynyt, ovat paineet veren tuontiin kasvaneet. Tarkistuksella 75 pyrimme torjumaan verenluovutukseen motivoivien kannustimien täydellisen kieltämisen, sillä sekä lääketieteen että tieteellisten tosiasioiden näkökulmasta on virhe olla liian ehdoton näin tärkeässä terveyteen liittyvässä kysymyksessä. Pyrkimystä vapaaehtoisuuteen perustuvaan verenluovutukseen ei tule muotoilla liian ehdottomasti. Jäsenvaltioille ja veripalvelulaitoksille on tarjottava mahdollisuus turvata kannustimien avulla harvinaisten veriryhmien sekä niiden komponenttien kerääminen, tutkiminen, säilytys ja jakelu sikäli kuin tähän on tarvetta.
Haluaisin onnitella kollegaani, esittelijä Nisticòa, sillä hän on tehnyt todellakin erinomaista työtä, ja pyydän äänestämään tarkistuksen 75 puolesta. Samalla, kun siinä pidetään kiinni vapaaehtoisuuteen perustuvan verenluovutuksen periaatteesta, jätetään jäsenvaltioille ja veripalvelulaitoksille todelliset mahdollisuudet kattaa mahdolliset tarpeet, ja täten tarkistus on lääketieteen ja tieteellisten tosiasioiden näkökulmasta täysin tarkoituksenmukainen.

Korhola
Arvoisa puhemies, kollega Nisticòn erinomaisen mietinnön yhteydessä käsiteltävä kiista verenluovutuksen maksullisuudesta on moniulotteinen, eettinen ja käytännöllinen kysymys ja paljon vakavampi kuin keskustelusta voisi päätellä. Tein tarkistusehdotuksen verenluovutuksen maksuttomuudesta yhdessä kollega Grossetêten kanssa, ja valiokunta hyväksyi sen. Vetoan kollegoihin, että tämä kanta säilyisi myös nyt. Useat potilas- ja viranomaistahot ovat vedonneet parlamenttiin, että emme sallisi verenluovutuksen kaupallistumista. Ensinnäkin kyseessä on turvallisuusriski. Maksujärjestelyjen salliminen muuttaa luovuttaja-ainesta ja kasvattaa kokonaisriskiä: vertailututkimukset osoittavat että maksettujen luovuttajien terveydentila on heikompi. Täällä on korostettu testien tärkeyttä, ja hyvä niin. Mutta esimerkiksi HIVin kohdalla sairaudessa on tietty ns. ikkunavaihe, jolloin virus ei vielä testissä tule esille.
Kyseessä on myös eettinen riski. Haluan tähdentää, että meillä on vastuu myös siitä, miten muu maailma kopioi käytäntöjämme. Jos me sallimme sen, että ihmiskehon osasta, verestä, käydään kauppaa, on otettava huomioon, että kehitysmaat seuraavat Euroopan esimerkkiä. Tämä tulee johtamaan riistoon, mutta myös kasvaviin riskeihin. Nyt jo tunnemme tapauksen Kiinasta, jossa syntyi täydellinen veren laatua koskeva katastrofi, kun verenluovuttajille maksettiin sikäläisittäin valtavia summia. Itävallassa 200 shillinkiä luovuttajalle on symbolinen, mutta Itä-Euroopassa merkittävä ansio. Haluammeko todella tätä muille ja itsellemme?
Kolmanneksi, kyseessä on riski syyllistyä epäjohdonmukaisuuteen. Useat EU-maat ovat allekirjoittaneet bioetiikkasopimuksen (Convention of the human rights and biomedicine), joka yksiselitteisesti kieltää ihmiskehon ja sen osien, veri mukaan lukien, taloudellisen hyödyntämisen.
En kiistä plasman tarvetta, ja sen pula on realiteetti. On kuitenkin älyllisesti epärehellistä plasmapulan perusteella avata koko tämä alue markkinavoimille. Tarkistus 17 takaa kuitenkin riittävästi mahdollisuuden korvata plasman luovuttamisesta aiheutuvat kulut, menetetyn työajan sekä matkakulut. Samalla haluan pyytää tukea kollegoilta suulliselle tarkistukselle, jonka tulen tekemään tarkistukseen 43. Se sallisi poikkeusmahdollisuuksiin turvautumisen tapauksissa, joissa plasmapula todella on ylittämätön ongelma.

Doyle
Arvoisa puhemies, käsiteltävään aiheeseen liittyy kaksi periaatteellista asiaa: veren riittävyys ja veren turvallisuus. Sadoille, jopa tuhansille hemofiliasairauksista ja immuunivajavuustilan eri muodoista kärsiville ihmisille nämä ovat elintärkeitä asioita, jotka koskettavat heitä päivittäin. Vaikka olen kaikkien muiden parlamentin jäsenten tavoin samaa mieltä siitä, että meidän on edistettävä vapaaehtoiseen luovutukseen perustuvaa kulttuuria siten, että siitä tulee sääntö ja periaate kaikissa jäsenvaltioissamme, pyydän, ettei parlamentti sulkisi maksullisten luovutusten mahdollisuutta kokonaan pois. Älkäämme kieltäkö niitä harvinaisten veriryhmien ja hyvin niukasti saatavilla olevien veriplasmojen ja plasmatuotteiden kohdalla, jos niiden riittävä saanti edellyttää maksamista.
On turha sanoa, että "jos veriplasmaa ei ole riittävästi saatavilla". Siitä on jo nyt pula. Nykyään 40-50 prosenttia eurooppalaisten potilaiden vuosittain käyttämästä veriplasmasta on peräisin luovuttajilta, jotka saavat korvauksen tähän aikaa vievään asiaan kuluneesta ajasta ja vaivasta. Etenkin Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Irlannissa plasmatuotteet ovat suureksi osaksi peräisin yhdysvaltalaisilta luovuttajilta, joille on maksettu korvaus.
Direktiiviin tehdyillä tarkistuksilla, joista ympäristövaliokunta äänesti ja jotka se hyväksyi, on suuri vaikutus kansanterveyteen. Ne estävät maksetut luovutukset kaikissa olosuhteissa ja kieltävät korvauksen saaneiden luovuttajien veriplasman ja plasmatuotteiden maahantuonnin. Emme voi enää perustella kansanterveyteen liittyvillä seikoilla, että kaikki luovutukset olisi ehdottomasti määrättävä korvauksettomiksi. Näin tehtiin 1970- ja 1980-luvulla, mutta ei enää nykyisessä seulonta- ja sterilointiprosessissamme.
Komission jäsen Byrne, haluaisin esittää juuri teille kysymyksen, ja ehkäpä voisitte vastata siihen vastauspuheenvuorossanne: rikkovatko ympäristövaliokunnan hyväksymät tarkistukset yhteisön lainsäädäntöä, etenkin EY:n perustamissopimuksen 152 artiklan kohtia? Otan esille erityisesti 152 artiklan 5 kohdan, jonka mukaan yhteisön toimenpiteet eivät vaikuta veren luovuttamista koskeviin kansallisiin säännöksiin ja määräyksiin. Ovatko tarkistukset itse asiassa yhteisön lainsäädännön vastaisia? Eri puolilla Eurooppaa toimivat lääkäreiden ja potilaiden järjestöt pyytävät, ettemme sulkisi maksettujen luovutusten mahdollisuutta kokonaan pois.
Onnittelen esittelijä Nisticòa hänen loistavasta työstään ja olen erittäin tyytyväinen tarkistukseen 75, jossa asiat saadaan hyvään tasapainoon.

Oomen-Ruijten
Niin, arvoisa puhemies, minun pitää korjata yksi väärä vaikutelma. Alankomaiden hemofiliapotilasyhdistys on ottanut minuun yhteyttä ja pyytänyt pitämään kiinni ei-periaatteesta, ja se merkitsee siis sitä, että myös toisenlaista kantaa edustaneet kollegat pyrkivät kyllä edistämään turvallisuutta ja toimivat myös omien potilasyhdistystensä toimeksiannosta.

Byrne
. (EN) Arvoisa puhemies, haluaisin ensin sanoa, että olen erittäin kiitollinen kaikesta tämän tärkeän ja uskaliaan direktiivin parissa tehdystä työstä. Direktiivi on tärkeä siksi, että se on ensimmäinen direktiivimme, joka perustuu perustamissopimuksen 152 artiklan uusiin tiukennettuihin säännöksiin, ja uskalias, koska se on terveyteen liittyvän kokonaistoimintamme ratkaiseva osatekijä.
Ennen kuin siirryn käsittelemään tänään käsiteltävän direktiivin yksityiskohtia, haluaisin ilmaista arvonantoni Euroopan neuvoston menestyksekkäälle ja arvokkaalle työlle veren turvallisuuteen liittyvissä asioissa. Meidän direktiiviehdotuksemme perustuu sen saavutuksiin.
Tämä uusi direktiivi koskee muiksi kuin lääkevalmisteiksi katsottavaa verta ja veren komponentteja ja sen tarkoituksena on varmistaa yhtä hyvä verensiirtoketjun laatu ja turvallisuus kaikissa jäsenvaltioissa. Direktiivissä annetaan lisäksi yhteisötason säännöksiä, jotka koskevat veripalveluja harjoittavien yksikköjen laatujärjestelmiä sekä niiden henkilöstön koulutusta.
Olen pannut tyytyväisenä merkille, että tänään käsitellyt tarkistukset tukevat kaiken kaikkiaan erinomaisesti sitä periaatetta, jolla komissio lähestyy veren turvallisuuteen liittyviä asioita, ja tapaa, jolla niitä pitäisi käsitellä yhteisötasolla. Arvostan Euroopan parlamentin erittäin merkittävää panosta. Useimmat tarkistukset parantavat ja selkeyttävät asioita sekä tuovat tekstiin hyödyllisiä lisäyksiä, ja kiitänkin esittelijä Nisticòa ja kaikkia hänen kollegojaan heidän osuudestaan.
Voimme hyväksyä 29 tarkistusta kokonaan. Lisäksi 23 tarkistuksessa on hyviä ajatuksia, joita kannatamme mutta jotka eivät ole täysin hyväksyttäviä siinä muodossa kuin ne on esitetty. Tämä johtuu siitä, että niihin sisältyy merkittäviä erityisseikkoja, jotka eivät sovi yhteen direktiivin yleisen lähestymistavan kanssa, tai siitä, että ne aiheuttavat oikeudellisia tai teknisiä ongelmia.
Tarkistusten suuren määrän vuoksi en voi millään käsitellä niitä kaikkia erikseen. Keskityn siksi neljään keskeiseen aiheeseen, joista on esitetty useita sellaisia tarkistuksia, joita emme voi hyväksyä ja joiden kohdalla katson jonkinlaisen komission kannan selvityksen tarpeelliseksi.
Ensin eettisiin kysymyksiin. Olemme kaikki samaa mieltä, että vapaaehtoisen korvauksettoman verenluovutuksen periaate on eettisesti erittäin tärkeä asia. Kuten jäsen Stihlerkin sanoi, Euroopan unionin perusoikeuskirjassa sanotaan, ettei ihmisruumiin osia saa käyttää sellaisenaan taloudellisen hyödyn hankkimiseen. Sen vuoksi pidän myönteisenä ja tuen aktiivisesti jokaista ponnistusta, jonka yhteisö voi tehdä tämän periaatteen kokonaisvaltaisen soveltamisen mahdollistamiseksi. Meidän on kuitenkin analysoitava huolellisesti kaikki asiaan liittyvät näkökohdat.
Voin todellakin vakuuttaa, ettei tämä uusi direktiivi aiheuta ihmishenkiä pelastavien hoitomuotojen puutetta. Veren ja verivalmisteiden, kuten veriplasmasta valmistettujen lääkkeiden, saanti on elintärkeä asia monille potilaille, kuten monet teistä ovat jo todenneet. Suuri osa Euroopassa tällaisiin lääkkeisiin käytettävästä veriplasmasta ei ole peräisin verenluovutuksista, joita voidaan pitää "vapaaehtoisina korvauksettomina" luovutuksina sanojen tarkassa merkityksessä, ja on vaikea sanoa, miten tällaiset luovutukset pitäisi korvata lyhyellä aikavälillä. On selvästikin olemassa vaara, että niiden kieltämisestä aiheutuisi tällaisten lääketuotteiden vakavaa puutetta.
Niinpä minusta on oikeastaan ennenaikaista kieltää sellaiset luovutukset, jotka eivät täytä täydellisesti tarkistuksen 17 mukaista "vapaaehtoisen korvauksettoman verenluovutuksen" määritelmää, ja olen siinä mielessä esittelijä Nisticòn ja jäsen Riesin, Müllerin, Bowisin ja Doylen kanssa samaa mieltä. Tuen heidän näkemyksiään ja hyväksyn, mitä he sanoivat tästä asiasta.
Epäilen lisäksi sellaisten säännösten oikeusperustaa, joissa määrätään, millä tavoin luovutukset pitäisi toteuttaa - jäsen Doylekin otti tämän näkökohdan esille. Perustamissopimuksen 152 artiklan mukaan yhteisö ei saa soveltaa toimenpiteitä, jotka vaikuttavat veren luovuttamista koskeviin kansallisiin säännöksiin ja määräyksiin. Tuntuu kyseenalaiselta, voidaanko ihmiset velvoittaa hyväksymään ainoastaan vapaaehtoiset luovutukset paremman turvallisuuden vuoksi. Erityisesti veriplasmasta valmistettujen tuotteiden turvallisuus riippuu nykyään enemmänkin kehittyneistä seulontatesteistä ja inaktivointitoimista. Yhteisöjen tuomioistuin saattaisi kyseenalaistaa tällaisen säännöksen asianmukaisen oikeusperustan puuttumisen vuoksi tai toissijaisuusperiaatteeseen vedoten.
Näistä syistä voin hyväksyä tarkistukset 55 ja 56 vain osittain. Kuten jo sanoin, olen valmis keskustelemaan kaikista ratkaisuista, jotka korostavat, että vapaaehtoisen ja korvauksettoman luovutuksen periaatteen kokonaisvaltainen soveltaminen on yhteisön keskeinen pitkän aikavälin tavoite.
Tarkistusten 1, 3, 7, 8, 12, 60 ja 61 tarkoituksena on ottaa käyttöön paremman eettisen tason vakuutukset tai vaatimukset tavalla tai toisella. Niitä kaikkia kannattaa tietenkin pohtia ja harkita yksityiskohtaisesti, mutta meidän mielestämme ne eivät oikein sovellu tähän direktiiviin, koska ne eivät liity suoraan direktiivin tavoitteisiin tai niillä ei ole perustamissopimuksen oikeusperustaa takanaan.
Jotkut teistä sanoivat, että korvauksesta suoritettavat luovutukset ovat suurempi turvallisuusriski. Monet teistä viittasivat tutkimuksiin. Olen saanut ainoastaan sellaisia neuvoja, että nämä tutkimukset ovat vanhoja. Kaikki tuoreet tutkimukset todistavat päinvastaista. Jos otamme huomioon sen tosiasian, mitä sanoin taannoin muista turvakeinoista, kuten seulontatesteistä ja inaktivointitoimista, ne takaavat kyllä tämän keskustelun kannalta oleellisen turvallisuuden tason. Esitettiin myös sellainen ehdotus, että pulatilanteessa verta voitaisiin tuoda muista maista, mutta minun on huomautettava, että siinä tapauksessa veri olisi peräisin korvauksen saaneilta luovuttajilta. Tämä seikka siis vie pohjaa asian perimmäiseltä tarkoitukselta.
Jäsen Ries lisäksi mainitsi olleensa yhteydessä hemofiliayhdistyksiin, ja jotkut muutkin sanoivat samaa. Voin sanoa, että myös minä ja yksikköni olemme olleet yhteydessä sekä hemofilia- että muihin yhdistyksiin, emmekä vaadi, että poistaisimme korvauksesta suoritettavat luovutukset verensiirtoketjusta. Kehottaisin parlamenttia ottamaan tämän asian erittäin vakavasti harkitessaan sitä huomisessa äänestyksessä sekä toimimaan esittämieni näkemysten mukaisesti. Kannatan monien täällä jo puhuneiden näkemyksiä ja olen itse täysin samaa mieltä.
Seuraavaksi haluan käsitellä direktiivin soveltamisalan ulottuvuutta. Tarkistuksen 13 viimeisen osan ja tarkistuksen 72 tarkoituksena on laajentaa direktiivin soveltamisalaa koskemaan veren ja veren komponenttien keräämistä ja tutkimista lääketuotteiden lähtöaineena. Komissio voi periaatteessa hyväksyä sen, mutta oikeudellinen selkeys on säilytettävä tämän verestä tai veriplasmasta peräisin olevia tuotteita koskevan direktiivin ja direktiivin 89/381/ETY soveltamisalojen mukaisesti. Kummankin tarkistuksen sanamuotoa on siksi pohdittava neuvoston kanssa tehtävän lopullisen kompromissin valossa.
Muissa tarkistuksissa direktiivitekstiin sisällytetään käsite "verestä saatava valmiste"; sitä ei voida hyväksyä, koska se voisi sekoittua "lääke"käsitteen kanssa.
Haluaisin vielä selvittää asiaa: kaikkien verestä valmistettujen ja ihmisten hoitoon käytettävien tuotteiden on tarkoitus kuulua joko tämän direktiivin tai jo olemassa olevan direktiivin 89/381/ETY soveltamisalaan. Mikäli asiasta syntyy epäilystä, komissio miettii uudestaan käytössä olevia määritelmiä.
Kolmas asia liittyy teknisiin standardeihin. Esittelijä ehdotti teknisten liitteiden poistamista direktiivistä ja niiden hyväksymistä myöhemmin komiteamenettelyllä.
Arvostan tätä lähestymistapaa ja olen hyvin kiitollinen tässä ehdotuksessa osoitetusta luottamuksesta komission työtä kohtaan. Parlamentin jäsenet tietävät, että olen puhunut tästä asiasta parlamentissa jo aikaisemminkin ja olen erittäin tyytyväinen, että tässä tilanteessa päädyttiin tällaiseen lähestymistapaan. Jos neuvosto hyväksyy tämän ratkaisun, yksikköni alkavat välittömästi laatia teknisiä standardeja koskevia ehdotuksia varmistaakseen, että ne hyväksytään ennen direktiivin voimaantuloa.
Lisäksi vakuutan, etteivät yksikköni yritä keksiä pyörää uudestaan valmistellessaan teknisten standardien säännöllistä soveltamista tieteellisen ja teknisen kehityksen mukaisesti. Aiomme käyttää Euroopan neuvoston uraauurtavaa työtä täysipainoisesti hyödyksemme.
Menettelyjä ei voi lisätä ja hankaloittaa entisestään alalla, jossa saatetaan joutua tekemään nopeita päätöksiä kansanterveyden turvaamiseksi. Sen vuoksi voin hyväksyä tarkistukset 68 ja 71 vain osittain ja minun on hylättävä tarkistus 69.
Emme voi hyväksyä tarkistuksia 39 ja 41, joissa viitataan toiseen direktiiviin ja ISO-standardeihin tässä direktiivissä esitettyjen standardien perustana. Ehdottaessaan uusittuja standardeja komissio ottaa huomioon oletusarvoisesti kaikki asian kannalta merkittävät EU:n sekä EU:n ulkopuoliset standardit. Joidenkin mainitseminen toisten kustannuksella saattaisi aiheuttaa sovellukseen liittyviä oikeudellisia ongelmia tai pakottaa yhteisön soveltamaan sen oikeudellisen kehyksen ulkopuolella laadittuja standardeja.
Emme voi myöskään hyväksyä tarkistusta 22, jossa esitetään jäljitettävyyden määritelmä, sillä määritelmä on mielestäni liian ylimalkainen, eikä se sitä paitsi kuulu perustamissopimuksen soveltamisalaan. Tarkistusta 44 ei myöskään voi hyväksyä, koska siinä ehdotettu maailmanlaajuinen luovuttajien tunnistusjärjestelmä on turhan kallis ja suurimuotoinen ja sen vuoksi tarpeeton.
Lopuksi veripalvelulaitoksen henkilöstön pätevyysvaatimuksiin. Tarkistuksen 33 mukaan "vastaavan henkilön" tehtäviin edellytettäisiin lääketieteen alan pätevyyttä. Se on liian rajoittava, eikä sitä voida hyväksyä. "Vastaava henkilö" vastaa ehdotuksen mukaan direktiivin soveltamiseen liittyvistä hallinnollisista ja johtotehtävistä eikä hänellä ole varsinaisia lääketieteen alan työtehtäviä. Jäsenvaltioilla on tosin oikeus määrätä "vastaavalle henkilölle" muitakin pätevyysvaatimuksia.
Lyhyesti sanottuna, 19 tarkistusta on hylättävä mainitsemistani syistä. Nämä ovat tarkistukset 1, 3, 6, 7, 8, 12, 19, 20, 22, 30, 33, 39, 41, 44, 47, 60, 61, 69 ja 73. Kaiken kaikkiaan 52 tarkistusta voidaan hyväksyä kokonaan tai osittain.
Seuraavat 23 tarkistusta voidaan hyväksyä osittain: tarkistukset 2, 5, 10, 13, 14, 15, 17, 21, 27, 28, 32, 35, 43, 46, 55, 56, 62, 66, 67, 68, 70, 71 ja 72. Loput 28 tarkistusta voidaan hyväksyä kokonaan, mukaan lukien tarkistus 75, joka on niin kutsuttu kompromissitarkistus.
Haluaisin lopuksi kiittää esittelijää, valiokuntaa ja todellakin teitä kaikkia läsnä olevia teidän rakentavasta työstänne. Monet tarkistukset parantavat ehdotusta. Komissio on lisäksi valmis ja halukas auttamaan nopeiden ratkaisujen löytämisessä niiden asioiden kohdalla, joihin jäi vielä ongelmia. Se tosiasia, että komissio hyväksyy kaiken kaikkiaan 71 tarkistuksesta 52 kokonaan tai osittain, on osoitus halustamme hyödyntää parlamentin merkittävää poliittista osuutta ja uskostamme siihen, että pystymme yhdessä viemään tätä tärkeää tavoitetta eteenpäin ja että saamme sen hyväksytyksi mahdollisimman pian.

Lund
Arvoisa puhemies, sanon asiani hyvin lyhyesti. Näyttää melkein tarkoituksenmukaiselta, että käymme keskustelua verestä keskiyön kieppeillä ihmissuden aikaan, mutta nyt asiaan. Tasan klo 24.00 kuulin komission jäsen Byrnen sanovan - tämä voi kyllä olla käännösvirhe, joten sen vuoksi haluaisin saada lausunnon toistettua - että hän ei tarkoita sitä, että pysyvältä ja vapaaehtoiselta lahjoittajajoukolta, joita on muutamissa jäsenvaltioissa, saatu veri on laadultaan parempaa ja turvallisempaa kuin sellaisilta ihmisiltä saatu veri, jotka täydentävät toimeentuloaan luovuttamalla verta. Olen järkyttynyt siitä, että terveysasioista vastaava komission jäsen pitää tilannetta tällaisena, joten sen vuoksi toivon, että komission jäsen kumoaa sen, mitä sanoin. On täysin varmaa, että vapaaehtoiselta ja pysyvältä luovuttajajoukolta, joka koostuu kansalaisista, jotka luovuttavat mielellään vertaan yhteiskunnan jäseninä olevien lähimmäistensä eduksi, saatu veri on laadultaan parempaa, kuin se veri, jota saadaan ihmisiltä, jotka haluavat täydentää toimeentuloaan luovuttamalla verta.

Puhemies
Pyytäisin teitä olemaan aloittamatta keskustelua uudelleen, sillä nyt ette voi tehdä muuta kuin pyytää komission jäseneltä jotain tarkennusta tai esittää hänelle kysymyksen.
Arvoisa komission jäsen, teillä on puheenvuoro.

Byrne
. (EN) Arvoisa puhemies, en haluaisi pöyristyttää jäsen Lundia, ja jos voin selittää mielipiteeni tästä asiasta, se saattaisi ehkä keventää huolianne.
En mielelläni muotoile asiaa niin kuin te, vaan sanoisin, ettei korvausta vastaan luovuttavien veri ole välttämättä yhtään sen turvattomampaa kuin maksutta luovuttavien veri, ja asiasta tehdyt tuoreet tutkimukset näyttävät tukevan väitettäni.
Täällä on viitattu joihinkin toisenlaista näkemystä edustaviin tutkimuksiin, mutta minun neuvoni on se, että nuo tutkimukset ovat vanhoja ja että uusi näkökanta on juuri esittämäni näkemyksen mukainen.

Nisticò
. (IT) Arvoisa puhemies, haluaisin vahvistaa sen, mitä komission jäsen Byrne juuri sanoi hyvin asiantuntevasti, viisaasti ja ammattitaitoisesti. Sillä, onko verenluovuttaja vapaaehtoinen vai ei, ei ole tekemistä turvallisuuden kanssa. Turvallisuus riippuu tämän vahvisti hyvin myös jäsen Trakatellis, joka hänkin on tieteiden asiantuntija kokeiden laadusta ja siitä, miten kehittyneitä ne ovat. Tällä hetkellä meitä huolestuttavat prionit, koska vielä ei ole olemassa kovin nykyaikaisia testejä niiden tutkimiseksi; aiheesta on vain julkaistu yksi työ Nature-lehdessä. Toivon, että pian tämän joustavan ja nopean päivitysjärjestelmän myötä myös näillä kokeilla voidaan varmistaa turvallisen veren saanti, mutta tämä ei varmastikaan riipu siitä, onko luovuttaja vapaaehtoinen vai onko hänelle tarjottu kannustimia.

Puhemies
Paljon kiitoksia, jäsen Nisticò.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.
(Istunto päättyi klo 00.13.)

