Budoucnost společného azylového systému EU (rozprava) 
Předsedající
Dalším bodem je rozprava o zprávě, kterou předložil Giusto Catania jménem Výboru pro občanské svobody, spravedlnost a vnitřní věci, o budoucnosti společného azylového systému EU.
Giusto Catania
zpravodaj. - (IT) Paní předsedající, dámy a pánové, počet uprchlíků se v loňském roce celosvětově zvýšil. Nyní dosahuje hodnoty přibližně 12 milionů. Jestliže zahrneme i ty, kteří jsou mezinárodně vysídlení, dospějeme k číslu více než 26 milionů lidí po celém světě, kteří potřebují obdobnou ochranu. Důvod je v tom, že na světě stále existují války; v současnosti jsou 4 miliony uprchlíků a vysídlených osob z Iráku a je jasné, že tito lidé se stali uprchlíky v důsledku válek, na kterých se zpočátku podílely i naše země.
Protože je v rámci právního státu naší povinností zajistit, aby tito lidé byli rovnoměrně přijati v celé Evropské unii, je vytvoření společné evropské uprchlické politiky nezbytné. Je o to důležitější, že některé členské státy dosud nemají systematické právní předpisy týkající se azylu. S politováním musím konstatovat, že sjednocení azylových řízení bylo odloženo o dva roky, a bude tedy zavedeno v roce 2012. Musíme ukončit tuto strašnou rozdílnost, která existuje mezi jednotlivými členskými státy a mezi rozdílnými azylovými systémy. V současnosti jsme v paradoxní situaci, kdy se míra kandidátů na postavení uprchlíka u některých státních příslušníků třetích zemí pohybuje od 0 do 90 % v závislosti na tom, který členský stát žádost obdrží.
Sladění standardů by mělo přinést vysokou úroveň ochrany v celé EU a nemělo by se snižovat na úroveň nejmenšího společného jmenovatele. Právo azylu je základní součástí naší demokracie a ochrany lidských práv a je nepřijatelné, že bylo v posledních letech závažně porušováno, když nebyly vždy respektovány potřeby žadatelů o azyl a zásada nenavracení stanovená v mezinárodních úmluvách. Evropská unie by měla ustanovit mechanismus na určování žadatelů o azyl na vnějších hranicích a zajistit, aby osoby, které mají právo na mezinárodní ochranu, získaly přístup na její území, včetně souvisejících kontrol na vnějších hranicích. To je důvod, proč považujeme za vhodné přezkoumat úlohu agentury Frontex, která se žadateli o azyl často jedná tak, jako by to byli nelegální přistěhovalci.
Touto zprávou Evropský parlament agenturu Frontex žádá, aby mu poskytla podrobné údaje o počtu žadatelů o azyl, kteří tak byli označeni po dobu její činnosti, a o situaci lidí zadržených a vrácených do tranzitních zemí nebo zemí původu. Musíme zajistit, aby byly správně používány mezinárodní úmluvy i dohody o spolupráci se třetími zeměmi. Dohody nemohou být uzavřeny se zeměmi, které nepodepsaly Ženevskou úmluvu. Řada členských států to ovšem porušuje, včetně Itálie, která například podepsala dohodu o řízení migračních toků s Libyí, zemí, která podepsat Ženevské úmluvy o uprchlících nezamýšlí.
Jsme velmi potěšeni - to jsme zdůraznili a doufáme, že se to prolne celou touto zprávou - že Soudní dvůr zrušil článek směrnice o azylovém řízení, který se týkal zavedení pojmu "bezpečných třetích zemí" a společného seznamu bezpečných třetích zemí. Myslíme si, že neexistuje něco jako "bezpečná třetí země"; je to nesprávný pojem, protože kterýkoliv občan může být pronásledován i v zemích s vysokou úrovní demokracie.
Žadatelé o azyl jsou zranitelní lidé, kteří potřebují odpovídající podmínky přijetí. Členské státy nemohou zajistit lidi pouze z důvodu, že žádají o mezinárodní ochranu. Proto tvrdím, že žadatelé o azyl by ze zásady neměli být zadržení. Naneštěstí je zajišťování žadatelů o azyl v řadě členských států stále skutečností, kvůli tomu, že tyto osoby nelegálně vstupují do země. Uzavírám s tím, že bohužel ani neexistuje jiná cesta, jak vstoupit do Evropské unie. A to je paradox: i žadatelé o azyl musí podléhat režimu smíšených toků, jestliže chtějí do EU vstoupit. Azyl není úleva: je to povinnost pro státy a je to právo pro ty, kteří utíkají před válkou.
Jacques Barrot
místopředseda Komise. - (FR) Paní předsedající, vážení poslanci, Komise přijala v červnu akční plán o azylu. Komise přijala doposud, v období 2008-2009, konkrétní návrhy na zlepšení standardů ochrany, na zavedení větší solidarity členských států a také na posílení praktické spolupráce.
Stanovili jsme zásady, podle kterých by měla Unie jednat, zachovat si své humanitární a ochranné tradice, zajistit skutečnou rovnost zacházení po celé Unii, zvýšit účinnost azylového systému a podporovat solidaritu uvnitř Unie i mezi Unií a třetími zeměmi.
Těší mě zjištění, že Parlament plně sdílí filozofii Komise. Sdílí naše ambice vybudovat evropský azylový systém, který bude poskytovat více ochrany, bude účinnější a bude více pouze evropský.
Skutečnost, že Parlament je nyní spolutvůrcem právních předpisů s Radou, mi dává naději, že jednání, která budou dlouhá, budou mít teď větší šanci dospět k nástrojům nejvyšší kvality, jež budou více ve shodě se základními právy.
Díky spolurozhodování a volbě kvalifikovanou většinou v Radě pak může Unie sladit tyto mezinárodní standardy ochrany na vyšší úrovni.
Děkuji Parlamentu za významnou podporu, kterou poskytl všem snahám, které Komise vyhlásila ve svém akčním plánu.
Také vám děkuji za to, že jste dali prioritu projednání mého nedávného návrhu na vytvoření evropského podpůrného úřadu pro otázky azylu. Podporu Parlamentu potřebujeme k tomu, abychom mohli zajistit úspěch tohoto mechanismu, který nám dovolí posílit praktickou spolupráci a kvalitu azylových systémů. Doufám, že tyto tři orgány dospějí rychle k dohodě, takže bude tento úřad moci být otevřen, co nejdříve to bude možné.
Vy se však, pane Catanio - a dovolte mi poděkovat za vaši zprávu - nicméně obáváte některých situací, především podmínek zadržení pro žadatele o azyl, práv žadatelů o azyl v působnosti dublinského nařízení, dopadu kontrol na hranicích na přístup k ochraně a zátěže v důsledku příjmu toků žadatelů o azyl, kterou některé členské státy předpokládají. Mám pro vás nějaké odpovědi.
Co se týče podmínek zadržení pro žadatele o azyl, navrhla Komise v novele směrnice o podmínkách přijímání jasnější pravidla než ta, která jsou v současnosti platná, především zákaz zajišťování nezletilých osob bez doprovodu za všech okolností. Také jsme upřesnili případy, kdy je možné zajistit dospělé osoby, včetně záruk jako je právo na účinný regresní postih nebo právo na právní pomoc a řádné soudní přezkoumání jejich zadržení.
Kromě toho, ve shodě se zprávou paní Roureové o otevřených a bezpečných přijímacích střediscích, která byla přijata dne 5. února, identifikoval Parlament řadu problémů v těchto střediscích. Navrhované změny směrnice o podmínkách přijímání by měly na tyto problémy dát odpověď.
Podle stejných zásad jsem navrhl, že by práva žadatelů o azyl v působnosti dublinského nařízení měla být lépe chráněna. Musíme například umožnit slučování rodin, slučování dětí s jejich rodinnými příslušníky a posílit procesní záruky využívané žadateli o azyl v působnosti dublinského nařízení.
I to nejlepší azylové řízení by bylo bezcenné, pokud by k němu nebyl zaručen přístup. Souhlasím s vámi, pane Catanio, že je třeba zlepšit naši spolupráci s úředníky kontroly na hranicích, odborně je připravovat a průběžně je informovat o záležitostech azylu. Zmínil jste smíšené toky. Agentura Frontex musí být skutečně schopna provádět tato opatření týkající se odborné přípravy. Tomu napomůže i podpůrný úřad - až bude založen, bude připravovat příručky pro pohraniční úředníky. Musíme také dospět k přesnějšímu určení odpovědnosti v případech lidí zachráněných na moři. Kde by měli být vyloděni? Kde by měli, pokud to potřebují, žádat o azyl? Pracuji s členskými státy a snažíme se nalézt správné odpovědi na tyto otázky. Přirozeně se musíme vyvarovat tlaků, které jsou na azylové systémy v některých členských státech vyvíjeny. Chceme dosáhnout větší solidarity - nejen ve finančním smyslu, ale také ve formě týmů odborníků rychlé reakce vytvořených úřadem.
Budeme také zkoumat možnosti dobrovolného přemístění uprchlíků do jiného členského státu, než je stát, který poskytnul ochranu.
Koncem tohoto týdne pojedu do Lampedusy a na Maltu, abych zjistil praktické požadavky a to, jak může Unie nabídnout svou pomoc.
Dovolte mi, paní předsedající, vážení poslanci, abych vám při této příležitosti poděkoval za zvláštní podporu 10 milionů EUR, které Parlament na konci roku 2008 schválil pro Evropský fond pro uprchlíky. Těchto 10 milionů EUR bude použito k tomu, aby v roce 2009 mohlo být do Unie přemístěno více uprchlíků. Chtěl bych v této souvislosti zdůraznit význam závazku, který v návaznosti na misi, kterou jsme vyslali do Jordánska a Sýrie kvůli přemístění iráckých uprchlíků do členských států Evropské unie, učinily členské státy.
Pracujeme, a já také pracuji, jinak řečeno pracujeme na všech frontách, abychom zdokonalili právní předpisy, praktickou spolupráci a solidaritu mezi členskými státy a mezi Unií a třetími zeměmi.
Chci Parlamentu skutečně poděkovat za podporu. Musíme z Evropské unie udělat opravdu sjednocený společný prostor v oblasti ochrany. Právě to chci zahrnout i do Stockholmského programu.
Děkuji vám, dámy a pánové. Děkuji vám, pane Catanio a paní Roureová, za všechnu velmi užitečnou práci, kterou jste odvedli.
DanutBudreikaitė
navrhovatelka stanoviska Výboru pro rozvoj - (LT) Počet uprchlíků na celém světě v minulých letech dosáhl hodnoty 16 milionů. EU v roce 2007 obdržela více než 200 000 žádostí o azyl. Jak uprchlíci žádající o azyl, tak některé členské státy čelí problémům a rovněž velké zátěži, kterou by odstranil společný azylový systém EU. Vládní orgány by při posuzování toho, zda má být žádost o azyl přijata, měly používat předem definované, jasné a rovnocenné podmínky. Je důležité, aby postavení uprchlíka bylo udělováno na základě konkrétního případu, a nikoli všeobecného posouzení, založeného například na národnosti. Chci také upozornit na skutečnost, že se plán politiky v oblasti azylu Evropské komise nezmiňuje o agentuře Frontex, která hraje v oblasti ochrany uprchlíků velice významnou úlohu. Kromě toho je důležité, aby bylo uvedeno, že počet žadatelů o azyl přímo závisí na politické, hospodářské a sociální situaci v zemích původu žadatelů o azyl. Proto by měl společný azylový systém EU být úzce propojen s politikou rozvojové spolupráce EU a humanitární činností, což by snížilo počet žadatelů o azyl, těch, kteří jsou často migranty z ekonomických důvodů.
Carlos Coelho
, jménem skupiny PPE-DE. - (PT) Paní předsedající, pane místopředsedo Komise, dámy a pánové, bylo vykonáno mnohé pro sladění právních předpisů týkajících se azylu v členských státech v návaznosti na uzavřenou dohodu z Tampere. Toto sladění bylo nicméně založeno na úrovni nejmenšího společného jmenovatele, přičemž stále existují velice odlišné praktiky a postupy. Stále nemáme rovné podmínky přístupu k ochraně po celé EU, a výsledkem je, že stále existují problémy jako sekundární pohyb žadatelů či několikeré žádosti.
Jak již zdůraznil zpravodaj, přesáhl v roce 2008 počet uprchlíků hodnotu 12 milionů. Naléhavě proto potřebujeme začít s druhou fází společného azylového systému EU. Stejné úrovně ochrany v rámci EU lze dosáhnout, jen pokud bude existovat jednotný proces žádosti o azyl, a to z důvodů účinnosti, rychlosti, kvality a spravedlnosti při rozhodování, a rovněž s ohledem na to, že je třeba mít jednotné normy pro uznávání osob za uprchlíky nebo osoby vyžadující mezinárodní ochranu. Jen tak může být se žadateli o azyl zacházeno stejně, bez ohledu na to, ve kterém členském státě o azyl požádali.
Jsem proto potěšen, že byl předložen tento azylový akční plán, do kterého přispěla řada veřejných aktérů a který stanoví cestovní plán, jímž je třeba se řídit v následujících letech, abychom mohli vytvořit společný azylový systém EU. Podporuji předložené pozměňovací návrhy ke směrnici o podmínkách přijímání, směrnici o azylovém řízení a kvalifikační směrnici, s cílem ujasnit podmínky uznávání žadatelů o azyl za osoby vyžadující mezinárodní ochranu. Jsem potěšen, že komisař Barrot zdůraznil, že je nutné zajistit soudržnost s ostatními politikami s dopadem na mezinárodní ochranu, a doufám, že stejný zájem o soudržnost bude provázet i další společné oblasti.
Na závěr bych rád poblahopřál zpravodaji Giusto Cataniovi za jeho práci, kterou podpoří skupina Evropské lidové strany (Křesťanských demokratů) a Evropských demokratů.
Martine Roure
Paní předsedající, na úvod chci blahopřát našemu zpravodaji za skvělou zprávu, která správně odhaluje nevyváženosti v platných azylových právních předpisech v Evropě a zpravodaj v ní předkládá řadu návrhů, které nám umožní pokročit správným směrem.
Musíme odstranit neúnosné rozdíly mezi členskými státy. Odpověď, kterou dostane žadatel o azyl, skutečně závisí na zemi, v níž je žádost o azyl podána.
Požadujeme dále zásadní zlepšení podmínek, za jakých jsou žadatelé o azyl ubytováni. To zejména vyžaduje, aby byla potvrzena zásada, že žadatelé o azyl nesmí být zadrženi, především zranitelné osoby, ženy, děti a oběti mučení. Také to vyžaduje zaručený přístup k minimálním právům na ubytování, zaměstnání, zdravotní péči, vzdělání, jinak řečeno k základním právům, která zajišťují důstojnost člověka.
A nakonec považujeme za zásadní také to, abychom přezkoumali systém Dublin II. Naše návštěvy v zadržovacích střediscích nám ukázaly - jak jste již podotkl, pane Rothe - hlavně vedlejší škody způsobené nevhodnými provozními postupy, pokud to vytváří neúnosnou zátěž pro země, které jsou nejvíce zasažené toky migrantů směrem do Evropy.
Máme před sebou ještě dlouhý kus cesty, než dosáhneme společné azylové politiky. Nesmíme podlehnout iluzím, ale nové návrhy Komise, a věřím, že my k nim můžeme významnou měrou přispět, nám doufám umožní položit základy uspořádání, které třebaže se může dnes zdát křehké, bude v budoucnosti pevné.
Upřímně děkuji komisaři Jacquesi Barrotovi za neústupnou vůli, kterou v této záležitosti prokázal, protože vůli potřebujeme, a zde to bude muset být hodně vůle. Doufám, pane komisaři, že budete mít čas k tomu, abyste tuto práci zrealizoval, protože je to naše povinnost a mravní příkaz s ohledem na hodnoty, které v Evropské unii hájíme.
Sarah Ludford
jménem skupiny ALDE. - Paní předsedající, podporuji zprávu pana zpravodaje a práci Komise. Nedobrý stav nakládání s uprchlíky nelze ničím omluvit, neboť počty žádostí o azyl dosahují nejnižších historických hodnot. Neexistence společných postupů, rozdílné zdroje informací ze zemí původu a nedostatečné provedení zákonů EU znamená, že v této oblasti nejsou rovné podmínky pro všechny. To následně vede k tomu, že si žadatelé hledají nejlepší podmínky a členské státy využívají neustálých změn.
Dalším prvkem vytvářejícím nerovný přístup k ochraně je, že některé členské státy rovnou deportují osoby, aniž by mohla být posouzena jejich situace, nebo i uplácejí třetí země, aby tyto osoby nepřijížděly.
Mnozí z příchozích ve smíšených tocích mohou být ekonomičtí migranti, což z nich ještě nedělá zločince. I kdyby ovšem jen několik málo z nich byli uprchlíci, musí být rozpoznáni. Jak říká pan Catania, musí být do správy hranic, zejména v rámci pověření agentury Frontex, začleněna ochrana lidských práv. Lidé by neměli být zadržováni jen proto, že žádají o azyl.
Kromě jednotného postupu a obsahu ochrany musí existovat i praktická spolupráce, podpora a solidarita, mimo jiné prostřednictvím významného evropského podpůrného úřadu pro otázky azylu, zajišťujícího jednotné zdroje informací o zemích. Kvalitnější a přesnější první rozhodnutí by ušetřila peníze díky menšímu množství nákladných odvolání.
Uložení povinnosti státům EU, aby dovolily žadatelům o azyl pracovat i po šesti měsících, pokud není jejich případ vyřešen, je velmi důležité: tito lidé by si udrželi důstojnost a také by platili daně. Jsem velice zklamaná nad rozhodnutím Spojeného království nepřipojit se ke zdokonalené směrnici o podmínkách přijímání, která by zakázala automatické zadržení pouze z důvodů podání žádosti o azyl, ukončila by po celém Spojeném království postupy rychlého zadržení a posílila by právo na práci žadatelů o azyl po šesti měsících. Je pro mne velmi zahanbující, že má vlastní země na tyto podmínky nahlíží jako na příliš přísné.
Jan Tadeusz Masiel
jménem skupiny UEN. - (PL) Paní předsedající, ještě jednou bychom měli z celého srdce poděkovat francouzskému předsednictví, které v otázce azylu dosáhlo velkého pokroku, když dovedlo v říjnu minulého roku Evropský pakt o přistěhovalectví a azylu k přijetí Radou. Je pravda, že Evropská unie potřebuje společnou azylovou politiku a potřebuje v souvislosti s přijímáním uprchlíků vyvinout přístup, který bude založený na solidaritě. Členským státům EU, které jsou nejvíce vystaveny přílivu žadatelů o azyl, by měla být poskytnuta pomoc. Otázka azylu je velice citlivá. Je obtížné rozhodnout, kdo skutečně potřebuje ochranu, a kdo zkouší uniknout chudobě ve vlastní zemi, a třebaže si i ti druzí zaslouží pomoc, nemůžeme přijmout každého. Stručně řečeno, naše postupy v EU by měly být jednotné, průhledné a rychlé.
Hélène Goudin
Paní předsedající, vytváření "pevnosti Evropa" se se od roku zrychluje. To je velice nešťastné, nejen proto, že společná azylová politika bude se vší pravděpodobností znamenat tvrdší a přísnější politiku, na které budou nejvíce tratit ti, kdo potřebují ochranu. Tento vývoj je přinejmenším zneklidňující.
Ve zprávě se usiluje o zavedení jednotných norem k určení toho, kdy bude osoba považována za uprchlíka. Ptám se proč. Mezinárodní úmluvy, které to stanoví, již máme. Neměli bychom se pokoušet vytvářet nové normy EU, které by se vší pravděpodobností byly přísnější než například Ženevské úmluvy.
Téměř každý týden slýcháme děsivé zprávy z uprchlických táborů v jižní Evropě. Ti, kdo v nich skončili, žijí v hrozných podmínkách, před kterými úřady raději zavírají oči. Problémem nejsou jednotlivci zadržovaní v těchto táborech, ale spíše skutečnost, že nejsou dodržována lidská práva, třebaže všechny členské státy splňují, přinejmenším teoreticky, kodaňská kritéria. Je to problém, kterým bychom se měli spíše zabývat zde v Parlamentu. Přístup na území každého státu musí být otázkou, kterou rozhodne konkrétní stát, ovšemže při dodržení mezinárodních úmluv a dohod.
Marian-Jean Marinescu
(RO) Společný evropský azylový systém je v současnosti zatížen nedostatečnou soudržností s právními nástroji pro mezinárodní ochranu.
Jako důsledek významných rozporů v rozhodovacích procesech, které 27 členských států používá při vyřizování žádostí o azyl, se míra toho, kdy žadatel byl uznán za uprchlíka, pohybuje od 0 až po přibližně 90 %. Kritéria dublinského systému navíc nepřiměřeně zatěžují členské státy na vnější hranici Evropské unie, které jsou jako první vstupní země zodpovědné za zpracování žádosti o azyl.
Stále ještě existují jevy, jako je sekundární pohyb z jednoho členského státu do druhého či několikeré žádosti. Jedním z nejnaléhavějších požadavků v rámci azylové politiky EU je výměna analýz, zkušeností a informací mezi členskými státy. Musí být také nalezena praktická řešení, jejichž cílem je zlepšení spolupráce mezi správními orgány, zodpovědnými za posuzování žádostí o azyl.
Největším problémem nicméně zůstává komunikace členských států ohledně rozdílného přístupu k žadatelům o mezinárodní pomoc v závislosti na zemi jejich původu. Doufám, že současné problémy pomůže vyřešit především nařízení o vytvoření evropského podpůrného úřadu pro otázky azylu, které navrhla před třemi týdny Komise.
Již teď naléhavě žádám budoucí vedení tohoto evropského úřadu, aby nepodceňovalo spolupráci s Evropskou agenturou pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích, evropskou migrační sítí a příslušnými orgány v členských státech a třetích zemích, jichž se migrace a otázky azylu týkají. Kromě předcházení zdvojování činností zajistí tato spolupráce sladění činností členských států a využití jejich odborníků na otázky azylu.
Inger Segelström
(SV) Paní předsedající, komisaři Barrote, na úvod chci poděkovat panu Cataniovi za jeho zprávu. Plně sdílím názor, že je nešťastné, že vstup v platnost byl odložen do roku 2012. Chtěla bych hovořit o třech tématech, jmenovitě právech dětí, podpoře a možnostech pro ženy postižené obchodováním s lidmi a na závěr o tom, jak se můžeme lépe připravit, dojde-li k náhlé krizi ve světě.
Považuji za správné, že Parlament upozorňuje na skutečnost, že by dětem a nezletilým osobám měla být věnována zvláštní pozornost. Přesto mne však velice znepokojuje skutečnost, že děti stále mohou být vzaty do vazby. To považuji za nepřípustné.
Včera byl Mezinárodní den žen. V průběhu tohoto volebního období Parlamentu jsem se věnovala problému, jak je v různých zemích zacházeno se zadrženými ženami a dětmi postiženými obchodováním s lidmi, tedy jestli tito lidé mají právo zůstat v EU nebo obdržet pomoc, aby se mohli navrátit domů. Když ve Švédsku vládli sociální demokraté, bylo předem rozhodnuto, že ženy, které byly ve Švédsku zneužívány - bez ohledu na to, jestli se tak stalo kvůli obchodu s lidmi, v manželství nebo byly obětí násilí - měly právo zůstat. V současnosti může taková žena teoreticky zůstat, ale pouze pokud spolupracuje s policií a státními zástupci. U jakých jiných trestných činů kromě obchodu s lidmi je spolupráce požadavkem pro azyl? Mám za to, že je to diskriminace žen a dětí, a ráda bych se touto záležitostí zabývala dnes, v návaznosti na včerejší Den žen.
Třetím tématem je to, jak různé země přijímají žadatele o azyl a které země si žadatelé o azyl vybírají. Má země, Švédsko, je jedna z těch, které přijaly nejvíce uprchlíků z Iráku. Oproti Spojeným státům i Kanadě to je obrovské množství, stejně jako oproti většině států EU. Doufám, že nový azylový systém EU bude lépe připravený přijmout společnou odpovědnost v případě, že se něco přihodí ve světě, nebo, jako v případě Iráku, když jsou napadeny státy. Nemělo by tomu být tak, že je systém EU založen na solidaritě, pouze pokud je situace klidná - musí fungovat i v dobách krize a konfliktu.
Gerard Batten
Paní předsedající, počet osob usilujících o postavení uprchlíka a azyl povážlivě roste. Jak se uvádí ve zprávě, na celém světě je asi 12 milionů uprchlíků a asi 26 milionů mezinárodně vysídlených osob. To není žádným překvapením, jestliže některé země v Africe či Asii sklouzávají do politického chaosu a celý svět se ocitá stále hlouběji ve finanční a hospodářské krizi dosud nepoznaných rozměrů.
Můžeme s jistotou očekávat, že v příštích měsících a letech zde bude uprchlíků a žadatelů o azyl ještě více. Je nám všem vcelku jasné, že řešení Evropského parlamentu spočívá ve sladění vnitrostátních azylových systémů. Ve zprávě se navrhuje společný evropský azylový systém a společný podpůrný úřad pro otázky azylu spolu s jednotnými normami pro udělování postavení uprchlíka a azylanta. Navrhuje se, aby vnitrostátní vlády neměly možnost zadržovat žadatele o azyl jen z toho důvodu, že žádají o azyl, a že uprchlíkům by mělo být dovoleno požádat o pohyb z jedné evropské země do jiné. Navrhuje se, že v případě, že je žadatel zadržován, měl by mít právo obrátit se o náhradu škody na vnitrostátní soud.
To vše je recept na chaos a těžkosti ve vnitrostátních azylových systémech. Mnoho, ne-li většina z těch lidí, kteří žádají o postavení uprchlíka a azyl v evropských zemích daleko od domova, jsou samozřejmě ekonomičtí migranti hledající lepší život. A kdo je za to může vinit? Čím jednodušší však pro ně bude přijít do Evropy, tím více jich přijde.
Zde navrhované společné systémy by jednotlivým státům snad ještě ztížily ochranu jejich vlastních hranic a nepočitatelnému množství ekonomických migrantů by naopak překročení těchto hranic usnadnily. Británie potřebuje dokonce ještě přísnější kontroly, a nikoli mírnější, jak je navrhuje Evropská unie.
Simon Busuttil
(MT) Pan zpravodaj měl pravdu v tom, že společná azylová politika musí být vybudována na principu solidarity. A právě solidarita naší azylové politice chybí, jak se komisař Barrot osobně přesvědčí koncem tohoto týdne, až navštíví mou zemi, Maltu, spolu s Lampeduským ostrovem. Pane komisaři, uvidíte že na solidaritu, kterou hledáte, tam nenarazíte. Solidarita byla poprvé zavedena v paktu o přistěhovalectví a azylu v říjnu minulého roku. Byla zavedena v podobě doložky o sdílení zátěže, která se zaměřuje na rozložení zatížení mezi země. Tehdy tomu bylo poprvé, co byla zavedena, a byl to krok dobrým směrem. Tato doložka se uplatňuje na dobrovolném základě a dovoluje, aby migranti, kteří přijedou do jedné země a zažádají o azyl, měli možnost se přesunout do jiné země Evropské unie. Tento Parlament dokonce vyčlenil 5 milionů EUR z rozpočtu Evropské unie na letošní rok, aby podpořil uplatňování této doložky. Doposud jsme ale neměli možnost vidět využití této doložky v praxi, s výjimkou Francie, která se nabídla převzít 80 žadatelů o azyl z Malty. To je významné gesto, ale ostatní země Evropské unie ho nenásledovaly, což je velká škoda. Proto se ptám pana komisaře, co dělá Komise pro to, aby zajistila, že bude tento mechanismus sdílení zátěže skutečně vykonáván? Co dělá pro to, aby zajistila, že i další země nabídnou svou solidaritu a převezmou přistěhovalce od země, která je vystavována nepřiměřené zátěži? Plánuje Komise vytvořit evropský přerozdělovací program mezi zeměmi a jak plánuje plnit a používat tuto doložku?
Daciana Octavia Sârbu
(RO) V současné situaci, kdy počet uprchlíků na celém světě roste a Evropská unie přijímá více než polovinu žadatelů o azyl, musí být vytvoření společného evropského azylového systému naléhavou prioritou.
Vítám v této souvislosti návrh na vytvoření evropského podpůrného uřadu pro otázky azylu, který bude koordinovat rozdílné vnitrostátní azylové politiky tak, aby nedocházelo k nepřiměřenému zatížení některých členských států. Myslím si, že tento úřad musí být organizován tak, aby mohl hrát významnou úlohu v případě krize a posuzoval správně žádosti o azyl.
Myslím si také, že nové členské státy Evropské unie, jmenovitě Rumunsko a Bulharsko, musí od Evropské unie získat podporu prostřednictvím účinných mechanismů solidarity, aby byly zajištěny adekvátní podmínky pro přijímání žadateů o azyl. Nesmíme nicméně zapomenout na to, že musíme jednat proaktivně a nikoli reaktivně a na evropské úrovni zaměřovat více pozornosti na spolupráci se třetími zeměmi, abychom předešli krizím.
Alin Lucian Antochi
(RO) Členské státy Evropské unie se zhostí každoročně milionů lidí, kteří hledají útočiště před pronásledováním a konfliktem v zemích jejich původu. Míra uznání za uprchlíka se však na vnitrostátní úrovni v těchto státech pohybuje od 0 do 90 %. Dublinský systém, který zahrnuje postup zpětného přebírání uprchlíků do jejich první tranzitní země, je navíc zdrojem rozporů vznikajících mezi těmito zeměmi a zeměmi ležícími uprostřed Společenství týkajících se koordinace azylových politik a opatření pro uprchlíky.
Jak zde přede mnou uvedli i další řečníci, musí společný evropský azylový systém umožnit členským státům poskytovat uprchlíkům zvýšenou míru ochrany, od chvíle, kdy jsou přijati, až do té doby, než jsou plně začleněni do místních komunit, a to vytvořením jednotného azylového řízení, v němž se stanoví jasné, přiměřené a jednotné podmínky, které orgány mohou uplatnit při vyřizování žádostí o azyl.
Zvláštní pozornost musí být věnována solidaritě mezi členskými státy, co se týče koordinace velkých toků žadatelů o azyl v některých zemích, ať již poskytováním finanční pomoci nebo přijímáním vnitřních mechanismů k znovuzačlenění nebo přerozdělení, které umožňují, aby uprchlíci byli rozmístěni rovnoměrně po celé Evropské unii.
Katrin Saks
(ET) Ráda bych poděkovala panu zpravodaji a zdůraznila význam tohoto tématu, třebaže zastupuji členský stát Estonsko, kam přijíždí velice málo uprchlíků.
Postavení uprchlíka zde bylo doposud udělováno jen několika lidem za rok, ale jsme také malá země a i když je tato země přitažlivá pro turisty, život zde je těžký. Uvědomujeme si sice nutnost solidarity, ale myslím si, že ti, kdo již v životě tolik vytrpěli, by neměli být trestáni ještě znovu tvrdým podnebím, pokud se pro to nerozhodnou sami.
Aby se zlepšila situace zemí, které přijímají velké množství žadatelů o azyl, bylo by tudíž rozumné hovořit o sdílení odpovědnosti, a nikoli lidí. Sladění norem si podporu jistě zaslouží. Jestliže máme společnou hranici, je logické, že by se žadateli o azyl mělo být zacházeno po celé Evropské unii stejně.
Zuzana Roithová
(CS) Paní předsedkyně, hluboce nesouhlasím s tažením euroskeptiků proti společné migrační a azylové politice zakotvené v Lisabonské smlouvě. Potřebujeme společně a přísněji potírat nelegální ekonomickou migraci, ale čekatelům na azyl poskytnout důstojnější podmínky. Není mi lhostejné, že děti uprchlíků v evropských táborech nemají celé měsíce přístup ke vzdělání či potřebné zdravotní péči. Je také neudržitelné, aby uvnitř Schengenu některé země uznávaly statut uprchlíka a jiné ne. Je špatné, že agentura Frontex nemonitoruje počty a země původu žadatelů o mezinárodní ochranu. Ano, potřebujeme jednotné řízení o azyl a také potřebujeme pomoci nárazníkovým zemím na základě solidarity. Ale azylovou politiku musíme provázat s rozvojovou politikou, abychom dokázali migrantům předejít.
Jacques Barrot
místopředseda Komise. - (FR) Paní předsedající, budu docela stručný, ale pozorně jsem naslouchal všem projevům a děkuji Evropskému parlamentu za to, že tomuto úsilí prokázal svou skutečnou podporu a dal azylové politice plný prostor, který potřebuje k tomu, aby mohla sloužit pronásledovaným osobám po celém světě. Je to naše povinnost, a jak řekla Martine Roureová, mravní příkaz to udělat.
Rád bych několik věcí objasnil. Zaprvé, někteří z Vás, mimo jiné pan Catania, zmínili agenturu Frontex. Musím vám říci, že agentura Frontex má teď styčného důstojníka v Úřadu vysokého komisaře Organizace spojených národů pro uprchlíky. Agentura Frontex se usilovně snaží o to, aby plně porozuměla problémům žadatelů o azyl, a Komise navrhla pravidla, jejichž cílem je lépe vymezit odpovědnost této agentury v operacích na moři. V současnosti projednáváme tuto důležitou otázku s členskými státy.
Rád bych se vrátil k požadavku na solidaritu, který zde mnozí z vás vznesli. Mám na mysli především pana Busuttila, který v této souvislosti zmiňoval obtížnou situaci Malty. Je pravda, že Komise v akčním plánu o azylu navrhla prozkoumat možnosti, které nabízí rovnoměrné rozdělování žadatelů po členských státech na dobrovolném základě.
Diskuse s členskými státy započala na podzim prostřednictvím neformálního dokumentu, v němž byly představeny některé možnosti, jak zavést zásadu solidarity do oblasti azylu. Musím říci, že dosáhnout dohody většiny členských států o mechanismu sdílení uprchlíků mezi nimi není jednoduché. Chceme však přesto začít zkoumat dopady a možnosti tohoto druhu sdílení na úrovni Unie.
Také bych rád podotknul, že projekty související s tímto sdílením a přemísťováním jsme připraveni financovat v rámci Evropského fondu pro uprchlíky. Budu mít možnost to zopakovat v těch členských státech, které se chystám navštívit. Právě tyto země jsou nejčastějším cílem žadatelů o azyl.
Abych to shrnul, věřím, že jsme na počátku dlouhého procesu, který je nutný, jestliže doopravdy chceme, aby si Evropa udržela své hodnoty a silnou identitu v kontextu regionu, který bude vítat všechny ty, kdo na světě trpí a očekávají naši pomoc.
Mnohokrát děkuji Evropskému parlamentu, paní přesedající a vám vážení poslanci za vaše vystoupení, která jsou pro mne jako komisaře obzvláště cenná.
Giusto Catania
Paní předsedající, dámy a pánové, rád bych poděkoval kolegům poslancům, kteří hovořili ve prospěch této zprávy, stejně jako panu Barrotovi za jeho podporu a práci, kterou Komise odvádí na podporu změny některých směrnic, především směrnice o azylovém řízení, a prokazuje tak vůli zdokonalit společný azylový systém. Parlament v této oblasti vystupuje jako spolutvůrce právních předpisů a jsem přesvědčen, že naším úkolem je, abychom sladili azylová řízení na vyšší úrovni a usilovali o systém harmonizace, který umožňuje přijímat velké počty uprchlíků a zlepšuje normy pro přijímání v členských státech v zájmu vyšší soudržnosti tohoto systému.
Věřím, že Parlament sehrál důležitou úlohu návštěvami ve střediscích pro administrativní zadržování v Evropě. Navštívili jsme jich velké množství - paní Roureová byla zpravodajkou pro závěrečnou zprávu - a byli jsme svědkem toho, že je v členských státech často porušováno právo na azyl, často nebyly zaručeny standardní podmínky pro přijímání jako právo na zdravotní péči a právní pomoc a nebyly nám poskytnuty informace o případných žadatelích o azyl. Docházelo k tomu proto, že se smíšenými toky bylo zacházeno stejně, jako se bojuje proti nelegálnímu přistěhovalectví, a otázka ochrany vnějších hranic měla přednost před potřebou přijetí, zejména pokud jde o přijímání žadatelů o azyl.
Souhlasím s některými připomínkami kolegů poslanců, především co se týče nutnosti přezkoumat dublinské nařízení a zajistit mechanismy solidarity mezi členskými státy, aby zátěž mohla být sdílena, ale mechanismy solidarity potřebujeme také proto, aby bylo žadatelům o azyl přiznáno jejich právo být přemístěn jinam, kde by mohl být jejich případ projednán.
Někteří poslanci, a tím skončím, poukazovali na otázku hraničních kontrol. Spatřuji v těchto argumentech jednu základní chybu: otázka ochrany hranic a otázka azylu jsou dvě naprosto odlišné záležitosti. Musíme zaručit právo na azyl jako základní právo, které bude dodržované v rámci Evropské unie.
Předsedající
Rozprava je ukončena.
Hlasování se bude konat zítra.
Písemná prohlášení (článek 142)
Bogusław Rogalski  
písemně. - (PL) Paní předsedající, počet uprchlíků na celém světě přesáhl v loňském roce hodnotu 12 milionů a dalších 26 milionů lidí bylo mezinárodně vysídleno, což ukazuje na závažnost problému. Normy ovšem bohužel nejsou ani zdaleka sladěny, neboť procento žadatelů z některé třetí země, kterým bylo přiznáno postavení uprchlíka, se v různých členských státech pohybovalo od 0 do 90 %.
Pro udělování azylu by mělo být ustanoveno jednotné řízení, spolu s jednotnými normami, aby bylo možné rozhodovat o tom, kdo by měl být uznán za uprchlíka či za osobu, která potřebuje mezinárodní ochranu. Všichni lidé, kteří v této oblasti rozhodují, by měli mít stejný přístup k odborným informacím o zemi původu žadatele a orgánech způsobilých k projednání odvolání a tyto informace by měly mít i osoby žádající o azyl.
Během čekací doby je mimořádně důležité, aby orgány přihlížely k odlišným potřebám žadatelů o azyl v obtížnější situaci, jako jsou děti, osoby s postižením a ženy. Vytvoření společné databáze je základním krokem ke zveřejňování a shromažďování informací o zemích původu.
Je vhodné zdůraznit, že povinnost poskytovat pomoc je zaručena v Úmluvě OSN o mořském právu (UNCLOS) a je právně závazná pro všechny členské státy EU a pro agenturu EU Frontex.
