Vykročení do boje proti neohlášené práci (krátká rozprava)
Předsedající
Dalším bodem je zpráva (A6-0365/20 8) Piera Antonia Panzeria jménem Výboru pro zaměstnanost a sociální věci o zintenzivnění boje proti nenahlášené práci.
Pier Antonio Panzeri
Pane předsedající, dámy a pánové, jelikož čas podle všeho docela postoupil, budu velmi stručný.
Samozřejmě děkuji výborům za vyjádření stanoviska a stínovým zpravodajům, s nimiž několik posledních měsíců spolupracujeme. Částečně díky jejich přispění jsme byli schopni vypracovat text, který může být podpořen většinou ve Výboru pro zaměstnanost a sociální věci.
Ukázali jsme, že boj proti neohlášené práci je nutno chápat jako problém týkající se všech zemí. Pokud chce Evropa dosáhnout cílů stanovených v Lisabonu, musí se do této bitvy zapojit.
V textu jsou některé odstavce, které byly přijaty a které považuji za rozhodující v tak rozsáhlé otázce, jakou je neohlášená práce. Mluvíme asi o 20% evropského hrubého domácího produktu. To znamená, že je velmi rozšířená ilegální činnost, která nemůže být tolerována, protože velmi narušuje konkurenci mezi společnostmi a oblastmi a v jejímž důsledku je práce méně bezpečná a pracovníci méně zabezpečeni..
Z tohoto důvodu je jen dobře, že na tento problém upozorňujeme, protože je potřeba si více uvědomovat skutečnost, že neúspěch boje proti neohlášené práci pravděpodobně tyto problémy bude nadále způsobovat a současně v blízké budoucnosti nejspíš výrazně oslabí schémata sociálních jistot v Evropě.
Tyto úvahy byly výchozím bodem pro předložení tohoto návrhu Parlamentu. Jak jsem již řekl, ve zprávě jsou klíčové body, které, pokud se k nim Komise také zaváže, by mohly přinést pozitivní výsledky a návrhy, jež považujeme za užitečné. Myslím, že mohu říci, že Evropský parlament již svou troškou přispěl. Nyní je řada na dalších orgánech, aby učinily to, co jim přísluší, abychom mohli v boji proti neohlášené práci dosáhnout daných cílů.
Vladimír Špidla
člen Komise. - (CS) Dámy a pánové, dovolte, abych v prvé řadě poděkoval panu zpravodaji a velmi rychle se vyjádřil k několika otázkám, které ve zprávě byly zdůrazněny. Je fakt, že práce "na černo” je čím dál tím více přeshraničním jevem, a tuto informaci uvedla Komise ve své Zelené knize o pracovním právu. Je tedy nutné se touto otázkou zabývat. Domníváme se, že zřízení skupiny odborníků společně s rozvojem systému výměny informací mezi pracovními inspektoráty v oblasti sociálního zabezpečení jsou významné kroky k "zavedení určité stálé struktury Společenství pro přeshraniční spolupráci", jak navrhuje bod 53.
Všichni se shodneme na tom, že je zapotřebí vyvinout větší úsilí k řešení problému práce "na černo”, ale myslím si, že obecně nejpříhodnější a nejvíce oprávněné by byly kroky na úrovni členských států. Náš výzkum ukázal, že práce "na černo” se v různých členských státech projevuje rozdílným způsobem, a proto by se nemělo uvažovat o opatřeních na úrovni Společenství jako o bezprostřední prioritě. Zpráva uvažuje o paktu pro zveřejnění práce "na černo", v jehož rámci by právní předpisy byly dočasně volnější, což by dalo podnět k regulaci práce "na černo”. Ačkoli se jedná o dobrý nápad, domníváme se, že by jednat měly členské státy společně se sociálními partnery, kteří mimochodem zahrnuli práci "na černo” mezi své prioritní úkoly v celé Evropě. Komise by mohla v rámci svých pravomocí podpořit jejich iniciativu prostřednictvím kampaní financovaných z programu PROGRESS nebo prostřednictvím strukturálních fondů.
Pokud jde o žádost navrhnout rámcový status pro manželky/manžele nebo rodinné příslušníky pomáhající v rodinných firmách, rád připomínám, že Komise nedávno přijala návrh směrnice o uplatňování zásady rovného zacházení pro muže a ženy, kterou se zrušuje směrnice 86/613/EHS a která zajistí pomáhajícím partnerům stejnou úroveň ochrany jako samostatně výdělečně činným pracovníkům.
Komise rovněž v rámci programu PROGRESS pracuje na nástrojích a metodách pro lepší hodnocení a monitoring práce "na černo" a na identifikaci a výměně osvědčených postupů na úrovni Evropské unie. Více jsme se zaměřili na výměnu osvědčených postupů a doufáme, že tak získáme nezbytné množství zkušeností, abychom mohli co nejdříve navrhnout pilotní nástroj, který by zajímal co nejvíce členských států.
Nebudu se pouštět do detailů, pokud jde o problematiku ilegálního přistěhovalectví a návrh sankcí pro zaměstnavatele nelegálně pobývajících přistěhovalců ze třetích zemí. Bereme na vědomí obavy vyjádřené v této zprávě, pokud jde o nakládání s oběťmi takového ilegálního zaměstnání a o úroveň odpovědnosti dodavatelských společností, a zohledníme je při jednáních s Radou. Komise si velmi cení politické podpory Evropského parlamentu vyjádřené jeho úsilím zrušit přechodná opatření, která omezují volný pohyb pracovníků z nových členských států.
Na závěr bych rád uvedl, že tato nesmírně konstruktivní zpráva dodá Komisi a Radě novou energii k tomu, aby více zviditelnila boj proti práci "na černo" a zvýšila s tím související ambice
Předsedající
Rozprava je ukončena.
Hlasování se bude konat zítra.
Písemná prohlášení (Článek 142)
Louis Grech  
písemně. - Neohlášená práce zneužívá pracovníky, narušuje trh práce a poskytuje nespravedlivé konkurenční výhody bezohledným zaměstnavatelům, což vede k nízké úrovni šedé ekonomiky.
Podhoubí problému neohlášené práce nalezneme částečně mezi ilegálními/nepoctivými imigranty v řadě členských států Evropské.
Levná pracovní síla je jako raketa, jejíž rychlost se stále zvyšuje. Lze předpokládat, že se bude zvyšovat, protože ilegální imigranti budou potřebovat peníze a zároveň se budou bát ohlásit zaměstnavatele neplnící své závazky kvůli obavám, že je úřady vypoví ze země. Oceňuji, že některé členské státy přijímají množství opatření, aby zabránily tomuto zjevnému zneužívání práva, ale celkově zpráva o úspěchu v tomto ohledu nebyla příliš působivá. Evropská unie a členské státy potřebují sladit své úsilí a schválit více právních předpisů s ohledem na přijetí závažných represivních opatření proti těm, kteří neplní závazky.
Dostupnost ilegálních pracovníků a rozmach práce na černo, nedbalé právní předpisy, bezohlední zaměstnavatelé, finanční a hospodářská krize a snižující se ziskovost marží, to všechno láká k vykořisťovatelským praktikám.
Ona Juknevičien 
Evropská unie má nadále rozsáhlý trh s neohlášenou prací. Vzhledem k volnému pohybu pracovníků v rámci Evropské unie případů neohlášené práce přibývá. Toto je nevýhodné nejen pro lidi pracující na černo, ale také pro finance dané země. Nelegální práce narušuje fungování vnitřního trhu, brání efektivní konkurenci. Lidé, kteří pracují ilegálně, jsou svými zaměstnavateli často využíváni a nemají právo využívat sociální jistoty nebo zdravotnické služby. Takovéto případy jsou běžné zejména v členských státech, které stále využívají přechodná opatření omezující volný pohyb pracovníků z nových členských států. Tato omezení podporují práci na černo, a měla by být proto co nejdříve zrušena.
Je politováníhodné a neodpustitelné, že EU drží své občany jako bezmocná rukojmí této bezúčelné politiky. V rozhovorech s litevskými emigranty pracujícími v zahraničí velmi často zaznívají stížnosti na zaměstnavatele, kteří využívají jejich nedostatečných znalostí místních právních předpisů a nedostatečných jazykových znalostí a za práci jim nezaplatí. Podle mého názoru by EU měla učinit tvrdá, rozhodná opatření, aby se s neohlášenou prací vypořádala. Momentálně mají zaměstnavatelé, kteří využívají neohlášenou práci, malou zodpovědnost. Často vyváznou jen s nevýznamnými pokutami, které je od dalšího najímání neohlášených pracovníků neodradí.
Sankce s přímým vlivem na ekonomické zájmy zaměstnavatelů, stejně jako pozastavení nebo zrušení jejich obchodních licencí, což jim zabrání těžit z přístupu k fondům EU nebo členských států, by bylo podle mého názoru mnohem efektivnější. Toto by mohlo neohlášenou práci omezit nebo ji dokonce odstranit úplně.
Katalin Lévai  
písemně. - (HU) V průzkumu Eurobarometru provedeném na konci roku 2007 se ukázalo, že 5% práceschopných cizinců v Evropské unii (19,7 milionů osob z 392,9 milionů obyvatel EU) bylo přijato k ilegální práci. V některých členských státech dosáhla nebo překročila neohlášená práce 20% HDP. Neohlášená práce trvale přináší negativní hospodářské důsledky pro evropský trh práce a pro zaměstnance i zaměstnavatele je velmi obtížné se z tohoto začarovaného kruhu vymanit.
Pod největším tlakem jsou v tomto ohledu odvětví zemědělství, stavebnictví, údržbářství a hotelové a turistické služby, pro které jsou nejistota a nepříznivé mzdy typické. Z tohoto důvodu nemůže aktualizace pracovních a zaměstnaneckých norem a snaha kontrolovat tento černý trh zůstat na úrovni prázdných hypotéz, ale musí je přijmout za své členské státy. Podle mého názoru by měla Komise navrhnout strategii Evropské unie pro boj s černým trhem a měla by se velkou měrou účastnit činností souvisejících se zaměstnáváním a sociálním dohledem. Členské státy musí uskutečňovat reformy režimů daňového a sociálního zabezpečení, čímž se sníží deprimující daňové zatížení pracovní síly.
Takže domácnosti mohou nakoupit služby za nižší ceny, bude navrženo zavedení poukázek na služby; to by mělo zajistit jak platbu sociálního zabezpečení, tak i platbu daní. Nicméně základní podmínkou pro boj s neohlášenou prací je to, že členské státy otevřou jejich trh práce všem zaměstnancům, částečná omezení v těchto oblastech podporují tvorbu regionálních nerovností stejně jako rozdílnost zásad Evropské unie a evropských metod.
Sirpa Pietikäinen  
písemně. - (FI) Pane předsedající, dámy a pánové, rád bych poděkoval panu Panzerimu za jeho skvělou zprávu o efektivnější prevenci neohlášené práce v EU.
Ze zprávy vyplývá, že neohlášená práce představuje v některých členských státech až 20% HDP. Zvláště v těchto zemích, ale i v dalších státech EU, je neohlášená práce problémem místních ekonomik, zároveň však také porušuje práva zaměstnanců na práci v lidských podmínkách.
Evropská unie se zavázala k plnění cíle, jímž je "důstojná práce" s náležitou agendou, u níž hrozí, že nebude zavedena do praxe, dokud nebude existovat efektivní kontrola a jasný systém pravidel. Špatné pracovní podmínky a absence zaměstnaneckých podmínek pro migrujících pracovníky vytvářejí z neohlášené práce novou formu sociálního otroctví v Evropě.
Neohlášené práci můžeme zabránit metodou cukru a biče. Mělo by být více kontrol umožňujících zakročit v případech možného zneužívání rychleji než dosud. Důležitou roli zde hraje odborové hnutí, které navrhuje, sleduje a podporuje spravedlivé zacházení v pracovním životě. Možností, jak zlepšit povědomí zahraničních zaměstnanců o pravidlech zaměstnávání v každé zemi, jsou vnitrostátní informační kampaně.
Faktem je, že problému neohlášené práce se nezbavíme pouze prostřednictvím nařízení. Všechny země EU i mimo ni musí zajistit spravedlivé zacházení v zaměstnání, slušnou mzdu a odpovídající úroveň sociálního zabezpečení. Lidé musí mít příležitost získat slušné živobytí a využívat základní sociální jistoty bez ohledu na to, ve které zemi žijí.
Rovana Plumb  (PSE
), písemně. - (RO) Neohlášená práce je fenoménem vyskytujícím se ve všech členských státech EU a je alarmujícím prvkem Evropského hospodářského trhu, neboť se střetává s principy flexikurity.
Boj proti neohlášené práci je podobný zápasu Microsoftu s hackery. Čím jsou naše metody v tomto boji neotřelejší, tím účinnější se stávají podvody zaměstnavatelů. Nejlepším příkladem toho je vznik tzv. šedé práce, kdy zaměstnavatelé raději uzavírají zaměstnanecké dohody za minimální garantované mzdy, přičemž zbytek peněz, který dotváří skutečnou výši mzdy, vyplácejí nelegálně.
V Rumunsku se tento jev stále rozšiřuje a šedá práce v současnosti představuje 20-50 % celkové zaměstnanosti. Alarmující skutečností je to, že na začátku praktikovaly tyto metody jen malé podniky, ale dnes se daním a příspěvkům na sociální pojištění vyhýbají dobře známá jména. To pro zaměstnance znamená velmi malé důchody, které je uvrhnou na pokraj chudoby.
Zdůrazňuji tyto aspekty proto, že budoucí strategie pro boj s neohlášenou prací, jak je zmíněno ve zprávě, musí vzít v úvahu specifickou situaci v každém členském státě. Potřebujeme jednotný evropský přístup a účinnou spolupráci mezi vládními agenturami, pracovními inspektoráty a sociálními partnery.
