Az Európai Tanács ülésének előkészítése (2011. február 4.) (vita) 
Elnök
A következő napirendi pont az Európai Tanács 2011. február 4-i ülésének előkészítéséről szóló tanácsi és bizottsági nyilatkozatok. Az első felszólaló a Tanács nevében Győri Enikő, a Tanács hivatalban lévő elnöke. Szíveskedjék megkezdeni felszólalását.
Győri Enikő
a Tanács soros elnöke. - (HU) Tisztelt képviselő hölgyek és urak, tisztelt biztos úr! Nagy örömömre szolgál, hogy az Európai Tanács következő ülése előtt szólhatok önökhöz, annak ellenére, hogy a soros elnökség szerepét a Lisszaboni Szerződés úgy határozza meg, hogy az Európai Tanács előkészítéséért elsősorban az állandó elnök felel. Ugyanakkor az Európai Tanács ülésének előkészítésében nagyon szorosan együttműködött az állandó elnökkel a soros elnökség, például a magyar elnökség alatt megrendezett hétfői Általános Ügyek Tanácsa keretében is. Ezenkívül természetesen nyomon követjük az Európai Tanács következtetéseinek végrehajtását mind az Általános Ügyek Tanácsában, mind az egyéb tanácsi formációkban.
Először engedjék meg, hogy felvázoljam a februári ülés napirendjén szereplő főbb kérdéseket, amelyek elsősorban az energiaügyekre és az innováció témakörére összpontosítanak. Az Európa 2020 stratégia meghatározásának keretében az Európai Tanács 2010 márciusában döntött úgy, hogy tematikus vitát tart az energia és az innováció kérdésében. Azt hiszem, nem kell mondanom, hogy e két ágazat milyen döntő fontosságú az európai gazdasági növekedés és a foglalkoztatás szempontjából. Az Európai Tanácsnak ugyanis nemcsak az a feladata, hogy közvetlen válsághelyzetekre reagáljon, hanem az is, hogy stratégiai iránymutatásokat fogalmazzon meg a jövőre nézve.
Kezdjük az energia kérdéskörével. Az energiabiztonság az prioritás mindannyiunk számára. Ehhez az energiapiac nagyobb mértékű integrálására és összekapcsolására van szükség. Növelnünk kell a kutatási és fejlesztési ráfordításokat, versenyképesebbé és fenntarthatóbbá kell tenni a gazdaságot, és szorosabbra kell fűzni az együttműködést a fő tranzit-, energiatermelő és energiafogyasztó országokkal. Az első elem tehát az integrált és összekapcsolt energiapiac. Szükségünk van arra, hogy kialakuljon a teljes belső energiapiac. Ennek érdekében több fontos lépésről kell döntenie az Európai Tanácsnak.
Először is végre kell hajtani a belső energiapiacra vonatkozó jogszabályokat. A szabályozás szintjén is van még tennivalónk. Egyszerűsítenünk kell például az új infrastruktúrák építésének engedélyezésére vonatkozó eljárásokat. Emellett komoly erőfeszítéseket kell tennünk annak érdekében, hogy korszerűsítsük és bővítsük az európai energiainfrastruktúrát, valamint hogy a piacokat a határokon átnyúló együttműködésekkel is összekapcsoljuk. Az Uniónak egyetlen országa, egyetlen térsége sem maradhat elszigetelt. Mindezt elsősorban a magánszektornak kell finanszíroznia. Ezen felül a határon átnyúló beruházások tekintetében megfelelő költségmegosztási elveket kell lefektetni. Harmadrészt pedig lesznek olyan projektek, amelyek ugyan az energiabiztonság szempontjából rendkívüli jelentőségűek, azonban mégsem elég vonzóak a magántőkének ahhoz, hogy teljes egészében finanszírozza. Ilyen esetben indokolt lehet a projektekhez korlátozott mértékű közfinanszírozást tagállami vagy uniós forrásból biztosítani. A jelenlegi tárgyalásoknak azonban nem célja, hogy prejudikáljuk a több éves pénzügyi keretről folytatandó, majd június végén induló vitát.
Második nagy energetikai témakör az energiahatékonyság és a megújuló energiák. Ezek - mondanom sem kell - növelik a versenyképességet és elősegítik az energiaellátás biztonságát, valamint szolgálják a fenntarthatóságot alacsonyabb költségek mellett. A Tanács 2011-ben meg fogja vizsgálni azt a javaslatot, amelyet a Bizottság fog beterjeszteni az új energiahatékonysági tervre vonatkozóan. A javaslat számba fogja venni a 2013-ig meghatározott uniós energiahatékonysági cél megvalósítása terén eddig elérteket, és további intézkedéseket is előirányoz. A külkapcsolatok is kiemelkedő jelentőségűek az energetikapolitikában. Szisztematikusabban össze kell hangolni a kulcsfontosságú termelő, tranzit- és fogyasztó országokkal kapcsolatos uniós és tagállami tevékenységeket. Célszerű lenne például, hogyha a tagállamok nem csak a földgáz esetében osztanának meg egymással a megkötött szerződésekre vonatkozó információkat, ahogy azt jelenleg teszik, hanem más energiafajták esetében is. Meg kell kezdeni a konkrét munkát annak érdekében, hogy a kulcsfontosságú szereplőkkel minden közös érdekű témában partnerségek alakuljanak ki a szabályozással kapcsolatos megközelítésekre vonatkozóan. Ez érvényes természetesen Oroszországra, de az Unió valamennyi partnerére, szomszédjára is.
Térjünk át az innováció témakörére. Az innováció az, amely segíthet korunk legkritikusabb társadalmi kihívásai, például az egészséggel, élelmezésbiztonsággal, energiabiztonsággal, a fenntartható fejlődéssel, az éghajlatváltozással és az idősödő népességgel kapcsolatos kihívásoknak a kezelésében, valamint lehetőségeket is kínálnak új piacok számára. Segíthet az innováció annak a dilemmának feloldásában is, mely a költségvetési szigor és a növekedésbarát politika között feszül. Miből lehet finanszírozni a növekedést, mielőtt az önfenntartóvá nem válik? Hitelből nem lehet, hiszen azt nem akarjuk. Meg akarjuk állítani az eladósodottságot. Az innováció révén tárhatók fel a kreativitásnak tehát azok a tartalékai, amelyekből a megfelelő válaszokat megadhatjuk. Az innováció témakörén belül tehát a jelentős társadalmi kihívások megválaszolására kell koncentrálnunk, az európai kutatási térség irányában kell előrébb lépnünk. Meg kell teremtenünk a kutatók szabad mobilitását, javítanunk kell az innovatív vállalkozásokra vonatkozó keretfeltételeket, és az állami támogatások rangsorolásával is foglalkoznia kell az Európai Tanácsnak.
Energia és innováció: jövőbe mutató befektetések. Az Európai Tanácsnak emellett azonban az aktuális gazdasági, pénzügyi kérdésekkel is muszáj foglalkoznia, hiszen mindannyian tudjuk, a válságot még nem tudjuk teljes egészében magunk mögött. A helyzet törékeny. Mindent el kell követni a közös valuta, az euró megvédése érdekében, és meg kell nyugtatnunk a piacokat. Ezért a European Financial Stability Facility-t meg kell erősíteni, banki stressztesztekről szót kell ejteni. A magyar elnökség különösen elkötelezett a hatos gazdasági kormányzási jogszabálycsomag tekintetében. Erről be szeretnénk számolni az állam- és kormányfőknek, hogy hol tartunk az egyeztetésben mind a Tanácsban, mind pedig a Parlamentben a konzultációkban. És végül, hogy a versenyképesség érdekében milyen további közös intézkedésekre van szükség, és természetesen a jelenlegi, akut helyzetben szót ejtenek az állam- és kormányfők Tunéziáról és Egyiptomról is.
Tisztelt képviselő hölgyek és urak! Abban bízom, hogy egy nagyon nehéz témakörökkel foglalkozó Európai Tanáccsal leszünk, ahol konkrét kérdéseket tudnak megfogalmazni, amely a Tanács munkáját is meghatározza a következő hónapokra, és Herman Van Rompuy elnök úr fog az ülés után önöknek majd beszámolni.
José Manuel Barroso
a Bizottság elnöke. - Elnök úr, az Európai Tanács soron következő ülésére szomszédságunk, konkrétan Egyiptom, Tunézia és Fehéroroszország szempontjából igen fontos időszakban kerül sor. A felsorolt országok eltérő egyedi helyzetének tiszteletben tartása mellett az Európai Tanácstól azt várom, hogy nagyon világosan szögezze le, hogy a jogállamiság, valamint az alapvető jogok és a pluralista demokrácia tiszteletben tartásának elvét el kell fogadni, és be kell tartani. A demokrácia ugyanis a legjobb mód arra, hogy az adott országokban - miként bárhol másutt is - megvalósuljon a stabilitás és a jólét.
Pénteken az Európai Tanács két olyan témakörről is tanácskozni fog, melyek szintén igen fontosak Európa és gazdaságának jövője szempontjából: az energiáról és az innovációról. Mindkettő az Európa 2020 stratégia magvát képezi, és központi szerepet tölt be a fenntartható növekedés helyreállítására és az Európai Unió versenyképességének növelésére irányuló célunkban. És azt se feledjük, hogy az energia és az innováció ezen felül két olyan terület, ahol a közösségi megközelítés és az európai dimenzió számottevő hozzáadott értéket képviselhet. A jelenlegi körülmények között ezt fontos leszögezni.
Az Európa 2020 stratégián keresztül már megállapodtunk egy sor, az energetikai innovációra vonatkozó nagyra törő célkitűzésben és célban. Említhetném az "Innovatív Unió” elnevezésű, múlt év októberében elfogadott kiemelt kezdeményezést, vagy a múlt héten elfogadott "Erőforrás-hatékony Európa” elnevezésű kiemelt kezdeményezést, melyekben az energia kitüntetett helyet foglal el.
Az Európai Tanács e heti ülésének tehát világos, konkrét kulcsfeladatokat kell körülhatárolnia. A tanácskozásnak és az eredménynek a lehető legoperatívabbnak és legproduktívabbnak kell lenniük.
Az energiapolitikát a következő nagyszabású európai integrációs projektként írtam le, és nem nehéz belátni, hogy a biztos, biztonságos, fenntartható és megfizethető energiaellátásnak miért van sarkalatos jelentősége az Európai Unió, mint globális szereplő gazdasági és stratégiai érdekei szempontjából. Éghajlat- és energiacsomagunkkal, valamint belső piaci szabályozásunkkal korábban már sokat tettünk. A Lisszaboni Szerződés által nyújtott lehetőségek kiaknázásával, meglévő együttműködéseink elmélyítésével és kezdeményezések új területeken - például az energiabiztonság területén - történő indításával erre kell építenünk.
Energiapolitikánk megbízhatóságának első próbája tehát annak teljesítése, amiben már megegyeztünk.
Az "Energia 2020” című és az energia-infrastruktúráról szóló közleményében a Bizottság már felvázolta azokat az intézkedéseket, amelyekről úgy gondoljuk, hogy sürgősen muszáj meghoznunk őket. Azt kívánom, hogy az Európai Tanács erősítse meg ezeket a prioritásokat, és különösen, egyértelműen kötelezze el magát belső energia-piacunknak 2014-re történő kiépítése iránt. Idén az elektromos járművek töltőrendszereire, 2012 végéig, pedig az intelligens hálózatokra és mérőeszközökre vonatkozó közös műszaki szabvány kialakítására is szükség van.
A valóban integrált belső energiapiac kulcsszerepet játszik a fokozottabb növekedésben és munkahelyteremtésben, a technológiai haladás előmozdításában, infrastruktúráink korszerűsítésében, valamint importkitettségünk és az áringadozásoknak való kitettségünk csökkentésében.
Arról is gondoskodnunk kell, hogy ne legyen Európa többi részétől energetikai szempontból elszigetelt tagállam. Kívánságom az, hogy a tagállamok állapodjanak meg, hogy 2015-re felszámolják az európai energiaszigeteket.
A balti országokat sikeresen rákapcsoltuk a kontinentális rendszerre. Most Közép-Kelet-Európán a sor, hogy előrelépjen az észak-déli energiahálózat összekapcsolásában. Azt kívánom, hogy ősszel szülessék megegyezés a Balti-tenger és az Adriai-tenger közötti összeköttetés kialakításához szükséges projektekre vonatkozó tervről.
Miközben jó úton haladunk a megújuló energiákra vonatkozó céljaink megvalósítása felé, jelenlegi teljesítményünkkel energiahatékonysági célkitűzéseinknek csupán a felét fogjuk elérni. Nagyarányú környezeti és gazdasági előnyöket a hatékonyabb energiafelhasználástól remélhetünk, és ez vezethet Európa éves energiaszámlájának mintegy 200 milliárd euróval való csökkentéséhez is. És 2020-ig ezzel hozhatunk létre két millió új munkahelyet is.
Ezért arra fogom kérni az Európai Tanácsot, hogy adjon újabb lökést energiahatékonysági politikánk továbbvitelének. A közbeszerzéseket európai léptékben arra használhatnánk fel, hogy valósággal felturbózzuk az energiahatékonyságot, ami helyi, nem kiszervezhető munkahelyeket jelent, munkalehetőséget a kis- és középvállalkozások számára, és valódi megtakarításokat mind a termelés, mind a háztartások részére.
A következő hetekben a Bizottság az energiahatékonyság fokozását célzó konkrét intézkedéseket javasoló energiahatékonysági tervet fog elfogadni; ilyen intézkedés például az, hogy 2012. január 1-ig valamennyi tagállamnak energiahatékonysági normákat kell beépítenie a közbeszerzéseibe. A Bizottság ezt követően 2013-ig felülvizsgálja az említett intézkedéseknek köszönhetően megvalósuló előrelépést, és további intézkedéseket vesz majd fontolóra, ideértve szükség esetén a jogilag kötelező erejű célokra irányuló javaslatot is.
A tagállamoknak meg kell állapodniuk egy határidőben, amikorra a középületeket és közszolgáltatásokat érintő valamennyi közbeszerzésbe energiahatékonysági normákat építenek be. A Bizottság a maga részéről készen áll arra, hogy új intézkedéseket tanulmányozzon a városok energiahatékonysága, a fenntartható bio-üzemanyagok, az intelligens hálózatok és az energiatárolás területén.
Az európai energiapolitika külső vetületére is összpontosítanunk kell. Épp két héttel ezelőtt biztató megbeszéléseket folytattam Azerbajdzsán és Türkmenisztán elnökével a Kaszpi-tengeri gázmezőkhöz való európai hozzáférésről, ami lehetővé tenné a déli folyosó kiépítését. Azerbajdzsánnal együttes nyilatkozatot írtunk alá, a türkmének, pedig konkrét kötelezettséget vállaltak az Európa számára történő gázszállításra, ami számottevő áttörést jelent.
A látogatásból a következő üzenetet szűrtem le: amikor Európában együttesen hozunk az energiára vonatkozó meghatározó döntéseket, akkor az energiaforrásokért folyó világméretű verseny erőteljes szereplői vagyunk. Az Európai Tanács részéről kulcsfontosságú üzenet lenne az Európai Unió energiapolitikája külső vetületének hangsúlyozása, ezért arra számítok, hogy a mostani Európai Tanácson és - örömmel mondhatom - itt az Európai Parlamentben is az energiára vonatkozó, kiemelt jelentőségű tárgyalások elé nézünk. Tudom, hogy a Parlament erőteljesen támogatja az erélyes európai energiapolitikát, és a Parlament elnöke elsőként szállt síkra amellett, hogy Európa energiapolitikai vonatkozásban határozottabban kötelezze el magát.
Az innovációra áttérve: úgy gondolom, már széles körű egyetértés van abban a tekintetben, hogy az Európai Tanácsnak milyen eredményt kell felmutatnia. Talán kevésbé nyilvánvaló annak az átérzése, hogy mennyire sürgős, mennyire szörnyen sürgető a cselekvés, és hogy a kutatás és az innováció fokozására miért épp most van szükség, amikor valamennyi tagállamnak nehéz döntéseket kell meghoznia arról, hogy költségvetési kiadásai közül miből faragjon le.
A költségvetési szempontok és az innováció köztámogatása nem kibékíthetetlen politikák. Több tagállam bebizonyította, hogy a növekedés-barát, főként a kutatással és innovációval összefüggő kiadások fenntartása mellett is le lehet szorítani az általános költségvetési kiadásokat. Ez azért fontos, mert az innovációs gazdaság kialakítása a sarkalatos mély szerkezeti átalakítás. Versenytársaink tudják ezt, és már az innovációra tették fel a lapot.
A lemaradást elkerülendő, arra van szükségünk, hogy az Európai Tanács hagyja jóvá az innovációra irányuló stratégiai és integrált megközelítésünket. Az innovációnak gazdaságpolitikánk részét kell képeznie, és nem egyszerű kutatási eszköznek kell maradnia, miként ezt egyesek gondolják.
Az Európai Unióban a kutatás és az innováció keretfeltételeinek javításával valódi európai szintű hozzáadott értéket produkálhatunk. Európának a hatékony szabványosítással, a szellemi tulajdonjogok jobb felhasználásával, az innováció-barát közbeszerzésekkel, valamint az innovatív kisvállalkozásoknak a biztos finanszírozáshoz való hozzásegítésével az innováció természetes hazájává kell válnia.
Ebből sok mindenhez nem kell pénz, kell viszont politikai akarat; méghozzá olyan politikai akarat, amely európai megközelítést és európai dimenziót felhasználó intézkedések meghozatalát tételezi.
Az Európai Kutatási Térségből is sokkal többet tudnánk kihozni, például azzal, hogy a kutatók mobilitásának javításával teljes körűen kihasználjuk az egységes piacot.
A kiadásokat fenn kell tartanunk, de jobban is kell felhasználnunk őket. A költségvetés felülvizsgálatával vitát indítottunk arról, hogy miként lehetne egyszerűsíteni az uniós pénzek elköltésének módját, és arról, hogy tovább kell dolgoznunk a kutatás és innováció finanszírozása közös stratégiai keretének kialakítása érdekében. Más szavakkal, az ár és a minőség közötti nagyobb összhang megteremtése a papírmunka visszaszorítását is feltételezi, hogy az Európai Unió által finanszírozott tudósok több időt tölthessenek a kutatóhelyen vagy a munkájukkal, és ne kelljen annyi időt fecsérelniük a bürokráciára és a papírmunkára. Bonyolult és bürokratikus szabályokon nyugvó finanszírozási eszközök összefüggéstelen halmazával nem fogjuk tudni idecsalogatni a legragyogóbb tudósokat és a leginnovatívabb gazdasági társaságokat.
Az Európai Tanács e havi ülése tehát az energiával és az innovációval foglalkozik majd, de a gazdasági kérdések megvitatását sem fogja megkerülni. Polgáraink legnagyobb gondja ugyanis továbbra is a gazdasági problémák, a munkanélküliség.
Nemrég indítottuk el az első európai szemesztert, hoztuk mozgásba a gazdasági kormányzást. Az éves növekedési jelentés jó fogadtatásra talált. Az üzenetek összefogottak és világosak voltak. A jelentés uniós szinten megadja a szükséges iránymutatást ahhoz, hogy a tagállamok nemzeti politikai döntéseik meghozatala során figyelembe vehessék egymástól való függésünket.
Az új gazdasági irányítási rendszerünket majdan alátámasztó jogalkotási javaslatok terén már számottevő előrehaladás történt. Ezért szeretnék köszönetet mondani a magyar elnökségnek. Teljes mértékben támogatom a magyar elnökséget abban, hogy a júniusig történő elfogadás érdekében felgyorsítsa a munkát.
Ezen túlmenően, az átfogó válasz részeként meg kell majd oldanunk az európai pénzügyi stabilitási eszköz és az európai stabilitási mechanizmus körüli fennmaradó kérdéseket is.
Az európai pénzügyi stabilitási eszközt illetően: alkalmazási körének kiszélesítésén túlmenően most az a tét, hogy miként növelhetjük a tényleges hitelezési kapacitását - ahogy ezt a Bizottság az éves növekedési jelentésben is megállapította.
Ezt a kérdést természetesen az átfogó válasz összefüggésében kell vizsgálni. Az Európai Tanács pénteki ülésének tanácskozásai a legnagyobb valószínűséggel a körül forognak majd, hogy az Európai Unióban és az euróövezetben a gazdaságpolitikák szorosabb összehangolására van szükség. Üdvözlök egy ilyen tanácskozást, amely kiválóan illeszkedik a Bizottság éves növekedési jelentéséhez. Az európai szemeszter ugyanis nemcsak a költségvetési politikák összehangolásáról szól, hanem nagyobb léptékű kérdések, például a makrogazdasági egyensúlytalanságok és a versenyhátrányok kezeléséről is.
Ezenfelül a közelmúltban hallatszottak olyan erélyes hangok is, melyek a gazdasági kormányzás elmélyítése érdekében érveltek, ám ezzel egyidejűleg leszögezték, hogy ez csak kormányközi módszerrel történhet.
Világosan le kell szögeznünk: a Bizottság üdvözli a gazdasági kormányzás elmélyítését és felgyorsítását, valamint a politikai összehangolást, még az euróövezetben is. Ugyanakkor szilárd meggyőződésünk, hogy ennek megvalósításához a Szerződés megfelelő keretet és eszközöket kínál. Ügyünket ugyanis nem vinnénk előre, ha a végén esetleg összefüggéstelen módon működő párhuzamos struktúrákkal találnánk szemben magunkat.
Az uniós kereteken kívül az EU számára, és különösen az euróövezetben megerősített gazdasági kormányzási rendszer kiépítése számottevő és politikailag igen kényes kérdéseket vet föl. A tagállamoknak a közösségi módszerrel és a Szerződés által nyújtott kerettel tökéletesen összeegyeztethető intézkedéseket kell foganatosítaniuk. Amennyiben az intézkedések nemzeti hatáskörbe tartoznak - és néhány természetesen nemzeti felelősségi körbe tartozik -, ezt a hatáskört az általános uniós kerettel összhangban kell gyakorolni.
Tényleg hiszem, hogy ez az ügy rendkívül fontos, hiszen a gazdasági kormányzás kérdéskörében hatalmasat léphetünk előre. Szorosabb politikai összehangolásra és jobb gazdasági kormányzásra van szükségünk - és jó ideje e mellett érvelünk -, ám ezt a szerződésekkel és a közösségi megközelítéssel koherens és összeegyeztethető módon kell tennünk.
A Bizottság különösen oda fog figyelni ezekre a kérdésekre. A Szerződés a belőle következő "közösségi módszerrel” együtt valamennyi európai intézmény szerepének teljes tiszteletben tartását feltételezi.
Joseph Daul
Elnök úr, Győri asszony, Barroso úr, tisztelt képviselőtársaim, az európai közvélemény vajon mit fog leszűrni vezetőinek e pénteki brüsszeli találkozójából? Azt fogja-e kihallani belőle, hogy az európai kihívásokra - az euróra, az energiára, a kutatásra, az innovációra és a foglalkoztatásra - jóhiszeműen keressük az európai válaszokat? Vagy pedig azt, hogy már megint a megosztottság és a hatalmi harcok szánalmas látványát nyújtjuk? Milyen címekkel jelennek majd meg a vezető lapok? Az európai tanácsi döntések kapcsán miről fognak beszélni az emberek szombaton a blogokon és a Facebook-on? Arról-e, hogy Európa fél fellépni a földközi-tengeri országokban kialakult helyzetben, melyek alig várják, hogy elismertessék a jogaikat, vagy épp ellenkezőleg, Európa vezető szerepéről fognak írni? Európa feladata ebben a tekintetben világos: minden erőforrását és diplomáciai készségét latba kell vetnie az átmenet előmozdítása, valamint a demokratikus és nyílt választások megrendezése érdekében.
Tisztelt képviselőtársaim, az PPE képviselőcsoport számára problémáink megoldását a több Európa, nem pedig a kevesebb Európa jelenti. A megoldás nem több úgynevezett nemzeti győzelemben, hanem több közös győzelemben és több összehangolt válaszban rejlik. Nem közös szabályaink alkalmazásának lazításában, hanem a nagyobb fegyelemben. A megoldás, tisztelt képviselőtársaim, nem a költségvetéseink, munkaügyi törvényeink és adókulcsaink közötti nagyobb eltérésben, hanem a nagyobb konvergenciában rejlik!
A PPE képviselőcsoportot számára, ha van tanulság a válságból, akkor az az, hogy közös jövőkép és közösen kiaknázott erőforrások nélkül országaink renyhe növekedésbe fognak ragadni, és társadalmi válságba fognak süllyedni. Ha van tanulság a válságból, akkor az az, hogy európaiként gondolkodva, európaiként dolgozva és európaiként beruházva országaink tartósan megerősödve fognak kikerülni abból a nehéz időszakból, melyen mostanában keresztülmennek.
Mi más miatt fogunk egyként reagálni, ha nem a közelmúltban tapasztalt nehézségek miatt? Az Európai Bizottsággal, parlamenti képviselőtársaim többségével, és bizonyos vagyok benne: az 500 millió európai többségével együtt a következő kérdést intézem az Európai Tanácshoz: mikor fogunk jobban egyként cselekedni és reagálni?
Ami az eurót illeti, most már tudom, hogy kormányaink ki fognak tartani, és nem fogják megengedni, hogy spekulánsok tönkretegyenek 60 évnyi európai építést. Most arra szólítom fel őket, hogy összpontosítsanak a pénzügyi stabilitási mechanizmus elengedhetetlen megszilárdítására. Különösen arra kérem őket, hogy erősítsék meg költségvetési fegyelmüket, és tartsanak ki a költségvetési hiány leszorításában. Közös projektünk sikerének záloga az európai kormányzás. Képviselőcsoportom ehhez ugyanúgy ragaszkodik, mint az euróhoz, vagyis feltétlenül!
Miként felszólalásom elején mondottam, problémáinkra a megoldás a több, és nem a kevesebb Európa. Igaz ez a foglalkoztatás és a gazdaság esetében, de igaz az energia esetében is, mellyel az Európai Tanács pénteken szintén foglalkozik majd. A több Európa annyit tesz, mint elsősorban teljes körűen végrehajtani a belső energiapiac területén már meglévő jogszabályokat. Nem lehet eléggé hangsúlyozni, hogy ha ezt a piacot teljes mértékben működtetjük, ettől fokozódni fog a versenyképességünk, biztosítva lesz az ellátási biztonságunk, és a megújuló energiák előállítása is számottevően nőni fog.
A több Európa azt is jelenti, hogy ösztönözni kell tagállamainkat arra, hogy 2020-ra megfeleljenek az energiahatékonyság 20%-os növelése kihívásának. Ezt a célt maguk a tagállamok tűzték ki saját maguk elé. Ügyelnünk kell arra, hogy ezt a célt elérjék, mert ha nem, ennek érdekében szigorítanunk kell a normákat. Végezetül az energia terén a több Európa több beruházást is feltételez. A Bizottság becslése szerint a megkövetelt infrastrukturális szint elérése 1 milliárd euróba fog kerülni. Az Európai Tanácstól ilyen értelmű ambiciózus döntéseket várunk. A biztonságos, tiszta energia Európa számára ugyanolyan elengedhetetlen, mint a kutatás-fejlesztési, valamint az ipari innováció előmozdítását szolgáló politika. A megoldás itt is a több Európában rejlik, és abban, hogy a kis-és középvállalkozásokra fokozott figyelmet fordítsunk. A megoldás a bürokratikus megkötéseknek minimumra történő leszorításában, valamint abban áll, hogy végre megállapodjunk egy európai szabadalomban. Az innováció terén is közös megoldásokat, nem pedig szűk látókörű civakodást várunk a vezetőinktől.
Tisztelt képviselőtársaim, ideje, hogy meghaladjuk múltbeli reflexeinket. Szép-szép, hogy előtérbe toljuk azt, ami megkülönböztet egymástól, de még jobb lenne, ha e különbségek kiegészíthetnék egymást! Az egyéni kezdeményezés hasznos lehet, de a meccset csapatként nyerhetjük meg! Jogos a nemzeti törekvések ápolása, ám az európaiak jövőjét csak úgy szavatolhatjuk, ha megértjük: a játékot nemzetközi szinten csapatjátékkal nyerhetjük meg.
Martin Schulz
Elnök úr, a Szocialisták és Demokraták Progresszív Szövetsége Európai Parlamenti Képviselőcsoportja tegnap ülést tartott, melynek során előkészítette a hétvégi energiacsúcsot. Képviselőtársam, Marita Ulvskog később majd részletesebben beszámol arról, hogy ott miről tanácskoztunk, ezért én csak két lényeges dologra szorítkozom.
Ha értékeljük az általunk elfogadott 20-20-20-as célok nemzeti szintű végrehajtási arányát, melyet az Európai Unió egyes kormányai ünnepeltek, a dolgok jelenlegi állása szerint a saját magunk elé kitűzött céloknak nem több mint 9%-át érhetjük el. Ami tehát az energiapolitikát illeti, a hétvégi csúcs válságcsúcs, és hacsak nem kötelezzük el erélyesen magunkat, a célok nem fognak teljesülni.
Második megjegyzésem arra vonatkozik, hogy jelenleg az energiaárak piacán olyan tendenciát látunk, amely Európában energia-szegénységhez vezet. A háztartások nagy hányada az energiát és az energiaellátást kezdi kiváltságnak tekinteni. A lakásbérlettel járó rezsiköltségek oly mértékben nőnek, hogy a jövőben az alacsony jövedelműeknek vastag pulóvert kell majd viselniük, mert nem fogják tudni fűteni a lakásukat. Az emberek energiaellátásról történő lekapcsolása társadalmi igazságtalanság. Egy, a hétvégihez hasonló energiacsúcsnak ezzel is törődnie kell.
(Taps)
Ugyanakkor természetesen azt is látni fogjuk, hogy ezen a csúcson más témák is terítékre kerülnek, és ezzel összefüggésben szeretnék kapcsolódni a Bizottság elnöke által elmondottakhoz. A Németországi Szövetségi Köztársaságnak a szövetségi kancellár által vezetett kormánya 180 fokos fordulatot hajtott végre. Minden, amit a gazdasági kormányzással - szocialista elképzeléssel - kapcsolatban előzőleg rossznak tartottak, most hirtelen jó lett. Erre mondják, hogy jobb későn, mint soha. A Bizottság elnökének egy dologban mégis igaza van. E 180 fokos fordulatnak nem szabad olyan irányváltásba torkollnia, mely felborítaná az európai intézményi egyensúlyt.
Egy dolog kristálytiszta: a mostani szerződések keretében jelenleg létező valamennyi európai politikával a meglévő intézményeken belül kell foglalkozni. Mindennek a magvát a Bizottság, és nem más intézmény alkotja, mégpedig a következő sarkalatos ok miatt: a Bizottság az az intézmény, amely ebben a tekintetben kötődik a Parlamenthez, és a szuverenitási kérdésekben teendő fellépésekhez szükséges parlamenti felhatalmazás - márpedig a monetáris ügyek kulcsfontosságú szuverenitási kérdések - alapvető jelentőséggel bír. Igent mondunk tehát a gazdasági kormányzásra, de azzal a feltétellel, hogy gyakorlati végrehajtásának a Bizottságra kell épülnie, és az Európai Parlament ellenőrzése tárgyát kell képeznie. Ez az európai intézményi egyensúly fenntartásának az alapfeltétele.
(Taps)
Olyan helyzetben vagyunk, amikor Európának belső kihívásokkal és a nemzetközi politika tekintetében is kihívásokkal kell szembenéznie. Itt leplezetlenül kijelentem, hogy zavarnak egyes európai politikusok nyilatkozatai. Zavar az, hogy Európa kimarad egy történelmi folyamatból. Barroso úr, ön megteszi a nyilatkozatát - kitűnő. Van Rompuy úr is megteszi a maga nyilatkozatát - ez is kiváló. Ashton bárónő is nyilatkozik - nagyszerű. Azután Merkel asszony, Sarkozy úr és Cameron úr is kiadnak egy együttes közleményt - nem is tudom, mi van e mögött az új szövetség mögött -, ez is gyönyörű. Ugyanakkor nincs egy valaki, nincs egyetlen ember a terepen, aki a demokráciáért küzdő emberekkel való közvetlen párbeszédben arról szólna, hogy mi, európaiak, hogyan segíthetünk, miként támogathatjuk ezt a folyamatot.
A papír mindent elbír, de a papír nem segít rajtunk. Az adódó kedvező alkalmat nem szalaszthatjuk el. El kell ismernem, hogy Cohn-Bendit úr épp a múlt héten döbbentett rá egy adódó nagyszerű lehetőségre. Be kell vallanom, hogy elsőre nem ismertem fel a lehetőséget, de az utcákon tüntető embereket, a forradalmat vezető embereket minden jellemzi, csak a jámbor türelem nem. Ők világi államot akarnak. Polgári demokráciát akarnak. Ők a mi partnereink. Ezekkel az emberekkel együtt kell dolgoznunk azért, hogy el ne szalasszuk ezt az Európa számára adódó nagyszerű alkalmat.
(Taps)
Ebben a vonatkozásban az is fontos, hogy Mubarak elnök lemondjon, ami pozitív és biztató jel lenne. Ha már értékeinknél, demokráciánknál és a szólásszabadságnál tartunk, örülök, hogy Győri asszony körünkben van. Egy dolgot szeretnék elmondani önnek, Győri asszony: most olvastam a magyar kormánynak a Bizottság levelére adott válaszát. Meg kell mondanom, hogy a Bizottság levele kitűnő volt. A levélben a Bizottság a következő udvarias kérdést intézte a magyar kormányhoz: a magyar kormány lenne oly szíves megmondani, hogy esetleg egyetért-e azzal, miszerint az általa megszövegezett törvénnyel talán nincs minden rendben - és ezer bocsánat, hogy kérdezősködni merészelünk! A válasz a következő volt: hogy kérdezhetnek egyáltalán ilyesmit, itt minden a legnagyobb rendben van. Ennek Európában nem szabadna megtörténnie. Még egyszer leszögezem: ez a törvény nem összeegyeztethető az alapvető európai szabályokkal.
(Taps)
Nem összeegyeztethető az audiovizuális média-szolgáltatásokról szóló irányelvvel. Ezt maga Nelly Kroes szögezte le igen elegáns módon. Ha ezt a törvényt nem módosítják, akkor csalódni fogok a Tanács soros elnökében. Magyarország miniszterelnöke és a soros elnök e Házban a következőket mondotta: "Ha a Bizottság észrevételeket tesz, módosítani fogjuk a törvényt.” Márpedig a Bizottság észrevételeket tett, Magyarországtól tehát elvárom, hogy módosítsa a törvényt. Másképp a földközi-tengeri térségben hogyan akarunk hitelesen beszélni a demokráciáról, ha egyszer mi magunk sem valósítjuk meg itt, Európában?
Lena Ek
az ALDE képviselőcsoport nevében. - Elnök úr, válságos időkben kétféle stratégiára van szükség: meg kell állítani a közvetlen veszélyt, valamint ki kell használni a kedvező lehetőségeket, és előre kell lépni.
A Tanács milyen választ ad az energia- és éghajlati válságra? Őszintén megvallva mindkét választ kiábrándítónak és zavarba ejtőnek találom.
Az Európán kívüli világ teljes mellbedobással szembeszáll az energia kihívással. Az USA hatalmas összegeket invesztál a zöld technológiákba. Az Egyesült Államok helyzetét értékelő múlt heti beszédében Barack Obama elnök kiemelte az energiahatékonyságot és a zöld technológiák kínálta lehetőségeket.
(Az elnök röviden közbeszól egy eljárási kérdésben.)
Sőt mi több, Obama elnök az új technológiákat az űrkutatási versenyhez hasonlította, és generációnk szputnyik-pillanatának nevezte.
A Tanácsban meg hol van a mi európai "ember a Holdon” projektünk? Kötelező energiahatékonysági célról még tárgyalni sem mernek. Az energiahatékonyság minden energiaügyben felszólaló szónok vagy politikus kedvenc témája, a Tanács meg ezt a témát 2012-re tolja el.
Kína hatalmas összegeket fektet kutatásba és új technológiákba. Kínában ma több mint 400 fotovoltaikus vállalkozás működik. Tíz évvel ezelőtt részesedésük a világpiacból nulla százalék volt, ma pedig 23%. Tíz évvel ezelőtt részesedésük a szélenergia világpiacából nulla százalék volt, ma pedig 50%.
Mi pedig mit csinálunk itt, Európában? A versenyképességi és innovációs program támogatásért küzd, a stratégiai energiatechnológiai program finanszírozása pedig kevesebb, mint a felén áll. Minket ezen a területen hasonlítanak össze Kínával és az USA-val. Vannak olyan tagállamok is - például Németország -, melyek már a kibocsátások 30%-os csökkentését tervezik, miközben a Tanács nem mer lépni, mint ahogy mellesleg a Bizottság sem. A Barclays and Accenture egyik nemrég készített közös jelentése szerint a kis szén-dioxid-kibocsátású gazdaság felé történő elmozdulás a fenntartható kis szén-dioxid-kibocsátású technológiák számottevő fejlődéséhez vezet. A bankok tehát lépnek.
Hol van Európa vezető szerepe? A Tanács csak alkudozik az energiacélról. Azt sem látjuk, hogy a tagállamok teljesítenék a harmadik energiapiaci csomagot, és még a kutatás és az innováció finanszírozásáról is vita folyik a hosszú távú költségvetésben. Európában itt tartunk, és amikor az energia, az éghajlatváltozás, a versenyképesség és a foglalkoztatás kerül terítékre, a Tanács semmiféle vezető szerepről nem tesz tanúbizonyságot. Jelenleg így állunk.
Morvai Krisztina
(az eljárási szabályzat 149. cikkének (8) bekezdése alapján kékkártyás kérdést intéz Schulz úrhoz) (HU) Látjuk azt, hogy Martin Schulz úr, az európai szocialisták vezetője rendkívüli módon aggódik a magyarországi demokráciáért és az emberi jogokért. Kérdezem önt, Schulz úr, hol volt akkor, amikor 2002 és 2010 között az ön szocialista elvtársai a kormányban Magyarországon minden egyes kormányellenes tüntetést erőszakkal szétverettek? Hol volt ön akkor, amikor 2006. október 23-án 14 embert szemen lövettek fejmagasságban lőtt gumilövedékekkel? Hol volt akkor, amikor 2006 őszén több száz ember, most már a bíróság által is jogerősen megállapítottan (az elnök közbeszól) A szabályzat szerint egy percem van elnök úr, nemde? Hol volt ön akkor? És azt is szeretném megkérdezni, hogy a Fidesz kormány miért nem teszi fel önnek és az elvtársainak végre ezt a kérdést? Mi tartja vissza a Fidesz kormányt ettől?
Martin Schulz
(DE) Elnök úr, Morvai asszony, igen szorosan követem a magyarországi belpolitikát. 2002 és 2010 között gyakran megfordultam Magyarországon. Budapesten az ön által képviselt Jobbik egyenruhás felvonulását is láttam. Nem fogom elmondani, hogy ezek a megmozdulások mire emlékeztettek. Németként nem fogok most ebbe belemenni.
Hogy egyértelműen válaszoljak a kérdésére: 2002 és 2010 között Magyarország a jogállamiságon alapuló demokratikus állam volt, miként most is az, melyet demokratikus szabályok szerint vezetett egy baloldali kormány. Mindezidáig nincs kétségem afelől, hogy a konzervatív kormányzás alatt Magyarországról továbbra is ez mondható el. Egy dologban azonban bizonyos vagyok, éspedig abban, hogy az ön pártja egy szélsőjobboldali, neofasiszta párt.
(Taps)
Rebecca Harms
Elnök úr, hölgyeim és uraim, a dél-mediterrán térség országaiból és Egyiptomból származó legfrissebb jelentések arról számolnak be, hogy Kairóban lövések hallatszanak. A helyzet megérett a cselekvésre. E hírek hallatán csak felszólíthatom az európai állam- és kormányfőket arra, hogy ne várják meg a pénteki ebédidőt, és mihamarabb egyezzenek meg az Egyiptomnak küldendő megfelelő üzenetben. Már régen egyértelművé kellett volna tennünk Mubarak elnök számára, hogy mihamarabb le kell mondania, nehogy tovább fokozódjanak az egyiptomi lázongások, valamint annak érdekében is, hogy az események a korábbi tunéziai fejleményekhez hasonló fordulatot vehessenek. Tényleg csúf dolog lenne, ha ölbe tett kézzel várnánk, hogy mi fog történni Egyiptomban.
(Taps)
A mostani csúccsal kapcsolatban arra számítunk, hogy ez egy energiacsúcs lesz. Ha viszont a csúcstalálkozó előkészítését látom, tulajdonképpen nem vagyok meglepődve azon, hogy a napirendre más témák is felkerülnek. A "szükségünk van az energiaellátás biztonságára” jelszóval számos kapcsolatfelvétel történik - különösen az ön közvetítésével, Barroso úr - olyan országokkal, mint Azerbajdzsán és Türkmenisztán. Günther Oettinger az Ipari, Kutatási és Energiaügyi Bizottságban nemrégiben arról beszélt, hogy miként fejlesztjük majd az Irakkal, Grúziával és Türkmenisztánnal fennálló energetikai kapcsolatainkat.
A dél-mediterrán térség országaiban zajló események tükrében, ahol saját érdekeinkkel és külső energiapolitikánkkal összefüggő politikáink következményeit is láthatjuk, ezt meglehetősen kockázatosnak tartom. Tudom, hogy szükségünk van diverzifikációra, hiszen keleten Oroszországgal, valamint a tranzit-országokkal - Fehéroroszországgal és Ukrajnával - kapcsolatban is problémás és igen nehéz helyzettel kell szembenéznünk. A diverzifikációnak azonban nem szabad arra késztetnie bennünket, hogy most diktátorokkal és válságban lévő országokkal építsünk ki kapcsolatokat.
A jobb és biztonságosabb energiaellátás szempontjából a megoldás az energiahatékonyság és a megújuló energiák, és meg kell mondanom, Barroso úr, hogy ebben a tekintetben ön rengeteg mindent eltűrt. Günther Oettinger elhanyagolta az Andris Piebalgs által jól irányított területet, vagy - és ekkor negatívan közelítjük meg a dolgot - ő már megint úgy döntött, hogy nem mozdítja elő az olyan jövőbiztos technológiákat, mint a megújuló energiák, és visszatért a régi energiamixhez. Hirtelen azt halljuk, hogy a csúcstalálkozón a nukleáris energiát előállító atomerőművek betáplálási tarifáiról lesz szó - te jó ég, valójában hol melyik oldalon állunk ebben a korszerűsítési és innovációs vitában? E hír hallatán egyszerűen elfogyott a türelmem.
(Taps)
Lehet, hogy tényleg túl türelmesek voltunk a gazdasági kormányzás tekintetében. Németország a jelek szerint most a Schäuble-kurzust követi. A jelenleg előttünk lévő javaslat azonban még mindig nem a legkorszerűbb megoldást képviseli. A stabilitási eszköz apró módosításánál többre van szükségünk. Sürgősen döntésre kell jutnunk a Görögországnak és Írországnak nyújtandó hitel feltételeinek javítását illetően, különben az lesz a vége, hogy tönkretesszük ezeket az országokat. Több pénzt kell pumpálnunk a válságkezelő eszközbe, máskülönben elfelejthetjük, hogy a közeljövőben segítséget nyújtsunk Spanyolországnak és Portugáliának.
Ezzel kapcsolatban egyrészt végre-valahára nagyon világosan szót kell értenünk egymással, másrészt szükségünk van egy olyan javaslatra, amely arról szól, hogy miként szándékozzuk kezelni az adósság átütemezését. Mindenki tudja, hogy ezt nem kerülhetjük el, és a Parlament is tovább kíván tárgyalni erről.
Jan Zahradil
Elnök úr, az energiabiztonság olyan terület, amelybe az Európai Uniónak bele kell folynia, és olyan terület, ahol az Uniónak a lehető legnagyobb egységességgel és a lehető legösszehangoltabban kell fellépnie, ellentétben sok más európai kezdeményezéssel. Ezért mi, Európai Konzervatívok és Reformerek támogatjuk egy közös energiapiac létrehozását, mivel ez megerősíti a tagállamoknak a fő szállítókkal szembeni helyzetét, miközben korlátozza is egyes stratégiai nyersanyagszállítók mozgásterét abban, hogy külpolitikai játszmák céljából visszaélhessenek az erőfölényükkel. Ezzel egyidejűleg azonban úgy gondoljuk, hogy az energiaintegráció folyamatának tiszteletben kell tartania a sajátos nemzeti tényezőket, más szóval a nemzeti energiamixeket, ideértve az atomenergia felhasználását is.
A pénzügyeket illetően el szeretném mondani, hogy képviselőcsoportom elsősorban olyan országok pártjaiból áll össze, amelyek nem tartoznak az euróövezethez, és nem használják az eurót. Ami persze nem azt jelenti, hogy egy gyenge, törékeny és ingatag euróövezetet akarunk látni, vagy az euró kudarcát kívánnánk. Másfelől egyértelműen le szeretném szögezni, hogy az európai gazdaság talpra állásának és a pénzügyi stabilitás helyreállításának nem szabad további nemzetek feletti tendenciákhoz vagy költségvetési föderalizmushoz vezetnie, és nem szabad újabb ürügyet szolgáltatnia egyes jogköröknek a nemzeti szinttől az európai szintre történő átruházásához. Ezt teljességgel ellenezzük!
Szeretnék néhány megjegyzést fűzni az észak-afrikai - tunéziai és egyiptomi - eseményekhez, melyekben számottevő hasonlóság fedezhető fel az 1989-es közép-kelet-európai eseményekkel összehasonlítva. Igen melegen üdvözöljük az ezen országokban tapasztalható, a demokratizálódás felé mutató tendenciákat, melyeket támogatnunk kell. Azt akarjuk, hogy az Európai Unió közvetlen szomszédsága stabil és demokratikus legyen. Ezzel egyidejűleg azonban ügyelnünk kell arra, hogy az említett országok népességének jogos erőfeszítései és segélykiáltásai nehogy az ellentétükbe csapjanak át, és nehogy antidemokratikus, tekintélyelvű, vallási diktatúrába torkolljanak. Az Európai Uniónak úgy kell eljárnia, hogy ezt megakadályozza.
Marisa Matias
Elnök úr, köztudomású, hogy az energetikai ágazat meghatározó az új munkahelyek létrehozása szempontjából, ezért a kedvező lehetőségnek kell lennie a napiparancsnak és a jelenleg általunk előkészítés alatt álló Európai Tanács mottójának is, ám sajnálatos módon nem ez a helyzet.
Városaink energiahatékonyságának kezelésére külön beruházásokra van szükségünk, különösen a legsúlyosabb spekulációs támadásoknak kitett országokban, s főként azokban az országokban, ahol a munkanélküliség a legmagasabb. A kormányok által felkínált válaszok azonban továbbra is az ósdi formulákban merülnek ki, és mi még mindig ezeket igyekszünk az emberekre rákényszeríteni.
A mostani csúcson energiaforradalomra van szükség. Nem csupán több PPP-re van szükség, ugyanis ezek kudarcot kudarcra halmoznak. Továbbra is felettébb szorosan kötődünk a régi energiaforrásokhoz: a fosszilis tüzelőanyagokhoz és az atomenergiához, és felettébb csekély bennünk az indíttatás az új energiaforrások iránt, pedig egyedül ezek biztosíthatják az egyenlő hozzáférést, és egyedül ezek szavatolhatják, hogy a nagyszabású projektek ugyanolyan fontosak legyenek, mint a helyi projektek. Csak az összes kombinálásával tudnánk valódi integrált politikát kialakítani, és az Európai Tanács épp ezért fogja ott folytatni, ahol abbahagyta, ahelyett, hogy szakítana a múlttal, pedig ezt kellene tennie.
Elnök úr, engedélyét kérném csak még egy felhíváshoz: a rendkívüli helyzetek rendkívüli megoldásokat igényelnek, ezért a felhívás, melynek megtételére kérem az engedélyét, Európa vezetőihez szól: az egyiptomi történésekkel összefüggésben legalább ugyanannyi szolidaritást mutassanak az utcán tüntetőkkel, mint amennyit a diktatórikus rezsimek iránt tanúsítottak, melyek kormányzása csupán a gazdaságról szólt, és fittyet hányt a demokráciára.
Niki Tzavela
az EFD képviselőcsoport nevében. - Elnök úr, szívből kívánok jó szerencsét drága Barrosónknak. És jó szerencsét mindannyiunknak a piacon megjelenő azeriekhez és türkménekhez. Ugyanis az a hír járja, hogy ők már öt másik félnek is megígérték, hogy gázzal látják el őket.
Ami tényleg felveti a fő kérdést. Pár évvel ezelőtt itt volt az orosz-ukrán válság, és még mindig ezzel küszködünk. Most meg itt van az észak-afrikai válság. Az olaj ára máris emelkedik.
Ideje tehát, hogy pénteken napirendre tűzzük, hogy Európának saját erőforrások és források után kell néznie. Ideje, hogy napirendre tűzzük a kiaknázást, a kitermelést stb. Úgy gondolom, hogy önök megkérhetnék a tagállamokat arra, hogy térképezzék fel, hogyan áll az egyes tagállamokban az energiaforrások és erőforrások kiaknázásának a helyzete, értékeljék a legígéretesebb projekteket, foganatosítsanak ösztönzőket a magánvállalkozások energiaforrás-kiaknázásának serkentésére, és vizsgálják meg, hogy mire juthatunk a saját erőforrásainkkal.
A Szuezi-csatorna elvesztésével a legszörnyűbb forgatókönyvnek nézünk elébe. Ezért Egyiptom és mindannyiunk számára a cél a rendes átmenet, különben hatalmas problémáink támadnak.
Francisco Sosa Wagner
(ES) Elnök úr, sokévi kemény munkának köszönhetően az európai energiapolitika célkitűzései kikristályosodtak a számunkra: ki kell építeni a hazai piacot, a biztonságos ellátást, elő kell mozdítani a megújuló energiákat, és javítani kell az energiahatékonyságot.
Ezen saját magunk elé állított célkitűzések fényében az Európai Tanács által megvitatandó anyag felettébb visszafogott és meglehetősen vérszegény. Ha a közös európai energiapolitika ösztönzésének az állam- és kormányfőktől kell jönnie, nos, akkor hosszas várakozásra állíthatjuk be magunkat, ugyanis körükben minden jel szerint nemzeti, szűk látókörű és idejétmúlt szemlélet uralkodik.
Most nem jelentéktelen üggyel foglalkozunk, hiszen Európa gerince az energiapolitika, amelynek elveit a világban egységes hangon kell védelmeznünk. Sajnos ettől igen távol vagyunk.
Herbert Reul
(DE) Elnök úr, a Bizottság elnöke, a Tanács hivatalban levő elnöke, hölgyeim és uraim, az Európai Tanács ülésére olyan időben kerül sor, amikor az előzetes tervek szerint megvitatandó témán felül elképesztő számú más sürgős téma is van.
Schulz úr helyesen említette, miszerint valamennyien azt várjuk az Európai Tanácstól, hogy Egyiptommal és az Egyiptomban történtekkel kapcsolatban adjon ki nyilatkozatot, és elvárjuk, hogy az Európai Tanács ezen események által érintve érezze magát. Ez rendben is van. Teljesen egyet tudtam volna érteni önnel ebben, Schulz úr, ha felszólalásának második részében nem követte volna el azt a hibát, hogy a magyarokkal való példálózással már megint olcsó pártpolitikai színjátékot adjon elő. Aminek köze sincs a jelenlegi témához, most ugyanis az Európai Tanácsról és a napirenden lévő ügyekről beszélünk.
Harms asszony, az ön által elmondottakkal kapcsolatban is szeretnék egy dolgot tisztázni. Amikor helyesen leszögezi, hogy ezekkel a sürgető kérdésekkel - a gazdasági, az euróval és Egyiptommal összefüggő kérdésekkel - foglalkozni kell, egyúttal nem vádolhatja Oettinger biztost azzal, hogy nem megfelelően kezeli az energiakérdést. Ez képtelenség. Ennek az az oka, hogy a Tanácsnak más ügyekkel is törődnie kell.
Hogy önnek megfelel-e az energiapolitika, avagy sem, vagy, hogy másoknak más a véleménye, semmit sem változtat a dolgon. Ilyen kritérium alapján nem lehet megítélni az energiapolitikát. Azt gondolom, hogy a Bizottság az elmúlt néhány hónapban igen alaposan és ésszerűen előkészítette a csúcsot. A Bizottság nem az állandóan új követelések felállításának elvét követte. Ehelyett alapos és mélyreható előkészületeket tesz, majd olyan intézkedéseket foganatosít, amelyek tényleges változásokat hoznak.
Mellesleg, Schulz úr - nem is figyel ide, de mindegy is, hiszen ez csak egyike a parlamenti vitákhoz tartozó játékoknak, amikor a felszólalót akadályozandó feltűnően másról társalgunk.
(Kellemetlenkedő hozzászólás)
Ön az energiaárak miatt bekövetkező szegénységről szólt. Tökéletesen igaza van. Ugyanakkor, Schulz úr, hogy igazságosak legyünk, ezek után fel kell tennünk a kérdést: vajon miért ilyen magasak az energiaárak? Mi ennek az oka? Vajon milyen szerepet játszunk ebben mi, amikor olyan politikai intézkedéseket hozunk, amelyektől állandóan az egekbe szöknek az árak? Ez is egy olyan tényező - bár nem az egyetlen -, amely közrejátszik, és egy tisztességes vitában erre is ki kell térni, és figyelembe kell vennünk az itt reggeltől estig folyamatosan elfogadott új követelményeket.
Meglátásom szerint a mostani csúcs végső soron óriási lehetőséget tartogat a számunkra az infrastruktúra kérdésében történő előrelépéshez, és annak biztosításához, hogy elkezdődjenek az infrastruktúrába és az energiába való beruházások, hiszen minden más kérdés annak függvénye, hogy ebben sikerrel járunk-e. Felmerül az árak, a megbízhatóság kérdése, és az a kérdés is, hogy vajon megfelelően integráljuk-e a megújuló energiákat a hálózatba, márpedig ehhez sajnos jelentős beruházásokra van szükség. Ráadásul az állam nem lesz képes egyedül állni ezeket a költségeket.
(A felszólaló beleegyezik az eljárási szabályzat 149. cikkének (8) bekezdése alapján kékkártyás kérdés fogadásába.)
Rebecca Harms
(DE) Elnök úr, az energiacsúcs alapos előkészítését és a politikai prioritási területeket illetően: Reul úr, akkor mi a véleménye arról, hogy a német Frankfurter Allgemeine Zeitung-ban ma megjelent hosszú interjúban Oettinger úr óvta az Európai Uniót attól, hogy túl ambiciózus megújuló energia-célokat tűzzön ki maga elé? És ez csak néhány héttel azt követően történik, hogy a megújuló energiaforrásokról szóló irányelv - amelyre itt mindannyian nagyon büszkék voltunk - hatályba lépett. Ami pedig az energiahatékonyság témájának alapos előkészítését illeti: mi a véleménye arról, hogy az energiahatékonysági cselekvési terv még mindig a fiókban porosodik, ezért a valójában semmi esély sincs arra, hogy a csúcson megvitassák?
Herbert Reul
(DE) Elnök úr, vannak olyan politikusok, akik állandóan valamilyen új követeléssel állnak elő, viszont semmit sem visznek végig. Aztán vannak olyan politikusok is, akik alaposan előkészítik a dolgokat, és véghezviszik a kezdeményezéseket. A lényeg pont ez. Nem hiszek abban, hogy állandóan új követelésekkel kellene előállni, ezért Oettinger úrnak teljes mértékben igazat adok. Először hajtsuk végre azt, amire már elköteleztük magunkat.
Schulz úr teljesen jogosan mutatott rá arra, hogy a hatékonyság számos tagállamban sok kívánnivalót hagy maga után, és számos tagállam még nem teljesítette a számára megszabott megújuló energia-kvótát. Viszonylag jól állunk, de nem eléggé jól. Más szóval még távol állunk attól, ahol lenni akarunk. Időnként ésszerűbb megvalósítani először azt, amit az ember kitűzött maga elé, és csak ezután hozzáfogni a következő lépéshez. Vannak olyanok, akik megpróbálnak előrerohanni, azután megbotlanak a saját lábukban.
Marita Ulvskog
(SV) Elnök úr, miként Schulz úr előzőleg említette, a Szocialisták és Demokraták Progresszív Szövetsége Európai Parlamenti Képviselőcsoportja tegnap alternatív energiacsúcsot tartott. Olyan pillanatban tettük ezt, amikor egyre több család és polgár képtelen megengedni magának, hogy otthonát fűtse, az energiától függő termelés pedig, amelynek versenyképesnek kell lennie, ezzel egy időben nehézségekkel birkózik. A másik ok pedig az, hogy az Európai Unió legmagasabb politikai szintjén e területen hozott kezdeményezések felettébb kis számban és szórványosan születtek meg, és felettébb vérszegények voltak. A Reul úr által elmondottakra válaszul - voltak kezdeményezések, ám ezek papíron maradtak, és nem jutottak tovább az íróasztalfióknál.
Az alternatív energiacsúcson a holnapi uniós csúcs számára megfogalmazott üzenetünk igen egyszerű és világos. Lépjenek a tettek mezejére, csináljanak valamit - itt és most. Hassanak oda, hogy legyenek kötelező erejű energiahatékonysági céljaink, melyeket ténylegesen be kell tartani. Az Európai Unióban például mintegy 190 millió épületet kell fűteni. A jelenlegi energiaszökés megelőzését szolgáló beruházások ezekbe az épületekbe pénzügyi haszonnal és új munkahelyek létrehozásával is járnának. Ruházzanak be a megújuló energiaforrásokba, különben azt fogják hinni, hogy a jelenleg rendelkezésünkre álló energiaforrások kimeríthetetlenek; ruházzanak be a korszerű és minden energiafajta számára hatékony elosztóhálózatokba. Adjanak a fogyasztóknak és a polgároknak erős és egyértelmű jogokat az energetikai társaságokkal szemben. Biztosítsák az energiapiac átláthatóságát és ellenőrizhetőségét. Mint ahogy nem kérünk egy nem rendesen működő, zárt és teljesen szabályozatlan pénzpiacból, ugyanúgy nem kérünk egy olyan villamosenergia-piacból sem, amely a pénzpiac válság előtti működéséhez hasonlóan működik.
Folyamodjanak radikális kezdeményezésekhez, és bizonyítsák be, hogy az energiakereslet társadalmi felelősség és politikai döntéshozatal kérdése, nem pedig az egyes polgárok magánügye, mellyel önállóan kell megbirkózniuk. Miként Schulz úr is mondotta: bizonyítsák be, hogy megértjük, miszerint az energiapolitika szociálpolitika, iparpolitika és jövőpolitika is.
Fiona Hall
Elnök úr, a pénteki csúcs a várakozások szerint stratégiailag az energiára és az innovációra fog összpontosítani. Remélem, hogy a kormányfők figyelmét az egyiptomi helyzet nem fogja túlságosan elterelni. Azt is remélem, hogy az energiainfrastruktúrára és a határon átnyúló együttműködésre - az energiakínálati oldalra - vonatkozó szükséges tárgyalások nem fogják elterelni a figyelmet az energiakeresleti oldalról, amely ugyanilyen fontos.
A 2020-ig elérendő 20%-os energiahatékonysági javulástól még fényévekre vagyunk. Vezetőinktől pénteken azt akarjuk hallani, hogy határozottan elkötelezik magukat arra, hogy azonnali lépéseket tesznek a folyamathoz való visszatérésre. Ennek legegyszerűbb módja az lenne, ha a 20%-os célt haladéktalanul kötelezővé tennék, mert különben csak elpazaroljuk annak az energiakínálatnak a jó részét, melyet oly drágán most alakítunk ki. Ez egyáltalán nem gazdaságos, főként válságidőkben nem.
Claude Turmes
Elnök úr, úgy vélem, hogy az energiakérdés jelentősége kitűnik abból, hogy Van Rompuy úr nincs itt, mivel most épp sajtótájékoztatót tart, és Barroso úr is távozott. Ennyit arról, hogy milyen fontosnak tartják, hogy meghallgassanak bennünket.
Tegnap a szocialisták és demokraták képviselőcsoportja meghívására Jeremy Rifkin Brüsszelben járt, és világosan felvázolt egy új gazdasági szemléletet. Az első a megújuló energiák, amelyekre vonatkozóan már megvan az irányelvünk. A második az, hogy a ma rendelkezésünkre álló energia 40%-át elfogyasztó minden egyes épületet megújuló energiák felhasználásával alacsony energiafelhasználású épületekké, sőt aktív épületekké lehet átalakítani. Harmadsorban pedig úgy gondolom, széles körű egyetértés van a képviselők között abban a tekintetben, hogy a villamosenergia-hálózatok kiépítését fel kell gyorsítani. Végül a következő kutatás-fejlesztési programot ki kell használnunk a tárolási technológiák és a villamos-energia modulok fejlesztésére.
Ezen öt fellépéssel, és természetesen azzal, amit Fiona a valamennyi ágazatban megvalósítandó hatékonyság gyűjtőfogalma alatt említett, európai gazdaságunkat először is egy geopolitikailag sokkal kevésbé függő gazdasággá alakítanánk. Másodsorban az európai gazdaságon kívülről származó behozatalon 300 milliárd eurót spórolnánk, és ezt a pénzt európai munkahelyteremtésre és egyéb beruházásokra fordíthatnánk. Azután pedig a zöld technológiák versenye már megindult, elég elolvasni az új kínai ötéves tervet.
Ha a következő hónapokban nem teremtjük meg a keretet ahhoz, hogy Európa mindezen technológiák vezető piaca legyen, vesztesek leszünk azon kevés ágazatban, amelyben még vezetjük a világgazdaságot. Olyan kár, hogy ezt a csúcsot nem jól készítették elő - ezért részben Van Rompuy úr a felelős, miként Oettinger úr is. Günther Oettinger az energiahatékonysággal és a megújuló energiákkal kapcsolatban nem készített elő átgondolt anyagot, és az elmúlt három hónapban két vagy három olyan nagy német energetikai társaság trójai falovának szerepét játszotta, amelyek tönkre akarták tenni a megújuló energiaipart.
Végezetül valami, amit sikerült elérnünk: Oettinger úrnak 26 az 1-hez az esélye arra, hogy vereséget szenved a nemzeti támogatási rendszerek tönkretételében, ugyanis az elképzelését csak Hollandia támogatja. Ez számottevő győzelem, és a megújuló energiák haladhatnak tovább útjukon. A jövő első számú energiaforrását ugyanis a megújuló energiák jelentik.
Konrad Szymański
(PL) Elnök úr, küszöbön áll a döntés arról, hogy 1 milliárd eurót szánunk az európai energiainfrastruktúra bővítésére. Közpénzek energiaügyekre költésének csak akkor van értelme, ha ez segít kielégíteni a biztonsági igényeket. Az Európai Unió energiabiztonsága a széles diverzifikáció függvénye, amely nemcsak új szállítási útvonalakat, hanem új tüzelőanyag-forrásokhoz való hozzáférést is feltételez. Ha ez nem így lesz, meg fogjuk ismételni a TEN-T programban elkövetett hibákat, amely azt állította, hogy az olyan projektek, mint az északi áramlat, európai projektek. Nincs szükségünk több új módozatra ahhoz, hogy ugyanazt az orosz tüzelőanyagot az európai piacra pumpáljuk. Ha újra elkövetjük ugyanazokat a régi hibákat, 1 milliárd eurónk csak arra lesz jó, hogy a piac és a versenyképesség látszatát vásároljuk meg vele.
Vladimír Remek
(CS) Elnök úr, azt várom az energiacsúcstól, hogy mindenekelőtt a polgárainkat érdeklő ügyekre átfogó, ugyanakkor érthető és felelős megközelítést alakítson ki. A legutóbbi Eurostat-felmérés szerint az Európai Unió lakosságának nagy hányada számára az egyik fő prioritás az energiaárak stabilitása. A Cseh Köztársaság nem véletlenül vezeti e téren a statisztikát. A Cseh Köztársaságban egy felelőtlen politikai és gazdasági lobbi elősegítette a napenergia-erőművek nem megfelelő pénzügyi támogatását. A - többek között külföldi - spekulánsok vad rohama és a csillagászati méretű profit utáni hajszájuk a megújuló energiák ellen fordította a lakosságot, mert az emberek azt tapasztalják, hogy az energiaköltségek indokolatlanul megugrottak. Biztos nem könnyű elegendő energiát elfogadható áron biztosítani, de legalább törekedjünk erre. Véleményem szerint a válasz többek között az, hogy kiegyensúlyozott energiamix kialakítására kell törekedni, kezdve a megújuló energiáktól egészen az atomenergiáig, és mindkét oldal szélsőséges álláspontját el kell vetni. Csak így nyerhetjük el az uniós polgárok bizalmát, akiket mi vagyunk hivatottak képviselni.
Mario Borghezio
(IT) Elnök úr, hölgyeim és uraim, a Tanácsnak mérlegelnie kell, hogy az európai termelési rendszer védtelen az olajpiaci árak ingadozásaival szemben, ugyanis a határidős piacokat a kifinomult módszerekkel dolgozó nemzetközi pénzügyi spekuláció tartja a karmában, ami alatt azt értem, hogy a mai áraknak édeskevés közük van a kínálat-kereslet alapelvéhez. A Tanácsnak azt a célt kell maga elé tűznie, hogy az Európai Uniónak olyan gyakorlati eszközt nyújtson, amellyel szabályozott, kiválasztott kereskedők előtt nyitva álló, és egy teljesen megbízható európai partner által irányított piacot lehet megteremteni.
Ez a veleje az olasz kormány egyik, egy európai olajtőzsde létrehozására irányuló javaslatának, mely a vállalkozások és a fogyasztók számára óriási előnnyel járó, stabil olajpiac létrehozását célozza. A spekulánsok lelkesedése a nyersanyagok iránt hatással van az olajárakra, amelyek már nem az azonnali piacon alapulnak, minthogy a valódi piacon a keresletet-kínálatot végül is az előlegek és a spekulációs ügyletek kumulatív hatása alakítja ki. Egy európai tőzsde a papírhordók jelenlegi "nem-piacát” valódi olajhordókon alapuló, hatékony, szabályozott és ellenőrzött piaccá alakítaná át. Ezt a Tanáccsal is meg kellene vitatnunk.
Szegedi Csanád
(HU) Tisztelt elnök úr, tisztelt képviselőtársaim! Örülök, hogy az Európai Tanács együtt tárgyalja az energiabiztonság és az innováció kérdéskörét. Kétségtelen, hogy az energiabiztonságról nem lehet az innováció nélkül tárgyalni. Természetesen fontosnak tartjuk, hogy a keleti és a nyugati vezeték mellé épüljön egy észak-déli vezeték is, azonban ez közel sem fogja megoldani az energiaellátás felmerülő problémáit. Ráadásul a függőség sem csökken jelentősen, csupán a függőségnek az iránya. A függőséget csak úgy lehet hosszú távon minimálisra csökkenteni, ha ezek után a fosszilis energiahordozókról áthelyezzük a hangsúlyt a megújuló energiaforrásokra.
Pont ezek szellemében hiányolom, hogy az innováció prioritásai között nem elég hangsúlyosan szerepel a megújuló energia témaköre. Ennek keretében két dologra különösen ki kell térnünk: egyrészt az, hogy a megújuló energiaforrásnak megfizethetőnek kell lenni, tehát nem szabad a lakosságot pluszban terhelni amiatt, hogy megújuló energiát használnak. Második, hogy az Európai Unión kívül lévő függőség nehogy átkonvertálódjon Európai Unión belüli függőségre, tehát azok a régi tagországok mellé fel kell zárkóztatni, amelyek jelenleg megújuló energiaforrás nagyhatalmak, például Belgium, Hollandia vagy éppen Ausztria, tehát fel kell zárkóztatni az elmaradottabb, újonnan csatlakozott országokat, így Magyarországot, Lengyelországot, Csehországot fel kell zárkóztatni a megújuló energiaforrás tekintetében.
Csak az energiabiztonság és az innováció szoros összekapcsolásával válhat elkerülhetővé egy kilátásban lévő, Európát is érintő energiaválság.
Jean-Pierre Audy
(FR) Elnök úr, biztos úr, a Tanács soros elnöke, gazdasági növekedés nélkül nem lesz társadalmi haladás, és energia nélkül nem lesz növekedés.
Az európai szociális jóléti paktum középpontjában az energia áll. Energiaellátásunk 50%-a az Unión kívülről származik. Sürgősen diverzifikálnunk kell az ellátást, biztonságossá és "széndioxid-mentesebbé” kell tennünk. A mi energiánkról van szó, és ezzel a biztonsággal tartozunk a polgároknak.
Ami arra késztet, elnök asszony, hogy arra kérjem: támogassa az ITER-rel, vagyis a fúziós projekttel nemzetközi szinten vállalt kötelezettségeinket is. Ez egy biztonságos, fenntartható, ingyenes és kimeríthetetlen technológia. Jó lenne, ha az Európai Tanács, a legmagasabb szintű politikai szerv, támogatná ezt a projektet a nemzetközi közösség felé.
Ami átvezet a kutatáshoz és az innovációhoz. Az 1980-as évek óta az európai beavatkozási eszközöket a kutatási és fejlesztési keretprogramok alkotják. A 2007 és 2013 közötti időszakban erre 53 milliárd euró jutott. Hol tartunk ebben a tekintetben? Biztos úr, már négy hónapja várunk a hetedik kutatási keretprogram felülvizsgálatáról szóló közleményére. Barroso úr azt mondta: "Kevesebb papírmunkát!” Barroso úrnak igaza van. Belefulladunk az adminisztrációba, és a kutatás szereplői elfordulnak az európai programoktól.
Felhívnám a figyelmüket arra, hogy nemcsak a jövőbeli eljárásokat kell egyszerűsíteni, hanem a múltbeli konfliktusokat is rendezni kell, ugyanis a kutatóintézetekkel bizalmi problémánk van. Ezzel kapcsolatban köszönetemet fejezem ki Máire Geoghegan-Quinn biztos asszonynak, aki nagyszerű munkát végzett.
Az iparpolitikával fennálló kapcsolataink kiábrándítóak, ezeket értékelnünk kell, és az együttes technológiai kezdeményezések a döcögős kezdet után valódi kedvező változást hoznak az ipar igényeinek figyelembevételében.
Végezetül, hogyan fogjuk strukturálni európai térségünket? A kutatás európaivá tétele érdekében az Európai Kutatási Tanácsnak feltétlenül valódi szervezetté kell válnia. Európai polgártársaink eredményes Európát várnak tőlünk.
Teresa Riera Madurell
(ES) Elnök úr, képviselőcsoportunk tegnap alternatív energiacsúcsot tartott, ahol 2020-ig 20%-os kötelező energiahatékonysági javulást, valamint a megújuló energiaforrások arányának 30%-ra emelését követeltük.
Követeléseink részletesen kifejtése helyett, amit egyes képviselőtársaim már megtettek, egy olyan tényezőt szeretnék kiemelni, amely nélkül a fenti célok nem érhetők el, ez pedig az infrastruktúra. A kérdés az, hogy tényleg olyan európai piacot akarunk-e, ahol a szolgáltatott energia egyharmadát a megújuló energiaforrásokból nyerjük? Ha a válasz igen, akkor nem kellene-e arról beszélnünk, hogy 2020-ig kötelező 10%-os összekapcsolást kell megvalósítanunk?
A megújuló energiákkal összefüggő célok megvalósítása a hálózat változatosságának megfelelő kezelése végett jobban összekötött, okosabb, és mindenekelőtt szorosabban összekapcsolt hálózatot követel. A majd' egy évtizeddel ezelőtt az Európai Tanács barcelonai ülésén meghatározott 10%-os céltól azonban még nagyon messze vagyunk. Kilenc állam a mai napig nem érte el ezt a célt. Bizonyosan egyetértenek velem abban, hogy ha eredményt akarunk felmutatni, e cél felé ugyanolyan elszántsággal kell törekednünk, mint az előzőek felé.
Ezért szeretném tolmácsolni képviselőcsoportunk azon kívánságát a Tanács hivatalban levő elnöke felé, hogy a mostani csúcstól sokkal ambiciózusabb következtetéseket várunk, olyan következtetéseket, amelyek kötelező 30%-os megújuló energiaforrás-szintről, kötelező 20%-os hatékonyságjavulásról és kötelező 10%-os összekapcsolódásról szólnak.
Az innováció témáját csak pár szóban érinteném: a másik olyan terület, ahol ambiciózusabb tanácsi következtetéseket szeretnénk látni, az az innovatív közbeszerzések területe. Képviselőcsoportom úgy ítéli meg, hogy az innovatív termékekre, folyamatokra és szolgáltatásokra kötött szerződések a piacon az innováció fokozásának egyik kulcselemét képezik.
Különösen érdekel bennünket az európai innovációs egyesületek innovációhoz való viszonyának az előmozdítása és elemzése az Európai Unió innovációs keretén belül. Ez egy újabb olyan kérdés, amelyet a Tanács nem mellőzhet.
Adina-Ioana Vălean
Elnök úr, az energia-infrastruktúrába történő beruházás számomra politikai céljaink megvalósításának kiindulópontja, amely egy működő piacon biztosítja polgáraink és vállalkozásaink számára a biztonságos és megfizethető energiához való hozzájutást, és megvalósítja a Bizottság ambiciózus energetikai infrastruktúra-csomagját, amelyet kedvező lépésnek tartok.
Viszont nemcsak ambiciózusnak, de gyakorlatiasnak is kell lennünk. Ahelyett, hogy óriásprojektekbe öntenénk vödörszámra a pénzt, olyan kisebb, költséghatékony és gyakorlatias projektek meghatározására és finanszírozására kell összpontosítanunk, amelyek számottevő előnnyel járnak, mint például a jobb összekapcsolások. Úgy vélem, hogy a szükséges infrastrukturális beruházások ösztönzése céljából megoldásként uniós projektkötvény-kibocsátást kellene fontolóra vennünk.
A jelenlegi válság azonban mindenekelőtt arra kényszerít bennünket, hogy energiapolitikánkban ésszerű, nyitott és integrált megközelítést alkalmazzunk: először is azzal, hogy az energiamix valamennyi elemét figyelembe vesszük anélkül, hogy ezeket - vagy legalábbis ezek közül egyes elemeket - morálisan elfogadhatatlannak kiáltanánk ki, másodsorban pedig azzal, hogy egy integrált, az időnként egymásnak ellentmondó éghajlati, ellátási biztonsági és versenyképességi céljainkat összeegyeztető rendezési tervet alakítunk ki.
Ilda Figueiredo
(PT) Elnök úr, már tudjuk, hogy az egységes piac elmélyítése nagyobb liberalizációt, következésképpen az Európai Unió fejlettebb országainak legnagyobb gazdasági csoportjai javára történő fokozott tőkekoncentrációt jelent.
Félreérthetetlenül szeretnénk jelezni, hogy ellenezzük ezt az utat a gazdasági és társadalmi fejlődés szempontjából különösen a periférián lévő országokban stratégiai jelentőséggel bíró területeken, mint például az energiával összefüggő területen. A legsúlyosabb viszont az, hogy a Tanács és a Bizottság által említett valamennyi kérdés - nem utolsósorban az úgynevezett "gazdasági kormányzást” érintő kérdések - nem vesz tudomást a valós társadalmi problémákról, a fokozódó egyenlőtlenségekről, a munkanélküliségről, a társadalmi kirekesztettségről és az energiaszegénységről. Ez utóbbi a villamos energia- és tüzelőanyagárak megugrásával egyes országokban hatványozottan növekszik.
A gazdaságpolitikának és az energiapolitikának egy központi célt kell követnie, ez pedig a társadalmi haladás és népeink életkörülményeinek a javítása; most viszont ennek pont az ellenkezője történik. Ez tehát az oka annak a fokozódó felháborodásnak, amelyet az Európai Unió számos országában az utcákon, most pedig Tunéziában és Egyiptomban is tapasztalhatunk. Szolidaritásunkat fejezzük ki ezen országok népeivel, és azt kívánjuk, hogy jogaikat tartsák tiszteletben, és különösen a Tanács tartsa tiszteletben, amelynek mindebben egyértelműen állást kell foglalnia.
Jacek Saryusz-Wolski
Elnök úr, hogy az Európai Uniónak mennyire szüksége van az energia "energetizálására”, nyilvánvaló, ha tekintetbe vesszük az energiabiztonság kérdését, a körülöttünk kialakult geopolitikai helyzetet és magát az energiapolitikát.
Az Uniónak nem szabad lemaradnia az eseményektől, miként ez Egyiptom és Tunézia esetében történt. Michael Gahler képviselőtársamat idézve: az Egyesült Államok egy lépéssel az események mögött jár, a tagállamok egy lépéssel az USA mögött, Brüsszel pedig egy lépéssel a tagállamok mögött kullog.
Négy évvel ezelőtt súlyos energiaválság tört ki, és 2007-ben e Házban energiabiztonsági jelentést fogadtunk el. Négy évvel később pedig a közös energiapolitika és energiabiztonság legelső lépéseinél tartunk. Nagyon fontos, hogy ez az Európai Tanács, a mostani csúcstalálkozó a szavakat tettekre váltsa.
Valós biztonságra van szükségünk, nem csupán tervekre, dokumentumokra, szavakra és papírokra. Ideje fölébredni. Mi van akkor, ha geopolitikai értelemben valami baj történik Észak-Afrikában és a Közel-Keleten? Világrengető változás zajlik a szemünk előtt. Az olaj megint 100 dollárba kerül. Ha a legrosszabb forgatókönyv jön be, és lezárják a Szuezi-csatornát, az Unió mennyire felkészült az ellátás biztonságának szavatolására? Hol állunk? Négyévnyi elvesztegetett idő után nem vagyunk felkészülve az esetlegesen bekövetkező újabb energiaválságra.
Ezért a legfőbb várakozás az, hogy az Európai Tanácsnak a valódi belső energiapiac és a valódi energiabiztonság tekintetében igazi változást kell hoznia anyagi és fizikai értelemben is.
Jo Leinen
(DE) Elnök úr, az Európai Unió történetében az első energiacsúcsra pénteken fog sor kerülni, ugyanis a Lisszaboni Szerződés hatálybalépésével az Unióra most először hárul közvetlen felelősség ebben az ágazatban. Egyetértek Barroso úrral abban, hogy az energiapolitika lehet az Európai Unió következő nagy integrációs projektje. Ennek számos vetülete van, és Buzek elnök úr mindig is hangoztatta, hogy az Európai Unióban energiaközösségre van szükségünk.
A csúcsot illetően: sok remény és várakozás volt abban a vonatkozásban, hogy az Európai Uniónak az energiaellátással összefüggő stratégiai kérdéseire válasz születik. Mik a stratégiai kérdések? Igen, Saryusz-Wolski úr, ide tartozik az Európai Unió függése az energia-behozataltól. Ide tartozik az a hatalmas mennyiségű energia, amelyet még mindig elpazarolunk, mint ahogy ide tartoznak a jelenlegi energiarendszernek az ökoszisztémákra, és különösen a Föld légkörére gyakorolt negatív hatásai is. Ha a tanácsi következtetéseket nézem, meg kell mondanom, hogy ez az energiacsúcs hatalmas csalódás lesz, mert az említett fő kérdések egyikére sem fog választ adni. A csúcs ugyanis a szükséges közös jövőkép vonatkozásában, valamint az általunk használt erőforrások és eszközök koherenciájának a vonatkozásában is elégtelenül lett előkészítve.
Még egyszer megemlíteném, hogy a Szocialisták és Demokraták Progresszív Szövetsége Európai Parlamenti Képviselőcsoportjának tegnapi alternatív energiacsúcsán egy ötpilléres elgondolásra tettünk javaslatot arra nézvést, hogy ezekre a stratégiai kérdésekre milyen választ adhatnánk, hogyan csökkenthetnénk az energiaimportot és az energiapazarlást, és természetesen miként küszöbölhetnénk ki a negatív környezeti hatásokat. A megvalósításra javasolt eszközök a megújuló energiák fejlesztésén, az energiahatékonyságon, valamint a különféle energiaforrások összekapcsolását szolgáló információs technológiák felhasználásán keresztül vezetnek. Ez egy innovációs csúcs lesz. Eddig még nem hallottam arról, hogy az információs technológiákat stratégiai tényezőként használták volna. Úgy gondolom tehát, hogy technológiai forradalomra van szükségünk, és ennek a csúcsnak megfelelő pályára kell állítania bennünket. Viszont az az érzésem, hogy a csúcs rossz irányba halad.
Georgios Toussas
(EL) Elnök úr, az Európai Tanács soron következő ülése a folytatódó kapitalista válság, és a monopóliumoknak az Európai Unión belüli, valamint az Európai Unió és más kapitalista központok között az energiáért és innovációért folyó egyre élesebbé váló versenyének színterén fog zajlani. Ez a két ágazat döntő fontosságú a tőke számára. Hatalmas területek, mint például a Közel-Kelet, Ázsia és Afrika az éles imperialista verseny és beavatkozás színhelyei, melyek célja a hazai burzsoá osztályokkal karöltve és a gazdagságtermelő erőforrások és energiaszállítási útvonalak emberek rovására történő ellenőrzése, ami iszonyatos szegénységet, kegyetlen kizsákmányolást és elnyomást hoz magával. Ez a reakciós politika olyan népfelkelésekhez vezet, mint amilyenek épp most Egyiptomban és más országokban is kitörtek, ami azt bizonyítja, hogy a történelem főszereplője a nép.
A Görög Kommunista Párt szolidaritását fejezi ki az egyiptomi tiltakozókkal. Felszólítja az embereket, hogy fejezzék ki valódi támogatásukat és szolidaritásukat. A csúcs alapprioritása, amely nem szerepel ugyan a hivatalos napirendben, de amelyről szó lesz, az az EU 2020 stratégia. A megerősített gazdasági kormányzás végrehajtásának prioritásai ugyanebbe az irányba mutatnak.
Paulo Rangel
(PT) Elnök úr, nincs kétségem afelől, hogy ez a csúcs főként az európai gazdaságok talpra állásával összefüggő, és különösen az energetikai és innovációs ügyek tekintetében kiemelkedő esemény. Ezért nem állhatom meg, hogy ki ne emeljem: az Európai Tanács mostani ülése alapvetően az Európa 2020 stratégia végrehajtásának a része, az érme azon oldalának része, amely a növekedést, a versenyképességet és a gazdasági talpra állást képviseli.
Mivel azonban ennyire jelentős eseményről van szó, szeretnék itt egy felhívást közzétenni, ezért is kértem szót. Felszólítom az Európai Tanácsot, hogy az energia és az innováció fontos témáin kívül vitassa meg az Európai Unióban jelenleg tapasztalt pénzügyi válság kérdését, és körvonalazzon erre megoldást. Meggyőződésem, hogy nincs vesztegetni való időnk.
Ezen túlmenően, ha erre a problémára a pénteki csúcstól nem várhatunk megoldást, és még ha erre az Európai Tanács márciusi üléséig várnunk is kell, fontos, hogy az állam- és kormányfők felkészüljenek a stabilitási alap rugalmasabbá tételére február 4-től, s ezzel egyidejűleg előkészítsék az európai gazdasági kormányzás újraindítását.
Úgy gondolom, hogy ez az ügy alapvető jelentőségű, és nem maradhat a csúcs mellékes témája. Engedjék meg, hogy egy másik megjegyzést is tegyek a csúccsal kapcsolatban: remélem, hogy ez alkalommal körvonalazódik a mediterrán térségre vonatkozó uniós stratégia; remélem, hogy az Európai Tanács választ fogalmaz a mára Tunéziában és Egyiptomban kialakult helyzetre. Más szóval, remélem, hogy az energia és az innováció fontos témáinak dacára a csúcson a pénzügyi válság és az észak-afrikai politikai válság kérdése is terítékre kerül majd.
Kathleen Van Brempt
(NL) Elnök úr, megkérném a tisztelt képviselőket, hogy vessenek egy pillantást az Európai Tanács most következő ülésére szóló, Van Rompuy úr által küldött meghívóra. A szöveg így szól: "Az energiáról fogunk tanácskozni, és különösen azt szeretném, ha a megbeszélések az energiaellátásra és az energiabiztonságra összpontosítanának.” A Tanács azonban rossz vitába bonyolódik. Az energiaellátás és az energiabiztonság persze nagyon is fontos kérdések, ám elsődlegesen csak egy átfogóbb célkitűzés, mégpedig konkrétan egy tökéletesen független és hosszú távon teljesen fenntartható energiarendszer keretén belül tekinthetők fontosnak.
Nyilvánvalóan egyetértek sok mindennel, ami elhangzott, de a vitát szeretném valamilyen, a jövő felé előrevivő irányba terelni. Jóllehet Reul úr, az Ipari, Kutatási és Energiaügyi Bizottság elnöke most éppen nincs itt, ő kijelentette, hogy a politikusoknak nem szabadna túl sok új javaslattal előállniuk. Hát nincs igaza. A politikusok dolga az, hogy legyen jövőképük, és ennek megfelelően fogalmazzanak meg célkitűzéseket.
Célkitűzésünknek pedig annak kell lennie, hogy 2050-re teljesen átálljunk a megújuló energiákra. Ezt nemcsak pár egyéni politikus vagy néhány politikai csoportosulás hangoztatja. Nem, a tudósok azt mondják, hogy ez tökéletesen kivitelezhető, ha most fogunk bele azokba a dolgokba, amelyek lehetővé teszik, hogy 2050-re megvalósíthassuk ezt a célkitűzést. Azután ott van az energiahatékonyság kérdése is, amelyre számos képviselő rámutatott. Barroso úr mellesleg sok helyeslendő dolgot mondott erről, és teljes szívemből remélem, hogy az ügyért felelős biztos tartani tudja majd az ígéretét.
Ezen túlmenően hatalmas beruházásokat kell megvalósítanunk a megújuló energiák területén: helyileg, kerületi szinten, de jó néhány egyedi nagyprojektet is meg kell valósítanunk, mint például az északi-tengeri gyűrű és a napkollektorokkal kapcsolatos nagyprojektek.
Végül - és Európának itt lesz igen különleges feladata - olyan energiahálózatra van szükségünk, amely garantálja, hogy mindez valósággá váljék. Az Európai Unió feladata a finanszírozás biztosítása, és az Európai Tanácsnak erről pénteken döntenie kell.
Marian-Jean Marinescu
(RO) Elnök úr, az energiacsúcs az Európai Uniót visszaterelheti a gazdasági növekedési pályára. Ha az EU-nak az a törekvése, hogy a legfenntarthatóbb globális gazdasággá váljon, akkor új energiaképet kell felvázolnia Európa számára. A termelés és a hatékonyság számára egyaránt koherens, közösségi megközelítés szükségeltetik.
A termelés forrásokat, szállítást és elosztást jelent. A Fekete-tenger és a Kaszpi-tenger térségében hosszú ideig kiaknázható új energiaforrások vannak. Ebben a térségben új szállítási útvonalak építhetők ki. Ebben a vonatkozásban a déli gázfolyosó és főként a Nabucco gázvezeték elsődleges jelentőséggel bír. A Duna-stratégia szintén segíthet új földgáz- vagy kőolaj-ellátási útvonalak kialakításában. Közös energiahálózat nélkül nem vitázhatunk közös politikáról. Az egységes belső energiapiac megteremtése felé vezető úton az első lépés a nemzeti hálózatok összekapcsolása.
Az energiahatékonyság megkerülhetetlen. Már történtek lépések ebbe az irányba, de az Uniónak az elkövetkező években végre kell hajtania az e területre vonatkozó cselekvési tervét. Az energiahatékonyságnak óriási kihatása lesz a gazdasági növekedésre, a szén-dioxid-kibocsátás visszaszorítására alkalmazott módszerekre, valamint a munkahelyteremtésre az információs technológiai, az építőipari és a szolgáltatási ágazatban.
Az észak-afrikai helyzetet illetően: oda kell hatnunk, hogy a Tanács által előterjesztett fellépési javaslatok a térségben békés átmenetet biztosítsanak, és az új szervezetek demokratikus módon birtokolják a hatalmat.
Edite Estrela
(PT) Elnök úr, az energia és az innováció igen jelentős, az Európa 2020 stratégia szempontjából alapvető kérdések, amelyek hozzájárulhatnak az intelligens, fenntartható fejlődéshez, valamint új és jobb munkahelyek létrehozásához.
Az energia és az innováció olyan területek, ahol hazám, Portugália már jó ideje nagyléptékű beruházásokat eszközöl, jó eredményekkel. Az elmúlt években Portugália megduplázta kutatás-fejlesztési beruházásait, és a megújuló energiák vonatkozásában bekerült az első öt közé: a villamosenergia-fogyasztásnak már 31%-a származik megújuló forrásokból, és 2020-ra ez az arány várhatóan 60% lesz.
Miként azonban már elhangzott, a mostani csúcs nem teheti meg, hogy nem vesz tudomást az egyiptomi történésekről, a népi forradalomról. És a pénzügyi és gazdasági válságot sem ignorálhatja. Az euróövezetbe tartozó, legnagyobb bajban lévő tagállamok azt teszik, amit tenniük kell: a költségvetési hiányt kordában tartó és a piacokat megnyugtató szigorító intézkedéseket foganatosítanak. Ezek az intézkedések a családoktól és a vállalkozásoktól nagy áldozatokat követelnek.
Ami pedig az Európai Uniót illeti, vajon azt teszi, amit kell? Nem hiszem. A spekulánsok által az euró ellen intézett támadásokra adott európai válasz - a spekulánsok ugyanis az egységes fizetőeszközt az államadósságon keresztül támadják - esetleges, kései és hatástalan volt. A diagnózis elkészült, és a recept közismert: az Európai Uniónak javítania kell gazdasági koordinációját, az európai pénzügyi stabilizációs alapot meg kell erősítenie, és rugalmasabbá kell tennie, hogy felvásárolhassa a piacok részéről a legnagyobb nyomás alatt lévő országok államadósságát. Más szavakkal, olyan globális problémákkal küszködünk, amelyek globális választ igényelnek. Az emberek az Európai Tanács közelgő ülésétől ezt is várják.
Lambert van Nistelrooij
(NL) Elnök úr, rendkívüli idők rendkívüli politikát követelnek, és most, hogy megpróbáljuk kiráncigálni magunkat a válságból, határozottan üdvözlendő, hogy az Európai Tanács napirendjén akadt hely kifejezetten az energetikai és az innovációs kérdések megtárgyalására, amelyek a közeljövőben az európai versenyképesség és a munkahelyteremtés szempontjából is kulcsfontosságú tényezők lesznek. Számadatunk és jelentésünk már van elég. Most már előre kell lépnünk, és előre kell haladnunk.
Főként a határon átnyúló infrastruktúrák és összekapcsolások területén vagyunk nagyon lemaradva. Fejlesztenünk kell az új eszközöket - mint például a projektkötvények - és az Európai Beruházási Bank garanciáit a beruházásokra lehetőséget nyújtó fokozottabb erőfeszítésekre kell felhasználnunk.
A második pont nyilvánvalóan az innováció. Az európai innovációs eredménytáblát e héten tették közzé, amelyből kitűnik az egyes országok lemaradása. Ami válságidőszakban érthető, de nem kellene-e más eszközöket is mozgósítanunk? Például a strukturális alapokat, amelyek a kezdeményezések sikerre viteléhez állami társfinanszírozást igényelnek. Pontosan egy olyan időszakban, amikor szinte teljesen leálltunk velük, sokkal nagyobb hangsúlyt kell fektetni a közberuházásokra és az innovációra. A miniszter is ezt javasolta. Az effajta innováció anélkül lendít előre, hogy közben azonnali, újabb pénzinjekcióra volna szükség. Ez kifejezetten hozzásegítene bennünket ahhoz, hogy megvalósítsuk az Európa 2020 stratégia fenntarthatóságra, intelligens fellépésre és az embereknek a munka világába történő visszavezetésére vonatkozó célkitűzéseit. Sok sikert kívánok önöknek.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Elnök úr, a február 4-i európai energiacsúcson az Európai Uniónak a legmagasabb politikai szinten megállapodásra kell jutnia a belső energiapiac létrehozását és az energiainfrastruktúra fejlesztését célzó kiemelt intézkedésekről, valamint az energiafogyasztás csökkentését, az energiahatékonyság fokozását és a megújuló energiaforrások előmozdítását célzó intézkedésekről.
Legalább tízéves cselekvési tervre van szükségünk, amely egyrészt súlyos energiaellátási zavarok esetén szolidaritást biztosít a tagállamok között, másrészt az energiaellátási útvonalak és források diverzifikálása révén növeli az energiabiztonságot. Az Uniónak korszerűsítenie kell, és össze kell kapcsolnia a tagállamok energiainfrastruktúráit. Ebben az összefüggésben hangsúlyoznom kell a kiterjesztett fekete-tengeri térség geo-stratégiai fontosságát az Európai Unió energiabiztonságára nézve.
A közös energiapiacnak az egyszerű polgárok szolgálatában kell működnie, akik számára az energia árának továbbra is megfizethetőnek kell maradnia, valamint az Európai Unióban megvalósuló munkahelyteremtés és az ipari szektor fejlesztése révén hozzá kell járulnia az európai ipar öko-hatékonyságához.
Romana Jordan Cizelj
(SL) Elnök úr, energetikai területen a közös energiapolitika mindhárom pillérét: a versenyképességet, a fenntarthatóságot és az ellátási biztonságot is lefedő célokat tűztünk ki magunk elé. E célkitűzések elérése érdekében eddig két terjedelmes csomagot fogadtunk el: az első az éghajlati és energiacsomag, a második pedig a liberalizációs csomag. Ezért úgy gondolom, hogy energetikai területen nincs már szükségünk újabb szabályozásra; ehelyett a már meglévő jogszabályok végrehajtására kell jobban összpontosítanunk.
Mi értelme van annak, hogy további, ráadásul szigorúbb követelményekkel írjuk tele a papírt, ha még a meglévőknek sem tudunk eleget tenni? Javítanunk kell az Unió hitelességén, s ezért állítom, hogy az energiahatékonyság fokozásához nincs szükségünk további új előírásokra. A vállalkozásoknak és a családoknak a piaci viszonyok függvényében kell döntéseket hozniuk. A hatékonyság javítását eddig a leggazdaságosabb intézkedésnek tekintettük, olyan helyzetnek, amelyben csak nyerni lehet, ezért tényleg nem látom szükségét új, kötelező érvényű céloknak.
Olyan környezetet kell teremtenünk, amely ösztönzőleg hat az infrastrukturális beruházásokra. A piacnak kell hatnia, nem pedig az európai és nemzeti költségvetésekből finanszírozott közpénzeknek. El kell kerülnünk az állami szubvenciókat és a piacidegen mechanizmusokat, amelyek a gazdaság centralizációjához vezetnek, gátolják a versenyt, és elnyomják a kreativitást. Az energia része a kibocsátás-kereskedelmi rendszernek, és a fejlődés fő motorjának a szén árának kell lennie.
Energetikai területen jobb, határon átnyúló koordinációra és az új infrastruktúrák stratégiai tervezésére is szükség van. Az Energiaszabályozók Együttműködési Ügynökségének, vagy ACER-nek, amely márciusban kezdi meg munkáját Ljubljanában, ezért kell minden elképzelhető támogatást megadni ahhoz, hogy feladatait hatékonyan végezhesse.
Tunne Kelam
Elnök úr, elviekben támogatom egy európai versenyképességi paktum gondolatát, amely rendelkezne az öregségi nyugdíjkorhatár harmonizálásáról, és főként felgyorsítaná az iskolai végzettségek és szakmai képesítések kölcsönös elismerését, valamint a kutatási és fejlesztési erőfeszítések jobb összehangolását.
Hangsúlyozom, hogy 2015-ig létre kell hozni a teljesen integrált európai energiapiacot. Remélhetem-e, hogy gázellátás tekintetében Észtország, Lettország és Litvánia négy év múlva már nem elszigetelt energiaszigetek lesznek?
A magyar elnökségtől valódi áttörést várunk a Balti-tengertől az Adriai-tengerig húzódó egyesített európai gáz- olaj- és villamos energia infrastruktúra-hálózat fejlesztése és összekapcsolása terén.
A Tanácsot arra is felhívom, hogy egyenlő versenyfeltételek megteremtésével őrizze meg a fenntartható helyi villamosenergia-termelést mind az uniós, mind az Unión kívüli termelők számára. Annak is eljött az ideje, hogy a villamosenergia-ágazat kibocsátás-áthelyezési problémájával uniós szinten foglalkozzanak.
Végezetül sajnálatos, hogy az uniós külügyminiszterek nem tudtak megállapodni az egyiptomi és iráni keresztények elleni vallási indíttatású támadások egyértelmű elítélésében. A Parlament két héttel ezelőtt szilárd támpontot adott ahhoz, hogy e tragikus kérdéssel kapcsolatban erőteljes és egységes állásfoglalás szülessék. Az, hogy a Tanács képtelen volt kellő időben reagálni, azt a benyomást keltheti, hogy az Európán kívül élő hagyományos keresztény kisebbségek védelme nem uniós prioritás.
Gunnar Hökmark
Elnök úr, legelőször is le kell szögezni, hogy az arab nemzetek polgárainak ugyanolyan joguk van a demokráciához, és ugyanolyan emberi jogaik vannak, mint bárki másnak. Úgy vélem, az Európai Unió politikájának most kötelezően támogatnia kell a demokratikus erőket mindazon országokban, amelyekben közelgő változásokat látunk. Gondoskodni fogunk arról, hogy a változások a demokrácia és az emberi jogok irányában mozduljanak el, hiszen az egész európai szomszédságban változásokat észlelünk. A keleti partnerségi országokban és az észak-afrikai országokban egyaránt ezt tapasztaljuk. A demokratikus erők támogatására irányuló üzenetünknek határozottnak, következetesnek és erőteljesnek kell lennie - bárhol találjunk is ilyen erőkre - és ezeket a lehető legjobban meg kell erősítenünk.
Energetikai téren pedig energiahatékonyságra van szükség. Ennek megvalósítását számos program szolgálja. Európai szinten azonban a gáz és a villamos energia elosztása érdekében közös hálózatokról és rendszerekről is gondoskodnunk kell. Ez az egyik módja az energiaforrások hatékony felhasználásának. Azután biztosítanunk kell a fosszilis tüzelőanyagok elhagyásához szükséges termelést is, és lehetővé kell tennünk a szén-dioxid-kibocsátás nélküli alacsony árak kialakítását. Atomenergia ellátásunk fokozatos kikapcsolása hátravet bennünket. Az egyik előremutató út lehet, ha energiaforrásainkat egy közös hálózatban és közös energiapiacon használjuk fel.
Othmar Karas
(DE) Elnök úr, tisztelt képviselőtársaim, teljesen őszinte leszek. Semmiféle eltökéltséget, őszinteséget vagy dinamizmust nem látok. Fogy az idő. Időnként az az érzésem, hogy még mindig kívánságainkat igyekszünk kifejezni az állam- és kormányfők felé ahelyett, hogy egyenesen a lényegre térnénk, arra, hogy mit is kell tenni. Sürgősen több bátorságra van szükségünk, hogy több Európánk legyen. Legyenek bátrak megállapodni abban, amire szükség van, és ne csak abban, amiben lehetséges. Szakítsanak azzal a hagyománnyal, hogy belpolitikai okokból meggátolják, vagy késleltetik a szükséges intézkedéseket. Ne arról állítsanak össze listákat, hogy a nemzeti önzés és protekcionizmus okán mit nem lehet tenni, hanem arról, hogy mit kell együtt, Európaként megtennünk a versenyképesség és a válságra adandó helyes válasz megtalálása érdekében.
Az események a szolidaritás új megnyilvánulásait követelik. Azt követelik, hogy a következő lépésünk az integráció felé mutasson. A monetáris unió szerkezeti hiányosságának, nevezetesen a gazdasági és szociális uniónak a gyors korrekcióját igénylik. Támogatom a versenyképességi paktumot és a belső energiapiacot is, mert az árak csökkenését, függetlenségünk fokozódását, a gazdasági növekedést és a munkahelyteremtést is szavatolhatja. Ugyanakkor a kutatási, innovációs és oktatási térségre, más szóval az oktatási és kutatási politika fokozottabb európaivá tételére is rá kell bólintanunk. A Bizottság bevonásával a gazdasági kormányzást is támogatom, de nem támogatok egy olyan új kormányköziséget, amely aláássa a Lisszaboni Szerződést.
RadvilMorkūnaitė-Mikulėnien
Elnök úr, az Európai Tanácstól azt várjuk, hogy hagyja jóvá, hogy 2015 után egyetlen uniós tagállam se legyen energiasziget.
Azokban a tagállamokban, ahol a földgáz ágazatot egy kinevezett szolgáltató uralja, a hálózatok általában nincsenek összekapcsolva. Igen vontatott bármiféle olyan infrastrukturális fejlesztés, amely lehetővé tenné új szereplőnek a hálózathoz való hozzáférését, hiszen a vertikálisan integrált monopóliumok elsősorban gazdasági erőfölényük további megszilárdítása érdekében ruháznak be, és egy zárt piacra nehéz új befektetőket vonzani.
Az uniós gáz-irányelv - azaz a teljes tulajdonosi szétválasztás - végrehajtása az egyetlen hatékony és ésszerű módja az infrastrukturális beruházások ösztönzésének (ebben az esetben Litvániában), a verseny bevezetésének, valamint az uniós belső energiapiacba való integráció felgyorsításának.
Ugyanakkor abszurdum, hogy egy uniós tagállamot megfenyegetnek, sőt hátrányosan megkülönböztetnek azért, mert végrehajtja az uniós jogszabályt, miközben a jelek szerint az Európai Unió félrehúzódik.
Arra kérném tehát önöket, képviselőtársaim, valamint a Bizottságot és a Tanácsot is, hogy ragadjanak meg minden alkalmat, és nyíltan fejezzék ki rosszallásukat amiatt, hogy egy tagállamra nyomás nehezedik az uniós joganyag végrehajtásának mellőzése érdekében, valamint az Európai Tanács ülésén erősítsék meg az adott tagállam iránti támogatásukat. Azt is meg kell említenem, hogy az uniós gáz-irányelv Litvániában történő végrehajtását közelről követik más, hasonló körülmények között lévő tagállamok.
E hozzáférés nélkül a teljesen integrált és működő uniós belső energiapiac 2014-re történő megvalósításának célja csorbát fog szenvedni.
Arturs Krišjānis Kariņš
(LV) Elnök úr, a Tisztelt Ház eltérő véleményeket képvisel abban a tekintetben, hogy mi lenne a legfontosabb az európai energetikai fejlesztés szempontjából. Vannak olyanok, akiknek meggyőződésük, hogy a válasz a megújuló energiákban rejlik, míg mások az atomenergiára esküsznek; megint mások pedig úgy gondolják, hogy az energiatakarékosság a legfontosabb. Egy kérdésben azonban azt hiszem, valamennyien egyetérthetünk, mégpedig abban, hogy Európában közös energiahálózatokra van szükségünk, hogy véget vessünk annak a helyzetnek, hogy akár a villamosenergia-piacon, akár a földgáz szektorban egyes tagállamok teljesen el vannak vágva a többitől. Ebben az összefüggésben a pénteken tartandó európai tanácsi ülésen megvitatásra kerül, hogy miként kellene fejleszteni a közös európai energiahálózatokat. Ebben a vonatkozásban pedig meglátásom szerint a legfontosabb kérdés az, hogy ezt miből finanszírozzuk. Azon projektekhez is találnunk kell finanszírozást, amelyek rövidtávon üzletileg közvetlenül nem életképesek - együttes finanszírozást az energiaszigetek felszámolásához.
Köszönöm a figyelmüket.
Tabajdi Csaba Sándor
(HU) Gratulálok a magyar uniós elnökségnek, hogy ezt a rendkívül fontos témát végre a legmagasabb szinten a Tanácsban is megvitatják. A megfizethető és mindenki számára hozzáférhető energia valamennyi uniós tagállamnak az érdeke. Az Európai Uniónak minden lehetséges energiaforrást ki kell használnia. Van azonban egy mulasztásunk, amelyre senki nem figyelt föl. Oláh György magyar származású Nobel-díjas professzor fölfedezte a metanol energiagazdaságot. Kínában már rengeteg állomás működik, Európában csak Izlandon van ilyen jellegű energiaellátás. Az Unióban egyáltalán nincs metanol alapú energiagazdaság, pedig ez rendkívül olcsó, hiszen szén-dioxidból, vízből és elektromos áramból állít elő energiát, amely autók működtetésére, villamos energiára, fűtésre és egyéb forrásra is használható.
Andrew Henry William Brons
Elnök úr, az Európai Tanács ülésén megvitatandó egyik kérdés az Európai Unióban folyó kutatás és innováció keretfeltételeinek a javítása, bármilyenek legyenek is ezek.
Különbség van persze a találmány és az innováció, valamint e kettő és a szabadalmi bejelentések között. Ha viszont valaki netán utánanéz ez utóbbiak földrajzi eredetének, azt találhatja, hogy földrajzi eloszlásuk nem egyenletes.
Azt találnánk, hogy Európához közvetlen vagy történelmi szálakkal kötődő egyes országokban aránytalanul magas a találmányok, az innováció és a szabadalmi bejelentések száma. Mi lehet ennek az oka? Vajon az ok nyújthat-e ötletet az Innovációs Unió által oly buzgón kutatott keretfeltételekhez? Vajon mi lehet a magyarázat? Nos, amikor kidobtuk az éghajlatot, a "Ki vagy, dokit?”, a megszokott étrendet és a hideg éghajlaton történő szobatisztaságra szoktatást, mi más maradhatna?
Attól tartok, hogy fogas kérdést tettem fel saját magamnak. De bármi is a válasz, meg kell bizonyosodnunk arról, hogy tudatlanságból nem hajítjuk ki.
Gyürk András
(HU) Az energiacsúcs február 4-én valódi áttörés lehet, mert a szavak és a tettek végre találkoznak. Egyszerre van a Tanács asztalán a stratégia és az annak végrehajtásához szükséges infrastruktúra kérdése is. Remélem, hogy az eredmények igazolják majd a várakozásokat, és február 4-én tanúi lehetünk a valódi közös európai energiapolitika megszületésének.
Még egy gondolat, ha megengedi, elnök úr. Szeretném üdvözölni az Európai Bizottság és a magyar kormány közötti levélváltást a magyar médiatörvény ügyében. Örülök, hogy a párbeszéd az ilyen ügyekben megszokott, procedurális mederben zajlik. Ez mindenkit meg kell nyugtasson, aki a probléma megoldásában érdekelt. Meggyőződésem, hogy az ügy néhány héten belül lezárulhat. A további rosszindulatú és alaptalan politikai támadások így okafogyottá válnak. Hiszem, hogy ez az Unió érdeke, s nem az, aminek egy felszólalás erejéig itt, a Házban is sajnos tanúi voltunk ma.
Zigmantas Balčytis
(LT) Az elkövetkező évtized az egész Európai Unió számára meghatározó lesz, mert a tagállamoknak súlyos döntéseket kell hozniuk: fel kell váltaniuk a meglévő erőforrásokat és infrastruktúrákat, és ki kell elégíteniük a növekvő energiaigényeket, ami a jövőbeli európai gazdasági fejlődés szempontjából döntő jelentőségű lesz. Az energiával foglalkozó európai tanácsi ülés valóban nagyon fontos esemény. Történelmi eseménnyé válhat, ha megegyezés születik a belső energiapiac fejlesztésének konkrét elveiről, ami valóban lehetővé tenné a 27 uniós tagállam számára tevékenységeik összehangolását, valamint azt, hogy erőfeszítéseiket gazdasági környezetünk jobbítására és versenyképesebbé tételére, több munkahely megteremtésére és a társadalmi kirekesztettség visszaszorítására összpontosítsák. Úgy vélem, hogy igen fontos konkrét ütemterveket meghatározni, amelyek lehetővé tennék a tagállamokban meglévő energiaszigetek csökkentését vagy felszámolását. Ennek megvalósítása érdekében különösen fontos felvonultatni a politikai akaratot és a szolidaritást, és gondoskodni arról, hogy ne csak üzletileg vonzó projekteket fejlesszünk, hanem olyanokat is, amelyekre az Európai Uniónak szüksége van. Úgy gondolom, az is nagyon fontos, hogy kötelezően betartandó menetrendeket tűzzünk a tagállamok elé, hogy a projektek végrehajtására vonatkozó kötelezettségeiket időben teljesíthessék. Jóllehet a beruházási döntések a piaci szereplőktől függnek, a stabil és átlátható beruházási környezet kialakításában a politikai döntéseknek is óriási jelentősége van.
Maroš Šefčovič
a Bizottság alelnöke. - Elnök úr, ez a vita egyértelműen megerősíti, hogy az energia és az innováció egyaránt létfontosságú Európa és az európai gazdaság jövője szempontjából. Nyilván valamennyien egyetérthetünk abban, hogy ha most megtesszük a helyes lépéseket, nemcsak rövidtávon járulhatunk hozzá a gazdaság talpra állásához, hanem európai gazdaságunkat hosszú távon is sokkal versenyképesebbé tehetjük.
Mindazokkal is egyetértek, akik konkrét kulcsfeladatokat követelnek, és konkrét tettekre szólítanak fel. A Bizottság ezért igen keményen igyekszik, hogy teljesen egyértelmű célokat fogalmazzon meg. 2014-re energetikai téren szeretnénk valódi belső piacot kialakítani. Ezen a nagyon fontos gazdasági területen végre fel kell szabadítanunk a belső piacban rejlő lehetőségeket. Hogy csak egy számadatot idézzek: ha ezt jól csináljuk, a fogyasztók 13 milliárd eurót takaríthatnak meg azzal, hogy olcsóbb szolgáltatótól szerezhetik be a villamos energiát. Ez évente és fogyasztónként több mint 100 euró, és ez még csak a kezdet. Ezért az Európai Tanácsot arra kell késztetnünk, hogy energetikai területen tekintse valóban magáénak a belső piacot, és gyakorolja a felelősséget a jogi szabályozás igen fontos átültetésével összefüggésben nemcsak európai szinten, hanem minden egyes tagállamban nemzeti szinten is.
Igen figyelmesen hallgattam a balti államokból jövő parlamenti képviselőink felszólalását. Úgy gondolom, bőven megérett az idő arra, hogy túllépjünk az elszigetelt energiaszigeteken. 2015. tehát a megfelelő határidő ahhoz, hogy tető alá hozzuk ezt az igen jelentős projektet, és balti tagállamainkat ténylegesen rákapcsoljuk az európai hálózatra.
Ha volt valami, amivel nem teljesen értettem egyet, az a Barack Obamának az Egyesült Államok helyzetét értékelő beszédére vonatkozó megállapítás volt. Hallottam ezt a beszédet, és meg kell mondanom: az volt az érzésem, hogy a beszédet nagyrészt az sugallta, amit mi itt Európában csinálunk - amit az Európa 2020 stratégiában javasoltunk. Obama elnök energiahatékonyságról, az oktatás fontosságáról, a környezetvédelemnek adott újabb lendületről, valamint a szegénység visszaszorításáról beszélt. Ezek pontosan azok a célok, amelyeket az elkövetkező tíz évre magunk elé tűztünk.
Tényleg hiszem, hogy a környezetvédelmi politikák vonatkozásában vezető szerepet töltünk be. Megnézhetik, hogy az Európai Unió milyen állást foglal el minden környezetvédelmi csúcson, és láthatják, mennyi energiát fektetünk abba, hogy e konkrét területen az egész világot helyes útra tereljük. Ami pedig céljainkat - a híres-nevezetes 2020-as célokat - illeti, nos, a kibocsátás-csökkentés tekintetében meglehetősen jól állunk. A megújuló energiaforrások arányának teljes energiatermelésünkben való növelése vonatkozásában is eléggé jól állunk.
De az is igaz - és ezt el kell itt ismernem -, hogy az energiahatékonysági célok teljesítésében lemaradtunk. Ezért a Bizottság nagyon szorosan fogja követni a fejleményeket ezen a téren, és 2013-ban felül fogjuk vizsgálni a célokat. Megígérhetem, hogy ha az eredmények nem lesznek eléggé számottevőek, akkor komolyan megfontoljuk, hogy ezen a téren is jogilag kötelező célokat fogalmazzunk meg. Mindannyian tudjuk, hogy a legtisztább energia a biztonságos energia.
Az innovációs gazdaságra vonatkozó megjegyzéseket illetően: úgy vélem, teljesen egyértelmű, hogy meg kell emelnünk az innovációs prioritások és az innovációs politikák szintjét. Fel kell szabadítanunk azt a potenciált, amely Európában ezen a területen sok-sok éve meg van. Tapasztalhatják, hogy az Egyesült Államokhoz és Japánhoz viszonyított innovációs lemaradásunk behozásában nem állunk olyan jól, mint amire számítottunk. Látjuk, hogy a feltörekvő gazdaságok egyre jobban felzárkóznak hozzánk, erre a területre tehát a lehető legjobban oda kell figyelnünk.
Elemeznünk kell a számottevő előrelépés hiányának igazi okait. Az egyikről már volt szó, nevezetesen a túl sok papírmunka, a bürokrácia és a túlbonyolított szabályok problémaköréről. A Bizottság ezért már javasolta - és a múlt héten el is fogadta - a hetedik keretprogram szabályainak egyszerűsítését minden innovációs politika esetében. Azt hiszem, hogy a következő többéves pénzügyi keret megvitatásának összefüggésében mindannyiunknak jó alkalma nyílik majd javítani az európai programok megvalósítási és végrehajtási módján, hiszen a költségvetési rendeletekről is tárgyalni fogunk. Nagyon ügyelnünk kell arra, hogy a programok megvalósítása során egyensúly alakuljon ki a megfelelő ellenőrzés és a megkívánt rugalmasság között, és az európai innovációs politikák előmozdítása szempontjából különösen fontos programokkal kapcsolatban ne generáljunk újabb papírmunkát.
Természetesen a gazdaságról is szó lesz. Az Európai Tanács februári ülése az átmenet csúcsa lesz, valamint a jelenlegi európai gazdasági kihívásokra kialakítandó átfogó megközelítés keresése, legyen szó az euróövezetről vagy az egész Európai Unióra kiterjedő jobb gazdasági kormányzás területéről. Biztosíthatom önöket, hogy a Bizottság fáradságot nem ismerve dolgozik a pénzpiac helyzetének stabilizálását célzó intézkedési javaslatokon és a hosszú távú megoldások keresésén. Meggyőződésünk, hogy mindennek olyan átfogó választ kell alkotnia, amely végül lehetővé teszi számunkra, hogy kilépjünk a passzív üzemmódból, és hosszú távú intézkedések tervezésére, valamint az európai gazdaság hosszú távú megerősítésére állhassunk át.
A Szerződés módosítására és az állandó európai stabilitási mechanizmus felállítására vonatkozó megjegyzéseket illetően: a Bizottság meg van győződve arról, hogy a Szerződés megfelelő keretet kínál a gazdasági kormányzás további megerősítéséhez. Teljesen nyilvánvaló, hogy ennek az Unió keretein kívül történő megvalósítása olyan politikai és intézményi kérdéseket vet föl, amelyeket a Bizottságnak igen gondosan meg kell majd vizsgálnia. Biztos vagyok abban, hogy az Európai Tanács pénteki ülésén a vezetők ezt a kérdést is meg fogják vitatni.
Az egyiptomi és tunéziai helyzetet ma délelőtt megtárgyalta a biztosok testülete. A biztosok egyértelműen támogatták az egyiptomi nép jogos törekvéseit, és egyértelmű megerősítést nyert, hogy a biztosok készen állnak arra, hogy a jelenlegi átmeneti helyzetben fokozzák az Egyiptom és az egyiptomi nép számára nyújtott segítséget. A tunéziai és az egyiptomi helyzetről folyó megbeszélések tovább folytatódnak, és bizonyos vagyok abban, hogy kollégám, Cathy Ashton ezt pontosabban ki fogja tudni fejteni.
Győri Enikő
a Tanács soros elnöke. - Elnök úr, szeretnék köszönetet mondani valamennyi felszólalónak az összes észrevételért és felszólalásért. A Parlamentben rendkívül értékes vitának voltam tanúja, mely hozzá fog járulni az állam- és kormányfők pénteki, energetikai és innovációs kérdésekről folytatandó tanácskozásaihoz.
Tökéletesen megértem a Parlamentet, amikor kijelenti, hogy nem elég az, amit energetikai vagy innovációs téren teszünk. Igen elkötelezettek vagyunk a Lisszaboni Szerződésnek az európai belső energiapiac kialakítására vonatkozó rendelkezése iránt, felettébb elkötelezettek vagyunk, hogy ebben az irányban mozduljunk el. Természetesen ösztönözzenek bennünket arra, hogy tegyünk többet ezen a téren. Nem kívánok részletekbe bocsátkozni, mert úgy gondolom, hogy Šefčovič alelnök úr részletesen szólt a jövőbeli európai közös energiapolitika minden vetületéről.
Az innovációra ugyanez vonatkozik. Mindannyiunk meggyőződése, hogy az innováció tekintetében többet kell letennünk az asztalra, hiszen az Innovatív Unió a jövőbe történő nagyszerű befektetés.
Az erős Európa nem lehet meg erős közös politikák nélkül, és az európai energiapolitikának, valamint az európai innovációs politikának ezek között kell lennie.
Schulz úrhoz intézendő kérésem a következő: engedje meg, hogy a magyar kormány képviselőjeként válaszoljak. Azt hiszem, Schulz úr egy másik levelet olvasott, nem azt, amit mi a Bizottságnak megküldtünk. Ő azt állította, hogy a magyar kormány figyelmen kívül hagyja a bizottsági konszenzust, és nem hajlandó figyelembe venni ezt. Hadd idézzek pár sort ebből a levélből, kezdve azzal a nyilatkozattal, mely szerint a Magyar Köztársaság kormánya hajlandó módosítani a médiatörvényt. "Megfontolható lehet a szabályozás [...] módosítása is [...]”. "A magyar kormány mindemellett is kész megvizsgálni annak a lehetőségét, hogy szükség esetén más jogi megoldásokat találjon”. Végül pedig: "Amennyiben a Bizottság” az egyeztetést követően "[...] továbbra is szükségesnek ítéli a magyar szabályozás módosítását, [...] úgy készek vagyunk arra, hogy e módosítások kidolgozását [...] megkezdjük.”
Tehát csak tájékoztatni szeretném önöket arról, hogy van egyeztetés, miként ez a levélből is világosan kiderül. Mi készen állunk. A Bizottság tegnap úgy nyilatkozott: örül annak, hogy megérkezett a válasz. Most a szakértőkön a sor, a mi dolgunk pedig az, hogy megoldást találjunk erre a problémára. Nagyon remélem, hogy a jövőben mindenféle tárgyalás az energiáról és az innovációról fog szólni, és az elnökségbe nem keverednek bele bizonyos pártpolitikai szempontok.
Elnök
A vitát lezárom.
Írásbeli nyilatkozatok (az eljárási szabályzat 149. cikke)
João Ferreira
Az Európai Tanács most következő ülése vitatémaként az energiát és az innovációt tűzte ki. A javaslat az egységes villamosenergia-piac és földgáz-piac kiépítése és "kiteljesítése”. Mindannyian jól tudjuk, hogy ez a kinyilatkoztatott cél szinonimája a tagállamok azon szociális szerepe teljes gyakorlása korlátozásának, amelyet a tagállamok a megfelelően kiépített, finanszírozott és aktív közszolgáltatásokon keresztül gyakorolnak, és szinonimája volt a liberalizációnak és privatizációnak is, amelyet előbb vagy utóbb uniós szinten az elkerülhetetlen tőkekoncentráció követett. Ez a stratégiailag döntő fontosságú terület sem lesz kivétel. Mindeközben, és mintegy ezt az utat járhatóvá tevő legkönnyebb módként (demagóg módon) az energiaellátás biztonságával összefüggő kérdések felvetésére kerül sor: ezek persze fontosak, és mérlegelni kell, és meg kell oldani őket, de egy más keretben. Az innovációt már amúgy is mindenekelőtt pusztán a piacon belüli ötleteknek értéket kölcsönző eszköznek tekintik, és nem annak, aminek lennie kellene, vagyis olyan szükséges eszköznek, amely segít választ adni az emberiséget fenyegető számos problémára és kihívásra. A vita során azonban kiderült, hogy ez porhintés csupán, annak a vitának az elfedésére, amely az úgynevezett "gazdasági kormányzás” katasztrofális és antidemokratikus mechanizmusainak elmélyüléséről szólna, meg arról, hogy az emberek és többek között olyan országok, mint Portugália, nyaka körül egyre szorul a hurok.
Maria Da Graça Carvalho
Az energia és az innováció területe meghatározó a növekedés és a foglalkoztatottság szempontjából. Az európai integráció szempontjából az energia ugyanolyan óriásprojekt most, mint a belső piac volt a múltban. Európának innovációs és energetikai területen ambiciózus jövőképre és konkrét tervre van szüksége. Remélem, hogy az Európai Tanács pénteki ülése mérföldkő lesz ebben a vonatkozásban. Az európai energia- és éghajlati stratégia terén már sok minden történt, ám tovább kell lépnünk. A kutatásba és az innovációba történő több befektetéssel, a szükséges infrastruktúrák kiépítésével, valamint több mérnök, tudós és szakember kiképzésével továbbra is a technológiák élmezőnyében kell maradnunk. Ebben a kritikus időszakban, amikor gazdasági válságot élünk át, sürgős cselekvésre van szükség. Ennek a megvalósítására van is mód: gyökeresen meg kell változtatnunk társadalmunkban az energia termelésének és felhasználásának a módját.
Lena Kolarska-Bobińska
Az e heti energiacsúcs az energiaszolidaritás jelentőségének a kidomborítására szolgál majd. Az energiaellátás biztonságának szavatolására a leghatékonyabb mód a teljes belső piac, a páneurópai hálózat, a jogi szabályozás megerősítése és az átlátható szabályok. Országaink egyes vezetői ezt sajnálatos módon nem értik. Ehelyett energiaügyekben inkább saját nemzeti megoldásaikra támaszkodnak, és harmadik országok beszállítóival alkudoznak. Ezért tudomásul kell vennünk az európai energetikai társaságok közelmúltbeli felhívását a piac liberalizációjára, valamint az uniós energetikai szabályozás teljes mértékű végrehajtására. Az infrastruktúra-csomag előkészítése folyamán meg kell bizonyosodnunk arról, hogy azon európai projektek kiválasztására, amelyekbe beruházni akarunk, világos és átlátható kritériumok mentén kerüljön sor. Ezen felül a páneurópai hálózat létrehozása során különleges hangsúlyt kell helyeznünk a fejlesztésben elmaradt és idejétmúlt energia-infrastruktúrákkal rendelkező országokban történő beruházásokra is, miként ezt Barroso úr is leszögezte. Ezt a piac egyedül nem fogja megoldani, állami intézkedésekre van szükség. Energetikai téren nem engedhetünk meg magunknak egy kétsebességes Európát. Köszönöm.
Petru Constantin Luhan
Ahhoz, hogy az Európai Unió elérje kitűzött céljait, a fő prioritás a harmadik villamosenergia-piaci és gázpiaci csomag megfelelő és gyors végrehajtása. Az energia-infrastruktúra fejlesztése kulcsfontosságú szerepet játszik a belső energiapiac működtetésében. Ebben az összefüggésben hangsúlyozni kívánom, hogy a 2020-ig terjedő időszakban különleges figyelmet kell fordítani az energiainfrastruktúra finanszírozására. Az Európai Bizottságnak ismertetnie kell a beruházási igényekre vonatkozó különszámokat, és mihamarabb elő kell terjesztenie az energiainfrastruktúra finanszírozását célzó új eszközre vonatkozó javaslatát. Az Európai Bizottság által feltétlenül meghozandó intézkedéseken kívül az innovatív pénzügyi eszközök meghatározása végett fontos megerősíteni az Európai Uniónak a nemzetközi pénzügyi intézményekkel fennálló partneri viszonyát. Főként a határon átnyúló vagy fejlett technológiát képviselő projektek költségigényeinek kielégítésére vonatkozó szabályok javítása révén megfelelő finanszírozási keretet is létre kell hozni.
Bogdan Kazimierz Marcinkiewicz
Úgy hiszem, hogy az Európai Tanács közelgő, február 4-i energiacsúcsának arra kell törekednie, hogy minden energiaforrás, legyen szó hagyományos vagy nem hagyományos energiaforrásról, egyenlő bánásmódban részesüljön. Az Európai Unió energiabiztonságának szavatolása érdekében különleges hangsúlyt kell fektetni a hazai energiaforrásokra, ideértve az ásványi tüzelőanyagokat (a szenet és a palagázt) is. E források megfelelő uniós támogatás mellett történő felhasználása meghatározó lesz nemcsak az energiaellátás biztonsága, hanem az EU versenyképességi és foglalkoztatottsági szintje szempontjából is. Ezzel egyidejűleg megjegyezném, hogy az Európai Unió energia-infrastruktúrájába történő megfelelő beruházások biztosításával a tagállamok további fejlődését is garantáljuk. Remélem, hogy az Európai Tanács következtetései pontosan tükrözik majd a 2050-es célkitűzésekről máig lefolytatott vitákat, és nem lesznek nyilvánosságra hozva az említett célkitűzésekről 2011 márciusában tartandó vita előtt. Köszönöm.
Iuliu Winkler
Az Európai Unióban jelenleg 27 energiapiac működik. Összekapcsolódásuk hiányának az eredménye az, hogy nem sikerül elérni a gazdasági versenyképesség és energiabiztonság vonatkozásában kitűzött célokat. Az egységes integrált piac hiánya annyit jelent, hogy az Európai Unió energiapolitikája képtelen az európai kőolaj- és földgáztartalékok rohamos csökkenésével, a nyersolaj- és földgázárak emelkedésével, valamint a világméretű energiakereslet növekedésével és a globális felmelegedéssel összefüggő problémákra hatékony megoldásokat kínálni. Üdvözlöm Oettinger biztosnak az Európai Bizottság által javasolt ambiciózus határidőre vonatkozó bejelentését, amely megállapítja, hogy 2015 lesz az a határidő, amikorra a belső energiapiacnak ki kell épülnie. Szintén üdvözlöm a 27 tagállam gáz- és villamosenergia-hálózata összekapcsolásának szándékát, és azt a szándékot, hogy az uniós célkitűzések megvalósítása végett megfelelő infrastruktúra kiépítésére kerüljön sor. Remélem, hogy a Bizottság kötelezettség-vállalását az európai vezetők a tagállamok valódi hosszú távú érdekeinek az előtérbe helyezését szolgáló felhívásként fogják értelmezni. Az egységes energiapiac és az e területre vonatkozó közös politika megteremtését és megszilárdítását csak a lehető leggyorsabban meghozott erélyes döntéssel lehet kezdeményezni. Mindannyiunk energiabiztonságát közép- és hosszú távon csak ezekkel az eszközökkel lehet megőrizni.
Martin Kastler
Megdöbbentő, hogy keresztények világszerte továbbra is üldöztetésnek és gyilkosságoknak vannak kitéve. Európa szégyene, hogy a tagállamoknak a Tanácsban ülésező külügyminiszterei képtelenek erre reagálni. A Parlament akaratát megvetően kezelik. Az Európai Uniónak tennie kell valamit. Felszólítom a Tanácsot, hogy mutasson felelősségérzetet a vallásszabadság alapjoga, a keresztények világszerte való megvédését célzó, megvalósítható stratégia mielőbbi megfogalmazása, valamint az Európai Külügyi Szolgálaton belül az interkulturális és vallási ügyekkel foglalkozó külön egység felállítása iránt. Mindezt most kell megtenni, nem valamikor a távoli jövőben.
Angelika Werthmann
írásban. - (DE) Két üggyel kapcsolatban lenne megjegyzésem. 1. Az energiapolitika: a jelenlegi pálya, amelyen energiapolitikánk mozog, túlzottan lassan vezet célhoz. Az energia-infrastruktúra fejlesztésére vonatkozó egyszerűsített és gyorsított eljárásokkal az Európai Unió jelentősen előreléphet e pálya módosításában - bár ennek semmilyen körülmények között sem szabad a polgárok kárára történnie, és nem szabad veszélyeztetnie az Aarhusi Egyezményt. A munka átláthatósága és nyomon-követhetősége szükséges előfeltételek. Magától értetődik, hogy az innovációs kapacitásokkal bíró kis- és közép-vállalkozásokat egyenlő partnerként kell bevonni. 2. A pénzügyi válság: a pénzpiacok világa sokkal gyorsabban változik, mint ahogy a Tanács mindezidáig reagált. Az ebből következő, a polgárok és a pénzügyi világ által érzékelt általános bizonytalansággal csak gyors és határozott fellépéssel lehet szembeszállni.
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg
Az Európai Tanács február 4-ére tervezett soros ülésén az állam- és kormányfők két témát vitatnak meg: a Közösség energiapolitikáját, valamint a kutatás-fejlesztést. Az első témával kapcsolatos kulcsfontosságú kérdések az energiahatékonyság, a megújuló energiaforrások és az ellátási biztonság lesznek (ami Lengyelország számára kiemelt jelentőségű kérdés), míg a második témával összefüggő kulcsfontosságú kérdések a nemzetközi tudományos együttműködés és az EU tudományos programjainak összefogása. Ugyanakkor az az érzésem, hogy az energia és az innováció mottója alatt összehívott csúcs az aktuális ügyekről szóló konferenciává fog átalakulni, legyen szó az Európai Unión belüli ügyekről (a gazdaságpolitikáról), vagy látszólag távolabbi ügyekről (a tunéziai, egyiptomi és fehéroroszországi politikai helyzetről). Egyre inkább bebizonyosodik, hogy az EU-nak egyre több problémával kell szembe néznie, és ezt a problémát az Európai Unió elnöke, Van Rompuy úr által javasolt gyakoribb uniós csúcsokkal sem lehet megoldani. Az EU-nak hamarosan választ kell találnia egy sor kérdésre, többek között arra, hogy az európai pénzügyi stabilitási eszközt bővíteni kell-e, a tagállamok gazdaságpolitikáját miként kellene összehangolni annak érdekében, hogy az eszközre a jövőben ne legyen szükség, s végül, hogy hogyan kellene reagálnunk erőteljes nemzetközi vetülettel bíró eseményekre úgy, hogy az Unió hangját mások is meghallják. A válasz megfogalmazásakor nem csupán a számoknak, tehát a 2020 előtt elérendő energiamutatóknak lesz döntő jelentőségük, hanem a tagállamok valódi politikai akaratának is. Európa a világ energiájának egyötödét fogyasztja el; a pénteki brüsszeli találkozón vajon mennyi időt szánnak majd az energiára?
Wojciech Michał Olejniczak
Az Európai Unió energia-politikájának problémája a 2011. február 4-én tartandó európai csúcsra való felkészülésről szóló vita során merült fel. Az energiabiztonság kiemelt terület, és a közös energiapiac megteremtésének olyan közös európai célnak kell lennie, amelynek elérésére egyesített intézkedésekkel kell törekednünk. A vita további sarkalatos pontját az alternatív energiaforrások alkották, amelyek Európában egyre növekvő szerepet töltenek be. A korszerű technológiák fejlődése és a zöld munkahelyek létrehozása szorosan kapcsolódik az energia-politikához. Külön figyelmet kell fordítani az Európai Kutatási Térség kiterjesztésének szükségességére. Ezek olyan ideális intézkedési példák, amelyek beleillenek az Európa 2020 stratégia mögötti elgondolásokba, amely stratégia előnyben részesíti az innovációt és a tudományos kutatás fejlesztését éppúgy, mint a zöld munkahelyek létrehozását. Európának ezen a területen is egyesítenie kell erőit.
