Styrkelse af OSCE - EU's rolle (forhandling) 
Formanden
Næste punkt på dagordenen er Rådets redegørelse om styrkelsen af OSCE og om EU's rolle.
Olivier Chastel
Hr. formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Jeg har den ære at tale her i Parlamentet på vegne af Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik, Baroness Ashton.
Om tre ugers tid mødes stats- og regeringscheferne fra de 56 stater, der er med i Organisationen for Sikkerhed og Samarbejde i Europa (OSCE), som bekendt på et topmøde i Astana. Denne dato - 35 år efter Helsingfors-slutakten, 20 år efter Paris-chartret og 11 år efter topmødet i Istanbul - og den valgte lokalitet i Kasakhstan vidner om mødets betydning.
OSCE søger efter ny fremdrift. Nogle har sået tvivl om organisationens relevans. Stridigheder mellem de deltagende stater, organisationens manglende evne til at få de sidste levn fra tiden efter den kolde krig af vejen og de fastfrosne konflikter har efterhånden lammet den og dermed svækket dens troværdighed. Præsident Medvedevs opfordring i juni 2008 til, at den europæiske sikkerhedsarkitektur skulle tages op til fornyet overvejelse og bygge på en traktat, fik ikke alene en positiv modtagelse, men fik også sat gang i dialogen i OSCE igen og blev starten på Korfu-processen. De forhandlinger, som er forankret i OSCE har, uden at udelukke andre relevante sikkerhedsfora, medvirket til at genetablere tilliden. EU og dets medlemsstater har i den sammenhæng spillet en central rolle, og den rolle er også blevet understreget og underbygget af hr. Roučeks forslag til beslutning. Revisionskonferencen, hvor den sidste fase finder sted i Astana, har fungeret som et grundlag, hvorpå man kan bygge det næste topmøde.
Vores repræsentanter i Wien forhandler i øjeblikket om slutdokumentet, som de vil fremsende til de forskellige stats- og regeringschefer. Dette dokument vil bestå af tre dele: for det første en genbekræftelse af OSCE's principper, regler og forpligtelser, for det andet de fælles udfordringer, vi står over for, og vores prioriteringer og for det tredje et ekstremt vigtigt punkt for EU, nemlig en handlingsplan. Slutdokumentet skal være klart nok til at kunne forstås af alle vores medborgere.
EU's mål, som EU har til fælles med andre deltagende stater, er at genetablere OSCE som et sikkerhedsfællesskab, der omfatter den meget store euro-atlantiske og eurasiske region, dvs. et fællesskab, der er forenet uden nogen skillelinjer, og hvis borgerne lever i frihed og fred, hvor stridigheder bilægges fredeligt, og hvor man overholder de fælles principper, standarder og forpligtelser, som udgør OSCE's regelværk. Det er det mål, der skal være for topmødet. Det er den opgave, der skal løses. Og handlingsplanen er den køreplan, der skal føre frem til dette.
Som fremhævet i dette forslag til beslutning skal der i handlingsplanen med henblik på at værne om det globale og samarbejdsorienterede sikkerhedsbegreb, som kendetegner OSCE og også gør organisationen unik, skabes en balance mellem de tre dimensioner. EU vil sørge for, at handlingsplanen afspejler de prioriteringer, som udenrigsministrene udstak på deres møde i juni 2010 for alle tre dimensioners vedkommende.
For så vidt angår den politisk-militære dimension, er der sket opløftende fremskridt i drøftelserne vedrørende Wien-dokumentet om tillids- og sikkerhedsopbyggende foranstaltninger. Nogle af disse fremskridt kan tilskrives topmødet. Med hensyn til traktaten om konventionelle militære styrker i Europa (CFE) er det bydende nødvendigt, at den bliver vakt til live igen. Forhandlingerne er ved at komme godt i gang, og det er op til stats- og regeringscheferne at skabe den fornødne fremdrift, så forhandlingerne kan fortsætte.
OSCE's potentiale i alle tre dimensioner skal styrkes, for at organisationen bedre kan udfylde sin rolle med hensyn til tidlig varsling, forebyggelse af konflikter, kriseløsning og genopbygning.
De konkrete forslag fra EU og dets partnere er på forhandlingsbordet. Ved at få etableret et sikkerhedsfællesskab kan man få løst de problematiske konflikter i Transnistrien, Nagorno-Karabakh og Georgien, som stadig truer med at blusse op, sådan som begivenhederne i 2008 viste. De udeblevne fremskridt undergraver tilliden, og topmødet skal give mulighed for at udtrykke et fælles politisk engagement om at få løst disse konflikter, intensivere indsatsen desangående og underbygge denne forpligtelse med en køreplan.
Når den problemstilling først er blevet løst, skal OSCE se fremad og sammen med de andre relevante internationale organisationer gøre en indsats for at imødegå nye tværnationale trusler. Disse trusler er så velkendte, at jeg ikke behøver at remse dem op her, og EU håber også, at der bliver taget fat på spørgsmålet om energiforsyningssikkerhed i forbindelse med konfliktløsning.
Der er inden for OSCE brug for fornyet fremdrift for den økonomiske og miljømæssige dimensions vedkommende. Man skal engagere sig mere i at sikre god regeringsførelse og gennemsigtighed, og man skal reagere mere bestemt på den sikkerhedsmæssige udfordring med hensyn til energiforsyning i forbindelse med klimaændringerne.
Menneskerettigheder, grundlæggende frihedsrettigheder, demokrati og retsstatsprincippet er de grundlæggende værdier og principper, som sikkerhedsfællesskabet skal bygge på. Det er ikke nok at gentage deres gyldighed. Det er af helt afgørende betydning at styrke dem og underbygge, at de finder anvendelse. Stats- og regeringscheferne vil få forelagt mulighederne med hensyn til, hvordan vi kommer videre på området, dvs. mere effektiv gennemgang og gennemførelse af indgåede forpligtelser samt bedre kontrol med anbefalingerne fra OSCE's institutioner. For EU har den menneskelige dimension en særlig betydning, idet den er grundlaget for "sameksistens" for borgerne såvel som medlemsstaterne. EU fokuserer på større pressefrihed og på betydningen af frie og demokratiske valg i OSCE's område. Den rolle, som Kontoret for Demokratiske Institutioner og Menneskerettigheder spiller, skal i den sammenhæng styrkes, og dets selvbestemmelse skal bevares. De ressourcer, der skal til for at styrke den højtstående repræsentants arbejdsindsats for at fremme mediefriheden, skal også sikres.
Andrzej Grzyb
Hr. formand! Vi har nogle oplysninger fra den højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik, og på den anden side har vi også forslaget til beslutning fra hr. Rouček, hvor der står, at Korfu-processen har pustet nyt liv i Organisationen for Sikkerhed og Samarbejde i Europa, hvilket hr. Chastel, der talte på vegne af den højtstående repræsentant, også bekræftede i sin erklæring.
Jeg vil gerne sige, at OSCE er og fortsat kan være en særdeles vigtig institution med hensyn til at løse regionale konflikter, tage fat på problemstillinger i forbindelse med nationale mindretal og støtte demokratiseringsprocessen i medlemsstaterne. Vi skal også fastholde balancen mellem OSCE's tre dimensioner - den politisk-militære dimension, den økonomiske og miljømæssige dimension og den menneskelige dimension. Den traditionelle opfattelse af sikkerhed med hensyn til det, der kaldes "hård magt", hvilket drejer sig om at sørge for sikkerheden ved tilstedeværelsen af militære styrker eller stabiliserende styrker, er akkurat lige så vigtig som sikkerhed med hensyn til økonomi, sociale forhold, fødevarer eller miljø. Man skal i OSCE lægge større vægt på tiltag på disse områder.
Jeg vil her gerne understrege den rolle, Kontoret for Demokratiske Institutioner og Menneskerettigheder (ODIHR), som faktisk er blevet nævnt, spiller vedrørende demokratisering, f.eks. dets rolle i forbindelse med valgobservation og udarbejdelse af anbefalinger i rapporter. OSCE kommer lige præcis til at spille en større rolle, når vi styrker organisationen, f.eks. ved at give større opbakning til ODIHR.
Jeg vil også gerne understrege, at OSCE's positive rolle ikke stopper med indsatsen som forligsmand, men også kommer til udtryk på de områder, hvor organisationen styrer sine egne aktiviteter. OSCE bringer os ligeledes tættere på de stater, der på skift har det roterende formandskab. Jeg vil f.eks. nævne det nuværende formandskab, som Kasakhstan har, og som bl.a. har ført til en løsning af krisen i Kirgisistan og også til mægling mellem Turkmenistan og Usbekistan. Vi er dog godt klar over, at der er mangler med hensyn til respekt for menneskerettighederne i Kasakhstan, hvilket er noget, som bl.a. de organisationer, der overvåger menneskerettighederne, kan berette om.
På topmødet i Astana i december skal der vedtages en handlingsplan, som vil føre til, at man kan lægge sidste hånd på et charter for et sikkerhedsfællesskab i OSCE's område. En sådan plan er også til gavn for EU's medlemsstater. Jeg vil gerne give udtryk for stor opbakning, både til det standpunkt, som er blevet fremlagt, og til hr. Roučeks forslag til beslutning.
Libor Rouček
Hr. formand! Det er i år 35 år siden, at Helsinki-konferencens slutakt blev vedtaget. Helsinki-processen har bidraget til vigtige historiske ændringer i Europa. På et kontinent, der tidligere var opdelt som følge af Anden Verdenskrig og den kolde krig, hersker der nu fred og samarbejde. Borgerne i de fleste lande bag det tidligere jerntæppe nyder fuldt ud godt af deres menneskerettigheder, borgerlige og demokratiske rettigheder samt frihedsrettigheder.
Desuagtet er det dog ikke alle målsætninger i Helsinki-processen, der er helt opfyldt. På mange områder er der fortsat konflikt mellem nabobefolkninger og etniske grupper. Mange lande har problemer med at få indført borgerlige rettigheder og demokrati. Desuden bliver alle OSCE's medlemsstater stillet over for nye udfordringer og sikkerhedstrusler som f.eks. terrorisme, organiseret kriminalitet, menneskehandel, narkotikahandel og energi-, miljø- og internetsikkerhed.
35 år efter Helsinki og 11 år efter det seneste topmøde i Istanbul har Organisationen for Sikkerhed og Samarbejde i Europa brug for ny fremdrift, genskabelse og reformer. Korfu-processen udgør en hensigtsmæssig ramme for drøftelse af disse reformer, og højdepunktet bliver det kommende topmøde i Astana i december.
I det forslag til beslutning, som vi skal stemme om i morgen, har Parlamentet sammenstillet en række forslag og idéer til dette topmøde. Vi foreslår f.eks., at der skal drøftes en specifik plan, som skal vedtages på topmødet, og som vedrører forebyggelse af konflikter, krisestyring og genopbygning efter konflikter, samt en handlingsplan, hvor man skitserer nogle måder, hvorpå man kan gå i gang med at udarbejde et charter for sikkerhed inden for OSCE.
Organisationen for Sikkerhed og Samarbejde i Europa er som allerede nævnt en unik og integreret del af den euro-atlantiske og eurasiske sikkerhedsstruktur med en bred medlemsbase bestående af lande beliggende fra Vancouver til Vladivostok. Det unikke ved denne organisation ligger i, at den sammenkæder de politiske og militære, økonomiske og miljømæssige samt menneskelige samarbejdsdimensioner. EU og den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik, der blev styrket i Lissabontraktaten, bør uddybe samarbejdet mellem de to organisationer, fordi vi kun via et sådant samarbejde kan nå vores fælles mål.
Anneli Jäätteenmäki
Hr. formand! Konferencen for sikkerhed og samarbejde i Europa var af historisk betydning, og Organisationen for Sikkerhed og Samarbejde i Europa er i dag en nødvendig og anerkendt samarbejdsorganisation. I vore dage er OSCE ofte den organisation, der kan få lov til at gå ind i kriseregioner, hvor andre parter ikke kan få lov til det. OSCE er derfor absolut vigtig i f.eks. Centralasien, uanset om der er tale om støtte til politiarbejde, narkotikabekæmpelse eller bedre grænsesikkerhed.
Især er OSCE's humanitære aspekt unikt. Organisationen har inden for sit felt udarbejdet modeller for menneskerettighedsarbejde, tiltag til bekæmpelse af menneskesmugling og kapacitetsopbygning i skrøbelige stater. EU har for sin del fokuseret stadig mere på politiaktiviteter og i den forbindelse anvendelse af paramilitære karabinierer. EU har så afgjort en meget robust udviklingsbistandspolitik. OSCE har også formået at skabe en anerkendt forbindelse mellem miljøet og sikkerheden i udviklingspolitikken.
EU skal tage ved lære af dette, men frem for alt kan vi i forbindelse med EU's egne aktiviteter tage ved lære af OSCE. OSCE er generelt tidligere ude, fordi organisationen har mere erfaring, kompetence og nogle meget erfarne eksperter. Organisationen er lige så stærk, som medlemsstaterne ønsker den skal være. Samarbejde mellem OSCE og EU, indbyrdes respekt og gensidig anerkendelse er alt sammen af stor betydning.
Reinhard Bütikofer
Hr. formand! Hr. Chastel sagde en gang, at Organisationen for Sikkerhed og Samarbejde i Europa (OSCE) leder efter ny dynamik. Parlamentet vil gerne være med til at finde denne dynamik. Dette forslag til beslutning, der blev udarbejdet under næstformandens vejledning - og faktisk også fandt opbakning blandt et bredt flertal i Parlamentet - giver udtryk for en meget progressiv holdning med hensyn til OSCE's rolle.
Der er skabt ny fremdrift for OSCE fra flere forskellige sider. Forslag fra den amerikanske vicepræsident har f.eks. bidraget meget positivt. Vi har imidlertid nu brug for en klar definition af målene i Korfu-processen. Det er vigtigt af hensyn til det kommende topmøde. OSCE's tre dimensioner skal alle forstærkes, især Kontoret for Demokratiske Institutioner og Menneskerettigheder.
Men vi vil også gerne iværksætte nye tiltag. Det spiller en stor rolle i forbindelse med dette forslag til beslutning. F.eks. opstår spørgsmålet om, hvorvidt EU i fremtiden inden for rammerne af den fælles sikkerheds- og forsvarspolitik skal kunne påtage sig missioner under et OSCE-mandat. For så vidt angår Kirgisistan, ville det f.eks. have været meget positivt, hvis vi havde haft denne valgmulighed og havde kunnet gøre sådan noget dér, f.eks. sammen med vores russiske partnere.
Man har ligeledes f.eks. foreslået - og hr. Rouček har allerede nævnt dette - at der skal sættes et mål for Korfu-processen om at udarbejde et charter for et sikkerhedsfællesskab i OSCE's område. Det er den rigtige reaktion på udspillet fra Rusland, som mener, det er nødvendigt med nye drøftelser om fælles sikkerhed i det euro-atlantiske område.
Jeg er sikker på, at OSCE fortsat vil være helt afgørende for den fælles euro-atlantiske sikkerhedsarkitektur, og vi kan forhåbentlig også være med til at gøre organisationen til en succes.
Charles Tannock
Hr. formand! OSCE spiller en vigtig og stadig større rolle med hensyn til at fremme fred og stabilitet på vores kontinent her i Europa. Den kendsgerning, at Amerika, Canada, Rusland og mange centralasiatiske lande også er fuldgyldige medlemmer, giver organisationen stor troværdighed og bredde - "fra Vancouver til Vladivostok", som OSCE selv bryster sig af.
OSCE er i hast ved at overtage Europarådets rolle som det vigtigste og mest relevante forum for drøftelser om demokrati - hvor kontoret ODIHR støtter valgobservation - menneskerettigheder og retsstatsprincippet i Europa. OSCE's feltmissioner i lande som Georgien og Moldova bidrager i høj grad til at stabilisere samfund, som er traumatiseret af nylige stridigheder og fastfrosne konflikter.
Kasakhstans nuværende formandskab for OSCE har medvirket til at forstærke organisationens profil og fået os til igen at fokusere på Centralasien og navnlig på spørgsmålet om sikkerhed og terrorbekæmpelse.
Der er uden tvivl mange muligheder for at videreudvikle EU's forhold til OSCE. Ved udformning af dette partnerskab vil den højtstående repræsentant dog forhåbentlig lægge behørig vægt på at undgå dobbeltarbejde og dermed spild af skatteydernes penge i en krisetid. Hun skal også overveje at koordinere OSCE, EU og især FSFP og NATO inden for partnerskabet for fred.
Endelig vil jeg gerne foreslå, at man overvejer, om de to organisationer - Europarådet og OSCE - evt. kan slås sammen. Det kunne spare en del penge.
Helmut Scholz
Hr. formand! Min gruppe ser positivt på, at Parlamentet efter flere år nu involverer sig dybt i spørgsmål vedrørende OSCE og dermed i bund og grund stiller sig positivt over for spørgsmålet om EU's forhold til OSCE, til de mål, værdier og mekanismer, man blev enige om i Helsinki, men frem for alt til de nuværende opgaver. I næstformandens betænkning slås det fast, at EU og OSCE ikke er hemmelige konkurrenter, men partnere som kan, og skal, sammenbringe deres respektive kompetencer og erfaringer med henblik på at løse de komplekse problemer i Europa.
Der er to aspekter, jeg navnlig gerne vil fremhæve vedrørende Astana. Vi har i Europa brug for en fornyet fælleseuropæisk dialog om fremtiden for vores kontinent set ud fra et sikkerhedspolitisk synspunkt, idet dette kontinent er større end EU og stadig er kendetegnet ved store sikkerhedspolitiske skævheder. Korfu-processen giver mulighed for perspektiver om strukturerede forhandlinger og skal organiseres af medlemsstaterne, således at de i sidste ende opnår nogle konkrete resultater vedrørende nedrustning og forsvarsomlægning. Ligesom EU og OSCE har brug for hinanden på dette område, kræver spørgsmålet om klimabeskyttelse og energiforsyning også et øget struktureret samarbejde.
Mariya Nedelcheva
(FR) Hr. formand, hr. Chastel, mine damer og herrer! Jeg vil i mit indlæg gerne fremhæve den centrale rolle, som valgobservationsmissioner spiller med hensyn til at styrke vores forbindelser med Organisationen for Sikkerhed og Samarbejde i Europa (OSCE) og også mere generelt styrke vores optræden udadtil.
Garanti for overholdelse af borgerlige og politiske rettigheder er en af EU's grundlæggende værdier. Det er således et væsentligt punkt for troværdigheden i forbindelse med EU's optræden udadtil, at man sikrer integriteten ved valghandlinger. Da både OSCE og EU udsender valgobservationsmissioner, har de al mulig interesse i at samarbejde på dette område.
Det ser derfor efter min opfattelse ud til, at etableringen af Tjenesten for EU's Optræden Udadtil (EU-Udenrigstjenesten) kræver, at der bliver udviklet nogle procedurer, som vil gøre det muligt at få et tæt samarbejde mellem Kontoret for Demokratiske Institutioner og Menneskerettigheder under OSCE og EU-Udenrigstjenestens afdeling for valgobservationsmissioner, hvorved man kan undgå overlapning og styrke EU's optræden udadtil i OSCE's område.
Dette samarbejde skal foregå inden, under og efter indsættelsen af observatører, fordi en mission af høj kvalitet er en mission, der er velforberedt, fungerer effektivt på stedet og overvåges korrekt. Jeg vil i forlængelse heraf gerne gentage, hvor vigtigt Parlamentet er i den forbindelse. Den kendsgerning, at direkte og demokratisk valgte repræsentanter for den europæiske befolkning kan være valgobservatører uden for EU's grænser for at sikre, at et givet valg bliver afholdt korrekt, er et betydeligt aktiv for EU og et aktiv, vi for enhver pris skal holde fast i.
Afslutningsvis erkendes det i chartret for europæisk sikkerhed, hvor vigtig en rolle de økonomiske og miljømæssige dimensioner spiller. Stabilitet og sikkerhed afhænger ofte deraf. Det er derfor af afgørende betydning at fremhæve OSCE's og Parlamentets ekspertise mere effektivt på disse områder. Regelmæssig anvendelse og udarbejdelse af økonomiske og miljømæssige data er en yderligere garanti for, at vores fælles missioner bliver en succes.
En styrkelse af valgobservationsmissionerne via et større samarbejde mellem EU og OSCE og ved udsendelse af parlamentsmedlemmer til de pågældende områder vil medføre en styrkelse af EU's udenrigspolitik. Det er sådan, vi virkelig får opfyldt målene i Lissabontraktaten.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Hr. formand! Jeg vil gerne rose dette udspil, da vi alle ved, at EU er den vigtigste og mest indflydelsesrige organisation i Europa. Samtidig har OSCE og Europarådet så store erfaringer på mange felter, at den humanitære sikkerhed kunne styrkes kraftigt i EU, hvis vi f.eks. kunne kombinere EU's tyngde med OSCE's erfaringer med at håndtere interetniske konflikter. Hvor kan OSCE så give en merværdi? I interetniske konflikter som netop nævnt, da organisationen har en højkommissær for nationale mindretal, der mægler mellem flertallet og mindretallet, og som har været involveret i løsningen af en lang række interetniske konflikter, mens EU jo ikke har noget system til beskyttelse af mindretal. Udtrykket mindretal er kun lige nævnt i præamblen til Lissabontraktaten, og det skal, da mine kolleger har nævnt fastfrosne konflikter, bemærkes, at 90 % af disse er interetniske konflikter. EU skal med andre ord bygge videre på disse erfaringer. F.eks. skal EU bygge videre på OSCE's lange række af programmer for romamindretallet. Jeg vil gerne anbefale disse over for Kommissionen og foreslå, at OSCE's erfaringer på dette område tages i betragtning, når Kommissionen udarbejder det omfattende rammedokument om en romastrategi.
Ligeledes skal der tages hensyn til OSCE's Københavnsdokument fra 1992, hvor der omtales en regel for mindretals selvstyre, som er gældende den dag i dag. Afslutningsvis et par ord om mediefrihed. Når man lytter til OSCE's repræsentant hæfter jeg mig ved, at OSCE's repræsentant er langt mere åbenmundet i sin kritik af EU's medlemsstater, når mediefriheden bliver begrænset, end Kommissionens repræsentanter er. Det er en af årsagerne til, at jeg støtter institutionaliseringen af relationerne mellem EU og OSCE, da dette yderligere vil styrke EU, freden i EU og den humanitære sikkerhed.
Heidi Hautala
(EN) Hr. formand! Jeg bakker kraftigt op om det, hr. Bütikofer sagde med hensyn til behovet for at sikre balance mellem de tre dimensioner eller aspekter i OSCE. Jeg vil gerne specielt nævne, at vi er nødt til at forsvare den menneskelige dimension.
Jeg er meget glad for, at der i betænkningen tages højde for, at Kasakhstan, som i øjeblikket har formandskabet, skal opfordres til at overholde de grundlæggende værdier og menneskerettigheder i OSCE forud for topmødet i Astana. Vi ved, at situationen dér langt fra er tilfredsstillende. Der er mange alvorlige menneskerettighedskrænkelser, forfærdelige forhold i fængslerne osv.
Jeg er også meget tilfreds med at se, at man i betænkningen bl.a. giver udtryk for en forestilling om, at Parlamentet skal deltage mere aktivt i den menneskelige dimension. Det er helt klart en bemærkelsesværdig bedrift, at civilsamfundet kan deltage fuldt ud, og vi skal støtte det sideløbende arrangement, civilsamfundet arrangerer forud for topmødet i Astana. Det topmøde må ikke bare blive til et PR-stunt for Kasakhstan.
Marek Henryk Migalski
(PL) Hr. formand! Jeg vil gerne sige, at vi her i EU skal styrke samarbejdet med OSCE, især når vores interesser står på spil som f.eks. i Transnistrien eller i Georgien, hvor Sarkozy har udarbejdet en sekspunktsplan. Dette samarbejde skal, som fru Hautala nævnte, også styrkes på menneskerettighedsområdet.
Man skal dog også huske på, at EU er en separat enhed, og et samarbejde med OSCE må ikke betyde, at vi bliver underlagt beslutninger truffet af OSCE, hvis medlemskab jo ikke er begrænset til europæiske lande. Accept af et fuldt samarbejde med OSCE ville stride mod EU's interesser. Samarbejdet skal være tæt, men vi skal ikke desto mindre fastholde disse to enheders adskilte karakter.
Csaba Sógor
(HU) Hr. formand! Siden grundlæggelsen har Organisationen for Sikkerhed og Samarbejde i Europa betragtet tidlig varsling og forebyggelse af potentielle konflikter som sine primære opgaver. Højkommissæren for nationale mindretal og højkommissærens kontor udfører nogle specialopgaver i organisationens institutionelle system, som har til formål at forhindre, at der udvikler sig anspændte forhold mellem flertal og mindretal. Det er det, briterne kalder diplomati med henblik på tidlig varsling. Selv om det inden for EU's område først og fremmest er EU's institutioner, der sikrer løsning af stridsspørgsmål, kan OSCE i visse situationer komme til at spille en betydningsfuld rolle. Et eksempel herpå er den slovakiske sproglov, hvor højkommissæren for nationale mindretal forsøgte at mægle mellem parterne. I betragtning af udfaldet kan denne mægling desværre ikke siges at være nogen succes. Loven er fortsat en kilde til spændinger, da den er diskriminerende og i strid med ånden i en lang række internationale aftaler. Det kunne Den Europæiske Kommission for Demokrati gennem Ret, bedre kendt som Venedigkommissionen konstatere helt klart. Vi ville muligvis være tættere på en løsning i dag i denne sag, hvis den særdeles vigtige institution OSCE var kommet med en tidlig varsling om konflikten og havde arbejdet mere effektivt for at fjerne spændingerne.
Joe Higgins
(EN) Hr. formand! Man siger, at OSCE drejer sig om at fremme politisk frihed og mediefrihed og menneskerettigheder. Jeg vil så gerne spørge hr. Chastel om, hvordan han kan forene dette med at give Kasakhstan formandskabet for OSCE i år og den prestige, der er forbundet med et større topmøde i landets hovedstad, Astana, i december? Er han klar over, at de politiske rettigheder i Kasakhstan undertrykkes hensynsløst, mediefriheden modarbejdes kraftigt og menneskerettighederne rutinemæssigt trædes under fode?
Fagforenings- og samfundsaktivister kastes rutinemæssigt i fængsel på baggrund af opdigtede anklager. Ved et delegationsbesøg i Kasakhstan i september fik jeg afgørende bevis for, at fangerne bliver behandlet yderst brutalt i fængslerne. Men alligevel rullede formanden for Kommissionen, hr. Barroso, for to uger siden den røde løber ud for den mand, der er ansvarlig for disse grusomheder - præsident Nazarbayev - uden en eneste kritisk bemærkning. Hvorfor, hr. Chastel? Drejer det sig om aftaler om jern og stål? OSCE's topmøde i Kasakhstan skal fluks aflyses, hvis man mener det alvorligt med at stå sammen med de tapre forkæmpere for menneske- og arbejdstagerrettighederne samt de demokratiske, politiske og sociale rettigheder i Kasakhstan.
Olivier Chastel
Hr. formand! Først vil jeg gerne takke formanden og alle talerne for den høje kvalitet i denne forhandling. Jeg vil naturligvis videregive Parlamentets forslag til Baroness Ashton, især forslagene vedrørende rationaliseringen af ressourcer, anvendelse af hendes nye tjenestegren - Tjenesten for EU's Optræden Udadtil - og samarbejde. Desuden vil jeg ikke gentage det, jeg sagde i starten af denne forhandling. Mange har allerede taget en række fælles problemstillinger op.
Der blev især nævnt et bestemt punkt, nemlig menneskerettighedssituationen i Kasakhstan. Det er helt på sin plads at fremhæve dette aspekt, og flere af medlemmerne har gjort dette i aften. Dette er et særdeles vigtigt spørgsmål for EU, og vi tager punktet op på hvert eneste af vores møder med de kasakhiske ledere. Behovet for at fortsætte indsatsen på områderne politiske rettigheder, sociale rettigheder og demokratisering blev - i modsætning til hvad der tilsyneladende blev sagt her - nævnt under præsident Nazarbayevs seneste besøg her.
Jeg vil derfor blot gerne afslutte med at sige, at topmødet i Astana under Kasakhstans formandskab giver vores højeste embedsmænd en vigtig mulighed for at befri Europa for fortidens byrder, at involvere sig i at opbygge et sikkerhedsfællesskab, som strækker sig fra Vancouver til Vladivostok - som hr. Rouček påpegede - og at reflektere over de nye missioner, vi skal gennemføre i det politiske og sikkerhedsmæssige miljø her i det 21. århundrede.
Det glæder os, at Parlamentet kan give sin støtte til de prioriteringer, EU og dets repræsentanter har. Vi har brug for denne klare støtte med henblik på at understrege betydningen af individets værdighed, af at kunne tilrettelægge frie og retfærdige valg, af at koordinere indsatsen mod tværnationale trusler og af at opnå en harmonisk økonomisk og social udvikling i et bæredygtigt miljø. Forhåbentlig kan den politiske vilje til at føje et nyt kapitel til den succeshistorie, som OSCE er, komme til udfoldelse i Astana. Vær forvisset om, at EU vil påtage sig sit ansvar dér.
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted i morgen, torsdag den 11. november 2010, kl. 12.00.
Skriftlige erklæringer (forretningsordenens artikel 149)
Krzysztof Lisek
Europa bliver for tiden konfronteret med en ny række problemer som f.eks. terrorisme, internettrusler og menneske- og narkohandel. For at løse disse udfordringer skal vi udarbejde et effektivt system til påvisning af trusler og løsning af konflikter. OSCE er det rette sted at føre nogle bredtfavnende drøftelser om europæisk sikkerhed. Det er et af de største fora for udveksling af idéer om international sikkerhed, og organisationen har tidligere vist, at den kan gribe effektivt ind. Samtidig har det desværre på det seneste vist sig, at OSCE's strukturer ikke har svaret til behovene i den moderne verden, hvilket den uløste konflikt i Kaukasus og den utilstrækkelige reaktion på konflikten i Georgien i 2008 er eksempler på. Det er i vores fælles interesse at modernisere disse strukturer, således at de i fremtiden bliver et redskab, hvormed man hurtigt kan reagere på opståede trusler. OSCE's potentiale på dette område skal styrkes ved at ændre de gamle indsatsmekanismer og skabe nogle nye. Det er den eneste måde, hvorpå OSCE vil kunne arbejde effektivt i retning af sikkerhed i Europa og Eurasien. Af hensyn til sikkerheden i Europa bør vi fortsætte den proces, vi tog hul på i 2008 på Korfu. OSCE kan med vores støtte blive en betydelig og effektiv magtfaktor vedrørende lov og orden i Europa og Eurasien. Jeg ser positivt på udspillet om at styrke samarbejdet mellem EU og OSCE.
Cristian Dan Preda
Jeg glæder mig over forhandlingen om hr. Roučeks betænkning med henblik på topmødet i Astana i december, hvor vi har forhåbninger om, at OSCE bliver styrket. EU skal indtage en klar holdning vedrørende en organisation, som kan spille en vigtig rolle i forbindelse med regional sikkerhed og fremme af demokratiske værdier og menneskerettigheder.
Jeg mener i den sammenhæng, at man er nødt til at stille to centrale spørgsmål. Det første drejer sig om styrkelsen af den menneskelige dimension i OSCE. Menneskerettigheder og demokrati er af grundlæggende betydning nu, hvor Lissabontraktaten er trådt i kraft, og hvor Tjenesten for EU's Optræden Udadtil, der giver mulighed for at udarbejde et samlet sikkerhedskoncept, er etableret. For det andet vil jeg gerne understrege, at Korfu-processen skal fokusere mere på at finde løsninger på uløste konflikter, hvilket er et område, hvor OSCE kan tilføre reel merværdi i sammenligning med andre regionale organisationer af denne type.
Jeg vil gerne fremhæve punkt 8 i hr. Roučeks betænkning, som der var bred konsensus om i Udenrigsudvalget. Behovet for en varig løsning på konflikten i Transnistrien skal helt klart gentages, for så vidt angår den territoriale integritet og suverænitet for Republikken Moldova. For at opnå dette er vi nødt til hurtigt og uden nogen forhåndsbetingelser at genoptage forhandlingerne i "5 + 2"formatet.
