Spørgetid (spørgsmål til Kommissionen) 
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er spørgetiden (B7-0210/2011).
Følgende spørgsmål er rettet til Kommissionen.

Om: Ydelse af humanitær hjælp til staterne i Nordafrika
De nylige hændelser i de nordafrikanske stater (Egypten, Tunesien, Libyen) har yderligere forværret de allerede yderst vanskelige overlevelsesvilkår, som mange befolkningsgrupper må leve under.
De økonomiske trængsler resulterer i enorme flygtningestrømme, der har tendens til at gå i retning af EU-medlemsstaterne ved Middelhavet. Har Kommissionen efter krisens udbrud truffet foranstaltninger til lægehjælp samt medicinsk og humanitær bistand, og hvis ja, hvilke?
Hvad gør Kommissionen for at understøtte de EU-medlemsstater ved Middelhavet, der modtager flygtninge fra Nordafrika?
Hvilke problemer skaber de igangværende militære interventioner for ydelsen af humanitær bistand?
Kristalina Georgieva
medlem af Kommissionen. - (EN) Den 25. februar 2011 traf Kommissionen en nødafgørelse til 3 mio. EUR til humanitær bistand i forbindelse med krisen i Libyen. Disse midler blev straks mobiliseret og var faktisk det første betydelige bidrag i landet. Dette første beløb blev hævet til 30 mio. EUR den 3. marts med henblik på de hastigt stigende humanitære behov. Et tillægsbeløb på 6 mio. EUR er blevet mobiliseret i henhold til budgetposten for civilbeskyttelse til samfinansiering af naturaliebistand ydet af medlemsstaterne.
EU's humanitære bistand udmøntes gennem vores partnere, finansieres af ECHO eller i form af naturaliebistand fra medlemsstaterne og mobiliseres og koordineres via EU's civilbeskyttelsesordning. Den dækker fremskaffelsen af bistand til folk, der flygter fra Libyen over grænsen til Tunesien, Egypten og Algeriet, støtte til repatriering af tredjelandes statsborgere til deres oprindelsesland, tilvejebringelsen af bistand og humanitær beskyttelse af folk med flygtningestatus, som ikke kan rejse tilbage til hjemlandet - de har ikke noget land at rejse hjem til - og til libyere, der flygter fra Libyen, finansiering og forudgående placering af nødhjælpslagre med henblik på udlevering af nødhjælp i selve Libyen og finansiering af medicinske forsyninger, nødoperationsudstyr og fødevarehjælp inde i Libyen, der skal mobiliseres, så snart bestemte områder bliver tilgængelige. I øjeblikket er der ikke adgang til hele landområdet. I mellemtiden kan vi operere i den østlige del, men ikke i den vestlige, der kontrolleres af Gaddafi.
Kommissionen og den højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik vedtog i fællesskab den 8. marts 2011 en meddelelse om et partnerskab for demokrati og fælles velstand med det sydlige Middelhavsområde. Den indeholder en strategi for Europas støtte til de igangværende forandringer i vores sydlige nabolande. Kommissionen har også mobiliseret sine instrumenter til i givet fald at støtte Italien og andre medlemsstater, hvis der skulle komme en massiv tilstrømning af migranter fra Nordafrika. Denne reaktion omfatter operationelle foranstaltninger og finansiel bistand. Frontex' fælles operation Hermes 2011 blev igangsat den 20. februar med aktiver og eksperter fra en række medlemsstater. Vi overvåger udviklingen tæt og forbereder os på forskellige scenarier. Hvis det bliver nødvendigt, kunne Frontex' operationer forstærkes, så de kan hjælpe med at håndtere eventuel ny tilstrømning. Kommissionen er rede til at mobilisere ekstra finansiel bistand fra fonde som Fonden for De Ydre Grænser og Den Europæiske Flygtningefond, som beløber sig til 25 mio. EUR i alt. Et stort antal medlemsstater er rede til at sende yderst velkomne bidrag af specialiseret personale og tekniske aktiver.
Sammenlignet med status quo har de aktuelle militære operationer ikke påvirket graden af humanitær adgang, fordi Gaddafi-tro styrker allerede fra starten af krisen begrænsede adgangen. De igangværende forhandlinger mellem myndighederne i Tripoli og FN's kontor for koordinering af humanitære anliggender (UNOCHA) har endnu ikke udmøntet sig i en aftale om humanitær adgang til det vestlige Libyen.
Georgios Papastamkos
- (EL) Jeg takker for Deres detaljerede svar, fru kommissær. Jeg finder det særlig vigtigt, at EU ligger i det europæiske førerfelt, når det gælder tildeling af humanitær bistand, og at vi viser vores humanitære ansigt.
Der er naturligvis et spørgsmål - der længe har manglet et svar - nemlig om den humanitære bistand når frem til de rette modtagere, og her spiller gennemsigtighed en meget vigtig rolle. Jeg bemærker, at de nordeuropæiske lande er forbeholdne med hensyn til at sprænge de kontraktlige rammer og åbne det europæiske marked, åbne grænserne for eksport af landbrugsvarer fra disse lande, fra Nordafrika, til EU. Men det kan ikke være Sydeuropa - for det er der, konkurrencen foregår - der endnu en gang skal betale. Syden er under pres fra indvandringen. Vi kan ikke også klare et landbrugsproblem.
Kristalina Georgieva
medlem af Kommissionen. - (EN) Med hensyn til spørgsmålet om, hvorvidt den humanitære bistand har været effektiv fra begyndelsen af krisen, vil jeg inddele den mest dramatiske humanitære virkning indtil videre i tre dele. Først migrantarbejderne, der strømmer ud af Tunesien, Egypten, Algeriet og Niger - her har Kommissionen og medlemsstaterne været meget effektive. Vi har mobiliseret medlemsstaternes aktiver både til søs og i luften, så vi kan bringe folk hjem, og givet den internationale organisation for migration og FN's flygtningeorganisation en humanitær indsprøjtning, så de kan hjælpe med et enormt antal - 420 000 - borgere, der flygter fra Libyen.
Dernæst har vi i den østlige del af Libyen, som vi har adgang til, ydet støtte til lægebehandling og forudgående placering af fødevareforsyninger. Der er endnu ikke tale om en fødevarekrise, men det er et land, som importerer 90 % af sine fødevarer, så vi må være klar. Der er også ydet hjælp til afrikanere fra lande syd for Sahara, især Chad, som pludselig stod i en meget vanskelig situation med risiko for deres sikkerhed, idet de blev opfattet som lejesoldater, selv om mange af dem naturligvis ikke er det. Det er også blevet prioriteret at bringe dem i sikkerhed, primært i Egypten.
For det tredje ved vi, at der i de Gaddafi-kontrollerede områder er humanitære behov, men vi bliver afholdt fra at komme ind. Vi har sat 9 mio. EUR til side til den dag, hvor betingelserne er til stede for at mobilisere dem. Vi gav faktisk Verdensfødevareprogrammet og andre humanitære organisationer besked på at stå klar til at hjælpe.
Vedrørende anden del af spørgsmålet - adgang til markederne - står dette centralt i det initiativ om det sydlige Middelhavsområde, som jeg nævnte. Det handler om at sørge for, at vi kan tilbyde disse lande udsigt til en bedre fremtid med arbejde og velstand. I den forbindelse lægger vi endda meget stor vægt på handel, handel med Europa, men også handel blandt landene i Middelhavsområdet.
Zigmantas Balčytis
(LT) Situationen i Nordafrika har virkelig tvunget EU til at se store udfordringer i øjnene, fru kommissær. De blev citeret i Financial Times for at sige, at det var lykkedes EU at få sine borgere bragt ud af Libyen. Imidlertid blev landet samtidig tømt for sundhedspersonale, hvoraf de fleste var bulgarere. Som De nævnte, yder EU forskellige former for humanitær bistand, men samtidig står vi over for en anden nødsituation, fordi vi faktisk har ladet landet stå uden den nødvendige lægelige assistance. Hvordan vil De løse det problem?
Kristalina Georgieva
medlem af Kommissionen. - (EN) Lad mig først sige, at evakueringen af EU-borgere var meget vellykket. Det lykkedes os at skabe koordinering mellem vores medlemsstater og at få iværksat det overvågnings- og informationscenter, der skulle udgøre en platform for denne koordinering. Som resultat heraf fik vi langt størstedelen af vores borgere ud af Libyen på den hurtigste og sikreste måde. Da denne massive evakueringsopgave var fuldført, var der kun ca. 200 personer tilbage, som også ønskede at komme ud. I dette øjeblik er nogle af dem blevet bragt sikkert ud af Libyen med et russisk fly.
På Deres spørgsmål om manglende lægehjælp vil jeg svare, at vores undsætning af europæiske borgere desværre havde denne utilsigtede virkning, idet nogle af dem havde leveret sundhedsydelser i den libyske sundhedssektor. Mange sygeplejersker blev evakueret, om ikke så mange læger. Vi gør nu, hvad vi overhovedet kan, for at humanitære organisationer, der har specialiseret sig i lægehjælp, kan sørge for, at libyere og tredjelandes borgere i Libyen kan få adgang til denne form for hjælp.
Endnu en gang kan det ikke understreges nok, hvor vigtigt det er, at Gaddafi giver humanitære organisationer lov til at operere i den vestlige del af Libyen. Desværre er det ikke sket endnu. Vi har et team af egne eksperter i den østlige del af landet. De er kommet tilbage fra en vurderingsmission og har rapporteret, at der bliver flere og flere sårede, der har brug for lægehjælp, men at de medicinske forsyninger og assistancen - herunder personale - som det internationale samfund sender, generelt ikke når frem i tilstrækkeligt omfang i den østlige del af Libyen. Det er dog ikke tilfældet i byer som Misrata og andre områder, der kontrolleres af Gaddafi. Som De formentlig ved, gøres der nu forsøg på at sende hospitalsskibe til området for at øge adgangen til lægehjælp.
Om: Forskelle i sundhedsydelserne i medlemsstaterne
Der findes stadig i dag store forskelle i sundhedsydelserne i EU's regioner og medlemsstater og uligheder mellem patienter med hensyn til ydelsernes kvalitet og godtgørelse af medicinudgifter for komplicerede sygdomme som f.eks. Alzheimers.
Agter Kommissionen at foretage noget? Hvad vil den i givet fald foretage for at fremme udarbejdelsen af integrerede nationale eller regionale strategier, som sigter på at mindske ulighederne i sundhedsydelserne og sikre patienterne i EU adgang til kvalitetssundhedsydelser?
Maria Damanaki
medlem af Kommissionen. - (EN) I henhold til traktaten er det medlemsstaterne, der har kompetence til at løse sådanne problemer. EU støtter, koordinerer eller supplerer medlemsstaternes indsats for at beskytte og forbedre folkesundheden. Når det er sagt, mener Kommissionen, at alle borgere på tværs af EU bør have universel adgang til sundhedsydelser af høj kvalitet.
Kommissionen har derfor igangsat en række initiativer i den henseende, og jeg vil gerne besvare parlamentsmedlemmets spørgsmål. I 2009 vedtog Kommissionen meddelelsen "Solidaritet på sundhedsområdet: begrænsning af uligheder på sundhedsområdet i EU", hvori den understreger behovet for at begrænse ulighederne på sundhedsområdet.
I december igangsatte Kommissionens tjenestegrene endvidere en fælles indsats sammen med 14 medlemsstater for at nedbringe ulighederne på sundhedsområdet i forbindelse med folkesundhedsprogrammet. Universel adgang til sundhedsydelser af høj kvalitet er også målet for den åbne koordinationsmetode vedrørende sundhed og langtidspleje. I denne forbindelse har medlemsstaterne aftalt specifikke mål for sundhedssystemerne, adgang til sundhedsydelser, helbredskvalitet og sundhedspolitikkernes bæredygtighed. Derudover vil EU-patienter med det nye direktiv om patienters rettigheder i forbindelse med grænseoverskridende sundhedsydelser få lejlighed til at blive informeret om behandlinger, som er tilgængelige i udlandet, og kunne søge eventuel refusion af omkostningerne.
Endelig er sundhedssektoren et af de områder, der finansieres i henhold til den gældende samhørighedspolitik. Foranstaltninger, der finansieres i denne forbindelse såsom modernisering af hospitalsinfrastruktur, indkøb af medicinsk udstyr eller uddannelse af sundhedspersonale, kan medvirke til at forbedre borgernes adgang til sundhedsydelser, især i de fattigste egne.
Zigmantas Balčytis
(LT) Jeg vil gerne takke Dem mange gange, fru kommissær, for Deres meget fyldige svar, men med hensyn til dem, der lider af komplekse sygdomme, nævner mine vælgere altid et bestemt emne. Det vigtigste problem er faktisk pleje, men ofte ydes plejen af patientens familie. Disse plejere kan ikke længere deltage fuldt ud på arbejdsmarkedet, og deres situation er meget uklar. Mener De ikke, at det foruden en harmonisering af sundhedsydelserne også er nødvendigt at regulere dette område, så de plejeydende familiemedlemmer kan få social beskyttelse?
Nikolaos Chountis
(EL) Da det direktiv, De henviste til, fru kommissær, om anvendelse af patientrettigheder i forbindelse med grænseoverskridende sundhedsydelser, endnu ikke er trådt i kraft, vil jeg gerne spørge Dem, om patienterne allerede har ret til refusion fra deres sygesikring, hvis de søger lægehjælp i en anden stat? Jeg vil blot minde forsamlingen om, at EU-Domstolen allerede har afsagt dom herom.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Jeg vil gerne stille følgende spørgsmål. I forbindelse med nationale sundhedsydelser og det forhold, at mange medlemsstater desværre har skåret ned på deres sundhedsbudgetter som følge af den økonomiske og finansielle krise, vil jeg gerne høre, hvilke foranstaltninger Kommissionen agter at træffe, så medlemsstaterne ikke behøver reducere deres sundhedsbudgetter? Enhver patient, som ikke behandles i tide, koster ekstra på sundhedsbudgettet.
Maria Damanaki
medlem af Kommissionen. - (EN) Det, jeg generelt kan sige, er, at vi skal tage os af alle disse problemer, samtidig med at vi husker på, at det er medlemsstaternes kompetence. Så det må vi respektere.
Jeg forstår Deres synspunkt om, at der fortsat er store forskelle, men Kommissionen vil ikke desto mindre gøre alt, hvad den kan, for at lette medlemsstaternes indsats for harmonisering af denne sundhedssituation. Vores prioritet er at lette samarbejdet blandt medlemsstaterne for at mindske ulighederne. Vi kan også forfølge spørgsmålet som led i den corporate responsibility-proces inden for lægemidler, som Kommissionen har igangsat.
På hr. Chountis' spørgsmål kan jeg svare, at vi efter indførelsen af direktivet vil tilvejebringe klare retlige rammer for rettigheder med hensyn til refusion af grænseoverskridende sundhedsydelser. Herefter er det hensigten at mindske de uligheder, der ligger i den varierende gennemførelse af EU-Domstolens afgørelser. Borgerne kan så være sikre på, hvornår og på hvilket grundlag de får eller ikke får refunderet sundhedsydelser, de har modtaget i udlandet. Men det bliver vi altså desværre nødt til at vente på.
Om: Støtteteknologier
Kan Kommissionen under henvisning til Europas vedvarende svaghed med hensyn til at omsætte F&U til kommercielle produkter give et overblik over, hvor vi står i øjeblikket i henseende til at styrke Europas position inden for centrale støtteteknologier?
Antonio Tajani
næstformand i Kommissionen. - (IT) For så vidt angår støtteteknologier, vedtog Kommissionen den 30. september 2009 en meddelelse om en fælles strategi for dette område. I den meddelelse understregede vi, at vi trods fremragende forsknings- og udviklingskapacitet i visse centrale støtteteknologier ikke er i stand til at opnå lige så stor succes, når det gælder om at omsætte disse resultater i fremstilling af varer og tjenester.
Jeg mener derfor, at det er vigtigt, at vi definerer en strategi, der sigter mod at fremme udnyttelsen af centrale støtteteknologier i europæisk erhvervsliv. Denne tilgang er også blevet beskrevet i Kommissionens initiativer, navnlig i erhvervspolitiske initiativer, initiativet Innovation i EU og EU's digitale strategi.
Efter at vi vedtog meddelelsen i juli sidste år, har Kommissionen nedsat en ekspertarbejdsgruppe om centrale støtteteknologier, nemlig High-Level Expert Group on Key Enabling Technologies. Dens arbejde blev igangsat af tre kommissærer: Kommissionens næstformand med ansvar for den digitale dagsorden Neelie Kroes, kommissær for forskning, innovation og videnskab Máire Geoghegan-Quinn og undertegnede med ansvar for erhvervsliv og iværksætteri. Gruppen fik et år til at formulere anbefalinger til politiske foranstaltninger, der skulle træffes for at fremme industriel fremstilling af centrale støtteteknologier i Europa.
Gruppen består af 27 repræsentanter fra medlemsstaternes forvaltninger, forskersamfundet, den europæiske støtteteknologisektor, EIB og en række SMV-sammenslutninger.
I februar i år fremlagde gruppen et midtvejsarbejdsdokument for Kommissionen, som illustrerede de primære udfordringer i forbindelse med markedsføringen af centrale støtteteknologier i Europa. Det første interne arbejdsdokument kan læses på generaldirektoratets websted "Erhverv". Den endelige rapport fra ekspertgruppen vil blive forelagt Kommissionen på et tidspunkt i juli. Denne rapport vil være et betydningsfuldt bidrag til Kommissionens overvejelser om at skabe én strategisk ramme omkring initiativerne til støtte for forskning og innovation.
De centrale støtteteknologier har grundlæggende betydning for vores økonomier, fordi de repræsenterer reelle virkemidler til befordring af frembringelsen af fremtidens varer og tjenester og derfor vil repræsentere grundlaget for den industrielle platform for det, vi kalder vores tredje industrielle revolution.
De aktører, der ved, hvordan de kan få adgang til disse teknologier i Europa, vil også kunne gøre vores erhvervsliv mere konkurrencedygtigt og være frontløbere i overgangen til en kulstoffattig, ressourceeffektiv og videnbaseret økonomi. Hvis vi ikke udnytter de centrale støtteteknologier, betyder det, at Europa mister sin førerposition i sektorer, hvor vi er stærke, og mister innovativ kapacitet inden for områder, der har strategisk betydning for EU.
Samtidig rummer disse teknologier et enormt vækstpotentiale. Jeg vil gerne nævne nogle symbolske tal. Ifølge vores skøn har det globale marked en værdi på mellem 950 mia. EUR og 1 100 mia. EUR om året med en forventet årlig vækstrate på mellem 5 og 46 %. Nye teknologier repræsenterer derfor en ekstraordinær mulighed, som alle ilande vil udnytte til at forankre deres konkurrenceevne - et uundværligt instrument for fremtidig vækst.
Ikke at gribe denne chance vil være en fejl, og Kommissionen agter at gøre sit dertil. Vi har brug for Parlamentets støtte, især efter Lissabontraktaten og de øgede beføjelser til Parlamentet, og jeg tror på - og det siger jeg som tidligere parlamentsmedlem - at dette samarbejde mellem Parlamentet og Kommissionen vil bringe os gode resultater også i denne sektor, som er så afgørende for vækst og konkurrenceevne i vores europæiske økonomi.
Marian Harkin
(EN) Jeg takker Dem, hr. kommissær, for Deres svar og lykønsker Kommissionen med dens arbejde for at prøve at sikre, at Europa forbliver i spidsen for det, der kaldes den tredje industrielle revolution.
Ekspertgruppen behandlede en række emner, men et af dem var denne "dødens dal", med andre ord kløften mellem den kreative idé og markedet, og gruppen påpegede, at Europa ofte mister den fordel, vi ellers har ved at være først ude.
Den nævnte også en række hindringer, der står i vejen, f.eks. et manglende europæisk IP-patent og behovet for at begrænse fragmenteringen af de eksisterende love og regler. Så jeg vil mene, at mit spørgsmål går på, hvilke eventuelle skridt Kommissionen har taget for at løse disse problemer.
Antonio Tajani
næstformand i Kommissionen. - (IT) Jeg takker Dem, fru Harkin, for både at understrege Kommissionens indsats og opfordre os til at udvise større engagement. Vi afventer i øjeblikket de politiske anbefalinger fra ekspertgruppen, før vi kan identificere Kommissionens endelige strategi.
I midtvejsarbejdsdokumentet foreslog ekspertgruppen at bygge en bro på tre piller over innovationskløften. Hver af de tre bropiller repræsenterer en betingelse, der nødvendigvis skal være opfyldt, for at de centrale støtteteknologier kan udmøntes i kommercielle produkter i EU.
Den første bropille vedrører teknologisk forskning. Europa skal udvikle mere konkurrencedygtige teknologier, der når stadiet patenterede prototyper. Dette mål kræver, at EU's forskningsprogrammer er mere fokuserede på teknologisk forskning.
Den anden bropille vedrører produktdemonstration. Det skal lykkes os at omsætte teknologisk succes i konkurrencedygtige produkter, og dette mål kræver en ny balance i EU's forskningsprogrammer, så demonstrationsprojekter får det lettere.
Den tredje bropille er industriel konkurrenceevne på globalt plan. Europa skal fastholde sin nuværende produktionskapacitet eller skabe ny kapacitet, så vores innovative produkter kan konkurrere i et globalt marked på både priser og mængder. Vi må derfor forbedre rammevilkårene for investorerne for at anspore dem til at investere i EU. Vi bliver således nødt til at tiltrække investeringer, men samtidig forbedre alle EU-programmer, som kunne støtte denne højst vigtige sektor og forsøge at mindske kløften mellem forskning og anvendelse, som er karakteristisk for mange fremstillingssektorer i EU.
Overgangen fra forskning til anvendelse er et problem, som hele den industrielle sektor står med. Det er derfor, jeg selv går ind for, og Kommissionen også har støttet klyngepolitikken - vi har ca. 2 000 af dem - som knytter bånd mellem forskning og erhvervsliv, universiteter, forskning og erhvervsliv og innovation, så vores industrielle system kan blive mere konkurrencedygtigt.
Dette er den aktuelle situation, fru Harkin. Vi skal fortsætte vores arbejde, og jeg skal nøje undersøge alle forslag fra Parlamentet og tage alle dets belæringer til mig.

Om: Fremtiden for EU's fiskeindustri
Kommissionen har oplyst, at størsteparten af EU's fiskerier foregår på en måde, der ikke er bæredygtig. Vil Kommissionen oplyse, hvad der er dens vurdering af fremtiden for fiskeindustrien og for beskæftigelsen her, hvis de nuværende politikker og metoder fortsættes, og der ikke indføres nogen reformer til at begrænse overkapaciteten og udsmid af fisk, og vil den foreslå foranstaltninger, der kan fremme bæredygtige metoder?
Maria Damanaki
medlem af Kommissionen. - (EN) Da mine tjenestegrene begyndte at forberede reformpakken for den fælles fiskeripolitik, foretog de en grundig konsekvensanalyse af en række mulige reformløsninger. En af disse løsninger var at fortsætte den aktuelle politik efter 2013. Denne status quo har været brugt som benchmark for sammenligninger af virkningen af andre mulige politiske løsninger. Status quo-scenariet rummer de nye langsigtede forvaltningsplaner, kontrolforordningen og forordningen om ulovligt og urapporteret fiskeri.
Det står klart, hvad resultaterne vil være af at fastholde status quo-scenariet: Hvis vi ikke ændrer politik, vil det generelt være slut med bæredygtige bestande inden 2020.
Med hensyn til miljømæssig bæredygtighed vil kun 6 % af de analyserede bestande nå maksimalt bæredygtigt udbytte inden 2020. Dette skal sammenholdes med vores forpligtelse til at opnå maksimalt bæredygtigt udbytte inden 2015. Så hvis vi fortsætter med status quo, er det umuligt at opfylde forpligtelsen til maksimalt bæredygtigt udbytte inden 2015.
Med henvisning til vores fiskerflåders økonomiske resultater vil kun nogle flåder i status quo-scenariet være økonomisk rentable. Fangstsektoren vil som helhed have en indtjening tæt på nul eller værre.
Endelig er billedet for social bæredygtighed det samme. Beskæftigelsen i fangstsektoren vil fortsætte med at falde i samme tempo som det aktuelle og lønningerne vedblive at være lave, hvilket vil gøre erhvervet som fisker mindre og mindre tiltrækkende for den yngre generation.
Så status quo er virkelig ikke en løsning i Kommissionens øjne. Vi har brug for reformen, og vi arbejder på at få den.
Chris Davies
(EN) Kommissæren har udpenslet det meget deprimerende billede ved at fortælle, at vi med en fortsættelse af den aktuelle politik går en dunkel fremtid i møde med fiskerflåder, der ofte er økonomisk urentable, og færre og færre jobmuligheder for fiskere.
Er det imidlertid ikke sådan, at nedgang måske er bedre end alternativet? Faktum er, at vi ikke ved det. Vi har ikke den fornødne videnskabelige viden om det halve af fiskerierne. Vi ved, at fiskebestandene i mange tilfælde er små efter årtiers overfiskeri. Realiteterne er, at situationen er meget skrøbelig. Vi er meget sårbare. Fru kommissær, De kan ikke udelukke den mulighed, at hvis vi fortsætter kursen, vil en række af disse fiskerier bryde helt sammen.
Barbara Matera
(IT) Jeg deler mine kollegers bekymringer over fiskerisektoren i Middelhavet, og jeg er også lige som dem bekymret for beskyttelsen af de marine økosystemer. Med tanke på de samfundsøkonomiske vanskeligheder, der har ramt de havrelaterede sektorer og især de maritime samfund, der er fanget i de stive EU-reglers garn, spørger jeg imidlertid, om Kommissionen agter at finde velafbalancerede og hurtige løsninger, så vi kan beskytte både økosystemerne og de mange europæiske borgere, som arbejder i sektoren samtidig.
Seán Kelly
(EN) Kommissæren maler et temmelig deprimerende billede. Et af problemerne, som hr. Davies påpegede i sit spørgsmål, er hele spørgsmålet om udsmid. Nu mødte jeg en fisker for nylig, som sagde, at han havde opdaget eller opfundet et net, som ville sætte en stopper for udsmid i forbindelse med tunfiskeri. Vil De overveje at se på det, fru kommissær? Mener De, at denne teknologi kan indføres og dermed eliminere udsmid eller i hvert fald mindske det?
Maria Damanaki
medlem af Kommissionen. - (EN) Hvis vi fortsætter med status quo, så må vi ganske rigtigt se den mulighed i øjnene, at en mængde bestande bryder sammen, og det er udelukket.
Jeg kan kun erklære mig enig i, at vores situation er meget skrøbelig. Hvis vi kommer til at stå over for en ekstrem situation, får det meget alvorlige konsekvenser. Derfor har vi brug for reformen, og derfor vil vi undersøge den bedst mulige vej fremad for at opnå en balance mellem bestandenes bæredygtighed og den samfundsøkonomiske virkning, som reformen vil få.
Men lad mig dog sige det tydeligt: Det er ikke sådan, at vi prioriterer miljøbeskyttelse over vores fiskere. Vi bekymrer os om vores fiskere og de kommende generationer. Derfor har vi brug for reformen. For hvis der ikke er nogen fiskebestande tilbage, har fiskerne i Middelhavet og alle andre europæiske farvande jo heller ingen fremtid. For at være sikker på, at vores fiskeindustri har en fremtid, har vi brug for reformen. Vi agter at fremsætte nogle fornuftige forslag, og vi agter at sikre vores fiskeres levebrød. Det er det, vi ønsker at gøre.
Et andet medlem henviste til fiskeredskabernes selektivitet. Vores tjenestegrene er meget villige til at undersøge ethvert nyt redskab og enhver nyskabelse inden for selektivitet. Jeg vil også gerne sige, at vi i forbindelse med vores nye finansieringssystem vil være rundhåndede med tilskud for at være sikre på, at selektivitetsforbedringerne bliver indført. Jeg er meget glad for, at erhvervet og fiskerne kommer med initiativer til at forbedre fiskeredskabernes selektivitet.
I det hele taget vil jeg gerne gentage, at status quo ikke er nogen løsning. Det er hverken en løsning for bestandenes bæredygtighed, for fiskernes levebrød eller for kystsamfundenes fremtid. Derfor har vi brug for denne reform.
Om: Forslag til forbud mod fjernelse af hajfinner
Der har i den seneste tid været opbakning fra medlemmer af Europa-Parlamentet til et forbud mod fjernelse af hajfinner, den amerikanske Kongres har indført lovgivning, som forbyder denne praksis, og andre lovgivere er af den faste overbevisning, at en sådan lovgivning bør indføres. Hvilke forslag kan Kommissionen komme med for at indføre lovgivning, der imødekommer Parlamentets medlemmers bekymringer i denne forbindelse?
Maria Damanaki
medlem af Kommissionen. - (EN) Jeg vil gerne takke Dem, hr. Higgins, for spørgsmålet, fordi det give mig lejlighed til at oplyse Parlamentet om fjernelse af hajfinner.
Fjernelse af hajfinner har været forbudt siden 2003 i kraft af Rådets forordning om bord på EU-fartøjer overalt i verden og alle fartøjer, der fisker i EU-farvande. Generelt er der forbud mod fjernelse af hajfinner. Imidlertid har vi det problem, at den gældende lovgivning på visse betingelser tillader forarbejdning om bord, bl.a. fjernelse af finner om bord på fartøjet, samtidig med at det er obligatorisk at beholde alle hajkroppe om bord. Det er derfor, vi har mødt problemet med fjernelse af hajfinner de senere år.
Vi forelagde en handlingsplan i februar 2009 og har siden truffet en række foranstaltninger. Vi arbejder også aktivt sammen med regionale organisationer om at indføre effektive forvaltningsordninger for de mest sårbare hajarter og for at sikre en bæredygtig udnyttelse af dem. Så problemet, vi står over for med hensyn til at afhjælpe denne situation, er behovet for en offentlig høring, og vi har nu allerede haft en offentlig høring kørende i nogle måneder. Høringsdokumentet indeholdt tre af de primære løsninger, som i øjeblikket drøftes blandt eksperter på verdensplan, og som går på at forbedre kontrollen og sikre fuldstændig overholdelse. Mange interessenter såsom fiskeindustrien, videnskabsfolk, forvaltningsorganer og ngo'er samt offentligheden har sendt os deres kommentarer.
Jeg vil gerne forsikre Dem om, at jeg tager spørgsmål om beskyttelse af hajer meget alvorligt. Jeg har derfor bedt mine tjenestegrene om en grundig undersøgelse af alle indkomne bidrag. Vi vil derefter udarbejde en konsekvensanalyse, som jo er nødvendig, hvis forordningen skal ændres. Det er min hensigt at få et lovforslag vedtaget, så snart det er praktisk muligt. Jeg vil gerne informere Dem om, at jeg har prioriteret dette spørgsmål for ikke at miste mere tid.
Jeg vil også gerne sige, at Kommissionen har truffet en mængde foranstaltninger til sikring af bæredygtig forvaltning og beskyttelse af hajer i det hele taget, ud over fjernelse af deres finner. Vi forelagde en handlingsplan og har siden truffet en række foranstaltninger. Vi har forbudt fiskeri efter sildehaj, brugde og hvidhaj i EU-farvande. Vi har forbudt hildingsgarn på større dybder end 200 m for at beskytte dybvandshajer. Sidste år - og det vil jeg gerne understrege - foreslog vi en bæredygtig og videnskabeligt baseret kvote for forskellige hajer. Det var meget hårdt at få den forhandlet igennem i Rådet. Det var bestemt ikke nogen let opgave, men til sidst lykkedes det os, og vi har et bæredygtigt forslag for i år og forhåbentlig næste år også.
Jim Higgins
(EN) Fjernelse af finner fra hajer er barbarisk. Det er umenneskeligt, det er barbarisk. Når de er blevet dumpet tilbage i havet, dør de. Det er en praksis, der bør forbydes. Selv om Kommissionen henviser til forordningen fra 2003, virker den simpelthen ikke.
Jeg erkender, at det er meget vanskeligt. Hvordan overvåger De det? Vi må indføre en forordning, der forbyder denne praksis fuldstændig. Vi taler her om udryddelsen - fjernelse fra Jordens overflade - af en hel art. Tallene taler for sig selv. F.eks. anslås det i øjeblikket, at der i 2009 indgik finner fra 26-73 mio. hajer i verdenshandelen. Det er sandelig en meget lukrativ forretning. Vi bliver nødt til at indføre et totalt forbud. Det er barbarisk, det bør ikke støttes, og vi må forbyde det en gang for alle. Og vi bør gå i spidsen for det.
Brian Crowley
(EN) I 2003 blev fjernelse af hajfinner forbudt. I lighed hermed har vi nu hele makrelsituationen i EU, hvor der er en aftale på EU-plan og på EØS-plan om en reduktion af makrelfiskeriet. Alligevel ser vi, at både Island og Færøerne har fanget 150 000 t hver, og det har direkte indvirkning på de europæiske fiskerflåders fremtidsudsigter. Så hvad kan der gøres ved det? Og kan der f.eks. iværksættes handelssanktioner over for de to lande?
Chris Davies
(EN) Når løverne forsvinder i Afrika og hajerne fra havene, vil jeg rose kommissæren for det, hun forsøger at gøre ved det, men dette er meget markedsdrevet. Der var en enorm efterspørgsel fra Asien efter hajfinner, og der er mange penge i dem.
Den eneste måde, hvorpå vi kan sørge for, at vi er ordentlig i stand til at overvåge og kvantificere det, der foregår, er at sikre, at finnerne landes, mens de stadig sidder på hajens krop. På den måde kan vi bevare kontrollen. Jeg håber, De vil huske på dette, fru kommissær, når De udarbejder Deres forslag.
Maria Damanaki
medlem af Kommissionen. - (EN) Jeg er enig med parlamentsmedlemmerne i, at vi trods forbuddet ikke kan være tilfredse med situationen. Jeg er enig med Dem, og vi kender realiteterne og ved, hvordan de fungerer. Vi ved, at der er et meget lukrativt marked bag hele denne diskussion. Men vi må træffe foranstaltninger, der er i overensstemmelse med vores retlige rammer, så det vil jeg lige forklare.
Problemet findes, fordi industrien nu kan lande hajen finnerne i hver sin havn. Fiskerne kan lande finnerne, som vi jo kan regne ud, er mere værdifulde på grund af efterspørgslen efter dem, især i Asien, ét sted, og de kan lande hajkroppene andre steder og dermed vanskeliggøre kontrollen. Derfor sker alt det her. Det er noget, vi har i baghovedet. Derfor foreslog vi denne høringsprocedure, fordi vi gerne vil løse denne meget vanskelige situation.
Så det, jeg kan fortælle Dem, er, at vi vil fremsætte et ambitiøst forslag, og inden året er omme håber jeg, vi får et nyt retligt instrument vedrørende hajfinner, som giver nogle konkrete resultater. Vi skal en gang for alle have reguleret denne situation.
Hvad angår sammenligningen med makrelsituationen, kan jeg sige så meget, at EU har gjort sit bedste. Jeg vil gerne sige, at medlemsstaterne rundt om dette område var meget samarbejdsvillige, og vores fiskere og vores fiskerierhverv måtte bringe mange ofre for at sikre bestandenes bæredygtighed.
Derfor blev vi meget fortørnede, da Island og Færøerne antog en ensidig tilgang og selv øgede deres egne kvoter. Det er noget, vi simpelthen ikke kan acceptere. Så vi arbejder nu på sagen - mine tjenestegrene arbejder sammen med mit kabinet og handelskommissær Karel de Guchts tjenestegrene - og vi fremsætter snart et lovforslag om indførelse af et lovmæssigt våben til brug i sådanne tilfælde. Vi har nogle våben nu, men de lovmæssige våben, vi har til rådighed for nuværende, angår kun fersk fisk, herunder makrel, og ikke produkter af makrel og især ikke fiskeolie og fiskemel, som er de primære eksportvarer i den forbindelse fra Island og Færøerne. Så vi må være opfindsomme her. Kommissionen vil gøre sit bedste for at sikre, at bestandenes bæredygtighed bliver beskyttet i den næste fiskerisæson.
Om: En ny havstrategi for Middelhavet
Med henblik på imødegåelse af de nye udfordringer som følge af udviklingen i de arabiske middelhavslande er det nødvendigt med en ny havstrategi som led i den integrerede handlingsplan for Middelhavet, der består af 25 foranstaltninger. Unionen har udformet lovgivning og strategi med henblik på at fremme en bæredygtig udnyttelse af havene, bevarelse af de marine økosystemer og beskyttelse af de grundlæggende ressourcer, som er af afgørende betydning for de sociale og økonomiske aktiviteter, der har forbindelse med havet.
Vil Kommissionen som led i den nye euromiddelhavspolitik fastsætte nye mål for en havpolitik?
Hvilke fremskridt er der gjort i forbindelse med EU's initiativer for Middelhavet på områder såsom bekæmpelse af forureningen af Middelhavet?
Hvilke instrumenter er der til rådighed til at lette tilpasningen af Middelhavsområdet til klimaændringen og afbøde de alvorlige risici forbundet med oversvømmelser, erosion af kysterne og yderligere forringelse af landområder?
Hvordan indgår planerne om energitransport i Middelhavet i havstrategien?
Hvilke foranstaltninger er der truffet, og hvilket samarbejde er der planer om mellem Middelhavslandene med hensyn til beskyttelse af søfarten og bekæmpelse af illegal indvandring ad søvejen?
Maria Damanaki
medlem af Kommissionen. - (EN) Jeg takker Dem, fru Kratsa-Tsagaropoulou, for Deres spørgsmål, fordi det giver mig lejlighed til at omtale denne meget vanskelige situation i Middelhavet.
Jeg vil gerne informere Parlamentet om, at Kommissionen for nylig vedtog meddelelsen om "Et partnerskab for demokrati og fælles velstand med det sydlige Middelhavsområde", som indeholder en række forslag til løsning af de problemer, som regionen slås med i øjeblikket som følge af den seneste udvikling. Som De ved, er det en ekstrem situation, som er meget skrøbelig og meget bekymrende.
Kommissionen er meget tilfreds med den generelle opbakning til dette initiativ. Denne meddelelse er blevet modtaget på en meget positiv måde af alle medlemsstaterne og forhåbentlig også af Parlamentet.
Lad mig forklare nogle få tiltag, vi har gjort hidtil for at nå målet for en ny havstrategi for Middelhavet. For det første har vi i forbindelse med en integreret havpolitik allerede nedsat en arbejdsgruppe om en sådan politik, hvor alle Middelhavets kyststater og regionale konventioner indgår. Vi agter at fremme denne politik som et tværgående forum om alle havrelaterede aktiviteter, samarbejde og finansiering i regionen. Som led i dette initiativ har vi også igangsat det første projekt for teknisk assistance i henhold til den europæiske naboskabspolitik, og det omhandler integreret havpolitik for Middelhavet.
Jeg vil også gerne informere Parlamentet om et initiativ, som jeg tog for nylig, nemlig lanceringen af et fælles samarbejdsprojekt i Middelhavet sammen med Den Internationale Søfartsorganisation IMO og EIB. Jeg satser på dette initiativ, og jeg håber, det bærer frugt. Vi vil definere målrettede tiltag til vækst, job og uddannelse i havsektoren, som er meget vigtig for Middelhavsregionen. Vi vil også medtage foranstaltninger til integreret havovervågning, og vi vil inddrage den private sektor, for jeg tror, det er absolut nødvendigt i havspørgsmål.
Parallelt hermed agter Kommissionen at støtte tilrettelæggelsen af et forum for kystvagter i Middelhavet i hele regionen. Vi vil også optrappe vores indsats på området for fiskerikontrol gennem uddannelse, workshopper og fælles kontrol i samarbejde med FAO.
Med hensyn til beskyttelse af miljøet og klimaforandringerne arbejder Kommissionen nu på EU-plan sammen med medlemsstaterne om at opnå god miljøtilstand i sine farvande inden 2020. På regionalt plan samarbejde EU med sine medlemsstater i forbindelse med Barcelona-konventionen og med Middelhavspartnerlandene for at fremme forebyggelsen af forurening og forbedre afhjælpningen af den i alle regionale have, der grænser op til EU.
Med hensyn til migrationsrelaterede problemer og den nylige udvikling i regionen har Kommissionen forpligtet sig til at hjælpe og støtte EU-medlemsstater, som står over for et pludseligt indvandringspres, og er klar til at mobilisere økonomisk hjælp. Vi arbejder nu på at identificere finansielle nødbevillinger i henhold til Fonden for De Ydre Grænser og eventuelt Tilbagesendelsesfonden og Den Europæiske Flygtningefond ud over den finansiering, der allerede er øremærket for 2011.
For så vidt angår overvågningen af de ydre grænser, er Kommissionen i konstant kontakt med Frontex, som har lanceret den fælles operation Hermes 2011, der skal kontrollere EU's ydre grænser i regionen. Frontex har sammen med Europol også indledt forberedelserne til en målrettet risikovurdering af kriminelles og terrornetværks potentielle udnyttelse af den volatile politiske situation og til overvågning af ulovlige migrationsstrømme.
Rodi Kratsa-Tsagaropoulou
(EL) Tak, fru kommissær, fordi De nævner Kommissionens planer og nye retningslinjer og for Deres personlige engagement i forberedelserne til den nye situation i Middelhavet.
Jeg vil gerne stille følgende spørgsmål: Hvordan vurderer De de planer, der allerede er på vej, om at fjerne forureningen fra Middelhavet og om energioverførsel, hvordan passer de ind i havpolitikken, og hvilken merværdi forventer De af de nye politiske planer og programmer, som De har nævnt, der skal komme?
Giovanni La Via
(IT) Mener De, fru kommissær, på baggrund af den nye fiskeripolitik for Middelhavet og i betragtning af den ekstreme krisesituation, som De netop har beskrevet, og som landene på Middelhavets sydkyst befinder sig i, at det grænseoverskridende samarbejde i forbindelse med samhørighedspolitikken gyldigt og i fællesskab kan honorere kravene i denne situation og udmønte sig i kompromisløsninger gennem en grænseoverskridende politik og fiskeripolitik, som skal tillade en genopretning af bestandene i Middelhavet og lette genopretningen af denne økonomiske sektor?
Ivo Vajgl
(SL) Jeg vil gerne stille Dem, fru kommissær, et spørgsmål om det forhold, at mange europæiske lande forsøger at tørre deres fiskeriproblemer af på et land, som ikke formelt og lovmæssigt eksisterer. Jeg taler om Vestsahara.
Kommissionen har udvidet eller snarere fået et mandat til at forhandle en fiskeriaftale på plads med Marokko. Vil De være så venlig at forklare, hvilke garantier vi har for, at ressourcerne, vi får ud af denne aftale, bliver brugt til fordel for befolkningen i Vestsahara og ikke kun til at opfylde europæiske fiskeres behov.
Maria Damanaki
medlem af Kommissionen. - (EN) Jeg vil gerne erklære mig enig med fru Grässle i, at der så sandelig er stor risiko for forurening fra energioverførslen i Middelhavet. Der er en risiko her, fordi Middelhavet er et temmelig lukket hav, og det kan ikke tåle byrden af eventuel forurening.
Så det, vi skal gøre nu, er at udbygge og uddybe vores samarbejde, altså Kommissionens samarbejde med medlemsstaterne. Jeg vil gerne sige til fru Grässle, at kommissær Potočnik og jeg selv besøger Grækenland i næste uge, og vi vil sørge for et arrangement om forurening i Middelhavet. Jeg vil også gerne informere hende om, at Middelhavslandene også bedre kunne forebygge og opdage forurening fra skibe ved at deltage i EMSA's satellitbaserede overvågningssystem, f.eks. SSN (Safe Sea Net) eller CSN (Clean Sea Net). Vi har disse systemer, og vi vil opfordre vores medlemsstater rundt om Middelhavet til at deltage i disse systemer for at spore eventuel forurening fra skibe.
Jeg vil gerne sige, at vi vil give ikke blot vores medlemsstater, men også vores naboer incitamenter gennem diskussioner og samarbejde for at nå dette mål.
Med hensyn til regionalt samarbejde kan jeg svare ja. Vi er ved at tage en række initiativer til det, og vi har en mængde initiativer i forbindelse med GFCM (Den Almindelige Kommission for Fiskeri i Middelhavet), og vi arbejder også nu på at få en ny strategi, en havstrategi, for området omkring Adriaterhavet og Det Ioniske Hav.
Vi arbejder nu sammen med regeringerne i medlemsstaterne rundt om Adriaterhavet og Det Ioniske Hav: Italien, Slovenien og Grækenland, men også andre naboer på de kanter, nemlig Kroatien, Montenegro og Albanien. Vi prøver at udforme en maritim samarbejdsstrategi for denne region. Jeg vil gerne understrege, at det virkelig vil være en chance for samhørighedsfondene, som fru Grässle allerede har sagt.
Til sidst en kort bemærkning om Vestsahara. Ja, vi havde mange bekymringer om de rigtige støttemodtageres ret til at drage fordel af pengene, vi giver Marokko som led i fiskeriaftalen. Derfor har vi bedt den marokkanske regering give os data om ikke blot gennemførelsen af aftalen i almindelighed, men også den regionale tilgang til denne aftale og den distribution, de har i forskellige egne af Marokko. Vi fornyer protokollen i en overgangsperiode på et år for at finde ud af, om vi kan være med til den eller ej. Det er den måde, vi går frem på - meget forsigtigt i den retning.
Om: Uddannelse af forskere og evaluering af universiteter i forbindelse med flagskibsinitiativet for innovation
I flagskibsinitiativet "Europa 2020 - Innovation i EU" (kapitel 2), som Kommissionen præsenterede for nylig, nævnes bl.a. medlemsstaternes forpligtelse til at offentliggøre strategier for uddannelse af tilstrækkelig mange forskere til at nå målene i de nationale strategier og programmer samt Kommissionens hensigt om i samme år at støtte et flerdimensionalt internationalt system til evaluering af europæiske videregående uddannelsesinstitutioners resultater.
Kommissionen bedes besvare følgende spørgsmål: Hvordan sikres det, at målet på 3 % til forskning indtil 2020 vil blive nået fuldt ud, og at der ikke vil blive konstateret forskelle i investeringerne mellem medlemsstaterne? Mener Kommissionen, at finanskrisen i medlemsstater i euroområdet kan true de påtænkte mål?
Hvilke kriterier vil blive anvendt for at evaluere de videregående uddannelsesinstitutioner i Europa og identificere dem, der klarer sig bedst inden for forskning?
Máire Geoghegan-Quinn
medlem af Kommissionen. - (EN) Med hensyn til målet om en F&U-intensitet på 3 % kræver det påtrængende behov for innovation i Europa støtte til intelligent vækst og en forpligtelse til at håndtere samfundsmæssige udfordringer. Resultattavlen for innovation i EU viser, at EU taber terræn i forhold til USA og Japan, mens Brasilien og Kina er ved at lukke hullet op til EU. Målet på 3 % F&U-intensitet er et afgørende bidrag til løsningen af dette problem. Rådet opfordrede medlemsstaterne til at fastsætte ambitiøse og realistiske nationale mål under hensyntagen til det oprindelige F&U-investeringsniveau og de centrale strukturelle kendetegn ved deres økonomier.
Sidste år gik medlemsstaterne og Kommissionen i bilaterale dialoger. Næsten alle medlemsstaterne har nu fastsat nationale mål for F&U-intensitet, som skal gøres endelige i deres nationale reformprogrammer inden udgangen af april 2011.
Den 12. januar i år vedtog Kommissionen meddelelsen om den årlige vækstundersøgelse. Den omfatter listen over nationale F&U-mål, som generelt både er ambitiøse og realistiske og markerer starten på en ny cyklus af koordinering på dette område. En vurdering af de nationale forsknings- og innovationspolitikker og resultater vil blive udført med henblik på at identificere de primære flaskehalse, der hæmmer vækst og genopretning i et efterkrisescenario, hvor de finansielle begrænsninger stadig gør sig gældende.
Et grundlag af fremragende forskning er afgørende, hvis målet på 3 % F&U-intensitet skal nås, og hvis Europa skal blive mere innovativt. Europa får brug for mindst en million flere forskerstillinger, hvis målet på 3 % F&U-intensitet skal nås inden 2020. Det nødvendige antal nye forskere er betydeligt højere, idet mange forskere går på pension i den periode. Forskningsekspertise på universiteter såvel som i erhvervslivet vil gavne samfundet som sådan. Fremskridt forbindes med høj kvalitet på højere læreanstalter.
Til resultattavlen for innovation i EU bruges internationalt anerkendte indikatorer til sammenligning af Europas ydeevne med vores konkurrenters. Tre af disse indikatorer er henholdsvis en kvantitativ indikator for nye kandidater med doktorgrad pr. 1 000 indbyggere i alderen 25 til 34 år, og to kvalitative indikatorer, nemlig internationale videnskabelige sampublikationer pr. mio. indbyggere og videnskabelige publikationer blandt de 10 % mest citerede publikationer på verdensplan udtrykt i procent af de samlede videnskabelige publikationer i det pågældende land.
USA har øget sin føring inden for internationale sampublikationer og ligger nu 37 % over EU-niveau. Mens vi venter på resultaterne af en feasibilityundersøgelse, der kommer i juni, vil Kommissionen støtte en uafhængig flerdimensionel international rangliste til sammenligning mellem højere læreanstalters resultater. Undersøgelsen vil omfatte resultater, ikke kun inden for forskning, men også på vigtige områder som innovation, uddannelse, regionalt engagement og internationalisering. Dette koncepts flerdimensionelle karakter vil gøre det muligt for studerende, politikere og universiteter selv at vælge de dimensioner og underliggende indikatorer, der er interessante for dem, og udarbejde deres egen personlige rangliste, der passer til deres behov. Interessenterne inddrages aktivt i alle stadier af dette feasibilityprojekt.
Georgios Papanikolaou
(EL) Mange tak, fru kommissær, for Deres svar. Jeg vil imidlertid gerne minde Dem om, at da vi planlagde Lissabontraktaten for ca. otte år siden i 2003, sagde vi ca. det samme, nemlig at vi skulle satse på innovation og forskning for at opnå en mere konkurrencedygtig økonomi.
De har været kommissær i over et år, og jeg tror, De har erfaring nok til at fortælle os, hvad der får Dem til at tro, at det vil lykkes os denne gang med den nye 2020-strategi, og at resultaterne ikke bliver de samme som af den foregående strategi, der endte med at blive en dundrende fiasko.
Seán Kelly
(EN) Vedrørende højere læreanstalter vil jeg gerne spørge Dem, fru kommissær, om De er tilfreds med, at de europæiske institutioner både har viljen og kapaciteten til at tage sig sammen, forbedre deres placering på verdensranglisten og udvikle deres evne til at samarbejde med hinanden for at undgå overlappende forskningsarbejde.
Máire Geoghegan-Quinn
medlem af Kommissionen. - (EN) Hvad adskiller situationen i dag fra løfterne og forpligtelserne i Lissabontraktaten? Jeg tror, det første er, at innovation og forskning nu står centralt i europæisk politik. Vi har en forpligtelse, ikke kun Kommissionen og medlemsstaterne og Parlamentet, men også Rådet. Vi har indført en meget skarp overvågning, som vil blive udført med omhu. Vi har 34 forpligtelser til "Innovation i EU" - som flere af mine kommissærkolleger har ansvaret for - hvor vi foretager regelmæssig overvågning af forbedringerne, forandringerne, udviklingen, og hvad der kommer ud af det, og hvad grunden er, hvis der ikke leveres resultater. Hvert år håber vi at afholde et innovationskonvent, hvor vi samler interessenterne for at kigge på fremskridtene det foregående år.
Så vi har en meget skrap overvågning, som jeg tror, vi manglede - eller det ikke lykkedes os at overholde - i Lissabontraktaten. Vi har også en årlig vækstundersøgelse og får nu de nationale reformprogrammer, hvor medlemsstaterne meget tydeligt vil fastlægge, hvad deres mål skal være, og hvordan de håber at nå disse mål. Jeg mener, det er et nødvendigt fremskridt.
Hvad angår moderniseringen af universiteterne er det et stort spørgsmål, som vist alle EU's medlemsstater står med. Det er ikke godt nok at have et eller to universiteter i en række medlemsstater, som ligger i nærheden af top tre. Vi må modernisere vores universitetssystem på alle niveauer i EU, og vi skal undgå den type overlapning, som er blevet nævnt, hvor hvert universitet hidtil måske har følt, at de havde kapaciteten til at have et ekspertisecenter på hvert eneste fakultet. Det er ikke muligt eller omkostningseffektivt, og det indebærer megen fragmentering og overlapning, som præcis er det, vi forsøger at undgå.
Men vi må huske på, at Kommissionen ikke har kompetence på dette område. Så det, vi kan gøre - og det, som kommissær Vassiliou utrætteligt gør - er at forklare medlemsstaterne, at vi ikke kan fortsætte fortidens politik. Vi må ændre kurs. Vi må udvælge de områder, hvor vi - eller et bestemt universitet - vil have ekspertisecentre, og vi må indføre et rigtigt universitetsmoderniseringsprogram for hele EU generelt.
Om: Minimal kontrol og høje fejlprocenter i projekter under det syvende rammeprogram for forskning
Kommissionens svar på spørgsmål satte store spørgsmålstegn ved effektiviteten af kontrollen af det syvende rammeprogram. Indtil den 31. august 2010 havde de kompetente myndigheder gennemført 118 kontrolbesøg hos 193 deltagere, det vil sige hos 0,42 % af deltagerne i det syvende rammeprogram; det tilsvarende tal for det sjette rammeprogram var til sammenligning på 5,7 %. Resultaterne er foruroligende, eftersom 4 % af projektets budget blev anset for at have været brugt uhensigtsmæssigt. Hvis denne tendens fortsætter, kan det ikke udelukkes, at det vil kræve finansielle korrektioner på over 2 mia. EUR for det syvende rammeprogram.
Kommissionen bedes besvare følgende spørgsmål: Hvad er de ajourførte tal for antallet af kontrolbesøg, der er foretaget i forbindelse med projekter under det syvende rammeprogram, og hvad er resultaterne af disse kontrolbesøg? Hvad er årsagen til den høje fejlprocent? Mener Kommissionen, at resultaterne er tilfredsstillende, og at forsøgene på at forenkle forvaltningsordningerne for det syvende rammeprogram er tilstrækkelige? Hvilke omgående foranstaltninger agter Kommissionen at træffe for at imødegå dette problem?
Máire Geoghegan-Quinn
medlem af Kommissionen. - (EN) Jeg skal forsøge at tage hensyn til tolkene.
En forudsætning for udførelsen af efterfølgende kontrol er, at støttemodtagerne har fremsendt tilstrækkeligt mange godtgørelseskrav, der kan stilles til rådighed for kontrollen. For så vidt angår det syvende rammeprogram for forskning og teknologisk udvikling eller FP7 2007-2013, finder den første rapporteringsperiode sted 18 måneder efter projektstart.
Som følge heraf nåede antallet af FP7-godtgørelseskrav, der var til rådighed til kontrol, først op på en kritisk masse i 2010. Desuden er Kommissionens kontrolstrategi for forskning beregnet til at give en rimelig sikkerhed for, at forskningsudgifterne er lovlige og opfylder reglerne på flerårig basis over hele rammeprogrammets løbetid. Pr. 31. december sidste år har Kommissionen afsluttet 345 FP7-kontroller omfattende 432 deltagere i FP7-projekter. I samme periode blev der foreslået finansielle korrektioner på i alt 4,482 mio. EUR på grund af fejl som et resultat af kontrollen af FP7-bidrag på i alt 88,633047 mio. EUR.
Forskningsrammeprogrammerne gennemføres primært gennem tilskud med omkostningsdeling baseret på refundering af reelle støtteberettigede omkostninger. Den primære risiko ligger i, at støttemodtagerne medtager beløb i deres omkostningsopgørelser, der ikke er støtteberettigede. Risikoen skærpes af konflikten mellem støtteberettigelseskriterierne og de sædvanlige omkostningsberegningsmetoder hos visse støttemodtagere, navnlig kravet til støttemodtagerne om at bogføre personale og indirekte omkostninger til projekterne og samtidig fradrage forskellige poster, der betragtes som ikkestøtteberettigede til EU-samfinansiering.
Med henblik herpå udsendte Kommissionen i april 2010 en meddelelse med et forslag til forenkling af forskningsfinansieringsregler og -procedurer. Forenkling og præcisering af regler og procedurer kan reducere mulighederne for fejl og øge sikkerheden for udgifternes regeloverholdelse, men også lette forskernes deltagelse i rammeprogrammerne og opfyldelsen af EU's forskningspolitiske målsætninger.
Efter det samlede kompromis om en række spørgsmål, som stadig kunne blive gennemført i henhold til den gældende overordnede retlige ramme, tog Kommissionen den 24. januar i år en række kortsigtede forenklingsinitiativer, bl.a. konkrete foranstaltninger med umiddelbar og tilbagevirkende kraft for FP7-projekter.
Ioannis A. Tsoukalas
(EL) Jeg vil gerne takke Dem, fru kommissær, for det detaljerede svar. Jeg vil dog gerne bemærke, at med en stikprøve på 0,4 % stiger fejlprocenten til 4 % eller 2 mio. EUR ud af 50 mia. EUR. Jeg håber, at modellen ikke er lineær, og at vi ikke har en fejlprocent på 40 %, når der er blevet foretaget kontrol af 4 %. Jeg forstår også, at vi meget vanskeligt på den ene side kan bede Kommissionen forenkle forvaltningsprocedurerne for FP7 og gøre forberedelser til at forenkle FP8 og på den anden side kræve mere detaljerede kontroller. Det vil virke selvmodsigende, men jeg tror ikke, det er det. Jeg mener, det rummer den fordel, at vi alle er interesserede i forskning og ved, at det er Europas og medlemsstaternes eneste håb.
Máire Geoghegan-Quinn
medlem af Kommissionen. - (EN) Jeg mener, at vores mål må være at gøre tingene så enkle som muligt for interessenterne og sikre, så vidt vi nu kan, at støttemodtagerne kan anvende deres sædvanlige omkostningsberegningsmetoder til personaleomkostninger direkte og undgå at skulle bruge et parallelt regnskabssystem, som de har skullet indtil nu. Det gør det åbenlyst besværligt og giver risiko for fejl. Når alt kommer til alt, tror vi på - det tror jeg, vi alle må - at forskere ikke er interesserede i at blive involveret i misbrug af EU-midler. De er mere interesserede i den rene og pure grundforskning, som de arbejder med, og som kan føre til vidunderlige nyskabelser, som vi kan se i forskellige lande, ikke kun i Europa, men sandelig i hele verden. Så vi gør tingene så ukomplicerede som muligt, så enkle som muligt, for interessenterne.
Om: SMV'ers deltagelse i europæisk forskning og innovation
Kommissionen lancerede den 9. februar 2011 grønbogen med titlen "Fra udfordringer til muligheder: Mod en fælles strategisk ramme for EU-finansiering af forskning og innovation". Kommissionen vil således efter en offentlig høring udarbejde en fælles strategisk ramme med henblik på at lette orienteringen af forsknings- og innovationsaktiviteter for at imødekomme udfordringerne i dagens samfund og med henblik på at forenkle procedurerne for adgang til EU-midler til forskning og innovation, reducere den tid, der går, før forskningsresultater offentliggøres, samt i højere grad at inddrage europæiske virksomheder i forsknings- og innovationsaktiviteterne. I forbindelse med EU 2020-strategien har EU sat sig som mål, at midlerne til forskning og innovation i 2020 skal udgøre 3 % af BNP. Med tanke på at den private sektor har reduceret sin finansiering af forskning og innovation, bedes Kommissionen oplyse, hvilke foranstaltninger den agter at træffe for at opfordre den private sektor til øget deltagelse i finansieringen af forskning og innovation i Europa. Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at træffe for at hjælpe SMV'erne med at overkomme problemerne med adgang til EU-midler til forskning og innovation? Agter Kommissionen at indføre kvoter, således at en del af EU-midlerne er forbeholdt SMV'er?
Máire Geoghegan-Quinn
medlem af Kommissionen. - (EN) Kommissionen har forpligtet sig til at lette adgangen til finansiering for SMV'er i EU's forsknings- og innovationsprogrammer og til at hjælpe dem med i sidste ende at bringe frugterne af deres innovation ud på markedet.
Dette er en prioritet for Kommissionen som angivet i meddelelsen om innovation i EU, som vi vedtog den 6. oktober sidste år, i "Small Business Act" for Europa vedtaget i juni 2008 og i status vedrørende "Small Business Act" vedtaget den 23. februar i år.
Desuden blev der i grønbogen med titlen "Fra udfordringer til muligheder: Mod en fælles strategisk ramme for EU-finansiering af forskning og innovation" udpeget de centrale spørgsmål for fremtidens EU-støtte til forskning og innovation, herunder en række specifikke spørgsmål om, hvordan man bedre opfylder SMV'ernes behov.
Et overordnet mål for den fælles strategiske ramme er at gøre deltagelsen i EU-programmerne mere enkel og attraktiv, især for SMV'er. Blandt de vigtige elementer, der skal overvejes for fremtiden i denne forbindelse, er ét samlet indgangssted med fælles it-platform, mere standardiserede regler, et strømlinet sæt af finansieringsinstrumenter, som dækker den fulde innovationskæde, og enklere og mere sammenhængende procedurer for refundering.
Efter høringen af grønbogen vil Kommissionen fremsætte sine lovforslag til den fælles strategiske ramme inden udgangen af året. Vi har allerede indført en række foranstaltninger, der specifikt er rettet mod SMV'er, herunder øremærkede budgetter, i det seneste arbejdsprogram for det syvende rammeprogram (FP7). SMV'ernes budgetandel anslås til at vokse fra de aktuelle 14,3 % til over målet på 15 %, som er forudset i lovgivningen. SMV'erne har brug for at få serveret støtten. Lettere adgang til FP7 sikres af Enterprise Europe Network, et partnerskab mellem Kommissionen og næsten 600 forretningsorganisationer som handels- og industrikamre, håndværkskamre, innovationsagenturer og regionale udviklingsagenturer. Nærmere betegnet bistår dette netværk baseret på aftalte retningslinjer sammen med og i samarbejde med de nationale kontaktpunkter for FP7 SMV'erne ved at tilvejebringe støtte til bevidstgørelse, kapacitetsopbygning til deltagelse i rammeprogrammer, inddragelse af nye SMV'er i forslagene, partnersøgning, fælles tiltag henvendt til SMV'er og høringer om inddragelse af SMV-relaterede emner for indkaldelser i arbejdsprogrammer. Flere hundrede SMV'er har kunnet indsende FP7-forslag takket være støtte fra netværket.
Zigmantas Balčytis
(EN) SMV'erne støder på mange problemer, når de forsøger at få adgang til EU-midler til forskning og udvikling. Enten får de ikke et lån til at sikre samfinansieringsdelen, eller også er bureaukratiet for stor en mundfuld for dem. Har Kommissionen planer om at udarbejde et fælles og enkelt regelsæt for at øge SMV'ernes deltagelse i EU's forskningsprogrammer? Agter Kommissionen at tildele, lad os sige, ca. 30 % af EU's forskningsmidler til netop SMV'er?
Máire Geoghegan-Quinn
medlem af Kommissionen. - (EN) Tre konkrete foranstaltninger blev vedtaget den 24. januar i år med øjeblikkelig virkning om forvaltning af EU's forskningstilskud i det syvende rammeprogram (FP7), og hver af disse er direkte rettet mod de bekymringer, der er blevet udtrykt gentagne gange af deltagerne i FP7 foruden dem, der gerne ville deltage. Den ene giver mere fleksibilitet med hensyn til, hvordan personaleomkostninger beregnes. En anden går ud på, at SMV'ejere, hvis lønninger ikke formelt blev registreret i deres regnskaber, nu kan få refusion i form at udbetaling af faste beløb. Og en ny styregruppe af ledende embedsmænd fra alle Kommissionens tjenestegrene er i færd med at fjerne uoverensstemmelser. Det er meget vigtigt for anvendelsen af de regler, der findes allerede.
Vi designede en e-læringsplatform, der var specifikt rettet mod SMV'er. Den kommer online i år og skal lette SMV'ernes adgang til F&U-projekter. Udforskningen af resultaterne heraf vil give gratis onlinetræning og skræddersyet information og - yderst vigtigt - være et kommunikationsforum. Når alt dette lægges sammen, udgør det en kraftig forbedring af situationen for SMV'erne, og i henhold til den fælles strategiske ramme nærer jeg naturligvis ingen tvivl om, at vi får andre meget gode idéer om, hvad vi ellers kunne gøre for at hjælpe dem.
Om: Luftkvaliteten i tyske storbyer
Hvorledes evaluerer Kommissionen luftkvaliteten i tyske storbyer, f.eks. München, og hvilke foranstaltninger foreslår den?
Janez Potočnik
medlem af Kommissionen. - (EN) Luftkvalitetsdirektiverne havde flere grænseværdier for forskellige forureningsstoffer med forskellige tidsfrister. Ud over at fremme god praksis på f.eks. møder i gennemførelsesudvalget har Kommissionen målrettet sin indsats mod at kontrollere, om grænseværdierne i direktivet også reelt overholdes.
Siden 1996 har direktivet krævet, at medlemsstaterne udformer og gennemfører en overordnet strategi med langsigtede og kortsigtede foranstaltninger. Sidstnævnte kategori er særlig relevant med hensyn til at afhjælpe situationer, hvor der er risiko for f.eks. at overskride partikelgrænsen for PM10. Planerne skal udarbejdes, så snart grænseværdierne plus en tolerance overskrides, for at vise, hvordan overholdelsen lykkes inden fristen.
Mens luftkvalitetsplanerne skal meddeles Kommissionen inden to år efter den målte overskredne grænse, har medlemsstaterne den fulde kompetence og ansvaret for at vælge de foranstaltninger, der skal medtages i luftkvalitetsplanerne. Dette er i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet og en anerkendelse af det forhold, at nationale og/eller lokale myndigheder bedst vil være i stand til at identificere de mest effektive og skræddersyede foranstaltninger til afhjælpning af høje koncentrationer i luftkvalitetszonerne.
Kommissionens overholdelseskontrol har primært fokus på, om grænseværdierne overholdes, og mindre på, hvordan det sker. De seneste data, der er indsendt af Tyskland for 2009, bekræfter, at 70 ud af ca. 80 luftkvalitetszoner fortsat udviser for høje tal for PM-grænseværdier. De fleste zoner fik en forlængelse af overholdelsesfristen frem til den 11. juni i år, fordi de havde forberedt en luftkvalitetsplan med en klar tidsplan og foranstaltninger, der viste, hvordan overholdelsen skulle ske inden overskridelsesfristen. München er en af disse zoner. Fristforlængelsen blev givet på den betingelse, at de kompetente myndigheder tilpasser luftkvalitetsplanen, så den indeholder kortsigtede foranstaltninger, som er effektive med hensyn til at kontrollere og om nødvendigt standse aktiviteter, der bidrager til risikoen for overskridelse af grænseværdierne.
For så vidt angår NO2, forventer Kommissionen, at mange medlemsstater vil støde på de samme problemer som med PM. Overskridelser fra før 2010, som eventuelt er forlænget til slutningen af 2014, udgør ikke et brud på EU-lovgivningen i øjeblikket, men udløser kravet om at udarbejde en luftkvalitetsplan. Medlemsstaterne har indtil slutningen af september 2011 til at indsende data for året 2010.
Bernd Posselt
(DE) Tak, hr. Potočnik, for et meget godt og præcist svar. Jeg har to korte supplerende spørgsmål. Først: Kontrollerer Kommissionen, at de enkelte medlemsstater faktisk anvender de samme kriterier og udfører målinger med lige stor stringens, eller er der forskelle? Dernæst: Har De nogen specifikke forslag til at reducere luftforureningen - i det mindste i byerne?
Janez Potočnik
medlem af Kommissionen. - (EN) Kriterierne er ens for alle lande. Det er sandt, at byer som Milano i Italien på grund af geografiske omstændigheder har vanskeligt ved at opfylde de samme kriterier som andre byer. Men det er af yderst stor betydning, at alle borgere i EU garanteres samme sundheds- og beskyttelsesniveau. Det er det, det handler om her.
Hvis der er specifikke lokale eller regionale problemer, ser vi naturligvis på det, og vi prøver at håndtere disse udfordringer i et samarbejde med myndighederne, så vi finder de rette løsninger. Vi har altid som mål at spotte og finde en løsning - at være både hjælpsomme og nøjeregnende kan man sige.
Vedrørende det andet spørgsmål giver vi normalt ikke specifikke anbefalinger til nogen af byerne eller regionerne, simpelthen fordi vi tror på, at myndighederne på stedet har et meget bedre udgangspunkt og kender situationen bedre, end vi gør. Vi tjekker overholdelsen, men normalt er den standardtilgang, der giver gode resultater, en blanding af forskellige foranstaltninger, hvoraf nogle er kortsigtede og resultatorienterede, mens andre er mere strukturelle.
Formanden
Næste spørgsmål er stillet af fru Kadenbach, som i aften erstattes af hr. Arsenis.

Om: EU's biodiversitetsstrategi
I 2010, det internationale år for biodiversitet, vedtog Det Europæiske Råd en ambitiøs 2050-vision og 2020-mål for bevarelse af biodiversiteten i EU. Efterfølgende vedtog verdens regeringer inden for rammerne af konventionen om biologisk diversitet en ambitiøs global vision og 2020-opgave for bevarelse af biodiversitet samt en strategiplan, der fastsatte 20 testmål.
Hvornår forventer Kommissionen at offentliggøre en EU biodiversitetsstrategi, der angiver de ambitiøse foranstaltninger, der er nødvendige for at EU's og de globale mål for bevarelse af biodiversiteten kan nås?
Kan Kommissionen bekræfte, at den nye strategi ikke vil kræve yderligere negative ændringer i bevaringsstatus for alle beskyttede naturtyper og arter i hele EU, både inden for og uden for Natura 2000-områder i 2020, med henblik på at genoprette en gunstig bevaringsstatus for alle naturtyper og arter i 2050?
Hvilke konkrete foranstaltninger, ud over løbende efteruddannelse af dommere og de af Kommissionen tidligere bekendtgjorte vejledninger, er der planlagt med henblik på at forbedre gennemførelsen af EU's miljølovgivning? Har Kommissionen nogen planer om at oprette en EU-miljøinspektionsstyrke og vedtage lovgivning om miljøinspektioner, som krævet af Europa-Parlamentet?
Janez Potočnik
medlem af Kommissionen. - (EN) Kommissionen er ved at lægge sidste hånd på EU's nye biodiversitetsstrategi, som vil danne ramme om indsatsen mod tab af biodiversitet over de næste ti år. Vi sigter mod en vedtagelse primo maj. Fordi strategiforslaget stadig er i en intern høringsfase i Kommissionen, kan jeg ikke give mange detaljer om indholdet. Jeg kan dog forsikre Dem om, at det lever op til både EU's ambitiøse mandat, som Rådet fastsatte sidste år, og de globale forpligtelser, som EU har indgået i Nagoya i oktober sidste år i forbindelse med biodiversitetskonventionen.
Strategien vil blive bygget op om seks delmål med fokus på tackling af nogle af de primære drivkræfter bag biodiversitetstabene og det pres, der udøves på biodiversiteten, nemlig naturbevaring, genopretning og grøn infrastruktur, landbrug og skovbrug, fiskeri, invasive arter og EU's bidrag til den globale biodiversitet.
Strategien vil få væsentlig gavn af gennemførelsen af EU's gældende lovgivning, herunder effektiv og tilstrækkeligt finansieret forvaltning af Natura 2000-nettet. Det vil også være afgørende at overveje, hvordan reformen af den fælles landbrugspolitik og den fælles fiskeripolitik og den fremtidige samhørighedspolitik kan medvirke til, at denne strategi får den nødvendige støtte. EU's hovedmål for 2020 kræver, at vi får standset biodiversitetstabene og nedbrydningen af økosystemerne og økosystemtjenesterne.
Jeg kan derfor forsikre Dem om, at strategien vil indeholde tiltag, der er gearet til at opfylde denne målsætning. Der bliver bl.a. tale om tiltag, der skal fremskynde gennemførelsen af fugle- og habitatdirektiverne og sikre, at der sker betydelige fremskridt med at nå op på en gunstig bevaringsstatus for arter og habitater af europæisk betydning. For så vidt angår gennemførelsen og håndhævelsen af EU's miljølovgivning mere generelt, agter Kommissionen at udsende en ny meddelelse herom senere i år. Formålet er ikke at erstatte eksisterende relevante meddelelser, men at forbedre dem ved at fokusere på den overordnede og generelle struktur og videnbase, som understøtter gennemførelsen af denne miljølovgivning.
I forbindelse med dette initiativ vil vi give en detaljeret oversigt over alle løsningsmodeller for skærpelse af overvågning og kontrol på EU-plan og de nationale inspektionssystemer. Det må erkendes, at EU's retlige ramme om miljøinspektion allerede de seneste år er blevet forbedret, især med vedtagelsen af en henstilling om minimumskriterier for miljøinspektioner i medlemsstaterne såvel som inddragelsen af forskellige bestemmelser i sektormiljølovgivningen.
Meddelelsen er stadig under udarbejdelse, og der er endnu ikke opnået enighed om det præcise indhold. Vi vil afholde høringer for interessenter, også Parlamentet gennem dets relevante udvalg, så parlamentsmedlemmerne får lejlighed til at udtrykke deres synspunkter og give os deres input.
Kriton Arsenis
(EN) Tak for Deres detaljerede svar, hr. kommissær. Vi glæder os til at se EU's nye biodiversitetsstrategi, og naturligvis vil Parlamentet have masser af idéer, og det vil vi arbejde videre med.
Vil De endvidere med hensyn til Nagoya og strategien være venlig at kommentere, hvordan det går med gennemførelsen af Nagoya-beslutningerne og navnlig ABS-protokollen? Hvilke fremskridt er der sket? Hvilke tidsfrister gælder der? Har vi gjort fremskridt med beskyttede havområder? De nævnes specielt i Nagoya-målene. Hvordan går det der?
De nævnte også, at der vil blive gjort en indsats for biodiversiteten i den fælles landbrugspolitik, som er et af de instrumenter, vi kan bruge til at beskytte biodiversiteten med, men Parlamentet har også bedt om beskyttelse af vild natur og ødemarker uden veje. Endelig har vi brug for mere kommunikation om Natura 2000-områderne, især til landmændene. Hvad har De planlagt at gøre ved det?
Bernd Posselt
(DE) Jeg vil bare gerne stille Dem følgende spørgsmål, hr. kommissær: Koncentrerer De dem især om naturbeskyttelse og beskyttelse af vilde dyr og planter, eller tager De Dem også af gamle husdyrracer og markafgrøder, hvis biodiversitet også er særdeles truet?
Gerben-Jan Gerbrandy
(EN) Der er en ting, jeg gerne vil tilføje, når vi taler om biodiversitet. Det er en hastesag i øjeblikket, at nogle medlemsstater - bl.a. min egen - forsøger at få sænket EU's mål for naturlovgivning. Jeg vil virkelig gerne vide, om De er enig i, hr. kommissær, at vi kunne sætte os lavere mål, eller om vi bør holde os til de nuværende.
Janez Potočnik
medlem af Kommissionen. - (EN) Med hensyn til Nagoya og hvordan vi klarer os der, er udviklingen positiv med hensyn til ABS, så der er ingen problemer der. Der er små problemer med oversættelsen, men vi er på rette vej med indholdet, og vi planlægger allerede at igangsætte udarbejdelsen af lovgivningen, hvorefter den kan underskrives og gå videre til ratificeringsprocessen. Det tager noget tid, men jeg kan ikke få øje på alvorlige hindringer.
Med hensyn til beskyttede havområder er vi stadig bagud. Vi forsøger at sætte skub i tingene, og på grund af de forpligtelser, vi indgik i Nagoya, bliver vi nødt til at gøre en større indsats i Europa, end vi gør i øjeblikket - også på grund af vores eget Natura 2000 og de forpligtelser, vi har indgået.
Med hensyn til den fælles landbrugspolitik og Natura 2000-finansieringen forsøger jeg at gøre mit bedste for at sikre, at dette er repræsenteret vældig godt i den første søjle og den tredje søjle, og at biodiversiteten får den rette bevågenhed i fremtidens fælles landbrugspolitik. Kommissær Cioloş, kommissær Hedegaard og jeg selv har forfattet et fælles brev, som vi sendte til Rådet for miljøministrene. I det brev var vi enige om problemerne og den retning, vi ønsker at gå i.
På hr. Posselts spørgsmål kan jeg svare, at hele Natura 2000-beskyttelsesordningen som aftalt i øjeblikket beskytter omtrent 18 % af Europas landområde i form af de såkaldte Natura 2000-lokaliteter, og derudover har vi to direktiver. Det ene er fugledirektivet, og det andet er habitatdirektivet, hvori det er tydeligt angivet, hvad der er beskyttet, hvordan, på hvilket niveau osv. Så grundlæggende er det en bred lovgivning, og den dækker ikke kun specifikke truede arter eller arter, der er ved at forsvinde. Vi ønsker at sikre bred beskyttelse, men faktum er, at en mængde arter i EU-områder, som er blevet identificeret som værende truet, er i en temmelig dårlig forfatning, så vi vil bestemt blive nødt til at gøre en større indsats.
Svaret på spørgsmålet om målene er ret enkelt. I dette øjeblik bør vi ikke fokusere på spørgsmålet om at sænke målene, men snarere fokusere på det alvorlige spørgsmål om gennemførelse af Natura 2000, hvilket indebærer udarbejdelse af forvaltningsplaner og tilvejebringelse af tilstrækkelig finansiering. Det vil ikke blive let i denne situation, men det er bestemt en slags investering i fremtiden.
Om: Affaldshåndtering i Grækenland
I sit svar på forespørgsel giver Kommissionen udtryk for, at lossepladsdeponering er en nødløsning og den mindst hensigtsmæssig form for affaldshåndtering Der foreligger planer om at støtte opførelsen af 61 lossepladser ved hjælp af samfinansiering i Grækenland. Dette har udløst berettiget harme hos befolkningen i en række regioner (Lefkimi, Grammatiko og navnlig Keratea), som er tvunget til at acceptere denne løsning, der betegnes som en sidste udvej og som den mest uhensigtsmæssige. Den stædighed regeringen udviser ved at påtvinge befolkningen denne teknologi og disse affaldsindsamlings og -håndteringsmetoder er ifølge presseforlydender samt efter miljøorganisationers, politiske partiers og lokale myndigheders opfattelse direkte knyttet til industriinteresser, og dette anses i visse kredse for en ny politisk erhvervsskandale.
Kommissionen bedes derfor svare på følgende spørgsmål: Mener den, uafhængigt af de enkelte landes valg, at løsningen med affaldssortering i husholdningerne, som miljøorganisationerne (WWF, Greenpeace, SOS Middelhavet o.a.) foreslår, økologisk og miljømæssigt er at foretrække frem for genanvendelse via industrien? Er den indstillet på omgående at undersøge disse forslag og udsende en repræsentant, som kan mødes med alle relevante lokale aktører?
Janez Potočnik
medlem af Kommissionen. - (EN) Det nye affaldsrammedirektiv har et femtrinshierarki for affaldshåndtering. Affaldsforebyggelse anses for at være den mest ønskelige udvej fulgt af behandling af affald til genbrug, genvinding eller andre former for genanvendelse, herunder energiudnyttelse, med bortskaffelse i form af f.eks. lossepladsdeponering som sidste udvej. Det er muligt at afvige fra hierarkiet for specifikke affaldsstrømme.
Imidlertid skal medlemsstater, der afviger fra hierarkiet, give en fornuftig begrundelse. Affaldsbortskaffelse i deponier, som ligger i bunden af affaldshierarkiet, må derfor anses af medlemsstaterne for den mindst gunstige affaldshåndteringsløsning.
Det er en forudsætning for anvendelsen af affald som sekundære råmaterialer i fremstillingsindustrien, at affaldsmaterialet, f.eks. papir og glas, er meget rent. Derfor er separat indsamling af genanvendelige affaldsstrømme ved kilden sædvanligvis den mest gunstige affaldsindsamlingsmetode. I henhold til affaldsrammedirektivet har medlemsstaterne pligt til inden 2015 at indføre separat indsamling af papir, metal, plast og glas. Igen er der en vis fleksibilitet for medlemsstaterne til at tilpasse deres affaldsindsamlingssystem efter de specifikke nationale forhold, især i tilfælde hvor meget effektive og avancerede sorteringsteknologier er til rådighed. I mangel af sådanne teknologier er separat indsamling ved kilden dog den billigste og letteste metode til at udvinde sekundære råmaterialer af høj kvalitet af affald.
Grækenland står over for alvorlige problemer med ulovlig bortskaffelse ved deponering og blev, som De ved, dømt af Domstolen i 2005 på grund af et enormt antal ulovlige lossepladser, som blev drevet på græsk område. Det problem er ikke løst endnu. Ikke desto mindre udarbejdede de græske myndigheder i december 2010 en handlingsplan, hvorefter alle ulovlige lossepladser bliver lukket inden udgangen af juni i år. Kommissionen hilser denne plan velkommen, inklusive anlæggelsen af nye lossepladser på den betingelse, at dette er uundgåeligt som sidste og eneste løsning på at opretholde et affaldsbortskaffelsesnet, der opfylder den obligatoriske sanitære standard i overensstemmelse med EU's lovkrav.
Anlæggelsen af lossepladser, der opfylder standarderne i EU's deponeringsdirektiv, er allerede et fremskridt i sammenligning med den ulovlige affaldsdumpning. Kommissionen opfordrer indtrængende de græske myndigheder til at færdiggøre planlægningen og anlæggelsen af lossepladserne, hvilket de allerede får tilskud til fra EU's fonde. Imidlertid må Grækenland støt bevæge sig længere end disse foranstaltninger og væk fra deponering som en fremherskende affaldshåndteringsløsning og i retning af en moderne affaldshåndteringspolitik baseret på genvinding og genanvendelse af affald.
I henhold til de seneste Eurostat-statistikker deponeres ca. 82 % af alt kommunalt affald i Grækenland på lossepladser, mens gennemsnittet i EU er 38 %. Hertil kommer, at den græske genvindingssektor har meget beskedne resultater og kun genvinder 17 % af alt kommunalt affald.
Gennemførelsen af affaldsdirektivet har højeste prioritet for både Kommissionen og mig selv personligt. Vi vil overvåge de nationale affaldspolitikker gennem vurderingen af medlemsstaternes affaldshåndteringsplaner. Vi afventer en ajourført affaldshåndteringsplan fra Grækenland. Desuden overvåger vi nøje gennemførelsen af den græske handlingsplan og processen med at lukke alle de ulovlige lossepladser, herunder planen for de EU-finansierede projekter.
Vi vil også overvåge anvendelsen af EU-midlerne for at sikre, at projekter, der skal finansieres, er i overensstemmelse med målsætningerne og kravene i vores affaldslovgivning. Med hensyn til Grækenland er det afgørende at reducere lossepladserne og øge genvindingsgraden gennem separat indsamling og genanvendelige materialer.
Ordentlig affaldshåndtering bør ses som en chance, da den kan skabe forretningsmuligheder og job i hele landet. Det er også væsentligt at opfylde de nye målsætninger for ressourceeffektivitet gennem anvendelse af bedste praksis.
Til sidst kan jeg sige, at jeg flyver til Grækenland i morgen på to hele dages besøg, og vi vil selvfølgelig diskutere alle disse spørgsmål i nærmere detaljer under besøget.
Nikolaos Chountis
(EL) Deres sidste bemærkning, hr. kommissær, giver mig forhåbninger. Da De rejser til Grækenland i morgen, bør De besøge et område tæt på Athen, hvor der har været daglige sammenstød med kvæstelser og andre hændelser til følge mellem beboere og de politistyrker, der nu i fire måneder har været stationeret der i forbindelse med lossepladsen, fordi vi, som De forklarede, skal lukke lossepladser.
Spørgsmålet er, om det er den mindst ønskelige løsning. Hvorfor accepterer De miljøvirkningsvurderinger, når vi på utallige anlæg som det, De sikkert besøger, grundlæggende ser affaldet ende i vandløbene? Det er en skandale, og vi undgår ikke skader på miljøet, hvis De ikke griber ind - hvis De ikke stopper denne økonomiske skandale - for disse anlæg samfinansieres af EU.
Jeg beder Dem gribe ind straks, for tingene er ikke så teoretiske, som De forklarede, men De skal under alle omstændigheder have tak.
Janez Potočnik
medlem af Kommissionen. - (EN) Jeg skal besøge steder i nærheden af Athen. Jeg skal den første dag have møde med tre udvalg fra det græske parlament, og vi vil bestemt drøfte dette emne også. Jeg er bevidst om det og om alvoren af det. Måske kan jeg fortælle Dem, hvorfor vi faktisk går ind for det, og vi endda samfinansierer nogle af lossepladserne, selv om vi mener, at det er det laveste niveau blandt de foretrukne løsninger i affaldshierarkiet.
Det primære og absolut vigtigste at tage hensyn til er naturligvis folkesundheden, så vi må være sikre på, at den beskyttes med alle midler. Jeg mener, det er vigtigt, at vi bestemt leder efter og forsøger at finde de bedst mulige løsninger, men sommetider er det simpelthen nødvendigt at tage et skridt ad gangen.
Jeg kan se af de data, jeg modtager fra alle vegne i Europa, at når et land går seriøst i gang med separat indsamling, så er der ikke lang vej til meget høje grader af genvinding og meget lave niveauer af deponering af kommunalt affald. Så separat indsamling er grundlæggende, og når det foregår uden problemer, kan tingene gå hurtigt. Men sommetider er lossepladser desværre stadig den eneste mulighed, og hvis vi i den forbindelse gerne vil tage hensyn til folkesundheden, må vi simpelthen sørge for det.
Formanden
Spørgsmål, der ikke er blevet besvaret på grund af tidnød, vil blive besvaret skriftligt (se bilag).
Spørgetiden af sluttet.
(Mødet udsat kl. 20.20 og genoptaget kl. 21.00)
