Mælkepulver og kondenseret mælk - Den fælles markedsordning for mælk - Konsummælk (forhandling) 
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er forhandling under ét om
betænkning af Elisabeth Jeggle for Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter om forslag til Rådets direktiv om ændring af direktiv 2001/114/EF om visse former for konserveret helt eller delvis inddampet mælk bestemt til konsum - C6-0083/2007 -,
betænkning af Elisabeth Jeggle for Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter om forslag til Rådets forordning om ændring af forordning (EF) nr. 1255/1999 om den fælles markedsordning for mælk og mejeriprodukter - C6-0084/2007 - og
betænkning af Elisabeth Jeggle for Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter om forslag til Rådets forordning om ændring af forordning (EF) nr. 2597/97 om supplerende regler til den fælles markedsordning for mælk og mejeriprodukter med hensyn til konsummælk - C6-0085/2007 -.
Mariann Fischer Boel
Hr. formand! Jeg vil indlede med at takke Parlamentet, Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter og navnlig ordføreren, fru Jeggle, for denne konstruktive betænkning om minipakken om mælk.
Pakken indeholder ændringsforslag til tre retsakter. Den første vedrører direktivet om konserveret mælk, hvor vi tillader justering af proteinindholdet, helt i overensstemmelse med Codex-standarderne. Det er noget, som EU's mejerisektor og eksportører af mælkepulver længe har anmodet om, og deres position i forhold til deres konkurrenter i tredjelande vil blive klart forbedret.
Det er ikke bare en fordel for industri og handel, men også for mælkeproducenterne - vores landbrugere - for denne justering af proteinindholdet kan føre til en højere værdiansættelse af mælken. Desuden vil den forventede store efterspørgsel efter proteiner let kunne absorbere stigningen i de tilgængelige proteinmængder. Det glæder mig, at De støtter dette forslag fuldt ud.
Det andet forslag vedrører den fælles markedsordning for mælk og mejeriprodukter. Her foreslår vi en række justeringer, som Europa-Parlamentet har udtrykt sin fulde støtte til. De omfatter forslaget om at nedsætte interventionsprisen for skummetmælkspulver som et matematisk resultat af lavere proteinindhold som følge af justering. De omfatter afskaffelse af prisudløsermekanismen pr. medlemsstat i smørinterventionsordningen, af de nationale kvalitetsklasser for smør som et støttekriterium, af den forældede støtte til de væbnede styrker og af obligatorisk anvendelse af importlicenser.
Deres ændringsforslag om at bibeholde privat oplagring af fløde og skummetmælkspulver er lidt overraskende, for disse ordninger er aldrig blevet anvendt i praksis og kan betragtes som forældede. Desuden bibeholdes privat oplagring af smør, så der er egentlig ingen grund til at bibeholde ordningen for fløde.
Vi er på bølgelængde med hensyn til Deres ændringsforslag om skolemælksordningen. Som vi har foreslået, vil ordningen blive forenklet ved, at der indføres en enkelt støttesats. Generaldirektoratet for Landbrug var allerede i gang med at undersøge forskellige muligheder for at revidere skolemælksordningen og havde opfordret medlemsstaterne til at stille forslag til forbedring af ordningen og til andre produkter, som kunne indgå i ordningen. De deraf følgende ændringer af ordningen bliver inden længe forelagt i Forvaltningskomitéen for Mælk og Mejeriprodukter. Jeg håber, at Parlamentet, Rådet og Kommissionen kan nå til enighed om det øgede støtteniveau for skolemælk, en forhøjelse til 18,15 euro pr. 100 kg.
Hvad angår Deres ændringsforslag om at indføre en mælkefond, der skal finansiere omstruktureringsprogrammet, vil jeg understrege, at de forslag, der indgår i minipakken om mælk, faktisk ikke vedrører omstrukturering. Derfor har jeg meget vanskeligt ved at se sammenhængen mellem disse grundlæggende tekniske foranstaltninger og forenklingsforanstaltninger og et anslået behov for at etablere en ny budgetpost for en mælkefond. Drøftelserne om behovet for passende foranstaltninger for mælkesektoren bør ske i lyset af de forestående drøftelser om sundhedstjek og vores forskellige drøftelser om den fælles landbrugspolitiks fremtid.
Den tredje retsakt vedrører liberalisering af markedet for konsummælk, hvor vi også er på bølgelængde. Forslaget om at afskaffe tolerancemarginen på 0,2 % for fedtindhold synes at være acceptabelt. De foreslår også, at der henvises til direktiv 2000/13/EF. Bemærk venligst, at dette direktiv automatisk finder anvendelse.
Alt i alt kan det konstateres, at vi er enige. Tak for Deres indsats. Jeg ser frem til vores fortsatte drøftelser i aften.
Elisabeth Jeggle  
Hr. formand, fru kommissær, mine damer og herrer! Den aktuelle meget gode og stabile situation på markederne for mælk og mælkeprodukter og de højere mælkepriser, som følger med, er i øjeblikket på alles læber. Den hårdt tiltrængte stigning i landmændenes mælkepriser bærer nyt ved til den omstridte kvotediskussion.
I dag vil jeg gerne diskutere minimælkepakken og allerførst benytte lejligheden til at takke Dem, fru kommissær, og Deres medarbejdere for det gode samarbejde. De har stillet tre rigtige og velgennemtænkte forslag, og Parlamentet har jo ikke mange ændringer til det. Jeg mener dog, at vi med vores ændringsforslag kommer med nogle input, som forhåbentlig vil få samme tilsluting i Kommissionen og Rådet som i Landbrugsudvalget.
Den første betænkning, Kommissionen har fremlagt, indeholder ændringer til Rådets direktiv om visse typer af kondenseret mælk og mælkepulver til menneskeføde. I denne betænkning foreslår Kommissionen at standardisere proteinindholdet til mindst 34 %, udtrykt i fedtfrit tørstof. Med denne standardisering får de europæiske producenter mulighed for bedre at kunne konkurrere med producenter fra tredjelande på samme vilkår. Denne forenkling af den internationale handel er positiv, og det ses også af, at denne betænkning blev vedtaget uden ændringsforslag og med kun en stemme imod i Landbrugsudvalget.
Denne standardisering medfører besparelser, og derfor har jeg i den anden betænkning foreslået et mælkefondsprogram for at bevare de evt. sparede penge i mælkesektoren. Kommissionens forslag om ændring af forordningen om den fælles markedsordning for mælk og mælkeprodukter indeholder nogle vigtige tekniske ændringer, som helt klart også vil føre til forbedringer.
For det første reduktionen af interventionsprisen for skummetmælkspulver med gennemsnitligt 2,8 %. Afskaffelse af udløsningstærsklen for intervention for smør, afskaffelse af nationale kvalitetsklasser for smør, indførelse af en fælles kvalitetsdefinition, afskaffelse af afsætningsstøtte til militæret samt afskaffelse af obligatorisk anvendelse af importlicenser. Vi reducerer bureaukratiet!
Jeg er imidlertid modstander af at afskaffe private lagre for fløde og skummetmælkspulver. De udgør et "sikkerhedsnet", og jeg tror, vi skal tage denne diskussion i forbindelse med sundhedstjekket og ikke i forbindelse med minimælkepakken. Desuden er forslaget om at indføre en generel støtte til skolemælk uden tvivl rigtigt. På grund af skolemælkens vigtighed for ernæringen bør støtten til de produkter, som kommer under denne ordning, imidlertid øges markant, nemlig fra 16,11 euro pr. 100 kg til 18,15 euro pr. 100 kg. Desuden er det på høje tid at udvide viften af produkter.
Der findes lækre nye mælke-, kvarg- og yoghurtprodukter, som tilfredsstiller alle ønsker og smagsretninger, og her kunne vi med innovative skoleprogrammer vække børnenes nysgerrighed og også gøre noget godt for ernæringen. Besparelserne fra proteinstandardiseringen på muligvis 117,3 millioner euro i perioden 2008-2013 eller eventuelle yderligere besparelser inden for mælkemarkedsordningen bør anvendes til at flankere og støtte reformen af mælkesektoren. Det vil jeg gerne være med til at diskutere også i forbindelse med sundhedstjekket.
Det mælkefondsprogram, som vi foreslår, skal også bidrage til at løse denne opgave. Midlerne ville kunne bruges i forbindelse med afsætningsfremmende foranstaltninger for mælkesektoren til mere ernæringsoplysning samt til andre ledsageforanstaltninger som modernisering af mælkeproduktionen især under vanskelige vilkår og i bjergområder. Denne anden betænkning blev vedtaget enstemmigt i udvalget.
Den tredje betænkning er betænkningen om konsummælk. I denne betænkning foreslår vi en større fleksibilitet i definitionen af konsummælk. Den aktuelle forordning opererer med tre kategorier af konsummælk, som kan produceres og forarbejdes i Fællesskabet. Skummetmælk betyder højst 0,5 % fedt, letmælk 1,5 - 1,8 % fedt og sødmælk mindst 3,5 % fedt.
Kommissionens forslag om at tillade produktion og markedsføring af mælk, hvis fedtindhold ikke svarer itl de tre nævnte kategorier, hvis fedtindholdet er anført tydeligt og let læseligt på etiketten, er rigtigt. Med dette liberaliseringsskridt vil man ikke kun kunne afskaffe eksisterende undtagelsesbestemmelser på det nationale område, man øger også forbrugernes valgmuligheder, og dette kunne sagtens føre til en vitalisering af handelen i Fællesskabet.
For at undgå uklarheder bør indholdet af mælkefedt angivet i procentpoint stå tydeligt synligt på emballagen direkte sammen med produktets betegnelse. Jeg mener imidlertid, at det er overflødigt med en tolerancemargen på +/- 0,2 % ved angivelsen af fedtindholdet, da en sådan ordning ikke ville føre til større klarhed, men blot besværliggøre gennemførelsen.
Disse to ændringsforslag og denne tredje betænkning blev også vedtaget enstemmigt i udvalget. På grund af Landbrugsudvalgets klare holdning har jeg tillid til, at hele minimælkepakken også vil få klart flertal under afstemningen i plenum i morgen.
Jeg kan imidlertid ikke acceptere de tre ændringsforslag fra ALDE-Gruppen. De fremsatte ændringsforslag udgør ikke nogen substantiel forbedring af betænkningen, det tredje ændringsforslag taler kun om skolemælk, og så ville det, som vi ønsker, nemlig at tilbyde hele viften af produkter bedre, faktisk falde til jorden igen. Derfor må jeg desværre også afvise dette ændringsforslag.
Jeg vil gerne rette en hjertelig tak til mine kolleger i Landbrugsudvalget og i gruppen. Jeg takker for deres tillid og for det gode samarbejde.
Struan Stevenson
Hr. formand! Jeg vil indlede med at lykønske fru Jeggle med hendes tre betænkninger - minipakken om mælk. Det stod helt fra begyndelsen klart, at der var almindelig enighed om hendes betænkninger, og det påpegede kommissæren. Medlemmerne anmodede om denne debat, så de kunne drøfte de overordnede spørgsmål om Europas mejerisektor, og jeg er ingen undtagelse.
Indtil for nylig var malkekvægbrug askepotsektoren i den britiske landbrugsindustri. Takket være en trist økonomisk praksis, som giver supermarkederne mulighed for at presse prisen på mælk ned på 17 pence pr. l, mens de videresælger den til forbrugerne til 50 pence pr. l, måtte mange malkekvægbrug opgive driften. Husk på, at selv 50 pence pr. l mælk kun er halvdelen af prisen på flaskeaftappet vand i vores supermarkeder, og det er ikke nødvendigt at kælve en flaske vand eller sende den til dyrlægen for at blive tilset.
Indtil for nylig var det ud af de 27 medlemsstater kun Slovakiet, Estland, Ungarn og Litauen, der havde lavere mælkepriser end Det Forenede Kongerige, og resultatet har været, at vi i min valgkreds i Skotland i løbet af de sidste fem år har mistet ca. 500 malkekvægbrug. Nu skønnes der at være ca. 1.400 malkekvægbrug tilbage i Skotland - det er det hele. Det skønnes, at et malkekvægbrug dagligt opgiver driften i Det Forenede Kongerige.
Det er først nu, hvor verdensmarkedspriserne på korn - navnlig hvede - næsten er fordoblet og dermed har tvunget foderpriserne i vejret, og hvor presset på at udnytte produktiv agerjord til biobrændstoffer og andre nonfoodafgrøder stiger, at nogle supermarkeder omsider er begyndt at gå i panik over udsigten til mælkemangel og som følge deraf er begyndt at betale malkekvægbrugene en lidt højere pris. Endelig er malkekvægbrugene begyndt at kunne se lys for enden af tunnellen, og de får i det mindste en pris, der overstiger produktionsomkostningerne, for deres vare.
Rosa Miguélez Ramos
Hr. formand! Jeg vil også gerne indlede med at lykønske ordføreren med hendes fremragende indsats, som har gjort det muligt for os at føle os trygge ved hendes forslag hele vejen igennem. Jeg vil især gerne takke hende for accepten af mit mundtlige ændringsforslag om uddeling af mælk i skolerne.
Når det er sagt, vil jeg gerne gentage min kritiske holdning til fremskyndelsen af denne minireform, når vi venter på en dybtgående reform af markedsordningen til næste år og et "sundhedstjek" af den fælles markedsordning til november, hvorom vi for øvrigt endnu ikke ved, fru kommissær, om den vil få konsekvenser for sektoren.
Men i dag, fru kommissær, fører virkeligheden os, som nævnt af hr. Stevenson, ad andre veje. Krisen med priserne på landbrugsprodukterne har fået debatten om fødevarespørgsmålet i Europa til at blusse op igen.
Jeg er uenig i Deres diagnose af mælkekrisen. Efter min mening er den vigtigste årsag til de stigende mælkepriser ikke det voksende forbrug i Asien, men den lave produktivitet i EU. Rent faktisk har høsten i den seneste sæson været den laveste i mere end 15 år.
Ifølge nogle organisationer har Europa for at dække sit behov brug for en milliard liter mere om året. Dertil kommer, at forbrugerne i dag er pressede på grund af stigningerne på de basale fødevarer, og landmændene er pressede af de stigende priser på foderet til dyrene.
Selv om jeg er enig med Dem i, at udviklingen i produktionen af biobrændstoffer ikke er den eneste eller vigtigste årsag til stigningen i fødevarepriserne, så skal vi ikke være blinde for, at der også er andre årsager. For at stabilisere priserne er det hverken nok at reducere de jorder, der er taget ud af produktionen, eller fjerne de braklagte jorder.
Kommissionen burde være meget opmærksom på de andre former for spekulationer, der finder sted, f.eks. på børsmarkederne. For de store koncerner kan - og det gør de faktisk - lægge prisstigningerne i råvarerne over på forbrugerne uden større problemer, mens det er meget vanskeligere for de lokale producenter, hvorfor stigningen vil gå meget hårdere ud over de mest skrøbelige små og mellemstore virksomheder.
Faktisk - og det har hr. Stevenson netop sagt - afspejler stigningen sig p.t. kun lidt i den pris, som landmændene modtager, og de giver den fælles landbrugspolitik, der er baseret på incitamenter til at forlade landbruget, skylden for ubalancen mellem den pris, de får, og den pris, som forbrugeren betaler.
Under disse omstændigheder, fru kommissær, vil jeg gerne sige til Dem, at det ikke længere er nok, at De fortæller os, at der vil ske en gradvis afskaffelse af kvoterne.
Mismodet blandt landmændene, der føler sig usikre over for fremtiden for et gode, som de føler er deres eget, en slags formueaktiv, nemlig kvoten, som de får at vide snart vil forsvinde. Det er en af hindringerne for en genopblomstring af mælkeproduktionen i Europa, i lighed med det store fald i mælkeprisen i sin tid, der fik mange producenter til at rette sig mod mere rentable og mindre arbejdskrævende afgrøder, og som i dag ikke længere vil benytte sig af prisstigningen.
Ud over de hårde betingelser for mælkeproducenterne er der deres vanskeligheder med at få kvoter, købe kvæg ... Vidste De, fru kommissær, at de europæiske landmænd på nuværende tidspunkt er nødt til at tage helt til lande som Canada eller USA for at købe mælkekvæg, fordi der ikke er noget kvæg til rådighed på det europæiske marked?
På baggrund af alt dette, fru kommissær, vil jeg gerne bede Dem om at komme med en reaktion, der er i overensstemmelse med dette nye scenario - og det tror jeg, at vi vil få - for det er et scenario, der var utænkeligt for blot 12 måneder siden, og hvis følger for fødevaresektoren vi bør begynde at drøfte.
Efter min opfattelse drejer det sig ikke, som jeg har læst på Deres blog, om at håbe på, at de europæiske landmænds konkurrenceevne på verdensmarkederne ikke bliver alt for hårdt ramt, men om at reagere hurtigt for at undgå, at det sker.
Kyösti Virrankoski
for ALDE-Gruppen. - (FI) Hr. formand! Jeg vil indlede med at takke ordføreren, fru Jeggle, for hendes fremragende betænkninger. Mælk er et af de vigtigste områder inden for landbrugsproduktion. Den er især vigtig, fordi oksekødsproduktion i høj grad er afhængig af de kalve, som produceres på malkekvægbrug. Mælkeproduktion er også yderst velegnet til de områder, hvor naturforholdene er ringest. F.eks. kan malkekvægbrug i Nordeuropa bruges til at udnytte, at den dyrkbare jord i dette område er en glimrende kilde til grovfoder, hvilket også gør produktionen modstandsdygtig over for regn, frost og andre ugunstige naturforhold.
De forslag, vi behandler, vil forenkle EU's lovgivning om mejerisektoren. Kvalitetsklassesystemet for smør forenkles, den strenge klassificering af fedtindhold afskaffes, støtten til skolemælk gøres uafhængig af mælkens fedtindhold, og interventionsordningen præciseres. Disse foranstaltninger synes positive, og jeg takker kommissær Fischer Boel for disse reformer.
Det store spørgsmål er den samlede reform af mælkesektoren, som skal gennemføres inden længe i forbindelse med sundhedstjekket, midtvejsevalueringen af den fælles landbrugspolitik. Der fokuseres især på mælkekvoter.
Den aktuelle balance i mælkeproduktionen er opnået ved hjælp af mælkekvoter. Det er på grund af dem, at det smørbjerg på 1,3 milliarder kg smør, som vi stadig havde i slutningen af 1980'erne, er forsvundet, og samtidig har det været muligt at garantere forbrugerne en stabil forsyning og et stort udvalg af landbrugsprodukter. Der er også etableret en forudsigelig ramme, som mælkeproducenterne kan udvikle produktionen inden for.
Efter min opfattelse er det EU's pligt også i fremtiden at garantere disse forudsigelige rammer for mælkeproduktionen. Det er vigtigt, fordi der foretages investeringer for flere årtier ud i fremtiden, og det er store beløb for familiebrug. Desuden er reguleringen af produktionen en langsommelig proces, fordi det tager ca. to år, før køer er klar til produktion. Det er grunden til, at det er i både forbrugernes og producenternes interesse, at mælkekvoterne fortsætter. Hvis kvoterne afskaffes, betyder det, at de investeringer, som landbrugere har foretaget ved at købe kvoter og dermed stabilisere produktionsforholdene, vil være gået tabt. Med disse bemærkninger støtter vi den forelagte betænkning.
Zbigniew Krzysztof Kuźmiuk
for UEN-Gruppen. - (PL) Hr. formand, fru kommissær! Ved at tage ordet i denne forhandling vil jeg gerne gøre opmærksom på følgende forhold: Jeg støtter for det første ordførerens forslag om at anvende besparelserne, der opstår som følge af denne reform, dvs. 117 millioner euro, til oprettelse af en mælkefond.
Denne fond skal for det andet først og fremmest være beregnet for mælkeproducenter og mælkeforarbejdende virksomheder, der som følge af den igangværende liberalisering af markedet må omstrukturere landbrugene eller virksomhederne. Pengene er endvidere beregnet til promovering af mælk og mejeriprodukter, især til at styrke ordningen med mælk og mejeriprodukter til skolerne.
Det er ligeledes værd at støtte Kommissionens forslag om at gå bort fra de tre hidtil gældende kategorier af konsummælk - skummetmælk, letmælk og sødmælk. Man vil således kunne markedsføre mælk med et vilkårligt fedtindhold, men denne oplysning skal dog markeres tydeligt på emballagen.
Samtidig med at jeg støtter løsningerne i betænkningerne forberedt af fru Jeggle, vil jeg dog minde kommissær Fischer Boel om, at det er nødvendigt at afholde en alvorlig forhandling om størrelsen af og fremtiden for de gældende mælkeproduktionskvoter i EU. De er nemlig utrolig uretfærdige, især for de nye medlemsstater. Kommissæren gav lovning på en sådan forhandling, da hun svarede på min forespørgsel herom sendt til Kommissionen i oktober 2006.
Et land som Polen, der tæller 38 millioner indbyggere, har modtaget en kvote på ca. 9 millioner t, hvilket er 0,23 t pr. indbygger, og dette tal udgør for Tyskland 0,33 t, for Frankrig 0,39 t samt for Holland hele 0,67 t. Polen, der har perfekte betingelser til at udvikle mejeriproduktionen, har her blot tre år efter tiltrædelsen af EU en produktion, der nærmer sig maksimumsgrænsen, og staten kan ikke udvikle produktionen. Det påvirker meget negativt rentabiliteten af de landbrug, der har specialiseret sig i mælkeproduktion.
Alyn Smith
Hr. formand! Jeg vil også på min gruppes vegne lykønske ordføreren med et fremragende arbejde, som har ført til den temmelig usædvanlige situation, at alle er så godt som tilfredse. Jeg vil også rose Kommissionen for at reagere på dette før sundhedstjekket, for det drejer sig om et stykke arbejde, der for længst burde have været gjort.
Jeg vil kort redegøre for vores eget syn på de indledende bemærkninger her fra orienteringen fra Skotlands nationale landbrugsforbund. De foreslåede ændringer har ikke nødvendigvis nogen direkte følger for landbrugerne, men de vil føre til forenkling, udgiftsbesparelser og stigende effektivitet længere oppe i kæden, hvilket alt sammen vil forbedre mejerisektorens konkurrenceevne og derfor må føre til en indirekte fordel for landbrugerne gennem markedet.
Jeg er især begejstret for forenklingen af skolemælksordningen. Er der nogen bedre måde at opfylde mange landbrugsmæssige, økonomiske og sundhedsmæssige mål på end at tilskynde til, at Europas børn drikker mere mælk og indtager flere mejeriprodukter? Hvis vi skal være ærlige, burde ordningen for længst have været gjort mere logisk.
Når jeg roser denne pakke, må jeg være enig med min skotske - om end ikke politiske - kollega hr. Stevenson, når han påpeger, at "elefanten i rummet" er de lave priser, som landbrugerne stadig må finde sig i, for forsyningskæden er på bristepunktet, og alt for mange af markedsdeltagerne misbruger deres position. Vi i Kommissionen og Parlamentet har i aften gjort vores til at forenkle systemet. Vi kunne også have spurgt, hvorfor det var så kompliceret til at begynde med, men vi har gjort vores arbejde i aften. Nu må medlemsstaternes og EU's konkurrencemyndigheder skride kraftigt ind til fordel for landbrugerne, som især på grund af supermarkedernes reelle misbrug af deres dominerende stilling på markedet fortsat modtager en tarvelig betaling for deres kvalitetsprodukter. Som kommissæren sagde, er sundhedstjekket en god anledning, for indtil EU gør noget ved "elefanten i rummet", vil alle gode bestræbelser som denne pakke fortsat blive overskygget og drukne i støjen.
Ilda Figueiredo
Hr. formand! Vi er stort set enige i fru Jeggles forslag i de tre betænkninger, hun har forelagt, navnlig forslaget om at anvende budgetbesparelserne til etablering af et omstruktureringsprogram, som kan anvendes til markedsføringsforanstaltninger og ernæringsoplysning om mælkemængder og mælkeprodukter.
Ligeledes mener vi, at det er vigtigt at styrke skolemælksordningens omfang og kvalitet ved at udvide udvalget af produkter, der kan inddrages i ordningen, og dermed iværksætte et ægte program, der tilskynder til forbrug af mælk og mælkeprodukter, som er mere i overensstemmelse med børns og unges smag, og lægge tilstrækkelig vægt på ernæring og afbalanceret kost.
Vi er også enige i, at der bør være meget klare regler for mærkning af konsummælk, da det efter vores opfattelse er helt på sin plads at inddrage fedtindhold i den såkaldte produktbetegnelse.
Til sidst en bemærkning om den tid, vi lever i, hvor mælkeproduktionen ikke kan klare den nuværende efterspørgsel på grund af nødvendigheden af at støtte mindre gunstigt stillede landbrugere og mælkeproducenter og øge mælkestøtten i de dårligst stillede områder, navnlig i Portugal, i betragtning af at mælkeproduktionen på øerne i den autonome region Azorerne f.eks. kunne øges uden at udvide besætningstætheden, og at dette er et ekstremt fjerntliggende område, hvor betingelserne for mælkeproduktion er glimrende.
Peter Baco
(SK) Hr. formand! I forbindelse med den minireform af mejerisektoren, der er under debat, vil jeg gerne understrege nødvendigheden af i denne mødeperiode at vedtage ændringsforslag 5 og 7 til forordningen om den fælles markedsordning for mælk. I ændringsforslag 5 fastsættes der en enkelt støttestats på 18,15 euro pr. 100 kg for al mælk i skolemælksordningen. Der hersker ingen tvivl om, at vi ved at øge støtten og forenkle ordningen bidrager til at nå målene om at sikre sunde spisevaner og bekæmpe fedme blandt unge.
I ændringsforslag 7 fastsættes hovedmålene med mælkeomstruktureringsprogrammet. Målene med dette program, f.eks. at styrke ernæringsoplysning og øge mælkeforbruget samt at modernisere mælkeproduktion i f.eks. bjergområder, er især et incitament for de nye medlemsstater. I de senere år har mange nye medlemsstater jo oplevet et enormt fald i mælkeproduktionen og i antallet af kvæg på over 50 %.
Desværre er mælkeforbruget som følge heraf faldet til under de mængder, som lægerne anbefaler, navnlig blandt børn. Ved at vedtage disse tre tekster kan Europa-Parlamentet bidrage til at opnå en balance mellem forbruget og produktionen af mælk i alle EU's medlemsstater.
Agnes Schierhuber
(DE) Hr. formand, fru kommissær, mine damer og herrer! Jeg vil gerne tilslutte mig takken til ordføreren, for jeg tror, at alene den overvældende tilslutning i udvalget viser, hvor godt et stykke arbejde der er blevet gjort her.
Minimælkepakken er et vigtigt skridt ikke kun for det europæiske landbrug og mælkesektoren, men især for at fremme mælken i ernæringen.
Især for børn er en afbalanceret kost af stor betydning, og her spiller mælk og mælkeprodukter en stor rolle. Det er afgørende for vores børns sunde udvikling, at de forsynes med sunde fødevarer som hjemlige mælkeprodukter. Det er derfor vigtigt at støtte mælk og forskellige mælkeprodukter i de mest forskelligartede varianter, fra yoghurt til såkaldte softdrinks og light-produkter, som er særligt populære hos børn og skolebørn.
En anden grund til, at det er vigtigt at støtte afsætningen af mælk og mælkeprodukter, er, at det bliver stadig mere tydeligt, at usund kost også i den europæiske befolkning i stigende grad fører til sundhedsproblemer. Reklamebudgettet i minimælkepakken vil føre til en øget bevidsthedsdannelse i befolkningen, hvilket i næste led vil komme hele befolkningen til gode.
Det skal imidlertid sikres, at de penge, der spares ved reformen, bliver i mælkesektoren. Afslutningsvis vil jeg gerne bemærke, at den direkte stigning i landmændenes priser, der nu endelig finder sted, næppe skyldes, at vi nu producerer bioenergi, men især de katastrofer, vi har haft i miljøet, og de bedre markeder i EU og uden for EU, altså i tredjelande.
Bernadette Bourzai
- (FR) Hr. formand, fru kommissær, mine damer og herrer! Først vil jeg takke fru Jeggle for det fortrinlig arbejde. Jeg bifalder navnlig hendes indvendinger mod afskaffelse af tilskud til privat oplagring af fløde og skummetmælkspulver og ønsket om at indføre én enkelt støttesats for skolemælk.
Imidlertid vil jeg som visse af mine kolleger særligt påpege den aktuelle mangel på mælk, som ganske vist skyldes øget efterspørgsel på verdensplan, men også en nedgang i udbuddet, som kunne være foregrebet, eftersom den efter min mening var forudsigelig. På grund af reformen af den fælles landbrugspolitik og de faldende afregningspriser til mælkeproducenterne har visse landmænd - som de franske - skaffet sig af med en del af deres malkekøer og vendt sig mod kødkvæg eller - som de tyske - helt opgivet kvægavl og slået sig på kornproduktion. Derfor mangler Frankrig 100.000 malkekøer for at kunne opfylde sin kvote og EU 1 milliard liter mælk for at tilfredsstille efterspørgslen i Europa. Denne knaphed har allerede og vil få stor indvirkning på mælkepriserne og dermed på priserne for mælkeprodukter og mange andre fødevarer. Ud over disse stigninger vil priserne på andre dagligvarer som kornprodukter og kød stige, fordi foderpriserne går op. Det vil naturligvis betyde yderligere vanskeligheder for forbrugerne.
Derfor finder jeg det nødvendigt at indføre nogle prisstabiliserende instrumenter. Det drejer sig især om hurtigst muligt at genopbygge nye lagre for at sikre forsyningerne, sætte mælkeafregningspriserne til producenterne op for at tilskynde dem til at bevare og øge deres produktion og hjælpe dem med at imødegå prisstigningerne på foderstoffer, styre markedsførings- og distributionsnettet bedre, forhøje de europæiske mælkekvoter hurtigst muligt og evaluere den fælles markedsordning for mælk ved sundhedstjekket af den fælles landbrugspolitik i 2008 i lyset af den aktuelle knaphed inden yderligere overvejelser om at afskaffe mælkekvoterne i 2015.
Til sidst vil jeg henlede opmærksomheden på den endnu vanskeligere situation, mælkeproducenter i bjergområder befinder sig i. Disse producenter, som jeg repræsenterer, har højere produktionsomkostninger og sværere ved at forsyne sig. Ydermere må de i visse lande som f.eks. Frankrig affinde sig med nedskæringen af mælkeafhentningsstøtten, som førhen til dels opvejede merprisen for afhentning i bjergområder. Men mælkeproduktion er en af de produktionsgrene, som bidrager mest til landområdernes bevarelse og egnsudviklingen, navnlig i vanskelige egne. Derfor håber jeg sandelig, at der bliver taget hensyn til bjergområdernes særlige beskaffenhed i de kommende forhandlinger om sundhedstjekket og den nye fælles landbrugspolitik.
Jorgo Chatzimarkakis
- (DE) Hr. formand, fru kommissær! "Drik mælk" - i dag er det på alles læber her. Mælken er verdens ældste energidrik, et særlig vigtigt produkt, og det er godt, at vi diskuterer det i dag. Den såkaldte minimælkepakke, som består af tre forslag, er kun en - om end meget vigtig - brik i forbindelse med den fortsatte forenkling af EU's landbrugslovgivning, og helt principielt er reform- og forenklingsprojekter fra Kommissionen i denne forbindelse en positiv ting.
Som vi ved, er reformen af den fælles landbrugspolitik en langsigtet, løbende proces, og den fremlagte minimælkepakke er et skridt i den rigtige reformretning. Men Rom blev ikke bygget på én dag. Det ved De allerbedst, fru kommissær.
Jeg vil gerne komme ind på et politisk vigtigt aspekt, som nogle af medlemmerne allerede har nævnt, nemlig skolemælken. Her har Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter krævet, at der sker en forhøjelse fra 16,11 til 18,11 euro pr. 100 kg. Denne sunde forbedring er rigtig, den har vi forlangt med rette. Måske, fru kommissær, kunne man seriøst overveje et skolefrugtprogram, det ville sikkert også glæde Deres kollega, kommissær Kyprianou.
Det er også positivt, at proteinindholdet i mælk og mælkeprodukter bliver standardiseret, fordi dette giver de europæiske producenter mulighed for en fair konkurrence med deres konkurrenter fra tredjelande, for konkurrence er et urliberalt anliggende. Samtidig er det rigtigt, vigtigt og også bydende nødvendigt, at mælkeproducenterne og mejerierne i endnu højere grad forener deres kræfter for at kunne hævde deres interesser på markedet endnu bedre. Her er der stadig behov for en indsats.
Jeg vil gerne komme med en idé set fra forbrugernes synspunkt med hensyn til fremtiden. Efterspørgslen efter mælk stiger på verdensplan. Her kan det især i det store asiatiske område iagttages, at der sker en ændring i leve- og spisevanerne. Der er altså en stigende efterspørgsel, og priserne stiger. Det er sørgeligt, at de stigende priser især skyldes handelsleddet. Vi må imidlertid også være ærlige over for borgerne. De stigende priser er jo til dels også udtryk for den økologiske sandhed. Når f.eks. en liter mælk i dag er billigere end en liter vand, så hænger det ikke sammen længere. Smør er billigere i dag, end det var for 20 år siden. Vi bliver nødt til at sige til borgerne, at der naturligvis også er sket forbedringer. Men pengene bør blive i sektoren og ikke gå til handelsleddet.
Hvad angår kvoterne, så ser det ud til, at de vil være der en tid endnu. Det er blevet drøftet her, og man har også nævnt årsagerne til, at vi har disse kvoter. Det er imidlertid nødvendigt, at de nuværende mælkekvoter udløber i marts 2015. Ikke kun for tyske landmænd, som dermed også ville kunne drage fordel af den stigende globale efterspørgsel efter mælk og mælkeprodukter. De udtalelser, som De kom med, fru kommissær, da De tænkte højt om sågar at forhøje kvoten, de kunne også udlægges derhen, at der er behov for at afskaffe dem. Her bør vi være ærlige og også ville denne afskaffelse.
Tak til fru Jeggle for hendes som helhed virkelig gode betænkning. Fru kommissær! Jeg ønsker Dem fortsat held og lykke med de videre reformer af landbrugspolitikken.
Andrzej Tomasz Zapałowski
(PL) Hr. formand! De foreslåede ændringer på mælkemarkedet samt oprettelsen af mælkefonden har til hensigt at støtte landmænd og forbrugere og ikke forværre den øjeblikkelige tilstand. Der er ikke nogen tvivl om, at man skal forudse ekstraordinære situationer og garantere et retligt grundlag for opbevaring af mejeriprodukter under forskellige forhold.
Man skal værne om produktionsstøtten til landmænd i bjergområder, hvilket udgør et utrolig vigtigt element i kampen for sunde fødevarer. Her produceres der mælk af høj kvalitet på grund af den forholdsvis lave forurening.
Det er ligeså vigtigt, at man nøjagtigt informerer samfundet om produktet - mælken - samt staten og producenten, der har fremstillet mælken. Det skal oplyses, at genetisk modificerede planter ikke har været til stede, samt at de ikke er blevet anvendt i produktionen. Det har særlig betydning for mælk indtaget af børn.
Sluttelig vil jeg gerne lykønske fru Jeggle med den gode betænkning.
Jim Allister
(EN) Hr. formand! Der er tre punkter i betænkningen om den fælles markedsordning for mælk, som jeg støtter stærkt. For det første bør privat oplagring af fløde eller skummetmælkspulver ikke afskaffes, men fastholdes som et sikkerhedsnet i mælkeproduktionens ustabile verden. For det andet er skolemælksordningen af afgørende betydning, ikke mindst for bekæmpelse af fedme, og den bør udvides til at omfatte nye og sunde mejeriprodukter. For det tredje bør der etableres et omstruktureringsprogram for mælkefonden, som skal have til formål at sikre, at de midler, der spares i forbindelse med gennemførelsen af minipakken om mælk, udelukkende kommer mælkesektoren til gode. Fonden skal anvendes til fremme af markedsføring og ernæringsoplysning.
Selv om udsigterne for mælk for øjeblikket er bedre, må vi sikre os, at der ikke tages skridt, som kan fjerne de nuværende sikkerhedsnet eller undlade at udvide visionen for mælk. De opnåede besparelser bør desuden være til gavn for sektoren og dens fremme.
Esther de Lange
(NL) Hr. formand! På dette sene tidspunkt, hvor kun de udholdende landbrugsordførere og landbrugskommissæren - hvilket jeg takker Dem for, fru kommissær - er til stede i denne sal, er mælk måske ikke den mest indlysende opkvikker, vi alle tørster efter, i hvert fald efter den foregående debat. Alligevel må vi ikke glemme, at vi her taler om en af den europæiske landbrugsproduktions kæmper. Mejeriprodukter produceres i hver EU-medlemsstat, og mejerisektoren er ansvarlig for hele 14 % af det europæiske landbrugs produktionsværdi. Dette sker for øvrigt med en forholdsvis beskeden andel af landbrugsbudgettet. Desuden leverer mejerisektoren kvalitetsprodukter og en masse regionale specialiteter. General de Gaulle så en forbindelse mellem denne store mangfoldighed af produkter og muligheden for at styre Frankrig. Hvordan kan man styre et land med 246 slags oste, spurgte han retorisk. Hvad denne franske bemærkning betyder for et EU med 27 medlemsstater og utvivlsomt i tusindvis af ostesorter, må vi hellere lade være med at tale om i aften.
Endelig må vi heller ikke glemme mælkeproducenternes bidrag til vores landskab. Det er altså en sektor, vi kan være stolte af, men som ikke har haft det let i de seneste år. Nu er fristelsen stor til i lyset af disse vanskelige år og de nuværende markedsudviklinger at komme ind på spørgsmål, som går videre end temaet i denne forhandling. Jeg vil undtagelsesvis ikke gøre det, selv om de fleste kolleger har givet efter for denne fristelse. Jeg tilslutter mig Struan Stevenson, som med rette spekulerer på, hvor meget af prisstigningen overhovedet havner hos landmændene.
Nu kommer jeg tilbage til forhandlingens tema, nemlig fru Jeggles fortræffelige betænkninger. Jeg vil gerne specifikt henvise til opfordringen til at udvide skolemælksordningen. Forbindelsen mellem fedtprocent og støtte er med rette fjernet, og derefter forekommer det mig logisk, at der ved denne udvidelse især ses på innovative og sunde produkter, også med henblik på Europas voksende obesitasproblem. Kommissæren har allerede meddelt, at hun taler om det med medlemsstaterne, men måske kan hun også oplyse, hvornår vi kan forvente konkrete forslag derom, og hvornår denne pakke altså konkret kan udvides.
Til sidst støtter jeg ordførerens opfattelse, nemlig at vi ikke allerede nu fuldstændigt må fjerne eksisterende sikkerhedsnet, selv om de ikke bruges i øjeblikket, men at dette også er et tema for sundhedstjekket. Fortsættelse følger således.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Hr. formand! Jeg lykønsker fru Jeggle med hendes fremragende arbejde og bifalder Kommissionens minimælkepakke. I de nye medlemsstater har det indtil videre været muligt at afvige fra EU's forordninger om fedtindhold som følge af de tilkæmpede undtagelser, men det er positivt, at vi efter 2009 stadig kan få de mælkeprodukter, som vi er vant til.
Med den forventede intensivering af handelen mellem medlemsstaterne som følge af liberaliseringen må vi være endnu mere opmærksomme på fødevaresikkerheden. Jeg vil gøre kommissæren opmærksom på, at fødevaresikkerhed bliver et stadig større problem over hele Europa og navnlig i de nye medlemsstater.
Jeg støtter Landbrugsudvalgets forslag om, at budgetbesparelser opnået ved standardisering udelukkende bør komme mælkesektoren til gode. Disse penge skal afsættes til to formål. Det ene er omstrukturering af mælkestøtten, og det andet er skolemælksordningen, som er et glimrende initiativ fra Kommissionens side. Ordningen er en af de grundlæggende forudsætninger for sunde kostvaner i forbindelse med bekæmpelse af fedme og vægtforøgelse. Støtten til denne ordning skal forhøjes.
Jeg vil gerne sige til hr. Chatzimarkakis, at han banker på en åben dør, eftersom jeg for 18 måneder siden foreslog en skolefrugtordning, som fru Fischer Boel accepterede i en sådan grad, at den nu indgår i den allerede gennemførte frugt- og grøntsagsreform. Skolemælksordningen og skolefrugtordningen supplerer hinanden glimrende.
Mange har nævnt kvoteordningen. Det er både indlysende og må forventes, at Kommissionen vil afskaffe den, men alligevel vil jeg anmode om, at det, der skete med interventionsopkøbet af majs, ikke gentager sig. Jeg anmoder om en blød landing, en periode, hvor mælkeproducenterne kan forberede sig. Jeg er bange for, at forhøjelsen af den nationale kvote og afskaffelsen af bøder vil føre til, at kvoterne falder i værdi i de efterfølgende år.
Zdzisław Zbigniew Podkański
(PL) Hr. formand! Den fælles markedsordning for mælk og mejeriprodukter er et alvorligt problem for såvel hele EU som de enkelte medlemsstater. Vi er alle enige om, at der skal foretages visse ændringer i markedsordningen, men de være baseret på resultater af tilbundsgående analyser og ikke på industriens eller handelsbranchens lobbyvirksomhed. Vi skal huske på, at vores mål altid bør være folks gode, i dette tilfælde forbrugernes, der har ret til at forvente beskyttelse fra os.
I denne sammenhæng kan man ikke godtage Kommissionens forslag om at ophæve tolerancemargenen på plus minus 0,2 % af fedtindholdet i konsummælk i forhold til den værdi, der er angivet på emballagen. Med henblik på at forbedre markedsordningen for mælk skal man først revidere mælkekvoterne og begrundelsen for den tildelte konsumandel. Det er uacceptabelt, at f.eks. Tyskland, der tæller 80 millioner indbyggere, har en mælkekvote, der overskrider 28.600.000 t, mens Polen med sine 38 millioner indbyggere har knap 9 millioner t.
I forbindelse med den fælles landbrugspolitik, herunder mejeripolitikken, må vi også spørge os selv, hvilken landbrugsmodel vi støtter - om vi støtter familielandbrugene, eller storlandbrugene, der besidder tusindvis, mange tusinde hektar. Hvis vi støtter familielandbrugene, hvilket jeg er tilhænger af, er der ikke nogen grund til at finansiere privat oplagring på landbrugene. Det er bedre at anvende disse midler til den varslede mælkefond, der bl.a. skal tjene til fremme af viden om ernæring fra mælk og mejeriprodukter, støtte til skolemælksordningen, bistand til produktion af regionale artikler samt omstrukturering af mejeriindustrien.
Mairead McGuinness
(EN) Hr. formand! Jeg vil lykønske fru Jeggle med, hvor dygtigt hun har håndteret disse betænkninger. Det er fornuftigt at forenkle, men ikke at ændre radikalt på nuværende tidspunkt.
Verden er vist besynderlig, for det er ikke længe siden, at der var undergangsstemning i mejerisektoren, og det er utroligt så optimistiske og ukuelige landbrugerne er, for i sommer så jeg dem for første gang i lang tid smile, fordi mælkepriserne er stigende. Forbrugerne bemærker - og Tesco siger faktisk - at den langvarige tendens til at bruge færre penge på fødevarer er stoppet. Terry Leahy, Tescos administrerende direktør, sagde for nylig, at der er et grundlæggende skift i, hvordan forbrugerne prioriterer fødevarer, og jeg tror, at det er rigtigt, og det er positivt. Jeg håber, at det vil føre til et skridt væk fra supermarkedernes "afbrændingspolitik" i forbindelse med fødevarer. Vi forsøger jo at være specifikke, hvad angår mælk. Vi vil alle sammen gerne vide, hvilke planer De har for mælkekvoter i betragtning af den aktuelle markedssituation. Det glæder vi os til at høre.
Jeg har også læst, at Kina er opsat på, at de kinesiske børn kan få adgang til mælk, og så er det jo besynderligt, at børn i Europa tilsyneladende drikker mindre og mindre mælk. Men lad mig i forbindelse med skolemælksordningen, som er meget vigtig, fortælle Dem, hvad Áine, min datter på 10 år, mener. Hun har netop fravalgt skolemælksordningen, og jeg synes, at det er interessant, hvorfor hun har gjort det, for hun elsker mælk, men hun vil hellere være udenfor og lege med sine kammerater end at sidde og drikke mælk, for det skal foregå indendørs på skolen. Der er altså mange grunde til, at denne ordning skal revideres, og vi må samarbejde med skolerne, for det gennemsnitlige mælkeforbrug i Irland er lavt, og vi er bekymrede over det set i sammenhæng med kampen mod fedme.
Som sagt ser positivt på fremtiden og sundhedstjekket. Jeg skranter lidt selv, og jeg tror, at en kop varm mælk til os, der har holdt ud så længe, ville bekomme os vel!
Wiesław Stefan Kuc
(PL) Hr. formand! Elisabeth Jeggles betænkninger er startskuddet på en reform af markedet for mælk og mejeriprodukter. Det er godt, at forslagene og oprettelsen af en mælkefond ledsages af konkrete reformtiltag i sektoren for mælkeproducenter og mælkeforarbejdende virksomheder. Det er godt, at de er fleksible, at de i dette tilfælde reducerer antallet af bestemmelser om EU's markedsordning for mælk og mejeriprodukter.
Det er for dårligt, at fleksibiliteten ikke rækker længere, samt at man ikke afstår fra mælkekvoterne, dvs. den manuelle styring af størrelsen af produktionen. Det er også for dårligt, at normaliseringen fortsætter, dvs. harmoniseringen af indholdet af protein og fedt, eftersom man skelner mellem produktets kvalitet og producenten. Dette sker ikke i kødproduktionen.
Jeg vil til slut gerne ønske for producenterne, de forarbejdende virksomheder og os alle sammen, at reformen opfylder flere af de fastsatte målsætninger, end tilfældet var med den foregående reform.
Carmen Fraga Estévez
- (ES) Hr. formand! Jeg vil begynde med at lykønske fru Jeggle med hendes betænkninger, der har nuanceret og forbedret Kommissionens forslag, og jeg håber blot, at den tekniske aftale, man er nået frem til i den særlige landbrugskomité, ikke er til hinder for, at Rådet tager hensyn til de ændringsforslag, som Parlamentet har vedtaget, f.eks. om ikke at fjerne bistanden til privat oplagring.
Jeg vil også gerne understrege, at denne pakke af forslag indeholder betydningsfulde elementer, der er begyndelsen på en overgangsfase, der vil udmunde i den fjernelse af kvotesystemet, der i princippet er planlagt til 2015. Jeg tænker f.eks. på reduktionen af interventionsprisen for skummetmælkspulver.
Annonceringen af fjernelsen af mælkekvoterne har, som kommissæren udmærket ved, i sig selv ført til usikkerhed blandt producenterne med den deraf følgende lammelse af markedet for kvoter, hvilket har betydet en alvorlig opbremsning i den nødvendige omstrukturering af sektoren, i det mindste i Spanien.
Derfor anmoder vi Kommissionen om snarest muligt at forelægge forslag om fremtiden for sektoren, der kommer med svar på spørgsmål om f.eks. den gradvise vækst i kvoterne eller en mulig kompensation for tab af produktionsrettigheder eller niveauet for den direkte støtte efter de nye reduktioner af interventionspriserne. Der er brug for et hurtigt svar på disse spørgsmål for at bringe sektoren ud af den nuværende usikkerhed.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Hr. formand, fru kommissær! Vi forhandler om en reformpakke for markedet for mælk og mejeriprodukter. En minipakke er en god betegnelse for de foreslåede ændringer. Den fulde, ægte reform af dette marked forestår os først senere.
Forslagene i minipakken er gode, og de bør støttes. De vedrører oprettelsen af en mælkefond, der skal støtte reformtiltag i denne sektor, bl.a. promovering af mælkeforbrug, herunder forbrug i skolerne, eller støtte til mælkeproduktion i bjergområderne. Man bør også opretholde støtten til privat oplagring af mælkeprodukter.
Men det grundlæggende spørgsmål lyder: Hvad med den store reform af mælkemarkedet? Vi observerer i øjeblikket, at priserne stiger på mejeriprodukter, hvilket bidrager til en inflationsvækst i hele EU. Behovet for eksport af mejeriprodukter fra EU stiger.
Hvad for en situation har vi i EU? Produktionskvoter og enorme straffe for deres overskridelse. Hvad skal man gøre? Lad os systematisk, men kontrolleret begynde at forhøje mælkekvoterne med 2-5 % om året, afhængig af situationen i den pågældende stat. Lad os fastsætte en vej til afskaffelse af kvoterne i 2015 - det venter landbrugsproducenterne på. Det har kommissæren flere gange talt om. Kan vi vente på et sundhedstjek? Nej, det synes jeg ikke. Jeg synes, at vi allerede i dag skal starte den langsommelige proces forbundet med forhøjelse af mælkekvoterne. Jeg gentager: en langsom, gradvis, fuldt ud overvåget proces.
Albert Deß
(DE) Hr. formand, fru kommissær, mine damer og herrer! Elisabeth Jeggle har med de tre betænkninger om mælk ydet et fremragende stykke arbejde, som jeg takker hende varmt for. Jeg takker også Dem, fru kommissær, for oplæggene, som jo er grundlaget for vores diskussion i dag. Dagens tre betænkninger er mest af teknisk karakter. Den afgørende mælkediskussion vil først finde sted i forbindelse med sundhedstjekket.
Jeg vil kommentere nogle få punkter. I den første betænkning synes jeg, det er godt, at man standardiserer proteinindholdet for mælkepulver og dermed foretager en tilpasning til markedet. I den anden betænkning er det godt, at de 27 nationale kvalitetsklasser for smør bliver afskaffet og erstattet af fælles europæiske ordninger. Det er også en god model, at man giver spørgsmålet om skolemælk større opmærksomhed. Det er bedre, at vi giver vores børn smag for mælk og mælkeprodukter, end at vi skal diskutere alkoholmisbrug hos unge, som det skete tidligere i dag.
Den tredje betænking giver mulighed for større fleksibilitet ved markedsføringen af konsummælk. Fru kommissær! Her vil jeg gerne indtrængende gøre Dem opmærksom på, at toleranceværdien på +/-0,2 er alt for høj. Mejerierne afregner med landmændene med en hundrededel procents nøjagtighed, og så må de også være i stand til at oplyse nøjagtigt over for forbrugerne, hvor højt proteinindholdet i konsummælken er.
Mælk er en værdifuld og sund fødevare. Mælk og mælkeprodukter er bestanddele i en sund kost, og jeg håber, at udviklingen for vores mælkeproducenter vil fortsætte, og at markedet vil udvikle sig positivt. Det er bydende nødvendigt, så vores mælkeproducenter kan få bedre betaling for deres arbejde 365 dage om året. Opstandelsen over de stigende mælkepriser er ikke berettiget. Gennemsnitsforbruget i Europa ligger på 260 kg. Hvis forbrugeren skal betale 10 cent mere, så svarer det til 50 cent om ugen, og det bør mælkeproduktionen i Europa vel være værd.
Monica Maria Iacob-Ridzi
(RO) Hr. formand, mine damer og herrer! Foranstaltningen til forenkling af den fælles markedsordning for mælk er, også set ud fra medlemsstaternes synspunkt, et fremragende initiativ, som bringer EU tættere på landbrugernes reelle behov. Det er navnlig muligt ved at liberalisere produktion og markedsføring af mælk. Det er især positivt for de lande, hvis landbrugere måtte foretage for store investeringer for at producere blot en af de tre mælkekategorier, der indtil videre accepteres.
Jeg mener ikke, at landbrugerne under de nuværende markedsvilkår kunne have tilpasset deres produktion inden 2009, hvor overgangsperioden udløber. Desuden skal EU ikke diktere mælkeprodukters indhold, så længe de plantesundhedsmæssige normer overholdes. Det er grunden til, at jeg er helt enig i denne liberaliseringsforanstaltning.
For det andet støtter jeg indførelsen af en enkelt støttesats i skolemælksordningen. Det er en vigtig foranstaltning, der vil bidrage til social samhørighed i Europa, fordi fattigere områder bliver begunstiget, og til bekæmpelse af fedme blandt unge. Ifølge Kommissionens forslag bør støtten være højere, fordi skoler og børnehaver ikke bør tvinges til at være med til at finansiere en del af udgifterne. Desuden vil dette beløb især være en fordel for de stater, der allerede har en støtteordning på skoler. Europæiske midler kan bidrage til kvaliteten af de programmer og produkter, som eleverne præsenteres for, og vil spare medlemsstaterne for betydelige budgetmidler, som så kan bruges i forbindelse med ungdomspolitikker.
Jeg støtter også oprettelsen af den europæiske fond for omstrukturering af mælkemarkedet. Den bør også omfatte en finansieringskonto til kvalitetsforbedring, eftersom mange landbrugere i de nye medlemsstater ikke længere kan sælge deres produkter efter 2009.
Sidst, men ikke mindst, må vi se ændringerne af den fælles markedsordning i sammenhæng med sundhedstjekket under den fælles landbrugspolitik. Jeg mener, at dette er det rigtige tidspunkt for omstrukturering af den fælles markedsordning for mælk med det formål at afskaffe mælkekvoteordningen.
Mariann Fischer Boel
Hr. formand! Jeg vil indlede med at takke dem, der stadig er til stede og deltager i denne konstruktive debat. Da der ikke er nogen større forskelle i vores holdninger til minipakken om mælk, vil jeg i mine afsluttende bemærkninger tale om "elefanten i rummet".
I de seneste par uger har flere interessenter og medier sat særligt fokus på udviklingen i priserne på mejeriprodukter i EU i løbet af sommeren. Jeg vil gerne benytte chancen for at rette op på eventuelle misforståelser nu. Det er rigtigt, at priserne på mejeriprodukter er steget betydeligt siden årets begyndelse, navnlig som reaktion på markedet, som det så rigtigt er blevet sagt, og ikke som reaktion på den øgede produktion af biobrændstof.
Der er naturligvis forklaringer på disse prisstigninger. Det vil jeg vende tilbage til om et øjeblik, men først vil jeg sætte tingene i et mere overordnet perspektiv.
Vi ved alle sammen, at den del af indkomsten, som europæiske husholdninger bruger på fødevarer, er faldet gradvist år efter år. I dag befinder vi os i en situation, hvor Fællesskabet kun bruger ca. 12 % på fødevarer og ikkealkoholholdige drikkevarer. Det er et dramatisk fald i forhold til de penge, der bruges. Det var meget interessant, at en tysk avis udførte en hurtig undersøgelse, der viste, at en person for at kunne købe en liter mælk måtte arbejde i 11 minutter i 1960 og kun i tre minutter i 2006. Mens gennemsnitsprisen for smør i dag er 4,10 euro, var den 4,50 euro i 1982. Disse priser er nominelle priser, hvor der ikke er taget højde for inflationen. De aktuelle priser hidrører fra et historisk lavt niveau, som blev etableret efter reformen i 2003, der gav industrien et stærkere konkurrencemæssigt grundlag og malkekvægbrugene godtgørelse for potentielt lavere priser.
Nu vil jeg vende tilbage til grundlaget for den aktuelle markedssituation. For det første har de fleste subsidier været suspenderet i nogen tid. Det drejer sig hovedsageligt om eksportrestitutioner, interventionsopkøb og de forskellige former for afsætningsstøtte.
For det andet befinder vi os i dag i en situation, hvor interventionslagrene er tomme, og alle mængderne er solgt på det interne marked.
For det tredje er udbuddet af smør blevet reduceret på grund af faldende produktion og tomme interventionslagre. Mælkefedtet blev primært anvendt til osteproduktion indtil for nylig, hvor bedre smørpriser har fået industrien til at øge smørproduktionen igen.
For det fjerde opfylder mængden af komælk, der er indsamlet i år, ikke helt efterspørgselsstigningen, selv om den er lidt højere end sidste år.
Jeg kunne blive ved med at nævne andre årsager, men det, vi er vidne til i dag, er i bund og grund markedskræfternes spil baseret på udbud og efterspørgsel. Det er slut med markedsholdningen før reformen om, at interventionsniveauet var prisførende. Industrien træffer nu ægte kommercielle beslutninger, der sikrer maksimalt afkast af investeringer og samtidig tillader, at malkekvægbrugene får højere priser.
I den forbindelse er jeg godt tilfreds med den positive udvikling i priserne på ubehandlet mælk i løbet af de seneste måneder. Der er rapporteret om prisstigninger på 15-20 % i nogle medlemsstater. Vi ved imidlertid alle sammen, at produktionsomkostningerne er steget, og mælkeproduktionen vil kun vedblive med at stige, hvis fortjenstmarginen kan fastholdes eller endog øges.
Derfor vil jeg benytte lejligheden til at drage en forholdsvis positiv konklusion. Set i et historisk perspektiv er de nuværende engros- og detailpriser ikke dramatisk høje. Mejerisektorens og landbrugernes markedsudbytte er opmuntrende, og den offentlige markedsstøtte i denne sektor er nu mere eller mindre reduceret til aktioner af social karakter.
Vi må ikke lade vores politiske beslutninger være dikteret af kortsigtet udvikling i mejerisektoren, og i løbet af de kommende 12 måneder vil vi få en glimrende lejlighed til at drøfte metoder og midler til at få mejerisektoren til at gøre bæredygtige fremskridt.
Vi ved alle sammen, at mælkekvoteordningen ophører den 31. marts 2015. Som allerede nævnt vil jeg indlede en debat i november om sundhedstjekket, og efter drøftelser - også her i Parlamentet - vil vi stille de lovgivningsmæssige forslag sidst på foråret i 2008, så vi forhåbentlig kan blive enige om den lovgivning, der skal være gældende fra 2009. I denne sammenhæng vil vi benytte lejligheden til at drøfte hele mejerisektoren set i en større sammenhæng.
Jeg vil undersøge, hvilke foranstaltninger der vil være egnede til at opnå en blød landing for kvoteordningen i 2015. En blød landing kunne som nævnt være en eller anden form for forhøjelse af kvoterne før eller på halvvejen frem til 2015. Jeg er sikker på, at der i løbet af de næste 12 måneder vil være rig mulighed for nogle meget interessante diskussioner, også hvad angår mejerisektoren set i en større sammenhæng.
Formanden
Forhandlingen under ét er afsluttet.
Afstemningen finder sted i morgen.
Skriftlige erklæringer (artikel 142)
Bogdan Golik
skriftlig. - (PL) Kommissionens forslag om en minipakke bidrager helt sikkert til en forenkling af den fælles landbrugspolitik og reducering af de administrative byrder. Man bør støtte de fleste elementer i denne pakke, især muligheden for produktion og markedsføring i Fællesskabet af konsummælk med et mere varieret fedtindhold end hidtil. Man bør ligeledes støtte indførelsen af én enkelt støttesats for mælk distribueret inden for rammerne af skolemælksordningen.
Elimineringen af tilskud til privat oplagring af skummetmælkspulver og fløde vækker bekymring. Ifølge Kommissionen har EU-operatørerne ikke udnyttet disse instrumenter til støtte af mælkemarkedet, og derfor bør man anse dem for uaktuelle og unødvendige. Det er svært i øjeblikket at forudse den nøjagtige udvikling på markedet for mælk og mejeriprodukter på lang sigt, især eftersom den fælles landbrugspolitik i øjeblikket omdannes. Det er derfor overilet at give afkald på de nævnte støtteinstrumenter - selv hvis de i øjeblikket ikke bliver udnyttet.
Hélène Goudin  
Junilisten har mange gange her i Parlamentet rettet stærke politiske indvendinger imod betænkninger fra Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter. Betænkningen om den fælles markedsordning for mælk og mejeriprodukter er endnu en betænkning fra det udvalg, hvor man stædigt fastholder fortsat beskyttelse af kraftige subsidier til alle de forskellige grupper i landbrugssektoren og fortsat protektionisme over for omverdenen.
