A 10. Európai Fejlesztési Alap programjának végrehajtása (vita) 
Elnök
A következő napirendi pont a Fejlesztési Bizottság nevében Carlotti asszony jelentése a 10. Európai Fejlesztési Alap programjának végrehajtásáról.
Marie-Arlette Carlotti
előadó. - (FR) Elnök asszony, a fejlesztési támogatás az újságok szalagcímeiben szerepelt az utóbbi napokban, de sajnos rossz okokból.
2007-ben az EU támogatásai csökkentek, 2000 óta először. Ez egy visszataszító politikai üzenet, amit a déli országoknak és népeknek küldünk, egy olyan időben, amikor köztük a leginkább sérülékenyek ki vannak téve az élelmiszerválságnak.
A Parlament támogatja a Bizottságot, támogatja önt, biztos úr, az EU elkötelezettségének újbóli kimondásában a brüsszeli európai csúcstalálkozón, és a szoros menetrendhez való ragaszkodásban. Kettős felelősségünk van a nemzetközi szolidaritás kapcsán: először is, megtartani szavunkat, és másodszor, garantálni, hogy a támogatásaink megfogható és hatékony módon járuljanak hozzá a szegénységgel szembeni küzdelemhez. Ez a tétje a 10. EFA végrehajtásának, és a majdnem 22,7 milliárd eurónak a következő hat évben. Úgy vélem, hogy az EU ezáltal egy nagy erejű fegyverrel rendelkezik, amellyel hozzájárulhat a szegénység problémájának megoldásához és egy méltányosabb világ felépítéséhez.
Ezért aggódunk nagyon a ratifikációs folyamat késései miatt. Természetesen a Bizottság elkötelezett a finanszírozás folyamatossága iránt, legalábbis átmenetileg, de a helyzet gyorsan tarthatatlanná válhat a legsérülékenyebb afrikai országok számára
Az első prioritásunk a 10. EFA számára a demokratikus ellenőrzés. Az Európai Parlament demokratikus ellenőrzése, mindenekelőtt, az EFA költségvetésbe illesztésével - és remélem, hogy ezúttal betartjuk a 2010-ben esedékes pénzügyi terv felülvizsgálatának határidejét -, és a nemzeti parlamentek demokratikus ellenőrzése, egy megerősített kapacitásépítési programmal.
Szeretnénk továbbá, hogy az oktatás és az egészségügy kiemelt cselekvési területekké váljanak, és az EFA pénzeszközeinek 20 százalékát fordítsák ezekre a célokra. Ám a meglévő tervek szerint csupán a támogatások 6,1%-a jutna ezekre a területekre, és még ezek a számok is alacsonyabbak a 9. EFA számainál. A Bizottság szerint költségvetési támogatás segítségével el fogjuk érni ezt a 20%-os célt, és mi a szaván fogjuk.
A jelentés kihangsúlyozza továbbá a nemek kérdésében tapasztalható hiányosságokat, ami jelenleg nem képez külön cselekvési területet. Újra kell kezdenünk ezt a vitát, konzultálva AKCS partnereinkkel, az ő parlamentjeikkel és civil társadalmukkal, a 2010-ben esedékes időközi értékelés során.
A költségvetési támogatás kapcsán én személyesen mindig is azt gondoltam, hogy ez egy jó eszköz volt, feltéve természetesen, hogy tiszteletben tartja a demokráciát, a jó kormányzást és a donorok közötti koordinációt. Mivel úgy gondoljuk, hogy a költségvetési támogatásnak a millenniumi fejlesztési célokat kell szolgálnia, ezért arra kérjük a Bizottságot, hogy térjen erre az útra az MFC-vel kapcsolatos szerződéseivel.
A 10. EFA-ban javasolt új ösztönző részlet kapcsán, természetesen igen mondunk a jó kormányzásért járó "jutalomra”, viszont nemet mondunk egy kormányzási profilra, ami az északi országok érdekeit tükrözné. A terrorizmus elleni küzdelemről, a bevándorlásról stb. beszélnék.
Elővigyázatosnak kell lennünk az GPA (gazdasági partnerségi megállapodások) finanszírozásának kérdésében is. Itt is kötelezettséget tettek mind az EU, mind a tagállamok: további 2 milliárd euró kereskedelmi segély most és 2010 között. Ám úgy tűnik, hogy ez a 2 milliárd euró eltűnt, és hogy a Bizottság már az integrált regionális programokból tervezi finanszírozni a GPA-kat. A Bizottságnak tisztáznia kell szándékait ebben a tárgyban, mivel az EFA pénzeszközeit véleményünk szerint nem szabadna a GPA-k aláírásának jutalmaként használni.
A jelentés számos további megjegyzést tesz, bár nincs időm ezek részletezésére. Csupán két másik kérdést említek, mielőtt befejezem. Először is, az afrikai béke támogatására irányuló eszköz. Nyilvánvalóan támogatnunk kell az Afrikai Unió békére és konfliktusmegelőzésre irányuló erőfeszítéseit ezen a kontinensen, de azt gondolom, hogy ez az eszköz a közös kül- és biztonságpolitikához tartozik, és ezért a KKBP pénzeszközeiből kell finanszírozni.
A társfinanszírozással kapcsolatban a jelentés induló kézzelfogható alkalmazást kér, tehát egy pán-afrikai fejlesztési alap létrehozását, amelyet közösen finanszírozna az EFA és a szomszédsági pénzügyi eszköz.
Többé-kevésbé ez a jelentésem tartalma.
Michel úr, ön a közelmúltban azt mondta, hogy "mi vagyunk az első olyan generáció tagjai, amely úgy néz szembe a rendkívüli szegénységgel, hogy hitelesen megállapíthatja: van pénzünk, gyógyszerünk és tudományunk, hogy véget vessünk a szegénységnek. A kérdés az, hogy akarjuk-e?” Nos, ebben a kérdésben, Michel úr, a Parlament ön mögött áll.
Louis Michel
a Bizottság tagja. - (FR) Elnök asszony, előadó, hölgyeim és uraim, először is köszönöm önöknek és gratulálok ehhez a kiváló jelentéshez, amely lehetőséget adott nekem, hogy közös érdeklődésre számot tartó kérdésekről fejezzem ki magamat önöknek.
Elmondanám továbbá, hogy elégedett vagyok az intézményeink nézőpontjai közötti hasonlóságokkal, amelyre a jelentés is példát ad. Egyértelmű, hogy cselekvéseink átfogó célja először is a szegénység elleni küzdelem a millenniumi fejlesztési célok összefüggésein belül.
Ebben az értelemben a 10. Európai Fejlesztési Alap, amely az indítása előtt áll, az első valódi lehetőség az Európai Unió előtt, hogy a támogatások hatékonyságával kapcsolatos konszenzust és napirendet illető európai konszenzust megvalósítsa. Először is, a mennyiségről. A költségvetés jelentős mértékben növekedett, a 9. EFA 17,9 milliárd eurójáról 22,6 milliárd euróra a 10. EFA-ban.
Boldogan közölhetem önökkel továbbá, hogy az EFA történetében, és így az európai együttműködés kezdetei óta először a Bizottság képes volt lekötni a korábbi EFA-kból fennmaradt egyenlegeket 2007. január 31-re, anélkül, hogy akár egy euró is elveszett volna a tagállamok által érvényesített megszüntetési záradék eredményeképpen, ahogyan a jelentés is kéri.
Eközben a 10. EFA szinte összes országstratégiája elkészült. Eddig 58 stratégiai dokumentumot küldtek el az EFA bizottságnak, további 14-et várunk most és a következő június között, és a végrehajtásukra vonatkozó tervek már készülnek.
A 10. EFA-t az AKCS országok ratifikációjakor a múlt minden terhe nélkül indíthatjuk el, miközben a végrehajtási ciklusa összhangba hozható az előző költségvetési ciklussal. Az csak az első lépés, és folytatni fogom a küzdelmet, mint tudják, az EFA költségvetésbe való teljes beillesztéséért.
Az önök támogatása is létfontosságú a számunkra, hogy egyszer és mindenkorra elmozdítsuk az AKCS országokkal való együttműködést egy kormányközi megközelítés felől, és integráljuk a közösségi költségvetési és együttdöntési folyamatokba.
A költségvetésbe való beillesztés ugyancsak ki fogja elégíteni kívánságaikat, amelyeket teljes mértékben támogatok, az EFA teljes demokratikus ellenőrzéséért.
Már korábban megegyeztünk azzal az elvvel kapcsolatban, hogy stratégiai dokumentumokat automatikusan tovább kell küldeni a Közös Parlamenti Közgyűlésnek. Ez természetesen nem elég; már utasítottam delegációnkat, hogy küldjék el az országok stratégiai dokumentumait a nemzeti parlamentek képviselőinek, és személyes elkötelezettségem, hogy felhívjam a figyelmet a partnerországainkban, hogy nemzeti parlamentjeikkel részt vehetnek a közösségi együttműködés nyomon követésében. Úgy tűnik, hogy az első tárgyalás a ghánai kormánnyal meg fog történni, bár, mint tudják, egy gyors változtatás a naptáramban - más szavakkal a SADEC találkozó Zimbabwéban, ahonnan épp visszaérkeztem - arra kényszerített, hogy elhalasszuk.
Meg vagyok győződve arról, hogy az AKCS országok által előkészített országstratégiák fő előnye a nemzeti költségvetéseik 10. EFA-ra való programkészítésekor abban a tényben rejlik, hogy ezek miatt a kormányzás kerül az egymással fenntartott kapcsolataink középpontjába. Ezért a 10. EFA pénzeszközeinek allokációjakor úgy döntöttünk, hogy bevezetünk egy majdnem 3 milliárd eurós, kormányzással kapcsolatos ösztönző részt. Ez nem egy újabb fajta feltétel, mint ahogy valaki mondta, hanem egy olyan jutalom, melynek allokációja a partnereink által felvázolt kormányzati tervek relevanciáján, realizmusán és ambícióján alapul.
Az autonómia és az átláthatóság érdekében a kormányzati tervek a stratégiai dokumentumokhoz vannak mellékelve, és így bárki számára hozzáférhetőek. Ehhez hasonlóan, az olyan kritériumok, mint az elkötelezés, a hatékonyság és az eredményekre való összpontosítás, arra indíttattak engem, hogy nagyobb arányban vegyük igénybe a költségvetési támogatást hagyományos projekteknél.
Az AKCS-országokba irányuló támogatásaink 45 százaléka a nemzeti költségvetésekből lesz átirányítva, mint konkrét ágazatokra irányuló költségvetési támogatás, és mint általános költségvetési támogatás. Megragadnám ezt a lehetőséget, hogy tisztázzak néhány kérdést a jelentésben, amelyek úgy tűnik, hogy egy félreértésből származnak.
A jelentés kritizálja az egészségügyi és oktatási szektor finanszírozásának hiányát. Ez egy hosszú ideje tartó vita az Európai Parlament és a Bizottság között, tudom. Csupán megismételni tudom, hogy a szegénység felszámolása és az MFC-k elérése nem lehet pusztán az egészségügyi és az oktatási szektor közvetlen támogatásának eredménye. Az általános vagy az ágazati költségvetési támogatásnak egy jelentős részét nyilvánvalóan bérekre, például a tanárok béreire, egészségügyi klinikák építésére és szociális szolgáltatásokra fordítjuk. Meg vagyok győződve, hogy legalább 20 százalék, vagy az egész 6 százaléka alkalmas erre, és közvetlen jelzés történt erre. Nyilvánvalóan a többi közvetlen vagy ágazati támogatásból érkezik majd, bár ígérem, hogy megpróbálom számokban leírni és bizonyítani is ezt.
Egyébként nyilván nincs joguk arra, hogy szektorokat válasszunk a partnereink helyett; az ő dolguk ezek kiválasztása. A választások a bilaterális támogatásokon is múlnak. Például több ország választja az egészségügyet vagy az oktatást, de jó kérdés ez, hogy megpróbálom objektívan leírni, és elmondani önöknek az eredményt.
Végül, igaza van a nemek kérdésében. Én az elsők között ismerem el a nők fejlesztésben játszott szerepét, és elő kell mozdítanunk ezt a szerepet. Ám ismét, a hatékonyság érdekében, és európai konszenzus mellett a Parlament, a Tanács és a Bizottság arra kényszerült, hogy felismerje a nemek kérdésének, és az azokból következő dolgoknak diszciplínákon átívelő dimenzióját, és hogy ezért integrálni kell őket az összes releváns támogatási programba, lehetőleg az adott ágazat korlátozott keretein belül.
Ahol teljes mértékben rendelkezik támogatásommal, az az EFA-nak az afrikai békére irányuló eszközre vonatkozó támogatása; senki sem tagadhatja a biztonság és a fejlődés közötti nyilvánvaló kapcsolatot. Ennek ellenére a békefenntartási lépések finanszírozását nem kellene fejlesztésként besorolni, vagy a fejlesztésre szánt forrásokból lehívni.
Ennélfogva önnek elvileg igaza van. Sajnos azonban ön is tudja, hogy hogyan működnek a dolgok. Szerintem központi fontosságú, hogy önökhöz hasonlóan a nemzeti parlamentekre helyezzük a hangsúlyt, hogy strukturáljuk és intézményesítsük a kormányokkal való konzultációt, és növeljük a civil társadalom szerepének fontosságát, a kapacitásainak és képviseleti szerepének erősítésével együtt, hogy vezető szerepet játsszon fejlődés és a demokratikus nyitottság szempontjaiból.
Köszönöm jelentését, és ígérem, hogy jó hasznát fogom venni, és tagadhatatlanul ihletet fogok meríteni belőle.
Romana Jordan Cizelj
a PPE-DE képviselőcsoportja nevében. - (SL) Hatalmas és sokat kívánó kihívás a szegénység megszüntetése a millenniumi fejlesztési keretrendszeren belül. Nem csupán a szociális szféra feladatai tartoznak ide, hanem azon kérdés szélesebb skálája is, amely lehetővé teszi az emberi fajnak, hogy fenntarthatóan fejlődjön. A 10. Európai Fejlesztési Alap hatékony felhasználása jelentős mértékben hozzájárulhat a cél eléréséhez.
Egyetértek az előadóval, hogy az oktatás és az egészségügy azok közé az alapvető területek közé tartoznak, amelyek a legszegényebbek életminőségét javítják. Megfelelő mértékben növelnünk kell az e két terület számára juttatott pénzeszközök arányát az Európai Unió fejlesztési támogatásában, így a 10. Európai Fejlesztési Alapban is.
Ám a klímaváltozáshoz hasonló globális kihívások idején ez nem elég. Napjainkban a gazdasági növekedéssel és a GDP növekedésével összhangban az üvegházhatású gázok kibocsátása is növekszik. Emiatt, más területek gazdasági fejlődése ellenére, a bizonyos területeken élő lakosság jóléte csökken. Amikor fejlesztéspolitikáink mindegyikét megalkotjuk, a fenntartható fejlődés keretei között kell meghatároznunk a jólétet. Ezért fontos a 10. Európai Fejlesztési Alap szempontjából, hogy tükrözze a gazdasági, társadalmi és környezeti elemek közötti egyensúlyt.
Egy másik terület, amelyet megemlítenék, a nemek egyenlőségének kérdése. A nőknek különböző szerepeik vannak a társadalomban, a családok alapvető fenntartásáról való gondoskodástól és ennek felelősségétől kezdve a tudás és az életvezetési minták gyerekeiknek történő átadásáig. Azonban gyakran a nőknek nincsenek előjogaik, nincs lehetőségük, hogy függetlenek legyenek, maguk hozzák meg a döntéseket, és nincs egyenlő hozzáférésük a szolgáltatásokhoz. Ezért úgy vélem, hogy az egyenlő esélyek biztosítása az egyik alapvető horizontális - ismétlem, horizontális - építőkockája a fejlesztéspolitikának.
Végül elmondanám, hogy a politika csak akkor lehet sikeres, ha a lakosság megfelelő mértékű támogatására tesz szert, amelyet demokratikus és őszinte választások igazolnak. A jövőben a parlamenteknek sokkal fontosabb szerepet kell adni a fejlesztéspolitikák kidolgozásában, irányításában és végrehajtásában - nem csak az Európai Parlamentnek, hanem a tagállamok parlamentjeinek is.
Alain Hutchinson
a PSE képviselőcsoportja nevében. - (FR) Elnök asszony, biztos úr, Carlotti asszony, először is gratulálnék a jelentés megírásában nyújtott kiváló munkájáért, amelyet nagyszerűen véghezvitt.
Emlékeztetnék arra, hogy sürgősen bátorítanunk kell partnereinket arra, hogy ratifikálják a 10. EFA-t, és emellett visszatérnék néhány olyan kérdésre, amelyek számunkra, európai szocialisták számára központi jelentőségűek a Dél lakossága előtt álló kihívások szempontjából; olyan kihívások, amelyekre tragikusan felhívja a figyelmet a jelenlegi élelmiszerválság.
Először is, jobban meg kell értenünk a mezőgazdaságot, amely elégtelen részét képezi az Európai Fejlesztési Alapnak. Emlékeztetőül, a 9. EFA 78 országából 9 vesz részt mezőgazdaság-fejlesztési programokban ezen az úton, és a 10. EFA-hoz juttatott pénzeszközöknek csupán 8%-a vonatkozik a mezőgazdaságra és vidékfejlesztésre.
Ott van továbbá a Bizottság által a déli országok mezőgazdasága fejlesztésének támogatása részeként bejelentett növelés késedelmes végrehajtása.
Nagyon fontos a politikáink és a tagállamok politikái koherenciájának nyomon követése, a 10. EFA-ban kifejezett prioritásokkal összevetve, elsősorban a közös agrárpolitikával kapcsolatban, mert nincs olyan értelmes fejlesztéspolitika, ami az egyik kézzel visszaveszi azt, amit a másikkal adott.
Egy másik fontos kérdés természetesen a nemek kérdése, különösen azért, mert tudatában vagyunk, hogy a nők központi szerepet játszanak ezen országok nagy részének fejlesztésében.
Végül az EFA költségvetésbe illesztésének szükségessége, amint azt korábban említették ma reggel a költségvetési mentesítésekkel kapcsolatos vitákban, és amely eddig elkerült bárminemű parlamenti ellenőrzést, annak ellenére, hogy költségvetése 22,6 milliárd euró - amint arra ön, biztos úr, emlékeztetett minket -, és hogy a legtöbb fejlesztési forrásunkért felel. Ezt a kérést inkább a Tanács, mint a Bizottság felé küldjük, utóbbival megállapodást értünk el ebben a kérdésben.
Sajnálom, de ki kell hangsúlyoznom, amit kollégám, Carlotti asszony mondott az éberségről, amire szükségünk van, hogy a 10. EFA-t ne a gazdasági partnerségi megállapodások ösztönzőjeként vagy azok orvoslásaként használják fel. Ez bizonyosan nem lenne felelősségteljes.
DanutBudreikaitė
Elnök asszony, hölgyeim és uraim, az Európai Fejlesztési Alap létrehozásának 50. évfordulóját ünnepli. Ez alatt az idő alatt az AKCS-országokkal való fejlesztési együttműködés fontos eszköze lett, fokozva ezen országok gazdasági és társadalmi fejlődését. A 10. EFA-t megelőző tárgyalásokon a tagállamok megállapodtak az alap fontosságáról, és arról, hogy a 9. EFA-hoz képest további 10 milliárd euróval kell megnövelni az alapot, az AKCS-országok további gazdasági fejlődésének elősegítése mellett. Ez hatékonyabbá tenné a szegénység elleni küzdelmet, és lehetővé tenné számunkra, hogy tovább lépjünk a millenniumi fejlesztési célok végrehajtásával.
Kiemelném azt a tényt, hogy az EU új tagállamai 2008 óta elkezdtek hozzájárulni a 10. EFA költségvetéséhez. Közel 820 millió eurót kell fizetniük. Ám a 10. EFA végrehajtása még nem kezdődött el, főleg azért, mert az AKCS-országok felének nem sikerült ratifikálnia a felülvizsgált Cotonou-i Megállapodást. Ennélfogva bátorítanám az AKCS-országokat, hogy ratifikálják a felülvizsgált Cotonou-i Megállapodást, amilyen gyorsan csak lehetséges.
A jelenlegi pénzügyi kezdeményezés ratifikációja előtt viták voltak az EFA-nak az EU költségvetésébe való beépítéséről, a fő érv emellett a végrehajtás hatékonyságának javítása volt. Továbbra is döntésre várunk ebben a kérdésben. Sürgetném az EU-t, hogy az EFA pénzeszközeinek jelentősebb részét juttassa az egészségügyi szolgáltatások és az oktatás céljaira. Az EU költségvetése 2001 óta előírja, hogy a támogatások 20 százalékát az elemi szintű egészségügyre és oktatásra kell fordítani, és ennek kellene vonatkoznia az EFA-ra is. Hangsúlyoznám a jó kormányzás előmozdítását. Bár számomra jelenleg nem egyértelmű megoldásuk módja, de támogatom a további kritériumok bevonását - a piacok liberalizációja, a terrorizmus elleni küzdelem, elkötelezettségek a tömegpusztító fegyverek és menekültek visszafogadásának kérdésében. E kritériumok végrehajtása hozzájárulna az AKCS országok stabilitásának javulásához.
Leopold Józef Rutowicz
az UEN képviselőcsoportja nevében. - (PL) Elnök asszony, a 2008 és 2013 közötti időszakra vonatkozó 10. Európai Fejlesztési Alap programozásának végrehajtása jelentős humanista és politikai jelentőséggel bír. E programok célja a szegénység megszüntetése és a társadalmi stabilitás megerősítése a tartós fejlődés kontextusában, partnerországokban és régiókban, különösen Afrikában. Az Európai Parlament, a tagállamok és más donorok által létrehozott, és több milliárd eurót kitevő támogatás hatásfoka a célok helyes megjelölésén, a hivatali akadályok egyszerűsítésén, a cselekvések harmonizációján és a folyamatos nyomon követésen múlik majd, amelyet részben európai intézmények végeznek.
A gazdasági értelemben vett támogatást össze kell kapcsolni partnerségi megállapodásokkal, és ezeknek biztosítani kell a szükséges infrastruktúra fejlesztését, a bányászati, feldolgozóipari és mezőgazdasági munkák létrehozását. A termékek felvevőpiacának az Európai Uniónak kell lennie, annak tartós nyersanyag- és bizonyos termékekben való hiánya miatt. A pénzbeli támogatások mellett szükség van logisztikai segítségre is, azok hatékony felhasználásának biztosítására.
Mikel Irujo Amezaga
a Verts/ALE képviselőcsoportja nevében. - (ES) Elnök asszony, először is gratulálnék Carlotti asszonynak e remek jelentéséhez, és azt mondanám, hogy amikor a napirend végrehajtásáról beszélünk, akkor minden országot külön-külön kell néznünk, hogy mik a valós költségeik, és hogyan menedzselik ezeket.
Nem szabad elfelejteni, hogy az EFA nem tartozik a Bizottság általános pénzügyi támogatásaihoz, és ezért követelhetünk egyértelmű átláthatóságot és a pénz felhasználásához kapcsolódó konkrét célokat.
23 milliárd euró öt évre és 78 országra nem elég mindenre, ezért a 2005-ös Párizsi Nyilatkozatban megállapodottaknak megfelelően minden projekt, terv és stratégia kapcsán bilaterális megállapodásokat kell elérni, és hangsúlyozom, "bilaterális megállapodást”.
Végül, bár tudjuk, hogy az AKCS-országoknak nyújtott általános pénzügyi támogatás elsősorban a szegénység megszüntetésére irányuló stratégiára koncentrál, nem lenne felesleges biztosítani, hogy az EFA végső célja is ugyanez legyen.
Filip Kaczmarek
(PL) Elnök asszony, a 2008 és 2013 közötti időszakra vonatkozó 10. Európai Fejlesztési Alap végrehajtása egy olyan időszakra esik, amely különösen fontos kihívásokat tartogat Európa és a világ fejlesztési napirendje előtt. Néhányat mindenképpen azonosítani tudunk ezek közül: az új közös EU-Afrika stratégia végrehajtása; a millenniumi fejlesztési célok végrehajtása; az új gazdasági partnerségi megállapodások végrehajtása; a 2009-re vonatkozó pénzügyi tervek időközi felülvizsgálata. Néhány különösen kemény kihívással nézünk tehát szembe a programozás, az új megoldások bevezetése és a 10. EFA végrehajtása kapcsán.
Véleményem szerint az előadó, Carlotti asszony, nagyszerű munkát végzett; rendesen leírta és összefoglalta a legfontosabb feladatokat és a bonyolult problémákat, amelyek az Európai Fejlesztési Alap végrehajtása során a fő kihívások lesznek. Felhívnám a figyelmet két kérdésre, amelyek véleményem szerint a legnagyobb fontossággal bírnak.
A 10. Európai Fejlesztési Alap majdnem 23 milliárd euró kifizetését irányozza elő a világ legszegényebb országaival való együttműködés céljával. Helyes felhasználás mellett az EFA nagy hozzájárulást jelenthet a millenniumi fejlesztési célok sikeres eléréséhez. Ebből az okból kifolyólag európai nézőpontból a fő prioritásnak az első millenniumi fejlesztési célnak kell lennie - a rendkívüli szegénység és éhezés megszüntetésének. Ezért biztosítanunk kell, hogy a végrehajtási szabályzat valóban e cél végrehajtására koncentráljon, azáltal, hogy nagyobb fontosságot ad ennek, mint a többi szociális célnak. A többi cél is fontos, de a rendkívüli szegénység megszüntetésének prioritására kell figyelnünk.
Másodszor az európai fejlesztési együttműködés kohéziójának, átláthatóságának és hatékonyságának növelése érdekében az EFA-t bele kellene illeszteni az EU költségvetésébe. Az EFA költségvetésbe való beillesztésének kérdését a pénzügyi tervek felülvizsgálatakor kell megvitatni. Tudatában vagyok, hogy bizonyos tagállamok félnek ettől a megoldástól, de a Fejlesztési Bizottság, és valószínűleg az Európai Parlament egészének szempontjából nézve kétségtelen, ez az európai fejlesztéspolitika hasznára válna.
Zita Pleštinská
(SK) Hölgyeim és uraim, a Pán-afrikai Parlament elnökével, Gertrude Mongella asszonnyal való találkozás az Európai Parlamentben nagyon erőteljes hatást tett rám.
Az Európai Parlamentben való találkozás során Gertrude Mongella asszony a következőt mondta: "Európa fontos szerepet játszik Afrikában. Európa afrikai jelenlétének hosszú a történelme, mind pozitív, mind negatív előjel mellett. Európának van technológiája; Európának vannak erőforrásai; Európa fejleszti tudományos tudását. Európa fontos szerepet játszhat. És ami ennél is több: Európa nem engedheti meg magának, hogy Afrika nélkül létezzen.”
Úgy vélem, hogy a 2008 és 2013 közötti időszakra vonatkozó 10. Európai Fejlesztési Alap fontos eszköz az EU és tagállamai fejlesztési támogatás nyújtására irányuló politikai kötelességeinek betöltésében. Ezért kérem a belső megállapodást, valamint a kiegészített cotonou-i megállapodást eddig még alá nem író EU tagállamokat és AKCS-országokat, hogy tegyék meg ezt, hogy az alap mielőbb működhessen.
Louis Michel
a Bizottság tagja. - (FR) Elnök asszony, nagyon rövid leszek, mert - bár nem tudatosan -, de alapvetően már megválaszoltam több kérdést is a bevezető beszédemben.
Visszatérnék a Carlotti asszony által kritizált problémához - természetesen egy nagyon méltányos kritikáról van szó -, amely szerint egy olyan időpontban, amikor még soha nem álltak előttünk ilyen nagy kihívások a fejlesztésben, el kell mondani, hogy a tagállamaink csökkentik a fejlesztési támogatásaikat. Valójában 1 700 000 000 eurót fogunk veszíteni - most történt először visszaesés. Ez egy hatalmas összeg. Képzeljék el, hogy kórházakra, orvosokra és tanárokra költhetnénk, fejlődő országokban. Ezért az Európai Tanács azt javasolja, Carlotti asszony, hogy minden tagállamnak legalább azt a hozzájárulást kell tennie, amit, mint emlékszik rá, 2005-ben vállalt, és bele kell egyezniük egy átmeneti terv létrehozásába, amely a cél 2010 és 2015 között elérését írja le. Véleményem szerint ezeket alá fogják támasztani azok a kötelezettségek, amelyeket nyilvánosan vállaltak.
A második dolog, Hutchinson úr, hogy önnek igaza van a százalékos arányokkal kapcsolatban. Csak hozzátenném, hogy a mezőgazdaság és a vidékfejlesztés céljaira a 9. EFA 650 milliót, még a 10. EFA 1 milliárd és 250 milliót szán. Ez abszolút értékben, de nem százalékos arányokban történt emelkedés, igaza van. Másodszor, eredetileg négy ország választotta a mezőgazdaságot, míg mára ez 25-re emelkedett. Ám ez nem elég, még mindig nem elég ambiciózus, és tényleg erőteljesen kellett lobbiznunk ahhoz, hogy néhány országot meggyőzzünk a megközelítés helyességéről.
A gazdasági partnerségi megállapodásokkal kapcsolatban mindig nézeteltérésünk van, ahányszor csak találkozunk. Ám ma már igen késő van, és ez letörte a téma iránti lelkedésemet. Ennek ellenére megerősítenék valamit, amit ön szívesen fog hallani. Mindig is azt állítottam, hogy a GPA-kat alá nem író országokat nem fogjuk pénzügyi szempontból büntetni, és hogy a két dolog nyilvánvalóan nem kapcsolódik össze. Semmiképpen nem fogjuk a költségvetést, vagy annak végrehajtását nyomásgyakorlásként vagy zsarolásként használni, hogy aláírassuk velük a GPA-kat. Mindig is ezt mondtuk, és ez nem fog változni.
A ratifikációval kapcsolatban, azt hiszem, hogy Budreikaité asszony hozta fel ezt a kérdést. Mára minden EU tagállam ratifikált. Öt partnerországnak kell még ratifikálnia. Remélem, hogy ez a hónap végéig megtörténik, hogy aztán minden megkezdődhessen júniusban.
Újra megerősíteném meggyőződésemet, hogy az Európai Fejlesztési Alap költségvetésbe való beillesztése kétségtelenül lehetővé tenné, hogy hatékonyabbak legyünk, hogy rendelkezzünk parlamenti ellenőrzéssel, hogy részt vegyünk és magunkénak érezzük a fejlesztéspolitikát, ahogyan más politikákat is. Véleményem szerint ez sokkal nagyobb teret enged a cselekvésnek, a reagálásnak, a legitimációnak és a hitelességnek. Remélem, hogy rávehetjük a még mindig ellenkező tagállamokat, hogy meggondolják magukat.
Marie-Arlette Carlotti
előadó. - (FR) Köszönöm mindenkinek a vitát, és hogy ilyen sokáig maradtak. Köszönöm, biztos úr. Azt szeretném mondani, hogy a hivatalos fejlesztési támogatás kapcsán a Parlament ön mögött van. Olvasom megjegyzéseit a sajtóban; tudom, hogy bátorság kell ahhoz, hogy bizonyos dolgokat mondjon.
Azonban visszatérnék két kérdésre. Először is, az ösztönző részlet. Mint tudja, nagy a bizonytalanság veszi körbe ezt az eszközt. A döntéshozatali folyamat nem egyértelmű. Nincs ellenőrzés és információ az Európai Parlament és a Közös Parlamenti Közgyűlés, vagy a nemzeti parlamentek szempontjából, és mint korábban mondtam, a kormányzási profilokban vannak bizonyos kritériumok, amelyek problémát okoznak. Nem fogom ismételni magamat, de úgy vélem, hogy ezt a bizonytalanságot csak egy Bizottságon kívüli ellenőrző szerv, tehát európai vagy nemzeti parlamenti, vagy a Közös Parlamenti Közgyűlés keretében történő, az ösztönző részlet kifizetésének feltételeit feltáró ellenőrzés szüntetheti meg. Azt gondolom továbbá, hogy ennek az ellenőrzésnek kimondottan az EFA végrehajtásának részét kell képeznie.
A regionális integrációval és a gazdasági partnerségi megállapodásokkal kapcsolatban, személyes véleményem szerint a GPA-kat az EFA-n túli forrásokból kell fedezni. Hallottam, hogy ön mit mondott erről. Ám tisztázásra van szükségünk a pénzeszközök és az integrált regionális programok régiók és AKCS-országok közötti elosztásával. Hiszünk önnek, amikor ön azt mondja, hogy nincsenek új feltételek, de szükségünk van erre a fajta biztosításra és pontosságra. Mindenesetre nagyon köszönöm önnek, hogy ilyen késői időpontig maradt.
(Taps)
Elnök
A vitát lezárom.
Szavazásra szerdán 11 30-kor kerül sor.
Írásbeli nyilatkozatok (142. cikk)
Tokia Saïfi  
írásban. - (FR) A 10. EFA hosszú távú keret biztosít az EU és az AKCS-országok közötti együttműködéshez és a fejlesztéshez. A 2008 és 2013 közötti időszakra 22,7 milliárd eurót tartalmaz, és a világ legszegényebb és legsebezhetőbb országait hivatott megsegíteni. Hogy ez az alap, amely az európai fejlesztéspolitika pénzügyi karja, hatékony legyen, tovább kell lépnünk a tagállamok által nyújtott aszimmetrikus hozzájárulásoknál, és integrálnunk kell a közösségi költségvetésbe. Az európai támogatások költségvetésbe illesztése valóban számos előnnyel szolgálna, hiszen az AKCS-országok számára nyújtott támogatásra ugyanazok a programozási és irányítási szabályok vonatkoznának, mint az EU többi, külső cselekvésre irányuló eszközére, és ezzel erősödne a fejlesztési együttműködés koherenciája, átláthatósága, hatékonysága és demokratikus ellenőrzése. Túl kell lépnünk a bizony tagállamok és tengerentúli országaik és területeik közötti "történelmi kapcsolat” fogalmán, és Afrikát, valamint a fejlesztést az EU egészének prioritásává kell tennünk. Ha az EU azt szeretné, hogy ezek a politikák és programok hatékonyak legyenek, akkor folytatnia kell a külső támogatásainak modernizálását, és bele kell illesztenie az EFA-t a Közösségi költségvetésbe 2009-től kezdve.
