Østersøstrategi inden for den nordlige dimension (forhandling) 
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er betænkning af Alexander Stubb for Udenrigsudvalget om en strategi for Østersøregionen inden for den nordlige dimension.
Alexander Stubb 
Hr. formand! Tak for de venlige ord. Jeg vil forsøge at være som en snakkesalig finne og højst tage fem minutter af Deres tid.
Jeg vil gerne stille tre spørgsmål. For det første, hvad drejer denne betænkning sig om? For det andet, hvorfor fremlægger vi denne betænkning? Og for det tredje, hvad ønsker vi egentlig?
Til det første spørgsmål om, hvad betænkningen drejer sig om: Den drejer sig om en Østersøstrategi for den nordlige dimension. Det vil jeg gerne understrege igen, navnlig til finnerne på den anden side af bordet. Det er en østersøstrategi for den nordlige dimension, så målet er at styrke det princip.
Vores tankegang bag betænkningen er, at den nordlige dimension er baseret på tre skønne søjler. Den ene er det, vi kalder Paavo Väyrynen-søjlen, med andre ord Arktis. Den anden er det, vi kunne kalde hr. Paasilinna-søjlen, som er Rusland, og den tredje er det, vi kunne kalde hr. Beazley-søjlen, som er Østersøen og Østersøstrategien. I denne betænkning fokuserer vi kun på Østersøstrategien.
Betænkningen har tre formål. Et: at støtte den nordlige dimension. To: at gøre Østersøen til en prioritering for den nordlige dimension - vi mener virkelig, at den bør være nøgleområdet for selve den nordlige dimension. Tre: Vi ønsker at øge opmærksomheden om Østersøen som et brand, som et koncept.
Hvorfor fremlægger vi denne betænkning, og hvorfor gør vi det nu? Den første årsag er generel, og det er, at efter udvidelsen i 2004 blev Østersøen et indhav, et mare nostrum. Vi har otte EU-stater omkring havet, en ikkeEU-stat, det er Rusland, og så er der naturligvis Kaliningrad. Men grundlæggende er det et EU-hav.
Vi har fantastiske muligheder at to årsager. For det første har vi det finske formandskab, hvilket giver os mulighed for at gøre fremskridt inden for dette spørgsmål, og den anden er, at vi har et topmøde mellem EU og Rusland den 24. november. Derfor ønskede vi at presse dette igennem så hurtigt som muligt.
{0[gt]For those who have not visited the Baltic Sea, I remember from when I was a child that in many places you could actually see the bottom of the Baltic Sea.[lt]}0{[gt]For dem, der ikke har besøgt Østersøen, kan jeg huske, at da jeg var dreng, kunne man mange steder rent faktisk se bunden af Østersøen. [lt]0}[lt]}0{[gt]Gennemsnitsdybden er 58 meter.[lt]0}
Når man stod på molen, kunne man se bunden. Vandet var klart. Man kunne se tangen. Det var et fantastisk sted at bade. Hvis man har været der for nylig, kan man se, at det er grønt klister i dag. Grønt klister! Det er virkelig ulækkert. Østersøen er i virkelig dårlig form. Iltindholdet er meget lavt. Man kan stort set ikke se noget som helst. Tiden er inde til at reagere.
58 meter i gennemsnitsdybde! Det tager 30 år, fra en vanddråbe kommer ind i Østersøen, til den kommer ud igen, så cirkulationshastigheden er meget lav. Folk fra Middelhavet har måske en helt anderledes opfattelse af vand. De ser Middelhavet - klart, blåt og selv om. Vi ser grønt og ulækkert vand. Noget må der gøres.
Denne betænkning handler også om økonomi. Den handler om kultur og sikkerhed.
Det tredje og sidste punkt: Hvad er det, vi ønsker? Man kan sammenfatte betænkningen i religiøse vendinger og sige, at vi ønsker Østersøens 10 bud. Det første bud er rettet til fru Wallström og hendes hold. Det går ud på, at vi ønsker, at Kommissionen tager et initiativ vedrørende Østersøstrategien. Det ville være selv om, hvis Kommissionen kunne gøre det på den ene eller anden måde.
Det andet drejer sig om et topmøde forud for møderne i Det Europæiske Råd, hvor stats- og regeringscheferne fra Østersøregionen, herunder Tyskland, kunne mødes og drøfte deres synspunkter.
Det tredje - og det har været et spørgsmål, der har fået overvældende støtte fra befolkningen rundt om i regionen, selv om et par stykker er uenige - vi ønsker en separat budgetpost. Vi tror måske, at verden drejer sig om penge. Men hvis man ønsker en virkelig Østersøstrategi, har man brug for politikker, og til de politikker har man brug for penge. Så enkelt er det. Vi siger ikke, at dette skal være den eneste kilde. Som det er tilfældet for den nordlige dimension, kan støtten f.eks. komme fra ENP.
Det fjerde bud drejer sig om miljøbeskyttelse, f.eks. tanken om fredede områder.
Det femte er ret så relevant, og det drejer sig om et energimarked og en energipolitik for dette område. Naturligvis vil jeg ikke nævne rørledningen mellem Rusland og Tyskland ved denne lejlighed.
Det sjette bud drejer sig om infrastruktur. Vi er nødt til at arbejde med infrastrukturen. Det betyder vand, luft, jernbaner og veje, for at få infrastrukturen til at fungere ordentligt.
For det syvende vil vi gerne se fri bevægelighed på alle fire områder i regionen, dvs. fri bevægelighed for penge, fri bevægelighed for personer, fri bevægelighed for varer og fri bevægelighed for tjenester.
For det ottende vil vi gerne have en udveksling mellem ekspertisecentrene. Vi vil gerne have god udveksling af studerende.
For det niende, og det er hr. Lax' yndling, vil vi gerne have flydende grænsepassage. Finner kender problemerne med dette.
For det tiende har vi behov for øget tilstedeværelse fra Europols side.
Alt i alt beder jeg om tre praktiske ting. Et: et initiativ fra Kommissionen. To: At det finske formandskab tager dette spørgsmål op som led i pakken for den nordlige dimension på EU-Rusland-topmødet. Der er fremsat fire ændringsforslag. Som ordfører vil jeg sætte plus ud for to af dem på min afstemningsliste, og det er ændringsforslaget fra De Grønne og ændringsforslaget af fru Jäättenmäki fra ALDE. Hvad angår det tredje, der drejer sig om den arktiske region, foreslår jeg opdelt afstemning. Ved den ene del vil jeg helt sikkert sætte et minus, og ved den anden vil jeg sætte et plus. Ved ændringsforslaget af hr. Väyrynen, som foreslår, at der ikke skal være nogen separat budgetpost, vil jeg sætte et minus, og jeg vil bede de fleste af mine kolleger gøre det samme.
Det er, hvad østersøstrategien handler om, hvorfor vi har den, og hvad vi ønsker.
(Bifald)
Formanden
Formandskabet noterer sig Deres brændende ønske om en ferie ved Middelhavet. Vi vil anmode den italienske delegation om at invitere Dem.
Paula Lehtomäki
formand for Rådet. - (FI) Hr. formand, mine damer og herrer! Under Europa-Parlamentets mødeperiode i denne uge, diskuteres der flere emner, som har med havet at gøre, og nu drejer det sig om strategien for Østersøregionen. Formandskabet glæder sig over, at regionale spørgsmål bliver diskuteret som en del af en større helhed. I mandags havde De en debat om EU's strategi for havmiljøet og havstrategidirektivet, som også indgår i EU's havpolitik, der er under udarbejdelse. Den parlamentariske konference om den nordlige dimension, der afholdes til foråret, er et godt eksempel på Parlamentets interesse for nordiske spørgsmål.
Østersøspørgsmålene berører meget direkte de otte EU-medlemsstater, der grænser op til Østersøen, og Rusland. Norge og Island er også med i østersøsamarbejdet som medlemmer af Østersørådet. Da Østersøen er en vigtig vandvej, har den stor betydning for alle EU's stater.
Derfor er der brug for et bredt horisontalt samarbejde både i EU og mellem EU og Rusland og andre partnere om spørgsmål vedrørende miljø, energi, trafik, uddannelse, retlige og indre anliggender og sundhed. Den fælles havpolitik for EU, der er under udarbejdelse, vil også bidrage til at styrke dette samarbejde. For at opnå konkrete resultater skal der også gøres mere effektiv brug af EU's interne finansieringsprogrammer og instrumenter for eksterne forbindelser. Desuden skal der være mulighed for grænseoverskridende samarbejde, hvilket også støttes af det nye naboskabs- og partnerskabsinstrument.
Ordføreren nævnte den nordlige dimension i sin tale og foreslog, at strategien for Østersøregionen indgår i den, men den nordlige dimension indgår også i EU's politik for eksterne forbindelser. Den omfatter aktiviteterne i de fire fælles rum vedtaget af EU og Rusland og spørgsmål vedrørende miljø, sociale anliggender og folkesundhed. Østersøen er et af målområderne for den nordlige dimension sammen med det nordvestlige Rusland, Kaliningrad og de arktiske områder.
Et af det finske formandskabs mål er at revidere politikken under den nordlige dimension på grundlag af de beslutninger, som blev truffet under ministermødet om den nordlige dimension i november sidste år. Det nye rammedokument om den nordlige dimension blev forhandlet på plads i år af EU, Rusland, Norge og Island. Rammedokumentet og den dermed forbundne politiske erklæring bliver vedtaget fredag i næste uge i Helsinki. Vi mener, at den nye politik, som er aftalt i fællesskab, vil øge den nordlige dimensions partneres engagement og tilvejebringe et solidt grundlag for det praktiske samarbejde i Østersøregionen. Vi håber også, at en styrket nordlig dimension vil bidrage til at præcisere arbejdet og arbejdsdelingen forbundet med de forskellige samarbejdsnet i Østersøregionen og det arktiske område.
Østersøens økologiske tilstand er foruroligende og kræver en hurtig indsats i overensstemmelse med principperne om bæredygtig udvikling. EU, de enkelte lande og internationale finansielle institutioner har samlet ressourcerne inden for rammerne af et miljøpartnerskab under den nordlige dimension. Adskillige regeringer, organisationer, navnlig HELCOM (Helsingfors-Kommissionen), og andre aktører arbejder på at redde Østersøens havmiljø. Den nordlige dimensions miljøpartnerskabsprojekter er hovedsageligt fokuseret på det nordvestlige Rusland, men de har positiv indvirkning på alle lande i regionen. Som følge heraf er Østersøen heldigvis allerede et afgørende område for den nordlige dimension.
Et vigtigt instrument til i fremtiden at forbedre alle europæiske haves, herunder Østersøens, tilstand er EU's havstrategidirektiv. Målet med det er at nå en god miljøtilstand for Europas havmiljø inden 2021. Det er et ambitiøst mål, og bestræbelserne på at nå det skal iværksættes omgående. Det finske formandskab vil forsøge at opnå politisk enighed om direktivet i Rådet i december.
Partnerskabet for folkesundhed og social velfærd fungerer også inden for rammerne af den nordlige dimension og har til formål at forhindre smitsomme sygdomme og livstilssygdomme og mindske sociale problemer. Der bliver også udarbejdet et nyt element i den nordiske dimension i form af et partnerskab for transport og logistik. Betydningen af velfungerende transportforbindelser og effektiv logistik for økonomisk vækst og konkurrenceevne er mere tydelig end nogensinde, når vores økonomier bliver indbyrdes forbundne.
For øjeblikket er Kommissionen i gang med at udarbejde en ny og vidtrækkende europæisk havpolitik, som tager højde for de økonomiske, politiske og miljømæssige værdier, der er forbundet med Europas have og kystområder. Østersøen er et vigtigt havområde i Europa, og der bør rettes særlig opmærksomhed mod dets særlige problemer. Det gælder også, når EU's havpolitik skal udformes. Debatten i aften tjener utvivlsomt dette formål.
EU's havpolitik bliver en god lejlighed til samarbejde medlemsstaterne imellem. Dette er nødvendigt, eftersom den nordlige og den arktiske regions særlige kendetegn og udnyttelsen af regionens potentiale vil kræve, at EU's medlemsstater gennemfører fælles forskningsprojekter og teknologisk udvikling. I samarbejde med tredjelande, som er typiske for regionen, gøres der brug af eksisterende internationale aftaler og organisationer. De mange udfordringer i Østersøregionen, f.eks. bevarelse af havmiljøet, sikkerhed til søs, fiskeri, bæredygtig brug af kystlinjer og udvikling af regionens maritime sektor, kræver alle sammen effektivt, horisontalt samarbejde. Østersøregionen er en glimrende lejlighed til at afprøve EU's havpolitik, som er under udarbejdelse, og gøre den fordelagtig for hele EU.
Østersøspørgsmålet er vigtigt, og det er et godt tegn, at der i EU og Parlamentet bliver lagt stor vægt på det. Jeg vil lige indskyde, at nogle af ordførerens idéer, disse 10 bud, allerede er en realitet. Det er godt og afgørende for østersøspørgsmålet, at alle landene i regionen deltager i samarbejdsprogrammet, og at de virkelig er engagerede i at klare de fælles udfordringer. Det er denne form for fælles engagement, som vi skal forsøge at udnytte sammen i østersøspørgsmålet.
Margot Wallström
Hr. formand! Kommissionen er hr. Stubb meget taknemmelig for betænkningen og glæder sig over muligheden for en forhandling. Man kan ikke tage fejl af hans engagement og beslutsomhed. Østersøen er et meget vigtigt hav for EU, eftersom otte af de ni lande med kystlinje til Østersøen er medlemsstater i EU. Det er mødested for EU og Rusland. Med dette i tankerne vil det nye politiske rammedokument for den nordlige dimension, der skal vedtages senere på måneden, have Østersøen og Barentshavet, Kaliningrad og Arktis som prioriterede områder.
Politikken for den nye nordlige dimension bliver det regionale udtryk mod nord af de fælles områder for EU og Rusland med fuld deltagelse af Norge og Island. De nordlige dimension vil også have sine egne prioriteringer: sundhed og social velfærd for de indfødte befolkninger højt mod nord samt særligt fokus på miljø og kultur.
En fælles ny nordlig dimension indebærer, at alle partnere bliver forpligtet af samme mål: dens succes. Dermed bliver samfinansiering reglen, navnlig i forbindelse med en stadig rigere Russisk Føderation.
Den nordlige dimension skal ikke kun være projektorienteret, den skal sikre en løbende politisk dialog om de forskellige udfordringer og muligheder. De fire nordlige regionalråd - for Østersøen, Barentshavet, Norden og Arktis - er vigtige aktører i denne dialog.
Kommissionen er taknemmelig for Parlamentets opmærksomhed på denne politik og navnlig for beslutningen af 16. november 2005 forud for ministermødet om den nordlige dimension. Kommissionen vil også rose Parlamentets initiativ om indkaldelse af et parlamentarisk forum for den nordlige dimension først på året til næste år.
Hvad angår Østersøstrategien inden for den nordlige dimension, som vi diskuterer i dag, vil Kommissionen huske på denne betænkning fra Parlamentet under diskussionerne ved mødet om den nordlige dimension, hvor den nye politik skal vedtages, og som skal foregå side om side med det kommende topmøde mellem EU og Rusland i Helsinki med deltagelse af statsministrene fra Norge og Island.
Den nordlige dimension er en ekstern EU-politik, men det er helt klart vigtigt at forbedre forholdet mellem EU's interne politikker og den nordlige dimension. Derfor prioriterer Kommissionen det grænseoverskridende samarbejde så højt som et af de elementer ved den nordlige dimension, der giver merværdi. Dette er virkelig et område, hvor de interne og eksterne politikker nødvendigvis må smelte sammen.
Østersøen er nu en prioritering inden for den nordlige dimension, fordi vi er bekymrede for det skrøbelige miljø og den stigende trafik gennem dette farvand, hvilket helt korrekt fremhæves i betænkningen. Der findes andre mindre konkrete trusler mod borgerne i Østersøregionen, herunder kampen mod organiseret kriminalitet, menneskesmugling, smitsomme sygdomme og usund levevis. Disse kræver alle et tæt samarbejde med Rusland og med Norge og Island. Desuden ser vi et stort potentiale for økonomisk samarbejde hen over Østersøen med Rusland. Disse er alle vigtige mål, hvor den nordlige dimension kan yde et vigtigt bidrag, og som vi vil arbejde videre med i fremtiden. EU's interne politikker med deres egne opgave og egne instrumenter vil naturligvis også yde et vigtigt bidrag til at løse disse udfordringer for EU's medlemsstater i Østersøregionen, og disse skal drøftes i de relevante sammenhænge.
Kommissionen ser frem til at bruge den nye politik for den nordlige dimension til at skabe merværdi i et forum, der omfatter Rusland, Norge og Island, med henblik på at løse de mange udfordringer, som den nordlige del af vores kontinent står over for. I denne forbindelse glæder Kommissionen sig over Parlamentets betænkning og vil bestemt videreformidle Østersøområdets betydning. Jeg vil forsøge at integrere de relevante aspekter i denne betænkning i gennemførelsen af den nye fælles politik for den nordlige dimension.
Giles Chichester 
Hr. formand! Jeg vil gerne fokusere på tre af spørgsmålene i udtalelsen fra mit udvalg.
Først vil jeg gerne understrege vores syn på betydningen af en yderligere udnyttelse af vindenergi til havs i Østersøen samt demonstrationen af forskellige principper for bølgeenergi.
For det andet vil jeg gerne understrege betydningen af at udvikle et yderligere samarbejde med Rusland. Vi ønsker at samarbejde om energispørgsmål, hvor man sikrer respekten for principperne om gensidighed og gennemsigtighed, og vi ønsker at tilskynde Rusland til at ratificere energichartertraktaten og energicharterprotokollen om transit. Vi er bekymrede over gasleverancerne fra Rusland til Europa.
For det tredje opfordrer vi medlemsstaterne i den nordlige dimension til at være opmærksomme på betydningen af to EU-programmer inden for vores udvalgs ansvarsområde: Galileo og SESAR, fordi vi mener, at et engagement i disse to fra parterne i den nordlige dimension vil styrke bæredygtig vækst og konkurrenceevne i regionen.
Christopher Beazley
Hr. formand! Min forberedte tale er blevet sammenfattet så fremragende af ordføreren hr. Stubb, så jeg vil blot stille to spørgsmål.
Først og fremmest til ministeren, fru Lehtomäki, om hun er enig i, at omstændighederne, som det allerede er fremgået af debatten, har ændret sig fuldstændig, siden Finland først udformede den nordlige dimension. Med andre ord er der nu otte EU-medlemsstater, ikke fire, omkring Østersøen, og de anskuer ikke alle den nordlige dimension på samme måde. Årsagen til, at f.eks. forskønnelsesprocessen mellem EU og Rusland nu er gået i stå, er, som vi ved, at Polen har taget forbehold over for Ruslands afvisning af at ratificere energichartret. Så er hun enig i, at det vil være meget nyttigt for Ministerrådet, i den forberedende fase af diskussionerne og forhandlingerne om den nordlige dimension, først at have en intern EU-diskussion blandt de otte Østersølande i EU?
For det andet er jeg kommissær Wallström meget taknemmelig for hendes bemærkninger, og fordi hun accepterer at indarbejde store dele af betænkningen i Kommissionens tænkning om den fremtidige udvikling inden for den nordlige dimension. Men hun undlod vist at henvise til budgettet. Det lader til, at der ikke er tale om, at Parlamentet kommer med hatten i hånden og tigger om støtte. Vi er trods alt en gren af EU's budgetmyndighed; derfor er det for mig at se logisk og konsekvent, hvis det skal være et vigtigt element, at der indføres mekanismer og systemer, således at vi ligesom inden for andre dele af EU - EuroMed f.eks. - får et dedikeret budget. Dette bør overvejes alvorligt og ikke bare fejes ind under gulvtæppet.
Mit sidste punkt er også rettet til kommissær Wallström og vedrører kommunikation, som er hendes ansvarsområde. Det lader til, at dette er et projekt, hvor man virkelig kan sende et budskab om succes og resultater til EU's borgere og vise, at en region, der fuldstændig blev isoleret af den kolde krig, nu igen kan opleve harmoni, fremgang og stabilitet. Så jeg mener, at denne diskussion bør føres åbent, over for befolkningen, for at fremvise en rigtig succeshistorie for EU.
(Bifald)
Justas Vincas Paleckis
Hr. formand! Strategien for Østersøregionen inden for den nordlige dimension er et meget betydningsfuldt dokument. Den er et resultat af det intensive arbejde, som ordføreren, Alexander Stubb, og hele den tværpolitiske gruppe om Baltikum har udført.
Den kolde krigs storme har forvoldt større politisk, økonomisk og økologisk skade på Østersøkysten end på nogen anden kyst. Det kan vi mærke den dag i dag, hvor Østersøen bliver et indre EU-farvand. Den mellemliggende russiske kyst er en glimrende anledning til at samarbejde med Rusland.
Regionen er med dens befolkning på 85 millioner mennesker en af de økonomisk og socialt stærkeste i EU, og velfærdsmodellen er gennemført mange steder her. Alligevel er forskellene i levestandard blandt disse lande chokerende, og den stigende sociale udstødelse nogle steder er foruroligende. Denne strategi skulle gerne kunne afhjælpe disse tendenser.
Der er især lagt vægt på miljøbeskyttelse, økonomi og transport. Alle tre ting er overordentligt afhængige af energi og energisikkerhed, som trues, når et enkelt land har for mange muligheder eller for store ambitioner. Derfor har landene i regionen brug for et fælles energimarked. Der bør lægges endnu mere vægt på effektiv energianvendelse og vedvarende energiressourcer. Diskussioner og specifikke tiltag i forbindelse med kernekraft er uundgåelige. I begyndelsen af december vil der være en elektricitetsforbindelse mellem Estland og Finland, og den skal styrkes med tilsvarende forbindelser mellem Litauen og Sverige og Litauen og Polen. I strategien kræves der hurtigere og fastere sammenkædning af hovedveje, jernbaner og søveje i Nord- og Centraleuropa. Polen er et trafikknudepunkt. Hvis Warszawa ikke lægger større vægt på disse projekter, vil de forblive på papiret i lang tid.
Østersøen er lavvandet og meget økologisk sårbar. Hvert år registreres der over 60 tankskibsuheld og 400 ulovlige olieudslip til havs. Havet optager urenset spildevand fra en befolkning på over 1 million mennesker, som bor langs kysten. Derfor skal kystbeskyttelseszoner indføres og udvides, og der skal anvendes mere restriktive standarder for miljøbeskyttelse end dem, der er hjemlet i EU's direktiver.
EU vil gerne have en ikke bare god, men også pålidelig nabo i Den Russiske Føderations Kaliningrad-region. Georgij Boos, regionens guvernør, betragter Kaliningrad som et russisk vindue til Europa og EU's vindue til Rusland. Vi ønsker, at dette vindue skal stå vidt åbent for samarbejdets friske vinde. En større åbning af dette vindue, eller det omvendte, vil vise, hvilken retning Rusland bevæger sig i.
En særskilt budgetpost til finansiering af denne strategi vil være et bevis på Østersøregionens tilhørsforhold og innovation. Jeg er overbevist om dens værdi, for den kan og skal være et laboratorium for nye idéer, projekter og innovationer, som også er betydningsfulde set i en større sammenhæng.
(Bifald)
Paavo Väyrynen
Hr. formand! Den nordlige dimension styrkes på en tilfredsstillende måde. I Europa-Parlamentet forelagde vi sidste år et initiativ om en strategi for Østersøregionen inden for rammerne af den nordlige dimension, og nu har vi en hel betænkning om den. Den omfatter på den ene side samarbejdet mellem EU og dets medlemstater og på den anden side samarbejdet med Rusland. Kommissionen og Rådet har selv indgået aftaler med Rusland, Norge og Island, hvorved den nordlige dimension af EU's politik for eksterne forbindelser bliver en politik, der er fælles for disse lande og EU. Disse aftaler skal undertegnes i slutningen af november i Helsinki.
Kommissionen bør, som Parlamentet har anmodet om, udarbejde et forslag til en østersøstrategi hurtigst muligt. Strategien bør omfatte alle politikområder og både intern og ekstern politik. Alle Kommissionens generaldirektorater skal bidrage til udarbejdelsen og gennemførelsen af strategien, og den bør finansieres via alle relevante budgetposter.
Gruppen Alliancen af Liberale og Demokrater for Europa mener ikke, at det er klogt at have en særskilt budgetpost for østersøstrategien. Vi samler nu budgetmidlerne til naboregioner i form af det nye europæiske naboskabs- og partnerskabsinstrument. Det vil ikke tjene noget fornuftigt formål at splitte det op i nye budgetposter, og det ville ikke øge finansieringen til Østersøregionen, faktisk er sandsynligheden større for, at det vil få den modsatte virkning. Det er selvfølgelig en højaktuel opfattelse, som hr. Stubb ofte har talt om, men vi må se tingene ud fra et synspunkt om indhold og ikke form.
Det næste skridt kunne være, at Europa-Parlamentet udarbejder en ny, omfattende betænkning om den nordlige dimension, hvor både denne betænkning om Østersøregionen og de aftaler, der er indgået med vores nabolande Rusland, Norge og Island, tages i betragtning. Til sidst vil jeg takke hr. Stubb for hans glimrende samarbejde under udarbejdelsen af denne betænkning.
Inese Vaidere
Hr. formand, mine damer og herrer! Jeg vil allerførst lykønske Alexander Stubb med hans fremragende betænkning. Udvidelsen af EU med de baltiske lande skabte et objektivt behov for et revideret instrument for den nordlige dimension. De nye staters tiltrædelse åbner hidtil usete muligheder. Østersøregionen kan blive den mest dynamiske og konkurrencedygtige region i verden, og det vil være til enorm fordel for hele EU's økonomi i bestræbelserne på at gennemføre Lissabon-strategien. Den nordlige dimension skal være et permanent instrument, hvor Østersøregionen prioriteres højt. Det er meget vigtigt at styrke dens interne søjle. Hvis staterne i regionen skaber et fælles energimarked og fremmer anvendelse af vedvarende energikilder og projekter om energieffektivitet, har de mulighed for at mindske deres energiafhængighed af Rusland. Når der skal udarbejdes nye energiprojekter, er det meget vigtigt at inddrage alle de stater i EU, der er interessenter, og at gennemføre en international vurdering af indvirkningen på miljøet, så vi undgår en gentagelse af den nuværende situation med den evt. bygning af den nordeuropæiske gasledning. Udviklingen af samarbejdet med Rusland er en af den nordlige dimensions vigtige opgaver. De baltiske lande har en lang tradition for forbindelser med Rusland og en masse erfaringer, der kan føre til gode resultater. For øjeblikket modtager Rusland - som ressourcemæssigt er et af verdens rigeste lande - af en eller anden grund stadig støtte fra forskellige EU-programmer. Princippet om lighed og samarbejde bør sættes i stedet for en sådan tilgang. Hvis den nordlige dimension skal kunne udføre sine opgaver, må den have et stabilt økonomisk grundlag. På dette punkt deler vi ikke den foregående talers synspunkt, for vi mener, at en særskilt budgetpost er nødvendig som supplement til de eksisterende midler fra forskellige kilder. Dette ville gøre det muligt at udvikle overordentligt nødvendige infrastrukturprojekter som f.eks. Rail Baltica og en baltisk motorvej.
Laima Liucija Andrikien
(LT) Hr. formand! Østersøen er, som det allerede er blevet nævnt her i dag, et indre farvand i EU, som ni lande grænser op til. Af disse ni er otte EU-medlemsstater, mens den niende er Rusland, nærmere betegnet dets Kalinigrad- og Skt. Petersborg-regioner. En tredjedel af EU's befolkning bor i disse otte medlemsstater og bidrager med en tredjedel af EU's bruttonationalprodukt. Hidtil har den nordlige dimension især været rettet mod de russiske regioner, og derfor vil den blive beriget med mere konkret indhold, hvis den suppleres med østersøstrategien.
Østersøregionen har bedre konkurrenceevne end tre andre EU-regioner, nemlig Centraleuropa, de Britiske Øer og Den Iberiske Halvø. I løbet af de seneste år har Østersøregionen vundet frem i forhold til andre europæiske regioner, hvad angår velfærd, produktivitetsvækst og videnskabelig innovation. Regionens største fordele består i en god fysisk infrastruktur, en kvalificeret arbejdsstyrke, begrænset korruption og en stærk forskningssektor. Det er imidlertid værd at bemærke den dårlige udnyttelse af regionens konkurrencepotentiale. Eftersom ikke et eneste land i regionen har et marked, der er stort nok til at udøve et tilstrækkeligt konkurrencepres, hersker der ingen tvivl om, at løsningen er at øge integrationen af regionen.
Europa-Parlamentet bør vedtage et punkt i vores beslutning, hvor der står: "med henblik på at opnå gennemsigtighed og sammenhæng, (...) østersøstrategien får en særskilt EU-budgetpost, sandsynligvis under det europæiske naboskabs- og partnerskabsinstrument, der kan supplere den nuværende finansiering af den nordiske dimension".
Antagelser om, at Kommissionen vil afvise at forfølge denne idé, er grundløse. Det er langt vigtigere at overtale EU's medlemsstater, navnlig medlemsstaterne uden for regionen, til at støtte denne strategi, eftersom bedre integration af denne region giver mulighed for ikke bare, at hele EU bliver mere dynamisk og konkurrencedygtigt, men også for at løse andre EU-problemer såsom energisikkerhed, fælles energipolitik og bedre forbindelser med Rusland.
Józef Pinior
(PL) Hr. formand! Europa-Parlamentet støtter i sin beslutning politikken for den nordlige dimension og definerer Østersøregionen som et prioritetsområde. Siden udvidelsen i 2004 er Østersøen faktisk blevet et indre farvand, EU's mare nostrum.
Østersøregionen kunne blive et eksempel på den mest dynamiske økonomiske region i EU, et bevis på udviklingen af en europæisk økonomi baseret på banebrydende teknologi og en økonomi, der er moderne og konkurrencedygtig på globalt plan. I denne forbindelse må vi understrege nødvendigheden af at beskytte Østersøens økosystem, som er ekstremt sårbart, fordi havet er lavvandet, vandet cirkulerer langsomt i det, og forureningen er stor.
Der skal lægges særlig vægt på at fremme innovation inden for forskning og at rejse spørgsmålene om kultur og det civile samfund.
Østersøregionen, som forbinder EU, Rusland, Norge og Island, bør blive et eksempel på et område med fred og sikkerhed.
Jeg vil især fremhæve mulighederne for at gøre Kaliningrad Oblast til en pilotregion med øget adgang til det indre marked. Disse muligheder er blevet drøftet under forhandlingerne mellem EU og Rusland.
Samarbejde i Østersøregionen kunne vise vejen frem i denne del af vores kontinent og fremme samarbejdet med Rusland og andre lande.
Diana Wallis
(EN) Hr. formand! Vi lykønsker naturligvis ordføreren med hans betænkning og den interesse, den har vakt, men jeg ville ikke udfylde min rolle som formand for Parlamentets Delegation for Forbindelserne med Island og Norge, hvis jeg ikke udtrykte en vis beklagelse over manglen på en betænkning eller en beslutning, hvori man udtrykker hele effekten af politikken for den nordlige dimension. Jeg beklager dette, fordi jeg mener, at vi på denne måde ignorerer de store geopolitiske spørgsmål, som vi står over for i det høje nord, som vedrører klimaforandringer, energiforsyning og havets ressourcer. Naturligvis vedrører disse spørgsmål i høj grad Østersøen, men de vedrører også Arktis og det høje nord, og hvis vi ønsker at få vores partnerlande Norge og Island med, er vi nødt til at række hånden ud og ikke skue indad.
Vi har tidligere ved diskussioner om dette spørgsmål her i Parlamentet bestræbt os på at få den nordlige dimension væk fra blot at være politik på ministerniveau. Vi har bestræbt os på at hente den tilbage til parlamentarikerne, og gøre parlamentarikere over hele regionen til ejere af den. Jeg håber, at det vil kunne lade sig gøre på det møde, vi forsøger at blive værter for i begyndelsen af næste år.
Men lad mig understrege det endnu en gang: Den nordlige dimension skal ikke kun dreje sig om os. I år indgik Kommissionen en meget vigtig aftale med Grønland. Det er måske en lille ting, men det viser, at det arktiske vindue står åbent og skal blive ved med at gøre det, og at der bør foregå aktiviteter uden for vores grænser. Næste år er det internationalt polarår. Jeg håber, at vi ønsker at udvide vores synsfelt og rette øjnene mod det høje nord og give det den fokus og opmærksomhed, som det fortjener, næste år inden for politikken for den nordlige dimension.
Hanna Foltyn-Kubicka
(PL) Hr. formand! Jeg lykønsker ordføreren med, at han har udarbejdet en god betænkning om Østersøens fremtid. Når vi drøfter regionens særlige karakteristika, må vi imidlertid ikke glemme vigtige faktorer, som har formet dens karakter, herunder historiske faktorer, f.eks. de lagre af kemiske våben fra Anden Verdenskrig, som stadig ligger på bunden af Østersøen.
Der er også tale om et følsomt økosystem, som trues yderligere af øget søtransport og planlagte investeringer, f.eks. bygningen af en nordlig gasledning, som kunne føre til en økologisk katastrofe. Før den slags aktiviteter iværksættes, er det vigtigt at gennemføre en tilbundsgående analyse af deres mulige indvirkning på det naturlige miljø. Det er også vigtigt at iværksætte en høringsprocedure med de interesserede parter og at være rede til at ændre et planlagt arbejde, hvis det viser sig, at det kan have negativ indvirkning på Østersøens økosystem.
Økologiske spørgsmål og nationale interesser i regionen skal også tages i betragtning, når den planlagte sømotorvej etableres. Vi må også sørge for, at der er lige adgang til Østersøens havne og de fordele, som motorvejen vil give. Det er også vigtigt at sikre et snævert samarbejde mellem medlemsstaterne, når der skal etableres energinet, og solidaritet medlemsstaterne imellem i deres forbindelser med Rusland. For øjeblikket blokerer Polen enhver aftale med Rusland, indtil Rusland åbner dørene for vores kød- og landbrugsprodukter. EU har reageret ved at sige, at Vesten ikke agter at fryse for polske pølsers skyld. Vi husker udtrykket "vi vil ikke dø for Gdańsks skyld", og vi ved alle sammen, hvordan den historie endte.
(Bifald)
Vytautas Landsbergis
(LT) Hr. formand! Den betænkning, vi debatterer, er et vigtigt skridt for hele EU. Der sker en ændring i den nye tidsalders politiske tænkning, der kan betegnes som "opdagelsen af Østersøen".
Østersøen består af vandet, kysten og bunden som andre have. Østersøen er lavvandet og det mest forurenede af alle Europas atlantiske have. Østersøens bund er allerede død mange steder, og det afhænger af os, om der skal opstå et nyt dødt hav i Europa. Denne proces blev fremskyndet af, at mange tyske kemiske våben blev sænket her ved Anden Verdenskrigs afslutning, herunder bomber og kanonkugler med dioxin, sennepsgas og andre "souvenirs", som begynder at være farlige efter 60 års tæring. Dette er en trussel om en enorm katastrofe for både vandet og kysten. Kysten er særligt attraktiv på grund af dens hvide sandstrande og fyrretræsskove. Det Kuriske Næs er optaget på UNESCO's verdensarvliste. Dets skønhed er skabt af naturen og menneskene, og nu vil menneskene sandsynligvis ødelægge det, og naturen kan ikke forsvare det. Østersøens østlige kyst er beboet af gamle nationer, som ikke er villige til at bøje sig for økologiske katastrofer forårsaget af postsovjetisk kapitalisme.
I dag vil jeg fremhæve ikke bare Gazproms, men også den tyske regerings ansvar for følgerne af den russisk-tyske aftale om den såkaldte nordlige gasledning, såfremt lagre af dødelige gifte på bunden af Østersøen påvirkes under byggearbejdet.
EU, som velsignede finansieringen af rørledningen uden nogen undersøgelse eller garanti, bør tage et endnu større ansvar for de mange negative virkninger af denne påståede "gode forretning", dvs. ansvar for følgerne af økonomisk forskelsbehandling og politisk opløsning af Europa og de økologiske og demografiske følger af evt. katastrofer.
Det er positivt, at vi vedtager denne første europæiske strategi for Østersøregionen og begynder at erkende ansvaret.
Andres Tarand
(ET) Hr. formand! I januar 1990 holdt den finske statsminister Kalevi Sorsa en parlamentarisk konference om Østersøen med sigte på at udvikle nye sider af det regionale samarbejde i den nye politiske situation. Desværre var repræsentanterne for de baltiske lande tvunget til at ødelægge konferencen, fordi vi allerede tydeligt kunne se Ruslands ondsindede optræden, som kom konkret til udtryk ved angrebet på tv-tårnet i Vilnius nogle få dage senere. På det tidspunkt brugte vi platformen til at gøre verden opmærksom på denne fare, og andre mål fik mindre opmærksomhed.
Vi forelagde dog en strategisk plan på vegne af Det Grønne Parti. Da jeg genlæste den, bemærkede jeg, at miljøbeskyttelsen af selve Østersøen til trods for de drastiske politiske forandringer, der er sket, ikke er blevet bedre. En af vores henstillinger var, at al olietransport i Østersøen burde ophøre. I stedet for blev olietransporten tre gange større.
Den russiske avis Независимая газета (Independent Newspaper) trykte i går en artikel om gasledningen gennem Østersøen. I artiklen hævdes det, at Østersølandene nu vil blive foreslået, at de fornødne økologiske undersøgelser bliver foretaget. Det er glimrende, men rækkefølgen er desværre forkert. Opmærksomheden blev først rettet mod politiske, så økonomiske og først da økologiske forhold, som en form for pynt så at sige. Artiklens afslutning er også værd at bemærke - modstanderne af gasledningen planlægger at torpedere hele foretagenet ved hjælp af ammunition, der blev sænket under Anden Verdenskrig. Den sjette gasledning i Urengoj led tilsyneladende samme skæbne, hvilket angiveligt var den eneste årsag til Sovjetunionens sammenbrud.
Jeg vil gøre opmærksom på, at alle betingelserne var til stede for en rettidig gennemførelse af en økologisk vurdering i Østersøen ligesom miljøbeskyttelsesorganisationen HELCOM og 80 års akademisk samarbejde.
Kort sagt støtter vores delegation Alexander Stubbs tilgang, og den takker ham mange gange. Vi mener også, at det i overensstemmelse med hr. Stubbs tre søjler ikke er nødvendigt at inddrage det arktiske område i østersøstrategien. Efter vores mening ville det - med henblik på planlagt arbejde med Østersøens miljø og meget andet - være hensigtsmæssigt at oprette en ny post i EU's budget for dette hav, som er enestående i verden.
Henrik Lax
(SV) Hr. formand! Som en af initiativtagerne til og grundlæggerne af netværket Baltic Europe Intergroup har jeg i ca. to år haft den glæde at deltage i det arbejde, som nu har ført til denne betænkning.
Takket være optagelsen af 10 nye medlemslande i Unionen har det været muligt at genforene befolkningerne rundt om Østersøen. Nu kan hjertet af regionen give den nordlige dimension fuld livskraft. Unionen skal udnytte det store potentiale, østersøregionen har. Jo hurtigere de nye medlemslande kan øge deres velfærd, jo stærkere bliver Unionen i forhold til sine naboer. For at opnå dette er der brug for aktive foranstaltninger fra Unionens side. Derfor har vi brug for et konkret program fra Kommissionen, hvor alle dens forvaltningsområder tager deres ansvar.
Der er brug for en stærk østersøregion, hvis der skal findes en løsning på spørgsmål, som er vigtige for hele Unionen. Gennem direkte kontakter mellem mennesker må vi nedbryde de mentale barrierer, der findes mellem øst og vest. Vi har brug for en moderne visumpolitik og et bedre økonomisk samarbejde med Rusland. Vi må løse grænseproblemerne i Baltikum. Vi må genoprette den økologiske balance i Østersøen. Vi må afslutte den russiske boykot af polske fødevarer. Vi må afskaffe de op til 50 km lange lastbilkøer ved grænseovergangene i Østfinland. Unionen er til for at løse fælles problemer. Det må ikke blive sådan, at veto er den eneste måde at rette opmærksomheden på vigtige spørgsmål. Det er derfor nødvendigt med en fælles EU-strategi. Det er vigtigt, at Kommissionen hurtigt tager anliggendet op til behandling, og Stubb-betænkningen er et udmærket grundlag herfor.
Zdzisław Zbigniew Podkański
(PL) Hr. formand! Østersøen, som i dag nærmest er blevet et indre farvand i EU, er vigtig for både regionens økonomi og hele EU.
Desværre er Østersøen det mest forurenede havområde i verden. Derfor skal opmærksomheden rettes mod den gennem en fælles strategi og konsekvent samarbejde mellem EU's medlemsstater og Rusland om at gennemføre denne strategi.
I den forbindelse er det positivt, at der bliver drøftet en aftale om en ny politisk erklæring om den nordlige dimension og et strategisk rammedokument på topmødet mellem EU og Rusland i Helsinki den 24. november.
Når vi behandler østersøproblemet, må vi huske på, at ca. 85 millioner mennesker lever langs Østersøens kyster, og at den har et rigt og varieret dyre- og planteliv, herunder mange allerede udryddelsestruede arter. I århundrede har dette hav brødfødt millioner af mennesker og givet ikke bare fiskere og deres familier, men også mennesker beskæftiget med andre aktiviteter deres udkomme. Søfolk har også skabt deres egen kultur, som vi bør beskytte lige så omhyggeligt som det naturlige miljø, landskabets skønhed og den materielle velstand.
Det er grunden til, at vi er bekymrede over den planlagte nordlige gasledning og de dermed forbundne farer for kemisk forurening og militær mobilisering. Østersøen er en skat, som vi har arvet efter vores forfædre sammen med en pligt til at videregive den og dens værdier til de kommende generationer.
Charles Tannock
(EN) Hr. formand! Først og fremmest vil jeg gerne lykønske ordføreren, min ven Alexander Stubb, og min kollega Christopher Beazley for hans gode indsats som formand for intergruppen om Østersøen.
Jeg støtter fuldt ud Diana Wallis' bemærkninger om at styrke EU's profil i det nordlige Europa. Den nordlige dimension er en vidtgående EU-politik, der styrer EU's relationer med det nordvestlige Rusland, herunder Kaliningrad, Østersøen og Ishavet. Den nordlige dimension gennemføres inden for rammerne af partnerskabs- og samarbejdsaftalen med Rusland. Den opfattes som en vej til samarbejde med landene i Europas nordlige regioner for bl.a. at skabe øget fremgang, styrke sikkerheden og resolut bekæmpe farer som miljøforurening af Østersøen, atomrisikoen som fra den russiske ubådsflåde på Kolahalvøen, grænseoverskridende kriminalitet og forvaltningen af havets ressourcer.
Otte EU-medlemsstater - Danmark, Tyskland, Polen, Litauen, Letland, Estland, Finland og Sverige - ligger omkring Østersøen, og EU's fælles grænse med Rusland er blevet betydeligt længere efter udvidelsen. Ikke desto mindre kan forholdet mellem EU og Rusland ikke kun dikteres af forholdet mellem Østersølandene og Rusland. Vores strategiske partnerskab og vores kollektive behov i EU for energisikkerhed samt samarbejdet i kampen mod terror og behovet for at støtte Rusland på områder som hindring af atomspredning fra lande som Iran og Nordkorea rækker ud over de regionale spørgsmål som dem, der tages op i den nordlige dimension.
Der ydes i øjeblikket økonomisk støtte gennem Tacis og Interreg, men snart bliver Rusland en del af det europæiske naboskabs og partnerskabsinstrument, og EU bør have en separat budgetpost for regionen. Klimaforandringerne gør nu Arktis mere tilgængelig for menneskelige aktiviteter som udnyttelse af naturressourcer og øget skibsfart, men Arktis spiller også en vigtig rolle som en tidlig advarsel om potentielt katastrofale globale klimaforandringer.
Ruslands energieksport kan også være et politisk våben, har vi nu opdaget, hvilket vi så sidste år i Ukraine og i år med Georgien. Nu er der masser af rygter om, at Rusland ønsker at oprette et OPEC-lignende gaskartel, hvilket vi må modsætte os for enhver pris. Jeg opfordrer præsident Putin til at ratificere EU's energicharter, som vil give alle EU-virksomheder lettere adgang til russisk olie og gas. EU må også investere mere i vedvarende energikilder og energi med lavt CO2-udslip, samtidig med at vi tilskynder til så stor diversitet som mulig inden for energiforsyningen.
Katrin Saks
(ET) Hr. formand, mine damer og herrer! Selv om dette er et fælles hav, giver vi det forskellige navne, og vi må indrømme, at vi endnu ikke er begyndt at betragte det som et fælles område eller at udnytte alle dets muligheder. Derfor bifalder jeg stærkt Alexander Stubbs og præsident Toomas Hendrik Ilves' indsats for at udarbejde denne strategi.
Under den nordlige dimensions auspicier kunne vores fælles søstrategi blive noget endnu større. Jeg mener, at vi alle i en globaliseret verden og et multikulturelt EU, der endog bliver større, søger nye identiteter, og Østersøen kan spille en vigtig rolle på dette punkt og blive en slags symbol. Gennem historien har der været forbindelser mellem de lande, der omgiver havet, men et samarbejde med sigte på at udvikle regionen som helhed vil bringe disse forbindelser op på et nyt niveau. Det vil vi alle sammen drage fordel af. Østersøen, som i dag er et af de mest forurenede farvande, kræver fælles aktion.
Hvorfor har vi brug for denne strategi? En fælles Østersøregion vil ikke opstå af sig selv som følge af individuelle projekter, vi må have koordinerede aktiviteter ...
(Formanden afbrød taleren)
Anneli Jäätteenmäki
(FI) Hr. formand, mine damer og herrer! Jeg lykønsker Alexander Stubb med en fremragende betænkning og takker ham for hans glimrende samarbejde. Jeg vil blot tale om en ting, og det er det ændringsforslag, som Diana Wallis og jeg stillede om oprettelse af et lokalt kontor i Østersøregionen.
For øjeblikket opererer Den Europæiske Investeringsbank i 11 EU-medlemsstater og seks lande uden for EU i Middelhavsområdet og Afrika. Kun en afdeling, afdelingen i Polen, befinder sig i Østersøregionen og i en ny medlemsstat. Derimod er der i alt otte afdelinger i Sydeuropa og Middelhavsområdet. Sidste år oprettede EIB et afdelingskontor i Wien. Det skal have ansvar for projekter i det østlige Centraleuropa og Balkanlandene. Men ingen afdeling har ansvar for projekter i de nye medlemsstater, de nordiske lande eller de baltiske lande.
Jeg mener, at det er vigtigt at oprette et kontor af denne art, som har ansvar for at føre tilsyn med finansieringstiltag i regionen og for at gennemføre østersøstrategien. Et sådant afdelingskontor kunne også fremhjælpe store finansieringsprojekter under EU's strukturfonde og Samhørighedsfonden i efterfølgende perioder og dermed lette samarbejdet i Østersøregionen og fremme store projekter der.
Bogdan Klich
(PL) Hr. formand! Den nordlige dimension af EU's eksterne politik er ikke kun noget, som det finske formandskab prioriterer. Den er også et overordentligt vigtigt aspekt af den polske udenrigspolitik og af udenrigspolitikken i syv andre EU-medlemsstater, som omgiver Østersøen. I løbet af de sidste 10-15 år er Østersøregionen blevet en region for fredeligt samarbejde med Rusland. Hvis vi skal fastholde denne situation, må vi afværge de farer, der har vist sig i horisonten. Den største trussel i dag er regionens landes stigende afhængighed af russiske brændstofforsyninger og de mange uløste problemer vedrørende Kaliningrad-regionen.
De enkelte lande og vores gruppe på otte lande er ikke i stand til at klare disse udfordringer på egen hånd. Derfor er det vigtigt, at de prioriteres af EU som helhed. I dag stammer 24 % af gasforsyningerne fra Rusland. Denne andel vil stige i fremtiden. Den mulighed for, at Rusland opretter et gaskartel, som Charles Tannock nævnte for et øjeblik siden, er endnu en årsag til bekymring. Investeringer som østersøgasledningen øger hele EU's afhængighed af dets østlige nabo. Desuden skaber de farlige politiske spændinger mellem EU's egne medlemsstater.
I dag er Kaliningrad-regionen en tikkende bombe. Vi er ikke bare bekymrede over den militære mobilisering i området, men også over den sociale situation i Kaliningrad. En stor del af befolkningen er smittet med aids, det naturlige miljø bliver ødelagt, og den organiserede kriminalitet breder sig.
Hvis EU som helhed undlader at interessere sig for disse spørgsmål, vil der derfor ikke være nogen fælles politik, hvad angår energi og Kaliningrad. Uden en fælles politik vil vi alle sammen lide tab.
Janusz Onyszkiewicz
(PL) Hr. formand! Jeg vil gå nærmere ind på spørgsmålet om Kaliningrad, fordi det er en stor udfordring. Vi havde alle sammen håbet, at Kaliningrad ville blive for Rusland, hvad Hongkong var for Kina. Det frygtes imidlertid, at den bliver, hvad Puerto Rico blev for USA.
Ud over de farer, som den foregående taler, hr. Klich, nævnte, vil jeg påpege endnu et uløst problem, nemlig at der 15 år efter Berlinmurens fald og den kolde krigs afslutning stadig er enorme lagre af våben i Kaliningrad, og ingen ved, hvorfor de er der. Tallene er tilgængelige, fordi Rusland som underskriver af konventionen om forbud mod eller begrænsninger i anvendelsen af visse konventionelle våben er forpligtet til at offentliggøre dem. Der er flere kampvogne i Kaliningrad end i den britiske og den franske hær tilsammen. Hvorfor er de der? Som sagt er der gået 15 år siden den kolde krigs afslutning.
Det er helt nødvendigt, at vi løser dette problemkompleks sammen ned Rusland, eftersom hele Østersøregionen og dens fremtid i høj grad afhænger af Kaliningrad-regionens fremtid. Det er nok den mest dynamiske region i dag, og dens muligheder for yderligere dynamisk udvikling er enorme.
Tunne Kelam
(EN) Hr. formand! Dette er et fælles initiativ fra medlemmerne af den nye intergruppe for Østersøen, der ledes kompetent af Christopher Beazley, og på grundlag af dette har Alexander Stubb udarbejdet en meget effektiv betænkning. Jeg vil gerne henlede Deres opmærksomhed på det underliggende ønske, som ikke går ud på at skabe en separat region, men at åbne Østersøområdet for Europa som helhed i alle EU-medlemsstaters interesse. Den nordlige dimension vil derfor bevare sit nuværende udenrigspolitiske samarbejdsaspekt med Rusland, Island og Norge. Men der vil blive tilføjet et meget vigtigt nyt EU-samarbejdsaspekt i form af en prioritering, som man kunne kalde for "Beazley-søjlen". Dette skyldes, at vi ønsker at udnytte samarbejdspotentialet i de otte medlemsstater omkring Østersøen fuldt ud.
Forskellige undersøgelser viser, at konkurrenceindekset i denne region er det højeste blandt alle europæiske regioner med hensyn til vækst inden for fremgang og produktivitet, videnskabelig innovation, fysisk infrastruktur, en velkvalificeret arbejdsstyrke og endda et lavt korruptionsniveau. Derfor må vi koordinere vores bestræbelser på at gennemføre de fire grundlæggende friheder fuldt ud i denne region og dermed give den et nyt brand som en af de mest attraktive og med den hurtigste udvikling i EU. Derfor har vi brug for en særlig budgetpost, og det vil være vores bidrag til udvikling af Lissabon-strategien.
Endelig vil jeg gerne minde Kommissionen om det første bud, som er, at Kommissionen nu skal tage initiativet på grundlag af denne betænkning.
Margarita Starkevičiūt
(LT) Hr. formand! Jeg havde tænkt mig at holde en helt anden tale, men jeg er fængslet af kommissærens tanke om, at vi bør fokusere på den usunde livsstil i Østersøregionen.
Den geopolitiske betydning af Østersøregionen har været ignoreret i årevis, selv om denne region er drivkraften bag den modernisering, der giver Nordeuropa mulighed for at udvikle sig helt til det arktiske område. Det var denne region, der muliggjorde moderniseringen af Rusland (hvis man har kendskab til historien). Det var denne region, der gav Finland sin styrke (det er en skam, at den finske minister ikke deltager i sådan en vigtig debat). Regionens betydning er altså hele tiden blevet bagatelliseret. Efter min opfattelse giver denne betænkning anledning til at takke Alexander Stubb for hans bestræbelser på at fremhæve Østersøområdet, som faktisk er drivkraften bag modernisering i Nordeuropa og i dette tilfælde endda kunne blive drivkraften bag modernisering i hele EU.
Jeg støtter også hr. Beazleys udsagn om, at dette projekt er i overensstemmelse med Parlamentets vigtige opgave med at bringe beslutningstagningen tættere på borgerne. Jeg håber, at Kommissionen også vil huske på dette.
Bogusław Sonik
(PL) Hr. formand! Jeg tror, at Østersøen snarere vil forene end splitte landene i regionen ved at skabe og fremme økonomiske forbindelser og samtidig respektere disse landes politiske rettigheder og bevare naturarven. Dette vil imidlertid ikke være muligt, hvis visse økonomiske interesser fremmes på bekostning af andre uden respekt for principperne om godt nabosamarbejde, solidaritet og fælles ansvar. Et godt eksempel er bygningen af den nordlige gasledning, som er blevet nævnt her flere gange og er en investering, der blev gjort uden høring af partnerne i Østersøregionen.
Vi må spørge os selv, hvilke mål vi har med et tættere samarbejde inden for gruppen på otte Østersølande, og hvad det er, vi prioriterer. På den ene side erklærer vi, at det er nødvendigt at beskytte Østersøens økosystem, men på den anden side frygter vi en åben og ærlig debat om de miljøspørgsmål, der er forbundet med bygningen af gasledningen.
Jeg vil gerne minde om, at 60 medlemmer af Parlamentet sidste år stillede forslag om en debat om de miljømæssige aspekter ved at bygge gasledningen. Denne debat blev aldrig til noget. Formændene satte den ikke på dagsordenen.
Jeg vil også informere repræsentanterne for Rådet og Kommissionen om, at Rusland forhindrer fri sejlads på Østersøen ved ikke at tillade skibe at passere gennem stræderne mellem Vistula-lagunen og Kaliningrad. Det betyder, at havnen i Elbląg, som for nylig blev moderniseret med EU-midler, går til grunde, fordi den ikke længere har adgang til det åbne hav.
Det lader til, at Rusland, som har sin hærbase ved disse stræder, har fået prioriteret sine ensidige interesser.
Strategien for Østersøregionen har fremhævet disse farer, og derfor takker jeg Alexander Stubb for hans betænkning. Han kan regne med vores støtte til de mål, han forsøger at nå. Jeg takker også alle medlemmerne af den tværpolitiske gruppe om Baltikum og dens leder, Christopher Beazley, for deres engagement.
Margot Wallström
Hr. formand! Jeg har min egen personlige nordlige dimension, eftersom jeg blev født i det nordlige Sverige, så jeg er sikker på, at min kollega fru Ferrero Waldner ville have lettere ved at holde hovedet koldt i denne forhandling!
Jeg har nydt at lytte til denne diskussion om Østersøstrategien og hele diskussionen om den nordlige dimension som helhed. En del af udfordringen består i at sikre, at Østersøstrategien kommer til at omfatte alle vigtige elementer og ikke kun dem, der hænger sammen med den nordlige dimension.
Jeg har tillid til, at den nye politik for den nordlige dimension med det kommende delte ejerskab mellem EU, Rusland, Norge og Island vil blive til stor nytte for Østersøregionen, fordi ingen af de udfordringer, Østersøen står over for, kan løses uden konkret deltagelse fra russisk side, på samme måde som ingen af de udfordringer, som Barentshavet står over for, kan løses uden om Rusland og Norge.
Jeg vil gerne kommentere nogle få af de specifikke spørgsmål, der er blevet taget op. For det første vedrørende Østersøen skal investeringsbeslutningerne naturligvis træffes af investorerne, men Kommissionens synspunkt har været, at det er meget vigtigt, at man foretager korrekte miljøvurderinger af projekternes gennemførelse, og vi har ikke foretrukket den ene vej frem for den anden.
Kaliningrad oblast har naturligvis været en prioriteret sektor for den nordlige dimension og vil fortsat være det. Det er også et område, som vi er særligt opmærksomme på i vores bilaterale forbindelser med Rusland. Transitordningen er nu gennemført fuldt ud, og det er gjort betydeligt nemmere gennem en massiv EU-bistand, som Kommissionen regner med at aflægge rapport om ved udgangen af året. Transitordningen er også et vigtigt spørgsmål, og vi må ikke glemme, at nøglen til succes i Kaliningrad bliver en kraftig økonomisk udvikling oblast'en med harmonisk støtte fra EU til de russiske programmer for dette territorium. Styrket økonomisk vækst i Kaliningrad med henblik på at mindske kløften i forhold til de umiddelbare EU-naboer vil bidrage til at fjerne de lange køer ved grænsen. Samtidig vil EU's investeringer i infrastrukturen ved grænseovergangene fortsætte. På den måde engagerer vi os i dette meget vigtige spørgsmål.
Som det fremgik ved den meget vigtige åbning af det sydvestlige spildevandsanlæg i Skt. Petersborg sidste år med dets konkrete fordele for vandkvaliteten i Finske Bugt, er det muligt med samarbejde og samfinansiering med Den Russiske Føderation, og det giver fordele både for deres borgere og for vores. De kommende store miljøpartnerskabsprojekter i Kaliningrad oblast inden for den nordlige dimension, der hænger sammen med Tacis-projekter inden for vandsektoren i samme oblast, bekræfter disse forudsætninger. Desuden giver medlemskabet af den nordlige dimension for vores EØS-partnere, Norge og Island, også denne politik en nordlig, paneuropæisk karakter, hvilket vi bør hilse velkommen.
Endelig vil jeg gerne føje noget til det, Diana Wallis sagde. Canadas og USA's engagement tilføjer også den nordlige dimension en transatlantisk og polar værdi, som vi bør fastholde.
Jeg vil også gerne kommentere budgettet. Efter Kommissionens mening indebærer betænkningens forslag om at indføre en særlige budgetpost for Østersøstrategien og en række risici. Det vil stride mod logikken om at forenkle EU's eksterne finansielle instrumenter. Det europæiske naboskabs- og partnerskabsinstrument vil være det naturlige værktøj til at ledsage gennemførelsen af politikken for den nordlige dimension, men andre økonomiske instrumenter vil også kunne yde et bidrag. Vi har ikke råd til at forsømme nogen af komponenterne i den nordlige dimension, og vi bør udnytte hele dens potentiale og synergi fuldt ud. Det europæiske naboskabs- og partnerskabsinstrument vil skabe nye muligheder, navnlig inden for grænseoverskridende samarbejde, som sammen med et større bidrag fra et rigere Rusland og en betydeligt lettere adgang til finansiering fra Den Europæiske Investeringsbank til dette område vil skabe de rette incitamenter og forbedre velfærden i hele Nordeuropa.
Formanden
Tak, fru kommissær. Jeg vil også gerne takke ordføreren, hr. Beazley, og alle talerne.
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted i morgen.
Skriftlig erklæring (artikel 142)
Marianne Mikko
(ET) 10 år uden revision og revurdering er for lang tid, selv for en langsigtet strategi. Den nordlige dimension blev udformet og iværksat under Finlands foregående formandskab. Nu har Finland igen formandskabet for EU.
I mellemtiden er Østersøregionen ændret til ukendelighed. Rusland er nu rigt nok til at købe energiinfrastruktur over hele Europa. Kreml er igen fuld af selvtillid, endog aggressiv. De baltiske lande er nu medlemmer af EU, og Østersøen er vores indre farvand.
Østersøregionen er nu verdens mest konkurrencedygtige region, hovedsageligt som følge af de skandinaviske landes succes. Hvis regionen skal fastholde sin position, er det af største vigtighed, at den også fungerer som en helhed i sin udvidede form.
I Alexander Stubbs betænkning understreges nødvendigheden af en klar strategi for Østersøen. Gennemførelsen af strategien forudsætter finansiering, og derfor er en særskilt budgetpost for strategien for Østersøregionen uundgåelig. Uden en budgetpost ville hele strategien ikke være andet end tomme ord.
Den finansielle side af den nordlige dimension bestod udelukkende i at yde bistand til Rusland. Med EU's midler formåede man at reducere faren for nuklear og konventionel forurening fra Rusland betydeligt. Nu er det på tide at komme videre og sætte fokus på at afstemme de baltiske og de skandinaviske landes udviklingsniveau.
Intern sikkerhed, naturbeskyttelse, transport og infrastruktur skal bringes op på skandinavisk niveau. Medlemsstaternes forholdsvis små markeder skal integreres. Der skal gøres meget, og jo hurtigere vi begynder, desto bedre resultater vil vi kunne opnå.
