Dopady současné krize na plynárenství - Druhý strategický přezkum energetické politiky - Zlepšování energetické účinnosti pomocí informačních a komunikačních technologií (rozprava) 
Předsedající
- Dalším bodem na pořadu jednání je společná rozprava o:
prohlášení Komise k dopadům současné krize na plynárenství;
zpráva o druhém strategickém přezkumu energetické politiky, kterou vypracovala paní Laperrouzeová jménem Výboru pro průmysl, výzkum a energetiku;
otázka k ústnímu zodpovězení (B6-0003/2009), kterou pokládá pan Remek Komisi jménem Výboru pro průmysl, výzkum a energetiku, o řešení problému energetické účinnosti pomocí informačních a komunikačních technologií.
Andris Piebalgs
člen Komise. - Vážená paní předsedající, rád bych nejprve poblahopřál Výboru pro průmysl, výzkum a energetiku a zpravodajce paní Laperrouzeové. S přípravou této zprávy o bezpečnosti dodávek již na toto únorové plénum si dali obrovskou práci. Když paní zpravodajka začala, nikdo nemohl očekávat, že budeme mít úplné dodávky plynu z Ruska přes Ukrajinu, a to nás jistě upozorňuje na problematiku bezpečnosti dodávek.
Co se týče plynové krize, jaký je současný stav hry? Všechna nasmlouvaná množství přicházejí do míst určení, což znamená, že většina spotřebitelů má úplné dodávky plynu. V Polsku ještě jeden tok chybí, ale pracujeme na něm. Je výjimečný v tom, že byl původně dodáván společností RosUkrEnergo, která již v nové dohodě nemá místo, ale pracujeme i na úplném obnovení dodávek plynu do všech částí Evropské unie, které byly krizí zasaženy.
Dohoda o dodávkách byla uzavřena na deset let, a tak můžeme očekávat, že poskytne solidní základnu pro to, aby se podobná situace v budoucnu neopakovala. Rád bych ovšem také zdůraznil, že všichni pozorovatelé EU jsou stále na místě a sledují toky plynu a očekáváme, že v budoucnu je nebudeme potřebovat. Písemně jsem se otázal kolegů v Rusku a na Ukrajině, jak bychom měli při monitoringu postupovat do budoucna, protože podle mého názoru nejsou nyní žádní pozorovatelé zapotřebí, pokud budeme důvěřovat dohodě a pokud bude dohoda stabilní, nicméně pozorovatelé jsou v současné době na místě.
Věřím, že bychom v tomto problému tranzitu plynu neměli zůstávat nečinní. Měli bychom i nadále pracovat s oběma stranami - se stranou nabídky, Ruskem, a s Ukrajinou jako tranzitní zemí - a měli bychom skutečně zajistit oddělení dodávek plynu na Ukrajinu od tranzitních toků směřujících do Evropské unie, jakož i finanční přínos těchto tranzitních toků pro Ukrajinu, aby do této země přitekly zisky a velmi potřebné hospodářské přínosy. Na této otázce budeme pracovat i nadále, ale v zásadě lze říci, že krize je za námi.
Jaké bychom si měli vzít ponaučení? Již jsem řekl minule, že ponaučením je, že Evropa je silnější, než jsme čekali. V této obtížné situaci pracovaly země EU prostřednictvím předsednictví a podpory Komise skutečně jednotně. Viděli jsme řadu důkazů solidarity, kdy některé členské země pomáhaly jiným. Rovněž jsme si jasně uvědomili, že vnitřní trh fungoval tam, kde mohl. Byl jsem rovněž velmi potěšen silnou a koordinovanou odpovědí evropského plynárenského průmyslu, který především demonstroval společný postoj vůči Gazpromu, ale také přišel se společným návrhem, který by mohl být užitečný v případě neuzavření stálé dohody mezi Ruskem a Ukrajinou.
Jaké slabé stránky jsme odhalili? Za prvé, jedná se o nedostatek infrastruktury. Ten byl zcela zřejmý a částečně v důsledku tohoto nedostatku také nemohl fungovat trh. Nedošlo k výraznému zvýšení ceny plynu a promptního trhu, ale to spíše kvůli tomu, že do některých částí Evropské unie, které dodávky plynu potřebovaly nejvíce, nebylo další plyn možné dodat.
Solidarita mohla být v některých případech větší. Rovněž jsme viděli jiné případy, kde nebyla dostatečná průhlednost, a na řešení krize rozhodně potřebujeme silnější koordinační mechanismy.
Strategický přezkum energetické politiky, který navrhla Komise v listopadu, se věnoval pěti oblastem, které paní Laperrouzeová a Výbor pro průmysl, výzkum a energetiku podrobněji studují a modernizují. Jedná se o energetickou účinnost; využití místních zdrojů (a rád bych uvedl, že v roce 2008 připadalo 43 % instalované kapacity na větrnou energii; jedná se o největší instalovanou kapacitu a vítr je místním zdrojem); vnější vztahy, tj. fakt, že spolupracujeme s našimi kolegy; krizové mechanismy; a infrastrukturu.
Věřím, že Komise, jak k tomu vyzývá této zpráva, vyvine podstatně větší úsilí v jednom konkrétním bodě, a to při konsolidaci činností v různých oblastech, neboť jsme skutečně vyvinuli celou řadu činností při provádění balíčku pro energetiku a boj proti změnám klimatu, v oblasti technologií, ve vnějších vztazích a na vnitřním trhu. Je ale velmi důležité, abychom věděli, jak tyto činnosti konsolidovat, a jaké další kroky bychom případně měli přijmout.
Na závěr uvedu jeden konkrétní návrh vypracovaný Komisí, který se velmi úzce týká této problematiky, ale také všeobecné hospodářské krize, se kterou se potýkáme. Jedná se o část balíčku hospodářské obnovy věnovanou energetice.
Toto financování navrhujeme využít ve třech oblastech. 3,5 miliardy EUR je na infrastrukturu - cílem není podpořit každý jeden projekt, ale prohloubit diverzifikaci toků plynu z jihu, západu a východu a získat vyvážený a udržitelný mix dodávek plynu.
Pokud jde o elektřinu, tak neslabší místa představuje izolace pobaltských států a Pyrenejského poloostrova.
Pak se jedná o dvě otázky, které jsou občas považovány za luxus, ale podle mého názoru jsou vysoce důležité: příbřežní větrné elektrárny - je důležité získat podporu veřejnosti na probíhající projekty - a zachycování a ukládání uhlíku. Tato opatření jsou absolutně nezbytná k dosažení našich globálních cílů v boji proti změnám klimatu, ale také jimi dáme evropskému průmyslu velmi potřebný impulz k rozvoji technologie, která by mohla být využívána v budoucnu.
Díváme se tedy na kombinaci zabezpečení dodávek, technologických cílů a také cílů při obnově evropské ekonomiky. Věřím, že se jedná o správný návrh. Objem prostředků není nikterak obrovský a věřím, že směřují na správná místa a že do posilování zabezpečení dodávek v Evropské unii by měla být zapojena veřejnost.
Anne Laperrouze
zpravodajka. - (FR) Vážená paní předsedající, pane komisaři, dámy a pánové, naše diskuse o tomto druhém strategickém přezkumu energetické politiky byla přirozeně poznamenána novou krizí dodávek plynu mezi Ruskem a Ukrajinou. Tato krize nasvítila nedostatky, křehkost vzájemného propojení a těžkopádnost Evropské unie při formulování reakce a nalézání společného hlasu.
Za třetí, krize odhalila potřebu společné energetické politiky. Musím však říci - a náš pan komisař to právě sám zdůraznil -, že nyní vidíme pokrok a vzestup spolupráce a solidarity mezi členskými státy, a tedy i tužby k nalezení léku na zvládání těchto krizí.
Ráda bych poděkovala poslancům a poslankyním, kteří velkým dílem obohatili tuto narychlo sestavenou zprávu, neboť o sdělení Komise jsme se dozvěděli v listopadu. Nebudu dopodrobna vysvětlovat vše, co jsme do tohoto usnesení napsali, a namísto toho spíše zdůrazním, jaká poselství chtěl Výbor pro průmysl, výzkum a energetiku jejím prostřednictvím předat.
Kontext je následující: manévrovací prostor daný změnami klimatu se bude zužovat, zabezpečení dodávek energie do Evropské unie ohrožují čím dál závažnější a častější krize a může dojít k narušení konkurenceschopnosti. To vede k nutnosti nově promyslet spotřebu a využívání energie v Evropské unii, nově promyslet naše energetické zdroje a najít schopnost zužitkovat tento značný zdroj pracovních míst, který v energetice máme, pracovních míst, která jsou v kontextu současné hospodářské krize tolik klíčová.
Co navrhujeme? V krátkodobém horizontu podporu vize balíčku pro energetiku a boj proti změnám klimatu nazvaného "třikrát 20 do roku 2020", který by se stal evropskou energetickou politikou. Jedná se o spojení opatření na několika úrovních - globální, evropské, vnitrostátní a místní - což znamená, že mezi hlavní priority, které jsme označili, patří samozřejmě energetické úspory, energetická účinnost a rozvoj obnovitelných zdrojů energie, neboť v této oblasti chová Evropská unie obrovský potenciál. Zejména cíl dvacetiprocentního zvýšení energetické účinnosti bude nutno učinit závazným.
Za druhé, bude zapotřebí zvýšit zabezpečení dodávek do Evropské unie prostřednictvím investic do sítí, a zejména do jejich vzájemného propojení. Solidarita mezi členskými státy znamená, že sítě musí zásobovat regiony, které jsou izolované a vysoce závislé na jediném dodavateli. To rovněž znamená, že budeme muset přezkoumat směrnici o zajištění dodávek plynu, abychom z ní učinili evropský nástroj krizového řízení. Posílení zabezpečení dodávek rovněž vyžaduje prohloubení a strukturování dialogu s tranzitními zeměmi a producentskými zeměmi. Musí být rozvíjeny tyto vztahy vzájemné závislosti v energetice, a to zejména s Ruskem a ve Středomoří.
Za třetí, klíčovým faktorem zabezpečení dodávek je existence vnitřního trhu. Jak však může jeden členský stát získávat dodávky z jiného členského státu, když propojení mezi nimi neexistuje nebo má malou kapacitu?
Za čtvrté, musíme označit nejlepší postupy na mezinárodní úrovni. V této souvislosti posilme výměnu informací s Japonskem a Spojenými státy, a zejména s Kalifornií, ale na druhou stranu nezavírejme oči před tím, že naše vztahy s těmito odběratelskými zeměmi jsou založeny nejen na spolupráci, ale i na vzájemné konkurenci, zejména v oblasti energetických technologií.
Pak máme dlouhodobý horizont, který je velmi důležitý. Úkolem je předvídat budoucnost dodávek energie do Evropské unie. Přibližně v letech 2010-2020 bychom měli být schopni sestavit plány dodávek do Evropské unie v podobě scénářů s horizontem do roku 2050. K tomu si musíme vytyčit odvážné cíle při boji proti změně klimatu. Náš výbor navrhuje do roku 2050 snížení emisí CO2 o 60-80 %, ale do budoucna asi nejméně o 80 %, zvýšení energetické účinnosti o 35 % a zvýšení podílu obnovitelných zdrojů na 60 %.
Náš Parlament volá po tom, aby plán předpovídal vývoj podílu různých zdrojů energie, aby mohly být naplánovány investice do výroby, propojení, výzkumu a vývoje.
V energetickém mixu na rok 2050 potvrdil Výbor pro průmysl, výzkum a energetiku podíl jaderné energie i ostatních zdrojů, jako například obnovitelných zdrojů, a také záměr rozvíjet prostředky skladování energie a využití sluneční energie, která je zdrojem zcela nevyčerpatelným.
Vladimír Remek
Vážená paní předsedkyně, vážení přítomní, dámy a pánové, text otázky na Komisi, která se týká řešení problémů energetické účinnosti pomocí informačních a komunikačních technologií (IKT), máte k dispozici, a tak mi dovolte pár poznámek. Chci poděkovat za zodpovědnou práci všem stínovým zpravodajům i dalším poslancům, kteří přispěli řadou podnětů k finální verzi rezoluce, která uvozuje otázku na Komisi. Nakonec se podařilo najít kompromisní řešení pro téměř 90 pozměňovacích návrhů a dokument byl výborem ITRE přijat jednomyslně.
Jsme ve snaze o zvyšování energetické účinnosti pomocí IKT teprve na začátku. Možná se nám na podzim minulého roku zdálo, že připravujeme především výhled a strategii pro budoucnost. Události uplynulých týdnů nás postavily před jinou realitu. Jak finanční krize, tak už zmiňované přerušení dodávek plynu do některých členských zemí EU nastoluje potřebu nasadit všechny dostupné možnosti k řešení energetických výzev v co nejkratší době. Tak je to i s nutností výrazného zvýšení energetické účinnosti - tedy efektivního využívání energií - při co nejširším uplatnění IKT. Je více než jasné, že bez jejich rozumného - rád bych zdůraznil - promyšleného a co nejrozmanitějšího nasazení se nám nepodaří snižovat spotřebu energií ani omezovat nepříznivé klimatické změny.
S pomocí specializovaných pracovišť, výzkumných ústavů, ale také představitelů významných průmyslových odvětví i orgánů státní správy členských zemí Unie jsme se pokusili zmapovat situaci ve využívání IKT pro lepší zhodnocení energií. Neměli bychom připustit, aby snaha o snižování energetické náročnosti byla v protikladu s ambicemi EU zachovat si konkurenceschopnost a také udržitelnost rozvoje ekonomiky. Nemůžeme rozhodně jít extrémní cestou "ušetříme, ať to stojí, co to stojí".
Je faktem, že snižování energetické náročnosti je jedním z nejefektivnějších prostředků pro omezování emisí skleníkových plynů. Pohybujeme se ale také v pojmech jako inteligentní sítě, inteligentní budovy, účinnější měření spotřeby energií. Hovoříme o uplatňování IKT v dopravě, ve stavebnictví, téma je také o omezení pohybu zboží, jde o účinnější osvětlovací systémy a taková řešení, jakými jsou nanotechnologie apod. Zkrátka možná bychom těžko hledali obor, kde nelze energetickou účinnost s pomocí rozvoje IKT zlepšit. Při přípravě dokumentu jsme si jen potvrdili, že jsou všechny naše snahy při řešení energetických výzev v EU těsně provázané a jedna souvisí s druhou. Tak třeba podpora projektu Galileo, kterou jsme jako EP tomuto systému dali, se projeví v efektivitě dopravy, pohybu zboží i osob atd.
Rád zde konstatuji, že máme už v EU nejeden příklad úspěšného uplatňování IKT při efektivnějším využívání energií. A je dobře, že se o nutnosti popularizace těchto příkladů v zájmu pozitivní motivace mezi veřejností hovoří. V podstatě víme, co musíme udělat. Jde jen o to přejít od výzev konečně ke konkrétním činům. Jinak nám občané v členských zemích přestanou důvěřovat. Bohužel pro mnohé jsme už teď víc debatním a byrokratickým klubem než institucí, která jim může pomáhat překonávat překážky a vylepšovat život.
A tato slova beze zbytku platí také o celkové energetické politice, které se věnuje zpráva paní kolegyně Laperrouzeové. K dokumentu o druhém strategickém přezkumu této politiky jsem byl stínovým zpravodajem a chtěl bych paní kolegyni poděkovat za její vynikající práci při hledání konečné kompromisní podoby zprávy. Výsledek je konkrétnější a údernější, než byl původní text. Jak se dalo čekat, s blížícími se volbami do EP se stupňuje určitý populismus, směrovaný k voličům. Projevují se velké ambice, na které lidé rádi slyší. Splnění je ale mnohdy za hranicemi reality. Ano, všichni bychom byli rádi, kdyby šlo řešit energetickou spotřebu výhradně pomocí obnovitelných zdrojů. To by bylo ideální. Osobně ale vyzývám k realismu. Podobně je to se snahou protlačit do dokumentu ohromující 80 % snížení emisí do roku 2050 místo reálnějších 50 až 80 %.
Znovu se také opakují pokusy odpůrců jaderné energie vytěsnit tento pro Evropu životně důležitý zdroj bez emisí z celkového energetického mixu. Každému, kdo se nechce jen připojit k módní vlně a využívat politiku vyvolávání strachu z jádra, přece musí být jasné - bez jádra se prostě neobejdeme. A budeme muset investovat i do nové generace jaderných elektráren, do bezpečného ukládání a znovuvyužívání paliva i do jaderné fúze. Považuji za rozumné, že zpráva nakonec v podstatě podporuje místo jádra v mixu. Důležitá je podle mne konečně i snaha lépe propojit energetické sítě, např. s pobaltskými státy. Ty jsme nechávali léta "na holičkách" a jen jim slibovali. A oceňuji také, že je tu znovu myšlenka lepší koordinace využívání přenosových sítí, možná i pomocí jakéhosi dispečinku, chceme-li.
Viviane Reding
členka Komise. - Vážená paní předsedající, ráda bych nejprve poděkovala panu Remkovi a výboru ITRE za obrovskou práci, kterou si dali s tímto tématem nejvyšší důležitosti, neboť skutečně prostřednictvím IKT můžeme významně přispět k boji proti změnám klimatu a dosáhnout dvacetiprocentního snížení jak spotřeby, tak i emisí uhlíku.
Víme, že se jedná se o výzvu nesmírně velkou, ale nikoli nezdolatelnou. Vyrovnat se s ní můžeme jedině tehdy, naučíme-li se používat IKT. Proto Komise nehovoří, nýbrž jedná, a to následujícím způsobem.
Za prvé, pracujeme na sdělení o komplexní strategii pro řešení energetických a klimatických problémů prostřednictvím IKT. Tuto strategii doprovodí doporučení, ve kterém stanovíme úkoly, cíle a časový rozvrh opatření v odvětví IKT, včetně úloh pro zainteresované aktéry a členské státy. Tyto úlohy budou směřovat k urychlení přijetí IKT jako prostředku umožňujícího nám zvládnout poptávku po energii v našich domácnostech, podnicích a společnosti jako celku.
A teď na jaké úrovni? Za prvé, samozřejmě, na úrovni produktů IKT samotných. Jejich uhlíková stopa má klíčový význam a vím, že toto odvětví na tom pracuje. Doufáme, že se to podaří investicemi do výzkumu.
Druhou úroveň představují IKT jako nástroj usnadnění hospodářské činnosti napříč všemi odvětvími. Zde potřebujeme pobídky ke změně chování - jak řekl pan zpravodaj, ke změně myšlení - ale ta u vlád, řídících orgánů, podniků a občanů nastane jedině, pochopí-li, jaký potenciál úspor se zde nachází. To znamená, že musíme měřit, co máme teď a co děláme lépe. Nebudeme-li měřit, nebudeme mít výsledky, a proto potřebujeme základnu, se kterou budeme poměřovat dosažená zlepšení.
Výzva měření a kvantifikace bude v jádru našeho návrhu.
V jádru tohoto návrhu je rovněž cesta od výsledků výzkumu k inovacím a úspěchům v praxi. Začali jsme samozřejmě výzkumem. Také programy Komise na financování výzkumu a technického vývoje směřují k využití tohoto potenciálu v systémech a infrastrukturách pro služby.
Nejvýznamnější výsledky jsou očekávány například v oblastech distribuce elektrické energie, budov, dopravní logistiky a osvětlení. Zpravodaj má pravdu, když říká, že je v těchto projektech zapotřebí mezioborová účast. Proto jsme také založili projekty mezioborového výzkumu a velmi úzce spolupracujeme s průmyslem na zkrácení doby mezi výzkumem a vývojem a inovacemi. To je rovněž důvodem, proč jsme v našich inovačních programech podpořili demonstrace a ověřování nových řešení a technologií v reálném světě, aby se maximalizovalo jejich zavádění.
Součástí tohoto výzkumu je i zmenšování stopy produktů IKT. Co se týče financování, dosud jsme do této iniciativy investovali přes 4 000 milionů EUR. Partnerství soukromého a veřejného sektoru ve výzkumu a vývoji má v agendě Komisí navrženého plánu hospodářské obnovy velký význam, neboť jednou z námi navrhovaných iniciativ jsou energeticky účinné budovy, oblast, kde IKT samozřejmě sehrají čelnou úlohu.
Jedním z nyní rozbíhaných pilotních projektů je inteligentní dopravní systém. Hodně jsme již investovali do inteligentních systémů v automobilech a nyní se přesouváme k dalšímu kroku, kterým je vztah mezi automobilem na silnici a dopravními značkami. Souhlasím v tomto bodě se zpravodajem, že pro zvýšení účinnosti v tomto ohledu bude velmi důležité, abychom měli vlastní satelitní program.
Giorgos Dimitrakopoulos
Vážená paní předsedající, rád bych poblahopřál paní Laperrouzeové a poděkoval jí za spolupráci, které jsme se po celé toto období těšili. Jménem Výboru pro zahraniční věci Vám v základních obrysech přiblížím některé základní návrhy, které paní Laperrouzeové předkládáme.
Za prvé, měla by existovat společná evropská zahraniční politika v oblasti energetiky s důrazem na zabezpečení energetických zdrojů a zásobovacích cest. Všichni chápeme význam tohoto návrhu v době, kdy se o energetické zdroje svádějí bitvy.
Za druhé, musíme prohloubit naše vztahy s jinými zeměmi, v první řadě se zeměmi produkujícími energii, ale také se zeměmi, přes které vedou zásobovací cesty, jinými slovy zeměmi tranzitními.
Za třetí, potřebujeme novou generaci závazných pravidel vzájemné energetické závislosti. Tato pravidla jsou nesmírně důležitá, zejména v jednáních, která vedeme s jinými zeměmi, a především například - a to je aktuální otázka - v jednáních, která vedeme s Ruskem ohledně nové dohody, která má nahradit tu z roku 1997.
Dotkli jsme se boje o energetické zdroje, důležité otázky, která nás vedla k rozlišování mezi energetickými zdroji a cestami, po kterých k nám energie proudí. V současnosti existuje řada důležitých projektů. Rád bych zmínil plynovod South Stream, plynovod TGI z Turecka přes Řecko do Itálie, plynovod Nabucco a musím samozřejmě zmínit kaspický region, jemuž se věnujeme v mnoha diskusích. Mám zde mapu Kaspického moře a věřím, že když se na Kaspické moře díváme, musíme se dívat na všechny jeho strany, včetně strany ázerbájdžánské a turkmenské; o této otázce budeme vést v Evropském parlamentu rozpravu zítra nebo pozítří, ale rád bych vám připomněl význam Turkmenistánu a konečně samozřejmě také Íránu.
Romana Jordan Cizelj
Energie je jednou ze základních životních potřeb. Lidstvu však před určitou dobou přestalo stačit pouhé uspokojování základních životních potřeb; usilujeme také o takový společenský rozvoj, který nám usnadní živobytí. Proto v kterékoli společnosti platí, že energie souvisí s ekonomickými trendy.
Teprve nedávno jsme začali pohlížet na blahobyt jednotlivce z celistvějšího hlediska, a již jej neměříme pouze jeho kupní silou. Proto potřebujeme, pokud jde o energii, nalézt rovnováhu mezi zabezpečením a spolehlivostí dodávek, ochranou životního prostředí a opatřeními proti změnám klimatu a konkurenceschopností. Naše politická skupina podporuje všechny tři tyto cíle jako úhelný kámen společné evropské energetické politiky a v tomto smyslu také vítá zprávu paní Laperrouzeové.
Změny klimatu a problémy s dopravou ruského plynu do Evropy, které jsme zažili v lednu, svědčí o významu rozmanitosti ve společné energetické politice. Evropská unie musí co nejdříve přijít s projekty na posílení naší energetické infrastruktury, aby se usnadnil dovoz dodávek různými zásobovacími cestami. V této souvislosti musíme zajistit naši schopnost dovážet plyn jak přes různé tranzitní země, tak i z různých zemí vývozních. V tomto směru má obzvlášť vysokou důležitost realizace projektu Nabucco.
Navíc musíme obohatit náš energetický mix. Nanejvýš důležité je zvýšit podíl energetických zdrojů, které nezpůsobují emise skleníkových plynů, tedy jak obnovitelných zdrojů, tak i jaderné energie. Nemůžeme se úplně obracet zády ani k uhlí, ale musíme zajistit používání nejlepších možných technologií, například na zachytávání a skladování uhlíku.
Ráda bych zdůraznila, že naším prioritním úkolem je účinné využívání energie. Řada studií však prokázala, že potřebujeme investovat finanční, intelektuální a tvůrčí prostředky do kapacit na výrobu a distribuci. Ani se všemi opatřeními, která jsem zmínila, nebudeme ještě nějakou dobu schopni snížit naši závislost na dovozech na nulu. K minimalizaci problémů při dovozu energie musíme formulovat účinnou zahraniční politiku v oblasti energetiky. Z toho důvodu bych byla ráda, aby byla schválena Lisabonská smlouva, umožňující odstranit veškeré institucionální překážky tvorby zahraničních politik.
Na tomto místě se dotýkám Irska. Očekáváme, že Irové tento problém vyřeší. Naše očekávání od společné zahraniční energetické politiky však budou realističtější, přijmeme-li konkrétní kroky v oblastech, které jsme již zahrnuli do naší společné energetické politiky. Podle mého názoru bychom měli přijmout třetí balíček pro liberalizaci plynu a elektřiny již v tomto volebním období, a to spolu s jednotnými pravidly trhu pro celou Unii.
Závěrem bych ráda představila svůj názor na předložené pozměňovací návrhy. Zpráva paní Laperrouzeové je podle mého názoru dostatečně kvalitní, a tak nejsou potřeba žádné podstatné změny. Dlouhodobé cíle, které splníme prostřednictvím balíčku 20-20-20, podpořeného Evropskou radou i Evropským parlamentem, by se neměly měnit. Naše politická skupina nepodpoří žádné pozměňovací návrhy ke snížení rozmanitosti energetických zdrojů. Podpoříme však takové návrhy, které budou směřovat ke zvýšení počtu zásobovacích cest a zlepšení energetické bezpečnosti v Unii.
Na závěr bych chtěla poblahopřát zpravodajce k výjimečně zdařilé zprávě a poděkovat za její spolupráci..
Mechtild Rothe
Vážená paní předsedající, milí komisaři, dámy a pánové, ráda bych vyjádřila poděkování zpravodajce Anne Laperrouzeové za skutečně kooperativní způsob, kterým byla vedena vyjednávání. Dále bych ráda poděkovala zaměstnancům sekretariátů za jejich neocenitelný příspěvek.
Na pozadí poslední plynové krize se druhý strategický přezkum energetické politiky ukazuje nanejvýš skvěle načasovaný. V jádru evropské energetické politiky musí spočívat zabezpečení dodávek a solidarita mezi členskými státy. Jsem pevně přesvědčena, že by došlo k podstatnému zlepšení, kdyby výzva této zprávy k větší diverzifikaci plynových koridorů našla svou odezvu. Navíc musí Komise do konce letošního roku předložit také návrh na změnu směrnice o plynu z roku 2004, která by do ní zahrnula požadavek na závazné a účinné nouzové plány členských států a EU.
Jako poslanci skupiny socialistů v Evropském parlamentu však přikládáme zásadní význam povinnosti členských států EU věnovat obzvláštní pozornost, a to i v běžných dobách, nejzranitelnějším spotřebitelům ve společnosti, tedy obětem finanční nedostupnosti paliv. Máme nedostatek národních strategií na řešení tohoto problému. Proto moje skupina předložila další pozměňovací návrh, který členské státy vyzývá k vyvinutí skutečného úsilí na řešení tohoto problému.
Zpráva zdůrazňuje obzvláštní význam úspor energie a energetické činnosti. Zvýšení energetické bezpečnosti a energetické úspory jednoznačně představují nejúčinnější a nejvíce nákladově efektivní způsoby zlepšení zabezpečení dodávek. Zároveň musíme mít odvážné a realistické cíle pro budoucí dodávky energie do Evropy. Těší mě, když vidím naše pokroky v tomto směru, například když voláme po cíli 60 % podílu obnovitelných zdrojů v našem energetickém mixu do roku 2050. Zpráva dále zdůrazňuje obzvláštní význam místních iniciativ v boji za úspěšnější klimatickou a energetickou politiku. V tomto ohledu sehraje klíčovou úlohu Pakt primátorů, je však třeba podporovat i jiné podobné přístupy, například myšlenku Paktu ostrovů. Pointou nicméně je, že našich cílů budeme jen obtížně dosahovat bez investic do infrastruktury energetických sítí a další liberalizace vnitřního trhu. Potřebujeme fungující jednotný energetický trh se spravedlivou soutěží a zaručeným volným přístupem k sítím a rovným rozdělením práv mezi všechny výrobce. V tomto ohledu budou klíčové nadcházející týdny. Potřebujeme vytvořit a rozvíjet chytrou elektrickou síť, složenou z kombinovaných elektráren postavených na IKT a decentralizované výroby energie. Toto je jediný způsob účinného přenosu zdrojů energie do oblastí, kde jsou skutečně zapotřebí. Potřebujeme evropskou "supersíť", propojující obrovské potenciály regionů Severního moře, Baltu a Středomoří.
Neudržitelné je nicméně volání zprávy po tom, aby Komise sestavila konkrétní plán pro investice do jaderné energetiky. Z toho důvodu předložila moje skupina pozměňovací návrh, který jasně zdůrazňuje náš společný zájem na jaderné bezpečnosti a zároveň skutečnost, že případné investice do jaderné energetiky musí zůstat suverénním rozhodnutím členských států. Podle mého osobního názoru jadernou energii nepotřebujeme.
Graham Watson
jménem skupiny ALDE. - Vážený pane předsedající, loňský přezkum energetické politiky přinesl nové informace v aktuální době a rád bych poblahopřál Anne Laperrouzeové k důkladné zprávě o něm.
Řešené otázky jsou dosti složité, ale můžeme je zredukovat do následujícího tvrzení: Evropa potřebuje energetickou politiku, která nám poskytne udržitelné, cenově dostupné a bezpečné zdroje energie. Udržitelné zlomením naší životní závislosti na fosilních palivech, která dusí planetu; cenově dostupné zajištěním stabilních a realistických nákladů pro spotřebitele; a bezpečné vyvázáním evropských občanů ze závislosti na nespolehlivých nebo monopolních dodavatelích.
V pátek se skupina komisařů setká s premiérem Putinem a jeho týmem ministrů. Na pořadu jednání je energetika a naše strana by měla jasně uvést, že nemůžeme tolerovat, aby se spor mezi Ruskem a Gruzií uprostřed zimy vyvinul do evropské plynové krize. Měli bychom usilovat o záruky, ale měli bychom také poskytnout varování. Tato situace nastala v minulosti a nesmí nastat znovu.
Nastal čas zásadním způsobem přehodnotit dodávky energie do Evropy. Tento názor sdílejí poslanci všech skupin v této sněmovně, a aby mohly nastat potřebné změny, měli by nás tito poslanci vést společnými silami. Proto tento týden malá skupina našich členů, včetně pana Hammersteina, který promluví později, vydá nadstranické prohlášení nazvané Uskutečnit zelenou přeměnu energetiky v čase krize.
Jsem vděčný všem poslancům a poslankyním, kteří přispěli svými nápady, a těší mě míra konsensu, která mezi námi zavládla. V této sněmovně existuje vůle pracovat rychle, pracovat společně na hledání trvalého řešení evropské energetické krize - a tuto vůli musíme čerpat.
Ze všech potenciálních plánů na zahájení nové éry v energetické jeden vyčnívá: takzvaná supersíť neboli DESERTEC. Francouzské předsednictví se o ní zmínilo jako o možném operačním projektu pro novou Evropskou unii pro Středomoří. Řada poslanců, včetně paní Harmsové, v nedávné době navštívila jižní Španělsko, aby si tuto technologii prohlédla v provozu: solární termální energie ze severní Afriky a slunečných oblastí jižní Evropy využívající energie ze slunce a vyrábějící ekvivalent 1,5 milionu barelů ropy na čtvereční kilometr ročně. Při existenci energeticky účinného přímého vysokonapěťového vedení by tato energie mohla být dodávána do evropské supersítě, a to ze zdrojů obnovitelné energie napříč EU - přílivové energie z pobřežních regionů, větrné energie a energie mořských vln z větrné severozápadní Evropy a biomasy a geotermální energie ze všech míst, na kterých se vyskytují jejich přebytky.
Na počátku jsou náklady. Německé aerokosmické centrum odhaduje, že vybudování by stálo 45 miliard EUR, ale také říká, že během příštích 35 let by to ušetřilo spotřebitelům mnohonásobek této částky na levnějších účtech za energii a investice by vytvořila tisíce pracovních míst.
Jedná se o masivní projekt pro energetickou budoucnost, která je udržitelná, cenově dostupná a bezpečná. Právě o takovou energetickou budoucnost musí Evropa bojovat.
Antonio Mussa
Vážený pane předsedající, dámy a pánové, rád bych srdečně poděkoval paní Laperrouzeové za její práci, se kterou do značné míry souhlasím. Jsem však zmaten v některých aspektech, nejspíše kvůli přílišné provázanosti s hodnoceními Komise.
Za prvé cítím, že předpověď vývoje poptávky po plynu je podhodnocená. Pokud tomu tak je, obávám se, že se to nepříznivě promítne do zdrojů na financování projektů. Co se týče infrastruktury, nacházejí se příslušné projekty v různých fázích vývoje. Neměli bychom nově abstraktně definovat pořadí priorit a současně závažným způsobem přehlížet oblast Středomoří. Namísto toho by bylo vhodné přehodnotit projekty z hlediska doby na vývoj, finanční struktury, dostupnosti dodávek a vazby mezi veřejnou podporou a soukromými závazky.
Paní Laperrouzeová dále doporučila diverzifikovat zdroje a zásobovací cesty. Jedním z příkladů je Jižní koridor. U těchto otázek cítím nutnost programového přístupu rozděleného do etap. V případě Kaspického moře bude v první etapě k dispozici pouze plyn z Ázerbájdžánu. Přístup k dalším zemím bude vytvořen ve druhé etapě, což zkomplikuje trh z politického, regulačního a infrastrukturního hlediska. Návrh Komise na rozvojovou spolupráci se zeměmi kaspické oblasti může tyto problémy překonat, pokud bude jeho úlohou mimo jiné usnadnění rozvoje chybějící infrastruktury.
Předposledním aspektem je skutečnost, že mechanismy solidarity jsou bezpochyby životně důležité jak pro energetické politiky Unie, tak i ve vztahu k Lisabonské smlouvě. Pro zvýšení proveditelnosti těchto opatření by však bylo vhodné vyvarovat se nejen potenciálních výpadků, ale i příliš zdlouhavých postupů.
Na závěr bych se chtěl zmínit o vnějších vztazích. Vedle úlohy Energetické charty je důležitým cílem také rozšíření působnosti Výboru pro energetiku, zejména o tranzitní země a o oblast obnovitelných energií.
Rebecca Harms
Vážený pane předsedající, dámy a pánové, přes dobrou atmosféru, jež vládla během naší práce na Druhém strategickém přezkumu energetické politiky, musím bohužel říci, že jsme nedospěli k takovým opravám návrhu Komise, které jsem považovala za nutné.
Název "Strategický přezkum energetické politiky" vyvolává v mojí mysli silný obraz utváření budoucnosti. Ovšem pokud se na tento přezkum podíváme, musíme dospět k závěru, že je celý velmi silně zakotvený v minulosti. V ohnisku tohoto strategického plánu energetické politiky - a zpráva paní Laperrouzeové to bohužel nenapravuje - spočívá starý energetický mix uhlí a jaderné energie - a důraz na jaderný pilíř je opravdu opět velmi silný.
Zajímalo by mne, pane komisaři Piebalgsi, co se stalo s návrhy, které jste nám představil na začátku tohoto volebního období, když jste nám řekl, že obrovská rizika spojená s jadernou energií musí být spoutána, že problém jaderného odpadu, financování vyřazování jaderných zařízení z provozu a všechny tyto otázky musí být vyřešeny předtím, než Komise přijme nějaké pozitivní kroky k rozvoji jaderné energetiky. Ani jeden z těchto problémů nebyl vyřešen, a přesto nám teď Komise zahajuje tuto projadernou ofenzívu. Skutečnost, že ve Finsku právě probíhá jeden z největších debaklů západoevropské jaderné energetiky, že mezi Finskou energetickou společností a Arevou se nyní vede spor o 2,4 miliardy EUR, protože v komplexu Olkiluoto vznikl tak velký objem dalších nákladů - vás zřejmě ani v nejmenším neznepokojuje. Zajímalo by mě, jaký je smysl tohoto nového přílivu investic do odvětví, které navzdory desítkám let veřejných investic, s velkým odstupem převyšujících objem vložený do všech ostatních odvětví, nám opět působí tento obrovský nepořádek. Velmi ráda bych věděla, zda skutečně toto vše myslíte vážně, nebo zda tady za nitky tahají jiní hráči.
Podle mého názoru je tento mix uhlí a jádra přesně tou strategií, která energetickou politiku Evropské unie zavedla do slepé uličky. O jaderné energii jsem řekla dost, ale nešetrné využívání fosilních paliv - další věc, kterou se přezkum vůbec nezabývá - se také podílí na nynější klimatické katastrofě, a přesto se tento přezkum nepokouší o podstatnou změnu této zastaralé, včerejší strategie.
Moje skupina si při vyjednáváních o zprávě paní Laperrouzeové stanovila jasné priority. Nemusím zdůrazňovat, že jaderná energie byla jednou z nich, ale podstatné změny jsme se pokusili vnést i do jiných oblastí. Chtěli jsme, aby byl cíl dvacetiprocentního snížení spotřeby primární energie konečně učiněn závazným. To se nestalo. Očekáváme realistický návrh na rozvoj "supersítě", jinými slovy sítě, která musí umožňovat zapojení velmi rozsáhlých kapacit do výroby energie z obnovitelných zdrojů při březích Severního moře, v jiných pobřežních oblastech nebo v jižních pouštních oblastech. Žádná z těchto věcí se ve zprávě ani v návrhu Komise reálně neodrazila.
Rovněž věříme, že bylo velkou chybou vypustit z tohoto strategického plánování energetické politiky celou oblast dopravy, neboť my, stejně jako vy, se chceme zbavit závislosti na ropě. Rozhodli jste, že otázky dopravy by měly být projednávány zvlášť, ale podle našeho názoru by tato problematika měla být jedním z klíčových ohnisek strategického plánování energetické politiky.
Zvyšování rozmanitosti dodávek plynu je dobré po všech stránkách a je to určitě něco, co bychom udělali i my, ale zároveň je třeba vyvinout veškeré úsilí k účinnému využití tohoto plynu, jinak nám totiž diverzifikace nakonec v ničem nepomůže.
Minulý týden mě zděsila zpráva, že plán hospodářské obnovy Evropské komise všechna tato strategická pokřivení znovu uplatňuje a staví na tom samém, do minulosti zahleděném přístupu jako tento Strategický přezkum energetické politiky. Jménem mojí skupiny musím oznámit, že nepodpoříme ani zprávu paní Laperrouzeové, ani Strategický přezkum energetické politiky, a že v rámci plánu hospodářské obnovy budeme volat po udržitelnosti a zdravém rozumu.
Esko Seppänen
Vážený pane předsedající, vážení komisaři, solidarita je překrásné slovo. Obvykle patří ke slovníku levice. Solidarita by neměla být vzývána jen ve jménu politiky proti Gazpromu a proti Rusku, ale také abychom zabránili všeobecné energetické chudobě. Energie je potřebná i ve formě elektřiny a vytápění pro chudé.
Hlavním problémem evropské energetické strategie je fakt, že nebyla postavena od základů, nýbrž má kořeny v geografii, historii a energetické ekonomice jednotlivých zemí. Pokud budeme mít společnou strategii a budeme harmonizovat její struktury, bude to znamenat vítěze a poražené. Některé země jsou ve jménu solidarity nuceny vzdát se ozkoušených struktur. Takhle solidarita nemůže vypadat.
Harmonizace elektrických sítí rovněž znamená harmonizaci cen elektřiny. K té v praxi dojde nikoli na základě nejnižších cen, nýbrž na základě nějakého cenového průměru. I tento krok tak bude mít své poražené, a sice země s levnou elektřinou. Stejným způsobem se budou dívat na prostředky vynaložené z rozpočtu EU na stavbu plynovodů ty země, které je nevyužívají.
Paní Laperrouzeová má pravdu, když říká, že investice do sítí musí podniknout členské státy nebo firmy v nich, nikoli EU. EU nemůže být provozovatelem sítě pro dodávky ropy, plynu nebo elektřiny a značné částky z rozpočtových fondů EU by neměly být vynakládány na investice do sítí.
Na závěr by naše skupina chtěla všechny upozornit - stejně jako paní Harmsová - na známé problémy spojené s využitím jaderné energie. Na jedné straně se sice snižují emise oxidu uhličitého, ale na straně druhé roste objem plutonia.
Bastiaan Belder
Zpráva paní Laperrouzeové se věnuje důležitým otázkám týkajícím se dodávek energie, se kterými se Evropská unie v současné době potýká. Nedávný konflikt o plyn mezi Ruskem a Ukrajinou v žádném případě neponechal Evropskou unii bez újmy. Zpráva podrobně rozebírá řadu politických linií pro evropský energetický trh, jejichž prostřednictvím by mohla být snížena zranitelnost Evropské unie v případě dalšího konfliktu. Podporuji snahu o zvýšení rozmanitosti zdrojů energie a partnerských zemí, ze kterých EU dováží energii, jinými slovy diverzifikaci dodávek energie. Konflikt o plyn mezi Ruskem a Ukrajinou znovu zdůraznil naléhavost této otázky a já upřímně doufám, že projekt Nabucco - abych uvedl jeden příklad - bude v blízké budoucnosti doveden ke zdárnému konci.
Konkrétně toto úsilí znamená, že Evropská unie a členské státy musí věnovat větší pozornost regionální integraci. V současné době jsou sítě řady členských států příliš navzájem izolované a v důsledku toho nadměrně závislé na dovozech ze třetích zemí. Tvorba nových propojení mezi energetickými sítěmi členských států rovněž umožní účinnější fungování vnitřního trhu.
K dalšímu zlepšení provozu vnitřního trhu je rovněž zapotřebí úplné vlastnické oddělení výrobních společností od společností síťových. To je nejlepší způsob jak zabránit asymetrickému otevření trhu.
Mezitím uvažuje řada členských států o opětovném spuštění jaderných elektráren, uzavřených na základě dohod s Evropskou unií. To se nám nejeví jako nejlepší způsob postupu vpřed. Závislost na jedné nebo více třetích zemích by účinněji snížily investice do většího počtu přeshraničích propojení.
Další důležité politické linie obsažené ve zprávě, se kterými plně souhlasím, představuje zvyšování energetické účinnosti a zvyšování podílu udržitelné energie. Ovšem členské státy mají rozdílné názory na otázku, zda má při snižování emisí CO2 hrát úlohu jaderná energetika. Toto je věc, o které by měly rozhodovat především samy členské státy, a nikoli EU. Ve zprávě bychom proto uvítali jasnější vyjádření k tomuto bodu. Doufáme, že toto bude napraveno pozměňovacími návrhy.
Desislav Chukolov
(BG) Dámy a pánové, povšiml jsem si, jak se v této sněmovně zatím velmi abstraktně rozebírá, co je údajně pro Evropu nejlepší, ale mě sem vyslali bulharští voliči, a proto mě více zajímá, co je nejlepší pro moji vlast, Bulharsko.
Pro nás, vlastence ze strany Ataka, je prioritou číslo jedna energetická nezávislost Bulharska. Během "rozhovorů", které my nazýváme "diktáty EU", jsme byli donuceni uzavřít reaktory č. 1, 2, 3 a 4 jaderné elektrárny Kozloduj.
Rád bych vám připomněl - a pokud to nevíte, můžete si to nyní zapamatovat -, že tyto bloky prošly veškerými kontrolami a byly prohlášeny za zcela bezpečné. Na začátku roku 2007 zaslal můj kolega Dimitar Stoyanov otázku Evropské komisi, zda bylo takovýmto požadavkem na uzavření všech těchto jednotek podmíněno přijetí Bulharska do EU. Vyšlo najevo, že takovýto požadavek ze strany Evropské komise neexistoval. Pan Günter Verheugen však lhal bulharskému parlamentu, že takovýto požadavek existuje.
Před pár dny se Bulharsko potýkalo s krajně závažnou energetickou krizí. Podle článku 36 naší Smlouvy o přistoupení máme právo zahájit opětovné uvedení do provozu této jaderné elektrárny. Je to naše právo, a proto moji kolegové v bulharském parlamentu navrhli zákon o reaktivaci bloků 1 a 4 jaderné elektrárny Kozloduj, které jsou momentálně uzavřeny.
S mými kolegy v Evropském parlamentu Dimitarem Stojanovem a Slavim Binevem jsme předložili písemné prohlášení 0005/2009 požadující opětovné uvedení do provozu těchto reaktorů s cílem zajistit energetickou nezávislost Bulharska.
Závěrem vám chci říci, že Evropa bude silná, pokud bude každý členský stát silný sám o sobě a bude mít svou vlastní energetickou nezávislost. To je jediný možný způsob, jak můžeme pracovat pro naše voliče a pro naše občany.
Gunnar Hökmark
Vážený pane předsedo, když projednáváme Strategický přezkum energetické politiky, je podle mého názoru důležité zdůraznit některá rizika, která podstupujeme - nejen riziko nejistých dodávek energie se všemi problémy, které s sebou tato nejistota nese, ale také skutečnost, že jsme vystaveni politickému tlaku ze strany režimů, které své energetické dodávky zneužívají jako páky k ovlivňování jiných vlád. V důsledku toho rovněž riskujeme rozdrobení Evropské unie, rozdělení jejích členských států podél linií jejich rozdílných zájmů, a tedy podkopání společné zahraniční a bezpečnostní politiky.
Myslím, že je dobré si uvědomit, že politiky potřebné ke zvládnutí klimatických změn se do značné míry shodují s politikami, které potřebujeme k posílení naší energetické bezpečnosti. Snížení spotřeby fosilních paliv znamená menší závislost na nespolehlivých dodavatelích. Zvýšení dodávek z jiných energetických zdrojů znamená snížení poptávky po fosilních palivech, snížení cen pro evropské spotřebitele a v neposlední řadě přiškrcení toku výdělků do ropných režimů po celém světě.
Toto má obrovské bezpečnostní důsledky, které musíme při diskusi o budoucí energetické strategii Evropské unie brát v úvahu. Myslím, že některé díly do této mozaiky snadno zapadnou, pokud zaujmeme tuto perspektivu. V Evropské unii potřebujeme více vnitřního trhu, protože to je ve skutečnosti jedinou zárukou solidarity mezi členskými státy. To znamená, že potřebujeme dělat více pro přeshraniční propojení a lepší síť, spojovat členské státy dohromady a tímto způsobem upevňovat trh.
Potřebujeme vyvinout více biopaliv. Nesouhlasím s těmi, kteří říkají, že je zde riziko; naopak je možné, abychom - nejen Evropa, ale i jiné části světa - rozšířili prostor, který využíváme. I malý příspěvek biopaliv vede ke snížení závislosti na fosilních palivech a ke změně cen.
Musím rovněž zdůraznit otázku jaderné energie. Občas mám pocit, že pro stromy nevidíme les, neboť tento zdroj je dnes i do budoucna jedním z nejpevnějších pilířů schopnosti Evropské unie snížit emise oxidu uhličitého. Tímto bych rád přešel k závěru. Pokusíme-li se spojit všechny tyto prvky dohromady, získáme příležitost posílit nejen energetickou politiku, ale také politiku bezpečnostní.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Energetická politika je vysokou prioritou EU a bude jí i nadále. Plynová krize letos v zimě, kdy byly zaznamenány extrémně nízké teploty, znovu zvýraznila závislost Evropské unie a jejích členských států na tradičních dodavatelích plynu. Mottem Evropské unie je "spojeni v rozmanitosti". Doufám, že nás tato plynová krize svede dohromady, abychom vytvořili společnou energetickou politiku.
Rozvoj projektu Nabucco a stavba terminálu LPG v Konstanci, významném přístavu u Černého moře, spolu s propojením národních elektrických infrastruktur, to vše jsou opatření, jež pomohou zvýšit zabezpečení dodávek energie a schopnost EU solidárně pomáhat členským státům postiženým energetickou krizí.
Vyzývám Komisi a členské státy k investicím do modernizace evropské energetické sítě, zvyšování energetické účinnosti a výrobě energie z obnovitelných zdrojů. Rovněž naléhavě žádám Komisi a členské státy, aby poskytly financování opatřením na snížení emisí z uhelných zařízení. Nynější krizová situace vede členské státy k pozornějšímu stanovování priorit a strategických směrů rozvoje.
Energetická účinnost dává EU možnost dosáhnout rychle a za dostupnou cenu výsledků v boji proti změnám klimatu. Zvyšování energetické účinnosti existujících budov a podpora pasivních domů, jakož i využívání informačních a komunikačních technologií na snižování spotřeby energie a zvyšování energetické účinnosti rozsáhlým použitím inteligentních měřících zařízení a automatických systémů, to jsou strategické směry rozvoje, do kterých musí Evropa investovat.
Dále naléhavě vyzývám Komisi a členské státy, aby poskytly financování opatřením ke snížení znečištění pocházejícího z uhelných zařízení. Nynější ekonomická krize vede členské státy k pozornějšímu stanovování priorit a strategických směrů rozvoje. Do roku 2020 musí EU zvýšit svoji energetickou účinnost o 35 % a snížit svoji spotřebu primární energie o 20 %. Žádám Komisi a členské státy, aby podporovaly a financovaly výzkumné projekty zaměřené na zvýšení energetické účinnosti.
Paní komisařko, naléhavě vyzývám Evropskou komisi, Evropskou investiční banku a členské státy k založení evropského fondu pro energetickou účinnost a obnovitelné zdroje, který by zajistil akumulaci dostatečného veřejného a soukromého kapitálu na realizaci projektů energetické účinnosti, na nichž se v současnosti pracuje po celé Unii. V neposlední řadě bych ráda zmínila odvětví dopravy, které je největším konzumentem ropy. Myslím, že nyní potřebujeme na evropské úrovni přijmout určité velmi odvážné střednědobé i dlouhodobé cíle do roku 2020 týkající se energetické účinnosti vozidel. Rovněž vyzývám členské státy, aby zformulovaly inteligentní dopravní politiky pro zboží a pohyb osob, zejména v městských oblastech. Inteligentní doprava je v neposlední řadě jedním ze strategických směrů rozvoje dopravy.
Lena Ek
(SV) Vážený pane předsedající, paní komisařko, dámy a pánové, všichni víme, že evropský energetický trh má problémy. V současné době dovážíme takřka 50 %, a pokud nic neuděláme, za deset let to bude 70 %. Energie, kterou vyrábíme, často vzniká způsobem poškozujícím naše životní prostředí a přispívajícím ke skleníkovému efektu, což poškodí naše zdraví, hospodářství a stabilitu, a to nejen v naší části světa, ale i v mnoha dalších částech světa.
Energie, kterou v Evropě máme, musí být distribuována prostřednictvím distribuční sítě, která je zastaralá a není renovována ani dobře udržována. Rovněž máme blízké sousedy a spory o energetické otázky, které jsou krajně znepokojivé. V této sněmovně jsme v posledním roce již několikrát hovořili o našich vztazích s Ruskem a je absolutně nepřijatelné, aby se energetická krize stala novoroční tradicí a aby se obyčejní lidé ocitali v situaci, kdy nám staří lidé budou umírat na podchlazení, nemocnice budou zavírány a celá odvětví budou vyřazována z činnosti. To je absolutně nepřijatelné.
Absolutně nepřijatelné je rovněž to, o co se Rusko a Gazprom pokoušejí v případě plynovodu Nord Stream - hrubou silou překonat švédské předpisy na ochranu životního prostředí a evropské předpisy pro bezpečnost Baltského moře, přestože toto vnitrozemské moře již dnes má nesmírně rozsáhlé oblasti mrtvého dna. To je absolutně nepřijatelné.
Na řešení všech těchto problémů budeme potřebovat všechny zdroje energie, všechny nové technologie, všechny inovace, všechen výzkum a všechen výkon počítačů. Návrhy předpisů předložené Komisí, včetně balíčku pro financování, jsou velmi dobré, ale naši občané stále čekají, až se vlády rozhoupou k energetické solidaritě a rozbití velkých státních monopolů. Tyto monopoly se zabývají nejen výrobou energie, ale také její distribucí, a občané a podniky, malé podniky stejně jako rozsáhlá odvětví, jsou proto uzavřeni v nepřijatelném postavení.
Myslím, že paní zpravodajka Laperrouzeová sestavila výjimečně dobrou zprávu. Rovněž myslím, že návrh Komise v těchto oblastech je velmi dobrý, a doufám, že v této věci budeme schopni dospět k rozhodnutí co nejdříve. Děkuji vám.
Eugenijus Maldeikis
(LT) Hlavním ponaučením z plynové krize je vědomí značné zranitelnosti evropské energetické soustavy a vysoké riskantnosti dodávek. Toto riziko přetrvává, neboť dohoda mezi Ukrajinou a Ruskem má jednorázový charakter a tato situace se bude bezpochyby opakovat. Dvojstranné energetické otázky zůstávají v podstatě nevyřešeny, a to nejen mezi Ruskem a Ukrajinou, ale i mezi Ukrajinou a Evropskou unií a mezi Evropskou unií a Ruskem, a to tím spíše, že nemáme žádnou společnou operační soustavu EU - Ukrajina - Rusko. Dosud neexistují žádné záruky - ty se musí teprve vytvořit. Rád bych zdůraznil, že závislost na dodávkách plynu a spotřebě plynu dramaticky roste a po uzavření elektráren v Litvě, Bulharsku a na Slovensku poroste ještě výrazněji. To znamená, že riziko přetrvává a snad i roste.
Máme velmi jasnou dlouhodobou energetickou strategii pro celou Evropskou unii. Svedli jsme o ni velmi vášnivé debaty. Hovoří se o dlouhodobých opatřeních. Podle mého názoru je nejslabším místem naše krátkodobá až střednědobá energetická politika. Ta totiž neobstála ve zkoušce reality, jak prokázala plynová krize. Vyzývám Komisi, aby prozkoumala následující scénář, který bohužel z různých právních a politických důvodů nebyl prozkoumán. Jaké by byly náklady, výnosy a dopady dočasného prodloužení provozu jaderných zařízení v Bulharsku, na Slovensku a v Litvě, které by za této situace podstatně posílilo energetickou bezpečnost jak těchto zemí, tak i celé Evropy? Vzhledem k podmínkám dlouhodobé a nevyzpytatelné ekonomické krize by to navíc umožnilo účinnější využití zdrojů a značně snížilo dopady krize na naše občany a podnikovou sféru.
Claude Turmes
(DE) Vážený pane předsedající, o strategii energetické bezpečnosti a o zprávě kolegyně Laperrouzeové se domnívám, že návrh Komise a zpráva paní Laperrouzeové mají jedno společné - neurčují žádné priority. Je to sbírka všeho, co na různých místech přednesli buď Komisi, nebo Parlamentu lobbisté. Nestanovíme-li však žádné priority, nebudeme smysluplně využívat finanční prostředky.
Priorita je skutečně jednoznačná. Začněme s účinností: budovy, auta, ledničky atd. Nic není levnější a nic nevytvoří více pracovních míst. Za druhé: obnovitelné energie. Říkáme-li 60 % obnovitelných zdrojů v celkovém energetickém mixu do roku 2050, znamená to, že budeme mít nejméně 90 % elektřiny z obnovitelných zdrojů. Těchto 90 % obnovitelných zdrojů budeme mít v elektřině daleko dříve než v roce 2050, protože jsme již přijali směrnici, podle níž to má být 35 % do roku 2020. Podaří-li se nám z dnešních 15 % zelené elektřiny poskočit do roku 2020 na 35 %, tak do roku 2030 budeme již mít 60 % a více.
Za třetí: plyn jako přechodné řešení. Jak to má tedy fungovat? Dnes investujeme miliardy do plynovodů a pak má spotřeba plynu v Evropě klesnout. To píšete, pane Piebalgsi, ve vašem dokumentu a to je i mezi řádky zprávy paní Laperrouzeové.
To znamená, že máme účinnost, obnovitelné energie a plyn a potom vložíte investice ve výši 1,3 miliardy do zachycování a ukládání uhlíku (CCS). Kde pak ještě vůbec zbývá místo pro pokračování věrnosti atomu?
Milý pane komisaři, vy si ta čísla ani jednou nesečtete dohromady. Když nasadíme účinnost a obnovitelné zdroje a zároveň budeme dělat napůl slušnou plynovou politiku, a když už to musí být, ještě trochu investujeme do CCS, tak nepotřebujeme žádnou jadernou energii, toto riziko nemusíme podstupovat. Podívejte se přeci na fakta!
Musím říci, že i já se na Komisi hodně zlobím kvůli plánu hospodářské obnovy. Nula eur na energetickou účinnost! Nula eur na partnerství mezi městy! Pane komisaři, zástupci tří stovek obcí z celé Evropy přijedou 10. února na vaše pozvání do Bruselu. Co jim asi řekneme? Že Barrosův kabinet mezi pondělkem a středou minulého týdne škrtnul 500 milionů na partnerství mezi městy. To považuji za velmi protimluvné a velmi špatné. Protože města potřebujeme jako partnery pro novou energetickou politiku. Nula eur na solární energii, nula eur na biomasu. To znamená, že děláme plán hospodářské obnovy, ve kterém dáváme 3,5 miliardy energetickým oligopolům a ani jedno euro partnerům, které potřebujeme pro zelenou změnu.
Miloslav Ransdorf
(CS) Děkuji, já budu mluvit krátce. Chtěl bych se podívat na dva momenty, které, myslím si, zatím diskutovány nebyly, a sice to, že potřebujeme integrovaný energetický systém v Evropě, který bude propojovat jednotlivé druhy energií, který bude propojovat jednotlivé sítě tak, aby bylo možné nahradit případné výpadky. Nedávná plynová krize nám ukázala, že to je úkol, který je nanejvýš nutný. A druhá věc je to, že potřebujeme, aby byly tyto energetické sítě navázány na obdobné sítě v jiných oblastech, tzn. sítě dopravní a sítě komunikační, aby mezi nimi existovala určitá symetrie. Tomu zatím tak není a myslím si, že bližší pohled ukáže, že tady souvislosti jsou. Chtěl bych říci, že právě úloha sítí je do budoucna při konstruování Evropy velmi významná, že tyto sítě jsou pro soudržnost Evropy daleko důležitější než byrokracie, která nám tak utěšeně roste jak v Bruselu, tak i v národních státech. Myslím si, že do budoucna bude Evropská unie jako jakýsi náhrdelník, který bude navlečen na nitě těchto sítí.
Sergej Kozlík
(SK) Nynější finanční krize se promítá do krize hospodářské. Navíc vzhledem k nedostatku dostupných úvěrů hrozí krize energetická a potravinová. Pro zachování alespoň dnešní úrovně výroby energií bude třeba do roku 2030 celosvětově investovat do rekonstrukce a otevírání nových ložisek ropy a plynu, jakož i do výroby a distribuce energií všeho druhu cca 26 miliard amerických dolarů.
Zároveň bude třeba integrovat toky ropy, plynu a elektrické energie tak, aby se vytvořil účinný a výrazně diverzifikovaný systém. Ten musí napomoci k překlenutí důsledků lokálních politických střetů, ale i důsledků případných živelných událostí, a umožnit funkční zásobování energiemi v celoevropském kontextu. Slovenská republika měla možnost v uplynulých týdnech na vlastní kůži zakusit složitost situace, kdy v důsledku konfliktu mezi Ukrajinou a Ruskem řadu dní nepřišel na Slovensko ani kubík plynu. Zkušenost Slovenska, ale i dalších evropských zemí, ukázala, že je třeba razantně podpořit priority Evropské unie zaměřené na propojování a integraci izolovaných energetických trhů v Evropě.
Nemohu si však odpustit poznámku, že v současné situaci se jako chybné a neprozíravé ukazuje vynucené a předčasné odstavení dvou bloků jaderné elektrárny Jaslovské Bohunice. Tyto bloky splňovaly veškerá kritéria bezpečného provozu. Jejich odstavení si v přístupové smlouvě vynutila Evropská komise jako daň za vstup Slovenska do Evropské unie. Uvedené rozhodnutí nepochybně oslabilo energetickou soběstačnost nejen Slovenska, ale i Evropské unie.
Nikolaos Vakalis
(EL) Vážený pane předsedající, boj proti změně klimatu a potřeba energetické bezpečnosti a posílení konkurenceschopnosti našeho hospodářství nás vede na cestu třetí průmyslové revoluce, do éry odpoutání od nerostných paliv.
Tato opravdová revoluce přinese obrovské strukturální změny ve vzorcích produkce a spotřeby a v důsledku toho i v našem životním stylu. Věřím, že jako Evropská unie si v této revoluci podržíme celosvětovou vůdčí roli. Aby tomu tak bylo, budeme muset vyvinout veškeré možné úsilí na využití potenciálu informačních a komunikačních technologií (IKT). K využití technologií potřebujeme značné pobídky, abychom v rámci cíle 20-20-20 zvýšili energetickou účinnost Evropské unie o 20 % do roku 2020.
Návrh, který máme za několik dní schvalovat a který se týká posílení energetické účinnosti prostřednictvím IKT, klade obzvláštní důraz na výzkum a vývoj průkopnických technologií, jako jsou nanotechnologie a fotonové technologie, a na tvorbu politik k posílení zavádění těchto technologií do praxe.
Podobně dává návrh prostřednictvím řady opatření a činností značný impulz zelenějším inovacím a podnikání. Zejména bych se zmínil o zeleném zadávání veřejných zakázek, které umožní agenturám veřejného sektoru sehrát vůdčí úlohu při úsporách energie využitím nových technologických aplikací IKT.
Návrh obsahuje konečně také pobídky pro chytřejší a integrované soustavy energetického řízení v našich městech a chytré soustavy řízení dopravy s racionálnějším chováním na silnici a racionálnějšími dopravními systémy.
Z mých slov je zřejmé, že přes svou nelegislativní povahu je návrh, o kterém budeme za pár dnů hlasovat, vysoce důležitý, neboť v podstatě proměňuje IKT v jeden z hlavních ukazatelů udržitelného rozvoje v Evropské unii. Proto vás vyzývám, abyste jej v hlasování za několik dnů podpořili.
Hannes Swoboda
(DE) Pane předsedající, doufám, že seznam priorit je nám jasný: energetická účinnost, úspory energie a obnovitelné zdroje. Nemůžeme se však vyhnout tomu, že nám zásobování plynem bude přidělávat starosti ještě po mnoho let. Jaká ponaučení si nyní odneseme ze sporu mezi Ukrajinou a Ruskem a z krize, která z tohoto sporu vzešla? Z mého pohledu, pane komisaři, nerad to říkám, ale vycházím z toho, že na příště jsme připraveni stejně nedostatečně nebo jen o málo lépe. Nelze přeci říci, že krize je za námi. Neslyšel jsem moc o tom, že by z tohoto sporu mezi Ukrajinou a Ruskem byla vyvinuta strategie a vyvozen závěr.
Pokud někteří v této sněmovně myslí, že bychom měli uzavřít dvoustranné dohody s Ukrajinou, musím poukázat na to, že i Ukrajina má na situaci, kterou jsme přednedávnem měli, alespoň malý podíl viny, a také bych nechtěl být závislý na sporech mezi panem Juščenkem a paní Tymošenkovou nebo panem Janukovičem nebo kýmkoliv dalším. Je přeci zřejmé, že Ukrajině by bylo samozřejmě milejší - podobně jako Turecku v případě Nabucca, k tomu se ještě vrátím - kdyby plyn kupovala od Ruska a nám jej prodávala s přirážkou. Pokud tedy chceme, aby byl plyn stejně nejistý, ale dražší, pak bychom měli uzavřít bilaterální dohodu. Pokud ovšem chceme skutečné řešení, pak musíme dospět k dohodě trojstranné, ve které vezmeme na palubu Rusko jako dodavatele, Ukrajinu jako tranzitní zemi a nás samy a ujednáme obzvlášť otázky tranzitu a infrastruktury. O tom ale od Komise není nic slyšet, jaké alternativní návrhy Komise má.
Nyní k výstavbě infrastruktury. Vezmu-li východní dimenzi, diskutuje se především o třech potrubích: North Stream, South Stream a Nabucco. North Stream je zásobovací potrubí pro sever. Řeší problém tranzitu, ale nesnižuje závislost na Rusku. South Stream řeší snad také problém tranzitu, ale závislost na Rusku rovněž nezmenšuje. Kromě toho podíváme-li se na náklady, je South Stream o něco dražší než Nabucco, přinejmenším podle řady studií. Z toho vyplývá, že musíme masivně investovat do Nabucca. Podíváme-li se - již jsem to, pane komisaři, několikrát zmínil - jak rychle Američané prosadili ropovod PTCP a jak dlouho my potřebujeme na plynovod Nabucco, je pro Evropu škoda, že jsme dosáhli tak málo. Je to známka naší slabosti.
Musíme jednat rychle, nejen s ohledem na Ázerbájdžán nebo Turkmenistán - o tom budeme diskutovat za chvíli -, ale i s ohledem na Irák. Je skutečně chybou, že je tam plyn jednoduše vypouštěn do vzduchu, bez zvážení způsobu jak jej přepravit k plynovodu Nabucco. Prosím vás, pane komisaři, abyste s Tureckem jednal rychle a důrazně, abychom také od Turecka získali souhlas. K tomu bude ovšem také nutné přimět Kypr, aby přestal blokovat kapitolu o energetice. To také není od Kypru solidární, aby říkal, že se o teď této kapitole vůbec nesmí jednat, protože pak samozřejmě narážíme na potíže s Tureckem - přikyvujete, pane komisaři, na to vám dávám plné právo, máte zde úplně stejný názor jako já.
Za poslední, co se týče jaderné energie, vyskytují se v této sněmovně jednoznačně rozdílné názory. Bohužel nemohu například já se zprávou paní Laperrouzeové souhlasit, protože je v této otázce příliš jednostranná.
Na celé této debatě mi vadí následující: máme teď nový vývoj ve Francii - méně jaderného odpadu. Když se ale podíváme zblízka, je tento jaderný odpad více radioaktivní. Takovým způsobem se tento problém, a zejména problém odpadu, vyřešit nedá. Abychom problém odpadu a nakládání s ním vyřešili, musíme mu věnovat ještě mnoho energie a duševního úsilí.
Konrad Szymański
(PL) Vážený pane předsedající, energetická krize odhalila slabost Evropské unie. Stále nám činí potíže správně rozumět politickým výzvám, které z této situace vyplývají. Výrazným příkladem této chyby je návrh Angely Merkelové, která nám po třetí energetické krizi dnes navrhuje ještě posílit vazby na ruské energetické zdroje stavbou severních a jižních plynovodů. Pravdou je ovšem pravý opak. Krize dokazuje, že bychom měli vsadit vše na stavbu nezávislé infrastruktury, která nás přivede k nezávislým zdrojům surovin pro výrobu energie z Ázerbájdžánu a Turkmenistánu. Krize dokazuje, že bychom měli škrtnout severní plynovod ze seznamu priorit Evropské komise, abychom zabránili monopolu Ruska v Evropě. Řešení energetického problému bude klíčovým momentem v celém procesu integrace. EU má šanci ukázat svoji účinnost a získat novou sílu. Může ale také ukázat pasivitu a zavírat před rizikem oči.
David Hammerstein
(ES) Pane předsedající, rád bych pohovořil o potřebě propojení revoluce v informačních technologiích informační společnosti s revolucí energetickou, která se stala předmětem skvělého usnesení Parlamentu.
Potřebujeme chytré elektrické sítě - ty současné jsou nešetrné a zastaralé. Potřebujeme řídit spotřebu v souladu s produkcí.
Musíme postavit chytré sítě a chytré budovy. Tuto chytrou spotřebu může umožnit jedině internet a spojení všech elektrických sítí s informacemi pocházejícími z domů, továren, budov apod.
Tímto způsobem bychom mohli být mnohem více nezávislí a Evropa by se mohla zhostit vůdčí úlohy v této životně důležité globální otázce, aby nemusely existovat desítky nepotřebných elektráren tak jako dnes. Většina zemí vyrábí třikrát více energie, než spotřebuje, neboť výroba se řídí spotřebou ve špičce. To by se s chytrými sítěmi nestávalo. Chytré sítě by nám umožnily přizpůsobovat spotřebu udržitelné produkci a existující úrovni produkce.
Tímto způsobem bychom rovněž mohli spolupracovat se sousedními zeměmi ve Středomoří. Potřebujeme protáhnout rozsáhlou, čistou, chytrou síť k našim sousedům na jihu, kteří mají potenciál pro výrobu solární energie prostřednictvím technologicky vyspělých a velkokapacitních elektráren. To by byla skvělá příležitost ke spolupráci na průhlednosti technologií. Mohli bychom budovat čistou budoucnost pro nás pro všechny.
Jerzy Buzek
Vážený pane předsedající, rád bych poděkoval zpravodajce za její práci.
Chci uvést několik poznámek ke strategickému přezkumu energetické politiky a poslední energetické krizi, jež s ním úzce souvisí.
První poznámka: v naší zprávě, která vyzývá členské státy, aby v energetické politice mluvily společným evropským hlasem, jsme výslovně uvedli, že všichni Evropané v minulých týdnech zažili na vlastní kůži, jak poškození dodávek energie do členských států zasahuje Evropskou unii jako celek. To je velmi důležité. Jedná se o základ evropské solidarity a základ pro rozvoj opatření na řešení naléhavých situací.
Za druhé bych rád řekl, že zpráva spojuje technologii CCS s potenciálem naplňování našich cílů při ochraně životního prostředí při současném využívání zdroje energie - uhlí -, který máme ve velkém množství k dispozici v Evropě. Rozvojem CCS se může Evropa stát světovým průkopníkem pokročilých technologií, což přispěje k naší konkurenceschopnosti v celosvětovém měřítku a posílí naše hospodářství. To samé platí pro technologii zplyňování uhlí, která je velmi důležitým doplňkovým zdrojem plynu - přispívá k diverzifikaci dodávek plynu.
Moje třetí poznámka se týká faktu, že strategický dokument výslovně zdůrazňuje potřebu investovat do infrastruktury pro distribuci energie. Projekty infrastruktury, které získají podporu na úrovni EU, by měly v první řadě přispívat ke skutečné diverzifikaci zdrojů a zásobovacích cest do členských států a EU jako celku.
Zdá se, že obzvláštní význam pro nás nesou investice na Ukrajině. Spolu s našimi ukrajinskými partnery bychom v budoucnu mohli převzít společnou odpovědnost za dodávky na rusko-ukrajinskou hranici. Důvod pro takovýto krok z naší strany je velmi prostý. V energetických vztazích se Ukrajina ztotožňuje s mezinárodními normami. Ratifikovala Energetickou chartu, a proto hraje podle průhledných pravidel.
Za čtvrté, náš strategický dokument skvělým způsobem doplňuje naše úsilí o realizaci třetího energetického balíčku. Co to znamená? Znamená to fungující vnitřní trh s energií v Evropské unii, znamená to solidaritu a podporu na mnoha stranách. Dokončeme tento legislativní proces v příštích třech měsících. Je pro nás velmi důležitý.
Reino Paasilinna
(FI) Vážený pane předsedající, setkáváme se zde s pozůstatky minulosti. Naše energetické sítě byly postaveny na míru potřebám studené války a tehdejších politických poměrů. V současnosti jsme je vylepšili a tu tam vyspravili, ale to nám způsobilo problém, ke kterému se budeme znovu a znovu vracet.
Jak s prudkým rozvojem naší ekonomiky dramaticky narůstala potřeba energie, měnily se i ceny, nabídka a problémy životního prostředí. Ty se pro nás staly největší výzvou. Tyto problémy jsou celosvětové, a proto potřebujeme globální řešení. Je proto třeba, abychom do společného procesu energetické politiky zapojili USA a rozvojové země. My ukážeme cestu, ale Spojené státy musí následovat příkladu Evropy a musí pracovat po našem boku.
Vzhledem k celosvětové povaze řešení potřebujeme evropskou energetickou diplomacii a jsem si vědom toho, že komisař pro energetiku udělal v tomto ohledu a ve vztahu k poslední energetické krizi hodně práce. Potřebujeme energetickou diplomacii z toho prostého důvodu, že se jedná o tak velké problémy, že se o ně sváděly a budou svádět války. Jedná se o velmi vážný problém.
Je zcela zřejmé, že potřebujeme energetický mix složený z různých zdrojů energie na co nejširším základě, protože to povede ke stabilizaci energetické situace, a tím bude naplno využit potenciál rozmanitosti každé země a Evropy jako celku.
Důležitým řešením problému jsou samozřejmě i úspory energie, neboť se jedná o nejlevnější a nejúčinnější postup. Pro tento účel potřebujeme něco, co dnes považuji za nejdůležitější jednotlivý úkol, před kterým stojíme: dát energii inteligenci. Nedosáhneme-li výrazného zvýšení použití inteligentních technologií, nenaplníme naše cíle. Chytré technologie se naštěstí vyvinuly právě v tu samou dobu. Bez chytrých technologií lidé a firmy nevědí o energii, kterou spotřebovávají. Informační a komunikační technologie (IKT) jsou proto řešením, které nám pomůže plnit cíle a udržet pořádek. Jsou připomínkou naší výstřednosti. Jsou proto jako dobrý učitel, ale také dobrý pracovník, protože inteligence je zapotřebí nejen pro síť, ale i pro vybavení domů a automobilů. Inteligenci potřebujeme na kontrolu spotřeby energie ve všech oblastech lidské činnosti. V této souvislosti bych zejména zdůraznil význam sektoru malých a středních podniků a inovací, které z něj vycházejí, neboť tyto podniky umějí být skutečně vynalézavé. Potom zde je sociální rozměr: s tím, co bylo právě zmíněno, je spojena finanční nedostupnost energie a zároveň zaměstnanost.
Považujeme za zvláštní, že je tranzitní zemí Ukrajina. Jak řekl pan Swoboda, plynovod by měl být přirozeně spravován alternativním způsobem, například trojstranným řídícím orgánem zahrnujícím EU, a tím by byl problém vyřešen.
Fiona Hall
Vážená paní předsedající, v celé debatě o energetické krizi je přítomen jeden aspekt, o kterém se kolegyně Anne Laperrouzeová nezmínila a kterému se obecně dostává nedostatečné pozornosti. Hovoříme o energetické účinnosti v souvislosti se změnami klimatu nebo finanční nedostupností paliv, ale energetická účinnost má rovněž obrovský strategický význam. Regulace poptávky snímá tlak ze strany nabídky a je klíčovou cestou k dosažení energetické nezávislosti v Evropě. Ráda bych uvedla dvě poznámky v souvislosti s otázkou k ústnímu zodpovězení o použití informačních a komunikačních technologií.
Za prvé, znepokojuje mě, že rozvoj chytrých měřičů nepokračuje tak intenzivně, jak to vyžaduje směrnice o energetické účinnosti u konečného uživatele a o energetických službách a zpráva kolegyně Morganové. V některých zemích umožňují digitální displeje spotřebitelům zjistit, kolik energie spotřebovávají - což je příznivé - ale opravdový chytrý měřič umí mnohem více. Umožňuje oboustrannou komunikaci, podrobnou analýzu poptávky spotřebitele a přesné měření a placení elektřiny dodané z malých obnovitelných zdrojů. Chytré měřiče potřebujeme bezodkladně. Jsou klíčové pro transformaci budov ze "spotřebičů" energie na čisté výrobce energie.
Za druhé, pokud jde o osvětlení, věřím, že přistoupíme ke stažení nejméně účinného osvětlení z trhu a že bude ta samá potřeba naplněna i u kancelářského a pouličního osvětlení. Měli bychom však již vzhlížet k příštím technologickým krokům, například k širšímu použití chytrých systémů osvětlení využívajících senzory pohybu a intenzity denního světla, aby se omezila spotřeba energie na svícení - popřípadě aby se osvětlení úplně vypnulo. Energeticky účinné osvětlení je mnohem více než jen kompaktní zářivky a je načase, aby se veřejný sektor - včetně evropských institucí - chopil vůdčí úlohy při používání IKT pro energetickou účinnost.
Roberts Zīle
(LV) Vážená paní předsedající, vážení komisaři, nejprve bych rád poděkoval paní Laperrouzeové za velice komplexní zprávu. Krize vždy skýtají příležitosti k dělání významných rozhodnutí a mohou klíčovým způsobem změnit naše hodnoty a politiky. Mám důvod věřit, že nedávná plynová krize otevřela oči politikům, pokud jde o zranitelnost mnoha částí Evropy ve vztahu k dodávkám energie.
Nejen plán obnovy a druhý strategický přezkum energetické politiky z dílny Komise, ale i tato zpráva nám dávají naději na sjednocenou evropskou energetickou politiku, naději na to, že izolované energetické ostrůvky v Evropě, včetně pobaltských států, budou konečně propojeny. Dalším aspektem je rozvoj terminálů na zkapalněný zemní plyn. Ty by se v řadě lokalit mohly stát skutečnou alternativou dodávek ruského plynu, ale pouze za předpokladu, že národní vlády budou schopny odolat tlaku a nebudou je vytvářet jako doplňkovou kapacitu na vývoz ruského plynu, nýbrž pouze jako dovozní terminály. Děkuji vám.
Paul Rübig
(DE) Paní předsedající, vážený pane komisaři, paní komisařko, dámy a pánové, investice potřebujeme již dnes. Stojíme na prahu energetické krize, finanční krize. Měli bychom se snažit realizovat investice co nejrychleji a co nejlépe. Proto můžeme říci stavbě plynovodů, ale i stavbě lodí na zkapalněný zemní plyn (LNG) jedině rozhodné ano. Měli bychom je postavit co nejrychleji, tím bychom v Evropě získali pracovní místa a díky tomu také úplnou zaměstnanost.
Plynovody by si neměly navzájem konkurovat. Naopak, stavba každého plynovodu nás staví do situace vítěz-vítěz, stejně jako stavba terminálů LNG. To je důležitá otázka pro budoucnost.
Především bychom měli investovat do energetické účinnosti. Prostředky by neměl investovat stát, nýbrž v mnohem větší míře by měly být poskytovány daňové odpočty. Pokud bychom dali každému občanu k dispozici částku ve výši 10 000 EUR ročně, kterou by si mohl odečíst z daní, pak by se s investicemi do energetické účinnosti a obnovitelných zdrojů mohlo začít okamžitě. U obnovitelných zdrojů by významným přístupem byly především zrychlené odpisy, tedy okamžité uplatnění nákladů v hospodářském výsledku. Kdyby zde byla zavedena tříletá lhůta, bylo by to pro nás všechny velmi úspěšné. Mohli bychom lépe zvládat zaměstnanost a energetiku. Na tomto místě by měl vyvinout iniciativu komisař Kovács.
Dalším bodem, který nás u tohoto programu samozřejmě velmi zaměstnává, je jaderná energetika. Zde je v první řadě o bezpečnost a zabezpečení jaderných elektráren, a sice na nejvyšší možné úrovni. Zde nemůžeme mít příliš malé ambice, zde potřebujeme jednoduše důvěru v Evropskou unii, že zde budou podniknuty odpovídající kroky k realizaci posíleného bezpečnostního výzkumu a k přijetí právně závazných požadavků, aby mohly být nebezpečné jaderné elektrárny prostřednictvím soudního nebo správního rozhodnutí ihned odpojeny od sítě. Evropské obyvatelstvo má zde právo dbát na bezpečnost, abychom si vytvořili budoucnost, ve které nebudou lidé výrobou energie ohrožováni, a budou moci klidně a bezpečně spát. K tomuto může Komise výrazně přispět.
Nakonec bude ale záležet také na Radě, aby ve skupině zodpovědné za jadernou bezpečnost dostála své odpovědnosti a aby se blokováním návrhů Evropského parlamentu a Komise nevydávala po cestě, kterou občané nechtějí.
Teresa Riera Madurell
(ES) Vážená paní předsedající, pane komisaři, paní komisařko, nedávná situace okolo Ruska a Ukrajiny a dodávek plynu jasně ukázala, že více než kdy jindy potřebujeme diverzifikovat naše dodávky a zlepšit propojení mezi členskými státy navzájem a s producentskými zeměmi.
Návrhy Komise míří tímto směrem, ale v zájmu větší účinnosti by měly rovněž zahrnovat - a jsem ráda, že to dnes pan komisař zmínil - potenciál na jihu našeho kontinentu, a konkrétně v mé zemi, ve Španělsku.
Španělsko je členským státem s největší rozmanitostí dodávek, a to jak z hlediska počtu zemí - plyn dovážíme z deseti různých zemí -, tak i z hlediska formátu. Z toho důvodu tvoří moje země skvělou platformu dodávek do Evropské unie. Dodávky získáváme prostřednictvím plynovodu z Alžírska a také ve formě zkapalněného zemního plynu v podobných objemech jako Nabucco, ale s nižšími náklady a kratšími dodacími lhůtami. Tato platforma však v současné době nemůže být využívána Evropskou unií v důsledku neexistence propojení do Francie. Pane Piebalgsi, prioritou Evropské unie se musí stát Medgas a rovněž specifické problémy našich ostrovních území.
Trpí-li Pyrenejský poloostrov jasnou energetickou izolací, pak ostrovy jako například Baleáry, ze kterých pocházím, trpí izolací dvojnásobnou. To je velmi nespravedlivé vůči obyvatelům těchto ostrovů, neboť my jako Evropané máme stejná práva jako ostatní.
Pane Piebalgsi, upřímně vás žádám, abyste při přijímání rozhodnutí a určování priorit bral v úvahu zvláštní situaci ostrovních území.
Na závěr bych chtěla poděkovat paní zpravodajce za její práci.
Olle Schmidt
(SV) Vážená paní předsedající, pane komisaři, EU získala tvrdé ponaučení, co to znamená být přespříliš závislá na jediném dodavateli energie. Občané řady členských států byli zcela nepřijatelným způsobem postiženi libovůlí Ruska. Víme, že Rusko nemilosrdně zachází se svými sousedy, ale to, že byli jako rukojmí sporu mezi Ruskem a Ukrajinou jati mrznoucí Slováci a Bulhaři, se, doufám, stalo budíčkem pro nás všechny, včetně nás v lavicích tohoto parlamentu.
Ukrajina potřebuje podporu EU a musí být zahájena mimo jiné stavba Nabucca pro plyn z Ázerbájdžánu. Přesně jak požaduje pan Swoboda, EU musí nyní prokázat schopnost jednat.
Víme, že Rusko tlačí na Nord Stream, plynovod v Baltském moři. Tyto návrhy by měly být odmítnuty. Baltské moře je jedním z našich nejzranitelnějších vnitrozemských moří. Tento plynovod by neměl být položen v Baltském moři kvůli zájmům životního prostředí a hospodářství, ke kterým se přidávají aspekty bezpečnostní politiky. Namísto toho musí být podrobně prozkoumána pozemní alternativa. Evropský parlament vyjádřil pochybnosti o těchto plánech i při dřívějších příležitostech.
Jsem rád, že zpráva trvá na nutnosti zachovat jadernou energii jako významnou součást budoucího energetického mixu v Evropě. Máme-li splnit požadavky energetického balíčku na omezení emisí, potřebujeme modernizovat evropskou jadernou energetiku. Je dobré, že o tom můžeme v Evropském parlamentu v příštích dnech diskutovat.
Dariusz Maciej Grabowski
(PL) Vážená paní předsedající, paní komisařko, pane komisaři, je načase hovořit prostě. Za prvé, Evropská unie nemá energetickou strategii. Tato skutečnost povzbuzuje například Rusko, které s energetickými zdroji zachází jako s politickou zbraní, ke snahám o nátlak a vydírání, což situaci EU zhoršuje.
Za druhé, EU podlehla kolektivní manipulaci v podobě zastrašování globálním oteplováním klimatu emisemi CO2. Rostoucí počty expertů a důkazů potvrzují, že to není pravda. U těch, kteří tuto teorii rozšiřují a globálním oteplováním nás zastrašují, by stálo za to prošetřit, v čím zájmu jednají.
Za třetí, EU potřebuje energetickou strategii založenou na zásadě nejslabší vazby, jinými slovy pomoci v podobě finanční podpory a investic do těch zemí, které jsou nejvíce závislé na jednom dodavateli, například pobaltských států a Polska.
Za čtvrté, EU se musí omluvit a vzít opět na milost černé uhlí a hnědé uhlí, kterého má hojná ložiska a které je levné. Za páté, EU potřebuje daňovou a úvěrovou politiku na podporu nových technologií a úspor energetických emisí, a tuto nemá.
Herbert Reul
(DE) Paní předsedající, milé kolegyně a kolegové, nejprve bych chtěl srdečně poděkovat kolegyni Laperrouzeové a také komisaři Piebalgsovi za návrhy a podklady.
Nemohu vždy souhlasit se všemi podrobnostmi a jednotlivostmi. Ale strategické směřování je správné. Je důležité a potřebné obrátit opět větší pozornost na to, že zabezpečení dodávek představuje jednu z ústředních otázek. Možná jsme se v posledním roce příliš zabývali jinými otázkami energetické politiky. Jsem velmi vděčný, že se zabezpečení dodávek opět silněji dostává do naší pozornosti.
Za druhé, jsem také vděčný, že je předkládán takto diferencovaný postoj. Jak jsem řekl, nemusím se vždy podepsat pod každý bod. Ale to, co stojí v této zprávě, je správné, na rozdíl od toho, co právě navrhl kolega Turmes. Kolego Turmesi, je falešné věřit, že na tento obrovský, komplikovaný problém existuje nějaká snadná odpověď, že existuje jen jediná odpověď.
Politika se vždy snaží hledat rychlou, jednoduchou odpověď, aby byli všichni spokojení. To ale nejde! Je to bohužel zatraceně složité, a proto je odpověď rozmanitá. Nesmíme lidem slibovat a předstírat, že máme jedno řešení a jako mávnutím kouzelného proutku se vše uvede do pořádku. Ostatně tak budou lidé jednoho dne hořce zklamáni, až zjistí, že to tímto způsobem nefunguje.
Rozmanitost znamená, že neexistuje jen jeden zdroj energie, nýbrž že budeme delší dobu pracovat s vícerem zdrojů. Není morálně správné vzdávat se nějakého energetického zdroje. Považuji za nezodpovědné jednoduše vymazat jadernou energii. Patří k tomu a není samozřejmě jediným řešením, ale je příspěvkem, který musí být zohledněn. Varuji také před tím, abychom se příliš spoléhali na plyn. Právě jsme hodně slyšeli o tom, jakou to znamená závislost.
Prosím o to, abychom také viděli, že se jednoduše nevzdáme uhlí, energetického zdroje, který máme v naší zemi a na více místech v Evropě, a neřekneme, že uhlí znamená CO2, a proto nesmí být. To by bylo nezodpovědné. Rozmanitá odpověď je ostatně žádána i u otázky různých zásobovacích cest. Neexistuje jedna odpověď s jedním plynovodem, to právě řekl kolega Rübig. Je falešné sázet jen na jeden. Musíme otevřít rozličné cesty a možnosti. Dnes nemůže nikdo s jistotou předpovědět, co bude za 10, 20 nebo 30 let.
V tomto smyslu je správné říci ano inteligentním řešením. Inteligentní znamená totiž rozmanitý, často to znamená přebírat nové, nezůstávat na místě. Odpověď zní technologie. Odpověď zní, investovat do výzkumu a být otevřeni řešením, která dnes možná vůbec nevidíme, a neuzavírat se jednoduše některým možnostem. To také znamená ano investicím.
Bylo by fatální - a je chybou mnoha rozhodnutí v energetické politice - dávat těm, kteří musí investovat peníze, tedy podnikům, příliš málo prostoru a příliš malou podporu. Věří snad někdo, že my, členské státy, stát nebo společenství států, vyřešíme problém investic? Nikoli, to budou muset udělat soukromníci.
Atanas Paparizov
(BG) Vážená paní předsedající, vážení komisaři, nejprve bych rád vyzdvihl konstruktivnost debaty ve Výboru pro průmysl, výzkum a energetiku nad zprávou paní Laperrouzeové, a zejména chci vyzdvihnout její úlohu při sestavení objektivní a všeobjímající zprávy.
Chci se zaměřit konkrétně na návrhy této zprávy učiněné s cílem reflektovat problémy, s nimiž se potýkají země nejvíce postižené vnějšími dodavateli energetických zdrojů, a zejména plynu.
Za prvé, byla vyzdvižena důležitost aktivní účasti Evropského parlamentu na přidělování projektů nových energetických propojení, zejména mezi plynovými a energetickými sítěmi členských států. S lítostí však konstatuji, že na projekt pro Bulharskou republiku a její propojení s Řeckem Komise uvolnila jen 20 milionů EUR, přestože je Bulharsko jednou z nejvíce postižených zemí. Například plynové pole v Chirenu, které vyřeší problémy krize minimálních dodávek, nebylo zmíněno vůbec.
Za druhé, zpráva pojednává o veškerých možnostech stavby jižního plynového koridoru, jinými slovy, vedle projektu Nabucco zmiňuje také projekty South Stream a TGI. Zmiňuje také dlouhodobý plán umožnit dodávky plynu z jiných zemí regionu, například Uzbekistánu a Íránu.
Za třetí, je zdůrazněn význam stavby terminálů na zkapalněný zemní plyn v Evropské unii a skutečnost, že podle zásady solidarity by k nim měly mít přístup všechny členské státy. To je opět velmi důležité pro společné využívání těchto terminálů Bulharskem a Řeckem.
Za čtvrté, vyzývám Komisi, aby prozkoumala možnost rozšíření energetického společenství v jihovýchodní Evropě a dalších sousedních zemích s cílem vytvořit jednotný trh pro celý region. Jako zpravodaj k tématu právní úpravy a podmínek přístupu k plynovým sítím chci ještě jednou zdůraznit význam třetího energetického balíčku pro utváření jednotného evropského trhu s energiemi a naléhavě vyzvat k jeho co nejrychlejšímu provedení.
Na závěr chci zdůraznit, že zpráva objektivně popisuje úlohu jaderné energie. Podle mého názoru se stávající rámcová směrnice pro jadernou bezpečnost stane dobrým základem pro analýzu stavu všech reaktorů v Evropské unii, nejen těch nově budovaných, a objektivním základem pro hodnocení jejich bezpečnosti.
Je zřejmé, že politicky motivovaná rozhodnutí jako to o elektrárně Kozloduj nemohou při současném vývoji energetické rozmanitosti v Evropské unii dlouhodobě obstát. Doufám, že členské státy budou schopny otázku uzavřených reaktorů přehodnotit na základě objektivních kritérií.
Andrzej Wielowieyski
- (FR) Vážená paní předsedající, zpráva paní Laperrouzeové o energetické politice se zabývá problematikou, která má obrovský význam pro všechny země Unie.
Chovám k práci, kterou se jí podařilo vykonat, velkou úctu, ale situace je i nadále velmi vážná. Lednové vyčerpávající a katastrofické zkušenosti našich zemí na jihu, jakož i předpovědi našeho ohrožení výrazným nedostatkem energie v příštích desetiletích ukazují na nutnost, aby se energetická politika stala klíčovou součástí naší zahraniční politiky.
Budoucnost je však, pane komisaři, chmurná, neboť se nám nedostává jednoty, solidarity a zdrojů. Můj výrok o solidaritě se možná netýká Komise, ale spíše některých velkých evropských zemí. Nemluvíme jedním hlasem.
Naprosto souhlasím s panem Swobodou, že Nabucco je velkou hanbou Evropské unie. Například hrozí, že ruský South Stream, podporovaný státem a některými zeměmi EU, vytlačí Nabucco, které je dvakrát levnější a které funguje v souladu s tržními pravidly. Hrozí, že zdrojů dodávek Nabucca v Ázerbájdžánu se zmocní jeho odpůrce, což z něj činí nejistou investici. Tímto způsobem Unie nejspíše ztratí jedinečnou příležitost rozmanitosti a větší bezpečnosti...
(Předsedající řečníka přerušila)
Péter Olajos
(HU) Vážená paní předsedající, Druhý strategický přezkum energetické politiky nemohl přijít v příhodnější dobu. Zabezpečení dodávek do východní poloviny Evropské unie bylo bezpochyby narušeno událostmi na počátku roku. Po třítýdenní krizi plyn od 20. ledna do Evropy opět proudí, ale otázkou je, jak dlouho bude. Abychom mohli skutečně zabezpečit dodávky, potřebujeme si z plynového konfliktu vzít ponaučení. Tím myslím především diverzifikaci používaných druhů energie, zdrojů dodávek a zásobovacích cest. Podle propočtů Evropa spotřebovává 500 milionů kubíků plynu ročně a tato poptávka možná podle některých analýz v příštích dvaceti letech vzroste až o 30 %.
Nápady na možné alternativy jsou již na stole. Již se staví plynovod Nord Stream na přepravu ruského plynu do Evropy a připraven je Blue Stream v Turecku. Zainteresované strany se dohodly na postavení cesty South Stream, Ukrajina začala budovat White Stream a pak je zde často diskutovaný plynovod Nabucco, ovšem s nejistými zdroji finančních prostředků. V každém případě však závislost na Rusku zůstane z větší části zachována. I kdyby Nabucco přepravoval asijský plyn, Evropa dosud - na rozdíl od Gazpromu - neučinila Baku nabídku. Co můžeme udělat nyní? Mnozí říkají, že momentálně můžeme věřit, že vyjednávání evropských komisařů s ruskou delegací na moskevském summitu povedou k podstatným výsledkům a významnému pokroku, pokud jde o plynovody, a že v budoucnu nebude ceny diktovat ruský plynový monopol sám.
To je možné, ale podle mého názoru půjdeme cestou vpřed, budeme-li navíc k tomu všemu používat méně a čistší energie. To je přesně důvod, proč tvrdím, že potřebujeme evropský zelený "New Deal", jinými slovy, plán zaměřený na udržitelný rozvoj a zároveň na povzbuzování a uplatňování inovací v odvětví ochrany životního prostředí. V důsledku nynější světové finanční krize si čím dál více lidí uvědomuje nutnost nové logiky hospodářské organizace. Rostoucí počty lidí uznávají, že pro únik z hospodářské krize je nutná čerstvá hnací síla a motor běžící na nových organizačních zásadách. Tuto nutnost změny paradigmatu uznává čím dál více lidí. Zelený "New Deal", jinými slovy nová logika hospodářské organizace založená na inovacích ekologických technologií a podpořená mezinárodními kapitálovými trhy, se stane základním kamenem rostoucího počtu záchranných a stimulačních programů pro hospodářství, včetně těch mezi členskými státy Evropské unie. Tyto stimuly potřebujeme, neboť loni vzrostl počet nezaměstnaných v Evropě o 1,7 milionu. Dostane-li evropský zelený "New Deal" zelenou, bude to mít zásadní vliv na budoucí energetickou politiku Evropy. Děkuji vám.
Libor Rouček
(CS) Dámy a pánové, Evropská unie v současné době dováží 50 % energie, kterou spotřebovává, a tento podíl neustále roste. Závislost Unie na dovozech konvenčních zdrojů energie a na omezeném počtu dodavatelů představuje vážné ohrožení naší bezpečnosti, stability a prosperity. Strategická analýza energetické politiky Evropské unie proto přichází podle mého názoru v pravý čas. Jsem toho názoru, že trojí cíl stanovený pro rok 2020 je z bezpečnostního, hospodářského i ekologického hlediska správný. K naplnění tohoto cíle je však nutno postupovat společně, a to v celé Evropské unii, jednotně dovnitř Unie i navenek. Pro vytvoření společné energetické politiky je nutno dokončit ratifikaci Lisabonské smlouvy a předložit návrh této společné energetické politiky. Na vnitřním trhu je vedle vytvoření jednoznačného a stabilního právního rámce nutno především dokončit propojenost našich energetických soustav v celém prostoru Evropské unie.
Doložka o vzájemné solidaritě zůstane jen prázdnou floskulí, pokud si tyto energetické soustavy nepropojíme. Je nutno rovněž posílit využití všech domácích energetických zdrojů, a to od úspor přes zvýšení podílu obnovitelných zdrojů až po silnější využití bezpečné jaderné energie. Není třeba zdůrazňovat, že finanční investice do naší domácí energetiky se vrátí i v podobě opětovného nastartování ekonomického růstu. Pokud jde o vnější vztahy v oblasti energetiky, i zde je nutná mnohem větší diverzifikace než doposud. Je nutno zintenzívnit dialog s producentskými, tranzitními i dalšími spotřebitelskými zeměmi. Je nutno zvýšit spolupráci se zeměmi Blízkého východu, středomořského regionu a severní Afriky. Toto je nutno učinit v rámci barcelonského procesu, v rámci středomořské iniciativy. Do dialogu je nutno více začlenit i kandidátskou zemi Turecko a také je nutno, podle mého názoru, hledat mnohem efektivněji cesty i do zemí, jako je například Irán. Na závěr dovolte, abych poblahopřál naší zpravodajce paní Laperrouzeové k, podle mého názoru, velmi kvalitní a vyvážené zprávě.
DanutBudreikait
(LT) I když jsme začali hovořit o potřebě společné energetické politiky již v roce 2006, za zabezpečení energetických dodávek si zodpovídá každý členský stát EU sám. Avšak pro přežití EU jako celku je zapotřebí solidarita mezi členskými státy. EU musí bezodkladně přijmout účinné právní předpisy, které by pomohly při překonávání krizí dodávek energie anebo jim úplně zabránily. Komise navrhuje Akční plán EU pro zabezpečení dodávek energie a jejich solidární využití, jehož nejdůležitějšími prvky jsou tvorba infrastruktury a diverzifikace zdrojů energie. Jsem potěšena, že mezi infrastrukturními projekty, které se mají stát prioritami politiky EU na zabezpečení dodávek energie, figuruje i plán na propojení zemí u Baltského moře, který by odstranil nezabezpečené ostrůvky, které stále ještě v EU máme.
Ráda bych požádala Komisi o veškerou podporu na stavbu energetického propojení mezi Litvou a Švédskem a na litevsko-polský energetický most. Zde bohužel potřebujeme také politickou vůli. Mezitím, vrátím-li se k základnímu principu Evropské unie, solidaritě, a její uplatnění v oblasti energetiky, vzniká mnoho pochyb o budoucnosti tohoto principu. Projednáváme třetí energetický balíček, zahrnující tvorbu vnitřního trhu EU s elektřinou a plynem s Agenturou pro spolupráci energetických regulačních orgánů. Zároveň Německo a Rusko zakládají rusko-německou energetickou agenturu. Jak je toto slučitelné se solidaritou členského státu EU, společnou energetickou politikou a energetickou bezpečností?
Zbigniew Krzysztof Kuźmiuk
(PL) Vážená paní předsedající, komisaři, v této rozpravě bych rád poukázal na trojici otázek.
Za prvé, je čím dál jasnější, že Rusko zneužívá dodávky energetických zdrojů, a zejména plynu, k uplatňování silného politického vlivu. Poslední plynový konflikt mezi Ruskem a Ukrajinou způsobil nejen rozsáhlé hospodářské ztráty v řadě států EU, ale s jakýmsi posvěcením od EU znovu posunul Ukrajinu do jasné ekonomické závislosti na Rusku. Je totiž obtížné představit si, že ukrajinské hospodářství bude schopno fungovat při ceně plynu přes 400 dolarů za 1000 kubíků.
Za druhé, musí být vyjednána nová dohoda o partnerství mezi EU a Ruskem, která bude zahrnovat podrobnosti o energetice a rovněž jasné ustanovení, že Rusko nezneužije dodávek energetických zdrojů k uplatňování politického vlivu a že ruští dodavatelé budou odpovídat za škody způsobené přerušením dodávek.
Za třetí a za poslední, Evropská unie by svými vlastními finančními prostředky a rovněž za pomoci Evropské investiční banky měla v první řadě podpořit takové investice do plynu, které skutečně rozšíří rozmanitost plynu pro EU, a které tedy napomohou reálné schopnosti dovážet plyn z jiných zemí než Ruska, například ropovod Nabucco.
Avril Doyle
Vážená paní předsedající, nikdy nedosáhneme energetické bezpečnosti ani osmdesátiprocentního snížení emisí oxidu uhličitého do roku 2050, budeme-li i nadále účinně ignorovat otázku zabezpečení dodávek a klíčový význam panevropského vysokonapěťového propojení stejnosměrného proudu (HVDC). K tomu patří i vedení HVDC do severní Afriky, tedy inteligentní elektrické sítě v Evropě a severní Africe.
Jelikož jsem minulý týden měla příležitost na vlastní kůži spatřit vzrušující solární termální zařízení v Granadě a Seville a o víkendu jsem četla o názorech harvardského profesora Michaela McElroye, jak osvobodit Spojené státy od jejich ročního účtu za dovoz ropy ve výši 750 miliard dolarů, zajistit vítězství USA v boji o energetickou bezpečnost a zároveň zachránit planetu, kladu si otázku: o čem ještě debatujeme? Odpovědi známe.
Inteligentní rozvodná síť umožní vyrovnat graf zabezpečení dodávek pomocí solární, větrné a vodní elektřiny. Nebude-li zrovna vát vítr na irském západním pobřeží, bude svítit slunce ve Španělsku nebo bude vát vítr a svítit slunce na západním pobřeží severní Afriky.
Stručně řečeno, co znamená slunce pro Španělsko, tím je vítr pro západní pobřeží Irska. Naše vnitrostátní regulační orgány budou mít jednodušší život, neboť od této chvíle bude jejich jedinou starostí, aby světla stále svítila a naše domovy a kanceláře byly vytápěny i ve špičce.
Nemůžeme již déle trpět, aby naši občané byli rukojmím energetické politiky nebo vrtkavých cen ropy. Větrná energie je schopna konkurovat uhlí, ropě a plynu a toto "palivo" je zdarma. Ano, výzva, před kterou stojíme, je vybudovat nové energetické hospodářství - energetické hospodářství založené na obnovitelné elektřině.
Na závěr: výraz "stát něco Zemi" ("to cost the earth"), který - tedy alespoň v angličtině - s bezstarostností používáme v přeneseném smyslu, musí být nyní brán vážně. Pokud rychle nezměníme naši takřka úplnou závislost na fosilních palivech, jak opakovaně a s rostoucí naléhavostí zdůrazňují naši recenzovaní klimatičtí vědci, stane se kvůli globálnímu oteplování přesně toto - bude nás to stát Zemi.
Evgeni Kirilov
(BG) Vážená paní předsedající, jako stínový zpravodaj Výboru pro zahraniční věci bych rád poblahopřál paní Laperrouzeové k této zprávě poskytující širokou perspektivu na problémy Evropské unie v oblasti energetiky, včetně nutnosti společné energetické politiky.
Zpráva rovněž velmi jasně označuje opatření, která musí být provedena, abychom se vyrovnali s výzvami energetické bezpečnosti. Dále vítám skutečnost, že je jaderné energii věnováno místo, které si v takovéto zprávě zaslouží, a jádro je představeno jako nezbytný zdroj energie.
Především dnes, po plynové krizi, je také jasné a velmi dobře zdůrazněné, že potřebujeme diverzifikovat naše zdroje energie. Na druhé straně, pro budoucnost potřebujeme pokračovat v práci na zvýšení počtu alternativních koridorů, energetických koridorů, a nejen jednoho koridoru na úkor dalších. Díky konkurenci pak můžeme získat všichni.
Rád bych poukázal na dvě otázky. V říjnu loňského roku jsem na půdě této sněmovny poznamenal, že energetický projekt Nabucco je stále "kouřem bez ohně". Vyzval jsem tehdy Evropskou komisi, aby přijala rázné kroky. Dnes můžeme říci, že Komise v tomto směru přijímá významná opatření. Pochopení jejich významu je zjevné, zejména nyní, po plynové krizi.
Musí však být jasné, že přes kroky a opatření přijaté na cestě k čím dál větší energetické bezpečnosti je nutné vyvinout mnohem větší úsilí, včetně seriózní politické aktivity, abychom zahlédli světlo na konci tunelu.
Druhou otázkou je kapacita pro ukládání energie. Rád bych vám řekl, že Bulharsko by bylo bývalo v prokleté situaci, pokud by bylo nemělo kapacitu rezerv na nejméně dvacetidenní dodávky v chirenském zásobníku plynu, jehož kapacita byla vloni, jako by byla vláda tušila, co přijde, rozšířena o třetinu.
Proto bych rád, dnes již podruhé, zdůraznil, že naprosto nechápu, proč Komise zcela ignorovala Bulharskem předložený projekt dalšího rozšíření tohoto zásobníku. To byl náš jediný zachránce a myslím, že podobné projekty potřebujeme podporovat ve všech zemích.
Leopold Józef Rutowicz
(PL) Vážená paní předsedající, plynová krize a finanční krize nás nutí k přijetí naléhavých a pragmatických opatření, která přesahují individuální, ekonomicky neodůvodněné zájmy a nápady, například plynovod Nord Stream.
Druhý strategický přezkum energetické politiky neposkytuje žádoucí přidanou hodnotu. U řady otázek, které přezkum pojednává, čelíme závažným potížím při jejich realizaci. Občané a hospodářství EU vyžadují rychlá a konkrétní rozhodnutí a kroky, které zajistí relativně nízké a stabilní náklady na energii v příštích patnácti letech: rozhodnutí, která povedou k nejvýraznějším možným úsporám v průmyslu, dopravě a domácnostech; rozhodnutí, která v rozsáhlé míře sníží závislost hospodářství EU na dovozu uhlovodíků a zajistí jejich řádné dodávky; rozhodnutí, která povedou k co nejrychlejšímu rozvinutí programu a plánu konkrétních na výzkumu založených opatření, včetně způsobů jejich financování a provádění. Vlivem těchto ekonomických opatření dojde ke snížení emisí CO2 a byrokratické obchodování emisemi - tak přínosné pro obchodníky, ale nikoli pro hospodářství - již nebude zapotřebí.
Mairead McGuinness
Vážená paní předsedající, jsem dojata výrazy jako "chytrý" nebo "inteligentní", která se tak často skloňují v této rozpravě, neboť řešení, která zkoušíme a uplatňujeme v naší sněmovně ke snížení spotřeby energie, bezpochyby nefungují a nejsou ani chytrá, ani příliš inteligentní. Není prostě řešením říkat dětem, aby zhasínaly. Přála bych si, aby tomu tak bylo, protože by to znamenalo, že mám věci pod kontrolou. Takže ano, potřebujeme všechny věci, o kterých mluvili ostatní, tj. senzory a jiné technologické vymoženosti, které usnadní život každého člověka při plnění našich cílů energetické účinnosti.
Dnešní rozprava je velmi rozsáhlá: týká se naší klimatické agendy, zabezpečení dodávek, solidarity mezi členskými státy a také hospodářského růstu - a ten je teď pro nás problémem - a způsobů, jak můžeme dosáhnout lepšího využívání našich energetických zdrojů.
Země, ze které pocházím, Irsko, pokrývá ropou takřka 60 % svých energetických potřeb a veškerá tato ropa je dovážena. Takže my zcela zřejmě máme zvláštní problém. Potřebujeme zmenšit tuto závislost, potřebujeme rozvinout naše domácí zdroje, a jak již jsem řekla, potřebujeme zvýšit naši účinnost. Je zřejmé, že otázka propojení mezi členskými státy je klíčová zejména pro země na periférii.
Všechny aspekty, které jsou součástí této zprávy, a otázky k ústnímu zodpovězení jsou tedy pro nás krajně důležité.
Je třeba řešit především otázku využití půdy. Švédské zkušenosti s lesními hospodářstvími jsou z pohledu Irska, kde nemáme rozvinuté lesnictví, zajímavé.
Klíčovým problémem je ale to, abychom nalezli tu správnou rovnováhu mezi produkcí potravin a paliv.
Emanuel Jardim Fernandes
(PT) Vážená paní předsedající, pane komisaři, dámy a pánové, rozvoj logicky provázané a všeobjímající politiky Společenství v oblasti energetiky je logickým krokem a nezbytným zásahem. Návrh Komise a zpráva paní Laperrouzeové ukazují tímto směrem.
Evropská unie poskytne iniciativám vyvíjeným jednotlivými členskými státy přidanou hodnotu. Zásoby ropy jsou konečné a produkce Evropské unie a Norska v roce 2007 pokryla domácí poptávku pouze z 30 %. Závislost Evropské unie na dovozech ropy nepřímo zvyšuje naši závislost na politicky nestabilních zemích nebo zemích, které v pozici energetického partnera přispívají ke značným geostrategickým napětím, jak jsme nedávno viděli v případě Ruska.
Z těchto důvodů je strategicky důležité přesměrovat poptávku po alternativních zdrojích energie na ropu, ale ze zeměpisného hlediska je rovněž důležité podrobněji zkoumat jihoamerické a africké trhy, které v současné době expandují a kterým by mohl výrazně prospět rozvoj partnerství mezi Evropskou unií a Brazílií a mezi Evropskou unií a Afrikou. V tomto směru bychom měli postupovat prostřednictvím zemí Pyrenejského poloostrova - Španělska a Portugalska, z něhož pocházím - jako klíčové základny pro logistiku a distribuci do evropského prostoru.
Pokud jde o základní potřebu zvýšit energetickou účinnost, je třeba dbát na vhodné synergie mezi odvětvími, která ke zvýšení energetické účinnosti mohou přispět. Strategii obsahující dlouhodobou vizi budeme schopni zformulovat jedině na základě globálního a koordinovaného přístupu spojujícího politiky Společenství a vnitrostátní politiky, zejména v oblastech soudržnosti, zemědělství a dopravy.
Vazba mezi energetikou a územní soudržností je nesporná v tom smyslu, že má vliv na možnosti dlouhodobých řešení pro všechny regiony Evropské unii, včetně těch nejizolovanějších a nejodlehlejších.
Iliana Malinova Iotova
(BG) Paní Laperrouzeová, ráda bych Vám poblahopřála, zejména k dobré práci, kterou jste vaší aktuální a příhodnou zprávou vykonala.
Dosud jsme jen stěží schopni vyčíslit ztráty, které evropské země a evropští občané utrpěli v důsledku plynové krize. Jen přímé ztráty bulharského hospodářství, které bylo sporem mezi Ukrajinou a Ruskem zasaženo nejvážněji, činí 230 milionů EUR, a to bez jakékoliv náhrady.
Následná nouzová situace vyvolala řadu otázek. Velká otázka energetické závislosti je nám bohužel připomínána při každém projevu politické krize a politického antagonismu mezi Ruskem a Ukrajinou. Mnozí si pamatují situaci před třemi lety, kdy se tyto dvě země opět nedohodly na cenách. Tehdy jsme se zavázali ke společné evropské energetické politice, ale zdá se, že o tři roky později se nic nezměnilo.
Nyní si klademe otázku, zda jsme připraveni na jednotný energetický trh, nebo převáží individuální zájmy vtělené do dvoustranných dohod. Udělali jsme dost k propojení evropských plynových sítí mezi členskými státy, nebo jsme čím dál méně ochotni vytvářet rezervy pro krizové situace? Jak postupujeme v práci na plynovodech Nord Stream, South Stream a Nabucco?
Těší mě, když se dozvídám, že je jaderná energie řešena na stejné úrovni jako ostatní energetické zdroje. Aniž bychom ustupovali v otázce bezpečnosti, je načase, abychom přehodnotili náš postoj k jaderným zařízením v Evropě a abychom se vyvarovali dalších politicky motivovaných rozhodnutí.
Jadernou energii potřebujeme a významně by nám pomohla čelit dalším krizím, ke kterým může dojít. Nikoli náhodou požádal bulharský parlament evropské partnery v době vrcholící krize o znovuoživení debaty o opětovném uvedení do provozu uzavřených reaktorů v Kozloduji, které byly příslušnými orgány uznány za bezpečné. Doufáme ve vaše porozumění.
Jedná se o obtížná rozhodnutí, ale nesuďme a nezavrhujme je předem. Pane komisaři, vám bych ráda určila následující slova. Před několika málo dny, když Evropská komise rozdělovala prostředky z evropského plánu rozvoje, obdržela nehůře zasažená země nejmenší objem prostředků. Dnes večer jsem od vás neslyšela žádnou zmínku o tom, že je Bulharsko na seznamu stoprocentně závislých zemí, které potřebují zvláštní pomoc.
Jaká jsou kritéria a mechanismy přidělování těchto prostředků? Podle mého názoru se budou jen obtížně vysvětlovat bulharským a evropským občanům. Je zřejmé, že rovněž musíme vložit více úsilí do třetího energetického balíčku a urychlit jej. Jako členka Výboru pro vnitřní trh a ochranu spotřebitelů jsem věnovala hodně práce ochraně energetických dodávek pro spotřebitele, ale pochopte, prosím, že důležitější je zabezpečit samotné dodávky energie.
Călin Cătălin Chiriţă
(RO) Chci zdůraznit, že Evropská unie potřebuje vnější energetickou politiku, aby sedmadvacítka členských států hovořila při vyjednáváních s hlavními producenty jedním hlasem. To je jediný způsob, jak může Evropská unie dosáhnout přijatelných cen za dovážený plyn a ropu a zároveň zabezpečit dodávky. Jedním z hlavních cílů Evropské unie musí být diverzifikace zdrojů energetických dodávek. Chci vás však upozornit na to, že projekt ruského plynovodu South Stream nijak k této diverzifikaci nepřispívá, neboť zdroj dodávek zůstává úplně stejný - Rusko. Navíc obrovské náklady na stavbu tohoto plynovodu by nakonec vedly ke zvýšení ceny plynu, ceny, kterou by museli platit evropští spotřebitelé.
Proto Evropská unie podle mého názoru potřebuje naléhavě přijmout kroky k tomu, aby do budoucích smluv s Ruskem a Ukrajinou zahrnula úplná ustanovení o vzájemné energetické závislosti, která by zakotvila jasné povinnosti a účinné mechanismy rychlého řešení jakýchkoliv problémů. Cílem strategického partnerství mezi Evropskou unií a Ruskem a nového východního partnerství by měla být realizace...
Colm Burke
Vážená paní předsedající, nyní více než kdykoli předtím jsou energetická politika a zahraniční politika nerozlučně spjaty. Ve světle nedávného vývoje dodávek plynu do střední a východní Evropy vidíme potřebu společné energetické politiky, ale přestože jde o jednu z klíčových inovací Lisabonské smlouvy, musím bohužel zdůraznit, že tento aspekt nebyl v debatách o ratifikaci Smlouvy dostatečně zdůrazněn.
V Irsku máme v kterýkoli okamžik zásoby plynu na dvanáct dnů. Šedesát procent naší elektřiny vyrábíme z dováženého plynu, přičemž průměr EU je okolo 40 %. 28. ledna Komise uveřejnila návrh na urychlení práce na odbourávání deficitů v energetické infrastruktuře EU, které by současně přispělo k hospodářské obnově, v rámci balíčku o objemu pěti miliard eur.
Velmi vítaným vývojem v tomto ohledu je, že Komise zahrnula elektrické propojení mezi Irskem a Spojeným královstvím mezi prioritní oblasti financování v rámci balíčku pro hospodářskou obnovu. Návrh dále zdůrazňuje, že bude-li všech 27 členských států spolupracovat, můžeme dosáhnout změn potřebných k zabezpečení dodávek energie.
(Předsedající řečníka přerušila)
Ioan Mircea Paşcu
Vážená paní předsedající, dva významné dokumenty, které tady dnes projednáváme - akční plán Komise a zpráva o něm - jsou navzájem časově odděleny nedávným přerušením dodávek plynu v důsledku obvyklé zimní třenice mezi Ruskem a Ukrajinou. Díky tomu je zpráva více sladěna s realitou, snaží se zvednout naši vnitřní solidaritu a urychlit provádění plánu, který leží před námi, a tedy těžit z ponaučení poslední krize.
Vedle podpory diverzifikace zásobovacích cest pro dovoz plynu osobně považuji za hlavní příspěvky zprávy apel na urychlení tvorby vnitřního trhu s energií v současné legislativě a potřebu přehodnotit celý problém ukládání plynu. Doporučení plně otevřít projekt Nabucco Rusku je však diskutabilní, protože jak každý ví, Nabucco bylo považováno za alternativu ruskému plynu a v důsledku toho dělá Rusko vše, co je v jeho silách, pro jeho likvidaci.
Zita Pleštinská
(SK) Vážení kolegové, nedávná plynová krize nám ukázala, jak důležitá je společná energetická politika EU. I Slovensko se přesvědčilo, co znamená stoprocentní závislost na ruském plynu. Stovky firem musely zastavit výrobu a zaměstnancům vyplácet jen 60 % jejich mzdy.
Vážím si toho, že velkou úlohu ve vztazích mezi členskými státy EU hraje solidarita. Kdybychom na Slovensko nezískali nouzový transfer plynu z Německa přes Česko, byly by ohroženy i domácnosti. Jsem přesvědčena, že potřeba zajistit plynulou dodávku energie patří mezi základní celospolečenské priority. Společné krytí potřeby převážně ze zdrojů neobnovitelných forem energie začíná přerůstat meze únosnosti pro životní prostředí.
Musíme budovat bezpečné jaderné elektrárny a zároveň prostřednictvím strukturálních fondů povzbuzovat venkovské obce ke strategické orientaci na vazbu energie - voda - biotechnologie a tímto způsobem prohlubovat diverzifikaci energetické základny.
Janusz Onyszkiewicz
(PL) Vážená paní předsedající, poslední, nikoli ovšem jediná plynová krize znamená, že se neustále vracíme k problému zabezpečení dodávek tohoto vysoce důležitého zdroje.
Co se týče polohy, není situace Evropy špatná. Jsme takřka obklopeni zdroji plynu: severní Afrika, Blízký východ, střední Asie a Rusko. Problémem je, že Evropa nemá sjednocený trh s plynem. S tím souvisí, že Evropa nemá víceméně sjednocenou cenu. Rád bych zdůraznil, že ve Spojených státech mají sjednocený trh a cena za 1000 kubických metrů plynu tam nedosahuje 200 USD. V Evropě platíme okolo 400 USD. To je důsledkem skutečnosti, že nemáme infrastrukturu umožňující přepravu plynu z jedné země do druhé.
Nakonec je zde otázka plynovodu Nabucco. Je nejvyšší čas, abychom mu dali tu správnou prioritu a nasadili finanční prostředky, aby mohl být konečně realizován
Jacek Saryusz-Wolski
Paní předsedající, mám tři otázky na komisaře Piebalgse.
Za prvé, jak jsme se dozvěděli od premiéra Erdoğana, Nabucco se může stát rukojmím tureckých přístupových rozhovorů. Uvažujeme v jižním koridoru i o projektu White Stream (Kaspické moře - Gruzie - Černé moře - Ukrajina - Rumunsko)?
Za druhé, uvažovali byste v pozměněné plynové směrnici o povinných devadesátidenních rezervách plynu pro všechny členské státy?
Za třetí, představil jste působivý balíček 3,5 miliardy EUR na energetickou infrastrukturu. Očekáváte u balíčku nějaké překážky v Radě? Protože ten musí být ještě schválen v Radě a slyšel jsem, že čtyři členské státy jsou proti. A jak může Evropský parlament, který balíček také musí schválit, napomoci k jeho co nejrychlejšímu schválení?
Flaviu Călin Rus
(RO) Plynová krize, se kterou jsme se nedávno potýkali, vznikla mezi Ukrajinou a Ruskem, ale bohužel zasáhla i některé členské státy Evropské unie. Tato krize znovu zvýraznila značnou závislost Evropské unie na jediném zdroji dodávek plynu. Proto cítím, že rozvíjení partnerství s Ruskem prospívá celku Evropské unie, ale zároveň si myslím, že Evropská unie musí okamžitě zahájit projekty umožňující nalezené alternativních řešení přesně s tím cílem, abychom odvrátili dopady krizí, které by mohly nastat v blízké nebo vzdálenější budoucnosti.
Když budu pokračovat v tomto myšlenkovém proudu, věřím, že vedle jiných řešení musí být zváženy dva projekty, Nabucco a South Stream. Hovořím zde o polích v Severním moři a těch, která se mají nacházet na pevninském šelfu Černého moře. Vzhledem k tomu, že zásoby libovolného druhu jednou dojdou, jsem přesvědčen, že musíme investovat do vědeckých projektů, které mohou vést k objevu alternativních zdrojů energie a tím zaručit rozvoj budoucím generacím.
Nicolae Vlad Popa
(RO) Nedávná plynová krize zostřila pozornost, kterou věnujeme rozvoji alternativních zásobovacích cest a zdrojů energie prostřednictvím budování přepravní infrastruktury a propojení. V současném klimatu je třeba urychlit projekt Nabucco, který má potenciál přispět k naplnění cílů Evropské unii při diverzifikaci nejen přepravních cest, ale hlavně zdrojů dodávek ze třetích zemí. Musíme podporovat tranzitní cesty přes území sousedních zemí prostřednictvím projektů zahrnujících propojení sítě v Rumunsku se sítěmi v Maďarsku a Bulharsku.
Zároveň cítím, že projekt South Stream nemůže být považován za jakkoli prospěšný Evropě, a to přesně z toho důvodu, že nevyužívá alternativní zdroj, jak vyžaduje strategický přezkum zprávy. Máme ovšem také naše vlastní energetické zdroje. Jediná malá vodní elektrárna není životaschopná ani efektivní, ale stovky tisíc vodních elektráren od Alp po Karpaty nebo od Balkánu přes Tatry až po Pyreneje by znamenaly energetickou nezávislost.
Andris Piebalgs
člen Komise. - Vážená paní předsedající, tato rozprava byla skutečně fascinující a odrazila se v ní celá rozmanitost názorů na energetickou politiku a význam, který si tato problematika zasluhuje. Je pravdou, že každý z nás vidí detaily odlišně. Pro tuto problematiku neexistují žádná jednoduchá řešení, žádné všeléky.
Ještě jednou blahopřeji zpravodajce k tomu, že skutečně prošla všemi kroky, aby zajistila zohlednění všech názorů ve zprávě a zároveň druhý strategický přezkum Komise jasně podpořila.
Mnozí z vás hovořili o supersíti. Supersíť je nástrojem, který byl považován za kouzelné řešení. Je sice pravda, že disponuje značným potenciálem, ale s takovou sítí také přicházejí problémy. Někdo za ni musí zaplatit, a jak víte, hledáme rovnováhu mezi dostupnou cenou, zabezpečením dodávek a udržitelností. Chceme-li tedy s touto supersítí opravdu pohnout, představuje plán obnovy první krůček správným směrem.
Plán obnovy může vést do začarovaného kruhu, kdy budeme říkat: "Potřebujeme sice toto, potřebujeme sice tamto, ale udělat by to měl průmysl." Ano, musíme samozřejmě různými pobídkami povzbuzovat průmysl, ale nepřipojí-li se k němu veřejné fondy a evropské fondy v souladu s našimi politickými prioritami, pak plán neuspěje.
Dále bych navázal na pana Paparizova a zdůraznil další otázky. Ke třetímu balíčku pro vnitřní trh chci říci, co pro Evropu dělá. Především je zde agentura pro spolupráci evropských regulačních orgánů. Tím se řeší řada problémů. Za druhé, evropský orgán pro provozovatele přenosové soustavy. Tyto dvě otázky budou klíčovým způsobem souviset se zabezpečením dodávek a zároveň zůstane zachována národní svrchovanost nad energetickou politikou.
Pokud tedy tento balíček nyní schválíme, vytvoříme značnou hnací sílu. Pokud jej odložíme, ztratíme značnou hnací sílu pro zabezpečení dodávek. Plán obnovy a třetí energetický balíček je tedy podle mého názoru něco, co je potřeba udělat.
Většinou si nejlépe pamatuji poslední dotazy, a tak na ně ve stručnosti odpovím, protože se velmi jasně týkají otázek, o nichž jsme diskutovali. Co projednává Rada? Myslím, že zde jsou v podstatě tři otázky.
Jednak, proč bychom vůbec měli věnovat veřejné prostředky na energetiku. Menšina věcí sice stále věří, že je dobré, aby financování pocházelo z průmyslu, ale pro průmysl je velmi těžké pohnout s vysoce nákladnými projekty s nejistou návratností.
Druhou otázkou je "spravedlivý výnos pro moji zemi". Mohl bych sice zdůraznit, že mojí země se tento plán obnovy konkrétně netýká, je tedy dobré, že byla vznesena řada otázek v tomto smyslu. Jak jsem vysvětlil, jakékoli propojení s Pobaltím jako celkem pomůže i mojí zemi. Takže se na tuto problematiku stále do značné míry díváme z národní perspektivy: "spravedlivý výnos pro mě".
Věřím, že zde činíme první krok k podpoře rozvoje tohoto druhu z evropských veřejných prostředků. To by mohlo představovat největší problém, ale věřím, že Rada bude na schválení našeho návrhu opravdu tvrdě pracovat, byť není pro každý členský stát ideální.
V otázce Nabucca bezpochyby upřednostňujeme tranzit přes Turecko. Nyní pracujeme, zahájili jsme mezivládní konferenci s cílem uzavřít ji v březnu mezivládní dohodou a dohodou o podpoře projektu. To by mělo investicím do plynovodu Nabucco poskytnout dostatečnou právní a správní jistotu. Pokud to selže, budeme hledat alternativy. Alternativy tedy existují, ale naší prioritní trasou je Turecko a myslím, že pro Turecko je tato varianta také prospěšná.
Pokud je o zásobníky plynu, uvažujeme o tom, ale 90 dní by nemělo být nutných pro každého, neboť to do značné míry závisí na dovozech. Pokud země plyn sama vyrábí, nemusí mít stejnou výši zásob, a tak by měl existovat pečlivěji vyladěný poměr, který poskytuje jistotu dodávek a je dostatečně realistický pro případ krize. Stále tedy zkoumáme, jak by takový pečlivě vyladěný návrh na povinné zásoby plynu měl vypadat.
Ještě jednou bych vám chtěl za tuto rozpravu poděkovat. Byla to velmi těžká rozprava, ale věřím, že máme všechny prvky a musíme jen vytrvat v usilovné práci na realizaci těch prvků, na kterých jsme se v této sněmovně dohodli. Ještě jednou bych chtěl Parlamentu poděkovat za jeho silnou podporu evropské energetické politice.
Viviane Reding
členka Komise. - Vážený pane předsedající, tato rozprava byla velmi fascinující. Souhlasím, že velká část a možná i většina odpovědnosti připadá na našeho kolegu příslušného pro energetiku.
Vše, po čem jste volali - energetická bezpečnost, větší účinnost, inteligentní sítě, decentralizované sítě, supersíť, mikrosíť, virtuální elektrárny - ovšem potřebuje ke svému provozu IKT. Je proto nezbytné, abychom vyvinuli veškeré možné úsilí k získání tohoto inteligentního prostředku, abychom uvedli do praxe výborem navrhovanou politiku energetické účinnosti. Ekonomicky a technologicky jsme na správné cestě a jedná se rovněž - a to musím zdůraznit - o jedinečnou obchodní příležitost. Nasadíme-li IKT na správné nasměrování energetické účinnosti, tak tím vytvoříme řadu průmyslových odvětví, velký růst a mnoho pracovních míst. To je rovněž důvodem, proč musíme pokročit s inteligentními budovami, inteligentním osvětlením a inteligentní dopravou. Jen pokud prakticky uplatníme možnosti, které nám ukazuje výzkum, budeme nejen méně závislí, protože budeme účinnější, ale také vybudujeme novou průmyslovou kapacitu.
Uvedu vám jeden příklad, abych vám ukázala, jak by to mohlo fungovat. Jak víte, budeme zavádět vysoce účinné světelné diody - proslulé LED -, které již dnes uspoří 30 % spotřeby energie na osvětlení a do roku 2025 až 50 %. Díky evropskému výzkumu jsme již udělali jeden krok vpřed. V roce 2007 jsme prostřednictvím našeho evropského rámcového programu pro výzkum dodali OLED, organické LED, jejichž účinnost o 50 % převyšuje účinnost LED. Evropský výzkum přinesl výsledky a je nyní na národních a regionálních politikách, aby je zavedly do praxe.
Slyšela jsem určitou kritiku, že evropský plán obnovy není o účinnosti. Ale pokud tento plán čtu správně, tak vidím jednu miliardu eur vyčleněnou na energetickou účinnost v budovách. Všichni jste se v této sněmovně přihlásili k tomu, že se jedná o správnou cestu vpřed. Pět miliard eur jde na čistá auta, aby auta již nebyla závislá na benzínu jako dnes, a jedna miliarda eur je vyčleněna na inteligentní výrobu, abychom v našich průmyslových odvětvích spotřebovávali méně času a méně energie.
Jsme na správné cestě a myslím, že s pomocí Parlamentu a značného úsilí na straně členských států zvládneme tyto prostředky nejen zajistit, ale také je uplatnit v praxi. Pak již energetická účinnost nebude jen o projevech, ale také o faktech.
Anne Laperrouze
zpravodajka. - (FR) Pane předsedající, paní Redingová, pane Piebalgsi, dámy a pánové, děkuji vám za výjimečně hodnotné příspěvky, které ukazují, jak rozsáhlá je oblast energetické politiky, a fakt, že energie skutečně představuje základní potřebu.
V naší rozpravě a ve zprávě, která navíc odráží diskuse, které jsme vedli v jednotlivých politických skupinách, jsem si povšimla široké shody na potřebě posílit sítě a propojení, využívat informační a komunikační technologie k tomu, abychom sítě učinili inteligentními, dále, jak právě vysvětlila paní Redingová, posílit vztahy s producentskými zeměmi a tranzitními zeměmi - to bylo zejména cílem Výboru pro zahraniční věci a našeho zpravodaje pana Dimitrakopoulos - a konečně dosáhnout dohody na energetické účinnosti, úsporách energie a rozvoji obnovitelných zdrojů.
Shrnuto a podtrženo, konsensus, kterého jsme dosáhli, zahrnuje zvyšování energetické účinnosti, rozvoj obnovitelných zdrojů, diverzifikaci našich zdrojů a zásobovacích cest, upevnění dialogu s producentskými zeměmi, ale také dosažení toho, aby 27 členských států hovořilo společným hlasem a především abychom dosáhli změny v našich životech. Všechny tyto dimenze představují životně důležité cesty k zajištění této společné energetické bezpečnosti, kterou všichni chceme.
Rozdíly se samozřejmě týkají složení energetického mixu. O jaké zdroje energie se jedná? Ráda bych odpověděla kolegům a kolegyním ze skupiny Zelených/Evropské svobodné aliance a pak také ostatním poslancům a poslankyním, kteří se vyslovili proti jaderné energii. Chtěla bych říci, že opravdu musíme být opatrní.
V tom, co bylo řečeno, bylo hodně přehánění. Věřím, že pro rok 2050 jsme vytyčili některé velmi odvážné cíle. Bylo zmíněno snížení emisí CO2 o 80 % a šedesátiprocentní podíl obnovitelných zdrojů. Je zcela zřejmé, že všem obnovitelným zdrojům byl vyčleněn velký podíl. Pokud jde o jadernou energii, ve zprávě je uznávána jako součást energetického mixu.
V tomto ohledu bych vám na závěr ráda připomněla cíle: koncentrace CO2 450 ppm, která byla stanovena k zajištění růstu teplot o maximálně 2 °C. Ráda bych vám připomněla, že v tomto ohlášeném úsilí hovoříme o 9 % podílu jaderné energie, 54 % energetické účinnosti, 35 % obnovitelných zdrojů a 14 % geologického zachytávání a ukládání uhlíku.
To vše je do roku 2030. Jaderná energie je tedy součástí mixu, stejně jako uhlí. Já osobně nejsem příznivkyní uhlí, nejsem příznivkyní jádra, ale potřebujeme mít co nejširší škálu energetických zdrojů. Nerada bych na rok 2050 vybírala mezi uhlím a jádrem.
Předsedající
- Děkuji paní Laperrouzeové. Bez ohledu na ostatní je v každém případě vaše energie pro Parlament velmi cenná.
Společná rozprava je ukončena.
Hlasování o zprávě paní Laperrouzeové se uskuteční zítra.
V souladu s čl. 108 odst. 5 jednacího řádu jsem obdržel jeden návrh usnesení ukončujícího rozpravu k otázce k ústnímu zodpovězení pana Remka. Hlasování o něm se uskuteční ve středu.
Písemná prohlášení (článek 142)
Alin Lucian Emanuel Antochi  
Solidarita mezi členskými státy Evropské unie v energetice se musí stát prvotním cílem na evropské, regionální a bilaterální úrovni. Strategie přijímané jednotlivými členskými státy na národní úrovni totiž nesmějí zasahovat do energetických zájmů ostatních členských států a musí být v obecném zájmu Evropské unie, pokud jde o energetickou bezpečnost.
V této souvislosti se účinným nástrojem v procesu tvorby evropské bezpečnostní politiky musí stát úloha zlepšování legislativního rámce Společenství zaměřeného na vzájemnou energetickou závislost uvnitř EU a sepsání nové generace právních předpisů upravujících vztahy Evropské unie s dodavateli energie vně EU i tranzitními státy. Bude zapotřebí, aby nové právní předpisy utvářely mechanismy právních omezení za účelem upevnění spolupráce v energetice a rozvoje životaschopné soutěže na evropských energetických trzích.
Je nezbytně nutné povzbuzovat úsilí ke zvýšení investic EU do diverzifikace přeshraničních struktur, pobídek na výrobu alternativních, netradičních forem energie na místní úrovni a zvyšování schopnosti infrastruktury zajistit propojení k novým zdrojům energie. Evropská unie musí také vážně zohlednit potřebu povzbuzovat soukromou energetiku v členských státech, která již pociťuje důsledky celosvětové hospodářské krize.
Adam Bielan  
Můžeme říci, že lednová energetická krize se pomalu stává výročním rituálem. Čím tužší zima, tím větší jistota, že Ruská federace odpojí dodávky plynu do evropských zemí. O to překvapivější proto je, že tváří v tvář dalšímu sporu o plyn, jehož oběťmi byli občané zemí Evropské unie, kancléřka Angela Merkelová stále prosazuje návrh na stavbu plynovodu Nord Stream z prostředků Společenství.
Evropská komise by v tuto chvíli měla připravovat plán na zvýšení rozmanitosti energetických zdrojů. Mělo by být investováno do stavby nových přenosových sítí, které by obešly nespolehlivé vývozce energetických zdrojů, jako je Ruská federace. V jednom z pozměňovacích návrhů ke zprávě paní Laperrouzeové, které jsem předložil, zdůrazňujeme význam podpory "plynovodu Nabucco, jediného existujícího projektu, který diverzifikuje energetické zdroje a přepravní cesty plynu" bez účasti Ruska. Prioritou by mělo být vybudování plynových propojení mezi soustavami umožňujících rychlý přesun plynových rezerv v případě dalších krizí.
Naše obchodní dohody by měly být založeny na zvláštní "doložce energetické bezpečnosti", která by představovala projev podnikatelské etiky tohoto odvětví.
Pro Evropu a zbytek světa, které obchodují civilizovaně, je důležité, aby Ruská federace schválila Smlouvu o energetické chartě. Myslím, že Kreml k takovému rozhodnutí přesvědčí jedině soudržný a nekompromisní postoj spojené Evropy.
Šarūnas Birutis  
Energetické problémy jsou největší výzvou naší doby. Plynová krize, které EU čelila v lednu, v historii EU není první. V Evropě jsou země se stoprocentní závislostí na plynu z Ruska, včetně Litvy, která v prosinci 2009 uzavře svoji jadernou elektrárnu. EU musí přijmout další kroky k tomu, aby se krize neopakovala. Musí být vybudováno chybějící energetické propojení a musíme rovněž posílit směrnici o zabezpečení dodávek plynu a zavést koordinační mechanismus EU, který umožní reagovat na podobné krize. Je zcela nezbytné vytvořit dostatečné zásoby na dodávky energie v těchto členských státech, které jsou na dodávkách energie nejvíce závislé.
Krize mezi Ruskem a Ukrajinou je nejen krizí vzájemné důvěry, ale i krizí geopolitickou. Za to, že členské státy nedostávaly plyn, musí přijmout odpovědnost obě země. Evropa sama musí diverzifikovat zdroje energie a zvýšit zabezpečení dodávek. Evropa musí jednat s rozhodností, neboť řešení této energetické krize nad dodávkami plynu z Ruska je pouze dočasné.
Cristian Silviu Buşoi  
Rád bych paní Laperrouzeové poděkoval za tuto zprávu a řekl, že podporuji většinu jejích závěrů. EU musí být v boji proti změnám klimatu odvážná, což znamená, že nelze podceňovat úlohu jaderné energie a obnovitelných zdrojů.
Je třeba urychlit proces budování jednotného trhu s elektřinou a zemním plynem. Proto vítám návrh Evropské komise na vyčlenění 1,5 miliardy EUR na projekty vzájemného propojení. Kromě toho musí všechny členské státy splnit barcelonská kritéria propojení.
Rovněž je zapotřebí zlepšit energetickou účinnost, zejména v nových členských státech. Například Rumunsko má obrovský potenciál úspor a byl bych rád, aby došlo k jeho využití.
Rusko-ukrajinská krize znovu zvýraznila potřebu společného přístupu EU. Podporuji závěr zprávy, včetně bodu o podpisu dohody mezi EU, Ruskem a Ukrajinou.
Nesouhlasím však s výrokem, že projekt South Stream je pro energetickou bezpečnost EU stejně zásadně důležitý jako projekt Nabucco. South Stream je konkurentem Nabucca a vůbec nenaplňuje potřebu diverzifikace zdrojů dodávek, aby byla zaručena energetická bezpečnost EU. Proto navrhuji, abychom do budoucna věnovali více pozornosti postoji, který vůči tomuto projektu zaujímají různé dokumenty EP.
Dragoş Florin David  
Dámy a pánové, dnes v Evropském parlamentu projednáváme jednu z nevýznamnějších zpráv, které jsou na pořadu této plenární rozpravy. V této zprávě vidíme klíčové prvky energetické politiky, které chceme realizovat po celé Evropské unii, například národní nouzové akční plány, doložku o energetické bezpečnosti, diverzifikaci zdrojů dodávek a zachování jaderné energie v energetickém mixu.
To vše ukazuje, jak pružné jsou naše politiky a opatření a jak rychle mohou být uzpůsobeny současnému stavu. Cítím, že jednou z priorit EU po zažehnání plynové krize z počátku roku je regulace obchodních smluv a dohod o přidružení, partnerství a spolupráci s producentskými a tranzitními zeměmi za účelem zakotvení kodexu chování a následků nedodržování smluv.
Kromě toho je třeba v rámci současných projektů Komise financovat diverzifikaci zdrojů dodávek energie prostřednictvím budování propojení mezi členskými státy, vytváření nových zásobovacích cest jako Nabucco a stavby terminálů na zkapalněný zemní plyn. Závěrem bych rád paní Laperrouzeové k její zprávě poblahopřál. Doufám, že ji podpoří převážná většina kolegů. Děkuji vám.
Alexandra Dobolyi  
písemně. - (HU) V prvních několika týdnech roku 2009 se členské státy EU staly rukojmím Ukrajiny, jejíž vůdci vyvolali spor o náhradu dodávek a cenu plynu s Moskvou. Kyjev k těmto krokům vedlo očekávání, že v důsledku tradičních protiruských nálad v západní a východní Evropě získá podporu většiny členských států EU. Je zřejmé, že to byla závažná politická chyba.
EU potřebuje prolomit svůj vlastní začarovaný kruh. Jednou z jeho součástí je energetická fobie, podle níž musíme chování Rusů snášet, jinak nám zavřou plynové kohoutky. Toto mylné stanovisko může vést jedině k chybným důsledkům! Problematika totiž zahrnuje více než jen energetiku.
Je-li dlouhodobým cílem Evropské unie partnerství s Ruskem založené na demokracii, jež nám otevře obrovský trh, který se rozvíjí a je schopen dalšího rozvoje, pak musí Unie také předpokládat, že se centra hospodářské a politické moci legitimně přesunou do Ruska.
EU musí aktivně a důvěryhodně předávat poselství, že má zájem na vzniku moderního Ruska. Chování EU složené z povzbudivých slov, ale omezujících, nemluvných a odsuzujících opatření, je odsouzeno k selhání.
Naše Unie je zranitelná kvůli neexistenci společné energetické a zahraniční politiky, která zatlačuje diverzifikaci energetické spotřeby do pozadí a zdůrazňuje některé historické křivdy a obchodní výhody.
Sjednocená EU by dala Moskvě čas na přemýšlení, neboť ta v minulosti nic takového neviděla. Tváří v tvář zemím provozujícím vrtkavou politiku však obrovská země jako Rusko může snadno prosadit svou vůli.
V sázce je mnohem, mnohem více než jen energie!
András Gyürk  
Strategický přezkum energetické politiky dobře shrnuje všechny kroky, jež musí Evropská unie podniknout ke snížení svojí závislosti na vnějších energetických zdrojích. Výpadky dodávek plynu v posledních týdnech poskytly některé zvlášť dobře načasované argumenty pro tento návrh.
Nelze než souhlasit, že regulaci plynových rezerv Společenstvím je třeba postavit na nových základech. Vedle zavedení povinných minimálních zásob je podle našeho názoru důležité, aby předpisy Společenství v souladu s Lisabonskou smlouvou posilovaly mechanismy solidarity.
Je chvályhodné, že Komisí provedený přezkum energetické politiky vyjmenovává prvky infrastruktury, jejichž vybudování by bylo ve společném zájmu všech členských států. Vítanou událostí je, že návrh vedle jižního plynového koridoru považuje za významný cíl také vzájemná propojení plynovodů ve střední a jihovýchodní Evropě. Význam iniciativy, která původně souvisela s maďarským petrochemickým podnikem MOL, spočívá v tom, že zapojené země si budou moci snadněji navzájem pomáhat v případě výpadků dodávek. Propojení sítí rovněž povzbudí hospodářskou soutěž v regionu.
Rozhodnutí Evropské komise vyčlenit část nevyužitých prostředků EU na energetickou infrastrukturu považujeme za dobré. Méně pozitivní je však fakt, že většina zranitelných členských států má na svoji infrastrukturu obdržet menší podíl financování, než o jaký měly zájem. Těmto prioritním závazkům však můžeme dostát jen při rozsáhlejším finančním příspěvku a solidaritě ze strany Společenství.
Janusz Lewandowski  
"Po bitvě je každý Polák generálem" - toto staré rčení, pro moje spoluobčany nepříliš lichotivé, může být rozšířeno na celou Evropskou unii. Nepříjemná zkušenost rusko-ukrajinského sporu o plyn z ledna 2009 byla potřebná pro to, aby otázka energetické bezpečnosti získala prvořadý význam pro celé Evropské společenství.
Nemůžeme se schovávat za to, že Lisabonská smlouva, která o energetické solidaritě hovoří, dosud nebyla ratifikována. K tomu, abychom ochránili Evropskou unii před problémy podobnými těm způsobeným blokádou dodávek plynu přes Ukrajinu, potřebujeme totiž pouze politickou vůli, podpořenou chladným rozborem poslední krize, který nám umožní popsat budoucí scénáře. Jak sdělení Komise, tak i zpráva paní Laperrouzeové upozorňují na způsoby zvládání nouzových situací, jako je zvýšení rezerv a zbudování přenosové soustavy, která zajistí technickou dostupnost. O žádnou z těchto věcí se nevedou spory. Obtížnější bude nalézt shodu na dlouhodobé strategii, která bude muset zahrnovat realistický postoj k Rusku, neboť to je - v současné době - hlavním dodavatelem ropy a plynu do Evropy.
Jak jsme se poučili, vzájemná závislost nezaručuje plynulost dodávek a vztahy založené na racionálních ekonomických předpokladech. Vliv politických motivů je natolik zjevný, že nás vede ke ztrátě naivity. Nejobtížnější ve vztazích s našimi východními sousedy bude vykořenit tendenci k dvojstranným dohodám, a podle toho bude skutečně hodnocena úspěšnost nebo neúspěšnost politiky Společenství pro zajištění dodávek energie a energetickou solidaritu!
Sirpa Pietikäinen  
Pane předsedající, dámy a pánové, chci poděkovat těm, kteří připravili tuto zprávu, za jejich všestranné úsilí a za to, že do jádra debaty vnesli důležitou problematiku. Tak jako paní zpravodajka si i já myslím, že je pro Unii v její energetické strategii velmi důležité, aby se zavázala ke společným dlouhodobým cílům. Naprosto klíčová k radikálnímu snížení spotřeby energie jsou opatření na úsporu energie.
Celoevropské problémy nemají žádná národní řešení. K zaručení energetické bezpečnosti v Evropě potřebuje Unie investovat do vybudování společné kostry sítě a společného trhu s energií a zlepšit koordinaci.
Zpráva příliš zdůrazňuje jadernou energii jako jednu z hlavních oblastí investic v budoucí Evropě. Vzhledem k rizikům a nevýhodám jaderné energie je toto krátkozraká a škodlivá politika. Zpráva není dostatečně odvážná, pokud jde o obnovitelné zdroje energie. Konkurenceschopná Evropa postavená na udržitelné spotřebě musí mít za cíl zvýšení podílu obnovitelných zdrojů v energetickém mixu na 80 % do roku 2050. Mnohé studie, včetně studií Německého aerokosmického centra a ERENE Nadace Heinricha Bölla, ukazují, že účinné zavedení nových a čistých forem energie by bylo technicky i ekonomicky možné. Chybí zde pouze politická vůle.
Marian Zlotea  
Zpráva paní Laperrouzeové se týká problematiky, která se stává velmi důležitou pro každého evropského občana, zejména během plynové krize, jakou jsme nedávno zažili. Všichni potřebujeme přispět k úspěšnému dosažení odvážných cílů, které tento druhý strategický přezkum energetické politiky navrhuje, tj. udržitelnosti dodávek energie, konkurenceschopnosti a bezpečnosti.
Rád bych zdůraznil význam vyššího zabezpečení našich energetických zdrojů. Musíme přijmout opatření na diverzifikaci našich zdrojů energie a zásobovacích cest. Potřebujeme podporovat investice do infrastruktury a do nových technologií snižujících spotřebu energie, abychom úspěšně naplnili cíle "20-20-20".
Dnes více než kdykoli předtím musí členské státy prokázat solidaritu a spolupráci k zabezpečení energetických rezerv. Zároveň musí tato nová strategie položit základy hospodářského růstu v EU.
Rád bych vám připomněl geopolitický význam Rumunska a černomořského regionu pro zabezpečení a diverzifikaci zdrojů dodávek energie.
