Sociální balíček (první část) (rozprava)
Předsedající
Dalším bodem rozpravy je stanovisko Rady a Komise k sociálnímu balíčku (první část).
Vladimír Špidla
Vážený pane předsedo, vážené poslankyně, vážení poslanci, Komise před dvěma měsíci přijala obnovenou sociální agendu. Je navržena tak, aby pomohla Unii řešit sociální problémy, kterým Evropa musí ve 21. století čelit. Obsahuje ambiciózní a soudržný sociální balíček, který umožní Evropanům chopit se příležitostí, jež před nimi stojí.
Jak již bylo řečeno, obnovená sociální agenda byla projednána ministry práce a sociálních věcí na neformálním zasedání Rady ve složení pro sociální politiku, které se konalo počátkem července v Chantilly.
S potěšením jsem přijal zprávu o velmi pozitivním přijetí obnovené sociální agendy členskými státy a se zájmem očekávám závěry, které by Rada měla přijmout koncem letošního roku. Tento balíček jsem měl již možnost předložit na Konferenci předsedů a Výboru pro zaměstnanost. Takže nastala vhodná doba pro hlubokou rozpravu zde v Parlamentu. Jsem přesvědčen, že dnešní výměna názorů nám pomůže přiblížit se konsensu v otázce, jakou sociální Evropu chceme pro evropské občany budovat.
Dovolte mi, abych připomenul dosavadní vývoj. Tento komplexní balíček je výsledkem dvouletého společného úsilí. Komise spolupracovala se všemi zúčastněnými stranami - sociálními partnery, občanskou společností, členskými státy a regionálními a místními orgány. Balíček tvoří soudržný celek, který zdůrazňuje propojení s jinými oblastmi, jako je vzdělávání, zdraví, životní prostředí, informační společnost a hospodářství, a jasně ukazuje, že hospodářské a sociální cíle jsou dvěma stranami téže mince a musí v úzké součinnosti pracovat ve prospěch lidí. Je to ambiciózní balíček, jehož snahou je nabídnout praktické odpovědi na obavy lidí a zlepšit jejich životní podmínky. Je to rovněž velmi obsáhlý balíček - největší, jaký kdy Komise přijala naráz - 18 iniciativ předložených společně se sdělením. A více než 20 dalších týkajících se širokého okruhu témat je v jednání.
Dnes se zaměřím na dvě opatření - na návrh antidiskriminační směrnice a na přepracování směrnice o zřízení evropské rady zaměstnanců. Nejprve mi však dovolte pár slov o základních zásadách tohoto balíčku.
Obnovená sociální agenda vychází ze tří hlavních zásad - příležitosti, přístup a solidarita. My, Evropané, oceňujeme hodnotu jednotlivců a chceme, aby všichni měli rovnou šanci rozvíjet svůj potenciál. Znamená to odstranit překážky, které musí lidé překonávat, a vytvořit takové podmínky, které umožní všem chopit se poskytnutých příležitostí při současném respektování evropské rozmanitosti a vyvarování se vzájemných nesvárů.
Z víry Evropanů v rovnost vyplývá jejich sdílený smysl pro sociální solidaritu. Solidaritu mezi generacemi, mezi regiony, mezi těmi, kdo jsou na tom lépe, a těmi, kteří jsou na tom hůře, mezi bohatšími a méně bohatými členskými státy. A rovněž s našimi sousedy a přáteli v jiných světadílech, jelikož solidarita je nedílnou součástí fungování evropské společnosti a našich styků s ostatními zeměmi světa.
Dámy a pánové, je vám známo, že rozsah právní ochrany proti diskriminaci se v současné době v EU různí podle důvodů diskriminace. Diskriminace se však neomezuje jen na jednu oblast. Proto jsme navrhli v rámci balíčku horizontální směrnici zakazující diskriminaci na základě věku, sexuální orientace, náboženského vyznání a zdravotního postižení mimo oblast zaměstnání. Horizontální směrnice přinese členským státům, hospodářským subjektům a občanům největší jasnost a právní jistotu.
Tento návrh reaguje na opakované výzvy ze strany Parlamentu a naplňuje politický závazek, který Komise přijala při nástupu do funkce. Je to flexibilní nástroj, jenž staví na zásadách již přijatých v členských státech a zakotvených ve stávajících předpisech.
Rád bych zdůraznil, že řešení všech důvodů diskriminace stejným způsobem neznamená, že se ve všech oblastech musí uplatňovat uniformní pravidla. V pojišťovnictví a bankovnictví bude například možné činit rozdíly v zacházení na základě věku nebo zdravotního postižení. Tyto rozdíly však budou muset být podloženy přesvědčivými důvody a spolehlivými statistickými údaji. Starší osoby se budou moci dále těšit zvýhodněným sazbám ve veřejné dopravě a při kulturní akcích. A nadále bude možné omezit přístup k určitému zboží z důvodu ochrany zdraví lidí, např. u prodeje alkoholu nezletilé mládeži.
Směrnice zahrnuje veškeré poskytování veškerého zboží a služeb a vztahuje se jak na podniky, tak na soukromé osoby, avšak pouze v případě, že se jedná o komerční poskytování zboží a služeb.
Směrnice bude rovněž přiměřená, pokud jde o zátěž, kterou přináší v souladu s pojmem přiměřené úpravy zakotvené jak ve stávajících antidiskriminačních směrnicích, tak v Úmluvě OSN o právech osob se zdravotním postižením, kterou členské státy a Evropské společenství podepsaly.
Navrhovaná směrnice zakazuje diskriminaci, avšak současně ctí ostatní základní práva a svobody, včetně ochrany soukromého a rodinného života a úkonů prováděných v této souvislosti, jakož i svobodu náboženského vyznání a svobodu sdružování.
Dalším problémem, na který bych chtěl upozornit, je diskriminace Romů, kterou Komise opakovaně odsoudila jako neslučitelnou se zásadami EU. Balíček obsahuje sdělení o našem obnoveném závazku k zajišťování rovných příležitostí a boji proti diskriminaci a pracovní dokument útvarů Komise o nástrojích a politikách Společenství pro začleňování Romů.
Je to odezva na žádost Evropské rady z prosince 2007, aby Komise přezkoumala stávající politiky a nástroje a předložila Radě zprávu o dosaženém pokroku.
Podle pracovního dokumentu útvarů Komise existují potřebné legislativní, finanční a koordinační nástroje a jsou i využívány, ale stále ještě ne v dostatečné míře. Obnovená sociální agenda zahrnuje několik iniciativ zaměřených na zvýšení schopnosti Unie účinněji reagovat na změny. Jsme přesvědčeni, že zvláštní úloha v této souvislosti patří evropskému sociálnímu dialogu a evropským radám zaměstnanců. Směrnice o zřízení evropských rad zaměstnanců již nějakou dobu volala po aktualizaci.
V současné době existuje v Unii 820 evropských rad zaměstnanců, které zastupují 15 milionů pracovníků. Avšak případy z nedávné doby ukazují, že neplní svou úlohu zcela a že zaměstnanci často nejsou dobře informováni nebo konzultováni ohledně restrukturalizace podniků. Iniciativa si proto klade za cíl posílit na nadnárodní úrovni roli sociálního dialogu v podnicích.
Je to vyvážený návrh, který by měl zaručit, že zástupci zaměstnanců jsou dostatečně informováni a konzultováni při rozhodování o záležitostech, které se jich týkají, a zároveň umožnit podnikům přizpůsobit se globalizaci.
Komise by samozřejmě raději dala přednost řešení předběžně vyjednanému sociálními partnery. Avšak skutečnost, že se je loni v červnu nepodařilo přimět k jednání u kulatého stolu, přinutila Komisi předložit návrh ze své vlastní iniciativy.
Oceňuji nicméně společný dopis sociálních partnerů, který v srpnu zaslali Radě a Parlamentu. Vážíme si úsilí, které obě strany vynaložily k dosažení dohody o tomto složitém tématu. A jsem také rád, že se rozhodly přijmout návrh Komise jako základ, od kterého se bude odvíjet další práce. Pevně doufám, že až Parlament přistoupí k prvnímu čtení, bude mít praktické návrhy sociálních partnerů na paměti. Věřím, že k řešení dospějeme co nejrychleji. Komise se v rámci svých kompetencí vynasnaží cestu k němu maximálně usnadnit.
A nyní několik slov o dopadech globalizace. Restrukturalizace podniků je někdy nevyhnutelná, avšak její dopady na zaměstnance a jejich rodiny mohou být velmi bolestivé. Evropský fond pro přizpůsobení se globalizaci existuje právě proto, aby v takových situacích pomáhal. Zatím fond pomohl 7 250 zaměstnancům najít novou práci. Z toho můžeme mít radost, ale je třeba zajistit, aby možnosti fondu byly dostupné všem, kteří z jeho pomoci mohou mít užitek.
Ve zprávě obsažené v balíčku o sociální agendě stojí, že z 500 milionů EUR, které jsou každoročně k dispozici, byla v roce 2007 použita pouze 4 %. Je proto nutné zamyslet se nad tím, jak zlepšit výsledky činnosti fondu.
Co se týče mobility pracujících, chtěl bych uvést, že směrnice o vysílání pracovníků z roku 1996 podporuje volný pohyb služeb a zároveň nabízí ochranu proti zneužívání pracujících a zaručuje jim dodržování základních práv ve členských zemích, do kterých jsou vysíláni. Nedávné rozsudky Soudního dvora v této otázce přinesly řadu otazníků. Reakce na ně jsou zcela legitimní a my na ně musíme společně nalézt odpověď. K projednávání tohoto tématu svolám na 9. října fórum, kde se bude tato složitá problematika projednávat s politickými orgány, sociálními partnery, zástupci evropských institucí a odborníky z oblasti práva a ekonomie.
Komise bude samozřejmě nadále naslouchat všem hlasům, avšak v této chvíli nevidíme potřebu směrnici měnit. V každém případě však zajistíme, aby nebyl rozpor mezi základními svobodami zakotvenými ve Smlouvě a základními právy občanů.
Vážené poslankyně, vážení poslanci, tato nová sociální agenda potvrzuje závazek Evropské unie podporovat silný a opravdový sociální rozměr Evropy, sociální Evropy, která bude plnit očekávání našich spoluobčanů. To samozřejmě není možné bez zahrnutí vzdělávacího rozměru, který je velmi významný. V této souvislosti bych chtěl zmínit následující 3 dokumenty:
1. Doporučení Rady k mobilitě mladých dobrovolníků v Evropě,
2. Sdělení "Zlepšení kompetencí pro 21. století: Agenda pro evropskou spolupráci ve školách",
3. Zelená kniha: Migrace a mobilita: Výzva pro evropské vzdělávací systémy.
Je naším společným přáním sociální rozměr Evropy posilovat a prohlubovat. Osmnáct opatření obsažených v balíčku představuje první krok naší snahy zaměřené tímto směrem. Vím, že se na vás, jejichž úkolem je reprezentovat hlas veřejnosti, mohu spolehnout, že tyto návrhy a politické dokumenty hluboce a pečlivě zvážíte. To má zásadní význam pro jejich budoucí osud.
Xavier Bertrand
Vážený pane předsedající, pane komisaři, dámy a pánové, dnes bychom měli hovořit o sociální Evropě. Budeme hovořit o sociální Evropě a jsem rád, že k tomu dojde právě zde na půdě Evropského parlamentu, který je klíčovým subjektem v rámci institucionalizované struktury Evropy a je důležitým partnerem, s nímž chce francouzské předsednictví navázat co nejužší spolupráci.
Již jsem řekl a znovu to opakuji: rok 2008 bude rokem, kdy sociální Evropě znovu dodáme energii. Jsem přesvědčen, že právě to si přejí všechny evropské zúčastněné strany. Červnová vrcholná schůzka v Lucemburku a červencové zasedání v Chantilly představují milníky na této cestě. Měli jsme velký zájem na tom, aby se francouzské předsednictví zabývalo revizí evropského sociálního programu, o kterém právě hovořil pan komisař Špidla. Jedná se o klíčovou otázku, která z naší strany vyžaduje schopnost stanovit sociální vizi Evropy a přeměnit tuto vizi v konkrétní činy. Jednání v Chantilly, kterých se zúčastnil i Parlament prostřednictvím předsedy výboru pana Anderssona, nám umožnila znovu potvrdit některé hodnoty, které společně sdílíme. Právě tyto hodnoty tvoří základ evropských cílů v oblasti sociální politiky. Za tyto hodnoty považujeme sociální dialog, solidaritu mezi generacemi, opatření k boji proti chudobě a diskriminaci, rovnost pohlaví, sociální ochranu, pracovní mobilitu a služby obecného zájmu, které jsou důležité pro zajištění sociální soudržnosti a sociální odpovědnosti v podnikání a průmyslu. Z pohledu Pekingu, Washingtonu, Kapského města, Nového Dillí, nebo dokonce Brisbane právě tyto hodnoty vytvářejí jedinečný charakter evropského sociálního modelu.
Zasedání v Chantilly nám poskytlo příležitost, abychom světu připomenuli, že pro evropskou strategii rozvoje, pro Lisabonskou strategii, jsou tyto hodnoty klíčové. Jinými slovy, schůzka v Chantilly nám připomněla, že právě v tomto sociálním modelu, v těchto společných hodnotách spočívá síla Evropy v našem globalizovaném světě.
Proč? Protože hospodářství založené na vědomostech a inovacích může vzniknout pouze na základě cíleného rozvoje lidského kapitálu a celoživotního vzdělávání. Neboť pokud jsou ze světa práce na dlouhou dobu vyloučeny celé skupiny obyvatel, pokud se tyto skupiny nemohou podílet na tvorbě bohatství a nemají přístup ke zboží a službám, poškozuje to celé hospodářství. Protože i zaměstnanci podávají mnohem lepší výkon, mají-li dobré podmínky k práci a mají-li zaručenu sociální ochranu v těžkých životních situacích.
Hospodářský pokrok neznamená, že musíme obětovat pokrok sociální, právě naopak. Nejsem sám, kdo tyto dvě věci vnímá jako vzájemně neoddělitelné. Bez sociálního pokroku dříve či později ochabuje i pokrok hospodářský. Evropa proto musí postupovat kupředu na obou frontách, musí usilovat o dosažení pokroku hospodářského i pokroku sociálního.
Kromě uvedeného přesvědčení, které jsme znovu společně potvrdili, jsme se shodli také na tom, že evropský sociální model se musí změnit, přizpůsobit se globalizaci, změnám klimatu, demografickým změnám i stále větší rozmanitosti evropských společností. Proto musíme přizpůsobit své pracovní trhy a zavést flexikuritu, tedy nové ochranné a flexibilní mechanismy pro zaměstnance i zaměstnavatele.
A věci se hýbají kupředu. Termín "flexikurita" v lidech nejdříve vzbuzoval obavy a strach. Nyní však představuje evropský ideál, který se snaží naplňovat všechny zúčastněné strany včetně sociálních partnerů. Toto slovo se stalo běžným, každodenním termínem, což dokazuje, že věci se opravdu mění a že se mění i myšlení lidí.
Dalším požadavkem, který musíme splnit, pokud chceme se svým sociálním modelem uspět, je zajištění sociální soudržnosti s pomocí opatření k potírání nových forem chudoby, zejména těch, které mají dopad na děti. Je načase, abychom spojili síly a lépe připravili naše společnosti na demografické změny posílením solidarity mezi generacemi a zabezpečením přístupu k vysoce kvalitním sociálním službám obecného zájmu.
Tento proces přizpůsobování probíhá již několik let. Díky iniciativám Komise, Rady ministrů, Evropského parlamentu a sociálních partnerů postupujeme kupředu v konkrétních oblastech, které jsou předmětem zájmu obyvatel Evropy. Jakým způsobem umožníme svobodu pohybu pracovníků na území Evropy a zároveň ochráníme zaměstnanecká práva těch, kteří sem přicházejí za prací? Jak zlepšíme řízení procesu restrukturalizace, když do něj zahrneme pracující v celoevropském měřítku? Jak zajistíme, aby lidé mohli pracovat a plnit svou úlohu ve společnosti, a čím můžeme přispět k účinnějšímu potírání diskriminace?
Těmito otázkami se bude francouzské předsednictví i nadále zabývat. Zejména proto, a to říkám zcela upřímně, že vzhledem k nadcházejícím volbám budeme mít ve druhé polovině roku 2008 poslední možnost jak do konce nynějšího parlamentního období dosáhnout v některých oblastech výsledků. Brzy nám to naši evropští spoluobčané u volebních uren zúčtují.
Občané Evropy očekávají výsledky. Reakce na nedávné rozsudky Evropského soudního dvora jsou toho důkazem. Právě v této oblasti nám Evropský parlament může pomoci, vedle dalších oblastí, o
nichž se stručně zmíním.
Zaprvé jde o revizi směrnice o evropských radách zaměstnanců, o které před chvílí hovořil pan Vladimír Špidla. Jedná se o iniciativu zásadního významu, která posílí sociální dialog v Evropě. Současná směrnice se týká více než 14 miliónů pracovníků a 820 zaměstnavatelů. Počet pracovníků a zaměstnavatelů, na které se směrnice vztahuje, se revizí zvýší.
V Chantilly jsme umožnili setkání zástupců Evropské konfederace odborových svazů a organizace Business Evropě a vyslechli si jejich názory na revidovaný text předložený Komisí. Účastníci tento návrh uvítali jako základ pro další práci a prohlásili, že povedou jednání s cílem vyřešit sporné otázky. V současné době dokončují několik společných návrhů, které včas zveřejní.
Pokud se tyto záměry podaří úspěšně uskutečnit, pokud sociální partneři připraví společné návrhy na revizi směrnice, usnadní nám to naši práci, práci Parlamentu a Rady. Proč bychom tedy nemohli dosáhnout dohody v prvním čtení co nejrychleji? Pokud možno do konce tohoto roku?
Pokud jde o druhou oblast naší činnosti, nesmím samozřejmě zapomenout na návrh směrnice o ochraně před diskriminací mimo pracoviště, který Komise přijala 2. července. O tomto návrhu se v Chantilly hodně diskutovalo a předsednictví zahájilo rozhovory o tomto textu na začátku července. Parlament bude požádán o své stanovisko k této otázce, ale chtěl bych zdůraznit, že návrh Komise obsahující čtyři důvody diskriminace vycházel z usnesení, které Parlament přijal o správě paní Elizabeth Lynnové v loňském roce na jaře.
Třetí oblastí, které se rovněž dostalo velké pozornosti, byly služby všeobecného zájmu. Hovoří o nich všechny členské státy. Všechny hovoří o tom samém, i když ve skutečnosti neříkají přesně totéž. Nicméně přijetí protokolu k Lisabonské smlouvě a vyhodnocení sociálního balíčku Altmark nám umožňuje vzít v úvahu přínos, jaký tyto služby představují pro sociální soudržnost v Evropě, nutnost zajistit co nejvyšší kvalitu těchto služeb a důležitost vytvořit dobrý legislativní rámec pro jejich poskytování. Chceme společně s Komisí a s každým, kdo má zájem pomoci, pracovat na časovém plánu s cílem stanovit několik střednědobých cílů, abychom udrželi pokrok v této velmi důležité oblasti.
Dále jsou tu samozřejmě směrnice o práci na dobu určitou a pracovní době. O obou těchto věcech rozhoduje teď Evropský parlament ve druhém čtení. Musíme se snažit být nekompromisní. Miliony osob zaměstnaných na přechodnou dobu netrpělivě čekají na to, až začne platit směrnice o práci na dobu určitou, a některé členské státy čelí tlaku, aby vyřešily otázku pracovní pohotovosti. Chci proto vyzvat Parlament, aby nás informoval o tom, jak v této otázce postupuje s náležitým ohledem na protichůdná hlediska, kterých jsem si dobře vědom. Ale také v této otázce od nás lidé hodně očekávají a pozorně nás sledují.
Pokud jde o mobilitu, samozřejmě si uvědomuji, že je nutno dosáhnout shody v otázce uplatňování nařízení o koordinaci systémů sociálního zabezpečení.
V těchto různých otázkách francouzské předsednictví potřebuje podporu Evropského parlamentu, aby dosáhlo konkrétních výsledků. Jak jistě víte a já to znovu opakuji, evropští občané na tyto výsledky netrpělivě čekají. Očekávají, že budeme naplňovat vizi sociální Evropy, která jim přinese užitek v každodenním životě, a že Evropa se stane součástí každodenního života. Dnes víme, že potřebujeme více, nikoli méně Evropy. Velmi dobře víme, že potřebujeme více, nikoli méně sociální Evropy. Velmi dobře víme, dámy a pánové, jaké výzvy před námi stojí.
Joseph Daul
jménem skupiny PPE-DE. - (FR) Vážený pane předsedající, vážený pane úřadující předsedo Rady, vážený pane komisaři, dámy a pánové, skupina Evropské lidové strany a Evropských demokratů přikládá velký význam sociální spravedlnosti. Prosazování evropských sociálních modelů patří ve světě, který se stále více globalizuje, k našim prioritám Z tohoto důvodu jako předseda skupiny Evropské lidové strany vítám návrh Komise na vytvoření nového sociálního balíčku v oblasti sociální politiky. Tento text nabízí některé odpovědi na otázky, jako je například demografická změna, globalizace a snižování chudoby, které mají pro naše společnosti zásadní význam.
Moje skupina je přesvědčená, že Komise by měla jít ještě dále a navrhnout konkrétnější opatření. Zmírňování chudoby, zaměstnávání skupin obyvatelstva vyloučených z trhu práce, podpora pracovní mobility, zlepšování vzdělání a odborné přípravy pracovníků, to jsou otázky, které vyžadují zvláštní program, konkrétní opatření a pevný závazek ze strany Evropské unie a členských států.
Demografické změny přinášejí našemu hospodářství obrovské výzvy. Pracovníci v důchodovém věku, mladí lidé, a zejména osoby se zdravotním postižením - obecně řečeno všichni, kteří strávili delší dobu mimo trh práce - musí dostat novou šanci. Těmto lidem musíme pomoci najít práci nebo se do práce vrátit. K tomuto účelu potřebujeme přijmout konkrétní opatření na podporu celoživotního vzdělávání.
Lidé, kteří jsou zaměstnaní, stále čelí nerovnostem. Velmi nás znepokojují přetrvávající rozdíly v odměňování mužů a žen. Tyto rozdíly by v Evropě roku 2008 neměly existovat. Rovněž by měla být vytvořena vhodná poradenská zařízení, která by lidem pomáhala sladit pracovní a rodinný život. Vyzýváme proto Komisi a Radu, aby v této oblasti přijaly konkrétní opatření. Moje skupina odsuzuje všechny formy diskriminace. Schvalujeme tedy deklarovaný zájem Komise vyřešit přetrvávající nedostatky v příslušných právních předpisech. Zintenzívnit musíme především činnost zaměřenou na boj proti diskriminaci osob se zdravotním postižením.
Dámy a pánové, máme za to, že ve věku globalizace je nejúčinnějším nástrojem na prosazování sociálních modelů hospodářský růst. Jsme však přesvědčeni, že k dosažení cílů Lisabonské strategie je nutné prosazovat zájmy obchodu a průmyslu, protože právě podnikání je hybnou silou tvorby pracovních míst. Musíme zlepšit obraz podnikatele v Evropě a motivovat mladé lidi k zakládání vlastních firem. Zároveň bychom měli podporovat konkurenční podnikatelské prostředí, se zvláštním zřetelem na podporu malých a středních podniků, které vytvářejí většinu pracovních míst.
Vzhledem k těmto skutečnostem vyzýváme všechny klíčové subjekty v této oblasti, aby se snažily zajistit větší míru flexikurity v Evropě. V zemích, které ji přijaly, prokázala tato myšlenka své opodstatnění. Podnikům poskytuje flexibilitu, kterou potřebují, aby byly konkurenceschopné na mezinárodní úrovni, a zároveň chrání pracovníky. Vítám záměr Komise podporovat sociální dialog. Podle nás je partnerství podniků založené na důvěře klíčem k jejich úspěchu na trhu.
Dámy a pánové, podle platných smluv jsou sociální otázky v zásadě v kompetenci členských států. To by se mohlo a mělo změnit, ale než se tak stane, měli bychom dodržovat zásadu subsidiarity. Nemáme na výběr. To by však Komisi nemělo bránit v tom, aby prováděla studie dopadů, odsuzovala nerovnost a vyhodnocovala sociální důsledky nových právních předpisů. Vyzývám ji, aby tak činila. Stojíme před rozsáhlými sociálními a společenskými změnami. Potřebujeme reformovat své ekonomiky a zvýšit jejich konkurenceschopnost, aby stále méně lidí čelilo vyloučení. Bez hospodářského růstu neexistuje sociální pokrok. Na druhé straně hospodářství nemůže být konkurenceschopné bez sociálního pokroku. Skupina PPE-DE je nyní více než kdykoli předtím odhodlaná dosahovat v této oblasti výsledků.
Martin Schulz
jménem skupiny PSE. - (DE) Vážený pane předsedající, dámy a pánové, když člověk poslouchá projevy předcházejících řečníků - pana komisaře Špidly, úřadujícího předsedy Rady, pana Bertranda a vás, pane Daule - mohl by nabýt dojmu, že všechno je v pořádku. Pěkně dosahujete pokroku a rok 2008 vejde do povědomí jako rok, kdy byl obnoven evropský sociální model.
Zní to všechno velmi hezky, ale skutečnost je mnohem tvrdší. Ano, skutečnost vypadá úplně jinak. Ve skutečnosti nám Evropská unie nabízí obraz jedné velké sociální nespravedlnosti. Zisky rostou, zatímco výše mezd stagnuje. Rozdíly v příjmech nabývají propastných rozměrů. Ztráta kupní síly, které se dotkla všech lidí v Evropské unii, spolu s dramatickým nárůstem cen energií systematicky lidi ožebračuje. Je to problém, který musíme v rámci evropského sociálního modelu řešit, a to nejen hezkými slovy. To, co navrhujete, pane Špidlo, je dobré a my to vítáme.
Dámy a pánové, podrobně rozebereme své názory na jednotlivé návrhy. Proto bych rád uvedl několik základních poznámek o tom, co od evropského sociálního modelu očekáváme. Pokud před patnácti lety měli lidé v kterémkoli státě Evropské unie pocit, že něco není v pořádku, že některá vnitrostátní norma je ohrožena, obrátili se na Evropu, aby tento problém vyřešila. Cítili potřebu řešit svoje problémy v evropském rámci, protože byli přesvědčení, že evropská pravidla v evropském rámci jim poskytují ochranu, která překračuje národní hranice.
Dnes, o patnáct let později, zkuste někomu říci, že Evropa vyřeší jeho problémy. Pracující by to vylekalo, protože jsou přesvědčeni, že Evropa ve své současné podobě jim už není schopná zaručit sociální ochranu.
Kdybyste věnovali čas analýze irského referenda a volebnímu chování mladých lidí, zjistili byste, že tito lidé vnímají Evropu pozitivně. Nelíbí se jim však, jakým způsobem je v současné době organizovaná a uspořádaná. Jelikož vstupujeme do volební kampaně, je jen správné se ptát, proč byli lidé před patnácti lety vůči budoucí sociální politice v Evropě naladěni tak optimisticky a proč dnes panuje takový pesimismus. Odpovědí nás socialistů je, že v Evropě vládne pravice. Vaše vystoupení, pane ministře, se neslo ve správném socialistickém duchu. To, co jste řekl, bylo úžasné. Jaký postoj však vaše vláda zaujala v Radě, pokud jde o směrnici o pracovní době?
(potlesk)
Vaše vládnoucí strana je členem Evropské lidové strany, podobně jako velká většina státních a vládních představitelů v Evropské unii. V Komisi je tato strana zastoupena naprostou většinou komisařů i předsedou Komise. Evropská lidová strana je největší politickou skupinou v tomto Parlamentu, ale když vás člověk poslouchá, mohlo by se zdát, že se stagnujícím vývojem v Evropě nemáte nic společného. Evropu řídí pravice a řídí ji nesprávným směrem. A tuto situaci musíme vyřešit prostřednictvím evropských voleb.
(potlesk)
Budete mít dobrou příležitost vrátit nás na správnou cestu, až nastane čas realizovat opatření, která jste nastínil. Řekl jste, že evropský sociální model je jednou z našich priorit. Pro naši skupinu skutečně prioritou je! Čím se lidé v Evropské unii cítí nejvíce ohroženi? Nekontrolovanými finančními trhy. Nekontrolovanými rizikovými fondy a soukromými investičními společnostmi, které koupí nějakou společnost, využijí její nejlepší aktiva a zaměstnance vyhodí na ulici -jednoduše proto, aby zajistily co největší zisky investorů.
Můj vážený kolega Paul Nyrup Rasmussen nám předložil velice dobrou zprávu. O této otázce musíme hlasovat kvalifikovanou většinou, aby Komise mohla zahájit iniciativu zaměřenou na regulaci rizikových fondů a soukromých investičních společností. Kdo jsou ti, kteří tento krok odmítají? Jste to vy, Evropská lidová strana a vaši zástupci ve Výboru pro hospodářské a měnové záležitosti.
Proto musíme velice jasně říci, že boj o evropský sociální model je zároveň bojem o základní filosofii. Pan Bertrand správně připsal úspěch Evropské unie tomu, že spojila hospodářský a sociální pokrok. To bylo vždy základní filosofií Evropy - a to i pro křesťanské demokraty. Celá desetiletí se jednalo o dvě strany téže mince, dokud nám zastánci neoliberálního hlavního proudu nezačali na začátku devadesátých let tvrdit, že nižší mzdy, delší pracovní doba a menší vliv ve vedení společnosti jsou základním návodem, jak dosáhnout rychlejšího hospodářského růstu. Celá desetiletí jsme se setkávali s lidmi - a tito lidé jsou v Parlamentu i v Komisi stále ještě zastoupeni ve velkém počtu - pro něž jsou důležitější koňské dostihy než evropský sociální model. Právě oni byli a jsou odpovědní za vnitřní trh a říkají nám - typickým příkladem je pan Trichet, který to dělá na každé tiskové konferenci - že mzdy v Evropě jsou příliš vysoké. Vysoké jsou možná platy členů rady Evropské centrální banky, ale nikoli mzdy běžných pracovníků v Evropě.
Proto bychom měli zajistit, aby došlo ke změně celkového politického směřování, které skutečně vrátí evropský sociální model tam, kde jej chceme mít, pane Bertrande. Díky tomu bude mít hospodářský úspěch, kterého Evropská unie dosáhne, příznivý dopad na život všech občanů Evropské unie.
Máte samozřejmě pravdu, že Evropská unie může se světem, ať s Pekingem nebo Brisbane, soutěžit pouze za předpokladu, že budeme rozvíjet náš vnitřní trh. O to se chceme zasadit; chceme, abychom měli výkonný vnitřní trh. Chceme dobře fungující a konkurenceschopný evropský kontinent. Chceme to proto, abychom vytvořili bohatství pro všechny, nejen pro investory ve velkých korporačních skupinách, obrovských akciových společnostech nebo velkých bankách.
Dokud budeme v Evropě uplatňovat filosofii, na základě které udělujeme evropské ceny lidem, kteří se na tiskových konferencích chlubí miliardovými zisky svých společností, z nichž Evropě nemusí na daních zaplatit ani korunu, neboť jejich zisky jsou evropské, a nikoli národní, takže nepodléhají zdanění v jednotlivých státech; dokud budeme desetitisíce lidí propouštět z práce, abychom udrželi tento stav a zisky akcionářů - dokud toto zůstane realitou evropského sociálního modelu, můžeme si tady říkat, co chceme, ale lidé se s takovou Evropou nikdy neztotožní.
Chceme však upevnit evropský ideál a podporovat proces integrace. Dovolte mi proto, abych tomuto Parlamentu připomenul, že evropský sociální model je posuzován podle dosažených výsledků. Týká se to i vás v Radě, pane Bertrande, i vás, pane Daule, zde v Parlamentu.
Graham Watson
jménem skupiny ALDE. - Vážený pane předsedající, tento sociální balíček je vítaným krokem kupředu při budování evropského společenství, které se stará o své občany.
Lidé, kteří hlasovali proti evropské ústavě a Lisabonské smlouvě, vyslali jasný signál. Tento signál znamená, že občané nedají nové pravomoci Evropské unii jenom proto, že je chceme. Naši občané chtějí vědět, jakou Evropskou unii budujeme.
Tento sociální balíček je rozsáhlý a kontroverzní a musíme mít jistotu, že lidé vědí, jaké výhody jim do života přinese.
Jak říká pan komisař Špidla, směrnice o evropských radách zaměstnanců a samozřejmě také návrh o právech pacientů v přeshraniční zdravotní péči, o který moje skupina tak tvrdě bojovala, obsahuje mnoho pozitiv.
Dnes se však chci soustředit na dvě konkrétní opatření obsažená v navrhovaném sociálním balíčku. Zaprvé se jedná o revizi Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci, který má pomoci lidem bez práce, aby si našli nové zaměstnání. V současné době mohou o prostředky z fondu žádat společnosti v případě, že je ohroženo tisíc pracovních míst. Liberálové a demokraté vítají návrh na snížení uvedeného limitu a zjednodušení postupů, žádá-li se o přidělení prostředků z fondu, a to nikoli proto, že by Evropská unie měla plánovat práci pro Evropu - tuto úlohu plní nejlépe vnitřní trh - ani proto, že by EU měla poskytovat podporu v nezaměstnanosti - to je úlohou členských států. Tento návrh vítáme proto, že vychází ze zdravé liberální zásady, že zaměstnanost je nejlepším zdrojem blahobytu.
V situaci, kdy se růst zastavuje a kdy se některé členské státy už ocitly v recesi, pomáhá tato politika bránit tomu, aby se roztočila spirála náhlých ztrát pracovních míst, které vytvářejí závislost na sociálním systému.
Zadruhé je zde antidiskriminační směrnice: moje skupina ji prosazovala od začátku funkčního období této Komise.
Definice diskriminace nyní zahrne všechny hlavní menšiny: starší lidi, homosexuály, lidi s postižením, lidi všech náboženských vyznání a lidi bez vyznání - a bude se vztahovat na zákazníky a spotřebitele a rovněž na zaměstnance.
I zde se jedná o liberální opatření, které přinese praktické výhody založené na vědomí, že můžete vykonávat svoji práci a žít svůj život bez tyranie předsudků.
Návrh směrnice by měl jít ještě dále. V současné podobě v něm zůstává prostor a možnosti pro diskriminaci. Je, pane komisaři, například správné, že zakážeme diskriminaci na pracovišti, ale dovolíme členským státům, aby ve škole používaly diskriminační učebnice?
Nicméně Evropa postupně, krok za krokem, překážky diskriminace odstraňuje.
Moje skupina vítá závazek Komise a Rady podpořit tento proces, stejně jako trváme na tom, aby se tento Parlament plně podílel na návrhu opatření, která uvedený proces doplní.
V únoru nám pan Barroso představil základní soubor opatření pro boj se změnou klimatu. Návrhy Komise v oblasti sociální politiky dnes zlým jazykům ukazují, že Evropě leží na srdci soudržnost Společenství a že liberálně hospodářské politiky nemusí představovat hrozbu pro pokrokové politiky zdravého životního prostředí a solidární společnosti.
Pan Schulz si stěžuje na převahu středopravých vlád v Evropské unii, my však žijeme v demokracii a vlády si volí občané. Nabídka socialistů občany zjevně neoslovila.
Jan Tadeusz Masiel
jménem skupiny UEN. - (PL) Vážený pane předsedající, Unie za Evropu národů velice vítá nový sociální balíček. Právě sociální rozměr je to, co Evropu odlišuje od jiných světových velmocí, jakými jsou například Spojené státy nebo Čína. Západní Evropa byla ve dvacátém století vybudovaná z velké části na sociálních hodnotách. Novým členským státům po vstupu do Evropské unie v letech 2004 a 2007 poskytla cenný sociální model, neboť v mnohých z nich se po znovuzískání politické a hospodářské nezávislosti na konci 80. let prosazoval kapitalismus ve své nejhorší formě, kapitalismus potlačující práva pracovníků a pohrdající lidskou důstojností.
V 21. století se musíme všichni vyrovnávat s globalizací, která může být pro lidskou společnost příležitostí, ale také ohrožením. Brusel proto musí členským státům vyslat jasné signály a podpořit je v jejich ochraně a dalším rozvíjení sociálních zisků v zájmu všech občanů Evropské unie.
Jean Lambert
jménem skupiny Verts/ALE. - Vážený pane předsedající, velice vítám vyjádření pana ministra z dnešního dopoledne a věřím, že mnohé z toho najde odezvu i v Radě, ačkoliv nemáme moc důvodů myslet si, že tomu tak opravdu bude.
Mnozí z nás vnímají ochranu sociálního aspektu vzhledem k nadvládě trhu jako spornou. V souvislosti s tímto sociálním balíčkem bychom měli uvažovat o dopadu nedávných rozhodnutí Evropského soudního dvora. Mnozí z nás nad nimi opravdu zamysleli a považují tato rozhodnutí za nesmírně znepokojující, když od nás stále vyžadují, abychom svá opatření odůvodňovali na základě toho, zda neohrožují trhy, a nikoli na základě toho, zda dosahují vysokou kvalitu služeb nebo kvalitu práv zaměstnanců a podobně. Svědčí o tom i sociální balíček a v souvislosti s ním musíme připustit, že chudoba se vyskytuje i mezi lidmi, kteří pracují, a že se rozšiřuje propast mezi bohatými a chudými. I když oceňujeme, že v souvislosti s bojem s chudobou Komise v sociálním balíčku projevila city, to, co potřebujeme, jsou konkrétní činy.
Vítáme samozřejmě horizontální směrnici o rovnosti. Právě to jsme v tomto Parlamentu prosazovali. Je důležitá z různých důvodů, a v neposlední řadě proto, že nyní skutečně umožňuje plné zapojení do společnosti.
Vítáme rovněž mnohé návrhy, které se týkají Romů. Oceňujeme závazek Komise a chceme, aby na něj všechny členské státy reagovali pozitivně a neustrnuly v předsudcích a fanatismu. Školení o rovných příležitostech hraje důležitou úlohu v programu odborné přípravy, zejména pro ty, kteří se věnují politice v příslušných oblastech.
Oceňujeme, že existují alespoň návrhy na zřízení evropských rad zaměstnanců, třebaže vůči nim máme některé výhrady. Co se týče otázky mobility v tomto sociálním balíčku, musíme nyní posoudit dopad mobility z hlediska sociálního: co se děje s lidmi, zejména s lidmi ekonomicky neaktivními, kteří se stěhují a dostávají se mimo systémy zdravotní péče členských států, co se stane se stárnoucími lidmi, kteří se přestěhují do jiného členského státu, a co jim přinese budoucnost?
Rovněž vítáme návrh "Nové dovednosti pro nová pracovní místa" a věříme, že bude propojený s programem boje proti změnám klimatu, přičemž je nutno posoudit také nové dovednosti v rámci starých pracovních míst, neboť většina pracujících už ukončila etapu formálního vzdělávání. To poukazuje na zásadní význam celoživotního vzdělávání. Musíme se ptát, jak zajistíme dovednosti, které potřebujeme k plnění cílů v oblasti změny klimatu.
Gabriele Zimmer
jménem skupiny GUE/NGL. - (DE) Vážený pane předsedající, obzvlášť mě zaujaly zejména tři body této rozpravy. Prvním je záměr vyjádřený ministrem vnitra panem Bertrandem, aby se rok 2008 stal rokem obnovy evropského sociálního modelu. Dále to byla slova pana komisaře Špidly, který řekl, že sociální balíček naplnil očekávání veřejnosti v rámci Evropské unie, a nakonec vaše prohlášení, pane Schulzi, že v Evropě vládne pravice.
Domnívám se, že všechna tato tři prohlášení vyžadují kritický pohled. Zaprvé, jak může zástupce francouzského předsednictví prohlásit, že cílem roku 2008 je návrat sociálního modelu, když francouzská vláda odmítla byť jen označit sociální politiku za prioritu svého předsednictví? Podle mého názoru sociální balíček ani zdaleka nesplňuje očekávání lidí, protože jednoduše nepřispívá k překonávání sociálních rozdílů v Evropě a neobsahuje ani žádné opatření, které by zabránilo prohlubování těchto rozdílů a zakonzervování současného stavu. Tento proces by měl pokračovat navzdory sociálnímu balíčku v oblasti sociální politiky.
A na závěr, pane Schulzi, vám velmi ráda dám okusit vaší vlastní medicíny. Tento vývoj začal v devadesátých letech, když u moci byly socialistické vlády. Očekávali jsme spíše vaše vyjádření v tom smyslu, že po Lisabonu do roku 2010 vytvoříte nový konstrukt, novou strategii, která bude pevně zaměřena na ochranu evropského sociálního modelu a která znovu uspořádá naše priority.
Co se týče samotného sociálního balíčku v oblasti sociální politiky, tento soubor nesplňuje očekávání. Je nejvyšší čas, abychom ukončili stav, kdy pokles řádného zaměstnávání je provázen zvyšováním počtu pracovních míst, v nichž si lidé nejsou schopni vydělat živobytí. V Evropské unii bychom měli už konečně přestat hodnotit svůj úspěch podle počtu pracovních míst. Místo toho bychom se měli zaměřit na pracovní místa, která jsou ohodnocena slušnými mzdami.
Sociální balíček neobsahuje v případě potřeby žádné prohlášení o zahrnutí doložky o sociálním pokroku do všech evropských smluv. Neobsahuje ani odpověď na otázku, zda ti, kteří hrají důležitou úlohu v obraně sociálních práv v Evropské unii, získají více nástrojů a více pravomocí v evropských radách zaměstnanců. Návrh vyzývá v podstatě jen k udržování status quo a současné linie bez jakýchkoli doplnění.
Odmítáme tento sociální balíček jako příliš abstraktní a zavádějící přístup. Ve svých dalších vystoupeních v rámci této rozpravy budou členové mojí skupiny komentovat jednotlivé části tohoto návrhu.
Derek Roland Clark
jménem skupiny IND/DEM. - Vážený pane předsedající, Lisabonská smlouva byla odmítnuta v legitimním irském referendu, takže určitě potřebujete velký program, abyste odvrátili pozornost. Proto jste přišli s tímto novým sociálním balíčkem. Ve skutečnosti nový není. Jedná se o upravené starší návrhy. Ale je velký. Jsou v něm zmíněny právní předpisy EU, sociální dialog, spolupráce, financování, partnerství, dialog, komunikace... a to čtu jen z jedné stránky.
Dovolte mi, abych se nyní zaměřil na financování. Prosperující hospodářství poskytuje zdroje, ale vy jste si to ztížili zavedením eura tam, kde se Evropská centrální banka snaží pokrýt svými úrokovými sazbami různorodé ekonomiky. Jedna velikost pro všechny, jak se říká. Ve skutečnosti však jediná velikost všem nesedí.
Ve Spojeném království se to centrální bance, Bank of England, nedaří ani ve všech našich regionech. O víkendu se v novinách dokonce objevila zpráva, že rozdíly mezi severem a jihem Spojeného království jsou větší než kdykoli předtím.
EU je protekcionistická. Bojíte se globalizace. Nebojujte s ní. Nepotlačujte ji. Přidejte se k ní. Zapojte se do světového trhu se stále rostoucím počtem obyvatel. Podporujte podnikání snižováním byrokracie. Zastavte nekonečný proud směrnic a nařízení, které jsou obchodu jen na překážku. Zachovávejte rovný přístup ke zbytku světa a evropské hospodářství bude růst, a přinese tak největší sociální balíček ze všech: nová a lepší pracovní místa.
Na závěr ještě jedna poznámka. Zahájení této iniciativy připadlo na francouzské předsednictví. Je však reálné, že ji skutečně zahájí? Podle časopisu EurActiv ze 3. července Komise a francouzské předsednictví společně vyhlásily sociální politiku za svoji prioritu na rok 2008. Když si však přečteme Deutsche Welle z 2. července, francouzský prezident Nicolas Sarkozy tady jasně uvedl, že sociální politika nebude největší prioritou. Hlavním předmětem zájmu má být přistěhovalectví, změny klimatu a energetika.
Takže kterému prohlášení máme věřit? Osobně si myslím, že Francouzi udělají to, co vždy: budou se starat sami o sebe. A k tomu jim blahopřeji. Přeji si, aby moje vláda postupovala stejně.
Carl Lang
(FR) Vážený pane předsedající, vážený pane ministře, dámy a pánové, v tomto Parlamentu je běžné, že se zde přetřásá sociální politika. Bohužel evropský sociální model je v současné době pouhým mýtem, protože sociální realita v naší zemi, ve Francii, a především v mém vlastním regionu Nord-Pas-de-Calais, je realitou sociálního úpadku, zoufalství, sociální nejistoty a nejistých pracovních podmínek, masové nezaměstnanosti a klesající porodnosti, což je alarmující problém, který nabírá obrovských rozměrů.
Naše myšlení stále vychází ze sociálního modelu 60. let, tedy z modelu, který počítá s plnou zaměstnaností a obrovskou pracovní silou. V průběhu uplynulých třiceti let jsme se však setkali s masovou nezaměstnaností a prudce klesající porodností, díky nimž jsme se od "baby boomu" propracovali k "boomu" starých lidí, a v důsledku toho se financování důchodů ocitlo v krizi.
Musíme přestat přemýšlet o tom, jak za každou cenu bránit evropský sociální model, a místo toho se připravit k jeho reorganizaci. Naše hospodářská a historická analýza ukazuje, že tato reorganizace by měla probíhat dvěma způsoby: zaprvé potřebujeme rodinnou politiku, která přispěje ke zvýšení porodnosti, jinak v dalších desetiletích nebudeme schopni financovat svoje důchodové systémy, a za druhé potřebujeme politiku na znovuoživení jednotného trhu a návrat lidí do práce.
Za účelem posílení jednotného trhu EU je nutno oživit průmysl, ale budeme-li trvat na své téměř nábožné víře ve volný trh a nekontrolovaný liberalismus, nepodaří se nám učinit nezbytné kroky, aby naše podniky dokázaly konkurovat na našem vlastním domácím trhu.
Z těchto důvodů bychom měli své budoucí snahy a svůj cíl zlepšit sociální podmínky opírat o myšlenku preference a ochrany na úrovni jednotlivých států a na úrovni Společenství.
Thomas Mann
(DE) Vážený pane předsedající, Lisabonská strategie pro růst a zaměstnanost přispěla k vytvoření nových a lepších pracovních míst. Tento úspěch se snaží zpochybnit mnozí, kteří se neumějí vyrovnat s Evropou, kde dochází ke změnám, uplatňuje se outsourcing a probíhá racionalizace a přebírání společností. Pokud v osobní rovině lidé neustále čelí pocitu nadbytečnosti, určitě nemohou pozitivně vnímat rozmach exportu evropského hospodářství. Jako jedno z protiopatření vůči tomuto pocitu nejistoty potřebujeme novou, soudržnou sociální strategii. Sociální balíček, o němž se bavíme, je však tak obsáhlý, že není možné uvést ho do praxe do konce roku 2009, což snižuje důvěryhodnost této v zásadě velice chvályhodné iniciativy.
Vážený pane komisaři, naším cílem nemůže být samoúčelně vyvíjet činnost pro činnost. Jedná se o udržitelnost. Naším cílem nemůže být ani nepokrytá volební agitace, jakou zde právě předvedl pan Schulz, který se však, jak vidím, už vzdálil ze sálu. Neseme svůj díl odpovědnosti za to, že lidé nebudou opomíjeni a nestáhnou se do paralelních společností nebo do virtuálního světa. Tato snaha by měla začít již ve školách, kde by se měl výrazně snížit počet studentů, kteří ze škol odcházejí předčasně, aby se překlenula neustále se zvětšující propast mezi lidmi s kvalifikací a lidmi nekvalifikovanými. K tomuto účelu potřebujeme motivační kurzy. Talent a dovednosti musíme podporovat již od dětství, protože v každém případě se jedná o výhodnou investici. Naše strategie celoživotního vzdělávání tak poskytne přidanou evropskou hodnotu, rozsáhlou tvorbu bohatství, která podle pana Schulze chybí. Obdobnou přidanou hodnotu poskytují i naše vzdělávací programy - Socrates, Leonardo a Erasmus - které by měly být naléhavě propojené se světem práce. Za tím účelem bychom měli začít těsněji spolupracovat s malými a středními podniky. Malé a střední podniky vytvářejí nejvíce pracovních míst a poskytují rovněž nejvíce míst pro odbornou přípravu. Měly by se však usilovně snažit neustále investovat do dalšího vzdělávání a odborné přípravy, protože v opačném případě nebudeme schopni zajistit dostatečnou míru inovací.
Jeden z lidských zdrojů, konkrétně starší zaměstnanci, jsou i nadále až zločinným způsobem přehlíženi. Je nejvyšší čas, aby se jejich bohaté zkušenosti, tvořivost a odolnost začaly využívat ve prospěch našeho hospodářství. V demografické zaměstnanecké lize se stále ještě bezmocně pohybují na konci tabulky.
Na závěr chci uvést, že je nutno posílit soudržnost naší společnosti. Například ve směrnici o evropských radách zaměstnanců musíme najít udržitelný kompromis mezi zaměstnavateli a zaměstnanci. Ve Výboru pro zaměstnanost a sociální věci bychom se měli snažit napomoci dosažení tohoto cíle. Potřebujeme také rovnováhu mezi regiony a pro tento účel poskytujeme prostředky z Evropského sociálního fondu, Evropského fondu pro regionální rozvoj a Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci. Oblastí, kterou stále pociťujeme jako velmi kritickou je dodržování zásady nediskriminace. Skupina PPE odmítá horizontální směrnici. Tato směrnice by totiž zvýšila právní nejistotu, která v této oblasti převažuje, a ještě více by se zmenšil prostor pro kreativní zásahy v jednotlivých státech Pokud má sociální program jako celek uspět, hlavní odpovědnost musí zůstat v rukách členských států. Komunikace a koordinace je efektivnější na vnitrostátní, regionální a místní úrovni, a (proto) je čas začít uvádět osvědčené postupy do praxe, místo abychom je pouze zkoumali a analyzovali. To nám dává dobrou šanci dosáhnout sociální a hospodářskou změnu, kterou chceme a potřebujeme, a také šanci na zavedení evropského sociálního modelu do praxe.
Harlem Désir
(FR) Vážený pane předsedající, vážený pane komisaři, vážený pane úřadující předsedo Rady, dámy a pánové, nový sociální program přichází pozdě a je chabou odpovědí na složitou situaci, nerovnosti a důsledky recese, které v současné době trápí pracovníky a mnoho našich evropských spoluobčanů.
V situaci, kdy 70 milionů lidí v Evropě žije v chudobě, přestože nezaměstnanost klesá, v situaci nejistých životních a pracovních podmínek, kdy se zvyšuje počet netypických forem zaměstnanosti, opravdu potřebujeme pevný sociální základ, potřebujeme Evropu, která nás ochrání. To je jedním z cílů francouzského předsednictva. A jak jste, pane ministře, řekl, rok 2008 by měl být rokem návratu, znovuoživení sociální Evropy. Bohužel sociální rozměr si vaše vláda nestanovila jako jednu ze čtyř priorit svého předsednictví. Jak se blíží konec funkčního období Komise, objevují se některé návrhy, které konečně reagují na požadavky Evropského parlamentu, a zejména naší skupiny. Jedná se například o skutečnou směrnici proti diskriminaci ve všech oblastech, nejen v souvislosti se zdravotním postižením; snahu konečně posílit a revidovat směrnici o evropských radách zaměstnanců a opatření, která mají zajistit dodržování platných zásad a právních předpisů o rovném odměňování mužů a žen v členských státech.
Ale podívejte se na nedostatky, na mezery v tomto novém sociálním programu. Zvlášť připomenu dva z nich. Prvním je reakce na nedávné rozsudky Evropského soudního dvora v případech Laval, Rüffert a Viking, které oslabují naši odolnost vůči sociálnímu dumpingu v Evropské unii. Myslíme si, že ujištění Komise, že zajistí právní jednoznačnost a interpretační pokyny k této směrnici, nestačí. Musíme se zaměřit na to - a v této souvislosti Výbor pro zaměstnanost a sociální věci uspořádal parlamentní slyšení - že tato směrnice je ve své podstatě chybná a že právní předpisy Unie musí na základě revize této směrnice o vysílání pracovníků jasně stanovit, že hospodářské svobody Unie, svoboda založení podniku, nesmí bránit naplňování základních práv pracovníků, jako je například právo na kolektivní vyjednávání, právo na mzdu, a v případě potřeby právo na stávku na obranu svých zájmů.
Proto požadujeme revizi této směrnice a zavedení sociální ochranné doložky zaručující, že v budoucnu nebude možné uplatňovat žádnou směrnici, žádnou politiku Unie, žádnou zásadu smlouvy, které by byly na újmu práv pracujících. Pokud by tedy některá země měla vyšší úroveň práv pracujících než jiná země, již nikdy nebylo by možné snížit tuto úroveň odvoláváním se na zásadu země původu, jak tomu bylo v případě prvního návrhu směrnice o službách, tzv. Bolkensteinovy směrnice.
Zadruhé, pan Bertrand nám říká, že sociální služby obecného zájmu, činnosti v obecném zájmu, je třeba podporovat, abychom propagovali náš sociální model. Neobdrželi jsme však žádný návrh směrnice, který by se týkal služeb obecného hospodářského zájmu. Nemůžeme účinně chránit sociální služby obecného zájmu a uplatňovat článek 14 Lisabonské smlouvy, který poskytuje právní základ pro objednávání a financování těchto služeb, pokud Rada nepožádá Komisi a Komise nevyužije svoje právo iniciativy, abychom konečně mohli hovořit o právním rámci, který ochrání fungování veřejné služby, zaručí nezávislost místních úřadů při poskytování místních služeb a dá nám jistotu, že budoucí rozhodnutí Evropského soudního dvora neohrozí tento základní rys evropského sociálního modelu. Lidé se tak přesvědčí, že Evropa nejde proti sociálnímu modelu, jak prohlásil pan Schulz, ale naopak, že Komise a ostatní evropské orgány evropský sociální model chrání.
Bernard Lehideux
(FR) Vážený pane předsedající, předložením textů velice rozdílné povahy a kvality v jediném "souboru" se Komisi pravděpodobně podařil šikovný reklamní tah, v konečném důsledku však využila svoje právo iniciativy v otázkách zásadního významu. Podniká kroky správným směrem a to bychom měli ocenit.
Na tahu jsme proto opět my a možná i Rada. Každý ví, že Parlament bude poměrně tvrdý a bude chtít přijít s inovačními texty, které budou odrážet potřeby evropských občanů. Bude totéž platit také o Radě? Jak víme, lze o tom pochybovat. Doufám, že si vás vyslechnou, pane ministře.
Nadnesené řeči vedou jen k nejednoznačným a nezávazným textům, které závažným způsobem oslabují důvěryhodnost naší práce. Za všechny si uveďme tři příklady.
Patřím k těm, kdo dlouho volali po komplexní směrnici proti všem formám diskriminace. Jako základ této směrnice jsme měli použít zprávu paní Lynnové z května 2008, která je mnohem ambicióznější než návrh Komise.
Druhým příkladem jsou rady zaměstnanců. Měli bychom usilovat o to, aby text vyjasnil jejich mezinárodní pravomoci a úkoly. Zvyšuje se důležitost jednání se sociálními partnery v případech, kdy restrukturalizaci podniků provádějí koncerny působící v několika evropských zemích. Měli bychom zajistit, aby před zahájením restrukturalizace proběhla jednání se zaměstnanci a aby rady zaměstnanců mohly vyjádřit svoje stanovisko k otázkám, které často bývají velice odborné.
Třetím příkladem jsou sociální služby obecného zájmu. V této oblasti jsme ztratili spoustu času. Provozovatelé těchto služeb jsou zmateni. V této oblasti přetrvává obrovská právní nejistota, která poškozuje kvalitu služeb nezbytných pro soudržnost našich společností. A my se za této situace chystáme promarnit další rok. To je nezodpovědné!
Podle mne je to důkaz, že činnost Komise, která má, jak se zdá, velice široký záběr, není dostatečně kvalitní, protože vědomě přehlíží některé zásadní otázky.
Skončím upozorněním, že sociální balíček by měl být jen jedním z kroků na naší cestě. Jsem přesvědčen, že otevřená metoda koordinace byl v některých případech využit na maximum. Musíme se odhodlat k intenzivnější spolupráci a rovněž k prosazování větší harmonizace, všude, kde to bude možné.
Ryszard Czarnecki
(PL) Vážený pane předsedající, zástupce Rady vyzýval k Evropě více sociální. Já bych panu ministrovi odpověděl, že je zapotřebí více zdravého rozumu. To by bylo lepší. Evropská unie samozřejmě může předložit řadu návrhů, je však třeba zdůraznit, že sociální politika je oblastí, v níž členské státy mají svrchované rozhodovací pravomoci. Zkrátka potřebujeme méně řečnění a více konkrétních činů.
Evropská unie navrhuje na 19 zajímavých iniciativ, z nichž jen tři mají legislativní charakter. Patrně nejdůležitější návrh, tedy návrh týkající se přeshraniční zdravotní péče, se dnes projednávat nebude. Je to politováníhodné a je na škodu věci, že s touto diskusí budeme muset počkat, až se na naše zasedání dostaví francouzský ministr zahraničních věcí. Na závěr bych chtěl zdůraznit, že na sociální politiku vynakládají členské státy EU až 27 % svého HDP v porovnání s 15 % v USA. Otázkou je, zda se tyto peníze používají správným způsobem.
Elisabeth Schroedter
(DE) Vážený pane předsedající, vážený pane komisaři, vážený pane ministře, dámy a pánové, zdá se, že bylo zapotřebí záporného výsledku referenda v Irsku - vítězství odpůrců společné Evropy, aby to Komisi probudilo z letargie. Skutečností je, že neoliberální politika Komise se už dlouhou dobu vzdaluje zájmům občanů Unie. Požadavek na sociálně odpovědnou Evropu je už nějakou dobu na stole.
Je vysloveně trapné, když posléze před koncem funkčního období na stole leží nakupeny opominuté záležitosti z minulých let. Připadá mi rovněž bezohledné, že se nám to celé snaží prodat pod hrdým názvem "nový sociální program". Otázky, kterými jsme se zabývali v červenci, se měly řešit už dávno. Podíváme-li se podrobně na jejich obsah, zdá se nám, že se Komise nakonec ze svých chyb nepoučila. Až na dvě výjimky dnešní návrhy vůbec nehovoří o solidaritě, rovných příležitostech, sociální rovnováze a veřejné účasti. Právě naopak, z velké části jsou jen dalším produktem základního neoliberálního postoje.
Komise vyzývá k větší mobilitě pracovní síly. Současně však uplatňuje rozhodnutí soudu, která snižují míru ochrany vysílaných pracovníků. Jako by dodatečně navrhuje, abychom se tento problém snažili řešit v rámci fóra. Zaměstnanci však nepotřebují žádné fórum, nýbrž ochranu. Opravdu si myslíte, že lidem, kteří jsou každý den obíráni o mzdu, pomůže, když jim řeknete, aby počkali, až se jejich problémy projednají na nějakém fóru? Kromě toho, pane komisaři, revidovaná směrnice o radách zaměstnanců, která má už devět let zpoždění, nenaplňuje vaše sliby. Parlament bude muset tento návrh vylepšit a provést v něm řadu úprav. Návrh například neobsahuje ustanovení o sankčních mechanismech.
Věnujme se však nyní otázce solidarity. Zdravotnická směrnice kritiku přehlíží a otvírá prostor pro tržně zaměřené zdravotnické služby, čímž oslabuje zásadu solidarity v sociálních systémech členských států. Solidaritu neposiluje, nýbrž ohrožuje. Tento soubor opatření obsahuje jen málo návrhů, které skutečně odrážejí touhu lidí po pokrokovějším evropském sociálním modelu. Zdůraznila bych zejména novou směrnici o diskriminaci mimo pracoviště. Tento nástroj byl poprvé ohlášen v roce 2004 a tlak ze strany Parlamentu je jediným důvodem, proč s ním Komise nakonec vystoupila. Je jasné, že většina tohoto Parlamentu tuto směrnici také podpoří. Ale také tento návrh si v mnohých bodech vyžádá úpravy, zejména pokud jde o práva lidí se zdravotním postižením.
Obecně je však název"sociální balíček" prostě nevhodný. Podle mě jsou výsledky Komise v oblasti sociální politiky velmi žalostné.
Dimitrios Papadimoulis
Vážený pane předsedající, vážený pane úřadující předsedo Rady, v posledních letech vaše politika tržního fundamentalismu nebezpečně zvýšila nerovnost a ohrozila sociální stát.
Sociální balíček, který jste nám tady tak pěkně představili, není nic jiného než jen prázdná slova. Z 19 návrhů mají pouze tři legislativní charakter, přičemž jeden z nich, návrh o přeshraničním zajištění zdravotnických služeb, vzhledem ke svému neoliberálnímu zaměření skrytě zavádí Bolkensteinovu směrnici.
Zatímco nám tady pěknými, ale prázdnými slovy představujete tento návrh, Sarkozyho vláda v Radě výrazným způsobem napomáhá přijetí politováníhodné směrnice o pracovní době. Je to obrovský skok zpět v sociální oblasti.
Místo pěkných slov a snahy o dobrý dojem či dohled nad evropskými volbami, které po irském odmítavém hlasování působí trochu podivně, byste se měli snažit navrhovat konkrétní opatření a rozdělovat prostředky z rozpočtu Společenství.
Také bych rád něco vzkázal panu Schulzovi, pokud mě slyší. Je pravda, že pravicové vlády mají velký podíl na zhroucení evropského sociálního modelu. V některých zemích, pane Schulzi, například i ve vaší zemi, v Německu, nebo v Holandsku a v Rakousku, se pravice spojila se sociálními demokraty a společně ničí evropský sociální model.
Hanne Dahl
(DA) Vážený pane předsedající, ve vymezeném čase bych se ráda zaměřila na program zdravotní politiky. Současný návrh směrnice o právech pacientů v přeshraniční zdravotní péči je ve srovnání s původním stavem značně vylepšený. Bohužel však nic se nezměnilo, pokud jde o základní důvody ve všech oblastech, které spadají pod vnitřní trh. Ohledy na svobodný trh vždy vítězí nad ohledy na lidi.
Je jasné, že když člověk vážně onemocní, chce mít tu nejlepší možnou péči. Bohužel tato směrnice takovou péči v žádném případě nezaručuje. Zaručuje, že se těm nejbohatším lidem z těch nejbohatších zemí EU dostane ta nejlepší možná péče. Znamená to velké riziko, že pacienti budou rozděleni do kategorie A a kategorie B. Pacienti, kteří mají nejvíce prostředků, dostanou tu nelepší péči i v jiných zemích, zatímco ti, kteří prostředky a moc nemají, tuto možnost mít nebudou.
Směrnice zajistí nárok na péči i v jiných zemí za cenu srovnatelné péče v domovské zemi pacienta. Toto opatření s sebou zároveň nese riziko, že vzniknou áčkové a béčkové země. Cena za stejnou péči se bude v jednotlivých zemích pochopitelně lišit. Nynější směrnice umožňuje, aby výsledek určovaly podmínky trhu, ale je to přístup velice riskantní. Jestliže se spolehneme na trh, vždy prohrají ti, kteří se nedokáží vyrovnat s podmínkami, které na trhu převládají.
Andreas Mölzer
(DE) Vážený pane předsedající, podle mého názoru se evropská odpověď na neustálý růst cen a chudobu výrazně opozdila a je potěšující, že tento nový sociální balíček na celoevropské úrovni se začíná ubírat správným směrem. Velice oceňujeme třeba záměr umožnit přístup ke zdravotní péči v jiných evropských zemích. Dnes jsou například nestoudně zneužíváni lidé na dovolených, kteří dostanou lékařské účty a ty jsou jim po návratu proplaceny jen částečně, pokud vůbec. Na druhé straně si jednotlivé členské státy vzájemně dluží miliony eur a samotné vyhlášení záměru v těchto případech vždy nestačí.
Nestačí ani hlasitě vyzývat k většímu sladění pracovního a rodinného života. Aby si větší počet lidí mohl dovolit mít děti, je důležité bojovat proti mzdovému a sociálnímu dumpingu, což je úkol, který je bohužel často přehlížen. Je parodií, že EU na jedné straně vyžaduje, aby veřejné zakázky prošly veřejným výběrovým řízením, zatímco doložku vyžadující, aby vítězové řízení vypláceli alespoň minimální zákonnou mzdu, zrušil Evropský soudní dvůr z důvodu nesouladu směrnice o službách na vnitřním trhu a směrnice o vysílání pracovníků. Evropská unie ukázala svoji pravou tvář jako čistě hospodářské seskupení, které sociálně znevýhodněné krmí drobky a prázdnými slovy.
Prázdná hesla už občany EU neuspokojují a nezmírňují důsledky klesající porodnosti a rostoucí chudoby.Na papíře můžete říkat, co chcete, ale lidé už jsou bezpochyby unaveni prázdnými slovy.
Philip Bushill-Matthews
Vážený pane předsedající, dovolte mi, abych poděkoval panu Martinu Schulzovi za to, že nám všem připomenul, že středopravé strany jsou největší skupinou v Parlamentu, že mají největší počet komisařů a že skutečně mají i nejvíce vlád v členských státech EU. Já bych mu zase rád připomenul, že tato situace má svůj důvod, a tím důvodem je, že tak rozhodli lidé. Lidé tak rozhodli proto, že si všimli, jak se zvětšuje propastí mezi rétorikou levice a skutečností, a odmítli ji. Rád bych mu také připomněl, aby měl jako dobrý demokrat na paměti, že lidé mají samozřejmě vždy pravdu.
Když se vrátím k sociálnímu balíčku jako celku, z našeho pohledu oceňujeme uvážlivé komentáře pana komisaře a jeho iniciativu týkající se revidovaného sociálního programu, zejména tématu, který nám všem připomíná, že v EU se jedná zejména o lidi, o to, abychom jim poskytli nové a lepší příležitosti, a především abychom je posílili a připravili je na výzvu v souvislosti se změnami, kterým budou muset čelit.
Rád bych v krátkosti navázal na tři body z výborného příspěvku svého kolegy pana Josepha Daula. Jedním z nich je důležitá úloha subsidiarity členských států. Mnoho členských států má odlišný přístup, ale všechny by měly najít inspiraci v tématech a ve směru, které nastínil.
Dalším bodem je důležitost pracovních míst. Harlem Désir se velice správně vyjádřil o právech pracovníků. Respektujeme důležitost práv pracovníků, ale moje politická skupina by chtěla upozornit také na práva osob, které nepracují - těch, kteří momentálně nemají práci, z trhu práce byli z nějakého důvodu vyloučeni a pracovat chtějí. V této složité době úvěrové krize nabývají tato práva na stále větší důležitosti, neboť problém s nezaměstnaností se pravděpodobně ještě spíše zhorší, než se situace začne zlepšovat. Musíme se tedy ujistit, že všechno, co děláme, pomůže vytvářet pracovní místa a pomůže více lidem tato pracovní místa získat.
Třetí bod se týká malých a středních podniků, o nichž se pan poslanec rovněž zmínil. Ve včerejším denníku Financial Times jsem si všiml poznámky o dohodě v rámci Spojeného království týkající se dočasných pracovníků, přičemž zástupci malých a středních podniků prohlásili, že o této dohodě s nimi nikdo nejednal. To, co bych rád připomenul, se netýká Spojeného království, ale jedná se o skutečný problém - se svou připomínkou se nyní obracím na pana komisaře - a to problém účasti malých a středních podniků v procesu projednávání, neboť zastupují nejen největší počet zaměstnavatelů, ale rovněž největší počet zaměstnanců. Ze zkušeností s referendy - například o Lisabonské smlouvě - víme, že pokud se lidem snažíte vnutit něco shora, nefunguje to. Je třeba s lidmi komunikovat a více lidí začne pracovat pro malé a střední podniky.
Na závěr bych rád uvedl, že pokud jde o směrnici o evropských radách zaměstnanců, o které hovořil i pan úřadující předseda Rady a pro níž jsem zpravodajem, moje politická skupina určitě ocení skutečnost, že mezi sociálními partnery došlo k vítané shodě. Mně osobně se tato dohoda příliš nelíbí, ale plně oceňuji, že jí bylo dosaženo, a domnívám se, že my v Parlamentu bychom se měli snažit z ní vycházet, stejně jako budeme vycházet z dohody o pracovní době a dočasných zaměstnancích. Je potřeba postupovat rychle, neboť chceme dosáhnout skutečného sociálního pokroku, a nikoli jen pronášet pěkné politické projevy vzhledem k nadcházejícím volbám.
Magda Kósáné Kovács
(HU) Děkuji vám pane předsedající. Předběžné oznámení Komise o sociálním balíčku naplnilo sociálně demokratické strany a občany, kteří se cítí odpovědni za řešení sociálních problémů, nadějí. Nahromaděné dluhy a množství otázek, které tu právě zazněly, nám poskytly překvapivý obraz, jak málo jsme toho dosáhli a kolik nevyřešených problémů je stále před námi. Je skutečností, že hospodářský růst v posledních patnácti letech nezmenšil propast mezi bohatými a chudými, ale dokonce ji ještě více prohloubil. Nicméně soutěž chudoby nabyla nových rozměrů. V každé zemi žijí chudí lidé. Rozsah a charakter chudoby je sice v každém členském státě jiný, ale víme, že všude bolí stejně. I když bylo v rámci sociálního programu navrženo až osmnáct dokumentů, ztotožnění se občanů s Evropskou unií můžeme posílit pouze prostřednictvím konkrétních a jasných návrhů, které nám umožní dosáhnout společného pokroku, místo vzájemného napětí mezi jednotlivými skupinami chudých lidí.
Těší mě, že po mnoha žádostech ze strany Rady a Evropského parlamentu připravila Komise hodnocení situace Romů a stanovila, jakým způsobem jejich situaci řešit. Tento dokument však nevytváří rámec pro dlouhodobou politiku, pokud jde o Romy. Další otázkou je, zda tento dokument dostatečně motivuje ke konkrétní činnosti, zda umožňuje přesné posouzení nebo počítá s možností, že členské státy nepřijmou potřebná opatření nebo nepoužijí nezbytné postupy. Myslím si, že v tomto případě chybí skutečné odhodlání.
Potěšila nás také antidiskriminační směrnice. Parlament a Komise nebyly jednotní v tom, zda je nutné upravit zákaz diskriminace v komplexní směrnici, a v souladu se socioliberálním názorem se nám nakonec nepodařilo vymezit skupiny, které jsou předmětem diskriminace. Očekáváme, že směrnice umožní plnohodnotnou ochranu lidí a skupin, které jsou různým způsobem ohrožené. Tato směrnice má naši velkou podporu, jelikož šiřitelé nenávisti, rasisté a ti, kteří chtějí rozdělovat jen těm, kteří jsou toho hodni, mohou najít podporu i mezi chudými, kteří mezi sebou soupeří. Voliči mají vždy pravdu, mohou se však nechat oklamat populisty. Děkuji vám.
Gérard Deprez
(FR) Vážený pane předsedající, pane úřadující předsedo Rady, pane komisaři, dámy a pánové, jako člen a předseda Výboru pro občanské svobody, spravedlnost a vnitřní věci se omezím na návrh antidiskriminační směrnice.
Zaprvé bychom vám, vážený pane komisaři, chtěli poblahopřát k tomu, že se vám konečně podařilo přimět Komisi, aby přijala návrh směrnice, která se snaží bojovat proti diskriminaci z důvodu víry, přesvědčení, zdravotního postižení, věku a sexuální orientace. Až donedávna jsme se báli - a vy to víte, protože jsme s vámi o svých obavách hovořili - že se omezíte na minisměrnici, která se bude zabývat pouze diskriminací na základě věku a zdravotního postižení.
Asi vás nepřekvapí moje zklamání z toho, že tak zásadní věc, jako je tato, je s Evropským parlamentem pouze konzultována, ale jasně cítím, že předsednictví je přístupné jakýmkoli návrhům Evropského parlamentu. Proto bychom se, pane komisaři, měli ihned pustit do práce a osobně vidím v tomto textu tři aspekty, které se budeme snažit zlepšit.
Zaprvé některé otázky vyžadují větší přesnost nebo lepší vymezení. Mám na mysli otázku "objektivně oprávněných" rozdílů v přístupu. Nemám vůči nim žádné výhrady, avšak nemůžeme dovolit, aby se tyto objektivně oprávněné rozdíly v přístupu přímo nebo nepřímo změnily v diskriminaci. Může k tomu totiž velmi jednoduše dojít.
Zadruhé směrnici nemůžete zbavit jejího obsahu tím, že se v ní budete unáhleně odvolávat na pojmy jako veřejná bezpečnost nebo veřejný pořádek - jak se to právě děje v jedné velké zemi na jihu Evropské unie - které lze obtížně definovat.
Zatřetí musíme více udělat v oblasti sankcí. Článek 14, ve kterém uvádíte, že "členské státy stanoví systém sankcí za porušení vnitrostátních ustanovení přijatých na základě této směrnice", nám v tom příliš nepomůže, pane komisaři.
Zkrátka věřím, že z této směrnice, která je předmětem tolika očekávání, se v praxi nestane jakási velká minisměrnice - velká svými zásadami, ale malá v jednotlivostech.
Wojciech Roszkowski
(PL) Vážený pane předsedající, hospodářský růst by měl sloužit ke zlepšení materiální situace našich společností. Když však dáme přednost pohodlí a bezpečnosti, může se nám stát, že zapomeneme sociální model v hospodářství v zásadě znamená větší byrokracii. Pokud zapomeneme i na to, že nejpevnějším základem sociální politiky je hospodářský růst, můžeme se ztratit ve zvučných sloganech, které nemají nic společného s realitou, a podobně jako ustanovení o nediskriminaci budou v rozporu se zásadami subsidiarity a zdravého rozumu.
Jak se dostat z tohoto začarovaného kruhu ven? Nový sociální program je na tuto výzvu jen částečnou odpovědí. Příliš se zabývá právy a výsadami, a málo pozornosti věnuje tomu, že je není možné zaručit bez dobře organizovaného úsilí a odpovědnosti za hospodářské důsledky. Každému podle jeho možností, každému podle jeho potřeb. To je utopie, která nevyhnutelně vyústí v nedostatek zboží a služeb vhodné kvality.
Tatjana Ždanoka
Vážený pane předsedající, chtěla bych navázat na své kolegy a pohovořit o boji proti diskriminaci. Na začátku bych ráda poděkovala Komisi za její odvahu, za to, že při přípravě směrnice o rovném zacházení mimo pracoviště uplatnila horizontální přístup. Musíme vzít v úvahu, že některé členské státy přijetí tohoto důležitého dokumentu neustále blokují.
Navzdory tomu Evropský parlament má prostor k tomu, aby mohl navrhovat zlepšení. Nechápu, proč pro soukromé osoby existuje individuální výjimka týkající se dodávek zboží a služeb. Stávající směrnice o rovnosti ras takovou výjimku neobsahuje. Bohužel návrh směrnice dostatečně neřeší ani otázku vícenásobné diskriminace, proto doufám, že všichni budeme v práci na této směrnici pokračovat i nadále.
Jacky Hénin
(SK) Vážený pane předsedající, orgány EU po 51 letech své existence až nyní objevují sociální rozměr. Tento objev má jen relativní význam, neboť mezi prioritami francouzského předsednictví sociální otázky očividně chybějí. Znepokojuje to instituce, které mají blízko ke světu obchodu a které si pletou obecný zájem národů Unie se soukromými zájmy peněžních trhů. Sociální rozměr nevyhnutelně vyplynul z odmítavého hlasování Irů, Holanďanů a Francouzů a z mnohých sociálních hnutí podporujících mzdové požadavky v Unii.
Ano, Komise a většina poslanců v tomto Parlamentu cítí povinnost uznat, že v Unii nežijí jen akcionáři a spotřebitelé, ale také zaměstnanci, kteří svojí prací přispívají k bohatství Evropy.
V důsledku toho Komise považuje za nutné vytáhnout a oprášit směrnici o zřizování rad zaměstnanců: byla to cenná iniciativa, ale její obsah tomu neodpovídá. Evropské rady zaměstnanců se musí přeměnit ve skutečná fóra sociální demokracie a musí dát zaměstnancům oprávnění k akcím, které potřebují, aby mohly ovlivňovat volbu strategií jejich zaměstnavatelů.
Ano, Evropa nutně potřebuje skutečnou sociální demokracii, aby se zabránilo špatným rozhodnutím, například prodloužení pracovní doby na téměř 70 hodin týdně.
Takže v zájmu zaměstnanců postupujme rychleji, mnohem rychleji.
Nils Lundgren
(SV) Vážený pane předsedající, na tomto jednání budeme diskutovat o obnoveném sociálním programu, cílech tisíciletí a mnoha dalších otázkách. Za pár hodin budeme hlasovat o kulturních programech, označování ekologických výrobků a požadavcích na sladění daňového systému. Všechno jsou to věci, ve kterých by se Unie vůbec neměla angažovat.
Toto soustředění politické moci znamená, že vzdálenost mezi těmi, kteří řídí, a těmi, kteří jsou řízeni, se zvětšuje. Nespokojenost ve společnosti narůstá. Instituce jsou nuceny přijímat stále tvrdší opatření, aby potlačily vůli lidí. Mnohem rozumnější by bylo vypracovat zprávu o tom, co rozumíme pod pojmem subsidiarita a vést o tom důkladnou debatu. Měli bychom to udělat dříve, než se pokusíme regulovat chování sociálních partnerů ve 27 rozdílných zemích.
V zemi, odkud pocházím, velký hněv vyvolává to, že EU a její soudci si dovolují kontrolovat vytvoření jiného systému trhu práce, než je ten, který vznikal na pozadí pozoruhodné národní jednoty v posledních 70 letech.
Jana Bobošíková
(CS) Dámy a pánové, návrh směrnice o provádění zásady rovného zacházení, která zakazuje jakoukoliv formu diskriminace mimo pracoviště, je předpis nadbytečný, který bychom vůbec neměli projednávat. Upozorňuji, že diskriminaci už v tuto chvíli zakazují tři unijní směrnice, Listina základních práv a svobod OSN, Listina základních práv EU a Úmluva OSN o ochraně práv zdravotně postižených osob. Rovné zacházení upravuje i Amsterodamská smlouva a Lisabonská strategie.
Upozorňuji rovněž, že směrnice požaduje dvě velmi nebezpečné věci. Požaduje pozitivní diskriminaci a požaduje zásadu přenesení důkazního břemene ze strany žalující na stranu žalovanou. To je v rozporu s evropskými právními tradicemi a může to přinést nespravedlnosti a nové křivdy.
Dámy a pánové, jsem přesvědčena, že Evropská unie je zatím stále demokratický a civilizačně kulturní prostor, ve kterém se člověk se skutečnými schopnostmi skutečně prosadí, a prostor, který podává pomocnou ruku slabším. Lidské schopnosti vrozené přírodou a rozvíjené vzděláním jsou ale individuální a u každého člověka jiné, tudíž logicky nerovné. Pokud se nerovnosti tohoto typu pokoušíme odstraňovat předpisy, pak arogantně přehlížíme kulturní odlišnosti a zasahujeme do přirozeného vývoje společnosti, a co je nejhorší, stavíme rovnost výš než svobodu volby. Proto by směrnice o rovném zacházení neměla vůbec vzniknout
Juan Andrés Naranjo Escobar
(ES) Vážený pane předsedající, pane komisaři, pane úřadující předsedo Rady, dámy a pánové, tento sociální balíček přinese výsledky a bude účinný pouze tehdy, budeme-li schopni dohodnout se na obsahu klíčových iniciativ. Je zjevné, že nezaměstnanost je největší ze všech sociálních chorob, proti nimž musíme bojovat. Nezaměstnanost nejvíce destabilizuje společnost a z ní se odvíjejí další, menší zla. Nejlepší sociální politika je proto taková, která pomáhá vytvářet pracovní místa.
Musíme se ihned distancovat od falešného dilematu mezi solidaritou a konkurenceschopností, protože nejsou neslučitelné. Pokud však chceme vytvořit zdravou, účinnou sociální politiku a odstranit chudobu, potřebujeme růst a stabilitu. Proto se náš sociální model musí vyrovnat s novou skutečností. Globalizace přináší také příležitosti: ti, kteří se přizpůsobí, zvítězí, ti, kteří se nepřizpůsobí, budou poraženi.
Evropa nečelí klasické krizi růstu ani cyklickým problémům, ale závažným změnám. Blahobyt budoucích generací závisí na naší moudrosti přijímat dnes dobrá rozhodnutí. Evropu už zasáhlo stárnutí obyvatelstva a demografický pokles. Nejsou hrozbou, ale realitou: zavírat před ní oči nijak nepomůže.
Jaké odpovědi můžeme v současné době poskytnout v souvislosti s mnoha důsledky tohoto vývoje? Téměř žádné. Nemáme například nástroje ani pobídky, abychom umožnili flexibilní, plánovaný odchod do důchodu, a naši lidé tak mohli pracovat déle než do průměrného věku, ve kterém lidé trh práce opouštějí. Dosažení jednotného přístupu v ochraně proti diskriminaci a vyloučení má zásadní význam, ale většina evropských právních předpisů odstranění diskriminace nezaručuje. Na odstraňování těchto nesprávných postupů v sociální politice je třeba začít pracovat již ve školách.
Dnešní špatné výsledky na školách a míra předčasného ukončení školní docházky jsou tragické a tento stav může přetrvávat i v budoucnu. V této oblasti nás čeká hodně práce; právě na tuto oblast musíme soustředit svou pozornost a přidanou hodnotu, kterou Unie přináší, abychom tento stav ukončili.
Stručně řečeno, dámy a pánové, nemusíme se zříci svého sociálního modelu, ale musíme ho obnovit, udělat ho pružnějším, mobilnějším a bezpečnějším tak, aby ti nejzranitelnější nebyli ponecháni stranou.
Stephen Hughes
Vážený pane předsedající, rád bych poděkoval panu komisaři Špidlovi za to, že sociální balíček vůbec máme, protože jak jsem už mnohokrát prohlásil, jeho úloha v Barrosově Komisi určitě není jednoduchá.
Samotný sociální balíček jasně ukazuje napětí uvnitř Barrosovy Komise, mezi těmi, kteří chtějí za každou cenu pokračovat v neoliberálním programu na jedné straně, a těmi, kteří vnímají naléhavou potřebu přiblížit Unii občanům na straně druhé.
Naši občané musí mít jistotu, že Evropa problémy řeší, nikoli vytváří, pokud jde o otázky globalizace, demografické změny, změny klimatu a další globální výzvy.
Pokud je třeba toto dělat, pak s lítostí konstatuji, že tento sociální balíček ke splnění takového úkolu nestačí. Nabízí příliš málo a přišel příliš pozdě. Dokonce i dobré prvky jsou poznamenané tím, že víme, jak zdráhavě byly zahrnuty. Dobře to vidíme na horizontální směrnici pro potírání diskriminace. Je v souboru obsažena, ale všichni víme, jak urputně proti ní pan předseda Barroso až do 11. hodiny vystupoval.
Dalším příkladem je návrh směrnice o zřízení evropské rady zaměstnanců. Obsah je velice vágní v porovnání s dřívějším sdělením Komise adresované sociálním partnerům. Myslím si, že neoliberální síly v Komisi a jejich spojenci v Parlamentu se musí probudit a přijmout situaci, v níž jsme se ocitli. Miliony našich občanů žijí ve strachu, chudobě a vyloučení, a za dobu působení pana Barrosa jich neustále přibývá.
Abych to shrnul, toto vnímám jako opožděný pokus pana předsedy Barrosa přesvědčit levici v Parlamentu o tom, že má sociální cítění a že si zaslouží podporu na druhé funkční období jako předseda Komise.
Já se však oklamat nenechám, stejně jako mnozí moji kolegové. Jak už jsem řekl, je to příliš málo a příliš pozdě, opravdu příliš pozdě na to, abychom byli schopni zaručit, že těch několik málo užitečných prvků bezpečně projde ještě před volbami v příštím roce.
Pan předseda Barroso uráží inteligenci nejen levice v tomto Parlamentu, ale i milionů občanů, kteří si zaslouží něco lepšího.
Ona Juknevičien
Vážený pane předsedající, zpráva Komise o Evropském fondu pro přizpůsobení se globalizaci za první rok uvádí, že pomoc je poskytována více než 13 000 propuštěných zaměstnanců v osmi členských státech. Dosud bylo rozděleno 3,7 % dostupných finančních prostředků. Celý proces probíhá pochopitelně velmi pomalu.
Komise navrhuje zjednodušení postupů, širokou podporu programu, rozšíření osvědčených zkušeností a prodloužení poskytování pomoci. Tato opatření vítám. Fond byl založen jako projev solidarity s propuštěnými zaměstnanci společností, kterým se nedaří v důsledku globalizace. Nejdůležitější proto je, aby tyto prostředky obdrželi konkrétní lidé, kteří potřebují pomoc. Neměly by být rozdělovány zprostředkovatelům, školitelům nebo vydavatelům brožur. Po roce zjistíme, jaké jsou skutečné výsledky. Není důležité, jak velká částka byla rozdělena, ale kolik propuštěných zaměstnanců si našlo novou práci.
Vyzývám Komisi a členské státy, aby stanovily řádná kritéria pro hodnocení dosažených cílů. Musíme zajistit účinné využívání evropského rozpočtu.
Ewa Tomaszewska
(PL) Vážený pane předsedající, těší mě, že nový sociální program zahrnuje revizi směrnice o zřízení evropských rad zaměstnanců v sociálním balíčku pro budoucí činnost.
Nedávno jsme diskutovali o problémech způsobených nepřesnostmi v ustanoveních této směrnice, jejímž cílem bylo zajistit právo zaměstnanců na informace a konzultace. Mimořádně důležitá je také směrnice o práci na částečný úvazek a boji proti chudobě mezi zaměstnanci, kteří pracují na plný úvazek. Naději vkládám do řešení situace mladých lidí, jejich přístupu ke vzdělání a zdravotní péči a předcházení jejich vyloučení. Životní šancí budoucích zaměstnanců je jejich profesní mobilita, ale je to zároveň i šance pro hospodářství. Základním požadavkem v ustanovení o ochraně veřejného zdraví je důraz na ochranu práv pacientů. Pro uplatňování těchto opatření bude důležitá zelená kniha týkající se zaměstnanců ve zdravotnictví, která se připravuje.
Ilda Figueiredo
(PT) Vážený pane předsedající, tento takzvaný sociální balíček jen rozšiřuje mylnou představu o vážnosti sociální nerovnosti, která ovlivňuje přibližně 80 milionů lidí žijících v chudobě včetně neustále se zvyšujícího počtu milionů špatně placených zaměstnanců na nejistých pracovních místech a milionů nezaměstnaných, zatímco hospodářské a finanční skupiny mají i nadále skandální zisky a pokračuje přemísťování nadnárodních společností.
Skutečné příčiny této situace jsou přehlíženy - navrhovaná směrnice o zdravotnických službách posílí přetrvávání neoliberálních politik, návrhy týkající se pracovní doby zhorší flexibilitu práce a útoky na veřejné služby a výrobní odvětví strategická pro rozvoj.
Proto požadujeme skutečný sociální balíček, který odmítne nový návrh směrnice o pracovní době, podpoří zkrácení pracovního dne bez ztráty příjmu, zruší Pakt stability a liberální Lisabonskou strategii, změní kritéria a falešnou nezávislost Evropské centrální banky, vytvoří pracovní místa a pakt sociálního
pokroku jako alternativu, podpoří investice a pomoc mikropodnikům, malým podnikům a veřejným službám. Požadujeme takový sociální balíček, který bude respektovat důstojnost pracujících lidí.
Marie Panayotopoulos-Cassiotou
Vážený pane předsedající, pane komisaři, pane úřadující předsedo Rady, "hodnotu věcí určují lidé", říkali staří Řekové. Když teď lidé převezmou odpovědnost za provádění sociálního balíčku, který nám byl dnes předložen, když dokáží uvést v soulad stará opatření a návrhy s novými, tak tito lidé pak vlastně nebudou použití jako prostředek, ale budou aktivními činiteli, stejně jako zaměstnavatelé, zaměstnanci, nezaměstnaní, lidé pracující v malých a velkých podnicích, muži a ženy, mladí a starší lidé. V oblasti demokracie a subsidiarity nebude v EU existovat žádná diskriminace, žádné šovinistické řeči o tom, kdo je u moci nebo o pravicové či levicové příslušnosti, jak zde bylo slyšet. Vedle mne sedí můj kolega pan Őry, který mi říká, že v jeho zemi socialistická vláda bojuje proti sociálním výhodám.
Nemůžeme proto svalovat vinu na globální krizu, musíme vidět věci pozitivně. Musíme nejlepším možným způsobem čelit naší vlastní demografické krizi. Nezapomínejme na staré závazky, rozhodnutí z Barcelony o harmonizaci rodinného a soukromého života, na Evropskou alianci pro rodiny, Evropský pak mládeže, jednotnou přistěhovaleckou politiku a zvýšení mobility v oblasti vzdělávání a na odbornou přípravu a pracovní mobilitu. Musíme respektovat rozmanitost, tradice a jazyk migrujících zaměstnanců. Sociální diskriminace musí být zavržena a práva slabých a znevýhodněných a dětí dodržována tak, jako je dodržujeme v Evropské unii. Proti chudobě je nutno bojovat, takže rok 2010 bychom měli věnovat tomuto zápasu. Musíme posílit sociální a územní soudržnost našich regionů prostřednictvím dialogu, dobré vůle a transparentnosti ve využívání finančních mechanismů.
Alejandro Cercas
(ES) Vážený pane předsedající, pane komisaři, pane ministře, připojuji se k těm kolegům poslancům, kteří vnímají tento program jako krok kupředu, byť velmi mírný, což je hodně vzdálené potřebám, kterým musím v Evropě dnes čelit. Pane komisaři, proto ač nerad, musím říci, že jste neměl pravdu, když jste před chvíli tvrdil, že tento program rozptyluje obavy veřejnosti. Veřejnost pociťuje obavy a má k tomu dobrý důvod, když čelí Evropské unii, která neřeší základní problémy, které ji každý den sužují.
Tento program má velkolepý název, program 21. století. Bohužel má jeden rys, který už byl kritizován, je to vnitřní závazek rozporným postojům v rámci Evropy, mezi těmi, kteří chceme více Evropy, a těmi, kteří by chtěli Evropy méně, a proto slyšíme záplavu prázdných řečí a nevidíme žádný konkrétní obsah. Evropská levice dala dohromady pouze tři směrnice, a to dosti kritickým způsobem.
Jsou toto opravdu cíle Evropy pro 21. století? Ne, pane komisaři. Diskutování o sociálních problémech není naším jediným cílem. Evropská unie, nejenom Evropa potřebuje odpovědi a je velmi těžké tyto odpovědi získat, musí-li být nalezeny na vnitrostátní úrovni, jak stanoví program. Některé odpovědi na vnitrostátní úrovni existují a měly by existovat další odpovědi na úrovni Evropské unie. Vytvoření vnitřního trhu by mělo být podpořeno pravidly, které mu dají lidskou tvář, které zabraňují sociálnímu dumpingu a které uplatňují veškeré pravomoci obsažené ve smlouvách.
Je to všechno moc hezké, že diskutujeme o problémech, ale bylo by lepší vyřešit je a nevytvářet nové problémy s opatřeními, jako je například směrnice o pracovní době.
Pane komisaři, Evropa potřebuje přesvědčivější iniciativy, Evropa potřebuje mnohem důraznější program, aby byla blízko veřejnosti. Věřím, že v dalších volbách, a to není jen rétorika, Evropané, kteří požadují jiné politiky, dají evropským politikům novou, sociálnější tvář.
Sophia in 't Veld
Vážený pane předsedající vítám dlouho očekávaný návrh na doplnění souboru antidiskriminačních opatření, souboru, který znamená, že můžeme konečně skončit s hierarchickým uspořádáním práv. Evropská unie, v níž jsou si někteří Evropané rovnější než druzí, nenaplnila svoje poslání.
Plně souhlasím s moudrými slovy pana Gérarda Depreze: směrnici je nutno výrazně vylepšit. Obsahuje příliš mnoho únikových doložek, které představují riziko, že budou uzákoněny stávající diskriminační postupy, místo aby byly zrušeny. Rodinné právo a veřejný pořádek jsou a zůstanou v pravomoci národních vlád, ale v praxi se využívají či zneužívají zejména proti homosexuálům, jako záminka pro diskriminaci. Je hanbou, že Komise to, jak se zdá, přehlíží.
Svoboda náboženského vyznání je základním právem, které budu odhodlaně hájit, ale je to právo jednotlivce. Není to kolektivní právo určitých skupin, které by je opravňovalo k diskriminaci a nedodržování zákonů.
Na závěr bych chtěla dodat, že tento sociální balíček paradoxně poskytuje, zdá se, vyšší úroveň ochrany proti všem formám diskriminace kromě diskriminace na základě pohlaví. Rozdíl mezi směrnicí týkající se diskriminace na základě pohlaví a touto směrnicí bude nutno odstranit.
Kyriacos Triantaphyllides
Vážený pane předsedající, rozprava o sociálním balíčku vyžaduje, abychom byli kritičtí, protože kromě načasování, jež vyvolává podezření z utajovaných záměrů, rovněž zásadně nesouhlasíme s jeho obsahem.
Sociální balíček se objevil v době stále intenzivnějších reakcí a nespokojenosti veřejnosti se sociální podobou Evropy. Nejsme jediní, kteří to tvrdí. Také statistické údaje EU vykreslují pochmurný obraz budoucnosti: taková je převládající nálada mezi evropskými občany, zejména mezi mladými lidmi, a situace se dále zhoršuje. Cílem sociálního balíčku je možná obnovení důvěry občanů před evropskými volbami.
My, jako levice, nemůžeme přijmout obsah tohoto sociálního balíčku, protože jeho legislativní pravidla posilují liberalizaci trhu, stejně jako v případě návrhu směrnice o přeshraniční zdravotní péči, která vychází z předchozích návrhů pana Bolkesteina.
Návrh Komise o přeshraniční zdravotní péči vede k třídní segregaci: bohatí a vzdělaní mají možnost koupit si zdravotní péči tam, kde je to pro ně nejlepší.
Sociálnější Evropa potřebuje filosofii s širším záběrem, nestačí jen vyhlásit opatření, která neřeší podstatu problémů a omezují se na úzký rámec současné Evropy.
Anja Weisgerber
(DE) Vážený pane předsedající, Evropa je víc než jen společný trh. Kromě toho, že Evropa je hospodářským subjektem, je také společenstvím založeným na společných hodnotách. Evropu vnímám jako odpověď na globalizaci. Určitý sociální rámec na evropské úrovni poskytuje nezbytnou ochranu v globalizovaném světě. To je hlavní myšlenka evropského sociálního modelu a tuto myšlenku podporuji.
Na druhé straně však musíme také uspět v mezinárodní konkurenci. V Lisabonské strategii zdůrazňujeme náš cíl vytvořit z Evropy nejkonkurenceschopnější hospodářský rámec na světě založený na znalostech. Hlavní pozornost musíme proto soustředit na malé a střední podniky, neboť jsou pilířem hospodářského rozvoje.
Musíme zároveň uznat, že je oprávněné ptát se, jak tato naše pravidla ovlivní tyto podniky. Dobrým příkladem je antidiskriminační politika. Samozřejmě, že jsem proti diskriminaci, ale podle mého názoru a podle názoru dalších 261 poslanců Evropského parlamentu komplexní rámcová směrnice není tím správným krokem vpřed, a především to není správný způsob jak chránit oběti. Dosáhneme tím pravého opaku a pravděpodobně budeme tyto lidi opomíjet. V členských státech začala panovat značná právní nejistota, kterou pocítili také evropští občané. V současné době probíhá řada soudních řízení proti 14 členským státům za porušení Smlouvy vzhledem k neuplatňování čtyř současných směrnic. Především bychom měli uplatňovat stávající právní předpisy, než vytvoříme nějaká nová pravidla. Nová antidiskriminační směrnice nám prostě nebude tak srozumitelná, jak sliboval pan komisař Špidla.
Nová pravidla vyvolávají řadu otázek. Například, kdo se může odvolat na právo nebýt diskriminovaný na základě náboženského vyznání nebo ideologického přesvědčení? Vztahuje se toto právo na scientology nebo na členy pravicových extremistických skupin? Musí mít každá restaurace, byť malá, nájezd pro invalidní vozík, aby zajistila bezbariérový přístup? Návrh směrnice může osvobodit od nepřiměřených opatření, ale jak tato opatření mají být definována? Podle vnitrostátních právních předpisů nebo na základě soudního rozhodnutí? Nepřesné, beztvaré nástroje, jako je rámcová směrnice, jsou nepraktické, a co je nejzávažnější, nepomáhají obětem. To není myšlenka evropského sociálního modelu. Takto to fungovat nebude.
Anne Van Lancker
(NL) Vážený pane předsedající, pane komisaři, pane ministře, v té době jsem byla zpravodajkou pro sociální akční plán, který nám představila paní Diamantopoulouová a který byl dokončen za minulého francouzského předsednictví pod vedením paní Aubryové. Dámy a pánové, znepokojuje mě, jak se evropské sociální ambice postupně vytratily. Podle mě to má jasné politické důvody. Je pozoruhodné, jak Komise neustále zdůrazňuje, že sociální politika musí zůstat vnitrostátní záležitostí. Pane komisaři, sociální balíček obsahuje velmi zajímavé pracovní dokumenty a prohlášení, ale jen čtyři legislativní iniciativy. Sice velice vítané, ale je to určitě velice chabý výsledek! Jako by Evropa 27 zemí už nenesla odpovědnost za ochranu sociálních práv a vytváření rovných sociálních podmínek.
Kromě tohoto sociálního balíčku očekáváme společně s Evropskou lidovou stranou a sociálními organizacemi přinejmenším účinnější právní předpisy, pokud jde o vysílání zaměstnanců, které chrání sociální práva, kvalitnější právní předpisy na odstranění rozdílů v platech mezi muži a ženami, rámcový zákon na ochranu sociálních služeb a platné závazky v boji proti chudobě. Potřebujeme skutečný sociální pakt s logickou vizí a vážné závazky vůči sociální Evropě, abychom ukázali občanům, že Evropa je víc než jen trh. Pane Bertrande, věřím, že se v tomto boji můžeme zatím spoléhat na podporu francouzského předsednictví.
Elizabeth Lynne
Vážený pane předsedající, řadu let jsem s kolegy poslanci vedla kampaň za komplexní antidiskriminační právní předpisy s cílem zakázat diskriminaci osob se zdravotním postižením a starších lidí v přístupu ke zboží a službám. Vím, že využití už je zajištěno ve všech oblastech, ale celá léta jsme ujišťováni, že budou přijata opatření, a dosud se nic nestalo.
Dnes můžeme říci, že tyto právní předpisy máme nadosah a že se netýkají pouze věku a zdravotního postižení, ale také sexuální orientace a náboženského vyznání, tak jak jsem požadovala ve své zprávě. Chtěla bych poděkovat Komisi za předložení návrhu a zejména panu komisaři Špidlovi za jeho vytrvalost. Víme, že navržené právní předpisy nejsou dokonalé a budeme chtít vidět změny. Bylo by také lepší, kdyby to bylo společné rozhodnutí. Přesto však jsem ráda, že zde mohu stát a říci, že jsme nakonec na dobré cestě, abychom se všemi občany EU zacházeli rovným způsobem.
Georgios Toussas
Vážený pane předsedající, takzvaný sociální balíček, který představila Evropská komise, je neúspěšným pokusem jak zmírnit pobouření, které mezi zaměstnanci vyvolává nepopulární politika Komise. Nedokázal zastavit vlnu pochybností o sobě ani o struktuře EU, což vyjádřili také Irové svým odmítavým hlasováním.
Pracující a chudí lidé se stali terčem při dlouhém a tvrdém útoku ze strany EU namířeném proti lidem, jehož cílem bylo zvýšit zisky svých vlastních kartelů.
Pracující a chudí se musí smířit s deregulací a privatizací veřejných orgánů a služeb strategického významu, s úplným zastavením pracovního vyjednávání, s porušováním kolektivních pracovních smluv, s rozsáhlým uplatňováním flexikurity, s pružnými formami dočasného zaměstnání a s rozšířením Bolkensteinovy směrnice tak, aby zahrnovala oblast zdravotnictví.
Rada se rozhodla rozdělit pracovní dobu na aktivní a pasivní část. Zaměstnanci tak musí odpracovat 65 až 77 hodin týdně. Klasifikace těžké a zdraví škodlivé práce znamená, že tisíce řeckých pracovníků se stanou nadbytečnými.
Podle oficiálních statistických údajů Evropské agentury pro bezpečnost a zdraví při práci - pane předsedající, prosím, mějte se mnou chvíli strpení, protože informace, kterou chci sdělit, je velice důležitá. Dovolte, abych zdůraznil tuto informaci: podle oficiálních údajů každých 4,5 sekundy se zraní jeden zaměstnanec a každých 3,5 minuty jeden zaměstnanec přijde o život. Každý rok máme 7 milionů nehod...
(předsedající řečníka přerušil)
Manfred Weber
(DE) Vážený pane předsedající, pane komisaři, pane ministře, dámy a pánové, dovolte, abych se nejprve vyjádřil ke dvěma bodům rozpravy. Zaprvé Evropu neřídí pravice, ale liberální středopravice. Musím zdůraznit, že v mojí zemi jsme měli sociálně demokratickou vládu, a když skončila, bylo pět milionů nezaměstnaných. Nyní máme tři miliony nezaměstnaných, což znamená, že dva miliony lidí mají dnes znovu práci. To je skutečná sociální politika, to je sociální pokrok.
Zadruhé, jako poslance tohoto Parlamentu mě zlobí, když my sami tak nehezky hovoříme o našem evropském ideálu. Evropa je dnes sociální projekt. Když si uvědomím, že jednotný trh vytváří miliony pracovních míst a dává lidem blahobyt a dobré vyhlídky a že naše politika soudržnosti, náš Evropský sociální fond nám poskytuje miliardy na dodržování zásad solidarity na evropské úrovni, abychom byli vzorem evropské solidarity, musím vás všechny vyzvat, abyste navzdory všem našim problémům neznevažovali náš vlastní projekt.
Rád bych věnoval zvláštní pozornost otázce diskriminace, protože se jí zabýváme ve Výboru pro občanské svobody, spravedlnost a vnitřní věci. Každý diskriminaci odmítá. Otravuje to naši společnost a Evropa musí v boji proti diskriminaci jít příkladem. Doufám, že všichni v tomto Parlamentu se s tímto názorem ztotožňují.
Navzdory tomu je možné klást otázky. Zaprvé, je směrnice přiměřeným opatřením? Otázce zatížení malých podniků jsme se už věnovali.
Zadruhé, jak je to s uplatňováním stávajících právních předpisů? Hodnocení už bylo písemně vypracováno, ale jaká je situace v praxi, pokud jde o uplatňování stávajících směrnic? Tuto otázku si musíme položit dříve, než vytvoříme jakékoli nové směrnice.
Zatřetí, skutečně mají evropské právní předpisy mezery? Nese Evropa výlučnou odpovědnost za sociální politiku? Všechny členské státy EU mají demokratické zřízení a jejich struktury jsou založené na zásadě právního státu. Musíme se tedy zeptat, zda existuje naléhavá potřeba, aby v oblasti sociální politiky byla Evropa lepší, laskavější a přesvědčivější. Nemůžeme se jen spoléhat na fungování subsidiarity a na to, že si členské státy svoje vlastní úkoly v těchto hlavních oblastech činnosti vyřeší.
Andrzej Jan Szejna
(PL) Vážený pane předsedající, sociální na Evropa je významným cílem a na jeho dosažení už bylo vynaloženo velké úsilí. Navzdory tomu nerovnosti existují a nové světové výzvy vytvářejí na mnoha úrovních nebezpečí trvalého sociálního rozdělení v našich společnostech: mezi dětmi z bohatých a chudých rodin, mezi lidmi vzdělanými a méně vzdělanými, mezi muži a ženami, mezi přistěhovalci a těmi, kteří jsou Evropany již celé generace, mezi osobami rozdílného sexuálního zaměření, mezi lidmi různého věku nebo v různém zdravotním stavu. Mohl bych uvést mnoho dalších příkladů. Naším hlavním úkolem je odstraňování nerovností na pracovišti a mimo pracoviště. Evropská unie a členské státy musí v zájmu všech občanů Evropy reagovat na skutečné potřeby a vytvářet reálné možnosti a nové naděje.
Nový soubor iniciativ Komise v oblasti evropského sociálního modelu je dávno očekávaným a neúplným doplňkem k činnostem vykonávaným na vnitrostátní úrovni v úsilí zlepšit životní úroveň evropských občanů, posílit jejich práva a odstranit diskriminaci. Věřím, že nová směrnice o rovném zacházení, kterou jako sociální skupina již dlouho požadujeme, nám skutečně umožní potírat všechny formy diskriminace. Revize směrnice o zřizování evropských rad zaměstnanců, která v současnosti plní svoji úlohu jako nástroj sociálního dialogu, je pozitivním prvkem v sociálním balíčku. Stále ještě se musíme potýkat s neúplnou ochranou zaměstnanců při drastických procesech restrukturalizace vyvolané globalizací. Právní úprava sociální politiky je rovněž velice důležité pro politické probuzení Evropy a Evropanů a obnovení důvěry ve společný projekt, zejména vzhledem ke krizi institucí a nadcházejícím volbám do Evropského parlamentu.
Jean Marie Beaupuy   -
(FR) Vážený pane předsedající, pane ministře, pane komisaři, dlouhé a živé rozpravy, které jsme vedli o Evropském fondu na přizpůsobení se globalizaci, mi dosud znějí uších. Naše kolegyně poslankyně paní Banchelotová, s níž jsem na tomto fondu pracoval společně s panem Cottignym, nás přesvědčila, abychom přijali některá velice důležitá rozhodnutí. A co vidíme dnes? V roce 2007 byla rozdělena sotva 4 % z finanční pomoci, která byla pro tento evropský fond vyhrazena v rozpočtu.
Pane komisaři, již jste naznačil, ústně i písemně, že máte v úmyslu přehodnotit kritéria. Je přehodnocení kritérií dostatečně pro řešení těchto otázek? Ne, není! Jestliže se 96 % z této pomoci nevyužívá, musíme si skutečně položit základní otázku: je náš cíl přijmout toto rozhodnutí o Evropském fondu na přizpůsobení se globalizaci přiměřený? Jak jste řekl, čelíme demografickým výzvám a čelíme mnohým hospodářským výzvám vzhledem ke globalizaci a novým technologiím.
Pane komisaři, pokud jde o tento globalizační fond, naléhavě vás žádám, abyste nejen přehodnotil kritéria, ale abyste prověřil i samotný smysl toho, co v této oblasti děláme.
Peter Liese
(DE) Vážený pane předsedající, dámy a pánové, nedokážu skrýt svoje zklamání nad vyjádřením Rady a Komise. Hodně jsme hovořili o evropském sociálním modelu a s některými návrhy to Komise podle mě přehnala - moji kolegové poslanci ze skupiny měli pár poznámek k antidiskriminační směrnici. Pokud jde o základní zásady právních předpisů navržených na ochranu zaměstnanců, Rada a Komise couvají.
Úřadující předseda však upozornil na kompromis v otázce práce zajišťované agenturami nebo jiné příležitostné práce, který byl přijat v červnu, ale z nějakého důvodu - domnívám se, že ze studu - Rada a Komise směrnici o pracovní době přijaly. Musím říci, že to, co přijala Rada v červnu není v žádném případě slavná kapitola v historii evropského sociálního modelu. Předtím, než jsem se stal poslancem, jsem pracoval jako řadový lékař v nemocnici a vím, že mnoho lékařů a dalších zaměstnanců pobírajících plat měli původně radost, když Evropský soudní dvůr rozhodl, že čas strávený v pracovní pohotovosti je součástí pracovní doby. Zároveň však vím, že je složité toto pravidlo uplatňovat a že čas strávený v pracovní pohotovosti bude muset být hodnocen podle nákladů a frekvence přivolání. To, co však udělala Rada tím, že fakticky změnila rozhodnutí Soudního dvora a ignorovala zlepšení některých aspektů předcházejícího právního stanoviska, která navrhla Komise, je však nepřijatelné.
Potřebujeme kompromis a tento Parlament naznačil způsob, jak jej dosáhnout v prvním čtení návrhů, například využití kvocientu. Ale pokud má lékař pracovní pohotovost například v nemocnici a každou chvíli mohou přivézt pacienta v ohrožení života, nelze to považovat za oddechovou dobu, což by umožňoval kompromis Rady. Je to další oblast, která ještě potřebuje zlepšení, jinak celá rozprava o evropském sociálním modelu ztratí smysl.
Evangelia Tzampazi
Vážený pane předsedající, pane úřadující předsedo Rady, pane komisaři, dámy a pánové, současná hospodářská a společenská situace vyžaduje silnou sociální Evropu. I když dnes 16 % obyvatelstva Evropy žije ze životního minima, diskriminace je přesto výrazná a všeobecně rozšířená.
Hospodářské politiky zvyšující nezaměstnanost spolu s nejistotou prohlubují krizi důvěry občanů v Evropu a její vyhlídky. V této souvislosti je obnovený sociální program po dlouhé době nečinnosti krokem kupředu v oblasti sociálně právních předpisů.
Nicméně pouze tři z řady návrhů jsou právně závazné, zatímco zbývající návrhy jsou doporučení a nelegislativní sdělení. Docházíme proto k závěru, že nový sociální balíček bude mít na život evropských občanů pouze omezený vliv.
Záměry jsou dobré, jak je patrné z nového návrhu směrnice proti diskriminaci. Je to důležitý úspěch Socialistické skupiny v Evropském parlamentu, neboť podpořila návrh horizontální směrnice s cílem ukončit hierarchický systém ochrany Společenství proti diskriminaci. Tento nový sociální program však postrádá ambiciózní cíle a srozumitelnost a má závažné nedostatky.
Proto jsou požadována jasná politická opatření, ukončení rychle rostoucích nerovností a zlepšení životních a pracovních podmínek.
Viktória Mohácsi
(HU) Vážený pane předsedající, pan komisař ve svém projevu krásně shrnul svoje očekávání, ale nám dostupné dokumenty tento postoj nepotvrzují. Malý, sotva pozorovatelný významový problém je v tom, že diskriminaci nelze považovat za rozšiřování možností. Čtyři roky už mluvím jen o segregaci romských dětí. Kromě toho polovina dětí, několik milionů romských dětí, jsou označeny jako zdravotně postižené. Co je to jiného než diskriminace? Vypuštění tématu segregace při vytváření horizontální směrnice je neodpustitelný zločin. Zapojte do práce i pana komisaře Barrota a nevynechejte ani požadavky Parlamentu! Požadujeme sociální balíček pro integraci Romů minimálně ve čtyřech usneseních s právními předpisy a rozpočtem a skupinou, která bude koordinovat výbory tak, aby veškeré budoucí programy byly účinně uplatňovány. Pan komisař Špidla nemůže vyřešit tuto věc jen sám. Děkuji vám.
Iva Zanicchi
(IT) Vážený pane předsedající, pane komisaři, dámy a pánové, právě předložený dokument o sociálním balíčku představuje velkou výzvu pro evropský rozvoj v souvislosti s Lisabonskou strategií, kterou rozhodovací orgány přijaly jako hlavní směr pro užitečný a nezastavitelný proces integrace, modernizace a rozvoje našeho společného domova.
Balíček obsahuje opatření v oblasti zaměstnanosti, sociálních věcí, vzdělávání, mládeže, zdraví, informační společnosti a hospodářských věcí, všechny základní aspekty, které přímo ovlivňují každodenní život nás všech, evropských občanů, a které musí být proto předmětem důkladné, koordinované a především transparentní studie.
Jako členka Výboru pro zaměstnanost a sociální věci bych ráda zdůraznila význam a potřebnost tohoto návrhu, který se tím, že řeší právě uvedené oblasti, pokouší o pochopení, přezkoumání a vyřešení témat, jako je demografická změna, globalizace a důležitost lidského faktoru.
Jsem velmi ráda, že Komise má v úmyslu přezkoumat směrnice 92/85 a 96/39 ohledně mateřské dovolené, neboť je to posun ke zlepšení kvality rodinného života všech žen, které musí každý den chodit do práce, i když se starají o rodinu.
Byla bych ráda, kdyby Komise zodpověděla několik otázek v souvislosti s bojem proti chudobě - a nemám tím na mysli chudobu třetího světa, ale chudobu na území Společenství - problém, který každým rokem narůstá a ovlivňuje každého občana Evropského společenství. V této souvislosti bych se chtěla zeptat: Jakou konkrétní metodiku uplatní Komise, aby vyřešila problém, který rok co rok, jak jsem řekla, systematicky postihuje evropské ekonomiky a má přímý dopad na životní úroveň milionů evropských občanů?
Zadruhé by mě zajímalo - a jako ženy se mě ta věc přímo dotýká - jaké kroky hodlá Komise přijmout, aby zabránila diskriminaci žen, která ve společnosti stále ještě přetrvává i v roce 2008, zejména v oblasti zaměstnanosti a konkrétně v otázce platů? Jaká konkrétní opatření je možné zavést, aby tato nerovnováha zmizela?
Na závěr bych ráda poděkovala panu komisaři Špidlovi za jeho práci na návrhu dokumentu. A chtěla bych poděkovat zástupcům Komise a znovu zdůraznit důležitost tohoto sociálního balíčku v souvislosti s revidovaným sociálním programem.
Jan Cremers
(NL) Vážený pane předsedající, dámy a pánové, pane ministře, pane komisaři, stejně jako vítané návrhy v oblasti antidiskriminace a přeshraniční zdravotní péče, také sociální program Komise obsahuje dlouho očekávaný návrh o evropských radách zaměstnanců. Komise má rovněž námitky proti přehodnocení směrnice o vysílání pracovníků, směrnice, která byla kritizována po několika velice kontroverzních rozhodnutích Evropského soudního dvora. K oběma tématům bych se chtěl stručně vyjádřit.
V první řadě k právu evropských zaměstnanců na informace a konzultace. Všichni velmi dobře víme, v čem spočívá problém. Je to nedostatečné dodržování nařízení (pouze jeden ze tří příslušných podniků má radu zaměstnanců) a dále nedostatečná úprava práva na informace a konzultace a chybějící vybavení. Je mi velice líto, že Komise nenavrhla politiku sankcí za nedodržování nařízení. Dodatečná ustanovení i podle mého názoru zaostávají za tím, co je potřebné a co bylo dohodnuto v dobrých modelech, konkrétně několik pravidelných setkání ročně, které lze snadno zorganizovat s podporou a nezbytným školením. Jedno zasedání za rok není o moc víc než symbolická politika a konzultace o sociálních otázkách v jeho průběhu je na to příliš důležitá.
Zadruhé, co se týče směrnice o vysílání zaměstnanců. V prvním omezení Evropského soudního dvora týkajícím se pracovních podmínek platných v členském státě to stále vypadalo, že se jedná o změnu politiky v evropských právních předpisech iniciovaných Soudním dvorem bez podpory evropského zákonodárného orgánu. Po případu Lucemburska je jasné, že rovněž Komise se vědomě přiklání k odstranění zásad obsažených ve směrnici. To, co původně mělo být směrnicí na ochranu zaměstnanců proti vykořisťování a nekalé konkurenci v přeshraničních dodávkách služeb, tak zásluhou Soudního dvora a Komise ohrožuje povinnosti vztahující se v členských státech na dodržování pracovních podmínek. Komise musí znovu převzít odpovědnost za právní předpisy v této oblasti a ujistit se, že členské státy budou i v budoucnu moci uplatňovat svoje obecně platná pravidla na pracovně právní předpisy a kolektivní smlouvy.
Evelyne Gebhardt
(DE) Vážený pane předsedající, mám jen seznam otázek, které chci položit. Proč tak málo a tak pozdě? Proč jsme loni v září vyhlásili rok 2008 rokem sociální Evropy, ale sociální blahobyt nepovažujeme za jednu z priorit předsednictví Rady? Proč představitelé pravice tak dlouho bojují proti sociálním právům ve směrnici o službách, když se dnes staví do role opravdových zastánců sociální spravedlnosti? Proč můj výbor v červenci hlasoval proti zprávě pana Hamona a pro zprávu paní Handzlikové, přesný opak toho, co zde dnes zaznělo? Proč k tomu došlo?
Buďte prosím upřímný a povězte, co skutečně děláte a netvrďte veřejnosti opak. Musím vás o to prostě požádat, je to skutečně velice důležité. Ale proč prosazujete takové politiky? Výhradně a jednoduše proto, že vy jako pravice zastáváte chybnou filozofii. Předpokládáte, že lidé jsou tu k tomu, aby sloužili hospodářství. My socialisté máme opačný názor, myslíme si, že hospodářství je tu proto, aby sloužilo lidem, a my podle toho musíme tvořit své politiky.
Gabriela Creţu
(RO) Doufala jsem, že tyto návrhy podpoří snížení sociálních rozdílů mezi evropskými občany. Bohužel tento soubor nám nabízí pouze další rozdíl, a to rozdíl mezi dobrými záměry a nástroji potřebnými k jejich dosažení.
Stává se to také v případě, kdy evropské nařízení vyžaduje od členských států, aby přijaly opatření.
Příkladem je diskriminace žen v oblasti mezd na trhu práce. V této oblasti existují právní předpisy, opakované závazky, avšak za posledních osm roků k žádnému pokroku nedošlo. I za předpokladu, že zaměstnavatelé pochopili ekonomické výhody správných plateb a své právní povinnosti, obtíže jsou nepřekonatelné. Chybí systém nediskriminačního hodnocení práce, který by se stal společným kritériem pro porovnávání různých činností. Bez toho zůstává zásada rovné odměny za stejnou práci pouhou iluzí, stejně jako snížení rozdílu mezi jednotlivými odvětvími.
Systémy klasifikace pracovních míst jsou chybné, pokud vůbec existují. Máme už rozhodnutí Soudního dvora, která připouštějí, že při použití fyzické práce jako základu, se neberou v úvahu různé schopnosti potřebné pro práci, což způsobuje diskriminaci.
Otevřená metoda koordinace má chvályhodné sociální cíle, ale v seznamu společných ukazatelů chybějí ještě ukazatele, které některé z těchto cílů měří.
Závěr je smutný: nedostatku zájmu o genderové otázky se vyrovná už jen nedostatek politické vůle k přijetí účinných společných předpisů na trhu práce.
Donata Gottardi
(IT) Vážený pane předsedající, pane ministře, pane komisaři, dámy a pánové, navzdory všem analýzám a studiím včetně těch, které se týkají správné transpozice antidiskriminačních směrnic, klíčovými prvky stále zůstává efektivita a inovace.
Jak je možné navrhovat plánovanou novou takzvanou "horizontální směrnici", která momentálně není ničím víc než rozšířením ochrany mimo pracoviště v řadě oblastí, když se otázka pozitivní diskriminace stále posuzuje z hlediska zajištění povolených opatření, a nikoli jako hledání nových opatření?
Je tu malý, ale velice nesmělý náznak pokroku ve výzvě k obnovení obecného závazku v této oblasti, zakončený výzvou k lepšímu uplatňování nástrojů vyčleněných pro Romy, jako bychom se dovolávali něčeho, čeho se nám nepodařilo dosáhnout. Je to jen rétorika? Obávám se, že v této souvislosti ano! Zdá se například, že v této fázi nemá smysl klást Komisi otázky a upozorňovat na případy diskriminace nebo selhání vnitrostátních nebo regionálních právních předpisů.
Velice často, ve skutečnosti skoro vždy, se odpověď odvolává jen na existenci evropských ochranných práv a předpisů: pitná voda, žádný pokrok, ticho! Navzdory tomu debatujeme o základní zásadě rovného zacházení a mám na mysli přeshraniční vyslané pracovníky.
Možná je nový sociální program dobrým cvičením, ale soubor navržených témat víc připomíná rébus skládající se z karet, které ještě nejsou rozdané na konci parlamentního období, kdy byla schválena řada opatření zaměřených na skutečně novátorský projekt. Hovoříme-li o diskriminaci a stereotypech, pane ministře, prosím, poděkujte vašemu předsedovi, že má kravatu.
Richard Falbr
(CS) Vážený pane předsedo, vzhledem k tomu, že slova málo a pozdě zazněla při hodnocení sociálního balíčku již mnohokrát, přidám svoje hodnocení: Hora porodila myš. Moje otázka zní: "Co jste dělali čtyři roky?". Předkládali sociálně nepřijatelné návrhy, jejichž vyvrcholením byl Radou a Komisí tolik opěvovaný návrh směrnice o pracovní době. A tak nezbývá než chápat návrh sociálního balíčku přes některé jeho kladné stránky za propagandu, která má hlavě Evropské komise získat nálepku "sociální". Většina z návrhů se vůbec nestačí projednat, a tak půjde jen o plácnutí do vody. Bylo přece tak snadné říci nahlas, že společný trh je pro lidi a ne lidi pro trh, že stanoví-li se závazná pravidla pro chování firem na trhu, pak je nutné stanovit minimální pravidla pro postavení zaměstnanců EU, minimální mzdu stanovenou procentem z průměrné mzdy ve všech členských státech, stejné zacházení a stejné mzdy pro zaměstnance pracující v jiné zemi než ve své vlastní. Stačilo prohlásit, že Unie prosadí respektování úmluv Mezinárodní organizace práce o maximální délce pracovní doby, svobodě odborového sdružování a kolektivního vyjednávání.
Soutěž členských států o to, kdo bude mít nižší daně, mzdy a méně jasnou úpravu postavení odborů pokračuje vesele dál a otevřená metoda koordinace je jen další neúčinnou formou řešení toho, co nikdo dělat nechce. A těm, kdo kritizují francouzské předsednictví, bych rád řekl: "Počkejte si na české předsednictví. To budete koukat.". Před několika týdny vetoval prezident zákon o zákazu diskriminace, prý jde o zbytečnost..
Karin Jöns
(DE) Vážený pane předsedající, musím říci, že tento sociální program mě nechává chladnou. Ani jeden problém nebyl vážně řešen. To přece není důvěryhodný pokus o reformu evropských rad zaměstnanců, protože nestanoví větší počet zasedání ani mechanismy sankcí, dojde-li k porušení předpisů. Nedostatek jakékoli vůle upravit směrnici o vysílání pracovníků je úplně stejně nepřijatelný.
Pane komisaři, nejasný postoj k pracovní době v sociálním programu je dalším důkazem toho, že tato Komise se nebrání ani myšlence na 65-hodinový pracovní týden. To už nemá nic společného s evropským sociálním modelem, o který usiluje moje skupina a který se my, socialisté, snažíme zavést.
Také bych chtěla říci Radě, že je neúnosné, jaký nátlak vyvíjíte na vedení a zaměstnanecké organizace v souvislosti s evropskými radami zaměstnanců.
Moje skupina se této šarády nezúčastní. Pokud se pracovní síla Evropy úplně neotočí k Evropské unii zády, musíme jí poskytnout lepší ochranu před následky globalizace a neztrácet čas ražením cesty pro přeshraniční kolektivní dohody o mzdách.
Monica Maria Iacob-Ridzi
(RO) Ráda bych nadnesla do diskuse některé myšlenky týkající se souboru právních předpisů v evropském sociálním programu.
Velice oceňuji iniciativy Evropské komise v této oblasti a ty, které byly obsaženy v jejím sdělení pod názvem "Zlepšování schopností pro 21. století - agenda pro evropskou spolupráci v oblasti školství".
Kromě těchto iniciativ bych ráda navrhla Evropské komisi, aby spustila pilotní projekt na vytvoření Evropského stipendia pro děti z hospodářsky a geograficky znevýhodněných regionů.
Na území Evropy žije 19 milionů dětí a mladých lidí v chudobě a 6 milionů jich každoročně předčasně opustí střední školu. Například v Rumunsku podle studie Eurobarometru mladí lidé z venkova a z hor nebo z izolovaných regionů mají 5% šanci navštěvovat vysokou školu. Toto procento je velmi vzdáleno od cíle Evropské unie, aby přístup k vysokoškolskému vzdělání mělo 85 % mladých lidí.
Členským státům chybějí potřebné finanční prostředky, aby tuto znepokojující situaci vyřešily samy. Proto by Evropská unie měla usilovat všemi možnými prostředky, například právními předpisy, finančními prostředky, evropskými politikami, aby podpořila příležitosti a přístup všech mladých lidí ke vzdělání.
Proinsias De Rossa
Vážený pane předsedající, nejvyšší představitel skupiny ALDE, pan Watson, říká, že práce je nejlepší sociální blahobyt. V Evropě je bohužel příliš mnoho milionů lidí, kteří pracují za méně, než by mohli dostat, kdyby čerpali ze systému sociálního zabezpečení. Chudobní a špatně placení lidé umírají mladší, častěji trpí fyzickými a duševními chorobami, jsou častěji hospitalizováni, častěji vězněni, jsou vyloučeni z plné účasti na životě společnosti, je jim odpírán řádný kulturní, občanský, společenský a skutečně bezpečný život a jejich děti jsou většinou odsouzené ke stejnému začarovanému kruhu nedostatku - dokud my, politici, neprosadíme sociální a hospodářské politiky, které jsou sjednocené a vzájemně propojené. K lidem musíme přistupovat jako k občanům, ne jako k hospodářským jednotkám.
Splňuje to tento program? Bohužel nikoli. Tím nechci popřít pozitivní prvky, například horizontální směrnice o diskriminaci. A vůbec nepopírám, že pan komisař Špidla tvrdě a usilovně pracoval v nepřátelském prostředí, aby nechal tento sociální balíček schválit. Budeme spolu s ním pracovat na jeho vylepšení. Komise a Rada mají devět měsíců na to, aby dokázali, že mají se sociální Evropou dobré úmysly. Pak lidé projeví svou vůli.
Mieczysław Edmund Janowski
(PL) Vážený pane předsedající, pane komisaři, diskutujeme o velmi důležitých otázkách zaměstnanosti, sociálních práv a ochrany zdraví. To všechno má rozměr, který souvisí s rodinou, základní jednotkou společnosti. Rovněž se to týká lidí se zdravotním postižením, lidí ve výslužbě a důchodců a také velmi bolestného problému nezaměstnanosti. Stanovení správného poměru mezi mzdou a prací, spolu s důstojným sociálním zabezpečením není nějaký způsob blahovůle. Je to povinnost, kterou nám ukládá náš zájem o budoucnost Evropy. Finanční prostředky, které členské státy vyhradily na sociální politiku, musí být lépe využity, stejně jako Evropský sociální fond.
Náš kontinent v současné době velmi rychle stárne. Vidíme ale nedostatky evropské politiky v oblasti rodiny? Co je nutno říci o příjmech rodin? Kde je naše solidarita s chudými? Záměrně jsem použil slovo solidarita v době, kdy oslavujeme 28. výročí založení hnutí Solidarita a odborů, které přispěly k obrovským změnám, k nimž v Evropě došlo.
Maria Petre
(RO) Mám radost, že dnes diskutujeme o znovuzavedení sociálního balíčku.
Evropa potřebuje sociální pokrok, Evropa obecně, se svými starými i novými členy. Sjednocená Evropa řeší stejné výzvy: stárnutí obyvatelstva, ztrátu práce z hlediska globalizace, chudobu dětí.
Pane komisaři Špidlo, vítám váš přístup k otázce solidarity mezi generacemi. Potřebujeme zde nový podnět, ale stejně tak vítám opakované zdůrazňování myšlenky solidarity mezi regiony, protože právě tam nejpřesněji změříme sociální soudržnost nebo její nepřítomnost.
Jan Andersson
(SV) Vážený pane předsedající, omlouvám se za svůj pozdní příchod. Měl jsem dlouho do noci zasedání ve Švédsku a právě jsem přijel. Nevím, o čem se až doteď hovořilo, ale dovolte mi, abych začal tím, že pochopitelně sociální balíček vítáme. Myslíme si, že je trochu pozdě a že mohl být spuštěn dříve ve funkčním období, ale alespoň už ho máme. Je jasné, že ambice Evropského parlamentu jsou o něco vyšší než ambice tohoto balíčku, ale přesto bych rád zdůraznil tři pozitivní prvky, na kterých můžeme pracovat.
Já osobně hodně pracuji s rozsudky Evropského soudního dvora a s jejich následky. Vítám otevřenější přístup Komise, např. pořádání fóra, které se teď bude konat. Věřím, že bude úspěšné.
Další dobrou věcí je Úmluva MOP, která je také spojena s rozsudky Evropského soudního dvora v tom, že členské státy jsou vyzývány, aby Úmluvu MOP podepsaly.
Zatřetí, sociální program začlenění, který bude předložen v říjnu, a boj proti chudobě, vyloučení atd. Věřím, že dokážeme v těchto otázkách úspěšně spolupracovat. Jsou neuvěřitelně důležité.
Richard Corbett
Vážený pane předsedající, máme-li trh na evropské úrovni, což máme, s jednotným evropským trhem - potřebujeme pochopitelně pro tento společný trh společná pravidla, aby fungoval spravedlivě a účinně, a nejen v sociální oblasti. Proto vypracováváme zaměstnanecké normy, pracovně právní nařízení a pravidla, abychom chránili práva zaměstnanců - směrnici o pracovní době, právní předpisy o zdraví a bezpečnosti, směrnici o rodičovské dovolené a poskytujeme informace a poradenství pro zaměstnance.
Navzdory tomu Britská konzervativní strana - a vidím, že v Parlamentu momentálně není přítomen ani jeden člen této strany, aby o tom zde diskutoval - chce, aby Spojené království získalo výjimku a vůbec se jednání o sociální kapitole smlouvy nezúčastnilo, kdyby se někdy opět ve Spojeném království dostali k moci. Myslí si, že zbytek Evropské unie by souhlasil s tím, aby se jediný členský stát vyvázal z povinností, které jsme společně na evropské úrovni stanovili, aby řídily náš trh? Skutečně si myslí, že taková nekalá soutěž s využitím snížených zdravotních a bezpečnostních norem a oslabení práv zaměstnanců by byla přijatelná? Samozřejmě, že ne. Britští konzervativci jsou návodem na katastrofu pro Británii a Evropu.
Xavier Bertrand
úřadující předseda Rady. - (FR) Vážený pane předsedající, pane komisaři, dámy a pánové, rozprava o sociální Evropě je sice vášnivá, avšak skutečnost, že probíhá, je důkazem shody našich názorů. Naše rozprava je zároveň důkazem toho, jak složité je v současnosti oddělit posuzování sociálních otázek na úrovni Společenství od politických rozprav na vnitrostátní úrovni. Jistým způsobem to dokazuje náš pokrok v souvislosti s evropskou integrací.
Určití lidé vznesli obvinění vůči předsednictví. Nebudu se těmito obviněními podrobně zabývat. Nejsem tu od toho, abych snášel argumenty jako vy, jsem tu proto, abych pomohl posunout sociální Evropu kupředu.
Představuje sociální Evropa pro francouzské předsednictví prioritu? Otázka zazněla. Jasná odpověď zní "ano", a jak dobře víte, v tomto směru budeme všichni posuzováni nikoli podle svých cílů, které jsme si stanovili na začátku, podle svých původních ambicí, nýbrž pouze na základě dosažených výsledků. Dnes víme, že pravděpodobnost dosažení těchto výsledků, kladných výsledků, pozitivních pro sociální Evropu, je vyšší. Jsem přesvědčeným zastáncem pragmatismu.
Dále, co se týče různých otázek, jak se vyjádřil pan prezident Nicolas Sarkozy ve svém vystoupení v Parlamentu - rad zaměstnanců, dočasné práce - musíme dokončit práci na první z těchto otázek, kdežto druhou, jak jsem řekl, se nyní zabývá Parlament. A znovu opakuji, všichni se zkrátka musíme stát jasně za svým. Nebudu se zabývat otázkami, jako například zda je konzervativní vláda "sociálnější" než jiná vláda. Chtěl bych jen dodat, že ve Francii jsem , ministrem práce, pracovních vztahů, rodiny a solidarity. Protože pokud se chcete o bohatství dělit, musíte ho nejdříve vytvořit. A jak? Prací. Bohatství se vytváří prací. Nechci hovořit ani o tom, že v roce 1993, když byla předložena známá směrnice o pracovní době, obhajovala tuto směrnici a výjimku, která se k vztahovala, právě francouzská socialistická vláda a její socialistická ministryně paní Aubryová. A co děláme v souvislosti s touto dobře známou směrnicí dnes? Podívejme se na ni realisticky. Může, či nikoli, zlepšit současnou situaci, v níž se po 48 hodinách skutečně nacházíme na území nikoho? Upřímně řečeno, všichni to vědí. Považuji však za důležité dodat, že i když tato směrnice možná neobsahuje původní myšlenku z roku 1993, tedy odstranění výjimky, poskytuje rámec a dodatečné záruky pro dnešní situaci, nikoli pro minulost. Můžeme toto tvrdit? Samozřejmě, protože jsem přesvědčený, že veřejná i politická rozprava by měly být konstruktivní. Ve výjimkách je možno pokračovat a budou řádně právně upravené, protože z dosavadní soudní praxe víme, že hlavní problém pedstavuje pohotovostní služba. Na druhé straně se můžeme pragmaticky domnívat, že revize představuje pokrok, a souhlasit s ní. Vyřeší některé problémy a zlepší postavení, i když dnešní výsledek zřejmě všechny nepotěší, a já mám dobrou příležitost, abych to ocenil.
Dále se jedná o problematiku rozhodování Soudního dvora. Nejde o hodnocení jednoho rozhodnutí, ale o něco úplně jiného. Musíme se však na dnešní situaci podívat z pohledu rozsudků Soudního dvora. Jaké je nové právní stanovisko? A musíme si vyslechnout názory států, kterých se to týká. Celou věc jsem projednal se svými kolegy ministry. Názory na tuto problematiku musí předložit také sociální partneři a není nutné, aby je předkládali samostatně. Společné předložení stanovisek bude mnohem výhodnější a na jeho základě bude možné vyvodit závěry. Předsednictví nebude v souvislosti s touto problematiku začínat rozpravu o žádných předpojatých otázkách. Je zapotřebí směrnici revidovat? Tuto otázku slyším už poněkolikáté, a nejen v tomto Parlamentu. Jsem přesvědčený, že odpověď dostaneme po skončení rozpravy, nikoli na jejím počátku. Jinak by to znamenalo, že někdo je předpojatý a já to nejsem.
V souvislosti s otázkou sociálních služeb veřejného zájmu mám pocit, že všechny členské státy vynakládají veškeré úsilí na zachování stávajícího uspořádání veřejných služeb, které má v každém z nich specifické rysy. Podívejme se však jaká nejednota panuje v tom, jaké kroky je třeba podniknout na úrovni Společenství. Někteří se domnívají, že jediným řešením je subsidiarita, podle jiných by měl existovat právní rámec Společenství. Samozřejmě, že o tom nebude rozhodnuto unáhleně. Náš návrh plánu s Komisí představuje pokus, jak zaručit, že se těmito otázkami budeme zabývat náležitým způsobem a v souladu s harmonogramem Unie.
Bylo nastoleno onoho dalších velice zajímavých témat. Pokud jde o opatření proti diskriminaci, předsednictví přislíbilo pokrok v souvislosti s novou směrnicí. K jejímu dokončení je zapotřebí, jak víte, jednomyslnost všech členských států.
Již vícekrát jsem zaslechl zmínku o dostupnosti. Je to nejvýstižnější slovo, protože účinnost vyžaduje dostupnost.Musíme si vyjasnit, zda sociální Evropa je, nebo není schopná pokroku. Podle mě jednoznačně je a my musíme posunout sociální Evropu kupředu. Není už za námi značná část roku 2008? Je to tak, souhlasím. Je už příliš pozdě? Určitě ne! Nikdy není pozdě. Přejeme si jít kupředu? Určitě ano. Otázka však zní, zda budeme prosazovat sociální Evropu společně. Dámy a pánové, právě na tomto místě bychom měli být všichni aktivní.
Vladimír Špidla
Dámy a pánové, myslím si, že hloubka a vášnivost debaty jasně ukázala, že sociální Evropa se dala opět na pochod. Debata se zabývala řadou detailních problémů a myslím si, že není třeba na ně reagovat konkrétně, protože bude příležitost v dalších jednáních prohloubit argumentaci, najít odpovídající rovnováhy. Přesto mi dovolte, abych zareagoval na některé věci obecněji.
Zaprvé tato agenda, proto je tak rozsáhlá, považuje sociální agendu a sociální politiku za projev komplexního politického přístupu a za výsledek komplexního přístupu v řadě politikách. Je to jisté pojetí mainstreamu, čili nikoliv sociální politika omezená kdesi na okraji, s řadou nepochybně zajímavých a technických aspektů, ale přesto jistým způsobem marginalizovaná.
Tato agenda postavila sociální politiku do centra politiky Evropy. Samozřejmě objevila se otázka, zda tato agenda, a to myslím si, že je třeba odmítnout zcela vážně, nemá nějaký jednoduchý technický instrumentální politický zájem. Nemá, protože přístup k ní byl formulován před řadou let. Je to také v řadě dokumentů Evropské komise, které projednával i Parlament. Nesouvisí tudíž s žádnou jakkoliv významnou událostí, jako např. bylo irské referendum.
Tato agenda mimo jiné také ukazuje, že Komise je rozhodnuta a navrhla agendu jako postup, který se snaží využít všech nástrojů, které jsou Evropské komisi a na evropské úrovni dané, legislativu, otevřenou metodu koordinace a všechny další metody. Proto obsahuje nejenom legislativní návrhy, ale i samozřejmě návrhy komunikací a návrhy dalších dokumentů.
Chci zdůraznit, že tato agenda je konkrétní v rámci možností, které jsou ovlivnitelné Evropskou komisí. Jednotlivé návrhy budou nepochybně procházet debatou v Parlamentu, jistěže budou mnohdy i pozměněny, ale přesto jsou to konkrétní návrhy, nad kterými lze diskutovat. V debatě se také objevila úvaha, byť dílčí, a myslím si, že je třeba na ni zareagovat, že návrhy, které jsou zaměřeny do oblasti zdravotnictví, jsou jakýmisi zadními dveřmi direktivy Bolkenstein v oblasti zdravotní péče. Není tomu tak. Tyto návrhy nejsou koncipovány jako volné poskytování služeb, nýbrž budou usnadňovat přístup Evropanů ke zdravotní péči. Nepochybně je v těchto návrzích řada velmi delikátních aspektů a je zřejmé, že budou vážně a hluboce diskutovány, ale přesto jejich základní trend a výsledek bude zlepšení zdravotní péče pro evropské občany.
Další myšlenka, kterou bych chtěl velmi podtrhnout, je myšlenka boje proti chudobě. Boj proti chudobě je formulován zřetelně a v debatě padla dosti jasná otázka: "Jakými metodami?". Agenda nepředpokládá, že existuje jedna jediná účinná metoda boje proti chudobě, ale hodlá atakovat chudobu z řady aspektů. Snaha omezit předčasné ukončování školní docházky je bojem proti chudobě. Snaha otevřít prostor pro vzdělávání po celou dobu života je bojem proti chudobě. Jasně formulovaný záměr, že v důchodových systémech je na prvním místě ekvita a sociální účinnost, i to je bojem proti chudobě. Otázka diskriminace a direktivy o antidiskriminaci jsou také otázkou boje proti chudobě, protože otevření přístupu lidem, kteří jsou hendikepovaní, zabránění diskriminace lidí, kteří zestárli ve službách, apod. jsou současně bojem proti chudobě.
Byla také otevřena otázka rovnosti příležitostí mužů a žen. Chci konstatovat, že jiné direktivy kryjí rovnost příležitostí mužů a žen, a z tohoto hlediska nebylo nezbytně nutné zařazovat explicitně rovnost mezi muži a ženami do direktivy, která byla navržena.
Objevila se také debata ve vztahu ke konvencím ILO. Chci jasně zdůraznit, že tato agenda nepochybně ukazuje, jak silně se Komise a Evropa angažují v konceptu důstojné práce na globální úrovni. Stejně tak jako direktiva, která bude naplňovat dohodu sociálních partnerů v maritimní oblasti, je jasným přístupem toho, jak se Evropa dívá na jednotlivé konvence ILO. Ve všech dokumentech jsou evropské státy vyzývány, aby co nejrychleji ratifikovaly celkový soubor, který tyto dokumenty představují.
Dámy a pánové, debata byla hluboká a místy tvrdá. Myslím si, že to je debata, která je na úrovni významu evropské sociální politiky.
Předsedající
Rozprava je ukončena.
Hlasování se bude konat na příštím parlamentním zasedání, v některém z evropských měst.
Písemná prohlášení (článek 142)
Petru Filip  
Vážený pane přesedající, na základě obecných prohlášení, v souladu s nimiž je rok 2008 rokem obnovení sociální Evropy, takzvaný sociální balíček soubor legislativních iniciativ, jejichž sbližování zůstává v současnosti ve fázi záměru. Je možné, že přišel čas, abychom důsledněji a svědomitěji přistupovali ke skupině otázek, jejichž přímý vliv na občany je větší než kdykoli předtím.
Za těchto okolností musíme zajistit nediskriminační životní a pracovní podmínky všem občanům Společenství. V této souvislosti je nejen správně načasované, ale také potřebné především otevření diskusí o minimální mzdě v rámci Společenství. Zadruhé totéž platí i pro vytvoření jednotných podmínek ve všech zemích EU v oblasti pracovního trhu Společenství. Není správné, že postoj některých evropských vlád vůči evropských občanům se dokonce i v současnosti řídí tím, jaká je jejich země původu.
V téže souvislosti se zdá být významná iniciativa Komise s cílem zlepšit metodu zviditelňování a práce v rámci strategie EU v oblasti sociální integrace a ochrany a upevnit její vzájemné působení s ostatními politikami. S radostí jsem vzal na vědomí návrh Komise týkající se "horizontální směrnice" v oblasti boje proti diskriminaci v jiných sférách než je zaměstnání.
Lívia Járóka  
písemně. - (HU) Jedním z nejdůležitějších výsledků obnoveného programu Evropské komise v oblasti sociální politiky se musí stát obnovení příslušných práv evropských Romů jako evropských občanů a zastavení jejich sociálního vyloučení. Jsem velmi ráda, že tento dokument uvedené kroky podporuje.
V oblastech, které jsou v programe zmíněny, jsou Romové v podstatně horší situaci než většina společnosti, pokud jde o vzdělání, zaměstnanost, životní podmínky, diskriminaci a zdravotní stav.
Vhodným nástrojem boje proti nezaměstnanosti by mohly být programy celoživotního vzdělávání, které pomohou Romům získat dovednosti vhodné pro zaměstnání nebo samostatnou výdělečnou činnost.
Nástroje boje proti diskriminaci je nutno přenést do vnitrostátních předpisů, aby diskriminovaní měli možnost obrátit se na soudy a aby vnitrostátní orgány a orgány odpovědné za rovnost mohly uznat diskriminaci a uložit tresty za přestupky.
Strukturální fondy by měly být ve snižování sociálního vyloučení Romů mnohem účinnější. K dosažení tohoto cíle je však třeba poskytnout romským NNO alespoň právo na diskusi v souvislosti s výběrem, plánováním, realizací a vyhodnocováním projektů financovaných fondy a je nutné začít s programy, které mají vybavit romské NNO na přípravu potřebných úspěšných nabídek.
Doufáme, že program sociální politiky poskytne na tyto otázky přiměřené odpovědi. Považuji za důležité, že tato témata budeme moci projednat na velké konferenci o romských otázkách, která se uskuteční 16. září, a doufám, že problematika sociálního začlenění Romů bude zařazena do programu Evropské rady jako samostatný bod, ale zároveň jako součást sociálního programu.
Sirpa Pietikäinen  
písemně. - (FI) Vážený pane předsedající, dámy a pánové, sociální balíček Komise představuje dlouho očekávanou reformu s cílem vybudovat sociální rozměr Unie. Avšak stejně jako mnozí moji kolegové byla bych raději, kdyby Komise v souvislosti s návrhy a reformami projevila odvážnější a ambicióznější přístup. Podle mě byl balíček nevyhovující zejména v souvislosti se zabezpečením základních veřejných služeb.
Obsahuje však také mnoho dobrých návrhů. Chtěla bych poděkovat Komisi především za to, že se po dlouhých jednáních rozhodla připravit "horizontální" antidiskriminační směrnici, která zahrnuje všechny důvodů diskriminace. S občany, kteří jsou oběťmi různých forem diskriminace z nejrůznějších důvodů, by se mělo zacházet stejně jako s ostatními občany. Horizontální přístup je jediným způsobem jak zaručit rovnost zacházení. Navíc velmi vítáme návrh posílit úlohu evropských rad zaměstnanců.
Návrh směrnice o právech pacienta v rámci přeshraniční zdravotní péče, jehož publicita nebyla dostatečná, bude mít hmatatelný dosah život mnohých Evropanů. Spolu s otevíráním evropských hranic a rozšířením možností v odvětví zdravotní péče je obzvlášť důležité ujasnit si, kdo a do jaké míry je odpovědný za zdraví pacienta. Návrh směrnice Komise představuje vítané ujasnění celoevropských pravidel.
I přes své nedostatky je tento sociální balíček určitě krokem správným směrem a doufám, že Komise bude pokračovat ve svém úsilí, aby se v nadcházejících letech zlepšil postoj evropských občanů k sociálnímu zabezpečení. V této souvislosti bych chtěla naléhavě požádat Komisi o to, aby pokračovala ve svých plánech týkajících se návrhu směrnice o prodloužení mateřské dovolené ze 14 na 18 týdnů. Bylo by dobré, kdyby nabyla účinnosti co nejdříve. Uvítala bych však, aby se návrh Komise zaměřil především na rozšíření rodičovské dovolené, a zlepšil tak práva a možnosti obou rodičů zůstat po narození dítěte doma.
Katrin Saks  
písemně. - (ET) Pan Martin Schultz má určitě pravdu v tom, že sociální balíček mohl být důraznější. Komise ho měla připravit dřív. Touto důležitou problematikou jsme se mohli zabývat ne až před blížícími se volbami, ale už dříve, když bylo dost času na důkladné zvážení všech specifik tohoto důležitého sociálního balíčku, což považuji za velice důležité.
Mimo jiné bych chtěl připomenout sdělení Komise o Evropském fondu pro přizpůsobení se globalizaci. Navzdory tomu, že se jeho prostřednictvím poskytla pomoc několika tisícovkám lidí, například v Německu, Francii, Portugalsku a Finsku, průzkum z roku 2007 ukazuje, že jeho značná část se nevyužívá.
Zaměstnanci odvětví textilního průmyslu v Litvě dostali odškodnění z Evropského fondu na přizpůsobení se globalizaci (EGF) v srpnu. Uvedená skutečnost je dobrým znamením toho, že i nové členské státy mohou úspěšně žádat o pomoc v souvislosti se změnami, které si vyžaduje globalizace.
Komise brzy přezkoumá kritéria, z nichž vycházejí rozhodnutí o poskytování pomoci. Ráda bych zdůraznila, že v malých zemích, jako je Estonsko, bylo mnoho podniků nuceno v důsledku globalizace propustit stovky pracovníků. Zjednodušení procesu žádosti o pomoc z fondu EGF by bezpochyby zjednodušilo i poskytnutí pomoci těmto lidem.
Silvia-Adriana Ţicău
písemně. - (RO) Lisabonská smlouva uznává skutečnost, že Unie by měla spoléhat na sociálně tržní hospodářství, které občanům zabezpečuje přístup k důstojným pracovním a životním podmínkám, vzdělání a službám v oblastech sociální ochrany a ochrany zdraví.
Průměrný věk obyvatel Unie se zvyšuje. Pokud v roce 2007 představoval podíl obyvatel ve věku nad 65 let 17 % obyvatel Unie, v roce 2030 bude tento podíl činit 24,6 %.
Nejnovější statistiky Eurostatu ukazují, že od roku 2015 bude počet úmrtí převyšovat počet narození, což povede ke snížení počtu evropských občanů z 521 milionů v roce 2015 na 506 milionů v roce 2060.
Zdá se, že za těchto okolností přistěhovalectví zůstane i nadále hlavním činitelem přispívajícím ke zvyšování počtu obyvatel Unie. Migrační toky však ovlivňují členské státy rozdílně. Když v období mezi roky 1985 a 200 Irsko zaznamenalo nárůst počtu obyvatel ve výši 21,8 %, v Bulharsku za stejné období počet obyvatel klesl o 14,4 %.
Jaké řešení těchto výzev nabízí uvedený sociální balíček? Občané Unie očekávají rozhodné kroky za účelem vytváření dobře placených pracovních míst, zaručení přístupu ke kvalitnímu vzdělávání a službám v oblasti sociální ochrany a ochrany zdraví.
Sociální balíček představuje pro budoucnost Unie politiku záruk a je nezbytně nutný pro dlouhodobý rozvoj.
Bernard Wojciechowski  
písemně. - Není pochyb, že evropský sociální model potřebuje reformu. Týká se to především zastaralého systému sociální péče, který převládá v mnoha větších členských státech. Jakákoli diskuse o evropském sociálním modelu se zdá být krokem nesprávným směrem.
Ani jeden sociální program nebo dokument týkající se sociální politiky, který vydá Komise, pravděpodobně nepodpoří skutečný hospodářský růst nebo vytváření pracovních míst. Naše vlády by měly reagovat na příchod hospodářské krize Spojených států na pobřeží našeho kontinentu a ujistit naše občany, že pocítí co nejmenší negativní vliv recese. Úředníci EU hospodářskou krizi ani recesi nezastaví. Členské státy by se měly soustředit na liberalizaci svých ekonomik, snižování daní a úrokových sazeb a omezování byrokracie, především pokud jde o malé podniky.
Centralizovaný zásah do hospodářství pokaždé selhal. Opatření shora, která navrhla Komise, nejenže našim občanům pravděpodobně nepomohou zastavit nezaměstnanost, ale vlastně budou na překážku zaměstnanosti a hospodářského růstu.
(Zasedání bylo přerušeno v 11:40 až do hlasování a pokračovalo v poledne)
Dimitar Stoyanov
(BG) Vážený pane předsedající, chtěl bych informovat Parlament, že v rozporu s Protokolem o výsadách a imunitách Evropských společenství mě 30. července policie vzala do vazby, zbila mě a hrozila, že mi podřeže krk.
Je ostudné, že Parlament v souvislosti s tímto trestným činem, jehož obětí jsem se stal, nevyslovil žádný názor, a rád bych se kolegů, kteří se sešli v tomto jednacím sále, zeptal: "Na co čekáte, páni kolegové, až mi ten krk skutečně podřežou? Že splní svoje hrozby a zabijí mě?" Vůči poslanci Evropského parlamentu byla spáchána krutá nespravedlnost a vy mlčíte. Děkuji.
Předsedající
Děkuji vám za informaci o této věci, pane Stoyanove. Postoupím ji příslušným orgánům v rámci této instituce.
