Používání menšinových jazyků v rámci společného evropského kulturního dědictví (rozprava) 
Předsedající
Dalším bodem je prohlášení Komise o používání menšinových jazyků v rámci společného evropského kulturního dědictví.
Leonard Orban
Pane předsedající, vážení poslanci, obecným cílem politiky Evropské unie týkající se mnohojazyčnosti je poukázat na význam všech jazyků, jimiž se v Evropské unii hovoří. Podle čl. 151 této smlouvy musí činnosti Společenství přispět k podpoře spolupráce mezi členskými státy s cílem podílet se na rozkvětu kultur členských států, a přitom respektovat jejich různorodost na vnitrostátní a regionální úrovni a zaměřit se na naše společné kulturní dědictví.
Na základě těchto zásad uplatňuje Evropská komise, v úzké spolupráci s členskými státy, strategii propagace mnohojazyčnosti a jazykové rozmanitosti, jež je uvedena v dokumentu, který byl přijat v září 2008 a který se zaměřuje na všechny jazyky používané ve Společenství. Všechny tyto jazyky jsou nedílnou součástí našeho společného kulturního dědictví a každý jednotlivý národní, regionální, menšinový jazyk a jazyk přistěhovalců, kterými se hovoří v Evropě, nabízí další aspekt tohoto společného kulturního dědictví.
Jak všichni víte, Evropská komise vyzvala členské státy, aby na podporu mnohojazyčnosti ve společnosti zvážily výuku regionálních a menšinových jazyků jako součást svých vnitrostátních strategií. Tato rozhodnutí Evropské unie v této oblasti nenahrazují opatření, která již byla přijata členskými státy, ale jsou určena na jejich podporu a jako jejich doplněk. Hlavním nástrojem financování, který je Evropské unii k dispozici, je program celoživotního vzdělávání na období 2007-2013, jenž je otevřen všem jazykům Společenství včetně regionálních a menšinových.
Neexistují žádné právní předpisy Společenství regulující užívání jazyků v členských státech, a ani žádná ze smluv neobsahuje možnosti přijímání takových předpisů. Úcta k jazykové a kulturní rozmanitosti je zakotvena v čl. 22 Listiny základních práv, který stanovuje, že Unie musí respektovat kulturní a jazykovou rozmanitost.
Jak víte, ustanovení Listiny jsou zaměřená na instituce a orgány Evropské unie a stejně tak na členské státy, ovšem pouze když provádějí právní předpisy Společenství. V důsledku toho tedy členské státy nadále přijímají rozhodnutí o vnitřní jazykové politice také s ohledem na regionální a menšinové jazyky. Ochrana příslušníků menšin je nedílnou součástí dodržování lidských práv, což je jednou ze zásad, na nichž byla Unie vytvořena, jak je uvedeno v čl. 6 Smlouvy o Evropské unii.
V důsledku toho by měly členské státy použít každý právní nástroj, který mají k dispozici, aby ochránily práva příslušníků národnostních menšin v souladu s jejich vlastním ústavním pořádkem, povinnostmi a závazky, které jim ukládá mezinárodní právo. Mezinárodním právem myslím například Evropskou chartu regionálních či menšinových jazyků Rady Evropy, která v této oblasti představuje celosvětový rámec, stejně jako doporučení od Organizace pro bezpečnost a spolupráci v Evropě, ke kterým se Evropská unie uchylovala při různých příležitostech.
Edit Bauer
Jazyky evropských národů jakožto kulturní celek tvoří kulturní dědictví Evropy, jak již také pan komisař řekl. Děkuji mu, že na to poukázal. Mezi jazyky nejsou žádné rozdíly, ať už jimi hovoří menšina nebo většina. Právo lidí používat svůj vlastní jazyk je zároveň nedílnou součástí jejich základních práv, jak je také uvedeno v čl. 22 Listiny základních práv. Není náhodou, že jsou národnostní společenství velmi citlivá na jakékoliv porušování svých práv v této oblasti.
Mluvím jménem menšiny, která čítá více než půl milionu lidí, proti slovenskému národnímu jazykovému zákonu, jenž obsahuje některé články porušující a omezující práva této menšiny. Dovolte mi uvést několik případů. Čl. 8 odst. 4 tohoto zákona stanovuje, že lékaři musí s pacienty komunikovat v národním jazyce v místech, kde je menšinový podíl méně než 20 %. To platí i pro sociální pracovníky a jejich klienty, stejně tak i pro hasiče a zdravotníky, pokud jsou ve službě, jinými slovy, při hašení požáru nebo odvážení někoho do nemocnice. Podle čl. 6 odst. 1 musí být slovenština použita v textech inzerátů, ať už veřejných nebo soukromých. Podle čl. 8 odst. 6 se musí inzerát v národním jazyce objevit jako první a musí být větší, nebo musejí být písmena alespoň stejně velká, jako jsou písmena textu v druhém jazyce. To samozřejmě předává poselství, že je ten první jazyk důležitější, zatímco ten druhý je podřízený a druhořadý.
Článek 9 tohoto zákona ukládá nepřiměřené pokuty právnickým osobám, které jsou v rozporu s používáním příslušného jazyka, včetně malých a středních podniků. V každém případě, proč se jedná o trestný čin, pokud někdo hovoří v rodném jazyce? Takové právo samozřejmě nelze řádně provádět.
Pane předsedající, slovenské právní předpisy by mohly integrovat tyto závazky jako součást svého právního řádu, který byl přijat od Charty Rady Evropy o jazycích a předpokládán prostřednictvím ratifikace, namísto schvalování zákona, který se od tohoto diametrálně liší. To není ani zaměřeno na dvojjazyčnost, neboť nevyžaduje, aby pracovníci, i ve veřejném sektoru, znali menšinový jazyk, či byli motivováni k jeho učení.
Pane předsedající, už jen poslední slovo. Jsem ráda, že Evropský parlament dal tuto rozpravu na pořad jednání, a velice si vážím jasného postoje předsedy Evropského parlamentu Jerzyho Buzeka, a stejně tak jasného poselství Komise o tom, že práva menšin je třeba chránit, nikoliv omezovat.
Hannes Swoboda
jménem skupiny S&D. - (DE) Pane předsedající, vzhledem ke všem rozdílným názorům v této sněmovně je dobrým znamením, že zde máme předsedu maďarského původu, o němž si můžeme být jisti, že nebude jednat diskriminačním způsobem, ale to je v této Evropě samozřejmě přirozená věc, pokusit se držet se toho, co je správné, bez ohledu na jazyk a původ.
Paní Bauerová, byla jste kritická k jazykovému zákonu. Tento jazykový zákon není tak dobrý, jak by měl být, o tom skutečně není pochyb. Nicméně neporušuje základní práva. To také musí být uvedeno. Za těchto okolností je třeba pracovat na odstranění nedostatků, které existují především při výkladu zmíněného zákona. Je naprosto nezbytné, aby z této dnešní rozpravy vzešel signál, že dosahujeme lepších výsledků, ne protože chceme stavět jednu skupinu obyvatel proti druhé, ale protože chceme na Slovensku zlepšit vztahy mezi Slováky a Maďary a také samozřejmě mezi oběma zeměmi. To musí být naším zájmem. Zvláště nyní, kdy se blížíme k volbám, mohu jen vyzvat k umírněnosti, rozumu a dialogu, který nabízí cestu k pozitivnímu výsledku.
Jednoduše řečeno, existují zároveň problémy s historickým základem, a o tom bychom neměli mít žádné iluze. Má matka, která se narodila v Miskolci, a já, narozený jen několik kilometrů od Bratislavy, si to tak uvědomujeme a cítíme to. Zásadní věcí nicméně je, že nechceme zveličovat a rozdmýchávat konflikty, které v podstatě často existují jen mezi politickými silami a nikoliv mezi samotnými lidmi, kteří spolu vycházejí dobře.
Stejně jako existuje maďarská menšina na Slovenku, tak existuje v rámci Slovenska i slovenská menšina v mnoha obcích s maďarskou většinou. Proto tyto prvky musíme přivést dohromady. Druhý vyslaný signál z této rozpravy je také rozhodujícím faktorem. Společně máme řadu problémů. Slovensko i Maďarko má společné problémy, jako je například problém Romů. Nebylo by tedy více rozumné soustředit se na tyto existující problémy společně prostřednictvím dialogu, ve snaze dát všem menšinám této oblasti větší šanci? Nakonec, my všichni jsme členy menšin. Cílem musí být, že se jasně zavážeme k jazykové rozmanitosti, jak řekl pan komisař, k podpoře mnohojazyčnosti, protože jazyky jsou "majetek". Lidé, kteří hovoří dalšími jazyky, mají výhodu, a pokud tomu každý porozumí a přijme to, budeme se moci těšit na lepší budoucnost.
Carl Haglund
Pane předsedající, jsem rád, že Komise bere tento problém vážně. Život pro mnoho menšinových skupin je v Evropě obtížný a zřetelná zpráva zejména z Evropské unie může pomoci neutralizovat vlnu nesnášenlivosti, která se v posledních letech přehnala nad naší částí světa. Myslím, že by měla Evropská unie dát každému Evropanovi jasně najevo, že znát a používat další jazyk kromě jazyka většiny má přidanou hodnotu.
Proč? Především proto, že každý jazyk s sebou nese obrovské kulturní dědictví, které obohacuje evropskou rozmanitost. Oblasti, ve kterých se hovoří menšinovými jazyky, jsou z ekonomického hlediska také více úspěšné a konkurenceschopné než jiné oblasti. Proto je to prospěšné pro každého, kdo chce v takových oblastech podnikat, zaměstnávat lidi, kteří hovoří místními jazyky. Toto byly dva dobré důvody. Rád bych poděkoval Komisi za tuto iniciativu a již nebudu déle zdržovat, protože čas je omezený.
Tatjana Ždanoka
jménem skupiny Verts/ALE. - Pane předsedající, děkuji panu komisaři za jeho prohlášení a souhlasím s tím, že současná situace práva EU nás v oblasti jazykových práv neopravňuje přijímat právní předpisy.
Na druhé straně, od 1. prosince budeme mít doložku v článku 2 Smlouvy o Evropské unii, která uvádí, že je Unie založena na hodnotách dodržování lidských práv, včetně práv osob náležejících k menšinám. Toto zřejmě nemůže být pevným právním důvodem k okamžitému budování naší vlastní koncepce práv menšin v acquis communautaire. Přesto si dnes zasloužíme prohlášení, které bude více zaměřené na politický postoj Komise, jde-li o práva menšin, a to poselství musí být podle mého názoru velmi jasné. Strana, která jedná proti právům osob náležejícím k menšinám, včetně jazykových práv, jedná proti základním hodnotám Unie.
Ukazujeme prstem a zahanbujeme země mimo Evropskou unii, které mají špatný stav lidských práv, přestože jim Evropská unie nemůže stanovit právně závazné povinnosti, ale proč se tak zdráháme jmenovat špatné případy v rámci Evropské unie, přestože nemůžeme ukládat povinnosti?
Jmenovali jste dokumenty Rady Evropy a Organizace pro bezpečnost a spolupráci v Evropě, ale Komise by také měla dostát povinnosti sledovat, zda členské státy plní své povinnosti vyplývající z těchto dokumentů.
Konečně, v samotném Parlamentu neplníme tyto požadavky mnohojazyčnosti. Já například nemohu hovořit svým mateřským jazykem, přestože 40 % obyvatel mé země, Lotyšska, má ruštinu jako svůj rodný jazyk.
Lajos Bokros
Slovenština je jedním z nejhezčích jazyků v Evropě, ale v Evropském parlamentu je málo slyšet.
Jako upřímný přítel Slovenska, dávný podporovatel jeho rozvoje, skromný, ale přitom aktivní účastník slovenských reforem, bych rád pomáhal svým slovenským přátelům při zmírňování této nevýhody a současně přispěl k tomu, aby slovenština zaznívala a byla známá v co nejširším okruhu.
Slovenský jazyk si nepřeje rozvíjet se na úkor ostatních jazyků. A právě proto je nepochopitelné, že zákon, který upravuje používání jazyků národnostních menšin, vymezuje pro jejich používání o mnoho užší prostor než pro slovenštinu. Tato zákonná norma totiž pouze připouští možnost používání těchto jazyků, tuto možnost však chápe jen jako negativní a nikoliv pozitivní právo, nepovažuje ji tedy za právo, které je možné vyžadovat a uplatňovat v každodenním životě.
Na Slovensku se na úřadech dodnes nepoužívají formuláře v maďarské jazykové verzi, dokonce neexistují ani oficiální překlady zákonů a právních norem Slovenské republiky do maďarštiny.
Tuto situaci ještě více ztížila novelizace zákona o národním jazyce. Do přípravy této novely nebyli zapojeni představitelé národnostních menšin. Jedním ze základních nedostatků nové úpravy zákona je, že se nevztahuje jen na používání úředního jazyka, ale hlouběji zasahuje i do veřejného, obchodního a soukromého života.
Dalším zásadním problémem je, že zákon o národním jazyce zakotvuje i sankce. Novela slovenského zákona o národním jazyce porušuje základní lidská práva a normy Evropské unie. Zachování zákona v nezměněné formě by bylo v rozporu se státními zájmy Slovenské republiky i většinového národa z důvodu, že zákon podněcuje k podezřením a zatěžuje atmosféru dobrých vztahů mezi národy, které spolu žijí na území Slovenska více než tisíc let.
Slovensko je zralá, dospělá a sebevědomá demokratická země a není odkázaná na kulturní válku, ani na to, aby se zákony bránila proti původním jazykům. Původní národy neohrožují ani slovenskou státnost, ani jazyk, ani kulturu slovenského národa. Právě naopak, různé etnické skupiny budou nadšeně a nezjištně chránit, podporovat a rozvíjet slovenský jazyk i jeho kulturu tehdy, pokud se i ze strany slovenského národa projeví stejná ochota chránit, podporovat a rozvíjet jazyk a kulturu národnostních menšin.
Jaroslav Paška
Naši maďarští přátelé nás v poslední době poučují o tom, jak máme na Slovensku evropsky řešit otázku používání menšinových jazyků.
Poučují, ale jaksi se zapomněli podívat na sebe, jak u nich v Maďarsku omezují menšinám používání jejich rodného jazyka. Podívejme se spolu například na výchovu dětí a na školy. Slovenská republika umožňuje maďarským dětem vzdělávat se v rodném jazyce, a to od základní školy přes střední školu až po vysokou školu. Výuku všech přemětů přitom zabezpečují maďarsky hovořící učitelé v maďarském jazyce. Naopak v Maďarsku si slovenské děti o slovenských školách nemohou nechat ani zdát. Maďarská vláda je zrušila v roce 1961. Děti z národnostních menšin se v Maďarsku správnému používání rodného jazyka od té doby nemají kde naučit, protože maďarská vláda jim vzdělání v rodném jazyce na rozdíl od jiných vlád Evropské unie neumožňuje. Slovenské děti se proto musí v Maďarsku učit všechny předměty v maďarštině a rodný jazyk jim je ve škole přidaný jako trest, nebo práce navíc, která je má znechutit. Učí ho maďarsky hovořící učitelé, kteří slovenský jazyk neovládají. Tak se potlačuje a vykolejuje vztah dětí k rozdnému jazyku a ke kulturním vazbám.
Za 50 let tímto údajně evropským přístupem k menšinám zdecimovala maďarská administrativa slovenskou menšinu zhruba na jednu desetinu. I proto bývalý maďarský ombudsman pro národnostní menšiny před časem otevřeně přiznal, že v Maďarsku stále dochází k naprosté asimilaci národnostních menšin.
Vážím si svých přátel, poslanců z Maďarské republiky. Naše národy spolu již více než tisíc let vytvářejí historii Evropy, jen je žádám, aby si uvědomili, že čísla nelžou. Slovenská menšina v Maďarsku je v důsledku politiky v maďarské administrativě zdecimovaná na jednu desetinu a maďarská menšina na Slovensku je díky korektní politice ve slovenské administrativě stále stejně početná.
Zoltán Balczó
(HU) Hned na začátku tohoto bodu musíme vyjasnit, co můžeme považovat za hodnoty Evropské unie. Je to něco, co je napsáno v dokumentech, nebo něco hodnotného, co státy respektují, popřípadě je to Evropská unie přiměje respektovat, pokud to nerespektují? Může být národnostní menšina brána jako něco hodnotného? Záleží na ní? V České republice byly Benešovy dekrety ponechány v platnosti, aby Václav Klaus podepsal Lisabonskou smlouvu. Jinými slovy, zachovali jizvy kolektivní viny sudetských Němců a maďarských etnických skupin. Má tedy menšina hodnotu? Má hodnotu menšinový jazyk? Na Slovensku je původní maďarská populace trestána, používá-li svůj mateřský jazyk. Tento zákon prostě nelze řádně provést. Evropa by měla být zahanbena, pokud bude tento zákon existovat. Toto by neměl být spor mezi Slovenskem a Maďarskem. Tento problém by se měl řešit mezi Evropskou unií chránící své hodnoty a Slovenskem. Je to pokrytecký systém, který hlásá tyto hodnoty, ale v praxi se jimi neřídí.
Čím se tento bod programu zabývá? Rozhodně se zmíněný problém zdráhá řešit.. Na tomto zasedání se zabýváme jednotlivými otázkami, jako je například Nikaragua, Vietnam, Laos a porušování lidských práv.V této otázce se Evropská unie ani nestaví do role ochránce svých hodnot; jednoduše je znehodnocuje.
Kinga Gál
(HU) Pane předsedající, pane komisaři, považuji za úspěch, že se v diskusi navržené mou kolegyní Editou Bauerovou a mnou řeší otázka používání vlastních jazyků národnostních a jazykových menšin, což zároveň znamená řešení slovenského diskriminačního jazykového zákona. Zároveň jsem obzvláště potěšena, že Komise při této příležitosti zaujala jednoznačný postoj, jde-li o menšinová jazyková práva.
Ráda bych poděkovala komisaři Orbanovi zejména za zmínku o Evropské chartě regionálních či menšinových jazyků Rady Evropy, když uváděl práva a užitečné dokumenty. Podobně si myslím, že je zvláště důležité, že pan Buzek navštívil Bratislavu a v této záležitosti vydal jasné prohlášení. Konec konců každý z nás, kdo se v této sněmovně po léta zabýval lidskými právy, cítí, že je krátce před začátkem platnosti Lisabonské smlouvy pobuřující, že občanům patřícím k menšině není v jejich rodné zemi povoleno používat svůj vlastní mateřský jazyk a nemohou požívat práv, jež jsou zaručena demokracií. Podle zákona může být uplatňování základního lidského práva používat mateřský jazyk skutečně i trestným činem. Toto znamená, že menšiny jsou ve své vlasti druhořadými občany. Pane Paško, hovoříme o 530 000 Maďarech na Slovensku a 20 - 30 000 Slovácích v Maďarsku, jen pro srovnání.
Nicméně bych prostě chtěla odpovědět panu Swobodovi, že v tomto případě menšina bojuje s většinou za svá nejzákladnější lidská práva. Nejsou to dvě proti sobě bojující země. Evropská unie musí zaručeně zasáhnout a otevřeně vystoupit proti tomuto slovenskému i jakémukoli podobnému zákonu, který ohrožuje používání menšinových jazyků a ochranu menšinové identity, protože takové zákony jsou v rozporu se všemi mezinárodními dokumenty, včetně základních principů, které jsou nyní umocněny v Lisabonské smlouvě a v Listině základních práv.
Jednoduše bych ráda připomněla svým kolegům poslancům, že na Slovensko se již v roce 1995 snesla závažná mezinárodní kritika, když byl jazykový zákon poprvé přijat. Výsledkem toho, a zvláště jednou z podmínek pro zahájení procesu přistoupení k EU, bylo, že Slovensko muselo z tohoto zákona odstranit odstavce o sankcích. Evropská unie tedy již před 10 lety byla proti tomu, proti čemu se nyní velmi zdráhá vyslovit.
Boris Zala
(SK) Dovolte mi s hrdostí říci, že Slovensko výrazně přispívá k jazykové rozmanitosti a k záchraně jazykového kulturního dědictví.
Několik faktů: maďarská menšina disponuje asi 700 školami, ve kterých je maďarština vyučovacím jazykem. Všechny menšiny mají právo používat svůj jazyk v soudním řízení, v úředním styku, v označování obcí, disponují rozhlasovým a televizním vysíláním v jejich mateřském jazyce. Stát finančně podporuje kulturní aktivity menšin a akceptuje používání mateřského jazyka v obchodním, smluvním a jiném styku.
Maďarští poslanci zde napadjí slovenský jazykový zákon. Jejich tvrzení jsou holým klamem, výmysly, výplody uraženého maďarského nacionalismu. To musíme, vážení poslanci, odmítnout. Naopak, slovenský jazykový zákon je v plném souladu s mezinárodními standardy, což potvrdil i ten nejkompetentnější - komisař Organizace pro bezpečnost a spolupráci v Evropě, pan Vollebæk. Náš jazykový zákon přispívá k odstranění diskriminace menšin, k bezpečnosti a zdraví našich občanů a vytváří prostor pro jejich plnou integraci. Slovensko navíc podepsalo Chartu menšinových jazyků, čímž udržuje jazykovou rozmanitost všech menšin na Slovensku na vysoké úrovni.
Sergej Kozlík
(SK) Slovenská republika uplatňuje vysoký standard ve vztahu k národnostním menšinám a zároven jeden z nejmírnějších zákonů o státním jazyce v Evropě.
I přesto je pod neustálým tlakem maďarských poslanců, kteří neváhají použít klamy a výmysly k ovlivnění evropského veřejného názoru. Jsme toho svědky téměř na každém zasedání Evropského parlamentu od jeho rozšíření v roce 2004. Maďarsko je země, která na svém území téměř úplně zlikvidovala menšiny a snaží se hrubě zasahovat do kompetencí Slovenské republiky. To je naprosto nepřijatelné.
Věřím, že evropské instituce nevstoupí do této záležitosti jako slon do porcelánu. Slovensko si problémy, které souvisí s uplatňováním státního jazyka, vyřeší kulturně a v souladu s evropskými tradicemi. Vykonávací předpis k novele jazykového zákona potvrdí citlivý přístup ke všem národům a národnostím žijícím na Slovensku.
Valdemar Tomaševski
(PL) Pane předsedající, jsem rád, že jako poslanec z Litvy zde mohu hovořit Polsky, ve svém mateřském jazyce. Myslím, že toto privilegium by mělo být normou nejen v Evropském parlamentu, ale ve všech zemích EU, protože multikulturnost a jazyková rozmanitost jsou v evropské hierarchii hodnot velmi důležité. Měli bychom vynaložit veškeré úsilí, abychom zajistili, že národnostní menšiny, a zvláště domorodé menšiny, nebudou cítit žádnou diskriminaci v záležitostech, kterých se týká dnešní prohlášení Komise. Proto má Komise před sebou naléhavý úkol vyřešit konflikty týkající se používání menšinových jazyků ve všech zemích EU, a to bez výjimky. Nalezení pozitivního řešení těchto problémů ve Finsku, Itálii, Polsku, Dánsku, České republice a mnoha jiných zemích tento úkol jednoznačně usnadňuje. Pouze potřebujeme účinné, a co je mnohem důležitější, okamžité jednání Komise v této záležitosti.
Diane Dodds
Pane předsedající, je dobré slyšet o potřebě rozmanitosti a mnohojazyčnosti, ale já chci velmi stručně upozornit na situaci ve své vlastní části Spojeného království.
Menšinový jazyk ulsterských Skotů je součástí kulturního bohatství Severního Irska a je uznávaný Spojeným královstvím v rámci Charty pro regionální a menšinové jazyky Rady Evropy.
Podle dohody ze St Andrews vláda Severního Irska odpovídá za předložení strategie pro jazyk a kulturu ulsterských Skotů. Při přípravě této strategie přihlíží ministr kultury k Evropské chartě a dalším mezinárodním nástrojům, včetně Úmluvy Organizace spojených národů o právech dítěte. Zároveň strategii stanovuje v souvislosti s podporou sdílené a lepší budoucnosti pro Severní Irsko, založenou na rovnosti, rozmanitosti a vzájemné závislosti.
Sinn Fein bohužel použila kulturu - zvláště jazyk - jako zbraň ve své kampani proti státu, což vedlo k rozporům a sváru. To je týrání a zneužívání jazyka. Proto musíme doufat, že aspekt strategie - sdílená a lepší budoucnost - se zaměří na dědictví této kulturní války.
Alejo Vidal-Quadras
(ES) Pane předsedající, rád bych poukázal na snahy této sněmovny podpořit menšinové a regionální jazyky v oblasti písemné komunikace mezi občany a Parlamentem. Občané mohou Parlamentu psát a přijímat odpovědi v těchto jazycích.
Pane předsedající, pro některé lidi je to něco zcela jiného, chtít užívat regionální nebo menšinový jazyk nebo jazyky, které mají v některých oblastech členských zemí společný úřední status, hovoří-li na plenárních zasedáních. Toto přání není uskutečnitelné v takovém Parlamentu, který pracuje na zcela mnohojazyčném systému ve 23 jazycích, systému, který čerpá více než třetinu našeho rozpočtu a zaměstnává více než polovinu zaměstnanců.
Takové jazyky jsou ve Spojeném království, Lucembursku, Estonsku, na Kypru, ve Španělsku, Švédsku a Finsku a jejich seznam pokračuje. To by, pane předsedající, znamenalo, že bychom v plénu museli používat 35 nebo 40 jazyků, což z finančního a logistického hlediska prostě není uskutečnitelné. Trvání na tom by, pane předsedající, mohlo přinést volební výhody, ale skutečně to nedává žádný smysl a je to zcela nereálné. Pouze by to mohlo přinést zbytečné frustrace mnoha loajálním občanům.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Pane předsedající, slovenský národní jazykový zákon porušuje pět základních práv obsažených v Chartě základních práv, která vstupuje v platnost 1. prosince.
V první řadě diskriminuje na základě etnického původu, tím, že degraduje půl milionu čítající maďarskou komunitu na druhořadé občany a jejich mateřský jazyk na druhořadý jazyk. Za druhé, hrubě zasahuje do osobního života lidí, jak upozornila Edita Bauerová. Za třetí, je nedemokratický, protože mezi občany rozsévá strach. Za čtvrté, odporuje dvěma dokumentům Rady Evropy, které Slovensko přijalo v dohodě o přistoupení. Konečně, komisař Orban řekl, že Evropská unie podporuje bilingvismus a mnohojazyčnost, zatímco Slovensko se vydalo na cestu směrem k jednojazyčnosti a jazykové asimilaci.
Pokud Evropská unie toleruje porušování těchto pěti základních práv a nevystoupí proti němu, nebude mít žádné morální důvody pro kritiku Číny, Ruska a dalších zemí. Nemůžeme měřit dvojím metrem.
Izaskun Bilbao Barandica
(ES) Pane předsedající, Evropská charta regionálních či menšinových jazyků, která byla přijata Radou Evropy a 47 evropskými státy, včetně všech členských států Evropské unie, stanovuje, že regionální a menšinové jazyky musí být chráněny, protože jim v některých případech hrozí zánik.
Myslím, že tento postoj pomáhá udržovat a rozvíjet tradice, rozmanitost a kulturní bohatství tohoto kontinentu, který potřebujeme chránit. Zároveň také chrání základní právo lidí hovořících těmito jazyky, jak řekl pan komisař.
Pan komisař zmínil, že členské státy musí využít všechny dostupné nástroje k zajištění toho, aby byly tyto jazyky užívány, ale my víme, že tomu tak není. Mnohojazyčnost není zaručena ve všech členských státech, není zaručen ani bilingvismus, existují-li úřední jazyky, a problémem je, že necítíme, že jsou menšinové jazyky součástí dědictví Unie, součástí našeho dědictví.
Rád bych vás nicméně požádal, abyste uvažovali o konceptu menšinového jazyka, protože v členských zemích existují jazyky, které jsou úředními v Evropském parlamentu, ale hovoří jimi jen málo řečníků a jsou méně známé než některé regionální jazyky, proto nejsou úředními jazyky. Proto porušujeme jazyková práva 40 milionů Evropanů a ochrana těchto práv je otázkou zásad, jak sám řekl pan komisař.
700 000 Basků hovoří Euskerou, nejstarším jazykem v Evropě, který je neznámého původu, a přiblížení Evropy k Baskům zároveň mimo jiné znamená, že musí mít pocit, řeknou-li "gabon", tak to má stejnou váhu, jako když řeknou "buenas noches", "dobrý večer" nebo "bonsoir".
Kay Swinburne
Pane předsedající, jako poslanec Evropského parlamentu za Wales mám mnoho sympatií pro mnoho menšinových jazyků v celé Evropě, zvláště proto, že mým rodným jazykem je velština, jeden z nejstarších evropských jazyků, kterým se stále hovoří.
Číselně to znamená, že situace maďarsky hovořících na Slovensku je velmi podobná situaci velšsky hovořících ve Walesu, jejichž počet přesahuje půl milionu jedinců. Tento počet odpovídá 20 % lidí ve Walesu, avšak méně než 2 % obyvatel Spojeného království.
Po mnoha stovkách let útlaků a tahanic mezi anglicky a velšsky hovořícími ve Walesu a sporů velmi podobných těm současným mezi slovensky a maďarsky hovořícími bylo ve Walesu dosaženo šťastného soužití.
Od decentralizace bylo oživení velštiny za posledních 15 let raketové. Pozitivní postoj k tomuto jazyku měl ohromný kulturní přínos.
Klíčové ve Walesu bylo uplatnit pragmatický přístup. Měli bychom se zaměřit na to, aby byli lidé mohli hovořit v jakémkoliv jazyce, který znají nejlépe, avšak bez vyvolání nepřiměřené zátěže nebo nákladů. Já mám například v úmyslu dokončit své připomínky ve velštině, přestože bych zde v Parlamentu nechtěl zvýšit náklady daňových poplatníků za simultánní překlad ve prospěch jen dvou velšsky hovořících poslanců. Rozmanitost by však měla být oslavována.
(Řečník hovořil velšsky.)
Anna Záborská
(SK) Dovolte mi, abych se důsledně držela tématu naší rozpravy. Nebudu hovořit o zákoně, o používání státního jazyka ve Slovenské republice, protože jsem přesvědčená o tom, že je to záležitostí Slovenska.
Prvního ledna 2010 tomu bude 22 let, co velmi moudrý a uznávaný člověk zdůraznil, že respektování menšin a jejich kultury je základem pro budování míru. Právo menšin na zachování a rozvíjení jejich kultury je nutné důsledně prosazovat. Menšiny mají právo používat svůj vlastní jazyk a toto právo musí být i legislativně upraveno. Opačný postoj by vedl ke ztrátě bohatého kulturního dědictví. Tato slova řekl při příležitosti světového dne míru.
Kulturním bohatstvím Evropy jsou národy, které se podařilo zachovat do dnešních dní. Zachovat na rozdíl od Spojených států amerických, kde se toto bohatství roztavilo do nedefinovatelné masy. V Evropě se používá množství jazyků a Evropská unie má proto smysl jako projekt společenství národních států.
Musíme hovořit o pravidlech používání menšinového jazyka, neboť pravidla jsou nutná, ale neměli bychom Evropu ochuzovat o toto bohatství. Problém používání menšinového jazyka v jakémkoliv státě nástává tehdy, není-li ochota komunikovat, nebo pokud se jedná o zástupný problém. Menšina by se ve státě, ve kterém žije, měla cítit dobře, a proto já osobně budu vždy důsledně bránit jakýkoliv menšinový jazyk, ale vždy jako jazyk menšiny. Takto chápu i stanovisko Komise.
Ramon Tremosa I Balcells
Pane předsedající, rád bych vyjádřil své silné znepokojení nad postojem španělské vlády, která nedovoluje, aby se v tomto Parlamentu používala katalánština. Katalánština byla zakázána a pronásledována během Francovy diktatury; španělská demokracie nyní prokazuje svou nízkou kvalitu tím, že nedovoluje úřední používání katalánštiny v tomto Parlamentu.
Všechny jazyky jsou si rovny, stejně jako jsou si rovni všichni lidé. Evropa je vynikajícím příkladem dobré praxe, která poskytuje menším úředním jazykům možnost k tomu, aby s nimi bylo zacházeno na základě rovnosti.
Katalánsky mluví deset milionů lidí, a tímto jazykem není v této sněmovně dovoleno hovořit. Pokud by byla katalánština uznána a mohlo by se jí hovořit v tomto Parlamentu, rozhodně by to napomohlo ke zlepšení situace katalánštiny ve Španělsku a posílilo náš požadavek na přerušení již staletí trvající jednojazyčnosti španělského parlamentu.
Jako katalánský člen Evropského parlamentu, který nyní ví, že to představuje jasný a značný požadavek ze strany Katalánců, žádám o zvláštní pozornost Evropské komise k normalizaci katalánštiny v této sněmovně.
Metin Kazak
(BG) Pane Orbane, více než 60 000 bulharských občanů sleduje v bulharské národní televizi zpravodajství v turečtině, jejich mateřském jazyce. Tento zpravodajský program v turečtině trvá pouze pět minut a byl a je vysílán největší bulharskou veřejnoprávní organizací od roku 2001, kdy byla ratifikována Rámcová úmluva o ochraně národnostních menšin. To je, jak se Bulharsko domnívá, v současné době v souladu se základní zásadou Evropské unie na ochranu práv menšin.
Rád bych vás nicméně upozornil na průzkum provedený 5. listopadu, jehož cílem je ukončení vysílání tohoto zpravodajství v Turecku. To je důsledkem provokace a nacionalistického tlaku. Odstranění tohoto programu připraví bulharskou největší menšinu o právo na informace v jejich mateřském jazyce. To by znamenalo netoleranci a diskriminaci, která naruší tradičně dobré soužití mezi etnickými skupinami v Bulharsku, jež se balkánským zemím často dává za vzor.
Pane komisaři, právě proto trvám na odpovědi na otázku, jak Komise sleduje, zda veřejnoprávní média respektují práva menšin volně komunikovat ve svém rodném jazyce, a tudíž se plně podílet na společenském a politickém životě ve své zemi.
Ádám Kósa
(HU) Děkuji vám za slovo. Chtěl bych vás upozornit na opatření z podnětu Evropské unie - tím správným směrem. Mluvíme o menšině - neslyšících - jejichž mateřským jazykem je znaková řeč, která byla uznána v 10 členských státech Evropské unie, konečně i v mé vlastní zemi, v Maďarsku. Tento zákon říká, že nejenže je znaková řeč naším mateřským jazykem, ale že jsou jím chráněna naše kulturní práva menšin. Také chci upozornit na to, že je v tomto směru Slovensko skutečně napřed, protože používání slovenské znakové řeči bylo uznáno v roce 1995. Ale co Maďaři? Je mou povinností upozornit na skutečnost, že v Evropské unii nelze používat dvojí metr. Pokud může na Slovensku sluchově postižená osoba používat znakovou řeč, ať mohou slovenští občané používat svůj mateřský jazyk.
Monika Flašíková Beňová
(SK) Je mi velmi líto, že se v této instituci i přes narůstarající sociální problémy v členských sátech Evropské unie, které se týkají každého obyvatele bez ohledu na to, jaké je státní příslušnosti, jaké je národnosti, v plénu neustále otevírají otázky souboje, jako i dnes - za 10 minut bude půlnoc - mezi maďarskými a slovenskými poslanci.
Jazykový zákon, tak jako všechna předcházející témata, která tu byla našimi maďarskými kolegyněmi a kolegy otvírána, nemá žádný špatný dopad ani vliv na představitele národnostních menšin. Vážený pane předsedající, práva národnostních menšin na Slovensku, jako i všech ostatních menšin, jsou v plném rozsahu chráněna a jsou vysoce nadstandardní. My podáváme našim přátelům z Maďarska přátelskou ruku, chceme mít dobré sousedské vztahy, a velmi nás mrzí, že oni opakovaně instituci Evropského parlamentu zneužívají k projevům nenávisti vůči Slovenské republice.
Michael Gahler
(DE) Pane předsedající, nový slovenský jazykový zákon jsem si přečetl od začátku do konce. Pan Swoboda má pravdu, že je v každodenním životě obvykle mezi lidmi dobrá spolupráce, to se týká i jižního Slovenska. Z tohoto důvodu je také nový zákon o státním jazyce zbytečný, protože slovenský jazyk není na Slovensku v ohrožení.
Bohužel v některých částech diskriminuje místní občany, protože čeština je často v lepší pozici než maďarština. Proč není přinejmenším zajištěno rovné zacházení pro češtinu a maďarštinu? Tento pozměňovací návrh zákona může být vysvětlen pouze podivným složením vládní koalice na Slovensku, kde se soudruh Fico snaží ukrást hlasy nacionalistické SNS a populistické HZDS dovoláváním se domnělého maďarského nebezpečí. Mohu s potěšením prohlásit, že tento druh chování nebyl možný v koaliční vládě vedené Mikulášem Dzurindou. V tom období spolu tři členské strany skupiny Evropské lidové strany (Křesťanských demokratů) včetně menšinových stran dobře spolupracovaly, nikoliv proti sobě, a to by mělo být ve skutečnosti cílem.
Kinga Göncz
(HU) Já také souhlasím s těmi, kteří říkají, že lidé na Slovensku vedle sebe žili velmi šťastně do té doby, než vznikla tato napjatá situace, která narušuje rovnováhu a dělá toto soužití těžším.
Dovolte mi zmínit několik doposud nevyřčených faktů o Slovensku v souvislosti s jazykovým zákonem. Nechci opakovat fakta, která již řečena byla. Na jedné straně se Slovensko charakterizuje jako národní stát, přičemž víme - jak již bylo dnes prodiskutováno - že maďarská komunita žijící na Slovensku tvoří zhruba 10 % obyvatel země, a žijí tam i jiné menšiny.
Zmíněný jazykový zákon vytváří nerovnováhu. Problémem není pouze to, že chrání slovenský jazyk a nikoliv menšinové jazyky, které by měl chránit, jak v Evropě dokazuje velké množství příkladů. Rovněž se nejedná o souvislý, jednotný zákon chránící menšiny, a jak jsme již mnohokrát řekli, právě toho by bylo zapotřebí, aby se zabránilo narušení rovnováhy. Jedním z vynikajících rysů dnešní velice důležité rozpravy bylo to, že jsme slyšeli o mnohých kladných příkladech. Upřímně doufám, že se i Slovensko bude od nynějška ubírat tímto směrem.
László Tőkés
(HU) Békesség Istentől! Pace vouǎ! Boží pokoj s Vami! Peace to you from God! Chtěl jsem vám v mnohojazyčné Evropě popřát mír v maďarštině, rumunštině, slovenštině a v angličtině. Mohl jsem to udělat zde v Evropském parlamentu, avšak podle slovenských právních předpisů by to bylo riskantní kvůli hrozícímu porušení národního jazykového zákona. V jednom členském státě Evropské unie mohou být lidé pokutováni za používání jazyka, který není jazykem úředním, a týká se to používání jednoho z evropských úředních jazyků, maďarštiny. Toto je naprosto skandální a ostudné.
Podívejte se na mapu Slovenska, kterou mám zde před sebou. Díky Schengenské dohodě byly hranice rozdělující Slovensko a Maďarsko odstraněny, stejně jako železná opona. Nicméně postkomunistická šovinistická slovenská vláda nyní mezi lidi staví nové zdi, jazykové bariéry.
Chtěli bychom poděkovat panu předsedovi Jerzymu Buzekovi za jeho misi na Slovensko za účelem vyřešení této otázky. V této věci veřejného zájmu by Evropský parlament neměl zaujmout špatně informovaný a pohodlný postoj nevměšování se, ale měl by prosadit své vlastní předpisy a požadavky, které se týkají oblasti lidských, menšinových a jazykových práv.
Katarína Neveďalová
(SK) Původně jsem chtěla reagovat na pana Bokrose, ale nedali jste mi tehdy slovo. Chtěla jsem říci, že slovenský parlament, uznávám, nepřekládá všechny zákony do menšinových jazyků, kterých je mimochodem 11, a není jen jeden, a že pokud jde o tak velkou menšinu, jako je maďarská menšina, která má půl milionu příslušníků, máme také stejně tak velkou půlmilionovou menšinu Romů, kteří si nestěžují. Chtěla bych se zeptat, nakolik maďarský parlament překládá všechny zákony do menšinových jazyků, a zda tedy vůbec existuje nějaký překlad do slovenského jazyka? Velmi si však vážím toto, že jste využil možnost a hovořil ve slovenštině.
Pane Tőkési, Slovensko staví mosty - a velmi mě mrzí, že na to stále poukazujete - ale mosty je potřeba stavět i z druhé strany, z Maďarska. Velmi mě mrzí, že jako nová poslankyně Evropského parlamentu musím neustále odpovídat na otázky o slovensko-maďarských vztazích a nemohu se věnovat záležitostem, které mě skutečně zajímají.
Tímto bych chtěla poděkovat panu komisaři, neboť jsem členkou Výboru pro kulturu a vzdělávání. Vaše práce je skutečně skvělá a je dobře, že můžeme používat 23 evropských jazyků, z nichž jedním je i slovenština.
László Surján
(HU) Ve slovenském tisku jsem četl to, co již řekl pan Gallagher. Proto bych to sdělil do slovenského tisku, pokud bych chtěl zdůraznit fakt, že konflikt, který právě probíhá, nemůže být prezentován buď jako konflikt mezi dvěma státy nebo jako konflikt mezi dvěma národy. Problematické jsou některé právní předpisy.
Rád podpořím tvrzení pana Swobody, že se pohybujeme pokojným a klidným směrem a hledáme při tom cestu ven. Jen kdyby neřekl, že tento zákon neporušuje základní práva. Když například v nemocnici ve slovenském městě drží matka za ruku své čtyřleté dítě vystrašené z toho, co mu lékaři budou dělat, a je jí vynadáno, že dítě uklidňuje v maďarštině, nemůžeme říci, že nedochází k porušování jejich práv. Nemůžeme však ani říci, že to není obsaženo v zákoně. Ten problém spočívá přesně ve znění zákona. Zákon skutečně zakazuje takovouto komunikaci v nemocnicích, v nichž je maďarský jazyk nedostatečně zastoupen.
Proto myslím, že v této otázce existují velmi vážné problémy. Slovensko sklidilo, co bylo zaseto, jako výsledek nástupu moci extremistické strany. Na druhé straně, Maďaři nevyhladili své menšiny, jen je udržují v separaci.
Monika Smolková
(SK) Musím se ohradit vůči svému předřečníkovi, jsou to naprosté klamy, lži a nepravdy. Prosím vás, konečně si prostudujte jazykový zákon, protože to vypadá tak, že vy máte svůj vlastní jazykový zákon a my na Slovensku máme další, jiný jazykový zákon a hovoříme tu o dvou různých zákonech.
Pocházím z Košic, je to kosmopolitní, 250-tisícové město, kde žije mnohočetná skupina Maďarů, Čechů, Rusínů, Ukrajinců, Romů a samozřejmě Slováků. Voliči před čtyřmi lety rozhodli, že v košickém regionu velmi úspěšně spolupracuje koalice nás - sociálních demokratů - s reprezentací maďarské menšiny. Jako regionální poslankyně konstatuji, že naše spolupráce je příkladná. Maďaři i Slováci u nás žijí ve shodě a nikoho nenapadne, aby se navzájem osočovali nebo napadali pro svoji národnost. V konkrétním životě lidí žádné rozpory nejsou, národnostní problém na smíšených územích neexistuje. Říkám to s plnou vážností. Kdyby vrcholní politici některých stran tuto otázku neživili pro svoje preference, ani v Evropském parlamentu by se tato otázka maďarské národnostní menšiny neotevírala, protože neexistuje.
Csaba Sógor
(HU) Francesco Capotorti. Když OSN pracovala na přípravě úmluvy, která se později stala známou jako "Úmluva o prevenci a trestání zločinu genocidy", byla jazyková a kulturní genocida projednávána spolu s fyzickou genocidou jako závažný zločin proti lidskosti.
Jazyková genocida byla v roce 1948 definována - čl. 3 odst. 1 - jako zákaz skupiny, která je schopna používat vlastní jazyk v každodenním styku, nebo ve škole, nebo zákaz vydávání knih či distribuce publikací v jazyce této skupiny.
Momentálně bohužel Slovensko není v Evropské unii jedinou takovou zemí, je však nejtypičtějším příkladem jazykové genocidy, jinými slovy, jazyková genocida je páchána v rámci země EU. To není nic, z čeho bychom měli radost, protože vedle Slovenska se v této souvislosti mohou ocitnout také Rumunsko, Řecko a Francie. Děkuji.
Leonard Orban
Úvodem bych se rád zaměřil na podstatu politiky mnohojazyčnosti, kterou jsme během tohoto období chtěli podpořit. Na jedné straně jsme chtěli být schopni zajistit respekt a úctu pro každý jazyk, kterým se mluví v Evropské unii, ať už hovoříme o národních, regionálních či menšinových jazycích nebo jazycích, jimiž hovoří občané, kteří přišli z jiných kontinentů. Na druhou stranu jsme chtěli zajistit, aby tato oslava rozmanitosti dosáhla společného cíle, který všichni chceme, tedy zachovat a upevnit jednotu Evropské unie, jinými slovy, naši jednotu. Hovoříme zde, chcete-li, o nejpřímějším uplatňování zásady "jednoty v rozmanitosti". Ve svém projevu nemohu jinak než dbát poznámek pana Swobody v tom smyslu, že díky tomu, co děláme, musíme hledat prvky, které nás spojí, nikoliv rozdělí.
Musíme respektovat každého, ale zároveň musíme být moudří a nalézt cesty ke vzájemnému porozumění, komunikovat a být schopni na sebe vzájemně působit. To je přesně důvod, proč mnohojazyčnost hrála a hraje nesmírně důležitou roli v posílení mezikulturního dialogu. Potřebujeme vést dialog, kterého bez jazyků nemůžeme dosáhnout.
Měl jsem příležitost navštívit všechny členské státy. Zároveň jsem měl příležitost cestovat do oblastí a regionů, ve kterých bohužel stále probíhají diskuse a spory, a některé jazyky jsou bohužel brány jako rukojmí pro některé politické zájmy, jež nejsou inspirovány jednotou EU. Také jsem řekl nahlas a zřetelně: musíme najít řešení, která nám umožní komunikovat a navzájem se ovlivňovat. To je také důvod proč, jak jsem již řekl, i v této situaci, kdy se zdá obtížnější některé věci přijmout, fakt učení a hovoření jazyky komunit, vedle kterých žijeme, nám nabízí důležitá řešení z hlediska vzájemného pochopení. Proto v situacích tohoto druhu, jichž existuje bezpočet, věřím, že můžeme docílit pokroku v oblasti vzájemného porozumění.
Například schopnost hovořit jazykem oblasti, kde jsou ve většině zástupci národnostních menšin, jinými slovy, schopnost hovořit jazykem těchto menšin, spolu se schopností národnostních menšin hovořit jazykem národního státu, staví mosty a vytváří body porozumění, které nám mohou pomoci.
Chci učinit několik poznámek o úsilí, které vynakládáme, abychom byli schopni nabídnout podporu všem jazykům, jimiž se hovoří v Evropské unii. Financujeme mnoho projektů souvisejících nejen s úředními jazyky, ale také s mnoha regionálními a menšinovými jazyky. Existuje bezpočet konkrétních případů, které Evropská komise podpořila, na druhé straně sítě organizací, určené na podporu regionálních a menšinových jazyků, stejně jako méně rozšířených jazyků v Evropské unii obecně. Nicméně jsme také financovali projekty spojené s konkrétními menšinovými a regionálními jazyky. Existují také konkrétní příklady způsobu, jakým tyto jazyky podporujeme. Jak jsem již řekl, a rád bych svá slova zopakoval, strategie pro mnohojazyčnost přijatá v roce 2008 je zaměřena na všechny jazyky, jimiž se hovoří v Evropské unii. Nemáme žádné překážky. Každý z těchto jazyků považujeme za přednost Evropské unie a, chcete-li, za součást kulturního dědictví, které nyní v Evropské unii máme.
Rád bych také samozřejmě řekl pár slov o změnách právních předpisů týkajících se používání slovenštiny na Slovensku. Jsme rádi, že v tuto chvíli pokračují rozhovory mezi maďarským a slovenským předsedou vlády o možnostech, které jim umožní najít společná řešení založená na vzájemném porozumění. Z hlediska Společenství chci zdůraznit, že vzhledem k extrémně širokému rozsahu použití tohoto zákona nejsme v současné době schopni posoudit všechny možné důsledky jeho prosazování. To je přesně důvod, proč je uplatňování tohoto zákona rozhodující, zejména způsob, jakým je uplatňován. V tomto bodě chci zdůraznit, že Evropská komise provede důkladnou analýzu, při níž podrobně prozkoumá způsob, jakým bude tento zákon uplatňován.
Rád bych na závěr ještě jednou zdůraznil, že se v rámci omezení poměrně limitovaných pravomocí, které máme, snažíme podporovat všechny jazyky, jimiž se v Evropské unii hovoří, ať už jsou úřední, regionální, nebo menšinové, jako je například velština, kde existují konkrétní příklady, jakým způsobem tyto jazyky podporujeme, nebo katalánština, u níž se například Evropská komise pokusila otevřít nebo upozornit lidi na používání tohoto jazyka. Máme například velmi podrobné internetové stránky a informace v katalánštině o politikách Společenství. Totéž se týká i baskičtiny a mnoha dalších jazyků. Chci ukázat, že tato úsilí nám umožňují ukázat konkrétní způsob, jímž chceme tuto politiku podporovat; považuji ji za důležitou politiku Evropské unie, která je vlastně součástí základu vytvoření Evropské unie.
Předsedající
Rozprava je ukončena.
Písemná prohlášení (článek 149)
Jim Higgins  
písemně. - Vítám kladný postoj Evropské komise a uznávám, že bylo dosaženo pokroku, jde-li o uznání menšinových jazyků. Nicméně stále musí být mnoho vykonáno, pokud chceme umístit menšinové jazyky na stejnou úroveň předních jazyků v rámci EU. V současné době je na plenárních zasedáních irština tlumočena do angličtiny a já jsem musel zastavit uprostřed jedné své minutové řeči (hovořil jsem irsky) a vrátit se do angličtiny pro nedostatek tlumočnické kapacity. Odpovídající vzdělání pro irské tlumočníky a překladatele je v současnosti k dispozici jen na Irské národní univerzitě v Galway (NUIG) a v profesních advokátních organizacích v Irsku; zatímco zde se rýsuje pokrok, apeluji na Komisi, aby poskytla další finanční prostředky na vytvoření nových uznávaných překladatelských kurzů irštiny - aby tak bylo k dispozici přiměřené množství irských tlumočníků s cílem umožnit evropským institucím nabízet kompletní irské překladatelské a tlumočnické služby, jak je uvedeno v čl. 146 parlamentního jednacího řádu. Jak jste řekl, "náš mezikulturní dialog nemůžeme upevnit bez mnohojazyčnosti", a mnohojazyčnost nemůže vzniknout bez odpovídajících školicích zařízení.
Alajos Mészáros  
Pane předsedající, dámy a pánové, jako Maďar ze Slovenska prohlašuji, že je slovenský jazykový zákon špatný. Není špatný, protože porušuje evropský systém hodnot, ale protože násilně zasahuje do práv několika set tisíců svobodných evropských občanů na používání jejich mateřského jazyka a nepřijatelným způsobem omezuje svobodné uplatňování tohoto práva. Strach z trestu a nejasné znění jazykového zákona vyúsťují v situace, kdy se občané ani neodváží použít svůj mateřský jazyk v místech, kde je to dovoleno. Na druhé straně, používání dvou jazyků je povinné, přestože je to zcela neopodstatněné.
Slovenská vláda, která rovněž přijímá nacionalistické ideály, obhajuje tento jazykový zákon tím, že patrně musela vytvořit určitou rovnováhu v oblastech jižního Slovenska mezi používáním slovenštiny a maďarštiny. Jak již bylo řečeno, toto by mělo znamenat, že Slováci žijící ve čtvrti obývané Maďary mají nárok na jakékoli oficiální informace v jejich jazyce. Toto nicméně platí pouze naopak, pokud je podíl menšiny nejméně 20 %. Jak pěkná rovnováha! Jen pomyslete, že tohle všechno se v Evropě děje ve 21. století!.
Rareş-Lucian Niculescu  
Menšiny národu přidávají hodnotu, pokud si zachovají své kulturní hodnoty. Proto je obzvláště důležité zachovávat kultury menšin. Z tohoto hlediska věřím, že Rumunsko, členský stát, jenž zastupuji, má jeden z nejmodernějších souborů zákonů chránících menšiny. V Rumunsku se mohou menšiny obracet na soudy ve svém mateřském jazyce. Mají školy, kde se vyučuje v jejich mateřských jazycích. Všech 19 rumunských menšin má zastoupení v parlamentu. V oblastech, kde menšiny čítají 20 % populace, musí úřady vydávat dokumenty v menšinových jazycích. Všechna rozhodnutí jsou vydávána v rumunštině, stejně jako v menšinových jazycích dané oblasti. Věřím, že rumunské právní předpisy upravující tuto problematiku mohou být považovány za vzor osvědčených postupů a též za měřítko, jde-li o práva menšin a používání jejich jazyků.
