Obchod a změna klimatu (rozprava)
Předsedající
Dalším bodem je zpráva Alaina Lipietze jménem Výboru pro mezinárodní obchod o obchodu a změně klimatu.
Alain Lipietz
Paní předsedající, pane komisaři, dámy a pánové, tato zpráva je důležitá s ohledem na nadcházející konferenci na Bali.
Jsme si vědomi toho, že mezinárodní obchod se rozvíjí dvakrát rychleji než hrubý světový produkt. To znamená, že obchod vyvolává nárůst dopravního průmyslu, jednoho z největších producentů skleníkových plynů. Také umožňuje přemisťování výroby, což může být dobré z hlediska vytváření pracovních míst a použití regulací týkajících se výplat, ale vzhledem k tomu, že se naprosto neohlíží na cenu skleníkových plynů, vytvářených tímto pracovním odvětvím, může také urychlit produkci skleníkových plynů a tím klimatické změny.
Pro představu několik číselných údajů: lodě převezou 40x více nákladu než letadla a produkují pouze dvakrát více skleníkových plynů, přesto stále používáme pro přepravu zboží spíše letadla, abychom optimalizovali koloběh produkce. Proto cítím, že Sternova zpráva a další čtyři zprávy Mezivládního panelu pro změnu klimatu nám dávají jasný signál, že je rozhodně výhodnější čekat půl dne či další tři dny, než zboží dorazí do svého cíle, než ničit naše klima za cenu, kterou Sternova zpráva odhaduje na 5 000 miliard dolarů.
Kromě této poznámky se zpráva snaží otevřít nové přístupy. Samozřejmě existují určité zavedené přístupy k dopravě. Jsme potěšení výsledkem nedávného hlasování o zapojení leteckého průmyslu do evropského systému kvót. Zpráva podporuje uvažování o organizaci průmyslu takovým způsobem, abychom snížili geografický rozsah výrobních řetězců - tedy vyráběli blíže ke koncovému uživateli -, a přináší také mnoho návrhů ve vztahu k obchodu s komoditami souvisejícími s životním prostředím.
V kontextu WTO a dvoustranných či dvouregionálních smluv - tedy smluv, které nyní uzavíráme - navrhujeme dát prioritu posouzení dopadů na změnu klimatu v rámci zhodnocení provedeného v rámci těchto dohod o vlivech na životní prostředí. Také navrhujeme, aby se prioritou stalo značné omezení celních i necelních překážek - zde hovoříme hlavně o královstvích -, které jsou překážkou obchodu s vlastním zbožím a službami. Právě ty mohou přispět ke snížení produkce skleníkových plynů.
To vše se musí odehrávat v mnohostranném kontextu, pokud možno s WTO, s vyloučením jakýchkoli dvouregionálních dohod, které se v Evropě momentálně vyjednávají. Nicméně nemůžeme vyloučit možnost, že po roce 2012, tedy v první fázi po Kjótském protokolu, nedosáhne lidstvo jednotné dohody ohledně boje se změnou klimatu. V takovém případě rozhodnutí Evropy vést boj se změnou klimatu jistě zasáhne některá její odvětví. Nezasáhne však všechny. V mnoha případech nás povede čelní pozice v boji proti změně klimatu na pokraj konkurenceschopnosti. V některých případech, a tady mluvím především o betonářském průmyslu, mohou nastat obrovské problémy a tento průmysl může být i přesunován do jiných oblastí. V takovém případě, a pokud budou vyčerpány všechny možnosti uzavření mnohostranných dohod, navrhujeme přijetí článku 20 všeobecné dohody o clech a obchodu (GATT), jinými slovy upravení hraničních cel, aby byla znovu nastolena spravedlivá obchodní soutěž.
Toto, dámy a pánové, je základ pro mé návrhy.
Stavros Dimas
člen Komise. - (EL) Paní předsedající, dámy a pánové, jsme vděčni za iniciativu Výboru pro mezinárodní obchod, která se týká obchodu a změny klimatu.
Zpráva, jejímž autorem je Alain Lipietz, je užitečným zdrojem politických návrhů a idejí. Jsme touto zprávou potěšeni, jelikož připouští propojení různých aspektů vyjednávání.
Změna klimatu je velmi vážným problémem, který v podstatě ovlivňuje všechna odvětví lidské činnosti, obchod nevyjímaje. Musíme usilovat o stanovení vzájemně podpůrné a soudržné politiky. Evropská unie má za cíl zjednodušení obchodu a zajištění toho, aby obchod vzkvétal a podílel se na dalších odvětvích politiky, jako například politiky v oblasti změny klimatu.
Vítáme skutečnost, že zpráva rozeznává možnost vyjednávání ohledně zboží a služeb s vlivem na životní prostředí. Takto, jak věříme, přispěje obchod významně k boji proti změně klimatu. Doufáme, že se v této věci posuneme dál v rámci pobíhajících mnohostranných jednání o obchodu pro rozvojovou agendu z Dohá. Teší nás, že zpráva uznává potřebu sekretariátů pro vyjednávání dohod v oblasti životního prostředí. Tyto sekretariáty by obdržely pozorovatelský statut WTO, o což usilujeme v právě probíhajících jednáních. Také nás těší zjištění, že naše nové dohody o volném obchodu mohou přispět k řešení otázek změny klimatu, a to prostřednictvím zvláštních ustanovení.
Souvislost mezi možnostmi přístupu na nové trhy, tedy nárůstem obchodních toků, a politikami v oblasti změny klimatu, je nasnadě.
Politiky životního prostředí poskytují silný základ pro rozvoj technologických inovací a podporu ekonomického výkonu. Vědecké a ekonomické údaje ukazují zcela jasně, že výhody plynoucí ze zahrnování změny klimatu převažují nad náklady na redukční politiky.
Přijetí dalších opatření, která napomohou v boji proti změně klimatu, může vést k výraznému zvýhodnění výrobců v zemích, v nichž byla na produkci uhlíku uvalena omezení, jelikož v kombinaci s dalšími politickými nástroji toto povede k nižší spotřebě cenných zdrojů a k technologické inovaci, která bude k životnímu prostředí šetrná. Takovéto inovaci se na trhu otevírají nové možnosti. Nastane tedy situace, která bude příznivá pro všechny, ať už z pohledu konkurenceschopnosti či životního prostředí. Musíme nadále hledat další příležitosti k zesílení pozitivního přínosu, jaký má obchodní politika, která se zaměřuje na boj se změnou klimatu.
Chtěl bych říci, že zpráva v této souvislosti také zahrnuje záležitosti vývozních úvěrů, postupné odstranění dotací obchodu s negativním dopadem na klima a zesílení a rozšíření přístupu na trh pro přímé zahraniční investory. To vše jsou velmi zajímavá témata, která můžeme podrobněji prodiskutovat.
Musíme také pokračovat v úsilí o dosažení kritérií udržitelnosti v souvislosti s dřevařskými a lesními produkty, odlesňováním a nelegálním kácením stromů.
Závěrem mi dovolte vám znovu poděkovat za tento hodnotný příspěvek do diskuse o změně klimatu v tomto velmi důležitém okamžiku, jen několik dní před začátkem konference na Bali, která se zabývá změnou klimatu. Doufáme, že tato konference přinese motivaci pro vyjednávání o mezinárodní dohodě po roce 2012.
Jens Holm
navrhovatel stanoviska Výboru pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin. - (SV) Paní předsedající, je nejvyšší čas, aby si světový obchod uvědomil svou zodpovědnost za klima. Od roku 1990 narůstá objem světového obchodu exponenciálně. Jaké má tento růst důsledky pro životní prostředí? Samozřejmě se zvyšuje objem dopravy a tím i emise. Je snad rozumné, aby chovatelé dobytka z EU dováželi tuny sóji z Brazílie pro potřeby evropského trhu s masem, nebo aby se ryby nalovené v Norsku odvážely na porcování a čištění do Číny a pak zpět do Evropy na konzervaci? Ne, samozřejmě že ne!
Naše vynikající stanovisko nám dává příležitost přijmout konkrétní opatření, abychom se s takovým jednáním vypořádali. Požadujeme, aby dopravní průmysl nesl zodpovědnost za dopad na životní prostředí. Chceme rozšiřovat technologie šetrné k životnímu prostředí do rozvojových zemí, například tím, že základně pozměníme patentové právo a právo na duševní vlastnictví. Chceme zrušit dotace na ekologicky nevhodnou výrobu elektrické energie. Požadujeme povinnou certifikaci o nezávadnosti pro životní prostředí u biopaliv a naším cílem je také, aby všechny obchodní smlouvy byly sjednávány s ohledem na klima. To je jen několik příkladů z této vynikající zprávy. Pokud všech cílů dosáhneme, podaří se nám zařadit světový obchod jako součást řešení, nikoliv součást problému.
András Gyürk
Děkuji za slovo, paní předsedající. Pane komisaři, dámy a pánové, spojování obou témat projednávaných ve zprávě, kterou máme před sebou, je velmi aktuální. Spojení mezi určitými druhy obchodování a změnou klimatu je stále zřejmější. Je neoddiskutovatelné, že intenzivní mezinárodní obchod způsobuje nárůst mnoha škodlivých důsledků, včetně zvyšování emisí oxidu uhličitého a současného zmenšování porostů absorbujících skleníkové plyny. Navzdory tomu všemu jsem přesvědčen, že nelze postavit rovnítko mezi volný obchod jako takový a poškozování životního prostředí. Rozvoj obchodu a mezinárodní rozdělování práce zvyšuje efektivitu výroby, což převyšuje všechny jeho negativní dopady. Tato skutečnost může vést ke snížení spotřeby všech zdrojů.
Dovolte mi, abych jako zpravodaj Výboru pro průmysl zdůraznil tři hlavní myšlenky stanoviska, které náš výbor připravil. Zaprvé je velmi důležité, aby byly obchodní překážky pro technologie šetrné k životnímu prostředí odstraněny co nejrychleji. Něco takového bude vyžadovat, aby se Evropská unie ujala aktivní role v mezinárodních vyjednáváních ohledně změny klimatu.
Za druhé musíme usilovat, aby ceny výrobků napříště odrážely jejich škodlivý dopad na životní prostředí, které nejsou okamžitě pozorovatelné, což zahrnuje i změnu klimatu.
A konečně za třetí cítíme, že dostatečně hloubková diskuse ohledně vztahu mezi obchodem a změnou klimatu má pro Společenství prvořadý význam. Tím více, že Evropa může sehrát hlavní roli ve vývozu "zelených" výrobků a služeb do celého světa.
Dámy a pánové, jak je patrné z mého předchozího projevu, členové Výboru pro průmysl se jednomyslně shodli na tom, že odstraňování obchodních překážek a jakékoli opatření pro zamezení změně klimatu může být uskutečněno pouze v nejširší možné mezinárodní spolupráci. Diskuse v rámci výboru nám potvrdila, že v souvislosti se změnou klimatu není obchod jen problémem, ale také součástí řešení. Děkuji mnohokrát, paní předsedající.
Georgios Papastamkos
Paní předsedající, dámy a pánové, Unie musí zaujmout vedoucí postavení - jak už se jí ve velké míře daří nyní - v přijímání politik, které mají na zřeteli životní prostředí. V tomto ohledu byl váš příspěvek do rozpravy, pane Dimasi, zcela zásadní. Přijetí všech dílčích strategií pro modely udržitelného rozvoje je v každém případě primárním regulačním cílem.
Posilování mezinárodního obchodu se všeobecně přisuzuje přínos k rozvoji světové ekonomiky a rozhodně také přínos nejen pro rozvinuté, ale i pro rozvojové země. Rychle se zvyšující objem přeshraničního obchodu nicméně představuje problém pro politiku v oblasti klimatu. Hranice vzájemného podpůrného či protichůdného vztahu mezi světovým obchodním systémem a politikami pro boj se změnou klimatu jsou předmětem zprávy, o které diskutujeme. Naneštěstí lze ve zprávě vystopovat nevyrovnanost mezi obchodní složkou a složkou životního prostředí. Rychlý rozvoj mezinárodního obchodu by měl být projednáván pouze jako faktor způsobující napětí v životním prostředí. Přijímání politik v oblasti klimatu navíc není samo o sobě dostatečné. Je nutné vytvořit obecný soudržný plán, který bude odrážet preference dopravy, obchodu, průmyslu, energetiky a zemědělství šetrných k životnímu prostředí. V každém případě nestačí snaha samotné Unie na to, abychom mohli bojovat se změnou klimatu. Světové prvenství Unie ve vytváření modelů ochrany životního prostředí a sociální ochrany musí pokračovat a musí být také podporováno v rámci obchodních vztahů se zeměmi mimo EU.
Dámy a pánové, návrh usnesení obsahuje několik klíčových bodů. Skupina Evropské lidové strany a Evropských demokratů se shodla na tom, že konečné hlasování pro usnesení by mělo vycházet z výsledku hlasování o těchto bodech.
David Martin
jménem skupiny PSE. - Paní předsedající, když přijde řeč na změnu klimatu, je na obchod často nazíráno jako na součást problému, a je pravdou, že některé druhy obchodu prostě nemohou být ospravedlněny. Posílání skotských krevet do Thajska, aby tam byly očištěny a pak vráceny do Skotska, je nesmysl a ztráta energie. Nicméně, jak ukazuje dobře odůvodněná zpráva pana Lipietze, obchod může být také součástí řešení. Uvedu jen tři krátké příklady.
Zaprvé, stanovení vysokých evropských norem energetické účinnosti pro domácí zařízení, jako jsou ledničky, myčky nádobí, mikrovlnné trouby a tak dále může vést nejen ke snížení emisí oxidu uhličitého zde, ale může také vytvořit podmínky pro vyšší normy také jinde. Například jediná továrna v Číně vyrábí 80 % všech světových mikrovlnných trub. Je nepravděpodobné, že bude chtít vyrábět jeden standard pro Evropu a další pro zbytek světa nebo snad pro svůj domácí trh.
Druhým zmiňovaným příkladem, o kterém hovoří Výbor pro průmysl, jsou takzvané zelené produkty, nebo přesněji produkty a služby šetrné k životnímu prostředí. Pokud odstraníme cla na toto zboží a služby, podpoříme obchod s produkty, které pomohou třetím zemím snížit emise uhlíku. Příkladem může být vývoz energeticky úsporných generátorů, vlnové technologie a solárních panelů. Opět použiji příklad Číny. Čína v současné době každoročně zvyšuje svou kapacitu pro výrobu elektrické energie o takové množství, které se rovná celkové výrobní kapacitě Spojeného království. Je tedy jasné, že povzbuzení Číny k používání nejnovějších a nejúčinnějších technologií může hrát důležitou roli v povolování dalšího rozvoje této země, aniž bychom byli svědky odpovídajícího nárůstu uhlíkové stopy.
Třetím a posledním příkladem je povzbuzování spotřebitelů, aby činili informovaná rozhodnutí ohledně nákupu zboží tím, že jim poskytneme dostatek informací ohledně dopadu každého produktu na životní prostředí. Musíme však být opatrní a zajistit, že budou informace správně propočítány a prezentovány. Označení "food miles" ("míle, které jídlo urazilo"), které v současnosti používají některé britské supermarkety, je nevyhovující a může podávat mylné informace. Květiny z Keni například mají daleko menší negativní dopad na životní prostředí než květiny, které se pěstují v holandských sklenících, ale pohled na etiketu může vést ke zcela jinému závěru.
Zbigniew Krzysztof Kuźmiuk
Paní předsedající, vzhledem k tomu, že přebírám v této rozpravě ohledně dopadu světového obchodu na změnu klimatu slovo jménem Unie pro Evropu národů, chtěl bych upozornit na následující problémy.
Zaprvé, jako světový vůdce v úsilí o boj se změnou klimatu požaduje Evropská unie celosvětové snížení emisí skleníkových plynů o 25 % až 40 % do roku 2020. Měli bychom mít nicméně na paměti, že pokud Evropská unie tohoto snížení emisí dosahuje hlavně v důsledku svých vlastních aktivit jen s malým přispěním ostatních zemí, může být ohrožen její ekonomický rozvoj.
Zadruhé ekonomické subjekty, které jsou v EU podrobeny různým omezením v důsledku úsilí o snížení emisí skleníkových plynů, nemohou dále konkurovat subjektům, které působí v zemích, kde taková omezení neplatí. Mnoho odvětví a výrobků v Evropě zaniklo kvůli nekalé hospodářské soutěži výrobců z jihozápadní Asie a Jižní Ameriky.
Zatřetí, po přijetí omezení, která se vztahují ke zvýšeným emisím skleníkových plynů na území Evropské unie, jsme byli svědky přesunu mnoha továren za hranice Evropy, kde taková omezení neexistují. Důsledkem je nenávratná ztráta mnoha pracovních míst v Evropě.
Začtvrté, pokud nebude dosaženo žádné dohody ohledně snižování emisí skleníkových plynů na celosvětové úrovni a Evropská unie bude muset v tomto úsilí pokračovat sama, měly by být zavedeny kompenzační daně na hranicích Unie. Toto by se mělo uplatňovat obzvláště pro ta odvětví, ve kterých je již nyní silně ohrožena konkurenceschopnost, jelikož výrobní náklady neberou v potaz náklady environmentální. Kdykoli to bude možné, je třeba vzít při sjednávání dvoustranných obchodních smluv mezi Evropskou unií a třetími zeměmi v potaz takzvaný klimatický rozměr obchodu.
Stejná pravidla by se měla uplatňovat i pro spekulace podporované Evropskou investiční bankou. V případě podpory jiným typem podniku by měla být tato pravidla provedena národními agenturami, které se zabývají zárukami na vývozní úvěry a přímé investice.
Graham Booth
jménem skupiny IND/DEM. - Paní předsedající, Al Gore prohlašuje, že diskuse o globálním oteplování skončila a že bylo bezpochybně prokázáno, že za tento fenomén je odpovědná lidská činnost.
Nedávno jsem výboru přednesl, že obrovský vliv Slunce na zemské klima v průběhu milionů let nesmí být v této diskusi ignorován a že sled dlouhých dob ledových, přerušovaných krátkými dobami meziledovými, je nejpravděpodobnějším vysvětlením pro klimatické změny. Můj příspěvek byl přijat s velikou nevolí.
Nicméně pan předsedající Markov trval na tom, že není správné požadovat vymýcení názoru, který se rozchází se současným ortodoxním přesvědčením. Prosím připomeňme si, že v 17. století prohlašoval Galileo, že Země rotuje kolem Slunce, a katolická církev mu hrozila mučením za to, že si troufl protiřečit přijaté skutečnosti, že Země je středem vesmíru. Církve uznala, že měl Galileo pravdu, až v roce 1992.
Samotný oxid uhličitý, který se objevuje v debatách o globálním oteplování, je triviální množství, které je vyprodukováno spalováním fosilních paliv. Toto relativně malé množství je jediným moderním a neobvyklým přídavkem k obrovskému množství této sloučeniny, neustále produkované všemi živočichy a rozkládající se organickou hmotou a také prostřednictvím sopečné aktivity.
Než budeme riskovat zničení světových ekonomik daněmi za emise uhlíku a podobnými věcmi, vraťme se prosím k diskusi a dokonale se ujistěme, na čí straně je pravda.
Daniel Caspary
(DE) Paní předsedající, vážení kolegové, pokud se zabýváme tímto návrhem zprávy, musíme se též zabývat skutečným problémem, kterým je zejména vztah obchodu ke změně klimatu.
Naneštěstí se zpravodaji v první verzi zprávy nepodařilo předložit ekonomicky příznivé a sociálně slučitelné návrhy na řešení tohoto problému. Dle mého názoru má autor příliš mnoho nejasností jak ve své zprávě, tak v sobě samém, a to v otázkách obchodu a dopravy. Problémem není ani světový obchod, ani světové rozdělení pracovních sil, a už vůbec není problémem to, že oblasti, které byly nebo ještě stále jsou chudé, zažívají v současnosti díky obchodu ekonomický růst. Ne, naším problémem je bezesporu to, že doprava není dost efektivní a dost šetrná k životnímu prostředí. Naším problémem je zcela nepochybně to, že díky chudobě či malé prosperitě v určitých oblastech světa si mnoho zemí nemůže dovolit taková opatření na ochranu klimatu, jaká by byla zapotřebí a jaká jsou ekonomicky a ekologicky smysluplná.
Pouze tak, že tyto oblasti začleníme do světového obchodu, dosáhneme toho, že si budou moci dovolit opatření na ochranu klimatu a životního prostředí. Pokud každý den zápasíte o holé přežití, rozhodně nepřemýšlíte o ochraně životního prostředí a klimatu. Pouze s pomocí dobře fungujícího světového trhu budeme schopni prodávat naše moderní technologie po celém světě a tak přispět k ochraně klimatu.
A to je důvodem, proč je dle mého názoru třeba více obchodu, ne méně obchodu - jako správné řešení problémů obchodu a změny klimatu.
Jsem tedy nesmírně vděčný za to, že můj kolega Georgios Papastamkos byl schopen zavést mnoho důležitých témat do debaty ve výboru, a jsem také vděčný skupině ALDE, že připravila mnoho pozměňovacích návrhů pro zítřejší plenární zasedání, které směřuje k tomuto tématu.
Rád bych své vystoupení zakončil žádostí. V diskutované zprávě se naneštěstí vyskytuje několik míst, které diskreditují náš systém sociálně tržní ekonomiky. Měli bychom najít způsob, jak odstranit tyto výlevy proti našemu ekonomickému systému, který přinesl prosperitu a sociální jistoty tolika lidem. Byl bych rád, kdyby skupiny prokázaly určitou míru kreativity, aby tak naše skupina mohla hlasovat pro tuto zprávu.
Elisa Ferreira
(PT) Chci nejprve poblahopřát zpravodaji k jeho podrobné práci o tak komplexním problému, jakým je vztah obchodu a změny klimatu. Evropa byla a stále je světovým vůdcem boje proti zhoršování změny klimatu. Nicméně abychom si získali důvěru a dosáhli navrhovaných cílů, musíme posílit soudržnost různých evropských politik v této oblasti. Obzvláště nesmíme zapomínat na evropskou obchodní politiku, jednu z nejstarších společných politik Unie. Rovnováhy mezi životním prostředím a obchodem není jednoduché dosáhnout a není ji dosahováno dostatečně, obzvláště v rámci Světové obchodní organizace.
V rámci Evropské unie je pro dosažení cílů pro klimatickou změnu nutno efektivního úsilí o snížení emisí uhlíku, což bude mít vliv na výrobní podmínky a příslušné náklady v narůstajícím počtu výrobních odvětví. Je čas, abychom se sami sebe zeptali, jestli dává smysl, aby, v kontextu globální soutěže a s ohledem na otázku přežití planety, tento pokus o boj se změnou klimatu byl víc než cokoli jiného čistě evropskou záležitostí? Je přijatelné, aby byly emise v tolika odvětvích přesunuty pryč z evropské půdy do světových oblastí, které jsou méně chráněné proti poškozování životního prostředí? Může být poškozování životního prostředí legitimním zdrojem konkurenceschopnosti? Je přijatelné, aby existovala různá pravidla ohledně vlivu na životní prostředí pro hlavní světové druhy zboží, a to podle toho, v které části planety bylo zboží vyrobeno?
U všech těchto otázek je podle mě odpověď negativní. Musíme nalézt rovnováhu mezi životním prostředím, včetně změny klimatu, a obchodem, která zajistí kolektivní, spravedlivé a vyrovnané úsilí, které by zahrnovalo všechny, obzvláště všechny hlavní světové obchodní partnery. Nová rovnováha mezi rozvojem rozlehlých chudých oblastí světa a přežitím planety musí být rychle nalezena s pomocí dialogu, vzájemného respektu a odhodlání k plnění sbližujících se cílů. Úsilí musí být globální a můžeme jen doufat, že v prosinci na Bali započne tento proces s vážností a odhodláním.
Stavros Arnaoutakis
(EL) Paní předsedající, pane komisaři, dámy a pánové, je pravdou, že objem obchodních transakcí se v evropském i světovém měřítku za poslední léta významně zvětšil. Tento vývoj podporuje ekonomický rozvoj národů, avšak má také nezanedbatelný vliv na změnu klimatu. Chtěl bych tedy sám za sebe vyjádřit své obavy, které se týkají tohoto specifického problému. Musíme se rozhodnout, jak může obchodní politika pozitivně přispět k vyřešení problému změny klimatu.
Cíl, který jsme si stanovili, tedy snížení emisí o 20 % do roku 2020, je celkem ambiciózní. Doufám, že tuto sázku vyhrajeme, protože prohra by nás stála velmi mnoho. Zde bych rád zdůraznil příspěvek pana komisaře a poblahopřál mu k jeho iniciativám a snahám v tomto směru.
Pro změnu dopravních prostředků na ty, které jsou k životnímu prostředí šetrnější, je potřeba větší podpory a většího úsilí, stejně jako pro podporu šetrnějšího průmyslu, vývoje nových technologií a finančních překážek pro aktivity, které mají na životní prostředí negativní dopad. Totéž platí pro efektivní spolupráci mezi OSN, Světovou obchodní organizací a Evropskou unií a probíhající konzultace a zúčastnění občanů a nevládních organizací, které působí v oblasti životního prostředí. Také Evropský parlament zde hraje důležitou roli. Doufám, že výsledky prosincové konference na Bali přinesou optimistické závěry, ve které všichni doufáme.
Předsedající
Rozprava je ukončena.
Hlasování se bude konat ve čtvrtek 29.listopadu 2007.
Písemná prohlášení (článek 142)
Eija-Riitta Korhola  
písemně. - (FI) Je nutností, aby politika pro boj se změnou klimatu byla nadále produktivní. Zpráva je jistě považována za cennou a je zdrojem pro velmi potřebnou diskusi. Obchodní politika musí být zahrnuta do politiky týkající se klimatu, protože narůstající obchod vede ke stále většímu množství skleníkových plynů. Na druhé straně je obchodní politika velmi specificky efektivní formou politiky v oblasti klimatu a může tedy být součástí řešení problému.
Zaprvé, obchodní politika má velikou váhu v podpoře technologií šetrných k životnímu prostředí. Mezinárodní obchod je jedním z nejúčinnějších nástrojů pro změnu technologií. Světová obchodní organizace zde hraje důležitou roli. Je totiž zásadní, aby byla odstraněna cla za produkty šetrné k životnímu prostředí a aby byla zlepšena práva týkající se duševního vlastnictví. Na druhou stranu nelze tolerovat, že WTO například stále podporuje dotace na fosilní paliva a brání tak v cestě směrem k šetrným technologiím.
Z nepříliš dobrého důvodu čerpá zpráva mnoho z úspěchu Kjótského protokolu. Tento protokol je plný mezer, které ve skutečnosti situaci jen zhoršují. Jednostranné akce poškozují hospodářskou soutěž a vedou k obrovským emisím uhlíku. Přesouvání emisí z místa na místo nevede k jejich snižování. Navíc, solidarita k lidem v rozvíjejících se zemích nesmí vést ke znečištění jejich životního prostředí. Kjótský protokol vede k enviromentálnímu vykořisťování. Změna klimatu je veskrze globálním fenoménem, a proto si žádá globální řešení. Globální schéma obchodování s emisemi, které by bylo povinně závazné pro všechny průmyslové země a rostoucí ekonomiky, je tedy zcela zásadní.
Zcela se přikláním k obavám o osud lesů v souvislosti s nárůstem obchodu, které se objevují ve zprávě. EU musí věnovat zvláštní pozornost riziku, které pro lesy znamenají biopaliva. Cíle, které stanovila Komise ohledně obnovitelných zdrojů energie, také nesmí přispět k urychlování klimatických změn.
