Egyperces felszólalások (az eljárási szabályzat 150. cikke) 
Elnök
A következő napirendi pont az egyperces felszólalások, politikai jelentőségű ügyekben.
Damien Abad
(FR) Tisztelt elnök úr! A legsúlyosabb pénzügyi világválságot éljük 1929 óta, ezért Európa nem állhat tétlenül. Továbbá, a nemzetközi pénzügyi rendszer szabályozása nem a jobb- vagy a baloldal, vagy akár a közép dolga: ez mindenkit érint szerte a világon. Szilárdan hiszem, hogy Európának vezető szerepet kell játszania, ahogy arra múlt márciusban is képes volt, amikor is felszólította a Bizottságot és a tagállamokat, hogy összpontosítson a nemzetközi pénzügyi tevékenységek megadóztatásának kérdésére.
Most, majdnem egy évvel később, eggyel magasabb sebességi fokozatba kell kapcsolnunk, és mindent meg kell tennünk annak biztosítása érdekében, hogy Európa az inspiráció forrásává és kezdeményezések mozgatórugójává váljon. Ezért felszólítom az Európai Parlamentet, hogy foglaljon el egy közös, erőteljes és követelő álláspontot a pénzügyi tevékenységek adóztatásának nemzetközi szinten történő bevezetése érdekében.
A G20 francia elnökségével - amely prioritássá tette a nemzetközi pénzügyi szabályozást - Európának kivételes alkalma nyílik arra, hogy úttörő módon alkalmazzon egyfajta humanista elképzelést örökké változó világunkban. Egy ilyen típusú adó praktikus, hasznos és igazságos eszköz lenne a kezünkben. Európának, és az Európai Parlamentnek is, fel kell állnia rajtvonalhoz.
Marc Tarabella
(FR) Tisztelt elnök úr! Ma, február 14-én, Valentin-napon, arról szeretnék beszélni, hogy Európában minden ötödik nő családon belüli erőszak áldozatává válik.
Európában a nők 40-50%-a él át szexuális zaklatást a munkahelyén. A 21. században élünk, és Európa még mindig nem hozott semmilyen jogszabályt a nők elleni erőszak megszüntetése érdekében. Az Európai Parlament több ízben kérte ezt, ahogy a Tanács is, és a Bizottság is ígéretet tett rá, de mégis, hol van a nők elleni erőszak leküzdését célzó európai stratégia?
A nők elleni erőszak az emberi jogok megsértésének legsúlyosabb és legelterjedtebb módja Európában. Európai fellépésre van szükség ahhoz, hogy le tudjuk küzdeni a nők védelme terén az országaink között tapasztalható óriási különbségeket. Hogy számokat is említsek, a nők ellen az otthonukban elkövetett erőszak - csak hogy ezt az egy, sajnos meglehetősen elterjedt típust említsem - ma 1 millió euróba kerül nekünk minden félórában. Ha modernebb és demokratikusabb Európát szeretnénk, határozott stratégiára van szükségünk a nők elleni erőszak leküzdéséhez.
Izaskun Bilbao Barandica
(ES) Tisztelt elnök úr! Az ETA rengeteg fájdalmat okozott, ezért végleg el kellene tűnnie. A baszk társadalom elutasítja a bűncselekményeit. Az egyetlen politikai opciót, amely nem ítélte el őket, betiltották. Február 7-én korrigálták pozíciójukat. Új pártot alapítottak, amely megfelel a spanyol törvények és bírósági határozatok követelményeinek. Végre tehát odafigyeltek arra, mit kíván tőlük már évtizedek óta a baszk társadalom, annak intézményei és jog szerinti képviselői, akik szintén annak biztosításáért dolgoznak, hogy az áldozatok szenvedését elismerjék és kompenzálják.
Azt is el kell azonban mondani, hogy a Spanyolországban az ETA ellen alkalmazott kivételes büntetőjogi kritériumok alkalmanként az alapvető jogok súlyos megsértését eredményezték. Egyes ideológiákat, sőt még a baszk nyelvet is indokolatlanul kriminalizálták a terrorizmus elleni harc nevében. Én magam is felszólaltam itt már korábban az Egunkaria című újság ügyében. És vannak egyéb példák is, amelyeknek nem szabad megismétlődniük.
Mindezen okokból kifolyólag támogatnunk kell az új párt részvételét a közelgő májusi választásokon.
Oriol Junqueras Vies
(ES) Tisztelt elnök úr! A Bilbao képviselőtársam által elmondottak mentén haladva én azt szeretném elmondani a Tisztelt Háznak, hogy néhány nappal ezelőtt a spanyol kormány leállította egy új baszk politikai csoportnak a politikai pártok jegyzékébe való felvételének a folyamatát. Úgy véljük, hogy egy efféle intézkedés nem felel meg a jó európai gyakorlatnak, és hogy más EU-tagállamokban nem találnánk hasonló példát.
Úgy gondoljuk, el kell mondani, hogy a spanyol államot több ízben érte kritika a nemzetközi szervezetek, pl. az Amnesty International részéről, amiért még mindig alkalmaz kínzást. Arra is szeretnénk rámutatni, hogy az Emberi Jogok Európai Bírósága is számos alkalommal bírálta a kínzás gyakorlatát, vagy végül magát a tényt, hogy ez nincs megfelelő módon felderítve.
Szeretnénk elmondani, hogy az, hogy az ETA-rabok közül sokakat távol tartanak az otthonuktól, egyértelműen ellentmond a törvény általános alapelveivel, és ezért úgy érezzük, hogy az Európai Uniónak mindenképpen bele kell folynia a békefolyamatokba.
Marisa Matias
(PT) Tisztelt elnök úr! Az élelmiszer ára soha nem látott magasságokba ért, és most ismét emelkedik, immáron hetedszer. Számos tényező járul hozzá ehhez az áremelkedéshez, amelyek közül az első egy rövid távú tényező. Ennek pedig az egyes országokban, így például Oroszországban és Argentínában egy időben tapasztalható rossz időjáráshoz van köze.
Két tényező azonban strukturális természetű, és ez az, amiért most felemlítem őket. Az első azzal kapcsolatos, hogy egyes élelmiszer-termelők és -fogyasztók, akik korábban exportáltak, most importálnak - ilyen, például, Kína esete. A második tényező azzal van összefüggésben, hogy néhány nagy multinacionális cég saját érdekében befolyásolni tudja az árakat. Erre nagyon jó példa a gabona: ezen a téren hat nagy multinacionális vállalat uralkodik.
Ebben a helyzetben a termelők rendkívül bizonytalanok az élelmiszer-ipari termékek áraival kapcsolatban. Európának ismét meg kell tennie azt, amit jó ideje felfüggesztett már, vagyis meg kell védenie a termelőit és a fogyasztóit. Nem engedhetjük meg magunknak, hogy naivak legyünk egy olyan világban, ahol mindenki a védelem különböző formáira hagyatkozik, és ahol a multinacionális vállalatok manipulálják az árakat.
Slavi Binev
(BG) Tisztelt elnök úr! Azért szeretnék szót ragadni, hogy kifejezzem a Bizottság eljárásjogi apátiája felett érzett csalódottságomat, amelyet akkor tapasztalunk, ha írásbeli választ kérünk tőlük.
Számos alkalommal fordult elő, hogy jóval a háromhetes határidő lejárta után kaptam választ a kérdésemre. És nem csak az eljárás hosszadalmas, de a válaszok is homályosak, szűkszavúak és legtöbbször az "Önnek igaza van, de ez nem az én feladatkörömbe tartozik” típusúak.
Tisztelt képviselőtársaim, én egy olyan országot képviselek, ahol húsz évvel ezelőtt, egy másik politikai rendszerben az intézmények szokás szerint elhárították maguktól a felelősséget, és nem válaszoltak, mert az volt az egyszerűbb. Nem ez a kommunikáció helyes módja. Ez helytelen megközelítés, és kíváncsi lennék, hogy ha a Bizottság felénk, az Európai Parlament képviselői felé is ilyen távolságtartóak, vajon hogy viseltetnek az átlagos európai polgárok iránt? Sajnos tartok a választól.
Jim Higgins
Tisztelt elnök úr! Ma nemcsak Valentin, azaz Bálint nap van, hanem ma van az epilepszia európai napja is, mivel Szent Bálint állítólag epilepsziás volt.
Az epilepszia európai napjának célja, hogy eloszlassa az epilepszia körüli mítoszt és felszámolja a stigmákat, amelyek megbélyegzik azt a hatmillió embert, akik az Európai Unióban e betegségben szenvednek. Az én hazámban, Írországban, amely egy kis ország, 37 000 ember él együtt nap mint nap az epilepsziával. E kampány fő célja, hogy elősegítse az epilepsziával kapcsolatos még nagyobb nyitottságot és alaposabb ismereteket, és gondozási kérdésekről tájékoztassa az epilepsziában szenvedőket.
Az én hazámban jelenleg óriási hiány van neurológusokból - nálunk a legrosszabb a helyzet az Európai Unión belül -, ezért előfordul, hogy akár két évet is kell várni egy vizsgálatra. Ez felháborító. És óriási különbség mutatkozik az Európai Unió országai között az epilepszia gondozásának színvonalában is.
Kutatásokra és adatokra van szükségünk: az egész EU-ra kiterjedő adatbankra van szükség, ahol megoszthatjuk egymással a legjobb gyakorlatokat, és amely által javíthatunk azok helyzetén, akik megpróbálnak normális életet élni, de nem vezethetnek autót, nem ülhetnek motorbiciklire és nem élhetnek hétköznapi életet, bár tökéletesen intelligensek. Sok minden történ már ez ügyben, de még több mindenre lenne szükség.
Sergio Gutiérrez Prieto
(ES) Tisztelt elnök úr! A szexuális egészség európai napja is ma van. Hölgyeim és uraim, a statisztikák aggasztóak: az Egészségügyi Világszervezet becslései szerint több mint 300 millió ember kap el évente valamilyen szexuális úton terjedő betegséget.
A szexuális egészség európai fórumának figyelmeztetése szerint Európában a fiatalok oktatásába és tájékoztatásában mutatkozó óriási űr miatt aggasztó mértékben növekszik a tinédzserek körében a nem kívánt terhességek száma. Ahogy a Bizottság mondja, határozott egyenlőtlenségek mutatkozna a tagállamok - és ezen belül az uniós polgárok jövedelmi szintjei - között a szexuális egészségügyi szolgáltatásokhoz való hozzáférés terén.
Mindezek leküzdése érdekében szükségünk van egy európai stratégiára. Csupán öt tagállam rendelkezik erre a területre vonatkozó tervvel, de ők mindannyian sikeresen csökkentették a nem kívánt terhességek, a szexuális úton terjedő betegségek, valamint a terhesség-megszakítások eseteinek számát.
Közös stratégiára van szükség, amely az oktatás általi megelőzésre összpontosít, és amely tágítja a tájékoztatást célzó intézkedések körét, növeli a családtervezésre irányuló erőfeszítéseket és megkönnyíti a fogamzásgátláshoz való hozzáférést. Ambiciózus, tabuk nélküli stratégiára van szükségünk ahhoz, hogy minden európai polgár számára garantálni tudjuk a lehető legjobb szexuális egészséghez és biztonsághoz való jogot.
Kristiina Ojuland
Tisztelt elnök úr! Szeretném tájékoztatni az európai polgárokat, hogy a múlt héten arra figyelmeztetett engem az Orosz Föderáció európai uniós állandó képviselőjének helyettese, hogy az Európai Parlamentnek nem kellene sem megvitatnia, sem állásfoglalást elfogadnia ezen a héten Oroszország jogállamiságával kapcsolatban, és ha ezt mégis megtesszük, az erős reakciókat fog kiváltani a Kremlben.
Tisztelt kollégáim, kíváncsi lennék, hogy én vagyok-e az egyetlen képviselő, akit orosz diplomaták megpróbáltak ily módon befolyásolni. Ennek a konkrét orosz diplomatának a fellépése, őszintén szólva, megdöbbentő és nem felel meg a jó diplomácia gyakorlatának. Sokkal inkább fenyegetésnek hangzott. Szeretném biztosítani Önöket afelől, hogy mi, e Parlament szabadon és demokratikus módon választott képviselői, nem követhetjük - és nem is kell, hogy kövessük - a Kreml utasításait. Bennünket nem Putyin irányít. Mi európaiak vagyunk, akik valódi értékeket képviselnek és nem hajlanak meg senki fenyegetése előtt sem.
Kyriacos Triantaphyllides
(EL) Tisztelt elnök úr! A ciprusi török közösség szakszervezetei, pártjai és egyéb szereplői apró lépésekben vívott csatát folytat Ankara politikája ellen, amely - többek között - a politikát és a migrációt használva teszi a ciprusi törököket veszélyeztetett fajjá.
Az egész ügy legszomorúbb része azok a tiszteletlen és megalázó kijelentések, amelyeket a török miniszterelnök, Erdogan úr tett a ciprusi törökök felé: többé-kevésbé azt kérte, hogy mindenkit ítéljenek el, aki csak fellép Ankara politikája ellen Ciprus megszállt részén. A török miniszterelnök most nyíltan és közvetlenül elismerte, hogy Törökország stratégiailag érdekelt Cipruson, és sikertelenül utasította a ciprusi törököket arra, hogy csendben maradjanak.
Mi kiállunk mellettük. A mi harcunk az ő harcuk. Az ő céljaik a mieink is. A gond nem a ciprusi törökökkel van, ahogy azt sokan mondják. A problémát Törökország hajthatatlan és önkényes politikája jelenti.
Ágnes Hankiss
(HU) Az első biztonsági stratégiánknak a megvalósulásához, a terrorizmus és a szervezett bűnözés elleni eredményes harchoz nélkülözhetetlen a magas színvonalú rendvédelmi képzés az Európai Unióban. Egy olyan rendvédelmi képzés, mely képes harmonizálni és egységes szintre emelni a különböző tagországok igen eltérő rendvédelmi hagyományait és igen eltérő képességeit. Az Európai Rendőrakadémiára kitüntetett szerep vár, fontos feladat ellátásával. Szomorú dolog, hogy a CEPOL, az Európai Rendőrakadémia itt, az Európai Parlamentben, korábbi menedzsmentjének a szabálysértő, korrupciógyanús működése kapcsán vált ismertté, ugyanakkor el kell mondani, és ezt talán kevesebben tudják, a botrányoknál kevesebb embert érdekel, hogy 2010-ben az új vezetők kinevezése igen kedvező folyamatokat indított el az Európai Rendőrakadémia működésében. Fontos tehát, hogy ne csak a múlttal, hanem a jövővel is foglalkozzunk. A jövőbeni célokhoz pedig két szóban két dolog szükséges: biztosítani az Európai Rendőrakadémia szervezeti jogi önállóságát és a megújult működéshez szükséges fejlesztési lehetőségeket. Ehhez kérném az önök támogatását és figyelmét.
Luigi de Magistris
(IT) Tisztelt elnök úr! Tisztelt képviselőtársaim, ma, február 14-én van az epilepszia európai napja. Hatmillióan szenvednek ebben a betegségben, akik közül úgy 300 ezren olaszok.
Ezért fontos, hogy ez alatt az időszak alatt találkozási lehetőségeket szervezzenek azok az egyesületek, mint pl. az Olasz Epilepszia Egyesület, amelyek célja e súlyos állapottal kapcsolatos tudatosság növelése, mivel ezzel kapcsolatban még mindig nagy a közöny, nem áll rendelkezésre elegendő világos információ és amely állapot számos rendkívül kényes aspektusa még mindig nem ismert számunkra.
Az elmúlt néhány évben európai szinten történt néhány előremutató lépés, különösen egy 2009-es irányelv révén, de még sok a tennivaló, különösen annak érdekében, hogy teljes körű polgárjogokat garantálhassunk az ebben a betegségben szenvedőknek a munka világában és a mobilitás terén, valamint hogy garantálhassuk a gyógyszeres kezeléshez való hozzáférést a tanítási idő alatt.
Ezért úgy vélem, nagyon fontos, hogy néhány napig elgondolkodjunk e problémák alapvető aspektusain.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Tisztelt elnök úr! 2010 decemberében az EU-27-ben a munkanélküliség szintje elérte a 9,6%-ot, vagyis 23 millióan voltak munka nélkül. A tavalyi helyzettel összehasonlítva a munkanélküliségi ráta a tagállamok kétharmadában emelkedett. Leginkább a fiatalokat és a nőket érinti súlyosan a gazdasági válság. Az EU-27 nőkre vonatkozó munkanélküliségi rátája 9,6%-ra emelkedett, míg az ifjúság körében mért munkanélküliségi ráta eléri a 21%-ot. Egyes országokban, mint például Spanyolországban, Szlovéniában és Litvániában ez a szám már a 35%-ot is meghaladta. Hasonlóképpen, a 60 év felettieknek is csupán 50%-a dolgozik. Az európai polgárok számára továbbra is a munkahely kérdése ad legnagyobb okot az aggodalomra.
Felszólítom a Bizottságot és a tagállamokat, hogy hozzanak megfelelő intézkedéseket, amelyekkel valósággá tehetik a szociális Európát. Az európai polgárok tisztes állást szeretnének, amelyért olyan fizetést kapnak, amelyből tisztességesen megélhetnek, valamint jó minőségű szociális és egészségügyi szolgáltatásokhoz szeretnének hozzáférni.
Sürgetem a Bizottságot és a tagállamokat, hogy különítsenek el prioritásként pénzügyi eszközöket olyan intézkedések finanszírozására, amelyek munkahelyeket teremtenek és elősegítik az ipari fejlődést szerte az Európai Unióban.
Anna Záborská
(SK) Tisztelt elnök úr! 2008 novemberében a négyéves Adam Azabot, aki szlovák állampolgár és európai uniós polgár, erőszakkal elszakították édesanyjától Egyiptomban. Mind a szlovák, mind az egyiptomi bíróság úgy döntött, hogy az anya gondozásába adja a gyermeket. A gyermek apja, aki egyiptomi állampolgár, nem vesz tudomást erről a határozatról. Az egyiptomi rendőrség és a belügyminisztérium sem nem képes, sem nem hajlandó felderíteni a kis Adam tartózkodási helyét. Édesanyja, Katarína Azab két és fél éven át kutatott a fia után Egyiptomban a szlovák nagykövetség segítségével. Az egyiptomi zavargások miatt az anya kénytelen volt visszatérni Szlovákiába, de sajnos a fia nélkül. Azóta is rettegésben él, gyermeke életét és egészségét féltve. Felszólítom a Bizottságot és a Parlamentet, hogy sürgősen avatkozzon be és védje meg polgárai alapvető jogait. Abban kérem a segítségüket, hogy a kis Adam visszatérhessen az édesanyjához.
Martin Ehrenhauser
(DE) Tisztelt elnök úr! Igazán nem volt régen, hogy a SWIFT-megállapodás előadója itt állt előttünk a plenáris ülésen, és biztosított bennünket arról, hogy az Európán belüli bankügyletek adataira nem fog vonatkozni a megállapodás. Ez azonban nem volt igaz, amint azt ma már tudjuk. A valóság az, hogy csak az egységes eurófizetési térségbeli (Single European Payment Area - SEPA) ügyletek adataira nem vonatkozik a megállapodás, míg a standard uniós ügyletekre, sőt, még a SWIFTNet FIN-en keresztüli gyors átutalásokra is igen. Így tehát az a helyzet, hogy a SWIFT-megállapodás jelentős adatszivárgást fog eredményezni, és hogy a SWIFT-megállapodás támogatóinak egyik legfőbb érve darabjaira hullott.
Mégis, mit tesz most az Európai Parlament? Semmit. Egyáltalán semmit! Sehol semmi felháborodás, csak egy kísérlet arra, hogy szőnyeg alá söpörjük ezt az új információt. Ez pedig éles ellentétben áll a német parlamentbeli történésekkel. A német parlamentben már volt erről vita, és ma egy e-mailt is kaptam a Német Szociáldemokrata Párttól, amely rendkívül egyértelműen érvelt amellett, hogy az Európai Parlamentnek aktívan fel kell lépnie ezen a téren. Pontosan erre szeretném most felszólítani a Parlamentet. Úgy vélem, nagyon fontos, hogy megállítsuk ezt a tömeges adatáramlást, és hogy újrakezdjük a tárgyalásokat.
Antonio Masip Hidalgo
(ES) Tisztelt elnök úr! Komoly társadalmi feszültségek idején csakis melegen üdvözölhetjük a spanyolországi szociális párbeszédben született fontos megállapodást, amely a kormány, a szakszervezetek és a munkáltatók között jött létre.
Ez a megállapodás modellként szolgálhat Európa számára, hiszen ilyen mérföldkő hosszú ideje nem volt már. Cándido Méndez gondolatainak is érdemes lenne gondos figyelmet szentelnünk, aki e spanyol megállapodás egyik kulcsfigurája volt, és aki február 8-án, kedden, ellátogatott Brüsszelbe a Gazdasági és Szociális Tanács ülésére.
Ezen az ülésen Méndez úr hangsúlyozta, hogy ki kell terjeszteni a párbeszédet uniós szintre, és hogy a mi Európánkban hallatniuk kell a hangjukat és kezdeményezőknek kell lenniük a szakszervezeteknek.
Így kellene ennek lennie.
Joanna Katarzyna Skrzydlewska
(PL) Tisztelt elnök úr! A nemzetközi adoptálásról a közelmúltban tartott vitánk kapcsán szeretném felhívni a figyelmet a nevelőszülők intézményére. Ez az adoptálásra, vagy a saját családjukon belüli problémák rendeződésére váró gyermekek bentlakásos gondozásának alternatívája lehet. A nevelőszülőknél történő elhelyezés hatásos és kívánatos módja a gyermekek gondozásának, és különleges lehetőséget nyújt a szociálisan nehezen alkalmazkodó gyerekek számára, akiknek a legcsekélyebb esélyük van arra, hogy örökbe fogadják őket.
Ösztönöznünk kell a tagállamokat, hogy változtassanak jogszabályaikon oly módon, hogy javítsák a nevelőszülőknél történő gondozás hagyományos formáit, a sok gyermeket nevelő nevelőszülőknél, vagy éppen a szakgondozóknál való elhelyezést, megfelelő anyagi támogatás biztosításával. A nevelőszülői szervezeteket be lehetne vonni az e területen oly nagyon szükséges jogszabályok kidolgozásába is. A nevelőszülőknek ezenkívül szükségük van a szülőkből, gondozókból, gyámokból és szociális munkásokból álló csoportok alakítására, amelyek hatékonyan tudnának együtt dolgozni, és amelyek célja a kölcsönös segítségnyújtás és a nevelőszülőség támogatása lenne. Nem kevésbé fontos a nevelőszülői családok elképzelésének általános népszerűsítése a társadalomban, hogy még több legyen belőlük, és hogy kellő tiszteletben és elismerésben részesüljenek, valamint, hogy az emberek értékesnek tartsák a gyermekek neveléséhez való mérhetetlenül nagy hozzájárulásukat.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) A nemzeti kisebbségek helyzete elsősorban a többségi társadalom és a kisebbség politikai képviselőjének konstruktív együttműködésétől függ. Az elmúlt 20 évben bebizonyosodott, hogy azok a határon túli magyar kisebbségi közösségek voltak sikeresek, ahol a kisebbségi politikai vezetés együttműködési készsége találkozott a többségi társadalom politikai vezetésének konstruktív, a kisebbséget partnereknek tekintő hozzáállásával, akár bevonták őket a kormányba, akár nem. Ennek az együttműködésnek nincs alternatívája. Nagyon örülök annak, hogy a jelenlegi szlovák kormány elindult azon az úton, amely elvezethet egyszer a magyar-szlovák történelmi megbékéléshez. Véget kell vetni a nacionalista licitálásnak, hogy az egyik ország nacionalizmusa provokálja a másik ország nacionalizmusát. Kívánom, hogy a magyar-szlovák viszonyban ne a nacionalizmusok, hanem a kisebbségbarát együttműködések versengjenek egymással. Remélem, hogy a magyar-szlovák történelmi megbékélésnek komoly eredményei lesznek, mert nincs más alternatíva a két ország között.
Georgios Toussas
(EL) Tisztelt elnök úr! Az Európai Unión belüli Unió a Mediterrán Térségért országaiban uralkodó plutokrácia barbár, elnyomó rezsimjei elleni alulról szerveződő felkelések az emberek legyőzhetetlen hatalmát bizonyítják, ugyanakkor leleplezik az imperialisták képmutatását.
Az Európai Unió és az Amerikai Egyesült Államok most harcosan méltatlankodik az Egyiptomban és a többi országban kitört, alulról szerveződő szabadság és demokrácia miatt. Az USA, a NATO és az EU éveken át egyfolytában támogatta, és minden tőle telhetőt megtett azért, hogy megerősítse ezeket a barbár rezsimeket, és hogy fejlesszék a hozzájuk, a nagy vállalkozásaikhoz és politikai szószólóikhoz fűződő kereskedelmi, gazdasági, politikai és katonai kapcsolatokat, tömeges szegénységet, nyomort, üldöztetést és a gazdasági migránsok és menekültek óriási hullámait generálva ezáltal, akiket az Európai Unió tagállamainak koncentrációs táboraiban tartanak bezsúfolva.
Mubarak a mai napig betölti az Unió a Mediterrán Térségért társelnöki posztját. Az Európai Uniónak és az Amerikai Egyesült Államoknak az e térségben lázongó emberek számára tett kijelentéseinek egyetlen célja van: az, hogy szétzilálja küzdelmüket. Ezeket az embereket nem lenne szabad csapdába ejteni az Egyesült Államok és szövetségeseinek beavatkozásaival. A görög kommunista párt felszólítja az embereket, hogy fejezzék ki az ebben a küzdelemben harcoló emberek iránti szolidaritásukat.
Antonello Antinoro
(IT) Tisztelt elnök úr! Hölgyeim és uraim, abból a célból szólalok fel, hogy hangot adjak több ezer dél-olaszországi, különösen campaniai és a szicíliai halász család aggodalmának, akik a kis halászflotta felét alkotják. Ezek az emberek az apróhalak halászatára vonatkozó igazságtalan és szükségtelen tilalomtól szenvednek; ennek a tilalomnak semmilyen tudományos alapja nincs, és politikailag sincs a legcsekélyebb értelme sem. Ha így lép fel az Unió, akkor egyre inkább a halászok ellenségének fog tűnni, akik pedig mind a nemzeti, mind az európai bruttó hazai termék (GDP) szempontjából fontos tevékenységet végeznek.
Két vagy három nappal ezelőtt meghívtunk néhány képviselőt - akik közül néhányan ma este is itt vannak az ülésteremben - egy találkozóra Damanaki biztos asszonnyal. Bár ígéretet kaptunk rá, azóta még nem érkezett válasz, dacára annak, hogy a biztos asszony, nagy politikai érzékenységet mutatva akkor, elkötelezte magát amellett, hogy jobb megoldást keressen erre az egész kérdésre.
Ismét csak fájlaljuk, hogy arra kell jutnunk, hogy a brüsszeli bürokrácia győzedelmeskedett a politika felett. Ezért időszerűnek tartom, hogy - hála a Lisszaboni Szerződésnek - az Európai Parlament érvényesítse végre az álláspontját és lesöpörje az asztalról az elkopott és rövidlátó érveket.
Ezért felkérjük a biztos asszonyt, hogy szólaljon fel erről a kérdésről itt, ebben az ülésteremben, és vitassa meg velünk itt, a Parlament szívében.
Antolín Sánchez Presedo
(ES) Tisztelt elnök úr! Bár az EU-Marokkó halászati partnerségi megállapodást további négy évre meghosszabbították, a halászati lehetőségek és pénzügyi ellentételezés megállapításáról szóló jegyzőkönyv február 28-án lejár.
Fennáll a kockázata annak, hogy a főleg kis mennyiségű halászatot folytató uniós flotta tevékenysége meg fog szakadni, ami jelentős hatással lesz olyan európai területekre és városokra, amelyeket már eddig is súlyosan érintett a válság. Annak is fennáll a kockázata, hogy a fenntartható halászatnak az említett jegyzőkönyv keretében való fejlesztése és a térség lakosságához áramló befektetések is meg fognak szakadni.
A Bizottság pénteken felkérte a Tanácsot, hogy engedélyezze a jegyzőkönyv megújítására vonatkozó tárgyalások megkezdését, és hétfőn össze is fog ülni a Mezőgazdasági és Halászati Tanács.
Gyorsan kell cselekednünk. Ezért felkérem a Tanácsot, hogy ezen az ülésen hatalmazza fel a Bizottságot, és felkérem a Bizottságot, hogy a következő héten kezdjen tárgyalásokat annak érdekében, hogy tető alá hozzanak egy új jegyzőkönyvet, a meglévő összes garanciával, és hogy jussanak olyan megállapodásra, amely értelmében kiterjeszthessük a tevékenységet és így biztosíthassuk, hogy az megfelelő ideig - egy vagy két évig - folytatódhasson, hogy azután végleges, teljes egészében kielégítő megállapodás születhessen.
Jarosław Kalinowski
(PL) Tisztelt elnök úr! A világon mintegy egymilliárd ember krónikusan alultáplált és éhezik. 2008-ban drámai mértékben emelkedtek az élelmiszerárak, amelynek következtében az élelmiszerekhez kapcsolódóan felkelések törtek ki világszerte, közel 30 országban. Az élelmiszerárak ma megint megközelítik a 2008-as szintet. Ehhez az általános gazdasági válság is hozzájárult, ezért még nagyobb szükség van arra, hogy komoly erőfeszítéseket tegyünk annak érdekében, hogy igazságos megoldást találjunk az élelmiszer-ipari termékek világszerte való elosztására. Az Európai Unióban sajnos elfelejtjük, hogy a közös agrárpolitika elsődleges célja lenne azt biztosítani, hogy minden európai fogyasztó magas minőségű áruhoz jusson, elfogadható áron. Nem szüntethetünk meg még több olyan eszközt, amely szabályozza a piacot és megfelelően magas szinten tartja a készleteket, beleértve a gabonakészleteket is. A spekulációt is meg kell szüntetni ezen a piacon - kifogásolható és erkölcstelen, hogy a magasabb profitot hajszoló tőkéscsoportok torzítják a szabad piac szabályait, emberek millióit ítélve éhezésre szerte a világon.
Ivailo Kalfin
(BG) Tisztelt elnök úr! Egy reprezentatív tanulmány adatai szerint a bolgár diákoknak csak a 4%-a vesz részt olyan diákcsereprogramokban, mint pl. az Erasmus. Ez az alacsony részvételi arány a pénzügyi kényszerből ered.
Csak úgy lehet elérni 2020-ra a 20%-os diák-mobilitási célt, ha felülvizsgáljuk a támogatási mechanizmust. Ehhez kétféle intézkedést lehet bevezetni. Az első az a diákmobilitáshoz nyújtott hitel lenne. A London School of Economics egy tanulmánya egy diákcsere-hitelezésre szolgáló európai eszköz létrehozását javasolja, amely nagyobb érdeklődést eredményezne a diákok részéről.
A másik fajta intézkedéstípus a diákcsere-programok ösztöndíjainak emelése. Az ösztöndíjak csökkentik a szociális egyenlőtlenségeket és az ösztöndíjak jelentik a leghatékonyabb befektetést az oktatás színvonalának és az európai gazdaság versenyképességének növelése érdekében. Ebből a célból még több forrást kell elkülöníteni mind az európai uniós, mind a nemzeti költségvetésekből, hogy a diákok megengedhessék maguknak a mobilitási programokban való részvételt.
George Sabin Cutaş
(RO) Tisztelt elnök úr! Üdvözlöm a tunéziai és egyiptomi civil megmozdulásokat, amelyek sikeresen megdöntöttek két, évtizedek óta gyökeret eresztett diktatórikus rezsimet. Az arab világ jövője iránt érzett aggodalom mellett - amelynek a stabilitásától a globális rend egyensúlya is függ - az Európai Unión belül és kívül élő polgárok jólétének is komolyabb figyelmet kell szentelnünk.
A gazdasági válság kirobbanása óta a pénzügyi és a bankrendszer megmentése és az állami költségvetés egyensúlyának megteremtése élvezett prioritást. Most azonban olyan helyzettel állunk szemben, amikor a válság előre nem látható, súlyos geopolitikai hatásokat okoz. Az élelmiszerárak emelkedése és a munkanélküliség Tunéziában és Egyiptomban tovább növelte a diktatórikus rezsimek által okozott elkeseredettséget. A kilátástalanság és a jelenlegi elnyomó légkör egyes uniós tagállamok állampolgárainak hangulatára is hatással van, különösen az Európai Unió keleti és déli régióiban. Úgy vélem, ideje nagyobb figyelmet szentelni az emberek életszínvonalának. Máskülönben azt kockáztatjuk, hogy a lakosság azon része, amelytől folyamatos áldozatokat várunk, váratlanul hangot ad elégedetlenségének.
Mario Pirillo
(IT) Tisztelt elnök úr, tisztelt képviselőtársaim! Az olasz halászok nehéz helyzetét szeretném ecsetelni Önöknek, amely ezért alakult ki, mert nem halászhatnak apróheringre. Ez a tilalom több ezer olyan család számára okoz azonnali veszteségeket, akik ebből a tevékenységből teremtik elő a megélhetésüket.
Az egyetlen időszakot - január elejétől március 31-ig -, amely alatt ez a halfaj halászható, felaprózta Damanaki biztos asszony és hivatalnokai "ne tégy semmit” hozzáállása.
Február elsején négy másik képviselőtársammal, többek között a most is jelen lévő Antinoro úrral, én személyesen lobbiztam a biztos asszonynál a sürgős fellépés érdekében, és ő megígérte, hogy néhány napon belül választ ad számunkra. Máig azonban semmilyen választ nem kaptunk, ami azt mutatja, hogy a biztos asszony képtelen reagálni egy azonnali reakciót igénylő helyzetre.
Zigmantas Balčytis
(LT) Tisztelt elnök úr! Az iránti aggodalmainak szeretnék hangot adni, hogy az Európai Tanács elfogadta a gazdasági kormányzás új modelljére vonatkozó megállapodást. Először is, ezt a modellt csak az euróövezet tagállamainak szánják. A többi tagállamnak csupán ahhoz van joga, hogy asszisztáljon e modell koordinációjához. Ez felveti a kérdést, hogy miért csak az euróövezetbeli tagállamok érdemelnek sajátos gazdasági mentőintézkedéseket, amikor az euróövezeten kívüli tagállamok is óriási gazdasági és pénzügyi nehézségekkel néznek szembe, és a jövőben nekik is szükségük lehet segítségre.
Úgy érzem, hogy ebben az esetben meglehetősen negatív precedenst teremtünk az Európai Unióban, amellyel az úgy nevezett kétsebességes Európa megteremtését kockáztatjuk. Ez egyre eltérőbb mértékű növekedés és fejlődés felé vinné Európát és gyengítené az egységes Európai Unió ideáját és kiábrándítaná az Unió polgárait.
Brian Crowley
Tisztelt elnök úr! Valóban nem kértem felszólalási időt, de köszönöm, hogy lehetőséget ad arra, hogy kifejezzem együttérzésemet azok családok felé, akiknek hozzátartozói múlt csütörtökön, február 10-én életüket vesztették a szülővárosomban, az írországi Cork városában történt tragikus légi balesetben.
Ha a corki repülőtér tűzoltósága nem oltotta volna el olyan gyorsan a repülőgépen kialakult tüzet, mint ahogy tette, további hat élet is odalett volna. Valójában, két ember képes volt a saját lábán távozni a repülőgéproncsból, annak ellenére, hogy a gép kétszer is felborult a kifutópályán.
Számunkra, európai parlamenti képviselők számára is fontos - hiszen mi magunk is rendszeresen repülőre ülünk -, hogy felismerjük azt a tényt, hogy a tűzoltóknak az Európai Unió minden repterén képesnek kell lenniük a lehető legmagasabb színvonalú felkészültséggel reagálni egy efféle tragédiára.
Elnök
Ezzel vége ennek a napirendi pontnak.
