Förberedelser inför Europeiska rådets möte (14-15 december 2006) (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är uttalanden av rådet och kommissionen om förberedelserna inför Europeiska rådets möte den 14-15 december 2006, vilket sålunda inleds i morgon.
Paula Lehtomäki
Herr talman, mina damer och herrar! Tack för möjligheten att här i parlamentet i förväg diskutera det möte som Europeiska rådet ska hålla den 14-15 december. Huvudfrågorna vid toppmötet som inleds i morgon kommer att vara utvidgning, effektivare beslutsfattande i samband med rättsliga och inrikes frågor samt invandringspolitik.
Stats- och regeringscheferna kommer att hålla en grundlig debatt i Europeiska rådet om hur man ska gå vidare med EU:s utvidgningsprocess. Ordförandeskapet har ett tydligt mandat från Europeiska rådets möte i juni att hålla denna debatt. Utvidgningsstrategin som offentliggjordes den 8 november och den grundliga diskussionen i rådet (allmänna frågor och yttre förbindelser) på måndag kommer att ge en god grund för diskussionerna i Europeiska rådet.
Som jag sa i morse är syftet med utvidgningsdebatten att konsolidera de åtaganden som vi nu har gjort gentemot Kroatien och Turkiet, som nu deltar i förhandlingar om medlemskap, och mot länderna på västra Balkan.
Vi vill att Europeiska rådets utvidgningsdebatt ska resultera i ett förnyat avtal mellan medlemsstaterna om den framtida utvidgningen. Det kommer att grundas på kommissionens utvidgningsstrategi, dvs. att vi håller oss till åtagandena om villkorlighet och bättre kommunikationer. Samtidigt måste vi också uppmärksamma EU:s förmåga att godta nya medlemmar.
Utvidgningen är inte det enda ämnet med betydelse för EU:s framtid som kommer att diskuteras vid det toppmöte som inleds i morgon. Vid middagen kommer premiärminister Matti Vanhanen att delge sina kolleger sin bedömning av det konfidentiella samråd som har hållits under vårt ordförandeskap om konstitutionsfördragets framtid. Han kommer också att lägga fram de viktigaste allmänna slutsatserna från samrådet.
Det var det finska ordförandeskapets mål att gå vidare till en mer aktiv diskussion om konstitutionsfördraget efter alla år av tystnad. Vi har nu hållit samråd med alla medlemsstater och med Rumänien och Bulgarien, som kommer att bli medlemmar i EU den 1 januari 2007. Det är glädjande att den inhemska diskussionen har börjat i medlemsstaterna och att den blivit allt mer tongivande. Det har varit för tidigt att leta efter färdiga lösningar, men vi har kunnat identifiera vissa prioriteringar i de åsikter som medlemsstaterna har uttryckt. Vi kommer att lägga fram vår detaljerade analys för det tyska ordförandeskapet - en analys som kommer att tjäna som en grund för det fortsatta arbetet.
En slutsats av avgörande betydelse för framtiden är att alla medlemsstater anser att man måste reformera fördragen för att se till att EU fungerar på ett lämpligt sätt. Vi behöver nu tillsammans komma fram till hur vi ska gå vidare på bästa sätt. Vi måste formulera en idé som alla kan ställa upp på.
Det finländska ordförandeskapet antog konstitutionsfördraget i början av denna månad och Finlands president fattade beslut om att ratificera fördraget i förra veckan. Detta gör Finland till den 16:e medlemsstaten som ratificerar fördraget. Vi vill genom detta sända budskapet att vi anser att konstitutionsfördraget är ett välavvägt paket som ger en god grund att arbeta vidare på i sökandet efter en lösning som är godtagbar för alla medlemsstater.
Allmänheten förväntar sig att EU vidtar effektiva åtgärder för att bekämpa internationell brottslighet, människosmuggling och terrorism. Det finns ganska mycket som tyder på att EU för närvarande inte kan möta medborgarnas förväntningar så väl som man borde göra.
Gång efter gång blockeras vägen framåt av en liten minoritet medlemsstater som använder sitt veto för att stoppa ett beslut. Det är bara alltför lätt att ge exempel: förhandlingarna om den europeiska arresteringsordern höll på i över tre år. Vi har inte gjort några framsteg under de senaste två åren i diskussionerna om ett rambeslut om bekämpning av rasism, och samtalen om att utveckla gränsöverskridande polisundersökningar har runnit ut i sanden. I förra veckan sänktes tyvärr ett ramförslag om överföring av fångar genom att en medlemsstat motsatte sig det.
Exempel som dessa förklarar varför det finländska ordförandeskapet har gjort ett förbättrat beslutsfattande till ett av sina mål, särskilt när besluten handlar om att förbättra medborgarnas säkerhet. Vi fick dessutom ett tydligt mandat för detta vid Europeiska rådets möte i juni.
Polissamarbete och samarbete om brottsfrågor är ett komplicerat område. Medlemsstaternas vilja att kompromissa är dessvärre minimal i många viktiga frågor, eftersom vetot alltid kan användas för att blockera ett beslut i sista minuten. Förhandlingar ger magra resultat och små framsteg.
Vissa medlemsstater har sagt att EU bör koncentrera sig på att utveckla ett konkret samarbete istället för att sträva efter ett effektivare beslutsfattande. Åtgärder är det bästa sättet att främja områden av gemensamt intresse för oss. Praktiskt samarbete kräver emellertid grundläggande bestämmelser som vi har svårt att komma överens om. Detta problem kan inte nonchaleras.
Det är tydligen inte bara allmänheten utan även EU:s medlemsstater som varit frustrerade över unionens funktionssätt. Detta har fått fler och fler medlemsstater att överväga möjligheten att byta till en modell med förstärkt samarbete. Vissa medlemsstater har beslutat sig för att samarbeta utanför EU:s strukturer. Ett bra exempel på detta är Prümavtalet.
Finland har föreslagit ett byte till omröstning med kvalificerad majoritet för beslut om polissamarbete och samarbete i brottsfrågor, en ändring som redan är möjlig enligt gällande fördragsbestämmelser. Det har emellertid klart och tydligt framkommit under det finländska ordförandeskapet att medlemsstaterna inte gärna vill se denna lösning. Vi anser dock fortfarande att vi behöver ett effektivare, öppnare och mer ansvarsfullt beslutsfattande om polissamarbete och samarbete i brottsfrågor.
Det är därför vi vill pröva alla de möjligheter som vi fick genom mandatet i juni för att göra beslutsfattandet effektivare. Europeiska rådet ska diskutera ett effektivare beslutsfattande i rättsliga och inrikes frågor. Vi hoppas att stats- och regeringscheferna kan engagera sig för att hitta en lösning på detta problem, som redan har lösts en gång i samband med samtalen om konstitutionsfördraget.
Europaparlamentet har mycket tydligt redovisat sina åsikter i denna fråga. Ordförandeskapet uppskattar verkligen Josep Borrell Fontelles insats vid stats- och regeringschefernas informella möte i Lahtis, där ni, herr talman, tydligt uttryckte parlamentets åsikt att beslutsfattandet i rättsliga och inrikes frågor måste bli effektivare.
Under Finlands ordförandeskap har mycket arbete utförts i samband med olika frågor som har att göra med invandring. Stora framsteg har gjorts när det gäller genomförandet av den övergripande metoden. Detta har också visat sig vara rätt sätt att ta itu med denna fråga. Invandringen är för närvarande en av de största utmaningarna för EU, men den är också en möjlighet.
Under det finländska ordförandeskapet har vi särskilt uppmärksammat samarbetet med de afrikanska länderna. Vi har arrangerat två produktiva ministerkonferenser om invandring och utveckling. Dessutom har Frontex, den europeiska gränsförvaltningsbyrån, samordnat framgångsrika operationer om EU:s gränser i söder.
Nästa viktiga steg är att komma överens om principerna för en övergripande metod för andra geografiska regioner och att utvidga dess räckvidd till att omfatta även andra politikområden.
Vi har ständigt betonat att EU måste kunna formulera en heltäckande strategi för hantering av invandringen, en strategi genom vilken man verkligen tar itu med frågorna kring både olaglig och laglig invandring, inbegripet integration.
Vid Europeiska rådets möte som inleds i morgon föreslås att man ska försöka att komma överens om nästa års prioriteringar. De överenskomna åtgärderna kommer att grundas på kommissionens två meddelanden från förra veckan.
Det är viktigt för oss att inte bara kunna komma överens om långsiktiga åtgärder, utan också om åtgärder som EU kan vidta som gensvar på plötsliga och oväntade migrationsflöden.
Eftersom Europeiska rådet bara håller ett enda officiellt möte under vårt ordförandeskap har vi haft stora förväntningar på slutsatserna från mötet. Vi har likväl länge ansett att stats- och regeringscheferna bör betrakta Europeiska rådets slutsatser som en faktisk återspegling av deras diskussioner. De bör inte bara vara en lista över alla aktuella frågor och ämnen som ska beaktas. När vi förberedde oss för Europeiska rådets möte vägleddes vi sålunda av idén att slutsatserna bara borde omfatta de frågor som verkligen skulle diskuteras av stats- och regeringscheferna, eller de frågor som behöver politiska riktlinjer för det framtida arbetet.
I slutsatserna från detta europeiska råd kommer man alltså inte bara att ta upp de diskussionsämnen som jag har nämnt, utan även innovationspolitiken, energipolitiken och klimatförändringarna som en uppföljning av stats- och regeringschefernas möte i Lahtis. Detta är viktiga frågor för EU:s framtid och Europeiska rådet kommer att övervaka hur arbetet fortskrider i alla frågor när det sammanträder i vår.
Vid utrikesministrarnas middag, som kommer att hållas i anslutning till Europeiska rådets möte i morgon kväll, kommer diskussionen att kretsa kring Mellanöstern, inbegripet Iran, och Afrika, särskilt läget i Sudan och Darfur.
Jag hoppas och tror att vi kommer att få ett aktivt och givande åsiktsutbyte om de diskussionsämnen som tas upp vid Europeiska rådets möte som inleds i morgon.
(Applåder)
Talmannen
Tack så mycket, fru Lehtomäki. Jag skulle nu efter ert anförande vilja tacka er, på mina och på alla ledamöters vägnar, för era insatser och ert arbete under det finländska ordförandeskapet som nu närmar sig sitt slut. Ni har varit närvarande under åtta sammanträden, ni har deltagit i 30 debatter om olika frågor och ni har alltid funnits tillgänglig för parlamentet. Ni förtjänar därför vår uppskattning och tacksamhet.
(Applåder)
