Kirgizistan (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är uttalandet av vice ordföranden för kommissionen/unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik om Kirgizistan.
Catherine Ashton
vice ordförande för kommissionen/unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik. - (EN) Herr talman! Jag är glad över att få denna möjlighet att göra ett uttalande om Kirgizistan. Som ni i parlamentet vet är den allmänna situationen fortfarande okontrollerad och spänd. Kirgizistan har fått stor medial och politisk uppmärksamhet, och jag har noga följt händelseutvecklingen från början. Jag har gjort två uttalanden, ett den 7 april och ett den 8 april.
Jag skickade nästan omedelbart dit en delegation som leddes av EU:s särskilda representant Pierre Morel, och vi höll tät kontakt under hela hans vistelse.
EU, FN och OSSE inledde den samordnade insatsen i Bisjkek förra veckan, och den fortsätter för närvarande och kommer att pågå tills man hanterat krisen och dess konsekvenser. Igår talade jag med den kazakiske utrikesministern Kanat Saudabajev, som i dag besöker Bisjkek som ordförande för OSSE, och som bokstavligen just meddelade mig att han precis har avslutat sitt uppdrag.
De politiska spänningarna förväntas minska till följd av presidentens avgång i enlighet med artikel 50 i landets nuvarande konstitution, och att han lämnat landet. Det innebär dock inte att krisen är över, och vi har viktig uppgift att fylla.
Viktigast av allt är att vi ser till att det råder stabilitet och allmän ordning, för även om det har blivit lugnare fortsätter våldsamheterna. Igår fick vi rapporter om att så många som fem personer dog i upploppen i Bisjkeks utkanter. Alla parter måste vara försiktiga och undvika provokationer. Återupprättandet av lag och ordning måste prioriteras. Medborgare och företag i Kirgizistan måste kunna återgå till vardagen utan att riskera sina liv eller fysiska integritet.
En annan fråga är interimsregeringens legitimitet. Trots att president Kurmanbek Bakijev har avgått officiellt måste interimsregeringen anta en tydlig plan för återgången till konstitutionell och demokratisk ordning samt till rättstatsprincipen.
Man har tillkännagivit delar av en sådan ”färdplan” - en ny konstitution håller på att tas fram som det sedan blir folkomröstning om, och det kommer att hållas president- och parlamentsval.
Vi tittar gärna på en sådan plan. Det viktiga för oss i sammanhanget är att konstitutionsprocessen är allomfattande och att många får chans att delta. Företrädare från samtliga partier och etniska grupper ska kunna bidra till ett nytt konstitutionsförslag före folkomröstningen.
Jag kan berätta för er att de första tecknen ser uppmuntrande ut. Jag hoppas att de bekräftas de närmaste dagarna, och jag kommer att diskutera detta med ministrarna i Luxemburg på måndag.
Om vi är nöjda är interimsregeringen beredd att få till stånd en snabb återgång till laglighet, och har de en genuin önskan att ansluta sig till de demokratiska samhällena är vi redo att ge det politiska, ekonomiska och tekniska stöd som behövs.
Med Europarådets Venedigkommission skulle vi kunna bidra till arbetet med en konstitutionell reform och en förnyad vallagstiftning. Från förra årets presidentval vet vi att det finns stort utrymme för förbättring.
Med OSSE är vi beredda att arbeta med förberedelserna av och formerna för valövervakningen, och tillsammans med Kirgizistans befolkning är vi beredda att göra vad vi kan för att förverkliga deras dröm om ett demokratiskt och öppet samhälle.
För det tredje är det uppenbart att Kirgizistan behöver materiellt bistånd. På kort sikt är vi beredda att bistå landet för att tillgodose de humanitära behov som kan ha uppkommit i samband med de nyligen inträffade händelserna.
Utifrån den information som vi fått av våra partner som är på plats - Röda korset och FN:s utvecklingsprogram - verkar det för närvarande inte finnas några större humanitära behov att tillgodose. Det kan dock finnas särskilda medicinska behov. Kommissionen kommer genom generaldirektoratet för humanitärt bistånd givetvis att övervaka den humanitära situationen i landet och anpassa sig efter situationen.
Vi kommer att fortsätta bistå landet som tidigare inom mänskliga rättigheter, utbildning och fattigdomsbekämpning.
För det fjärde finns det efter de senaste två veckornas dramatiska händelser ett behov av ansvarighet och rättvisa. Över 80 personer har omkommit, och flera hundra har skadats när man öppnade eld mot demonstranterna i Bisjkek. Dessa händelser kan inte bara skyllas på en sida. Vi måste få klarhet i vad som faktiskt hände, vem som bär ansvaret och vad som behöver göras för att undvika att det upprepas.
Som denna nyligen inträffade kris visat behövs ordentliga ekonomiska och sociala reformer. Tyvärr visar det som skett i Kirgizistan hur dåligt styre och brist på reformer kan skapa politisk instabilitet och leda till våldsamheter.
Situationen förvärras ytterligare av omstörtningen och den omfattande plundring som följde, och den ökande organiserade grova brottsligheten.
Jag kommer att diskutera med ministrarna på måndag, som är den politiska ramen genom vilken EU kommer att tillgodose de mest brådskande behoven, men i dag är jag givetvis mycket angelägen att höra ledamöternas åsikter i saken.
Elmar Brok
Herr talman, fru Ashton, mina damer och herrar! Jag vill tacka er för er bedömning av situationen. Det stämmer att vi först bör försöka återskapa lag och ordning och skydda människoliv, och sedan börja bygga utifrån den grunden.
Å andra sidan, och det förklarade ni i ert sista påpekande, är det tydligt hur viktigt det är med en ekonomisk och social utveckling, eftersom det även är en viktig måttstock för politisk stabilitet. Det innefattar även jämlikhet, såklart, som ofta blir lidande på grund av korruption och liknande. Oavsett om det var rättfärdigat eller ej var den typen av problem en av orsakerna till sammandrabbningarna.
Vi måste vara medvetna om att dessa länder är så pass instabila att våra insatser för att skapa stabilitet genom att bidra till bättre statsbyggande, demokrati och rättsstatsprincipen är av avgörande betydelse. Hela regionen är strategiskt mycket viktig för oss, inte bara de enskilda länderna. Detta gäller inte bara tillgängliga energikällor, utan området som helhet, i synnerhet med tanke på den religiösa inriktningen i majoriteten av de före detta sovjetiska republikerna. Om den utvecklas till fundamentalism kan det få katastrofala följder för oss.
Därför är det extremt viktigt att hjälpa dessa länder, både för biståndet i sig och med tanke på våra egna intressen.
Vi bör komma ihåg att grannländerna i regionen, varav några är stora, bär ansvaret för att dessa svagheter inte utnyttjas för att återskapa gamla maktförhållanden som skulle förhindra modernisering.
Hannes Swoboda
Herr talman, fru Ashton! Jag vill också tacka för ert uttalande. En diktator eller en president som beter sig som en diktator fråntas sin makt. Hans efterträdare jublar och glädjer sig åt att kunna införa demokrati åt sina medborgare. Efter några månader befinner han sig i samma position, och det verkar som att demokratin endast har återupprättats för att hans son eller andra familjemedlemmar ska kunna få bekväma och välbetalda arbeten.
Vi hoppas att det mönstret inte upprepas nu igen och att Roza Otunbajeva har ett annat tillvägagångssätt. Hennes förflutna och den attityd som hon ofta uppvisat tyder på det. Men det räcker inte. Vi behöver bevis. Om hon ska slippa sin föregångares öde måste hon ha en annan strategi och se till att hon hjälper människorna i landet. Jag hoppas att den utkastade presidenten kommer att vara klok nog att inte försöka skapa oenighet igen, och gör ett uppriktigt försök att leva ett fredligt liv i exil, vilket skulle ge den kirgiziska befolkningen en chans att bygga en demokratisk stat.
Den situation som jag beskriver gäller tyvärr inte bara Kirgizistan. Liknande förhållanden råder i andra länder. Vi önskar företrädaren för Kazakstan lycka till med sitt arbete för Organisationen för säkerhet och samarbete i Europa (OSSE). Situationen i Kazakstan är långt ifrån idealisk. Samma sak gäller Uzbekistan och andra länder. Frågan är hur vi kan stödja den demokratiska utvecklingen där - eftersom det inte är någon produkt som vi bara kan leverera, utan något som måste växa fram i dessa länder - och det måste vi ta reda på. Regionen är mycket känslig, som Elmar Brok redan sagt. Pierre Morel gör en bra insats som särskild representant, men det räcker inte.
Jag vill påminna er alla om att det under det tyska ordförandeskapet med Frank-Walter Steinmeier togs fram en strategi för Centralasien som vi har hört mycket lite om på sistone. Därför vill jag be er att gå tillbaka till den strategin och omarbeta den till en stabilitetsstrategi för regionen. Detta handlar inte bara om energiförsörjningen från Turkmenistan genom Kazakstan. Det handlar även om stabilitet och i synnerhet den politiska stabiliteten i en region som ligger nära Afghanistan. Vi vet att situationen i vissa länder, som Uzbekistan, är instabil och problematisk. I slutändan är det givetvis fråga om medmänsklighet, för det borde inte behöva finnas några offer över huvud taget.
Mot bakgrund av detta måste vi göra nya försök att ta fram en strategi för Centralasien som omfattar ekonomi, demokrati och medmänsklighet. Jag vill be er att ta tillvara på fallet med Kirgizistan som en möjlighet att förnya strategin för Centralasien och ge nytt liv åt den.
Niccolò Rinaldi
Herr talman, fru Ashton, mina damer och herrar! I den vackra avslutningen i det kirgiziska Manaseposet - ett omfattande litterärt verk som är 20 gånger längre än Iliaden och Odyssén tillsammans, och som kan vara till hjälp för att förstå landets historia - vill hjältens fru som representerar hela befolkningen skydda minnet av honom mot utländska gruppers angrepp och bevara hans grav. Till slut bestämmer hon att hennes namn ska stå på graven, i stället för hjälten Manas namn, just för att se till att den inte ska förstöras vid fiendens angrepp.
Den typen av engagemang för det allmänna bästa, för folket, borde vi förvänta oss av den nya kirgiziska styrande klassen, som i själva verket inte är så ny. Jag råder självklart den höga representanten att vara konstruktiv, och inta en positiv, om än försiktig, inställning gentemot interimsregeringen, men även att kräva en rad reformer som måste vara tydliga.
Dessa åtgärder bör bestå i en internationell kommitté som undersöker vad som hänt och en tydlig tidsplan för återinförandet av demokratiskt styre - eftersom interimsregeringen per definition inte godkänts som en legitim regering genom allmänt val - men även reformer för att motarbeta korruption på ett effektivt sätt och i förlängningen göra Kirgizistan oberoende av domstolarna, vilket är långt ifrån hur det ser ut i dag.
Man bör även - och detta är kopplat till både domstolar och korruption - effektivisera den oerhört förtryckande byråkratiska nomenklaturan och offentliga förvaltningen. Detta är det första verkliga testet av EU:s nya strategi för Centralasien i en kritisk nödsituation som den vi nu ser i Kirgizistan.
Nu när Förenta staternas inflytande i landet är starkt begränsat får vi inte låta det hamna i Rysslands hårda grepp, och jag anser att detta är en möjlighet för oss alla att göra ett åtagande.
Ulrike Lunacek
Herr talman, fru Ashton! Vi vet att många i samband med tulpanrevolutionen 2005 hoppades att allt skulle förändras när man fick en ny president som verkligen skulle ta folkets behov och intresse av demokrati och medbestämmande på allvar. Så blev det tyvärr inte, och nu har han gått samma öde till mötes som sin föregångare.
I detta fall måste EU vara med och påverka i stor utsträckning. Fru Ashton, jag välkomnar att ni har skickat den särskilda representanten Pierre Morel till regionen. Det var klokt och gjorde stor nytta. Det är dock lika viktigt att EU nu ser över sin strategi för Centralasien så att den blir effektiv. Jag hoppas att rådet börjar med det arbetet nu på måndag.
Nu undrar jag: Hur ska ni hantera detta? På vilket sätt tänker ni se till att utarbetandet av en konstitution verkligen blir omfattande och inbegriper alla, som ni sade? Vi måste hjälpa regionen och Kirgizistan att lägga mer kraft på samarbete och mindre på konfrontation. Det är viktigt för framtiden i hela regionen och även i andra länder.
Marie-Christine Vergiat
(FR) Herr talman, fru vice ordförande, mina damer och herrar! Situationen i Kirgizistan är faktiskt ytterst instabil. Ändå har Kirgizistan varit, och är kanske fortfarande, ett av de länder som verkade vara mest öppet för att inrätta demokratiska institutioner.
Tulpanrevolutionen 2005 väckte återigen enorma förhoppningar. Kurmanbek Bakijev har misslyckats, han har varit oförmögen att bemöta befolkningens behov och krav, han har låtit korruptionen blomstra och har spelat sin egen roll i detta med viss kotterianda, han har tömt penningkistorna om man ska tro på vissa uppgifter och har infört en alltmer auktoritär regim, vilket politiska motståndare, människorättsförsvarare och journalister har fått betala ett högt pris för.
Efter oroligheterna den 7 april inrättades en provisorisk regering, men Kurmanbek Bakijev verkar inte ha gett upp även om han har lämnat landet, och som ni sade blossade nya upplopp upp i går i södra delen av landet och kring huvudstaden.
Fru kommissionsledamot! Kirgizistan är faktiskt ett mycket strategiskt viktigt land, och inte bara i militärt avseende. Landet får inte bli en lekplats för vissa stormakter. Trots att en del diskussioner har förts är EU:s närvaro i denna region i världen inte tillräckligt stor. EU:s stöd och diplomatiska närvaro förblir halvhjärtade. Man behöver bara läsa nyheterna om situationen i landet för att bli övertygad om detta. Det handlar inte bara om Förenta staterna, Ryssland och Kazakstan, det land som för närvarande innehar ordförandeskapet för Organisationen för ekonomiskt samarbete och utveckling (OECD). EU:s stöd är mycket viktigt för att garantera Kirgizistans självständighet. Fru Ashton, ni har rätt, prioriteringen måste vara att återupprätta rättsordningen, men vi måste mycket snabbt gå vidare efter detta och, vilket några av mina kolleger redan har sagt, genomföra en lämplig strategi för denna region i världen.
Ja, vi måste hjälpa Kirgizistan att bekämpa fattigdomen; 40 procent av befolkningen lever under fattigdomströskeln. Ja, vi måste bidra till landets ekonomiska utveckling, precis som ni sade, särskilt när det gäller utbildning och hälsa, men även vatten, som är en central prioritering i denna region i världen. Ja, vi måste naturligtvis stödja demokratin och försvaret av de mänskliga rättigheterna. Detta är nu en ytterst brådskande fråga.
Vårt åtagande, fru vice kommissionsledamot, både kan och måste vara att förhindra att Kirgizistan går mot fundamentalism och en ny auktoritär regim. Det handlar inte om att vi ska ingripa i landets inrikesfrågor, utan tvärtom, det handlar om att hjälpa det kirgizistanska folket att återigen lita på demokratin. Det är lösningen för att se till att Kirgizistan spelar en viktig roll i denna region i världen.
Fiorello Provera
Herr talman, mina damer och herrar! Situationen i Kirgizistan är mycket viktig för stabiliteten i Centralasien, en region där EU har särskilda intressen när det gäller försörjning av råmaterial och energi.
Efter oroligheterna den 7 april är det nödvändigt att återupprätta förhållanden som kommer att leda till ett fritt, lagligt och snabbt val av en demokratisk regim, om detta är genomförbart med tanke på den lokala situationen. Det är oroande att en avsevärd mängd vapen har stulits av kriminella grupper, med alla risker för ökad laglöshet, väpnade konflikter och terrorism som det medför.
EU och andra aktörer, inklusive Organisationen för säkerhet och samarbete i Europa (OSSE) måste hjälpa landet att inrätta stabila, funktionsmässiga, mindre korrumperade och mer demokratiska institutioner. Ett observationsuppdrag inför det kommande valet skulle vara ett tecken på en sådan solidaritet.
Men vi får inte tro att en ny författning eller ett nytt parlamentariskt system kommer att räcka för att skapa verklig demokrati. Detta beror oundvikligen på medborgarnas politiska mognad och ett allmänt medvetande om lagen och individers rättigheter. Vi måste tillhandahålla långsiktigt stöd på det här området.
Inese Vaidere
(EN) Herr talman! Förra veckans upplopp har störtat in Kirgizistan i en politisk, rättslig och ekonomisk kris. Landets författningsdomstol upplöstes praktiskt taget, och interimsregeringens åtgärder förefaller vara splittrade. Samtidigt har Kurmanbek Bakijevs bror meddelat att det handskrivna meddelandet om avgången är förfalskat och att Kurmanbek Bakijev själv inte har avgått.
Enligt ögonvittnen har nya lokala grupper uppstått som försöker ta över de regionala styrelserna. Likaså har etniskt baserade grupper uppkommit, vilket skapar rädsla för mer etniskt våld. Kriminella grupper härjar fritt i landet. Ett stort antal vapen cirkulerar, och plundring förekommer. Tryggheten, säkerheten och EU-medborgarnas intressen i landet hotas fortfarande.
Den nuvarande interimsregeringen klarar inte av att bemöta dessa hot. Situationen är fullständigt oklar för lokalbefolkningen. Den höga representanten Catherine Ashton har utfärdat två uttalanden där hon uttrycker sin oro, men det finns ett akut behov av mer aktiva och praktiska åtgärder. Det är viktigt att EU intar en fast ståndpunkt om situationen i Kirgizistan, som är ett så strategiskt viktigt land. Vi måste öka vår närvaro där i samarbete med FN, USA och OSSE för att försvara Kirgizistans medborgare och EU-medborgarna i landet, som för närvarande inte kan skydda sina liv och försvara sin egendom. Det står klart att EU bör genomföra en oberoende utredning av orsakerna till och konsekvenserna av upploppen.
När det gäller den kirgizistanska centralbankens materiella resurser och byrån för investering och utveckling måste de utvärderas innan ytterligare finansiellt stöd anslås. Overksamhet och tvekan från EU:s sida och det faktum att det saknas en verklig strategi och taktik kan orsaka en mycket farlig utveckling och undergräva EU:s egna ekonomiska och politiska intressen och trovärdighet i regionen och i resten av världen.
Eleni Theocharous
(EL) Herr talman, fru Ashton! Under de tjugo år som Kirgizistan har varit oberoende har landet styrts av en korrumperad regim, och få framsteg har gjorts för att förbättra landets demokratiska institutioner. När det gäller de senaste femton åren kan jag personligen intyga detta, eftersom jag har varit personligt involverad i egenskap av medlem i OSSE och på andra sätt.
De personer som styrde landet fram till i går och de personer som störtade dem är alla kuggar i samma korrumperade system. Militären befinner sig i huvudstaden, och genomför sökningar och gripanden i detta nu. Trots detta måste vi ge den nuvarande regimen en chans, eftersom landet befinner sig i det sista skedet före ett inbördeskrig och upplösning.
Det kirgizistanska folket är fredsälskande, och jag antar att många av er har lärt känna det genom boken av den berömde författaren Tjingiz Ajtmatov, som var ambassadör i Bryssel till för fyra år sedan. Ett finansiellt nödläge, social ojämlikhet och utländska länders ingripanden har orsakat utbrott som ibland kan nå gränserna för inbördeskrig, och i det här sammanhanget håller jag inte riktigt med om att Kirgizistans folk kan avvärja terrorismen.
Som sagt finns det en verklig risk för att Kirgizistan delas upp i nord och syd, vilket utländska aktörer underblåser, medan landets OSSE-medlemskap och OSSE:s ständiga närvaro i landet inte verkar ge resultat på demokratiseringsområdet. Det råder naturligtvis en permanent humanitär kris, som kanske inte är akut, men det har inte skett någon modernisering eller förbättring av de demokratiska institutionerna under alla dessa år. Folk lever långt under fattigdomsgränsen.
Det är därför Europaparlamentet måste ingripa, i samarbete med andra EU-institutioner, med kommissionen och rådet, och se över den strategi som hittills har förts på detta område.
En stark delegation från Europaparlamentet måste övervaka framstegen med demokratisering och bevilja medel på ett kontrollerat sätt, med målsättningen att utveckla institutionerna och utbildningssystemet, eftersom destabiliseringen av Kirgizistan utgör en stor risk för att hela Central- och Västasien destabiliseras, och även Europa. Om EU vill spela en effektiv fredsbevarande roll måste vi agera nu.
Elena Băsescu
(RO) Situationen i Kirgizistan ger upphov till stor oro. Landet har en strategisk ställning i Centralasien. Det finns en amerikansk militärbas på landets territorium, som bidrar stort till operationerna i Afghanistan, och det finns även ryska trupper i landet.
Det är olyckligt att de senaste veckornas protester har urartat i våld och orsakat dödsfall. Myndigheterna måste vidta åtgärder för att skydda civilbefolkningens liv. Så sent som i går skedde nya sammandrabbningar mellan etniska kirgizer, ryssar och turkar. Med tanke på att stora ryska och uzbekiska grupper lever i landet kommer hela regionens stabilitet att påverkas om de interetniska sammandrabbningarna fortsätter.
Fru Ashton! EU måste särskilt inrikta sig på konflikten i Kirgizistan, ge humanitärt bistånd och delta i insatserna för att stabilisera situationen.
Ivo Vajgl
(SL) Fru Ashton! Vi är här för att diskutera de oroande händelserna i Kirgizistan och hjälpa till så gott vi kan för att stabilisera situationen i landet. En aktiv strategi från EU:s sida gentemot Kirgizistan är särskilt viktig, men det är lika viktigt att vi även upprätthåller samma starka principåtagande när det gäller en annan fråga, som har strukits från föredragningslistan för dagens sammanträde. Eftersom det är en aktuell fråga och människors liv står på spel, anser jag att det är min skyldighet att uppmärksamma er på detta. Jag talar om den svåra situationen för västsahariska aktivister, fredsaktivister från Västsahara som är internerade på marockanska fängelser, som hungerstrejkar och riskerar sina liv. Amnesty International har också uppmärksammat oss på deras svåra belägenhet. Jag vill därför be er att ni och era kolleger omedelbart uppmärksammar detta problem, annars kan det vara för sent.
Charles Tannock
(EN) Herr talman! Den senaste tidens händelser i Bisjkek är oroande och utgör ett tragiskt slut på tulpanrevolutionen 2005, eller färgrevolutionen, när president Kurmanbek Bakijev utlovade demokrati och mänskliga rättigheter, och i stället gav landet korruption, svågerpolitik och ett ökat envälde.
Kirgizistan är det minsta och fortfarande fattigaste landet i Centralasien, och en oroande infiltrering av radikala islamister i Ferganadalen har skett under de senaste åren, så stabilitet måste vara EU:s prioritering för regionen.
Det är helt riktigt att nu erkänna den nya Otunbajevaregeringen, ett ovanligt exempel där vi har ett gemensamt intresse med Ryssland, som faktiskt stödde revolutionen och störtandet av Bakijevregeringen. President Roza Otunbajeva tjänstgjorde under en kort tid som ambassadör i Storbritannien, så hon är även väl insatt i hur EU fungerar.
Avslutningsvis är Centralasien en strategisk region med tanke på energifrågorna och den globala säkerheten, och den operativa kapaciteten för den amerikanska militärbasen i Kirgizistan är ytterst viktig för att även stödja de internationella säkerhetsstyrkorna (Isaf) i Afghanistan.
Piotr Borys
(PL) Herr talman! Fem år efter tulpanrevolutionen, när president Askar Akajevitj Akajev störtades, har en blodig revolution skett. Det finns naturligtvis två skäl till detta. För det första handlar det om problemet med svågerpolitik och korruption, vilket i sin tur innebär att det saknas grunder för en demokratisk stat, och för det andra beror det på landets finansiella och ekonomiska problem.
Catherine Ashtons initiativ, som har inneburit att Pierre Morel i dag kan ge oss en fullständig rapport om vad som verkligen sker i Kirgizistan, är viktigt. Jag vill komma med en innerlig vädjan när det gäller situationen i landet. Som vi vet står Kirgizistan under ryskt inflytande, och har även en amerikansk militärbas. EU:s aktiva deltagande bör främst inriktas på att bygga upp grunden för en demokratisk stat och även att garantera den inre säkerheten. Över 80 dödsfall är en dålig signal för uppbyggandet av landet. Så jag upprepar min innerliga vädjan och håller tummarna för Catherine Ashtons uppdrag.
Cristian Dan Preda
(RO) Kurmanbek Bakijev är varken den första eller den sista politiska ledaren som orsakar missräkning och besvikelse och behandlas som en diktator efter glimten av hopp i början och efter det att hans namn först kopplades ihop med demokratisk optimism.
Det finns en enkel förklaring till den här situationen. På grund av bristen på stabila institutioner är det sannolikt att politikerna orsakar besvikelse och dras in i denna spiral av konflikt, korruption och utpressning. Vi får inte glömma att president Kurmanbek Bakijev har utnyttjat det faktum att det finns en rysk och en amerikansk militärbas på Kirgizistans territorium för att ständigt utpressa väst.
Lösningen är därför att inrätta institutioner genom samtycke, grundat på en allmän samrådsprocess, ett brett samförstånd och en hög kompromissanda bland de politiska krafterna. Den främsta prioriteringen är dock att sätta stopp för våldet, vilket den höga representanten nämnde. Våldet är allvarligt, och man måste så snabbt som möjligt finna en lösning för att sätta stopp för det. Annars kommer våldet att hindra den politiska processen.
Sergio Paolo Francesco Silvestris
(IT) Herr talman, fru Ashton, mina damer och herrar! Situationen i Kirgizistan är minst sagt oroande, särskilt om vi tänker på de uttalanden som den f.d. utrikesministern har gjort, som anser att Kirgizistans öde verkar luta allt närmare åt det ryska ekonomiska gränsområdet.
En vecka efter det att f.d. president Kurmanbek Bakijevs regering föll, som flydde landet med flyg den 15 april, är det ingen som vet vilken landets slutliga politiska destination eller framtida politiska avsikter kommer att vara. Det står dock klart att den ryske förvarsministern spelade en roll i detta genom att underlätta f.d. president Kurmanbek Bakijevs flykt efter det att folk gick ut på gatorna för att kräva hans avgång.
Många vapen är i omlopp i Kirgizistan, som är ett litet land med bara 5,3 miljoner invånare, och det enda landet i världen som hyser både en amerikansk och en rysk militärbas. Spänningarna sprider sig nu till grannländerna, och EU måste vara medvetet om de prioriteringar och möjligheter som uppstår vid den här tidpunkten, för att sätta stopp för ett eventuellt inbördeskrig och hjälpa landet att gå mot en demokratisk parlamentarisk republik med en stabil ledning inom de sex närmaste månaderna.
Fru Ashton! Som ni sade kan allt detta åstadkommas om vi kan bidra aktivt på två sätt: för det första genom ett diplomatiskt bidrag, men även - som ni förklarade - genom ett konkret och materiellt bidrag. Det kommer att vara avgörande att vi snabbt kan tillhandahålla hjälp för att minska och försvaga alla sociala spänningar.
Vi måste agera snabbt och för det allmänna bästa, eftersom detta kommer att bli ännu ett viktigt test för EU. Vi är inte på Haiti, utan i Kirgizistan. Låt oss åtminstone försöka ta oss dit i tid den här gången.
Franz Obermayr
(DE) Herr talman! När Sovjetunionen bröt samman på 1990-talet trodde många att de unga demokratierna skulle utvecklas nästan av sig själva. Nu vet vi att dessa stater har ärvt enorma problem från Sovjetunionen. Under Sovjeteran undertrycktes meningsskiljaktigheter mellan etniska grupper i hög grad, vilket är anledningen till att det finns så många religiösa och kulturella konflikter i dessa länder i dag. Demokrati utvecklas inte bara över natten, och kommer inte att uppstå alls så länge som korrumperade klaner växer sig rika på landets och medborgarnas bekostnad.
Ryktet säger att de krypskyttar som sköt in i folkmängden i Bisjkek var uzbekiska och tadzjikistanska legosoldater. Det verkar som om det var ett försökt att utlösa en internationell konflikt som skulle ha försatt hela Centralasien i fara. EU:s yttre politik bör inriktas på att undvika denna situation. Militära ingripanden är dock fel taktik, vilket den tyska närvaron i Afghanistan är ett tydligt bevis på. Det är viktigt att ge intelligent och målinriktat ekonomiskt bistånd och utvecklingsbistånd. Vi måste prioritera bekämpningen av korruption och ta ifrån de lokala klanerna deras makt. Först då kommer demokratin att ha en verklig chans i Centralasien.
Malika Benarab-Attou
(FR) Herr talman, mina damer och herrar! Europeana-projektet innebär en ny ambitiös dimension. Med detta digitala EU-bibliotek kommer mångfalden och rikedomen hos vår kultur att bli tillgänglig. Det är viktigt att våra länder engagerar sig starkt i detta projekt. En central aspekt av detta initiativ rör ett grundläggande värde, nämligen respekten för kulturell och språklig mångfald.
En av vår kontinents horisonter är Afrika, men vi har svärtat ned den horisonten med slaveri och kolonialism. Vi har en skyldighet gentemot det afrikanska folket att erkänna och rätta till våra misstag. Enbart finansiell ersättning kan inte bemöta det behovet, men tack vare Europeana-projektet kan vi hjälpa till att återbörda en del av det afrikanska folkets kultur när det gäller muntlig litteratur till dem.
Amadou Hampâté Bâ, en malisk intellektuell, har sagt att ”när en gammal människa dör i Afrika är det ett bibliotek som bränns ned”. Att arbeta för att digitalisera verk av muntlig litteratur, som ofta samlas in av grupper av etnologer och antropologer, och främja fri tillgång till dem genom Europeana-projektet, för att därigenom göra dem allmänt tillgängliga, skulle vara ett sätt att skydda och ge liv åt mänsklighetens kulturella mångfald, som vi alla fäster stort värde vid.
Catherine Ashton
Herr talman! I dag sitter jag även i kommissionens stol. Ni ledamöter har tagit upp ett antal viktiga punkter, och på den korta tid som jag har till mitt förfogande kommer jag att försöka fånga upp och besvara så många av dem som möjligt.
Elmar Brok, Charles Tannock och andra talade om att det är viktigt att tänka på att Kirgizistan är ett av de fattigaste länderna i Centralasien, och naturligtvis en av de främsta mottagarna av EU-bistånd per capita. Jag håller verkligen med om att social och ekonomisk utveckling är ett centralt inslag i den strategi som vi måste lägga fram på det här området. Även Hannes Swoboda talade om att det är viktigt att vi försäkrar oss om att det verkligen sker en verklig politisk reform. Vi för ett mycket nära samarbete med FN och OSSE. Alla som har befunnit sig i regionen under de senaste dagarna har upprepat att reformerna är mycket viktiga för den fortsatta händelseutvecklingen, och jag instämmer fullständigt i det som sagts om regionens politiska stabilitet. Det är mycket viktigt.
Vi måste återigen granska den här frågan mycket noggrant. Det finns en strategi för den här delen av Centralasien, och den kommer att ses över, men jag ser på frågan i samband med avdelningen för yttre åtgärder, och vad vi bör göra i regionen för att knyta ihop de olika inslagen i kommissionens och rådets stöd. Niccolò Rinaldi och andra ansåg, vilket jag håller med om, att vi bör ha en försiktig, men samtidigt positiv och konstruktiv inställning, och jag håller även med flera ledamöter som talade om värdet och betydelsen av rättsstatsprincipen. Den är central för allt vi gör i landet för att se till att det verkligen råder rättsordning i praktiken och att rättsstatsprincipen naturligtvis tillämpas inom det rättsliga systemet, men även inom ramen för den så nödvändiga politiska och författningsmässiga reformen.
Ulrike Lunacek talade om att valet - och jag tror att det var just de ord som användes i den genomgång jag hade - långtifrån nådde upp till internationella normer. Viktiga inslag som enligt min mening bör ingå i insatserna är naturligtvis finansiellt stöd, och jag har redan nämnt rättsstatsprincipen, politisk och författningsmässig reform, valet och även den koppling vi vill göra i ekonomiskt avseende. Ett exempel på detta är att Kirgizistan är ett av de stora vattenrika länderna i regionen, det försörjer regionerna med vatten, vilket ledamöterna säkert känner till. Vi har hjälpt dem med deras vattenförsörjning i över fem år vid det här laget, och jag hoppas naturligtvis att vi kommer att kunna återuppta detta så viktiga arbete så snart krisen har lösts och det finns en fast förankrad legitim regering.
Detta är bara några av de faktorer som jag tycker är viktiga att ta hänsyn till. Jag anser att vi har en bra närvaro i regionen. Pierre Morel har varit där i flera dagar. Han har just kommit tillbaka. Han kommer att hålla en genomgång med Piotr Borys i utskottet för utrikesfrågor den 27 april för att informera utskottet om den senaste händelseutvecklingen. Vi har skriftlig kontakt med några timmars mellanrum, och vi har talat med varandra flera gånger. Han har även varit i kontakt med kolleger. Vi har en stark närvaro i Pierre Morel, och jag gratulerar honom och hans grupp till deras arbete.
Betydelsen av demokrati, som Fiorello Provera nämnde, kan aldrig underskattas enligt min åsikt. Vi måste därför se förbi några av de problem som Inese Vaidere talade om, dvs. instabilitet, rykten och osäkerhet, problem som naturligtvis är enormt viktiga att lösa. Vi har redogjort för det vi ville åstadkomma under de första avgörande dagarna, och jag hoppas att ledamöterna anser att vi har reagerat på ett bra sätt.
Avslutningsvis vill jag påpeka att några av de nuvarande medlemmarna i den regering som håller på att bildas är tidigare människorättsförsvarare från oppositionen, som förtrycktes av den f.d. presidenten och som EU har stött, även ni här i parlamentet naturligtvis. Även om jag inte hyser några illusioner om karaktären hos politiken i landet, och i regionen i stort för den delen, anser jag ändå att vi ändå måste ge den här regeringen en chans att bildas, att gå med på att genomföra de så viktiga politiska och författningsmässiga reformerna och hålla val när den säger att den kommer att göra det. Om regeringen är villig att göra dessa saker kommer vi att stödja den nu och in i framtiden. Jag är mycket tacksam för era kommentarer, och vi kommer att genomföra strategin enligt de linjer som jag har beskrivit.
Talmannen
Debatten är härmed avslutad.
Omröstningen kommer att äga rum under nästa sammanträdesperiod i maj.
Skriftliga förklaringar (artikel 149)
Paolo Bartolozzi  
Herr talman, mina damer och herrar! Den folkliga oro som har brutit ut de senaste dagarna i Kirgizistans huvudstad har satt stopp för framstegen med ”tulpanrevolutionen” 2005, som väckte förhoppningar om en demokratisk förändring i den f.d. Sovjetrepubliken.
Europaparlamentet följer utvecklingen av den politiska krisen i Kirgizistan med stor oro. Detta beror inte bara på landets centrala geostrategiska position för Ryssland och Förenta staterna, utan även på att stabiliteten i Centralasien, regionens politiska och ekonomiska utveckling och det interregionala samarbetet är av intresse för EU, inte minst för att Centralasien är viktigt för vår energiförsörjning och vårt ekonomiska och handelsmässiga partnerskap.
Risken för att ett inbördeskrig bryter ut och för ett ”andra Afghanistan” måste avvärjas. Vi sätter vårt hopp till den diplomatiska medling som Förenta staternas, Rysslands och Kazakstans presidenter - Kazakstans president är för övrigt ordförande för OSSE - genomför i sina förhandlingar med den kirgizistanska interimsregeringen för att inrätta allmän ordning och författningsmässig legalitet, så att fria val kan hållas och landets problem lösas.
Som ordförande för delegationen för förbindelserna mellan EU och Centralasien hoppas jag att vi trots den senaste tidens etniska sammandrabbningar kommer att göra allt vi kan för att skapa nationell fred och en varaktig återgång till demokratiskt liv i Kirgizistan.
Krzysztof Lisek  
Stabiliseringen av situationen i Centralasien kommer att garantera ett bra samarbete med EU. Ingen tvivlar på att Kirgizistan spelar en särskilt viktig roll i det sammanhanget. Kirgizistan är viktigt för EU av strategiska skäl - landet har energikällor och naturresurser, och det hyser en amerikansk militärbas som stöder Natostyrkorna i Afghanistan.
Samtidigt har misslyckandet med att genomföra lämpliga reformer efter det att Kirgizistan blev självständigt lett till den dramatiska situation som vi ser i dag. För närvarande bör vi koncentrera oss på att garantera säkerhet för civilbefolkningen och tillhandahålla humanitärt bistånd. Dessutom bör vi göra allt vi kan för att förhindra att landet radikaliseras. Vi får inte tillåta att ett inbördeskrig bryter ut.
I ett långsiktigt perspektiv är det viktigt att utforma en ny strategi för hela regionen. Vi bör snabbt enas om en särskild EU-ståndpunkt som omfattar centrala aspekter som förebyggande av religiös fundamentalism, bekämpande av fattigdom och korruption, uppbyggande av civilsamhället, försvar av de mänskliga rättigheterna samt demokratisering. Vi bör skicka en observatörsgrupp till det kommande valet. Vi måste följa med i utvecklingen och, samtidigt som vi undviker att lägga oss i inre frågor, göra allt vi kan för att hjälpa Kirgizistan att gå mot demokrati och genomföra effektiva reformer när situationen har stabiliserats. Om EU ska skicka ytterligare bistånd till Kirgizistan anser jag att det måste vara kopplat till krav på reformer som garanterar lag och ordning och respekt för de mänskliga rättigheterna.
Kristiina Ojuland  
Herr talman, fru Ashton! Jag välkomnar att EU:s särskilda representant har skickats till Kirgizistan. Vi måste veta vilka planer interimsregeringen har. Det måste finnas garantier för ett slut på våldet i Kirgizistan och lag och ordning och demokrati måste också garanteras.
Under revolutionen i Kirgizistan gav de krafter som kom till makten president Kurmanbek Bakijev skulden för begränsningarna av den fria pressen, våldet mot journalister, gripandet av oppositionsledare, korruptionen, distanseringen från demokratiska värden och landets dåliga ekonomiska situation. Vi måste därför hoppas att Kirgizistan inom kort förändras till en demokratisk stat som styrs av rättsstatsprincipen. Samtidigt är våra förhoppningar i den riktningen endast berättigade om vi själva är beredda att ge resurser till genomförandet av denna plan, eftersom Kirgizistans kämpande ekonomi inte kan ge tillräckligt stöd för att genomföra de så efterlängtade sociala, ekonomiska och politiska reformerna.
Om målet är att skapa hållbar utveckling i den centralasiatiska regionen måste vi, förutom att erbjuda ekonomisk hjälp, även erbjuda interimsregeringen vår kunskap om genomförande av reformer, precis som vi har gjort i Kosovo, Makedonien och på andra håll. I detta sammanhang är det värt att påpeka att Estland har gett den här typen av hjälp till både Ukraina och Georgien, vilket visar att vår erfarenhet av att kommunicera med människor som lever i de länder som utgjorde f.d. Sovjetunionen inte bör underskattas. Med det regimskifte som sker får vi inte låta något tillfälle gå förlorat för att underlätta en övergång till demokratiska värden i Kirgizistan. Det skulle därför vara oansvarigt av oss att lämna Kirgizistan utan hjälp, så att landet blir beroende av några av sina stora grannar.
