Euroopan unionin kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä oikeudesta liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella annetun direktiivin 2004/38/EY soveltaminen (keskustelu) 
Puhemies
(IT) Esityslistalla on seuraavana komission julkilausuma Euroopan unionin kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä oikeudesta liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella annetun direktiivin 2004/38/EY soveltamisesta.
Franco Frattini
komission varapuheenjohtaja. - (EN) Arvoisa puhemies, olemme seuranneet Italian tilanteen kehittymistä hyvin tarkkaan. Olemme huolissamme katurikollisuuden kasvamisesta ja haluamme ensinnäkin esittää osanottomme rikosten uhrien perheille.
Pidämme myönteisinä kahdenvälisiä yhteistyötoimia, joista Italian ja Romanian pääministerit ilmoittivat viime viikolla. Varmistamme, että romanialaisten oikeuksia kunnioitetaan, aivan kuten kaikkien kansalaisten oikeuksia on kunnioitettava.
Työmarkkinoiden lopulliseen avaamiseen tähtäävän siirtymävaiheen aikana Romanian kansalaisten on haettava tietyissä jäsenvaltioissa työluvat. Me varmistamme, että jäsenvaltiot noudattavat kansallisessa lainsäädännössään ja hallintotavassaan syrjimättömyyden periaatetta.
Direktiivissä 2004/38/EY Euroopan unionin kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä oikeudesta liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella sallitaan EU:n kansalaisten karkottaminen, kun heidän käyttäytymisensä muodostaa todellisen, välittömän ja riittävän vakavan uhan, joka vaikuttaa johonkin yhteiskunnan olennaiseen etuun. Karkottamispäätös tehdään tapauskohtaisesti ja kunnioittaen täysin olosuhteita ja menettelyä koskevia takeita. Jos henkilö karkotetaan välittömästi, karkotuksen kiireellisyys on perusteltava asianmukaisesti. Direktiivin nojalla jäsenvaltio saa karkottaa EU:n kansalaisen myös silloin, jos tämä ei enää täytä oleskeluluvan saamiselle asetettuja ehtoja. Työmarkkinoiden ulkopuolella olevat EU:n kansalaiset voidaan karkottaa, jos heistä tulee maan sosiaaliapujärjestelmälle kohtuuton taakka eli jos heillä ei ole laissa edellytettyjä varoja, joilla he voivat taata itselleen päivittäin asianmukaiset elinolosuhteet. Tässä tapauksessa karkotuksen on perustuttava objektiivisiin seikkoihin eikä kansalaiselle voi asettaa maahantulokieltoa.
EU:n kansalaisen karkottaminen on äärimmäinen toimenpide. Sillä rajoitetaan yhtä perustamissopimuksen mukaista perusvapautta. Toimenpiteillä pitäisi pyrkiä saattamaan liikkumisen vapaus tasapainoon sen kanssa, että kullakin jäsenvaltiolla on velvollisuus toimia rehellisten kansalaistensa etujen mukaisesti, kun lakisääteiset edellytykset oleskelulle eivät enää täyty.
Italian viranomaiset ilmoittivat komissiolle asetustekstistä virallisesti 7. marraskuuta 2007. Italian parlamentin on hyväksyttävä asetus 60 päivän sisällä. Kuten tiedätte, Italian parlamentilla on valta tehdä asetustekstiin muutoksia. Komission kanta Italian lainsäädännöstä, jolla direktiivi 2004/38/EY siirretään osaksi kansallista lainsäädäntöä, riippuu tietenkin Italian parlamentin hyväksymästä lopullisesta säädösversiosta. Asetus tuli voimaan välittömästi, mutta direktiivin säännökset ovat riittävän tarkat, jotta kansalliset tuomioistuimet voivat alkaa soveltaa sitä heti. Tämä tarkoittaa sitä, että jos EU:n kansalainen katsoo häneen kohdistuneen yksittäisen karkotustoimenpiteen rikkoneen direktiivissä säädettyjä takeita, hän voi valittaa kansalliseen tuomioistuimeen. Jos EU:n lainsäädännön soveltamiseen liittyy epäselvyyksiä, kansallisten tuomioistuinten on, kuten hyvin tiedätte, saatettava asia Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi. Jatkamme tilanteen seuraamista, samalla kun Italian parlamentti käsittelee asetusta.
Olemme huolissamme myös siitä, että asetuksesta on järjestetty Italiassa rasistisia ja muukalaisvihaa edistäviä mielenosoituksia. Romanit ovat Euroopan suurin vähemmistö. ja romaniyhteisöillä on vaikeaa eri puolilla Eurooppaa. Heitä on vainottu pitkään. Tilanne aiheuttaa inhimillistä kärsimystä ja sosiaalisia jännitteitä. Heidän osallisuutensa lisääminen edellyttää toimia jokaiselta asianomaiselta, myös romaneilta itseltään. Yksilöille, etenkin naisille ja lapsille, on tarjottava erityistä suojelua.
Rikolliset kansalaisuuteen katsomatta käyttävät varsin usein hyväkseen erityisen heikossa asemassa olevia ihmisiä, kuten lapsia. Romanilapset kohtaavat kaksinkertaista syrjintää: ensinnäkin he ovat stereotypioiden ja ennakkoluulojen uhreja. Lisäksi heidän perusoikeuksiaan loukataan, jopa heidän omissa yhteisöissään. Näemme aivan liian usein laiminlyötyjä romanilapsia kaduilla tai köyhissä, nykyajan eurooppalaisissa slummeissa. Moni kuitenkin hyväksyy olot, joissa nämä lapset joutuvat elämään. Lapset saattavat ajautua mukaan rikollisuuteen, tai heidät saatetaan pakottaa kerjäämään. Monet romanilapset lopettavat koulunkäynnin varhaisessa vaiheessa. Tällaiset lapset eivät saa suoritettua tutkintoa tulevaisuutta varten eivätkä opi huolehtimaan itsestään ja perheistään.
Jos tarkastelemme vain yhtä ryhmää pohtiessamme, kuinka perusoikeuksia voitaisiin suojella, saatamme unohtaa kyseiseen ryhmään kuuluvien yksilöiden suojelun ja menetämme mahdollisuuden murtaa vääryyksien ja pelon kehän.
Olemme valmiit auttamaan Italiaa ja Romaniaa hyödyntämään parhaalla mahdollisella tavalla kaikkia EU:n lainsäädännön ja rahastojen jo tarjoamia mahdollisuuksia. Lisäksi on korostettava, että romaniyhteisöjä elää monissa muissa jäsenvaltioissa, kuten Ranskassa, Irlannissa, Espanjassa, Slovakiassa, Tšekin tasavallassa ja Unkarissa. Romaniyhteisöjen sosiaalisen osallisuuden lisäämistä voidaan tehostaa näissä jäsenvaltioissa käyttämällä erityisesti rakennerahastoja, joista voi olla paljon hyötyä.
EU tarjoaa jo erityisesti romaniyhteisöjen tarpeisiin kohdennettua rahoitusta sosiaalisen osallisuuden lisäämiseen, syrjinnän torjumiseen, aluekehitykseen ja koulutukseen. Edellisellä ohjelmakaudella rakennerahastoista myönnettiin yli 275 miljoonaa euroa romaneja koskeviin hankkeisiin. Lisäksi Romanialle ja Bulgarialle myönnettiin vuosina 2004-2006 liittymistä edeltävistä välineistä 60 miljoonaa euroa. Romaneja koskevien hankkeiden rahoittaminen jatkuu rakennerahastojen ohjelmakaudella 2007-2013. Rodusta tai etnisestä alkuperästä riippumattoman yhdenvertaisen kohtelun periaatteen täytäntöönpanosta annettu direktiivi (2000/43/EY) koskee myös romaneja, ja siinä säädetään syrjinnän torjumisesta työhön, koulutukseen, sosiaaliturvaan, terveydenhuoltoon, tavaroihin ja palveluihin sekä asumiseen liittyvissä asioissa. Pyrimme aktiivisesti varmistamaan, että tätä säädöstä sovelletaan kaikkialla EU:ssa.
Lopuksi totean, että vaikka komissio ei aio hyväksyä minkäänlaista EU:n kansalaisiin kohdistuvaa syrjintää, se tukee myös jäsenvaltioita, jotka suojaavat laillisesti kansalaisiaan rikollisuudelta - olivatpa rikolliset sitten maan omia kansalaisia tai EU:n kansalaisia. Vapaus, oikeus ja turvallisuus kulkevat nimittäin käsi kädessä.
Antonio Tajani
PPE-DE-ryhmän puolesta. - (IT) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, haluan kiittää komission jäsen Frattinia hänen kattavasta selonteostaan sekä ehdotuksista ja ajatuksista, joita hän toi esiin puheessaan, ja arvoista, joita hän puolusti. Euroopan yhdentyminen on lisännyt kansalaisten liikkumista EU:n alueella, ja joissakin tapauksissa liikkuminen on muuttunut todelliseksi muuttoliikkeeksi. Näin on käynyt Italiassa, missä elää tällä hetkellä noin puoli miljoonaa Romanian kansalaista.
EU on yrittänyt turvata direktiivillä 2004/38/EY maasta toiseen muuttavien yhteisön kansalaisten oikeudet ja taata jäsenvaltioille oikeuden karkottaa EU:n kansalaisia, jotka rikkovat tiettyjä sääntöjä: viittaan nyt heidän kykyynsä elättää itsensä sekä uhkaan, jonka he aiheuttavat yleiselle järjestykselle ja turvallisuudelle. Valitettavasti Italiassa tätä direktiiviä on ryhdytty soveltamaan liian hölläkätisesti ja liian myöhään. Lopputuloksena on se, että Italia on jättänyt karkottamatta monia sellaisia henkilöitä, jotka eivät kenties olisi syyllistyneet Italiassa rikoksiin, jos heidät olisi karkotettu.
Valitettavasti EU:n kansalaiset ovat tehneet Italiassa rikoksia, jotka ovat järkyttäneet yleisöä. Tämä on johtanut muukalaisvihaan ja väkivaltaan, mitä emme voi hyväksyä. Italiassa tapahtunut väkivalta ja siellä tehdyt murhat on tuomittava jyrkästi, ja uhrien perheitä kohtaan on osoitettava solidaarisuutta. Meidän on myös tuomittava näiden rikosten synnyttämä muukalaisviha ja väkivalta, vaikka asia on valitettavasti niin, että kun sääntöjä ei sovelleta eikä lakeja panna täytäntöön, vaarana on, että kansalaiset ottavat oikeuden omiin käsiinsä. Tätä emme voi tietenkään hyväksyä.
Jäsenvaltioilla on selvät velvollisuudet, samoin paikallisviranomaisilla. Lukuisista selonteoista huolimatta Roomassa ei ole valitettavasti ryhdytty toimiin, joilla olisi puututtu tiettyihin sosiaalisiin ilmiöihin, kuten romanien asuttamiin slummeihin. Tällaisiin ilmiöihin olisi pitänyt puuttua pikaisesti. Joskus myöhästyneillä toimenpiteillä ei kyetä millään tavalla korjaamaan käsiin räjähtäneitä ongelmia. Emme kannata joukkokarkotuksia. Kukin rikokseen syyllistynyt henkilö on asiasta itse henkilökohtaisesti vastuussa. Asialla ei ole mitään tekemistä sen kanssa, minkä maan kansalainen hän on tai mihin etniseen ryhmään hän kuuluu. Romanian ja Italian kannattaisi tietenkin jatkaa yhteistyötä. Ei ole suinkaan sattumaa, että minä ja Marian-Jean Marinescu allekirjoitimme PPE-ryhmän tekstin.
Tämä ongelma koskee nimenomaan romaneja. Se ei koske Romanian kansalaisia. Kehotamme siksi perustamaan erityisen viraston, joka vastaisi romaniyhteisöjen sopeuttamisesta yhteiskuntaan, EU:n viraston, joka osoittaisi, että EU pyrkii omalta osaltaan ratkaisemaan ongelman, joka saattaa muutoin lietsoa vielä lisää yhteiskunnallista paniikkia.
Martin Schulz
PSE-ryhmän puolesta. - (DE) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, olemme hyvin vaikeassa tilanteessa. Tilanne on vaikea siksi, että Rooman tapahtumat ovat tuoneet pintaan jotakin, jota emme ole tähän saakka nähneet tai halunneet nähdä. Roomassa tapahtunut murha on jyrkästi tuomittava, hirvittävä teko. Sen synnyttämät reaktiot ovat hälyttäviä. Se, että yksi rikollinen mielletään osaksi suurta ihmisryhmää, jota pidetään kollektiivisesti vastuussa yhden henkilön teoista, ei ole kuitenkaan ihmiskunnan historiassa mikään uusi asia - tämä ilmiö on ollut havaittavissa kaikkina aikoina - mutta se on aina yhtä tuomittava asia. Siksi meidän on aivan ensinnäkin pidettävä asiat toisistaan erillään. Meidän on tarkasteltava tilannetta huolella. On totta, ettei romanien sopeuttamisessa yhteiskuntaan ole onnistuttu pitkään aikaan. Tämä johtuu osaksi siitä, ettei yhteiskuntamme ole kovinkaan sitoutunut romanien sopeuttamiseen.. Romanit ovat autonomisen kulttuurinsa vuoksi hankala väestöryhmä. Heidän sopeuttamisensa vaatii paljon työtä, mutta on kuitenkin mahdollista. Voimme onnistua siinä, jos kunnioitamme heitä ja heidän kulttuuriaan.
On kuitenkin tehtävä selväksi, että oikeusvaltion täytyy kyetä suojelemaan itseään kaikin perustuslaillisin keinoin. Oikeusvaltion on hyödynnettävä kaikkia käytettävissään olevia keinoja ylläpitää yleistä järjestystä ja turvallisuutta. Miten tässä sitten onnistutaan parhaiten? Parasta on se, ettemme tee yleistyksiä vaan arvioimme kutakin yksilöä tapauskohtaisesti, ja juuri näin Euroopan unionissa on tehtävä. Liikkumisvapauden tapauksessa meidän on tutkittava jokaisessa yksittäistapauksessa, mitä oikeuksia EU:n kansalaisella on, ja hänen liikkuessaan maasta toiseen, mitkä oikeudet muodostavat perustan sille, kuinka häntä on kohdeltava.
Olemme taanneet Euroopan unionissa liikkumisvapauden. Tämä vapaus kuuluu kaikille EU:n jäsenvaltioiden kansalaisille - ainakin Schengen-alueeseen kuuluvien valtioiden kansalaisille. Tämä ei kuitenkaan tarkoita, että he voisivat toimia täysin mielensä mukaan liikkuessaan maasta toiseen. Heidän on kunnioitettava eri maissa vallitsevia oikeuksia ja niiden lakeja, mutta vastavuoroisesti Schengen-alueeseen kuuluvan maan on myös kunnioitettava EU:n kansalaisten oikeuksia omalla alueellaan. Emme voi todeta yleisesti, että ”tämä on koko ryhmän syy ja koko ryhmän on lähdettävä, koska kenelläkään sen jäsenistä ei ole työlupaa, koska he sovi kulttuuriimme, koska he ovat kaikki työttömiä tai koska he kaikki kerjäävät”. Sen sijaan meidän on selvitettävä joka ikisessä tapauksessa, mitä oikeuksia kansalaisella on, aivan kuten joka ikisessä tapauksessa selvitetään, mitä lakeja hän on rikkonut. Juuri tähän tehtävään Italian ja Romanian hallitukset ovat nyt ryhtymässä, ja myös komission on ryhdyttävä siihen.
Arvoisa komission jäsen Frattini, tässä yhteydessä minun on todettava, että te ette tee oikeutta asemallenne. Olin äärimmäisen yllättynyt lukiessanne kommenttejanne Il Messaggero -sanomalehdestä. Olin siihen saakka luullut teidän olevan jokseenkin maltillinen komission jäsen. Olette onnistunut voittamaan ryhmäni luottamuksen, koska olette aiemmin työskennellyt hyvin hienotunteisesti arkaluonteisella politiikanalalla. Puhuitte kuitenkin Il Messaggero -lehdessä ihmisten työluvista ja tulorakenteesta tavalla, joka toi mieleeni hirmuvallan: sanoitte, että voimme mennä leiriin ja kysyä joltakulta, kuinka paljon hän ansaitsee, ja ellei hän kykene selittämään saman tien, kuinka hän elättää itsensä, hänet voidaan karkottaa. Emme kuitenkaan elä tällaisen hirmuvallan alaisena. Arvoisa komission jäsen Frattini, on teidän tehtävänne - erityisesti ihmisoikeuksista vastaavana komission jäsenenä - puolustaa Euroopan unionin periaatteita ja olla pyrkimättä jälleen tilaisuuden tullen Italian tulevan hallituksen ministeriksi.
(Suosionosoituksia keskeltä ja vasemmalta)
Graham Watson
ALDE-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, useimmat meistä tunnustavat maahanmuuton edut. Niissä jäsenvaltioissa, jotka ovat avanneet rajansa muista jäsenvaltioista tuleville maahanmuuttajille, työttömyys ei ole kasvanut, vaan sen sijaan tuottavuus on parantunut, talouskasvu on kiihtynyt ja uusia työpaikkoja on syntynyt lisää.
Kaikki tuntevat tämän tarinan. Maahanmuuttajat tekevät töitä, joita maan omat kansalaiset eivät halua tehdä. He tekevät kovasti töitä, heistä aiheutuvat kustannukset ovat vähäiset, ja he tuovat mukanaan uusia ajatuksia. On kuitenkin tärkeää panna merkille, että osa rajojen yli tulevista ihmisistä ei halua tehdä työtä - tai ei ainakaan halua tehdä laillista työtä. Arvoisa komission jäsen, kuten totesitte, asia on otettu huomioon EU:n lainsäädännössä. EU:n lainsäädännössä säädetään paitsi oikeudesta oleskella toisessa jäsenvaltiossa myös jäsenvaltion oikeudesta rajoittaa oleskelun kesto kolmeen kuukauteen, ellei henkilöllä ole oleskeluaan varten riittäviä varoja, ja karkottaa henkilö, jos hän on vaaraksi yleiselle järjestykselle.
Oikeus liikkua vapaasti on yksi EU:n suurista menestystarinoista: sitä käyttävät nykyisin miljoonat opiskelijat, työntekijät ja eläkeläiset. Tähän oikeuteen liittyy kuitenkin haasteita: siinä missä juutalaiset - kansa, jolla ei ollut omaa kotimaata - eivät olleet ennen tervetulleita, myös romanit, joita on noin yhdeksän miljoonaa, kohtaavat syrjintää monissa maissa. Ne, jotka yhdistävät romanit Romaniaan - olkoonkin, että moni romani on Romanian kansalainen - eivät tunne romaneja eivätkä Romaniaa. Romanit voisi aivan yhtä hyvin yhdistää Rooman kaupunkiin.
Romanien kotouttamiseen on varattu Euroopan unionin varoja. Teemme yhteistyötä George Sorosin kanssa ja tuemme hänen ”Decade of Roma Inclusion” -aloitettaan. Jotta tämä työ tuottaisi tulosta, kaikkien jäsenvaltioiden on osallistuttava siihen ja romaniväestön kotouttamiseen tähtäävään yhteisön puitestrategiaan.
On sääli, ettei Italia hakenut lainkaan näitä varoja. Espanja sai noin 52 miljoonaa euroa ja Puola noin kahdeksan miljoonaa euroa. Syynä ei ole kuitenkaan pelkästään Italian hallituksen lyhytnäköisyys vaan myös komission lyhytnäköisyys. Mielestäni komission puheenjohtaja Barroso oli väärässä sanoessaan eilen La Repubblica -lehden haastattelussa, että on mahdotonta ajatella, että Euroopan unionin viranomaisten pitäisi edistää integraatiota jokapäiväisessä elämässä. Mielestäni sen ei pitäisi olla mitenkään mahdotonta.
Arvoisa komission varapuheenjohtaja Frattini, olen samaa mieltä Martin Schulzin kanssa. Tästä asiasta ei saa tehdä puoluepoliittista. Euroopan parlamentti kehottaa teitä keskittymään nykyisiin tehtäviinne mahdollisen tulevan uranne sijasta. Italialaiset ovat perillä maahanmuuttajayhteisöjen heikosta asemasta aivan yhtä hyvin kuin muutkin. Vuonna 1893 Aigues-Mortesissa Ranskassa muukalaisvastainen väestö lynkkasi Peccais'ssa työskenteleviä italialaisia suolatyöläisiä suojellakseen paikallisia työpaikkoja. Yksi Euroopan unionin suurista saavutuksista onkin se, että tällaiset joukkovainot kuuluvat menneisyyteen.
Silti demokratioita johdetaan aivan liian usein kriisinhallintamenetelmin. Tämä näkyy kenties selvimmin Italiassa, mutta vaikka Italiassa on ongelmia, niitä on myös muualla. Jos oikeus asua ulkomailla on EU:n kansalaisille kuuluva oikeus, emme voi antaa jäsenvaltioiden kirjoittaa itselleen poikkeussääntöjä, kuten Italian hallitus on tehnyt asetuksessaan. Mikään ei estä maata antamasta valtuuksia prefekteille, kunhan kansalaisilla on muutoksenhakuoikeus. Se, että kansalaiset voivat valittaa rauhantuomarille, joka ei ole lakiasiantuntija, ei riitä, eikä myöskään ole hyväksyttävää, että oikeudellisissa asiakirjoissa voi käyttää vain englannin tai italian kieltä. Luotan kuitenkin siihen, että Italian parlamentti korjaa nämä säännökset ja varmistaa kansallisen lainsäädännön yhdenmukaisuuden EU:n säännösten kanssa.
Tämä on ensimmäinen varsinainen tapaus, jossa Euroopan parlamentti valvoo oikeus- ja sisäasioiden alalla annetun lainsäädännön soveltamista yhdessä kansallisten parlamenttien kanssa. Meidän on tarkasteltava paitsi asioita, jotka eivät toimi, myös asioita, jotka toimivat. Arvoisa komission jäsen, tarvitsemme teiltä aktiivista sitoutumista tähän tehtävään.
(Suosionosoituksia keskeltä ja vasemmalta)
Roberta Angelilli
UEN-ryhmän puolesta. - (IT) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, minäkin haluan kiittää komission jäsen Frattinia hänen tämänpäiväisestä yksityiskohtaisesta selonteostaan. Direktiivi 2004/38/EY on mielestäni sopiva vertailukohta, koska sillä turvataan täysin EU:n kansalaisten liikkumisvapaus, torjutaan kaikenlaista syrjintää ja vahvistetaan kokonaisvaltaisen kotouttamisen periaate.
Tällä direktiivillä pyritään ennen kaikkea turvaamaan EU:n jäsenvaltiossa asuvien henkilöiden oikeudet sekä kyseisen jäsenvaltion kansalaisten oikeudet vastavuoroisuusperiaatteen mukaisesti. Sillä pyritään suojelemaan mahdollisimman tehokkaasti ihmisiä, jotka työskentelevät tai opiskelevat ja haluavat sopeutua yhteiskuntaan, mutta samalla siinä suhtaudutaan tiukasti sääntöjen rikkojiin. Parlamentin on käytävä tästä jälkimmäisestä asiasta todellista keskustelua.
Oikeuksia on toki kunnioitettava, mutta samalla myös velvoitteita ja sääntöjä on noudatettava. Emme voi enää sivuuttaa sitä, että tietyllä osalla toiseen jäsenvaltioon matkustavista ihmisistä ei ole aikomustakaan ilmoittaa vastaanottavalle jäsenvaltiolle oleskelustaan. Tämä johtuu siitä, etteivät he halua tulla virallisesti tunnustetuiksi, koska heillä ei ole aikomustakaan noudattaa lakeja ja tehdä laillisesti työtä. He ovat toki vähemmistössä, mutta silti olemassa.
Meidän on puututtava kunnolla siihen, ketkä muuttavat ja pääsevät EU:n jäsenvaltioon, ja joidenkin aikomukseen elää yhteiskunnan laidalla. Välineitä voidaan tietenkin parantaa, mutta direktiivin 2004/38/EY nojalla jäsenvaltioilla on jo käytettävissään joitakin välineitä. Siksi meidän on vaadittava, että jokaisessa jäsenvaltiossa ryhdytään pian soveltamaan direktiiviä kunnolla ja konkreettisesti.
Direktiiviä voisi myös olla hyvä uudistaa: vierailijat voitaisiin velvoittaa ilmoittamaan oleskelustaan vastaanottavan jäsenvaltion alueella tietyin ehdoin ja lisäksi jäsenvaltiot voitaisiin velvoittaa rankaisemaan kaikkia, jotka eivät noudata sääntöjä. Esimerkiksi Italiassa direktiivi pannaan täytäntöön asetuksella, jossa vahvistetaan tiettyjä sääntöjä ja ehtoja muttei säädetä minkäänlaisista rangaistuksista. Siispä tämä asetus on itse asiassa täysin tehoton.
Meidän on ennen kaikkea varmistettava, että maahanmuuttajat saatetaan takaisin kotimaahansa - ja tietenkin vain tapauksissa, joissa tähän on todella aihetta. Haluan kuitenkin korostaa, että jokainen, joka syyllistyy rikokseen, rikkoo ihmisoikeuksia - koska myös tämä näkökohta on tärkeä - käyttää hyväkseen lapsia tai naisia tai on uhka yleiselle turvallisuudelle, on karkotettava ja palautettava selvien sääntöjen mukaisesti kotimaansa viranomaisille. Tarvitsemme myös lakeja, joita sovelletaan ihmisiin, jotka eivät käy työssä, jotka elävät kädestä suuhun ja jotka voivat näin ollen rasittaa liikaa vastaanottavan jäsenvaltion yhteisöä.
Lopuksi haluan vielä puhua romanilapsista ja puolustaa Italiaa. Italiassa on noin 50 000 tai pikemminkin ainakin 50 000 hyväksikäytettyä lasta. He ovat romaneja. Heidät pakotetaan kerjäämään, he eivät saa rokotuksia eivätkä he käy koulua, ja lisäksi heidän elinolonsa ovat hygienian näkökulmasta erittäin huonot. Haluan muistuttaa kaikille, että noin viikko ennen kuin Giovanna Reggiani murhattiin Roomassa, kahden kuukauden ikäinen romanilapsi kuoli kylmään samassa hökkelikylässä, jossa Reggianin surmaaja asui. Tämä tapahtui Roomassa, yhdessä Euroopan merkittävimmistä pääkaupungeista.
Näistä syistä haluan kysyä lopuksi, onko tällainen todella yhdentymistä. Onko tällainen todella ihmisoikeuksien kunnioittamista? Meidän velvollisuutenamme on esittää vakavia kysymyksiä ilman hurskastelua ja todeta, että kaikki ovat lain edessä yhdenvertaisia.
Monica Frassoni
Verts/ALE-ryhmän puolesta. - (IT) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, komission jäsen totesi 2. marraskuuta seuraavaa: ”Asia on yksinkertainen. Meidän on mentävä leireihin, joita matkailijat ovat perustaneet esimerkiksi Roomaan, ja pyydettävä heitä ilmoittamaan meille asuinpaikkansa. Elleivät he osaa vastata, lähetämme heidät takaisin kotimaahansa Romaniaan.” Sanoitte, että EU:n direktiivi toimii kaikessa yksinkertaisuudessaan juuri tällä tavoin ja että meidän on purettava matkailijoiden leirit välittömästi. Sanoitte myös, että Yhdistynyt kuningaskunta, Ranska ja Saksa karkottavat yleensä työttömät ulkomaalaiset, mutta Italia ei tee niin, ja siksi se ei ole pannut direktiiviä 2004/38/EY kunnolla täytäntöön.
Puhun teille, Euroopan komission jäsenelle, Euroopan parlamentin poliittisen ryhmän yhteispuheenjohtajana. Tästä syystä meidän on ehdottomasti muistettava, että vaikka kuulumme Italiassa eri liittoumiin, täällä me toimimme ja meidän on toimittava eurooppalaisina. En hyväksy Il Messaggero -lehdelle antamianne lausuntoja, ja lisäksi ne ovat mielestäni täysin ristiriidassa sen kanssa, mitä sanoitte meille täällä eilen illalla. Kumpi näistä kahdesta Frattinista on todellinen? Se, joka sanoi, että romanien leirit on purettava, vai se, joka sanoi, että kansalaiset voidaan karkottaa tarkkoja sääntöjä ja vieläkin tarkempia takeita noudattaen, kuten direktiivissäkin säädetään? Toivon todella, että vastaatte tähän kysymykseen.
Pyydän teitä myös selventämään minulle muihin EU:n jäsenvaltioihin liittyvää asiaa. Olen tiedustellut asiaa ja saanut selville, ettei yksikään mainitsemanne maa - Yhdistynyt kuningaskunta, Ranska tai Saksa - ole koskaan karkottanut EU:n kansalaisia taloudellisista syistä, minkä tämä direktiivi joka tapauksessa kieltää, ja ettei yhdenkään kansalaisen ole koskaan katsottu rasittavan liiaksi oleskelumaan taloutta. Haluaisin siksi kuulla, tiesittekö tästä, koska tämä tieto on mielestäni ratkaisevan tärkeä.
Kannatan täysin sitä, että tämä direktiivi toimii täsmällisenä kehyksenä. Se voisi kuitenkin olla mielestäni vielä tarkempi ja parempi. Lisäksi katson myös, että tapaukset, joista keskustelemme tänään, symboloivat sitä, miten direktiiviä on sovellettava ja miten jäsenvaltiot suhtautuvat laajentumiseen ja liikkumisvapauteen, joka on meille ensisijaisen tärkeä asia. Arvoisa puhemies, hyvä Antonio Tajani ja hyvä Roberta Angelilli, haluan vain todeta, ettei maa, jossa mafia pyörittää noin 90 miljardin euron liikevaihtoa ja jossa tapahtuu viime päivinä näkemiämme asioita, voi opettaa meille paljoakaan maahanmuutosta.
Roberto Musacchio
GUE/NGL-ryhmän puolesta. - (IT) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, tässä keskustelussa ei ole kyse Italiasta tai Romaniasta, vaan Euroopan unionista ja sen kansalaisten elämästä. Italiassa on surmattu nainen, ja meidän on otettava osaa hänen perheensä suruun. Romanit ja romanialaiset ovat joutuneet häpeällisen hyökkäyksen kohteeksi. Meidän on kyseenalaistettava tänään identiteettimme, arvomme, lakimme ja historiamme - myös romanien vainon kaltaiset tragediat - emmekä saa unohtaa, että meidän tehtävänämme on varmistaa, ettei minkäänlaiselle rasismille ole sijaa.
Nämä tragediat ovat opettaneet meille oikeudet turvaavien lakien merkityksen: turvaa ei ole ilman lakia. Siksi lakimme ja sopimuksemme ovat äärimmäisen tärkeitä. Tämä koskee jopa talousalan säädöksiä, joissa vahvistetaan liikkumis- ja oleskeluoikeus sekä näiden oikeuksien arvo. Nämä oikeudet ovat EU:n kansalaisten oikeuksia eivätkä mitään myönnytyksiä. Niistä voidaan säätää, mutta niitä ei voida kiistää. EU:n lainsäädäntö on selkeää: jokaisella on oikeus liikkua ja valita asuinpaikkansa, ja tämä oikeus voidaan evätä vain äärimmäisissä tapauksissa, joissa kansallinen turvallisuus on uhattuna. Karkottamisesta on päätettävä aina tapauskohtaisesti eikä koskaan kollektiivisesti, ja karkotettavilla on oltava aina oikeus puolustukseen. Nämä ovat suhteellisuusperiaatteen mukaisia toimenpiteitä, jotka turvaavat liikkumisvapauden jatkuvuuden. Tätä oikeutta ei voida evätä taloudellisista syistä, koska köyhyys ei ole syy leimata tai syrjiä kansalaisia.
Näin säädetään direktiivin 27 artiklassa, näin sanoo laki. Erityisen tärkeän tästä laista tekee se, että se koskee oikeuksia. Laki koskee kaikkia, erityisesti komission jäseniä. Arvoisa komission jäsen Frattini, minun onkin todettava, että minun on ollut hyvin vaikeaa havaita parlamentissa antamistanne monista julkilausumista lain henkeä ja kirjainta - itse asiassa en ole havainnut niistä kumpaakaan. Lisäksi laki koskee jäsenvaltioita, joiden on siirrettävä EU:n direktiivit osaksi kansallista lainsäädäntöään meidän kaikkien hyväksemme.
EU:ssa kuolee edelleen aivan liikaa ihmisiä. Italiassa romanialaismies tappoi väkivaltaisesti naisen. Tämä on mielestäni erittäin huolestuttavaa. Jokaisen murhaajan on sovitettava tekonsa. Asialla ei ole mitään tekemistä romanien tai romanialaisten kanssa, vaikka osa heistä on joutunut epäoikeudenmukaisen hyökkäyksen kohteeksi. Syy on aina yksilön, ei koskaan kokonaisen ryhmän. Monet maahanmuuttajat kuolevat yrittäessään päästä Eurooppaan. He ovat vaikeuksissa ja pyytävät meitä toimimaan. Juuri tämän kärsimyksen vuoksi meidän on tehtävä Euroopan unionista lain ja oikeuden maa, rikkomattomien lakien maa, erityisesti maahanmuuttajien vastaanottamisen tapauksessa. Nämä lait ovat turvallisuuden perusta.
Haluamme, että parlamentti vahvistaa tämän asian juhlallisesti äänestämällä siitä, jottei EU:n lakeja voida enää tulkita väärin.
Puhemies
(IT) Viitaten työjärjestykseemme pyydän, etteivät puheenvuoron käyttävät jäsenet siteeraisi muita jäseniä siitä yksinkertaisesta syystä, että näillä on sääntöjen mukaan oikeus pyytää uutta puheenvuoroa. Jotta keskustelu etenisi sujuvasti, pyydän siis jokaista puhumaan parlamentille yleisesti ja käsittelemään tosiseikkoja. Tämä ei tietenkään koske komission jäsentä, vaan hänellä on täysi oikeus esittää keskustelun päätteeksi omat perustelunsa.
Jens-Peter Bonde
IND/DEM-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, Romanian uuteen NIP-puolueeseen kuuluvat ystäväni raivostuivat kuullessaan Italian karkottaneen tuhansia romanialaisia. Ymmärrän heitä täysin.
Soitin komission jäsen Frattinille, joka vakuutti minulle, ettei yksikään romanialainen saisi karkotuspäätöstä tapaamatta tuomaria. Sääntöön oli kuitenkin olemassa poikkeus: kun maassa kolme kuukautta oleskelleella henkilöllä ei ole riittävästi rahaa elämistä varten, hänet voidaan karkottaa ilman tuomarin päätöstä. Hyväksyn tämän käytännön, jos sitä käytetään vilpittömin mielin. Oikeus liikkua vapaasti ei merkitse oikeutta saada taloudellista tukea maalta, jossa oleskelee. Jokaisen täytyy kyetä elämään omilla varoillaan tai tehdä työtä.
Myös rikolliset voidaan karkottaa tuomioistuimen päätöksellä. Ei ole kuitenkaan poliisin tehtävä päättää, ketkä ovat rikollisia. Asian ratkaiseminen on riippumattoman tuomarin tehtävä. Toivon, että ystäväni Italian hallituksessa ovat samaa mieltä tästä Euroopan unionin perusperiaatteesta.
Luca Romagnoli
ITS-ryhmän puolesta. - (IT) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, haluan aivan aluksi kiittää komission jäsen Frattinia siitä, että hän on jälleen täällä, hänen sitoutumisestaan ja siitä, että hän on meidän käytettävissämme. Olette maallenne valttikortti. Ikävä kyllä en voi sanoa samaa muista italialaisedustajista.
Olemme keskustelleet - ja keskustelemme edelleen - Schengenin sopimuksesta. Huolimatta kaikesta siitä yhteiskunnallisesta levottomuudesta, jota EU:n kansalaisten vapaa liikkuminen aiheuttaa Italiassa, ministeri Amato on päättänyt keskittyä muihin asioihin. Jotakin on tehtävä, jottei tämä yhteiskunnallinen levottomuus kärjisty samalla tavalla kuin maassamme on jo käynyt. Näyttää kuitenkin siltä, ettei Italiassa tehdä asialle mitään, sillä kaikenlainen rikollisuus yhteiskuntavastaisesta toiminnasta järjestäytyneeseen rikollisuuteen kasvaa - puhumattakaan siitä, että maahamme virtaa tasaiseen tahtiin laittomia maahanmuuttajia ja että jotkut, jotka tulevat Italiaan opiskelija-, työ- tai matkailuviisumilla, eivät palaa kotiinsa viisumin voimassaolon päätyttyä. Tätä viimeistä seikkaa ei ole juurikaan käsitelty tiedotusvälineissä.
Lisäksi Italian nykyhallinto ja sisäministeri näyttävät olevan tietämättömiä rikoksista, joita tekevät Italiassa etupäässä ulkomaalaiset, joista osa on EU:n kansalaisia, matkailijoita tai ihmisiä, jotka kutsuvat itseään tällaisiksi. Italialainen prefekti Achille Serra korosti asiaa muutama viikko sitten selonteossaan Italian parlamentille.
Italian hallitus alkaa olla häpeäksi koko kansalle, jonka mitta täyttyy koko ajan, eivätkä he ole yksin. Tämä hallitus ei kykene ymmärtämään yhteiskunnallisen levottomuuden syitä eikä ehkäisemään sitä, eikä se myöskään ymmärrä, miten ongelmaan pitäisi puuttua. Sille ei tule mieleenkään myöntää - ja ihme olisi, jos tulisi - että nykyinen maahanmuuttopolitiikka on puutteellista tai ettei EU:n direktiivejä, tässä tapauksessa direktiiviä 2004/38/EY, ole sovellettu kunnolla.
Italian hallitus valittaa tältä osin, että sen on vaikeaa määritellä tarkka voimaantulopäivä. On selvää, että Schengenin sopimuksen vuoksi nämä ongelmat kasvavat suhteettomiksi. On myös selvää, että puolueeni ja minä haluamme purkaa Schengenin sopimuksen. Ministeri Amato ei kiinnitä huomiota edes Italiassa viime kuukausien aikana toistuneeseen poliittiseen huliganismiin, josta puolueeni on monesti kärsinyt. Sen takana ovat anarkistiset ja moukkamaiset kommunistit, joita vasemmiston edustajat suojelevat.
Valitettavasti ministeri Amato ja puheenjohtaja Prodi, samoin kuin monet kaupunginjohtajat, erityisesti Rooman kaupunginjohtaja, eivät elä työväenalueilla eivätkä ole tekemisissä matkailijoiden laillisten tai laittomien leirien kanssa. He eivät käytä julkista liikennettä eivätkä kohtaa häiriköintiä, väkivaltaa tai rikollisuutta, johon jopa matkailijat törmäävät Italiassa säännöllisesti. Nämä vastuuttomat poliitikot puhuvat yhteisvastuusta ja tekevät sen nimissä päätöksiä, joista koko kansa joutuu kärsimään.
Euroopan unionin ei pitäisi tyytyä pahoittelemaan sitä, ettei Italia ole hakenut rahoitusta, vaan sen pitäisi panna merkille, mitä puheenjohtaja Barroso sanoi: jos jäsenvaltio antaa rakentaa alueelleen slummeja, mitä se voi odottaa komission tekevän? Ministeri Amato on päättänyt jäädä pois tähän aiheeseen keskittyvistä kokouksista. Samaan aikaan italialaiset haluaisivat tehdä ainoan oikean asian: äänestää ja kehottaa hallitusta painumaan helvettiin.
Marian-Jean Marinescu
(RO) Arvoisa puhemies, Euroopan unioni on arvoyhteisö, jossa ihmisoikeuksien ja perusvapauksien kunnioittaminen on hyvin tärkeää ja joka pyrkii politiikallaan takaamaan kansalaisten turvallisuuden, torjumaan rikollisuutta, suojelemaan lapsia ja torjumaan väkivallan lietsomista.
Tuomitsen vakaasti väkivallan ja rikollisuuden ja olen syvästi pahoillani siitä, mitä Italiassa on tapahtunut! Samalla kuitenkin katson, ettemme voi hyväksyä lain nimissä tehtyjä vääryyksiä, ja katsonkin niiden herättävän pelkoa, aiheuttavan nöyryytystä ja voivan lietsoa vihaa yhteisöjen kesken.
Olen huomannut, että tällaisilla tilanteilla on taipumusta kärjistyä suhteettomuuksiin ja että tähän myötävaikuttavat myös tiettyjen poliitikkojen poliittiset ja muukalaisvastaiset lausunnot.
Olen huolissani siitä, että tähän mennessä julkaistujen tietojen mukaan Italiasta on karkotettu vain romanialaisia. Kaikilla jäsenvaltioilla on oikeus ja velvollisuus laatia säädöksiä, jotka takaavat yleisen järjestyksen ja turvallisuuden.
Kaikilla EU:n kansalaisilla on heidän kansallisuuteensa katsomatta velvollisuus noudattaa lakia riippumatta siitä, missä päin Euroopan unionia he ovat.
Samalla meidän on kuitenkin tuomittava suvaitsemattomuus ja muukalaisviha ja ennen kaikkea se, että muutaman henkilön tekemät rikokset synnyttävät perusteetonta kaunaa ja vihaa kokonaista entistä ryhmää tai, mikä pahinta, kokonaista kansakuntaa kohtaan.
Katson, että Italian valtion on suojeltava EU:n muiden jäsenvaltioiden tavoin alueellaan oleskelevien, yhteiskuntaan sopeutuvien ja lakia noudattavien EU:n kansalaisten oikeuksia ja vapauksia.
Euroopan unioniin tarvitaan maahanmuutto- ja vähemmistöpolitiikan alalle yhteinen lähestymistapa. Vähemmistöjä, erityisesti romanivähemmistöä koskevat ongelmat ovat eurooppalaisia ongelmia, joihin pitäisi puuttua johdonmukaisella ja yhtenäisellä tavalla - eikä ainoastaan kriisitilanteissa.
Kaikkien asiaankuuluvien elinten, ennen kaikkea komission, perusoikeusviraston ja jäsenvaltioiden asiaankuuluvien toimielinten, pitäisi tehdä keskenään yhteistyötä.
Kehotan Euroopan komissiota tarkistamaan Euroopan sosiaalirahaston painopisteitä ja mekanismeja, jotta yhteisten toimien rahoituksen laajentamiseksi tavalla, joka edistäisi romanivähemmistön sopeutumista yhteiskuntaan.
Samalla kehotan Euroopan komissiota tarkastelemaan kiireesti, onko Italian viranomaisten asetus EU:n lainsäädännön mukainen, ja varmistamaan, ettei tällaisten säädösten täytäntöönpano johda siihen, että rehellisiä ihmisiä kohdellaan kaltoin heidän kansallisuuteensa katsomatta.
Gianni Pittella
(IT) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, katson, että Euroopan parlamentin pitäisi esittää Giovanna Reggianin perheelle surunvalittelunsa. Haluan myös puuttua komission jäsen Frattinin viimeaikaisiin lausuntoihin - ja riistän näin Antonio Tajanilta hänen ilonsa. Frattini on viitannut haastatteluissa asemaansa komission edustajana, joka on sekoitettu opposition jäsenen rooliin, vaikka hänen olisi kannattanut käyttää arvovaltaista asemaansa maan poliittisen ilmapiirin parantamiseen.
Sanon tämän raskain mielin, sillä olemme kannattaneet usein komission jäsen Frattinin ehdotuksia ja aloitteita. Hän vain tietää liiankin hyvin, kuten jotkut jäsenet jo mainitsivat, ettei missään EU:n säädöksessä säädetä muiden jäsenvaltioiden kansalaisten karkottamisesta automaattisesti taloudellisin perustein.
Italian hallituksen viimeaikaiset säädökset ovat linjassa EU:n direktiivin kanssa. Ne ovat sen hengen mukaisia, ja niillä vahvistetaan tiettyjä näkökohtia, jotka ovat Italian tämänhetkisen tilanteen valossa tärkeitä. Totean Antonio Tajanille, Roberta Angelillille ja muille opposition jäsenille, että kaikki italialaistahot Rooman kaupungista alueviranomaisiin pienintäkin kunnanvaltuustoa myöten ovat sitoutuneet tähän. On tyylitöntä yrittää tallata maassamme vuosien mittaan saavutettu sivistys ja sopeutuminen lokaan.
Toivon, että Euroopan parlamentti vahvistaa vastustavansa kollektiivisen syyllisyyden periaatetta, jonka avulla Euroopan sydämessä yritetään lietsoa vihaa ja väkivaltaa.
Meidän on sen sijaan vahvistettava, että meidän on torjuttava kaikenlaista rasismia ja muukalaisvihaa sekä kaikenlaista kansalaisuuteen ja etniseen taustaan perustuvaa syrjintää. Meillä on tätä varten etenemissuunnitelma: se on perusoikeuskirja. On tärkeää, että teemme parhaamme, kuten Italian ja Romanian pääministerit ovat pyytäneet, varmistaaksemme, että heikossa asemassa olevat ihmiset sopeutuvat yhteiskuntaan paremmin, ja turvataksemme jäsenvaltioiden välisen yhteistyön hallitsemalla paremmin omia muuttovirtojamme ja toteuttamalla rakennerahastoista rahoitettavia sosiaalisen kehityksen ja hyvinvoinnin ohjelmia.
Tuleva tehtävämme on yksinkertainen: meidän kaikkien on muistettava, että maahanmuutto on voimavara, osa tulevaisuuttamme, mutta sitä on hallittava. Siksi kehotan EU:n jäsenvaltioita sovittamaan toimensa tiiviimmin yhteen EU:n muuttoliikkeiden säätelemiseksi.
Adina-Ioana Vălean
(EN) Arvoisa puhemies, haluan kiittää komission jäsentä siitä, että hän keskustelee parlamentin kanssa tästä hyvin tärkeästä asiasta.
Tapaus, jossa Romanian kansalainen murhasi italialaisen naisen, nostatti Italiassa paljon tunteita. Samoin kostotoimet, joihin italialaiset rikollisliigat ovat ryhtyneet Romanian kansalaisia vastaan, ovat nostattaneet Romaniassa paljon tunteita.
Jos jätämme kuitenkin tunteet syrjään, pääsemme takaisin perusarvoihimme ja perusperiaatteisiimme: kaikkien kansalaisten oikeuteen liikkua vapaasti, oikeusvaltioperiaatteeseen ja EU:n lainsäädännön noudattamiseen.
Haluan muistuttaa teille, jos se on tarpeen, että EU:n kansalaisten oikeus liikkua vapaasti on perustamissopimuksissa turvattu perusoikeus. Valitettavasti nämä viimeaikaiset tapahtumat ovat osoittaneet, että meidän on työskenneltävä lujemmin vahvistaaksemme näitä oikeuksia ja varmistaaksemme, että niitä suojellaan kaikkialla Euroopan unionissa.
Emme voi hyväksyä nykypäivän EU:ssa sitä, että vastuuttomat viranomaiset osoittavat sormella tiettyjen maiden kansalaisia tai tiettyjä etnisiä ryhmiä. Emme voi myöskään hyväksyä sitä väitettä, että työntekijöiden vapaa liikkuvuus johtaisi rikollisuuden kasvuun, sillä rikoksilla ei ole kansalaisuutta eikä etnistä taustaa. Tämä asenne johtaa ainoastaan vaaralliseen kehityssuuntaan ja muukalaisvihan kasvuun.
Katson sen sijaan, että meidän on vahvistettava eurooppalaista identiteettiä rohkaisemalla myös jatkossa kansalaisia liikkumaan vapaasti ja tarjoamalla työntekijöille yhtäläiset mahdollisuudet kaikkialla Euroopan unionissa. Juuri tätä Euroopan unionin perustajat toivoivat.
Toistan, että Euroopan unionin on pidettävä huolta siitä, että sen kaikki kansalaiset elävät vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueella, ja katson, että meidän pitäisi kiinnittää lisää huomiota kotouttamiseen ja vapaaseen liikkuvuuteen.
Rajojen sulkeminen ei ole ratkaisu rikollisuuteen. Kannustaminen muukalaisvihaan, syrjintään ja eri maiden kansalaisten tai etnisten ryhmien leimaamiseen ei sekään ole ratkaisu rikollisuuteen. Nykyaikaisessa Euroopan unionissa rikollisuutta torjutaan lisäämällä poliisiyhteistyötä ja oikeudellista yhteistyötä, tehostamalla kotouttamispolitiikkaa ja myöntämällä lisää resursseja niille, joiden tehtävänä on palvella ja suojella kaikkia asukkaita kansalaisuuteen katsomatta.
Toiveenani on Euroopan unioni, jossa kaikki kansalaiset voivat elää, työskennellä ja liikkua vapaasti. Euroopan komission on perustamissopimuksen vartijana varmistettava, että nämä perusoikeudet pannaan asianmukaisesti täytäntöön. Kehotan komissiota suhtautumaan tiukasti näihin periaatteisiin.
Elly de Groen-Kouwenhoven
(EN) Arvoisa puhemies, Italian tapahtumat osoittavat, että romanien tilanne Euroopassa pahenee. Olemme kaikki nähneet, kuinka muukalaisvastainen ja rasistinen hysteria voi voittaa maalaisjärjen. Yhden ainoan henkilön tekemä rikos on käynnistänyt ennennäkemättömän vainon tiedotusvälineissä. Kansan rasistinen ja muukalaisvastainen hysteria on johtanut EU:n kansalaisten perusoikeuksien rajoittamiseen.
Emme saa antaa tämän tapahtua. Rikosten käsittely on tuomareiden, ei poliitikkojen tai siviilien tehtävä. Vaikka Roomassa tapahtunut rikos oli hirvittävä ja tuomittava, emme saa syyllistää siitä kokonaista kansaa. Italian tapahtumat paljastivat sen, kuinka monet romanit elävät ei-kenenkään-maalla. Kiistämätön tosiasia on, että tällainen tilanne luo jännitteitä ja epävakautta. Siksi meidän on toimittava. Pääavustajani on romani. Kotoutuminen voi tapahtua nopeasti.
Hyväksyimme vuonna 2005 päätöslauselman, jossa pyysimme EU:ta ja jäsenvaltiota toteuttamaan yhteisiä toimia romanien kotouttamisen nopeuttamiseksi. Siksi ehdotan, että me, Euroopan parlamentin jäsenet, osoitamme välittävämme ja vaadimme päätöksentekijöitä liittymään mukaan. Ehdotan, että Euroopan parlamenttiin perustetaan romanien asioita käsittelevän pysyvän esittelijän tehtävä. Pysyvä esittelijä valvoisi romanien tilannetta Euroopassa ja esittäisi vuosittain suosituksia komissiolle ja hallituksille. Lisäksi meidän pitäisi kehottaa komissiota perustamaan romaniväestön kotouttamiseen tähtäävän strategian rinnalle romanien kotoutumista edistävä EU:n rahasto sekä romaniyksikkö Euroopan komissioon. Näin varmistettaisiin romanien kotouttamiseen tähtäävien EU:n menettelytapojen asianmukainen hallinnointi.
Umberto Guidoni
(IT) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, Romanian kansalaisen murhattua raa'asti Giovanna Reggianin, jonka perheen suruun otamme vilpittömästi osaa, monet italialaiset poliittiset ryhmät ovat osoittaneet sormella Euroopan unionia. Tapahtunut ei kuitenkaan johdu laajentumisesta, Schengenistä tai muista EU:n direktiiveistä, joissa säädetään vapaasta liikkuvuudesta Euroopan unionissa.
Nämä ovat ikivanhoja ongelmia, joita on lähestyttävä syvällisemmällä tavalla ja joihin ei voida puuttua asetuksella, joka runnotaan läpi parlamentissa kansan tyydyttämiseksi. Tästä samasta syystä meidän on oltava tarkkaavaisempia ja tarkasteltava koko asiaa uudelleen laillisuuden näkökulmasta joutumatta tunteidemme tai pakottavien tarpeidemme vangeiksi. Oikeusvaltioperiaatteen mukaan vastuu rikoksesta on yksilöllinen, ei kollektiivinen. Tästä periaatteesta poikkeaminen olisi vaarallinen ennakkotapaus, joka voisi johtaa tiettyjen siirtolaisvähemmistöjen kriminalisointiin.
Seuraukset, joihin tämä voisi johtaa, ovat huolestuttavat. Italiaan on syntynyt noitavainokulttuuri, joka kohdistuu romanialaisiin ja romaneihin ja joka ilmenee monenlaisin rankaisutoimin: jopa koululaiset ovat joutuneet halveksinnan kohteeksi, ja heitä on kohdeltu huonosti. Kysymys turvallisuudesta on selvästikin aiheellinen, muttemme saa ajautua kiistelyn loukkuun, jolla pyritään nimenomaan lietsomaan vihaa ja muukalaisvihaa yksipuolisista syistä. Jos italialaispoliitikot puhuisivat jälleen objektiivisesti, kansa saisi kuulla, ettei Italia ole täynnä maahan muuttaneita rikollisia. Maahanmuutto ei todellakaan edellytä koordinointia Euroopan unionissa, emmekä voi käyttää EU:ta rajoittaaksemme maahanmuuttajien liikkumisvapautta.
Komission jäsen Frattinin toimet ovat tuomittavia. Hän on käyttänyt tätä tilaisuutta osallistuakseen kansalliseen kiistelyyn ja ilmaistakseen EU:n direktiivien vastaisia mielipiteitä. Komission jäsenen olisi kannattanut ehdottaa kotouttamispoliittisia toimia, jotka olisivat perustuneet esimerkiksi integraatiorahastojen varojen lisäämiseen ja kansallisen vastaanottopolitiikan vapauttamiseen vakautussopimuksen rajoitteista, niin kuin turvallisuuspolitiikan tapauksessa on jo tehty.
Meidän on myös tärkeää vaatia, että säädöksiä koordinoidaan ja vahvistetaan ja että poliisivoimat puuttuvat järjestäytyneeseen rikollisuuteen ja ihmiskauppaan, joka on hirvittävä ja nykyisin rajat ylittävä rikollisuuden muoto. Keskustelu direktiivin 2004/38/EY soveltamisesta on lainsäädännön näkökulmasta oikea yhteys, jossa keskustella Romanian kansalaisten karkottamisesta. Se tarjoaa tilaisuuden vahvistaa, että vapaa liikkuvuus on romanialaisten oikeus, joka liittyy erottamattomalla tavalla heidän EU-kansalaisuuteensa.
Direktiivissä säädetään selvästi, ettei ketään voida karkottaa ennaltaehkäisevässä mielessä, vaan kaikissa tapauksissa on arvioitava henkilökohtaista vastuuta. Meidän on käytettävä tätä lähtökohtanamme, jotta hallitusten asetukset vastaavat edelleen maamme aikaisempaa EU-myönteistä linjaa.
Alfredo Antoniozzi
(IT) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, haluan kiittää teitä rohkeudesta ja johdonmukaisuudesta ja siitä, ettette ole sortuneet tekopyhyyteen, jota toimielimissämme kuullaan valitettavasti usein ja jota olemme kuulleet jossakin määrin myös tänään. Hyvä Umberto Guidoni, asetus, josta puhutte, on oman hallituksenne asetus, ja siksi tätä asiaa on selvennettävä.
Italian, erityisesti Rooman, järkyttävät tapahtumat ovat vain viimeisimpiä niistä lukuisista tapauksista, jotka ovat jääneet usein vaille huomiota tai jotka on sivuutettu. Euroopan unioni perustuu vapauden sekä perusoikeuksien ja -vapauksien kunnioittamisen periaatteisiin. Italialaiset ovat aina osoittaneet kannattavansa ehdottomia arvoja, kuten syrjintäkieltoa, kansojen tasa-arvoa ja demokratiaa.
Katson kuitenkin, että on vain oikein todeta, että nämä tapahtumat alkoivat 1. tammikuuta 2007, kun Italiaan alkoi muuttaa EU:ssa ennennäkemättömällä tavalla Romanian kansalaisia. Nämä tietoni perustuvat viralliseen Caritas-raporttiin, joka on laadittu yhteistyössä Italian sisäministeriön kanssa ja jossa esitetään tilanteesta melko vakava kuva.
En sano tätä mielelläni, mutta tilanteen järjettömyys ilmenee jo muutamasta luvusta. Pelkästään vuonna 2006 Italiassa pidätettiin 17 900 romanialaista. Tämä ei ole koko kansan syy, vaan yksilöiden syy. Asiaa on kuitenkin pohdittava, ja siksi esiin nousee automaattisesti se kysymys, miksei Italian hallitus ratifioinut aiemmin asetusta, jolla direktiivi 2004/38/EY siirrettiin osaksi kansallista lainsäädäntöä. Miksei asetuksella myöskään panna täytäntöön direktiivin säännöksiä oleskelusta kolmen kuukauden jälkeen? Miksei sisäministeri toteuttanut asianmukaisia toimenpiteitä ehtojen ja vaatimusten soveltamiseksi, tarkastusten ja valvonnan toteuttamiseksi sekä direktiiviä rikkovien EU:n kansalaisten palauttamiseksi?
Tämä hölläkätisyys on synnyttänyt käsittämättömän sallivuuden kulttuurin. Sen seurauksena Italiaan on päästetty harkitsemattomalla tavalla vähävaraisia ihmisiä, mikä on kasvattanut päivä toisensa jälkeen toivottomuuden tunnetta ja johtanut vääjäämättä lain rikkomiseen. Esimerkiksi Rooman kaupunginjohtaja suvaitsi ensin sitä, että romanit perustivat eri puolille Roomaa noin sata leiriä ja hökkelikylää, jossa tärkeimmätkään ihmisoikeudet eivät toteutuneet, joissa ei ollut minkäänlaisia saniteettijärjestelmiä ja joissa oli mahdotonta elää ihmisarvoista elämää, ennen kuin hän teki päätöksen niiden purkamisesta. Se oli ajattelematon teko, josta maksamme edelleen. Kannatamme solidaarisuutta ja suvaitsevaisuutta, mutta lakia on silti noudatettava ja oikeusvarmuus ja yleinen järjestys turvattava.
Adrian Severin
(EN) Arvoisa puhemies, yritän tänään unohtaa sen, että olen romanialainen. Yritän unohtaa sen, vaikka Euroopan unionin rajojen sisällä karkotetaan, hakataan ja tapetaan ihmisiä vain siksi, että nämä ovat joko etniseltä taustaltaan romanialaisia tai Romanian kansalaisia.
Yritän tänään ajatella niin kuin italialainen ja eurooppalainen. Jos olisin italialainen, ajattelisin, että minulla pitäisi olla oikeus tuntea oloni turvalliseksi esi-isieni maassa. Kurjien ihmisten kurjat leirit eri puolilla maani upeita kaupunkeja tyrmistyttäisivät minua. Minusta olisi inhottavaa nähdä, kuinka rikollisten määrän kasvu uhkaisi maanmiesteni rauhallista elämää. Samalla kuitenkin huomaisin miljoonien maahanmuuttajien luovan työn parantavan omaa turvallisuuttani päivittäin. Nämä maahanmuuttajat valmistavat italialaisia tuotteita, tarjoavat palveluja, joihin ei ole enää saatavissa italialaista työvoimaa, ostavat italialaisia tuotteita ja maksavat veroja Italian viranomaisille. Siksi katsoisin, että oma turvallisuuteni heikkenisi, jos nämä ulkomaalaiset lähtisivät maasta, jos heidän ihmisoikeuksiaan loukattaisiin ja jos he joutuisivat muukalaisvihan kohteeksi.
Katsoisin, että jos maani viranomaiset loukkaavat yhden yksilön perusoikeuksia yrittäessään peittää heikkoutensa turvautumalla lainvalvonnassa rasismiin, muukalaisvastaisiin tekosyihin ja syrjiviin käytäntöihin, omat oikeuteni - ja kaikkien muidenkin oikeudet - ovat vaarassa.
Tämä ei ole ensimmäinen kerta, kun turvallisuus asetetaan vastakkain demokratian arvojen ja humanitaaristen arvojen kanssa, kun jotkut uskovat ihmis- ja kansalaisoikeuksien rajoittamisen lisäävän turvallisuutta ja kun epävarmat ihmiset etsivät kansallisesta yhteisöstään suojaa luullen, että etninen samanlaisuus tarjoaa enemmän turvaa. Se ei pidä paikkaansa. Tavallinen rikos kohdistuu yhteen tai useampaan uhriin. Rasismikin on rikos, mutta se on epätavallinen rikos: siinä kaikki, myös rikollinen itse, joutuvat rasismin ja muukalaisvihan uhreiksi. Siksi rasismi ja rasistiset toimintatavat aiheuttavat turvattomuutta.
Eurooppalaisena demokraattina en voi mitenkään uskoa moninaisuuden merkitsevän turvattomuuden lisääntymistä enkä hyväksyä sitä, että osa rikollisista pitäisi sopeuttaa yhteiskuntaan ja osa puolestaan jättää sen ulkopuolelle. En voi hyväksyä sitä, että toisilla on oikeus puolustukseen, toisilla ei, enkä sitä, että toisia epäillään ja toisia taas ei riippuen heidän kansalaisuudestaan tai etnisestä taustastaan. Eurooppalaisena en sallisi sitä, että yhdestä jäsenvaltiosta - vaikkapa Romaniasta - tulisi romanien getto tai Euroopan unionin Siperia, jonne ei-toivotut EU:n kansalaiset voidaan karkottaa. Voin ymmärtää sen, että äärioikeisto on muukalaisvastaista, mutten sitä, että demokraatit pitävät muukalaisvastaisia ja rasistisia puheenvuoroja. En voi ymmärtää demokraattien heikkoutta enkä heidän rasistisia, kansaa kiihottavia puheitaan ja tuomitsen heidät voimakkaammin kuin äärioikeiston sen muukalaisvihasta.
Kaikista näistä syistä meidän pitäisi nyt huolestua ja ryhtyä toimiin. Toivon, että tästä aiheesta hyväksyttävä Euroopan parlamentin päätöslauselmaluonnos kokoaa meidät yhteen puolustamaan eurooppalaisia arvoja ja Euroopan tulevaisuutta.
(Suosionosoituksia)
Alfonso Andria
(IT) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, jokaisen jäsenvaltion hallituksella on oikeus ja velvollisuus torjua rikollisuutta ja taata kansalaistensa ja kaikkien maassa elävien ja työskentelevien turvallisuus. Meidän on vältettävä tämänpäiväisessä keskustelussamme kaksitahoista houkutusta: tunteilua ja poliittista reagointia.
Italiassa on ollut jo jonkin aikaa valmisteilla ”turvallisuuspaketiksi” kutsuttu lakiesitys. Viime lokakuun dramaattiset tapahtumat saivat hallituksen muuttamaan sen lain tasoiseksi asetukseksi, joka tuli välittömästi voimaan. Asiassa ei ollut mitään harkitsematonta, ja kuten tiedämme, parlamentti esittää joka tapauksessa tarkistuksia. Jos tarkastelemme asian ydintä, ymmärrämme, että asetus on sisällöltään täysin oikeudenmukainen: se kohdistuu niihin, joiden toiminta rikkoo lakia ja uhkaa yleistä järjestystä ja jotka vaarantavat yleisön turvallisuuden ja vahingoittavat kaikkia niitä, jotka tulevat Italiaan tekemään työtä ja siis tällä tavoin paremman elämän perässä. Tällä asetuksella ei pyritä vahingoittamaan ketään, vaan sillä pyritään auttamaan Italiaan tulevia ihmisiä, jotka yrittävät sopeutua yhteiskuntaamme ja noudattavat täysin lakejamme ja jotka edustavat joka tapauksessa valtaenemmistöä.
Se, että Italiassa - samoin kuin kaikissa muissakin maissa - on ihmisiä, jotka eivät noudata sääntöjä, tekee muiden kotoutumisesta vaikeampaa. Tarkoitan sitä, että tämä aiheuttaa kielteistä suhtautumista, joka vaikeuttaa kotoutumista. Siksi Italian hallitus reagoi nopeasti. Se on myös toiminut nopeasti välttääkseen poliittisia kannanottoja ja vaarallisia merkkejä, kuten rangaistustoimia ja partiointia, jotka antaisivat yleisölle harhaanjohtavan tai jopa vääristyneen viestin.
Evgeni Kirilov
(EN) Arvoisa puhemies, direktiivin ja syrjimättömyysperiaatteen mukaan kaikkien EU:n jäsenvaltiossa asuvien EU:n kansalaisten ja heidän perheenjäseniensä pitäisi saada osakseen yhtäläistä kohtelua. Vapaan liikkumisoikeuden lisäksi heillä on oikeus ottaa vastaan työtä asuinmaassaan. Tämä on direktiivin 23 artiklassa tarkoitettu liitännäinen oikeus.
Tässä mielessä työntekijöiden oikeus liikkua vapaasti perusoikeus, joka vastaa ajatusta yhdistyneestä Euroopasta, jossa kansalaiset voivat tehdä vapaasti työtä missä tahansa. Valitettavasti tämä ei koske useimpien uusien jäsenvaltioiden, kuten Bulgarian ja Romanian kansalaisia, vaan heidän oikeuksiaan rajoitetaan.
Kun siitä, soveltaisiko Bulgaria yhteisön lainsäädäntöä tällä alalla ja pitäisikö asiassa omaksua vastavuoroinen lähestymistapa, oli käyty julkinen keskustelu, päätettiin, ettei näin tehtäisi ja että noudatettaisiin yhteisön yhteisiä tavoitteita, niin että Euroopan unioni voisi reagoida asianmukaisesti nykyajan globaaleihin haasteisiin.
Kiitän niitä jäsenvaltioita, jotka ovat asettuneet tähän mennessä samalle kannalle, ja kehotan muita jäsenvaltioita tekemään samoin ja ottamaan huomioon sen, että siirtymäkaudet ovat este Euroopan yhtenäisten työmarkkinoiden kehittymiselle ja haitta sen kilpailukyvylle.
Tutkimukset osoittavat, että markkinansa avanneille vanhoille jäsenvaltioille on koitunut uusien työntekijöiden vastaanottamisesta paljon enemmän hyötyä kuin haittaa. Toisaalta uusissa jäsenvaltioissa on jo kova pula ammattitaitoisesta työvoimasta. Hiljattain tehty ja tänään julkaistu Eurostat-tutkimus osoittaa, ettei liittymisen jälkeen ole käynnistynyt laajamittaista muuttoliikettä Bulgariasta ja Romaniasta muihin maihin. Tutkimus osoittaa myös, että 80 prosenttia ulkomailla elävistä bulgarialaisista tekee työtä. Monet EU:n jäsenvaltiot voivat vain uneksia tällaisesta työllisyysasteesta.
Tähän mennessä saavutetusta edistyksestä huolimatta liikkumisvapaus on yhä muista eurooppalaisista vapauksista jäljessä. Myös ajatus EU:n kansalaisuudesta on vääristynyt, kun kansalaiset on jaettu ensimmäiseen, toiseen ja kolmanteen luokkaan, kuten tämänpäiväisestä keskustelustamme ilmenee.
Meidän pitäisi siirtyä mahdollisimman pian EU:n yhteismarkkinoiden kansalaisuudesta EU:n kansalaisuuteen, joka toisi mukanaan täydet oikeudet ja velvollisuudet. Tämä hyödyttäisi meitä kaikkia.
Viktória Mohácsi
- (HU) Arvoisa puhemies, kiitos. Arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, kuten tiedätte, Italian alueella elää virallisesti 560 000 romanialaista, mutta joidenkin arvioiden mukaan heitä on yli miljoona. Suuri osa heistä elää Rooman, Torinon, Milanon ja Napolin liepeillä. Roomassa tapahtuneelle murhalle ei voida esittää yhtäkään tekosyytä: jos joku syyllistyy rikokseen, hänen on vastattava teostaan oikeudessa.
Liberaalina en kuitenkaan hyväksy enkä voi hyväksyä sitä, että kun minkä tahansa maan kansalainen tai minkä tahansa etnisen ryhmän jäsen tekee rikoksen, koko ryhmä tuomitaan ja näin oikeutetaan äärimmäisen väkivaltaiset teot, joiden uhreiksi joutuvat viattomat ihmiset, niin kuin murhan jälkeen on valitettavasti käynyt.
Haluan myös muistuttaa teille, että puhuin laajentumisesta vastaavan komission jäsen Rehnin kanssa monta kertaa siitä, että näissä kahdessa maassa, jotka liittyivät unioniin 1. tammikuuta 2007, elää ihmisiä huonoissa sosiaalisissa oloissa ja äärimmäisessä köyhyydessä ja että heidän muuttoliikkeensä voisi aiheuttaa liittymisen jälkeen vakavan ongelman EU:n jäsenvaltioissa juuri kotouttamistoimien puuttumisen vuoksi. Liittymisneuvottelujen yhteydessä ei kuitenkaan toteutettu vakavia toimenpiteitä, joilla tämä varoitus olisi otettu huomioon. En uskalla edes arvioida, kuinka monet romanit lähtevät EU:n uusista jäsenvaltioista Länsi- ja Pohjois-Euroopan jäsenvaltioihin paremman elämän toivossa ja ilmaisevat tällä tavoin tyytymättömyyttään entisen kotimaansa kotouttamispolitiikkaan.
Vastaavasti toin esiin ennen näiden kahden maan liittymistä, kuinka tärkeää olisi valmistautua maahanmuuttoa koskeviin ongelmiin, mutta monet muut parlamentin jäsenet vastustivat ajatuksiani ja katsoivat niiden rajoittavan liikkumisvapautta. Voisimme vastata tähän kysymällä, olemmeko nyt laatimassa ylimääräisessä istunnossa hallituksen asetusta, joka muodostaa oikeusperustan karkottamiselle. Hallituksen asetuksen perustuslaillisuudesta ja sen suhteesta kansainväliseen ja EU:n oikeuteen on kannettu huolta. Mietin myös, mahtaako se rikkoa liikkumisvapaudesta ja rotujen tasa-arvosta annettuja direktiivejä.
Onko tämä todella oikea tapa puuttua todellisiin ongelmiin? EU:n 27 jäsenvaltiota eivät saa ajautua tilanteeseen, jossa ongelmia siirrellään maasta toiseen unionin rajojen sisällä.
Luen ääneen muutamia tietoja Euroopan komission ja EU:n perusoikeusviraston kertomuksesta. Vuosina 2002-2003 yli puolet Slovakian erityiskoulujen oppilaista oli romaneja. Saksassa vain puolet romanilapsista kävi koulua, ja niistä, jotka kävivät koulua, 80 prosenttia kävi erityiskoulua. Unkarissa, Slovakiassa, Puolassa, Bulgariassa ja Sloveniassa enemmistö erityiskoulujen oppilaista on romaneja. Vuonna 2003 Slovakian romaneista 80 prosentilta puuttui rekisteröity työpaikka ja Romanian ja Bulgarian romaneista 80 prosentin ansiot jäivät kansallisen köyhyysrajan alle. Voisin luetella... (Puhemies keskeytti puhujan.) Voisin luetella näitä tapauksia enemmänkin. Kiitos.
Jan Marinus Wiersma
(NL) Arvoisa puhemies, uskon meidän olevan samaa mieltä siitä, että rikollisuuteen on puututtava tehokkaalla tavalla, eikä murha ole tietenkään koskaan puolusteltavissa. Uskon meidän olevan myös samaa mieltä siitä, että oikeus asua Schengen-alueella on valtava ja konkreettinen EU:n kansalaisuuteen liittyvä etu. Jokaisen, joka haluaa rajoittaa sitä, on esitettävä erittäin hyviä perusteluja. Tässä yhteydessä meidän on vältettävä erityisesti kollektiivisia järjestelyjä, sillä kollektiivisista järjestelyistä puhuvat huomaavat pian puhuvansa yhdestä ryhmästä, ja tällä kertaa satumme puhumaan romaneista. Mielestäni tämä on hyvin ikävää.
Olen tyytyväinen komission jäsen Frattinin huomioihin romaneista ja siitä, että EU voisi tehdä tämän ryhmän hyväksi enemmän, mutta olen tietenkin pettynyt hänen aiempiin, Italian tapahtumien yhteydessä esittämiinsä kommentteihin romaneista. Täällä on puhuttu tänään paljon EU:n laajentumisen jälkeen ja myös aiempien laajentumisten yhteydessä tapahtuneen maahanmuuton seurauksista. On selvää, että maahanmuutolla on paljon seurauksia, joihin meidän on puututtava. Mielestäni meidän on kuitenkin myös tarkasteltava jossakin määrin näiden seurausten syitä ja sitä, mitä me, Euroopan unioni, voimme tehdä Euroopan unioniin matkustavien ihmisten eteen, sillä hehän saapuvat yksinkertaisesti parempien elinolojen ja työn perässä ja haluavat parempaa elämää perheilleen ja lapsilleen.
Kannatan voimakkaasti sitä, että käytämme EU:n varoja paremmin tehdäksemme romanien eteen enemmän etenkin uusissa jäsenvaltioissa, mutta haluan toistaa, että Euroopan parlamentti on jo pyytänyt tunnustamaan romanit eurooppalaiseksi vähemmistöksi eli hyvin erityiseksi ryhmäksi, jota ei voida verrata muihin vähemmistöihin. Jos romanit tunnustettaisiin eurooppalaiseksi vähemmistöksi, EU saisi paljon paremmat mahdollisuudet tehdä ongelmille jotakin.
Toistan pyyntömme siitä, että yhdelle komission jäsenelle annettaisiin vastuualueeksi romaneja koskeva politiikka. Tällä hetkellähän tilanne on se, että useat komission jäsenet käsittelevät näitä asioita ja yksi heistä toimii koordinaattorin roolissa. Toimivallan on oltava yksissä käsissä.
Lopuksi totean, että parlamentti on keskittynyt syrjintään ja sosiaaliseen syrjäytymiseen myös uusien jäsenvaltioiden kanssa käytyjen neuvottelujen aikana. Osoitan sormella uusia jäsenvaltioita, mutta tiedämme, että myös vanhoissa jäsenvaltioissa on ongelmia.
Neuvottelujen aikana uusien jäsenvaltioiden kanssa tehtiin kaikenlaisia sopimuksia, mutta niitä ei ole toteutettu tyydyttävästi tai ei lainkaan. Katson, että Euroopan unionin, Euroopan komission, on tehtävä osansa ja ryhdyttävä käsittelemään uudelleen liittymisaikana tehtyjä sopimuksia - erityisesti niitä, joissa määrätään romanien tilanteen parantamisesta. Tältä osin keskeisiä asioita ovat syrjintä ja sosiaalinen syrjäytyminen.
Siispä ryhmämme pyytää, että näistä asioista keskusteltaisiin vielä kerran näiden uusien jäsenvaltioiden kanssa. Teemme näin varmasti itsekin, mutta esitämme tämän pyynnön neuvostolle ja erityisesti komissiolle - paitsi komission jäsen Frattinille myös hänen kollegoilleen.
Franco Frattini
komission varapuheenjohtaja. - (IT) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, on selvää, että minun on puhuttava jälleen tavalliseen tapaani suoraan ja vilpittömästi Euroopan parlamentille, jota kunnioitan suuresti, vaikka tämä ei estäkään minua vastaamasta lausuntoihin ja ajatuksiin, joista en ole samaa mieltä.
Olen ryhtynyt toimiin ja alkanut puhua tästä aiheesta suoraan jo hyvän aikaa sitten. Monet teistä ovat viitanneet muutamaan lauseeseen, joka on poimittu haastattelusta, jonka annoin - yhtenä monien joukossa - 2. marraskuuta. Aloin perehtyä tähän asiaan todella jo kuukausia sitten. Tein niin italialaisten kaupunginjohtajien pyynnöstä. Tiedämme heidän kuuluvan eri poliittisiin puolueisiin, ja useimmat heistä edustavat keskustavasemmistoa.
Kuukausia sitten pidetyssä tärkeässä kokouksessa eli toukokuun 19. päivänä pidetyssä italialaisten kaupunginjohtajien konferenssissa - ja ottaen huomioon, kuinka usein minua siteerataan, myös minä pidän asiasta kirjaa - italialaiset kaupunginjohtajat ottivat Italian sisäministerin kanssa esiin kysymyksen kaupunkiensa turvallisuudesta ja syyttivät siitä EU:ta. Tämän kokouksen lopussa ministeri Amato totesi, että oli vakava erehdys luulla, että turvallisuuskysymys olisi vain rikkaiden ongelma - niiden ongelma, joilla on jotakin suojeltavaa. Hän sanoi sen olevan ilmiö, joka kääntäisi naapurit toisiaan vastaan, ellei siihen puututtaisi. Siispä Euroopan komissiolle esitettiin pyyntö jo samana päivänä.
Kesäkuun 23. päivänä pidetyssä ANCI:n yleiskokouksessa esiteltiin romanien vastaanottosuunnitelma. ANCI on, kuten Euroopan parlamentin italialaisjäsenet tietävät, Italian paikallisviranomaisten liitto, ja sen puheenjohtajana toimii Firenzen kaupunginjohtaja. Olin pitänyt itse vain muutama päivä aiemmin kokouksen paikallisviranomaisten kanssa. Kyseinen yleiskokous pidettiin Barissa ja siellä esiteltiin romanien vastaanottosuunnitelma ja pyydettiin suunnitelman kustannusten kattamiseksi EU:n rahoitusta, jota Italia ei ollut vielä pyytänyt. Italian kaupunginjohtajat olivat samaa mieltä siitä, että kotouttamissuunnitelman pitäisi perustua vastavuoroisuuteen, ja katsoivat, että meidän velvollisuutenamme on ottaa vastaan ja kotouttaa maahanmuuttajia, kunhan he noudattavat maamme sääntöjä.
Otin tämän kannan jo kuukausia sitten, itse asiassa kesän alussa, kunnes Bolognan ja Firenzen kaupunginjohtajien järjestämä tapahtuma johti kansalliseen kampanjaan, joka kohdistui autojen tuulilaseja puhdistaviin ihmisiin. Firenzen kaupunginjohtaja - jota, kuten varmasti tiedätte, ei voida epäillä rasistiksi - ehdotti jopa autojen tuulilaseja puhdistavien kodittomien kriminalisointia.
Tapasin kaupunginjohtajat uudelleen, ja tämän jälkeen 25. lokakuuta eli muutama viikko sitten sain jälleen erään kokouksen jälkeen italialaiselta virastolta muistion, jossa todettiin, etteivät kaupunginjohtajat ole asiasta samaa mieltä, vaan he haluavat uusia lakeja välittömästi ja katsovat, etteivät ihmiset ymmärrä enemmistön keskuuteen muodostuvaa kahtiajakoa. Näihin lausuntoihin sisältyi Italian kaupunginjohtajien ja Italian sisäministerin esittämä, minulle osoitettu pyyntö, koska tuohon aikaan kukaan ei ajatellut, että EU:lla olisi vastaavia välineitä kuin tuon jälkeen lain tasoisen asetuksen muodossa hyväksytyt välineet, joilla voitaisiin puuttua tilanteisiin, joissa direktiiviä 2004/38/EY oli selvästi rikottu.
Tästä syystä aloin perehtyä tähän aiheeseen. Kaikille niille, jotka arvostelivat minua puheenvuoroissaan, vastaan, etten usko teidän voivan osoittaa yhtäkään kertaa, jolloin en olisi yrittänyt tehdä hyvää ja rehellistä työtä ja yhteistyötä ministeri Amaton kanssa, joka vastaa tästä asiasta Italiassa. Haastan teidät todistamaan, että asia on toisin - että kieltäydyin yhteistyöstä, kun ministeri Amato sitä minulta pyysi, ja etten vastannut pyyntöihin, joita Italian hallitus esitti perustellusti EU:lle, kuten tapahtui pari päivää sitten.
Muutama viikko näiden tapahtumien jälkeen Rooman kaupunginjohtaja julkaisi ensimmäiset luvut - muistan tämän hyvin, koska Euroopan komission jäsenenä sain vastalauseita Bukarestista. Näiden lukujen mukaan romanialaiset ovat tehneet 75 prosenttia Italiassa tehdyistä rikoksista, vaikka todellisuudessa he ovat tehneet 75 prosenttia ulkomaalaisten tekemistä rikoksista eli paljon vähemmän. Monet teistä muistavat, että Bukarestin kaduilla osoitettiin mieltä näitä lausuntoja vastaan. Kävin tästä huolimatta edelleen neuvotteluja Rooman kaupunginjohtajan kanssa ja tarjosin hänelle rahoitusta Euroopan sosiaalirahastosta. Hän lähetti minulle kirjeen, jonka sisältö on yleisesti tiedossa ja jossa hän pyysi EU:lta apua ja tukea kotoutustoimenpiteiden muodossa. Pidin tätä velvollisuutenani ja ryhdyin toimiin.
Totean lopuksi uskovani, ettei kukaan täällä parlamentissa voi epäillä millään tavalla sitä - vaikka muutamat teistä ovatkin päättäneet nostaa täällä tänään esiin yhden haastattelun yhden näkökohdan - tai sivuuttaa sitä, mitä olen saanut vuosien saatossa aikaan. Olen pyrkinyt ja pyrin edelleen varmistamaan, että Schengen-alue laajentuu ennen joulua yhdeksään uuteen jäsenvaltioon.
Juuri tällä tavoin toteutetaan liikkumisvapautta, ja jos tämä tapahtuu, se johtuu osaksi minun työpanoksestani. Olen tehnyt viimeisten kahden ja puolen vuoden aikana työtä tämän eteen enkä ole koskaan epäröinyt sanoa, että oikeus vapaaseen liikkuvuuteen on yksi EU:n peruspilareista. En usko kenenkään voivan väittää, ettenkö haluaisi, että tämä oikeus tunnustetaan.
Lopuksi puhun lyhyesti Romaniasta. Olen kuunnellut Euroopan parlamentin romanialaisjäsenten puheenvuoroja. He tietävät paremmin kuin kukaan muu, kuinka paljon olen tehnyt edistääkseni Romanian liittymistä Euroopan unioniin laatimalla selontekoja, antamalla neuvoja ja tekemällä vierailuja. En siis usko kenenkään voivan epäillä täällä parlamentissa hetkeäkään sitä, ettenkö tuntisi äärimmäistä kunnioitusta ja syvää ystävyyttä Romaniaa ja romanialaisia kohtaan - en kuitenkaan romanialaisrikollisia kohtaan, sillä heihin suhtaudun samalla tavalla kuin italialaisrikollisiin - tai ettenkö olisi tehnyt kaikkeani viimeisten kahden vuoden aikana. Katson, etteivät haastattelusta poimitun lauseen perusteella tehdyt johtopäätökset voi muuttaa näitä tosiasioita.
Puhemies
(IT) Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan torstaina klo 12.00.
Kirjalliset kannanotot (työjärjestyksen 142 artikla)
Alessandro Battilocchio  
kirjallinen. - (IT) Rooman viimeaikaiset tapahtumat ovat aiheuttaneet kuohuntaa maailmalla. Mielestäni on ikävää, että osa poliittisista ryhmistä yrittää hyödyntää tätä tilannetta kömpelösti edistääkseen omia poliittisia päämääriään, aiheuttamalla jopa vaarallista ja vahingollista taantumusta. EU:n lainsäädännössä säädetään muutamista perusasioista, joita kaikissa 27 jäsenvaltiossa on kunnioitettava, ottaen huomioon, että maantieteellisistä ja logistisista syistä joihinkin maihin on helpompaa päästä. Tarvitsemme järjestelmän, jossa oikeudet asetetaan kaiken muun edelle mutta jossa ei sivuuteta yksilön velvollisuuksia. Juuri näiden kahden seikan yhdistelmä ratkaisee sen, kuinka tehokasta tämän alan politiikkamme on. Meidän on myös omaksuttava perustavanlaatuinen lähestymistapa, joka velvoittaa jäsenvaltiot ottamaan lainkuuliaiset EU:n kansalaiset osaksi yhteiskuntaansa ja joka toisaalta tarjoaa niille mahdollisuuden karkottaa lainrikkojat. Tämä on haaste, jossa EU:lla on keskeinen asema.
Silvia-Adriana Ţicău  
kirjallinen. - (RO) Rikoksilla ei ole kansalaisuutta. Tuomitsen kaikki rikokset ja pidän niitä valitettavina riippumatta siitä, missä ne tehdään. Lisäksi katson, että oikeuden on tehtävä tehtävänsä. Emme voi kuitenkaan leimata kokonaista kansaa tai etnistä ryhmää sen yhden jäsenen tekemän rikoksen perusteella.
Torjuessamme rikoksia emme saa loukata liikkumisvapautta, joka on Euroopan yhdentymisen perusperiaate.
EU:n kansalaisilla on oikeus elää ja matkustaa vapaasti ilman, että heidän tarvitsee pelätä joutuvansa vainon tai väkivallan kohteeksi muissa jäsenvaltioissa.
Kehotan Euroopan komissiota tutkimaan Italiassa hiljattain hyväksyttyä asetusta, joka sallii karkotukset tarjoamatta karkotetuille minkäänlaista oikeusturvaa - etenkin jos he ovat Euroopan unionin kansalaisia. Tämän asetuksen nojalla on jo syyllistytty Romanian kansalaisiin kohdistuneisiin vääryyksiin. Kehotan Italian valtiota ryhtymään toimiin ja panemaan pisteen vääryyksille.
Katson, että tämä epäkohta on oikaistava kiireesti, jotta EU:n kansalaiset eivät joudu syrjinnän kohteeksi, olivatpa he sitten romanialaisia, italialaisia, saksalaisia, espanjalaisia tai ranskalaisia. En halua, että tästä asetuksesta tulee vaarallinen ennakkotapaus, joka kyseenalaistaa EU:n perusperiaatteiden noudattamisen. Tämä saattaisi vaikuttaa myös EU:n sisäiseen uskottavuuteen sekä sen uskottavuuteen maailmanlaajuisena toimijana.
