Klíčové cíle pro konferenci smluvních stran CITES (rozprava)
Předsedající
Dalším bodem je rozprava o:
otázce k ústnímu zodpovězení o klíčových cílech pro konferenci smluvních stran Úmluvy o mezinárodním obchodu s ohroženými druhy volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin (CITES), která se bude konat v Dohá ve dnech 13.-25. března 2010, kterou Radě jménem Výboru pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin předkládá Jo Leinen - B7-0003/2010), a
otázce k ústnímu zodpovězení o klíčových cílech pro konferenci smluvních stran Úmluvy o mezinárodním obchodu s ohroženými druhy volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin (CITES), která se bude konat v Dohá ve dnech 13.-25. března 2010, kterou Komisi jménem Výboru pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin předkládá Jo Leinen - B7-0004/2010).
Jo Leinen
Paní předsedající, paní úřadující předsedkyně Rady, pane Samecki, rok 2010 je mezinárodním rokem biodiverzity a EU má pokračovat v nové strategii pro biologickou rozmanitost, jinými slovy pro ochranu rostlin a živočichů na území Evropské unie. Do značné míry by se tak podpořila důvěryhodnost Evropské unie, pokud bychom měli také pracovat na mezinárodní úrovni k ochraně ohrožených rostlin a živočichů světa a podporovat to.
K tomu budeme mít příležitost příští měsíc na 15. konferenci smluvních stran Úmluvy o mezinárodním obchodu s ohroženými druhy volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin (CITES) v Dohá. EU se musí stát bojovníkem za všechny druhy, které jsou v důsledku různých faktorů, ale zejména nadměrného využívání nebo škodlivých a nezákonných postupů ohroženy nebo jim dokonce hrozí vyhynutí. Výbor pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin toto téma podrobně probral a zítra předloží na plenárním zasedání návrh doporučení a my bychom byli velmi rádi, kdyby Rada a Komise mohly tato doporučení podpořit.
Kvůli časovému omezení se jenom zmíním o několika příkladech druhů, které dle našeho názoru potřebují vysokou míru nebo dokonce vyšší míru ochrany. Zaprvé se jedná o slona afrického. S konečnou platností se stavíme proti přesunutí tohoto živočicha z přílohy I do přílohy II. Musí zůstat v platnosti zákaz mezinárodního obchodu, zejména se slonovinou. Zadruhé jde o tygra asijského. Ten je nyní na pokraji vyhynutí a my požadujeme pro mnoho stran Úmluvy přísnější ochranná nařízení, zejména k zamezení nezákonnému obchodu s částmi těl a výrobky odvozenými z tohoto živočicha. Víme, že v Asii je velký trh s tygřími kostmi a složkami, a ten ohrožuje existenci tohoto živočicha. Zatřetí, jedná se o ochranu ledního medvěda. Hrozí, že v důsledku změn klimatu bude zničeno stanoviště tohoto druhu a rovněž vzrostl obchod s částmi těl ledních medvědů. Proto jsme zastánci toho, aby se lední medvěd přesunul z přílohy II do přílohy I. Chtěl bych se také zmínit o ochraně různých druhů žraloka. Tyto druhy jsou předmětem nadměrného rybolovu, zejména pokud jde o žraloka sleďového a ostrouna obecného, ale týká se to i jiných druhů žraloka.
Až do tohoto bodu zde panuje všeobecná shoda. Nyní se dostávám ke spornému tématu. Předmětem polemiky je klasifikace atlantického tuňáka obecného, který žije ve Středozemním moři a Atlantickém oceánu. Dámy a pánové, jsme si vědomi doporučení pracovní skupiny ad hoc organizace FAO, která chce atlantického tuňáka obecného ponechat v příloze II. Jsme si však také vědomi návrhu vědeckého výboru CITES, který si přeje tohoto živočicha přesunout do přílohy I. Za tímto návrhem stojí údaje, jež odhalují, co se s tímto druhem odehrává. Populace atlantického tuňáka obecného se v letech 1957 až 2007 snížila o 75 % a jen v posledním roce došlo k poklesu o 60,9 %. Ohrožení této ryby vzrůstá a nabývá spád, a proto valná většina z nás ve výboru byla toho názoru, že by tento druh měl být zahrnut do přílohy I.
To znamená, že dojde pouze k omezením a zákazům v souvislosti s mezinárodními rybářskými loďstvy, a nikoli s místním rybolovem. Drobní, místní rybáři tedy mohou tuto rybu nadále lovit a její ochrana v ekosystému je v každém případě důležitější než všeobecná dostupnost suši a sašimi. To je ten konflikt, jemuž čelíme. Musíme uvažovat z dlouhodobého hlediska a atlantickému tuňáku obecnému poskytnout náležitou ochranu prostřednictvím jeho zahrnutí do přílohy I.
Silvia Iranzo Gutiérrez
Paní předsedající, dámy a pánové, je pro mě velká čest zastupovat zde úřadující předsednictví Rady. Jsem velmi vděčná za váš zájem o stanoviska, která budou přijata na příští konferenci smluvních stran Úmluvy CITES - Úmluvy o mezinárodním obchodu s ohroženými druhy volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin - která se bude konat v Dohá (v Kataru) ve dnech 13.-25. března.
Rada považuje Washingtonskou úmluvu za základní nástroj ochrany druhů rostlin a živočichů, jimž hrozí vyhynutí. Proto musíme hrát aktivní roli, abychom zajistili, že je CITES neustále účinným nástrojem dvojího cíle ochrany a udržitelného řízení přírodních zdrojů.
V tomto ohledu by se mělo poukázat na to, že Evropská unie uplatňuje mnohem přísnější předpisy, než jaké jsou obsaženy v samotné úmluvě, v tom smyslu, že uplatňuje zásadu obezřetnosti k tomu, aby se zachovala biologická rozmanitost nebo případně zmenšila její ztráta.
Příští konference smluvních stran, která se bude konat v březnu v Dohá ("COP XV", Conference of the Parties), je velkou příležitostí k diskusi o řadě návrhů na změnu klasifikace různých druhů rostlin a živočichů v rámci příloh této úmluvy na základě míry ohrožení a o jiných návrzích ke zlepšení uplatňování a dodržování úmluvy.
Evropská unie bude mít na konferenci smluvních stran konstruktivní úlohu a já obzvláště ráda slyším stanoviska Parlamentu k různým tématům, jimiž se zabýváme.
Sledovali jsme se zájmem rozpravy v parlamentním Výboru pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin k vypracování usnesení, které má být dle mých informací zítra předloženo k hlasování a jež se týká strategických cílů, které by Evropská unie měla pro tuto konferenci vytyčit.
Musím říci, že Rada stále čeká na návrh Komise týkající se postoje, který by Evropská unie měla zaujmout, pokud jde o dokumenty a návrhy předložené na konferenci smluvních stran k rozpravě a případně i přijetí. Proto je v tuto chvíli obtížné na tato témata podrobně odpovědět.
Jakmile Rada obdrží návrh Komise, španělské předsednictví zajistí, aby byl přezkoumán a aby mohlo být před zahájením konference smluvních stran přijato odpovídající rozhodnutí. Španělské předsednictví bude rovněž informovat Parlament o postoji Rady, jakmile bude ujednán.
Stejně jako na předchozích zasedáních konference smluvních stran CITES členské státy budou spolupracovat na obhajobě postoje, který byl ujednán v rámci Evropské unie, a zajistí, že je v souladu s politikami Unie.
V tomto ohledu je důležité poukázat na to, že jakýkoli pozměňovací návrh k přílohám CITES by měl být založen na kritériích zahrnutí stanovených v této úmluvě, jež berou v potaz status ochrany dotyčného druhu.
Tyto pozměňovací návrhy by rovněž měly zohledňovat význam kontrol v souvislosti s CITES, aby se zlepšil status ochrany, minimalizovala zbytečná administrativní zátěž a aby se zajistilo, že se finanční prostředky přidělují přímo do oblastí, které z hlediska ochrany skutečně vzbuzují obavy.
Na konferenci smluvních stran úmluvy CITES se opět budou muset přijmout další zásadní rozhodnutí na ochranu druhů ohrožených nadměrným využíváním, k němuž by mohl přispívat mezinárodní obchod.
Evropská unie musí zajistit, že tato úmluva bude i nadále zásadním nástrojem, který přispívá k ochraně a udržitelnému řízení cenných zdrojů volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin.
Předsednictví, ve spolupráci s členskými státy a Komisí, bude na konferenci v Dohá v tomto duchu konstruktivně jednat, aby byly její výsledky úspěšné.
Ráda si vyslechnu vaše názory, dámy a pánové, spojené s cíli, které je třeba na této 15. konferenci smluvních stran úmluvy CITES hájit, a ty poté předám Radě. Vím, že Rada má podporu Parlamentu k účasti na této konferenci a existuje zde společný cíl, že by úmluva CITES měla i nadále významnou měrou přispívat k udržitelnosti naší planety v náš prospěch a ve prospěch budoucích generací.
Paweł Samecki
člen Komise. - Paní předsedající, nastávající 15. konference smluvních stran skutečně nabízí jedinečnou příležitost zlepšit ochranu a status široké škály druhů negativně ovlivněných obchodem.
Evropská unie je jedním z hlavních trhů s výrobky z volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin. Proto má zvláštní odpovědnost k tomu, aby zajistila, že obchod s těmito výrobky je udržitelný a že jsou za tímto účelem v rámci úmluvy CITES přijaty náročné mezinárodní předpisy.
Prioritou Komise je zajistit, aby mezinárodní obchod neprobíhal na úkor přežití ohrožených druhů rostlin a živočichů. V tomto ohledu má EU v rámci úmluvy CITES přední úlohu a bude ji mít i nadále na příštím zasedání. Komise v následujících dnech přijme návrh postoje EU spojený s tímto zasedáním. Společný postoj EU poté přijme Rada.
Komise ve svých diskusích s členskými státy zajistí, aby se v rámci konečného společného stanoviska podporovala náročná a vědecky podložená opatření. Chtěl bych také poděkovat Parlamentu za jeho postoj k nejdůležitějším tématům, o nichž se bude diskutovat na konferenci smluvních stran úmluvy CITES. Toto usnesení vysílá jasný signál, který budeme muset vzít v potaz.
Podrobný postoj Evropské unie sice ještě nebyl dokončen, nicméně mohu vysvětlit zásady a priority, jež ovlivní naše rozhodnutí spojená s nejcitlivějšími tématy diskuse v Dohá.
Evropská unie má především za to, že úmluva CITES je vhodný nástroj k regulaci obchodu se všemi druhy, jež jsou obchodem negativně ovlivněny. Jedná se o pozemské, ale i mořské druhy a o druhy, na něž se vztahují významné obchodní zájmy či nikoli.
Evropská unie v tomto duchu předložila návrhy na regulaci obchodu se dvěma druhy žraloků: se žralokem sleďovým a ostrounem obecným. Je nanejvýš důležité, aby žraloci po desetiletích nadměrného rybolovu konečně získali ochranu, jakou si zaslouží.
Jejich zahrnutím do přílohy II úmluvy CITES by se učinila přítrž neregulovanému mezinárodnímu obchodu s produkty ze žraloků, což je jedna z hlavních příčin jejich využívání. S tímto zahrnutím do uvedené přílohy by obchod s těmito produkty probíhal pouze v případě, že by žraloci pocházeli z udržitelně řízených populací.
Evropská unie v rámci úmluvy CITES rovněž navrhuje zajistit ochranu tygra, což je jeden z nejohroženějších druhů na světě. Rok 2010 je mezinárodním rokem tygrů a je skvělou příležitostí k posílení stávajících mechanismů spojených s úmluvou CITES, aby se umožnil nemilosrdný boj proti nezákonnému obchodu s tímto druhem, ale také lepší transparentnost ve státech, na jejichž území se tento druh vyskytuje, ohledně toho, jak se populace tygrů chrání.
Chtěl bych se také stručně zmínit o některých dalších významných návrzích, jež Parlament také jednoznačně stanovil. Prvním je atlantický tuňák obecný. Musím zde zopakovat, že ohledně tohoto bodu nemáme konečný postoj. Mohu vám jen říci to, že Komise má obavy ohledně současného stavu této populace a že tvrdě pracujeme na tom, abychom dospěli k náležitému postoji, díky němuž budeme moci tento problém příslušným způsobem řešit na mezinárodní úrovni. Konečný postoj Komise bude brát v potaz nejnovější vědecké informace týkající se této populace a výsledky zasedání Mezinárodní komise pro ochranu tuňáků v Atlantiku, které se odehrálo v listopadu loňského roku.
Druhým bodem jsou sloni a obchod se slonovinou. To je v rámci úmluvy CITES dlouhodobé, kontroverzní téma, zejména v samotných afrických zemích. Komise má velké obavy ohledně vysoké míry nezákonného lovu slonů a nezákonného obchodu se slonovinou, k němuž v nedávné době došlo.
Ochrana poskytovaná slonům musí být posílena a Komise nebude podporovat řešení, která by představovala riziko nárůstu nezákonného lovu. V této souvislosti se domníváme, že by nebylo vhodné, aby se na konferenci smluvních stran ujednalo pokračování v komerčním obchodu se slonovinou.
Domníváme se také, že návrhy předložené v souvislosti s úmluvou CITES, jejichž cílem je přesunout některé populace slonů z přílohy I úmluvy CITES do přílohy II, je třeba objektivně posoudit na základě předpisů ujednaných v rámci úmluvy CITES.
Nyní mi dovolte říci několik slov o návrhu USA týkajícím se zákazu mezinárodního obchodu s ledními medvědy. Všichni jsme si vědomi, že tání ledu na Arktidě představuje dramatické ohrožení přežití tohoto druhu. To je třeba řešit v prvé řadě, a to prostřednictvím velmi náročné politiky změn klimatu, a já se domnívám, že EU jednoznačně ukázala, jakým směrem se v této otázce ubírat. Věříme také, že stojí za zjištění, jak by bylo možné zmírnit jakékoli další ohrožení tohoto druhu. Mezinárodní obchod je omezený, nicméně by mohl zvětšit tlak vyvíjený na tento druh. Náš konečný postoj bude záviset na tom, v jakém směru opatření navržené Spojenými státy přináší skutečné výhody pro ochranu druhu.
Na závěr, co se týče otázky korálů, není pochyb o tom, že červené a růžové korály jsou v mnoha oblastech světa nadměrně sbírány. Na posledním zasedání úmluvy CITES v roce 2007 Evropská unie podpořila návrh Spojených států na regulaci mezinárodního obchodu s oběma těmito druhy a my jsme znovu spolupodporovali návrh USA na 15. konferenci smluvních stran (COP15). Myslím si, že by Evropská unie měla být v této podpoře důsledná, protože nově dostupné informace nenaznačují na jakékoli zlepšení situace. Chtěl bych také zdůraznit, že z takové regulace by nijak nevyplynul zákaz obchodu, avšak zajistilo by se pouze to, že obchod bude možný v případě, že je udržitelný.
Sirpa Pietikäinen
jménem skupiny PPE. - Pane předsedající, co se týče rozhodování v rámci úmluvy CITES, jsem přesvědčena o tom, že by rozhodovací procedura měla být transparentní a měla by být založena čistě na spolehlivých vědeckých skutečnostech. To je v pozadí usnesení Parlamentu týkajícího se ledních medvědů, slonů, tygrů, velkých asijských koček a žraloků.
Co se týče otázky uvedení tuňáka obecného v příloze 1 úmluvy CITES, ráda bych vznesla několik otázek. Zaprvé, velká většina odborné veřejnosti souhlasí s potřebou zákazu mezinárodního obchodu, aby byla zajištěna budoucí existence druhu. Podle ICCAT, je současná biomasa reprodukující se populace menší než 15% z množství, které bylo před započetím rybolovu. Z těchto vědeckých odhadů vyplývá, že existuje velmi realistická obava, že by do roku 2012 mohli jikrnáči doslova vyhynout.
Většina ad hoc expertní poradní skupiny FAO se domnívala, že dostupné důkazy podpořily návrh na zahrnutí atlantického tuňáka obecného do Přílohy I úmluvy CITES a dále uvedla, že uvedení by přinejmenším zaručilo, že by nedávné neudržitelné odchyty ve východním Atlantiku a Středozemním moři byly sníženy. Z toho důvodu, že skupina musí rozhodovat jednomyslně a kvůli silnému odporu Japonska se nejednalo se o konečný návrh této skupiny. Názor nezpochybnitelné většiny této skupiny nesmí být, nicméně, ignorován. Na základě rozhodnutí vědců bylo kromě toho jasně rozhodnuto, že kritéria pro zahrnutí tuňáka obecného do Přílohy I úmluvy CITES byla splněna.
V několika případech se jedná o věc politického názoru, ale pokud jde o biodiverzitu a vymírání, nemůžeme dělat kompromisy a nemůžeme se handrkovat. Když nebudou ryby, nebudou úlovky.
Kriton Arsenis
Pane předsedající, pan Leinen se dotkl všeho, co jsem chtěl říci, takže se soustředím jen na otázku tuňáků.
Musíme se skutečně na tuto otázku podívat z vědeckého hlediska. Tuňákovi obecnému bezprostředně hrozí vyhynutí. Proto je naprostá ochrana před mezinárodním obchodem, jinými slovy obchodem mimo Evropskou unii, jediným odpovídajícím řešením. Sekretariát CITES minulý týden oznámil, že navrhuje uvést tuňáka obecného do Přílohy I, což znamená zákaz celosvětového obchodu.
Řekl, a já cituji: "Sekretariát souhlasí s většinou ad hoc expertní poradní skupiny FAO, že tento druh splňuje kritéria pro začlenění do přílohy I". Jinými slovy, podporuje tento návrh v odpovídajícím návrhu FAO, jenž je založen na návrhu ICCAT.
Takže vědecká část diskuse byla vyřešena. Podívejme se na to nyní z politického a společenského hlediska. Celkové populace tuňáků prudce klesají. Vědecké agentury tvrdí, že pokud nebude celosvětový obchod zakázán, do několika let tuňák obecný nebude. Regulace rybolovu v tomto doposud selhávala. Namísto 19 000 tun tuňáka obecného, jak plánovala organizace ICCAT pro rok 2008, se odhaduje, že bylo uloveno 50 000 tun
Navrhujeme, aby byl celosvětový obchod zastaven v současné době, dokud je ještě na záchranu tuňáka čas, a aby obchod uvnitř Evropské unie, které se úmluva CITES nedotýká, pokračoval, a aby Evropská unie zároveň kompenzovala rybáře a podniky tímto zákazem vývozu zasažené.
Skupina S&D za tímto účelem předložila pozměňovací návrh. Umožní obnovení zásob tuňáka obecného i obnovení obchodu. V tomto směru byla, prostřednictvím výjimky, učiněna opatření, která umožní, aby byl zákaz celosvětového obchodu zrušen hned, jakmile se celkové zásoby tuňáků obnoví , raději než postupně, jako je tomu v případě jiných druhů. Pokud nebude celosvětový obchod zakázán, pak celkové populace tuňáka obecného prudce klesnou, odvětví rybolovu bude v úpadku a na kompenzaci nebude mít nárok nikdo.
Pokud opravdu chceme chránit rybáře, pak musíme podporovat to, aby byl tuňák obecný do přílohy I úmluvy CITES začleněn. V opačném případě budou pracovní místa i krásný a jedinečný živočišný druh navždy ztraceny.
Chris Davies
jménem skupiny ALDE. - Pane předsedající, dnešek má pro Evropu znamenat nový začátek, ale co zde máme? Komisaře a ministry, kteří právě procházejí návrhy usnesení. Nejedná se o vaši chybu, pane komisaři, ale prosím, vraťte se do kolegia a řekněte, že potřebujeme diskutovat s komisaři, kteří jsou zodpovědní za informace, jimiž se právě zabýváme.
Je to téměř stejně ostudné, jako usnesení, které máme před sebou, které jen zdůrazňuje jeden druh za druhým, které čelí vyhubení: skutečný obraz selhání schopnosti lidstva plánovat do budoucna. Samozřejmě, že otázka tuňáka obecného, která bude této debatě zajisté dominovat, tohle téma skutečně zdůrazňuje, zaměřuje se na ně a jedná se samozřejmě o živočišný druh vyskytující se výhradně v evropských vodách. Nejdražší ryba na světě, každá se prodává za desetitisíce euro. Japonsko ji uskladňuje ve velkém. Japonsko, kde slovo "uchování" evidentně znamená nakoupit ve velkém, ryby zabít, zmrazit je na 20 až 30 let tak, aby se v několika příštích desetiletích mohly konzumovat. Ve Středozemním moři do té doby žádné ryby nezůstanou, ale lidé budou moci stále jíst sushi, pokud si to budou moci dovolit.
Toto je ten případ, kdy je do rybářského průmyslu zapojen i organizovaný zločin a není překvapením, když se má vydělat tolik peněz. Do obchodu se zapojuje mafie. A pak se podíváte na ICCAT, Mezinárodní komisi pro ochranu tuňáka. "Ochrana tuňáka"! Tohoto druhu ubylo 80 až 90%. Čelíme vyhynutí a vy máte orgán, který je údajně založen k tomu, aby se o tuňáka postaral! Zcela selhal. Cíle, které si sám stanovil, nebudou naprosto dodrženy. Ignoruje rady vědců; i nadále stanovuje až příliš vysoké kvóty. Někteří poslanci asi nyní prohlásí, že Příloha II je dostatečná, ale neexistují pro to žádné důkazy. Příloha II nic nezmění. Vrátí se za pár let a řeknou, "Promiňte, bylo to špatně". Žádný tuňák nezůstane.
Podpořme tedy návrh na to, aby tato ryba byla uvedena v Příloze I. Pamatujme, že je načase, abychom se pokusili kontrolovat nenasytnost lidstva; je načase, abychom trochu přemýšleli o budoucnosti našich moří.
Bart Staes
Způsob, jakým lidé zacházejí s přírodními zdroji, způsob, jakým lidé ničí přírodní stanoviště a drancují divoké rostliny a zvířecí druhy, způsob, jakým lidé nelegálně obchodují s divokou faunou a flórou, to vše představuje pokračující útok na biodiverzitu kosmické lodi Země.
Tato velká biodiverzita je zásadní. To vysvětluje důležitost úmluvy CITES (Úmluva o mezinárodním obchodu s ohroženými druhy), a je také důvodem, proč je konference, která se koná příští měsíc v Dohá, tolik důležitá. Máme před sebou silné usnesení. Musíme ale připustit, že jsou činěny zákulisní pokusy o oslabení tohoto usnesení. Vede se v tom nelítostná bitva. Proto každého žádám, zejména mé kolegy poslance z jižních zemí, ze skupiny Evropské lidové strany (Křesťanských demokratů) a ze skupiny Pokrokové aliance socialistů a demokratů v Evropském parlamentu, aby co nejdůrazněji zajistili, že doporučení pro enviromentální politiku Komise, aby zahrnula tuňáka obecného do Přílohy I úmluvy, bude přijato. To je pro přežití tohoto druhu zásadní.
Kartika Tamara Liotard
Pane Leinene, mnohokrát děkuji; všechno jste řekl, můžeme hovořit o mnoha zvířatech: slonu, asijském tygrovi, o korálech. Zvláštní pozornost však chci věnovat jen jednomu druhu.
Zoologická zahrada Blijdorp v Rotterdamu včera oznámila, že se ani jediné evropské zoologické zahradě nepodařilo odchovat lední medvědy. Evropské chovné programy pro lední medvědy jsou neúspěšné, a to je velmi špatná zpráva, zejména proto, že lední medvěd v divočině je ohrožen vyhynutím. Ledovce oceánů se zmenšují a přirozené prostředí ledního medvěda se ztrácí. Více jak 70% populace ledních medvědů v divočině může do 45 let vymizet. K tomu je ještě lední medvěd ohrožen honbou za trofejemi a obchodem. Lidi zřejmě vzrušuje střílet lední medvědy pro zábavu, což je skutečně odpudivé.
Proto vyzývám EU, aby podpořila návrh na zákaz komerčního obchodu s ledními medvědy dříve, než bude příliš pozdě; tuňák obecný do Přílohy I samozřejmě patří také.
Anna Rosbach
jménem skupiny EFD. - (DA) Pane předsedající, dnes jsme zde, abychom diskutovali o ohrožených druzích. Hovoříme o žralocích, tuňákovi, ledních medvědech, velkých kočkách a slonech. Hovoříme o kvótách pro rybolov, o ochraně, o zachování přírodních stanovišť, a tak dále. Hovoříme o tom, zda tato zvířata mají být zanesena do Přílohy I nebo II a nebo, jestli jsou prostě postradatelná.
V této sněmovně jsou zastoupeny alespoň dvě strany s rozdílnými postoji. Jedna strana chce naprostou ochranu dlouhého seznamu druhů, které jsou na pokraji vyhubení. Pro druhou stranu nejsou žádné kvóty pro rybolov a spotřebu dostatečně vysoké a slibuje místním rybářům krátkozraká rybolovná práva, která budou mít během krátké doby za následek naprosté vyhubení určitých druhů.
Potřebujeme dobře vyváženou střední cestu, která zajistí, že my i naše planeta budeme v budoucnu moci i nadále prospívat. Dokumenty, které zde máme, jsou plné tolika technických detailů, že by člověk mohl získat dojem, že jsme všichni v této oblasti odborníky. Neměli bychom místo toho trávit čas tím, abychom společně zabránili tomu, aby se ryby a korýši obecně nelovili v době jejich rozmnožování , abychom zajistili, že zvířata, rostliny i moře zůstanou do budoucna životaschopnými poskytovateli potravin, abychom zajistili zvířatům, která jíme, rozumný život předtím, než je humánním způsobem zabijeme?
Naše myšlení je příliš krátkodobé a nemyslíme na biodiverzitu, kterou naše planeta potřebuje. Nejedná se jen o ohroženou flóru a faunu; jedná se daleko složitější záležitost. Je tu spousta dalších věcí - a jak by to bylo nezvyklé, kdybychom začali přijímat preventivní opatření namísto toho, abychom reagovali na poslední chvíli.
Claudiu Ciprian Tănăsescu
(RO) Statistiky ukazují, že tuňák obecný je loven v množstvích, která daleko přesahují povolené úrovně, což znamená, že populace tuňáka obecného se každým rokem zmenšuje. Návrh na začlenění tuňáka obecného do Přílohy I úmluvy CITES, který předložilo Monako, se může ukázat jako prospěšný, a to s ohledem na skutečnost, že tento živočišný druh je odsouzen k vyhynutí, pokud nebudou podniknuta naléhavá přísná opatření na jeho ochranu.
V roce 1992 přijala Mezinárodní komise na ochranu tuňáků v Atlantiku doporučení na sledování obchodu s tuňákem obecným. Bohužel se ukázalo, že se jedná o velmi neúčinný nástroj. V roce 2007 přijala Mezinárodní komise na ochranu tuňáků v Atlantiku daleko komplexnější program, jenž je znám jako "Program dokumentace výlovu tuňáka obecného", a který vstoupil v účinnost na jaře 2008. Ačkoliv se jedná o krok vpřed, je ještě příliš brzy na to, aby se vyhodnotila účinnost tohoto programu. V důsledku toho cítím jako povinnost se zeptat na následující: do jaké míry může stanovisko Evropské unie ve prospěch zahrnutí tuňáka obecného do Přílohy I kompenzovat, jako součást konference CITES, přání určitých orgánů a států, které nejsou členy Evropské unie, přijmout pohotovostní politiku do doby, než budou moci být vyhodnoceny hypotetické výsledky nedávných iniciativ Mezinárodní komise na ochranu tuňáků v Atlantiku?
Elisabetta Gardini
(IT) Pane předsedající, dámy a pánové, slyšela jsem, jak ministr popisuje CITES jako účinný nástroj a Komise jej popisuje jako odpovídající nástroj.
Souhlasím. Neměňme tedy nástroj, jenž do této doby, v rozporu s tím, co řada poslanců uvedla, velmi dobře fungoval. Vzhledem k tomu, že byl lov tuňáka regulován, a že byly stanoveny nižší kvóty, rybáři začali vidět nejen víc tuňáků, ale také větší tuňáky.
Nástroj funguje. Začlenění do Přílohy I, jež se týká druhů, které jsou skutečně ohroženy, živočišného druhu, jenž stále ještě čítá - díky Bohu - miliony žijících exemplářů, by představovalo velmi nebezpečný precedens.
Čekáme na nová čísla a doufám, že na těchto číslech založíme naše nařízení, neboť, ak prohlásil slavný americký novinář: "čísla nelžou, ale lháři odhadují". A jak lžou! Jsme zvyklí na to, že zejména pokud jde o environmentální záležitosti často zaslechneme nesmyslně rozporuplná čísla: budou zde asi čísla, která lžou a některá, která nelžou.
Tuňáku obecnému nehrozí vyhynutí, ale tuňák obecný potřebuje být regulován. Připomeňme si, že existují celá společenství, která na této prastaré činnosti, sahající zpět až 11 200 let, přežívají do té míry, že v některých případech je UNESCO toho názoru, že tato činnost má být zachována a podporována.
Edite Estrela
(PT) Pane předsedající, OSN uvádí, že biologická rozmanitost v současné době zažívá svou nejhorší krizi od doby, kdy vyhynuli dinosauři před 65 miliony lety. Ničení korálových útesů v tropech, rozšiřující se pouště v Africe a odlesňování ohrožuje biodiverzitu a má negativní dopady na mnohá odvětví hospodářství, jako je výroba potravin, turismus, farmaceutický průmysl a výroba energie.
OSN také přiznává, že se nepodařilo dosáhnout cíle, který byl stanoven v roce 2002, a který se týkal snížení stávající úrovně ztráty biologické rozmanitosti do roku 2010. CITES vytvořila zásadní celosvětovou dohodu o ochraně volně žijících druhů s cílem zabránit drancování druhů volně žijící fauny a planě rostoucí flóry mezinárodním obchodem. Spotřeba přírodních zdrojů ze strany lidstva, ničení přírodních stanovišť, klimatická změna, drancování volně žijících druhů a nezákonný obchod zakládají hlavní příčiny ochuzování biodiverzity.
Je tedy nutné zaručit, že v Mezinárodním roce biodiverzity se základní strategické cíle Evropské unie v souvislosti s nadcházející konferencí smluvních stran CITES budou zabývat ochranou biologické rozmanitosti, což je něco, co je pro blaho a přežití lidstva zásadní.
Musíme být ambiciózní a požadovat ochranu všech druhů ohrožených vyhynutím.
Gerben-Jan Gerbrandy
(NL) Mohl bych hovořit o všech druzích, jež jsou na programu konference CITES, která se koná koncem března, ale chci zdůraznit jeden právě proto, že dokonale představuje to, čím se v současnosti zabýváme: je to tuňák obecný.
Je to nádherná, impozantní ryba, která byla staletí předmětem rybolovu, a která byla po staletí konzumována. Tato ryba je nyní bohužel na pokraji vyhynutí. Po letech špatného řízení ze strany politiků, kteří opakovaně biologická doporučení ignorovali a dovolili, aby krátkodobé ekonomické zájmy převládly nad dlouhodobými vyhlídkami odvětví, nemáme nyní jinou možnost, než obchod s tuňákem obecným úplně zakázat.
Na stole jsou pozměňovací návrhy, které navrhují jiné kroky než je zákaz obchodu, ale na to už je bohužel pozdě. Před pár týdny bylo za jediného tuňáka obecného zaplaceno 120 000 Euro. To je současná realita. Vysvětluje to také obrovské nelegální výlovy, které jsou odhadovány na dvojnásobek stanovených kvót. Proto kvóty nenabízejí žádnou útěchu. V důsledku nelegálního rybolovu nemají smysl. Jedinou záchranou pro tuňáka obecného je mezinárodní zákaz obchodu.
Vím, že pro odvětví budou následky tvrdé, plně si to uvědomuji, ale poučme se z této zkušenosti: když bude moře prázdné, pro odvětví to skutečně všechno skončí. Proto s naším prostředím zacházejme s větší opatrností, a to jak z důvodů ekonomických, tak i ekologických.
Vyzývám Evropskou komisi, aby rychle předložila rozhodnutí Radě, aby bylo možné tuňáka obecného zařadit do Přílohy I a žádám španělské předsednictví, aby překročilo vlastní stín a rozhodnutí přijalo.
Dámy a pánové, v 17. století lidstvo vyhubilo druh ptáka - dronta mauricijského (tzv. doda). Ukažme jako lidstvo, že jsme schopni se poučit a předejít tomu, aby se z tuňáka obecného nestal dodo 21. století.
Bas Eickhout
(NL) V březnu se koná další schůzka OSN na nejvyšší úrovni, tentokrát se bude zabývat obchodem s ohroženými druhy zvířat. Pro EU skýtá příležitost, aby znovu promluvila jednotným hlasem a především pro vědu, aby hrála důležitou úlohu. Podívejme se na to, co nám věda říká. Zvolení krátkodobých zájmů může znamenat zvolení krátkodobých zájmů rybářů a lovců, ale v dlouhodobém horizontu znamená konec živočišného druhu a zároveň i konec mnohých odvětví.
Alternativou je volba dlouhodobá; v případě tuňáka obecného hovoříme o roce 2012! To není dlouhá doba, to je zítřek. Musíte se proto řídit doporučeními Evropského parlamentu týkajícími se zákazu obchodu s tuňákem, ale také zákazu obchodu s ledními medvědy a kromě toho do uvedeného seznamu zařadit afrického slona, aby se zabránilo jeho opětovnému zvýšenému lovu.
A konečně, v Dohá bude také delegace z Evropského parlamentu. Mým přáním je, aby delegace EP sehrála svou úlohu při určování postoje EU tak, abychom mohli společně zajistit, aby tyto živočišné druhy byly v zájmu naší budoucnosti zachráněny.
Willy Meyer
(ES) Pane předsedající, rád bych požádal španělské předsednictví o to, aby zachránilo tuňáka obecného, ale také o to, aby zachránilo tradiční středozemní rybářské metody almadraba. Tyto metody, které se v souvislosti s tuňákem obecným uplatňovaly přes tisíc let, jej nikdy neohrožovaly. Tím, co tuňáka obecného skutečně ohrožuje je nelegální rybolov, průmyslový rybolov, rybolov vlečnými sítěmi a rozšiřování farem.
To pro tuňáka obecného představuje skutečný problém. Neměli bychom být nespravedliví: musíme být schopni rozlišit, co tuňáka obecného skutečně ohrožuje, a je jím tento druh průmyslového rybolovu - rybolov pomocí vlečných sítí - na rozdíl od tradičních metod rybolovu.
Politiky musejí být spravedlivé, a proto musíme hledat cestu, která tuňáka obecného ochrání, ale která nebude tyto tradiční metody rybolovu trestat. Myslím, že se jedná o dokonalou rovnováhu, které je někdy obtížné dosáhnout, ale musíme se pokusit takovou cestu najít, abychom tento druh mohli chránit a zajistit, že nebude vyhuben, aniž bychom tím ničili tradiční středozemní rybářské metody, jakou je technika almadraba.
Bogusław Sonik
(PL) Pane předsedající, v členských státech Evropské unie bylo zaznamenáno mnoho případů nelegálního pašování ohrožených zvířat. Při hraničních kontrolách nacházejí celníci ptáky vecpané do lahví a želvy vecpané mezi konstrukci a čalounění aut. Podle zprávy Polské celní služby bylo v roce 2008 na hranicích zadrženo rekordní číslo 200 889 živých druhů chráněných zvířat a produktů vyrobených z chráněných zvířat. V Indii vedl nevhodný boj proti pašerákům k situaci, v níž dramatický nárůst pytláctví například opět ohrozil populaci tygra bengálského.
Evropská unie, která má společné vnější hranice, by měla být opatrná zejména v tom, aby se nestala trhem, kam jsou pašovány chráněné druhy zvířat nebo rostlin, nebo kam jsou beztrestně přiváženy. Evropská komise by měla klást zvláštní důraz na vzdělávací kampaň a odpovídající komunikaci s občany. Cílem této politiky by mělo být zvýšení informovanosti evropských turistů. V kufrech Evropanů vracejících se ze zahraničních cest celníci každým rokem nacházejí výrobky vyrobené z druhů mizejících zvířat a rostlinných druhů. V současnosti probíhající diskuse o populaci tuňáka obecného je určitě odůvodněná. Statistiky mluví samy za sebe. V posledních 50 letech se populace tohoto druhu snížila o celých 75%. Populace tuňáka obecného ve Středozemním moři jsou také vážně ohroženy. Začlenění tuňáka obecného do Přílohy I k úmluvě CITES se zdá být plně odůvodněné a jediným způsobem, jak jeho vyhynutí zabránit.
Antolín Sánchez Presedo
(ES) Pane předsedající, sdílím obavy týkající se biologické situace populace tuňáka obecného a souhlasím s nutností přijmout účinná opatření pro zachování a řízení zdrojů, která nejen zabrání jejímu zhroucení, ale zaručí i udržitelnost rybářství a odpovědného obchodu.
Má země na tomto pracovala celá léta. K prastarému příkladu rybářské techniky almadraba vytvořila ve Středozemí ochranou zónu, omezila počet plavidel pro rybolov s vlečnými sítěmi na šest a byla průkopníkem, pokud jde o přijetí plánu na obnovu druhů a dokumentovala sledování obchodu.
Začlenění tuňáka obecného do Přílohy I Úmluvy o mezinárodním obchodu s ohroženými druhy volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin (CITES) by zakázalo mezinárodní obchod, aniž by se řešily základní problémy. Objem rybolovu není omezen, rybářské vlajky se mohou změnit ve spotřebitelské země a jedná se o krok mimo rámec nedávných dohod Mezinárodní komise na ochranu tuňáků v Atlantiku (ICCAT) a mimo vedení regionálních rybolovných organizací zodpovědných za řízení tohoto rybolovu. Oslabilo by to tedy mezinárodní správu moří a zásadu odpovědného rybolovu.
Musíme se dostat ke kořenu problému. Obhajujeme snížení odchytů, které již byly schváleny v ICCAT, a dokonce i moratorium, pokud je určeno vědeckými zprávami, které jsou v přípravě na další sezonu. Chceme, aby Evropská unie posílila využívání kontrol a splnila doporučení ICCAT na zajišťování vysledování procesů lovu a prodeje.
Tato linie opatření je v souladu se začleněním tuňáka obecného do Přílohy II úmluvy CITES, ale nemůže být sladěna s Přílohou I, která by měla být vyhrazena pro jiný scénář a neměla by podléhat podmínkám, které by narušily její důvěryhodnost jako nástroje CITES.
Tato rozprava musí vyslat jasný signál: Evropská unie je zcela zavázána zajistit udržitelnost tuňáka obecného a přijme nezbytná opatření na jeho ochránění. Odvětví musí ukázat, že kvóty fungují a jsou uplatňovány, a že nelegální rybolov může být kontrolován.
Abychom zachránili rybolov, musíme zachránit druhy.
Pat the Cope Gallagher
(GA) Pane předsedající, situace populací tuňáka obecného v Atlantiku a Středozemním moři je pro nás pro všechny zdrojem obav. Vědecké informace nemohou být zpochybněny. ICCAT - mezinárodní komise odpovědná za záchranu tuňáka obecného a za obnovení a ochranu jeho populace - vynaložila obrovské úsilí. Pokud bude tuňák obecný uvedený v Příloze I úmluvy CITES, bude rybolov tuňáka obecného zcela zakázán alespoň na deset let.
Zacházet takto s rybářstvím v Evropě je nepřijatelné Je životně důležité, aby ICCAT směla dělat svou práci.
Například v roce 2006 byl celkový povolený výlov 36 000 tun. Pro tento rok je celkový povolený výlov snížen na 13 500 tun. V roce 2011, jak navrhuje ICCAT, dojde ke snížení alespoň o 50%, tedy pod 6 750 tun. K dalšímu snižování celkového povoleného objemu rybolovu dojde v letech 2012 a 2013.
Opatření přijatá ICCAT musejí být pečlivě sledována. Pokud se ukáže, že jsou neúspěšná, pak musí být zvážen naprostý zákaz podle Přílohy I.
Z irského pohledu - a dovolte mi říci, že nemáme žádný eminentní zájem kromě skutečnosti, že máme vedlejší úlovky tuňáka obecného v objemu 100 tun - máme chytat tuňáka obecného jako vedlejší úlovky a když jsou tuňáci uloveni a zabiti, máme je dát zpět do moře? To určitě není rozumný postup. Věřím, že je důležité přijmout rozumná a realistická opatření na ochranu jak populace tuňáků, tak odvětví rybářství v Evropě.
I když jsou zde lidé, kteří usilují o ochranu tuňáka, dovolte mi říci těm lidem, kteří mohou pocházet z venkovských oblastí závisejících na rybolovu, musíte také myslet na ostatní ohrožené druhy - tedy na naše rybáře.
Proto budu hlasovat pro pozměňovací návrh na začlenění tuňáka obecného do Příloze II.
Isabella Lövin
(SV) Pane předsedající, dámy a pánové, rozhlédněte se v této sněmovně kolem sebe. Prázdná sedadla můžeme chápat tak, že představují všechny dravé ryby, které ze světových moří zmizely v rozmezí zhruba 50 let. Světovým rybářským loďstvům se podařilo planetu zprostit dravých ryb, které jsou pro ekosystém tak důležité. Tyto zahrnují tuňáka, tresku a lososa. EU je druhou největší rybářskou "zemí" světa a naše odpovědnost za snižující se stavy ryb je nezpochybnitelná.
Například v letech 2000-2008 vyplatil fond EU pro rybolov více než 23 milionů EUR na stavbu nových lodí pro lov tuňáků - jinými slovy průmyslu, jenž také daňové poplatníky každým rokem stojí miliony vydané na kontrolu, aby se snížil nelegální rybolov; a to všechno proto, aby se 70% ryb vyvezlo do Japonska, aby se snědly na exkluzivních obchodních večeřích!
Ráda bych vám všem připomněla, že uvedení tuňáka obecného v Příloze I úmluvy CITES neznamená, že bude v Evropě zakázán rybolov malého rozsahu, ale skoncuje se pouze s vývozy, které jsou výrazně dotované daňovými poplatníky. Bylo by to dobrým zahájením Mezinárodního roku biodiverzity OSN.
Catherine Soullie
(FR) Pane předsedající, dnes zbývá méně než 15% původních populací tuňáka obecného. Tváří v tvář takovým číslům se řešení zdá být jasné. Neměli bychom ale zapomínat na pracovní místa zasažená rozhodnutím, o kterém tu dnes diskutujeme. Mělo by být zdůrazněno, že cílem CITES není rybolov zakázat, ale, pokud jde o tento druh ryb, zakázat pouze mezinárodní obchod, v rámci kterého je 80% je vyváženo do Japonska.
Ochranou tuňáka obecného jistě chráníme ohrožený druh, také ale podporujeme pokračování vyrovnanějšího a udržitelnějšího rybolovu, takového, který je určen pro náš vnitřní trh, a který vytváří zaměstnanost. Jsem pro myšlenku uvedení tuňáka obecného v Příloze I úmluvy CITES a, ačkoli věřím, že toto rozhodnutí bude pozitivní, pomoc Komise bude rozhodující, protože to bude znamenat, že odvětví rybolovu bude zcela revidované.
Má otázka se proto týká podmínek této pomoci. Francie požaduje 18měsíční prodloužení doprovázené finančními opatřeními pro rybáře a majitele lodí, kteří byli zákazem obchodu postiženi. Co si o tom Komise myslí?
Navíc já, stejně jako řada mých kolegů, mám obavy týkající se férovosti. Jak můžeme zajistit, že lodě plující pod vlajkou zemí jako je Tunis, Libye a tak dále, budou mezinárodní zákaz obchodu uplatňovat stejně přísně jako my? Z čeho budou nová opatření na kontrolu a pokuty sestávat?
Naše politika udržitelných hospodářských činností musí být praktická a někdy, v určitých odvětvích, dokonce i nepopulární, doufám ale, že Komise ani Rada neztratí ze zřetele úpravy nutné k provedení těchto opatření.
Guido Milana
(IT) Pane předsedající, dámy a pánové, podporuji - a v tomto směru jsem také předložil pozměňovací návrhy - začlenění tuňáka obecného do Přílohy II. Tím, že to podporuji se necítím jako zločinec. Naopak, cítím se být na stejné vlnové délce jako ti, kteří přede mnou, počínaje paní Gardiniovou, zastávali odlišné stanovisko.
Je velkou chybou klást tygry, lední medvědy, slony a tuňáka na stejnou úroveň. Pokud jde o tyto ostatní ohrožené druhy, FAO by si nikdy nedovolila říci cokoli jiného nebo podporovat odlišné stanovisko. To, že mám jiný názor na záležitost týkající se tuňáka opravdu neznamená, že bych zapomínal na to, že je biodiverzita hodnotou, kterou je nutné za každou cenu bránit.
Duch návrhu usnesení je rozhodně hodný podpory. Nicméně v době, kdy se zdá, že někteří lidé, pokud jde o odhad biomasy tuňáka obecného v moři, kráčejí směrem vzad a rychle směřují k jeho začlenění do Přílohy I znamená, že jsou pravděpodobně přehlíženy vedlejší dopady dané volby, jež jsou vážné a v mnoha odvětvích hospodářství někdy nezvratné.
V určitém ohledu se to týká i otázky korálů a jejich začlenění do Přílohy II. I zde jsou údaje, které plně nenasvědčují vyhynutí nebo ohrožení hlubinného korálu, korálu, který se nachází v hloubce větší než 150-200 metrů, což je to, co je opatřením pokryto.
Carl Haglund
(SV) Pane předsedající, kdysi bylo dokonce možné chytat tuňáka obecného na severu, v mé části Baltského moře, ale víme, jaká je situace dnes. Tuňák obecný je ohrožen vyhynutím z důvodu nadměrného rybolovu.
Tuto poněkud smutnou diskusi máme z toho důvodu, protože správné rozhodnutí nebylo učiněno ve správné době. Skončili jsme zde takto, protože celá léta jsme my, kdo rozhodujeme, odmítali naslouchat odborným radám. Ve výsledku se pak ocitáme v situaci, která vyžaduje drastický čin. V této souvislosti mi dovolte, abych vám připomněl dřívější selhání lidstva na této frontě. Kanadské pobřeží je dobrým příkladem toho, jak člověk uspěl v tom, naprosto zničit populace tresek. Ty se zcela zhroutily, a to z důvodu nadměrného rybolovu, a vedla se ta samá diskuze, kterou zde máme dnes. Nesmíme připustit, aby tuňáka obecného postihl ten samý osud. Z tohoto důvodu není francouzský návrh, mimo jiné, nijak zvlášť dobrý, protože by mohl mít přesně takový dopad. Samozřejmě skutečnost, že polovina - nebo skoro všichni - z Výboru pro rybolov zde sedí, ukazuje, že tato sněmovna tyto otázky neřeší nejlepším způsobem; tedy Výbor pro životní prostředí, zdraví a bezpečnost potravin vede diskuse a přichází s nápady, a pak ti z nás, kteří pracují na otázkách týkajících se rybolovu, sem přijdou a debatují o nich. To je něco, o čem bychom měli přemýšlet. Myslím si ale, že návrh Výboru je dobrý. Má zdravý vědecký základ a neexistuje důvod, aby byl přístup Výboru pro životní prostředí v této věci měněn.
Raül Romeva i Rueda
(ES) Pane předsedající, dámy a pánové, tuňák obecný je již nějakou dobu na výstražném seznamu a léta slyšíme zprávy, které jasně ukazují, že populace jsou slabé a jak jsme k tomu přispěli, včetně veřejných dotací. Evropská unie v posledních letech na modernizaci vynakládá až 34 milionů Euro.
Myslím, že to musíme říci, protože musíme přijmout odpovědnost za situaci, v níž se nacházíme. Dohnali jsme populace tuňáka obecného na pokraj zhroucení a nemůžeme teď tvrdit, že nejsme nijak odpovědní. Máme nyní příležitost tento problém napravit tím, že zahrneme tuňáka obecného do Přílohy I Úmluvy o mezinárodním obchodě s ohroženými druhy volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin (CITES), a to je jediný způsob, jak to můžeme udělat, protože bych rád zdůraznil, že mnoha lidem na tom závisí jejich živobytí.
Je pravdou, že jsou odvětví, která udělala správnou věc a mohla by a měla by tak činit i nadále, ale aby mohla udělat správnou věc, musí existovat tuňák. Pokud nebude existovat tuňák, nebudou moci dělat vůbec nic. Jedinou zárukou je Příloha I, a proto jakékoliv jiné opatření, které by mohlo působit proti tomuto návrhu, je špatným opatřením, které prodlouží agonii, a neukončí ji tedy. Nemylme se tedy, neklamme: máme historickou odpovědnost vůči tomuto druhu a vůči lidem a rodinám, kteří na tomto zdroji obživy závisejí. Chopme se své odpovědnosti s odvahou a se ctí, které je Evropská unie v této době hodna.
Ioannis A. Tsoukalas
(EL) Pane předsedající, moji kolegové poslanci se již dotkli každého aspektu této otázky. Rád bych uvedl, že podporuji dřívější stanovisko pana Milana a řekl, že musíme mít na paměti, že zahrnutí tuňáka obecného do Přílohy I bude mít řadu sociálních a hospodářských následků, jako je například bankrot a uzavření řady podniků, zejména těch malých a středně velkých, ztrátu pracovních míst a ztrátu konkurenceschopnosti Evropy.
Musíme mít na paměti, že tuňák obecný představuje na celosvětovém trhu 6 miliard EUR. Rád bych vlastně slyšel pár vědecky podložených návrhů, které jsou zaměřeny na zajištění budoucí životaschopnosti populací tuňáka obecného, a které zároveň berou v úvahu životaschopnost evropských rybářů a jejich rodin. Podle mého názoru bude nejlepší a nejvíc odpovídající ho zařadit do Přílohy II.
Nesmíme ani zapomínat, že Evropská unie nerybaří sama - ani ve Středozemním moři ani v Atlantiku. Rybolov tuňáka obecného je globální záležitostí. Evropští rybáři čelí silné - často nekalé - soutěži ze strany severoafrických zemí. Jednostranná životaschopnost populací tuňáků nemá smysl. Musíme zajistit, aby všichni hráli podle stejných pravidel.
Také to, že Japonsko má 30 000 tun zmraženého tuňáka obecného je asi zajímavé a zákaz může znamenat, že ceny akcií vzrostou z 10 miliard USD na 20 miliard USD.
Daciana Octavia Sârbu
Pane předsedající, všechny prvky této dohody jsou důležité, ale chci se zaměřit na otázku tuňáka obecného.
Je důležité, abychom jednali hned a předešli tomu, že populace tuňáka obecného se zhroutí a umožnili jeho počty obnovit. V roce 2006 Mezinárodní komise na ochranu tuňáků v Atlantiku schválila akční plán zaměřený na zlepšení podávání zpráv a sledování populací tuňáka a inspekcí lodí.
Je ale jasné, že to nestačí. Populace tuňáka, zejména ty východní ve Středozemním moři zůstávají i nadále kriticky nízké a existuje velmi reálné nebezpečí, že budeme brzy svědky vyhynutí tohoto ohroženého druhu.
Konference smluvních stran úmluvy CITES by proto měla souhlasit se zařazením tuňáka obecného do Přílohy I Úmluvy a členské státy a Komise musejí udělat pro boj s nelegálním rybolovem a pro prosazení dohodnutých omezení a kvót více.
Ramon Tremosa i Balcells
(ES) Pane předsedající, co se týče možnosti zákazu lovu tuňáka obecného ve Středozemním moři, velmi se obávám, že legální rybolov bude vytlačen nelegálním rybolovem a nevinní budou platit za hříchy vinných.
V Katalánsku jsou v sázce stovky pracovních míst. Rybolov je realizován řádně, je regulován a sledován, a to jak pokud jde o správu rybolovu, tak o obchod.
Od roku 2006 byl ve východním Atlantiku a ve Středozemním moři snížen lov tuňáka obecného z 30 000 tun na 13 500 tun. Minimální velikost ryb se zvýšila z 10 na 30 kilogramů, a původně 11ti měsíční rybářská sezona se změnila na 11ti měsíční období, ve kterém rybolov není povolen.
A konečně, nemyslím si, že mezi mezinárodními odborníky existuje shoda v tom, co se týče ohrožení tuňáka obecného vyhubením. Pokud populaci tuňáka porovnáme za období let 1970 a 2010, což je období, pro které existují monitorovací údaje, populace tuňáka obecného se pohybuje nad 15%. Pro účely Přílohy I Úmluvy o mezinárodním obchodu s ohroženými druhy volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin (CITES) je to mezi 21% a 30%, tedy jasně nad 15%.
Carmen Fraga Estévez
(ES) Pane předsedající, ráda bych hovořila o druzích, které jsou předmětem komerčního rybolovu, a ráda bych zdůraznila, že regionální rybolovné organizace jsou již odpovědné za hospodaření s těmito druhy a jejich ochranu. Ve skutečnosti je nutné Úmluvu o mezinárodním obchodu s ohroženými druhy volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin (CITES) jen prolistovat, aby si člověk uvědomil, že je patrně navržena pro slony a lední medvědy, ale samozřejmě není určena pro lovné ryby.
Nejsem proti ochraně tuňáka obecného, protože by to bylo absurdní, i kdyby jen kvůli důležitosti, jež má pro flotilu. Myslím si ale, že ta opatření musejí být rozhodnuta orgány, které mají k dispozici ty nejlepší odborníky jak na řízení rybolovu, tak na vědecký výzkum, protože existuje dobrý důvod k tomu, proč musí CITES přijímat rady zvnějšku, když dostává návrhy, které se těchto druhů týkají.
Myslím si proto, že je návrh na zařazení tuňáka obecného do Přílohy I úmluvy CITES zbytečný a neodůvodněný, protože opatření jsou již nařízena Mezinárodní komisí pro ochranu tuňáků v Atlantiku (ICCAT). Je to nespravedlivé, protože by to svévolně poškodilo flotilu, která se vypravila na cestu snižování rybolovu a bylo by to i kontraproduktivní, protože by to mohlo vést k nárůstu nekontrolovatelného černého trhu s tuňákem obecným.
Rozumím obrovskému tlaku, který je obecně vyvíjen na veřejné mínění a tuto sněmovnu zejména - jak vidíme - ekologickými nevládními organizacemi. Moje politická skupina se proto rozhodla podpořit zařazení do Přílohy II, a to jako kompromis mezi návrhem Výboru pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin a těmi z nás, kdo si myslí, že řízení rybolovu nemůže být regionálním rybolovným organizacím odebráno. Náš návrh je založen na vědeckých doporučeních pro CITES. Organizace OSN pro výživu a zemědělství (FAO) doporučila, aby byl tuňák obecný zařazen jen do Přílohy II CITES, což ukazuje, že mnoho lidí zprávu FAO ani nečetlo.
Catherine Bearder
Pane předsedající, vítám ujištění, kterého se nám dnes večer dostalo, a sice že EU nepodpoří žádné návrhy, které by vedly ke zvýšení pytláctví zaměřeného na slonovinu, jsem ale zděšena tím, když Komise říká, že veškeré návrhy na přesunutí afrického slona do nižší kategorie, tedy z Přílohy I do Přílohy II úmluvy CITES, musí být objektivně vyhodnoceny na základě pravidel stanovených CITES.
Tato dvě stanoviska si vzájemně přímo odporují. Jakákoliv diskuse o uvolnění ochrany slona poskytnuté podle úmluvy CITES dá pytlákům, kteří doufají, že tu bude brzy trh pro jejich nelegálně a krutě získané zboží, zelenou.
Zambie a Tanzanie porušují Úmluvu, protože nekonzultovaly všechny státy, v nichž sloni žijí, jak vyžaduje usnesení 9.24 o kritériích pro pozměňovací návrhy CITES. Očekáváme, že Komise a Rada zajistí, aby ustanovení CITES a schválené moratorium byly respektovány. A hlavně - jak hodlají zabránit tomu, aby nelegální návrhy Tanzanie a Zambie nebyly dány na přední místo programu?
Antonello Antinoro
(IT) Pane předsedající, dámy a pánové, věřím, že mohu s dostatečnou jistotou říci, že projev předsedkyně Výboru pro rybolov, paní Fragy Estévezové, poskytl některé technické informace, v souvislosti s kterými se tváříme, že je neznáme, nebo pravděpodobně skutečně neznáme.
Zmínila, jaké je doporučení FAO, jaká je pravda a k čemu se vyzývá. Všechno ostatní je manipulací a ovlivňováním tohoto Parlamentu a mnoha poslanců. Nerad bych, abychom zapomněli, že politika musí být suverénní, a že musíme udržet vliv a tlak ekonomických skupin, které pravděpodobně chtějí něco jiného, kromě tohoto Parlamentu.
Víme, že v posledních dvou letech cena tuňáka klesla a víme, že jsme stanovili omezení, pomocí nichž došlo ke snížení na 40%. Vycházíme ze studií, o nichž si nikdo není jist, zda jsou pravdivé. Všechno ostatní je manipulací ze strany hospodářských velmocí, které patrně chtějí přesný opak toho, o co usilujeme, a to zvýšení ceny tuňáka nad veškeré míry a to, aby nakonec těmi, kdo zaplatí, byly malé ekonomiky s malými rybářskými flotilami, na nichž mnoho regionů naší nádherné Evropy závisí.
Dále bych rád doporučil, aby Komise a Komisař - také s ohledem na skutečnost, že v nové Komisi je ministryně pro zahraniční věci, nyní zcela jistě zmiňovanou častěji, než v minulosti - zajistili, že bude dosaženo dohody s ostatními neevropskými zeměmi, aby zákaz rybolovu tuňáka obecného neplatil jen v Evropě, a aby usilovali o kontrolu cen, včetně cen v neevropských zemích.
Podporujeme tedy pozměňovací návrh paní Fragy Estevézové a vše, pokud jde o to, co ukládá Příloha II.
Maria do Céu Patrão Neves
(PT) V listopadu loňského roku přijala ICCAT přísná opatření na omezení odlovu atlantického tuňáka obecného: snížení úlovků z 22 000 na 13 500 tun v roce 2010 a omezení rybolovu košelkovými nevody mezi 15. květnem a 15. červnem. Slovy komisaře Joe Borga, ambiciózní a bezprecedentní opatření. Tato rozhodnutí byla přijata v souladu s nejnovějšími vědeckými názory na druhy a jejich dopad by měl být před koncem roku 2010 vyhodnocen.
Nemá proto smysl předkládat nová omezení, která budou odvětví ekonomicky a sociálně trestat, a to zejména v období vážné krize, kterou zažívá, jako jsou ta, jež jsou obdobou zařazení atlantického tuňáka obecného do Přílohy I. Odvětví rybolovu vyžaduje dynamickou rovnováhu mezi svými třemi pilíři: mezi environmentálním, ekonomickým a sociálním pilířem.
S ohledem na enviromentální požadavky, musejí být tyto vědecky podloženy, což bylo i v případě setkání ICCAT s ohledem na aktivní účast Evropské unie. Za těchto okolností by bylo zařazení atlantického tuňáka obecného do Přílohy I vážným precedentem a ignorování potřeby: zaprvé vědeckého zdůvodnění pro oznámení omezení; a zadruhé rovnováhy mezi environmentálním, ekonomickým a sociálním pilířem. Otevřelo by to tak dveře dalším rozhodnutím přijatým příliš rychle a předpojatě a překroutily by se normy odpovědného řízení.
Alain Cadec
(FR) Pane předsedající, dámy a pánové, jsem přesvědčen, že návrh Výboru pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin na zařazení tuňáka obecného do Přílohy I úmluvy CITES je příliš radikálním opatřením. Proto bych to podmínil třemi požadavky, což, jak věřím, umožní spravedlivý kompromis.
První se týká nezávislého vědeckého názoru, jenž má být publikován v říjnu 2010 a schválen na schůzi CITES v září 2011. Věřím, že tento vědecký názor je zásadní. Musíme si být jisti, že druh je opravdu ohrožen, a to ještě předtím, než radikální rozhodnutí o rybolovu a obchodu s tuňákem obecným přijmeme.
Zadruhé je důležité, abychom měli záruku, že nařízení (ES) č. 865/2006 o CITES bude pozměněno, jelikož výsledkem bude obecná výjimka pro vnitřní obchod s tuňákem obecným. Tento pozměňovací návrh znamená, že získáme to, co všichni chceme: přežití našeho malého pobřežního rybolovu, zejména ve Středozemí.
Zatřetí, protože rozhodujeme o zařazení tuňáka do Přílohy I, věřím, že ze strany Evropské unie je důležitá finanční podpora rybářů a majitelů lodí, kterých se tato rozhodnutí dotknou.
A nakonec, pokud bude rozhodnutí za podmínek, které jsem právě zmínil, schváleno, bude muset být doprovázeno výrazně přísnějšími kontrolami v rámci boje s nelegálním rybolovem. Jen a pouze za těchto podmínek mohu souhlasit s uvedením tuňáka obecného v Příloze I úmluvy CITES. Bez těchto záruk zůstává nejméně škodlivým řešením uvedení v Příloze II, pokud to ovšem není řešením nejlepším.
Esther de Lange
(NL) Pane předsedající, nemůžeme si dovolit ignorovat ztrátu biodiverzity. Mohla by to být má slova, ale jsou to slova Evropské komise, komisaře pro životní prostředí, pana Dimase, abych byla přesná, která pronesl minulý měsíc při prezentaci sdělení týkajícího se biodiverzity.
Mám za to, že nová Komise to vnímá stejně a bere důležitost biodiverzity zrovna tak vážně. Pokud ne, tak bych chtěla, aby mi to bylo řečeno. Právě kvůli angažování Evropské komise v otázkách biodiverzity mě překvapuje, že je to Komise, kdo dělá vše pro záchranu druhů a odsunuje ztrátu biodiverzity na jedné straně, zatímco ta samá Komise nemá - nebo ještě nemá - odvahu prostě navrhnout, aby se ohrožený druh, jako je tuňák obecný, přidal do Přílohy I úmluvy CITES. To vypadá jako dvě strany téže mince. Samozřejmě, že musíme finančně podporovat rybáře, kteří v dobré víře pracují, aby byla tato intervence schválena. V tomto bodě souhlasím s předchozím řečníkem. Kromě toho se musíme ilegálními odchyty tuňáků zabývat rozhodněji..
Nicméně, dámy a pánové z Komise, zašla bych ještě o krok dále. Pro mě je CITES, a zejména tuňák obecný, zkušebním případem. Zkušebním případem toho, zda jste, jako Komise, schopni následovat vaše slova činy. Zkušebním případem, na kterém poznáme, zda je nová Komise schopna ukázat svou schopnost vést, nebo zda bude jen trvale ochotně naslouchat členským státům, které, jak víme, s tím nebudou souhlasit, a zda předejde tomu, aby zabředla do formulací a sdělení a místo toho jednala.
Jen jsem citovala vaše slova; říkáte, že jste připraveni to udělat, takže nyní je čas se posunout od slov k činům a Komisi bych řekla: začněte s tuňákem obecným.
Simon Busuttil
(MT) Pokud rybářům dovolíme, aby si dělali to, co chtějí, tak přispějeme k vyčerpání a vyhynutí populací tuňáků. Podobně ale, pane předsedající, pokud na obchod s tuňáky uvalíme úplný zákaz, pak zničíme rybáře, společenství rybářů, jejich rodiny i společenství, která na nich závisí.
Věřím, že se jedná o dvě krajnosti: neměli bychom populace tuňáků ani zlikvidovat, ani bychom neměli zničit odvětví, které na nich plně závisejí. Mezi těmito dvěma krajnostmi je ale cesta, kterou se můžeme vydat a která vede ke kompromisu. Existuje cesta, pomocí níž můžeme odvětví rybolovu kontrolovat více, než tomu bylo dříve, aniž bychom ho kompletně zavřeli.
Proto jsem přesvědčen, že uvedení tuňáka v Příloze I úmluvy CITES je krajním opatřením, jemuž bychom se měli vyhnout. Bylo by pro nás lepší, kdybychom se řídili podle toho, co navrhuje ICCAT, protože ta po léta snižovala kvóty na odlovy ryb. Abychom ale dosáhli kompromisu, můžeme jej uvést v Příloze II úmluvy CITES.
Pane předsedající, abychom zabránili vyplenění populací tuňáků, nemusíme zlikvidovat všechny rybáře, kteří na nich závisejí. Je možné tyto dvě strany usmířit.
Seán Kelly
Pane předsedající, pokud mi prominete, myslím, že podle mnohých z nás se jedná o situaci jako z Hlavy 22, protože pokud zakážeme rybolov, a zejména pak lov tuňáka obecného, rybáři přestanou existovat. Pokud ho nezakážeme, nebude co lovit.
Myslím, že klíčovým prvkem zde je - a neustále se v rozpravách také objevuje - vědecký důkaz. Lidé říkají, že vědecké důkazy nejsou dostatečně důvěryhodné, nejsou dostatečně obsáhlé a nejsou dostatečně aktuální.
Rád bych se Komise a Rady zeptal: jste spokojeni s vědeckými důkazy, které jsou předkládány? Protože citovat vědecké důkazy můžete, ale pak může přijít někdo s jiným příkladem doporučení od jiných vědců.
Proto si myslím, že se jedná o klíčový prvek a rád bych od Komise a Rady slyšel, co nám k tomu mohou říci.
Izaskun Bilbao Barandica
(ES) Pane předsedající, dnes jsme slyšeli, že nelegální rybolov je zaměňován za mafie a chci také promluvit ve prospěch odvětví, které při mnoha příležitostech dokázalo, že je zodpovědné.
Obhajuji potřebu kontroly rybolovu. Také obhajuji potřebu kontroly mafií. To ale nemůže být důvodem k tomu, aby se tuňák obecný do Přílohy I začlenil.
Musím také říci, že baskická rybářská flotila, které se toto rozhodnutí, bude-li přijato, značně dotkne, dokázala, že je velmi zodpovědná, neboť za účelem ochrany odvětví příležitostně žádala o pozastavení rybolovu u v případě jiných druhů, například ančoviček.
Musím také říci, že bychom měli naslouchat tomu, co říká mezinárodní komise na ochranu tuňáků v Atlantiku (ICCAT), protože v roce 2009 přijala restriktivnější a silnější opatření na řízení v souladu s doporučeními Vědeckého výboru.
Ráda bych zdůraznila, že pro rok 2010 bylo rozhodnuto o stanovení kvót pro rybolov na 3 500 tun. V roce 2009 to bylo 22 000 tun a v roce 2006 to bylo 32 000 tun. Byl tedy učiněn kompromis, aby se zavedla nová kontrolní opatření, bude-li to bude nutné.
Nejsem pro zařazení tuňáka obecného do Přílohy I, protože by to mohlo poškodit mnoho odvětví, včetně odvětví malého rozsahu, což se dnes nezvažovalo. Měli bychom tedy podpořit jeho začlenění pouze v případě, že tato opatření nebudou účinná.
Franz Obermayr
(DE) Pane předsedající, jako Evropanovi z alpského regionu mi dovolte se přesunout z vody zpět na pevninu. Chtěl bych, aby Komise do Dohá přivezla požadavek týkající se návrhu na potřebu označování. Jak víme, chovaní draví ptáci - mám na mysli zejména sokoly - podléhají požadavku na značkování, zejména pokud je s nimi obchodováno. Zvířata jsou registrována, kroužkována nebo, v případě větších zvířat, jsou tato označena čipy tak, aby je bylo možné, v případě potřeby, identifikovat. Bez tohoto značení nemůže existovat obchod.
Chtěl bych tedy upozornit na to, že pro ostatní druhy zvířat, která jsou ohrožena nebo chovaná, jako je například rys ve střední Evropě, takové požadavky neexistují. Může se tak stát, že zvířata, která se volně pohybují, zvířata, která utečou nebo ta, která jsou obchodována, nejsou označkována a není možné je přesně identifikovat. To je špatné jak pro studium chování, tak pro výzkum týkající se stavu populací těchto zvířat a samozřejmě to také usnadňuje nelegální obchod. Proto navrhuji, aby se otázka značkování zvířat vzala do Dohá jako užitečný příspěvek k diskuzi.
Mairead McGuinness
Pane předsedající, přišla jsem do sněmovny, abych se poučila, či jsem v to alespoň doufala, že se tak stane, protože v této rozpravě, týkající se zejména tuňáka obecného, jsou dvě oprávněné strany.
První, k čemu bych se chtěla vyjádřit, je to, že jsme hovořili o nelegálních rybolovných praktikách a zdá se mi, že ti, co nelegální rybolov provozují, se nestarají o to, co je v jaké příloze. Budou v tom pokračovat tak dlouho, dokud nebudeme mít na vymáhání těchto předpisů a nařízení účinné nástroje.
Na jedné straně v klasifikaci Přílohy I můžeme vidět určitou logiku, ale jsou tu socio-ekonomické otázky. Myslím, že se musíme zaměřit na výsledky.
Pak je zde otázka vyřazení a dopadu kategorizace Přílohy I na rybáře. Přikláním se k tomu názoru - ale budu o tom později hovořit s kolegy v naší skupině - že by neměl být klasifikován v Příloze I a možná, že tím místem je Příloha II. Ukazuje se, že i s touto dlouhou a kvalitní diskuzí jev tom ještě zmatek, tedy alespoň já ho mám.
Giovanni La Via
(IT) Pane předsedající, dámy a pánové, s ohledem na kontroverzní vědecké údaje, které jsme slyšeli z různých stran, a s ohledem na úroveň stavu populace, která určitě ještě není, a to dokonce ani v tom nejhorším scénáři, taková, aby vyžadovala povinné začlenění do Přílohy I, nejsem přesvědčen, že takové restriktivní opatření, byť s omezeními, která by byla na určitá území, co se týče rybolovu, uvalena, je tím nejlepším řešením.
Ve světle úsilí, které bylo v uplynulých letech za účelem snížení úrovně rybolovu rybářskými společnostmi specializovanými na lov tuňáků vynaloženo, musíme, podle mého názoru, pokračovat v této orientaci a udržet tuňáka v Příloze II a vyhnout se spěchu, což by bylo pro některé oblasti a společnosti v tomto odvětví nesmírně nebezpečné.
Silvia Iranzo Gutiérrez
Především bych všem ráda poděkovala za projevy, které jsem shledala velmi užitečnými pro formulování společného postoje, který by měla Evropská unie zaujmout na příští konferenci smluvních stran Úmluvy o mezinárodním obchodu s ohroženými druhy volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin (CITES). Velká většina zdůraznila oprávněnost úmluvy CITES, pokud jde o pomoc při ochraně druhů, které jsou ohroženy vyhubením.
Jak jsem řekla v úvodu, poté co Komise předloží svůj návrh Radě, Rada bude moci zformovat svůj postoj k CITES, pokud jde o rozdílné body programu schůzky týkající se hlavních ohrožených druhů. Lidé například hovořili o tygrech a o slonech - paní Bearderová - o ledních medvědech - paní Liotardová - ale velká většina projevů se týkala případu tuňáka obecného. Co se týče tohoto tématu, slyšeli jsme rozdílné názory založené na různých argumentech.
Rada si je samozřejmě vědoma výsledků poslední schůze Vědeckého výboru mezinárodní komise na ochranu tuňáka v Atlantiku (ICCAT) v říjnu 2009, a také doporučení sboru nezávislých poradců FAO v prosinci 2009. Rada si je tedy plně vědoma důsledků návrhu na začlenění tuňáka do příloh CITES, a to nejen kvůli ochraně druhu, ale také kvůli zachování tradičních rybářských metod některých rybolovných oblastí, které ukázaly, že jsou pro živočišné druhy udržitelné. Rada proto pečlivě vyhodnotí všechny otázky ještě předtím, než přijme svůj postoj.
Závěrem bych ráda znovu zdůraznila díky ze strany úřadujícího předsednictví Rady za vaše projevy a příspěvky v průběhu této fáze rozhodující pro formulování postoje Evropské unie na příští konferenci CITES, a velmi ráda předám obsah vašich projevů Radě spolu s vaším velkým zájmem o téma, které se bude v Dohá projednávat. Ráda bych vám také vyřídila odhodlanost španělského předsednictví zajistit ochranu a udržitelný rozvoj ohrožených druhů. Víme, že má Rada v této věci plnou podporu Parlamentu.
Paweł Samecki
člen Komise. - Pane předsedající, má první obecná poznámka se týká toho, že chci vyjádřit, že si opravdu cením příspěvků všech řečníků, které se týkaly všech cílů, které se budou na konferenci projednávat.
Mohu vás ujistit, že Komise bude pro udržitelný obchod, který bude ku prospěchu jak biodiverzitě, tak společenstvím, které musejí žít v harmonii s dotčenými druhy.
A nyní několik konkrétnějších komentářů k vašim poznámkám; především a jak jsem již vysvětlil, celkový postoj Komise týkající se tuňáka obecného bude přijat brzy. Jedná se o důležitou záležitost, protože se týká hlavně úlovků rybářskými flotilami EU. Bylo pociťováno, že bude vhodnější, když v této záležitosti přijme jasné stanovisko nová Komise, namísto té odcházející, protože nová Komise bude odpovědná za obranu nebo propagaci stanoviska EU na konferenci.
Jsem si skutečně jist, že tento návrh zajistí udržitelnou budoucnost jak tomuto druhu, tak souvisejícímu rybolovnému průmyslu. V této věci bude nutné vyvážit krátkodobá a dlouhodobá hlediska. Co se týče konkrétních bodů a otázek, které ctění poslanci Parlamentu vznesli v souvislosti s otázkou podpory, kterou by bylo potenciálně možné poskytnout zasaženým rybářům, myslím, že bychom měli zdůraznit, že Komise bude připravena vyhodnotit možnost poskytnout takovou podporu v maximálním možném rozsahu, ale musíme také pamatovat na to, že rozpočtové přerozdělování bylo rozhodnuto již na mnoho let, a že bychom měli také vyhodnotit finanční následky, a to vzhledem k nekompromisní rozpočtové perspektivě pro roky 2007-2013.
Je zde jedna konkrétní záležitost týkající se návrhu zahrnout tuňáka obecného do Přílohy II a I a myslím si, že je důležité si povšimnout, že v úmluvě CITES jsou velmi specifická ustanovení, která se vztahují na Přílohu II. Vedlo by se mnoho právních a technických diskuzí týkajících se toho, co by zahrnutí do Přílohy II vlastně znamenalo. Praktický dopad takového uvedení by byl nejistý. Proto musíme myslet na to, jaké budou praktické dopady uvedení tuňáka obecného do Přílohy II.
Pokud jde o otázku paní Bearderové týkající se slonů, v návrzích usnesení o Tanzanii a Zambii existují procedurální slabiny, ale podle našeho právního rozboru tyto formální chyby nemohou být dostatečným důvodem k odmítnutí těchto návrhů usnesení z procedurálních důvodů ex ante.
Konečně ještě poznámka k otázce pana Kellyho. Je Komise v případě řady záležitostí spokojená s vědeckými důkazy? Myslím, že je pro Komisi obtížné zpochybňovat vědecké důkazy, protože by to znamenalo, že Komise má lepší vědecké nebo výzkumné kapacity než výzkumné instituce, a tak tomu není. Proto je někdy obtížné zaujmout k vědeckému důkazu stanovisko.
Předsedající
Obdržel jsem sedm návrhů usnesení předložených v souladu s čl. 115 odst. 5 jednacího řádu.
Rozprava je ukončena.
Hlasování se bude konat ve středu ve 12:00.
Písemná prohlášení (článek 149)
Sergio Berlato  
Pane předsedající, dámy a pánové, rozprava, kterou dnes vedeme k 15. schůzi konference smluvních stran úmluvy CITES, která proběhne v březnu, je obzvláště důležitá pro racionální využívání divoké flóry a fauny.
Návrh usnesení v této věci se zdá být stočený ve prospěch zákazu využívání mnoha zdrojů. Hovořím zejména o návrhu zahrnout středozemní červený korál do Přílohy II úmluvy CITES. Rád bych upozornil na to, že vědecké společenství cítí, že pro druhy z rodu Coralliidae žádná hrozba vyhynutí neexistuje, a to s ohledem na množství tohoto druhu ve všech vodách, v nichž žijí. Začlenění korálu do Přílohy II se proto zdá být nepřiměřené a nepodpořené vědeckými daty. Obchod s červeným korálem představuje značný zdroj příjmů v rozlehlých regionech Středozemního moře a jeho zahrnutí do CITES by mělo značné důsledky pro ekonomiky řady zemí, včetně Itálie, a na veřejnosti by to vyvolalo náhlý poplach a vyústilo ve ztrátu pracovních míst.
Z těchto důvodů jsme proti zahrnutí tohoto druhu do Přílohy II úmluvy CITES. Dále bych Evropskou komisi požádal, aby přehodnotila stanovisko, které přijala, a které se jeví spíše jako výsledek přehnaného environmentálního extremismu než jako uvážlivá vědecká analýza.
Clemente Mastella  
Evropa byla vždy všímavá k problémům spojeným s drancováním divoce žijících druhů a s nelegálním obchodem živočichů a rostlin.
Připomeňme si ale, že úmluva CITES by měla zakládat svá vlastní rozhodnutí na výsledcích a na vědeckých údajích, které poskytují odpovídající mezinárodní orgány. Dva body jsou zejména citlivé: návrh zahrnout druhy Corallium spp. a Paracorallium spp. do Přílohy II a požadavek zahrnout tuňáka obecného do Přílohy I.
Pokud jde o korál, jsme toho názoru, že je správné zopakovat náš nesouhlas ve světle negativního stanoviska vysloveného vědeckým evaluačním sborem FAO v polovině prosince 2009, jenž ukázal, že neexistují data, která by dokazovala pokles druhu, což by podpořilo jeho zařazení do Přílohy II. To všechno by vážně ohrozilo konkurenceschopnost odvětví uměleckého zboží vyrobeného z korálu, které je v některých oblastech Itálie (zejména Torre del Greco, Alghero a Trapani) pro ekonomiku a pracovní místa velmi důležité.
Co se týče tuňáka, existují země jako Francie a Itálie, které se velmi zajímají o rybolov tuňáka obecného, a tedy i o ochranu tohoto druhu, aby ho bylo možné udržitelně využívat. Tento návrh usnesení můžeme podpořit, ale žádáme, aby toto začlenění bylo podmíněné provedením rozhodnutí odloženým o 12-18 měsíců, a aby odvětví byla poskytnuta kompenzace.
Véronique Mathieu  
V rozporu s dojmem, který chtějí někteří vzbudit, úmluva CITES není nástrojem určeným k zákazu obchodu; jejím cílem je spíše zajistit, aby mezinárodní obchod s volně žijícími zvířaty a planě rostoucími rostlinami neohrozil jejich přežití. Před dvěma týdny jsem měla možnost setkat se s ministrem životního prostředí a turismu Namibie. Tím, že se v Namibii dala slonům určitá peněžní hodnota, a bylo tak umožněno zavedení přísné regulace obchodu se slony, jsou nyní k dispozici podmínky pro zvládání pytláctví a ochranu před pytláctvím. Díky těmto opatřením počet jednotlivých zvířat, která k tomuto druhu patří - jejichž přežití není ohroženo - značně vzrostl. Ve světle těchto skutečností vás vybízím, abyste podpořili návrh Tanzanie a Zambie přemístit afrického slona z Přílohy I do Přílohy II úmluvy CITES, a zamítli návrh Keni.
Edward Scicluna  
písemně. - Věřím v udržitelný rozvoj a nezpochybňuji to, že tuňák obecný je drancován a potřebuje ochranu. CITES byla úspěšně využívána na ochranu exotických druhů před vyhynutím v případech, kdy je nemožné kontrolovat nespočetné pytláky a lovce zejména v rozvojových zemích. Je to ale ta samá situace?
Tuňák obecný severovýchodního Atlantiku je drancován hrstkou společností zabývajících se lovem, kdy každá z nich vyloví tisíce tun. Tyto společnosti jsou z předních zemí EU: Francie, Španělska a Itálie. EU nepotřebuje mezinárodní environmentální orgán, aby jí pomáhal při kontrole rybolovného průmyslu prováděné v členských státech.
Samozřejmě musíme být pragmatičtí. Pokud mezinárodní politické mínění znamená, že nemůžeme zastavit to, aby byl BFT uvedený v rámci CITES, zapojme zdravý rozum a úměrnost tím, že zahrneme tento druh do Přílohy II, jak navrhovala expertní skupina FAO. Zahrnutí BFT do Přílohy I úmluvy CITES by ekonomiku mé země stálo téměř 2% HDP. Neliší se to nijak od situace, kdy bychom žádali, aby bylo okamžitě zavřeno celé odvětví zpracovávající lososy ve Skotsku. Téměř 1% pracovní síly by přišlo o svá pracovní místa.
