Vloga žensk v industriji (razprava)
Predsednik
Naslednja točka je poročilo Ilde Figueiredo v imenu odbora za pravice žensk in enakost spolov o vlogi žensk v industriji.
To poročilo je zelo pomembno in bo najbrž deležno precejšnje pozornosti medijev.
Ilda Figueiredo
poročevalka. - (PT) Najprej se zahvaljujem članom in osebju odbora za pravice žensk in enakost spolov ter pripravljavcu mnenja odbora za industrijo, raziskave in energetiko za njihovo podporo in dragocene prispevke, zlasti za njihove predloge glede tega poročila, ki so omogočili, da je bilo soglasno sprejeto. To delo je trajalo več mesecev in je vključevalo javne predstavitve z dragocenimi prispevki članov parlamentarnih odborov in zunanjih gostov, zlasti socialnih organizacij.
Namen tega poročila je poudariti vlogo žensk v industriji. V povprečju na področju industrije v Evropski uniji dela nad 14 % zaposlenih žensk. V nekaterih državah, kot so Bolgarija in Češka republika, ta stopnja presega 25 %, v drugih, kot so Portugalska, Grčija in Madžarska, pa je ta stopnja okoli 20 %.
Vemo, da v nekaterih industrijskih sektorjih, kot so sektor tekstila, oblačil in obutve, področja živilske industrije, plute, napeljav ter električne in elektronske opreme, ženske predstavljajo večino delovne sile, medtem ko je njihova zastopanost v najnovejših sektorjih tehnologije omejena. To pomeni, da potrebujemo različne pristope, ki pa imajo skupni cilj spodbujanja dela žensk v teh sektorjih, s tem da zagotavljajo nediskriminatorne prakse pri dostopanju do zaposlitev in sklepanju pogodb, enako plačilo, ustvarjanje poklicnih priložnosti, poklicno usposabljanje, dobre delovne pogoje in boljše plačilo, ter spoštujejo materinstvo in očetovstvo kot temeljni družbeni vrednoti.
Zaradi potrebe po zagotavljanju zaposlitev s pravicami za ženske, ki delajo v industriji, ter po nenehnem olajševanju njihovega dostopanja do služb v tem pomembnem sektorju proizvodnje je treba več pozornosti nameniti tudi položaju različnih industrij v Evropski uniji, izzivom, s katerimi se srečujejo, ter primernim ukrepom, ki jih je treba sprejeti, vključno z ukrepi v mednarodni trgovini in pri nadzoru uvažanja občutljivih proizvodov, kot so tisti iz tekstilne industrije.
Posebno pozornost je treba nameniti prestrukturiranju in selitvi multinacionalk, kar bistveno vpliva na zaposlitev žensk in povečuje njihovo brezposelnost, zlasti v regijah, kjer ni drugih možnosti zaposlitve. Če se želimo boriti proti diskriminaciji glede plačila, ki še vedno obstaja in vpliva na delavke, zlasti posredni diskriminaciji, moramo poskrbeti za vzpostavitev metodologije za natančno analizo tega, kaj zaposlitev vključuje, kar bo zagotovilo pravico do enakega plačila za ženske in moške, primerno potrditev za posameznike in poklice ter obenem uveljavilo delo kot strukturni dejavnik z namenom zviševanja produktivnosti, konkurenčnosti in kakovosti podjetij ter izboljšanja življenja delavcev, tako žensk kot moških.
Zato moramo spodbuditi pobude, ki prispevajo k razvoju pozitivnih ukrepov v podjetjih in politik o človeških virih, ki spodbujajo enakost spolov. Prav tako je treba spodbuditi ukrepe za informiranje in usposabljanje, ki omogočajo spodbujanje, prenos in vključevanje uspešnih praks. V zvezi s tem bi poudarila določene projekte, ki so se razvili s podporo programa EQUAL in s katerimi sem se imela priložnost seznaniti na Portugalskem. Ta program si zasluži popolno pozornost Evropske komisije, da se zagotovi njegovo nadaljevanje in širitev.
Kot je poudarjeno v poročilu, so doseganja soglasij in pogajanja za sklenitev kolektivnih pogodb bistvenega pomena v boju proti odpravi diskriminacije žensk, zlasti v zvezi z dostopom do zaposlovanja, plačami, zdravstvenimi pogoji in varnostnimi pogoji pri delu, poklicnim napredovanjem in usposabljanjem. Vendar imajo države članice in Komisija posebno odgovornost in pomembno vlogo pri spodbujanju enakosti in v boju proti vsem oblikam diskriminacije, zagotavljanju zaposlenosti s pravicami in v boju proti negotovosti pri zaposlovanju, ki zlasti prizadene ženske.
Zato jih pozivamo, da ukrepajo, tako da določijo visoke standarde za varovanje zdravja na delovnem mestu, ki upoštevajo spol, zlasti zaščito materinstva, z delovnim časom in organizacijo, ki spoštujeta družinsko življenje, z vzpostavljanjem učinkovitih mehanizmov za nadzor, ki zagotavljajo spoštovanje pravic iz delovnega razmerja in svobodo sindikatov ali z zagotavljanjem celovitega dostopa do dobrih javnih storitev javne varnosti in cenovno dostopnih javnih storitev, zlasti jasli, otroških vrtcev in podpore za starejše.
Meglena Kuneva
komisarka. - Gospod predsednik, Komisija toplo pozdravlja predlog resolucije o vlogi žensk v industriji. Čestitam poročevalki, gospe Figueiredo, za obravnavanje vprašanja o položaju in vlogi žensk v industriji, ki je zapleteno. Kot je razvidno iz poročila, je eden izmed razlogov za to dejstvo, da so izzivi v zvezi z enakostjo spolov v industriji še težji kot v drugih sektorjih.
V industriji so težave v zvezi z delovnimi pogoji, razliko v plačilu ter usklajevanjem poklicnega in zasebnega življenja še bolj poudarjene.
To vprašanje je zapleteno tudi zato, ker presega politiko o enakosti in se povezuje s splošnim položajem industrije v Evropi in s tem, na kakšen način politika Skupnosti lahko podpira industrijo Kot veste, je sprejetje Načrta za enakost med ženskami in moškimi leta 2006 poudarilo popolno zavezanost Unije k temu, da čimbolj prispeva k napredku za resnično enakost med moškimi in ženskami.
Šest prednostnih nalog tega načrta je povezanih z izboljšanjem položaja žensk na trgu dela. Prva prednostna naloga je ekonomska neodvisnost žensk in moških, druga usklajevanje poklicnega in zasebnega življenja, tretja enakopravna zastopanost pri sprejemanju odločitev, četrta pa odprava stereotipov. Komisija pozdravlja dejstvo, da predlog resolucije Parlamenta poudarja zlasti ta področja. Medtem ko je napredek na področju enakosti spolov nedvomen, večji izzivi ostajajo. Komisija soglaša s poročevalko glede tega, da je treba nadaljevati s prizadevanji in utrditi dosežke.
V zvezi s sodelovanjem žensk v industriji je treba obravnavati dve vprašanji. Prvič, v primerjavi s sektorjem storitev je v industriji še vedno zelo malo žensk. Drugič, ženske, ki delajo v industriji, so zaposlene v tipično ženskih sektorjih, ki so delovno zelo intenzivni, zanje pa so značilni slabi delovni pogoji in nizke plače. Komisija izvaja različne politike za soočanje s temi izzivi. Boj proti stereotipom pri izobraževanju bo dolgoročno pripomogel k temu, da bodo ženske bolj usposobljene v tehničnih in znanstvenih poklicih ter tudi k izpolnjevanju potreb določenih industrijskih sektorjev v zvezi z moško ali žensko delovno silo. Prav tako je pomembno podpirati poklicne poti inženirk prek mrežnega povezovanja, mentorstva in ukrepov za uskladitev poklicnega in zasebnega življenja.
Za diverzifikacijo zaposlovanja žensk v industriji je bistveno zagotoviti vse možnosti za usposabljanje in preusposabljanje. Evropski socialni sklad zagotavlja bistveno podporo na tem področju. Prav tako je bistveno izboljšati sedanji položaj žensk, ki delajo v industriji. Na primer, še vedno obstaja neupravičeno velika vrzel med ženskami in moškimi. V industriji je ta vrzel 30 %.
Zato je Komisija julija 2007 sprejela sporočilo o odpravi razlike v plačilu med ženskami in moškimi. Sporočilo je preučilo vsa sredstva, ki jih je treba uporabiti za doseganje tega cilja. Vključitev podjetij je pomemben način za doseganje napredka na področju enakosti med moškimi in ženskami na delovnem mestu, odpravljanje razlike v plačilu, usposabljanje, usklajevanje poklicnega in zasebnega življenja in razvoj poklicne poti. Poleg zakonov o enakem obravnavanju, ki jih morajo spoštovati vsa podjetja, je pomembno, da se ta podjetja spodbuja, da prostovoljno sprejemajo ukrepe za spodbujanje enakosti, zlasti v okviru družbene odgovornosti podjetij.
Komisija bo v podjetjih v kratkem ponovno začela kampanjo za osveščanje v zvezi s stereotipi o spolih. Poročilo o ženskah v industriji poudarja ključno vlogo usklajevanja poklicnega in zasebnega življenja, da bi se dosegla prava enakost spolov, Komisija pa soglaša s to analizo. Ta točka je bila omenjena med sprejemanjem poročila Kauppijeve v Parlamentu septembra 2007.
Komisija bo leta 2008 poročala o napredku pri uresničevanju barcelonskih ciljev na področju otroškega varstva. Druga faza posvetovanja s socialnimi partnerji o usklajevanju poklicnega in zasebnega življenja se je zaključila julija. Komisija meni, da bi bilo treba to vprašanje reševati z uporabo kombinacije različnih instrumentov, vključno s spremembo sedanje zakonodaje Skupnosti, da bi se bolje upoštevali novi izzivi.
Kot sem poudarila, se v vprašanju žensk v industriji kaže tudi splošen položaj industrije v Evropi. Komisija bo nadaljevala z izvajanjem vseh potrebnih politik za soočanje z globalizacijo, zagotovitev prihodnosti za industrijo v državah članicah in pomoč delavcem obeh spolov v primeru prestrukturiranja podjetij, za katera delajo.
Evropski zakoni o obveščanju in posvetovanju z delavci, socialnem dialogu in Evropskem socialnem skladu so instrumenti, oblikovani za doseganje tega. Evropski sklad za prilagoditev globalizaciji, ki je bil sprejet leta 2007, bo zagotovil pomoč v višini do 500 milijonov EUR na leto, njegova pravila pa zahtevajo predvsem upoštevanje enakosti spolov. Komisija se zato odziva na vse v poročilu navedene izzive o vlogi žensk v industriji tako, da sprejema različne ukrepe: izboljševanje enakosti ter delovnih pogojev in vloge žensk v industriji, boj proti stereotipom, ustvarjanje boljših pogojev za usklajevanje poklicnega in družinskega življenja ter zagotavljanje splošne podpore podjetjem in delavcem v industrijskih sektorjih v težavah.
Želela bi podati osebno izjavo: iskreno podpiram tak način reševanja težav na tem področju.
Den Dover
Pripravljavec mnenja odbora za industrijo, raziskave in energetiko. - Gospod predsednik, toplo pozdravljam to poročilo, ki ga v celoti podpiram. Podpirajo ga britanski konservativci, prav tako skupina PPE-DE. Če bo imela Evropa glavno vlogo v izjemno konkurenčnem, globaliziranem svetu, potrebujemo vse vire, ki so na voljo, na najvišji možni ravni.
Čeprav se ne strinjam s tem, da bi morale obstajati kvote o določenem deležu žensk na različnih položajih v podjetju - zlasti se ne strinjam s kakršnimi koli obveznostmi v zvezi s tem - si želim, da bi si čim več žensk prizadevalo za najvišje možne položaje na podlagi svojih zmožnosti. To je mnogokrat odvisno od tega, kaj opredeljujemo kot "industrija", industrija pa se tudi spreminja; danes je vse bolj prilagodljivo in z veseljem ugotavljam, da so ženske v industriji prisotne na različnih položajih.
Ne strinjam se s tem, da bi morale nove tehnologije predstavljati ovire ali da bi bile ženske pri njih nezadostno zastopane, saj so pametne, sposobne in imajo znanje, da se več kot dokažejo.
Najprej se strinjam s tem, da bi si morali prizadevati za enako plačilo, kadar je to mogoče. V zvezi s tem poročilom sem bil zelo vesel, da je poročevalka vključila mnenja ljudi iz različnih skupin ter da smo dosegli soglasje. Želel sem si boljših možnosti v zvezi s pokojninami za ženske - za prenos pokojnine med delodajalci, zagotovitev višjih pokojnin, ko prenehajo delati, ter večjo prilagodljivost v zvezi z možnostmi za usklajevanje zasebnega in poklicnega življenja.
Kot sem že povedal, v celoti podpiram to poročilo. Je korak naprej. Potrebujemo ženske na vseh položajih in želim jim dobro. Zlasti pozdravljam novo komisarko, ki je zares zelo sposobna.
Edit Bauer
v imenu skupine PPE-DE. - (SK) Gospe Figueiredo se zahvaljujem za delo, ki ga je vložila v to poročilo. To poročilo do določene mere navaja težave, s katerimi se soočajo ženske, zaposlene v različnih sektorjih industrije.
Zdi se, da so nekatere od teh težav, kot so razlika v plačilu, nezadostna zastopanost žensk v svetih direktorjev v podjetjih ali neustrezno usklajeno poklicno in družinsko življenje, trajne. To poročilo prav tako vključuje vprašanja, o katerih se redkeje razpravlja, kot so nezadostna pozornost, ki se jo namenja posebnim zahtevam za zaščito žensk na delovnem mestu, ali socialne težave, ki se pojavljajo kot rezultat prenosa proizvodnje na območja z nižjimi proizvodnimi stroški.
Nekateri od predlogov v poročilu nasprotujejo načelu subsidiarnosti ali določajo zahteve, ki posegajo v pristojnost socialnih partnerjev in procese pogajanja za sklenitev kolektivnih pogodb. Skupina PPE-DE ne bo podprla teh predlogov.
Kljub dejstvu, da je poročilo bolj ali manj povzetek težav, ki so dokaj poznane, pa je v njem poudarjeno dejstvo, da so spremembe na teh področjih počasne, kot je mogoče videti na primer pri odpravljanju razlik v plačah med moškimi in ženskami. Raziskava jasno kaže, da je prelomnica rojstvo otrok: takrat se poklicne poti moških in žensk razdvojijo. Najteže je odpraviti ukoreninjene stereotipe, tudi v primerih, ko jih ne uporabljamo več pri komunikaciji. Poročilo prav tako poudarja vprašanje prenosljivosti in prožnosti pravic do pokojnine, ki s postopnim poenotenjem trga dela in z zahtevo po večji mobilnosti delovne sile postaja vse bolj občutljivo. Menim, da bi bilo treba to vprašanje primerno obravnavati.
Christa Prets
v imenu skupine PSE. - (DE) Gospod predsednik, gospa komisarka, prav tako se najprej zahvaljujem poročevalki za pomoč in sodelovanje. V največji meri smo izkoristili priložnosti za sodelovanje prek političnih meja in za to se toplo zahvaljujem.
Na začetku bi poudarila, da smo o tem področju predstavili že veliko poročil. Zahteva po enakem plačilu za enako delo je prisotna že 30 let, vendar je še vedno nismo uspeli uresničiti. Seveda počasi napredujemo in oblikujemo dokument za dokumentom, vendar položaj žensk v industriji še zdaleč ni tak, za kakršnega smo si prizadevali ves ta čas.
V predelovalni industriji je na primer 85 % zaposlenih žensk, v sektorju informacijske in komunikacijske tehnologije je žensk 15 %, na področjih visoke tehnologije pa so ženske dejansko zelo slabo zastopane. To ne pomeni, da so ženske manj izobražene, temveč le - to velja zlasti za podeželje - da preprosto nimajo priložnosti za druga dela.
Ženske še naprej delajo v sektorju z nizko plačo in celo tu obstajajo razlike med moškimi in ženskami. Še vedno prihaja do neenakosti in diskriminacije, ne le v zvezi s stopnjami plač, temveč tudi glede delovnih pogojev. Zato pozivamo sindikate, da storijo več za preprečevanje tovrstne diskriminacije, ko sodelujejo v pogajanjih glede plačil.
Podpore programom za poklicno usposabljanje še vedno primanjkuje ali je povsem nezadostna. Za zagotavljanje poklicnih možnosti za ženske sta potrebna izobraževanje in usposabljanje, tudi v sektorjih nizko kvalificirane delovne sile. Prav tako pozivamo podjetja, da v svojih načrtih za upravljanje delovne sile uporabljajo politike, ki so prijazne družinam in ženskam, kar bo pomenilo prednost za vse: ko se vsi dobro počutijo, posel teče bolje, od tega pa imajo korist tudi ženske, ki delajo v njem.
Anneli Jäätteenmäki
v imenu skupine ALDE. - (FI) Gospod predsednik, poročevalki se zahvaljujem za odlično poročilo in stopnjo sodelovanja ter zlasti za poudarjanje različnega načina obravnavanja moških in žensk, kljub temu, da le redko dobimo sočutno predstavitev.
Prepričan sem, da se komisarka osebno zavzema za rešitev tega vprašanja, vendar sem po tem, ko sem slišal vaš uradni odgovor, v katerem ste povedali, da je bil sprejet časovni načrt in da se ga je spoštovalo, pričakoval, da boste povedali, kaj se je dejansko zgodilo. Na žalost je treba povedati, da se glede enakosti v tem mandatu Komisije ni zgodilo skoraj nič. To je vredno obžalovanja. Morda to ni tako pomembno vprašanje, da bi lahko komisarji ali drugi v zvezi z njim pridobivali točke; vendar bi nas želel vse, gospe in gospodje, spodbuditi, da storimo več, saj smo vsi odgovorni za položaj žensk v Evropi.
Navedel vam bom primer. Na Finskem so ženske dobile volilno pravico leta 1905, ko je bila Finska še del konzervativne Rusije. To je bilo neverjetno. Če pogledam v prihodnost, menim, da zdaj, ko smo del Evrope, ženske iz različnih držav članic v EU ne bodo mogle prejemati enakega plačila in biti obravnavane enako, čeprav EU govori o človekovih pravicah in je napredna. Menim, da bi se EU lahko zgledovala po odločitvah, sprejetih v času carjev, in sprejela drzne odločitve o enakem plačilu in enakosti na delovnem mestu. Car je bil dovolj pogumen, da je ženskam dal volilno pravico, vendar EU ni dovolj pogumna, da bi karkoli storila za enako plačilo v državah članicah EU.
Wiesław Stefan Kuc
v imenu skupine UEN. - (PL) Gospod predsednik, dobro se spominjam petdesetih let 20. stoletja na Poljskem. Včasih je bilo videti veliko ogromnih panojem s slikami nasmejanih deklet na traktorjih. To so bila dekleta iz tako imenovane poljske delavske organizacije. Videli smo, kako so na ramah nosile cepine in lopate ter veselo hodile na delo. Te ženske so prav tako uporabljale statve in kolovrate. Časi so se spremenili. Zdaj ženske delajo v pisarnah za projektiranje in z računalniki ali na novih proizvodnih linijah za elektronsko opremo, mobilne telefone in televizije. Prav tako srečujemo utrujene obraze žensk, ki hitijo domov po mnogih urah težkega dela, da bi začele z vsakodnevnimi opravili. To so bile predstave, ki sem jih dobil ob branju poročila gospe Figueiredo o delu žensk v industriji.
Že mnogo let si prizadevamo za zaščito žensk, zmanjšanje njihove delovne obremenitve in za to, da bi se obravnavale enako kot moški. Na žalost razlike ostajajo. Seznam pričakovanj je zelo dober, vendar morda nepopoln. Ostajajo še razlike pri obravnavanju moških in žensk na delovnem mestu, tako glede plačila in napredovanja, kot pri ocenjevanju njihovega dela in kvalifikacij. Najbolj žalostna stvar od vseh je, da se ni izkazalo, da bo mogoče vzpostaviti pogoje, v katerih se bodo upanja in pričakovanja žensk lahko uresničila, da bodo lahko prepričane o stabilnosti delovnih mest ali priložnostih za napredovanje.
Raül Romeva i Rueda
v imenu skupine Verts/ALE. - (ES) Gospod predsednik, vloga žensk v industriji je kot v številnih drugih primerih očitno pogojena - to je že bilo povedano, rad bi vas samo opomnil - z vrsto stereotipov, nekateri izmed njih pa so nedvomno zelo škodljivi.
Poskrbeti moramo za napredek pri premagovanju takih stereotipov in ravno zato menim, da je poročilo gospe Figueiredo temeljno in pomembno ter zato tudi uživa podporo naše skupine.
Obstaja veliko dokazov, ki upravičujejo to poročilo ter predložitev številnih predlogov, ki jih bodo zagotovo pozdravile institucije Skupnosti, pa tudi podjetja, ki jih bodo morala na koncu sprejeti in izvajati.
Eden izmed teh dokazov je dejstvo, da je v Evropski uniji v industriji v povprečju zaposlenih le 14 % žensk. Vendar je treba tudi upoštevati, da je ta odstotek sestavljen iz 21 % zaposlenih za krajši delovni čas; dejansko ženske predstavljajo 65 % zaposlenih za krajši delovni čas v industriji. Menim, da je to eden od ključnih vidikov in nikakor ne nepomembno vprašanje v tej razpravi.
Drug dokaz je dejstvo, da so prav ženske z negotovimi pogoji dela, ženske, zaposlene za krajši delovni čas in ženske z začasnimi zaposlitvami v neobičajnih pogojih najpogosteje predmet diskriminacije glede plačila, če pa želijo vzeti porodniški dopust, imajo manj možnosti glede osnovnega, trajnega in poklicnega usposabljanja.
Tako predlogi v tem poročilu vključujejo tudi predlog o sprejetju nujnih ukrepov za popolno in učinkovito izvajanje direktive 75/117/EGS o uporabi načela enakega plačila za moške in ženske kot sredstva za nasprotovanje diskriminaciji glede plačila na podlagi spola. K temu pozivamo že kar nekaj časa in upamo, da se bo ta direktiva začela izvajati čim prej.
Želimo tudi, da se za pobude zagotovijo spodbude ter da se zagotovijo pozitivni ukrepi in politike za človeške vire, s čimer se spodbuja enakost. Želimo, da države članice in Komisija zagotovijo več in boljše davčne olajšave za podjetja v smislu skladnosti s kodeksi ravnanja in z merili družbene odgovornosti podjetij v vsakodnevnem poslovanju. Želimo si boljših delovnih pogojev, s posebnim poudarkom na delovnem času ter porodniškem in očetovskem dopustu -odgovornost prevzameta oba člana para ali družina - pri čemer se delavcem in delavkam omogoči, da po takem dopustu spet dobijo svoja delovna mesta. Pozornost je treba nameniti tudi usklajevanju poklicnega in družinskega življenja. Da bi se vse to uresničilo, se v poročilu poziva, da se te pravice izvajajo v zakonodaji celotne Evropske unije.
Končno, z gospodom Doverjem se ne strinjam glede kvot. Za nekatere izmed nas, ženske in moške, te pomenijo nujen instrument, zato menimo, da je treba poudariti, da bi morala Evropska unija posnemati Norveško glede uporabe ukrepov za povišanje deleža žensk v upravnih odborih v javnih službah vsaj na 40 % in uporabiti določbe za vzpostavitev vsaj 40 % deleža ženskih predstavnic v odborih zasebnih podjetij.
Jasno je, da to ni rešitev, vendar vztrajam, da je to način in sredstvo, ki se je izkazalo za učinkovito pri drugih vidikih, zato želimo, da se uporabi tudi v Evropski uniji.
Věra Flasarová
v imenu skupine GUE/NGL. - (CS) Gospod predsednik, gospa komisarka, gospe in gospodje, kolegica iz odbora Ilda Figueiredo je kot vedno opravila odlično delo. Zabeležila je dejstva, ki se mi zdijo bistvena, zlasti dejstvo, da delavke zasedajo večji delež delovnih mest v predelovalni industriji, kjer večina zaposlitev zahteva manj kvalifikacij, kjer so dela ročna in slabo plačana. Stereotip, da morajo ženske opravljati spremljajoča dela, je tukaj dobro prikazan. Imela sem priložnost obiskati več proizvodnih obratov v živilski industriji v več državah. Ti obrati so si kljub svoji geografski raznolikosti zelo podobni. Moški opravljajo vodstvena dela, nekvalificirano delo na proizvodni liniji pa opravljajo ženske. Te zaslužijo malo, delajo mehanično v ponavljajočem se ritmu, brez kakršne koli motivacije za poklicno rast, prav tako pa delajo v neugodnih razmerah. To seveda ni prav.
Treba je še veliko storiti, da se bo neenakost med spoloma odpravila. Zavedati se moramo, da to področje še vedno ni dovolj zajeto v statistikah, in da je vprašanje enakosti med spoloma razmeroma nov statistični pojav. V resničnem svetu je prikrajšanost, ki jo v primerjavi z moškimi doživljajo ženske v industriji, še bolj opazna. Vendar se je treba osredotočiti na vprašanja, ki jih je poročevalka pravilno opredelila kot prednostna: prikrajšanost žensk glede plačila in dejstva, da le malo žensk dela na tehničnih področjih, ki so v primerjavi s predelovalno industrijo tehnološko bolj zahtevna in bolje plačana. Ženskam mora biti omogočen dostop do višje izobrazbe; tukaj je pomembna poklicna usposobljenost. Prav tako morajo imeti priložnost, da se iz porodniškega dopusta vrnejo na trg dela, pa tudi k nadaljnjemu študiju. Ta pravica seveda velja tudi za moške, ki skrbijo za otroke.
Nekatere regije v Evropski uniji, zlasti na vzhodu, doživljajo spremembe v strukturi svojih industrij. Te spremembe uveljavljajo večjo mobilnost delavcev in njihovo preusposabljanje. Te težnje poznam iz lastnih izkušenj, saj prihajam iz industrijskega dela Češke republike, ki je bila industrializirana, in se zavedam njihovega učinka, zlasti na delavke.
Druga težava v zvezi s tem je premeščanje tovarn zunaj Evropske unije, kjer je delovna sila cenejša. Zaposlovanje žensk ogroža tudi dotok poceni blaga iz Azije, pa tudi iz drugih držav, ki proizvajajo velike količine potrošniškega blaga za tuje trge in ne oskrbujejo lastnega trga, ki nima kupne moči. Vsi ti dejavniki vidno vplivajo na zaposlovanje žensk v industriji, njihove negativne posledice pa bi bilo treba postopoma odpraviti.
Urszula Krupa
v imenu skupine IND/DEM. - (PL) Gospod predsednik, statistike kažejo, da je v Evropski uniji v vseh starostnih skupinah zaposlenih več žensk kot moških. To je lahko posledica osebne odločitve ali tradicije, vendar pogosto rezultat diskriminacije na delovnem mestu. Poleg tega ženske v povprečju zaslužijo manj kot moški v vsaki državi članici Evropske unije. Zato je pomembno, da se uporabljajo zakonodajna in regulativna sredstva, da se podjetja in delodajalce opominja na njihovo dolžnost, da v celoti ravnajo v skladu z načelom enakega obravnavanja, in ne le glede plačila.
K vprašanju neenake zastopanosti žensk v industriji je treba pristopiti razumno, saj sektorji industrije, ki so opredeljeni kot "ženski", lahko vključujejo manj fizičnega in mentalnega napora. Ženskam bi lahko svetovali, da o njih premislijo, vendar plačilo ne sme biti nižje. Težko si je predstavljati, da bi bilo v sektorju vezenja zaposlenih več moških kot žensk ali da bi bilo v sektorju taljenja kovin zaposlenih več žensk kot moških. Razen tega bi morda bilo delo v sektorju vezenja, ki sem ga navedla kot primer, bolje plačano kot delo v živilski industriji zaradi vključenega umetniškega elementa.
Pomembno je zagotoviti, da moški in ženske prejemajo enako plačilo na različnih področjih, ter odpraviti izkoriščanje in druge nepoštene prakse in razmere na delovnem mestu. Treba bi bilo spodbujati možnosti za zaposlitve s krajšim delovnim časom, zlasti za ženske, skupaj z različnimi vrstami prilagodljivosti, ki spodbujajo preusposabljanje in učenje.
V svojih govorih in predlogih sprememb, ki sem jih vložila, sem večkrat predlagala, da je poleg povratka na svoje delovno mesto po porodniškem ali starševskem dopustu treba zagotoviti tudi to, da se tak dopust obravnava kot čas na delu ter da se pravočasno zagotovi primerno denarno plačilo. To bi preprečilo nizke pokojnine in pripomoglo k manjši brezposelnosti. Razen tega bi to omogočilo primerno vzgajanje in razvoj otrok, ki so prihodnost vsake družine in vsakega naroda ter prihodnost Evropske unije.
Lydia Schenardi
(FR) Gospod predsednik, ob branju tega poročila bi koga lahko zamikalo, da bi rekel: "Na zahodni fronti je vse tiho"; z drugimi besedami, nič novega.
Stanje je vedno isto: nadaljnja prisotnost stereotipov pri izbiri izobraževalnih in poklicnih usmeritev, prevelika zastopanost žensk v nekaterih sektorjih, kot so tekstilna industrija, razlika v plačilu, delovne razmere in poklicne možnosti. Priporočila pa prav tako ostajajo enaka: spodbujanje enakosti med moškimi in ženskami v poklicnem življenju glede plačila in njihove vključenosti v upravne odbore, razvoj struktur za varstvo otrok in prožnost zaposlitve.
To je dobro, vendar kaj potem? Kaj natančno bo še eno poročilo o pravicah ženske spremenilo, znotraj ali zunaj industrijskega sektorja? Kljub prisilnim politikam, ki temeljijo na "pozitivnih ukrepih" - zavajajoča opredelitev, saj to v resnici pomeni obvezne kvote - se miselnost o enakosti med spoloma le počasi izboljšuje.
Ženske ne bodo naravneje prevzele svojih vlog v podjetjih, kakršne koli naj bi te bile, z določanjem struktur, ki bi bile občasno nenaravne, v imenu načel enakosti in nediskriminacije. Žensk se namreč ne sme obravnavati kot ovire, da bi jih bilo zato treba sistematično določati, da bi bile sprejete. Spodbujevalni ukrepi ne smejo biti ukrepi prisiljevanja.
Razen tega pri uporabi Listine o temeljnih pravicah ne smemo pozabiti, da je treba omogočiti vsem podjetjem, da zaposlijo, kogar želijo, dokler se z vsemi zaposlenimi enako ravna, ne glede na njihov spol.
Zita Pleštinská
(SK) Za nekatere Evropske regije, med katere sodi tudi regija Prešov na severovzhodu Slovaške, je značilna večja zgostitev tekstilne industrije in industrije oblačil, od katerih je odvisna zaposlitev žensk.
Če želimo ohraniti priložnosti za delo žensk zlasti v teh prikrajšanih regijah, kjer imata tekstilna industrija in industrija oblačil svojo tradicijo, moramo ti dve industriji podpirati kot produktiven industrijski sektor s primernimi ukrepi: oblikovanje novih programov, ki se na primer osredotočajo na predstavitev in oglaševanje novih proizvodov na specializiranih in mednarodnih sejmih. Širša uporaba agende strateških raziskav evropske tehnološke platforme in potreba po uvedbi inovativne tehnologije in novih poslovnih modelov po mojem mnenju prispevata k prihodnosti tekstilne industrije in industrije oblačil.
Vsi vemo, da kljub večjemu številu žensk, ki študirajo tehnične in znanstvene predmete, ovire, s katerimi se srečujejo na delovnem mestu, povzročajo, da ženske opuščajo znanstvene poklice v industriji. Ker je treba ohranjati določen standard v izobraževanju in znanju, mora znanstveno delo potekati nenehno. V nekaterih znanstvenih ustanovah ni nobenih določb o tem, da bi lahko ženske del časa delale doma, razen če ne bi bilo nujno potrebno, da so prisotne na delovnem mestu. Miselnost, ki spremlja nadure, je lahko ena od posebnih ovir. To so razlogi, zakaj beležimo podpovprečno zastopanost žensk v visokotehnoloških sektorjih.
Glavno odgovornost v zvezi s tem imajo države članice. Zato pozivamo zadevne nacionalne institucije, da pripravijo in uvedejo politike, katerih namen je usklajevanje delovnega in zasebnega življenja, da se spodbudi večja prožnost glede delovnega časa in izboljša splošen pristop k storitvam otroškega varstva. Prav tako je pomembno spodbujati delodajalce, zlasti iz malih ali srednjih podjetij, da zagotovijo izvajanje teh politik in postopkov z učinkovitimi tehničnimi ukrepi in, če je mogoče, tudi s finančno podporo.
Na koncu se zahvaljujem poročevalki Ildi Figueiredo za njeno delo in naši poročevalki v senci Edit Bauer, prek katere smo izboljšali poročilo z našimi mnenji. Prav tako zelo cenim mnenje kolega Doverja iz odbora ITRE.
Gospod predsednik, za konec bi rada izpostavila eno tehnično vprašanje. V tej tem parlamentu je med razpravami zelo hladno, tudi danes. Nizke temperature v tej sejni dvorani ne zagotavljajo dobrega delovnega okolja za naše poslansko delo in resno vplivajo na naše zdravje. Prosim vas, da poskrbite, da se bodo pogoji izboljšali.
Zita Gurmai
(HU) Gospod predsednik, gospa komisarka, gospe in gospodje, naše politike za industrijski razvoj in proizvodne sektorje lahko pripomorejo evropskemu gospodarstvu, da postane vodilno v konkurenčnosti, znanju in trajnosti, v skladu z lizbonskimi cilji.
Lizbonska pogodba si prizadeva za povečanje stopenj zaposlenosti, znatno povečanje zaposlovanja žensk, zagotovitev primernih pogojev za zaposlovanje žensk in široko podporo enakih možnosti ter predvsem za pozitivno vlogo žensk v gospodarstvu.
Enake možnosti morajo biti vključene v vse vidike industrije: zaposlovanje, plačilo, napredovanje, zagotavljanje poklicnega izobraževanja in usposabljanja, razpoložljivost in nadzorovanje različnih oblik prožnega dela in usklajevanje poklicnega in družinskega življenja.
Na splošno je treba zagotoviti primerne delovne pogoje za ženske v industriji in njihovo ustrezno zastopanost v organizacijah, katerih naloga je zaščititi njihove interese. Ti vidiki namreč niso izjeme od zahtev zagotavljanja enakosti spolov, načela in vključevanje načela enakosti spolov pa se morajo tudi tukaj dosledno izvajati.
Pomembno je, da imamo prave informacije o dejanskih delovnih odnosih v mnogih sektorjih industrije, ki se bistveno razlikujejo, ter o samih razlikah med sektorji. Za oblikovanje in izdelavo strategij je potrebna cela vrsta statističnih informacij in dejanskih predlogov. Številni mednarodni raziskovalni projekti o upravljanju so pokazali, da lahko posebne vodstvene sposobnosti žensk veliko prispevajo k uspešnemu poslovanju. Evropa ne sme zamuditi te priložnosti. Hvala.
Lena Ek
Gospod predsednik, čestitam poročevalkama in tistim, ki so sestavljali to poročilo, za odlično opravljeno opredelitev sedanje statistike in sedanjega položaja v Evropi, ko gre za ženske v industriji. Še vedno pa se ni mogoče izogniti razočaranju, saj se podobni dokumenti izdajajo že od leta 1950, sprememb pa smo dosegli zelo malo. To velja za ženske v industriji, stanje v zdravstvu in zdravstveno oskrbo za ženske, poklicne priložnosti, priložnosti za izobraževanje, za izboljšanje spretnosti, in tudi za položaj v zvezi z usklajevanjem poklicnega in družinskega življenja.
Zato bi želela polovico časa za odgovor porabiti za vprašanja Komisiji. Najprej je treba povedati, da je nedopustno, da imamo po desetletjih še vedno tako slabo statistiko. Komisija bi lahko res pozvala k izboljšanju te statistike. Za to je zlasti odgovorna Komisija.
Ko sem bila pred 25 leti profesorica na univerzi, sem svoje študente učila o pravilih enakega plačila, ki so prihajala iz Bruslja in iz takratnih evropskih držav članic. Primera (Danfoss I in II) sta se na Sodišču obravnavala pred 25 leti. Ali ni čas za nove, strožje predpise? Za to je prav tako odgovorna Komisija.
Prav tako je potreben srednjeročen pregled v zvezi načrtom za enakost med moškimi in ženskami, ki vsebuje veliko lepih besed, vendar novih predpisov še ni videti.
Želela bi tudi povedati, da bo pomladni vrh obravnaval resolucijo o lizbonski pogodbi. Ta vprašanja je treba omeniti marca. Nazadnje, ko Komisija - in Parlament - pripravljata seminarje s skupinami na visoki ravni, bi morala za industrijske odbore uporabljati enaka pravila kot Norveška, tj. razmerje 40:60.
Ewa Tomaszewska
(PL) Gospod predsednik, vloga žensk v gospodarstvu bo vse večja, čeprav le za zaradi demografskih težav. Zato je treba natančno preučiti to vprašanje.
Kot prebivalka Poljske, ženska in oseba, ki je končala študij fizike, lahko povem, da je v moji državi povprečna stopnja izobrazbe žensk višja od stopnje izobrazbe moških. Ženske so prav tako bolj vključene v poslovne dejavnosti ter v sektor malih in srednjih podjetij. V znanstvenem svetu nisem opazila nobene diskriminacije na podlagi spola. Vendar ženske zaslužijo od 15 % do 20 % manj kot moški, vključevanje žensk na vodstveni ravni v podjetjih pa je bistveno nižje od vključevanja moških. Poleg tega je v negotovih delovnih razmerjih več žensk kot moških. To pomeni, da so izobraževanje in različni načini izboljševanja kvalifikacij posameznika pomembni, vendar nezadostni za zmanjšanje diskriminacije.
Revščina žensk ni le posledica nizkega plačila, temveč tudi načina, kako je urejen sistem pokojninskega zavarovanja Po pokojninski reformi na Poljskem je bila uvedena določba, v skladu s katero se pokojninski prispevki za osebe na porodniškem ali starševskem dopustu financirajo iz proračuna države. To je bila velika pomoč za ženske, saj jih sistem pokojninskega zavarovanja močno kaznuje za njihovo materinstvo. V poročilu je bila omenjena potreba po obravnavi tega vprašanja.
Prav tako menim, da je zelo pomembno preučiti vprašanja, povezana z zdravjem in varnostjo z vidika razlikovanja med spoloma, zlasti kar zadeva obremenitev žensk z nalogami, ki povzročajo kostno-mišične bolezni. Ta vprašanja so bila prav tako zajeta v poročilu.
Kathy Sinnott
Gospod predsednik, leta 1996 je podjetje za spodnje perilo v mojem okraju zaprlo proizvodnjo. Brez dela je ostalo 160 ljudi - skoraj v celoti ženske - srednjih let, z malo ali brez spretnosti zunaj omenjene proizvodnje. Le sto od teh žensk je ponovno našlo delo. Ženske, ki so 30 let delale v tej tovarni, so morale znova začeti delati pri najnižji plači, saj jim ni bilo omogočeno stalno usposabljaje, njihove pretekle izkušnje pa niso bile priznane. Ta proizvodnja se je preselila na manj drago območje v EU, nato pa v Azijo.
Podjetja se bodo še naprej premeščala zaradi cenejše delovne sile, zato je treba zaščititi ženske - zlasti na področjih, kot je tekstil - s tem, da jim ponudimo priložnost, da nadgrajujejo svoje spretnosti in znanja ter da se jim omogoči nenehno šolanje.
Na kratko bi želela omeniti tudi vajeništvo: na Irskem je le 5 % žensk vajenk. To pomeni dve težavi. Ali se jih spodbuja, da postanejo vodovodarke ali tesarke? Ali ni težava tudi to, da so na večini področij vajeništva sedaj izginila?
Vajeništva so bila zelo dober način za predajanje informacij in spretnosti ter so pomenila neko priznanje, z izgubo vajeništev pa mnogo ljudem, moškim in ženskam, onemogočamo možnost, da predajo svoje spretnosti in znanje ter se jim to prizna.
Anna Záborská
(SK) Rada bi izpostavila tri ključne točke v zvezi s tem vprašanjem.
Delodajalci se morajo naučiti, da ženskam ne zagotavljajo neprimernih zaposlitev ali zaposlitev, kjer se njihovih sposobnosti ne ceni dovolj. Institucije Evropske unije morajo nadzorovati organe, ki prejemajo njihovo pomoč, da zagotovijo, da spoštujejo pravni red Skupnosti. Čeprav obstajajo različne možnosti, bi morala družba spoštovati dejstvo, da so moški in ženske različni, vendar obenem dopolnjujejo drug drugega. To je osnovno načelo življenja, moralo pa bi biti tudi osnovno načelo politike o enakih možnostih za moške in ženske.
Raznolikost in združljivost na trgu dela in v družbi sta bistveni. Poročilo gospe Figueiredo poudarja našo odgovornost glede izvajanja lizbonske strategije v "demografski zimi" Evrope. Poročilo pravilno poudarja tveganje za zdravje in različne vrste poklicnih bolezni, ki se lahko pri moških ali ženskah razlikujejo.
Popolnoma podpiram poročevalko pri njeni zahtevi za temeljito analizo sedanjih razmer in njihovih posledic. Taka analiza mora prav tako vključevati poseben vpliv na materinstvo. Nič ne more upravičiti tega, da bi bile bodoče matere zaradi prihodnosti svojih poklicnih poti izpostavljene tveganjem za zdravje, ki lahko negativno vplivajo na njihovo materinstvo. Prav tako sektor industrije odgovoren za to, da ne kaznuje žensk, če želijo imeti otroke, omogočiti pa jim mora tudi, da se lahko po porodniškem dopustu vrnejo na svoje prvotno delovno mesto.
Edite Estrela
(PT) Gospod predsednik, v pekinških izhodiščih za ukrepanje je navedeno, da se brez aktivnega sodelovanja žensk in vključevanja stališč žensk v vse ravni sprejemanja odločitev cilji enakosti, razvoja in miru ne morejo doseči. Poleg tega je treba za uresničevanje ciljev lizbonske strategije povečati sodelovanje žensk na trgu dela. Ker ženske predstavljajo 59 % diplomantov, je težko razumeti, zakaj je večina novih zaposlitev za ženske zaposlitev s krajšim delovnim časom, ki so včasih negotove in nestalne, slabo plačane in z malo možnostmi za napredovanje.
To poročilo gospe Figueiredo, ki bi ji želela čestitati, vključuje dva predloga, ki ju moram poudariti: prvi je spodbujanje ženskega podjetništva. Glede na to, da pri razmišljanju o ustanovitvi podjetja družinske razmere upošteva 61 % žensk v primerjavi z le 49 % moških, so potrebni ukrepi, ki bodo pripomogli k usklajevanju poklicnega ter družinskega in zasebnega življenja.
Drugi predlog zadeva dolg delovni čas. Bistveno je, da Komisija izvede študijo o negativnih posledicah dolgega delovnega časa, in sicer o posledicah za družino, osebnih in socialnih posledice, kot je to, da so otroci sami doma po več ur, kar pogosto vodi v neuspeh v šoli in kriminal. Države članice je treba tudi pozvati, da izboljšajo nadzor podjetij, ki silijo svoje zaposlene, da delajo izven zakonsko določenega delovnega časa, ter da vzpostavijo strožje kazni.
Petya Stavreva
(BG) Gospa komisarka, gospod predsednik, kolegi in kolegice, enakopravna udeležba žensk in moških na trgu dela je pogoj za trajnostno gospodarsko rast in usklajen družbeni razvoj.
V zadnjih letih je Evropa dosegla velik napredek pri spodbujanju enakosti spolov. Poročilo o vlogi žensk v industriji povzema nekatere od teh dosežkov ter vztraja na strožji uporabi načela enakosti.
Vendar lahko z obžalovanjem ugotovimo, da se kljub obstoječemu ustreznemu pravnemu okviru številne direktive in resolucije EU ne izvajajo primerno. Vloga žensk v industriji bi morala temeljiti na načelih enakega plačila in enakega vključevanja v sprejemanje odločitev.
Položaj na trgu dela v državah članicah kaže, da so ženske neskladno zastopane v različnih sektorjih. Predstavljajo velik odstotek tistih, ki so zaposleni v storitvenih sektorjih, in niso dovolj zastopane na primer na visokotehnoloških področjih.
Spodbujanje primernih zaposlitev je sestavni del vrednot Evropske unije, države članice pa morajo sprejeti učinkovite ukrepe za uresničitev standardov in zagotavljanje primernih zaposlitev v različnih sektorjih industrije.
Menim, da se vsi soočamo z resnim izzivom uporabe vrste politik, ki se osredotočajo na združevanje dela ter zasebnega in družinskega življenja. Evropski državljani, tako ženske kot moški, si zaslužijo enakih možnosti in bi morali imeti enake pravice ne le na papirju, temveč tudi v resnici. Hvala.
Britta Thomsen
- (DA) Gospod predsednik, zahvaljujem se poročevalki za zelo primerno poročilo, ki se osredotoča na vse večjo neenakost med spoloma na trgu dela v času, ko si dajemo obljube o boju proti diskriminaciji glede plačila in si prizadevamo za pravo enakost. Ženske v industriji imajo trenutno najniže plačana nekvalificirana delovna mesta in obstaja tveganje, da se bodo ti pogoji še poslabšali, če nemudoma ne uvedemo usmerjenega usposabljanja na delovnem mestu. Oblikovanje statistik o stopnjah plač in uravnoteženi zastopanosti spolov v posameznih sektorjih, prikazanih ločeno glede na spol, bi moralo postati obvezno. Povsem nesprejemljivo je, da imamo o teh področjih še vedno tako slabo stopnjo znanja. Kako naj spremenimo stvari, če nimamo jasnega pregleda nad tem, kaj status quo dejansko pomeni?
Prav tako moramo razviti industrijsko politiko, ki upošteva načelo enakosti spolov in posebne izzive, s katerimi se srečujejo ženske glede plačila, rojstva otrok, negotovosti zaposlitve in monotonega, ponavljajočega se dela. To je treba storiti v sodelovanju s socialnimi partnerji, treba pa je tudi zagotoviti, da so ženske dovolj zastopane pri svojih organizacijah.
Avril Doyle
Gospod predsednik, predlog pred nami obravnava zelo pomembno vprašanje, ki še naprej sproža razprave v svetu. Vloga žensk v industriji zadeva vse vidike družbe in ima obsežne posledice za zaposlovanje in politiko dobrega počutja, družino, politiko o otrocih ter za gospodarsko politiko. Zakonodaja o enakosti zagotavlja ženskam, da dobijo porodniški dopust, vendar vsi dokazi kažejo, da so izpostavljene diskriminaciji na področju napredovanja in financ, čeprav komaj opazno (za skladnost z zakonom), pa vendar prepričljivo, v neprilagodljivi poslovni kulturi.
Na Irskem je v zadnjih tednih izbruhnilo, ko je predstavnik za medije govoril prav o tem in je bil odkrito zatrt. Ni smiselno zanikati tega, kar je povsem očitno. Morda bi bilo treba poročilo pred nami podnasloviti "Materinstvo in sovraštvo do žensk", kot je prejšnji teden pisalo v odmevnem uvodniku časopisa Sunday Tribune.
V Evropskem parlamentu moramo potrditi predlog pred nami - s katerim se skoraj v celoti strinjam - ker na eni strani industrija potrebuje ženske na vseh položajih, na drugi strani pa družba potrebuje otroke. Vsi, vključno z delodajalci in industrialci, moramo spoštovati porodniški in očetovski dopust kot temeljni socialni vrednoti. Kljub temu, da še vedno nasprotujem obveznim kvotam v zvezi z vključevanjem žensk, v politiki ali gospodarstvu, je moje zaupanje v zaslužnost na veliki preizkušnji starejša in, upam, pametnejša kot sem.
Želela bi čestitati poročevalki. O enem ali dveh odstavkih bom morala še premisliti, vendar bom podprla njeno poročilo in menim, da je primerno, da vsi v Parlamentu podprejo odlično poročilo, ki je zahtevalo zelo veliko dela.
Teresa Riera Madurell
(ES) Gospod predsednik, rada bi čestitala poročevalki za njeno delo in odprto določbo, ki nam je omogočila, da smo splošno dolžnost podjetij glede spoštovanja načela enakosti med delavci in delavkami preoblikovali v posebne ukrepe.
Njeno poročilo vključuje ukrepe za zagotavljanje enakih možnosti glede dostopa do zaposlitve, usposabljanja in poklicnega napredovanja, ukrepe za spoštovanje pravic žensk in moških iz delovnega razmerja, vključno z - to je treba poudariti - zaščito pred spolnim nadlegovanjem in ukrepi za usklajevanje zasebnega in družinskega življenja z delovnimi razmerji.
Vendar so bili najnovejši prispevki morda predvsem ukrepi za delitev moči: to bi lahko na primer ustvarilo uravnoteženo število žensk in moških v upravnih odborih in na delovnih mestih, kjer se sprejemajo odločitve, v skladu z novo zakonodajo, ki je bila sprejeta v državi, iz katere prihajam, Španiji.
Drugič, obstaja priporočilo, v skladu s katerim vsako podjetje izvaja lasten sprejet načrt o enakosti. Zaradi tega je to torej bistveno poročilo za strateški sektor za Evropsko unijo.
Roselyne Lefrançois
(FR) Gospod predsednik, pozdravljam dejstvo, da je Parlament sprejel pobudo za izdelavo tega poročila, saj kljub temu, da je vloga žensk v industriji bistvena, njihov splošen poklicni položaj ostaja veliko bolj negotov kot tisti od moških.
Zato poročilo poudarja številne diskriminatorne situacije, ki vključujejo ženske in ki jih je treba nemudoma odpraviti, zlasti omejevanje žensk na določene sektorje in določene vrste zaposlitev z nizkim plačilom in omejenimi poklicnimi možnostmi, njihovo preveliko vključenost v neobičajne zaposlitve, zlasti zaposlitve za krajši delovni čas, ali težave, s katerimi se srečujejo pri ponovnem vstopanju na trg dela po porodniškem dopustu.
Menim, da je eden od omenjenih načinov ukrepanja za izboljšanje teh okoliščin, in sicer nagrajevanje podjetij, ki spodbujajo usklajevanje poklicnega in družinskega življenja, precej zanimiv, dejansko pa bi se morale poklicne možnosti žensk krepiti s spodbujanjem vseživljenjskega učenja.
Vendar moram vseeno izraziti določeno razočaranje v zvezi z obliko poročila. Menim, da je besedilo predolgo in neprimerno strukturirano, kar povzroča, da je slabše berljivo in manj učinkovito.
Gabriela Creţu
(RO) To poročilo bo morda ustvarilo občutek, da govorimo o odsotnosti žensk v industriji. To je dejansko ena od njegovih tem. Vendar je to, kar poročilo poudarja, prisotnost žensk v industriji. ženske delajo na slabo plačanih delovnih mestih v slabo plačanih sektorjih industrije, prav tako so tam, kjer ni sindikatov in posledično nobenih zagotovil iz kolektivnih sporazumov, večinoma zaposlene ženske; ženske delajo v občutljivih sektorjih industrije in bi prve dobile odpoved v primeru množičnega odpuščanja. Ženske so prisotne na delovnih mestih, vendar nikjer v upravi. Lahko delajo, vendar ne smejo odločati.
To poročilo govori o tem, česa ženskam manjka, pa tudi o tem, kar imajo. Ženske imajo izobrazbo, vendar nimajo kvalifikacij; trpijo za poklicnimi boleznimi, ki kot take niso priznane; pripravljene so se učiti po štiridesetem letu, vendar za to nimajo priložnosti. So matere, vendar nimajo na voljo vrtcev. Moški prav tako postanejo starši in nimajo na voljo vrtcev, vendar imajo svoje žene.
Kaj moramo storiti? Vse obstoječe uredbe, naša poročila, časovni načrt Komisije o vključevanju načela enakosti spolov kažejo, da vemo, kaj bi bilo treba storiti. Kar bi si morala Komisija in mi zapomniti ter, najpomembneje, na kar bi morali opominjati države članice, je, da državljani, zlasti ženske, ne sodijo naše učinkovitosti po številu odločb, ki jih sprejmemo, temveč po naši zmožnosti in volji, da te odločbe izvajamo. Slednjega nam očitno primanjkuje.
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg
(PL) Gospa predsednica, v Evropski uniji je le med 14 % in 25 % žensk, ki delajo, zaposlenih v industriji. Poleg tega je njihovo sodelovanje v različnih sektorjih industrije nesorazmerno zaradi stereotipov, ki vplivajo na izbire v zvezi z izobraževanjem in poklicem.
Ženske so zaposlene zlasti v tekstilni industriji, industriji oblek, obutve, živilski industriji in v živilsko-predelovalnem sektorju, kjer so plače ponavadi nizke. Ženske so veliko premalo zastopane v bolje plačanih visokotehnoloških sektorjih. Države članice bi morale razvijati programe, katerih namen je izobraževati ženske in spodbujati njihovega podjetniškega duha. Zagotavljati bi morale tudi finančno podporo za take programe. Razen tega bi bilo treba zagotoviti spodbude za ženske, ki delajo v industriji, da bi se njihove kvalifikacije redno izboljševale.
Vsaka država članica ima dolžnost, da spoštuje načelo enakega plačila ter zagotavlja dostojne delovne pogoje in možnost razvoja poklicne poti, obenem pa spoštuje socialne vrednote, kot sta materinstvo in očetovstvo. Skladnost z socialnimi standardi, kot je pravica do varnosti, socialna zaščita in svoboda združevanja, bodo pripomogle odpraviti vse oblike diskriminacije žensk na delovnem mestu.
Na koncu bi rada čestitala gospe Figueiredo za zelo dobro pripravljeno poročilo.
Ljudmila Novak
Prav tako kot govorimo o ženskah v industriji, bi lahko govorili o ženskah v trgovskem poklicu ali v zdravstvu. Po naravi imamo moški in ženske različne fizične sposobnosti, zato je določeno delo bolj primerno za ženske in določeno za moške. V primerih, kjer pa kvaliteta dela in učinkovitost nista odvisni od fizične moči, pa je nedopustno, da so ženske nižje plačane od moških kolegov. In prav ženski poklici so že avtomatično nižje plačani, čeprav ti poklici sploh niso lahki in zahtevajo tudi veliko napora.
Slišali smo kolegico, ki je povedala, da smo že pred 30 leti sprejemali podobna poročila o neenakosti žensk. Zakaj se potem nič ne spremeni? Ali pa se zelo počasi spreminja? Ali so za to kriva podjetja? Menim, da moramo jasno identificirati krivce in odgovorne in se bolj odločno zavzeti zato, da se stanje na tem področju končno obrne v bolj pozitivno smer za ženske.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Ko govorimo o ženskah v industriji, bi morali govoriti tudi o izobrazbi, raziskavah in podjetništvu. V odboru za pravice žensk je odbor za industrijo, raziskave in energetiko imel predstavitev o vlogi žensk v industriji. 15 % ljudi z višjo izobrazbo so ženske. Leta 2006 so ženske predstavljale 33 % celotnega števila evropskih raziskovalcev in le 18 % raziskovalcev, ki delajo v zasebnem sektorju. Vendar je treba poudariti, da ima le 28 % raziskovalk otroke. Plače v industriji so višje, zlasti v sektorju nafte, prevoza, električne energije in avtomobilskem sektorju.
Vendar so v celotni Evropi prisotne razlike v plačah glede na spol (okoli 20 % pri upravljanju podjetij in 19 % v inženirstvu/znanosti). 34 % žensk, ki dela v industriji, ima otroke, treba pa je poudariti, da je podjetnic v industriji le 20 %. Zato moramo bolj poskrbeti za izobraževanje in usposabljanje žensk, ter zlasti za otroško varstvo.
Meglena Kuneva
komisarka. - Gospa predsednica, poslancem se zahvaljujem za zelo zanimivo razpravo, to priložnost pa bom izkoristila, da odgovorim na nekaj njihovih vprašanj.
Gospe Figueiredo bi želela odgovoriti, da se bo program Equal zaključil leta 2008, vendar uredba Evropskega socialnega sklada za obdobje 2007-2013 vključuje enakost spolov kot horizontalno prednostno nalogo.
Gospodu Bauerju bi želela odgovoriti, da se je prva obravnava o pomembnem vprašanju zakonodaje, ki ga je omenil - prenosljivost pravice do pokojnine - končala junija 2007, svet za zaposlovanje, socialno politiko, zdravje in varstvo potrošnikov pa bo to vprašanje obravnaval decembra 2007. Upamo, da bomo v letu 2008 hitro napredovali.
Gospe Jäätteenmäki bi želela odgovoriti - zavedam se, da je ni v sejni dvorani, vendar je njeno vprašanje zelo pomembno - da je Komisija julija 2007 sprejela sporočilo z naslovom "Odprava razlike v plačilu med ženskami in moškimi". V tem sporočilu je Komisija objavila, da bo v letu 2008 pregledala ustreznost sedanje zakonodaje s stališča primernosti pravnih instrumentov glede na razloge za razlike v plačilu in, kjer bo potrebno, predlagala spremembe pravnega okvira Skupnosti. Po tem pregledu bi Komisija lahko predlagala potrebne spremembe sedanjega pravnega okvira.
Gospe Romeva i Rueda bi želela odgovoriti, da zakonodaja o nediskriminaciji in enakosti spolov ne preprečuje državam članicam, da bi razvijale in izvajale pozitivne ukrepe. Komisija podpira večji delež žensk pri sprejemanju odločitev. Ustvarila se bo mreža žensk na delovnih mestih, ki vključujejo sprejemanje odločitev, najbrž v letu 2008.
Gospe Flasarovi bi želela odgovoriti, da podjetjem ne moremo preprečiti premeščanja, imamo pa instrumente za reševanje tega vprašanja. Leta 2007 je bil v ta namen precej hitro ustanovljen evropski sklad za prilagoditev globalizaciji.
Gospe Ek bi želela odgovoriti, da glede statistike Komisija še naprej sodeluje z Eurostatom za razvoj posebne statistike o enakosti. Dublinska fundacija za izboljšanje življenjskih in delovnih razmer v svojih rednih poročilih upošteva enakost spolov. Leta 2009 bodo potekale redne objave o razvojnih statistikah o ženskah.
Gospe Doyle bi želela odgovoriti, da bo Komisija v zvezi z porodniškim dopustom pripravila oceno vpliva o morebitnih zakonodajnih ukrepih, ki uvajajo nove oblike dopusta - posvojiteljski dopust in dopust za nego družinskih članov, ki niso otroci.
Ilda Figueiredo
poročevalka. - (PT) Gospa predsednica, najprej se zahvaljujem kolegom in prav tako komisarki za njihove besede danes in za njihove prispevke, ki so omogočili, da bo ta razprava imela še večje posledice.
Vendar, moram tudi jaz, kot so ostali že storili, pozvati, da se sprejmejo nadaljnji praktični ukrepi. Predloge, ki smo jih podali, je treba izvesti v praksi, v življenju podjetij, delavk in družin, saj ni sprejemljivo, kot so danes že povedali različni prisotni, da 30 let po sprejetju direktive o enakem plačilu še vedno obstajajo očitne razlike v višini 30 % med povprečnimi plačami moških in žensk, ki delajo v industriji. Ta številka je še enkrat večja od razlike med povprečnimi plačami v Evropski uniji.
Ne smemo torej dopustiti, da se ta situacija nadaljuje še nadaljnjih 30 let, zato pozivam Komisijo, pa tudi države članice, da sprejmejo konkretne ukrepe. Ti so lahko zakonodajni ali pa vključujejo boljši nadzor, vendar morajo zagotavljati večje spodbujanje enakih pravic in možnosti ter večje spodbujanje tega cilja, ki ga je treba izvajati prek izobraževanja in usposabljanja. Kot je bilo danes poudarjeno, se moramo prav tako boriti proti stereotipom, in zagotoviti, da je organizacija delovnih ur, delovnega časa in zaposlitev bolj v skladu s pravicami žensk, ter v skladu s pravico do porodniškega in očetovskega dopusta, ki sta priznani kot temeljni družbeni vrednoti Evropske unije.
Predsednica
Ta razprava je zaključena.
Glasovanje bo potekalo danes.
Pisne izjave (člen 142)
Gyula Hegyi  
v pisni obliki - (HU) Pozdravljam to pomembno poročilo in poudarjam, da zlasti žensko trpijo za poklicnimi boleznimi. Naša nova študija navaja, da v EU vsako leto za posledicami poklicnih bolezni umre 140 000 ljudi, kar je 3,5 %, eden glavnih razlogov pa so kemikalije. Kemikalije so prisotne pri 86 % poklicnih bolezni, ki so povezane z rakom.
Pomembno tukaj je, da so ženske, ki na splošno živijo dlje kot moški, kot skupina bolj občutljive na kemikalije in ranljivejše, saj se kemikalije postopoma nalagajo v njihovem maščobnem tkivu in se lahko prenašajo na njihove še nerojene otroke. Zato mora biti evropska strategija dobro premišljena, da se čim bolj zmanjšata pojav poklicnih bolezni in število smrti ter da se ženskam zagotovi največjo zaščito.
Véronique Mathieu  
v pisni obliki. - (FR) Čeprav poročilo o vlogi žensk v industriji pravilno poudarja številne težave, s katerimi se ženske soočajo na trgu dela in v določenih gospodarskih sektorjih, se na podlagi predlogov iz besedila zastavljata dve vprašanji.
Prvič, zdi se, da poročilo ne upošteva mej ukrepanja zakonodajalca. Evropsko pravno varstvo je glede pravic žensk in enakosti spolov trenutno eno najbolj ugodnih na svetu. Zato je naloga izvoljenih predstavnikov in državljanov, da zagotovijo spoštovanje pravic žensk v Evropski uniji. Posledično je uporabnost še ene izjave o nameri nekoliko omejena.
Drugič, poročilo vključuje predlog, ki je zares zelo zanimiv: predlog o tem, da bi bilo treba zakonsko določiti kvoto žensk v upravnih odborih zasebnih podjetij kaže na resen napad na osebne svoboščine in ni ugoden za ženske. Ravnanje z ženskami na način, ki je bolj podoben dobrodelnosti kor enakopravnosti, ženske še bolj izključuje iz določenih sektorjev družbe.
Naši državljani zdaj pričakujejo, da jih bomo podprli tako, da bomo naše besede podkrepili z dejanji.
Marianne Mikko  
v pisni obliki. - Lizbonski cilji, določeni leta 2000, se gotovo ne bodo uresničili do leta 2010, kot je bilo prvotno načrtovano.
Sedanje strukture glede na spol in odnosi med spoloma imajo pomembno vlogo pri tem neuspehu. Evropa potenciala polovice svojega prebivalstva ne uporablja primerno. Ženske nimajo enakih možnosti za uspeh v industriji z visoko dodano vrednostjo.
Razen tega ženske niso ustrezno zastopane v socialnem dialogu. Organizacije delodajalcev niti sindikati in javni sektor nimajo dovolj žensk na visokih položajih.
Zanimivo in zaskrbljujoče je, da se o prihodnosti dela in družbe odloča polovica prebivalstva, ki nima enake odgovornosti pri vzgoji otrok in skrbi za gospodinjstvo.
Za povečevanje produktivnosti se vse bolj uporabljajo nesocialni ukrepi, kot neprijavljeno nadurno delo in fleksibilnost brez nadomestila. Cena, ki jo plačujemo za to varljivo povečanje je previsoka.
Države članice bi morale nameniti znatno večji poudarek enakosti spolov in socialnemu dialogu. Obenem bi moralo veliko držav članic okrepiti vlogo, ki jo ima socialni dialog pri določanju politike.
Ženske imajo največji potencial za pospešitev razvoja naše visokotehnološke industrije. Evropa ga mora uporabiti.
