Vpliv varnostnih ukrepov v letalstvu ter naprav za skeniranje telesa na človekove pravice, zasebnost, varstvo podatkov in osebno dostojanstvo (razprava)
Predsednik
. - Naslednja točka je razprava o ustnem vprašanju Komisiji o vplivu varnostnih ukrepov v letalstvu ter naprav za skeniranje telesa na človekove pravice, zasebnost, varstvo podatkov in osebno dostojanstvo, ki sta ga v imenu Odbora za državljanske svoboščine, pravosodje in notranje zadeve postavila Philip Bradbourn in Marco Cappato - B6-0478/2008).
Philip Bradbourn
avtor. - Gospod predsednik, pozornost Parlamenta bi rad usmeril na nedavno napoved Komisije o začetku uporabe tehnologije za slikanje celega telesa na evropskih letališčih do leta 2010.
Rad bi, da Komisija zdaj pojasni in upraviči številne zadeve, o katerih so bila sprožena vprašanja v Odboru za državljanske svoboščine, pravosodje in notranje zadeve. Najpomembnejše vprašanje je, zakaj se ta korak jemlje zgolj kot tehnično spremembo obstoječega predpisa o varnosti v letalskem prometu in zakaj se tako skuša zaobiti parlamentarni nadzor nad temeljnimi vprašanji zasebnosti in osebnega dostojanstva.
Ta tehnologija lahko - in poudarjam lahko - prisili letalske potnike, da prestanejo nekaj, kar imajo lahko za ponižujoče, in to gotovo ni majhen tehničen korak.
Če naj to upravičimo našim državljanom, moramo najprej vedeti, zakaj je sploh potrebno. Se podajamo na pot uporabe več tehnologije samo zato, ker je ta tehnologija na razpolago, in pa v kakšni meri se bo ta tehnologija uporabljala? Razumem, da bi lahko to v nekaterih primerih to bil sekundarni ukrep, če posameznik noče, da bi ga varnostnik osebno preiskal. Toda kot primarni ukrep pri pregledovanju je to zelo resna kršitev naših osnovnih pravic do zasebnosti in je vsiljiv.
Že pri pravilih glede tekočin smo videli, da nastaja precedens, da dodatni varnostni ukrepi postanejo na letališčih standardni. Kakor koli neprijetna že so ta pravila glede tekočin za potnike, pa gotovo ne gre za poseganje v zasebnost.
Druge pomembne skrbi se nanašajo na shranjevanje podatkov. Če prav razumem, shranjevanje podatkov ni prvotni namen, toda to ne pomeni, da to ni mogoče. Ali bi lahko torej Komisija orisala, kakšni dogodki bi lahko pripeljali do shranjevanja teh podatkov, kako bi bili zaščiteni in ali (in kako) bi lahko danes uredili tako, da se ta možnost ne bi uporabljala, da bi jo lahko v celoti izključili in s tem zelo zmanjšali številne skrbi potnikov, ki spoštujejo zakone?
Rad bi tudi videl, da bi bilo opravljeno ustrezno posvetovanje s skupinami uporabnikov. Na nekaterih letališčih - vključno z londonskim letališčem v Heathrow moji državi - so res že opravili preskuse teh naprav, toda do zdaj, kakor razumem, strokovnjaki ali zadevni parlamentarni odbori še niso pregledali rezultatov tega postopka.
Nazadnje bi pozval Komisijo, naj ne gre v smeri siljenja posameznikov, naj se podredijo potencialno ponižujočemu postopku, ne da bi prej razumela upravičenih skrbi nedolžnih potnikov.
Seveda moramo biti resni glede varnosti, toda ta oblika vsesplošnega pristopa k tehnologiji lahko legitimne varnostne vidike spremeni v nesprejemljiv peepshow za varnostno industrijo.
Antonio Tajani
podpredsednik Komisije. - (IT) Gospod predsednik, rad bi se zahvalil Parlamentu, da je dal na dnevni red to vprašanje za ustni odgovor, saj mi omogoča pojasniti dogodek in vprašanje, ki se mi zdita pomembna. Kar zadeva pravice potnikov - njihovo pravico do varnosti in zaščite ter tudi njihovo pravico, da jim ni treba prenašati včasih zelo dolgih vrst - in nadzorni sistem, ki se je zdel zastarel in ne vedno zelo učinkovit - vse to smo kritizirali in ko sem bil sam poslanec Evropskega parlamenta, sem to počel tudi sam. Namesto tega se moramo zavzemati za nadzorni sistem, ki bo potnikom omogočim čim lažje in udobnejše potovanje. Tako smo pred nekaj tedni objavili tudi, kateri predmeti smejo biti v ročni prtljagi in kateri ne.
Namen ukrepanja Komisije in Generalnega direktorata za energetiko in promet je delovanje v smeri, ki je koristna za državljane: vedno ščititi pravice državljanov v kakršnih koli okoliščinah je zaveza, ki sem jo prevzel pred tem Parlamentom in ki jo nameravam še naprej izpolnjevati.
Cilj predloga - to želim reči zelo jasno in zato sem vesel, da se lahko danes o tem pogovarjamo - ni odločitev Komisije, da se z letom 2010 dodajo naprave za skeniranje telesa. Očitno je prišlo do nesporazuma. Komisija je Parlamentu zastavila vprašanje: ali meni, da bi bilo koristno razpravljati o uporabi naprav za skeniranje telesa na letališčih kot neobvezen sistem za pregledovanje? To je namen predloga in to je navedeno v členu 4(2) uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o skupnih pravilih na področju varovanja civilnega letalstva. Ukrep, ki ga zdaj obravnava Evropski parlament po komitološkem postopku s pregledom, je omejen na omogočanje možnosti uporabe naprav za skeniranje telesa kot sredstva za zagotavljanje varnosti v letalstvu.
Kar zadeva časovni razpored - samo če je Parlament za in samo če se bomo prepričali, da so te naprave koristne in ne škodljive, zlasti za zdravje državljanov, bomo lahko ocenili, ali naj začnemo pripravljati odločbo, ki bo določala, pod katerimi pogoji se lahko te tehnologije uporabljajo.
Kar zadeva postopek - v skladu s komitološkim postopkom s pregledom sem 4. septembra obvestil predsednika zadevnega parlamentarnega odbora, in sicer Odbora za promet in turizem. Gospod Costa mi je pisno odgovoril 26. septembra in zahteval nadaljnje informacije, zlasti glede uporabe naprav za skeniranje telesa, in sicer kako namerava Komisija uporabljati naprave za skeniranje telesa, če bo dano pozitivno mnenje.
V svojem pismu z dne 7. oktobra, v katerem sem odgovoril gospodu Costi, sem poudaril več stvari. Prva je bila ta, da gre pri obravnavanem ukrepu morda za to, da preučimo možnost uporabe naprav za skeniranje telesa kot dopolnilne možnosti pregledovanja potnikov in ne kot obvezne zahteve. Skratka, potniki bi lahko izbirali, ali jih pregledajo z napravo za skeniranje telesa, če se bodo te naprave štele za primerne, ali pa gredo na osebni pregled, kot je to zdaj.
Dejal sem, da bo treba nekatere vidike, zlasti vpliv na zdravje potnikov in zlasti njihovo zasebnost, analizirati bolj podrobno, preden bo sprejet kakršen koli predpis glede naprav za skeniranje telesa. Poleg tega bi bil udeležen urad Evropskega nadzornika za varstvo podatkov - še vedno govorim o tem, kaj sem napisal v pismo, poslano 7. oktobra gospodu Costi. Med drugim je bil nadzornik že povabljen, skupaj z nacionalnimi strokovnjaki, področnimi strokovnjaki in poslanci Evropskega parlamenta iz Odbora za državljanske svoboščine, pravosodje in notranje zadeve in Odbora za promet in turizem, naj se udeleži delavnice, ki bo potekala 6. novembra, da bi zagotovili preglednost, in to seveda pred kakršno koli odločitvijo. Na tem sestanku, ki se lahko tudi ponovi, naj bi ugotovili, ali obstaja tveganje za zdravje, kar me najbolj skrbi. Vedeti moramo, ali te naprave za skeniranje telesa škodujejo zdravju tistih, ki se svobodno odločijo, da gredo skozi njih. Nato bomo resno ovrednotili njihovo učinkovitost, kar seveda pomeni, da bomo poslušali vse v zvezi s pravicam državljanov do zasebnosti. Takrat bomo, ponavljam, poslušali Evropskega nadzornika za varstvo podatkov in nameravam slišati tudi mnenje Agencije Evropske unije za temeljne pravice.
Kako bi jih lahko uporabili, če bi se Parlament odločil dati zeleno luč preučitvi zamisli o napravah za skeniranje telesa? Po mojem mnenju bi jih uporabljali samo kot neobvezno orodje in seveda bi morala vedno biti na voljo druga možnost v vseh okoliščinah, zato bi vedno morala na letališčih obstajati taka druga možnost. Tako to ne bi bila edina možnost, temveč samo ena od možnosti.
Druga stvar je ta, da slik ne bi shranjevali, temveč takoj zbrisali; se pravi, obstajati bi moral tehnični mehanizem, ki bi preprečil, da bi se slika osebe, ki bi se odločila, da gre skozi napravo za skeniranje telesa, shranila. Takoj bi bila izbrisana in absolutno ne bi bila shranjena - shranjevanje bi bilo onemogočeno.
Drugo vprašanje se nanaša na zdravje, za katerega menim, da je prednostno: na delavnici, ki bo 6. novembra, bomo vprašali vse odgovorne za varnost zračnega prometa, naj nam posredujejo novice iz različnih držav EU glede morebitnih poročil o škodi, ki jo lahko naprave za skeniranje telesa povzročijo zdravju ljudi: to pomeni študije univerz, raziskave raznih ministrstev za zdravje ali podobnih organov ali statistične podatke iz držav, ki že uporabljajo naprave za skeniranje telesa, od Združenega kraljestva naprej, da bi ugotovili, če taka nevarnost obstaja.
Glede na to nisem sprejel še nobene odločitve in na tej točki tudi ne nameravam siliti k odločitvi. Parlament zgolj seznanjam s problemom, da o njem razmisli. Ali želimo preučiti to alternativno, neobvezno obliko izvajanja pregledovanja na letališčih ali ne? To je vprašanje. Če želimo ta predlog preučiti, moramo preveriti, ali je izvedljiv ali z drugimi besedami, ali je možen, predvsem z vidika zdravja, in nato bomo morali pogledati še druga merila, od spoštovanja osebnih pravic naprej.
Poleg tega bo pri regulativnem predpisu, ki bo lahko rezultat tega, bistveno določiti, da bodo morali biti upravljavci daleč stran in da ne bodo mogli videti neposredno, temveč bodo morali biti na posebnem, zaprtem mestu. Z drugimi besedami, treba je na vse mogoče načine zagotoviti, da to ne postane vsiljivo orodje, saj bi to moralo biti zgolj orodje, s katerim bi državljanom stvari olajšali in jim dali večja zagotovila. Res je tudi, da se po podatkih, ki so nam na razpolago, na letališčih, na katerih sistem z napravami za skeniranje telesa obstaja, večina ljudi odloči, da gre raje skozi napravo za skeniranje telesa, kot da bi se podredili drugi možnosti pregleda.
To so nekatere od zadev, o katerih je treba razmisliti. Seveda imamo možnost zakonskega urejevanja, če se Parlament odloči za preučitev zamisli o napravah za skeniranje telesa. Obstaja tudi možnost nadaljnjega pregleda s strani Parlamenta. Kot sem že dejal, nameravam vključiti Parlament, delno zaradi mojih dolgoletnih izkušenj iz te dvorane. Zato sem bil zelo pripravljen in zelo zadovoljen, da sem lahko danes prišel v to dvorano na razpravo o vprašanju naprav za skeniranje telesa. Moj namen je vključiti Parlament, da bomo do odločitve prišli skupaj.
Ali želimo imeti predpis Skupnosti, če bodo naprave za skeniranje telesa uspešne v vseh fazah njihovega preučevanja, ali pa želimo uporabo tega orodja prepustiti posameznim državam članicam? Če bo sprejeta odločitev, da se preuči možnost uporabe naprav za skeniranje telesa, in če bo ugotovljeno, da je ta možnost izvedljiva, bi bilo po mojem mnenju bolj pravično in boljše za evropske državljane, da bi imeli zakonodajo Skupnosti. Menim, da bi s tem dobili boljša zagotovila vsi državljani, ki se prostovoljno odločijo za varnostni pregled z uporabo sistema za skeniranje telesa kot alternativno drugemu sistemu, ki bi ostal na razpolago na vseh letališčih, in sicer osebnemu pregledu.
Seveda se zavedam, da je kakršen koli pregled vdor v zasebnost. Zame osebno je morda osebni pregled bolj vsiljiv kot pregled z napravo za telesno skeniranje. Vsak se lahko sam svobodno odloči. Ne živimo v popolnem svetu. Žal se moramo soočati s številnimi neprijetnimi situacijami; žal se moramo ukvarjati s problemom terorizma, moramo se ukvarjati s problemom kriminala, moramo se ukvarjati s problemom trgovanja s prepovedanimi drogami, moramo se ukvarjati s problemom mafije in camorre, vse to v državi, ki jo najbolj poznam, in zato so pregledi žal potrebni. Zavedamo se nekaterih posledic tega, vključno s tistimi za posameznike, in zagotoviti moramo, da bodo posledice za posameznike čim manjše z zagotovitvijo, da ne bo nobenega shranjevanja, nobenega beleženja in nobenega kršenja zasebnosti ali temeljnih človekovih pravic.
Zato menim, da je prav, da o tem razpravljamo. Seveda se uklanjam željam Parlamenta, potem ko sem se trudil razložili, zakaj sem Parlament opozoril na to možnost. Upam, da je mogoče pri njenem obravnavanju in razpravljanju o njej imeti v mislih zgolj interese državljanov.
Luis de Grandes Pascual
Gospod predsednik, gospod podpredsednik Komisije in komisar za promet, dobro se zavedamo vaših prizadevanj, da bi prek gospoda Coste obvestili Odbor za promet in turizem, ter vsebine te izmenjave pisem. Zdaj se vam moram toplo zahvaliti za informacije, ki ste jih dali temu Parlamentu v celoti.
Vseeno pa moram pograjati dejstvo, da je ta resolucija predstavljena zdaj, rok pa se izteče ob 10h zjutraj. To ni prav. Z drugimi besedami in povsem iskreno povem, da to ni ne eno ne drugo. Reči moram tudi, da je kljub soglasju komitološki postopek, tudi če je pregledan, popolnoma neprimeren za tako občutljivo vprašanje, kot je vprašanje naprav za skeniranje telesa.
Menim, da moramo oceniti vpliv na temeljne pravice. Vnaprej moramo oceniti tudi vpliv na zdravje. Uporabiti moramo načelo sorazmernosti med tem, kar je predlagano in koristjo, ki jo bo to prineslo.
Ta Parlament je razočaran nad vprašanjem tekočin, in to pravi nekdo, ki je španskim poslancem svetoval, naj ne glasujejo za zavrnitev, ker se nam je zdelo, da bi glede na boj proti terorizmu popuščanje glede koristnosti ukrepa pomenilo, da smo šli predaleč. Res je, da smo izglasovali zaupnico, in tudi kar pravite v pismu je res, in sicer da tudi novi pregledi glede tekočin, ki jih preskušajo, ne bodo mogli popolnoma ustaviti vse možnih eksplozivnih tekočin.
Vseeno se mi zdi namen - čeprav na prostovoljni osnovi - glede naprav za skeniranje telesa skrajno neprimeren.
Res je, da je lahko to prostovoljno in da se lahko uporabi kot dodatno orodje - kot se že dogaja - pri sumu prometa s prepovedanimi drogami, ko je nekaj skrito v telesu, toda ne kot nadomestilo za povsem razumen pregled, ki je lahko zelo koristen in je sprejemljiv za vsakogar.
Kakor koli že, gospod podpredsednik, to je treba dati v preučitev Parlamentu in Odboru za državljanske svoboščine, pravosodje in notranje zadeve. Temeljne pravice in osebno dostojanstvo je treba ohraniti. Podprli bomo kakršne koli ukrepe za boj proti terorizmu, toda ne morejo biti predstavljeni na kakršen koli način. Mislim, da bi morali biti zelo previdni in taktični pri tem, kako napovedujete take ukrepe.
Claudio Fava
v imenu skupine PSE. - (IT) Gospod predsednik, gospe in gospodje, tudi jaz bi se rad zahvalil podpredsedniku, gospodu Tajaniju, za nekatera pojasnila in rad bi takoj odgovoril na njegovo prošnjo. Ta Parlament sprašuje, ali želimo ta predlog preučiti skupaj: odgovor je pritrdilen. Vprašanje za ustni odgovor izhaja iz te naše zahteve. Radi bi ga preučili, pri čemer bi morali imeti na razpolago vse potrebne informacije, da bi razumeli, kot se pravilno sprašujete, ali je to orodje potrebno in predvsem ali je varno in spoštuje zasebnost državljanov, ki je naša prioriteta.
Pozdravljamo pismo, ki ste ga poslali gospodu Deprezu, predsedniku Odbora za državljanske svoboščine, pravosodje in notranje zadeve, v katerem prevzemate zavezo, ki bi jo mi radi razumeli kot uradno zavezo. In sicer zavezo, da se boste posvetovali z Evropskim nadzornikom za varstvo podatkov. Naša skupine še nima uradnega stališča glede naprav za skeniranje telesa: dobiti moramo več informacij in zadevo preučiti temeljiteje. Kar zadeva zdravje, bi radi razumeli, kaj je dejansko prekomerna izpostavljenost, zlasti za pogoste uporabnike letal, in pri tem moramo biti prepričani, da so informacije zanesljive, saj smo bili veliko let prisiljeni iti na letalo brez tekočin, zdaj pa odkrivamo, da je bil to verjetno pretiran ukrep in da so bili podatki in ocene verjetno neutemeljeni. Potrebujemo oceno načela sorazmernosti in polno udeležbo Evropskega parlamenta.
Ne verjamemo, da bi lahko te ukrepe šteli zgolj kot tehnične: ti ukrepi imajo neposreden vpliv na človekove pravice in zasebnost. Zapleteno je združiti varnost, zasebnost in varovanje zdravja potnikov, toda to je odgovornost, ki jo ta Parlament potrjuje in ki vam jo poverja. Upamo, da bomo dobili te informacije in da nam jih bosta z evropskim nadzornikom za varstvo podatkov dala. Potrebujemo nekaj več informacij, da bomo lahko sprejeli verodostojno odločitev o tem, kako koristne so te naprave za skeniranje telesa.
Marco Cappato
v imenu skupine ALDE. - (IT) Gospod predsednik, gospod Tajani, gospe in gospodje, zdi se mi, da je to predvsem postopkovni problem in ne problem glede vsebine tega vprašanja, o kateri očitno ni težko najti soglasja. Z drugimi besedami, glede vsebine je jasno, da je treba kakršno koli varnostno orodje preučiti glede varnosti in zasebnosti ljudi ter učinkovitosti samega ukrepa, razmerja med stroški in koristmi - koliko te naprave stanejo, saj je to tudi težava - in verjamem, da bo to postal najobčutljivejši vidik.
Pravzaprav se takim tehnologijam organizirane teroristične skupine običajno z lahkoto izognejo, imajo pa vpliv na državljane. To velja za prstne odtise, za hranjenje podatkov o telefonskih klicih in za prisluškovanje telefonom - dobro organizirane skupine se teh pregledov ne bojijo, po drugi strani pa to postane množično pregledovanje na desetine milijonov posameznikov. Zato menim, da se strinjamo, da lahko tako orodje dobi zeleno luč Evropske unije samo po natančni analizi vseh teh vidikov in samo če taka analiza privede do pozitivnega mnenja o vseh teh vidikih.
Kar zadeva postopek, smo prejeli dokument, ki ima v delu A priloge k dokumentu 1258 naslov "Methods of screening allowed" (Dovoljene metode pregledovanja); morda nas je ta naslov spodbudil k dviganju preplaha, morda pretiranega, v zvezi s postopkom, zaradi pomena besede "allowed" (dovoljen). Kar zahtevamo je to, da so lahko dovoljene šele po tehnični oceni in da se torej sprejme popolnoma politična odločitev. To je sporočilo jutrišnje resolucije.
Takrat boste v skladu s politično zavezo, ki ste jo prevzeli, na vrsti, da poiščete tehnično pot za dosego tega cilja, in Parlament bo vaš pošten partner.
Eva Lichtenberger
v imenu skupine Verts/ALE. - (DE) Gospod predsednik, komisar, gospe in gospodje, v Odboru za promet in turizem smo razpravljali o možnosti preučitve teh naprav, potem pa smo prejeli prve fotografije, ki prikazujejo, kakšne so dejansko te slike. Nato je postalo jasno, da bi moral predlog propasti zaradi tehničnega razloga. Kot pravim, zdaj ne bi rada govorila o podrobnostih te zadeve, toda ni bilo še nobene ocene učinka, kot je bil na primer v primeru vzvratnih ogledal za tovornjake, ko je bil skoraj vsak izvajalec v Evropi vprašan, ali se strinja z drugačno vrsto vzvratnega ogledala. Glede take zadeve, ki je tako pomembna, pa ni bilo rečenega ničesar. Ni bilo smatrano za potrebno.
Slike, ki smo jih videli, so podobne rahlo zamegljenim črnobelim fotografijam golih teles. To je povsem očitno. Gotovo ne gre za pretirano sramežljivost, če vam danes rečem, da imam glede tega vidika zadržke, saj je slika golega telesa zelo osebna zadeva, in rada bi, da imajo ljudje priložnost, da se odločijo, ali naj jih drugi vidijo nage ali ne. Pravijo nam, da je vse seveda na prostovoljni osnovi. Da, to ni prvič, da nam tako pravijo. Kdor koli bi zavrnil, da se podvrže sistemu, bi bil že takoj sumljiv. Naslednji korak bo obvezna uvedba. Za še naslednji korak pa me je groza pomisliti, kaj bi lahko bil.
Menim, da je to resnično pristop, za katerega ne smemo dovoliti, da bi prevladal tak, kot je. Čez nekaj let bo obvezen, saj ljudje, ki se ukvarjajo z varnostjo, vedno najdejo razloge za take ureditve. Poleg tega bo naslednji korak za tem gotovo hramba podatkov, čeprav se ta za zdaj še vedno zavrača. Vemo pa, da kar koli ljudje, ki se ukvarjajo z varovanjem, lahko tehnično storijo, bodo sčasoma počeli.
Komisar, Evropska unija na ta način uspeva samo postajati še bolj nepriljubljena in po priljubljenosti drsi še globlje navzdol. To je zato, ker bodo države članice krivile EU in ne bodo prevzele odgovornosti za uvedbo tega sistema.
Giusto Catania
v imenu skupine GUE/NGL. - (IT) Gospod predsednik, gospe in gospodje, tudi jaz bi se rad zahvalil gospodu Tajaniju in dal nekaj pripomb. Prva je ta, da so v zadnjih letih letališča postala mesto, kjer pride obsedenost z "varnostjo" najbolj do izraza. Skupna rdeča nit povezuje ta predlog in predlog o PNR, in sicer nekritično obravnavanje podatkov o letalskih potnikih, ter predpis o tekočinah, ki je bil sprejet po domnevnem napadu pred dvema letoma, nato pa so odkrili, potem ko je bil predpis že v veljavi, da so bili vsi tisti, ki so bili osumljeni terorizma, oproščeni.
Naprava za skeniranje telesa je najnovejši dosežek v tem sodobnem trpinčenju, kot mu pravi Stefano Rodotà. Manija pridobivanja vedno več informacij, ki bi lahko bile koristne v boju proti terorizmu, spodbuja avtoritarno razlago pravne države. Gre za očitno nespoštovanje zasebnosti, človekovih pravic in osebnega dostojanstva. Nova zahteva po popolnem nadzoru posnema aparat družbenega nadzora. V družbi se razvija nadzorni mehanizem "zapora z množičnim nadzorom", tako da se vsi državljani postopoma spreminjajo v osumljence, ki jih je treba spremljati.
Nastanek teh instrumentov je potrditev Foucaultovih teorij, naprava za skeniranje telesa pa je videti kot stran iz knjige Nadzorovanje in kaznovanje. Ni naključje, da je glavno jedro te strategije telo: Foucault pravi, da lahko iz politične tehnologije telesa razberemo skupno zgodovino odnosov moči. Skratka, zaradi teh razlogov in v tem kontekstu je avtoritarna narava naprav za skeniranje telesa očitna in zaradi teh političnih in filozofskih razlogov po mojem mnenju ni sprejemljivo naših teles podrejati temu orodju, ki je še eno tiransko izkazovanje tehnološke moči.
Saïd El Khadraoui
(NL) Gospod predsednik, komisar, gospe in gospodje, smo za evropski pristop. Naj o tem ne bo dvoma. Jasno pa bi moralo biti tudi, da bi moral Evropski parlament ob prenosu pooblastil za odločanje z držav članic na Evropo imeti tudi veliko večja pooblastila za sprejemanje odločitev in izvajanje inšpekcijskega nadzora na zadevnem področju. V bistvu smo se o tem tudi dogovorili pred nekaj meseci, ko je bil predpis spremenjen.
Danes imamo pred sabo niz ukrepov, ki jih moramo preučiti. Pri tem obstajata dva pomembna vidika. Najprej je tu odprava prepovedi tekočin do aprila 2010, kar je zelo pozitivno, čeprav bi radi videli, da se to izvede še prej.
Drugi je vključitev zloglasnih naprav za skeniranje telesa na seznam možnih načinov pregledovanja. V zvezi s tem ste omenili, da na številnih letališčih že izvajajo projekte preskušanja, tudi na Heathrowu in Schipholu, in da so potrebni evropski dogovori.
Kot razumem, zadevne države članice ne morejo nadaljevati s svojimi projekti preskušanja, če zadeve zakonsko ne uredimo na evropski ravni. Sklepanje je torej postavljeno na glavo. Mislim, da bi morali kot Evropski parlament priti temu do dna in da potrebujemo podroben odgovor na številna vprašanja, ki so bila sprožena tu in drugje, preden stvar odobrimo.
V določeni meri ste že odgovorili, nad čemer sem navdušen, toda mislim, da bi morali biti bolj sistematični glede zasebnosti, ki je bila že omenjena, in glede vpliva. Kakšne so koristi novega sistema v primerjavi z obstoječimi načini pregledovanja? Od vas pričakujemo strukturiran odgovor na to vprašanje in druga vprašanja, in če bodo odgovori zadovoljivi, bomo kasneje lahko dejansko dali zeleno luč.
Ignasi Guardans Cambó
(ES) Gospod predsednik, komisar, nocoj nismo tu, da bi govorili o tehničnih ukrepih v zvezi s prometom in tudi ne o te, ali je ena naprava bolj učinkovita ali cenejša kot druga pri varnostnih pregledih.
To razpravo smo začeli, ker gre za vprašanje temeljnih pravic, pravice do zasebnosti in možnosti, da bi neodgovorna, birokratska in nenadzorovana namestitev naprave lahko pomenila hud napad na pravice potnikov.
Zato zahtevamo, da se o tej zadevi ne sprejme nobena odločitev, ne da bi prej preučili njen vpliv, ne da bi se posvetovali z Evropskim nadzornikom za varstvo podatkov, ne da bi vzpostavili pravni okvir, ki bo določal, komu je dovoljeno, da nas vidi povsem gole, in v kakšnih okoliščinah, in ne da bi bilo potrjeno, kako je mogoče dejansko v praski zagotoviti, da bo na vseh letališčih njena uporaba prosta in prostovoljna in ne vsiljena s strani tamkaj prisotnih uradnih oseb. Prosim, povejte nam, kdo bo hranil take zasebne slike naših teles.
Osebno sem sodeloval pri oblikovanju španskega zakona o nadzornih kamerah na javnih mestih. V Španiji smo o tem sprejeli zakon. Zagovarjal sem uporabo sistema, toda pod pogojem polnih zagotovil. Ta zagotovila v tem primeru niso bila dana in, dokler jih ni, komisar, je sprejemanje tega predloga prek komitologije preprosto zloraba moči.
Willy Meyer Pleite
. - (ES) Gospod predsednik, komisar, v Španiji rečemo "llueve sobre mojado", kar pomeni "nesreča nikoli ne pride sama". Do pred nedavnim je bil del uredbe o varnosti skrivnost. Zaradi te skrivnostnosti, pomanjkanja preglednosti so naši državljani, ki niso vedeli, kaj naj pričakujejo, dobili hude predsodke. Zdaj stvar še poslabšujemo s popolnoma neprimernim postopkom, saj se ne upoštevajo mnenja tega Parlamenta. Toda ne gre samo za vključevanje tega Parlamenta na plenarnem zasedanju, temveč tudi za odpiranje javne razprave z našimi državljani enkrat za vselej, da lahko izrazijo svoje mnenje. Dejansko smo dosegli mejo, za katero lahko na pravico do zasebnosti, varstvo podatkov in osebno dostojanstvo pade senca dvoma.
Zaradi tega ta Parlament zahteva, da prevzamemo vodilno vlogo kot predstavniki naših državljanov in da enkrat za vselej opravimo to razpravo, ker je treba rešiti vsa vprašanja okoli te meje, ki se je ne sme prestopiti, z drugimi besedami vprašanja zasebnosti, varstva podatkov in osebnega dostojanstva.
Sprašujemo se o učinkovitosti, potrebnosti in sorazmernosti tega ukrepa. Zaradi tega menimo, da je o njem treba formalno razpravljati na plenarnem zasedanju tega Parlamenta - in ne prek komitološkega postopka - in treba je seveda odpreti javno razpravo z ljudmi v Evropi, ki so navsezadnje tisti, ki bodo podvrženi vsem pregledom - kot se že dogaja - na vseh letališčih v Evropski uniji.
Javier Moreno Sánchez
(ES) Gospod predsednik, uporaba naprav za skeniranje telesa je občutljivo vprašanje, ki neposredno vpliva na varnost in zasebnost državljanov.
Naši državljani zahtevajo preglednost glede tako občutljivega vprašanja, sami pa zahtevamo preglednost od Komisije.
To ni zgolj tehnično vprašanje, ki ga je mogoče rešiti s komitološkim postopkom. Če vzamemo tak pristop, ne bo legitimnosti in demokratičnega nadzora. Ljudje morajo biti celovito obveščeni o ukrepih, ki nanje neposredno vplivajo. Ne smemo dovoliti ponovnega pomanjkanja preglednosti, ki pesti zadnje ukrepe glede varnosti na letališčih.
Seveda v tem Parlamentu zagovarjamo ukrepe, ki zagotavljajo večjo varnost na poti in ki skrajšujejo pregledovanje na letališčih. Vendar predvsem zagovarjamo zagotovitev zaščite našega zdravja in zasebnosti.
Želimo tehnologijo, ki bo spoštovala zdravje in zasebnost ter ne bo povzročala več problemov, kot jih poskuša preprečiti.
Zaradi tega je treba, kot je bilo že rečeno, opraviti predhodne medicinske in znanstvene študije o neposrednih posledicah milimetrskih valov na zdravje potnikov, zlasti v primeru najranljivejših, kot so nosečnice, otroci, bolni, starejši in invalidi.
Kaj Komisija predlaga glede pridobivanja in obdelave teh slik za zagotovitev zaupnosti in zasebnosti? Kot ste dejali, je bistvenega pomena, da se te slike takoj zbrišejo in da jih ni mogoče natisniti, shraniti ali prenesti.
Gospod Tajani, bodo potniki lahko izbirali ali bodo morali zavrniti pregled z napravami za skeniranje? To seveda ni isto. Je načrtovano posebno usposabljanje za varnostno osebje, ki bo upravljalo to novo tehnologijo? Sta bila ocenjena razmerje med stroški in koristmi ter sorazmernost tehnologije, ki bi bila uporabljena kot ena od možnosti?
Komisar, gospe in gospodje, naš cilj je jasen. Poskrbeti moramo, da se ljudem posredujejo informacije in da vsi ukrepi v zvezi z letalsko varnostjo spoštujejo temeljne pravice in se na vseh letališčih uporabljajo enako.
Uporaba te nove tehnologije ne sme predstavljati še enega koraka k večji varnosti - ravnokar bom končal - na škodo temeljnih pravic. Gre za ravnotežje.
Adina-Ioana Vălean
Gospod predsednik, naravnost bom povedala. Zavezana sem boju proti terorizmu in zagotavljanju varnosti za vse državljane, toda ne bom razlagala svojim volivcem, kako se je 11 poslancev Evropskega parlamenta po obskurnem birokratskem postopku odločilo dovoliti skeniranje telesa na evropskih letališčih, ki jih bo prikazalo gole.
Ta celotni komitološki postopek je še en primer, kako potisniti evropske državljane v evroskepticizem. Komisija - pa tudi tisti, ki so to tehnologijo razvili - v zagovor trdi, da so naprave za skeniranje telesa namenjene kot druga možnost za osebne preiskave. Toda čim to tehnologijo dovolimo, ne bomo imeli zagotovila, da se ne bo uporabljala za primarno pregledovanje. Vsi vemo iz naših izkušenj na letališčih, da nekatera izvajajo obvezno osebno preiskavo. Zato je vprašanje, ali naj dovolimo naprave za skeniranje telesa ali ne. Morda bi jih morali prepovedati.
Zato pozivam Komisijo, naj prekine ta postopek, ki nas je spravil v kaotični položaj. Potrebujemo široko demokratično razpravo, v kateri morata biti udeležena Parlament in Evropski nadzornik za varstvo podatkov. To je invazivna tehnologija in vprašanja, kot so zasebnost, sorazmernost in učinkovitost, je treba skrbno preučiti.
Inés Ayala Sender
(ES) Gospod predsednik, kot je bilo že dokazano ob različnih priložnostih, se Odbor za promet in turizem zavzema za največjo možno varnost ob najmanjših neprijetnostih za potnike. Načeloma se torej strinjamo z zmanjšanjem teh neprijetnosti za potnike ob istočasnem vzdrževanju visoke ravni pregledovanja in varnosti.
V primeru tekočin je Parlament že predlagal alternativno možnost naprav za skeniranje, ravno zato, da bi se izognili vsem tem težavam. Res je, da bi moral tehnološki napredek ta postopek olajšati.
V sedanjem primeru naprav za skeniranje telesa bi si lahko mislili, da je pri osebnih preiskavah potrebna večja diskretnost in da bi naprava stvari morda olajšala ter da bi se lahko izognili tistim izrednim primerom, ko pregled površine telesa sam ne zadostuje.
Toda povsem se strinjam, da je treba, kot predlaga Odbor za promet, sprejeti vse možne previdnostne ukrepe, da bo potnikom in evropskim državljanom zagotovljena popolna varnost v zvezi z uporabo te tehnologije, če bo ta uporabljena, in da morajo potekajoče študije in preskusi - ki so samo študije in preskusi - dati pozitivne ugotovitve. To skeniranje ne sme na noben način škodovati zdravju, ne sme vdirati v zasebnost osebe, ljudi ne sme poniževati, pri zbranih podatkih in slikah pa je treba spoštovati varstvo podatkov.
Colm Burke
Gospod predsednik, bom zelo kratek. Imam samo dve pripombi. Mislim, da tej zadevi ne bi smeli zapreti vseh vrat. Pri štiriletni preskusni uporabi na londonskem letališču Heathrow se je na primer 98 % potnikov odločilo za skeniranje telesa namesto običajnega osebnega pregleda. To jasno pomeni zaupnico tehnologiji. Povečuje tudi varnost. Vem, da se drugi nocoj s tem niso strinjali, toda res povečuje varnost, ker lahko zazna keramično in plastično orožje, ki ga standardni detektorji za kovine ne morejo.
Druga pripomba se nanaša na ljudi, ki imajo v svojih telesih kovinske vsadke zaradi poškodbe ali invalidnosti. Stalno so poniževani, ko so na letališčih vedno izdvojeni za dodatni pregled. Predlagam sistem za opremljanje potnih listov z opombami, da ne bi bili redno poniževani na ta način. Komisijo prosim, naj preuči ta problem, ker je to danes velik problem za ljudi, ki so utrpeli telesno poškodbo in imajo vsadek. Prosim, naj se to preuči.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Izhajam iz predpostavke, da je varnost potnikov v letalski industriji bistvenega pomena. Vendar skeniranje telesa pomeni pridobitev podrobnih slik človeškega telesa. Te slike so vdor v posameznikovo zasebnost. Rada bi govorila o pogojih, pod katerimi naj bi se te slike uporabljale.
Komisar, razumemo, da slike ne bodo shranjene. Vseeno pa nas zanima, ali bodo uporabljene v skladu z vsemi pogoji, ki jih določa zakonodaja o varstvu podatkov? Kakšne ukrepe nameravate sprejeti za zagotovitev, da bo osebje, ki bo te naprave za skeniranje uporabljalo, seznanjeno z določbami zakonodaje o varstvu podatkov in da bo te določbe upoštevalo? Komisar, tudi v okoliščinah, ko bodo potniki privolili v uporabo teh naprav za skeniranje, bi rada, da dobimo zagotovilo, da bodo ustvarjene slike zbrisane. Žal bo minilo še nekaj let, preden bomo lahko spoznali učinke uporabe teh skenerjev na zdravje ljudi.
Erik Meijer
(NL) Gospod predsednik, ukrep, ki se lahko zdi upravičen zaradi prometne varnosti in terorizma, je z drugih vidikov vse prej kot očiten. Poročila o napravah za skeniranje telesa so v nizozemskih medijih povzročila poplavo ogorčenja. Če je naprava za skeniranje telesa primeren instrument, potem je predstavljen na napačen način. Vsekakor ga ne moremo uporabljati, dokler ne bodo znani učinki na zdravje in zasebnost. Ravno zato, ker se ljudje čutijo ogrožene z vsemi vrstami drugih novih pojavov, moramo tu povsem upravičeno biti izredno previdni.
Predsednik
Komisar, do potrebnih pojasnil in preiskav imate zdaj nalogo, da poskenirate to razpravo.
Antonio Tajani
podpredsednik Komisije. - (IT) Gospod predsednik, verjamem, da je bil danes dosežen pomemben cilj, in sicer sprožitev razprave o napravah za skeniranje telesa, da bi spoznali, ali je to vprašanje, ki se ga je treba lotiti, ali ne. Zdi se mi, da je razprava pokazala, da obstaja jasna volja po razpravi o tem vprašanju.
Kar zadeva metodo, delno zaradi tega, kar je bilo odločenega s sprejetjem Lizbonske pogodbe - in upam, da jo bodo sprejele vse države EU -, ugotavljam, da Parlament želi povedati svoje in si želi čutiti, da je celovit zakonodajalec. Držim se samo sedanjih pravil. Nimam pooblastil, da bi spreminjal komitologijo; to ni v moji moči. Lahko samo poročam in zagotovim, da je Parlament vedno udeležen, kjer koli se razpravlja o pomembnem vprašanju, in tudi rečem, ali je o nekem vprašanju potrebna razprava.
Delavnica, ki smo jo organizirali za 6. november in ki bo vključevala predstavnike držav članic in poslance Evropskega parlamenta, bo priložnost - ne da je edina, saj je lahko to prvi v vrsti posebnih sestankov -za oceno vseh vidikov uporabe naprav za skeniranje telesa, od zdravja ljudi, ki ga štejem za najpomembnejšega, naprej. Nato se bomo lotili vseh drugih problemov v zvezi z možno neobvezno uporabo tega instrumenta, s soglasjem Parlamenta. Nikomur nočem ničesar vsiljevati: rad bi samo ocenil možnosti.
Še enkrat pravim, da verjamem, da je prav, da to storimo s Parlamentom, z zavezo, ki sem jo prevzel - in jo zdaj, ob koncu te razprave, ponavljam -, da se bom uradno posvetoval z evropskim nadzornikom za varstvo podatkov in poslušal mnenja Agencije Evropske unije za temeljne pravice. Če bo po vseh ocenah, o katerih bom poročal Parlamentu, odločeno v prid izbiri uporabe naprav za skeniranje telesa, kar zadeva Evropsko komisijo, se, kar se mene tiče, zavezujem, da naprave za skeniranje telesa - in to lahko jamčim in to ponavljam - ne bodo nikoli postale obvezne in da morajo letališča vedno zagotavljati alternativo zanje.
Če bo obstajal evropski predpis, mora biti sprejet pod temi pogoji: in seveda, če bodo zakoni kršeni, bodo jasno posledice. Če bo sprejet predpis, če bomo imeli evropski predpis, potem se lahko s Komisijo kdo strinja ali ne, tako pač je. Zavezujem se nečemu: če potem nekdo ne verjame tistemu, kar govorim, in misli, da tega ni mogoče storiti. Drugače ne bomo storili ničesar.
Kar zadeva slike, ne bodo posnete in ne bodo shranjene. Tako bo to samo nekakšen sprehod skozi napravo, glede na vse, kar bo treba storiti najprej. Če bo sprejeta odločitev o uporabi naprav za skeniranje telesa kot izbirno orodje, slike ne bodo nikoli posnete ali shranjene. To bo navedeno v besedilu uredbe Evropske komisije. Če bo nekdo nato kršil predpise, bo Evropska komisija sprejela ustrezne ukrepe. Isto velja za katero koli določbo in kateri koli kazenski zakonik. Če kdo krši zakon, je kaznovan v skladu s kazenskim zakonikom.
Danes obstaja osebni pregled: kateri koli uradnik, ki se državljana neprimerno dotakne, vdira v njegovo zasebnost in krši predpise ter tako ne ravna v skladu z zakonom. Uradnik bo gotovo obtožen in spoznan za krivega v ustreznem sodnem postopku. Predvsem se zavezujem, da si bom zelo prizadeval glede vprašanja zdravja. Menim, da mora in lahko vsa ta zagotovila nato oceniti Parlament, s katerim se nameravam spet posvetovati v naslednjih fazah, začenši z delavnico 6. novembra. To bo sestanek, na katerem bodo lahko poslanci Evropskega parlamenta postavljali vprašanja, povedali, kaj mislijo, in izrazili svoje dvome, tudi tehnične. Dajem lahko zagotovila politične narave, ne pa tehničnih. Odgovoriti nam morajo tehnični strokovnjaki. Po tehnični oceni bomo lahko dali odgovor na to. Poslanci Evropskega parlamenta, ki so bili povabljeni na delavnico, bodo sodelovali tudi pri ocenjevanju.
Zato verjamem, da sem v skladu s tistim, kar je bilo rečeno o tem, zlasti s strani gospoda Fave in gospoda Cappata. Dosežemo lahko splošno soglasje, ki bo skupna ocena, ali je priporočljivo, da se v prihodnosti uporablja to tehnološko orodje. Če se izkaže, da ga ni mogoče uporabljati, ker pomembna merila niso bila izpolnjena, potem ne bo vključen niti na seznam možnih orodij. Če bomo po vseh korakih, ki sem jih obljubil, sprejeli pozitivno sodbo, bo besedilo uredbe vsebovalo vsa zagotovila, h katerim sem se zavezal, kot sem dejal tako na začetku, ko sem odgovarjal na vprašanje, kot v mojem zaključnem odgovoru. To je zaveza in navajen sem se držati zavez, predvsem tistih, ki jih dam Parlamentu, katerega del sem bil skoraj 15 let.
Predsednik
Gospa Lichtenberger, prekiniti moram tekoči postopek skeniranja, ki je izredno nevaren, zlasti za zdravje tolmačev, katerim se zahvaljujemo za njihovo sodelovanje.
Prejel sem predlog resolucije1, ki ga je vložilo šest političnih skupin.
Razprava je zaključena.
Glasovanje bo potekalo v četrtek, 23. oktobra.
