Situace v oblasti základních práv v Evropské unii (2004-2008) - Evropský prostor svobody, bezpečnosti a práva (rozprava) 
Předsedající
Dalším bodem je rozprava o:
zprávě, kterou předložil Giusto Catania jménem Výboru pro občanské svobody, spravedlnost a vnitřní věci, o situaci v oblasti základních práv v Evropské unii v letech 2004-2008,
otázce k ústnímu zodpovězení, kterou položil Gérard Deprez jménem Výboru pro občanské svobody, spravedlnost a vnitřní věci Radě, k evropskému prostoru svobody, bezpečnosti a práva: pokrok dosažený v roce 2008 - B6-0489/2008),
otázce k ústnímu zodpovězení, kterou položil pan Deprez jménem Výboru pro občanské svobody, spravedlnost a vnitřní věci Radě, k pokroku dosaženému v oblasti evropského prostoru svobody, bezpečnosti a práva v roce 2008 - B6-0494/2008).
Giusto Catania
zpravodaj. - (IT) Paní předsedající, paní úřadující předsedkyně Rady, pane komisaři, dámy a pánové, před 60 lety zahájila Všeobecná deklarace lidských práv skutečnou celosvětovou revoluci. Potvrdila prorockou myšlenku filosofa Immanuela Kanta, podle nějž by porušování práva v jedné zemi mělo být jako takové vnímáno v jakékoli jiné části světa.
Revoluce v oblasti lidských práv postavila před mezinárodní společenství dva úzce propojené koncepty. Podle prvního z nich se nemůže a nesmí rozlišovat mezi občany a cizinci, muži a ženami, bílými a černými, křesťany a židy, muslimy a nemuslimy, věřícími a nevěřícími. Stručně řečeno, tento první koncept potvrzuje, že při uplatňování svých práv jsou si všichni rovni. Podle druhého konceptu je lidstvo samo zárukou důstojnosti, a proto se s nikým nesmí zacházet nedůstojně, a to ani s těmi nejhoršími zločinci. Jak říká sám Kant, nemůžeme zlosynovi upřít úctu, již si zaslouží jako člověk.
Evropská unie je považována za hlavní domovinu či svatyni ochrany lidských práv. Účinná ochrana a podpora základních práv musí být úhelným kamenem demokracie v Evropě. Provádění základních práv musí být cílem všech evropských politik a orgány EU je za tímto účelem musejí aktivně podporovat, chránit a plně je zohledňovat při tvorbě a přijímání právních předpisů, v čemž jim je nápomocna Agentura pro základní práva. Díky této agentuře může být Listina základních práv EU účinná a zároveň může agentura zajistit dodržování systému zřízeného Evropskou úmluvou o ochraně lidských práv a základních svobod.
Bohužel v Evropské unii se nám ne vždy dařilo zajišťovat ochranu a podporu základních práv pomocí politik zvolených vládami a legislativních činností parlamentů. Evropský parlament již šest let nepřijal žádnou zprávu o postavení základních práv v Evropské unii, přestože vždy velmi rychle poukazujeme na porušování základních práv za našimi hranicemi. Nemůžeme jen upozorňovat, i když právem, na Guantánamo, Abú Ghrajb, porušování práv v Kolumbii a v Číně a pomíjet porušování práva, k němuž dochází v našich vlastních zemích.
Souhlasím s tím, co dnes řekla komisařka Ferrero-Waldnerová - musíme zajistit konsistenci mezi vnitřními a vnějšími politikami Evropské unie. Podrobná analýza stavu základních práv v Evropské unii nejspíš potvrdí nevítané zjištění, že v Evropě jsou lidská práva často chráněna jen na papíře. K podpoře tohoto tvrzení se stačí podívat na podmínky, v nichž žijí vysídlené osoby, národnostní menšiny, Romové, osoby bez státní příslušnosti, uprchlíci, žadatelé o azyl a přistěhovalci, kteří přišli z ekonomických důvodů.
Zítra je Mezinárodní den migrantů a úmluvu OSN stále ještě neratifikoval ani jeden členský stát. V posledních letech jsme zkoumali zhoršující se stav správních středisek pro přistěhovalce, která jsou z hlediska právních i životních podmínek skutečnými černými dírami, v nichž se s muži a ženami často zachází nelidským a ponižujícím způsobem bez předepsaných právních pojistek, což umožňují právní předpisy, jež jsou často nepřijatelné a zároveň otevírají cestu ke zneužívání pravomoci a beztrestnosti.
Stav lidských práv v Evropské unii zdaleka není uspokojivý, což je uvedeno i ve výroční zprávě Amnesty International. Proto se musíme snažit vyvíjet aktivní politiku, abychom předešli systematickému porušování práv - ta musejí být oficiálně zaručena a definována jako neporušitelná.
Z těchto důvodů vyzýváme Radu (a na tomto místě plně využívám přítomnosti státní tajemnice), aby do budoucích výročních zpráv o lidských právech ve světě zahrnula nejen analýzu celosvětové situace, nýbrž i analýzu jednotlivých členských států tak, abychom mohli - a už končím, paní předsedající - zabránit tomu, že se bude různým zemím měřit dvojím metrem. Jakou Evropu chceme? To je otázka, na niž se tato zpráva, pro kterou jsem měl tu čest být zpravodajem, snaží odpovědět.
Gérard Deprez
Paní předsedající, paní Yadeová, pane Barrote, dámy a pánové, dnes se koná poslední rozprava tohoto volebního období o pokroku dosaženém v oblasti evropského prostoru svobody, bezpečnosti a práva. S obsahem této otázky k ústnímu zodpovězení jsem seznámil Komisi i předsednictví Rady a těch pár minut, které mi byly vyčleněny, tedy nebudu ztrácet jeho parafrázováním. Paní předsedající, právě tuto dobu, kdy nás město Štrasburk zve k oslavám Vánoc ve svátečním duchu, bych rád využil k předání několika dárků.
Jsem rád, že první dárek mohu předat francouzskému předsednictví Rady, ani ne tak za jeho vzornou docházku nebo dochvilnost, ale obecně za kvalitní přípravu, jakou předsednictví věnovalo svým stykům s Parlamentem, za předvedené odborné znalosti a zejména za vynikající práci spolupracovníků jednotlivých ministrů, kteří se účastnili citlivých jednání s Evropským parlamentem. Zvláštní dík patří panu Jouyetovi, jehož vřelosti, profesionality a schopností si všichni poslanci tohoto Parlamentu bez rozdílu váží.
Svůj druhý dárek bych chtěl předat panu Barrotovi. Je místopředsedou Komise, výtečně si vedl ve své předcházející roli a na žádost předsedy Komise, a aby ušetřil Komisi vážných politických problémů, které by mohly nastat s náhradou pana Frattiniho, souhlasil s tím, že bez přípravy převezme jednu z nejsložitějších a nejcitlivějších portfejí Komise. Pane komisaři, Jacquesi, za necelý rok sis dokázal nejen osvojit mimořádně složitou problematiku, nýbrž také zanechat po sobě stopu, jak je vidět z návrhů, které nám byly nedávno předloženy k novým hlavním směrům azylové politiky.
Můj třetí dárek je určen pro kolegy poslance, kteří jsou ve většině případů dokonalými profesionály, zaníceně pracujícími na příslušných tématech, někteří z nich jsou doslova závislí na práci a pár jsou takové osobnosti, že k nim já i kolegové vzhlížíme s úctou a zalíbením.
Svůj poslední dárek věnuji jak našim spolupracovníkům ze sekretariátu (Emilio De Capitani je zde, ale neposlouchá), tak spolupracovníkům politických skupin a také asistentům jednotlivých poslanců, jejichž nadšení, oddanost a šikovnost mají lví podíl na úspěchu naší práce.
Po předání dárků začnu hodnotit. Je nepochybné, paní předsedající, že evropský prostor svobody, bezpečnosti a práva zaznamenal za necelých deset let obrovský rozvoj. Ze zcela zárodečného stavu v roce 1999 - připomínám, že původním cílem programu z Tampere bylo položit základy spolupráce mezi členskými státy a podpořit vzájemné uznávání soudních rozhodnutí - se oblast svobody, bezpečnosti a práva dále rozvinula díky Haagskému programu, který posílil základnu Společenství.
Na tomto dvojím základě a pod tlakem dramatických událostí v zahraničí - nechci hovořit o atentátech, jež nás tolik znepokojily a způsobily tolik obětí a neštěstí - zaznamenaly mnohé politiky pozoruhodný pokrok: boj proti terorismu a závažné trestné činnosti, boj proti nezákonnému přistěhovalectví, boj proti rasismu a xenofobii a boj proti drogám a závislosti na drogách.
Nechci nás všechny - Radu, Komisi a Parlament - kritizovat, když řeknu, že v posledních deseti letech byl náš přístup veden především - neříkám výhradně - obranným reflexem, vyvolaným jednak dramatickými událostmi, které jsem právě připomněl, jednak oprávněnými očekáváními našich občanů stran bezpečnosti.
V poslední době se nicméně začal postupně rýsovat jiný přístup, který jde méně defenzivní cestou, je veden snahou o pozitivnější pohled na věc a více se zaměřuje na prostor, jejž chceme společně vytvořit. Právě proto Lisabonská smlouva, jak víte, dává Chartě základních práv závaznou povahu. Právě proto bylo rozhodnuto, že se vídeňská observatoř změní na Agenturu pro základní práva. Právě proto pakt o přistěhovalectví a azylu, aniž by zanedbal obranné a bezpečnostní potřeby, nastolil cestu k otevřenější politice, která se soustředí na aktivní řízení migračních toků a na pokrok v oblasti partnerství.
Nyní, paní předsedající, bych chtěl od dárků a hodnocení přejít k výzvě, jíž musíme společně čelit, a k novým hlavním směrům, z nichž by měl vycházet Stockholmský program, který, jak pevně doufám, bude prováděn na základě Lisabonské smlouvy, která snad konečně bude ratifikována.
Jelikož nemám dost času, přednesu jediný závěr. Nesmíme se nechat vést strachem našich spoluobčanů nebo nás samotných. Musíme být vedeni především svými hodnotami, které je třeba spojit s objektivní analýzou rizik, jež před námi stojí. Doufám, že právě v tomto duchu bude sepisován Stockholmský program a že jej společně naplníme.
Rama Yade
úřadující předsedkyně Rady. - (FR) Paní předsedající, pane komisaři, dámy a pánové, zpráva pana Catanii je pozoruhodnou prací, která načrtává rozsáhlý obrázek stavu lidských práv v Evropské unii. Obsahuje celou řadu velmi užitečných doporučení, jež se týkají institucionálních i věcných aspektů problematiky lidských práv. Některá z těchto doporučení se týkají Komise - a nechám ji, aby na ně sama zareagovala.
Soustředím se asi jen na některá témata, o nichž se hovořilo. Mám na mysli například Agenturu Evropské unie pro základní práva. Evropské agentuře se vytýká příliš úzký mandát, protože se omezuje na první ze tří pilířů Evropské unie. Považuji za užitečné v této souvislosti připomenout, že existuje doložka o přezkumu mandátu agentury nejpozději k 31. prosinci 2009, na jejímž základě bude možné na návrh Komise rozšířit mandát i na třetí pilíř.
Na druhé straně mají veškeré evropské orgány a všechny členské státy možnost dobrovolně požádat agenturu o stanovisko, s přihlédnutím k pravomocím všech stran. V této souvislosti Rada zastoupená francouzským předsednictvím dne 3. září vůbec poprvé požádala agenturu o stanovisko k návrhu rámcového rozhodnutí o používání údajů o cestujících donucovacími orgány členských států, které spadá do třetího pilíře Evropské unie.
Rada se tak snažila ukázat, jak velký význam přikládá otázce lidských práv.
Dále bych se chtěla podívat na otázku přistěhovalců a uprchlíků. Bylo předloženo velké množství návrhů, do zprávy byla začleněna konkrétní opatření v oblasti migrace a já mohu jen připomenout, že slovy Evropského paktu o azylu a přistěhovalectví Evropská rada slavnostně prohlašuje, že migrační a azylové politiky musejí být v souladu s mezinárodněprávními normami, zejména s těmi, které se dotýkají lidských práv, lidské důstojnosti a uprchlíků.
Chci se zmínit ještě o třetím bodu uvedeném ve zprávě - o právech dětí. Jak bych mohla nesouhlasit s vašimi závěry, které odsuzují násilí na dětech ve všech podobách, které zmiňují vymýcení dětské práce, nutnost věnovat pozornost romským dětem a poskytovat pomoc dětem obecně. Beru na vědomí, že podle zprávy by zadržování nezletilých pachatelů mělo být pouze krajním opatřením a že existují alternativní opatření.
Tato zpráva zdůrazňuje mnoho dalších otázek, já se však nemůžu zastavit u všech. Chci každopádně skončit ve velmi pozitivním duchu, a sama z toho mám zvláštní radost - chci totiž oznámit, že rámcové rozhodnutí Rady o boji proti některým formám rasismu a xenofobie podle trestního práva, na nějž zpráva odkazovala, bylo formálně přijato Radou ve složení pro spravedlnost a vnitřní věci dne 28. listopadu 2008 po sedmi letech dlouhých diskusí.
V reakci na slova pana poslance Depreze bych vám nejprve chtěla poděkovat za blahopřání, která jste pronesli na adresu francouzského předsednictví Evropské unie. Věřte, že nám to udělalo velkou radost. Prezident Sarkozy chtěl takto, svou činností, vedením předsednictví, které nakonec bylo předsednictvím krizovým, jak ukázala krize v Gruzii a finanční krize, dokázat, že politická Evropa je zpátky. Vaše přijetí nás velmi potěšilo a je nyní na nás, abychom zase poděkovali vám, dámy a pánové, za velmi úzkou spolupráci, která nás během těchto měsíců francouzského předsednictví spojila.
Než se dostanu k otázkám, které jste zde zmínili, chtěla bych nejprve říci dvě věci. Zaprvé, jsem velice citlivá na tématiku dvojího metru, na niž několik z vás poukázalo. Je pravda, že si můžeme klást otázku, jak je vůbec možné hájit lidská práva v zahraničí, za evropskými hranicemi, když jsme leckdy podezříváni, že věnujeme méně pozornosti situaci přímo uvnitř evropských hranic.
To je rozhodně relevantní otázka a já neustále připomínám, že si musíme zamést před vlastním prahem, chceme-li směrem navenek posílit svou důvěryhodnost v oblasti lidských práv. Náš přístup k lidským právům musí být charakterizován odvahou, ale rovněž skromností. Pouze tehdy, budeme-li mít na paměti nedělitelnost lidských práv, budeme mít větší šanci, že nám bude zvenčí nasloucháno.
Někteří z vás také hovořili o udělení Sacharovovy ceny Chu Ťiaovi, z čehož mám pochopitelně velkou radost. Vítám poctu, která byla prokázána tomuto čínskému bloggerovi, jenž se těší podpoře Evropského parlamentu. Podle mě je to skvělé. Sama jsem se aktivně zapojila do obhajoby Chu Ťiaa a doufám, že tato Sacharovova cena povede k pokroku v oblasti lidských práv zejména v Číně.
Chci se nyní vrátit k problémům, o nichž jste hovořil vy, pane Deprezi, a nejprve bych možná řekla, že Rada se v uplynulém roce zavázala k velmi úzké spolupráci s Evropským parlamentem. S Evropským parlamentem a především s výborem LIBE jsme vedli velmi plodný dialog o textech, které by mohly nebo měly být přednostně přijaty s ohledem na institucionální harmonogram.
Předsednictví velmi naléhalo na členské státy, aby dokončily ratifikace, což přispělo k urychlení prací i národních parlamentů a k přijetí mnoha textů, z nichž některé jsou zcela zásadní.
Doufáme, že do konce tohoto volebního období se podaří dokončit některé důležité texty, týkající se například převedení Europolu do práva Společenství a příkazu k zajištění důkazů. Tyto texty jako celek by nám měly napomoci provést významné hodnocení Evropské unie v této oblasti.
Také jste si mohli povšimnout, že předsednictví dokončilo nebo značně rozpracovalo mnohé iniciativy, které tento Parlament zařadil mezi své priority.
Co se týče zejména třetího pilíře, předsednictví se snažilo zajistit plnou funkčnost spolurozhodování v oblasti přistěhovalectví a spravedlnosti nebo v oblasti občanskoprávního soudnictví. Jak víte, pokud jde o jednání s třetími zeměmi, předsednictví hájilo myšlenku, že budoucí jednání o výměně údajů se Spojenými státy může probíhat jedině v součinnosti s Evropským parlamentem, což nebylo právě jednoduché.
V těchto oblastech došlo k význačnému pokroku, který však mohl být ještě větší, kdyby se metoda Společenství vztahovala i na oblast svobody, bezpečnosti a práva, spadající pod třetí pilíř.
Ochrana základních práv v evropském prostoru, jenž je právem prostorem svobody, bezpečnosti a práva, je věcí, kterou neztrácíme ze zřetele, a stejně jako vy se i já domnívám, že vývoj v oblasti svobody, bezpečnosti a práva musíme sledovat právě optikou ochrany základních práv.
Pochopitelně mohu jen potvrdit, že Rada hodlá v tomto duchu nadále pracovat, a s většinou vámi přednesených bodů můžeme souhlasit, samozřejmě s přihlédnutím k našemu institucionálnímu kontextu.
Co se týče obnovení návrhu o ochraně procesních práv v trestním řízení, mělo by se příští rok začít diskutovat o akčním plánu na ochranu osob v trestním řízení a bude se pokračovat v hodnocení evropského zatýkacího rozkazu tak, abychom dospěli ke konzistentnímu provádění rámcového rozhodnutí. A Lisabonská smlouva, vstoupí-li v platnost, vdechne tomuto procesu čerstvý vítr, neboť nejen že se z Charty základních práv stane závazný text, ale nová Smlouva navíc umožní institucionální vývoj v oblasti svobody, bezpečnosti a práva.
Mohli bychom hovořit o řadě dalších témat, na které poukazuje zpráva a na které poukazovali poslanci EP v posledních měsících. Myslím, že i v tomto směru bychom mohli pokračovat ještě po rozpravě. Ještě předtím asi nechám pana Barrota (mám to vlastně říkat já, paní předsedající?), aby navázal.
Jacques Barrot
místopředseda Komise. - (FR) Paní předsedající, také já bych rád, a tímto přátelsky zdravím paní ministryni Yadeovou, poděkoval zpravodaji panu Cataniovi a výboru, ale k výboru se ještě dostanu, pane Deprezi.
Vámi předložená zpráva je podrobná a obsažná, jak už uvedlo předsednictví. Pane Catanio, základní práva jsou jádrem evropské integrace a Komise se samozřejmě plně angažuje v podpoře důsledného dodržování těchto práv v praxi.
Ve zprávě zdůrazňujete, že členské státy a orgány ještě musejí učinit velký pokrok. Je pravda, že musíme dále posilovat podporu a uplatňování základních práv uvnitř Unie. Unie musí jít příkladem nejen v zájmu důvěryhodnosti své vnější politiky, nýbrž i v zájmu nastolení důvěry mezi členskými státy, oné vzájemné důvěry, která je nezbytná, má-li opravdu fungovat skutečný prostor svobody, bezpečnosti a práva.
Vaše zpráva předkládá důležitá doporučení a souhlasíme s vámi v tom, že je nutné více kontrolovat, zda jsou legislativní návrhy v souladu s Chartou, zlepšit přijímání migrantů a žadatelů o azyl, zaručit, že v boji proti terorismu se budou plně dodržovat základní práva, zdvojnásobit úsilí v boji proti diskriminaci, zlepšit postavení Romů v celé Evropské unii a já bych k tomu ještě doplnil, že je třeba navázat užší spolupráci s Radou Evropy. Jsem odhodlán se tomu osobně věnovat.
Doporučení a oprávněná kritika by ovšem neměly zastřít skutečné pokroky, jichž Komise a Evropská unie dosáhly na poli základních práv - jak to řekla před chvilkou paní Yadeová. Mám na mysli nedávné přijetí rámcového rozhodnutí o rasismu a xenofobii Radou a přijetí rámcového rozhodnutí o ochraně údajů ve třetím pilíři, i když to považujeme jen za první etapu.
Komise nedávno navrhla nový právní předpis o právu na azyl, který vychází z vůle zajistit vysoký stupeň ochrany. Připomněl jsem členským státům jejich povinnost dodržovat základní práva při provádění směrnice o navracení nelegálních přistěhovalců a budu to hlídat.
Náš legislativní arzenál doplní nový návrh směrnice o zákazu diskriminace mimo pracoviště. Rovnost mužů a žen, což je oblast, v níž se Evropská unie snaží být na špici, je předmětem návrhu Komise na zlepšení sladění rodinného a pracovního života, který předpokládá prodloužení minimální délky mateřské dovolené.
Samozřejmě, dámy a pánové, je třeba dbát na to, aby základní práva byla součástí našich textů, zároveň je ale třeba prověřovat jejich uplatňování v praxi. Tento úkol je velmi důležitý a chceme-li jej úspěšně splnit, musíme zavést opravdovou strategii dodržování základních práv uvnitř Evropské unie. Budoucí víceletý program, tzv. Stockholmský program, by dle mého názoru měl obsahovat sdělení, které definuje tuto politiku dodržování základních práv uvnitř Unie a vysvětlí možnosti a omezení činnosti Komise na tomto poli.
Základní práva musejí být co nejúčinnější. Nemá smysl pořád vymýšlet nové a nové právní předpisy. Řekl bych, že základní normativní rámec máme - Evropskou úmluvu o lidských právech a Chartu základních práv. Od Rady Evropy teď dostáváme informace o porušování základních práv.
Konečně, jak jste sami zdůraznili, máme nyní nástroj - Agenturu pro základní práva - a paní ministryně připomněla, že agentura podléhá doložce o přezkumu mandátu, který bude proveden koncem příštího roku. Je pravda, že tyto nástroje musíme důsledně využívat.
Zaprvé - pokusím se to shrnout - legislativní činnost Unie musí být bez jakékoli chybičky. Musíme zajistit systematickou a přísnou kontrolu souladu evropských právních předpisů s Chartou základních práv.
V roce 2005 Komise definovala metodiku kontroly souladu návrhů s předpisy a musíme ještě posílit uplatňování, používání této metodiky. Je opravdu zapotřebí, abychom během celého legislativního postupu měli na paměti dodržování těchto základních práv.
A dále je samozřejmě nutné intervenovat v případě potřeby u členských států. V budoucím Stockholmském programu chci řádně vysvětlit přístup Komise k takovým intervencím. V souladu s pravomocemi, které nám vymezuje Smlouva, můžeme zasáhnout dvěma způsoby.
Zaprvé, když je používání právního předpisu Společenství v nějakém členském státě problematické z hlediska základních práv, musí Komise obvykle sehrát svou úlohu strážkyně smluv, což může zahrnovat i zahájení řízení o nesplnění povinnosti. Musíme se zamyslet nad situacemi, a bezpochyby je vyjmenovat, kdy takové porušení základních práv musí vést právě k zahájení řízení o nesplnění povinnosti. Budu velmi bedlivě sledovat dodržování základních práv, zejména práv dětí, při provádění tzv. návratové směrnice (ale to už jsem říkal) členskými státy. Zasáhl jsem do projektu snímání otisků prstů v kočovnických táborech v Itálii a připomněl jsem při té příležitosti, že je nutné dodržovat právo Společenství a základní práva, zvláště pak předpisy o ochraně osobních údajů.
Dochází i k situacím, kdy zacházíme nad rámec pravomocí Společenství. Takové politické postupy můžou být za určitých okolností nezbytné, nemůžeme-li využít národní mechanismy.
Co se týče tajného zadržování vězňů ze strany CIA, Komise několikrát intervenovala u Polska a Rumunska a zdůrazňovala, že je třeba zahájit šetření. Polsko ve své odpovědi informovalo Komisi, že zahájilo trestní vyšetřování. Rumunský senát provedl šetření, které by ještě mělo být doplněno s přihlédnutím ke druhé zprávě Rady Evropy.
Vím, že ve své zprávě, pane Catanio, narážíte na nechvalně známý článek 7, který je tak trochu jaderným zastrašováním, a kladete si otázku, proč jsme jej nevyužili. Mohl jsem jej použít jako pohrůžku. Pravda je, že když jsem upozornil Bulharsko, že je opravdu zapotřebí zpochybnit udělení ceny za žurnalistiku novináři známému pro odporné výpady vůči Romům, byla mu tato cena nakonec odebrána. Je také ale pravda, že musíme uvažovat i o využití článku 7.
Dále se samozřejmě musíme snažit konkrétně posílit lidská práva v oblastech, která jsou klíčová pro společný prostor k životu. Práva dětí! Tak ta se dotýkají všech politik Unie. Zároveň je to ale i oblast, v níž můžeme učinit konkrétní pokrok. Připomínám, že v evropské azylové politice jsme řekli, že nelze zadržovat nezletilé osoby bez doprovodu. Obecně jsme zdůrazňovali, že dětem je nutno věnovat zvláštní pozornost.
Co se týče reformy Dublinu II, kladli jsme důraz na požadavky související se slučováním rodin. Děkuji také francouzskému předsednictví, že nás ještě více podnítilo k zavedení mechanismu rychlého varování, který je potřebný k předcházení únosům dětí. A dále v březnu 2009 navrhnu přezkum rámcového rozhodnutí o boji proti pohlavnímu vykořisťování dětí, dětské pornografii a boji proti obchodu s lidmi.
K ochraně osobních údajů potřebujeme globální a přepracovanou strategii, která bude zahrnovat i přezkum směrnice 95/46. Tento přezkum se bude opírat o hodnocení ve světle technologického pokroku.
K právu na azyl jsem se již vyjádřil. Pokud jde o boj proti rasismu a xenofobii, teď už pochopitelně máme text - francouzskému předsednictví patří díky za to, že nám umožnilo konečně tento text přijmout. Nezbývá než text začít používat a musíme zamezit tomu, aby hospodářská krize vedla k rozšíření xenofobie a rasismu především u lidí, kteří vytvářejí veřejné mínění. Musíme se ujistit, že základní práva jsou opravdu dodržována ve všech oblastech souvisejících s bojem proti terorismu. Sdělení o rasismu a xenofobii by mohlo definovat způsob, jak zefektivnit činnosti v této oblasti.
Konečně v roce 2010 by Komise měla předložit zprávu o zločinech, jichž se dopustily totalitní režimy. Chceme tak podpořit kulturu usmíření, která je Evropské unii vlastní, tím že uznáme existenci zločinů a obětí, a tak odstraníme rozdíly, které přetrvávají mezi novými a starými členskými státy, neboť staré členské státy stále ještě nemají dostatečné povědomí o tragických dějinách nových členských států. Jedná se o rozsáhlou akci, strategii, která musí pečlivě sledovat provádění zásad, jež si Evropská unie vytyčila.
Panu Cataniovi chci říci, že z jeho zprávy pochopitelně přejmeme celou řadu myšlenek, které naplní Stockholmský program.
Nyní se dostávám k otázce pana Depreze. Děkuji mu a chci mu říci, a teď hovořím i k členům jeho výboru, že pro mne jakožto komisaře zodpovědného za spravedlnost, svobodu a bezpečnost je velkou oporou a štěstím, že pracuji s náročným výborem, který je však zároveň výborem mimořádně pozorným a angažovaným ve všech těchto složitých problémech, u nichž jsme nuceni hledat přesnou rovnováhu mezi bezpečnostními potřebami, pochopitelně oprávněnými, a naplněním všech svobod a spravedlnosti.
Je pravda, že prostor svobody, bezpečnosti a práva zaznamenal pokrok. Nicméně nyní, po Tampere, po Haagu, je naším úkolem příprava víceletého, tzv. Stockholmského programu a pro mě je zatím předčasné rozvíjet konkrétní představy o obsahu budoucího víceletého programu. Zmíním alespoň několik bodů a zároveň se omlouvám, že hovořím snad příliš dlouze.
Zaprvé, účinné dodržování základních práv v Unii musí být zásadou, která bude jádrem celého víceletého programu.
Zadruhé, v centru našeho zájmu musí stát každá lidská bytost, ať je to evropský občan nebo státní příslušník třetí země, který pobývá na našem území. Musíme vybudovat Evropu, jež přinese výsledky prospěšné lidem. K takové Evropě dojdeme cestou obhajoby jejich práv, zajištěním jejich bezpečnosti a jejich ochranou, což platí zvláště pro ochranu těch nejohroženějších, jako jsou například oběti, jakož i zárukou lepšího přístupu k právní ochraně.
Chci poděkovat paní Yadeové za zmínku o procesních právech. Pro mě je to velmi důležitý text. Mám pocit, že bude třeba překonat určité odmítavé postoje, tento text je však nezbytný, chceme-li dospět k vzájemnému uznávání soudních rozhodnutí, chceme-li zajistit, aby právo bylo všude v Evropě vykonáváno s určitými procesními zárukami. Je to zcela nezbytné.
Evropský soudní prostor by samozřejmě také měl zjednodušit volný pohyb občanů, obchodní styky, zároveň ale musíme mít na paměti, že musíme bojovat s trestnou činností a s terorismem v souladu s právem. Evropský právní model se prosadí díky rovnováze a soudržnosti, pokud vložíme úsilí do zlepšení důvěry a vzájemného uznávání.
Zatřetí, vnější rozměr prostoru svobody, bezpečnosti a práva. Tento vnější rozměr musí být zabudován do vnitřního rozměru a doplňovat jej. Nelze bojovat proti obchodu s lidmi, aniž bychom se zabývali jevy v zemích, kde tento obchod často začíná. A pak celá přistěhovalecká politika, politika koordinovaného řízení migračních toků zapadá do této představy o propojení vnějšího a vnitřního rozměru.
Komise se chystá předložit sdělení o budoucích prioritách v květnu 2009. Poté proběhne politická diskuse před přijetím třetího víceletého programu na konci roku 2009. Avšak musím říci, jak jsem řekl už dnes ráno před koordinátory Výboru pro občanské svobody, spravedlnost a vnitřní věci, že při přípravě tohoto víceletého programu opravdu potřebujeme Evropský parlament. Nepochybuji o tom, že se můžeme spolehnout na vaše náměty, na vaše návrhy.
Je pravdou, že prostor svobody, bezpečnosti a práva zaznamenal pokrok, je ale také pravdou, že svým způsobem stojíme teprve na počátku opravdového soudního společenství, kdy se budeme moci pohybovat v evropském prostoru a zároveň v něm uplatňovat svá práva bez ohledu na to, v jakém členském státě se právě nacházíme. Je to důležité, pokud skutečně chceme, aby myšlenka evropského občanství nabyla v životě evropských občanů konkrétního smyslu.
Ještě máme před sebou hodně práce, je to velmi poutavý úkol a já ještě jednou děkuji Evropskému parlamentu, zejména jeho Výboru pro občanské svobody, spravedlnost a vnitřní věci, za pomoc, kterou nám s takovým zanícením a přesvědčením poskytuje.
Ignasi Guardans Cambó
Paní předsedající, pro svůj příspěvek využiji řečnickou dobu, která byla přidělena mé parlamentní skupině, a také dobu přidělenou mé kolegyni Viktórii Mohácsiové jménem Výboru pro kulturu a vzdělávání.
Začnu určitě blahopřáním zpravodajovi ke skvěle odvedené práci a k jeho úsilí, jehož jsem byl očitým svědkem, dosáhnout konsensu s ostatními skupinami ohledně obsahu jeho zprávy.
Stoprocentně sdílím se zpravodajem jeho angažovanost v obhajobě lidských práv a dobrou vůli zajít ještě dál. Je pravda, a plně souhlasím s tím, co řekl ve svém vystoupení, že v Evropě leckdy zažíváme paradox, když hájíme lidská práva a upozorňujeme na ně v jiných částech světa a přitom přehlížíme nepřijatelnou diskriminaci na našem vlastním území, protože někdy nemáme v takové situaci dostatečné nástroje k boji.
Na takové situace je opravdu třeba poukazovat a právě tento Parlament k tomu má plné oprávnění.
Zpravodaj je svědkem, že jsme vedli diskusi o tom, zda by nebylo užitečné zahrnout do této zprávy i jiné společenské problémy naší společnosti, jež přesahují otázku lidských práv.
Myslím, že některé odstavce této zprávy - a ještě více to platí pro její původní verze - trochu trpí tím, že mají přílišnou snahu vyřešit úplně všechno, nejen pouze lidská práva, nýbrž všechny společenské problémy, jimž Evropa v současnosti čelí.
To může leckdy naši činnost oslabit. Od nedostačujícího bytového fondu až po zaměstnanost starších lidí: ano, to jsou problémy, které je třeba řešit, ale nejsem si vůbec jist, že bychom se jimi měli zabývat ve stejném balíčku nebo na stejném seznamu s obhajobou základních práv.
Je nicméně jistým faktem, že uvnitř našich hranic máme závažné problémy, problémy, které postihují především jednotlivce, i problémy dotýkající se celých skupin, sociálních skupin, jež jsou přehlíženy, jež jsou diskriminovány kvůli pohlaví, sexuální orientaci, etnické příslušnosti, náboženské příslušnosti a tak dále. Na tyto problémy musíme upozorňovat a řešit je globálně. Na této práci se samozřejmě podílí Rada Evropy a ve zprávě je tento významný orgán po zásluze zmíněn.
Výbor pro kulturu v této souvislosti poukázal na jeden velmi konkrétní problém, který bych zde chtěl zdůraznit jménem kolegyně Viktórie Mohácsiové, která za toto téma zodpovídala ve Výboru pro kulturu. Jedná se o diskriminaci romských dětí ve vzdělávacím procesu.
Zpráva obecně velmi dobře řeší problémy postihující děti v nejrůznějších oblastech a zvláště se zabývá diskriminací, jíž trpí děti z romského etnika. Zpráva také uvádí, že je zapotřebí, aby se sdělovací prostředky - jak už zde zaznělo - a zainteresované strany, např. nevládní organizace a společenská sdružení, zapojily do tohoto boje proti diskriminaci.
Zpráva obsahuje velmi mnoho poučného materiálu a společnost musí být informována o tom, co tyto hodnoty znamenají. V tomto ohledu nesou význačnou odpovědnost jak sdělovací prostředky, tak celý sektor vzdělávání.
Kinga Gál
jménem skupiny PPE-DE. - (HU) Evropský parlament může jen těžko přijmout komplexní rozhodnutí o stavu základních práv v Evropské unii, protože právě tato základní práva by měla nejméně podléhat stranickým a politickým vlivům. Místo toho bychom měli vycházet z nezávislých fakt a údajů zbavených jakéhokoli pokrytectví. Skutečnost, že jsme ve zkoumaném období zřídili Agenturu Evropské unie pro základní práva, je jasný signál vyslaný Parlamentem a samozřejmě námi všemi. Možná právě tento orgán se tohoto úkolu zhostí v nadcházejících letech. Zároveň je samozřejmě velmi důležité, jaký signál k základním právům vyšle Evropa svým občanům. Jak tyto problémy řeší? Je vůbec schopna vyřešit skutečné obtíže, jimž mnoho lidí čelí?
K návrhu zprávy bylo předloženo 240 pozměňovacích návrhů, které jsou dokladem mnohovrstevnatosti některých problematických a diskutabilních otázek. Z původní, velmi sporné zprávy se díky zpravodajovi a stínovým zpravodajům podařilo úspěšně poskládat několik přijatelnějších textů. To neznamená, že mezi politickými skupinami nepřetrvávají rozpory ohledně principiálních otázek, neboť určitě panují velmi rozdílné názory na kontroverzní odstavce, které jsou odrazem zásad a často emočních postojů, přičemž tyto otázky leckdy spadají do pravomoci členských států. Koneckonců západní polovina Evropy téměř vždy chápe, že uplatňování základních práv znamená žít svobodně bez diskriminace, ať se jedná o početné menšiny přistěhovalců nebo o diskriminaci kvůli etnickému původu či sexuální orientaci. V nových členských státech zatím ještě nejsme ve stavu, kdy bychom hovořili o touze využívat svých základních práv. V řadě případů se stále ještě obáváme o své základní svobody, a co se týče menšin, hovoří se o milionech příslušníků domorodých menšin, jejichž základní práva jsou v nových členských státech nadále porušována. Tato zpráva se musí zabývat i těmito otázkami. Zároveň je v textu mnoho vět, které je ještě třeba projednat a nebylo u nich dosaženo konsensu, což je pro Evropskou lidovou stranu nepřijatelné. Nezapomínejme však, že ochrana našich základních práv může v praxi u každého jednotlivce vypadat jinak. Při řešení těchto otázek je nejdůležitější vzájemná úcta. Ta by nám mohla pomoci i v této situaci.
Martine Roure
jménem skupiny PSE. - (FR) Paní předsedající, paní ministryně, pane komisaři, všichni víme, že ochrana základních práv je úhelným kamenem provádění evropského prostoru svobody, bezpečnosti a práva. Evropská unie chce dosáhnout působivých výsledků a vytvořila si antidiskriminační právní předpisy. Ovšem přestože jsme rychlí při upozorňování na stav lidských práv ve světě, musíme si především, jak jste řekla, paní ministryně, zamést před vlastním prahem. Proto dnes požadujeme aktivní politiku boje proti všem formám diskriminace a úctu k lidské důstojnosti zvláště ve vězeních, protože lidskost se často zastavuje právě před jejich branami.
Povšimněme si na druhé straně, že v současné krizi vlády zřejmě konečně objevují evropské občany žijící v chudobě a nejisté situaci, přestože mají práci. Extrémní chudoba a vyloučení ze společnosti jsou porušením všech základních práv. Musíme bojovat s nespravedlností, jíž čelí osoby žijící v extrémní chudobě a chudí pracovníci.
Evropa musí zopakovat, že veškerá základní práva včetně práv sociálních jsou nedělitelná. Jak mohou lidé uplatňovat svou svobodu projevu, když nemají přístup k bydlení, když žijí na ulici nebo nemají přístup ke zdravotní péči? Musíme vyslyšet takové lidi a každému z nich zajistit všechna základní práva zaručená Chartou - právo na důstojný život, na kvalitní zdravotní péči, na slušné bydlení, na přístup ke službám obecného zájmu, na minimální příjem.
Na závěr bych, když dovolíte, připomněla slova otce Josepha Wresinského, zakladatele hnutí ATD Čtvrtý svět: "Tam, kde jsou lidé odsouzeni k životu v extrémní chudobě, jsou porušována lidská práva. Je naší svatou povinností sjednotit se a společně tato práva hájit."
Alexander Alvaro
jménem skupiny ALDE. - (DE) Paní předsedající, paní Yadeová, pane místopředsedo Komise, dnes slavíme 20. výročí Sacharovovy ceny a minulý týden jsme si připomněli 60. výročí Všeobecné deklarace lidských práv - a tyto dvě události nebyly nikdy tak aktuální jako nyní. Musíme posílit naši neustálou snahu o naplňování lidských a základních práv nejen v Evropě, nýbrž po celém světě.
Paní Yadeová, velmi si vás vážím za odvahu, s níž jste na tomto místě kritizovala vztahy vaší vlastní vlády s Libyí. Na to by si troufl málokdo a myslím, že právě takto je nejlépe vystiženo úsloví "nejprve si musíme zamést před vlastním prahem".
V roce 2004 se Evropskému parlamentu dostalo ujištění, že tato skupina komisařů se bude starat o základní práva. Zatím bohužel k tomuto tématu ještě nebyla předložena zpráva a naneštěstí jsme byli svědky porušování svobody cestování do Itálie, svobody vyjadřování v členských státech a porušování práva na soukromí, mimo jiné, ve Spojeném království.
Základní práva jsou jako svalstvo - pokud se nepoužívá, odumře. Pomožte nám dnes v procvičení tohoto svalstva, tak abychom znovu nalezli základ pro důstojné soužití v našich společnostech i do budoucna.
Tatjana Ždanoka
jménem skupiny Verts/ALE. - Paní předsedající, nejprve bych ráda poděkovala našemu zpravodaji panu Cataniovi za jeho velkou snahu přihlédnout k pozměňovacím návrhům, jež předložily politické skupiny. Byl to velmi ctižádostivý úkol a doufám, že zpráva o základních právech v EU bude nakonec přijata.
Co se týče budoucnosti, podle názoru mé skupiny by naším cílem při přípravě takových zpráv nemělo být pouze poukazování na problémy, ale měli bychom také konkrétně ukázat prstem na členské státy, v nichž jsou určitá základní práva porušována. V tomto smyslu jsme nedávno poslali předsedovi Parlamentu dopis, podepsaný oběma předsedy skupiny Zelených. Samozřejmě všichni tušíme, o jaké členské státy v případě porušování konkrétních lidských práv jde, ale domníváme se, že i Evropané musejí mít jasnou představu o tom, kdo ignoruje naši klíčovou zásadu dodržování základních práv.
Pokud jde o text samotný, hluboce lituji, že někteří kolegové opomíjejí skutečnost, že nejsou důležitá jen občanská a politická práva. Podle mého názoru mají stejnou důležitost i práva ekonomická, sociální a kulturní.
Do konečné verze textu byla zahrnuta řada návrhů skupiny Zelených. Jedná se o následující návrhy - ochrana soukromí při boji proti terorismu; potřeba ratifikovat Rámcovou úmluvu o ochraně národnostních menšin a Evropskou chartu regionálních či menšinových jazyků; a zákaz diskriminace osob bez státní příslušnosti. Vyzýváme rovněž členské státy, aby ratifikovaly úmluvu OSN o zdravotním postižení a aby výboru OSN pro odstranění rasové diskriminace umožnily přezkoumat konkrétní případy.
V mé zemi, Lotyšsku, nemůže více než 350 000 tzv. neobčanů, z nichž mnoho se v této zemi narodilo, dokonce ani volit v komunálních volbách. O tomto problému se bohužel zpráva nezmiňuje kvůli zásadě neuvádět jména konkrétních členských států, avšak já chci zdůraznit, že odpíráme-li lidem s trvalým pobytem právo na účast v politickém životě na místní úrovni, ohrožujeme tak jejich integraci do společnosti a politickou integraci. Proto je zcela nezbytné zaručit těmto lidem volební právo.
Konrad Szymański
Paní předsedající, mám silné námitky proti nejméně dvěma tématům uvedeným v této zprávě. První z nich je otázka sexuální orientace, druhá se týká takzvaných reprodukčních práv.
Návrhy, jejichž smyslem je umožnit všeobecný přístup k potratům a uznat takzvané homosexuální sňatky ve všech členských státech Evropské unie, nemají se základními právy nic společného. Neexistuje žádný mezinárodní dokument, který by podpořil takovýto výklad práva uzavřít manželství. Navíc pro tyto návrhy neexistuje ani žádný právní základ v samotném právu EU. Vytrvalou snahou zapracovat tato témata na seznam základních práv usiluje evropská levice o to, abychom si na tyto myšlenky zvykli. Mohu vás však ujistit, že náš souhlas nikdy nezískají.
Chci se zeptat zástupců Evropské komise, zda má Komise skutečně v úmyslu předložit návrh směrnice o boji proti homofobii a jaká ustanovení by tato směrnice případně obsahovala? Domnívá se Komise, že existuje právní základ pro předložení návrhu směrnice o vzájemném uznávání statusu homosexuálních párů ve všech členských státech Evropské unie? Má Komise takové plány? Je cílem navržené směrnice o diskriminaci mimo pracoviště prostrčit zadními vrátky do členských států Evropské unie uznávání takzvaných homosexuálních sňatků? Vyžaduji přesnou a vyčerpávající odpověď na tyto složité právní otázky.
Miguel Portas
jménem skupiny GUE/NGL. - (PT) Evropa se snaží pečlivě sledovat stav lidských práv ve všech koutech světa (a je to dobře), a proto dnes slavíme 20. výročí Sacharovovy ceny. Je správné, že tak Evropa činí, ale - a to je hlavní smysl zprávy pana Catanii - nedostatečně sleduje, jak jsou základní práva respektována na našem vlastním území. Tato problematika by se pro Komisi a Radu měla opravdu stát politickým programem pro současnost i budoucnost, neboť naše autorita při diskusích o základních právech mimo Evropu závisí na tom, jak sami tato práva dodržujeme.
Uvedu příklad konkrétního a důležitého problému. Je nepřijatelné, že několik vlád v současnosti odmítá přijmout vězně z Guantánama, a to i v případech, kdy jim nebyla prokázána vina. Naopak moje vláda se rozhodla tyto vězně přijmout a já jí k tomuto přístupu blahopřeji. Nicméně uvedla, že tak činí, aby pomohla americké vládě, a v tom spočívá problém. Právě ve snaze pomoci Washingtonu některé vlády souhlasily s přijímáním nezákonných letů. Musíme přijmout vězně, jejichž vina nebyla prokázána, jestliže a až o to požádají. Není naším úkolem pomáhat jiné zemi z problémů, které si sama způsobila.
Georgios Georgiou
jménem skupiny IND/DEM. - (EL) Pane předsedající, mezinárodní diskuse o lidských právech je samozřejmě velmi užitečná. Je proto mou povinností pochválit zpravodaje, pana Cataniu, za jeho citlivý přístup a za to, jak úporně trvá i na ochraně lidských práv uvnitř Evropy. Chci ovšem při této příležitosti vystoupit a upozornit Parlament na nový aspekt, který se tentokrát netýká menšin, porušování lidských práv ve světě, uprchlíků z hospodářských či politických důvodů, evropských podskupin, náboženských menšin, homosexuálů a tak dále, nýbrž se týká samotných Evropanů, kteří kvůli bouři vypuknuvší v důsledku hospodářské krize budou rozděleni do kategorií, jež vyžadují ochranu lidských práv.
Obávám se, že budeme čelit jevu, kdy skupiny Evropanů přijdou o svůj status kvůli nezaměstnanosti a nedostatečné sociální ochraně, skupiny, které se možná uchýlí k demonstracím a reakcím, které možná ohrozí hospodářské a politické ekonomiky po celém evropském kontinentu. Evropská unie by těmto skupinám měla neprodleně zajistit jejich lidská práva a chránit je. Nedávné smutné události, k nimž došlo v Řecku, pochopitelně postihují celou Evropu, která se v dnešní době netěší tomu luxusu jako v minulosti, kdy se mohla zabývat právy cizinců a menšin, a která je dnes nucena zasahovat při závažných problémech evropských občanů, jimž hrozí, že pokud jde o jejich práva, budou na tom hůře než ti, jež Evropská unie obdařila svou pohostinností. Okamžik, v němž musí Evropa řešit nové problémy s lidskými právy evropských občanů, bohužel přišel bez varování.
Koenraad Dillen
(NL) Paní předsedající, nemluvme o oprátce v domě oběšencově. Zpráva EU o lidských právech je opět plná sebechvály toho, jak moc se Evropa stará o porušování lidských práv v nejrůznějších částech světa. Před tím ale neutečeme - v pozadí politiky EU v oblasti lidských práv stojí až příliš často selektivní a pokrytecké pohoršení.
Především, jak už zde zaznělo dokonce i z úst našich levicových kolegů poslanců, neměl by si Evropský parlament nejprve dát tu námahu a zamést si před vlastním prahem? Koneckonců před necelými dvěma měsíci tento Parlament, který s takovým nadšením hájí svobodu slova ve všech koutech světa, od Antarktidy po amazonské deštné pralesy a od Abú Ghrajbu po Harare, tuto svobodu sám porušil ve svém vlastním sídle.
Můj kolega Frank Vanhecke, který je vedoucím nakladatelem místní vlámské tiskoviny a byl pronásledován belgickou vládou a soudci politicky dosazenými touto vládou kvůli trestnému činu plynoucímu z jeho názorového přesvědčení, nedostal ani možnost hájit se, když tento Parlament minulý měsíc rozhodl o tom, že ho zbaví politické imunity. Ještě ke všemu právě dnes, kdy slavíme Sacharovovu cenu, byl v tomto Evropském parlamentu rozhodnutím Konference předsedů zakázán film Fitna Geerta Wilderse, jenž se v Nizozemsku stal terčem pohrůžek smrti od islámských fanatiků. Ať žije svoboda slova a projevu! Zdá se však, že pro tento Parlament to neplatí.
Stefano Zappalà
(IT) Paní předsedající, dámy a pánové, zpráva pana Catanii je bezpochyby významným milníkem v životě Evropské unie, neboť potvrzuje situaci, která v Unii panuje.
Je nepochybné, že silné migrační tlaky, pod nimiž se Evropská unie několik let nachází, spolu s podstatnými vnitřními změnami probíhajícími v samotné Unii způsobily a způsobují mnoho problémů jak členským státům, tak evropským i mimoevropským občanům. Je rovněž nepochybné, že Evropská unie má jasné povinnosti, mezi něž patří zajištění kontroly nad situací, zároveň ale musí v maximální možné míře dodržovat lidská práva, jakož i respektovat a chránit své vlastní občany a organizační systémy v jednotlivých členských státech.
Z této mimořádně dlouhé a podrobné zprávy nicméně jako by vyvstávala obecná kritika členských států kvůli porušování práva, k němuž dochází na jejich území a tedy pod jejich dohledem. Některé pasáže zprávy nastiňují obrázek Evropy, který podle mého názoru neodpovídá skutečnosti, a zdá se (samozřejmě způsobem, jaký zpravodaj, alespoň jak se domnívám, nezamýšlel), jako by přednost měli ti, kteří leckdy nedodržují pravidla, místo těch, kteří je dodržují nebo zajišťují jejich dodržování.
Celkově vzato sice některé části zprávy podporuji, ovšem u jiných bych doporučil, aby byly v obecném zájmu přepsány. Na závěr dovolte, paní předsedající, abych dal najevo svou osobní solidaritu s Vatikánem, který se stal terčem útoků během rozpravy v tomto Parlamentu.
Jan Marinus Wiersma
(NL) Paní předsedající, dnes opět vedeme důležitou rozpravu o podpoře lidských práv, která určuje tón postavení a úlohy Evropského parlamentu a Evropské unie. Do určité míry také určuje, kdo jsme. Jakožto Evropané si vysoko ceníme dodržování univerzálních a nedotknutelných práv každého jednotlivce bez ohledu na to, v jaké části světa onen jednotlivec žije. Přestože naše společné hodnoty, rovné příležitosti a úcta k základním právům jsou nedílnou součástí evropských smluv a základem Evropské unie, není zdaleka tak jisté, že jeden druhého voláme k zodpovědnosti v případě, že se něco pokazí. Tato zpráva pana Catanii na to právem poukazuje a já k tomu chci blahopřát zpravodaji i všem těm, kteří mu s tímto přístupem pomáhali.
Zajímalo by mě, co si pan komisař myslí o tom, že bychom u nás v Evropské unii měli znovu zvážit, zda by nešlo zavést lepší pravidla pro vzájemné volání k zodpovědnosti v případech, kde se zřejmě jedná o lidská práva.
Chtěl bych se zaměřit na jedno konkrétní téma ze zprávy, a sice postavení Romů v Evropské unii. Nejenže jsou tou nejvíce diskriminovanou skupinou v Evropě, jsou i nadnárodní menšinou, která se pohybuje napříč hranicemi. Po propuknutí násilností na Romech v Itálii, je tomu již více než rok, jsme si jasně uvědomili, že striktně vnitrostátní pravomoci při zajišťování dodržování jejich práv selhávají.
Prvotní odpovědnost za péči o občany leží pochopitelně na bedrech členských států, ovšem každý členský stát musí jednat v souladu s evropskými a mezinárodními smlouvami. Až příliš často jsme však svědky toho, že se členské státy uchylují k takzvané zásadě nevměšování. Otázka menšin je chápána jako vnitrostátní výsada. To je dle mého názoru nadále nepřijatelné. Jak jsem řekl, měli bychom zahájit diskusi a zamyslet se nad tím, jak se v Evropské unii dohodnout na řešení porušování lidských práv uvnitř samotné EU a jak ukončit politiku, podle níž se jeden druhého neodvažujeme volat k zodpovědnosti.
Sophia in 't Veld
(NL) Paní předsedající, nejprve bych chtěla vřele poděkovat francouzskému předsednictví a poblahopřát mu k iniciativě, kterou vyvinulo v rámci OSN ke zrušení trestnosti homosexuality. To je podle mě fantastický krok kupředu, protože diskriminace lesbiček, homosexuálů, bisexuálů a transsexuálů je bohužel, jak se obávám, stále denním chlebem, dokonce i v Evropě.
Podle mého názoru by se Evropa měla stát tím nejlepším příkladem uplatňování zásady, podle níž jsou si před zákonem všichni rovni. V této souvislosti antidiskriminační směrnice, která se v současnosti projednává, podle mě obsahuje příliš mnoho výjimek, které samy o sobě znamenají diskriminaci. Tyto výjimky je třeba odstranit.
Co se týče homosexuálních sňatků, chci zareagovat na slova jednoho z předchozích řečníků, pana Szymańského. Upřímně řečeno bez ohledu na to, na jaké straně politického spektra stojíte, je podle mě projevem civilizace, že se stát nevměšuje do toho, jakého si každý z nás zvolí partnera. Stát nemůže zakazovat vztahy kvůli náboženství, barvě pleti nebo sexuální orientaci. Volba partnera je čistě individuální volbou každého z nás. Se státem to nemá nic do činění.
Paní předsedající, na závěr bych se ráda dotkla problematiky údajů jmenné evidence cestujících (PNR), na niž narazila paní Yadeová. Musím říci, že Evropský parlament není příliš šťastný ze směru, jímž se ubírá Evropská rada. Toto téma jsme projednávali již v dřívějších rozpravách a doufám, že Rada bude v budoucnosti ochotna přihlédnout v této věci k doporučením Parlamentu.
Mario Borghezio
(IT) Pane předsedající, dámy a pánové, naše země může být právem vnímána jako čelný představitel boje proti diskriminaci a perzekuci a pokud jde o ochranu romských dětí, které zpráva pana Catanii věnuje podle mého velkou pozornost, musíme skutečně poděkovat ministru vnitra panu Maronimu. Díky rozsáhlé kontrole postavení romských dětí odhalil stav, na který se možná mělo přijít dříve.
Padesát procent romských dětí v těchto táborech je ponecháno svému osudu, nechodí do školy a není očkováno. Zpráva měla také poukázat na odpovědnost romských rodin, které místo toho, aby děti posílaly do školy, je posílají páchat trestnou činnost a vychovávají je způsobem, jenž zabraňuje jejich integraci. Vítám proto kroky těch vlád, které se tak jako italská vláda snaží o integraci romských dětí a dětí přistěhovalců, například do vzdělávací soustavy. Za tímto účelem pro ně otevírají přípravné třídy, kde se mohou začít učit našemu jazyku.
Repatriace údajně není řešením, jestliže v zemi původu hrozí nebezpečí. Odkud ale přistěhovalci pocházejí? Ve všech zemích, z nichž pocházejí, panuje nebezpečná situace, takže tento bod zprávy postrádá smyslu. Zásady ochrany lidských práv musíme používat selským rozumem, s evropskou národností, nikoli na základě ideologie těch, již nám kážou o ochraně práv a přitom hovoří ve jménu stran, mezi jejichž symboly je komunistický srp a kladivo. To je opravdu krásný pramen!
Eva-Britt Svensson
(SV) Pane předsedající, chci poděkovat zpravodaji, panu Cataniovi, za zprávu i za jeho angažovanost, která je silná jako vždy, a také za jeho práci ve prospěch dodržování základních práv. V otázce základních práv nemůžeme přistupovat na kompromisy. Pokud jde o základní práva, neexistují pro kompromis žádné důvody, politické ani kulturní.
Panu Szymańskému bych chtěla říci, že základní práva samozřejmě zahrnují i reprodukční práva. Zahrnují rovněž právo na sexuální orientaci. Teď je důležité, aby všechny orgány EU spolupracovaly na tom, že základní práva - Charta - nezůstanou jen hezkými slovy na papíře, ale že se budou skutečně provádět konkrétní opatření. Musíme zajistit dodržování základních práv a to platí pro všechny společenské skupiny. Děkuji.
Hélène Goudin
(SV) Pane předsedající, v členských státech a orgánech EU a v západním světě obecně existují závažné problémy s diskriminací namířenou vůči homosexuálům, bisexuálům a transsexuálům. V mnoha částech světa jsou tyto problémy ještě větší. Lidé tam kvůli svým sexuálním preferencím dokonce riskují uvěznění nebo popravu. To je samozřejmě zcela nepřijatelné a v roce 2008 už by se něco takového nemělo stávat.
Domnívám se, že lidská práva jsou všeobecná a nejsou relativní. Nemůžeme se dovolávat starých zvyklostí jako záminky pro obhajobu pronásledování homosexuálů, bisexuálů a transsexuálů. Ne, lidská práva platí pro všechny lidi na celém světě a tato práva musejí být posvátná. Každý, kdo se považuje za demokrata, musí převzít zodpovědnost a bojovat proti nesnášenlivosti za všech okolností.
Je dost znepokojivé, že mnoho poslanců tohoto Parlamentu se na homosexuály dívá nepřátelsky. Zvlášť výrazně se to projevilo předtím i poté, co jsem v Bruselu minulý týden hostila jednu výstavu. Při četbě komentářů jsem byla dočista zděšena, ale bohužel mě to nijak mimořádně nepřekvapilo.
Boj proti nesnášenlivosti a za lidská práva musí probíhat všude - s našimi přáteli, na úrovni členských států, uvnitř EU a celosvětově prostřednictvím OSN. Proto vítám příslušné iniciativy francouzského předsednictví. Měla jsem vlastně k dispozici minutu a půl. Děkuji.
Irena Belohorská
- (SK) Děkuji zpravodaji panu Cataniovi za zprávu o současném stavu základních lidských práv a svobod v Evropě.
Základní lidská práva jsou často porušována z důvodů boje proti terorismu, kdy dochází k porušování základního práva na soukromí, k ohrožení respektive k porušení ochrany osobních údajů, často dochází k diskriminaci.
Jsme svědky toho, že mnozí poslanci EP využili tuto zprávu k prosazování své stranické agendy požadováním autonomie. Autonomie nemá v rámci Evropské unie své místo, autonomie v 21. století jakožto politický útvar nemá své místo ani v Lisabonské smlouvě. V Evropské unii máme jako hlavní privilegium volný pohyb osob, a proto bychom autonomii mohli posouvat podle aktuální situace na trhu práce. Pouze zpátečníci a lidé, kteří nevidí hlavní myšlenku sjednocení států Evropské unie, si přihřívají svou separatistickou polívčičku na ohni nacionalismu a fašismu, a právě z tohoto důvodu odmítám jakékoliv zdůvodňování autonomie jako účinného způsobu řešení problémů tradičních společenství národnostních menšin.
Mihael Brejc
(SL) Toto je dosti rozsáhlá zpráva a já přemýšlím, jaký je její smysl. Skládá se ze 167 bodů na 28 stranách. Zpráva obsahuje všechny důležité prvky týkající se základních práv. Ovšem navzdory několika správně zdůrazněným bodům zpráva neodráží současný stav lidských práv. Neobsahuje žádná fakta nebo argumenty na podporu předkládaných tvrzení. Naproti tomu obsahuje mnoho slov, která si často protiřečí a jsou nerelevantní. Obsahuje také mnoho iluzí, což není dobré. Je plná výzev k příslušným orgánům, a přitom sama obsahuje ustanovení, které je v rozporu s právními předpisy.
Překvapuje mě, že pan Catania při zpracování své zprávy nevycházel z výročních zpráv veřejného ochránce práv. Kdyby tak učinil, mohl by srovnat vývoj v jednotlivých letech a všechny nás seznámit s učiněným pokrokem nebo naopak s nedostatkem pokroku. Nebudu rozebírat jednotlivé body, avšak zprávu prostě považuji za nekonzistentní. Přestože lhůta pro předkládání pozměňovacích návrhů byla prodloužena, obávám se, že tuto zprávu ani nelze pozměnit, protože postrádá přiměřenou věcnou a právní strukturu.
Naopak zpráva Výboru pro kulturu a vzdělávání je úplně něco jiného, neboť srozumitelně vyjadřuje postoj výboru k lidským právům ve 12 bodech. Myslím, že pan Catania měl v roli zpravodaje velmi dobré úmysly. Věřím, že byl veden upřímnou snahou shrnout stav základních práv co možná nejlépe, ovšem podle mého názoru tato zpráva i přes několik správně zdůrazněných bodů nesplňuje minimální podmínky pro seriózní rozpravu, čehož velmi lituji.
Obávám se, že bude-li tato zpráva schválena, dostane se nám ještě prudší kritiky ze strany veřejnosti. Proto si myslím, pane Catanio, že byste svou zprávu měl přepsat tak, aby poskytovala jasný obrázek stavu v roce 2004 a stavu současného.
Děkuji.
Stavros Lambrinidis
(EL) Pane předsedající, jedna věc je jistá - celosvětová hospodářská krize povede ke zvýšení vlny přistěhovalců do Evropy a tisíce legálních přistěhovalců, kteří již žijí mezi námi, se v jejím důsledku ocitnou bez práce. To s sebou nese velmi vysoké riziko nárůstu xenofobie a rasismu a je to i velkou hrozbou pro sociální soudržnost v evropských zemích. Hysterické střežení hranic za těchto okolností problém nevyřeší. Potřebujeme seriózní politiku pro integraci přistěhovalců v Evropě, politiku, díky níž se přistěhovalci ani jejich děti už nebudou cítit jako cizorodé prvky a díky níž se na ně ostatní přestanou dívat jako na cizorodé prvky v naší společnosti. A přitom tato diskuse v Evropě nyní ustala. Diskuse probíhala na Radě v Soluni, probíhala v Groningenu v roce 2004 a teď je jí konec. Důvod je alespoň podle mě velmi prostý - politikům v Evropě se nepodařilo přesvědčit své spoluobčany o tom, že rozmanitost je v současnosti jednoduše nevyhnutelná a že je pro naši společnost žádoucí. Tato politická vůle se musí vrátit do Rady, do Komise i do Parlamentu.
Inese Vaidere
(LV) Dámy a pánové, snaha o vytvoření univerzálního stanoviska nakonec vedla k tomu, že zpráva je jednostranná a nevyvážená. Vyvolává dojem, že situace v oblasti základních práv je v Evropské unii špatná. To je zjevně přehnané tvrzení, které nás diskredituje, ale vyhovuje těm zemím mimo EU, s nimiž vedeme dialog o lidských právech. Vůbec se nepřihlédlo k obrovským rozdílům v počtu menšin a přistěhovalců mezi jednotlivými státy. Bod 45 nepravdivě uvádí, že ve východoevropských členských státech je malé množství přistěhovalců. Před okupací Lotyšska byl podíl Lotyšů v Lotyšsku přibližně 80 % a podíl Rusů 8 %. Na začátku roku 1990, kdy okupace skončila, činil podíl Lotyšů pouze 51 %. Většinu zbývající části obyvatelstva tvořili v přímém důsledku rusifikace "rusky mluvící přistěhovalci". Lidé, kteří nemají zájem o integraci a o přijetí občanství, by neměli mít politické volební právo. Doporučení, podle nějž by příslušníci všech menšin měli mít právo mluvit a být vzděláváni ve svém mateřském jazyce, je v rozporu s právy domorodých obyvatel mluvit ve vlastní zemi vlastním jazykem. Bude-li tato zpráva přijata, budeme možná nuceni okamžitě navrhnout jinou zprávu Evropského parlamentu, tentokrát o ochraně Lotyšů a lotyštiny v Lotyšsku. Žádné pozměňovací návrhy nemohou tuto zprávu zlepšit - jediným řešením je zprávu zamítnout. Děkuji.
Michael Cashman
Pane předsedající, diskriminaci se stále dobře daří a najdeme ji ve světě i v Evropské unii. Proto chci poblahopřát francouzskému předsednictví k iniciativě, kterou vyvíjí v Organizaci spojených národů ve prospěch zrušení trestnosti homosexuality.
Je depresivní, že jsme dnes v tomto Parlamentu vyslechli slova nabádající k nesnášenlivosti. Diskriminace zanechává šrámy na našem světě a dovolte, abych řekl ostatním, že zanechává šrámy na duších těch, již se jí dopouštějí. Diskriminaci dávají slovo politici i takové orgány, jako je Vatikán, kteří by přitom měli být moudřejší. Proto vám chci poděkovat jménem těch lidí, kteří slyšet nejsou, protože pokud by promluvili, byli by jakožto homosexuálové nebo kvůli své pohlavní identitě zbiti, mučeni, uvězněni, případně by jim hrozil trest smrti, a to všechno jen kvůli jejich odlišnosti.
My zvítězíme. Podaří se nám dosáhnout rovnosti. Jako homosexuál jsem si to předsevzal. Dosáhneme rovnosti prostě proto, že spravedlnost a dobro jsou na naší straně. Děkuji předsednictví. Je to pro vás velká výsada, že můžete předsednictví zakončit takovým závazkem.
Armando França
(PT) Cílem programu z Tampere a Haagského programu, o nichž nyní vedeme rozpravu díky otázce Gérarda Depreze, je zřídit evropský prostor svobody, bezpečnosti a práva cestou základní spolupráce mezi členskými státy navzájem a mezi členskými státy a orgány EU. Tohoto cíle by se mělo dosáhnout pomocí posílených opatření, jež zaručují svobodu, bezpečnost a právo, což jsou neodmyslitelné součásti procesu evropské integrace. Naše Unie bude ovšem doopravdy existovat pouze tehdy, vytvoříme-li vedle vnitřního trhu a hospodářské spolupráce také společný prostor svobody, bezpečnosti a práva; pouze tehdy, budou-li se evropští občané také cítit svobodní a budou-li mít pocit, že jsou jejich základní práva zajištěna; pouze tehdy, bude-li pro všechny platit stejná spravedlnost. Z těchto důvodů je vývoj spolupráce v této oblasti mimořádně významný. Rozhodující ovšem bude Lisabonská smlouva, protože její ustanovení k této věci jsou svrchovaná a přinesou pravomoci Evropskému parlamentu a národním parlamentům.
Genowefa Grabowska
- (PL) Pane předsedající, mezinárodní společenství se otázkou lidských práv zabývá přibližně každých 20 let. V roce 1948 přijalo Všeobecnou deklaraci lidských práv. O téměř dvacet let později byly přijaty pakty o lidských právech a v roce 1989 byl přijat další dokument, konkrétně Úmluva o právech dítěte.
V Evropské unii zatím stále nejsme schopni připravit legislativní dokument nebo přijmout chartu, která by jakožto Charta základních práv měla právně závazný charakter.
Proto vítám zprávu pana Catanii, která se zabývá právy dítěte, a chci zdůraznit, že těmto právům bychom měli přikládat prvořadý význam, protože děti jsou budoucností Evropy a Evropu budou utvářet podle toho, jak je vychováme. Z těchto důvodů je třeba vymýtit chudobu, což je forma diskriminace postihující velmi mnoho evropských dětí. Musíme proti ní bojovat ve jménu dobré a spravedlivé budoucnosti Evropy.
Carlos Coelho
(PT) Příští rok, tedy v roce 2009, má být přijat nový víceletý program pro prostor svobody, bezpečnosti a práva. Výsledky z posledních deseti let jsou dobré, musíme se ale vyhnout trvalému pokušení dávat přednost bezpečnostním aspektům na úkor svobody a práva.
Kupříkladu v soudní spolupráci přináší používání zásady vzájemného uznávání velké výhody všem, kteří se v tomto prostoru pohybují, protiváhou této zásady by však měla být vhodná ochrana práv a procesních záruk jednotlivců v celé Unii, což se zatím nepodařilo.
K posílení bezpečnosti bylo zavedeno několik informačních systémů, avšak rámcové rozhodnutí o ochraně osobních údajů ve třetím pilíři dosud nebylo přijato, jak paní Rourová velmi dobře ví. Podpora a účinná ochrana základních práv jsou samotným jádrem naší demokracie a měly by představovat všudypřítomný cíl všech evropských politik. Základní práva jsou navzájem závislá a představují nedělitelný korpus práv. V tomto smyslu jsou zakotvena v Chartě základních práv. Proto je také absolutně nutné pozměnit Lisabonskou smlouvu, tak aby naše Charta měla právně závazný charakter.
Cataniova zpráva určuje několik priorit sahajících mimo jiné od sociálních práv k ochraně údajů a ochraně práv menšin. Nicméně v dnešní době poznamenané všeobecnou hospodářskou krizí musíme podle mého názoru věnovat zvláštní pozornost případům extrémní chudoby a vyloučení ze společnosti, které jsou samy o sobě porušením základních práv. Z toho důvodu se domnívám, že je nezbytné začlenit sociální rozměr a ochranu základních práv do všech politik EU a zároveň zajistit důslednou a přísnou kontrolu toho, zda legislativní návrhy tato práva neporušují.
Charles Tannock
Pane předsedající, jsem rád, že zpráva pana Catanii je upřímná a podrobná, i když s některými částmi nesouhlasím. Zveřejnění našich vlastních nedostatků v takovéto zprávě by nám mělo připomínat, že nemáme tak často kázat ostatním mimo EU. Řada poslanců tohoto Parlamentu stála frontu na to, aby mohla ztepat Ameriku kvůli mimořádnému vydávání a zkritizovat evropské vlády, které spolupracovaly se CIA. Osobně bych byl zděšen, kdybychom se CIA nijak nespolupracovali proti fanatickým teroristům, kteří chtějí zničit náš způsob života.
Ve zprávě není například ani zmínka o tom, jak Itálie deportuje pachatele trestné činnosti cizí národnosti. Takto populární a úspěšná politika je zjevně příliš kontroverzní na to, abychom ji zde vyzdvihovali. Je to rovněž vážný úder uštědřený slepému absolutistickému dogmatu, které zamořilo diskusi o lidských právech. Já bych si třeba přál, aby moje země, Spojené království, deportovala takové zahraniční zločince, jakým je italský občan v mém londýnském volebním okrsku, který zavraždil ředitele své školy, ovšem po odpykání trestu odnětí svobody mu soudci umožnili ve Spojeném království zůstat s odvoláním na jeho lidská práva. Evropští občané dodržující zákony si zaslouží vědět, že jsou jejich vlastní práva chráněna před lidmi, kteří by je chtěli napadnout.
Marios Matsakis
Pane předsedající, práva homosexuálů jsou v EU důležitým tématem a občas se stávají předmětem živé diskuse.
V poslední době se znovu začalo hovořit o právu homosexuálních párů adoptovat děti. V této souvislosti bych chtěl využít příležitosti k položení velmi přímé otázky Komisi a Radě: souhlasíte s krokem, a podpořili byste jej, který by umožnil homosexuálním párům mít právo na adopci dětí ve stejném rozsahu, jako mají heterosexuální páry, nebo se domníváte, že prvořadou důležitost má právo osvojeného dítěte být umístěno v heterosexuálním rodinném prostředí, a že je proto adopce homosexuálními páry nežádoucí a neměla by být v evropském právu umožněna? Od pana komisaře a paní ministryně očekávám takovou odvážnou a přímou odpověď, která pro nás bude cenná a velmi užitečná.
Kathy Sinnott
Pane předsedající, nejtragičtější epizody v dějinách lidstva pramenily z toho, že jedné skupině lidské rasy bylo jinou skupinou upřeno lidství. Zotročení, pronásledování a genocida byly v minulosti osudem těch, kteří byli kvůli jazyku, rase, náboženství nebo z jiného důvodu označeni za podlidi.
V EU si dnes rádi myslíme, že už jsme se povýšili nad takové barbarské skutky, přitom ještě dnes se stává, že se někomu upírá lidství kvůli věku, velikosti a schopnostem. Nenarozené děti a děti s postižením - i ty narozené - jsou mnoha lidmi vnímány jako podlidi, takže každý rok je v EU zlikvidováno více než milion dětí ještě před narozením a některé dokonce až po narození.
Na tomto krveprolévání je nejvíce šokující to, že je pácháno ve jménu lidských práv. Dovolte mi připomenout, že Všeobecná deklarace lidských práv, kterou i po 60 letech ctíme, uznává nenarozené děti za plnoprávné lidské bytosti.
Csaba Sógor
(HU) Národnostní menšiny se v nových zemích neocitají vlastním zaviněním. Bohužel v mnoha nových členských státech jsou obtíženy kolektivní vinou, neboť státy se jim snaží znemožnit vzdělávání ve vlastním jazyce nebo studium vlastních dějin a učení se jménům jejich domovského města, místních oblastí či řek. Co je ještě horší, v některých nových členských státech se objevuje nová forma "sportu", kdy jsou menšiny mláceny s pomocí policie. Někteří lidé by rádi zakázali autonomii v jakékoli podobě, protože by podle nich vedla k roztříštěnosti EU. Přitom takové země, jako je Itálie či Finsko, které svým menšinám udělily kulturní nebo regionální autonomii, se nerozpadly. Musíme všem členským státům EU poskytnout možnost respektovat práva národnostních menšin.
Rama Yade
úřadující předsedkyně Rady. - (FR) Pane předsedající, v roce 60. výročí Všeobecné deklarace lidských práv je zpráva pana Catanii opravdu dobře načasovaná. Různorodost témat rozebraných ve zprávě, síla předložených návrhů a také vaše reakce jsou plně na úrovni klíčového významu těchto otázek, kvůli nimž jsme se zde dnes sešli. Pokusím se tedy zodpovědět jednotlivé otázky, které jste mi položili, a budu se opravdu snažit o seskupení jednotlivých vystoupení, protože některá se týkala stejného tématu.
Zaprvé bych se chtěla zmínit o otázce sociálních práv a extrémní chudoby, o které hovořilo mnoho poslanců, například paní Rourová. Tato hospodářská, sociální a kulturní práva jsou samozřejmě důležitá. Jsou součástí druhé generace lidských práv a jsou to práva symbolizovaná podpisem Mezinárodního paktu o hospodářských, sociálních a kulturních právech v roce 1966. Zcela správně zdůrazňujete význam uplatňování těchto práv, protože neuplatňování práv znamená jejich diskreditaci.
Evropská unie a Francie se pochopitelně aktivně účastní boje proti extrémní chudobě. Připomínám, že Rada pro lidská práva zřídila funkci zvláštního zpravodaje, který se má zabývat právě těmito otázkami, těmito právy. V Organizaci spojených národů v současnosti vznikají hlavní zásady pro zesílení boje s extrémní chudobou. Konečně, Evropská unie a konkrétně Francie zahájily iniciativy, které já osobně považuji za zajímavé. Evropská unie propagovala a podpořila Opční protokol k Mezinárodnímu paktu o hospodářských, sociálních a kulturních právech, který byl před nedávnem přijat Valným shromážděním OSN a který vytváří mechanismus individuálních stížností.
Nicméně samozřejmě souhlasím s vámi v tom, že jde o dlouhodobý boj a dokud bude existovat tolik diskriminace a tolik chudoby, dokud bude tolik lidí nezaměstnaných a dokud budou mít lidé tolik problémů s přístupem ke zdravotní péči, nemůžeme být spokojeni. Ovšem vyvíjíme úsilí - průběžné, neustálé úsilí - ve snaze zajistit, aby se hospodářská, sociální a kulturní práva jasně uplatňovala, přičemž Evropská unie je jejich hlavním propagátorem.
Dále je zde druhé téma, o němž mnoho z vás hovořilo, a sice homosexualita. V této souvislosti chci říci, že francouzská iniciativa je velmi prostá. Připomínám, že naším východiskem bylo zjištění, že v dnešním světě je devadesát zemí, které postihují homosexualitu, z nichž šest používá trest smrti. To znamená, že muži a ženy nemohou žít svobodně podle své sexuální orientace, hrozí jim vězení nebo soudní stíhání. Skutečně se jedná o součást základních práv.
Cílem není otevírat témata, přestože jsou zajímavá, homosexuálních rodičů nebo sňatků, ani nechceme touto iniciativou rozsuzovat probíhající společenskou diskusi. Naším cílem je spíše rozšířit toto základní právo - právo na svobodné vyjádření sexuální orientace bez rizika být zbaven svobody - na každého člena společnosti.
Tak je to prosté a myslím, že právě díky vážnosti, jíž se těší Evropská unie a členské státy Evropské unie (protože mnozí z nás tento projekt podporují), bude tato iniciativa zítra završena v Organizaci spojených národů. Doufám, že se k nám přidá co nejvíce států, protože pokud jde o otázku lidských práv, není podle mě o čem diskutovat - je to prostě a jednoduše otázka lidskosti a svobody.
Přejdu nyní k další otázce, k otázce Romů a obecněji k otázce přistěhovalců, o které mluvilo několik z vás. Pokud jde o Romy, Komise dne 2. července předložila v rámci svého sdělení zprávu, která shrnuje existující politiky a nástroje, přispívá k začlenění romského obyvatelstva a doporučuje systematičtější využívání těchto politik a nástrojů právě na podporu integrace Romů.
Jak víte, dne 16. září se francouzské předsednictví v Bruselu zúčastnilo prvního evropského summitu o Romech, který uspořádala právě Evropská komise s podporou Sorosovy nadace. Na tomto summitu se sešli zástupci evropských orgánů a členských států a přitáhl i mnoho účastníků z řad občanské společnosti. Má kolegyně z francouzské vlády, ministryně bydlení a měst, a zástupce ministerstva zahraničních věcí na summitu vyjádřili potěšení nad hojnou účastí Evropanů zastupujících nejrůznější společenské skupiny.
Tento summit měl svůj význam, protože romská problematika je ve společném zájmu Evropanů a vyžaduje od členských států proaktivní politiku, která se pochopitelně musí vždy přizpůsobit specifickým podmínkám v daném státě. Konkrétním cílem takovéto záměrné politiky na národní úrovni by měl být reálný přístup romského obyvatelstva ke vzdělání, k zaměstnání, ke zdravotní péči a k bydlení. Je celkem jasné, že koordinace mezi členskými státy Unie je zcela klíčová a důležitá.
Z iniciativy francouzského předsednictví se objevilo několik nápadů, které umožnily další formální diskusi v této věci. Ve dnech 29. a 30. září se v Paříži konal druhý summit o rovnosti. Ve dnech 15. a 16. října 2008 se v Marseille konal kulatý stůl o rovnosti a vyloučení za účasti dvou mých kolegů z vlády. Stručně řečeno, členské státy Evropské unie věnují význačnou pozornost postavení romského obyvatelstva a já věřím, jsem si dokonce jista, že z tohoto hlediska bude naše práce pokračovat i po skončení francouzského předsednictví Evropské unie. Aby nebyla mýlka - plně se v této věci angažujeme.
Pokud jde o širší problematiku přistěhovalectví, chci při příležitosti závěru francouzského předsednictví Evropské unie říci, jaký úspěch zaznamenal Evropský pakt o přistěhovalectví a azylu. Díky tomuto paktu začne Evropská unie, respektive členské státy Evropské unie, vůbec poprvé sdílet cíle, přijímat společný postoj v těchto věcech, zejména pak ve věci založení azylového úřadu, cíle biometrických víz a činnosti, kterou musí Evropská unie vyvinout v případě, že na jeden ze států je vyvíjen přílišný tlak, zejména v oblasti přistěhovalectví.
Tento pakt, který byl, jak připomínám, přijat Evropskou radou v říjnu, navrhuje politické závazky, mezi něž patří organizace legálního přistěhovalectví s přihlédnutím k potřebám a schopnostem, boj s nedovoleným přistěhovalectvím ve vzájemné spolupráci, zvýšení účinnosti pohraničních kontrol a vytvoření Evropy azylu.
V krátkosti bych řekla, že všechny tyto prvky paktu o přistěhovalectví a azylu podle mého umožní Evropské unii přijmout společnou strategii pro tuto oblast a možná, právě díky společné strategii, provádět opravdovou politiku legálního přistěhovalectví a zároveň i naplňovat s tím související práva.
Nyní bych chtěla zareagovat na otázku, bod, komentář týkající se Guantánama a dopadů jeho uzavření. Odpověděla bych tak, že Evropská unie mnohokrát zopakovala, že boj proti terorismu musí být veden v souladu s právním státem, tedy s úctou k lidským právům, k mezinárodnímu humanitárnímu právu a k mezinárodním předpisům o právech uprchlíků. Také jsme několikrát řekli, že vězni se nesmějí ocitnout v právním vakuu bez ohledu na to, o koho se jedná, a že existenci tajných věznic považujeme za nepřijatelnou.
Naše stanovisko se nezměnilo a veškerý náš postoj vychází z jistoty, že demokratické společnosti mohou v dlouhodobém horizontu porazit terorismus pouze v případě, že zůstanou věrné svým vlastním hodnotám. Evropská unie se proto domnívá, že by Spojené státy měly učinit potřebné kroky k co nejrychlejšímu uzavření Guantánama. V tomto duchu vedeme s americkou vládou nepřetržitý dialog.
Mám pocit, že již zbývá jen poslední bod, na který několik z vás, dámy a pánové, poukázalo. Mám na mysli problematiku lidských práv u nás v Evropě, zejména pak úlohu Rady Evropy. Nejprve bych chtěla vzdát hold úloze, již Rada Evropy sehrává při obhajobě a podpoře základních práv. Domnívám se, že od svého založení odvádí Rada Evropy vynikající práci, zejména díky Evropskému soudu pro lidská práva.
Mechanismy pro sledování lidských práv v členských státech již existují, a využití těchto mechanismů je podle mého způsobem, jak neměřit různým zemím dvojím metrem a jak si opravdu zamést před vlastním prahem. Rada Evropy a její právní nástroj, Evropský soud pro lidská práva, totiž funguje jako hnací motor, který členským státům Unie i těm ostatním - neboť Rada Evropy má více členů než Evropská unie - připomíná jejich povinnosti, poukazuje na nedostatky v členských státech a požaduje jejich nápravu. Rada Evropy je tedy klíčovým nástrojem, klíčovou organizací v obhajobě a podpoře lidských práv.
Paralelně s tím existuje ještě Agentura pro základní práva, která si rovněž všímá lidských práv v členských státech a je zmíněna v několika nedávno zveřejněných zprávách. Agentura se ovšem zaměřuje na stav lidských práv v členských státech při provádění práva Společenství, to je všechno. Vzhledem k tomu, že rozsah působnosti každé organizace je omezen na určité oblasti, myslím, že mezi nimi může existovat jakýsi modus vivendi. Ustanovení, o němž jsem právě hovořila, tedy nikterak neomezuje kompetence agentury, jeho smyslem je naopak zabránit opakování téže práce, kterou již vykonává Rada Evropy.
Nařízení o zřízení agentury například výslovně stanoví, že má agentura úzce spolupracovat s Radou Evropy. Tato spolupráce by měla zaručit, že nebude docházet k překrývání činností, a na tomto místě budu citovat přímo z textu: "Tato spolupráce by měla zaručit, aby se činnost agentury a činnost Rady nijak nepřekrývala." Agentura pro základní práva a orgány Rady Evropy se proto musejí snažit o to, aby se jejich činnost vzájemně doplňovala a aby se doplňovala i práce jejich příslušných útvarů. Z těchto důvodů se agentura pochopitelně neustále snaží pracovat v rámci svého rozsahu působnosti a zároveň doplňovat činnost Rady Evropy.
Myslím, že jsem stručně zareagovala na všechny body, které jste zmínili, dámy a pánové. Nechám pana komisaře, aby zodpověděl jakékoli další otázky, které se ho týkají nebo které mu byly adresovány.
Jacques Barrot
místopředseda Komise. - (FR) Pane předsedající, předsednictví již některé otázky zodpovědělo, proto se pokusím být stručný.
Nejprve bych chtěl přivítat slova paní Rourové, která na počátku rozpravy řekla, že Charta základních práv skutečně propojila sociální práva a občanská práva. Podle mého názoru právě v tom spočívá pozitivní přínos této charty, která, jak doufáme, bude začleněna do evropského práva. Jedná se opravdu o propojení občanských a sociálních práv.
Nyní bych rád odpověděl na několik otázek o menšinách. Sice nemáme žádnou konkrétní pravomoc pro řešení otázky práv menšin v členských státech, můžeme ale bojovat proti diskriminaci lidí, kteří jsou příslušníky určité menšiny. Diskriminace osob spadá do působnosti našeho boje proti diskriminaci.
Co se týče romského obyvatelstva, myslím, že předsednictví na to odpovědělo, chci nicméně připomenout, že jsme dne 16. září uspořádali summit o Romech. Měl jsem osobně příležitost tento summit uzavírat a musím vám říci, že spolu s kolegou komisařem Špidlou řadíme boj proti diskriminaci romských dětí mezi své priority.
Taková diskriminace je zcela nepřijatelná, Evropě však trvalo dlouho, než začala tyto problémy řešit. V této oblasti nesou hlavní odpovědnost členské státy a trvalo jim dlouho, než se jimi začaly zabývat. Je pravda, že nyní se pokusíme využít všechny možnosti, které máme, abychom skutečně povzbudili integraci romských obyvatel.
Zároveň se ale velmi snažíme o to, aby naše strategie nevycházela z výlučně etnického přístupu k Romům. Takový přístup by totiž mohl být kontraproduktivní a mohl by potlačit výhody přístupu, kdy řešíme problematiku Romů napříč všemi politikami Evropské unie.
Nyní se dostávám k sexuálním odlišnostem. Jsem upřímně přesvědčen, že předsednictví svou odpovědí udeřilo hřebíček na hlavičku. Je skutečně povinností tolerantních lidí respektovat takové sexuální odlišnosti a zajistit jejich respekt. Samozřejmě za tímto účelem máme onen text o diskriminaci, musíme ovšem zajistit jeho používání.
Dále bych chtěl říci, že Komise ve skutečnosti nehodlá zaujímat jménem členských států postoj k uspořádání rodinného práva. Jak víte, měli jsme již dost problémů se zavedením předpisů o rozvodech. Především se nemůžeme pouštět do oblasti, která podléhá jednomyslnosti.
Nicméně bych k tomu dodal, že právní předpisy o volném pohybu osob samozřejmě zavazují členské státy k tomu, aby uznávaly určité vztahy, které byly uzavřeny v jiném členském státě. V tomto případě jen opakuji, co říká evropské právo.
Na závěr bych rád řekl, že za důležité považuji to - a pan Deprez měl plnou pravdu -, že se nesmíme nechat vést strachem. Musíme si přiznat, že od útoků z 11. září panují obavy z terorismu, což leckdy vedlo k tomu, že se ztratila ze zřetele ochrana práv, svobod jednotlivce a soukromí. Podle mého názoru musíme tuto rovnováhu pečlivě střežit. Pohrdání základními právy, lidskými právy a soukromím rozhodně nezvýší účinnost boje proti terorismu. Boj s terorismem by podle mého názoru měl být skutečně cíl.
A konečně na samotný závěr chci říci, že v oblasti základních práv je naším úkolem nejen připravovat texty, nýbrž i zajistit jejich používání. Jsme povinni na to dohlížet. Rád bych vás ujistil, že co se týče Komise a vašeho komisaře pro spravedlnost, svobodu a bezpečnost, budu osobně dohlížet na to, že se na každé možné úrovni bude opravdu střežit řádné uplatňování evropského práva.
Giusto Catania
zpravodaj. - (IT) Pane předsedající, dámy a pánové, rád bych poděkoval komisaři Barrotovi a paní Yadeové za vyjádření podpory mé zprávě. Chci rovněž poděkovat stínovým zpravodajům, paní Gálové, paní Rourové, panu Guardansovi a paní Ždanokové, za aktivní příspěvky ke zprávě a jejímu sestavení.
Myslím, že otázky zmíněné v diskusi jsou velmi zajímavé, a chtěl bych se především zastavit u jednoho bodu, o němž hovořil pan komisař Barrot. V době, kdy zesiluje hospodářská krize, musíme zabránit tomu, aby v Evropské unii vypukla doslova válka mezi chudými lidmi, občany diskriminovanými kvůli jejich sociálním podmínkám a občany diskriminovanými kvůli jejich životním podmínkám nebo jejich očekáváním nebo jen kvůli jejich příchodu do Evropské unie a mezi možností získat co nejlepší přijetí.
Pravdou je, že krize může vést ke stupňování rasismu a xenofobie a panu Brejcovi chci v této souvislosti říci, že jsme pečlivě prostudovali zprávu Agentury pro základní práva a předtím i zprávu Evropského střediska pro sledování rasismu a xenofobie a zjistili jsme, že v posledních letech došlo v Evropské unii k exponenciálnímu nárůstu rasistických a xenofobních činů. Proto jsme tak znepokojeni současným děním a myslíme si, že je třeba povzbuzovat procesy, díky nimž se aktivně vytvoří úloha, v níž se podpora a ochrana základních práv stane tím nejúčinnějším rámcem pro vytvoření mírové Evropy, která bude odhodlaně podporovat mezikulturní dialog a bude zbavena barbarských činů.
Domnívám se, že tímto způsobem, prostřednictvím této zprávy, můžeme přispět ke zlepšení úlohy sehrávané EU na mezinárodní scéně. Nebudu se zabývat jinými otázkami, které z rozpravy vyplynuly, některé z nich si ani žádnou odpověď ode mě nezaslouží, ale skutečně jsem přivítal proběhnuvší výměnu názorů i návrhy předložené mnoha kolegy poslanci, kteří se rozpravy aktivně zúčastnili.
Předsedající
Společná rozprava je ukončena.
Hlasování se bude konat v nejbližší době.
Písemná prohlášení (článek 142)
Marian-Jean Marinescu  
Podle Charty základních práv má každý občan EU právo svobodně se ucházet o zaměstnání, pracovat a usadit se v jakémkoli jiném členském státě.
Bohužel zatím tuto svobodu nemohou využívat všichni evropští občané. Dvouleté období omezeného přístupu nových členských států na trh práce vyprší na konci letošního roku. Ovšem osm členských států již ohlásilo svůj úmysl prodloužit toto období o další tři roky kvůli současné finanční krizi.
Podle zprávy Komise ze dne 11. listopadu 2008 není žádný přesvědčivý důkaz toho, že by výrazné množství místních pracovníků přišlo o práci nebo že by jim byla zkrácena mzda kvůli příchodu pracovníků z nových členských států.
Přetrvávající uzavření trhů práce znamená, že se jen prodlužuje odlišné zacházení s jednotlivými evropskými občany. Zrušení těchto omezení by přispělo k odstranění problémů s nehlášenou prací a s fiktivní samostatně výdělečnou činností.
Z těchto důvodů se domnívám, že členské státy, které nadále omezují přístup na svůj trh práce, by si měly především uvědomit, že volný pohyb pracovních sil má skutečně pozitivní vliv na udržitelný hospodářský růst.
Jak se ukázalo, volný pohyb je nejen pozitivním faktorem, nýbrž přímo nutností.
Rareş-Lucian Niculescu  
Aniž bych podrobně komentoval obsah této zprávy, vůči níž je možno vznést mnoho kritických poznámek, chtěl bych upozornit na jeden bod, proti němuž budu hlasovat, přestože jsem ve výboru zamítl pozměňovací návrh, podle nějž měl být tento bod ze zprávy vyňat. Mám na mysli bod 46, který doporučuje vytvoření definice příslušnosti k národnostní menšině na evropské úrovni, přičemž vytvořena by měla být na základě doporučení č. 1201 Rady Evropy (1993). Tohoto doporučení bychom se neměli dovolávat, aniž bychom s mimořádnou pečlivostí objasnili jeho výklad, neboť jeho znění je dvojznačné a dalo by se vykládat tak, že menšinám zaručuje kolektivní práva nebo územní autonomii na základě etnických kritérií. Domnívám se, že Evropský parlament by neměl nekriticky přijmout odkaz na toto doporučení. Vždyť i Benátská komise (Evropská komise pro demokracii prostřednictvím práva) zdůraznila, že jakýkoli výklad doporučení 1201 musí být prováděn s nejvyšší opatrností.
