Frågetimme med kommissionens ordförande
Talmannen
Nästa punkt är frågetimmen med kommissionens ordförande.
Fria frågor
Joseph Daul
Herr kommissionsordförande! Kommer EU att tvingas hantera en ny gaskris i vinter? Vi måste komma ihåg den konflikt mellan Ryssland och Ukraina som drabbade miljoner EU-medborgare. Jag välkomnar det avtal som slöts den 19 november i Jalta. Vi vet dock att Ukraina hade stora problem förra månaden med att göra upp om gasräkningen med Ryssland. Vi vet också att det politiska läget kommer att vara synnerligen komplicerat i januari i och med förberedelserna inför presidentvalet.
Vilka förebyggande åtgärder kan kommissionen föreslå och genomföra på EU-nivå för att skydda våra medborgare från effekterna av en ny eventuell kris, och vad har kommissionen lärt sig av händelserna från vintern 2009?
Kommer det att räcka med det avtal som slöts den 16 november mellan EU och Ryssland om ett system för tidig varning och det utkast till förordning om tryggad naturgasförsörjning som jag också välkomnar?
José Manuel Barroso
Herr talman, herr Daul! Tack för er fråga. Precis som er vill jag förhindra en upprepning av förra årets kris.
Vi har haft ett nära samarbete - jag har själv utfört en stor del av arbetet - med president Viktor Jusjtjenko, premiärminister Julia Tymosjenko, de ryska myndigheterna och de internationella finansinstituten för att stödja Ukraina.
Vad kan vi göra ytterligare?
På kort sikt bör det system för tidig varning som vi kom överens om med Ryssland förra veckan hjälpa oss att identifiera problemen i tid. Jag kan faktiskt tala om för er att det rådde en mycket god stämning under toppmötet med Ryssland, där president Dmitrij Medvedev närvarade, en mycket bättre stämning än det har varit vid andra tillfällen.
Vi arbetar även med gruppen för samordning av gasförsörjningen - en grupp som består av företrädare för medlemsstaterna och industrin - om lagring av gas. Vi fortsätter att arbeta med de internationella finansinstituten för en reform och modernisering av gassektorn i Ukraina. Men situationen i Ukraina är som ni sade inte enkel. Jag ska i vilket fall vara i Kiev nästa vecka med rådets ordförande Fredrik Reinfeldt för att än en gång visa hur stor vikt vi fäster vid reformen av gassektorn i Ukraina.
Martin Schulz
Jag vill fråga er om ni tidigare har haft några problem med den bulgariska regeringen under ledning av Sergej Stanisjev eller med Ivajlo Kalfin som landets utrikesminister? Hade ni någon anledning att betvivla Sergej Stanisjevs eller Ivajlo Kalfins demokratiska legitimitet eller deras lojalitet till EU:s institutioner?
Om inte, hur ser ni på uttalandena av Bulgariens nuvarande premiärminister Boiko Borisov som har sagt att Bulgariens socialistiska parti måste förbjudas? Boiko Borisov har sagt att de - dvs. det bulgariska socialistiska partiets delegater i kongressen - är ett gäng fräcka banditer.
För det tredje gjorde Boiko Borisov ett uttalande den här veckan om att ”alla som hatar socialisterna i Bulgarien måste stå på vår sida”. Vad anser ni om denna inställning hos en av Europeiska rådets medlemmar?
José Manuel Barroso
Tack för er fråga, herr Schulz. Ni måste dock förstå att jag måste vara återhållsam i mina kommentarer om uttalanden av olika stats- eller regeringschefer inom ramen för deras inrikespolitik. Det är inte min sak att här och nu blanda mig i denna inhemska konflikt.
Vad jag kan säga för att ge er ett konkret svar på er fråga är att mitt förhållande till Bulgariens regering under den tid då Sergej Stanisjev var premiärminister alltid präglades av ett ytterst lojalt samarbete. Jag kan också säga här, liksom jag har sagt till honom personligen, att Sergej Stanisjev alltid har varit en mycket lojal partner till kommissionen och alla de övriga institutionerna när det gäller det europeiska projektets fortskridande. Jag kommer inte att glömma det lojala samarbetet och det engagemang han visade för EU bara för att han inte längre sitter vid makten.
Martin Schulz
(DE) Jag förstår att ni inte vill blanda er i Bulgariens inrikespolitik. Jag har full förståelse för er ståndpunkt. Kan jag tolka ert svar som att ni inte anser det vara nödvändigt att förbjuda det parti som leds av Sergej Stanisjev, det bulgariska socialistiska partiets ordförande vars arbete ni har uttryckt en sådan uppskattning för?
José Manuel Barroso
Herr Schulz! Jag anser givetvis att alla demokratiska partier har en plats i demokratiska länder. Eftersom Bulgarien som bekant är ett demokratiskt land, har alla landets demokratiska partier en plats i det demokratiska systemet.
Detta gäller självklart alla partier i Bulgarien som respekterar gemenskapens regler.
Guy Verhofstadt
Herr kommissionsordförande! Jag tänker ställa en fråga om kommissionens struktur, vilket är naturligt med tanke på att vi mycket snart kommer att ha en ny kommission.
För det första hyser jag vissa farhågor när det gäller det faktum att miljöportföljen ska delas upp på tre områden: klimatförändringar, energi och miljö. Jag hyser vissa farhågor angående detta, och det vill jag att ni ska veta.
Den viktigaste fråga som jag vill ställa till er handlar dock om de grundläggande rättigheterna och kampen mot diskriminering. Jag tror att det bestämdes att det skulle finnas en ansvarig kommissionsledamot för den här frågan. Nu gäller det att se till att vi inte har en portfölj för rättsliga och inrikes frågor som inbegriper asyl- och invandringsfrågor, eftersom ”asyl och invandring” då skulle bli en säkerhetsfråga och inte en inrikes fråga.
Jacques Barrot har föreslagit att tre kommissionsbefattningar ska inrättas: grundläggande rättigheter, inrikes frågor och säkerhet, och asyl och invandring som en separat portfölj. Min fråga är enkel: hur ser ni på den här saken?
José Manuel Barroso
För det första vill jag säga när det gäller frågan om klimatförändringarna, eller snarare portföljen ”åtgärder inom området för klimatförändringarna”, att jag ser det som ett mycket viktigt ansvar. Det är ett horisontellt ansvar, en dimension som måste införlivas i all EU-politik. Kommissionsledamoten för politiken inom området klimatförändringar kommer självklart att ansvara för att följa upp det arbete som utförs i Köpenhamn, med allt vad det medför i form av interna och externa åtgärder.
När det gäller portföljen för rättsliga och inrikes frågor har vi bestämt oss för att också dela den i två delar. En portfölj kommer att avsättas åt rättsliga frågor och grundläggande rättigheter och den andra åt inrikes frågor. Dessutom är den här uppdelningen vanligt förekommande i många av våra medlemsstater där det finns en justitieminister och en inrikesminister.
Jag vill självklart diskutera den exakta definitionen med de berörda kommissionsledamöterna, men jag kan säga redan nu att jag vill att kommissionsledamoten med ansvar för rättsliga frågor och grundläggande rättigheter särskilt ska arbeta för att undanröja de hinder som EU-medborgare möter i utövandet av sina rättigheter.
Daniel Cohn-Bendit
Herr kommissionsordförande! Jag vill fortsätta på samma tema som Guy Verhofstadt eftersom kommissionen just nu håller på att bildas.
Vi läser och hör rykten som är ganska farliga. Anser ni att det är ni, kommissionens ordförande - som har valts och godkänts som ordförande - som bildar kommissionen, organiserar kommissionen och bestämmer kommissionsledamöternas ansvarsområden, eller är det EU:s medlemsstater och de större länderna som tvingar på er en viss ståndpunkt eller påverkar er på annat sätt?
Jag anser att det är oacceptabelt - men jag kan ha fel - att läsa i tidningarna att Frankrike vill ha det här, Storbritannien vill ha det här, Angela Merkel vill ha det här. Nicolas Sarkozy och Angela Merkel utsåg er, nu har de inget mer att säga till om. Ni måste bilda er kommission!
Ser ni er roll som kommissionens ordförande på det här sättet, eller ser ni det på ett annat sätt som mer liknar Angela Merkels och Nicolas Sarkozys sätt att se på saken?
José Manuel Barroso
Mitt sätt att se på saken är mycket enkelt. Det handlar om att respektera Lissabonfördraget och att respektera det gällande fördraget för den delen. I Lissabonfördraget framgår det mycket tydligt - särskilt i artikel 17, jag har den engelska versionen här - att det från och med den 1 december är kommissionens ordförande som ska besluta om kommissionens interna organisation, och det är självklart vad jag kommer att göra, bland annat när det gäller fördelningen av portföljer.
Vi bör vara på det klara med att det alltid finns en viss press, som ni vet. Det ställs krav på oss alla. Men det är jag som i slutändan bär det fulla ansvaret för kommissionens sammansättning, och jag anser att kommissionen också kommer att gynnas av det tämligen starka stödet inom Europaparlamentet.
Jag har arbetat hårt för att uppnå en relativt stark samstämmighet. Dessutom vill jag ge er några goda nyheter i dag och även tacka er: nästa kommission kommer att innehålla nio kvinnor, vilket är en mer än i dagsläget. För en vecka sedan fanns endast tre kvinnor med bland de eventuella kandidaterna. Många av er har hjälpt mig att få medlemsstaterna att inse hur viktig vår begäran om fler kvinnliga nomineringar var. Det här är ett praktiskt exempel som visar mitt engagemang för att forma en institution som kan gynnas av stödet från parlamentet.
Daniel Cohn-Bendit
(FR) Herr Barroso! Eftersom ni talar om kommissionen och om kvinnor, tror ni inte att det skulle vara enklare för kommissionens ordförande på lång sikt om varje land lade fram två förslag till kommissionsledamöter, två kandidater: en man och en kvinna?
På så sätt skulle ni kunna bilda en kommission med jämn könsfördelning - inte med nio kvinnor, utan med hälften kvinnor och hälften män.
José Manuel Barroso
Ni har helt rätt. Jag skulle mycket gärna vilja uppnå detta. Tyvärr finns det inte föreskrivet i fördraget.
Jag håller med er kollega, Guy Verhofstadt.
Det stora problemet är att det inte finns någon sådan skyldighet i fördraget. Som ni vet utfärdade jag till och med en offentlig skrivelse där jag uppmanade medlemsstaterna att hjälpa mig i frågan om jämn könsfördelning. Det mest idealiska vore att ha en kommission med ännu jämnare könsfördelning.
Jag är i vilket fall glad åt det resultat vi har uppnått i slutändan, och jag vill tacka alla i parlamentet som hjälpte mig i den här uppgiften.
Michał Tomasz Kamiński
Herr Barroso! Jag vill tacka er så mycket för att ni är här med oss i dag, och jag vill börja med att säga att det verkar som om vi behöver uppmuntra våra kolleger ännu mer att delta i dessa debatter med er, eftersom vissa ledamöter är mer intresserade av andra sevärdheter i Strasbourg än av möjligheten att träffa er.
Min fråga gäller Lissabonstrategins mål, som alltid har varit mycket viktiga för gruppen Europeiska konservativa och reformister. Detta gäller särskilt något ni sade för inte så länge sedan när ni presenterade det som en del av er strategi: en ny start för den gemensamma marknaden. Vi anser i allra högsta grad att EU behöver en gemensam marknad. Det nyligen antagna Lissabonfördraget ger större befogenheter till EU:s institutioner i politisk mening, och det verkar för mig som om en viss klyfta håller på att öppna sig mellan den politiska integrationen, som gör framsteg, och den ekonomiska integrationen. Jag vill mycket gärna att ni ägnar er åt frågan om starten för den nya marknaden när ni inleder er nya mandatperiod.
José Manuel Barroso
Jag har goda nyheter till Michał Tomasz Kamiński: i dag vid kommissionens sammanträde här i Strasbourg antog kommissionen ett arbetsdokument där vi inledde ett samråd om något som jag kallar ”EU 2020-strategin”, Lissabonfördragets efterföljare som självklart ska genomdrivas i samråd med parlamentet, EU:s regeringar och samhället i stort.
I arbetsdokumentet finns en stark betoning på att fördjupa den inre marknaden, och jag har till och med bett Mario Monti, som är välkänd här i EU, att skicka en rapport till mig om hur vi kan ta itu med de felande länkarna på den inre marknaden. Jag hoppas att ett första utkast till den här rapporten är färdigt före Europeiska rådets sammanträde i mars, där för övrigt det spanska ordförandeskapet är villigt att bidra till och driva på den här utvecklingen.
Utvecklingen av den inre marknaden är ett sätt för oss att hitta nya resurser för att de hantera de krav som ställs på vår egen konkurrenskraft från andra delar av världen.
Lothar Bisky
Något som gladde mig när det gäller det särskilda toppmötet var den jämna könsfördelningen. Vi vill visa vår uppskattning för detta. Jag vill även tillägga att vi kommer att fortsätta stödja er om ni fortsätter att stödja den jämna könsfördelningen.
Vi har nu två galjonsfigurer för EU att förhålla oss till, om vilka det har sagts från alla håll att de kommer att behöva växa in i sina roller. Så kommer det förstås alltid att vara. Det talas även om lättviktare och tungviktare. Jag ser det så här: dagens lättviktare är morgondagens tungviktare och vice versa. Många är tungviktare en dag och lättviktare nästa.
Förutom detta har vi även en allvarlig ekonomisk kris att ta oss igenom. Det finns mycket att göra, i synnerhet när det gäller de sociala konsekvenserna. I EU drabbas tiotals miljoner människor av arbetslöshet, fattigdom och socialt utanförskap. Antalet krisoffer ökar dramatiskt. I utvecklingsländerna är konsekvenserna mycket värre än här.
Herr Barroso! Är ni beredd att tillsammans med kommissionen lära er av de misstag som gjordes under den radikala politiken för den fria marknaden? Är ni beredd att genomföra en ytterst välbehövd ändring av politiken för att prioritera människor framför vinster och sociala intressen framför konkurrensintressen?
José Manuel Barroso
Herr Bisky! I den nya EU 2020-strategin som jag precis aviserade finns det en stark betoning på de sociala frågor ni just nämnde. Jag anser att vi nu har en brådskande situation när det gäller sociala frågor, särskilt med tanke på den stigande arbetslösheten. Det finns en risk för att den låga tillväxten och höga arbetslösheten håller i sig ett decennium, och det skulle innebära en allvarlig påfrestning på våra sociala modeller och på vår levnadsstandard. Därför anser jag att det är viktigt att arbeta med frågor som rör den sociala integrationen.
Vi behöver också se till att våra medborgare är utrustade med rätt kunskaper för att lyckas i den här nya ekonomiska modellen. Ett av de prioriterade områdena i EU 2020-strategin kommer därför att vara att stärka människors kompetens. Tonvikten bör ligga på utbildning och kunskap, livslångt lärande, arbetstagarnas rörlighet, stöd till entreprenörskap och egenföretagande, men även på att bekämpa utanförskap och fattigdom. Jag anser att vi i EU har en skyldighet att prioritera kampen mot utanförskap och fattigdom.
Rolandas Paksas
Herr kommissionsordförande! I september tog jag upp frågan om den fortsatta verksamheten vid kärnkraftverket Ignalina med er. Från ert svar fick jag intrycket att kommissionen antingen är oinformerad och omedveten om den faktiska situationen eller att kommissionen försöker vifta bort parlamentsledamöterna.
Därför tror jag att ni vet att inga kärnbränsledepåer har byggts och att använda bränsleelement kommer att förvaras i reaktorn, vilket minskar kärnsäkerheten i regionen. Det var det första. För det andra tror jag att ni vet att ersättningsgeneratorer endast kommer att byggas i tre år framöver och att Litauen kommer att lida brist på el. Det var det andra. För det tredje tror jag att ni är medveten om att de omständigheter som jag har nämnt möjliggör kärnkraftverkets fortsatta verksamhet och att det inte är klart att läggas ned.
Min fråga är vem som ska bära ansvaret för den minskade kärnsäkerheten och den ökade risken för EU:s medborgare?
José Manuel Barroso
När det gäller frågan om Ignalina hör den som ni vet samman med Litauens anslutningsavtal. Vi måste respektera det anslutningsavtal som undertecknades av alla medlemsstater, inbegripet Litauen.
Vad vi gör just nu är att noga se över de ekonomiska aspekterna, men även säkerhetsaspekterna. Det är min uppfattning att allt detta tas med i beräkningen vid vårt beslut och att vi kan arbeta med Litauens myndigheter för att trygga kärnsäkerheten där.
Vid det möte jag nyligen hade med president Dmitrij Medvedev tog jag förresten än en gång upp energileveranserna från Ryssland till Litauen. Jag frågade honom varför Ryssland inte kan vara mer samarbetsvilligt när det gäller oljeledningen Druzhba. Så vi arbetar aktivt med våra litauiska vänner och även med andra partner som är viktiga för att trygga Litauens energiförsörjning.
Hans-Peter Martin
(DE) Herr kommissionsordförande! Frågan om Opelfabrikernas fortsatta existens sysselsätter EU:s medborgare, och det var också en huvudfråga i den tyska valkampanjen. Långt före valet stod det redan klart att en försäljning av det konsortium som styrs av Magna var planerad, men inte förrän den 16 oktober antydde kommissionen att den hyste några misstankar om detta.
Varför väntade kommissionen till efter det tyska valet? Beslutet hade en viktig inverkan på valresultatet i Tyskland. Hur kan ni motbevisa misstankarna om att detta i själva verket berodde på politiska hänsynstaganden, särskilt med tanke på att era nära förbindelser med förbundskansler Angela Merkel är allmänt kända? Är kommissionen beredd att ge allmänheten någon insyn i er skriftliga och muntliga dialog om Opelfrågan före valet i Tyskland den 27 september?
José Manuel Barroso
Jag ska besvara er sista fråga först. Självklart ger jag er gärna all min korrespondens med förbundskansler Angela Merkel. Det finns inga problem med det.
Samtidigt vill jag säga att vi anordnade två möten före det tyska valet med alla länder som var förknippade med General Motors/Opel, och i går anordnade vi det tredje mötet. Det var det tredje ministermötet om Opel som anordnats av kommissionen, och det första sedan General Motors beslutade att inte sälja Opel.
Förutom att underlätta, främst genom att se till att alla intressenter får samma information, kommer kommissionen att fortsätta att se till att den inre marknaden och reglerna för statligt stöd respekteras. Det är mycket viktigt om vi vill undvika en förödande subventioneringstävling medlemsstaterna emellan som i slutändan inte kommer att gynna någon.
Bollen ligger just nu i GM:s händer. Först efter att GM:s affärsplan har presenterats och medlemsstaterna visat sig villiga att ge statligt stöd kan kommissionen bedöma om konkurrensreglerna respekteras. Vi kan inte agera på antaganden. Bara när vi vet hur affärsplanerna ser ut kan vi bedöma om de är förenliga med våra gemenskapsregler eller inte.
Hans-Peter Martin
(DE) Herr Barroso! Jag är mycket tacksam för ert erbjudande, och jag utnyttjar det gärna. Er muntliga dialog är självklart också aktuell. Jag är säker på att vi kan komma fram till en lösning på det. I den andra delen av ert svar nämnde ni en fråga som är mycket central, nämligen att det inte bara blir en tävling i att genomföra lönedumpningar, utan även en tävling i subventionering. Det var ett mycket klokt drag att sammankalla toppmötet i går. Vilka slutsatser har ni dragit från det? Hur kan vi i framtiden förebygga den framträdande risken för de subventionstävlingar mellan olika medlemsstater på EU:s skattebetalares bekostnad som vi har bevittnat ett flertal gånger, samtidigt som vi självklart även ingriper i dessa krafters ekonomiska process?
José Manuel Barroso
Det kan vi göra just genom en strikt tillämpning av reglerna för statligt stöd, och det här fallet är verkligen mycket intressant för oss alla - inte bara för de inblandade parterna - för om varje medlemsstat precis som ni antyder började tävla med de andra för att se vem som kan ge mest pengar till ett företag skulle vi få en situation som är mycket ogynnsam för medlemsstaterna, som inte är bra för konsumenterna och som inte är bra för skattebetalarnas pengar.
Den garanti jag kan ge er är att kommissionen kommer att vara strikt i sin tillämpning av reglerna för statligt stöd. Inte för att vi är fundamentalister när det gäller marknaden eller konkurrensregler, utan för att vi anser att det är viktigt att ha en strikt gemenskapsstrategi och att ha lika villkor för alla företag och alla medlemsstater, både stora och små, rika och mindre rika. Det är det bästa sättet att se till att vi förblir rättvisa i EU.
Kinga Gál
(EN) Herr Barroso! Jag välkomnar varmt det uttalande ni precis gjorde om att det bör finnas en portfölj inom kommissionen som behandlar de grundläggande rättigheterna.
Jag vill ställa ytterligare en fråga om detta. Som ni mycket väl vet bor ett betydande antal ursprungliga nationella och språkliga minoriteter i EU - 15 miljoner människor, dvs. 10 procent av befolkningen. Tänker ni införliva frågan om dessa grupper av nationella och språkliga minoriteter i er portfölj för den nya kommissionsledamoten med ansvar för de grundläggande rättigheterna?
Jag anser att EU ytterligare bör utveckla sin strategi för dessa grupper, särskilt efter det att Lissabonfördraget och stadgan för de grundläggande rättigheterna trätt i kraft.
José Manuel Barroso
Svaret är enkelt: ja. Min avsikt är att lägga ansvaret för icke-diskrimineringsfrågor - inklusive, självklart, minoritetsfrågor - hos kommissionsledamoten för rättvisa, grundläggande rättigheter och medborgarskap.
Glenis Willmott
(EN) Jag tänkte också ställa en fråga om könsfördelningen i kommissionen, så jag vill ta detta tillfälle i akt för att gratulera Catherine Ashton till hennes utnämning. Jag är säker på att ni håller med mig om att hon är en stor talang. Det gläder mig att posten som unionens första höga representant för utrikesfrågor och säkerhetspolitik går till Storbritannien, och det gläder mig särskilt att det blir en brittisk kvinna. Det är något som vi, kvinnorna i den socialdemokratiska gruppen, krävt under lång tid.
Catherine Ashton var också ledare i det brittiska överhuset när Lissabonfördraget röstades igenom - ingen dålig bedrift. Hon har stor politisk kompetens och har uträttat en hel del sedan hon blev kommissionsledamot. Med sin tysta diplomati, istället för att vara ett ”ego på två ben”, har hon lyckats få till stånd överenskommelser där andra har misslyckats och där det tidigare visat sig vara svårt att nå en överenskommelse. Jag vill säga till Catherine Ashton att hon inte är där för att stoppa trafiken utan för att skapa själva trafiksystemet. Jag vet att hon kommer att göra ett fantastiskt jobb.
José Manuel Barroso
Jag är väldigt stolt och glad över att Catherine Ashton har utsetts till kommissionens vice ordförande och unionens första höga representant. Det är en utnämning som jag stödde starkt och godkände under Europeiska rådets möte. Självklart känner vi väl till henne och vet att hon har den politiska kompetens och målmedvetenhet som krävs för att kunna ta på sig den krävande uppgiften som unionens höga representant och kommissionens vice ordförande.
Vi vet alla att detta är något nytt. Det kommer att ta tid att lära oss hur vi ska använda det nya systemet för att få fram de bästa resultaten för Europeiska unionens alltmer framträdande roll i världen. Det är tydligt att vi endast kommer att kunna uppnå detta med hjälp av ett äkta partnerskap mellan institutionerna. Det är därför vi har detta dubbla ledarskap och något som jag är säker på att kommissionen kommer att kunna erbjuda: den bästa möjliga rollen i världspolitiken.
Självklart gläder det mig oerhört att hon kommer från Storbritannien - det är viktigt att Storbritannien förblir i Europeiska unionens centrum - och även att hon är kvinna, eftersom jag har varit, som ni säkert vet, väldigt engagerad i att uppnå en jämn könsfördelning. Av alla dessa skäl och även för att hon är min kollega i kommissionen blev jag - som ni säkert kan föreställa er - väldigt glad över detta beslut.
Andrey Kovatchev
(BG) För det första vill jag förtydliga en sak för Martin Schulz. Bulgariens premiärminister har aldrig krävt att Bulgariens socialistiska parti ska förbjudas. Nu till min fråga till kommissionens ordförande José Manuel Barroso. Kommer det att stå klart efter den 19 november vilka frågor inom utrikespolitiken som kommer att fortsätta att ingå i kommissionen befogenheter och vilka som kommer att överföras till den europeiska avdelningen för yttre åtgärder, som t.ex. utvidgning, handel eller bistånd till utvecklingsländerna?
José Manuel Barroso
Ja, unionens höga representant kommer även att vara kommissionens vice ordförande. Därför skapas en utmärkt möjlighet att slå ihop befogenheter för den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken - som ligger hos unionens höga representant - och de traditionella gemenskapsbefogenheterna för yttre förbindelser. Det är helt enkelt så att samma person utför Javier Solanas och Benita Ferrero-Waldners uppgifter. Den personen kommer att göra det som kommissionens vice ordförande men också som ordförande för utrikesrådet. Jag anser att det är mycket viktigt att det ligger på denna nivå.
På stats- och regeringschefsnivå är det i allmänhet ordföranden i Europeiska rådet som ska företräda Europeiska unionen i frågor som rör den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken, vilket Lissabonfördraget så tydligt fastställer. Sedan är det kommissionens roll att representera Europeiska unionen i övriga yttre frågor, enligt artikel 17 i Lissabonfördraget.
Derek Vaughan
(EN) Herr Barroso, ni kan välja själv om ni vill kommentera dokumentet om budgetöversynen som nyligen läckte ut. Ni känner säkert till att det har skapat en del oro i många regioner runt om i EU. Förste ministern av Wales, Rhodri Morgan, har nyligen skrivit för att uttrycka sin oro.
Med tanke på detta vill jag fråga om ni kommer att lägga fram nya förslag som garanterar att Europeiska unionens regioner får tillgång till strukturfonderna efter 2013? Om ni lägger fram sådana förslag, kommer det då att bli under den nuvarande kommissionen eller under den nya kommissionen, när den väl har blivit utnämnd?
José Manuel Barroso
Jag kan berätta att jag har läst brevet från förste ministern av Wales, men inte det nämnda dokumentet.
Hos kommissionen finns det några arbetsdokument som utarbetats av dess enheter, men de återspeglar inte kommissionens åsikter. Det är endast kommissionskollegiet som tar ställning i frågor som är bindande för kommissionen. Vi befinner oss i en förberedande fas i arbetet. Jag kan berätta att jag personligen, som ni vet, känner starkt för social, ekonomisk och territoriell sammanhållning och att regionalpolitiken förblir högsta prioritet för nästa kommission.
När det gäller budgetöversynen har jag i samråd med Europaparlamentet - via budgetutskottets ordförande - beslutat att lägga fram budgetöversynen vid ett senare tillfälle. Det är vettigt att först ha en överenskommelse om huvudlinjerna i Europeiska unionens 2020-strategi och en budgetöversyn som då presenteras av den nya kommissionen så att det nya kommissionskollegiet kan ta fullt ansvar för det förslaget med tanke på samarbetet inför den kommande budgetplanen.
Sarah Ludford
(EN) Chris Patten sade att faran med Balkan är att de låtsas reformera och att EU låtsas tro på dem.
Det verkar vara det som sker i Bosnien som på ett alarmerande sätt glider mot dysfunktion, om inte destruktion. I Bosnien anser man att det internationella samfundet och EU misslyckats med att insistera på reformer och misslyckats med att stå upp mot Milorad Dodik, ledaren för Republika Srpska. Den höga representantens kansli, så länge det fortfarande finns, har underminerats, och det internationella samfundets auktoritet har försvagats.
Hur skulle ni besvara anklagelsen om att EU har en agenda för västra Balkan som gynnar serberna i Belgrad och Bagna Luca - och gör bosnierna till förlorare?
Kommer ni att uppmuntra den nya höga representanten och, när det har blivit bekräftat, kommissionens vice ordförande Catherine Ashton att göra Bosnien till högsta prioritet? Hur kommer ni att se till att EU:s särskilda representant har verkligt inflytande, ett tydligt mandat och ett enat stöd från EU bakom sig?
Talmannen
Jag vill säga någonting mycket viktigt. Vi talar om resultatet från det senaste Europeiska rådets möte av den 19 november 2009. Jag vet att nästan vad som helst kunde ha sagts eller hänt under rådets möte, men detta var förmodligen inte en fråga på det senaste Europeiska rådets möte, så var snälla och håll er till ämnet, eftersom det är nödvändigt.
Sarah Ludford
(EN) Jag frågade om Catherine Ashton, unionens höga representant, som utsågs förra veckan. Det handlar i allra högsta grad om ”uppföljning av Europeiska rådets möte”.
Talmannen
Det är i sin ordning om kommissionens ordförande José Manuel Barroso vill svara på det. Jag ber er dock, kära kolleger, att hålla er till ämnet, som är så tydligt definierat.
José Manuel Barroso
För det första vill jag säga att jag delar er oro om situationen i Bosnien. Det håller på att utvecklas till en extremt svår situation. Just nu diskuterar vi detta med de bosniska myndigheterna och med samtliga berörda aktörer, inom och utanför EU.
Självklart är mitt svar ja. Jag hoppas att Catherine Ashton kommer att ägna mycket uppmärksamhet åt detta, tillsammans med kommissionsledamoten för utvidgning och grannskapspolitik, eftersom Bosnien, som ni vet, ligger i Europeiska unionens område för potentiell utvidgning. Självfallet måste vi göra allt för att se till att landet etablerar sig på egen hand och att det kan stärka sin existens som fullvärdig och demokratisk stat, med en strävan att en dag ansluta sig till Europeiska unionen.
Elisabeth Schroedter
(DE) Ni talade precis om hur ni hade inlett ett samråd om processen efter Lissabon. Den kommer med andra ord att hanteras kollektivt av den nya kommissionen.
Det finns en hel del irritation över att det tagit så lång tid att inleda ett samråd. Det finns också en allvarlig rädsla för att det endast är en formalitet och att resultaten från samrådet inte kommer att ge några verkliga effekter på processen efter Lissabon.
Vilket är ert förslag för hur samtliga berörda parter och en grundanalys av samrådsförfarandet kan integreras i denna process och integreras i kommissionens dokument? Vilka kommissionsledamöter ska få i uppgift att se till att detta sker, och vilket är ert ansvar i detta avseende?
José Manuel Barroso
Mitt ansvar är den övergripande samordningen av kommissionen och av strategin. Jag kommer att arbeta med flera av kommissionsledamöterna, eftersom Europeiska unionens 2020-strategi som ni vet till sin natur är en övergripande strategi som omfattar väldigt viktiga sektorer, från ekonomisk konkurrens till hållbarhet - dvs. miljön - liksom aspekter av social delaktighet. Det är därför ett väldigt brett kompetensområde.
Ni har rätt när det gäller förseningen. Det finns en viss försening. Tyvärr beror det på att Europeiska rådet inte fattade sitt beslut tidigare, vilket i sin tur resulterade i att vi inte kunde få kommissionen på plats.
Därför lägger vi fram arbetsdokumentet idag så att allt kan vara färdigt till Europeiska rådets vårmöte i mars, eftersom vi redan borde ha haft en ny kommission på plats och vi fortfarande inte har det. Jag hoppas att vi har det i slutet av januari.
Så sent som i dag har jag i alla fall - och detta är en annan nyhet som jag vill berätta för er - fått namnen på de 27 nominerade kommissionsledamöterna. I dag alltså. Det är därför som vi är lite sena. Ändå anser jag att vi måste göra bästa möjliga av samrådet så att vi kan ha ett seriöst samråd om Europeiska unionens framtida 2020-strategi.
Isabelle Durant
(FR) Herr Barroso! Jag skulle vilja återvända till den fråga som min kollega precis ställde. Den tidtabell ni gett oss är extremt snäv. Hur kan vi definiera en strategi som ska gälla från och med nu och fram till 2020 på bara tre månader? Vi ska utarbeta en strategi för hela EU om sociala, ekonomiska och miljörelaterade frågor, och vi får tre månader på oss och ett samråd som inleds i dag.
Jag anser att vi bör vänta tills den nya kommissionen är utsedd så att vi kan ställa våra frågor direkt till den och framför allt att vi bör ta tid på oss att skapa ett konkret projekt. Vi kan inte definiera ett projekt för Europeiska unionen på tre månader.
José Manuel Barroso
Jag delar er oro i denna fråga. Det är därför som vi har beslutat att göra detta nu och inte vänta till ett senare tillfälle. Ni kommer därför att få mer tid på er. Om vi ska vänta på att den nya kommissionens mandat träder i kraft kommer ni förmodligen att behöva vänta till slutet av januari, och därför inleder vi arbetet redan nu. Informationen kommer att publiceras på Internet i dag, om den inte redan finns där. Jag hoppas också på ett åtagande från er sida på denna punkt. Jag är själv redo att engagera mig i frågan.
I vilket fall som helst innebär Europeiska rådets vårmöte inledningen, och inte slutet, på denna process. Rådets roterande ordförandeskap - som Lissabonfördraget bevarar, som ni vet - det spanska ordförandeskapet, har uppmanat oss att utarbeta ett förslag till arbetsdokument som ska ligga till grund för en diskussion. Det är därför som jag så gärna ville presentera den redan nu. Jag ska göra mitt bästa för att se till att alla de som påverkas av denna fråga kan delta i och bidra till översynen av det som, även enligt vad ni själva betonat, är en väldigt viktig strategi.
Ryszard Czarnecki
(PL) Herr Barroso! Om vi ser på de viktigaste beslutsfattande befattningarna i EU:s topp så vinner det gamla EU matchen mellan nya och gamla EU med 3-0. Från och med den 1 januari 2012, när Europaparlamentet får en ny talman, kommer det inte att finnas någon på EU-toppen som kommer att företräda de 12 nya medlemsstaterna. Hur försvarar ni det beslutet?
José Manuel Barroso
För det första är Europeiska rådets ordförande och unionens höga representant inte där för att företräda en del av Europa, utan de företräder hela Europa.
Låt mig säga att jag var väldigt nöjd med nomineringen av Herman Van Rompuy. När den svenske statsministern Fredrik Reinfeldt presenterade hans namn stod det klart att detta var namnet som skulle kunna skapa samförstånd runt förhandlingsbordet. Det faktum att han sedan kommer från Belgien, och instinktivt stöder gemenskapsmetoden och instinktivt är för EU - är också en väldigt fin hyllning till Belgien.
Med tanke på betydelsen av de nya medlemsstaterna anser jag dock att ni redan gjort deras betydelse tydlig genom att välja Jerzy Buzek till Europaparlamentets talman, en person som kommer från en ny medlemsstat, en person som har varit så engagerad i Europas återförening.
Vi som innehar dessa befattningar är inte här för att företräda ett land eller en region: vi företräder hela Europeiska unionen.
Miguel Portas
(PT) Herr talman! Förra veckan godkände rådet överenskommelsen mellan institutionerna om budgeten för 2010. Konsekvenserna av besluten som fattades i Köpenhamn borde inte bli en del av denna överenskommelse eller detta åtagande. De borde snarare vara föremål för en ändringsbudget.
Frågan jag vill ställa till er är väldigt enkel: med tanke på svårigheterna vi har upplevt när det gäller finansieringen av det andra delbeloppet för den ekonomiska återhämtningsplanen för denna budget, var tror kommissionen att de kommer att hitta medlen för att finansiera det första året av kampen mot klimatförändringarna, som kommer att kräva minst två miljarder euro? Dessutom kommer det beloppet att öka varje år, så varifrån tror ordföranden att pengarna ska komma?
José Manuel Barroso
Herr Portas! Tack för er fråga. Det är sant att det visade sig vara mycket svårt att få Europaparlamentet att enas om att godkänna en särskild budget för vissa av åtgärderna när det gäller energieffektivitet, energitrygghet och kampen mot klimatförändringarna. Men det gläder mig oerhört att detta har uppnåtts. Jag vill tacka alla som gjorde godkännandet av denna budget möjligt.
Om, vilket jag hoppas, vi når en överenskommelse i Köpenhamn kommer vi att behöva arbeta för att hitta de nödvändiga medlen för att genomföra denna överenskommelse inom ramen för budgeten.
Vi är inte riktigt där ännu, men jag är helt säker på att om medlemsstaterna når en överenskommelse om framtida finansiering av de begränsningsåtgärder som krävs för utvecklingsländerna, då kommer de även att behöva nå en överenskommelse om de medel som måste göras tillgängliga för att uppnå detta mål.
Lena Kolarska-Bobińska
(PL) Herr Barroso! Utnämningen av Catherine Ashton och Herman Van Rompuy, och själva Lissabonfördraget, kommer att leda till förändringar i hur kommissionen fungerar. Vissa förändringar är fastställda i Lissabonfördraget medan andra förändringar är oprecisa och otydliga, och kommer att bli resultatet av vissa metoder och beslut. Jag vill fråga vilka förändringar som ni förutser i Europeiska kommissionens arbetssätt och funktion inom den närmaste framtiden och under de kommande åren. Just nu är det rätt tid att införa sådana förändringar och, som jag sade, finns det just nu möjligheter som inte är helt specificerade i Lissabonfördraget. Ni talade om utnämningen av vissa kommissionsledamöter. Jag talar om politik och åtgärder som inte bara begränsas till de nya kommissionsledamöternas ansvarsområden och funktioner.
José Manuel Barroso
Jag instämmer i er generella åsikt att institutionerna även är ett resultat av hur vi formar dem i praktiken. Det är därför jag var så glad över utnämningen av Catherine Ashton och Herman Van Rompuy, eftersom jag vet att båda två arbetar i en sann europeisk anda och är engagerade i gemenskapsfrågor.
När det gäller det praktiska kommer Catherine Ashton att bli unionens höga representant och kommissionens vice ordförande enligt Europeiska rådets beslut av den 1 december. Samma dag kommer hon att bli ansvarig för portföljen för yttre förbindelser i egenskap av kommissionens vice ordförande. Som kommissionens vice ordförande är hon ansvarig inför Europaparlamentet, och Europaparlamentet vet hur mycket Catherine Ashton är engagerad i parlamentarisk demokrati. Jag vet att hon är angelägen om att så snart som möjligt träffa utrikesutskottet så att hennes nya roll kan presenteras på rätt sätt.
När det gäller nästa kollegium kommer det även att bli en utfrågning av Catherine Ashton vid sidan av de andra utsedda kommissionsledamöterna. Det nya kollegiet kommer sedan att bli föremål för er gemensamma omröstning.
Mitro Repo
(FI) Herr talman, herr kommissionsledamot! Med hänvisning till förra veckans möte vill jag fråga er om ni själv är nöjd med urvalsprocessen där två viktiga topposter tillsattes, eller håller ni också med om att vissa av EU:s förfaranden för beslutsfattande fortfarande skulle behöva en stor dos av extra insyn och demokrati?
Jag vill fråga er om den tillämpade urvalsprocessen, där kandidaterna verkade dyka upp så plötsligt som från ingenstans, var ett sätt att bekräfta EU:s auktoritet, och om det ökade förtroendet för EU:s beslutsfattande? Ska stora politiska grupper på allvar fundera över vilka kandidater de föreslår för toppositioner i framtiden, kan urvalsprocessen revideras och förbättras på något sätt och vem ska i så fall göra det? Förmodligen blir det Europaparlamentet och dess ledamöters uppgift. Denna gång hade Finland högt kvalificerade kandidater, och vi bör vara glada över det.
José Manuel Barroso
För det första, som ni vet, har bestämmelserna i Lissabonfördraget till fullo respekterats, och jag stöder självklart genomförandet av fördragen. Vi måste respektera rättsstatsprincipen i Europeiska unionen.
När det gäller de personer som utnämndes anser jag ärligt talat att vi måste respektera dem, eftersom Herman van Rompuy är Belgiens premiärminister och Catherine Ashton är kommissionsledamot. Jag anser därför att de har de egenskaper som krävs för att utföra sina uppgifter.
När det gäller institutionerna är det viktigt att notera att rådets ordförande måste utses av stats- och regeringscheferna. Det är inte ett val som det för den franska presidentposten eller den portugisiska presidentposten. Det gäller Europeiska rådets ordförande, och den ordföranden väljs av stats- och regeringscheferna. Det skiljer sig från valet av kommissionens ordförande, som valdes av stats- och regeringscheferna och sedan av Europaparlamentet. Vi måste respektera logiken i de olika institutionerna.
Jens Rohde
(DA) Herr talman, herr Barroso! Under denna punkt har det förekommit en hel del diskussion om kommissionens sammansättning och de olika portföljerna som kommissionsledamöterna ska få. En fråga som vi i gruppen Alliansen liberaler och demokrater för Europa är väldigt oroade över är vilken portfölj som den nya kommissionsledamoten med ansvar för klimatfrågor kommer att få. Det kommer nämligen att bli avgörande när det gäller att kunna besluta om det bara rör sig om tomt prat eller om vi kommer att få en kommissionsledamot som verkligen kan göra skillnad när det gäller klimatförändringar - samtidigt som EU:s konkurrenskraft skyddas.
Jag vill därför fråga vad kommissionens ordförande gör och kommer att göra för att se till att posten som kommissionsledamot med ansvar för klimatfrågor får den tyngd som kommissionens ordförande har visat att den ska ha. I detta sammanhang har jag två specifika frågor: kommer kommissionsledamoten för klimatfrågor att vara ansvarig för energiområdet, och kommer han eller hon att få ett eget direktorat?
José Manuel Barroso
För det första anser jag att det är rätt att välkomna att vi kommer att få en kommissionsledamot för klimatfrågor. Den posten har aldrig funnits tidigare. Det är just eftersom det finns så mycket att göra och för att jag vill ge extra tyngd åt denna funktion, för att använda ert uttryck, som jag har meddelat Europaparlamentet om beslutet att skapa befattningen kommissionsledamot för klimatfrågor. Den kommissionsledamoten kommer att få flera uppgifter. Han eller hon kommer att integrera klimatfrågorna, eftersom klimatfrågor handlar om energi men även om miljö, forskning, jordbruk och industri. Så befattningen innebär en väldigt viktig samordnande roll för klimatinsatser, både internt och externt.
Det framgår med all tydlighet att Köpenhamn inte kommer att bli slutet på denna process. Jag hoppas att vi kommer att nå ett operativt avtal i Köpenhamn, men det kommer också att finnas en hel del saker att göra efter Köpenhamn, inklusive arbetet med våra huvudpartner.
Kommissionsledamoten för klimatfrågor kommer därför få en väldigt viktig roll, externt och internt, när det gäller att uppfylla våra förväntningar om en stark klimatpolitik för Europeiska unionen.
John Bufton
(EN) Herr Barroso! Efter utnämningen av den nye ordföranden Herman van Rompuy har det förekommit en hel del spekulationer om det kommer att införas några direkta EU-skatter. Kan ni ärligt och uppriktigt berätta om så är fallet, och om hur ni i så fall tänker driva in sådana skatter?
José Manuel Barroso
För det första förstår jag inte kopplingen mellan skatter och Herman Van Rompuy eftersom det inte är rådets uppgift att föreslå skatter. Det ligger inom kommissionens befogenheter.
Mitt svar är följande. För det första svarar jag alltid ärligt, så ni behöver inte be mig att ärligt besvara en fråga. För det andra kommer jag att titta på alla frågor som gäller skatter inom EU. Vi måste se över det. Vi måste se till EU:s egna resurser. Vi har lovat Europaparlamentet att göra det. Enligt det program som antogs när jag valdes skulle vi titta på eventuella egna resurser. Det står i programmet som antogs av Europaparlamentet.
Franz Obermayr
(DE) Kommissionen fortsätter anslutningsförhandlingarna med Turkiet på ett extremt okritiskt sätt. Genom att göra det visar den knappt något intresse för stämningsläget i medlemsstaterna och deras invånare. Utnämningen av Herman Van Rompuy till Europeiska rådets permanenta ordförande innebär att man valt en tydlig motståndare till Turkiets anslutning, och jag citerar honom: ”Turkiet är inte Europa och kommer aldrig att bli Europa. De allmänna värden som existerar i Europa, som också är de grundläggande värdena i kristendomen, skulle förlora sin kraft om ett stort muslimskt land som Turkiet anslöt sig.”
Jag undrar därför vilken inställning kommissionen har till ett sådant otvetydigt uttalande? Om nu allmänhetens oro i detta avseende inte tas på allvar, hur ställer man sig till oron hos Europeiska rådets ordförande?
José Manuel Barroso
Kommissionen respekterar medlemsstaternas hållning i frågan, och medlemsstaterna har enhälligt beslutat att förhandla med Turkiet. Vi uppfyller det mandat som vi har fått för att förhandla på medlemsstaternas vägnar med Turkiet och med andra kandidatländer.
Det är viktigt att komma ihåg att detta var ett enhälligt beslut hos medlemsstaterna. Det var inte ett påhitt från kommissionens sida. Det fattades ett enhälligt beslut bland medlemsstaterna om att förhandla med Turkiet och andra om möjligheten att ansluta sig till EU.
Det är tydligt att Turkiet inte är redo för anslutning - inte heller kommer vi att ge dem medlemskap - men vi bör fortsätta förhandla utifrån en positiv grundsyn med samtliga kandidatländer.
När det gäller Herman Van Rompuys uttalande brukar jag inte kommentera uttalanden. Som rådets ordförande var han väldigt tydlig med att han även kommer att respektera mandatet som han får från medlemsstaterna.
Cristina Gutiérrez-Cortines
(ES) Herr talman! Jag tänker ta upp två begrepp, nämligen samordning och flexibilitet.
Ett problem har uppstått kring alla de frågor som vi diskuterar i rådet. Under de senaste åren har det funnits en extrem brist på samordning mellan kommissionens olika generaldirektorat. Klimatpolitiken har ofta betraktats fristående från den vetenskapliga expertis som finns hos generaldirektoratet för forskning. Den politiken har också förts oberoende av t.ex. markanvändning som är kopplat till klimatförändringar.
Min första fråga är följande. Är ni beredd att organisera och stärka den interna samordningen på ett sådant sätt att när vi utser våra kommissionsledamöter kan vi vara säkra på att den interna samordningen kan garanteras?
Min andra fråga rör det faktum att vi talar om konkurrenskraft, om en ekonomisk kris. Är kommissionen även beredd att vara mer flexibel i vissa frågor, t.ex. Reach och dess genomförande, som kommer att skada vår konkurrenskraft något oerhört? Kan kommissionen tänka sig att bli mer flexibel?
Min avslutande idé om denna sammanhållningspolitik är att vi inte kan tala om ekonomi och återhämtning utan att tala om att avreglera energimarknaderna. Det finns länder som inte har någon energimarknad, som t.ex. Spanien när det gäller gas. Det innebär att priserna stiger och att utveckling blir omöjligt.
José Manuel Barroso
Jag kommer göra allt jag kan för att förbättra kommissionens interna samordning. Jag anser dock att samordningen har varit bra. Det märks på att kommissionen alltid har beslutat enhälligt.
Det är helt naturligt att olika kommissionsledamöter försöker prioritera den fråga som är hans eller hennes största problem. Det kommer inte som någon överraskning att kommissionsledamoten som ansvarar för miljö visar ett större intresse för miljöfrågor än vad kommissionsledamoten med ansvar för industrin gör, som i sin tur visar ett större intresse för frågor som rör industriell utveckling. Det som till sist räknas är kommissionskollegiets beslut, och där har det varit en effektiv samordning.
Vi vill dessutom utveckla en avancerad miljöpolitik samtidigt som vi garanterar konkurrenskraften för våra företag. Jag anser att förslagen som lagts fram av kommissionen kommer ge oss lämpliga lösningar ifall andra länder inte instämmer i vår höga ambitionsnivå när det gäller miljöskydd. Vi vill inte lägga ut europeiska arbeten på länder som inte har våra stränga miljökrav.
Juan Fernando López Aguilar
(ES) Herr talman, herr Barroso! Jag skulle vilja ha ett tydligt uttalande från er när det gäller er inställning i två frågor som är förknippade med sammansättningen av nästa kommission.
För det första hörde jag er säga här i kammaren att ni planerade att dela upp portföljen för rättsliga och inrikes frågor till två separata portföljer: en för grundläggande rättigheter och rättvisa och en för säkerhet och invandring. I eftermiddags hörde jag er dock tala om en portfölj för grundläggande rättigheter och rättvisa och en portfölj för inrikesfrågor. Det tycker jag låter som en mycket bättre kombination, eftersom det innebär att invandring inte längre kommer att ses som ett säkerhetshot eller som en fråga underordnad säkerheten. Att fokusera på invandringen på det sättet anser jag inte bara vara fel utan även farligt.
Jag vill veta om denna strategi kommer att antas och om den kommer att påverka strukturerna för generaldirektoratet - just nu generaldirektoratet för rättsliga och inrikes frågor. Jag vill också höra ett åtagande från er sida när det gäller det lagstiftningsprogram som kommer att genomföras inom ramen för Stockholmsprogrammet på området rättvisa, säkerhet och frihet. När nu Lissabonfördraget träder i kraft kommer Europaparlamentets roll att vara avgörande från början, och jag vill höra ett tydligt åtagande från er sida att ni kommer att engagera denna kammare i utvecklingen av lagstiftningsprogrammet från Stockholmsprogrammet.
José Manuel Barroso
Herr López Aguilar! Som svar på er andra fråga: ja, vi vill gärna att parlamentet ska vara delaktigt, och därför kommer detta att vara en prioritet för nästa kommission, någonting som redan uttrycks i konstitutionen, inte minst därför att parlamentet kommer att ha större beslutsmakt i den här frågan.
Vad gäller frågan om portföljen så vill jag gärna säga att det kommer att finnas en kommissionsledamot med särskilt ansvar för rättvisa och grundläggande rättigheter och en kommissionsledamot med särskilt ansvar för inrikes frågor.
Det finns en säkerhetsaspekt på frågor som rör immigration. Till exempel kommer Frontex fortfarande att vara underställt kommissionsledamoten med ansvar för inrikes frågor. Det finns ingen anledning att lägga det ansvaret på någon annan kommissionsledamot. När det gäller integrationsfrågor är det min avsikt att ge ansvaret till kommissionsledamoten med ansvar för sociala frågor.
Precis som Juan Fernando López Aguilar menar jag att vi inte bara bör se immigration ur ett säkerhetsperspektiv. En annan aspekt är kampen mot illegal invandring och traffickingnätverk. Den sköter Frontex. Därför måste Frontex vara underordnat den kommissionsledamot som arbetar med sådana frågor. Däremot kommer jag att ge ansvaret för alla immigrationsfrågor som rör integration till kommissionsledamoten med ansvar för sociala frågor, eftersom de hör till det sociala området.
Reimer Böge
(DE) Europeiska rådet har uttryckt förhoppningar om att en överenskommelse om strukturen för den europeiska avdelningen för yttre åtgärder om möjligt ska kunna nås före slutet av april. Kommissionen måste godkänna dessa förslag, och jag skulle vilja fråga er, herr Barroso, om kommissionen innan förslagen godkänns kommer att lägga fram lämpliga förslag och ta upp dessa under förhandlingarna, särskilt med hänsyn till anpassningen av den fleråriga ekonomiska planeringen, anpassningen av det interinstitutionella budgetavtalet och, i de fall där ansvaret för utrikespolitiska program flyttas, anpassningen och omförhandlingarna av dessa program som ju redan är föremål för medbeslutande. Detta är nödvändigt, för om de problem jag har nämnt inte blir lösta kommer avdelningen för yttre åtgärder bara att bli en galjonsfigur utan nödvändiga budgetanslag och utan möjligheter att bestämma sitt innehåll. Hur ska kommissionen gå tillväga för att lösa dessa uppgifter tillsammans med parlamentet under de kommande månaderna?
José Manuel Barroso
Herr Böge! Tack för er fråga. Jag vet hur engagerad ni är i budgetreglerna och parlamentets kompetens.
Mitt svar är ja, naturligtvis kommer vi vid lämplig tidpunkt att lägga fram förslag till parlamentet om att genomföra nödvändiga justeringar så att den nya avdelningen för yttre åtgärder kan få de medel, de budgetanslag, som den behöver för att genomföra alla sina åtgärder.
Som jag sade tidigare så vill vi att det här ska bli en av de stora framgångarna med Lissabonfördraget. Jag anser att detta är ett mycket viktigt initiativ, och naturligtvis ska vi samarbeta med parlamentet i den här frågan, med utgångspunkt från det förslag som kommer att läggas fram av vice ordföranden Catherine Ashton, i egenskap av hög representant.
Malika Benarab-Attou
(FR) Herr Barroso! Jag vill göra er uppmärksam på att vi om några dagar kommer att högtidlighålla den internationella dagen för solidaritet med det palestinska folket.
Vi kan inte tillåta att man fortsätter att krossa, kolonisera, såra och döda palestinierna.
Vi européer med våra värderingar om solidaritet och broderskap har ett ansvar att snabbt hitta en lösning på deras situation, innan den förvandlas till ett blodbad.
Den israeliska regeringen fortsätter sin kolonisation i ilmarsch, efter att den inlett året med att begå krigsförbrytelser. Symboler och tårar räcker inte längre. Nu finns det bara ett sätt att stoppa den israeliska regeringens dödsbringande politik, och det är att erkänna den palestinska staten och ge den en chans att existera.
Palestinierna har samma rätt som alla andra folk att föra en värdig tillvaro som uppfyller deras förhoppningar.
Kommer ni, herr Barroso, som kommissionens ordförande, tillsammans med Catherine Ashton, att vidta några sådana åtgärder, och i så fall hur?
José Manuel Barroso
Först av allt vill jag instämma i era uttalanden om solidaritet med det palestinska folket som utan tvekan är drabbade av brist på respekt för deras rätt till självbestämmande.
Som svar på den specifika fråga ni ställde till mig vill jag påpeka att det är medlemsstaternas ansvar att bestämma om de erkänner en annan stat eller inte.
Vår hållning - samma hållning som kommissionen alltid har haft - går ut på att stödja samexistens mellan två stater: staten Israels rätt att existera fritt och utan hot mot dess säkerhet, och parallellt med detta det palestinska folkets rätt att bygga sin egen stat.
Vi vill att samexistensen mellan dessa två stater ska göra det möjligt att förändra situationen, inte bara för israelerna och palestinierna utan för hela regionen, eftersom situationen där verkligen är mycket allvarlig. Det är inte bara det palestinska folkets förhoppningar som äventyras, utan även freden i regionen och freden i hela världen.
Talmannen
Tack, herr kommissionsordförande. Vi har uppnått mycket mer än förra gången, för en månad sedan. Jag vill också tacka er för att ni har hållit tiden så precis. Vi förstår att det inte alltid är lätt att besvara komplicerade frågor på en minut.
Jag tror att det är till stor hjälp om vi alla inom de två institutionerna kan förstå varandra. Det är att ta ansvar, och det är en mycket viktig signal till våra medborgare att de två institutionerna kan diskutera olika frågor och kommunicera med varandra.
Vi ses igen vid frågestunden nästa månad.
(Applåder)
