Demokratični proces v Turčiji (razprava) 
Predsednica
Naslednja točka je izjava Komisije o demokratičnem procesu v Turčiji.
Olli Rehn
član Komisije. - Gospa predsednica, bojim se, da bo tudi to razpravo o demokraciji v Turčiji prevevala enaka strast, kot smo jo imeli v vinski reformi, kakor med drugo polovico tekme Arsenal proti Manchester United, ki je posnetek stanja Evrope v letu 2009.
To je resneje, ker je to zelo resna zadeva in resnično zelo pomembno vprašanje o demokratičnem razvoju v Turčiji. Predvsem sem globoko užaloščen in pretresen zaradi pokola, do katerega je prišlo včeraj zvečer v Bilgeju v Turčiji, v katerem je umrlo 44 ljudi. Izražam iskreno sožalje družinam in prijateljem žrtev in trdno upam, da bodo morilci čim prej kaznovani. Za tovrstne strašne napade ni ne moralnega ne etičnega opravičila.
Dovolite mi, da v svojem imenu in v imenu Komisije izrazim obžalovanje zaradi smrti devetih turških vojakov in orožnika zaradi terorističnega napada prejšnji teden. Naše misli so z družinami tistih, ki so izgubili življenje.
Obsojamo terorizem in podpiramo Turčijo v njenem boju proti terorizmu. Stranka PKK je v EU na seznamu terorističnih organizacij. Med 14. in 18. aprilom je bilo v policijski akciji po vsej Turčiji in zlasti v jugovzhodni regiji prijetih več kot 200 uradnikov in članov demokratske stranke.
Med obtožbami proti njim je menda tudi članstvo v teroristični organizaciji, čeprav uradna obtožba še ni znana. Pričakujemo, da bo dokončna obtožnica del preglednega in objektivnega sodnega procesa.
Komisija se ne more vmešavati v tekoče sodne zadeve. Vendar pa je naš pristop jasen. Čeprav podpiramo boj proti terorizmu, dosledno poudarjamo, da se mora izvajati s spoštovanjem človekovih pravic in temeljnih svoboščin, zlasti glede svobode izražanja in združevanja.
Politični pluralizem je sestavni del vsake demokracije. Velika narodna skupščina Turčije danes v veliki meri zastopa politično raznolikost države. Demokratska stranka je prispevala k pluralizmu v Turčiji in njeno politično legitimnost so potrdili rezultati nedavnih lokalnih volitev v marcu.
Hkrati ljudje na jugovzhodu Turčije potrebujejo mir, stabilnost in blaginjo, ne pa nadaljnje nasilje ali spopade. Obsodba uporabe sile in nasilja je dolžnost vseh vpletenih strani. Vsi se morajo obvladovati in se odločiti za miroljubna in to zgolj miroljubna sredstva. Tudi to je sestavni del vsake demokracije.
Še naprej bomo pozorno spremljali razvoj tega primera. Bistveno je, da bodo prevladovala načela demokracije in pravna država, vključno s pravicami obtožencev.
Komisija bo še naprej pozorno spremljala tudi primer prepovedi stranke DTP, ki trenutno poteka na ustavnem sodišču. V tem kontekstu sedanja pravila, ki urejajo prepoved političnih strank v Turčiji, niso v skladu z Evropsko konvencijo o človekovih pravicah in z evropskimi praksami, kot je bilo nedavno navedeno v mnenju Beneške komisije. Zahtevali smo, da Turčija v celoti upošteva to mnenje in da se to pokaže v turški ustavi in zakonodajnem okviru v obliki revizij v ta namen.
Za konec, še naprej bomo spodbujali turške oblasti, da rešujejo probleme jugovzhoda države in njenih ljudi, da bi se povečale gospodarske, socialne in kulturne možnosti vseh turških državljanov, ne glede na njihovo etnično, versko ali jezikovno poreklo.
Na podlagi köbenhavnskih političnih meril se pričakuje, da bo Turčija zagotovila kulturno raznolikost in spodbujala kulturne pravice vseh svojih državljanov, kot je navedeno v našem partnerstvu za pristop. V tem smislu je ustanovitev novega kanala TRT, ki oddaja v kurdskem jeziku, korak naprej. Kaže na spremembo miselnosti in rad bi spodbudil turške oblasti, da naredijo še več korakov v tej smeri.
Nadaljevali bomo s spremljanjem položaja na jugovzhodu in poročali v naslednjem poročilu o napredku. To je bistveni del procesa demokratizacije Turčije.
Frieda Brepoels
v imenu skupine PPE-DE. - (NL) Gospa predsednica, komisar, po lokalnih volitvah 29. marca, v katerih je Kurdska demokratska stranka (DTP) dosegla senzacionalno zmago in je skoraj podvojila število svojih županov iz 52 na 98, je jasno, da se kurskega vprašanja ne bo več dalo zmanjšati na družbenogospodarsko vprašanje, kot so to počeli do zdaj gospod Erdođan in njegova Stranka za pravičnost in razvoj (AKP). Obstaja jasna potreba po politični rešitvi in tudi DTP mora biti v razpravah sprejeta kot polnopravna partnerica.
V tem položaju bi človek mislil, da je represivni pristop mimo, pa vendar so turške oblasti ponovno sprožile širok val prijetij. Več kot 400 vodilnih iz stranke DTP je bilo prijetih, ker so zahtevali rešitev kurskega vprašanja. Moje vprašanje komisarju je torej naslednje. To je zdaj že peta ali šesta stranka, ki so jo ustanovili Kurdi, njeno trenutno ime je DTP. Ima 21 poslancev v parlamentu in 98 županov in Kurdi so še vedno na stranskem tiru.
Komisar, ali ni že nastopil čas, da začne Evropska unija posredovati med turško vlado in DTP? Sicer bo to stanje obstalo na mrtvi točki. Z drugimi besedami, treba se je lotiti vzrokov za številne domnevne teroristične dejavnosti. Mislim, da volilna zmaga pred nekaj tedni dokazuje tudi, da je kurdski občutek za nacionalnost živ in zdrav ter da je treba hitro izpeljati strukturne reforme, ki bodo pospešile večjo avtonomijo Kurdov.
Rada bi pritegnila pozornost tudi na drug nujni problem ob robu te razprave, to je, da je več kot 1 500 mladoletnikov zaprtih v zaporih in da se jim sodi na istih sodiščih kot odraslim, kar je v popolnem nasprotju z mednarodno Konvencijo o otrokovih pravicah. Kaj namerava Komisija storiti glede tega?
Vural Öger
v imenu skupine PSE. - (DE) Gospa predsednica, gospe in gospodje, gospod Rehn, v tem šestem zakonodajnem obdobju je bila Turčija prednostna naloga na dnevnem redu EU. Pred začetkom pristopnih pogajanj je Turčija naredila velike korake v smeri reforme in EU ji je to ustrezno priznala.
Danes se je razpoloženje nekoliko spremenilo. Vedno bolj postajamo zaskrbljeni glede napredovanja procesa demokratizacije v Turčiji. Svoboda tiska, zaščita manjšin, pa tudi reforma sodstva se morajo stalno spremljati. Glede sojenja proti skupini Ergenekon, ki poteka v Turčiji, bi rad rekel, da se to ne sme spolitizirati. Dejstvo je, da potekajo prijetja in preiskave. Prenagljenim pripombam se je treba izogibati. Tu mora imeti pomembno vlogo natančno poročanje.
Glede kurdskega vprašanja je bil narejen pomemben napredek. Rešitev kurdskega problema je osrednjega pomena za proces demokratizacije in zaščito manjšin. Vendar sem zaskrbljen tudi glede sedanjega stališča nekaterih voditeljev vlad EU. Dvoumni signali iz EU pomenijo tudi, da se demokratični proces v Turčiji občasno sooča s težavami. V tem pogledu bi rad spomnil, da bi dala jasna zaveza EU polnemu članstvu Turčije velik zagon za proces reforme. Drugače bodo vedno novi razlogi za povečevanje fundamentalizma in nacionalizma in kurdski problem se bo še poslabšal.
Navsezadnje je skupni cilj spreobrniti Turčijo v sodobnejšo, stabilnejšo in uspešnejšo demokracijo, ki bo temeljila na sekularni državi in pluralistični družbi. To ni zgolj v interesu Turčije, to je tudi pomembni strateški interes Evropske unije.
Alexander Graf Lambsdorff
v imenu skupine ALDE. - (DE) Gospa predsednica, komisar, gospe in gospodje, to je zadnje plenarno zasedanje v tem zakonodajnem obdobju. Kolega poslanec gospod Öger je pravkar dejal, da je Turčija prednostna naloga. V preteklih letih sem se lahko kot poročevalec svoje skupine ukvarjal s tem vprašanjem in moram reči, da sem zelo vesel, da smo na tem zadnjem zasedanju prišli do bistva stvari, namreč do vprašanja demokracije v Turčiji.
Gre za vprašanje prvega köbenhavenskega merila. Obstajajo različna mnenja glede tega, kako se je Turčija razvila. Kakor koli, prepričan sem, da je doseženo soglasje o eni stvari: zdi se, da je hitrost reforme v Turčiji popustila, vtis ob koncu tega zakonodajnega obdobja pa je, da ima Turčija zdaj še daljšo pot pred seboj, da bo pripravljena za pristop, kakor jo je imela na začetku mandata Komisije in zakonodajnega telesa tega parlamenta.
Za skupino Zavezništva liberalcev in demokratov za Evropo so problemi svobode tiska in mišljenja v tem kontekstu še posebno pomembni. Veste, da v Turčiji ne morete gledati spletišča YouTube. Pravice novinarjev, založnikov, publicistov, kolumnistov in avtorjev so omejene z določenimi pravnimi predpisi. Komisija je ta problem, na srečo, navedla v svojem poročilu o napredku. Po mnenju številnih opazovalcev so se ti problemi povečali. Bil bi hvaležen, če bi Komisija rekla kaj o tem, bodisi, da meni, da so se problemi poslabšali, bodisi, da so se stvari izboljšale. Kar bi bilo res presenetljivo.
Poleg tega obstajajo pomembne teme, kot je zaščita verskih manjšin in varovanje pravic žensk. Vendar je ključno vprašanje v tem trenutku svoboda tiska, preklic novinarskih akreditacij za kritične novinarje s strani premierja, v veliki meri neupravičena prijetja kritičnih novinarjev in založnikov v preiskavah očitno kaznivega omrežja Ergenekon, prevzem medijske skupine ATV-Sabah s strani Scharlach-Holding, ki je v lasti ali nadzoru premierjevega zeta, premierjevi javni pozivi k bojkotu medijev in sodba proti Dođanovi medijski skupini ter globa v višini 380 milijonov EUR z namenom, da bi jo prisilili, da zapusti dejavnost, ker je poročala o škandalu z donacijo za svetilnik in zaradi naklonjene obravnave AKP. To ni le vprašanje svobode tiska, marveč tudi plaši in odganja vlagatelje, ki podvomijo v zanesljivost zakona v Turčiji.
Turčija je pomembna soseda, pomembna spoštovana partnerica Nato. Radi bi še naprej podpirali Turčijo, to je mnenje moje skupine. Vendar smo prepričani, da je treba tu storiti še veliko, da mora turška vlada dokazati svojo voljo, da ne bo več teptala temeljnih evropskih pravic, kot to trenutno počne. Bili bi hvaležni, če bi se to lahko prepričljivo dokumentiralo v naslednjem zakonodajnem obdobju.
Poleg tega pa menim, da bi morali imeti to razpravo v Strasbourgu in ne v Bruslju.
Joost Lagendijk
v imenu skupine Verts/ALE. - (NL) Gospa predsednica, gospe in gospodje, glede demokratizacije v Turčiji je slika po mojem mnenju mešana, na nekaterih točkah je napredek, na drugih stagnacija in poslabšanje.
Napredek je, da 1. maja ni bilo nobenih nemirov na trgu Taksim v Carigradu, zgolj komemoracija sindikalnih voditeljev v spomin na tragedijo v letu 1977. Napredek je, da sta se Turčija in Armenija dogovorili za izboljšanje vzajemnih odnosov. Moj poziv turški vladi bi bil, naj nadaljuje po tej poti in se ne pusti ustavljati ali spravljati na stranski tir nacionalistom v Ankari ali Bakuju. Napredek je, da so bili prijeti ljudje, osumljeni načrtovanja prevrata ali vpletenosti v politične umore v zadevi Ergenekon.
Moje opozorilo turškim oblastem bi bilo, naj še naprej delajo po zakonu, kajti vse, kar bo v nasprotju z njim, bo uporabljeno za odvračanje pozornosti od bistva in bodo pograbili tisti, ki nočejo videti rešitve te zadeve, ki nočejo, da bi se prišlo stvarem do dna.
Potem je tu, seveda, še negativen razvoj. Slabo je, da je premier pozval prebivalstvo, naj neha kupovati določene časopise. Zelo slabo je, da so bili prijeti številni vodilni člani stranke, ki je bila demokratično izvoljena v turški parlament. Množično prijetje pomembnih članov Kurdske demokratske stranke (DTP) je prav tako nesprejemljivo kot uradna prepoved stranke, kajti rezultat je enak. Obseg za iskanje politične rešitve kurdskega vprašnja se je drastično zmanjšalo. To je zelo dobra novica za skrajneže na obeh straneh, vendar zelo slaba novica za večino Turkov in Kurdov, ki so si že tako dolgo močno želeli miroljubno rešitev tega problema.
Stanje, da je na eni strani napredek in na drugi stagnacija, se bo po mojem mnenju končalo samo, če se bo vlada nedvoumno odločila za globlje reforme, če jih bo opozicija podprla tako v besedah kot z dejanji in seveda, gospe in gospodje, če bo EU držala svojo obljubo, da lahko Turčija postane polnopravna članica Evropske unije pod pogojem, da bo izpolnila naše demokratične standarde.
To me je pripeljalo do moje zadnje pripombe, gospa predsednica. Čeprav sem zelo vesel zaradi vroče želje vseh strank za demokratizacijo Turčije, nimam nobene simpatije do vseh tistih poslancev, ki so kritični do Turčije, vendar ji niso pripravljeni dovoliti, da bi postala polnopravna članica, če se ti problemi rešijo. Tudi potem, ko se bo moj mandat končal, se bom še naprej zavzemal za reforme, ki so potrebne, da bi Turčija postala polnopravna članica Evropske unije.
Feleknas Uca
v imenu skupine GUE/NGL. - (DE) Gospod predsednik, komisar, gospe in gospodje, 14-letnega fanta je v Hakkariju do nezavesti pretepla skupina policistov SWAT. Drugi 14-letni fant, ki je bežal pred policijskim napadom s plinom, se je utopil, potem ko je padel v reko. Dne 4. aprila sta zaradi posledic policijskih ukrepov v demonstracijah blizu Urfe umrla dva človeka. Ta hip je v Diyarbakirju v zaporu več kot 185 mladoletnikov. Na stotine demokratično izvoljenih politikov in aktivistov DTP je bilo zaprtih, vključno s tremi voditelji stranke. Proti poslancem v Parlamentu je več kot 207 postopkov.
Takšna je moja obravnava sedanjega demokratičnega procesa v Turčiji. Seznam se nadaljuje. Ta represija se je začela kmalu po 29. marcu, ko je imela stranka DTP velik uspeh na volitvah lokalne vlade na jugovzhodu države in se je število njihovih imenovanj za župane skoraj podvojilo, nasprotno pa je vladajoča AKP doživela hude izgube v tako zaželeni kurdski regiji. Po mojem mnenju obstaja povezava med uspehom DTP na volitvah in valom represij proti njej.
Iz vladnih krogov je bilo slišati, da se razširitev volilnega uspeha stanke DTP vse do meje z Armenijo šteje za varnostno tveganje. Namesto, da bi skušali razumeti te volitve kot to, kar so, namreč nedvoumno sporočilo Kurdov, da je treba najti rešitev v okviru sistema, se skuša zatreti ta politični uspeh, če je treba tudi s policijsko brutalnostjo.
Na žalost, mislim, da tudi tako poveličevana AKP nima ne volje ne odločnosti, da bi pripravila in speljala celovito strategijo za rešitev tega spora, ki traja že desetletja. Kot vsi veste, od zadnjega poročila o napredku ni bilo nobenega znatnega napredka na področju svobode tiska in izražanja, priznavanja kurdske realnosti, pravic verskih manjšin ali civiliziranja vojske. Vladajoča AKP mora končno izpeljati resnično ustavno reformo in vnesti novo dinamiko, s katero bo lahko obnovila državo ustavno in demokratično ter sprejela njeno pluralistično, večetnično in večkulturno družbeno resničnost. Drugače v Turčiji ne more biti nobene resnične demokratizacije. To bi moralo biti jasno vsem nam tukaj.
Bastiaan Belder
v imenu skupine IND/DEM. - (NL) Gospod predsednik, Evropska unija je naredila dve osnovni napaki v svojih odnosih s Turčijo. Leta 1999 je prisilila Turčijo, da je postala država kandidatka in leta 2005 je nadaljevala s to napačno potjo, ko je začela pogajanja z Ankaro. Svet in Komisija menita, da lahko s tem prezreta zgodovinsko dediščino Republike Turčije.
Danes se ta zgodovinska dediščina - ali raje breme - kaže v resničnem kulturnem boju med sekularnim kemalističnim taborom in konzervativno/versko fronto, ki obkroža vladajočo Stranko za pravičnost in razvoj (AKP), v zvezi s smerjo, ki bi jo morala ubrati Republika Turčija. Škodljiva posledica tega je senzacionalno sojenje Ergenekon proti številnim pomembnim kemalistom. Ko gre za nacionalistična stališča do verskih in etničnih manjšin v državi, je zdaj kaj malo izbire med kemalisti in premierjem Erdođanom. Stalno odvzemanje državljanskih pravic tem manjšinam (kar je del zgodovine Republike Turčije), je, seveda v nasprotju s političnimi pogoji EU za pristop.
Svet in Komisijo bi opozoril na dobro znan holandski pregovor: "bolje se je ustaviti na pol poti, kot vztrajati pri napaki." Evropske institucije in turške oblasti bi se morale zdaj končno kaj naučiti iz te modrosti. To je edini način, da se utre pot za boljše, realnejše odnose v interesu obeh strani.
Roberto Fiore
(IT) Gospod predsednik, gospe in gospodje, iz tega, kar sem slišal, je jasno, da je Turčija država z velikimi problemi v zvezi z demokracijo.
Videli in slišali smo za 1 500 mladoletnikov v zaporih, slišali smo za stotine prijetih na podlagi dvomljivih obtožb, zavedamo se, da se kurdski problem še vedno nadaljuje, predvsem pa armenski problem, ta dolgoletni problem, ki je ostal živ vse do danes. V preteklih dveh letih smo bili priča umorom duhovnikov ali misijonarjev, problemi so neskončni. Če primerjamo to stanje s kakšno drugo državo, recimo Belorusijo, ki se v Evropi še vedno šteje za državo izobčenko, državo, ki očitno dejansko tvori del osi zla, je težko razumeti, kako lahko še naprej govorimo o tem, da bi se Turčija pridružila Evropi.
Očitno obstajajo močni lobiji, ki spodbujajo vstop Turčije in si za vsako ceno želijo, da bi postala del Evrope. Ne glede na vse drugo ne moremo spregledati dejstva, da obstaja problem, to je Ciper, ki je dejansko edinstven v svojem bistvu, z drugimi besedami, država, ki je kandidatka za pristop v EU, zaseda zemljo druge države in nadaljuje s širjenjem svoje oblasti na otoku in izvajanjem absolutne neliberalne sile nad ljudmi na otoku.
Mislim, da se Evropejci soočajo s svojo vestjo in vedno bolj ugotavljajo, da se ne bodo mogli izogniti odločitvi proti sprejetju Turčije v Evropo. Spomnil vas bom na nekaj dejstev. Turčija ima 90 milijonov prebivalcev, močno demografsko rast in predvsem ne smemo pozabiti na dejstvo, da turško govoreče države v osrednji Aziji zahtevajo turško državljanstvo in zdi se, da jim ga turška država namerava dati. To pomeni, da vstop Turčije ne bi pomenil zgolj pridružitve Turčije Evropi, temveč tudi drugih ljudstev, drugih držav. Ne pozabimo tudi, da je bila Turčija v zgodovini proti Evropi in da ima zdaj vlogo pomembnega stražarja za dve sili, ki gotovo nista evropski, to so Združene države in Izrael.
Nazadnje, ne smemo spregledati dejavnika vere. Milijoni Turkov, ki vstopajo v Evropo, bi pomenili odpiranje na tisoče mošej in torej zagotovo zmanjšanje krščanske identitete in civilne identitete v Evropi. Ne smemo pozabiti niti tega, da so mošeje pogosto pripravne soudeleženke, ki omogočajo vstop zamislim, močno usmerjenim proti svobodomiselnosti, proti ženskam in proti evropski javnosti.
Richard Seeber
(DE) Gospod predsednik, komisar, tako kot komisar bi rad tudi sam izrazil sožalje družinam žrtev tega barbarskega napada. Rad bi tudi vnaprej povedal, da podpiram vse napore in prizadevanja Turčije v smeri demokratizacije. Nedvomno so namenjeni temu, da bi pripeljali Turčijo bliže Evropski uniji - ne "v", temveč "bliže" Evropski uniji.
Menim tudi, da moramo nadaljevati politiko nične strpnosti na področju človekovih pravic in demokratizacije in da moramo pričakovati izredno visoke strandarde. Primeri, ki so jih dali naši kolegi, govorijo sami zase in vidimo lahko, da ima Turčija še zelo, zelo dolgo pot pred seboj, preden bo dosegla standarde EU. Primeri dokazujejo tudi, da je Turčija doslej zanemarjala obravnavo in izvajanje teh temeljnih ustavnih reform.
Za sistem v Tučiji je še vedno značilno dejstvo, da ni jasne razmejitve pristojnosti med različnimi državnimi organi in to je danes izvor številnih problemov v turškem političnem življenju. Na žalost je treba reči, da postaja seznam nerešenih problemov daljši, ne pa krajši.
Kot primer bom navedel parlamentarne pravice. Obstajajo zelo veliki primanjkljaji na področju parlamentarnega proračunskega nadzora nad porabo za vojsko. Parlament nima pri tem skoraj nobene besede, poleg tega pa obstajajo posebni skladi, nad katerimi nima parlament popolnoma nobenega nadzora.
Poleg tega je imuniteta posameznih poslancev v parlamentu urejena izredno dvoumno. V tem pogledu potrebuje Turčija obsežno reformo. Na žalost Turčija tudi ni podpisala različnih evropskih in mednarodnih sporazumov, na primer Konvencije proti mučenju. Menim, da je res odvisno od Turčije, ali bo tu dala dober zgled in izpolnila evropske in mednarodne standarde.
Lahko bi navedel še več točk, vendar bom tu končal in pozivam Komisijo, naj bo zelo pozorna na napredek na teh področjih.
Metin Kazak
(BG) Tudi mene skrbi demokratični proces v Turčiji glede na nedavna prijetja po lokalnih volitvah. Ne glede na to mislim, da ne bi smeli podpirati politikov, ki imajo tesne zveze z organizacijami, ki se za doseganje svojih ciljev zatekajo k nasilnim metodam. Nasilje ni bilo nikoli sprejemljivo in opravičljivo sredstvo za zaščito pravic in svoboščin.
Prepričan sem, da bi morali Kurdi uživati več pravic na področju kulture in izobraževanja in globoko spoštujem nadaljevanje reform, vključno z uvedbo 24-urnega TV-kanala v kurdskem jeziku. Vendar se pravice in svoboščine, kolegi poslanci, ne dosegajo z nasiljem, temveč z uporabo miroljubnih političnih sredstev, z dialogom in vzajemnim spoštovanjem.
Zato bo naša iskrena podpora reformam v Turčiji spodbudila tudi ohranjanje temeljnih vrednot EU, med katerimi je ena najpomembnejših spoštovanje etničnih in verskih razlik in raznolikosti. Prepričan sem, da bo sijajna priložnost za pristop k EU pospešila spoštovanje človekovih pravic in reform v Turčiji.
Vittorio Agnoletto
(IT) Gospod predsednik, gospe in gospodje, predsednik, najprej bi rad pozdravil predsednika stranke DTP gospoda Ahmeta Türka, ki je danes tukaj kot poseben gost na razpravi. Dragi Ahmet, veste, da smo z vami, da podpiramo demokratični boj vaše stranke v Turčiji za priznanje temeljnih pravic Kurdov.
Priznavamo, da je stranka DTP bistvena za krepitev demokracije v Turčiji in zato odločno obsojamo policijske operacije, ki jih je premier Erdoğan naročil proti vam, v katerih so bili zaprti vsi trije podpredsedniki DTP skupaj z več kot 300 bojevniki in simpatizerji. Zmaga DTP na zadnjih upravnih volitvah kaže, da je DTP stranka, ki uživa močno, priljubljeno, demokratično podporo. Evropski parlament se je odločil in prosil premierja Erdođana, naj uvrsti na dnevni red neposredne pogovore z DTP, njegov odziv namesto tega pa je bilo še več zatiranja, več policije, več avtoritarnosti in več zapornih kazni.
Vsi vedo, da sta moja parlamentarna skupina in evropska levica do zdaj podpirali turško vlogo za članstvo v Evropski uniji in obenem tudi proces reforme v tej državi. Vendar pa menim, da je v zadnjih dveh letih in predvsem v zadnjih nekaj mesecih gospod Erdođan pokazal svojo drugo plat, namreč, da je voditelj, ki tesno sodeluje z najslabšim delom turške vojske, ki želi Kurde preprosto pobiti.
Proces reform je praktično zamrl, zapori se polnijo s Kurdi; gospod Erdoğan sam je uničil vse možnosti za članstvo Turčije. Odgovornost za to, kar se dogaja z evropsko-turškimi odnosi, in za naraščanje osuplosti evropskega javnega mnenja nad Turčijo, je njegova in to zgolj njegova.
Rad bi poslal zelo močno politično sporočilo gospodu Erdoğanu: ali poiščite pogajalsko politično rešitev kurdskega vprašanja, ki je, bodimo si o tem na jasnem, proces, ki bo vključeval neposredna pogajanja z DTP, ali pa vas bomo prosili, da prekinete pogajanja za članstvo v Evropski uniji. Pot do turškega članstva v Uniji je prek Diyarkabirja in DTP, sicer bomo mi, se pravi ljudje, ki smo najbolj podpirali vaš proces pristopa, tisti, ki bomo prosili za odmor za premislek, ki prav lahko postane stalen.
Patrick Louis
(FR) Gospod predsednik, gospe in gospodje, danes se zdi, da deluje Turčija kot demokracija, vendar ni naloga Evropske unije, da daje neskončne lekcije iz dobrega vedenja, ko pa gre EU sama veselo in brezobzirno mimo suverene volje svojih ljudi, kadar glasujejo na referendumih.
V osnovi je Turčija še vedno daleč od spoštovanja vrednot evropskih narodov, kot se je pokazalo s položajem neštetih etničnih in verskih manjšin, ki sestavljajo državo. Položaj milijonov Kurdov se le počasi izboljšuje. Odnosi z armenskimi ali celo njihovimi grškimi sosedi so pod nenehnim diplomatskim ali vojaškim pritiskom. Ciper je še vedno pod turško vojaško zasedbo kljub mednarodni zakonodaji. To traja že 35 let. Verskim manjšinam je komaj kaj bolje. Pravice skupnosti, ki niso navedene v pogodbah, se vsakodnevno teptajo, Evropska Komisija pa si zatiska oči in še naprej, tako kot Parlament, podpira pristop te države v Evropsko unijo.
Bodimo torej dosledni. Čeprav je sodelovanje s Turčijo bistveno, je treba vse pristopne načrte za Turčijo delati v skladu z evropsko demokracijo, torej z referendumi.
Marios Matsakis
Gospod predsednik, veliko naših prizadevanj in številne svoje politike smo naslonili na upanje, da bo s tem, ko smo do Turčije prijazni, ta država spremenila svoj kemalistični fašizem v vedenje, ki bo podobno demokratičnemu in še sprejemljivo. Popolnoma smo se zmotili in zelo kmalu smo postali obupno razočarani in razdraženi. Proces demokratične reforme v Turčiji se premika s hitrostjo trinoge želve.
Komisar, mi in večina evropskih državljanov, ki jih zastopamo, smo izgubili potrpljenje. Dovolj nam je. Vladajoči režim v Turčiji se je izkazal za povsem nezmožnega in nepripravljenega, da bi spravil svojo državo v položaj civilizacije 21. stoletja. Komisar, tehnika korenčka je slavno propadla in to morate priznati. Zdaj je prišel čas, da uporabimo palico.
Andrew Duff
Gospod predsednik, bojim se, da se je Parlament spet izkazal za razmeroma neodločnega glede vprašanja Turčije. Hvaležen bi bil, če bi nam komisar lahko dal svojo odkrito oceno zadeve Ergenekon. Ali soglaša, da je to dobrodošel znak pospravljanja in znak, da se je sodni proces končno lotil globoke korupcije znotraj delov turške države?
Alexander Graf Lambsdorff
(DE) Gospod predsednik, rad bi odgovoril na to, kar je rekel gospod Lagendijk. Tudi mi seveda vidimo pozitivno diplomatsko vlogo, ki jo lahko igra Turčija v odnosu do Armenije in v odnosu do Bližnjega vzhoda. Vendar sta diplomacija in demokracija dve različni stvari. Posebno zaskrbljeni smo zaradi ukrepa premierja Erdoğana proti založniški skupini Ahmeda Doğana. Celo Der Spiegel, ki nima nič opraviti ne z Dođanom ne s Springerjem, piše o Erdođanovem zasebnem maščevanju proti Dođanu.
Omenil sem že poročilo Komisije o napredku. Še enkrat bi rad postavil Komisiji posebno vprašanje. Ali je Komisija glede svobode mnenja in tiska v Turčiji bolj zaskrbljena ali manj, kot je bila v času, ko je bilo objavljeno poročilo o napredku? Če ne, zakaj ni več zaskrbljena? Če da, katere posebne ukrepe namerava Komisija sprejeti? Kako pomembna je tema svobode tiska in mnenja v zvezi s tekočimi pogajanji o pristopu? Kot sem rekel, gre navsezadnje za prvo köbenhavensko merilo, za politično merilo.
Olli Rehn
član Komisije. - Gospod predsednik, najprej bi se rad zahvalil spoštovanim poslancem za zelo resno in pomembno razpravo o demokratičnem procesu v Turčiji in nocoj bi se rad zahvalil tudi Evropskemu parlamentu za njegov prispevek k politiki EU v zvezi s Turčijo. To je bila kritična, vendar tvorna podpora našemu ukvarjanju s Turčijo v zelo kritičnem obdobju. Mislim, da se lahko pristop Parlamenta (upam, da tudi pristop Komisije) v zvezi s Turčijo in njenim procesom pristopa k EU, opiše kot pošten in trden.
Po mojem mnenju moramo biti res pošteni in trdni in le z obojim hkrati bomo lahko dosegli rezultate. Menim, da moramo biti pošteni in ohraniti vidik EU kot kritične gonilne sile reform v državi, držati besedo glede možnosti Turčije, da pokaže, da je sposobna izpolniti merila za pristop k EU. Obenem moramo biti trdni pri uporabi strogih pogojev, zlasti glede temeljnih svoboščin in demokratičnih načel. Ta sta dva ključna elementa - poštenost in trdnost - ki delujeta samo skupaj in se ju ne da ločiti enega od drugega. Mislim, da je to očitno najboljša pot podpore demokratičnemu preoblikovanju Turčije, kar je naš cilj, kajti s tem bo Turčija boljša partnerica in morebitna možna država članica Evropske unije v skladu s pogajalskim okvirom, sprejetim v zgodnjih jutranjih urah 4. oktobra 2005.
Trenutne razmere so precej mešana slika, tako kot jih je opisal Joost Lagendijk, predsednik delegacije Skupnega parlamentarnega odbora EU-Turčija v Evropskem parlamentu. Včasih se zdi, kot bi naredili dva koraka naprej in enega nazaj, a bolje to kot obratno.
Kot je načel temo gospod Duff, mislim, da je glavna stvar preiskava Ergenekon. Glede na dosedanjo preiskavo se zdi, da je bistveno, da je bilo razkrito to omrežje za morebitnim političnim ali drugim napadom proti demokraciji v Turčiji in se bo še naprej razkrivalo v duhu pravne države in demokratičnega sekularizma.
Po drugi strani pa se je lahko človek v zgodnjih stopnjah preiskave Ergenekon spraševal, ali so bila res uporabljena vsa načela pravne države ali pa so bili za temi prijetji kakšni drugi politični nameni. Odločitev še ni sprejeta. Zadevo pozorno spremljamo in bomo o tem nedvomno poročali v svojem naslednjem poročilu o napredku letos jeseni.
Po mojem mnenju so posebno pomembna tri načela. Prvič, vsa demokratična načela, zavzemanje za ustavno reformo, pri čemer je bistvena reforma pravil, ki veljajo za politične stranke, glede na izkušnje v zadnjem letu, letos in v prejšnjih letih, ko smo videli pomanjkljivosti ustavnega okvira Turčije v tem pogledu, kakor je poudarila Beneška komisija Sveta Evrope.
Drugič, pravica izražanja, na katero se je skliceval Graf Lambsdorff, je temeljni kamen demokracije. O tem so prav pred kratkim razpravljali na sestanku Skupnega parlamentarnega odbora z Veliko narodno skupščino Turčije. Zaskrbljen sem glede svobode medijev in njenega razvoja v Turčiji in gotovo se bomo k temu vrnili v posebnem poglavju našega poročila o napredku to jesen.
Da, pred kakšnim letom ali dvema je bil pozitiven napredek glede posledic reforme neslavnega člena 301. Po drugi strani pa relativen napredek v zvezi s členom 301 ne upravičuje napadov na svobodo medijev drugje, ki so bili navedeni v več nocojšnjih izjavah.
Nazadnje, pravna država, ki podpira delovanje celotne družbe in gospodarstva ter je ključna vrednota Evropske unije, kar se kaže v boju proti terorizmu, ki ga podpiramo, dokler se izvaja v skladu s pravno državo in načeli pravičnosti po najboljši evropski tradiciji.
Tako bo hitrost pogajanj s Turčijo odvisna predvsem od napredka in intenzivnosti reform, ki poudarjajo temeljne svoboščine in pravno državo v deželi na vseh področjih življenja in v vseh delih države. To je temelj pogajalskega procesa. Napredek tehničnih pogajanj bo odvisen od resnosti napredka, intenzivnosti in izvajanja reform, ki poudarjajo temeljne svoboščine in človekove pravice ter demokratični sekularizem. Te so zajete v Pogodbi o Evropski uniji in naših skupnih evropskih vrednotah. To je kritično merilo turškega napredovanja v smeri Evropske unije.
Predsednik
Razprava je zaključena.
