Pomoč za Pakistan in morebitne posledice za evropski industrijski sektor (razprava) 
Predsednica
Naslednja točka je izjava Komisije o pomoči za Pakistan in morebitnih posledicah za evropski industrijski sektor.
Karel De Gucht
član Komisije. - Gospa predsednica, spoštovani poslanci Evropskega parlamenta, Evropa je zelo zaskrbljena zaradi uničujočih posledic poplav v Pakistanu, ki so uničile sredstva za preživetje in skupnosti po vsej državi.
Obseg katastrofe v zgodovini Pakistana nima primere. Stroški humanitarnih potreb so za njegovo že tako krhko gospodarstvo ogromni. Resnost te krize zahteva takojšen in obsežen odziv ob sočasnem upoštevanju strateške pomembnosti razvoja Pakistana ter varnosti in stabilnosti v regiji.
Evropski svet je 16. septembra pozval k celovitemu svežnju kratko-, srednje- in dolgoročnih ukrepov, ki bodo pomagali podpreti gospodarsko oživitev Pakistana in njegov prihodnji razvoj. Začetni odziv na poplave je bil hiter in velikodušen. Naš skupni prispevek k humanitarnim prizadevanjem trenutno znaša več kot 320 milijonov EUR s strani držav članic in Evropske komisije v denarju in v blagu. Samo to predstavlja več kot 60 % začetnega svetovnega poziva ZN.
Evropski svet se zaveda, da so poleg takojšnje in znatne humanitarne pomoči in razvojne pomoči za oživitev gospodarstva in rast ključnega pomena tudi ambiciozni trgovinski ukrepi. Trgovina je zato del dolgoročnega odziva na trenutno krizo. V ta namen je Komisija 7. oktobra sprejela predlog za enostransko opustitev uvoznih dajatev za številne pomembne izvozne predmete iz Pakistana. Ta predlog je zdaj predložen državam članicam in Evropskemu parlamentu.
Komisija predlaga sprostitev 75 tarifnih postavk za uvoze iz Pakistana, ki predstavljajo 27 % trenutnega pakistanskega uvoza v EU in skoraj 900 milijonov EUR. To bi zagotovilo povečanje uvoza EU iz Pakistana za okoli 100 milijonov EUR.
Cilj tega ukrepa je podpora srednjeročnim prizadevanjem Pakistana za ponovno izgradnjo. Zaradi tega bodo posebne koncesije časovno omejene - Komisija predlaga tri leta. Glede na naravo industrijske strukture in izvozne košarice Pakistana, kjer tekstilni izdelki predstavljajo več kot 60 %, je veliko število proizvodov, za katere predlagamo liberalizacijo, tekstilnih proizvodov. Vključeni so tudi drugi industrijski proizvodi kot je etanol.
Če lahko Parlament in Svet v zvezi s tem hitro ukrepata, upamo, da bo ukrep vzpostavljen 1. januarja 2011. Sočasno sodelujemo z drugimi članicami Svetovne trgovinske organizacije, da bi dobili potrebno dovoljenje - opustitev STO -, ki ga je treba izdati pred uveljavitvijo ukrepa.
Trgovinske koncesije morajo biti gospodarsko pomembne za Pakistan, vendar sočasno upoštevati tudi industrijske posebnosti v Evropski uniji. Zato smo si pri pripravi tega predloga prizadevali upoštevati industrijske posebnosti v EU, zlasti v zvezi s tekstilnimi izdelki. Naša analiza je pokazala, da bo vpliv na proizvodnjo EU verjetno zmeren.
Morebitno povečanje uvoza EU iz Pakistana (100 milijonov EUR) ustreza manj kot 0,5 % proizvodne vrednosti liberaliziranih postavk EU, ki dejansko predstavljajo 24 milijard EUR. Podpora Evropskega parlamenta pri tem, da ta predlog obrodi sadove, je ključnega pomena za predstavitev celotne slike solidarnosti EU v času brezprimerne nuje.
Trgovina je lahko pomemben del dolgoročne gospodarske rešitve za Pakistan. Imamo tesen časovni okvir za delo. Zanesete se lahko na to, da bom skupaj s svojim osebjem pojasnil pristop in razpršil morebitne pomisleke, ki jih imate.
Nuno Melo
Gospa predsednica, povedat moram, da popolnoma razumem, kaj preživljajo v Pakistanu, vendar pa bi povedal tudi, da je ta odločitev tragična za Evropo in zlasti za nekatere države, ki že imajo resne težave, kot so Portugalska, Španija in Grčija.
Industrija tekstila in oblačil na primer predstavlja 11 % celotnega izvoza Portugalske, 22 % proizvodne industrije; 80 % proizvodnje nekaterih izdelkov poteka na Portugalskem. Morda potem teh 80 %, razpršenih na 27 držav članic, malo pomeni Evropski komisiji, vendar pa veliko pomeni Portugalski.
Evropa ne more zahtevati izredno škodljivih - toda razumljivih - ukrepov za nadzor javnih revizij in boj proti primanjkljajem ter sočasno sprejemati odločitev, ki škodujejo proizvodnim središčem in zmogljivostim za blaginjo in ustvarjanje delovnih mest teh istih držav.
Prav tako moram povedati, da je ta odločitev nerazumljiv napad na običajna tržna pravila. Ne zagovarjam kakršne koli oblike tržnega protekcionizma, vendar pa zahtevam ostro obrambo njegovih pravil: pravil trga, ki je zdrav in pošten.
Prosim, razumite, da bo ta odločitev omogočila, da proizvodi, proizvedeni v Pakistanu, pridejo na evropski trg in s proizvodnimi stroški, ki so nižji od stroškov naših podjetij samo zato, ker se med proizvodnjo od njih ne zahteva enakih pogojev; opravičujem se, vendar to imenujem nepoštena konkurenca. Je nepoštena konkurenca, ker pakistanska podjetja nimajo socialnih izdatkov v zvezi s svojimi delavci, nimajo okoljskih stroškov, ne ukvarjajo se preveč z bojem proti delu otrok, ki poteka tam, in nimajo enakovrednih omejitev glede uporabe surovin zaradi javnega zdravja.
Vprašal bi celo: kako je mogoča takšna skrajna odločitev, ne da bi bilo najprej predloženo poročilo, ki natančno navaja njene negativne vplive za različne države članice?
Kljub temu bi lahko nekatere posledice naštel takoj, te pa so zaprtje in propad podjetij v Evropski uniji, predvsem na Portugalskem, in povečanje števila brezposelnih. Dobro bi bilo, da se tega popolnoma zavedate, kajti prišel bo čas, ko bo nekdo moral biti odgovoren za to.
Če lahko na koncu domnevamo - kot nekateri zagotovo bodo -, da je ta predlog neizogiben, prosim, razmislite vnaprej o nekaterih zadevah, ki se jih še ne preučuje. Na primer vzpostavitvi stopnje tarifne kvote, ki je določena v primeru etanola, vendar ne v primeru tekstilnih izdelkov. Opustitev mora trajati največ eno leto, ker je pomoč začasna. Verjemite mi; nobeno evropsko podjetje ne bo preživelo treh let v neposredni konkurenci s pakistanskimi podjetji.
Gospa predsednica, zaključujem: potrebne so določbe o surovinah, da Pakistan ne bi blokiral dostopa evropskih podjetij do njih, da bi sam imel koristi od proizvodnje.
David Martin
v imenu skupine S&D. - Gospa predsednica, razumem, kar pravi gospod Melo, vendar pa se ne morem strinjati z njim. Pozdravljam predlog Komisije za odpravo uvoznih dajatev za ključni pakistanski uvoz v Evropsko unijo.
Prvič, skupno stališče je, da gre Pakistan, ki ni imel lahke zgodovine od svojega nastanka kot država, skozi najhujše možno obdobje. Je na frontni črti boja proti terorizmu, za katerega se ocenjuje, da ga je doslej stal 40 milijard USD. Vsi se zelo dobro zavedamo poplav, katerih kombinirani vpliv je hujši od azijskega cunamija leta 2004 in haitskih poplav na začetku tega leta. To je precejšen udarec za katero koli državo.
Glede predloga Komisije pozdravljam, da Pakistanu dajemo priložnost, da si s trgovino pomaga iz nekaterih težav. To je pameten predlog. Prvič, kot je dejal komisar, 75 tarifnih postavk, ki bodo pomagale zagnati pakistansko trgovino z ocenjenimi 100 milijoni EUR letno, prav malo škoduje naložbam EU. To ne bo znatno škodovalo kateri koli industriji Evropske unije in, kar je enako pomembno - pravzaprav morda celo pomembnejše -, ne bo škodovalo državam v razvoju, ki so enakovredne Pakistanu, ker nobena izmed tarifnih postavk ne vpliva na proizvode na seznamu razvojne agende iz Dohe o eroziji preferencialnega dostopa. To je zelo pozitivno.
Druga stvar, ki je glede predloga Komisije smiselna, je, da je časovno omejen in ne poskuša enostransko spremeniti resolucije o splošnem sistemu preferencialov. To pozdravljam, ker Pakistan še vedno spodbuja, da izpolni socialne standarde in standarde človekovih pravic do leta 2014, da bi bil leta 2014 upravičen do GSP+. Zagotavlja torej nujno pomoč, ki jo potrebujemo zdaj, vendar sočasno pakistanski vladi ne pušča prostih rok. Pravi, da ima Pakistan sam obveznost urediti svojo državo, če hoče biti še naprej upravičen do teh ugodnosti.
To je resničen preizkus velikodušnosti Evrope in upam, da jo bomo v tem parlamentu pripravljeni izpolniti.
Niccolò Rinaldi
Gospa predsednica, komisar, gospe in gospodje, naša današnja razprava zaznamuje razpotje na poti k dvema ključnima načeloma. Po eni strani obstaja dolžnost solidarnosti do države, ki jo je prizadela naravna nesreča, ki je njeno družbo, ki že ima strukturne probleme, spravila na kolena. Po drugi strani obstaja potreba po uravnoteženi trgovinski politiki. S predlogom Evropske komisije za opustitev dajatev za Pakistan se Evropska unija upravičeno izogiba politiki zgolj humanitarne pomoči in Pakistanu omogoča krepitev gospodarstva in s tem svoje družbe.
Dejstvo, da vseh 74 tarifnih postavk zadeva sektor tekstila in oblačil, je skoraj neizogibno za državo, ki lahko izvaža samo proizvode iz tega sektorja. Liberalni demokrati imamo vsekakor raje zatekanje k tovrstnim ukrepom kot dogovor o humanitarni pomoči, ki državi ne more dati pravega zagona. Toda kot je gospod Melo povedal malo prej, ne smemo biti naivni in Komisijo pozivamo - predvsem -, naj ne bo naivna.
Komisar se dobro zaveda kritičnih razmer, v katerih so se znašla nekatera tekstilna okrožja kot je Prato. Prato je poseben primer: situacija je tam ušla izpod nadzora nacionalnih organov in zelo je razširjena nezakonitost, ki jo poslabšuje tudi kriza v evropskem sektorju tekstila.
Ker menimo, da za našo humanitarno solidarnost s Pakistanom ne more plačevati samo sektor tekstila, zahtevamo, da se naredijo tri stvari: 1) vzpostavi regulativne instrumente, da bi se izognili temu, da bi od dajatev, od katerih ima koristi Pakistan, imele koristi tudi druge države; 2) ne poslabšuje krize v evropskem sektorju tekstila z izvajanjem ukrepov, ki bi ga namesto tega lahko podprli, kot je na primer zmanjšanje stroškov električne energije; in 3) izogne ustvarjanju precedensa za druge države, ki utrpijo takšne naravne nesreče. Menim, da bo s takšnim delovanjem pomoč za Pakistan deljena in trajnostna, vključno dolgoročno, in točno to potrebuje ta država.
Jacek Włosowicz
v imenu skupine ECR. - (PL) Danes zvečer smo se sestali, da bi razpravljali o predlogu Komisije za pomoč Pakistanu po poplavah. Ne smemo pozabiti, da je zaradi poplav v Pakistanu, ki so bile resnično bibličnih razsežnosti, trpelo skoraj 14 milijonov ljudi. Povzročile so nepredstavljivo uničenje v samem Pakistanu, posledice pa bo kmalu mogoče čutiti povsod po svetu. Zakaj? Bombaž, ki se imenuje tudi belo zlato in katerega glavni pridelovalec je Pakistan, je letos slabo rasel, poleg tega pa je bil po vsej državi večinoma uničen. Proizvajalci oblačil in vodilne svetovne znamke že napovedujejo porast cene bombažnih proizvodov. Bombaž je surovina, na katero naletimo povsod in ki se uporablja za proizvodnjo oblačil, bankovcev, kavnih filtrov, šotorov in ribiških mrež, najti pa ga jo je tudi v vezavi knjig in številnih drugih vsakodnevnih proizvodih. Uporablja se ga za številne namene. Smo v obdobju krize in napovedano je povišanje cen vsakodnevnih potrebščin. Zaradi tega je obseg problema velik.
Miguel Portas
v imenu skupine GUE/NGL. - (PT) Po eni strani imamo velike evropske uvoznike, ki bodo imeli koristi od tega, da pakistanski proizvodi prihajajo v Evropo. Po drugi strani imamo majhno število velikih pakistanskih tovarn tekstilnih izdelkov, ki se nahajajo zunaj območij, ki jih je prizadela nesreča, in ki bodo zaradi predloga Komisije prav tako ogromno pridobile.
To je stvarnost. Zmagovalci niso bolniki, razseljeni ljudje, otroci, starejši, katerih domovi so bili uničeni: zmagovalci so bogati poslovneži. Tu se izkorišča katastrofo: izredni vremenski pojavi služijo interesom velikih podjetij.
To je tisto, kar je docela nedopustno v zvezi s predlogom Komisije. Bilo bi prav, če bi si premislili.
William
v imenu skupine EFD. - Gospa predsednica, v preteklosti sem pogosto ostro kritiziral britanskega predsednika vlade Camerona. Vendar pa je imel predsednik vlade Cameron popolnoma prav, ko je pozval, naj se Pakistanu odobri trgovinske preferenciale. Zdaj besedo "pozivati" uporabljam previdno. Tudi britanski predsednik vlade je moral samo pozvati.
Vse od pridružitve EU Združeno kraljestvo, peto največje gospodarstvo na svetu, nima več avtonomije za določanje trgovinske politike niti z državo Commonwealtha. Vendar pa je v nacionalnem interesu Združenega kraljestva, da Pakistan zdaj dobi trgovinske preferenciale. Redko se strinjam z Davidom Martinom, toda glede tega se. Pakistan ni samo država v razvoju s 170 milijoni prebivalcev in strateškimi mejami z Afganistanom; je tudi država, ki ima okoli trideset jedrskih konic.
Varnostne posledice zloma pakistanske države bi bile pogubne za varnost celotnega razvitega sveta. Trgovinski preferenciali za Pakistan lahko morda v tem trenutku preprečijo, da bi se to zgodilo.
Daniel Caspary
Gospa predsednica, gospe in gospodje, menim, da se moramo vsi ponovno spomniti tega, kako dramatična je bila pred nekaj tedni situacija v Pakistanu in ponekod še vedno je. Poplavljene so bile celotne regije, regije, ki so večje od mnogih naših držav članic. Deset tisoči, pravzaprav sto tisoči ljudi so v veliki stiski. Infrastruktura je bila uničena: ceste, bolnišnice, univerze, vrtci, šole, podjetja. Uničeno je bilo preživetje mnogih ljudi. Menim, da si ne moremo niti predstavljati, kako je to. Vsi se strinjamo, da moramo pomagati. Vendar pa je problem, kot bi rekli v nemščini, "operi me, vendar me ne zmoči". Kaj mislim s tem? Neposredna finančna pomoč stane, ta denar pa je treba poiskati in zagotoviti drugje v našem proračunu. Posredna pomoč - olajšanje trgovine - je to, kar zdaj predlaga Komisija, in tudi glede tega imajo pomisleke tisti, ki bi lahko bili prizadeti. Zato danes povsem upravičeno razpravljamo o tej temi.
Komisija ni predlagala uporabe splošnega sistema preferencialov. Zdi se mi, da je to dobro. Menim, da je trenutna rešitev, da to storimo prek STO, uberemo to pot in si resnično prizadevamo pomagati ljudem, da bi si ti pomagali sami, preudarna. Vendar pa je še veliko nerešenih vprašanj, kot na primer, kakšen bo v resnici vpliv na industrije v Evropski uniji. Ko pogledam dokument Komisije, predlog uredbe, vidim, da v obrazložitvenem memorandumu takoj na začetku navaja, da je delovno izhodišče, da se bo neto uvoz v EU povečal za 100 milijonov EUR letno. Je to resnično velika, trajna pomoč Pakistanu? Bo resnično pripomogla k uporabi velikih zneskov, o katerih pravzaprav govorimo tu? Po drugi strani bo predlog vseboval izgube prihodkov od tarif v višini 80 milijonov EUR iz našega proračuna. Se tudi takšno razmerje izide? Je smiselno izgubiti 80 milijonov EUR prihodkov iz carin, da bi dobili 100 milijonov EUR iz povečanega uvoza? So te številke pravilne? Hočem resnično neposredne informacije s strani Komisije glede tega celotnega vprašanja.
Trdno sem prepričan, da moramo pomagati Pakistanu. Pripravljen sem tudi pojasniti državljanom Evropske unije in tistim v mojem volilnem okrožju, da moramo nekaj storiti in da mora pomoč za druge vedno nekdo plačati. Vendar pa sem trdno prepričan, komisar, da morate danes zvečer in v naslednjih dneh in mesecih izkoristiti priložnost in prepričati 736 poslancev Evropskega parlamenta, da so vaši ukrepi pravi, da so smiselni. Priložnost morate izkoristiti tudi predvsem za to, da poudarite načine, na katere lahko delavci v podjetjih, ki bodo morda prizadeta v državah kot so Portugalska, Italija in Španija ter v Evropski uniji kot celoti, prav tako najdejo pot naprej in možnosti zase. Menim,d a so to naloge, ki jih je treba opraviti, da bi čez nekaj tednov ali mesecev v tem parlamentu dobili večino za vaš predlog. Prepričan sem, da je morajo tisti, ki morajo prepričati ljudi in zagotoviti informacije, opraviti veliko dela.
Gianluca Susta
(IT) Gospa predsednica, gospe in gospodje, menim, da moramo upoštevati krizo, ki jo na svetovni ravni preživljajo Evropska unija in njene države članice. Glede na krizo, ki je prizadela delo, zaposlovanje in rast, se sprašujem o logiki nekaterih evropskih držav in zlasti Komisije v smislu mednarodnih odnosov. Predlog Komisije, o katerem danes razpravljamo, bo hudo kaznoval nekatere industrijske sektorje, zlasti sektor tekstila, in v situaciji, kot je ta, se moramo vprašati, ali je predlog smiseln.
Nekateri ljudje se bojijo, da so te odločitve izšle iz želje Evrope, da prevzame vodilno vlogo na svetovnem prizorišču. V resnici vemo, da ni tako in da imajo prizadevanja za zmanjšanje pritiska, tudi terorističnega pritiska, znotraj nekaterih političnih in institucionalnih sistemov ali v povezavi z njimi še manj opraviti s tem. Resnica je, da niti nedavne poplave nimajo nič opraviti s tem predlogom, saj se večina pakistanske tekstilne industrije ne nahaja v regijah, ki jih je prizadela katastrofa.
Dejanski razlog je, da je cilj ponovno kaznovati sektor v korist financiranja evropskega gospodarstva in dati prednost maloprodaji v velikem obsegu namesto interesom proizvodne industrije, ki se nahaja v nekaterih evropskih državah. To je povsem napačno v smislu rasti, dela in zaposlovanja v času resne gospodarske krize in potrebe po resnični rasti EU na svetovnih trgih, v smislu njenega izvoza in njene sposobnosti za inovacije in kakovost.
Sajjad Karim
Gospa predsednica, naj se najprej zahvalim komisarju in kolegoma Martinu in Casparyju za njune zelo koristne pripombe. Po poplavah sem odpotoval v Pakistan, da bi na lastne oči videl obseg opustošenja. Opustošenje, ki so ga povzročile poplave, je največja naravna nesreča v zgodovini Pakistana. Zagotovo presega vse, kar sem si predstavljal ali pričakoval, da bom videl.
Ko sem se 22. septembra sestal s predsednikom pakistanske vlade, je bil ta zelo hvaležen za dosedanji odziv EU in je bil prepričan, da je to zelo pogumen odziv; pogumen na način, kot ga je opisal komisar De Gucht. Biti moramo povsem prepričani, da se bomo še naprej odzivali na ustrezen način. Komisija je zdaj predložila zakonodajni predlog o zmanjšanju tarife na nič za 75 tarifnih postavk, ki zajemajo 27 % pakistanskega izvoza v EU, kar bi povečalo pakistanski izvoz za približno 100 milijonov EUR letno. To je zdaj resnično preskus verodostojnosti EU.
Zagotoviti moramo, da politični sporazum, ki so ga dosegli voditelji EU, prenesemo v ukrepanje, ki bo res nekaj pomenilo, in rešimo pakistansko gospodarstvo v tem obdobju stiske. Nenazadnje smo njegov največji trgovinski partner. Slišim pomisleke kolegov tu v dvorani in edino prav je, da je naš odziv pošten; pošten, vendar ambiciozen. Trgovinska koncesija, ki bo ponujena Pakistanu, mora predstavljati verodostojna prizadevanja EU in uresničiti pomembne gospodarske koristi za Pakistan ob sočasnem upoštevanju občutljivosti naših industrij in industrij drugih članic STO - predvsem industrij najmanj razvitih držav.
Menim, da smo s tem predlogom ambiciozni, da smo pogumni, toda predvsem, da smo pošteni do sebe in tudi do Pakistancev.
Joe Higgins
Gospa predsednica, 20 milijonov ljudi, ki so jih v Pakistanu nedavno prizadele katastrofalne poplave, vsekakor potrebuje takojšnjo in znatno pomoč, zlasti 100 000 otrok, ki so zaradi poplav ostali brez domov in so v nevarnosti, da umrejo zaradi pomanjkanja hrane.
Ključni za proizvodnjo hrane po dosegljivih cenah so milijoni majhnih kmetov in zdaj kmetov brez zemlje, prepuščenih na milost in nemilost posestniškega razreda. Razdeljevanje brezplačnega semena, gnojil, ki so okoljsko sprejemljiva, in drugih pripomočkov bi lahko položilo temelj za hitro okrevanje zalog hrane, vendar pa je odprava veleposestništva v Pakistanu in razdelitev zemlje ljudem brez nje ključna za trajnostno preskrbo s hrano.
Irski kmetje so se pred 140 leti borili za konec veleposestništva, zatorej bi ga tu morali odpraviti že dolgo nazaj. Zmanjšanje tarif mora koristiti delavcem in revnim in ne veleposestnikom, pokvarjenim državnim uslužbencem ali dobičku industrialcev. Majhni kmetje v Pakistanu morajo imeti koristi od poštenih cen za njihove kmetijske proizvode na svetovnem trgu in ne neusmiljeni špekulanti na blagovnih borzah.
Cristiana Muscardini
(IT) Gospa predsednica, komisar, gospe in gospodje, vsi smo zaskrbljeni zaradi poplav, ki so opustošile Pakistan, in zaradi resnih učinkov na gospodarstvo, vendar pa smo zaskrbljeni tudi zaradi predloga Evropske komisije, čeprav je bil podan na pobudo voditeljev držav ali vlad.
Ureditev, ki jo predlaga Komisija, se osredotoča predvsem na opustitev dajatev v sektorju tekstilnih in usnjenih izdelkov - ta predstavlja 60 % pakistanskega izvoza s prihodki v višini skoraj 200 milijonov EUR za tekstilne izdelke in 510 milijonov EUR za usnjarsko industrijo, za oba sektorja pa je značilna proizvodnja, ki se nahaja na sosednjih območjih, ki jih poplave niso prizadele.
Zdelo se nam je, da so bili politični kazalniki namesto tega usmerjeni v izbiro politike pomoči, ki ne bi škodila strukturnim sektorjem evropskega gospodarstva. Opustitev dajatev bo imela resne posledice za evropsko tekstilno in usnjarsko industrijo z morebitno izgubo na tisoče delovnih mest v načrtovanih treh letih takšne ureditve. Te ukrepe bo vključil in poostril splošni sistem preferencialov, ki bo leta 2013 razširjen tudi na Pakistan.
Komisar, vsi se zavedamo, da se sprejema izredne in enostranske ukrepe, ker hočemo pomagati veliki, revni državi, ki je v težavah zaradi katastrofe, ki jo je prizadela in ki jih še poslabšuje gospodarska kriza in neuspeh pri prilagoditvi pravil Svetovne trgovinske organizacije. Trenutna pravila dajejo prednost državam, ki so že razvite, kot sta Kitajska in Indija, namesto revnejšim državam. Vendar pa izredni ukrepi v korist eni državi ne smejo povzročiti krize v drugih državah.
Zato je treba predlog Komisije precej popraviti, da bi razdelili vključene sektorje, vključno s proizvodnjo in izvozom Pakistana, ter sprejeli različne poglede in resno razmislili o spoštovanju človekovih pravic in boju proti terorizmu. Pakistanu je treba pomagati, toda z jasnimi sporazumi, vključno s tistimi v zvezi s političnimi razmerami v regiji.
Josefa Andrés Barea
(ES) Gospa predsednica, komisar, poplave v juliju in avgustu letos so v Pakistanu terjale 1800 življenj in prizadele 20 milijonov ljudi, izmed katerih jih 12,5 milijona potrebuje humanitarno pomoč.
Evropska unija je namenila 320 milijonov humanitarne pomoči - kot ste povedali -, Španija pa je prispevala 11 milijonov EUR. Tu ne razpravljamo o trgovinskem sporazumu, ampak o podpori strateškemu razvoju Pakistana.
Komisija je z mandatom Sveta liberalizirala 70 proizvodov za obdobje treh let. Nobenega dvoma ni, da bo pakistanski izvoz imel različne posledice za različne države EU ob upoštevanju posebnih značilnosti vsake države. Proizvodi, ki jih lahko Pakistan izvaža, so etanol, tekstilni in usnjeni izdelki.
Komisija trdi, da ne more spremeniti seznamov proizvodov, ki bodo prišli navzkriž s proizvodnjo tekstilnih izdelkov. Španija predstavlja 16 % poslovnega obsega sektorja tekstila. Avtonomna skupnost Valencia predstavlja 18 % španske proizvodnje tekstila in 17 % zaposlitev je v skupnosti Valencia. Trg sektorja tekstilnih izdelkov Valencie je Evropa in znotraj nje Francija, Italija in Nemčija. Zato tekstilni proizvodi, uvoženi iz Pakistana, zmanjšujejo njen trg v Evropi in tudi v Španiji.
Rekli ste, da je bila opravljena strateška študija, toda ali je bila ocenjena industrijska zmogljivost Pakistana? Ali je bilo preučeno zmanjšanje seznama tekstilnih proizvodov? Ali bo opravljena letna ocena vpliva tega sporazuma?
Christofer Fjellner
(SV) Gospa predsednica, komisar, povedal bi, da je odprava dajatev in ovir v trgovini kot ukrep pri zagotavljanju pomoči Pakistanu v povezavi s to veliko katastrofo zelo dobrodošla. Rekel bom, verjetno prvič v tej dvorani, da sem navdušen nad hitrim ukrepanjem Komisije in Sveta in rešitvijo vprašanja.
Vsekakor je potreben denar. Toda kakšen je smisel zagotavljanja podpore in denarja - razen da si pomirimo slabo vest -, če sočasno z dajatvami in ovirami v trgovini ljudem otežujemo, da bi si opomogli z lastnimi prizadevanji.
Kar delamo zdaj, namreč celovita in hitra odprava dajatev in ovir v trgovini za vseh 75 različnih tarifnih postavk, ki ustrezajo 27 % pakistanskega izvoza, je odličen odziv na katastrofo, s katero se je spopadla ta država. Vendar pa imamo zdaj v Parlamentu odgovornost. Odgovornost, da hitro ukrepamo. Z drugimi besedami, to se ne sme spremeniti v primer tega, kako dolgo lahko traja politični proces. Pakistan denar in pomoč potrebuje zdaj - ne čez eno leto. Pokazati moramo, da se tega zavedamo.
Sočasno sem žalosten, ko vidim, kako obsežno je nasprotovanje temu. Prejel sem peticijo evropskih proizvajalcev tekstila, ki so izrazili svoje nasprotovanje temu, saj se bojijo, da bo Pakistan več izvažal v Evropo, česar nočejo.
Toda ali ni to celotni smisel vsega? Ali ni cilj, da lahko trgujejo z nami, da bi se rešili iz krize? Če bi evropski potrošniki dobili nekoliko cenejše tekstilne izdelke, bi bil to problem?
Svobodno trgovino in solidarnost se tu pogosto sprejema, dokler nam ni treba sprejeti odločitve o njima. Pokažimo tu in zdaj, da sta ti vrednoti za nas najpomembnejši, ko se ju najbolj potrebuje. Verjetno ni boljše priložnosti za zavzemanje za svobodno trgovino in solidarnost kot v zvezi s tem predlogom.
Lara Comi
(IT) Gospa predsednica, gospe in gospodje, s tem kratkim govorom bi rada pokazala svoje nestrinjanje z morebitno opustitvijo dajatev v korist Pakistana za tri leta in za 74 tarifnih postavk, izmed katerih skoraj vse veljajo za sektor tekstila in oblačil.
Moji pomisleki zadevajo negativne posledice za evropsko industrijo in predvsem italijansko industrijo - in za izgubo delovnih mest v Evropi v sektorju, ki ga je že težko preskušala gospodarska kriza. S tem mislim predvsem mala in srednje velika podjetja v sektorju, ki jim želimo kljub temu pomagati in ki bodo utrpela precejšnjo škodo.
Nepomembno ni niti dejstvo, da je Pakistan v začetku leta uvedel 15-odstotno dajatev na svoj izvoz bombažnih vlaken, da bi odvrnil oskrbo s surovinami. Jasno je, da je cilj ohraniti surovine s prizadevanji za privlačnejše menjalne tečaje za njihov izvoz. Docela razumem potrebo po pomoči državi z resnimi problemi, zlasti po hudih katastrofah, ki jih je utrpela. Vendar pa bi bila evropska pomoč, ki bi si jo želela, prispevki h gradnji cest in infrastrukture z uporabo lokalne delovne sile.
Jörg Leichtfried
(DE) Gospa predsednica, komisar, ni enostavno nepristransko razpravljati, ko govorite o 100.000 otrocih, ki so izgubili dom, milijonih kmetov na cesti in ljudeh, ki živijo v popolni, resnično hudi revščini. Menim, da je za Evropsko unijo prav, da hitro ukrepa in na tem področju zagotovi hitro pomoč. Veliko vprašanje, ki se mi poraja v zvezi z ukrepi, ki ste jih predlagali, je, ali nudimo pomoč na pravem mestu ali pa pomagamo napačnim ljudem? To je nekaj, kar bi rad pojasnil podrobneje, saj je popolnoma upravičeno reči, da v povezavi s tekstilno industrijo pomoč celotnemu Pakistanu pomaga, vendar pa nisem prepričan, da doseže prav ljudi.
Drugič, prav tako bi rad povedal, da če ta pomoč deluje kot samopomoč za te ljudi, pa je treba očitno upoštevati, kakšne posledice ima vse to za Evropo. Vendar menim, da smo tukaj priča drastičnim razmeram, da moramo zagotoviti pomoč, in upam, da bo pomoč dosegla ljudi, ki jim je resnično treba pomagati.
Jean Lambert
Gospa predsednica, rad bi se samo odzval na nekatere pripombe, ki so bile podane.
Kar skuša Pakistan na tej točki storiti je, da si pomaga iz godlje, v kateri se je znašel po uničujočih poplavah. Če bi se tovarne nahajale na poplavljenih območjih, ne bi mogle obratovati, torej ni nič presenetljivega, da zadevne tovarne niso na poplavljenih območjih.
Neposredna pomoč, ki bi jo lahko nudili, je neznatna v primerjavi s tistim, kar so dejanske potrebe. Razporeditev prihodka od dodatnih izvozov je pomembna - vemo, da je pomembna za infrastrukturo, oskrbo z energijo, šole, ceste itd. -, medtem ko dejanske odgovornosti nosi demokratično izvoljena vlada Pakistana v smislu učinkovitosti, prihodka, davčnih prihodkov in tako dalje.
Ljudje prav tako govorijo o potrebi po večji raznolikosti. Če bi Pakistan premogel večjo raznolikost industrijskih sektorjev, so ne bi toliko osredotočali na tekstil. Poslance pozivam, da dajo državi to priložnost, da si pomaga iz te nesreče.
João Ferreira
(PT) Gospa predsednica, komisar, tragedija v Pakistanu od Evrope terja, da izkaže solidarnost, vendar pa ta ne more biti pretveza, da ogrozimo tekstilno industrijo v številnih državah članicah, kot je denimo Portugalska. Obstajajo še drugi načini za izkazovanje solidarnosti: učinkovitejše vrste pomoči, ki so usmerjene v okrevanje prizadetih območij in v izboljšanje življenjskih pogojev lokalnega prebivalstva, pa tudi pravičnejše vrste pomoči.
Trgovinske koncesije niso dolgoročni ukrepi, kot ves čas govorim. Od tega imajo koristi predvsem veliki evropski uvozniki, saj to izpolnjuje njihove dolgoletne zahteve. Vendar pa tekstilni industriji, pa tudi državam in regijam, ki so od nje najbolj odvisne, vse to škoduje v okviru globoke krize in visoke brezposelnosti.
Medtem ko drži, da ukrepi, ki jih je predlagala Komisija, nikakor ne morejo biti pretveza za večja odpuščanja, pa ne moremo prezreti dejanskih težav, ki jih ti ukrepi ustvarjajo. Ukrepi so potrebni, da zaščitimo evropski tekstilni sektor in delovna mesta, ki so z njim povezana.
Na pobudo Konfederalne skupine Evropske združene levice/Zelene nordijske levice proračun Unije za leto 2010 zagotavlja proračunsko postavko, ki je dodeljena pripravi programa Unije za tekstilni in obutveni sektor. Kje je ta program, komisar? Kateri so njegovi ključni elementi? Zaključil bom s temi vprašanji.
Claudio Morganti
(IT) Gospa predsednica, gospe in gospodje, menim, da je protislovno, da Evropska unija, namesto da bi zaščitila naša delovna mesta, te ogroža in skriva morebitne posledice teh ukrepov za dobronamernim govorjenjem o človekoljubni pomoči. Morebitno zniževanje uvoznih dajatev za naslednja tri leta na oblačila proizvajalcev iz Pakistana pomeni tveganje, ki bo proizvodni sektor pahnilo v še večjo krizo od te, s katero se spopadamo zdaj, z izgubo 120.000 delovnih mest po vsej Evropi, 40.000 samo v Italiji.
Pakistanu je treba pomagati, vendar pa ne moremo sprejeti popustljivih trgovinskih ukrepov, ko moja država - Italija - in ostale države članice občutijo učinke ponarejanja tekstilnih izdelkov, zlasti iz azijskih držav in še posebno s Kitajske. Komisija ne more dajati miloščine predvsem na račun Italije, ki predstavlja 30 % celotnega evropskega tekstilnega sektorja. Prepričan sem, da je treba poleg Pakistana pomagati našim malim in srednje velikim podjetjem, da se izkopljejo iz krize z uvedbo dajatev in kvot na azijske izdelke. Prihajam iz Prata in moji sodržavljani in jaz smo imeli že dovolj takšnih ukrepov.
Georgios Papanikolaou
(EL) Gospa predsednica, kar zadeva proizvodno industrijo bi rad Parlament spomnil, da je Pakistan četrti največji proizvajalec bombaža na svetu, ki predstavlja 9 % svetovne pridelave, sledi mu pa Evropska unija z le manj kot 5,5 %. Nedvomno je torej to zelo resno vprašanje. Seveda pa nočemo protekcionizma, ki škodi zdravi konkurenci; nasprotno, hočemo prosto in odprto mednarodno trgovino. Po drugi strani pa so poslanci to zadevo izpostavili. Gospod Melo, ki prihaja s Portugalske, države z zelo krhkim gospodarstvom, je bil zelo nazoren. Poslanci so omenili Italijo. Dodal bi Grčijo; vsi veste, s kakšnimi težavami se spopada. Seveda bi morali podpreti Pakistan, a bi ga morali tudi spremljati, in to je tisto, kar želim vprašati Komisijo: ali imamo mehanizme, da zagotovimo, da bo pomoč, ki jo dajemo Pakistanu, usmerjena v pravo smer in se ne bo uporabljala za druge namene ali za določene industrije v škodo evropskim podjetjem in evropskim delavcem?
Seán Kelly
Gospa predsednica, ne trdim, da sem dobro poučen o zapletenosti teh razmer, vendar pa priznavam strateško pomembnost Pakistana. Zato podpiram pripombo, ki jo je podal gospod Karim, da je v interesu vseh, da imamo stabilen režim v regiji, kjer vlada velika nestanovitnost.
Prav tako moram povedati, da bi morala Unija, ki je bila ustanovljena na načelih miru in blaginje za naše državljane, prevzeti vodilno vlogo pri vzpostavljanju miru in blaginje v drugih delih sveta, zato podpiram predloge, podane nocoj tukaj, vendar pa želim, da Komisija zelo obširno odgovori na pripombe gospoda Higginsa in ostalih na levici.
Ali lahko zagotovijo, da bo pomoč, ki jo dajemo, prispela k tistim, ki jo zaslužijo, in ne velikim trgovcem in posestnikom? To je nocoj ključno vprašanje.
Elisabeth Köstinger
(DE) Gospa predsednica, poplavna nesreča v Pakistanu ima humanitarne posledice neslutenih razsežnosti. Menim, da je dolžnost Evropske unije, da zagotovi, da pomoč prispe do prebivalcev Pakistana hitro. Ukrepi, namenjeni dolgoročni oživitvi gospodarstva in zaposlovanja so pomemben prispevek, ki ga bo dala EU, da bi tej močno prizadeti državi pomagala iz krize. Vendar pa dvomim, da bo preprosto znižanje carinske tarife imelo želen učinek. Moramo razjasniti, ali preferenciali za Pakistan prispejo v tretje države prek posrednih poti in ali imajo potemtakem želeni učinek. Tako kot tekstilno industrijo imam tukaj v mislih predvsem področje bioetanola.
Moje posebno vprašanje Komisiji se glasi, ali se vzpostavitev tarifne kvote šteje za resnično trajnostno in učinkovito možnost, ki bo pomagala prebivalcem Pakistana. Ali je mogoče oceniti, če se v proizvodnji bioetanola izpolnjujejo tudi potrebna trajnostna merila za uvoze v EU.
(Govornica se je strinjala, da sprejme vprašanje na podlagi modrega kartončka v skladu s členom 149(8) poslovnika)
William
Gospa predsednica, samo sprašujem se, ali se govornica zaveda, da tokrat ne razpravljamo samo o pomoči, temveč dejansko preprosto razpravljamo o trgovinskih preferencialih. To bi dalo Pakistanu priložnost, da si prisluži pot iz težav z lastnimi prizadevanji in lastno voljo. Sprašujem se, ali se govornica tega zaveda.
Elisabeth Köstinger
(DE) Gospa predsednica, prepričana sem, da je to bistven element, o katerem razpravljamo. Ukrepi morajo biti jasno pretehtani, da bi zagotovili trajnostno pomoč. Predvsem pa je vedno vprašanje, v kolikšni meri se na koncu izračun stroškov/koristi izide za Evropo.
Sergio Paolo Francesco Silvestris
(IT) Gospa predsednica, gospe in gospodje, Pakistanu je nedvomno treba pomagati po poplavah, ki so ga prizadele. Vendar pa si moramo danes postaviti vprašanje, kakšno vrsto pomoči ta država najbolj potrebuje in kakšno vrsto pomoči lahko Evropska unija najbolje zagotovi. Ukrepati moramo hitro, a tudi učinkovito.
Dejansko je učinkovitost predloga Evropske komisije tista, ki me najbolj skrbi. Zdi se mi, da je to neenoten predlog, pri katerem bi s posegi predvsem v tekstilni in usnjarski sektor obstajalo tveganje, da ni dovolj učinkovit, saj bi lahko ta pomoč privedla do novih napetosti zaradi novih primerov revščine, ki bi jih povzročila v Evropi in bi še bolj ohromila evropski tekstilni sektor, ki je že v resnem zatonu.
Moramo upoštevati dejstvo, da z dajanjem prednosti izvozom iz podjetij proizvajalcev dejansko pomagamo tistim območjem Pakistana, ki niso bila poplavljena, medtem ko bi naša pomoč morala biti namenjena gradnji konkurenčnosti in razvoja tako, da bi pomagala oživitvi proizvodnje na območjih države, ki jih je prizadela nesreča. Zaradi vsega tega sem prepričan, da je pot odprave dajatev povsem neprimerna in z njo nočemo soglašati ali je podpreti.
Karel De Gucht
član Komisije. - Gospa predsednica, najprej bi rad zelo jasno predstavil številke, o katerih govorimo. Govorimo o obsegu trgovine v višini 900 milijonov EUR. Učinek bo 100 milijonov EUR dodatnih izvozov iz Pakistana na evropski trg, vendar pa bo celotna bilanca za Evropsko unijo znašala le 50 milijonov EUR, saj bo zaradi boljšega položaja Pakistana za izvažanje na evropski trg prišlo v določeni meri do preusmerjanja trgovine, kar pomeni, da bodo drugi uvozniki izgubili nekaj priložnosti na evropskih trgih. Torej bo celotni vpliv znašal približno 50 milijonov EUR na letni ravni.
To pravim, ker sem v tej razpravi ponovno slišal, da bo izgubljenih 120.000 delovnih mest. Torej, vsi imate na svojih prenosnih telefonih funkcijo računala, in če Evropi grozi, da bo izgubila 120.000 delovnih mest zaradi dodatnih 50 milijonov EUR uvozov na evropski trg, potem resnično obstaja resna težava z evropsko tekstilno industrijo, ne glede na to, kaj se zgodi s Pakistanom. Preprosto ni resno, da bi to utemeljitev postavili v ospredje.
To je moja prva pripomba. Drugič, pozorno smo upoštevali občutljivost evropske tekstilne industrije in nekoliko težaven položaj, v katerem bi se ta industrija lahko znašla. Posteljno perilo ni del tarifnih postavk, ki jih predlagamo, niti oblačila niti gospodinjsko perilo, ki predstavljajo tri najbolj občutljive proizvodne linije za Evropo.
Nasprotno, vključenih je mnogo polizdelkov. Če so polizdelki, pomeni, da morajo biti dokončani v Evropi, ki bi lahko dejansko ustvarila cenejše uvoze za tista podjetja, ki takšne izdelke dokončno obdelajo. Zato nam to neposredno ne povzroča škode. Rekel bi celo nasprotno. Resnično smo zelo pozorno preučili, kaj bi bil dober predlog za Pakistan, ne da bi pri tem evropski industriji prizadejali preveč škode v času, ko se tudi sami rešujemo iz krize, ki je vsekakor ni enostavno obvladovati.
Podana je bila tudi pripomba v zvezi z izvozi bombaža. Na svetovnem trgu bombaža vlada pomanjkanje in drži, da je Pakistan eden od glavnih proizvajalcev bombaža. Kar imam v mislih, je, da ko bomo imeli ta sporazum, ko bomo videli, da resnično nekaj dosegamo, bi morali prav tako zahtevati od Pakistana, naj zagotovi, da bo naša lastna tekstilna industrija dobila dovolj bombaža, da bo lahko proizvajala tisto, kar trg zahteva. Ker vlada takšno svetovno pomanjkanje bombaža, ali pa vsaj določene vrste bombaža, se morda sprašujete, zakaj teh vrst bombaža ne uvažamo iz Afrike. Torej, ker ne proizvajajo pravih vrst bombaža, ki jih potrebujemo, in ni enostavno od danes na jutri preiti na drugo vrsto proizvodnje bombaža, zato bomo temu problemu morali posvetiti posebno pozornost.
Naj zaključim z mislijo, da pri obravnavi položaja Pakistana potrebujemo več pomoči in več trgovanja; potrebujemo oboje. Evropska unija je že prispevala 320 milijonov EUR, kar je 60 % od tega, za kar so na začetku zaprosili Združeni narodi. S tem bomo nadaljevali; to je z več pomoči.
Trgovina ni pomoč, kot je bilo rečeno na tem plenarnem zasedanju. Trgovina pomeni dajanje priložnosti pakistanskemu gospodarstvu za proizvodnjo, izvoz in zagotavljanje delovnih mest ljudem, ki jih potrebujejo. Menim, da je temeljno orodje za gospodarsko oživitev dajanje dodatnih trgovinskih priložnosti Pakistanu. Vendar ne gre za pomoč, kar pomeni, da ni mogoče usmerjati tistih, ki bodo, recimo temu, upravičenci. Mnogo lažje je usmerjati proces v primeru trgovine, vendar pa vemo, da čeprav ima trgovina svoje slabosti, gospodarstva ne bomo oživili le s pomočjo.
Menim, da sta potrebna oba elementa, pomoč in trgovina, zato se ukvarjamo z obema možnostma. Res je, da se moramo prav tako zavedati, kot sem že povedal na tem plenarnem zasedanju, da govorimo o hudo opustošeni regiji. Govorilo je mnogo poslancev iz Italije in vem, da je poplavljeno območje Pakistana veliko približno toliko kot celotna Italija. O tem se pogovarjamo in mislim, da jim moramo pomagati, vendar se moramo prav tako zavedati, da je to zelo občutljiva regija, katere geostrateški pomen je zelo velik. Prav tako je zelo pomembna za nas in našo varnost. Za Evropo bi bilo zelo nevarno, če bi ta regija postala nestabilna, zato moramo po svojih najboljših močeh zagotoviti, da na stabilnost te regije ne bodo vplivali dogodki v Pakistanu.
To je torej celotna zbirka ukrepov, ki jih uporabljamo. S Pakistanom potekajo politične razprave; nedavno smo z njimi imeli vrhunsko srečanje in s takšnimi razpravami bomo nadaljevali. Številni uradniki EU so se napotili tja, med njimi na primer tudi komisarka Georgieva glede humanitarne pomoči. Imamo precejšenj sveženj pomoči, prav tako pa imamo gospodarski pristop za več trgovanja. Mislim in upam, da bo to res imelo velik pomen za Pakistan. Prav tako sem prepričan, da bomo s pomočjo Pakistanu v določeni meri pomagali tudi sebi.
Predsednica
Razprava je zaključena.
