Učinkovitejša politika EU za južni Kavkaz: od obljub k dejanjem - Regionalni pristop k politiki Črnega morja (razprava)
Predsednik
Naslednja točka je skupna razprava o naslednjih poročilih:
poročilo, ki ga je pripravila Lydie Polfer v imenu odbora za zunanje zadeve, o učinkovitejši politiki EU za južni Kavkaz: od obljub k dejanjem, in
poročilo, ki ga je pripravila Roberta Alma Anastase v imenu odbora za zunanje zadeve, o regionalnem pristopu k politiki Črnega morja
Lydie Polfer
poročevalka. - (FR) Gospod predsednik, članom odbora za mednarodno trgovino in predvsem kolegom iz odbora za zunanje zadeve se zahvaljujem za njihov dejavni prispevek k oblikovanju tega poročila, katerega uravnoteženost smo želeli doseči in ki je bilo na koncu soglasno sprejeto.
Za tri države na Kavkazu obstaja veliko zanimanje. Armenija, Azerbajdžan in Gruzija, države, ki so nastale po razpadu Sovjetske zveze, danes še vedno trpijo zaradi dediščine tistih časov, zlasti zaradi nerešenih sporov v Gorskem Karabahu, Abhaziji in Osetiji, ki kvarijo odnose z njihovimi sosedi in so sprožili nevarno oboroževalno tekmo. Kljub temu so se te tri države odločile, da sprejmejo evropske vrednote, zato so v osemdesetih letih 20. stoletja postale članice Sveta Evrope ter pozneje podpisale sporazume o partnerstvu in sodelovanju z Evropsko unijo.
Njihova geografska bližina in status tranzitnega območja med Iranom, Turčijo, Rusijo, Kaspijskim in Črnim morjem pomenita, da je v našem interesu, da pomagamo tem državam pri krepitvi demokracije in vladavine prava v tej regiji ter pri vzpostavljanju izvedljivega okvirja za regionalno sodelovanje in razvoj, ki omogoča politično stabilnost. To je posebej pomembno, ker imajo te države kljub visoki rasti še vedno visoko stopnjo revščine in brezposelnosti.
Analizirali smo možnosti za delovanje na različnih področjih, ki jih bom na kratko opisala. Prvič, v okviru evropske sosedske politike smo poudarili diferenciran pristop, ki temelji na posameznih prednostih, poleg tega pa regionalno sodelovanje določili kot ključni cilj. Komisijo pozivamo, da razširi te stike s civilno družbo, in posebej podpiramo pobudo za študijo izvedljivosti o prostotrgovinskem sporazumu z Gruzijo in Armenijo ter podporo Azerbajdžanu pri njegovem pridruževanju k Svetovni trgovinski organizaciji.
Demokracija, človekove pravice in pravna državo so temeljni del tega, zato pozdravljamo prizadevanja Armenije po izvedbi ustavne reforme, vendar jo spodbujamo, naj nadaljuje z vzpostavljanjem neodvisne sodne in civilne službe. Čeprav smo v zvezi z Azerbajdžanom zaskrbljeni zaradi poslabšanja stanja v zvezi s človekovimi pravicami in svobodo medijev, moramo na drugi strani pohvaliti predsednikovo pomilostitev, ki je omogočila izpustitev več novinarjev, poleg tega pa pozivamo k preiskavi domnevnega policijskega nasilja. Kar zadeva Gruzijo, ki je po letu 2003 izvedla obsežne reforme in, kot je znano, doživela zelo nemirne čase, nas veseli, da so predsedniške volitve potekale mirno, vendar zaradi zelo napetega ozračja in domnevnih kršitev človekovih pravic organe pozivamo, naj takoj začnejo obravnavo vloženih pritožb. Poleg tega opozicijske sile pozivamo, naj delujejo odgovorno in spoštujejo volitve. Če povzamem, vse tri države pozivamo, naj zagotovijo svobodo izražanja, svobodo združevanja in svobodo medijev ter pošten in pravičen dostop opozicije do medijev ter da okrepijo boj proti korupciji in vzpostavijo ugodno okolje za naložbe. V zvezi s pogajanji za določitev postopkov za dodeljevanje vizumov za Gruzijo Komisiji in Svetu priporočamo, da jih izvedeta ob upoštevanju dogodkov v Abhaziji in Osetiji.
Mirno reševanje sporov je očitno bistveni pogoj za trajno stabilnost v regiji. Mislim, da smo to vprašanje obravnavali uravnoteženo. Ne bom ga ponovno podrobno obravnavala, navesti želim le, kot smo že izpostavili, da je nasprotje med načeloma samoodločbe in ozemeljske celovitosti do zdaj povzročalo trajne konflikte v regiji ter da je to težavo mogoče rešiti le s pogajanji na podlagi Listine ZN in Helsinške sklepne listine. Le upamo lahko, da bodo zadnji predlogi skupine iz Minska pripomogli k odpravljanju teh ovir. To bi nadvse razveselilo več sto tisoč beguncev in razseljenih oseb, ki jih je to stanje zelo prizadelo.
Končno, kar zadeva sodelovanje na področju energije in prometa, je jasno, da nove pobude povečujejo možnosti za odprtost, vendar je vse bolj očitno tudi, da je izolacija Armenije vedno večja.
Na koncu želim poudariti, da je edini cilj tega poročila izkazovanje našega iskrenega interesa za regijo južnega Kavkaza, njegove prebivalce, zgodovino, cilje in pričakovanja; radi bi jih bolje spoznali, da bi jim lažje pomagali na poti k uresničevanju teh ciljev.
Roberta Alma Anastase
poročevalka. - (RO) Pred enim letom, januarja 2007, smo prav v tej dvorani proslavljali pristop Romunije in Bolgarije. Takrat smo razmišljali o novih priložnostih za obe novi državi članici in celotno Evropsko unijo. Dejavno in usklajeno delovanje v črnomorski regiji ter razvoj prave politike regionalnega sodelovanja, ki je primerljiva s politiko za sredozemsko območje in severno dimenzijo, sta bili nujni in očitni zahtevi.
Zdaj, januarja 2008, imam kot poročevalka o sodelovanju v črnomorski regiji to prednost, da začnem to plenarno razpravo o priporočilih Parlamenta za razvoj sinergije na črnomorskem območju, ki jo je aprila predlagala Evropska komisija. Ta priporočila izhajajo iz dolgotrajnega postopka razmišljanja in posvetovanja z vsemi zainteresiranimi kolegi ter neodvisnimi strokovnjaki in javnimi uslužbenci.
Poročilo poudarja strateški pomen Črnega morja za Evropsko unijo, poleg tega pa izjemno jasno opredeljuje cilj politike sodelovanja v tej regiji: vzpostavitev skupnega območja varnosti, demokracije in blaginje. Poročilo poudarja pomen regionalnega sodelovanja za spodbujanje desetih sosednjih držav k dialogu in skupnemu delovanju za povezovanje njihove raznolikosti in ogromnega potenciala, ki ga ni mogoče prezreti. Zato ima Evropska unija glavno odgovornost za spodbujanje dejavnega regionalnega sodelovanja v črnomorski regiji.
Ključno vprašanje, na katerega poskuša odgovoriti to poročilo, je: kako lahko okrepimo in učinkovito izvajamo evropsko politiko regionalnega sodelovanja v črnomorski regiji, da bi uresničili cilj vzpostavitve skupnega območja varnosti, demokracije in blaginje?
Najprej potrebujemo odločno, usklajeno in k rezultatom usmerjeno delovanje Evropske unije. V tem smislu poročilo določa tri temeljna vprašanja: uporaba vseh ustreznih finančnih instrumentov, okrepljeno sodelovanje z drugimi institucijami in organi na območju ter nenazadnje nadzor nad ukrepi za spremljanje njihove neprekinjenosti in učinkovitosti ter oblikovanje akcijskega načrta.
Poročilo prav tako priporoča, naj se Evropska unija osredotoči na pet prednostnih področij. Črnomorska regija je brez dvoma strateško pomembna za varnost in diverzifikacijo oskrbe z energijo v Evropski uniji ter ob upoštevanju tega zahteva celostni pristop. Vendar se Evropska unija ne sme omejiti le na gospodarsko sodelovanje, ampak si prizadevati za vzpostavitev regije, v kateri prevladujejo stabilnost, demokracija in odgovorno vodenje. Politika EU za črnomorsko območje bo ustrezna šele, ko se bo Evropska unija zavezala reševanju obstoječih sporov, pri čemer so bistveni razvoj civilne družbe, osebni stik in dobri sosedski odnosi.
Ker razpravljamo tudi o poročilu gospe Polfer o južnem Kavkazu, države v tej regiji pa so del širšega črnomorskega območja, pozdravljam osnutek tega poročila. Pomembno je, da sta obe poročili usklajeni glede glavnih zamisli ter da poudarjata pomen sodelovanja in dialoga med vsemi državami kot pogoj za razvoj in blaginjo ter potrebo po usklajenem delovanju Evropske unije.
Na koncu se zahvaljujem vsem, ki so prispevali k pripravi poročila o sinergiji Črnega morja. Pozdravljam sodelovanje in soglasno podporo kolegov poslancev iz vseh skupin. Upam, da bo enak duh prevladoval tudi pri skupnem prizadevanju Evropske unije in črnomorskih držav za razvoj regionalnega sodelovanja na tem območju.
Benita Ferrero-Waldner
komisarka. - Gospa predsednica, ker bom govorila o dveh poročilih, bom nekoliko daljša. Gre za dve odlični poročili, ki na naš dnevni red uvrščata zapleteno področje sosedske politike na eni strani in vprašanje črnomorske regije na drugi strani. Ob prebiranju poročil se je utrdilo moje prepričanje, da več izzivov in priložnosti pred nami zahteva odgovore na podregionalni ali regionalni ravni, kot smo že ugotovili, čeprav dvostranski diferencirani odnosi še vedno ostajajo jedro evropske sosedske politike.
Najprej želim govoriti o regiji južnega Kavkaza. Strinjamo se z večino stališč iz zelo dobro pripravljenega poročila o južnem Kavkazu. Vključitev Armenije, Azerbajdžana in Gruzije v našo sosedsko politiko bo postopoma vse tri države tesneje povezala z Evropsko unijo na podlagi skupnih evropskih vrednot.
Komisija bo spomladi objavila poročila o napredku pri izvajanju treh akcijskih načrtov evropske sosedske politike ter tako zagotovila najnovejše informacije o sedanji stopnji naših skupnih prizadevanj.
Vemo, da je potrebno še veliko dela. Spoštovanje demokracije, človekovih pravic in pravne države je še vedno neustrezno in ga je treba izboljšati. Danes na primer sem se o teh državah pogovarjala z gospodom Hammarbergom, komisarjem za človekove pravice v Svetu Evrope. Še vedno smo zaskrbljeni zaradi stanja človekovih pravic in medijske svobode v Azerbajdžanu. Nedavni politični dogodki v Gruziji kažejo, da je svoboda izražanja političnih stališč prek medijev bistvena za stabilnost ter da so kljub napredku v Armeniji potrebna dodatna prizadevanja za boj proti korupciji in popolno skladnost s standardi v zvezi s človekovimi pravicami. Ne glede na hitro gospodarsko rast je revščina v regiji še vedno široko razširjena, poleg tega pa še naprej spodbujamo gospodarske reforme ter ukrepe za izboljšanje poslovnega okolja in krepitev pravne države. Prav tako se strinjam z gospo Polfer, ki je v svojem poročilu poudarila potrebo po več dejavnostih regionalnega sodelovanja, zlasti na področju energije, prometa in okolja. Upamo, da bo lahko Evropska unija sprejela bolj pogumno in proaktivno stališče glede pomoči za reševanje sporov v regiji.
Kot je navedeno v nedavnem sporočilu o evropski sosedski politiki, bi Evropska unija lahko zagotovila dodatno podporo pri reševanju spornih vprašanj z obravnavanjem vzrokov zanje in dejansko z izgrajevanjem zaupanja na obeh straneh meje.
Poročilo navaja tudi, da lahko konkretni ukrepi Komisije za razširjanje pomoči in informacij pomagajo izpolniti vsaj te cilje. Obravnavanje izzivov, ki sem jih na kratko opisala, torej v prihodnjih mesecih ostaja glavna prednostna naloga Komisije v zvezi z južnim Kavkazom.
V ta namen bomo še naprej uporabljali različne ustrezne programe finančne pomoči EU. Razširitev naše delegacije v Armeniji in napotitev nove delegacije v Azerbajdžan v začetku leta 2008 bosta zagotovo omogočili povečanje preglednosti in učinkovitejše delovanje.
Posebej želim govoriti tudi o sedanjih predsedniških volitvah v Gruziji. Kot je znano, je mednarodna misija za opazovanje volitev, pri kateri je sodeloval tudi Evropski parlament, potrdila, da so bile volitve na splošno v skladu s standardi organizacije OVSE in Sveta Evrope. Vseeno pa je mednarodna misija za opazovanje volitev ugotovila več nepravilnosti in pomanjkljivosti. Trenutno najnujnejša naloga je torej reševanje teh težav: obravnava vseh volilnih pritožb in ustvarjanje ustreznih pogojev za prihajajoče parlamentarne volitve. Še naprej smo pripravljeni zagotavljati pomoč Gruziji pri hitrem in temeljitem izvajanju teh nalog.
Kar zadeva črnomorsko regijo, se strinjam z večino poročila o regionalnem pristopu k politiki Črnega morja. To poročilo pomeni dragoceno politično spodbudo za naše aprilsko sporočilo o sinergiji Črnega morja in mislim, da je zelo pomembno, da po sklepih Sveta maja lani in sedanji razpravi v Evropskem parlamentu vse ključne institucije EU ponovno poudarijo potrebo po uporabi regionalnega in celovitega pristopa k politiki, ki jo izvajamo v črnomorski regiji.
Čas objave poročila Parlamenta je zelo ustrezen. Na podlagi naše pobude se bodo zunanji ministri EU čez manj kot mesec dni v Kijevu srečali z zunanjimi ministri iz črnomorske regije na srečanju za sinergijo Črnega morja. Seveda se bom tega srečanja udeležila tudi osebno. Na srečanju bodo sodelovale tudi mednarodne in črnomorske regionalne organizacije, zato se veselimo razprav, ki bodo podprle in sprejele večjo pomoč EU za črnomorsko regionalno sodelovanje ter določile prednostna področja za usklajeno delovanje.
Naj omenim le nekaj teh področij. Komisija spodbuja črnomorski dialog o energetski varnosti na podlagi pobude INOGATE. Še naprej spodbujamo pravno in regulativno usklajevanje na podlagi postopka iz Bakuja. Naš cilj je nadaljevanje tesnega sodelovanja z našimi partnerji pri izgradnji nove energetske infrastrukture za razvoj energetskega koridorja, ki bo potekal prek črnomorske regije. Sodelovanje v črnomorski regiji bo izboljšalo usklajevanje med vseevropskim programom za prometni dostop TRACECA in prometnimi programi naših partnerjev. Prav tako si prizadevamo za začetek regionalnega dialoga o črnomorski pomorski politiki in vzpostavitev regionalnega usklajevanja ribiških dejavnosti.
Komisija si prizadeva za okrepitev povezave med Črnim morjem in Donavo, poleg tega pa se nameravamo pridružiti komisiji za Črno morje, ki se ukvarja z okoljskimi vprašanji.
Komisija je razvila nekaj predlogov za regionalne programe za boj proti podnebnim spremembah, začeli pa smo tudi z izvajanjem našega programa za čezmejno sodelovanje v črnomorski regiji, ki se osredotoča na civilno družbo in lokalne organe.
Z našimi črnomorskimi partnerji razpravljamo o več predlogih na področju boja proti organiziranemu kriminalu, trgovine in kulture, poleg tega pa smo vzpostavili stike s črnomorskimi regionalnimi organizacijami, zlasti z Organizacijo za črnomorsko gospodarsko sodelovanje.
Kar zadeva financiranje sinergije Črnega morja, sofinanciranje ostaja glavno pravilo. Evropski sosedski in partnerski instrument bo zagotovo najpomembnejši za finančne prispevke EU, uporabili pa se bodo tudi drugi instrumenti EU, vključno s tematskimi instrumenti in instrumentom predpristopne pomoči.
Ministrsko srečanje v Kijevu bo zagotovilo forum za razpravo in posredovanje pobud EU ter njihovo usklajevanje z zamislimi naših partnerjev. Pričakujemo, da bo črnomorski regionalni okvir zagotovil nove možnosti sodelovanja na podlagi enakega partnerstva z vsemi vzhodnimi državami evropske sosedske politike in pomembnimi partnerji, kot sta Rusija in Turčija.
Naše delovanje v črnomorski regiji lahko postane dolgoročno prizadevanje, ki lahko seveda poveča stabilnost, napredek in blaginjo v vsej regiji, za to pa je izjemno pomembna podpora Parlamenta.
Marusya Ivanova Lyubcheva
poročevalka za mnenje odbora za mednarodno trgovino. - (BG) Gospa predsednica, gospa komisarka in poslanci, odbor za mednarodno trgovino Evropski komisiji in poročevalki čestita za njihov časovni načrt in uravnotežen pristop k Črnemu morju in črnomorski regiji.
Črnomorsko območje je mejno območje Evropske unije, geostrateško križišče in tranzitna regija, območje sodelovanja na področju trgovine, ribolova, turizma in tranzita ter strateško območje za evropsko energetsko politiko.
Odbor za mednarodno trgovino poziva k boljšemu usklajevanju sodelovanja z ločeno strategijo za Črno morje in opozarja na sodelovanje Unije pri infrastrukturnih projektih v zvezi s prenosom energetskih virov.
Pomembno je spodbujati naložbe v varstvo okolja, preprečevanje tveganja, obnovo po nesrečah in reševalne dejavnosti v primeru nesreč, kot sta bili nesreča v Kerčenski ožini in brodolom bolgarskega plovila Vanessa.
Za zagotovitev odprtih postopkov in visokih standardov v regiji mora Evropski parlament na seznam skupaj z ostalimi prenosnimi omrežji za nafto in plin uvrstiti tudi naftovod Bourgas-Aleksandropolis, ker vključuje države članice Evropske unije. Evropski uniji čestitam za njeno odgovorno obravnavanje črnomorskega izziva in odgovornost do ljudi, ki živijo v tej regiji.
Eugenijus Maldeikis
pripravljavec mnenja odbora za mednarodno trgovino. - (LT) Najprej se zahvaljujem poročevalki gospe Polfer za zelo natančno analizo težav v tako občutljivi regiji, kot je južni Kavkaz, ter za predstavljene predloge in ukrepe, o katerih danes razpravljamo. Politika EU v regiji južnega Kavkaza energetske in prometne vidike običajno ocenjuje predvsem v ekonomskem smislu. Opozoriti vas želim na pomen učinkovite trgovinske politike EU v tej regiji, ker omogoča hitrejšo obnovo gospodarstva, razvoj poslovnega okolja in zmanjšanje stopnje revščine, medtem ko energetski projekti državam ne koristijo vedno. V zvezi z učinkovito politiko EU, ki je zelo pomembna v regiji južnega Kavkaza, želim poudariti dvoje. Prvič, od Komisije še vedno pričakujemo študijo izvedljivosti, ki bo ocenila prostotrgovinske sporazume z Armenijo in Gruzijo, ki so zelo obsežni, poleg tega pa Komisijo in Svet spodbujamo, naj sprejmeta ukrepe, ki bodo državam južnega Kavkaza omogočili čim več koristi iz splošnega sistema preferencialov.
Silvia-Adriana Ţicău
poročevalka o mnenju odbora za industrijo, raziskave in energetiko. - (RO) S pristopom Romunije in Bolgarije je Unija postala glavni akter na črnomorskem območju. Ta regija je zaradi bližine Kaspijskega morja, Bližnjega vzhoda in srednje Azije geostrateško pomembna za varnost Unije in diverzifikacijo njene oskrbe z energijo.
Načela Unije ni mogoče razširjati le na podlagi političnih vrednot. V regiji je treba spodbujati odprte in pregledne trge.
Odbor za industrijo, raziskave in energetiko poudarja pomen projekta Nabucco za diverzifikacijo oskrbe z energijo in države članice poziva, da skupaj s partnerji zagotovijo njegovo izvedbo. Pozdravljamo tudi imenovanje koordinatorja za ta prednostni projekt v evropskem interesu.
Za zagotovitev mednarodne trgovine ter prevoza nafte in plina na tem območju je treba razvijati infrastrukturo za pristanišča Skupnosti ob Črnem morju in Donavi. Odbor za industrijo, raziskave in energetiko obžaluje neustrezno usklajevanje naložb v projekte na področju energije, prometa in turizma na tem območju ter opozarja na nevarnost onesnaževanja Črnega morja.
Čeprav odbor priznava pomen Črnomorskega foruma in Organizacije za črnomorsko gospodarsko sodelovanje, priporoča vzpostavitev evropske dimenzije za Črno morje po vzoru severne dimenzije.
Bernd Posselt
v imenu skupine PPE-DE. - (DE) Gospa predsednica, o južnem Kavkazu ni mogoče razpravljati, ne da bi se spomnili naše nekdanje kolegice poslanke Ursule Schleicher, ki je bila posebej naklonjena tej regiji in kateri se zahvaljujemo, da se je kolonialistični izraz Zakavkazje zamenjal z izrazom "južni Kavkaz". Regijo sestavljajo zelo različne države s starodavnimi kulturami, ki pa sta jih v preteklosti vseeno prizadela kolonializem in neokolonializem. Zato moramo k obravnavanju te regije pristopiti zelo previdno.
Armenci v zahodni Armeniji so bili žrtve genocida, kar pomeni, da Turčija tudi zdaj Armenijo, torej vzhodno Armenijo, obravnava v smislu nesprejemljive ovire. Gruzija je bila posebna kolonija Rusije in Sovjetske unije, kar pomeni, da Moskva danes še vedno uporablja in izkorišča separatistične sile v Gruziji za destabilizacijo te države. V podobnem položaju je tudi Azerbajdžan.
Zaradi vsega zgoraj navedenega mora imeti Evropska unija močno vlogo v tej regiji, ker je bila to včasih regija, kjer so neustrezen razvoj vodili neevropski kolonialisti. Zato imamo edinstveno priložnost, da posredujemo, vzpostavljamo demokracijo in stabilnost ter odpravimo nasprotovanje med načeli in interesi na tem območju. To seveda vključuje stabilne meje in pravico ljudi do samoodločbe.
Čim bolj moramo podpirati pravice manjšin, vendar hkrati preprečevati razdiralen separatizem. Ohraniti moramo trgovske pogodbe in geopolitične interese, hkrati pa se moramo zavedati, da te države niso kolonije, ampak naši partnerji, ki imajo lastne interese in dostojanstvo, ki ga je treba končno priznati.
Zato menim, da poročilo gospe Polferjeve pravično in jasno obravnava ta težaven izziv, prav tako pa se zahvaljujem tudi gospe komisarki za velik trud, ki ga vlaga v imenu te regije.
Adrian Severin
v imenu skupine PSE. - Gospa predsednica, južni Kavkaz je zelo pomembna regija, ne le za Evropsko unijo, ampak tudi za večino globalnih akterjev. Mislim, da bi morala Evropska unija opredeliti svoje interese v tej regiji. Ti interesi bi morali v osnovi vključevati miroljubne in stabilne razmere na južnem Kavkazu, velik, ustrezno prost in integriran trg, odprto območje za varen prevoz strateškega blaga ter obstoj institucij in zakonodaje, ki so interoperabilne z evropskimi.
Za uresničevanje našega interesa mora Evropska unija razvijati ustrezne diferencirane in posebne dvostranske odnose z državami članicami v tej regiji. Vsebino dvostranskih odnosov mora določiti naš regionalni strateški pristop in ne obratno.
Čeprav državam južnega Kavkaza ne moremo ponuditi članstva v Evropski uniji, jim moramo ponuditi evropski model in jim odločno pomagati pri njegovem uveljavljanju. Evropska unija mora uporabiti vsa sredstva, ki jih ima na voljo, za doseganje regionalnih ciljev na južnem Kavkazu. Hkrati moramo priznati, da imajo v tej regiji interes tudi drugi mednarodni subjekti in da Evropska unija ne more uresničevati svojih prednostnih nalog brez sodelovanja z drugimi globalnimi akterji.
Nekateri nerešeni spori na tem območju so dejansko del širše celovite težave, ki je povezana s posovjetskim položajem Rusije. Zato mora Evropska unija pogumno obravnavati to težavo in si prek pogajanj prizadevati za rešitev vprašanja, kako naj si Rusija, Evropska unija in drugi globalni akterji razdelijo odgovornost za zagotavljanje trajnostne regionalne in svetovne stabilnosti in varnosti.
Na drugi strani moramo priznati, da med načeloma ozemeljske celovitosti in samoodločbe na južnem Kavkazu obstajajo nasprotja. Prepričan sem, da bi to neskladje načel lahko presegli s povezovanjem regionalnega združevanja na podlagi modela EU z ustrezno uporabo notranje samoodločbe, prenosa pristojnosti in avtonomije. To bi zahtevalo poštena pogajanja, politično voljo, pragmatični duh in spoštovanje določb mednarodnega prava. Zdaj je pravi čas, da Evropska unija na južnem Kavkazu od obljub preide k dejanjem. Upam, da se bo to res zgodilo.
Janusz Onyszkiewicz
Gospa predsednica, skliceval se bom na zaključne besede prejšnjega govornika. To vprašanje zadeva praktično vzpostavitev transportnih poti za nafto in plin prek Črnega morja.
Vsi v Evropski uniji pravimo, da gre za strateške projekte, in tudi projekt Nabucco je strateški projekt. To trdimo že več let, vendar do pravih dejanj v zvezi s tem še ni prišlo. Sprašujem se, zakaj kljub takšnim težavam ne moremo uporabiti enega od skladov, kot se je zgodilo pri projektu Galileo, da bi lahko uresničili ta projekt. Če se v zvezi s tem ne bodo sprejeli praktični in pregledni ukrepi, bodo Rusi kmalu zgradili lasten plinovod pod Črnim morjem, kar bo povzročilo propad našega obsežnega programa za diverzifikacijo transportnih poti.
S tem je povezano še eno vprašanje. Gre za to, da Evropa zaloge prejema iz celotne kaspijske regije. Azerbajdžan lahko Evropo pet let sam oskrbuje s tretjino plina, ki ga Evropa zdaj dobi iz Rusije, ob tem pa ne smemo pozabiti na Kazahstan in Turkmenistan. Vendar moramo za izgradnjo plinovodov iz teh ozemelj, ki ne potekajo prek ruskega ozemlja, rešiti težavo statusa Kaspijskega morja. Z drugimi besedami, dokončno se je treba odločiti, ali naj se ga obravnava kot jezero ali kot morje. Veliko bolj razumno in koristno bi bilo, če bi se Kaspijsko morje splošno priznalo kot morje, saj bi to zelo olajšalo izgradnjo plinovodov in drugih cevovodov v njegovih vodah iz Turkmenistana ali Kazahstana.
V zvezi s tem organe Evropske unije pozivam, naj prenehajo s stalnim ponavljanjem izjave, da so težave v zvezi z Nabuccom in plinovodom Odessa-Brodi-Gdansk pomembne težave za Evropsko unijo. Če ne začnemo delovati, nas bodo na tem območju prehiteli drugi.
Adam Bielan
v imenu skupine UEN. - (PL) Gospa predsednica, tudi sam želim čestitati gospe Polfer za to odlično poročilo.
Naša današnja razprava zadeva regijo, ki je zelo pomembna za celotno Evropsko unijo, regijo, ki je izredno pomembna v povezavi z energetsko varnostjo EU. Naslov poročila - Učinkovitejša politika EU za južni Kavkaz: od obljub k dejanjem - jasno dokazuje, da je bila Evropska unija v zadnjih letih v zvezi s to regijo precej nedejavna. Gre za regijo, v kateri tekmuje več pomembnih mednarodnih akterjev, ne le Evropska unija, ampak tudi Rusija, Združene države in Kitajska. Gospodarska rast v tej regiji je neobičajno hitra. Dovolj bo, če povem le, da je leta 2006 gospodarski razvoj v Azerbajdžanu presegel 35 %.
Vendar bi to leto lahko bilo prelomno; morda bo leto 2008 krizno leto. Ne slepimo se: severna soseda Gruzije bi lahko primer Kosova uporabila kot izgovor za ogrožanje ozemeljske celovitosti te države. Zato upam, da Evropska unija Rusiji ne bo dovolila, da podpira separatistična prizadevanja v Abhaziji in Osetiji.
Marie Anne Isler Béguin
v imenu skupine Verts/ALE. - (FR) Gospa predsednica, gospa komisarka, najprej se zahvaljujem obema poročevalkama. Poročilo gospe Polfer je bilo pripravljeno ob pravem času, ker lahko pri dogodkih v Gruziji neposredno vidimo težave pri izgrajevanju demokracije.
To poročilo je uravnoteženo in določa glavne geostrateške izzive za južni Kavkaz. Pomembno je, da se zavedamo, da nas sosedska politika zavezuje k podpori teh držav in sodelovanju z njimi. Glede njih smo politično in moralno odgovorni, prav tako pa imajo tudi oni odgovornost do nas, zlasti na področju človekovih pravic in svobode izražanja, kot ste poudarili, gospa komisarka.
Pri teh treh državah je treba našo pomoč bolj usmeriti tudi k reševanju sporov. Trenutno EU te spore le obvladuje. Brez političnega kompromisa med Armenijo in Azerbajdžanom glede Gorskega Karabaha, brez mirovnega načrta, ki bi ga sprejeli Gruzija na eni strani ter Južna Osetija in Abhazija na drugi strani, te države ne bodo mogle obnoviti odnosa zaupanja ali vzpostaviti trajno stabilnost v njihovih odnosih in odnosih z njihovo širšo soseščino.
Kar zadeva pospeševanje demokracije, to počnemo vsakodnevno. Žal so dogodki, ki so pretresli Gruzijo, to državo pripeljali v politično krizo, ki še vedno traja, saj je opozicija protestirala proti rezultatom prvega kroga predsedniških volitev.
S sprejetjem poziva, naj odstopi, je gospod Sakašvili presenetil opozicijo, ki je imela na voljo zelo malo časa za organizacijo volitev. Ta volilna kampanja seveda ni bila pravična, ker sta imela dva kandidata znatno več sredstev kot ostali kandidati. Kampanjo so zaznamovale obtožbe in razkritja o organizaciji državnega udara po volitvah, za katero naj bi bil odgovoren opozicijski kandidat, vendar je treba poudariti, da na dan volitev - in tudi sami smo bili prisotni kot opazovalci - po podatkih opazovalcev ni bilo večjih kršitev. Povedati je treba tudi, da v tako majhni državi še nikoli ni bilo toliko opazovalcev volitev.
Skupaj z mednarodno skupnostjo ter nacionalnimi in mednarodnimi nevladnimi organizacijami smo bili priča splošni svobodi izražanja državljanov; čeprav je bilo ugotovljenih več nepravilnosti in precej zastraševanja, ni šlo za sistematično ravnanje.
V zaključku smo poudarili, da je nujno nadaljevati sodne postopke, obravnavati vse pritožbe in da rezultati niso dokončni, dokler se ne obravnavajo vsi spori; tako je bilo zavrnjenih več deset volišč.
Vendar se danes stanje še ni razrešilo, zato moramo še naprej pozivati gruzijske voditelje iz vseh političnih strank, da ponovno vzpostavijo in nadaljujejo dialog; organe moramo pozivati, da prisluhnejo zahtevam opozicije, opozicijo, ki je med temi volitvami pridobila verodostojnost, pa moramo pozivati, da prevzame svoj delež odgovornosti in predlaga kompromis, ker je za Gruzijo dejansko nujno, da se vrne na prejšnje stanje, ki ga je imela po revoluciji vrtnic, ko je bila država, ki se je rešila nasilja in nestabilnosti. To zahtevajo gruzijski državljani in to danes zahtevajo tudi od Evropske unije, zato jim moramo pomagati.
Athanasios Pafilis
v imenu skupine GUE/NGL. - (EL) Gospa predsednica, zelo smo zaskrbljeni zaradi dogodkov v tej regiji, kjer živi več milijonov delavcev, ki izhajajo iz več deset različnih narodnostnih skupin. Ti dogodki znatno ogrožajo te ljudi zaradi krepitve imperialistične tekme med Združenimi državami Amerike, Rusijo in Evropsko unijo v zvezi z energetskimi viri ter nadzorom nad trgi in transportnimi potmi za energijo. Vsakršna nadaljnja razprava bi bila odveč.
Žal sta širitev Nata, ki bo vključila države v tej regiji, ter neizbežna pridružitev Ukrajine in Gruzije še dodatna dejavnika, ki prispevata k destabilizaciji regije. K nestabilnosti prispevajo tudi tuja oporišča in vojske na občutljivih mejnih položajih, kot da bi se pripravljali za nove resne vojaške spore.
Nedavna novica, da naj bi se v bolgarski regiji Burgas, kjer je začetek novega naftovoda Burgas-Aleksandropolis, namestilo 3 000 ameriških vojakov, potrjuje naše besede in je vzrok za zaskrbljenost.
Podobno zaskrbljujoč je tudi podatek o pripravah na trajno prisotnost tujih pomorskih sil iz držav, ki ne spadajo v regijo, na primer Združenih držav, v Črnem in Kaspijskem morju.
Gospa komisarka, neizogibna razglasitev neodvisnosti Kosova, ki jo podpirajo Združene države in Evropska unija, bo sprožila celo vrsto podobnih vprašanj v regijah, o katerih razpravljamo, in sicer v Abhaziji, Južni Osetiji, Krimeji, Pridnesterju in Gorskem Karabahu, ter druga manjšinska vprašanja, ki že obstajajo ali pa jih napovedujejo nekateri spori.
Politika dvojnih meril, ki jo želite sprejeti, bo škodovala tej regiji in povzročila še več prelivanja krvi. Le govoričenje je, da vas zanima ozemeljska celovitost Gruzije in Azerbajdžana. Ker Evropsko unijo zanimajo le načini za vstop v regijo, predlaga organizacijo konference "tri plus tri" o varnosti in sodelovanju na južnem Kavkazu, na katerih sodelujejo države "tri plus tri", to so tri države južnega Kavkaza ter Evropska unija, Združene države in Rusija. To je dejansko predlog za legalizacijo prisotnosti ZDA.
Mislim, da nimate nobene pravice, da evropska ljudstva vključujete v svoje oportunistične načrte, ki služijo interesom večnacionalnih podjetij, ki se potegujejo za čim večje dobičke pri črpanju nafte in s tem ogromno zaslužijo.
Bastiaan Belder
v imenu skupine IND/DEM. - (NL) Gospa predsednica, pomena južnega Kavkaza kot energetskega koridorja za Evropsko unijo ni mogoče dovolj poudariti. Kakšen bi sicer bil pomen našega cilja diverzifikacije virov energije? Zato se v celoti strinjamo z načeli iz poročila gospe Polfer.
Analitik Vladimir Socor je funkcijo koridorja, ki jo ima južni Kavkaz, izrazil zelo jedrnato, ko je izjavil, da bi železniška povezava Azerbajdžan-Gruzija-Turčija prekinila ruski monopol nad železniškim prevozom iz Kazahstana in drugih držav srednje Azije enako kot cevovodi prek južnega Kavkaza zmanjšujejo monopol Rusije nad prevozom nafte in plina iz srednje Azije. K temu lahko dodamo azerbajdžanske energetske zaloge, potrebne za izvajanje projekta Nabucco.
Če želi Evropska unija čim bolj izkoristiti južni Kavkaz v njegovi vlogi energetskega koridorja, je bistveno zlasti, da se v Gruziji, Armeniji in Azerbajdžanu vzpostavi notranja politična stabilnost. Žal v teh državah glede tega ni družbenega soglasja. To pred EU postavlja neposredno nalogo. Želja po politični stabilnosti velja tudi na regionalni ravni. Bruselj lahko in mora v to vprašanje vključiti Turčijo, ki je država kandidatka, ker je izbruh vojaškega konflikta v Gorskem Karabahu dolgoročno zelo realna možnost, če upoštevamo, da so se azerbajdžanske vojaške zmogljivosti povečale za štirikrat ter da se je povečala zunanja pomoč, ki jo zdaj prejema Baku.
Sylwester Chruszcz
- (PL) Gospa predsednica, stanje na Kavkazu spremljamo z veliko zaskrbljenostjo in zanimanjem. Armenija in Gruzija sta državi, ki nista le geografsko, ampak tudi civilizacijsko blizu Evropi.
Podpiram vsa demokratična gibanja v teh državah ter pobude, usmerjene k spodbujanju demokracije in gospodarskega razvoja ljudi na Kavkazu. Stabilizacija te regije je v interesu vseh držav v regiji ter njihovih partnerjev in sosedov, kar vključuje države Evropske unije. V našem interesu je, da pomagamo vsem narodom v regiji, tudi na področju človekovih pravic in svobode medijev. Upam, da bodo organi v Armeniji, Azerbajdžanu in Gruziji zagotovili svobodo govora in svobodo medijev pred volitvami, ki bodo v tej regiji potekale leta 2008.
V preteklih dneh so imeli gruzijski državljani možnost, da izrazijo svojo demokratično voljo na predsedniških volitvah. Čeprav je predsednik Sakašvili na teh volitvah zmagal, sem zaskrbljen zaradi glasnih protestov opozicije, ki nasprotuje volilnim rezultatom, in nedavnih dogodkov v Gruziji, ki jim je sledila okrutna ustavitev mirnih demonstracij, prepoved delovanja neodvisnih medijskih hiš in razglasitev izrednega stanja.
Prav tako imam pomisleke glede vedno slabšega stanja človekovih pravic in svobode medijev v Azerbajdžanu. Ne pozabimo na majhna zgodovinska ljudstva, Abhazijce in Osetijce, katerih pravico do samoodločbe je treba upoštevati pri večstranskem dialogu z gruzijskimi organi. Medsebojno razumevanje in dialog sta potrebna tudi v primeru Gorskega Karabaha, kjer je treba upoštevati težnje armenskega prebivalstva v družbi po neodvisnosti ter jih uskladiti s pričakovanji azerbajdžanske večine in narodnosti.
Vse strani se morajo zavedati, da sta njihova prihodnost in blaginja odvisni od možnosti za doseganje sporazuma in izgradnjo odnosa, ki temelji na miroljubnosti in medsebojnem zaupanju.
Árpád Duka-Zólyomi
(HU) Najlepša hvala, gospa predsednica. Stanje in razvoj v regiji južnega Kavkaza redno obravnavamo. Postopno izvajanje dokumenta o medparlamentarnem sodelovanju in krepitvi skupne sosedske politike ter akcijskih načrtov bo povzročilo pozitiven razvoj.
Rad bi izrazil spoštovanje gospe Polfer, ki je odlično povzela ter natančno in odločno izrazila ta zelo zapletena vprašanja. Poročilo, ki ga je pripravila, jasno določa cilje: vzpostavitev tržnega gospodarstva, učinkovito spodbujanje gospodarskega razvoja in doseganje energetske varnosti ter vzpostavitev demokracije, pravne države, blaginje in varnosti.
Gospodarska rast je vsako leto hitrejša, vendar je res, da še vedno ni mogoče ugotoviti vpliva, ki naj bi ga imela na gospodarske in socialne razmere za prebivalce. Oblikovati je treba učinkovito politiko EU za krepitev krhke demokracije ter zagotovitev resnične svobode združevanja, medijev in govora.
Primer Gruzije dokazuje, kako pomembno vlogo ima redni dialog med organi in civilno družbo ali z nasprotnikom. Glavna težava je vzpostavitev politične stabilnosti v regiji, ki jo obremenjujejo trije konflikti. Hkrati je treba obravnavati dejavnik, ki povzroča stalno nevarnost, to so uničevalna prizadevanja ruske politike velesile. Prepričan sem, da mora EU v zvezi z Rusijo in tem vprašanjem delovati bolj odločno.
Posebej zaskrbljujoče je vprašanje Gorskega Karabaha. Skupina iz Minska sicer stalno deluje, vendar se še nismo premaknili z mrtve točke. Nadaljevati je treba s pogajanji, zato menim, da sta pomembni obe temeljni načeli: enako obravnavanje regionalne integritete in pravica do samoodločbe. Kljub temu je prvi korak nedvomno osvoboditev zasedenih ozemelj, ki obkrožajo Gorski Karabah, vrnitev beguncev in stabilizacija regije. Le tako se lahko določi prihodnji status Gorskega Karabaha. Hvala za vašo pozornost.
Alexandra Dobolyi
Gospa predsednica, najprej se zahvaljujem gospe Polfer za odlično opravljeno delo in sodelovanje. Evropski parlament s tem sporočilom jasno in glasno sporoča, da EU lahko ima in mora imeti odločilno vlogo na južnem Kavkazu ter da mora povečati finančno in tehnično pomoč za podporo Gruziji, Armeniji in Azerbajdžanu pri reformi njihove uprave in razvoju demokratičnih institucij, za spodbujanje civilne družbe k sodelovanju in za krepitev zavezanosti teh narodov k evropskim vrednotam spoštovanja človekovih pravic, temeljnih svoboščin in pravne države.
Gre za temeljna načela EU, vendar, kot sem že večkrat poudarila v tem Parlamentu, je treba razumeti, da je napredek na teh področjih postopen in dolgotrajen proces. Moj zaključek v zvezi s tem je, da vse tri države napredujejo v pravo smer, čeprav počasi in včasih z zamudami, vendar sem prepričana, da je stanje boljše kot pred nekaj leti.
V zvezi z volitvami v Gruziji mislim, da so moji kolegi že povedali vse. Kot sem poudarila, to stanje pomeni korak naprej, vendar je potrebno še veliko dela. Kar zadeva vprašanje zamrznjenih sporov, se vsi strinjamo, da je iskanje miroljubne rešitve ključno za doseganje politične stabilnosti. Zlasti v zvezi s sporom v Gorskem Karabahu sem ena tistih, ki podpirajo rešitev na podlagi načel ozemeljske celovitosti in pravice do samoodločbe. Prav tako verjamem, da je nujna nova varnostna ureditev za izgrajevanje zaupanja med različnimi stranmi ter postopno prekinitev vojskovanja in demilitarizacijo regije.
Zato je nujna odločnejša zaveza s strani EU in mednarodne skupnosti. Položaj "ne vojna ne mir" lahko povzroča nestabilnost in zlasti EU lahko in mora prenašati svoje izkušnje in dosežke na področju izgradnje miru, gospodarske blaginje in demokracije v regiji.
Samuli Pohjamo
(FI) Gospa predsednica, najprej želim čestitati poročevalki, gospe Polfer, za odlično poročilo, ki predstavlja temeljito raziskavo stanja na južnem Kavkazu in priložnosti, ki jih ponuja evropska sosedska politika v tej regiji.
Razširjanje evropske sosedske politike na Armenijo, Azerbajdžan in Gruzijo je pomemben korak proti prisotnosti Unije v regiji. Že samo ime poročila, "od obljub k dejanjem" Unijo spodbuja k bolj dejavnemu delovanju v tej regiji. Hkrati pa bo evropska sosedska politika državam južnega Kavkaza ponudila možnost tesnejšega sodelovanja z Unijo.
Različni izzivi v regiji pozivajo k učinkovitejšemu delovanju Unije, poleg tega pa od držav južnega Kavkaza zahtevajo, da v tem partnerstvu izkažejo več odgovornosti in zavezanosti. Eden od glavnih ciljev je miroljubno reševanje več lokalnih konfliktov. To bi pripomoglo k stabilnosti v regiji in izboljšalo možnosti za neodvisen razvoj.
Poudariti želim pomen podpiranja civilne družbe in razvoja medosebnih stikov za izgrajevanje demokracije in pravne države. Na primer, čezmejni projekti, ki jih financira EU, so orodja za ponovno vzpostavitev dialoga in povečanje zaupanja med stranmi, vendar to zahteva strinjanje zadevnih držav, da ne bodo ovirale programov in projektov, oblikovanih za doseganje tega cilja.
Poleg tega se lahko tesnejši odnos dejansko doseže le z zmanjšanjem omejitev obmejnega prometa, s programi študentskih in dijaških izmenjav ter omogočanjem mobilnosti raziskovalcev, preiskovalcev, umetnikov, podjetnikov in novinarjev.
Kot je navedel odbor za mednarodno trgovino, bi razvoj vizumske ureditve med državami južnega Kavkaza in EU olajšal tudi trgovinsko in gospodarsko sodelovanje.
Inese Vaidere
- (LV) Gospe in gospodje, pri položaju, v kakršnem je južni Kavkaz, kjer tekmuje več vplivnih geopolitičnih udeležencev, je treba ugotoviti njihov dejanski vpliv. Poročilo se je na široko izognilo priznanju resnične vloge Rusije v tej regiji. Naše izkušnje v baltiških državah kažejo, da je vzrok za več težav ruska neoimperialistična zunanja politika in želja po ponovnem vplivu na ozemljih, ki jih je izgubila. Ne morem se strinjati s stališčem, izraženim v poročilu, da bi članstvo v Natu lahko povzročilo ponovne konflikte v Abhaziji in Južni Osetiji. Upoštevati moramo, da je dejansko več kot 70 % gruzijskih državljanov glasovalo za članstvo v Natu, vendar je v praksi Rusija povzročila zaplete s spodbujanjem sprememb v etnični sestavi in spreminjanjem državljanske sestave. Ne smemo prezreti želje ljudi, da se približajo zahodni demokraciji. Gruzijski napredek k demokraciji dokazujejo tudi predsedniške volitve z dne 5. januarja, ki so na splošno potekale v skladu z mednarodnimi standardi. Ali je mogoče, da smo bili pri Azerbajdžanu preveč kritični, saj je bila izkazana pripravljenost na spoštovanje človekovih pravic? Na podlagi predsednikovega odloka iz decembra je bilo izpuščenih 119 zapornikov, vključno z novinarji. Evropska unija mora dejavno sodelovati pri reševanju dolgotrajnih konfliktov, kar je pogoj za stabilnost in razvoj. Prvi korak bi lahko bil spodbujanje zamenjave ruskih vojaških sil z mednarodnimi mirovnimi silami. Do Rusije moramo biti jasni. Če bomo uporabljali prispodobe, se ne bomo premaknili od obljub k dejanjem. Hvala.
Jiří Maštálka
(CS) Gospa predsednica, na začetku se zahvaljujem komisarki za odgovor na moje vprašanje, ki je zadevalo kazensko odgovornost oseb v Gruziji. Gre za zelo občutljivo vprašanje, ki se je obravnavalo tudi med predvolilnimi razpravami v Gruziji. Prejšnji govornik je navedel, da ima Rusija imperialistične težnje. To je mogoče, vendar moram reči, da Kavkaz niso Alpe ali Pireneji. Kavkaz je Kavkaz in nujno je, da ga razumemo v njegovem geografskem okviru. Pripravil sem si daljši govor, vendar bom svojo nalogo volilnega opazovalca v Gruziji povzel v sedmih točkah.
Prvič, kot večina ljudi v kavkaški regiji si tudi v Zahodni, Srednji in Vzhodni Evropi želimo stabilnosti v tej regiji. To stabilnost je mogoče doseči s podporo Združenih držav ali Evropske unije. Drugič, dolžnost, ki jo imamo kot poslanci Evropskega parlamenta, je pregled uporabe finančnih sredstev, ki jih zagotovila Evropska unija za zadevne programe. Ne bi se smela uporabljati za izvolitev predsednika Sakašvilija. Tretjič, pozdravljam dejstvo, da stari oziroma novi predsednik predlaga dialog z Rusijo, vendar pri tem velja enako pravilo kot na uradnih plesnih zabavah: če damo povabite na ples, to ne pomeni, da boste plesali, kot bo želela. Povedati želim naslednje: če predsednik Sakašvili predlaga dialog z Rusijo, mora druga stran razumeti, da gre za dejansko povabilo k dialogu. Četrtič, vse države so izrazile zanimanje za Kavkaz, vključno z Združenimi državami in državami Evropske unije. Žal je Evropska unija na Kavkazu zelo malo prisotna. Gospa komisarka, priznati moram, da prizadevanje Evropske unije za to regijo, vključno z zaskrbljenostjo zaradi tamkajšnje revščine, ni očitno. V tem smislu je treba bolje opredeliti našo skupno evropsko politiko, da bo poleg besed vključevala tudi dejanja in finančna sredstva.
Derek Roland Clark
Gospa predsednica, politike Črnega morja ne morem podpreti. Za financiranje te politike bo potrebno ogromno sredstev. Moja država je druga največja plačnica v EU in naša vlada se je odločila, da prispevek v proračun EU zmanjša za 1 milijardo GBP na leto.
Eden od prvih učinkov te politike bo omogočanje dobave plina in nafte na Zahod. Pred dvema letoma je Rusija v božičnem času omejila dobavo plina v Ukrajino. Rusija je s tem dokazovala svojo moč in morda bo to ponovila in ogrozila tudi nas, ko bo pridobila še večji delež v oskrbi Zahoda z energijo. Evropa mora postati energetsko samozadostna, vendar ne na podlagi nekoristne energije vetra ali biogoriv. Glede na svetovno pomanjkanje žita bi bilo nesmiselno, da bi pomanjkanje goriv nadomestili s pomanjkanjem hrane. Moja vlada je morda celo prepozno napovedala program za izgradnjo nove generacije jedrskih elektrarn, s čimer bi se približala Franciji, da bi torej dosegla 70 % električne energije iz jedrske energije. Dodatno si moramo prizadevati in dostopno energijo uporabiti za proizvodnjo vodika ter razvijati tehnologijo za uporabo vodika namesto nafte.
Če EU resnično želi kaj spremeniti, mora financirati izgradnjo jedrskih elektrarn po vsej celini, da bi se zmanjšala naša odvisnost od nestabilnih režimov in predolgih cevovodov. Le tako bi imeli na voljo finančna sredstva, s katerimi bi pomagali revnejšim regijam v okolici Črnega morja. Zagotavljanje denarja bo zdaj le dodatno odložilo dodelitev obljubljenih finančnih sredstev za 10 novih vzhodnih članic EU - obljubo, ki jo je treba izpolniti. Obljube - v Združenem kraljestvu naj bi imeli referendum o evropski ustavi ali lizbonski pogodbi, kakor jo hočete poimenovati. Zato na tem mestu zahtevam, da EU referendume o pogodbi organizira v vseh državah članicah, vključno z Združenim kraljestvom. Posvetujte se z državljani.
Georgios Papastamkos
- (EL) Gospa predsednica, gospe in gospodje, Organizacija za črnomorsko gospodarsko sodelovanje je precej razvit regionalni organ, ki se stalno vključuje v intenzivno in široko sodelovanje. Poleg tega predstavlja forum za stik med Evropo in Azijo. Gre za forum, kjer se lahko izražajo ustvarjalnost, različne kulture, različne etnične identitete in verovanja.
To organizacijo se poziva, naj pomembno sodeluje pri zagotavljanju miru, stabilnosti in blaginje v regijah, ki se soočajo z velikimi izzivi, kot sta Balkan in Kavkaz, ter pri vzpostavljanju evrazijskega gospodarskega območja.
Geostrateškega in gospodarskega pomena hitro razvijajoče se črnomorske regije ni mogoče zanikati. Zlasti pomemben je razvoj pomorskih povezav, cestnega prevoza in koridorjev ter sodelovanja na področju energije in spodbujanja trajnostnega razvoja.
Odnosi med EU in črnomorsko regijo so zaradi sporočila Komisije o sodelovanju s črnomorsko regijo dobili novo razsežnost. Pod to sporočilo se je podpisala komisarka Ferrero-Waldner. Kljub temu mislim, da je nujen širok, usklajen in strateški pristop k temu območju. Podpiram tudi institucionalizacijo medparlamentarnega sodelovanja med Evropskim parlamentom in parlamentarno skupščino Organizacije za črnomorsko gospodarsko sodelovanje.
Na koncu naj poudarim zelo konstruktivno vlogo moje države, Grčije, ki je na eni strani država članica EU, na drugi strani pa članica Organizacije za črnomorsko gospodarsko sodelovanje, pri krepitvi sodelovanja v tej organizaciji in na medregionalni ravni v EU.
Nenazadnje želim čestitati obema poročevalkama, zlasti gospe Anastase, in gospe komisarki, ker je koristno prispevala k določitvi skupnih prednostnih nalog obeh struktur. Gospa komisarka, še vedno verjamem, da bi lahko bili še bolj drzni ter vzpostavili institucionalizirano medregionalno sodelovanje med EU in črnomorsko regijo.
Hannes Swoboda
(DE) Gospa predsednica, na začetku se obema poročevalkama zahvaljujem za njuno odlično delo in sodelovanje. Zahvaljujem se tudi komisarki, ker vem, da je zelo zavezana delovanju za to območje, in ker verjamem, da si želi prizadevati še bolj, kot si morda želijo nekatere države članice. Pri tem ji zagotavljamo našo celotno podporo. To priložnost želim izkoristiti, da se iskreno zahvalim tudi gospodu Semnebyju, ki predstavlja Svet in je prav tako zelo dejaven v tej regiji.
Prepričan sem, da moramo doseči napredek, ki vsaj glede pristopa ustreza konceptu, ki ga moji kolegi in jaz sam imenujemo črnomorska regija EU. Gospod Sarkozy je to uporabil na drugačen način za Sredozemsko regijo, in sicer v smislu delitve Evropske unije. Vendar morata celotna Evropska unija ter regija, ki obkroža Črno morje in južni Kavkaz, sodelovati v smislu partnerstva - kot je navedlo že več govornikov - da se rešijo skupne težave, tj. politične težave, na primer v smislu stabilnosti in migracij, ter seveda tudi gospodarske težave, s čimer mislim na prevoz energije.
Na primer, vsaka država, ki bi želela biti manj odvisna od Rusije, mora zagotoviti druge poti, te poti pa lahko potekajo tudi čez to regijo, zlasti čez Turčijo. Kakršno koli je vaše mnenje o njenem članstvu, ker vem, da v zvezi s tem obstajajo različna mnenja, je Turčija še naprej pomemben partner Evropske unije v tej regiji, zato jo moramo v to zadevo seveda vključiti. Strinjam se s kolegom Severinom, ki je izjavil, da moramo poskusiti ta vprašanja reševati skupaj s celinsko Rusijo.
Vendar to ne pomeni, da zanemarjamo neodvisnost, avtonomijo in moč samostojnega ozdravljenja držav v tej regiji ter pravimo, da lahko to zadevo rešimo le skupaj z Rusijo. Tudi Rusija mora vedeti, da te države podpiramo pri njihovem prizadevanju za neodvisnost in reševanju konfliktov. Evropa mora pri tem kot partnerica jasno zagovarjati te države. To pomeni, da je črnomorska regija za Evropsko unijo zelo pomembna. Ne smemo zamuditi priložnosti, da bi na tem področju delovali skupaj. Le če bomo v odnosu do Rusije delovali združeno, bomo lahko uveljavili svoje interese.
Henrik Lax
(SV) Gospa predsednica, zahvaljujem se poročevalki Lydie Polfer za odlično poročilo. Čas je, da prenehamo s praznimi obljubami, ampak delujemo v smeri zagotovitve boljšega vključevanja južnega Kavkaza v Evropsko unijo. Kot poročevalec Parlamenta o vizumskem zakoniku vas želim opozoriti na svobodo gibanja ter Komisijo in države članice pozivam, naj to svobodo omogočijo.
Da bi sosednje države EU in države na Kavkazu lahko izgradile demokratične družbe na temelju pravne države in delujočega tržnega gospodarstva, morajo biti njihovi državljani sposobni, da se brez težav prilagodijo EU, da bi lahko izkoristili naše izkušnje na tem področju. Trenutno je stanje drugačno. Splošno znano je, da so konzularne službe držav članic EU v več državah na južnem Kavkazu obžalovanja vredne in neustrezne. Pomanjkljive so tako z vidika subsidiarnosti kot učinkovitosti. Zato pozivam države članice, da okrepijo njihovo sodelovanje. Predvidevam dve možnosti. Prva je navedena v poročilu, o katerem razpravljamo, in sicer gre za poziv za vzpostavitev skupnih prijavnih centrov za vizume EU. Žal je pot do tja še dolga, zato predlagam nadomestno rešitev, in sicer da imajo državljani prizadetih držav na južnem Kavkazu ne glede na namen njihovega potovanja pravico, da zaprosijo za vizum na konzulatu države članice EU ali schengenske države članice, ki jim je najbližja.
Ryszard Czarnecki
(PL) Gospa predsednica, to je pomembna razprava, prav tako pa je pomembno poročilo gospe Polfer. S tem želi Evropski parlament nadoknaditi 10 do 20 let zamude. V tem času Unija v praksi ni imela nobene prave politike v zvezi z državami južnega Kavkaza.
Šele zdaj končno razumemo, da Azerbajdžan, Armenija in Gruzija niso območja, ki naj bi bila pod gospodarskim in političnim vplivom Rusije. To navajam natanko 11 dni po volitvah v Gruziji, kjer sem bil prisoten kot eden od šestih opazovalcev iz Evropskega parlamenta in spremljal volitve, na katerih je ponovno zmagal predstavnik prozahodne opcije ter zagovornik čim večjega približevanja Uniji in vstopu v zvezo Nato. Prav tako celotni Evropi zdaj grozi politični konflikt, ki bi se lahko razvil celo v vojaški spopad med Gruzijo in Rusijo zaradi Osetije in Abhazije, vendar so za energetsko politiko Unije in diverzifikacijo virov energije pomembni tudi Erevan, Baku in Tbilisi. Zato je treba preiti od besed k dejanjem, kot pravi naslov poročila; prazne besede naj postanejo dejanja.
Nickolay Mladenov
(BG) Gospa predsednica, gospa komisarka, naj vas spomnim na besede poslanca iz Združenega kraljestva. Če bi lahko na račun zmanjšanja prispevka Združenega kraljestva rešili težave na področju trgovine z ljudmi, energetske odvisnosti in varnosti na črnomorskem območju, mislim, da nobena nova država članica ne bi zavrnila prispevka v višini 1 milijarde EUR iz svojega proračuna za rešitev teh vprašanj.
Kolegi poslanci, ključno sporočilo poročila gospe Anastase je, da Evropa potrebuje politiko Črnega morja, enako kot je že vzpostavila severno dimenzijo in sredozemsko politiko. Evropska komisija je leta 2007 objavila svoje sporočilo, zdaj pa imamo še poročilo Evropskega parlamenta. Spoštovane poslance želim opomniti, da smo na koncu lanskega leta Evropsko komisijo pozvali, da v svojem letnem programu za leto 2008 pripravi konkretne predloge za projekte in programe za izvajanje teh politik. Zato naj bo leto 2008 leto delovanja v zvezi s črnomorsko regijo.
Kar zadeva energetska vprašanja Evrope, mislim, da to poročilo vključuje zelo pomembno sporočilo: črnomorsko območje je strateško pomembno za Evropo, ker lahko poveča njeno energetsko odvisnost od enega vira, prav tako pa lahko prispeva tudi k diverzifikaciji virov ...
virov in k energetski neodvisnosti. Naše poročilo zahteva slednje. Zato vas vse pozivam, da preprečimo, da se poveča energetska odvisnost Evrope in nekaterih držav v Evropski uniji od nekega vira.
To poročilo našim sosedom posreduje zelo pomembno sporočilo, ki ga bom navedel v angleščini. Odnosi v črnomorski regiji morajo temeljiti na medsebojnem spoštovanju, ozemeljski celovitosti, nevmešavanju v notranje zadeve drugih in prepovedi uporabe sile ali grožnje s silo (angl. mutual respect, territorial integrity, non-interference in each other's internal affairs and the prohibition of the use of force or threat of the use of force).
To je sporočilo, za katerega upam, da ga bosta Evropska komisija in predsedstvo uspešno predstavila našim partnerjem na drugi strani Črnega morja kot osnovo za politiko, ki jo bomo izvajali v regiji, in kot poziv, naj enako politiko izvajajo do držav ob Črnem morju, ki so dosegle neodvisnost. Hvala.
Ioan Mircea Paşcu
Gospa predsednica, po več kot stoletju in pol zapostavljenosti je črnomorsko območje spet v ospredju mednarodnega gospodarstva in politike.
To območje se je med hladno vojno več let obravnavalo kot ločeno, zdaj pa si prizadeva za doseganje novega ravnotežja zaradi vstopa novih akterjev, vključno z EU.
Po sporočilu Komisije z naslovom Sinergija Črnega morja: nova pobuda za regionalno sodelovanje je to prvo poročilo v Parlamentu nov korak v pravo smer.
Vendar žal ta dva dokumenta nista dovolj. Pomanjkanje identitete tega območja in tradicionalna občutljivost nekaterih držav EU nasproti Rusije, ki je politična (na primer Ukrajina, Moldavija, južni Kavkaz in zamrznjeni spori) in gospodarska (povečana evropska odvisnost od ruskega plina in občutljivo stanje pogajanj med EU in Turčijo), sta verjetno med razlogi, zakaj je EU namesto strategije izbrala sinergijo.
Medtem ko strategija pomeni jasne cilje, konkretne ukrepe za doseganje teh ciljev in morda celo natančen časovni načrt ob upoštevanju značilnosti samega območja, sinergija pomeni enostavno povezovanje sosednjih območij, ki so v interesu EU.
Strategijo je mogoče doseči prek konkretnih ukrepov, kako naj EU obvladuje številne lokalne organizacije, da bi se območje fizično povezalo z ostalim delom celine, pri čemer je reka Donava zelo pomembna, in da bi se okrepil instrument sosedske politike na območju Črnega morja, kot je v predlogih sprememb predlagala moja skupina.
Za zaključek naj povem nekaj o Moldaviji, zadnjem delu celinskega latinstva zunaj meja EU. Čeprav je tudi Moldavija med drugo svetovno vojno doživela enako žalostno usodo kot tri baltiške države, po hladni vojni ni bila deležna enako spodbudne prihodnosti.
Prepričana sem, da je dolžnost Evrope, da odpravi takšno stanje ter še naprej spodbuja in se odziva na prizadevanja Moldavije, da se pridruži Uniji. Upam, da se bo o Moldaviji na koncu odločalo ločeno in da ne bo ostala dejanska ujetnica drugih odnosov EU, ne glede na strateškost tega odnosa.
Olle Schmidt
(SV) Gospa predsednica, poročevalki se zahvaljujem za odlično poročilo o regiji, ki si zasluži našo pozornost. Južni Kavkaz ima tako s političnega kot gospodarskega stališča zelo strateški položaj. Povečano zanimanje za to regijo, tudi v tem Parlamentu, nam je vsem očitno.
Žal je na tem območju več potencialnih konfliktnih žarišč, poleg tega pa je precej tudi vmešavanja Rusije. Rusija želi povečati svoj vpliv ter izraziti svoje zanimanje za prevlado in nadzor nad oskrbo Evrope z nafto in plinom. EU mora prepoznati nevarnost takšnega delovanja Rusije in okrepiti svoje vezi z južnim Kavkazom. Na ta način bi lahko pridobili tudi koristen in potreben nadomestek za rusko nafto in plin z distribucijskimi potmi v severni Evropi. EU lahko z večjo prisotnostjo v tej regiji le pridobi.
Sam sem član švedske organizacije, dejansko sem prispeval tudi k njeni ustanovitvi, ki si prizadeva za okrepitev stikov med Švedsko in Azerbajdžanom. Zato govorim kot prijatelj. Spor v Gorskem Karabahu med letoma 1991 in 1994 je z domov pregnal milijon ljudi, vendar še vedno ni rešen. Po podatkih organizacije Amnesty International v Azerbajdžanu v nesprejemljivih razmerah še vedno živi 600 000 notranjih beguncev. Pred nekaj leti sem obiskal begunsko taborišče v Azerbajdžanu v bližini meje z Iranom. Nikoli prej še nisem videl tako skrajne revščine. Popolnoma nesprejemljivo je, da po vseh teh letih več sto tisoč ljudi še vedno živi v tako ponižujočih razmerah. Zato je treba odločno kritizirati azerbajdžanske voditelje, ki jih vodi predsednik Alijev. EU in Komisija si morata na tem področju bolj prizadevati. Ti begunci ne smejo postati pozabljeni ljudje.
Prav tako je pomembno, da si odločno prizadevamo za zagotovitev, da se ohranja osnovna pravica, kot je svoboda izražanja. Opozicijski politiki in novinarji ne smejo biti predmet groženj in zastraševanja ali zapornih kazni. Če Azerbajdžan želi biti država, ki jo bo Evropa spoštovala, mora uveljaviti temeljna načela demokratične države na podlagi pravne države.
Andrzej Tomasz Zapałowski
. - (PL) Gospa predsednica, kot je navedlo več govornikov pred mano, so težave, o katerih danes razpravljamo, izjemno pomembne. Določajo smer za delovanje Skupnosti, ki je bilo in je še vedno precej omejeno.
Da ne bi izgubila svojega evropskega značaja, se mora Evropska unija povečevati in svoj vpliv širiti proti vzhodu. Vendar neskončno dolge razprave v zvezi z na primer možnostjo nekaterih držav v tej regiji za članstvo niso razlog za optimizem. Niso potrebne analize ali podrobno preučevanje dokumentov, da bi ugotovili, da se ta regija v primerjavi z na primer Afriko obravnava kot odročna provinca naše celine.
Pomembni so vsi mehanizmi sodelovanja kot del evropske sosedske politike, vendar to ni ciljna možnost za to regijo, ker ne zagotavlja dejanskega partnerstva v medsebojnih odnosih. Za Unijo je konkretna prisotnost v tej regiji povezano z vstopanjem na interesno območje Rusije, kar zagotovo pomeni nadaljevanje uporabe delnih ukrepov v tej regiji. Zavedati se moramo, da takšna politika dolgoročno ne bo stabilizirala tega območja, ampak dosegla celo nasprotno in morda povzročila nove napetosti, ki pa jih je že preveč.
Urszula Gacek
Gospa predsednica, poročevalka o črnomorski regionalni politiki nas je opozorila, da Evropska unija podpira novo energetsko infrastrukturo in ekonomsko uspešne prometne koridorje, kar povzroča diverzifikacijo dobaviteljev in poti. Najpomembnejši primer takšnega prizadevanja je plinovod Nabucco, ki se že priznava kot prednostni projekt v evropskem interesu. Zato je obžalovanja vredno, da ta projekt ogroža alternativni rusko-italijanski plinovod z imenom "South stream".
Kot poslanka iz Poljske vidim veliko podobnosti med plinovodom "South Stream" in severnoevropskim baltiškim plinovodom. Oba sta veliko dražja kot kopenski plinovodi. Plinovod "South Stream" bi lahko dejansko bil 4 milijarde USD dražji kot Nabucco. Oba lahko ogrozita ranljivo ekološko ravnotežje občutljivega morskega okolja. Razen tega bi v obeh primerih plinovoda lahko pomenila politično orožje v rokah Rusije.
Severnoevropski plinovod bo ločil Poljsko, baltiške države in Ukrajino, južnoevropski plinovod pa bo osamil Turčijo, južni Kavkaz in morda Romunijo, ki se jo bo zdaj morda izpustilo v korist Srbije. Plinovod South Stream nasprotuje načelu energetske varnosti v Evropi na podlagi različnih virov in poti. Če se bo projekt South Stream nadaljeval, mu EU na nobeni stopnji ne bi smela dodeljevati finančnih sredstev.
Če bo Rusija vztrajala pri ekonomsko neuspešnih in okoljsko vprašljivih projektih le zato, ker ustrezajo njenim zunanjepolitičnim ciljem, to ne sme škoditi našim interesom.
Jan Marinus Wiersma
(NL) Gospa predsednica, veseli me, da nocoj razpravljamo o razmerah na južnem Kavkazu ter načrtih Evropske unije in Parlamenta v zvezi s črnomorsko regijo. Nenazadnje govorimo o regijah z regionalnimi težavami, kjer je treba poiskati regionalne rešitve za države tega območja.
Govorimo o varnosti, energiji, trgovini, prometu ali, splošneje, o stabilnosti in razvoju regij, ki mejijo na EU in kjer je naš interes velik. Gre za interes, ki se mora po mojem mnenju izraziti v dejavnejši politiki EU in Evropske komisije. Komisarki se zahvaljujemo za pobude, ki jih je pripravila v okviru sinergije Črnega morja.
Kot so že navedli ostali poslanci, je treba poudariti, da imata v tem sodelovanju vlogo tudi Rusija in Turčija. Obe državi sta to vlogo že prevzeli in posebej pomembno je, da EU zagotovi, da jo tudi ohranita. S Turčijo imamo dejansko dobre odnose, trenutno se pogajamo o njenem članstvu v EU, vendar lahko Turčija v tej regiji prevzame širšo in tradicionalno vlogo. Rusija je v tej regiji pomembna, vendar so odnosi s to državo bolj zapleteni. Mislim, da se mora EU v tem sodelovanju opredeliti kot partner in ne kot vodja, da bi Moskva lahko začutila deljeno odgovornost za to regijo in da lahko sodelujemo kot partnerji, ne da bi imela EU vodilno vlogo.
Sinergija je dobra ideja in dobro povzema povezovanje političnih dejavnosti EU oziroma Komisije, vendar sva za boljše strukturiranje teh dejavnosti z gospodom Swobodo predlagala parlamentarno razsežnost z ministrskimi posvetovanji na ravni črnomorske regije. Malo več strukture bi bilo zelo priporočljivo. Dejansko smo govorili celo o Skupnosti EU-Črno morje, vendar smo po pobudah gospoda Sarkozyja morda postali bolj previdni, kar zadeva uporabo tovrstne terminologije.
Pomembno je poudariti, da naši predlogi in vaše vizije ne nadomeščajo dvostranskih odnosov EU s temi državami, vendar lahko naše vzhodne sosede vseeno spodbudijo k večjemu regionalnemu sodelovanju. Mislim, da je to ključnega pomena tudi za EU.
Siiri Oviir
(ET) Gospa komisarka, gospa predsednica, gospe in gospodje.
Interes in cilj Evropske unije na južnem Kavkazu je podpreti razvoj k vzpostavitvi miru in stabilnosti, ki zdaj poteka v treh državah v tej regiji. Sosedska politika se izvaja, vendar je treba vzporedno oblikovati in izvajati tudi regionalno politiko. Hkrati ne smemo zanemariti posebnih značilnosti teh držav, sicer naša politika ne bo učinkovita.
Ponovno moram poudariti, da se države južnega Kavkaza, Armenija, Azerbajdžan in Gruzija, med seboj zelo razlikujejo glede na kulturo, navade, religijo in geopolitični položaj. Skupno jim je zgodovinsko ozadje: vse so se rešile vpliva sovjetske ideologije, ki je trajal skoraj 100 let. Vendar se še niso v celoti rešile vojaške prisotnosti naslednika Sovjetske zveze, Rusije.
Te države potrebujejo in njihovi prebivalci želijo demokratične reforme; potrebujejo konkretno in usmerjeno pomoč Evropske unije. Pričakuje se in nujno je, da delegacije Komisije v Jerevanu in Bakuju takoj začnejo z delom.
Poleg tega delo posebnega predstavnika Evropske unije za južni Kavkaz v njegovi trenutni obliki ni ustrezno. Še vedno ni jasno, zakaj poročila posebnega predstavnika že več let niso na voljo Evropskemu parlamentu. To je treba spremeniti, saj si vsi prizadevamo za isti cilj.
Zavedati se je treba, da demokracija ni stvar, ampak način mišljenja, zato je ni mogoče preprosto odstraniti ali premakniti iz ene države v drugo. Popolna demokracija se ne pojavi čez noč.
Zaskrbljeni smo zaradi vseh dogodkov v Armeniji, Azerbajdžanu in Gruziji, ne glede na to, ali gre za boj proti korupciji ali položaj medijev v regiji. Tudi same države niso zadovoljne s temi področji. V naši pristojnosti je, da jim zagotovimo dejavno podporo za njihove institucije v obliki strokovne in finančne pomoči. V regiji je dobrodošla kakršna koli konkretna pomoč.
Zato Komisijo in Evropski parlament pozivam, da bolje uporabita znanje in izkušnje držav članic Evropske unije, ki so bile do nedavnega v enakem položaju kot države južnega Kavkaza. Vemo, kaj pomenijo lokalne razmere in težave, zato bi lahko naše izkušnje pri vzpostavljanju držav, ki temeljijo na pravni državi in tržnem gospodarstvu, v praksi veliko pripomogle.
Zbigniew Krzysztof Kuźmiuk
- (PL) Gospa predsednica, v okviru razprave o državah južnega Kavkaza in regionalni politiki na črnomorskem območju želim opozoriti na naslednja vprašanja.
Prvič, gre za ogromno območje za proizvodnjo in prenos energije, ki je izjemno pomembno z vidika diverzifikacije in varnosti oskrbe z energetskimi surovinami v Uniji. Vendar je nujna pomoč za projekte, ki vključujejo prevoz energetskih surovin s tega območja, in sicer ne le na jug Evrope kot do zdaj, ampak tudi na sever v Ukrajino in Poljsko ter naprej proti Zahodu.
Drugič, le podpora EU za politično stabilnost in proces demokratizacije v tej regiji ter za mirno reševanje sporov med sosedi lahko zagotovi možnosti za hiter gospodarski razvoj v teh državah ter resnično zmanjšanje zelo visokih stopenj brezposelnosti in revščine.
Tretjič, močna gospodarska rast v vsej regiji, ki v nekaterih državah letno presega 30 % BDP, temelji le in izključno na proizvodnji in izvozu surove nafte in zemeljskega plina. Zato je treba v tej regiji podpreti nadomestne vire prihodka, zlasti razvoj turizma in z njim povezane infrastrukture.
Christopher Beazley
Gospa predsednica, avtorju sporočila Komisije o sinergiji Črnega morja Janosu Hermanu je treba čestitati za odlično pripravljen dokument. Tudi poročevalka Parlamenta gospa Anastase je pripravila zelo pomembno poročilo.
Gospa komisarka, na začetku te razprave ste navedli, da se strinjate z večino poročila gospe Anastase. Ali se lahko v vašem odgovoru, s katerim boste zaključili to razpravo, sklicujete specifično na odstavka 29 in 36 poročila? Odstavek 29 poziva k spodbujanju medkulturnega dialoga v črnomorski regiji, odstavek 36 pa k vzpostavitvi krovne organizacije nevladnih organizacij za izmenjave civilne družbe. Ali lahko Parlamentu zagotovite, da boste uresničili ti dve priporočili?
Libor Rouček
(CS) Gospe in gospodje, gospa komisarka, dovolite mi, da se v svojem kratkem govoru osredotočim le na enega od vidikov današnje teme, to je regionalno sodelovanje. Če obravnavamo dve območji, južni Kavkaz in črnomorsko območje, je očitno, da so medsebojni odnosi držav na splošno slabo razviti, ne glede na to, ali so dvostranski ali večstranski. Običajno manjka ustrezen politični dialog, raven trgovine med temi državami je zelo nizka, poleg tega pa nikjer ni sodobne in učinkovite prometne ali energetske infrastrukture. Zato pozdravljam pozive obeh poročevalk h krepitvi tega vidika, torej medsebojnega regionalnega sodelovanja v teh regijah in dvostranskih odnosov z Evropsko unijo. Bistveno je okrepiti regionalno sodelovanje na področju človekovih pravic in pravic državljanov za razvoj demokracije in izobraževalnih sistemov, za okrepitev regionalnega sodelovanja na področju prometa, energije in okolja ter trgovine, turizma in naložb. Z drugimi besedami, postopno je treba vzpostaviti trdno podlago za izgradnjo človeških, kulturnih, gospodarskih in političnih odnosov med narodi in državami na južnem Kavkazu in črnomorskem območju. Če bo to uspešno, sem prepričan, da se bodo tudi na tem geografskem območju postopno uredili in dokončno razrešili obstoječi konflikti ter se bodo dosegle stabilnost, demokracija in blaginja.
Anna Ibrisagic
(SV) Gospa predsednica, črnomorska regija je zaradi svojega očitnega geostrateškega položaja regija, ki je pomembna tako za EU kot za ostale države na širšem območju, ne le zaradi varnostno-političnih razlogov, ampak tudi zaradi svoje kulturne raznolikosti in kulturnega bogastva. Vendar so regije, v katerih se križajo mnoge poti ter v katerih se pojavlja več političnih in drugih interesov, pogosto ogrožene zaradi različnih konfliktov.
Sama sem bila rojena na Balkanu, zato vem, kaj pomenijo dolgotrajni in nerešeni konflikti, ne le za varnostne razmere v celotni regiji, ampak tudi za njene gospodarske možnosti in normalizacijo življenja ljudi, ki tam živijo. Prepričana sem tudi, da ima EU pri tem pomembno vlogo. EU lahko in si mora skupaj z državljani črnomorskih držav prizadevati za razvoj regije, ki bo stabilna in varna ter v kateri bodo prevladovala demokratična načela in pravna država. Pomemben element tega prizadevanja je tudi povečanje sodelovanja na energetskem področju. Z naložbami v novo infrastrukturo in povečevanjem števila dobaviteljev bomo prispevali h gospodarskem in trgovinskemu razvoju v regiji, kar bo posledično povečalo možnosti za stabilnost in varnost.
Zato krepitev vezi med EU in črnomorsko regijo ni le ustrezna, ampak nujna. Samo po sebi je očitno, da črnomorska regija potrebuje novo in jasnejšo regionalno politiko. Poudariti moram, da se regionalna politika ne sme uporabljati kot nadomestek za članstvo teh držav v EU, če bi izpolnjevale pogoje za to. Prav tako se ne sme uporabljati kot izgovor za zavlačevanje procesa vključevanja regije v Evropo.
Na koncu se zahvaljujem obema poročevalkama za odlično delo, še posebej pa gospe Ferrero-Waldner za njeno osebno zanimanje in dokazano osebno zavezanost vprašanjem, povezanim s to regijo.
Kristian Vigenin
(BG) Gospa predsednica, gospa komisarka, kolegi, pozdravljam dejstvo, da sta bili obe poročili, torej o črnomorskem območju in južnem Kavkazu, sporazumno pripravljeni in obravnavani v odboru za zunanje zadeve ter sprejeti skoraj soglasno.
Gre za spodbuden znak, da se zavedamo velikega pomena oblikovanja jasnejše, bolj sistematične, bolj strukturirane in enotne politike za črnomorsko regijo in sosednje države. Ta naloga ni enostavna. Črnomorsko regijo sestavljajo države z različnimi tradicijami, kulturami, političnimi praksami, ozemeljskim obsegom in velikostjo prebivalstva.
Te države so tudi na različnih stopnjah, kar zadeva njihovo sodelovanje z Evropsko unijo; na eni strani imamo države članice in države kandidatke, na drugi strani pa države evropske sosedske politike in seveda Rusijo, katere konstruktiven pristop bo ključen za uspeh te pobude. Ta mešanica zagotavlja več priložnosti za združevanje različnih politik, ki bi povzročile veliko močnejši skupni vpliv.
Izpostaviti želim tri točke. Prvič, ta regija je za Evropsko unijo izjemno strateško pomembna v smislu varnosti, oskrbe z energijo, prevoza in trgovine, okolja itd. To je razlog, da, čeprav pozdravljamo pobudo Komisije o sinergiji Črnega morja, pozivamo k še bolj ambicioznemu projektu ob upoštevanju dosežkov severne dimenzije ali sodelovanja med EU in sredozemskim območjem. V času, ko se obravnava zamisel za evro-sredozemsko zvezo, bi bilo popolnoma logično, da bi se pripravil tudi bolj ambiciozen načrt za črnomorsko regijo.
Drugič, prometna infrastruktura in infrastruktura za prenos energije sta slabo razviti po vsej regiji. Zato mislim, da je treba podpreti vse nadnacionalne projekte na tem področju, ker gre za infrastrukturi, ki se medsebojno dopolnjujeta in ne zamenjujeta. To pomeni več varnosti, omogočanje trgovine in povezovanje držav v regiji z Evropsko unijo. To ne bo diverzificiralo le virov, ampak tudi poti, prek katerih bosta nafta in zemeljski plin prihajala v Evropsko unijo.
Tretjič, večina držav v regiji se srečuje z resnimi socialnimi težavami, zato želimo zagotoviti, da se socialnih vprašanj ne zanemari. Dolgoročne možnosti držav na črnomorskem območju in južnem Kavkazu so povezane z razvojem človeškega potenciala, naložbami v izobraževanje ter zagotavljanjem ustreznih zdravstvenih storitev in varstva otrok. Hvala.
Tunne Kelam
Gospa predsednica, gospe komisarki sporočam, da sem tako kot več mojih kolegov prepričan, da si mora EU še bolj prizadevati v zvezi z južnim Kavkazom. Nenazadnje so vse države v tej regiji že članice Sveta Evrope in torej del Evrope.
Razširjena sosedska politika bo dragoceno orodje za realno uresničevanje takšnih zavez. Naš izziv in priložnost je prevzem vloge zanesljivega stabilizatorja ter neodvisnega posrednika in podpornika za demokratični proces. Zato moramo pozabiti na omahovanje in nejasnost. Pravi čas je, da politike EU na tem področju postanejo konkretnejše.
Predstavnik EU Peter Semneby je bil pri svojem delu zelo uspešen in veseli me, gospa komisarka, da ste govorili o povečevanju in razširjanju predstavništev v regiji. Dolgoročno in dejavno prizadevanje EU bo zagotovo prispevalo tudi k iskanju rešitev zamrznjenih sporov, za katere se je odbor za zunanje zadeve odločil, da jih poimenuje bolj realistično, in sicer "nerešeni posovjetski spori".
Zato je pomembno, da poročilo zavrača poskuse tujih sil, da bi v regiji vzpostavile izključna interesna območja, ter Rusijo poziva, naj ne nasprotuje zavezanosti EU za obvladovanje konfliktov in mirovne operacije.
Enako pomembna bo tudi vloga EU pri spodbujanju kulture demokratičnega dialoga v regiji. Evropski parlament bo imel pri tem pomembno vlogo. Poslanci lahko posredujejo in spodbujajo ustrezen politični dialog med nasprotnimi stranmi.
Končno, pomembno je, da poročilo Komisijo spodbuja k napredovanju pri morebitnih prostotrgovinskih sporazumih z Armenijo in Gruzijo ter pripravam na sporazum o partnerstvu za mobilnost med EU in Gruzijo.
Tako je vprašanje južnega Kavkaza za nas postalo bližje in pomembnejše. Ta regija zahteva našo odločno zavezanost.
Justas Vincas Paleckis
Gospa predsednica, EU je sposobna in pripravljena pomagati pri krepitvi stabilnosti in demokracije ter izboljšanju življenjskih pogojev v črnomorski regiji in regiji južnega Kavkaza. Sodelovanje velikih držav, kot so Turčija, Ukrajina in Rusija, je pomembno, čeprav ima glede na njihove odnose z EU vsaka drugačen status.
Poljska zaradi skupne preteklosti z baltiškimi državami v to regijo prinaša svoje možnosti in izkušnje, čeprav ni neposredno povezana z njo. Vendar je EU v trenutku, ko sta nujno potrebna okrepljen dialog in sodelovanje z našimi sosedi, ponovno razmejila nekatere vidike razširjenega schengenskega območja.
Za veliko državljanov vzhodne Evrope je 1. januar 2008 prinesel štirikratno povečanje cen vizumov za potovanje v sosednje države, kar je povzročilo finančni zid v Evropi. Ne strinjam se z izjavami uradnikov Komisije, ki pravijo, da je treba naše južne in vzhodne sosede s tega vidika obravnavati enakovredno. Naši vzhodni sosedje živijo na isti celini in še pred kratkim smo nekateri živeli v isti državi kot oni in brez mej.
Svoje kolege pozivam, da podprejo predlog spremembe 10 k poročilu o strategiji Črnega morja, ki ga je predložila skupina PSE. Svet in Komisijo pozivamo, da znižajo cene vizumov na raven, ki bo bolj sprejemljiva za običajne državljane držav, ki sodelujejo v evropski sosedski politiki ali so z EU sklenile strateško partnerstvo.
Maria Petre
(RO) Na začetku naj čestitam poročevalki, gospe Anastase za poročilo, o katerem razpravljamo in ki je prav tako aktualno kot težave pri vzpostavljanju črnomorske regionalne politike, čestitam pa tudi kolegom iz različnih odborov, ki so predstavili svoja mnenja. Zahvaljujem se tudi kolegom iz odbora za regionalni razvoj, ker so podprli predloge sprememb, predložene v mnenju odbora, katerega član sem. Govorim o vključitvi svoje zahteve v končni osnutek poročila o Črnem morju, in sicer zahteve za okrepitev evropske misije za pomoč na moldavijski in ukrajinski meji ter potrebe po boljšemu obvladovanju nezakonitih migracij in priseljevanja na tem območju.
Mislim, da je v regiji nujna spodbuda s strani Komisije v obliki delovanja na nacionalni in regionalni ravni, da bi to območje postalo resnično demokratično in stabilno. Dejavnejša prisotnost Evrope bi pomenila dejansko možnost za to območje, ki ima ogromen ter zaradi zamrznjenih sporov in napetih odnosov med nekaterimi državami v regiji nezadostno izkoriščen potencial.
Z institucionalnega vidika podpiram zamisel, da bi nekatere države članice na tem območju prevzele vodstvo (Romunija, Bolgarija, Grčija), ter mislim, da bi Unija in države v tej regiji morale okrepiti in usklajevati dejavnosti in mehanizme regionalnega sodelovanja. Le tako bodo podvojitev sredstev, ki so na voljo prek evropskega sosedskega instrumenta, in načela, na katerih temeljijo strukturni skladi, kot so partnerstvo, trajnost, učinkovitost, nediskriminacija in decentralizacija, pripeljali do koristnih učinkov, ki jih vsi pričakujemo.
Zdzisław Kazimierz Chmielewski
- (PL) Gospa predsednica, poročevalki sta vidno zadovoljni s predstavitvijo pobude za krepitev sinergije Črnega morja Evropskemu parlamentu, predloga, ki ga je nastal v času nemškega predsedovanja in ga je podrobneje razvila Evropska komisija.
To zamisel so podprle tudi države iz južnega in vzhodnega dela Baltika, ki so se pred kratkim pridružile Evropski uniji. Njihovo stališče dokazuje tudi prepričanje, da je treba tesno povezati sinergijo Črnega morja in tako imenovano vzhodno dimenzijo EU. Na ta način dobiva lokalno sodelovanje splošnejši pomen in možnost uresničitve je v skladu s temeljnim sporočilom Skupnosti.
Z drugimi besedami, sinergija Črnega morja se mora izraziti enostavno v opredelitvi in povezovanju večstranskih dejavnosti ter opredelitvi njihovih najboljših interesov v črnomorski regiji in na celotnem vzhodnem območju združene Evrope.
Pomemben dejavnik, ki krepi posebno vlogo Črnega morja, je poseben geografski, zgodovinski in politično-gospodarski položaj tega območja. Več tisoč let so se na tem območju križali evropski in azijski vplivi. Pri vključevanju Evropske unije na črnomorskem območju zato ne sme biti odvečne institucionalizacije in političnega vpliva ali omejitev, ki bi lahko poslabšale pogoje za razumno sodelovanje ali to regijo celo destabilizirale v varnostnem smislu in na področju delovanja komunikacijskega omrežja, varstva okolja itd. Prav tako je treba vzpostaviti dodatne ugodne pogoje za močnejše vključevanje Črnega morja v proces diverzifikacije poti za oskrbo z energijo, morda z vključitvijo novih virov, zlasti iz tako imenovane kaspijske smeri. Znano je, da se za to zanima več držav EU.
Marian-Jean Marinescu
(RO) Bistvo evropske sosedske politike je sodelovanje na podlagi vrste skupnih vrednot in zanimanja Unije in držav, ki so vključene v to politiko.
Treba je okrepiti stabilno sosedsko območje, kar bi pozitivno vplivalo na notranjo varnost Unije ter je predpogoj za gospodarsko blaginjo in razvoj zadevnih držav.
Države na južnem Kavkazu imajo nekatere značilnosti, ki so nujne za uspeh evropskih projektov na ključnih področjih, kot sta energija in promet. Geopolitični pomen teh držav je povezan z njihovim strateškim položajem glede na energetske vire v srednji Aziji. Gre za ključno tranzitno območje in enega od redkih koridorjev, ki lahko Uniji omogočijo diverzifikacijo njenega dostopa do energetskih virov iz kaspijskega območja. Možne nadomestne tranzitne poti za plinovode iz kaspijskega območja in projekti za cevovode prek Črnega morja so v veliki meri odvisni od stabilnosti na južnem Kavkazu.
Evropska unija pa ni edini akter, ki ima strateški interes na teh območju. Ostala dva glavna akterja na mednarodni ravni sta razvila prepričljive pobude in dolgoročne strategije za to območje. Združene države imajo akcijski načrt o energetski varnosti, ki vključuje vzpostavitev in razvoj nadomestnih poti za prevoz nafte in plina. Rusija financira svoje projekte in njen položaj na srednjeazijskem trgu se krepi.
V sedanjih razmerah lahko neustrezno delovanje Evropske unije v tej regiji ob upoštevanju očitnega pomena energetskih vprašanj in odvisnosti od Rusije povzroči negativne posledice v vseh državah članicah. Evropska unija mora čim prej razviti enotno politiko energetske varnosti, pri kateri se države članice odpovejo posameznim interesom, v to politiko pa se morajo vključiti države južnega Kavkaza.
Rumiana Jeleva
(BG) Gospa predsednica, gospa komisarka, Evropski komisiji se želim zahvaliti, da je s svojim sporočilom sprožila to razpravo o krepitvi sodelovanja s črnomorsko regijo, da bi se obstoječe dvostranske politike dopolnile z novim regionalnim pristopom.
Poročevalki, gospe Anastase, se zahvaljujem za njeno zelo uravnoteženo in inovativno poročilo. V celoti razumem, da je s pristopom Bolgarije in Romunije k Evropski uniji črnomorsko območje pridobilo nov strateški pomen, ne le za države v regiji, ampak za vse države članice ter za izvajanje politik in načel Unije.
Komisijo pozivam in vztrajam, da od nacionalnih vlad zahteva, da v primeru izvajanja velikih infrastrukturnih, energetskih in okoljskih projektov, ki vplivajo na preživetje, zdravje in kakovost življenja državljanov v krajih in občinah, kjer se ti projekti izvajajo, lokalnim skupnostim obvezno zagotovi informacije o tehničnih parametrih, ki morajo biti v skladu z najvišjimi svetovnimi standardi za takšne projekte.
Kot navaja poročilo, sem tudi sama globoko zaskrbljena zaradi okoljskega stanja v črnomorski regiji, zlasti v Črnem morju, na katerega vplivajo nenadzorovano onesnaževanje in različne okoljske katastrofe, ter vztrajam, da se izdelajo neodvisne ocene o vplivu izgradnje nove infrastrukture za prenos nafte in plina na okolje in socialno življenje državljanov ter da nacionalne vlade pripravijo poročila o možni škodi, ki jo lahko povzročijo takšni projekti, in jih dajo na voljo za javne referendume in razprave. Značilen primer je projekt za izgradnjo naftovoda Bourgas-Aleksandropolos v Bolgariji.
V celoti podpiram načela za zagotavljanje trajnostnega razvoja in obnove po okoljskih katastrofah, ki so navedena v poročilu, zlasti ob upoštevanju dveh nedavnih tragičnih nesreč na območju ožine Kerč lani novembra in v prvem tednu letošnjega leta, zato mislim, da je treba vzpostaviti mehanizem, ki bo upošteval interese lokalnih skupnosti v obalnih občinah, kjer so ogroženi čista voda Črnega morja ter preživetje in kakovost življenja državljanov v teh mestih in vaseh. Hvala za vašo pozornost.
Alessandro Battilocchio
(IT) Gospa predsednica, gospe in gospodje, poročevalkama se zahvaljujem za celoviti in dobro strukturirani poročili, na kratko pa želim spregovoriti o enem od vidikov.
V Gruziji so potekale volitve, na katerih je bil ponovno izvoljen predsednik Sakašvili in ki jih je OVSE potrdil kot ustrezne, Rusija pa jim je nasprotovala. Sakašvili je kljub neštetim težavam poskušal doseči demokracijo v tej državi, odpraviti staro postsovjetsko diplomacijo ter državo odpreti Zahodu, Natu in EU. Prav to odpiranje je povzročilo maščevanje Putinove Rusije, ki je med drugim vedno podpirala gibanja za neodvisnost v Južni Osetiji in Abhaziji.
Poleg geopolitičnega položaja so eden od vzrokov za napetosti z Rusijo seveda tudi naftovodi in plinovodi na gruzijskem ozemlju, ki so namenjeni prenosu azerbajdžanske nafte in plina proti Zahodu. Mislim, da je v kavkaški regiji, pri kateri je treba upoštevati, da jo ogrožajo zahrbtna vojna med Armenijo in Azerbajdžanom, čečensko vprašanje, spor med Turčijo in Armenijo ter več drugih težav, vzpostavitev demokratične države, ki bo naša zaveznica in bo predvsem zagotavljala nadomestne energetske vire za vire iz Rusije, strateško pomemben dejavnik. Zato si moramo s konkretnimi ukrepi prizadevati za okrepitev te sinergije.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Države članice in Komisija morajo odločneje izvajati prednostne projekte na področju čezevropskega prevoza na oseh 7, 18, 22 in 21 ter jih postopno vključiti v projekt TRACECA in v okvir petih osi, ki so opredeljene v sporočilu Komisije 32/2007 o širjenju glavnih vseevropskih transportnih poti v sosednje države.
Evropska črnomorska dimenzija mora biti podobna severni dimenziji ter mora temeljiti na enakem partnerstvu in ustrezni infrastrukturi za prednostne projekte na področju jedrske energije, raziskav in varnosti, prometa, turizma in boja proti podnebnim spremembam.
Gospe in gospodje, prepričana sem, da gospodarski razvoj črnomorskih držav zahteva hitre avtoceste in železnice, ki bodo povezale osrednje in zahodne dele Evropske unije s črnomorsko obalo.
Evropska unija mora spodbujati enotno pomorsko politiko v črnomorski regiji. To bo zagotovilo celosten pristop k varstvu okolja, razvoju obalnih območij, pomorskim raziskavam in turizmu.
Christopher Beazley
Gospa predsednica, gospe komisarki sem zastavil dve vprašanji in ko bo odgovarjala v zvezi z vprašanjem glede uresničevanja odstavka 29 o spodbujanju medkulturnega dialoga in odstavka 36 o vzpostavitvi krovne organizacije nevladnih organizacij za izmenjave civilne družbe, bi lahko upoštevala precedenčni primer na Balkanu v obliki organizacije CLIO. Ta organizacija je neodvisna od vlade in vključuje učitelje zgodovine iz vseh držav na Balkanu, ki se srečujejo in razpravljajo o skupnem zgodovinskem in kulturnem ozadju v preteklosti ter pripravljajo knjige in dokumente o zgodovini njihove regije, ki ne vključujejo nacionalnih sporov.
Morda bi se lahko po tem zgledovala tudi črnomorska regija, da bi se zgodovinarji in raziskovalci iz vseh držav v okolici Črnega morja srečevali neodvisno od vladnih pritiskov in spodbujali skupno razumevanje zgodovine črnomorskega območja, ki ne vključuje nacionalnih sporov.
Benita Ferrero-Waldner
komisarka. - Gospa predsednica, to je bila ena od najboljših razprav, pri katerih sem sodelovala, in to tako pozno v dnevu.
Obravnavala je evropsko sosedsko politiko, ki je že vzpostavljena. Veliko vas je izjavilo, da mora Evropska unija še veliko storiti, vendar je Evropska unija veliko že storila, kot ste poudarili nekateri. Zahvaljujem se poročevalkama gospe Anastase in gospe Polfer, ker sta povzročili zelo zanimivo razpravo.
Torej kateri je novi element te sinergije Črnega morja? Gre za regionalni element in, kot so pravilno ugotovili nekateri poslanci, ki žal niso več prisotni, se je v času nemškega predsedovanja, kateremu izražam priznanje, pojavila zamisel o regionalni razsežnosti. To je zdaj regionalna razsežnost dvostranskih odnosov sosedske politike z Vzhodom. To pomeni, da si za doseganje sinergije prizadevamo združiti države sosedske politike in dva zelo pomembna akterja, Turčijo in Rusijo.
Zato ne gre za strategijo, ampak za sinergijo, ker seveda obstajajo različne strategije. Če pomislite, imamo sosedsko politiko, imamo posebno strategijo za Rusijo in seveda državo kandidatko, Turčijo. Vseeno mislim, da je politika o sodelovanju zelo pomembna.
V okviru trojke bom skupaj z drugimi kolegi zelo kmalu, mislim, da v dveh tednih, obiskala to regijo in zagotovo uporabila veliko misli s te razprave.
Dotakniti se želim le nekaj točk, ker je razprava tako široka, da bi lahko govorila še pol ure, vendar tega ne želim, ker je bila razprava zelo zanimiva, poleg tega pa bo treba v prihodnosti še veliko razpravljati.
Trgovina je eno od pomembnih vprašanj. Enako kot jaz ste govorili o energiji, prometu in podnebnih spremembah. Obstajajo tudi drugi vidiki, vendar je trgovina zelo pomembno vprašanje in pripravlja se študija izvedljivosti v zvezi s trgovino. Gre za pobudo Komisije. Kaj je cilj? Cilj je ocena možnosti za dodatno odpiranje trgovine, na primer v primeru Gruzije in Armenije, vendar moramo počakati na razvoj stvari. To je ena stvar.
Drugič, ko sem predstavila sosedsko politiko v enem od mojih zadnjih sporočil, natančneje v predzadnjem sporočilu, je bila moja osebna zamisel, da potrebujemo gospodarsko sosedsko območje, gospodarski prostor, in to so med razpravo navedli tudi nekateri poslanci. Zamisel je torej, da bi v prihodnosti imeli neke vrste prosto trgovino. Vendar je seveda to treba razvijati postopno.
V prihodnosti bomo dosegli tudi območje svobode, varnosti in pravice, vendar si je treba tudi za to prizadevati postopoma. Več poslancev je govorilo o politiki vizumov. V Komisiji smo temu vprašanju zelo naklonjeni. Vendar je splošno znano, da so za to področje pristojne države članice, zato na področju vizumskih taks načeloma obstaja možnost, da države članice dovolijo vizumsko svobodo in da se odločijo za vizumske olajšave. Jasno torej je, da to ni v pristojnosti Komisije. To navajam le zato, ker se Komisijo vedno sprašuje v zvezi s temi stvarmi, vendar na tem področju kljub prizadevanjem zaradi različnih dejstev ni bila uspešna.
Naj nadaljujem z energijo. Seveda gre za zelo pomembno regijo za energijo in potrebujemo usklajene odločitve več državnih in zasebnih akterjev v zvezi z daljšimi plinovodi. Znano je, da Komisija regionalno sodelovanje na južnem Kavkazu in v črnomorski regiji uporablja za lažje odločanje ter diverzifikacijo virov in dobavnih poti. To vključuje na primer stike v zvezi s transkaspijskim plinovodom Nabucco. Kot veste, je zdaj prisoten koordinator, vendar tudi tu ne gre le za Komisijo. Gre za vprašanje Komisije in držav članic. Tudi tu so nekatere države članice že sprejele različne zamisli, ki niso vedno v skladu z našim poenotenim pristopom.
Naslednji zelo pomemben vidik je po mojem mnenju razvoj pristanišč. Ta razvoj je visoko na našem dnevnem redu v okviru programa pomorskih avtocest. To se bo izrazilo tudi na naslednji stopnji projekta TRACECA.
Zdaj odgovarjam gospodu Beazleyu. V zvezi s tem je dejansko pomembna tudi vloga medkulturnega dialoga. Na primer, včeraj sem bila v Madridu, kjer se je začelo Zavezništvo civilizacij, ki je zdaj projekt svetovnega obsega v okviru Združenih narodov. To bo zagotovo eden od lokalnih in regionalnih vidikov, vendar ga moramo vključiti v ta nov svetovni okvir.
Na drugi strani pa ste omenili izmenjave nevladnih organizacij. V zvezi s tem lahko rečem, da program za čezmejno sodelovanje v črnomorski regiji že podpira stike med nevladnimi organizacijami. Komisija za letošnje leto načrtuje nekatere dogodke nevladnih organizacij v zvezi z gospodarskim sodelovanjem in svobodo tiska, poleg tega pa na tem področju tesno sodelujemo s Črnomorskim forumom, ki je bil ustanovljen na pobudo Romunije.
Končno, kar je gospod Beazley navedel v zvezi z zgodovinskimi knjigami, je gotovo eden od zanimivejših elementov. Za več projektov, ki so bili navedeni, so seveda potrebna spodbujevalna finančna sredstva. Zato smo v okviru sosedske politike vzpostavili sosedski investicijski sklad, ki je načeloma namenjen za Jug in Vzhod. Vendar tudi v okviru regionalnega sodelovanja obstaja možnost za vzpostavljanje projektov.
To so glavne točke, ki jih želim izpostaviti v tem trenutku, vendar sem prepričana, da bom ta vprašanja še obravnavala, morda po srečanjih. Znano je tudi, da si vsaj v Komisiji prizadevamo odgovoriti na vprašanje, kako lahko prispevamo k reševanju zamrznjenih sporov. To je seveda veliko težavnejše področje, ker je vsaj spor drugačen, vendar si z našimi projekti prizadevamo pomagati in doseči ustrezne razmere za reševanje sporov. Skupaj z državami članicami in Svetom upamo, da bomo dosegli ustrezno rešitev.
Lydie Polfer
poročevalka. - (FR) Gospa predsednica, zelo na kratko se želim zahvaliti vsem kolegom poslancem, ki so govorili, in tistim, s katerimi sem sodelovala. Z veseljem ugotavljam, da obstaja splošno strinjanje glede potrebe po okrepitvi naših odnosov z državami južnega Kavkaza, da bi si z njimi delili izkušnje ter jih podpirali na njihovi poti k politični in gospodarski reformi. Posebej se želim zahvaliti gospe komisarki, da je danes prisotna, pa tudi, da nam je na voljo in komunicira z nami ter posreduje informacije in nas obvešča o tem vprašanju. Zagotovim ji lahko, da je dosegla naše zanimanje, pozornost in naklonjenost.
Roberta Alma Anastase
poročevalka. - (RO) Tudi sama se želim zahvaliti vsem govornikom za njihove pomembne prispevke v zvezi z glavnimi vidiki sodelovanja v črnomorski regiji. V celoti se strinjam, da je treba za črnomorsko regijo razviti ločeno politiko ali celo strategijo, katere pomen želim izpostaviti.
Pozdravljam organizacijo medministrske konference o črnomorski politiki in upam, da bodo eden od rezultatov te konference konkretni in odločni ukrepi za vsa področja sodelovanja med črnomorskimi državami ter med temi državami in Evropsko unijo.
V tem trenutku ne bom govorila o drugih vprašanjih; razprava je bila seveda zelo zanimiva, vendar želim poudariti eno glavno zamisel: da ta sinergija in politika sodelovanja v črnomorski regiji ne smeta ovirati novih možnosti za pristop.
Zelo pomemben je dialog z institucionalizirano civilno družbo, ker je izgradnjo institucij dejansko mogoče doseči le, če so vpleteni ljudje pripravljeni na dejanske spremembe.
Predsednica
Ta razprava je zaključena.
Glasovanje bo potekalo jutri, v četrtek, ob 12.00.
Pisne izjave (člen 142)
András Gyürk  
v pisni obliki. - (HU) Poročilo o sinergiji Črnega morja ustrezno izpostavlja tista območja, kjer bi krepitev dialoga lahko koristila tako EU kot državam v regiji. Med temi koristmi bo imela energetska politika neizogibno vlogo.
Okrepitev sodelovanja med Unijo in črnomorskimi državami bi lahko povzročila koristne korake naprej na področju varnosti oskrbe Skupnosti. Izgradnja plinovodov za zmanjšanje velike energetske odvisnosti Evrope brez dejavnega sodelovanja držav v regiji ni mogoča. Razvoj preglednega in nediskriminatornega okvirnega programa za prevoz je bistven ne le za države članice Unije, ampak tudi za blaginjo več držav v regiji.
Pomen plinovoda Nabucco je zelo velik, saj bi Evropi zagotovil nadomestno možnost tako z vidika virov in partnerjev kot z vidika transportnih poti. Na tej točki je posebej pomembno, da se zadevne države uprejo privlačnim poskusom porazdelitve kratkoročnih koristi. Nabucco je lahko simbol skupne energetske politike, ki se oblikuje, in sodelovanja na črnomorskem območju.
Med razpravo o tem vprašanju bi bilo koristno, če bi več pozornosti namenili povečanemu delovanju Rusije v tej regiji. Evropska unija mora jasno pokazati, da monopolistična prizadevanja Rusije v zvezi z energetskimi viri, ki se ugotavljajo, obravnava kot nesprejemljiva. Kot je navedel odbor za industrijo v svojem mnenju o poročilu, je dostop do virov zakonit interes Skupnosti. Ko bo Unija pripravljala politiko v zvezi s tem, se morajo upoštevati načela svobodne konkurence.
Katrin Saks  
v pisni obliki. - (ET) Poročilo to območje obravnava na regionalni ravni in ta pristop ima svoje prednosti, vendar ne poudarja ustrezno razlik med državami južnega Kavkaza. Pozivam k večjemu razlikovanju med državami, sicer bi v zvezi z njimi lahko delovali na način, ki bi bil sicer za Evropsko unijo nesprejemljiv.
Drugič, na podlagi besedila poročila bi lahko sklepali, da je Gruzija najbolj težavna država v regiji; to sem opazila tudi med razpravami v različnih parlamentarnih odborih in skupinah, kjer so to izjavili sami veleposlaniki. Kljub temu glede na nedavne dogodke to dejstvo ni resnično, česar se dobro zavedamo. Žal je bilo nasilnim demonstracijam v Tbilisiju namenjeno veliko več svetovne pozornosti kot vsakodnevnim kršitvam človekovih pravic na primer v Azerbajdžanu, o katerih se pogosto ne poroča zaradi velikih energetskih virov v državi.
Kar zadeva položaj gospodarstva ali človekovih pravic, razvoj demokratičnih institucij in svobodo medijev, uspešnost Gruzije pomeni državo, ki se je očitno odločila za pot k demokraciji in je pri tem uspešnejša kot ostale države. In tudi zaradi tega jo moramo podpreti.
Toomas Savi  
v pisni obliki. - Kot poslanec Evropskega parlamenta iz Estonije vas z veseljem obveščam, da je petina poslancev estonskega parlamenta sodelovala v misiji za opazovanje volitev v Gruziji.
V skladu z mnenjem mednarodne misije za opazovanje volitev so bile volitve z dne 5. januarja na splošno skladne z večino mednarodnih standardov za demokratične volitve, vendar so bile ugotovljene pomembne pomanjkljivosti, ki jih je treba takoj odpraviti.
Čeprav je bilo ugotovljenih in izpostavljenih nekaj nepravilnosti, bi bilo zelo neodgovorno, če bi dovolili še več napetosti v Gruziji. Zlasti če bi ogrozili legitimnost volitev pri gruzijskih državljanih z ustvarjanjem suma, da volitve dejansko niso potekale svobodno in pravično.
Prepričan sem, da politiki v sosednjih državah in celo v EU, ki so ostali skeptični in zelo glasni, niso delovali v korist nadaljevanju trajnostnega razvoja in utrjevanja demokracije v Gruziji, katerih velik pomen to poročilo jasno izraža.
