Sklepi Sveta za zunanje zadeve o mirovnem procesu na Bližnjem vzhodu, zlasti o razmerah v Vzhodnem Jeruzalemu (razprava) 
Predsednik
Naslednja točka sta izjavi Sveta in Komisije o sklepih Sveta za zunanje zadeve o mirovnem procesu na Bližnjem vzhodu, zlasti o razmerah v Vzhodnem Jeruzalemu.
Cecilia Malmström
Gospod predsednik, konflikt na Bližnjem vzhodu je eno izmed vprašanj, o katerih smo v Parlamentu razpravljali na začetku švedskega predsedstva. Zelo dober občutek je, ko vam lahko ob koncu našega predsedovanja poročam o tem.
Tudi švedski minister za zunanje zadeve Carl Bildt je bil prejšnji teden na Odboru za zunanje zadeve, kjer je predstavil poročilo in sodeloval v obsežni razpravi, med drugim tudi o Bližnjem vzhodu. Prejšnji teden je Svet za zunanje zadeve obravnaval razmere na Bližnjem vzhodu in sprejel sklepe. Veseli nas, da je vseh 27 držav članic podprlo te sklepe, kar jasno odraža poglede EU do mirovnega procesa na Bližnjem vzhodu.
S temi sklepi želita Svet in predsedstvo dati zelo jasno in močno sporočilo Evrope in upamo, da bo pripeljalo do skorajšnje obnovitve pogajanj med vpletenimi strankami. Prav tako nas skrbi, da ni napredka v mirovnem procesu na Bližnjem vzhodu. Zato smo jasno podprli prizadevanja Združenih držav Amerike pri doseganju miru. EU poziva stranke, da prevzamejo odgovornost in začnejo s pogajanji o vseh vprašanjih dokončnega statusa, vključno z Jeruzalemom, mejami, begunci in varnostjo. Naši sklepi prav tako odražajo stališče EU glede Bližnjega vzhoda, ki temelji na mednarodnem pravu, in ga že nekaj časa zagovarjamo, prav tako pa smo ga izrazili ob številnih priložnostih.
Stališče EU je med drugim tudi, da mora dogovorjena rešitev z dvema državama temeljiti na mejah iz leta 1967 in da so naselbine nezakonite. Jeruzalem je vprašanje dokončnega statusa in jasno smo povedali, da če želimo doseči resnični mir, je treba status Jeruzalema, kot prihodnjega glavnega mesta dveh držav, rešiti s pogajanji. Nadaljevanje izraelsko-palestinskih pogajanj je bilo skoraj skozi celo leto povezano z vprašanem naselbin. Pred kratkim je izraelska vlada objavila delno in začasno zaustavitev izgradnje naselbin. Svet za zunanje zadeve pozdravlja to odločitev in upamo, da bo to prispevalo k nadaljevanju plodnih pogajanj.
Vendar pa z zaskrbljenostjo gledamo na presenetljivo odločitev izraelske vlade 13. decembra, s katero so naselbine prvič postale del nacionalnega programa prednostnih področij. To je v nasprotju z duhom zaustavitve izgradnje naselbin in škodi prizadevanjem za vzpostavitev ozračja, ki bi lahko pomagal pri iskanju dolgoročne rešitve konflikta. Moja kolegica, švedska ministrica za mednarodno razvojno sodelovanje, Gunilla Carlsson, je v začetku septembra v Evropskem parlamentu obiskala Odbor za razvoj. Obljubila je, da bo spremljala dogajanje na lokalni ravni, zagotavljala pomoč in posredovala na področjih, ki jih vsi poznamo - razmere v in okoli Vzhodnega Jeruzalema, naselbine in vprašanja, kot so dostop in gibanje, predvsem v zvezi z Gazo. To obljubo smo izpolnili.
V zadnjih mesecih je EU pod vodstvom predsedstva, zavzela jasno stališče glede naselbin in nadaljnjemu zapiranju Gaze. Politika zapiranja je nesprejemljiva in kontraproduktivna. EU še naprej zahteva, da se mejni prehodi nemudoma in brezpogojno odprejo za pretok humanitarne pomoči, komercialnega blaga in oseb. Svet je prav tako pozval k polni uveljavitvi Resolucije št. 1860 Varnostnega sveta ZN in k spoštovanju mednarodnega humanitarnega prava. Tisti, ki zadržujejo ugrabljenega izraelskega vojaka Gilada Shalita, ga morajo nemudoma izpustiti.
V zvezi z Gazo želim spregovoriti še nekaj besed. Seveda upamo, da se bodo prizadevanja za posredovanje s strani Egipta in Arabske lige lahko nadaljevala. Pomembno je, da preprečimo trajno delitev med Zahodnim bregom in Vzhodnim Jeruzalemom na eni strani in Gazo na drugi strani. Veselimo se svobodnih in poštenih volitev, ko bodo pogoji to dopuščali. Nekaj je jasno - mir med Izraelom in Palestinci je mogoče doseči le, če bodo Palestinci enotni.
Naši diplomati v regiji so razmere v Vzhodnem Jeruzalemu pozorno spremljali. Po njihovem mnenju Izrael slabi palestinsko skupnost v mestu. To nas skrbi. EU bo povečala pomoč Vzhodnem Jeruzalemu, da bi Palestincem olajšala življenjske razmere. Močno sporočilo v zvezi z Vzhodnim Jeruzalemom v sklepih Sveta jasno dokazuje našo zaskrbljenost nad razmerami. Ne smemo pozabiti, da so naselbine med Izraelom in Sirijo in med Izraelom in Libanonom predpogoj za dosego miru na Bližnjem vzhodu. EU pozdravlja nedavne izjave Izraela in Sirije, s katerimi potrjujeta pripravljenost na nadaljevanje mirovnega procesa. Ni treba posebej poudarjati, da bi to imelo zelo pozitivne posledice na celotno regijo.
Catherine Ashton
kandidatka za podpredsednico Komisije. - Gospod predsednik, svet je prejšnji teden sprejel zelo vsebinske sklepe o mirovnem procesu na Bližnjem vzhodu. Na jasen in odločen način določajo načelno stališče o številnih ključnih vprašanjih. Ne bom se ustavljala na sklepih ali ponavljala tistega, kar smo že slišali od predsedstva. Upam, da smo s ponovno potrditvijo naših načel pripomogli k povrnitvi vsaj nekaj palestinskega zaupanja in pripravljenosti na sodelovanje v mirovnem procesu. Prav tako mi bodo skepi v veliko pomoč, saj me bodo v naslednjih mesecih jasno usmerjali.
Danes ste me povabili, da bi spregovorila o našem političnem delu, pa tudi o razmerah v Vzhodnem Jeruzalemu. Glede tega področja smo zelo zaskrbljeni. Vzhodni Jeruzalem je zasedeno ozemlje, skupaj s preostalim Zahodnim bregom. EU nasprotuje uničevanju palestinskih domov, izgonu palestinskih družin, gradnji izraelskih naselbin in poteku "ločitvene meje". EU obravnava ta vprašanja na politični ravni, preko diplomatskih kanalov in naših javnih izjav. Razmere prav tako obravnavamo prek praktične pomoči, ki je namenjena podpori palestinskemu prebivalstvu v Vzhodnem Jeruzalemu. V mestu na primer primanjkuje 1200 učilnic za palestinske otroke, torej pomagamo pri širitvi izobraževalnih prostorov. Poleg tega Palestinskim bolnicam pomagamo, da še naprej delujejo, prav tako pa veliko delamo z mladimi Palestinci v mestu, ki trpijo zaradi visoke stopnje brezposelnosti in psiholoških težav. Danes EU v Vzhodnem Jeruzalemu izvaja dejavnosti v vrednosti 4,6 milijonov EUR.
Drugi razlog za zaskrbljenost so seveda razmere v Gazi. Nenehno pozivamo k pretoku pomoči, trgovine in oseb. Močno nas skrbijo vsakodnevne življenjske razmere ljudi, ki živijo v Gazi: donatorji od januarskega konflikta niso mogli opravljati obnovitvenih del, resni problemi, kot je pomanjkanje čiste pitne vode, po še naprej obstajajo. Izrael bi moral ponovno nemudoma odpreti prehode, kar bi omogočilo ponovno oživitev zasebnega sektorja in zmanjšanje odvisnosti Gaze od pomoči.
Sedaj je čas, da ukrepamo in v praksi izvedemo sklepe Sveta. Razmisliti moramo o tem, kako ponovno oživiti politični proces. Obe strani ste vse bolj razhajata glede pogojev zaključitve tega procesa. Kmalu bom odšla v regijo, moj glavni cilj pa bo srečanje z glavnimi akterji in da se na lastne oči prepričam, kako lahko EU prispeva k spremembam. Vsi se verjetno strinjamo z glavno in celotno prednostno nalogo nadaljevanja izraelsko-palestinskih pogajanj - tu ne gre za pogajanja, ki so namenjena sama sebi, ampak za pogajanja za doseganje mirovnega sporazuma in sprememb. Ne moremo dopustiti - in dvomim, da lahko to dopusti regija - še enega kroga brezplodnih pogajanj. Pogajanja, ki so se začela z Deklaracijo načel Sporazuma iz Osla, podpisano septembra 1993, potekajo občasno že več let. To je bilo pred 16 leti. Pogajanja morajo temeljiti na mednarodnem pravu, hkrati pa morajo biti upoštevani pretekli sporazumi. Na mizi morajo biti vsa vprašanja, vključno s statusom Jeruzalema, kot prihodnjega skupnega glavnega mesta.
Prav tako morajo pogajanja biti opravljena v dogovorjenem časovnem okviru ob učinkoviti mediaciji. Tako Izrael, kot tudi Palestina morata pokazati resno zavezanost in politično voljo za sodelovanje v resnih in pristnih pogajanjih. Evropska unija bo pomagala obema stranema in jima ponuja pomoč na težki poti pogajanj. Moja naloga je zagotoviti, da bo Evropa delovala učinkovito in usklajeno.
EU je vedno podpirala tako Izrael, kot tudi Palestino, s tem, ko jima je dajala čas in prostor, da se dvostransko dogovorita. Naša pomoč je palestinski oblasti omogočila vzpostaviti institucije prihodnje Palestinske države, da bo lahko opravljala storitve za svoje državljane in da bo lahko zanesljiva soseda v regiji. Vendar pa so danes Palestinci razdeljeni tako politično, kot tudi fizično. Za verodostojna pogajanja je potreben močen in združen palestinski partner. Izrael bo zaradi močnega palestinskega partnerja imel le koristi.
Izrael je z začasno in delno zaustavitvijo izgradnje naselbin napravil prvi korak. Upamo, da bo to prispevalo k nadaljevanju smiselnih pogajaj.
ZDA še naprej ostajajo nepogrešljiv in ključen akter na Bližnjem vzhodu. Pogoji za učinkovito partnerstvo EU-ZDA na Bližnjem vzhodu so bili le malo kdaj tako dobri. Čas je, da s tesnim usklajevanjem naših stališč in strategije to spremenimo v stvarnost. EU bo še naprej odpirala in tesno sodelovala z ZDA preko četverice. Četverica potrebuje okrepitev - to zahteva trenuten zastoj v mirovnem procesu. Četverica lahko zagotovi skrbno, a vendar dinamično mediacijo, ki je potrebna.
Za mir na Bližnjem vzhodu je potrebna celovita rešitev. Pomembno vlogo morata odigrati tako Sirija, kot tudi Libanon. Z veseljem pričakujemo izvedbo arabske mirovne pobude. Biti morajo del rešitve. Naš pristop mora biti regionalen in vključujoč. Izraelsko-palestinski dvostranski okvir mora biti dopolnjen z mnogostranskim okvirom.
Glede tega vprašanja nameravam v prihodnjih mesecih biti v tesnih stikih s Parlamentom. Zavedam se aktivne vloge Parlamenta, ne le v njegovi vlogi organa za izvrševanje proračuna. Delegacije EP na politični ravni neposredno sodelujejo z izraelskim Knessetom in Palestinskim zakonodajnim svetom (PLC). Prejšnji teden je delegacija v PLC obiskala zasedena palestinska ozemlja in z veliko zaskrbljenostjo poročala o razmerah na terenu.
Na koncu bi še pozdravila ustanovitev delovne skupine Parlamenta za mirovni sporazum, ki se bo ponovno sešla ta teden.
Ioannis Kasoulides
v imenu skupine PPE. - Gospod predsednik, med obiskom mladih izraelskih in palestinskih voditeljev v Evropskem parlamentu je potekala temeljita razprava, v kateri je bil izpostavljen mirovni sporazum za njihovo prihodnost - varna in priznana rešitev z dvema državama na podlagi mej iz leta 1967, z Jeruzalemom, kot glavnim mestom obeh držav; demilitarizacija palestinske države; ponovitev arabske mirovne pobude iz leta 2007; jamstva NATA; in vprašanje beguncev, ki naj bo rešeno tako, da ne bo spremenilo demografskega značaja izraelske države.
Medtem, ko imajo mladi vizijo o skupni prihodnosti, se njihovi starejši člani še vedno prepirajo o tem, ali naj začnejo s pogajanji. O pobudi Egipta o notranji palestinski spravi - tako, da bo samo eden sogovornik - še vedno teče razprava, hkrati pa še vedno čakamo na ureditev varnosti v Gazi in izpustitev zapornikov, kot je Gilad Shalit. Medtem kot izvršena dejstva na terenu samem, v skladu s poročilom vodje misije EU v Vzhodnem Jeruzalemu kažejo na vse manjšo možnost ustanovitev Palestinske države.
Obžalujem dejstvo, da Izrael, demokratična država, namenja le malo pozornosti škodi, ki jo povzročajo nekatera njegova dejanja v mednarodnem javnem mnenju in se šele potem omejuje le na zmanjševanje škode.
Hannes Swoboda
v imenu skupine S&D. - (DE) Gospod predsednik, gospa Malmström, podpredsednica Komisije in visoka predstavnica Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko, najprej se želim iskreno zahvaliti švedskemu predsedstvu za to pobudo. Šlo je za dobro pobudi in rad bi vam čestital zanjo. Prav tako bi se rad zahvalil baronici Ashton, da je pri njenem prvem nastopu sedela na strani Komisije, čeprav je predvsem nastopala v vlogi visoke predstavnice Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko. Vse to je povezano s skupno zunanjo in varnostno politiko. Mogoče sploh ni pomembno, kje sedite. Pomembno je, da ste prisotni in da zastopate skupno zunanjo politiko.
Moja druga točka je, da je izjava, ki jo je sprejel Svet, dobra in vsekakor ni uperjena proti Izraelu. Prav nasprotno, je v interesu Izraela in v interesu njegove varnosti in stabilnosti. Zelo pomembno je, da to poudarimo. Če želimo kot Evropejci v povezavi s tem igrati aktivnejšo vlogo, je ključnega pomena, da to počnemo še naprej. Pozivam vas, baronica Ashton, da to vzamete na znanje.
Pred nekaj dnevi smo bili v ZDA in sodelovali na razpravah z našimi kolegi v kongresu. Zaradi enostranskega pristopa Kongresa in njegovega nezadostnega poznavanja razmer, v katerih živijo Palestinci, ima Predsednik Obama na voljo le malo možnosti. Močno sočustvujemo z razmerami v Izraelu. Prav tako nasprotujemo vsem oblikam terorizma in želimo, da se zajeti vojak končno vrne k svoji družini. Vendar pa smo prav tako zaskrbljeni glede in sočustvujemo z neugodnim položajem, v katerem so Palestinci glede vsega, kar je navedeno v tej izjavi, predvsem pa glede mej iz leta 1967, težkih razmer v Jeruzalemu in gradnje naselbin. Popolnoma nerazumljivo je, čeprav gre le za nadaljevanje politike iz zadnjih let, da se uporablja zelo sporen pristop k izgradnji naselbin. Najprej je bila ustavljena, potem pa vključena v nacionalni program prednostnih nalog. Po tem se je nadaljeval le naraven razvoj, prav tako pa so bile zgrajene ceste, ki potekajo ravno skozi palestinske naselbine. Način, s katerim se Palestincem vsak dan jemlje zemljo, je nesprejemljiv.
Prav tako je nesprejemljivo to, kar se je zgodilo delegaciji Parlamenta. Svoje stališče o tem bo podal tudi gospod de Rossa. Poslanci Parlamenta se morajo pridružiti Svetu in Komisiji ter jasno izraziti, da imajo poslanci Parlamenta pravico potovati v Gazo in se sami prepričati o tamkajšnjih razmerah. Kaj prikriva Izrael? Zakaj preprečuje poslancem Parlamenta, da bi odšli v Gazo? Tega ne smemo sprejeti in upam, da bom temu skupno nasprotovali. Predpogoji za razumno politiko o Bližnjem vzhodu sta med drugim tudi preglednost in odprtost. To moramo jasno podpreti.
Annemie Neyts-Uyttebroeck
v imenu skupine ALDE. - (NL) Gospod predsednik, gospa Ashton, gospod podpredsednik komisije, gospa predsedujoča Svetu, najprej želim čestitati, gospa Malmström, celotnemu švedskemu predsedstvu za sklepe Sveta v zvezi s konfliktom na Bližnjem vzhodu na splošno, predvsem pa v zvezi z Vzhodnim Jeruzalemom.
Verjetno se vsi strinjamo, da gre za pomembno znamenje, da je bilo skupno poročilo vodij delegacij EU v Južnem Jeruzalemu prvič odobreno in sprejeto soglasno, predvsem pa v tem času, po uveljavitvi Lizbonske pogodbe. Drugo znamenje je, da so bili tudi sklepi, ki jih je predlagalo švedsko predsedstvo, soglasno sprejeti, vključno s tistimi glede Vzhodnega Jeruzalema. Upam, da bodo izraelske oblasti spoznale pomembnost teh dogodkov.
Gospe in gospodje, vsakih nekaj mesecev razpravljamo o Bližnjem vzhodu in to včasih spominja na ples v mestu Echternach: en majhen korak naprej, potem znaki nazadovanja in spet več vzrokov za upanje. Žal obstaja tudi razlog za potrtost, vendar bo naše upanje živelo tudi v prihodnje. Ključnega pomena je - tudi za mojo skupino -, da bodo Izraelci in Palestinci lahko živeli v miru drug poleg drugega v dveh ločenih državah, ter tako izkoristili priložnosti za razvoj in drug drugemu jamčili varnost. Mislim, da se s tem vsi strinjamo. Prav tako se strinjamo glede korakov, ki bi nas najlažje pripeljali do tega in seveda smo pripravljeni k temu prispevati.
Jeruzalem je eno izmed najlepših mest na svetu - resnično gre za izjemen kraj - in zaradi tega je zelo žalostno, da ljudje tam ne morejo živeti v miru drug ob drugem. Zaradi blaginje in ohranitve Jeruzalema upam, da je to nekaj dni pred Božičem še vedno mogoče doseči.
Caroline Lucas
v imenu skupine Verts/ALE. - Gospod predsednik, rada bi pozdravila izjave Sveta in Komisije, vendar pa ju hkrati sprašujem, kdaj bomo končno naredili kaj več, kot leporečili - s čimer se zelo strinjam - kdaj bo prišlo do ukrepanja? Vedno znova slišimo besede, da moramo zagotoviti, da bo Izrael storil to ali storil ono, vendar pa potrebujemo resničen vzvod, da bi se to zgodilo, drugače nas bo Izrael preprosto ignoriral, kar sedaj tudi počne.
Moje vprašanje se glasi, kaj praktično lahko naredite, da bi prišlo do resničnih sprememb in napredka? Po mojem bi to moralo vključevati vprašanja, kot so začasna opustitev pridružitvenega sporazuma EU-Izrael.
Če se osredotočim na razmere v Vzhodnem Jeruzalemu, zelo pozdravljam pobudo švedskega predsedstva in njeno jasnost glede vloge Jeruzalema, kot glavnega mesta dveh držav ter vašo odločnost glede pomembnosti, da Izrael v Vzhodnem Jeruzalemu zaustavi gradnjo naselbin.
Prav tako se zahvaljujem avtorjem poročila vodij misije EU o Vzhodnem Jeruzalemu. Poročilo je jasno in vsebuje vizijo, ki vse prepogosto manjka v teh razpravah. Izpostavlja dejstvo, kako je izraelska politika nezakonite pridružitve Vzhodnega Jeruzalema namerno oblikovana tako, da slabi palestinsko skupnost v mestu in Palestincem onemogoča razvoj. Vendar pa so vodje misije pozvali Svet, da sprejme cel sklop priporočil na podlagi tega poročila in prepričana sem, da mora Svet nujno ukrepati v skladu s tem.
Če EU resno misli glede zaveze o rešitvi z dvema državama, mora storiti vse, kar je v njeni moči, da bi ohranila in okrepila palestinski značaj in identiteto Vzhodnega Jeruzalema. Izjava in poročilo vodij misije vsebujeta praktične načine za izvedbo tega.
Peter van Dalen
v imenu skupine ECR. - (NL) Gospod predsednik, v času adventa mnogi na Bližnjem vzhodu molijo za mir, vendar pa včasih izgubimo upanje in bojimo se, da nikoli ne bo miru. Vseeno pa je pomembno, da si še naprej vse strani prizadevajo za mir, pa čeprav mogoče ravno v tem leži glavna težava. Ali so vse stranke pripravljene in ali si lahko prizadevajo za mir? Izrael si je v preteklosti že prizadeval z izmenjavo zemlje za mir - govorim o njegovi umakniti iz delov območja Gaze - vendar žal to ni pripeljalo do miru. Raketni napadi so se še okrepili in v 2009 je Izrael vdrl na območje Gaze. Izrael je sedaj najavil začasno ustavitev gradnje na Zahodnem bregu. Prav tako so bile odpravljene številne cestne zapore. Šlo je za gesto, s katero so hoteli pomagati pri obnovitvi mirovnih pogovorov.
Ta ukrep vlade Netanyahuja je glede na izraelske standarde že precej daljnosežna, pa vendar na palestinski strani ni prišlo do premika. Ljudje še naprej govorijo, da kar stori Izrael, ni pomembno, kljub temu pa ne vidim nobene palestinske geste, ki bi omogočila pogovore. Ali je palestinska stran pripravljena in spodobna sodelovati v nadaljnjih pogovorih? Zdi se, da se je Hamas zapletel v boj s Fatahom, prav tako pa ga na kratkem povodcu drži Iran. Zdi se, da je Mahmoud Abbas le papirni tiger, ki nima več omembe vrednega vpliva. Skrajni čas je, da tudi palestinska stan jasno izrazi, da si želi miru.
Kyriacos Triantaphyllides
v imenu skupine GUE/NGL. - (EL) Gospod predsednik, gospa Ashton, pozdravljamo odločitev, ki jo je Svet Evropske unije sprejel 8. decembra. To potrjuje podporo Evropske unije ustanovitvi dveh držav na podlagi mej iz leta 1967.
Na podlagi naših izkušenj, pridobljenih pri nedavnem obisku območja, pa je zaradi razmer, ki prevladujejo na teh ozemlji, ustanovitev Palestinske države skoraj nemogoča. Pri tem mislim na postavitev zidu, uničenje palestinskih hiš, predvsem pa na, kar je najpomembnejše, izgradnjo naselbin na celotnem območju Zahodnega brega, predvsem pa okrog Vzhodnega Jeruzalema.
Danes v teh naselbinah živi približno 500 000 naseljencev. Še pomembnejše je to, da s postavitvijo naselbin okoli mesta skušajo postaviti palisade, s katerimi bi Palestince prisilili, da zapustijo svoje domove. Sedaj je jasno, da si izraelska vlada s pogovori kupuje čas. Počasi in zagotovo poskuša vsiliti svojo suverenost na celotnem palestinskem ozemlju.
Poleg zagovarjanja rešitve z dvema državama bi morala Evropska unija sprejeti posebne ukrepe proti Izraelu. Nenehno kršenje človekovih pravic je zadosten razlog, da Evropska unija uvede sankcije na podlagi člena 2 pogodbe, saj če se na eni strani odloči, da bo podprla mirovni proces, na drugi strani pa še poglablja gospodarske odnose z Izraelom brez omejitev, s tem le služi izraelski politiki, ki sili Palestince, da zapuščajo svojo zemljo in razširja izraelsko suverenost na celotno Palestino.
Bastiaan Belder
Gospod predsednik, ali je Evropa ob pamet? To retorično vprašanje so v začetku decembra zastavile Združene države Amerike. Razlog za to ostro kritiko kongresa je bilo soglasno imenovanje Vzhodnega Jeruzalema za glavno mesto predvidene Palestinske države v osnutku resolucije Sveta, ki je na voljo. Kot vodja Delegacije EP za odnose z Izraelom sem si predstavljal in želel bolj konstruktivnega začetka našega čezatlantskega dialoga. Prav tako moram hitro dodati, da sem po skrbnem pregledu osnutka in končne izjave Sveta prav tako osupel, kot naš sogovornik kongres. Jasno se distanciram, predvsem od predloga za razdelitev Jeruzalema. Menim, da je izjava Sveta glede Bližnjega vzhoda resna diplomatska in politična ovira za mirovni proces in zato sem zelo razočaran nad ministri za zunanje zadeve, da jih je od vseh predsedstev, ravno švedsko predsedstvo pripeljalo do napetih odnosov z judovsko državo.
V zvezi z omenjeno izjavo Sveta imam nekaj temeljnih pripomb. To vsekakor ne prispeva k spodbujanju palestinskih oblasti, naj obnovijo pogovore z Izraelom. Poleg tega je izjava v nasprotju z načelom četverice, zapisanim 9. novembra 2008, da "se tretje stranke ne vmešavajo v dvostranska pogajanja". Uradni odziv Združenih držav Amerike na izjavo Sveta z dne 8. decembra je še enkrat izpostavil to načelo. Ali nam torej ne preostane nič drugega, kot da nemočno gledamo na mirovni proces? Vsekakor ne! Po nedavnem obisku delegacije v Izraelu sem trdno prepričan, da je postopen, trden napredek pri zbliževanju Države Izraela in palestinske oblasti nujen in možen. K napredku pri mirovnem procesu bosta resnično pripomogla postopen prenos uprave na Zahodnem bregu, na primer na območju C in krepitev gospodarskega sodelovanja ob istočasni krepitvi in vzpostavljanju zanesljivih palestinskih institucij. Zato Svet in Komisijo pozivam, da prenehata dajati neproduktivne izjave glede mirovnega procesa in namesto tega vlagata v posebne projekte, ki vključujejo sodelovanje med Izraelci in Palestinci. Gre za preverjeno evropsko formulo, mar ne?
Diane Dodds
Gospod predsednik, kot članica parlamentarne delegacije za Izrael, sem z zanimanjem prisluhnila pripombam Sveta zunanjih ministrov na mirovni proces na Bližnjem vzhodu in izjavo Komisije. Vendar pa tudi mene, tako kot prejšnjega kolega, v zvezi s tem navdaja močan občutek zaskrbljenosti. Izrael je edina delujoča demokracija v regiji. Najljubša taktika njegovih nasprotnikov je bil terorizem nad državo. Verjamem, da je v izjavah Sveta in Komisije premalo pozornosti namenjeno varnostnim pomislekom Izraela. Nisem slišala, da bi visoka predstavnica v svoji izjavi v Parlamentu omenila te pomisleke.
Prav tako verjamem, da izjava Izraelu nalaga preveliko breme, tako z vidika napredka pri procesu, kot tudi z vidika reševanja odprtih vprašanj - predvsem glede Jeruzalema.
José Ignacio Salafranca Sánchez-Neyra
(ES) Gospod predsednik, gre za zelo neobičajno razpravo, saj gospa Malmström sedi na klopeh Sveta - upamo, da bo kmalu sedela na klopeh Komisije. Bomo videli, kje bo sedela!
Kakor koli že, gospod predsednik, sklepi Sveta ne vzbujajo ravno optimizma. Svet je izrazil resno zaskrbljenost v zvezi s pomanjkanjem napredka v mirovnem procesu na Bližnjem vzhod in poziva k njegovi obnovitvi na podlagi resolucij Varnostnega sveta Združenih narodov, sklepov, sprejetih na konferenci v Madridu in mirovnega načrta. Nič ni novega na tem svetu.
Prav tako pravi, da je Evropska unija pripravljena prispevati k reševanju problemov, ki sta jih tu predstavila govornika: problem Vzhodnega Jeruzalema, problem z vodo, varnostni problem in problem z mejo.
Obstaja pa še vrsta drugih elementov, glede katerih želim, da gosti izrazijo svoje mnenje. Najprej želim vedeti, ali so po njihovem mnenju osemmesečni moratorij in naselbine, za katere se je odločila izraelska vlada, povezani z novo vlado Združenih držav Amerike.
Prav tako želim vedeti, kaj mislijo glede izjave, ki jo je včeraj v Gazi dal predstavnik Hamasa ob dvaindvajseti obletnici, da ne mislijo popuščati Izraelu in da ga ne nameravajo priznati. Kaj menijo o trajnostnem zakonu, ki bo Izraelcem dal možnost, da se na referendumu izrečejo o okupaciji zasedenih ozemelj?
Kaj mislite o poročilu gospoda Goldstonea in njegovem sprejetju v Svetu Združenih narodov za človekove pravice? Ali menite, da bo to pripomoglo k mirovnemu procesu, ali ravno nasprotno, kot vztraja Izrael, menite, da gre za nekaj, kar ga bo oviralo?
Proinsias De Rossa
Gospod predsednik, še posebej želim pozdraviti dve zavezi iz izjave Sveta, ki lahko pripomoreta k spremembam: podpora dvoletnemu programu palestinskih oblasti za končanje izraelske zasedbe in vzpostavitev Palestinske države ter pripravljenost Unije, da prizna Palestinsko državo, ko bo to primerno.
Prejšnji teden sem vodil uradno delegacijo Evropskega parlamenta na zasedenih palestinskih ozemljih, kjer sem se ponovno na lastne oči prepričal o izraelskem izvajanju apartheidskega sistema nad Palestinci, skupaj z odvzemom in uničevanjem njihovih domov, zemlje, vode in svetih mest.
Nekaj ur po objavi izjave Sveta je bilo dovoljenje za vstop v Gazo moji delegaciji preklicano. Tu ne gre za dejanje prijateljske države. Vsekakor gre za poseganje v demokratično pravico Parlamenta, da ima spodobne in demokratične odnose z našimi sogovorniki, ki so jih izvolili Palestinci.
Med ljudmi, ki smo jih srečali in na območjih, ki smo jih v Hebronu, Vzhodnem Jeruzalemu in Ramali obiskali, je močno prisoten obup in brezupnost. Kjer vlada obupanost, bo prišlo do nasilja. Sedaj lahko dosežemo napredek ali pa dopustimo, da razmere zdrsnejo v surovo nasilje, zaradi česar bodo zmerni palestinski politiki izgubili vodstvo. To odločitev moramo sprejeti.
Svet in baronico Ashton, ki jih želim veliko sreče, pozivam, da okrepita sodelovanje Unije v tem procesu - ne samo, da pričakuje od četverice, da ga bo okrepila - in vzpostavita časovni načrt, ki bo sovpadal z dvoletnim načrtom palestinskih oblasti za izvajanje načel, ki smo jih po mojem mnenju pogumno izpostavili prejšnji teden.
Človekove pravice moramo močno zagovarjati. Moramo ukrepati. Uporabiti moramo dostop do naših trgov, da bi spodbudili Izrael. Ne govorim o sankcijah. Govorim o tem, da se zagotavljanje dostopa na naš trg uporablja kot spodbuda, s katero bo mogoče zagotoviti, da bo Izrael deloval v skladu s svojimi mednarodnimi odgovornostmi. Prav tako moramo končno le prepričati Združene države Amerike, da se ponovno vključi na enaki podlagi, kot je bila izpostavljena prejšnji teden.
Chris Davies
Gospod predsednik, poročilo vodij EU misije o Vzhodnem Jeruzalemu je precej mukotrpno branje. Ne ovinkarimo. Iz tega poročila je jasno, da stvari, ki se dogajajo v Vzhodnem Jeruzalemu predstavljajo etnično čiščenje. Kradejo palestinske domove, ljudi so jih prisiljeni zapustiti, prav tako pa se uničuje vsakršno upanje za mir. Poraja se vprašanje: kaj bomo storili glede tega?
Skepi Sveta so zelo dobrodošli. Vemo, da so močni, saj jih je izraelska vlada nemudoma zavrnila. Pravijo, da ne povedo nič novega. Navajeni so zavračati naše besede, saj jih nikoli ne podkrepimo z dejanji. Grozijo nam s prezirom. Zakaj pa ne - saj smo tako lahkoverni, da dejansko plačujemo račune okupacijske sile! Palestincem pomagamo, čeprav bi moral ravno Izrael plačati račune, ne pa naši davkoplačevalci.
Če želimo, da bodo naše besede imele težo, potem bi morali začasno opustiti ali zagroziti z opustitvijo pridružitvenega sporazuma, vendar te možnosti do sedaj ni izpostavil še noben maš minister za zunanje zadeve. Vprašanje torej ostaja: kje je politika? Politiko imamo. Kaže se v sklepih. Kaj pa glede ukrepov? Izrael se ne bo premaknil, če ne bomo pritisnili nanj.
Franziska Katharina Brantner
(DE) Gospod predsednik, želim pozdraviti baronico Ashton na njenem novem položaju. Prav tako se želim zahvaliti švedskemu predsedstvu za resolucijo in za zavedanje, da dolgoročno ne bo mogoče uresničiti rešitve z dvema državama, če ne bomo mogli rešiti problema naselbin. Večkrat je bilo omenjeno poročilo vodij misije in tudi mi smo mnenja, da je zelo dobro. V zvezi s tem imam dve vprašanji. Kakšen je trenuten status tega poročila in kje bo objavljeno? Drugič, kaj bosta Komisija in Svet naredila, da bi izvedli priporočila, ki izhajajo iz poročila? Rada bi navedla tri priporočila iz poročila. Prvič:
"preprečiti, odvračati finančne transakcije akterjev iz držav članic EU, ki podpirajo izgradnjo naselbin v Vzhodnem Jeruzalemu s sprejetjem ustrezne zakonodaje EU", drugič, "zagotoviti, da izdelki, narejeni v naselbinah v Vzhodnem Jeruzalemu niso izvoženi v EU v skladu s pridružitvenim sporazumom EU-Izrael"; in tretjič, "zagotoviti navodila na oznaki porekla za izdelke iz naselbin večjim prodajalcem na drobno v EU."
(DE) Predlogi v tem poročilu so zelo specifični in natančni. Kaj nameravate storiti, da bi jih izvedli?
Patrick Le Hyaric
. - (FR) Gospod predsednik, komisarka, ministrica, hvala vam in zahvaljujem se za vaše pripombe.
Evropa ima sedaj dva ključna dokumenta, s katerimi si lahko prizadeva za nove mirovne pobude. Prvič, pogumno poročilo švedskega predsedstva, ki ste ga pravkar omenili, gospa Malmström. To poročilo poziva k napredku, pri čemer bi bila upoštevana rešitev dveh držav, od katerih bi bila ena Palestina, znotraj meja iz leta 1967 z glavnim mestom Vzhodnim Jeruzalemom.
Drugič, besedilo ambasadorjev, vodij misije, ki kaže, da izraelske oblasti izvajajo strategijo s katero uničujejo hiše, kolonizirajo zemljo in kršijo človekove pravice. Ta strategija je namenjena ločevanju Jeruzalema od Zahodnega brega, da bi bilo mogoče pozabiti na idejo o ustanovitvi Palestinske države.
Vendar pa naše besede v Parlamentu ne bodo imele nobenega učinka, če jih ne bodo sledila konkretna dejanja. Ukrepati moramo in zato moramo začasno opustiti pridružitveni sporazum EU-Izrael, vse dokler ne bo izraelska vlada spoštovala mednarodno pravo. Ukrepati moramo, da bi zagotovili konec kolonizacije, odpravili blokado Gaze in pripomogli k uničenju zidu sramote, vrnitvi beguncev in izpustitvi vseh političnih zapornikov.
Rad bi povedal eno stvar. V parlamentu je bilo govora o izpustitvi vojaka Gilada Shalita. Strinjam se z izrečenim. Vendar pa mora Parlament istočasno podpreti izpustitev drugega evropskega državljana, mladega Salaha Hamouria francosko palestinskega porekla. Da, svoboda za Gilada Shalita, ampak tudi za Salaha Hamourija!
Simon Busuttil
(MT) Najprej želim čestitati Svetu za pogumne sklepe, ki jih je sprejel prejšnji teden. Po mojem mnenju še nikoli nismo imeli tako jasnih, konkretnih in pogumnih sklepov Sveta o tako občutljivi zadevi, kot prejšnji teden. Zato Svetu čestitam.
Rad bi dodal, da moramo sedaj nadaljevati z dejanji, saj se razmere v Jeruzalemu iz dneva v dan slabšajo in jih ne smemo več dopuščati. Gre za probleme očitnih kršitev mednarodnega prava, gre za težave, zaradi katerih številni ljudje neizmerno trpijo, vključno s pregonom iz njihovih domov, uničenjem njihovih prebivališč in izgradnjo nezakonitih naselbin. Ne moremo še naprej molčati glede takšnih krivic, saj bi s tem posredovali sporočilo, da so pravo, diplomacija in tako cenjeno načelo mirnega reševanja sporov ničvredni. Verjetno ne bi dopustili, da bi se kaj takšnega zgodilo v naši državi. Zato moramo vzpostaviti pravo okolje, ki bo omogočilo vzpostavitev zaupanja med obema stranema ter dveh ločenih in za preživetje sposobnih držav, ki lahko sobivata v miru. Dovolite mi, da pohvalim pomembno vlogo, ki jo v zvezi s tem igra Jordanija. Še beseda baronici Ashton - v skladu z Lizbonsko pogodbo vam je bila podeljena nova vloga, pomembna vloga, ki nam daje priložnost. Ne zapravimo je!
Rosario Crocetta
(IT) Gospod predsednik, gospe in gospodje, bili smo v Ramali, ko smo slišali, da je Evropa sprejela nov sklep o mirovnem procesu na Bližnjem vzhodu. Na obrazih palestinskih predstavnikov smo lahko videli nasmeh poln upanja.
Na obrazih otrok, ki so se oklepali rešetk na oknih svojih domov ob cesti v Hebron, puščavski cesti, ki je ne me prečkati noben Palestinec, so se odražali dnevi polni čustev in trpljenja. Videli smo trpljenje 85 letne ženske, ki je bila izgnana iz svojega doma in prisiljena spati v mrzlem šotoru, postavljenem na vrtu, kjer je nekoč stala njena hiša, in trpljenje na obrazih Palestincev, ki so si zgradili kmetijo z evropskimi sredstvi in so jo potem uničili izraelski vojaki.
Izrael ima pravico biti neodvisna država, vendar pa imajo Palestinci prav tako pravico do domovine, države in potnega lista. Odločitev Sveta Evrope predstavlja znaten napredek, vendar pa moramo nemudoma ukrepati. Izraelsko-palestinski konflikt je le vrh ledene gore v obsežnejšem konfliktu. Zadnji dan našega obiska so nam, delegaciji Evropskega parlamenta, izraelske oblasti preprečile obisk na območje Gaze. V zvezi s tem bi morala visoka predstavnica baronica Ashton protestirati v imenu demokratične Evrope.
Rad bi se zahvalil gospodu De Rossi, ki je vodil delegacijo in vsem ostalim članom delegacije, saj so lahko v obdobju, ki smo ga preživeli v Palestini, ranljivi slišali in videli besede in obraz Evrope, ki podpira pravice ter želi in mora storiti več.
Hannu Takkula
(FI) Gospod predsednik, komisarka, gospa Ashton, prepričan sem, da je nova visoka predstavnika osupla nad tem, kako dobro je Evropski parlament opravil svojo nalogo. Kakšne zgodovinske knjige so v Parlamentu brali, če niso vedeli, da je Država Izrael nastala leta 1947? To tolmačenje, ki jo je Svet sprejel pod švedskim vodstvom, se zaradi tega zdi nekoliko nenavadno.
Evropsko unijo moramo opomniti, da se mora zavzemati za svoje vrednote. Imamo demokracijo, človekove pravice in svobodo izražanja mnenja, kar je pomembno. Izrael je edina demokratična država na Bližnjem vzhodu. Tam ne bi smeli ustvarjati protidemokracij, nedemkracij, saj ne spoštujejo naših vrednot.
Prav tako ne smemo pozabiti, da je zamisel o delitvi Jeruzalema, da bi tako postal mesto v dveh državah, dokaj neizvedljiva. Evropska unija kaj takega ne bi predlagala nobeni drugi demokratični državi. Seveda moramo zagotoviti, da bo Izrael ohranil svoj demokratični sistem in pravico do glavnega mesta, Evropska unija pa lahko in mora sodelovati v mirovnem procesu, vendar v diplomatski vlogi, ne pa kot zdravnik ali sodnik.
Obžalovanja vredno je, da Gilad Shalit, ki je francoski državljan - državljan Evropske unije - in izraelski vojak, ni bil izpuščen. Iz tega je razvidno, kaj si palestinska uprava in Hamas mislita o Evropski uniji. Nikakor ne spoštujejo naših načel ali vrednot. Morali bi narediti korak naprej in opustiti tovrstno dnevno sanjarjenje, ki v veliki meri sestavlja resolucijo Sveta.
Izrael je demokracija; njegove vrednote so enake našim. Zagovarjati moramo demokracijo in pravico tamkajšnjih ljudi do popolnega in varnega bivanja, miru in ta mir je mogoče doseči, ko bodo teroristične organizacije, Hamas in njegove legije prenehali z napadi na Izrael in izraelske državljane. Tu se lahko skupaj borimo proti terorizmu in omogočimo, da bo Izrael obstajal kot narod.
Frieda Brepoels
(NL) Gospod predsednik, v poročilu z dne 23. novembra so vodje delegacije EU v Jeruzalemu in Ramali zelo jasno izpostavile, da si Izrael nezakonito prisvaja Vzhodni Jeruzalem in ga bo popolnoma izoliral od Zahodnega brega. Zato se sprašujem, zakaj Svet za zunanje zadeve na podlagi tega ne pride do pravih sklepov. Zakaj enostavno ignorira posebna priporočila, predvsem tako pomembno stvarno poročilo -, ki je povrh vsega še njegovo - pri tem pa se zaveda, da trenutnih dogodkov ni mogoče več popraviti, kar celo sproža resne dvome za možnost vzpostavitve neodvisne Palestinske države poleg Države Izrael? Mirovni proces na bližnjem vzhodu vsekakor ne potrebuje nejasnega govoričenja. Skrajni čas in pravi trenutek je, da Evropska unija prevzame aktivno, vidno vlogo v regiji, to pa bo mogoče le, če bomo pokazali tudi pogum in zavzeli jasno in nedvoumno stališče, predvsem glede Vzhodnega Jeruzalema.
Charalampos Angourakis
(EL) Gospod predsednik, politika EU bo skupaj z Združenim državami Amerike in NATOM podprla izraelsko vlado pri njeni kriminalni politiki genocida nad Palestinci. To je sklep, ki so ga sprejeli člani delegacije Evropskega parlamenta in ki so jim izraelske oblasti prepovedale vstop na zasedeno ozemlje Gaze.
Politika EU in nedavna odločitev izraelskim vladam, ki jih bremenijo vojni zločini, kot vemo iz poročila ZN o vojni v Gazi, dajeta dodaten čas, da bi lahko nadaljevale s svojimi načrti zasedanja ozemlja.
Nejasno govorjenje Evropske unije ni v skladu z upravičenim globalnim pozivom za vzdržno in samostojno Palestinsko državo z glavnim mestom Vzhodnim Jeruzalemom, ki temelji na ozemljih iz leta 1967. Evropska unija ni v zvezi s tem sprejela nobenih posebnih korakov. Prav nasprotno, poglablja odnose z Izraelom, ki še nadaljuje z izgradnjo naselbin, predvsem v Vzhodnem Jeruzalemu, z izgradnjo zidu ter sramotnim in kriminalnim izoliranjem območja Gaze.
Zavračamo imperialistične načrte za Bližnji vzhod in stojimo ob strani Palestincev in vseh ljudi pri njihovem boju.
Monika Flašíková Beňová
(SK) Rezultati zasedanja Sveta Evropske unije v preteklem tednu niso popolnoma usklajeni, poleg tega imam občutek, da že zelo dolgo obravnavam to vprašanje, da niso dosegli resničnega napredka pri prizadevanjih za mirno sobivanje dveh držav.
Zato želim povedati, da se zavedam, da moramo storiti še več. Ni dovolj, da smo le posredniki, ampak moramo biti tudi aktivni posredniki v tem mirovnem procesu in vztrajati moramo, da bo rešitev teh katastrofalnih razmer videti ista, bo ista in sprejemljiva za obe strani, tako da bosta imeli obe državi, Palestina in Država Izrael pri tem enak delež.
Svet je skušal Palestince spraviti nazaj k pogajalski mizi, kljub njihovemu nasprotovanju nekaterim izraelskim ukrepom, pa tudi mi vztrajamo, da je treba čim prej odpraviti nepotrebne ovire pri mirovnem procesu. Uničevanje palestinskih domov v Vzhodnem Jeruzalemu, gradnja naselbin in ločitvenih pregrad na zasedenem ozemlju niso sprejemljivi. Prav tako je nesprejemljivo, da izpostavljamo Izrael in da ga ne skušamo aktivno zaščititi pred vsemi napadi in terorističnimi dejanji, uperjenimi proti državljanom Države Izrael.
Poudariti želim, da je prav tako treba upoštevati okvir mednarodnega prava, saj brez tega ni upanja za stabilen razvoj regije. Menim, da smo Evropejci, EU in državljani naših držav pripravljeni pomagati in upam, da bo misija baronice Ashton v regiji uspešna in da se bo vrnila z dobrimi novicami.
Alexandra Thein
(DE) Gospod predsednik, gospa Malmström, baronica Ashton, gospe in gospodje, sem članica Delegacije za odnose s Palestinskim zakonodajnim svetom, povedano drugače s palestinskim parlamentom. Prejšnji teden je Izrael naši delegaciji zavrnil vstop v Gazo. Razmere v Gazi so zelo zaskrbljujoče, predvsem sedaj v času zime. Le 10 % prebivalstva lahko pridobi zaloge, ki jih potrebuje s tihotapljenjem blaga skozi tuneli in ravno zaradi tega jih vsi tolerirajo.
Pred operacijo "Cast Lead" so bile razmere ravno obratne in je lahko 90 % prebivalstva v Gazi poskrbelo zase. Kot okupacijska sila bi moral biti Izrael odgovoren za oskrbo prebivalstva na vseh zasedenih območjih. Izrael krči svojo odgovornost, ki izhaja iz mednarodnega prava, kar pomeni, da mora na pomoč priskočiti mednarodna skupnost, predvsem pa EU.
Če s hrano oskrbujemo 90 % prebivalstva v Gazi, imamo pravico videti za kaj se porablja denar evropskih davkoplačevalcev, ali se ustrezno porablja in ali je prispel do ljudi, ki ga potrebujejo.
Hélène Flautre
(FR) Gospod predsednik, tudi jaz želim čestitati gospe Malmström in švedskemu predsedstvu za njihove odlične sklepe. Vsem nam so povrnili upanje in sicer, da bo potrjeno, da je EU resnično odgovorna za mir v regiji v skladu z mednarodnim pravom in menim, da je to ključnega pomena.
Kljub temu pa me preseneča, da eno leto po vojaški invaziji na Gazo v teh sklepih ni bilo omenjeno spremljanje poročila gospoda Goldstonea, ki ga je zahteval Svet. V kateri fazi smo pri spremljanju tega poročila gospoda Goldstonea, h kateremu se je zavezal Svet, predvsem glede mednarodnih preiskav, ki so vključevale različne zadevne stranke?
Veseli me, da se o Vzhodnem Jeruzalemu govori kot o glavnem mestu prihodnje Palestinske države, ali Jeruzalemu dveh držav. Vendar pa ti sklepi ne vsebujejo posebnih operativnih možnosti. Na drugi strani pa zelo veliko takšnih možnosti izhaja iz poročila o misiji voditeljev držav ali vlad, ki so obiskali Vzhodni Jeruzalem.
Zato pozivam Komisijo in Svet, da nam pojasnita posebne metode, s katerimi Evropska unija ne bo niti priznala, niti legitimizirala pridruževanje Vzhodnega Jeruzalema, za kar si trenutno Izrael prizadeva, med drugim tudi z izvajanjem obsežnega preseljevanja palestinskih skupnosti.
Richard Howitt
Gospod predsednik, rad bi pozdravil, da je nova visoka predstavnica prisotna v Parlamentu, pa tudi odločne sklepe Sveta o Bližnjem vzhodu, ki ga vodi švedsko predsedstvo.
V zvezi s poročilom gospoda Goldstonea želim v imenu predsedstva čestitati gospodu Bildtu za pohvalo za - navajam - "verodostojnosti in integritete" poročila gospoda Goldstonea. Menim, da bi bilo dobro, če bi gospa Malmström danes v Evropskem parlamentu ponovila, kar ji je povedal njen ambasador v Združenih narodih -, da EU poziva Izrael in Palestince k izvedbi ustreznih, verodostojnih in neodvisnih notranjih preiskav kršitev človekovih pravic v zvezi s konfliktom v Gazi.
Na koncu želim predsedstvo in visoko predstavnico vprašati ali poznata smernice britanske vlade, ki jih je prejšnji teden sprejela v zvezi z označevanjem živil, da bi bilo mogoče razločevati med uvozom, ki prihaja iz palestinskega ozemlja in tistim, ki prihaja iz nezakonitih izraelskih naselbin, prav tako pa nam povejte, kakšne načrte imate, da bi bil ta nasvet razširjen na evropski ravni. Kot volivci se lahko odločimo plačati stroške miru. Kot potrošniki ne želimo subvencionirati cene konflikta.
Ramon Tremosa i Balcells
Gospod predsednik, menim, da bi lahko nedavno stališče Evropske unije, ki jo vodi švedsko predsedstvo glede Bližnjega vzhoda, v skladu s katerim bi bil Vzhodni Jeruzalem priznan kot glavno mesto bodoče neodvisne Palestinske države, škodil prizadevanjem Evrope, da bi bila pomemben del pri posredovanju med Izraelom in Palestinci. Mogoče bi bilo kontraproduktivno z vidika naših skupnih ciljev vzpostaviti mir v že tako nemirni regiji.
Osebno menim, da bi bilo namesto enostranskega in nepričakovanega najavljanja neodvisnega glavnega mesta na palestinskih ozemljih bolje in koristnejše, če bi Evropska unija vsa svoja prizadevanja usmerila k spodbujanju in prizadevanju za vzpostavitev resnične demokracije na palestinskih ozemljih, na primer s podpiranjem nenasilne opozicije. To bi pomagalo Državi Izrael in demokraciji, pa tudi mednarodni skupnosti, da najde verodostojnega in zakonitega sogovornika.
Kot je Cecilia Malmström danes že povedala, bi se morali o statusu Jeruzalema dvostransko dogovoriti Izraelci in Palestinci. Zato verjamem, da bi namesto rešitve "dveh držav za dve ljudstvi" bila bolj zaželena vizija "dve demokraciji za dve ljudstvi".
Dragi kolegi, demokracija je predpogoj za mir.
Michael Gahler
(DE) Gospod predsednik, najprej želim povedati, kako vesel sem, da baronica Ashton sedi na strani Komisije. Upam, da bo tudi v prihodnje tako.
Za predsedstvo imam dve vprašanji. V sklepih Sveta zunanjih ministrov ni nikjer omenjena četverica za Bližnji vzhod. Ali se Svet ne strinja z vlogo četverice za Bližnji vzhod v mirovnem procesu ali obstaja kakšen drug razlog za to?
Drugič, enako velja tudi za Hamas. V sklepih ta skupina ni omenjena, čeprav je žal politično pomembna. Kaj se skriva za tem?
Frédérique Ries
(FR) Gospod predsednik, ker je gospod Le Hyaric praktično podvojil svoj čas za govor, se mi zdi da sem upravičena, da tudi jaz ne hitim preveč, vendar pa bom takoj prešla na bistvo.
V času švedskega predsedstva smo bili navajeni na boljše, veliko boljše. Gospa Malmström, oprostite mi, če sem odkrita. Takšno imenovanje, odrejanje Vzhodnega Jeruzalema za glavno mesto prihodnje Palestinske države, kot ga je izvedla ona - če se omejim samo na to - je po mojem mnenju redka diplomatska napaka - seveda uporabljam mile izraze. Napaka ni vsebinska - da se razumemo, kaj želim povedati - ampak je napaka način, na katerega ta deklaracija, ki vnaprej določa končni izid pogajanj, pomiluje, dejansko podcenjuje vpletene strani. Poleg tega so se številne države članice odmaknile od tega prvega osnutka besedila.
Torej da, seveda, tisočkrat da za odprt kapital in deljen kapital, to obliko izmenjave, ki je bila vse od začetka leta 2000 del Clintonovih parametrov za doseganje miru, načelo, ki ga je sprejel Ehud Barak v Tabi, pa tudi drugi. Prav tako se spomnimo, kako gorečno sta ga v Parlamentu zagovarjala Avraham Burg in Ahmed Qurei. Jeruzalem: sveto mesto treh religij, glavno mesto književnosti in odprtega kapitala. Vendar naša naloga ni, da narekujemo izmenjavo, časovni razpored ali metode, ampak - kot je že bilo povedano -, da spodbujamo dialog, da bi vpleteni strani, Palestinci in Izraelci, lahko dosegli rešitev.
Sarah Ludford
Gospod predsednik, sklep Sveta je resnično dobrodošla energična izjava stališča EU in njene namere, da odigra vplivnejšo vlogo v prenovljenih naporih četverice. Ali se Svet in Komisija zaradi tega strinjata, da je pristop, ki ga nekateri vsiljujejo in sicer bojkot Izraela, popolnoma napačen pristop? Ni mogoče bojkotirati in hkrati sodelovati.
Pravi pristop, ki izhaja tudi iz sklepov Sveta je, okrepiti dodaten napredek v dvostranskih odnosih z Izraelom. Ne glede na to kako vabljivo je, je lahko Sveta vpliven politični akter, tudi z gospodarsko pomočjo, če se upre skušnjavi -, ki je včasih posledica razočaranosti ene ali druge strani -, da bi uvedel sankcije ali da bi kaznoval eno ali drugo stran. Gre za preveč zapletene razmere in preprosto zmanjšuje pomen stalnega, doslednega pritiska EU na obe strani, da bi se vrnili za mizo in sklenili mirovni sporazum.
Ivo Vajgl
(SL) Jaz ravno tako nisem za jezik sankcij in groženj, ampak za konstruktivno politiko in dialog, bojim se pa, da je bila danes tukaj prevečkrat izrečena beseda, da je Izrael demokratična država. Izrael je država, ki se ne obnaša demokratično, ko gre za Palestince in ko gre za naš skupni cilj: ustanovitev dveh neodvisnih, samozavestnih in varnih držav, ki bosta živeli druga ob drugi. Zato, gospa baronica, mislim, da ste danes dobili veliko vzpodbud za neko konstruktivnejšo, za neko učinkovitejšo politiko Evropske unije, ki jo na žalost, ki jo na žalost Izrael še vedno vidi kot papirnatega tigra, ne pa kot neko resno entiteto, s katero je treba vzpostaviti dialog in ki je lahko tudi koristna za rešitev problema.
Robert Atkins
Gospod predsednik, kot članu delegacije, ki je prejšnji teden obiskala Palestino, mi je postalo jasno, da obstajajo številni razumni ljudje, ki so prepričani, da rešitev dveh držav ni možna, predvsem zaradi dejanj Izraela, zlasti zaradi predloga o še dodatnem podaljšanju zidu v in izven Vzhodnega Jeruzalema, kar bo razdelilo Zahodni breg na sever in jug.
Kakšne ukrepe bomo uporabili, če bo rešitev ene države postala realnost?
Drugič, ali se predsedstvo in gospa Ashton zavedata, v kakšni meri med številnimi ljudmi prevladujejo pogledi, tudi v tem primeru, razumnih ljudi glede šarade, ki jo predstavlja četverica? S kašnimi ukrepi bomo zagotoviti, da se bodo stroški tega delovanja ujemali z njegovo učinkovitostjo, ki je trenutno enaka nič?
Charles Tannock
Gospod predsednik, strinjam se z izraelskim ministrom za zunanje zadeve, gospodom Liebermanom, da je dokončna izjava Sveta verjetno veliko boljša, kot predhodni švedski osnutek, ki sem ga videl pred nekaj tedni, vendar pa nikjer ne omenja sprejetih načel četverice, ki zavračajo Hamas, saj terorizira uradnike palestinske oblasti, pa tudi civiliste v Gazi.
Zakaj zunanji minister Bildt ni obiskal regije in izkazal solidarnost z demokratičnim Izraelom in zmernimi Palestinci?
Zakaj je v tem kritičnem času bilo izpostavljeno pridruževanje Vzhodnega Jeruzalema?
EU mora biti bolj uravnotežena in uradno priznati skupne demokratične vrednote, ki jih ima z Državo Izrael ter povečati udeležbo Izraela v programih EU - nenavadno, ampak glede tega se strinjam z baronico Ludford - v skladu s pridružitvenim sporazumom, da bi lahko tako povečali zaupanje Izraela v naklonjenost EU do Judovske države.
Cecilia Malmström
Gospod predsednik, hvala za zelo konstruktivno razpravo. Najprej želim odgovoriti na nekatera specifična vprašanja, za konec pa bom spregovorila še nekaj besed.
Poročilo gospoda Goldstonea je zelo prometno. Gre za resno poročilo. Pomembno je, da pazljivo preučimo sklepe, EU pa je pozvala obe strani, Izrael in Palestince, da sprožijo ustrezne preiskave v duhu, kot je priporočeno v poročilu.
Poročilo se sklicuje tudi na četverico in na potrebo, da le ta okrepi prizadevanja, ki izhajajo iz sklepov Sveta. Glede pogovorov s Hamasom Svet ohranja stike s palestinskim vodstvom, na čelu katerega sta predsednik Abbas in predsednik vlade Fayyad. Pogoji za pogajanja s Hamasom so vsem znani in do sedaj še niso bili izpolnjeni.
V veliko veselje mi je, ko vidim, da Parlament močno podpira sklepe. Vsi, seveda vsak z nekoliko drugačnim mnenjem, se zavedamo, kako pomembno je na vse možne načine poskušati podpreti mirovni proces na Bližnjem vzhodu in vsi smo zelo razočarani nad dejstvom, da tako zelo počasi napreduje. Regija tudi letos ne bo na takšen način, kot si želimo mi, deležna miru, ki ga bomo doživeli ob božiču v Parlamentu in v številnih krajih po svetu.
Na začetku švedskega predsedovanja smo upali, da bodo prizadevanja predsednika ZDA Obame obrodila sadove v izraelsko palestinskih pogajanjih. Za EU in ZDA je pomembno, da tesno sodelujeta. Do tega še ni prišlo, vendar - kot vedno pri tem vprašanju - moramo biti potrpežljivi in vztrajni. EU mora biti dosledna in odločno zagovarjati svoje sporočilo v zvezi z Vzhodnim Jeruzalemom, mejami, naselbinami in varnostjo. Zelo zadovoljna sem z visoko stopnjo soglasja v Parlamentu, tudi glede naših sklepov, ki so jasni in dosledni. Še dolgo bodo predstavljali osnovo za delo EU. Zato bo pomembno, da vse institucije tesno sodelujejo.
EU v regiji še naprej izvaja svojo evropsko varnostno in obrambno politično misijo, koordinacijski urad EU za podporo palestinski policiji pa je v zadnjem letu znatno prispeval k izboljšanju socialnih in gospodarskih pogojev za Palestince na Zahodnem bregu. EU prav tako podpira priprave na oblikovanje neodvisne Palestinske države. Treba bo opraviti še veliko dela in vsekakor podpiramo program, ki so ga pripravile palestinske oblasti: Palestina: Konec zasedbe, ustanovitev države.
Da bi bilo mogoče končati ta konflikt, je treba med stranema doseči soglasje s pogajanji. To mora vključevati vsa vprašanja. Ne moremo sprejeti rešitve, temelječe na enostranskih ukrepih, ki potem postanejo ugotovljeno dejstvo. Rešitev mora biti celovita. Vključevati mora libanonsko in sirijsko pot, prav tako pa mora biti del regionalne strategije, ki bo pripomogla h končanju arabsko-izraelskega konflikta. Tega še nismo dosegli, kljub temu pa je EU naredila velik korak naprej. Vse institucije se strinjajo, da je to potrebno in veselim se nadaljnjega sodelovanja pri tej zadevi.
Catherine Ashton
kandidatka za podpredsednico Komisije. - Gospod predsednik, zdi se mi, da se bo vprašanje glede tega kje sedim, vedno znova pojavljalo. Tu sedim zaradi tega, ker je Svet tam čez. Lahko grem sedeti tudi tja, ali pa mi postavite sedež, ki je od obeh strani enako oddaljen in verjemite mi, da bom v težavah ne glede na to, kje sedim. Mi je pa v veselje, da sedim s Cecilio in veselim se najinega prihodnjega sodelovanja.
Glede razprave, ki je pravkar potekala, me najbolj preseneča to, da na splošno - gospod Atkins, vi ste izjema in pozorno sem vam prisluhnila - obstaja prepričanje, da si prizadevamo za rešitev z dvema državama. Vsi poslanci strastno izražajo svoje mnenje, še posebej, če lahko povem, gospod De Rossa in tisti poslanci, ki so se nedavno vrnili in ki so se na lastne oči prepričali o groznih razmerah, ki tam vladajo.
Sklepi Sveta so pomembni ravno zaradi tega, ker so zelo jasni. Resnično mi kažejo pot, po kateri moramo iti. Prav tako pa je očitno - pri tem se zahvaljujem predsedstvu za delo, ki ga je opravilo - razočaranje v Parlamentu, da se stvari ne premikajo, razočaranje, ki izhaja iz stališč, ki se včasih precej razlikujejo, kljub temu pa jim je skupna želja po rešitvi. Pomembne so malenkosti. Stališča, ki jih imate glede razlik, kot tud podobnosti, so zame zelo pomembne pri vodenju teh razprav in pogajanj v prihodnosti.
Nobenega dvoma ni, da moramo storiti dve stvari. Ena so precej politična vprašanja, ki ste jih upravičeno izpostavili. Kakšni bodo naši odnosi? Sem na začetku tega procesa in ta razprava je zame zelo pomembna, saj lahko prisluhnem predstavljenim stališčem. Pri tem sem spoznala, da mora četverica dokazati, da je vredna denarja, da je dejansko mogoče ponovno oživiti njeno dejavnost. Z osebjem v Jeruzalemu sem se že pogovarjala po video zvezi, govorila sem z gospodom Blairom o njegovem delu, o istih zadevah pa sem se prav tako že pogovarjala z državno sekretarko Clintonovo. Zelo pomembno je, če bo delovalo, da je beseda "ponovna oživitev" popolnoma prava.
Drugič, v regiji obstajajo vprašanja, ki jih je izpostavilo predsedstvo glede mejnih vprašanj drugih držav, s katerimi moramo sodelovati. Najpomembnejše vprašanje danes je: kaj bo lahko EU storila sama?
V mislih se mi poraja beseda praktičnost. Številni kolegi so zastavili posebna vprašanja, pa naj gre za vprašanje, kaj Združeno kraljestvo počne v zvezi z označevanjem, ali za vprašanje pridružitvenega sporazuma in ali obstaja poročilo - poročilo vodij misije - in priporočila, ki jih še nisem obravnavala. Vsa ta vprašanja moramo pozorno preučiti, prav tako pa moramo pokazati praktično podporo, ki se izvaja na kraju samem.
Govorila sem o 1200 učilnicah, ki so bile potrebne in opisala sem naše delo na področju zdravstva. Zelo smo predani načrtu za vzpostavitev države predsednika vlade Fayyada in krepitvi institucij, predvsem z vidika pravne države. Na terenu moramo praktično ukrepati in si prizadevati, da bi našli načine, s katerimi bi lahko izboljšali razmere za ljudi, ki morajo tam vsak dan živeti in ki se obračajo k nam za pomoč, ki jo potrebujejo.
To je najpomembnejša in najbolj praktična stvar, ki jo moram najprej izvesti. Delo, ki ga nameravam opraviti, bi opisala tako: na voljo nam je potencial da politično in gospodarsko ukrepamo. Ti dve stvari želim združiti, da bi bilo mogoče najti način, s katerim lahko to, kar počnemo, še okrepimo, podpremo delo, ki poteka, zagotovimo večjo učinkovitost četverice, združimo tisto, kar je na nek način predstavljajo vzporedno delo Sveta in Komisije in to spojimo v eno, s tem pa bomo lahko zagotovili, da bo vse, kar delamo na terenu prispevalo k spremembi.
Na koncu se morata srečati obe stran, sprejeti odločitev in poiskati mir. Vendar pa moramo do konca te poti odigrati pomembno vlogo in odločena sem, da bomo v vašem imenu ter v imenu Komisije in Sveta svojo vlogo tudi do konca odigrali.
Predsednik
Razprava je zaključena.
Pisne izjave (člen 149)
Dominique Baudis  
Na zadnjem Svetu zunanjih ministrov je Svet Evropske unije najavil, da v bližnji prihodnosti želi ustanovitev Palestinske država znotraj meja iz leta 1967 in Vzhodnim Jeruzalemom, kot glavnim mestom. Evropa tako izpostavlja pogoje možne rešitve konflikta na Bližnjem vzhodu, ki je sprejemljiva za oba strani. Rešitev, ki jo je predlagal Svet, je poštena. Izrael in Palestina jo lahko uporabita kot podlago, na kateri lahko izmenjata zemljo za mir. Evropska unija mora odigrati pomembno vlogo. Podpre lahko notranjo palestinsko spravo, brez katere ne bo palestinskega sogovornika pri pogajanjih z Izraelom. Spodbudi lahko obnovo izraelsko palestinskega dialoga v okviru Unije za Sredozemlje.
Daciana Octavia Sârbu  
v pisni obliki. - Pozdravljam nedavne sklepe Sveta v zvezi s to zadevo, predvsem v zvezi z vprašanjem Vzhodnega Jeruzalema. Svet je jasno izpostavil stališče glede številnih ključnih vprašanj, vključno z mejami iz leta 1967, izraelskimi naselbinami, dostopom do Gaze in podporo rešitvi dveh držav, v kateri bi Jeruzalem bil glavno mesto obeh. Ta vprašanja še naprej ostajajo ključnega pomena, Svetu pa jih je uspelo obravnavati v svojih sklepih. Svet je visoki predstavnici EU dal seznam konkretnih ciljev in jasno smer, v katero naj bi pogajanja tekla. Upam, da bo ta jasnost in enotnost držav članic pripeljala do učinkovitejšega sodelovanja EU pri pogajanjih in do večje sposobnosti za sodelovanje z drugimi ključnimi akterji v mirovnem procesu.
