Spørgetid (spørgsmål til Kommissionen)
Formanden. - Næste punkt på dagsordenen er spørgetiden
Jeg er ked af det på de parlamentsmedlemmers vegne, som ventede på, at spørgetiden skulle begynde. Der er ingen tvivl om, at vi er nødt til at se på, hvorfor vi starter så sent i dag.
Marian Harkin
(EN) Fru formand! Jeg har en bemærkning til forretningsordenen. Ifølge Parlamentets side for mundtlige forespørgsler var min forespørgsel nr. 3 på listen. Forespørgslen var udarbejdet med henblik på besvarelse af kommissær Mandelson, da overskriften var "WTO-forhandlinger", og da hr. Mandelson fører disse forhandlinger på vores vegne. Jeg kan imidlertid konstatere, at min forespørgsel er placeret i afsnit 3, hvilket betyder at den ikke vil blive besvaret mundtligt af kommissær Mandelson. Jeg vil gerne vide, om han nægter at være ansvarlig for sin rolle i WTO-forhandlingerne over for Parlamentet.
Hvad er meningen med at rette en forespørgsel til en kommissær, der er til stede den pågældende dag, hvis kommissæren nægter at svare på forespørgslen?
Formanden
Det er Kommissionen, der afgør hvem der skal svare på forespørgslerne.
Marian Harkin
(EN) Fru formand! Det er netop det, der er problemet, idet forespørgslen om WTO-forhandlingerne helt tydeligt var henvendt til kommissær Mandelson. Han er den ansvarlige kommissær, som fører de pågældende forhandlinger, han er til stede i dag, og han vil ikke svare på forespørgslen.
Formanden
Fru Harkin, your point is noted and we will do what we can.
Vi behandler en række spørgsmål til Kommissionen.
Del 1
Om: De negative virkninger af den internationale kreditkrise i handelssektoren
Den nuværende internationale kreditkrise, der har skabt en afmatning i den amerikanske økonomi, forsinker væksten verden over. Virkningerne for den europæiske økonomi og handel er betragtelige. De græske virksomheder mærker ligesom andre virksomheder allerede et betydeligt pres som følge af den voksende import fra lande uden for EU, hvis billigere produkter vinder stadig mere frem på markedet. Samtidig forventes der at ske et fald i den europæiske eksport i løbet af året.
Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at træffe for effektivt at hjælpe de europæiske virksomheder ud af denne krise og gøre dem mere konkurrencedygtige i verdenshandelen? Hvilke handelsbrancher og hvilke europæiske produkter mener Kommissionen er de mest sårbare og derfor først og fremmest bør støttes, og hvordan skal dette ske?
Joaquín Almunia
medlem af Kommissionen. - (ES) Fru formand! Som svar på hr. Arnaoutakis' spørgsmål vil jeg begynde med at sige, at verdensøkonomien er ved at gå ned i fart, den nedkøles, hvis vi skal udtrykke det klimatologisk.
Den finansielle uro fortsætter. USA's økonomi er i gang med en voldsom opbremsning - nogle mener, at den er på randen af recession - priserne på råvarer stiger, ikke kun på olie, men også andre råvarer, og det har alt sammen en negativ indvirkning på væksten, selv om væksten i verdensøkonomien stadig er betydelig.
Den europæiske økonomi klarer disse vanskeligheder forholdsvis godt. I vores nylige prognoser, der blev fremlagt den 21. februar, taler vi om en vækst for EU i år på 2 %, 1,8 % for euroområdet. Der er således tale om en påvirkning af den europæiske økonomi, men vi skal ikke overdrive omfanget heraf.
Med hensyn til udenrigshandelen viser de sidste tal, der er offentliggjort af Eurostat, at den første prognose for 2007 taler om et handelsunderskud i de 27 EU-lande på 185 milliarder euro. Det er et anseeligt handelsunderskud, men det er under alle omstændigheder mindre end i mange af de øvrige zoner af industrialiserede lande - og euroområdet har en handelsoverskud på 28,3 milliarder euro.
I den globale økonomi, der er kendetegnet af store ubalancer, er der således generelt balance i vores udenrigssektor. Og ikke kun vores udenrigssektor, men også vores offentlige regnskaber er grundlæggende i balance.
For det tredje er den bedste måde at håndtere den verdensøkonomiske krise på at fastholde de strukturelle reformer og makroøkonomiske politikker, der har gjort det mulige for os at få vores nationale økonomier tilbage på sporet, at forbedre vores økonomiers stabilitet, at forbedre vores evne til vækst og tackle den finansielle uro på basis af nogle bedre betingelser end ved tidligere lejligheder.
For det fjerde er der konkrete problemer, vi skal tage hånd om som følge af denne uro. Vi har talt om dem under den forrige forhandling, så jeg vil ikke gentage dem. Jeg vil dog minde medlemmet og Parlamentet om køreplanerne, der blev vedtaget af Økofin-Rådet i oktober, og som fastsætter, hvordan vi skal handle i forbindelse med denne finansielle uro.
For det femte skal jeg også minde medlemmet og Parlamentet om, at vi i oktober 2006 vedtog en strategi om EU's eksterne økonomiske aktioner, Global Europe-programmet, hvori der fastsættes en ny europæisk handelspolitik for at forbedre vores konkurrenceevne over for udlandet med strategier om adgang til markederne, beskyttelse af de intellektuelle rettigheder, åbenhed omkring de offentlige indkøb i udlandet, handelsforsvarsinstrumenter, en politik, der ikke kun handler om multilaterale aftaler inden for rammerne af WTO, men også en ny generation af bilaterale handelsaftaler, der supplerer vores indsats for at komme videre med den multilaterale forhandling i forbindelse med Doha-runden.
Som afslutning på dette spørgsmål vil jeg gerne minde om, at kendsgerningerne viser, især for de europæiske økonomier, at integrationen af markederne, globaliseringen og handelsliberaliseringen er gavnlige for vores økonomier og giver mange flere fordele end ulemper eller vanskeligheder. Globaliseringen, og i den europæiske kontekst, det fælles marked, er vigtige redskaber til at forbedre vores konkurrenceevne, og protektionisme er ikke løsningen, hvilket vi europæere ved bedre end nogen anden i verden.
Stavros Arnaoutakis
(EL) Fru formand, hr. kommissær! Jeg vil gerne spørge Dem, om der findes nogen vurdering fra Kommissionens side af, hvorvidt denne internationale kreditkrise vil påvirke sektorer som turisme og søfart, der specielt for Grækenlands vedkommende udgør 21 % af BNP, og hvilke foranstaltninger den agter at træffe.
Joaquín Almunia
medlem af Kommissionen. - (ES) Fru formand! Nej, jeg kan ikke komme med så nøjagtige eller detaljerede beregninger, som De beder mig om, hr. Arnaoutakis. Det er meget muligt, at de græske myndigheder har foretaget disse skøn. Vi har i vores ajourførte prognoser fra februar vurderet indvirkningen af den finansielle uro og det i økonomisk henseende udfordrende internationale klima på de europæiske økonomier, og vi har vurderet, at væksten bliver noget mindre, fem decimaler lavere vækst i EU, fire decimaler lavere vækst i euroområdet i forhold til de prognoser, vi forelagde i november 2007. Og inflationen stiger et halvt point, først og fremmest som følge af den voldsomme stigning i oliepriserne, råvarerne og i særdeleshed fødevareråvarerne.
Hidtil har indvirkningen på eksporten været meget begrænset, for ikke at sige ikke eksisterende, men som vi har sagt ved gentagne lejligheder, har vi, især i de seneste dage, hvor der har været en stor volatilitet på markederne, haft en fornemmelse af, at udviklingen, volatiliteten i valutakurserne, som berører os europæere, har nået et niveau, som bekymrer os meget, og vi skal minde alle den globale økonomis øvrige aktører om, at denne store volatilitet på markederne ikke er ønskelig, fordi den har negative følger for os alle med hensyn til væksten og den økonomiske aktivitet.
DanutBudreikait
- (LT) Fru formand! Erhvervsvirksomheder påvirkes ikke blot af internationale kriser, men også - som det netop er understreget - af valutakurser. Et land med en stærk valuta kan kæmpe for sin konkurrencemæssige stilling på de internationale markeder. I øjeblikket er euroen så stærk, at virksomhederne er begyndt at klage over, at det ikke længere kan betale sig at eksportere.
Kan der træffes foranstaltninger til afhjælpning af dette problem? Sommetider forsøger landene at devaluere deres valuta for at tjene på salg i udlandet.
Joaquín Almunia
medlem af Kommissionen. - (ES) Fru formand! Som bekendt er valutamarkederne i langt de fleste lande, og især i de mest avancerede industrialiserede økonomier, styret af fleksible valutakurser, fru Budreikaitė. Det er loven om udbud og efterspørgsel, der til enhver tid fastsætter valutakurserne.
Det ville være ønskeligt, om alle aktørerne, alle verdensøkonomiens aktører, og især på valutamarkederne, henholdt sig til de retningslinjer, vi har aftalt inden for rammerne af G7, Den Internationale Valutafond og de multilaterale konsultationer, der fandt sted for et år siden med det formål at tackle de globale ubalancer i økonomien. En af konklusionerne på disse multilaterale konsultationer drejede sig om behovet for at give valutamarkederne frihed til at afspejle den enkelte økonomis fundament, og det er den bedste måde at sikre, at valutakurserne ikke kollektivt skader aktørerne, deltagerne på de internationale markeder.
For så vidt angår euroområdet, hvis vi ser på de tal, som Eurostat har offentliggjort for 2007 - de første tal fra Eurostat for 2007, der blev offentliggjort den 15. februar - voksede eksporten sidste år fra landene i euroområdet - på det tidspunkt 13 lande - med 8 %, mens importen voksede med 6 %. Men det er også korrekt, at udviklingen i valutakurserne bekymrer os, og vi er især bekymrede over udviklingen i de sidste par uger.
Det blev sagt af såvel Eurogruppens formand, formanden for Den Europæiske Centralbank og af undertegnede selv som kommissær for økonomiske anliggender efter det seneste møde i Eurogruppen i sidste uge.
Vi noterer os på den ene side de nordamerikanske myndigheders velvilje, idet de bliver ved med at gentage offentligt, at de er interesserede i at bevare en stærk valuta. Vi bemærker os ligeledes hensigtserklæringerne fra myndighederne i lande som Kina og andre asiatiske vækstøkonomier, som siger, at de er bevidste om behovet for at blive med ved at gøre forvaltningen af disse valutakurser endnu mere fleksibel.
Formanden
Selv om vi henvender os til kommissær Figeľ i forbindelse med næste spørgsmål, ønsker jeg at benytte lejligheden til at vende tilbage til fru Harkins tidligere bemærkning til forretningsordenen. Med hensyn til de spørgsmål, der er rejst, ønsker jeg at understrege, at spørgetiden vedrører spørgsmål til Kommissionen og ikke en bestemt kommissær.
Kommissionen har undersøgt sagen og konsulteret Generaldirektoratet for Handel og Generaldirektoratet for Landbrug, og efter deres opfattelse hører Deres forespørgsel under kommissær Fischer Boels kompetenceområde. Jeg kan ikke gå ind i en diskussion om emnet, men jeg kan videregive oplysningerne, så De er klar over begrundelserne.
Om: Lovlig download af sange fra internettet
Den 28. januar 2008 blev der underskrevet en aftale mellem de tre største pladeselskaber (EMI, Universal Music og Warner Music) om at sætte 25 millioner sange på Qtrax' webside, hvorfra brugerne gratis kan "downloade" dem. Under denne proces er brugerne tvunget til at se på de reklamer, der udsendes på siden. Denne webside er til rådighed for indbyggerne i Europa og USA, og det formodes, at dens ophavsmænd snart vil have tjent deres investeringer hjem igen.
Under henvisning til, at der i EU ikke findes nogen retsramme for onlinemusiktjenester, eftersom Kommissionen ifølge sin nyligt udsendte henstilling ikke agter at foreslå en bindende retsramme, og eftersom denne aftale blev indgået hovedsagelig for at beskytte rettigheder og fortjenester for de pladeselskaber, der rammes af de ulovlige download-aktiviteter, bedes Kommissionen besvare følgende: Hvordan beskyttes kunstnernes rettigheder inden for denne ramme?
Under henvisning til, at denne webside henvender sig til borgerne i Europa, mener Kommissionen så, at konkurrencen på området for musiktjenester vil lide skade, hvis denne aftale kun omfatter tre pladeselskaber, der gratis vil stille deres sange til rådighed på internettet og nyde godt af indtægterne fra reklamerne på den pågældende webside?
Ján Figeľ
Fru formand! Jeg er sikker på, at hr. Mavrommatis husker, at Qtrax for nylig offentliggjorde en ny aftale med flere store pladeselskaber om at oprette den første gratis og lovlige reklamebaserede peer to peer-tjeneste med store musikselskaber på Qtrax' webside. Qtrax bekendtgjorde aftalen på MIDEM's konference i Cannes i januar.
Det forholder sig dog tilsyneladende sådan, at der ikke er indgået en aftale, som giver mulighed for at downloade gratis fra selskabernes musikkataloger. De fire store selskaber har faktisk som reaktion på meddelelsen fra Qtrax offentligt erklæret, at der endnu ikke er indgået en aftale, selv om der er forhandlinger i gang. På dette tidspunkt er der stadig usikkerhed om, hvor mange aftaler Qtrax vil indgå med store musikselskaber, samt indholdet og anvendelsesområdet for de pågældende aftaler.
Det er derfor for tidligt at vurdere konsekvenserne for konkurrencen inden for industrien for onlinemusik. Der er dog ingen tvivl om, at det ikke blot er musikselskaberne, der skal give tilladelse til en sådan tjeneste, men også ophavsmændene til teksten og musikken, som også skal indgå i aftalen.
Manolis Mavrommatis
(EL) Fru formand, hr. kommissær! Som jeg nævner i mit spørgsmål, er der tre virksomheder, der tjener på dette. Derfor spørger jeg igen: Vil andre virksomheder, som ikke er beskyttet, blive nødt til at lukke, hvorved tusindvis af kunstneres rettigheder forbliver ubeskyttede i en tid, hvor online musiktjenester vinder mere og mere indpas? Eller skal jeg tro på hr. McCreevy, når han siger, at Europa-Parlamentet vil få forelagt et sådant direktiv i 2010?
Ján Figeľ
Fru formand! For det første ønsker jeg endnu en gang at forsikre om, at EU's og Kommissionens konkurrencepolitik er en proces, der overvåges løbende. Vi undersøger og afprøver og handler eller reagerer, når det er nødvendigt.
For det andet er tilpasningen af vigtige regler eller rammer for onlineindhold eller tværnationale regler for ydelse af tjenester, herunder nu for ophavsret eller betingelser for beskyttelse, en del af den gradvise proces. Nogle af reglerne vil formentlig blive vedtaget i år. Nogle af forslagene har været fremme siden efteråret sidste år. Så det er efter min opfattelse en vigtig proces, hvor vi samarbejder, hvor der tages højde for en kulturel sammenhæng eller betydning, og hvor den kulturelle mangfoldighed beskyttes og fremmes.
Vi har ikke til hensigt at rådgive om, hvad forskellige selskaber skal gøre vedrørende andre selskabers adfærd, men det er vigtigt at bevare og fremme gennemsigtighed og optimale betingelser for kreativitet samt udbredelse af kultur. Det er efter min opfattelse en fælles sag og en fælles opgave. Jeg er sikker på, at Kultur- og Uddannelsesudvalget, som De er formand for, hr. Mavrommatis, er enigt.
Josu Ortuondo Larrea
(ES) Fru formand! Jeg formoder, at De, hr. kommissær, ved, at der i nogle stater findes en metode til at betale ophavsrettigheder, der består i at etablere en afgift, som alle dem, der køber optage- og afspilleudstyr, cd'er eller dvd'er skal betale. Jeg vil gerne høre, om De mener, at denne metode er acceptabel, når der er rigtig mange mennesker, der kører disse apparater og dvd'er og ikke bruger dem til hverken at downloade musik eller reproducere noget, der berører ophavsrettighederne. Jeg synes, at det er en metode, der netop straffer de ærlige borgere. Jeg vil gerne høre, hvad De mener om dette.
Ján Figeľ
Fru formand! Det er korrekt, at afgifterne for ophavsret i nogle lande er meget høje eller afviger markant fra afgifterne i andre lande, hr. Ortuondo Larrea.
Det er et af de spørgsmål, som vi skal behandle. Vi behandlede spørgsmålet sidste år, og jeg er sikker på, at Kommissionen vil vende tilbage til det. Min kollega, kommissær Charlie McCreevy, er ansvarlig for dette område, og det hænger efter min opfattelse sammen med andre områder, hvor spørgsmål om ophavsret og betingelser for beskyttelse og ophavsret indgår eller rejses.
Jeg er således bekendt med spørgsmålet, men jeg takker for budskabet, som også er fremført af andre lande og industrier. Jeg er sikker på, at spørgsmålet vil blive taget op til behandling i den nærmeste fremtid.
Om: Kulstofafgifter på import?
Den 23. januar 2008 fremlagde Kommissionen en vidtrækkende pakke af forslag, hvormed EU indgår ambitiøse forpligtelser med henblik på bekæmpelse af klimaændringer og fremme af vedvarende energi frem til 2020 og derefter.
Et centralt element i denne strategi er en styrkelse og udvidelse af emissionshandelssystemet (EU ETS), der er EU's centrale redskab til gennemførelse af en omkostningseffektiv nedskæring af emissionerne. Emissioner fra sektorer omfattet af systemet vil blive reduceret med 21 % inden 2020 sammenlignet med niveauerne i 2005. Der vil blive fastsat et enkelt loft for ETS-emissioner i hele EU, og den frie tildeling af emissionstilladelser vil gradvist blive erstattet af bortauktionering af tilladelser i 2020.
Under enhver international aftale, der sikrer, at konkurrenter i andre dele af verden bærer en tilsvarende omkostningsbyrde, kan risikoen for kulstofudslip meget vel være uanseelig. Der findes imidlertid endnu ikke en sådan aftale.
Kommissionen bedes i lyset af ovenstående redegøre for, hvorfor EU ETS ikke omfatter kulstofafgifter på import til EU.
Dernæst bedes Kommissionen redegøre for, hvor stor en støtte der i kommissærkollegiet er til spørgsmålet om kulstofafgifter på varer fra lande, der ikke har nogen lovgivning om nedbringelse af CO2-emissionerne.
Har WTO en holdning hertil?
Stavros Dimas
medlem af Kommissionen. - (EL) Fru formand! Kommissionen prioriterer indgåelsen af en ambitiøs international aftale om klimaændringer, der dækker perioden efter 2012, meget højt. Balikonferencen var et vigtigt skridt i indsatsen for at bekæmpe klimaændringerne på et globalt grundlag. Alle medlemmerne af FN's rammekonvention om klimaændringer, herunder USA, Kina og Indien, er blevet enige om at indlede officielle forhandlinger.
Det, der nu er brug for - og dette er EU's og Kommissionens grundlæggende prioritet - er, at der indgås en aftale om en fremtidig international klimalovramme inden udgangen af 2009. Rammen bør være almindeligt gældende, sikre alles bindende deltagelse og være effektiv. For at vi kan opnå det ønskede resultat, som sagt en international aftale, er det meget vigtigt, at EU fortsat spiller en fremtrædende rolle, som det også var tilfældet, med stor succes, i tidsrummet op til og naturligvis under Balikonferencen.
Den forslagspakke om klimaet og vedvarende energikilder, som Kommissionen fremlagde den 23. januar, har netop denne betydning, nemlig at EU skal bevare sin fremtrædende rolle og vise sin klare vilje til at gøre fremskridt.
EU's ordning med handel med emissionsrettigheder er det grundlæggende redskab, hvormed vi kan lede investeringerne i retning af renere teknologier. Handelen med emissionsrettigheder sikrer de mål, som EU har sat vedrørende drivhusgasser, med færrest mulige omkostninger.
I EU's forslag om ændring af direktivet om handelsordningen er auktioner den vigtigste metode til fordeling af rettighederne. Dels udgør auktioner et incitament til investeringer i teknologi med lave CO2-emissioner, dels forhindrer de uønskede konsekvenser af en uretfærdig fordeling og uberettigede fortjenester. Derfor foreslår Kommissionen, at elproducerende virksomheder fra starten af den tredje handelsperiode ikke længere kan få gratis rettigheder, og at den gratis uddeling i industrisektoren gradvis nedsættes for fuldstændig at afskaffes i 2020.
Visse energitunge sektorer eller brancher opererer på internationale markeder med stærk konkurrence og kan derfor ikke overvælte omkostningerne på forbrugerne uden at risikere at miste betydelige markedsandele. Hvis der ikke findes nogen international aftale, risikerer man, at de etablerer sig uden for Europa, med det resultat, at den globale drivhusgasemission øges (CO2-lægage). De sektorer, som denne risiko for CO2-lækage berører, bør defineres på en objektiv måde. Derfor foreslår Kommissionen, at der iværksættes en grundig undersøgelse af emnet og inden 2010 udarbejdes en liste over de sårbare sektorer eller brancher.
Frem til juni 2011 vil Kommissionen vurdere forholdene for de pågældende energitunge brancher på grundlag af resultatet af forhandlingerne om den internationale konvention om klimaændringer eller de sektoraftaler, der måtte være indgået. På grundlag af denne vurdering vil Kommissionen forelægge Europa-Parlamentet og Rådet en rapport i 2011 og stille forslag om supplerende foranstaltninger, i det omfang dette skønnes nødvendigt. En af disse foranstaltninger vil være gratis emissionsrettigheder til energitunge sektorer, op til 100 %. En anden foranstaltning, der indgår i Kommissionens forslag, er fastsættelse af en effektiv CO2-udlignings- eller modregningsmekanisme. Formålet er at bringe de industrivirksomheder i Fællesskabet, hvor der er en betydelig risiko for CO2-lækage, på lige fod med tredjelandes virksomheder. En sådan udligningsordning kunne også omfatte krav til importører i lighed med de krav, der gælder for anlæg i EU. Det kunne f.eks. være pligt til tilbagelevering af emissionsrettigheder.
Hvilken metode man end bliver enige om, og hvad man end vælger at gøre, bør det være i fuld overensstemmelse med principperne i FN's rammekonvention om klimaændringer, især princippet om fælles, men differentieret ansvar og kvalifikationer i de mindre udviklede landes særlige tilfælde. Det bør også være i overensstemmelse med Fællesskabets internationale forpligtelser, herunder Verdenshandelsorganisationens regler.
Til sidst vil jeg gøre opmærksom på, at forslaget om klima og energi er vedtaget kollektivt af hele Kommissionen og således har opbakning fra alle dens medlemmer.
Avril Doyle
(EN) Fru formand! Mange tak, hr. kommissær, for et meget detaljeret svar på mit spørgsmål, som jeg faktisk stillede, længe inden jeg som ordfører fik ansvaret for gennemgangen af situationen for EU's emissionshandelssystem.
Mit spørgsmål drejede sig helt specifikt om, hvor vi står, og hvor "vi" betyder kommissærkollegiet på dette trin, i forbindelse med en eventuel indførelse af kulstofafgifter eller emissionstilladelser for kulstof i det tilfælde, at vi ikke får indgået en international aftale. Jeg er helt enig i, at vi har brug for ensartede vilkår for EU's industri og tredjelandsproduktion på dette område.
Jeg ønsker blot at finde ud af, om indførelsen - og jeg er ikke protektionistisk, og jeg støtter fuldt ud den globaliserede verden af i dag - af en eventuel kulstofafgift stadig er en mulighed, og det bør det efter min opfattelse være. Jeg ønsker derfor at spørge om, hvad kommissærkollegiets holdning er til dette spørgsmål for at understrege alvoren i håndteringen af spørgsmålet om at nedbringe CO2-emissioner og debatten om klimaændringer generelt. Vi skal ikke være aggressive, men vi skal være determinerede.
Stavros Dimas
Fru formand! Jeg er helt enig, fru Doyle, og det er et meget ansvarligt synspunkt. Det glæder mig, at De skal være ordfører for dette meget væsentlige stykke lovgivning.
Vi har naturligvis drøftet alle aspekter. Jeg erindrer, at vi i Nairobi helt specifikt drøftede spørgsmålet. Vi drøftede det i mine tjenestegrene, diskuterede det med andre tjenestegrene og kommissærer, og vi traf som konklusion en fornuftig og afbalanceret beslutning om, at forslaget skal omfatte en bestemmelse om behandling af de problemer, som de energiintensive sektorer kan risikere i tilfælde af, at vi ikke får indgået en international aftale, eller at der i den internationale aftale ikke fastlægges kulstofbegrænsninger, som er lige så ambitiøse som EU-landenes, i de øvrige lande. Vi har besluttet, at vi inden udgangen af 2010 ved hjælp af objektive kriterier skal have identificeret de pågældende sektorer, og at vi i juni 2011 skal vurdere situationen i relation til, hvorvidt vi har en international aftale eller endog internationale sektoraftaler. Således håber og tror jeg helhjertet på, at vi får indgået en aftale inden udgangen af 2009, hvorved problemerne med klimaændringerne håndteres effektivt.
Hvis vi ikke får indgået en aftale, eller hvis aftalen ikke er tilstrækkelig ambitiøs, indeholder vores forslag bestemmelser, der giver os mulighed for at vurdere situationen og som følge deraf enten fastlægge emissionstilladelser på op til 100 % af tildelingerne for de energiintensive industrier eller omfatte importører i vores emissionshandelssystem og naturligvis forpligtelsen til at betale for lignende tilladelser, som lokale producenter vil benytte sig af, således at situationen afbalanceres - eller måske endda en kombination af disse foranstaltninger.
Vi ønsker derfor at forsikre vores industrier om, at vi vil undersøge problemstillingerne. Samtidig ønsker vi indtrængende at opfordre andre til at acceptere en international aftale. Vi opnår således med denne afbalancerede holdning alle de pågældende målsætninger, og jeg håber, at Parlamentet og Rådet vil stemme for og vedtage lovgivningen hurtigst muligt - i slutningen af året eller i starten af næste forår.
Lambert van Nistelrooij
(NL) Fru formand! Jeg er meget glad for Kommissionens og kommissærens holdning og den meget afbalancerede måde at gribe sagen an på. Alligevel er jeg meget bekymret over, at vi stadig eksporterer vores gamle teknologi, som ikke er effektiv og tilmed medfører udstødning, til udviklingslandene. Jeg vil spørge kommissæren, om vi, hvad det angår, kan føre en supplerende politik, som følger samme kurs. Kan vi på kort sigt forvente initiativer på dette område?
Marian Harkin
(EN) Fru formand! I eftermiddagens forhandling om den fælles landbrugspolitik drøftede vi import til EU, og vi opfordrede til hurtigst muligt at udarbejde en plan om at få behandlet europæiske ikkehandelsrelaterede spørgsmål i WTO-forhandlingerne.
Det siger sig selv, at spørgsmålet om klimaændringer skal ligge højt på vores liste over prioriteter, og kulstofafgifter på import til EU er helt klart meget vigtigt i denne sammenhæng.
Jeg ønsker derfor at spørge kommissæren - ligesom fru Doyle i sit oprindelige spørgsmål - om WTO har en holdning til dette spørgsmål, og i bekræftende fald, hvilken holdning?
Stavros Dimas
Fru formand! Jeg er helt enig i, at vi ikke skal eksportere teknologier, som kan forurene i udlandet. Vores første prioritering bør rent faktisk være den, at vi ikke skal tillade flytning af sektorer eller industrier uden for EU, ikke blot fordi vi så mister arbejdspladser og skaber beskæftigelsesproblemer, men også fordi vi ikke ønsker at blive ved med at udsende emissioner og forurene i lande, der ikke har de samme kulstofbegrænsninger som EU-landene.
Vi skal derfor være meget forsigtige, og vi skal være meget opmærksomme på ikke at tillade denne manøvre. Når vi over for udviklingslandene prædiker om, at den bedste måde, hvorpå de kan bekæmpe klimaændringerne, er gennem fremme af energieffektiviteten, skal vi være meget opmærksomme på, hvad vi selv eksporterer til disse lande.
Angående Verdenshandelsorganisationens holdning til kulstofafgifter, kender vi ikke WTO's holdning, da spørgsmålet ikke er rejst, men efter en undersøgelse foretaget inden for EU mener vi ikke, at der er noget problem, for det, som vi har forsøgt at opnå med inkluderingen af afgifterne - som ikke er helt det samme som grænseafgifter - i emissionshandelssystemet, som er lidt anderledes end grænseafgifter, er at afbalancere situationen. Vi favoriserer ikke vores egne industrier, de pålægges blot samme betingelser som lignende industrier og sektorer, der producerer i lande uden kulstofbegrænsninger.
I øvrigt har man i USA haft samme diskussion, idet der er samme bestemmelse i lovforslaget fra Liebermann-Warner om indførelse af et emissionshandelssystem i USA. Diskussionen har også fundet sted i USA, og regeringen mener, at det er i overensstemmelse med Verdenshandelsorganisationens regler.
Del II
Om: Interkulturel dialog i EU
Kommissionen har planlagt mange arrangementer i dette europæiske år for interkulturel dialog. Der bør lægges vægt på at inddrage unge i dette års arrangementer, så de kan drage fordel af den rige kulturelle mangfoldighed i EU.
Hvilke specifikke foranstaltninger agter Kommissionen at træffe for at inddrage unge i det europæiske år for interkulturel dialog?
Ján Figeľ
medlem af Kommissionen. - (SK) Mange tak, fru formand, og tak til hr. Burke for spørgsmålet.
Jeg ønsker at sige, at ambitionen for i år, der er det europæiske år for interkulturel dialog, er at fremme dialogen blandt kulturer som en proces, hvorigennem alle borgerne i EU kan styrke deres evne til at engagere sig yderligere og med større åbenhed i en dagligdag med et mangfoldigt kulturelt miljø. I det europæiske år for interkulturel dialog skal der fokuseres på bevidstgørelse, især blandt unge mennesker, og opnåelse af et aktivt europæisk medborgerskab, der er åbent over for verden med respekt for den kulturelle mangfoldighed, og som er baseret på fælles værdier. Ungdom og uddannelse er i denne sammenhæng to vigtige områder for dialog sammen med områder som migration, mindretal, flersprogethed og medier, religion, kunst og kultur.
EU samfinansierer syv flagskibsprojekter på paneuropæisk plan, som hovedsageligt er rettet imod unge mennesker og har til formål at fremme den kulturelle dialog blandt de unge gennem fælles kunstprojekter, historiefortælling, medieprojekter, mediekampagner, bykultur, kontakt med ugunstigt stillede områder eller samfund og indledning af dialoger om kunst, indvandrere, indvandring og lignende emner.
I år samfinansierer EU endvidere et projekt for eller i hver medlemsstat. Hovedvægten ligger igen på ungdommen og uddannelse. Vi er endvidere i løbende kontakt med gruppen, der leder Civilsamfundets Platform for Interkulturel Dialog, og som omfatter repræsentanter for Europæisk Ungdomsforum og EFIL, the European Federation for Intercultural Learning.
Som konklusion ønsker jeg at sige, at bevidstgørelseskampagnen om betydningen af dette år og kulturel dialog i sig selv omfatter en lang række aktiviteter rettet imod unge mennesker, baseret på forslag fra civilorganisationer og EU-initiativer. Alle relevante oplysninger fines naturligvis på internettet, på http://www.interculturaldialog2008EU" . Hele processen er i høj grad baseret på kommunikation til fremme af partnerskaber og fremhævelse af kvalitetsprojekter og -erfaringer. Jeg er overbevist om, at det vil styrke processen - kulturel dialog som proces frem for en enkeltstående begivenhed.
Colm Burke
(EN) Fru formand! Mange tak, hr. kommissær, for det meget detaljerede svar, og jeg bifalder udviklingen, som De henviste til. Jeg ved, at De, hr. kommissær, og Kommissionen arbejder hårdt på programmet.
Med hensyn til de 27 enkelte regeringer, hvilket program har De anmodet dem om at være involveret i for at supplere Kommissionens indsats? Med andre ord er det fint, at vi opretter syv flagskibsprojekter, men skal de enkelte regeringer så også fremlægge et flagskibsprojekt inden for deres egne lande?
Ján Figeľ
Fru formand! Jeg nævnte, at det er en fælles sag, en fælles opgave, og der er mange gode idéer og initiativer på europæisk og nationalt plan, samt mange på regionalt og kommunalt plan. Det glæder mig, at der er så stor interesse, også internationalt, for at skabe muligheder og udnytte disse muligheder for at fremme en interkulturel tilgang i stedet for de evindelige kommentarer og udtalelser om multikulturelle tilgange. Jeg tror, at vi har brug for denne fælles sag.
Jeg har ikke i sinde at fremlægge de enkelte projekter. Disse projekter er meget inspirerende - især på EU-plan - da de er udvalgt ud af mange projekter på EU-plan, og projekterne er meget anderledes end projekter på medlemsstatsplan. Faktisk er der 28 regeringer, for i Belgien er der to befolkningsgrupper.
Vi tror på, at de medlemsstater, der involverer den unge generation, og som allerede er åbne over for fremtiden, er de bedste eksempler på imødekommelse af udfordringerne ved at leve i mangfoldighed og fremme forening. Projekter som f.eks. Diversidad, der ledes af Det Europæiske Musikbureau, er en kombination af meget populære aktiviteter: musik, musikforståelse, lytning til musik, læring via musik og dialog med bykulturer. Den Internationale Yehudi Menuhin-Fond, Ton monde est le mien, understreger, at vi har brug for andre for at forstå os selv. A Unique Brussels er et netværk bestående af EU-kulturinstitutter, Alter Ego, et bidrag til interkulturel dialog, tværkulturel forståelse og europæisk medborgerskab, oprettet af unge gennem fælles kunstprojekter, der kan hjælpe dem med at række videre end deres almindelige sociale cirkler.
Stranger er et projekt oprettet af Den Europæiske Kulturfond. Projektet er rettet imod unge mennesker, der udtrykker deres synspunkter og skaber en platform, hvorpå de kan føre deres erfaringer ud i en bredere europæisk sammenhæng.
Sidst, men ikke mindst, er det efter min opfattelse meget væsentligt, at Parlamentet er involveret så meget som muligt, enten gennem de enkelte parlamentsmedlemmer eller sammen. Der er mange muligheder - begivenheder i Bruxelles, f.eks. - for at kæde forskellige emner sammen med interkulturel dialog. Vi vil som kommission invitere Kultur- og Uddannelsesudvalget som organ (det omfatter også de enkelte medlemmer) til alle begivenheder, som vi deltager i eller er medarrangører for. Vi vil f.eks. afholde en europæisk ungdomsuge i november, og udvalget bør være der. Nogle af begivenhederne bør organiseres inden for Parlamentets lokaliteter i Bruxelles med deltagelse af parlamentsmedlemmer og naturligvis unge mennesker fra alle lande, også lande uden for EU.
Der er mange muligheder for at have indflydelse og især for at vise engagement. Tiltaget bør efter min opfattelse ikke blot være begrænset til et enkelt år. Der skal være et langsigtet mål og en proces, hvor vi kan lære, deltage og opnå resultater med henblik på at sikre et bedre århundrede end det 20. århundrede, hvor der var mange splittelser, konflikter og ideologier, som krænkede den menneskelige værdighed. Jeg mener derfor, at der er stort behov for Deres involvering.
Avril Doyle
(EN) Fru formand! I forbindelse med den interkulturelle dialog og involveringen af unge mennesker spekulerer jeg på, om Kommissionen har kendskab til den fremragende indsats, der ydes i Nordirland på dette område - i den nordlige del mellem to forskellige samfund, der har haft konflikter med hinanden i meget lang tid - og på tværnationalt plan. Man har efter min opfattelse opnået specifikke erfaringer, som vi kan drage fordel af, og jeg ønsker at spørge Kommissionen, om den har undersøgt sagen, og hvis ikke, om Kommissionen venligst vil gøre det.
Marian Harkin
(EN) Fru formand! Jeg vil fatte mig i korthed. Jeg ønsker blot at spørge kommissæren, om der er foreslået nogen foranstaltninger i forbindelse med frivilligt arbejde.
Det må være en optimal mulighed for mennesker med forskellige baggrunde for at samarbejde frivilligt, især med fokus på f.eks. frivilligt arbejde blandt unge mennesker, med programmer, der oprettes for at sikre, at de personer, som ikke normalt påtager sig frivilligt arbejde, involveres - frivilligt arbejde involverer ofte den hvide mellemklassebefolkning - og på et område, hvor alle generationer kan være med. Er der truffet foranstaltninger for at fremme den interkulturelle dialog i denne sammenhæng?
Ján Figeľ
Fru formand! Med hensyn til Nordirland ønsker jeg for det første at lykønske Irland med den nye situation, som jeg vil beskrive som meget positiv i forhold til at opnå et gradvist og troværdigt forlig og overholde fælles værdier. Jeg har endda planlagt selv at tage dertil, det vil formentlig være den bedste løsning. Jeg tror, at større involvering af Nordirlands studerende, lærere og professorer i EU-initiativer og -samarbejde inden for rammerne af Erasmus-programmet - vil bidrage til at samle det bredere europæiske samfund og befolkningen. Jeg planlægger derfor at besøge denne del af EU.
For det andet er spørgsmålet om frivilligt arbejde meget vigtigt, idet frivilligt arbejde er et udtryk for solidaritet, menneskelighed og samhørighed. På den anden side er det også en uformel uddannelse eller læringsproces. Vi har brug for frivilligt arbejde i forbindelse med beskæftigelse, nye kvalifikationer, ny viden og sociale evner samt til fremme af medborgerskab og de værdier, vi samles om. Vi gør mere end tidligere. Der er i relation til det nye program, Youth in Action, f.eks., afsat langt flere midler og lagt større vægt på den europæiske frivillige tjeneste. Denne tjeneste er nu åben for nationalt engagement. Vi har mere at gøre godt med, og jeg tror, at det vil medvirke til at løse problemerne.
I år ønsker vi at udvikle et initiativ om frivilligt arbejde, hvor der skabes bedre betingelser for og større anerkendelse af frivilligt arbejde. Det er naturligvis nødvendigt, at medlemsstaterne deltager, og det glæder mig, at især Frankrig er villig til at behandle frivilligt arbejde som et spørgsmål - frivilligt arbejde og unge mennesker. I morges mødtes jeg med ministeren, der er ansvarlig for politikken for sundhed, ungdom og sport, og vi fastlagde sammen nogle prioriteter. Dette er en af de tre prioriteter på ungdomsområdet under det franske formandskab, så vi vil nu tage et par skridt i den rigtige retning.
Formanden
Næste spørgsmål på dagsordenen var fra hr. Higgins. Jeg beklager at måtte sige, at jeg ikke kan acceptere spørgsmålet, da spørgeren ikke er til stede i dag. Jeg ved, at De ønsker at samarbejde. Desværre blev vi ikke orienteret derom inden, og ifølge forretningsordenen kan jeg derfor ikke acceptere spørgsmålet. Jeg beklager meget, at jeg ikke kan acceptere spørgsmålet, men jeg må prioritere de medlemmer, der er til stede i mødesalen.
Om: Tysk-tjekkisk-østrigsk kultursamarbejde
Hvilke projekter vedrørende grænseoverskridende trilateralt eller bilateralt kultursamarbejde mellem Den Tjekkiske Republik, Tyskland og Østrig har Kommissionen støttet i det forløbne år, og ser Kommissionen nogen muligheder for at støtte sådanne projekter i nævneværdigt omfang i 2008?
Ján Figeľ
medlem af Kommissionen. - (SK) Fru formand! Jeg ønsker at takke Bernd Posselt for spørgsmålet. Jeg ønsker endvidere at understrege, at kultur og økonomisk samarbejde på nationalt plan hører under medlemsstaternes ansvarsområde i henhold til subsidiaritetsprincippet, som vi respekterer og sætter stor pris på. EU's opgave er at støtte og supplere de aktiviteter, der gennemføres i medlemsstaterne, ikke at være ansvarlige for dem.
For det andet er det vigtigt at huske, at interkulturel dialog, transnational mobilitet for kulturelle aktører og værker og kulturelle og kunstneriske produkter fremmes med kulturprogrammet (2007-2013). Disse projekter skal involvere mindst tre kulturelle ledere i tre forskellige lande, og det besvarer delvist Bernd Posselts spørgsmål. Samarbejde mellem ledere fra Tjekkiet, Østrig og Tyskland kan derfor støttes, hvis disse partnere er valgt på grundlag af kvaliteten af de projekter, der er forelagt efter Kommissionens anmodning.
Hvad angår de specifikke projekter fra disse tre medlemsstater, der blev finansieret sidste år, ønsker jeg at understrege, at kulturprogrammet (2007-2013) kun har været i gang i lidt over et år. Vi skal vente lidt endnu for at finde ud af, hvilke projekter der er finansieret i dette korte tidsrum. Kort sagt foreligger resultaterne fra sidste års projekter endnu ikke. Men hvis vi ser på perioden 2000-2006, blev der i en årrække tildelt støtte til 116 samarbejdsprojekter og 39 samfinansierede projekter, som involverede enten bilateralt eller trilateralt samarbejde mellem Østrig, Tyskland og Tjekkiet. 28 af disse projekter blev finansieret gennem budgettet fra 2006. Og dette banede vejen for sidste års aktiviteter (2007).
Den samlede liste over alle godkendte og finansierede projekter findes på Kommissionens webside. Jeg tror, at jeg hermed har svaret på spørgsmålet.
Bernd Posselt
- (DE) Fru formand! Mange tak for Deres svar, hr. kommissær. De talte meget om arrangementer i Bruxelles. Det er imidlertid også meget vigtigt med arrangementer i regionerne, og derfor har jeg to korte tillægsspørgsmål.
For det første talte De netop også om bilaterale programmer. Giver det også mulighed for rent tysk-tjekkiske programmer, eller skal der være tre lande involveret? Det kunne ud over Østrig også være f.eks. Slovakiet eller Polen.
Andet tillægsspørgsmål: Kan det også lade sig gøre via euroregionerne?
Ján Figeľ
medlem af Kommissionen. - (SK) Fru formand! Som jeg nævnte tidligere, skal der under det nye kulturprogram være tre partnere fra tre lande involveret i kortvarige programmer på ét år. Der er behov for flere partnere til programmer, som kører over flere år. Anvendelsesområdet eller kvantiteten af disse aktiviteter er derfor på en måde tilpasset et udvidet EU.
Vi kan ikke med et lille budget supplere eller erstatte noget, der kræver mere støtte fra de nationale regeringer eller regionale myndigheder i store føderale stater. Angående min udtalelse om bilaterale forbindelser blev to ud af de tre lande, som blev nævnt i Bernd Posselts spørgsmål, i visse tilfælde parret med et andet land, men spørgsmålet om deltagelse blev således kun delvist besvaret.
Jeg ønsker at forsikre - ikke blot hr. Posselt, men også eventuelle partnere - om, at et samarbejde mellem f.eks. regioner eller euroregioner og mellem byer og kulturelle partnere er en mulighed, der kan tildeles støtte, ikke blot gennem kulturprogrammet (2007-2013), men også gennem programmet "Europa for borgerne" 2007-2013. I programmet fremmes involveringen af civilsamfundet, og retsgrundlaget er bl.a. artikel 151 i EF-traktaten, hvori medborgerskab defineres under hensyntagen til kulturelle aspekter eller med en kulturel dimension. I dag er der tusindvise eksempler på veletablerede partnerskaber mellem samarbejdende lokale myndigheder, ikkestatslige organisationer eller forskellige sammenslutninger, baseret på dialog mellem borgerne i cilvilsamfundet.
Derudover ønsker jeg at tilføje, at strukturfondene er en endnu større kilde til fremme af kulturelle aspekter og kulturarv generelt og samarbejde mellem landene med henblik på at sikre og styrke deres kulturarv. Jeg ønsker at appellere til ministrene eller partnerne om under drøftelser af kulturspørgsmål at huske, at Europa karakteriseres mere af kultur end af erhvervslivet eller geografi. Derfor vil investeringer i kultur bidrage til at styrke vores potentiale og vores europæiske identitet og gøre europæerne mere attraktive. Dette bør ske på lokalt plan, hvor borgerne har deres dagligdag. Det handler ikke blot om Bruxelles og andre storbyer, det handler om vores regioner, byer og landsbyer.
Justas Vincas Paleckis
- (LT) Fru formand! Jeg har et spørgsmål, hr. kommissær. Som De nævnte, er det medlemsstaterne, der skal gennemføre kulturpolitikken. Bruxelles er ikke i stand til at gøre noget ved det. Men især i de nye tiltrædelseslande har kunstnere og medlemsstater, der er involveret i kulturaktiviteter, følt sig svigtet i de sidste 10-15 år.
Hvad gør Kommissionen, eller hvad vil Kommissionen være villig til at gøre, for at udveksle erfaringer om, hvordan kunstnere kan modtage støtte i de nye tiltrædelseslande, og om nye idéer og projekter i denne sammenhæng? Kan De komme med eksempler?
Reinhard Rack
(DE) Fru formand! I forholdet mellem de tre lande Tjekkiet, Tyskland og Østrig findes der en mængde historiske byrder. Findes der specifikke programmer, eller har Kommissionen planer om at fokusere på dette, som f.eks. inddrager de fordrevnes organisationer, som netop i forbindelse med dette spørgsmål er meget vigtige for at opnå større fælles forståelse, i sådanne europæiske programmer?
Ján Figeľ
medlem af Kommissionen. - (SK) Fru formand! Mange tak for de yderligere spørgsmål, hr. Rack. De viser, at kultur, identitet og erindringer er væsentlige, ligesom det at se fremad og udvikle kulturen. Vi støtter disse aspekter. Jeg ønsker at gentage, at subsidiaritet handler om ansvar og ikke om at skabe et alibi for os, så vi kan sige, at vi ikke samarbejder, fordi spørgsmålet hører under medlemsstaternes kompetenceområde. Kommissionen gør alt, hvad den kan, for at skabe de bedste betingelser for kulturel dialog, udveksling og samarbejde, og jeg mener, at resultaterne af denne indsats taler for sig selv.
Jeg nævnte kulturprogrammet (2007-2013) tidligere. Lad os sammenligne tallene: Syv år før og syv år efter. Et meget vigtigt eksempel er imidlertid, at den europæiske dagsorden for kultur i en globaliseret verden blev drøftet og godkendt for første gang sidste år, ikke blot til glæde for Kommissionen, men også til glæde for EU generelt. Forslagene blev stillet i maj og godkendt af medlemsstaterne i november. Dernæst er det lykkedes os at nå til enighed om, at vi i forbindelse med kultur - en dagsorden for kultur - vil anvende en ny samarbejdsmetode, en metode til åben koordinering. Inden denne beslutning ville flertallet have betragtet det som usandsynligt, fordi vi ikke ville kunne nå til enighed om en aftale på grund af meget forskellige holdninger.
Det er dog indholdet af spørgsmålet, det drejer sig om. Det er vigtigt at sikre, at samarbejdet fokuserer på praktiske kulturelle behov i et bredere perspektiv, på de behov, som kultur- og kunstsektorerne har, ganske enkelt på behovet for at formidle og udbrede kultur. Rådet opnåede noget vigtigt på mødet i Lissabon i foråret. De kulturelle sektorer eller den såkaldte kulturindustri har for første gang været nævnt i Lissabonstrategien, i henhold til hvilken der skal ydes et væsentligt bidrag til økonomisk vækst og beskæftigelse. Det bidrager til at bekæmpe den klassiske dikotomi om, at kultur koster penge, hvorimod erhvervslivet tjener penge. Kultur går hånd i hånd med værdier, med de bredere dimensioner af bæredygtig økonomisk udvikling. Manglende kultur resulterer i erhvervsmæssige problemer samt politiske og andre problemer. Dermed mener jeg, at kultur skal opfattes som et vigtigt aspekt og fremmes på forskellige måder, således at der sker fremgang. Det glæder mig derfor også, at vi selv i Kommissionen opnår mere succes med den mere horisontale tilgang, også takket være sidste års beslutning.
Jeg ønsker ikke at trække mit svar ud. De nye medlemsstater bidrager gennem deres kultur, deres omfattende arv, deres friske erindringer om et opdelt Europa eller en fortid, der var langt mere dramatisk i anden halvdel af det 20. århundrede. På mange måder kan de imidlertid lære af de gamle medlemsstater, som f.eks. har langt mere dynamiske metoder til finansiering af kultur, udvikling af kulturel uddannelse og håndtering af mange spørgsmål, som også skal fremmes i de nye medlemsstater. Det er uacceptabelt, når man i politikker og regeringer ikke prioriterer spørgsmålet om kultur - med den begrundelse, at man naturligvis ville tildele midler til den kulturelle sektor, hvis der var midler til rådighed, men hvor det tydeligvis hverken er vigtigt eller en prioritet.
Dernæst ønsker jeg at kommentere Reinhard Racks udtalelse om fortidens byrder. Jeg nævnte tidligere meget kort spørgsmålet om erindring, som spiller en stor rolle i spørgsmål om identitet. Det, vi husker, lærer os at undgå at gentage tidligere tiders tragedier. I mit svar til Bernd Posselt henviste jeg til programmet "Europa for borgerne" 2007-2013. Med programmet kan EU i løbet af de næste syv år samfinansiere projekter, der har til formål at få os til at erindre perioderne med diktatur og ofrene for nazismen og stalinismen. Jeg mener, at det er en meget vigtig udfordring, da det minder os om, at alt det, vi har opnået - frihed, demokrati, et forenet Europa - ikke blot er sket af sig selv, og at der altid vil være en vis fristelse - større eller mindre - til at bevæge sig i retning af totalitet og forenkling i en eller anden form. Vi skal huske at udvikle værdier i hver generation. Teknologier og bygninger er lette at videreføre, men værdier skal indprentes i alle menneskers hjerter fra barndommen.
Jeg ønsker derfor at opfordre alle til at anvende disse instrumenter til kulturelt eller samfundsmæssigt samarbejde, at anvende dem til at styrke vores erindringer til gavn for vores hjerter og indstilling. Det er efter min opfattelse netop opgaven for de personer, der har overlevet sådanne perioder, som husker begivenhederne, og som kommer fra lande, der tidligere befandt sig i en form for gråzone eller bag jerntæppet. Under alle omstændigheder skal det nuværende EU gøre plads til erindring og udvikling af fællesskabet.
Formanden
I lyset af tidsbegrænsningerne er vi nødt til at gå videre til spørgsmålene henvendt til kommissær Mandelson. Spørgsmål 38-40 vil derfor blive besvaret skriftligt.
Jim Higgins
(EN) Fru formand! Forhandlingen om Lamfalussyprocessen blev forlænget med 30 minutter af spørgetiden. Derfor kunne jeg ikke være til stede. Jeg havde forstået, at spørgetiden startede kl. 18.00, at der ville være 30 minutter for den første kommissær, og at jeg derefter kunne stille et spørgsmål til den næste kommissær.
Parlamentets forretningsorden er helt vanvittig. Parlamentet skal forestille at være en modelorganisation. Den form for organisation og de procedurer, vi har, ville ikke blive accepteret i det mest uorganiserede landsbyråd eller byråd i EU. Det er helt vanvittigt.
Der bør ikke kunne rykkes rundt på spørgetiden, og der skal ikke forekomme overlapning. Det er diskrimination over for de medlemmer, der har udarbejdet spørgsmål i god tid, og der er ingen undskyldning for at gøre det.
Formanden
Jeg fremhævede i starten af spørgetiden, at vi var forsinkede, og at det var meget uheldigt. Jeg vil undersøge, hvorfor vi tilsyneladende havde så mange forhandlinger inden spørgetiden, som medførte forsinkelse. Jeg tager ansvaret for spørgetiden meget alvorligt.
Hvad angår Deres spørgsmål har jeg bemærket, at andre medlemmer i Parlamentet har ventet tålmodigt på besvarelse af deres spørgsmål og ikke har forladt mødesalen på grund af andre aftaler. Jeg ved, at vi alle har overfyldte kalendere og omfattende dagsordener, men jeg var nødt til at følge forretningsordenen og prioritere de medlemmer, der er til stede i mødesalen. Jeg beklager, men reglerne er meget klare og tydelige.
Om: Løsning på en strid mellem EU og USA i Verdenshandelsorganisationen om gmo'er
Den 11. januar 2008 udløb den frist, som EU havde til at efterkomme afgørelsen truffet af WTO's tvistbilæggelsesorgan om EU's foranstaltninger for godkendelse og frigivelse af genetisk modificerede organismer (gmo). Ifølge erklæringer fra den amerikanske regering er USA og EU enedes om midlertidigt at suspendere proceduren for iværksættelse af handelssanktioner for at give EU mulighed for at gøre væsentlige fremskridt i spørgsmålet om tilladelse af bioteknologiske produkter. USA har ligeledes udtrykt sin misbilligelse af den franske regerings hensigter om at aktivere sikkerhedsklausulen for at forbyde dyrkningen af genetisk modificeret majs, som flere andre EU-medlemsstater allerede har gjort det.
Hvilke forhandlingsmuligheder har Kommissionen for at opnå en "venskabelig" løsning på dette problem og undgå, at EU pålægges sanktioner og samtidig sikre, at EU får mulighed for at bibeholde en restriktiv reguleringsramme, hvad angår mgo'er?
Peter Mandelson
Fru formand! Afgørelsen af den strid, som det ærede medlem henviser til, ville blive fremskyndet, hvis EU demonstrerede over for klageren, at EU's retlige procedurer har fungeret tilfredsstillende og ført til godkendelser uden unødvendig forsinkelse, når der ikke har været fare for sundheden eller miljøet.
Der skal endvidere træffes en beslutning om de nationale beskyttelsesforanstaltninger i henhold til WTO-forhandlingerne, der ikke er truffet på videnskabeligt grundlag og derfor ikke er i overensstemmelse med WTO-reglerne.
I begge tilfælde skal Kommissionen regne med medlemsstaternes samarbejde. Vores forpligtelser er derfor helt tydelige, og vi skal leve op til vores ansvar.
USA har indvilget i ikke at iværksætte sanktioner. De respektive procedurer kan imidlertid genoptages efter en afgørelse fra et overensstemmelsespanel om, at EU ikke har gennemført afgørelsen fra WTO-panelet. Den effektive funktion af EU's retssystem om genetisk modificerede organismer er ikke blot af interesse for WTO-klagerne, men også for EU selv.
De fleste af vores nuværende kilder til dyrefoder er lande, som udvikler bioteknologiske produkter. Vores rettidige godkendelse af sikre gmo-produkter til anvendelse i foder er nødvendig for at beskytte konkurrenceevnen for kvægindustrien i EU. F.eks. oplever svinekødsindustrien voksende problemer med at købe foder til rimelige priser, hvorimod priserne for svinekød er faldende. Med andre ord stiger risikoen for ikke at opfylde det europæiske landbrugs behov, jo længere tid der går med at godkende produkterne.
Georgios Papastamkos
(EL) Fru formand, hr. kommissær! I tilfælde af handelskrig mellem EU og USA om genetisk modificerede organismer, hvilken størrelse sanktioner overvejer man, og hvordan vil de blive gennemført?
Peter Mandelson
Fru formand! Sanktionernes omfang vil blive afgjort af WTO's gennemførelsespanel. Men der kan blive iværksat betydelige handelssanktioner, som rent faktisk kan beløbe sig til mange millioner dollars. Disse sanktioner kan pålægges EU-produkter fra forskellige medlemsstater, ikke blot de medlemsstater, der har truffet nationale beskyttelsesforanstaltninger imod genmodificerede organismer.
De ansvarlige medlemsstater vil ikke blot udsætte deres egne producenter og eksportører for at blive pålagt sanktioner, men gennem disse foranstaltninger også eksportører i mange af de øvrige medlemsstater.
Jeg håber, at de pågældende medlemsstater vil overveje denne problemstilling og konsekvenserne, når de skal gennemgå de foranstaltninger, de har truffet.
Mairead McGuinness
(EN) Fru formand! Jeg ønsker at takke kommissæren for klarlæggelsen, da det er et meget vigtigt spørgsmål for industrien for dyrefoder. Men oplever han - som jeg gør - en stigende uvilje blandt forbrugerne til at acceptere realiteterne på EU's fodermarked? Kommissæren nævnte meget klogt spørgsmålet om konsekvenserne for konkurrenceevnen for EU's fjerkræ- og svinekødssektorer. Vi kan måske drøfte det mere overordnede spørgsmål om WTO's regler for ikkehandelsrelaterede spørgsmål og de igangværende forhandlinger om konkurrenceevnen for landbruget generelt.
Peter Mandelson
Fru formand! Jeg tror, at det, vi oplever, er fejlinformering, misforståelser og panik, som naturligvis påvirker dele af den offentlige opinion. Jeg tror, at offentligheden muligvis ville drage andre konklusioner, hvis der blev formidlet flere repræsentative informationskilder og objektive oplysninger, og hvis der blev taget højde for nogle af forgreningerne og konsekvenserne af de pågældende foranstaltninger.
Naturligvis skal forbrugerne vide, hvad det er, de køber. Forbrugerne skal endvidere kunne vælge imellem genmodificerede organismer og ikkegenmodificerede organismer. I øjeblikket har de ikke dette valg på grund af fordomme imod genmodificerede organismer.
Om: Grundig evaluering af økonomiske partnerskabsaftaler
Regeringerne i AVS-stater, der har accepteret at liberalisere varehandelen, har utilstrækkelig forhandlingsstyrke i spørgsmål, der virkelig vedrører dem. Mens de selv i de økonomiske partnerskabsaftaler må give store indrømmelser, påtager EU sig ingen bindende forpligtelser i vigtige spørgsmål som forbedring af oprindelsesbestemmelserne, fordeling af støtte og udbygning af udviklingsbistanden.
Er Kommissionen enig i, at disse lande bør have mere tid til at nå frem til velforhandlede økonomiske partnerskabsaftaler, at de bør have bedre støtte til at øge deres forhandlingsstyrke og at der derfor er behov for en grundig evaluering og revision af de gældende aftaler - som i øvrigt langtfra er de "udviklingsinstrumenter", de burde være?
Om: Økonomiske partnerskabsaftaler
Den overskredne deadline for de økonomiske partnerskabsaftaler med AVS-landene, den 1. januar 2008, medfører megen usikkerhed i disse lande. Indgåede aftaler om undtagelsesklausuler for eksport, fritagelsesforanstaltninger, forbedrede oprindelsesbestemmelser, fordeling af støtten og udbredelse af udviklingsstøtten er ofte utilstrækkelige og der kan derfor ikke påregnes større opbakning i de berørte lande. Er Kommissionen rede til at foretage en grundig evaluering og revision af de eksisterende aftaler og af, hvilke konkrete foranstaltninger der skal træffes inden for hvilken tidsfrist?
Om: Måling af virkningerne af de økonomiske partnerskabsaftaler
Kommissionen har for nylig godkendt en fuld økonomisk partnerskabsaftale (ØPA) med Vestindien samt en række foreløbige aftaler, der med tiden skal føre til fulde partnerskabsaftaler med andre lande eller regioner. De fremskridt, der er gjort indtil videre, blev præsenteret meget klart for Europa-Parlamentets Udviklingsudvalg i januar, og vi anerkender det hårde arbejde, som kommissæren har udført.
De påpegede imidlertid også de opgaver, der ligger foran os: Bl.a. nævnte De, at det vil være af afgørende betydning at finde metoder til at overvåge gennemførelsen og virkningerne af nye aftaler.
Har Kommissionen i øjeblikket et groft skøn over de positive virkninger af de seneste aftaler om afrikanske landmænds indkomst samt om slutpriserne for europæiske forbrugere? Hvordan agter Kommissionen at gribe udviklingen af teknikker til overvågning og måling af gennemførelsen og virkningerne an?
Om: Økonomiske partnerskabsaftaler
Kommissionen bedes fremlægge de seneste oplysninger om de økonomiske partnerskabsaftaler.
Om: Økonomiske partnerskabsaftaler
Hvorfor har Kommissionen ikke formået at overbevise kritikere om, at økonomiske partnerskabsaftaler er retfærdige over for udviklingslande?
Om: Partnerskabsaftaler med udviklingslande
De fleste AVS-lande har indgået økonomiske partnerskabsaftaler (EPA-aftaler) med EU. En lang række frivillige organisationer mener ikke, at aftalerne vil opfylde de opstillede målsætninger, dvs. at fremme den økonomiske udvikling i partnerskabslandene. Kommissionens formand har udtalt, at EPA-aftalerne fremover kan tages op til drøftelse og dermed genforhandles. Handelskommissæren har derimod taget afstand fra muligheden for at genforhandle de gældende aftaler.
Kan Kommissionen præcisere, hvordan det forholder sig i denne sag? Vil de udviklingslande, som har indgået en partnerskabsaftale med EU, få mulighed for at genforhandle aftalen?
Peter Mandelson
medlem af Kommissionen. - (EN) Fru formand! Tingene har udviklet sig siden Kommissionens opdatering til Udviklingsudvalget i januar i år. Retsakterne er blevet kontrolleret i fællesskab for den caribiske økonomiske partnerskabsaftale, og vi er i gang med den proces, som skal føre til underskrift og godkendelse af aftalen. I andre regioner har vi været i færd med at gøre interimsaftalerne klar til underskrift og har tænkt over, hvordan vi kan erstatte disse med fuldstændige ØPA'er.
Jeg er lige vendt hjem fra en rejse til det sydlige og østlige Afrika, hvor jeg besøgte Lesotho, Sydafrika, Botswana og Zambia. Jeg holdt ministermøder med SADC- og ESA-regionerne og havde i øvrigt omfattende diskussioner med præsident Mbeki om både ØPA'er og DDA. Under alle møderne med ESA og SADC var jeg overrasket over regionernes vilje til at forsætte med forhandlingerne, til ikke at se tilbage og til ikke at ødelægge det allerede opnåede resultat med de katastrofale følger for handelssikkerheden, som en sådan ødelæggelse kunne medføre. Dette kom til udtryk i fælleserklæringer, i hvilke vi gjorde det klart, at vi har en fælles forpligtelse til at indgå fuldstændige ØPA'er inden udgangen af dette år.
Vi har også holdt møder med højtstående embedsmænd fra Central- og Vestafrika de seneste dage. Centralafrika ønsker en fuldstændig ØPA inden juli, og Vestafrika har intentioner om at opnå en fuldstændig ØPA i sommeren 2009. Endelig finder der for øjeblikket interne drøftelser sted i Stillehavsområdet, men målet er stadig at træffe endelig bestemmelse om en fuldstændig ØPA i 2008.
Det er min klare opfattelse, at de fleste af regionerne nu har haft tid til at tænke og gøre status efter den udvikling, som fandt sted i december sidste år, og at de giver klart udtryk for deres fortsatte vilje til at opnå fuldstændige ØPA'er. Dette er et vigtigt tegn på deres vilje til at integrere handels- og udviklingsstrategier på en moderne og fremsynet måde. Jeg hilser denne vilje velkommen.
Vores målsætninger om at indgå fuldstændige ØPA'er for hele regioner, som dækker hele handelsområdet samt handels- og udviklingsrelaterede emner, ligger stadig fast. I mellemtiden forlyder det fra Kenya, Côte d'Ivoire og andre lande, som ikke tilhører gruppen af de mindst udviklede lande, at de har bevaret tusinder af job inden for landbrug ved hjælp af interimsaftalerne, og at de mindst udviklede lande som Tanzania og Lesotho er begejstrede for forbedringerne i oprindelsesreglerne. Udsatte landbrugssektorer er beskyttede, og AVS-landene har nu både tid til og mulighed for at finde ud af, hvordan de kan opnå fuldstændige regionale aftaler.
ØPA'erne skal overvåges nøje både med hensyn til støtte og handel. Det er årsagen til, at der i forbindelse med den caribiske ØPA er etableret omfattende overvågningsforanstaltninger, herunder parlamentariske og andre rådgivende underkomitéer. Interimsaftalerne afløses af fuldstændige ØPA'er, som indeholder tilsvarende bestemmelser, før end selvstændige liberaliseringstilsagn gælder for AVS-landene.
Bart Staes
(NL) Fru formand! Jeg tager Deres svar til efterretning, hr. kommissær. Vi vil undersøge det yderligere. Men De kan da ikke benægte, at de fleste af AVS-landene har en meget mangelfuld forhandlingskapacitet og sommetider ikke får noget valg, men står over for en fuldbyrdet kendsgerning. Så sent som i sidste uge - og det har intet med AVS-landene at gøre - mødte jeg en fagforeningsleder fra Guatemala, hr. Pinzon, som fortalte mig om hans vanskelige situation som fagforeningsleder i forhandlingerne mellem EU og Mellemamerika. Sådan er situationen generelt i lande, hvor visse befolkningsgrupper og visse stillinger er yderst svage.
Mit spørgsmål lyder, om De i den slags handelsaftaler, både i EPA-aftaler og i aftaler med andre blokke i verden såsom Mellemamerika, kan sikre, at visse rettigheder, f.eks. fagforeningsrettigheder og internationale arbejdsrettigheder, gøres bindende, således at de overholdes. Jeg er ikke specialist på området, men jeg har indtryk af, at aftalerne indeholder betydelige lakuner, hvad det angår.
Peter Mandelson
medlem af Kommissionen. - (EN) Fru formand! Da jeg sidst så på listen over AVS-lande, var Guatemala ikke med. Vi har ikke nogen i Mellemamerika.
Så jeg vil derfor foreslå hr. Staes at finde andre kilder at få sine informationer fra, f.eks. fra dem, som rent faktisk bor og arbejder i AVS-landene.
Glenis Willmott
- (EN) Fru formand! Oprindeligt var økonomiske partnerskabsaftaler (ØPA'er) tænkt som handels- og udviklingsaftaler, altså mere end blot aftaler om markedsadgang.
Vil kommissæren give en forklaring på den voksende bekymring for, at interimsaftalerne skaber øget fjendskab blandt afrikanske lande, hvilket Kenya er et godt eksempel på? Kenyas støtte til disse aftaler er af dets naboer blevet betragtet som en underminering af kontinentets iver efter at opnå en mere yderliggående holdning til ØPA'erne.
Peter Mandelson
medlem af Kommissionen. - (EN) Fru formand! Jeg beklager, men jeg er ikke klar over, hvilke af Kenyas naboer der har indtaget denne holdning. Så vidt jeg ved - medmindre det kan oplyses, hvilket land der helt nøjagtig er tale om - ser det ud til, at de har skrevet under på interimsaftalerne på samme vilkår som Kenya.
Alt, hvad jeg ønsker at sige, er, at interimsaftalerne drejer sig om markedsadgang til varer. Disse interimsaftaler blev udarbejdet før WTO's frist i slutningen af december, så lande som Kenya, som ikke tilhører de mindst udviklede lande og derfor ikke er dækket af Alt undtagen våben-initiativet, fik stillet sikkerhed for deres handelspræferencer og adgang til det europæiske marked, så der ikke opstod handelsforstyrrelser efter 1. januar. Det er derfor, at vores samarbejdspartnere i Kenya og i andre lande, som er i en tilsvarende situation, har givet udtryk for deres tilfredshed med, hvor langt vi var villige til at gå, og med den fleksibilitet, som vi udviste, for at sikre, at de kom i mål inden udgangen af året.
David Martin
- (EN) Fru formand, hr. kommissær! Vil De, hr. kommissær, acceptere, at et af hovedmålene med de økonomiske partnerskabsaftaler, ud over at gøre AVS-EU-partnerskabet kompatibelt med de eksisterende WTO-aftaler, er at sikre en øget syd-sydhandel?
Vil De i den forbindelse undersøge muligheden for at øge og blive bedre i stand til at målrette vores støtte til handel for at sikre, at fordelene ved syd-sydhandelen realiseres gennem disse ØPA'er?
Peter Mandelson
medlem af Kommissionen. - (EN) Fru formand! Jeg er helt enig i dette synspunkt, og jeg vil benytte denne lejlighed til at opfordre vores medlemslande til at opfylde det, som jeg ser, som deres del af ordningen ved at leve op til deres forpligtelser til at give støtte til handel for at overholde den af Kommissionen udarbejdede aftale.
Det er en meget vigtig aftale, vi har indgået, og medlemslandene har tidligere indvilliget i at overholde den. Jeg håber, de vil overholde aftalen i praksis nu og leve op til de forventninger, som deres kolleger i AVS-landene har til den.
Sarah Ludford
- (EN) Fru formand! Som ikkespecialist på dette område - måske i modsætning til mange af de øvrige spørgere - er jeg meget interesseret i at vide, hvordan, og temmelig forundret over hvorfor, modstanderne af ØPA'erne gjorde så stort et nummer ud af mediernes dækning. Hvorfor var det ikke muligt at vinde bedre gehør for fordelene ved ØPA'erne? Er det i bund og grund, fordi alle dem, som er modstandere af ØPA'er, ikke accepterer handelsliberaliseringens fordele, hvilket jeg gør, og bare ønsker at opretholde protektionisme?
Hvordan kan det være, at Kommissionen og andre evt. ikke var i stand til at blive tilstrækkelig hørt i medierne?
Peter Mandelson
medlem af Kommissionen. - (EN) Fru formand! Vi blev hørt de rigtige steder - blandt politikere, ministre og beslutningstagere. Jeg kan ikke stå til regnskab for pressen. Den tid, hvor jeg kunne stå til regnskab for, hvad der blev skrevet i pressen, er for længst ovre.
De fleste af vores samarbejdspartnere blandt AVS-landene forstod faktisk fint argumenterne. Efter at have fået interimsaftalerne på plads er landene nu i de fleste tilfælde meget opsatte på ikke kun at underskrive aftalerne endeligt, men også på at gå i gang med at forhandle den fuldstændige økonomiske partnerskabsaftale på plads, dvs. at gå fra varer til tjenester, investeringer og andre handelsrelaterede bestemmelser, fordi de godt ved, at det er der, langt størstedelen af disse aftalers udviklingsværdi ligger.
Der har helt klart været en slags mislyd omkring ØPA'er - hovedsagligt, men ikke helt, blandt folk, som er skeptiske over for handel, som er imod globalisering (hvad end det betyder), og som mener, at AVS-landene på en måde ville være bedre stillet, hvis de var mere isoleret fra den internationale økonomi, men, efter min mening, fanget i fortiden. Jeg mener ikke, det er den rette løsning, men måske nok den nemme løsning, fordi den giver mulighed for simple slogans, som er lette at forstå og nemme at skrive om. Derimod er det aktuelle politiske indhold af, hvad det her egentligt drejer sig om, meget mere komplekst. Men de, som gør sig den ulejlighed at prøve at forstå det, kan se værdien af og de potentielle fordele ved det.
Paul Rübig
(DE) Fru formand! Jeg ville gerne vide, hr. kommissær, om der i forbindelse med partnerskabsaftalerne med udviklingslandene er påtænkt strategier inden for de vedvarende energier, fordi det naturligvis er meget vigtigt for os, at omkostningerne bliver reduceret så meget som muligt alle steder, hvor der sker en forbilledlig produktion, mens forbruget af skadelige varer skal belægges med tilsvarende afgifter. Kunne De forestille Dem, at man kunne tage det med i den slags aftaler?
Peter Mandelson
medlem af Kommissionen. - (EN) Fru formand! Alle de handelsaftaler, som vi går videre med ved forhandling, har en dimension af bæredygtighed, og de økonomiske partnerskabsaftaler er ingen undtagelse.
Dog skal vi lytte til AVS-landenes og deres forhandleres ønsker og til deres opfattelse af deres ønsker. Så selv om vi ikke holder os tilbage med at præsentere sådanne emner, kan jeg ikke garantere for, hvordan disse emner vil blive modtaget af dem, som vi står over for i disse forhandlinger.
Formanden
Spørgsmål, der på grund af tidnød ikke var blevet besvaret, ville blive besvaret skriftligt (se bilag).
Formanden
Spørgetiden er afsluttet.
(Mødet udsat kl. 19.55 og genoptaget kl. 21.00)
