Kvalitetspolitik for landbrugsprodukter: Hvilken strategi skal følges? (forhandling) 
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er betænkning af hr. Scottà for Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter om kvalitetspolitikken for landbrugsprodukter: Hvilken strategi skal følges?
Giancarlo Scottà
Fru formand, mine damer og herrer! Med markedsglobaliseringen og den alvorlige krise, der har ramt Europa, herunder landbrugssektoren, kan vi ikke gøre andet end at lægge vægt på produktkvalitet, når vi taler om landbrugsmarkedet.
En god kvalitetspolitik for EU kan efter min mening forbedre konkurrenceevnen og blive en merværdi for økonomien i de europæiske regioner, idet den ofte er den eneste udviklingsmulighed for mange landdistrikter med begrænsede produktionsalternativer. Ved at støtte nichelandbrug i disse dårligt stillede områder kan vi skabe en økonomi og arbejdspladser der.
En fremtidig kvalitetspolitik skal endvidere også knyttes til de betydelige muligheder, der ligger i et moderne landbrug, som er dynamisk, rigt og diversificeret, som det er tilfældet med det europæiske, og som er i stand til at tilbyde ikke kun fødevareprodukter af høj kvalitet, men også tjenester af fundamental betydning i et samfund i fortsat udvikling.
I min betænkning understreger jeg vigtigheden af at holde de tre ordninger for registrering af geografiske betegnelser adskilte, da de repræsenterer forbindelsen til de europæiske regioner med deres historie, smag og unikke viden, som er overleveret gennem tiden.
Jeg mener derfor, at vi ved at bevare de to BOB- og BGB-ordninger separat, kan sikre, at der tages højde for forskellene med hensyn til de krav, der stilles til forbindelsen mellem produktet og produktionsområdet. Forbrugerne forveksler ofte angivelsen af det sted, en fødevare er forarbejdet, med produktets oprindelse og er ofte ikke bekendt med, hvordan fødekæden fungerer.
Jeg mener derfor, at det er nødvendigt med en obligatorisk angivelse af produktionsstedet for råvarer, hvis der skal gives forbrugerne reel oplysning om de produkter, de køber, eftersom produkterne nogle gange gennemgår en produktionscyklus, som ændrer deres karakteristika betydeligt i henseende til kvalitet og fødevaresikkerhed. Vi skal huske, at det er vores pligt at beskytte det, som vores medborgere, der stemte på os, producerer og spiser.
Endnu to forhold, som jeg fandt det vigtigt at medtage i min betænkning er følgende: betydningen af en intensiv uddannelses- og oplysningsindsats over for forbrugerne, som EU bør gennemføre om de forskellige europæiske mærker og om de garantier, som disse mærker giver, og optagelse i internationale registre og international anerkendelse i WTO-regi af geografiske betegnelser. Det sidste punkt er afgørende, hvis vi ønsker at beskytte os mod forfalskning af vores kvalitetsprodukter.
Jeg takker kommissær Cioloş for hans deltagelse og minder ham om vigtigheden af, at vi i tilstrækkelig grad beskytter de kvalitetssystemer, der er vores fremtid. Jeg vil endvidere minde ham om, at økonomien i dårligt stillede landdistrikter skal styrkes ved hjælp af landbrugsstøtte, så vi sikrer de nicheprodukter, der er typiske for disse områder, og som sikrer befolkningens tilknytning til området, som ellers ville blive forladt. Dette vil støtte respekten for miljøet og naturen og vil skabe en turist-, vin- og gastronomiøkonomi med udgangspunkt i de mange regionale, kulturelle og historiske forskelligheder i EU.
Jeg takker mine kolleger for deres støtte i Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter, og jeg håber, Parlamentet også vil støtte betænkningen under afstemningen i morgen.
Dacian Cioloş
Fru formand, hr. Scottà, mine damer og herrer! Det centrale element, der tilfører den europæiske landbrugs- og landbrugsfødevaremodel substans på international plan, er netop dens kvalitets- og diversitetspolitik. Derfor vil kvalitetspolitikken for landbrugsfødevaresektoren blive én af mine primære prioriteringer umiddelbart efter reformen af den fælles landbrugspolitik efter 2013.
Kvalitetspolitikken for landbrugsfødevarer er ikke kun bevis for, at de europæiske landbrugere er lydhøre over for de europæiske forbrugeres forventninger, men kan også bane vejen for en styrket position for den europæiske landbrugsfødevaresektor på det internationale marked.
Hvis kvalitetspolitikken skal opfylde sit mål, skal vi have en ramme, der er klar, forståelig, velstruktureret, letgenkendelig for forbrugerne og så vidt muligt omfattende og tilstrækkelig. Mit mål er at kunne strukturere indholdet af kvalitetspolitikken og gøre den tilgængelig for både landbrugere, som den primært skal gavne, og for forbrugere, men uden at gå på kompromis med dens indhold eller tømme den for indhold.
Kvalitetspolitik repræsenterer en garanti for forbrugerne, men den repræsenterer merværdi for landbrugerne. Det er jeg helt enig med hr. Scottà i. Den kan hjælpe med at opretholde diversiteten i vores landbrug og kan gøre det på en konkurrencedygtig måde, fordi landbrugere, som kan sælge deres varer, er konkurrencedygtige. Hvis de kan tjene til føden ved hjælp af det, de producerer, er de konkurrencedygtige, og hvis de kan sælge produkter med en høj merværdi, er de endnu mere konkurrencedygtige, også selv om de er små.
Jeg mener derfor, at kvalitetspolitik i nogle regioner også kan hjælpe med at gøre vores landbrug mere konkurrencedygtigt. På den måde kan kvalitetspolitikken og udviklingen af lokale markeder, begrænsningen af transportafstanden for fødevarer samt direkte og tættere kontakt mellem forbrugere og producenter skabe gode resultater netop med henblik på at forbedre konkurrencedygtigheden for visse typer landbrug, der i øjeblikket har en forholdsvis lille andel af markedet. Europæiske landbrugere yder allerede en indsats for at levere sikre produkter ved hjælp af teknikker, der respekterer miljø og dyrevelfærd.
Debatten om, hvordan vi gør dette mere tydeligt ved hjælp af mærkningsordningen, er nyttig og velkommen, og betænkningen bidrager med visse elementer og idéer i overensstemmelse hermed. Disse forbindelser mellem landbrugernes normer og mærkning af kvalitetspolitik skal også være genstand for forhandlinger, som vi skal gennemføre om den fælles landbrugspolitik efter 2013. Det er i hvert fald min hensigt.
Vi skal udvikle og forbedre vores instrumenter, hvad angår kommunikationspolitik, kommunikation med både de europæiske landbrugere og de europæiske forbrugere, og frem for alt på internationalt plan. Jeg er overbevist om, at vores kvalitetssystem kan være en god ambassadør for vores landbrugsfødevaremodel og endda for vores fælles landbrugspolitik.
Når det er sagt, vil jeg afslutte med den kendsgerning, at hr. Scottàs betænkning kommer på det helt rigtige tidspunkt. Som bekendt agter Kommissionen at fremlægge en lovgivningspakke om kvalitetspolitik ved udgangen af 2010. Den betænkning, som hr. Scottà har fremlagt i dag, og som vil blive drøftet, indeholder visse spørgsmål, idéer og forslag på dette område, og jeg vil bestræbe mig på så vidt muligt at inddrage disse idéer, når jeg forelægger Dem lovgivningsforslagene.
Jeg vil lykønske ordføreren og medlemmerne af Parlamentets udvalg, og jeg glæder mig til at høre Deres synspunkter og forslag.
Esther Herranz García
Fru formand! Det første, jeg vil gøre i aften, er helt ærligt at takke hr. Scottà for hans fremragende arbejde i forhandlingen om denne betænkning. Det har været en sand fornøjelse at samarbejde med ham og de andre ordførere for Parlamentets grupper.
Vi er stolte over den holdning, der vil blive demonstreret under afstemningen i morgen i Parlamentet om en betænkning som denne, som forsvarer kvalitet, og som fokuserer på en indsats for udviklingen og forbedringen af landdistrikter - ikke kun som bevis for en traditionel europæisk kultur, men som egentlige velstands- og jobskabelsesagenter. Det drejer sig om arbejdspladser, som vi i øjeblikket har så stort behov for i denne tid med økonomisk krise og en så dramatisk situation med hensyn til beskæftigelsesniveauet i visse medlemsstater.
Vi glæder os desuden over den beskyttelse, som Parlamentet har fastholdt, og den holdning, der allerede deles af Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter med hensyn til fortsat fokus på kvalitet af den højeste standard, som det tydeligt har tilkendegivet. Hvad angår den højeste standard, ønsker vi naturligvis at fastholde den eksisterende skelnen mellem den beskyttede oprindelsesbetegnelse og den beskyttede geografiske betegnelse. Vi afviser naturligvis idéer om at udjævne kvaliteten nedad, og vi ønsker, at EU-produktionen kommer i fokus og værdsættes.
Jeg glædede mig over hr. Cioloş bemærkninger. Det var naturligvis en glæde at høre ham tale om forpligtelsen over for det europæiske landbrugs fremtid. Vi håber, han vil lytte til Parlamentets stemme, som vil blive afspejlet i afstemningen i morgen.
Til sidst vil jeg sige, at Kommissionen forhåbentlig aldrig igen vil komme foran Parlamentet ved at forbyde ting, som f.eks. handelsnormer for frugt og grøntsager, der har skadet den frie konkurrence i Europa så alvorligt.
Vi ønsker, at skævhederne på markedet udlignes, og vi ønsker at yde en målrettet indsats for kvalitet, valgmuligheder, fødevaresikkerhed og rigtige produktionsmængder.
Vi ønsker desuden, at EU-produktion og kvaliteten af EU's landbrugs- og fødevareproduktion forsvares i Verdenshandelsorganisationen. Vi sætter naturligvis vores lid til hr. Cioloş' arbejde i den forbindelse, fordi hverken vores europæiske producenter eller vores europæiske forbrugere må efterlades forsvarsløse.
Giovanni La Via
Fru formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Jeg vil på vegne af Gruppen for Det Europæiske Folkeparti (Kristelige Demokrater) takke ordføreren, hr. Scottà, for hans enestående indsats, og jeg vil understrege, at kvalitetspolitikker ikke kun er af stor ekstern betydning på grund af det, som vi kan tilbyde forbrugerne. De er også af stor betydning på grund af det, de kan give producenterne.
Som De alle har bemærket, kan konkurrence antage mange former på markederne. På et kontinent, der er så stort og forskelligartet som Europa, men som også er kendetegnet ved produktionsomkostninger, der er en del højere end konkurrenternes, er det vanskeligt at konkurrere på prisen, og vi kan kun konkurrere ved at differentiere vores produkter.
Det er netop ud fra spørgsmålet om differentiering, som vi skal se kvalitetspolitikken, der kan tilbyde og markedsføre et produkt, som er forskelligt fra konkurrenternes, et produkt, der skal sælges uden præcis og specifik reference til en pris, der er lavere end konkurrenternes.
Vi mener derfor, vi skal fortsætte det arbejde med fællesskabsmærkning, som allerede er undervejs, samtidig med at vi understreger behovet for at skelne mellem geografiske betegnelser og oprindelsesmærkning. Vi bør dog stadig på internationalt plan og i forbindelse med internationale handelsforhandlinger understrege, at EU skal spille sin rolle ved at forsvare oprindelsesmærkning og politikker om oprindelsesmærkning med henblik på at undgå en uundgåelig politik om udveksling af betegnelser, der ville være til skade for vores produkter.
Inden jeg afslutter, har jeg en sidste bemærkning vedrørende mærkning. Via et konkret ændringsforslag har vi allerede anmodet om, at Parlamentet skal stemme om muligheden for at angive oprindelsen af råvarer, ikke kun for ferske, uforarbejdede produkter, men også for forarbejdede produkter med kun én ingrediens, dvs. produkter, hvis karakteristiske bestanddel i væsentlighed er råvaren, og vi vil gentage anmodningen i morgen.
Csaba Sándor Tabajdi
Fru formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Gruppen for Det Progressive Forbund af Socialdemokrater i Europa-Parlamentet mener, at den betænkning, som hr. Scottà har udarbejdet, er ekstrem vigtig, og vi er grundlæggende enige med den. Betænkningen indeholder fire eller fem punkter til forhandling. For det første det fælles EU-kvalitetsmærke. Mange mennesker kan ikke forstå, at det fælles EU-kvalitetsmærke ikke er et skridt hen imod føderalisme, men viser forbrugeren, at et produkt opfylder EU's specifikke krav med hensyn til fødevaresikkerhed, samtidig med at det differentieres i forhold til verden uden for EU's grænser. Jeg opfordrer derfor til, at vi støtter det specifikke EU-kvalitetsmærke.
Det andet punkt er spørgsmålet om oprindelsessted. Det er særdeles godt, at EU nu har Dacian Cioloş, en landbrugskommissær, der har forstået og støtter betydningen af lokale markeder, da det er vores eneste mulighed for at bevare lokale specialiteter, regionale specialiteter og diversiteten af fødevarer i Europa, og det er også klart, at kvalitetspolitikken for fødevarer, oprindelsessted og oprindelsesbetegnelse spiller en central rolle i den forbindelse. Der var uenighed med Kommissionen, og jeg håber inderligt, at den nye kommissær ikke længere støtter den tidligere holdning om, at vi skulle kombinere alle beskyttede oprindelsesbetegnelser og beskyttede geografiske betegnelser. Dette giver lejlighedsvis anledning til bekymring - senest i forbindelse med Tokajvin. Jeg takker kommissæren, fordi disse problemer til dels er blevet løst, om end andre stadig afventer en løsning.
Det fjerde punkt er økomærket. Her er der fuldstændig enighed. Og til sidst det femte punkt: Nogle af medlemmerne af Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter har opfordret til en genindførelse af de tidligere strenge normer for grøntsager og frugt. Jeg vil gerne vende tilbage til den oprindelige ordlyd af hr. Scottàs betænkning. Lad os ikke vende tilbage til tiden med overregulering, hvor vi bestemte, hvordan en agurk skulle krumme.
George Lyon
Fru formand! Jeg vil også lykønske hr. Scottà med denne betænkning.
Der er meget i den, som er prisværdigt. Jeg kan sammen med mine kolleger i ALDE-Gruppen dog desværre ikke støtte den, da et eller to ændringsforslag ikke vil blive gennemført i den, som det ser ud i øjeblikket.
Vi kan ikke støtte punkt 19, bestemmelsen om "krumme agurker". Det er absurd, at bureaukrater i Bruxelles skal fortælle forbrugerne, at de kun kan købe lige bananer eller lige agurker.
Det er op til forbrugerne at træffe beslutning om, hvad de vil købe, så jeg håber, Parlamentet vil bruge sin sunde fornuft og støtte det fælles ændringsforslag om at afskaffe reglerne om lige bananer og lade forbrugerne vælge, om de vil spise bøjet frugt og grønt eller ej, som De Grønne og ECR-Gruppen har stillet. Det er bestemt forbrugernes valg.
Marianne Fischer-Boel, den tidligere kommissær, besluttede at afskaffe normerne, og jeg håber, vi fortsat vil støtte denne beslutning.
Jeg mener også, punkt 16 skal ændres. Jeg kan forstå opfordringen til et EU-mærke, men det er efter min mening formålsløst, medmindre det betyder noget for forbrugerne og giver landbrugerne en merværdi. Det skal vinde genklang hos forbrugerne og give en form for afkast til landbruget. Ellers er det værdiløst. Det er ikke værd at arbejde for, og jeg har ikke set dokumentation for, at de europæiske forbrugere efterspørger et EU-mærke.
Endelig kritiseres i punkt 62 private certificeringsordninger, der i Skotland har haft særdeles stor succes. Det er efter min mening positivt, at landbrugerne frivilligt føjer merværdi til deres produkter gennem kvalitetssikringsordninger, og vi bør støtte dem i stedet for at fraråde dem.
Jeg håber, vi vil se nogle ændringer af betænkningen under afstemningerne i morgen. Hvis ændringsforslagene vedtages i morgen, vil vi kunne støtte den.
Alyn Smith
Fru formand! Jeg kunne gentage mange af bemærkningerne fra min skotske kollega, George Lyon, om end vi ikke er i samme gruppe. Der er mange prisværdige elementer i denne betænkning og et par ting, hvor vi efter min mening kunne gøre det lidt bedre. Vi har fremlagt en række punkter, og jeg vil fokusere på kun to af dem.
Jeg mener ligesom andre, at vores forbrugere ønsker at vide, hvor deres fødevarer kommer fra. Vi mener, at mærkning med denne oplysning skal være obligatorisk, og derfor erstatter ændringsforslag 4 om netop dette punkt en ret vag formulering med et meget stærkere krav om, at mærkning med produktionssted skal være obligatorisk, når det rent faktisk er muligt, fordi det er, hvad vores forbrugere ønsker at se.
Jeg vil også - ligesom min kollega - nævne ændringsforslag 3, der ophæver forsøget på at genindføre besværlige regler om direkte salg af frugt og grøntsager til forbrugeren, som ikke kan gennemføres i praksis. Så sent som sidste år blev vi enige om at ophæve disse regler, og vores producenter har bemærket det og bemærker det stadig, selv om forbrugerne ikke har bemærket den store forskel. Ethvert forsøg på at indføre disse regler igen vil grundlæggende være endnu en kæp, som forarbejdningsvirksomhederne, de store virksomheder og supermarkederne kan bruge til at slå producenterne med, og det vil ikke gavne forbrugerne direkte.
Der er altså mange gode elementer i denne betænkning. Jeg tilslutter mig hr. Lyons bemærkninger om EU-mærket. Det hænger efter min mening mere sammen med Parlamentets ambitioner end vores forbrugeres ønsker. Hvis det ikke vinder genklang hos forbrugerne, skal vi ikke gennemføre det, og vi skal erstatte det med en obligatorisk ordning for oprindelsesmærkning, som er dét, forbrugerne ønsker.
Ændringsforslagene er konstruktive. Jeg håber, de vil få succes og blive støttet af kollegerne i morgen.
James Nicholson
Fru formand! Jeg vil også takke ordføreren for en særdeles god betænkning.
Der er rigtig mange gode idéer i denne betænkning, og jeg er helt enig med ordføreren, hr. Scottà, når han taler om, hvor vigtigt det er, at de europæiske producenter tilføjer merværdi og maksimerer deres produkters potentiale. Vi skal altid arbejde for at realisere det maksimale potentiale af Europas landbrugsfødevareindustri. Dette vil i sidste ende forbedre vores konkurrenceevne og styrke økonomien i landdistrikterne.
I den henseende glæder det mig, at hr. Scottà har behandlet BGB- og BOB-ordningernes fremtid. Disse ordninger har vist sig at være populære blandt både forbrugere og producenter. Jeg er dog enig med ordføreren i, at procedurerne for administration og ansøgning skal forenkles. Hvis vi tager deres værdi i udlandet alvorligt, skal vi endvidere sikre dem øget beskyttelse mod tredjelande.
Jeg ville ønske at flere produkter fra mine egne regioner ansøgte om en BGB, og forhåbentlig vil Kommissionen inkludere nogle af forslagene med henblik på at forenkle ansøgningsproceduren, så der vil komme flere ansøgninger fra min egen region, Nordirland.
Jeg må dog påpege, at der er visse elementer i denne betænkning, som jeg ikke støtter. Jeg er imod indførelsen af et EU-kvalitetsmærke. Jeg støtter mærkning af oprindelsesland. Et EU-mærke er efter meningsløst, spild af tid og penge, og det samme mener jeg om EU-mærket for økologiske produkter.
En anden ting, der bekymrer mig, er de ændringsforslag, der blev vedtaget i Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter, som opfordrer til genindførelse af handelsnormerne for frugt og grøntsager, som visse medlemmer af Parlamentet desperat forsøger at få genindført. Kendsgerningen er, at disse regler blev afskaffet af Kommissionen sidste år. Det støtter jeg helhjertet, og nu kan vi lade markedet fastlægge dets egne normer. I den henseende opfordrer jeg indtrængende medlemmerne til at støtte de ændringsforslag, der er stillet i plenarforsamlingen af min egen gruppe og andre gruppe, som er særdeles klare og simple, og at lade disse punkter udgå.
Lorenzo Fontana
Fru formand, mine damer og herrer! Jeg takker kommissær Cioloş for de opmuntrende ord, og jeg takker hr. Scottà for hans lydhøre indsats i forbindelse med denne vigtige betænkning.
Hensigten med denne betænkning, som vil blive fremlagt til afstemning i morgen, er efter min mening at beskytte og forbedre værdien af de afgrøder og produkter, der er karakteristiske for de enkelte regioner og medlemsstater i EU. Det må være nok at sige, at jeg kommer fra et land, Italien, som har 4 500 karakteristiske produkter, og at disse er aktiver fra vores land, som vi helhjertet ønsker at bevare.
Vi er udmærket klar over, at vejen til "excellence" stadig er lang, men vi skal formidle det budskab, at vores landbrugere kun kan klare sig i konkurrencen på verdensmarkedet ved at fokusere på kvaliteten af de europæiske produkter. Også på baggrund af den omfattende krise, vi desværre oplever i øjeblikket, kan vi ikke gøre andet end at fastholde kvaliteten, sporbarheden og gennemsigtigheden af oplysninger i forbindelse med landbrugsprodukter.
Det er vigtigt at kende den forarbejdning, der bruges i forbindelse med hver afgrøde, og oprindelsesstedet for afgrøden. Det er vigtigt, fordi forbrugerne skal vide, om de spiser et æble, der f.eks. er dyrket i min region - Verona eller Veneto - og de derfor kan stole på, at EU-reglerne er blevet overholdt hele vejen igennem produktionskæden, eller om de i stedet spiser et æble, der er fremstillet i Kina, hvor det eneste, vi ved, er, at Kina i mange tilfælde ikke en gang er tæt på at overholde de regler og den gode praksis, som de europæiske landbrugere overholder.
Diane Dodds
- (EN) Fru formand! Tak, fordi jeg har fået mulighed for at tale om dette meget vigtige punkt.
Forbrugerne kræver med rette, at de fødevarer, de køber, er sikre, sporbare og fremstillet i overensstemmelse med høje kvalitetsnormer. Jeg støtter en ordning for mærkning af oprindelsesland, som fremmer sådanne normer, og dette vil efter min mening kunne accepteres bredt af de fleste forbrugere og af størstedelen af industrien. Salgsfremme og markedsføring afgør naturligvis, om en sådan politik er vellykket eller ej. Vi skal iværksætte faste foranstaltninger mod potentiel forfalskning af produkter med fejlagtig mærkning.
Jeg er - ligesom mange medlemmer i Parlamentet - imod et EU-mærke. Det er generelt uden mening og ikke nyttigt for forbrugerne. Mærkning af oprindelsesland og endda geografiske betegnelser har betydning, fordi en sådan mærkning fremmer lokale tilknytningsforhold, lokal kulturarv og bevaring af lokale teknikker, og den beskytter områder, der er afhængige af produktionen af et bestemt produkt.
Jeg kommer fra Nordirland, som er nettoeksportør af landbrugsprodukter. Jeg ønsker derfor, at en mærkningsordning skaber lige vilkår. Enhver indvirkning på eksporten af produkter fra lande som mit vil have en negativ indvirkning på industrien. Ligesom mine kolleger støtter jeg de kvalitetssikringsordninger, der findes, og støtter dem som en del af den generelle lokale betegnelse.
Elisabeth Köstinger
- (DE) Fru formand, mine damer og herrer! Produktionen af kvalitetsprodukter er afgørende for de europæiske landbrugere. Jeg er ikke i tvivl om, at der er en sammenhæng mellem kvaliteten af et produkt og råvarernes oprindelse. Jeg mener derfor, at obligatorisk kvalitetsmærkning er en vigtig mulighed for vores landbrugere. Kvalitet er nøgleordet for hele fødevarekæden og et grundlæggende aktiv i indsatsen for at støtte de europæiske fødevareproducenters konkurrenceevne. Der er en lang tradition for produktionen af kvalitetsfødevarer, som ofte er den eneste beskæftigelses- og salgsmulighed i mange landdistrikter med begrænsede produktionsalternativer.
For at garantere disse høje kvalitetsnormer er der uden tvivl behov for kontrol og objektive kriterier. Det er dog en kendsgerning, at finansielle overvejelser fra forbrugernes side også spiller en rolle. Kvalitet koster, og landbrugere har brug for en fair indkomst. Forbrugere har dog frihed til at vælge et produkt til en attraktiv pris, selv om de ofte vælger et produkt, der ikke er af så høj kvalitet. Én ting skal dog siges klart, og det er, at forbrugerne skal have denne valgfrihed, og at de reelt skal kunne træffe deres beslutninger på grundlag af objektive og gennemsigtige kriterier.
Vi skal i den forbindelse generelt øge forbrugernes bevidsthed. Vi har brug for beskyttede geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser. Vi har brug for indførelse af en reguleret og beskyttet betegnelse til produkter fra bjergegne og gmo-frie områder. Vi har dog også brug for betegnelsen "garanteret traditionel specialitet" og økomærket. Uanset hvad der sker, skal disse fastholdes.
Paolo De Castro
- (IT) Fru formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Europa har i dag indledt en ny fase af overvejelserne om kvalitet, der ikke kun skal være en garanti for forbrugerne, men frem for alt et incitament til vores producenter, så de kan blive mere konkurrencedygtige i et marked, der er langt større og langt mere konkurrencepræget.
Vores virksomheder skal opnå markedsanerkendelse af de særlige og kvalitetsrelaterede aspekter ved deres produkter. I den henseende skaber vi, som hr. Scottàs betænkning - og jeg vil også takke ham fra min side - har til hensigt, fremskridt ved først og fremmest at garantere flere oplysninger om oprindelse, sammensætning og kendetegn ved produktionsprocesser.
Samtidig er det, hr. kommissær, af afgørende betydning, at de europæiske regler tillader, at organisationer, der arbejder for at beskytte og fremme kvalitetsprodukter, får mulighed for at planlægge deres produktudbud og tilpasse deres produktionspotentiale til markedsbehovene på grundlag af retfærdige og ikkediskriminerende principper.
Vi håber, at godkendelsen af denne betænkning vil signalere den endelige udpegning af kvalitet som grundsøjlen i den europæiske strategi for landbrugsfødevaresektoren, og at Kommissionen seriøst vil overveje forslagene fra vores udvalg, så én af det europæiske landbrugs stærkeste sider kan omdannes til en værdifuld fordel i konkurrencen.
John Stuart Agnew
- (EN) Fru formand! Jeg vil først erklære min interesse. Jeg er ægproducent.
Regler skal gennemføres på ærlig vis i overensstemmelse med en fælles standard. Det er afgørende. En krise skabt af EU vil om kort tid ramme den britiske ægindustri. Fra den 1. januar 2012 forbydes produktion af buræg. Forbuddet gælder ikke for æg fra Rumænien og Bulgarien og måske andre, der har midlertidig immunitet i henhold til deres tiltrædelsestraktater.
Så længe buræg produceres, kan disse lande lovligt eksportere buræg produceret efter forbuddet til Det Forenede Kongerige.
Britiske ægproducenter, der har foretaget betydelige investeringer i alternative systemer, forventes at konkurrere på ulige vilkår mod importerede produkter, der kan produceres langt billigere.
Jeg må insistere på, at disse importerede produkter for det første mærkes tydeligt, og at vi for det andet - hvilket er det vigtigste - omgående indfører endnu et nummer "fire" for æg, der er produceret ved hjælp af kolonisystemer. Først da kan forbrugerne foretage et informeret valg.
Michel Dantin
(FR) Fru formand, hr. kommissær, hr. Scottà! Det er virkelig symbolsk, at kommissærens første tale i Parlamentet netop drejer sig om kvalitetspolitik.
Vi benytter efter min mening samme tilgang over for kvalitetsprodukter. Ja, de repræsenterer en mulighed for vores mest udsatte regioner. Ja, de er en metode til at gøre operatørerne og navnlig landbrugerne i en region mere dynamiske. Ja, de repræsenterer et stærkt signal til de europæiske forbrugere, men også til forbrugerne i resten af verden, hvad angår vores landbrugsmodel. Bourgognevin, parmaskinke, visse spanske kødprodukter - de har en betydning langt ud over vores landegrænser, langt ud over Europas grænser.
Den beslutning, som vi uden tvivl vedtager i morgen, tilbyder et højere ambitionsniveau til Kommissionen med hensyn til denne politik for kvalitetsprodukter, produkter med forskellige mærkninger. Den europæiske politik skal være tydeligere, Den skal forhindre, at producenter overtages af visse store industri- eller distributionskoncerner, der uden tvivl ville fratage producenterne fordelen ved den merværdi, som disse produkter giver dem.
Under høringen henledte jeg Deres opmærksomhed på behovet for at give organisationer, der anvender særlige oprindelsesbetegnelser, det overordnede ansvar for forvaltningen af deres produkter. Forvaltning af produktionsrettigheder er en grundlæggende del af politikken for kvalitetsproduktion. Næsten alle vores udvalg stemte desuden for et ændringsforslag i overensstemmelse hermed.
Jeg vil gerne kommentere det, som vores britiske kolleger sagde om punkt 19 vedrørende frugt- og grøntsagssektoren. Nej, vi må ikke gå tilbage, men vi kan heller ikke tillade det enorme vakuum i frugt- og grøntsagspolitikken, som i dag betyder, at distributørerne er de eneste, der har noget at skulle have sagt. Lad os sammen fortolke dette ændringsforslag som en opfordring til at finde en ny middelvej.
Hr. kommissær! De kan meget hurtigt overbevise os om Deres begejstring for netop denne politik, som giver forbrugerne et andet billede af landbruget. Så fremlæg en god tekst for os. Gør det hurtigt. Vi har tillid til Dem.
Iratxe García Pérez
- (ES) Fru formand, hr. kommissær! Kvaliteten af landbrugets produktion er en afgørende faktor i fødevarekæden og repræsenterer et vigtigt aktiv for indsatsen for at støtte de europæiske producenters konkurrencedygtighed. Alt dette er afspejlet i Scottà-betænkningen, som også fremhæver andre forhold, Kommissionen skal tage i betragtning, når denne politik gennemføres.
EU-kvalitetsmærket skal som et udtryk for vores producenters accept af produktionskravene i EU alene forbeholdes landbrugsprodukter, der er fremstillet i EU.
Det skal yde større beskyttelse til beskyttede geografiske betegnelser både i Verdenshandelsorganisationen og i bilaterale handelsaftaleforhandlinger. Der skal også udformes europæiske regler for integreret produktion, som synliggør denne bæredygtige produktionsmetode og harmoniserer de nuværende kriterier i de enkelte medlemsstater.
Endelig skal vi overveje de skævheder, der opstår i markedsføringskæden, betydningen af anvendelsen af sektorafhængige handelsnormer og behovet for at udarbejde EU-retningslinjer for bedste praksis i forbindelse med gennemførelsen af ordninger vedrørende kvalitet af landbrugsprodukter og deres gensidige kvalitet.
Jeg henviser navnlig til kontrollen med private certificeringsordninger, der ofte bruges som betingelser for at få adgang til store distributionskanaler.
Timo Soini
- (FI) Fru formand! Det er meget vigtigt, at vi går til sagens kerne og siger, at familiebaserede landbrug er lokale som sådan, skaber beskæftigelse, styrker regionerne, er menneskelige og tager også hensyn til dyrevelfærd. Det individuelle produkt, der fremstilles her, og kvaliteten af produkterne er det, der vinder frem i Europa og resten af verden.
Hvor et produkt kommer fra, er vigtigt. Lokale specialiteter er af uvurderlig betydning. Den region, jeg kommer fra i Finland, fremstiller en delikat ost af gedemælk. Jeg kan anbefale den til Dem alle. Der er specialiteter som den over hele Europa. Vi skal sikre, at de finder vej frem til markedet.
Da vi har en ny kommissær her, vil jeg gerne sige til ham, at det skal være muligt at drive landbrug over alt i Europa. Hvis vi husker det, har vi en fremragende fremtid foran os med sikre og rene fødevarer, der kommer herfra.
Peter Jahr
- (DE) Fru formand! Endnu en gang mange tak til ordføreren for hans fremragende betænkning. Landbrugsprodukter af høj kvalitet giver det europæiske landbrug en væsentlig geografisk fordel, som sætter det i stand til at klare sig i den internationale konkurrence. Det betyder, at de spiller en vigtig rolle for udviklingen af landdistrikter i EU. EU's landbrugsprodukter opfylder allerede strenge kvalitetsnormer. Europæiske normer har globalt ry for at være meget strenge. Desværre ved ikke alle forbrugere dette. Det er derfor vigtigt, at EU forbedrer sin kvalitetspolitik og samtidig forbedrer sin informationspolitik. Dette vil give producenterne et incitament til at fokusere mere på kvalitet og fødevaresikkerhed.
Forbrugerne har ret til at nyde landbrugsprodukter i EU uden bekymring og uden samvittighedsnag. Frivillig mærkning af "Fremstillet i EU" og obligatorisk geografisk mærkning samt obligatorisk oprindelsesbevis udelukker ikke hinanden.
Når det drejer sig om emballagestørrelser og den geometriske form af landbrugsprodukter, skal vi dog benytte en fornuftig tilgang. Formålet med EU er ikke at beskæftige sig med agurkers bøjning. Det samme gælder størrelsen på pizzaer. Jeg advarer indtrængende mod overregulering på dette område. Hvis vi ønsker regionale økonomiske cyklusser, skal vi fokusere på kvalitet og ikke bøjningsgrader. Hvis industrien ønsker ensartede agurker i ensartede glas af ensartet vægt, så er det op til industrien, ikke EU eller Parlamentet. Lad os derfor fokusere på kvalitet i stedet for emballeringsenheder.
I denne forbindelse sætter jeg min lid til den sunde fornuft og klogskaben hos Parlamentets medlemmer og den nye kommissær med ansvar for landbruget, hr. Cioloş.
Vasilica Viorica Dăncilă
- (RO) Fru formand! Jeg vil først lykønske ordføreren med håndteringen af dette spørgsmål om kvaliteten af landbrugsprodukter.
Markedets krav er forskelligartede og vokser hele tiden. I EU vedrører de fleste aspekter fødevarehygiejne og sikkerhed, sundhed og ernæringsværdi samt visse sociale krav.
Forbrugerne bliver desuden mere og mere bevidste om landbrugets bidrag til bæredygtighed, klimaændring, fødevaresikkerhed, biodiversitet, dyrevelfærd og vandmangel.
Over for disse nye kommercielle udfordringer er kvalitet de europæiske landbrugeres hovedaktiv. EU tilbyder fordelen ved kvalitet, der kan tilskrives et ekstrem højt niveau af sikkerhed, som garanteres af den nuværende lovgivning, gennem hele fødevarekæden, som ikke kun landbrugerne, men også producenterne har bidraget til.
Der er dog nogle enkle aspekter, som kan forbedre kvaliteten. EU har efter min mening pligt til at fremme kvalitetsprodukter og iværksætte foranstaltninger for at beskytte dem globalt. I den sammenhæng skal der udøves strammere kontrol, hvad angår økologiske produkter fra tredjelande, med henblik på at garantere fair konkurrence mellem økologiske producenter i Europa og producenter fra tredjelande.
Spyros Danellis
. - (EL) Fru formand, hr. kommissær! Kvaliteten af landbrugsprodukter er en prioritet for forbrugerne, idet den øger konkurrencedygtigheden for producenterne og styrker det område, de produceres i. Derfor iværksættes der foranstaltninger for at beskytte dem, herunder med mærkning.
I dag begrænser EU-lovgivningen dog den obligatoriske mærkning af produktionssted til visse produkter, så disse gives særbehandling, og udelader landbrugsprodukter, der har en stor ernæringsmæssig værdi, og som forbrugerne prioriterer. Vi opfordrer derfor Parlamentet til at vedtage en mere ensartet og logisk holdning, der er i overensstemmelse med forbrugernes interesser, og som omfatter obligatorisk mærkning af produktionssted for alle landbrugsprodukter, herunder forarbejdede produkter, der kun indeholder én ingrediens, som f.eks. mælk.
Rareş-Lucian Niculescu
- (RO) Fru formand! Kvalitetspolitikken for landbrugsprodukter kan være en løsning for mange landbrugere. Fokus på kvalitet i stedet for kvantitet kan have langsigtede fordele for mange forbrugere. Derfor skal EU have sammenhængende politikker på dette område, som samtidig vil sætte de europæiske landbrugere i stand til at være konkurrencedygtige på det globale marked. På den baggrund er Scottà-betænkningen velkommen, og det samme er den pakke, kommissær Cioloş annoncerede.
Samtidig har vi brug for noget andet, hvis vi skal opfylde kvalitetsmålene i fremtiden, nemlig en stærk fælles landbrugspolitik og et ensartet budget. En kvalitetspolitik for landbrugsprodukter og en reduktion af det europæiske landbrugsbudget er to uforenelige idéer.
Vi skal også stille tilstrækkelige instrumenter til rådighed for landbrugerne, så de kan udvikle deres egen kvalitetspolitik, og sidst - men ikke mindst - skal landbrugerne fra medlemsstaterne i øst og vest have samme muligheder.
Britta Reimers
(DE) Fru formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Når vi drøfter kvalitetsmærker og obligatoriske oprindelsesbetegnelser for fødevarer, må vi ikke glemme, at vores politiske beslutninger skal kunne gennemføres i praksis. Jeg kan ikke se, hvordan ændringsforslag 4 og 5 kan gennemføres i praksis, og jeg vil derfor afvise dem.
Kvalitetsmærker må i princippet betragtes som gavnlige, hvis de er frivillige. De giver fødevareproducenter og -forarbejdningsvirksomheder mulighed for at få succes på nichemarkeder. Vi skal dog tage hensyn til, at mange frivillige private mærker opfattes som quasinormer på grund af nogle enkelte kædeforretningers markedsdominans. De fratager fødevareproducenterne og -forarbejdningsvirksomhederne deres driftsmæssige frihed og indsnævrer forbrugernes valgmuligheder.
Der hersker en lignende situation med hensyn til obligatorisk mærkning af oprindelsessted for landbrugsprodukter, som f.eks. mælk. Fra et teknisk synspunkt vil det næppe være muligt at gennemføre dette krav inden for landbruget og forarbejdningsindustrien. Vi skal passe på, at gode hensigter ikke ender som unødigt bureaukrati.
Janusz Wojciechowski
- (PL) Fru formand! Jeg vil gerne henlede opmærksomheden på relevansen af punkt 9 i Scottà-betænkningen, som understreger, at Kommissionen i WTO-forhandlingerne skal søge at opnå en aftale om "ikke-handelsmæssige hensyn", som kan sikre, at importerede landbrugsprodukter opfylder de samme EU-krav inden for områder som fødevaresikkerhed, dyrevelfærd og miljøbeskyttelse, som gælder for landbrugsprodukter fremstillet inden for Unionen.
Problemet er, at dette sandsynligvis er den 150. gang, at Parlamentet siger, at de samme krav skal gælde for importører som for producenter i EU. Der er ikke kommet noget svar, og vi står stadig i en situation, hvor vores producenter, landbrugere og forarbejdningsvirksomheder skal overholde strenge, dyre normer, mens importører ikke skal opfylde disse normer. Det skaber uretfærdig konkurrence. Dette skal ændres, som det med rette understreges i betænkningen.
Andreas Mölzer
- (DE) Fru formand! Kontrollen med fødevarer er ren utopi. Det samme gælder tilsyneladende også for presset for kontrol og konsekvenser. Så sidder vi kønt i det! I tilfælde af sundhedsrisici bør myndighederne anføre advarsler, men de er ikke forpligtede til det. Vi har for nylig set resultatet af dette under skandalen med listeriainficeret ost. Fødevarekontrollanter skal ofte kæmpe med utilstrækkelig mærkning - og det er ikke kun kontrollanterne - forbrugerne har det samme problem. De overvældes fuldstændig af mærkejunglen. Der kan f.eks. stå "landbrug" på emballagen, selv om produktet er blevet fremstillet industrielt, eller der kan stå "af østrigsk oprindelse", selv om ingredienserne kommer fra alle mulige lande.
Kvalitetsbevidste forbrugere er parate til at betale mere for kvalitetsfødevarer. Spørgsmålet er, hvor længe, hvis tvivlsomme virksomheder også er aktive inden for dette område. Hvis kontrolsystemer er indrettet med henblik på små bedrifter, og det næsten ikke kontrolleres, hvad store økoselskaber gør, så er der noget galt med hele systemet.
Herbert Dorfmann
- (DE) Fru formand! hr. kommissær! De sagde i dag, at produkter med oprindelsesbetegnelse udgør en spydspids for vores industri. Det har De ret i. Det gælder især for produkter, der fremstilles under vanskelige forhold, f.eks. i bjergegne, og som kræver højere margener. Betegnelsen "bjergprodukt" er derfor særlig vigtig.
Jeg vil fremhæve to punkter. Hvad angår disse produkter, bør vi give landbrugerne mulighed for at organisere sig i brancheudvalg og støttekonsortier, hvor de også kan træffe markedsbeslutninger. Det er ikke en overtrædelse af konkurrenceloven, og hvis det var det, ville det under alle omstændigheder være en meget mindre overtrædelse end den koncentration af kædebutikker, vi har oplevet i de sidste par år.
Med hensyn til kvalitetsnormer, som mange allerede har talt meget om, er jeg bekendt med debatten i medierne og også debatten om krumme agurker. Men producenterne ønsker og har brug for disse regler. Det skal vi tage hensyn til i vores forhandling og også under afstemningen i morgen.
João Ferreira
- (PT) Fru formand! Certificeringsordninger skal medvirke til at forbedre værdien af landbrugernes arbejde, forbedre deres indtjening og fremme kvalitet og fødevaresikkerhed. Da de nuværende certificeringsprocedurer er komplekse, tidskrævende og frem for alt dyre, har deres resultater været negative, navnlig for små og mellemstore landbrug. Øgede produktionsomkostninger og distributionen af indtjeningen gennem hele værdikæden bliver endnu mere ugunstig for producenten, når endnu et element introduceres i kæden.
På den baggrund og som en effektiv garanti for gennemsigtigheden skal certificering gennemføres af offentlige organer og må ikke medføre højere omkostninger for producenterne.
Hvis vi skal opnå en god politik, skal vi dog først og fremmest have en anden landbrugspolitik, en grundlæggende reform af den fælles landbrugspolitik, som støtter lokal beskyttelse, retten til at producere og retten til fødevaresuverænitet, som vil beskytte landbrugerne og forbrugerne mod konsekvenserne af dereguleringen af verdenshandelen og den ukontrollerede liberalisering af markederne, hvor de låses fast inden for bilaterale aftaler eller inden for WTO's aftaler.
Zigmantas Balčytis
- (LT) Fru formand! EU's landbrugsprodukter er kendt og værdsat for deres høje kvalitet på det internationale marked. Med hensyn til fremtidsudsigterne for den fælles landbrugspolitik er jeg overbevist om, at produktkvalitet skal forblive det primære mål i fremtiden. Landbrugsprodukter af høj kvalitet er ikke blot vores visitkort på globalt plan. De er også en meget vigtig del af det økonomiske og sociale liv i EU-regionen. Kvalitetspolitikker skal udvikles ved at skabe mere klarhed via produktcertificering og -mærkning, som kan forstås af alle forbrugere i EU. For at sikre produktionen af kvalitetslandbrugsprodukter skal vi fastlægge klare regler for mærkning af produkter, der indeholder genetisk modificerede organismer. Dette problem er blevet særlig relevant siden Kommissionens beslutning om at tillade brugen af genetisk modificerede kartofler til dyrefoder. Indtil vi fastlægger mærknings- og certificeringsordninger for sådanne produkter, udgør de stadig en trussel mod EU's fødevarekvalitetspolitik.
Czesław Adam Siekierski
- (PL) Fru formand! Takket være instrumenterne i den fælles landbrugspolitik er landbrugsmarkedet i EU kendetegnet ved et udbud af landbrugs- og fødevareprodukter af høj kvalitet. Høje normer, fødevarekvalitet og tilstrækkeligt udbud er komponenter af den fødevaresikkerhed, som er så vigtig.
Det er vigtigt, at oplysninger om kvaliteten af produkter når ud til forbrugerne. Vi ved, at alle produkter, der tillades på markedet, skal opfylde minimumsnormer. Speciel kvalitet, der overstiger minimumsnormerne, skal mærkes på produktet med henblik på at forbedre dets konkurrencedygtighed ved at henlede opmærksomheden på dets yderligere kvalitet, som forbrugere skal betale for.
En anden vigtig oplysning, der også skal mærkes på fødevareprodukter, er oprindelses- og forarbejdningssted for råvaren. Forbrugerne skal vide, hvad de køber, og hvad de betaler for. Manglen på disse oplysninger svækker konkurrencedygtigheden for fødevareprodukter, der er produceret og forarbejdet i Europa sammenlignet med produkter, som er produceret uden hensyn til dyrevelfærd, miljøkrav eller arbejdstagernes sociale standarder.
Franz Obermayr
- (DE) Fru formand! Hr. Scottàs vellykkede betænkning tjener i høj grad forbrugerbeskyttelsens interesser. Sikkerheden, herunder den sundhedsmæssige, af landbrugsprodukter skal virkelig have højeste prioritet. Jeg vil gerne påpege den centrale betydning af en forbedring af oprindelsesbetegnelserne for fødevarer. Hvert landbrugsprodukt i EU skal mærkes tydeligt med oprindelsen af råvarerne. Forbrugerne må ikke føres bag lyset af svigagtig mærkning. Tag f.eks. Kina. Importerede vindruekerner kommer til Østrig, og derefter sælges såkaldt "presset vindruekerneolie" der. Endnu værre er det, at opfedede dyr transporteres på tværs af Europa under afskyelige forhold for at producere f.eks. såkaldt "tyrolsk bacon". Vi skal derfor fokusere på regional forsyning, og vi skal af hensyn til vores forbrugere og landbrugere støtte de lokale landbrugere og små slagtere.
Mariya Nedelcheva
- (BG) Fru formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Jeg lykønsker hr. Scottà med denne betænkning, som tydeligt signalerer Parlamentets ønske og hensigt om at deltage aktivt i den kommende forhandling om fremtiden for den fælles landbrugspolitik. Jeg glæder mig over forslaget om indførelsen af et mærke, der tydeligt viser, at et bestemt produkt er produceret og forarbejdet i Europa. Det vil efter min mening være endnu et tegn på støtte til og en oprindelig garanti for den høje kvalitet af vores produkter.
Der skal efter min mening gennemføres en ordning for den beskyttede oprindelsesbetegnelse og den beskyttede geografiske betegnelse. Dette vil give os mulighed for at bevare den særlige karakter af regionerne og deres kendetegn og få producenterne til at føle, at deres produkter kan genkendes og er værdsatte på markedet. Derfor skal vi fastholde betegnelsen "garanteret traditionel specialitet" og betragte den som et godt eksempel på, at vi er forenet i forskellighed. Der er intet galt i at vide, om vi spiser feta fra Grækenland, saltet hvid ost fra Bulgarien eller mozzarella fra Italien. Fødevarekvalitet og -sikkerhed er blandt de hovedudfordringer, vi skal imødegå i fremtiden. Lad os bevare kvaliteten af vores produkter og deres konkurrencedygtighed, og lad os garantere anstændige indtjenings- og levevilkår for vores producenter og landbrugere.
Dacian Cioloş
Fru formand! Jeg agter ikke at gennemgå alle de spørgsmål, der er rejst her, især fordi der afholdes en afstemning i morgen, men jeg vil dog fremhæve et par punkter, som blev nævnt gentagne gange i bemærkningerne.
Med hensyn til kombinationen af de forskellige ordninger for geografiske betegnelser kan jeg til fulde forstå visse medlemmers betænkeligheder. Jeg kan forsikre Dem om, at det ikke er min hensigt at ødelægge noget, som fungerer, noget, som forbrugerne er knyttet til. Vi skal blot gøre kvalitetsbeskyttelsesordningen klarere og mere ensartet, især fordi vi via internationale forhandlinger søger at opnå anerkendelse af disse ordninger.
Det er derfor vigtigt, at disse ordninger i forvejen er klare og letforståelige for vores partnere, så de kan anerkendes. Det er derfor ikke min hensigt at kombinere ordningerne blot for at gøre det. Slutresultatet bliver en ordning, som giver os mulighed for at gennemføre forenklinger uden at ændre ting, der allerede er letgenkendelige for forbrugerne.
Med hensyn til det europæiske kvalitetsmærke skal vi også drøfte og i Parlamentet beslutte, hvilke målsætninger vi ønsker at opnå. Er målet blot at tilkendegive overensstemmelse med de grundlæggende normer, som alle europæiske landbrugere opfylder, og som importerede produkter også opfylder? Alle importerende landbrugsfødevareprodukter - det vil jeg gerne understrege - skal opfylde de minimumskrav til fødevarehygiejne og -sikkerhed, som vores egne produkter skal opfylde.
Vi skal derfor se, hvordan vi bedst kan differentiere vores produkter fra de andres. Skal vi have et EU-mærke, eller skal vi i stedet angive oprindelsessted eller produktionssted? Den bedste ordning skal udpeges, og vi skal under alle omstændigheder overveje dette.
Med hensyn til geografiske betegnelser på internationalt plan kan De være forsikret om, at jeg vil arbejde for at sikre, at dette system anerkendes af vores partnere. I de forhandlinger, der gennemføres af ILO, og når vi har lejlighed til det under forhandling af bilaterale aftaler, forsøger vi at gøre dette.
Vi vil derfor fortsat benytte denne tilgang, og i min embedsperiode vil jeg endvidere arbejde for at styrke politikken for formidling og fremme af disse kvalitetsmærker internationalt, da kvalitet er et aktiv, som i sig selv kan styrke vores tilstedeværelse på den internationale scene.
Med hensyn til de beskyttede betegnelser "bjerg", "ø" osv. undersøger vi muligheden for at indføre denne form for ordninger. Også her skal vi afgøre, hvordan vi vil gå videre med henblik på at sikre, at de ikke medfører yderligere omkostninger for de landbrugere, der ønsker at anvende dem.
Med hensyn til brancheorganisationer og deres rolle i forvaltningen af beskyttede oprindelsesbetegnelser, BOB'er, agter vi, navnlig for mælk - da de fleste BOB'er og beskyttede geografiske betegnelser (BGB'er) findes i denne sektor - at gennemføre en undersøgelse for at finde frem til, hvilken indvirkning en afskaffelse af kvoter vil have på gennemførelsen af disse kvalitetsbeskyttelsesordninger, og jeg håber, at vi på grundlag af denne rapport vil kunne kortlægge de foranstaltninger, der eventuelt skal iværksættes.
Giancarlo Scottà
Fru formand, mine damer og herrer! Tak, kommissær Cioloş! Jeg vil først tale meget kort om jorden.
Jorden er det sted, vi høster vores produkter fra, og som vi skal bevare for fremtiden og for dem, der skal gøre det samme. Derfor vil jeg med denne simple tanke som udgangspunkt gå videre til producenterne, til dem, der bearbejder jorden, som skal anerkendes af dem, der efterfølgende nyder de kommercielle produkter, de finder i supermarkedet eller andre forretninger. Det er derfor helt rigtigt, at vi i første omgang respekterer jorden, som lader os høste produkterne, og derefter en evt. forarbejdningsvirksomhed, men frem for alt forbrugeren.
Jeg har et forslag, der vil gavne forbrugerne, men jeg ved ikke, om det vil blive godtaget eller ej: Hvorfor ikke spørge forbrugerne, hvad de ønsker at vide? På den måde vil vi få at vide, hvilket mærke forbrugerne kan læse og forstå, og derefter kan vi måske forenkle de komplicerede mærker, vi har i dag. Hvorfor må forbrugerne ikke vide, at de kan vælge mellem at drikke mælk fra Europa eller mælk fra Brasilien? Det er dem, der skal vælge, om det er bedre at drikke brasiliansk mælk end mælk produceret i EU.
Hvordan det end forholder sig, tror og håber jeg, at denne betænkning vil være nyttig for kommissær Cioloş, idet den indeholder yderligere detaljer, som kan hjælpe med at styrke den tråd, jeg nævnte tidligere: jorden, producenten, forarbejdningsvirksomheden, forbrugeren, sikkerhed og frem for alt i forbindelse med sikkerhed: kvalitet. Vi har alle talt om kvalitet, og vi går alle ind for at forbedre kvaliteten af vores produkter endnu mere, hvis det betyder, at vi kan spise godt og spise sundt.
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted i morgen.
Skriftlige erklæringer (artikel 149)
Paolo Bartolozzi  
Spørgsmålet om en kvalitetspolitik for landbrugsprodukter er blevet besvaret myndigt og enstemmigt af Parlamentets Udvalg om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter, hvilket gør den eksisterende lovgivning endnu mere komplet. De europæiske landbrugere har endelig opnået anerkendelse i den europæiske lovgivning om kvaliteten af deres produkter med tilknytning til produktionsregionen. Det er en garanti, som beskytter dem mod markedsglobalisering og sikrer, at den "informerede" forbruger kan afvise produkter, der ikke bærer den obligatoriske betegnelse af geografisk oprindelse, som ikke er tydeligt certificeret, og som ikke overholder reglerne om markedsføring og bekæmpelse af varemærkeforfalskning. Forbrugere vil kunne træffe deres egne valg om køb i fuld vished om reglerne for deres ønskede produkt. Parlamentet skal fortsat kæmpe for beskyttelsen af både landbrugere og forbrugere. Sidstnævntes sundhed er afhængig af kvaliteten af førstnævntes produkter. Mit ændringsforslag om beskyttelse af produkternes karakteristika, som Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter har godkendt, anerkender, at regionerne spiller en vigtig rolle som produktionspartnere, navnlig for producenter af traditionelle og økologiske produkter, og opfordrer til, at regionerne inddrages i anerkendelsen og markedsføringen af produkter med geografisk betegnelse, traditionelle produkter og økologiske produkter. Anerkendelsen af denne betegnelse glæder mig.
Sergio Berlato  
Spørgsmålet om kvaliteten af landbrugsprodukter er af grundlæggende betydning, når det drejer sig om at informere køberen og forbrugeren om produkternes karakteristika, og når det drejer sig om fortsat at garantere, at køb af produkter fra EU er synonymt med høj kvalitet takket være de forskellige regionale traditioner i EU. Med tiden har kvalitetspolitikken for landbrugsprodukter udviklet sig på en fragmenteret måde, som er kendetegnet ved en række sektorinstrumenter. Markedsglobaliseringen og den økonomiske og finansielle krise, der har ramt Europa, har ikke skånet landbrugssektoren. For at komme ud af krisen skal vi fokusere på kvaliteten og sikkerheden af vores produkter. Den fortsatte søgning efter kvalitet skal udgøre en grundlæggende del af den strategi, der føres af EU's landbrugsfødevaresektor på verdensmarkedet. Jeg mener endvidere, vi nøje skal overveje Kommissionens forslag om at indføre et europæisk kvalitetsmærke for produkter, der som helhed kommer fra og er forarbejdet i Europa. Dette mærke ville faktisk repræsentere en anerkendelse af de europæiske landbrugeres indsats for at opretholde høje produktionsnormer. Endelig er det bestemt en god idé for at forenkle lovgivningen med henblik på at mindske den bureaukratiske byrde for virksomhederne, så det samtidig garanteres, at de kvalitetsnormer, som de europæiske producenter opnår, opretholdes.
Robert Dušek  
Kvalitetspolitikken for landbrugsprodukter er ikke en statisk politik, der er adskilt fra andre politikker i forbindelse med landbruget. Tværtimod skal reformen af den fælles landbrugspolitik også omfatte politikker vedrørende tilpasning til klimaændring, bevarelse af biodiversitet, sikring af energi- og vandforsyning, sikring af dyrevelfærden og det europæiske fiskeri. Kvalitetspolitikken for landbrugsprodukter kan hjælpe med at forbedre de europæiske landbrugeres konkurrencedygtighed og opretholde økonomisk overskud i landdistrikter i krisetider netop ved at målrette mod kvaliteten af landbrugsprodukter og kvalitetsfødevarer. Det skal fortsat være en kendsgerning uden undtagelse, at køb af produkter fra EU betyder køb af kvalitetsprodukter, som er produceret på grundlag af forskellige europæiske regionale traditioner, der samtidig overholder de højeste produktionsnormer med hensyn til fødevaresikkerhed. Jeg støtter Kommissionens forslag om indførelse af et europæisk kvalitetsmærke, der skal bruges til produkter, som helt og aldeles kommer fra og er forarbejdet i EU. Forbrugerne forveksler betegnelsen for det sted, fødevarer er forarbejdet, med oprindelsesstedet for landbrugsproduktet. Vi skal fremhæve, at produktionsprocessen i sig selv kan forringe et produkts kvalitet og karakteristika på dramatisk vis. Jeg glæder mig også over bevarelsen af registrering af geografiske betegnelser og traditionelle specialiteter, da disse betegnelser er væsentlige for det europæiske landbrug - ikke kun fra et økonomisk perspektiv, men også fra et miljømæssigt og socialt perspektiv.
