Topmøde EU/Rusland (forhandling) 
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er redegørelser fra Rådet og Kommissionen om topmøde EU/Rusland.
Manuel Lobo Antunes
Hr. formand, fru kommissær, mine damer og herrer! Som bekendt afholdes det 20. topmøde mellem EU og Rusland fredag i denne uge i den portugisiske by Mafra. Dette giver efter vores opfattelse Ruslands og EU's ledere en fremragende mulighed for at gøre status over vores forbindelser.
Vi mener, at forbindelserne mellem EU og Rusland generelt set er gode og helt sikkert meget bedre, end den internationale presse sommetider vil have os til at tro. Rusland er en nøglepartner for EU, og vi tager vores forbindelser meget alvorligt. På topmødet vil vi drøfte situationen i EU og i Rusland. Vi vil orientere om udviklingen i EU, herunder navnlig om de fremskridt, der er sket med hensyn til udarbejdelsen af det nye udkast til reformtraktat, der netop er blevet vedtaget i Lissabon, og om Kommissionens forslag til energiliberaliseringspakke, der blev vedtaget den 9. september.
Med hensyn til de fælles rum vil vi gennemgå de fremskridt, der er gjort med hensyn til gennemførelsen af køreplanerne. Denne proces er fortsat meget positiv, selv om der på visse områder skal mere fart på. I en række vigtige sektorer har Det Permanente Partnerskabsråd bidraget til at nå dette mål. Mødet om kultur i Det Permanente Partnerskabsråd, der afholdes dagen før topmødet, vil medvirke til at styrke vores kulturelle samarbejde.
Med hensyn til prioriteter for topmødet agter vi at nå til enighed om iværksættelsen af et system for tidlig varsling i energisektoren, som vi i princippet blev enige om under det sidste topmøde i Samara. I lyset af den indbyrdes afhængighed mellem EU og Rusland på energiområdet skal tilliden øges, og det gensidige samarbejde skal styrkes. Vi vil derfor sætte fokus på de mål og principper, som EU skal overholde i forbindelse med vores energipartnerskab, herunder navnlig vedrørende gensidighed, gennemsigtighed, åbenhed og udvikling af effektive lovgivningsmæssige rammer. Efter vores opfattelse bør principperne i traktaten om energichartret og teksten om den globale energisikkerhed vedtaget af G8-lederne i Skt. Petersborg indarbejdes i den nye aftale mellem EU og Rusland, der vil være juridisk bindende og erstatte den nuværende partnerskabs- og samarbejdsaftale.
Med hensyn til investeringer glæder vi os over den planlagte dialog i køreplanen vedrørende det fælles økonomiske område. Det er af afgørende betydning, at der skabes gennemsigtige, ikkediskriminerende og forudsigelige betingelser for europæiske virksomheders investeringer i Rusland under hensyntagen til den lov om strategiske investeringer, som Dumaen behandler i øjeblikket. Vi vil også opfordre Rusland til at undgå selektiv brug af ledsagepolitikker som f.eks. miljø- eller skattepolitikken med det formål at lægge hindringer i vejen for eksisterende investeringer eller skabe skjulte hindringer for nye investeringer. Vi mener, at Ruslands tiltrædelse af Verdenshandelsorganisationen (WTO) er en prioritet, og derfor agter vi også at rejse dette spørgsmål under topmødet. Kommissionen har muligvis mere at sige om dette spørgsmål.
Jeg vil gerne understrege, at topmødet også vil blive brugt til at lægge pres på Rusland for at sikre fremskridt, hvis der ikke er fundet en tilfredsstillende løsning på de vigtigste udestående spørgsmål som f.eks. eksportafgifter på træ eller diskriminerende jernbanetakster.
Vi er klar over, at dette topmøde afholdes kort tid før præsidentvalget og valget til Dumaen i Rusland. Ytringsfrihed, herunder presse- og forsamlingsfrihed, vil være af afgørende betydning i valgprocessen, og Ruslands demokratiske legitimitet vil for alvor blive sat på prøve. Kontoret for Demokratiske Institutioner og Menneskerettigheder (ODIHR) skal have fri adgang til at overvåge valget til Dumaen. Som medlem af Organisationen for Sikkerhed og Samarbejde i Europa (OSCE) og Europarådet har Rusland et særligt ansvar for at beskytte vores fælles værdier. Det er beklageligt, at en række spørgsmål har overskygget forbindelserne mellem EU og Rusland, henset til at vores indbyrdes afhængighed er stigende og ikke faldende.
Rusland og EU er nødt til at samarbejde og sætte sig ud over deres forskelligheder, da der virkelig ikke er noget alternativ til samarbejde. Forhandlingerne om en ny aftale mellem EU og Rusland er desværre endnu ikke blevet indledt, og situationen er fortsat fastlåst. Ruslands forbud mod import af polsk kød og grøntsager er forsat en stor hindring for indledningen af disse forhandlinger. Kommissionen har meddelt, at den er parat til at fortsætte kontakterne med det formål at finde en løsning, der kan accepteres af begge parter. Desværre er situationen blevet yderligere kompliceret af beslutningen truffet af de russiske veterinære myndigheder ultimo september om at forbyde import af kød produceret af 36 EU-virksomheder.
Afbrydelsen af olieforsyninger til Litauen gennem Druzhbarørledningen er også til hinder for indledningen af forhandlinger om en ny aftale mellem EU og Rusland. Der er nu gået over et år, og Rusland har endnu ikke fremlagt officielle oplysninger om bruddet på rørledningen eller om udsigterne til genoptagelse af leveringen. Det er derfor af afgørende betydning at finde en tilfredsstillende løsning, der kan skabe den tillid, der er nødvendig for at udvikle partnerskabet mellem EU og Rusland på energiområdet.
På trods af det nuværende dødvande i forhandlingerne bør situationen ikke overdramatiseres. I 2006 blev vi rent faktisk enige med Rusland om, at partnerskabs- og samarbejdsaftalen ville forblive i kraft, således er der ikke opstod et retligt tomrum i vores forbindelser med Rusland.
Endelig vil vi helt sikkert rejse de vigtigste spørgsmål på den nuværende internationale dagsorden, herunder navnlig Kosovo og Irak. Vi vil også understrege, at et positivt samarbejde med Rusland er af stor betydning for vores fælles naboskabspolitik, således at vi kan løse problemer, der berører og bekymrer begge parter, navnlig de "fastfrosne" konflikter.
Benita Ferrero-Waldner
Hr. formand! Rusland er ikke kun en nær nabo, det er en strategisk partner for os. Hvis vi kigger på handel og investeringer, kan vi se, at de boomer, og vi kan også se, som vores formand har sagt det, at den gensidige afhængighed vokser. Men vi ved også, at Rusland er en nøglepartner, når det drejer sig om at tackle regionale konflikter og globale udfordringer - også nævnt her - og at der stadig er meget, der skal gøres for at udvikle vores forhold bedst og mest muligt.
Topmødet på fredag er den næste lejlighed, hvor status i vores forhold kan vurderes. Mange af de udestående spørgsmål vil ikke blive løst, men vi vil gøre fremskridt i forhold til andre og således også forberede grundlaget for arbejde fremover på dette overgangstidspunkt.
Vi ved, at det er en kritisk periode for Rusland, få måneder før de afgørende parlaments- og præsidentvalg, og vi ved også, at EU gentagne gange har udtrykt bekymring vedrørende indførelse af demokratiske principper og menneskerettighedsforpligtelser i Rusland. Vi i EU iagttager nøje udviklingen - de forestående valg vil være en vigtig test i den henseende - og vi forventer, at Rusland træffer et fornuftigt valg ved at invitere OSCE-observatørerne til at overvåge valgene.
Vi vil også benytte anledningen til at udtrykke vores bekymring vedrørende menneskerettighedsspørgsmål, som f.eks. begrænsninger i pressefriheden, angreb på journalister, pres på ngo'er og også situationen i det nordlige Kaukasus.
Jeg havde lejlighed til at drøfte det forestående topmøde med præsidentens toprådgiver, den særlige udsending hr. Yastrzhembsky, da jeg var i Kaliningrad den 11. og 12. oktober. Jeg vil begynde med et par gode eksempler, men derefter nævne, hvor vi ikke kommer til at gøre fremskridt.
Jeg tror, at Rusland snart bekendtgør, at det vil give et større økonomisk bidrag til flere grænseoverskridende samarbejdsprogrammer, som er under EU-ledelse. Det vil være meget velkomment, da det efter 2004-udvidelsen er væsentligt med et samarbejde hen over vores grænser, der er i udvikling. Og Kaliningrad udgør naturligvis et meget særligt tilfælde på grund af sin unikke, geografiske placering.
Som vi altid har ment, kræver det særlige foranstaltninger at lette det grænseoverskridende samarbejde og den lokale grænsetrafik. Ruslands økonomiske bidrag ville imidlertid også være meget betimeligt i betragtning af den meget alvorlige trafikale overbelastning ved grænserne mellem medlemsstaterne og Rusland i Kaliningrad og ved grænseovergangene til flere medlemsstater andre steder.
Lastbilkøer på op til 50 km på EU's side af grænsen er helt klart uacceptable. Vi er nødt til at igangsætte tiltagene og er derfor blevet enige med Rusland om at reducere flaskehalsene. Vi er ved at lancere et pilotprojekt i Kommissionen, hvor vi udveksler toldoplysninger og finansierer moderniseringen af infrastrukturen ved grænserne. For sit vedkommende skal Rusland effektivisere sine procedurer ved grænserne. Det er i princippet klar til at gøre det, men det tager en vis tid.
Vores formand har allerede nævnt energi. Jeg vil blot gerne tilføje, at vi regner med at kunne bekendtgøre en aftale om en tidlig advarselsmekanisme til behandling af forsyningsproblemer, før de når et kritisk punkt. Vores formand har talt om energikultur og også investeringer, så jeg behøver ikke tilføje noget her. Blot vil jeg gerne udbygge det ved at sige, at investeringer og forretningsforbindelser også vil være emnet for en rundbordsdiskussion i Lissabon mellem industrialister, under deltagelse af Günter Verheugen og Andris Piebalgs. Rundbordsdiskussionen begynder i morgen torsdag, og man vil rapportere sine konklusioner til topmødet på fredag. Jeg synes, det er et godt bidrag til det, der virkelig er et forretningsforhold i vækst.
Rusland er en nøgleaktør på det økonomiske område, og hvad angår WTO vil jeg gerne tilføje, at vi støtter Ruslands bestræbelser. De ved, at vi altid har været engageret i Ruslands tiltrædelse af WTO. Vi mener også, det er meget vigtigt at have lige konkurrencevilkår, og det er derfor, vi vil lægge så meget vægt på at få fuldført Ruslands tiltrædelse af WTO. Topmødet vil sætte skub i denne komplekse proces, som befinder sig i en kritisk fase.
Vi vil underskrive en ny stålaftale i tilknytning til topmødet, hvorved Ruslands tilladte eksportmængder til EU øges. Et andet tegn på positive faktorer i samarbejdet mellem EU og Rusland er, at den fælles hensigtserklæring mellem Det Europæiske Narkotikacenter og den russiske narkokontrolmyndighed vil blive underskrevet i tilknytning til topmødet.
Et mindre positivt forhold, som jeg gerne vil orientere Dem om, er, at selv om Rusland i Samara i maj klart forpligtede sig til endelig at underskrive vores aftale om overflyvningerne over Sibirien, i god tid inden det næste topmøde i Mafra, er udsigterne til, at det sker, tilsyneladende meget ringe. Vi ønsker at komme videre i denne årelange tvist. Et positivt træk fra russisk side ville så bevirke, at vi også kunne gå videre med det luftfartstopmøde, som er berammet til afholdelse i Moskva i november med henblik på at klarlægge det enorme samarbejdspotentiale på dette område.
Hvad angår internationale spørgsmål vil Kosovo givet blive et af de vigtigste, og vi er sammen med Rusland nødt til at overveje, hvordan dette problem skal løses, på baggrund af trojkaens fortsatte bestræbelser. Vi må og skal undgå en ny konflikt på Balkan.
Vi vil også drøfte andre væsentlige, internationale spørgsmål som f.eks. Mellemøsten før konferencen i Annapolis, Iran, efter præsident Putins nylige besøg i Teheran og Afghanistan, Burma/Myanmar og situationen i forbindelse med de fastfrosne konflikter især i Georgien og Moldova.
Vi vil gerne samarbejde med Rusland i en konstruktiv ånd om løsninger på disse omtvistede spørgsmål. Hvad vi skal gøre, er derfor at fortsætte vores igangværende arbejde og aldrig tabe vores langsigtede projekter af syne.
José Ignacio Salafranca Sánchez-Neyra
Hr. formand! Lad os, som pressen mindede om, håbe, at det portugisiske efterår bliver varmere end det russiske forår, hvad angår Samaratopmødet.
Jeg synes, at vi som nævnt af kommissæren skal fortsætte arbejdet med at opbygge det strategiske partnerskab med Rusland, men klimaet vil afhænge mere af temperaturen i Rusland end i EU. Lidt i lyset af det, som kommissæren sagde, og især i lyset af den nye rolle, som Rusland ønsker at spille på den internationale arena, i særdeleshed med hensyn til energiforsyningssikkerheden.
Men der er en række præmisser, som denne forbindelse skal bygge på. Den første er, at en hvilken som helst beslutning eller en hvilken som helst handling mod en medlemsstat skal anses som en beslutning eller en handling mod det samlede EU.
For det andet har EU forpligtet sig ufravigeligt over for menneskerettighederne, og vi skal stå meget fast på forsvaret af disse værdier. I den forbindelse synes jeg, at vi skal lykønske den russiske regerings beslutning om at tillade og endelig at give visa til Gruppen De Grønne, så de kan mødes i Moskva.
Faktisk synes jeg også, at den erklæring, der er kommet om det nylige topmøde blandt de lande, der støder op til Det Kaspiske Hav, om at opbygge en slags bred front for på en eller anden måde at bekæmpe de regionale og internationale trusler og nogle holdninger i FN, giver anledning til bekymring.
Jeg slutter nu, hr. formand. Kommissæren og rådsformanden forsvarer EU's interesser pragmatisk, og de opbygger dette partnerskab, men de må ikke glemme, at tallene skal passe til idealerne, og jeg minder om det, der for nylig stod i en fremragende artikel i The Economist, hvor man mindede om, at hr. Putin på topmødet i Wiesbaden havde sagt til kansler Merkel, at det var på dette sted, at Dostoievski havde tabt på rouletten.
Jeg håber, at EU har mere held i Portugal,end den russiske forfatter havde i Wiesbaden.
Jan Marinus Wiersma
Hr. formand! I optakten til det kommende topmøde er min gruppes vigtigste udgangspunkt stadig, at Rusland og EU deler en række store fælles interesser. Og til trods for de mange meningsforskelle skal EU under det kommende topmøde stadig basere sig på dette. Rusland og Europa har brug for hinanden til at løse problemer i Europa, men især også til store internationale problemer. En varig sikkerhed i Europa er kun mulig i samarbejde med Rusland.
Derfor har min gruppe og jeg altid støttet det strategiske partnerskab med Rusland. Topmødets dagsorden er meget omfattende, og det har kommissæren og formandskabets repræsentant allerede talt om. Vi håber, at der alligevel på et vist tidspunkt kommer gang i spørgsmålet om forhandlingsmandatet for den nye partnerskabs- og samarbejdsaftale. Vi håber, at en ny polsk regering bedre vil være i stand til at samarbejde med Moskva og som følge deraf måske kan skabe mulighed for fremskridt.
Energiforbindelsen er meget vigtig, og også vi mener, at gensidighed skal være udgangspunktet, men vi skal dog være klar over, at vi også har at gøre med en form for indbyrdes uafhængighed, som vi sammen må forsøge at styre bedre. Vi ønsker også mere samarbejde i Sortehavsområdet, og vi håber, at spørgsmål som Transnistrien og Georgien tages op på topmødet.
Der er allerede sagt noget om demokratiets tilstand i Rusland, og den skal selvfølgelig også tages op. Også vi er bekymrede over optakten til valget til Dumaen. Også vi ønsker, at disse kampagner er frie og ærlige, og at alle partier har lige muligheder. Derfor er det også så vigtigt, at vi i Moskva insisterer på observatører. Ikke blot observatører på selve valgdagen, men også observatører under kampagnen i optakten til valget. Vi ved alle sammen, hvor vigtigt det er at kunne foretage en ordentlig vurdering af valget. Et land, som stræber efter at blive formand for Europarådets Parlamentariske Forsamling, skal jo være i stand til og rede til at samarbejde med OSCE, når det gælder observatører ved valget.
Endelig skal vi, og jeg gentager faktisk, hvad jeg sagde i begyndelsen, fortsat være kritiske, når det gælder Rusland. Kritisk, hvad angår menneskerettigheder og demokrati, men vi må ikke unødigt polarisere, for udgangspunktet skal stadig være naboskab og samarbejde for sammen at forsøge at gøre noget ved problemer i Europa og ikke konstant sætte tingene på spidsen.
Graham Watson
for ALDE-Gruppen. - (EN) Hr. formand! Topmødet i maj i Samara åbenbarede sprækkerne i vores strategiske partnerskab med Rusland - hvad angår energi, Kosovo og menneskerettigheder. Disse revner er blevet til brudlinjer, der nu er så dybe og brede, at det kniber for os at sige, hvordan man kan stræbe efter et meningsfuldt "partnerskab" baseret på fælles værdier.
Hr. Putin har selv indrømmet, at "Rusland vil ikke snart, om overhovedet, blive et land, hvor liberale værdier får dybe, historiske rødder".
Hvor længe kan vi vedblivende ignorere de voksende beviser? Det er ikke, fordi russerne siger nej til Vestens kulturelle staffage, for præsident Putin har igen og igen talt om sit lands plads i Europas kulturelle hjerte. Nej, denne heftighed, denne fornægtelse er primært henvendt mod det, som præsident Barroso kalder Europas "hellige værdier" - værdier som f.eks. frihed, demokrati og retsstatsprincippet, som tydeligvis ikke eksisterer i Rusland i dag.
Hr. Salafranca Sánchez-Neyra fik ret. Fra Rådet og Kommissionen har vi hørt for meget Realpolitik og for lidt Moralpolitik. Vores forhold til Rusland er strategisk, det er klart, men det kan ikke beskrives som et partnerskab.
Vi har brug for en pragmatisk holdning, hvor vi samarbejder, hvor vi kan, om spørgsmål af fælles interesse som f.eks. grænseovergange, energiforsyning og medlemskab af WTO - selv om gårsdagens meddelelse om kontrol med fødevarepriser antyder en tilbagevenden til tidligere tiders økonomiske politik.
Nogle fremskridt kan der ske i forhold til Rusland, men uden den fanfare, der præger for mange topmøder mellem EU og Rusland, og som efterfølges af skuffelse.
Der er også brug for lidt mere ærlighed, nu da Rusland skal til at afholde to betydningsfulde valg. Hvis kloning af mennesker var længere fremme i udviklingen, ville præsident Putin sandsynligvis stille op som både præsident og premierminister, efter Kaczyńskiernes eksempel i Polen! For et land, som omstyrtede oligarkiet tilbage i 1917, er det helt utroligt, at et nyt enevælde er ved at få fodfæste, og vi bør ikke begrænse vores kritik af frygt for at sætte det partnerskab på spil, der kun eksisterer på papiret.
Først når et uafhængigt domstolsvæsen, ytringsfrihed og demokrati eksisterer som andet end sound bites, og når journalister, oppositionspartier og ngo'er kan virke uden frygt for straf, kan Europa stille sig solidarisk med Rusland.
Dette er grunden til, at min gruppe har ønsket en beslutning om at lukke denne forhandling, og mere end 300 parlamentsmedlemmer har støttet vores opfordringer. Vi skal være parate til at nedfælde på papir, hvad vi siger offentligt, og imødegå dem, der siger, at Parlamentet ikke er andet end en opstadset snakkebutik.
Med reformtraktaten får Parlamentet for første gang løfte om at få reel indflydelse på handling udadtil. Så lad os oppe os for at møde udfordringen og levere en besked på topmødet, som præsident Putin ikke kan ignorere.
Konrad Szymański
for UEN-Gruppen. - (PL) Hr. formand! I går besluttede lederne af PPE-DE-Gruppen og Socialdemokraterne ikke at træffe en afgørelse før topmødet mellem EU og Rusland, og det viser, at vi stadig har et problem med Rusland. Det er en stor fejltagelse. Vi forventer ikke at have en sådan fransk-tysk motor i vores del af Europa.
Vores resolution af 2. maj før topmødet i Samara var meget nyttig. Jeg håber ikke, at vores tavshed i dag er et forsøg på at opgive den klart definerede, krævende politik over for Rusland. Hvis tilgangen fra Samara undermineres, bliver Rusland mere overbevist om, at det kan ignorere eller ringeagte integrationen, især udvidelsen fra 2004. De politikere, der i dag i pseudorealismens navn forsøger at lukke øjnene for Ruslands stræben efter diktatur, accepterer en gentagelse af Finlands skæbne. De accepterer, at Centraleuropa diskrimineres, og at EU's rolle som global partner hermed svækkes.
Bart Staes
Hr. formand, fru kommissær, hr. minister, mine damer og herrer! Hr. minister, De sagde i Deres tale, at forbindelserne med Rusland er gode, i hvert fald bedre end hvad de internationale medier skriver om dem. Bor De på Mars? Bor De på Venus? Tør De sige til russerne, hvad det gælder om, eller drejer EU sig efter Deres mening udelukkende om penge og handel? Er det vigtigere for Dem end demokrati og menneskerettigheder?
Lad os sige det, som det er. Rusland synker ned i et rent diktatur med en stærk leder. En stærk leder, som ikke tolererer modsigelser, og som anvender sine hemmelige FSB-politistyrker, når han anser det for nødvendigt. En leder, som ikke under nogen omstændigheder vil opgive magten, og som benytter alle mulige kunstgreb for at beholde magten efter parlamentsvalget i december og præsidentvalget i marts. Rusland udvikler sig i retning af et lukket samfund, hvor det herskende styre helst ikke tolererer uvedkommende indblanding.
Jeg vil ikke nøjes med teoretiske betragtninger. Det er en realitet, at menneskerettighederne i Rusland er udsat for et konstant pres, og at situationen for demokratiet er sørgelig. Det er en realitet, at ytringsfriheden og pressefriheden er ved at udarte til en streng selvkontrol. Loven om ekstremisme, som for nylig blev vedtaget, kan nemt bruges til at lukke munden på uafhængige journalister og politiske modstandere.
Det er en realitet, at det russiske regime ikke ønsker et stærkt og uafhængigt civilt samfund, og at ngo'ernes stilling er udsat for et stort pres på grund af en mere restriktiv lovgivning. Det er en realitet, at frie valg er en utopi. Kun de, som regimet tolererer, har lov at deltage. Således forhindres koalitionen "Et andet Rusland", som er forenet omkring Gary Kasparov, i at deltage i det kommende parlamentsvalg.
Endelig er situationen i Tjetjenien måske ikke længere politisk aktuel, men realiteten er stadig meget foruroligende. Folk myrdes stadig eller anholdes ulovligt og udsættes for pengeafpresning. Der sker stadig hver dag kidnapninger, og tortur er almindelig praksis. Det er realiteten i Rusland, og jeg håber, at De, hr. minister, vil tage hensyn til dette, når De i slutningen af denne uge taler med hr. Putin.
Helmuth Markov
for GUE/NGL-Gruppen. - (DE) Hr. formand! Et fornuftigt samarbejde mellem EU og Rusland er en forudsætning for stabilitet og udvikling i Europa og i verden generelt. Hvad vil jeg gerne se i modsætning til Samara? Jeg ønsker, at De kommer tilbage og fortæller os, at der i samarbejde med Rusland er blevet fastlagt en fælles strategi til løsning af problemet med Kosovo og en fælles strategi for fredsprocessen i Mellemøsten, og at der er blevet fastlagt en fælles holdning til det nukleare problem i Iran og en fælles strategi til løsning af konflikten i Transnistrien.
Det handler ikke kun om energiforsyninger. Lad os glemme Galileo. Industrien ønsker det ikke, og skatteyderne kommer til at betale regningen. Lad os samarbejde med Rusland om en fornuftig energipolitik baseret på anvendelse af nye teknologier. Lad os løse problemet med visumfri indrejse i samarbejde med Rusland. Hvorfor er der kun sket få fremskridt bortset fra for disse specifikke grupper? Der er efter min opfattelse en hel del, vi kan gøre.
Hvordan vil EU forholde sig til missilskjoldet? Vil vi gå sammen med Rusland og sige, at vi ikke ønsker et amerikansk forsvarsskjold? Jeg mener, at det ville være vidunderligt, hvis vi gjorde dette. Vi er naturligvis også nødt til at forholde os kritisk til Rusland og fortælle Rusland, at hvis vi fordømmer de antiterrorplaner, som hr. Schäuble og hr. Jung presser igennem i Tyskland, så er vi også nødt til at sige til Rusland, at vi ikke ønsker denne lovgivning mod forskelsbehandling. Det er helt klart.
Hvis vi mener, at situationen i Tjetjenien er fuldstændig i strid med menneskerettighederne, er vi nødt til at gøre det meget klart over for russerne, men vi er også nødt til at følge op herpå bagefter. Jeg mener, at vi har en fornuftig partnerskabsaftale. Det er noget, som gode partnere kan og skal sige til hinanden. Vi har brug for Rusland, og Rusland har brug for os, og vi vil gå videre i fællesskab, hvis vi lægger alle problemerne på bordet, og frem for alt, hvis vi fremlægger løsningsforslag.
Jana Bobošíková
(CS) Hr. formand, mine damer og herrer! Hvis vi ønsker at holde stillingen globalt, skal EU som en stærk enhed og Rusland som en supermagt integrere deres økonomier.
Det er den eneste måde, hvorpå begge parter kan modstå uundgåelige politiske pres, der i modsat fald kunne splitte dette rationelle partnerskab. Ruslands nuværende eksport til EU, energirelateret handel undtaget, svarer omtrent til eksporten til Marokko eller Argentina. Derfor støtter jeg opfordringen fra kommissæren for handel, hr. Mandelson, der opfordrede EU og Rusland til at holde op med at opføre sig som to byer, der kun er forbundet ved en snæver vej og en gasrørledning.
Jeg er overbevist om, at begge parter bør fokusere på opbygningen af langsigtede økonomiske og handelsmæssige forbindelser, der er til fordel for begge parter, og at de ikke bør tillade, at kortsigtede politiske taktikker får overtaget. Jeg mener, at det er i EU-borgernes interesse, at EU handler konsekvent i forhold til Rusland, hvilket ikke er tilfældet i øjeblikket. Vi bør presse på for at sikre, at der skabes et mere stabilt politisk og iværksættervenligt klima i Rusland, hvilket ville betyde færre importhindringer og skabe en bedre platform for investorer fra EU.
Reino Paasilinna
(FI) Hr. formand, mine damer og herrer! Vi kan anskue EU's forhold til Rusland ud fra to synsvinkler. Vi kan enten betragte det som et problem eller som en mulighed. Som bekendt er der i øjeblikket hverken mangel på problemer og muligheder.
EU's ledere tog et skridt hen imod en mere sammenhængende udenrigspolitik i sidste uge i Lissabon. Kunne politikken over for Rusland ikke være den første anløbshavn for begge parter, dvs. også for Rusland? Partnerskabs- og samarbejdsaftalen skal omlægges, og det er vi godt klar over. Med hensyn til den nordlige dimension er der sket fremskridt i forhold til Østersøspørgsmål, men vi er nødt til at bevæge os ind på nye områder. Der er blevet udarbejdet køreplaner, men der er ikke mange rejsende på vejen.
Vi har godkendt Ruslands medlemskab af WTO. Vi skal færdiggøre denne aftale, således at den afgift på tømmer og de ulovlige afgifter, der pålægges ved grænserne, som kommissær Ferrero-Waldner var inde på, kan holdes under kontrol. Vi er fuldstændig indbyrdes afhængige på energiområdet, men denne afhængighed skal gå begge vej. Eksport skaber afhængighed i helt samme grad som import.
Vi er derfor nødt til at sætte en stopper for det dumme spil i forhold til Rusland. Desværre har det været sådan i lang tid, og jeg glæder mig over, at Polens nye leder ønsker at forbedre forholdet til Rusland samt til Tyskland. Rusland er tydeligvis et større problem.
Forhandlingerne skal også føre til resultater på borgerrettighedsområdet og ikke kun, når det handler om varer. Jeg vil gerne spørge Rådet, om afgifterne på tømmer vil blive drøftet på topmødet. Og hvad med den nye lov i Rusland, der indebærer, at en mistænkt ikke udleveres til forhør i det land, hvor forbrydelsen er blevet begået? Det er en mærkelig procedure. En kriminel, der begår en lovovertrædelse i en medlemsstat kan med andre ord søge asyl i Rusland. Vil Rådet drøfte dette spørgsmål på topmødet?
Annemie Neyts-Uyttebroeck
(NL) Hr. formand, fru kommissær, mine damer og herrer. Hele denne forhandling og Rådets og Kommissionens erklæringer viser til overflod, hvor svært det er, når det gælder Rusland, at kombinere den nødvendige respekt for dette store og vigtige land og dets store og vigtige befolkning med udbredelsen af vores grundlæggende principper, hvad angår retsstaten, et fungerende demokrati, frie medier og respekt for menneskerettighederne. Det er svært at finde den rette balance, især fordi præsident Putin som ingen anden forstår kunsten snedigt at udnytte enhver meningsforskel og endda enhver nuanceforskel mellem medlemsstaterne.
Det er sagt, at der snart - og det ved vi om nogle uger - er valg i Rusland. I den forbindelse vil jeg understrege, at de betingelser, som er stillet til partier, som ikke er repræsenteret i Dumaen, absolut er et demokrati uværdigt. Hvad enten det nu drejer sig om det deponerede beløbs størrelse, antallet af krævede underskrifter eller kontrollen hermed - tænk på, hvad der skete for nogle måneder siden i Skt. Petersborg - opfylder de ikke på noget punkt de kriterier, som vi og for øvrigt resten af verden opstiller for et ærligt og frit valg. Med andre ord ser det derfor absolut ikke godt ud.
Oven i købet hører vi foruroligende beretninger om forsøg på ængsteligt at kontrollere de kontakter, som studenter eller deltagere i besøgsprogrammer har. Med andre ord - og nu slutter jeg - er det påkrævet, at medlemsstaterne mere end nogensinde er enige og vagtsomme for at gøre det muligt at samarbejde.
Inese Vaidere
(LV) Hr. formand, mine damer og herrer! Rusland er en vigtig partner, men landets politikker vækker bekymring. Der er endnu ikke blevet opført statuer af hr. Putin i Ruslands gader, men der er tegn på persondyrkelse. Præsidentens kandidatur til parlamentsvalget er uden fortilfælde i en demokratisk stats historie i lighed med udnævnelsen af lederen af den radikale bevægelse "Nashi" som ungdomsminister og afvisningen af at modtage en delegation fra Europa-Parlamentets Underudvalg om Menneskerettigheder. Ruslands manipulation af fremmede nationer er farlig. Undersøgelser i Letland viser, at Ruslands støtte til befolkningsgrupper er i direkte modstrid med samfundsintegrationen. Jeg er også bange for, de personer, der stod bag det russiske forum i Europa-Parlamentet for nylig, tidligere har udført politiske aktiviteter, der giver grund til at tro, at der kan være destruktive planer i andre europæiske stater. Det er vores pligt at bekæmpe denne manipulation, da Rusland sætter vores tålmodighed på prøve. Med hensyn til dialogen om energispørgsmål skal principperne bag og ratificeringen af energichartret være en integrerende del af den nye aftale på trods af Moskvas utilfredshed med gensidighedsklausulen.
Hélène Flautre
- (FR) Hr. formand, mine damer og herrer! Lad os ikke være blåøjede! Den afgørelse, vi traf i går, bliver allerede fortolket af de russiske myndigheder som en stor succes: ingen beslutning, intet budskab. Det er sandelig en belønning efter at have afvist en officiel menneskerettighedsdelegation fra Europa-Parlamentet! Det russiske samfund er mere end nogensinde gidsel for en propagandapresse og lukker sig inde i farlig nationalisme.
I dagens Rusland råder vold bygget på frygt, mens racisme og fremmedhad slår rekorden. Ordet "uafhængig" er bandlyst. Menneskerettighedsforkæmpere, journalister og "uafhængige" politiske modstandere stemples automatisk som styrets fjender. I 2007 blev der i øvrigt vedtaget en lov, som officiøst er møntet på dem. Under dække af bekæmpelse af ekstremisme giver den i virkeligheden myndighederne frit spillerum i denne ulige kamp. Som Marie Mendras fortalte i går, får denne konstante krænkelse af menneskerettighederne ikke russerne til at reagere. Putin har således vundet sit væddemål, nemlig at overbevise sine medborgere om, at der findes en særlig russisk form for demokrati og menneskerettigheder.
Med den anskuelse er der ikke underligt, at Rusland er det eneste af Europarådets medlemslande, der stadig ikke har ratificeret protokol 14. Domstolens kautionering for Putin er en chance, en velsignelse. Den fritager ham for at efterkomme kendelserne, og han kan trygt lade ansøgninger og begæringer ligge, bl.a. fra torturerede tjetjenere. I lyset af denne konstatering ville det da være naivt at tro, at der den 2. december vil blive holdt et frit og gennemsigtigt valg i Rusland. Berettiger denne parodi ikke snarere til at mene, at det gælder om at stemme for eller imod Vladimir Putin? Uden forfatningsændring vil det lykkes ham at beholde den politiske, økonomiske, finansielle, administrative, dømmende og sikkerhedspolitiske magt.
Her lige inden topmødet mellem EU og Rusland henstiller jeg til Rådet og Kommissionen at sætte menneskerettigheder øverst på den politiske dagsorden. De må absolut være et centralt emne i forhandlingerne både om en kommende aftale, om Kosovo og om energi. Det er, hvad de russiske demokrater forventer af os. De siger slet og ret: "Bliv ved med at tale om dem, bliv ved med at sige sandheden". Vi sætter i det mindste ikke livet på spil, når vi gør det.
Vladimír Remek
(CS) Fru formand, mine damer og herrer! Debatten om forbindelserne mellem EU og Rusland er et af de hyppigst drøftede spørgsmål i Europa-Parlamentet.
Vi hører de samme klichéer jævnligt, hvad enten de fremsættes bevidst eller skyldes misforståelser eller manglende kendskab til spørgsmålene. Vi er på trods heraf nødt til at handle med Rusland som en partner, uanset om vi ønsker det eller ej. Hvis vi ikke kan finde frem til et fælles sprog og ikke gør en indsats for gradvis at forbedre forbindelserne, vil dette være til større skade for EU end for Rusland. Det betyder ikke, at vi skal lukke øjnene for problemerne, men snarere at vi skal se realiteterne i øjne og bedømme alle efter samme målestok.
Det er en kendsgerning, at det nye Rusland står økonomisk stærkere, og at landet således har større selvtillid. Rusland beskytter desuden sine egne interesser præcis som USA og EU for den sags skyld. Vi skal anvende en nøgtern tilgang. Det glæder mig derfor, at vi gav vores repræsentanter friere hænder på topmødet i Portugal ved at udsætte beslutningen.
Det nye Rusland er ikke det tidligere Sovjetunionen. Det siger jeg ikke kun på baggrund af min mangeårige arbejdserfaring i landet, men også på baggrund af udtalelser fra lederen af det amerikanske diplomati.
Ria Oomen-Ruijten
(NL) Fru formand! Jeg vil gerne takke rådsformandskabet og kommissionsformanden. Jeg agter ikke at måle topmødets succes efter længden af den fælles sluterklæring. Det, der er vigtigt for mig - og jeg håber, dette vil blive drøftet - er, at vi udformer detaljerne i de temaer, som vi ved, vi er nødt til at finde løsninger på sammen.
Forbindelserne mellem EU og Rusland er utroligt komplekse. Det vil ikke blive ændret i denne valgtid. Men vi må dog erkende, at der for Rusland og EU ikke er noget andet økonomisk og politisk alternativ end partnerskab. Vi har en flot aftale om dette partnerskab. Den har nu eksisteret i 10 år. Hvordan vil vi håndtere denne kreativt i den kommende tid? Topmødet giver også en vigtig mulighed for at bede om en forklaring, hvad angår begrebet demokrati, og jeg takker Kommissionen for det, den agter at gøre på dette punkt.
Det forekommer mig altid, at stabilitet og demokrati i Rusland betragtes som modpoler. Efter vores opfattelse er det selvfølgelig ikke tilfældet, og det kan det heller aldrig blive. Ruslands tiltrædelse af WTO er overordentlig vigtig for os alle.
Hannes Swoboda
(DE) Fru formand! Det tjener noget videre formål at sætte Realpolitik og Moralpolitik op mod hinanden som påpeget af hr. Watson. Vi har rent faktisk brug for begge dele. Vi skal være realistiske i forhold til Rusland, og vi skal give klart udtryk for og stå fast ved vores etiske og moralske holdninger.
Mange af os troede, at Rusland ganske enkelt ville forsvinde fra den globale scene efter kommunismens sammenbrud, og mange mennesker ønskede, at dette skulle ske. Det skete imidlertid ikke, primært fordi Rusland har været i stand til at øge sine indtægter som følge af de stigende energipriser og således at genvinde indflydelse på den internationale scene. Vi er nødt til at erkende dette. Hvis vi ikke gør det, ser vi ikke realiteterne i øjnene.
Der er imidlertid noget, som vi ikke ønsker at acceptere, og det er naturligvis den negative udvikling, og dette har både Rådets formandskab og kommissæren gjort klart. Vi vil ikke blot acceptere, at der gøres flere og flere skridt til at underminere demokratiet i Rusland. Vi kan ikke acceptere disse skridt, der ikke har noget med demokratiopbygning at gøre og udelukkende har til formål at underminere demokratiet. Vi vil ikke acceptere, at Rusland desværre ikke er villig til at tilbyde sine nabolande - vores fælles nabolande - et åbent partnerskab. Det ville være i vores interesse, og vi bør gøre det meget klart, at vi ønsker at samarbejde med Rusland om at fremme dette partnerskab, men med et Rusland, der anerkender alle sine nabolandes uafhængighed og suverænitet.
Vi kan ikke acceptere en situation, hvor Rusland med rette søger at øve indflydelse på andre lande, f.eks. gennem sit medlemskab af Europarådet eller OSCE, og samtidig på den anden side ikke ønsker at påtage sig et ansvar og derfor modsætter sig f.eks. valgovervågning. Vi bør ikke som udgangspunkt have mistillid til valget, men et land som Rusland, der mener, at landets demokrati er fuldt udviklet, må også finde sig i en vis kontrol. Hvis Rusland ønsker at spille en vigtig rolle i Europarådet og OSCE, skal vi opfordre Rusland til at vise dette ved at tillade valgobservatører, således at de kan vurdere, om landets eget valg er gennemsigtigt og retfærdigt. Det er det klare budskab, som EU bør sende til Rusland.
Bronisław Geremek
(PL) Hr. formand for Rådet, fru kommissær! Jeg tror, det er vigtigt at stille sig selv følgende spørgsmål i diskussionen om forholdet mellem Rusland og EU: Hvad ønsker Rusland sig af forholdet til EU? Hvad forventer EU af Rusland? En russisk politiker har sagt, at Rusland i øjeblikket skal føre en inddæmningspolitik (a policy of containment). Hvis Rusland har tænkt sig at føre denne inddæmningspolitik, vil det betyde en slags tilbagevenden til den kolde krig. Man skal også gøre sig klart, hvad Rusland ønsker at dæmme op for. Ønsker det at dæmme op for frihedens vindsus, der netop blæser fra EU? Det er et vigtigt problem. På den anden side siger EU, at det vil have et strategisk partnerskab med Rusland.
Det er en meget stor opgave, og vi skal slå fast, at det er helt nødvendigt, at der eksisterer en retsstat for at kunne skabe et slags partnerforhold med Rusland. En retsstat indebærer, at domstolene er uafhængige. Den indebærer pressefrihed og ytringsfrihed, økonomisk frihed. Den indebærer ligeledes, at erhvervsfolk ikke sættes i fængsel. Det indebærer også, at retsstaten eksisterer i forbindelse med international ret, hvilket betyder en optøning af konflikterne i Kaukasus og Moldavien, samt at Kosovospørgsmålet løses i det internationale fællesskab.
Hanna Foltyn-Kubicka
(PL) Fru formand! Topmødet mellem EU og Rusland finder sted på et meget vigtigt tidspunkt i Ruslands historie - ved afslutningen af Vladimir Putins æra. Men har den virkelig fundet sin afslutning?
Præsidentvalget i Den Russiske Føderation medfører ikke nogen ændringer. Magten forbliver i hænderne hos det samme menneske, der denne gang udstyres med titlen som premierminister. Andrej Lugovoj, der formodes at have dræbt Aleksandr Litvinenko, bliver parlamentsmedlem og opnår dermed immunitet. De russiske myndigheder tager dermed et menneske under deres vinger, der formodentlig har begået en alvorlig forbrydelse i EU. De sender dermed et tydeligt signal om, at når Kremls interesser står på spil, ophører loven med at eksistere, og respekten for EU-landene forsvinder.
Intet har ændret sig efter valget - tjetjenerne bliver stadig udryddet, pressen er kneblet, de rige naturressourcer gør det muligt for Kreml at fortsætte den brutale udenrigspolitik. Jeg ser gerne, at EU's repræsentanter har dette in mente i forbindelse med samtalerne med den russiske delegation, samt at samtaler i sig selv ikke har nogen værdi. Det får de først, når de fører til reelle ændringer i Den Russiske Føderation.
Christopher Beazley
- Fru formand! Jeg vil gerne bede formanden for Rådet og kommissæren om at forsikre Parlamentet om, som det blev anmodet om i går, at de synspunkter, det fremsætter, vil blive forelagt direkte for præsident Putin og hans rådgivere i Mafra på fredag.
Vi har hørt om de tre vejledende principper, som præsident Barroso beskriver som hellige principper, nemlig solidaritet, gensidighed og retsstatsprincippet. Som portugiser vil formanden vide, at mit eget land, England, har en af de ældste alliancer med hans land. Vi forstår derfor, hvad solidaritet og gensidig støtte betyder. Hvis vi glemmer det, har vi vores fælles skytshelgen, Skt. Georg, til at huske os på det.
Et angreb på en medlemsstat eller på en medlemsstats diplomater, eller cyberangreb på en medlemsstat, er et angreb på hele EU. Det er absolut hensigtsmæssigt, at præsident Putin bliver mindet om, at denne solidaritet og gensidighed er af afgørende betydning for os. Vi kan ikke acceptere begrebet suverænt demokrati, hvis det betyder, at Rusland på den ene side tiltræder internationale organisationer - De har refereret til WTO, fru kommissær - med løfte om at ville stå ved sine forpligtelser, og så undlader at overholde disse forpligtelser. Det skal understreges.
I morgen afslutter Mikhail Khodorkovsky sin fireårige fængselsstraf i Sibirien. I henhold til russisk lov skulle denne straf have været afsonet i Moskva. Det kunne være på sin plads at minde præsident Putin om, at retsstatsprincippet er en tosidet affære, hvad vores forhold angår. Hr. Khodorkovsky vil ikke blive sat på fri fod, idet der er rejst nye sigtelser mod ham.
De kan spørge, hvor relevant dette er for EU. Svaret er, at mange aktionærer i EU er bekymrede over, at handelsmæssige og juridiske forpligtelser ikke overholdes.
Endelig er vi ikke dømt til samarbejde, og vi kan ikke have et partnerskab uden gensidig respekt og gensidig forståelse. Det forsøger vi fra vores side meget hårdt på at sikre. Vi har brug for præsident Putins forsikring om, at han forstår vores vejledende principper.
Libor Rouček
- (CS) Fru formand, mine damer og herrer! Jeg er helt enig med minister Antunes i, at forbindelserne mellem EU og Rusland er stærkere og mere solide, end man umiddelbart skulle tro.
EU og Rusland har fælles interesse i et strategisk partnerskab. Vi bor trods alt på samme kontinent. Vi er økonomisk afhængige af hinanden. Uden gensidigt samarbejde kan vi ikke løse nogen alvorlige internationale problemer som f.eks. den globale opvarmning, ikkespredning af masseødelæggelsesvåben, konflikter i Mellemøsten eller i Kosovo. Stærke, alsidige og afbalancerede naboskabsforbindelser mellem EU og Rusland er af grundlæggende betydning for hele Europas stabilitet, sikkerhed og velstand.
Vi skal dyrke og styrke disse forbindelser, men vi bør imidlertid samtidig ikke glemme EU's grundlæggende værdier som f.eks. menneskerettigheder og borgerrettigheder, demokrati og retsstatsprincippet. Jeg er overbevist om, at vi skal blive ved med at minde vores russiske kolleger om disse værdier her kort tid før valget i Rusland.
På det kommende topmøde i Mafra bør EU også minde vores russiske partnere om principperne om gennemsigtighed og gensidighed i de økonomiske forbindelser. De russiske virksomheder bør fortsat have adgang til de europæiske markeder. De europæiske virksomheder bør imidlertid ligeledes have fuld adgang til de russiske markeder, herunder energimarkederne og virksomhederne.
Georgios Papastamkos
- (EL) Fru formand! Det er ikke nogen nem opgave at indlede et nyt strategisk partnerskab mellem EU og Rusland. En række meningsforskelle, der til tider giver anledning til store spændinger, er til hinder herfor. Hvis disse meningsforskelle overdramatiseres, vil fortidens tvangsmønstre gentage sig, nutiden bliver usikker, og enhver konstruktiv udvikling bremses.
Der kan sættes en række rimelige spørgsmålstegn ved partnerskabet mellem EU og Rusland. Har Rusland affundet sig med, at det udvidede EU er en realitet? Har EU overvundet begyndervanskelighederne i forbindelse med udvidelsen mod øst? Føler medlemsstaterne, at de deltager i et effektivt europæisk sikkerhedssystem? Hvordan reagerer EU på Ruslands forsøg på at omdefinere og styrke sin nye rolle i den internationale magtbalance? Vil begge parter fortsætte samarbejdet i et klima præget af mistillid og "stille diplomati", eller vil de bestræbe sig på at udarbejde fælles handlingsplaner?
Jeg tror ikke, at en rent sektorbaseret tilgang er den bedste løsning. Det erklærede mål med at oprette de fire fælles rum samt målet om Ruslands tiltrædelse af WTO skal fortsat være politisk bindende. Brede, robuste partnerskabsstrukturer er derfor nødvendige med henblik på samarbejde inden for områderne økonomiske anliggender, frihed, sikkerhed og retfærdighed, sikkerhed udadtil og uddannelse, forskning og kultur. Russofobi er upassende for et EU baseret på demokrati, retsstatsprincippet og grundlæggende frihedsrettigheder. Jeg har forståelse for den sårbarhed, der er hos nogle borgere i de nye medlemsstater, men hvis der lægges for stor vægt på tidligere erfaringer, kan dette være til hinder for et åbent politisk samarbejde og tætte institutionelle forbindelser.
Det er i EU's og Ruslands fælles interesse at fastsætte fælles politiske og økonomiske mål af hensyn til det demokratiske princip, fred, stabilitet og sikkerhed.
Józef Pinior
(PL) Fru formand, fru kommissær, hr. minister! Jeg vil først og fremmest gerne understrege vigtigheden af et strategisk partnerskab mellem EU og Rusland og udtrykke mine venligtsindede følelser over for Den Russiske Føderations befolkning, over for alle Ruslands nationer. Jeg vil endvidere rose det økonomiske væksttempo og resultaterne i kampen mod den sociale krise. Et ægte strategisk partnerskab kræver dog mod og ærlighed i de indbyrdes relationer. Vi er utrygge i EU over at observere det nye magtsystem, der skabes omkring præsident Putin. Systemet kan medføre en permanent svækkelse af det liberale demokrati i selve Rusland og virker fremmende for neoimperalistiske fristelser i den russiske udenrigspolitik. I oplysningerne forberedt til topmødet mellem EU og Rusland gør Amnesty International opmærksom på de krænkede menneskerettigheder i dette land. Det nævnes, at de statslige myndigheder krænker menneskerettighederne i Nordkaukasus, især i Tjetjenien og Ingusjetien. Der gøres opmærksom på den forværrede situation for ytrings- og foreningsfriheden, drabene på journalister og racistisk vold.
Det portugisiske formandskab skal omtale de forhold, som Amnesty International har nævnt, på topmødet i Mafra den 26. oktober i år. Civilsamfundet i Rusland, journalisterne og menneskerettighedsaktivisterne skal opfatte EU som garant for rettighederne, som en allieret i kampen for et demokratisk og liberalt Rusland, der er åbent over for verden.
Elmar Brok
(DE) Fru formand, hr. formand for Rådet, fru kommissær, mine damer og herrer! Jeg håber, at topmødet mellem EU og Rusland vil få os til at stoppe op et øjeblik og for en gang skyld definere vores fælles interesser, idet vi uden tvivl har fælles interesser. Disse interesser omfatter bl.a. økonomiske interesser og sikkerhedspolitiske interesser, navnlig i forbindelse med Mellemøsten, Iran og bekæmpelse af terrorisme, hvor vi må erkende, at vi ikke kan nå vores mål uden Rusland om bord. Rusland må imidlertid også forstå, at Rusland vil underminere sine egne interesser, hvis landet ikke kommer om bord.
I lyset af Ruslands demografiske udvikling og det enorme sibiriske område og det store indbyggertal i landene ville jeg, hvis jeg var russer, ikke opfatte Europa som en potentiel trussel. Jeg ville tro, at truslen kommer andetsteds fra på lang sigt. Jeg tror, at der er bred enighed i Europa-Parlamentet om, hvor vi skal sætte ind.
I Vesten tog vi - også amerikanerne - ikke rigtigt Rusland alvorligt, da det gik dårligt for Rusland, og som følge heraf udviser Rusland nu igen en mere imperialistisk adfærd. Det samme gør sig gældende for udviklingen i selve Rusland, navnlig med hensyn til menneskerettigheder og pressefrihed og Ruslands stadig hyppigere og uacceptable erklæringer om nabolandenes uafhængighed. Det er ikke acceptabelt, at der stilles krav til Ruslands "nære udland", der indebærer, at der skal udvises en bestemt adfærd over for et bestemt land. Ethvert land har ret til frit og uafhængigt at træffe sine egne afgørelser og til at beslutte, i hvilken retning det skal gå. Det er Rusland nødt til at acceptere. Det er ikke muligt at vende tilbage til forældede begreber og at bruge energi som et våben, hvilket er endnu mere uacceptabelt.
Vi kan kun komme videre, hvis vi på ny foretager en grundig analyse af vores interesser. Jeg tror, at vi vil få mulighed herfor, når valget i Rusland er overstået, og jeg håber også, at den vil få Rusland til at give slip på en forkert økonomisk strategi. De store olie- og gasindtægter, der strømmer ind i landet, anvendes til at puste nyt liv i de store gamle sværindustrielle virksomheder inden for luftfartsindustrien, skibsbygning og lignende sektorer. Hvis udviklingen vender, vil de stå i den samme katastrofale situation som tidligere, idet Rusland ikke har opbygget en sund, bredt funderet økonomisk struktur med små og mellemstore virksomheder, og følgerne er åbenlyse. Det er også i vores interesse at sikre, at der ikke opstår nye tomrum i Rusland, hvis oliepriserne falder.
Ana Maria Gomes
- (PT) Fru formand! Topmødet kan vise sig at være et nyttigt redskab til at løse op for de uenigheder, der fortsat præger forbindelserne mellem EU og Moskva. Minister Amado har imidlertid allerede forsøgt at dæmpe forventningerne ved at forklare, at formandskabet ikke har en ambitiøs dagsorden for topmødet i Mafra.
Hans russiske kollega, hr. Lavrov beklagede sig i et nyligt interview med det portugisiske nyhedsbureau Lusa over den voksende syge i EU, idet han hentydede til visse medlemsstaters ukonstruktive holdning. Vores forbindelser forgiftes imidlertid af demokratiets, menneskerettighedernes, pressefrihedens og retsstatsprincippets langsomme død i Rusland og af det forhold, at tidligere medlemmer af sikkerhedsstyrkerne ustraffet får lov til at fastsætte Den Russiske Føderations dagsorden. Det bekymrer den offentlige mening i Europa og afspejles i vores forbindelser. Den voksende syge i EU, dvs. uenigheden, er under behandling, og reformtraktaten er et kraftigt virkende middel. Der er desværre ingen kur i sigte for den mere og mere autokratiske udvikling i Putins Rusland, og hvis Det Europæiske Råd bliver ved med at lukke øjnene, vil det tage endnu længere tid at finde en kur.
Roberta Alma Anastase
- (RO) Fru formand! Topmødet i Mafra den 26. oktober 2007 finder sted kort tid før, der indtræffer en række begivenheder af stor betydning for de fremtidige forbindelser mellem EU og Rusland. Jeg vil blot nævne nogle få, nemlig udløbet af partnerskabs- og samarbejdsaftalen mellem EU og Rusland, parlamentsvalget i december 2007 og præsidentvalget i marts 2008 i Rusland. Dette er ikke blot en anledning til at opfordre Rusland til at indlede en åben og ærlig dialog med EU, men også til at se nøgternt på samarbejdet gennem de sidste 10 år.
I forlængelse af mine kollegers indlæg vil jeg i mit indlæg gerne fokusere på den vigtige rolle, som Rusland bør spille i det fælles grænseområde og i Sortehavsområdet. En gennemgang af de sidste 10 år viser, at der fortsat er en række fastfrosne konflikter i denne region, og at Ruslands økonomiske og politiske forbindelser med landene i regionen og med dets naboer, nuværende EU-medlemsstater, ikke altid er baseret på gensidighed, tillid og princippet om gode forbindelser. Et godt nyligt og velkendt eksempel på en fastfrossen konflikt er de betingelser, under hvilke de politiske fanger Andrei Ivanţoc og Tudor Popa blev løsladt. De er et levende bevis på den manglende stabilitet i området og den manglende sikkerhed i området, der berører hele regionen. Disse spørgsmål bør således også drøftes på topmødet i Mafra under henvisning til EU's grundlæggende erklærede mål - nemlig at skabe et område med reelt demokrati, stabilitet og velstand i Sortehavsområdet og i det fælles grænseområde.
I denne forbindelse bør Ruslands position og konstruktive deltagelse heri i overensstemmelse med de internationale standarder og forpligtelser være et fast tema i EU's dialog med Rusland. Et ægte strategisk partnerskab og stærke og fordelagtige forbindelser forudsætter, at begge parter påtager sig et øget ansvar og klare forpligtelser.
Katrin Saks
- (ET) Fru formand! Parlamentet blev omdannet til et marionetteater i går. Det slog mig, hvordan vi til tider stemmer her i Parlamentet ved at række hånden i vejret pr. automatik. Er vi også blevet marionetdukker?
Der er indgået en lang række hemmelige aftaler om formandskabets forslag om at lade beslutningen om Rusland slippe igennem, angiveligt for at forhindre, at den kaster en skygge over topmødet mellem EU og Rusland. Det er en skandale, at vi forsagt giver afkald på vores ytringsfrihed.
Dette er det bedste eksempel på, at Europa ikke har forstået, at problemet i forhold til Rusland ikke ligger i detaljen, men i vores adfærd. Europa-Parlamentet har tidligere opponeret imod sådanne situationer, men det forekommer mig nu, at den frygt, der fortsat paralyserer det russiske samfund, er begyndt at vinde ind på os.
Hvorfor bliver vi ved med at gøre undtagelser i forhold til Rusland? Tror vi fortsat på vores egne principper som førhen, eller lader vi os gribe af den tanke, at Rusland er så anderledes, at ikke blot vores pandekager skal være russiske, men at Rusland ligeledes skal definere vores partnerskab? En sådan adfærd er destruktiv for begge parter, både for EU og for Rusland selv.
Tunne Kelam
- (EN) Fru formand! Jeg synes, det er på høje tid at se realiteterne i øjnene. Hr. Watson har sagt, at der er sprækker i den nuværende samarbejdsmekanisme, som er ved at udvikle sig til revner. I partnerskabs- og samarbejdsaftalen hedder det, at vi deler de samme værdier. Chris Patten skrev imidlertid for nogle år siden, at han ikke tror på, at vi virkelig deler de samme værdier på nuværende tidspunkt. Det traditionelle træk i russisk statspolitik er forstillelse - at bygge Potemkinkulisser - og hr. Putin foregiver stadig at have demokrati, alt imens han næsten har færdigbygget den autoritære og yderst nationalistiske stat.
Vi foregiver også, at de kommende valg vil være afgørende. Det betvivler jeg, for alt er forberedt til at manipulere disse valg og til at opnå de resultater, hr. Putin ønsker, herunder kunstige oppositionspartier og oprettelse af falske ngo'er. Hvis vi nu indvilger i at spille med i dette forstillelsesspil, idet vi foregiver at tro på denne slags demokrati, så vil vi blive medansvarlige for, hvad der sker i Rusland, og for den skæbne, almindelige russere får, som fortjener bedre end dette falske demokrati.
Jeg er derfor stærkt uenig med Rådets erklæring om, at der ikke er noget alternativ til samarbejde. Demokrati er baseret på det at skabe og have alternativer, og vi er også nødt til at forpligte os selv til energisk at forsvare menneskerettighederne. Vi er nødt til at afbalancere vores relationer, og vi skal signalere, at vi er parate til at indstille vores samarbejde, hvis Rusland ikke svarer med gensidighed og åbenhed.
Manuel Lobo Antunes
Fru formand, fru kommissær, mine damer og herrer! Jeg har lyttet meget opmærksomt til alle indlæggene i dag om det forestående topmøde mellem EU og Rusland og om forbindelserne mellem EU og Rusland generelt samt om Parlamentets syn på den interne situation i Rusland. Jeg vil gerne understrege, at jeg har taget disse synspunkter til efterretning, og at jeg vil tage behørigt hensyn hertil, hvilket naturligvis er min pligt.
Der går efter min opfattelse en rød tråd gennem alle de bemærkninger og analyser, der er blevet fremført her i dag, nemlig at Rusland er en strategisk partner for EU. EU har brug for Rusland på samme måde som Rusland har brug for EU. Denne holdning er baseret på den fuldstændig unægtelige konklusion, at vi skal opbygge et forhold, der naturligvis er til gensidig gavn, men som også er solidt og stabilt og baseret på fælles værdier og principper.
Der er blevet henvist til solidaritet, menneskerettigheder og gensidighed. EU skal mere end nogensinde før stå fast i forhold til Rusland og udvise intern solidaritet. Som jeg altid har sagt, er et problem for én medlemsstat et problem for alle medlemsstater. Denne solidaritet kan ikke under nogen omstændigheder drages i tvivl.
Med hensyn til menneskerettighederne ved vi alle, at Unionen er baseret på overholdelsen af retsstatsprincippet, demokratiet og menneskerettighederne. Dette er vores umistelige værdier og principper, der altid skal være en rettesnor for vores forbindelser med tredjelande.
For vores vedkommende skal vi naturligvis udvise gensidighed. Vi har imidlertid i denne forbindelse også ret til at forvente, at andre udviser gensidighed. Omend der i øjeblikket er en række uenigheder, som medlemmet anførte, mener jeg, at EU og Rusland kun kan vinde ved at gøre deres yderste inden for den referenceramme, som jeg nævnte, med andre ord inden for rammerne af solidaritet, gensidighed og respekt for menneskerettighederne.
Det er helt sikkert af afgørende betydning for EU, at uenighederne løses, og det agter vi således at arbejde hen imod. Vi vil naturligvis være opmærksom på problemerne og de forskellige mål i vores arbejde, men vi vil også udvise beslutsomhed, da vi også er klar over, at den nuværende situation ikke er i Unionens interesse. Det er naturligvis vores pligt at arbejde for EU's interesser, og det vil vi gøre åbent og gennemsigtigt gennem drøftelser ansigt til ansigt, hvilket vi altid skal gøre med partnere, som vi betragter som strategiske.
Det vil helt sikkert blive en intens og vigtig dialog. Vi vil tale om økonomi, handel, menneskerettigheder og naturligvis den internationale politiske situation og den regionale politiske situation. Vi håber - og det agter vi arbejde hen imod - at vi på trods af vanskelighederne, problemerne og uenighederne, på trods af alt, ved udgangen af dette topmøde på fredag kan sige, at der er sket visse fremskridt med hensyn til vores forbindelser, og at det på trods af vanskelighederne er lykkedes os at nå vores mål.
Benita Ferrero-Waldner
medlem af Kommissionen. - (IT) Fru formand, mine damer og herrer! Jeg vil gerne kommentere nogle af de fremførte synspunkter. Forhandlingen har gjort én ting helt klart, nemlig at der er meget store spændinger her i dag.
Jeg mener stadig, at Rusland er en strategisk partner. Som jeg imidlertid også understregede, er Rusland naturligvis et naboland, og derfor er det særlig vigtigt at tage spørgsmål som dem, der blev rejst af bl.a. Graham Watson og Christopher Beazley, meget alvorligt. Vi tager dem bestemt meget alvorligt.
Lad os kaste blikket tilbage på det forrige topmøde i Samara. Ved denne lejlighed lagde Angela Merkel som formand for Rådet kortene på bordet, ikke kun på mødet, men også i medierne. De må derfor ikke tro, at disse værdier ikke er vigtige for os. Vi er opmærksom på den meget bekymrende udvikling med hensyn til mediefriheden, domstolenes uafhængighed og spørgsmålet om retfærdighed, også i forbindelse med valgene.
Der er naturligvis blevet rejst alle de rigtige spørgsmål i dag. Jeg vil imidlertid også gerne sige, at Elmar Broks i sine bemærkninger til dels giver udtryk for min egen holdning, nemlig at vi skal definere vores interesser klart. Der står imidlertid meget store sikkerhedsspørgsmål på spil, men det handler også om menneskerettigheder og demokratiske rettigheder.
Det er naturligvis også vigtigt at nævne de tre hovedprincipper, som hr. Beazley var inde på, nemlig solidaritet, gensidighed og retsstatsprincippet. Der er ingen tvivl om, at de naturligvis kommer til udtryk på forskellig vis. De har helt ret, hr. Beazley, men jeg kan forsikre Dem, at disse spørgsmål også vil blive rejst.
Jeg ved, at kommissionsformand Barroso vil tale meget klart om disse spørgsmål, navnlig i forbindelse med bl.a. energispørgsmålet. Som bekendt har Kommissionen netop vedtaget en række foranstaltninger, der peger i denne retning. Vi ønsker klare regler, der overholdes af alle parter for at sikre en reel gensidighed.
Når dette er sagt, vil jeg gerne gøre opmærksom på én ting, nemlig at jo mere vi er indstillet på reelt at tale med én stemme i EU, desto stærkere står vi. Som vi alle ved, lykkes det ikke altid. Desto stærkere Rusland bliver, desto mere bør vi imidlertid tale med én stemme. Vi er energiafhængige, men vi kan kun forsvare vores interesser effektivt, hvis vi sender et stærkt og klart budskab.
Vi har måske ikke været tilstrækkelig opmærksom herpå tidligere, og da Rusland var økonomisk svagere stillet, om jeg så må sige, støttede vi nok ikke Rusland i tilstrækkelig grad. Vi skal imidlertid i dag bestræbe os på at sikre et samarbejde baseret på gensidighed og anvende en reel partnerskabstilgang, men dette indebærer, at Rusland også skal anerkende de ting, der er vigtige for os.
Formanden
Som afslutning på forhandlingen har jeg modtaget seks beslutningsforslag, jf. forretningsordenens artikel 103, stk. 2.
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted under næste ved næste plenarmøde.
Skriftlige erklæringer (artikel 142)
András Gyürk  
skriftlig. - (HU) I forbindelse med topmødet mellem EU og Rusland vil jeg gerne gøre opmærksomhed på nogle energipolitiske aspekter. Det er ikke en overdrivelse at sige, at de markedsøkonomiske regler ikke finder anvendelse i øjeblikket i den russiske energiindustri. Rusland anerkender ikke principperne om beskyttelse af udenlandske investeringer og ikkediskriminerende handel. Rusland søger at få adgang til den europæiske energisektor, men giver samtidig ikke udenlandske virksomheder adgang til dets eget marked. På energiområdet har vi gennem de seneste år også set, at Moskva gentagne gange har brugt sin energieksport som et politisk pressionsmiddel. Rusland har samtidig forsøgt at skabe splid mellem EU-medlemsstaterne.
I forbindelse med udviklingen af en fælles europæisk energipolitik skal vi tage højde for, at Rusland allerede i dag ikke er i stand til at dække sit naturgasforbrug og eksportbehov på grundlag af sine egne gasressourcer. En ikke ubetydelig procentdel af landets gasforsyning importeres derfor fra Centralasien. Faldende forsyninger kan derfor betyde, at Moskva i endnu højre grad vil bruge politiske midler til at opfylde sine fremtidige energiordrer.
Vi mener, at det også er meget vigtigt at anvende princippet om fri konkurrence i EU's forbindelser til tredjelande. Vi er nødt til at gøre det klart, at vi mener, at det er uacceptabelt at skabe et monopol på energiressourcer. Det er af grundlæggende betydning for EU at sikre en stabil energiforsyningssikkerhed. Vi er overbevist om, at det stigende pres på medlemsstaterne kun kan imødegås, hvis EU står sammen og handler ud fra princippet om fællesskabssolidaritet.
I øjeblikket er det ikke muligt at forestille sig, at Europa kan sikre sin energiforsyning uden Rusland. Disse særlige forbindelser skal imidlertid være baseret på gensidighed.
Richard Seeber  
skriftlig. - (DE) EU og Rusland har været og er fortsat knyttet sammen gennem en fælles historie, stærke økonomiske og politiske kontakter og fælles traditioner. Deres tætte samarbejde er blevet yderligere styrket som følge af den igangværende globalisering og de europæiske landes stigende efterspørgsel efter fossile brændstoffer. For også at sikre de fremtidige energiforsyninger har EU-medlemsstaterne siden 1990'erne satset på et mere intensivt samarbejde i denne sektor.
Energichartret er et nøgledokument i denne sammenhæng. Formålet med dette charter er at fremme udviklingen af de østeuropæiske landes energipotentiale og samtidig sikre EU-medlemsstaternes forsatte energiforsyning. Da grænserne mellem spørgsmål relateret til udenrigspolitik/udenrigshandel og energiforsyningssikkerhed bliver stadig mere udflydende, er Ruslands manglende ratificering af energichartret bekymrende. I denne forbindelse må rettighederne forankret i chartret om grundlæggende rettigheder aldrig bringes i fare, heller ikke i EU's eksterne forbindelser.
I lyset af den store indbyrdes økonomiske afhængighed mellem EU og Rusland må økonomiske trusler aldrig være et gyldigt middel til at nå udenrigspolitiske mål, og de må derfor fordømmes. Jeg opfordrer Kommissionen og Rådet til at modstå Ruslands forsøg på at sikre ensidige fordele på de europæiske energimarkeder. Fuld gensidighed med hensyn til markedsliberalisering og beskyttelse af investeringer skal sikres.
(Mødet udsat kl. 11.40 for uddelingen af Lux-prisen og genoptaget kl. 12.00)
Martin Schulz
for PSE-Gruppen. - (DE) Hr. formand! Jeg har en anmodning til Parlamentets formand, ikke til Dem som formand, men til Parlamentets formand.
Jeg har en anmodning på vegne af min gruppe. Jeg er imidlertid sikker på, at jeg taler på vegne af alle demokratiske grupper i Parlamentet. I lighed med mine kolleger mener jeg, at det spørgsmål, jeg gerne vil rejse, er så alvorligt, at jeg er nødt til at anmode Parlamentets formand Pöttering om at gribe ind over for de enkeltpersoner, som jeg vil nævne ved navn.
Der er blevet afholdt en række store demonstrationer i Budapest i de sidste to dage. Dette er overhovedet ikke usædvanligt, da demonstrationer er en normal begivenhed i europæiske hovedstæder, og de ender til tider i vold. Det kan man helt sikkert være imod, men de kan ikke forhindres. De begivenheder, der har fundet sted i Budapest i de seneste dage har imidlertid fået tilføjet en ny dimension, og jeg vil gerne fortælle Dem hvorfor.
De kan mene, hvad De vil om premierminister Gyurcsány. De er måske for ham, eller De er måske imod ham. Det er imidlertid uacceptabelt ...
(Tumult)
De er måske for premierminister Gyurcsány, eller De er måske imod ham. Det er imidlertid uacceptabelt - og jeg opfordrer Dem til at være meget opmærksom på, hvem der allerede forsøger at overdøve mig - det er imidlertid uacceptabelt, at en premierminister i EU stemples som en "beskidt jøde" under demonstrationer. Det er en ny dimension, og det er fascisternes dimension, i denne side af salen.
(Vedvarende bifald)
Hr. formand, De bedes anmode hr. Pöttering om at give disse mennesker en reprimande med Parlamentets overvældende støtte.
(Stående bifald)
Formanden
Mange tak.
Jeg tror, budskabet er forstået, men jeg vil naturligvis lade det gå videre.
Graham Watson
- (EN) Hr. formand! Jeg tager ordet i en helt anden sag. Jeg vil blot gerne, på vegne af mange i min gruppe og utvivlsomt mange andre, udtrykke min tak til Dem for at organisere denne indstilling af LUX-prisen. Det er en af de ting, vi ikke har gjort i Parlamentet før. Det er en af de ting, vi burde gøre, og, med en tidligere svensk statsministers ord: "Politikere ville stå sig godt ved at gå i biografen noget tiere".
(Bifald)
Formanden
Tak, jeg sætter stor pris på Deres bemærkninger.
Jeg har fornøjelsen at erindre om, at vi i dag fejrer De Forenede Nationers 62-årsdag. De må i de seneste dage have modtaget en kopi af meddelelsen fra FN's generalsekretær i denne anledning.
Jeg vil også gøre opmærksom på, at det i Europa-Parlamentet i Strasbourg i dag er den officielle opstart på årsberetningen om samarbejdet mellem EU og FN vedrørende krisestyring, udvikling og fremme af demokrati og grundlæggende rettigheder. Denne handling viser betydningen af forbindelsen mellem vores institutioner, vores fælles engagement til fordel for multilateralisme og vores interesse i at virke i fællesskab for fred og vores medborgeres velfærd.
