Fællesskabets miljømærkeordning - Deltagelse i en fællesskabsordning for miljøledelse og miljørevision (EMAS) (forhandling)
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er forhandling under ét om følgende betænkninger:
betænkning af Salvatore Tatarella for Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om Fællesskabets miljømærkeordning - C6-0279/2008 - og
betænkning af Linda McAvan for Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om organisationers frivillige deltagelse i en fællesskabsordning for miljøledelse og miljørevision - C6-0278/2008 -.
Salvatore Tatarella
Hr. formand, mine damer og herrer! Jeg vil først takke alle, der har samarbejdet så effektivt om udformningen af denne betænkning: skyggeordførerne fra Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed, det tjekkiske formandskab, Kommissionen og sidst, men ikke mindst de beundringsværdige embedsmænd fra alle de politiske grupper. Jeg er dem taknemmelig for deres fremragende arbejde. Deres værdifulde bidrag har gjort det muligt at nå til enighed ved førstebehandlingen.
Da jeg på Parlamentets vegne påtog mig ansvaret for revisionen af dossieret om miljømærkeordningen, miljømærket, fokuserede jeg på at gøre systemet hurtigere. Løbende opdatering af miljøkravene til produkter, der ikke opfylder standarderne, tvinger virksomhederne til at foretage en positiv udvikling af deres initiativer med henblik på en samlet forbedring i miljøkvaliteten af produkter på markedet. Ved at forøge produktionen og udbredelsen af produkter og tjenesteydelser med miljømærket vil vi opnå betydelige permanente og voksende miljøfordele med hensyn til energibesparelse, mindre atmosfærisk forurening og vandbesparelse. Miljømærket er et frivilligt miljøkvalitetsmærke, hvis formål er at fremme udbredelsen af produkter og tjenesteydelser, som har en lav økologisk indvirkning i hele deres livscyklus, og som tilbyder forbrugerne nøjagtig, ikkevildledende og videnskabeligt korrekt information.
Vores revision af denne forordning er en del af en bredere europæisk handlingsplan for bæredygtighed i forbrug og produktion og er tæt forbundet med revisionen af EMAS og direktivet om økodesign. Fællesskabets lovgivning omhandler allerede denne revision af forordningen, idet det anføres, at systemet skal revideres på baggrund af de opnåede erfaringer og ændres med henblik på at forbedre dets effektivitet, forbedre dets planlægning og forenkle dets drift. Formålet med mærket er at vejlede forbrugerne til at vælge produkter, der kan reducere miljøindvirkningen. Indtil videre har vores erfaringer med miljømærket været sporadiske. På plussiden ansøger flere og flere virksomheder om kvalitetscertificering inden for de mest forskelligartede sektorer. De anerkender derfor ordningens selektive og styrkende værdi. Forbrugere, der er mere opmærksomme på virksomhedernes sociale ansvar, sætter stor pris på denne certificering. På den negative side er der en række problemer: Offentligheden har næsten intet kendskab til mærket, kriterierne vil snart være forældede, fordi markedet ændres så hurtigt, og den bureaukratiske sprogbrug afskrækker virksomhederne fra at deltage. Det nye miljømærke vil optræde i en helt ny skikkelse med hensyn til udseende og indhold. Det vil blive mere attraktivt, og det vil gælde for nye produkter: Fra 2015 planlægger vi at øge antallet af grupper fra det nuværende antal på 25 til dobbelt så mange, dvs. 40-50 grupper. Vi planlægger oplysningskampagner. Vi har øremærket et markedsføringsbudget på 9,5 mio. EUR, og 15 000 EUR er øremærket til et nyt websted.
Skyggeordførerne og de øvrige institutioner var især fokuserede på og enige om, at miljømærket ikke kun skal certificere et opnået resultat, men i stedet skal være et dynamisk værktøj, der løbende udvikles, en drivkraft, der hele tiden skubber producenter og produkter mod højere standarder for miljøkvalitet ved løbende at evaluere markedsbenchmarks og fastlægge nye kriterier på grundlag heraf. Vores mål er at garantere kontrol i hele livscyklussen for et produkt, hvilket vil sætte os i stand til at vurdere miljøindvirkningen i alle produktionsfaser og sætte alle operatører i den pågældende sektor, og også ngo'erne, i stand til at spille en aktiv rolle i forbindelse med revisionen af kompromiskriterierne.
(Formanden afbrød taleren)
Formanden
Salvatore Tatarella! Vil De høre efter? De har fem minutter nu og to minutter sidst i forhandlingen. Hvis De bruger de syv minutter nu, har De ingen tid sidst i forhandlingen. De vælger dog selv, om De vil bruge de syv minutter nu, eller om De kun vil bruge de fem eller seks minutter, De allerede har brugt, og så have et minut til at besvare medlemmernes bemærkninger.
Salvatore Tatarella
ordfører. - (IT) Hr. formand! Jeg accepterer Deres opfordring.
Linda McAvan
ordfører. - (EN) Hr. formand! Ligesom Salvatore Tatarella vil jeg først takke alle, der har medvirket til, at vi i dag er nået til enighed ved førstebehandlingen af EMAS-betænkningen. Jeg vil takke skyggeordførerne, som er her i dag, Kommissionen, som har været særdeles hjælpsom i indsatsen for at nå til enighed, og det tjekkiske formandskab, som ikke er her og derfor ikke kan høre min tak i dag. Tak også til personalet i Parlamentet og grupperne og til min egen assistent, Elizabeth, der har ydet en stor indsats for at sikre, at vi er her i dag. Det hele er gået meget hurtigt, lige fra vi begyndte at drøfte spørgsmålet til i dag, og det betyder, at vi nu har en aftale inden valget.
EMAS er en frivillig ordning, som skaber en ramme, der kan hjælpe virksomheder og organisationer med at forbedre deres miljøeffektivitet. Den blev indført for 14 år siden og har haft beskeden succes med omkring 4 000 deltagere, som - hvis man tænker over det - ikke er et særligt stort tal i EU som helhed. Kommissionen har fastlagt et mål om at øge antallet til 35 000 deltagere. Det er et meget ambitiøst mål. Det er en stigning til næste det tidobbelte.
Jeg er enig i, at vi skal forsøge at forbedre udbredelsen af EMAS, ellers vil ordningens indvirkning stadig være begrænset. Hvis vi skal øge indvirkningen, skal vi dog også fastholde programmets miljømæssige integritet. Den aftale, vi har opnået i dag, skaber en sådan balance, så den forhåbentlig bliver mere attraktiv for folk og samtidig fastholder den miljømæssige integritet.
Vi har i enighed med Kommissionen indført nogle ændringer, som efter min mening er vigtige. For det første samlet registrering, så en virksomhed eller organisation med mere end ét arbejdssted kan registrere sig én gang i ét land, hvilket er meget vigtigt. Parlamentet skulle registrere sig tre gange - i Luxembourg, Frankrig og Belgien - for at blive registret i EMAS. Ud fra det, jeg har hørt fra personalet, var det ikke en nem procedure. Derfor er denne ændring vigtig. Dernæst klyngeregistrering af organisationer, der er involveret i samme sektor, lavere gebyrer og lempelige rapporteringskrav for små og mellemstore virksomheder - EMAS er efter min mening for omstændelig for små organisationer, og ordningen skal derfor ændres - og bedre tilpasning til ISO 14001. Særligt vigtig for mig er indførelsen af sektorspecifikke referencedokumenter. Jeg tror, at Kommissionen vil arbejde meget ihærdigt på dette, og at det vil hjælpe organisationer med at sammenligne sig med tilsvarende organisationer. Der indføres også nøgleindikatorer. Disse er meget vigtige for at forbedre programmet og hjælpe personer udefra med at undersøge organisationer og se, hvordan de klarer sig.
Jeg håber, dette vil opmuntre organisationer til at deltage i EMAS, ikke fordi jeg vil lege med tal og se EMAS konkurrere med ISO, men fordi ordningen efter min mening er god og kan hjælpe os med at opfylde kriterierne for bæredygtighed.
I dag er verdens øjne i høj grad rettet mod London, hvor verdens ledere er samlet for at drøfte den finansielle afmatning og den globale bankkrise. Der vil dog uden tvivl være nogen, der undrer sig over, hvorfor vi sidder her og taler om miljørevision på et tidspunkt, hvor organisationer og virksomheder mærker de finansielle stramninger. De vil opfatte et initiativ af denne type fra Kommissionen som en forstyrrelse. Men det er forkert. For mig og mine socialdemokratiske kolleger er den grønne dagsorden i høj grad en del af løsningen på den finansielle krise, vi befinder os i. Vi skal investere i energi og vedvarende energi, og vi skal reduceres vores fodaftryk på miljøet. Selv om EMAS er et meget beskedent program set i forhold til hele indsatsen mod klimaændringer, som Kommissionen har arbejdet så hårdt på, bidrager ordningen alligevel til at hjælpe EU og resten af verden med at reducere vores fodaftryk på miljøet.
Stavros Dimas
Hr. formand! Først vil jeg takke og lykønske ordførerne, Linda McAvan og Salvatore Tatarella, med deres fremragende betænkninger om den foreslåede revision af Fællesskabets miljømærkeordning og fællesskabsordningen for miljøledelse og miljørevision.
Det drejer sig om to vigtige miljøpolitiske foranstaltninger, som udgør en integreret del af handlingsplanen for bæredygtighed i forbrug og produktion. Det er positivt, at der er opnået enighed ved førstebehandlingen. Medlemmerne af Parlamentet har ydet et afgørende bidrag, og det er lykkedes at bevare miljømålet i Kommissionens forslag intakt, samtidig med at der fastsættes mere ambitiøse mål på adskillige vigtige områder.
Det faktum, at der er opnået enighed ved førstebehandlingen, bekræfter institutionernes vilje til at tage direkte fat om de problemer, der er skabt af ikkebæredygtigt forbrug og ikkebæredygtig produktion. Revisionen af ordningen for miljøledelse og miljørevision (ΕΜΑS) giver organisationer og virksomheder i hele verden mulighed for at forvalte miljøindvirkningerne af deres aktiviteter mere effektivt. ΕΜΑS bidrager til vedvarende forbedringer i miljøeffektiviteten for organisationer og virksomheder, herunder naturligvis overholdelse af den relevante miljølovgivning. Ordningen giver også organisationer og virksomheder yderligere fordele, ikke kun gennem direkte besparelser, men også ved at begrænse de bureaukratiske procedurer, når de indsender rapporter, og ved at give de kompetente myndigheder i medlemsstaterne mulighed for at give en tilskyndelse.
Med det reviderede system kan vi imødekomme forbrugernes stigende efterspørgsel efter objektive, upartiske og pålidelige oplysninger om miljøindvirkningerne af de produkter, som de køber. Det reviderede system vil give os mulighed for at forøge udvalget af miljømærkede produkter på markedet og opmuntre virksomhederne til at forbedre deres miljøeffektivitet. Miljømærkets logo vil endvidere give dem en række konkurrencemæssige fordele, f.eks. lavere afgifter, strengere miljøstandarder, udelukkelse af farlige stoffer og enklere kriterier i forbindelse med offentlige indkøb og andre EU-politikker.
Omfanget af den reviderede forordning om miljømærket er også blevet udvidet. Forordningen er mere fleksibel og kan imødekomme de nye udfordringer og prioriteter på miljøområdet. Da det er en rammelov, fastlægges der i forordningen om miljømærket ikke specifikke kriterier for produkter. I stedet omhandler den bestemmelser om miljøkriterier, der skal fastlægges for de udvalgte kategorier af produkter, så logoet kan tildeles de bedste produkter i hver kategori.
I dag er der markedet præget af en lang række miljømærker, billeder og tekster, der kan være forvirrende for forbrugerne - lige fra billeder af skove på dåser med farlige stoffer til påstande om fødevarer med neutralt CO2-aftryk og endda økologiske biler. Forbrugerne aner derfor ikke, hvem de skal stole på. Kompromisforslaget om en forordning om miljømærket vil uden tvivl hjælpe med at fjerne denne tvivl.
Inden der fastlægges kriterier og kategorier af produkter for føde- og drikkevarer, gennemføres der en undersøgelse af den merværdi, som mærket kan tilføre. Når denne undersøgelse er gennemført, og Kommissionen har udsendt en beslutning gennem proceduren med fælles beslutningstagning, kan miljømærket tildeles de mest miljøeffektive produkter.
Jeg er sikker på, at Parlamentet fuldt ud vil støtte denne positive pakke af forslag. Miljømærket er en af de få kanaler til reel og direkte kommunikation mellem borgere og EU om miljøspørgsmål. Takket være miljømærket kan borgerne træffe bedre produktvalg og vil i forlængelse deraf deltage direkte og aktivt i bekæmpelsen af ikkebæredygtigt forbrug.
Kommissionen kan derfor godkende kompromispakken af forslag som helhed med henblik på at nå til enighed ved førstebehandlingen af begge forordninger.
Endnu engang tak til ordførerne for deres fremragende arbejde.
Nikolaos Vakalis
Hr. formand! Jeg vil først lykønske ordføreren og alle, der har deltaget i forhandlingerne med Rådet. Den tekst, som Parlamentet og Rådet er blevet enige om, er efter min mening en meget afbalanceret tekst, som forstærker vores arsenal i kampen mod klimaændringer.
Jeg vil ikke lægge skjul på, at jeg var lidt skuffet over den oprindelige tekst i Kommissionens forslag, ikke kun fordi den ikke var ambitiøs nok, men også fordi den ikke kunne udbedre de svagheder, der er konstateret under anvendelsen af miljømærkesystemet indtil videre.
Men den tekst, som vi skal stemme om, dæmper min indledende frygt. For at være præcis er jeg tilfreds med, at en følsom produktsektor som fødevarer og foderstoffer ikke medtages, uden at der først gennemføres en undersøgelse af muligheden for at fastlægge pålidelige kriterier, kriterier, der vil dække miljøindvirkningen af produktet i hele dets livscyklus.
Det glæder mig især, at Kommissionen nu er forpligtet til at indføre foranstaltninger med henblik på at definere specifikke kriterier for tildeling af miljømærket for hver produktkategori senest ni måneder efter påbegyndelsen af høringerne om miljømærket i Rådet.
Denne tidsfrist er særdeles vigtig, fordi vi tidligere har oplevet alvorlige forsinkelser i denne fase. Jeg tilslutter mig udelukkelsen af produkter, som er kræftfremkaldende, giftige eller miljøskadelige, og referencen til en begrænsning af dyreforsøg.
Det er også positivt, at overensstemmelsesproceduren er blevet gjort mere fleksibel i stedet for at blive opgivet. Jeg glæder mig også over de hyppige referencer til små og mellemstore virksomheder, der, som vi alle ved, er rygraden i den europæiske økonomi, navnlig i dag, hvor vi står over for den største økonomiske krise i nyere tid.
Til sidst vil jeg ikke lægge skjul på, at jeg med hensyn til offentlige indkøb havde håbet på en mere vovet og modig holdning. Jeg er bange for, at det opnåede kompromis ikke er tilstrækkeligt under de aktuelle omstændigheder. Alligevel vil jeg igen understrege, at vi har opnået et tilfredsstillende resultat.
Anders Wijkman
Hr. formand! Vi har ventet ganske længe på Kommissionens plan om bæredygtig produktion og bæredygtigt forbrug. Vi modtog forslaget for et par måneder siden. Selv om det er omfattende, må jeg desværre sige, at indholdet generelt er ret begrænset og ringe. Efter at have læst nogle af de første udkast til Kommissionens forslag ved jeg, at man navnlig i GD for Miljø havde meget mere ambitiøse planer i begyndelsen. Det er tydeligt, at arbejdet med disse spørgsmål skal fortsættes og gå mere i dybden i fremtiden.
I dag drøfter vi miljømærkeordningen. Revisionen er en god lejlighed for dette mærke til at komme væk fra margenerne af markedet, så det opnår en meget større markedsandel og bidrager til at styrke efterspørgslen efter miljøvenlige produkter. De nye regler repræsenterer en væsentlig forbedring. De er mere dynamiske, er baseret på en livscyklustilgang og bør kunne tiltrække betydeligt mere opmærksomhed og interesse fra både virksomheder og forbrugere. Som Stavros Dimas sagde, vil de hjælpe med at konsolidere miljømærkningen og erstatte en række frivillige ordninger, der meget ofte forvirrer forbrugerne.
Vi har dog stadig et problem: Hvordan skal vi informere forbrugerne og markederne om det nye mærke? Støtten til markedsføring af dette mærke har tidligere været meget begrænset. De tildelte ressourcer har været diminutive sammenlignet med de ressourcer, der generelt bruges på markedsføring af mærker på markedet. Jeg håber, at dette vil ændre sig - primært ved at alle virksomheder i fremtiden vil opfatte miljømærket som et vigtigt instrument. Jeg håber ligesom Nikolaos Vakalis, at offentlige indkøb i fremtiden vil udvides inden for grønne områder og bruge miljømærket som en platform.
Jeg håber også, at Kommissionen vil være mere proaktiv i sin støtte til ordningen. Jeg takker alle, der har været involveret i arbejdet. Vi har på få uger gjort et ganske godt stykke arbejde. Det lykkedes for os i elvte time at fjerne en del af forvirringen omkring fødevarer, navnlig fiskevarer.
Endelig vil jeg henvise til Linda McAvan, som refererede til den finansielle krise og mødet i London i dag. Denne reference er meget relevant. Vi står over for tre parallelle kriser i dag: den finansielle krise, klimakrisen og det, som jeg vil kalde økosystemkrisen eller overforbruget af naturressourcer. Kun ved i fællesskab at tage fat om ondets rod - dvs. ikkebæredygtigt forbrug af ressourcer - kan vi gennem investering i miljøvenlige lavemissionsproduktionsformer og -produkter skabe en bedre fremtid. Miljømærkeordningen er efter min mening ét af de mange instrumenter, der kan hjælpe os med at gøre det.
Gyula Hegyi
for PSE-Gruppen. - (EN) Hr. formand! Der er mange forskellige værktøjer, der kan danne grundlaget for miljøbevidst adfærd i vores samfund. Der er forordninger, direktiver og resolutioner. Vi kan forbyde visse materialer og aktiviteter. Vi kan forbyde farlige stoffer og støtte grøn teknologi.
Men i en markedsøkonomi er der også andre værktøjer. Vi kan målrette mod forbrugerne gennem de produkter, de køber, ved at anbefale produkter, der er miljøvenlige, og som opfylder kravet om bæredygtig udvikling.
Dette direktiv tager et vigtigt skridt i den rigtige retning ved at gøre det nemmere at få tildelt miljømærket. Den Socialdemokratiske Gruppe støtter betænkningen. Mine kammerater og jeg har fremsat mange ændringsforslag til det, og disse ændringsforslag er enten blevet anerkendt af Udvalget om Miljø eller er blevet indbygget i kompromispakken. Vores gruppe stemmer derfor for betænkningen i den endelige afstemning i dag.
Miljøvirkningen af produkter skal efter vores mening prioriteres højt i EU, og hele idéen om et miljømærke giver forbrugerne en meget nyttig rettesnor.
Miljømærket må naturligvis kun tildeles de mest miljøvenlige produkter, og informationen skal være klar og korrekt. I denne vanskelige tid med økonomisk krise skal vi også tage hensyn til producenternes interesser, og jeg er sikker på, at denne betænkning skaber balance mellem forbrugernes og industriens interesser.
Det er vigtigt, at de små og mellemstore virksomheder inddrages i miljømærkeprocessen, og derfor må omkostningerne til godkendelse ikke være for høje. Jeg skubbede som skyggeordfører for Den Socialdemokratiske Gruppe betænkningen hen imod lavere omkostninger, og jeg takker ordføreren for at have accepteret vores argumenter.
Af hensyn til de ovennævnte små og mellemstore virksomheder er vi nødt til at afskaffe de bureaukratiske vanskeligheder i forbindelse med godkendelsen. Vi skal forenkle proceduren for at få tildelt miljømærket, fordi beslutningsproceduren i sin nuværende form er meget langsom og bureaukratisk.
Oftest har de mindre virksomheder ikke tilstrækkelige midler, tid og energi til den langsomme proces med at opnå et miljømærke. Det er særdeles vigtigt, at hele livscyklussen for et produkt analyseres lige fra produktion til destruktion. Det er ikke nok at vurdere de miljømæssige karakteristika for det færdige produkt. Stofferne i produktet, produktionsprocessen, transporten af varerne og destruktions- eller nedbrydningsprocessen for produktet skal også undersøges, inden et miljømærke tildeles.
Det er indlysende, i hvert fald for os i Den Socialdemokratiske Gruppe, at produkter, der har fået et miljømærke, ikke må indeholde farlige stoffer. Det var et meget vanskeligt spørgsmål under forhandlingerne, men vi nåede til sidst frem til et særdeles godt kompromis om farlige stoffer.
Hovedreglen er, at miljømærkede produkter ikke må indeholde farlige stoffer. Der kan dog være meget få undtagelser. Specifikke varer, der ikke har ækvivalente alternativer, og som har en højere samlet miljøeffektivitet end andre varer i samme kategori, kan opnå undtagelse. Det bedste og mest velkendte eksempel er energisparepærer, som har mange miljømæssige fordele, men som indeholder kviksølv.
Spørgsmålet om fødevarer er også drøftet ihærdigt. I dette tilfælde bør kriterierne videreudvikles. Miljømærket har en reel miljømæssig merværdi. Det ser på hele livscyklussen for produktet, og anvendelsen af miljømærket bør ikke skabe forvirring blandt forbrugerne, når det sammenlignes med andre fødevaremærker. Kommissionen bør indføre foranstaltninger med henblik på at fastlægge specifikke miljømærkekriterier for hver produktgruppe, herunder fødevarer. Senest tre måneder efter den endelige betænkning og udkastet til kriterier skal Kommissionen høre Den Europæiske Unions Miljømærkenævn om et forslag vedrørende dette spørgsmål.
Som jeg allerede har sagt, skal miljømærket baseres på miljøeffektiviteten i hele livscyklussen for de bedste produkter på det indre marked. Derfor omfatter betænkningen en bestemmelse om, at ambitionsniveauet for miljømærkekriterierne fastlægges fra sag til sag på mellem 10 % og 20 % af de mest effektive produkter på markedet, hvilket sikrer, at ordningen ikke kun belønner de mest miljøvenlige produkter på markedet, men også sikrer forbrugerne tilstrækkelige valgmuligheder.
Johannes Lebech
for ALDE-Gruppen. - (DA) Hr. formand! Først og fremmest tak til ordføreren og skyggeordføreren for et godt samarbejde. Jeg synes, at vi har nået et rigtigt godt resultat. Sidste efterår udgav Verdensnaturfonden en rapport, der viste, at vi bliver nødt til at have to planeter, når vi når frem til midten af 2030'erne, hvis vi fortsætter med at bruge jordens ressourcer, som vi gør lige nu. Vi bruger simpelthen for meget her på kloden. Vi bruger det hurtigere, end det kan nå at regenerere sig selv. Det må vi lave om på, hvis vi vil forhindre en økologisk krise. Måden, vi bruger ressourcerne på, skal omlægges, og det er ikke kun politikerne, der har et ansvar her, det gælder også producenten og forbrugeren.
Det miljømærke, vi nu reviderer, er et værktøj, der skal fremme produktionen og salget af varer, der er fremstillet på en bæredygtig måde. Et af mærkets svagheder er, at det ikke er særlig kendt blandt forbrugerne (og her er jeg i øvrigt enig med Wijkman), og derfor er det heller ikke særlig attraktivt for producenter. Hvis ikke producenten kan bruge mærket til at markedsføre en god vare, hvorfor så forsøge at fremstille den mest bæredygtige inden for en varegruppe? Det er også en problemstilling, vi har forsøgt at ændre med de nye ideer. Der bliver nu stillet et klart krav til medlemslandene og Kommissionen om, at de skal komme med en handlingsplan, der fremmer kendskabet til miljømærket gennem forskellige kampagner.
Vi har haft en stor diskussion om fødevarer, og jeg synes, at vi er kommet frem til en fornuftig løsning. Kommissionens forslag om kun at se på forarbejdede fødevarer og kun at se på transport, emballage og forarbejdning - det bliver ikke enden. I stedet har vi bedt om en omfattende undersøgelse omkring, hvordan vi bedst får fødevarer med ind under miljømærkeordningen, der så kan sikre, at vi får gjort tingene på den rigtige måde fra starten af og ikke får forvirring med hensyn til økologisk mærkning i øvrigt.
Til slut vil jeg gøre opmærksom på, at mærket nu også belønner varer, der er fremstillet til at holde længe, og som kan genanvendes. Vi er nemlig nødt til at ændre vores måde at fremstille og forbruge varer på, hvis vi ønsker, at vores økonomier skal være bæredygtige. Det kræver, at vi kigger på hele varens livscyklus, så vi kan forbedre, hvordan råvarerne behandles under produktionen af en vare, og ikke mindst hvordan vi skiller os af med et produkt efter brug. Jeg håber, at det værktøj, vi her har forbedret, vil blive et godt værktøj til fremme af en mere bæredygtig klode.
Liam Aylward
for UEN-Gruppen. - (EN) Hr. formand! Jeg vil også lykønske ordføreren og skyggeordføreren. Klimaændringer er en af topprioriteterne for Europa og for resten af verden. Vi føler os nogle gange hjælpeløse som enkeltpersoner over for denne massive globale udfordring, men i sidst ende skal hver enkelt opmuntres til at gøre sit, da små bidrag, som f.eks. "Power of One", har stor samlet virkning. Og Power of One er måske noget, vi ikke har promoveret nok.
I dag stemmer vi om en frivillig ordning, der certificerer virksomheder til at mærke deres produkter som miljøvenlige. Det sætter forbrugerne i stand til at hjælpe miljøet direkte og reducere emissionerne i deres daglige liv og indkøb. Mærkning er en klar og simpel foranstaltning til fremme af energieffektivitet, etisk produktion og udvikling af grønnere teknologier. Fra et sundhedsmæssigt perspektiv vil denne ordning også beskytte borgerne mod potentielt kræftfremkaldende, mutagene, reproduktionstoksiske eller biologisk kumulative produkter, der nogle gange kan spores i tekstiler.
Ordningen kategoriserer produkter og tjenesteydelser, der varierer fra tissue-papir til sko og campingpladser. Den omhandler også bestemmelser, der reducerer omfanget af dyreforsøg og børnearbejde. Jeg understreger børnearbejde, fordi jeg for nylig har medvirket til at udforme en betænkning på dette område, og jeg er meget bevidst om det.
Irland og Europa kan opnå stor gevinst ved yderligere at fremme og bruge ordningen. Der er i øjeblikket 13 virksomheder i Irland, primært i hotelsektoren, som har fået tildelt miljømærket, men vi skal stimulere til yderligere deltagelse. Vi har også brug for en meget seriøs informationskampagne sponsoreret af EU.
Satu Hassi
for Verts/ALE-Gruppen. - (FI) Hr. formand, mine damer og herrer! Tak til begge ordførere for deres fremragende arbejde. Det glæder mig, at vi nu skal træffe en endelig beslutning vedrørende lovgivning om begge disse spørgsmål inden valget.
Hvad angår miljømærket, er der efter min mening to principper af afgørende betydning. Mærket skal for det første være dynamisk. Dvs. at dets kriterier skal gøres strengere i takt med udviklingen inden for viden, kompetencer og teknologi og i takt med markedsføringen af flere og flere miljøvenlige produkter. Miljømærket skal for det andet kun tildeles miljømæssigt overlegne produkter. Navnlig kemiindustrien har været fortaler for en politik, hvor miljømærket skulle tildeles produkter, der blot overholdt de gældende love. Den forsøgte f.eks. for nogen tid siden at fremme tildelingen af miljømærket til tekstiler med brandsikre kemikalier, der allerede var blevet forbudt i elektrisk udstyr. Dette forsøg blev heldigvis afværget i tide, og vi får nu klar lovgivning på dette område.
Vi vil få lovgivning, der sikrer, at forbrugerne kan have tillid til, at et produkt ikke indeholder kræftfremkaldende kemikalier eller kemikalier, der kan forringe deres evne til at få børn. Der gøres kun undtagelser i overensstemmelse med strenge kriterier, hvis der ikke findes et alternativ i en produktgruppe, og hvis et sundhedsskadeligt stof er nødvendigt for et produkt, hvis generelle miljøindvirkning er betydeligt mindre end andre produkter i samme gruppe. Dette er vigtigt for miljømærkets troværdighed. Det er vigtigt, at mærkets kriterier er dynamiske, så de bliver strengere, hvis og når vi kan producere mere miljøvenlige produkter.
Et andet vigtigt emne i forhandlingen var, om miljømærket kunne udvides til fødevarer. Det glæder mig, at det er blevet besluttet, at der skal gennemføres en undersøgelse af anvendeligheden og muligheden, inden miljømærket finder anvendelse for fødevarer, så vi undgår enhver forvirring blandt forbrugerne mellem miljømærket og økologisk mærkning af økologisk fremstillede fødevarer. Hvis og når miljømærket udvides til at omfatte fødevarer, f.eks. fisk, i fremtiden, vil det være vigtigt, at kriterierne ikke kun omfatter den måde, hvorpå fødevarerne er blevet produceret, men også andre miljøvirkninger i forbindelse med det, f.eks. transport.
Den type forhandling om kriteriernes dynamiske karakter, som vi har oplevet med miljømærket, er også blevet ført på området for energimærkning. Det er efter min mening meget vigtigt, at både miljømærket og energimærket overholder det samme princip, dvs. at kriterierne bliver strengere, efterhånden som vores viden, kompetencer og teknologi bliver bedre.
Roberto Musacchio
Hr. formand, mine damer og herrer! Jeg vil også takke ordførerne. Et mærke, der er både økologisk og bæredygtigt: Det er udfordringen for den nye rammeforordning om miljømærket. Forordningen er det første skridt. Parlamentet og Rådet har gennemført givtige og konstruktive forhandlinger, i hvert fald hvad angår spørgsmålet om kemiske stoffer. Nu er det Kommissionens tur til inden for et år at udvikle de fastlagte kriterier, gennemføre en arbejdsplan og definere en indledende liste over produkter i praksis. De enkelte medlemsstater skal organisere de kompetente nationale myndigheder, holde kontakt med det europæiske organ og vedtage bæredygtighedskriterierne som bindende.
Men hvad betyder miljømæssig bæredygtighed for miljømærket? Det betyder anvendelse af innovative produktionskriterier i hele produktionscyklussen: fra reduktion af emissioner fra produktionsmetoder til reduktion af energiforbruget i forbindelse med primære aktiver, som f.eks. vand, og placering af produktionscentre nær de endelige forbrugere. Alt dette udgør til sammen intet mindre end en revolution. Dette er den udfordring, vi skal møde for at gøre et troværdigt forsøg på at bekæmpe klimaændringerne, men det er også en sand revolution, når det gælder produktionsmetoder. For at udvikle disse kriterier opfordres Kommissionen og det nye fællesskabsorgan til at sikre, at de førende operatører og eksempler på bedste praksis inddrages, så de kan udnytte nyskabelser, som er afprøvet og testet af disse operatører i deres produktionscyklusser, så de bliver tilgængelige og gennemskuelige.
Respekt for sociale arbejdsstandarder er også en integreret del af disse kriterier, selv om forordningen stadig indeholder en lovgivningsmæssigt uacceptabel vending som følge af det helt uforståelige pres fra Rådets side i de endelige forhandlinger. Den anvendte vending er "om nødvendigt": I forbindelse med bæredygtig udvikling kan sociale bestemmelser og regelmæssigt arbejde ikke kun anvendes "om nødvendigt". De undtagelser, der skal finde anvendelse for miljømærkningen af produkter, der stadig indeholder giftige kemikalier, som er skadelige for miljøet, som er kræftfremkaldende, eller som er skadelige for reproduktionsevnen, er dog klare og effektive. Men bare for at advare: Parlamentets kontrol af dette vil være særligt ubøjelig.
Luca Romagnoli
(IT) Hr. formand, mine damer og herrer! Salvatore Tatarellas betænkning om Fællesskabets miljømærkeordning er vigtig læsning: Jeg lykønsker ordføreren og udvalget, og jeg mener, at metoderne og oprindelsen for produkter skal anføres tydeligt og entydigt. Det gælder naturligvis for forbrugerprodukter, men det er også et krav, hvis virksomheder skal behandles retfærdigt, og hvis vi skal forhindre, at falsk og uretfærdig konkurrence, som ofte drives af dem, der ikke respekterer de sociale og økologiske produktproduktionsparametre, fortsat skader og fordrejer markedet, som vi oplever det i øjeblikket.
Det handler med andre ord om at respektere reglerne om miljøbeskyttelse og naturligvis arbejdstagernes sociale rettigheder. Vores institutioner sikrer, at dette opretholdes. Endnu engang tillykke til ordføreren med hans fremragende betænkning.
Martin Bursík
Hr. formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Jeg vil først undskylde min sene ankomst og takke Dem for at give mig lejlighed til at tale umiddelbart efter den første talerunde for partierne.
Jeg glæder mig i høj grad over denne forhandling, fordi de talere, der har talt indtil videre, tydeligvis sætter pris på ordførernes, Kommissionens og Rådets arbejde. Der er tilsyneladende principiel enighed om de to forslag ved førstebehandlingen, og det glæder mig. Disse forslag udgør en del af Fællesskabets sjette handlingsprogram og den tilknyttede pakke, som blev offentliggjort af Kommissionen i juli 2008. Det fremgår særdeles tydeligt af den foreslåede handlingsplan, at der er behov for en ændring i adfærdsmønstre, forbrugsmønstre og produktionsmønstre, og at vores produktions- og forbrugsmetoder ikke er bæredygtige. Vi skader klimaet, vi skader menneskers sundhed, og vi bruger alle naturressourcerne på en ikkebæredygtig måde.
Dette spørgsmål er en af det tjekkiske formandskabs prioriteter, og jeg er overbevist om, at vi i vid udstrækning kan håndtere dette prioriterede spørgsmål gennem godkendelsen og revisionen af de eksisterende forordninger om miljømærkning og EMAS. Jeg vil takke Kommissionen og medlemsstaterne for deres arbejde i forbindelse med disse forordninger, og jeg vil også takke for det store arbejde, der er udført af Parlamentet, ordføreren, Linda McAvan, for EMAS og ordføreren, Salvatore Tatarella, for miljømærket samt alle andre, der har deltaget i arbejdet.
Hvad angår miljømærkning, er der udformet en kompromistekst takket være Rådets og Parlamentets fælles indsats i samarbejde med Kommissionen, og denne tekst forbedrer den frivillige ordning for produktmærkning, navnlig ved at forenkle systemet for tildeling af miljømærker. Det er meget vigtigt, at miljømærket nu bliver mere attraktivt for forbrugerne. Vi gør det muligt at udvide ordningen til andre produkter, og vi har også løst et problem i forbindelse med den potentielle mærkning af fødevarer, som vil sikre, at forbrugerne kan overveje og tage hensyn til miljøindvirkningen af produkter eller tjenesteydelser, når de træffer valg om indkøb, og dette er meget vigtigt.
Hvad angår kompromisteksten om EMAS, vil den sikre organisationer, der frivilligt deltager i ordningen, endnu større synlighed, så ordningen bliver endnu mere attraktiv. Det er efter min mening meget vigtigt, at vi reducerer den administrative byrde for store, små og mellemstore virksomheder. Der var betydelige drøftelser om omkostningerne til ordningen, og vi har efter min mening fundet et fornuftigt kompromis med minimale omkostninger, som stadig vil dække transaktionsomkostningerne i forbindelse med indførelse af disse mærker.
Det skal understreges, at den reviderede EMAS-ordning også er åben for organisationer uden for EU. Det bør give ordningen mere autoritet ved at fremme anvendelsen på et bredere og mere globalt plan.
Jeg er overbevist om, at godkendelsen af disse forordninger vil være en ægte gevinst for de europæiske lande, og at det vil skabe nye muligheder, som er relevante i den aktuelle krise, og for løsningen af det største globale miljøproblem, som er de globale klimaændringer.
Jeg vil igen takke Parlamentet, ordførerne og medlemmerne for deres produktive samarbejde om kompromisteksten, og jeg glæder mig til at fortsætte denne forhandling.
Amalia Sartori
- (IT) Hr. formand, mine damer og herrer! Denne morgens forhandling har efter min mening understreget, at der er gjort et stort stykke arbejde, og at der er bred enighed om dette emne. At EMAS - selv efter høring af Rådet - kan gennemføres i enighed ved førstebehandlingen og efter kun ét trepartsmøde viser netop dette. Hvad kan vi så sige og føje til det, der allerede er sagt? EMAS og miljømærket er bestemt instrumenter, der kan opmuntre til, at der træffes informerede valg af virksomheder, foreninger og institutioner på den ene side og af forbrugerne på den anden. Vi skal dog forbedre kommunikationen. Mange andre medlemmer, der har talt før mig, har påpeget dette, og jeg vil også gentage det, fordi det er et vigtigt skridt.
Vi har et internationalt ISO-system, som alle kender i medfør af antallet af registreringer. Som EU skal vi få virksomhederne til at forstå, hvorfor de skal vælge det europæiske system frem for det internationale system. Forøgelse af alles miljøbevidsthed ved at involvere kun 4 000-5 000 virksomheder i EU, som vi har gjort indtil videre, er ikke et godt resultat. Vi skal forbedre dette, og det kræver først og fremmest information, information og mere information.
Byråd er f.eks. ikke klar over, at de kan blive EMAS-certificerede og vise et godt eksempel. Meddelelserne er sandsynligvis blevet modtaget af kontorerne, men administratorerne er endnu ikke blevet bevidste om dem. EMAS kræver derfor øget deltagelse. Medarbejderne i en EMAS-certificeret organisation spiller alle en rolle i indsatsen for at forbedre miljøeffektiviteten: reduktion af vand- og energiforbruget og sortering af affald. Dette bør blive et mål, der først og fremmest skal opfyldes af alle, som kan være et eksempel for andre, og dernæst af dem, der mener, at de kan opnå fordele til sig selv, virksomhederne, samfundet og forbrugerne, som føler, at de tilbydes bedre garantier via denne metode.
Richard Howitt
- (EN) Hr. formand! Må jeg støtte min kollega, Linda McAvan, og lykønske medlemmerne af Udvalget om Miljø med fremlæggelsen af denne betænkning? Som Parlamentets ordfører vedrørende virksomhedernes sociale ansvar vil jeg bidrage til forhandlingen ved at sætte forhandlingen om miljømærkning og EMAS, hvad angår virksomhedernes rapportering, i en bredere kontekst af, hvad vi forsøger at opnå med hensyn til virksomhedernes ansvar og ansvarlighed, og navnlig tale om, hvorvidt frivillige ordninger i modsætning til obligatoriske ordninger er den rigtige vej fremad, og om vi skal have EU-fokuserede ordninger eller en global tilgang.
Med hensyn til virksomheders ansvar er problemet, at en vifte af frivillige ordninger kan være dyrere og mindre klare og faktisk kan føre til konkurrence, som er overflødig for virksomheder, forbrugere og praktisk talt alle berørte parter. Nogle virksomheder fristes selvfølgelig til at bruge det mindst besværlige og mindst dyre - men også mindst effektive - værktøj.
Problemet med frivillighed er også, at det ikke vil være tilstrækkeligt i lyset af de aktuelle klimaændringer. Da loven om klimaændringer blev vedtaget i det britiske parlament, blev jeg overrasket over, at den britiske arbejdsgiverforening, CBI, faktisk sagde, at den ønskede bindende obligatorisk rapportering om klimaændringer fra virksomhederne. I betragtning af hvad vi i EU siger om alt, hvad der skal ske med hensyn til klimaændringer, er det et spørgsmål om, hvorvidt frivillighed er nok, selv med de ændringer, vi er enige om i denne betænkning.
Endelig er det et spørgsmål om global eller europæisk. 4 000 virksomheder er med i EMAS, og 35 000 er med i ISO 14001. Skyldes det, at ISO er mindre besværligt, eller skyldes det, at vores virksomheder arbejder på globale - og ikke kun europæiske - markeder og ønsker en global tilgang?
Jeg opfordrer Kommissionen til ikke kun at fremme og anvende EMAS, som forhåbentlig vil blive en succes, men også til at se udad for at fastlægge og styrke globale initiativer vedrørende virksomheders rapportering af CO2-emissioner og andre aspekter af virksomheders ansvar, så vi opnår stærke globale mekanismer, og så vi kan anvende og fremme dem på vores eget kontinent. Lad os prøve begge spor.
Mojca Drčar Murko
(EN) Hr. formand! Europæisk lovgivning er fastlagt med henblik på at opmuntre virksomhederne til at forbedre deres produkter og opnå højere standarder for energieffektivitet og overholdelse af miljøreglerne.
Miljømærkning som en del af EU's handlingsplan for bæredygtighed i forbrug og produktion samt industripolitikken er et sådant værktøj. Og det er EMAS, ordningen for miljøledelse og miljørevision, også. Det handler om at ramme en balance mellem lovgivningsbaserede og markedsbaserede instrumenter med det formål at udvikle frivillige standarder for forskellige produkter og tjenesteydelser eller hjælpe med at optimere produktionsprocesser og udnytte ressourcerne mere effektivt.
Nu er problemet, hvordan moderne teknologier kan bruges til miljøbeskyttelse, og hvordan industri eller tjenesteydelsessektoren kan hjælpes med henblik på at fremme miljøværdien af produktionen. Målet med miljøcertificeringer er at skabe synergier med andre retsakter vedrørende de miljømæssige aspekter af produkter. EMAS sparer ressourcer, herunder f.eks. vand.
Tidligere erfaringer har vist, at certifikater på forskellige niveauer ikke blev koordineret i tilstrækkelig grad. Eksisterende frivillige og obligatoriske instrumenter blev ikke knyttet til hinanden for at skabe synergier. Første revision af EMAS-ordningen var ikke opmuntrende. Man forventede oprindeligt, at EMAS-registrerede virksomheder ville have været mere effektive, da miljøkravene i EMAS er strengere end kravene i de ældre og mere velkendte ordninger, f.eks. ISO 14001. Alligevel var de EMAS-registrerede virksomheder ikke mere effektive, og systemet for gode miljøpræstationer var svagere end ISO 14001.
Kommissionen fandt årsagerne til den manglende succes - systemet er for krævende, dyrt og indviklet - og har foreslået acceptable forenklinger.
Ordføreren, Linda McAvan, tilføjede værdifulde ændringer, herunder en linje i definitionen af EMAS, som jeg fandt særlig vigtig. Det vil hjælpe organisationer med nemmere at gå videre fra ISO- til EMAS-standarder.
Jeg er sikker på, at vores ændringsforslag har forbedret Kommissionens forslag til forordningen, og at vi har bragt den tættere på brugerne. Forbrugerne vil efter vores mening tage godt imod et upartisk certificeringssystem.
Jeg håber, at dette vil hjælpe organisationerne med at vælge den mest rationelle og systematiske tilgang, så der skabes forbindelse mellem de forskellige miljøbeskyttelsesområder.
Roberta Angelilli
- (IT) Hr. formand, mine damer og herrer! Jeg vil først og fremmest lykønske ordføreren med det fremragende arbejde, han har udført. Jeg er sikker på én ting: Dette vil sætte fart i udbredelsen af miljømærkede produkter i Europa. På et tidspunkt, hvor miljøet er et brandvarmt emne, og efterspørgslen efter grønne produkter stiger, selv i lande uden for Europa, som f.eks. USA og Kina, vil miljømærket være et af de værktøjer, der vil gøre europæiske produkter mere konkurrencedygtige på det internationale marked. Miljømærket er faktisk mere end et mærke for miljømæssig kvalitet: Gennem vedvarende skærpelse af kravene til produkternes miljøpræstationer vil miljømærket blive et incitament til vedvarende forbedring og innovation.
Denne betænkning vil muliggøre yderligere udbredelse af miljømærkede produkter og vil fremme kendskabet til dem uden på nogen måde at mindske garantierne for beskyttelse af forbrugernes sundhed. Mit land, Italien, er blandt de førende lande i Europa med hensyn til antallet af tildelte certifikater, og mange af disse er tildelt i turismesektoren, som kan udnytte dette europæiske mærke for miljøkvalitet, som den europæiske offentlighed både sætter pris på og garanterer.
Eva-Britt Svensson
(SV) Hr. formand! EMAS, den frivillige ordning for miljøledelse og miljørevision, indebærer i princippet, at en virksomhed eller organisation udfører en miljøvurdering, undersøger sin egen indvirkning på miljøet, udformer en miljøpolitik, fastlægger mål og udformer en handlingsplan. EMAS har desværre ikke haft stor succes indtil videre, idet kun 4 200 organisationer har registreret sig i ordningen, siden den blev etableret i 1993. Dette er et ringe resultat sammenlignet med de 35 000 organisationer i EU, der er blevet certificeret i henhold til ISO 14001. Derfor er en revision af EMAS velbegrundet med det simple formål at gøre ordningen mere attraktiv og reducere mængden af bureaukrati for virksomheder og organisationer.
Under forhandlingerne mellem Rådet og Parlamentet blev der strammet op på mange aspekter af EMAS. Kommissionen skal f.eks. nu udforme et omfattende referencedokument for så mange sektorer som muligt på grundlag af et prioritetsprogram. Det anføres også tydeligt, at EMAS-logoet ikke under nogen omstændigheder må kunne forveksles med andre miljømærker. Dette er en reel forbedring.
For nogen tid siden spurgte min kollega, Jens Holm, Kommissionen om, hvorvidt alle Kommissionens generaldirektorater havde registreret sig i EMAS, som Parlamentet har gjort det. Man skulle tro, at EU-institutioner følte en forpligtelse til at vise et godt eksempel, men svaret var, at Kommissionen ikke har fastlagt interne emissionsmål, og at kun fem af Kommissionens generaldirektorater havde registreret sig i EMAS. Det er efter min mening mere end foragteligt, og jeg vil benytte lejligheden til igen at spørge Kommissionen: Hvornår agter Kommissionen at sikre, at alle generaldirektoraterne EMAS-registreres?
Roberto Fiore
(IT) Hr. formand, mine damer og herrer! Jeg har fuld forståelse for ordførerens gode intentioner, men dette miljømærke går efter min mening imod de betydelige problemer, der aktuelt rammer landbrug og produktion, navnlig i disse krisetider. Jeg mener først og fremmest, at det er vigtigt, at vi beskytter den nationale produktion imod unfair konkurrence. Jeg tænker på lande som Kina, hvor visse varer faktisk produceres under slavelignende forhold. Jeg tænker på laogai, som er de koncentrationslejre, hvor landbrugs- og produktionsvirksomhed finder sted, og jeg tænker også på visse velkendte drikkevarer, der indtages i hele verden, selv om vi ikke ved, hvad de indeholder. Vi skal med andre ord beskytte produktionen mod unfair konkurrence og derefter træffe foranstaltninger for at sikre, at produktionen opfylder nationale behov. Vi ved, at Europas nuværende produktion af korn og andre landbrugsprodukter er lav generelt og i særdeleshed i disse krisetider. Jeg er bekymret for, at dette vil føre til øgede omkostninger for vores producenter, og at det alligevel ikke vil have nogen indvirkning på det problem, der er kernen i krisen og faktisk i den europæiske nationaløkonomi: unfair konkurrence.
Avril Doyle
- (EN) Hr. formand! Jeg vil begynde med at takke begge ordførere, Linda McAvan og Salvatore Tatarella, for henholdsvis EMAS-betænkningen og betænkningen om miljømærket. De vedrører meget vigtige områder for miljøledelse og miljømærkning, hele området for reduktion af affald, reduktion af vandforbruget og forhåbentlig reduktion af spildet af fødevarer.
Lad mig blot nævne én ting, som irriterer mig meget: I EU går 30 % af alle fødevarer faktisk til spilde. De såkaldte "sidste holdbarhedsdatoer" er ofte alt for konservative, og det resulterer i ansvarsløst spild, fordi ellers fuldstændigt spiselige produkter kasseres. Dette er en del af mærkningen. Lad os fjerne den, og se, hvor vi så kommer hen.
Jeg bliver også mere og mere bange for, at vi i vores iver for at sikre forbrugerne bedre produktinformation faktisk opnår den stik modsatte effekt, end det er tiltænkt i direktivet om sundhedsanprisninger, GM-mærkning, fødevareinformation til forbrugere - dette spørgsmål mangler endnu besvarelse. Også er der hele historien om miljømærkning. Alle forsøger at komme forrest, men hvordan kan alle disse oplysninger - selv for de bagerste - som alle i sig selv er vigtige, sættes på én produktmærkat i en læselig skrifttype og faktisk hjælpe den almindelige borger med at træffe et informeret valg? Jeg har mine tvivl.
Hvis jeg lige må tage min kasket som næstformand for Fiskerudvalget på et øjeblik, vil jeg gerne have, hvad der tilsyneladende er to processer for miljømærkning af fiskevarer, ført til protokols. I 2005 vedtog Kommissionen en meddelelse om at indlede en forhandling om en fællesskabstilgang vedrørende miljømærkningsprogrammerne for fiskevarer. Derefter vedtog Parlamentet i 2006 min kollega Carmen Fraga Estévez' betænkning, som opfordrede Kommissionen til at fremlægge et forslag til et EU-miljømærkningssystem for fiskevarer. I 2008 bekendtgjorde GD for Maritime Anliggender og Fiskeri et forslag til en forordning om et EU-miljømærke for fiskevarer med planlagt vedtagelse i marts 2009. Dette forslag er stadig under udarbejdelse, men vi vil angiveligt modtage det inden årets udgang.
I mellemtiden har GD for Miljø sendt et horisontalt forslag til Parlamentet om Fællesskabets miljømærkeordning, som omfatter alle produkter, herunder fiskevarer og landbrugsprodukter samt forarbejdede landbrugsprodukter. Trods skriftlige indvendinger fra både formanden for Fiskeriudvalget og Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter blev disse udvalg ikke inddraget.
Det glæder mig dog, at det i dag føres til protokols, at Rådet, Parlamentet og Kommissionen først for nylig er blevet enige om en erklæring om vejen frem, hvori Kommissionen, uafhængigt af vedtagelsen af forordningen om miljømærkeordningen, bekræfter, at den agter at foreslå en forordning om miljømærkning af fiskevarer inden årets udgang. Den fortsætter, at undersøgelsen, jf. artikel 6, stk. 5, litra a), i forordningen om miljømærkeordningen vedrørende yderligere aspekter, som f.eks. forarbejdning, præemballering, emballering og transport, som skal undersøge gennemførligheden af udvidelsen af anvendelsesområdet for forordningen om miljømærkeordningen til fødevarer, herunder fiskevarer og akvakulturprodukter, ikke vil påvirke eller på forhånd afgøre vedtagelsen af denne forordning. Denne erklæring præciserer også, at miljømærket skal supplere den specifikke forordning om fiskevarer.
Daciana Octavia Sârbu
- (RO) Hr. formand! Reduktion af energiforbruget og effektiv ressourceforvaltning er i dag grundlæggende principper for mange socioøkonomiske aktører. Siden indførelsen af Fællesskabets ordning for miljøledelse og miljørevision i 1993 er næsten 4 200 organisationer blevet registreret under dette program. Det er efter min mening nødvendigt, at denne ordning konsolideres ved at udvide det antal organisationer, der er registreret i den, og at den anerkendes som en benchmarkordning for miljøledelse.
Parlamentsbygningen i Rumænien forbruger lige så meget strøm som en by med 20 000 indbyggere. Jeg har allerede foreslået ledelsen af bygningen, at de tilmelder sig denne ordning så hurtigt som muligt. Den særlige opmærksomhed, der tildeles små organisationer, som f.eks. små og mellemstore virksomheder, er efter min mening et vigtigt skridt på vejen mod den bredest mulige udbredelse af miljøeffektivitet.
Jeg opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at fremme EMAS, navnlig ved at give tilskyndelser til gengæld for deltagelse. Hvad angår overvågning af det fremskridt, som EMAS opnår, vil dette føre til accept af ordningen og danne grundlag for positiv udvikling på området.
Ordførerens forslag om at indføre en brugervejledning er velkommen på et tidspunkt, hvor både sproget og de angivne krav vil blive nemmere at forstå takket være et sådant dokument. Der benyttes i øjeblikket en årlig rapporteringscyklus, der efter min mening er tilstrækkelig. Jeg kan ikke se, hvorfor der skal indføres en ny treårig cyklus, som vil kunne skabe forvirring. Selv om EMAS stadig skal bevise sin levedygtighed og effektivitet, støtter jeg den fortsatte anvendelse heraf, så længe det er nødvendigt, med henblik på at sikre miljøets integritet.
Holger Krahmer
(DE) Fru formand, mine damer og herrer! Jeg hilser grundlæggende det europæiske miljømærke velkommen. Det er rigtigt, at vi skal gøre et nyt forsøg på at udbrede Fællesskabets miljømærke yderligere. Det er også rigtigt, at vi bevarer ordningens frivillige karakter i fremtiden.
I fremtiden vil mærkeordningen kun blive gennemført, hvis der gælder klare kriterier og mål, der først skal opfyldes, inden miljømærket må anvendes. I den forbindelse opfordrer jeg Kommissionen til at udforme fornuftige, klare og forståelige kriterier. Idéen om at tiltrække borgere til ordningen skal være kernen i dette. Det ville være en skam, hvis etableringen af miljømærket mislykkedes på grund af bureaukratiske hindringer.
Det er i sidste ende forbrugeren, der afgør, om miljømærket bliver en succes eller en fiasko, da det er hos forbrugerne, at ordningen skal accepteres. Selv om jeg er knyttet til miljømærket med den blå engel, som vi har i Tyskland, må det ikke være et spørgsmål om personlige præferencer. Det drejer sig om, at forbrugerne med ét øjekast skal kunne se, hvilke kvaliteter et bestemt produkt har. Der vil kun være merværdi for forbrugerne, hvis medlemsstaterne ikke bruger deres egne symboler, og der i sidste ende er et ensartet symbol på europæisk plan. Et virvar af symboler fremmedgør forbrugerne i stedet for at informere dem. Ét symbol, én konklusion - det er, hvad vi alle skal arbejde hen imod i fællesskab.
Antonio De Blasio
. - (HU) Fru formand! Den frivillige miljømærkeordning er af afgørende betydning, da den har til formål at styrke udbredelsen af miljøvenlige produkter med hensyn til både produktion og forbrug i hele Europa. Jeg vil gerne henlede opmærksomheden på vigtigheden af at revidere miljømærkeordningen og behovet for at forenkle systemet ved at mindske de administrative byrder i forbindelse med brugen af mærket og udvide de produktkategorier, der indgår i ordningen. Alt dette vil dog efter min mening ikke i sig selv garantere, at revisionen lykkes.
Hvis produkter, der bærer blomstermærket, som følge disse ordninger kommer til at høre ind under en højere priskategori, som det er tilfældet med økologiske produkter, vil forsøg på at stimulere forbruget af disse produkter mislykkes.
Vi skal forhindre, at den merværdi, der følger af brugen af miljømærket på europæisk plan, resulterer i højere priser for disse produkter. På lang sigt kan vi kun sikre og fremme en bredere distribution af disse produkter, hvis der samtidig indføres prisbegrænsende foranstaltninger og afgifter eller andre fordele.
Ud over at holde priserne stabile må vi ikke glemme behovet for omfattende information til forbrugere og producenter. EU-institutionerne og medlemsstaternes regeringer skal derfor oplyse om de fordele, som mærket garanterer, og om de produkter, der deltager i ordningen. For at få forbrugerne til at ændre deres indkøbsvaner skal der gennemføres reklame- og oplysningskampagner.
Det er også vigtigt, at der udformes et detaljeret arbejdsprogram med henblik på at opfylde de nye målsætninger, som skal sikre, at alle berørte parter har mulighed for at deltage i udformningen heraf. Miljøet for levering af tjenesteydelser ændres konstant, og derfor skal disse målsætninger gennemgås hvert år.
Vi skal forstå, at vi alle - uanset nationalitet eller nationale forpligtelser - deler opgaven med at beskytte vores miljø, hvilket gør det muligt at videreformidle disse målsætninger og værdier, som EU hævder at være sine, og som uden tvivl er de essentielle forudsætninger for et fuldt menneskeligt liv. Denne forpligtelse på vores side betyder også, at vi skal have mulighed for at vælge mellem forskellige produkter i samme priskategori, som er blevet fremstillet på en miljøvenlig måde.
Jeg takker ordføreren for samarbejdet i forbindelse med mine ændringsforslag, og jeg takker ham for at have udformet betænkningen.
Justas Vincas Paleckis
(LT) Fru formand! Jeg vil gerne lykønske ordførerne med deres fremragende arbejde. Medlemmerne Linda McAvan og Salvatore Tatarella har efter min mening udformet betænkninger, der vil hjælpe EU med at forblive en af verdens mest miljøvenlige regioner. Nogle spøger ofte med, og andre siger det i fuld alvor, at strenge og klare standarder er EU's vigtigste eksportvare. Virksomheder fra forskellige kontinenter, der har tilpasset sig de højere europæiske krav, tager dem ofte med på andre verdensmarkeder.
I øjeblikket er de nationale miljømærker mere udbredt og bedre kendt end EU's miljømærker. Jeg er derfor enig med ordføreren i, at der skal ydes en større indsats for at gøre dette mærke kendt blandt forbrugerne i Europa og andre lande. Her skal EU's institutioner, de nationale regeringer og de enkelte virksomheder udvise større initiativ. Med dybere integration af markederne i EU-landene er etablering af et europæisk mærke og harmonisering af kravene en uundgåelig proces, som vil gavne alle markedsdeltagere.
Fornyelsen af ordningen for miljøledelse og miljørevision (EMAS) er også velkommen. I dag er den mindre udbredt end den internationale ISO 14001-standard. Når EMAS- og ISO-kravene er blevet harmoniseret, er jeg enig i, at det vil være muligt at tiltrække flere organisationer, og at de vil blive standarder, der supplerer hinanden i stedet for at konkurrere mod hinanden.
Jeg er sikker på, at vi i fremtiden skal være mere opmærksomme på beskyttelsen af miljøet og begrænsning af grænseløst forbrug. Efter min mening bidrager begge betænkninger til fremskridt i denne retning.
Dorette Corbey
(NL) Fru formand! Jeg skylder Linda McAvan og Salvatore Tatarella tak for deres fremragende arbejde på områderne for miljømærker og ordningen for miljøledelse og miljørevision (EMAS). Den miljøbevidste forbruger kan vælge mellem forskellige miljømærker, hvoraf mange vedrører økologiske produkter. Det europæiske miljømærke vedrører alle produkter og er en meget værdifuld tilføjelse.
Det europæiske miljømærke har dog ført en hensygnende tilværelse i mange år. Jeg kender kun den lille blomst med cirklen af stjerner omkring sig fra et toiletpapirmærke. Jeg glæder mig derfor over de nye regler, som skal forbedre miljømærket og gøre det mere kendt. Medlemsstaterne skal sikre, at miljømærket opnår anerkendelsen i offentligheden generelt.
Det europæiske miljømærke har brug for klare kriterier og kan sætte en stopper for udbredelsen af alle former for velmenende adelsmærker. Et miljømærke, som har bred støtte, og som omgående genkendes, kan være et incitament for producenterne til at forbedre deres produkter, reducere materiale- og energiforbruget og genbruge langt mere. Det kræver naturligvis utvetydige kriterier. Producenter skal med rette opfylde nye og strenge kriterier for at kvalificere sig til miljømærket. Kriterierne baseres på en videnskabelig analyse af produkternes samlede livscyklus, hvilket er fremragende. I sidste ende vil kun de bedste 10 % til 20 % af produkterne i hver kategori få tildelt miljømærket.
Ordføreren og skyggeordførere foreslår også, at det undersøges, om føde- og drikkevarer kan blive omfattet af anvendelsesområdet for miljømærket. Det forekommer mig, at tid er afgørende, ikke kun i fiskeriindustrien, men også i en række andre sektorer. Når alt kommer til alt, har fødevarer og fødevarer en betydelig indvirkning på miljøet, og miljømærket kunne under alle omstændigheder løse dette problem.
Jeg er også enig i det, som Linda McAvan og Anders Wijkman sagde i begyndelsen af denne forhandling: Det er vigtigt, navnlig nu, at skabe incitamenter for miljøvenlig produktion og energieffektiv anvendelse, og denne lovgivning vil yde sit bidrag til dette.
Martí Grau i Segú
- (ES) Fru formand! At støtte bæredygtig produktion er fordelagtigt, fordi det gavner både virksomhedernes konkurrenceevne og forbrugernes interesser, hvad angår livskvalitet og individuel engagement i miljøet.
I den henseende er miljømærket et godt værktøj, og vi bør derfor glæde os over de styrkende foranstaltninger, vi drøfter her i dag. Miljømærket gælder stadig kun for et meget begrænset antal produkter. Forbrugerne har stadig ringe kendskab til det, og alligevel kopieres det ofte uden den krævede godkendelse. Jeg mener derfor, at den revision, vi gennemfører i de europæiske institutioner, vil hjælpe med at holde disse problemer i skak.
Vi skal være opmærksomme på en anden grundlæggende kendsgerning: Miljømærket skal ikke afspejle standardpraksis inden for bæredygtig produktion. Miljømærket skal afspejle det ypperste inden for bæredygtig produktion, som skal vinde større udbredelse. Vores udfordring er at gøre vores økonomi til en grøn økonomi. Miljømærket skal derfor være det højeste udtryk på denne udrulning af god praksis, som vedrører hensyn til miljøet.
I denne uge havde vi i Udvalget om det Indre Marked og Forbrugerbeskyttelse en første udveksling af synspunkter vedrørende betænkningen om navne på tekstilprodukter og tilhørende mærkning, som jeg er ordfører for. Efter min mening er tekstilsektoren et godt eksempel på, at vi ikke kun skal gøre godkendelsesprocedurer for nye produkter - i dette tilfælde nye fibre - mere fleksible, men også søge at styrke miljømærket sammen med mere vidtrækkende foranstaltninger, så sektoren som helhed bevæger sig mod bæredygtighed. Kun på den måde kan vi konkurrere med andre markeder, der producerer med mindre forskelsbehandling, og kun på den måde kan vi imødekomme forbrugernes efterspørgsel, som heldigvis bliver stadig mere rigoristisk.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Fru formand! EU-lovgivningen trænger i øjeblikket til at blive forenklet, så lovgivningen er klar og forståelig for alle borgere. Miljømærkning betyder information til forbrugere om miljøforhold, herunder information om produktet, som kan støtte deres beslutning om, hvorvidt de skal købe det eller ej. Indførelse af systemet vil bidrage til en forbedring af miljøets status og vil modvirke klimaændringer. Det vil også bidrage til at mindske vandforbruget.
Miljømærker på produkter skal indeholde information om mængder og andre forhold, og de skal være tydelige og læselige. Større forbrug af økologiske og naturlige fødevarer og af regionale produkter vil bidrage til en forbedring af folkesundheden.
Reinhard Rack
- (DE) Fru formand! Da jeg har en gruppe gæster fra Styria i den officielle loge i dag, vil jeg forsøge at begynde på den østrigske variant af det tyske sprog.
Hvis det er i det, skal det fortælle det, og hvad det siger, skal være korrekt. Dette er noget, som er vigtigt for os alle og ikke kun under denne forhandling. Vi skal vise, at Europa anstrenger sig i bestemte sager og yder et særdeles godt arbejde i den forbindelse. Vi skal også sikre, at vi ikke får et væld af mærker på hvert produkt, og det er på tide - og ikke blot nu lige før valget til Parlamentet - at vi viser borgerne hjemme og i udlandet, at EU arbejder på vigtige ting, der påvirker borgerne, og at de utallige meningsløse ting, man hører og læser om hver eneste dag, ikke er sande.
Formanden
Tak, Reinhard Rack. Deres gæster vil vide, at de er velrepræsenteret.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Fru formand! Information om miljømærkning af produkter skal være nem at forstå, mens selve miljømærket skal placeres, så det skiller sig tydeligt ud og definerer det pågældende produkt. Information på miljømærket skal henvise til produktets energieffektivitet, skal være nem at forstå og skal baseres på videnskabeligt bevis.
Kommissionen og medlemsstaterne skal sikre, at de nødvendige midler øremærkes til informations- og bevidstgørelseskampagner om miljømærket. Jeg opfordrer Kommissionen til at oprette et officielt EU-websted, der indeholder alle oplysninger og praktiske aspekter vedrørende miljømærkning i EU.
Der hersker dog omfattende bureaukrati i forbindelse med processen for gennemgang af miljømærkningskriterierne for forskellige produkter om 18 måneder. Hvis vi ønsker, at ordningen skal være effektiv, må den ikke ledsages af øget bureaukrati. Jeg mener dog, at vi har brug for en EU-arbejdsplan for mindst tre år, som skal fastlægge fælles målsætninger og udforme en ikkeudtømmende liste over produktgrupper, der betragtes som prioriterede.
Ved fastlæggelse af miljømærkningskriterierne skal vi undgå at indføre foranstaltninger, der ved gennemførelse pålægger små og mellemstore virksomheder uforholdsmæssige administrative og økonomiske bestemmelser.
Martin Bursík
Fru formand! Jeg vil gerne takke Dem for denne usædvanligt positive og interessante forhandling om dette emne. Efter min mening er forbrug det grundlæggende kendetegn for forbrugersamfundet. Jeg har oplevet et samfund, der levede under et totalitært styre i 40 år, og som havde mangel på varer og et enormt forbrugerpotentiale. Vi har gennemgået en udviklingsproces, og jeg mener, at den erfaring er nyttig i forbindelse med den yderligere udvidelse af Europa og moderniseringen af udviklingslandene. Vi har gennemgået en periode med et enormt ønske om forbrug. Når valgmuligheden pludselig viser sig i form af et bredt udvalg af varer og produkter, er der trods dette tilsyneladende en stigning i andelen af borgere i samfundet, der lægger vægt på fødevarekvalitet, produktkvalitet, vandkvalitet og luftkvalitet. Det er meget vigtigt for Europa, at vi kan forsyne disse forbrugere med information om den indvirkning, forbruget af et bestemt produkt har på miljøet, sundheden, klimaet og den bæredygtige udvikling i andre regioner, herunder regioner uden for EU.
Jeg er derfor overbevist om, at det vil være til stor gavn for EU-borgerne, hvis Parlamentet godkender disse to forordninger, fordi de så vil få langt flere valgmuligheder. Jeg mener også, at de produkter og fødevarer, der var genstand for mange drøftelser under forhandlingerne, snart vil blive kategoriseret, og at dette vil sætte EU-borgerne i stand til at bidrage aktivt til beskyttelsen af miljøet gennem deres forbrugsvalg. Vi giver derved borgerne mulighed for at få det bedre og få en større fornemmelse af, at de selv hver især deltager aktivt i indsatsen for at beskytte miljøet. Endnu engang er det mig en glæde at takke alle - ordførerne og Kommissionen - for dette forslag, for det fremragende samarbejde med det tjekkiske formandskab, og for at vi har kunnet bringe dette dokument til en vellykket afslutning ved førstebehandlingen.
Stavros Dimas
Fru formand! Jeg vil først takke alle, der har talt i dagens forhandling, for deres meget konstruktive og positive taler.
På grundlag af den tekst om EMAS, der er opnået enighed om, vil organisationer og virksomheder, navnlig små og mellemstore virksomheder i hele verden, få adgang til et enkelt og effektivt miljøledelsessystem.
Med denne reviderede ΕΜΑS-ordning vil de deltagende virksomheder opnå en nettofordel, idet de vil kunne bruge deres miljørapporter til at promovere deres miljøpræstationer over for forbrugere, offentligheden og andre virksomheder samt tilsynsførende og revisorer.
Takket være Parlamentets ændringsforslag er teksten i forordningen om miljømærkeordningen blevet forbedret yderligere fra et miljømæssigt synspunkt og er nu mere tilgængelig for virksomhederne. Parlamentets ændringsforslag spillede også en ekstremt vigtig rolle med hensyn til at sikre mærkets troværdighed blandt forbrugere og miljøorganisationer.
Det reviderede miljømærke vil blive mere fleksibelt og vil gøre det muligt at fastlægge kriterier for medtagelse af flere produkter og tjenesteydelser på et senere tidspunkt, navnlig inden for produktkategorier, der har stor indvirkning på miljøet og derfor stort potentiale for forbedringer.
Godkendelse af denne tekst ved førstebehandlingen vil forøge antallet af miljømærkede produkter og derved give forbrugerne langt flere valgmuligheder, når de køber ind. Vores mål er naturligvis, at vi på internationalt plan skal opnå bred anerkendelse af den europæiske mærkeordning og sikring af ordningens validitet og pålidelighed.
I mellemtiden skal dette miljømærke dog først vinde anerkendelse blandt forbrugere og virksomheder i hele EU.
Derfor vil jeg understrege, at Anders Wijkman havde helt ret i sin bemærkning om, at vi i endnu højere grad skal styrke den kommercielle støtte til miljømærket, dvs. markedsføringen af det. Det er netop årsagen til, at Kommissionen har øremærket ressourcer og midler, flere end nogensinde før, til styrkelsen af markedsføringen af miljømærket.
Vi tilslutter os også Richard Howitts synspunkt om udsigterne for ΕΜΑS på internationalt plan. Specifikt er internationale ISO-standarder allerede medtaget og indbygget i ΕΜΑS. ΕΜΑS-ordningen vil nu være åben for ansøgninger fra internationale virksomheder uden for EU.
Vi vil begrænse bureaukratiet og sikre, at de forskellige tekster, som henviser til de relevante kriterier, er simple og brugbare, og at miljømærket så vidt muligt harmoniseres med andre internationale og nationale mærker.
Teksten i vores forslag omhandler denne mulighed, idet den henviser til udformningen af specielle forklarende dokumenter og vedtagelsen af særregler med henblik på at fremme harmoniseringen med nationale mærker.
Jeg vil overbringe tre erklæringer fra Kommissionen til Parlamentets Generalsekretariat med henblik på medtagelse i protokollen for dagens møde:
Den første vedrører den måde, de vildledende påstande om fiskevarer håndteres på. Kommissionen agter at foreslå en forordning, der forbyder mærkning med vildledende påstande, som er uforenelige med bæredygtigt fiskeri.
Den anden erklæring vedrører Kommissionens hensigt om at sikre, at den reviderede forordning om miljømærket ikke strider mod forordninger om kemiske produkter, f.eks. REACH-forordningen.
Den tredje erklæring vedrører Kommissionens plan om at undersøge niveauet af afgifter på miljømærkede produkter igen.
Til sidst vil jeg sige, at både ΕΜΑS og miljømærket er enestående initiativer. Indtil videre er ingen af ordningernes potentiale blevet udnyttet fuldt ud, og jeg er enig med Eva-Britt Svensson i, at EMAS-ordningen bør anvendes, som den gælder nu, ikke kun i fem generaldirektorater og udvalg, men også i de øvrige generaldirektorater, og det er netop, hvad vi gør med den beslutning, som vi forbereder. Parlamentet har besluttet at anvende ΕΜΑS, og vi forventer det samme af Rådet.
Den revision, der foreslås i dag, vil bevirke, at ΕΜΑS og miljømærket kan udvikle sig til referencepunkter for sund miljøledelse og bedste miljøpræstationer for produkter.
Jeg vil derfor igen understrege betydningen af at nå til enighed ved førstebehandlingen. Der er indført adskillige nyttige ændringer i teksterne, og resultaterne er meget afbalancerede. Jeg opfordrer Dem derfor til at støtte denne tekst i dens helhed uden yderligere ændringer.
Inden jeg afslutter, vil jeg igen takke ordførerne for deres særdeles nyttige bidrag. Jeg er overbevist om, at vi med deres hårde arbejde og med det tjekkiske formandskabs samarbejde kan nå til enighed ved førstebehandlingen, hvilket er meget vigtigt.
Kommissionens erklæringer
1) Vedrørende forholdet mellem forordningen om miljømærket og kommende fiskeribestemmelser
Uafhængigt af vedtagelsen af forordningen om miljømærkeordningen bekræfter Kommissionen, at den inden årets udgang agter at foreslå en forordning om miljømærkning af fiskevarer, som primært vil blive baseret på kriterier for bæredygtigt fiskeri.
Undersøgelsen, jf. artikel 6, stk. 5, litra a), i forordningen om miljømærkeordningen vedrørende yderligere aspekter, som f.eks. forarbejdning, præemballering, emballering og transport, som skal undersøge gennemførligheden af udvidelsen af anvendelsesområdet for forordningen om miljømærkeordningen til fødevarer, herunder fiskevarer og akvakulturprodukter, vil ikke påvirke eller på forhånd afgøre vedtagelsen af denne forordning.
2) Vedrørende sammenhængen med kemikalielovgivningen
Kommissionen vil sikre, at forordningen om miljømærkeordningen vil blive gennemført i overensstemmelse med den øvrige relevante fællesskabslovgivning om stoffer, præparater og blandinger.
3) Vedrørende vurdering af gebyrer
Kommissionen bekræfter, at den agter at vurdere niveauet af gebyrer i tilknytning til miljømærket inden for 18 måneder efter forordningens ikrafttrædelse, idet der tages hensyn til de omkostninger, som medlemsstaterne pådrager sig ved administrationen af ordningen, og efter behov foreslå en revision af gebyrniveauerne.
Salvatore Tatarella
ordfører. - (IT) Fru formand, hr. minister, hr. kommissær, mine damer og herrer! Jeg vil benytte lejligheden til at takke alle, der har deltaget i forhandlingen, som har vist bred enighed om det arbejde, der er udført i Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed. Under forhandlingen fremkom der flere oplysninger, yderligere incitamenter og flere forslag, som jeg håber, at Kommissionen og medlemsstaterne vil sætte pris på, når de løser deres opgave.
Ved at gennemføre denne forhandling og afstemning i dag har Parlamentet opfyldt sine forpligtelser i disse to vigtige sager. Nu ligger de i Kommissionens hænder: Det glædede mig at høre de tre erklæringer, som kommissæren fik ført til protokols. Vi forventer, at Kommissionen gennemfører undersøgelsen af fødevarer, specifikt så misforståelser mellem dette mærke og økologiske produkter kan udelukkes. Vi ser frem til forordningen om fiskevarer, og Fiskeriudvalget afventer den med særlig iver. Jeg takker Fiskeriudvalget for at have hjulpet os igennem denne vanskelige tid.
Jeg vil gøre Kommissionen opmærksom på undtagelserne for giftige produkter: Fortsæt med stor omhu og stor forsigtighed. Hvad angår oplysningskampagnen, håber vi, at Kommissionens kampagner er effektive, og at de målrettes, så de når ud til offentligheden generelt og unge mennesker i særdeleshed. Vi håber, at de faste tidsfrister, som vi forsøgte at fastlægge, vil blive overholdt, og at reduktionen i omfanget af dyreforsøg også vil blive imødekommet. Jeg har kun én lille bekymring og beklagelse: Vi kunne måske have gjort mere ved kontrakter. Det er en opgave til næste gang.
Linda McAvan
ordfører. - (EN) Fru formand! Jeg vil fortsætte, hvor Avril Doyle slap, da hun sagde, at vi har et væld af initiativer og mærker, som er etiske mærker og mærker vedrørende bæredygtighed, og jeg opfordrer Kommissionen til at se på dette og sikre, at borgerne ikke vildledes. Kommissæren talte lige om mærkning af fiskevarer og om at sikre, at borgerne ved, hvad de køber. I anden sammenhæng har jeg været involveret i "fair trade" og beskyttelse af mærket for fair trade. I de senere år har vi oplevet, at alternative mærker er dukket op. Nogle er i orden, mens andre udgiver sig for at være etiske mærker eller fair trade-mærker, mens de egentlig forsøger at være fair trade på frihjul uden at have opnået den uafhængige verifikation, som man skal have for at indgå i et rigtigt mærkningssystem. Jeg håber derfor, at Kommissionen vil sikre, at alle disse mærkeordninger og etiske mærker stadig har en vis integritet og ikke undermineres, så de blot bliver markedsføringsværktøjer for organisationer, der ønsker at få offentligheden til at tro, at de er grønne og etiske, når de faktisk ikke er andet end varm luft.
Jeg håber, Kommissionen vil se på dette, og at Kommissionen vil se på det på tværs af afdelingerne. Hver gang jeg taler om dette, siger man "Åh, det er ikke os, det er den anden afdeling", og alle skubber byrden videre til den næste.
Endelig vil jeg igen takke alle for deres bidrag. Jeg glæder mig til afstemningen, som forhåbentlig bliver en enkel og ligetil afstemning.
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted kl. 11.00 i dag.
Skriftlige erklæringer (artikel 142)
Alin Lucian Antochi  
Jeg giver min fulde støtte til Adina-Ioana Văleans betænkning om anvendelsen af direktiv 2004/38/EF, fordi nylige begivenheder i visse medlemsstater netop har fremhævet den grove overtrædelse af en af de fire grundlæggende frihedsrettigheder, nemlig borgernes ret til frit at bevæge og bosætte sig inden for medlemsstaterne territorium.
Den ineffektive gennemførelse eller endda manglende gennemførelse af dette direktiv i medlemsstaternes nationale lovgivning har resulteret i en række overtrædelser, som omfatter administrative formaliteter og restriktiv fortolkning af lovbestemmelserne om begrebet "bosiddende uden tilladelse", og som har kulmineret i uretfærdig tilbageholdelse og udvisning af europæiske borgere. Løsningen er dog ikke at lukke grænserne, men i stedet at søge efter konkrete foranstaltninger, som kan fremme borgernes integration i de forskelligartede europæiske samfund.
Den betænkning, der drøftes, vil efter min mening bidrage til overvågningen af gennemførelsen af de forordninger, der fastsættes ved dette direktiv, hvis medlemsstaterne og Kommissionen kan samarbejde effektivt herom.
Hver enkelt europæisk borger ønsker i dag at leve i et EU, hvor grundlæggende værdier, som f.eks. den frie bevægelighed for personer, respekteres. Vi må dog ikke glemme, at vi alle skal yde vores bidrag for at nå dette mål.
Rovana Plumb  
Miljømærkning er en frivillig foranstaltning, som har til formål at fremme udbredelsen af produkter med høj energieffektivitet og lav miljøindvirkning i hele deres livscyklus på europæisk plan.
De erfaringer, der er høstet i løbet af de næsten 10 år, hvor denne certificeringsordning har været gennemført for 26 produktkategorier, 622 licenser og mere end 3 000 produkter og tjenesteydelser (vaskemidler, papir, beklædning (herunder sko og tekstiler), turisme, campingprodukter), viser, at der er behov for mere robuste foranstaltninger for at håndtere visse centrale elementer i ordningen.
Mange økonomiske aktører er utilfredse med den langvarige procedure for godkendelse af kriterierne og den fart, hvormed de bliver forældede, når de er blevet godkendt, og derfor er der indført ændringsforslag vedrørende godkendelsesproceduren (en maksimumsperiode på 180 dage mellem gennemførelsen af evalueringen og godkendelsen, med en forenklet og forkortet vurderingsprocedure for ubetydelige ændringer i kriterierne) samt et nyt system for tildeling af mærker.
Opretholdelse af miljømærkeordningens troværdighed kræver:
anvendelse af det generelle princip om at beskytte forbrugernes sundhed og miljøet, også i forbindelse med mærkede produkter
oplysningsaktiviteter, herunder forbedring af den måde, som forbrugerne informeres på, iværksættelse af bevidstgørelseskampagner for at opretholde tilliden til miljømærkningen med EU-midler
særligt fokus på de små og mellemstore virksomheder.
Jeg støtter betænkningen og lykønsker ordføreren.
Esko Seppänen  
skriftlig. - (FI) Jeg vil påpege, at Fællesskabets miljømærke vil skabe et fælles grundlag for dets anvendelse, men det vil ikke kunne forhindre andre typer mærkning. Det er efter min mening vigtigt, at vi kan forsyne et produkt med et mærke, der viser, at det er blevet produceret i det land, hvor det sælges, og jeg tager afstand fra Kommissionens holdning, hvor dette forbydes i kampagner finansieret af Fællesskabet. Oplysning om oprindelseslandet på lokalt producerede fødevarer er f.eks. den bedste form for miljømærke.
(Mødet udsat kl. 10.35 og genoptaget kl. 11.00.)
