Situationen i Georgien (forhandling) 
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er Rådets og Kommissionens redegørelser for situationen i Georgien.
Cecilia Malmström
Hr. formand! Vi berører mange forskellige områder i dag, og det er det, der er så spændende ved at side her i Rådets formandsstol. Det emne, vi nu skal drøfte er Georgien. Det er et emne, som jeg ved, interesserer Europa-Parlamentet, og som jeg personligt har stærke følelser omkring. Jeg vil gerne med det samme sige, at EU fuldt ud støtter stabiliseringen og normaliseringen i Georgien og de demokratiske reformer i landet.
Vi bistår Georgien på mange meget specifikke måder. Via Den Europæiske Unions observatørmission (EUMM), via vores aktive engagement og vores nøglerolle i forhandlingerne i Genève og via øget finansiel EU-bistand til at lette den humanitære situation og støtte Georgiens økonomiske genrettelse.
Med lanceringen af Det Østlige Partnerskab har EU styrket forbindelserne til Georgien og med andre lande. Vi tilbyder en mulighed for at forbedre forbindelserne ved hjælp af en associeringsaftale og omfattende frihandelsområder. Georgiens mål er naturligvis at opnå stabilitet og velstand. Vi vil hjælpe dem til at nå dette mål. Men for at der kan opnås reelle fremskridt, må Georgien fastholde sit fokus på demokratiske reformer. Vi lægger stor vægt på spørgsmål i tilknytning til god social forvaltning og menneskerettigheder. Vi anerkender, at Georgien er fast besluttet på at fortsætte med sine demokratiske reformer og navnlig er meget beslutsomt med hensyn til den anden reformbølge.
Et veletableret demokrati, hvor borgerne nyder godt af grundlæggende frihedsrettigheder og menneskerettigheder, vil medføre store fordele for Georgien. Det vil naturligvis gavne landet selv og befolkningen, som bor der, men det vil også være en fordel, fordi der skabes bedre muligheder for dem, der bor i separatistregioner. Det politiske klima er en udfordring. Forhandlingerne mellem regeringen og oppositionen må fortsat arbejde i retning af konsensus omkring centrale elementer i institutionsopbygningen og omkring spørgsmål i tilknytning til forfatningsmæssige reformer, valgreformer, mediefrihed og menneskerettigheder. Georgiens regering må også fortsat opretholde kontakten med oppositionen og civilsamfundet.
EU er parat til at hjælpe til hermed. Ud over det samarbejde, der er beskrevet i de europæiske handlingsplaner i forbindelse med naboskabspolitikken, frembyder Det Østlige Partnerskabs bilaterale spor en særlig mulighed for at gøre fremskridt på dette område. Vi ser også på forhandlingsdirektiver for en associeringsaftale med Georgien og med Armenien og Aserbajdsjan. Processen med styrkelse af vores forbindelser med disse lande vil være baseret på principperne om deltagelse, differentiering og betingelser samt princippet om delt ansvar. Vi hilser Georgiens forpligtelse til at arbejde på at forbedre forbindelserne med EU på grundlag af det perspektiv, som Det Østlige Partnerskab skaber, velkommen.
Den Europæiske Unions observatørmission er en meget vigtig faktor i fremme af stabilitet under de nuværende omstændigheder. Mandatet er nu blevet udvidet frem til september 2010. Vi fokuserer på foranstaltninger til fremme af tillid mellem parterne. Efter Genèveaftalen om forebyggelse af hændelser og beredskabsmekanismer spiller observatørmissionen en fremtrædende rolle i koordineringen af mekanismerne mellem de forskellige parter. Jeg henviser her til georgiere, russere og de facto-myndigheder i Sydossetien og Abkhasien.
Til trods for visse vanskeligheder er parterne nået frem til en aftale om en række punkter, herunder oprettelsen af en "hotline", som skal beskæftige sig med sikkerhedsrelaterede spørgsmål ved de administrative grænser til Sydossetien og Abkhasien. Observatørmissionen har benyttet denne til at nedbringe spændingerne mellem parterne efter hændelserne i Sortehavet og løse en hændelse ved Sydossetiens administrative grænse, hvor 21 georgiske borgere blev tilbageholdt og senere frigivet.
Observatørmissionen vil fortsætte samarbejdet med de involverede parter. Overgangen fra forebyggelse af hændelser til tillidsfremmende foranstaltninger vil være vigtig for en normalisering af situationen. Missionen overvåger nybosættelser, genbosættelse af interne flygtninge fra krigen i august sidste år og fremme af kontakten mellem interne flygtninge og de georgiske myndigheder, ngo'er og internationale organisationer. I denne forbindelse står det klart, at næsten alle de interne flygtninge, som blev fordrevet af tidligere konflikter, stadig bor under forhold, der ikke lever op til internationale minimumsstandarder, selv om situationen er blevet forbedret siden 2008. Missionen vil fortsat hjælpe med at lette kontakten til myndighederne, hvor den kan.
En begivenhed af stor betydning for missionen var gennemførelsen af to aftalememoranda med Georgiens forsvarsministerium og indenrigsministerium. Vi er dog meget opmærksomme på risikoen for, at de georgiske myndigheder vil ophøre med at anvende aftalememorandaene, da der er mangel på gensidig tillid mellem parterne.
Som bekendt blev en rapport offentliggjort for nylig af den uafhængige internationale undersøgelsesmission vedrørende konflikten i Georgien. Alle de involverede parter og det internationale samfund som helhed kan lære noget af den denne rapport. Den skal dog ses i sin helhed og ikke splittes op. EU har konsekvent gentaget sin urokkelige støtte til Georgiens suverænitet og territoriale integritet inden for landets internationalt anerkendte grænser. Det er vores faste overbevisning, at en international tilstedeværelse i Georgien er påkrævet, og vi vil arbejde på at sikre en sådan. Vi beklager, at det til trods for støtten fra størstedelen af landene ikke var muligt at nå frem til en aftale inden for rammerne af OSCE.
EU's position har ikke ændret sig med hensyn til aftalerne af 12. august og 8. september. Rusland må gennemføre disse aftaler fuldt ud. I denne forbindelse er der stadig nogle vigtige spørgsmål, som skal løses, f.eks. grænsekontrollen og EU's generelle adgang til de to udbryderprovinsers territorium. Vi vil rejse disse spørgsmål i vores forhandlinger med Rusland.
Vi må også se fremad. I denne henseende er forhandlingerne i Genève yderst vigtige, selv om de vil blive vanskelige. Det vil være det eneste sted, hvor repræsentanter for alle parterne vil være til stede, og det er vigtigt for os reelt at være i stand til at gennemføre pragmatiske drøftelser om ikkevold og om internationale sikkerhedsordninger. Dette er den eneste farbare vej fremad, og vi ser frem til den høring, der efter planen skal gennemføres i slutningen af januar 2010. Dette skulle være til gavn for alle, som forsøger at opnå langsigtet stabilitet og udvikling for Georgien og regionen som helhed.
Benita Ferrero-Waldner
Hr. formand, fru formand for Rådet, kære fremtidige kollega, mine damer og herrer! Jeg er meget glad for at være her. Lad mig sige, at det er en fornøjelse at have muligheden for igen at udveksle synspunkter om Georgien med Parlamentet.
Som bekendt har Georgien i de seneste to år befundet sig i en meget vanskelig situation både eksternt og internt.
Krigen med Rusland i august sidste år, som netop er blevet nævnt, efterlod sår i hele regionen, og Georgien kæmper fortsat med grundlæggende spørgsmål såsom de mere end 200 000 fordrevne personers basale behov, idet nogle af dem har været fordrevet siden starten af 1990'erne. Og sidste års konflikt har øget spændingerne internt i Georgien. Så omtvistede valg førte f.eks. til månedlange protester i gaderne.
Vi gør vores yderste for at hjælpe landet til at tage de nødvendige skridt til en løsning af problemerne. Først og fremmest lever vi op til vores løfte om bistand på op til 500 mio. EUR til støtte til Georgiens genopretning. Gennemførelsen af postkonfliktbistandspakken skrider godt fremad, og levevilkårene er allerede blevet forbedret for mange.
Vi holder vores løfter, og vores meget omfattende bistand bidrager til genbosætning af internt fordrevne personer, men også til økonomisk stabilisering og støtte til Georgiens infrastruktur. I de kommende dage vil Kommissionen også frigive første del af de 46 mio. EUR i makrofinansiel støtte til Georgien, en anden del af denne omfattende pakke.
Men hvis vi skal få held til at hjælpe Georgien ud af dets aktuelle vanskeligheder, må Georgien også yde mere, særlig på tre områder.
For det første bør Georgien fremme yderligere demokratiske reformer. Demokrati, retsstatsforhold, respekt for menneskerettighederne og grundlæggende frihedsrettigheder er centrale elementer i vores forbindelser med alle vores østlige partnere, og den georgiske præsidents erklæring tidligere i år, hvori en ny bølge af demokratiske reformer annonceredes, og hvoraf det fremgik, at Georgiens svar på russisk aggression vil være mere demokrati, mere frihed og flere fremskridt, var meget velkommen.
Lokalvalgene i Tbilisi i maj vil blive en prøve på disse forpligtelser, og lokalvalgene vil være meget vigtige, da borgmesteren i Tbilisi for første gang nogensinde vil blive valgt ved almindelige, direkte valg.
Dette er en stor mulighed for Georgien for at genoprette borgernes tillid til valgprocessen - en mulighed, der må gribes, da valgsystemets mangler fortsat er en væsentlig potentiel kilde til politisk ustabilitet i Georgien.
Det andet område, hvor vi har brug for, at Georgien fremviser resultater, er i udvisningen af "strategisk tålmodighed" i kølvandet på konflikten. Dette er præsident Saakashvilis egen formulering. Som bekendt spillede EU en stor rolle med hensyn til at bringe fjendtlighederne til ophør, og vi vil fortsat arbejde for en varig løsning.
Som det blev sagt, vil vi dog ikke vakle i vores støtte til Georgiens territoriale integritet og suverænitet. Og vi vil via vores observatørmission og vores mæglerrolle i Genèveforhandlingerne gøre alt, hvad vi kan, for at arbejde for en normalisering af situationen.
Samtidig vil en isolering af udbryderregionerne ikke bidrage til konfliktløsningsbestræbelserne. Tværtimod er der behov for en smart engagementspolitik med Abkhasien og Sydossetien.
Vi sætter derfor pris på den erklærede georgiske politik med strategisk tålmodighed, som i stigende grad anerkender behovet for at opretholde forbindelser med udbryderregionerne uden restriktioner i borgernes interesse og af hensyn til genopretning af stabiliteten i regionen.
Den georgiske regerings bestræbelser på at udforme en statslig strategi for regionerne Abkhasien og Sydossetien fortjener vores støtte, navnlig enhver indsats for et tættere samarbejde til gavn for landets befolkning.
Vi er dog stadig bekymrede for, at loven om de besatte territorier, hvis den anvendes for strengt, kan øge friktionerne med disse enheder unødigt og dermed komplicere leveringen af bistand. Faren er, at dette vil hindre økonomiske forbindelser og sikre, at der ikke kan tages skridt til at normalisere de daglige kontakter. Til trods for meget gode råd fra Europarådets Venedigkommission har Georgien endnu ikke ændret denne lov, og vi vil fortsat tilskynde Georgien til at foretage de foreslåede justeringer.
Mit tredje punkt er, at Georgien aktivt bør forberede forhandlingerne om en ny associeringsaftale mellem EU og Georgien inden for rammerne af Østpartnerskabet. Vi støtter Georgien på alle måder.
Forberedelserne til udformningen af en ny lovramme for vores bilaterale forbindelser skrider godt fremad. Vi har hurtigt forberedt forhandlingsdirektiverne for en associeringsaftale mellem EU og Georgien, som i øjeblikket drøftes i Rådet. Udkastet til forhandlingsdirektiver omfatter den fremtidige oprettelse af et dybt og omfattende frihandelsområde.
Vi har allerede forelagt Georgien nøglehenstillingerne til de skridt, der skal tages, for at vi kan anse landet for at være parat til at indlede forhandlinger på dette område. Georgiens beslutsomhed om at benytte tiden frem til forhandlingerne til at fremskynde sine egne forberedelser er klog, og jeg tror, det er vigtigt, at landet håndterer nøglehenstillingerne meget aktivt.
I mellemtiden blev forhandlingerne om aftalerne mellem EU og Georgien om visumlempelse og tilbagetagelse afsluttet på arbejdsniveau i november, og vi afventer nu den endelige godkendelse på begge sider. Disse aftaler er en milepæl i vores partnerskab, der endnu en gang viser de konkrete fordele, som vores tættere venskab kan medføre for Georgiens befolkning. Øget mobilitet vil gå hånd i hånd med øget sikkerhed. Jeg underskrev for nylig en fælles erklæring om et mobilitetspartnerskab mellem EU og Georgien, som nu vil blive fuldført.
Afslutningsvis er vi fortsat dybt engageret i at støtte Georgien i denne vanskelige periode. Vi tilbyder nye muligheder, der kan medføre mærkbare fordele for landet og dets borgere, men Georgien skal også hjælpe sig selv, og hvis det træffer gode beslutninger, vil vi være der for at hjælpe hele vejen.
György Schöpflin
Hr. formand! Jeg er meget imponeret over det meget grundige billede, som formanden for Rådet og kommissæren har tegnet af de aktuelle forbindelser. EU's forbindelser med Georgien rejser nogle vidtrækkende spørgsmål om, hvad vi står for, hvad EU er, og hvad vi ønsker at være. Dette forhold kunne vise sig at være en prøve på vores engagement i værdier som solidaritet, menneskerettigheder og demokrati - vores proklamerede værdier.
Det er klart nok, at Georgien - både eliten og samfundet - anser landet for at tilhøre Europa. Samtidig befinder landet sig - lad os blot indrømme det - i en usikker situation, da Rusland, den tidligere kolonimagt, ikke har opgivet sit ønske om at genvinde en form for overherredømme over Georgien eller over resten af det sydlige Kaukasus for den sags skyld. Derfor tager mange mennesker i Rusland ikke Georgiens status som en uafhængig stat seriøst, og de mener, at Georgiens tilbagevenden til Rusland blot er et spørgsmål om tid. Dette betyder, at et stort flertal af befolkningen i Georgien føler sig usikre. Denne følelse af usikkerhed er vokset markant i lyset af sidste års konflikt med Rusland. Intet land bryder sig om at blive frataget sit suveræne territorium, som Georgien blev.
Alt dette berører EU - derfor betydningen af Det Østlige Partnerskab. Georgien mener, at landet har en europæisk fremtid ikke mindst som en garanti for dets sikkerhed. Der er naturligvis også den sydkaukasiske energikorridor, som er en fremtidig livline for Europas energiforsyning. Dette er tvingende begrundelser for EU til at tage Georgiens europæiske forhåbninger seriøst, hvilket vi naturligvis gør, men der er også et sidste argument, som er, at hvis Europa ser bort fra disse forhåbninger, så vil der blive sat spørgsmålstegn ved vores egen troværdighed i verden, og vores modstandere vil fryde sig over denne demonstration af Europas svaghed.
Roberto Gualtieri
Hr. formand, mine damer og herrer! Efter min mening kræver den vanskelige situation i Georgien særlig omhyggelighed med at kombinere forsvar for folkeretten og en pragmatisk tilgang og en ansvarsfølelse.
Vi mener, at EU gjorde ret i endnu en gang at bekræfte sin støtte til Georgiens territoriale integritet og suverænitet, og samtidig hilser vi den forsigtighed, hvormed man har noteret sig valgene i Abkhasien, velkommen, da vi føler, at den er forenelig med en metode baseret på en konstant forfølgelse af dialog og politisk debat og på støtte til demokratiske processer. Den interne udvikling i regionen og udviklingen af den internationale sammenhæng understreger denne beslutning om at søge dialog og en yderligere styrkelse af Europas ansvar på forskellige områder, hvor det har indgået forpligtelser, nemlig Kommissionens initiativer til støtte for den demokratiske proces i Georgien og til støtte for flygtninge, bestræbelser på at holde Genèveforhandlingerne i live og den europæiske observatørmissions aktiviteter, sidstnævnte er så meget desto mere værdifuld og vital, da det i øjeblikket er den eneste internationale mission i Georgien.
Vi hilser det arbejde, som missionen har udført, og dens bidrag til stabilisering af regionen, til forebyggelses- og beredskabsmekanismen og til den besværlige proces med genopretning af tilliden mellem parterne velkommen. Samtidig er vi klar over, at udviklingen af den demokratiske proces, med hensyn til hvilken vi må være generøse og krævende, og associeringsaftalen kan være nøglen til varige ændringer i Georgien.
Ulrike Lunacek
for Verts/ALE-Gruppen. - (DE) Hr. formand, fru formand for Rådet, fru kommissær! Jeg vil gerne drøfte især to emner. Det første er forholdet mellem økonomisk bistand og støtte på den ene side og demokratisk udvikling på den anden side, og det andet vedrører nogle grundlæggende spørgsmål nævnt i Tagliavini-betænkningen.
Fru Ferrero-Waldner sagde med rette, at den finansielle og økonomiske støtte til Georgien er nødvendig, og at EU fortsat bør yde den. Hun opstillede også tre betingelser for ydelse af denne støtte, som er demokratisk reform, grundlæggende frihedsrettigheder og retssikkerhed. Et spørgsmål er særlig vigtigt for mig. Tidligere købte Georgien og dets regering desværre store mængder våben, navnlig lige inden sidste års konflikt. Hvordan agter man at sikre, at den europæiske bistand ikke anvendes til dette formål?
For det andet vil jeg gerne nævne en menneskerettighedssag, som Europarådet og hr. Hammerberg også har rejst. To teenagere i Sydossetien tilbageholdes fortsat, selv om hr. Hammerberg blev lovet, at de ville blive løsladt. Har man truffet nogen foranstaltninger i denne henseende? Mener kommissæren, at det er sandsynligt, at de vil blive løsladt i nær fremtid?
Et sidste punkt. I Tagliavini-betænkningen blev det for første gang klart beskrevet, hvordan konflikten opstod med ophobet fremmedhad og hadefuld tale. Hvad vil Kommissionen og Rådet gøre på dette område for at lægge en dæmper på situationen og gøre det klart, at disse ting er forløbere for væbnet konflikt, og at det er vigtigt at sætte en stopper for dem, inden de overhovedet når at bryde ud?
Michał Tomasz Kamiński
Hr. formand! Jeg vil ikke lægge skjul på, at jeg er skuffet over begge de erklæringer, vi har hørt. I dag understreger vi her i Europa-Parlamentet, repræsentanterne for EU's myndighed, med rette demokratiets rolle. Vi belærer præsident Saakashvili om de ændringer, han må indføre i sit land. Jeg vil gerne fastslå, at han allerede har gennemført mange ændringer, og Georgien i dag og Georgien for nogle få år tilbage er to vidt forskellige lande. Men vi har ikke glemt, at der i dag befinder sig russiske tanks på en stor del af Georgiens territorium. Hvis mine kolleger mener, at russiske tanks nogen sinde har bragt demokrati til nogen, så tager de kraftigt fejl. Russiske tanks bringer ikke demokrati, russiske tanks bringer underlæggelse.
Vi taler i dag om situationen i Georgien, men i Rådets repræsentants tale hørte vi ordet "Rusland" én gang, mens det naturligvis er Rusland, der er nøglen til situationen i Georgien. Jeg siger ikke, at alt i Georgien er ideelt. Der er helt sikkert meget, der skal forbedres. Men russerne griner os op i ansigtet ved ikke at gennemføre den sekspunktsaftale, som præsident Sarkozy forhandlede på plads på vegne af EU. Jeg må spørge om følgende. Hvorfor er der stadig russiske troppeenheder i landsbyen Pereva? Er dette spørgsmål nogensinde blevet nævnt over for Rusland?
Hvis vi taler om behovet for demokrati, menneskerettigheder, tolerance og ytringsfrihed, kan jeg tilslutte mig det hele. Men tror vi på, at Rusland fremmer disse værdier i Georgien i dag, eller at den russiske aggression mod Georgien er en del af kampen for demokrati? Nej, det er en brutal imperialistisk handling. Vi i EU bør modsætte os denne brutale imperialisme. Kun da vil det, vi siger, være troværdigt for vores georgiske venner, når vi fortæller dem, at der stadig er meget, de må gøre - og jeg er enig heri - for, at deres land fuldt ud kan leve op til vores europæiske standarder.
Vi må dog ikke pege fingre af Georgien, når vi på den anden side har Rusland, hvor ubekvemme journalister myrdes, hvor hadefuld tale over for naboer og minoriteter er mediernes officielle sprog og de førende russiske politikeres sprog. Vi må sige nej til dette, fordi vi så vil være troværdige, når vi taler demokrati med alle andre lande, herunder Georgien. Jeg vil gerne opfordre EU til at forsvare Georgiens territoriale integritet fast og beslutsomt på grundlag af de værdier, vi deler, og til at forsvare frihed og demokrati i Georgien mod russisk aggression.
Andreas Mölzer
(DE) Hr. formand, fru kommissær! Efter min mening er EU's udenrigspolitik i denne region ikke rigtig konsekvent. Kaukasus er en velkendt energitransitregion på samme måde som Rusland, som er en vigtig strategisk partner og af stor betydning for os. På grund af den følsomme situation har EU ladet sig narre af præsident Saaskashvili i den georgiske krise, muligvis under indflydelse af nogle medlemsstaters USA-afhængige strategi. Politisk kortsynethed i den georgiske krise vil ikke blot øge den interne kløft i EU, men vil også lægge et stort pres på forholdet til Rusland. Regningen vil komme i form af en gaskonflikt. Vi må se, om de nye folk i spidsen for EU vil vise deres værd i denne forbindelse.
Hvis Bruxelles virkelig ønsker at beskytte menneskerettighederne, bør man gribe ind i Georgien i forbindelse med mulig valgsvindel, arbejdsforhold, der svarer til slaveri, og begrænsninger af retten til at demonstrere, som er i strid med Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder.
Bruxelles bør vedtage en afbalanceret strategi over for Georgien ved at tage lige hensyn til såvel Georgiens som Ruslands legitime interesser.
Vytautas Landsbergis
(EN) Hr. formand! Da jeg stadig var en ung dreng, blev mit land invaderet af Sovjetunionen. I min folkeskole skulle vi lære adskillige nye sange. En af dem var af georgisk oprindelse og handlede om en pige ved navn Suliko. Besættelsen var dårlig på enhver måde. Kun den sang var smuk.
Der er gået mange år siden da, og vi stødte for nylig på denne pige ved navn Suliko igen, denne gang med de mørke øjne fulde af tårer og med tegn på at være blevet slået. Hun blev misbrugt endnu en gang for et år siden - udplyndret, slået og voldtaget. Vi, de 27 EU-gentlemen, stirrer på hende her bagefter og taler mærkeligt. Hvordan kunne det ske? Hvad gjorde hun forkert? Irriterede hendes adfærd voldtægtsmanden? Det er lige præcis, hvad han siger: "Hun var provokerende"! Modsatte hun sig hans krav? Det ville være uklogt. Ingen, navnlig ikke røveren og voldtægtsmanden, kan modarbejdes eller dæmoniseres. Hun kunne have været mere fleksibel, have imødegået angrebene blidt, men hun forsøgte at forsvare sig selv i hele to dage - det var hendes største fejltagelse. Ingen kan nu sige, hvem angriberen var. Han siger, hun angreb ham.
Det er situationen i et fjernt land i udkanten af Europa, hvor den store herremand ikke under nogen omstændigheder kan anklages - men hun kan. Vi har således nu et nyt problem, som hun har skabt, da vores forhold til hr. voldtægtsforbryder er blevet lettere skadet. Næste gang får hr. voldtægtsforbryder vores særlige pille "Mistral", så han kan styrke sin manddomskraft.
Mine damer og herrer i Europa, lad være med at vakle omkring på denne måde i den næste krig.
Kinga Göncz
(HU) Hr. formand! Jeg vil gerne takke kommissær Ferrero-Waldner og navnlig Cecilia Malmström, som nu sidder blandt os som minister, men som snart også vil være kommissær. Jeg vil gerne først kort give udtryk for min dybfølte tak for betænkningen, som indeholdt nogle meget vigtige oplysninger. Lad mig også sige, at EU's naboer mod øst siden de to seneste udvidelsesrunder rent faktisk har bevæget sig meget tæt på EU, hvilket på mange måder er en værdifuld udvikling, ikke blot på grund af den geografiske nærhed, men til dels på grund af en udenrigspolitik baseret på tanken om russiske indflydelsesområder for ikke at nævne energisikkerhedens voksende betydning.
Ud fra dette synspunkt er det østlige partnerskabsprogram af altoverskyggende betydning, da det også kan sikre differentiering, men alligevel skaber det tættere bånd til disse lande. Georgien er det land i Kaukasusregionen, som går mest ind for EU's værdier. Jeg vil gerne nævne og lægge vægt på et par spørgsmål begyndende med forberedelserne til visumlempelsesprocessen. Denne foranstaltning er ikke blot vigtig af hensyn til de menneskelige relationer, men også fordi vi ved, at borgere i Sydossetien og Abkhasien, som har russiske pas, allerede nyder godt heraf, hvilket har skabt så store spændinger, at det blot forværrer situationen yderligere. Det andet spørgsmål, jeg gerne vil understrege, er, at der er nogle uløste konflikter i fire af de lande, der er omfattet af den østlige naboskabspolitik, noget vi må give vores fulde opmærksomhed.
Endelig vil jeg gerne takke kommissær Ferrero-Waldner for alle de bestræbelser, hun har udfoldet for at bringe denne region tættere på EU.
Milan Cabrnoch
(CS) Hr. formand! Europa-Parlamentet overvåger situationen i Georgien nøje og er meget opmærksomt på landet. Europa-Parlamentets formand, Jerzy Buzek, mødtes med præsident Saakashvili i slutningen af oktober, og på et fælles møde i begyndelsen af november mellem Udvalget om Udenrigsanliggender, delegationen for samarbejde med Rusland og delegationen for samarbejde med landene i det sydlige Kaukasus, drøftede medlemmer af Europa-Parlamentet Tagliavini-betænkningen om situationen i Georgien, og på det ekstraordinære møde i Strasbourg den 26. november mødtes medlemmer af delegationen for det sydlige Kaukasus med den georgiske minister, Giorgi Baramidze.
Vi støtter altid Georgiens territoriale integritet og suverænitet. Vi støtter en fredelig løsning på situationen i Georgien og på konflikten mellem Georgien og Rusland. Vi presser på for, at fredsobservatører skal have adgang ikke blot til de områder, der forvaltes af den georgiske regering, men også til de besatte områder. Samtidig presser vi på for at få mulighed for også at levere humanitær bistand til de besatte områder. Vi er bekymrede over flygtningenes situation, de har måttet forlade deres hjem under pres og kan ikke vende tilbage til dem, og vi sætter pris på de bestræbelser, den georgiske regering har udfoldet for at sikre værdige leveforhold for alle flygtninge. Vi opfordrer på det kraftigste begge parter i konflikten til at overholde våbenstilstandsaftalen og til at leve op til deres løfter om en fredelig løsning.
Elena Băsescu
(RO) Hr. formand, mine damer og herrer! For adskillige år siden var der nogen, der i skarpe vendinger kritiserede dem, der støttede Sortehavsregionens strategiske betydning for Europa. Tiden har dog vist, at Europa er tæt forbundet med disse lande i Sortehavsregionen.
Georgien har særlig strategisk betydning i Sortehavsregionen på grund af energisikkerheden, da forsyningsruter såsom Nabucco-gasrørledningen, Baku-Tbilisi olierørledningen og olieterminalen i Supsa hænger nøje sammen med landets stabilitet. Konflikterne i Georgien i august 2008 understregede, at enhver uløst konflikt til enhver tid kan blusse op igen med alvorlige følger for hele regionens stabilitet og sikkerhed.
Det er vores pligt at føre Georgien ind i den euroatlantiske stabilitets- og sikkerhedszone, selv om Ruslands indflydelse fortsat er meget stor. Det er lige så nødvendigt at anerkende flygtninges, fordrevne personers og deres familiemedlemmers ret til at vende tilbage til Abkhasien, uanset deres etniske oprindelse.
Samtidig bringer det georgiske borgere i en klart ugunstig situation, at Rusland har indrømmet indbyggerne i Abkhasien og Sydossetien russisk statsborgerskab, da der endnu ikke findes nogen visumaftale med EU, selv om vi tidligere har hørt Kommissionens repræsentant sige, at der træffes foranstaltninger på dette område.
Rumænien har været involveret som en del af EU's observatørmission i Georgien både på operationelt plan og i praksis og også som en del af hovedkvarteret i Tbilisi. Vores land fastholder også sine løfter om at gøre en særlig indsats for at bringe Georgien tættere på EU og NATO. Derudover vil vi sende en national ekspert, som vil operere fra NATO's kontor i Tbilisi. Vi hilser EU-formandskabets holdning velkommen. Vi vil ikke under nogen omstændigheder anerkende de såkaldte stater, der er oprettet ulovligt og som et resultat af konflikten i separatistregioner, heller ikke de ulovligt arrangerede valghandlinger såsom dem, der for nylig blev gennemført i Abkhasien. Præsidenten for den prorussiske, georgiske separatistrepublik vandt valget med 59,4 % af stemmerne. Jeg skal også nævne, at ingen af de fem præsidentkandidater forkastede tanken om en genforening med Georgien fuldstændigt.
Maria Eleni Koppa
(EL) Hr. formand! EU har et ansvar for at yde et afgørende bidrag til stabilitet i dets umiddelbare naboområder med respekt for folkeretten og tro på sine principper.
Navnlig når det gælder Georgien må vi stå fast på vores holdning om respekt for territorial integritet og landets internationalt anerkendte grænser. Samtidig må vi dog også tage hensyn til virkeligheden med uløste konflikter. EU må kunne mægle og yde et konstruktivt bidrag til begge sider, Georgien og Rusland, så en løsning kan findes.
På dette afgørende tidspunkt er der tre hovedbudskaber, vi må sende.
For det første, at ensidige og voldelige løsninger er uacceptable. For det andet, at debatten om, hvorvidt Georgien bør tilslutte sig NATO, er ubetimelig, og at der tværtimod bør lægges vægt på videreførelsen og et vellykket resultat af Genèveforhandlingerne. Og for det tredje, at Den Europæiske Unions observatørmission i Georgien er en faktor i etableringen af stabilitet og tillid. Dens positive bidrag bør derfor anerkendes, dens indsats bør styrkes, og den bør opmuntres til at fortsætte sin indsats, navnlig inden for overtrædelse af menneskerettighederne og humanitær folkeret.
Marek Henryk Migalski
(PL) Hr. formand! Desværre hørte vi ikke i hverken fru Malmströms eller i fru Ferrero-Waldners tale noget om, hvad det egentlig er, vi står over for i Georgien. Jeg henviser her til den dramatiske humanitære og menneskelige situation. Jeg fik det indtryk, at hverken vi eller de to damer er ansvarlige for den manglende reaktion fra EU's side.
Situationen er rent faktisk dramatisk. Sekspunktsaftalen bliver ikke gennemført. Der gennemføres etnisk udrensning på Georgiens territorium. Det georgiske sprog forbydes mange steder. Vores mission i Georgien får ikke lov til at udføre sit arbejde mange steder, og det er os, der har ansvaret for dette. Fru Ferrero-Waldner talte om den langsigtede makrofinansielle bistand, som er afsat til Georgien, og om, at vi skal have en associeringsaftale med Georgien. Dette er alt sammen meget godt, men et spørgsmål bør besvares. Hvad har vi gjort i denne forbindelse? Jeg er dybt skuffet, ikke blot over det, der er blevet sagt her i dag af de mennesker, som er ansvarlige for denne politik, men også over selve EU-politikken.
Jacek Protasiewicz
(PL) Hr. formand, fru kommissær, fru Malmström! I modsætning til mine polske kolleger vil jeg ikke være så kritisk i min evaluering af EU's aktiviteter på dette område, for jeg vil gerne udtrykke tilfredshed med Rådets erklæring af 12. december, hvori de nyligt overståede præsidentvalg i Abkhasien kommenteres utvetydigt. Jeg vil også gerne give udtryk for støtte til EU's aktiviteter, fordi EU er utvetydig i sin anerkendelse af begge disse regioners uafhængighed på internationalt plan. Belært af min erfaring med forhandlingerne med Belarus ved jeg, hvad jeg taler om.
Alligevel er jeg enig i, at EU må optræde beslutsomt i spørgsmålet om gennemtvingelse af den sekspunktsaftale om våbenhvile, som præsident Sarkozy forhandlede på plads. Jeg siger navnlig dette med henblik på de foruroligende erklæringer fra den høje repræsentant for den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik, fru Ashton, om, at hun vil udvirke det stille diplomati. Jeg håber, at stille diplomati ikke betyder accept af, at aftaler, som Rusland har indgået med repræsentanter for EU, brydes.
Alexander Mirsky
(LV) Hr. formand, mine damer og herrer! Jeg vil gerne stille dem, der forsvarer hr. Saakashvilis position, et spørgsmål. Har I været i Sydossetien? Har I set, hvad den georgiske hær gjorde i Zhinvali? Jeg var der under krigen, og jeg så det hele med egne øjne. Det, den georgiske statslige myndighed gjorde, var en forbrydelse mod befolkningen i Ossetien og Abkhasien. I forbindelse med besættelsen har jeg talt med mange mennesker fra Ossetien og Abkhasien. Indbyggerne i Ossetien og Abkhasien ønsker ikke at bo i det samme land som hr. Saakashvili. Hvis nogen stadig ønsker at løse dette store internationale problem med våben, som hr. Saakashvili gjorde det, findes der et meget fint russisk udtryk: 'Zamučujutsja pilj glatatj'. Det betyder, at de aldrig vil få held til det.
Tomasz Piotr Poręba
(PL) Hr. formand! Hvis EU ikke støtter Tbilisi politisk og økonomisk, vil vi gøre det nemt for Rusland at gennemføre sin neoimperialistiske politik over for Georgien, og dette vil destabilisere situationen i Kaukasus yderligere. Derfor må EU forsøge endnu hårdere.
Når vi gentager vores støtte til territorial integritet, er vi så klar over, at sekspunktsplanen rent faktisk slet ikke gennemføres? På den ene side siger vi, at vi ønsker et demokratisk, frit og territorialt intakt Georgien, på den anden side nægtes vores observatører adgang til områder langs grænserne til separatistrepublikkerne. En anden grund til bekymring er kidnapningerne, som er blevet rutinemæssig praksis for Rusland i besatte områder. I starten af november blev adskillige teenagere ofre for disse. Den yngste er blot 14 år. Kreml forsøger tydeligvis at miskreditere Georgiens præsident ved at forsøge at vise, at han ikke er i stand til at garantere borgernes sikkerhed. Ruslands destabiliserende aktiviteter skaber en enorm trussel mod indbyggernes sikkerhed i grænseområderne og fører til en eskalering af konflikten i regionen.
Vi må handle mere beslutsomt, for et territorialt intakt og demokratisk Georgien betyder større sikkerhed for EU og Europa.
Kristiina Ojuland
(ET) Hr. formand, fru kommissær, fru minister, mine damer og herrer! For nogen tid siden, da vi drøftede Georgien, mindede jeg om, at det dagen før årsdagen for Berlinmurens fald var det rigtige tidspunkt at rejse spørgsmålet om, hvornår vi kunne markere den dag, hvor Sydossetien og Abkhasien endnu en gang ville blive genforenet med deres moderland, Georgien. I dag har vi ikke noget svar på dette spørgsmål, selv om vi i alle vores dokumenter, både i Europa-Parlamentet og i andre institutioner, understreger betydningen af Georgiens territoriale integritet ud fra et folkeretligt synspunkt, og det er af denne grund, at vi alle er til stede her.
I sidste uge blev der gennemført gode drøftelser i Bruxelles med Carl Bildt, repræsentant for det land, der har formandskabet, som kaldte Georgien lakmusprøven for EU, særlig i forbindelse med spørgsmålet om, hvorvidt vi en dag vil være i stand til at forsvare tanken om, at Georgiens territoriale integritet skal genoprettes, og at alle menneskerettigheder og flygtningerettigheder skal håndteres som stadfæstet i folkeretten. Jeg er enig med alle mine kolleger, som har henvist til den dårlige menneskerettighedssituation her - det kan ikke accepteres.
Sidst, men ikke mindst, vil jeg gerne fremsætte en anmodning. I sidste uge mødtes jeg med den georgiske vicepremierminister, Giorgi Baramidze, som havde denne bøn. Vil EU ikke nok gøre noget inden for det forebyggende diplomati for at forhindre en eventuel eskalering af eventuelle yderligere konflikter?
Tunne Kelam
(EN) Hr. formand! Jeg kan kun være enig i erklæringen om, at Georgiens bedste svar på russisk aggression må være flere demokratiske reformer.
Samtidig har EU sit eget ansvar, for forbindelserne mellem EU og Georgien vil, som det med rette er blevet sagt, blive en prøve på Det Østlige Partnerskabs succes og EU's rolle i regionen.
I betragtning af Georgiens betydning tænker jeg på, om Georgien blev drøftet på det seneste topmøde mellem EU og Rusland, for Rusland gennemfører ikke sekspunktplanen, og EU's mission befinder sig i den pinlige situation, at den nægtes adgang til separatistterritorierne. EU bør indtage en stærkere holdning til denne sag.
Kommissæren nævnte 46 mio. EUR i støtte. Jeg vil blot gerne vide, om denne støtte vil nå frem til Georgien i år. Hvad er tidsplanen?
Paweł Robert Kowal
(PL) Hr. formand! Jeg mener, at vi i lyset af vores forhandling bør gå tilbage til det, fru Malmström sagde i starten - Georgien har behov for en ny og omfattende åbenhed fra EU's side. Denne bør omfatte makrofinansiel bistand sammen med en hurtig og umiddelbar indledning af forhandlinger så vidt muligt om en associeringsaftale. Det bør også være muligt - og dette er mit tredje punkt - at indlede forhandlinger om visumlempelse, og endelig bør vi gøre det muligt for Georgien at værne om sin sikkerhed ved at bane vejen for, at landet kan optages i NATO.
Men ikke engang dette spørgsmål er årsagen til, at jeg ønsker at tage del i denne forhandling. Jeg vil gerne stille fru Ferrero-Waldner et retorisk spørgsmål: Undrer det Dem ikke, at næsten alle talerne har henledt opmærksomheden på Sarkozyplanen? De bedes venligst besvare dette spørgsmål. Vær venlig at fortælle os, hvorfor ingen, hverken i Deres indledende tale eller i Deres efterfølgende erklæringer eller i fru Ashtons erklæringer har hørt svaret i form af en simpel vurdering af, om Sarkozyplanen er blevet gennemført eller ej? Er det virkelig tilfældet, at de vigtigste institutioner i EU ikke er en klar erklæring om dette spørgsmål værdige?
Mairead McGuinness
(EN) Hr. formand! I går var spørgsmålet om støtte og Østeuropa genstand for en konference i Irland. Et af de lande, vi talte om, var Georgien, og det var virkelig opmuntrende at høre, hvor store fremskridt der er gjort for en bestemt gruppe personer uden stemme, nemlig børn med handicap, både mentalt og fysisk, og unge, men også dybt deprimerende at høre, at de involverede personer mener, at de nu er blevet sat 10 år tilbage på grund af konflikten.
Da jeg nu deltog i går vil jeg blot gerne bede om, at man husker på de mest sårbare, når der indgås handelsaftaler og gennemføres drøftelser. Det var en meget vigtig forhandling her, men andre kolleger har talt om den frygtelige humanitære situation, og der er en gruppe mennesker, som altid glemmes. Jeg ville blot gerne lade deres stemme høre her i dag.
Tadeusz Zwiefka
(PL) Hr. formand, mine damer og herrer! Vi må huske på, at Georgien er et lille land, skønt beliggende i en yderst strategisk position i Sydkaukasus, en omstændighed, der medfører en konfliktsituation med dets magtfulde nabo i nord, Rusland. Så jeg er taknemmelig over kommissærens erklæring om, at den støtte, som Georgien har ventet på så længe, vil blive frigivet i morgen.
Lad os huske på, at Georgien, da landet slog ind på vejen til demokratisk reform og besluttede og knytte sig tættere til Vesteuropa end til Rusland, som det har været i årtier og måske århundreder, mistede en økonomisk partner, der aftog 80 % af landets produktion. Vi har ikke gjort noget for at bevæge os ind i dette tomrum og købe varer produceret i Georgien for at sikre, at landet kan fungere. I relation hertil anerkender jeg i høj grad erklæringen og meddelelsen om en makrofinansiel plan for Georgien.
En ting mere. Vi må ikke betragte Georgien i den politiske sfære som en fuldstændig fjern partner, for Georgien er fanget i en utrolig kompliceret geopolitisk situation. I denne forbindelse kan jeg ikke forestille mig, at der overhovedet ikke er blevet talt om situationen i Georgien under EU's forhandlinger med Rusland. Jeg vil ikke nævne Sarkozyplanen igen, for alle har allerede gjort det, men vi må huske på, at vores kontakter med en så magtfuld partner som Rusland, som naturligvis er yderst vigtig for os, også må referere til vores mindre partnere, som ligger os tæt på hjerte.
Seán Kelly
(EN) Hr. formand! Politik er blot et arbejde, når det tjener ens egne mål. Det bliver en passion, når det hjælper andre - når Goliat kommer David til hjælp. Her er EU den Goliat, der kommer Georgien, David, til hjælp, og jeg hilser dette velkommen. Det har dog en anden Goliat ved sin side i form af Rusland med en anden dagsorden for Georgien. Det er vigtigt, at EU spiller med musklerne og modstår denne uønskede indtrængen.
Jeg var i Bonn i sidste uge til PPE's kongres, hvor Georgiens præsident talte. Han redegjorde for landets indsats for at håndtere korruption, dets dagsorden for reform for at sikre økonomisk vækst og også dets ønske om en frihandelsaftale. Mit spørgsmål er følgende. Hvornår mener Kommissionen, at frihandelsaftalen vil blive indgået, hvornår er betingelserne herfor opfyldt?
Lena Kolarska-Bobińska
(EN) Hr. formand! Vi drøfter Ukraines, Moldovas og Georgiens forhåbninger. Det er de samme forhåbninger om at nærme sig EU.
Det ser ud til, at dette er et problem for os. Jeg tænker på, hvad der vil ske om omkring 10 år, når disse forhåbninger går over i skuffelse, og der ikke mere er noget ønske om at tilslutte sig EU, når der ikke er nogen forventninger om noget. Dette vil være en meget vanskeligere situation for os. Georgien er det land, som har den største støtte fra samfundet til medlemskab af EU og den højeste støtte til NATO blandt alle de lande, der deltager i Det Østlige Partnerskab. Det er også der, der sker størst fremskridt med markedsreformer.
Hvis vi ikke handler hurtigere, vil vi stå i samme situation som Tyrkiet, hvor samfundet bakker væk fra sine europæiske forhåbninger. Det vil være en virkelig farlig situation til trods for - og måske på grund af - andre politiske bevægelser omkring disse lande. Vi ser, hvad der sker i Rusland, og når Georgiens forhåbninger om medlemskab af EU brister, kan vi komme i en situation, som er ret farlig for alle EU-landene.
Cecilia Malmström
Hr. formand! Jeg ved, der er stor interesse for dette spørgsmål. Dem, der har fulgt nøje med, vil også vide, at det svenske formandskab har helliget Georgien meget tid. Den svenske udenrigsminister, Carl Bildt, havde i torsdags lejlighed til at drøfte Georgien med Udvalget om Udenrigsanliggender.
EU vil fortsat yde betydelig politisk, teknisk og finansiel støtte til Georgien. Dette vil efter al sandsynlighed indebære fortsatte opfordringer til respekt for Georgiens territoriale suverænitet og integritet og en videreførelse af EU's observatørmission samt vores meget vigtige rolle som mægler i Genèveforhandlingerne. Genèveforhandlingerne er den relevante platform. Disse forhandlinger skrider langsomt frem, men de skrider dog fremad, og alle parterne er repræsenteret her.
Vi vil også yde supplerende finansiel støtte i konfliktens kølvand. Som mange af parlamentsmedlemmerne har påpeget, giver den humanitære situation stadig anledning til stor bekymring. Fru McGuinness har naturligvis ret, når hun siger, at det er de mest sårbare, der lider som følge heraf.
På møder med vores russiske forhandlingspartnere vil EU fortsat understrege, at det er nødvendigt at gennemføre sekspunktplanen om våbenhvile og gennemførelsesforanstaltningerne hertil - tilbagetrækningen af styrkerne til de positioner, der var gældende den 7. august 2008. Perevi, Akhalgori og Øvre Kodori vil navnlig blive nævnt, som mange af parlamentsmedlemmerne har gjort.
Lukningen af OSCE-missionen i Georgien og FN's observatørgruppe har resulteret i fjernelsen af afgørende elementer i den vigtige internationale sikkerhedsstruktur. Nu er den eneste tilbageværende internationale tilstedeværelse EU's observatørmission. Den yder et væsentligt bidrag til sikkerheden og normaliseringen. Det er grunden til, at det er så vigtigt, at observatørmissionen får adgang til udbryderregionerne. Det er vigtigt for Georgiens sikkerhed og stabilitet. Dette er et vigtigt punkt, som EU fortsat vil lægge vægt på over for alle de relevante forhandlingspartnere.
EU vil naturligvis fortsat støtte Georgiens territoriale integritet, men vi har også en strategisk interesse i at opretholde kontakten med udbryderregionerne og holde døren åben til den omgivende verden for befolkningerne i disse separatistområder. Dette kan hjælpe os til gradvist at lægge grunden til en løsning på konflikten gennem fortsat EU-engagement og foranstaltninger til at fremme tillid på tværs af administrative grænser og via kontakt mellem de forskellige befolkninger.
EU vil fortsat være meget aktiv i dette spørgsmål. Kommissionen og fru Ferrero-Waldner er meget engagerede heri, ligesom Europa-Parlamentet er, og det er jeg taknemmelig over.
Benita Ferrero-Waldner
Hr. formand! Jeg vil først og fremmest gerne takke alle for den åbne forhandling, vi har haft her i dag.
Jeg troede, at mange af parlamentsmedlemmerne vidste, hvad vi har gjort for Georgien. Georgien har modtaget megen støtte fra os, både politisk og økonomisk og humanitært, men det ser ud som om, vi ikke har gjort noget. Det er slet ikke rigtigt.
For det første var det EU og hr. Sarkozy, der stoppede krigen. For det andet er det korrekt, at der er en sekspunktsplan, som desværre endnu ikke er blevet fuldt gennemført, men hver gang, vi har kontakt med russerne, står dette på vores dagsorden. Det står helt klart.
Det er korrekt, som Rådets formand sagde, at den eneste platform, hvor vi virkelig begynder at gøre fremskridt, om end langsomt, er Genève, så Genèveforhandlingerne skal fortsætte.
Vi har også brug for støtte og åbenhed fra begge sider, for det er en vanskelig konflikt, og vi er så at sige mæglere i denne konflikt. Dette er det vigtigste politiske spørgsmål.
Vi må fortsætte, og vi er helt klar over, at Rusland er en enorm partner på den anden side. Samtidig har vi fælles naboer, og derfor taler vi altid meget klart om disse spørgsmål med Rusland. Som sagt er det nødvendigt, at begge sider gør fremskridt, hvilket er, hvad jeg sagde i min tale. Dette er det første punkt.
Det andet vedrører den økonomiske og humanitære front, hvor vi arbejder meget tæt sammen. Pakken på 500 mio. EUR var den største pakke, jeg kunne få vedtaget. Der er ikke så mange penge i naboskabspolitikken, jeg kunne have gjort krav på, men dette er, hvad vi gjorde, for vi mente, at Georgien havde brug for det efter krigen og alle de skader, der var sket - navnlig for de mest sårbare.
Jeg har selv besøgt lejre for internt fordrevne personer, og jeg har besøgt boliger, der er blevet genopbygget med vores programmer.
Jeg kan fortælle fru Lunacek, at jeg selv underskrev en aftale med georgierne, hvor de absolut forpligter sig til ikke at anvende en cent af EU's midler. Vi kan altid kontrollere vores penge, så normalt skulle ikke en cent af vores penge gå til genoprustning på den georgiske side.
Jeg kan naturligvis ikke kontrollere, hvad Georgien gør i andre spørgsmål, men jeg kan få klarhed over, hvad der sker med vores penge.
Der er andre ting, som bør nævnes. For eksempel de to teenagere, som stadig tilbageholdes i Sydossetien. Vi nævner naturligvis disse spørgsmål over for russerne. Vi taler om dem, men i øjeblikket er vi desværre ikke nået frem til en løsning på det, og vi kan ikke selv komme ind i Sydossetien.
Vi står naturligvis helt fast på princippet. Der er territorial integritet og der er suverænitet, og det er, hvad vi helt klart siger om Georgien. En ting er dog at tale om principper, noget andet er at gennemføre disse principper med det samme. Dette er desværre nogle gange ret vanskeligt.
Lad mig sige lidt om Tagliavini-betænkningen. Selve den omstændighed, at denne rapport er blevet offentliggjort, er meget vigtig. Som bekendt støttede vi denne uafhængige rapport. Jeg har kendt fru Tagliavini i mange år, helt tilbage fra dengang jeg var formand for OSCE i 2000 som mit lands udenrigsminister. Hun var dengang min særlige repræsentant for Kaukasus. Hun er en meget modig, uafhængig kvinde, og jeg må sige, at hun har udarbejdet en fremragende rapport.
Den er også en hjælp, for der redegøres klart for fakta i rapporten. Vi tager ved lære heraf, men vi kan kun fortsætte med at hjælpe Georgien ad diplomatisk vej.
Når det er sagt, kan jeg også sige, at vi har udført et enormt stykke arbejde først i naboskabspolitikken mod øst og nu i Det Østlige Partnerskab.
Forleden gennemførte vi et meget vigtigt ministermøde under det svenske formandskab med de seks udenrigsministre i Det Østlige Partnerskab, herunder Georgiens premierminister.
Der drøftede vi også alle mulighederne, men tror nogen virkelig, at vi kan give alle lande alt, uden at de skal gøre noget? Det kan vi ikke. Vi må bede dem gøre deres del. Også i forbindelse med handel, da en fri og dyb handelsaftale kun kan eksistere, når den rigtige lovgivning er på plads. Vi kan ikke blot invitere dem ind i EU, hvis Rådet ikke går enstemmigt ind herfor.
Her er man nødt til at se sagen fra begge sider, men vi støtter Georgien mere end nogen andre. Så jeg håber, at denne politik virkelig støttes af parlamentsmedlemmerne, sådan som nogle har givet udtryk for. Dette er en politik, hvor vi forsøger at hjælpe dem så meget, vi kan, men vi ønsker også at se den rigtige adfærd fra Georgiens side.
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
(Mødet udsat kl. 19.55 og genoptaget kl. 21.00)
