Økologisk produktion og mærkning af økologiske produkter (forhandling) 
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er betænkning af Hélène Aubert for Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter om forslag til Rådets forordning om økologisk produktion og mærkning af økologiske produkter - C6-0032/2006 -.
Mariann Fischer Boel
Hr. formand! Jeg er glad for at få mulighed for at debattere vores forslag om en ny forordning fra Rådet om økologisk produktion. Først vil jeg takke ordføreren fru Aubert og medlemmerne af Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter for deres indsats. Deres grundige arbejde er et meget værdifuldt bidrag til vores debat.
Med 160.000 økologiske landbrug og mere end 6 millioner ha landbrugsjord i EU skønnes omsætningen af økologiske produkter at have en værdi på mellem 13 og 14 milliarder euro. Tendensen er stigende, så det er bestemt en meget vigtig sektor. Jeg er overbevist om, at denne ekspanderende sektor har en meget vigtig rolle at spille. Den opfylder en række forventninger fra offentligheden og forbrugerne - forventninger vedrørende fødevarekvalitet, miljø, dyrevelfærd og muligheder for udvikling af landdistrikter.
Det er også en sektor med en masse optimisme og tillid til fremtiden, hvilket jeg tydeligt så under mit nylige besøg hos BioFach i Nürnberg. Men for at udvikle og udnytte sit fulde potentiale har sektoren brug for et relevant regelsæt, og det er faktisk det, vi forsøger at skaffe med vores nye forordning. Det er derfor et meget vigtigt lovforslag, og jeg er tilfreds med de fremskridt, vi kunne gøre via vores overvejelser fra sidste år.
I 2006 blev der afholdt meget intensive debatter om vores forslag i Rådet og i Parlamentet. Som følge heraf er visse meget følsomme elementer af det oprindelige forslag nu helt forsvundet. Det drejer sig bl.a. om et forbud mod højere krav, inspektionsorganers gensidige anerkendelse af private normer samt EU's økologiske tilkendegivelse.
Parlamentet har også stillet en række ændringsforslag for at forbedre formuleringen af målene og principperne for økologisk landbrug, om en indikation af produkternes oprindelse, om en udtrykkelig ret til at bruge nationale og private logoer, om indlejring af kontrolsystemet i de officielle fødevare- og foderstofkontroller samt om de styrkede importgarantier. Disse ændringsforslag forbedrer det oprindelige forslag, og jeg er derfor glad for at få dem med.
Vi har også formået at få lagt større vægt i forordningen på jordens frugtbarhed, jordens liv og forvaltning af jordbunden. Spørgsmålet om gmo'er og økologisk landbrug har skabt megen debat. Jeg har noteret mig Parlamentets ønske om, at de erhvervsdrivende skal give beviser på, at de har truffet alle nødvendige forholdsregler for at for at forhindre tilfældig eller teknisk uundgåelig forurening med gmo'er, og jeg er helt enig. Så selv om disse ændringsforslag er en gentagelse af et eksisterende krav, har jeg besluttet at acceptere dem, fordi det er et meget følsomt emne.
Men jeg vil også gøre det helt klart, at grænsen for tilfældig forekomst af gmo'er ikke, som nogle antyder, er en de facto-grænse for gmo-tolerance. Det er strengt forbudt at anvende gmo'er og deres derivater i økologisk produktion.
Skønt Kommissionen og Parlamentet er enige om de grundlæggende aspekter vedrørende den nye forordning, er der visse emner, vi ikke har kunnet skabe enighed om, og jeg vil kort kommentere nogle af disse.
Parlamentet beder om flere detaljer, og det er klart, at mange af de detaljerede regler i den nuværende forordning er blevet fjernet. Men lad os ikke glemme, at et af de primære formål med dette forslag var at få gjort de grundlæggende regler tydeligere og mere logiske. Det betyder imidlertid ikke, at de detaljerede regler, der udgør de økologiske standarders enestående sammensætning, helt skal forsvinde. Bestemt ikke. Men efter min mening skal de hellere placeres i gennemførelsesbestemmelserne, og indholdet af disse detaljerede regler vil - som jeg tidligere bekræftede - være meget lig de detaljerede regler i den aktuelle forordning.
Med hensyn til vores ønske om at udvide anvendelsesområdet til at dække storkøkkener, kosmetik, tekstilvarer og fiskekonserves vil jeg gerne pointere, at vi ikke kan gøre det hele på én gang. Denne gang udvider vi anvendelsesområdet betydeligt til at omfatte vin og akvakultur. De andre sektorer befinder sig fortsat på et meget tidligt udviklingstrin, og efter min mening vil en harmonisering kunne hæmme deres udvikling. Ifølge den nuværende tekst er det faktisk muligt at tage sagen op igen i 2011.
I denne sammenhæng har jeg også bemærket, at De ønsker et dobbelt retsgrundlag for dette forslag. Det er ikke nogen hemmelighed, at der er en omfattende debat om indførelsen af fælles beslutningstagning for landbrugsanliggender. Det er et vigtigt spørgsmål, og det er en debat, som jeg klart har tilkendegivet, at jeg bifalder. Men det er et spørgsmål, der skal behandles horisontalt, på det rette niveau og i den rette sammenhæng. Jeg tror ikke, at det gavner nogen at forholde sig til det fra sag til sag. Derfor kan jeg ikke acceptere den foreslåede ændring af retsgrundlaget for den nye forordning om økologisk landbrug.
Endelig foreslår De, at medlemsstaterne skal kunne bibeholde eller indføre strengere nationale regler. Det kan jeg ikke acceptere. Selve formålet med denne forordning er at skabe en solid harmonisering på et tilstrækkeligt strengt niveau med en fleksibilitetsmekanisme for undtagelser. Efter min mening når vi ved at harmonisere reglerne på et rimeligt højt plan med fleksibilitet det samme mål men med en reduceret risiko for ulige behandling af de erhvervsdrivende under lignende forhold. Jeg er overbevist om, at det er den rette metode til at fremme et blomstrende indre marked for økologisk produktion.
Jeg beklager det lange indlæg, men det er et meget vigtigt emne, som jeg ønskede at gå i dybden med.
Formanden
Fru kommissær! Kommissionen må tale lige så længe, som den vil, og i det omfang, som den mener, det er nødvendigt.
Marie-Hélène Aubert 
Hr. formand, fru kommissær, mine damer og herrer! Som I ved, er omstændighederne omkring økologisk landbrug i dag forholdsvis paradoksale. På den ene side er der en stigende efterspørgsel efter økologiske fødevarer, for dyrkningsmetoden skaber arbejdspladser, beskytter miljøet, biodiversiteten og i sidste ende vores alles helbred. På den anden side står økologisk landbrug fortsat kun for lige godt 1 % af den europæiske landbrugsproduktion og lige godt 3 % af det benyttede landbrugsareal - med andre ord meget lidt. Jeg mener, at det er vores ansvar at være med til at udvikle økologisk landbrug inden for EU.
Det er muligvis en lille ting set i det lys, men det er et yderst vigtigt emne rent politisk og symbolsk, fordi økologisk landbrug også er en form for gennembrud, idet det retter fokus for den fælles landbrugspolitik hen på en langt mere bæredygtig form for landbrug, hvilket der er behov for.
I løbet af hele 2006 har vi arbejdet på baggrund af et forslag fra Kommissionen, som har medført en hel del bekymring og givet anledning til mange protester og også et vist hastværk, eftersom vi oprindeligt blev bedt om inden for to måneder at udtale os om et forslag, der ikke var blevet grundigt gennemarbejdet. Jeg skal dog straks indrømme, at arbejdet har været konstruktivt, og at der regelmæssigt har været drøftelser med både Kommissionen og Rådet for at forbedre det oprindelige forslag. Hvad håbede Parlamentets Udvalg om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter så til slut at opnå gennem alle disse møder, drøftelser og kommen og gåen? De har allerede nævnt nogle nøglepunkter.
For det første håbede udvalget at kunne udvide forordningens anvendelsesområde til nonfoodprodukter som f.eks. tekstiler og kosmetik, men også - og vigtigst af alt - til cateringsektoren, eftersom den er en fantastisk løftestang for udviklingen af økologisk landbrug i vores lande. Det ville være en stor fejltagelse af os ikke at bruge den. Det er også årsagen til, at vi ønsker et dobbelt retsgrundlag - artikel 37 og 95 - som både vedrører det indre marked og forbrug. Det virker i øvrigt som om, at De kun har ros til overs for vores arbejde, for vores bidrag og dermed for, at Parlamentet er blevet involveret i langt højere grad - for ikke at tale om en generel anvendelse af den fælles beslutningsprocedure i landbrugsspørgsmål, men det er en anden drøftelse, som vi endnu har til gode.
Det lader således for mig at se til, at hvis vi ønsker at fortsætte dette arbejde, hvis vi ønsker, at medlemmerne af Parlamentet reelt får ret til indsigt i disse famøse forskrifter, som kommer til at spille en afgørende rolle for anvendelsen af denne forordning, skal I godkende dette dobbelte retsgrundlag, og vi vil derefter kunne fortsætte denne debat.
For det andet og som De påpegede, har vi på grund af en uklar tekst krævet langt mere præcise definitioner af, hvad der menes med tilsyn, certificering, godkendte eller ikkegodkendte produkter inden for økologisk landbrugspraksis, tilknytning til jorden, dyrevelfærd osv. Dernæst nævnte De et meget følsomt punkt, nemlig fraværet af genetisk modificerede organismer i økologisk landbrug. Der må overhovedet ikke anvendes sådanne organismer, ligesom der heller ikke må anvendes pesticider og syntetiske kemikalier.
I spørgsmålet om genetisk modificerede organismer holder vi stærkt fast ved at kunne bekræfte over for forbrugerne, at økologiske fødevarer ikke indeholder gmo'er - helt fra såning til distribution. Den nuværende grænseværdi på 0,9 %, som er grænsen for gmo-mærkning, skaber forvirring. Det er efter vores mening derfor nødvendigt at vende tilbage til emnet, så vi kan træffe beslutning om påvisningsgrænsen for både konventionelle og økologiske afgrøder, og også så vi under alle omstændigheder kan træffe alle de foranstaltninger, der er nødvendige for at undgå enhver forurening, om end utilsigtet, af økologiske afgrøder med gmo'er.
De siger, at det ikke er muligt at acceptere eventuelt strengere foranstaltninger fra medlemsstaternes side. Efter vores mening bør både de private og offentlige varespecifikationer, som allerede eksisterer, og som forbrugerne har et godt kendskab til, kunne bevares. Under alle omstændigheder er det, hvad vi ønsker, og hvis der er forskelle, bør der harmoniseres opad og ikke, som vi frygter, nedad.
De har givet os en række svar. Jeg tror, at denne debat med sikkerhed vil fortsætte efter afstemningen i morgen.
Endelig vil jeg gerne afslutningsvis sige, at denne forordning ikke er det eneste, der tæller, og at den ikke kommer til at være et svar på alle spørgsmålene omkring økologisk landbrug. Inden for den fælles landbrugspolitik har vi også behov for langt større støtte til økologisk landbrug i forhold til i dag.
Roberto Musacchio 
Hr. formand, mine damer og herrer! Arbejdet i det udvalg, jeg var ordfører for, var meget grundigt, og resultatet blev enstemmigt vedtaget i udvalget.
Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed er naturligvis meget interesseret i at beskytte miljøet, men i den konkrete sag har vi fokuseret på, hvordan miljøet også kan beskyttes af markedslovene. Jeg siger dette, fordi det centrale punkt i min udtalelse er følgende. For de personer, der fremstiller, sælger eller køber økologiske fødevarer, skal det være 100 % sikkert, at den pågældende fødevare er økologisk og ikke f.eks. forurenet af gmo'er. Jeg finder det helt afgørende med en sådan øjeblikkelig "nulgrænse" for kontaminering. Den kan ikke udskydes til senere foranstaltninger. Ingen, der sælger et produkt som f.eks. en luksusbil kan tolerere, at det pågældende produkt indeholder så meget som en enkelt bolt, der ikke hører til i den pågældende bil.
Det er derfor det centrale punkt i henstillingen fra mit udvalg, som vi gerne ser klart medtaget i den endelige tekst.
Agnes Schierhuber
Hr. formand, fru kommissær, mine damer og herrer! Jeg vil gerne takke fru Beer varmt for hendes virkelig engagerede betænkning. Økologisk landbrug har stor offentlig bevågenhed. Det er meget bredt og har meget forskellig betydning i medlemsstaterne. Derfor er diskussionerne om emnet også meget følelsesladede og kontroversielle. I denne forbindelse er de genetisk modificerede organismer i det økologiske landbrug altid et stort problem. Derfor går jeg ind for en grænse for det økologiske landbrug på 0,0 %, for varer, som vi mærker som gmo-fri, skal virkelig være gmo-fri. I denne forbindelse skal spørgsmålet om sameksistens og ansvar også afklares, fru kommissær, og jeg ved, at De er på vores side i dette spørgsmål.
Fremtiden for det økologiske landbrug ligger frem for alt i forbrugernes hænder. De afgør, om de er villige til at betale mere for naturlige og gmo-frie fødevarer. Væksten i omsætningen af økologiske produkter i de seneste år viser entydigt, at befolkningen sætter pris på denne kvalitet. Men netop i denne forbindelse er det vigtigt, at forbrugerne ved, hvor fødevarerne kommer fra. Vi må sikre, at de europæiske økologimærkninger kun bliver brugt til produkter fra de medlemsstater, som opfylder disse kriterier. Den fremtidige anvendelse af logoer, den planlagte nøjagtige mærkning af produkterne og dermed muligheden for at spore dem tilbage hilser jeg varmt velkommen, fordi det også giver mulighed for en bedre kontrol. Det er nødvendigt at tage højde for både producenternes og forbrugernes interesser. Gennem fælles, afstemte foranstaltninger kan der opnås yderligere effekter for både det europæiske landbrug og for forbrugerne, samtidig med at subsidiaritetsprincippet overholdes. De 197 ændringsforslag, der er stillet, dokumenterer imidlertid, at vi i øjeblikket faktisk endnu ikke er i stand til at stemme om betænkningen. Derfor støtter jeg ordføreren med hensyn til ændringsforslag 37 og 39.
(Formanden fratog taleren ordet)
María Isabel Salinas García
Hr. formand! Sektoren for økologisk produktion beder om - eller snarere forlanger - en klar og enkel lovgivning, der tilgodeser behovene på et marked i klar vækst.
Europæerne forbruger stigende mængder økologiske produkter, og vi skal hurtigst muligt indføre passende rammer for at tilgodese disse behov og beskytte ikke kun forbrugernes interesser men også sektorens og miljøets interesser i almindelighed.
Med henblik på at nå dette mål er den aktuelle betænkning, der har haft problemer siden forhandlingernes start, et godt startdokument. Jeg vil gerne benytte lejligheden til at lykønske ordføreren fru Aubert med hendes store arbejdsindsats. Efter min mening er det en god betænkning, fordi den f.eks. tager hensyn til de forskellige karakteristiske træk i de forskellige europæiske regioner, den stipulerer bedre kompetencerne hos de enkelte myndigheder og organer, der er involveret i kontrollen med økologiske produkter, og den indfører et logo, hvilket også er noget, som jeg insisterede på under forhandlingen i udvalget.
I samme ånd forskriver betænkningen efter min mening også, at tredjelandes produkter for at blive markedsført som økologiske i EU, skal overholde regler svarende til EU-lovgivningen.
Afslutningsvis mener jeg, at betænkningen skal fremme økologisk produktion og forbrug og forsøge at konsolidere denne voksende sektor som landbrugets elitesektor, da økologisk landbrug karakteriseres ved produkter af højere kvalitet.
Når det så er sagt, starter der efter min mening en ny debat, som vi indtil for nylig ikke har taget højde for. Der åbnes mulighed for, at Europa-Parlamentet får større indflydelse på beslutningstagningen og går et skridt videre ved hjælp af den fælles beslutningstagning, hvilket kræver et dobbelt retsgrundlag for denne forordning.
Jeg vil gerne gøre det klart, at vi som passionerede europæere altid går ind for større beslutningsmæssige beføjelser til Parlamentet, der er EU's højeste demokratiske udtryk. Vi vil stemme i overensstemmelse hermed i morgen.
Ikke desto mindre vil jeg også understrege, at denne forordning er et socialt krav fra både sektoren og forbrugerne, og at de efterfølgende skridt, som vi skal beslutte os for efter i morgen, ikke skal forsinkes meget længere, men at vi af hensyn til producenternes retssikkerhed og forbrugernes tillid fortsat skal arbejde hurtigt for at få en forordning, som den europæiske sektor har ønsket sig i lang tid, og som klart skiller økologisk landbrug ud af hensyn til forbrugernes sikkerhed.
Kyösti Virrankoski
Hr. formand! Jeg vil gerne takke ordføreren Marie-Hélène Aubert for en udmærket betænkning. Økologisk produktion er én sektor af landbrugsproduktionen. Den vil sandsynligvis få større betydning fremover, fordi forbrugerne lægger større vægt på fødevarernes kvalitet end på deres pris. Økologisk produktion er en måde at forbedre landbrugsprodukternes kvalitet, smag og holdbarhed på, hvilket skaber merværdi på gårdene og øger deres rentabilitet. Økologisk produktion er imidlertid en vanskelig landbrugssektor, der kræver seriøst engagement i landbrugsforvaltning. Selv meget små fejl er vanskelige at rette, da der ikke er mulighed for konventionel produktion.
EU's landbrugspolitik er generelt karakteriseret ved komplicerede regler og bureaukrati. Med økologisk produktion kan man frygte en endnu større byrde. Landbrugeren skal være utroligt godt inde i både EU-lovgivningen og den nationale lovgivning. Nærværende forslag om en forordning er ensbetydende med flere love. Selve målet er sundt, da man forsøger at sikre forbrugernes tillid, men hvis der er for mange love, kan det meget vel bremse væksten af økologiske landbrug og få mange landbrugere til at give op. Det vil skade sektoren som helhed.
Landbruget og fødevareindustrien udgør til sammen en enorm sektor i den europæiske produktion. I denne sektor er der plads til forskellige metoder og retninger. Økologisk produktion kan tilbyde meget fristende muligheder - specielt i de områder, der har de barskeste naturlige forhold. Forhåbentlig vil denne forordning styrke kontinentets fødevareøkonomi og fremme dens succes i den globale konkurrence.
Roberta Angelilli
Hr. formand, mine damer og herrer! Som italiener vil jeg gerne nævne, at Italien er verdens fjerdestørste producent af økologiske produkter, mens landet ligger på førstepladsen i EU. Vi tilslutter os derfor denne betænknings ændringer af forordningen - ændringerne vedrørende anvendelsesområdet, fleksibiliteten for medlemsstaterne, kontrollerne og de økologiske produkters frie bevægelighed i EU.
Med hensyn til mærkning mener vi imidlertid, at der skal være en ubetinget garanti for, at produkterne er økologiske, og derfor må der ikke på noget tidspunkt i produktionsprocessen ske nogen utilsigtet forurening med gmo'er. De gældende bestemmelser tillader en tolerancegrænse for utilsigtet forurening med gmo'er på 0,9 % for økologiske produkter, hvilket desværre svarer til grænsen for konventionelle landbrugsprodukter.
Afslutningsvis vil jeg sige, at det for at undgå et sammenbrud i forbruget som følge af en tillidskrise til de valgte og indkøbte fødevarer på grund af deres karakteristika og deres naturlige produktionsmetoder er nødvendigt at fastsætte en grænse for utilsigtet forurening med gmo'er for økologiske produkter.
(Formanden fratog taleren ordet)
Friedrich-Wilhelm Graefe zu Baringdorf
Hr. formand, fru kommissær! Ordføreren har fremlagt en god betænkning, og Parlamentet må insistere på, at Kommissionen og Rådet også gør brug af denne gode betænkning. Vi har altså brug for den fælles beslutningsprocedure, især da alt det, der indholdsmæssigt er nyt i denne forordning, hører under det indre marked. Det, der angår landbruget, blev jo også allerede ordnet før og kunne i store træk overtages. Deraf det dobbelte retsgrundlag, også fordi De med rette konstaterer, at mange detaljer bør reguleres i gennemførelsesbestemmelserne. Parlamentet må ligesom Rådet forbeholde sig ret til at medvirke ved disse gennemførelsesbestemmelser. Som De ved, har vi nu en ordning. Hvis vi havde forfatningen, ville dette spørgsmål være løst under alle omstændigheder. Det kommer vi til at gå noget i clinch med i den kommende tid.
Med hensyn til gmo'er glæder det mig, at De har konstateret, at 0,9 % ikke er en forureningsgrænse. Det er en mærkningsgrænse, der findes ikke nogen ret til forurening. Vores gruppe er imidlertid bekymret for, at de tekniske muligheder for at forhindre forureningen ikke bliver udnyttet fuldt ud, og at 0,9 %-grænsen vil blive sat op på et eller andet tidspunkt. Efter vores mening bør den snarere sættes ned, for når det gælder økologiske produkter, skal enhver form for forurening være helt udelukket. Jeg håber, De vil have forståelse for dette og træffe de tilsvarende foranstaltninger.
Vincenzo Aita
Hr. formand, mine damer og herrer! Jeg mener, at den aktuelle bestemmelse kan forbedres betydeligt af Parlamentet under morgendagens afstemning. Faktisk er en sådan bestemmelse, der fastsætter en tolerancegrænse for forurening på 0,9 % for økologiske produkter svarende til grænsen for konventionelle landbrugsprodukter, ikke til nogen hjælp for hverken de økologiske producenter eller i særdeleshed for forbrugerne.
Selv tallene fra kommissæren viser os, at det er en bestemmelse, der i høj grad kan skade den økologiske sektor. Faktisk vil fastsættelsen af en fælles tolerancegrænse for konventionelle produkter og økologiske produkter skabe forvirring for forbrugerne, der måske ikke længere vil vælge økologiske produkter, hvilket vil være skadeligt for landbrugsproduktionssystemet, der er vokset betydeligt i denne sektor.
Jeg mener derfor, at Parlamentet skal vende tilbage til en nultolerancegrænse for at gøre disse produkter endnu mere attraktive og sørge for, at de forbruges i stigende mængder og giver forbrugerne endnu mere beskyttelse. En økologisk produktion med en tolerancegrænse på 0,9 % giver ingen mening, og forbrugerne vil heller ikke kunne se nogen mening i at købe og bruge flere penge på et produkt, der ikke længere giver dem de nødvendige garantier, og som ikke er fri for forurenende stoffer.
Luca Romagnoli
Hr. formand, mine damer og herrer! Jeg afviser forsøget på at fjerne en klar tilkendegivelse af oprindelseslandet på produktmærkningen til fordel for en EU-mærkning, der udelukkende vil vanskeliggøre sporbarheden. Kommissionen forsøger på sin vanlige facon at standardisere i stedet for at harmonisere. Økologiske produkter nyder godt af fordelagtige markedspositioner takket være det "økologiske" mærke og får en pæn omsætning sammenlignet med andre produkter trods de større detailhandelsomkostninger.
Hidtil har de anvendte mærker givet tilfredsstillende resultater med hensyn til differentiering af udbud og efterspørgsel. Det bringes i fare, hvis en fælles EU-mærkning undergraver forbrugernes bevidstgørelse. Forordningen burde udstede en uafhængighedsgaranti til certificeringsorganer - specielt med hensyn til forbindelser til operatører fra lande uden for EU.
Vi har brug for et akkrediteringssystem baseret på strenge og gennemsigtige regler, men det ønsker Kommissionen ikke. Afslutningsvis vil jeg sige, at tanken om at benytte et EU-økologilogo på produkter fra lande uden for EU uden en ufravigelig tilkendegivelse af produktets regionale og nationale oprindelse på det bestemteste må afvises.
Ioannis Gklavakis
(EL) Hr. formand! Fællesskabslovgivningen om økologiske produkter har været anvendt i EU i over 15 år med en rimelig succes at dømme ud fra resultaterne. De kunne selvfølgelig være endnu bedre, for hvis 1,4 % af alle landbrugsbedrifter er økologiske og tegner sig for 3,6 % af landbrugsjorderne i et Europa med 25 medlemmer, så er der en stor margen for yderligere forbedringer.
Hvordan kan vi overtale forbrugerne til at vælge økologiske produkter og bruge flere penge på fødevarer, så den resulterende efterspørgselsstigning tilskynder flere landbrugere til at arbejde i denne sektor? Tydeligvis gennem en konstant og streng kvalitetskontrol, ved at sikre, at de er fri for genetisk modificerede organismer og vigtigst af alt gennem ordentlig mærkning, hvilket vil styrke forbrugertilliden. Her skal vi fremhæve det meget vigtige emne, der normalt ryster forbrugernes tillid, nemlig importen af påståede økologiske produkter fra tredjelande. Vi skal være strenge med importerede økologiske produkter. Kun hvis de er produceret med produktionsmetoder, der ligner fællesskabsmetoder, skal de kunne mærkes "økologisk", fordi vi ved, at produktionsomkostningerne for økologiske varer i tredjelande normalt er lavere. Hvis de økologiske produktionsregler omgås, er disse importerede produkter ikke økologiske, forbrugerne narres, og produkterne konkurrerer med europæiske landbrugere, der overholder alle vilkår og betingelser.
Marc Tarabella
(FR) Hr. formand, fru kommissær, mine damer og herrer! Jeg vil gerne starte med at udtrykke min tilfredshed. Denne betænkning om økologisk landbrug og mærkning af økologiske produkter er nu endelig til debat i plenarforsamlingen og det på et vigtigt tidspunkt, eftersom afstemningen i Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter den 27. februar faldt sammen med en demonstration afholdt af økologer, som med rette klagede over de nye varespecifikationer for økologiske produkter, som sigtede - og stadig sigter - mod at tillade 0,9 % gmo-forurening, hvilket er den tilladte grænseværdi inden for konventionelt landbrug.
Betænkningen, som er resultatet af en vedholdende indsats fra fru Aubert, som jeg takker varmt, er derfor forfærdelig vigtig for hele sektoren og giver Parlamentet en enestående mulighed for at distancere sig fra Rådet og Kommissionen. Det er utroligt afgørende, særligt nu, at sende et stærkt signal om at ville beskytte økologisk landbrug.
I den henseende har jeg på vegne af Den Socialdemokratisk Gruppe i Parlamentet fremsat ændringsforslag 170, som har følgende ordlyd: "Medlemsstaterne bør fastlægge de nødvendige lovgivningsmæssige rammer, baseret på forsigtighedsprincippet og princippet om, at forureneren betaler, for at forhindre forurening af økologiske produkter med gmo'er. Erhvervsdrivende bør træffe alle nødvendige forsigtighedsforanstaltninger for at forhindre utilsigtet eller teknisk uundgåelig forurening med gmo'er. Utilsigtet eller teknisk uundgåelig forekomst af gmo'er i økologiske produkter skal være begrænset til en mængde på højst 0,1 %".
Kort sagt, lige så vigtigt det er ikke at ændre selve grundlaget for den økologiske produktion ved at tillade alt for høje niveauer af utilsigtet forurening, lige så vigtigt er det at fastholde en grænseværdi, som er acceptabel og accepteret af sektoren, således at økologiske landmænd, hvis produktion utilsigtet forurenes, ikke straffes og risikerer at se værdien af hele deres produktion falde, såfremt der blev indført en nultolerancepolitik.
Desuden støtter vi brugen af naturligt, mineralsk kvælstofgødning samt andre naturlige, mineralske gødningsstoffer og foreslår derfor med ændringsforslag 168 og 169 at slette den tekst i artikel 8, stk. 1, litra d), der tilsigter at forbyde brugen af mineralsk kvælstofgødning.
Endelig deler jeg fuldt ud den positive udtalelse fra Parlamentets Retsudvalg vedrørende det dobbelte retsgrundlag - artikel 37 og 95 i traktaten - for der er to fordele ved også at henvise til kompetencen på det indre marked. For det første ville denne betænkning, som Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter har stemt om, blive udvidet til at omfatte hele cateringsektoren - cateringvirksomheder, institutionskøkkener, kantiner og restauranter - og visse produkter som kosttilskud. For det andet ville vi takket være kompetencen på det indre marked gå fra høringsproceduren til den fælles beslutningsprocedure, hvilket ville give os den vigtige ret til indsigt i udarbejdelsen af denne forordning, hvilket direkte ville påvirke kvaliteten af europæernes fødevarer.
Czesław Adam Siekierski
- (PL) Hr. formand! På trods af forbrugernes, producenternes og mediernes store interesse for økologisk landbrug sker udviklingen inden for denne sektor fortsat langsomt. Hvad er baggrunden herfor, og hvad kan der gøres for at øge forbruget og således også produktionen af økologiske fødevarer?
Jeg mener, at det vigtigste er at sikre stabile betingelser for udvikling og at træffe de nødvendige støtteforanstaltninger, bl.a. indførelse af en behørig certificering, mærkning og overvågning, herunder overvågning af import fra tredjelande. Vi har med andre ord brug for en god lovgivning.
Idet den økologiske sektor er lille, er det uforholdsmæssigt dyrt at distribuere økologiske produkter, der således ikke er så attraktive for de store detailhandlere. Det ville derfor være et positivt skridt, hvis der blev ydet ekstern støtte til denne del af den økologiske produktionskæde, og hvis de landmænd, der er involveret i produktionen af økologiske fødevarer, blev organiseret.
Det ville også være hensigtsmæssigt, hvis der blev sat større fokus på det økologiske landbrugs betydning inden for uddannelsessektoren, og hvis markedsføringen af sektoren blev forbedret.
Bernadette Bourzai
(FR) Hr. formand, fru kommissær, mine damer og herrer! Jeg vil gerne først lykønske fru Aubert med sit fremragende stykke arbejde siden starten af mandatet, først med EU-aktionsplanen for økologiske fødevarer og økologisk landbrug og nu i forbindelse med dette forslag til forordning. Opgaven var ikke let, fordi forslaget underminerede det økologiske landbrugs stærke og troværdige identitet.
Vi kan være tilfredse med de fremskridt, der på flere punkter er sket via Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter: en mere restriktiv definition af brugen af plantebeskyttelsesmidler, dyrlægebehandling og nationale undtagelsesbestemmelser; øget tilsyn i forbindelse med certificering, herunder tilsyn med importerede produkter; en udvidelse af forordningens anvendelsesområde og konsolideringen af forskriftsudvalgene. Jeg støtter også det dobbelte retsgrundlag, som vil bane vej for den fælles beslutningsprocedure.
Jeg er imidlertid fortsat meget bekymret over spørgsmålet om tilstedeværelse - om end utilsigtet - af gmo'er i økologiske produkter. Der står rent faktisk i forordningen, at et produkt ikke kan mærkes som økologisk landbrugsprodukt, hvis det indeholder gmo'er, men ikke desto mindre accepteres samtidig en utilsigtet forurening med gmo'er på op til 0,9 %, hvilket er helt utilstedeligt.
Derfor beder jeg jer godkende Den Socialdemokratiske Gruppes ændringsforslag 170 og 171, som kræver, at tilstedeværelsen af gmo'er i økologiske produkter begrænses ekstraordinært, og at betegnelsen ikke anvendes.
Gábor Harangozó
(HU) Hr. formand! Vi skal sikre, at miljøbevidste forbrugere, der er bekymret for og ønsker at beskytte deres helbred, har mulighed for at købe produkter uden kemikalier, og som ikke er forurenet med genetisk modificerede organismer. Det skal tydeligt angives, om et produkt er økologisk produceret. Vi skal sikre, at produkter med EU-miljømærkning er blevet produceret i fuld overensstemmelse med de grundlæggende principper for økologisk produktion.
Vi kan ikke give indrømmelser på dette område, og vi kan heller ikke give indrømmelser med hensyn til forbrugeroplysninger. Vi skal også sikre, at forbrugerne har mulighed for at beslutte, om de skal vælge økologiske fødevarer, når de benytter sig af offentlige informationstjenester. Det er ikke kun et spørgsmål om forbrugerbeskyttelse, idet det ligeledes har stor betydning for landbrugsstrategien og for beskyttelsen af markedet.
En gennemarbejdet, almindelig anerkendt europæisk standard og tilsvarende certificering og en harmoniseret europæisk mærkning vil styrke forbrugertilliden, øge efterspørgslen og sikre producenternes indtjeningsmuligheder. I lyset af de forskellige vilkår og traditioner i de enkelte medlemsstater er vi nødt til at sikre, at de har mulighed for at stramme yderligere op på reglerne på dette område.
Mariann Fischer Boel
Hr. formand! Først og fremmest har jeg nydt den dedikerede debat, vi har haft om dette meget vigtige emne. Jeg sætter også stor pris på Deres støtte til essensen af disse idéer. Med hensyn til nogle af de vanskelige punkter håber jeg, at jeg har formået at forklare, at vi i et vist omfang kan give plads til mange af Deres idéer.
Jeg har nogle kommentarer til tre forskellige emner. Det første handler om mærkning. Det er vigtigt at erkende, at det i forbindelse med brugen af EU's logo er obligatorisk med en angivelse af landbrugsråvarernes oprindelsessted. Det samme er tilfældet for importerede produkter, og det skal være krystalklart, at de skal overholde de samme regler som indenlandsk produktion.
Spørgsmålet om sameksistens blev rejst. Det er meget vigtigt, at medlemsstaterne træffer deres egen nationale beslutning om at lovgive om reglerne vedrørende sameksistens og reglerne om ansvar. Når først disse gmo-produkter er i en medlemsstat, skal der være regler om afstande og rengøringsmaskiner, når man går fra én mark til en anden. Denne beslutning skal træffes i de enkelte medlemsstater på grund af produktionsforskelle i Nord- og Sydeuropa. Jeg kan kun opfordre medlemsstaterne til at indføre denne lovgivning.
Med hensyn til den tolerancegrænse, som stort set alle nævnte, er det nødvendigt at understrege, at Kommissionens forslag ikke ændrer de gældende regler vedrørende den uundgåelige forekomst af gmo'er. Det præciserer imidlertid den økologiske producents ansvar for at undgå forekomsten af gmo'er.
Her er det atter vigtigt, at brugen af gmo'er og deres afledninger er og var strengt forbudt i økologisk produktion, så de skal holdes fuldstændigt ude af alle former for økologisk produktion. Vi laver også reglerne for prøvetagning af hver enkelt sending økologiske produkter, der sælges mindre restriktivt end i øjeblikket.
Med hensyn til storkøkkener, der også er et emne, som mange har bragt på bane, er det i dag muligt, hvilket det også fremover vil være, for storkøkkener at producere varer i overensstemmelse med den nationale lovgivning, som de kan mærke som økologiske produkter. Det er helt afgørende. Vi kan ikke acceptere EU-afgørelser eller EU-love om dette emne.
Jeg kan acceptere ændringsforslag 20, 31, 35, 56, 71, 75, 99, 101 og 120. Som tidligere nævnt kan 68 af ændringsforslagene accepteres delvist eller i princippet. Jeg kan ikke acceptere de øvrige ændringsforslag i lyset af de debatter, vi har haft, og her tænker jeg specifikt på ændringsforslaget om indførelse af et dobbelt retsgrundlag. Imidlertid indikerer det faktum, at 77 af ændringsforslagene er accepteret enten fuldt ud eller delvist, at der er større enighed om dette emne, end man umiddelbart skulle tro.
Tak for en lidenskabelig forhandling.
Formanden
Tak, hr. kommissær. Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted i morgen kl. 11.00.
Skriftlig erklæring (artikel 142)
Kathy Sinnott
Nogle ting er sorte og hvide. Økologi og gensplejsning er modsætninger.
En fødevare kan ikke kaldes økologisk, hvis den er gensplejset.
At foregive, at en gensplejset fødevare kan mærkes som økologisk, er så latterligt, at vi er nødt til at spørge, hvorfor det er en mulighed i henhold til dette direktiv.
Er det, fordi Kommissionen ved, at sameksistens ikke vil fungere? Hvis vi fortsætter med Kommissionens politik med sameksistens med genmodificerede fødevarer, vil økologiske landbrug uundgåeligt blive forurenet. Er det, fordi Kommissionen indser, at hvis genmodificerede landbrug fortsætter, vil de ødelægge de økologiske landbrug, hvis ikke vi omdefinerer "økologisk"? Det vil være en grov uret og en vildledning af økologiske landbrugere, sælgere og forbrugere.
Jeg vil derfor bede mine kolleger om at støtte ændringsforslag 166/167, 170/171, 175 og 194 og om at modsætte sig medtagelsen af alle former for grænser for generisk forurening, hvilket er ensbetydende med at modsætte sig Landbrugsudvalgets ændringsforslag 41 og andre ændringsforslag med samme effekt.
