Kultūros reikšmEuropos regionų vystymuisi (diskusijos) 
Pirmininkė
Kitas klausimas - diskusijos dėl klausimo Komisijai žodžiu, pateikto Doris Pack Europos liaudies partijos (krikščionių demokratų) ir Europos demokratų frakcijos vardu, dėl kultūros reikšmės Europos regionų vystymuisi (B6-0226/2009).
Doris Pack
Gerb. pirmininke, gerb. Komisijos nary, susitinkame neįprastu metu, bet klausimas žodžiu, kurį uždavėme šiandien, atsirado jungtinėje grupėje "Dvasia už Europą" (angl. A Soul for Europe). Manome, kad šią dvasią rasime savo seniausiuose vienetuose - regionuose, - kur žmonės bendrauja vieni su kitais savo specifiniu akcentu, dialektu ar net to regiono kalba, kur vietinvirtuvturi savitą skonį, kur turguose parduodami tik vietinės kilmės vaisiai ir daržovės, kur tebegyvuoja savitos liaudies dainos, kur randasi savitos pasakos ir mitai: trumpai tariant, ten, kur žmonės jaučiasi namuose.
Globalizacijos plitimas gresia daugelio dalykų standartizavimu, pranyks daug unikalių bruožų. Tik nuostabūs Europos regionai gali išsaugoti tą išskirtinumą, ir todėl jie turi galėti pasikliauti Europos Sąjungos apsauga. Europos regionų - jie neretai būdavo priešai, jie buvo okupuoti, padalyti, sunaikinti per karą ir vėl susivienijo - turtingumas bei įvairovturi būti išsaugoti. Regionai - tarsi mūsų kamieninės ląstelės. Europos Sąjunga išsaugojo kažką panašaus į mažųjų kultūrą ir savo teritorijoje taip pat yra vienijama žmogaus teisių.
Trumpa šiandieninmūsų diskusija ir rezoliucija turėtų paakinti Komisiją rasti būdų, kaip išryškinti regionų kultūrinį turtingumą ir kaip ES prisidėti prie jo išsaugojimo ir tolimesnio vystymosi. Europos kultūrinį potencialą reikia naudoti strategiškai. 2009-aisiais, kūrybingumo ir inovacijų metais, reikėtų prasmingai išnaudoti galimybes sujungti idėjas bei iniciatyvas, teikiamas visuomeninio ir valstybės tarnybos sektorių vietiniu ir regioniniu lygmenimis.
Norėčiau Regioninės plėtros komiteto nariams pasakyti, kad neturime jokių ketinimų sumenkinti esamą regionų politiką - tenorime išryškinti jos kultūrinę pusę. Prašome Komisiją taip pat įnešti savo dalį.
Joe Borg
Komisijos narys. - Gerb. pirmininke, leiskite pirmiausia komisaro J. Figelio vardu padėkoti jums už galimybę pakalbėti apie kultūros vietą mūsų politikoje bei jos indėlį į Europos regionų ir miestų vystymąsi. Kultūros svarba Bendrijos lygmeniu svarstoma iš įvairių pusių.
ES sanglaudos politikos kontekste kultūra buvo sėkmingai integruota į regioninę ir vietinę strategijas, siekiant remti kūrybiškumą ir skatinti inovacijas. Pavyzdžiui, sanglaudos politika palaiko mūsų kultūros paveldo apsaugą, kultūros infrastruktūros bei paslaugų plėtrą, regionų patrauklumo vystymą bei jo siejimą su tvariu turizmu, taip pat - vietos ekonomikos atgaivinimą ir tarpvalstybinės strategijos kūrimą.
2007 m. Komisija paskelbEuropos kultūros darbotvarkę, kuri dabar pradedama įgyvendinti. Šis naujas strateginis požiūris į kultūrą numato bendrus tikslus, kad būtų iškelta kultūros ekonominė, socialinir politinreikšmsustiprinus jos suvienijantį vaidmenį. Todėl Komisija ir valstybės narės bendradarbiauja remdamosi nauju atviru bendradarbiavimo metodu, kad sustiprintų bendras pastangas srityse, kurios turi tiesioginį poveikį vietinei ir regioninei plėtros strategijai. Tai, pvz., padės kiek galima išplėsti kūrybos ir kultūros pramonės, ypač smulkių ir vidutinio dydžio įmonių, potencialą, padarys kultūrą geriau prieinamą ir skatins kultūros profesionalų mobilumą.
Prisidėdama prie tebesitęsiančių svarstymų, Komisija ruošiasi pradėti nepriklausomą kultūros, kaip Europos regioninės politikos dalies, įtakos vietiniam ir regionų vystymuisi tyrimą. Šio tyrimo rezultatai padės įrodyti, kad verta investuoti į kultūros ir kūrybos sektorius, pademonstruos, kaip susijusios tokios investicijos, specifiniai regioninės plėtros tikslai ir Lisabonos ekonomikos augimo ir darbo vietų kūrimo strategijos darbotvarkė. Tyrimas taip pat pasitarnaus rengiant žaliąją knygą dėl kultūros ir kūrybos pramonės potencialo. Ši knyga šiuo metu ruošiama ir Komisijos turėtų būti priimta 2010 m. pradžioje.
Komisija nuolatos organizuoja konferencijas, į kurias kviečiami vietinių ir regioninių valdžios institucijų atstovai. Užteks priminti atvirų durų dienas, kurios kasmet į Briuselį sutraukia daug suinteresuotų asmenų, kurie diskutuoja įvairiais regioninės ir sanglaudos politikos klausimais. Per šiuos pasitarimus visada aptariami ir kultūros reikalai.
Be to, kitų Europos politinių nutarimų, tokių kaip ES integruota jūrų politika, kontekste, Komisija taip pat stengiasi įtraukti pilietinės visuomenės veikėjus, kad iškeltų turtingą Europos jūrinį paveldą. Todėl kitą gegužę per Europos jūros dienos šventę Romoje suinteresuoti asmenys, be kitų klausimų, nagrinės ir jūrinio paveldo ryšį su regioniniu turizmu.
Galiausiai norėčiau paminėti Europos kultūros forumą, kurį pirmą kartą rengs Komisija. Forumas rengiamas pagal Europos kultūros darbotvarkę Briuselyje rugsėjo 29 ir 30 d., į jį suvažiuos kultūros sektoriaus ir nacionalinių valdžios institucijų, taip pat vietinių ir regioninių institucijų atstovai.
Manolis Mavrommatis
Gerb. pirmininke, gerb. Komisijos nary, norėčiau iš pradžių pasidžiaugti, kad iškeltas toks įdomus klausimas apie kultūros reikšmę Europos Sąjungos regionų vystymuisi. Kultūrinis paveldas - svarbus Europos tautų vystymosi istorijos ir tapatumo elementas. Todėl jo apsaugojimas ir išlaikymas ypač svarbus jaunosios kartos lavinimui bei taip pat kaip pagarbos Europos tapatumui parodymas. Nesvarbu, ar tai - Europos, nacionalinio ar vietinio lygmens kultūros paveldas, jis vis viena yra reikšminga vertybEuropos piliečiams. Visi žinome, kad daugiausia dėmesio skiriama dideliems miestams, kur stovi žymiausi muziejai ir paminklai.
Tačiau kad Europos kaimai, užimantys 90 proc. Europos teritorijos, yra palikti ir kenčia dėl ekonominės stagnacijos - tai faktas. Tad Europos kultūrinės krypties programos smarkiai prisideda vystant ekonominę veiklą regionuose. Tai - ne tik darbo vietų šaltinis, taip sukuriami kultūrinio ir istorinio turizmo traukos taškai, kurie prisidės prie šių vietovių tvaraus vystymosi.
Todėl manome, kad kultūra prisideda tiesiogiai prie europiečių kultūrinio išsilavinimo ir netiesiogiai - prie ekonominio klestėjimo, ypač regionuose, kuriems labiausiai reikia dėmesio ir plėtros.
Mary Honeyball
PSE frakcijos vardu. - Gerb. pirmininke, labai džiaugiuosi galimybe dalyvauti šioje diskusijoje. Gaila, kad diskusija vyksta ketvirtadienį popiet, kai joje dalyvaujančių mažiau nei derėtų.
Manau, tai - svarbi diskusija dabartinėmis ekonominėmis sąlygomis. Jau girdėjome diskusiją apie kultūrą ir darbą ir kaip kultūros pramonbei kultūroje dirbantys žmonės gali prisidėti prie ekonomikos bei kuo jie galėtų padėti. Tokiais nesaugiais laikais kaip dabar - tą šiame Parlamente jau girdėjome - svarbu, kad šiuos reikalus aptartume kiek galėdami išsamiau.
Čia esu ir todėl, kad iš tiesų atstovauju vienam iš tų didelių miestų, kuriuos minėjo ankstesnis kalbėtojas. Londonas, kaip visiems žinoma, yra vienas ES kultūros centrų. jis, kaip ir visi, turi ilgą istoriją ir daug ką pasiūlyti. Tai - taip pat kultūros - žinoma, britiškosios - pramonės centras. Todėl manau, kad čia kalbu už žmones, kuriems atstovauju, ir kovoju už tas darbo vietas, kurios, suprastėjus padėčiai, labai dažnai išgaruoja pirmos. Todėl labai džiaugiuosi tuo, ką Komisija pasakapie kultūros pramonės vaidmenį, kaip mes norime jas išsaugoti ir jomis pasiremti, ir kad kultūra vaidina ekonominį vaidmenį. Man regis, kad labai dažnai ekonominis vaidmuo ignoruojamas, mes apie jį nekalbame, net apie jį negalvojame ir nustumiame kultūrą į antrą planą. Tai nepriimtina, ypač turint omeny, kad kultūra gali būti tokia svarbi mūsų šalies ir regionų vystymuisi. Tikiuosi, kad vienas šiandienos diskusijų rezultatų, kuriuos mes parsivešime į savo valstybes nares, ir Komisija su Taryba parsiveš, bus tai, kad mes rimtai susirūpinsime, kaip vyks šis regionų vystymasis, kaip mes jį tvarkysime ir kokį vaidmenį čia gali vaidinti kultūra.
Be to, kaip jau minėjo D. Pack, yra kultūrinės įvairovės klausimas. Manau, viena stipriųjų ES ir Europos Parlamento pusių ta, kad mes susirenkame kartu - dabar jau iš 27 valstybių narių, - bet išties esame labai skirtingi įvairiais atžvilgiais: skirtingos kilmės ir kultūros, akivaizdu, kad šnekame ir skirtingomis kalbomis. Tai - tik pradžia. Nors pasaulis mažėja ir žmonės vieni su kitais susiduria vis daugiau ir daugiau, vis dar egzistuoja šie svarbūs skirtumai. Turėtume džiaugtis, kad jie yra, nes šie skirtumai yra pati ta dalykų, apie kuriuos diskutuojame, esmė. Visi norime išsaugoti savo tapatumą ir požiūrį į save pačius, ir turime tai padaryti.
Šiame kontekste taip pat turime sutikti, kad į mūsų žemyną atvyksta svetimų žmonių. Atvyksta iš kitų pasaulio dalių - kai kurių mūsų valstybėse narėse gyvena jau antra ar trečia karta, - ir jų visų kilmtaip pat skirtinga. Manau, turime pripažinti, kad jie irgi ateina su savo kultūra, tradicijomis ir kalbomis. Nors mes juos integruojame, jie išmoksta kalbėti mūsiškai, vis vien turi savo atskirą tapatybę. Šis aspektas diskusijoje dar neminėtas, bet yra svarbus, ir tikiuosi, kad jį galime įtraukti, ypač kai kalbame apie tokias problemas kaip daugiakalbystė, apie kurią esame sėkmingai diskutavę. Tai - itin svarbus klausimas, ir manau, kad mes jam turėtume skirti daugiau dėmesio nei anksčiau, bet šįkart - besikeičiančios Europos kontekste. Tad turime išsaugoti savo esamas kultūras ir esamą įvairovę bei sugerti naująją įvairovę, kuri atkeliavo ir vis dar atkeliauja į mūsų žemyną. Todėl esu patenkinta ta parama, kurią skiriame kultūrai ir kultūros pramonei, parama smulkioms ir vidutinio dydžio įmonėms, kurios, manau, esant tokiai ekonominei padėčiai, gali tapti naujos situacijos stuburu. Didelėms korporacijoms ir įmonėms prarandant žmones, atleidžiant juos iš darbo, gali būti, kad mažesnės įstaigos - smulkios ir vidutinio dydžio įmonės - pasinaudos šia veiklos netekusia grupe ir sukurs darbo vietų tiems, kurie gali dirbti naujame sektoriuje.
Todėl tikiuosi, kad visi pripažinsime, kokį svarbų vaidmenį kultūra vaidina mūsų žemyne ir mūsų visuomenėje, ir kad dalyvavusieji šioje diskusijoje perduos šią žinią mūsų valstybėms narėms, regionams ir žmonėms, kuriems atstovaujame. Žinau, kad turime gerą žinią, tad eikime ir skleiskime ją.
Grażyna Staniszewska
Gerb. pirmininke, regionai - kultūros vystymuisi ypač svarbi vieta. Būtent čia atsiranda ilgiausiai išsilaikančios mainų programos ir bendri skirtingas tradicijas, papročius ir pasiekimus turinčių vietovių projektai. Regionai skatina kultūros vystymąsi, o kultūra - svarbūs, patrauklūs projektai bei įvykiai - tampa magnetu, kuris pritraukia ekonomines investicijas. Tai - klasikinis grandininis poveikis, kurį geriausiai iliustruoti pasitelkus puikios Europos kultūros sostinės programos poveikį. Po metų, kupinų kultūrinių įvykių, visada seka ekonominis pakilimas. Tą suvokia daugybEuropos miestų, bandančių pakliūti į projektą.
Kultūra - puiki galimybė, ypač regionams, kurie yra nepakankamai išvystyti, bet dėl savo geografinės padėties turi daug gamtinių išteklių ar turistinių bei poilsinių traukos vietų. Todėl ypač svarbu suprasti, kokį svarbų vaidmenį vaidina regioninės valdžios institucijos, ir skatinti jų veiklą specialiomis Europos Sąjungos programomis. Tikiuosi, kad Komisija greitai pateiks žaliąją knygą, kurioje bus išdėstyta plati koncepcija, kokias priemones derėtų taikyti kultūros srityje, nepamirštant ir svarbiojo regionų lygmens klausimo.
Ponai ir ponios, leiskite man atkreipti dėmesį į iniciatyvą 2013 m. paskelbti Europos kaimyninių šalių kalbų metais. Regioninio bendradarbiavimo Europoje sparčiam vystymuisi dažnai trukdo problemos, susijusios su gretimų šalių ir regionų kalbos bei kultūros neišmanymu ir nesugebėjimas tinkamai bendrauti. Išmokti artimiausio kaimyno kalbą - tai žengti didelį žingsnį abipusio supratimo ir bendravimo link, taigi - ir kultūrinio bei ekonominio bendradarbiavimo stiprinimo, visos Europos Bendrijos konsolidavimo link.
Ryszard Czarnecki
Gerb. pirmininke, manau, kad verta prisiminti buvusio Europos Komisijos pirmininko Jacqueso Delorso žodžius. Kai baigKomisijos pirmininko kadenciją, paklaustas, ar dėl ko nors gailisi, ar ko nors pritrūko, jis pripažino, kad Europos Sąjunga ir Komisija skyrper mažai laiko kultūros reikalams. Man atrodo, ši jo savikritika galėtų būti kelrodis mums.
Sutinku su kalbėtoju, kuris minėjo keistus mūsų Parlamento prioritetus. Teigiame, kad kultūra svarbi ir kad svarbūs ne tik tokie prioritetai kaip institucijos, administravimas ir reglamentavimas. Tuomet apie šituos dalykus kalbame pirmadienį, antradienį, trečiadienį ir ketvirtadienio rytą. Tik ketvirtadienio popietės diskusijoje kalbama apie reikalus, kuriuos galima laikyti pagrindiniais: apie kultūrą, nes kultūra iš tiesų yra Europos vienybės pagrindas. Ne tik regionų, bet ir nacionalinkultūra, nes Europos paveldas iš tiesų yra Europos tautų paveldas, ir tai, ko gero, labiausiai atsispindi kultūros pavelde.
Džiaugiuosi, kad iškelta ši problema. Džiaugiuosi, nes manau, kad ji Parlamentui ir ES vykdomiesiems organams, ypač Komisijai ir Tarybai, darysis vis svarbesnė.
Věra Flasarová
GUE/NGL frakcijos vardu. - (CS) Gerb. pirmininke, ponios ir ponai, sutinku su klausimų formuluotėmis, pateiktomis mano kolegės Doris Pack. Manau, kad daugiašalparama Europos regionams labai svarbi. Europoje kadaise buvo sienos, ilgus amžius skyrusios valstybes ir tautas vienas nuo kitų ir taip sukūrusios savotišką psichologinę niekieno žemę. Laimė, dabar mums jau yra pavykę panaikinti sienas Šengeno susitarimu, bet regionai vis dar padalyti, miestai - perkirsti perpus, o ypač stipriai laikosi psichologinės problemos, jei viena teritorijos dalis priklauso čia ar ten, o kita - jau kitur. Vis labiau integruojamoje Europoje šie seni randai žemėlapyje ir žmonių galvose gyja užtikrintai, bet lėtai. Greičiausias būdas užgydyti randus, daug efektyvesnis ir praktiškesnis nei visos priemonės "iš viršaus", - remti pilietines iniciatyvas bei kultūrinių organizacijų ir regioninių institucijų veiklą. Regioninės institucijos bei paprasti vienoje ar kitoje teritorijoje gyvenantys žmonės geriausiai žino, kaip atgaivinti savo regioną.
Yra daug projektų, kurių įgyvendinimas būtų ir žingsnis į priekį ir impulsas veikti toliau. Esu iš Šiaurės Moravijos regiono, iš Silezijos, kur susitinka Čekijos, Lenkijos ir Slovakijos teritorijos. Būtent ten, istoriniame Tešino regione, kurį šiandien sudaro Čekijos miestas Česky Tešinas ir Lenkijos Ciešynas, buvo sukurtas projektas pavadinimu "Sodas abipus upės", nes miestus, kadaise sudariusius vieną miestą, skiria upė. Pagal projektą statomi abu upės krantus sujungiantys objektai, kurie yra ne tik urbanistiniai, bet ir architektūriniai, o užvis labiausia - kultūriniai. Dvi atskiras buvusios vieningos visumos puses turi sujungti gyventojų kultūrinveikla. Uptarp dviejų miestų bei jų apylinkių turi tapti kultūrinių mainų ir kultūrinio persiklojimo vieta. Tačiau tokių projektų svarbus bruožas - naujos darbo galimybės, atsirandančios ne tik vykdant projektą, bet ir po to. Tikrai išsiplės paslaugų sektorius, vietovtaps patrauklesnė, išaugs turizmo ir kitų panašių veiklos sričių potencialas. Projekto "Sodas abipus upės" autorius įkvėpStrasbūro Prancūzijoje ir Kėlio Vokietijoje pavyzdžiai: jie taip pat buvo taip arti vienas kito, kad sudarnatūralią urbanistinę struktūrą. Ten taip pat tarp abiejų miestų teka Reinas. Kas įvyko Prancūzijoje ir Vokietijoje, taip pat gali įvykti Čekijoje, Lenkijoje ar bet kur kitur Europoje. Tokių pavyzdžių Centrinėje Europoje dar daug. Kai kalbame apie kultūros reikšmę Europos regionų vystymuisi, į galvą ateina būtent minėtieji projektai.
ES, Komisija ir Europos Parlamentas turėtų remti tokio pobūdžio kultūrinius projektus - net daugiau nei iki šiol. Pilietinių iniciatyvų autoriai dažnai skundžiasi, kad jų veiklą nepelnytai sulaiko sudėtinga biurokratija ar pernelyg keblios susijusių ministerijų ir biurų struktūros.
Christopher Heaton-Harris
Gerb. pirmininke, turiu du klausimus Komisijos nariui. Pirma: kas yra kultūra? Ir antra: kuo čia apskritai dėta Europos Sąjunga?
Mano regione yra istorinNortamptonšyro grafystė. Dalis jos kultūrinės tapatybės, istorijos, jos visumos kilę iš istorinių ryšių su batsiuvystės pramone. Grafystėje batsiuvystpirmąsyk iškilo 1202 m., kai išgarsėjo Batsiuvys Peteris (angl. Peter the Cordwainer). 1452 m. teismas nustatkainas ir svorius įvairiems prekiautojams, tarp jų - ir batsiuviams, o pats Nortamptonas batų pramonės centru buvo visą tą laiką.
1841 m., sprendžiant iš gyventojų surašymo, grafystėje buvo 1821 batsiuvys. Grafystės futbolo komanda Northampton Football Club tebevadinama "Kurpiais" (angl. the Cobblers), Nortamptonšyre dabar vis dar veikia 34 batų fabrikai, visiems daugiau nei po 100 metų. Šiandien aviu porą Barker batų, pagamintų Earl Bartono miestelyje, kuris yra nuostabioje Vestminsterio rinkimų apygardoje, Daventrio mieste. Turime muziejų, vyksta su batsiuvystės pramone susiję renginiai - ir visa tai buvo iki Europos Sąjungos.
Nors puikiai suprantu, kokį vaidmenį kultūra vaidina šalies regionuose, nežinau, ar ir kaip Europos Sąjunga gali mums čia padėti. O kas yra Europos regionai? Manau, turime palikti kultūrą Europos regionuose vystytis taip, kaip ji vystėsi iki šiol - savo vietovėje, organiškai, o ne vadovaujant centrinei vyriausybei.
Vittorio Prodi
(IT) Gerb. pirmininke, gerb. Komisijos nary, ponios ir ponai, ačiū, kad man suteikėte žodį. Norėčiau truputį praplėsti mūsų viziją ir pažvelgti į ateitį, ne tik į praeitį. Esame situacijoje, kai matome, kad augimas negali būti nuolatinis, jį riboja gamtinių išteklių ribotumas ir ribota žemės galimybpriimti ir perdirbti mūsų atliekas. Nebegalime savo pažiūrų grįsti vien materialiu augimu (kaip mes suprantame vystymąsi), turime galvodami apie vystymąsi kreipti daugiau dėmesio į gyvenimo kokybę: turime iš esmės dematerializuoti savo visuomenę.
Žiūrint iš šio taško, regionai vienodai vertingi savo kultūriniais turtais - turiu omeny jų gyvenimo kokybės turtingumą, - o tai ypač svarbu tokiu metu kaip dabar, kai mūsų gyvenimo būdas turi visiškai pasikeisti. Šiame kontekste dematerializacija, regiono turtingumas atsižvelgiant į jo gyvenimo kokybę, yra itin svarbus, net, sakyčiau, be jo visai negalima apsieiti.
Todėl norėčiau parodyti Komisijai ir Parlamentui, kaip turime pakeisti gyvenimo būdą: dematerializuoti savo visuomenes, taigi - imtis kultūrinio darbo, kuris bus nepamainomas, nes turėsime materialias vertybes pakeisti nematerialiu turtu. Taigi turime pamėginti suprasti ir išsaugoti šią regioninę patirtį, kol ji nepranyko dėl įvairių neapsižiūrėjimų.
Todėl siūlau pratęsti šią diskusiją, nes ji esminė, be to, mums paprasčiausiai reikia pakeisti savo gyvenimo būdą.
Zdzisław Zbigniew Podkański
(PL) Gerb. pirmininke, kultūros grožis kyla iš jos regioninės ir vietinės įvairovės, kuri kinta vystantis visuomenei. Regioninės kultūros, smarkiai besiremiančios tradicija, sudaro stiprų nacionalinių kultūrų ir daugelio jų variantų pagrindą. Jų formos ir išraiškos spalvingumas traukia akį, jos teikia meninį įkvėpimą, yra kupinos išgyvenimų ir emocijų, jos tvirtina vietinės bendruomenės ryšius.
Regionines kultūras į šalį stumia profesionalūs menininkai, kurie iš jų semiasi įkvėpimo. Dažnai manoma, kad regioninkultūra turi būti mėgėjų judėjimas, o profesionalų judėjimui turi būti teikiama didelfinansinparama. Turbūt iš čia ateina ES taip pat matoma tendencija finansuoti didelius brangius projektus, tarp jų - tarptautinius projektus, kuriuose dalyvauja profesionalūs menininkai iš įvairių šalių. Regioninės ir vietinės kultūros pamažu miršta, nyksta įvairios jų išraiškos formos, sritys, kūrybos įgūdžiai.
Šiandien galime kalbėti apie tradicinę ir liaudies kultūrą istoriškai neišsivysčiusiuose regionuose, bet negalime papasakoti daug apie jų egzistavimą besivystančiuose regionuose. Todėl reikia skubiai paruošti tyrimų programą, pagal kurią būtų dokumentuojama regioninės kultūros su visais jos dvasinės ir meninės išraiškos būdais apsauga ir vystymas. Šiuos išraiškos būdus smulkiau apibūdinu rezoliucijos, apie kurią kalbame, pataisyme. Tikiuosi, kad Parlamento nariai jį palaikys.
Pál Schmitt
(HU) Kultūra kuria vertę ir intelektualiuoju, ir materialiuoju požiūriu. Kultūros ir kūrybinėje pramonėje dirba milijonai žmonių visoje Europoje, sparčiausiai augantys sektoriai - kinas, knygų leidyba, muzikiniai kūriniai ir leidiniai - tai, kas dažnai vadinama muzikos pramone.
Ne sutapimas, kad sėkmingiausios ir populiariausios ES iniciatyvos glaudžiai susijusios su kultūra. Dėl Europos meno kolekcijų mainų programos Budapešto meno mėgėjai šiuo metu gali žinomame muziejuje pamatyti sau lygių neturinčią Gustave'o Moreau ir Alfonso Muchos parodą.
Kita panaši iniciatyva - Europos kultūros sostinių programa, kuri iškelia ir reklamuoja ne tik miestus, bet ištisus regionus. Mažiau nei po metų, 2010 m., šį garbingą titulą turės nelabai žinomas nedidelis miestas pietų Vengrijoje - Pécsas. Šimtai tūkstančių į vietovę pritrauktų lankytojų paskatins viso regiono augimą.
Esu tikras, kad būtent per kultūrą ES gali priartėti prie savo piliečių ir suartinti piliečius vienus su kitais. Kai kalbame apie regioninę tapatybę Europos Sąjungoje, net nekyla abejonių, kad kalbame ir apie kultūrą. Tikiuosi, kad per laikotarpį po Lisabonos strategijos kultūrai ir švietimui bus prieinama dar daugiau iniciatyvų ir išteklių. Nes šiuolaikinės žinių visuomenės ekonominis variklis yra išradinga, originali dvasia, t.y. inovacijos ir kūrybingumas.
Bernd Posselt
(DE) Gerb. pirmininke, prieš trisdešimt metų buvau čia, Strasbūre, kai pirmąkart susirinko tiesiogiai išrinktas Europos Parlamentas. Vyriausia pagal amžių narbuvo Louise Weiss, kurios vardu pavadintas šis nuostabus pastatas, pats esantis puikus Europos kultūros pavyzdys. Jos kalba paklojo intelektualinius pamatus Europos Parlamento įkūrimui. Tąkart ji kalbėjo apie tai, kokių europiečių mums reikia: susivienijusių bendros Europos kultūros pagrindu.
Ši Europos kultūra nėra kažkas naujo, kaip mano daug žmonių, tai yra iš naujo atrandama kažkas, kas daug seniau už tautines valstybes, pone C. Heaton-Harrisai. Sienos, bent jau žemyne, daugiausia yra dirbtinės. Kultūra giliai įsišaknijusi regionuose, kuriuos dažnai skaldo dirbtinės sienos, tad regioninkultūra yra itin svarbi kaip ryšys tarp tautų. Viena iš svarbiausių kultūros asmenybių buvo poetas iš Bohemijos miško Adalbertas Stifteris, kuris dirbo Bavarijoje, Aukštutinėje Austrijoje ir Bohemijoje ir jungčekus su vokiečiais. Reikia šią tradiciją išlaikyti gyvą: kultūrą, kurią naikina nacionalizmas ir perkėlimai, mažumų kultūrą, regioninę kultūrą, Europos regionų kultūrą, kuri peržengia sienas, o svarbiausia - įvairovę, kurią sugebėsime išsaugoti tik veikdami kartu.
Franzas Josefas Straußas, didysis europietis iš Bavarijos, kartą yra sakęs, kad bavarais, baskais, vokiečiais ar britais galėsime išlikti tik laiku tapę europiečiais - kur Europa reiškia ne centralizuojantį faktorių, bet bendrą stogą, saugantį nuo globalizacijos ir standartizacijos lietaus.
Iosif Matula
(RO) Europos Sąjungos projektas, sumanytas daugiau kaip ekonominio integravimo priemonė, yra daug skolingas europietiškosios kultūros "cementui". Tačiau įvairovės skatinimas taip pat yra tarp Europos kultūros darbotvarkės, sudarytos dirbant šiam Parlamentui, tikslų, drauge su tikslais skatinti kultūrą kaip ekonominio augimo būdą ir įtraukti ją į santykius su trečiosiomis šalimis.
Į kultūrą reikia žiūrėti iš truputį kito taško, jei atsižvelgiame į faktą, kad šis sektorius sukaupia daugiau turto nei, pvz., Europos cheminių medžiagų pramonė, kurioje pragyvenimui užsidirba milijonai darbuotojų.
Šis sektorius gali prisidėti prie neturtingų regionų vystymosi, teikdamas dotacijas kultūrinio bendradarbiavimo projektams meno ir kultūros srityse. Pavyzdžiui, Rumunija parodė, kad ji gali įgyvendinti didelio masto projektus, dirbdama drauge su Europos regionais, vykdant programą "Sibiu - 2007 m. Europos kultūros sostinė", kuri vietovei padaržymų ekonominį poveikį.
Taip pat turime palaikyti programas, skatinančias tarpvalstybinį kultūros sektoriaus darbuotojų mobilumą ir kultūrinių bei meno renginių rengimą tarptautiniu pagrindu.
Apie tai kalbu kaip Kultūros ir švietimo bei Regioninės plėtros komitetų narys bei buvęs Europos pasienio regiono pirmininkas.
Zbigniew Zaleski
(PL) Gerb. pirmininke, žmonėms reikia valgyti, keliauti ir turėti priedangą nuo šalčio ar lietaus. Tai - gamybos ir prekybos elementai, tarnaujantys pagrindiniams poreikiams tenkinti. Tačiau tai, kokia šakute valgome, kaip atrodo mūsų dviratis ar namo stogas, su ekonomika neturi nieko bendro: tai - kultūros išraiška. Žmonės turi dvasinį poreikį kurti, tiesiog dėl pačios kūrybos. Jie didžiuojasi savo darbais ir pasijunta maloniai, kai darbus išvydusieji ar palietusieji išreiškia susižavėjimą. Svarbu tai, kad kultūrinįvairovdažnai siejama su regionais. Neturime vienyti tų regionų ir jų kultūros - iš tiesų turėtume remti įvairovę. Kultūra - regionų dvasios išraiška. ES būtų labai nuobodi vieta, jei neturėtų tų kultūrinių lobių, kuriuos turi šiandien. Išlaikyti kultūrą brangu, o mūsų vaidmuo - paremti kultūrą. Be jos Europos Sąjungoje nebūtų ekonomikos ir laimingų žmonių.
Ewa Tomaszewska
(PL) Gerb. pirmininke, kultūriniai Europos turtai kyla iš didelės jos regionų įvairovės. Šią įvairovę būtina apsaugoti. Koniakovo nėriniai visiškai skiriasi nuo Brugės nėrinių. Mišinys, atsiradęs dirbtinai atkuriant iš kultūros paimtas idėjas, veda į nuskurdimą. Turime išsaugoti tą visų kultūros formų ir išraiškų įvairovę, įskaitant daugiakalbystę ir materialiąją kultūrą, nes mūsų įvairov- tai mūsų tapatumas, tai - kūrybingo vystymosi ir praturtinančių abipusių dalybų šaltinis. Taip pat tai padaro tikslingą kultūrinį turizmą. Regionų kultūrai reikia paramos ir apsaugos. Norėčiau paprašyti Europos Komisijos paruošti šiam tikslui programą.
Janusz Onyszkiewicz
(PL) Gerb. pirmininke, Europos Sąjungos motto yra "Suvienijusi įvairovę". Ši įvairovpaverčia visą ES išskirtinai patrauklia ir taip pat reiškia, kad labai skiriamės nuo tokių šalių kaip Jungtinės Valstijos. Kultūrinįvairovė, be kitų dalykų, remiasi didele mūsų regioninių kultūrų įvairove - įvairove, kuri daro tuos regionus ir visas šalis ypač patrauklias turistams. Jie patrauklūs mums, europiečiams, ir taip pat ypač patrauklūs kitiems, kurie gali atvykti į Europą pamatyti, patirti ir pasimėgauti šia neįprasta įvairove.
Todėl regioninę kultūrą reikėtų remti, net jei tai būtų vienintelpriežastis. Bet taip pat turėtume prisiminti, kad regioninkultūra - tai tiltas, kuris leidžia regionuose gyvenantiems žmonėms dalyvauti tame, kas vadinama aukštąja kultūra. Be viso to sunku kalbėti apie tam tikrų kultūros modelių ir jų suvokimo derinimą bei populiarinimą.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Gerb. pirmininke, Europos suvienijimas, išsaugant jos įvairovę, tapatumą ir kultūrinį paveldą, yra svarbi vertybmūsų Bendrijai. Atskiros tautos, regionai ir įvairios vietos bendruomenės praktikuoja ir vysto savo kultūrą bei tradicijas ir suneša tą paveldą į vieningą Europą. Jie dalijasi savo kultūra su kitais regionais ir mainais sužino apie kitų pasiekimus. Taigi jie kažką suteikia kitiems ir kažką iš kitų pasiima.
Kad išsaugotume kultūros paveldą regionuose ir mažesnėse vietovėse, taip pat svarbu, kad būtų prieinamos lėšos iš ES biudžeto. Tie, kurie bijojo, kad po integracijos praras savo kultūrą ir tapatumą, ima suprasti, kad yra visai priešingai: kad ES remia regioninę, liaudies ir vietinę kultūrą.
Christopher Beazley
Gerb. pirmininke, kalbu remdamas savo kolegą Zbigniewą Zaleskį.
Kažkas yra pasakęs: "Kai tik išgirstu žodį "kultūra", man knieti stvertis revolverio". Manau, kad Europos Parlamentas, kaip ir mūsų nacionaliniai parlamentai ir nacionalinės vyriausybės, nepakankamai įvertina švietimo ir kultūros svarbą. Mes visada atsirandame krūvos apačioje.
Sakoma, kad "ranka, supanti lopšį, valdo pasaulį". Manau - ir tai tik mano asmeninis požiūris, - kad Europos civilizacijos lopšys buvo Graikija. Vienas kitas anglas - lordas Byronas ir kiti - šiek tiek prisidėjo. Galbūt Komisijos narys J. Borg iš Maltos, Jurgio kryžiaus šalies, galėtų atsakyti į tokį klausimą: kodėl kodėl negalėtume skirti truputį daugiau pinigų mūsų civilizacijos kultūros ateičiai remti? Išleidžiame nežinau kiek milijardų eurų tam, anam ir trečiam; prašau - muzika, poezija, istorija, darna. Suteikite mums galimybę.
Joe Borg
Komisijos narys. - Gerb. pirmininke, norėčiau padėkoti garbingiesiems Parlamento nariams už jų paminėtus įvairius klausimus. Būtinai juos ir jūsų rūpesčius perduosiu komisarui J. Figeliui. Tačiau norėčiau pasakyti keletą bendro pobūdžio dalykų ir įspūdžių.
D. Pack kalbėjo apie taisyklių suderinimą Europos lygmeniu ir kaip tai paveiks regioninę įvairovę. Norėčiau pastebėti, kad suderinimas Europos lygmeniu būtinas, norint užtikrinti vienodas galimybes visoje Europos Sąjungoje, kad jos piliečiai galėtų gauti kiek įmanoma daugiau naudos iš vieningos vidinės rinkos. Bet tai nereiškia, kad toks suderinimas tolygus skurdesnei kultūrinei įvairovei. Tiesą pasakius, tokia buvo Europos kultūrų dialogo metų išvada.
Be to, Komisija per savo regioninę politiką skatina kultūrinę įvairovę ir investuoja į kultūrą tiesiogiai ir netiesiogiai, įtraukdama regionų valdžios institucijas bei suinteresuotas šalis. Įvairiose politikos srityse Komisija siekia skatinti įvairovę ir atsižvelgti į regionų ypatumus visoje Europos Sąjungoje.
Dėl paminėto kultūros ir ekonominės krizės klausimo bei indėlio į augimą ir darbo vietas: leiskite man priminti, kad Komisija šiemet vykdo tyrimą, kad išanalizuotų, kaip kultūra buvo integruota į regionų plėtros strategijas 2007-2013 metams. Tyrimo rezultatai išryškins investavimo į kultūros sektorių vertę, įskaitant kultūros ir kūrybinę pramonę, taip pat pabrėš ryšius tarp tokių investicijų, atskirų regionų plėtros tikslų ir Lisabonos darbotvarkės.
Dėl žaliosios knygos: norėčiau jus informuoti, kaip sakiau ir pradžioje, kad šis politinis dokumentas bus pateiktas pirmajame 2010 m. ketvirtyje ir kad jo tikslas - pradėti atvirą konsultacijų procesą. Jis turi tris pagrindinius politinius tikslus. Pirma, paskubinti strateginį požiūrį. Antra, atverti kelią Europos kultūros ir kūrybinės pramonės potencialui. Ir trečia, prisidėti vystant strategijas, siekiančias skatinti geresnius ryšius tarp kultūros ir kūrybinės pramonės bei kitų ekonomikos sektorių ir taip sujungti kultūrą ir kūrybingumą su inovacijomis ir ekonomika plačiąja prasme. Šiame kontekste, žinoma, bus atsižvelgta į regionų dimensiją.
Baigdamas norėčiau pacituoti B. Posselto teiginį, kad kultūrą dažnai naikina nacionalizmas. Europos Sąjunga to tikrai nedaro: ji tvirtai tiki ir palaiko vienybę ir įvairovę.
Pirmininkė
Gavau tris pasiūlymus dėl rezoliucijos, pateiktus remiantis Darbo tvarkos taisyklių 108 straipsnio 5 dalimi.
Diskusijos baigtos.
Balsavimas vyks per kitą sesiją.
