Kaupan suojan välineiden uudistaminen (keskustelu) 
Puhemies
(PL) Esityslistalla on seuraavana keskustelu kaupan suojan välineiden uudistamista koskevasta komission julkilausumasta.
Peter Mandelson
komission jäsen. - (EN) Arvoisa puhemies, olen saanut ilokseni hienon tilaisuuden vastata parlamentissa tänään kahta aihetta koskeviin kysymyksiin. Olen hyvin iloinen siitä, että pääsin Kiovasta takaisin osallistumaan tähän keskusteluun.
Haluan siis kiittää aluksi parlamenttia kutsusta ja tilaisuudesta esittää tämä julkilausuma kaupan suojan välineistä. Haluan kiittää parlamenttia sen mielenkiinnosta tätä asiaa kohtaan, mikä on ilmennyt sekä täysistunnossa että kansainvälisen kaupan valiokunnassa käydyissä keskusteluissa.
Vuonna 2006 komissio ja neuvosto katsoivat, että EU:n kaupan suojakeinoja oli tarpeen tarkistaa. Tällä tarkistuksella pyrittiin varmistamaan, että EU:n tärkeillä välineillä onnistuttaisiin puolustamaan työntekijöitä ja yrityksiä epäreilulta kaupalta ja että nämä välineet toimisivat mahdollisimman tehokkaasti ottaen erityisesti huomioon dramaattiset muutokset maailmantaloudessa, jossa eurooppalaisilla yrityksillä on globaaleja toimitusketjuja ja jossa eurooppalaisten yritysten taloudelliset edut ovat vääjäämättä yhä monitahoisempia ja niitä on yhä vaikeampi arvioida ja puolustaa.
Katsauksemme ja julkisen kuulemisen jälkeen ja komission kollegion tuella laadin virkamiesteni kanssa joukon ehdotuksia EU:n kaupan suojaamista koskevien sääntöjen tarkistamisesta - niillä parannettaisiin todella markkinoillepääsyyn, avoimuuteen, nopeuteen ja selvyyteen liittyviä näkökohtia yritysten näkökulmasta. Ehdotusten avulla parannettaisiin muun muassa asiakirjojen saatavuutta, tarjottaisiin kaupan suojakeinoja käyttäville pienyrityksille enemmän tukea ja nopeutettaisiin väliaikaistoimenpiteitä.
Ehdotimme myös, että EU:n sääntöjen soveltamista selvennettäisiin kahdella tärkeällä alalla laatimalla suuntaviivat. Ensinnäkin määritettäisiin, minkä verran yrityksellä saa olla tuotantoa EU:n ulkopuolella, ennen kuin sitä lakataan pitämästä tutkimuksissamme ja kaupan suojaamista koskevissa arvioinneissamme eurooppalaisena yrityksenä.
Toiseksi pitäisi määrittää näkökohdat, joita käytettäisiin yhteisön etua koskevassa testissä, jolla määritellään, ovatko kaupan suojatoimet todella EU:n yleisten taloudellisten etujen mukaisia. Kuten kerroin, asia on monimutkaistunut ja sen tarkastelu on yhä vaikeampaa, sillä tilanteet eivät ole enää yhtä suoraviivaisia ja mustavalkoisia kuin miltä ne saattavat vaikuttaa - toisin kuin aikaisemmin käytettäessä perinteisiä kaupan suojakeinoja.
Tarkoituksena on lähinnä koontaa näillä molemmilla aloilla vakiintunut käytäntö, sillä tämä selventäisi asioita ja lisäisi ennakoitavuutta yritysten näkökulmasta ja helpottaisi päätöksentekoa kiistanalaisissa tapauksissa, joista olemme saaneet viime vuosina kokemusta ja joiden määrä uskoakseni vain kasvaa tulevina vuosina.
Riippumatta siitä, mitä mieltä olette polkumyynnin torjumisen ansioista tai puutteista, mielestäni näitä asioita kannattaa kehittää ja selventää ja niistä kannattaa antaa ohjeita, jotta lisäämme varmuutta ja ennakoitavuutta niiden näkökulmasta, jotka pyytävät meitä käyttämään näitä välineitä.
Tämänsuuntainen joukko ehdotuksia olisi tasapainoinen. Se vastaisi kaikkien asianomaisten ja jäsenvaltioiden käymän keskustelun välimaastoa. Meidän ei kannata yrittää siirtää neljän kaupansuojakeinon rakenteen tai toiminnan painopistettä eurooppalaisen mielipidekentän kumpaankaan laitaan. Meidän on tunnistettava ja valittava polku, jota pitkin pääsemme keskipisteeseen.
Vaikka jotkut ovat usein katsoneet meidän yrittävän siirtyä puolelle tai toiselle, tällaisen vaikutelman ovat voineet saada vain ne, jotka eivät ole nähneet alustavia johtopäätöksiämme ja ehdotuksiamme, sillä tällaisessa paketissa ei ole mitään, mikä heikentäisi kykyämme torjua epäreilua kauppaa, eikä mitään, mikä muuttaisi perustavanlaatuisesti kaupan suojakeinojemme toimintaperustaa.
Kuulemisesta kävi kuitenkin selväksi, että tämä asia on poliittisesti arkaluonteinen ja että se herättää kiivasta keskustelua ja jopa jonkin verran erimielisyyttä.
Paketti, jolla luodaan tasapaino keskustelun eri näkökohtien välille, ei saa tällä hetkellä mielestäni tarvittavaa tukea, ja siksi meidän on parempi rakentaa yhteisymmärryksen varaan kuin yrittää sovittaa yhteen näkemyksiä siitä, miten sääntöjä pitäisi selventää ja uudistaa, kun niiden yhteensovittaminen ei tällä hetkellä onnistu.
Poliittinen ympäristö, jossa tästä aiheesta on keskusteltu, on vaikea. Jotkut ovat sitä mieltä, että painostaessamme Kiinan kaltaisia kumppaneita käymään reilua kauppaa emme saa antaa sille vähäisintäkään käsitystä siitä, että EU olisi höllentämässä kaupansuojakeinojaan. Tällaisia aikeita ei ole, mutta silti jotkut ovat todenneet, että jopa tällaisen käsityksen antaminen olisi tällä hetkellä harkitsematonta.
Lisäksi Dohan kierroksen neuvottelut, erityisesti puheenjohtajien teksti, ovat myös horjuttaneet huomattavasti kansainvälistä TDI-ympäristöä, sillä teksti sisältää yllättäen ja suoraan sanoen asioita, joita emme voi hyväksyä. En usko, että Dohan kierroksella yksikään aiempi puheenjohtajien teksti on saanut vähempää kannatusta WTO:n kaikilta jäseniltä kuin puheenjohtajien nykyinen teksti säännöistä.
Tavoitteenamme on ollut silti ennen kaikkea lisätä kaupan suojakeinojen toiminnan yhtenäisyyttä, jotta ne toimisivat paremmin, eikä minun tehtävänäni ole komission jäsenenä heikentää tätä yhtenäisyyttä.
Tosiasia on se, että tätä yhtenäisyyttä, jota toivon, ei näy nykyisin riittävästi jäsenvaltioissamme. Tämä ei tarkoita sitä, että puolet tähän keskusteluun osallistuvista olisi oikeassa ja puolet väärässä, vaan sitä, että molempien puolten on pyrittävä jatkossa entistä parempaan yhteisymmärrykseen ja yhteisvastuuseen näiden suojakeinojen toiminnan suhteen.
Haluan rohkaista teitä juuri tähän. Kuuntelemme jatkossakin esitettyjä ajatuksia ja pyrimme yhteisymmärrykseen kokemustemme pohjalta.
Haluan esittää lopuksi yhden huomion. Paineet, joita kohdistuu kaupansuojajärjestelmäämme maailmantalouden muutoksen vuoksi, ovat täällä pysyäkseen. Ne eivät katoa minnekään, vaan kasvavat. Paineet kasvavat. Meidän on jatkossa yhä vaikeampaa turvautua perinteiseen yhteisymmärrykseen ja yhteisvastuuseen, ja siksi on yhä tärkeämpää, että komissiolla on entistä vahvempi rooli sen luoviessa yritysten ja jäsenvaltioiden erilaisten, keskenään kilpailevien etujen ja näkemysten läpi.
Katson, että tulevat tapaukset osoittavat jatkossa, että sääntöjä on selvennettävä ja että tarvitsemme jonkinlaiset ohjeet, jotka olemme alun perin laatineet. Ongelmat, joista tämä katsaus lähti liikkeelle, eivät katoa minnekään vaan ovat olemassa yhä puolen vuoden, vuoden ja kahdenkin vuoden päästä, ja uskon vakaasti, että niihin on puututtava ajallaan.
Haasteenamme on kehittää yhdessä taloudellisesti ja poliittisesti uskottavia ratkaisuja, ja komissio jatkaa työtään pitäen tämän mielessään.
Christofer Fjellner
PPE-DE-ryhmän puolesta. - (SV) Arvoisat puhemies ja komission jäsen, kiitos. Viimeksi täällä käydessänne puhuitte siitä, että kaupan suojakeinoja on uudistettava. Puhuitte vakuuttavasti siitä, kuinka globalisaatio ja globaalit toimitusketjut ovat muuttaneet kaupansuojakeinojen toimintaedellytyksiä ja että niitä on päivitettävä, jotta ne säilyttäisivät tehonsa ja vastaisivat yhteisön etuja. Kaikki, mitä sanoitte tuolloin, pitää edelleen paikkansa. Kaupan suojakeinoja on uudistettava.
Uudistuksen aikaansaaminen on kuitenkin osoittautunut tämän jälkeen äärimmäisen vaikeaksi. Eurooppalaisten yhtiöiden ja jäsenvaltioiden välillä on huomattavia konflikteja. Tämä ei kuitenkaan tarkoita sitä, etteikö uudistusta tarvittaisi - päinvastoin. Välit ovat tulehtuneet, ja näemme kerta kerran jälkeen samojen taisteluasetelmien muodostuvan samoille, ennalta arvattaville linjoille. Tämä osoittaa mielestäni sen, että muutosta todella tarvitaan. Meidän on keskityttävä uudelleen suojakeinoihin ja päästävä yhteisymmärrykseen, joka yhdistää meidät.
Uudistusta on nyt lykätty, ja se näyttää etäiseltä asialta. Tämä on mielestäni ikävää, ja varmasti myös muut ajattelevat samoin. Mielestäni on kuitenkin täysin turhaa väitellä siitä, kenen vika tämä oli - oliko syy jäsenvaltioiden vai komission ja mitkä jäsenvaltiot laittoivat kapuloita rattaisiin. Syyttely ei johda mihinkään.
Vaikka ehdotuksen käsittely on keskeytetty hetkeksi, emme saa haudata näitä ajatuksia. Emme saa unohtaa tätä asiaa. Meidän on jatkettava keskustelua aiheesta ja keskityttävä asioihin, joista olemme samaa mieltä. Mielestäni näitä asioita on paljon. Avoimuus on tärkeää. Tarvitsemme luultavasti myös selvemmät säännöt siitä, kuinka suojaamme yhteisön etuja. Meidän on kenties myös uudistettava yhteisön teollisuuden määritelmää.
Tämä kuitenkin edellyttää, että jatkamme keskustelua ja teemme jatkossa kompromisseja. Toivon, että Euroopan parlamentti kykenee siihen. Toivon myös, että jäsenvaltiot ja komissio pitävät keskustelua vireillä.
Jan Marinus Wiersma
PSE-ryhmän puolesta. - (NL) Arvoisa puhemies, haluan kiittää aluksi komission jäsentä hänen selonteostaan ja siitä, että hän on tuonut rehellisesti esiin ongelmat, joita hän on kohdannut keskustellessaan kollegoidensa ja jäsenvaltioidensa kanssa EU:n kaupan suojakeinojen uudistamisesta. Olen myös iloinen siitä, että kerroitte avoimesti, miksette voi esittää ehdotuksia juuri nyt - siksi, että EU:ssa on yksinkertaisesti tällä hetkellä hyvin vaikeaa päästä sopimukseen siitä, mikä olisi paras tapa edetä.
Komission jäsen korosti myös olevan tärkeää, että maat, joiden tulot ovat peräisin lähinnä kaupasta, ja maat, joiden tulot ovat peräisin lähinnä tuotannosta, pääsevät keskenään yhteisymmärrykseen. Kotimaani Alankomaat saa tulonsa ensisijaisesti kaupasta, mutta ymmärrän hyvin, mitä huolenaiheita Ranskalla ja Saksalla, joilla on laaja tuotantokanta, on maailmankaupasta ja kaupan suojaamisesta. Niiden on hyvin tärkeää suojella omaa teollisuuttaan. Siispä yhteisymmärryksen saavuttaminen on hyvin tärkeää. On myös merkittävää, että komission jäsen haluaa itse tehdä erityisesti työtä asian eteen.
Meidän on mielestäni käytävä tätä keskustelua. Emme saa pelätä keskustelua kaupan suojakeinojen uudistamisesta, sillä kansainvälisessä taloudessa tapahtuu nopeita muutoksia. Mistä meidän on sitten keskusteltava? Käytin nimenomaan sanaa ”keskustella”, sillä minullakaan ei ole vielä vastausta kaikkiin kysymyksiin. Meidän on keskusteltava järjestelmän avoimuudesta, tarpeesta lisätä joustavuutta, eurooppalaisen yrityksen määritelmän parantamisesta ja siitä, mitä sosiaalisia ja ekologisia näkökohtia on otettava huomioon yhteisön etuja määriteltäessä. Euroopan parlamentin pitäisi keskustella näistä seikoista. Meidän pitää yrittää tehdä niistä johtopäätöksiä, joista voimme sitten käydä vuoropuhelua komission jäsenen kanssa.
Mielestäni on liian aikaista jopa omalta ryhmältäni esittää hyvin konkreettisia ehdotuksia siitä, miten asiassa pitäisi edetä. Olen halukas käynnistämään keskustelun uudistustarpeesta ja pohtia sitä, kuinka voimme määritellä ne alueet, joiden parissa haluamme tehdä lisää työtä. Tämä edellyttää valtavasti keskustelua omalta ryhmältäni - samoin kuin neuvostolta ja komissiolta. Yritetään kuitenkin. Olen samaa mieltä komission jäsenen kanssa: kuluipa sitten puoli vuotta, vuosi tai kaksi vuotta, meidän pitäisi ainakin pitää keskustelu käynnissä. Emme voi yksinkertaisesti sulkea silmiämme siltä, että maailma ja maailmantalous muuttuvat ja että meidän on muutettava kaupan suojakeinojamme niin, että ne vastaavat näitä muutoksia. Tämä on mielestäni keskustelun tärkeä lähtökohta, ja olen iloinen siitä, että komission jäsen on puhunut suoraan itse kohtaamistaan ongelmista.
Carl Schlyter
Verts/ALE-ryhmän puolesta. - (SV) Arvoisat puhemies ja komission jäsen, kiitos. Keskustelut kanssanne ovat aina varsin viihdyttäviä! Minäkin vakuutun yhä voimakkaammin siitä, että reilu kauppa on parempi asia kuin vapaakauppa ja että yhteisvastuuseen perustuva kauppa heikon kumppanin kanssa on tärkeämpää kuin muodollisesti reilu ja vastavuoroinen kauppa.
Puhun kuitenkin nyt kauppa- ja kehitysindeksistä (TDI).
Voisimmeko kenties joskus yrittää ymmärtää toistemme taustoja tutkimalla toistemme kirjahyllyjä ja nauttimalla kupposen rooibosteetä? Voisitte ainakin lähteä mukaani kaatopaikalle, missä minusta tuli poliittisesti aktiivinen, tapaamaan brasilialaisia katulapsia.
Palaan kuitenkin nyt kauppa- ja kehitysindeksiin. Millainen on eurooppalainen yritys? Sen määritteleminen on vaikeaa, ja siksi myös käsitteen soveltaminen voi olla vaikeaa. Mitkä ovat yhteisön todellisia etuja? Keitä ovat kuluttajat? Miten määrittelemme vapaaehtoisjärjestöt? Entäpä pienyritykset? Suuret yhtiöt? Näiden käsitteiden määritteleminen on vaikeaa, minkä vuoksi myös välinettä on vaikeaa soveltaa tällä hetkellä, lukuun ottamatta muutamia ilmiselviä tapauksia.
Asiaan liittyy ulottuvuus, jota ei ole käsitelty lainkaan, ja mielestäni olisi valtavan mielenkiintoista, jos voisitte palata siihen esitellessänne uusia ehdotuksia. Eikö ekologinen ja sosiaalinen polkumyynti ole rinnastettavissa suoraan polkumyyntiin? Mitä eroa on siinä, että yritys säästää miljardi euroa rikkomalla ympäristösääntöjä ja sosiaalisia sääntöjä, ja siinä, että se saa miljardi euroa valtiontukea? Olisi mielenkiintoista, jos voisitte keskustella asiasta WTO:ssa ja katsoa, pääsemmekö tässä kysymyksessä eteenpäin.
Helmuth Markov
GUE/NGL-ryhmän puolesta. - (DE) Arvoisat puhemies ja komission jäsen, olen suoraan sanottuna iloinen siitä, että ehdottamanne kaupan suojakeinojen uudistus epäonnistui. Yrititte viedä kaupan suojakeinojen uudistusta eteenpäin sisällyttämällä sen Globaali Eurooppa -strategiaan. Vaikka olettaisimmekin, että tästä uudistuksesta olisi ollut hyötyä, on varsin selvää, että meidän on lujitettava näitä välineitä niiltä osin, kuin niistä on hyötyä sen sijaan, että lakkautamme ne kaikki. Marraskuussa 2007 julkistamassanne tiedonannossa pyrittiin kuitenkin tähän jälkimmäiseen tavoitteeseen. Sivuutitte suuren enemmistön, joka kannatti olemassa olevan järjestelmän säilyttämistä. Vain pieni vähemmistö vastusti sen säilyttämistä ja kannatti ajatustanne sen asteittaisesta lakkauttamisesta. Se, kuinka uudistushanke on jumittunut komissiossa, osoittaa, että jäsenvaltioiden valtaenemmistö ja monet kolleganne katsoivat, ettei näitä ehdotuksia voitaisi hyväksyä ja että ne perustuivat itse asiassa hyvin pienen mutta äänekkään ryhmän edunvalvontaan.
Ketkä olisivat hyötyneet tästä uudistuksesta? Eivät ainakaan eurooppalaiset työntekijät, jotka ovat vaarassa menettää työpaikkansa, koska suuryhtiöt ovat voineet hyödyntää paljon ylistämiänne kehittyvien talouksien suhteellisia etuja. Eivät myöskään kyseisten maiden työntekijät, joiden on työskenneltävä sietämättömissä olosuhteissa, eivätkä liioin eurooppalaiset yhtiöt - puhun nyt yrittäjänä - jotka harjoittavat tuotantotoimintaansa EU:n lainsäädännön mukaisesti eivätkä suunnittele kasvattavansa voittojaan hyödyntämällä tiettyjen yhteisön ulkopuolisten maiden heikkoja ympäristö- ja sosiaalisääntöjä.
Ehdotukset eivät liittyneet millään tavalla kansainvälisten kauppasuhteiden ja yritysten väliseen tasapuolisuuteen ja oikeudenmukaisuuteen. Itse asiassa ne olisivat hyödyttäneet eniten suuria maahantuojia, joita luonnollisesti ärsyttää se, että niiden haitallisia käytäntöjä yritetään rajoittaa. Ehdotukset olisivat hyödyttäneet myös suuria tukkukauppiaita ja jälleenmyyjiä, jotka jyräävät alleen kuluttajien edut ja mieluiten vaikenevat siitä, että kuluttajat ovat myös työntekijöitä, kansalaisia ja veronmaksajia. Ehdotuksista olisivat hyötyneet EU:ssa ne, jotka ajattelevat ensisijaisesti voittojaan ja unohtavat, että Euroopan unioni rakentuu ennen kaikkea vastavuoroisen yhteisvastuun ja tuen varaan.
Käytössämme oleva kaupansuojajärjestelmä ei ole täydellinen, mutta muihin eri puolilla maailmaa käytössä oleviin järjestelmiin verrattuna se on toimivin. Tämä ei muuten ole ainoastaan oma mielipiteeni, vaan te teitte komissiossa vuonna 2006 tutkimuksen, jossa todetaan täysin sama asia. Meidän pitäisi odottaa ja katsoa, mitä WTO:ssa tapahtuu, ennen kuin annamme uusia ehdotuksia alan uudistamisesta. Meidän pitäisi ottaa tällaisessa uudistuksessa huomioon se, mitä kauppakumppanimme tekevät, eikä luopua yksipuolisesti oikeudellisista mekanismeista, joilla suojelemme itseämme polkumyynniltä ja jotka muuten perustuvat kansainvälisesti sovittuihin sääntöihin.
Valitettavasti minun on lisättävä, etten hyväksy sitä, miten komissio on toiminut kaupan suojakeinojen soveltamisen suhteen vuonna 2007. Monet jäsenvaltiot ja muut sidosryhmät ovat valittaneet siitä, että komission esittämät muutokset pantiin täytäntöön, ennen kuin neuvosto ja parlamentti ehtivät antaa niistä lausuntojaan. Kaupan pääosasto on yksinkertaisesti lakkauttanut omasta aloitteestaan viime kuukausina muutamat toimielinten välisen yhteistyön vakiintuneet periaatteet. Siksi yhtäkään tapausta ei ole otettu käsiteltäväksi. Voin vain toivoa ja kehotan teitä varmistamaan, ettei komissio jatka tulevaisuudessa yhteistyötään parlamentin kanssa tähän tyyliin. Kehotan teitä myös esittämään kansainvälisen kaupan valiokunnalle keskeisimmät ehdotuksenne kaupan suojakeinoja koskevasta kehyksestä ja käymään parlamentin kanssa asiasta vakavaa keskustelua ennen ehdotusten täytäntöönpanoa.
Daniel Caspary
(DE) Arvoisat puhemies ja komission jäsen, tämä aihe on ollut viime päivinä ja viikkoina joillekuille liikaa. Valiokunnassa jotkut saivat miltei sydänkohtauksen lukiessaan ensimmäisen kertomusluonnoksen.
Arvoisa komission jäsen, komissio on jäädyttänyt aloitteen, sillä teille oli ilmeisesti liian vaikeaa laatia uudistusehdotus, jota enemmistö voisi kannattaa. Parlamentin hallinto lisäsi hämmennyksissään tämän päivän esityslistalle keskustelun, jonka otsikko on järjetön: ”Komission julkilausuma: Kaupan suojan välineiden uudistaminen”. Samalla puhujaluettelossa lukee ”Kuluttajansuojavälineiden uudistus”, mikä ei ole juuri parempi vaihtoehto. Vilkaisu yleisön lehterille osoittaa, että myös yleisö taisi olla ihmeissään ja on päättänyt lähteä illalliselle tai kotiin. Ehkäpä joku seuraa tätä Internetistä, ja toivottavasti saamme luotua asiaan yleiskatsauksen täällä parlamentissa.
Mielestäni on ikävintä, ettei komissio onnistunut laatimaan uudistusehdotusta, joka olisi saanut taakseen neuvoston ja parlamentin enemmistön. Tämä ei varmastikaan ole uudistukselle otollisin ajankohta, mutta kukaan täällä ei osannut aavistaa, että uudistus epäonnistuisi näin surkeasti.
Mikä on nyt tärkeää? Aikooko komissio ensinnäkin tiedottaa parlamentille ajoissa aikeistaan jatkaa tämän uudistuksen käsittelyä ja ottaa meidät mukaan työn kaikkiin vaiheisiin? Kehotan teitä ottamaan huomioon erityisesti Lissabonin sopimuksen mukaiset oikeutemme yhteispäätökseen.
Toiseksi kysyn, toteutetaanko uudistus nyt niin sanotusti takaoven kautta, ilman että neuvosto ja komissio tekevät asiasta päätöstä. Vai aiotteko, arvoisa komission jäsen, pyrkiä todella palauttamaan luottamuksen, kuten täällä juuri sanottiin? Kaupan suojakeinoja on sovellettava voimassa olevien sääntöjen ja käytäntöjen mukaisesti.
Kolmanneksi kysyn, miksi ryhdytte toteuttamaan henkilöstömuutoksia keskeisissä osastoissa juuri nyt. Seuraamme komission ja kaupan pääosaston toimintaa hyvin tiiviisti tulevina viikkoina.
Erika Mann
(DE) Arvoisat puhemies ja komission jäsen, tehtävänne ei todellakaan ole helppo. Teillä on käsiteltävänänne yksi vaikeimmista asioista. Kohtaamme kaupan ja ulkomaankaupan alalla aivan uudenlaisia haasteita. Olemme puhuneet globalisaatiosta jo vuosia, mutta mielestäni alamme ymmärtää kunnolla vasta nyt, mistä siinä on kyse.
Kuuluisassa puheessanne, jonka piditte Berliinissä niin sanotussa Churchill-esitelmässä, sanoitte, että Eurooppa kohtaa uusia haasteita ja että haasteet ovat muuttuneet sodan jälkeisistä ajoista, sillä viitekehyksenä ei ole enää Berliini tai Pariisi vaan Mumbai, Shanghai ja muut kehittyvien talouksien suurkaupungit. Olemme asiasta kanssanne samaa mieltä. Olette täysin oikeassa. Näemme asian juuri samalla tavalla. Näemme haasteet, jotka EU:n on kohdattava uudessa kansainvälisessä, globaalissa ympäristössä. Kiina on todellinen. Se ei ole pelkkä myytti tai metafora, vaan siitä on tullut meille kaikille totta. Se symboloi muutosta. Kysymys on siitä, mitä johtopäätöksiä meidän on tehtävä tältä pohjalta. Teidän mielestänne meidän on muutettava välineitä. Teidän mielestänne meidän on kohdattava haasteet muuttamalla kaupan suojakeinoja tai toteuttamalla muutoksia muilla aloilla.
Ryhmäni ei ole vielä löytänyt lopullista ratkaisua, mutta ainakin me suhtaudumme asiaan epäilevämmin. Kuten kuulitte, parlamentti suhtautuu asiaan epäillen. Meillä on epäilyksemme, sillä kaupan suojakeinot ovat osoittautuneet arvokkaiksi. Suojakeinot ovat myös tietyssä määrin joustavia. Niitä voidaan tulkita eri tavoin. Niissä voidaan ottaa huomioon eri toimialojen edut, ja niiden pohjalta yhteisön etua voidaan tulkita eri tavoin. Testiä voidaan soveltaa eri tavoin, eikä se ole todellakaan aina täydellinen.
Tiedän muuten, ettette ole tehneet montaakaan virhettä. Olen huomannut itse kaksi kohtaa, joissa arviointi osui väärään, mutta mielestäni sama koskee myös uusia välineitä. Mitä me siis teemme? Sanoitte haluavanne jatkaa eteenpäin tällä tiellä ja että haluaisitte jatkaa kuulemisia. Ette ole vielä haudanneet asiaa. Mihin tämän tien pitäisi sitten johtaa? Mihin kuulemisten pitäisi johtaa? Kuinka haluaisitte jatkaa kuulemisia parlamentin ja asiasta vastaavan valiokunnan kanssa? Nämä kolme kysymystä perustuvat kollegoideni esittämiin kysymyksiin. Olisin kiitollinen, jos voisitte antaa meille tietoja, sillä saan asiaa koskevia sähköpostiviestejä joka päivä. Viittaavatko pääosastossanne tapahtuvat muutokset siihen, että jatkatte uudistusta pitäen silmällä tulevaa tiedonantoanne? Viittaavatko pääosastossanne ilmeisesti käynnissä olevat tekniset muutokset juuri tähän? Voidaanko sen, ettei kaupan suojavälineitä ole sovellettu vuonna 2007, tulkita viittaavan myös tähän, vai onko tämä vain sattumaa ja liittyykö asiaan muita tekijöitä?
Tokia Saïfi
(FR) Arvoisa puhemies, komissio on päättänyt lykätä kaupan suojavälineiden uudistamista. Arvoisa komission jäsen, tämä on mielestäni viisas päätös, sillä se auttaa meitä torjumaan jatkossakin epäreilua kilpailua. Kaupan suojakeinot ovat keskeinen osa kansainvälisen kaupan järjestelmää, koska niillä varmistetaan, että yritykset, etenkin pk-yritykset, jotka kärsivät polkumyynnistä ensimmäisinä, voivat harjoittaa toimintaansa tasapuolisessa ja vakaassa kilpailuympäristössä, mikä puolestaan takaa terveen talouden.
Siksi toistan, mitä komission jäsen Verheugen sanoi Milanossa viime viikon loppupuolella järjestetyssä tekstiilialan konferenssissa: ”Kaupan suojakeinot parantavat yritystemme kilpailukykyä, eikä niitä voida pitää missään nimessä protektionistisina välineinä.” Mielestäni tässä lauseessa tiivistyy kaikki olennainen. Kaupan suojakeinot eivät ole peitelty yritys suojella yhteisön teollisuutta kansainvälisen kaupan vapaalta liikkuvuudelta, vaan niillä pyritään parantamaan sen kilpailukykyä luomalla tarvittaessa normaalit kilpailuolosuhteet.
Siksi näiden välineiden täytäntöönpanon heikentäminen ei ole oikea tapa mukauttaa EU:n kauppapolitiikkaa vastaamaan maailmantalouden muutoksia. Asia on itse asiassa päinvastoin: tämä olisi tuottajien etujen vastaista, ja toteutettavat toimenpiteet voisivat edistää välillisesti yritysten sekä tutkimus- ja innovaatiokeskustemme siirtämistä.
Maailman globalisoituessa EU:n on toimittava suojelijan tehtävässä. Jos haluamme säilyttää kilpailukykymme, emme saa heikentää omia suojakeinojamme käydessämme kauppaa kumppaneidemme kanssa, vaan meidän on noudatettava reilun ja tasapuolisen kansainvälisen kaupan sääntöjä.
Kader Arif
(FR) Arvoisat puhemies ja komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, se, mitä olemme juuri kuulleet, osoittaa, että ehdotuksenne oli vähintäänkin kiistanalainen. Se ei kuitenkaan aiheuttanut alun perin kiistaa. Komissio käynnisti riippumattoman tutkimuksen ja julkisen kuulemisen, joista kumpikin osoitti, että nykyisen järjestelmän tehokkuudesta ja vakaudesta vallitsi laaja yhteisymmärrys. Eri osapuolet pyysivät ainoastaan lisäämään avoimuutta ja nopeutta ja parantamaan käytettävyyttä pk-yritysten kannalta.
Komissio kuitenkin sivuutti nämä seikat ja esitteli uudistusehdotuksen, joka muistetaan tulevaisuudessa sen aiheuttamasta yleisestä vastustuksesta. Ammattiliitot, yritykset ja useimmat neuvoston jäsenet vastustivat suunnitelmaa, joka vaarantaisi EU:n kyvyn puolustautua epäreilulta kilpailulta.
Komissio on perunut ehdotuksensa, mistä olen hyvin iloinen. Ehdotuksen lähestymistapa oli itse asiassa vaarallinen ja aiheutti eripuraa. On syytä korostaa, että komission tehtävänä on turvata jäsenvaltioiden välinen solidaarisuus ja kunnioittaa eri tahojen etuja eikä aiheuttaa eripuraa kuluttajien ja työntekijöiden sekä tuojien ja tuottajien välillä. Arvoisa komission jäsen, haluan muistuttaa, että kaikki uudistushankkeet edellyttävät kahta asiaa. Niissä on otettava huomioon omien tutkimusten suositukset ja tulokset, ja Euroopan parlamentin jäsenille on ilmoitettava etukäteen, mihin ehdotuksella tarkalleen pyritään, etenkin kun kyse on kiistanalaisista näkökohdista.
Elisa Ferreira
(PT) Arvoisat puhemies ja komission jäsen, ehdin yhdessä minuutissa vain kiittää komission jäsen Mandelsonia päätöksestä keskeyttää kaupan suojakeinojen tarkistaminen.
Kuvitelkaapa, että kuohuviin koskiin on rakennettu joukko patoja ja että sulkuportteja käytetään yhteisten sääntöjen mukaan. Onko hyväksyttävää, että jotkut päättävät muuttaa yhtä padoista ilman, että kukaan muu tekee samoin, vain siksi, että he uskovat, ettei vesi yllä heidän koteihinsa ensin talvena? Se, että kaupan suojakeinoja muutetaan yksipuolisesti, on verrattavissa siihen, että joku heikentää patoa välttyäkseen sulkuporttien käyttämiseltä. EU ei tarvitse tällaista, ja komissio teki oikein ottaessaan huomioon Euroopan parlamentin, ammattiliittojen, eurooppalaisten yritysten ja useimpien jäsenvaltioiden selvät viestit.
Vapaakauppa ei kestä sitä, että sen sääntöjä rikotaan. Näitä sääntöjä on kuitenkin nykyaikaistettava, ja niissä on otettava huomioon yleismaailmalliset arvot, kuten kunnollisten työpaikkojen, ympäristön, ilmaston ja kansanterveyden suojeleminen. EU:n on hyödynnettävä juuri tältä osin ja ainoastaan tältä osin poliittista painoarvoaan ja vahvaa kauppaansa tehdessään maailman suurimpien tuottajien kanssa kahdenvälisiä sopimuksia. Ainoastaan vastavuoroiset toimet ja kaupan nykyaikaiset ja yleismaailmalliset säännöt voivat auttaa parantamaan EU:n ulkopuolisten maiden kansalaisten elinoloja maailmanlaajuisesti sekä EU:n työntekijöiden ja yrittäjien elinoloja ja edellytyksiä jatkaa tuotantoaan, elämäänsä ja vientikauppaa Euroopassa.
Arvoisa komission jäsen, kiitän teitä ja totean, että odotamme teiltä juuri tätä, kun edustatte Euroopan unionia maailmalla.
Mairead McGuinness
(EN) Arvoisa puhemies, komission jäsen Mandelson totesi olevansa iloinen voidessaan osallistua parlamentissa kahteen keskusteluun. Minäkin olen asiasta ilahtunut, sillä haluaisin hänen selventävän hänen WTO:ta koskevaa vastaustaan, ja kiitän häntä tarkasta vastauksesta.
Hänen mukaansa juorut, joiden mukaan maatalouden alalla on menty liian pitkälle, ovat lähtöisin hyvin pienestä ryhmästä. Totean itse, että tämä ryhmä (oletan, että puhumme irlantilaisista viljelijöistä ja Irlannin maataloudesta) on yleensä asioista hyvin perillä, ja haluan saada selville ennen puoltayötä, ovatko nämä juorut perättömiä - toivon niiden olevan perättömiä - ja pitääkö se, mitä olette kertoneet meille tänään, paikkansa. Kuulin myös, mitä sanoitte teollisuustuotteista WTO:ssa. Totesitte pitävänne asiasta laadittua tekstiä valitettavana.
Kysyn siis, onko se, mitä sanoitte WTO:sta ja vapaakauppasopimuksista, heikentänyt luottamustanne siihen, että WTO:ssa saadaan aikaan sopimus? Tämä on melkoisen suora kysymys, mutta toivon silti saavani siihen vastauksen.
Zbigniew Zaleski
(EN) Arvoisa puhemies, meillä on edessämme ongelma, joka koskee yhtäältä vapaakauppaa, johon uskomme, ja toisaalta reilun kaupan sääntöjen rikkomista. Kaupan ollessa epäreilua meidän on suojeltava - ainakin tilapäisesti - niitä, jotka toimivat reilusti.
Haluan tuoda esiin Puolan hallituksen kannan. Puolan hallitus vastustaa tällä hetkellä uudistusta ja toteaa, kuten Daniel Caspary mainitsi, että olemme saaneet tarpeeksemme. Miksi näin on käynyt? Oletetaan, että joillakin mailla on vaikkapa Kiinassa toimivia yrityksiä. Suojelu tarkoittaisi, että nämä yritykset saisivat etuuskohtelua EU:n jäsenvaltioissa toimiviin muihin yrityksiin verrattuna, mikä olisi epäreilua. Katson, että tekstiilien vapaakauppa opetti meille tärkeitä asioita vuonna 2005 ja että meidän pitäisi nyt suhtautua uuteen uudistukseen varsin harkiten. Toivon, että komission jäsen tekee kaikkensa toteuttaakseen asian oikealla tavalla.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Arvoisa puhemies, kaupan laajuus kertoo taloudellisen kehityksen tasosta. Suuret vientiluvut kertovat kehittyneestä taloudesta. Kaupan pitäisi kuitenkin toimia molempiin suuntiin, eli vientivirtojen lisäksi pitäisi olla myös tuontia. Yksisuuntaiset kauppavirrat johtavat epätasapainoon, kumppanuuden puuttumiseen ja kehitystasoerojen kasvuun. Siksi on laadittava jonkinlaisia periaatteita, joiden avulla määritetään sopivat laatunormit ja -säännöt ja luodaan kaupan alalle vakautta ja kumppanuutta.
Aivan liian usein käy niin, että puhumme vastavuoroisesta solidaarisuudesta ja tasapuolisuudesta, vaikka itse asiassa yritämme suojella kansallisia etujamme yhteisten etujemme kustannuksella. Aivan liian usein käy myös niin, että tuemme vientiä ja mahdollisuutta investoida tiettyihin maihin selvittämättä, kunnioitetaanko niissä demokratian periaatteita ja ihmisoikeuksia - ympäristövaatimuksista, palkkatasosta ja sosiaalisesta suojelusta puhumattakaan. Kaupan suojakeinoilla on taattava oikeudenmukaisuus ja turvattava yhtäläiset mahdollisuudet.
Corien Wortmann-Kool
(NL) Arvoisa puhemies, hyvä komission jäsen Mandelson, kiitos, että kerroitte suoraan, miksi hanke epäonnistui. Muutamat kollegani ovat todenneet olevansa iloisia siitä, ettette onnistunut uudistamaan kaupan suojavälineitä. Uskon tämän johtuvan siitä, että he pelkäävät teidän lakkauttavan ne. En ole kuitenkaan kuullut teidän sanovan niin, ja siksi olisikin oikeudenmukaisempaa todeta, että olette kenties ollut liian kunnianhimoinen ja halusitte viedä uudistukset liian pitkälle. Viittaan erityisesti teollisuusmaiden ja kaupallisten etujen välisen tasapainon uudistamiseen.
Koska hanke epäonnistui, emme saa toteutettua monia tarpeellisia ja laajalti kannatettuja muutoksia, jotka koskevat pk-yrityksiä. Emme myöskään saa toteutettua pariin seuraavaan vuoteen tarpeellisia ja laajalti kannatettuja muutoksia, jotka koskevat avoimuutta, nopeutta ja asiakirjojen saatavuutta. Voisimmeko löytää keinon tehdä nämä muutokset ja keskustella pidemmälle menevistä ehdotuksista kunnolla myöhemmin?
Kader Arif
(FR) Arvoisat puhemies ja komission jäsen, jos harkitsette uutta uudistusehdotusta, joka on lähellä alkuperäistä versiota, kuinka voitte kuvitella puolustavanne WTO:ssa menettelytapaa, jonka mukaan polkumyynti on rangaistavaa silloin, kun ulkomaiset yhtiöt syyllistyvät siihen, mutta hyväksyttävää silloin, kun se hyödyttää eurooppalaisia yrityksiä? Ongelmana ei ole selvittää, kuka Euroopan unioniin saapuvat tuotteet on valmistanut, vaan varmistaa, ovatko niiden vientiolosuhteet oikeudenmukaiset ja tasapuoliset. Emme voi hyväksyä tilannetta, jossa yhtiöstä, joka väittää olevansa eurooppalainen ja syyllistyy polkumyyntiin, tulee lyömätön vain siksi, että se on uuden määritelmänne mukaan eurooppalainen.
Koska tätä keskustelua on tarkoitus käydä monenvälisesti, miksemme veisi visioitamme entistäkin pidemmälle ja sisällyttäisi sosiaalista ja ekologista polkumyyntiä kaupan suojavälineiden soveltamisalaan? EU:lle olisi hyödyksi ja kunniaksi olla edelläkävijänä tässä taistelussa.
Elisa Ferreira
(PT) Arvoisa komission jäsen, haluan täydentää kysymystäni toteamalla, että tekstiili- ja jalkinealan oikeudenkäynnit saivat Euroopassa, etenkin kotimaassani, aikaan muutoksia, jotka ovat ehkäisseet työttömyyttä. Tämä ei ole kuitenkaan ollut millään tavalla protektionistinen ilmiö. Kyseiset yhtiöt ovat siirtäneet tehtaitaan ja tuotantoaan EU:n ulkopuolelle ja luovat nyt uusia työpaikkoja EU:n ulko- ja sisäpuolella. Siksi tämä oli mielenkiintoinen ilmiö.
Tästä huolimatta näyttää siltä, ettei komissio ole aloittanut vuonna 2007 uusien tapausten käsittelyä.
Haluan siksi esittää teille seuraavan kysymyksen: kun komissio ei aloittanut uusien tapausten käsittelyä (en viittaa nyt Portugaliin vaan muihin maihin) eikä käynnistänyt uusia polkumyynnin tai tukien vastaisia tutkimuksia, oliko sen tarkoituksena odottaa käsillä olevan tarkistusprosessin tuloksia vai pyrkikö se hyllyttämään tapaukset, joiden tutkinnan se oli jo aloittanut? Tässä oli kysymykseni.
Peter Mandelson
komission jäsen. - (EN) Arvoisa puhemies, en valitettavasti kuullut viimeisimmän kysymyksen tulkkausta. Kuulin vain loppuosan, jossa viitattiin ymmärtääkseni siihen, että keskeytimme kaupan suojakeinojen käyttämisen emmekä käynnistäneet enää uusia tapauksia ja jatkaneet tapausten käsittelyä.
En oikein ymmärrä kysymyksen lähtökohtia, sillä kaikki tiedot, joita parlamentin jäsen haluaa käynnistetyistä ja tällä hetkellä tutkittavista tapauksista sekä tapauksista, joista tehdään tavalliseen tapaan ehdotuksia, ovat saatavissa kaupan pääosaston verkkosivuilta.
En valita siitä, että minua syytetään liiallisesta kunnianhimosta - tämä sana kuvaa sitä, kuinka toimin ja teen työtäni. Ellei komission jäsen ole kunnianhimoinen, häneltä ei uskoakseni vaadita kovinkaan paljon. En ole kuitenkaan riittävän kunnianhimoinen hyväksyäkseni suoralta kädeltä Carl Schlyterin ehdotusta siitä, että siirtyisin kyvyttömyydestäni ehdottaa yhteisymmärrykseen perustuvia uudistuksia kaupan suojavälineistä, joilla suojaudutaan mataliin tuotantokustannuksiin perustuvalta polkumyynniltä, uuteen orgaanisen tai ekologisen polkumyynnin käsitteeseen. Luulenpa, että keskitymme jatkossa näistä ensimmäiseen, ennen kuin siirrämme huomiomme jälkimmäiseen. Toivon silti, ettei hän pidä tätä merkkinä kunnianhimottomuudesta vaan ainoastaan realismista.
Daniel Caspary ilmaisi olevansa pettynyt siihen, ettei ehdotuksia viety eteenpäin. Ymmärrän hänen pettymyksensä, mutten oikein usko, että edes Euroopan parlamentti olisi kyennyt pääsemään jäsenvaltioita paremmin yhteisymmärrykseen siitä, millainen uudistus meidän pitäisi toteuttaa.
Kader Arif vihjaisi, että pyrin kääntämään kuluttajat työntekijöitä vastaan ja tuojat tuottajia vastaan. En yritä saada ketään kääntymään ketään vastaan. Asia on vain niin, että tosielämässä ihmisillä on erilaisia intressejä, näkemyksiä ja tarpeita. Pelkäänpä, ettemme elä sosialistisessa ihanneyhteiskunnassa, jossa kenelläkään ei ole eriäviä mielipiteitä, poikkeavia tarpeita eikä erilaisia intressejä. Joudumme valitettavasti elämään tosielämää, luovimaan eri etujen ja tarpeiden läpi ja pyrkimään oikeudenmukaiseen, tasapuoliseen ja hyväksyttävään lopputulokseen yrittäessämme ohjata tätä politiikkaa eteenpäin.
Mielestäni Thomas Mannin käsitys tämän politiikanalan ongelmista oli varsin realistinen. En pyrkinyt varsinaisesti lisäämään joustavuutta. Pyrin sen sijaan luomaan kaupan välineet, jotka eivät poikkeaisi perustavanlaatuisesti nykyisistä vaan joilla olisi helppotajuinen kehys, jotka olisivat selvästi ennakoitavissa ja jotka vaikuttaisivat kohtuullisella ja tasapainoisella tavalla eri yrityksiin, joiden kaupankäynnin olosuhteet muuttuvat yhä enemmän 2000-luvun maailmantaloudessa. En pyydä anteeksi sitä, että tavoittelin tätä.
Vastaan lopuksi Helmuth Markoville. On varmaankin aivan totta, että kaupan suojajärjestelmämme ei ole paras, mutta se on järjestelmä, jonka olemme saaneet aikaan. Tämä kuvaa mielestäni hyvin järjestelmäämme.
Kysymykset, joita esitin ja joihin ei ole vielä saatu vastausta, eivät koskeneet sitä, onko järjestelmämme paras. Luultavasti se ei ole paras, mutta se on silti järjestelmä, jonka olemme saaneet aikaan, ja se on kohtuullisen toimiva. Minun oli kysyttävä, pysyykö se toimivana, sellaisena kuin se on nyt, myös tulevaisuudessa. Tuleeko siitä tulevaisuudessa yhä kiistanalaisempi EU:n yritysten keskuudessa? Vastaako se yhä useamman eurooppalaisen yrityksen muuttuvia tuotantomalleja ja toimitusketjuja, jotka kansainvälistyvät jatkuvasti ja kehittyvät tähän suuntaan myös tulevaisuudessa? Esitin tällaisia kysymyksiä. Niihin ei ole vielä saatu tyydyttävää vastausta, mutta uskon, että vastaukset on vielä löydettävä ja meidän on jatkettava niiden etsimistä.
Puhemies
(PL) Keskustelu on päättynyt.
Kirjalliset kannanotot (142 artikla)
David Martin
kirjallinen. - (EN) Kaupan suojakeinoja tarkistettiin kymmenen vuotta sitten. Niitä on nykyaikaistettava, jotta ne pysyvät ajantasaisina maailmanlaajuisessa liiketoimintaympäristössä, jossa EU:n yritykset toimivat.
Avoimet markkinat hyödyttävät kaikkia, ja niiden pitäisi olla tavoitteenamme, mutta tarvitsemme silti kaupan suojatoimia voidaksemme suojautua epäreilulta kilpailulta. Ratkaistessamme, mikä on epäreilua, meidän on kuitenkin otettava yhteisön edut huomioon laajemmin kuin mitä nykyiset säännöt sallivat, emmekä saa vahingoittaa Euroopan maita, jotka perustavat globaaleja toimitusketjuja. Meidän on myös varmistettava, että miljoonien kuluttajien edut otetaan kunnolla huomioon suhteessa muutamien tuottajien joskus varsin kapea-alaisiin etuihin.
Toivon, että komissio löytää pian sopivan poliittisen ympäristön, jossa se voi esittää ehdotuksia kauppamme suojakeinojen uudistamisesta.
