Den politiske situation i Honduras med henblik på valget den 29. november 2009 (forhandling) 
Formanden
Det næste punkt på dagsordenen er Kommissionens erklæring om den politiske situation i Honduras med henblik på valget den 29. november 2009.
Catherine Ashton
medlem af Kommissionen. - Hr. formand! I dag skal vi drøfte den vigtige seneste udvikling i den politiske krise i Honduras.
Her fire måneder efter præsident Manuel Zelaya blev fjernet fra posten, er der desværre stadigvæk ikke fundet en løsning på den politiske situation i Honduras på trods af den aftale, der blev undertegnet den 30. oktober af de udvalg, der repræsenterer præsidenten, og de facto-regeringen.
Gennemførelsen af den såkaldte San José-aftale, der skulle indeholde de nødvendige rammer og betingelser for genoprettelsen af demokratiet og forfatningsordenen i Honduras, er ikke kommet videre efter præsident Manuel Zelayas afvisning af den nationale samlingsregering, der blev udpeget den 5. november. Desuden har kongressen stadig ikke truffet afgørelse om præsidentens genindsættelse, og dette udgør en trussel mod anerkendelsen af legitimiteten af parlamentsvalget den 29. november, som er nøglen til at slippe ud af denne krise.
Sammen med formandskabet har vi derfor kraftigt opfordret alle parterne til omgående at gennemføre alle aftalebestemmelserne som en forudsætning for en normalisering af vores samarbejde, herunder vores udviklingssamarbejde.
Kommissionen har hidtil fuldt ud støttet den costaricanske præsident, Oscar Arias', og Organisationen af Amerikanske Staters mæglings- og faciliteringsbestræbelser samt de foranstaltninger, som det internationale samfund har iværksat med henblik på at lægge pres på parterne for at finde en fredelig løsning. EU's ambassadør er blevet indkaldt til samtale, og alle de øvrige ambassadører fra EU's medlemsstater har også forladt landet. Budgetstøtteudbetalingerne samt udviklingssamarbejdet, undtagen samarbejdet med civilsamfundet og det humanitære samarbejde, er sat i bero. Desuden blev den planlagte valgobservatørmission i forbindelse med valget den 29. november aflyst.
Vi tager denne krise meget alvorligt, da den demokratisk set er et tilbageskridt for ikke blot Honduras og resten af Mellemamerika, men for hele Latinamerika.
Jeg gentager, at Kommissionen vil bakke op om normaliseringen af den politiske situation i Honduras, og at det, for at dette kan lade sig gøre, er nødvendigt, at parterne tilslutter sig aftalen. Selv om det som følge af den knappe tid ikke længere er muligt at sende en valgobservatørmission, sendte Kommissionen to valgeksperter, der blev udstationeret sammen med EU-delegationen den 9. november i en femugersperiode med beføjelse til at foretage indberetning af aspekter af valgprocessen samt at rådgive om eventuelle tiltag efter valget. Hvis den politiske situation muliggør et mere aktivt engagement til støtte for valgprocessen, har Kommissionen ligeledes planlagt at yde økonomisk støtte til valgdomstolen i henhold til en kontrakt med UNDP. Kommissionen er også parat til at yde økonomisk støtte til Organisationen af Amerikanske Stater, hvis betingelserne for valgobservationerne er opfyldt.
Vi vil fortsat følge situationen nøje og støtte alle bestræbelser på at bidrage til en genoprettelse af demokratiet i Honduras.
Alojz Peterle
Hr. formand, fru kommissær, mine damer og herrer! Som medlem af en særlig delegation i Det Europæiske Folkeparti, fik jeg for en måned siden lejlighed til at stifte grundigt bekendtskab med den politiske situation i Honduras. Vores delegation besøgte indledningsvis Costa Ricas præsident, Oscar Arias, der er en internationalt anerkendt mægler i krisen, og som fremlagde San José-aftalen for os.
I Honduras holdt vi møde med den siddende præsident, Roberto Micheletti, den fortrængte præsident, Manuel Zelaya, udenrigsministeren, højesteretsdommere, den øverste valgdomstol, formanden for nationalkongressen, den offentlige anklager samt fire præsidentkandidater og andre betydningsfulde personer. Begge parter så positivt på vores mission og gav udtryk for, at de var villige til at deltage i en gensidig dialog.
Uanset de forskellige fortolkninger af de begivenheder, der fandt sted ultimo juni i år, ønsker jeg at påpege, at volden ikke er eskaleret siden afsættelsen af præsident Zelaya, der blev bakket op af en højesteretsafgørelse. I vores samtaler fremhævede vi i overensstemmelse med præsident Arias' forslag betydningen af den politiske dialog. Der er efterfølgende blevet gennemført en intern dialog, men denne har desværre endnu ikke givet et endeligt resultat. Jeg er imidlertid stadig af den opfattelse, at vi fortsat skal presse på for en politisk aftale i Honduras.
I forbindelse med vores samtaler med de væsentligste politiske aktører erfarede vi, at valget den 29. november ikke er et resultat af ændringen af det politiske billede, men at valget derimod blev udskrevet som følge af en uafhængig afgørelse, som den øverste valgdomstol noget tid forinden havde truffet, mens præsident Zelaya stadig var ved magten. Efter begivenhederne i juni har ingen nye kandidater udtrykt ønske om at stille op som præsident. Faktisk har præsidentkandidaterne selv fremhævet, at de ikke er bekymrede over, om den politiske krise kan medføre, at der sås tvivl om præsidentvalgets lovlighed, da forberedelserne hertil blev påbegyndt på grundlag af demokratiske beslutninger.
Honduras er et af de mellemamerikanske lande, som EU ønsker at indgå en associeringsaftale med. Den politiske krise har imidlertid medført, at forhandlingsprocessen er blevet afbrudt. I lyset af at det er i EU's interesse, at den demokratiske udvikling i Honduras fortsætter, mener jeg, at det er væsentligt, at Parlamentet sender sine observatører til Honduras for at overvåge præsidentvalget.
Luis Yáñez-Barnuevo García
Hr. formand! Efter at have lyttet til kommissærens indlæg kunne jeg egentlig bare nøjes med at sige "amen", hvis ikke det var, fordi jeg allerede havde forberedt et indlæg for Gruppen for det Progressive Forbund af Socialdemokrater i Europa-Parlamentet.
Forfatningsordenens sammenbrud i Honduras sætter et punktum for tyve år uden kup i Latinamerika og udgør et dårligt eksempel for andre lande, herunder især de svageste lande, der for øjeblikket omfatter Paraguay.
Parlamentet må og bør ikke forholde sig passivt i forbindelse med denne form for krænkelse af retsstatsprincipperne. Både Rådet og Kommissionen har udtalt sig utvetydigt og har fordømt kuppet og støttet præsident Oscar Arias' mæglingsbestræbelser, der er i overensstemmelse med den holdning, som Organisationen af Amerikanske Stater enstemmigt har vedtaget med støtte fra FN.
Den selvudråbte de facto-præsident, Roberto Micheletti, har ikke overholdt de aftaler, der for nylig er blevet indgået, og har dermed hånet det internationale samfund. Et af hans træk har været at hindre den afsatte præsident, Manuel Zelaya, i at blive genindsat.
Under de nuværende omstændigheder vil udnævnelsen af en ny præsident efter valget, der efter planen skal afholdes den 29. november, være blottet for enhver skygge af lovlighed fra starten, og det internationale samfund må og bør ikke anerkende valgresultaterne.
Parlamentet begår en kæmpefejl, hvis det sender en delegation til Honduras for at fungere som observatører under valget, da dette ville blive fortolket som støtte til statskuppet. Organisationen af Amerikanske Stater har allerede udelukket at sende en observatørmission til valget.
Parlamentet har beskrevet sig selv som en garant for frihed, demokrati, retsstatsprincipperne og overholdelsen af menneskerettighederne. Som Václav Havel sagde tidligere i dag, kan vi ikke gøre os til fortalere for dobbeltmoral. Alle Parlamentets medlemmer er tilhængere af demokrati og er derfor frihedskæmpere. Når vi i forhandlingerne drøfter Cuba, Kina, Nordkorea eller i dette tilfælde Honduras, skal vi derfor være konsekvente i forhold til dem, der spænder ben for frihedsrettighederne. Vi må ikke lade os blænde af vores ideologiske ståsteder. Kupledere eller diktatorer er ikke højreorienterede eller venstreorienterede, kun undertrykkende og frihedsødelæggende.
Vi frygter virkelig, at forholdene i Honduras ikke ændrer sig, og at disse begivenheder vil vise sig at have skabt en meget farlig præcedens. Desuden frygter vi, at doktrinen om det gode, rettidige og ikke alt for blodige kup vil sejre.
Izaskun Bilbao Barandica
Hr. formand! Den 30. oktober underskrev konfliktens parter den såkaldte San José-aftale og besluttede, at der inden den 5. november skulle oprettes en regering for national enhed og forsoning, og at kongressen skulle genindsætte hr. Zelaya indtil udløbet af den aktuelle regeringsperiode den 27. januar 2010.
Men hvad er der sket? Hr. Micheletti har forsøgt at danne en enhedsregering uden hr. Zelayas deltagelse, og kongressen har forsinket afstemningen for ikke at få ham genindsat. Hr. Micheletti har ikke overholdt aftalen, og situationen forværres. Der er udskrevet valg, og kandidaterne trækker sig tilbage - hvilket fremgår af alle medier - da de nødvendige demokratiske betingelser for at afholde et valg ikke er til stede. Der er også tilfælde af vold: I dag hørte vi om nedskydningen af en borgmester fra oppositionspartiet samt en vagt.
Det er fortsat nødvendigt med international deltagelse, og vi støtter foranstaltningerne fra generalsekretæren for Organisationen af Amerikanske Stater, præsident Lula, fra USA's mæglingsmission og fra mægleren hr. Arias. Gennem alle disse foranstaltninger forlanger vi overholdelse af aftalen og genindsættelse af hr. Zelaya, så man kan genskabe demokrati, institutionel legitimitet og fredelig sameksistens mellem honduranere.
Vi opfordrer parterne til at vise storsind ved at genoptage en dialog, skønt OAS allerede har sagt, at det bliver stadig vanskeligere. Europa skal støtte det internationale pres på statskuppets ledere ved at bruge alle tilgængelige diplomatiske og politiske foranstaltninger til fremme af en aftale.
Catherine Greze
Hr. formand, mine damer og herrer! Efter et militært statskup og afskedigelsen af den legitime præsident kunne San José-aftalen ses som en kærkommen nyhed. Dette håb er nu dødt. Ved at danne sin egen regering for national enhed har kupmageren Roberto Micheletti fastholdt sine ulovlige og autoritære aktiviteter. EU skal på det stærkeste fordømme denne holdning og kræve en øjeblikkelig genindsættelse af præsident Zelaya.
I den aktuelle situation kan man ikke lade valgene blive arrangeret af et ulovligt diktatur. Valget den 29. november kan ikke anerkendes. Skønt Organisationen af Amerikanske Stater allerede har gjort det, må vi afvise at sende observatører. Skønt oppositionen har trukket sig tilbage, nægter vi at anerkende resultatet af valget, der er blevet et marionetvalg.
Vi er bekymrede over de utallige menneskerettighedskrænkelser, vi hører om. Nu er det vigtigere end nogensinde tidligere, at Europa står fast med hensyn til demokrati. Vi forkaster enhver aftale med en ulovlig regering. GSP+-aftalerne skal suspenderes. Hvis konflikten fortsætter, skal vi indføre sanktioner. Vi har et ansvar for at sikre, at millioner af honduranere kan vælge demokratiet, og at Latinamerikanere ikke synker tilbage i pronunciamientos-æraen.
Edvard Kožušník
Hr. formand, fru kommissær! Jeg sætter hr. Yañeze meget højt, og jeg følger tilmed hans karriere, men jeg er ikke enig i hans brug af ordene fra Václav Havel, som alle her i mødesalen har den højeste agtelse for. Jeg var en af de millioner af mennesker, der var på gaden, da Václav Havel talte fra podiet, og vi stod nedenfor - jeg var 18 år gammel dengang - og ønskede kun én ting uanset vores politiske holdning, og det var frie valg. Det var tidens slogan, og det var et slogan, som vi sikkert alle kan tilslutte os. Vi taler om valg, fordi valg er demokrati. Efter min mening er situationen i Honduras ikke enkel, og vi vil bestemt ikke løse problemerne udelukkende ud fra et EU-perspektiv. Vi skal anlægge et globalt perspektiv. Efter min mening skal valgene være et udgangspunkt, og EU skal udsende observatører, fordi valgene vil blive afholdt - forhåbentlig på demokratisk vis.
Ilda Figueiredo
Hr. formand! Vi fordømmer det militærkup, der fandt sted i Honduras den 28. juni samt kupmagernes vedholdende krænkelse af Tegucigalpa/San José-aftalen af 30. oktober. Det er uacceptabelt, at kupmagerne tydeligvis anvender en strategi med systematiske forsinkelser og undskyldninger for at udskyde genindsættelsen af den forfatningsmæssigt valgte præsident Zelaya.
EU skal kræve en betingelsesløs og øjeblikkelig genindsættelse af præsident Zelaya. Hvis ikke det sker, er det umuligt at fortsætte valgprocessen, da den bliver uigennemførlig og illegitim, idet der ikke findes et minimum af betingelser for at sikre borgerne deres universelle ret til at stemme direkte, fortroligt og uden tvang og trusler. EU og Europa-Parlamentet skal klart fordømme og afvise kupmagernes holdninger. Vi skal også forlange en øjeblikkelig genindførelse af demokratiet i Honduras og blive enige om ikke at udsende europæiske observatører eller acceptere resultaterne af valg, der er afholdt under disse omstændigheder.
Filip Kaczmarek
(PL) Hr. formand, fru kommissær! Valgene kan være en vej ud af en politisk krise eller et politisk dødvande. Det har vi tidligere set eksempler på i Europa.
Valgene i Polen i 1989 er et eksempel herpå. Det var ikke demokratiske valg. De repræsenterede et politisk kompromis, men de var ikke demokratiske. De var afgørende, specifikke og meget vigtige. Hvis valg skal udfylde en sådan specifik og positiv rolle, skal visse betingelser opfyldes. En grundlæggende betingelse er den vedvarende overholdelse af den politiske forståelse, der muliggjorde afholdelsen af valg i første omgang. Den hyppigste hindring for overholdelse af forudsætninger er spørgsmål om fortolkningen af de ting, man er blevet enige om.
For at undgå, at forskellige fortolkninger fører til konflikter, er der brug for noget særligt, som er vanskeligt at opfatte og definere. Det er nødvendigt med en god vilje fra begge stridens parter, hvilket gælder i tilfældet med Honduras. Uden en god vilje fra begge parter, vil der enten slet ikke blive afholdt valg, eller også vil de ikke leve op til forventningerne. Jeg vil derfor appellere til den gode vilje, til omtanke for fremtiden og som et minimum til ansvarlighed. Det er specielt vigtigt, fordi både hr. Zelaya og hr. Micheletti tidligere har begået politiske og juridiske fejl. Valgene giver mulighed for og håb om at rette op på disse fejl. Jeg er sikker på, at vi ønsker dette.
Valgene kan være afgørende og positive for et demokratisk Honduras. EU støtter og bifalder denne proces. Vi støtter alle denne proces, fordi vi finder det værd at kæmpe for demokrati og demokratisering. Václav Havel sagde her i mødesalen i dag, at vi ikke må vige, når vi står over for det onde, fordi det ligger i det ondes natur at udnytte enhver indrømmelse. Den aktuelle situation i Honduras er midlertidig, og den kan ikke vare længe. Valgene er en mulighed for forandring.
Emine Bozkurt
(NL) Hr. formand! Den 28. juni blev Honduras' lovligt valgte præsident Zelaya afsat af hæren. Jeg fordømmer på det stærkeste dette militærkup. Den demokratiske retsorden skal gendannes i Honduras, og det skal gøres på fredelig vis gennem en dialog.
For næsten to uger siden - samtidig med at vores Delegation for Forbindelserne med landene i Mellemamerika besøgte regionen - så det ud til, at man efter måneders intensive forhandlinger gennem en dialog var nået frem til en historisk aftale i Honduras, der ville betyde gendannelsen af demokrati og retsstatsprincipper, tilbagevending af den lovligt valgte præsident samt oprettelse af en national samlingsregering og endelig en sandhedskommission til undersøgelse af situationen. Hvis denne aftale blev implementeret, ville den give de kommende valg legitimitet, men den er i øjeblikket taget af bordet.
Jeg vil gerne udtrykke et stærkt ønske om, at de berørte parter i Honduras vender tilbage til forhandlingsbordet for at implementere den indgåede aftale og ændre militærkuppet gennem en dialog. Det er deres pligt over for det honduranske folk, der er hårdest ramt af denne politiske krise. Hvis ikke man finder en demokratisk løsning, ser det i øjeblikket ud til, at valgene ikke kommer til at nyde bred anerkendelse. Det vil få vidtrækkende følger for den mellemamerikanske integrationsproces og for forhandlingerne om en associeringsaftale, hvilket vil give mange års stagnation og gå ud over befolkningen.
Jeg har følgende at sige til de kolleger, der allerede foreslår en anerkendelse af de kommende valg: Vi skal ikke sende et signal til Honduras, Mellemamerika og resten af verden om, at vi tolererer statskup. På nuværende tidspunkt skal de involverede parter gøre deres yderste for at genindføre demokratiet. Hvis medlemmer af Europa-Parlamentet på forhånd tilkendegiver en forestående støtte af valgene, vil hverken Manuel Zelaya eller Roberto Micheletti have noget incitament til at vende tilbage til forhandlingsbordet. Det vil gøre os til en del af problemet snarere end en del af løsningen, og vi vil gå de udemokratiske styrkers og uoverensstemmelsernes ærinde.
Willy Meyer
(ES) Hr. formand, fru kommissær! Jeg lykønsker Kommissionen og Rådet med sammen med det internationale samfund at have skabt enstemmighed om en meget stærk fordømmelse af statskuppet - militærkuppet - og med at gøre internationale foranstaltninger afhængige af en betingelsesløs genindsættelse af præsident Zelaya.
Jeg beklager dybt det faktum, at Europa-Parlamentet endnu ikke har fordømt militærkuppet. Jeg vil gerne pege på ansvaret hos Europas største parlamentariske gruppe, Gruppen for Det Europæiske Folkeparti (Kristelige Demokrater), der selv under dagens forhandlinger fortsat sidestiller statskuppets ledere med en legitim regering. Det er uacceptabelt, at Europa-Parlamentet endnu ikke har fordømt statskuppet. Jeg er derfor enig i, at der ikke kan udsendes observatører og at man ikke kan anerkende resultatet af november måneds valg, fordi de gennemføres under manglende frihed og med en lovligt valgt præsident, der holdes indespærret på den brasilianske ambassade.
Carlos José Iturgaiz Angulo
(ES) Hr. formand! Jeg ville være tilfreds, hvis visse venstreorienterede medlemmer af Europa-Parlamentet, der fordømmer Honduras, i lige så høj grad ville fordømme begivenhederne på Cuba eller det, som hr. Chávez gør i Venezuela og i Mellemamerika, da nogle mennesker desværre fortsat i højere grad higer efter og støtter Berlinmuren, Stalins udrensning og selv Lenins mumie end demokratiske valg i et land som nu i Honduras. Når det er sagt, skal man i forbindelse med de kommende valg alvorligt overveje, hvad der er sket i dette Mellemamerikanske land.
Præsidentvalgene i Honduras blev udskrevet for 16 måneder siden. Medlemmerne af valgdomstolen, der er det ansvarlige organ for valgenes afholdelse, blev udnævnt inden den 28. juni, hvorfor de blev udnævnt i hr. Zelayas embedsperiode. De seks præsidentkandidater gik gennem den primære procedure, og flertallet af kandidaterne ønsker valgene i Honduras afholdt
Hvordan kan det så være, at nogle mennesker ikke vil anerkende valgprocessen, hvis den var det naturlige resultat, uanset om hr. Zelaya var ved magten i Honduras eller ej?
Det er sandt, at forhandlere på begge sider den 30. oktober med underskrivelsen af en aftale forpligtede sig til at forsøge at finde en løsning på krisen. Aftalen indeholdt et sæt centrale punkter, som begge parter støttede. Forhandlerne for den afsatte præsident Zelaya fastslog imidlertid ikke, hvem der skulle lede enhedsregeringen.
Det er derfor klart, at Det Europæiske Folkeparti støtter en afholdelse af valgene på betingelse af gennemsigtighed, demokrati og frihed, og at vi støtter dem med observatører fra vores gruppe. Lad os ikke glemme, at det var mægleren Óscar Arias, der er præsident for Costa Rica, som bad om at få dem udsendt. Som svar på et spørgsmål fra den mellemamerikanske delegation svarede han, at det var nødvendigt at udsende dem, fordi Óscar Arias-fonden selv ville sende observatører til Honduras. Det er netop, hvad vi vil gøre, fordi den internationale mægler Óscar Arias også beder om det.
Bogusław Sonik
(PL) Hr. formand! Efter min mening er valgene den 29. november en mulighed for Honduras, og Europa-Parlamentet er forpligtet til at udsende valgobservatører. Det vil ikke være for at legitimere valgene, sådan som venstrefløjen siger, for det vil være ulovligt, men for at følge deres afvikling.
Samtidig vil jeg gerne sige, at Honduras kun er én times flyvetur fra Cuba og Havana, hvor der ikke er afholdt valg i 50 år. Cuba regeres af en kommunistisk tyran, der sætter alle sine modstandere i fængsel. Europa-Parlamentet har krævet dem frigivet mange gange og tilmed tildelt Sakharov-prisen til "Kvinder i Hvidt", men Fidel Castro lod dem ikke besøge Europa-Parlamentet for at modtage prisen. Jeg ser gerne, at Kommissionen, Rådet og medlemmerne fra mødesalens venstre side med samme beslutsomhed kræver rettigheder og friheder for Cubas statsborgere.
Ricardo Cortés Lastra
(ES) Hr. formand, mine damer og herrer! Jeg er yderst bekymret over suspenderingen af San José-aftalen. På den Euro-Latinamerikanske Parlamentariske Forsamlings møder i Panama sidst i oktober gentog vi vores fordømmelse af militærkuppet og vores støtte til OAS's mæglingsindsatser.
Vi skal komme med friske og uopsættelige opfordringer til fred og dialog. Situationen i Honduras er kritisk - ikke bare politisk, men også socialt og økonomisk. Problemer som fattigdom, den økonomiske krise og udlandsgælden skal ikke kunne udskydes yderligere på grund af løsningen af den politiske konflikt.
Nu der det på tide, at Europa-Parlamentet mere end nogensinde tidligere viser sin uforbeholdne støtte til demokrati, retsstatsprincipper og respekten for menneskerettighederne, hvor genindsættelsen af hr. Zelaya er en ufravigelig betingelse for valgprocessens legitimitet.
Ulrike Lunacek
(DE) Hr. formand! På dagen, hvor Václav Havel talte om den frihed, der blev kæmpet for i Østeuropa for 20 år siden, vil jeg gerne spørge alle dem fra Gruppen for Det Europæiske Folkepartis rækker, der i dag har plæderet for, at EU skal sende valgobservatører til Honduras, hvad de ville have gjort, hvis EU for over 20 år siden havde erklæret, at det sendte valgobservatører til at overvåge et ulovligt valg i deres land - hvor alle havde sagt, at der ikke var frihed, men et voldeligt klima og manglende sikkerhed. Hvad ville De have sagt, hvis EU for mere end 20 år siden havde erklæret, at "ja, vi sender valgobservatører, fordi det nuværende regime siger, at det er i orden"?
De ville alle have sagt, at det er illegitimt af EU at sende valgobservatører. Derfor vil jeg bede Dem om at bruge præcis de samme kriterier i forhold til de aktuelle begivenheder i Honduras. Lad med andre ord være med at udsende valgobservatører til et ulovligt valg.
Jeg er taknemmelig over, at Kommissionen har netop denne holdning.
Catherine Ashton
Hr. formand! Jeg vil gøre det relativt kort - ikke fordi jeg ikke erkender emnets betydning, men fordi det er sent.
Jeg har lyttet med stor interesse til lidenskaben hos medlemmerne og deres bekymringer om det forhold, som vi på kort sigt skal have med dette meget fattige land, der ærlig talt skal komme tilbage til normaliteten hurtigst muligt.
De ærede medlemmer af forskellige overbevisninger bekymrer sig med rette om EU's rolle ved de kommende valg og i de kommende uger. Det vil jeg tage med tilbage og overveje med kollegerne.
Ikke overraskende finder jeg det meget vigtigt fortsat at følge situationen i Honduras meget tæt, så vi kan følge med i begivenhederne og træffe de nødvendige foranstaltninger og være med til at fremme en snarlig fredelig løsning på krisen.
Som sagt er det et fattigt land. En løsning på krisen er yderst påkrævet, og jeg glæder mig meget over medlemmernes støtte til Kommissionen for vores indsats for at fremme en løsning og medvirke til, at Honduras hurtigst muligt kan vende tilbage til stabilitet.
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
Skriftlige erklæringer (forretningsordenens artikel 149)
Daciana Octavia Sârbu  
En stor del af forhandlingen om Honduras er forståeligt nok koncentreret om den politiske krise. Honduras er det næstfattigste land i Latinamerika, og de økonomiske og sociale virkninger af den politiske krise rammer de 70 % af befolkningen, der allerede lever i fattigdom. Turismen er næsten standset, suspenderingen af den udenlandske bistand har direkte indflydelse på offentlige investeringer, og overbebyrdede og dårligt udstyrede hospitaler kæmper ikke blot med de sædvanlige problemer som følge af dårlige sanitære forhold, fejlernæring og sygdomme, men nu også med ofrene for øget gadevold inklusive prygl og tilmed drab begået af regeringsstyrker. Menneskerettigheds- og udviklingsorganisationer kan ikke udføre deres værdifulde arbejde, fordi deres personale ikke er beskyttet af normale forfatningsmæssige rettigheder. I stedet risikerer de udgangsforbud, tilbageholdelse uden sigtelse og andre krænkelser af individuelle frihedsrettigheder. Denne krise rækker langt ud over den politiske hårknude og kampene mellem centrale politiske figurer. Det handler om almindelige mennesker, hvis daglige kamp er gjort endnu hårdere i de seneste fire måneder. Man skal gøre alt for at sikre frie og retfærdige valg og en øjeblikkelig genoptagelse af forfatningsmæssige rettigheder og udenlandsk bistand for at dulme almindelige menneskers lidelser.
