Timpul afectat întrebărilor (întrebări adresate Comisiei)
Preşedinte
Urmează timpul afectat întrebărilor (B6-0227/2009).
Următoarele întrebări au fost adresate Comisiei.
Partea întâi
Subiect: Comerţ electronic
Ce măsuri suplimentare ia acum Comisia pentru a asigura ridicarea totală a barierelor impuse clienţilor în funcţie de ţara lor de reşedinţă sau de înregistrarea cardului de plăţi, care îi împiedică să aibă acces la cele mai bune preţuri şi game de produse şi servicii, cum ar fi descărcarea de muzică, bilete de tren şi de avion, DVD-uri şi jocuri pe calculator, în special cele care se vând online, oriunde în Uniunea Europeană?
Charlie McCreevy
membru al Comisiei. - Comisia este foarte conştientă de dificultăţile consumatorilor cărora le este interzis accesul la site-uri web sau sunt discriminaţi datorită poziţiei geografice, atunci când doresc să facă cumpărături online. Permiteţi-mi să vă asigur că este o mare prioritate pentru politica noastră pe piaţa internă combaterea segmentării pieţei geografice, fie ca rezultat al măsurilor guvernamentale, fie prin comportamentul părţilor private. Practici ca cele menţionate de distinsa membră în întrebarea sa privează cetăţenii europeni de drepturile şi oportunităţile oferite lor de către piaţa unică. Acestea sunt total în contradicţie cu libertatea de a primi servicii în afara frontierelor, care este echivalentul fundamental al libertăţii de a oferi servicii consfinţite în Tratatul comunităţii economice europene. Odată cu directiva serviciilor dispunem acum de un instrument puternic pentru a reduce substanţial problemele cu care se confruntă consumatorii care au de-a face cu discriminarea atunci când cumpără bunuri şi servicii în afara frontierelor, inclusiv pe Internet.
Pentru prima oară în legislaţia pieţei interne, directiva serviciilor solicită explicit statelor membre să oprească practicile discriminatorii realizate în afaceri, pe baza naţionalităţii sau a locului de reşedinţă al consumatorilor. Aşa cum ştiţi, directiva serviciilor trebuie să fie implementată până la sfârşitul lui decembrie anul acesta şi odată ce clauza de nediscriminare prevăzută în articolul 20 va fi reflectată în legislaţia naţională, practicile ca cele menţionate de distinsa membră în întrebarea sa vor fi ilegale. Singura excepţie la această regulă vor fi acele cazuri în care afacerile pot demonstra că tratamentul diferit aplicat diverselor categorii de consumatori este direct justificat din motive obiective şi, în consecinţă, nu constituie discriminare. Comisia lucrează în prezent cu statele membre pentru a se asigura că articolul 20 al directivei serviciilor este implementat la timp şi că autorităţile naţionale şi justiţia îl aplică efectiv.
În plus, Comisia a publicat la 5 martie un raport concentrat pe aspectele comerţului electronic transfrontalier. Acest document de lucru privind comerţul electronic transfrontalier este o iniţiativă a colegei mele, doamna comisar Meglena Kuneva. Raportul arată că, în general, comerţul electronic se dezvoltă destul de bine în Uniunea Europeană, în timp ce comerţul electronic transfrontalier este rămas în urmă. Există un potenţial mare pentru comerţul transfrontalier în comerţul online. Totuşi, acest comerţ transfrontalier potenţial nu reuşeşte să se materializeze în faţa obstacolelor practice şi regulamentare care afectează atât consumatorii cât şi afacerile. Rezultatul este o piaţă internă online fragmentată. Acest lucru a fost identificat şi este abordat de exerciţiul de monitorizare a pieţei pe care Comisia l-a lansat pentru a examina numărul de lanţuri de aprovizionare pentru pieţele particulare de vânzare cu amănuntul. Această muncă ar trebui să permită Comisiei să-şi adâncească analiza sectorului de vânzare cu amănuntul pentru a-şi identifica practicile care distorsionează relaţiile dintre furnizori şi vânzătorii cu amănuntul şi dintre vânzătorii cu amănuntul şi consumatori şi să evalueze necesitatea unor reforme ulterioare ale reglementărilor relevante naţionale sau ale Uniunii Europene. Acest exerciţiu acoperă cinci sectoare specifice, incluzând bunurile de recreere, cum ar fi muzica şi cărţile vândute online şi offline şi va conduce la o comunicare a Comisiei prevăzută pentru toamna lui 2009. Implementarea efectivă şi energică a articolului 20 al directivei serviciilor, împreună cu examinarea celorlalte aspecte ulterioare în contextul exerciţiului de monitorizare a pieţei, ar trebui să ne furnizeze un răspuns complet la problemele sau barierele care apar în contextul comerţului electronic, în detrimentul celor care primesc servicii în general şi al consumatorilor în particular.
Sarah Ludford
Acesta este un aspect important al cetăţenilor Europei, în special în recesiune. Oricine doreşte şi merită cea mai bună afacere, indiferent dacă trăieşte la Lisabona sau la Londra. Nu este o ruşine dacă după 50 de ani de la crearea pieţei comune este încă posibil, aşa cum a prezentat revista asociaţiei consumatorilor britanici Which?, ca cineva să meargă pe site-ul web al Renfe, operatorul spaniol de cale ferată şi să plătească cu 60% mai mult pe varianta în limba engleză decât pe varianta în limba spaniolă ? Cu siguranţă că aceasta nu are de-a face doar cu diferenţele de reglementare. Va lua Comisia măsuri energice împotriva purei exploatări?
Charlie McCreevy
membru al Comisiei. - Sunt de acord cu baroana Ludford că după 50 de ani de la crearea comunităţii europene şi ştiind care sunt principiile fondatoare ale întregii operaţii, această discriminare mai poate avea loc. Dar, principalul motiv pentru propunerea directivei serviciilor a fost recunoaşterea că nu am reuşit cu succes în domeniul serviciilor ceea ce am reuşit în domeniul bunurilor. Aşadar, când va trebui să fie implementată directiva serviciilor până la sfârşitul acestui an, articolul 20 specifică că orice tratament diferit - cum ar fi cel prezentat de baroana Ludford - trebuie să fie justificat direct din motive obiective.
Fără a intra în particularităţile cazului special menţionat de dânsa, pentru că este un aspect legat de transport, care ar fi mai potrivit pentru colegul meu, dl Tajani, singurul motiv de discriminare care ar putea fi justificat din motive obiective este acela că ar fi evident unele costuri suplimentare. Acesta ar fi un mod obiectiv de a vedea acest lucru. De exemplu, dacă aţi comandat ceva online pentru a vă fi livrat în Dublin şi cumpărat din Strasbourg, evident că ar fi unele costuri suplimentare pentru tarife poştale şi de ambalare etc. Acesta ar putea fi un motiv obiectiv pentru a spune că astfel este diferenţialul preţurilor. Dar nu se poate discrimina pe orice altfel de motive. Să sperăm aşadar că după implementarea directivei serviciilor vor fi puţine astfel de cazuri particulare.
În prezent, în domeniul transportului trebuie să vă amintiţi că transportul este scutit de directiva serviciilor. Dar, colegul meu dl Tajani şi echipa sa iau în considerare câteva iniţiative speciale şi în această sferă particulară.
Subiect: Strategia Uniunii Europene pentru Alzheimer
În februarie, Marea Britanie a anunţat Strategia sa naţională pentru demenţă, care va furniza investiţii într-o reţea de clinici de memorie, va îmbunătăţi sprijinul pentru persoanele afectate de boală şi va lansa importante campanii publice de conştientizare. În plus, pe 5 februarie la Strasbourg, Parlamentul a adoptat Declaraţia scrisă 0080/2008 - http://www.europarl.europa.eu/sides/getDoc.do?type=TA&reference=P6-TA-2009-0081&language=SL" încurajând recunoaşterea bolii Alzheimer ca o prioritate europeană de sănătate publică.
Ce iniţiative planifică Comisia în acest domeniu, în termeni de cercetare, prevenire şi creştere a conştiinţei publice?
Va lua Comisia în considerare crearea unei strategii europene pentru boala Alzheimer similară cu cea din Marea Britanie, ţinând cont în special de recomandările din proiectul de colaborare europeană pentru demenţă, care a fost deja prezentat Comisiei ?
Androulla Vassiliou
membră a Comisiei. - Boala Alzheimer a fost identificată ca o iniţiativă de prioritate în legislativul Comisiei şi în programul de lucru pentru 2009, urmând concluziile Consiliului privind boala Alzheimer adoptate sub Preşedinţia franceză, iar Comisia planifică o comunicare despre boala Alzheimer şi alte demenţe, planificate pentru adoptare ulterior în acest an.
Mai mult, pentru a stimula cercetarea coordonată eficientă în acest domeniu este prevăzută adoptarea comunicării alături de propunerea unei recomandări a Consiliului privind programarea comună pentru cercetarea bolilor neurodegenerative, inclusiv boala Alzheimer. Aceasta urmează comunicării privind programarea comună în cercetare care a fost adoptată la 15 iulie 2008.
În domeniul bolii Alzheimer este nevoie de date precise, care pot fi colectate doar la nivelul Uniunii Europene, pentru a permite planificarea şi adaptarea serviciilor de sănătate la nivelul statului membru. Aşadar, până în prezent, Proiectul de colaborare europeană privind demenţa a furnizat date şi analize precise, calitative şi cantitative privind importanţa bolii Alzheimer în Uniunea Europeană, care a fost publicată de Alzheimer Europe in the Dementia în Europe Yearbook. Totuşi, proiectul s-a încheiat la sfârşitul lui 2008 şi acum este nevoie de evaluarea opţiunilor pentru a continua această muncă.
Metoda deschisă de coordonare în domeniul social asigură un cadru statelor membre pentru a-şi reforma sistemele de protecţie socială pe baza schimburile de opinii politice şi a învăţării comune. În cadrul Organizaţiei mondiale a sănătăţii, statele membre identifică provocări comune şi agreează obiective comune pentru accesul universal, calitatea şi durabilitatea în îngrijiri de sănătate şi îngrijiri pe termen lung.
În rapoartele naţionale strategice, statele membre prezintă cum îşi vor dezvolta politicile lor pentru a îndeplini obiectivele comune. Uniunea Europeană sprijină acţiunile statelor membre de a aborda provocările şi obiectivele comune prin intermediul Organizaţiei mondiale a sănătăţii, prin facilitarea dialogului privind experienţele şi schimbul de bune practici privind îngrijirile de sănătate şi îngrijirile pe termen lung.
De asemenea sprijină dezvoltarea bunelor practici inovative prin programele sale de finanţare. Schimbul de opinii poate avea loc în cadrul evaluărilor efectuate de către experţi, cu un număr limitat de participanţi, concentrându-se pe o temă specifică, sau în conferinţe cu discuţii mai largi.
Conform indicaţiilor din rapoartele strategice naţionale din 2008 şi sintezele în raportul comun din 2009, o evaluare specifică de către experţi va avea loc în Franţa luna următoare privind 'Boala Alzheimer şi alte maladii înrudite: Cum să facem faţă situaţiilor de criză sau de îngrijire în casa pacientului'. Aceasta va fi urmată de o conferinţă în septembrie sub Preşedinţia suedeză privind 'Îmbătrânirea sănătoasă şi demnă', incluzând un seminar privind coordonarea îngrijirii pentru persoanele suferind de boala Alzheimer şi alte demenţe.
În plus, serviciile Comisiei iau în considerare o posibilă conferinţă suplimentară care să aibă loc la mijlocul anului 2010, al cărei conţinut specific va depinde de rezultatele evenimentelor din 2009 şi de alte surse. Mai mult, planul de acţiune pentru dizabilitate al Comisiei 2003-2010 conţine acţiuni care sunt de asemenea relevante pentru persoanele cu Alzheimer, cum ar fi promovarea vieţii independente, servicii de calitate de sprijinire şi de îngrijire, accesibilitatea principalelor bunuri şi servicii şi soluţii de asistenţă.
Întrucât îmbătrânirea populaţiei din Europa se poate aştepta să conducă la creşterea numărului de persoane vârstnice cu dizabilitate gravă şi necesitând îngrijire pe termen lung, acest aspect este printre priorităţile pentru continuarea planului actual de acţiune pentru dizabilitate.
Comisia lucrează de asemenea împreună cu statele membre, prin grupul de nivel înalt privind dizabilitatea, pentru a monitoriza implementarea Convenţiei naţiunilor unite privind drepturile persoanelor cu dizabilităţi, semnat de Comisia Europeană şi de toate statele membre. Convenţia acoperă o gamă largă de obiective politice relevante pentru persoanele cu Alzheimer, incluzând accesibilitatea, viaţa independentă, reabilitarea, participarea socială şi protecţia socială şi este implementată la nivel naţional şi comunitar.
Claude Moraes
Doamnă comisar, cu mai mult de şase milioane de cetăţeni europeni suferind de demenţă şi mai multe milioane de europeni necesitând îngrijiri sau fiind afectaţi de această boală critică, aştept cu mare plăcere decizia Comisiei de a face din aceasta o prioritate de sănătate publică. Acesta a fost un răspuns complet.
Dar, aş putea să vă cer ca atunci când discutaţi planul de acţiune pentru dizabilitate, dumneavoastră în calitate de comisar şi de Comisie să ţineţi cont că efectul bolii Alzheimer este un efect transversal prin boală, domeniul îmbătrânirii şi sănătăţii publice şi să păstraţi o strategie completă, nu doar identificând boala Alzheimer, dar incluzând toate aspectele corelate şi să o păstraţi ca prioritate ? Aceasta este o urgenţă de sănătate publică pentru o populaţie îmbătrânită. Dar, vă mulţumesc pentru răspunsul acesta cuprinzător.
Androulla Vassiliou
membră a Comisiei. - Înţeleg că distinsul membru este satisfăcut de răspunsul cuprinzător pe care l-am dat. Privind acest plan de acţiune pentru dizabilitate, desigur că este un aspect mai larg, dar are anumite aspecte care sunt specifice bolii Alzheimer şi de care ar trebui să ne ocupăm în acţiunea noastră în acest domeniu.
Subiect: Iminenta recesiune în sud-estul Europei şi implicaţii pentru economia europeană
Conform recentelor analize efectuate de institutele financiare internaţionale şi de agenţiile de rating, un important declin economic este de aşteptat în sud-estul Europei, însoţit de pericolul neachitării împrumutului de către consumatori şi întreprinzători. Acest lucru ar putea avea implicaţii extrem de serioase pentru economiile statelor membre din Uniunea Europeană, datorită investiţiilor importante făcute în această zonă de întreprinzătorii şi băncile vest-europene.
Este Comisia în favoarea oferirii de sprijin pentru băncile din ţările din sud-estul Europei - în cadrul programelor naţionale de acţiune făcând parte din politica de vecinătate europeană - în cooperare cu aceste ţări şi posibil cu Banca europeană de investiţii ? Cum intenţionează Comisia să desfăşoare finanţarea disponibilă, de exemplu Instrumentul de asistenţă pentru preaderare (IPA) şi Instrumentul european de vecinătate şi parteneriat (IEVP), în vederea revigorării economiilor locale şi prevenirii iminentei recesiuni ?
Janez Potočnik
membru al Comisiei. - Întrebarea se referă la opinia Comisiei privind posibilul sprijin european economic şi financiar pentru ţările din estul şi sud-estul Europei, lovite grav de criza economică globală. Eu răspund în numele colegului meu, comisarul Almunia.
Declinul economic acut în câteva ţări din această regiune poate într-adevăr să aibă un impact nefavorabil asupra economiilor din aceste state membre din Uniunea Europeană, în special cele ale căror bănci comerciale au extins, adesea prin filialele lor locale, credite semnificative către întreprinderi şi gospodării în ţările din regiune.
În primul rând, trebuie remarcată diferenţa mare dintre condiţiile economice şi financiare ale acestor ţări. Răspunsul Comisiei la criză nu ar fi putut, totuşi, să fie formulat global, dar a ţinut cont de situaţia fiecărei ţări.
Aşa cum ştiţi, în cadrul Instrumentului de preaderare (IPA), sume mari - 9,1 miliarde de euro - de asistenţă tehnică de sprijinire a reformelor structurale şi de construcţie instituţională au fost programate pentru perioada 2007-2013 pentru ţările candidate şi potenţial candidate din sud-estul Europei. Comisia implementează de asemenea un pachet de răspuns la criză de 150 milioane de euro, finanţat în cadrul acestui instrument, care îşi propune să atragă în termen scurt o sumă de 500 milioane de euro ca împrumuturi de la instituţiile financiare internaţionale. Pachetul include măsuri, variind de la asigurarea de microcredit şi finanţarea IMM-urilor până la eficienţa energiei şi asistenţă tehnică specifică pentru supravegherea sectorului financiar şi reglementare financiară.
În scopul unui sprijin şi mai mare pentru economia reală, Comisia, BEI, BERD şi Consiliul Băncii europene de dezvoltare au dezvoltat împreună o iniţiativă de infrastructură care oferă asistenţă tehnică şi cofinanţare investiţiilor prioritare din infrastructură în sectoarele de transport, energie, mediu şi social. Iniţiativa a fost accelerată şi acum începe implementarea. Este un prim pas spre un Cadru de investiţii pentru Balcanii de vest, care va include de asemenea investiţii în alte sectoare socio-economice, cum ar fi IMM-uri sau eficienţa energiei.
În ţările din estul Europei care fac parte din Politica europeană de vecinătate - Ucraina, Belarus, Moldova şi cele trei ţări din Caucaz - instrumentele Uniunii Europeane care sunt disponibile pentru a se ocupa de nevoile sectorului financiar sunt mult mai limitate. Deja şi aici Uniunea Europeană furnizează asistenţă tehnică substanţială prin programele naţionale şi regionale ale Instrumentului european de vecinătate şi parteneriat, pentru sprijinirea planurilor de acţiune comune din cadrul politicii europene de vecinătate. Pentru a ajuta în continuare economia reală, Facilitatea de investiţii pentru vecinătate a fost desemnată să reunească granturi din programele IEVP şi din statele membre ale Uniunii Europene cu împrumuturi din instituţiile financiare publice europene. Acest instrument a oferit 71 de milioane de euro sub formă de granturi în 2008, care au susţinut proiecte mari de infrastructură valorând aproximativ 2,74 miliarde de euro.
Permiteţi-mi acum să spun câteva cuvinte despre sprijinul către băncile comerciale din regiune, furnizat de instituţiile financiare specializate. În acest domeniu, BERD este cea mai activă şi mobilizează întreaga sa gamă de instrumente, inclusiv împrumuturi de capital şi pe termen scurt. BEI nu este mandatată pentru capitalizare bancară directă în această regiune şi activitatea sa este limitată la sectoarele de transport, telecomunicaţii, energie şi infrastructură de mediu. Mandatul nu acoperă IMM-urile. Mare parte din sprijinul financiar pentru economiile din regiune este furnizat de instituţiile de la Bretton Woods, în special Fondul monetar internaţional (FMI). FMI disponibilizează sume mari de finanţare în sprijinirea programelor cuprinzătoare de stabilizare. Comisia consideră că rolul FMI în combaterea consecinţelor crizei este foarte important.
Până la urmă, câteva ţări în preaderare şi vecinătate au solicitat asistenţă macroeconomică de la Uniunea Europeană. În prezent, Comisia examinează cum să sprijine mai bine acele ţări care au agreat de asemenea un program de stabilizare cu Fondul monetar internaţional.
Rodi Kratsa-Tsagaropoulou
(EL) Domnule preşedinte, domnule Comisar, vă mulţumesc foarte mult pentru informaţia pe care mi-aţi oferit-o.
Aş dori să vă întreb dacă aceste granturi de 71 de milioane de euro consideraţi că sunt suficiente pentru partenerii noştri din Europa de Est. Cred că informarea Comisiei privind criza şi impactul său asupra Europei de Est nu acordă suficientă atenţie acestui aspect. De asemenea, consideraţi că ar trebui să ne revizuim obiectivele, mijloacele şi priorităţile asistenţei de preaderare, întrucât Serbia a solicitat deja asistenţă pentru a rezolva cerinţele urgente direct în bugetul său.
Janez Potočnik
membru al Comisiei. - Aşa cum am spus, atunci când vorbim despre economia reală şi ţările din estul Europei, posibilităţile financiare de care dispunem sunt cu adevărat limitate. Din această cauză încercăm să atragem cât mai mulţi bani posibil de la alte instituţii financiare. Iată de ce am menţionat că banii, care în prezent se ridică la 71 de milioane de euro, au declanşat de asemenea finanţarea de proiecte mari de infrastructură, care au o valoare mai mare de 2,5 miliarde de euro.
Astfel că răspunsul corect ar fi, cred, că noi toţi suntem într-o mare problemă şi cu siguranţă, cineva trebuie să fie foarte atent la ceea ce se întâmplă în această regiune, pentru că suntem strâns interconectaţi cu ei şi multe ţări europene au relaţii comerciale strânse cu această regiune.
Privind posibilitatea asistenţei macrofinanciare, sunt multe ţări printre cele care au potenţial să devină state membre, care sunt candidate sau potenţial candidate, care au solicitat acest lucru. Este adevărat că Serbia a solicitat acest lucru. Este foarte probabil ca şi Muntenegru să solicite acest lucru. Din ţările din regiunea de sud, practic toate în afară de Rusia şi Azerbaijan au solicitat. Potenţialul pentru asistenţa macro-financiară este, să fiu cinstit, mai degrabă limitat şi lista ţărilor solicitând acest sprijin este destul de lungă.
Cred că principalul instrument - iată de ce această discuţie a reprezentat foarte mult unul din subiectele reuniunii la nivel înalt G20 - ar trebui să fie canalizat prin intermediul sprijinului de la FMI. Suntem foarte mult în favoarea acestui tip de activitate şi rolului consolidat sau capitalizării FMI în această direcţie, întrucât aceasta este cu siguranţă o problemă globală.
Aş putea de asemenea să menţionez că această asistenţă macrofinanciară, dacă este acordată oricăruia dintre aceste state, ar trebui de asemenea să treacă prin procesul de consultare via Parlamentul European.
Subiect: Ajutorul de stat pentru ţările europene din afara UE
În această perioadă de tumult economic este imperativ ca toate naţiunile din Europa să fie pe un domeniu de nivel jucător şi nu ar trebui să fie îngrijorate privind deplasarea locurilor de muncă spre ţările din afara UE implicate în oferirea de ajutor de stat firmelor în dificultate. Dacă membri ai CEE sau EFTA - cum ar fi Elveţia - doresc să culeagă beneficii din comerţul crescut cu blocul UE, atunci este imperativ să fie reciproc, jucând după aceleaşi reguli privind ajutorul de stat. Procedurile actuale pentru remedii ale încălcărilor acestora sunt lente şi greoaie şi nu oferă nicio protecţie celor care îşi pierd locurile de muncă în prezent. Cum planifică Comisia să lege acest domeniu de legislaţia concurenţei şi să asigure că există o procedură rapidă şi efectivă pentru a se ocupa de reclamaţii ?
Neelie Kroes
membră a Comisiei. - În primul rând, aş dori să menţionez că este important să se clarifice că statele EFTA care sunt părţi în Acordul economic european - respectiv, Norvegia, Islanda şi Liechtenstein - sunt supuse disciplinei stricte a ajutorului de stat bazat pe modelul UE.
Articolul 61 al Acordului economic european este strâns modelat pe articolul 87 al Tratatului CE. Autoritatea de supraveghere EFTA este responsabilă de implementarea sa. În cadrul Protocolului 26 al Acordului economic european, este împuternicită cu puteri echivalente celor ale Comisiei Europene în domeniul ajutorului de stat. Acele state trebuie să notifice către Autoritatea de supraveghere EFTA orice măsură nouă de ajutor de stat şi să obţină aprobarea sa înainte de a o aplica. Autoritatea de supraveghere EFTA poate de asemenea investiga presupusul ajutor incompatibil oferit de aceste ţări EFTA.
Elveţia este un caz diferit, pentru că nu a ratificat Acordul economic european. Pentru Elveţia, regulile ajutorului de stat sunt cele stabilite în acordul din 1972 dintre Comunitatea economică europeană şi Confederaţia elveţiană. În cadrul articolului 23 din acest acord, ajutorul de stat care afectează comerţul dintre Comunitate şi Elveţia şi distorsionează sau ameninţă să distorsioneze concurenţa este incompatibil cu acordul. Procedural, în cazul ajutorului incompatibil, partea afectată poate aduce la cunoştinţă aspectul respectiv comitetului comun creat de către acord şi poate lua măsuri de protecţie, dacă partea granting nu reuşeşte să încheie practica respectivă.
În timp ce remediile pentru ajutor incompatibil sunt mai greu de obţinut în cazurile elveţiene, Comisia încă se străduie să aplice prevederile acordului de comerţ liber din 1972 oricând este posibil şi necesar. De exemplu, la 13 februarie 2007 a luat o decizie concluzionând că trei regimuri de taxe cantonale elveţiene erau incompatibile cu acordul din 1972 şi în prezent negociază cu autorităţile elveţiene pentru a găsi o soluţie satisfăcătoare acestui aspect.
Comisia este conştientă că prevederile privind ajutorul de stat din acordurile comerciale existente - cum ar fi acordul din 1972 cu Elveţia - necesită îmbunătăţiri şi iată de ce, conform cu concluziile comunicării sale din 2006 'Global Europe: concurând în lume', obiectivul Comisiei este de a încerca şi negocia reguli mai puternice privind ajutorul de stat şi remedii mai bune, cum ar fi aplicarea în viitoarele acorduri comerciale libere a unui mecanism de rezolvare a unei dispute.
Gay Mitchell
Mulţumesc doamnei comisar pentru răspunsul său folositor.
Doamna comisar va fi conştientă că vorbesc despre o companie numită SR Technics, situată în aeroportul Dublin, unde până de curând peste 1 100 de persoane erau angajate; 600 şi-au pierdut acum locurile de muncă.
Aceasta era o companie cu relaţii industriale excelente, abilităţi excelente, un registru de comenzi plin şi un mare viitor. Există o îndoială reală privind motivele relocării acestei companii şi suspiciunea este fie că guvernul elveţian, fie unul din prietenii lor arabi au introdus ajutoare ceea ce a determinat ca aceste persoane să îşi piardă slujbele în Irlanda, în Uniunea Europeană.
Doamna comisar va investiga acest aspect şi va folosi toate puterile ei pentru a sprijini? Aceştia sunt persoane foarte rezonabile, cu mult sprijin în comunitate care înţeleg dificultăţile cu care se confruntă atât din partea comunităţii de afaceri cât şi din partea publicului în general.
Neelie Kroes
membră a Comisiei. - Sunt foarte fericită cu această întrebare, poate fi folositoare pentru dumneavoastră, pentru că avem nevoie de mai multe informaţii. Până acum nu avem informaţii pe acest caz în 100% din formatul de care avem neapărată nevoie. Chiar dacă nu este garantat că putem avea succes, dar merită încercat.
Pentru a avea o părere despre existenţa ajutorului de stat, fără a mai menţiona incompatibilitatea sa în cadrul acordului din 1972 cu Elveţia, nu doar serviciile, dar şi producţia sau comerţul bunurilor ar trebui să fie implicate. Aşa că vă rog să faceţi presiuni asupra celor care vă sunt apropiaţi, ca să ne dea informaţiile. În plus, aş dori să invit persoanele şi întreprinzătorii implicaţi în Irlanda să furnizeze serviciilor Comisiei orice alte informaţii de care dispun privind acest caz, pentru a ne permite să luăm o poziţie.
Trebuie să adaug şi este deschis şi cinstit să spun acest lucru, că în cadrul acordului din 1972, partea afectată poate doar să ceară părţii care acordă ajutorul să pună capăt măsurii şi, într-o decizie adoptată în 2007, Comisia a concluzionat că acele măsuri constituie ajutor de stat, care este incompatibil acordului din 1972 cu Elveţia. Conform acelei decizii, autorităţile elveţiene au intrat într-un dialog cu Comisia pentru a afla o soluţie corespunzătoare. Ultima reuniune tehnică a avut loc la 13 februarie 2009.
Astfel, autorităţile elveţiene au furnizat câteva propuneri constructive, cum ar fi eliminarea scutirii de taxe pentru companiile de management. Totuşi, tratamentul preferenţial al holdingurilor şi al companiilor mixte rămâne încă foarte extins. De aceea sunt strict necesare discuţii ulterioare.
Subiect: Discriminarea împotriva şantierelor navale poloneze în lumina deciziei Comisiei de a aproba ajutorul de stat pentru industria vehiculelor cu motor
Susţinând băncile lor cu zeci de miliarde de euro ca ajutor, câteva guverne ale statelor membre au decis acum să sprijine industria vehiculelor cu motor. Marea Britanie, Germania, Franţa şi Italia doresc să ofere câteva zeci de miliarde de euro ca ajutor pentru acest sector şi Comisia a acceptat în principiu această propunere fără rezerve, în ciuda faptului că astfel de finanţare va distorsiona concurenţa pe piaţă.
Fără a pune sub semnul întrebării astfel de sprijin, aş dori să întreb de ce Comisia a obiectat mai devreme faţă de ajutorul de stat oferit de guvernul polonez şantierelor noastre navale.
Ca un rezultat al punctului de vedere al Comisiei, două din şantierele navale poloneze s-au închis şi zeci de mii de persoane lucrând în şantierele navale şi pentru furnizori au fost disponibilizaţi. În lumina recentei aprobări din partea Comisiei a ajutorului pentru industria vehiculelor cu motor, nu a fost decizia discriminatorie?
Neelie Kroes
membră a Comisiei. - Comisia ar dori să sublinieze că în cazul şantierelor navale poloneze s-au aplicat exact aceleaşi reguli ca pentru orice alt caz de ajutor de stat pentru restructurare şi tratează Polonia în acelaşi mod ca pe orice alt stat membru.
Dificultăţile cu care se confruntă şantierele navale au început în anii 1990, ca să fiu precis în 1990, cu mult înaintea aderării Poloniei la UE şi apropos nu au fost cauzate de actuala criză financiară şi economică. În 2004, Comisia a început investigarea ajutorului de restructurare pentru şantierele navale poloneze. Aşadar, situaţia şantierelor navale poloneze nu poate fi comparată cu cea a altor companii care au probleme specifice legate de actuala criză financiară.
Şantierele Gdynia şi Szczecin au beneficiat de sprijinul statului timp de mulţi ani, pe cheltuiala altor şantiere navale din Europa. Din nefericire, ajutorul oferit şantierelor navale poloneze nu a fost cheltuit pe investiţii şi pe restructurarea necesară. În plus, şantierele au continuat să aibă pierderi, nu au fost capabile să plătească taxele şi obligaţiile de securitate socială şi au acumulat datorii semnificative.
Pentru aceste motive, Comisia nu a avut altă opţiune decât să adopte decizii finale negative pentru şantierele navale Gdynia şi Szczecin, solicitând recuperarea ajutorului ilegal şi incompatibil oferit pentru şantiere.
Totuşi, pentru a limita consecinţele nefavorabile economice şi sociale ale acestor decizii, Comisia a autorizat Polonia să implementeze recuperarea ajutorului ilegal printr-o vânzare controlată a activelor şantierelor şi lichidarea ulterioară a companiilor. Aceasta ar trebui să maximizeze oportunităţile pentru ca activităţile economice viabile să continue în aceste locuri.
Ar trebui ca în particular să se noteze că, dacă procesul de vânzare are succes şi este corect implementat, companiile care achiziţionează activele şantierelor navale nu vor trebui să plătească încă o dată subvenţiile ilegale, chiar dacă decid să continue construcţia de nave.
Comisia ar dori de asemenea să sublinieze că fondurile structurale şi în special Fondul social european şi Fondul european de dezvoltare regională ar putea fi folosite pentru amortizarea consecinţelor sociale ale pierderii locurilor de muncă. În plus, utilizarea Fondului european de ajustare la globalizare poate fi luată în considerare în anumite circumstanţe şi condiţii.
Zbigniew Krzysztof Kuźmiuk
(PL) Doamnă comisar, înţeleg că sunteţi responsabilă de supravegherea nivelului de ajutor de stat oferit întreprinderilor, dar societatea poloneză are impresia că, din nefericire, şantierele navale poloneze sunt tratate diferit faţă de întreprinderile din vechile state membre UE - că aici se dă acordul pentru a salva locuri de muncă, dar în şantierele navale poloneze acordul pentru a salva locuri de muncă nu este binevenit şi această inegalitate ne deranjează foarte mult. Insistăm asupra tratamentului egal al întreprinderilor în vechile şi noile state membre. Aş dori de asemenea să profit de această oportunitate pentru a întreba ce îndoieli are Comisia privind programul de restructurare pentru şantierul naval Gdańsk.
Neelie Kroes
membră a Comisiei. - Cei din Polonia care spun aspectele la care s-a referit distinsul membru nu au deloc dreptate. Nu este corect şi o pot dovedi cu fapte şi cifre. Şi înainte de a răspunde la referirea dumneavoastră la şantierele navale din Germania (doar le-aţi menţionat pe cele vechi), aş dori să subliniez că industria de construcție navală în alte ţări - nu doar în Germania, dar şi, de exemplu, în Danemarca, Marea Britanie, Olanda sau Spania, unde buzunarul public nu a fost atât de generos - au fost reduse considerabil sau chiar închise. Ştim câteva exemple unde şantierele navale au fost închise. Şi dacă vorbim despre tratament egal trebuie să ţinem seama şi de acest lucru şi nu doar să vorbim despre emoţii - şi nu acuz pe cineva pentru că are emoţii; Pot să îmi imaginez că este o situaţie foarte dificilă, dar încă dă impresia greşită de a spune că nu a fost un tratament egal.
În orice caz pot să vă asigur, domnule preşedinte, că Comisia aplică regula sa în acelaşi mod şantierelor navale din Germania şi din Polonia şi tuturor celorlalte care ar putea fi citate aici. Aceleaşi criterii sunt aplicate când se evaluează ajutorul de stat, viabilitatea fiind cel mai remarcabil dintre acestea şi şantierele navale din Germania - permiteţi-mi să iau acest exemplu - au fost restructurate cu succes şi transformate într-o afacere viabilă, în timp ce Comisia consideră că planurile de restructurare prezentate de autorităţile poloneze nu vor asigura viabilitatea pe termen lung.
În final, domnule preşedinte, ar trebui făcută de asemenea o paralelă faţă de cazurile în care Comisia nu a autorizat ajutorul de stat şi nu a ordonat recuperarea ajutorului de stat ilegal în alte state membre.
Subiect: Vânzarea online de parfumuri, haine şi produse de marcă
Regulamentul Comisiei (CE) nr. 2790/1999 (împreună cu orientările privind restricţiile verticale) stabileşte aranjamentele privind acordurile de distribuţie pentru un anumit număr de produse, inclusiv parfumuri, haine şi alte 'produse de marcă'. În cadrul acestor prevederi, vânzarea (inclusiv vânzarea online) de numeroase produse de marcă este interzisă dacă furnizorul are o cotă de piaţă mai mică de 30%.
Comisia consideră necesar să continue să aplice aceste reguli învechite, pe cheltuiala unei concurenţei sănătoase în termeni de preţ şi alegerea consumatorului doar pentru beneficiul financiar al unui număr de grupuri mari, care sunt în poziţia confortabilă de a-şi extrage majoritatea veniturilor din drepturile legale exclusive privind aceste produse?
Neelie Kroes
membră a Comisiei. - Politica actuală UE de concurenţă către acorduri verticale sprijină foarte mult vânzările pe Internet şi sunt sigură că sunteţi conştient de acest lucru, domnule preşedinte. Aşadar, orientările pe restricţii verticale care oferă o interpretare a Regulamentului (CE) nr. 2790/1999 clarifică că 'orice distribuitor trebuie să fie liber să folosească Internetul pentru publicitatea sau vânzarea produselor'. Este clar aşadar, că furnizorii nu pot impune restricţii distribuitorilor privind utilizarea Internetului - ei nu pot împiedica un distribuitor să aibă un site web, să folosească orice limbă preferă pe acel site, sau să trimită e-mailuri către clienţii individuali - decât dacă acele interdicţii sunt justificate obiectiv.
Chiar în cadrul reţelelor selective de distribuţie, utilizate în special în sectorul de lux şi distribuirea de produse complexe cum ar fi electronice - indiferent de cota de piaţă a furnizorilor - orice restricţie a vânzărilor online impuse de producător asupra dealerilor săi desemnaţi încalcă evident regulile concurenţei.
Totuşi, aceasta nu înseamnă că orice vânzător en detail poate vinde - online sau altfel - produsele producătorului spre consumatorii finali. Un producător este liber să impună criterii privind distribuitorii pentru vânzarea bunurilor sale online în acelaşi mod în care este liber să facă acest lucru pentru vânzări în magazinele specializate în vânzare de cărămidă şi mortar.
Astfel de criterii pot ajuta la construirea unei anumite imagini sau asigurarea unui anumit nivel al serviciului. În cadrul regulilor actuale, distribuţia selectivă este presupusă legală până la 30% din cota de piaţă a furnizorului, dat fiind că se consideră că în absenţa puterii pieţei, aduce mai multe avantaje decât orice altă posibilă daună consumatorilor.
Comisia examinează acum modul în care a fost aplicat până în prezent Regulamentul (CE) nr. 2790/1999 şi dacă este nevoie de schimbări ulterioare, inclusiv în domeniul distribuţiei selective.
Ceea ce doreşte Comisia este un echilibru corect între, pe de o parte, asigurarea că consumatorii pot profita de avantajul pieţei online şi asigurarea că producătorii sunt capabili să îşi organizeze sistemele lor de distribuţie aşa cum consideră că sunt corespunzătoare.
Giovanna Corda
(FR) Domnule preşedinte, doamnă comisar, vă mulţumesc, dar în general, sper să se considere de către Comisie că este momentul să se re-examineze orientările privind restricţiile verticale pe care tocmai le-aţi menţionat, deoarece ele de fapt au aproape 10 ani vechime.
Desigur, trebuie să ţinem cont de cele mai recente evoluţii: vânzarea online şi licitaţiile electronice au schimbat profund metodele noastre de distribuţie, cât şi condiţiile de concurenţă. Trebuie să fim conştienţi de aceasta.
Paul Rübig
(DE) Doamnă comisar, aş fi interesat să aud opiniile dumneavoastră privind situaţia din jurul puterii pieţei relevante exercitată prin astfel de moduri de distribuţie. Până la ce punct consideraţi că astfel de putere de piaţă este prezentă şi ce acţiune aţi lua împotriva ei?
Neelie Kroes
membră a Comisiei. - Doar voi repeta ce am menţionat deja, că în prezent Comisia examinează modul în care Regulamentul (EC) nr. 2790/1999 - care, aşa cum bine a spus distinsul membru, are 10 ani vechime - a fost aplicat până acum. Trebuie să decidem dacă este nevoie de schimbări ulterioare, inclusiv în domeniul distribuţiei selective.
Este important pentru Comisie, în această revizuire, să găsească echilibrul corect pentru a permite consumatorilor europeni să profite deplin de Internet pentru a depăşi barierele geografice, permiţând în acelaşi timp producătorilor să îşi organizeze sistemele de distribuţie aşa cum consideră că este corespunzător. În acel context, beneficiile pe care distribuţia selectivă o aduce consumatorilor, atât în lumea online cât şi offline, cu siguranţă vor fi revizuite.
Dl Rübig a întrebat ce putem face în situaţia actuală. Trebuie să luăm în considerare, după această revizuire, care este nevoia şi apoi vom reveni la concluziile noastre finale şi vom aborda punctul pe care distinsul membru l-a menţionat.
Subiect: Ajutor de stat pentru întreprinderile mici şi mijlocii (IMM-uri)
Va prezenta Comisia ce mijloace suplimentare - compatibile cu regulile comunitare privind ajutorul de la stat - sunt disponibile statelor membre în timpul actualei crize economice pentru a ajuta IMM-urile, în special pentru a sprijini accesul lor la finanţare?
Neelie Kroes
membră a Comisiei. - Voi face tot posibilul. La 19 ianuarie 2009, Comisia a adoptat un nou cadru de ajutor de stat temporar care oferă deschideri suplimentare pentru statele membre pentru a acorda ajutor de stat până la sfârşitul lui 2010. Această iniţiativă a fost vizualizată luna trecută în planul de recuperare al Comisiei.
Principalul obiectiv al cadrului este limitarea urmărilor crizei prin facilitarea accesului companiilor la finanţare. Acele măsuri sunt aplicabile tuturor companiilor - dar întreprinderile mici şi mijlocii (IMM-uri) pot accesa valori mai mari de ajutoare, deoarece sunt evident cele mai vulnerabile atunci când accesul la credit este limitat. Cu alte cuvinte, această măsură oferă un beneficiu special pentru IMM-uri. Cel mai relevant pentru IMM-uri este noua posibilitate de a oferi 500 000 de euro pe întreprinzător pentru a acoperi investiţiile şi/sau capitalul de lucru pe o perioadă de doi ani.
Acela este un nou ajutor temporar compatibil - apropos nu un nou de minimis 500 000 de euro - şi dat fiind că îndeplineşte condiţiile specifice, acest nou ajutor este declarat compatibil de către Comisie în cadrul articolului 87 alineatul (3) litera (b) din Tratat, cu alte cuvinte în cadrul unei evidente baze legale absolut excepţionale, care este direct legată de actuala criză financiară. Acel nou ajutor poate fi cumulat cu de minimis, dar în limita a 500 000 de euro pentru perioada 2008-2010.
În plus, în cadrul temporar, statele membre ar putea de asemenea să ofere garanţii ajutoarelor de stat pentru împrumuturi cu rate reduse, ajutor sub forma unei rate a dobânzii subvenţionate aplicabile tuturor tipurilor de împrumuturi şi împrumuturi subvenţionate pentru producerea de produse ecologice implicând adaptarea timpurie la - sau chiar mai mult decât atât - viitoarele standarde de produse comunitare.
Comisia trebuie de asemenea să crească capitalul de risc permis - o injectare în IMM-uri - de la 1,5 milioane de euro la 2,5 milioane de euro pe an şi o reducere a nivelului solicitat de participare privată de la 50% la 30%.
În final, în timp ce toate măsurile adoptate în cadrul acesta temporar încă necesită să fie notificate către Comisie, aranjamentele specifice pentru a asigura o adoptare rapidă a deciziilor Comisiei au fost implementate. Astfel că sunt rapide, efective şi eficiente.
Georgios Papastamkos
(EL) Domnule preşedinte, mulţumesc doamnei comisar pentru răspunsul dânsei, cu adevărat detaliat. Comisia Europeană, ca gardian al politicii de concurenţă, permite corect acest ajutor temporar pentru întreprinderile micii şi mijlocii deoarece, aşa cum ştim cu toţii aici în acest sediu, întreprinderile micii şi mijlocii sunt coloana vertebrală a economiei europene.
Am o altă întrebare care depăşeşte graniţele primei mele întrebări: Uniunea Europeană nu este singură în Lume; sunt alţi lideri jucători comerciali şi puteri economice în afara Europei, partenerii noştri ţările terţe, care distorsionează concurenţa până la punctul de saturare datorat în prezent crizei economice. Aţi dezvoltat cooperare pentru a aduce la cunoştinţă încălcarea regulilor concurenţei în legătură cu ţările terţe?
Paul Rübig
(DE) Aş dori să ştiu ce regulă se aplică în prezent împrumuturilor de înlocuire a ipotecii în acest context.
Marie Panayotopoulos-Cassiotou
(EL) Domnule preşedinte, aş dori să o întreb pe doamna comisar dacă aceste granturi extraordinare includ de asemenea măsuri sociale pentru întreprinderile mici şi mijlocii. Se poate ca aceste măsuri legate de muncitor să fie subvenţionate în acelaşi timp cu întreprinderea?
Neelie Kroes
membră a Comisiei. - Aceasta este o întrebare fascinantă. Suntem jucători importanţi, uitându-ne la aria de joc ca un întreg, dar suntem conştienţi că există un grup de alţi jucători şi ei nu se comportă mereu aşa cum am dori noi să se comporte.
Spunând, domnule preşedinte, că există un grup de organisme cărora cu orice preţ facem tot ce ne stă în putere să le adresăm acest punct precis pe care distinsul membru l-a trecut pe agendă: de exemplu, în timpul reuniunii G20 de la Londra, unde a fost un punct foarte important de discutat, dar şi în timpul implicării noastre în runda OMC; şi cred că are logică să forţăm şi doar să încercăm să facem ca punctul să fie acceptat de toţi jucătorii.
Sunt mândru să spun că mai mult de o sută de state membre sunt implicate în acelaşi tip de politică de concurenţă ca cea pe care o favorizăm, aşa că nu suntem doar noi. Suntem în contact strâns, uneori prin acordurile oficiale, câteodată prin acordurile bilaterale, să încercăm să tragem o linie pe întreg globul.
Cu siguranţă, acum începem iarăşi cu noua administraţie americană şi avem linii de cooperare excelentă cu omologii noştri din Washington, cum ar fi Comisia federală de comerţ (CFC) şi Departamentul de justiţie (DJ).
Acesta este deci elementul principal - dar dacă mi-aţi permite să fac o mică digresiune la întrebarea dumneavoastră - este de asemenea despre protecţionism: acesta ar fi diavolul printre noi şi ar trebui să ne luptăm pentru a evita să devină o realitate. Pentru protecţionism este depăşit, este incompatibil cu piaţa unică şi este într-adevăr un instrument foarte prost pentru a permite cetăţenilor noştri, consumatorilor noştri şi lumii noastre de afaceri să aibă succes pe acest teren corect de joc.
Desigur că statele membre sunt responsabile pentru eforturile în domeniile locurilor de muncă şi sociale şi trebuie să ia propriile decizii referitor la cum s-ar putea potrivi această opţiune de uşoară deschidere a regulilor ajutorului de stat.
Comisia ar dori de asemenea să sublinieze că fondurile structurale - şi aceasta este ceea ce am menţionat într-o întrebare mai devreme, când ne ocupam de şantierele navale poloneze - şi în particular Fondul social european şi Fondul european de dezvoltare regională pot fi folosite de statele membre să amortizeze consecinţele sociale ale pierderilor locurilor de muncă şi, în plus, poate fi luată în considerare în anumite condiţii utilizarea Fondului european de ajustare la globalizare.
Subiect: Cercetare şi profesii maritime
Ştiinţele marine, tehnologia şi cercetarea sunt extrem de importante pentru dezvoltarea durabilă a activităţilor maritime şi pentru a ajuta la lărgirea scopului studiilor maritime şi îmbunătăţirea calificărilor şi abilităţilor asociate cu profesiile maritime.
În acest context, va prezenta Comisia ce măsuri va lua pentru a promova cercetarea în acest domeniu şi să ofere europenilor perspective mai multe şi mai largi ale unei cariere în sectorul maritim? Va afecta negativ criza economică acest scop?
Janez Potočnik
membru al Comisiei. - Anul trecut, Comisia a recunoscut că tehnologia şi ştiinţa marină este o zonă de prioritate transversală. Aceasta a culminat cu adoptarea de către Comisie, în septembrie 2008 a comunicării privind o strategie a Uniunii Europene pentru cercetare marină şi maritimă.
Strategia caută în special să stimuleze integrarea peste priorităţile tematice de a aduce la cunoştinţă aspecte complexe legate de mare, sinergii crescute pentru eforturile de cercetare între statele membre, promovarea finanţării infrastructurii de cercetare a marinei financiare şi crearea noii guvernări cu comunităţile ştiinţifice marine şi maritime, în special prin cooperare crescută între ştiinţa marină şi industriile maritime.
Următoarele acţiuni au fost deja puse în aplicare în cadrul strategiei. În primul rând, apeluri comune pentru propuneri sunt pregătite şi ar trebui să fie lansate mai târziu în acest an, pentru a aborda aspectele majore de tematică transversală marină şi maritimă. În al doilea rând, au fost făcuţi paşi pentru a promova programul BONUS într-o iniţiativă de cercetare majoră comunitară în cadrul articolului 169 al Tratatului - una din întrebările de mai târziu este de asemenea legată de acest aspect. În al treilea rând, au fost făcuţi paşi pentru a înlocui progresiv toate ERA-NETmarine existente cu o ERA-NETmarină integrată. În al patrulea rând, au fost făcuţi paşi pentru a explora noi surse de finanţare a infrastructurilor de cercetare marine critice, în special prin fondurile structurale. În final, două proiecte vor fi finanţate pentru a promova cooperarea dintre ştiinţele marine şi industriile maritime, cât şi ca o mai puternică integrare între diferiţii actori în cadrul comunităţii ştiinţifice marine.
Implementarea strategiei Uniunii Europene pentru cercetare marină şi maritimă în cadrul actualei perspective financiare va asigura promovarea în viitorii ani a cercetării marine şi maritime la nivel comunitar, prin intermediul instrumentelor programului cadru.
Extinderea perspectivelor pentru cariere legate de grupul de mare - care face parte de asemenea din întrebarea dumneavoastră - nu este direct un obiectiv al politicii de cercetare. Totuşi, prin stimularea cooperării dintre oamenii de ştiinţă marini şi industriile maritime, cât şi o cercetare marină şi maritimă mai integrată, strategia marină şi maritimă a Uniunii Europene poate să extindă indirect obiectivul abilităţilor maritime şi să promoveze grupuri marine. Poate astfel să contribuie indirect la dezvoltarea calificărilor şi abilităţilor asociate cu profesiile maritime.
În final, în cadrul mai larg al întrebării dumneavoastră şi răspunsul meu, în planul economic de recuperare de toamna trecută, Comisia a propus statelor membre şi sectorului privat să crească investiţiile planificate pentru cercetare şi dezvoltare. Acest lucru a fost urmat de concluziile Consiliului European de primăvară, care a trimis un mesaj puternic privind nevoia de creştere şi de îmbunătăţire a calităţii investiţiei în cunoaştere şi cercetare pentru recuperare economică. Bineînţeles că acest lucru este foarte acceptabil pentru cercetarea marină şi maritimă.
Este încă prematur pentru orice evaluare despre cum şi dacă statele membre vor urma aceste recomandări. Cu toate acestea, un lucru rămâne clar: chiar în circumstanţele economice şi financiare actuale dificile, nu ar trebui să pierdem din vedere obiectivele pe termen lung, cum ar fi dezvoltare durabilă şi economie bazată pe puţin carbon. Este aşadar important să ne concentrăm pe aşa numitele 'investiţii inteligente' care în acelaşi timp caută să învingă criza pe termen scurt, iar pe termen lung caută posibilităţi şi cât de puternici vom fi când vom ieşi din criză.
Marie Panayotopoulos-Cassiotou
(EL) Domnule preşedinte, mulţumesc domnului comisar pentru răspunsul complet pe care mi l-a dat şi aş dori să îl întreb dacă programul de cercetare poate de asemenea să includă ţări vecine, în special ţări din regiunea Mediteranei, în cadrul cooperării euro-mediteraneene.
Janez Potočnik
membru al Comisiei. - Ţările vecine pot fi de asemenea incluse. Este destul de clar că programul cadru este deschis atâta timp cât există cooperare cu statele membre ale Uniunii Europene.
Dar, aş dori să fiu chiar mai precis. Avem câţiva - mai mult de 10 - aşa-numiţi 'membri asociaţi' ai programului cadru. Acei membri asociaţi care plătesc contribuţia au practic aceleaşi drepturi şi responsabilităţi ca statele membre. De exemplu, Balcanii de vest, Elveţia, Norvegia, Islanda, Israel şi alte câteva sunt ţări asociate. Astfel că toate aceste ţări au exact aceleaşi drepturi şi obligaţii.
Pentru alţii, în cadrul strategiei noastre încercăm să dezvoltăm o politică, pe care am propus-o. Am încercat să facem totul astfel încât mai bine mai devreme decât mai târziu, toate ţările din vecinătate - în funcţie de abilitatea lor şi de asemenea pe baza intereselor comune - vor deveni ţări asociate. Aceasta înseamnă în realitate, că atunci când vorbim despre cercetare, Uniunea Europeană este mult mai mare decât Uniunea de 27 membri.
Subiect: Evaluarea creativităţii, inovaţiei şi dezvoltării tehnologice în statele membre
Dat fiind că 2009 a fost desemnat drept Anul european al creativităţii şi inovaţiei şi date fiind programele UE, respectiv al şaptelea program cadru pentru cercetare şi dezvoltare tehnologică (2007-2013) şi Programul cadru pentru competitivitate şi inovaţie (CIP), va spune Comisia dacă are orice statistici privind nivelul de sume alocate primite până acum de fiecare stat membru în sectoarele acoperite de programele de mai sus? Care sunt cele mai populare sectoare în fiecare stat membru (în procente)? Există vreo evaluare a răspunsului întreprinderilor mici şi mijlocii (IMM-uri) la aceste programe (în procente)?
Janez Potočnik
membru al Comisiei. - Pot să asigur distinsul membru că, în ceea ce priveşte al şaptelea program cadru pentru cercetare (PC7), Comisia colectează şi publică sistematic, disponibile tuturor, date statistice clare şi detaliate ilustrând implementarea acestui program.
Este important de reamintit că finanţarea comunităţii pentru cercetare este acordată beneficiarilor pe baza unicului criteriu al excelenţei ştiinţifice a propunerilor lor. Dar, chiar dacă nu se ţine cont deloc de naţionalitate la acordarea contractelor, noi colectăm şi urmărim strâns datele privind distribuţia geografică a beneficiarilor PC7 şi a legăturilor lor respective de colaborare. Acest lucru ne oferă o importantă înţelegere a nivelului şi tăriei sinergiilor dezvoltate între ţări ca rezultat al participării lor la activităţile PC7.
Puteţi găsi toate aceste date şi multe alte statistici detaliate despre implementarea PC7, în anexa de statistică a raportului anual al Comisiei privind cercetarea şi activităţile de dezvoltare tehnologică, pe care le trimitem în fiecare an Consiliului şi Parlamentului. Mai important, toate aceste rapoarte datând din 1998 sunt disponibile public online pe site-ul Internet 'Europa' al Comisiei.
Ce ne spun nouă aceste date? Nu pot desfăşura aici astăzi o listă lungă de statistici, pentru că nu avem timp pentru aceasta, dar, totuşi, permiteţi-mi să vă ofer câteva sublinieri privind esenţa întrebării dumneavoastră: popularitatea relativă a domeniilor cercetării PC7 printre statele membre.
Tehnologiile informaţiei şi comunicării (TIC), sănătatea şi acţiunile Marie Curie au fost în general cele mai populare domenii printre statele membre în termeni de număr de participări la acordurile grant semnate. Cu toate acestea, ar trebui să se noteze că popularitatea lor este de asemenea în funcţie de mărimea bugetului disponibil fiecărei din aceste arii de cercetare a PC7 şi, de asemenea, de numărul şi tipul de acorduri grant semnate şi existente în bazele de date în momentul unei astfel de evaluări. În general, se poate nota că participarea noilor state membre este mai puternică în domeniile securităţii, cercetării şi spaţiului socio-economic şi mai slabă de exemplu în TIC şi sănătate. În ţara din care vine distinsul membru există o concentrare însemnată pe TIC, dar participare relativ slabă, de exemplu, în sănătate, cercetare socio-economică şi spaţiu.
În ceea ce priveşte răspunsul întreprinderilor mici şi mijlocii către PC7, Comisia publică în fiecare an o evaluare detaliată a participării IMM-urilor pe ţări de origine ca parte a raportului nostru anual, pe care l-am menţionat. Ultimele noastre date privind participarea IMM-urilor la PC7 indică un total de 2 431 IMM-uri care participă în prezent la acorduri grant semnate PC7. Pentru informaţii detaliate, i-aş indica distinsului membru chiar raportul. Dar, dacă distinsul membru doreşte, aş putea distribui astăzi aici câteva din tabelele cu informaţii relevante din PC7, pentru că le am la mine.
Acţiunile Programului cadru pentru competitivitate şi inovaţie sunt mai mult de conducere politică decât orientate spre grant. În particular, Programul specific pentru inovaţie şi antreprenoriat (EIP) serveşte în principal ca program de sprijin politic. Dacă ne uităm la principalele sale instrumente, Enterprise Europe Network de care beneficiază exclusiv IMM-urile, furnizând informaţii privind accesul pe diferite tipuri de finanţare a IMM-urilor şi identificând oportunităţile de finanţare a proiectului şi ajutând la găsirea tehnologiei şi a partenerilor de afaceri. Instrumentul financiar EIP - care reprezintă aproape jumătate din bugetul programelor - este de asemenea rezervat exclusiv IMM-urilor. Până la sfârşitul lui septembrie 2008, aproximativ 12 000 de IMM-uri au primit finanţare prin Facilitatea de garantare pentru IMM-uri, cu aplicaţii primite din 17 state membre.
În plus, primul apel pentru propuneri pe pilot ecoinovaţie şi proiecte de copiere a pieţei a fost publicat în 2008 pentru a îndeplini acţiunile în domeniile reciclării, sectorului de alimente şi băuturi, clădiri şi afaceri ecologice. Apelul din 2008 a avut succes în special în acoperirea priorităţii date de întreprinderile mici şi mijlocii. În total, 74% din toţi participanţii au fost IMM-uri.
Şi, în sfârşit, sprijinul politicii tehnologiilor comunicaţiilor ale programului specific CIP a lansat apelul pentru propuneri pentru 2007 şi 2008 cu focus pe proiectul pilot testând inovaţii bazate pe TIC, în care IMM-urile primesc mai mult de 30% din bugetul total. Mai important, acest program doreşte deschiderea de pieţe largi UE pentru astfel de inovaţii care sunt furnizate de IMM-uri în întreaga Uniune Europeană.
În ceea ce priveşte rapoartele PC7, rapoarte legate de Programul pentru competitivitate şi inovaţie sunt disponibile public pe site-ul web Europa.
Emmanouil Angelakas
(EL) Domnule preşedinte, mulţumesc domnului comisar pentru răspunsul său; sunt într-adevăr informaţii pe site-ul web. Vă mulţumesc, domnule comisar, pentru tabelele pe care mi le-aţi dat.
Doresc să vă adresez o întrebare suplimentară: ne puteţi spune câte locuri de muncă au fost create în statele membre ale Uniunii Europene în cadrul proiectelor realizate în programele implementate prin întreprinderile mici şi mijlocii? De asemenea aţi calculat creşterea în produsul intern brut generată de aceste proiecte?
Justas Vincas Paleckis
Aţi menţionat câteva domenii în care noile state membre îşi dezvoltă activităţile lor în ambele programe. Doresc să vă întreb ce aţi spune în general: sunt noile state membre mai puţin active în comparaţie cu vechile state membre şi dacă este aşa, ce poate face Comisia ca să îi ajute?
Janez Potočnik
membru al Comisiei. - Prima întrebare a fost destul de specifică. Bineînţeles că nu ştim câte locuri de muncă sunt create: economiile sunt pur şi simplu mult mai complexe decât dacă exista o relaţie cauzală între câţi bani ai pus într-un program şi cât ai sprijinit. Suntem aproape siguri - şi eu sunt aproape sigur, când merg printre cercetători, prin IMM-uri, când aud reacţiile şi când simt emoţiile lor şi cât de bine folosesc acum programul, atunci sunt uneori mult mai satisfăcut decât atunci când aud că suntem puţin cam prea birocratici şi aşa mai departe. Dar cred că trebuie să ne uităm la aceasta. Încercăm să ne obişnuim cu diversele nevoi ale IMM-urilor: cele cu care concurăm, care au propria lor capacitate de a concura, care au capacitate de cercetare; dar şi încercăm să le ajutăm pe celelalte, care au necesităţi de cercetare, dar nu au capacitate. Iată de ce plătim, de exemplu, pentru cercetare prin intermediul universităţilor, institutelor şi aşa mai departe.
În ceea ce priveşte creşterea PIB-ului, statistic bineînţeles nu este posibil să avem o legătură directă, dar se pot face analize de corelări, din care se poate afla ce este corelat pe termen lung. Astfel că ţările care investesc cel mai mult în cercetare şi dezvoltare sunt bineînţeles mai dezvoltate şi vice versa. Aceasta este realitatea: cei care sunt mai prosperi investesc ulterior mai mult în cercetare şi dezvoltare. Astfel că în esenţă, chiar dacă nu pot răspunde precis la această întrebare, vă pot da un răspuns aproape sigur din analiza statistică, că acesta este modul de a întări competitivitatea şi drept rezultat, PIB-ul, locurile de muncă şi aşa mai departe, dacă cineva investeşte mai mult în acest context.
La întrebarea despre noile state membre - şi aceasta este cu adevărat o întrebare interesantă, pentru că, bineînţeles, urmărim îndeaproape acest lucru - pot spune că sunt destul de activi, că aplică foarte mult; în medie, procentele lor de succes sunt uşor mai mari decât procentele de succes ale statelor membre mai dezvoltate, ceea ce cred că este normal, pentru că într-o oarecare măsură puterea instituţiilor este în ţări care au tradiţie mai mare şi mai puternică în cercetare şi dezvoltare şi bineînţeles că în mod normal sunt mai puternice. Dar dacă vă uitaţi la ceva foarte simplu - dacă vă uitaţi la corelaţie: cât de mult investeşte ţara în cercetare şi dezvoltare acasă şi cât de mult primeşte de la programul cadru via concurenţa pură - acolo există o corelaţie puternică. Astfel că ţara care investeşte în prezent mai mult acasă, şi care are prin urmare potenţial mai mare de cercetare, primeşte dublu - primeşte acasă şi de asemenea primeşte prin competiţia în Programul cadru european, care este pentru excelenţă.
Dar, altceva este interesant de asemenea. Dacă ne uităm la statele membre - noile state membre - cât de mult investesc în cercetarea şi dezvoltarea lor în investiţia globală europeană şi cât obţin de la PC7, proporţia ultimei este mai mare decât ceea ce investesc ei în prezent acasă. Astfel că aceste legături sunt foarte clare şi sfatul meu ar fi: utilizarea tuturor instrumentelor posibile pentru a întări capacitatea acasă; utilizarea - în moduri inteligente - a fondurilor structurale şi de coeziune, unde au angajat valoarea programului cadru actual pentru acest scop - 50 miliarde de euro dedicaţi - şi utilizarea acelor bani astfel încât în viitor s-ar ajuta ei înşişi acasă şi s-ar ajuta singuri şi în posibilitatea de a concura global, pentru că lumea este globală.
Subiect: BONUS-169
Proiectul BONUS (organizarea de finanţare a cercetării marine în Marea Baltică) este un mod foarte important de grupare a programelor naţionale şi regionale de cercetare pentru a sprijini dezvoltarea durabilă în regiunea Mării Baltice, având în vederea coordonarea, dezvoltarea şi implementarea acestora cu ajutorul activităţilor comune de cooperare. În consecinţă, Lituania şi alte state baltice sprijină foarte mult tranziţia de la BONUS ERA-NETla BONUS-169.
Ar putea Comisia să comunice ce măsuri noi sunt prevăzute pentru BONUS-169? Va fi propunerea prezentată în timpul mandatului actualei Comisiei? Există ceva ce ar putea împiedica tranziţia spre BONUS-169?
Janez Potočnik
membru al Comisiei. - Domnule Paleckis, sunt convins că iniţiativa articolului 169 BONUS se aşteaptă să îmbunătăţească substanţial eficacitatea politicilor de mediu şi de dezvoltare durabilă pentru întreaga regiune Baltică. Ar contribui mult în special la implementarea în principal a părţii de mediu din Strategia Uniunii Europene pentru regiunea Mării Baltice pe care Comisia planifică să o prezinte Consiliului European în iunie 2009.
Acum avansăm repede cu pregătirea acestei propuneri legislative privind articolul 169 şi am inclus BONUS169 în programul nostru legislativ pentru 2009. Facem toate eforturile de a prezenta o propunere legislativă cât mai curând posibil în 2009. Cu toate acestea, calendarul propunerii legislative nu este integral în mâinile noastre: depinde de asemenea de răspunsul la timp şi afirmativ al consorţiului BONUS în revizuirea tentativei planului de acţiune. Dacă acesta din urmă ajunge la Comisie la începutul lui iunie - acest lucru a fost agreat cu consorţiul BONUS - atunci sunt destul de încrezător că propunerea legislativă poate fi prezentată încă în mandatul actualei Comisii.
Justas Vincas Paleckis
- (LT) Vă mulţumesc foarte mult, domnule comisar, pentru răspunsul dumneavoastră precis şi clar: există evident speranţă că acest subiect va fi stabilit curând în moţiune. Aş dori să vă întreb, faptul că protecţia mediului în Marea Baltică trebuie să fie ajustată chiar mai mult decât acest proiect are ceva de-a face cu impactul proiectului Nord Stream privind protecţia mediului în Marea Baltică? Se întâmplă aceasta sau nu?
Janez Potočnik
membru al Comisiei. - Aşteptările mele privind programul BONUS sunt de asemenea ridicate. Iată de ce lucrez extrem de mult pentru a o prezenta şi pentru a v-o propune cât timp mai sunt încă la birou.
Ar trebui să fiţi conştienţi că experienţele noastre cu iniţiativele articolului 169, începând cu EDCTP în programul cadru anterior nu au fost prea bune la acel moment. Din această cauză, i-am cerut domnului van Velzen să pregătească un raport privind acest lucru. Apropos, în prezent EDCTP este perfect şi merge cu adevărat bine, dar i-am cerut domnului van Velzen să prezinte propuneri pentru viitoarele iniţiative '169' şi acum urmăm recomandările sale.
Ar trebui de asemenea să se ţină cont că aceasta este prima de o natură originală şi adevărata valoare adăugată europeană ar trebui să fie prezentată via acest tip de program. Sunt sigur că acesta va fi un exemplu care va fi urmat mai târziu de alte regiuni. Pe scurt, sunt foarte mult în favoarea propunerii, dar cred că cu cât îl construim mai puternic, cu atât va fi mai bine pentru BONUS şi pentru regiune.
Subiect: Comunicarea cu cetăţenii
Dată fiind importanţa pe care a pus-o Comisia pe comunicarea efectivă cu cetăţenii, în special în lumina crizei economice, când mulţi cetăţeni nu sunt siguri de viitor şi dat fiind că procesul de consultare este un instrument efectiv în întărirea cetăţenilor de a-şi aduce aportul direct în procesul politic la nivel UE, ar agrea Comisia că sunt necesari paşi suplimentari pentru a creşte conştientizarea cetăţenilor despre consultările UE via media şi alte forumuri potrivite la niveluri naţionale, regionale şi locale pentru a asigura că mai multe persoane şi organizaţii de bază sunt implicaţi?
Margot Wallström
vicepreşedintă a Comisiei. - În primul rând, aş dori să spun că societatea civilă este unul din actorii cheie în democraţie. Ea joacă un rol foarte activ în integrarea europeană şi îndeplineşte o funcţie importantă în comunicarea dintre cetăţenii europeni şi instituţii. Societatea civilă le oferă cetăţenilor posibilitatea de a-şi exercita dreptul de a participa la viaţa democratică a UE.
Comisia recunoaşte necesitatea de a crea un acces mai clar la UE pentru societatea civilă organizată, cât şi pentru cetăţenii individuali şi avem o tradiţie lungă şi sănătoasă de interacţiune cu organizaţiile societăţii civile, care au început cu mai mult de 30 de ani în urmă.
De-a lungul anilor, multe din serviciile noastre au dezvoltat un dialog periodic cu acţionarii. Acest dialog ţine cont de politica noastră de durată de deschidere şi globală şi reflectă de asemenea marile diferenţe în domeniile politicii şi diversitatea acţionarilor.
Comisia consultă societatea civilă în diverse moduri, inclusiv prin documente de consultare, comunicări, comitete consultative, grupuri de experţi, seminarii şi forumuri. Consultarea online se foloseşte în mod obişnuit. Mai mult, organizăm de asemenea reuniuni ad hoc şi audieri deschise. În multe cazuri, o consultare este o combinaţie de diferite instrumente şi are loc în câteva etape ale pregătirii propunerii de politică.
Este nevoie de un cadru operaţional comun pentru a asigura că aceste consultări se realizează într-un mod transparent şi coerent. Aşadar, în 2002 Comisia a stabilit principiile şi standardele minime pentru consultarea părţilor externe.
Conform acestor standarde, trebuie acordată atenţie pentru furnizarea de documente clare de consultare, consultarea tuturor grupurilor ţintă relevante, acordarea unui timp suficient pentru participare, publicarea rezultatelor şi furnizarea de feedback etc.
Iniţiativa europeană pentru transparenţă a făcut de asemenea un angajament pentru întărirea în continuare a aplicării standardelor actuale minime pentru consultare.
Un model şablon pentru consultări deschise, publice a fost introdus, incluzând o invitaţie la organizaţiile acţionarilor pentru a se înscrie în registrul reprezentanţilor de interese.
Astfel, vor fi alertaţi pentru consultaţii publicate pe singurul punct de acces al Comisiei pentru consultare deschisă, Your Voice in Europe. Utilizarea acestui şablon va îmbunătăţi transparenţa şi coerenţa prezentării consultărilor acţionarului.
Desigur, trebuie să reflectăm constant la modul în care să continuăm să promovăm conştientizarea despre lansarea unei consultaţii specifice, astfel încât mai multe persoane să fie conştiente de faptul că începe o consultare. Putem probabil utiliza mai activ birourile noastre de reprezentanţă.
Permiteţi-mi să adaug la final că iniţiativele Planului D, inclusiv consultările cetăţenilor, oferă de asemenea noi idei despre cum să implicăm cetăţenii şi să îi includă pe cei care nu aparţin deja partidelor politice sau organizaţiilor ale societăţii civile, astfel încât să asigure că avem cu adevărat o consultare deschisă. Încercăm diferite metode de implicare a cetăţenilor.
Marian Harkin
Mulţumesc doamnei comisar pentru răspuns şi sunt de acord: Comisia face cu siguranţă nişte eforturi. Dar, dat fiind că 53% din cetăţenii europeni spun că nu sunt interesaţi în alegerile europene, cred că unul din motive este faptul că mulţi cetăţeni europeni nu sunt conştienţi că pot face schimbări şi să aibă un impact în procesul de consultare: experienţa mea din contactul cu acţionarii în societatea civilă este că foarte mulţi dintre ei nu sunt pur şi simplu conştienţi de acest proces.
Eu însămi fac un efort la fiecare câteva luni pentru a alerta acţionarii despre diversele procese de consultări care se desfăşoară şi sincer cred şi aş vrea să vă întreb pe dumneavoastră, domnule comisar, dacă nu sunteţi de acord că ar fi foarte util pentru birourile Comisiei din fiecare ţară să întocmească o listă, o listă pe o gamă foarte largă, a tuturor acţionarilor şi să asigure că ei sunt alertaţi despre procesele de consultări, astfel încât ar şti şi ar putea participa.
Margot Wallström
vicepreşedintă a Comisiei. - Sunt 100% de acord. Aceasta este ceea ce tocmai am discutat în această după-amiază în grupul interinstituţional pentru informare şi comunicare: încurajarea birourilor noastre de reprezentanţă şi Casele europene - pentru că în majoritatea capitalelor împărţim aceleaşi sedii.
Ar trebui să le utilizăm ca nişte Case europene, să facem acest lucru cunoscut cetăţenilor atunci când este o consultare unde ei pot să îşi prezinte opiniile privind politica agricolă comună sau politica de comerţ sau de mediu.
Deci, cu siguranţă, împărtăşesc opiniile dumneavoastră de a face chiar mai mult pentru a mobiliza cetăţenii. Cred, de asemenea, că aceste experimente cu aspecte precum consultările cetăţenilor conduc la un mai mare interes în UE. Aşa cum un participant a spus: Mă interesez de UE atunci când UE arată un interes pentru mine, întrebându-mă ce cred. Cred că, până la urmă vom avea şi noi politici mai bune întrebând şi consultând cetăţenii.
Subiect: Rolul şi participarea Comisiei la viitoarele alegeri europene
Poate Comisia să mă informeze despre rolul nepolitic pe care îl va juca pentru a creşte prezenţa la vot în alegerile europene?
Margot Wallström
vicepreşedintă a Comisiei. -Comisia sprijină şi completează eforturile comunicării făcute de Parlamentul European şi autorităţile naţionale şi partidele politice realizând activităţi tematice, de conştientizare, atât la nivel european, cât şi local. Obiectivul nostru este în primul rând să informăm votanţii despre data şi relevanţa alegerilor şi astfel să îi încurajăm să voteze.
O atenţie specială va fi acordată femeilor şi tinerilor, cu produse şi activităţi dedicate. Printre altele, vom transmite clipuri TV şi radio, produse de Parlament, pentru a ilustra subiectele de prioritate ale alegerilor europene din Europa prin satelit şi EU Tube. De asemenea, îi vom asista în diseminările lor prin televiziunile naţionale, regionale şi locale în statele membre. Mai mult, Comisia dezvoltă o campanie multimedia pentru tineri în toate statele membre şi implicând multiplicatori prin media socială online, bloguri şi reviste online. Toate paginile importante de web, de exemplu Europa, au logo-ul alegerilor şi o legătură către site-ul web al alegerilor parlamentare. Dar, publicaţii tradiţionale inclusiv postere, cărţi poştale şi instalaţii în aer liber sunt de asemenea pregătite.
În statele membre, toate reprezentanţele noastre au fost mobilizate pentru activităţi organizate legate de alegeri şi să mobilizeze toţi multiplicatorii noştri şi aproape 500 de puncte de informare Europe Direct organizează evenimente pentru a disemina materiale promoţionale şi a asigura o platformă de discuţie pentru candidaţi.
În sfârşit, centrul de contact Europe Direct furnizează gratuit informaţii bazate pe fapte despre întrebări privind UE de la cetăţeni şi afaceri în toate cele 23 de limbi oficiale prin telefon, email şi asistenţă web.
David Martin
Domnule comisar, vă mulţumesc pentru informarea despre activităţile Comisiei. Aş putea să pun încă o întrebare?
În timpul campaniei electorale vor fi spuse multe minciuni despre Uniunea Europeană. Unele vor fi aspecte legate de opinii şi nu mă aştept ca Comisia să interfereze în acele situaţii, dar când se spun minciuni clare despre comunitate, va stabili rapid Comisia o unitate de replică în următoarele două sau trei luni, unde fie dumneavoastră puteţi răspunde direct minciunilor şi distorsiunilor despre Uniunea Europeană, fie candidaţii vă pot aborda pentru informaţii bazate pe fapte pentru a da replica declaraţiilor false despre activităţile comunităţii?
Margot Wallström
vicepreşedintă a Comisiei. - Vă mulţumesc pentru continuarea acestei întrebări. Replicile fac parte uneori din activităţile noastre periodice şi fac de asemenea parte din activitatea birourilor noastre de reprezentanţă. Bineînţeles, candidaţi sau diferiţi acţionari ni se pot adresa oricând pentru a cere informaţii bazate pe fapte şi, de asemenea, să ofere răspunsuri la tipul acesta de declaraţii care s-au făcut.
Dar, cred că Comisia va juca probabil un rol în furnizarea de informaţii bazate pe fapte, mai degrabă decât a fi parte la dezbatere, care consider că este pentru partidele politice şi pentru candidaţi. Dar, noi vom încerca mereu să oferim informaţii bazate pe fapte şi acest lucru îl facem periodic.
Marian Harkin
Întrebarea mea suplimentară este foarte similară cu cea a domnului Martin, deoarece unul din aspectele pe care le găsesc foarte dificile în timpul referendumului pentru Tratatul de la Lisabona a fost de a nu fi capabil de a obţine informaţii bazate pe fapte destul de repede pentru a se ocupa de câteva minciuni şi dezinformări care au fost diseminate.
Mă întreb dacă Comisia consideră - dat fiind că în acest moment suntem foarte aproape de alegeri - asigurându-ne că există un grup dedicat sau un număr de persoane în fiecare stat membru cu un număr special de telefon etc. unde candidaţii ar putea avea imediat acces la Comisie pentru informări privind aspecte particulare ca acesta.
Ştiu că suntem aproape de alegeri, dar aş dori să cer doamnei comisar să încerce serios să ia în considerare să implementeze ceva de genul acesta.
Margot Wallström
vicepreşedintă a Comisiei. - Mă îndoiesc că vom avea timp să creăm un serviciu special în acest stadiu întârziat şi înainte de alegeri. Cu toate acestea, avem deja serviciul care oferă posibilitatea de a face apeluri telefonice sau solicitări şi vom încerca să obţinem cât mai multe informaţii posibile.
Dar, ceea ce vom face este să începem, de exemplu, să pregătim pentru cetăţeni un rezumat al Tratatului de la Lisabona. Acesta este un lucru pe care îl vom face în cooperare cu celelalte instituţii. Desigur, vom încerca să facem acest lucru cât mai repede posibil, nu ca parte a campaniei. Trebuie să ne asigurăm că acesta este disponibil în toate limbile oficiale şi în toate statele membre.
Dar, de asemenea cred că avem o şansă să rezolvăm întrebări despre aceasta, pentru că ştim deja aspectele. Suntem de asemenea obişnuiţi să răspundem întrebărilor via Europe Direct, de exemplu şi prin reprezentanţele noastre, astfel că vom încerca să ajutăm cât de mult putem. Avem şi material cu întrebări şi răspunsuri pe care le-am asamblat. Aşadar, eu cred că acest lucru poate fi util atât candidaţilor, cât şi altor acţionari.
Preşedinte
Întrebările care, din lipsă de timp, nu au primit nici un răspuns vor primi răspunsuri scrise (consultaţi Anexa).
Aceasta încheie întrebările adresate Comisiei.
(Şedinţa a fost suspendată la ora 20.00. şi reluată la ora 21.05)
