Zvláštní opatření v oblasti zemědělských trhů (rozprava) 
Předsedající
Dalším bodem programu je rozprava o otázce k ústnímu zodpovězení (B7-0208/2010), kterou pokládá Paolo De Castro za Výbor pro zemědělství a rozvoj venkova Komisi, o zvláštních opatřeních v oblasti zemědělských trhů.
Jelikož pan De Castro není přítomen, slovo má pan Le Foll, který pana De Castro zastupuje.
Stéphane Le Foll
Pane předsedající, je tedy na nás, abychom uzavřeli rozpravy dnešního večera, a je ostatně už dost pozdě. Předně bych chtěl omluvit předsedu Výboru pro zemědělství a rozvoj venkova, pana De Castra, který tu s námi dnes večer z důvodů, jež jsou vám známy, nemůže být. Stejně jako dalším poslancům našeho Parlamentu se ani jemu nepodařilo dostat ze své země a zúčastnit se našich rozprav ve Štrasburku.
Otázka, kterou se tu zabýváme, byla nastolena v důsledku krize, která zasáhla celé zemědělské odvětví a všechna odvětví s ním spojená. Všichni dnes víme, že je krize, a všichni především víme, že v zemědělství došlo k prudkému poklesu cen a zisků, který se dotkl produkce obilovin, který se dotkl rovněž produkce živočišné, ať už se jedná o výrobce vepřových nebo hovězích masných produktů, který se dotkl rovněž - a to zde říkám jménem pana De Castra - výrobců olivového oleje a dotýká se, a to velmi citelně, výrobců v odvětví mléčné výroby.
Tváří v tvář této krizi a tomuto cenovému propadu by se Výbor pro zemědělství a rozvoj venkova pochopitelně velmi rád od Komise dozvěděl, co v tuto chvíli i do budoucna můžeme udělat pro to, abychom z této krize našli východisko, a především jaká by bylo možno v nadcházejících měsících přijmout opatření na podporu zemědělců a stabilizaci rozkolísaných zemědělských trhů.
První otázka, kterou bych panu komisaři položil, se týká konkrétně krize mléčné výroby: jaká je situace, pokud jde o opatření, která byla Parlamentem a Radou přijata v souvislosti s krizí mléčné výroby, a zejména pak v souvislosti s využíváním oněch 300 milionů EUR slavného mléčného fondu, který byl schválen? To je první otázka, protože máme-li činit legislativní rozhodnutí, pak myslím musíme vědět, jakým způsobem jsou uplatňována.
Jak jsem již řekl, všechna výrobní odvětví jsou dnes zasažena prudkým poklesem cen a hlubokou krizí trhů. To nás přivádí k otázce a k hledání odpovědi na otázku toho, co bychom mohli nazvat regulací trhů, a způsobu, jak bychom mohli omezit tuto nechvalně známou cenovou volatilitu.
Když ceny stoupají, nikdo si nestěžuje, a zemědělci jsou ti poslední, kdo by si stěžovali. Jsou to evropští spotřebitelé, kdo se obává zvyšování cen zemědělských produktů, protože vyšší ceny by omezovaly jejich kupní sílu a měly by nepříznivé důsledky na schopnost evropských spotřebitelů tyto zemědělské produkty kupovat.
Pokud jsou ceny nízké a pokud jejich pokles trvá delší dobu, jsou tím výrobci trestáni na svých příjmech, především však - a to je z hlediska evropského zemědělství vážnější - na své schopnosti investovat a připravovat se do budoucnosti. Zemědělství je tvrdé odvětví; podstatné jsou zde investice, ale trvá dlouho, než se tyto investice vrátí. Potřebujeme stabilizovat ceny.
Pane komisaři, otázka, kterou vznáší Výbor pro zemědělství a rozvoj venkova a jeho předseda, pan De Castro, má dva body.
Zaprvé jste oznámil, že v souvislosti s mlékárenstvím tu do konce roku bude určitý počet opatření. To je důležité. Můžete nám k tomu říci něco bližšího? Zadruhé je třeba, aby byla přijata specifická opatření, která by se vztahovala na všechny trhy, nejen na mlékárenství.
A konečně poslední otázka, kterou bychom vám chtěli položit: jakým způsobem chce Komise ve střednědobé perspektivě předvídat tyto krize a jakým způsobem chce těmto krizím a cenovým propadům předcházet? Jak by měl vypadat mechanismus regulace trhů, aby omezoval zároveň prudký nárůst a především prudký pokles cen? Na čem Komise v tuto chvíli pracuje a jakou má představu o řešení tohoto problému?
Měl jsem na mysli zejména tyto tři body: mléčný fond, perspektivy krize mléčné výroby a v obecnější rovině pak způsob, jakým Komise hodlá řešit problém volatility a prudkých poklesů cen.
Dacian Cioloş
člen Komise. - (FR) Pane předsedající, předně bych rád poděkoval panu De Castrovi a panu Le Follovi z parlamentního Výboru pro zemědělství a rozvoj venkova za to, že učinili tyto problémy předmětem diskuse zde v této sněmovně.
Je to tak: také já musím konstatovat, že příjmy zemědělců klesly v roce 2009 nevídaným způsobem a šlo přitom jen o pokračování trendu zaznamenaného již v roce 2008. Vznikla tak situace, ve které se evropský trh sotva kdy nacházel. Vznikla navíc v době, kdy se tento trh stále více otevírá trhu světovému a kdy má za sebou nedávné reformy společné zemědělské politiky.
Tato krize zasáhla zejména odvětví mléčné výroby. V loňském roce jsme byli svědky toho, v jak obtížné situaci se výrobci v tomto odvětví ocitli, a to především ve venkovských oblastech, kde je mléčná výroba důležitá nejen pro zemědělské odvětví, ale vůbec i pro veškerou hospodářskou aktivitu a zaměstnanost.
Evropská komise vloni v této souvislosti podnikla určitá opatření, v první řadě využila mechanismů, které ji umožňují zasáhnout do situace na trhu a zastavit propad cen. Na financování těchto zásahů do situace na trzích uvolnila značné prostředky, více než 400 milionů EUR. A jak dále poznamenal pan Le Foll, vyčlenila rovněž prostředky ve výši 300 milionů EUR, aby členským státům umožnila čerpat podporu pro nejhůře postižené výrobce v odvětví mléčné výroby.
Toto rozhodnutí pak bylo učiněno v loňském roce. Členské státy tak mohly nastavit kritéria, na jejichž základě měly být tyto prostředky rozdělovány, a to tak, aby se dostaly především k těm výrobcům, kteří je nejvíce potřebují.
Je třeba také jasně říci, že tato kritéria stanovily členské státy bez toho, aby je musela schvalovat Komise. Členské státy měly pouze povinnost Komisi informovat, oznámit jí, jaká kritéria zvolily.
Mohu vám zde říci, že pokud vím, tak všechny členské státy informovaly Komisi o svém rozhodnutí těchto opatření využít. Stanovily tudíž kritéria, na jejichž základě budou tyto prostředky rozdělovat, a proces rozdělování podpory tak bude moci začít. Tyto prostředky by členské státy měly rozdělit mezi jejich příjemce do června.
Takže nejprve, jak jsem řekl, probíhala fáze zásahů do situace na trzích, jejichž cílem bylo tuto situaci uklidnit. Myslím, že z nynější situace je patrné, že tyto zásahy byly úspěšné, protože ceny se stabilizovaly. K určitým výkyvům samozřejmě stále ještě dochází, ale drží se v rozumných mezích, v mezích, které jsou na trhu obvyklé. Zadruhé jsou to podpůrná opatření, která se k výrobcům dostanou v brzké době. Tato opatření již byla přijata.
Velmi rád zde zopakuji to, co jsem nedávno prohlásil v parlamentním Výboru pro zemědělství a rozvoj venkova: jako komisař věřím, že si z té specifické situace, ve které jsme se loni nacházeli, odneseme ponaučení. Nechci čekat na reformu společné hospodářské politiky po roce 2013, kdy budeme jistě schopni přijít s konzistentnějšími odpověďmi pro celé zemědělské odvětví. Nebudu čekat na výsledek reformy společné zemědělské politiky pro rok 2013 s návrhy, které budou specificky zaměřené na odvětví mléčné výroby a které budou zpracovány na základě závěrů skupiny na vysoké úrovni, která byla vytvořena v loňském roce v době nastupující krize a jejíž práce nyní probíhá. Svá zjištění představí tato skupina v červnu.
V bezprostřední návaznosti na to v červenci navrhnu na základě těchto zjištění Radě ministrů zemědělství a parlamentnímu Výboru pro zemědělství a rozvoj venkova uspořádání rozpravy. Do podzimu nebo konce tohoto roku se sem tedy dostavím s návrhy, které nám umožní předvídat takovéto krize a pokud možno jim také předcházet - zejména v odvětví mléčné výroby, protože právě toto odvětví se ocitlo v nejobtížnější situaci - a navrhnout tedy také řešení, a to nejen v krátkodobé, ale také střednědobé a dlouhodobé perspektivě.
Poučení z toho si samozřejmě odneseme i pro další zemědělská odvětví, ve kterých budeme muset zasahovat. Budu mít snad ještě příležitost, abych vás informoval o pokračování debat, které dnes povedeme.
Komise pečlivě sleduje vývoj trhů i v ostatních odvětvích. Budeme využívat všech zásahových metod, které máme v současnosti k dispozici - jedná se o mechanismy zasahování do situace na trzích, využívané zejména jako záchranné sítě -, a učiníme vše, aby se už žádná taková situace, jaká postihla odvětví mléčné výroby, neopakovala.
Velmi děkuji. Vyslechnu si všechny otázky a problémy, které zde nadnesete, a na závěr si pak opět vezmu slovo, abych k tomu něco řekl.
Peter Jahr
Pane předsedající, pane Cioloşi, dámy a pánové, zásadní změna orientace zemědělské politiky, spočívající v jejím větším zaměření na tržní hospodářství, je správný přístup. Rozhodnutí posílit vazby mezi evropským zemědělstvím a světovým trhem je také správné. Až do roku 2007 či do začátku roku 2008 byl zcela zřejmý počáteční úspěch této politiky. Evropská zemědělská politika nabízela za peníze větší hodnotu. K zásahům do fungování trhu docházelo jen výjimečně a zemědělci měli stálé a vzrůstající příjmy. V současné době však poznáváme nevýhody této nové orientace, mezi něž patří velké cenové výkyvy a pokles příjmů zemědělců. Jak zemědělci, tak tvůrci zemědělské politiky se musí v budoucnu otázkou prudkých výkyvů výrobních cen více zabývat, a to ve všech odvětvích, nejen v odvětví mléčné výroby.
Máme-li mimořádné situace na trhu lépe zvládat, musí mít zemědělská politika nástroje, které nám umožní rychle, důsledně a bez zbytečné byrokracie reagovat. Přimlouval bych se proto, aby se opatření jako intervence či podpora vývozu nerušila, nýbrž byla zahrnuta do rozpočtu s nulovou částkou. Tyto nástroje by se měly používat pouze za výjimečných okolností a nikoli jako trvalé zasahování do fungování trhu. Avšak ve chvíli, kdy tyto nástroje budeme potřebovat, bychom je měli mít ihned k dispozici. Měli bychom rovněž najít opatření zaměřená na toto povolání, která by na trhu zavedla používání stejných "zbraní". Mezi tato opatření patří zejména posílení právního postavení skupin výrobců.
Věřím, že Komise dodrží svůj slib a zváží možnost vytvoření lepších základních právních podmínek a opatření přijme s dostatečnou rychlostí a v době, kdy jsou potřeba a kdy mohou reálně zamezit vážným škodám na straně zemědělců i spotřebitelů.
Marc Tarabella
jménem skupiny S&D. - (FR) Pane předsedající, pane komisaři, podporuji vaše první kroky ve funkci komisaře pro zemědělství a rozvoj venkova, protože už během vašeho slyšení a pak i při několika dalších příležitostech nás potěšilo, když jsme slyšeli, čeho byste chtěl dosáhnout, protože chápete, že příliš vysoká nestabilita cen představuje pro zemědělství a pro jeho budoucnost vážnou hrozbu. Totéž platí i pro zemědělce, kteří si už dlouhodobě nemohou nic plánovat, protože tyto investice se, jak každý ví, a to zejména u těch, kteří jsou mezi nimi nejmladší, počítají na 20 nebo 30 let.
Dnes tomu není ještě ani šest měsíců, kdy jsem spolu s panem Le Follem a několika dalšími kolegy podepsal pozměňovací návrh týkající se tohoto problému a příliš vysoké nestability cen, jehož cílem bylo snížit 1% nárůst, který byl stanoven dřívějším rozhodnutím, a to zejména v oblasti mléčné výroby, protože je zde v této době nadprodukce. Tento pozměňovací návrh byl zamítnut většinou téměř 250 z 350 hlasů.
Řekl jste, že bychom do budoucna měli uvažovat o regulaci. V současnosti se schází skupina na vysoké úrovni, jejímiž členy jsou podle toho, co jsem slyšel, lidé vysokých kvalit: zastoupeni jsou v ní nejen výrobci, ale také distributoři.
Nerad bych, aby se zapomnělo na aktéry, jejichž místo je mezi těmito dvěma, mezi výrobci a distributory - mám na mysli zpracovatele. Věřím, že na ně nezapomeneme, neboť také a především jejich prostřednictvím dochází k vytváření zisků; podle mého názoru více než prostřednictvím distributorů. Rád bych byl ujištěn, že v této diskusi nebudou opomenuti.
Nestabilita cen postihla nejen odvětví mléčné výroby, ale vůbec všechna zemědělská odvětví, a i já bych se odvažoval tvrdit, že ceny jsou vysoké. Měli bychom dobře uvažovat; začínají-li zpracovatelé - uživatelé - přecházet na alternativní produkty, nemusí to pro zemědělství znamenat nic dobrého. Až se ceny vrátí na svou běžnou či nižší úroveň, může dojít k tomu, že se tito uživatelé k původnímu produktu již nevrátí.
Pane komisaři, rád bych s ohledem na to věděl - i když je to možná trochu předčasné -, máte-li skutečně v úmyslu v budoucnu uplatňovat ve všech ostatních oblastech výroby regulační mechanismy, na které výrobci tak netrpělivě čekají.
Martin Häusling
jménem skupiny Verts/ALE. - (DE) Pane předsedající, pane Cioloşi, situace na venkově je nyní poměrně klidná, nikoli ovšem proto, že by zemědělci byli spokojeni, nýbrž proto, že mnoho zemědělců je v současnosti velmi frustrovaných. Nemůžeme je odbýt slovy, že podstatné řešení krize v zemědělství nalezneme v roce 2013. Musíme odpovědět už nyní. V tom se spolu shodneme. Protesty by se mohly velmi rychle vrátit zpátky do Bruselu, takže musíme dát nějaké odpovědi.
V odvětví mléčné výroby musí dojít k zásadní změně politiky. Zúčastnil jsem se konference skupiny na vysoké úrovni, ale odpovědi na otázku krize mléčné výroby, které na ní zazněly, mi přišly sice zajímavé, v žádném případě však adekvátní. Má-li dojít ke změně politiky, pak je třeba znovu zvážit nedávno přijaté rozhodnutí o zrušení regulačních opatření. Nyní je tento proces u konce a můžeme říci, že závěrečné kvóty neskončily měkkým, nýbrž naopak velmi tvrdým přistáním. Musíme nyní bezodkladně uvažovat, jak může politika, jak můžeme my začít opět uplatňovat opatření, jak bychom opět mohli vrátit do hry stát - tedy Evropskou unii - a mohli tak na trzích začít zavádět jasnější pravidla. Trhy nefungují jen tak samy od sebe. Odpověď na finanční krizi a na krizi v zemědělství zní: musíme stanovit pravidla.
V současnosti jsme v zemědělství svědky nesmyslného procesu koncentrace. Velmi mě znepokojuje, když se v novinách dočítám, že se na jihu Anglie staví zařízení, která jsou schopna pojmout až 8 000 krav. Mnoho malých zemědělských podniků v méně výhodných regionech naopak končí. Tyto změny nepovedou k vytvoření evropského, nýbrž amerického zemědělského modelu se stále většími a většími podniky, což nakonec způsobí ztrátu mnoha malých mlékárenských podniků, které v Evropě existují. Neměli bychom zapomínat ani na to, že to znamená i ztrátu pracovních míst.
V jednom bodě se, pan Jahre, shodneme, přestože se neshodneme v tom, že by se naše zemědělská politika měla orientovat na světový trh. Potřebujeme, aby právní postavení zemědělců bylo jasně definované. Zemědělci jsou nejslabším článkem v obchodním řetězci. Jako prvních se jich dotknou dotované ceny, které se v mnoha oblastech začínají stále častěji zavádět. Shodneme se, že naléhavě potřebujeme jasné politické prohlášení o tom, jak můžeme v budoucnu trhy lépe regulovat.
Musíme se podívat za hranice Evropy, abychom viděli, jak tento problém řeší jiné regiony. Nikdo nám neřekne, jak a kdy máme regulovat naše trhy. Když jsme v průběhu minulých let odstranili řadu tržních regulačních opatření, zašli jsme příliš daleko. Stačí se podívat do jiných zemí - měla to udělat i skupina na vysoké úrovni -, jaká pravidla se tam používají. Zde lze zcela jasně říci, že model, který se podle mnoha zemědělců i podle mnoha spotřebitelů osvědčil, je model kanadský. Tento model bychom neměli z diskuse předem vylučovat, nýbrž právě zde bychom také měli dávat odpovědi.
V rámci změny orientace naší politiky bychom měli dbát také o to, abychom prováděli politiku pro regionální trhy - ty by měly být vždy těžištěm této politiky, a nikoli oněch 5 % výrobků, které se prodají na světovém trhu. Nemělo by dojít také k tomu, že za normální způsob zasahování do fungování trhu budeme do budoucna považovat subvencování vývozu a intervence. S tím se musíme už jednou pro vždy přestat.
James Nicholson
jménem skupiny ECR. - Pane předsedající, jsem především rád, že máme příležitost k této rozpravě. Domnívám se, že přišla v pravý čas. Nedávná krize mléčné výroby, která ochromila velký počet našich zemědělců po celé Evropské unii, přinesla nepochybně jasný důkaz toho, že příliš velké kolísání cen se může stát vážným problémem pro naše zemědělské trhy. Rok od roku, ba dokonce i průběhu měsíců dochází k výrazným pohybům cen, jejichž příčinou jsou často faktory, které nejsou v naší moci, jako je celosvětová finanční krize a ovšem i ceny ropy.
K důsledkům dramatického poklesu cen mléka, k němuž došlo v roce 2009, se přidružila neschopnost EU na tuto situaci rychle reagovat. Nakonec se nám sice podařilo zavést soubor opatření umožňující řízení trhu a podporu příjmů, jako byla intervence do mléčného fondu a vývozní náhrady, která přinesla určitou úlevu od nejhoršího, mnoho výrobců mléka však muselo skončit s podnikáním a mnoho z nich má stále vážné finanční ztráty.
Máme-li se pokusit zmírnit dopady poklesu cen na naše zemědělce, tak bychom podle mého mínění měli přijmout přístup, který bude mít dva cíle. Zaprvé bychom se měli shodnout na minimální úrovni záchranné sítě pro všechna odvětví, která jsou ohrožena výkyvy cen. Zadruhé bychom měli zajistit, abychom bez ohledu na to, jaké nástroje nakonec zavedeme, byli schopni reagovat rychle a účinně na každou krizi, která přijde.
V Parlamentu i jinde se nyní hodně diskutuje o tom, že zemědělci by měli mít za to, co produkují, spravedlivý a stálý příjem. Způsob, jakým funguje zásobování potravinami, a vůbec celková podoba potravinového řetězce je tématem, které se týká jak zemědělců, tak spotřebitelů. Blížící se reforma SZP nám nabízí reálnou příležitost k tomu, abychom se těmito otázkami zabývali. Je samozřejmě důležité, abychom neohrozili konkurenceschopnost evropského zemědělského a potravinářského průmyslu. Reformovaná zemědělská politika nicméně musí být schopna reagovat na různé krize zemědělství, protože jedině tak může stabilizovat trhy a zajistit našim zemědělcům spravedlivé příjmy.
Georgios Papastamkos
(EL) Pane předsedající, vycházím z předpokladu, že na zemědělských trzích je nyní značná nestabilita. Došlo ke značnému poklesu cen základních zemědělských produktů. Zároveň se zvýšily spotřebitelské ceny a podstatně se snížily příjmy zemědělců.
Podle mého názoru je SZP poté, co proběhly její reformy a došlo ke zrušení podpor, dostatečně tržně orientovaná. Můj hlavní návrh - a to bych zde rád jasně řekl - spočívá v tom, že zemědělské odvětví nelze ponechat výlučně zákonům trhu. Vytváří veřejné statky a potřebuje veřejnou evropskou finanční podporu. Nemohu sdílet rozpor, který je obsažen v argumentech poslanců, kteří zde navrhují tržní orientaci, v zemích, které udržují, pěstují a stupňují spotřebitelskou etnocentričnost, spotřebitelský patriotismus. Současná opatření v oblasti řízení trhu nicméně neposkytují nezbytnou záchrannou síť, jak zde řekl můj předřečník, pan Nicholson. Potřebujeme další opatření, pružnější a účinnější opatření, opatření, která zaručí stabilitu trhu v dobách krize. Také podlé mého názoru musíme "vyzbrojit" SZP finančním mechanismem na řešení krizových situací, jakýmsi fondem pro zvládání krizí. Možnost poskytnout výrobcům záruky jejich příjmů závisí především na tom, bude-li zajištěna v potravinovém řetězci transparentnost.
Závěrem chci říci, že nemůžeme zůstat u toho, že vytvoříme nástroje pro budoucí trh pro období po roce 2013. Víme, že situace není kritická pouze v odvětví mléčné výroby, ale i jinde, i v dalších velice významných odvětvích, které se od sebe v rámci Evropy navzájem liší podle své zeměpisné oblasti.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Z této rozpravy vyšlo zatím jasně najevo, že se jedná o velmi komplexní problém. V určité míře se o tom již zmínil pan Tarabella a pan Nicholson a podobně i jiní, o tom, že problém souvisí s potravinovým řetězcem jako celkem, čímž se ve své zprávě zabývá i José Bové, s tím, že Evropská unie nedokázala doposud najít způsob, jak vytvořit spravedlivou rovnováhu mezi výrobci, zpracovateli a maloobchodními prodejci. Co se týče pana Cioloşe, naprosto souhlasím s tím, že by bylo dobré najít střednědobé a dlouhodobé řešení. Jsou čtyři teoretické možnosti.
Jednou možností, kterou zde již také zmínil pan Jahr, je znovu zvážit neoliberální stanovisko, které až doposud odmítalo systémy intervence a snažilo se je odbourat. Naprosto proto souhlasím s tím, že bychom si měli dobře rozmyslet, zda tyto systémy intervencí mohou být zrušeny, nebo zda by se je nemělo spíše využívat k regulování trhu.
Druhou možností, kterou na základě amerického modelu navrhuje francouzská vláda, je kontracyklická regulace. Je otázka, jestli tento typ regulace může v Evropě fungovat, ale i tuto možnost je třeba prozkoumat, protože celý trh je natolik volatilní, že je nutno vzít v úvahu každou možnost.
Třetí možností je trh s akciemi. Před nedávnem se konala konference o systému Borsa Merci Telematica Italiana, internetovém burzovním systému, a měli bychom proto prozkoumat, do jaké míry lze těchto burzovních systémů využít. Rovnou bych ovšem dodal pro pana Cioloşe, že ve východní Evropě a v pobaltských zemích burzovní systém bohužel příliš nefunguje.
Francouzské předsednictví rovněž nastínilo možnost vytvoření evropského systému sledování cen. I tuto možnost bychom měli dobře promyslet a dobře promyslet bychom měli také možnost - která je, pokud se nemýlím, blízká způsobu uvažování pana Cioloşe - zřízení určitého typu fondu po vzoru reformy trhu s ovocem a zeleninou, kterého by bylo možno využívat na řízení rizik. V případě obilí by to bohužel vyžadovalo extrémně vysoké částky. Jinak řečeno tedy zcela souhlasím s panem komisařem, že musíme zvážit každou možnost, protože EU v současnosti není schopná trhy náležitým způsobem regulovat.
Michel Dantin
(FR) Pane předsedající, pane komisaři, jak dobře víte, zemědělství je hospodářské odvětví, které má svoje specifika, což znamená, že se čas od času stává, že je nutné nebo přinejmenším žádoucí, aby s ohledem na zájmy výrobců, spotřebitelů a veřejnosti byla provedena veřejná intervence. Veřejné intervence v tomto hospodářském odvětví lze v Evropské unii stejně jako v ostatních zemích světa ospravedlnit přinejmenším třemi důvody.
Nabídka tržních zemědělských produktů i poptávka po potravinách má specifickou povahu, která vede k nestabilitě zemědělských trhů. Zemědělství produkuje rovněž netržní komodity a tvorbou pracovních míst napomáhá k zajištění určitého stupně sociální stability našich zemí a našeho venkova. Zemědělství je však především základem bohatých, rozmanitých a zdravých dodávek potravin. Může nás proto stávající hospodářská situace našich venkovských oblastí a našich zemědělců uspokojovat?
Před několika dny jsem od jednoho zodpovědného odborného pracovníka obdržel následující údaje týkající se jeho odvětví - shodou okolností je to francouzské odvětví, které vy sám dobře znáte, a sice odvětví živočišné výroby. Ve správním středisku je uloženo 2 500 účetních výkazů zemědělských podniků. U 800 z nich převyšuje podíl jejich dluhu více než 80 % a u 20 % z nich má podíl dluhu 100 % a více.
Při pohledu na tato čísla - která, musím připustit, překvapila i mne - je zřejmé, že problém, před kterým dnes stojíme, není pouze problémem příjmů, nýbrž problémem dekapitalizace evropského hospodářství. Nižší podpora, menší počet veřejných intervencí a větší počet výrobních omezení: to je vskutku výbušná kombinace.
Je pravda, že celková hospodářská krize situaci ještě zhoršuje. Musíme se nicméně i ptát po správnosti některých rozhodnutí Komise, některých rozhodnutí, která učinili, pane komisaři, vaši kolegové. Zemědělství se v obchodních dohodách i nadále používá jako zástavy. Navzdory situaci v Evropě se to týká jak masa, tak určitých obilovin, ovoce a zeleniny. Obětí nedávno uzavřené dohody mezi Evropskou unií a andskými zeměmi, zejména Peru a Kolumbií, se stanou výrobci z nejvzdálenějších regionů. V takové politice nemůžeme dále pokračovat.
Sergio Paolo Francesco Silvestris
(IT) Pane předsedající, pane komisaři, dámy a pánové, pocházím z jižní Itálie. V mém regionu, v našich regionech se výroba soustřeďuje kolem středomořských plodin, oleje, osevních plodin a zeleniny. O tom toho bylo řečeno zatím jen málo, protože Evropa a Komise se celou dobu zaměřovala hlavně na produkci mléka a chov skotu; svou pozornost ovšem musíme věnovat i středomořským plodinám.
Mohu vás ujistit, že v našich oblastech jsme svědky fenoménu opouštění venkova, k němuž dochází v důsledku změny klimatu a dezertifikace. Projevem této dezertifikace je pro nás plevel, který dnes roste na místech, kde se dříve pěstovala zelenina, ovoce, kde dříve byly olivové háje, o které se už nikdo nestará, půda, kterou už nikdo neobdělává.
Mohu vám říci, že v roce 1995, před zavedením eura, dostávali producenti oliv 170 000 ITL, což odpovídá přibližně 90 EUR. Letos získali výrobci oliv 30 EUR za 100 kilogramů. Uplynulo třináct nebo čtrnáct let a cena je nyní oproti dřívější době na třetinové výši. Naši výrobci prodávají olej velkoobchodům za cenu 2 EUR za litr; z takových příjmů nemohou pokrýt dokonce ani své náklady a zemědělské podniky tak přivádíme do dluhů, protože prodávají za cenu nižší, než jsou jejich náklady.
Pozorujeme rovněž další zvláštní fenomén: velkoobchody nakupují olej za cenu 2 EUR, a přitom zjišťujeme, že v supermarketech se prodává za maloobchodní cenu 2 EUR nebo ještě méně. Je zcela zjevné, že je třeba zavést větší kontroly. Velmi rád bych se s vámi sešel nad problémem nové úpravy nařízení (ES) č. 2568/1991, které obsahuje nové systémy kontroly, a je v zájmu spotřebitelů a rovněž výrobců, abychom bojovali proti jejich zbytečné komplikovanosti a proti jejich falšování.
Nemůžeme přemítat o nacionalizaci podpory v rámci příští SZP a nemůžeme přemítat ani o snižování přímé podpory, protože pokud by taková pomoc neexistovala nebo by byly omezeny její prostředky, vedlo by to v jižní Itálii a ve Středomoří ke krizi zemědělství.
Pane komisaři, závěrem chci říci, že ti, kdo dnes vlastní půdu, ji nevlastní díky tomu, že ji vyhráli v loterii, nýbrž díky tomu, že ji obdrželi od svých otců a dědů, kteří tuto půdu obdělávali, kteří ji skrápěli svým potem a krví a kteří ji pak předali svému synovi.
Ti, kdo dnes předávají své zemědělské podniky svým dětem, riskují, že jim tak přenechají spoustu dluhů. Evropa musí přijít s energickou a ráznou odpovědí, která pomůže naše zemědělství opět oživit.
Sari Essayah
(FI) Pane předsedající, stabilizace trhu se musí stát jedním z ústředních společných cílů hospodářské politiky. Zdá se, že zde ve sněmovně máme na tuto věc stejný názor. Ve společné zemědělské politice potřebujeme záchrannou síť tržních opatření, která bude chránit jak zemědělce, tak i všechny ty, kteří se podílejí na fungování potravinového řetězce.
Velké zneklidnění vyvolává období po roce 2013, například kvůli zrušení vývozních náhrad a mléčných kvót a současně i kvůli většímu objemu dováženého zboží z jiných zemí. Je proto patrně dobře, že pan komisař v této fázi říká, že má v úmyslu učinit opatření ještě před rokem 2013.
Měli bychom nyní prozkoumat, jakým způsobem bychom měli tyto nové správní nástroje pro řízení trhu uvést do praxe: například celé to množství různých opatření na vytvoření systému pojištění příjmů, posilování postavení výrobců a podniků a zlepšování transparentnosti trhu.
Ulrike Rodust
(DE) Pane předsedající, pane Cioloşi, mám tu před sebou analýzu hospodářské situace německého zemědělství. V rámci této analýzy proběhlo hodnocení 19 000 účetních výkazů zemědělských podniků provozovaných na plný a částečný úvazek. Výsledky byly propočítány na základě rozložení zemědělských podniků podle průzkumu struktury zemědělských podniků z roku 2007.
V účetním roce 2008-2009 se celková situace výrazně zhoršila. U 18 200 zemědělských podniků zaměřených na produkci mléka a obilovin svědčí číselné údaje o poklesu z 45 400 EUR na 34 400 EUR, což představuje pokles o 24 %. V rozmezí let 2008-2009 došlo k obzvláště velkým ztrátám. Provozní výsledky klesly na úroveň 29 300 EUR (o 45 % méně) a 43 000 EUR (o 18 % méně).
Naopak smíšené zemědělské podniky zaměřené na chov skotu...
(Předsedající řečnici přerušil)
Dacian Cioloş
člen Komise. - (FR) Pane předsedající, myslím, že rozprava, kterou jsme právě vyslechli, je dokladem toho, jak velkým poučením by se pro nás měla stát tato krize v odvětví mléčné výroby. Jak zde navíc na začátku svého projevu řekl pan Le Foll, měli bychom zvážit, zda by nebylo vhodné zavést mechanismy pro regulaci trhů jako součást společné zemědělské politiky v období po roce 2013.
Jsem pevně přesvědčen, že SZP musí respektovat rozmanitost evropského zemědělství, ale být přitom zároveň schopna předkládat opatření týkající se našich společných cílů na evropské úrovni, jež nám umožní plnit úlohu, kterou společné zemědělské politice ukládá Lisabonská smlouva. Musí jinak řečeno zaručovat zemědělcům stabilitu jejich příjmů a zajišťovat dobré zásobování trhů. Budoucí nástroje SZP by nám proto měly mj. umožnit dosáhnout těchto cílů. Jsou zde samozřejmě i jiné cíle, ale tyto mají zcela zásadní význam, a musíme je vzít v úvahu.
Opatření na regulaci trhů, která nám umožní předcházet situacím cenové či tržní volatility nebo v takových situacích zasahovat, budou středem našich snah a návrhů, které Komise předloží v rámci SZP pro období po roce 2013. Mohu vás ujistit, že na tom již v současné době pracujeme. Jsem pevně přesvědčen a velmi dobře si uvědomuji, že mechanismy řízení trhu budou muset být uplatňovány zároveň s poskytováním přímé podpory, kterou musíme zachovat, i když je nutno přijmout kritéria jejího rozdělování. Trh musí být samozřejmě schopen fungovat. Pokud to bude možné, nesmíme do fungování trhu zasahovat, ale souhlasím přitom zároveň s panem Dantinem, když říká, že specifická povaha zemědělského odvětví ospravedlňuje veřejné intervence. Tyto intervence ovšem musí být cílené a musí být zaměřeny na řešení problémů s fungováním trhu a na zajištění jeho správného fungování. V tomto duchu budeme vytvářet návrhy SZP pro období po roce 2013.
Plně si uvědomuji, že obtížné období prožívá nyní nejen mléčná výroba, nýbrž i jiná odvětví. Otřesům trhu, zejména pokud jde o pohyb cen a objemy dodané na trh či prodané množství, je tak velmi často vystaveno rovněž odvětví ovocnářství a zelinářství. V tomto odvětví došlo před několika lety k reformě. Musíme se také poučit z toho, jakým způsobem byla tato reforma, která dala výrobcům organizovaným v rámci organizací výrobců větší možnosti vyjednávání, uplatněna. Myslím, že i na této rovině bychom se mohli přiučit lecčemu, co by se dalo použít i v jiných odvětvích.
Jsem toho názoru, že kromě veřejných intervencí musí mít výrobci také možnost sjednávání lepších smluvních podmínek, a tedy i lepších cen, s tím, že bude zároveň zajištěna určitá stabilita, pokud jde o to, jaké produkty přicházejí na trh na základě soukromých smluv. Domnívám se proto, že vedle veřejných intervencí bychom měli být schopni najít i další způsoby, jak trhu umožnit lépe fungovat, ale dát přitom veřejným orgánům pravomoc zasáhnout v situaci, kdy trh přestává plnit svou úlohu, protože zemědělství musí kromě zásobování trhů vytvářet i nadále veřejné statky. V tom je mezi námi shoda. Má-li být tedy zemědělství schopno plnit všechny své funkce, musíme mu pomoci.
Co se týče otázek souvisejících s potravinovým řetězcem, především pak pravomocí k vyjednání lepšího rozložení přidané hodnoty, tak Parlament v této věci již určitou práci vykonal, Komise vydala sdělení a v Radě proběhlo několik debat. Na základě toho budeme myslím schopni vytvořit návrhy, jež povedou k nalezení mechanismů, které výrobcům umožní, aby si vyjednali lepší marže.
Myslím, že jsem se již vyslovil více méně ke všem projevům a problémům, které zde byly nadneseny. Rád bych vám ještě jednou poděkoval za to, že jste mi dali příležitost, abych vysvětlil svá stanoviska. Tato rozprava je pouhým začátkem. Zahájil jsem rovněž veřejnou debatu, která bude probíhat před vytvořením návrhů reformy SZP pro období po roce 2013. Domnívám se, že v návaznosti na tuto rozpravu a práci, která v Parlamentu probíhá, budeme do podzimu, kdy se sem vrátím se sdělením Komise o budoucnosti SZP, schopni předložit návrhy, které zemědělcům dodají větší důvěru v jejich práci. Zemědělce potřebujeme nejen proto, že zásobují trh, ale také proto, že obdělávají svou půdu.
Předsedající
Rozprava je ukončena.
Písemná prohlášení (článek 149)
Luís Paulo Alves  
Během posledních měsíců došlo v několika oblastech zemědělského trhu v důsledku hospodářské a finanční krize, která postihla EU, k poklesu cen, což se pak projevilo na poptávce po těchto produktech. Nízké ceny jsou příznivé pro spotřebitele a ve střednědobé perspektivě povedou ke zvýšení poptávky, výrobci však na to budou během této doby tvrdě doplácet. Klíčovým úkolem je proto vytvoření evropské zemědělské politiky, která bude schopna odpovědět na klíčový problém: na potřebu trvalého zabezpečení potravin za rozumné tržní ceny. Potřebujeme model zemědělství, které bude konkurenceschopné a hospodářsky životaschopné a které bude odpovídat potravinovým, environmentálním a sociálním potřebám občanů. I když bude společná zemědělská politika tržně orientovaná, musí obsahovat řadu nástrojů umožňujících zohlednit potřebu kompenzací za vytváření veřejných statků, které nemají tržní protihodnotu, a kontrolovat přílišnou volatilitu trhu. Součástí této politiky musí být také patřičná regulační opatření, pevná záchranná síť a rozumné řízení rizik. Prosazováním větší transparentnosti a příznivějších smluvních postupů, které nebudou poškozovat výrobce, by také měla vést k lepšímu fungování potravinového řetězce. A je konečně důležité, aby byla zajištěna rovnost zacházení s dováženými zemědělskými materiály a výrobky.
Alan Kelly  
písemně. - Dovolte mi především říci, že vítám návrhy svých kolegů, zejména pana De Castra, který dal podnět k uspořádání rozpravy na toto téma. Realita je taková, že když se dnes naši zemědělci snaží získat za své výrobky spravedlivou cenu, narážejí na nepřekonatelné překážky. Cenový pohyb, k němuž došlo během nedávné krize v odvětví mléčné výroby, je pouze jedním příkladem. Při stabilizaci trhu sehrála svou roli intervence do zásob i nouzový mléčný fond. Vyhráno ale ještě nemáme. Dojde-li na spravedlivé jednání se zemědělci, začnou se tomu stavět na překážku supermarkety. Všichni víme, s jakou oblibou se průměrný supermarket prezentuje spotřebiteli v roli toho, kdo stlačuje ceny. Musíme ovšem dávat pozor, jestli tento supermarket nestlačuje ceny našim zemědělcům. Kdyby měl stávající systém fungovat donekonečna, ztratí zemědělství veškerou přitažlivost, a co se pak stane s naším venkovem? To se musí změnit. Věřím, že Komisi to leží na srdci stejně tak jako poslancům Parlamentu.
Czesław Adam Siekierski  
písemně. - (PL) Rok 2009 přinesl evropským zemědělcům nemalé obtíže. Jejich příjmy klesly téměř o čtvrtinu a krize zasáhla většinu zemědělských trhů, včetně trhu s mlékem, obilninami, vepřovým a hovězím masem, olivami atd. V nejobtížnější situaci se nepochybně ocitl trh s mléčnými výrobky. Evropští producenti mléka utrpěli v důsledku propadu světových cen obrovské ztráty. Zemědělci svou obtížnou situaci vylíčili na mnoha veřejných setkáních a v mnoha zemích proběhly rovněž masové protesty zemědělců. V současnosti už sice nejsou cenové výkyvy tak velké, ale to neznamená, že problémy zmizely. V řadě zemědělských odvětví se stále potýkáme s malou poptávkou a cenovými výkyvy. Stávající mechanismy intervence do odvětví mléčné výroby a zřízení mléčného fondu zjevně nestačí. Můžeme si již nyní představovat, co se stane, až těmto nástrojům skončí platnost. Zcela jistě můžeme očekávat, že dojde k dalšímu poklesu příjmů a k další destabilizaci trhu. Souhlasím s tvrzením pana Cioloşe, že obtížná situace na trhu s mléčnými výrobky by se měla řešit okamžitě a že bychom neměli čekat do roku 2013, kdy má začít plánovaná reforma SZP. Očekáváme, že v červnu učiní skupina na vysoké úrovni určité rozhodnutí a představí své myšlenky a představy o tom, jak by bylo možné zlepšit situaci v odvětví mléčné výroby. Věřím, že toto uskupení splní naše očekávání a představí vyvážený program stabilizačních opatření. Jsem rád, že pan Cioloş sdílí naše obavy a bere naše návrhy v úvahu.
