Provádění Evropského konsensu o humanitární pomoci (krátké přednesení) 
Předsedající
Dalším bodem je zpráva, kterou předkládá jménem Výboru pro rozvoj paní Strifflerová o provádění Evropského konsensu o humanitární pomoci: hodnocení akčního plánu v polovině období a další postup
Michèle Striffler
Pane předsedající, pane komisaři, dámy a pánové, humanitární situace se v celosvětovém měřítku zhoršuje; humanitární výzvy a potřeby dosahují obrovského rozsahu a my máme nyní bezpočet oblastí, kde je třeba zásahu.
Evropský konsensus o humanitární pomoci je základním nástrojem, jehož význam je v této velmi proměnlivé humanitární situaci větší než kdy dříve. Přísným prováděním konsensu a s ním spojeného akčního plánu můžeme na humanitární výzvy reagovat. Ovšem s výjimkou humanitárních partnerů o konsensu stále mnoho lidí neví. Proto bychom se měli snažit zlepšit jeho viditelnost a zvýšit jeho profil mezi členskými státy i zúčastněnými subjekty. Musíme požadovat, aby byl tento konsensus šířen, pochopen a používán Evropskou službou pro vnější činnost a vojenským personálem.
V roce 2009 vznikla na půdě Rady pracovní skupina pro humanitární pomoc a potravinovou pomoc. Stala se významným fórem, ale měla by být posílena její role, pokud jde o koordinaci mezi členskými státy a sledování provádění konsensu a také při prosazování humanitární pomoci ve vztahu k jiným pracovním skupinám Politického a bezpečnostního výboru.
Přezkum akčního plánu v polovině období je jedinečnou příležitostí posílit opatření v oblastech, které si zaslouží větší pozornost, jako jsou v prvé řadě například podpora humanitárních zásad a mezinárodních humanitárních právních předpisů, protože humanitární pomoc není jen nástrojem krizového řízení, a měli bychom odsoudit zvyšující se politizaci humanitární pomoci a její dopady s ohledem na dodržování "humanitárního prostoru". Další oblast se dotýká kvality, koordinace a soudržnosti v poskytování humanitární pomoci EU; a třetím aspektem je vyjasnění používání kapacit vojenské a civilní ochrany v souladu s humanitárním konsensem a s pokyny Organizace spojených národů.
Je třeba zachovat velmi přesné rozlišení mezi působením vojenských a humanitárních jednotek, přičemž je nezbytný dialog mezi těmito jednotkami, který by posílil vzájemné porozumění.
Navíc ve své zprávě vyzývám Evropskou komisi, aby předložila skutečně ambiciózní legislativní návrhy na vytvoření evropské ochranné síly, a potěšilo mne nedávné sdělení Komise o posílení schopnosti Evropské unie reagovat na katastrofy.
A konečně musíme zajistit, aby se více dbalo na "snižování rizika katastrof", a vazbu mezi krizovou pomocí, rekonstrukcí a rozvojem.
Lisabonská smlouva zřídila Evropskou službu pro vnější činnost. A proto jsme se snažili bránit v průběhu jednání nezávislost generálního ředitelství pro humanitární pomoc a předcházet jakémukoli pokusu využívat humanitární pomoc pro účely zahraniční politiky. Je potřeba zavést přísná a transparentní pravidla pro spolupráci a koordinaci mezi Evropskou službou pro vnější činnost a Komisí při zvládání rozsáhlých krizových stavů.
Na závěr chci upozornit na stále častější případy sexuálního násilí - mám na mysli zejména východní část Demokratické republiky Kongo, region Kivu - a zdůraznit důležitost toho, aby byla problematika rovnosti žen a mužů a reprodukčního zdraví začleněna systematicky do krizové zdravotní péče při humanitární reakci.
Anna Záborská
(FR) Pane předsedající, blahopřeji paní Strifflerové k její zprávě. Zapomněla však zmínit aktéry, jejichž účast je založena na náboženském přesvědčení, zejména křesťanství. Text Evropského konsensu zmiňuje Červený kříž, opomíjí však další, kteří mají podle mezinárodního práva stejné postavení, jsou založeny na hodnotách křesťanství - například Maltézský řád.
Zpráva je tedy jen dalším důkazem pohrdání, s nímž evropské orgány pohlížejí na účast křesťanských aktérů při humanitárních zásazích. Víra není jen závazek, je to i schopnost potřebným způsobem rychle zasáhnout v případě krize a přírodní katastrofy.
Vyzývám zpravodajku, aby předložila ústní pozměňovací návrh, díky němuž bude uznána užitečnost a účinnost aktérů, jejichž práce je založena na křesťanské víře.
Miroslav Mikolášik
(SK) Evropská unie je společně s členskými státy nejvýznamnějším světovým dárcem humanitární pomoci. A je to naší morální povinností.
Evropský konsensus o humanitární pomoci se stal významným mezníkem, což dosvědčuje i analýza akčního plánu realizace humanitární pomoci. Zpráva však poukazuje i na konkrétní slabiny systému a jiné překážky, které brání účinnému a rychlému přísunu humanitárního zboží a služeb pro nejzranitelnější obyvatelstvo v krizových oblastech.
Věřím, že Lisabonská smlouva, která přináší celou řadu inovací v oblasti humanitární pomoci EU, která je od tohoto okamžiku samostatnou politikou, bude vhodně a řádně využita k dosažení hmatatelných výsledků v souladu s respektováním lidské důstojnosti, humanitárních hodnot a dodržováním lidských práv zakotvených v mezinárodním právu, mj. rovněž při rychlé pomoci při katastrofách.
Zuzana Roithová
(CS) Trvalé zvyšování počtu a rozsahu humanitárních katastrof ve třetích zemích, které je mimo jiné i důsledkem klimatických změn, vyžaduje kvantitativní, ale i kvalitativní zlepšení humanitární pomoci. A proto plně podporuji opatření zmíněná ve zprávě, včetně transformace civilní ochrany členských států, aby mohla sloužit i jako akceschopná koordinovaná pomoc Evropské unie. Za naléhavé ovšem považuji také zlepšit bezpečnost humanitárních pracovníků. Myslím, že by Komise měla vyčlenit kapacity také na šíření osvěty zejména na Haiti, aby postižení obyvatelé chápali příčiny a následné okolnosti jejich katastrofy a pomáhali chránit bezpečnost humanitárních pracovníků, a nikoli naopak. Jinak je nutné - a nikoli nežádoucí - využívat ochrany armádních sil.
Seán Kelly
Pane předsedající, dovolte mi položit několik stručných otázek. Pokud jde o Evropskou unii, vím, že si vedeme při poskytování pomoci potřebným výborně, často se tak ovšem děje prostřednictvím nevládních organizací. Existují nějaké nevládní organizace, které by neplnily své úkoly, nebo by na ně byla v zemích, kde působí, podána stížnost či by k nim měla výhrady sama Evropská unie? Jinými slovy, poskytujeme zkrátka - řekněme to takto - každoročně pomoc a podporu v případě nevládních organizací? Kde je odpovědnost?
Ve světle některých programů, s nimiž jsem se poslední dobou setkal, jsem byl poněkud zarmoucený tvrzeními na adresu toho, jak nevládní organizace pracují a že jim schází odpovědnost. Bez ohledu na to ovšem vím, že drtivá většina z nich odvádí skvělou práci a je náležitě motivována.
Peter Jahr
(DE) Pane předsedající, chtěl bych poděkovat zpravodajce, že můžeme o tomto problému dnes ve sněmovně vést rozpravu. Mám dvě další poznámky či otázky, které mne v souvislosti s humanitární pomocí stále znepokojují. Zaprvé je zcela nesporné a velice důležité, že bychom měli poskytovat potřebnou pomoc lidem v nouzi, jak však uvedl můj předřečník, musíme si vždy klást otázku: bývají tyto finanční prostředky skutečně použity řádně a vhodně?
A zadruhé je tu další věc, již nesmíme opomíjet. Je správné poskytovat humanitární pomoc lidem v nouzi. Taková situace může být zaviněna přírodní katastrofou, stále častěji jsou to ale následky katastrof způsobených lidmi. Mám na mysli především politické či ozbrojené konflikty. Nesmíme zapomínat na to, že humanitární pomoc sice skýtá okamžitou pomoc v krizové situaci, současně však potřebujeme odstraňovat příčiny, konkrétně politické násilí.
Kristalina Georgieva
členka Komise. - Pane předsedající, velmi vítám zprávu paní Strifflerové i to, jak se Parlament zapojuje do akceschopné evropské humanitární činnosti a dlouhodobě ji odhodlaně prosazuje.
Konsensus byl přijat v roce 2007. Pro EU představuje potřebný rámec společné politiky - společnou vizi doplněnou akčním plánem. Členské státy a Komise mají sdílenou odpovědnost za zajištění řádného provedení tohoto konsensu.
Chtěla bych zdůraznit, že z této zprávy vyplývá zcela jasné sdělení, a to že jádrem naší činnosti při prosazování konsensu musí být humanitární zásady, mezinárodní humanitární právní předpisy a ochrana humanitárního prostoru. Čtyři pětiny naší humanitární pomoci směřují k lidem v nouzové situaci způsobené vyvolaným konfliktem. Abychom se k těmto lidem mohli dostat, je nezbytné, aby naše pomoc byla nezávislá a neutrální a byla tímto způsobem také vnímána.
Ráda bych uvedla alespoň jeden příklad. Právě jsem se vrátila z Jemenu, kde jsme společně s Vysokým komisařem pro uprchlíky Antonie Guterrezem jednali s předními představiteli vlády a zástupci povstaleckého hnutí al-Houthi o humanitárním přístupu. Poprvé jsme z jejich strany obdrželi závazek usnadnit humanitární přístup a respektovat dodávky pomoci všem jemenským občanům v nouzi v souladu s humanitárními zásadami neutrality a nezávislosti. Strávili jsme řadu hodin s muži ozbrojenými kalašnikovy, a já bych chtěla, abychom v Evropě tento princip neutrality, který je mostem k lidem v nouzi, skutečně naplnili. V případě Jemenu se jedná o 300 tisíc vnitřně vysídlených lidí a dalších mnoho set tisíc postižených šesti válkami v průběhu šesti let, k nimž na severu Jemenu došlo.
Samozřejmě, že k dosažení dlouhodobého řešení není humanitární pomoc vhodným nástrojem. Je to však proces, který může položit základy trvalého míru. Komise v úzké spolupráci s našimi členskými státy a humanitárními partnery završila roční proces přezkumu akčního plánu pro evropský konsensus. Dne 8. prosince k tomu Komise vydala sdělení. Přezkum ukazuje, že v průběhu posledních tří let jsme výrazně pokročili v otázce posílení humanitární reakce, pokud jde o prosazení a humanitární činnosti, ale i v otázce sbližování humanitární pomoci a civilní ochrany.
Dospěli jsme také k závěru, že zlepšení je možné ve třech oblastech:
Zaprvé musíme podpořit kvalitu a účinnost pomoci dobrým vyhodnocováním, náležitou koordinací reakce a investicemi do snižování rizika katastrof a budování místních kapacit. V době, kdy stoupá objem potřeb, a rozpočty jsou omezené, je toto zásadní.
Dovolte mi nyní zareagovat na otázku týkající se odpovědnosti. Není pochyb o tom, že musíme naplno využít každé euro a nabídnout nejvyšší možnou kvalitu tím nejúčinnějším způsobem. Abychom zajistili, že naši partneři - agentury OSN a nevládní organizace - jsou odpovědní, prověříme každoročně třetinu všech partnerů a třetinu všech projektů. Máme vlastní úřady pro humanitární pomoc ve všech problematických oblastech planety, včetně Jemenu, které slouží jako uši a zrak našich daňových poplatníků, jelikož humanitární potřeby narůstají. Zrovna nedávno jsem tam přestřihla pásku v nově otevřeném úřadu pro humanitární pomoc.
Druhá otázka se týká toho, že pokud je někde možné zlepšení, pak je to v oblasti posílení hlasu Evropy. Jsme největším dárcem a musíme zajistit, abychom vystupovali jasně a mluvili jedním hlasem. Současně se musíme dostat k dalším dárcům, čímž zajistíme, že budeme sehrávat naši vedoucí úlohu, a to jak vůči tradičním dárcům, tak vůči novým dárcům.
Zatřetí, musíme zajistit soudržnost, a to znamená spolupráci s Evropskou službou pro vnější činnost a vojenskými aktéry, čímž zaručíme, že bude v Evropě zabezpečen a podpořen principiální humanitární přístup.
Dovolte mi na závěr znovu poděkovat paní Strifflerové za práci, kterou v této věci odvedla, a vyzvat Parlament, aby se otázkou i nadále zabýval. Svět se změnil. Bohužel, přírodních i lidmi zapříčiněných katastrof bude přibývat. Veškeré kroky, které přijmeme, ovlivní životy dotčených lidí, ovšem i morální postavení a schopnost EU ujmout se ve světě vedoucí úlohy.
Předsedající
Rozprava je skončena.
Hlasování se bude konat v úterý 18. ledna 2011.
Písemná prohlášení (článek 149)
Artur Zasada
Humanitární pomoc je vyjádřením všeobecné lidské solidarity a je naší morální povinností. Dnes jsme svědky toho, jak potřeba humanitární pomoci prudce narůstá, což je dáno stoupajícím počtem přírodních katastrof, s nimiž jsme konfrontováni. Částečně je to dáno změnou klimatu, ale také rozvojem technologií, které nám umožňují dozvědět se o katastrofě, resp. tuto skutečnost sdělit. Důležitými kritérii pro poskytování humanitární pomoci by měla být rychlost, odpovědnost a administrativní náklady, které se budou držet na co nejnižší možné úrovni. Faktorem, který poskytování pomoci usnadňuje, je rozvoj dopravy. K obětem se tudíž můžeme dostat rychleji a také poskytnout pomoc více lidem. Právě proto je tak důležité zapojení podniků. Mám tím teď na mysli korporace a koncerny, ale rovněž malé podniky, a to nikoli jen ty, které vykonávají činnost v oblasti dopravy a logistiky. Potřebujeme budovat sítě subjektů spolupracujících v určité zeměpisné oblasti, abychom tak pomoc poskytovali účinně a zlepšili systém rychlých reakcí na propukající krize. Na základě meziodvětvových partnerství podniků, organizací a institucí bude možné vytvořit platformy, zvláštní jednotky a úřady, které budou disponovat finančními prostředky, skladovacími prostorami, dobrovolníky, potravinami, nezbytným materiálem a vybavením a dopravními prostředky. Taková spolupráce může tváří v tvář lidské tragédii přinést hmatatelné výsledky, zejména v případě, kdy je nutné jednat rychle, nikoli teprve začít se shromažďováním peněz.
