Dohoda o přistoupení Evropské unie k Evropské úmluvě o ochraně lidských práv a základních svobod (rozprava)
Předsedající
Zasedání pokračuje.
Dalším bodem je prohlášení Rady a Komise o Dohodě o přistoupení Evropské unie k Evropské úmluvě o ochraně lidských práv a základních svobod.
Diego López Garrido
Paní předsedající, dnes v Aténách přišli tři lidé o první lidské právo: právo na život. Byl to důsledek násilných činů, které zcela a kategoricky odmítáme. Španělské předsednictví Rady se připojuje k prohlášení předsedy Parlamentu a rádo by jménem Rady vyjádřilo rodinám soustrast a solidaritu.
Mluvíme o lidských právech, o přistoupení k Evropské úmluvě o ochraně lidských práv a základních svobod, která, jak jsem řekl, zahrnuje právo na život a na tělesné zdraví.
Evropská unie je založena na lidských právech a svobodách a v průběhu jejího historického vývoje se přijaté texty neustále odvolávaly na práva a základní svobody. Vyvrcholením toho je Lisabonská smlouva.
Poprvé v dějinách Evropy je součástí Lisabonské smlouvy právně závazná Listina základních práv občanů Unie. Smlouva také říká orgánům, že Unie přistoupí k Evropské úmluvě o ochraně lidských práv.
Jsme tedy svědky vyvrcholení politického, kulturního a právního úsilí Unie v oblasti lidských práv, která Unie klade na první místo ve svých politikách, činech a která určují její charakter.
V tomto ohledu se domníváme, že je pro Evropskou unii velmi důležité, že již zahájila proces nutný k tomu, aby mohla ve vhodnou dobu podepsat Evropskou úmluvu o ochraně lidských práv a základních svobod. Mimo jiné to znamená přijetí soudní pravomoci Evropského soudu pro lidská práva ve Štrasburku a větší záruky pro občany. Znamená to také, že se k sobě tak říkajíc přiblíží různé právní předpisy, které v Evropě současně existují: vnitrostátní právní předpisy (záruky existující ve všech evropských zemích, které jsou demokratickými zeměmi respektujícími a chránícími lidská práva), právní předpisy Evropské unie a Evropská úmluva o ochraně lidských práv, což je další právní předpis, který přijaly nejen členské státy Evropské unie, ale i ostatní evropské země, i když členy Unie nejsou.
Jsme tedy svědky procesu sbližování těchto právních předpisů, důkazem čehož bude přistoupení Evropské unie k Úmluvě.
Dne 17. března předložila Komise doporučení ohledně zahájení vyjednávání za účelem přistoupení Unie k Úmluvě. Od té doby činí Rada vše možné pro to, aby urychlila debaty o mandátu pro vyjednávání. V Radě existuje pracovní skupina, která vede debaty v úzké spolupráci s Evropskou komisí.
Rada bere plně ohled na všechny mandáty zmíněné v protokolu 8, který je opěrným bodem z právního hlediska, například na možnou účast Unie v kontrolních orgánech Evropské úmluvy a na potřebu respektovat působnost Unie a pravomoci orgánů. Zvážila také potřebu jmenovat soudce Evropské unie pro Soud, účast tohoto Parlamentu v Parlamentním shromáždění Rady Evropy a účast Unie ve Výboru ministrů při výkonu funkcí vztahujících se k uplatňování Evropské úmluvy o lidských právech.
Rada rovněž velice podrobně sledovala debaty a slyšení v Parlamentu v březnu tohoto roku a plně bere ohled na názory vyjádřené Parlamentem v návrhu zprávy, kterou vypracovali Ramón Jáuregui Atondo, Kinga Gálová a Cristian Dan Preda. Dle předpokladu španělského předsednictví a stanoviska Rady bude mandát pro vyjednávání s Evropskou radou, které bude trvat dlouho a je technicky náročné a složité, přijat před koncem první poloviny roku 2010.
Viviane Reding
místopředsedkyně Komise. - Paní předsedající, můj kolega Olli Rehn již vyjádřil stanovisko a soustrast Komise ve vztahu k řecké katastrofě. Dovolte mi tedy, abych přešla k tomu, jak můžeme ve své práci pokročit, protože to bude velmi důležité pro konečné ustanovení systému ochrany lidských práv v rámci Unie a přistoupení EU k Evropské úmluvě o lidských právech, které stanoví Lisabonská smlouva, a je tedy závazné. Jde o cíl cesty, jak to nyní správně vyjádřilo předsednictví, ale toto přistoupení je pouze jedním ze čtyř prvků velmi ambiciózní a komplexní politiky v oblasti lidských práv na evropské úrovni.
Především se vstupem Lisabonské smlouvy v platnost se stala Listina základních práv právně závaznou a tato právně závazná listina je nejmodernějším vymezením základních práv na světě z hlediska politického závazku k dodržování lidských práv, z hlediska čitelnosti a právní jistoty, a zavádí všechna práva, která jsou obsažena v Úmluvě. Význam a rozsah těchto práv jsou stejné jako v případě práv stanovených Úmluvou, ale Listina jde dále. Najdeme v ní například takzvanou třetí generaci lidských práv: ochrana údajů, záruky v oblasti bioetiky, zboží a transparentní administrativy. Úroveň ochrany stanovené Listinou musí vždy odpovídat úrovni ochrany v Úmluvě. V mnoha případech je úroveň ochrany v Listině vyšší.
Za druhé, podpora lidských práv je prioritou stockholmského programu, který stanoví strategické směry pro rozvoj prostoru svobody, bezpečnosti a práva v Evropě.
Zatřetí, bylo vytvořeno nové portfolio - spravedlnost, základní práva a občanství, které ukazuje, jakou důležitost přikládá Komise posilování své činnosti v této oblasti.
Začtvrté pak, přistoupení EU k Úmluvě. Tento fakt zajistí, že každá osoba považující se za oběť porušení Úmluvy ze strany orgánu či instituce Unie může na Unii podat stížnost u soudu ve Štrasburku, a to za stejných podmínek jako v případě stížností podaných na členské státy. Z politického hlediska přistoupení k Úmluvě znamená, že Evropská unie potvrdí hlavní roli pravidel Úmluvy pro ochranu lidských práv v Evropě - v Evropě v širokém slova smyslu, nejen v Evropské unii. Přistoupením k této Úmluvě však také Evropská unie přenáší svou váhu do štrasburského systému, přičemž jde o systém vnější soudní kontroly v oblasti základních lidských práv, protože nyní svůj právní řád zcela a formálně podřizujeme této kontrole. Tato skutečnost samozřejmě zvýší jak uvnitř tak navenek věrohodnost velmi silného závazku EU k ochraně lidských práv.
V polovině března Komise navrhla Radě mandát pro vyjednávání. Protokol 8 Lisabonské smlouvy vyžaduje určitý počet podstatných záruk, které mají být stanoveny v dohodě o přistoupení, jelikož musíme zachovat zvláštní charakteristické rysy právních předpisů Unie a doporučení Komise Radě bere tyto požadavky plně na vědomí. Chci pouze zmínit dva z nich.
Je jasné, že působnost a pravomoci Unie, tak jak jsou stanovené ve Smlouvách, nesmí být přistoupením k Úmluvě dotčeny, a ustanovení v dohodě o přistoupení musí v tomto ohledu vyznívat zcela jasně. Podobně nesmí přistoupení Evropské unie k této úmluvě mít dopad ani na postavení členských států vůči Evropskému soudu pro lidská práva, ani na jejich řídící postupy či výjimky. Vyjednávání by tedy mělo zajistit, že dohoda o přistoupení stanoví povinnosti na základě podstatných ustanovení Úmluvy pouze vzhledem k činnosti a opatřením schváleným orgány nebo institucemi Unie.
Komise nyní usiluje o hladké začlenění Evropské unie do systému Úmluvy. Přistoupení by tedy mělo zachovat podstatné rysy a postupy tohoto systému. Přesto musí být v rámci přistoupení splněny dva požadavky. Zaprvé, jak už jsem řekla, musíme zachovat zvláštní charakteristické rysy právních předpisů Evropské unie; důležitou otázkou je zachování Soudního dvora a jeho výsad po přistoupení. Jsou předložené zajímavé návrhy s cílem začlenit Soudní dvůr do situací, kdy soud ve Štrasburku projednává slučitelnost právního aktu Unie, bez žádosti o rozhodnutí v předběžné otázce. Tyto návrhy mohou pravděpodobně dostat takovou formu, která si nebude vyžadovat změnu Smlouvy a zaslouží si pečlivý rozbor a diskusi v pracovním týmu Rady. Vím, že španělské předsednictví činí vše potřebné pro urychlení těchto diskusí.
Zadruhé, je důležité zabývat se zvláštním postavením Unie jako samostatného právního subjektu se zákonnými nezávislými pravomocemi, který se vedle členských států stane smluvní stranou mechanismu, který původně k tomuto účelu nebyl určen - byl určen pro členské státy, a proto je potřebné provést omezený počet technických a procedurálních úprav v rámci Úmluvy s ohledem na zvláštní povahu právních předpisů Unie. Mezi nimi je takzvaný "mechanismus spoluodpůrce".
Je zvláště důležité brát ohled na decentralizované uplatňování právních předpisů Unie ze strany členských států. Díky tomuto mechanismu dostane Unie právo připojit se k soudnímu řízení jakožto spoluodpůrce v případech, kdy je stížnost podána na členský stát a které se týkají právních předpisů Unie.
Z institučního hlediska bych rovněž chtěla zdůraznit stanovisko Komise, že by představitelé Evropské unie měli mít v institucích Úmluvy stejné zastoupení jako představitelé ostatních smluvních stran. To například znamená, že jednou ze základních zásad Úmluvy je soudce zvolený za každou smluvní stranu. Tato zásada zajišťuje, že je u soudu zastoupen každý právní systém; je to také odrazem společného systému záruk stanoveného Úmluvou, na němž se musí účastnit každá smluvní strana, což znamená, že potřebujeme stálého soudce zvoleného Unií, který bude mít stejný statut a stejné povinnosti jako jeho kolegové a který bude mít možnost zasahovat do všech případů.
Soudce ad hoc, který by zasahoval pouze v případech stížností podaných na Unii nebo v případech týkajících se právních předpisů Unie, by nebyl dostačující. Pokud jde o způsob volby tohoto soudce, měl by být také použit normální postup stanovený Úmluvou. To znamená, že Parlamentní shromáždění Rady Evropy zvolí tohoto soudce ze seznamu kandidátů předloženého Evropskou unií. Podle našeho názoru by měl přiměřený počet poslanců Evropského parlamentu mít možnost se účastnit zasedání Parlamentního shromáždění při volbě soudců soudu ve Štrasburku.
Chtěla bych poděkovat zpravodajům z výborů AFCO a LIBE, panu Jáureguimu a paní Gálové, za jejich vynikající spolupráci v této oblasti, a slyšení pořádané výborem AFCO dne 18. března bylo opravdu velmi užitečné. Jsem také velmi ráda, že španělské předsednictví této záležitosti přikládá velkou důležitost. Proto věřím, že budeme moci zahájit vyjednávání o přistoupení po letním období. Zajistím, aby Komise jakožto vyjednavač za Unii Parlament během celého procesu vyjednávání plně informovala.
Paní předsedající, myslím, že není třeba v takový den znovu zdůrazňovat, jak důležitá jsou pro Evropu základní práva a jak jsou důležitá pro všechny akce, které navrhujeme. Jsem si jistá, že pro Unii nebude těžké splnit standardy Úmluvy, ale přistoupení k Úmluvě jistě zvýší ochranu základních práv v Evropě, a tím myslím ochranu každé lidské bytosti, která v Evropě žije.
Marietta Giannakou
Paní předsedající, zcela se ztotožňuji s prohlášeními pana Lópeze Garrida jménem španělského předsednictví a paní Redingové a chci poděkovat panu Jáureguimu Atondovi a paní Gálové za jejich zprávy a za vynaložené úsilí.
Přistoupení EU k Evropské úmluvě Rady Evropy a jejím protokolům je v souladu s Lisabonskou smlouvou a zvyšuje ochranu evropských občanů v oblasti lidských práv. Vznikne tak systém ochrany základních svobod a lidských práv platný pro celou Evropu a zastřešený precedenčním právem Evropského soudu pro lidská práva ve Štrasburku. Zároveň kromě vnější ochrany se Evropská unie přičleňuje k mezinárodnímu orgánu pro vnější ochranu lidských práv, čímž se zvyšuje její důvěryhodnost vůči třetím zemím, od kterých často požaduje dodržování Evropské úmluvy o lidských právech v rámci bilaterálních vztahů.
Paní předsedající, debata o lidských právech a základních svobodách se časově shoduje s tragédií, která se dnes odehrála v hlavním městě mé země, v Aténách, kdy při demonstracích proti vládním opatřením v reakci na hospodářskou krizi byli extremistickými a okrajovými silami zabiti tři pracovníci. Chtěla bych kromě své lítosti a bolesti a jménem svých kolegů v hlavní opoziční straně v Řecku zdůraznit, že naše politická frakce je rozhodnuta významně přispět k zachování demokracie a hladkého fungování orgánů.
Vážíme si peněžních prostředků, které nám poskytují v této kritické době naši partneři a Mezinárodní měnový fond, a jsme pevně zavázáni pomoci s potřebnými reformami, abychom tuto krizi překonali. Jako zodpovědná strana budeme přispívat ke snahám o zachování klidu a budeme chránit jednotu řeckého lidu odstraněním extremistických sil podkopávajících naši demokracii.
Ramón Jáuregui Atondo
jménem skupiny S&D. - (ES) Paní předsedající, kdybych měl to, o čem dnes hovoříme, shrnout do jediné myšlenky, řekl bych evropské veřejnosti nahlas a jasně, že poprvé bude mít soud, který chrání lidská práva a základní svobody ve vztahu k Evropské unii a jejím vlastním zemím, když tyto země provádějí právní předpisy Unie.
Základní myšlenkou je to, že pro evropské občany je tu nový soud, soud ve Štrasburku, na ochranu právních předpisů Unie a toho, že jejich uplatňování ve všech členských státech splňuje minimální počet záruk, které jsou ve středu evropské vize. Toto minimum záruk je součástí základní linie, která prochází celým historickým procesem evropské integrace. Jde o civilizační proces, proces integrace založené na myšlence lidské důstojnosti - důstojnosti občanů - a jeho výrazem je demokracie, právní řád, sociální stát založený na právním řádu a lidské důstojnosti.
Lisabonská smlouva nám dala příležitost, aby Evropská unie formalizovala Listinu, která, jak již uvedla paní Redingová, je nejúplnější listinou základních práv, která kdy byla v této oblasti sepsána, a vyžaduje, abychom se stali součástí soudu ve Štrasburku.
To nyní budeme schvalovat. Vím, že existuje řada technických problémů, ale chci pouze zdůraznit, jak je důležité, že Komise pracuje rychle a účinně na ustanovení zvláštního mandátu, díky němuž v tomto vyjednávání postoupíme dopředu.
Chtěl bych Vám, paní Redingová, poděkovat za Vaši práci, která byla, musím to zopakovat, rychlá a účinná, a také chci poděkovat španělskému předsednictví. Rád bych oznámil, že na příštím dílčím zasedání schválíme zprávu Parlamentu v tomto ohledu, a chtěl bych vás požádat o sledování, poskytování informací a podporu při vyjednávání, které je složité, ale pro Evropu velmi důležité.
Cecilia Wikström
Paní předsedající, přistoupení EU k Evropské úmluvě je na pořadu dne již dlouhou dobu. Nyní existuje právní základ pro to, aby se toto přistoupení stalo skutečností. Můžeme se z toho všichni radovat. Přistoupení EU k Evropské úmluvě bude znamenat, že ochrana základních práv bude doplněna a posílena, že občané v našich členských státech budou lépe chráněni ve vztahu k činnostem EU a že právní praxe v oblasti lidských práv bude na dvou evropských soudních dvorech, v Haagu a ve Štrasburku, lépe sladěna.
Přistoupením k Evropské úmluvě budou orgány EU podléhat při výkonu justice Evropskému soudu pro lidská práva. To zaručí nezávislou vnější kontrolu dodržování základních práv a svobod občanů ze strany EU.
Jde o velice důležitý krok. Je velmi lehké nechat se ukolébat představou, že u nás v Evropě nedochází k porušování lidských práv jako v ostatních částech světa. Jako členské státy Evropské unie máme zákony a hluboce zakořeněné evropské hodnoty, které chrání naše práva. Podle počátečních formulací Lisabonské smlouvy jsou svoboda vyjadřování, svoboda tisku a svoboda vyznání evropskými svobodami, které je třeba respektovat bez výjimky všude v Unii. Bohužel to není vždy pravda, jelikož v EU některé členské státy základní práva porušují. Bohužel je také pravda, že my v tomto Parlamentu tomuto přihlížíme a dovolíme, aby k tomu docházelo.
S přistoupením EU k Evropské úmluvě za účelem posílení a rozšíření svobod a práv občanů bude důležité, abychom v Parlamentu vydávali zákony a jednali v souladu s Úmluvou. Je pravda, že máme v členských státech před sebou ještě hodně práce, abychom si zametli před vlastním prahem a aby se z krásných slov představujících naše společné hodnoty stala realita.
Heidi Hautala
jménem skupiny Verts/ALE. - (FI) Paní předsedající, je velmi důležité, abychom o lidských právech uvažovali jako o skutečné hodnotě, i když slouží také jako nástroj při jednání, což si uvědomuji, když hovořím se zástupci třetích zemí jakožto předsedkyně podvýboru pro lidská práva.
Zrovna dnes jsem hovořila s několika poslanci z marockého parlamentu. Je vynikající, že jim mohu říci, že Evropská unie také zdůrazňuje lidská práva při svých vlastních činnostech a nesnaží se pouze naučit ostatní, jak důležitá lidská práva jsou. Takto můžeme zástupcům třetích zemí vysvětlit, že přistoupení Evropské unie k Evropské úmluvě o lidských právech opravdu znamená, že naše činnost podléhá vnější kontrole, jak tu vysvětlili řečníci přede mnou. Mohu také říci, že poprvé máme komisaře, který je zvlášť zodpovědný za tyto záležitosti v souvislosti s právními otázkami.
Ráda bych zmínila, že přistoupení Evropské unie k Evropské úmluvě o lidských právech samozřejmě nevyřeší problém přetíženosti Evropského soudu pro lidská práva. Měli bychom uvažovat o možnostech řešení tohoto problému, který nastal nahromaděním případů k projednávání.
Také bych ráda důrazně navrhla, aby se Unie rozhodla přistoupit i k různým užitečným dodatečným protokolům, které se vztahují k takovým otázkám, jako jsou odpor k násilí nebo boj s rasismem, stejně jako účinnější právní předpisy.
Zbigniew Ziobro
jménem skupiny ECR. - (PL) Paní předsedající, zdá se, že dopad podepsání dohody o přistoupení Evropské unie k Evropské úmluvě o ochraně lidských práv a základních svobod bude omezený, jelikož Úmluva je již dlouhou dobu chápána jako standardní opatření na ochranu lidských práv v Evropě. Tento status získala jak v evropských právních předpisech, tak v politikách jednotlivých členských států.
Je však také nutné poukázat na určité problémy, které mohou nastat na základě soutěže mezi Evropským soudním dvorem a Evropským soudem pro lidská práva v oblasti soudních rozhodnutí, která mohou být přijata. Tato záležitost by měla tedy být důkladně prozkoumána, abychom později nečinili chyby, které by pak bylo třeba napravovat.
Dále lze předpokládat, že rozhodnutí přijatá Evropským soudním dvorem a jeho výklad právních předpisů EU budou podléhat vyhodnocení Evropského soudu pro lidská práva. Takto získá Evropský soud pro lidská práva významnou soudní pravomoc nad orgány EU. Z tohoto hlediska by měly být zváženy veškeré právní dopady takového rozhodnutí, abychom nejednali unáhleně. Zároveň bychom měli zvážit otázku reformování činnosti obou evropských soudů.
Krisztina Morvai
(HU) Jako právnička zabývající se otázkami lidských práv nerozumím tomu, v čem spočívá přidaná hodnota pro ochranu lidských práv evropských občanů, pokud Evropská unie přistoupí ke stejné úmluvě o lidských právech, ke které již přistoupil jednotlivě každý členský stát. Dovolte mi prosím objasnit několik spojitostí, neboť jak vidím, naši kolegové neprávníci byli do značné míry uvedeni v omyl. Situace je následující. Existuje nástroj na ochranu lidských práv, který je zajisté velmi důležitý a je znám jako Evropská úmluva o lidských právech. K této úmluvě nepřistoupila Evropská unie, ale její skoro dvojče, Rada Evropy.
Pokud země poruší práva svého občana, jak stanoví Úmluva, pak má tento občan právo obrátit se na Evropský soud pro lidská práva ve Štrasburku a požadovat právní náhradu nebo prosazení svých práv ve sporu s touto zemí. Tuto možnost, jak každý ví, mají všichni občané Evropské unie. Pochybuji o tom, že je mezi námi jediný poslanec, který by nevěděl o případu, kdy někdo v jeho zemi hrozil, že podá stížnost ve Štrasburku a že tak případně učinil a spor se svým členským státem vyhrál. Co je tedy nové, v čem spočívá přidaná hodnota, kromě toho, že někdo z EU získá dobře placené místo jako soudce ve Štrasburku?
Kinga Gál
(HU) Paní předsedající, pane ministře, paní komisařko, dámy a pánové, naše debata je jednou z významných událostí v historii Evropské unie. Dnes tu diskutujeme o něčem, co se před lety zdálo být nepřekonatelnou překážkou: o mandátu Komise pro vyjednávání o přistoupení EU k Evropské úmluvě o lidských právech. Tato úmluva byla přijata před 60 lety a během těch 60 let získali mnozí občané důvěru v to, že ke spravedlnosti lze dojít i ve sporu s jejich vlastním státem. To, co zmínila již paní komisařka Redingová, je úzce spjato s touto debatou, a proto bychom to měli znovu a znovu zdůrazňovat, a sice že od prosince je Listina základních práv Evropské unie právně závazná. Tento dokument patří mezi nejpokrokovější dokumenty v oblasti základních práv.
Úmluva posiluje význam Listiny a Listina doplňuje Úmluvu. Od prosince je EU na základě Lisabonské smlouvy zavázána přistoupit k Úmluvě o lidských právech. Naším cílem proto musí být zajištění toho, aby toto přistoupení proběhlo co možná nejúspěšněji. Nejdůležitější otázkou je, jakou přidanou hodnotu přinese přistoupení k Úmluvě občanům EU. Na toto jsem myslela při přípravě své zprávy o přistoupení k Úmluvě, kterou jednohlasně přijal Výbor pro občanské svobody, spravedlnost a vnitřní věci. Proto bych chtěla požádat Radu a Komisi, aby při vyjednávání udělaly vše, co je v jejich silách, pro to, aby přistoupení k Úmluvě skutečně představovalo hodnotu, přidanou hodnotu pro občany EU, aniž by vzbudilo přehnané očekávání.
Zároveň je třeba vyjasnit během vyjednávání několik otázek. Jednou z těch podstatných otázek je vztah mezi soudy. Předpokládá se, že budou nejprve zcela vyčerpány vnitřní právní prostředky. Zároveň se domnívám, že je důležité brát při vyjednávání ohled na to, že s přistoupením EU k Úmluvě se bude časově překrývat reforma činnosti Evropského soudu pro lidská práva ve Štrasburku. Přistoupení EU k Úmluvě bude jedinečný experiment, který ale nesmí ohrozit cokoliv, co již funguje, pokud jde o prosazování lidských práv. Přistoupení k Úmluvě může být úspěšné pouze za předpokladu, že opravdu posiluje již existující orgány a umožňuje přístup občanů k nim. Měli bychom dát pozor na to, abychom tento proces neohrozili, a zajistit, abychom ve své vlně nadšení nevylili s vaničkou i dítě, jak trefně říká maďarské rčení. Domnívám se, že jde o velmi významný moment a že jsme na správné cestě. Chtěla bych požádat Komisi a Radu, aby vymezily svůj mandát a blížící při vyjednávání podporovaly to, co bylo výše uvedeno.
Paní Gálová, chtěl bych říci, že jste první maďarská poslankyně, kterou vidím od chvíle, kdy jsme se dozvěděli, že náš kolega a přítel, pan Pál Schmitt, byl zvolen předsedou maďarského parlamentu. Chtěl bych říci, že nám bude náš přítel, pan Schmitt, velmi chybět, ale žádám Vás, abyste mu vyřídila naše blahopřání, a jsem si jistý, že bude vykonávat vynikající práci při řízení parlamentu své země.
Monika Flašíková Beňová
(SK) Přestože jsou všechny členské státy smluvními stranami Úmluvy, přistoupení EU jako celku k Úmluvě bude představovat nejen novou dimenzi ochrany lidských práv, ale také - a to bych ráda zdůraznila - právní a politický signál pro posílení vztahů mezi EU a Evropou. Ráda bych také podpořila myšlenku, že spolu s přistoupením EU k Úmluvě o ochraně lidských práv a základních svobod by se mělo vážně zvážit i celoplošné přijetí právních předpisů, které upravují oblast sociálních práv - například přijetí revidované Evropské sociální charty na celoevropské úrovni Unií jako celkem by bylo jednoznačně vítaným krokem.
S přistoupením EU k Úmluvě se také otevírá otázka politického zastoupení Unie v institucích Rady Evropy. Rovněž se hovoří o tom, že by v tomto procesu měl být aktivní i Evropský parlament. V zásadě s tímto názorem souhlasím, obávám se však, paní komisařko, že tento proces včetně jeho jednotlivých součástí nebude vůbec jednoduchý. Přestože se nyní ztotožňuji s Vaším nadšením, a samozřejmě poděkování patří i Radě za velmi dobrou práci, je třeba se připravit na to, že proces bude velmi komplikovaný a že nás v tomto směru čeká ještě hodně práce.
Marek Henryk Migalski
(PL) Pane předsedající, Evropská unie je založena na respektování lidských práv. Je to vlastně jeden z nejušlechtilejších rysů Unie. Jen mám pocit, že tato lidská práva vytváříme výlučně pro své vlastní občany. Hovořily o tom paní Beňová a paní Wikströmová. Mám však dojem, že nedbáme na to, o čem hovořila paní Hautalaová, mám na mysli snahu o propagaci lidských práv mimo území EU. Jsem přesvědčený o tom, že Evropské unii chybí v této oblasti závazek.
Přistoupení Evropské unie k Úmluvě vítám s nadějí, neboť je to příležitost dosáhnout určité jednotnosti systému práv a ochrany lidských práv v Evropské unii. Je třeba pamatovat na to, že při vytváření nových práv by neměly být jiné svobody omezeny. Je to samozřejmě téma pro filozofy a teoretiky práva, ale toto napětí mezi právy a svobodami existuje. Vzhledem k této skutečnosti by si toho zákonodárci a později i soudci, kteří právo vymáhají, měli být vědomi.
Angelika Werthmann
(DE) Pane předsedající, dámy a pánové, článek 6 Lisabonské smlouvy stanoví, že EU přistoupí k Evropské úmluvě o ochraně lidských práv a základních svobod, což znamená posílení systému základních práv v rámci EU. Evropská úmluva o lidských právech je pro ochranu lidských práv a základních svobod v Evropě velice důležitá. Naše připojení k tomuto právnímu systému by posílilo základní práva občanů EU, jelikož by získali další opravný prostředek v situaci, kdy by podle nich došlo k porušení jejich základních práv.
Pokládám přistoupení EU k Evropské úmluvě o ochraně lidských práv a základních svobod za velice pozitivní krok, protože se tím také posílí povědomí o významu základních práv v EU s ohledem na její vnější vztahy.
Rafał Trzaskowski
Pane předsedající, zaprvé mi dovolte, abych poděkoval oběma našim zpravodajům - paní Kinze Gálové a panu Ramónu Jáureguimu Atondovi - a také Komisi a předsednictví.
(ES) Velice vám děkuji za velmi těžkou, ale potřebnou práci, kterou jste vykonali.
Když jsme hovořili o přistoupení EU k Evropské úmluvě o ochraně lidských práv, a hovoříme o tom v Evropské unii myslím už deset let, objevovalo se mnoho obav ze soutěžení mezi Evropským soudem pro lidská práva a Evropským soudním dvorem, že nastanou problémy s výkonem soudní pravomoci, že může být zpochybněna nezávislost Evropského soudního dvora.
Myslím ale, že jsme v naší práci dosáhli situace, kdy se oba tyto soudy mohou doplňovat. Dělali jsme, co bylo v našich silách, abychom se ve svém přístupu vyhnuli hierarchizaci, ale došlo vlastně ke vzájemnému obohacení těchto dvou systémů ochrany lidských práv. S ohledem na současné trendy, kdy Evropský soudní dvůr uplatňuje precedenční právo soudu ve Štrasburku a naopak, se domnívám, že oba systémy existují současně a že ve skutečnosti nedochází k soutěžení a většina těchto obav byla rozptýlena.
V nedávném rozsudku Bosphorus, který všichni velmi dobře známe, Evropský soud pro lidská práva uvedl, že není třeba případ přezkoumávat, jelikož EU jako taková nabízí přiměřenou úroveň ochrany lidských práv. Pak se tedy nabízí otázka: proč potřebujeme přistoupit k Úmluvě? Tuto otázku tu položili naši kolegové a ano, potřebujeme to. Proč? Nejenom kvůli symbolickému významu, který je důležitý, ale protože celý systém ochrany lidských práv v Evropské unii získá na důvěryhodnosti v očích občanů, kteří budou chráněni před činnostmi EU, nikoliv pouze před činnostmi členských států, jak je tomu nyní. Když neexistuje účinný soudní přezkum buď na vnitrostátní úrovni nebo na úrovni Společenství - když například je navrhovateli možnost stížnosti zamítnuta nebo na dotyčnou instituci EU není možné podat žalobu, v takových situacích bude přistoupení EU k Úmluvě znamenat přidanou hodnotu.
Přistupujeme k Úmluvě z důvodu větší soudržnosti systému ochrany lidských práv, nikoliv proto, abychom důvěryhodnost tohoto systému narušili. Loajalita je nutná, a proto požadujeme, aby nebylo možné podávat žaloby mezi státy týkající se údajného nedodržování právních předpisů, pokud akt spadá pod evropské právní předpisy. Toto požadujeme a měli bychom udělat vše, co je v našich silách, abychom to uzákonili.
Nakonec bych velice rád poděkoval Komisi za vytvoření generálního ředitelství pro lidská práva. Pamatuji si, že jsem jako student četl články Josepha Weilera o ochraně lidských práv. Dospěl v nich k závěru, že pokud jde o přihlášení a přistoupení k Úmluvě o lidských právech, můžete se snažit, jak chcete, ale pokud nedojde k jejímu provedení do právních předpisů a k následné kontrole v Komisi, pak jsou tyto snahy zbytečné.
Nakonec jsme toho díky vám dosáhli. Doufejme, že pokročíme kupředu a budeme mít lepší ochranu lidských práv v Evropské unii, než máme nyní.
Csaba Sógor
(HU) Jsem velmi potěšen, že přijetím základního evropského dokumentu o lidských právech Evropská unie opět pokročila směrem k opravdu sjednocené Evropě a zvyšuje svou důvěryhodnost při zásazích proti porušování lidských práv ve třetích zemích. Nesmíme však zapomenout, že v oblasti ochrany lidských práv má Rada Evropy v mnoha ohledech před Evropskou unií náskok. Proto naléhavě žádám Komisi, aby přezkoumala možnost přistoupit k dalším úmluvám Rady Evropy a připravit seznam mezinárodních smluv uzavřených v rámci Rady Evropy, které by nám, kdybychom je přijali, umožnily navýšit kvalitu právních předpisů EU v oblasti lidských práv.
Aby se Evropa stala opravdovou oblastí svobody, bezpečnosti a práva, bude dle mého názoru nutné spolupracovat s Radou Evropy a přijmout její úspěchy v oblasti lidských práv. Zvláštní pozornost bychom měli věnovat Chartě regionálních či menšinových jazyků a Rámcové úmluvě o ochraně národnostních menšin, která stanoví minimální počet požadavků pro otázky týkající se historických národních menšin na základě evropských hodnot, respektování různosti a práv stanovených v Listině základních práv. Všechny členské státy Evropské unie jsou členy Rady Evropy a většina z nich zmíněné dokumenty podepsala a schválila. Bylo by přirozené, kdyby se právní předpisy Unie v této oblasti rozšířily a zahrnuly by úmluvy schválené většinou zemí.
Elena Băsescu
(RO) Vstup Lisabonské smlouvy v platnost zajistil přistoupení Evropské unie k Evropské úmluvě o ochraně lidských práv a základních svobod. Evropský soud pro lidská práva ve Štrasburku bude ve skutečnosti chránit základní práva a svobody ve vztahu k činnosti EU. Tato skutečnost je o to významnější, že členské státy přenesly důležité pravomoci na Evropskou unii. Chci zdůraznit, že přistoupení nebude mít dopad na zásadu nezávislosti právních předpisů EU, jelikož Soudní dvůr v Lucembursku zůstane jediným svrchovaným soudem pro všechny otázky týkající se právních předpisů EU.
Rumunsko podepsalo Evropskou úmluvu o ochraně lidských práv a základních svobod v roce 1993. Je důležité zdůraznit, že článek 20 rumunské Ústavy stanoví, že mezinárodní předpisy řídící základní lidská práva, které Rumunsko schválilo, mají před vnitrostátními právními předpisy přednost.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Paní komisařko, je velmi důležité, že Rada Evropy disponuje mechanismem, který byl rozvinut a funguje již po desetiletí, dohlíží na něj Evropský soud pro lidská práva a Evropská unie se ho bude účastnit. Dlouhou dobu tvrdím, že pokud jde o ochranu lidských práv a menšin v Evropě, je velmi znepokojující, že funkčním systémem v tomto ohledu disponuje Rada Evropy, zatímco skutečnou politickou váhu v Evropě má Unie. Chtěl bych upozornit na vynikající zprávu zpravodajky Kingy Gálové, v níž autorka poukazuje na to, že relevantní precedenční právo často zajišťuje významnou podporu pro ochranu práv menšin, kterou Evropská unie nemůže nabídnout. Také bych vyzdvihl, co zmínil pan Sógor. Přistoupení Evropské unie k Rámcové úmluvě Rady Evropy o ochraně národnostních menšin by mohlo pro Evropskou unii znamenat precedens, jelikož 8,5 % populace Unie tvoří menšiny a Unie nemá žádný systém na ochranu menšin.
Izaskun Bilbao Barandica
(ES) Pane předsedající, chtěla bych poblahopřát panu Jáureguimu k velmi důležité práci, kterou vykonal.
Tato zpráva objasňuje instituční a prováděcí aspekty vyplývající z přistoupení Evropské unie k Evropské úmluvě o ochraně lidských práv a základních svobod.
Před třemi desetiletími přijaly Evropská komise a Parlament usnesení požadující přistoupení Unie k Úmluvě. Nyní, kdy máme komplexnější Unii s 27 členskými státy, nikdo nepochybuje o tom, zda by k tomu mělo dojít. Dohoda o těchto zásadách je základem pro politickou soudržnost a identitu Evropské unie, a pokud jsou tyto záležitosti v kritické situaci, nastanou politické i hospodářské problémy.
Bránit lidská práva a základní svobody za každých okolností a bez váhání znamená posilovat demokracii a pokrok a znamená to zcela vyloučit jakoukoliv formu násilí, nátlaku nebo totalitarismu. Nezapomínejme, že to bylo základním směřováním projektu Evropské unie. Tímto směrem se musíme ubírat a žádám Komisi a Radu, aby na tom pracovaly.
Chtěla bych také, pane předsedající, projevit úctu a soustrast rodinám obětí v Řecku.
Jacek Olgierd Kurski
(PL) Evropská úmluva o ochraně lidských práv a základních svobod je jedním z pilířů evropského pojetí hodnot, které hájí práva jednotlivců a lidská práva. Tato základní hodnota předurčila vznik Evropské unie.
Po mnoho let plnil Evropský soud pro lidská práva svou roli velmi dobře, bránil slabé a pronásledované. V nedávné době však několik jeho soudních rozsudků vyvolalo pochyby o tom, zda tento soud vnímá zásadu svobody jednotlivce správně. Minulý rok celou Evropou zmítala vlna diskusí a nevole k rozsudku, který zakázal vyvěšovat kříže na veřejných prostranstvích.
Myslím, že při přistoupení k Úmluvě na základě Lisabonské smlouvy by Evropská unie měla zároveň zahájit diskusi ve smyslu hluboké reflexe, aby k takovému narušování svobody jednotlivce a špatnému pochopení lidských práv již v budoucnu nedocházelo.
Jarosław Kalinowski
(PL) Pane předsedající, Evropský parlament mnohokrát přijal usnesení, kterým odsoudil případy porušení lidských práv a svobod v různých částech světa. Měli bychom však říct, že jako Evropská unie se nejsme schopni vypořádat se zřejmým porušováním těchto základních práv ve členských státech Evropské unie.
Chtěl bych uvést velmi názorný příklad. Hlavní komise pro etiku ve veřejné správě Litvy udělila veřejné napomenutí panu Tomaševskému, vedoucímu představiteli polské menšiny a poslanci Evropského parlamentu, za to, že panu Barrosovi položil otázku o dodržování práv menšin. Jde o podivnou a přímo ostudnou situaci. Chtěl bych položit následující otázku: změní něco přistoupení k Rámcové úmluvě? Evropská unie by měla stanovit v těchto záležitostech normy mnohem vyšší úrovně, než jsou ty, které platí v Rámcové úmluvě. Je načase, aby v členských státech Evropské unie k takovým případům diskriminace nedocházelo.
Georgios Papanikolaou
(EL) Pane předsedající, zaprvé bych i já chtěl vyjádřit hlubokou lítost nad dnešní ztrátou tří řeckých životů během pokojného shromáždění řeckých občanů demonstrujících v Řecku za lepší budoucnost. Kvůli jistým osobám z okrajových nedemokratických skupin přišli neprávem tři osoby o život.
Je to skutečně tragická ironie, že právě dnes diskutujeme v rámci našeho přistoupení k Evropské úmluvě o lidských právech o posílení a prohloubení systému ochrany lidských práv a základních svobod evropských občanů.
Ať už soud ve Štrasburku pracuje jakkoliv účinně, musíme vědět, že pro posílení myšlenky Evropy, Evropy hodnot, Evropy, v centru jejíhož úsilí je člověk, musí mít přede vším přednost solidarita: solidarita mezi členskými státy, solidarita mezi národy, solidarita, kterou nyní právě v Řecku tak naléhavě potřebujeme.
Diego López Garrido
Pane předsedající, téměř všichni poslanci, kteří hovořili, vyjádřili svoji podporu přistoupení Evropské unie k Evropské úmluvě o ochraně lidských práv a základních svobod a my s nimi plně souhlasíme.
Chtěl bych se zmínit o dvou projevech, které naopak vyzněly rezervovaně či nesouhlasně, a jejichž autoři považují přistoupení buď za událost ohrožující pravomoci Unie, v případě pana Ziobra, nebo za zbytečný krok, v případě paní Morvaiové.
Chtěl bych se zmínit o obou projevech a konkrétně na každý z nich odpovědět. Pokud jde o argument pana Ziobra, zasahování soudu ve Štrasburku do pravomocí Unie nehrozí. Není to jeho cílem a navíc to stanoví Protokol 8 Lisabonské smlouvy. Je jasné, že přistoupení nezmění působnost nebo pravomoci orgánů Unie. V tom není problém.
Kromě otázky "mechanismu spoluodpůrce" - jinými slovy působení Evropské Unie jako odpůrce společně s členským státem - v případě, kdy je u soudu ve Štrasburku podána stížnost na členský stát, je jedním z témat, které v této věci projednává pracovní skupina, vyčerpání soudních opravných prostředků soudu v Lucemburku před předložením věci Evropskému soudu pro lidská práva.
Jde o jedno z témat, které z technického hlediska projednává pracovní skupina, Evropský soud pro lidská práva tedy bez pochyby nebude zasahovat do pravomocí Unie; pouze stanoví, zda došlo či nedošlo k porušení Evropské úmluvy o ochraně lidských práv.
Druhý argument přednesla paní Morvaiová a tvrdí v něm: "Mohu se postavit rozhodnutí učiněnému orgánem mé země a mohu se obrátit na Evropský soud pro lidská práva, proč je tedy potřeba, aby se k Úmluvě připojila Evropská unie?" Myslím, že je to zcela jasné: Evropská unie má pravomoci, které členské státy nemají. Nejen že Evropská unie má pravomoci, dokonce je i zvýšila.
Evropská unie se stala orgánem, který z právního hlediska přijímá rozhodnutí prostřednictvím směrnic, nařízení a rozhodnutí, která mohou porušit Evropskou úmluvu o ochraně lidských práv. Stejně jako členské státy, které podepsaly Evropskou úmluvu o ochraně lidských práv a podřídily se soudní pravomoci ve Štrasburku, potřebuje se i Unie, vzhledem k tomu, že se postupně stává stále vlivnějším orgánem, podřídit štrasburské soudní pravomoci, a proto to také stanoví Lisabonská smlouva.
Kromě toho byla historie Evropského soudu pro lidská práva a jeho precedenční právo velkým přínosem pro lidská práva v Evropě. Evropská úmluva o ochraně lidských práv, text, ke kterému se chce Unie připojit, je docela stará - byla sepsána v roce 1950 - a stejně jako Římská smlouva byla podepsána v Římě. Postupně se k ní pak připojovaly protokoly. Je to starý text, ale váže se k němu bohaté precedenční právo, které se stalo precedenčním právem ústavních a nejvyšších soudů členských států. Toto právo vytvořilo určitou společnou doktrínu, kterou chtějí soudy v Lucemburku a ve Štrasburku v zásadě v budoucnu ustanovit pro výklad lidských práv.
Proto pokládáme za naprosto opodstatněné, že se Evropská unie k Úmluvě připojí. Navíc se domníváme, že to ochrání nejen občany členských států, ale také občany pocházející ze třetích zemí se statutem zahraničního rezidenta, protože Evropská úmluva o ochraně lidských práv chrání každého, kdo podléhá soudní pravomoci členského státu, a v budoucnu každého, kdo podléhá soudní pravomoci, na kterou mají vliv rozhodnutí přijatá Evropskou unií. V případě přistoupení Unie bude tedy Úmluva chránit nejenom státní příslušníky členských států, ale i ty, kteří státními příslušníky členských států nejsou.
Chtěl bych říci, že jsme potěšeni shodou, pokud jde o význam pokroku v utváření mandátu předloženého Evropskou komisí, a že Evropský parlament v této věci uspořádá zasedání, jak o tom informoval pan Jáuregui. Rád bych využil příležitosti, abych poblahopřál jemu i ostatním zpravodajům této zprávy, paní Gálové a panu Predovi. Chtěl bych také říci, že je záměrem španělského předsednictví, aby tento mandát - založený na textu zaslaném Komisí, která má být pochopitelně zodpovědná za vyjednávání s Evropskou radou - přijala Rada ministrů pro spravedlnost a vnitřní věci na svém zasedání dne 4. června.
Viviane Reding
místopředsedkyně Komise. - Pane předsedající, dovolte mi, abych nejprve vyjádřila svůj naprostý souhlas s odpověďmi španělského předsednictví na některé otázky poslanců. Nebudu je opakovat, neboť bych říkala přesně to samé.
Dovolte mi jen poděkovat poslancům, kteří promluvili ve velmi pozitivním duchu, aby zdůraznili význam základních práv, která jsou podstatou naší Unie. Posílení těchto základních práv každého občana může znamenat jen pokrok v tom, co pokládáme za skutečné hodnoty naší Evropy.
Výslovně bych chtěla poděkovat oběma zpravodajům, kteří vykonali významnou práci, aby Parlament schválil základní mandát, ale základní mandát, jak už tu také bylo řečeno, je pouze začátek, protože musíme vyjednávat. Toto vyjednávání bude jistě trvat dlouhou dobu a po jeho dokončení musí začít proces ratifikace.
Předpokládám tedy, pane předsedající, že se sem budu muset často vracet, samozřejmě s radostí, abych informovala o tom, jaká je situace, jak pokračujeme, jaké jsou problémy a jaká řešení. Věřím, že nám poslanci pomohou, abychom dosáhli společného cíle, kterým je Evropa hodnot a práv.
Předsedající
Rozprava je ukončena.
Písemná prohlášení (Článek 149)
Philip Claeys  
písemně. - (NL) Jako Evropský parlament musíme zajistit, že přistoupení EU k Evropské úmluvě o lidských právech neposílí současný trend, kdy soudci Evropského soudního dvora a Evropského soudu pro lidská práva ruší demokraticky přijatá rozhodnutí členských států v oblasti azylu a přistěhovalectví. Mohl bych citovat několik nedávných případů, které to dokládají. Soudci, kteří nejsou voleni a nikomu se tedy nezodpovídají, čím dál více zasahují do legislativních a výkonných pravomocí členských států. Jde o destruktivní vývoj, zvyšující demokratický deficit Evropské unie.
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg  
Přistoupení Evropské unie k Evropské úmluvě o ochraně lidských práv a základních svobod je jako návrh na programu Evropského parlamentu již dlouhou dobu. Lisabonská smlouva poskytuje v této věci právní základ a umožňuje zahájení vyjednávání. Jde o velice důležitý krok, díky němuž budou moci občané Evropské unie účinněji vymáhat svá základní práva.
Musíme si však být vědomi toho, že máme před sebou ještě velký kus práce, než se Unie stane smluvní stranou Úmluvy. Vyvstává mnoho otázek právního charakteru, na které bude třeba během vyjednávání odpovědět. Mezi nimi jsou následující otázky. Měla by Unie přistoupit pouze k samotné Úmluvě, nebo by se měla stát i smluvní stranou protokolů? Jak řešit otázku zastoupení Unie v institucích Rady Evropy? Konečně a především, jaký vztah by měl existovat mezi oběma soudy - Evropským soudním dvorem v Lucemburku a Soudem pro lidská práva ve Štrasburku?
Připomeňme si, že základní zásadou právního systému Evropské unie je výhradní soudní pravomoc Evropského soudního dvora pro výklad právních předpisů EU. Jsem potěšena, že nově vzniklá Komise projednává záležitost přistoupení k Úmluvě přednostně a že připravila doporučení pro zahájení vyjednávání. Teď je nejdůležitější, aby členské státy porozuměly základním otázkám, aby mohla vyjednávání hladce postupovat.
Andreas Mölzer  
písemně. - (DE) S Evropskou úmluvou o ochraně lidských práv a základních svobod si EU sama komplikuje situaci. Mám na mysli například údajné porušení Úmluvy v případě násilné repatriace afrických uprchlíků z Itálie. V tomto případě jako zbraň posloužila Ženevská úmluva o postavení uprchlíků, i když se, mimo jiné, ochrana uprchlíků výslovně vztahuje na pronásledování z politických nebo náboženských důvodů. Tito přistěhovalci dnes opouštějí své země převážně z hospodářských důvodů. Budeme se snažit vymínit si jejich přijetí oklikou?
Obecně na nás dopadá neúspěšná integrační politika několika posledních desetiletí. Evropský soud pro lidská práva v EU možná Evropě nařídí minarety a burky, k některým krokům již došlo; má naopak zmizet ze zdí škol a možná následně i z lékárniček první pomoci, pečetí, erbů a státních vlajek kříž? Ve skutečnosti se měla svoboda vyznání uplatnit proti státu, který zakazuje praktikování náboženství na veřejnosti. Není možné, aby původní obyvatelé museli popřít své západní dědictví kvůli pocitu zadostiučinění několika jednotlivců. V neposlední řadě bude s Evropskou úmluvou o ochraně základních práv zřejmě neslučitelné i uchovávání dat. Vyvstává otázka, zda bude v souladu s Úmluvou současný plán na zastavení dětské pornografie na internetu, zejména proto, že blokování internetu využívá zábavní průmysl jako příležitost k instalaci filtrů na ochranu autorského práva, a většina stránek vzniká v USA a nespadá tedy pod právní předpisy EU, takže se jádro problému zneužití neřeší.
Cristian Dan Preda  
Jako zpravodaj Výboru pro zahraniční věci v otázce přistoupení EU k Evropské úmluvě o lidských právech jsem se sám sebe ptal, jako ostatní kolegové, co takové rozhodnutí skutečně přináší. Myslím, že odpověď na tuto otázku je následující. Přistoupení umožňuje další vnější kontrolu na úrovni EU v oblasti dodržování práv. Přispívá k posílení veřejného pořádku v Evropě, založeném, jak všichni víme, na lidských právech, demokracii a právním řádu. Konečně, přistoupení dodává EU větší důvěryhodnost v rámci jejích zahraničních vztahů.
Na druhé straně si musíme uvědomovat, že je zde řada otázek, na něž se očekává odpověď. Jakou oblast přistoupení pokrývá? Oblast Úmluvy nebo také jejích dodatečných protokolů? Jaké formy zastoupení zvolí EU v institucích Úmluvy? Jakou roli bude hrát Parlament při jmenování soudce EU pro Evropský soud pro lidská práva? Pevně věřím, že všechny tyto otázky budou brzy zodpovězeny.
Joanna Senyszyn  
Evropa stále nemá účinný systém na ochranu lidských práv. Evropská úmluva o lidských právech je nejdůležitějším nástrojem na ochranu lidských práv a základních svobod v Evropě. To je zvláště důležité pro občany mé země, kterou pravicové vlády připravily o schopnost chránit základní práva zajištěná Listinou základních práv EU. Evropský soud pro lidská práva ve Štrasburku, který dohlíží na dodržování Úmluvy, projednal od svého založení přes 100 000 případů. Počet případů rok od roku významně narůstá. V roce 2009 bylo soudu předloženo téměř 60 000 stížností, což představuje 20% nárůst ve srovnání s rokem 2008. Členské státy s uznáním rozsudků soudu nespěchají. Pokud by tak činily rychle a účinně, bylo by stížností výrazně méně. Přistoupení Unie k Evropské úmluvě o ochraně lidských práv bude další pobídkou pro účinné provádění rozhodnutí soudu - orgánu, který chrání práva občanů a umožňuje jim dovolat se spravedlnosti. Soud bude dohlížet na soulad právních úkonů se zněním Úmluvy. S ohledem na tento fakt by se také rozhodnutí soudu měla projevit na politice EU. Možná díky této skutečnosti pochopí polská pravice, mimo jiné, že stát by měl zajišťovat neutralitu vyznání ve státních výchovných zařízeních, kde je účast na výuce povinná bez ohledu na náboženské přesvědčení (z rozsudku soudu ve věci Lautsi vs. Itálie).
