2009. évi általános költségvetési tervezet, a Tanács által módosított formában (minden szakasz) (vita)
Elnök
- A következő napirendi pont a Költségvetési Bizottság nevében Haug asszony és Lewandowski úr által benyújtott, az Európai Unió 2009-es pénzügyi évre vonatkozó, a Tanács által módosított (minden szakasz) általános költségvetésének tervezetéről (16257/2008 - C6 0457/2008 - szóló jelentés.
Jutta Haug
előadó. - (DE) Elnök asszony, biztos asszony, úgy tűnik, a Tanács soros elnöke még nem érkezett meg. Mindenesetre az európai költségvetés második olvasata holnap kerül napirendre. Valószínűleg nem sok időt igényel majd a szavazás. Hogy kevés dologról kell szavaznunk, és hogy még kevesebb vitás kérdés maradt, valamennyi részt vevő képviselő konstruktív együttműködésének köszönhető - mind a szakértői bizottságokban, mind pedig a Költségvetési Bizottságban -, amiért őszintén hálás vagyok. Annál is inkább elégedett vagyok, hiszen tudom, hogy ez korántsem magától értetődő. Ez érvényes a Költségvetési Bizottság csapata által végzett előkészítő munkára, a csoport valamennyi munkatársának, valamint a személyi asszisztensek munkájára egyaránt, tehát köszönet illeti mindnyájukat.
Köszönet illeti a Bizottságot is az együttműködési készségért. Lehet, hogy közleményei nem minden résztvevő tetszését nyerték el, de mindig segítséget jelentettek, és mindenekelőtt, a legkülönbözőbb szinteken is megkerestek, amit a Tanács elnökségéről nem lehet elmondani. A Tanács francia elnöksége engem, a főelőadót mind a mai napig egyetlen egyszer sem keresett meg. Egyetlen egyszer sem! Még a november 13-i háromoldalú megbeszélés előtt írt levelemre sem kaptam választ, ami meglehetősen furcsa és nagyon nyugtalanító.
A Tanács által az egyeztető megbeszélésen tanúsított magatartás azonban egyáltalán nem volt szokatlan vagy meghökkentő. Magatartása és hozzáállása olyan volt, amilyenre számítottunk. Először is, semmilyen körülmények között ne legyen semmiféle felülvizsgálat. Másodszor, a kifizetéseket minden esetben le kell csökkenteni, még akkor is, ha a kifizetések és a kötelezettségvállalások között szakadék keletkezik. Harmadszor, az adott üzleti év el nem költött előirányzatait lehetőleg azonnal át kell adni. Mindenesetre mintegy 4,9 milliárd eurónyi összeg kerül vissza a pénzügyminiszterek kasszájába. A Parlament örömmel nyugtázza, hogy sikerült meggyőznie a Bizottságot arról, hogy ígéretet tegyen vidékfejlesztési célokra fordítandó 700 millió euró átvitelére. Úgy gondoljuk továbbá, hogy az eljárások egyszerűsítésére és a strukturális alapok programjainak gyorsabb végrehajtására vonatkozó kötelező érvényű közös nyilatkozatok, valamint az az ígéret, hogy szükség esetén még több kifizetési alapot késlekedés nélkül rendelkezésre bocsátanak, segítséget fog jelenteni a következő pénzügyi év feladatainak kezelésében.
Nem éppen hétköznapi feladatokról van szó. A pénzügyi piacok válsága és a válság továbbgyűrűzése a reálgazdaságba valamennyi tagállamban éreztetni fogja hatását. A Parlament tehát természetesen kész arra, hogy a már eddig is az Európai Unió rendelkezésére álló pénzügyi eszközökön felül továbbiakat szabadítson fel a munkahelyteremtés, illetve a munkahelyek megőrzése céljára, a gazdasági fellendülés biztosításához. Fel vagyunk készülve arra, hogy a lehető leggyorsabban megtegyünk minden szükséges intézkedést - természetesen nem válogatás nélkül, de amennyiben világos, hogy a pénzügyi eszközök milyen projektek támogatására szolgálnak, és hogy azok megfelelőek, senkit nem fogunk cserben hagyni.
A Parlament kész a középtávú pénzügyi programok felülvizsgálatára is. Először azonban a Tanácsnak közös álláspontot kell kialakítania.
Lehet, hogy holnap második olvasatban szavazunk, de az a sejtésem, hogy amiről szavazni fogunk, csupán egy pénzügyi keretterv. Az év során szükség lesz arra, hogy időről időre kiegészítésekkel éljünk.
Janusz Lewandowski
előadó. - (PL) Elnök asszony, az európai intézmények költségvetésének második olvasata lényegében az első olvasat ismétlése lesz, és rám vár az a feladat, hogy megmagyarázzam, miért.
A Tanács esetében tiszteletben tartjuk a kölcsönös bizalmon alapuló megállapodásunkat és értékeljük, hogy a Tanács megszorításokkal él a 2009-es költségvetési kiadások tekintetében, miközben elismeri, hogy a vitacsoporttal kapcsolatban szükség van további források bevonására. A többi intézmény vonatkozásában érdemes megjegyezni, hogy a Számvevőszék forrásigénye az új székházzal kapcsolatos előlegek miatt növekedett meg (a végeredményt tekintve az új székház finanszírozásának e módszere költséghatékony lesz az európai adófizetők szempontjából), valamint, hogy az Európai Bíróság esetében az új sürgősségi eljáráshoz - az új munkatársak alkalmazásának finanszírozásához - szükség lesz források bevonására.
Ami az Európai Parlamentet illeti, ebben az évben teszteltük a kísérleti projektet. A kísérleti projekt bíztató eredményekkel kecsegtetett, a Parlament igazgatási szolgálatainak hála, amiért Rømer főtitkár úrnak személyesen is köszönetet szeretnék mondani. A teszt meglehetősen fontos volt, hiszen ez az év az új választások miatt különleges az Európai Parlament számára - a választási kampány és a képviselők jogállására vonatkozó teljesen új szabályozások finanszírozásának, valamint a nyugdíjalapokra vonatkozó jobb átláthatóság és az asszisztensek alkalmazására és finanszírozására vonatkozó új szabályozások szükségessége miatt. Jó hírnek tekinthető, hogy egy választási évben foglalkozunk a képviselők és asszisztensek ügyével.
Természetesen ez további költségeket jelent az Európai Parlament költségvetésében. Ennek ellenére, erőfeszítéseinknek köszönhetően sikerült elérnünk azt a célt, amelyre már évek óta törekszünk, vagyis, hogy az Európai Parlament költségvetése - a speciális szükségletektől függetlenül - ne haladja meg az Európai Unió igazgatási kiadásainak 20%-át. Mindent összevetve úgy néz ki, hogy a csütörtöki szavazás rövid lesz, a koordinátorok jó együttműködésének és az Európai Parlament Főtitkársága kitűnő együttműködésének köszönhetően - és itt külön szeretném kiemelni Marianna Pari és Richard Wester nevét. Ők azok, akiket ez esetben mindenképpen meg kell említeni.
Dalia Grybauskaitė
a Bizottság tagja. - Elnök asszony! Hangsúlyozni szeretném, hogy a 2009-es költségvetési tárgyalások nagyon speciálisak, rendkívül fontosak és minden eddiginél nehezebbek voltak. A költségvetés a növekedést és a foglalkoztatást helyezi a középpontba. Az idei költségvetés készítésénél a fejlődő országok élelmiszersegélyezési eszközeinek finanszírozása is hangsúlyt kapott. Együttesen képesek voltunk arra, hogy az e célra szánt 1 milliárd euró biztosítása érdekében kiegyensúlyozott megállapodást érjünk el.
A költségvetés önmagában persze nem elegendő. Megfelelően és időben végre is kell hajtani azt. Ebből a szempontból, tekintetbe véve, hogy a kohézió a gazdasági növekedés ösztönzésének kulcsfontosságú tényezője, a Parlament rendkívül fontosnak tartja a költségvetés végrehajtásának hatékonyságát, valamint a fejlesztés és az egyszerűsítés szükségességét. A tárgyalások során ebben egyetértés alakult ki. A Bizottság támogatja ezt a célkitűzést, és javaslatokat terjesztett elő a végrehajtás gyorsítására és a strukturális alapok igazgatásának egyszerűsítésére vonatkozóan.
Múlt héten az Európai Tanács teljes mértékben támogatta ezt a megközelítést, és én remélem, hogy a vonatkozó jogszabályok szükséges változtatásai tekintetében összességében zökkenőmentes megállapodás születhet.
A közeljövőre tekintve mindnyájunknak látnunk kell, hogy az európai gazdasági és pénzügyi válság kezelése miatt rövidesen újabb feladatokkal kell megbirkóznunk. A Bizottság által előterjesztett, az európai gazdaság fellendítésére vonatkozó terv olyan elemeket is tartalmaz, amelyek kihatással lesznek a Közösség jövő évi költségvetésére. A múlt heti Európai Tanács támogatta ezt a fellendülési tervet. A Bizottság ezért javaslatot terjesztett elő a többéves pénzügyi keret intézmények közötti megállapodásnak megfelelő felülvizsgálatára.
Ezt mind a Parlamentnek, mind pedig a Tanácsnak jóvá kell hagynia az elkövetkező hónapokban, amiben szokás szerint számítok az együttműködésre, különösen a Parlament részéről.
Végezetül szeretném emlékeztetni Önöket arra, hogy a 2009-es költségvetésről szóló megbeszélések valamennyi fél részéről kompromisszumokat igényeltek. Az is kiderült, hogy a legjobb eredményeket az intézmények közötti tisztességes együttműködés szellemében lehet elérni. Mindez nem valósulhatott volna meg a Parlamentnek a tárgyalás egésze folyamán vállalt konstruktív és felelős szerepe nélkül. Továbbá szeretném kiemelni az elnökség döntő szerepét is a tagállamok álláspontjának kezelésében.
Végül pedig hadd mondjak köszönetet a Parlament tárgyalócsoportjának és különösen az elnöknek, Borg úrnak, a 2009-es év előadóinak; Haug asszonynak az innovatív megközelítésért, valamint Lewandowski úrnak és az Európai Parlament költségvetési bizottsága valamennyi politikai koordinátorának, akik rendkívül sok segítséget nyújtottak a Bizottságnak és a Parlamentnek.
Pozitív kimenetelű holnapi szavazást kívánok mindnyájunknak, valamint a vártnál jobb újévet.
László Surján
Hallottuk a nehézségeket, amelyekkel meg kellett küzdeni. Ezeket a nehézségeket Jutta Haug vezetésével, azt gondolom, hogy elég sikeresen oldottuk meg. Köszönet illeti őt a munkájáért és azért, hogy az összes frakció úgy érezheti, sajátja ez a költségvetés.
A költségvetés a politika számokban elbeszélve. Vajon mi az az üzenet, amit az Európai Néppárt lát ebben a költségvetésben? Úgy gondoljuk, hogy az európai polgároknak több biztonságot kell adni, és az Európai Unió képes ezt a biztonságot megadni, és kész is erre. A költségvetésének mintegy egyharmada olyan célokra fordítódik, amelyek növelik ezt a biztonságérzést. Az Európai Néppárt, az Európai Demokraták módosítványai ezt mintegy 1 milliárd euróval megemelték, és ezáltal jobban láthatóvá tették, így a kisvállalkozások támogatására, a munkahelyek megőrzésére, ha lehet, számuk növelésére gondolok, az elmaradt térségek fejlesztésére, az energiabiztonságra, olyan projektek tervezésének a támogatására, mint a Nabucco. De nagyon fontos éppen napjainkban az élelmiszerbiztonság is, nem beszélve persze a schengeni határok védelméről, és az illegális bevándorlás akadályozásáról.
Természetesen akármilyen jó ez a költségvetés, távol van a tökéletestől. A hibák egy részét a tagállamokban kell keresni. Elfogadhatatlan, hogy a tagállamok nem használják fel azokat a lehetőségeket, amelyeket az Unió biztosít számukra, felhasználatlan milliárdok maradnak bent az Unió kasszájában. Némely tagállam mesterséges akadályokat állít, még jobban megnehezíti a pályázatokhoz való hozzáférést, mint amennyire azt itt mi magunk megnehezítettük. Örvendetes az az igyekezet, amellyel a Bizottság egyszerűsíteni akarja ezeket a folyamatokat, de nem szabad megengednünk, hogy a tagállamok ellenkező hatásokat, ellenkező irányú változásokat hozzanak létre.
De nem csak a tagállamokban kell keresnünk a hibát. Az Unió képtelen gyorsan reagálni a változó világ kihívásaira. Persze megoldottuk az élelmiszersegélyt, de micsoda viták árán! És most, amikor előre kellene haladnunk, a gazdasági krízis kezelésében szintén gondjaink vannak. Azt hiszem, hogy a következő időszak, a következő év folyamán lényeges egyszerűsítéseket kell végrehajtanunk, mind a meglévő keretekben, mint pedig a nagyobb rugalmasság érdekében. Köszönöm a figyelmüket, és remélem, hogy jó költségvetésünk lesz.
Catherine Guy-Quint
Elnök asszony, biztos asszony, hadd hívjam fel a figyelmet a Tanács távollétére és a francia elnökség részéről bevezetett ama újításra, hogy távollétével "tisztel meg” bennünket, ami most először fordul elő. Azt kell, hogy mondjam, Jutta, hogy noha Ön azt gondolta, hogy a francia elnökség semmibe veszi az Ön személyét, mivel nem kereste meg Önt, én úgy vélem, hogy távolléte egyszerűen arról szól, hogy az elnökség vagy annak miniszterei semmibe veszik az Európai Unió költségvetését.
Nem szeretném újra végigvenni az előadók javaslatait, de egy pár gondolatnál elidőznék. Megismétlem - még egyszer ebben az évben -, hogy a költségvetés és a többéves pénzügyi keret nem megfelelő. Nincs elég forrás a gazdaság fellendülését célzó politikákra, a kutatásra, az egész életen át tartó tanulásra, a hálózatokra és a kis- és középvállalkozásoknak, valamint a mikrovállalkozásoknak szánt segélyekre. Nehéz végrehajtani a területi szolidaritás politikáját, különösen a Kohéziós Alapot, minek következtében eurómilliárdok maradnak meg felhasználatlan kifizetési előirányzatként. Túl sok pénz van elkülönítve a piaci mezőgazdaságra szánt segélyekre, ami felhasználatlan különbözet képződéséhez vezet az új kötelezettségvállalásokat tiltó jogalapok következtében. A vidékfejlesztésre és a környezetvédelemre szánt összegek felhasználásával is problémák vannak. A pénz elaprózódik a biztonság- és igazságügyi szakpolitikákra, messze eltávolodva a Tanács nyilvános kötelezettségvállalásaitól, a polgári szerepvállalást célzó és az információs politikák gyakorlatilag csődbe mentek és nem segítik elő az európai polgárokkal folytatott kommunikációt.
A külső fellépés vonatkozásában tett ígéretek pedig már végképp a realitásérzék teljes hiányáról tanúskodnak. A szükségek folyamatosan nőnek, a világ minden táján válságok és a szegénység terjedése tapasztalható - Szomália, Darfúr, Ázsia, tájfunok, forgószelek, éhség, háború Palesztinában, Koszovóban, most pedig Grúziában -, és az előirányzott források nem változnak. A lehetetlen küldetés évről évre lehetetlenebbé válik.
Csupán a legszegényebb országokban a megélhetési mezőgazdaság fellendítésére tett kísérlethez elengedhetetlen, egymilliárd eurós alap megteremtése kecsegtet halvány reménnyel. A pénzügyi kilátásokban bízva abban reménykedtünk, hogy folytathatjuk a hagyományos politikák végrehajtását, és hogy a rendelkezésre álló különbözet elegendő pénzt biztosít majd a megváltozott szükséghelyzetek kezelésére, amelyekhez még az éghajlatváltozás elleni küzdelmet is hozzá kell tennünk. Ez annak a ténynek a figyelmen kívül hagyása, hogy a költségvetési egyeztetést a Tanáccsal kell folytatni, és a Tanácsnak, vagy inkább úgy mondanám, hogy a 27 tagállam kormányainak, szokásos problémájukon túl az európai gazdaságot fenyegető pénzügyi válsággal is meg kell birkózniuk, amelyet azonban 27 különböző nemzeti költségvetési válságként érzékelnek.
Ezért vagyunk kénytelenek elfogadni egy olyan költségvetést, amely nincs összhangban a tagállamok elvárásaival, egy olyan költségvetést, amelyben a kötelezettségvállalások és kifizetések közötti szakadék egyre nagyobb aggodalomra ad okot a költségvetési eljárás komolyságát illetően. Az a törekvés, hogy a lehető legkisebb mértékben kelljen hozzájárulniuk az Unió bevételéhez, ahhoz vezet, hogy a tagállamok együgyű és eredménytelen álláspontokat képviselnek. Először is, a kifizetéseket a lehető legalacsonyabb szinten tartják, minek következtében a kifizetési előirányzatok a GDP kevesebb mint 0,9%-át teszik ki, olyan kötelezettségvállalási ígéretekkel, amelyeket soha nem ellenőriznek, és nem segítik elő az európai politikák nemzeti szintű végrehajtását annak érdekében, hogy elkerüljék a társfinanszírozást, és ezáltal a felhasználatlan előirányzatok visszafolyhassanak az egyes államok kasszájába.
Az Unió szokásos politikáit a körülményeknek megfelelő lehető legjobb módon kétségkívül továbbra is végrehajtják. Az innovatív intézkedéseket, amelyeket gyakran a kísérleti projektjeink mozdítanak elő, a Bizottság hajtja végre. Az európai költségvetést azonban az jellemzi, hogy mindent megígér, azonban nem biztosít elegendő forrást a végrehajtási folyamatokhoz, amiben minden egyes tagállam készségesen részt vesz.
Ebben az évben ismét két sürgető problémával kell szembesülnünk. Az első az éghajlatváltozás elleni küzdelem, és bár a Tanácsnak a témával kapcsolatban tett következtetései szerények, de legalább hozott következtetéseket - befektetéseket kell végrehajtani ebben az évben, és a befektetéseket növelni kell 2010-ben. A másik kihívás a meghirdetett 200 milliárd eurós gazdasági ösztönzés. Az összegből csupán 5 milliárd euróra van szükség az új beruházásokhoz. A pénzügyi terv tehát némi felülvizsgálatra szorul.
Tegnap a soros elnökség úgy nyilatkozott, hogy a felülvizsgálati tervet elfogadták, a Tanács azonban azt közölte, hogy elvetették. Most akkor mi a helyzet? Az Európai Parlament Szocialista Képviselőcsoportja készen áll.
Végezetül pedig úgy gondolom, hogy semmiképpen nem folytathatjuk azon az úton, ahol most vagyunk, hiszen a "politikai Európa” a szemünk előtt esik szét. Itt az ideje, hogy felülvizsgáljuk a pénzügyi tervezést és helyreállítsuk az egyensúlyt Európa bevételei és kiadásai közt, megpiszkáljunk néhány szent és sérthetetlennek tűnő politikát, és a dinamikus szakpolitikákat finanszírozzuk annak érdekében, hogy hatékony választ adhassunk az emberek valódi problémáira szerte a világban.
Legvégül pedig sok sikert kívánok a Bizottságnak. Önökön múlik, hogy pontosan végrehajtsák ezt a költségvetést anélkül, hogy egyetlen euró kárba veszne. Az Önök feladata, hogy bizonyítsák a szkeptikus államoknak, és meggyőzzék őket arról, hogy az Unió mind politikai, mind pedig költségvetési szempontból hozzáadott értéket képvisel.
(Taps)
Anne E. Jensen
Elnök asszony, elsőként köszönetet szeretnék mondani a két előadónak, Haug asszonynak és Lewandowski úrnak a költségvetéssel kapcsolatos rendkívül felkészült és szakszerű munkájukért. Az elnöknek, Böge úrnak, és Grybauskaité biztos asszonynak is köszönettel tartozom kiváló problémamegoldó képességükért. A költségvetés természetesen rendkívül rugalmatlan. A költségvetési keret rugalmatlan - nem egyszerű a mezőgazdasági költségvetési keret felhasználatlan pénzeinek a költségvetés más részeibe történő átcsoportosítása, és újabban a Bizottság szinte rutinszerűen hiányolja ezt a rugalmasságot - kifogásolja ezt a merevséget. Ezért hálásnak kell lennünk a Bizottságnak. Úgy vélem, helyes, hogy új utakat próbáljunk ki, és azt kell, hogy mondjam, hogy a Liberálisok és Demokraták Szövetsége Európáért Képviselőcsoport teljes szívvel támogatja ezt a költségvetést és az élelmiszersegéllyel kapcsolatos megoldást, a fejlődő országok élelmiszer-ellátásának támogatására átcsoportosított egymilliárd eurós összeget. Annak örülünk, hogy sikerült olyan megoldást találni, amely nem más programok rovására valósulhat meg, hanem a rugalmassági eszközön és a sürgős segélyre képzett tartalékalapon belül találtuk meg az ehhez szükséges forrásokat.
Örömmel nyugtázom azt is, hogy a biztos asszony megerősített afelől, hogy a Bizottságnak szándékában áll a strukturális alap programjainak egyszerűsítés céljából történő felülvizsgálata. Történelmi feladat előtt állunk a következő években: biztosítanunk kell, hogy az új tagállamokban végbemenjen a szükséges fejlődés. Úgy vélem, hogy kétségtelenül ez az uniós költségvetés legfontosabb aspektusa.
Természetesen közben szóvá tettük, hogy a költségvetés elhanyagolja az energiaüggyel kapcsolatos kezdeményezéseket, és aztán az utolsó pillanatban pedig, a pénzügyi válság árnyékában érkezett egy előterjesztés, hogy az Unió költségvetését is a növekedés beindítása érdekében kell felhasználni. Ötmilliárd euróra tettünk javaslatot az energiaügyi ágazaton belüli különböző kezdeményezések finanszírozására, és képviselőcsoportom nevében kijelenthetem, hogy készen állunk ennek megoldására - készen állunk a források felkutatására és készen állunk a gyors munkára, azonban ha megnézzük, hogy az egyes programok hogyan épülnek fel - több pénz a transzeurópai energiahálózatra, több pénz a kutatási programokra, több pénz a kritikus infrastruktúrák védelmére -, más szóval olyan programokra, amelyeket jól ismerünk, akkor időt kell szánnunk arra, hogy megbizonyosodjunk róla, hogy mindezt józanul és megfontoltan tesszük. Számítok azonban a konstruktív együttműködésre mindezen területeken, és szeretném megköszönni a Bizottságnak a kezdeményezést. Kicsit sajnálom, hogy ilyen későn érkezett, mindenesetre készséggel együtt fogunk működni e kérdésekben.
Helga Trüpel
a Verts/ALE képviselőcsoport nevében. - (DE) Elnök asszony, biztos asszony, hölgyeim és uraim, a 2009-es költségvetés nem több és nem kevesebb egy kompromisszumnál. Nem is ért meglepetésként, amint azt az imént hallottuk. A pénzügyi terv nem tesz lehetővé nagy ugrásokat; ehhez az európai költségvetés túlságosan merev és rugalmatlan a jelenlegi formájában.
Mindazonáltal a 2009-es költségvetés néhány fontos jelzést közvetít. Sikerült például 1 milliárd euróval többet biztosítani élelmiszersegélyezésre, azaz a legszegényebbek számára, és remélhetőleg a legszegényebb országokban a fenntartható mezőgazdasági fejlesztésre. Valamivel többet fogunk költeni a kis- és középvállalkozásokra - rendkívül fontosak a gazdasági fejlődés szempontjából - és valamivel többet az éghajlatváltozás ellen folytatott küzdelemre.
Új prioritások meghatározására van szükség azonban. Szükség van az európai költségvetés felülvizsgálatára, és felszólalásomat különösen a tagállamokhoz intézném, beleértve saját hazám, Németország kormányát is. Megoldásokat kell találnunk a válságra rövid távon, de természetesen közép- és hosszú távon is. Nyilvánvaló, hogy az Unió költségvetése nem helyettesítheti a nemzeti költségvetéseket vagy a nemzeti politikák kialakítását, de mindazok biztos bukásra vannak ítélve, akik nem alkalmazkodnak a válság körülményeihez.
Nemrég láttam egy sajtókonferencia-közvetítést a televízióban, ahol a General Motors vezetője az Egyesült Államok Kongresszusához fordult további hitelekért. Azzal érvelt, hogy "környezetbarát autókat kell létrehoznunk, környezetbarát technológiai befektetésekre van szükség”, és igaza volt. Sajnálatos módon elég sokára jött erre rá, már tornyokban állnak az el nem adott amerikai teherautók. Valóban igaz, hogy át kell alakítanunk a gazdaságot. Európának új, környezetbarát, csúcstechnológiával készült ökotermékeket kell gyártania, ha gazdasági sikereket akar elérni az elkövetkező években mind a belső, mind pedig a világpiacon.
A kibocsátást jelentősen csökkenteni kell. Csökkenteni kell az olajfüggőségünket. Többet kell befektetnünk megújuló energiaforrásokba és még sokkal többet a kutatásba. Ez új termékek létrehozására és ezáltal munkahelyteremtésre is lehetőséget biztosítana. Bizonyosan változtatnunk kell a mezőgazdasági politikánkon; össze kell kapcsolnunk a környezettudatos energiatermeléssel. Ez is új lehetőségeket teremtene az európai gazdák számára.
Többet kell költenünk a jól értelmezett fejlesztési segélyekre is - nem jótékonykodásként, hanem mert ez egy értelmes, stratégiai politika a tisztességes kereskedelem elősegítésére világszerte, valamint a jóléti szakadék csökkentésére globális szinten. Végre már azt is fel kell ismernünk, hogy a növekedést össze kell kapcsolnunk a környezetvédelemmel és az éghajlatváltozás elleni küzdelemmel. Szükségünk van egy új növekedési modell kialakítására, és ez nem csak Európára, hanem az olyan feltörekvő gazdaságokra is igaz, mint India, Kína és természetesen az Egyesült Államok.
Nagyon reméljük, hogy az új Obama-kormányzat változást hoz majd az amerikai gondolkodásmódban, és hogy a Kiotói Jegyzőkönyv helyébe lépő új megállapodás átgondolására készteti Amerikát. Mindezeknek azonban tükröződniük kell az európai költségvetésben, ezért van szükség új prioritásokra. Választ kell adnunk arra a kérdésre, hogy honnan folyik be a pénz. Képviselőcsoportom, a Zöldek/ az Európai Szabad Szövetség Képviselőcsoportja úgy véli, hogy több környezetvédelmi adó kivetésére van szükség. Meg kellene adóztatni a szén-dioxid-felhasználást, és végre be kellene vezetni a kerozinadót. Ez az európai költségvetés igen jelentős részére fedezetet nyújtana.
Minden, amit mostanában - vagyis néhány havonta - a Bizottságtól hallunk azonban arra utal, hogy a kérdés belső logikájából következően szükség van az európai költségvetés felülvizsgálatára annak érdekében, hogy bebizonyítsuk a közvélemény számára, hogy igenis megértettük, és hogy változtatni akarunk dolgokon, hogy új prioritásokra van szükségünk, hogy többet akarunk szánni a kutatásra és fejlesztésre, valamint új hajtómű-technológiákra van szükségünk.
Természetesen ezzel kapcsolatban több kutatást kell végeznünk, ezt nem kerülhetjük el. Ahogy már korábban beszéltünk róla, a gabona az asztalra való, nem a gabonatárolóba - ezt az Európai Uniónak is egyértelművé kell tennie. A gazdasági válság ideje alatt több pénzt kell fektetnünk az oktatásba: a diákok mobilitását és az egyetemi csereprogramokat elősegítő Erasmus Mundus programba és az egész életen át tartó tanulásba. Ez az egyetlen módja annak, hogy az európai fiatalok számára új lehetőségeket teremtsünk a jövő munkaerőpiacain és személyes életükben egyaránt.
Többet kell befektetnünk a kulturális sokszínűség ápolásába is - ez az Európai Unió gazdagsága -, és a polgárok hálásak lesznek, ha látják, hogy a források valóban eljutnak szűkebb környezetükhöz. Ha felelősen akarunk eljárni, többet kell tennünk a megelőző jellegű külkapcsolatok ápolása érdekében, ahelyett hogy csak akkor lépünk, amikor már túl késő. Ez is politikai felelősségi körünkbe tartozik. Fontos, hogy időben cselekedjünk, ezért van szükség több forrásra a Stabilitási Eszköz számára.
A júniusi választásokat szem előtt tartva meg kell mutatnunk az európai közvéleménynek, hogy megértettük, van hozzá bátorságunk, és készek vagyunk az európai politika megváltoztatására, beleértve az európai költségvetés kellő mértékű módosítását is. Remélem és hiszem, hogy a polgárok értékelni fogják ezt a választásokkor.
Wiesław Stefan Kuc
az UEN képviselőcsoport nevében. - (PL) Elnök asszony, örvendetesnek találom, hogy csupán néhány költségvetési módosítás van még hátra. Nehéz volna megmondani, hogy kinek van igaza, és 2009 végéig ez nem is fog kiderülni. Szerencsés dolog, hogy a költségvetés elfogadása után, már a jövő év legelején végrehajthatjuk a változtatásokat, ahogy ezt minden évben tesszük.
Tegnap a soros francia elnökséget vezető Sarkozy elnök úr úgy nyilatkozott, hogy a nagy kérdésekben kevesebb a vita, mint a kisebbekben. Ez ugyanarra utalhat, mint Grybauskaite biztos asszony azon kijelentése, hogy a jövőben egy teljesen másfajta költségvetést kell kidolgoznunk, és nem csak a költségvetési tételeket kell átalakítanunk, hanem biztosítanunk kell, hogy azok jobban illeszkedjenek egymáshoz.
A jelenlegi, széttöredezett költségvetés, amely rengeteg tételt tartalmaz, nehezen olvasható. Hosszú időbe telik az elkészítése és rengeteg vitához vezet. Valójában csak pár napig, ha nem csupán pár óráig aktuális. A 2008-as költségvetéssel is ez volt a helyzet, ahol már a Költségvetési Bizottság első ülésén módosításokat nyújtottak be. Szerencsésebb lenne átfogóbb tételeket bevezetni, és meghatározni, hogy milyen célra fordíthatók a források. Ez sokkal rugalmasabbá tenné a költségvetést, és kedvezőbb lehetőségeket biztosítana mind az Európai Bizottság, mind pedig az Európai Parlament számára, hiszen ellenőrizni tudnák a források felhasználását a költségvetés teljes érvényességi ideje alatt, és azonnal válaszolni tudnának a felmerülő szükségekre.
A Tanács által a 2008-as finanszírozás nemrég történt megemelése, illetve a következő évek költségvetési támogatás 200-250 milliárd euróval történő megemelése bizonyítják, hogy nincs értelme a jövő évi költségvetés részleteiről szóló egész éven át tartó vitáknak.
Esko Seppänen
a GUE/NGL képviselőcsoport nevében. - (FI) Elnök asszony, biztos asszony, a jövő évi költségvetés-tervezetben szereplő kifizetési előirányzatok végösszege minden eddiginél alacsonyabb. Amennyiben az elmúlt évek kifizetési politikájához ragaszkodunk, elegendő pénz áll majd rendelkezésre a kifizetésekhez. A Bizottság nem fogja maradéktalanul végrehajtani a költségvetést.
Tegnap úgy döntött a Parlament, hogy az elmúlt évben, a költségvetésben kifizetésekre szánt, azonban fel nem használt 6 milliárd euróból mintegy 5 milliárdot visszafizet a tagállamoknak. Egymilliárd eurót élelmiszersegély céljára hozzáadtunk a jövő évi költségvetéshez. Mióta a Bizottság ezt a javaslatot tette, az élelmiszerárak felére csökkentek, és az Uniónak nemsokára saját termelésébe kell beavatkoznia. Egymillió éhező ember van a világon, és a segélyre természetesen szükség lesz, azonban a Bizottság javaslata mögött rejlő érvek hat hónap alatt elavulttá váltak.
Múlt héten a Bizottság elmerült a költségvetés előkészítésével kapcsolatos PR- és propagandatevékenységekben annak érdekében, hogy a tagállamok gazdasági fellendülését szolgáló programját népszerűsítse. Ez költségvetési ügyeskedés és szemfényvesztés. Az EU ötmilliárdos hozzájárulása azt jelenti, hogy a pénzt az egyik jogcímcsoportból áthelyezzük egy másikba anélkül, hogy a tagállamok újabb pénzösszeggel járulnának hozzá az Unió költségvetéséhez. Ezek nem valódi fellendülési intézkedések a globalizáció által okozott károk helyreállítására. Gyógyszerhez hasonló hatásos szerre van szükségünk a "hamis pénz” betegségéből való kigyógyuláshoz, és az Unió ezt egyszerűen nem adja meg. Az Európai Bizottság és az Európai Unió Tanácsa nincs felkészülve arra, hogy ilyen jellegű intézkedést hozzon.
Nils Lundgren
az IND/DEM képviselőcsoport nevében. - (SV) Elnök asszony, szokás szerint olyan dokumentummal van dolgunk, amely a költségvetést készítők által létrehozott példás parlamenti munka. Ugyanakkor abban az abszurd helyzetben találjuk magunkat, hogy azzal foglalkozunk, amivel nem kellene. Jelenleg azt tárgyaljuk, hogyan költhetnénk több pénzt. Ez a Parlament nem adófizetőket képvisel, nem a kiadások visszaszorításán dolgozik, hanem azon aggódik, hogy nem költünk elég pénzt. Nem elég, hogy az elköltött pénz több mint kétharmadát olyan célokra fordítják, amelyekbe a Parlamentnek semmi beleszólása nem lenne, hanem ezen felül még teljesen rosszak is ezek a célok. A pénz még mindig a mezőgazdasági politika, a vidékfejlesztés és a regionális politika támogatására megy el, vagyis mindazokra a területekre, amelyek a tagállamok saját felelősségi körébe tartoznak, és amelyeket saját maguknak kellene finanszírozniuk.
Sok szó esett - joggal - arról, hogy 2009 a válság éve Európában, az Egyesült Államokban és az egész világon, és azt kérdezzük magunktól, hogy mit tegyünk. Mit tehetünk mi itt? Az én válaszom erre az, hogy mi, itt semmit sem tehetünk. Az uniós országok pénzük talán 40-45%-át közkiadásokra költik. Egy százalék folyik be hozzánk, és azt sem a megfelelő dolgokra költjük. Ezzel a hozzáállással teljesen jelentéktelenné tesszük saját szerepünket. Nagyon köszönöm.
Sergej Kozlík
- (SK) Elismerésemet szeretném kifejezni a Költségvetési Bizottság és előadója, Jutta Haug által benyújtott, az EU 2009. évi általános költségvetéséről szóló állásfoglalás szövegéért. A szöveg gondosan és érthető módon fejti ki az EU jövő évi költségvetésében rejlő kockázatokat.
Véleményem szerint még mindig nyitott az a kérdés, hogy a költségvetés hogyan biztosítja a pénzügyi válság következményeinek kezelésére létrehozott uniós terv hatásainak érvényesülését. A válság mértéke és iránya még mindig kérdéses. A legfontosabb kezdeményezések a fenntartható fejlődésre, a foglalkoztatás növelésére, illetve a kis- és középvállalkozások támogatására, valamint a régiók közötti kohézió támogatására irányulnak, amely az európai gazdasági növekedés ösztönzésének kulcstényezője.
2009-ben - különösen az új tagállamokban - a strukturális és kohéziós alapok radikális mértékű felhasználására számíthatunk. Ezért helyénvaló rámutatni a költségvetési hatóságok azon kötelezettségére, hogy időben gondoskodjanak a többletkifizetésekről. E kifizetések egyik lehetséges forrása a többéves pénzügyi keret felső kifizetési korlátjának túllépése esetére létrehozott 7,7 milliárdos tartalék. E tekintetben rendkívül fontos, hogy intézkedéseket vezessünk be a strukturális és kohéziós alapok mechanizmusainak egyszerűsítésére annak érdekében, hogy az uniós országok nagyobb hatékonysággal hívhassák le azokat.
Salvador Garriga Polledo
(ES) Elnök asszony, biztos asszony, hölgyeim és uraim, külön köszönetet szeretnék mondani a francia elnökség képviselőjének, Sorel úrnak, aki a Költségvetési Bizottsággal való rendkívül példás együttműködésről tett tanúbizonyságot azáltal, hogy valamennyi vitánkon részt vett.
Az EU költségvetés-tervezetével kapcsolatos parlamenti munka idén is eredményesen zárult. Szükségünk volt a Bizottság, a Tanács és az Európai Parlament közötti egyeztetések sokéves tapasztalatára. Ismerjük az egyes intézmények korlátait, és az alapvető fontosságú dolgokban sikerült egyezségre jutnunk, így a holnapi szavazás az Európai Unió intézményes sikereként is értékelhető.
Ez az ismeret azonban arra is rámutat, hogy az idén létrejött alapvető egyezség nem éri el azt a szintet, amelyet normál körülmények között elvárhatunk.
Az a probléma, hogy a költségvetés-tervezet jó néhány hónappal ezelőtt, márciusban vagy áprilisban készült, a hatalmas méretű gazdasági és pénzügyi válság figyelembevétele nélkül. Nem szokatlan tehát - ahogy az néhány tagállam esetében is megtörtént -, hogy a tervezés nem elég előrelátó.
A költségvetési eljárásunk alapvetően nagyon merev és nem teszi lehetővé, hogy menet közben korrekciókra kerülhessen sor. A Parlament tett néhány javaslatot az első olvasatban, amelyek a gazdaságélénkítés elősegítésére és a polgárok számára a biztonsági háló létrehozására irányultak, főként az Európai Néppárt (Kereszténydemokraták) és az Európai Demokraták Képviselőcsoportja és a Liberálisok és Demokraták Szövetsége Európáért Képviselőcsoport által benyújtott módosításokon keresztül. Néhányat ezek közül elfogadott a Tanács, másokat azonban nem.
Csupán a folyamat végén, az egyeztetést követően áll elő a Tanács és a Bizottság arra vonatkozó nagyszerű ötletekkel, hogy hogyan lehetne az Unió költségvetését a gazdasági növekedés ösztönzése érdekében felhasználni. Amikor az improvizáció sürgető szükséggel párosul, a végeredmény legtöbbször csalódáshoz vezet.
Végső soron a gazdasági válság kezelése leginkább nemzeti szinten, nem pedig közösségi szinten fog megtörténni és az uniós költségvetés sajnálatos módon nem lesz az a hatékony gazdaságpolitikai eszköz, aminek lennie kellett volna.
Amit nem értek az az, hogy a 2005-2006-ban, a gazdasági fellendülés idején elfogadott gazdasági tervek miért voltak annyira visszanyesve és korlátozva, hogy az éves költségvetési politikát nem lehetett anticiklikus eszközként használni.
Az éves kifizetési korlátok bénítóan hatnak, és a többéves pénzügyi keret hasznavehetetlen a válság éveiben.
Végezetül egy gondolat. Brüsszel most a 2006-os pénzügyi tervről szóló megállapodás által leginkább érintett programokat - a transzeurópai hálózatot és a vidékfejlesztést - választotta ki az európai gazdaság növekedésének elősegítésére.
A kérdésem a következő: ki a felelős azért, hogy ezeket 2006-ban olyan drasztikus mértékben visszanyesegették?
Göran Färm
(SV) Elnök asszony, hölgyeim és uraim, mint az Ipari, Kutatási és Energiaügyi Bizottság költségvetésről szóló véleményének előadója, el kell, hogy mondjam, hogy a bizottságban már nagyon hamar, még a válság bekövetkezése előtt megállapodtunk abban, hogy nagyobb hangsúlyt kell fektetni az éghajlattal és az energiaüggyel kapcsolatos intézkedésekre, valamint különösen a kis- és középvállalkozásokra. Most ugyanerre a következtetésre jutottunk a Költségvetési Bizottságban, és köszönetet szeretnék mondani az előadóknak az idei költségvetéssel kapcsolatban tanúsított rendkívül konstruktív együttműködésükért. Szeretnénk rámutatni arra is, hogy az általános növekedésre és az infrastruktúrára vonatkozó befektetéseket sem szabad elhanyagolnunk.
Röviddel ezelőtt a Függetlenség/Demokrácia Képviselőcsoport részéről Lundgren képviselő urat hallgattam. Természetesen teljesen félreértette a kérdést. Senki nem gondolja, hogy olyan nagy az EU költségvetése, hogy az EU önmagában közömbösíteni tudná a gazdasági helyzet javítására tett erőfeszítéseket. A mi dolgunk, hogy olyan közös feladatokat lássunk el, amelyekre az egyes tagállamok önmagukban nem lennének képesek, vagyis az Unió közös piaccá, valódi közös piaccá alakítása. A kereskedelmi korlátokat már elmozdítottuk, most a közös infrastruktúra, különösen az energiainfrastruktúra kiépítése és a közös kutatás megvalósítása a feladatunk, hogy vezető helyet foglalhassunk el a világban. Természetesen erről szól az egész, nem pedig arról, hogy elvegyünk valamit a tagállamoktól.
Először 1999-ben szólaltam fel a költségvetési vitában. Hogy miről beszéltünk akkor? Nos, ugyanazokról, amikről ma is szó van - munkahelyek, növekedés, egyszerűsítés és hatékonyságnövelés, a költségvetés rugalmasabbá tétele annak érdekében, hogy az EU gyorsabban reagálhasson az új kihívásokra. Sajnos azonban még mindig túl sokszor ugyanazokat a köröket rójuk. A Bizottság gazdaságélénkítési tervvel kapcsolatos kezdeményezése éppen ezért örvendetes, még akkor is, ha nagyon sebtében készült.
Mindenesetre úgy vélem, hogy a legfontosabb, amit most tehetünk, hogy valóságosabb és stabilabb változást hozzunk létre az Unió költségvetési politikájában. A Bizottságnak a hosszú távú költségvetéssel kapcsolatos nyílt együttműködése bizonyítja, hogy mindez miről is szól: a növekedéssel, környezetvédelemmel és az energiapolitikával kapcsolatos stabil és hosszú távú befektetésről. Ez azt is jelenti, hogy megváltoztathatjuk a dolgok jelenlegi állását azáltal, hogy folyamatosan, eseti jelleggel felülvizsgáljuk a költségvetési tervet. Most új struktúrát kell kialakítanunk a hosszú távú költségvetés számára. Ez a legfontosabb, amit most a Bizottság tehet. Köszönöm.
Nathalie Griesbeck
(FR) Elnök asszony, biztos asszony, hölgyeim és uraim! A költségvetési eljárás során idén ismét arra kényszerült a Parlament, hogy szívós egyeztetésekkel alkudja ki a 2009-es költségvetés teljes összegét, valamint a prioritásokat, amelyeket annak érdekében állapítottunk meg, hogy elérjük a kívánt célokat mind a növekedés, mind pedig a foglalkoztatás tekintetében, egy jól kigondolt gazdasági koncepció keretében, ugyanakkor a globális válság kontextusában, illetve a külpolitika és a "polgárság, szabadság és jog” című 3. pontban említett politikák tükrében.
Mint ahogy régóta mondjuk és többször ismételtük, a többéves pénzügyi keret szűk, és alapvető reformra szorul, hiszen a jövőben még a mostaninál is kevésbé tudja majd betölteni a 27 tagállamból álló, kibővített Európa alapvető szükségleteit.
E tekintetben az előadók által javasolt költségvetés a lehetőségekhez képest a legjobb, és örömmel veszem tudomásul a Bizottság ma reggeli bejelentését, miszerint egyetért a többéves keret radikális felülvizsgálatának tervével. Örömmel üdvözlöm a biztos asszony rendszeres jelenlétét körünkben, és én is sajnálattal veszem tudomásul a költségvetésért felelős miniszter távollétét, amit az ülés kezdetén tettek közzé a kijelzőn. Úgy tűnik, a miniszter nem volt elég jó formában ahhoz, hogy megjelenjen köztünk.
A költségvetés vonatkozásában különösen örülök a globális felmelegedés elleni küzdelem, a kis- és középvállalkozások támogatása és az energiafüggetlenség ügye érdekében tett erőfeszítéseknek, valamint azoknak az intézkedéseknek, amelyeket a humánusabb és humanistább Európa létrehozása érdekében hoztak, egy olyan Európa érdekében, amely jobban fel van készülve a migrációs politika alapvető kihívásainak kezelésére.
Továbbra is aggályosnak találom a vidékfejlesztés céljára elkülönített előirányzatokat, és ismét helytelenítem, hogy a hangsúly a vidéki területeket előnyben részesítő politikára tevődött.
Köszönet illeti Haug asszonyt, csapatát, Lewandowski urat és a Költségvetési Bizottság elnökét.
Zbigniew Krzysztof Kuźmiuk
- (PL) Elnök asszony, három kérdésre szeretném felhívni a figyelmet ebben a vitában.
Egy egyre mélyülő pénzügyi válság, és ebből következően az Unión belüli gazdasági válság idején a jelenlegi költségvetés rendkívül szűkös. A bruttó nemzeti jövedelem alig 1%-át meghaladó kötelezettségvállalások és a 0,9%-ot elérő kifizetések, és különösen a 3,2 milliárdos különbözet arról tanúskodnak, hogy a legnagyobb tagállamok nem akarják finanszírozni az Európai Unió legfontosabb célkitűzéseit.
Másodszor, az Európai Unió nagyon könnyedén tesz olyan kötelezettségvállalásokat, amelyek nem szerepeltek az eredeti pénzügyi tervben. Nemrég újabb 1 milliárd euró elkülönítésére került sor a harmadik világbeli éhínség megelőzésére, miközben a grúziai újjáépítés támogatására is 0,5 milliárd eurónyi kötelezettségvállalást tettünk. Ezeket a kiadásokat, amelyek teljesen helyénvalók, más fontos tevékenységek rovására kell majd finanszírozni, amelyekre az Unió már jóval korábban kötelezettséget vállalt.
Végezetül a gazdasági válság leküzdése tekintetében az egyes tagállamok, különösen a kevésbé gazdag országok, mint például Lengyelország, a strukturális alapokat hasznosító projektek előfinanszírozási kezdeményezésében bizakodnak. Remélem, hogy ez a rendkívül szerény költségvetés mindazonáltal ily módon lehetővé teszi majd a nagy befektetési projektek finanszírozását.
Pedro Guerreiro
(PT) Ahogy októberben rámutattunk, a 2009-es uniós költségvetést a politikai intézkedéseknek és az egyre súlyosbodó gazdasági válságra adott hatékony válasznak kellett volna fémjeleznie.
Azonban a gazdasági és társadalmi kohézió előmozdítását és a munkavállalók vásárlóerejének növelését segítő alapok célul kitűzése és növelése helyett a 2009-es uniós költségvetési javaslat minden eddiginél radikálisabb mértékben csökkenti a kifizetések szintjét (a 4 milliárd euró kevesebb, mint a 2008-as költségvetésben elfogadott összeg). Még a 2007-2013-as többéves pénzügyi keretben meghatározott szintet sem éri el, amely már akkor is elfogadhatatlanul alacsony volt. Relatív értelemben ez a legalacsonyabb uniós költségvetés, mióta Portugália csatlakozott az Európai Gazdasági Közösséghez.
A 2009-es uniós költségvetési javaslat állítólag az európai gazdasági fellendülési tervet támogatja és az úgynevezett európai szolidaritást. Valójában azonban a "ki-ki gondoskodjék magáról” jelszó érvényesül, vagyis egy olyan politika, amely tovább növeli a gazdaságilag fejlettebb és a kohéziós országok közti különbséget.
Sürgősen szükségünk van olyan költségvetési intézkedésekre, amelyek hatékony támogatást nyújtanak a kisméretű és a családi alapú mezőgazdaságnak és halászatnak, a textil- és ruhaiparnak, valamint a kis- és középvállalkozásoknak. Ezeknek az intézkedéseknek védeniük kell a gyártási ágazatokat valamennyi tagállamban, különösen a kohéziós országokban, illetve a megfelelő jogokat és a munkavállalók számára tisztességes fizetéseket biztosító foglalkoztatást.
Jeffrey Titford
Elnök asszony, a hosszas jelentést olvasva leginkább az "arrogancia” szó jut eszembe, mivel ez itatja át az egész szöveget. A 25. bekezdés például amiatt panaszkodik, hogy a hozzáférhető alapok "jelenlegi formájukban nem teszik lehetővé, hogy az Unió betöltse globális szerepét”. Ugyanez a bekezdés úgy említi az Uniót, mint amely "rendelkezik azzal a kapacitással, hogy globális szereplővé váljon”. Ki akarta, hogy az EU ilyen szerepet töltsön be? Miért van ennyire eltelve saját fontosságának tudatától? Hazámban biztos, hogy senki sem kapott szavazatot azért, hogy az Unió globális szereplővé nője ki magát. Mi úgy tudtuk, ez egy közös piac, amely olcsó bort és kellemes nyaralásokat biztosít.
Azt is megfigyeltem, hogy a "globális szereplő” a tömegekkel való kommunikációban is használni szeretné névjegyét és jelentős információs kampányt tervez a 2009-es választásokra. Információ alatt persze agymosást kell értenünk, mivel az EU minden valószínűség szerint úgy fogja eladni magát, mint a penicillin felfedezése óta az emberiség legnagyszerűbb találmánya, nem pedig a demokrácia és a szabadság groteszk ellenségeként, amelyet valójában megtestesít.
Az előbb említett arrogancia minden egyéb területen megnyilvánul. Nincs is erre jobb példa, mint a prágai találkozón néhány itteni képviselő részéről a Klaus elnökkel, egy államfővel szemben tanúsított szégyenletes és tiszteletlen magatartás. Szeretném leszögezni, hogy az EU semmiféle demokratikus felhatalmazást nem kapott a jelen költségvetésben felvázolt birodalomépítési törekvésre.
Jean-Claude Martinez
(FR) Elnök asszony, karácsonykor a kisfiúk piros autót kapnak, hogy tűzoltósdit játszanak, a lányok pedig Barbie babát, hogy azokkal mindenféle egyebet játszanak.
Hasonlóképpen, a Bizottság és a Miniszterek Tanácsa kis költségvetést kapott, amellyel államháztartást játszhat. Teadélutánt játszunk a költségvetéssel: kicsit töltünk a Galileónak, egy kicsit Koszovónak, vagy egy kicsit Palesztinának. Egy kevés még az iskoláknak szánt gyümölcsre is marad.
Pénzügyi és gazdasági szökőár söpör keresztül az autóiparon, az ingatlanpiacon, a szolgáltató szektoron, mi pedig egy 116 milliárd eurós költségvetéssel játszogatunk, amely a 42, vagy inkább 45 millió állampolgárból álló spanyol költségvetés összegének felel meg, miközben itt 400 millió polgárról van szó. És akkor az Egyesült Államok 200 milliárdos költségvetését még nem is említettem.
Egy egész kontinenst a recesszió veszélye fenyeget, mi pedig morzsákat osztogatunk. Továbbra is a bruttó nemzeti jövedelem 1%-ára és a 3%-ot nem meghaladó deficitre vonatkozó szabályokat hajtogatjuk.
Mindebből két tanulság vonható le. Először, ha nem tudjuk felbecsülni egy hordó olaj árát, amely 100-ról 40-re esett, miközben Goldman Sachs 200-at jósolt, és ha nem tudunk csupán néhány hónapra vonatkozó előrejelzést készíteni, akkor hogyan készíthetünk el egy hét évre vonatkozó többéves pénzügyi keretet? Ez tudományos képtelenség.
A második tanulság a következő: a költségvetés egész története azt mutatja, hogy a jogilag meghatározott felső határok, az Egyesült Államokban a Gramm-Rudman-Hollings-törvény, a nemzeti bevétel 1%-ra vonatkozó szabály, mind-mind értelmetlen. A költségvetést az empirizmus és nem a dogmatizmus irányítja. Szükség lett volna költségvetési energiatervre, hogy megváltoztassuk a gazdasági légkört. Ezt a nagy európai kölcsönnek hívták. Ahhoz hogy megváltoztassunk dolgokat, mozgástérre lenne szükség, ahhoz viszont meg ambícióra.
Elnök
Emlékeztetni szeretném a képviselőket arra, hogy próbáljanak meg lassabban beszélni, mert különben a tolmácsok nem tudnak lépést tartani Önökkel.
Reimer Böge
(DE) Elnök asszony, hölgyeim és uraim, azzal kezdeném, hogy köszönetet mondok az előadóknak, Lewandowski úrnak és Haug asszonynak, valamint a Főtitkárság és a csoport koordinátorainak és munkatársainak. Különösen az utóbbiaknak időnként szinte erejüket meghaladó leterheléssel kellett megbirkózniuk, ahogy ezt minden évben teszik. Köszönet illeti a francia elnökséget is a jó, tisztességes megállapodásokért. Tisztában vagyok vele, hogy az elnökség kész lett volna kicsit tovább is menni, ha a Tanács többsége felhatalmazást adott volna erre. Azt is hangsúlyozni szeretném, hogy a Bizottság rendkívül konstruktívan vett részt a tárgyalásokon. Biztos asszony - ha szabad ezt itt ilyen nyíltan kimondanom -, mivel ennyire jó munkakapcsolatot sikerült kialakítanunk, nem ellenezném, ha jövőre újra indulna a biztosi posztért.
Hölgyeim és uraim, a 2009-es költségvetés három részből áll. Az első részről holnap szavazunk. Az EU alapvető szükségleteinek finanszírozására 133,7 milliárd euró kötelezettségvállalásban és 116 milliárd euró kifizetésekben áll rendelkezésre, valamint egy vészhelyzeti intézkedés segítségével az élelmiszereszközt is sikerült sínre tennünk: az intézményközi megállapodás módosításán keresztül, a rugalmassági eszköz igénybe vételével és a 4. soron belüli átcsoportosítás segítségével. Jó, hogy ezt sikerült megoldani, azonban azt is világossá kell tennünk, hogy a jelenlegi fejlesztési eszközök felülvizsgálata mind a költségvetés fejlesztési együttműködési szakaszában, mind pedig az Európai Fejlesztési Alapban része annak a intézkedéscsomagnak, amelyet végre kell hajtanunk, amennyiben hosszú távon jobb megoldásokat és jobb terveket szeretnénk megvalósítani, beleértve a fejlődő országok élelmiszer-ellátásának biztonságát is. Ez egyértelművé teszi különösen "Az EU mint globális partner” című 4. fejezet alapvető felülvizsgálatának fontosságát és halaszthatatlan jellegét is.
A második részt akkor kell megvitatnunk, ha az elfogadott nyilatkozat anyagi előnyei érvényesülnek, vagyis a strukturális alapokra és a vidékfejlesztés végrehajtására vonatkozó jelenlegi szabályok gyorsabban és egyszerűbben érvényesíthetők. Ha mindannyian teljesítjük az ezzel kapcsolatos feladatainkat az első negyedévben, akkor ez a strukturális és a mezőgazdasági alapoknak juttatott megnövelt kifizetéseket tartalmazó kiegészítő költségvetéseket fog eredményezni, ami szintén a gazdasági fejlődést fogja elősegíteni. Ha ezután nem sikerül idén túllépni a 120 milliárdos kifizetési határt, le kell vonni az adminisztratív és politikai következményeket. Bármi más tarthatatlan volna.
A harmadik pont a gazdasági fellendülési intézkedéscsomagot érinti. Az európai költségvetésben szereplő számokról folytatott vita persze már inkább csak következmény, ezért ezzel kapcsolatban két dolgot szeretnék mondani. Az első, hogy helyénvaló és nélkülözhetetlen az Európai Beruházási Bank bevonása, hosszú távon azonban nem szabad, hogy az európai költségvetésen kívül új árnyékköltségvetés készüljön - ez elfogadhatatlan. A második, hogy készen állunk a javasolt felülvizsgálat biztosítására a megfelelő projektek és a szükséges előkészületek alapján, beleértve az energiahálózatok összekapcsolásának prioritásaira vonatkozó együttműködést a Lisszaboni Szerződésben megállapított energiapolitikai szolidaritás érdekében, valamint a hátrányos helyzetű térségek szélessávú összeköttetésének biztosítását - az egyéb, már napirenden lévő szükséges intézkedések kiegészítéseként.
Costas Botopoulos
(FR) Elnök asszony, biztos asszony, hölgyeim és uraim, hadd kezdjem azzal, hogy a francia kormány képviselőjének távolléte az egyébként őszintén üdvözlendő politikai sikereket elért elnökség másik oldalát mutatja. Az elnökségnek ez az oldala, azaz, hogy nem működik együtt a többiekkel, a bizottságunk, és az előadó, Haug asszony által képviselt hozzáállással is merőben ellentétes, akik viszont nagyon készségesen vettek részt a költségvetéssel kapcsolatos egyeztetésekben.
Hölgyeim és uraim, véleményem szerint a költségvetéssel kapcsolatban, amelyet most vitatunk meg, és amelyről holnap fogunk szavazni, sikert könyvelhetünk el, amelyet csak végre kell hajtani, ugyanakkor három komoly problémával szembesülünk. A siker természetesen az, hogy - még ha az utolsó pillanatban is - sikerült a költségvetésbe belevenni az élelmiszersegélyt, amelyre nagy szükség volt, és ami azt mutatja, hogy Európa megértette a jelen kor kihívásait.
Három komoly probléma van azonban:
Először is, ez a költségvetés egy gazdasági válság idején - amellyel kapcsolatban szeretném felhívni a tisztelt ház figyelmét arra, hogy nem 2008 szeptemberében kezdődött, ahogy néhány felszólaló utalt rá, hiszen már egy évvel ezelőtt láthattuk az előjeleit - egyáltalán nem ad válaszokat a nehéz körülményekre, semmi köze nincs a valósághoz. Nagyon gyenge kötelezettségvállalásaink vannak, és olyanok, amelyeknek a végrehajtása erősen kétséges. A második probléma - amelyre több felszólaló utalt - a strukturális alapokkal kapcsolatosan merült fel. Hihetetlen, hogy ilyen sok pénz visszajött a strukturális alapokból az előző évi költségvetésből, és hogy semmit sem tettünk annak biztosítása érdekében, hogy legalább a jövő évben megelőzzük ennek megismétlődését. Az egész rendszer felülvizsgálatra szorul. A harmadik problémát a gazdasági segéllyel kapcsolatos kételyeink jelentik - a híres 200 milliárdról van szó, amelyből 30 milliárd a közösségi költségvetésből származik. Sajnos itt megint semmi garanciát nem látunk arra vonatkozóan, hogy ez a pénz meglesz, márpedig meg kell találnunk, mert szükségünk van rá.
Jan Mulder
(NL) Elnök asszony, én is azzal kezdeném, hogy köszönetet mondok mindenkinek, aki részt vett az idei költségvetési eljárásban. Ismét sikerült elkészítenünk a jövő évi, konkrétan a 2009-es költségvetést. Ismét elérkeztünk a szokásos, egynapos ülés formájában megnyilvánuló rituáléhoz a Tanácsban.
Ha visszagondolok, az egyik dolog, ami csodálkozással tölt el, az, hogy bizonyos csoportok milyen jelentőséget tulajdonítanak annak, hogy a hitelkifizetések pontosan milyen százalékban történjenek. Nem értem, miért van jelentősége annak, hogy 0,88, 0,92 vagy akár 0,9. Az a fontos, hogy megfelelő legyen. A bruttó hazai termék - legjobb tudomásunk szerint - jövőre csökkenni fog, amely esetben magasabb lesz, mint a most megállapított 0,9. Ez valóban elégedettséggel töltene el bizonyos parlamenti csoportokat? Ezt képtelen vagyok megérteni. A kifizetési százalékoknak megfelelőnek kell lenniük, nem pedig többnek vagy kevesebbnek. Ha bekövetkezik a legrosszabb, az év során később kiegészítő költségvetést lehet készíteni.
Egy kísérleti projektre szeretném felhívni a figyelmüket, amelynek keretén belül tanulmány készül a 2013 utáni különjuttatások indokoltságára vonatkozóan. Szeretném arra ösztönözni a Bizottságot, hogy vegye figyelembe, mert ha a következő évben vitára bocsátjuk a kérdést, véleményem szerint fontos, hogy tudjuk, miért adjuk ezeket a különjuttatásokat. Valódi szolgáltatásokért járó kifizetésekről van szó, vagy nem?
Seán Ó Neachtain
- (GA) Elnök úr, örömmel üdvözlöm az Európai Unió jövő évi költségvetés-tervezetében megfogalmazott ajánlásokat. Különösen támogatom az észak-írországi békefolyamattal kapcsolatos ajánlást. Pénzügyi támogatást biztosít a PEACE III program, valamint az Írországért Nemzetközi Alap számára.
Annak is örülök, hogy a költségvetés támogatja a balkáni régióban és Palesztinában zajló békefolyamatokat. Az Európai Unió segítséget nyújt továbbá Grúzia újjáépítéséhez is, rámutatva, hogy jelenleg ez a legjelentősebb békefolyamat a világban. Pénzügyi támogatást nyújt a szegény országoknak is, és ezt a szokást igyekszünk fenntartani. Az Európai Uniónak élen kell járnia annak érdekében, hogy 2015-re teljesülhessenek a millenniumi fejlesztési célok.
Søren Bo Søndergaard
(DA) Elnök úr, a Parlament egyik legalapvetőbb feladata a pénzügyek ellenőrzése. Ehhez természetesen szükséges, hogy a Parlamentnek lehetősége legyen a különböző költségvetési tételek megvizsgálására. Ezért teljesen elfogadhatatlan, hogy a Tanács továbbra is zárt magatartást tanúsítson a Parlamenttel szemben. Ma hallhattuk, hogy a francia elnökség válaszra sem méltatta a 2009-es költségvetésért felelős parlamenti előadók közeledési kísérletét, és mint a Költségvetési Ellenőrző Bizottság 2007. évi, a Tanács mentesítéséről szóló jelentésének előadója, hozzá kell tennem, hogy a Tanács akkor is hasonlóképpen semmibe vette a közeledési kísérleteimet. A Tanács tehát nem csak a jövővel kapcsolatban képvisel merev álláspontot, hanem a múlttal kapcsolatban is. Ez nem csak a francia elnökségnél felmerülő probléma; ez a Tanács egészével kapcsolatban probléma. Fő érvük a Tanács és a Parlament közötti 1970-es hallgatólagos megállapodás. Már elnézést, de 1970? Ez akkor volt, amikor az Európai Uniót még Európai Közösségnek hívták. Akkoriban az Európai Közösség még csupán néhány országból állt, és a Parlamentet nem választották, hanem kinevezték. Ez a "hallgatólagos megállapodás” tehát a múlté és a jelenre vonatkozóan semmiféle jelentőséggel nem bír. A Parlament nyitottságot, az információhoz való korlátlan hozzáférést és együttműködést követel a Tanácstól.
Patrick Louis
(FR) Elnök úr, hölgyeim és uraim, ez sorozatban a 14. év, amikor az Európai Számvevőszék nem hagyta jóvá az Európai Unió költségvetését.
Miközben a Bizottság számviteli eljárásait dicséri a Számvevőszék - ami mindazonáltal a legkisebb dolog - az Európai Unió számvitelének csupán 8%-át hagyja megfelelően jóvá. Mindannyian tudjuk, hogy ilyen szintű kritikát egyetlen magánvállalkozás sem élne túl. Ez azt jelenti, hogy a rendkívül nagyfokú ellentmondások és szabálytalanságok az európai költségvetés 92%-át érintik, vagyis több mint 100 milliárd eurót.
Csak a jelentésből idéztem most. A szabálytalanságokat számos felelőtlen intézkedés követi. Amikor úgy gondoljuk például, hogy egy kommunikációs ügynökségnek 15,4 millió eurós költségvetésre van szüksége ahhoz, hogy egy szavazódobozt repítsen az űrbe azzal a szlogennel, hogy "Bárhol szavazhatsz”, az emberek jogosan érezhetik, hogy gúnyt űznek belőlük.
A jelen helyzetben, amikor a háztartásoknak és a tagállamoknak is megszorításokat kell alkalmazni, amikor Franciaország 7 milliárd euróval nettó befizető, fel kellene hagynunk azzal, hogy a francia és az európai adófizetőket az Európai Unió mikulásaiként állítjuk be, mert júniusban már mumusok lesznek.
Andreas Mölzer
(DE) Elnök úr, az önmagát szabályozó piac dogmáját hajtogatva az EU nem csak hogy a világos határok és szabályok felállítását hanyagolta el, illetve tévedést követ el, hanem képtelen volt függetleníteni magát az Egyesült Államok pénzügyi piacaitól. Így nem teljesítette azon kötelességét, hogy megvédje az európaiakat a globalizáció következményeitől.
Éveken keresztül azt hallottuk, hogy nincs pénz a szociális és egészségügyi területekre, és mégis eurómilliókat herdáltunk el presztízsprojektekre, mint például az Európai Unió Alapjogi Ügynöksége, amelynek költségvetése majdnem megnégyszereződött a Számvevőszék komoly bírálata ellenére. Most, amikor a polgárok ismét úgy érzik, hogy az Unió cserben hagyja őket a tömeges munkanélküliség fenyegető árnyékában, Brüsszel felvértezi magát egy új, 200 milliárd eurós gazdaságélénkítő csomaggal, amely véleményem szerint szemfényvesztés.
A végső összegzésben a létrehozott források mennyisége valószínűleg kevésbé lesz fontos, mint az, hogy a keresztülvitt intézkedések mennyire voltak helytállóak.
Ville Itälä
(FI) Elnök úr, szeretnék köszönetet mondani az előadóknak, Haug asszonynak és Lewandowsky úrnak, valamint a koordinátoroknak kiváló és felelősségteljes munkájukért. Böge úrnak mint elnöknek is sokat köszönhetünk, aki fáradhatatlan munkával sokat tett azért, hogy ilyen pozitív eredmény születhessen.
Nehéz időket élünk. Küszöbön áll egy gazdasági válság, és el kell gondolkodnunk azon, hogy az Európai Parlament milyen jelzéseket közvetítsen a közvélemény felé. Hálás vagyok az előadónak, Lewandowski úrnak, hogy nem használta fel az egész 20%-os többletet. Ez arra utal, hogy tudatában vagyunk az adófizetők iránti felelősségünknek. Ha belegondolunk, hogy a következő év választási év, és új képviselői szabályzatunk lesz, rendkívül nehéz feladatunk volt és a végeredmény kitűnő.
Csupán egyetlen pontra szeretném felhívni a figyelmet Haug asszony jelentésében, ami az új költségvetési megnevezést, a balti-tengeri stratégiát illeti.
Miközben a Bizottság készíti a jövő évre vonatkozó balti-tengeri stratégiát, fontos, hogy ez a költségvetésben is megjelenjen. A stratégiáknak semmi értelme, ha csak papíron léteznek, vagyis a stratégiát tartalommal is meg kell tölteni, és miután a Bizottság befejezte a munkáját, nyilván nekünk is könnyebb lesz tartalommal megtölteni a megfelelő költségvetési megnevezést.
Mivelhogy azt is tudjuk, hogy a következő soros elnökséget betöltő Svédország prioritássá fogja tenni a balti-tengeri stratégiát, ez a legmegfelelőbb idő arra, hogy belevegyük a költségvetésbe. Köszönetet szeretnék tehát mondani mindenkinek, aki foglalkozott ezzel a kérdéssel, amely a jövő év egyik prioritása lesz.
Vicente Miguel Garcés Ramón
(ES) Elnök úr, hölgyeim és uraim, egy nehéz és összetett költségvetési eljárás végére értünk. Holnap lesz a szavazás és bízom benne, hogy kedvező kimenetelű lesz.
Komoly válság van a világban, amelynek epicentruma a pénzügyi rendszer, és amely már a reálgazdaságot is érinti. Szükség van tehát politikai lépésekre a gazdasági modell újragondolása, a termelési struktúrák szétesésének megállítása, valamint a káros társadalmi és éghajlati hatások további súlyosbodásának megelőzése érdekében.
Fel kell vállalnunk a felelősséget ebben és biztosítani, hogy a 2009-es költségvetés megfelelő eszköz legyen arra, hogy kilábaljunk a válságból és továbbléphessünk azon az úton, amely egy olyan Európa kialakításához vezet, ahol a polgárok érdeke, a szociális értékek és a jog érvényesülnek, és amely méltó történelmünkhöz. Befogadó Európát szeretnénk kialakítani, amelyre jó példa a romák integrációját elősegítő kísérleti projekt belefoglalása a költségvetésbe. Szolidáris Európát akarunk, ahol a szolidaritás mind Európán belül, mind pedig kifelé is érvényesül, a déli és keleti szomszédoknál kezdve.
Szeretném megemlíteni a barcelonai folyamat, illetve most már Mediterrán Unió költségvetési dimenzióját, amellyel kapcsolatban oly nagy reményeket táplálunk. Olyan Európát szeretnénk, amely gondoskodni tud saját népe élelmezéséről, és képes hadat indítani a világban pusztító éhség és társadalmi kirekesztés ellen. A cél a világ népei fenntartható, békés fejlődésének elősegítése.
Hölgyeim és uraim, ha holnap elfogadják, az Unió 2009-es költségvetése útjára indul. Azután megfelelően ismertetni kell, végrehajtani, és amennyiben szükséges, felülvizsgálni. Mindezt szorosan figyelemmel fogjuk kísérni.
Megragadom az alkalmat, hogy a legjobbakat kívánjam Önöknek az elkövetkező évre.
Daniel Dăianu
Elnök úr, az Unió költségvetését a tagállamokat fojtogató gazdasági válsággal kapcsolatos növekvő aggodalom idején vitatjuk meg. A válság arra ösztönzi a Bizottságot, a Tanácsot és az Európai Parlamentet, hogy átgondolják, az uniós költségvetési források hogyan tudnák megállítani a gazdasági visszaesést.
A strukturális alapok lényegesen gyorsabb lehívása az új tagállamokban meghatározó fontosságú az új helyzetben, és a Bizottság erre vonatkozó szándéka teljes mértékben üdvözlendő. A szándékot azonban konkrét tettekre kell váltani, és az EU költségvetésének fel kell készülnie arra az esetre, amennyiben további kifizetési előirányzatokra lenne szükség, ahogy a jelentés helyesen rámutat erre. Esetenként ez éppen az eljárások egyszerűsítésén múlik.
Az eurozónán kívüli új tagállamok a pénzügyi válság következtében igen korlátozott mozgástérrel rendelkeznek a költségvetési ösztönzők saját forrásaikból történő felhasználására, és a hitelválság valószínűleg még 2009-ben is jellemző lesz a nemzetközi piacokon. Ezért égető szükség van a hitelminőség-javítást biztosítónak nevezhető, uniós alapokon keresztül vagy egyéb formában juttatott uniós támogatásokra a várható súlyos gazdasági visszaesés leküzdése érdekében.
Lehet, hogy az adományozó országok a strukturális alapokból történő alacsonyabb kifizetéseket preferálnák abból a megfontolásból, hogy az alapokat így más célokra lehetne fordítani, de ne hagyjuk magunkat megtéveszteni. Ha az új tagállamokat olyan mértékben sújtja a válság, hogy eleve gyenge helyzetük azt már nem bírja el, az az egész Unióra nézve csapást jelentene.
Zdzisław Zbigniew Podkański
(PL) Elnök úr, a költségvetésről szóló mostani vita minden eddiginél jelentősebb. Sok múlik azon, hogy mekkora a költségvetés, és hogyan határozzuk meg a pénzek elosztását, különösen a mostani súlyos gazdasági válság idején és egy küszöbön álló élelmiszerválság fényében.
A gazdaság, élelmiszer- és energiabiztonság ügyén túl a hátrányos helyzetű térségek fejlesztésére - mint például az Európai Unió keleti része - is figyelmet kell fordítanunk. A források kezelésének módján is javítanunk kell, beleértve az alapok átalakításának kezelését is. A költségvetés egyértelműen kevés forrást biztosít a kultúra, a tudomány és a szegénység elleni küzdelem területeire. Ez a költségvetés előreláthatóan korlátozott forrásainak köszönhető és azt bizonyítja, hogy a GDP 1%-a nem elég az előttünk álló feladatok megfelelő kezeléséhez.
A javasolt költségvetés kiterjedt, részletes és ebből következően nehezen olvasható. Ideje, hogy elgondolkozzunk ezen a problémán és a jövőben más formát vezessünk be.
Kyriacos Triantaphyllides
(EL) Elnök úr, a 2009-es költségvetés-tervezet bizonyítéka annak, hogy az Európai Unió által megállapított konzervatív politikai prioritások nem adnak választ az európai népek szükségleteire. Egy akut gazdasági válság idején, emelkedő munkanélküliséggel a kifizetések az európai uniós alapokra szánt kötelezettségvállalások 50%-át sem érik el. Nem elég, hogy a fejlesztési ágazatot nem használjuk a probléma megoldásának eszközeként, hanem bizonyos esetekben még az alapok is a válság előtti állapotoknak megfelelően működnek. Ezzel ellentétben a biztonsági szektorban a Frontex esetében - amelynek tevékenysége számos független tanulmány véleménye szerint sért bizonyos konvencionális személyi és szabadságjogokat - nem volt költségvetési megszorítás. A kutatási ágazatban támogatást kap az űrkutatás, amelynek célja a globális megfigyelés, másrészről viszont a társadalmi integráció és a társadalmi kirekesztés kérdését, illetve a fiatalokat érintő intézkedések túlnyomó többségénél csökkent a támogatás. A mezőgazdasággal kapcsolatban a 2009-es költségvetés követi a pénzügyi keretben meghatározottakat, aminek fő jellemzője a költségcsökkentés. A mezőgazdasági fejlesztésre szánt kifizetések 2009-ben a 2007-es vállalások mértékével azonosak vagy még alacsonyabbak egy olyan időszakban, amikor a kis- és középvállalkozások száma csökken. Ez már magával a költségvetés címével is ellentétes, amely úgy hangzik, hogy "a természeti erőforrások megőrzése”.
Hans-Peter Martin
(DE) Elnök úr, ez a költségvetés minden bizonnyal elszomorítja az érintett európaiakat, és én remélem, hogy fel is háborítja őket, amikor majd a júniusi európai választásokra kerül a sor, mivel ez újból annak az Uniónak a kudarcát fejezi ki, amely képtelen közvetíteni az üzenetet, hogy "igen, megértettük”.
Megérteni azt jelentette volna, hogy végre fogjuk magunkat és minden egyes blokkot tüzetes vizsgálatnak vetünk alá - e célra tanácsadók és gazdaságkutató intézetek állnak rendelkezésre -, és összehasonlítjuk azokat a kitűzött célokkal. Ez arra a következtetésre vezetett volna, hogy a 114 vagy 116 milliárd euró egyharmadát vagy akár felét is mindenfajta probléma nélkül hasznosan lehetett volna a mostani rendkívüli válság kezelésére fordítani. Ehelyett a forrásokat továbbra is szétaprózzuk és nem a megfelelő területekre fordítjuk, mindenekelőtt egy hihetetlen bürokráciát és politikai kasztot hizlalunk. Ennek tragikus következményei lesznek Európára nézve.
Simon Busuttil
(MT) Először is gratulálni szeretnék az előadóknak a kiváló munkáért. A bel- és igazságügy költségvetési területére szeretnék kitérni, különösen a bevándorlás kérdésére, azon belül is különösen két pontra szeretnék összpontosítani. Először is, a Frontex ügynökség költségvetését idén ismét megemeltük, ez immár a harmadik egymást követő év; és úgy vélem, ez jó jel. Nem azért emeltük meg, mert elégedettek vagyunk a Frontex által végzett munkával, hanem azért, mert elégedetlenek vagyunk vele. Azt akarjuk, hogy az ügynökség többet tegyen, és hatékonyabban. Ezért elegendő mennyiségű pénzt különítettünk el például a Frontex tengeri misszióinak rendszeres végrehajtása érdekében. Másodszor, további 5 000 000 eurót különítettünk el az Európai Menekültügyi Alap számára annak érdekében, hogy létrehozzanak egy, az európai uniós országok közötti belső újrafelosztásra vonatkozó Európán belüli programot, hogy a már eleve nagy és aránytalan terhet viselő országokba érkező személyeket továbbítani lehessen egy másik európai uniós országba. Az áttelepítési vagy újrafelosztási programra gondolok. Ez az alap és ez a pénz lehetővé fogja tenni, hogy első alkalommal elindítsuk a programot, és én remélem, hogy a program megkezdi a működését, mert támogatnunk kell az aránytalan teherrel küzdő országokat. Úgy vélem tehát, hogy most, hogy befektetéseket eszközöltünk a jövő évi költségvetés e két területén, végre előrébb tudunk lépni.
Brigitte Douay
(FR) Elnök úr, biztos asszony, először is köszönet illeti az előadókat, akiknek ilyen nehéz körülmények között sikerült elkészíteniük a 2009-es, a júniusi választások előtti utolsó költségvetést.
A kohéziós politika, amelyre a költségvetés 36%-a van előirányozva, az egyik legfontosabb közösségi politika, a szolidaritás és a gazdasági és társadalmi egyenlőség megvalósításának eszköze, amelyet meg kell erősítenünk, hatékonyabbá kell tennünk, és jobban kell támogatnunk. Az európai térségen belüli szolidaritásnak valóban ez a legkézzelfoghatóbb kifejeződése, a leglátványosabban megvalósítható, a régiókhoz és a polgárokhoz a lehető legközelebbi; azon a helyen valósul meg, ahol élnek, és ahol az Európai Unió a legközvetlenebbül tud szólni mindenkihez. Guy-Quint asszony az imént mutatott rá az éves költségvetés felhasználásával kapcsolatos problémákra, különösen a strukturális alapok vonatkozásában.
Ami a kohéziót illeti, minden érintett tisztában van vele, milyen nehéz az európai alapok végrehajtása az adott helyen. A dokumentáció összeállítása összetett és hosszú folyamat, amely olyan hibákhoz vezethet, amelyek kárt okozhatnak a kedvezményezetteknek, ronthatják az Európai Unió képét vagy akár e politika jövőjét. Az eljárások egyszerűsítése, a jobb tájékoztatás, az érintett nemzeti és helyi szereplők megfelelőbb felvilágosítása az új kohéziós politikával kapcsolatban és a bevált gyakorlatok megosztása bizonyára elősegítené az előirányzatok jobb felhasználását. Mindenesetre a jelenlegi válság és a növekvő euroszkepticizmus közepette a kohéziós politika hatékony működése és az európai alapok megfelelő felhasználása lehetővé teheti a számunkra, hogy visszaállítsuk a bizalmat és elérjük, hogy az európai polgárok elkötelezettebbek legyenek, amennyiben a folyamat részeseinek érzik magukat, feltéve, hogy láthatóbbá tudjuk tenni, és jobban el tudjuk magyarázni a politika jótékony hatásait ott, ahol a végrehajtás megtörténik. Ez az Unió valamennyi intézményének a lehető legjobb partnerség keretei között megvalósítandó feladata.
István Szent-Iványi
(HU) Elnök úr! Költségvetésünk évek óta visszatérő, komoly problémája az a jelentős eltérés, ami a kötelezettségvállalások és a tényleges kifizetések között van. Ez a különbség idén elfogadhatatlan mértékűre növekedett, és ez már veszélyezteti az egész költségvetési eljárás komolyságát és értelmét is. Ezt 2009-ben a gazdasági és pénzügyi válság idején egészegyszerűen nem engedhetjük meg magunknak. A Bizottság és a tagállamok közös kötelessége a kifizetések felgyorsítása és egyszerűsítése, s ezzel az Európai Unió költségvetése komolyságának helyreállítása.
Másodszor köszönöm képviselőtársaimnak, hogy támogatták az általam jegyzett költségvetési csomag számos fontos javaslatát. Ez a csomag öt fő prioritást fogalmazott meg: modern környezetvédelmet (ezen belül a LIFE program 10%-os emelését), innovatív vállalkozásfejlesztést, korrupcióelleni küzdelmet, progresszív szociálpolitikát és a világ legnagyobb diákcsereprogramjának, az Erasmus Mundusnak lényeges emelését. Köszönöm szépen, hogy ebben támogattak, szerintem fontos dolgokról van szó.
Végezetül minden évben kénytelen vagyok felhívni a figyelmet arra, hogy a külpolitikai célkitűzések finanszírozása elégtelen. A jövő évi költségvetésben ez még nyilvánvalóbb. Csak költségvetési trükkök segítségével tudtunk forrást biztosítani a legfontosabb célokra. Ennek az áldatlan helyzetnek egyetlen megnyugtató megoldása van: egy valódi és átfogó félidejű felülvizsgálat. Ha ezt nem tesszük meg, akkor nehéz lesz komolyan venni az Európai Unió ambícióját, hogy globális szereplő kíván lenni a világban.
Paul Rübig
(DE) Elnök úr, biztos asszony, hölgyeim és uraim, az európai költségvetés egy nullával kezdődik: a jövő évben a bruttó nemzeti jövedelem 0,89%-ának, azaz 116 milliárd euró felhasználására kerül sor kifizetések formájában. A nemzeti költségvetésekben általában két számjegy van a tizedesvessző előtt. Úgy gondolom, az elmúlt években bebizonyítottuk, hogy rengeteg dolgot el lehet érni az adófizetők pénzének rendkívül takarékos felhasználásával.
Most azonban költségvetési válság van, és nem hiszem, hogy a Bizottság által felajánlott 5 milliárd euró elegendő lesz a megfelelő lendület biztosítására. Ezért a Tanáccsal együtt tartózkodnunk kell a pénz oda-vissza küldözgetésétől, illetve attól, hogy most az alapokat visszautaljuk a tagállamoknak. A Parlamentnek egyhangúlag el kellene fogadnia egy csomagot, amely biztosítja a transzeurópai hálózatok, a kutatás és fejlesztés, az Európai Technológiai Intézet, az Eureka, és az Erasmus program és oktatás finanszírozását. Közösen le kellene ülnünk és gyorsan és hatékonyan összeállítanunk egy olyan csomagot, amely valóban eléri a kis- és középvállalkozásokat.
Valójában ezért is ragaszkodik ahhoz a Parlament, hogy külön költségvetési tételt vezessen be az európai kisvállalkozói intézkedéscsomag, illetve különösen az éghajlatváltozás számára. Az energiahatékonyság területén különösen, azonnali hatállyal intenzív programot lehetne indítani, amely lehetővé tenné, hogy felvegyük a küzdelmet a jövő évben küszöbön álló rendkívüli mértékű munkanélküliség ellen, és megmentsük a munkahelyeket.
Végtére is, a munkavállalók kétharmadát kis- és középvállalkozások foglalkoztatják - amelyek bruttó nemzeti termékünk 50%-át adják -, és az energiahatékonyságra vonatkozó intézkedéssel együtt új munkahelyek milliói jöhetnének létre.
Vladimír Maňka
- (SK) Köszönetet szeretnék mondani Jutta Haugnak, Lewandowski úrnak és a koordinátoroknak nagyszerű munkájukért. Bizonyára tudatában vannak annak is, hogy változásokra van kilátás a 2009-es költségvetési évben, és hogy rugalmasan kell majd reagálnunk a pénzügyi válság fejleményeire.
A kohéziós politika területén rendkívül fontos lesz a rugalmasság a szükséges források biztosítása érdekében. Készen kell állnunk a költségvetési forrásokból történő többletkifizetések korai biztosítására, különösen a strukturális politikák gyorsított végrehajtása esetén.
A viszonylag alacsony szintű gazdasági fejlődést mutató új tagállamok nemzeti gazdasága számára a kohéziós politika teremti meg a lehetőséget ahhoz, hogy gyorsabban felzárkózzanak a fejlettebb országokhoz. Különösen most, a jelenlegi pénzügyi válság idején fontos, hogy hatékonyan használjuk ezt az eszközt. Elemzők néhány tagállamban számításokat végeztek a kifizetési késéseknek a foglalkoztatása, a munka termelékenységére és a gazdasági növekedésre gyakorolt negatív hatására vonatkozóan e térségekben. Ha sikerülne a többéves keretben meghatározott ütemben lehívni a pénzügyi forrásokat, az új tagállamokban a munka termelékenységi szintje a mostaninál több mint 2%-kal, a gazdasági növekedés több mint 2%-kal és a foglalkoztatási szint 1%-kal magasabb lenne a mostaninál. Ebből a szempontból meg kell fontolnunk a kohézió támogatását, ami kulcstényező az EU döntő fontosságú makrogazdasági mutatóinak alakulásában.
A különböző tagállamokban meglévő eltérő szintű bürokrácia negatív hatással van a források lehívására. Ezért rendkívül fontos, hogy az Unión belül egységesen csökkentsük az európai alapok lehívásával kapcsolatos bürokráciát.
Hölgyeim és uraim, Önök minden bizonnyal azt szeretnék, hogy a jelenlegi globális problémákat a szolidaritás elve alapján és az egész Közösség keretén belül kezeljük. Ezért biztosítanunk kell a kohéziós politika számára szükséges források elérhetőségét.
Jean Marie Beaupuy
(FR) Elnök úr, biztos asszony! Számos képviselőtársam rámutatott - épp az imént is - a költségvetés nem megfelelő kihasználására, különösen ami a strukturális alapokat illeti. Ezért rendkívül fontos, hogy megfelelő, gyakorlati intézkedéseken keresztül javítsunk ezen a helyzeten. Nagy örömömre szolgál, hogy a helyi és regionális választott tisztviselőkre vonatkozó Erasmus kísérleti projekt számára - amelyre néhány hónappal ezelőtt én tettem javaslatot - 2 millió eurónyi összeg szerepel a mostani költségvetésben.
Az, hogy ez szerepel a költségvetésben, a tavaly októberben a Parlamentben nagy többséggel elfogadott, az igazgatásról szóló jelentésemben szereplő konkrét javaslatok következménye.
A regionális fejlesztési politikák hatékony végrehajtása érdekében nem elég, hogy szabályzatokat és költségvetéseket fogadjunk el. Elengedhetetlen, hogy a helyi és regionális projektek vezetésére megválasztott tisztségviselők a lisszaboni és göteburgi célkitűzések elérésének igazi motorjává válhassanak, tudásuk alkalmazásával. A helyi és regionális szinten választott tisztviselők számára létesült Erasmus program segítségével a kapcsolatokat is megerősíthetjük, és - legfőképpen - biztosíthatjuk a strukturális alapok minél gyorsabb és hatékonyabb felhasználását.
A választott tisztségviselők több szövetsége is jelezte már, hogy lelkesen támogatják a választott tisztségviselők számára létrehozandó Erasmus programot. A Regionális Politikai Főigazgatóság segítségével útjára tudjuk tehát indítani ezt az új eszközt, és így megvalósíthatjuk a szlogent: "Gondolkodj globálisan, cselekedj lokálisan”.
Valdis Dombrovskis
(LV) Elnök úr, biztos asszony, hölgyeim és uraim! Az Európai Unió 2009-es költségvetés-tervezetével kapcsolatban hangsúlyozni szeretném, hogy a költségvetésben nem az a legfontosabb, hogy mit teljesített, hanem, hogy mit nem teljesített még. Az Európai Unió 2009-es költségvetés-tervezete az idei évhez képest már 3%-kal csökkentette a kifizetési előirányzatokat, ráadásul az Európai Bizottság egy olyan javaslattal állt elő, amely még tovább csökkentené a kifizetési előirányzatokat - 3,5 milliárd euróval idén és további 1,1 milliárd euróval jövőre. Kétlem, hogy az uniós költségvetési kifizetések összegének csökkentése a legmegfelelőbb válasz a pénzügyi és gazdasági válságra. Az európai gazdaságélénkítési terv meghatározza a strukturális alapokra és a kohéziós alapokra vonatkozó intézkedéseket, azonban a vidékfejlesztési alapok eljárásainak egyszerűsítése és a források megszerzésének gyorsítása, az uniós alapok előlegeire vonatkozó kifizetések és az uniós társfinanszírozásokban való részesedés arányának növelése még nem tükröződik a 2009-es európai uniós költségvetésben meghatározott kifizetési előirányzatokban. Az igazság azonban az, hogy a kérdés, vajon tekinthetjük-e a jövő évi költségvetést a pénzügyi és gazdasági válságra adott sikeres válaszként pontosan ezeken az intézkedéseken fog múlni, illetve azon, hogy valójában mennyire fogják megemelni a kifizetések összegét. Remélem, hogy az uniós intézmények meg fogják mutatni, hogy képesek gyorsan reagálni a kihívásokra és nem vesznek el a szokásos bürokratikus útvesztőkben. Általánosságban üdvözöljük a Bizottság arra vonatkozó javaslatát, hogy további 5 milliárd eurót különítsünk el az Európai Unió versenyképességének növelésére. A finanszírozás forrása - a közös agrárpolitika forrásaiból - azonban nehezen érthető. Ha az Európai Unió közös agrárpolitikájából 5 milliárd eurót meg lehet takarítani, akkor miért nem tesz semmit az Európai Bizottság annak érdekében, hogy tisztességes versenyt biztosítson a belső mezőgazdasági piacon belül, és legalább részben kiegyenlítse a különböző uniós tagállamok mezőgazdasági termelőinek juttatott közvetlen kifizetések mértéke tekintetében meglévő, nemkívánatos különbségeket? Köszönöm a figyelmet.
Marusya Ivanova Lyubcheva
(BG) Elnök úr, biztos asszony, először is gratulálni szeretnék az előadónak és a koordinátoroknak, és szeretnék rámutatni arra a rendkívüli erőfeszítésre, amit annak érdekében tettek, hogy nagyon magas szinten irányítsák a költségvetés elfogadásának folyamatát.
Komoly kísérletet tettek arra, hogy a kötelezettségvállalások és kifizetések lehető legmagasabb szintjét érjék el, miközben a többéves pénzügyi keret által lehetővé tett küszöbértékek közelében maradnak. Kihívásokban természetesen nem szűkölködünk. Tekinthetjük ezt a költségvetést az Európai Unió részéről a nemzetközi pénzügyi és gazdasági válságra adott kezdeti válasznak. Ez az, ami olyan nehézzé teszi ezt.
Mi sem természetesebb, mint hogy annak fényében vizsgáljuk meg a költségvetést, hogyan támogatja az Európai Unió politikájának kulcsfontosságú prioritásait. Sajnálatos módon, a fenntartható fejlődésre és a növekedés és foglalkoztatás kohéziójára vonatkozó 1B prioritás esetében nem áll majd rendelkezésre elegendő forrás a tagállamok jelentősebb, nagy fontosságú projektjeinek támogatására. A Kohéziós Alap szerepe, hogy lehetővé tegye a gazdaságilag gyengébb tagállamok számára, hogy támogatást kapjanak infrastrukturális problémáik megoldásához, a versenyképesség növeléséhez és a regionális fejlesztés magasabb szintjének eléréséhez.
Az alap segíti elő az életszínvonal emelkedését, különösen az új tagállamokban. Ha ezeknek az országoknak nem juttatunk az alapokból, lényegesen lassabban fognak fejlődni, különösen válság idején. Ezért vannak komoly problémáim azzal, hogy a költségvetés e tekintetben képtelen támogatást nyújtani. A költségvetés végrehajtásának módja szintén fontos. A nagyobb rugalmasság, valamint a mulasztások és visszaélések minimalizálása érdekében az eljárások egyszerűsítéséről szóló kezdeti vitát fel kellene gyorsítani. Továbbá csökkenteni kellene a különbséget és növelni a kifizetések szintjét.
A többéves pénzügyi keret felülvizsgálatára irányuló javaslat teljesen helyénvaló és további forrásokat irányoz elő a növekedés elősegítésére a 2009-2010-es időszakban. Az alacsony szén-dioxid-kibocsátású energiatermelés elérésével kapcsolatos célkitűzés helyénvaló, de nem kulcsfontosságú. Sokkal nagyobb rugalmasságot kell tanúsítanunk.
Összegzésképpen úgy vélem, hogy el kell fogadnunk a költségvetést, azonban a pénzügyi és gazdasági válság kezelésére szolgáló megelőző intézkedésekkel együtt. Noha nehéz elérni, a megállapodás fontos és szükséges - támogatnunk kell.
Kyösti Virrankoski
(FI) Elnök úr! Először is köszönetet szeretnék mondani az előadóknak, Haug asszonynak és Lewandowski úrnak kitűnő munkájukért. Grybauskaitbiztos asszonyt és legközelebbi munkatársát, Romero urat is köszönet illeti az egész év során tanúsított rendkívül jó együttműködésért, valamint az elnökséget a költségvetés előkészítésében való konstruktív részvételért.
Csupán egy kérdésre szeretnék kitérni, nevezetesen a strukturális alapok kérdésére. Idén különböző formákban visszafizettük a tagállamoknak a fel nem használt előirányzatokat. A 2. számú költségvetés-módosításban átprogramoztunk 2,8 milliárd eurót, a 9. számú költségvetés-módosításban pedig visszafizettünk 4,5 milliárd eurót fel nem használt kifizetésekben.
Mindezeket tekintetbe véve meglepő, hogy a Bizottság egy 5 milliárdos fellendülési csomag javaslatával áll elő, amikor még a strukturális politika számára előirányzott alapokat sem használta fel. Ennek oka a rendkívül bonyolult ellenőrzési és nyomon követési rendszer. Sok országban még el sem fogadták.
Az Európai Parlament javaslatot tett egy közös állásfoglalás egyeztetésére, amely elismerné az egyszerűsítés szükségességét és a strukturális hiányosságokat. A Bizottság és a Tanács nem akarta támogatni az állásfoglalást. Az Európai Tanács azonban épp most javasolta, hogy fogadjunk el egy ezzel gyakorlatilag teljesen megegyező álláspontot, és valóban, rá kell mutatnunk az egyszerűsítés és nagyobb hatékonyság szükségességére.
Margaritis Schinas
(EL) Elnök úr! A mostani költségvetés e parlamenti időszak utolsó költségvetése és egyben az első, amelyről a pénzügyi válság kirobbanása óta szavazunk. Ebből fakadóan különleges jelentősége van: ez egy olyan költségvetés, amelyet az európai polgárok alaposan meg fognak vizsgálni.
Számomra keserédes ez a költségvetés, mert ugyan sikereket is tartalmaz, de megvannak az árnyoldalai is. Én személyesen mindenképpen a sikerek közé sorolom, hogy - még ha csekély mértékben is - sikerült a Tanács álláspontjához képest megemelni a kifizetéseket, hogy több forrást találtunk a versenyképesség növelésére, a környezetvédelemre és a biztonságra, valamint, hogy most először külön álláspontot sikerült kialakítani az Európai Unió déli határainál tapasztalható illegális bevándorlás kezelésére vonatkozóan, ahol olyan országok, mint az enyém is kétségbeesett emberek százezreit fogadják be évente, akik a déli határokon keresztül próbálnak bejutni Európába. Mindezekért okunk van az elégedettségre.
Az azonban elkeserít, hogy a válság idején készült első költségvetés nem tudta azt az üzenetet közvetíteni, hogy Európa hajlandó és készen áll a válság kezelésére. Kétszáz milliárdból ötmilliárd eurót még mindig nem tudjuk, hogyan költsünk el, amelyet néhány tagállam szeretne visszakapni, ahelyett, hogy a versenyképesség növelésére fordítanánk. Ez egy elvesztegetett lehetőség. Erre az évre, úgy vélem, többet tehettünk volna. Még mindig reménykedem, hogy a Tanácsban azok, akik általában szeretik a nemzeti minisztériumoknak visszautalni a felesleget, még egy utolsó erőfeszítést tesznek annak érdekében, hogy legalább jövőre ambiciózusabb elképzeléssel álljunk elő.
Emanuel Jardim Fernandes
(PT) Elnök úr! Gratulálok az előadónak, Haug asszonynak kiváló munkájáért, valamint számos kollégájának értékes hozzájárulásukért. A halászati ágazatról, és annak pozitív és negatív oldalairól szeretnék szót ejteni.
Az előirányzatok összértéke megegyezik az előző pénzügyi évben előirányzottal. Ez egy negatívum, tekintettel arra, hogy már az előző költségvetések is a közös halászati politika és tengerpolitika végrehajtásához szükséges minimális forrásokat biztosították. A kifizetési előirányzatok csökkentése és a legkülsőbb régiók szükségleteinek és sajátos szempontjainak nem megfelelő figyelembevétele szintén negatívum.
A jelenlegi pénzügyi válság és az üzemanyagárak drasztikus változásai által előidézett külső gazdasági nyomás nehezíti a flották kapacitáshiányából és az erőforrásbázis erodálódásából fakadó már meglévő nyomást.
Bár a Bizottság a halászati ágazat jelenlegi makrogazdasági helyzetnek megfelelő átstrukturálását javasolja, konkrét intézkedésekre van szükség az európai halászati flotta túlélésének, illetve azok megélhetésének biztosítása érdekében, akik oly sokat tesznek azért, hogy hozzájussunk az egyik legalapvetőbb élelmiszerforráshoz.
Előkészítő intézkedésként üdvözlöm annak a kezdeményezésnek az elfogadását, amelyet én nyújtottam be egy 4 milliárd eurós halászati árfigyelő rendszer létrehozására vonatkozóan. Üdvözlöm továbbá a halászati erőforrásokkal való gazdálkodás számára megemelt támogatást, a nemzetközi projektekhez való önkéntes hozzájárulások lehetőségét, a párbeszéd megerősítését a kulcsfontosságú halászati szektoron belül, ahogy ezt a halászati bizottság Madeirán - egy portugál legkülső régió - tett látogatása alkalmával is megállapítottuk, a hálózatépítésre vonatkozó kísérleti projektet, valamint a hatodik keretprogram következtetését. A biogazdasági fejlesztés terén történő együttműködésre, a Közösségi Halászati Ellenőrző Hivatalra és az európai tengerpolitikára vonatkozó előkészítő intézkedésekre szánt előirányzatok fenntartása szintén pozitívum.
Végezetül örömmel üdvözlöm a Bizottság azon lépését, hogy előirányzatok nélküli külön költségvetési tételt hozott létre egy olyan ad hoc pénzügyi eszköz számára, amely a halászati flottának az üzemanyagárak gazdasági következményeihez való alkalmazkodását segítené elő. Ez az egyik oka...
(Az elnök félbeszakítja a felszólalót)
Péter Olajos
(HU) Mint annak már az októberi első olvasat során is hangot adtam, a Környezetvédelmi, Közegészségügyi és Élelmiszerbiztonsági Bizottság véleményadójaként több szempontból is üdvözlöm a 2009-es EU költségvetést. Egyfelől az már önmagában jelentős és örömteli tény, hogy jövőre környezetvédelmi, természetvédelmi, és ezen belül elsősorban LIFE+ célokra 14 milliárd euró áll majd rendelkezésre. Másfelől nem árt tudni, hogy ez az összeg mintegy 10 %-kal nagyobb mint a tavalyi, ami jól mutatja, hogy ma már senki sem vonja kétségbe e terület, különösen az éghajlatváltozás jelentőségét. Ez utóbbi egyébként a jövő évi költségvetési prioritásoknak is egyike. Természetesen mindez szorosan kapcsolódik a mai déli szavazáshoz, ahol a klímacsomagról hozunk döntést.
Jóllehet ezek a jogszabály-tervezetek több tekintetben is alulmaradnak az eredeti elképzeléseinkhez képest, a tavaly januárban megjelent bizottsági javaslathoz képest azonban ambiciózusak. A bennük megfogalmazott célok eléréséhez pedig pénz kell és politikai akarat. Összegben kicsi, mégis fontos kiemelni a jövőre induló ún. kísérleti, azaz "pilot” projekteket 7.5 millió euró értékben. Az érdemi munka, a tenderek megírása és a meghirdetése a jövő év elején várható, de a Bizottság már több ízben jelezte, hogy mennyire fontosnak tartja ezen projektek megvalósulását, valamint biztosított maximális együttműködéséről. Az októberi plenáris ülés óta egyedül az Európai Élelmiszerbiztonsági Ügynökség, az EFSA esetében nem történt érdemi előrelépés. Itt továbbra is kénytelenek vagyunk a 10%-os tartalékkeret fenntartását javasolni, de remélem, hogy ez a probléma is hamarosan megoldódik. Ezek az észrevételeim, javaslataim, amelyek lényegüket tekintve megegyeznek az első olvasatban megtettekkel. Kérem a képviselőtársakat, hogy azokról most a második olvasatban is támogatólag szavazzanak. Egyben gratulálok Jutta Haugnak a jelentéshez. Köszönöm szépen.
Maria Martens
(NL) Elnök úr, mindenekelőtt gratulálni szeretnék az előadónak, Haug asszonynak. Nagyon kellemes munkakapcsolatot sikerült kialakítanunk, és a Fejlesztési Bizottság meg van elégedve. Három kérdés volt fontos a számunkra. Először is, az élelmiszerválság problémáját kezelni kell, és örömmel nyugtázzuk, hogy a Bizottság javaslata alkalmazkodott ehhez a helyzethez és egy olyan kompromisszumot sikerült kialakítani, amely a Parlament és a Tanács támogatását is élvezi, amelynek eredményeképpen 1 milliárd euró áll rendelkezésre az élelmiszerválság kezelésére.
A legfontosabb, hogy fenntartható megoldást találjunk, amely a fejlődő országok élelmiszerbiztonságának kialakítását eredményezi, és ez az, amiről a kísérleti projektünk szól. Az ezzel kapcsolatos legfőbb probléma, hogy a mikrovállalkozások nem jutnak hitelhez. Nehéz jó vetőmaghoz és trágyához jutniuk, és az öntözési rendszerbe beruházni, ha nem tudnak előre fizetni. Mindezért örömünkre szolgál, hogy a kisgazdáknak juttatott mikrohiteleket célzó kísérleti projektre irányuló javaslatunk széles körű támogatásra talált, és bízunk benne, hogy a Bizottság kész a kísérleti projekt végrehajtására.
Másodszor, ami az értékelést illeti, manapság sok bírálat éri a fejlesztési együttműködést. A támogatás elnyerése érdekében nem csak azt kell megmagyaráznunk, hogy mi volt a szándékunk, hanem leginkább azt, hogy mit értünk el. Sajnálatos, hogy a Bizottság jelentése még mindig túlságosan a szándékokra összpontosít. Ezért kértük nagyobb kapacitás bevonását a Bizottságban annak érdekében, hogy az eredmények értékelése javulhasson. örömmel nyugtázzuk, hogy a Parlament támogatja e javaslatokat.
Harmadszor, elnök úr, továbbra is amellett érvelünk, hogy emeljük meg a költségvetés 4. fejezetére, a külügyekre szánt kiadásokat. Amennyiben szeretnénk megvalósítani ambícióinkat és felvállalni bizonyos felelősségeket, amelyek indokoltak például Koszovó vagy a Közel-Kelet esetében, ahol a fő kérdés nem csak a fejlesztési együttműködés, hanem a konfliktuskezelés is, akkor egyértelmű, hogy több pénzügyi eszközre és nagyobb rugalmasságra van szükség.
Mairead McGuinness
Elnök úr, két rövid észrevételem van. Szeretnék köszönetet mondani az előadónak munkájáért.
A fejlesztési segéllyel kapcsolatban úgy vélem fontos rámutatni, hogy míg az 1 milliárd euró előteremtése feszített folyamat volt, mindenképpen pozitív, hogy Európa tesz valamit egy probléma kezelése érdekében. Azonban érdemes felidézni, hogy a nyersanyagárak valójában csökkentek, mint ahogy az energiaárak is, így az 1 milliárd euró - amennyiben megfelelő módon használják fel - tulajdonképpen sokkal többre fordítható, mint amiben reménykedtünk. Úgy vélem, hogy gondosan meg kell vizsgálnunk, és biztosítanunk kell, hogy ez a pénz oda kerüljön, ahová szánták és ahol a legnagyobb szükség van rá, nevezetesen élelmiszer előállítására azon a helyen, ahol lehetőség van élelmiszer termesztésére.
Második észrevételem szintén a mezőgazdasági szektort érinti, de inkább a jövőre, mintsem erre a konkrét költségvetésre vonatkozik. Vannak aggályaim a biztos asszonynak a mezőgazdasági kiadások úgynevezett hozzáadott érték hiányára vonatkozó megjegyzésével kapcsolatban. Tudom, hogy lesz időnk ezt megvitatni a jövőben, de alapos és erőteljes vitát kell majd folytatnunk. Úgy vélem, hogy az európai mezőgazdasági termelők érdekeit leginkább egy közös politika szolgálja, nem pedig egy olyan, ahol a tagállamok tetszésük szerint válogathatnak, mert azon a polgárok fognak veszteni az élelmiszer minősége és biztonsága szempontjából.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Elnök úr, a költségvetés elfogadása mindig azzal jár, hogy az elvárásaink és a valóság összeütközésbe kerül egymással. A költségvetés kerete nem túl rugalmas, és nem egyszerű a források újraelosztása. Noha ez a konkrét tevékenységek finanszírozására nézve állandóságot biztosít, megnehezíti a változó viszonyokhoz való alkalmazkodást.
A jelenlegi költségvetés a mostani helyzet fényében sok európai parlamenti képviselő elvárásainak nem felel meg, például az egyre súlyosbodó gazdasági válság kezelésének szükségessége vagy azon új technológiák finanszírozása tekintetében, amelyek a környezetvédelem vagy az éghajlatváltozás elleni küzdelem céljait szolgálják. A költségvetés nem felel meg a fiatalok, az iskolai tanulók és egyetemisták elvárásainak a csereprogramok, az oktatáshoz való hozzáférés és a külföldi tanulás finanszírozása tekintetében.
Végezetül hadd jegyezzem meg, hogy a sikeres költségvetések és pénzügyi tervek inkább az előző költségvetési tervekhez és célkitűzésekhez igazodtak, és azokat folytatták, mintsem az aktuális, illetve jövőbeni kihívásokra válaszoltak. Ezért van szükség a pénzügyi tervek rendszeres felülvizsgálatára, hiszen hét év túl hosszú idő a költségvetési tervezés szempontjából.
Reinhard Rack
(DE) Elnök úr, az osztrák kollégám, Rübig úr által imént érintett kérdésre szeretnék visszatérni. Az európai bruttó hazai termék kevesebb mint 1%-át költjük Európára, miközben elvárjuk az Európai Uniótól, hogy egyre több feladattal és tagállammal birkózzon meg. Ez nem egyeztethető össze. Mindezek fényében valóban hihetetlen, hogy éveken keresztül takarékoskodtunk, ami nem csak azt jelentette, hogy takarékosan gazdálkodtunk az alapokkal, hanem, hogy az év végén a pénzügyminiszterek visszaigényelték a pénzt, ami visszafolyt a nemzeti költségvetésekbe.
Elég új feladat van, amire fordítanunk kellene a pénzünket. Vannak olyan feladatok is, amelyekre éveken keresztül nem osztottunk költségvetési forrásokat. Az Unió információpolitikai kiadásait jelentősen meg kell emelnünk, ha az európai polgárokat valóban közelebb akarjuk hozni Európához. Rengeteg teendő van a diák- és gyakornokcsere-programok terén, amelyekben részt vállalhatna Európa.
Jutta Haug
előadó. - (DE) Elnök úr, szeretnék köszönetet mondani valamennyi képviselőnek, aki részt vett a vitában, illetve aki felszólalt, még akkor is, ha néhány esetben a költségvetés a felszólalásnak inkább csak ürügye volt, mintsem témája. Mindenekelőtt köszönet illeti azokat a képviselőket, akik a kezdetektől a végéig részt vettek a vitában.
A Bizottság által előterjesztett európai gazdaságélénkítő csomag sok felszólalásban előkerült, és sokak fejében megragad. Csak ismételni tudom, amit már ezelőtt is számtalanszor elmondtam: a tagállamok gazdaságának európai mozgatóereje az EU kohéziós politikája. E politika megfelelő és tisztességes végrehajtása fogja lehetővé tenni az előrelépést, és minden bizonnyal azt fogja eredményezni, hogy nem lesznek ilyen mértékű gazdasági problémáink az elkövetkező években. Természetesen a 116 milliárd euró kifizetésekben erre nem lesz elegendő, de a Parlament egésze támogatásával a kiegészítő költségvetésekben és költségvetés-módosításokban biztosítani lehet a megfelelő kifizetéseket.
Amit a biztos asszony mondott, természetesen igaz: egy költségvetés mindig kompromisszum eredménye. E tekintetben a 2009-es költségvetés sem különbözik a korábbiaktól. A Tanácsnak engednünk kellett abban, hogy ilyen alacsony kifizetésekkel számolunk, a Bizottságnak engednie kellett abban, hogy a 700 millió eurót átcsoportosítsuk a regionális fejlesztés céljaira, nekünk pedig meg kellett nyirbálnunk prioritásainkat. Ennek ellenére számos prioritást sikerült megőriznünk: több kifizetés az éghajlatváltozás elleni küzdelmet szolgáló intézkedésekre, több kifizetés szociális célokra, nevezetesen több és jobb munkahelyteremtésre, valamint több támogatás a kis- és középvállalkozások részére. Mindezt sikerült megvalósítanunk és ezért hálás vagyok valamennyi képviselőtársamnak. Köszönöm szépen!
(Taps)
Janusz Lewandowski
Elnök úr, abban a költségvetési szekcióban, amelyért én vagyok felelős, az egyetlen még tisztázásra váró kérdés a Lisszaboni Szerződés jövője, amely megváltoztatja a Parlament hatáskörét, és kihatással lehet a költségvetésre. Tekintettel arra, hogy a többi problémát sikerült megoldani, támogatni szeretném azokat az előttem felszólalókat, akik a pénzügyi terv felülvizsgálatát szorgalmazták. Erre egyértelműen szükségünk lenne már a jelenlegi pénzügyi terv második évében annak érdekében, hogy finanszírozni tudjuk az Európai Unió nemzetközi célkitűzéseit és kötelezettségvállalásait.
Szintén nem szerencsés, hogy a Tanáccsal folytatott egyeztető eljárás eurómilliókról szóló megállapodásokat tartalmazott, miközben egy zavaros válságkezelő csomag milliárdokat ígér. Mindezeket figyelembe véve a költségvetés, amelyet holnap valószínűleg elfogadunk, minden eddiginél inkább változtatásnak lesz kitéve.
Elnök
A vitát lezárom.
A felszólalók fegyelmezettségének köszönhetően időben befejeztük, és ez jó hír a jövőbeni költségvetési fegyelemre nézve is.
A szavazásra holnap, 2008. december 18-án, csütörtökön kerül sor.
Írásbeli nyilatkozatok (az eljárási szabályzat 142. cikke)
Gábor Harangozó  
írásban. - Egyetértek az előadóval, okunk van aggodalomra a globális recesszió európai polgárokra gyakorolt negatív hatásával kapcsolatban. Különös figyelmet kell fordítanunk a leghátrányosabb helyzetben élő polgárainkra, akik a pénzügyi zavar hatásainak kétségtelenül a legnagyobb kárvallottjai lesznek. Az Uniónak mindent meg kell tennie annak érdekében, hogy a kedvezményezettek számára helyi szinten megkönnyítse a meglévő forrásokhoz való hozzájutást - a 2007-2013-as többéves pénzügyi keretben meghatározott felső korlátokon belül maradva -, ezért javítani és egyszerűsíteni kell különösen azokat az intézkedéseket, amelyek meggyorsíthatják a strukturális és kohéziós alapok végrehajtását. Valójában a kohéziós politika végrehajtásánál az alacsony kifizetési szint nem tükrözi a jelenlegi gazdasági válság következtében fennálló helyi szükségleteket. A kohéziós politika az Unióban a szolidaritás legfőbb eszköze és kulcsfontosságú szerepe van egy ilyen horderejű globális válság negatív következményeinek enyhítésében.
