1/2008. számú költségvetés-módosítás - Szolidaritási Alap - Az Európai Unió Szolidaritási Alapjának igénybevétele (vita) 
Elnök
A következő napirendi pont együttes vita a következőkről
Kyösti Virrankoski jelentése a Költségvetési Bizottság nevében, az Európai Unió 2008-as pénzügyi évre vonatkozó 1/2008. számú költségvetés-módosítási tervezetéről, III. szakasz - Bizottság, és
Reimer Böge jelentése a Költségvetési Bizottság nevében, az Európai Unió Szolidaritási Alapjának igénybevételéről szóló európai parlamenti és tanácsi határozatra irányuló javaslatról, az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság közötti, a költségvetési fegyelemről és a pénzgazdálkodás hatékonyságáról és eredményességéről szóló, 2006. május 17-i intézményközi megállapodás 26. pontja alkalmazásában - C6-0036/2008 -.
Kyösti Virrankoski
előadó. - (FI) Elnök asszony, az Európai Szolidaritási Alapot 2002-ben hozták létre a Közép-Európán végigsöprő katasztrofális árvizek nyomán, amelyek EU-tagállamokat és tagjelölt országokat egyaránt érintettek. Akkor az volt a megállapodás, hogy az alap évi 1 milliárd EUR legyen. Ez az alap a nagyobb katasztrófák károsultjainak megsegítésére szolgált. A katasztrófa által okozott kár mértékének el kellett érnie a legalább 3 milliárd EUR-t vagy a tagállam GNP-jének legalább 0,6%-át. Ha a kár kis területre korlátozódik, ez lehet kevesebb, de regionálisan viszonylag több lehet.
A most vitatott kár az Egyesült Királyságban 2007. június-júliusban lezajlott nagyarányú áradás következtében keletkezett. A kár 4,6 milliárd EUR-ra becsülhető, tehát jogosult a kártérítésre. A Bizottság 162 millió EUR-t javasol.
A Költségvetési Bizottság költségvetésében támogatást ajánl a finanszírozás biztosításához a Bizottság által javasolt módon. Ez azonban azt kívánja a Parlamenttől, hogy hagyja jóvá az említett támogatás mobilizálását. Emiatt először Böge úr jelentését kell elfogadni a Szolidaritási Alap mobilizálásáról.
Más tekintetben az első költségvetés-módosítás többnyire ügynökségeket érint és a Galileo program igazgatási irányítását. A költségvetésben létrejött az Európai Kutatási Tanács Végrehajtó Ügynöksége. Megteremtése összhangban van az erre az évre elfogadott költségvetési eljárással. A költségvetés-módosítás keretében létrejött egy közös végrehajtó ügynökség is, a Kutatási Végrehajtó Ügynökség (REA), a hetedik kutatási keretprogramba tartozó más programokhoz is. Ez ugyancsak összhangban van a korábbi költségvetési eljárással.
Hasonlóképpen, elkészültek a Parlament által kért módosítások a határőrizeti ügynökség, a Frontex személyzeti ütemezésében. A Parlament a költségvetési eljárásban 30 millió EUR-ral növelte ezen ügynökség finanszírozását, és most ez képezi a szükséges kiegészítő finanszírozást.
A legkeményebb probléma a Galileo műholdas navigációs programmal kapcsolatos. A Parlament nagy vívmánya az volt, hogy a költségvetési tárgyalásokon sikerült garantálnia a program finanszírozását azáltal, hogy hat évre 2,4 milliárd EUR-ral növelte az erre elkülönített összeget. Ez részben a többéves pénzügyi keret kiigazítása révén jött létre. A projektből így egyértelműen uniós projekt lett.
Most ez a projekt kezelésének kérdése. A Bizottság 2 millió EUR-t javasol a működési előirányzatokból az igazgatásba való átcsoportosítás formájában. A projekt igazgatásában azonban nagy a kavarodás. Az EU-ban az irányítását főként a GSA, a Galileo felügyelő hatóság végezte. Feladata elsősorban az engedélyekkel és a nyilvánosság és a magánszektor közötti partnerségi tárgyalásokkal volt kapcsolatos. Miután a magánszektort a kezdeti szakaszban kizárták, a GSA szerepe nem világos, ahogyan a Bizottságé és az Európai Űrügynökségé (ESA) sem. Először azt gondolták, hogy az ESA fog felelni a projekt technikai oldalának végrehajtásáért, amelyet az EU felügyel és ellát. Nem világos azonban a különböző szereplők, például a Bizottság és a különálló ügynökségek közötti munkamegosztás.
Az Ipari, Kutatási és Energiaügyi Bizottság ezért Barsi-Pataky asszony jelentésében azt javasolja, hogy a GSA-t szüntessük meg. A körülményekre való tekintettel a Költségvetési Bizottság nem tudott beleegyezni az előirányzatoknak a Bizottsághoz történő átcsoportosításába, ehelyett egyszerűen egy PM sor létrehozását javasolja. A Bizottság azt ígérte, hogy saját hatáskörén belül elvégzi az átcsoportosítást, mielőtt a Galileo teljes igazgatási rendszeréről megállapodtak volna. A költségvetés-módosítás megváltoztatása e tekintetben tehát nem késleltetné a projektet, viszont biztosítaná a Parlament tárgyalási pozícióját. Remélem, hogy a plenáris ülés fogja tudni követni a bizottság egyhangú álláspontját az első költségvetés-módosítást illetően.
Reimer Böge
előadó. - (DE) Elnök asszony, biztos úr, hölgyeim és uraim, a 2008-as költségvetés előadója, Kyösti Virrankoski tényleg minden fontos szempontra kitért. Ma tehát a Bizottság javaslata alapján beszélünk az EU Szolidaritási Alapjának igénybevételéről, az intézményközi megállapodás 26. pontja alkalmazásában.
Miközben tény, hogy a Szolidaritási Alap és más speciális eszközök az Európai Unió általános költségvetéséhez képest nem képviselnek nagy pénzösszegeket, végső soron arra szolgálnak, hogy természeti csapások esetén megsegítsék a katasztrófa sújtotta régiót és lakosait, és mint azt mindnyájan tudjuk, az ilyen csapások - viharok vagy éppen tűzvészek - mostanában viszonylag rendszeresen előfordulnak.
Mielőtt meghoztuk volna a döntést, a Költségvetési Bizottságban tartottunk egy meghallgatást, amelyre meghívtuk az Egyesült Királyság érintett régióinak, a helyi szervezeteknek és a nemzeti közigazgatásnak a képviselőit. A meghallgatáson egyértelműen emlékeztettek minket a katasztrófától sújtott emberek és régiók előtt álló kihívásokra és a 2007. június-júliusi áradások okozta károk mértékére, amit összesen 4,6 milliárd EUR-ra becsülnek.
A meghallgatás és a tárgyalásaink alapján teljes mértékben jóváhagytuk a Bizottság javaslatát, miszerint ebben a speciális esetben a Szolidaritási Alapból 162 387 000 EUR-t bocsátunk rendelkezésre.
Hadd említsem meg azt is, hogy az elkövetkező hónapokban a Szolidaritási Alapból további összegek mobilizálására lehet számítani. Ilyen esetekben minden bizonnyal nemcsak az Európai Közösségnek kell szolidaritást tanúsítania: tekintettel az ilyen csapások előfordulási gyakoriságának növekedésére, a tagállamoknak többet kellene foglalkozniuk a megelőző válságkezeléssel, más szóval a polgári védelmi rendszerük felmérésével, a helyi tűzoltóságok felszereltségének ellenőrzésével és annak megvizsgálásával, hogy a jövőben hogyan tudnának esetleg különféle stratégiákat kidolgozni az olyan kérdésekre, mint például az építési munkák az árvízveszélyes területeken. Ezek minden hosszú távú stratégiának szerves részét képezik, ha meg akarjuk őrizni hitelességünket.
Az is idetartozik - és e tekintetben valamivel talán jobb helyzetben vagyunk ez alkalommal, mint más esetekben -, hogy elvi alapon mindnyájunknak el kellene fogadnunk azt a közös célt, hogy biztosítsuk, hogy a Szolidaritási Alaphoz benyújtott jövőbeni kérelmek feldolgozása legfeljebb hat hónapon belül befejeződjön. Ez mindenki számára kihívást jelent: a nemzeti hatóságoknak az előírt időn belül be kell nyújtaniuk az összes szükséges kérelmet és dokumentumot, a Bizottságnak az alkalmazandó rendelkezések alapján foglalkoznia kell az adott üggyel, nekünk pedig a Parlamentben az azonnali megvitatás útján kell siettetnünk a dolgokat.
Végezetül hadd emlékeztessek még egy pontra, amely a költségvetés-módosítással kapcsolatos. Tekintetbe véve a nehézkes tárgyalásokat és a Galileo műholdas navigációs rendszerről szóló jogalkotási folyamat függőben lévő befejezését, határozottan támogatom az előadónak azt a kikötését, hogy az igazgatási irányításra fordított kiadások számára létrehozott költségvetési sor legyen pro memoria tétel. Ezzel tennénk egy lépést a helyes irányba, hogy a Bizottságon belül megfelelő igazgatási struktúrákat alakítsunk ki. Egyelőre nem vagyunk megelégedve viszont a Bizottság, az Európai Űrügynökség és a Galileo felügyelő hatóság közötti jövőbeni együttműködésre vonatkozó szabályozással.
A jogalkotási folyamat során szükség van arra, hogy legalább jelezzük, hogyan kerülhetjük el a felesleges erőfeszítéseket, és a Galileo műholdas navigációs rendszer új körülményei között hogyan alakítsuk ki a megfelelő irányítási struktúrákat. Még mindig bizonyosan szükség van a vitára, amit remélem, mielőbb meg tudunk ejteni.
Dalia Grybauskaitė
a Bizottság tagja. - Elnök úr, a Bizottság január 18-án elfogadta a javaslatot a szolidaritási alap mobilizálásáról az Egyesült Királyság javára, mi pedig örülünk és meg vagyunk elégedve azzal, hogy a Költségvetési Bizottság meglehetősen pozitívan viszonyul a javaslatunkhoz. Az 1/2008. számú költségvetés-módosítással együtt javasoltuk 162 millió EUR elkülönítését a szolidaritási alapból az Egyesült Királyság részére, hogy kártalanítsuk a tavaly nyári árvizek okozta súlyos károkért.
Amint azt a Költségvetési Bizottság elnöke már elmondta, a közelmúltban két tagállamtól - Görögországtól és Szlovéniától - kaptunk kérelmet, és valószínűleg rövidesen új javaslatot terjesztünk elő. Ez a javaslat természetesen nemcsak a szolidaritási alapról szól. Csak a szolidaritási alap az, aminek pénzügyi vonatkozásai lesznek: a javaslat többi eleme inkább technikai jellegű.
A Galileo kérdés természetesen mindannyiunk számára nagyon érzékeny pont, és teljes mértékben megértem a Költségvetési Bizottság aggályait. Meg kell mondanom azonban, hogy a Költségvetési Bizottság javaslata a bizottsági javaslat módosítására körülbelül egy hónappal fogja késleltetni a szolidaritási alapból történő teljesítést, mivel vissza kell mennie a Tanácshoz még egy szavazásra, de megértjük a dolog érzékenységét, és nem tudunk vitatkozni a Költségvetési Bizottság ez ügyben hozott döntésével. Határozottan remélem azonban, hogy javaslatunk általános támogatást fog kapni a héten a Parlamentben.
Richard James Ashworth
a PPE-DE képviselőcsoport nevében. - Elnök úr, azt szeretném mondani, hogy támogatom ezt a költségvetés-módosítást, és egy vagy két tétellel kapcsolatban szeretnék észrevételeket tenni.
Először is a Szolidaritási Alappal kapcsolatban: ez természetesen a tavaly június-júliusi árvizekre rendelt összegekre vonatkozik. Az áradások nagy része az én régiómban történt, ezért tanúsíthatom, hogy milyen döbbenetes mértékű károkat és nehézségeket okozott a térségünk sok lakosának. Csodálkozva - de nem meglepve - tudtam meg, hogy a szolidaritási alap történetében ez volt a harmadik legnagyobb kártérítési igény: maga a kárigény 4,6 milliárd EUR, a kirendelt összeg pedig 162,8 millió EUR volt. Tudom, hogy barátom és kollégám, Reimer Böge úgy nyilatkozott, hogy a dolgok nagyságrendjét tekintve ez nem sok pénz. Talán nem, de a szolidaritás gesztusaként őszintén, nagyon értékeljük, ezt elhihetik, ezért a régió lakosságának nevében szeretnék köszönetet mondani: először is a Költségvetési Bizottság tagjainak, akik egyhangúlag támogatták ezt a segélycsomagot - ami a szolidaritás igazi megnyilvánulása. Rajtuk kívül azonban a biztosnak asszonynak és munkatársainak is szeretném kifejezni nagyrabecsülésünket, amiért ezt a kártérítési igényt hét hónap alatt elintézték. Úgy hiszem, ez figyelemre méltó teljesítmény, biztos asszony, és köszönöm az ennek érdekében tett erőfeszítéseit. Természetesen a következő hetekben és hónapokban érdeklődéssel fogom figyelni, hogy az Egyesült Királyság kormánya hogyan folyósítja ezeket az összegeket, de az is világos lett számomra, hogy - a szélsőséges éghajlati események bizonyítékainak sokasodásával - ezek a kérdések egyre nagyobb rendszerességgel fognak felmerülni szerte az Európai Unióban, és az is világos, hogy a szolidaritás kifejezésekor valójában a válasz gyorsasága a legfontosabb elem ebben a mechanizmusban.
A Frontex kérdéséről azt szeretném még mondani, hogy támogatom a kiegészítő finanszírozást a Frontex részére - ezzel megdupláztuk az ügynökség finanszírozását. Úgy gondolom, hogy ez pontosan így helyes, és tudomásul veszem, hogy ez a kérés 25 álláshely megteremtéséhez kell. De azt hiszem, hogy fontos, hogy továbbra is nyomon kövessük a támogatások szétosztását, hogy biztosítsuk a pénzek hasznos elköltését. Ugyanígy, elszántan támogattam a lisszaboni célkitűzéseket is, amelyeket a Bizottság saját maguk számára határozott meg, különösen a kutatás és fejlesztés területén. Ezért elismerem, hogy kutatási végrehajtó ügynökségekre szükség van; de ezzel kapcsolatban ismét szeretném jelezni, hogy aggályosnak találom az ügynökségek elterjedését, ami - azt kell mondanom - történelmileg nem a pénz hasznos elköltésének módjaként vált ismertté.
Végezetül a Galileo tárgyában: ez az új költségvetési sor sokat számít az átláthatóság és az elszámoltathatóság szempontjából. Egyetértek azonban a Költségvetési Bizottságban lévő kollégáimmal, amikor úgy nyilatkozunk, hogy óvatosan kellene továbbhaladni. Ha szabad úgy fogalmaznom, biztos asszony, ez súlyos vállalkozás, és - hogy némi űrkorszaki zsargonnal éljek - mondhatnám, hogy a Bizottság most "odamerészkedik, ahol még Bizottság soha nem járt”. Ezért egyetértek Reimer Böge kollégámmal, amikor azt mondja, hogy támogatjuk, de ragaszkodunk egy PM sor beszúrásához.
Elnök úr, támogatom a költségvetés-módosítást, és ezt örömmel teszem.
Linda McAvan
a PSE képviselőcsoport nevében. - Elnök úr, ma este Titley urat, a Munkáspárt európai parlamenti képviselőjét helyettesítem, de bátran szólhatok mindazon európai parlamenti képviselők nevében, akik üdvözlik ezt a költségvetés-módosítást és azt a határozatot, miszerint 162 millió EUR-t adunk az Egyesült Királyság árvíztől sújtott régióinak.
Mint azt Ashworth úr mondta, ez csak egy kis támogatás az árvizek által az Egyesült Királyságban okozott károk hatalmas költségeihez képest, de méltányoljuk kollégáinkat a Költségvetési Bizottságban, akik egyhangúlag szavaztak, és a Bizottságot is. Megtudtam, hogy ez volt minden idők leggyorsabb kifizetése: hét hónapon belül. Ezért, noha sokan már hosszú ideje szenvednek, ez nagy előrelépés a korábbi támogatásokhoz képest. Azt is megtudtuk, hogy ez volt az egyik legnagyobb kifizetés az idők folyamán, és ezt is nagyra értékeljük.
A tavalyi árvizek az Egyesült Királyságban 48 000 otthont és 700 vállalkozást érintettek, a teljes kár pedig több mint 4 milliárd EUR-ra becsülhető. Az én régióm, Yorkshire az egyik legsúlyosabban érintett térség volt, ahol sokan még mindig nem tudtak visszatérni otthonukba, ezért ezt a támogatást és a segítséget nagyon nagyra értékeljük.
Titley urat helyettesítem, aki a Nyugat-Európán ma este végigsöprő viharok miatt Londonban ragadt. A rossz időt nem tulajdoníthatjuk minden esetben az éghajlatváltozásnak, de azt tudjuk, hogy a szélsőséges időjárási események száma egyre nő. Tavaly nyáron súlyos árvizeket láttunk, de Görögországban és Dél-Európában tüzeket is, és a szolidaritási alapból semekkora összeg nem tudná lefedni azokat a károkat és költségeket, amelyeket az éghajlatváltozás eseményei következtében tapasztalunk.
Európai parlamenti képviselőként most kezdtünk el dolgozni az éghajlatváltozásról szóló új jogszabálycsomagon. Nagyon remélem, hogy ez a Ház szigorú álláspontot fog elfogadni, és jó jogszabályokat hajt végre és állapít meg, amelyek tényleg kezelik az éghajlatváltozás problémáját, hogy ne kelljen visszajönnünk és pénzt kérnünk a Bizottságtól az ilyen események megoldására.
Diana Wallis
az ALDE képviselőcsoport nevében. - Elnök úr, bizonyos értelemben könnyű dolgom van az utolsó két felszólaló után. Én is szeretnék egyértelműen kiállni az előadóink, Virrankoski úr és Böge úr javaslata mellett, de különösen a szolidaritási alapnak az Egyesült Királyság javára történő mobilizálása mellett.
Egy 162 millió eurós összeg: vitathatatlannak tűnik, de számos szinten rendkívül fontos. Európai parlamenti képviselőként Yorkshire és Humber térségét képviselem, ahol - mint azt McAvan asszony már mondta - tavaly nyáron súlyos csapást jelentett az árvíz: szerte a régióban városokat és falvakat pusztított el. Sokan, még a hozzám közeli falu lakosai közül is, még mindig nem tudtak visszatérni az otthonaikba. Bár tudjuk, hogy ez a kifizetés egy nap alatt talán nem oldja meg a helyzetüket, közvetve hozzájárul ahhoz, hogy enyhüljön a kormányunk saját költségvetésére nehezedő nyomás.
Másodszor, nagy megelégedésemre szolgál, hogy a kormányunk benyújtotta ezt a kérelmet, méghozzá egy sikeres kérelmet. Eleinte voltak olyan pillanatok, amikor nem voltunk biztosak benne, hogy ez meg fog történni, és remélem, hogy miután végigment ezeken a tapasztalatokon, kormányunk eztán a szolidaritási alap nagy rajongója lesz a Tanácsban, és más tagállamokat is erre fog biztatni.
Végezetül, a brit lakosság, a választóim most majd megértik, hogy az európai szolidaritásnak kézzelfogható, gyakorlati jelentése van. És azt hiszem, ez a Házban mindnyájunkra igaz lesz. Az éghajlatváltozás szorításában bármelyikünk kerülhet olyan helyzetbe, hogy a természeti csapások áldozatait kell képviselnie, és ezért igényt kell tartania az európai szolidaritásra.
Wiesław Stefan Kuc
az UEN képviselőcsoport nevében. - (PL) Elnök úr, a szolidaritás az Európai Unió egyik legfontosabb és legszebb elve. E nélkül nem lehetne kérdés a független államok és nemzetek együttes fellépése. Az Európai Unió Szolidaritási Alapjának megteremtése természetes folyománya volt ennek az elvnek. Jelenleg évi 1 milliárd EUR áll rendelkezésre. Ez nem nagy összeg, különösen a tavalyi évet tekintve, és az idén is szembe kellett néznünk az éghajlati csapások növekedésével. Nemcsak árvizek és hurrikánok sújtottak minket, de váratlan nagyságú tűzvészek is.
Korlátozott eszközeinkkel egyelőre csak kis összegű támogatásokat tudunk rendelkezésre bocsátani - az elszenvedett kár 3 vagy 4%-át, vagy még kevesebbet. Emiatt, miközben támogatom Böge úr jelentését és Virrankoski úr költségvetés-módosítási tervezetét, azt is megállapítom, hogy a Szolidaritási Alap forrásait fokozatosan növelni kell. Állampolgáronként két euro nem lesz elég ahhoz, hogy letöröljük a könnyeket, amikor ilyen hatalmas veszteségek állnak elő.
Esko Seppänen
a GUE/NGL képviselőcsoport nevében. - (FI) Elnök úr, biztos úr, ez a Parlament a szolidaritás számtalan különböző típusát ismeri. A szolidaritás legnehezebb típusa a katonai segítségnyújtás.
A Lisszaboni Szerződés szolidaritási klauzulája kimondja, hogy a tagállamok kötelesek katonai segítséget nyújtani a másik tagállamnak, ha terrortámadás vagy támadás éri. A szolidaritás keményebb típusa az Európai Unióban ismeretlen. A biztonsági garancia klauzula a Lisszaboni Szerződésben nem írja elő a katonai segítségnyújtás kötelezettségét. Ezért itt enyhébb típusú szolidaritástól beszélnünk, mint a terrorizmus fenyegetése esetén.
Jutta Haug, a jövő évi költségvetésért felelős parlamenti előadó azt javasolja, hogy a Bizottság költségvetésének egyik fő alapelve legyen a regionális szolidaritás, azaz az Unió belső fejlődésének kiegyensúlyozása. Ezt legjobban a strukturális alapokon keresztül lehetne elérni.
Az előttünk lévő költségvetés-módosítás szerint van egy olyan indítvány, hogy használjunk költségvetési alapokat az Egyesült Királyságban pusztító árvizek által okozott károk enyhítésére. A Szolidaritási Alapban egymilliárd eurót tartalékoltunk erre a célra. Képviselőcsoportunk egyetért ezen alapok mobilizálásával az Egyesült Királyság megsegítésére.
Lehet, hogy a globális felmelegedés következtében többször fordulnak majd elő kivételes természeti jelenségek, például árvizek. A Szolidaritási Alap egyfajta kisléptékű biztosítási kötvényt kínál ezek ellen. A tagállamok befizetik a biztosítási díjat az EU költségvetésébe, és ennek fejében segítséget kapnak a többiektől, amikor rájuk kerül a sor.
A Szolidaritási Alap mellett az EU költségvetése tartalmaz egy Globalizációs Alapot is, amelyből minden évben 500 millió EUR-t fordíthat a munkahelyek áthelyezéséből eredő társadalmi problémák enyhítésére. Tavaly kevesebb mint 20 millió EUR-t mobilizáltak erre a célra. Úgy tűnik, hogy az EU az országokkal szemben szolidaritást tanúsít, de a nehéz időket élő polgáraival szemben nem.
John Whittaker
az IND/DEM képviselőcsoport nevében. - Elnök úr, elégedetten veszem tudomásul, hogy Nagy-Britannia pénzt fog kapni a tavalyi árvizek költségeinek támogatására. Mindnyájan nagyon örülünk annak, hogy az EU nagylelkűen a segítségére siet az egyik bajba jutott tagállamának. Ez azonban nincsen egészen így: először is, a támogatás mindössze a kár 3,5%-a - gesztusértékű, ahogy Ashworth úr mondja -, másodszor pedig, az esemény után kilenc hónappal érkezik - és ezt még gyorsnak nevezik! Több hasznunkra lett volna, ha tudjuk, hogy be fog következni, akkor ennek megfelelően tudtuk volna megtervezni az újjáépítést. Ha van valami, ami igazán csípi a britek szemét - amikor rájövünk, hogy visszakapunk egy kevés pénzt abból, amit az Európai Uniónak befizetünk -, az az, hogy ezt kötelesek vagyunk kérelmezni, és utána reklámozni az EU nagylelkűségét. Nem tarthatnánk meg inkább a saját pénzünket, és akkor mi magunk döntenénk az elköltéséről? Így sokkal gyorsabban ki lehetne fizetni.
Jean-Claude Martinez
(FR) Elnök úr, a legtöbb államunknak a költségvetési törvényében van külön sor a természeti csapások kezelésére szolgáló hiteleknek. A francia költségvetési törvény szerint például vannak olyan globális felosztások, amelyek vészhelyzet esetén lehetővé teszik az előirányzatok előzetes rendelet útján történő lekötését. 2002. november óta ezzel a Szolidaritási Alappal az európai költségvetési jog is beemelte ezt a katasztrófafinanszírozási törvényt. A pénzügyi katasztrófák esetére létrehoztuk az Európai Globalizációs Alkalmazkodási Alapot is.
Ami a természeti csapásokat illeti, az Egyesült Királyságban 2007. júniusban történt, több mint 4 milliárdos költségű árvízkárok helyreállításának kevesebb mint 4%-ára kérnek tőlünk támogatást. Az előirányzatok lekötéséhez szükséges kilenc hónap sok idő, mivel definíció szerint vészhelyzetről van szó. Ez azt jelenti, hogy a kötelezettségvállalás engedélyezésére használt költségvetés-módosítási módszer nem működőképes. A költségvetés-módosításnak előbb kellene hatályba lépnie, hogy megerősítse az előzetesen megteendő kötelezettségvállalást, a katasztrófákra, árvizekre és tűvészekre vonatkozó ideiglenes és nem korlátozó előirányzatokkal.
Következésképpen a szolidaritásból adott 162 millió EUR Adam Smith, Ricardo és Thatcher asszony Egyesült Királyságának, akik csak a piacban, a darwinizmusban és a természetes szelekcióban hisznek, kiváló lecke a pragmatizmusból. Ha a gazdasági dzsungelben bömbölő oroszlán egyszer megázik, felfedezi a szolidaritás erényét. Ez most már a harmadik eset - volt a kergemarhakór, a száj- és körömfájás és az árvíz -, holnap pedig brit képviselőtársainknak is megadatik a lehetőség a szolidaritás kimutatására, azokkal az európai gazdákkal, akiket a behozatalok áztatnak el.
Margaritis Schinas
- (EL) Elnök úr, ez a költségvetés-módosítás ismét azt bizonyítja, ami magától értetődő: hogy az EU-nak megvannak a mechanizmusai és az alkalmazkodóképessége ahhoz, hogy egyes váratlan problémákra megoldást tudjon kínálni. Három javaslatot szeretnék tenni a ma tárgyalt két jelentéscsomagra vonatkozóan. Közülük kettő a Szolidaritási Alappal kapcsolatos, a harmadik a Galileo programmal.
Az egyesült királysági árvizek kérdésében: a júliustól az EU mostani válaszáig eltelt idő hossza kifejezetten elégedettségre ad okot. Történetesen ez volt a leggyorsabb válasz az alap működése során, legalábbis amennyire vissza tudok emlékezni. Ez azonban precedensértékű: a jövőben hasonló katasztrófák esetén ugyanilyen azonnali választ fogunk várni, és itt arra a környezeti katasztrófára utalok, amelyet tavaly nyáron Görögországban szenvedtünk el egy hónappal később, augusztusban. Ezért remélem, hogy a Bizottság a görög kérelemmel foglalkozó illetékes biztoson keresztül végre javaslatot fog tenni a Szolidaritási Alap aktiválására. Nem kell emlékeztetnem Önöket a Görögországban pusztító tűzvész döbbenetes képeire; Európa-szerte mind láttuk őket. Remélem, hogy ennek megfelelően a Bizottság javaslata a jövő hónapban végre a kezünkbe kerül.
A második megjegyzésem azzal kapcsolatos, hogy milyen képet alakítunk ki magunkról. El nem tudom képzelni, hogy a Parlamentnek hogyan sikerül ezt elérnie, de akármikor akad valami jó hírünk, arról mindig egyedül csak mi tudunk! Magunk között vagyunk, senki nincs a karzaton, valószínűleg egyetlen újságíró sincs jelen! Mikor tanuljuk meg végre, hogy a jó híreket hogyan hirdessük ki rendesen?
A harmadik, egyben utolsó megjegyzésem a Galileo programra vonatkozik. Egyetértek valamennyi kollégámmal a Költségvetési Bizottságból, és az említett bizottság Galileo programért felelős előadójaként szeretném kellőképpen egyértelműen kimondani, hogy a lekötött igen jelentős finanszírozási csomagból mindaddig semmit nem fogunk kifizetni, amíg a Tanáccsal meg nem egyezünk a program általánosabb felépítéséről. Ha nem tudjuk, hogy ki mit csinál - és egyelőre a sötétben tapogatózunk, mivel még tárgyalunk a Tanáccsal -, semennyit se fizetünk. Nem fogjuk leengedni a pénzt a csatornába. Holnap reggel nagyon fontos háromoldalú megbeszélésünk van a szlovén elnökséggel. Két fontosabb kérdés maradt függőben. Remélem, hogy be tudjuk fejezni ezeket a tárgyalásokat, hogy a továbbiakban a valódi előrehaladással foglalkozhassunk.
DanutBudreikait
- (LT) Az EU Szolidaritási Alapja természeti csapások esetén a tagállamok és a tagjelölt országok számára nagyon fontos segélyforrás. A tapasztalatok fényében azonban nyilvánvaló, hogy meg kell reformálni a Szolidaritási Alapot, hozzá kell igazítani az új kihívásokhoz, egyúttal növelni a hatékonyságát.
Mindenekelőtt túl magas a kárra 3 milliárd EUR-ban vagy a GDP 0,6%-ában megállapított küszöbérték, mivel ez mindennemű támogatást kizár az olyan országok esetében, amelyek kisebb méretű csapásoktól szenvednek, mindazonáltal az érintett országokra ezek is súlyos következményekkel lehetnek.
Másodszor, az alapot nem lehet a terrorizmus, közegészségügyi válság, technológiai vagy ipari baleset következményeinek enyhítésére fordítani.
Harmadszor, felvetődik néhány probléma az olyan összegekkel kapcsolatban, amelyek kizárólagosan helyi balesetek esetén folyósíthatók, mivel az ezek használatára vonatkozó kritériumokat még nem határozták meg elég világosan.
Összefoglalva, üdvözlöm az alap reformját, és szorgalmazom, hogy a Tanács haladéktalanul körvonalazza álláspontját ez ügyben.
Zbigniew Krzysztof Kuźmiuk
(PL) Elnök úr, a következő pontokra szeretném felhívni a figyelmet ebben a vitában.
Először is, sajnálatos, hogy az Európai Unió Szolidaritási Alapjának létrehozásáról szóló európai parlamenti és tanácsi rendeletre irányuló bizottsági javaslatot a Tanács még mindig nem fogadta el, annak ellenére, hogy az Európai Parlament közel két évvel ezelőtt, 2006. májusban első olvasatban állást foglalt a kérdésről.
Másodszor: 162 millió EUR mobilizálása annak érdekében, hogy segítsünk jóvátenni a 2007. június-júliusi brit és írországi árvízkárokat, amelyek teljes költsége megközelítette az 5 milliárd EUR-t, megérdemli a támogatásunkat. Kár, hogy az erre szánt összegeket hónapokkal a kár megtörténte után osztjuk csak fel, ami ronthat a segély hatékonyságán. Ahogy a lengyel közmondás tartja: "Kétszer ad, aki gyorsan ad.”
Harmadszor, mivel a Szolidaritási Alap esetében a felső határ 1 milliárd EUR-nál van rögzítve, remélném, hogy a brithez hasonló mértékű kár esetén a megfelelő finanszírozást gyorsan mobilizálják, és a régi és új tagállamok szükségleteit egyenlő feltételek mellett kezelik.
Kyriacos Triantaphyllides
- (EL) Elnök úr, amellett hogy megköszönöm az előadónknak az elvégzett remek munkát, egyúttal szeretnék felvetni egyetlen pontot a Szolidaritási Alappal kapcsolatban.
Elnök úr, az EU-ban minden évben előfordul rossz idő. Az is elég ironikus, hogy miközben ezekről a fontos jelentésekről beszélünk, Észak-Európára várhatóan nagy vihar fog lecsapni. Az EU hála istennek pénzügyi támogatást nyújt az ilyen katasztrófák esetén, ahogy most az Egyesült Királyság esetében, korábban pedig Ciprus esetében. Arról sem szabad azonban megfeledkeznünk, hogy a pénzügyi vonatkozásokon túl kell lennie egy egész Európára kiterjedő szervezeti egységnek, amely képes azonnali segítséget nyújtani a csapástól sújtott területeknek.
Costas Botopoulos
- (EL) Elnök úr, hölgyeim és uraim, a szolidaritás szép szó, és fogalomként még szebb. Sajnálatos módon nagyon nagy szükségünk van rá: a tények azt mutatják, hogy ez a szükség egyre égetőbb, a természeti csapások miatt, amelyeket a továbbiakban nem kellene természetesnek tekintetnünk, inkább az életünk egyre gyakoribb eseményének.
Csak a 2007-es nyári hónapokban három nagyon súlyos esemény történt. Az első volt az egyesült királysági helyzet, amelyről ma tárgyalunk és szavazunk, közvetlenül utána a rettenetes görögországi tüzek, mint azt mindannyian tudják, nem sokkal később pedig újabb árvizek Szlovéniában. Mindez mutatja, hogy milyen súlyosak ezek a jelenségek, és hogy milyen fontos az EU fellépése.
Meglep, amikor néhány képviselőtársunk azt mondja, hogy nem érti, miért kellene az EU-nak pénzt adnia. Nemcsak a pénzről van szó, hanem a morális támogatásról is, és arról az érzésről az érintett területek lakói körében, hogy az EU tud a tragédiájukról. Sok esetben tényleg tragédia történik, és az EU tesz valamit az ügy érdekében. Ez továbbvisz ahhoz a ponthoz - amint korábban már elhangzott -, hogy az Egyesült Királyság példáját, amelyet a viszonylag gyors válasz miatt megdicsértünk, követni kellene az ezt követő csapások által sújtott országok esetében. Nem véletlen, hogy hazánk, Görögország a következő a Szolidaritási Alap támogatásaira várakozók listáján, és reméljük, hogy a segítség a mi esetünkben is hamarosan megérkezik. Nem vagyok azonban biztos abban, hogy ez fog történni, és azon tűnődöm, hogy ez vajon az EU és a kérelmek kezelésének módja miatt van így, vagy amiatt, hogy Görögország hogyan nyújtotta be magát a kérelmet. Akárhogy is: reméljük, hogy Görögország hamarosan szintén megkapja a támogatást, mert biztosíthatom Önöket arról, hogy Görögországban még mindig nagyon súlyos a helyzet. Az a probléma, hogy a Görögországnak szánt pénzt, ami bekerült az Alapba, még nem jelentették be.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Elnök úr, az EU Szolidaritási Alapjának működését a tagállamok, és különösen az EU polgárai nagyon pozitív színben látják. Az Alap lehetőséget ad arra, hogy támogatást adjunk a jelentős károkat okozó természeti csapások érintettjeinek. Célja, hogy segítsen jóvátenni a keletkezett kárt, amely sok család költségvetését súlyosan megterheli.
Az uniós alapokból származó ilyenfajta pénzügyi segély az európai szolidaritás példája. A szenvedő európai családok, uniós polgáraink számára ez a legjobb példa arra, hogy az Európai Közösségben való tagság milyen előnyökkel és hasznokkal jár, amikor egy ilyen szükséglet felmerül. A fellépésünket azonban arra kell koncentrálnunk - megkeresve hozzá a szükséges forrásokat az EU költségvetésében -, hogy leküzdjük az ilyen csapások okait, és megfelelő válságkezelési rendszert, illetve megfelelő biztosítási rendszert hozzunk létre.
Kyösti Virrankoski
előadó. - (FI) Elnök úr, szeretném megköszönni a kiváló, építő szellemű hozzászólásokat mindazoknak, akik részt vettek a vitában. A Szolidaritási Alap nagyon fiatal intézmény, ezért a rá vonatkozó korlátok nagyon magasan lettek megszabva. Nem lehetett korábbi információkra támaszkodni azzal kapcsolatban, hogy mennyi pénzre lenne szükség. A jövőben talán valamelyest felül lehet vizsgálni a korlátokat. Egyetértek azzal, hogy a sebesség kétségtelenül nagy előny ebben a munkában.
A Költségvetési Bizottság sokat gondolkodott a Globalizációs Alap felhasználásán a munkahelyek megszűnéséből eredő problémák leküzdésére. Ez nyilvánvalóan olyan terület, ahol az EU-nak a jövőben sok tennivalója lesz.
Ugyanígy sokan említették a válságkezelés kérdését. Az idei költségvetésben helyet kapott egy kísérleti projekt is az erdőtüzek megelőzésének felgyorsítására, és ezen a téren új, jó eredményeket szeretnénk elérni.
Ami a Galileo projektet illeti, a finanszírozását egyáltalán nem kell növelni. Ezt nyilvánvalóan alapelvnek tekinthetjük. A finanszírozás jelenlegi szintje elegendő. Az igazgatásnak azonban hatékonynak kell lennie. Különösen most, amikor jelentős mértékű finanszírozásról van szó, nagy a veszély, hogy az igazgatási irányítás is bürokratikusabb lesz. Hatékonynak kell lennie, és emiatt akarjuk fenntartani a Parlament tárgyalási hatáskörét, hogy mi, a Bizottság és a Tanács együttesen meg tudjunk állapodni arról, mi a lenne a kormányzás lehető legjobb módja annak érdekében, hogy ezt a nagyon ambiciózus, fontos európai projektet véghezvigyük. Meggyőződésem, hogy az elkövetkező hetekben kielégítő eredményt fogunk elérni.
Elnök
A vitát lezárom.
A szavazásra 2008. március 11-én, kedden kerül sor.
Írásbeli nyilatkozatok (142. cikk)
Monica Maria Iacob-Ridzi  
írásban. - (RO) Úgy vélem, hogy a Nagy-Britannia által megfogalmazott kérelem helyes, ezért támogatom a Szolidaritási Alap mobilizálását ebben az esetben.
Románia az elmúlt években súlyos árvizekkel nézett szembe; a legutóbbi áradások a közelmúltban történtek. Akárcsak Nagy-Britannia esetében, az áradások által okozott károk jelentős része elkerülhető lett volna a megelőzési erőfeszítésekben való nagyobb részvétellel. Mindazonáltal a meglévő infrastruktúrát a helyi hatóságok válaszához hasonlóan elsöpörte a természeti jelenség ereje. Következésképpen két olyan intézkedést támogatok, amelyekkel az Európai Unió fokozhatná a nemzeti és az európai visszajelzéseket: a strukturális alapokból származó pénzek kiosztását a természeti csapások hatásainak enyhítését szolgáló infrastrukturális munkákra, valamint egy szakértői csoportokból álló európai intervenciós erő mielőbbi létrehozását, valamennyi tagállam részvételével, hogy vészhelyzet esetén az Európai Unió bármely régiójában be tudjon avatkozni.
A másik fontos szempont az Európai Unió által a vészhelyzetekre kijelölt finanszírozás szintje. Tekintve, hogy tervezzük az Európai Unió költségvetésének felülvizsgálatát, úgy vélem, mérlegelnünk kellene az Európai Szolidaritási Alapra osztott összegek növelését.
