Regionerne i den yderste periferi (forhandling)
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er betænkning af Margie Sudre for Regionaludviklingsudvalget om strategien for regionerne i den yderste periferi: resultater og fremtidsudsigter.
Margie Sudre
ordfører. - (FR) Hr. formand, fru kommissær, mine damer og herrer! Kommissionens vurdering af det styrkede partnerskab for regionerne i den yderste periferi er mildest talt ufuldstændig og giver ikke altid noget klart billede af de vanskeligheder, man møder på stedet. Ikke desto mindre er mindskelse af transportproblemerne, forbedring af konkurrenceevnen og regional integration stadig relevante målsætninger, som svarer til prioriteringen i disse regioner.
Den udbredte opfattelse af, at Azorerne, De Kanariske Øer, Guadeloupe, Fransk Guyana, Madeira, Martinique og Réunion dræner fællesskabsmidler eller nationale midler, uden at der kan påvises nogen positiv virkning af denne finansiering, modvirkes kun i ringe grad af den reelle merværdi, som disse regioner bibringer Unionen i form af miljømæssige, kulturelle eller geostrategiske fordele.
Strukturfondene bidrager stadig til udviklingen i regionerne i den yderste periferi. Jeg håber imidlertid, at Kommissionen vil tilpasse sine nuværende og kommende politikker bedre til de faktiske forhold i regionerne i den yderste periferi og afhjælpe deres vedvarende handicap. En for systematisk fremgangsmåde ved beregningen af meromkostningerne ville være uhensigtsmæssig og ikke tage højde for de særlige forhold, der kendetegner hver af regionerne i den yderste periferi. Den stadig stigende betydning, der tillægges evalueringer af EU's politikker, må ikke skabe overflødige statistiske værktøjer.
Jeg beklager, at GD Handel fra første færd - og jeg mener fra første færd - i forhandlingerne om de økonomiske partnerskabsaftaler udviste mangel på interesse. Jeg henstiller kraftigt til Kommissionen at fortsætte bestræbelserne på at finde kompromiser, som tager hensyn til de pågældende regioners interesser, inden for rammerne af de endegyldige aftaler, der vil blive indgået med AVS-landene, og give naboskabsaktionen et konkret indhold.
På transportområdet er jeg som nævnt i betænkningen foruroliget over optagelse af den civile luftfart i den europæiske ordning for handel med kvoter for CO2-emissioner. Det må ikke skade den indsats, der er gjort for at afhjælpe transportproblemerne i regionerne i den yderste periferi.
EU's foranstaltninger skal være katalysator for en iværksætterånd til fremme af ekspertisecentre inden for de sektorer, som forstår at udnytte disse regioners særlige aktiver og knowhow, f.eks. forvaltning af affald, vedvarende energi, energimæssig selvforsyning og biodiversitet.
Jeg påskønner den offentlige høring om EU's fremtidige strategi for regionerne i den yderste periferi, men synes ikke, de valgte emner, f.eks. klimaændringer, demografisk udvikling og forvaltning af migrationsstrømme, landbrug og havpolitik, selv om de naturligvis ikke er til at komme udenom, dækker alle de væsentligste spørgsmål i vores regioner. F.eks. beklager jeg, at rækkevidden af traktatens artikel 299, stk. 2, som er grundlaget for EU's politik over for regionerne i den yderste periferi, ikke indgår som sådan i dagsordenen for drøftelserne og giver dem den juridiske, institutionelle og politiske vægt, som kræves.
Jeg finder det i dag uomgængeligt at overveje spørgsmål som den offentlige sektors betydning for den økonomiske, sociale og territoriale samhørighed i regionerne i den yderste periferi, statsstøtte, opretholdelse af særlige beskatningsordninger, vedholdende arbejdsløshed og ulighed, midler til at overvinde de lokale markeders utilstrækkelighed, integrering i det europæiske forskningsområde, effektiv deltagelse i den europæiske innovationspolitik og overvindelse af it-kløften samt koordinering af finansieringen af samarbejdsprojekter med nabolandene.
Til slut vil jeg understrege formålet med min betænkning, nemlig at skabe de rette vilkår for den økonomiske udvikling i regionerne i den yderste periferi og dermed sikre de oversøiske befolkninger reel velstand, øge deres konkurrenceevne og gøre det klart, at Europas fremtid også er baseret på de fjerntliggende regioner.
Jeg takker på forhånd for Deres støtte ved afstemningen i morgen.
Danuta Hübner
medlem af Kommissionen. - (EN) Hr. formand! Lad mig først og fremmest sige, at vi sætter stor pris på denne betænkning. Det er en yderst professionel betænkning, og jeg vil gerne takke Margie Sudre, ikke blot for betænkningen, men også for hendes tilstedeværelse på og store deltagelse i konferencen om regionerne i den yderste periferi, som blev afholdt i sidste uge i Bruxelles.
Jeg vil også gerne takke Regionaludviklingsudvalget og Fiskeriudvalget, navnlig ordføreren, hr. Guerreiro, for deres bidrag til overvejelserne om den fremtidige strategi for regionerne i den yderste periferi og også hr. Fernandes, hr. Marques og hr. Casaca. Jeg vil gerne takke for bidraget til den offentlige høring sidste september. Høringsfasen blev netop afsluttet med konferencen i sidste uge.
På konferencen var der stort fokus på udfordringen med dobbelt integration af regionerne i den yderste periferi samt idéen om regionerne i den yderste periferi som prøveregioner for nye pilotprojekter, især inden for områder som vedvarende energi. Det stod endvidere meget klart på konferencen, at regionerne i den yderste periferi har et væld af enestående muligheder, og at de udgør en livskraft såvel som en styrke for Unionen som helhed.
Lad mig vedrørende selve betænkningen understrege, at jeg er helt enig i den betydning, som Parlamentet tillægger behovet for at bevare en strategi, som særligt er tilpasset til karakteren og aktiverne i regionerne i den yderste periferi, og vi er i Kommissionen klar til at udvide strategien til at omfatte nye udfordringer. Disse er naturligis ikke begrænset til de udfordringer, som Kommissionen har anført - klimaændringer, demografisk udvikling, forvaltning af migrationsstrømme, landbrugspolitik og havpolitik - og vi er åbne over for andre idéer.
Jeg er også enig med fru Sudre, når hun opfordrer til, at koordineringen mellem Regionalfonden og Den Europæiske Udviklingsfond forbedres. Jeg mener også, det er vigtigt, at regionerne i den yderste periferi indtegreres yderligere i det europæiske forskningsrum, og at der opfordres til samarbejde med naboregionerne. I den henseende mener jeg, at reformen af samhørighedspolitikken klart har medvirket til at styrke regionerne i den yderste periferis position i forbindelse med målet om samarbejde.
"Regionerne i den yderste periferi-dimensionen", hvis jeg må bruge denne betegnelse, er blevet beskyttet og forstærket som følge af reformen af mange fællesskabspolitikker. Det drejer sig ikke blot om samhørighedspolitikken, men også om landbrugspolitikken og politikken for udvikling af landdistrikterne, rammerne for regional statsstøtte, de europæiske POSEI-programmer og EU's havpolitik.
Jeg er overbevist om, at disse politiske udviklinger er udmærket i overensstemmelse med behovene i regionerne i den yderste periferi. I meddelelsen af september 2007 understregede vi behovet for at udnytte alle de muligheder, som reformerne af EU-politikken mellem 2007 og 2013 giver mulighed for, og på baggrund af mine forskellige og talrige besøg i regionerne i den yderste periferi kan jeg se, at mange initiativer er gået i denne retning, selv om jeg mener, at disse initiativer bør styrkes og udvikles yderligere.
Med hensyn til Kommissionens fremgangsmåde i forbindelse med forhandlingerne om økonomiske partnerskabsaftaler og drøftelserne om emissionshandelsordningen vil jeg gerne påpege, at regionerne i den yderste periferi lige fra begyndelsen har været en integreret del af drøftelserne, og at Kommissionen systematisk har informeret og også involveret repræsentanterne for regionerne i den yderste periferi i disse drøftelser.
Når det er sagt, vil jeg også gerne forsikre Dem om, at Kommissionen fortsat vil tage højde for regionerne i den yderste periferis særlige interesseområder i aktuelle, men også i fremtidige, forhandlinger af denne art.
Pedro Guerreiro
ordfører for udtalelse fra Fiskeriudvalget. - (PT) Udtalelsen fra Fiskeriudvalget, det eneste parlamentsudvalg, der har valgt at afgive en udtalelse, omfatter en række forslag, der vil gavne regionerne i den yderste periferi. Disse omfatter: benævnelse af den zone, som svarer til de eksklusive økonomiske zoner i regionerne i den yderste periferi, som "eksklusiv adgangszone", garanti for fællesskabsstøtte til renovering og modernisering af fiskeriflåderne, indførelse af et fællesskabsprogram for bistand til det ikkeindustrielle fiskeri, styrkelse af fællesskabsstøtten til videnskabelig forskning på fiskeriområdet og beskyttelsen og genoprettelsen af fiskeressourcerne, indførelse af socioøkonomiske foranstaltninger med henblik på at kompensere fiskerne for effekten af foranstaltninger til bevarelse af fiskeressourcerne samt styrkelse af og fortsat fællesskabsstøtte som f.eks. Poseiordningen (fiskeri).
Da vi mener, at disse vigtige forslag fra Fiskeriudvalget skal afspejles i den betænkning, der er til godkendelse på plenarmødet i morgen, fremsætter vi otte ændringsforslag, som vi håber på støtte til.
Oldřich Vlasák
for PPE-DE-Gruppen. - (CS) Hr. formand, fru kommissær, mine damer og herrer! Den særlige situation for regionerne i den yderste periferi fortjener bestemt særlig opmærksomhed fra EU. Der er ingen tvivl om, at den europæiske strategi for regionerne i den yderste periferi har haft visse positive effekter indtil videre. Virkeligheden er dog, at der stadig er strukturelle problemer, og at de vil kræve vores opmærksomhed i fremtiden. Vi skal huske, at ikke alle problemerne i regionerne i den yderste periferi kan løses, idet nogle af dem er sui generisproblemer, der skyldes, at vi, med undtagelse af Fransk Guyana, har med fjerne territorier bestående af øer at gøre, og vi kan ikke ændre deres konkrete geografiske og strukturelle karakteristika.
Jeg vil her advare mod overdrevne og centralt styrede sociale tiltag. Med hensyn til de problemer, vi har drøftet vedrørende regionerne i den yderste periferi, er det endnu mere nødvendigt, at vi overvejer at gennemføre subsidiaritetsprincippet. Der er ingen tvivl om, at regionerne i den yderste periferi kræver forskellige betingelser, når det handler om regler for offentlig støtte og det indre marked. Dette bør også tages i betragtning i den europæiske lovgivning, som skal hjælpe med at bevare disse regioners særlige kendetegn og mildne de begrænsende faktorer. Det kan dog diskuteres, hvor effektive de komplicerede europæiske finansieringsprogrammer kan være i dette tilfælde. Efter min mening er national og regional støtte, der anvendes ud fra de lokale forhold, en meget mere effektiv form for støtte til regionerne i den yderste periferi. Jeg mener, at den europæiske strukturpolitik i stedet skal baseres på princippet om, at finansiel støtte primært skal målrettes mod de fattigste regioner, hvor der er mest behov for den, uanset om det er en ø, et bjerg eller et tyndt befolket område.
Emanuel Jardim Fernandes
for PSE-Gruppen. - (PT) Hr. formand! Først vil jeg lykønske kommissæren og Kommissionen for dette initiativ, som helt sikkert giver nye muligheder for at yde en indsats mod de problemer, som regionerne i den yderste periferi og deres befolkninger står overfor.
Åbningen af den offentlige høring har skabt større deltagelse. Jeg mener, der allerede er ydet væsentlige bidrag, herunder det møde, som kommissæren omtalte, der var meget produktivt. Jeg vil dog fokusere på udkastet til udtalelse, som er en afbalanceret udtalelse, hvor man har kunnet opnå enighed. Det er en udtalelse, der har en vis komplementaritet i forhold til de perspektiver, der fremhæves af Kommissionen, når den henviser til klimaændringer osv.
Først vil jeg henvise til spørgsmålet om Lissabonstrategien, som efter min mening er grundlæggende for at løse problemerne for regionerne i den yderste periferi i denne nye fase, for behovet for at tilpasse alle politikker og programmer til denne situation og også for spørgsmålet om garanteret finansiering.
Til sidst vil jeg gerne sige, at selv om Fiskerudvalgets udtalelse fokuserer på de væsentlige aspekter, er der nogle detaljer, der kan fremhæves. Problemet var at samle en hel sektor, når målet er en strategi for regionerne i den yderste periferi, der omfatter alle mulige udviklingsområder.
Jean Marie Beaupuy
for ALDE-Gruppen. - (FR) Hr. formand, fru kommissær, mine damer og herrer! Nu hvor hele kloden er blevet en meget lille landsby, eftersom man let kan komme fra den ene ende til den anden, må vi erkende, at regionerne i den yderste periferi er en stor chance for EU. Som vores ordfører, fru Sudre, nævner i forskellige afsnit, bidrager vores regioner i den yderste periferi med ganske særlige værdier inden for landbrug, fiskeri, forskning, teknologi og turisme. De udgør verdens største maritime område på 25 millioner km2. Derfor må disse værdier udnyttes, som det står i betænkningen, således at vores regioner i den yderste periferi virkelig kan tage del i vores fælles fremtid.
Jeg vil som andet punkt fremhæve de særlige forhold i byerne, eftersom jeg er formand for den tværpolitiske gruppe om Urban og flere af mine kolleger fra den tværpolitiske gruppe om Urban er til stede her i aften, for arbejdsløsheden er netop koncentreret i byerne, og den er tre gange større der end i vores verdensdel. Det er også i byerne, migrationen er koncentreret, og i byerne den demografiske udvikling gør sig stærkest gældende.
Her har De en enestående lejlighed, fru kommissær, til at kræve, at der anvendes en integreret tilgang ikke alene i de forskellige europæiske fonde, men også i de forskellige politikker og i de forskellige statslige, regionale og lokale projekter. Hvis ikke denne integrerede tilgang udbredes, vil vi ikke kunne virke effektivt i regionerne i den yderste periferi, og vi vil ikke kunne udnytte deres særlige aktiver hensigtsmæssigt.
Jeg beder kommissæren anvende vores europæiske bestemmelser således, at den integrerede tilgang kan bidrage til at gennemføre vores tiltag.
Mieczysław Edmund Janowski
for UEN-Gruppen. - (PL) Hr. formand, fru kommissær! På vegne af UEN-Gruppen vil jeg gerne takke Margie Sudre for at tage dette emne op. Europæisk solidaritet kræver, at vi tager hensyn til den særlige situation for regionerne i den yderste periferi. Det er vores pligt, endda vores moralske forpligtelse, at tage os af disse regioners økonomiske og sociale samhørighed. Den territoriale samhørighed, der omtales i Lissabontraktaten - selv om den ikke er tænkt i bogstavelig, geografisk betydning - skal også have en dimension, der omfatter EU's mest fjerntliggende regioner.
Vi skal understrege behovet for tættere partnerskab, hvilket betyder bedre adgang, øget konkurrenceevne og forbedret regional integration. Vi må ikke glemme, at målene for alle disse foranstaltninger er indbyggerne i de oversøiske territorier, for hvem vigtige spørgsmål er sø- og lufttransport, arbejdsløshed, turisme, tilstrækkelige uddannelsesniveauer og sundhedsvæsen og generel bredbåndsadgang til internettet. Vi må heller ikke glemme, at disse regioner desværre ofte udsættes for naturkatastrofer. Regionerne i den yderste periferi har deres fordele, men også deres problemer. Margie Sudres betænkning bringer os meget tættere på dem.
Pedro Guerreiro
for GUE/NGL-Gruppen. - (PT) Vi mener, at betænkningen er positiv, selv om den indeholder nogle punkter, som vi er uenige i.
Vi støtter vedtagelsen af de forslag, vi fremlagde i Regionaludviklingsudvalget, til fordel for regionerne i den yderste periferi. Et eksempel er argumentet om, at de særlige karakteristika for regionerne i den yderste periferi kræver en strategi, der er baseret på politikker og foranstaltninger, som ikke er afhængige af overgangskriterier eller omstændelige væksttendenser, som er baseret på de forskellige behov i hver af disse regioner, og som kan hjælpe med at finde løsninger på de permanente begrænsninger, de står overfor.
Det understreger vigtigheden af offentlige tjenester for den økonomiske, sociale og territoriale samhørighed i regionerne i den yderste periferi på områder som luft- og søtransport, postvæsen, energi og kommunikation samt ikke at forglemme bredbåndsadgang til internettet eller omgående vedtagelse af foranstaltninger med henblik på at bekæmpe endemisk arbejdsløshed, fattigdom, skæv indkomstfordeling i disse regioner, som har nogle af de værste rater i EU.
Vi mener dog, at nogle aspekter kan og bør præciseres og styrkes. Fællesskabsstøttede foranstaltninger til regionerne i den yderste periferi skal f.eks. være permanente og modtage tilstrækkelig finansiering, i betragtning af at de begrænsninger, de står overfor, også er permanente. For at sikre at foranstaltninger til fordel for disse regioner og tydeliggørelsen af deres status bliver mere sammenhængende og effektive, skal vi ikke kun tage deres specifikke perifere art i betragtning generelt og på tværs af forskellige fællesskabspolitikker, vi skal også etablere et tilstrækkeligt finansieret fællesskabsprogram, som kan yde støtte til disse regioner, og som omfatter alle eksisterende foranstaltninger.
Derfor vores ændringsforslag.
Rolf Berend
(DE) Hr. formand, fru kommissær, mine damer og herrer! Fru Sudres gode initiativbetænkning forfølger to grundlæggende mål, nemlig at evaluere konklusionerne og anbefalingerne i Kommissionens meddelelse og skabe et grundlag - og efter min mening et glimrende grundlag - for at diskutere fremtidsudsigterne for regionerne i den yderste periferi. Selv om ordføreren mener, at Kommissionens evaluering tegner et lidt for positivt billede, så bør vi ikke desto mindre være stolte over, at EU's støtte har skabt så store fremskridt i regionerne i den yderste periferi.
På den ene side er det på ingen måde ensbetydende med en reduktion af støtten til disse regioner, da der jo i forvejen findes en retlig forpligtelse i medfør af EF-traktaten. På den anden side ved vi, at en udnyttelse af de særlige værdier, som er knyttet til regionerne i den yderste periferi, udgør den bedste strategi til at sikre en endogen og bæredygtig udvikling i disse regioner.
Som ordføreren med rette opsummerede, så handler det ikke kun om at fastholde, bevare og beskytte, men også om at tiltrække, udbrede og fortsat arbejde tæt sammen. Der opfordres i betænkningen f.eks. helt korrekt til, at debatten om den fremtidige støttestrategi for regionerne i den yderste periferi ikke kun bør fokusere på udfordringer som klimaændringer, demografisk udvikling og forvaltning af migrationsstrømme, landbrug og havpolitik, men også bør tage hensyn til behovet for at vedtage holdninger i forhold til andre fællesskabspolitikker. De nye EU-programmer skal også markere starten på den nødvendige diversificering af økonomierne i regionerne i den yderste periferi og ikke nøjes med at fastholde resultaterne af den hidtidige udvikling, der for en stor del er nået takket være EU's støtte.
I lyset af disse overvejelser bør vi give vores uforbeholdne støtte til betænkningen.
Iratxe García Pérez
Hr. formand! Fru kommissær, jeg gentager vores tak til fru Sudre, der har udarbejdet denne betænkning, og som har opnået flertal i Regionaludviklingsudvalget om politikken for randområderne, hvilket vi støtter.
Politikken bør baseres på tre grundpiller: Den skal fremme tilgængeligheden, forbedre konkurrenceevnen og styrke den regionale integration.
Bidraget fra strukturfondene til udviklingen af disse områder har været meget vigtigt, og det vil det også være fremover for at fastholde det opnåede samhørighedsniveau og for at kunne blive ved med at reducere forskellene. Kommissionen er derfor nødt til at udvise en større fleksibilitet. Den bør fremme forvaltningen af EFRU-fonden for randområderne ved at sikre, at rækkevidden et bred nok til, at fonden bliver anvendt til fulde.
En anden grundlæggende udfordring er en forbedret tilgængelighed, og det er derfor vigtigt, at de behandles forskelligt på transportområdet.
Den fjerde samhørighedsbetænkning tager fat på de nye udfordringer, og vi håber naturligvis, at Kommissionen tager hensyn til, at disse udfordringer også er vigtige i randområderne.
Kyriacos Triantaphyllides
(EL) Hr. formand, fru kommissær! Et vigtigt spørgsmål, som endnu ikke har modtaget tilstrækkelig opmærksomhed fra Kommissionen, er støtte til de øregioner i EU, som ikke er blandt dem, der er omtalt i traktaten, men som alligevel har meget til fælles med dem.
Ømedlemsstater i EU skal behandles på lige fod med regioner i den yderste periferi. Det er nødvendigt i henhold til princippet om ligebehandling, fordi ømedlemsstater og øregioner i medlemsstater til en vis grad står over for samme territoriale og geografiske ulemper som regioner i den yderste periferi. Små ømedlemsstater og øregioner i medlemsstaterne skal derfor behandles på samme måde som regioner i den yderste periferi. De skal være omfattet af samme præferencestrategi som disse regioner. De skal f.eks. modtage en separat statsstøttepakke, så de kan danne en bro i EU med regioner som f.eks. det østlige Middelhavsområde.
Emmanouil Angelakas
(EL) Hr. formand, fru kommissær! Selv om Margie Sudres betænkning kan forekomme irrelevant for mange europæiske lande, da kun få af dem har regioner i den yderste periferi, der ligger så fjernt som f.eks. Azorerne, Madeira osv., har hendes tilgang alligevel fanget min interesse. Jeg mener, at betænkningen kan danne baggrund for en lignende politik for lande med øregioner, især øhave, og også bjergområder som mit eget land, Grækenland. Disse regioners geokulturelle natur er både en unik ressource og en ulempe.
Jeg takker derfor Margie Sudre for hendes arbejde, da hun har givet mig incitament til selv at fremsætte forslag vedrørende disse regioner. Jeg foreslår, at der iværksættes foranstaltninger med henblik på at udnytte de geokulturelle karakteristika for øer og bjergrige regioner. Der skal være en udviklingsstrategi med det formål at vedligeholde og styrke princippet om territorial samhørighed. Der skal udvikles et system af statistiske indikatorer med det formål at muliggøre bedre evaluering af forskellene mellem øen og fastlandet. Der skal også være større fleksibilitet i anvendelsen af europæiske og nationale støttepolitikker for produktionsaktiviteter på øerne. Følgende punkter skal behandles: lige adgang til det indre marked og etablering af en praktisk støtteordning for øerne, indvirkningen af klimaændringerne på øerne, særligt forværring af eksisterende problemer som f.eks. tørke samt nemmere transportforbindelser mellem øer, bjergregioner og fastlandet. Endelig skal der lægges særlig vægt på at sikre øernes energibehov ved at udvikle og gennemføre elproduktionsprojekter baseret på nye teknologier og vedvarende energikilder. Der skal etableres bredbåndsforbindelser, og levedygtigheden af ø- og bjergturisme skal styrkes.
Af alle disse grunde lykønsker jeg igen Margie Sudre. Jeg udtrykker min helhjertede støtte til betænkningen i håb om, at Kommissionen en dag vil udarbejde en tilsvarende betænkning vedrørende de regioner, jeg lige har nævnt.
Manuel Medina Ortega
(ES) Hr. formand! I nogle af de indlæg, der har været her til aften, ser det ud som om, at man ikke har taget hensyn til de forskellige virkeligheder i randområderne. Det er ikke fordi, at det er fattige områder. Vi taler om små og meget isolerede øområder, der ligger tusindvis af kilometer fra det centrale EU, og hvor der i alt bor 4,5 millioner mennesker.
EU kunne overlade disse områder til deres egen skæbne, hvilket ville være det samme som at dømme dem til elendighed eller tvinge deres indbyggere til at emigrere til det centrale EU, hvilket ville betyde yderligere 4,5 millioner indvandrere.
Kommissionen har heldigvis forstået disses områders situation og udarbejdet en særlig ordning for dem for længe siden. Nu hører Kommissionen os så. Fru Sudre har udarbejdet en værdifuld betænkning, hvor hun kommer med et svar på denne høring og understreger nogle punkter, f.eks. bevarelse af enheden for oversøiske regioner eller meget konkrete forslag om bevarelse af offentlige serviceydelser, innovationsudvikling og afskaffelse af den digitale kløft. Jeg synes, at Parlamentet bør vedtage fru Sudres betænkning i den foreliggende form.
Catherine Neris
(FR) Hr. formand, fru kommissær, mine damer og herrer! I den betænkning, Parlamentet skal stemme om i morgen, påpeges med rette, at de særlige forhold i regionerne i den yderste periferi også er en del af deres styrke. De hæmmes nok af handicap, men er unægtelig i besiddelse af aktiver, som bør udnyttes omgående for at sikre en reel og bæredygtig udvikling fremover. For at skabe dynamik på vores øer skal sektoren for kvalitetslandbrugsprodukter udbygges og fremtidssikres, så de fortsat kan indgå i Fællesskabets mangfoldige vareudbud. Desuden skal vi fremme udviklingen af en turisme, der er baseret på vores rigt varierede landskaber og kulturarv. Endelig skal disse regioners geografiske beliggenhed udnyttes, bl.a. i Det Caribiske Hav og Det Indiske Ocean, samarbejdet med nærliggende tredjelande styrkes og de særlige kendetegn ved vores øer, netop fordi de er øer, bruges til at skabe ekspertisecentre inden for videnskabelig forskning, navnlig hav-, klima- og miljøforskning.
Disse mål kan imidlertid kun nås inden for særlige retlige rammer, nemlig traktatens nuværende artikel 299, stk. 2. Den grundlæggende tankegang heri bør styre den konkrete gennemførelse af offentlige fællesskabspolitikker, bl.a. på energi- og transportområdet, men også i forbindelse med internationale handelspolitikker, således at disse regioners interesser udtrykkelig tilgodeses ved forhandlinger om økonomiske partnerskabsaftaler. Regionerne i den yderste periferi er indstillet på en lige så oprigtig og usvigelig viljeindsats, som de har behov for en retfærdig behandling, dvs. særbehandling.
Lad os stole på, at Kommissionen vil tage hensyn hertil i sine overvejelser.
Lambert van Nistelrooij
(NL) Hr. formand! Regionerne i den yderste periferi indtager en særlig stilling. Det drejer sig faktisk om de afsides beliggende små øer, og jeg synes, fru Sudre har fundet en god balance ved at belyse deres specifikke karakter og tilpasse instrumenterne ordentligt efter dem.
Som nederlandsk parlamentsmedlem vil jeg gerne rapportere om udviklinger inden for Kongeriget Nederlandene. Vi har tre af disse små øer - Saba, Sint Maarten og Bonaire - som faktisk vil få en ny status og dermed også kommer til at høre under regionerne i den yderste periferi. Jeg forventer imidlertid ikke, at det vil ske så hurtigt, at indbyggerne der kan stemme om det inden valget i 2009. Med den nye Lissabontraktat kan vi hurtigere optage dem. For at gøre det behøver vi ikke ændre traktaten. Måske kan fru Hübner oplyse, om Kommissionen er helt parat til at optage disse tre små øer, som tilsammen har 19.000 indbyggere, i vores samlede område.
Sérgio Marques
(PT) Hr. formand, fru kommissær, mine damer og herrer! Ud over at lykønske Margie Sudre for den enestående betænkning, vil jeg gerne fremsætte tre punkter om EU's fremtidige strategi for regionerne i den yderste periferi.
Som det første vil jeg gerne lykønske Kommissionen for at stimulere til deltagelse i debatten vedrørende resultaterne af den europæiske politik for regionerne i den yderste periferi og den fremtidige strategi, der skal anvendes. Jeg glæder mig også over den offentlige høring på internettet og sidste uges konference om dette spørgsmål, som blev promoveret af Kommissionen.
Dernæst vil jeg sige, at det er mere nødvendigt med en europæisk strategi for regionerne i den yderste periferi end nogensinde før. Man kan forledes til at tro, at den økonomiske og sociale udvikling, som regionerne i den yderste periferi i mellemtiden har opnået, gør en europæisk indsats mindre nødvendig. Vi skal dog altid være opmærksomme på, at den meget særlige situation for regionerne i den yderste periferi er permanent og fortsat vil kræve en differentieret europæisk indsats, som er tilpasset den meget specifikke situation.
Endelig vil jeg understrege betydningen af, at der gøres alt, hvad der er muligt, for også at gennemføre Lissabonstrategien i regionerne i den yderste periferi, selv om dens anvendelse i disse regioner er endnu mere problematisk på grund af deres meget specifikke karakteristika.
Jeg anbefaler derfor kommissær Hübner, at Kommissionen gennemfører en undersøgelse med henblik på at identificere de vanskeligheder, som regionerne i den yderste periferi står overfor i forbindelse med gennemførelsen af Lissabonstrategien, og specifikke metoder til at overvinde disse vanskeligheder.
Madeleine Jouye de Grandmaison
(FR) Hr. formand, fru kommissær, mine damer og herrer! Det glæder mig at lykønske vores kollega, fru Sudre, med hendes glimrende betænkning.
Her mere end 10 år efter Amsterdamtraktaten trådte i kraft, må vi konstatere, at EU's politik i henhold til artikel 299, stk. 2, unægtelig har ført til fremskridt. Imidlertid må vi nu tage hul på en ny fase baseret på en anden indfaldsvinkel til forholdet mellem EU og regionerne i den yderste periferi. Det kræver, at EU bliver mere bevidst om de særlige værdier, som findes i regionerne i den yderste periferi, sådan som det blev anbefalet på seminaret i sidste uge. Jeg mener, at der i denne nye strategi - ud over at indhente det forsømte - bør lægges vægt på udvikling, en udvikling, som klart er betinget af, at vores potentialer udnyttes. Det gælder både videnskabelig forskning, havets ressourcer, biodiversitet, Europas socialpolitik, klimaændringer og regionernes uforlignelige bidrag til kulturel diversitet. Jeg har stillet nogle ændringsforslag i denne forbindelse, som jeg håber, vil være fyldestgørende.
Hvis den nye indfaldsvinkel skal have substans, må vi give regionerne i den yderste periferi midler til at blive ægte partnere for Europa, og det er her, vi skal betragte partnerskabet med nye øjne, nemlig som et partnerskab med gensidige fordele.
Danuta Hübner
medlem af Kommissionen. - (EN) Hr. formand! Jeg vil gerne meget kort, som svar på hr. van Nistelrooijs spørgsmål, sige, at, ja, vi har samarbejdet med den nederlandske regering om dette gennem det seneste halvandet år. Heldigvis er de ændringer, som var mulige i henhold til traktaten, blevet gennemført, så vi håber, at vi en dag vil have de tre nye territorier.
Hvad angår kommentarerne, vil jeg først og fremmest sige, at Kommissionen, på linje med Det Europæiske Råds anmodning i december, til efteråret vil udarbejde en meddelelse, som med beslutsomhed og pragmatisme, håber jeg, vil fremme strategien for regionerne i den yderste periferi. Det er vores tilgang til at imødegå nye udfordringer, men først og fremmest til at fremme forståelsen for alle de muligheder, der er.
Fru Sudre! Jeg ser Deres betænkning som et bidrag til at slå bro mellem de nuværende og fremtidige strategier for regionerne i den yderste periferi, og det er en meget vigtig rolle for denne betænkning. Jeg er også overbevist om, at vejen frem først og fremmest består i at bygge på aktiverne i regionerne i den yderste periferi, som flere af parlamentsmedlemmerne lagde vægt på.
Lad mig også i denne forbindelse nævne vores kommende grønbog om territorial samhørighed, som bliver et vigtigt element i det franske formandskab. Regionerne i den yderste periferi kommer til at spille en vigtig rolle i forbindelse med forberedelsen af den territoriale dimension af samhørighedspolitikken, fordi regionerne i den yderste periferi virkelig personificerer vores bestræbelser på at slå bro over de territoriale skel i Europa. Derfor ville jeg sætte stor pris på deres stærke deltagelse i den offentlige høring om grønbogen om territorial samhørighed.
Med hensyn til det sidste anliggende vil jeg simpelthen forsikre Dem om, at Kommissionen fortsat vil fremme en koordineret og integreret tilgang og vil forsøge at skabe synergi mellem de forskellige fællesskabspolitikker, som vedrører regionerne i den yderste periferi.
Margie Sudre
ordfører. - (FR) Hr. formand! Jeg vil gerne takke alle talerne for deres bidrag til forhandlingen og endnu en gang sige tak til Kommissionen for dens initiativ sidste uge i forbindelse med strategien for regionerne i den yderste periferi.
Jeg vil svare nogle af mine kolleger og takke for deres anerkendelse af denne betænkning. Til hr. Guerreiro vil jeg blot sige, at den ønskede støtte til modernisering af fiskeriet og forskning i fiskeri, at den øgede støtte allerede varetages af Den Europæiske Fiskerifond. Alt det indgår i forvejen i EU's, Kommissionens og Fiskeriudvalgets politik, men denne betænkning drejer sig om regionaludviklingspolitik. Derfor har jeg taget hensyn til fiskeriets betydning for vores udvikling, men uden at bruge al den plads til det, som hr. Guerreiro kunne have ønsket. Jeg gør opmærksom på, at vi her taler om regionaludviklingspolitik.
Hr. Medina Ortega har allerede svaret vores græske kolleger, som henstillede, at samme politik blev anvendt over for alle øer, og forklaret, hvor stor forskel tusinder og atter tusinder af kilometers afstand fra det europæiske kontinent gør. Selv om vi får fremgang, vil vi stadig befinde os tusinder af kilometer væk, og det er det særlige ved os. Og selv om jeg også har forståelse for øsamfundenes problemer, kan vi naturligvis ikke anvende de samme undtagelser og de samme regler over for øer, som kun ligger nogle timers sejlads væk eller i nogle minutters flyveafstand. Altså er det slet ikke manglende hensyntagen til øernes situation, men på grund af - og det vil jeg gerne understrege - forskellen mellem Deres øer, som ligger tæt på kontinentet, og vores meget fjerntliggende øer.
Hr. Guerreiro tog ordet igen for at sige, at vi ikke kunne bruge overgangskriterier som udgangspunkt. Vores situation er selvfølgelig ikke et overgangsfænomen, den er vedvarende, men vi kan ikke anmode om garanti for vedvarende støtte på samme plan i al evighed, eftersom vi håber at indhente gennemsnittet i resten af Fællesskabet.
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted tirsdag den 20. maj 2008.
Skriftlig erklæring (artikel 142)
Toomas Savi
skriftlig. - (EN) Denne betænkning giver et godt overblik over de problemer, som Azorerne, De Kanariske Øer, Guadeloupe, Fransk Guyana, Martinique, Réunion, Saint-Martin og Saint-Barthélemy står over for som EU's geografisk fjerne regioner, men den fremhæver også skævhederne med hensyn til behandlingen af medlemsstaternes forskellige oversøiske territorier.
Der findes stadig adskillige regioner, som hører under medlemsstaternes højhedsområde, som ikke nyder samme status som regionerne i den yderste periferi. F.eks. er indbyggerne på de britiske Jomfruøer eller i Grønland EU-borgere, men der afholdes ikke valg til Europa-Parlamentet i disse regioner, mens indbyggerne på Aruba er EU-borgere, som tilfældigvis har ret til at stemme til valg til Europa-Parlamentet. Endnu mere forvirrende er imidlertid det faktum, at ingen af førnævnte territorier rent faktisk er en del af EU.
Det er min faste overbevisning, at EU's forhold til medlemsstaternes oversøiske territorier og borgerne i alle de territorier skal ensartes, idet man holder sig ligebehandlingen af EU-borgerne for øje.
