Indlæg af et minuts varighed om politisk vigtige sager
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er indlæg af et minuts varighed om politisk vigtige sager, jf. forretningsordenens artikel 144.
Timothy Kirkhope
- (EN) Hr. formand! Vi sætter pris på Deres venlige ord om Nicholas Bethel. Hans død for 14 dage siden har givet anledning til megen hyldest fra alle sider af det politiske spektrum. Nu hvor vi forhandler om spørgsmålet om menneskerettigheder, der nu som altid trænger sig på, bør vi huske hans enorme indsats. Vi husker og er stolte af, at han modtog Schumanmedaljen i 2003, hvor han trods sit i stadig højere grad svigtende helbred holdt en bevægende og velformuleret tale for medlemmer i vores gruppe. For mange menneskers skyld er hans forfægtelse af både Nelson Mandelas og Andrei Sakharovs sager noget, vi ikke må glemme.
For et par dage siden skrev Elena Bonner, Andrei Sakharovs enke, et brev til Nicholas Bethels familie. Heri anerkendte hun, at uden hans hjælp ville situationen for Sakharov og mange andre systemkritikere i det daværende Sovjetunionen - og det undertrykkende regimes beskaffenhed - ikke være blevet rigtigt anerkendt udenfor.
På vegne af delegationen for det britiske Konservative parti er jeg stolt af at hylde en modig mand. De af os, som deltog i hans begravelse i London i torsdags, oplevede selv den umådelige stolthed og hengivenhed, som så mange venner og kolleger nærede for ham uden for såvel som inden for den politiske verden. Vores tanker og bøn er hos familien i denne tid.
Det har været et privilegium for mig og mange af mine kolleger her i Parlamentet at virke sammen med en så fremtrædende og medmenneskelig mand.
(Bifald)
Marianne Mikko
(ET) Hr. formand, mine damer og herrer! Rusland er på flere måder begyndt at vise, hvor det synes, at EU's grænser bør ligge.
Siden august har der i Narva på grænsen til mit hjemland Estland stået endeløse rækker af biler. På de værste dage tager det over 100 timer at krydse grænsen med over 400 lastvogne, der holder i kø. Situationen ved grænsen mellem Rusland og Letland er endnu værre.
Kreml har accepteret at starte en drøftelse af spørgsmålet i Moskva den 16. november, men der er stadig to måneder til.
Jeg vil gerne opfordre Kommissionen og Det Europæiske Råd til at tage fat på spørgsmålet betydeligt tidligere på det næste topmøde om en måneds tid den 26. oktober i Portugal.
Det forekommer mig, at parterne her har en enestående mulighed for at forbedre forholdene ved at rette deres opmærksomhed mod praktiske spørgsmål, såsom en problemfri grænsepassage.
Varernes frie bevægelighed er en af EU's fundamentale friheder. Rusland, som aspirerer til WTO-medlemskab, kan ikke tillade sig at opføre sig sådan. Når alt kommer til alt, ønsker det også støtte fra vores Union.
Marco Pannella
(IT) Hr. formand, mine damer og herrer! Den 30. oktober 1985 betroede Altiero Spinelli os i Parlamentet opgaven med at fortsætte den europæiske revolution, idet han frygtede, at de europæiske nationer snarere end den europæiske nation meget hurtigt ville underminere Europa-Parlamentets reform af 1984. Det, han ganske enkelt sagde den 31. december, var, at Europa-Parlamentet kan kritisere Kommissionen, kan forårsage dens tilbagetræden, kan forkaste budgettet, kan stemme for et andet budget, end det, der er foreslået af Rådet, men Parlamentet skal især fremsende sine udtalelser til Rådet, for uden disse udtalelser kan Rådet ikke træffe beslutninger. Spinelli, som organiserede ti møder om dette spørgsmål i de forskellige europæiske lande, konkluderede, at Parlamentet burde have modet til at strejke til støtte for dets udtalelser.
Vi gik efter en militær snarere end en parlamentarisk operation for at opnå en ny struktur, en ny organisering af Europa. Det forekommer mig, at afstemningerne klart fortæller os, hvad folk i Europa mener om dette og om de bureaukratiske europæiske nationer og ikke den europæiske nation.
Formanden
Vi kender Deres revolutionære engagement, hr. Pannella. Men vi må overholde vores egne regler, og de siger et minuts taletid. De har talt i næsten to minutter.
Jan Tadeusz Masiel
(PL) Hr. formand! Et af de katolske universiteter i Polen ansøger i øjeblikket om tilskud fra EU. Katolicismen har spillet og spiller fortsat en særlig rolle i vores historie i forbindelse med den kommunistiske frihedskamp og generelt i forbindelse med udviklingen af demokratiet. Man kan sågar sammenligne katolicismens rolle med socialismens i Spanien under Franco. Den polske katolicisme har aldrig skadet den jødiske befolkning. Jeg har imidlertid hørt, at jøderne prøver på at blokere for tilskuddet ved at intervenere hos Kommissionen. Det er et indgreb i polske forhold og i Polens europæiske, nationale og religiøse sensibilitet. EU skal i denne forbindelse stole på de involverede polakker og ikke lade sig påvirke af lobbyvirksomheden.
Milan Horáček
(DE) Hr. formand! Angela Merkel modtog Dalai Lama på kanslerkontoret i går. Som led i sin strategi med at isolere Dalai Lama på den internationale scene anmodede Kina Angela Merkel om ikke at mødes med ham. Ved flere tidligere lejligheder har Beijing opfordret forbundsregeringen til at nægte ham indrejsetilladelse. Denne ublu indblanding er så meget mere bemærkelsesværdig, når vi husker på, at Kina ønsker at optræde som et imødekommende værtsland for De Olympiske Lege til næste år. Denne uforskammede form for forsøg på at udøve pres har vi ikke kun set i forbindelse med det tibetanske folk, men også i forhold til menneskerettighederne generelt. Derfor støtter jeg de kinesiske kandidater til dette års Sakharovpris. Jeg gad ærlig talt godt vide, hvad vi kan forvente det kommende år, og hvad der mere skal ske, før Europa holder op med alt for letsindigt at sælge ud af sit værdisystem til gengæld for økonomiske interesser. Det gør Angela Merkels handling i går så meget desto mere opmuntrende!
(Bifald)
Pedro Guerreiro
(PT) Hr. formand! Jeg vil gerne benytte denne lejlighed til at udtrykke vores solidaritet med soldaterne og lederne af de foreninger, der repræsenterer medlemmerne af de væbnede styrker, som er underlagt disciplinære procedurer i forbindelse med deres aktivitet i disse foreninger, for at udøve og opretholde de lovmæssige rettigheder for medlemmer af de væbnede styrker i Portugal, især med hensyn til den lange række af sociale og professionelle sager, som disse foreninger søger at fremme som en del af den nødvendige styrkelse af militærlivets værdighed.
Jeg vil gerne slutte med at minde om Europarådets Parlamentariske Forsamlings anbefaling af 11. april 2006 om medlemmer af de væbnede styrkers menneskerettigheder, hvori det anføres, at medlemmerne af de væbnede styrker er borgere i uniform, som skal have de samme fundamentale friheder, herunder de friheder, der er fastlagt i den europæiske menneskerettighedskonvention og Den Europæiske Socialpagt, og den samme beskyttelse af deres rettigheder og værdighed som alle andre borgere.
Bernard Wojciechowski
- (EN) Hr. formand! I august deltog formanden for Parlamentet i en kongres afholdt af den tyske Landsmannschaft. Hans beslutning om at støtte denne organisation er et eksempel på, hvordan formanden ikke er i stand til at forholde sig neutralt, når det gælder hans lands interesser i at omskrive historien.
På grund af sådanne organisationer og deres vildledte tilhængere kan det tyske folk måske tro på løgnen om, at Polen gjorde en ond gerning, da det accepterede stormagternes tildeling af de historisk set polske områder vest for Oder og Neisse. En polsk politiker skrev engang, at de angelsaksiske parter i Potsdamtraktaten fremlagde en løsningsmodel, som gik ud på, at vi fik tildelt de vestlige områder som kompensation for tabet af de østlige områder. Den polske nation har afvist denne model og betragter ikke disse områder som en kompensation fra Rusland for den østlige halvdel af vores fædreland. Det er nationens opfattelse, at de vestlige områder er kompensation for skyld i forbrydelser begået af tyskere, en kompensation, der ikke har noget at gøre med Lwów og Wilno.
Det forventes af formanden for Parlamentet, en institution, der repræsenterer 27 nationer, at han udviser objektivitet og repræsenter de fælles interesser. Hvis Herr formand har et problem med det, så lad ham forblive tavs. Europa har ikke brug for flere kvalmende og moraliserende kristne, der taler om fred og samarbejde.
Formanden
Hr. Wojciechowski! Da De nævnte mig personligt, vil jeg gerne sige, at EU's principper baserer på, at vi diskuterer med hinanden, at vi fører en dialog. I min tale talte jeg om forsoning, og ingen i Polen har kunnet kritisere en eneste sætning i min tale, fordi det var en tale om forsoning, og Deres synspunkter var også repræsenteret. Jeg må sige, at jeg ikke kan forstå, hvordan De kan kritisere den kendsgerning, at man taler med mennesker og dermed søger at overbevise dem. Jeg beder Dem være fair og gøre Deres til at skabe forsoning i Europa.
(Bifald)
Martin Schulz
(DE) Hr. formand! Jeg har en bemærkning til forretningsordenen. Jeg beklager, at De netop selv har svaret. Jeg kan godt forstå det, men jeg finder det fuldkommen uacceptabelt, at formanden for Parlamentet skal forsvare sig selv mod et så urimeligt og upassende angreb. Derfor siger jeg - og jeg håber, jeg taler på vegne af alle fornuftige parlamentsmedlemmer - at De både i denne tale og i andre tidligere taler har værnet om Parlamentets værdighed på enestående vis og forsvaret EU's grundlæggende værdier med værdighed i enhver henseende. Tak for det og tak for talen i Polen!
(Bifald)
Formanden
Mange tak, hr. Schulz! Jeg bliver faktisk rørt over at høre sådanne ord fra formanden for en stor gruppe. Hjertelig tak!
Petre Popeangă
(RO) Hr. formand! Som De ved, vil valgene til Europa-Parlamentet finde sted i Rumænien den 25. november 2007, de første af denne slags i vores lands historie.
En begivenhed af en sådan politisk, social og, som jeg sagde, historisk betydning burde mobilisere hele samfundet, således at begivenheden kunne finde sted under de bedste vilkår. Dette er desværre ikke tilfældet, eftersom den politiske scene i Rumænien bliver urolig over endeløse konflikter, en situation, som efter min mening ikke fremmer klimaet for den stabilitet, der kræves for en normal udvikling af et valg.
Hvis det mistillidsvotum, der er indgivet i dag to måneder før valgene, endvidere vedtages, og det har alle muligheder for at blive vedtaget, når man tager i betragtning, at det er sat i værk af det største oppositionsparti, kan den politiske situation forværres yderligere, og hovedvirkningen heraf bliver, at befolkningen taber interessen for valgene til Europa-Parlamentet.
I denne situation anser jeg det for belejligt og måske endog nødvendigt for de politiske kræfter i Parlamentet at gå sammen med de rumænske for at normalisere betingelserne for at afholde valgene.
Joseph Daul
- (FR) Hr. formand! Jeg ville blot tilføje, at jeg netop er vendt tilbage fra et 4-dages besøg i Polen.
Jeg så mig omkring og snakkede med polakkerne. Heldigvis mødte jeg ingen, der talte som vores kollega. Jeg fandt polakkerne meget europaorienterede. Jeg lagde også en krans i koncentrationslejren. Det tror jeg, folk fra alle lande har gjort, og jeg tror også, at alle - og De i særdeleshed, hr. formand - vil forhindre, at det nogensinde sker igen.
Derfor er det heldigvis ikke Polens stemme, vi hørte lige før, ej heller den polske borgers. Den kom fra farlige mennesker, som med deres farlige indstilling ville være parate til at lade det, som skete i Dachau, ske igen.
Jeg mener det virkelig alvorligt. Aldrig mere! Og aldrig mere et sådant had her i Europa-Parlamentet!
(Bifald)
Vladimír Maňka
(SK) Hr. formand! Der kan senere komme forhandlinger om det, jeg gerne vil sige. I 2002 gav Ungarns tidligere premierminister Viktor Orbán møde for Parlamentets Udenrigsudvalg. Han erklærede, at præsident Benes' dekreter var uforenelige med EU-retten.
Kommissionen foretog efterfølgende en analyse af denne sag. Konklusionen var, at Kommissionen betragter problemerne med præsident Benes' dekreter som værende løst og afsluttet. Som følge af de vedvarende forsøg på at gøre disse dekreter tilgængelige vedtog nationalrådet i Republikken Slovenien et beslutningsforslag om efterkrigsdokumenters ukrænkelighed. Beslutningen, som fordømmer princippet om kollektiv skyld, fik støtte fra medlemmer af koalitionen og oppositionspartierne.
Historien kan der ikke laves om på. En situation, der opstod under særlige omstændigheder, skal ses i sammenhæng med tiden, hvor det skete. At udfordre og revidere Europas ukrænkelighed er ikke, hvad størsteparten af de progressive og positive europæere forventer af os. Vores fælles mål er fred, samarbejde og en løsning af de problemer, som folk står over for her og nu.
Markus Ferber
(DE) Hr. formand, mine damer og herrer! Jeg vil gerne gøre opmærksom på den beslutning, der blev vedtaget i det slovakiske parlament sidste torsdag. Den afspejler ikke den europæiske ånd, den afspejler ikke en forsoningens og forståelsens ånd, den siger tværtimod, at de dekreter, der trådte i kraft efter Anden Verdenskrig, Benesdekreterne, stadigvæk finder fuld anvendelse i dag. I begrundelsen sidestilles det ungarske og det tyske mindretal med forrædere og fjender. Jeg vil gerne gøre opmærksom på, at Parlamentet - jeg har også allerede skrevet til formanden - bør sende et klart signal om, at det ikke er den ånd, vi bør blive inspireret af i Europa, men at vi bør arbejde sammen om at opbygge Europa og en fælles fremtid.
(Bifald)
Martin Schulz
(DE) Hr. formand! Jeg er led ved at tale om dette emne, men jeg har en bøn til alle deltagende parlamentsmedlemmer, det være sig hr. Ferber eller hr. Maňka, som er medlem af min gruppe. Det, der er sket i nogle af EU's medlemsstater og i deres parlamenter i de seneste uger, giver anledning til bekymring.
Alle her i Parlamentet ved, at selv om det slovakiske parlament vedtager en sådan beslutning, så kan Benesdekreterne ikke længere have nogen retsvirkning. Med deres tiltrædelse af EU har alle medlemsstater forpligtet sig i forhold til nogle grundlæggende værdier, som gør enhver diskussion om den sag, som hr. Ferber har rejst, overflødig. Derfor må vi spørge os selv, hvad Parlamentet gør for at berolige situationen?
Efter min mening bør vi ikke begynde på at fortolke teksten - jeg har for øvrigt ikke fundet de formuleringer i teksten, som De benyttede - men vælge en anden tilgang. I stedet for at forstærke spændingerne med kontroversielle debatter, kunne Parlamentet vælge en anden tilgang og også i dette tilfælde benytte de metoder til bilæggelse af tvister, som vi jo selv bruger i det daglige. Det ville indebære at sige, at det ikke er Parlamentets opgave her 60 år efter krigens afslutning at fremmane spøgelserne fra 1945, men at fremme samarbejdsånden i 2007.
Det kan f.eks. gøres gennem en dialog, som ikke behøver at finde sted her i plenarforsamlingen. Jeg appellerer derfor til alle medlemmer af min gruppe, i Deres gruppe og i alle de øvrige grupper om at forsøge at berolige situationen i stedet for at forværre den med udtalelser, der blot skal skabe medieeffekt, for det er det, de gør.
Formanden
Vi har ikke nogen debat nu! Hr. Ferber, parlamentsmedlemmer har ikke mulighed for at svare hinanden.
(Tilråb)
Markus Ferber
(DE) Hr. formand! Jeg vil bede alle om at være opmærksom på, hvad dette dagsordenspunkt egentlig handler om. Hvis hr. Schulz føler, at han skal kommentere hvert andet eller tredje indlæg, så er det hans problem. Men hvis han er interesseret i, at vi får en rigtig debat, så ville det glæde mig, om han støttede vores gruppes forslag om en debat om emnet i Parlamentet ved førstkommende lejlighed.
(Udveksling af synspunkter med slukket mikrofon)
Formanden
Jeg håber, at sagen bliver løst i mindelighed.
Alojz Peterle
(SL) Mange tak. Hr. formand!
I sidste uge blev nogle slovenske provinser hårdt ramt af en naturkatastrofe - den værste oversvømmelse i mands minde. Seks mennesker mistede livet, og i de første vurderinger anslås det, at de materielle skader vil beløbe sig til mindst 200 millioner euro.
Folk er begyndt at genopbygge i de berørte områder. De bliver hjulpet af regeringen og et stort antal frivillige, men skadens omfang er så stort, at vi med rette også sætter vores lid til solidariteten fra EU.
Jeg er glad for, at EU allerede har meddelt, at sagen vil få behørig opmærksomhed i form af støtte.
István Szent-Iványi
(HU) Hr. formand! I sidste uge vedtog Den Slovakiske Republiks Nationalråd en beslutning, der bekræftede Benes-dekreternes ukrænkelighed. På grundlag af princippet om den kollektive skyld fratog disse dekreter etniske ungarere og tyskere deres værdier, muligheden for at udøve deres civile rettigheder og berøvede dem endog ofte deres personlige frihed.
Dette var skandaløst allerede på det tidspunkt, men det er især skandaløst, at en EU-medlemsstat i det 21. århundrede, 60 år efter det fandt sted, skulle have fremlagt denne beslutning og genbekræftet den. Selvfølgelig kommer det ikke som nogen overraskelse, at dette sker i et Slovakiet, som i øjeblikket er ved ratificere en lov, der udnævner Hlinka, leder af den semifascistiske slovakiske stat, til fader for den slovakiske nation. Det sker i et Slovakiet, hvor Ján Slota ydermere siger, at problemet er, at de ikke har været i stand til at befri landet for ungarere, og at dette er årsagen til alle deres problemer.
Jeg tror, at alle demokrater har en forpligtelse - og jeg siger også dette med al behørig respekt for hr. Schulz - til at fordømme alle disse forsøg på at genoplive de forfærdelige og skandaløse begivenheder for 60 år siden.
Irena Belohorská
(SK) Hr. formand! I august i år blev der dannet en højreekstremistisk gruppe kaldet "den ungarske garde" i Den Ungarske Republik. Gardens formål er at beskytte Ungarn mod angreb fra nabolande, men embedsmændene udtaler, at de aldrig vil opgive kravet om, at alle ungarere burde leve i én stat.
De ungarske myndigheder har ikke protesteret mod denne nationalistiske gruppes aktiviteter og har gjort det muligt for den at lade sig registrere og derved legaliseret dens aktiviteter. Gruppens første offentlige begivenhed blev endog overværet af et medlem af det ungarske parlament fra partiet FIDESZ. Dannelsen af denne gruppe skaber uro og frygt i nabolandene, især i Slovakiet, Rumænien og Serbien. I lyset af de stadig flere yderliggående synspunkter fra visse ungarske politiske kredse har det slovakiske parlament vedtaget en erklæring om ukrænkeligheden af efterkrigsdokumenter, der gælder for efterkrigsordningen i Centraleuropa.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Hr. formand! Denne forhandling viser igen, at vi nytilkomne nationer burde følge de gamle EU-medlemsstaters eksempel med hensyn til, hvordan tyskerne og franskmændene blev forsonet, hvordan italienerne og østrigerne blev enige om en aftale om Sydtyrol, hvordan hollænderne og tyskerne, tyskerne og danskerne, tyskerne og belgierne løste århundreder lange konflikter.
Mit budskab til alle i Parlamentet er, at måden at reagere på nationalisme på ikke er med mere nationalisme, men ved at fordømme nationalisme og først og fremmest ved at fordømme og bekæmpe vores egen nationalisme.
EU's 50 års historie har været en historie med forsoning blandt dets folk og etniske grupper og med soning og selvransagelse af dets folk efter Anden Verdenskrig. Willy Brandts historiske gestus med at knæle i Warszawa kan have bidraget til, at den tyske nation kan gå med oprejst pande og endnu en gang blive et stort folk og en respekteret nation i Europa. At bede andre folkeslag eller etniske minoriteter om tilgivelse ved at anerkende vores tidligere fejl og forbrydelser kan ikke og vil aldrig nogensinde reducere et folkeslags eller en nations anseelse, tværtimod kun derved kan et folk eller en nation blive store.
Vi ved godt, at opfattelsen af kollektiv skyld har ført til universel storbrand og til udryddelse og ydmygelse af folkeslag. Mit budskab er, at der ikke er noget alternativ til en historisk ungarsk-slovakisk forsoning hverken for den slovakiske majoritet, den ungarske minoritet i Slovakiet eller for forbindelserne mellem Ungarn og Slovakiet.
Roberta Alma Anastase
(RO) Hr. formand! Den 14. september fremsendte jeg et beslutningsforslag til formanden for Parlamentets kabinet vedrørende overholdelse af sprogrettighederne for rumænske befolkningsgrupper i Europa og bevarelsen af det rumænske sprog i forbindelse med fremme af flersprogethed og kulturel mangfoldighed.
I slutningen af august var et bevis uden fortilfælde udvekslingen af synspunkter med medlemmerne af Ilaşcu-Gruppen, som fandt sted i Underudvalget for Menneskerettigheder. De talte om at nedlægge rumænske sprogskoler og om den kendsgerning, at bøger, der er skrevet på rumænsk, brændes i Transnistrianregionen i Moldovien. Jeg har også modtaget utallige klager på mit parlamentskontor fra rumænske befolkningsgrupper i Valea Timocului i Serbien over forbuddet mod rettighederne til at lære og bede på det rumænske sprog. Det samme kan siges om de rumænske befolkningsgrupper i Bulgarien og Ukraine.
I forbindelse med starten af 2008, et år med interkulturel dialog og EU's opmærksomhed på fremme af kulturel forskellighed tillige med oprettelsen af posten som kommissær med ansvar for flersprogethed i 2007, tror jeg ikke, vi kan ignorere situationen med fortsat krænkelse af de rumænske befolkningsgruppers sproglige rettigheder. Vi skal arbejde for en beskyttelse heraf både i udenrigspolitikken og i EU's interne politik for at finde løsninger til en forbedring af den nuværende situation.
Alexandru-Ioan Morţun
(RO) Hr. formand! Den europæiske presse har fremlagt en række overtrædelser, der er begået af arbejdsgivere fra EU-medlemsstater mod sæsonarbejdere eller fastboende arbejdstagere, der kommer fra de nytiltrådte lande - krænkelser i forbindelse med alvorlig overtrædelse af arbejdslovgivningen. Disse beklagelige sager skyldes muligvis, at de nytilkomne ikke er opmærksomme på deres rettigheder på arbejdsmarkedet, den relevante lovgivning og især de institutioner, der har kompetence til at beskytte dem.
Det er grunden til, at jeg stærkt opfordrer EU til straks at oprette kontorer i alle medlemsstater, som yder gratis retshjælp om arbejdslovgivning til arbejdstagere, der kommer fra andre medlemsstater. Jeg tænker også på, at for at regulere disse situationer skal Kommissionen også tage hensyn til foranstaltninger til tilskyndelse til og fremme af migration af arbejdsstyrkerne medlemsstaterne imellem.
Zdzisław Zbigniew Podkański
(PL) Hr. formand! Skibsværftet i Gdansk er for os polakker ikke blot Solidaritets vugge, men også et symbol på forandringer, som både er af national og international karakter. Det er også et symbol på frihed og partnerskab.
I øjeblikket eksisterer der en konflikt mellem værftets bestyrelse og Kommissionen, der kræver en voldsom reduktion af skibsværftets produktionsmidler samt lukning af to ud af tre beddinger, ellers skal den offentlige støtte betales tilbage. Jeg vil gerne informere om, at Skibsværftet i Gdansk er den modtager, der har fået den mindste støtte, men at skibsværftet som den eneste af modtagerne har kunnet fremvise et positivt regnskabsresultat for årets første halvdel.
Hvis værftet bøjer sig og accepterer betingelserne, vil det i praksis betyde, at denne symbolske, fortjenstfulde arbejdsplads ophører med at eksistere. Værftets tilsynsorgan har besluttet at hæve kapitalen med 300 millioner zloty, som er øremærket til videre investeringer. Det er en chance for at redde denne arbejdsplads. Efter min opfattelse er det nu ikke blot en æressag for polakkerne at redde dette anlæg, men også for EU. Sammen med de ansatte anmoder jeg Dem i dag om at underskrive erklæring 81 om fremtiden for Skibsværftet i Gdansk.
Hr. formand! Jeg vil gerne berøre et formelt forhold. Med blot to sætninger, siden jeg har ordet. Jeg vil gerne spørge, hvem har givet hr. Schulz rollen som censor? Han gør det nemlig på en uhøflig, uddannet måde, han forstyrrer forhandlingen, han respekterer ikke rækkefølgen. Og jeg vil påstå, at det slet ikke accepteres af flertallet her i Parlamentet.
Kyriacos Triantaphyllides
(EL) Hr. formand! Sidste uge kom vi tilbage fra et besøg i Palæstina, hvor vi i Udviklingsudvalget fik lejlighed til at iagttage situationen både på Vestbredden og i Gazastriben.
I Gazastriben er der nu tale om en krisesituation. Området er gået fra "åbent fængsel" til "tragedie", efter at de israelske myndigheder har besluttet at forbyde import. Dette skaber problemer, f.eks. på hospitalerne, hvor de nok har medicin, men mangler reservedele til deres udstyr.
Desuden er der fyldt med affald på vejene, og kloakkerne er i fare for at løbe over. Kort sagt er den humanitære situation håbløs. I Gazastriben lever de på sultegrænsen, og forskellen mellem de to palæstinensiske områder begynder at blive tydelig.
Derfor er vi i Parlamentet nødt til at tage affære, så Gazastriben kan komme ud af isolationen, og der kan findes en holdbar løsning på grundlag af hele befolkningens behov, ikke kun den ene side.
Thomas Mann
(DE) Hr. formand! Ligesom min ven og kollega, hr. Horáček, vil jeg gerne nævne en begivenhed i onsdags. Forbundskansler Angela Merkel modtog som den første tyske regeringschef Dalai Lama i Berlin. Hun har stået fast på trods af mange verbale angreb og personlige fornærmelser fra kinesernes side. Hun har gentaget, at hun er indstillet på at støtte det tibetanske folk i dets stræben efter kulturel og religiøs identitet samt i dets ønske om at opnå ægte uafhængighed. Parlamentet, som er menneskerettighedernes stemme i hele verden, går ligeledes ind for den ikkevoldelige tilgang, som Dalai Lama konsekvent har fulgt. Måtte gårsdagens begivenhed være et eksempel til efterfølgelse i hele EU. Det bør tilskynde regeringerne i medlemsstaterne til aldrig at bøje sig for Kina, heller ikke under økonomisk og politisk pres.
(Bifald)
Ioan Mircea Paşcu
- (EN) Hr. formand! Mit indlæg er enkelt: Efterhånden som energi bliver det centrale punkt i international politik, og efterhånden som eksisterende, nationale monopoler modsætter sig bestræbelserne på at skabe ét energimarked i EU, vil der følgelig ske en underminering af samme unions bestræbelser på yderligere at integrere sine medlemsstaters udenrigspolitik i en fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik, idet medlemsstaterne importmæssigt fortsat vil søge at opnå præferenceaftaler med store leverandører og eksportmæssigt forsøge at få maksimalt udbytte af ensidige politikker. Virkningerne kan allerede ses: På trods af den strenge tale på EU-niveau så er sandheden den, at EU i stedet for at nedbringe sin nuværende energiafhængighed bliver mere og mere afhængig af russiske og/eller russiskkontrollerede energiforsyninger. Ikke fordi et væsentligt forhold til Rusland er noget dårligt i sig selv, men fordi det har en tendens til også at blive mere ubalanceret, jo væsentligere det bliver. Som borger i et land med tilstrækkelig erfaring på området ved jeg, hvor svært det er for folk i den politiske verden at undlade at prøve at udnytte en sådan økonomisk afhængighed.
Ljudmila Novak
(SL) Hr. formand! Jeg har ved en række lejligheder henledt opmærksomheden på de slovenske minoriteter i Italien og Østrig, men ved denne lejlighed hilser jeg den italienske regerings aktioner sidste år velkommen, som havde til hensigt at gennemføre en lov om beskyttelse af den slovenske minoritet, nemlig udfærdigelsen af en liste over 32 kommunale myndigheder i Friuli-Venedig Giuliaregionen, og om støtte til bygningen af slovenske skoler i San Pietro al Natisone og Slavia Veneta. Disse foranstaltninger vil gøre livet lettere for de slovenske minoriteter i Italien og opfylde i det mindste nogle af deres rettigheder og behov.
Jeg opfordrer imidlertid også den østrigske regering og vores østrigske parlamentskolleger til at gøre deres yderste for at sikre, at Østrig også så hurtigt som muligt begynder at gennemføre artikel 7 i Den Østrigske Statstraktat fuldt ud. Jeg henviser især til stk. 3, som i princippet garanterer den slovenske minoritet retten til tosprogede skilte. Dette vil fremme sameksistensen og endog forbedre forbindelserne mellem de pågældende lande og også forbindelserne inden for EU.
Proinsias De Rossa
- (EN) Hr. formand! Jeg tager ordet for at protestere og komme med et forslag. Jeg ønsker at protestere mod den polske regerings blokering af Rådets beslutning om en EU-erklæring vedrørende afskaffelse af dødsstraf den 10. oktober 2007. Jeg mener, at det sender et meget dårligt signal til de mange lande rundt om i verden, som vedblivende opretholder dødsstraf, og hvoraf nogle henretter børn og mennesker med psykiske handicap. Omkring 5.000 mennesker henrettes hvert år af stater, og 28.000 mennesker sygner hen på dødsgange, så det er utilgiveligt, at en fuldgyldig medlemsstat i EU på nogen måde fremkommer med en mening, hvormed man søger at underminere argumentet for at afskaffe dødsstraf.
Jeg ønsker at foreslå, at De tager initiativ til, at Parlamentet markerer den 10. oktober på en særlig måde, og at De opfordrer EU-medlemsstaterne og alle parlamenter i medlemsstaterne til at gøre det samme.
Neil Parish
- (EN) Hr. formand! Jeg tager ordet på grund af en dyresygdom, bluetongue, som har bredt sig i Europa gennem Frankrig, Tyskland, Luxembourg og Belgien, og nu har vi et tilfælde i Det Forenede Kongerige. Det er en sygdom, der er svær at finde og diagnosticere, og løsningen på lang sigt hedder vaccine.
Jeg anbefaler Parlamentet, Kommissionen og Rådet, at vi gør alt, hvad der står i vores magt, for at få skaffet en vaccination, da denne sygdom har slået mere end 1,8 millioner stykker kvæg og får ihjel i de sidste ti år i Europa. Så vi er nødt til at gøre noget alvorligt ved det. Jeg henstiller indtrængende til Dem om at lægge pres på Kommissionen, Rådet og Parlamentet for at skaffe en vaccine.
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
