
Formanden.
   - Jeg erklærer Europa-Parlamentets session, der blev afbrudt den 26. maj 2005, for genoptaget.
Formanden.
   - For 15 år siden gav Europa-Parlamentet Sakharov-prisen til den burmesiske oppositionsleder, Aung San Suu Kyi. Om få dage fylder hun 60 år, dvs. at der vil være gået fire gange 15 år, men hun er stadig tilbageholdt. Hun er den eneste modtager af Sakharov-prisen, som ikke har kunnet modtage sin pris efter over 3.500 dages fangenskab. Det syntes jeg, at jeg ville understrege, for det kan være blevet glemt.
Det er muligvis blevet glemt, at hendes parti, National League for Democracy, i 1990 fik 80 % af stemmerne ved parlamentsvalget, men alligevel ikke kunne overtage magten på grund af det burmesiske militærstyre. Og til trods for Parlamentets hyppige og konstante opfordringer, til trods for EU's sanktioner, til trods for flere FN-organisationers fordømmelse fortsætter det burmesiske styre sin etniske udrensningskampagne og sin systematiske krænkelse af menneskerettighederne. Human Rights Watch beskyldte for nylig styret for systematisk krænkelse af menneskerettighederne, tortur og henrettelser.
Derfor mener jeg, at det er på sin plads, at vi alle sammen på Parlamentets vegne gentager vores opfordring til at frigive Aung San Suu Kyi og hendes politiske medfanger og på det kraftigste fordømmer det burmesiske styres overgreb.
Formanden.
   - Det endelige forslag til dagsorden for mødeperioden i juni er omdelt, som det blev fastsat af Formandskonferencen på mødet onsdag den 2. juni i henhold til forretningsordenens artikel 130 og 131. Der er foreslået følgende ændringer:
Den Socialdemokratiske Gruppe har anmodet om, at spørgetiden til Rådet udgår.
Er der nogen, der ønsker at begrunde Den Socialdemokratiske Gruppes anmodning?
Hannes Swoboda (PSE ).
   - Hr. formand, på dagsordenen for onsdag er der en vigtig forhandling om reformen af FN og en vigtig forhandling om de transatlantiske forbindelser, vi vil behandle Rådets og Kommissionens erklæringer om Usbekistan og derefter forespørgslen om Philip Morris. Det er der afsat meget lidt tid til. Idet vi ændrer vores skriftlige forespørgsel - og for at imødekomme de kolleger, som i det mindste ønsker en del af spørgetiden og derefter skriftlig besvarelse - vil jeg gerne anmode om, at der tages en halv time fra spørgetiden til forhandlingen, og at der anvendes en halv time til spørgetiden til Rådet, således at vi kan føre forhandlingerne lidt mere intensivt. Det gælder både for de store og de små grupper. 
Formanden.
   - Det vil altså sige, at spørgetiden til Rådet ikke udgår, men afkortes med en halv time.
Bill Newton Dunn (ALDE ).
   - Hr. formand, jeg vil gerne understrege, at spørgetiden er fastsat til halvanden time. Derfor vil den venlige anmodning fra min kollega fra Socialdemokraterne om at afkorte spørgetiden til 30 minutter betyde, at den ikke blot afkortes til halvdelen, men til en tredjedel af det pågældende tidsrum. Jeg vil derfor foreslå, at spørgetiden fastsættes til en time eller - som kompromis - 45 minutter. Spørgetiden er meget vigtig. Den bør ikke nedprioriteres eller ophæves. 

Hans-Gert Poettering (PPE-DE ).
   - Hr. formand, på vegne af vores gruppe vil jeg gerne anmode om noget, som ikke er en ændring af dagsordenen, men blot et supplement til overskriften. Onsdag morgen står Rådets og Kommissionens erklæringer om forberedelse af Det Europæiske Råd på dagsordenen fra kl. 9.00 til kl. 12.00. Efter at vi har haft folkeafstemningerne, synes jeg, at det er rimeligt, at det nævnes. Derfor anmoder vi om, at der medtages følgende i overskriften: "Den Europæiske Unions fremtid efter folkeafstemningerne om forfatningen". Dermed bliver det også tydeligt, at vi ikke bare kan gå over til dagsordenen nu, men også vil diskutere dette emne som et vigtigt punkt. Det ville være meget rimeligt, hvis vi gik sådan frem.
Daniel Marc Cohn-Bendit (Verts/ALE ).
   - Hr. formand, vi vil gerne gratulere hr. Poettering med, at weekenden har bragt ham gode råd. Sidste torsdag foreslog vi ...
... Ja, og De var imod! Vi foreslog det sidste torsdag. De har sovet godt på det, hr. Poettering. Mange tak!
Formanden.
   - Mange tak, hr. Cohn-Bendit. Vi ved ikke, hvem hr. Poettering har talt med, men det er klogt at korrigere.
Det står dog klart, at forslaget er stillet af hr. Poettering, og at han anmoder om, at ordlyden af punktet på dagsordenen ændres.
Under alle omstændigheder er det ikke titlen, men forhandlingens indhold, der har betydning.
Bernd Posselt (PPE-DE ).
   - Hr. formand, jeg bad om ordet tidligere i forbindelse med spørgetiden. Det så De ikke. Jeg ville blot bede om en afklaring i forbindelse med forretningsordenen. Spørgeretten er parlamentsmedlemmets individuelle ret og er derfor særligt beskyttet. Jeg tvivler på, at det kan sættes ud af kraft ved flertalsafgørelser. Jeg beder om, at den hidtidige halvanden times spørgetid bevares fremover. Den er sikret som parlamentsmedlemmets individuelle ret i forretningsordenen. 
Formanden.
   - Som De ved, er det punkt på dagsordenen ikke taget af, men dets varighed er afkortet. Det bryder De Dem ikke om, og det forstår jeg, men Parlamentets flertal har stemt for det, og det er ikke i modstrid med forretningsordenen, tværtimod.
Formanden.
   - Vi går nu over til indlæg af et minuts varighed.
Lad mig informere Dem om, at det er første gang, vi går i gang med dette punkt på dagsordenen, efter at De har modtaget skrivelsen fra formandskabet om, hvordan jeg agter at afvikle det.
Ikke et eneste medlem har gjort indsigelse, men jeg går ud fra, at De har gjort Dem helt klart, hvad der stod i skrivelsen, og herefter vil jeg følge anvisningerne i den, dvs. prioritere de medlemmer, som på forhånd skriftligt har anmodet om ordet og angivet, hvilket emne de ville tale om. Det har 31 medlemmer gjort, og dem vil jeg prioritere. 
Antonio Masip Hidalgo (PSE ).
   - Hr. formand, jeg tager ordet på vegne af hr. Pittella, hr. Yáñez og fru Madeira for at protestere over, at Asturien, Murcia, Melilla, Ceuta, Basilicata og Algarve forskelsbehandles i hr. Junckers dokumenter.
Rådets formand holdt en skarpsynet tale efter den franske folkeafstemning. Han sagde, at politikerne skal gøre beslutningerne forståelige for borgerne og reagere. Det er netop det, vi anmoder om for disse seks europæiske regioner: at undgå uretfærdighed og udstødelse i forhold til andre, som er i samme situation.
Hr. Juncker, i Deres næste dokument må De afholde Dem fra at udstøde 3 millioner borgere. Det er et spørgsmål om værdighed, om at gøre den europæiske politik forståelig, om at gøre den retfærdig, demokratisk og tro mod sine rødder og sine ambitioner.
Hr. Juncker, vi har tiltro til Dem.
Carl Schlyter (Verts/ALE ).
   - Hr. formand, på onsdag lanceres den globale kampagne . Aids, malaria og tb er alment kendte sygdomme. Mindre kendteer Chagas sygdom, sovesyge og leishmaniasis. Sammen med aids, tb og malaria dræber disse sygdomme hvert år 14 millioner mennesker, hovedsageligt i fattige lande. Sygdommene forårsager flere ofre globalt end trafikulykker, sult og terrorisme tilsammen. 3 milliarder dollars skulle være tilstrækkeligt til at forske i bedre behandling af disse sygdomme. Løsningen er inden for rækkevidde, hvis solidariteten og medmenneskeligheden mobiliseres.
Tsunamien var for mange et ukendt ord for et halvt år siden, men da den ødelæggende kraft i ordet blev alment kendt, kunne vi hurtigt mobilisere støtte til de ramte. Nu gøres der opmærksom på andre mindre kendte begreber, f.eks. Chagas sygdom og leishmaniasis, som dræber millioner af mennesker. Lad os også vise vejen denne gang hen imod at lære nye begreber og tage nye skridt til bekæmpelse af denne plage. 
Zita Pleštinská (PPE-DE ).
   - Hr. formand, på grund af afvisningen af den europæiske forfatning efter den franske og nederlandske folkeafstemning er konceptet om et forenet Europa, principperne om solidaritet og adgang for borgerne i de nye medlemsstater til arbejdsmarkederne i EU-15, som er lukket for nye medlemmer i håb om, at restriktioner vil beskytte dem imod konkurrence, et af de største emner i dag.
Slovakiet ønsker sammen med de øvrige nye medlemsstater at være fuldgyldige medlemmer af EU. Siden sidste års udvidelse af EU har indvandring af arbejdskraft fra de nye medlemsstater kun omfattet 150.000 personer, og indvandringen har endnu ikke nået det niveau, som udvidelsens kritikere havde advaret imod.
Berlinmurens fald gav os store forhåbninger om integration, og lad os derfor ikke risikere at genopbygge en ny europæisk mur af frygt for såkaldt social dumping. 
Jo Leinen (PSE ).
   - Hr. formand, siden den forfalskede sejr ved præsidentvalget i oktober 2004 har Lukasjenko i Belarus skærpet undertrykkelsen af oppositionen. For nogle dage siden, den 1. juni, blev formanden for Belarus' socialdemokratiske parti og grundlægger af den europæiske bevægelse i Belarus idømt tre års fængsel. Han havde ikke gjort andet end at demonstrere sammen med andre mod valgsvindelen ved præsidentvalget.
Hr. formand, jeg vil anmode om, at der også i dette tilfælde protesteres energisk over denne undertrykkelse over for autoriteterne i Belarus.
Roberts Zīle,
   Hr. formand, jeg vil gerne benytte lejligheden til at sige, at hr. Hegyi, det ungarske parlamentsmedlem, for en måned siden fortalte os alle en usandhed om ungarernes påståede problemer med at opnå statsborgerskab i Letland. Vi hørte, at adskillige medlemmer fra Letland mødtes med den ungarske forening i Letland. Ungarere skal ligesom andre, der har fast bopæl i Letland, have ret til at ansøge om statsborgerskab i Letland. Mange ungarere har allerede ansøgt om statsborgerskab, men spørgsmålet handler ikke om statsborgerskab, viser det sig. Det største problem for disse personer, som på ingen måde er velhavende, er, at det er umuligt at besøge pårørende i Ungarn uden visum, og det er dyrt at få udstedt et visum. Ungarere i Letland har derfor henvendt sig til den ungarske regering for at anmode om at få udstedt en særlig attest, der giver adgang til Ungarn, og som personer i andre lande allerede har fået udstedt. Disse anmodninger blev afvist, og derfor er opnåelse af statsborgerskab i Letland den eneste måde, hvorpå de kan rejse til Ungarn uden at skulle betale mange penge for et visum.
Hr. Hegyi, som medlem af Ungarns Socialistparti anmoder jeg Dem om ikke at vildlede Parlamentet, men at appellere til Deres partifæller i regeringen og foreslå, at de ophæver kravet om, at deres egen ungarske befolkning skal have visum for at komme ind i Ungarn. 
Ashley Mote (NI ).
   - Hr. formand, den 28. april sidste år udtalte den franske præsident, Jacques Chirac, at et land, der stemmer imod den foreslåede forfatning, bør forlade EU. Jeg vil gerne spørge, hr. formand, om De har modtaget den franske opsigelse? 
Formanden.
   - Nej, hr. Mote, det har jeg ikke. 
Proinsias De Rossa (PSE ).
   - Hr. formand, den antieuropæiske lejr ønsker at stoppe den forfatningsmæssige ratifikationsproces. Jeg er grundlæggende uenig i denne fremgangsmåde.
Lande, der repræsenterer halvdelen af den europæiske befolkning, har sagt ja. Det vil være udemokratisk at nægte de lande, der endnu ikke har haft mulighed for det, at ratificere forfatningen. Der er ironisk nok brug for en værdibaseret union - som fastsat i forfatningen - for at fjerne de bekymringer, som har fået mange til at stemme nej i Frankrig og Nederlandene. Hvis nogle medlemsstater har brug for mere tid, skal vi fastsætte en ny tidsfrist, men i borgernes interesse og af hensyn til Europas fremtid må forfatningen ikke lægges på hylden.
Jeg vil foreslå, at Frankrig og Nederlandene overvejer at fastsætte nationale konventioner i Europa for at afgøre nøjagtigt, hvilket Europa de ønsker. Når Det Europæiske Råd mødes i næste uge, skal det sammen med Kommissionen tage hensyn til den omstændighed, at iværksættelse af markedsreformer uden styrkelse af den europæiske demokratiske, sociale og miljømæssige dimension af Europa blot vil forværre den nuværende krise, og at styrkelse af nationalismen vil ødelægge Europa. 
Jim Higgins (PPE-DE ).
   - Hr. formand, ordningen "Lost at Sea" blev indført i Irland af det irske søfartsministerium i 2001. Det var en EU-godkendt ordning i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002. Formålet med ordningen var at yde kompensation til de personer, der havde mistet fiskerfartøjer inden for en bestemt årrække forinden. Da ordningen desværre ikke blev offentliggjort i bredere sammenhæng - den blev kun offentliggjort i søfartspublikationer - var der mange, som kunne og burde have kvalificeret sig, men som ikke fik adgang til ordningen. Jeg ansøgte om deltagelse i ordningen på vegne af flere kvalificerede personer, men til ingen nytte.
Den irske ombudsmand har beskrevet ordningen indført af den irske regering som dybt uhensigtsmæssig og alvorligt mangelfuld. Det er helt tydeligt, at ordningen skal gennemgås, og derfor opfordrer jeg - hvis den irske regering anmoder om at tage ordningen op til fornyet drøftelse på grund af de mange fejl - til, at EU støtter genoptagelsen af ordningen for at give berettigede personer mulighed for at få adgang til den. 
Glenys Kinnock (PSE ).
   - Hr. formand, jeg vil med mit indlæg henlede opmærksomheden på den omstændighed, at lederen af den burmesiske demokratiske bevægelse, Aung San Suu Kyi, fylder 60 år den 19. juni. Hun vil på denne dato have tilbragt ni år og 238 dage i husarrest. Juntaen i Burma har langt større kontrol nu end tidligere. Aung San Suu Kyis husarrest er mere restriktiv end nogensinde før. Hun får ingen besøg, hun har ingen telefon, hun opholder sig bag en mur af sandsække og pigtråd, som patruljeres 24 timer i døgnet af bevæbnede vagter og soldater. Der er ingen tegn på ændring.
Parlamentets seneste beslutning om Burma indeholder et tydeligt budskab. Vi vil gerne opfordre Kommissionen til at revurdere sin indsats i relation til regimet i Burma, som udviser total foragt for menneskerettighederne og demokratiet.
Aung San Suu Kyi har modtaget nobelprisen og Parlamentets Sakharov-pris. Hun udviser et enestående mod. Mange tak, hr. formand, for det engagement, De har vist Aung San Suu Kyi og den burmesiske befolkning. 
Alyn Smith (Verts/ALE ).
   - Hr. formand, jeg ønsker at henlede Parlamentets opmærksomhed på en udmærket lejlighed til at vise Europas borgere, at EU er relevant. Jeg tænker på G8-topmødet, der afholdes i Gleneagles i Skotland.
Parlamentets bidrag kunne f.eks. være at underskrive en skriftlig erklæring i mit navn om formålet med marchen mod fattigdom. I denne tid, der er præget af kynisme om EU's fremtid, er der mulighed for at holde trit med Europas borgere i marchen mod fattigdom. EU's handelspolitikker har alt for ofte været årsagen til problemer i udviklingslandene, ikke løsningen. Det kan vi gøre noget ved på en måde, som helt sikkert vil blive værdsat af EU's borgere.
Her i sommer samles verden i Skotland. Jeg håber, at millioner af mennesker kommer til Skotland, og at det foregår i god ro og orden. Hvis nogle her fra Parlamentet ønsker at ledsage os på vores march mod fattigdom, vil jeg hellere end gerne arrangere det. 
Borut Pahor (PSE ).
   Hr. formand, umiddelbart efter den fejlslagne folkeafstemning i Nederlandene, deltog en af de mere prominente europæiske ledere i et møde for repræsentanter for EU's grundlæggende medlemsstater. De skulle tilsyneladende drøfte disse grundlæggende medlemsstaters særlige ansvar.
Ud fra et formelt perspektiv har alle naturligvis ret til at mødes. Men ud fra et politisk perspektiv forekommer det mig, at et sådant initiativ i denne følsomme periode i EU også kan været ret følsomt. Kun et år efter udvidelsen af EU kan et sådant initiativ sende budskaber eller rejse spørgsmål om, hvorvidt der er visse stater, som er mere europæiske end andre. Har disse stater et større kald og et større ansvar end f.eks. de nye medlemsstater i EU?
Jeg regner mig selv for at være fortaler for EU. Jeg stiller spørgsmålet, fordi jeg i denne følsomme periode for EU gerne vil fremme udvidelsen til 25 medlemsstater, uanset hvornår disse lande tiltrådte EU, og opfordre alle medlemsstater til at stå sammen og skabe en eller anden fremtid for EU. 
Ryszard Czarnecki (NI ).
    -  Hr. formand, mine damer og herrer, afvisningen af den europæiske forfatning har overskygget en anden begivenhed, som også har stor betydning, selv om den ikke er lige så vigtig. Jeg tænker på Parlamentets vedtagelse den 10. marts af en beslutning om terrorhandlinger begået af Hizbollah. Det er et anliggende, som er drøftet indgående i Parlamentet i mange måneder.
Den måde, hvorpå de mange islamiske samfund i Europa informeres om terrorisme, er uhyre vigtig, og medierne spiller en stor rolle i denne sammenhæng. Et godt eksempel er tv-kanalen , som er populær blandt europæiske muslimer. Der er imidlertid alvorlig grund til at tvivle på objektiviteten af denne kanals rapporter om islamisk terrorisme. Det samme gælder den spanske kanal og den franske kanal , der i praksis overtræder europæisk lovgivning på dette område, ligesom kanalerne og , som vises i Europa via henholdsvis Saudi-Arabien og Egypten.
På dette tidspunkt kan man undre sig over, hvor længe de spanske og franske regeringer vil blive ved med at tolerere, at disse kanaler sender fra Spanien og Frankrig. Situationens alvor bør ikke undervurderes. 
Zsolt László Becsey (PPE-DE ).
   - Hr. formand, som medlem af Europa-Parlamentets undersøgelsesmission til Vojvodina vil jeg gerne gøre opmærksom på, at situationen ikke er blevet bedre efter besøget for næsten seks måneder siden - og især ikke situationen for minoriteter i Vojvodina. Alene i de sidste seks uger blev hjemmehørende ungarere udsat for grov vold af serbere, som for nylig har bosat sig i Vojvodina, udelukkende fordi de talte på deres modersmål - som tilfældigvis er et officielt EU-sprog. Situationen kræver snarlig handling fra Europa-Parlamentet, som bør overvåge Serbien, ikke blot i forbindelse med delegationen til Jugoslavien, og fra Udenrigsudvalget, der ikke har gjort en indsats siden februar.
Derudover bærer de uforklarlige anklager af ungarske ledere i Vojvodina i de seneste uger tydeligt præg af et målrettet politisk angreb. Dette indtryk forstærkes af den dom, der blev afsagt over for ungarske unge i Temerin, en dom, der har fået stor opmærksomhed på grund af den overdrevne hårdhed og ensidighed. Indtil nu er selv krigsforbrydere idømt mildere straffe af de serbiske domstole. Årsagen til disse handlinger - som undersøgelsesdelegationen fra Parlamentet også understregede - er den omstændighed, at minoriteter ikke er proportionalt repræsenteret i det serbiske retssystem eller politiet og heller ikke i den offentlige administration. Regeringen i Beograd halter endvidere bagud, hvad angår indfrielse af løfter om uddannelsesmuligheder for minoriteter. Alle disse omstændigheder rejser spørgsmål om Europa-Parlamentets og EU-institutionernes ansvar, f.eks. gives der i henhold til planerne for Interreg (grænseoverskridende samarbejde) ikke uafhængig status til Vojvodina - til trods for, at provinsen var uafhængig indtil 1989 - og til trods for, at Vojvodina opfylder alle de fastsatte krav for NUTS2-regioner. 
Csaba Sándor Tabajdi (PSE ).
   - Hr. formand, den 16. september vedtog Europa-Parlamentet en beslutning, hvor de forbrydelser, der blev begået over for minoriteter i den serbiske provins, Vojvodina, blev fordømt, og som følge deraf besøgte en delegation med Doris Pack i spidsen i slutningen af 2004 den pågældende provins på en undersøgelsesmission. Efter objektive og pålidelige undersøgelser fandt delegationen, at de pågældende forbrydelser har fundet sted, men ikke på en organiseret måde. Jeg beklager dog dybt at måtte fortælle, at vi for nylig endnu en gang var vidne til ubehagelige begivenheder i Vojvodina. Den største grund til bekymring er, at den nyligt udpegede offentlige anklager i Subotica har rejst tiltale mod József Kasza - formanden for den vigtigste organisation for ungarere i Vojvodina, VMSZ - for at undersøge forholdene omkring det påståede magtmisbrug, som József Kasza skulle have begået flere gange før i tiden, men som aldrig er bevist. Timingen i den nuværende sag er bestemt ikke tilfældig. Kasza er den person, der har været skarpest i sin fordømmelse af de forbryderiske handlinger begået imod ungarerne i Vojvodina, og han har arbejdet tæt sammen med Europa-Parlamentets undersøgelsesdelegation. Hr. formand, jeg vil anmode Dem og Doris Pack om at sikre, at formanden for VMSZ, József Kasza, ikke bliver et politisk offer i en offentlig retssag. 
Zbigniew Krzysztof Kuźmiuk (PPE-DE ).
    -  Hr. formand, virksomhedsledere inden for den polske metalindustri har advaret imod import af metalvarer og især imod det, der er kendt som mindre metalvarer. Importen er steget voldsomt siden 1. januar 2005, hvor de administrative restriktioner på import af disse varer til EU blev ophævet.
Virksomhedslederne har fremhævet den omstændighed, at kinesiske producenter ikke inkluderer arbejdsgiverafgifter til forsikring og socialsikringsordninger eller midler til overholdelse af miljøstandarder i deres produktionsomkostninger, og at det derfor er muligt at opkræve betydeligt mindre for de varer, som de eksporterer. Derudover drager de fordel af forskellige former for statsstøtte, som viser alle tegn på at være ulovlig statsstøtte. Resultatet af alt dette er et stigende omfang af ulovlig konkurrence og endnu flere problemer for den europæiske metalindustri, herunder metalindustrien i Polen.
Jeg vil anmode formanden om at henlede Kommissionens opmærksomhed på dette problem og foreslå, at den udarbejder løsningsforslag til beskyttelse af det europæiske marked imod oversvømmelse af importerede metalvarer fra Kina. Mange tak. 
Miguel Angel Martínez Martínez (PSE ).
   - Hr. formand, vi har nu i flere måneder hørt meget foruroligende nyheder fra Sudan, nærmere betegnet fra Darfur. Vi står over for en uløselig krise, som nogle har betegnet som folkemord, og som har forårsaget tusindvis af dræbte og hundredtusindvis af fordrevne i et scenarium af afskyelig krænkelse af menneskerettighederne og enorm humanitær katastrofe.
En af de seneste nyheder, vi har modtaget, vedrører arrestationen af to ledere fra Læger uden Grænser, briten hr. Foreman og nederlænderen hr. Hoedt, som er anklaget for spionage og for at sprede falske oplysninger. Af den angiveligt falske rapport fremgår det, at der har været over 500 tilfælde af voldtægt mod kvinder i Darfur. Jeg mener, at rapporten er vigtig. Det er godtgjort, at Læger uden Grænser er en pålidelig og troværdig organisation, og af alle disse årsager har Parlamentet pligt til at forsvare disse to ledere fra Læger uden Grænser.
Flere medlemmer af Den Socialdemokratiske Gruppe anmoder gennem mig om handling, måske et brev fra formandskabet til de sudanesiske myndigheder, hvor der bliver givet udtryk for Parlamentets bekymring over det skete og anmodes om, at hr. Foreman og hr. Hoedt løslades uden tiltale.
Zdzisław Zbigniew Podkański (PPE-DE ).
    -  Hr. formand, på grund af den store import af honning til EU fra tredjelande og de alarmerende meldinger fra forbrugere om den dårlige kvalitet af honningen, mener jeg, at der skal træffes beskyttelsesforanstaltninger. Hvis der ikke træffes foranstaltninger, vil de problemer, som biavlerne oplever, forværres.
Det bør bemærkes, at der har været et fald på næsten 40 % i antallet af bier i Europa i løbet af de seneste år. I Tyskland, f.eks., er antallet af bier faldet med 33 % i løbet af de sidste 15 år og i Polen med 40 % i løbet af de seneste 20 år. Bier er ikke blot vigtige i forbindelse med honning og andre biprodukter. De bidrager også til opretholdelse af balancen i naturen og fødevareproduktionen. Endvidere spiller de en væsentlig rolle i beskyttelsen af miljøet.
I lyset af ovenstående er det min opfattelse, at Kommissionen hurtigst muligt skal fremlægge forslag for Parlamentet om de foranstaltninger, der skal træffes i denne sammenhæng. Formålet med foranstaltningerne skal ikke blot være at beskytte markedet for honning og biprodukter, men også bier og biavl fremover. 
Georgios Papastamkos (PPE-DE ).
   - Hr. formand, jeg vil gerne offentligt takke hr. Poettering, formanden for vores parlamentariske gruppe, for forslaget om, at vi i dag drøfter situationen i EU indgående sammen med drøftelsen af de fremskridt, der er opnået i relation til ratifikationen af den europæiske forfatning. Jeg ønsker at takke ham for muligheden for at drøfte situationen under denne forhandling. Jeg vil endvidere benytte lejligheden til at takke mine gode venner, der undertegnede - og dermed viste reel støtte til - dette initiativ.
Europa-Parlamentet skal ikke blot drøfte situationen, der skal også handling til. Situationen i EU i dag er en opgave for de demokratisk valgte regeringer. Det er dog også en opgave for den demokratisk valgte institution , Europa-Parlamentet. Det er blot en lille tilkendegivelse af demokratisk ansvar over for det civile samfund i Europa. 
Sarah Ludford (ALDE ).
   - Hr. formand, den britiske regering har i de sidste to år støttet programmet "Operation Scrap-it" med 7 millioner engelske pund - 11 millioner euro - om året til kommuner i London for at gennemføre direktivet om udrangerede køretøjer. Med programmet træffes der foranstaltninger til hurtig bortskaffelse af udrangerede køretøjer i hele London, hvorved der fjernes ca. 75.000 om året fra Londons gader. Ordningen har reddet mange områder fra forurening af miljøet som følge af skrottede og udbrændte køretøjer og gjort en reel forskel i borgernes livskvalitet.
Den britiske regering har dog samtidig med verdensmiljødagen i går erklæret, at støtten vil ophøre i september. Det ville i sig selv ikke være så uhensigtsmæssigt, hvis den britiske regering overdrog ansvaret til producenterne fra den pågældende dato, som der er mulighed for i henhold til direktivet, indtil producenternes ansvar er obligatorisk i januar 2007. Regeringen har dog ikke overdraget dette ansvar og lagt større vægt på virksomhedsoverskud end bæredygtigt miljø.
Jeg vil derfor gennem Dem, hr. formand, appellere til den britiske regering om at forlænge støtten til programmet "Operation Scrap-it" for at undgå en miljømæssig krise i London. 
Panagiotis Beglitis (PSE ).
   - Hr. formand, ifølge dokumenterede kilder er der planlagt et møde for neonazister og fascistiske organisationer fra Grækenland, Italien, Spanien og andre centraleuropæiske lande samt USA. Mødet finder sted den 16.-18. september 2005, i Meligala-regionen i præfekturet for Messinia i Peloponnes.
Mødet vil være en udfordring for de demokratiske myndigheder i Grækenland, den græske befolkning og alle borgere i Europa. Især på nuværende tidspunkt, hvor disse kræfter bruger den europæiske forfatning som et påskud for at underminere de værdier og principper, hvorpå vi har bygget vores fælles fredelige og demokratiske sameksistens og broderskab i Europa.
Den græske regering bør straks forbyde dette antidemokratiske møde, og tiltaget skal støttes af Europa-Parlamentet. 
Jörg Leichtfried (PSE ).
   - Hr. formand, kære kolleger, jeg vil gerne benytte lejligheden til endnu en gang at påpege et problem, som til min store beklagelse stadig eksisterer, nemlig støtten til eksport af levende dyr. Siden indførelsen af eksportstøtten til disse transporter i 1989 stemte Parlamentet flere gange for en annullering fra EU-budgettet. Selv om forbrugerne kender til dyrenes lidelser især under transport på lange strækninger og de deraf følgende ulemper, støttes disse transporter stadigvæk. I 2001 med 41 millioner, i 2002 med 57 millioner, i 2003 med 67 millioner og nu med 77 millioner euro pr. år.
Denne type støtte udgør en støtte til ekstreme dyrelidelser og skal derfor helt sikkert afvises af os alle. Jeg vil derfor gerne opfordre mine kolleger til at støtte den foreliggende erklæring, og jeg vil gerne give de damer og herrer, som forhandler EU's budget nu, et råd med på vejen: Med annulleringen af denne støtte ville flere hundrede millioner euro bortfalde, og det ville sikkert være en berettiget aflastning for budgettet. 
Othmar Karas (PPE-DE ).
   - Hr. formand, mine damer og herrer, 25 stats- og regeringschefer har underskrevet den europæiske forfatningstraktat. 25 udenrigsministre har underskrevet den. 10 medlemsstater har ratificeret den. Parlamentet har vedtaget forfatningstraktaten med et forfatningsflertal på to tredjedele. Flertallet af de europæiske borgere har allerede sagt ja til denne forfatning.
Jeg anmoder Dem om, hr. formand, at understrege i en presseudsendelse, at vi ikke lader os tage som gidsler af EU-modstanderne, dem, der misinformerer, dem, der skyder skylden på andre, og demagogerne, og at denne forfatning styrker borgernes grundlæggende rettigheder, Parlamentet og dermed borgerne, demokratiet og gennemsigtigheden. Jeg anmoder Dem, hr. formand, om at informere alle stats- og regeringschefer om, at Europa-Parlamentet er imod egenmægtige, nationalpopulistiske afgørelser og forhastede bestemmelser fra regeringscheferne - som i dag fra Tony Blair - fordi vi ikke ønsker at afbryde forfatningsprocessen. 
Gerard Batten (IND/DEM ).
   - Hr. formand, den europæiske forfatning er død. Frankrig har slået den ihjel, Holland har lagt den i kisten, og nu er låget lagt på. Men som grev Dracula har EU-traktaterne det med at genopstå. Forfatningen skal have en pæl gennem hjertet. Pælen kan være i form af en britisk folkeafstemning, hvis resultat vil være et klart og tydeligt nej. Nu ser det imidlertid ud til, at den britiske regering vil nægte den britiske befolkning denne mulighed. Der vil i stedet for en pæl være en endnu mere dødelig afslutning i form af et sølvprojektil. Dette sølvprojektil vil symbolisere desintegrationen af den europæiske fælles valuta.
Euroområdet er allerede begyndt at krakelere. Desintegrationen af den europæiske fælles valuta, som kun er et spørgsmål om tid, vil give dødsstødet til den politiske og økonomiske integration. 
Eluned Morgan (PSE ).
   - Hr. formand, det er rart at se vores venstreorienterede venner i mødesalen i dag.
Trods en stor indsats i forbindelse med EU-projektet er der stadig en del igangværende opgaver, ikke mindst Lissabon-strategien. Jeg vil derfor fortsætte med at udpege de medlemsstater, der stadig mangler at gennemføre nogle af direktiverne i Lissabon-strategien.
Europa-Parlamentet har vedtaget 83 Lissabon-direktiver. 63 skulle have været gennemført, men kun 10 direktiver er fuldt ud gennemført i medlemsstaterne. Rådets direktiv om fastsættelse af supplerende bestemmelser til statut for det europæiske selskab burde have været gennemført den 18. oktober 2004, men følgende lande mangler endnu at meddele deres lovgivning om gennemførelse af direktivet til Kommissionen: Belgien, Estland, Grækenland, Spanien, Frankrig, Irland, Italien, Letland, Litauen, Luxembourg, Nederlandene, Polen, Portugal og Slovenien. Hr. formand, vil De sende en skrivelse til disse medlemsstater og spørge dem om, hvornår de har til hensigt at gennemføre direktivet? 
Georgios Karatzaferis (IND/DEM ).
   - Hr. formand, mellem de to delmøder har vi fået et tordnende nej fra både Frankrig og Nederlandene. Afvisningen af den europæiske forfatning var imidlertid ikke også en afvisning af Europa.
Vi skal lytte til de europæiske borgere. I Europa-Parlamentet stemte 62 % af de franske medlemmer ja. Men 55 % af de franske borgere stemte nej. 82 % af de hollandske parlamentsmedlemmer stemte ja, men 62 % af de hollandske borgere stemte nej. Hvad er det, der sker? Hvorfor siger regeringerne ja, når borgerne siger nej?
Borgerne er rimeligt velinformerede. De kender til arbejdsløshed, inflation og invasionen af kinesiske produkter. De ved alt om de beslutninger, vi træffer bag deres ryg. Vi gav Tyrkiet adgang uden at spørge borgerne, og den ulovlige indvandring er ude af kontrol.
Vi skal lytte mere til borgerne. Hvis vi spørger borgerne, hvis vi sætter os i deres sted, vil der ske fremskridt i Europa. Der vil ikke være nogen fremgang for Europa uden borgernes støtte, og det er bureaukraterne i Bruxelles nødt til at forstå. Vi skal lytte mere til borgerne og have større respekt for deres meninger. 
Mojca Drčar Murko (ALDE ).
   De ca. 700.000 lastbiler, der kører igennem Slovenien til Italien hvert år, skal benytte særlige baner, når de krydser grænsen for at køre igennem den italienske told i byerne Trieste og Gorizia. Selv om lastbiler i transit kører uden last og ikke har noget at fortolde, skal de alligevel benytte samme baner, som de gjorde inden Sloveniens tiltrædelse af EU, og betale vejafgift. Hvis de ikke betaler vejafgiften, bliver de stoppet og kan ikke fortsætte deres rejse.
Jeg formoder, at årsagen til anvendelsen af dette system i Italien er, at toldvæsenets arbejde i forbindelse med vejtransport af transitvarer er halveret efter Sloveniens tiltrædelse af EU. Den uberettigede opkrævning af vejafgift er den økonomiske erstatning. Denne forældede afgiftstype er imidlertid en alvorlig overtrædelse af princippet om fri bevægelighed for varer og personer inden for EU og et enestående og helt uacceptabelt eksempel. 
Adam Jerzy Bielan (UEN ).
    -  Hr. formand, jeg vil i dag henlede Parlamentets opmærksomhed på en sag, der har skabt voldsomt røre i Polen i mange uger. Jeg tænker på Lukasjenko-regimets forfølgelse af de nyvalgte ledere af foreningen af polakker i Belarus.
Krænkelser af grundlæggende menneskerettigheder i Belarus er noget, vi har været vant til i mange år. Jeg behøver blot at nævne de to ledere af den demokratiske opposition, Nikolai Statkevich og Pavel Severinets, som for et par dage siden blev idømt tre år i arbejdslejr for at have organiseret demonstrationer i protest mod regeringen. De nye angreb på den polske mindretalsorganisation bør dog fremhæves til særlig kritik i EU. Jeg vil gerne minde Parlamentet om, at det belarussiske justitsministerium ikke blot nægtede at anerkende disse organisationer, men også truede med helt at forbyde organisationen, selv om de nye ledere blev valgt på foreningens kongres i marts. Derudover er avisen , landets eneste avis på polsk, forbudt, og en polsk diplomat er udvist. Disse fakta giver fuld indsigt i den forfølgelse, som polakkerne lider under i Belarus.
De drastiske foranstaltninger, som de belarussiske myndigheder har truffet for nylig, er en tilkendegivelse af den frygt, som de nærer for en gentagelse af den demokratiske revolution, som fandt sted i Ukraine. Jeg håber, at de vil opleve deres værste mareridt, men EU skal følge en mere proaktiv politik for at sikre, at det sker. 
Robert Evans (PSE ).
   - Hr. formand, dette spørgsmål er henvendt til Dem. De er naturligvis klar over, at der i forbindelse med de seneste delmøder i Strasbourg har været en række alvorlige problemer med fly til og fra lufthavnen i Strasbourg. De hører ikke efter, men jeg fortsætter alligevel. Strejker, omdirigering af fly, aflysninger og alle mulige andre omstændigheder har betydet alvorlige forsinkelser eller omdirigeringer for parlamentsmedlemmer.
Da Strasbourg og de franske luftfartsmyndigheder tilsyneladende er ude af stand til at yde en konsekvent og pålidelig tjeneste til denne dejlige by, og da det er det klare ønske hos både medlemmer af Parlamentet og Europas borgere, at vi ikke spilder flere af deres penge, er det så ikke på høje tid én gang for alle at overveje, om de månedlige delmøder skal afholdes i Strasbourg i fremtiden? Jeg henvender mig til Dem personligt i dag for at få at vide, hvad Deres planer og forslag er på dette område, både på kort og lang sigt, eller er det måske et spørgsmål, De helst ikke vil svare på? 
Formanden.
   - Jeg mener, at traktaten skal overholdes på alle punkter. Af de gældende bestemmelser fremgår det, hvor og hvordan Parlamentet holder møde, og det er vores pligt at overholde de gældende bestemmelser, der siger det, de siger, om, hvor Europa-Parlamentet skal holde møde.
Agnes Schierhuber (PPE-DE ).
   - Hr. formand, jeg vil gerne komme med en faglig rettelse til hr. Leichtfrieds indlæg. Jeg er også imod transport af levende slagtedyr. Men i denne erklæring skelnes der ikke imellem slagtedyr samt avls- og nyttedyr. Avls- og nyttedyr kan kun eksporteres levende og er virkelig en økonomisk faktor for de europæiske landbrugere. Hvis vi underskriver denne erklæring i den form, den er i her, ville det berøre ca. 50 % af produktionen af avlskvæg i Europa. Det ville være et ekstra hårdt slag for Europas landbrugere i den generelt spændte situation. 
Albert Deß (PPE-DE ).
   - Hr. formand, for at der ikke skal opstå noget forkert indtryk: Jeg er fortaler for idéen om et fredeligt, forenet Europa. Og alligevel er jeg af den opfattelse, at vi efter afstemningerne i Frankrig og Holland ikke bare kan gå over til dagsordenen. Man skal heller ikke sige, at næsten over halvdelen af Europas borgere har accepteret det. Det er simpelthen forkert! I Tyskland accepterede mindre end 600 parlamentsmedlemmer det. Over 80 millioner borgere blev ikke spurgt.
Et stort tysk dagblad spurgte læserne i den forgangne uge. Næsten 380.000 læsere deltog, heraf var 96 % imod forfatningen. For mig at se er det ikke vælgerne i Frankrig og Nederlandene, der har stemt mod forfatningen, der er de skyldige, men de kolleger, som har stemt for optagelsen af tiltrædelsesforhandlinger med Tyrkiet og for Rumæniens og Bulgariens tiltrædelse før tiden. Det bør man diskutere. 
Geoffrey Van Orden (PPE-DE ).
   - Hr. formand, i lyset af folkeafstemningerne om forfatningen håber jeg, at der omsider vil være en anerkendelse i Parlamentet af, at EU-projektet er uhensigtsmæssigt og behæftet med alvorlige fejl. Det er dog ikke det, jeg gerne vil fremhæve. Et andet medlem har allerede nævnt G8-topmødet, som vil finde sted i Edinburgh, samt kampagnen Live8, som har til formål at afhjælpe gælden, indføre retfærdige handelsvilkår og øget støtte til Afrika. Økonomiske foranstaltninger alene kan dog ikke løse Afrikas problemer. Hvis vi skal opnå bedre vilkår i Afrika, skal disse foranstaltninger ledsages af handling for at sikre, at der er fornuftige styreformer, at retsstatsprincippet følges, og at menneskerettighederne respekteres. Man kan f.eks. nævne Zimbabwe, hvor Mugabe i marts afholdt endnu en parodi på et valg, og hvor han i dette øjeblik er involveret i rydningen af byområder, der hovedsageligt bebos af medlemmer af oppositionen, som han hensynsløst undertrykker. Det internationale samfund gør intet ved det.
Rådet har udtalt, at det vil gennemgå muligheden for sanktioner i lyset af valget i Zimbabwe. Der er intet sket. Jeg ønsker at opfordre Rådet og Kommissionen til at træffe strenge foranstaltninger over for Mugabe og lignende diktatorer, som misbruger den undertrykte befolkning i Afrika. 
Formanden.
   - Dette punkt på dagsordenen er afsluttet. 
Formanden.
   - Næste punkt på dagsordenen er betænkning (A6-0134/2005) af Laperrouze for Udvalget om Industri, Forskning og Energi om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets beslutning om retningslinjer for de transeuropæiske net på energiområdet og om ophævelse af beslutning nr. 96/391/EF og nr. 1229/2003/EF (KOM(2003)0742 - C5-0064/2004 - 2003/0297(COD)).
Andris Piebalgs,
    Hr. formand, jeg vil gerne takke ordføreren, fru Laperrouze, for at have overtaget forslaget om retningslinjer for de transeuropæiske net på energiområdet og for at have foretaget en målrettet analyse i betænkningen, som blev vedtaget af et stort flertal i Udvalget om Industri, Forskning og Energi. Jeg vil især takke fru Laperrouze for hendes engagement samt skyggeordførerne for deres store indsats for at opnå en aftale under førstebehandlingen, som desværre ikke lykkedes.
Lad mig ved denne lejlighed gentage formålet med forslaget. Formålet er at opbygge et retligt instrument, som effektivt vil kunne levere de nødvendige infrastrukturer til det indre energimarkeds funktion, samtidig med at der udvikles et godt samarbejde med den private sektor og medlemsstaterne.
Forsyningssikkerheden og funktionen af det indre marked er vigtige politiske spørgsmål. Disse prioriteter tages op i retningslinjerne for de transeuropæiske net på energiområdet - TEN-E - som har til formål at installere et fuldt ud europæisk elektricitets- og gasnet ved bedre at sammenkoble de fragmenterede nationale net.
Hvad angår naturgas, er der et stærkt vækstpotentiale. Målet med de transeuropæiske energinet er at sikre og diversificere yderligere kapacitet for import af gas fra kilder i Rusland, Norge, området omkring Det Kaspiske Hav, Nordafrika og Mellemøsten og skabe det nødvendige forbindelsesled mellem medlemsstaterne.
Hvad angår elektricitetsnettene, er hovedfunktionen at skabe et reelt europæisk elektricitetsmarked. Til dette formål er tilstrækkelig sammenkoblingskapacitet mellem medlemsstaterne af afgørende betydning. Siden vedtagelsen af de eksisterende retningslinjer for de transeuropæiske energinet i juni 2003 er der opstået et behov for fuldt ud at integrere de nye medlemsstater og kandidatlande i disse retningslinjer og yderligere tilpasse retningslinjerne til den nye naboskabspolitik.
Revisionen af TEN-E-retningslinjerne foreslået af Kommissionen i december 2003 skal opfattes som et supplement til og en forbedring af de eksisterende retningslinjer og har til formål at inkorporere de 10 nye medlemsstater i de prioriterede projekter samt inkorporere meget vigtige energiforbindelser med tredjelande. Hvad angår valget af projekter, har vi foreslået at vælge efter prioritet, hvor vi identificerer de projekter, der har højest prioritet på prioritetsaksen fra den store pulje af projekter af fælles interesse.
Projekterne af europæisk interesse prioriteres højest. Formålet med projekterne er at støtte en hurtig gennemførelse af den meget vigtige sammenkoblingskapacitet på tværs af grænserne. For at dette skal lykkes, skal projekterne af europæisk interesse opfylde særlige kriterier og indgå i en prioritetsakse. Projekterne skal have en grænseoverskridende karakter eller en betydelig virkning på transmissionskapaciteten på tværs af grænserne. Projekterne skal være gennemtænkte, og det betyder, at der skal være en klar forpligtelse til iværksættelse inden udgangen af 2006, og projekterne skal senest være gennemført inden udgangen af 2010.
Et andet afgørende aspekt af vores forslag er udpegelsen af en EU-koordinator. EU-koordinatoren skal fremme samarbejdet med brugere og operatører og fremme projekterne blandt private investorer og finansinstitutioner. En koordinator udpeges af Kommissionen og handler på vegne af Kommissionen.
Jeg imødeser med stor interesse forhandlingen om forslaget. 

Anne Laperrouze (ALDE ),
    Fru formand, jeg vil gerne takke kommissæren for hans venlige ord. Kære kolleger, tillad mig ligeledes at rette en varm tak til de rådgivende ordførere, hvis udtalelser jeg har taget med i mine overvejelser. De har i høj grad bidraget til den betænkning, jeg forelægger for Dem i dag. Jeg vil ligeledes takke Kommissionens og Rådets repræsentanter for deres opmærksomhed og deres svar på de mange spørgsmål, der blev rejst. Endelig vil jeg gerne give udtryk for min store taknemmelighed over for Udvalget om Industri, Forskning og Energis sekretariat og min assistent for den hjælp, de har givet mig.
Hr. kommissær, De mindede om målsætningerne for dette forslag til beslutning. Det drejer sig om at tilpasse retningslinjerne til et EU med 25 medlemsstater, godkende finansieringen af projekter af fælles interesse, muliggøre gennemførelsen af det indre marked for gas og elektricitet og ikke mindst sikre forsyningssikkerheden gennem forbindelser mellem medlemsstaterne og nabolandene, dvs. Sydøsteuropa, Middelhavslandene, Ukraine og Belarus. Denne indfaldsvinkel for de transeuropæiske energinet svarer således til den indfaldsvinkel, der anvendes for de transeuropæiske landtransportnet.
Et flertal i Udvalget om Industri, Forskning og Energi støtter de nye begreber, som Kommissionen indfører for at definere de prioriterede aktioner, navnlig beskrivelsen af projekter af europæisk interesse, der er beliggende på prioriterede akser, og udnævnelsen af en europæisk koordinator, hvilket dog er betinget af, at dette kun gælder for komplekse projekter, hvis gennemførelsesbetingelser er særligt vanskelige, og at det sker i samråd med medlemsstaterne. Parlamentet skal ligeledes høres om koordinatorens udnævnelse, sådan som min gruppes ændringsforslag tager sigte på.
I den betænkning, som Udvalget om Industri, Forskning og Energi har vedtaget, opfordres medlemsstaterne til at samarbejde med hinanden, når dette viser sig at være nødvendigt ved gennemførelsen af de transnationale undersøgelsesprocedurer, idet der tages hensyn til vigtige kriterier som forsyningssikkerhed, projekternes indvirkning på miljøet, holdningen hos befolkningen i det berørte område osv.
Ud fra de oplysninger, som Rådet har givet, mener Industriudvalget, at Rådets indfaldsvinkel er sammenhængende og gør det muligt at forenkle Kommissionens oprindelige forslag. I den betænkning, som Industriudvalget har vedtaget, opstilles der således et hierarki over projekterne. Projekter af fælles interesse, som udgør grundlaget for de transeuropæiske projekter, er nævnt i bilag III, og prioriterede projekter, der er projekter af europæisk interesse, er nævnt i bilag I.
Industriudvalget ønskede ikke at sætte spørgsmålstegn ved de projekter, som medlemsstaterne har fastlagt, eftersom udvalget ikke mente at være i besiddelse af den nødvendige kompetence eller information til at kritisere valget af projekter. På baggrund af de kommentarer, som nogle af parlamentsmedlemmerne kom med, vil jeg dog bede Kommissionen om at foretage en nøje kontrol af projekternes værdi, når denne beslutning skal gennemføres. F.eks. mener vores kolleger i de baltiske lande, at det ville være mere hensigtsmæssigt med et gastransportnet, som går igennem de baltiske lande og forsyner disse med gas, end et offshorenet i Østersøen. Et andet eksempel er EHT-linjen mellem Frankrig og Spanien, som har givet anledning til meget kraftige protester fra indbyggerne i området. Derfor bør projekternes finansieringsramme sættes op til 60 millioner euro, hvilket f.eks. ville gøre det muligt at tage bedre højde for miljøkravene, som kan nødvendiggøre nogle grundigere gennemførlighedsundersøgelser. Det drejer sig således om at godkende projekterne, koordinere høringsprocedurerne mellem medlemsstaterne og finde de mest velegnede tekniske løsninger.
Inden jeg slutter af, vil jeg også understrege, at Industriudvalget ikke blot betragter medtagelsen af olefiner i denne tekst som berettiget på grund af den betydning, det har for Europas kemiske industri, at disse net findes på europæisk område, men også på grund af den øgede sikkerhed og miljøgevinsten som følge af den mindre vejtransport. Foruden adgangen til Den Europæiske Investeringsbank sikrer henvisningen til olefinrelaterede projekter en symbolsk europæisk blåstempling. Den gør det dog ikke muligt for disse projekter at nyde godt af EU-støtte under de transeuropæiske nets budget. Jeg mener i øvrigt, at vi bør overveje at medtage de transeuropæiske net på energiområdet i de europæiske korridorer, der er foreslået for landtransportsektorens vedkommende.
Guntars Krasts (UEN ),
   Fru formand, jeg ønsker at takke Kommissionen og Udvalget om Industri, Forskning og Energi for det arbejde, som de har udført, og det skal understreges, at direktivforslaget, som vi skal drøfte i dag, er særlig vigtigt for at nå et skridt videre i EU's fysiske integration. Jeg vil imidlertid henlede Deres opmærksomhed på et par aspekter, som kan vanskeliggøre indfrielsen af målsætningerne i direktivet.
Derfor er oprettelsen af sammenkoblinger i strukturerede forsyningssystemer ikke altid en fordel for de leverandører, der er dominerende i en bestemt region. I sådanne tilfælde skal investering i sammenkoblinger vurderes ud fra gevinsten på mellemlang og lang sigt. Hertil kræves det, at markedsprincipper erstattes af langsigtede planlægningsmetoder til at garantere forsyningssikkerheden for forbrugerne og miljøbeskyttelse. Det er samme tankegang, når en sammenkobling skal oprettes af hensyn til forsyningssikkerheden for at afhjælpe en utilstrækkelig produktionskapacitet. I disse tilfælde er det ikke altid muligt at følge markedsprincipperne, idet det påkrævede tidsrum til indhentning af investeringerne ikke altid svarer til målet for en deltager på det konkurrencedygtige marked. I tilfælde, hvor oprettelsen af nye sammenkoblinger ikke er en fordel for deltagere på elektricitetsmarkedet, kan oprettelsen af net være en obligatorisk offentlig tjeneste for systemoperatører. Derfor skal valget af prioriteret sammenkobling af de transeuropæiske net, som vil blive oprettet med økonomisk støtte fra EU, ikke blot være et spørgsmål om kommerciel konkurrence mellem regioner og medlemsstater, som det fremgår af direktivforslaget. Kommissionen skal i udvælgelsen af prioriterede net tage hensyn til forsyningssikkerheden på mellemlang og lang sigt og gennemførelsen af det indre marked i EU. Europa-Parlamentet bør overvåge denne proces via budgetproceduren. I denne sammenhæng vil jeg fremhæve, at de tre baltiske lande er totalt isoleret fra EU's elektricitets- og gasmarked. De har siden sojvettiden haft et fælles elforsyningsnet med Rusland. Det bør være en prioriteret opgave, et prioriteret område, hvor der skal oprettes sammenkoblinger. 
María del Pilar Ayuso González,
   Fru formand, jeg vil indlede med at lykønske fru Laperrouze og takke hende for hendes samarbejdsvilje under udarbejdelsen af denne betænkning.
Betydningen af dette forslag ligger i, at udviklingen af sammenkoblinger er en nødvendig betingelse for at skabe et virkeligt indre marked på energiområdet. Desuden vil sammenkoblingerne gøre det lettere at klare lejlighedsvise situationer med manglende elforsyning. Som det er blevet sagt, var det efter den uformelle trepartsdialog med Rådet og Kommissionen ikke muligt at opnå en aftale med Parlamentet under førstebehandlingen. Vi er ikke enige med Rådet i, at projekter af europæisk interesse skal nedlægges, og vi går ind for, at de projektkategorier, som ordføreren har foreslået, opretholdes.
Vi støtter også ordførerens forslag til ændring af teksten vedrørende EU-koordinatoren, hvor hun fastholder den tekst, som Udvalget om Industri, Forskning og Energi har vedtaget, således at koordinatoren udpeges til projekter, der frembyder problemer, og Parlamentet høres, når koordinatoren skal udpeges, hvilket allerede er tilfældet for de transeuropæiske transportnet.
Jeg vil fremhæve et meget vigtigt ændringsforslag, som Udvalget om Industri, Forskning og Energi har stillet og vedtaget. Det drejer sig om en ny betragtning 2a, der fastsætter det mål, som Det Europæiske Råd vedtog i Barcelona om et minimumsniveau for elektricitetssammenkobling mellem medlemsstaterne, der når op på 10 % af den installerede kraftværkskapacitet.
Til sidst skal jeg bare bifalde Kommissionens forslag til forordning om finansiering af transeuropæiske transport- og energinet, som er til debat. I dette forslag overvejes det for første gang at medfinansiere projekter på energiområdet og ikke kun de forudgående undersøgelser.
Jeg har tiltro til, at dette bliver taget i betragtning, når de finansielle overslag for perioden 2007-2013 skal fastsættes, for hvis budgetbevillingerne nedsættes, vil dette og alle EU's programmer såsom Leader og Life, programmer for transeuropæiske net og det syvende rammeprogram for forskning lide under det.
Hannes Swoboda,
   Fru formand, hr. kommissær, kære kolleger, jeg vil først takke fru Laperrouze mange gange for hendes udmærkede arbejde og især for den kollegiale ånd og inddragelsen af alle grupper i betænkningsarbejdet.
Jeg mener, at det er en god betænkning. En betænkning, der gør det tydeligt, at vi i højere grad har brug for transeuropæiske energinet, hvis vi ønsker at opfylde målene fra Lissabon, nemlig en øget konkurrence på vores kontinent. I den forbindelse er det klart, at det på den ene side handler om interne europæiske net, uden at det dermed er sikkert, at der ikke længere er nogen problemer. Tværtimod, der kan i forbindelse med integrerede net endda opstå et tilfælde, hvor et problem overføres til andre net, men alt i alt bliver forsyningssikkerheden dog større.
Det handler på den anden side også om mere forsyning, nemlig diversificeret forsyning af energi, især naturligvis olie og naturgas. I denne forbindelse har jeg en bemærkning til Dem, hr. kommissær - for jeg værdsætter Dem meget på grund af Deres engagement - jeg har savnet, at De var til stede ved ibrugtagningen af en vigtig pipeline, nemlig den fra Baku over Tbilisi til Ceyhan. Præsidenterne for de berørte lande var til stede, og også USA's energiminister var til stede, men desværre ikke energikommissæren eller en anden kommissær fra Europa. Når en så vigtig pipeline bliver bygget i et område, der hører ind under EU's naboskabspolitik, og som vedrører en potentiel EU-medlemsstat, i det mindste et land med kandidatstatus, havde jeg også gerne set Dem på billedet, ikke kun fordi jeg gerne vil se Dem på et billede, men også fordi det rent symbolsk havde betydet for de europæiske borgere, at EU i det mindste bekymrer sig lige så meget om energi som USA's regering. Jeg ved godt, at USA's regering stod bag bygningen af denne pipeline, men vi burde også have vist flaget. Måske var De ikke inviteret, måske kunne De ikke, men måske kan De kort forklare Deres fravær i dag eller ved en anden lejlighed.
Jeg vil gerne komme ind på to yderligere punkter. De har fuldstændig ret, hr. kommissær: Det handler også om, at vi skal holde fast i her, at der er visse linjer af europæisk interesse, som skal støttes tilsvarende. Jeg er også af den opfattelse, at den europæiske koordinator kan være vigtig. I den forbindelse vil jeg gerne støtte vores kolleger og fru Laperrouze i den forstand, at det handler om, at Europa-Parlamentet også bliver hørt før udnævnelsen, selv om det naturligvis er Kommissionens opgave at foretage den pågældende udnævnelse.
Endnu en gang vil jeg gerne sammenfatte følgende: Jeg mener, at energiforsyningen er vigtig for vores kontinents konkurrenceevne, at det er vigtigt at have en diversificeret energiforsyning, også udefra, og jeg håber, at kommissær Piebalgs kan være til stede ved den næste indvielse af en vigtig pipeline og demonstrerer, hvor vigtig energiforsyningen er for Europa. 
Šarūnas Birutis,
   Fru formand, der er brugt meget tid på at finde en evt. løsning i forbindelse med gasforsyningssikkerheden på landeplan samt en løsning i forbindelse med forsyningssikkerhed og diversificering af forsyningen til de baltiske lande i EU. Taleren har også berørt dette i talen i dag. To projekter er inkluderet i den prioriterede liste i de retningslinjer, der drøftes, dvs. den nordlige transeuropæiske gasrørledning under Østersøen fra Rusland til Tyskland og gasrørledningen fra Yamal til Tyskland via Belarus og Polen. Listen over projekter af generel betydning omfatter Amber-projektet, en gasrørledning fra Rusland til Tyskland via Letland, Litauen og Polen. Rørledningernes specifikke ruter er naturligvis fastsat efter aftale mellem gasselskaberne og de pågældende lande, men jeg ønsker at understrege, at der i relation til den nordlige transeuropæiske gasrørledning ikke er taget højde for interesser og behov hos alle de EU-medlemsstater, der er berørt af gasrørledningen, og som er bekymret for gasforsyningen. Det andet projekt for gasrørledningen fra Yamal til Europa overholder ikke bestemmelserne for gasforsyningssikkerhed, da den går igennem Belarus, og vi skal huske blokeringen af gasforsyningen via Belarus i februar 2004. Vi har brug for en yderligere sammenlægning af gassystemet i Øst- og Vesteuropa for at sikre naturgasforsyningen til forbrugere, oprette et fælles og fungerende gasmarked og tilfredsstille det stigende behov i EU for naturgas på mellemlang og lang sigt, og derfor foreslår jeg, at Amber-rørledningen fra Rusland til EU indgår i første bilag til listen over prioriterede projekter som et muligt alternativ for Yamal II, og at der vedtages en ny beslutning om Rådets og Europa-Parlamentets projekt. En sådan sammenlægning opfylder bestemmelserne for prioriteterne i EU's retningslinjer i 2003 og beskrevet i projektet, der er under overvejelse. En sådan rute for gasrørledningerne vil også medvirke til at afhjælpe sikkerhedsproblemerne i EU og de baltiske lande især. 
Rebecca Harms,
   Fru formand, jeg vil gerne understrege én ting: Vi taler ikke om infrastruktur her, som er offentlig ejendom, men en stor del af de net, vi taler om, og som skal videreudvikles, er privat ejendom for store energiforsyningsvirksomheder. Dermed adskiller denne forhandling sig betydeligt fra forhandlingen på det trafikale område.
Vi afviser fru Laperrouzes betænkning. Selv om vi har bestræbt os på at forbedre den på bestemte områder, er det ikke lykkedes os. Vi mener, at denne ønskeliste med 300 projekter af europæisk interesse egentlig kun er en ønskeliste, som får hjertet hos de energiforsyningsvirksomheder, som har en position som oligopoler i Europa, til at slå højere. Vi mener snarere, at det vil styrke magten og indflydelsen hos de europæiske energiforsyningsvirksomheder, der i forvejen er for mægtige og agerer mod markedet, og vi tror faktisk ikke, at vi, hvad angår forsyningssikkerhed, kommer videre, hvis vi alene styrker disse virksomheders interesser. 
Angelika Niebler (PPE-DE ).
   - Fru formand, hr. kommissær, kære kolleger, der skal også først lyde en stor tak fra min side til ordføreren og alle skyggeordførerne for deres fremragende arbejde og også for viljen til at tale om dette emne.
Vi diskuterer i dag fastlæggelsen af retningslinjer for de transeuropæiske net på energiområdet. Med afgørelsen om disse retningslinjer fastlægges retningslinjerne for en moderne infrastruktur for de transeuropæiske net på energiområdet.
Jeg vil benytte mit korte indlæg til at tage fat på et punkt, som ligger mig særligt på sinde: Med afgørelsen optages for første gang de såkaldte olefingasledninger i de transeuropæiske net til energi. Jeg er enig med ordføreren i, at det er overordentligt vigtigt for erhvervsområdet Europa. Desværre kender man ikke til enkelte strækninger i Kommissionens forslag. Det er efter min mening en ulempe, og jeg har på vegne af min gruppe stillet ændringsforslag 39, hvorved denne mangel skal afhjælpes.
Der eksisterer allerede enkelte olefingasledninger i EU for øjeblikket. Vi ser disse net vestpå på vores kontinent og i de ni nye medlemsstater. Der mangler imidlertid noget til at stoppe hullet. I ændringsforslag 39, som jeg hermed endnu en gang gerne vil gøre eftertrykkeligt reklame for, er nogle udvalgte strækninger opført, hvormed disse huller hurtigt og vedvarende kan lukkes. Det sikrer forsyningen med olefingas og vores virksomheders eksistens.
I betragtning af de sparsomme midler er det klart, at alle projekter ikke kan støttes. For mig handler det med mit ændringsforslag heller ikke om finansiel støtte til de nævnte strækninger. For mig handler det om en klar politisk udtalelse og et signal om, at netop disse strækninger er af særlig betydning for EU og medlemsstaterne. Derfor vil jeg endnu en gang indtrængende anmode om støtte til ændringsforslag 39 under afstemningen i morgen. 
Reino Paasilinna (PSE ).
   - Fru formand, hr. kommissær, mine damer og herrer, de transeuropæiske net på energiområdet er vigtige for opnåelse af Lissabon-målene. TEN E-nettene i energisektoren vil spille en væsentlig rolle i liberaliseringen af det indre marked og forbedringen af operationel pålidelighed, da det vil give EU en forbindelse til leverandører uden for EU.
Energinettene bør dog ikke behandles på samme måde som de transeuropæiske transportnet. Transportnettene er en del af den generelle infrastruktur, hvorimod TEN E-nettene er privatejede. Derfor bør offentlige midler til energinettene hovedsageligt bruges på planlægning og forskning. De fastsatte midler til EU's energinet er under alle omstændigheder så begrænsede, at det ikke vil være en kritisk faktor, når der skal træffes beslutninger om investering. En koordinator vil formentlig heller ikke være af stor værdi. Det vil blot skabe endnu et organisatorisk plan. Blot få midler vil række langt med ekspertise.
Hvad angår visse detaljer i betænkningen, er jeg betænkelig ved at nævne de prioriterede projekter, som Kommissionen har foreslået. Udarbejdelsen af projekterne er ikke systematisk, men har i praksis været ret tilfældig. Lad os ikke understrege vigtigheden af visse projekter, men den overordnede betydning af en undersøgelse på EU-plan af de projekter, som vi bør investere i.
Mine damer og herrer, vi skal hele tiden sørge for at sikre, at driftssikkerhed og pålidelighed i forbindelse med energi ikke fører til spild, men besparelser. Ifølge nye beregninger vil alle energikilder ud over vedvarende energi være opbrugt inden for et par generationer, afhængigt af forbruget. 
Andris Piebalgs,
    Fru formand, jeg ønsker at takke medlemmerne for en konstruktiv forhandling. Vi skal have en nøgtern indstilling til spørgsmålet om de transeuropæiske net på energiområdet. Det er helt klart nødvendigt, da forsyningssikkerheden afhænger af vores energinet og af sammenkobling som det vigtigste. Når vi taler om et konkurrencedygtigt marked, er det endnu en gang sammenkobling, der er absolut nødvendig. Ud fra dette synspunkt kan jeg ikke acceptere, at der ikke fastsættes en politik på europæisk plan. Retningslinjerne er tydeligvis udarbejdet som grundlag for vores indsats.
Vi bruger 20 millioner euro om året på transeuropæiske energinet. Midlerne anvendes til gennemførlighedsundersøgelser, og vi kan måske en gang i fremtiden yde støtte til projekterne. Der har været fortalere for bestemte projekter fra de baltiske lande. Som et medlem udtalte, står det på nuværende tidspunkt klart, at de baltiske lande er som en isoleret ø. Der er ingen sammenkobling af elektricitet. Der vil være en sammenkobling af Estland og Finland. PowerBridge-projektet mellem Litauen og Polen vil aldrig være en realitet, medmindre der ydes fællesskabsstøtte til transeuropæiske net på energiområdet. Jeg går stærkt ind for den indsats, vi har gjort.
Med hensyn til den bredere støtte til energipolitikken er der helt klart behov for at diversificere vores energiforsyning. Derfor arbejder vi med alle landene og med Aserbajdsjan, som jeg har besøgt. Ingen europæiske lande har været involveret, men vi skal være involveret fra starten. Fire lande har undertegnet traktaten. Kommissionen har ikke haft mulighed for det, men vi er interesseret i dette projekt, da det vedrører olie, som vil blive anvendt af kunder. Vi er interesserede i gasforsyning, men da vi ikke finansierer projektet, kan vi på den anden side ikke forvente at tage al æren for det. Vi overvejer derfor at diversificere vores forsyningssikkerhed. 
Som jeg nævnte, kommer vores største investeringskilder samtidig fra private investorer. Derfor bør de private investorer investere i projektet, og Kommissionen skal ved hjælp af disse retningslinjer komme med det nødvendige politiske input. Jeg er derfor meget taknemmelig for dagens forhandling. Vi vil fortsætte vores arbejde. Jeg ønsker især at takke ordføreren, fru Laperrouze.
Med hensyn til Olefin og ændringsforslag 39 beklager jeg at måtte sige, at Kommissionen på nuværende tidspunkt blot noterer sig betydningen af Olefin-gasnettene uden at ville gå i detaljer med de prioriterede dele af nettene, som skal vurderes af Den Europæiske Investeringsbank i forbindelse med ethvert specifikt forslag om finansiering. Kommissionen kan derfor ikke foreslå økonomisk indgriben med EU-midler. Af samme grund kan vi heller ikke støtte ændringsforslag 39. Som jeg nævnte, er Kommissionens og Parlamentets forslag dog meget ens. Jeg ønsker at takke Parlamentet endnu en gang for det nære samarbejde. 
Formanden.
   - Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted onsdag kl. 12.00.
Formanden.
   - Næste punkt på dagsordenen er betænkning (A6-0130/2005) af Rothe for Udvalget om Industri, Forskning og Energi om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om energieffektivitet i slutanvendelserne og om energitjenester (KOM(2003)0739 - C6-0642/2003 - 2003/0300(COD)).
Andris Piebalgs,
    Jeg vil først og fremmest takke fru Rothe for hendes fremragende arbejde med betænkningen. Jeg vil endvidere takke de øvrige medlemmer af Udvalget om Industri, Forskning og Energi, som har stillet ændringsforslagene og arbejdet på at forbedre Kommissionens forslag. Mange af ændringsforslagene vil styrke og skabe større sammenhæng i forslaget.
Som De ved, mener jeg, at energieffektivitet i EU skal være en prioritet i EU's energipolitik. Det glæder mig, at Europa-Parlamentet deler denne opfattelse. Forslaget til et direktiv om energieffektivitet i slutanvendelserne og om energitjenester kan vise sig at være et af de mest effektive værktøjer til vores rådighed, ikke blot til bekæmpelse af klimaændringer og forbedring af konkurrenceevnen, men også til forbedring af forsyningssikkerheden, forøgelse af beskæftigelsen inden for EU og etablering af et bæredygtigt marked for energieffektivitet.
Som alle ved, er Kommissionen endvidere ved at udarbejde en grønbog om energieffektivitet. Grønbogen skal stimulere den offentlige debat om det fornuftige i at øge energieffektiviteten i EU og indeholder en redegørelse af den bedste måde at opnå bedre energieffektivitet på. I forhandlingen om grønbogen vil der også blive lagt vægt på forslaget om energitjenester og betydningen deraf.
Forslaget til et direktiv om energieffektivitet i slutanvendelserne og om energitjenester har adskillige mål og midlerne til at nå disse mål. Der fastsættes ensartede mål for energibesparelser i medlemsstaterne, der skal opnås gennem øget energieffektivitet og bedre energitjenester. Forslaget er endvidere udformet til at stimulere markedsudvikling for energitjenester og for energieffektivitet generelt, og forslaget dækker distribution og detailsalg til de fleste slutbrugere af de fleste typer energi til slutanvendelse, f.eks. elektricitet, gas, fjernvarme, fyringsolie og det meste af sektoren for transportbrændstoffer. Forslaget er "brændstofneutralt", idet formålet er at forbedre energieffektivitet, uanset hvilken primær energi det drejer sig om.
Vi har endvidere foreslået, at medlemsstaterne pålægger deres større energidistributører eller forhandlere en forpligtelse til at tilbyde deres slutbrugerkunder energieffektive foranstaltninger eller opfylde andre forpligtelser vedrørende energieffektivitet og samtidig give mulighed for den nødvendige effektivitet.
Forslaget indeholder endvidere krav til medlemsstaterne om at fremme finansieringsinstrumenter for energibesparelser, præstationskontrakter og kontrakter om tredjepartsfinansiering. Forslaget indeholder endvidere krav til forbedring af forbrugsmåling og forbrugeroplysninger samt fremme af attesteringen af energitjenesteydere og forbedring af kvaliteten og anvendelsen af energirevision. Forslaget indeholder også bestemmelser om, at medlemsstaterne skal forbedre deres ordninger for distributionsafgifter, hvor det er muligt, for at øge energieffektiviteten.
Der var to anliggender, som blev drøftet indgående i Europa-Parlamentet og Rådet, og det var det obligatoriske aspekt af målene og målesystemet til måling af energieffektivitet. Kommissionen har under forhandlingerne i Parlamentet og Rådet fastholdt sin holdning til betydningen af obligatoriske mål, både for de overordnede mål og målet for den offentlige sektor.
Hvad angår målingen af effektivitet, understreges det i fru Rothes betænkning, at et -system giver den største nøjagtighed og kan udvikles yderligere med komitologi. Vi mener endvidere, at komitologi er vejen frem, da disse spørgsmål vil være for tekniske og detaljerede til behandling med fælles beslutningsprocedure. Vi mener dog, at der er behov for at opretholde en form for -måling.
Jeg får senere lejlighed til at kommentere ændringsforslagene yderligere, men jeg kan allerede nu sige, at forhandlingerne i udvalget har været meget konstruktive, og at vi har sat stor pris på især ordførerens og skyggeordførernes store indsats i udarbejdelsen af en sammenhængende og målrettet betænkning med mange konstruktive ændringsforslag.
Jeg ser frem til forhandlingen om dette forslag. 
Mechtild Rothe (PSE ),
   Fru formand, hr. kommissær, kære kolleger, at Kommissionen har præsenteret dette forslag til direktiv om energieffektivitet og energitjenester, har været tvingende nødvendigt.
Parlamentet har allerede op til flere gange opfordret Kommissionen til efter etableringen af det indre marked for elektricitet og gas også at foreslå konkrete foranstaltninger for efterspørgselssiden, for det er ikke forsvarligt at udnytte vores næsten største energiressource så lidt, som vi gør i dag. Ifølge alle seriøse undersøgelser siges det, at energibesparelsespotentialet i EU, som skal benyttes uden økonomiske tab, uden en begrænsning i komforten, ligger på 20-30 %. Det tekniske potentiale ligger på over 40 %.
Vi kender til den tiltagende afhængighed af import, til dels fra kriseregioner, og at det nuværende energiforbrug er en væsentlig grund til klimaproblematikken. Alt dette tvinger os til at starte en virkelig politik for energieffektivitet og energibesparelse. Det betyder netop også - som kommissær Piebalgs sagde - en politik for klimabeskyttelse, en politik for øget forsyningssikkerhed og en politik, som ligger i Lissabon-strategien, nemlig for mange nye arbejdspladser. Der skal skabes hundredtusinde nye arbejdspladser på dette område.
Derfor mange tak til Kommissionen for fremlæggelsen af dette direktiv, og til Dem, hr. kommissær Piebalgs, vil jeg rette en stor tak og udtrykke min anerkendelse for, at De vil prioritere energieffektivitet særligt højt, hvilket De har erklæret flere gange, og om kort tid også vil præsentere en grønbog herom.
Kommissionen har i dette direktivforslag - hvilket kommissæren også lige har nævnt - foreslået bindende mål. Jeg er glad for, at udvalget har fulgt mit forslag om at holde fast ved denne forpligtelse og desuden foretage ganske vist rimelige forhøjelser af de mål, som Kommissionen har foreslået, men at give medlemsstatererne større fleksibilitet gennem tre perioder a tre år i stedet for den årlige fastlæggelse. Hr. kommissær, De har netop sagt, at Kommissionen vil inddrage -modellen i lidt højere grad. I så fald skal vi endnu en gang tale om målene: Jo mere , desto højere skal målene være. Vi sagde i udvalget i begyndelsen, at vi ville fastholde -systemet.
Det vil ikke skabe problemer for nogen medlemsstater at spare mellem 3 og 4 %'s energi over tre år ved konkrete foranstaltninger. Endnu en gang for at gøre det klart: Det er ikke det samlede energiforbrug, der skal reduceres, men der skal opnås besparelser gennem konkrete foranstaltninger. Det betyder så også, at hvis det samlede energiforbrug stiger, f.eks. på grund af den økonomiske udvikling, ville det stige endnu mere uden disse foranstaltninger. Som en lettelse for nogle medlemsstater betyder det endvidere, at de tidligere trufne besparelsesforanstaltninger, som stadig gælder, skal modregnes.
Desuden - og det er også vigtigt - er vi også enige med Kommissionen i, at den offentlige tjeneste - hvilket vi også allerede har forankret i andre direktiver - skal overtage en funktion som forbillede. Jeg er optimistisk med hensyn til, at Parlamentet med afstemningen i morgen sender et klart signal til Rådet, hvor det opfordres til ikke af flygte ind i manglende forpligtelser. Jeg er også optimistisk med hensyn til, at vi kan gøre det med et bredt flertal.
Jeg vil gerne sige mange tak til skyggeordførerne, hr. Vidal-Quadras Roca, fru Hall, hr. Turmes, for det virkelig gode samarbejde, vi havde. Et vigtigt resultat af vores samarbejde er udarbejdelsen af et kompromis, som vi foreslår Dem. I udvalget var der to forslag til afstemning: for det første det føromtalte forslag om klare, bindende mål, som opfyldes ved hjælp af medlemsstaternes foranstaltninger, og for det andet et benchmark-forslag. Vi har allerede foreslået et kompromis, hvor det bestemmes, at de bindende mål er gældende i første omgang, og at disse mål, hvis der er sat benchmarks for alle områder - hvilket ikke er nemt, og hvilket kan være tidskrævende - opfyldes ved disse benchmarks.
Corien Wortmann-Kool (PPE-DE ),
   Fru formand, indledningsvis vil jeg gerne takke fru Rothe for den indsats, hun har ydet i forbindelse med udarbejdelsen af betænkningen. Økonomi- og Valutaudvalget har i sin udtalelse især lagt vægt på omkostningseffektiviteten i forbindelse med energibesparelser. Vi har også foreslået et antal ændringer, og disse har heldigvis vundet genklang på visse væsentlige områder. Det endelige forslag er imidlertid efter Økonomi- og Valutaudvalgets opfattelse ikke vidtrækkende nok, især ikke med hensyn til den påkrævede fleksibilitet. Vi bør sikre medlemsstaterne fleksibilitet, hvad angår energisparemålene. Der bør tages hensyn til medlemsstaternes forskellighed, hvad angår graden af energieffektivitet. Jeg glæder mig over kompromisforslag 107, som vil sikre øget fleksibilitet i forbindelse med de nationale mål. I det mindste åbner det mulighed for en sådan øget fleksibilitet. Det er i sig selv positivt, men vi må så ikke samtidig håndhæve de bindende mål pr. medlemsstat og dermed fortsat åbne mulighed for, at der fastsættes ensartede, bindende mål for de enkelte lande. Jeg mener med andre ord, fru formand, at vi på det område ikke bør følge en sådan forpligtelse.
For det andet er det vigtigt at sikre de små og mellemstore virksomheders rolle på markedet for energitjenester, da de små og mellemstore virksomheder i væsentlig grad bidrager til at nedbringe energiforbruget. Kravet om, at energileverandører skal yde gratis energisyn, vil være til skade for uafhængige virksomheder og små og mellemstore virksomheder. Det er således positivt, at den bestemmelse er slettet.
For det tredje mener Økonomi- og Valutaudvalget, at vi bør styrke den omkostningseffektive tilgang. Det er væsentligt, at energibesparelser går hånd i hånd med en god cost-benefit-analyse. Forslaget om at indføre benchmarking vil utvivlsomt fremme udbredelsen af bedste praksis, men det er vigtigt, at en evt. ordning med benchmarking udformes på en sådan måde, at der ikke skabes administrative byrder, som ødelægger merværdien ved benchmarking. 
Eija-Riitta Korhola (PPE-DE ),
   Fru formand, vi drøfter et spørgsmål, der er helt centralt for klimapolitikken. Direktivet om energitjenester er tænkt som et supplement til direktivet om handel med emissionskvoter med foranstaltninger til energibesparelser, der er mere vidtrækkende, og som omfatter slutbrugerne.
Som ordfører for udtalelsen fra Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed havde jeg håbet, at det ville have været muligt i denne sammenhæng at afhjælpe konkurrencefordrejning og -problemer, som direktivet om handel med emissionskvoter indeholder. Der er mange positive elementer i direktivet, som jeg ønsker at takke fru Rothe for, men jeg vil fremhæve det største problem.
Jeg var helt til det sidste modstander af fælles målsætninger for besparelse for alle medlemsstaterne, fordi jeg mente, at lande, som allerede for længe siden har truffet foranstaltninger til energibesparelse, vil blive straffet. Det er muligvis paradoksalt, men når vi behandler medlemsstaterne lige, giver vi dem ulige status. Derfor ville jeg gerne have anmodet Kommissionen om at udarbejde en ny artikel i stedet for artiklen om spareforpligtelsen med et system, der tager højde for hvert lands eget potentiale for energibesparelser.
Miljøudvalget godkendte Kommissionens forslag om fælles målsætninger for energibesparelse. Jeg er ikke uenig i, at niveauet for besparelserne skal være ambitiøst, men jeg mener, at det er uretfærdigt med fælles målsætninger. Endnu en gang er de ulige fordelt. Nogle lande har meget høje målsætninger, andre har latterligt lave målsætninger. I Finland, som har investeret i effektiv anvendelse af energi i årevis, står vi over for en helt anden udfordring end Polen, f.eks.
I et fælles marked er det et spørgsmål om konkurrencefordrejning, når der ikke tages nok hensyn til foranstaltninger, der allerede er gennemført, og medlemsstaterne har ikke nok handlefrihed. I forslaget nævnes muligheden for at tage højde for tidlige tiltag, når de faste fælles målsætninger skal reduceres, men så længe det ikke er helt klart, hvilken verifikationsmetode for besparelserne der vil blive anvendt, kan ingen vide, hvilke foranstaltninger der vil blive godkendt. Hvis min idé vedtages, skal der foretages en undersøgelse af sparepotentialet i EU, og målsætningerne for besparelse skal fastsættes for hvert land i forhold til hvert lands sparepotentiale. På denne måde kunne vi have handlet endnu mere ambitiøst end nu og endda på en mere bæredygtig måde.
Jeg beklager, at vi nu har et svagt kompromis. Man har muligvis betragtet spørgsmålet som vigtigt, men for meget hastværk kan være dyrt og føre til forlig i relation til Rådet. 
Alejo Vidal-Quadras Roca,
   Fru formand, jeg vil indlede med at takke fru Rothe og alle de skyggeordførere, der har deltaget i udarbejdelsen af denne betænkning, for deres vilje til at gå på kompromis. Det har som altid været en fornøjelse at samarbejde med sådan nogle konstruktive og fornuftige kolleger.
Som fru Rothe allerede har forklaret, er vi efter langvarige forhandlinger nået frem til en tilfredsstillende aftale om dette forslag til direktiv. Efter min opfattelse viser dette kompromis den store betydning, som alle vi, der har deltaget i debatten, tillægger spørgsmålet om energieffektivitet, og en høj grad af enighed om målene med denne retsakt. Faktisk forpligter forsyningssikkerheden og opfyldelsen af de mål, som vi har sat os i forbindelse med klimaændringerne, for ikke at tale om målene i Lissabon-dagsordenen, til en flerdimensionel tilgang til energipolitikken.
Jeg synes, at det er vigtigt at fremhæve den nødvendige ligevægt mellem fastsættelsen af generelle, ambitiøse og realistiske europæiske mål og deres fleksible tilpasning til de enkelte medlemsstaters særlige forhold. Det er rimeligt at anerkende, at nogle lande tidligere har gjort en stor indsats, som unægteligt har ført til forbedringer af energieffektiviteten. Det er resultater, som skal anerkendes, når der skal træffes beslutning om de mål, der skal nås.
Det er også vigtigt at gøre det klart, at det endelige mål med dette direktiv ikke udelukkende er at nedsætte forbruget, da man i lande, hvor energikilder uden emissioner udgør en væsentlig del, udmærket kan overveje en tilgang, der er mere fleksibel og mere tilpasset til behovene for økonomisk vækst.
Fru formand, jeg vil gentage min gruppes tilfredshed med dette nye fremskridt mod målet, som vi alle ønsker at nå, om at kombinere forsyningssikkerhed, miljøbeskyttelse og EU's økonomis konkurrenceevne på det globale marked.
Reino Paasilinna,
   Fru formand, hr. kommissær, mine damer og herrer, min gruppe støtter alle eventuelle energibesparelsesordninger. Ordningerne er helt afgørende for opnåelsen af Kyoto-målsætningerne og faldende afhængighed af importeret energi. Fru Rothe har påtaget sig en stor opgave, og det takker jeg hende for. Hun har stor støtte til forslaget. Kompromiset er ikke kommet let, men nu har det de største politiske gruppers støtte.
Forslaget, der debatteres, er et ambitiøst forslag. Især er de energibesparende målsætninger i forslaget endnu strengere end målsætningerne i Kommissionens forslag. Transeuropæiske målsætninger er en god ting. Vi har oplevet, at medlemsstaterne slipper uden om deres forpligtelser igen og igen. Faktum er imidlertid, at medlemsstaternes situation på dette område varierer meget. Forslaget vil koste Finland mange penge, da vi udarbejdede en liste over betydelige spareforanstaltninger for længe siden. Faktisk startede vi for tidligt, og nu betaler vi prisen for anden gang. En energibesparende målsætning på 1 % om året er derfor uretfærdigt, da det for Finland vil betyde en forøgelse af de nuværende omkostninger til finansiering af energibesparende foranstaltninger fra 450 millioner euro til en milliard euro.
Det er mit håb, at vi vil opleve en ændring, og at vi en skønne dag, mine damer og herrer, vil være villige til at støtte direktiver, som synes uundgåelige, men som koster vores egne lande meget, når omstændighederne er så ugunstige. Jeg vil understrege, at vi har gennemført alle de direktiver, som er forbundet med Lissabon-processen. 
Fiona Hall,
   Fru formand, vi har først og fremmest brug for dette europæiske direktiv på grund af de, som den britiske videnskabelige rådgiver har kaldt "elefanten i dagligstuen", dvs. den enorme trussel, som klimaændringerne udgør, og som vi nægter at se i øjnene, selv om den er lige for øjnene af os.
Vi har endvidere brug for direktivet på grund af den store knurrende bjørn i vores dagligstue. Bjørnen er truslen imod vores energiforsyning. Inden udgangen af 2020 vil Europa være 90 % afhængig af Rusland, hvad angår olie. Den letteste måde, hvorpå vi kan begrænse vores energiafhængighed, er ved at anvende mindre energi.
Ved direktivet fastsættes der rammer, inden for hvilke virksomheder, der er beskæftiget med energieffektivitet, kan operere og konkurrere. Jeg bifalder især bestemmelserne om nøjagtig måling og fakturering. I Det Forenede Kongerige er den største årsag til forbrugergæld modtagelsen af en pludselig enorm gasregning. Kravet til regelmæssige regninger baseret på faktisk forbrug vil sætte en stopper for dette problem.
De opstillede mål i direktivet er ikke ambitiøse og langt under det, der er teknologisk muligt. Fordelen ved at holde sig til disse beskedne mål er, at de er meget realistiske og opnåelige. Der har i Rådet været tale om, at højere mål kan accepteres, hvis blot de var vejledende, ikke obligatoriske. Men høje mål er meningsløse, hvis de blot er vejledende.
Det kommende britiske formandskab har erklæret, at håndteringen af klimaændringerne vil have højeste prioritet. Det vil være tragisk og hyklerisk, hvis forhastede reaktioner på fastsættelsen af obligatoriske mål på europæisk plan får lov at stå i vejen for forpligtelsen til at tackle problemerne med klimaændringer. Jeg håber, at vi i Europa-Parlamentet vil sende et stærkt budskab om, at obligatoriske mål for energibesparelser er nødvendige. 
Rebecca Harms,
   Fru formand, på vegne af min kollega Claude Turmes, der sidder i kø på motorvejen og derfor ikke kan udtrykke sin tak til ordføreren, siger jeg tak på min gruppes vegne for et meget kooperativt, produktivt samarbejde ved udarbejdelsen af denne betænkning.
Vi er af den opfattelse, at det med denne betænkning endelig er lykkedes at fokusere på efterspørgselssiden og ikke altid på udbudssiden i den energipolitiske strategi. Det er blevet svigtet i mange årtiers energipolitiske debatter, og vi håber, at vi kommer i offensiven her - også via Rothe-betænkningen.
Et teknisk besparelsespotentiale på 40 %, det er enormt. 20 % kan allerede lade sig gøre økonomisk i dag, uden at man skal internalisere de eksterne omkostninger - også det er en enorm udfordring. Jeg vil gerne sige her, at vi har indladt os på kompromiser og støtter betænkningen. Og alligevel mener vi, at tallene taler for, at Kommissionen og også Rådet egentlig kunne agere meget mere ambitiøst på dette område.
Vi er af den opfattelse, hr. Paasilinna, at de forpligtende mål ikke skader, og hvis jeg ser det rigtigt, ville Finland alene på området varme kunne opnå enorme besparelser.
Når jeg ser på, hvad f.eks. Berlins energiagentur har opnået på energieffektivitetsområdet, ville jeg ønske, at man ville bruge byen Berlin som eksempel. Energitjenester er for os lidt en nøgle til fremtiden for energieffektivitet. Vi mener, at vi skal skabe et marked for energitjenester, således at vores ambitiøse målsætninger kan opfyldes. Jeg mener, at økonomi og økologi rent faktisk igen kan gå sammen på dette område, for det, som vi også kan skabe ud over enorme fordele for miljøet, er netop arbejdspladser - netop også i små og mellemstore virksomheder - hvis vi tackler dette område konsekvent.
Ordføreren, fru Rothe, nævnte emnet offentlige bygninger. Her skal vi faktisk opføre os eksemplarisk. Vi har længe diskuteret det i Tyskland. I Berlin er vi f.eks. allerede begyndt, men også i Tyskland generelt har vi vel ikke åbnet alt, hvad der er af potentialer.
Afslutningsvis vil jeg gerne give udtryk for min overbevisning om, at det faktisk kun kan lykkes os at nå de store mål, som vi forfølger i de energipolitiske debatter - nemlig uafhængighed og forsyningssikkerhed - men også at overvinde de store risici - nemlig klimaændringer og den nukleare risiko - når vi tager det alvorligt på dette område - energieeffektivitet, energibesparelse - og lader vores store, ambitiøse ord følge op af handlinger. Jeg er sikker på, at hr. Piebalgs vil være den første kommissær, der ikke kun taler i Europa, men også handler. 
Paul Rübig (PPE-DE ).
   - Fru formand, mine damer og herrer, jeg kommer selv fra en forbundsstat - nemlig Østrig - der helt sikkert er verdens førende, hvad angår energieffektivitet, og vi har altid koncentreret os om, at denne energieffektivitet gøres så økonomisk som muligt, dvs. idet Lissabon-kriterierne opfyldes. Vi ved alle, at omkostningerne i forbindelse med besparelser for øjeblikket er mindre end omkostningerne ved ny produktion. Der er altså på området vækst og beskæftigelse en mening med at beskæftige sig med energibesparelser.
I princippet er vi dog imod tvangsmål eller forpligtende mål. Vi bør satse mere på incitamenter, og vi bør især være opmærksomme på, at der også tages højde for medlemsstaternes input, f.eks. i min delstat, som i margenen i høj grad ikke længere har så mange muligheder som andre. Vi bør også fastlægge, hvem der præcis ville kunne opnå hvilke besparelser med et benchmark-system. Det, der er det allervigtigste, er, at vi har brug for et system af gennemførte praksis. Vi skal ikke kun lære i Europa, men globalt. Den globale læring spiller en meget væsentlig rolle her. Derfor vil jeg også anbefale kommissær Piebalgs at fastsætte en pris for energieffektivitet, som der kan konkurreres om globalt, så vi kan lære de bedste modeller på verdensplan at kende for derefter at gennemføre dem så hurtigt og så effektivt som muligt, således at vi også kan skabe nye arbejdspladser i Europa fra dette område og kan skabe vækst. Måske kunne man også udarbejde en virkningsanalyse på dette område, så vi kan lære, hvilke foranstaltninger der skal iværksættes mest effektivt og hurtigst.
Man bør også se 10 år tilbage og sammenligne de forskellige medlemsstater med hinanden, men også opstille sammenligninger på globalt niveau og så også finde en forhandlingsbasis for de næste 10 år for, hvilke mål vi vil gennemføre, og især også for, om vi kan inddrage idéer som f.eks. programmet "Intelligent energi" her. 
Dorette Corbey (PSE ).
   - Fru formand, lad mig gå direkte til sagen og sige, at vi i dag helhjertet siger "ja" til en europæisk tilgang til mere effektiv energianvendelse. Indledningsvis vil jeg dog komplimentere fru Rothe og Kommissionen for forslaget og betænkningen om energieffektivitet. Det er i alles interesse, at vi er økonomiske i omgangen med disse ressourcer, og øget energieffektivitet skaber kun vindere. Øget effektivitet betyder mindre udledning af drivhusgasser og bidrager dermed til, at vi kan opfylde Kyoto-forpligtelserne. Forbrugerne og det offentlige opnår besparelser på energibudgettet, og virksomheder, som håndterer energiforbruget effektivt, styrker konkurrenceevnen. Innovation er nøgleordet i denne forbindelse, og jeg støtter fuldt og helt ændringsforslag 96 om -princippet.
De kritikere, som mener, at dette forslag er udtryk for unødig indblanding fra Bruxelles i landenes indre anliggender, glemmer, at der uden pres udefra desværre ikke sker nok, hvad angår mere effektiv energiudnyttelse. Hr. Piebalgs forslag om en -tilgang bør imidlertid efter min opfattelse suppleres med den omvendte tilgang. Ændringsforslag 45 udfordrer virksomhederne til selv at komme med alle tænkelige forslag til mere effektiv energiudnyttelse. Jeg støtter også fuldt og helt Kommissionen, når det gælder bestræbelserne for at lade de offentlige forvaltninger i medlemsstaterne foregå med et godt eksempel. De offentlige forvaltninger har de bedste muligheder for at foretage investeringer i energieffektivitet, som især på kort sigt ikke forekommer rentable, men som tjener sig ind på længere sigt. Hvad enten det drejer sig om anskaffelse af miljøvenlige og energibesparende tjenestekøretøjer, renovationsvogne eller elektronisk udstyr, eller det drejer sig om investering i energieffektive bygninger, har de offentlige forvaltninger de bedste muligheder for at tage fat på problemet.
Jeg mener også, at vi i de europæiske institutioner har et særligt ansvar i denne forbindelse. Vi bør ikke kun pålægge medlemsstaterne forpligtelser, men også selv tage udfordringen op og øge energieffektiviteten. Jeg foreslår, at Kommissionen, Europa-Parlamentet og Ministerrådet begynder at konkurrere om, hvilken institution der er mest energieffektiv. Resultaterne kunne fremlægges for offentligheden og pressen næste år i forbindelse med . Hvad det angår, vil jeg gerne tilføje en enkelt bemærkning om Europa-Parlamentets nye bygning. Her kan der efter min opfattelse udmærket opnås forbedringer i størrelsesordenen 30 %. 
Manuel António dos Santos (PSE ).
   - Fru formand, hr. kommissær, under de nuværende markedsbetingelser og med det forsyningsmønster, der findes i de fleste EU-lande, er en bæredygtig europæisk energipolitik kun mulig, såfremt energieffektiviteten i slutanvendelserne øges væsentligt.
Derfor udgør Kommissionens forslag, som denne betænkning omhandler, og som blot er en del af en større lovgivning, et vigtigt skridt hen imod dette mål. Problematikken bliver endnu mere relevant, når man ved, at energiudnyttelsesgraden er meget forskellig i de forskellige medlemsstater, hvilket medfører forvridninger og især et helt igennem urimeligt spild på et kommende internt marked.
Den model, som Kommissionen foreslår, er, selv om den hviler på veldefinerede regler, tilstrækkelig fleksibel og operativ, så de 25 medlemsstater tilskyndes til at spare energi. Fru Rothes på én gang overordnede og specifikke tilgang er på sin side både rigtig og konstruktiv. Ved at foreslå mere ambitiøse energibesparelsesmål på tre forskellige planer leverer hun et aktivt bidrag på Europa-Parlamentets vegne, der sender et stærkt budskab til Rådet om, at EU's energipolitiske målsætninger skal tages alvorligt.
Opstilling af endnu mere ambitiøse mål for den offentlige sektor og oprettelse af en energieffektiviseringsfond, som er tilgængelig for alle leverandører af energitjenester, og som det private område og SMV'erne skal kunne drage nytte af, er ligeledes gode og nyttige forslag, selv om de nok ikke er helt enkle at gennemføre.
På baggrund af den øjeblikkelige økonomiske udvikling og den konkrete situation på det indre marked for energi er det helt afgørende, at der skabes yderligere incitamenter til fremme af energieffektivitet. Den samlede energipolitik omfatter dog andet end effektivitet, eftersom den i stadig højere grad kommer til at dreje sig om at udnytte forskellige former for energi, herunder i stigende omfang nye energikilder, og en sikker forbindelse mellem de transeuropæiske net på en måde, der, som det her er nævnt, minder om de nuværende transportnetværk.
Der er endvidere behov for at tilstræbe en tarif- og kontraktharmonisering, så vi får en egentlig europæisk energipolitik. 
Catherine Stihler (PSE ).
   - Fru formand, jeg bifalder direktivforslaget, da det primært vil hjælpe forbrugerne med at mindske og overvåge deres elforbrug. Ved denne foranstaltning kræves det, at virksomhederne skal formidle nøjagtig information til forbrugerne, således at de har mulighed for at regulere forbruget, sammenligne deres forbrug med forbruget hos en almindelig bruger i en tilsvarende bygning og i en økologisk effektiv bygning og vurdere miljøpåvirkningen af f.eks. niveauet af CO2-emissioner af den energi, de bruger.
Forbrugere fortjener fyldestgørende information om deres energiforbrug. Det Forenede Kongeriges vagthund, Energywatch, udfører et fremragende arbejde i formidlingen af information til forbrugerne. Hvis man f.eks. indtaster sit postnummer på deres hjemmeside, kan man finde ud af, hvem der er den billigste leverandør. Vi ved alle, at effektivitet er absolut afgørende.
Jeg håber, at dette direktiv vil blive gennemført hurtigt i Storbritannien, så det bliver lettere for forbrugerne at spille en rolle i mindskelsen af energiforbruget og løsningen af problemerne med klimaændringerne. I henhold til direktivet skal der indføres målere, der giver forbrugerne mulighed for at kontrollere energiforbruget og omkostningerne. De nye målere er naturligvis en del af en pakke foranstaltninger, der endvidere vil tvinge energiselskaberne til for første gang at give de enkelte forbrugere nøjagtige og detaljerede regninger og information om den miljømæssige virkning af deres energiforbrug.
Klimaændringer er en af de grundlæggende udfordringer, som vi står over for i dag, og det er meget vigtigt, at vi mindsker emissionerne af kulstof i hele Europa for at tackle denne udfordring. Fremskridt på dette område vil kræve radikale ændringer og beslutninger om investering og en holdningsændring hos regeringer og borgere. Direktivet vil give borgerne og virksomhederne mulighed for nøjagtigt at vurdere de miljømæssige og økonomiske virkninger af deres energiforbrug og træffe velunderbyggede beslutninger om, hvordan disse virkninger kan mindskes. Jeg støtter fuldt ud direktivet, og jeg bifalder ordførerens store arbejde. 

Andris Piebalgs,
    Hr. formand, jeg vil først og fremmest takke fru Rothe endnu en gang for det meget vigtige arbejde i Parlamentet. Jeg vil endvidere takke fru Wortmann-Kool og fru Korhola for deres bidrag til denne gennemarbejdede betænkning.
Jeg vil starte der, hvor der er mest støtte fra Parlamentet. Der har været udtrykt tvivl om behovet for energieffektivitet, i det mindste i den form, der er foreslået. Det er et vigtigt, meget relevant og nødvendigt forslag, selv om det måske kommer lige sent nok.
Hvis vi starter med spørgsmålet om energiforsyningssikkerheden, er der begrænsede muligheder. Vi bør derfor fokusere mere på efterspørgslen.
Et andet spørgsmål, som medlemsstaterne fokuserer meget på, i det mindste i teorien, er spørgsmålet om klimaændringer. Men opnåelse af målene i relation til klimaændringerne er umuligt uden at behandle spørgsmålene om energieffektivitet. Vi kan beregne, at vi kan spare omkring 50 % af EU's mål i henhold til Kyoto-protokollen, hvis vi når målet for energieffektivitet på 1 % om året. Det er et meget vigtigt spørgsmål. Vi kan ikke nå disse mål uden at fokusere mere på energieffektivitet. Der er mange, som opfatter energieffektivitet som noget, der er i strid med Lissabon-målene eller konkurrenceevnen. Men det modsatte er tilfældet. Det er den eneste løsning, da klimaændringer er et globalt spørgsmål, og hvis vi opnår en konkurrencedygtig udvikling på dette område, vil vi helt klart være blandt de konkurrencemæssigt førende i verden. Energieffektivitet giver flere muligheder og opvejer helt klart de omkostninger, der er forbundet dermed.
Hvad angår de obligatoriske mål, bifalder jeg Parlamentets indstilling. Jeg mener, at obligatoriske mål er af afgørende betydning. For det første har vi ikke alt for gode erfaringer med vejledende mål, for det andet medfører obligatoriske mål en bæredygtig politik i forbindelse med energieffektivitet, da de omfatter alle områder. Jeg bifalder endvidere Parlamentets forslag om større fleksibilitet omkring anvendelsesområdet og niveauet for målet. Jeg vil hævde, at Parlamentet er mere krævende end Kommissionen. Jeg anerkender Parlamentets konstruktive indstilling, og vores tal er måske lidt mere beskedne, men de vil til gengæld kunne forsvares over for Rådet. Der er derfor ingen vanskeligheder med et forslag om tre gange tre år. Det giver efter min opfattelse den nødvendige fleksibilitet, men samtidig betyder 3, 4 eller 5 % med en -model meget. Det er et meget krævende mål, og vi skal undersøge, om det kan lade sig gøre.
Med hensyn til spørgsmålet om fælles mål eller individuelle mål går jeg ind for den generelle fremgangsmåde med ét mål. Flere af talerne nævnte, at vi står over for en situation, hvor nogle lande har ydet en større indsats end andre. Hvis vi sammenligner f.eks. nye og gamle medlemsstater, er energiforbruget pr. indbygger i de nye medlemsstater lavere. Der er mange forhold, der gør sig gældende, men det viser også, at det er muligt at opnå for de gamle medlemsstater, således at alle medlemsstaterne kan nå målene. Det er efter min opfattelse en mindre bureaukratisk fremgangsmåde, og det er den fastsatte politik i hele EU. Og de medlemsstater, der har investeret i energieffektivitet, opnår bedre resultater og har flere muligheder for at opnå resultater i relation til energieffektivitet.
Der har været mindre debat om energitjenester, men denne del af direktivet er efter min opfattelse også meget vigtig. Hvis De personligt undersøger, hvad der er sket med energitjenesterne i Deres levetid, vil De erfare, at der ikke er sket særlig meget. Derfor medfører dette direktiv en nødvendig udvikling af energitjenester, for det er ikke markedet selv, der har skabt denne udvikling. Parlamentet har udarbejdet nogle udmærkede ændringsforslag, hvoraf flere kan accepteres.
Der er nogle meget vigtige spørgsmål om bedste praksis. Enhver medlemsstat har erfaringer inden for energieffektivitet, som kan anvendes i andre medlemsstater. Derfor er det meget vigtigt på europæisk plan, men også på nationalt og regionalt plan, da energieffektivitet er et aspekt af håndteringen eller anvendelsen af energi med det udstyr, vi har til rådighed. Det betyder, at vi skal involvere hele samfundet i processen. På dette stadium skal det gøres på en meget intelligent måde, men ikke nødvendigvis altid igennem restriktioner.
Jeg ønsker at takke Parlamentet endnu en gang for den stærke støtte til dette meget væsentlige direktiv, og jeg håber, at vi kan overbevise Rådet om indførelsen af obligatoriske mål. Det er den store udfordring, vi nu står over for. 
Formanden.
   - Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted onsdag kl. 12.00.
Formanden.
   - Næste punkt på dagsordenen er betænkning (A6-0151/2005) af Bösch for Budgetkontroludvalget om beskyttelse af Fællesskabets finansielle interesser og bekæmpelse af svig (2004/2198(INI)).
Herbert Bösch (PSE ),
   Hr. formand, mine damer og herrer, kære kolleger, den foreliggende betænkning vedrører ganske vist især budgetåret 2003, den er dog ikke tænkt som et øjebliksbillede, men formålet med den er snarere at analysere misforhold og årsagerne hertil over en længere periode, at forstå udviklingen og at lære heraf for fremtiden. Vi er ikke nogen samtidshistorikere i Budgetkontroludvalget, men vi ønsker at udarbejde dokumenter her i Parlamentet og vedtage betænkninger, som i sidste ende fører til en forbedret bekæmpelse af svig og bidrager til en forbedret situation for de europæiske skatteydere.
Jeg mener, at det er af særlig interesse netop under forberedelserne til en ny finansperiode, et nyt finansielt overslag. Jeg vil også gerne sige til dem, som er til stede her og er skatteydere: Det skal stå klart - og jeg bruger det kun som eksempel - at så længe, som vi har politikker som betaling af eksportrestitutioner inden for landbrug, vil der være svig, der passer hertil. Det er ikke andet end en invitation til svig, og derfor gælder det om at afskaffe disse politikker. Også det bør man tænke over ved det kommende finansielle overslag.
Vi oplevede i 2003 en lille tilbagegang i de rapporterede uregelmæssigheder og tilfælde af svig i forhold til året før: 922 millioner euro i sammenligning med 1,15 milliarder. Vi finder i det lange løb vores leje ved ca. 1 milliard, selvfølgelig alt for meget til i sidste ende at kunne blive accepteret.
Hvad vi har kunnet konstatere i årenes løb, er, at vi inden for landbrug har en tilbagegang i de rapporterede uregelmæssigheder, mens vi omvendt næsten i samme omfang finder en stigning i uregelmæssighederne i forbindelse med strukturfondene. Det kan på den ene side skyldes, at den øgede kontrol på landbrugsområdet - ofte til ulempe for de europæiske små landbrugere, det skal også nævnes her - tydeligt virker. På den anden side kan det også skyldes, at udbetalingsraterne inden for strukturfondene er steget betydeligt i de senere år.
Et andet punkt er inddrivelserne. Et i sandhed tidløst emne, når man læser den seneste beretning fra Revisionsretten. Jeg spørger mig selv, hvilken mening det giver i højere grad at satse på forebyggelse af svig, når man skal vente i årtier, indtil de penge, som er strømmet uretmæssigt ud, inddrives igen. Det forfærdende omfang i forbindelse med inddrivelse inden for landbruget underbygger den særberetning, som Revisionsretten har offentliggjort. I perioden 1971-2004 blev der rapporteret om uregelmæssigheder på 3,1 milliarder euro på landbrugsområdet, hvoraf kun ca. en femtedel blev inddrevet. Ca. 70 % af de uretmæssigt udbetalte midler har aldrig fundet vej tilbage i EU-budgettet. Jeg mener, at der er anledning nok til at handle her. Skylden skal meget entydigt - og det skal Europa-Parlamentet sige tydeligt - søges hos medlemsstaterne. Europæiske penge har åbenbart en anden værdi i medlemsstaterne end deres egne penge.
Et sidste punkt, som udgør et vigtigt emne i Europa-Parlamentets betænkning om svig, er spørgsmålet om bekæmpelse af cigaretsmugleri. Vi oplever, hvordan vi via smugleri med cigaretter lider enorme tab, hvordan medlemsstaterne ikke samarbejder med EU i det omfang, som det egentlig ville være ønskeligt, hvordan medlemsstaterne og især medlemsstaternes finansministre stadig satser på en forkert og farlig skattepolitik, idet de altid vedtager forhøjelser af tobaksafgifterne, når det handler om at stoppe nationale skattehuller. Det er en invitation til organiseret kriminalitet, og vi alle - medlemsstaterne og det europæiske budget - taber i fællesskab i den forbindelse. Det vil være op til os i EU at udvikle passende strategier imod det. 
Siim Kallas,
   På vegne af Kommissionen hilser jeg betænkningen fra hr. Bösch om beskyttelse af Fællesskabets finansielle interesser og bekæmpelse af svig velkommen.
I betænkningen fokuseres der på det forgangne år. Det har for mig været en periode, hvor jeg blev bekendt med OLAF og udviklingen af den europæiske politik til bekæmpelse af svig for de kommende år. Jeg vil gerne takke ordføreren, hr. Bösch, for det konstruktive arbejde. Som jeg har udtalt gentagne gange, mener jeg, at OLAF kræver et stabilt og sikkert miljø, hvis der skal ske en udvikling.
Jeg vil nu berøre nogle af de spørgsmål, som jeg ønsker at undersøge nærmere.
Først og fremmest bifalder jeg i forbindelse med inddrivelse af udbetalte beløb medlemsstaternes ansvar på dette område, som fremhævet i konklusionerne.
Kommissionen bifalder kommentarerne vedrørende arbejdet i den fælles arbejdsgruppe oprettet af OLAF og Generaldirektoratet for Landbrug i forbindelse med tilbagebetaling af midler forbundet med Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget, hvor medlemsstater inden 1999 har rapporteret om uregelmæssigheder og tilfælde af svig.
I betænkningen fremhæves samarbejdsaftalerne indgået mellem Philip Morris International og Swiss Confederation som vellykkede eksempler. Begge har opnået synlige og håndgribelige resultater i forbindelse med bekæmpelsen af svig.
Jeg hilser de positive kommentarer og støtten af ordføreren i håndteringen af disse sager velkommen.
Hvad angår de aftaler, der er indgået mellem Philip Morris og Swiss Confederation, vil jeg gerne understrege det innovative aspekt af disse aftaler.
Kommissionen finder, at alle de øvrige medlemsstater kan tiltræde aftalen. Vi håber, at de vil slutte sig til Østrig, Irland, Malta og Polen, der har tiltrådt aftalen for nylig.
Jeg håber endvidere, at den aftale, der er indgået med Philip Morris, vil tjene som et eksempel for indgåelsen af lignende aftaler.
I lyset af den kommende høring af OLAF i Parlamentet afventer Kommissionen og Parlamentet Revisionsrettens rapport om resultaterne af revisionen af det administrative samarbejde i OLAF. Høringen vil give mulighed for alvorlige drøftelser af flere spørgsmål, der rejses i rapporten. Det drejer sig hovedsageligt om OLAF som institution og OLAF's komplicerede rolle i kommunikationen med medlemsstaternes korresponderende organer og EU-institutioner.
Under høringen, som vil finde sted i Parlamentet i starten af juli, vil vi have mulighed for at undersøge strukturen og organiseringen af OLAF i detaljer. Det glæder mig, at der er planlagt en høring, og jeg håber, at den kommende høring vil kunne medvirke til at finde de bedste løsninger for udviklingen af OLAF.
Kommissionen vil gøre alt, hvad der er muligt, for at sikre, at gennemførelsen af konklusionerne af både denne og tidligere betænkninger svarer til Parlamentets ønsker. 
Katerina Batzeli (PSE ),
   Hr. formand, hr. kommissær, beskyttelse af Fællesskabets finansielle interesser, som er direkte forbundet med bekæmpelse af svig, udgør en forpligtelse, som er fordelt mellem os alle på den ene side, og den rimelige beskyttelse af borgerne og samfundets forventning på den anden. Bekæmpelse af svig skal betragtes som en prioritet på både nationalt og europæisk plan, ikke blot økonomisk, men også kulturelt. Det er et spørgsmål om en generel kultur ud over spørgsmålet om illoyal konkurrence.
Politik og regler for gennemførelse af politik er i denne sammenhæng af stor betydning. En af de finansielle sektorer, som er i søgelyset, er landbrugssektoren. Det er en kompliceret og flerdimensionel sektor med spredte sociale karakteristika. Midtvejsrevisionen af den fælles landbrugspolitik og den lovede forenkling er et positivt udgangspunkt for anvendelsen af effektiv kontrol og gennemsigtige forvaltningssystemer.
Inden for samme rammer indeholder den nylige aftale om en ny finansieringsordning for den fælles landbrugspolitik, der - som nævnt tidligere - allerede er besluttet af Rådet (landbrugsministrene), tilsyneladende samme målsætninger for forenkling af procedurer og effektivitet af den ydede støtte. Anvendelsen af nye systemer til håndtering af fælles markedsorganisationer afhænger af en yderligere indsats fra medlemsstaterne, som altid skal sørge for, at der er et fornuftigt forhold mellem omkostninger og forventede fordele. Forenklingen af betalings- og kontrolmekanismer skal fremmes, således at der er en klar skelnen mellem uregelmæssigheder og svig, især inden for en kompliceret sektor som landbrugssektoren.
Alligevel hviler det største ansvar på EU-institutionerne. De skal inden for rammerne af deres kompetenceområder handle og samarbejde til fordel for EU. Borgerne forventer, at EU's midler forvaltes korrekt.
Jeg vil slutte af med at lykønske ordføreren med hans integrerede forslag til spørgsmålet om bekæmpelse af svig og beskyttelse af EU's interesser. 
Simon Busuttil,
   Hr. formand, som det helt tydeligt fremgår af betænkningen, skal der stadig gøres en stor indsats for at bekæmpe svig, især når det drejer sig om cigaretsmugling og anvendelse af EU-midler. Jeg mener imidlertid, at det vil være rimeligt at anerkende det nyttige arbejde, som udføres i forbindelse med bekæmpelse af svig, selv i de nye medlemsstater, hvor de nationale myndigheder har registreret betydelige fremskridt på dette område.
Jeg bifalder endvidere det store arbejde, som OLAF udfører, og som er afgørende for bekæmpelse af svig, og det er positivt, at vi endelig høster frugten af den investering, som vi har gjort i oprettelsen af OLAF. Jeg er dog alvorligt bange for, at der stadig er mange, som prøver at hindre OLAF's arbejde. OLAF blev oprettet under de tre institutioners auspicier. Der er imidlertid ingen grund til, at det ikke skulle kunne være en helt selvstændig organisation. Hvis vi ønsker, at OLAF er mere effektivt, skal OLAF netop have mulighed for at arbejde selvstændigt. Der skal være mindre indblanding i OLAF's arbejde og mindre politisk pres, både hvad angår udpegelse af embedsmænd og udførelse af undersøgelser. 
Når vi taler om at bekæmpe svig, vil jeg minde Parlamentet om, at vi ikke blot taler om at beskytte de finansielle interesser i EU eller de nationale offentlige midler. Det drejer sig endnu mere om at beskytte borgernes interesser som skatteydere, der ønsker en retfærdig fordeling og ikke en forøgelse af skattebyrden på grund af de personer, der undgår at betale skat gennem smugleri eller misbrug af EU-midler. I denne tid, hvor Europa befinder sig i en vanskelig situation, hvad angår den offentlige mening, er det vigtigt, at vi gør en stor og effektiv indsats for at bekæmpe svig. 
Szabolcs Fazakas,
   Hr. formand, når jeg udtrykker min glæde over Herbert Bösch's usædvanligt gennemarbejdede og tankevækkende betænkning - som jeg også gerne vil takke for - taler jeg ikke som formand for Budgetkontroludvalget eller som talsmand for den socialdemokratiske gruppe. I stedet vil jeg på vegne af Ungarn som ny medlemsstat og de øvrige nye medlemsstater understrege den konkrete betydning for os, både teoretisk og praktisk, af beskyttelsen af EU's finansielle interesser og bekæmpelsen af svig. Vi indgår også i udgifterne i relation til EU's budgetmidler for medlemsstater. Det organ, der har ansvaret for at sikre den retmæssige og effektive anvendelse af EU-midler, er i øjeblikket under udvikling og konsolidering. Vi deltager også konkret i denne proces, og vi støtter bestræbelserne på at beskytte EU's finansielle interesser og bekæmpe svig og korruption.
Hvad angår det helt generelle spørgsmål om principper er det eksempel, som de nye medlemsstater og institutioner er vidne til, ikke ubetydeligt for os. I forbindelse med tiltrædelsesforhandlingerne, da vi forberedte os på tiltrædelse af EU, blev der lagt særlig vægt på modernisering af den offentlige forvaltning og bekæmpelse af svig. Efter tiltrædelsen blev vores situation vurderet til at være acceptabel, selv om det blev understreget, at der stadig skulle gøres en indsats for at bedre økonomien og bekæmpe korruption i den offentlige forvaltning. Nu - et år efter tiltrædelsen af EU - er det på grundlag af denne betænkning meget vigtigt, at den offentlige forvaltning og offentlige mening får en klar fornemmelse af den vægt, som EU lægger på beskyttelsen af sine finansielle interesser og bekæmpelsen af svig og korruption, så det kan tjene som en påmindelse for os og en retningslinje for fremtiden. 
Jan Mulder,
   Hr. formand, jeg vil ligeledes gerne takke hr. Bösch for en helt igennem interessant betænkning om dette emne. Som nederlænder tænker jeg naturligvis stadig over resultatet af folkeafstemningen. Hvilken konklusion kan der generelt drages heraf? Her i Bruxelles eller Strasbourg udvikler der sig et regelhierarki, som er ganske uforståeligt og ganske uhåndterligt, og det vil vi ikke længere have noget med at gøre. Når vi taler om bekæmpelse af svig, kan vi imidlertid ikke gøre andet end at skærpe reglerne. Det er sagens kerne. Hvordan undgår vi at forfalde til overdreven lovgivning, og hvordan sikrer vi ikke desto mindre effektiv bekæmpelse af svig? Det er udfordringen for denne Kommission efter min opfattelse.
Det slås i denne betænkning bl.a. fast, at forekomsten af svig og uregelmæssigheder er stigende i forbindelse med strukturfondene. Jeg møder stadig oftere i mit arbejde organisationer, som giver udtryk for, at de helst ikke gør brug af strukturfondene, fordi det er alt for indviklet at anvende dem. Man må benytte alle mulige bureauer for at kunne udfylde formularerne. Endnu et eksempel på en indre uoverensstemmelse. Hvordan kan Kommissionen løse den? Cigaretsmugling er langtfra noget nyt emne. Der gøres fremskridt på alle områder. Da jeg læste betænkningen, kom jeg til at tænke på det første, midlertidige udvalg, som jeg deltog i, og som havde til opgave at bekæmpe svig i forbindelse med transittrafik. Udvalget fremsatte dengang en lang række henstillinger, bl.a. om computere til toldkontorerne og om hurtig udveksling af oplysninger. Jeg har egentlig aldrig set nogen opfølgning på den betænkning. Har Kommissionen brugt den til noget? Har Kommissionen til hensigt at vende tilbage til den og informere Europa-Parlamentet om, hvad der er sket med den, for den indeholdt en række interessante henstillinger?
Som det sidste punkt i mit indlæg vil jeg pege på, at der foreløbig ikke etableres nogen europæisk offentlig anklagemyndighed. Jeg hører til dem, som beklager dette. Det er ikke nogen ny tanke. I det midlertidige undersøgelsesudvalgs betænkning indgik også en henstilling om at tilstræbe udveksling af toldfunktionærer fra de forskellige medlemsstater i videst mulige omfang, således at de kan lære af hinanden. Hvad mener Kommissionen i dag om det spørgsmål? 
Bart Staes,
   Hr. formand, hr. kommissær, mine damer og herrer, indledningsvis vil jeg takke hr. Bösch for den glimrende betænkning og for det ligeledes glimrende samarbejde. Jeg vil i aften fremhæve to forhold.
For det første vil jeg fremhæve medlemsstaternes ansvar. Vi bør trods alt ikke glemme, at 80 % af al europæisk bistand forvaltes af medlemsstaterne, og det er derfor helt på sin plads, at vi anmoder medlemsstaterne om at styrke indsatsen. Det betyder først og fremmest, at der bør ydes en ekstra indsats for at indberette mulige uregelmæssigheder og tilfælde af svig. Det betyder endvidere, at systemerne til kontrol af forvaltningen af strukturfondene bør styrkes. Og på det felt er der endnu lang vej igen. Det betyder også, at der bør ydes en ekstra indsats med hensyn til inddrivelse af for store eller uretmæssigt udbetalte beløb. Det drejer sig om en betragtelig sum, nemlig 3 milliarder euro. Hr. Bösch understregede i sit indlæg udtrykkeligt, hvordan det hænger sammen, og der er grund til at tilskynde medlemsstaterne til handling. De har hidtil ikke påtaget sig deres del af ansvaret. Det er i den forbindelse skuffende, at netop de medlemsstater, i hvilke der meldes om de mest omfattende uregelmæssigheder, er karakteriseret ved de laveste inddrivelsesprocenter.
Det andet forhold, jeg vil fremhæve, er svig vedrørende cigaretter. Det er, som hr. Mulder påpegede, Europa-Parlamentet, som er drivkraften i denne indsats. Problemstillingen spillede en ikke uvæsentlig rolle for det arbejde, der blev udført af undersøgelsesudvalget om svig i forbindelse med transit. Hver eneste container, som forsvinder, repræsenterer en værdi af 1,5 millioner euro i tabt indkomst i EU-medlemsstaterne og dermed tabt indkomst for skatteyderne. På onsdag har vi en forespørgselsdebat med Rådet og Kommissionen om den aftale, der er indgået med tobaksgiganten Philip Morris. Virksomheden skal over en tolvårig periode betale et beløb på omkring 1,25 milliarder dollars til EU. Det er en fjer i hatten for Kommissionen og for Kontoret for Bekæmpelse af Svig, OLAF, som har haft et forbilledligt samarbejde om denne sag. Der er behov for flere af den slags aftaler, også med andre tobaksgiganter.
Vi erfarede i forbindelse med de nyligt gennemførte folkeafstemninger, som hr. Mulder også påpegede, at borgerne nærer mistillid til Unionen. Sager som Philip Morris-sagen viser allerede, at det, hvis Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen samarbejder, rent faktisk er muligt på behørig vis at gøre noget ved organiseret kriminalitet og mafianetværk, som i øvrigt også anvendes til andre produkter såsom narkotika.
Afslutningsvis vil jeg sige, hr. Bösch, at De kan regne med min støtte, hvad angår Deres bemærkning om, at vi bør afskaffe eksportsubsidierne, med den anførte begrundelse, nemlig at ordningen meget nemt giver anledning til svig. Lad os vedblivende sætte spørgsmålet om eksportsubsidier på den politiske dagsorden. 
Nils Lundgren,
   Hr. formand, den forgangne uges folkeafstemninger i Frankrig og Nederlandene blev en dramatisk påmindelse om, hvor dybt EU's legitimitet er sunket i de europæiske befolkningers øjne. Unionen opfattes, med rette, som et mere og mere elitestyret projekt. En politisk elite uden et virkeligt mandat fra folket overhaler borgerne og deres nationale institutioner på flere og flere områder af det politiske liv. I Sverige udføres hvert år en videnskabelig undersøgelse af befolkningens tillid til en snes forskellige institutioner. På denne liste figurerer Kommissionen og Europa-Parlamentet længst nede.
Vi er mange politisk engagerede, som vil redde det europæiske integrationsprojekt fra forsøg på at skabe en europæisk superstat. Vi vil føre det tilbage til at være et tillidsfuldt samarbejde mellem selvstændige og ligeværdige lande og begrænse det til områder som det indre marked og grænseoverskridende miljøproblemer. Forsøg på at drive Unionen mod et Europas forenede stater uden folkelig opbakning truer nu integrationsprojektets overlevelse.
Det er imidlertid ikke kun den politiske elites forsøg på at fremdrive et overstatsligt EU mod borgernes vilje, som underminerer Unionens legitimitet. Det viser sig generelt, at de europæiske befolkninger forbinder EU med topstyre, bureaukrati og korruption. Og i netop denne forhandling i Parlamentet er det korruption og bedrageri, vi behandler.
Jeg vil rose Herbert Bösch for hans betænkning. Det er omsorgsfuldt gjort, og den indeholder gode forslag, som jeg støtter helhjertet. Samtidig viser vores aktivitet i Budgetkontroludvalget, hvor svært det er at håndtere bedrageri. Der er noget grundlæggende systematisk galt, som vi ikke kan tackle. Pengene forsvinder år efter år via landbrugspolitikken og regionalpolitikken. Nogen tydelig bedring synes der næppe at være.
De tjenestemænd, som afslører skandaler i EU-bureaukratiet, bliver normalt frosset ude, afskediget eller førtidspensioneret. EU's historie er fyldt med alle disse . En del skandaler afsløres ad andre kanaler, men i normale tilfælde bliver der aldrig nogen retlig proces. Dette kan ikke fortsætte, og det er nu kommissær Kallas' ansvar at sørge for, at denne udvikling ikke fortsætter i fremtiden og undergraver den lille tillid til Unionen, som EU's befolkning endnu har tilbage. 
Mogens N.J. Camre,
   - Hr. formand, jeg kan også give min fulde tilslutning til hr. Bösch's betænkning, som er både god og indsigtsfuld. Hr. Bösch pegede på, at vi stadigvæk har alt for megen svig, og det kan jeg kun skrive under på. Jeg synes, man kan sige, at der er to problemer. Hr. Bösch udtrykte det på den måde, at EU-penge har en anden værdi i medlemslandene end deres egne penge.
Det er et problem, som Revisionsrettens tidligere formand, professor Friedmann, allerede tog op for år tilbage, og professor Friedmann sagde det på den måde, at vi ikke kan fortsætte med at give denne støtte i den form. Vi må i stedet for give landene billige lån, for så skal de betale pengene tilbage, og så passer de på, hvad de bliver brugt til. Det andet problem er, at EU's lovgivning og administration fortsat ikke er god nok. Der er stadig for mange tilfælde, hvor pengene går i de forkerte lommer, eller hvor vi ikke får valuta for dem. Jeg talte for nylig med en dansk ekspert, som arbejder for et privat firma og for EU i Eksjugoslavien, og han berettede, at den støtte som Verdensbanken, EBRD og EIB yder, kontrolleres ganske anderledes, hvorimod man fra EU's side lader fem og syv være lige. Når pengene er brugt, er alting godt. Det er noget, vi må have set på, så vi bliver lige så dygtige som Verdensbanken og de andre store banker til at sikre, at pengene anvendes rigtigt. 
Hans-Peter Martin (NI ).
   - Hr. formand, i 1999 blev jeg som partiløs spidskandidat for de østrigske socialdemokrater valgt ind i Parlamentet. Dengang tænkte jeg, at OLAF var godt, og at ordføreren Herbert Bösch var god. Vælgerne og også jeg måtte i mellemtiden lære, at ingen af delene passer. OLAF er beskyttelsesenheden for magten i Bruxelles. En eller anden angav -korrespondenten Hans-Martin Tillack for at have betalt penge for fortrolige dokumenter internt i Kommissionen. På grundlag af bilagene offentliggjorde en rapport om svig i Bruxelles. Ethvert ord i artiklen svarede til kendsgerningerne. Det kom det imidlertid ikke an på. Tillack har endnu ikke fået de beslaglagte dokumenter tilbage.
Det forekommer ikke sjældent, at journalister arbejder med fortrolige myndighedsinterne informationer. Også i denne rapport blev der anvendt nogle. Også det kender kolleger på alle blade til: Påstanden fra de afslørede om, at der er blevet betalt penge for fortrolige dokumenter, er næsten god tone. De statsadvokater i Hamburg, hovedsædet for , som ligeledes blev bedt om hjælp af OLAF, afviste. Her var der ingen dommer, der ville udføre dette job. I mange år har disse EU-efterforskere udbygget deres magt lidt efter lidt, og hvordan! Chefen for OLAF, Franz-Hermann Brüner, har ikke nogen, der kan komme på tværs af ham. Sådan regulerer europæisk ret det imidlertid. Og da Bruxelles altid regulerer alt grundigt, tilpassede Rådet også straks strafferetten derefter. Nu er endnu færre mennesker i Europa sikre over for Franz-Hermann Brüner! Hvilken rolle Herbert Bösch spiller i den forbindelse, skal undersøges ved en anden lejlighed. Jeg har citeret alt, hvad jeg har sagt i dag, fra dagens udgave af nyhedsmagasinet . 
Lorenzo Cesa (PPE-DE ).
   - Hr. formand, kære kolleger, kommissær Kallas, først vil jeg gerne rette en oprigtig tak til hr. Busuttil for hans glimrende arbejde som skyggeordfører.
Her dagen før vores afstemning vil jeg tale om, hvordan OLAF's arbejde bliver bedømt i hr. Böschs betænkning. Jeg betragter det som mit ansvar at forsvare EU's unge efterforskningsorgan, der hidtil ikke er blevet kritiseret af hverken EU's eller medlemsstaternes retsorganer, men som har været udsat for skånselsløse smædekampagner og destabiliseringskampagner ved hjælp af foruroligende manøvrer, som visse dele af Parlamentet heller ikke er ubekendt med.
Til min store beklagelse har jeg kunnet konstatere, at også hr. Böschs betænkning lader til at være inspireret af en uretfærdig, politisk og partisk holdning til OLAF. Jeg er navnlig af den opfattelse, at det var overilet og uhensigtsmæssigt at henvise til en særlig rapport fra Den Europæiske Ombudsmand, hvor OLAF kritiseres, og som først, når den er færdig - hvilket sker med en overraskende og kronometrisk nøjagtighed - vil blive offentliggjort. Denne henvisning - som efter min mening er en uacceptabel politisk indblanding i en delikat og endnu ikke afsluttet undersøgelse af en mistanke om korruption - er i øvrigt kommet til Parlamentets kendskab via et mundtligt ændringsforslag, hvor man ikke lader til at tage højde for to meget mere autoritative udtalelser fra Retten i Første Instans og Domstolen til fordel for OLAF.
Kære kolleger, lad os overlade det til retsorganerne at udtale sig om efterforskningsaktiviteterne, og lad os alle sørge for, at OLAF aldrig - sådan som nogle tilsyneladende ønsker - bliver til en trojansk hest for politiske kampe og partiinteresser. Jeg vil for mit eget vedkommende fortsat kæmpe for, at OLAF forbliver et effektivt og upartisk instrument, der forsvarer legaliteten og EU's finansielle interesser. Jeg er sikker på, at også Parlamentet vil gøre sig til talsmand for denne kamp. Den krise, som Europa i øjeblikket befinder sig i efter borgernes opfattelse, kræver, at vi alle sammen udviser det størst mulige ansvar. 
Paulo Casaca (PSE ).
   - Hr. formand, hr. kommissær, hr. ordfører, først vil jeg gerne tilslutte mig den tak, som De med fuld ret har modtaget. Dernæst beklager jeg, at direktøren for OLAF ikke er til stede, utvivsomt fordi han er blevet forhindret af grunde, som han ikke er herre over. Jeg vil dog gerne lægge vægt på, at OLAF dels er særdeles opmærksom på denne betænkning, dels udviser passende respekt for både Europa-Parlamentet og ikke mindst dets ordfører om OLAF, en respekt, som man skylder et organ for demokratisk kontrol som vores. Det er en respekt, som jeg også forventer, at OLAF har over for sit overvågningsudvalg, eftersom OLAF's uomgængelige uafhængighed på ingen måde bør forveksles med selvtilstrækkelighed, da det ville være til stor skade for vores institutioners virksomhed.
Dernæst henvender jeg mig til Dem, hr. kommissær, og jeg vil her gerne fremhæve det, som vi siger i vores betænknings punkt 28, nemlig, at vi faktisk forventer en rapport inden den 31. oktober 2005, hvor Kommissionen grundigt forklarer os, hvordan det står til med den famøse sag om det forfalskede smør, en sag, hvor ingen af de ansvarlige og deres medskyldige – selv om der nu i seks år har været klarhed om alle ansvarlige for alle forhold, hvor der skulle findes et ansvar – er blevet retsforfulgt eller berørt i nogen af deres interesser. Jeg vil derfor gerne have, at De her erklærer Dem rede til at imødekomme vores ønske inden den 31. oktober. 
Hans-Peter Martin (NI ).
   - Hr. formand, jeg vil fortsætte med at citere fra : "Franz-Hermann Brüner har ingen, der kan komme på tværs af ham. Hans myndigheder - sådan står der i Kommissionens oprettelsesbeslutning - "udøver undersøgelsesbeføjelserne helt uafhængigt" og må "ikke anmode om eller modtage nogen anvisninger fra Kommissionen, en regering, et andet organ, en institution, et embede eller et agentur". Det må virke som et paradis for en tysk statsadvokat, for han er bundet af justitsministeriets anvisninger. Det er en tradition, som er en selvfølge i mange europæiske stater.
Her er vi nået frem til et meget stort problem. Den, der er for Europa, kan ikke være for dette OLAF, den, der er for Europa, kan ikke være for dette EU, da slet ikke, når det betjener sig af sådan et instrument som OLAF, hvor retsstatslige, gennemprøvede principper i den grad krænkes, især retten til at blive hørt og til information, hvis der kører en retssag. Tag venligst over, kommissær Kallas! 
Siim Kallas,
    Mange tak for Deres kommentarer. Adskillige talere har rejst spørgsmål om OLAF. Som jeg nævnte, og som alle ved, vil vi i juli have en indgående drøftelse af situationen for OLAF og de juridiske rammer. Jeg håber, at vi kan finde en løsning på nogle af de udestående problemer under høringerne. Mit ønske - og Kommissionens - er at mindske uroen omkring OLAF, at udvikle en pålidelig og effektiv organisation, hvor det er muligt at følge en sag fra start til slut og afvikle sagen inden for en rimelig tidsfrist med gennemførelse af alle de nødvendige procedurer og uden at gribe ind i sager af større betydning. Vi skal skabe en institution, som man kan have tillid til, og som kan være med til at nedbryde den mur af mistanke, som omgiver alle de europæiske institutioner, ikke blot OLAF.
Jeg er enig med hr. Bösch og de øvrige talere i, at vi har et omfattende sæt regler og programmer, som kan give anledning til og mulighed for svig, men som også er et godt afsæt for dårlig ledelse og svag kontrol. Ingen kender fuldt ud oprindelsen af disse programmer, regler og subsidier. Jeg vil derfor anmode parlamentsmedlemmerne om at støtte alle de igangværende bestræbelser på at forenkle regler og forslag, så økonomien bliver mere gennemsigtig, enklere og mere synlig og lettere at følge med i og kontrollere. Det er et stort spørgsmål. Kommissionen og Parlamentet har stillet forslag, men vi har brug for mere konkrete forslag. Sommetider er der forslag om, at en forordning eller et tilskud bør ophæves på grund af den skade, de forvolder. Andre vil så hævde, at de pågældende forordninger eller tilskud er gode nok, at vi ikke kan ændre noget, at der ligger bestemte politiske målsætninger og årsager til grund, og vi forsøger derfor at forenkle de pågældende forordninger eller tilskud med det resultat, at der ikke opnås ret meget.
Det glæder mig at høre, at der er en klar forståelse af, at medlemsstaterne har et ansvar i alle disse forhold. Vi er i færd med at udarbejde bestemte forslag til at styrke vores fælles revisionsmodel som en del af de integrerede rammer for kontrol. Jeg håber, at jeg snart kan fremlægge vores forslag for Parlamentet. Indtil nu har reaktionen på disse forslag været meget positiv i flere medlemsstater, men ikke i alle. Det er afgørende, at Kommissionen og medlemsstaterne deler ansvaret.
Hr. Mulder stillede et spørgsmål om den offentlige anklager. Kommissionen har været meget positivt stemt over for forslaget om en offentlig anklager, men mange af medlemsstaterne har ikke samme positive indstilling. Kommissionen omfattede ikke forslaget i sit arbejdsprogram, da det var tydeligt, at det ville møde stor modstand hos nogle af medlemsstaterne. Det er omfattet i "Haag-programmet", som har til formål at øge det retlige samarbejde mellem medlemsstaterne. Så vidt jeg er orienteret, er det imidlertid taget ud af programmet. Det beklager vi dybt, og vi vil prøve at finde andre måder, hvorpå vi kan øge samarbejdet mellem medlemsstaterne.
De spørgsmål, som hr. Fazakas rejste, viser tydeligt manglen på samarbejdsmekanismer, som vanskeliggør opnåelsen af effektive resultater. Som svar på hr. Fazakas' spørgsmål kan jeg sige, at vi naturligvis udarbejder en rapport inden oktober 2005. Det er imidlertid et spørgsmål, i forbindelse med hvilket vi allerede tydeligt kan se, at én medlemsstat indledningsvis gjorde en stor indsats gennem et særdeles godt samarbejde med OLAF, hvorefter sagen blev fordelt blandt de medlemsstater, som var involveret. De retlige myndigheder i de forskellige medlemsstater havde forskellig indgangsvinkel til undersøgelse af spørgsmålet og prioriterede visse aspekter forskelligt. Derfor vil en samarbejdsmodel være meget nyttig.
Som hr. Lundgren fremhævede, skal bekæmpelsen at svig foregå meget systemisk. Kommissionen ønsker at udvikle en systemisk reaktion på evt. dårlig økonomisk ledelse. Vi kan ikke undgå kedelige situationer, men spørgsmålet er, hvordan vi i et demokratisk samfund håndterer sådanne situationer, og hvordan vi udvikler et system på EU-plan, der kan håndtere alle eventuelle ubehagelige overraskelser. 
Formanden.
   - Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted onsdag kl. 12.00.
Formanden.
   - Næste punkt på dagsordenen er betænkning (A6-0108/2005) af Brepoels for Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om opbygning af en infrastruktur for geografisk information i Fællesskabet (INSPIRE) (KOM(2004)0516 - C6-0099/2004 - 2004/0175(COD)).
Dimas Stavros,
   Hr. formand, først vil jeg takke Parlamentet og Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed og ordføreren, fru Brepoels, for deres arbejde med dette emne under førstebehandlingen.
Hvis vi skal forme en god miljøpolitik, har vi brug for gode oplysninger. Det direktiv, der drøftes, vil derfor hjælpe betydeligt med at forbedre infrastrukturen for denne grundlæggende information.
Politikudformning vanskeliggøres ofte af, at der tit ikke er oplysninger til rådighed i en form, der gør det muligt at anvende dem. Ofte eksisterer oplysningerne simpelthen ikke, eller de eksisterer, men er utilstrækkeligt underbygget eller af utilfredsstillende kvalitet. Andre gange er oplysningerne fragmentariske og bliver leveret i mange forskellige former og typer, hvilket gør det umuligt at anvende dem til at forme en politik på EU-plan. I andre tilfælde er oplysningerne i hænderne på statslige organer, som ikke ønsker at offentliggøre dem. Europæiske politikere nægtes enten adgang til relevante oplysninger eller tvinges til at acceptere dyre og bekostelige licensaftaler for at få adgang til oplysningerne. Som følge heraf er vores miljøpolitik ikke baseret på viden i det størst mulige og ønskede omfang. INSPIRE vil bidrage til at fjerne disse hindringer ved at tvinge statslige organer til at forbedre dokumentationen og sikre, at deres datasystemer er indbyrdes kompatible. Ligeledes vil de dele oplysninger med hinanden og med offentligheden. På denne måde vil videninfrastrukturen blive forbedret, ikke kun for miljøpolitik, men også på andre politikområder, hvor der anvendes de samme geografiske oplysninger.
I de sidste seks måneder har der været intensive drøftelser mellem de tre institutioner i et forsøg på at opnå enighed under førstebehandlingen af dette emne. Det viste sig desværre at være umuligt på grund af visse medlemsstaters stadige bekymringer i forbindelse med intellektuelle ejendomsrettigheder. Jeg er alligevel især taknemmelig for den vedholdenhed og opmærksomhed, med hvilken det lykkedes Parlamentet, eller med andre ord ordføreren, fru Brepoels, at opnå enighed med Rådet. Under disse drøftelser beviste Parlamentet, at det klart forstår betydningen af at fjerne de hindringer, som jeg omtalte tidligere, for at forbedre videninfrastrukturen for miljøpolitik. 
Frederika Brepoels (PPE-DE ),
   Hr. formand, kære kolleger, som kommissæren allerede har anført, er der afgjort stort behov for information og for bedre forvaltning af de eksisterende informationsstrømme. Det gælder for EU i almindelighed - det kunne vi også konstatere i forbindelse med folkeafstemningerne om forfatningen - og det gælder for alle Fællesskabets politikområder i særdeleshed. Til trods for årtiers fælles europæisk miljøpolitik kan der stadigvæk påvises væsentlige hindringer for adgang til anvendelse af geografisk information på fællesskabsplan. Der findes allerede adskillige instrumenter, herunder Det Europæiske Miljøagentur, og der udvikles også nye instrumenter i en række direktiver i tilknytning hertil. For at imødegå disse mangler har Kommissionen stillet forslag om opbygning og drift af en infrastruktur for geografisk information i Europa, som benævnes ved forkortelsen INSPIRE. Infrastrukturen vil i første instans være baseret på eksisterende datainfrastrukturer og eksisterende informationer i medlemsstaterne.
Jeg kan forsikre, hr. kommissær, at vi fuldt og helt støtter forslagets målsætninger og principper. Med infrastrukturen tilstræbes det også at sikre borgerne øget indsigt i miljøpolitikken og skærpe ansvarligheden, hvad angår den miljøpolitik, der føres på lokalt og regionalt niveau. INSPIRE vil endvidere fremme videreanvendelse og ikke mindst udveksling og deling af data mellem myndighederne. Infrastrukturen vil givetvis også være drivkraften i forbindelse med indsamling af nye, relevante miljøinformationer.
Endelig vil infrastrukturen utvivlsomt også være et instrument, som bidrager til at gøre miljøpolitikken mere effektiv og mere målrettet på tværs af grænserne. Forslaget vedrører informationer, som er påkrævet for at føre tilsyn med miljøet, men også for at forbedre miljøet. Alle politiske foranstaltninger, som har direkte eller indirekte indvirkning på miljøet, kan således nyde gavn af denne infrastruktur.
Som De anførte, fandt der en grundig debat sted i Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed. Jeg kan fortælle, at der var kolleger, som ønskede at gå videre, mens andre fandt, at forslaget gik lidt for langt. Vi ønskede dog fra Europa-Parlamentets side at stille forslag om et antal konstruktive og nyttige ændringer af dette ganske tekniske forslag for at imødekomme forskellige, helt berettigede bekymringer, som de nuværende aktører på området har givet udtryk for, idet vi imidlertid holder os det endelige mål for øje. Jeg skal nævne enkelte af disse ændringsforslag.
For det første har vi interesseret os for cost-benefit-spørgsmålet. Det vil være Dem bekendt, at dataleverandørernes bekymring angår indtægterne. De ønsker fortsat at skabe indtægter for også at fremme innovation og udvikling. Det er efter min opfattelse væsentligt, at INSPIRE ikke blandes ind i debatten om kompensation til leverandørerne. Det er medlemsstatens ansvar.
For det andet vil gældende europæiske og internationale retsforskrifter om intellektuel ejendomsret fortsat eksistere. Gengivelse er ikke tilladt, ligesom dataene heller ikke umiddelbart må videresælges.
For det tredje byggede vi et antal garantier ind, hvad angår såkaldt , således at man undgår uretmæssig anvendelse med kommercielt sigte. Det skal også være helt klart, at tjenester såsom at downloade og bearbejde om ønsket kan stilles til rådighed mod betaling.
Endelig foreslog vi enkelte ændringer for at sikre respekt for kompetencefordelingen i medlemsstaterne. Det er efter vores opfattelse vigtigt, at de myndigheder, som indsamler geografisk information - og det er ofte de regionale og lokale myndigheder - også er involveret i koordineringen af infrastrukturen og ansvarlige for kontakten til Kommissionen. Takket være en særdeles konstruktiv drøftelse med skyggeordførerne for alle de politiske grupper kunne vi i udvalget opnå enstemmig godkendelse af betænkningen.
Der blev udarbejdet et antal kompromisændringsforslag for at sikre, at Europa-Parlamentets standpunkt er kohærent og entydigt.
Endelig vil jeg gerne takke Kommissionen for den støtte, vi oplevede, ikke mindst i forbindelse med de uformelle samtaler med Rådet med det sigte at nå frem til en aftale under førstebehandlingen. Det lykkedes desværre ikke. Det betyder under alle omstændigheder, at vi mister en del tid, men vi har i fællesskab taget nogle vigtige skridt i den rigtige retning. Under de uformelle samtaler med Coreper fik vi allerede klarlagt og konkretiseret et antal tanker om det videre forløb. Jeg håber således også, at plenarforsamlingen i morgen vil godkende dette forslag med samme grad af entusiasme. Vi bør dermed være i stand til at tage endnu et væsentligt skridt i retning af en mere bæredygtig europæisk miljøpolitik. 
Richard Seeber,
   Hr. formand, jeg vil først takke Kommissionen for forslaget og ordføreren for hendes konstruktive betænkning, som netop har forbedret kommissionsforslaget på nogle væsentlige punkter. Det grundlæggende mål for opbygningen af en infrastruktur for geografisk information i Fællesskabet skal hilses velkommen. Netop miljøet viser os dagligt, at der ikke findes nogen statsgrænser herfor, og at negative og positive virkninger ikke gør holdt ved vejbommen.
Dataindsamlingen og -udnyttelsen skal dog være anvendelig i praksis. Ordføreren har gennem sine forslag skabt klarere formuleringer og regler, som forbedrer forslaget væsentligt. Desuden skal enhver i Fællesskabet have gratis adgang til de relevante miljøoplysninger - et kæmpeskridt hen imod et borgervenligt Europa. Med den krævede sammenhæng i oplysningerne er dette også muligt i praksis. Det skal dog stå klart, at når der ikke blot fås indsigt i oplysningerne, men de også udnyttes økonomisk, skal det være forbundet med omkostninger, ellers ville netop de, der skal producere disse oplysninger, især kommunerne og byerne, ikke blive behandlet lige. Træffer medlemsstaterne imidlertid andre afgørelser, hvad angår denne afregning, er dette i høj grad muligt i henhold til subsidiaritetsprincippet.
For mig er det også vigtigt med den forståelse og gennemsigtighed i forslaget, som ordføreren har krævet. Komitologiproceduren, som Kommissionen har forlangt, skal derfor kun anvendes undtagelsesvis. Borgeren har nemlig krav på at erfare præcist, hvordan og hvor afgørelserne er truffet, og især, hvad grundene hertil var.
Afslutningsvis kan jeg sige, at det er lykkedes ordføreren gennem hendes forslag i højere grad at indføre borgervenlighed, gennemsigtighed, subsidiaritet og gennemførlighed i praksis i Kommissionens forslag. 
María Isabel Salinas García,
   Hr. formand, mine damer og herrer, jeg vil indlede med at tilslutte mig lykønskningerne til ordføreren og til alle skyggeordførerne med deres arbejde og indsats i forsøget på at forbedre dette forslag til direktiv og med deres forsøg på at nå frem til et kompromis med Rådet under førstebehandlingen - hvilket ikke lykkedes, men blev forsøgt.
Jeg vil indlede med at minde om, at der i dag stadig er visse større problemer i medlemsstaterne i forbindelse med adgang til og anvendelse af geodata, som bl.a. skyldes opsplitning af datasæt og kilder, manglende disponibilitet, manglende harmonisering mellem datasæt på forskellige geografiske niveauer og dobbeltindsamling af oplysninger. Derfor er jeg slet ikke i tvivl om, hvor nyttigt dette nye instrument vil være til udformning, gennemførelse, opfølgning og evaluering af miljøpolitikkerne på alle planer og af politikker og aktiviteter, der direkte eller indirekte kan få indflydelse på miljøet. Derfor glæder min gruppe sig over, at medlemsstaterne kan sikre, at systemerne til geografisk information er kompatible, og dermed kan rydde de hindringer af vejen, der stadig eksisterer.
Jeg vil nævne et vigtigt aspekt, nemlig finansieringen. Her vil jeg understrege, at gennemførelsen af dette direktiv ifølge Kommissionens egne beregninger vil koste ca. 5 millioner euro pr. medlemsstat, hvilket svarer til 1 % af de samlede udgifter til geografiske informationer, samtidig med at dets gennemførelse forventes at give en miljøfordel på over 30 millioner euro pr. medlemsstat, selv om det måske vil være nødvendigt, at betingelserne for støtteberettigelse i henhold til de eksisterende finansielle fællesskabsinstrumenter til de udgifter, som de planlagte tiltag medfører, fremgår tydeligt af direktivet.
Jeg mener også, at det er hensigtsmæssigt at basere denne fællesskabsinfrastruktur på de geodatainfrastrukturer, som medlemsstaterne helt i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet har etableret og forvaltet, men mellem disse infrastrukturer, navnlig når medlemsstaterne, ligesom Spanien, har flere niveauer af offentlig administration.
Endelig vil jeg gerne takke for den forståelse, som både Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed og Rådet har udvist for, at dette forslag giver mulighed for analyse af jorderosion, for vi må ikke glemme den betydning, som den fremadskridende nedbrydning af jordbunden i hele EU har. Samtidig vil jeg give udtryk for min bekymring over den specifikke rolle, som Det Europæiske Miljøagentur burde spille for at få opbygget den infrastruktur, der er nødvendig for den korrekte gennemførelse af vores mål, for jeg har stadig mine tvivl på det område.
Jeg tilslutter mig Parlamentets lykønskninger til især ordføreren. Jeg er ikke i tvivl om, at denne mekanisme, som vi vedtager i morgen, vil skabe større klarhed over EU's mekanismer.
Vittorio Prodi,
    Hr. formand, kære kolleger, også jeg vil gerne takke fru Brepoels for det arbejde, som hun har udført - og som vi har udført i fællesskab. ALDE-Gruppen går ind for betænkningen, eftersom den udgør en meget vigtig samordning mellem medlemsstaterne.
Vi beklager dog Rådets kortsigtede indfaldsvinkel, dels fordi det nøjedes med miljøforanstaltningerne, og dels fordi det kun i ringe grad har benyttet sig af Kommissionens samordningskapacitet. Kommissionen kan spille en meget vigtigere rolle. En sådan kortsigtet indfaldsvinkel medfører, at man i fremtiden er nødt til at tage disse spørgsmål op igen, da det netop bliver nødvendigt at gøre det pågældende dokument generelt og forstå anvendelsesmulighederne - der snart bliver mere omfattende som følge af de satellitsystemer, der er til rådighed, ikke mindst Galileo - såsom muligheden for assisteret navigation til lands, til vands og i luften, muligheden for støtte til brugen og til overvågning af territoriet, som endnu ikke har fået sine logiske konsekvenser, og indsamlingen af statistiske oplysninger med georeferencer, der kunne give forslag til yderligere sammenhænge.
I lovgivningsøjemed skal vi dog også være opmærksomme på, at det er nødvendigt at udarbejde færre dokumenter og dokumenter af mere generel karakter. Jeg håber således, at vi kan vende tilbage til dette spørgsmål og netop gøre det til et yderst vigtigt instrument, for det har vi brug for på mange andre områder end miljøområdet. 
Satu Hassi,
   Hr. formand, jeg vil sige mange tak til ordføreren, fru Brepoels, for hendes udmærkede samarbejdsniveauer med de politiske grupper. Rådet ville pålægge for mange begrænsninger på offentlighedens adgang til oplysninger. Vi støtter ordføreren i hendes konklusion om, at vi ikke blev enige om dette og hint, og at vi derfor ikke nåede frem til et kompromis under førstebehandlingen.
Det er hensigtsmæssigt at oprette en database, hvor eksisterende miljøoplysninger kan udnyttes bedre og mere varieret. Gruppen De Grønne/Den Europæiske Fri Alliance ønsker at understrege, at EU-borgerne skal have ret til fri adgang til oplysninger, bl.a. om miljøforurening, der er relevante for deres liv og helbred, selv om mange miljøforurenere f.eks. ikke vil kunne lide det. Selv om det endvidere er vigtigt for mange myndigheder at få betaling for de oplysninger, de frembringer, når de anvendes til kommercielle formål, er det vigtigt, at EU-borgerne frit kan få adgang til de oplysninger, de har brug for af hensyn til deres egne liv og helbred, uden at skulle betale for dem. 
Gerard Batten,
   Hr. formand, direktivet bør have titlen EXPIRE i stedet for INSPIRE på grund af den ødelæggende virkning, det vil have på Ordnance Survey, som er agenturet for geodata i Storbritannien.
Ordnance Survey har eksisteret i 215 år og har en lang og ærefuld historie. I løbet af de sidste 20 år har agenturet udviklet sig fra at være en statsfinansieret organisation til at være et vellykket kommercielt foretagende. Agenturet har under den nuværende ordning ansvaret for egen økonomi og frihed til at udvikle nye kunderelaterede initiativer. Med INSPIRE sættes alt dette over styr, og den vellykkede kommercielle drift vil blive undermineret.
Hvorfor iværksættes dette initiativ? Det er endnu et eksempel på den alt for omfattende EU-harmonisering og EU's behov for at kontrollere alle aspekter af medlemsstaternes dispositioner. Den uhyggelige tilstedeværelse af Galileo, EU's spionsatellit "Big Brother", er også gennemgående i direktivet. Tænk på, hvor meget mere effektiv den pågældende satellit vil være, når EU kontrollerer alle nationale geodatatjenester. Ifølge Kommissionens egen rapport vil de involverede i formuleringen, gennemførelsen, overvågningen og evalueringen af politikker, især Kommissionen selv, få størst glæde af forslaget. Den britiske regering burde have bedt EU om at droppe det. Men vi kan altid regne med den britiske regerings fejhed og kapitulation over for EU.
Jeg vil opfordre Dem til at stemme imod direktivet, men da jeg kender Deres umættelige appetit for mere lovgivning, ved jeg, at det er spild af tid. Måske kan den rivende strøm af skadelig lovgivning, som pålægges Det Forenede Kongerige, få den britiske regering og befolkningen til at indse, at det er på tide, at Storbritannien trækker sig ud af EU en gang for alle. 
Eija-Riitta Korhola (PPE-DE ).
   - Hr. formand, det heldige udfald af EU's miljøpolitik afhænger i høj grad af, om der er pålidelige videnskabelige oplysninger til rådighed, og af, at disse oplysninger kan overføres problemfrit. Det er en forudsætning for videnskabelig vurdering på grundlag af miljølovgivning, at der er geodata til rådighed.
Der er stadig ikke sket ret store fremskridt i standardiseringen af geodata, der er indhentet fra medlemsstaterne, da der stadig er store hindringer på fællesskabsniveau, der vanskeliggør udnyttelsen af de tilgængelige oplysninger. Vi skal derfor forsøge at forbedre anvendelsen af og adgangen til geodata for at fremme planlægningen, gennemførelsen, overvågningen og evalueringen af politikker. Formålet er at få et videngrundlag, der kan anvendes til at træffe beslutninger om politikker vedrørende miljøet, og på denne måde fremme bæredygtig udvikling. Det er målet.
Fællesskabet råder over forskellige instrumenter, der er beregnet til først at gøre pålidelige data, navnlig data fra den offentlige sektor, tilgængelige, og dernæst at standardisere dem for at gøre dem sammenlignelige på fællesskabsplan. Et af dem er direktivet om offentlig adgang til miljøoplysninger, som jeg selv var ordfører for. De problemer, der kom frem, da det blev drøftet, skal der nu tages omhyggeligt højde for, når vi drøfter dette forslag til direktiv, der skal udgøre en lovramme for opbygning af en infrastruktur for geografisk information i Fællesskabet.
Et af problemerne med begge disse direktiver er, at man frygter, at resultatet vil være indtægtstab for dataleverandørerne. Jeg vil derfor råde til, at vi går forsigtigt frem lige nu for at undgå overraskelser. Det primære mål er at begrænse hindringer for offentlige myndigheders fælles anvendelse af oplysninger, særlig miljøoplysninger. Fællesskabets infrastruktur for geografisk information vil supplere direktiverne om videreanvendelse af den offentlige sektors informationer og offentlig adgang til miljøoplysninger. Jeg mener selv, at det er meget vigtigt, at vi ved opbygning af en infrastruktur for geografisk information fokuserer specielt på miljøpolitik, i hvilket tilfælde der vil være praktiske grunde til at centralisere oplysninger. 
Urszula Krupa (IND/DEM ).
    -  Hr. formand, i forslaget til et direktiv om INSPIRE fastsættes der regler til opbygning af en infrastruktur for geografisk information med det formål at gennemføre EU-miljøpolitikker i medlemsstaterne. Det centrale i forslaget er indsamling af geodata og tilhørende tjenester, fælles netværksteknologier, mekanismer og procedurer for adgang, anvendelse, koordination og overvågning.
Principperne og målene for disse opgaver, som er klassificering, standardisering og oprettelse af en EU-database, er værd at overveje nærmere, hvis det ikke var, fordi mange europæiske lande for tiden har politiske og økonomiske problemer som følge af stigende arbejdsløshed og langsom økonomisk vækst. Der kommer en endeløs strøm af forslag til nye direktiver, selv om det er de fattigste af os, der skal bære hovedparten af udgifterne.
Årlige investeringer på helt op til 5 millioner euro pr. medlemsstat kunne være nødvendige for at gennemføre INSPIRE, og alligevel kommer databasen først til at fungere fuldt ud om 10 år. Det er værd at understrege på dette tidspunkt, at forsøgene på at opbygge en infrastruktur for information ikke må være i strid med de enkelte medlemsstaters socialpolitik.
De høje mål, som stillerne af direktivet har bekendtgjort, vil blive anvendt som påskud for at oprette en database. Selv om en sådan database udmærket kunne opfylde en lang række formål, kunne den også anvendes som en politisk fodbold, og det ville udgøre en større risiko. Vi føler derfor, at dette ikke er det mest presserende af de mange problemer, som EU skal løse. Endvidere kræver direktivet yderligere arbejde og indarbejdelse af en hel del sikkerhedsforanstaltninger. 
Stavros Dimas,
    Hr. formand, jeg vil først og fremmest takke fru Salinas García for at understrege, at fordelene ved INSPIRE er langt større end ulemperne i form af omkostninger. Hvad angår fru Brepoels' kommentarer om intellektuelle ejendomsrettigheder, ønsker jeg at pointere, at disse ikke berøres i væsentlig grad af direktivforslaget. Princippet om sameksistens eller ejerskab af intellektuelle ejendomsrettigheder berøres slet ikke.
Offentlige instansers intellektuelle ejendomsrettigheder skal udøves på en måde, der er kompatibel med målsætningen for INSPIRE, som er at sikre videregivelse af så mange data som muligt mellem de offentlige instanser samt offentlig adgang til de pågældende data. Som svar på nogle af hr. Battens spørgsmål er der i henhold til direktivforslaget mulighed for, at de offentlige instanser kan opkræve et gebyr for data, der downloades af offentligheden.
Hr. Seeber har ret i sine kommentarer om komitologi. Det er helt klart et teknisk direktiv, og der kan kun træffes beslutning om mange af de mere detaljerede regler, f.eks. om sikring af interoperabilitet mellem datasystemer, på ekspertniveau.
Jeg er enig med fru Korhola. Jeg ønsker at understrege, at INSPIRE-forslaget bygger på direktivet om offentlig adgang til oplysninger og inkorporerer de samme former for restriktioner med hensyn til adgang til oplysninger og er helt i overensstemmelse med bestemmelserne i Århus-konventionen.
Generelt glæder det mig at kunne sige, at jeg kan acceptere hovedparten af ændringsforslagene, i det mindste i princippet. Enkelte ændringsforslag har til formål at klarlægge forpligtelserne for de offentlige instanser i relation til offentlig adgang til oplysninger og salg af data og beskytte udbydere af data i forbindelse med intellektuelle ejendomsrettigheder.
Ændringsforslag 3 og 26 kan accepteres fuldt ud, hvorimod ændringsforslag 28 og 29 kan accepteres i princippet. De fleste andre ændringsforslag indeholder tekniske klarlæggelser af forslaget. Nogle af disse ændringsforslag - ændringsforslag 8-12 - har til formål at skabe klarhed i teksten og kan også accepteres, selv om ændringsforslag 9 indeholder forslag om indførelse af yderligere mindre ændringer, der kun delvist kan accepteres.
Nogle af ændringsforslagene indeholder andre klarlæggelser og kan accepteres, hvorimod en række af de øvrige ændringsforslag kræver omformulering eller yderligere klarlæggelse og derfor kun i princippet kan accepteres.
Der er kun seks ændringsforslag, som vi ikke kan acceptere. Ændringsforslag 2 og 7 indeholder forslag om at udvide direktivets anvendelsesområde til at omfatte data fra EU-institutioner og -organer. Indholdsmæssigt er der ingen problemer, men det vil kræve store forpligtelser for EU-institutionerne og -organerne, og forslaget kan ikke gennemføres inden for rammerne af et direktiv.
Ved ændringsforslag 30 slettes en henvisning til foranstaltninger, der er truffet til forebyggelse af konkurrencefordrejning, og det vil gøre teksten uklar.
I henhold til ændringsforslag 52, 53 og 54 får medlemsstaterne mere tid til at gennemføre visse bestemmelser i direktivet. Ved at udsætte gennemførelsen af meget vigtige bestemmelser, udsættes opnåelsen af de fordele, som er målet med gennemførelsen, dog også, og det kan Kommissionen ikke acceptere. 
Formanden.
   - Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted onsdag kl. 12.00.
Formanden.
   - Næste punkt på dagsordenen er betænkning (A6-0146/2005) af Skinner for Økonomi- og Valutaudvalget om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om genforsikringsvirksomhed og om ændring af Rådets direktiver 73/239/EØF og 92/49/EØF og direktiverne 98/78/EF og 2002/83/EF (KOM(2004)0273 - C6-0038/2004 - 2004/0097(COD)).
Stavros Dimas,
    Hr. formand, jeg vil starte med at takke ordføreren, hr. Skinner, og Økonomi- og Valutaudvalget for deres fremragende arbejde vedrørende dette vigtige emne.
Selv om der ikke er meget fokus på genforsikring i offentligheden, er genforsikringssektoren meget vigtig for de finansielle markeder og forsikringsmarkederne i EU og internationalt. De frygtelige begivenheder den 11. september og naturkatastroferne for nylig har vist, hvor vigtige velfungerende forsikrings- og genforsikringssektorer er. EU er verdens største udbyder af genforsikringstjenester. Tilsyn med genforsikring er vigtigt for økonomisk stabilitet samt den internationale position for EU's genforsikringssektorer. Selv om genforsikrere er underlagt nationale tilsynsregler, har genforsikringssektoren været et af de få finansielle områder uden omfattende europæisk tilsynslovgivning. Forslaget om et genforsikringsdirektiv er udarbejdet i tæt samarbejde med medlemsstaterne og forsikringsindustrien. Det er endvidere i tråd med det relevante genforsikringsarbejde i Den Internationale Børstilsynsorganisation.
I forslaget fastsættes de fællesskabsretlige rammer for forsikringsaktiviteter. I forslaget fastsættes endvidere en tilsynsordning baseret på principperne om hjemlandenes enkelte tilladelser og tilsyn. De samme retlige rammer er faktisk allerede indført med henblik på gennemførelsen af det indre marked for forsikring og andre finansielle tjenesteydelser. De enkelte tilladelser vil give genforsikringsvirksomheder mulighed for at arbejde overalt i EU med ret til at etablere virksomhed og yde tjenester.
Forslaget kan også tjene som relevant forberedelse for genforsikringsselskaber i relation til indførelsen af Solvens II vedrørende revurderingen af gældende tilsynsregler for direkte forsikringsselskaber om få år. Kommissionen, medlemsstaterne og interessenter er i færd med at analysere forslaget.
Hvis forslaget vedtages, vil EU endvidere være den første internationale organisation med retlige rammer for forsikring. Det vil være en vigtig præcedens i andre internationale sammenhænge, hvor der behandles spørgsmål om tilsyn af genforsikring.
Endelig vil forslaget også være et nyttigt værktøj til opnåelse af effektiv markedsadgang til tredjelande for EU's genforsikringsindustri. Jeg ser frem til at høre Deres kommentarer. 
Peter Skinner (PSE ),
   Hr. formand, det glæder mig at skulle drøfte denne betænkning om forslag til et direktiv om genforsikring. Det har været en stor ære at være involveret i arbejdet. Vi ønsker at takke mange af de personer, der arbejder inden for og uden for denne institution, personer som John-Paul Dryden, der blev syg under udarbejdelsen af udkastet og derfor ikke kunne hjælpe os med at færdiggøre betænkningen. Manica Hauptman, som overtog hans arbejde, har imidlertid brugt mange timer og gjort en stor indsats. Kommissionen og Kommissionens tjenestegrene har også spillet en stor rolle. Jeg er sikker på, at hr. McCreevy er klar over, hvilket værdifuldt personale han har. Uden hjælp fra parlamentsmedlemmerne og deres ansatte - og jeg noterer mig med glæde støtten fra mine kolleger fra den anden side af salen - kunne vi ikke have indgået en hurtig aftale ved førstebehandlingen. Vi stod over for et valg, og da vi vendte tilbage, tog vi tråden op, og det har været ret bemærkelsesværdigt, så hurtigt det er lykkedes os at behandle emnet. Parlamentets betænkeligheder er stort set elimineret som følge af den aftale, der er opnået, og det vellykkede resultat.
Det første spørgsmål er følgende: Hvad er genforsikring? Det handler om business-to-business, risiko og forsikringsindustriens spredning af denne risiko. Genforsikring dækker f.eks. fly, skibe og bygninger. Katastrofen den 11. september og konsekvenserne for World Trade Center blev forsikret af store genforsikringsselskaber som f.eks. Lloyds og andre selskaber imod katastrofer, som vi havde håbet aldrig at opleve. Selskaberne blev grebet af panik, men betalte. Direktivet er endvidere et business-to-business-direktiv, som involverer konkurrence. Det centrale politiske spørgsmål var, om konkurrencen var rimelig på europæisk plan og mere vidtrækkende. Det var derfor et spørgsmål om sikkerhed.
Da værdien af genforsikret risiko var ophobet i banker i det land, hvor risikoen skulle dækkes, var der tale om en ophobning af midler, som ikke blev brugt til noget. Det var hverken effektivt eller økonomisk. Det var blot et forældet og uhensigtsmæssigt instrument, som skulle ophæves, fordi det medførte øgede administrative omkostninger og rejste spørgsmålet om, hvorvidt risikoen var tilstrækkeligt dækket.
Ved dette spørgsmål rejses endnu et spørgsmål, nemlig om timingen af direktivet. Vi arbejdede efter en formel, som gav os mulighed for at evt. at undgå de diskussioner om Solvens II, som ville komme senere. Formlen var et kompromis med en gennemførelsesperiode på 24 måneder og en overgangsperiode på 12 måneder, som jeg bifaldt som følge af det luxembourgske formandskabs indsats og hurtigt accepterede. Parlamentet stemte om det på udvalgsplan.
Andre spørgsmål omfattede SPV'er, insolvens og captivegenforsikringsselskaber. Uden at gå i detaljer herom kan jeg sige, at vi nu har sammenlignelige forhold på europæisk plan. Der er ikke længere handelshindringer på genforsikringsmarkedet, og der vil være strenge fællesskabsretlige rammer, når direktivet gennemføres. Det vil således medvirke til europæiske selskabers opretholdelse af konkurrenceevnen globalt. Det er et globalt marked, og de europæiske selskaber ligger i spidsen. Europa er faktisk det største marked efter USA.
Europa skal spille en rolle i resten af verden. Vedtagelsen af denne tekst vil styrke Europas argumenter for at sætte en stopper for USA's uretfærdige antikonkurrenceregler med krav om sikkerhedsstillelse i USA for europæiske genforsikringsselskaber med individuel regulering i de pågældende stater. Kom ikke og sig, at USA er en konkurrencedygtig økonomi, hvad angår genforsikring, for det er ikke rigtigt. USA skal nu revurdere situationen, og det vil helt sikkert ske. Med direktivet taler vi med én stemme. Tilsynsmyndighederne og politikerne kan pålægge højere standarder for tilsyn med selskaber fra tredjelande uden for EU, hvis de måtte ønske det, til en vis grad ligesom USA.
Der er risiko for en global konflikt i forbindelse med fastsættelse af antikonkurrenceforanstaltninger, som vi er klar over, at USA er stærk modstander af. Men der er plads til kompromiser, effektivitet og frivillige initiativer.
Lad os se på nogle af tallene. I USA kræves der sikkerhedsstillelse for selskaber uden for USA. Det drejer sig om milliarder. Det antages, at sikkerhedsstillelse i USA for europæiske selskaber beløber sig til 40 milliarder amerikanske dollars. Det drejer sig om langt mere - med udgifter på 500 millioner amerikanske dollars om året. Det fremmer ikke effektivitet, og der er ikke risikodækning.
Det første store skridt er oprettelsen af et europæisk marked. Vi vil fortsætte kampen med Kommissionens støtte. Vi bør lykønske os selv med denne europæiske lov, som har medført betydelige ændringer både inden for og uden for Europa. 

Karsten Friedrich Hoppenstedt,
   Hr. formand, mine damer og herrer, det er en god dag for EU, for forsikringstagerne, men også for forsikringsselskaberne, for med diskussionen i dag og med afstemningen i morgen - hvor jeg formoder, at den foregår enstemmigt - reduceres de meget udskældte bureaukratiske hindringer, og de europæiske genforsikringsselskaber styrkes i den internationale konkurrence.
Tilsynet med direkte forsikringer er reguleret i talrige direktiver i hele Europa: Som led i direktiverne om skades- og livsforsikringer samt bestemmelserne om forsikringsselskabers solvens har EU allerede sat vidtrækkende og nødvendige instrumenter til beskyttelse af forsikringstagerne i kraft. Dette regelsæt skal nu suppleres af et harmoniseret tilsyn med genforsikringer. Det direktiv, der er beskrevet i Økonomi- og Valutaudvalget, som er korresponderende udvalg, er dermed et vigtigt element til komplementering af tilynet i denne vigtige servicebranche.
Direktivet om genforsikringsvirksomhed, som efter tre års forarbejde nu er blevet introduceret med succes, orienterer sig i store dele omkring det tilsynssystem, som allerede eksisterer for direkte forsikringer. I tæt samarbejde med Rådet - det er allerede blevet nævnt - de kompetente myndigheder i medlemsstaterne og repræsentanter for genforsikringsindustrien blev der yderligere udarbejdet væsentlige forskelle mellem direkte forsikringer og genforsikringer, og det blev der taget højde for i direktivforslaget. Hertil hører især en ensartet behandling af livs- og skadesgenforsikringer, hvad angår solvensmargenen, en ordning baseret på det såkaldte -tiltag for kapitalinvesteringer og en klar tidsmæssig begrænsning på 36 måneder efter direktivets ikrafttræden for de såkaldte , der for øjeblikket kræves tilsynsretligt i de enkelte medlemsstater.
Den tilstræbte harmoniserende, men også liberaliserende ordning vil generelt fortsat styrke europæiske genforsikringsselskabers konkurrencesituation - det er også allerede blevet nævnt - og dermed også finansområdet Europa. Samtidig reduceres de administrative hindringer i EU. Med gennemførelsen af direktivet bortfalder en omstændelig licensiering i de enkelte stater i EU. Tilsynsmyndighederne i hjemlandet varetager for så vidt det nødvendige tilsyn. Godkendelsen af et genforsikringsselskab gælder derefter for hele EU. En vidtrækkende ny ordning for hele forsikringsbranchen vil formodentlig i det kommende år eller næste år igen blive reguleret ved passende forslag eller Solvens II. Et forslag fra mig har bevirket, at dette genforsikringsdirektiv heller ikke kommer den politiske debat om Solvens II i forkøbet i dag.
Jeg vil gerne takke ordføreren, Peter Skinner, mange gange for det gode samarbejde, og vi ønsker desuden generelt mere tid i udvalgene og en længere forberedelse i den næste diskussion om en så vigtig ressource. 
Harald Ettl,
   Hr. formand, mange tak til Peter Skinner for det arbejde, han har udført, specielt set med den persons øjne, der i sin tid var ansvarlig for Solvens I. Den logiske konsekvens er naturligvis, at det glæder mig, at denne betænkning foreligger nu.
Genforsikringsselskaber tæller blandt de sidste finansielle servicevirksomheder, som endnu ikke har noget europæisk pas. Med det planlagte direktiv skal der sikres lige konkurrencevilkår for genforsikringsselskaber i EU, og i den forbindelse skal omvendt overtagelsen af genforsikringsrisici fra direkte forsikringsselskaber heller ikke udelukkes. Med det europæiske pas for et genforsikringsselskab, der har sæde i EU, bortfalder den hidtidige godkendelse af et genforsikringsselskab, der er godkendt i sit hjemland, og som der føres tilsyn med dér, men som dækker risici fra et genforsikringsselskab i gæstelandet.
For at dette system af gensidig anerkendelse kan fungere uden ulempe for de direkte forsikringsselskaber i et gæsteland og under samme konkurrencevilkår i Unionen, skal gennemførelsen af direktivet ligesom ved banker harmoniseres i national ret, og de nationale tilsynsførende skal samarbejde med hensyn til deres tilsynsmetoder. I et af mine ændringsforslag har jeg derfor som en logisk følge forlangt et forstærket samarbejde i Det Europæiske Tilsynsudvalg for Forsikrings- og Arbejdsmarkedspensionsordninger.
Genforsikringsindustrien er allerede globalt forgrenet, fordi store skader og katastroferisici ellers ikke kan dækkes med tilstrækkelig spredning. Europæiske genforsikringsselskaber står især i konkurrence med nordamerikanske og australske konkurrenter. Netop den seneste skandale i American International Group i USA har fået de dybtgående kontrol- og offentliggørelsesmangler i relationerne mellem direkte forsikringsselskaber og genforsikringsselskaber frem i lyset.
Jeg har derfor i et af mine ændringsforslag opfordret Kommissionen og de nationale forsikringstilsynsførende til et mere intensivt samarbejde ved udvidelsen af standarder vedrørende og af procedurer for interne under International Association of Insurance Supervisors. I bestræbelserne på at nå til enighed med Rådet så hurtigt som muligt blev der i Økonomi- og Valutaudvalget som korresponderende udvalg som supplement til beslutningerne i den ansvarlige rådsarbejdsgruppe kun vedtaget et enkelt led.
Alle ændringsforslag faldt som ofre for den fremskyndede procedure. Kun på den måde kan man forklare, at heller ikke mit forslag om en afklaring af, hvilke statslån der kan beregnes som dækningsværdi for tekniske reserver fra et genforsikringsselskab, vandt indpas i den udgave, som plenarforsamlingen fik forelagt. Genforsikringsdirektivet er dermed det eneste tjenesteydelsesdirektiv, som ikke gør nogen forskel i risikoafvejningen mellem alle statslån og f.eks. ikke differentierer i henhold til statens eller i henhold til långiverens tilhørsforhold til kredsen af EU- eller OECD-medlemsstater. Lidt mere ville have ført til meget mere. 

Sarah Ludford,
   Hr. formand, jeg vil gerne takke ordføreren for hans dygtighed og gennemarbejdede og vidtrækkende betænkning, som sammen med Rådets og Kommissionens samarbejdsvilje har gjort det muligt hurtigt at nå til enighed. Teksten er et kompromis, men er accepteret af alle parter, herunder genforsikringsindustrien.
Det er ikke et meget spændende dokument. Der ville formentlig ikke blive talt meget om det i forbindelse med en folkeafstemning om forfatningen - hvis der var én - men det er et vigtigt dokument. Manglen på fællesskabsretlige rammer for genforsikring og forskellige nationale regler har skabt usikkerhed hos mange selskaber, handelshindringer på det indre marked, øgede administrative byrder og omkostninger og en svækkelse af EU's position i internationale handelsforhandlinger. Da jeg repræsenterer London, som har en stærk forsikringssektor, og især da jeg har arbejdet i adskillige år i Lloyd's of London, er jeg helt klar over, hvor betydningsfuldt dette direktivforslag, som er baseret på de anerkendte principper for kontrol i hjemlandet og gensidig anerkendelse, er.
Det vigtige for os borgere er, at ensartede tilsynsregler og færre omkostninger vil skabe flere job i en europæisk industri, som er konkurrencedygtig i hjemlandet og i udlandet. Dermed vil der blive frigivet aktiver til investeringer, som i øjeblikket er bundet uproduktivt i sikkerhed. Det vil give EU mulighed for at udfordre de amerikanske antikonkurrenceregler.
Genforsikring er et globalt erhverv, og selskaberne i EU er blandt de førende, og derfor er der behov for et globalt marked, hvor selskaber har adgang på lige fod. Direktivet er et skridt i den rigtige retning. Ikke meget spændende måske, men meget væsentligt. 
Wiesław Stefan Kuc (PSE ).
    -  Mine damer og herrer, vi er klar over, hvor vigtig genforsikringsvirksomhed er for forsikrings- og banksektoren. Den er utroligt vigtig for alle selskaber uanset deres størrelse. Der rejser sig flere spørgsmål i forbindelse hermed, men i betragtning af den tid, jeg har til rådighed, vil jeg kun berøre to af dem.
Det første er, om det er hensigtsmæssigt at begrænse direktivets anvendelsesområde til genforsikringsvirksomhed. Vi ved trods alt udmærket, at genforsikringsselskaber tegner genforsikringspolicer for at begrænse risikoen, ligesom banker gør, når de udsteder bankgarantier. Det andet punkt, jeg vil nævne, er behovet for obligatorisk genforsikring i forbindelse med forsikringspolicer for naturkatastrofer. Der er 14 forskellige slags policer. Som navnet antyder, er naturkatastrofer uforudsigelige og indebærer derfor en meget høj risiko, selv om der af og til går mange år mellem sådanne katastrofer. Både de store forsikringsselskaber og de utallige mindre selskaber bærer denne risiko. Der er især en høj risiko på landbrugsområdet, da det store antal landbrug betyder, at der tegnes et meget stort antal forsikringspolicer.
Endelig vil jeg sige, at selv om jeg tror, at enhver form for regulering vil forbedre forholdene, er mange af de emner, som jeg gerne ville have haft med i direktivforslaget, desværre udeladt. 
Charlie McCreevy,
    Hr. formand, jeg vil starte med at beklage over for hr. Skinner og andre parlamentsmedlemmer, at jeg var uundgåeligt forsinket på grund af trafikproblemer og møde i konkurrencerådet i Luxembourg. Jeg var dog til stede under talerne.
Det glæder mig at kunne sige, at Kommissionen fuldt ud kan acceptere alle de ændringsforslag i betænkningen, som er vedtaget på udvalgsplan. I ændringsforslagene tages der højde for drøftelserne i Rådet, og ændringsforslagene støttes stærkt af forsikringsindustrien. De foreslåede løsninger er derudover afbalancerede og i tråd med Kommissionens indledende hensigt med lovgivningen på dette område.
Hr. Skinner rejste også spørgsmålet om sikkerhedsstillelse. Sikkerhedsstillelse er meget omkostningskrævende for genforsikringsselskaberne, idet det virker begrænsende for investeringsstrategien. Det medfører i sidste ende dyrere genforsikringstjenester, som så medfører større forsikringspræmier for indehaverne af policer. EU's forsikringsindustri ønsker især, at USA's krav om sikkerhedsstillelse ophæves eller ændres. Jeg har for nylig haft drøftelser med mine modparter i USA med henblik på at ophæve eller mindske det amerikanske krav om sikkerhedsstillelse, og drøftelserne er stadig i gang.
Jeg ønsker at takke udvalget og ordføreren, hr. Skinner, for det fremragende arbejde, samt alle de personer, der har medvirket til en hurtig og effektiv udførelse af arbejdet. 
Peter Skinner (PSE ),
   Hr. formand, jeg spekulerer på, om kommissæren er klar over, at der findes et udkast til lovgivning for staterne i USA, som er udarbejdet til myndighederne. Jeg vil meget gerne give Dem en kopi af udkastet, hvis De ikke har set det. Jeg mener, at USA i øjeblikket befinder sig i en meget svækket position, ikke mindst på grund af styrken i denne betænkning, og det er værd at forfølge sagen med kommissæren og sikre, at vi har fuld enighed i Parlamentet, så kommissærerne og Parlamentet kan presse USA og prøve at indgå den aftale, som vi fuldt ud fortjener. 
Charlie McCreevy,
    Hr. formand, jeg har haft en del vanskeligheder i forbindelse med denne problemstilling, selv om jeg har drøftet situationen med personer i forsikringsindustrien. Jeg har på mit besøg for nylig i USA rejst spørgsmålet over for nogle af forsikringsmyndighederne.
Som det ærede medlem vil vide, er et af problemerne - der er desværre flere - i forbindelse med spørgsmålet, at ansvaret for dette område ligger hos de enkelte stater i USA. I EU-medlemsstaterne kan man i det mindste henvende sig til én tilsynsmyndighed i den pågældende medlemsstat, og man kan henvende sig til EU, hvad angår dette direktiv. Men i USA har hver stat ansvar for dette område, og hver stat udpeger sine egne forsikringsmyndigheder.
Det var opfattelsen, at der var sket store fremskridt i de seneste år, og at forsikringsindustrien på denne side af Atlanterhavet havde arbejdet meget hårdt og mente, at de havde indgået en aftale om udviklingen af forholdene. Men aftalen blev brudt, fordi forsikringsmyndighederne udskiftes så hurtigt i USA. Så det er ikke svært at forstå, at det er vanskeligt.
Under mit seneste besøg i USA i april rejste jeg spørgsmålet, og nu er drøftelserne i gang igen. Men jeg vil gerne understrege, at der er vanskeligheder, især i forbindelse med de spørgsmål, som jeg lige har nævnt. 
Formanden.
   - Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted onsdag kl. 12.00.
Formanden.
   - Næste punkt på dagsordenen er betænkning (A6-0145/2005) af Schierhuber for Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter om forslag til Rådets forordning om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) (KOM(2004)0490 - C6-0181/2004 - 2004/0161(CNS)).
Charlie McCreevy,
    Hr. formand, jeg vil starte med at undskylde på vegne af min kollega, kommissær Fischer Boel. Hun er forsinket, men vil være her inden afslutningen af forhandlingen.
Jeg vil først og fremmest takke fru Schierhuber og medlemmerne af Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter for deres store arbejde med denne betænkning.
Udvalget vedtog betænkningen med 129 ændringsforslag. Jeg vil kun berøre nogle af hovedpunkterne. I henhold til nogle af ændringsforslagene blev minimumsprocentdelene for støtte til de tre prioriterede opgaver reduceret, den foreslåede støtte til Leader blev bibeholdt og reserven til Leader fjernet. Dette skulle give mere fleksibilitet til medlemsstaternes programmeringsprioriteter, og det er der helt klart behov for. Jeg bifalder også, at Europa-Parlamentet er enige om behovet for minimumssatser. Det er helt afgørende for sikringen af afbalancerede programmer, som er målrettet til de mange forskellige udfordringer i landdistrikterne.
Kommissionen kan acceptere reduktionen af minimumssatserne. Men jeg mener, at reduktionen af prioriteret opgave III - forbedring af livskvaliteten i landdistrikterne og fremme af diversificeringen af den økonomiske aktivitet - fra 15 % til 8 % er for voldsom og vil påvirke den nødvendige balance mellem de prioriterede opgaver i negativ retning, dvs. ændringsforslag 17, 43, 44, 115, 117 og 118. Vi må endelig ikke glemme, at foranstaltningerne under prioriteret opgave III ved korrekt iværksættelse kan bidrage betydeligt til økonomisk vækst og jobskabelse i landdistrikterne. Det er helt klart i landmændenes og deres familiers interesse og i tråd med det, vi ønsker at opnå med Lissabon-strategien.
Ved andre ændringsforslag kædes den strategiske og operationelle planlægning sammen, og rapporteringsprocedurerne reduceres til to rapporter for hele støtteperioden - ændringsforslag 34-41. Jeg er skeptisk, hvad angår det første punkt, da strategien vil gå forud for den operationelle planlægning. Jeg er dog indstillet på et kompromis om mindre strategisk overvågning - hvert andet år i stedet for en gang om året. Jeg ønsker at understrege, at omfattende overvågning er af afgørende betydning for ansvar og formidling over for Europas borgere af de fordele, som vores politik har for landbruget og landdistrikterne.
Jeg kan i princippet acceptere de vigtigste ændringer til prioriteret opgave I - ændringsforslag 54, 63, 65 (delvist), 66 og 67. Ændringsforslagene omhandler forøgelse af støtte til unge landbrugere gennem subsidierede lån, krav om, at investeringerne skal være baseret på skovforvaltningsplaner forskovbrugsbedrifter over en vis størrelse, forøgelse af støtte til mikrovirksomheder til forarbejdning og markedsføring af landbrugsprodukter (i skovbrugssektoren vil støtten dog fortsat være begrænset til mikrovirksomheder), støtte til jordfordeling i forbindelse med infrastrukturer, hvor der hovedsageligt fokuseres på operationer, som har til formål at forbedre konkurrenceevnen, støtte til samarbejde mellem aktører i fødekæden og udveksling af bedste praksis og viden.
Jeg vil nu berøre prioriteret opgave II, som omhandler ændringsforslag 73, 79 og dele af 69, 76 og 81. Kommissionen er i princippet indstillet på at acceptere eller delvist acceptere ændringsforslagene om bevaring af genetisk mangfoldighed, indførelse af betalinger i forbindelse med vandrammedirektivet, ikke at betragte krav til anvendelse af pesticider og gødning som supplerende krav, men som en del af de obligatoriske krav, en mere fleksibel fremgangsmåde i relation til forpligtelserne til opnåelse af miljøvenligt landbrug, berettigelse for områder med høj naturværdi blandt ikke-produktive investeringer og inddragelse af kriterier for indkomsttab for Natura 2000-betalinger i skovbrug.
Endelig er nogle af ændringsforslagene vanskelige at acceptere af forskellige årsager. En række ændringsforslag er mere vidtrækkende end Kommissionens forslag og de eksisterende standarder, hvorved man risikerer at mindske de politiske virkninger. Andre ændringsforslag indeholder unødvendige specifikationer, der allerede indgår i mere generelle sammenhænge.
Som konklusion kan jeg acceptere eller delvist acceptere nogle af de grundlæggende ændringsforslag i betænkningen. De øvrige ændringsforslag kan jeg ikke acceptere.
Jeg ønsker at takke medlemmerne af Europa-Parlamentet endnu en gang for deres positive og konstruktive bidrag til europæisk landdistriktspolitik. 
Agnes Schierhuber (PPE-DE ),
   Hr. formand, hr. kommissær, mine damer og herrer, jeg vil først returnere en tak til Kommissionen, til alle medlemmer i udvalget, til alle grupper og især til Rådet, til sekretariatet, til alle medarbejdere og assistenter for dette fælles arbejde. Det var selv om at udarbejde denne betænkning med hinanden.
Mere end halvdelen af befolkningen i EU lever i landdistrikterne, som udgør ca. 90 % af territoriet. Det handler for os alle om at udforme regionerne med deres landsbyer og byer aktivt og attraktivt og også at bevare dem og dermed at give landdistrikterne en smuk fremtid - det glæder mig meget, fru kommissær, at De allerede er kommet nu - hvor et florerende og især producerende land- og skovbrug er den vigtigste grundlæggende forudsætning.
Med reformen af den fælles landbrugspolitik i 2003 blev der indledt varige ændringer inden for det europæiske land- og skovbrug. I forbindelse med denne reform er udviklingen af landdistrikterne blevet endnu vigtigere. Den foreliggende betænkning indeholder programmeringsperioden 2007-2013 for udviklingen af landdistrikterne. Det var særligt vigtigt for mig at overholde tidsplanen for afstemningen her i plenarforsamlingen, således at Rådet og Kommissionen også har et dokument til rådighed under det luxemburgske formandskab. For landbrugere har brug for planlægningssikkerhed.
Det er den største programplanlægning på landbrugsområdet i EU-25. Udviklingen af landdistrikterne er vigtig for alle medlemsstater, især for de nye. Især i forbindelse med det finansielle overslag fra 2007 spiller udviklingen af landdistrikterne en stor rolle.
Jeg vil gerne minde om, at vi i alt havde 342 ændringsforslag fra Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter, 75 fra Regionaludviklingsudvalget og et fra Budgetudvalget. Når vi nu kun har 130 ændringsforslag, er meget lykkedes for os. For vi har brug for dette samarbejde på tværs af alle erhvervsgrænser og viljen til samarbejde i landdistrikterne. I Kommissionens forslag er der mange positive ting, der går igen: standardiseringen af finansieringen ved at oprette en fond for udvikling af landdistrikter, forenkling, så det bliver lettere at forstå, og meget andet. Også idéen om en struktur for de tre prioriterede opgaver og idéen om Leader kan nævnes.
I vores drøftelser i Landbrugsudvalget er vi nået frem til tre store kompromiser: Det første kompromis er vægtningen af de prioriterede opgaver, det andet kompromis er Leader, og det tredje kompromis er medfinansieringen, som Kommissionen har foreslået. Vi er af følgende opfattelse: For at bevare subsidiariteten er det vigtigt at reducere bevillingerne til de prioriterede opgaver, altså 10, 20 og 8. Ved Leader ser vi en minimumsbevilling på 7 %, men ønsker til gengæld en annullering af Leader-reserven. Det er også vigtigt, at der her fra Parlamentet udgår et vigtigt politisk signal til Rådet og Kommissionen, hvis det vedtages med flertal her. For mig har det altid været vigtigt, at både de nordlige og de sydlige regioner, både de vestlige og de østlige regioner er omfattet af denne betænkning. Denne betænkning er også en klar bekendelse til, at der som led i reformen af den fælles landbrugspolitik ved hjælp af graduering frigøres penge, som især skal anvendes til prioriteret opgave 1 og 2. Et væsentligt tiltag er - fru kommissær, her er jeg enig med Dem - støtten til vores unge landbrugere. Det handler om de efterfølgende generationer, og jeg håber, at De kan følge Parlamentets idé om 55.000 euro pr. bedrift. Der efterspørges større konkurrenceevne. Derfor også vores idé med en udvidelse til SMV'erne - til de små og mellemstore bedrifter - og på skovbrugsområdet til de allermindste og små bedrifter. Også vores tiltag, fru kommissær, hvad angår de ugunstigt stillede områder, hvor vi siger følgende: Vi ønsker en undersøgelse, således at der kan formuleres en passende ny definition af de ugunstigt stillede områder, og også for at nå Lissabon- og Göteborg-målene.
Der er meget andet. Vi kræver også flere penge, fordi vi netop bekender os til Natura 2000, men det kan kun fungere med flere midler i udviklingen af landdistrikterne. Programmet for udvikling af landdistrikterne kan ikke erstatte de andre programmer, strukturfonde osv., vi kan kun være der alle sammen for landdistrikterne.
Et producerende land- og skovbrug er en uundværlig forudsætning for et aktivt og attraktivt landdistrikt. Politik for landdistrikterne er politik for hele befolkningen i alle regioner i Europa og sikrer dermed deres muligheder for overlevelse.
Der blev afslutningsvis stillet endnu tre ændringsforslag i plenarforsamlingen. Jeg kan acceptere ændringsforslag 130 og 131, men desværre ikke ændringsforslag 132. 
Armando Dionisi,
    Hr. formand, hr. kommissær, kære kolleger, politikken for udvikling af landdistrikterne er det mest nyskabende element i Fællesskabets nye landbrugspolitik, og det er af afgørende betydning, at EU-budgettet ikke ofrer den mest ambitiøse udfordring for vores landdistrikters fremtid. At skære ned på støtten til udvikling af landdistrikterne er ensbetydende med at tage ressourcer fra fødevaresikkerheden, miljøbeskyttelsen, initiativerne for at fremme landskabet, produkternes kvalitet og jobskabelsen.
I den betænkning, som Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter har vedtaget, lægges der stor vægt på støtteforanstaltningerne til de unge landbrugere, som skal opmuntres til ikke at forlade landområderne og til at gøre deres aktiviteter konkurrencedygtige og bæredygtige. Fru Schierhubers indsats for at bevare ressourcerne til udviklingen af landdistrikter er prisværdig, men forslaget om at begrænse de obligatoriske udgiftsandele til tre akser giver anledning til tvivl. Det havde været mere hensigtsmæssigt at fastholde Kommissionens forslag, for en reduktion af satserne er ensbetydende med, at medlemsstaterne får et større spillerum i ressourcernes forvaltning, hvilket gør EU-politikken svagere og mindre effektiv.
Også hvad Leader-initiativet angår, burde vi holde fast ved Kommissionens forslag, hvor der tages højde for en reserve til de lande, som er dygtigst til at administrere udgifterne, og som skal fremme og belønne de bedste projekter. Desuden er det absolut nødvendigt, at de nationale gennemførelsesplaner er i tråd med Fællesskabets strategiske målsætninger, og en styrkelse af partnerskaberne er et væsentligt instrument for at nå disse målsætninger.
Endelig er det nødvendigt - hvis vi skal gøre udviklingen af landdistrikterne til en egentlig territoriel politik - at den er i tråd med og integreret med de andre fællesskabspolitikker. Der er tale om grundlæggende elementer i Lissabon- og Göteborg-strategien, som vi ikke kan give afkald på, hvis vi ønsker at give en saltvandsindsprøjtning til Europa, dets målsætninger og dets værdier. 
Rosa Miguélez Ramos,
   Hr. formand, i Kommissionens forslag fastsættes der, som det allerede er blevet sagt, tre hovedprioriteter, nemlig forbedring af landbrugs- og skovsektorens konkurrenceevne, forbedring af miljøet og forvaltningen af jorden og forbedring af livskvaliteten og fremme af diversificeringen i landbruget.
Jeg vil allerførst lykønske ordføreren, fru Schierhuber, som har gjort et fremragende arbejde, ikke bare på grund af det dokument, vi skal stemme om i morgen, men også fordi hun har været i stand til at udarbejde en afbalanceret tekst, der fuldt ud omfatter de kompromiser, der blev indgået i Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter, og tillige medfører betydelige forbedringer i Kommissionens tekst, som vil bidrage til større fleksibilitet og mere effektiv forvaltning af programmerne.
Blandt forbedringerne vil jeg nævne nedsættelsen af procenterne for minimumsudgifter for hver opgave - som for mig at se er positiv - muligheden for at kombinere nationale og/eller regionale programmer, støtten til ligestilling mellem mænd og kvinder og opfordringen til, at medlemsstaterne gør det lettere for kvinder at blive medejere af bedrifterne.
Hvis jeg skal sige noget om de enkelte opgaver, vil jeg fremhæve den øgede støtte til etablering af unge landbrugere, som fru Schierhuber også nævnte. Det drejer sig om 55.000 euro i form af præmie eller rentenedsættelse og fleksibilitet for at hjælpe dem med at overholde reglerne. Jeg vil også fremhæve støtten til mellemstore virksomheder til afsætning og forarbejdning og til enhver form for producentsammenslutning. Derfor mener jeg, at det er dem, der til syvende og sidst er bedst i stand til at øge værdien af lokale produkter.
Jeg vil tale om et meget vigtigt spørgsmål, nemlig genoptagelsen af affolkningskriteriet i ugunstigt stillede områder, der, uanset hvordan Kommissionen definerer disse områder i fremtiden, bør prioriteres, fordi affolkningen af landdistrikterne er et uomtvisteligt tegn på deres tilbageståenhed.
Hvad angår finansieringen af Natura 2000, som fru Schierhuber også nævnte, anmodes der om en forøgelse af de forpligtede midler, eftersom Kommissionen gentagne gange har forkastet vores forslag om, at der oprettes et særskilt finansielt instrument til Natura 2000.
Til sidst vil jeg gerne tale om opgave 3, støtten til kvindernes aktiviteter i landdistrikterne. Jeg mener, at dette er et vigtigt element, som vi skal samle indsatsen om, og vi skal stille mange garantier for at sikre, at kvinderne deltager fuldt ud.
Jeg vil også nævne foranstaltningerne til udvikling af landdistrikterne, Leader-initiativets -tilgang, som vil blive styrket med denne forordning, for den bidrager til at gøre EU synligt for borgerne, og synlighed er noget, som vi for tiden ikke bør skære ned på.
I forbindelse med det franske nej har det især overrasket mig, at 70 % af de franske landbrugere stemte imod forslaget til europæisk forfatning. Vi har pligt til at ændre denne situation, og jeg mener, at denne betænkning er et godt udgangspunkt for det.
Kyösti Tapio Virrankoski,
   Hr. formand, hr. kommissær, fru Schierhuber har udarbejdet en udmærket betænkning om EU's nye forordning vedrørende Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne. Jeg vil også takke hjerteligt for det konstruktive samarbejde, som Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter har vist.
Det centrale i EU's landbrugspolitik er at arbejde i retning af udvikling af landdistrikterne, da direkte støtte og markedsforanstaltninger som bekendt er blevet strengt begrænset til Bruxelles-kompromiset. Det er hensigten at beskære den direkte støtte og markedsforanstaltninger med ca. 5 % om året, hvilket svarer til en årlig besparelse på 1,5 milliarder euro, hvad angår ELFUL. I alt er der afsat mere end 11 milliarder euro om året til udvikling af landdistrikterne i EU's kommende finansielle rammer.
Behovet er imidlertid meget presserende. Kommissionen foreslog, at foranstaltningerne skulle målrettes mod tre politikker, nemlig forbedring af landbrugets og skovbrugets konkurrenceevne, arealforvaltning eller forbedring af landskabet og miljøet og tilskyndelse til diversificering af økonomien i landdistrikterne samt forbedring af livskvaliteten i landdistrikterne. Kommissionen foreslog, at der skulle afsættes en vis minimumsfinansiering til den enkelte politik. Udvalget begrænsede disse tærskelbeløb til den lavest mulige værdi, fordi medlemsstaterne skal sikres tilstrækkelig fleksibilitet for at kunne udarbejde deres egne individuelle programmer.
ELFUL's hovedopgave er at forbedre forudsætningerne for landbrugets konkurrenceevne i forskellige del af EU. Derfor er udviklingen af f.eks. ordningen for de mindst begunstigede områder mere relevant end nogensinde, da støtten under den fælles landbrugspolitik primært er koncentreret om EU's bedste landbrugsregioner. På samme måde stiger betydningen af miljøstøtte til landbruget, da miljøspørgsmål bliver mere og mere relevante for nutiden.
Formålet med ELFUL er at forbedre de muligheder, som livet på landet kan give. Derfor mener min gruppe, at støtteforanstaltninger især skal målrettes mod privatpersoner og de organisationer, de opretter, og ikke staten. Endvidere skal økonomisk støtte til erhvervslivet især være rettet mod mikrovirksomheder og små virksomheder. Med disse bemærkninger giver vi vores fulde støtte til vedtagelsen af fru Schierhubers betænkning. 
Ilda Figueiredo,
   Hr. formand, i de fortløbende reformer af den fælles landbrugspolitik, med deres alvorlige følger for familielandbruget og de små og mellemstore bedrifter, hvor afkoblingen af støtten fra produktionen er et af de seneste og mest bekymringsvækkende skridt, har Kommissionen stedse ignoreret landbrugets betydning for at fastholde befolkningen og for den økonomiske og sociale samhørighed i landdistrikterne, ved ikke at give særlig opmærksomhed og støtte til de såkaldte samhørighedslande, hvor landdistrikterne trues mere og mere af affolkning og ørkendannelse.
Det budgetforslag, som Kommissionen fremsætter for nyskabelsen Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne inden for rammerne af de finansielle overslag for 2007-2013, er helt utilstrækkeligt, når man eksempelvis betænker de betydelige beløb, som denne fond skal udrede til finansiering af Natura 2000.
Det er særdeles vigtigt for det portugisiske landbrug og landbrugerne, at midlerne øges til opgave 1 og til land- og skovbrugsaktiviteter, herunder de udyrkede arealer og deres repræsentative organisationer. Fællesskabsfinansieringen af Natura 2000 må modsvares af en nødvendig forøgelse af de respektive midler i de finansielle overslag for 2007-2013, dels i Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne og strukturfondene, der bør være de væsentligste finansieringskilder, eller indgå som en del af LIFE+-programmet. Den mest hensigtsmæssige løsning er dog at oprette en særlig fællesskabsfond i de finansielle overslag for 2007-2013 til Natura 2000, der kan fremme bevarelsen af biodiversiteten, sådan som vi har foreslået det i de forslag, som vi har stillet i Landbrugsudvalget.
Vi vender os imod, at man via Kommissionens ønske om, at så mange og så forskelligartede enheder skal kunne søge om midler til landdistriktudvikling, er ved at åbne for, at enheder uden tilknytning til landbruget eller landdistrikterne kan modtage støtte, der først og fremmest burde gå til landbruget, produktionen og landdistrikterne, altså til land- og skovbrugsaktiviteter og til landbrug i almindelighed.
Vi fastholder endnu en gang, at en egentlig modulering og begrænsning af maksimumsstøtten pr. landbruger i den fælles landbrugspolitik ikke blot vil indebære en mere rimelig omfordeling af støtten mellem medlemsstater, landbrugere og produktioner, men også øge støtten til de små og mellemstore landbrugere og de midler, der står til rådighed for landdistriktudviklingen, navnlig til godtgørelser og støtte til det økologiske landbrug. 
Kathy Sinnott,
   Hr. formand, på landet i Irland er familielandbrug grundlaget for lokalsamfundene. Som følge af de mange antilandbrugspolitikker oplever vi en opløsning af irske familielandbrug og dermed af vores landdistrikter. Alle ønsker en udvikling af landdistrikterne, men i sammenhæng med det belastede irske landbrug er den eneste udvikling af landdistrikter, som jeg bifalder, en udvikling, hvor familielandbrugene støttes, og hvor landdistrikterne støttes med supplerende sociale, uddannelsesmæssige, transportmæssige og beskæftigelsesmæssige projekter og aktiviteter, også i forbindelse med infrastruktur. Men når man ser nærmere på denne plan for landdistriktsudvikling, som har til formål at fremme de supplerende aktiviteter og samtidig nedskære og fjerne midler fra den primære aktivitet - familielandbrug - kan man kun konkludere, at planen er vanvittig, og at den i Irland vil ødelægge netop de landdistrikter, som det er formålet at støtte.
Lad os i stedet fokusere på noget mere fornuftigt, hvor vi forstår værdien af landbrug, hvor landmændene driver landbrug og belønnes for deres arbejde med retfærdige priser for deres produkter. Landbrug er en af de ældste, mest grundlæggende og nødvendige aktiviteter. I Irland mener vi åbenbart, at alle de såkaldte "bedre job" er fremtidsrelaterede og nedprioriterer dermed familielandbruget. Det er vanvittigt. Vi har brug for begge dele. Vi har brug for højteknologiske job, vi har endda også brug for softwareudviklingsfirmaer i landdistrikterne, men lad os beholde køer, sukkerroer og majsmarker og æbleplantager på markerne omkring dem. Så har vi en fremtid. 
Liam Aylward,
   Hr. formand, i begrundelsen nævner ordføreren, at over halvdelen af befolkningen i de 25 medlemsstater i EU bor i landdistrikterne, som udgør 90 % af territoriet i EU. Landbrug og skovbrug er hjørnestenene i anvendelse af jorden, og de tjener samtidig som grundlaget for økonomisk diversifikation.
Jeg er helt enig med ordføreren. Jeg vil dog tilføje, at små og mellemstore familielandbrug i Irland er selve rygraden i det irske samfund. I løbet af årene har de sikret os forsyning af grundlæggende fødevarer, de har bidraget til beskyttelse af miljøet, og de har fremmet landbrugsinteresser. Jeg kan tilføje, at én person ud af 11 af Irlands arbejdsstyrke er ansat i landbrugssektoren. Og jeg kan tilføje, at landbrugsfødevaresektoren er meget vigtig for den irske økonomi og udgør 8 % af bruttonationalproduktet og derudover, at 7 % af Irlands eksport og ca. en femtedel af Irlands udenlandske nettoindtjening kommer fra handelsvarer fra irsk landbrug. Jeg ønsker også at understrege, at Irlands landbrugseksport i 2004 lå på over 7 milliarder euro. Landbruget i Irland er kort sagt af meget stor national interesse. Derfor er fortsat udvikling af landdistrikter i Irland af afgørende betydning.
Hvad angår det vigtige spørgsmål om finansieringen af Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne har jeg visse betænkeligheder, da projektet kan risikere at havne i et dødvande, hvis der ikke er enstemmighed i Rådet om de finansielle overslag for perioden 2007-2013.
I lyset af den seneste udvikling, især den massive modstand imod forfatningstraktaten fra det franske landbrug, der rent faktisk har været blandt de største modtagere af den fælles landbrugspolitik gennem årene, kan kommissæren måske fortælle os, om der er en plan B for udvikling af landdistrikter, hvis der ikke indgås en hurtig aftale om den fremtidige finansiering.
Så sent som i sidste uge vedtog Landbrugsudvalget konklusioner om EU's politiske handlingsplan for skovbrug. Ministerrådet anerkendte bl.a. den økonomiske, økologiske og sociale relevans af skovbrugssektoren i EU og det bidrag, som skovene og skovbruget kan yde i relation til Lissabon-målene for bæredygtig økonomisk vækst og konkurrenceevne, samt i relation til Göteborg-konklusionerne om beskyttelse af kvantiteten og kvaliteten af de nationale ressourcer. Jeg kan derfor ikke støtte forslaget om skovbrug i Kommissionens program om udvikling af landdistrikter. Den foreslåede periode på 10 år er alt for kort, og den foreslåede støtte er alt for lav. Faktisk medfører Kommissionens forslag en mindskelse af den eksisterende støtte.
Kan vi ikke gøre det bedre? Vi skal kunne gøre det langt bedre. Modsatrettede fremgangsmåder er næsten umulige at forklare til den uindviede, brede offentlighed og underminerer efter min opfattelse helt vores kollektive troværdighed.
Endelig vil jeg slutte af med at understrege, at jeg ikke kan gå ind for forslaget om minimumssatser i Kommissionens forslag. Jeg mener, at de går imod subsidiaritetsprincippet. Faktisk vil jeg foretrække, at der overhovedet ikke er fastsatte minimumssatser. 
James Hugh Allister (NI ).
   - Hr. formand, vi befinder os i en tid med hidtil usete ændringer inden for landbruget. Landbruget i min valgkreds i Nordirland er stadig vores mest betydningsfulde industri. Det er derfor meget vigtigt, at lovgivningen om udvikling af landdistrikter forbedrer og ikke forværrer vores situation. Der skal ikke foretages en uretfærdig prioritering af de nye medlemsstater på bekostning af EU-15 i forbindelse med modtagelse af støtte. Det kan ganske enkelt ikke være meningen, at vi skal betale for det hele. Jeg mener faktisk, at tildelingen af støtte til landdistrikterne i nogen grad skal ydes i forhold til budgetbidragene fra medlemsstaterne. Jeg ønsker især en styrkelse af prioriteret opgave I og ikke det modsatte - med midler, der rent faktisk når ud til landmændene og ikke ender i ministerierne. Midler fra prioriteret opgave I skal snarere være øremærket og målrettet til landdistrikter, der er direkte involveret i landbrug. Man skal huske, at det er landmændene, der gennem den store graduering på 9,5 % fra de fælles landbrugsbetalinger i 2006 vil være de største bidragydere.
Jeg ønsker endvidere maksimal regional fleksibilitet inden for forordningen. Fleksibilitet, minimal regulering og en tro på, at udvikling af landbrug og landdistrikter hænger sammen, er efter min opfattelse vejen frem. 
Elisabeth Jeggle (PPE-DE ).
   - Hr. formand, fru kommissær, kære kolleger, jeg vil først sige mange tak til ordføreren, min kollega Agnes Schierhuber. Hun har udført et stort arbejde med den foreliggende betænkning, hvor der tages vare på kløften mellem mange forskellige interesser, som helt sikkert alle har deres berettigelse.
60 % af befolkningen og 90 % af EU's territorium. De to tal tydeliggør på en meget indtryksfuld måde betydningen af udviklingen af landdistrikterne som anden søjle i landbrugspolitikken for EU. Uden en tilfreds landbefolkning kan der ikke være nogen tilfreds EU-befolkning. På baggrund af den seneste politiske udvikling og de mislykkede folkeafstemninger skal denne accept af europæisk politik ikke blot træde stærkere frem i vores bevidsthed, men helt grundlæggende være i fokus overalt.
I betragtning af de tomme kasser og fordelingskampene vil jeg også minde om, at EU-budgettet oprindeligt var et landbrugsbudget. De politiske områder, der er kommet til senere, må ikke føre til, at dette historiske europæiske kerneområde bliver en skyggevækst. Derfor lyder der et nyt krav om, at midlerne til udvikling af landdistrikterne fortsat er en del af landbrugsmidlerne også i første omgang hos landbrugerne og ved landbrugsrelaterede projekter. Jeg støtter derfor udtrykkeligt de finansielle ressourcer til alle tre prioriterede opgaver, som Agnes Schierhuber har foreslået. Det er af stor betydning, at evnen til at støtte de små og også de mellemstore bedrifter i landdistrikterne udvides. Vi skal ligeledes sammen med ordføreren kræve, at den hidtil uafklarede finansiering af Natura 2000 ikke sker med finansielle midler fra anden søjle, men med midler, der stilles yderligere til rådighed.
Herfra skal endnu en gang lyde en stor tak til Agnes Schierhuber og alle de kolleger, som har arbejdet intensivt på denne vigtige betænkning. Under hensyntagen til ovennævnte punkter har denne betænkning fortjent vores støtte. 
Katerina Batzeli (PSE ).
   - Hr. formand, hr. kommissær, ekkoet fra nejet til forfatningstraktaten fra to lande, som måske af forskellige grunde stemte imod den, giver især genklang på Parlamentets plenarforsamling.
Det er en kendsgerning, at det har skabt usikkerhed blandt borgerne om, hvad der foregår inden for disse vægge - med andre ord, hvordan EU-institutionerne træffer beslutninger - og usikkerhed om fortsættelsen af og stabiliteten i EU's social-, økonomi- og udviklingspolitik.
En af de politikker, der ikke garanterer en stabil, langsigtet økonomisk og erhvervsmæssig ramme, er den fælles landbrugspolitik. Den bliver ændret og revideret, ikke kun på grund af behovet for at løse de iboende problemer, men først og fremmest på grund af udefra kommende pres, f.eks. fra Verdenshandelsorganisationen, bilaterale handelsaftaler og EU's finansielle overslag. Der gøres en indsats, særlig ved hjælp af de finansielle overslag, for at give udtryk for nye tendenser til gennationalisering i EU ved at reducere EU-budgettet og gennationalisere finansieringen af EU-politikker såsom FLP. Selv om denne politik kritiseres for at have skabt økonomisk privilegerede landmænd i visse områder af EU, fremmer man medfinansiering af den, hvilket vil øge disse misforhold, i stedet for at drøfte en omfordeling af EU's ressourcer for at begrænse disse himmelråbende misforhold.
Hvis udviklingen af landdistrikterne skal styrke økonomien i landdistrikterne og holde trit med bæredygtig regional udvikling, er der brug for ressourcer og integreret planlægning. De ressourcer, som Kommissionen foreslår, og som foreslås i formandskabets kompromisforslag, vil ikke medføre en stærkere politik for udviklingen af landdistrikterne, som vil give nye muligheder og indføre nyskabelser, således at landbrugssektoren kan nærme sig Lissabon-målene.
Omklassificeringen af mindre gunstigt stillede regioner, bortset fra beskæftigelseskriteriet, er et let mål for Kommissionen, som synes at træffe beslutninger udelukkende på grundlag af teknokratiske kriterier såsom jordens sammensætning. Der tages ikke hensyn til de egentlige problemer i landdistrikterne, som er ramt af stigende arbejdsløshed. Varigheden af udviklingsprogrammer bør være syv år også i overensstemmelse med gennemførelsen af FLP for at give producenter og fødevareindustrien en permanent tidsramme.
Jeg er helt enig i bemærkningerne og forslagene i fru Schierhubers udmærkede betænkning. Nejet ved de to nylige afstemninger kan ikke sætte os tilbage. Det skal få os til at sige ja til de væsentlige strukturudviklingspolitikker i et Europa med samhørighed og solidaritet. 
Jan Mulder (ALDE ).
   - Hr. formand, jeg vil ligeledes gerne takke fru Schierhuber, som med vanlig entusiasme har fremlagt sin betænkning. Jeg går også ind for, at vi i Europa bevarer landdistrikter, som er til at leve i, og jeg kan derfor også støtte Kommissionens tre mål. Men jeg forstår ikke, hvorfor Kommissionen for hele Europa skal foreskrive, at der til et givent mål skal anvendes en bestemt procentdel og til et andet mål en anden procentdel osv. Efter folkeafstemningen i Nederlandene, og måske også efter den i Frankrig - som mange talere har refereret til - er der afgjort behov for så få regler fra Bruxelles som muligt. Vi kan udmærket selv træffe afgørelser herom, og Kommissionen kan efterfølgende fastslå, om midlerne er godt anvendt eller ikke.
Hvad angår betænkningen i almindelighed, indeholder den efter min opfattelse lidt for mange gaver til de forskellige regioner. Der er nærmest ikke et eneste mindre begunstiget område i Europa, som ikke er nævnt. Man kunne godt forestille sig, at der blev for få midler tilbage til almindelige regioner i Europa, som også omfatter landdistrikter. Jeg tror ikke, at ændringsforslaget om forhøjelse af det samlede beløb til politikken for landdistrikterne er realistisk. Heldigvis indeholder det en bemærkning om, at det stilles med forbehold af udfaldet af afstemningen om betænkningen om de finansielle overslag.
Jeg er parat til endnu en gang at krydse klinger for en god kvalitetspolitik i Europa. Det er ikke fair, når liberaliseringen vinder frem, at forlange, at de europæiske bønder skal konkurrere frit, samtidig med at vi stiller helt andre krav til resten af verden. Alle, som sælger deres produkter til os, skal gøre det på vores betingelser. Men de betingelser skal så være kendt, og det er her, den europæiske kvalitetspolitik kommer ind. 
Bairbre de Brún (GUE/NGL ).
Jeg bifalder Agnes Schierhubers betænkning om Kommissionens forslag til ELFUL. Jeg er helt enig i det synspunkt, der er beskrevet i betænkningen, hvor Kommissionens forslag opfattes som et positivt forslag, der dog har brug for specifikke forbedringer.
Jeg bifalder endvidere Kommissionens forslag, der har til formål at styrke miljøet og landdistrikterne gennem støtte til jordforvaltning. Lige så vigtigt er det at øge livskvaliteten i landdistrikterne og fremme diversificering af økonomiske aktiviteter gennem foranstaltninger, der er rettet imod landbrugssektoren og aktører i landdistrikterne. Jeg bifalder også, at bureaukratiet og gentagelserne reduceres gennem oprettelse af en fælles fond for udvikling af landdistrikter.
Jeg hilser forslagene i fru Schierhubers betænkning om fremme af ligestilling og kvinders deltagelse i landbruget og den bredere landbrugsøkonomi velkommen. Støtte til økologisk landbrug er også meget vigtig.
Kommissionens foreslåede budget på 88,75 milliarder euro for 2007-2013 i 2004-priser hilses også velkommen. Vi vil stadig have store problemer, selv med dette beløb. Det er meget vigtigt, at disse midler anvendes til at opfylde målsætningerne til forbedring af livskvalitet og beskyttelse af vores landdistrikter.
Det er nødvendigt at mainstreame målsætningerne i Natura 2000 i alle aspekter af EU's landbrugspolitik og politik om udvikling af landdistrikter og dermed forbundne støtte. Landbrugere, skovbrugere og andre arealforvaltere bør derfor have tilstrækkelig støtte til beskyttelse og bevaring af Natura 2000-områder. Der skal være tilstrækkelige ressourcer i fonden for perioden 2007-2013 til gennemførelse heraf. Ellers løber vi en alvorlig risiko for at gentage tidligere fejltagelser.
Mieczysław Edmund Janowski (UEN ).
    -  Hr. formand, hr. kommissær, mine damer og herrer, det område for menneskelig aktivitet, som vi drøfter her i dag, er et specielt område, da landbrug er intet mindre end midlet til vores biologiske eksistens. Samtidig ved vi imidlertid alle, at landbrug ikke kun har betydning økonomisk, men også socialt, miljømæssigt og kulturelt.
Jeg vil derfor lykønske fru Schierhuber med den indsats, som hun har lagt i at udarbejde sådan en udmærket betænkning. Vi ved alle, at den nuværende tendens går i retning af, at en stadig større del af de, der bor på landet, kun har løse forbindelser med landbruget, og resultatet heraf er, at der er en stor overlapning mellem landbrugspolitik og regionalpolitik. Det skal derfor være muligt at udføre flere landbrugsaktiviteter på en rationel måde i landdistrikterne og således sikre, at man kan producere og forarbejde landbrugsprodukter af den højest mulige kvalitet. Samtidig skal mennesker, der lever i sådanne områder, sikres tilstrækkelige levevilkår. I landdistrikterne må man heller ikke se bort fra familiebånd, sociale bånd og kulturelle interesser samt økologi og turisme.
Jeg vil gerne gøre Parlamentet opmærksom på en række emner. Medlemsstaterne skal for det første være bevidst om, at der også skal afsættes tilstrækkelig finansiering i de nationale budgetter, som kun skal anvendes til udvikling af landdistrikterne. For det andet skal den lokale ELFUL-finansiering til fremme af integration af SMV'er være så bred som muligt. For det tredje skal der tages hensyn til de geografiske forhold, når midlerne fordeles, f.eks. den unikke natur i bjergrige områder eller mindre bjergrige områder. For det fjerde skal der i høj grad tages højde for uddannelsessystemet i landdistrikterne og tilførsel af landbrugsrådgivning. For det femte har landdistrikterne brug for infrastruktur eller med andre ord veje, vandforsyning, kloaksystemer, telefonlinier og internetadgang, og denne infrastruktur skal opfylde de nuværende krav. Der skal også være adgang til grundlæggende lægebehandling i disse områder samt til kultur- og fritidsfaciliteter og uddannelse af høj kvalitet for at gentage det, jeg sagde tidligere.
Jeg foreslår, at der afsættes flere midler til at genopbygge landdistrikter. Hvis dette blev forvaltet af lokalsamfundene, ville sådanne midler bestemt ikke gå til spilde. 
Lambert van Nistelrooij (PPE-DE ).
   - Hr. formand, der er efter min opfattelse behov for, at der i dag sendes et helt klart signal til landdistrikterne i Europa. Europa skal fortsat kunne ses, føles og være genkendeligt, også når der sker store ændringer på markedet. Vi så i sidste uge, at fokuseren på markedet og pengepungen ikke bringer Europa nærmere borgerne. Fokuseren på markedet når ikke menneskers hjerter. Der er mere på spil. Det drejer sig om en social dimension, og det drejer sig om landdistrikter, som er til at leve i. Det er derfor positivt, at der netop er tale om et bredt funderet program, og at man har optaget en del af de ændringsforslag, der blev stillet af Regionaludviklingsudvalget, som jeg har haft fornøjelsen at bidrage til. Det drejer sig om ændringsforslag, som eftertrykkeligt peger på det decentrale aspekt og samtidig åbner mulighed for helhedsløsninger. Ud over landbrug spiller også naturlandskaber og turistaktiviteter en rolle for udviklingen, og vi bør aktivt udnytte nye muligheder i form af eksempelvis ikt og innovation på virksomhedsniveau. Omstilling til andre funktioner i landdistrikterne vil afgjort have indvirkning på de landbrugsområder og urbaniserede områder, vi kender i Nederlandene. Der foreligger i Nederlandene mange forslag til, hvordan man ved omstrukturering i landbrugsområderne kan tage innovationsudfordringen op. Det drejer sig om virkeliggørelse af Göteborg- og Lissabon-målsætningerne og om at bevare et stærkt landbrug, også i forhold til hele fødevareforarbejdningskæden og de muligheder for innovation, der gives.
Hr. Maat har tidligere foreslået, at der åbnes mulighed for øget fleksibilitet mellem søjlerne og også med hensyn til tilskudsprocenterne. Det vil jeg gerne fremhæve endnu en gang.
Endelig er der i øjeblikket i Europa en lurende fare for renationalisering. Den viser sig allerede nu som reaktion på den fælles europæiske politik, men den vil blive endnu tydeligere i 2013 i forbindelse med næste slag om finanserne. Det vil jeg modsætte mig. Det fører til mindre Europa, det fører til mindre genkendelighed og mindre nærhed i forhold til de mennesker i landdistrikterne, som nu ser mod Europa og for flertallets vedkommende har sagt nej til forfatningen. Det skyldes ikke, at man ikke vil Europa, men der knytter sig en vis usikkerhed til den europæiske politik, og det ville være kontraproduktivt. 
Csaba Sándor Tabajdi (PSE ).
   - Jeg kan kun lykønske fru Schierhuber med hendes arbejde. Hun har udarbejdet en udmærket betænkning, der ville være en passende begrebsmæssig ramme for fordeling af midlerne til udvikling af landdistrikterne, hvis der rent faktisk var nogle midler at fordele. Sammenlignet med Kommissionens foreslåede bevilling på 88 milliarder euro foreslås der i den seneste forhandlingsramme, som det luxembourgske formandskab har fremlagt, en drastisk nedskæring til blot 73-75 milliarder euro for perioden 2007-2013. Det er en meget stor nedskæring for alle medlemsstater, men det er særlig ufordelagtigt for de nye medlemsstater, idet vi troede, at denne bevilling ville opveje de diskriminerende Københavnsaftaler, hvilket fru Fischer Boel faktisk lovede under høringen af hende. Jeg ved, at det ikke er op til hende. På baggrund af det diskriminerende direkte betalingssystem, betyder dette diskriminerende betalingssystem, at i løbet af syv år vil landbrugsstøtten pr. landbruger i de gamle medlemsstater beløbe sig til 48.000 euro, mens den i de nye medlemsstater kun vil være på 14.000 euro pr. landbruger. Med andre ord vil landbrugere i de gamle medlemsstater modtage tre gange mere i løbet af syv år i direkte betalinger og landbrugsudviklingsstøtte end landbrugere i de nye medlemsstater. Hvis denne nedskæring forsætter, må den ikke berøre de midler, der tildeles de nye medlemsstater. 
Anne Laperrouze (ALDE ).
   - Hr. formand, ligesom fru Schierhuber gør i sin betænkning, vil jeg gerne give udtryk for min tilfredshed med oprettelsen af en fælles fond til finansiering af landdistrikternes udvikling og nogle stærkere strategiske retningslinjer.
Hvad finansieringsrammen for 2007-2013 angår, beklager jeg, at man planlægger en reduktion af midlerne i forbindelse med de finansielle overslag. Jeg beklager i øvrigt også, at der i forslaget til forordning ikke længere er taget højde for en henstandsperiode for unge landmænd, sådan som det var tilfældet i programperioden 2000-2006. Derfor mener jeg, at vi bør gå tilbage til det tidligere instrument.
Når overholdelsen af standarderne er forbundet med investeringer, kunne en løsning være at give en frist på fem år efter foretagelsen af disse investeringer. I denne periode kunne de unge landmænd fortsat nyde godt af investeringsstøtte, og de ville ikke blive straffet for ikke at overholde de standarder, der er nøje fastlagt i landbrugsudviklingsplanen.
Endelig er jeg overbevist om, at landdistrikterne bliver mere og mere attraktive, og derfor har jeg stillet nogle ændringsforslag, der tager sigte på at gøre denne forordning mere fordelagtig for landdistrikternes udvikling, navnlig ved at fremme det ikke-landbrugsmæssige aspekt, herunder håndværks- og mikrovirksomhederne.
James Nicholson (PPE-DE ).
   - Hr. formand, jeg hilser denne fremragende betænkning velkommen og lykønsker ordføreren. Udviklingen af landdistrikter vil være et meget vigtigt bidrag til landdistrikternes fremtid. Landdistrikterne har kæmpet for overhovedet at overleve. Jeg mener, at landdistrikterne vil gå i opløsning, hvis man fjerner landmændene og landmændenes familier. Vi har allerede oplevet, hvad der sker: Skoler, kirker og posthuse lukker, og befolkningen flytter fra landet ind til byerne.
Jeg ved, at der skal ske ændringer, og jeg ved, at vi skal være forberedt på disse ændringer, men det skal være positive ændringer. Vi ønsker ikke at opleve yderligere opløsning. Efter min opfattelse har Leader-programmet i det store hele været en succes, og det bør videreudvikles til at opnå flere resultater på lokalt plan. Der er ingen trylleformular, som vi kan sige for at fremtrylle en magisk løsning. Men det, vi har brug for i landbrugspolitikkens anden søjle, er midler.
Når der sker en graduering i forhold til et større budget, skal denne anvendes som direkte støtte til sikring af fremtiden for små familielandbrug, som er grundlaget for økonomien i landdistrikterne. Vi skal give de unge landmænd håb om en fremtid inden for landbruget og opmuntre dem til at blive landmænd.
De beløb, der fremkommer ved graduering, skal anvendes til landmændene og ikke til uanvendelige projekter, som ikke har en chance for at overleve. Der skal være flere incitamenter for landbrugsfamilier, hvis de skal udvikle små og mellemstore virksomheder på deres bedrifter. De bureaukratiske myndigheder, der er ansvarlige for planlægningen, og som med deres dogmatiske holdning ødelægger og affolker landdistrikterne, skal udvise større forståelse. 
Astrid Lulling (PPE-DE ).
   - Hr. formand, fru kommissær, jeg gratulerer fru Schierhuber, som har haft held med at fremlægge et afbalanceret kompromis for os med overbevisning og udholdenhed, ja, med hårdnakkethed, som Rådet skal vedtage under Luxembourgs formandskab.
Da det er væsentligt efter reformen af den fælles landbrugspolitik i 2003, at produktionen i land- og skovbruget især i de hidtil ugunstigt stillede områder bevares, har jeg været fortaler for at blive ved den hidtidige afgrænsning af de ugunstigt stillede områder, og at de evt. kun ændres på baggrund af en omfattende undersøgelse. Det kan ikke være rigtigt, at udligningsbetalingerne i sådanne områder ganske enkelt bortfalder, fordi den hidtidige definition ikke længere er gældende. Dette ville være en regulær katastrofe socialt, økonomisk og økologisk især for landbruget i mit hjemland, fordi 96 % af landbrugsarealet desværre er naturligt ugunstigt stillet.
Jeg er derfor lettet over, at mine ændringsforslag blev vedtaget. Dette er ikke kun i landbrugernes interesse, men uden dem er der ikke nogen landdistrikter, hvor 50 % af den samlede befolkning i EU lever i dag, og som udgør 90 % af territoriet. Afstemningsresultaterne fra den franske folkeafstemning i landdistrikterne burde give alle dem, der mener, at den fælles landbrugspolitik er for dyr, noget at tænke over. Det er meget dyrere at bekæmpe fattigdom og kriminalitet i de store industriområder, hvis man også fordriver landbrugsbefolkningen derhen. Støtten til landdistrikterne og opretholdelsen af landbruget, der er præget af familiebedrifter, er godt investerede penge i EU.
Jeg må naturligvis ikke glemme at præcisere - fordi mine forslag angående dette ikke blev vedtaget - at biavl også hører til landbruget, og at biavl i landdistrikterne, som i høj grad er truet, derfor også skal støttes behørigt. Jeg håber også, at der tages højde for det. 
Zdzisław Zbigniew Podkański (PPE-DE ).
    -  Hr. formand, mine damer og herrer, uden udvikling af landdistrikterne bliver der ingen yderligere landbrugsudvikling. Denne teori underbygges af økonomiske og miljømæssige argumenter samt af sociale argumenter, herunder argumenter vedrørende demografi.
Jeg kommer fra Lubelszczyzna, som er en region i det østlige Polen og en af de 10 fattigste regioner i EU. Størstedelen af befolkningen i denne region bor i landdistrikter og driver små landbrug, som i gennemsnit er på ca. otte ha. Der er et presserende behov for at slå disse landbrug og den tilhørende jord sammen, da landmændene ofte arbejder på flere dusin forskellige jordlodder. I stedet for at modtage støtte er de fleste landmænd imidlertid hidtil blevet frataget muligheden for at dyrke rentable afgrøder, f.eks. hør, hamp og tobak og for nylig endog bærfrugt.
Direkte betalinger til små landbrug giver ikke garanti for, at de mennesker, der arbejder der, får en anstændig indkomst. De mennesker, der bor i landdistrikter, fortjener derfor vores opmærksomhed endnu mere end forhold som forvaltning af disse områder og landbrugs- og skovbrugsproduktion. Det er så meget desto mere sandt, fordi landdistrikter er meget rige, hvad angår kultur og miljø på trods af, at de er fattige økonomisk. Naturlandskaber, lokale dialekter og kulturelle traditioner er blevet bevaret der, ligesom de etiske og moralske værdier, som det europæiske samfund har så hårdt brug for i dag. Vi skal sikre, at disse værdier bliver ved med at være intakte til de kommende generationer, der følger efter os.
Mennesker, der bor i fattige regioner, har brug for særlig bistand. Det skal hilses velkommen, at Rådets forordning om støtte til udvikling af landdistrikterne fra ELFUL, som vi drøfter nu, også omfatter emner som rådgivning, erhvervsuddannelse og turisme, selv om den desværre ikke går langt nok i den henseende. Det er særlig vigtigt, at vi ikke forsømmer uddannelse af de unge. Vi må ikke glemme, at vi kun når de ønskede resultater, hvis de foranstaltninger, som vi træffer, er både omfattende og velgennemtænkte.
Endelig vil jeg lykønske fru Schierhuber, der har behandlet et vanskeligt emne og mange ændringsforslag på eksemplarisk vis. Jeg vil lykønske hende. 
Czesław Adam Siekierski (PPE-DE ).
    -  Hr. formand, mine damer og herrer, EU stod over for en større udfordring efter udvidelsen med 10 nye medlemsstater. Vi har drøftet den nye politik for udvikling af landdistrikterne i over et år. Hovedmålet med denne politik er at forbedre leve- og arbejdsvilkårene for familier, der bor i landdistrikterne og at øge antallet af nye aktiviteter uden for landbruget, der er omfattet. Formålet med politikken er også at yde bistand til omstrukturering og modernisering af landbruget og øge landbrugets konkurrenceevne, samtidig med at miljøet bliver beskyttet.
Der er brug for en løsning på problemet med tilstrækkelig finansiering af landdistrikter. Især Polen har presserende behov for en sådan finansiering, da det lider under strukturproblemer og meget høj arbejdsløshed. De nye medlemsstater bør undtages fra eventuelle nedskæringer fra EU's side i finansiering til udvikling af landdistrikterne. De nye medlemsstater fik at vide, at fulde direkte betalinger ville blive indført gradvis i løbet af en 10-årsperiode med den begrundelse, at vi havde mere brug for finansiering til udvikling af landdistrikterne, og alligevel ønsker EU nu at begrænse udgifterne til sidstnævnte.
Hvis Kommissionen ønsker, at udviklingen af landdistrikterne i de tidligere samhørighedslande skal bære hovedbyrden af nedskæringer i finansieringen, bør den sikre, at det ikke sker på bekostning af de nye medlemsstater.
Vi kan kun håbe, at indførelsen af et fælles finansierings- og programmeringsinstrument vil gøre det lettere at forvalte og kontrollere den nye politik for udvikling af landdistrikterne. Statsskove, der er hjemsted for naturlandskaber af usædvanlig værdi, bør også være støtteberettigede under den nye fond, da udviklingen hen imod Natura 2000-målene ellers kunne blive ugunstigt påvirket.
Der skal leveres teknisk bistand til myndigheder og lokale aktionsgrupper i de nye medlemsstater for at sikre, at Leader-målene kan gennemføres fuldt ud uden problemer.
Man skal også være særlig opmærksom på udviklingen af menneskelig kapital. Det gælder især kvinder og unge, der spiller en førende rolle i udvikling af landdistrikterne. 
Ljudmila Novak (PPE-DE ).
   Forskelligartetheden i landskabet i forskellige europæiske lande kræver også forskellige arbejdsvilkår, særlig i landbrugssektoren. Derfor kan lande med hovedsageligt bakkede landskaber ikke leve op til afkastet pr. ha i lande med meget gunstigere betingelser for landbrug. Alligevel ville der ske stor skade på det enkelte land og landskab miljømæssigt og strategisk, hvis landbruget og udviklingen af landdistrikterne blev forsømt på grund af de vanskeligere arbejdsvilkår. Det er derfor fornuftigt at støtte Landbrugsudvalgets forslag om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Landbrugsfond.
Vores fædre og bedstefædre bearbejdede jorden for at overleve og af kærlighed til jorden, selv om deres indsats aldrig blev betalt helt tilbage. Og i dag er der færre og færre, der vil gøre det af kærlighed, men de vil snarere som de, der arbejder i handelssektoren eller den offentlige sektor, tjene penge og skabe gunstigere arbejds- og levevilkår for sig selv. Derfor støtter jeg særlig den foreslåede støtte til unge landmænd, med hvilken de vil kunne skabe de grundlæggende betingelser for at fortsætte deres arbejde.
Vi ved fra erfaringer i Slovenien, at hvis en ung landmand overtager et landbrug, moderniserer han det normalt også og fortsætter med at drive landbrug med et godt resultat. Hvis han imidlertid forlader landbruget, fordi han ikke kan se nogen muligheder der, kommer han sjældent tilbage, da han i mange tilfælde hurtigere og lettere kan tjene til livets ophold et andet sted.
Moderne tider kræver imidlertid uddannede landbrugere, som ved, hvordan de skal få deres produkter ind i markedsøkonomien, kender lovgivningen samt er nyskabende og miljøbevidste. Alt dette kræver en hel del viden og støtte fra samfundet, EU, staten og borgerne.
Alle borgere vil gerne fortsat kunne spise sund mad og bo i en smukt landskab og et rent miljø. Derfor er bekymringen for miljøet en opgave for hele samfundet og ikke kun for landbrugere. For at bidrage hertil bør der være enklere bestemmelser, således at mellemleddene ved udbetalingen af støtte ikke tjener mere end landbrugerne. 
Tunne Kelam (PPE-DE ).
   - Hr. kommissær, jeg vil takke ordføreren for dette grundige og professionelle arbejde. Det er en værdig fortsættelse af den reform, som tidligere kommissær Franz Fischler indledte.
Jeg går varmt ind for forslag om, at både Kommissionen og medlemsstaterne skal støtte små virksomheder og mikrovirksomheder. Da disse virksomheders rolle i beskæftigelsesgraden og udviklingen af landdistrikter er særlig vigtig, skal de støttekriterier, som medlemsstaterne har fastsat, give disse virksomheder fortrinsadgang til finansiering til udvikling af landdistrikterne.
Jeg tilslutter mig også idéen om vedvarende støtte til unge landmænd til etablering af deres egne firmaer ved at dække deres udgifter til udarbejdelse af forretningsplaner.
Endvidere vil jeg understrege behovet for at støtte private skovejere mere effektivt ved at anvende et nyt finansieringssystem og give kompensation for deres udgifter til genopretning og vedligeholdelse af skovressourcer. Jeg repræsenterer Estland, hvor skovene udgør 50 % af fastlandet, hvoraf 40 % er privatejede skove, og jeg er derfor opmærksom på disse menneskers bekymringer.
Ved finansieringen af Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget skal man være opmærksom på et par forhold, nemlig for det første at EU skal sikre, at denne forordning er økonomisk levedygtig, med andre ord skal fonden gøre det muligt at finansiere livet i landdistrikterne i både de gamle og nye medlemsstater.
For det andet må EU's budgetkonto for udvikling af landdistrikterne ikke under nogen omstændigheder reduceres, da det ville være i strid med logikken i den fælles landbrugspolitik. Jeg vil gerne understrege, at den nye forordning for udvikling af landdistrikterne udvider udvalget af foranstaltninger på skovbrugsområdet, Natura og job uden for landbruget, hvilket nødvendiggør en endnu hurtigere stigning i finansieringen.
Til sidst vil jeg sige, at det med hensyn til finansiering er vigtigt at skelne klart mellem foranstaltninger med strukturmæssige konsekvenser og foranstaltninger fra andre strukturfonde. 
Zbigniew Zaleski (PPE-DE ).
    -  Hr. formand, i Kommissionens dokument og Parlamentets betænkning stilles en hel del nøgleforslag til, hvordan man kan yde bistand til landdistrikter, og særlig til landbrugsområder. Jeg vil koncentrere mig om to bestemte emner, der vedrører forhold uden for landbruget. Det første er infrastruktur, dvs. vand, veje, kloaksystemer og telefonlinier, som alle er nødvendige for at forbedre levestandarderne i landdistrikter. Det andet er uddannelse, da mennesker på landet skal have de samme uddannelsesmuligheder som mennesker i byer. Det ville bl.a. medvirke til at standse flugten fra landet.
Der er blevet konstateret en ny tendens, nemlig at man flytter tilbage til landet, men udelukkende med det formål at være tæt på naturen. Det er vigtigt for mennesker på landet at kunne arbejde der for at kunne realisere sig selv arbejdsmæssigt, særligt i små og mellemstore virksomheder.
Folk flytter væk fra landet. Forslaget om at tilskynde dem til at flytte tilbage vil bidrage til at opretholde en demografisk ligevægt og reducere den negative udvælgelsesproces i forbindelse med afvandring fra land til by. Kommunikationsteknologi og nye transportformer betyder, at mange mennesker kunne bo og arbejde i landdistrikter. IT-specialister og ejere af små og mellemstore virksomheder er kun to eksempler på dette. For at det kan lade sig gøre, skal disse mennesker imidlertid have passende betingelser eller i det mindste en form for støtte. Hvis vi tog dette skridt, kunne vi bevare traditionen med familieforetagender og samtidig styrke familiebånd. Sidstnævnte er af uvurderlig værdi for nutidens Europa. Vi ville også sikre, at de værdier, uden hvilke Europa i form af EU ikke ville kunne fungere og ville miste sin berettigelse, overlever.
For at sammenfatte går penge investeret i landdistrikter ikke til spilde. Europa ville drage stor fordel af en sådan investering i mange væsentlige henseender. 
Mariann Fischer Boel,
    Hr. formand, jeg vil gerne takke Dem for Deres meget værdifulde og konstruktive bidrag til forhandlingen og klarlæggelse af Deres holdning til forordningen om udvikling af landdistrikter. Jeg er overbevist om, at klarlæggelsen af de betænkeligheder, som De nærer om især første og anden prioriterede opgave, har givet en klarere fornemmelse af de nøglepunkter, som er væsentlige for de europæiske borgere, som De repræsenterer i Parlamentet.
Jeg vil gerne knytte et par kommentarer til enkelte af de spørgsmål, der er rejst i Parlamentet i aften. Først og fremmest om de minimumssatser, som flere af medlemmerne nævnte. Kommissionen er åben over for en balance mellem opgaverne med en større margen til medlemsstaterne. Den foreslåede sats på 8 % for opgave III, sammenlignet med de 15 %, som Kommissionen har foreslået, er dog for lav. Man må ikke glemme, at foranstaltningerne under opgave III med korrekt iværksættelse kan bidrage betydeligt til fremme af økonomisk vækst og jobskabelse i landdistrikterne. Det er helt klart i landmændenes og deres familiers interesse, og det ligger tæt op af målene i Lissabon-strategien.
Der var nogen, som nævnte medlemsstaternes behov for at have mulighed for at prioritere støtten til udvikling af landdistrikterne på den tredje prioriterede opgave. De har rig mulighed herfor med de minimumssatser, som vi har foreslået. Men vi skal også sikre, at medlemsstaterne har et minimum af balance, så de kan klare de forskellige udfordringer i landdistrikterne.
Hvad angår unge landbrugere, bør de have en forretningsplan. Med undtagelse af området landbrugsmiljø er Kommissionen ikke villig til at gøre andre foranstaltninger obligatoriske. Hvis der er reelle problemer for unge landbrugere i en medlemsstat, skal problemet løses ved hjælp af medlemsstaternes nationale strategi, og medlemsstaten skal træffe de relevante foranstaltninger. Samtidig skal forretningsplanerne ikke være alt for faste på dette niveau. Hvis der er behov for det, kan der inkluderes yderligere bestemmelser i gennemførelsesforordningerne. Som kommissær McCreevy allerede har nævnt, accepterer vi også en udvidelse af støtten til unge landbrugere med subsidierede lån.
Jeg bemærkede endvidere kommentarerne om den afdragsfri periode for unge landbrugere vedrørende minimumsstandarderne. Jeg vil gerne slå fast, at der ikke er tale om en blankocheck til unge landbrugere. I princippet skal de opfylde samme standarder for krydsoverensstemmelse som andre landbrugere. Jeg er dog villig til at gøre undtagelser i tilfælde, hvor en ung landbruger overtager en bedrift og i denne forbindelse har svært ved at opfylde en eller anden standard, og hvor landbrugeren kan identificere det pågældende underskud i forretningsplanen og afhjælpe problemerne. I sådanne tilfælde vil det være oplagt at give landbrugeren tid til at tilpasse sig, og i den pågældende periode vil han ikke blive straffet for manglende krydsoverensstemmelse i relation til de pågældende standarder.
Hvad angår ugunstigt stillede områder, blev jeg bedt om at se på inddragelsen af samfundsøkonomiske kriterier og udfasningsperioder for områder, der har mistet deres status. Kommissionen foreslog en ændring, hvad angår de nuværende mellemliggende ugunstigt stillede områder. Bjergområder og ugunstigt stillede områder opretholdes, som de er nu.
Medlemsstaterne anmodes om at bekræfte eller modificere deres nuværende afgrænsning i deres programmer. Men for de mellemliggende ugunstige områder er der enighed om, at vi er nødt til at ændre fremgangsmåden i lyset af kritikken fra Revisionsretten, som Parlamentet også kan tilslutte sig. Kommissionen anerkender, at der er brug for mere tid til dette arbejde, og at vi skal revidere de kriterier, som vi har foreslået indtil nu. Vi skal dog huske, at de kriterier, som vi anvender, skal være objektive i forhold til Verdenshandelsorganisationen for at kunne passe i den grønne boks. En udfasningsperiode for de eksisterende mellemliggende ugunstige områder kan overvejes i denne sammenhæng.
I 2008 vil Kommissionen fremlægge en rapport ledsaget af et forslag for Parlamentet og Rådet i lyset af ikrafttrædelsen i 2010.
De har endvidere foreslået, at vi bringer samfinansieringssatsen for regionerne i den yderste periferi og de græske øer op på 85 % som foreslået i forordningen om samhørighedspolitikken. Lad mig forklare, hvorfor vi foreslog en lidt anderledes fremgangsmåde. For det første mener jeg også, at samfinansieringssatsen for disse regioner bør være højere. Derfor foreslog vi en samfinansieringssats, der faktisk er 5 % højere for hver prioriteret opgave. Det er godt at opretholde en vis differentiering mellem de prioriterede opgaver for at udtrykke den betydning, som vi tillægger den anden og fjerde opgave. Ved forslaget om samhørighedspolitikken skelnes der ikke imellem opgaver, og der er derfor ingen differentiering. For det andet tilbyder vi i vores forslag en række specifikke fordele for operatører i regionerne i EU's yderste periferi. Sådanne specifikke fordele eksisterer ikke under samhørighedspolitikken.
Nogle nævnte, at de beløb, der opstår ved graduering, kun skal være til rådighed for prioriteret opgave I og II. Det er ikke muligt, for når beløbene, der fremkommer ved graduering, stilles til rådighed, er de en del af programmeringen som helhed og bør tildeles på grundlag af de behov, der er identificeret i de nationale strategiske programmer.
Hvad angår Natura 2000, skal vi finde den rette balance. Støtte til udvikling af landdistrikter kan og bør bidrage til at løse problemerne, men kan aldrig være den eneste kilde til støtte. Det er meget vigtigt for mig at understrege, at der skal være andre kilder, så udvikling af landdistrikter ikke er den eneste kilde.
Jeg mener, at vi med den nye forordning, herunder de forbedringer, som Europa-Parlamentet har foretaget, har et solidt grundlag for udvikling af landdistrikterne i fremtiden. Vi har dog også brug for midler, som mange har nævnt i aften. De finansielle overslag vil vise, hvordan det ser ud. Jeg håber, at jeg kan regne med Deres støtte for at gøre det muligt at fastholde så mange midler som muligt på dette vigtige område.
Jeg ønsker endnu en gang at takke Dem for det fremragende arbejde. Jeg hørte hr. Mulder sige, at ordføreren havde gjort et fantastisk stykke arbejde. Jeg er helt enig. Det har været en fornøjelse at samarbejde med medlemmerne af Landbrugsudvalget. 
Agnes Schierhuber (PPE-DE ),
   Hr. formand, fru kommissær, mange tak for Deres indlæg. Jeg mener, at Deres indlæg også har vist, at vi på de væsentligste områder, som er vigtige for os alle, har bevæget os meget hen imod hinanden. Netop Deres udtalelser om de ugunstigt stillede områder, de mellemstore bedrifter og de unge landbrugere er efter min mening meget gode. Hvis der skal anvendes graduering i forbindelse med alle prioriterede opgaver, skal man også se præcist, hvor meget de får tildelt i bevillinger. I den forstand endnu en gang, fru kommissær, mange tak til Dem og Deres stab for støtten!
Formanden.
   - Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted onsdag kl. 12.00.

