Szabadkereskedelmi megállapodás az EU és Dél-Korea között (vita)
Elnök
A következő napirendi pont Daniel Caspary, Peter Šťastný, Paweł Zalewski, David Martin, Gianluca Susta, Kader Arif, Michael Theurer, Niccolň Rinaldi, Metin Kazak, Marielle De Sarnez és Jan Zahradil szóbeli választ igénylő kérdése a Bizottsághoz az Európai Néppárt (Kereszténydemokraták) Képviselőcsoport, a Szocialisták és Demokraták Progresszív Szövetsége Európai Parlamenti Képviselőcsoportja, a Liberálisok és Demokraták Szövetsége Európáért Képviselőcsoport nevében az EU és Dél-Korea közötti szabadkereskedelmi megállapodásról - B7-0001/2010).
Daniel Caspary
szerző. - (DE) Elnök asszony, biztos úr, a Dél-Koreával kötendő megállapodásról szóló tárgyalások befejeződtek, és a dokumentumokat parafálták. Ez nagyon jó. Ha azonban a megállapodást részletesen megvizsgáljuk, úgy tűnik, hogy a gyorsaság fontosabb szempont volt, mint az alaposság. Az a benyomásom, hogy elődje minden áron tető alá akarta hozni a megállapodást, hogy hivatali ideje alatt legalább egyetlen sikert elérhessen.
Ismerjük a tárgyalások kezdete előtt készült számos szakértői jelentést, amelyek egyértelműen beszámoltak az európai ipar és az európai gazdaság számára nyújtott több lehetséges előnyről. Valószínűleg pozitív hatás várható a gépgyártás, a vegyipar, a gyógyszeripar, az élelmiszeripar és a szolgáltatások területén. Ezek az ágazatok és számos más ágazat azt remélik, hogy a megállapodás jelentős előnyt hoz számukra. Elsősorban a gépjárműipar azonban ellenérzésének ad hangot. Gondok vannak a vám-visszatérítési rendszerrel, a Dél-Koreából származó autókba beépíthető, külföldi beszállítók által rendelkezésre bocsátott alkatrészek értékének kérdésével és a környezetvédelmi előírások kérdésével, amely továbbra is megoldatlan.
Remélem, hogy az elkövetkezendő hónapokban nemcsak foglalkozni fogunk ezekkel a bírálatokkal, hanem a védelmi mechanizmusok és a védintézkedési rendelet alkalmazásával számos bírálatra megoldást is találunk. E Ház képviselőiként csak abban az esetben szavazhatjuk meg ezt a szabadkereskedelmi megállapodást, ha foglalkoztunk a gépjárműipar jogos aggályaival, és valóban hatékony megoldásokat tudunk beépíteni e védelmi mechanizmusokba.
A védelmi mechanizmusokra vonatkozó szöveg mától elérhető az interneten, bár sajnos még nem volt alkalmam elolvasni azt. Képviselőcsoportom nevében felajánlom önöknek a lehetőséget arra, hogy az európai szintű megfelelő szabályozás kidolgozása terén partnerekként együttműködjünk annak érdekében, hogy a gépjárműipar érdekei is tükröződjenek ebben a szabadkereskedelmi megállapodásban.
Gianluca Susta
szerző. - (IT) Elnök asszony, biztos úr, hölgyeim és uraim, új szereplők jelentek meg a világ színpadán, amelyek közül néhány nem is olyan régen még fejlődő országként szerepelt.
Ennek alapján a szabadkereskedelem, valamint az Európai Unió és főbb versenytársai közötti kapcsolat valódi megnyilvánulásai terén, kulturális és egyéb területeken is változnia kell megközelítésünknek. Ezt a kapcsolatot jelenleg néhány olyan mágikus kifejezés közvetíti, amelyek még nem kerültek be az Európai Bizottság szótárába. Ilyen kifejezés a kölcsönösség, az európai érdek, a dömping elleni harc és a vámok elleni küzdelem.
Ez a Koreával kötött szabadkereskedelmi megállapodás háttere, amely egyébként két biztost - a belső piacért és a szolgáltatásokért felelős biztost és a foglalkoztatásért felelős biztost - és néhány kormányt összezavart.
Mik ennek a kétoldalú megállapodásnak a valódi előnyei, amikor az Európai Unió és Korea közötti kereskedelem 50%-a a gépjárműipart érinti, amikor a hozzánk exportált 700 000 koreai autó és a Korea által importált 27 000 európai autó közötti különbség nyilvánvaló. Mi az értelme a minden egyes Európában eladott koreai autó utáni körülbelül 1 600 EUR közvetlen támogatásnak, amikor egyes európai kormányok számára problémát jelent, hogy a fogyasztás előmozdítása érdekében ösztönözzék az autók vételét és eladását? Hogyan hagyhatnánk figyelmen kívül továbbá a textil- és elektronikai iparral kapcsolatos komoly kételyeket?
Nem fogunk megelégedni azzal, biztos úr, hogy már az ikszedik alkalommal halljuk, ahogy Ashton asszony is említette ön előtt, hogy a vegyipar, a gyógyszeripar vagy a mezőgazdasági és élelmiszeripari ágazat esetében vannak előnyök, mivel ezek teljesen jelentéktelenek a textil-, az elektronikai és mindenekelőtt a gépjárműiparra vagy a pénzügyi szolgáltatásokra gyakorolt hatásokkal összehasonlítva. Elképzelhető, hogy Európa fejlődéséhez ismét a pénzügyi opciót választja, még a jelenlegi válság idején is?
Mindannyian reménykedve üdvözöltük az új Európa lisszaboni születését. Európa azonban, különösen napjainkban nem teheti meg, hogy figyelmen kívül hagyja az európai érdekeket a világban. Az Egyesült Államok mindent megtesz annak érdekében, hogy a Boeinget megvédje az Airbus-szal szemben, az argentin kormány pedig a Telecom kisajátításával fenyeget.
A Koreával kötött megállapodás valójában legitimizálja a Kínán keresztüli finanszírozást, amely eddig jogellenes volt. Ez az a forgatókönyv, amelynek alapján főbb üzleti vállalkozásaink működni kénytelenek. Mögöttük munkavállalók, családok százezrei látják füstbe menni jövőjüket, nem azért, mert rossz minőségű szolgáltatásokat nyújtanak, vagy árukat állítanak elő, hanem azért, mert megengedik, hogy az elégtelenül meghatározott érdekek megelőzzék a nyilvánvalóbb és objektívebb érdekeket.
Bízunk érzékenységében, biztos úr, abban a reményben, hogy el fogja kerülni az elsietett ratifikálást, amely együtt járhat a ratifikálásra váró megállapodás kereskedelmi részének ideiglenes alkalmazására vonatkozó elfogadhatatlan döntésekkel, vagy legalábbis azokkal a döntésekkel, amelyek a kétoldalú védzáradékról szóló rendelet pontos meghatározásáig elfogadhatatlanok. Ezt a védzáradékot szokásos jogalkotási eljárással kell elfogadni, amelyet az ajánlhatóság értékelésének első lépésének kell tekinteni ...
(Az elnök félbeszakítja a felszólalót)
Michael Theurer
szerző. - (DE) Elnök asszony, biztos úr, hölgyeim és uraim, a Lisszaboni Szerződés új fejezetet nyit a Bizottság, a Tanács és a Parlament közötti együttműködésben. Az európai polgárok által közvetlenül választott Európai Parlament együttdöntési joga lehetőséget teremt arra, hogy a kereskedelempolitikai döntésekbe visszavigyük a demokráciát. Ez helyes, mert a következmények a tagállamok munkavállalóit és fogyasztóit érintik.
Európa jólétének alapja a szabad és tisztességes kereskedelem. Ezért minden protekcionista tendenciával szemben határozottan fel kell lépnünk. A szabadkereskedelmi megállapodások, például a Koreával kötött szóban forgó megállapodás, jelentősen hozzájárulhatnak a világkereskedelem, a növekedés és a foglalkoztatás ösztönzéséhez. Az ilyen megállapodások jellegéből adódik azonban, hogy konkrét felépítésüktől függően bizonyos ágazatok számára más ágazatokkal szemben több előny jelentenek. Az EU-n belül a különböző iparágakra és ágazatokra gyakorolt hatás alapos felmérése a mi feladatunk, itt a Parlamentben. Ehhez megfelelő adatokra és hatásvizsgálatokra van szükségünk, amelyek biztosítása a Bizottság feladata. A bizottság és a plenáris ülés számos kérése ellenére azonban még nem kaptuk meg a szerintünk kielégítő adatokat. A Liberálisok és Demokraták Szövetsége Európáért Képviselőcsoport e kérdésfelvetés terén ezért csatlakozott más képviselőcsoportokhoz.
Az eddig általunk kapott információk alapján a megállapodás az európai gazdaság számára a szolgáltatások, a gép- és berendezésgyártás, a vegyipar és a mezőgazdasági ágazat terén nyújt lehetőségeket. Félő azonban, hogy a megállapodás negatív hatást gyakorol a gépjármű- és textiliparra, valamint az elektronikai ágazatokra.
A Dél-Koreával kötött szabadkereskedelmi megállapodás a fejlett országokkal kötött megállapodások közül az egyetlen, amely nem tiltja a vámvisszatérítéseket. Ez a dél-koreai ipar számára egyoldalú költségelőnnyel járhat. Ahogy a Bizottság többször biztosított bennünket, a vámvisszatérítésre vonatkozó rendelkezések tartalmaznak egy védzáradékot, amely bizonyos szempontok alapján mentességet tesz lehetővé. Az érintett vállalatok érdekében azonban ezt sürgősen tisztáznunk kell. A rendszernek a gyakorlatban alkalmazhatónak kell lennie. Nem történhet meg, hogy a védzáradékok értéktelenek, mert a vállalatok nem tudják biztosítani a szükséges bizonyítékot. Mivel úgy tűnik, hogy a megállapodás egyoldalú rendelkezéseket tartalmaz, és a jövőbeli megállapodások, például az Indiával és a Délkelet-ázsiai Nemzetek Szövetségével kötendő megállapodás tekintetében precedenst teremt, úgy értékeljük, hogy a védzáradékok konkrét megfogalmazása, a viták rendezésére vonatkozó eljárás és a megállapodás alkalmazását érintő egyéb rendelkezések központi jelentőségűek.
Ezért felszólítjuk a Bizottságot, hogy a szabadkereskedelmi megállapodást az annak alkalmazására vonatkozó rendelkezésekkel együtt nyújtsa be elfogadásra a Parlamentnek. Gyors döntést szeretnénk. Ezért a megállapodás ideiglenes változata nem léphet hatályba. Vállalatokkal folytatott megbeszélésekből tudom, hogy a végrehajtásnak milyen jelentős hatása van. Ezért a Bizottsághoz szóló kérdésem a következő: Az európai külügyi szolgálat létrehozása a kereskedelempolitikában meghatározóbb szerepet is jelent majd? Véleményünk szerint mindenesetre erre is ki kellene terjednie.
Robert Sturdy
szerző. - Elnök asszony, gazdasági recesszió idején csak új piacok megnyitásával és akadályok felszámolásával építhetjük újra iparunkat, teremthetünk munkahelyeket, és erősíthetjük a fejlődést. Köszönöm, biztos úr, az előző vitával kapcsolatos nézeteit.
A fogyasztási cikkek, elektronikai termékek, gyógyszerek, vegyi anyagok és orvosi eszközök uniós exportőrei csak néhány olyan ágazatot képviselnek, amelyek számára óriási előnyökkel jár a nem vámjellegű akadályok megszűnése. Bizonyos tanúsítási eljárások egyszerűsítése, az átláthatóság és az árak előreláthatósága a fogyasztók számára előnyt jelentenek. A koreai fogyasztói piac viszont sajátos európai mezőgazdasági termékekhez, például oltalom alatt álló földrajzi jelzéssel ellátott borhoz, szeszes italokhoz, húsokhoz, sajtokhoz szeretne hozzáférni.
Hiba lenne azonban, ha e kereskedelmi megállapodást - és erről már többeket hallhattunk - látszólagos jelentése alapján fogadnánk el, és vannak olyan területek, amelyeket a Bizottságnak tisztáznia kell. Amint említettem, a vámvisszatérítésről szóló záradékok belefoglalása sokunkat aggodalommal töltött el.
Minden szabadkereskedelmi megállapodásnak a kölcsönösség vagy a kölcsönös előnyök elvén kell alapulnia, de az európai autógyártók előtti lehetséges akadályok továbbra is tisztázatlanok, és komoly aggályokat vetnek fel bennünk. A Bizottság biztosított bennünket arról, hogy Korea aktívan liberalizálja importrendszerét. A vámvisszatérítés alapján Korea által visszatéríthető vámok szintjét fokozatosan csökkentik. A tárgyaló felek meg vannak győződve arról, hogy idővel a vámvisszatérítés gazdasági jelentősége csökken. Ezen érv alátámasztására a Bizottság milyen bizonyítékokkal szolgál? Ha a Bizottság e védelmi mechanizmus többszöri vagy folyamatos alkalmazásával találja szembe magát, az átmeneti időszak meghosszabbítása céljából mérlegelni fogja a tárgyalások újrafelvételét?
Biztos úr, várom, hogy a közelgő új megállapodás terén szorosan együttműködhessek önnel.
Karel De Gucht
a Bizottság tagja. - Elnök asszony, szeretném megköszönni a tisztelt képviselők szóbeli választ igénylő kérdését, amely igazolja, hogy az Európai Parlament érdeklődést tanúsít az EU és Dél-Korea közötti szabadkereskedelmi megállapodás iránt.
Mivel ez lesz az első nagy szabadkereskedelmi megállapodás, amelyhez a Lisszaboni Szerződés alapján kérik az Európai Parlament hivatalos jóváhagyását, nagyon üdvözlöm a lehetőséget, hogy a szabadkereskedelmi megállapodás számos, a szóbeli választ igénylő kérdésben felvetett aspektusára válaszolhatok. Elképzelhető, hogy nem tudok részletes választ adni a kérdés valamennyi aspektusára, de egy következő kérdés kapcsán örömmel foglalkozom azokkal.
Az EU és Dél-Korea közötti megállapodás nem az első szabadkereskedelmi megállapodás, amelyről az EU egy ázsiai országgal tárgyal; ugyanakkor ez a legambiciózusabb és legátfogóbb szabadkereskedelmi megállapodás, amelyről az Európai Unió valaha tárgyalt. Több mint kétévnyi tárgyalást követően a szabadkereskedelmi megállapodást tavaly október 15-én parafálták.
A tárgyalási folyamat során a Bizottság végig szoros kapcsolatot tartott a Parlamenttel. Ebben a vonatkozásban a Bizottság üdvözli a 2007 decemberében megszavazott, Koreáról szóló parlamenti állásfoglalást.
A teljes folyamatot a civil társadalommal folytatott állandó párbeszéd és átfogó kereskedelmi fenntarthatósági hatásvizsgálat kísérte. A szabadkereskedelmi megállapodás fordítása folyamatban van. Március végére a Bizottság tervei szerint a szabadkereskedelmi megállapodás aláírására, valamint a szabadkereskedelmi megállapodás megkötésére vonatkozó határozatokat benyújtja a Tanácsnak. A cél a megállapodás áprilisban történő aláírása.
A Bizottság most fejezi be annak elemzését, hogy a megállapodás a tagállamok hatáskörébe is beletartozik-e. Ebben az esetben a szabadkereskedelmi megállapodás hivatalos hatálybalépése előtt szükség van valamennyi tagállam ratifikálásra. Mivel ez a folyamat eltarthat egy ideig, szükség lehet arra, hogy a Bizottság a megállapodás hatálybalépéséig annak ideiglenes alkalmazását javasolja. Az ideiglenes alkalmazásról a Tanács a Bizottság javaslata alapján határoz.
A Bizottság figyelembe veszi a Parlament óhaját, hogy a szabadkereskedelmi megállapodás ideiglenes alkalmazása előtt véleményének hangot kíván adni. A Bizottság a Tanáccsal és a Parlamenttel együtt továbbra is törekszik a legmegfelelőbb eszközök kiválasztására, hogy ez olyan módon történjen, amely nem okoz szükségtelen késedelmet. Nagyon fontos, hogy amint lehetséges, alkalmazzuk a megállapodást.
Ami a védintézkedési rendeletet illeti, a Bizottság az elkövetkezendő hetekben kívánja a Tanácsnak és az Európai Parlamentnek benyújtani erre a rendeletre vonatkozó javaslatát, és reméli, hogy a jogszabály elfogadása a lehető leghamarabb lehetővé válik annak érdekében, hogy alkalmazása a szabadkereskedelmi megállapodás alkalmazásához képest a lehető legkorábbi időpontban megtörténjen.
A szabadkereskedelmi megállapodás gazdasági előnyei többségükben az EU-nak kedveznek. Az ipari és mezőgazdasági termékek uniós exportőreinek a Koreába történő export esetén alacsonyabb vámokat kell fizetni, ami évi 1,6 milliárd EUR vám megtakarítását jelenti, és ennek fele közvetlenül a megállapodás hatálybalépésének napjától jelentkezik. A vámok csökkentésének köszönhető potenciális nyereség nyilvánvalóan még ennél is magasabb, mivel az EU és Korea közötti kereskedelem idővel bővülni fog.
Egy tanulmány szerint a szabadkereskedelmi megállapodás jelentős új áruforgalmat és szolgáltatáskereskedelmet hoz létre, amely az EU számára 19,1 milliárd eurós, míg Korea számára 12,8 milliárd eurós forgalmat jelent. A meglévő tanulmányok nem azonosítottak olyan ágazatot, amelyet a szabadkereskedelmi megállapodás negatívan befolyásolna, de ezek komoly sérelme vagy az azokat érintő veszély esetén a Bizottság aktiválja a megállapodásba épített védelmi eljárásokat. Engedjék meg, hogy emlékeztessem önöket, hogy ilyen esetben az Európai Globalizációs Alkalmazkodási Alap alapján alkalmazhatjuk a támogatási intézkedéseket.
A szellemi tulajdonjogok tekintetében a szabadkereskedelmi megállapodás a WTO-szabályokon túlmenően ambiciózus kötelezettségvállalásokat tartalmaz. Ezenkívül a Bizottság figyelt annak biztosítására, hogy a szabadkereskedelmi megállapodás egyetlen eleme se legyen ellentétben az uniós közösségi vívmányokkal.
A kulturális együttműködésről szóló jegyzőkönyv hatásaira áttérve, a szabadkereskedelmi megállapodás a kulturális tevékenységek tekintetében történő együttműködésről és a csere megkönnyítéséről szóló politikai párbeszéd keretrendszerét hozná létre. Ez mindenekelőtt a kulturális kifejezési formák sokféleségének védelméről és elősegítéséről szóló, 2005-ös UNESCO-egyezmény aktív előmozdítását célzó uniós kötelezettségvállalás kifejezése.
A származási szabályokról Dél-Koreával folytatott tárgyalások számos változtatást eredményeztek, amelyek összhangban vannak az e szabályokra vonatkozó, folyamatban lévő reformfolyamattal. Ezek a változások az egyszerűsítés irányába mennek, az Európai Parlament külön kérésének megfelelően. Ugyanakkor valamennyi érzékeny ágazat tekintetében szigorú szabályok maradtak érvényben.
A Bizottság különös figyelmet szentelt annak, hogy az európai gyümölcs és zöldség számára Koreában új piacra lépési lehetőséget hozzon létre. Annak ösztönzésére, hogy Korea megnyissa piacát, az Európai Unió belépési árait eltörölték, a három legérzékenyebb termék, a paradicsom, a narancs és a koreai citrusfélék kivételével.
A szabadkereskedelmi megállapodás nyilvánvalóan az uniós piacot is megnyitja a koreai termékek előtt. Annak érdekében, hogy a károkozással, illetve a károkozás veszélyével járó importnövekedéstől megvédjük iparunkat, a szabadkereskedelmi megállapodás hatékony védelmi mechanizmusokat tartalmaz.
A védzáradék a szabadkereskedelmi megállapodás hatálybalépésétől alkalmazható. A Bizottság ellenőrzi az uniós piacot és a koreai importot annak érdekében, hogy felmérje a védzáradék alkalmazásának szükségességét, és továbbra is elkötelezett abban, hogy a feltételek megléte esetén alkalmazza azt.
Ugyanez vonatkozik a vámvisszatérítésre vonatkozó különleges záradékra, amely a Koreába irányuló importról és a Koreából származó exportról rendelkezésre álló nyilvános kereskedelmi statisztikai adatok alapján alkalmazható.
Ismerem a különösen az uniós gépjárműipar részéről elhangzó, a szabadkereskedelmi megállapodás vám-visszatérítési rendelkezéseivel kapcsolatos aggályokat, de hangsúlyoznom kell, hogy a vámvisszatérítés jelenleg megengedett, és mind a koreai, mind pedig az uniós exportőrök alkalmazzák. Tehát annak a szabadkereskedelmi megállapodásban való megtartása nem jelent új előnyt. A vámvisszatérítés jelenlegi gazdasági hatása igen csekély, a koreai vámkedvezmények értékének körülbelül egynyolcada.
Az autók esetében a rendelkezésre álló tanulmányok szerint a koreai autókban a külföldi tartalom 10 és 15% közötti. Ha a külföldi eredet jelentősen nőne, a vámvisszatérítésre vonatkozó különleges záradék hatékony ellenszerként szolgálna.
Nem zárható ki, hogy a szabadkereskedelmi megállapodás végrehajtása a felek között különböző nézeteket és értelmezéseket vált ki. Az ilyen helyzetek megoldása érdekében a viták rendezésére a szabadkereskedelmi megállapodás hatékony és gyors mechanizmussal rendelkezik. A Bizottság szorosan figyelemmel fogja kísérni a Korea által vállalt kötelezettségek teljesítését, és szükség esetén alkalmazni fogja a viták rendezésére megállapított eljárásokat.
A szabadkereskedelmi megállapodás a környezetvédelem előmozdítása és a munkavállalói jogok tiszteletben tartása terén is áttörést jelentene, mivel egy sor szociális és környezetvédelmi előírásra vonatkozó átfogó kötelezettségvállalást tartalmaz. E kötelezettségvállalások hatóköre szélesebb, mint bármely hasonló megállapodásé. E kötelezettségvállalások tiszteletben tartásának biztosítása érdekében a szabadkereskedelmi megállapodás a kötelezettségvállalások végrehajtásának ellenőrzésére a civil társadalom, a vállalkozások, a szakszervezetek és a nem kormányzati szervezetek bevonásával határozott keretrendszert határoz meg.
Végül szeretném tájékoztatni önöket, hogy Korea és az EU tárgyalásokat folytattak a vámleépítések ütemének lehetséges kiigazításáról. Ezek a kiigazítások többek között azt jelentenék, hogy a hároméves és az ötéves kategóriába sorolt termékek négyéves, illetve hatéves vámleépítés alá esnének, így a vámok az eredeti ütemezéshez képest egy évvel később szűnnének meg.
Miközben ez offenzív érdekeink vonatkozásában szerény áldozattal jár, azt gondoltuk, hogy az ilyen kiigazítás, figyelembe véve bizonyos ágazatok érzékenységét, megfelelő lenne. Korea közölte, hogy mindkét fél érzékenységének tiszteletben tartása esetén kész elfogadni ezeket a változtatásokat.
Ivo Belet
a PPE képviselőcsoport nevében.. - (NL) Biztos úr, először is szeretném a legjobbakat kívánni új beosztásához. Bonyolult gazdasági időket élünk, de tudjuk, hogy ön nem fél ezektől az időktől.
A Dél-Koreával kötött szabadkereskedelmi megállapodással kapcsolatban, amint mondja, e megállapodás Európa szempontjából kétségtelenül számos pozitívummal szolgál, de gépjárműiparunk számára ez egy végzetes megállapodás, és az is marad. Caspary úr is erről beszélt. Nézze csak meg a számokat, biztos úr. Minden egyes Európából Dél-Koreába exportált autóra 15 ellenkező irányból érkező autó jut. Jelenleg az arány 15:1, és ez elsősorban a dél-koreai nem vámjellegű akadályok eredménye.
Nem véletlen továbbá, hogy egy olyan gyártó, mint például a General Motors visszavonja az új, kis szabadidőautók Európában, konkrétan az antwerpeni gyárában történő gyártására vonatkozó döntését, és ehelyett a teljes projektet átteszi Dél-Koreába. A Dél-Koreával kötendő közelgő szabadkereskedelmi megállapodás e döntés közvetlen oka. Nem gondolom, biztos úr, hogy ezt elfogadhatjuk, és a szőnyeg alá söpörhetjük azzal az érvvel, hogy sok más európai ágazat számára előnyös lesz a megállapodás.
Véleményem szerint még sok időnk van arra, hogy ezt a helyzetet gépjárműiparunkhoz igazítsuk, és helyesen hivatkozott a védzáradékra. Elfogadom, hogy léteznek ilyen védintézkedések, de mindenekelőtt azt kérjük, hogy alapjaiban vizsgálják felül e megállapodás gépjárműiparra gyakorolt hatását. A számok és a tendenciák túlságosan vészjelzőek. Mindenesetre az a helyzet - és ezt ön nálam jobban tudja -, hogy az Egyesült Államok kormánya most tárgyal Dél-Koreával egy köztük lévő hasonló megállapodás kiigazításáról.
Ne feledje, De Gucht úr, hogy az autóipar még mindig Európa legfontosabb iparága. Rettenetesen sok munkahelyről beszélünk, amelyek most nagy nyomás alatt vannak. Véleményem szerint nem engedhetjük meg, hogy még több munkahely kerüljön veszélybe, ezért azt kérjük, hogy sürgősen építsenek további garanciákat e megállapodásba.
David Martin
az S&D képviselőcsoport nevében. - Elnök úr, úgy gondolom, hogy a koreai szabadkereskedelmi megállapodás három ok miatt fontos. Először is, amint jelezte, ez mind Korea, mind pedig az Európai Unió gazdaságai számára kölcsönösen előnyös. Jó a fogyasztóknak, jó a munkahelyeknek, és amint helyesen mondja, a Koreával folyó kereskedelmünk 19 milliárddal való növekedési lehetőségét is magában rejti.
Másodszor emellett, figyelembe véve a most elhangzott vitát, a jelenlegi világgazdasági válság körülményei között igen pozitív példával szolgál. Ha két olyan nagy gazdaság, mint az Európai Unió és Korea szabadkereskedelmi megállapodást tudnak kötni, ez más partnerek számára ösztönzést jelent. Japán például jóval nagyobb érdeklődést tanúsít az Európai Unióval folytatott gazdasági kapcsolatok iránt, mint néhány évvel ezelőtt, és ez részben a koreai megállapodásnak köszönhető.
A másik oldalon a koreaiak hirtelen azt tapasztalják, hogy az Egyesült Államok most visszatér, és kopogtat az ajtajukon, és ismét mozgásba akarják hozni a KORUS-megállapodást.
A harmadik ok - szűkebb hatású, de remélem, képviselőtársaim nem feledkeznek meg erről -, hogy ez fontos a Parlamentnek, mivel a jelentésemben szereplő számos kérést teljesített a Bizottság, és mert a rendelkezésemre álló idő nem teszi lehetővé, hogy valamennyin végigmenjek, mindössze három vagy négy példát szeretnék megemlíteni önöknek.
Először is, jelentésemben kijelentettük, hogy a koreai mezőgazdasági piachoz sokkal jobban hozzá kell férnünk. Nos, a koreai mezőgazdasági vámok e megállapodás első hét évében 75%-kal csökkennek; azt akartuk, hogy az oltalom alatt álló jelzéssel rendelkező termékeink, whiskynk, pezsgőink, boraink, sonkáink és így tovább e megállapodásból adódóan védelmet élvezzenek. Ezek exportja pedig, ahogy egyik kollégám jelezte, nem jelentéktelen. A koreai piacon skót whiskyt évente 137 millió GBP értékben adnak el, tehát ezzel a megállapodással jelentős növekedést érhetünk el.
A nem vámjellegű akadályok rendezésére szólítottunk fel, és ez a gépjárműipar számára különös előnyt jelent. A környezetből származó termékek terén is jobb kereskedelmet szerettünk volna. Nos, e megállapodás alapján három év elteltével a környezetből származó termékek és az azzal kapcsolatos szolgáltatások kereskedelme terén a koreai piachoz való hozzáférés tulajdonképpen vámmentes lesz, és az ő környezetből származó termékeik és az azzal kapcsolatos szolgáltatásaik is vámmentesen érkezhetnek a mi piacainkra.
Mi mint Parlament megfelelőbb szociális és környezeti előírásokat kértünk. Nos, Korea a tárgyalások kezdete óta négy ILO-egyezményt írt alá, és e megállapodás eredményeként létre fogja hozni kereskedelmi és fenntartható fejlődési fórumát, amely lehetővé teszi a koreai civil partnerek számára, hogy a nagyobb piacnyitást a munkaügyi és környezetvédelmi előírások javulása kísérje.
Ezeket a dolgokat kérte a Parlament. Nevetséges és ésszerűtlen lenne, ha elérésük után hátat fordítanánk nekik.
Tökéletes megállapodásról van szó? Nos, természetesen nem. Vannak benne olyan dolgok, amelyek esetében szeretném, ha nem lennének benne? Természetesen vannak ilyenek, de a tárgyalások azt jelentik, hogy kompromisszumokat is kell kötni - de mindent összevetve, jó megállapodás ez Európának? Igen. Jó megállapodás ez Koreának? Igen. Potenciálisan jó megállapodás ez a világgazdaságnak? Igen. Tehát nem kell vonakodnunk: tovább kell lépnünk, és alá kell írnunk a megállapodást.
Niccolň Rinaldi
az ALDE képviselőcsoport nevében.. - (IT) Elnök úr, biztos úr, hölgyeim és uraim, ez egy klasszikus téma, amellyel az európai intézmények kockára teszik hírnevüket a gyáriparosokkal, a munkavállalókkal és az európai fogyasztókkal szemben.
Egy szabadkereskedelmi megállapodás mindig jó hírt jelent, a stabilitás sarokköve és bolygónk jólétének sarokköve, annál is inkább, mivel oly sok évi csalódás után az Európai Unió első sikeres kétoldalú kereskedelempolitikáját képviseli. Emiatt azonban bizonyos sietség jellemezte a megállapodás megerősítését. Úgy tűnik, mintha a Bizottság mindenáron meg akarta volna kötni a megállapodást.
Számunkra, a Liberálisok és Demokraták Szövetsége Európáért Képviselőcsoport tagjai számára, bár a WTO számára elfogadható a vámvisszatérítés, amelyet már alkalmaznak is, ez valójában egy exporttámogatás, és a származási szabályok lazulása az átláthatóság szempontjából visszalépést jelent. Ez a két elv más kereskedelmi partnereink számára hamarosan precedenst teremt. Tudjuk, hogy a Bizottság kemény alkut folytatott, de egy koreai mondás szerint "még a legjobbak is követnek el hibát”.
Gyakran hallottuk, hogy a Bizottság elveszíti azt a képességét, hogy megvédje a gyártók, a munkavállalók és a fogyasztók jogos érdekeit, és valami bizonyosan elromlott az ipar mindkét felével folytatott kommunikációjában egy olyan tárgyalás során, amelyet néha átláthatóságának hiánya miatt kritizáltak.
Minden európai polgár mindannyiunktól, a Bizottságtól és a Parlamenttől is azt várja, hogy tanúsítson politikai érzékenységet. Az európai ipar nem áll jól, és nincs értelme, hogy egyes tagállamok támogatást nyújtsanak a gépjárműiparnak, amit én egyébként teljes mértékben ellenzek. Másrészt ezzel a megállapodással a koreai export támogatásának bevezetését kockáztatjuk.
Mindannyian tudjuk, hogy ezek a megállapodások bonyolultak, és számos üdvözlendő előnyt is magukkal hoznak: a koreai vámok eltörlését, az európai tanúsítások elismerését, új lehetőségeket az európai szolgáltatások számára, a földrajzi jelzések oltalmát. Részben emiatt nem szeretném, ha ugyanazt az utat járnánk, mint az Egyesült Államok, ahol a Koreával kötött megállapodás ratifikálására évekig vártak, és ahol egyesek a gépjármű-fejezet ismételt megnyitását szeretnék elérni.
A Bizottság kérése a következő: a megállapodás szövegének egy három dokumentumból, azaz a ratifikálásra benyújtandó szabadkereskedelmi megállapodásból, a végrehajtási intézkedésekből, különösen a vámvisszatérítésre vonatkozó végrehajtási intézkedésekből és a védzáradékra vonatkozó rendeletből álló általános csomag részének kell lennie. Amennyiben lehetséges, kiegészíteném az e megállapodással esetlegesen érintett területekre vonatkozó globális alkalmazkodási alaphoz való hozzáférés opciójával.
Biztos úr, minden dokumentumot együtt szeretnénk látni, és mindenekelőtt a Lisszaboni Szerződés által meghatározott szokásos jogalkotási eljárás alapján úgy ítéljük meg, hogy mindenféle ideiglenes megállapodást ki kell zárnunk, amelyet elleneznénk, mivel együtt akarunk működni.
Yannick Jadot
a Verts/ALE képviselőcsoport nevében.. - (FR) Elnök úr, ön azt mondta, hogy ez a megállapodás áttörést jelent. Áttörést jelent, de nem feltétlenül abban az értelemben, ahogyan mi beszélünk róla. Lehet, hogy valóban első alkalommal kerül sor arra, hogy a tárgyalások eredményeként azt látjuk, hogy vannak vesztesek, amit elfogadunk, de csak a harmadik felekkel folytatott kereskedelmi tárgyalások keretében. Nem a lisszaboni stratégia keretében, nem az iparpolitika keretében, amelyben elhatároztuk, hogy Európában kik lennének a kereskedelmi nyitás vesztesei.
Másodszor, ez a megállapodás azért is áttörést jelent, mert a kereskedelmi tárgyalásokban általában a mezőgazdasági szektor ellenáll, és az ipari szektor elégedett. Ebben az esetben ennek ellenkezőjét látjuk. Első alkalommal fordul elő, hogy szó szerint a főbb iparágak panaszkodnak az Európa által hozott döntés miatt.
Harmadszor, a megállapodás azért is jelent áttörést, mert említette az 1,6 milliárd EUR összegű vámcsökkentést, amely a koreai piacon előnyként jelentkezik számunkra. De mit jelentenek ezek a számok? A nyugat-franciaországi régió, nevezetesen Bretagne választott képviselője vagyok. Ha már járt Bretagne-ban, De Gucht úr, tudja, hogy napjainkban a zöld alga és a talajvízszennyezés a sertéstenyésztés erősödésével összefüggő hatalmas probléma.
Most azt mondják nekünk, hogy a Dél-Koreával való kereskedelemmel keresünk egy kis pénzt a sertésekből. Az általam képviselt régióban a tény az, hogy a sertéstenyésztés erősödése a munkahelyek elvesztését, a hozzáadott érték elvesztését, a turizmus elvesztését jelenti, következésképpen az én régiómban ennek a megállapodásnak mi vagyunk a vesztesei. Lehet, hogy az önök számításai szerint összességében nyerünk ezzel, de az olyan régiókban, mint az enyém, veszítünk.
Végül ez a megállapodás azért is áttörést jelent, mert első alkalommal környezetvédelmi eltérésre szólít fel. Folyamatosan azt halljuk, hogy Európa a globális éghajlatváltozás elleni harc tagadhatatlan és vitathatatlan vezetője. A tény az, hogy az autók széndioxid-kibocsátásáról Dél-Koreával eltérésekről tárgyalunk, mert az európai autóipari lobby nagyon erős volt, amikor a széndioxid-kibocsátásokra vonatkozó korlátozások bevezetésére vonatkozó határidők eltolásáról volt szó, és most kénytelenek vagyunk külföldön eltéréseket kiharcolni.
Ismételten világosan látjuk tehát, hogy ha az ipari stratégiáról, a vállalkozásainkra vonatkozó stratégiáról és a gazdasági választási lehetőségről van szó, Európa inkább elszenvedi, mint alakítja ezt a megállapodást. Beszélt a lisszaboni stratégiáról, a zöld gazdaságról és az innovációról. Nem látom, hogy ebben a megállapodásban ezt hogyan fogják ösztönözni.
Végül, ön a kérdések megközelítésében gyakran igen kiegyensúlyozott, de amint adókról kezdünk el beszélni, hirtelen... A meghallgatása során említett, a széndioxidra a kivetett vámok és most a Tobin-adó tekintetében fogadok, De Gucht úr, hogy megbízatása lejárta előtt a Bizottságnak határozottan nyilatkoznia kell a Tobin-adóról, mert ma ez a pénzügyi piacok szabályozásának alapvető eszköze.
James Nicholson
az ECR képviselőcsoport nevében. - Elnök úr, mindenekelőtt szeretném megragadni az alkalmat, hogy üdvözöljem önt, biztos úr, új beosztásában, és nagyon sikeres hivatali időt kívánjak. Szeretném kihasználni a lehetőséget, és azt mondani, hogy jó, hogy ma éjszaka sor került erre a vitára, és fény derülhet néhány dologra.
Az igazság az, hogy a tárgyalások hosszúak voltak és elhúzódtak, és természetesen üdvözlöm a biztos úr nyilatkozatát, hogy reményei szerint a folyamat hamarosan lezárul.
E megállapodás aláírása hatalmas előnyt jelent mind Európa, mind pedig Korea számára. Tudom, hogy vannak aggályok, és meghallgattam ezeket az aggályokat. A gépjárműiparral kapcsolatosan ma éjszaka hallottuk ezeket. Tudja azonban, véleményem szerint, ha függni fogunk a gépjárműipartól - és teljes mértékben meg fogjuk védeni azt -, akkor azt gondolom, hogy rossz területet választunk ehhez, és ami engem illet, az én térségemben a General Motors bizonyára nem a legfontosabb lenne.
Osztom ezeket az aggodalmakat, és osztom azokat a valódi aggodalmakat, amelyekről sokan beszéltek, és megértem azokat. Véleményem szerint azonban a lehetőség felülmúlja ezt az aggodalmat, és úgy gondolom, hogy ha mindig tartózkodók vagyunk, nem hiszem, hogy bármit is elérünk.
Meg kell tehát vizsgálnunk a lehetőségeket, és meg kell ragadnunk azokat, és nem a negatívumokra kell figyelnünk. Nem feledkezhetünk meg arról, hogy ennek a megállapodásnak politikai tartalma is van, mert Dél-Koreától északra igen agresszív ellenség található, és úgy gondolom, hogy arról is üzenetet küldünk, hogy kit támogatunk.
Tehát mindent meg kell tennünk az adott régióban fennálló akadályok lebontása érdekében. A megállapodás arról tanúskodik, hogy támogatjuk a fejlődést.
Lehetőségem nyílt arra, hogy ellátogassak a térségbe, és tudom, hogy az ottani emberek készek a továbblépésre és az előrehaladásra. Ha ellátogatnak egy olyan területre, mint például a Kaesong, észak és dél között egymás világos és látható támogatása tapasztalható, és úgy gondolom, hogy ez hatalmas lehetőség arra, hogy előrelépjünk.
Mindössze a következőt szeretném kérdezni a Bizottságtól: először is, mi a véleménye a viták rendezésére szolgáló mechanizmusra vonatkozó rendelkezésről, és ez hogyan fog működni a gyakorlatban? Különösen komoly piaci zavar esetén milyen gyorsan tudjuk majd alkalmazni ezt a mechanizmust?
Joăo Ferreira
a GUE/NGL képviselőcsoport nevében. - (PT) Elnök úr, biztos úr, a gazdasági élet számos ágazata esetében aláértékeltük a világgazdaság liberalizációjának katasztrofális következményét, különösen az ezektől az ágazatoktól leginkább függő egyes tagállamokban és régiókban. A termelőtevékenység és a munkahelyek tönkretételéről, a jólét létrehozásának és elosztásának lehetőségére gyakorolt komoly hatásról, a külföldi piacoktól való növekvő függésről, krónikus és növekvő kereskedelmi egyensúlytalanságról; röviden gazdasági és társadalmi összeomlásról beszélünk.
Beszélünk továbbá a munkavállalók jogainak megsértéséről, szociális dömpingről, kistermelők milliói, valamint számos kis- és középvállalkozás tönkretételéről. Mindez a nemzetközi kereskedelem fokozatos liberalizációjának következménye, amelyet annak szószólói nem hagyhatnak figyelmen kívül. Itt emlékeztetek a ruházati és textiliparra, amelyet ez a megállapodás különösen érint, valamint a Foglalkoztatási Főigazgatóság és az Eurofund tanulmányára, amely a közösségi munkahelyek 2020-ra történő 20-25%-os csökkenéséről beszél, miközben elismeri, hogy ebben az ágazatban a munkahelyek 50%-a megszűnik. Emlékeztetek azonban olyan ágazatokra is, mint például az elektronikai ágazat és a gépjárműágazatban az alkatrészgyártó ipar, amelyekről már említést tettek itt. Ezek a kifogások továbbra is megválaszolatlan kérdéseket vetnek fel.
Ezeknek az ágazatoknak a védelmére milyen intézkedéseket hoznak, amelyek többet tesznek annál, mint a munkahelyek elvesztése miatti hatások enyhítése? Milyen védelmi mechanizmusok és védintézkedések léteznek az agresszív exporttal szemben? Mikor és hogyan lesz módunk arra, hogy ténylegesen küzdjünk a vállalkozások áthelyezése ellen? E képviselőcsoport javaslata alapján a 2010-es költségvetésnek új költségvetési tételt kellene tartalmaznia a textil- és cipőiparban történő fellépésekre, és az ágazat számára közösségi programot kellene létrehozni. Melyek a program kulcselemei?
Biztos úr, sürgősen tisztességes gazdasági kapcsolatokat kell létrehozni. Ezeknek az emberek és országaik, nem pedig egyes gazdasági csoportok vagy az Európai Uniót finanszírozók szolgálatában kell állniuk. A jövő érdekében arra van szükség, hogy a fenntartható módon való termelésre való jogot minden ország esetében megvédjék, az új gazdasági, társadalmi, energiaügyi és környezetvédelmi ésszerűség nevében, mivel ezeket a neoliberális modell nemhogy nem garantálja, hanem inkább ellehetetleníti.
Anna Rosbach
az EFD képviselőcsoport nevében. - (DA) Elnök úr, én nem úgy látom ezt, mint az előző felszólaló. Valójában üdvözlöm a Dél-Koreával kötött szabadkereskedelmi megállapodást. Megítélésem szerint egyértelműen az EU érdeke, hogy Európa és az ázsiai demokratikus országok, köztük Dél-Korea között a lehető legszorosabb kapcsolatot szorgalmazza.
A protekcionizmus miatt az Európa és Dél-Korea közötti kereskedelemben sokáig egyensúlyhiány volt, hiszen Dél-Koreára a protekcionizmus volt jellemző, míg az EU-ra a szabadkereskedelem. Néhány évtizeddel ezelőtt Dél-Korea mezőgazdasági ország volt; gyorsan fejlődött ipari országgá, ahol a lakosság 81%-a ma már városi térségekben él. Ma az ország a világ tizenegyedik legnagyobb gazdaságával rendelkezik, és az EU negyedik legnagyobb kereskedelmi partnere.
Dél-Korea fontos szövetséges egy stratégiailag fontos területen. Előrejelzések szerint egy évtized múlva az ország a csúcstechnológiát alkalmazó ágazatban még meghatározóbb szerepet fog játszani.
Dél-Koreának a tőle északra fekvő gazdasági és katonai óriással, Kínával kell versenyeznie, amely ugyanakkor az ország fő kereskedelmi partnere. A verseny szempontjából Kína olcsó munkaerő formájában szinte kimeríthetetlen forrásokkal rendelkezik. Következésképpen Kína ugyanakkor az ország fő versenytársa is. Dél-Koreával szembeni minőségi követelmények felállításával az EU az ország áruit az Egyesült Államok és Európa számára alkalmasabbá teheti - sokkal inkább, mint a kínai árukat, és szerintem ebben mindannyian érdekeltek vagyunk.
Ez a szabadkereskedelmi megállapodás, amint említettem, évente 1,6 milliárd EUR-val csökkenti a vámokat. Általánosságban ez nagyon jó lehet, számomra azonban az a kérdés, hogy a dél-koreai kereskedelem és ipar kellő mértékben liberalizált-e, és tartható-e a szabadkereskedelmi megállapodás menetrendje, figyelembe véve, hogy Dél-Korea még mindig rendkívüli támogatásokat nyújt bizonyos iparágaknak, például a gyógyszer- és az elektronikai ágazatnak.
Peter Šťastný
Elnök úr, az elmúlt néhány hónapban az EU számos változást és átalakulást élt át. Volt három, a nemzetközi kereskedelemért felelős biztosunk, két uniós tanácsi elnökünk és a Lisszaboni Szerződés.
Ez idő alatt minden magas beosztású tisztviselőt arról próbáltam meggyőzni, hogy a mélyen csalódott iparágak, különösen az uniós gépjárműipar támogatása érdekében finomítani kell a Dél-Korea és az EU közötti szabadkereskedelmi megállapodást.
A legerősebb érvek főként a vám-visszatérítési védintézkedések és a nem vámjellegű akadályok területét érintették. Amikor az új biztos a meghallgatás alatt feltett kérdésemre válaszul kijelentette, hogy a vámvisszatérítést közelebbről meg kell vizsgálni, optimista voltam. A Dél-Koreával kötött szabadkereskedelmi megállapodást részben az Amerikai Egyesült Államok is az autóipar hasonló kifogásai miatt tette félre.
Ez az első nagyobb szabadkereskedelmi megállapodás. Mintaként szolgál. Jól kell csinálnunk. Mindkét fél számára biztosítani kell az azonos feltételeket. Kérem, ne értsenek félre. A szabadkereskedelmi megállapodások határozott támogatója vagyok. Értem, hogy kedvezően hatnak a GDP-re és a foglalkoztatásra, de azt is meg kell értenünk, hogy ha a versenyelőny egyoldalú, az előnyök csökkennek, és legrosszabb esetben negatívak is lehetnek.
Az uniós munkavállalók többet érdemelnek. Talán transzatlanti partnerünkhöz kellene fordulnunk, és közösen kellene kisebb kiigazításokat kérnünk, amelyek legalább részben kielégítik ezeket az óriási iparágakat, és a lehető leghamarabb el kell indítanunk az új szabadkereskedelmi megállapodásokat. Mindig lesznek néhányan, akik elégedetlenek, de összességében a szabadkereskedelmi megállapodásoknak mindkét oldal polgárai számára kielégítőnek kell lenniük. Az én feladatom, hogy nyomon kövessem a helyzetet, és biztosítsam, hogy választóim és az uniós polgárok tisztességes megállapodást kapjanak.
Kader Arif.
(FR) Elnök úr, biztos úr, hölgyeim és uraim, szeptemberben már vitáztunk az Európai Unió és Dél-Korea közötti szabadkereskedelmi megállapodásról. Többen közülünk félelmüknek adtak hangot e megállapodás negatív hatásai miatt, különösen az autóipar vonatkozásában. Nem gondoltuk, hogy az események ily gyorsan igazolnak bennünket.
Január 21-én az Opel bejelentette antwerpeni gyárának bezárását, amelynek termelését Dél-Koreába helyezik át. Gondoljuk, hogy ennek a döntésnek semmi köze az épp tárgyalt szabadkereskedelmi megállapodáshoz? Engedjék meg, hogy összefüggést véljek felfedezni. E gazdasági válság idején, amelyben elsősorban a munkavállalók fizetik meg a bankárok hibáit, a Bizottság minden eddiginél jobban köteles szem előtt tartani az általa tárgyalt megállapodások foglalkoztatásra gyakorolt hatásait.
Már nem lehet leegyszerűsített választ adni ezeknek a munkavállalóknak, akikről pontosan tudjuk, hogy nagyon nehéz lesz másik munkát találniuk. Nem mondhatjuk nekik, hogy a nemzetközi kereskedelem nyertesek és vesztesek játéka, és hogy sajnos ők lesznek azok, akiket feláldoznak, és semmit sem tehetünk ez ellen.
Ma válaszokat várunk öntől, biztos úr. Mindenekelőtt szeretnénk megtudni, hogy főigazgatósága felmérte-e e megállapodás európai munkahelyekre gyakorolt hatását, mivel meg kell mondanom önnek, hogy a mohón bejelentett szám, miszerint az európai exportőrök számára ez 19 milliárd EUR nyereséget jelent, nem győz meg bennünket. Honnan jön ez a szám? Milyen tanulmányon alapul? A várt pozitív hatásokon felül figyelembe vették a negatív hatásokat is?
E megállapodás tekintetében a Bizottság elkészítette a védintézkedések végrehajtásának szabályaira vonatkozó rendelettervezetet. Ezek a szabályok különösen a vámvisszatérítésre vonatkoznak, amely olyan előnyt jelent, amelyet korábban még soha nem fogadtak el, még fejlődő kereskedelmi partnereinkkel szemben sem. Az előterjesztett javaslatok a védzáradékokra történő hivatkozás és azok alkalmazása tekintetében bonyolult eljárásokat határoznak meg.
Megnyugtatónak érzem azonban, hogy a Parlament a szokásos jogalkotási eljárás alapján hamarosan, most először véleményt adhat erről a szövegről. Szeretném azonban hangsúlyozni, hogy Európa foglalkoztatási problémáját nem oldják meg az eseti tüneti intézkedések. Ezért képviselőcsoportommal együtt végre tényleges európai iparpolitika kidolgozására szólítok fel, olyanra, amely iparágaink jövője szempontjából valódi stratégiát képvisel.
A gazdasági válság és a fokozódó globális verseny körülményei között ezt az iparpolitikát a közös kereskedelempolitikával hatékonyan kell koordinálni annak érdekében, hogy szabadkereskedelmi megállapodásaink ne vezessenek európai munkahelyek megszűnéséhez.
Egy másik téma, amelyben tisztázásra várunk, a megállapodásban szereplő, a kulturális együttműködésre vonatkozó jegyzőkönyv. Számos tagállam nagyon keményen reagált a Koreával megkezdett tárgyalásokra, amely egy olyan ország, amely nem ratifikálta a kulturális kifejezési formák sokféleségének védelméről és elősegítéséről szóló UNESCO-egyezményt.
Már a tárgyalások e témában történő megkezdésének elvét is elítélem, és úgy vélem, hogy a kulturális kérdéseket a kereskedelmi tárgyalásoktól függetlenül kell kezelni, és a kultúráért felelős biztos kezébe kell adni annak elkerülésére, hogy ezt a témát ugyanolyan címen tárgyalják, mint a hagyományos árukról és szolgáltatásokról folyó tárgyalások esetében.
Végezetül, biztos úr, ön tudja, milyen fontos, hogy a képviselők kimerítő tájékoztatást kapjanak a folyamatban lévő tárgyalásokról, és hogy minden szakaszban részt vegyenek, beleértve már a tárgyalásra való megbízás meghatározását is. Megközelítésbeli nézeteltéréseinktől eltekintve szeretném hangsúlyozni, hogy a Parlament megfelelőbb tájékoztatása megkönnyítette volna számunkra a követett stratégia megértését.
Tehát remélem, hogy jövőbeli munkánk megkönnyítése érdekében számíthatok az ön és Bizottsága támogatására, amelyben mindenki végzi a saját feladatát, de mindig a kereskedelempolitika érdekében, amelynek nyilvánvalóan jobban kell összpontosítania a közösségi célokra, és mindenekelőtt igazságosabbnak kell lennie.
Elnök
Köszönöm Arif úr, de a tolmácsoknak mindig gondjuk van azzal, hogy lépést tartsanak önnel. Folyamatosan kapom tőlük a jelzést, hogy nem tudják követni. Rendben van, ha hosszú a hozzászólás, jóval hosszabb, mint amennyit a felszólalási idő lehetővé tesz, de tény, hogy nincs tolmácsolás.
Ezért csak ön és a Ház franciául beszélő tagjai követik, amit mond.
Ramon Tremosa i Balcells
Elnök úr, a katalán és az európai autóipar igazságtalannak és kiegyensúlyozatlannak ítélte az Európai Unió és Korea közötti szabadkereskedelmi megállapodásra vonatkozó javaslatot.
Ez az iparág, az európai textilágazathoz hasonlóan meghatározott kérdésekben, például a vám-visszatérítési rendszer és a védzáradék kérdésében aggodalmának adott hangot. Az Európai Szakszervezeti Szövetség kifogásolta ezt a szabadkereskedelmi megállapodást. Dél-Korea a Nemzetközi Munkaügyi Szervezet egyetlen alapvető egyezményét sem ratifikálta. Dél-Korea továbbra is elnyomja a szakszervezeti jogokat.
Ezenkívül tudjuk, hogy a Dél-Koreával kötött szabadkereskedelmi megállapodás esetében a vám-visszatérítési rendszer kérdésében egyértelmű nézeteltérés volt az Európai Bizottság testülete és az Európai Bizottság szolgálatai, különösen az Adóügyi és Vámuniós Főigazgatóság és a Kereskedelmi Főigazgatóság között.
Ami az Adóügyi és Vámuniós Főigazgatóságot illeti, a vám-visszatérítési rendszer gazdasági torzulást okoz, mivel valójában exporttámogatásról van szó. Ez az Európai Unióban az európai iparral szemben a koreai ipar javára egyértelmű versenyelőnnyel jár.
Ugyanazon koreai kereskedelmi beruházás-fejlesztési ügynökség számításai szerint ez az előny autónként legalább 1 300 EUR. Ennek alapján az új Bizottság tisztességes kereskedelmi megállapodásnak ítéli ezt a szabadkereskedelmi megállapodást? Az új Bizottság teljes, naprakész hatásvizsgálatot és elemzést nyújt be erről a vám-visszatérítési rendszerről?
Paweł Zalewski
(PL) Elnök úr, ma egy nagyon fontos megállapodást vitatunk meg, amely más távol-keleti országokkal kötendő megállapodások mintájaként szolgál, tehát alapos mérlegelésre és elemzésre van szükség. Nem szabad, hogy nyomást gyakoroljanak ránk a túl gyors cselekvés érdekében. Támogatom a szabad versenyt, és úgy gondolom, hogy a politikai helyzet és a gazdasági fejlődés stabilizálására gyakorolt hatása kétségtelen, de kiegyensúlyozott versenynek kell lennie, amely a technológiák és a termelési költségek versenyén, nem pedig olyan eszközökön alapul, mint például a megállapodásban foglalt és egészen őszintén, csak az egyik fél érdekeit szolgáló vámvisszatérítés.
Gazdasági válságon megyünk át, és ma különösen érzékenynek kell lennünk Európa helyzetére - különösen az európai ipar jövője iránt kell felelősséget éreznünk. Ez nem csupán az autóipart, hanem az elektronikai és a textilipart is érintő kérdés. Számos iparág, köztük sok lengyelországi is kifogásolja ezt a megállapodást. Ezért az a meggyőződésem, hogy a következőképpen kell cselekednünk. Először is biztosnak kell lennünk a megállapodás hatásaiban, ennek érdekében azokkal az iparágakkal is együtt kell működnünk, amelyek aggodalommal tekintenek a megállapodásra, nem csak azokkal, amelyek úgy gondolják, hogy nyernek ezzel a megállapodással. Reményeim szerint a Bizottság a megállapodás hatályba léptetésének következményeiről egy nagyon alapos elemzést készít. Másodszor gondosan meg kell vizsgálnunk a védintézkedéseket, valamint hogy hogyan alakítsuk ki azokat, hogy a megállapodás ne csupán Korea, hanem valóban mindkét fél számára előnyös legyen. Harmadszor, nem vezethetjük be ideiglenesen ezt a megállapodást, mielőtt a Parlament nem biztos abban, hogy az az Európai Unió valamennyi országa számára előnyös, és semmiféle jogtalan előnyt sem teremt a koreai ipar számára
Vital Moreira
Elnök úr, a kereskedelemért felelős biztosnak két kérdést szeretnék feltenni arról, hogy ez a megállapodás az uniós kereskedelempolitika szempontjából milyen jelentőséggel bír. Valójában az Európai Unió gazdasági stratégiájában a nemzetközi kereskedelem szerepének megerősítését célzó, 2006-os Globális Európa stratégia elindítása óta ez az első és egyetlen szabadkereskedelmi megállapodás, amelyről tárgyaltak, de még nem ratifikáltak, és amelyben a kereskedelmi partnerség jelentős szerepet kapott.
Tekintettel a Globális Európa stratégia célkitűzéseire, a Bizottság hogyan látja saját szerepét és az elért csekély eredményeket? A Bizottság úgy ítéli-e meg, hogy saját kereskedelempolitikája hitelessége forog kockán ebben a szerződésben, és hogy ez a hitelesség a megállapodás ratifikálásától és Parlament általi elfogadásától is függ?
Másodszor, ez a szerződés mindössze egy országot érint, tehát kétoldalú megállapodás. Tudjuk, hogy a Kereskedelmi Világszervezet égisze alatti ambiciózus többoldalú kereskedelmi megállapodás pusztán egy helyben toporgás, azonnali kilátások nélkül. Az Európai Unió által javasolt különböző regionális megállapodások szinte mindenütt elbuktak, vagy nincs valódi jövőjük. Összefoglalva ez azt jelenti, hogy ez a kétoldalú megállapodás a kétoldalú és regionális megállapodásokba való uniós befektetés kudarcának bizonyítéka, és a továbbiakban kétoldalúságra leszünk ítélve?
Pablo Zalba Bidegain
(ES) Elnök úr, biztos úr, az Európai Néppárt (Kereszténydemokraták) Képviselőcsoport álláspontja teljesen világos, ami az Európai Unió kereskedelempolitikáját illeti. A szabadkereskedelem határozott védelmezői vagyunk, és bizonyára létfontosságú, hogy Európa folytassa a más országokkal kötendő kereskedelmi megállapodásokról szóló tárgyalásokat, mert azok új lehetőségeket teremtenek az európai vállalatoknak, azaz új munkahelyeket, amelyekre a jelenlegi komoly gazdasági válságra való tekintettel nagy szükség van.
Nagy örömömre szolgáltak a szavai, biztos úr, mert én is úgy vélem, nagyon fontos, hogy ezek a megállapodások elegendő garanciát hordozzanak az európai ipar szempontjából kiegyensúlyozatlan és tisztességtelen záradékok aláírásának elkerülésére.
A Dél-Koreával kötött megállapodást a Bizottság terjesztette elő mint az Európa számára ambiciózusabb kereskedelmi megállapodások új generációjának első képviselőjét, innen a megállapodás fontossága. Nem az a kérdés, hogy kis országról van-e szó vagy sem; az a kérdés, hogy ne gyengítsük a jóval nagyobb országokkal folytatandó, jövőbeli tárgyalási lehetőségeinket.
Ezért nem ellenezzük a Dél-Koreával kötött szabadkereskedelmi megállapodást; azt akarjuk azonban, hogy bizonyos bekezdéseket - amelyek véleményünk szerint egyes európai iparágak szempontjából tisztességtelen versenyhátrányt jelentenek, míg a koreai gyártóknak tisztességtelen előnyt biztosítanak - szigorúbban megvizsgáljanak.
Biztos úr, azt szeretném, ha világosan megmagyarázná, hogy a vámvisszatérítésre vonatkozó védzáradék miért öt év múlva lép hatályba. Amikor a legutóbbi alkalommal lehetőségem volt önnel beszélni, kijelentette, ennek oka az, hogy a gépjárművekre vonatkozó vámokat is öt év múlva építik le.
A megállapodás kiköti, hogy öt év múlva az öt tonnát meghaladó súlyú gépjárművekre vonatkozó vámokat fogják leépíteni. Az öt tonnát meg nem haladó súlyú gépjárművek esetében azonban, amelyek mind standard gépjárművek, a 10%-os vámot három év múlva leépítik. Mi az oka ennek a két éves kihagyásnak, biztos úr?
Az ön által említett, e vonatkozásban történt változásokról is szeretnék több részletet megtudni. Mi értelme van e problémák utólagos javításának, ha a védzáradék egyetlen indoka a lehetséges negatív következmények előrejelzése?
Evelyn Regner.
(DE) Elnök úr, az EU-nak csak olyan országokkal szabad szabadkereskedelmi megállapodást kötnie, amelyek teljes mértékben tiszteletben tartják az emberi jogokat. Számomra alapvetőnek tűnik, hogy a Nemzetközi Munkaügyi Szervezet főbb munkaügyi normáit végrehajtják, és mindenekelőtt betartják. A szerződésben található munkaügyi záradékok jók, de nem mennek elég messze. Épp az elmúlt hónapokban voltak olyan esetek Koreában, amelyekben alapvető szakszervezeti jogokat, például a kollektív bértárgyalás jogát és az egyesülési jogot sértettek meg. Az egész tárgyalási folyamat során az európai szakszervezetek és különösen a fémipari szakszervezetek hívták fel a figyelmet ezekre az esetekre, különösen az autóiparban várható problémára.
Az antwerpeni Opel esetét többször megemlítették. Ismételten: a tevékenységet - ahogy azt a vezetőség többször bejelentette - nemcsak a túlkapacitás miatt helyezték át, hanem elsősorban a termelés Dél-Koreába való átvitele miatt. Ki fog ebből profitálni? Lehet, hogy ez a szabadkereskedelmi megállapodás előnyös hatása?
Egy másik, problémákkal küzdő ágazat, amely eddig nem kapott elég figyelmet, a hajóépítő ipar. Korea tíz éves tervében, amely egy állami jogi aktus részét képezi, célként tűzte ki, hogy a koreai hajóépítő ipar beszállítóinak több mint 90%-ban koreaiaknak kell lenniük. Ez az európai versenytársak és különösen az iparágban foglalkoztatottak helyzetét nagyon megnehezíti.
(Az eljárási szabályzat 149. cikkének (8) bekezdése alapján feltett kérdés)
Daniel Caspary
(DE) Elnök úr, Regner asszony, nagyon köszönöm a lehetőséget. Említette az antwerpeni Opel helyzetét. Szeretném megkérdezni, hogy egyetért-e velem abban, hogy az Opel több hónapja komoly pénzügyi nehézségekkel küzd, hogy a társaság jóval több autót tudna gyártani annál, mint amennyit jelenleg gyárt, és hogy az Opel cég rossz gazdasági helyzetét nem még egy hatályba sem lépett szabadkereskedelmi megállapodás okozhatta?
Evelyn Regner.
(DE) Elnök úr, természetesen igaz, hogy vannak komoly gazdasági problémák. Ez így van. A társaság vezetése azonban, különösen Reilly úr megszegett egy delta-megállapodást. E megállapodás szerint az antwerpeni Opel biztosítékot kapott arra, hogy a szabadidőautókat ott gyártanák. Ezeket az autókat most nem Atwerpenben, hanem Dél-Koreában gyártják. Ez véleményem szerint nagyon egyszerűen azt jelenti, hogy az antwerpeni Opelből a meglévő tevékenységet áthelyezik Dél-Koreába.
Bernd Lange.
(DE) Elnök úr, De Gucht úr, három kérdést szeretnék feltenni önnek. Első kérdésem arra vonatkozik, hogy tisztességes versenyfeltételekre van szükségünk. A tény, hogy a munkavállalók jogait korlátozzák Dél-Koreában, azt jelenti, hogy a versenyfeltételek tisztességtelenek, ami magában foglalja a kollektív tárgyalási lehetőségek kérdését is. A dél-koreai büntetőtörvénykönyv 314. cikke hivatkozik a "működés megzavarására” mint bűncselekményre. Ezt a sztrájkok megelőzésére és a szakszervezeti jogok korlátozására használják, például a Ssangyong esetében. Szeretném megtudni továbbá, hogy miért kötünk szabadkereskedelmi megállapodásokat olyan országokkal, mint Dél-Korea vagy Kolumbia, amelyeknek a legtöbb problémájuk van a Nemzetközi Munkaügyi Szervezet előírásaival. Ezért az első kérdésem a következő: Hogyan akarják a szabadkereskedelmi megállapodáson keresztül kizárni Dél-Koreában a munkavállalók jogainak korlátozásával okozott tisztességtelen versenyfeltételeket?
Második kérdésem az autóipar problémáira vonatkozik, amelyre már több felszólaló hivatkozott. Ebben az esetben nagyon fontos az ésszerű védzáradékok megléte. A főbb piaci zavarokra és a vám-visszatérítési rendszerre vonatkozóan jelenleg általános védzáradékok vannak érvényben. Ezt nem egészen értem. De Gucht úr, lehet, hogy egyszerű szavakkal meg tudja magyarázni nekem ezeket a védzáradékokat. Különösen szeretném tudni, hogy ki tudja azokat elindítani és mikor.
Harmadik kérdésem a Lisszaboni Szerződés által bevezetett együttműködésünk új, szerződéses alapjára vonatkozik. Ebbe beletartozik a védzáradékok jóváhagyása és a végrehajtás mint az együttdöntési eljárás része. Tudja garantálni, hogy a Parlament jóváhagyása nélkül a szabadkereskedelmi megállapodás nem lép hatályba, csak azt követően, hogy a Parlament gyakorolta jogait, és elfogadta a védzáradékokat?
Kathleen Van Brempt.
(NL) Biztos úr, biztos vagyok benne, hogy egyetért velem abban, hogy a szabadkereskedelmi megállapodásokat nem ideológiai okokból kötötték, hanem azért, mert jól tudjuk, hogy milyen hatást gyakorol a társadalomra szociális és gazdasági szempontból is. Ön számos hatástanulmányra hivatkozott, de soha nem olvastam olyan hatástanulmányt, amely ágazatonként kimutatta volna a foglalkoztatásra gyakorolt hatást.
Sokan beszéltek már az autóiparról. Nos, mi - én és az én régióm, de valamilyen mértékig már az ön régiója is, biztos úr - időközben megtapasztalhattuk, hogy mit jelent ez a hatás. Az antwerpeni Opel autógyár bezár, és az ottani szakszervezetek - és ezek az emberek ezen évekig dolgoztak - teljes mértékben meg vannak győződve arról, hogy ez a kereskedelmi megállapodás az Opel oly sokat emlegetett üzleti tervének nagyon fontos része, amely üzleti tervet mi egyszerűen nem láthatunk, és amely annak a döntésnek a középpontjában áll, hogy a szabadidőautókat nem Antwerpenben gyártják.
Ezzel kapcsolatban két kérdésem van önhöz. Tudja-e, hogy ez a megállapodás milyen hatást gyakorol a foglalkoztatásra, milyen az egyes gazdasági ágakra gyakorolt hatás? Amennyiben nem, kész-e arra - és erre akarom kérni -, hogy e ponton hatástanulmányt végezzenek annak biztosítására, hogy a Parlament megkapja a számára szükséges információkat, ha végül beleegyezésünket kell adnunk? A második kérdésem, szándékában áll-e a jövőben - mivel ez hivatali idejének kezdete -, hogy szociális szinten hasonló hatástanulmányokat folytasson?
Seán Kelly
(GA) Elnök úr, üdvözlöm ezt az Európai Unió és Dél-Korea közötti kereskedelmi megállapodást.
Ennek üdvözlése kapcsán azt szeretném mondani, hogy minden ilyen jellegű megállapodásban vannak nyertesek és vesztesek. Sajnos ebben az esetben úgy tűnik, hogy az Autógyártók Szövetségét jelölték ki vesztesnek, de azt szeretném mondani, hogy az elkövetkezendő 20 vagy 30 évben az autók iránti kereslet legalább négyszeresére történő növekedésével lehet, hogy lesz itt lehetőség.
A biztos úr által hangsúlyozott általános kérdés, hogy az Európai Unió számára ez 19,1 milliárd EUR, míg Dél-Korea számára 12,5 milliárd EUR nyereséget jelent, olvasatomban azonban jó megállapodásnak tűnik. Ha fordítva lenne, lenne okunk aggodalomra. Nem becsülhetjük alá továbbá Dél-Korea politikai jelentőségét abban, hogy pszichológiailag az óceánon át kinyújtja kezét Ázsiáig - ami nagyon fontos számukra - és ami bennünket illet, abban, hogy újra meghatározzuk helyünket a világban, ami olyan valami, amit Koppenhágában aláástak.
Harlem Désir.
(FR) Elnök úr, biztos úr, ez a megállapodás Koreával az első olyan fontos megállapodás, amely a Globális Európa stratégia valódi végrehajtása, és ezért különösen példaértékűnek kell lennie, mert precedenst teremt.
Megjegyezzük azonban először is, hogy probléma van a Parlamentnek adott információval, különösen a védzáradékok tekintetében, aztán az alkalmazott módszer vonatkozásában, mivel már közlik velünk, hogy a Parlament jóváhagyása nélkül végrehajthatóak lennének az ideiglenes rendelkezések, vagy ideiglenesen végrehajtható lenne a megállapodás, és végül probléma van a kereskedelmi keretrendszer egyértelműségével és átláthatóságával - ezt Rinaldi úr vetette fel -, mivel a vámvisszatérítésen keresztül valójában közvetve Kínával lenne megállapodásunk. Úgy gondolom, hogy e szabadkereskedelmi megállapodások esetében különösen egyértelműnek kell lennünk.
Ezenkívül a szociális és környezetvédelmi előírások kialakítására irányuló célkitűzés tekintetében a következetesség vonatkozásában van probléma. A szociális előírások betartása esetében például nagyon távol vagyunk attól, ami az Egyesült Államok és Korea közötti megállapodásban szerepel.
Végül, őszintén, ha megnézzük a jelenlegi gazdasági helyzetet, az autóiparral ...
(Az elnök félbeszakítja a felszólalót)
Niccolň Rinaldi
(IT) Elnök úr, hölgyeim és uraim, szeretnék egy kiegészítő kérdést feltenni a biztos úrnak. Értjük, hogy a nemzeti parlamentek általi ratifikálási eljárásra vonatkozóan nincs világos keretrendszerünk, de milyen többséggel kellene megszavazni ezt a megállapodást a Tanácsban? Minősített többséggel vagy egyhangú többséggel? Ez is valami olyan, amit nem értettem, és úgy gondom, hogy fontos, hogy megértsük a jogalap ezen aspektusát.
Hozzá szeretném továbbá tenni, hogy meglepett e vita hangneme. Az az érzésem, hogy sok aggódó hangot hallottam, és ezért ismét együttműködésre szólítom fel a Bizottságot. Biztos úr, biztosak vagyunk benne, hogy kiváló munkát fog végezni, de egy másik koreai mondással élve "kérdezd meg az utat, még akkor is, ha már ismered”.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Elnök úr, a Dél-Koreával kötött szabadkereskedelmi megállapodás nagyon jó fejleménynek tűnik. A szabadkereskedelmi térségről való megállapodás a kölcsönös kereskedelemben jelentős növekedést fog eredményezni. A koreai importvámok megközelítőleg 1,6 milliárd EUR értékben történő és az uniós importvámok körülbelül 1,1 milliárd EUR értékben történő megszűnésének köszönhetően fontos iparágakban és szolgáltatásokban a kereskedelem jelentős liberalizációja következik be. Ez főként a távközlési ágazatot, a környezetvédelmet, a közlekedést, a pénzügyi ágazatot és a jogi szolgáltatásokat érinti. Ezenkívül a szabadkereskedelmi megállapodás a szellemi tulajdonjog és a közbeszerzés kérdésében hozzájárul az átláthatóság növekedéséhez. A megállapodásnak köszönhetően Korea tiszteletben fogja tartani az uniós tanúsítványokat és minőségi előírásokat. A megállapodás a jelenlegi gazdasági helyzetben különösen fontos, mert az uniós országokban gyorsabb növekedést tesz lehetővé. Azt tapasztaljuk azonban (...).
(Az elnök félbeszakítja a felszólalót)
Karel De Gucht
a Bizottság tagja. - Elnök úr, mindenekelőtt az eljárásra vonatkozóan - mert sok kérdés hangzott el ezzel kapcsolatban - nyilvánvalóan ez lesz az első alkalom, hogy a Parlamentnek jóvá kell hagynia a megállapodást mint olyant, és ez lesz az első alkalom, hogy a védzáradékokat együttdöntéssel kell elfogadni. Ez véleményem szerint hatással lesz a Tanács, a Bizottság és a Parlament közötti kapcsolatra.
A védzáradékok javaslatok. A Bizottság tegnap fogadta el javaslatát, amelyet a Tanácsnak és a Parlamentnek hamarosan be fognak nyújtani. Ezt követően természetesen lesz egy együttdöntési eljárás, tehát nem értem a sok észrevételt, amelyekben a védzáradékokról kérdéseket tettek fel, és kételyeiknek adtak hangot. Csak olyan védzáradékok lesznek, amelyeket önök elfogadnak, mert együttdöntési eljárásról van szó: ilyen egyszerű. Tehát nem kell aggódniuk emiatt és a Parlament általi ratifikálás miatt.
Ez természetesen azzal jár, hogy vita lesz az önök bizottságában. Már említettem a meghallgatás alatt, hogy nem fogom javasolni a korai, ideiglenes alkalmazást, hacsak a Parlament nem adja beleegyezését, akár hivatalos parlamenti ratifikálással vagy más, a Nemzetközi Kereskedelmi Bizottság és a Bizottság között létrehozható eljárással. Ez továbbra is nyitott és megvitatható, de mindenesetre a Parlamentnek lehetősége lesz, hogy a korai alkalmazás előterjesztésére vonatkozó bármely javaslat előtt politikai döntést hozzon a megállapodásról.
Egy másik kérdés, hogy ez egy vegyes megállapodás, vagy kizárólag közösségi hatáskörökről szóló megállapodás. A Jogi Szolgálat már készíti az erről szóló véleményt, de nem zárhatjuk ki a lehetőségét, hogy végül ezt vegyes megállapodásnak kell tekintenünk, ami azzal jár, hogy a megállapodást minden nemzeti parlamentnek is ratifikálnia kell, és aminek - Niccolň Rinaldi kérdésére válaszolva - a tanácsi szavazási eljárásra nézve is lehetnek következményei.
Ennyit az eljárásról: minden lehetőségük meglesz véleményük kifejtésére, és ezt lelkiismeretesen tiszteletben fogjuk tartani - ha nem így történik, úgy gondolom, bajban leszünk!
a Bizottság tagja. - (NL) Most pedig az Opel kérdésével fogok foglalkozni. Úgy tudom, hogy nemcsak Belgiumban, hanem más tagállamokban is felvetődik az Opel problémája. Nem értem azonban, ha valaki azt mondja, "nézd, közvetlen kapcsolat van a Dél-Koreával kötött szabadkereskedelmi megállapodás és a között a tény között, hogy az Opelnél Európában bezárásokat terveznek”.
Az Opel már 2009 elején bejelentette, hogy 20%-kal csökkenteni kívánja európai kapacitását. Igaz, hogy ez végül oly módon történhet, hogy minden gyár továbbra is működik, azzal a feltétellel természetesen, ha az Opel üzleti szempontból ezt lehetségesnek ítéli.
Az is igaz azonban, hogy a szabadidőautók Dél-Koreában történő gyártásáról szóló döntés a Magnával kötött megállapodás létrejötte után, de az Európai Unió és Dél-Korea közötti szabadkereskedelmi megállapodásról szóló tárgyalások befejezése előtt született. Belet úr és Van Brempt asszony feltételezése tehát időben nem illik a képbe. Dél-Koreával a megállapodás megkötése azután jött létre.
Valójában ennek ellenkezője mellett is lehet érvelni, más szóval azt gondoltam volna, hogy egyes tagállamok csak azzal a feltétellel hagyják jóvá a Dél-Koreával kötött megállapodást, ha tudják, hogy mi fog történni az Opellel. Tulajdonképpen úgy gondolom, hogy ezen ellenkező esetet akkor kell elfogadniuk, ha a gyakorlatban megvalósult, helyes időrendet figyelembe veszik.
Egyébként Belet úr érdekében szeretném hozzátenni, hogy egy kis matematikai hiba csúszott az általa említett összehasonlításba, amelyben kijelentette, hogy Dél-Korea tizenötször több autót exportál Európába, mint amennyit Európa exportál Dél-Koreába. Ez lehet, hogy olyan politikákkal van összefüggésben, amilyenekben a közelmúltban Belgiumban részt vettem. A jelenlegi számadatok szerint megközelítőleg 37 000 autót exportálnak Dél-Koreába, és körülbelül 440 000 importálnak onnan.
Ennél fontosabb azonban, hogy érvelése hibás, mivel feltételezi, hogy a két piac egyforma méretű. Ha összehasonlítja a két piacot, látnia kell, hogy a dél-koreai piac természetesen jóval kisebb, mint az európai, és ez azt jelenti, hogy az almát hasonlítja a körtéhez.
Ami a piaci részesedést illeti, valójában az Európából Dél-Koreába irányuló arány megegyezik az ellenkező irány által képviselt aránnyal: körülbelül 3-4%. Ez az, ami valójában számít.
Amiről azt gondolom, hogy valójában sokkal fontosabb a piaci helyzet felmérése szempontjából, az az a tény, hogy a dél-koreai gyártók a közelmúltban nagy gyárakat nyitottak meg Európában, nevezetesen a Cseh Köztársaságban és Szlovákiában, és ezek a gyárak évente körülbelül félmillió autó gyártására képesek, tehát a valóság lehet, hogy az lesz a jövőben, hogy Európában gyártott koreai autók lesznek ténylegesen azok az autók, amelyek az itteni piacra kerülnek. Egy világos elmozdulásról van itt szó, és amit tulajdonképpen az autópiacon mint egészen tapasztalnak az az, hogy a nagyobb piacok felé történik elmozdulás, ahol végül is az autókat adni és venni lehet.
Egy utolsó gondolat az Opelnél kialakult, mindenképpen sajnálatos helyzetről, amelyre véleményem szerint végül is úton van a megoldás: úgy gondolom, hogy nem szabad elfelejteni, hogy a gyártók a fogyasztókat követik, nem pedig fordítva, és hogy ez az egyik legfontosabb oka a zsugorodó európai autópiacon hozott konkrét politikai döntéseknek, amely piacon számos autógyártó nehéz pénzügyi helyzetbe került.
Talán még egy utolsó észrevétel a kétoldalú és többoldalú tárgyalások közötti feszültségről, amelynek kérdését Moreira úr vetette fel. A dohai forduló alapján 2001 óta folynak tárgyalások, ami most már kilenc év, és még mindig nincs megoldás a patthelyzetre. A többoldalúság nagy támogatója vagyok, és úgy gondolom, hogy nekünk is szükségünk van arra, hogy Doha kedvezően záruljon, különösen az abban foglalt fejlődési elemek megtartásával. Ezt azért is így gondolom, mert többoldalú keretrendszere a nemzetközi kereskedelem legnagyobb jogbiztonságát is nyújtja. Az a véleményem azonban, hogy miközben várjuk a dohai forduló befejezését - amely reményeim szerint 2010-ben vagy legkésőbb 2011 elején megtörténik -, nem ülhetünk ölbe tett kézzel a kétoldalú fronttal kapcsolatban.
A kétoldalú megállapodások esetében véleményem szerint nagyon fontos, hogy csak olyan megállapodásokat kössünk, amelyek tovább mennek a dohai fordulónál, ezzel nem aláásva a dohai forduló döntéseit, amennyiben magasabb kritériumokat határozunk meg. Ez is magyarázza a Dél-Koreával kötött szabadkereskedelmi megállapodás kidolgozását. Ez véleményem szerint nem olyan jellegű, amely aláássa a többoldalúságot. Ha aláásnánk a többoldalú irányt, akkor annak tényleg ez lenne a hatása, de nem ez a cél, és a közelgő tárgyalások célja sem ez.
Elnök
A vitát lezárom.
A következő ülésre holnap, 2010. február 11-én, csütörtökön 09.00 és 13.00 óra között, valamint 15.00 és 17.00 óra között kerül sor.
A napirend az ülésszak azonos nevű dokumentumában és az Európai Parlament honlapján megtalálható.
