Moterų vaidmuo pramonėje (diskusijos) 
Pirmininkas
Toliau pagal darbotvarkę yra Moterų teisių ir lyčių lygybės komiteto vardu Ilda Figueiredo pateikiamas pranešimas apie moterų vaidmenį pramonėje.
Šis pranešimas yra labai svarbus ir tikėtina, kad susilauks didelio žiniasklaidos dėmesio.
Ilda Figueiredo
pranešėja. - (PT) Turiu pradėti dėkodama Moterų teisių ir lyčių lygybės komiteto nariams ir personalui ir Pramonės, mokslinių tyrimų ir energetikos komiteto nuomonės sudarytojui už paramą ir vertingą įnašą, ypač pateikiant siūlymus dėl šio pranešimo, sudariusiems galimybę jam vienbalsiai pritarti. Kelis mėnesius trukusio darbo metu buvo surengtas viešas posėdis, ir parlamento komitetų nariai, ir išorės svečiai, ypač socialinės organizacijos, pateikvertingų siūlymų.
Šiuo pranešimu siekiama atskleisti moterų vaidmenį pramonėje. Iš Europos Sąjungos dirbančiųjų moterų daugiau kaip 14 proc. dirba pramonėje. Kai kuriose šalyse (pavyzdžiui, Bulgarijoje ir Čekijos Respublikoje) ši dalis viršija 25 proc., o kitose sudaro 20 proc. (pavyzdžiui, Portugalijoje, Graikijoje ir Vengrijoje).
Mes žinome, kad kai kuriuose pramonės (tekstilės, aprangos ir avalynės, maisto pramonės srityse, kamščių, kabelių, elektros ir elektronikos įrangos gamybos) sektoriuose moterys sudaro daugumą darbuotojų, tuo tarpu pažangiųjų technologijų sektoriuose jų dirba nedaug. Tai reiškia, kad mums reikia įvairių priemonių siekiant vieno tikslo - skatinti moteris dirbti šiuose sektoriuose, užtikrinant lygias įsidarbinimo ir darbo sutarties sudarymo galimybes, teisę gauti vienodą darbo užmokestį, karjeros galimybes, profesinį mokymą, geras darbo sąlygas ir geresnį atlyginimą ir vertinant motinystę ir tėvystę kaip pamatines socialines vertybes.
Kadangi reikia užtikrinti moterų užimtumą pramonėje ir kartu jų teises bei toliau didinti jų galimybes dirbti šiame svarbiame gamybos sektoriuje, reikia taip pat daugiau dėmesio skirti padėčiai įvairiuose Europos Sąjungos gamybos sektoriuose, jų patiriamiems iššūkiams bei atitinkamiems atsakams, kuriuos reikia rasti, įskaitant tarptautinę prekybą ir jautrių produktų (pavyzdžiui, tekstilės) importo stebėseną.
Ypatingą dėmesį reikia atkreipti į stambių tarptautinių bendrovių restruktūrizavimą ir perkėlimą, nes tai ženkliai paveiks moterų užimtumą ir padidins jų nedarbą, ypač regionuose, kur nėra kitų darbo vietų. Kovojant prieš diskriminaciją - ypač netiesioginę diskriminaciją - darbo užmokesčio srityje, kuri vis dar egzistuoja ir nuo kurios nukenčia darbuotojos moterys, reikia sukurti metodologiją, skirtą tiksliai išanalizuoti su kokiomis darbo vietomis diskriminacija yra susijusi, kuri užtikrintų moterų ir vyrų teisę į vienodą darbo užmokestį, suteiktų tinkamą asmenų ir darbų pripažinimą ir tuo pat metu įtvirtintų darbą kaip struktūrinį veiksnį, kad didėtų gamybos įmonių produktyvumas, konkurencingumas ir kokybir gerėtų darbuotojų - ir vyrų, ir moterų - gyvenimo kokybė.
Taigi mes turime skatinti iniciatyvas, kurios bendrovėse plečia lyčių lygybės principą įgyvendinančių teigiamų priemonių ir žmogiškųjų išteklių politikos taikymą. Mes taip pat turėtume skatinti informacijos ir mokymo priemones, kad būtų galima propaguoti, perduoti ir įgyvendinti sėkmingą praktiką. Šiuo atžvilgiu norėčiau paminėti kai kuriuos projektus, įgyvendintus remiant EQUAL programai, su kuriais man teko susipažinti Portugalijoje. Vertėtų, kad Europos Komisija šiai programai skirtų daug dėmesio, kad būtų užtikrintas jos tęstinumas ir plėtra.
Kaip pažymėta pranešime, derybos ir kolektyviniai susitarimai yra nepaprastai svarbūs kovojant prieš moterų diskriminaciją, ypač įsidarbinimo, darbo užmokesčio, profesinės sveikatos ir darbo saugos, pareigų paaukštinimo ir profesinio mokymo srityse. Tačiau valstybėms narėms ir Komisijai tenka ypatinga atsakomybir svarbus vaidmuo skatinant lyčių lygybę ir kovojant prieš visas diskriminacijos apraiškas, kad būtų užtikrintas įsidarbinimas nepažeidžiant teisių, ir kovojama su blogomis darbo sąlygomis, kurias dažniausiai patiria moterys.
Atsižvelgiant į tai, mes kviečiame imtis priemonių tiek nustatant aukštus sveikatos apsaugos darbe standartus, atsižvelgiančius į lyčių aspektą, visų pirmą motinystės apsaugą, tiek taikant šeimos gyvenimui palankų darbo laiko ir organizavimo sistemą, tiek sukuriant veiksmingus kontrolės mechanizmus, užtikrinančius įdarbinimo teises ir profsąjungų laisvę, tiek užtikrinant, kad būtų visiškai prieinamas geras valstybinis socialinis draudimas ir įperkamos socialinės paslaugos, visų pirma vaikų lopšeliai, darželiai ir senyvų žmonių priežiūra.
Meglena Kuneva
Komisijos narė. - Gerb. Pirmininke, Komisija nuoširdžiai džiaugiasi pasiūlymu dėl rezoliucijos dėl moterų vaidmens pramonėje. Sveikinu pranešėją I. Figueiredo, kad ji atkreipdėmesį į šią situaciją ir ėmėsi spręsti šį sudėtingą moterų vaidmens pramonėje klausimą. Kaip teigiama pranešime, viena iš keleto priežasčių yra ta, kad lyčių lygybės klausimai pramonėje yra daug aštresni nei kituose sektoriuose.
Pramonės sektoriuje darbo sąlygų problemos, užmokesčio skirtumo ir darbo bei šeimyninio gyvenimo suderinimo klausimai tampa netgi dar aktualesni.
Be to, tai yra sudėtinproblema, nes ji neapsiriboja tik lyčių lygybės politika, o apima ir bendrą pramonės situaciją Europoje bei būdus, kaip Bendrijos politika gali paremti pramonę ir darbininkus - tiek vyrus, tiek moteris - sunkiame globalizacijos kontekste. Kaip žinote, 2006 m. priimtos lyčių lygybės užtikrinimo gairės pabrėžSąjungos visišką įsipareigojimą daryti viską, kad būtų pasiekta pažanga realios vyrų ir moterų lygybės srityje.
Šeši šių gairių prioritetai yra susiję su moterų padėties gerinimu darbo rinkoje. Pirmasis yra ekonominmoterų ir vyrų nepriklausomybė, antrasis - šeimyninio ir profesinio gyvenimo suderinimas, trečiasis - vienodas atstovavimas sprendimų priėmimo procesuose, ketvirtas - stereotipų pašalinimas. Komisija džiaugiasi faktu, kad Parlamento pasiūlymas dėl rezoliucijos pabrėžia būtent šias sritis. Nors dėl pažangos, pasiektos lyčių lygybės srityje, klausimų nekyla, pagrindinės problemos išlieka. Komisija sutinka su pranešėjos nuomone, kad mes turime ir toliau stengtis ir konsoliduoti tai, kas jau pasiekta.
Jeigu kalbėtume apie moterų dalyvavimą pramonėje, tai šioje srityje turi būti sprendžiamos dvi problemos. Pirma, pramonės sektoriuje dirba labai mažai moterų palyginti su paslaugų sektoriumi. Antra, tos moterys, kurios dirba pramonėje, stengiasi patekti į tipiškai moteriškus sektorius, kuriuose darbas labai įtemptas ir kurie apibūdinami kaip tokie, kuriuose blogos darbo sąlygos ir maži atlyginimai. Komisija vykdo įvairias politikos priemones, kad išspręstų šias problemas. Jeigu bus pašalinti stereotipai iš švietimo sektoriaus, laikui bėgant atsiras daug daugiau aukštos kvalifikacijos technines ir mokslines specialybes turinčių moterų, be to, tai padės patenkinti kai kurių pramonės sektorių vyrų ar moterų darbo jėgos poreikį. Taip pat svarbu yra remti inžinierių moterų karjerą sukuriant darbo tinklus, vadovo pagalbos ir kitas priemones, kad būtų pasiektas darbo ir šeimyninio gyvenimo balansas.
Siekiant paįvairinti moterų užimtumą pramonėje labai svarbu suteikti visas galimybes mokytis ir persikvalifikuoti. Europos socialinis fondas teikia labai svarbią pagalbą šioje srityje. Be to, labai svarbu pagerinti esamą moterų, dirbančių pramonėje, padėtį. Pavyzdžiui, vis dar yra nepateisinamai didelis vyrų ir moterų skaičiaus skirtumas. Pramonėje šis skirtumas yra 30 proc.
Dėl šios priežasties 2007 m. liepos mėn. Komisija priėmkomunikatą dėl moterų ir vyrų darbo užmokesčio skirtumų. Komunikate išnagrinėti visi ištekliai, kurie turi būti mobilizuoti siekiant šio tikslo. Įmonių įtrauktis yra svarbi priemonsiekiant pažangos vyrų ir moterų lygybės darbe, lyčių darbo užmokesčio skirtumo, mokymo, darbo ir šeimyninio gyvenimo suderinimo ir karjeros siekimo srityse. Be to, atsižvelgiant į vienodo požiūrio įstatymus, kurių visos įmonės turi paisyti, labai svarbu skatinti jas imtis savanoriškų priemonių lygybei skatinti, ypač bendrovių socialinės atsakomybės kontekste.
Galų gale Komisija dar kartą skatina įmones vykdyti sąmoningumą apie lyčių stereotipus didinančias kampanijas. Pranešime apie moteris pramonėje pabrėžiama labai svarbus darbo ir šeimyninio gyvenimo suderinimo vaidmuo siekiant realios lyčių lygybės, ir Komisija pritaria šiai analizei. Šis klausimas buvo paminėtas 2007 m. rugsėjo mėn. Parlamentui priimant P. N. Kauppi pranešimą.
2008 m. Komisija pateiks pranešimą dėl pažangos įgyvendinant Barselonos tikslus vaikų priežiūros srityje. Antrasis socialinių partnerių konsultacijų dėl darbo ir šeimyninio gyvenimo suderinimo etapas baigėsi liepos mėn. Komisija mano, kad šis klausimas turi būti sprendžiamas naudojant įvairių priemonių derinį, įskaitant esamų Bendrijos teisės aktų pakeitimus, siekiant geriau susidoroti su naujais iššūkiais.
Kaip aš jau pabrėžiau, moterų pramonėje klausimas atspindi ir bendrą pramonės situaciją Europoje. Komisija ir toliau vykdys būtiną politiką siekdama įveikti globalizaciją, užtikrinti pramonės ateitį valstybėse narėse ir padėti abiejų lyčių darbuotojams, kai įmonės, kuriose jie dirba, yra restruktūrizuojamos.
Europos įstatymai dėl darbuotojų informavimo ir konsultavimo, socialinis dialogas ir Europos socialinis fondas - tai priemonės, skirtos šiems tikslams įgyvendinti. Europos prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondas, įkurtas 2007 m., teiks iki 500 milijonų eurų pagalbą per metus, o jo taisyklėse nurodyta, kad turi būti atsižvelgta būtent į lyčių lygybę. Todėl Komisija reaguoja į visas pranešime nurodytas problemas, susijusias su moterų vaidmeniu pramonėje, imdamasi įvairių priemonių, gerinančių lyčių lygybę, darbo sąlygas ir moterų vaidmenį pramonėje, kovojančių su stereotipais, sukuriančių geresnes sąlygas darbui ir šeimai suderinti bei teikiančių bendrą paramą pramonės sektorių įmonėms ir darbuotojams problemų atvejais.
Aš norėčiau pareikšti asmenišką pareiškimą: aš nuoširdžiai palaikau tokį problemų sprendimo šiame specifiniame sektoriuje būdą.
Den Dover
Pramonės, mokslinių tyrimų ir energetikos komiteto nuomonės referentas. - Gerb. Pirmininke, aš nuoširdžiai sveikinu šį pranešimą, kurį aš visiškai palaikau. Jį remia britų konservatoriai ir PPE-DE frakcija. Jei Europa rengiasi atlikti pagrindinį vaidmenį itin konkurencingame, pašėlusiai konkurencingame visame pasaulyje, mums reikia visų aukščiausiu galimu lygiu turimų išteklių.
Nors aš nesutinku, kad turi būti nustatytos kvotos, kiek moterų turi dirbti įvairiuose įmonių lygmenyse, - o ypač aš nesutinku su jokia prievarta šiuo požiūriu - aš noriu matyti kuo daugiau moterų, kurios pasiekaukščiausią galimą lygį pagal savo sugebėjimus. Dažnai tai priklauso nuo to, ką mes apibrėžiame kaip "pramonę", nes pramonkeičiasi, šiuo metu viskas vyksta daug lanksčiau ir aš džiaugiuosi, kad moterys atlieka savo vaidmenį pramonėje, eidamos įvairias pareigas.
Aš nesutinku, kad yra kokių nors kliūčių ar nepakankamo atstovavimo naujų technologijų požiūriu, nes moterys turi galvą, turi protą ir daugiau techninių žinių nei apie jas galvojama.
Pirmiausia, aš pritariu nuomonei, kad mes visada, kai tik įmanoma, turime siekti vienodo darbo užmokesčio. Dėl šio pranešimo aš labai džiaugiuosi, kad pranešėja atsižvelgį įvairių grupių žmonių nuomones ir kad šiuo klausimu mūsų nuomonės vienodos. Aš norėjau išgirsti apie geresnes priemones dėl pensijų moterims: pensijų perkėlimas keičiant darbdavius siekiant užtikrinti, kad jos gaus didesnę pensiją nei gautų per savo darbingą amžių, ir daugiau lankstumo priemonių požiūriu, kad moterys galėtų suderinti šeimyninį ir profesinį gyvenimą.
Kaip jau sakiau, aš visiškai pritariu šiam pranešimui. Tai žingsnis pirmyn. Mums reikia moterų įvairiuose lygiuose ir aš linkiu joms viso ko geriausio. Ypač aš džiaugiuosi mūsų naująja komisare, kuri yra labai gabi.
Edit Bauer
PPE-DE frakcijos vardu. - (SK) Norėčiau padėkoti už Figueiredo darbą rengiant šį pranešimą. Pranešime tam tikru mastu yra išvardintos problemos, su kuriomis susiduria moterys, dirbančios įvairiuose pramonės sektoriuose.
Kai kurios problemos egzistuoja daugelį metų, kaip antai vyrų ir moterų darbo užmokesčio skirtumas, maža moterų dalis bendrovės vadovybėje ir netinkamas darbo ir šeimos gyvenimo derinimas. Pranešimas taip pat iškelia klausimus, kurie yra rečiau aptariami, kaip antai nepakankamas dėmesys specifiniams moters apsaugos darbo vietoje reikalavimams ir socialinėms problemoms, kurios atsiranda dėl gamybos perkėlimo į mažesnių gamybos sąnaudų teritorijas.
Kai kurie pranešime pateikti siūlymai prieštarauja subsidiarumo principui ir kai kurie reikalavimai kėsinasi į socialinių partnerių kompetenciją bei kolektyvinių derybų procesus. PPE-DE frakcija nepritars šiems siūlymams.
Nors šis pranešimas daugiau ar mažiau apibendrina problemas, kurios yra gana gerai žinomos, jis nurodo ir tai, kad pokyčiai šiose srityse vyksta lėtai, kaip tai matyti, pavyzdžiui, iš pokyčių vyrų ir moterų darbo užmokesčio skirtumo srityje. Tyrimas aiškiai rodo, kad atsiradus vaikams įvyksta kritinis posūkis: nuo šio momento vyrų ir moterų karjera pasuka skirtingomis kryptimis. Sunkiausia įveikti kritinius stereotipus, o šiuo atveju net ir tada, kai mes jų nebeidentifikuojame žodžiais. Pranešimas taip pat atkreipia dėmesį į teisių į pensiją perkėlimą ir lankstumą, kurie tampa vis svarbesni nuolat didėjant darbo rinkos integravimui ir darbo jėgos mobilumui. Mano nuomone, šiam klausimui reikia skirti pakankamai dėmesio.
Christa Prets
PSE frakcijos vardu. - (DE) Gerb. Pirmininke, Komisare, visų pirma norėčiau taip pat padėkoti pranešėjai už pagalbą ir bendradarbiavimą. Mes pasinaudojome dauguma galimybių dirbti kartų nepaisant politinių skirtumų ir už tai norėčiau išreikšti savo nuoširdžiausią padėką.
Norėčiau pradėti pabrėždama, kad šia tema mes jau pateikėme daug pranešimų. Daugiau kaip prieš 30 metų buvo iškeltas lygaus užmokesčio už vienodą darbą reikalavimas, bet iki šiol mes jo nepajėgėme įgyvendinti tikrovėje. Be abejo, mes žengiame žingsnelius į priekį ir vieną po kito gaminame dokumentus, bet moterų padėtis pramonėje vis dar toli atsilieka nuo to, ką per visą šį laikotarpį mes esame numatę.
Pavyzdžiui, gamybos pramonėje moterys sudaro 85 proc. visų darbuotojų, o informacijos ir ryšių technologijų sektoriuje jų dirba 15 proc.; apskritai aukštųjų technologijų sektoriuose moterų yra labai mažai. Tai nereiškia, kad moterys yra menkiau išsilavinusios; tai reiškia tik tai, kad - ypač kaimo regionuose - čia tiesiog nėra galimybių rasti kitą darbą.
Moterys tebedirba sektoriuose, kur yra žemas darbo užmokestis, bet netgi ir čia egzistuoja darbuotojų diferenciacija pagal lytį. Tebėra nelygybir diskriminacija, ir ne tik darbo atlyginimo, bet ir darbo sąlygų atžvilgiu. Todėl mes taip pat kreipiamės į profsąjungas, ragindami imtis daugiau priemonių dalyvaujant derybose dėl darbo užmokesčio, kad būtų išvengta tokio tipo diskriminacijos darbo užmokesčio atžvilgiu.
Vis dar nėra teikiama arba yra apgailėtinai neadekvati parama profesinio mokymo programoms. Reikalingas švietimas ir mokymas, kad darbuotojoms moterims būtų suteikta aukštesnių pareigų galimybė, net ir žemos kvalifikacijos sektoriuose. Mes taip pat kreipiamės į bendroves, kad savo darbo jėgos valdymo planuose jos taikytų šeimai ir moterims palankią politiką, kuri kiekvienam bus naudinga: kai kiekvienas jaučiasi gerai, verslui sekasi geriau, o tai naudinga ir įmonėje dirbančioms moterims.
Anneli Jäätteenmäki
ALDE frakcijos vardu. - (FI) Gerb. Pirmininke, norėčiau padėkoti pranešėjai už puikų pranešimą, įvairių lygių bendradarbiavimą ir ypač už tai, kad atskleidė, kaip skirtingai yra traktuojami vyrai ir moterys, nepaisant to, kad mus retai palankiai išklauso.
Neabejoju, kad Komisijos narys asmeniškai užsiima šia problema, bet kai aš klausiau jūsų oficialaus atsakymo, kuriame nurodėte, kad Veiksmų planas buvo priimtas ir kad jo laikytasi, tai po to būtų galima tikėtis išgirsti ataskaitą apie tai, kad įvyko. Deja, turime pasakyti, kad Komisijos kadencijos laikotarpiu beveik nieko neįvyko lygių teisių srityje. Tai apgailėtina. Tai tikriausiai ne toks svarbus klausimas, kad komisarai ar kiti galėtų rinktis taškus; vis dėlto, ponios ir ponai, norėčiau visus padrąsinti padaryti daugiau, nes mes atsakome už moterų padėtį Europoje.
Pateiksiu jums vieną pavyzdį. Suomijoje moterys gavo balsavimo teisę 1905 metais, tada, kai šalis dar priklauslabai konservatyviai Rusijai. Tai buvo nuostabu. Dabar žvelgdama į priekį aš nemanau, kad tai bus įmanoma, dabar mums esant Europos dalimi, kad moterys skirtingose valstybėse narėse gautų tokį pat darbo užmokestį ir būtų vienodai traktuojamos ES, nors ES kalba apie žmogaus teises ir yra pažangi. Manau, kad ES galėtų susipažinti su caro laikais priimtais sprendimais ir priimti drąsius sprendimus dėl vienodo darbo užmokesčio ir lygybės darbo vietoje. Caras turėjo drąsos suteikti balsavimo teisę moterims, bet ES neturi drąsos nuspręsti dėl vienodo darbo užmokesčio ES valstybėse narėse.
Wiesław Stefan Kuc
UEN frakcijos vardu. - (PL) Gerb. Pirmininke, puikiai prisimenu praeito amžiaus šeštojo dešimtmečio Lenkiją. Matydavome daug milžiniškų stendų su paveikslais, vaizduojančiais besišypsančias traktorius vairuojančias merginas. Tai buvo merginos iš taip vadinamos Lenkijos Tarnybos organizacijos. Matėme jas ant peties užsidėjusias kirtiklius ir kastuvus, smagiai žygiuojančias į darbą. Taip pat buvo moterų, dirbančių prie audimo ir tekinimo staklių. Laikai pasikeitė. Dabar matome moteris, dirbančias projektavimo biuruose, prie kompiuterių ar elektroninės įrangos, mobilių telefonų ir televizorių naujose gamybos linijose. Taip pat matome moteris pavargusiais veidais, po daugelio sunkaus darbo valandų, skubančių į namus dirbti kitų kasdienių darbų. Tokie vaizdai užplūsta vaizduotę, kai skaitau ponios Figueiredo pranešimą apie moterų vaidmenį pramonėje.
Jau daug metų mėginta apsaugoti moteris, sumažinti jų darbo krūvį ir suteikti joms tokias pat galimybes kaip vyrams. Deja, skirtumai išliko iki šių dienų. Lūkesčių sąrašas yra tikrai teisingas, nors gal ir neišbaigtas. Iki šiol išlieka skirtingos moterų ir vyrų galimybės darbe, tiek darbo užmokesčio, tiek pareigų paaukštinimo, tiek jų darbo ir kvalifikacijos vertinimo atžvilgiu. Iš visų blogiausias dalykas yra tai, kad pasirodneįmanoma sukurti sąlygų realizuoti moterų viltims ir siekiams taip, kad jos būtų užtikrintos darbo vietos stabilumu ir pareigų paaukštinimo galimybėmis.
Raül Romeva i Rueda
Verts/ALDE frakcijos vardu. - (ES) Gerb. Pirmininke, kaip ir daugeliu kitų atvejų, moterų vaidmenį pramonėje akivaizdžiai sąlygoja - apie tai jau buvo pareikšta, bet aš noriu jums priminti - daugelis stereotipų; kai kurie jų tikrai žalingi.
Reikia imtis priemonių įveikti tokius stereotipus ir dėl to, mano nuomone, Figueiredo pranešimas yra esminir reikšminga koncepcija ir dėl to mūsų grupjam pritaria.
Daug faktų pagrindžia šį pranešimą ir yra daug pateikta siūlymų, kuriuos, mes tikimės, sveikins ne tik Bendrijos institucijos, bet ir pats verslas, kuris, galiausiai, turi juos priimti ir įgyvendinti.
Vienas tokių įrodymų yra faktas, kad Europos Sąjungoje moterų, dirbančių pramonėje, yra tik apie 14 proc. Be to, reikia prisiminti, kad iš minėtos procentinės dalies 21 proc. sudaro ne visą darbo dieną dirbančios darbuotojos; iš tikrųjų 65 proc. pramonėje ne visą darbo dieną dirbančių darbuotojų sudaro moterys. Manau, kad tai vienas svarbiausių aspektų ir tikrai ne antraeilis šių diskusijų klausimas.
Kitas įrodymas yra faktas, kad blogomis įdarbinimo sąlygomis, ne visą darbo dieną ir laikiną darbą netipiškomis sąlygomis dirbančios moterys dažniausiai patiria diskriminaciją darbo užmokesčio atžvilgiu arba kai nori išeiti motinystės atostogų, turi mažiau bazinio, nuolatinio ir profesinio mokymosi galimybių.
Taigi šio pranešimo siūlymai apima ir siūlymą imtis skubių priemonių, kad būtų visiškai ir efektyviai įgyvendinta Direktyva 75/117 EEB dėl valstybių narių įstatymų, skirtų vienodo vyrų ir moterų darbo užmokesčio principo taikymui, kovojant su diskriminacija darbo užmokesčio srityje. Jau seniai mes tai siūlome ir tikimės, kad tai bus įgyvendinta kaip įmanoma greičiau.
Antra, mes norime, kad būtų teikiamos paskatos už lyčių lygybę skatinančias iniciatyvas, teigiamas veiksmų kryptis ir žmogiškųjų išteklių politiką. Norėtume, kad valstybės narės ir Komisija suteiktų daugiau ir geresnių mokesčių lengvatų bendrovėms, kurios kasdienėje veikloje taiko etikos kodeksą ir įmonės socialinės atsakomybės kriterijus. Norėtume matyti geresnes darbo sąlygas, atkreipiant dėmesį visų pirma į darbo valandas, motinystės ir tėvystės atostogas - čia atsakomybę dalinasi abi poros ar šeimos pusės - užtikrinant dirbantiems vyrams ir moterims galimybę po šių atostogų sugrįžti į savo darbo vietas. Taip pat reikia atkreipti dėmesį darbo ir šeimos gyvenimo derinimą. Taigi, kad visa tai taptų tikrove, pranešimas siūlo šias teises įtvirtinti visos Europos Sąjungos teisėje.
Baigdama, noriu nesutikti su ponu Dover dėl kvotų. Dalies mūsų, moterų ir vyrų, nuomone, jos yra būtinas instrumentas ir todėl manome, kad Europos Sąjunga turėtų pasekti Norvegijos pavyzdžiu taikant priemones, kad valstybinių įstaigų valdymo organų narių tarpe moterys sudarytų mažiausiai 40 proc., ir nustatant reikalavimą, kad privačių bendrovių valdymo organai būtų sudaromi taikant 40 proc. moterų dalyvavimo kvotą.
Akivaizdu, kad tai nėra sprendimas, bet aš tvirtinu, kad tai yra būdas ir priemonė, kurie būna naudingi daugeliu kitų aspektų, tad juos norėtume matyti taikomus Europos Sąjungoje.
Věra Flasarová
, GUE/NGL frakcijos vardu. - (CS) Gerb. Pirmininke, Komisare, ponios ir ponai, mano komiteto kolegIlda Figueiredo kaip visada puikiai atliko darbą. Ji surinko faktus, kuriuos aš laikau esminiais; ypatingai faktas, kad moterys sudaro didžiąją dalį dirbančiųjų apdirbimo pramonėje, kur daugumai darbų atlikti reikia neaukštos kvalifikacijos, rankų darbo, ir kur yra žemas darbo užmokestis. Tai gerai iliustruoja stereotipą, kad moters paskirtis dirbti pagalbinį darbą. Turėjau progą apsilankyti keliose maisto pramonės gamybos įmonėse įvairiose šalyse. Šios įmonės yra labai panašios, nors ir skirtingose geografiniuose regionuose. Vyrai užima vadovaujančius postus, o nekvalifikuotą darbą gamybos linijoje atlieka moterys. Jos uždirba mažai, dirba mechaniškai bukinančiu ritmu, be profesinio tobulėjimo motyvacijos; jų darbo sąlygos nepalankios. Tai, be abejo, blogai.
Daug reikia padaryti, kad būtų panaikinta lyčių nelygybė. Būtina suvokti, kad ši sritis yra vis dar nepakankamai statistiškai ištirta ir kad lyčių problema yra palyginti naujas statistinis reiškinys. Tikrovėje dar ryškiau matyti, kad, palyginus su vyrais, moterų padėtis pramonėje yra blogesnė. Tačiau reikia sutelkti dėmesį į klausimus, kuriuos pranešėja pagrįstai išskyrkaip prioritetinius: mažesnis moterims mokamas darbo užmokestis ir faktas, kad mažai moterų dirba technikos srityse, kur, palyginus su apdirbimo pramone, naudojamos sudėtingesnės technologijos ir mokamas didesnis darbo užmokestis. Reikia, kad moterims būtų prieinamas aukštasis išsilavinimas; šiuo atveju yra svarbios profesinės kvalifikacijos. Moterims turėtų būti suteikta galimybpo motinystės atostogų grįžti į darbo rinką ir taip pat tęsti studijas. Be abejo, ši teisturi būti suteikta ir vyrams, kurie prižiūri vaikus.
Kai kurių Europos Sąjungos regionų, ypač Rytų, pramonės struktūra keičiasi. Šie pokyčiai skatina didesnį darbo jėgos mobilumą ir persikvalifikavimą. Aš tai žinau iš savo patirties, nes esu iš Čekijos Respublikos pramoninio regiono, kuris buvo industrializuotas, tad puikiai suvokiu viso to poveikį, ypač dirbančioms moterims.
Kita susijusi problema - gamyklų perkėlimas į šalis už Europos Sąjungos ribų, kur darbo jėga yra pigesnė. Moterų užimtumui taip pat kelia grėsmę pigų prekių srautas iš Azijos, taip pat iš kitų šalių, kur gaminami dideli kiekiai prekių, skirtų užsienio rinkoms, o ne vidaus rinkai, kur maža perkamoji galia. Visi šie veiksniai daro pastebimą poveikį moterų įdarbinimui pramonėje, o neigiamus padarinius reikia palaipsniui šalinti.
Urszula Krupa
IND/DEM frakcijos vardu. - (PL) Gerb. Pirmininke, statistika sako, kad visoje Europos Sąjungoje, pagal kiekvieną amžiaus grupę, dirba daugiau vyrų nei moterų. Tai gali būti nulemta asmeninio pasirinkimo ar tradicijų, bet dažnai būna dėl diskriminacijos įsidarbinant. Be to, visose Europos Sąjungos valstybėse narėse moterys vidutiniškai uždirba mažiau nei vyrai. Taigi labai svarbu taikyti teisines ir normines priemones, primenant verslininkams ir darbdaviams jų pareigą vadovautis lygių teisių principu, ir ne tik darbo užmokesčio atžvilgiu.
Neproporcingą moterų dalyvavimą pramonėje reikėtų vertinti racionaliai, nes "moteriškomis" vadinamos pramonės srityse gali būti reikalinga mažiau fizinių ir protinių pastangų. Moterims gali būti patarta dėl jų pagalvoti, bet tai nereiškia, kad turi būti mokamas mažas darbo užmokestis. Sunku įsivaizduoti, kad daugiau vyrų nei moterų dirbtų nėrinių pramonėje arba kad daugiau moterų nei vyrų dirbtų metalo lydymo pramonėje. Be to, dėl meninio elemento mano minėtoje nėrinių pramonėje gali būti aukštesni atlyginimai nei, pavyzdžiui, maisto pramonėje.
Svarbu užtikrinti, kad vyrai ir moterys gautų vienodą darbo užmokestį įvairiose srityse ir kad būtų pašalintas išnaudojimas ir (arba) pakeista netinkama praktika ir sąlygos darbo vietoje. Reikia skatinti darbą ne visą dieną, ypač moterų, tuo pat metu taikant įvairias lanksčias priemones, sudarant sąlygas persikvalifikavimui ir mokymuisi.
Savo kalbose ir pateiktuose siūlymuose aš ne kartą siūliau ne tik užtikrinti galimybę grįžti į darbo vietą po motinystės ar tėvystės atostogų, bet ir tokias motinystės ar tėvystės atostogas priskirti darbo laikui ir atitinkamu metu mokėti piniginius mokėjimus. Taip būtų išvengta mažų pensijų ir tai padėtų sumažinti nedarbo lygį. Visų pirma tai padėtų užtikrinti tinkamą vaikų auklėjimą ir raidą, kurie yra kiekvienos šeimos, kiekvienos šalies ir Europos Sąjungos ateitis.
Lydia Schenardi
(FR) Gerb. Pirmininke, skaitant šį pranešimą norisi pasakyti: "Vakarų fronte ramu" - kitaip tariant, nieko nauja.
Vaizdas vis tas pats: stereotipai vyrauja parenkant švietimo ir profesinio rengimo gaires, per didelmoterų dalis kai kuriuose sektoriuose (pavyzdžiui, tekstilės pramonėje), darbo užmokesčio, sąlygų ir pareigų paaukštinimo galimybių skirtumas. Tačiau rekomendacijos nesikeičia: skatinti vyrų ir moterų lygybę profesinėje veikloje, siekiant vienodo darbo užmokesčio ir dalyvavimo bendrovės valdyme, kuriant vaikų priežiūros struktūrą ir taikant lanksčią įsidarbinimo sistemą.
Tai puiku, bet kas toliau? Ką konkrečiai šis kelioliktas pranešimas apie moterų teises pakeis, tiek pramonės sektoriuje, tiek už jo ribų? Nors taikomos "pozityviu veikimu" pagrįstos strategijos - klaidinanti formuluotė, nes iš tikrųjų reiškia privalomas kvotas - požiūris į lytis ganėtinai sunkiai kinta į gerąją pusę.
Moterys natūraliai imsis kokių nors vaidmenų bendrovėse ne dėl lygybės įtvirtinimo ir diskriminacijos šalinimo vardan taikomų privalomų struktūrų, kurios kartais gali būti nenatūralios. Moterys nėra taip rimtai neįgalios, kad jas reikėtų sistemingai primesti, jog jos būtų priimtos. Skatinimo priemonės neturėtų būti prievartos priemonėmis.
Dar daugiau, taikydami ES pagrindinių teisių chartiją neturime pamiršti, kad reikia taip pat palikti kiekvieno verslininko nuožiūrai, ką samdyti ir pasirinkti, jeigu visi darbuotojai traktuojami vienodai, nepriklausomai nuo jų lyties.
.
Zita Pleštinská
(SK) Didesntekstilės ir aprangos pramonės įmonių, kur yra didesndirbančių moterų dalis, koncentracija yra būdinga kai kuriems Europos regionams, tarp jų ir Prešovo regionui, esančiam šiaurės rytų Slovakijoje.
Jeigu norime išsaugoti įsidarbinimo galimybes moterims atsilikusiuose regionuose, kur tekstilės ir aprangos pramonturi savo tradicijas, mes turime remti šias pramonės šakas kaip produktyvų industrinį sektorių, taikydami tinkamas priemones: naujų programų, skirtų, pavyzdžiui, pristatyti ir reklamuoti naujus produktus specialiose ir tarptautinėse mugėse, kūrimas. Mano nuomone, platesnis Europos technologinės platformos Strateginės tyrimų darbotvarkės taikymas ir poreikis įdiegti inovacines technologijas bei naujus verslo modelius prisidės prie tekstilės ir aprangos pramonės ateities.
Visi žinome, kad nors daugiau moterų studijuoja techninius ir mokslinius dalykus, kliūtys, su kuriomis jos susiduria darbovietėje, priverčia jas atsisakyti mokslinės karjeros pramonėje. Kadangi svarbu išlaikyti tam tikrą mokymo ir žinių standartą, mokslinis darbas turi būti nepertraukiamas. Kai kuriose mokslinėse institucijose nėra numatyta galimybmoterims dirbti dalį darbo laiko namuose, kai nebūtina būti darbo vietoje. Vienas iš specifinių kliūčių yra mentalitetas, susijęs su viršvalandžiais. Dėl šių priežasčių pažangiųjų technologijų sektoriuose dirba mažiau nei vidurkis moterų.
Valstybėms narėms tenka pagrindinatsakomybė. Prašytume atitinkamas nacionalines institucijas parengti ir įgyvendinti strategijas, skirtas suderinti darbą ir privatų gyvenimą, palengvinti lankstesnį darbo laiko taikymą ir pagerinti bendrą požiūrį į vaikų priežiūros paslaugas. Taip pat svarbu taikant technines priemones ir, jeigu įmanoma, taip pat finansinę paramą skatinti darbdavius - ypač mažas ir vidutines bendroves - įgyvendinti šias strategijas ir procedūras praktikoje.
Baigdama norėčiau padėkoti pranešėjai Ilda Figueiredo už jos darbą ir mūsų šešėlinei pranešėjai Edit Bauer, kurios dėka galėjome praturtinti pranešimą savo nuomonėmis. Aš taip pat labai vertinu kolegos Dover iš Pramonės, mokslinių tyrimų ir energetikos komiteto nuomonę.
Gerb. Pirmininke, pabaigoje norėčiau iškelti vieną techninį klausimą. Šiuose rūmuose labai šalta diskusijų metu, taip pat per šios dienos diskusijas. Šalta salnesukuria geros parlamento narių darbo aplinkos ir rimtai atsiliepia mūsų sveikatai. Prašyčiau jūsų imtis priemonių, kad sąlygos būtų pagerintos.
Zita Gurmai
(HU) Gerb. Pirmininke, Komisare, ponios ir ponai, mūsų pramonės vystymo ir gamybos sektorių politika gali padėti Europos ekonomikai tapti konkurencingumo, žinių ir darninimo lydere pagal Lisabonos strategijos tikslus.
Lisabonos strategija numato užimtumo rodiklio didėjimą, žymų moterų užimtumo didėjimą, poreikį sudaryti tinkamas darbuotojų moterų įdarbinimo sąlygas ir plataus masto paramą lygių galimybių sudarymui - bet visų pirma teigiamą moterų vaidmenį ekonomikoje.
Kiekvienoje pramonės šakoje turi būti sudarytos lygios galimybės: įsidarbinimo, darbo užmokesčio, pareigų paaukštinimo, profesinio švietimo ir mokymo užtikrinimo, įvairių lankstaus darbo formų galimybės ir stebėsenos ir darbo bei privataus gyvenimo derinimo srityse.
Apskritai moterims pramonėje turi būti sudarytos tinkamos darbo sąlygos ir joms tinkamai turi būti atstovaujama organizacijose, kurių darbas - ginti jų interesus. Šioms sritims taip pat taikomi reikalavimai užtikrinti lyčių lygybę ir čia nuosekliai reikia taikyti lyčių integravimo principus ir praktiką.
Labai svarbu, kad mes gautume teisingą informaciją apie esamus darbo santykius daugelyje iš esmės skirtingų pramonės sektorių ir apie pačių sektorių skirtumus. Formuojant ir rengiant strategijas ir konkrečius siūlymus reikia plataus masto statistinės informacijos. Daugybtarptautinių valdymo tyrimo projektų parodė, kad moterims būdingos savitos lyderystės savybės gali dideliu mastu prisidėti prie verslo sėkmės. Europa neturėtų prarasti šios galimybės. Ačiū
Lena Ek
Gerb. Pirmininke, aš sveikinu pranešėjus ir tuos, kurie dirbo su šiuo pranešimu, kad jie puikiai pateiksu moterų vadmeniu pramonėje susijusią statistiką ir nušvietesamą situaciją Europoje. Vis dėlto, negalima nuslėpti nusivylimo, kad tokie kaip šis dokumentai rengiami nuo 1950 m., o pokyčių matome labai mažai. Tai taikoma moterų pramonėje temai, sveikatos ir moterų sveikatos priežiūros situacijai, karjeros, mokymosi ir savo įgūdžių gerinimo galimybių klausimui, jau nekalbant apie darbo ir šeimyninio gyvenimo suderinimą.
Todėl aš noriu pusę savo kalbėjimo laiko skirti klausimams Komisijai. Pirmiausia tai pasibaisėtina, kad nors praėjo dešimtmečiai, mes turime blogą statistinę situaciją. Tai yra būtent tas klausimas, kurį Komisija turi prašyti pagerinti, kai kalba apie Europos statistiką. Aš manau, kad atsakomybuž tai gula ant Komisijos pečių.
Kai aš prieš 25 metus dirbau universiteto dėstytoja, aš mokiau studentus taisyklių, susijusių su vienodu atlyginimu, kurias tuo metu nustatBriuselis ir Europos valstybės narės. Teismas bylas nagrinėjo (Danfoss I ir II) daugiau kaip prieš 25 metus. Todėl ar ne laikas naujiems teisės aktams, turintiems didesnės galios? Tai irgi Komisijos pareiga.
Be to, aš noriu, kad į lyčių lygybės gaires būtų įtraukti vidurio laikotarpio sveikatos patikrinimai, nes šiuo metu jose yra tik daug gražių žodžių, tačiau jokių teisės aktų nenusimato.
Ketvirta, pavasarį vyksiančiame aukščiausiojo lygio susitikime bus dirbama su Lisabonos rezoliucija. Šie klausimai turi būti tuo metu, kovo mėn., nagrinėjami. Ir penkta, kai Komisija - ir Parlamentas - rengia seminarus su aukšto lygio grupėmis, mes turime taikyti tas pačias taisykles kaip Norvegija taiko pramonės taryboms, t.y. 40 : 60 santykį.
Ewa Tomaszewska
(PL) Gerb. Pirmininke, moterų vaidmuo ekonomikoje didės jau vien tik dėl demografinių problemų. Taigi verta atidžiai išnagrinėti šį klausimą.
Kaip lenkė, moteris ir pagal išsilavinimą fizikaš galiu pareikšti, kad mano šalyje moterų išsilavinimo lygis yra aukštesnis nei vyrų. Daugiau moterų dalyvauja versle mažų ir vidutinių įmonių sektoriuje. Mokslo pasaulyje nepastebėjau jokios diskriminacijos dėl lyties. Vis dėlto moterys uždirba nuo 15 iki 20 proc. mažiau nei vyrai ir bendrovių vadovavime dalyvauja žymiai mažesnmoterų dalis nei vyrų. Be to, daugiau moterys nei vyrai patiria įsidarbinimo nesaugumą. Taigi nors mokymas ir įvairūs kvalifikacijos tobulinimo būdais yra svarbūs, jų neužtenka, kad būtų sumažinta diskriminacija.
Moterų skurdą nulemia ne tik mažas darbo užmokestis, bet ir pensijų planų pobūdis. Po Lenkijos pensijų reformos buvo įtvirtinta nuostata, kad asmenų, išėjusių į motinystės ar tėvystės atostogas, pensijų įmokos finansuojamos iš valstybės biudžeto. Tai didelparama moteriai, nes pensijų sistemos dažnai jas smarkiai baudžia už motinystę. Pranešime buvo pažymėta, kad būtina spręsti šią problemą.
Mano nuomone, labai svarbu svarstyti su sveikata ir saugumu susijusius klausimus lyties atžvilgiu, ypač kai moterims reikia atlikti darbus, kurie sukelia raumenų ir skeleto susirgimus. Šis klausimai pranešime taip pat buvo paminėti.
Kathy Sinnott
Gerb. Pirmininke, 1996 m. mano rinkimų apygardoje apatinio trikotažo įmonuždarsavo gamyklą. 160 žmonių liko be darbo, iš jų beveik visos moterys vidutinio amžiaus, kurios visiškai neturėjo arba turėjo labai mažai kitokių įgūdžių nei dirbti gamykloje. Tik 100 iš šių moterų susirado darbą. Ir tos, kurios jį rado, po 30 darbo metų gamykloje turėjo vėl pradėti dirbti už minimalų atlyginimą, nes joms nebuvo suteiktas joks tolesnis mokymas ir jų ankstesnpatirtis nebuvo pripažinta. Ši gamykla persikėlį pigesnį ES regioną, o vėliau į Aziją.
Įmonės ir toliau keis savo vietą ieškodamos pigesnės darbo jėgos, todėl mes turime apsaugoti moteris, ypač dirbančias tokiose srityse kaip tekstilė, pasiūlydami joms galimybę didinti savo įgūdžius ir suteikdami nuolatinio mokymosi galimybę.
Taip pat norėčiau trumpai pakalbėti apie stažuotes: Airijoje tik 5 proc. moterų mokosi. Tai yra dviguba problema. Ar jos skatinamos būti santechnikėmis ir stalėmis? Ar tai tik nėra ta problema, kad daugelyje sričių stažuotės išnyko?
Pačios stažuotės buvo labai geras būdas informacijai ir įgūdžiams perduoti ir būti pripažintiems. Netekus stažuočių mes neleidžiame žmonėms - vyrams ir moterims - perduoti savo įgūdžių ir atimame galimybę būti pripažintiems.
Anna Záborská
(SK) Norėčiau atkreipti dėmesį į tris susijusius klausimus.
Darbdaviai privalo išmokti neskirti moterims netinkamų darbų ar darbų, kuriuos atliekant nepakankamai vertinami jų gabumai. Europos Sąjungos institucijos turėtų stebėti jų paramą gaunančias organizacijas ir įsitikinti, kad jos atsižvelgia į Bendrijos teisyną. Nors yra įvairių nuomonių, visuomenės nariai turėtų atsižvelgti į faktą, kad vyrai ir moterys yra skirtingi, bet tuo pačiu papildo vieni kitus. Tai pagrindinis gyvenimo principas ir turėtų būti pagrindiniu principu atsižvelgiant į vyrų ir moterų lygių galimybių strategiją.
Darbo rinkoje ir visuomenėje labai svarbi įvairovir suderinamumas. Ponios Figueiredo ataskaitoje pabrėžiama Lisabonos strategijos įgyvendinimo atsakomybatsižvelgiant į Europos "demografinę žiemą". Ataskaitoje akcentuojamas pavojus sveikatai ir įvairių tipų profesinės ligos, kurios vyrams ir moterims yra skirtingos.
Visiškai palaikau pranešėjos pageidavimą išanalizuoti esamą padėtį ir jos pasekmes. Tokia analizturi apimti konkrečią įtaką motinystei. Dėl galimos karjeros negali grėsti pavojus būsimo motinų sveikatai. Pramonės sektorius negali bausti moterų už tai, kad jos nori turėti vaikų ir turi sudaryti sąlygas grįžti į užimamas pareigas pasibaigus motinystės atostogoms.
Edite Estrela
(PT) Pone Prezidente, Pekino veiksmų platforma tvirtina, kad be aktyvaus moterų dalyvavimo ir atsižvelgimo į moterų nuomonę visais sprendimų priėmimo lygiais, negalima pasiekti lygių teisių ir vystymo tikslų. Be to, norint įgyvendinti Lisabonos strategijos tikslus reikia padidinti moterų dalyvavimą darbo rinkoje. Moterys sudaro 59 proc. aukštąjį mokslą baigusių žmonių, todėl sunku suprasti, kodėl didžiąją moterų darbų dalį sudaro ne visos darbo dienos darbai, kartais nesaugūs ir pavojingi, prastai apmokami ir beveik neteikiantys karjeros galimybių.
Ponios Figueiredo, kurią noriu pasveikinti, ataskaita apima du pasiūlymus, kuriuos norėčiau pabrėžti: pirmasis yra moterų verslininkystės skatinimas. Atsižvelgiant į tai, kad svarstant savojo verslo galimybes į šeimynines aplinkybes atsižvelgia 61 proc. moterų, palyginus su 49 proc. vyrų, būtina imtis priemonių siekiant suderinti profesinius siekius su šeimos ir asmeniniu gyvenimu.
Kitas pasiūlymas susijęs su ilgomis darbo valandomis. Komisija turi ištirti neigiamas ilgų darbo valandų pasekmes, būtent pasekmes šeimai ir atskiriems asmenims bei socialines pasekmes, pvz., vaikų palikimas vienų kelioms valandoms, dėl ko jiems gali nesisekti mokykloje ir jie gali būti pastūmėti į nusikalstamumą. Šalys narės turi būti paskatintos gerinti įsipareigojimų stebėjimą, pagal kuriuos darbuotojai priverčiami dirbti ilgiau negu numatytas darbo valandas ir taikyti griežtesnes bausmes.
Petya Stavreva
(BG) Ponia Komisare, pone Prezidente, kolegos, lygiateisis vyrų ir moterų dalyvavimas darbo rinkoje yra pastovaus ekonomikos augimo ir harmoningo visuomenės vystymo sąlyga.
Per kelis pastaruosius dešimtmečius Europa padardidelę pažangą skatindama lyčių lygybę. Moterų vaidmens pramonėje ataskaita apibendrina kai kuriuos pasiekimus ir skatina griežčiau taikyti lygybės principus.
Deja tenka atkreipti dėmesį, kad neatsižvelgiant į esamą teisinę struktūrą, tam tikros ES direktyvos ir sprendimai lieka tinkamai neįgyvendinti. Moterų vaidmuo pramonėje turėtų būti pagrįstas vienodo užmokesčio ir lygiaverčio dalyvavimo priimant sprendimus principais.
Darbo rinkos padėties Šalyse narėse tyrimas rodo, kad moterims nenuosekliai atstovaujama įvairiuose sektoriuose. Taip yra paslaugų sektoriuje aukštųjų technologijų srityje.
Tinkamų darbų skatinimas yra integrinEuropos Sąjungos vertybių dalis ir Šalys narės turi imtis efektyvių priemonių įgyvendinant standartus ir garantuojant tinkamus darbus įvairiuose pramonės sektoriuose.
Visi susidūrėme su iššūkiu taikant tam tikras strategijas atsižvelgiant į darbą, asmeninį ir šeimos gyvenimą. Europos piliečiai, vyrai ir moterys, nusipelno naudotis lygiomis galimybėmis ir turėtų būti lygūs ne tik popieriuje bet ir gyvenime. Ačiū.
Britta Thomsen
- (DA) Pone Prezidente, norėčiau nuoširdžiai padėkoti pranešėjui už labai išsamią ataskaitą, kurioje pagrindinis dėmesys teikiamas didėjančiai lyčių nelygybei darbo rinkoje tuo metu, kai mes vieni kitiems žadame kovoti su nevienodais atlyginimais ir siekiame lyčių lygybės. Moterys dirba mažiausiai apmokamus nekvalifikuotus darbus ir gali būti, kad jų sąlygos dar labiau blogės, jeigu nedelsdami nepritaikysim planinių mokymų. Privalome sudaryti atskirų sektorių lyčių statistiką atlyginimų lygiu ir lyčių balanso lygiu. Menkos šių sričių žinios yra visiškai nepriimtinas faktas. Kaip galime pakeisti tvarką, jeigu aiškiai nežinome esamos padėties?
Be to turime išvystyti pramonės strategiją, kurioje būtų atsižvelgiama į lyčių aspektą ir specifinius moterims tenkančius iššūkius atsižvelgiant į užmokestį, vaikų gimdymą, nesaugius darbus ir monotonišką, pasikartojantį darbą. Tai turi būti daroma bendradarbiaujant visais socialiniais lygiais ir užtikrinant, kad moterys yra tinkamai atstovaujamos savo organizacijose.
Avril Doyle
Gerb. Pirmininke, mums pateiktame pasiūlyme sprendžiamas labai svarbus klausimas, dėl kurio nuolat vyksta diskusijos pasaulio mastu. Moterų vaidmuo pramonėje veikia visus visuomenės aspektus ir jis labai plačiai susijęs su užimtumu ir aprūpinimu, šeimos ir vaiko politika, jau nekalbant apie ekonomikos politiką. Taip, lygybės teisės aktai užtikrina moterų galimybę išeiti motinystės atostogų, tačiau faktai rodo, kad jos patiria diskriminaciją karjeros kilimo ir finansų srityje, nors ji nedidel(vykdant įstatymus), tačiau vis tiek paplitusi nelanksčioje verslo kultūroje.
Pastarosiomis savaitėmis Airijoje nuvilnijo atviro nepasitenkinimo banga, kai žiniasklaidos finansininkas išreiškbūtent šią mintį ir buvo griežtai pasmerktas. Nėra prasmės aklai neigti tai, kas visiškai akivaizdu. Galbūt šis, priešais mus esantis, pranešimas turėtų turėti paantraštę "Motinystir neapykanta moterims", kaip kad buvo šaukiama šalies laikraščio Sunday Tribune vedamajame straipsnyje praeitą savaitę.
Mes Europos Parlamente turime patvirtinti šį pranešimą - su kuriuo aš visiškai sutinku - nes, viena vertus, pramonei reikia moterų visuose lygiuose, o, kita vertus, visuomenei reikia vaikų. Mes visi įskaitant darbdavius ir pramonininkus turime gerbti motinystę ir motinystės bei tėvystės atostogas, nes tai yra pagrindinės socialinės vertybės. Nors aš ir nusivyliau privalomomis moterų įtraukimo kvotomis, naudojamomis politikoje ir versle, mano tikėjimas sistema, kurioje žmogaus padėtį visuomenėje nulemia jo gabumai, nuolat smarkiai išbandomas kuo vyresnir kuo, tikėtina, išmintingesntampu.
Norėčiau pasveikinti pranešėją. Galbūt yra viena ar dvi dalys, dėl kurių aš abejočiau, tačiau aš pritariu jos pranešimui, ir aš manau, kad mums visiems čia esantiems reikėtų paremti šį labai gerą pranešimą, kuriam parengti įdėta tiek daug darbo.
Teresa Riera Madurell
(ES) Gerb. Pirmininke, aš taip pat noriu pasveikinti pranešėją už jos darbą ir atvirą nuostatą, leidusią mums visiems bendrąją bendrovių pareigą - gerbti dirbančių moterų ir vyrų lygybės principą - paversti konkrečiomis priemonėmis.
Jos pranešimas apima priemones, užtikrinančias lygias galimybes įdarbinimo, mokymo ir profesinio tobulėjimo atžvilgiu; priemones, atsižvelgiančias į lygias moterų ir vyrų įdarbinimo teises, įskaitant (ir ypač pabrėžtinai) apsaugą nuo seksualinio priekabiavimo; taip pat priemones, leidžiančias lengviau suderinti asmeninį ir šeimos gyvenimą bei darbo santykius.
Tačiau bene naujausias įnašas pirmiausia būtų galios pasidalijimo priemonės: pavyzdžiui, galėtų būti lygus moterų ir vyrų skaičius bendrovių valdybose ir visuose postuose, kur priimami sprendimai pagal naująjį įstatymą, įvestą mano šalyje, Ispanijoje.
Be to, rekomenduojama, kad kiekviena bendrovįgyvendintų savo pačios sudarytą lygybės planą. Todėl tai pagrindinis Europos Sąjungos strateginiam sektoriui skirtas pranešimas.
Roselyne Lefrançois
(FR) Gerb. Pirmininke, džiaugiuosi, kad Parlamentas ėmėsi iniciatyvos pateikti šį pranešimą, nes nepaisant to, kad moterų vaidmuo pramonės srityje yra be galo svarbus, bendra jų profesinpadėtis ir toliau kelia daugiau rūpesčių nei vyrų padėtis.
Taigi pranešime pabrėžiama, jog yra daug moterų diskriminavimo situacijų, kurias reikia spręsti nedelsiant, ypač moterų apribojimus tam tikrais sektoriais ir tam tikromis menkai apmokamo ir ribotų perspektyvų karjeros atžvilgiu darbo rūšimis, jų pateikimą kaip netipiškų darbuotojų, ypač tų, kurios gali dirbti nepilną darbo dieną, taip pat šalinti sunkumus, kuriuos jos patiria vėl grįždamos į darbo rinką po motinystės atostogų.
Manau, kad viena iš minėtos veiklos, galinčios pataisyti šias aplinkybes, krypčių - mintis apie apdovanojimus bendrovėms, skatinančioms profesinio ir šeimos gyvenimo suderinamumą, yra gana įdomi, ir iš tiesų turėtų būti gerinamos moterų karjeros perspektyvos, skatinant visą gyvenimą trunkantį mokymąsi.
Tačiau turiu pareikšti šiokį tokį priekaištą dėl pranešimo formos. Manau, kad tekstas yra per ilgas ir netinkamai struktūruotas, o tai pablogina jo suprantamumą ir efektyvumą.
Gabriela Creţu
(RO) Šis pranešimas tikriausiai sukuria įspūdį, kad kalbame apie moterų nedalyvavimą pramonėje. Tačiau tai tik viena iš jo temų. Vis dėlto šis pranešimas pabrėžia būtent moterų dalyvavimą pramonėje: moterys dirba mažai apmokamą darbą mažai apmokamose pramonės šakose, jos sudaro daugumą ten, kur nėra jokių profesinių sąjungų - iš to seka, kad kolektyvinės sutartys neteikia jokių garantijų; moterys dirba pažeidžiamose pramonės šakose, ir jas pirmiausia atleidžia masinio atleidimo atveju. Moterys yra darbo vietose, tačiau jų nematyti valdymo struktūrose. Jos gauna tik darbą; jos negauna teisės daryti sprendimus.
Šiame pranešime kalbama apie tai, ko trūksta, bet jame taip pat kalbama ir apie tai, ką moterys turi. Moterys turi išsilavinimą, bet neturi jokių kvalifikacijų; jos kenčia nuo profesinių ligų, kurios tokiomis nepripažįstamos; jos nori mokytis ir sukakus keturiasdešimčiai, tačiau neturi galimybės to daryti. Jos yra motinos, bet nėra vaikų darželių. Vyrai tampa tėvais, ir jie taip pat neturi vaikų darželių, tačiau jie turi savo žmonas.
Ką reikia daryti? Esami reglamentai, mūsų pranešimai, Komisijos gairės dėl lyčių integravimo - visa tai rodo, kad mes žinome, ką reikia daryti. Mes ir Komisija turime atsiminti, ir, svarbiausia, priminti valstybėms narėms, kad gyventojai, ypač moterys, nevertina mūsų veiklos pagal tai, kiek sprendimų priimame, bet pagal mūsų gebėjimus ir norus šiuos sprendimus įgyvendinti. Regis, pastarųjų trūksta.
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg
(PL) Gerb. Pirmininke, tik tarp 14 % ir 25 % dirbančių moterų Europos Sąjungoje dirba pramonės srityje. Be to, jų dalyvavimas skirtinguose pramonės sektoriuose yra netolygus dėl stereotipų, paveikiančių išsilavinimo ir profesijos pasirinkimą.
Moterys dirba daugiausia tekstilės, aprangos, avalynės, maisto ir maisto perdirbimo sektoriuose, kur užmokestis yra apskritai žemas. Moterys itin mažai dalyvauja labai gerai apmokamuose pažangiuose technologijos sektoriuose. Valstybės narės turi sudaryti programas, skirtas moterų lavinimui ir jų verslumo skatinimui. Jos taip pat turi pasiūlyti finansinę paramą tokioms programoms. Be to, pramonės sektoriuje dirbančioms moterims reikia stimulo reguliariai gerinti jų kvalifikacijas.
Kiekvienos valstybės narės pareiga yra laikytis vienodo atlyginimo principo, užtikrinti nežeminančias darbo sąlygas ir galimybę plėtoti profesinę karjerą, tuo pačiu metu gerbiant socialines vertybes, kaip antai motinystir tėvystė. Atitiktis socialiniams standartams kaip teisį saugumą, socialinę apsaugą ir laisvę burtis į asociacijas padės pašalinti visas moterų diskriminavimo darbe formas.
Galiausiai norėčiau pasveikinti I. Figueiredo labai gerai parengus pranešimą.
Ljudmila Novak
(SL) Tai, ką kalbame apie moteris pramonės srityje, lygiai taip pat galime pasakyti apie moteris versle ir sveikatos priežiūros srityje. Iš prigimties vyrai ir moterys turi skirtingus fizinius gebėjimus, todėl kai kurie darbai daugiau tinka moterims, o kai kurie - vyrams. Tačiau tais atvejais, kai darbo kokybir efektyvumas nepriklauso nuo fizinės jėgos, neleistina, kad moterims būtų mokama mažiau negu jų vyriškosios lyties kolegoms. Be to, yra būtent moteriškų užsiėmimų, kurie automatiškai apmokami mažiau, nes yra tokie, nors jie anaiptol nėra lengvi ir reikalauja didelių pastangų.
Girdėjome mūsų Parlamento nario pasisakymą, kuriame teigiama, kad panašius pranešimus apie moterų nelygybę girdėjome prieš 30 metų. Kodėl niekas nepasikeitė? Arba kodėl pokyčiai tokie lėti? Ar dėl to kaltas verslas? Manau, kad turime aiškiai įvardyti atsakingas šalis ir dėti daugiau atsakingų ir ryžtingų pastangų, kad užtikrintume, jog moterų padėtis šioje srityje pagaliau pakryps labiau teigiama linkme.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Kalbėdami apie moteris pramonės srityje, turime taip pat kalbėti apie išlavinimą, mokslinius tyrimus ir verslumą. Moterų teisių komitete Pramonės, mokslinių tyrimų ir energetikos komitetas mums pateikpranešimą apie moterų vaidmenį pramonėje. 15 % žmonių su aukštuoju išsilavinimu yra moterys. 2006 m. moterys sudar33 % bendro Europos tyrėjų ir tiktai 18 % tyrėjų, veikiančių privačiame sektoriuje, skaičiaus. Tačiau reikia pabrėžti, kad tiktai 28 % moterų tyrėjų turi vaikų. Didesni darbo užmokesčiai yra pramonės srityje, ypač naftos ir chemikalų pramonės šakose, transporto, elektros ir automobilių pramonės srityse.
Tačiau kalbant apie užmokestį, visur Europoje akivaizdus atotrūkis tarp lyčių (maždaug 20 % įmonių valdyme ir 19 % technikoje/moksle). 34 % moterų, dirbančių pramonės srityje, turi vaikų, ir turime pabrėžti, kad tiktai 20 % pramonės verslininkų yra moterys. Todėl turime labiau atsižvelgti į moterų išsilavinimą ir mokymą, o ypač teikiant vaikų priežiūros galimybes.
Meglena Kuneva
Komisijos narė. - Gerb. Pirmininke, noriu padėkoti visiems nariams už labai įdomias diskusijas, ir aš pasinaudosiu galimybe atsakyti į keletą jūsų klausimų.
Atsakymas į I. Figueiredo klausimą. Tai tiesa, kad lyčių lygybės programa baigiasi 2008 m., tačiau 2007-2013 m. Europos socialinio fondo reglamentas įtraukia lyčių lygybės klausimą kaip horizontalųjį prioritetą.
Atsakymas į E. Bauer klausimą. Mes jau surengėme jūsų minėto labai svarbaus teisinio klausimo - teisių į pensiją perkėlimo - pirmąjį svarstymą, o EPSCO Taryba jį svarst2007 m. gruodžio mėn. Mes tikimės padaryti sparčią pažangą per 2008 m.
Atsakymas į A. Jäätteenmäki klausimą. Aš žinau, kad ji nėra Parlamento narė, tačiau jos klausimas buvo labai svarbus, todėl aš noriu į jį atsakyti. 2007 m. liepos mėn. Komisija priėmkomunikatą dėl vyrų ir moterų darbo užmokesčio skirtumų. Jame Komisija paskelbė, kad 2008 m. ji išnagrinės esamų teisės aktų, juose pateikiamų teisinių priemonių, taikomų sprendžiant darbo užmokesčio skirtumo klausimą tinkamumo požiūriu, tinkamumą ir, jei reiks, pasiūlys Bendrijos teisinės sistemos pakeitimus. Atsižvelgdama į šią analizę Komisija gali siūlyti bet kokius būtinus esamo teisinio pagrindo pakeitimus.
Atsakymas į R. Romeva i Rueda klausimą. Kovos su diskriminavimu ir lyčių lygybės teisės aktas netrukdo valstybėms narėms kurti ir įgyvendinti teigiamas priemones. Komisija palaiko nuomonę dėl didesnės moterų proporcijos sprendimų priėmimo procese. Mes sukursime moterų tinklą sprendimų priėmimo vietose tikriausiai per 2008 m.
Atsakymas į V. Flasarová klausimą. Mes negalime apsisaugoti nuo įmonių vietos keitimo, tačiau mes turime priemonių šiai problemai spręsti. 2007 m. kaip tik laiku šiuo tikslu buvo sukurtas Europos globalizacijos padarinių fondas.
Atsakymas į L. Ek klausimą dėl statistikos. Komisija tęsia bendradarbiavimą su Eurostat siekdama sudaryti specialią lyčių lygybės statistiką. Gyvenimo ir darbo sąlygų gerinimo Dublino fondas savo reguliariose ataskaitose atsižvelgia į lyčių lygybę. 2009 m. jose bus reguliariai skelbiama informacija dėl mokslinių tyrimų statistikos moterų klausimu.
Atsakymas į A. Doyle klausimą dėl motinystės atostogų. Komisija turi parengti galimų teisinių priemonių, įgyvendinančių naujas atostogų formas - įvaikinimo atostogas, atostogas šeimos nariams, kitiems nei vaikai, slaugyti - poveikio vertinimą.
Ilda Figueiredo
pranešėja. - (PT) Gerb. Pirmininke, pirmiausia noriu padėkoti kolegoms Parlamento nariams bei Komisijos narei už jų šiandieninius žodžius bei už jų įnašą, dėl kurių šie debatai tapo kur kas rezultatyvesni.
Tačiau, kaip jau darir kiti, taip pat reikalauju imtis tolesnių praktinių priemonių. Šiuos mūsų pateiktus pasiūlymus turi realiai pajusti įmonės, dirbančios moterys ir jų šeimos, nes nepriimtina, kaip šiandien čia teigįvairūs žmonės, kad praėjus 30 metų po to, kai direktyva numatvienodą atlyginimą, mes vis dar matome akivaizdų 30 % skirtumą tarp pramonės srityje dirbančių vyrų ir moterų vidutinio darbo užmokesčio. Šis skaičius dvigubai didesnis už vidutinį Europos Sąjungos darbo užmokesčio skirtumą.
Todėl negalime leisti, kad ši padėtis tęstųsi dar 30 metų, ir todėl kreipiuosi į Komisiją, taip pat į valstybes nares, kad jos imtųsi konkrečių priemonių. Jos gali būti įstatyminės arba gali apimti geresnę kontrolę, tačiau turi kur kas labiau užtikrinti lygias teises ir galimybes bei labiau skatinti siekti šio tikslo, kuris turi būti įgyvendintas per išsilavinimą ir mokymą. Kaip čia šiandien buvo pabrėžta, taip pat turime kovoti su stereotipais ir užtikrinti, kad darbo valandų, darbo laiko ir darbo vietų organizavimas geriau atitiktų moterų teises, o taip pat teisę į motinystę ir tėvystę, kurios pripažintos pagrindinėmis Europos Sąjungos socialinėmis vertėmis.
Pirmininkas
Debatai baigti.
Balsavimas įvyks šiandien.
Rašytiniai pareiškimai (Darbo tvarkos taisykl142)
Gyula Hegyi  
raštu - (HU) Sveikinu šį svarbų pranešimą ir norėčiau pabrėžti, kad moterys ypač kenčia nuo profesinių ligų. Viename naujame tyrime minima, kad Europos Sąjungoje 140 000 žmonių - taigi šiame kontekste trys su puse procento - kasmet miršta dėl profesinių ligų, ir viena iš svarbiausių priežasčių yra chemikalai. Chemikalai sukelia 86 % su vėžiu susijusių profesinių ligų.
Čia svarbu tai, kad moterys, kurios apskritai gyvena ilgiau negu vyrai, kaip grupyra jautresnės chemikalams ir todėl pažeidžiamesnės, nes chemikalai palaipsniui kaupiasi jų riebaliniame audinyje ir gali būti perduoti jų būsimiems vaikams. Taigi mums reikia tinkamai apgalvoti Europos strategiją, kad sumažėtų profesinių ligų ir mirčių skaičius bei kad suteiktume moterims maksimalią apsaugą.
Véronique Mathieu  
raštu. - (FR) Nors pranešime apie moterų vaidmenį pramonės srityje teisingai pabrėžiama daug sunkumų, su kuriais moterys susiduria darbo rinkoje ir tam tikruose ekonominiuose sektoriuose, iš šio teksto pasiūlymų ryškėja du klausimai.
Pirma, pranešime, regis, ignoruojamos įstatymų leidėjų veiklos ribos. Europos teisės arsenalas šiuo metu yra vienas iš dosniausių pasaulyje moterų teisių ir lyčių lygybės atžvilgiu. Todėl išrinktieji atstovai ir gyventojai gali pakankamai užtikrinti pagarbą moterų teisėms Europos Sąjungoje. To pasekm- daugybę kartų pareiškiamo ketinimo nauda yra menka.
Antra, pranešime pateikiamas pasiūlymas, kuris yra mažų mažiausiai keistas: teiginys, kad moterų kvotos privačių įmonių valdybose turi būti nustatomos teisiškai, rimtai pažeidžia asmens laisves ir daro moterims menką paslaugą. Tokia moterų traktuotė, panašesnį labdarą nei į lygybę, dar labiau pašalins jas iš tam tikrų visuomenės sektorių.
Mūsų piliečiai dabar laukia, kad palaikytume juos, paversdami paversdami savo žodžius veiksmais.
Marianne Mikko  
raštu. - Lisabonos tikslai, nustatyti 2000 m., tikriausiai nebus įgyvendinti iki 2010 m. kaip numatyta pradžioje.
Dėl šios nesėkmės labiausiai reikia kaltinti esamą lyčių struktūrą ir požiūrį. Europa tinkamai neišnaudoja pusės savo populiacijos potencialo. Moterys neturi vienodų siekio galimybių didelės pridėtinės vertės pramonėje.
Be to, moterims nėra tinkamai atstovaujama socialiniame dialoge. Nei darbdavių organizacijose, nei profesinėse sąjungose ir viešajame sektoriuje nėra pakankamai moterų, užimančių aukštus postus.
Keista ir kelia nerimą, kad dėl darbo ateities ir visuomenės ateities sprendžia pusvisuomenės, kuri neprisiima tokios pačios atsakomybės už vaikų auginimą ir namų ūkio priežiūrą.
Vis labiau siekiant didinti produktyvumą naudojamos antisocialinės priemonės, pvz., neapmokami viršvalandžiai ir nekompensuojamas darbuotojų lankstumas. Kaina, kuria mes sumokame už šį apgaulingą didėjimą, yra per didelė.
Valstybės narės turi smarkiai padidinti savo dėmesį į lyčių lygybę socialinio dialogo metu. Taip pat daugelis valstybių narių turi pagerinti savo vaidmenį socialiniame dialoge, kurio metu nustatoma politika.
Moterys turi didžiausią potencialą spartinti mūsų modernių technologijų pramonės plėtrą. Europa turi jį išnaudoti.
