ES ir Tuniso santykiai (diskusijos)
Pirmininkas
Kitas klausimas - Komisijos pareiškimas dėl ES ir Tuniso santykių.
Neelie Kroes
Komisijos narė. - Pone pirmininke, norėčiau padėkoti Parlamentui už tai, kad pakvietmane dalyvauti diskusijoje dėl Tuniso.
ES ir Tuniso santykiai reglamentuojami 1995 m. pasirašyto asociacijos susitarimo. Beje, Tunisas buvo pirmoji Viduržemio jūros regiono šalis, pasirašiusi tokio pobūdžio susitarimą, ir nuo to momento ji padardidelę pažangą.
Tarptautinių santykių srityje Tunisas yra artimas ir patikimas ES partneris. Tarptautinėse organizacijose ir kituose forumuose jo reiškiamos nuomonės ir užimama pozicija yra nuosaiki ir subalansuota. Jis bendradarbiauja sprendžiant saugumo ir migracijos klausimus ir palaiko gerus santykius su Viduržemio jūros regiono pietinėmis valstybėmis. Be to, šios šalies vaidmuo sprendžiant regioninės integracijos Magrebe klausimą visada buvo konstruktyvus.
Tunisas aktyviai dalyvauja Europos kaimynystės politikoje, o Komisijos reguliariai teikiamose ataskaitose apie tai, kaip Tunisas įgyvendina Europos kaimynystės politikos veiksmų planą, aiškiai įvertinta: Tunisas pasieklaimėjimų daugelyje bendradarbiavimo sričių, įskaitant ir veiksmų plano įgyvendinimą.
Pasistūmėta į priekį vykdant ekonomines reformas, todėl nuolat auga Tuniso ekonomika ir didėja prekybos su ES apimtys. Svarbių rezultatų pasiekta ir socialinėje srityje, pvz., sveikatos, švietimo, kovojant su skurdu, ginant moterų teises.
Antra vertus, ataskaitose nurodomi ir trūkumai, visų pirma teisingumo, saviraiškos ir asociacijų laisvės srityse.
Politinis dialogas su Tunisu vyksta visais veiksmų plane nurodytais klausimais, kurie aptariami 10 pakomitečių ir darbo grupių. ES ir Tuniso asociacijos taryba jau keletą kartų buvo susirinkusi. Kitas posėdis numatytas po kelių mėnesių.
2008 m. sausio 1 d. Tunisas tapo pirmuoju Viduržemio jūros pietiniu regionu, kuriame dviem metais anksčiau, nei numatyta, sukurta laisvosios prekybos su ES zona, kurioje prekiaujama pramonės gaminiais. ES yra pirmoji Tuniso prekybos partnerė: 72,5 proc. Tuniso importuojamų prekių yra iš ES, o eksportas į ES sudaro 75 proc. Tuniso eksporto. ES per metus teikia maždaug 75-80 mln. EUR finansinę pagalbą, ir Tunisas įrodesąs pajėgus ją panaudoti.
Be to, pradėtos derybos dėl laipsniško prekybos paslaugomis ir steigimosi teisės, taip pat dėl prekybos žemės ūkio ir žuvininkystės produktais liberalizavimo. Užbaigus šias derybas ir suderinus atitinkamus teisės aktus prasidės naujas ES ir Tuniso santykių etapas, kuris reikš pažangą integruojant Tuniso ekonomiką į ES bendrąją rinką.
Tunisas pageidauja, kad jo santykiams su ES būtų duotas naujas postūmis, suteikiant jam aukštesnį statusą. Manome, kad ši pastanga atitinka ir ES interesus. Be to, tikimės, kad Tunisas parodys tikrą veržlumą, užtikrindamas demokratiškesnes reformas ir saviraiškos laisvę. Nejudant į priekį svarbioje žmogaus teisių srityje, dideli šalies laimėjimai, apie kuriuos kalbėjau, nepaisant jų reikšmingumo, nebūtų laikomi pakankamais, ypač atsižvelgiant į regiono standartus.
Baigdama norėčiau pasakyti, kad ES ir Tuniso santykiai, mūsų nuomone, yra tvirti ir draugiški, ir kad iš tikrųjų turime galimybę toliau juos stiprinti.
Pirmininkas
Kitas klausimas - frakcijų kalbos.
Ioannis Kasoulides
Pone pirmininke, Tunisas, būdamas Europos Sąjungos partneris Viduržemio jūros regione, pirmoji šalis, pasirašiusi asociacijos susitarimą ir turinti kaimynystės politikos įgyvendinimo veiksmų planą, prisideda prie šio regiono stabilumo. Tunisas yra palyginti toli pažengęs lyčių lygybės ir vaikų bei šeimos apsaugos srityje; dabar jis laukia derybų dėl aukštesnio partnerystės statuso suteikimo.
Minėtuose susitarimuose yra straipsniai dėl demokratijos, teisinės valstybės ir žmogaus teisių. Rengiamasi deryboms, kurios padės mums pasistūmėti Europos Parlamente sprendžiant kai kuriuos labai jautrius ir svarbius klausimus. Jei norime apčiuopiamų rezultatų ir jei nebūtinai jie turi būti pasiekti per ginčus ir kritiką, privalome apdairiai vengti bet kokio globėjiškumo, taip patvirtindami, kad kalbamės kaip lygūs su lygiais, o ne kaip viršesni ar pranašesni, ir parodydami, kad ir mes esame pasirengę įsiklausyti į partnerių rūpesčius bei jautrias problemas.
Esu įsitikinęs, kad tokiomis aplinkybėmis Tuniso Vyriausybimsis konkrečių veiksmų diskutuojamose srityse.
Pier Antonio Panzeri
Pone pirmininke, ponia Komisijos nare, ponios ir ponai, jei mums reikėtų pateikti nuomonę apie Europos Sąjungos ir Tuniso santykius, ji galėtų būti tik teigiama, net jei kalbėtume apie regiono stabilumą.
Iš tikrųjų padaryta didelekonominpažanga, yra vilčių teikiančių socialinės pažangos požymių. Tačiau politikos srityje po spalio mėn. 25 d. vykusių prezidento rinkimų iškilo sunkus uždavinys - konkrečiais ryžtingais veiksmais paremti demokratines reformas. Kaip žinome, Europos Sąjungos užsienio politikos tikslas yra plėtoti ir stiprinti demokratiją, laikytis teisinės valstybės principų ir gerbti žmogaus teises bei pagrindines laisves.
Įgyvendindamas kaimynystės politikos veiksmų planą Tunisas prisiėmkai kurių svarbių įsipareigojimų, susijusių su demokratija, valdymu ir žmogaus teisėmis. Veiksmų plane nustatyti prioritetai. Daugiausia dėmesio turi būti skiriama reformoms įgyvendinti ir įtvirtinti bei politiniam dialogui ir bendradarbiavimui stiprinti, ypač demokratijos, žmogaus teisių, užsienio politikos ir saugumo srityse.
Siekiant šių tikslų turi būti stiprinamos institucijos. Tada politiniame gyvenime dalyvautų daugiau įvairių Tuniso bendruomenės narių, sparčiau didėtų pilietinės visuomenės vaidmuo, politinės partijos gautų nuolatinę paramą, tad galėtų gausiau dalyvauti demokratijos vystymo procese, būtų geriau laikomasi steigimosi laisvės, saviraiškos laisvės ir žiniasklaidos pliuralizmo principų.
Esame įsitikinę, kad šiuos tikslus galima pasiekti, ir būtų racionalu tikėtis apčiuopiamos pažangos. Mes pasižadėjome puoselėti Europos Sąjungos ir Tuniso draugystę ir stiprinti dabartinius santykius, net jei kiltų nesutarimų dėl aukštesnio statuso suteikimo šiai šaliai. Tačiau pats Tunisas turi imtis konkrečių veiksmų.
Louis Michel
Pone pirmininke, ponia Komisijos nare, ponios ir ponai, pirmiausia norėčiau pasveikinti ponią Komisijos narę ir padėkoti už Komisijos poziciją šiuo klausimu. Visiškai pritariu šiai pozicijai, kuri man atrodo kur kas labiau pagrįsta už kolegų, sukvietusių mus į šios dienos diskusijas, poziciją. Netgi nežinau tiksliai, kieno tai buvo pasiūlymas.
Kaip minėta, Tunisas - pirmoji europinViduržemio jūros regiono valstybė, kuri pasirašasociacijos sutartį ir kuri yra aktyvi Europos kaimynystės politikos partnerė. Verta pažymėti, kad, kaip sakI. Kasoulides, 2008 m. sausio 1 d. Tunisas tapo vienintele Viduržemio jūros regiono valstybe, užmezgusia laisvosios prekybos santykius su Europos Sąjunga. Šis bendradarbiavimas yra veiksmingas; Tunisas turi puikių gebėjimo panaudoti pajėgumų. Šalis padardidelę pažangą, nulėmusią labai aukštą jos išsivystymo lygį ir tarptautinių institucijų pripažintus socialinius ekonominius rezultatus. 2002-2008 m. Tuniso ekonomika išaugo vidutiniškai 4,6 proc. Be to, šaliai pavyko sumažinti skolų naštą.
Būtų nesąžininga nepaminėti socialinėje srityje pasiektos pažangos, ypač moterų naudai. Tai liudija rodikliai: 59 proc. aukštųjų mokyklų studentų yra moterys. Švietimas privalomas visoms 6-16 metų amžiaus moterims, be to, moterys sudaro beveik ketvirtadalį Tuniso darbuotojų.
Pripažįstu, kad šie rezultatai negali paneigti būtinybės paraginti Tuniso valdžią siekti dar didesnės pažangos žmogaus teisių ir valdymo srityse. Gerai žinome, kad čia dar daug reikia nuveikti. Kaip ir kiti pranešėjai, esu susirūpinęs dėl demokratinių vertybių, kurias mes puoselėjame, tačiau svarbu nepamiršti, kad nesam vieninteliai jų puoselėtojai. Šios vertybės giliai glūdi ir Tuniso žmonių - dinamiškos, Europai palankios visuomenės - širdyse.
Dėl šių priežasčių turime pritarti Tuniso prašymui suteikti jam aukštesnį statusą šioje partnerystėje su Europos Sąjunga. Tikiu ir tuo, kad dėl šio dialogo mes rasime tinkamų būdų, kaip paskatinti savo partnerius siekti didesnės pažangos valdymo srityje.
Kalbėdamiesi su savo partneriais, aišku, negalime rodyti, kad esame ramūs ir patenkinti visais jų laimėjimais, bet ir neturime griebtis tam tikro veidmainiško dogmatizmo, kurį Europa pernelyg dažnai naudoja ir kuris dažnai duoda priešingų rezultatų.
Aš iš tikrųjų nesu abejingas kai kurių žmonių iškeltiems konkretiems atvejams. Mes neabejotinai turime teisę klausti savo partnerių apie aplinkybes, kurios, mūsų įsitikinimu, nepriimtinos, tačiau baigdamas norėčiau pabrėžti Tuniso sėkmę kuriant politinę sistemą, pagrįstą bažnyčios atskyrimo nuo valstybės principu.
Tuniso valdžios institucijos yra pajėgios suteikti žmonėms pagrindinių paslaugų paketą, nors kitos to regiono šalys tų paslaugų dar neteikia; manau, kad ir tai svarbu pabrėžti. Todėl ypač optimistiškai žvelgiu į būsimus Tuniso ir ES santykius, nes juos kuria vieni kitus gerbiantys ir esminiais klausimais sutariantys partneriai.
Hélène Flautre
Pone pirmininke, mane sutrikdką tik pasakytos Komisijos narės ir mano kolegų kalbos. Jaučiu, kad mums iš tikrųjų reikia nutraukti darbą ir tiksliai bei objektyviai išsiaiškinti dabartinę padėtį Tunise.
Atvirai kalbant, klausydamasi jūsų tarsi girdžiu kalbant Vakarų intelektualus, kurie prieš daug dešimtmečių džiugiai kalbėjo apie ekonominę ir socialinę SSSR šalių sėkmę, neįstengdami nuvykti ten ir pamatyti, ką mūsų bendros vertybės praktiškai reiškia tose šalyse. Kokios mūsų bendros vertybės, pone L. Micheli? Tai žmogaus teisės, demokratija ir teisinvalstybė.
Jūs visi teisingai nurodėte, kad Tunisas buvo mūsų pirmasis partneris, pasirašęs asociacijos susitarimą. Tai tiesa, ir būtent dėl to taip neramu, kadangi šioje salėje nešnekame apie trūkumus, ponia Komisijos nare, arba apie mažus žingsnelius. O žmogaus teisių ir demokratijos padėtis Tunise labai prastėja. Ar galite nurodyti bent vieną per pastaruosius 20 metų legaliai įsteigtą laikraštį, partiją ar sąjungą? Ne.
Tiesa ta, kad pagrindinių laisvių nuolat ir visiškai nepaisoma, kartu nepaisoma ir mūsų pačių įsipareigojimų. Kalbu ne apie moralizavimą; kalbu apie Europos Sąjungos vertybių ir įsipareigojimų, kuriuos priėmėme pasirašydami šį asociacijos susitarimą, laikymąsi.
Todėl reikalauju, kad šis reikalas būtų bent kartu ištirtas. Tikiu, kad mes sunkiai pasidarbavome, kad šios diskusijos įvyktų, bet laikas būtų naudojamas prasmingiau, jei sudarytume delegaciją, kuri nuvyktų į Tunisą, susitiktų su tos šalies pilietine visuomene bei atskirais jos nariais ir įvertintų tuos nuolatinius žmogaus teisių gynėjų, studentų profesinių sąjungų narių, darbininkų ir teisininkų puldinėjimus. Beveik visos asociacijos surengpučus, kurie parodtam tikro laipsnio autonomiškumą valdžios atžvilgiu. Todėl manau, kad jūs esate visiškai suklaidinti šiuo klausimu.
Pasiklausiusi jūsų kalbų puikiai suprantu, kodėl nenorite matyti tikrojo Tuniso vaizdo. Ogi todėl, kad manote, jog gresia pavojus ekonominiams interesams, todėl, kad matote grėsmę interesams, susijusiems su kova su terorizmu ir neteisėta imigracija. Tą jūs išreiškėte labai aiškiais žodžiais. Jūs toliau kalbate apie pažangą, susijusią su vyrų ir moterų lygybe, šeima, pažangą, kuri padaryta Habibo Bourguibos prezidentavimo laikotarpiu. Kartoju, tai buvo valdant H Bourguibai. Nuo to laiko pažangos nebuvo.
Todėl manau, kad, jei gerbiame save, jei laikomės susitarimų, kuriuos pasirašome, kaimynystės politikos ir puoselėjame ES vertybes, tikrai negalime suteikti Tunisui aukštesnio statuso. Todėl tiesiai pasakysiu: suteikite jam šį statusą ir atsisakysite visų su žmogaus teisėmis ir demokratija susijusių reikalavimų bei įsipareigojimų, sudarytų su visomis Viduržemio jūros regiono šalimis - toks bus garantuotas rezultatas.
Charles Tannock
ECR frakcijos vardu. - Pone pirmininke, Tunisas yra Europos Sąjungos draugas ir sąjungininkas; tos šalies visuomen- klestinti, pažangi, šiuolaikiška ir meritokratinpasaulietinvisuomenė, unikali arabų pasaulyje. Be to, Tunisas laikosi tinkamo, nekompromisinio požiūrio į islamistų džihadinį ekstremizmą.
Tunise sparčiai formuojasi daugiapartinpolitinsistema, šios šalies moterys - visavertės visuomenės narės. Tai kodėl gi mes norime atstumti Tunisą ir 10 mln. jo gyventojų? Gal todėl, kad pavydime jam sėkmės, o gal dėl to, kad tai maža, naftos neturinti šalis, taigi, skirtingai nei Libija ar Saudo Arabija, neturi ekonominių svertų ES.
Tie, kurie surengšią diskusiją, mano nuomone, stengiasi sąmoningai kenkti ES ir Tuniso santykių vystymuisi pastaraisiais metais. Ypač apmaudu dėl to, kad ši diskusija vyksta tuo metu, kai Strasbūre lankosi Tuniso parlamentarai, kurie, manau, dabar iš ten stebi šią diskusiją.
Tunisui reikalinga mūsų parama, paskatinimas, dialogas, o ne užgaulios kalbos. Paradoksalu, kad kairė, kuri tvirtina labai palaikanti moterų teises, puola Tunisą, nepaisydama šioje šalyje moterims suteiktų galimybių ir laisvių, negirdėtų jokioje kitoje arabų šalyje.
Tai, kad Tuniso valdžia draudžia viešose vietose dėvėti hidžabą, rodo jos pasiryžimą puoselėti Tuniso vertybes: sekuliarizmą, toleranciją ir laisvę. Turėtume laikyti Tunisą aukštesniu Europos ir Viduržemio jūros regiono partnerystės partneriu.
Pirmininkas
Nors man ir nepranešė, kad atvykusi Tuniso delegacija, jie pamojavo, kai jūs apie tai pasakėte. Noriu pasveikinti jus atvykus į šią galeriją.
Marie-Christine Vergiat
Pone pirmininke, ponios ir ponai, labai džiaugiuosi, kad vyksta ši diskusija dėl žmonių teisių padėties Tunise. Europos vieningųjų kairiųjų jungtinfrakcija / Šiaurės šalių žalieji kairieji atliko svarbų vaidmenį organizuojant šią diskusiją. Nuolat gyniau žmogaus teises, bet žmogaus teisės visame pasaulyje vienodos.
Apgailestauju, kad šioje diskusijoje nebus balsuojama dėl rezoliucijos. Žodžiai ištariami ir pamirštami, o tai, kas parašyta, išlieka. Kaip senas ES partneris, Tunisas gauna iš visų Pietų valstybių didžiausią paramos sumą vienam gyventojui ir energingai dalyvauja kuriant Viduržemio jūros regiono laisvosios prekybos zoną. Taip energingai, kad jos lyderiai jau nori dividendų ir reikalauja didžiausio palankumo statuso teikiamos naudos.
Visiškai pritariu H. Flautre pastaboms ir kartu su ja nerimauju dėl kai kurių kitų asmenų išsakytų minčių. Į ES partnerystės susitarimus nuo šiol įtraukti straipsniai apie demokratiją ir žmogaus teises. Jie turi būti išnagrinėti taip pat atidžiai, kaip ir ekonominiai straipsniai. Tiesa ta, ponia Komisijos nare, kad Komisijos ataskaita apie kaimynystės politikos įgyvendinimą šiuo atžvilgiu yra netinkama; tai akivaizdus dvigubų standartų pavyzdys.
Spalio 25 d. Ben Ali buvo perrinktas penktajai kadencijai; jis gavo 89 proc. rinkėjų balsų. Jau vien šis skaičius rodo demokratijos padėtį toje šalyje. Tai "užrakinta" demokratija, kurios sąlygomis puolami, įkalinami, o kartais net kankinimai žmogaus teisių gynėjai, teisėjai, advokatai, žurnalistai - trumpai tariant, visi, kas drįsta mesti iššūkį režimui.
Nuo praėjusio rugsėjo, kaip rodo Taoufiko Ben Briko (kuris bus teisiamas kitą šeštadienį) atvejis, Tunisas realiai virsta autoritarine policine valstybe. Tačiau galėtume paminėti ir Zouhairą Makhloufą ar Fahemą Boukadousą, kurių vienas buvo nuteistas už kalbas apie savo šalies aplinkos sąlygas, o kitas - už dalyvavimą savo šalies darbininkų demonstracijose.
Taigi tokia socialinpadėtis Tunise. Žmogaus teisių gynėjai, pvz., Kamel Jendoubi, Sihem Bensedrine, Sana Ben Achour ir Kemais Chamari, yra negarbingos spaudos kampanijos aukos. Sadok Chourou paskutinius 16 metų buvo pūdomas kalėjime, o jo advokatRadhia Nasraoui buvo drabstoma purvais, taip nuolat kenkiant jos karjerai.
Suimami ir nepagrįstai nuteisiami studentai, kaip, beje, ir kiti žmonės. Iš jų atimami arba jiems neišduodami nauji pasai; kai kuriems aktyviems žmogaus teisių gynėjams neleidžiama išvykti iš šalies teritorijos, kad galėtų liudyti teismuose. Draudžiami nuo valdžios nepriklausomų draugijų susirinkimai, šių susirinkimų dalyviai persekiojami; man tiesiog stinga laiko tikrajam Tuniso socialinės politikos vaizdui pateikti.
Kodėl Tuniso Vyriausybtaip ilgai nereaguoja į JT ataskaitą? Kodėl ji atsisakįsileisti ES stebėtojus, jei rinkimai yra tokie demokratiniai, kaip jie sako? Taigi tokie faktai; vis daugiau jų atskleidžia mūsų šalies laikraščiai.
Komisija ir Taryba privalo į tai atsižvelgti. Tunisas turi laikytis savo įsipareigojimų demokratijos ir žmogaus teisių srityje. Iš tikrųjų, aukštesnis statusas nepriimtinas. Taip, aš palaikau lygią partnerystę! Sutinku, kad su visomis pasaulio valstybėmis turi būti elgiamasi vienodai, bet ir jos turi laikytis savo įsipareigojimų. Tuo ir baigsiu, pone pirmininke.
Gerard Batten
EFD frakcijos vardu. - Pone pirmininke, atrodo, kad iš esmės padėtį Tunise galima vertinti teigiamai. Šios šalies visuomenstabiliausia visoje Šiaurės Afrikoje. Techniniu požiūriu jie turi demokratiją, nors galbūt pagal Vakarų standartus ta demokratija nepakankama, bet neturėtume už tai jų kritikuoti, nes jie padardidelę pažangą. Oficialus šalies politikos kursas - siekti visiškos demokratijos, o Tuniso visuomenstabili, užtikrintas aukštas asmens apsaugos lygis. To pasiekta suvaldant islamo ekstremistus ir komunistus, ir tai buvo verta padaryti. Oficiali valstybės politika - siekti kultūrinės vienovės, t. y. sukurti vieną tautą. Šią pamoką reikėtų išmokti daugeliui Europos valstybių, įskaitant ir manąją Jungtinę Karalystę.
Šalis daro ekonominę pažangą. Tik 7 proc. jos gyventojų gyvena žemiau skurdo ribos. Jos sveikatos standartai geriausi iš visų Šiaurės Afrikos valstybių, o gyvenimo trukmės rodikliai palyginti aukšti. Politinėje plotmėje šalies konstitucijoje ribojamas partijos vietų skaičius deputatų rūmuose - mažumoms skiriama 20 proc. vietų. Tai atrodo pozityvu, palyginti su Jungtinėje Karalystėje taikoma rinkimų sistema "pirmas prie finišo" (angl. first past the post), kuri, mano manymu, yra prieš rinkėjus nukreiptas sąmokslas, siekiant, kad į valdžią patektų tik konservatorių ir leiboristų partijos, o visi kiti būtų išstumti. Taigi gal mums reikėtų kai ko pasimokyti iš tunisiečių.
Kalbant apie JK, kai kurie islamo ekstremistai ir galbūt liberalūs sluoksniai praeitą savaitę kritikavo JK nepriklausomybės partiją, kuriai aš pats priklausau, kai pasiūlėme, kad žmonių veidai nebūtų uždengti viešuosiuose pastatuose, taip pat ir privačiuose pastatuose, jei tie, kurie suinteresuoti, nori šią sąlygą taikyti. Bet pažvelkime, kaip pasielgTunisas. Įstatymu Nr. 108 uždrausta nešioti hidžabą, o tai gerokai daugiau, nei padarkuri nors kita šalis. Religinių reikalų ministras Boubaker El Akhzouri tėškhidžabą, protestuodamas prieš šalies "kultūrinį palikimą", nes islamo rūbą laiko Tuniso visuomenei "svetimu reiškiniu". Na, ką gi, labai įdomu, kad tai vyksta islamiškoje šalyje. Kuo daugiau sužinau apie Tunisą, tuo geresnį įspūdį apie šią šalį susidarau. Tačiau esu matęs kai kuriuos skaičius: pagrindiniams ES kaimynystės programos projektams turi būti išleista 70 mln. EUR. Mano rinkėjai, kai kurie iš jų neturtingiausi Londono gyventojai, negali sau leisti tokių išlaidų. Mes norime prekiauti, draugauti ir bendradarbiauti su Tunisu, tačiau ne apiplėšdami JK mokesčių mokėtojus. Padėkime jiems plėtoti demokratiją ir didinti gerovę, o jei norėtų priimti nemokamą patarimą, tegu jie laikosi atokiai nuo Europos Sąjungos ir saugo savo laisvę bei nepriklausomybę.
Andreas Mölzer
(DE) Pone pirmininke, ES ir Tunisas palaiko glaudžius ir įvairialypius prekybos ryšius. Tunisas, per metus gaunantis 80 mln. EUR finansinę pagalbą, yra puikus sėkmingos plėtros politikos pavyzdys. Būdamas sparčiai augančios ekonomikos šalis, jis įgijo vadovaujamą vaidmenį tarp Magrebo šalių, pirmasis iš Viduržemio jūros regiono valstybių sukūrlaisvosios prekybos zoną su ES ir dabar skina savo darbo vaisius - sparčiai plėtoja ekonomiką. Todėl tikimasi, kad Tuniso Respublika konstruktyviai dalyvaus svarstant EuroMed prekybos gaires laikotarpiui po 2010 m. ir bendradarbiaus su Magrebo šalimis.
Dabar mums galima atleisti už tai, kad galvojame, jog visada viskas būtų gerai, jei ne tas punktas, susiejantis Europos pagalbą su partnerystės susitarime numatytu žmogaus teisių laikymusi. Būtent čia atsiranda prieštaravimas - pinigai, kurie turi būti naudojami Tuniso ekonomikai skatinti, naudojami ir diktatoriškam, antidemokratiniam aparatui finansuoti bei remti. Tai įprasta problema, mums teikiant vystymo ir asociacijos pagalbą. Turime kažką daryti, nes ES negali remti žmogaus teisių pažeidimų (nors ir netiesioginių) Tunise, Konge ir, žinoma, Turkijoje, kuri yra šalis kandidatė.
Salvatore Iacolino
(IT) Pone pirmininke, ponios ir ponai, Tunisas, kaip ir visas Magrebo regionas, yra svarbi strateginzona. Jis turi didžiulį augimo potencialą, yra malonus akiai, turi galingų ekonominių ir, svarbiausia, europinių interesų.
Neseniai pradėtos įgyvendinti su Europos Sąjunga bendros programos, skatinančios tarpvalstybinį bendradarbiavimą. Todėl laikas atgaivinti (jei iš viso ketiname tai padaryti) santykius, kuriuos Europos Sąjunga buvo užmezgusi su mūsų pasienyje esančiomis Afrikos valstybėmis, pradedant Tunisu, kiek įmanoma didinant šio regiono potencialą ir išsaugant jo asocijuotą socialinę bei ekonominę plėtrą, tačiau nepažeidžiant laisvės ir saugumo.
Viduržemio jūros regiono valstybių tarpusavio santykiai yra svarbiausias veiksnys, sustiprinantis plataus užmojo ekonominio ir socialinio vystymo programą.. Politiniu požiūriu galima sakyti, kad Tunisas yra šalis, kurioje demokratija dar palyginti jauna; tačiau parengtas veiksmų planas, atrodo, atitinka Europos Sąjungos lūkesčius.
Naujų partijų susikūrimas ir deramas moterų dalyvavimas parlamente po 2009 m. spalio mėn. pabaigoje įvykusių rinkimų patvirtina, kad padaryta nemaža pažanga demokratijos srityje. Kad ir kaip būtų, turi būti siekiama pažangos ginant spaudos laisvę, lygias vyrų ir moterų galimybes ir pagrindines žmogaus teises apskritai.
Tik laikydamiesi šių gairių galime padėti Tunisui užbaigti tai, ką jis sėkmingai pradėjo: pašalinti visas galimas kliūtis, trukdančias tos šalies žmonėms visapusiškai tobulėti, siekiant aukštesnio statuso.
Tuniso vadovaujamas vaidmuo Viduržemio jūros regione ir toje šalyje vykdoma modernizacija reikalauja rimto ir subalansuoto požiūrio, kuris leistų besąlygiškai priimti Europos Sąjungos puoselėjamas vertybes. Dabar labiau nei bet kada Europos Parlamentas negali leisti, kad demokratijos kelyje būtų daromos klaidos.
Tik konstruktyvus dialogas ir atsargi diplomatija gali toliau stiprinti ryšius su šalimi, kuriai būtina padėti augti, ypač kai kuriose srityse, pvz., teisingumo ir asociacijų laisvės, kuri, kartoju, taipogi yra pagrindinšalis, lemianti stabilumo politiką Viduržemio jūros regione.
Carmen Romero López
(ES) Gerbti Tunisą reiškia gerbti jo demokratinę opoziciją, kuri stengiasi organizuotis, bet yra slopinama, ir gerbti Tuniso pilietinę visuomenę, kuri vis dėlto priešinasi perspektyvai. Todėl noriu pasveikinti Parlamento narius, kurie dalyvauja šiame posėdyje, ir pasiųsti sveikinimą tiems, kurie galbūt ateityje bus Parlamento nariai, nors šiuo metu jiems gresia pavojus, o galbūt jie įkalinti. Todėl manau, jog labai svarbu, kad organizuotųsi pilietinvisuomenė, o demokratinopozicija būtų gerbiama, nepaisant to, kad ji dar neorganizuota.
Ispanijoje - sakau tai kaip EP nariš Ispanijos - mes turėjome visuomenę, kurioje demokratinopozicija diktatūros metais buvo kankinama ir represuojama. Jei opozicija nėra teroristinė, kai ji demokratiška, ji puoselėja vertybes, kurios ir ateityje išliks vertybėmis. Todėl turime padėti šiai opozicijai, kuri šiuo metu nėra organizuota, bet yra demokratiška ir kovoja už Tuniso pereinamojo laikotarpio vertybes bei jų įsitvirtinimą. Turime padėti jai organizuotis.
Be to, turime padėti opozicijai ateityje tapti lyderiais ir pagrindiniais veikėjais, gal opozicijoje, o gal Vyriausybėje, bet svarbiausia demokratinėje visuomenėje yra rotacija.
Todėl prievartos eskalavimas, kurio liudininkai šiuo metu esame ir kuris ateityje gali stiprėti, nėra geriausia "vizitinkortelė" aukštesniam statusui gauti.
Žinome, kad Tunisas yra Europos ir Viduržemio jūros regiono valstybių partnerystės dalyvis, atstovaujantis Viduržemio jūros regiono valstybėms ir linkęs į demokratiją. Todėl šiuo laikotarpiu mes norime, kad jis prisidėtų prie demokratijos stiprinimo ir sugebėtų organizuotis, kad iš tikrųjų taptų lojalus partnerystės dalyvis ir prisidėtų prie to, kad Viduržemio jūros regionas taptų dar vienu demokratines vertybes puoselėjančiu regionu.
Toks mūsų ateities troškimas, to mes linkime Tunisui.
Tomasz Piotr Poręba
(PL) Pone pirmininke, nėra abejonės, kad Tunisas yra tas partneris, per kurį Europos Sąjunga turėtų palaikyti santykius su Viduržemio jūros regiono valstybėmis, ir su kuriuo ES turėtų palaikyti dvišalius santykius. Tačiau, nepamiršdami ekonominių klausimų, mes, Europos Sąjunga, turėtume reikalauti, kad demokratijos ir teisinės valstybės kūrimo procesas toje valstybėje vyktų skaidriai.
Nepaisant to, kad Tunisas yra stabili šalis, deja, tai nėra šalis, kuri laikosi visų demokratijos standartų. Tarptautinės nevyriausybinės organizacijos praneša, kad saugumo pajėgos ten kankina kalinius ir veikia nebaudžiamos, nes jas gina aukšto rango pareigūnai. Spaudos laisvir žodžio laisvgriežtai apribotos, sako, kad žurnalistų padėtis toje šalyje blogiausia iš visų arabų šalių. Susidorojimai dažnai turi religinį pagrindą. Vis labiau kelia nerimą krikščionių mažumos persekiojimai. Tuniso Vyriausybnetoleruoja reiškiamų protestų arba nepriklausomos opozicijos buvimo.
Prisimindami, kad Tunisas buvo pirmoji asociacijos susitarimą su Europos Sąjunga pasirašiusi Viduržemio jūros regiono valstybė, turime ryžtingai reikalauti, kad šio susitarimo sąlygų būtų laikomasi. Žmogaus teisių ir demokratijos standartų laikymasis Tunise turi būti tolesnio bendradarbiavimo su ta šalimi sąlyga.
Dominique Baudis
(FR) Pone pirmininke, ponios ir ponai, kad išvengtume visokių šaržų - vieną ar du mes šį rytą išklausėme - norėčiau paminėti keletą objektyvių faktų apie Tunisą, šalį, kuri yra Europos Sąjungos partnerė.
Socialinpadėtis gerėjo labai sparčiai: įspūdingai didėjo vidutinės pajamos vienam gyventojui, ir dabar didžioji Tuniso gyventojų dalis atitinka vidurinės klasės apibrėžimo kriterijus. Daugiau kaip 90 proc. tunisiečių yra socialiai apdrausti, daugiau kaip ketvirtadalis Tuniso biudžeto skiriama švietimui, tad šalis viena iš pirmųjų pasiekTūkstantmečio vystymosi tikslus pradinio ugdymo srityje.
Galiausiai, kaip šiek tiek anksčiau pastebėjo L. Michel, moterų teisės ir pripažįstamos, ir garantuojamos. Universitetuose studijuoja daugiau moterų nei vyrų, o 40 proc. mokytojų yra moterys. Moterys yra politikės, vietos pareigūnės, žurnalistės. Daugelis šalių pavydėtų tokios statistikos.
Sylvie Guillaume
(FR) Pone pirmininke, ir aš norėčiau prisidėti prie tų, kurie kalbėjo apie ypač didelį nerimą keliančią padėtį, kurioje Tunise atsidūržurnalistas ir rašytojas Taoufik Ben Brik.
Po to, kai buvo suimti keli žurnalistai ir profesinių sąjungų nariai, patyrę prievartą ir blogą elgesį su jais, ir kai per prezidento rinkimus į šalį nebuvo leista atvykti užsienio žurnalistams, susidorojimas su politiniais oponentais ir aktyviais žmogaus teisų gynėjais tebesitęsia. Po nevykusio teismo proceso Taoufik Ben Brik buvo įkalintas toli nuo šeimos, todėl retai lankomas, o dėl jo sveikatos būklės kyla pavojus gyvybei.
Ir kaip kitaip šią padėtį būtų galima pavadinti, jei ne įnirtingu puolimu prieš režimui neįtikusius asmenis? Dėl šios priežasties prekyba neturėtų būti laikoma visų santykių pagrindu. Aš manau priešingai - labai svarbu, kad ES reaguotų skubiai ir nesvyruodama ir pareikalautų paleisti Taoufiką Ben Briką bei kitus sąžinės kalinius.
Pablogėjusi žmogaus teisių padėtis Tunise kelia nerimą. Ji trukdo Europai bendradarbiauti su šia šalimi. Realus šios padėties pagerinimas yra viena iš sąlygų skelbti derybas dėl aukštesnio tos šalies statuso ES ir Tuniso partnerystėje.
Michael Gahler
(DE) Pone pirmininke, mūsų bendradarbiavimas su Tunisu turi gerą pagrindą. Paminėtas asociacijos susitarimas ir laisvosios prekybos susitarimas. N. Kroes pasakė, kad mes norime integruoti į bendrąją rinką Tuniso ekonomiką. Tai yra daugiausia, ką galime padaryti, kai valstybnėra Europos Sąjungos narė, todėl minėtas pagrindas yra tvirtas. Pakartosiu N. Kroes pasakytus žodžius: Tunisas yra rimtas ir draugiškas partneris, turintis potencialą ir toliau stiprinti mūsų santykius.
Būtent dėl to, kad esame užmezgę tokius glaudžius santykius, galime su savo kolegomis kalbėtis ir visais kitais klausimais, kurie mums gali kelti rūpesčių. Aš pati dalyvauju derybose su mūsų kolegomis, kurie yra čia, šioje salėje, ir manau, kad turėtume kalbėtis apie viską.
Tačiau minėtomis aplinkybėmis kartu su vandeniu neturėtume išmesti ir kūdikio. Tunisui, kaip arabų šaliai, norinčiai vystytis kaip pasaulietinei valstybei, taip pat kelia pavojų ekstremizmas. Prijaučiu kiekvienam, kuris imasi veiksmų prieš islamo ekstremistus.
Manau, kad dėl kitų klausimų mes pasistūmėsime į priekį tebevykstančiose derybose. Su Tunisu galime kalbėtis apie viską, nes jis patikimas partneris. Todėl tikiuosi, kad mūsų dialogas bus tęsiamas.
Cristian Dan Preda
(FR) Pone pirmininke, kaip buvo pabrėžta, Tunisas yra svarbus ES partneris; taip pat paminėta didžiulsocialinės sferos svarba Tunise. Norėčiau papildyti šias mintis kai kuriais politiniais aspektais, kurie svarbūs dėl to, kad, kaip jau buvo pasakyta, Tunisas - tai visuomenė, kurioje sukurta daugiapartinpolitinsistema, nors yra apribojimų, pvz., opozicijai taikomos kvotos. Buvo paminėtas ir lyčių lygybės klausimas.
Visose mūsų, Europos, valstybėse politikų nuomonės egzistuoja greta spaudos laisvės. Tuo mes skiriamės nuo Tuniso, kuriame spaudos laisvyra, bet suvaržyta, o kai kurie žurnalistai tikrai atsidūrsunkioje padėtyje.
Tada kyla kitas klausimas: ar suartėjimas su Europos Sąjunga galėtų išplėsti laisvės ribas, ar ne? Šis ryšys, mano nuomone, padėtų Tunisui socialinę pažangą papildyti labai svarbia politine pažanga.
Harlem Désir
(FR) Pone pirmininke, ponia Komisijos nare, jūs išreiškėte viltį, kad Tunisas padarys pažangą demokratinių reformų ir saviraiškos laisvės srityje. Jūs teisi, nes tai visiškai atitinka asociacijos sutartį ir Tuniso Europos Sąjungai duotus pasižadėjimus.
Todėl man labai netikėtos D. Baudiso ir L. Michelio pastabos; panašu, kad jie ragina nekreipti dėmesio į šį mūsų santykių ir bendradarbiavimo su Tunisu aspektą ir visiškai atsisakyti asociacijos susitarimo 2 straipsnio.
Be to, sprendžiant iš nepriklausomo žurnalisto Taoufiko Ben Briko, apie kurį neseniai kalbėjo kolegS. Guillaume, likimo, - jis yra įkalintas nuo praėjusio spalio, po teismo proceso, kuris vyko pažeidžiant įstatymą ir advokatų, ir procedūros prasme, - praeis daug laiko, kol minėtų įsipareigojimų bus laikomasi. Ne tik neleistinai paneigta žurnalisto laisvė, bet ir apribota jo lankymo teisė, blogėja sveikata.
Todėl noriu paklausti jūsų, ponia Komisijos nare: ar Komisija neketina per asociacijos tarybą įsikišti ir pareikalauti, kad T. Ben Brik būtų nedelsiant paleistas, atsižvelgiant į jo sveikatos būklę, bent jau iš humanitarinių paskatų?
Malika Benarab-Attou
(FR) Pone pirmininke, sausio 14 d. buvau susitikusi su Tuniso delegacijos nariais. Nuoširdžiai apsikeitėme nuomonėmis.
Pati būdama prancūziškos ir alžyrietiškos kilmės, turiu įsipareigojimų Magrebui ir esu už vieningą, pliuralistinį bei demokratinį Magrebą. Žmogaus teisių klausimas man ypač svarbus; žmogaus teisės - viena iš pagrindinių Europos Sąjungos vertybių. Atrodo, kad Tunisui diskusijos šiuo klausimu yra labai svarbios ir aktualios.
Vakar ryte susitikau su T. Ben Briko žmona, kuri vadovauja bado streikui, ir su Europos bei Viduržemio jūros regiono žmogaus teisių tinklo aktyvistais ir man pasidarneramu. Atrodo, kad dėl ligos ir kalinimo sąlygų gresia pavojus T. Ben Briko gyvybei. Esu tikra, kad suprantate, jog, pasitvirtinus mano nuogąstavimams, Tuniso valdžiai tektų didžiulatsakomybė.
Mes turime galvoti ne tik apie prekybos ryšius, bet ir apie socialines problemas. Tai, kad jauni tunisiečiai puola į Viduržemio jūrą, ir tai jau tapo reiškiniu, yra uždaros visuomenės padarinys, visuomenės, kurioje jauni žmonės neturi perspektyvos. Gynimasis nuo fundamentalizmo ir ekonominių imperatyvų neturi būti pretekstas žmogaus teisėms ignoruoti. Šiuo metu svarbiausia siekti tikros pažangos žmogaus teisių srityje. Čia mes nekalbame apie veidmainišką dogmatizmą, kalbame apie padėtį, kurią Europos Sąjunga turi skubiai padėti pagerinti.
Alf Svensson
(SV) Šiaurės Afrikos valstybės dažnai suplakamos į vieną, ir tai, kaip man atrodo, yra bloga paslauga Tunisui.
Buvo minima lygybė. Tunisas, palyginti su daugeliu kitų arabų valstybių, skiriasi tuo, kad yra priėmęs vaikus ir moteris ginančius įstatymus. Kaip minėta, Tuniso universitetuose studijuoja daugiau moterų nei vyrų, be to, pakilo gyvenimo lygis, gera šalies infrastruktūros būklė. Po rinkimų parlamentas išrinko (ar paskyrė) žmogaus teisių komitetą.
Tuniso noras bendradarbiauti su ES yra galimybė, kuria turėtume džiaugtis ir kurią reikėtų išnaudoti. Jei dabar, kai Tunisas sudardelegaciją, kuri šiuo metu lankosi Briuselyje ir Strasbūre ir prašo paramos užtikrinti toje šalyje žmogaus teises, kai jo ryšiai su ES stiprėja, mes atmestume Tuniso prašymus ir nebeplėtotume santykių, tai, mano nuomone, prieštarautų ES principams.
Rosario Crocetta
(IT) Pone pirmininke, ponios ir ponai, man, kaip žmogui, kuris nuo 1982 m. du ar tris kartus metuose lankosi Tunise, ir kaip katalikui, kuris kasmet sausio 6 d. dalyvauja mišiose, tikrai sunku patikėti, kad Tunisas yra šalis, kurioje varžoma religijos laisvė.
Šalis turi problemų, bet, dėl Dievo meilės, nežiūrėkime į tas šalis - šalis, kurios siekia pažangos - vakariečių akimis, nes jei Tunisui taikysime tokius kriterijus, apie kuriuos šiandien ryte kalbėjo kažkuris pranešėjas, ir kai kurios Europos valstybės vargu ar galėtų įstoti į Europos Sąjungą, nes smurto ir laisvės varžymo tose šalyse daug daugiau nei Tunise.
Taigi reikėtų atsižvelgti į tai, kad būtent Tunisas yra šalis, sutramdžiusi islamo fundamentalizmą, šalis, kuri stengiasi įgyvendinti taikią bendradarbiavimo su Europa politiką ir kuri siekia evoliucionuoti. Problemų yra. Manau, kad jas būtų galima išspręsti stiprinant dialogą ir draugystę bei padedant toms šalims pasiekti didesnę pažangą.
Neelie Kroes
Komisijos narė. - Pone pirmininke, esu dėkinga gerbiamiems Parlamento nariams už atvirumą ir tiesumą, už pastabas, kuriomis, nors tam tikrų frakcijų jos ir buvo skirtingos, siekta vieno tikslo - rasti geriausią sprendimą.
Vis dėlto iš pradžių norėčiau padaryti vieną pastabą, atsakydama į H. Désiro pareiškimą. Jis rėmėsi Louiso Michelio nuomone. Esu tikra, kad Louis Michel gali ir pats išsakyti savo nuomonę, bet anksčiau mes buvome viena komanda, taigi aš žinau jo nusistatymą šiuo klausimu. Kai H. Désir užsiminė, kad mes nieko nedarome, aš tai supratau kitaip ir tikiuosi, jog ir jūs nesusidarysite tokio įspūdžio iš mano įžanginių pastabų.
Požiūrių skirtumai tikrai dideli. Vieni tik kviečia dialogui dėl vienodų sąlygų, ir tam pritaria I. Kasoulides. Pasigirdo kvietimų užmegzti draugiškus santykius. Visi šie požiūriai reiškia, kad reikia sėstis už stalo, aptarti problemas ir mėginti siekti abipusio sutarimo, kaip išspręsti keletą klausimų, dėl kurių mūsų nuomonės sutampa. Neabejojama, kad žmogaus teisės ir žodžio laisvtikrai labai svarbūs klausimai, kurie sudaro pagrindinę kiekvieno susitarimo dalį.
Taigi norėčiau paminėti kelis iškeltus svarstytinus klausimus. Visų pirma, institucijų stiprinimas. Visuose susitikimuose, kurie rengiami dabar ir kuriuos ketinama surengti per pastaruosius mėnesius, mes raginame, kad vyktų nuolatinis dialogas, kuris padėtų pasiekti esminės pažangos žmogaus teisių ir demokratijos srityje.
Po kelių mėnesių įvyks Žmogaus teisių pakomitečio posėdis, ir galite neabejoti, kad jame bus iš esmės aptariami mums visiems rūpimi klausimai ir svarstoma, kaip juos išspręsti.
Kalbėdami apie žmogaus teisių pažeidimus Tunise, pranešėjai nuolat minėjo, kad Tunisas kritikuojamas už jo požiūrį į žmogaus teises. Po praėjusių metų spalio mėn. vykusių prezidento ir parlamento rinkimų padažnėjo represijos prieš opozicines partijas, žurnalistus ir aktyvius žmogaus teisių gynėjus. Tarptautinbendruomenaiškiai pareiškė, kad toks valdžios elgesys nepriimtinas ir prieštarauja Tuniso tarptautiniams įsipareigojimams. Taigi kartoju tai, ką jau esu sakiusi: dėl įsipareigojimų turi būti viskas aišku - jų reikia laikytis.
Tunisas turi parodyti didesnį ryžtą laikytis svarbiausių bendrųjų vertybių: žmogaus teisių, demokratijos ir teisinės valstybės principų. Beje, šalis turėtų laikytis ir tarptautinių įsipareigojimų šioje srityje. Komisija vykdys mūsų bendradarbiavimo ir diskutavimo minėtais klausimais politiką, ypač padedama pagal asociacijos susitarimą įsteigtų įstaigų.
Kartu ES, bendradarbiaudama ir teikdama techninę paramą, remia valdymo gerinimą bei reformas teisingumo srityje. Mūsų prioritetas - padėti Tunisui padaryti pažangą šioje srityje, pvz., aktyviai remti žmogaus teisių gynėjus ir pilietinės visuomenės organizacijas pasinaudojant Europos priemone demokratijai ir žmogaus teisėms.
Dedamos pastangos bendradarbiauti teisės srityje. 17,5 mln. EUR ES skiria techninės paramos projektui, skirtam šalies teismų sistemai modernizuoti. Kai kurie Parlamento nariai sukritikavo šią pagalbą, nes lėšos skiriamos Tuniso prezidento teisingumo sistemai.
Minėtas projektas susideda iš daugelio dalių. Jis apima teisėjų ir advokatų mokymą, techninę paramą teismams, infrastruktūrą ir piliečiams skirtos informacijos kokybės gerinimą. Kai projektas bus įgyvendintas, įvertinsime jo rezultatus. Žinoma, aš sutinku, kad darbas šioje srityje yra truputį rizikingas politine prasme. Tačiau jeigu norime paskatinti reformą, turime veikti; priešingu atveju ES bendradarbiavimas apsiribos tik ekonomikos sektoriumi. Mes visi sutinkame, kad tai netinkamas požiūris, kuris neatitiktų mūsų pačių bendrosios politikos tikslų santykiuose su Tunisu.
Dėl H. Flautre ir M.-Ch. Vergiat minėto klausimo - aukštesnio statuso suteikimo Tunisui - manau, kad pirmiausia reikėtų stiprinti dialogą su Tunisu. Žinome, kad jis yra svarbus ES sąjungininkas savo regione, pasiekęs didelės pažangos modernizuojant šalies ūkį ir socialinę sistemą. Galbūt reikalas tas, kokią stiklinę matome - puspilnę ar pustuštę. Manau, kad turime ir toliau tęsti savo politiką - paremti tas Tuniso jėgas, kurios stengiasi modernizuoti šalies politinę, ekonominę ir socialinę sritį. Mes palaikome Tuniso pasiūlymus stiprinti abiejų partnerių santykius. Taryba ir Komisija labai atidžiai išnagrinės šiuos klausimus, o aš jums pranešiu apie tolesnę eigą.
Antra vertus, kadangi ES yra suinteresuota stiprinti santykius su Tunisu, aukštesnis statusas šiai šaliai turėtų būti suteiktas jai prisiėmus tvirtus įsipareigojimus, susijusius su žmogaus teisėmis ir valdymu; Taigi "nemokamų pietų" nebus.
Pirmininkas
Diskusijos baigtos.
Raštiški pareiškimai (Darbo tvarkos taisyklių 142 straipsnis)
Edward Scicluna  
raštu. - Manau, kad dabar, kai Komisijoje ir Parlamente vėl prasideda Tuniso ir ES dialogas, šios diskusijos yra per ankstyvos. Į dialogą su Komisija įtraukti kelių pakomitečių (įskaitant Žmogaus teisių ir demokratijos pakomitetį) posėdžiai, laikantis Tuniso ir ES asociacijos susitarimo, o dialogas Europos Parlamento lygmeniu vyko susitikimo su neseniai Briuselyje apsilankiusia Tuniso parlamentarų delegacija, atstovaujančia keturioms politinėms partijoms, kurios išrinktos į Tuniso deputatų rūmus, forma; kartu 2010 m. kovo mėn. numatytas Tuniso-EP tarpparlamentinis posėdis Briuselyje. Manau, kad tuo metu, kai atnaujinamas svarbus ir konstruktyvus Tuniso ir ES dialogas, rengti diskusijas, kurios galėjo pakenkti pažangai, nebuvo tinkama. Užtikrinkime, kad Tunisas ir kitos valstybės, kurios nėra ES narės, laikytųsi ES standartų ekonomikos, socialinių reikalų ir politikos srityse. Bet tam pasirinkime gerai suplanuotą ir struktūrizuotą dialogą.
