Parlamento sudėtis
Pirmininkas
Kitas klausimas - Alaino Lamassoure'o ir Adriano Severino pranešimas Konstitucinių reikalų komiteto vardu dėl Europos Parlamento sudėties.
Alain Lamassoure  
pranešėjas. - (FR) Pone pirmininke, ponios ir ponai, šiuo pasiūlymu dėl rezoliucijos atsiliepiama į Europos Vadovų Tarybos birželio mėn. kvietimą. Sutarties projekto 9 A straipsnyje nurodoma, kad ateityje Parlamento sudėtis nustatoma antriniais teisės aktais. Tai priklausys nuo Europos Parlamento iniciatyva ir jo sutikimu Europos Vadovų Tarybos vienbalsiai priimto sprendimo. Taryba ragina mus paaiškinti, kaip ši tvarka turėtų veikti praktiškai. Jie mus pastatį keblią padėtį.
Tai tikras politinis iššūkis mūsų Parlamentui. Ar mes pajėgsime parengti mums patiems taikomą reformą? Paskutinį kartą to mūsų buvo prašyta 2000 m. ir Parlamentas su prašymu nesusidorojo. Dėl šios priežasties Konstitucinių reikalų komitete užtikrintas balsavimas jau yra nepaprastas politinis rezultatas. Gavome didžiąją balsų daugumą: du trečdalius balsų balsuojant paskutinį kartą ir tris ketvirtadalius balsuojant dėl pagrindinio klausimo - vietų paskirstymo valstybėms narėms, kalbant dabartiniais skaičiais.
Kokia problema mūsų laukia? Pirmiausia derėtų atsiminti, kad dabartinis, 785 EP narius turintis Parlamentas nebeatitinka naujos teisinės padėties, kylančios iš pataisytos Nicos sutarties. Tai sistema, kuri būtų taikoma pagrįsta 736 EP nariais, jei sprendimas nebūtų priimtas. Iki šiol valstybės narės buvo padalytos į dvi kategorijas Taryboje ir Parlamente: viena supervalstybė, kelios didžiosios, kelios vidutinio dydžio, kelios mažos ir t.t. Visoms kategorijoms priskirta vienodai balso teisių Taryboje ir tiek pat vietų skaičių Parlamente.
Dabar tai baigta! Būsimoje Sutartyje nustatomos dvi šios sistemos naujovių rūšys. Pirma, faktiniai skaičiai: ne daugiau kaip 750 EP narių, 96 narių riba ir ne mažiau kaip 6 vietos kiekvienai valstybei narei. Antra, įtvirtintas principas: nuo maksimumo iki minimumo valstybėms narėms turi būti atstovaujama pagal mažėjantį proporcionalumą ir ne kas kitas kaip mes, Parlamente privalome šį principą šiandien apibrėžti, konkrečiai - parinkti, kiek tiksliai būtų proporcionalumo ir kiek mažėjimo arba kiek pernelyg daug atstovaujama mažiausioms gyventojų skaičiumi valstybėms ir kiek per mažai atstovaujama didžiausioms šalims.
Jūsų komiteto siūlymu šį principą reikėtų perkelti tokiu būdu: pirma, reikia pasinaudoti minimaliais ir maksimaliais sutartyje įtvirtintais skaičiais. Konkrečiai, pasinaudoję maksimaliu 750 vietų skaičiumi, įgysime, nors ir nedidelę vietų atsargą, todėl mažėjantį proporcingumą galima taikyti nemažinant vietų skaičiaus kuriai nors šaliai. Tai esminis politinis pasirinkimas ir visiškai būtinas vienbalsiškumui Europos Vadovų Taryboje gauti.
Antra, kuo didesnis šalies gyventojų skaičius, tuo ši, be abejonės, įgyja teisę į didesnį vietų skaičių. Trečia, kuo didesnis šalies gyventojų skaičius, tuo daugiau gyventojų atstovauja kiekvienas Europos Parlamento narys. Todėl šiuo metu, pone pirmininke, Ispanijos EP narys atstovauja daugiau kaip 875 000 žmonių, o Vokietijos EP narys - tik 832 000 žmonių. Iki šiol Vokietija gyventojų skaičiumi dvigubai viršijo Ispaniją. Šis nenormalumas bus pašalintas Ispanijai skyrus keturias papildomas vietas. Iš viso siūlomas padidinimas turi įtakos dešimčiai šalių.
Mums puikiai žinoma, kad tai tik laikinas sprendimas. Būtų pageidautina parengti tam tikrą matematinę formulę, kuri būtų automatiškai taikoma ateities plėtrai, tačiau griežtas planas mums nesuteikia tokios galimybės. Tačiau šioje rezoliucijoje šiuo klausimu pateikiama keletas rekomendacijų. Analogiškai buvome priversti naudotis vieninteliais EUROSAT pateiktais gyventojų skaičiais, nes neturėjome skaičių iš pačių piliečių. Adrian Severin papildys šį klausimą.
Galiausiai, norėtume įspėti savo kolegas Parlamento narius dėl pakeitimų prieštaraujančių pagrindiniams pranešimo principams, kuriais priklausomai nuo aplinkybių didžiosioms šalims būtų suteikta pirmenybpalyginti su mažesnėmis šalimis ar mažoms šalims palyginti su stambiomis šalimis, o šiuo atveju mūsų darbas būtų dirbtas veltui, nes nepasiekus vienbalsiškumo Taryboje turėsime tenkintis Nicos sutartyje numatytomis 736 vietomis.
Taigi, ponios ir ponai, prašome nedidinti savo šalių kainos. Visa šią popietę skelbėme, kad esame vieninteldemokratininstitucija, sauganti europiečių interesus iš visų kitų institucijų, kuriai svetimas nacionalinis egoizmas. Šiandien turime puikią galimybę parodyti, kad mūsų veiksmai atitinka žodžius.
(Plojimai)
Adrian Severin  
pranešėjas. - Pone pirmininke, į mūsų, A. Lamassoure'o ir mano, pasiūlymus, kuriems pritarta Konstitucinių reikalų komitete, įtraukiama nemažai pasiūlymų, kaip patobulinti dabartinę Europos Parlamento sudarymo praktiką. Jiems pritarus ir juos tinkamai pastiprinus neliks dirbtinių frakcijų, savavalių derybų, plėtros Europos Parlamento darbo veiksmingumo sąskaita, kaip visuomet atsitinka padidėjus narių skaičiui. Tačiau atstovavimas pagerės, nes jis bus grindžiamas demografine padėtimi, o ne nominaliais ar simboliniais teisiniais santykiais ir mažėjantis proporcinis atstovavimas užtikrins didesnį didžiųjų ir mažųjų valstybių solidarumą ir užtikrins visišką teisėtumą, pagrįstą atstovavimu piliečiams, nes būtent jie ir renka Europos Parlamentą.
Derėtų atkreipti dėmesį į Europos Parlamento demokratinio teisėtumo, pagrįsto Europos piliečių balsais ir nacionalinio atstovavimo Europos Parlamente, pagrįsto valstybių narių geografine padėtimi, skirtumą. Mes, Europos Parlamentas, atstovaujame piliečiams ir valstybėms vienu metu.
(nepritariantys balsai pašnibždomis)
Žinoma, kai kurie teigia, kad atstovaujame tik piliečiams, o kiti - tik valstybėms. Esame Bundestagas ir Bundesratas vienu metu. Galbūt vėliau aiškiai išskirsime šias sritis, tačiau šiuo metu, darant prielaidą, kad piliečiai balsuoja, o pagal mažėjančio proporcinio atstovavimo principą reikėtų atsižvelgti į valstybių teritorijose gyvenančių gyventojų skaičių, tenka apgailestauti, bet atstovaujame abiem grupėms.
Be abejonės, šioje srityje derėtų patikslinti Europos pilietybės sampratą ir tikiuosi, kad netrukus mums tai pavyks. Tačiau mūsų pranešimas nėra laikinas, veikiau pereinamojo pobūdžio. Ji tokia, nes, mano įsitikinimu, apibrėžėme ilgalaikius principus, tačiau negalime atsisakyti pažangos, ir aš įsitikinęs, kad vėliau juos galėsime papildyti ką tik pristatytais principais. Todėl į pasiūlymą įtraukėme nemažai nuostatų dėl galimo keitimo, nes mūsų, A. Lamassoure'o ir mano nuomone, tai padės pasiekti lankstumo, galimybės prisiderinti ir būsimos pažangos sudarant Parlamentą.
Šiuo pranešimu nesiekiame ko nors pastatyti į nepalankią padėtį. Galbūt atsilyginame tiems, kurių demografinpolitika yra tinkamesnė, o būtent jos šiuo klausimu mes ir siekiame (tas pats taikoma ir migracijos politikai). Nemanau, kad tai būtų kam nors nenaudinga, o pasinaudoti tuo irgi niekam nepavyks, taigi apskritai rezultatas turėtų būti nulinis. Tačiau visiems bus naudingas demokratiškai teisėtas Parlamentas.
Turime keletą pasiūlymų dėl pakeitimų. Kai kuriems kolegoms būtų labiau priimtina atsisakyti mažėjimo proporcingumo naudai, o platesnis proporcinio atstovavimo principo taikymas reiškia daugiau vietų didžiosioms valstybėms. Kiti kolegos pirmenybę teiktų mažėjimui, o ne proporcingumui. Tai reikštų daugiau vietų mažosioms šalims. Todėl esu įsitikinęs, kad derėtų atsisakyti abiejų kraštutinių galimybių ir pasirinkti mano pasiūlyme išdėstytąją; sutinku, kad ji dar tobulintina, tačiau šiuo metu - geriausia. Būtent ją pateikėme kartu su A. Lamassoure'u. Galbūt daliai mano kolegų reikėtų nuorodų. Galbūt kiti labiau norėtų atsižvelgti į visus savo valstybės piliečius, nepaisant jų gyvenamosios vietos. Dar kitiems galbūt norėtųsi atsižvelgti į visus savo valstybės gyventojus. Kiti nariai norėtų atsižvelgti tik į gyvenančiuosius tam tikrose Europos Sąjungos valstybėse. Todėl šiuo požiūriu mums trūksta sutarimo. Vienintelis galimas šios problemos sprendimas - laikytis dabartinės praktikos ir vadovautis turimais Eurostato duomenimis.
Galiausiai dalis narių siekia politinio prestižo ir mano, kad jei mums nėra vienodai atstovaujama šiame Parlamente, tai mūsų politinis svoris nevienodas. Manau, kad priėmus mažėjančio proporcinio atstovavimo principą, šioms dirbtinėms grupėms bus lemta išnykti. Jei šį sprendimą atmesime - tai nesu tikras, ar Europos Parlamentui pavyks parodyti, kad jis sugeba imtis svarbių reformų, ir susidarys įspūdis, kad jam reikia vykdomosios institucijos sprendimui priimti. Manau, kad TVK šioje vietoje patirs pirmąją nesėkmę dar nepradėjus svarstyti jos darbotvarkės klausimų ir tai gali būti didelio nepasisekimo pradžia. Bijau, kad bus visuotinai grįžta prie Nicos sutarties redakcijos ir atsisakyta turimų iliuzijų. Todėl bijau, kad parodysime tarp didžiųjų ir mažųjų valstybių esantį skilimą, pamindami bet kokias vienybės, teisingumo ir įtraukimo viltis. Baigdamas kreipiuosi į visus savo kolegas. Apeliuoju į mūsų Europos atsakomybės jausmą ir mūsų solidarumą. Hic Rhodus, hic salta! Rodas yra čia ir būtent čia galime įrodyti iš tiesų esą europiečiai, o ne mėgindami mokyti Komisiją ir Tarybą.
Ingo Friedrich
PPE-DE frakcijos vardu. - (DE) Pone pirmininke, pranešime pateikiamas paaiškinimas, už kurį norėčiau nuoširdžiai padėkoti abiem pranešėjams, A. Lamassoure'ui ir A. Severinui. Jame aiškiai nurodoma, kad mes nuolat viršijame nustatytas viršutinę ir apatinę ribas. Norėčiau išreikšti padėką vien už tai. Šis paaiškinimas svarbus mums visiems.
Antra, šis pranešimas sukelia dvejopas pasekmes. Pirma, kuo mažiau mažėjanti skalė, tai yra, kuo labiau siekiame proporcingumo, tuo Parlamentas autoritetingesnis ir teisėtas. Ginčą dėl to, ar mažėjimo reikia mažiau, ar daugiau, būtina spręsti nuolat, ir aš manau, kad galima teigti, jog kuo mažiau mažėjimo, tuo daugiau teisėtumo. Kaip Vokietijos atstovas, taip pat norėčiau papildyti, kad tai kelia tam tikras problemas, nes iš visų dalyvių tik mes, vokiečiai, gauname mažiau nei pagal Nicos sutartį. Norėtume didesnio pritarimo šiuo klausimu, nes diskusija Vokietijos spaudoje šiuo klausimu yra labai atvira. Mes tai priimame, nes irgi manome, kad Europos aspektas yra svarbesnis už kitus.
Galiausiai, norėčiau paminėti dvi išvadas, kurias derėtų panaudoti ateityje. Pirma, iš tiesų turėtume siekti ilgalaikės loginės sistemos, dėl kurios nereikėtų rengti nuolatinių pakartotinių derybų. Antra, pateikti du prieštaraujantys pakeitimai, 2 ir 3. Mūsų frakcija nusprendė, kad nepriklausomai nuo to, kaip bus balsuojama dviem prieštaringais klausimais, galiausiai frakcija balsuos už A. Lamassoure'o ir A. Severino pranešimą. Taryba neturi kuo pasiteisinti. 2 pakeitime, kuris tik visiškai nedaug skiriasi nuo A. Lamassoure'o pranešime nurodytų skaičių, Taryba gautų žinią iš Parlamento 2009-2014 m. laikotarpiu. Todėl mūsų Parlamentas ir visos frakcijos iš esmės, mano manymu, įvykdsavo pareigas ir Vadovų Taryba, jei nori, gali priimti sprendimą.
Nuoširdžiai dėkoju už sąžiningą diskusiją tokiu sudėtingu klausimu!
Richard Corbett
PSE frakcijos vardu. - Pone pirmininke, PSE frakcijos vardu norėčiau išreikšti paramą šiam pranešimui. Už jį planuojama balsuoti mano frakcijoje ir tikimės, kad pranešimo tekstas, priimtas komitete 70 proc. balsų dauguma, bus patvirtintas ne mažiau įspūdinga Parlamento narių balsų dauguma.
Pranešėjai, reikia pasakyti, protingai, atsižvelgiant į naujojoje Sutartyje nustatytus apribojimus ir į apribojimus prieš baigiantis TVK, pagrindinį dėmesį skyrdabartinės vietų paskirstymo tvarkos netobulumams, užuot pasiūlę esminį sistemos keitimą, nes pastaruoju atveju TVK atsidurtų aklavietėje ir iškiltų grėsmė, kad naujoji Sutartis nesusilauktų pritarimo ir jos nepavyktų ratifikuoti.
Visų pirma valstybėms narėms nėra priimtina mažinti joms skiriamų vietų skaičių, turimą pagal dabartines Sutartis, svarstant vietų paskirstymą nuo 2009 m., išskyrus vietų skaičių, numatytą pagal sutartį Vokietijos Federacinei Respublikai. Be šios vienintelės išimties, šalims skirtas vietų skaičius palyginti su planuojamu skaičiumi pagal Sutartį 2009 m. nebus mažinamas.
Na, o šiuo metu, be abejonės, kai kurie kolegos siekia išsikovoti daugiau vietų savo valstybėms narėms ir neretai argumentuoja tuo, kad jų gyventojų skaičius gerokai netikėtai padidėjo lyginant su anksčiau apskaičiuotu ir viršija Eurostato turimus duomenis, kuriais naudojamasi visuotinai, net ir Taryboje.
Kiti teigia, nacionalinio prestižo sumetimais, kad jiems derėtų skirti vienodai vietų, kaip ir kitoms valstybėms narėms. Prisipažinsiu, mane labai nustebino Italijos vyriausybės laikysena. Suprantu, kad R. Prodi ir dalis Italijai atstovaujančių Parlamento narių teigė, kad Italija nusipelno tiek pat vietų, kiek skirta Prancūzijai ir Didžiajai Britanijai. Tačiau jie sutiko kaip ir mes visi taikyti mažėjančio proporcinio atstovavimo principą: proporcingai gyventojų skaičiui. Sutinku, kad mano šaliai būtų skirta viena vieta mažiau nei Prancūzijai, nors iki šiol mūsų valstybėse gyventojų skaičius yra vienodas. Todėl nesuprantu, kodėl Italijai sudėtinga sutikti, kad jai skirta mažiau vietų nei Prancūzijai tuo pačiu pagrindu. Taip pat mane stebina tai, kad šalis, kuri save taip dažnai pristato communautaire įgyvendinimo pavydžiu, turinti tvirtus įsipareigojimus siekti Europos vertybių, teigia nesanti nacionalistinir visuomet pirmenybteikianti Europos, o ne savo nacionaliniams interesams, o dabar Italija su R. Prodi priešakyje teigia, kad nacionalinio prestižo sumetimais jai priklauso tiek pat vietų kaip ir Prancūzijai ir JK, nors ji išties atsilieka gyventojų skaičiumi.
Baigdamas, raginu Parlamentą pritarti mano pranešimui, atmesti pakeitimus ir parodyti savo tvirtą apsisprendimą Europos Vadovų Tarybai.
Andrew Duff
ALDE frakcijos vardu. - Ponia pirmininke, ALDE frakcija taip pat reiškia savo pritarimą A. Lamassoure'o ir A. Severino pasiūlymui. TVK mūsų visiškai pagrįstai prašoma pakeisti mūsų sudėtį, kad atitiktume Reformų sutarties sąlygas. Mes, Parlamentas, turime tvirtai ir aiškiai atsiliepti ir parodyti esą pajėgūs priimti šį sudėtingą ir drąsų sprendimą.
Nėra grynos ir galutinės formulės. 6 dalyje įtvirtintas realus ir protingas mažėjančio proporcingumo apibrėžimas. Be abejonės, sutinku, kad kai kurios nacionalinės delegacijos siekia pagerinti savo padėtį lyginamojoje lentelėje, tačiau šie pasiūlymai prieštaringi. Siekiančių pakeisti sistemą laukia nesėkmė. Pagal D'Hondto pasiūlymą į privilegijuotą padėtį buvo iškeltos didesnės valstybės, o, savo ruožtu, I. Friedrichui noriu pasakyti, kad jo pasiūlymu pažeidžiamas Sutartyje numatytas mažėjančio proporcingumo principas. Kvadratinės šaknies sistema per daug svorio suteikiama mažesnėms valstybėms.
Visiškai sutinku su Italijos atstovais, keliančiais klausimą apie statistinio pagrindo taikymą, o mes, Parlamentas, savo ruožtu, turėtume išnagrinėti gyventojų, piliečių ir balso teisę turinčių asmenų skirtumą. Tačiau šis klausimas yra itin sudėtingas, nes jis tvirtai susijęs su nacionaliniu suverenumu, rinkimų teisės ir pilietybės srityje. Vargu ar pavyks šią problemą išspręsti per vieną savaitę iki TVK pabaigos.
Po TVK bus parengtas Konstitucinių reikalų komiteto pranešimas, o man tenka garbbūti pranešėju; tai bus proga aptarti visus klausimus ir pasiūlyti pirminio 1976 m. redakcijos įstatymo pakeitimus. Tačiau visa tai jau lieka kitiems metams, o ne dabartinei darbotvarkei.
O dabar išreikškime tvirtą paramą pasiūlymui ir TVK pateikime sprendimą, o ne problemą.
(Plojimai)
Brian Crowley
UEN frakcijos vardu. - Ponia pirmininke, norėčiau prisijungti prie savo kolegų ir padėkoti antriesiems pranešėjams už jų pastangas sprendžiant šį itin sunkų ir sudėtingą klausimą.
Galiausiai, nepaisant kitų kolegų pasisakymų, šis pasiūlymas tolygus pasiūlymui užsimauti kilpą ant kaklo, todėl niekam iš dabartinių Europos Parlamento narių nesinori mažinti savo valstybei skiriamų vietų skaičiaus. Šis samprotavimas yra pagrįstas ir juo vadovaujasi tie, kurie siekia gauti kuo daugiau vietų savo šaliai atstovauti. Neskubėčiau atsisakyti šio siekio, nes, kad ir kaip ten būtų, peržvelgę pokyčius nuo pirmųjų tiesioginių rinkimų į Europos Parlamentą 1979 m. pastebėsime, kad Europos Sąjungoje įvyko didelių demografinių ir gyventojų skaičiaus pokyčių; tas pats pasakytina ir apie laikotarpį nuo Europos Sąjungos plėtros 2004 m., kai daugybei žmonių atsirado galimyblaisvai vykti į kitas šalis ir šitaip jie galėjo stipriai pakeisti šių šalių gyventojų skaičių.
Manau, reikėtų dėmesingai aptarti (apie mažėjantį proporcingą atstovavimą derėtų kalbėti prieš įvykstant pokyčiams, o ne po to) pusiausvyrą, vyravusią skirtingų institucijų tarpusavio bei didesnių ir mažesnių valstybių narių santykiuose, kad nvienai iš institucijų ar stambesnių valstybių narių nepavyktų įgyti didesnės galios atitinkamai kitų institucijų ar vidutinių ir mažesnių valstybių narių atžvilgiu. Būtent todėl dera kuo geriau išlaikyti šią pusiausvyrą.
Džiaugiuosi pranešėjo teiginiu, kuriuo siekiama išlaikyti institucijų santykių pusiausvyrą. Tačiau kartu pažvelgę į naudojamus duomenis, kurie diskusijose buvo nemažai cituojami, pastebėsime, kad šiuo metu iš 27 valstybių narių net 15 naudojami tik laikini Eurostato duomenys, gauti iš centrinių atitinkamų šių šalių statistinių įstaigų. Taigi sprendimai priimami laikinų duomenų pagrindu, o pastarieji gali turėti ilgalaikės įtakos būsimam vietų Parlamente paskirstymui.
Taip pat turime nepamiršti, kad ketinama į Europos Sąjungą priimti Kroatiją, o tai taip pat turėtų neigiamos įtakos. Todėl primygtinai raginu apgalvotai balsuoti šiuo klausimu.
Johannes Voggenhuber
Verts/ALE frakcijos vardu. - (DE) Ponia pirmininke, mano frakcija už šį pranešimą nebalsuos, nes siūloma atstovavimo sistema ir vietų paskirstymu pažeidžiami pagrindiniai demokratijos principai, išlaikoma istorinnelygybir prieštaraujama šio Parlamento savo piliečių ir rinkėjų atstovo prigimčiai.
Tai nėra neįgyvendinamos svajonės. Taip, pone A. Severinai, daugelis nori daug laimėti, tačiau visi turėtume susipažinti su Parlamento vaidmeniu. Parlamentas, kaip mums vakar vakare pranešpranešėjai, nėra valstybių narių socialinio, ekonominio pajėgumo atspindys. Ne, tai yra atstovavimas rinkėjams ir nieko kito. Parlamentas įmanomas tik atstovaujant piliečiams! Parlamentui būtina liaudis jam pagrįsti ir netiesa, kad sąvoka Europos pilietybvisiškai nesusijusi su tarptautinės teisės terminu ar pilietybės sąvoka Jungtinėse Amerikos Valstijose. Tai vienas ir tas pats ir aš patarčiau jums pasiskaityti galiojančias sutartis. Patarčiau pasiskaityti ES Pagrindinių teisių chartiją, kurioje nustatomos šių piliečių teisės. Patarčiau pasiskaityti taisykles dėl teisės kreiptis į Europos Teisingumo Teismą. Patarčiau pasiskaityti taisykles dėl įrašymo į rinkėjų sąrašus. Tuomet atpažinsite, kad nieko nėra lengviau kaip nustatyti, kas yra Sąjungos pilietis ir kas turi teisę balsuoti už jo narius. Tai sprendžiama kas penkeri metai.
Socialinį ekonominį pajėgumą simboliškai išreiškia gyventojai. Tačiau šioje srityje mums vieną kartą jau nepavyko, kai dėl Nicos sutarties mūsų buvo paprašyta: gerb. Parlamente, paprasčiausiai patys nurodykite mums savo sudėtį. Šį kartą mus lydėjo nesėkmė. Deja, per šiuos septynerius metus nepaaiškinome, kas yra Parlamentas. Todėl pakartotinai vertiname istorinę nesąmonę ir praktinius istorinius apribojimus, kilusius iki šiol. Jie visiškai nesusiję su demokratija ir mąstymu Konstitucijos tema.
Sylvia-Yvonne Kaufmann
GUE/NGL frakcijos vardu. - (DE) Ponia pirmininke, šioje frakcijoje esame skirtingų nuomonių. Tačiau pritariu A. Lamassoure'o ir A. Severino pranešimui. Pagal pranešimą Parlamentas atsakingai pasilieka iniciatyvos teisę pats pateikti pasiūlymus dėl savo būsimos sudėties. Jis tai daro dėl intensyvaus abiejų pranešėjų atlikto darbo, vedamas tikros Europos dvasios. Pasiūlymas gerai suderintas, pagrįstas, aiškia, suprantama ir skaidria sistema ir tinkamas tolesnei plėtrai.
Pasiūlyme laikomasi įvairovės principo. Kadangi naudojamos 750 vietos, taip pat užtikrinama, kad Parlamentas ateityje atspindės visą pagrindinių politinių idėjų iš kiekvienos šalies spektrą. Pasiūlymas taip pat pagrįstas solidarumo principu, todėl stambesnės daugiau gyventojų turinčios valstybės narės sutinka su mažesne įtaka, kad mažesnėms valstybėms narėms sudaromos galimybės pasinaudoti geresniu atstovavimu. Visa tai padeda sustiprinti Sąjungos sanglaudą. Todėl tikiuosi, kad Taryba be išlygų operatyviai įgyvendins Parlamento pasiūlymus iki 2009 m. rinkimų.
Paskutinbaigiamoji pastaba. Visi konkrečioje valstybėje narėje gyvenantys žmonės yra pagrindas kiekvienai valstybei tenkančio vietų skaičiui Taryboje, įskaitant čia gyvenančius trečiųjų šalių piliečius, nes ir jie yra visuomenės dalis. Tačiau tai tik viena medalio pusė. Europos Parlamente taip pat turėtų galimybę balsuoti per Europos Parlamento rinkimus. Visuomet už tai pasisakiau ir ketinu ateityje tai daryti!
Bernard Wojciechowski
IND/DEM frakcijos vardu. - Ponia pirmininke, mes paprastai gavę panašų pranešimą, svarstome, ką viena valstyblaimėtų, o kita prarastų, ir tai tik įrodo, kad Europos solidarumas tėra mitas, o nacionalinis egoizmas kaip visuomet triumfuoja.
Atsižvelgę į pastarųjų dienų įvykius, kai M. Schulz užsipuolEuropos Komisijos Pirmininką, pamėginkime rasti tinkamą būdą, kaip užbaigti šį žaidimą visiems priimtinu rezultatu.
8 dalyje girdime Vokietiją verkšlenant dėl prarandamo vietų skaičiaus. Verkšlenama vis daugiau ir tuo neapsiribojama: prašoma į vokiečių kalbą versti daugiau ES dokumentų, teigiama, kad Vokietijos grynoji dalis ES biudžete didžiausia, kad jai priklauso atskira vieta JTO Saugumo Taryboje ir pan. Skundų sąrašas begalinis.
Kartu A. Severin mėgina mus įtikinti pasitelkęs šį neapibrėžtą mažėjantį proporcingumą, kuris neturi įtakos jo atstovaujamai Rumunijai, kad Lenkijai praradus tris vietas Rumunijai gauna vieną. Ši prognozgalėtų pasiteisinti nebent lošiant kazino.
Vadinkime daiktus tikraisiais vardais. Su tuo, kad du plius du - penki, sutiktų tik socialistas iš Jorkšyro.
Luca Romagnoli
ITS frakcijos vardu. - (IT) Ponia pirmininke, ponios ir ponai, A. Lamassoure'o ir A. Severino pranešimas atmestinas dėl jo ideologinio, prieš Italiją nukreipto teksto bei dirbtinio techninio argumentų prieš politinių argumentų, kuriais jis grindžiamas, pobūdžio. Neketinu kalbėti apie tai, kiek vertinga yra ius sanguinis palyginus su ius loci, jakobinizmu, nes tai aiškiai nerūpi pranešėjams ir pavedusiems įgyvendinti šią iniciatyvą.
Nesu teisės ekspertas ir mano reputacija anaiptol neprilygsta Italijos senato Europos reikalų komiteto pirmininko profesoriaus A. Manzella ar kitų Parlamento narių, kurie taip pat gali kritikuoti teisinius pranešime nurodytų teiginių neatitikimus, reputacijai. Tačiau aš manau, kad verta pabrėžti, kad pranešėjams nėra svarbūs neginčijami faktai: politikoje svarbiausia Italijos įvertinimas ir jos vaidmuo praeityje ir šiandien Europos institucijoje.
Labai prastai Italijai pritaikytas mažėjančio proporcingumo principas, kuriuo iš naujo apibrėžiamas konstitucinėje sutartyje, kurios įsigaliojimas sustabdytas, nustatytas vietų paskirstymas buvo pritaikytas diskriminuojamai Italijos atžvilgiu. Kai kurioms šalims sistemoje paliktos ribos ir pasitaikkeletas reikšmingų aplinkybių iškraipymų, pvz., paskyrus Estijai tiek pat vietų kaip ir Maltai, nors pastarosios gyventojų skaičius tirs kartus didesnis.
Galime sutikti su tuo, kad Jungtinėje Karalystėje prie turinčių balso teisę asmenų reikėtų priskirti gyventojus, ne ES piliečius, ir šiuo pagrindu pranešėjai skyrJK viena vieta daugiau nei Italijai, nors per 2004 m. rinkimus balsavo vos šiek tiek daugiau nei trečdalis rinkėjų. Galime sutikti su tuo, kad Prancūzija, kuri sudaro savo elektoratą ir užpildo savo demografinį profilį iš futbolo rinktinės įvairovei prilygstančios gimimo vietų įvairovės, skiriama dviem vietom daugiau nei Italijai. Galime sutikti su Italijos vyriausybės vangumu ir matėme, kaip greitai prabėgo laikas pirminio svarstymo metu iki diskusijų Taryboje.
Tačiau su kai kuo negalime sutikti. Pranešėjai laikosi savo ginčytino pilietybės suvokimo. Jie teigė, kad bet kas, gyvenantis Europoje, net ir turintis ne Europos pasus ar pilietybę, yra rinkėjas. Tačiau iš savo apskaičiavimo jie išbraukia už Europos ribų gyvenančius piliečius. Tai primena nepriimtiną didžiulę prieš Italiją, nukreiptą diskriminaciją, su kuria mes kategoriškai nesutinkame!
Irena Belohorská
(SK) Pirmiausia norėčiau išreikšti paramą pranešėjams A. Lamassoure'ui ir A. Severinui už jų pranešimą. Privalome susitaikyti su tuo, kad Slovakijos Respublika neteks vieno Parlamento nario dėl suderinto mažėjančio proporcingumo principo. Šis principas vietų Parlamente proporcingo paskirstymo srityje turėtų būti taikomas ir kitoms ES užimtumo politikos sritims. Todėl prašau padidinti atstovų ir darbuotojų skaičių 12 naujų valstybių narių visose ES institucijose. Manau, kad visose valstybėse narėse yra pakankamai kvalifikuotų asmenų, galinčių prisidėti prie ES.
Lygybyra kertinis ES principas. Net pradinės valstybės narės įsipareigojo laikytis šio principo, kai į savo tarpą priėm12 naujų valstybių narių. Jis taikytinas visuotinai ir ne tik Europos Parlamento narių ar Komisijos narių pareigoms. Raginu laikytis ir gerbti lygybės principą. Naujosios į ES įstojusios valstybės narės turėjo atitikti daugelį kriterijų. Dabar kreipiuosi į ES su prašymu apskritai vykdyti savo įsipareigojimus jų atžvilgiu.
Gunnar Hökmark
(SV) Ponia pirmininke, Europos Sąjunga, parėmusi A. Lamassoure'o pranešimą, gali žengti istorinį žingsnį. Šiuo pranešimu galime palikti laikus, kai vietų Europos Parlamente skaičius buvo skirstomas pagal sistemą, kurioje skirtingos šalys buvo skirstomos į skirtingas grupes, atsižvelgiant į įvairių vyriausybių vadovų derybinius įgūdžius ir kur daroma prielaida, kad ES valstybių narių interesai yra nesuderinami. Parlamentui parėmus A. Lamassoure'o pranešimą šios sistemos atsisakytume ir pereitume prie sistemos, pagrįstos proporcingumo principu, kai atstovavimas Parlamente priklauso nuo šalies dydžio.
Sistema, kurią turėjome iki šiol, yra labai sunkiai paaiškinama, o A. Lamassoure'o pranešime įtvirtinta sistema yra nesudėtinga paaiškinti. Ji pagrįsta maksimaliu ir minimaliu lygiu ir atsižvelgiama į skirtingų šalių turimą gyventojų skaičių. Šis principas taip pat pasiteisintų žvelgiant į ateitį. Jis reiškia, kad nėra palaikomi vienos ar kitos šalies interesai, o atsižvelgiama į piliečių skaičių. Tai yra žingsnis pirmyn Europos Sąjungos demokratijos procese.
Noriu aiškiai įvardyti turimą pasirinkimą. Galime paremti A. Lamassoure'o pranešime išdėstytą pasiūlymą arba grįžti prie Nicos sutarties, kuriai būdingas savavališkumas ir nesuderinamais nacionaliniais interesais pasižyminčios derybos. Kai aš girdžiu vėliausiai kalbėjusius asmenis iš savo vietų, taip pat girdžiu nacionalinius interesus konfliktų srityje.
A. Lamassoure'o pranešimas remtinas, nes jis pagrįstas principu.
Sérgio Sousa Pinto
(PT) Ponia pirmininke, ponios ir ponai, konstitucinių reikalų komiteto narių Alain Lamassoure'o ir Adriano Severino parengtas pranešimas dėl būsimos Europos Parlamento sudėties yra labai svarbus, nes juo pabrėžiamas suderintas ir objektyvus labai politine prasme subtilaus klausimo sprendimas. Todėl norėčiau pasveikinti abu antruosius pranešėjus.
Derėtų atsiminti, kad būtent per praėjusią birželio mėn. Europos Vadovų Tarybą Europos Parlamentui buvo pažadėta iki 2007 m. spalio mėn. pateikti su jo būsima sudėtimi susijusios problemos sprendimą, kad jį būtų galima laiku pritaikyti 2009 m. Europos Parlamento rinkimams. Tiems, kas nuogąstavo, jog Parlamentas nebus pajėgus išspręsti šio klausimo dėl vyraujančios nacionalistinės ideologijos, šis pranešimas yra tinkamas atsakas, kuriuo parodoma, kad ši institucija sugeba ir moka nustatyti ir išreikšti bendrą visos Europos interesą, nacionalinėje dinamikoje, kuri paprastai padaro tarpvyriausybinius reikalus sudėtingesnius.
Svarbu išdėstyti Europos Parlamento poziciją dėl sklandaus IGC darbo, kurį numatoma užbaigti Lisabonoje spalio 18-19 d. Todėl būtina pripažinti politinį šio naujo pasiūlymo dėl vietų paskirstymo pagal mažėjančio proporcingumo principą ir Sąjungos institucijoms skirto reformų paketo ryšį, pirmiausia kalbant apie dvigubos daugumos principą daugumai Taryboje apibrėžti.
Norėčiau pasinaudoti šia proga ir pabrėžti, kad institucinis Reformų sutarties aspektas turi būti nuoseklus ir kalbant apie dvigubos daugumos klausimą, kuris turėtų įsigalios tik 201-2017 m., sutartyse neturėtų būti džentelmeniškų susitarimų, pvz., Joaninos kompromiso, kuris vis dar galioja, tačiau, nors jie ir yra teisiškai pripažįstami dabartinėje sistemoje, paprasčiausiai užkirstų kelią sprendimų priėmimui Taryboje.
Iš pat pradžių žinojome, kad Europos Parlamento sudėtis bus daugiau nei matematinis klausimas. Atsižvelgiant į dabartinius veiksnius rastinas sprendimas turėtų atitikti tris principus: solidarumo principą, pagal kurį daugiausia gyventojų turinčios valstybės narės sutiktų, jog joms ir toliau nebus pakankamai atstovaujama, pliuralizmo principą tam, kad būtų galima atstovauti visam kiekvienos šalies pagrindinių politinių orientacijų spektrui, ir efektyvumo principą, ribojant atstovų maksimalų skaičių iki su įstatymo leidybos susirinkimo vaidmeniu suderinamo lygio. Pritaikius mažėjančio proporcingumo principą pasiūlymuose pateikiamas pakankamai protingas pasiūlymas, su kuriuo galima sutikti.
Pabaigoje, ponia pirmininke, norėčiau pasakyti, kad Europos Parlamentui nebūtina traktuoti pasiekto susitarimo kaip tobulo prieš duodant savo politinį sutikimą. Dabartiniu tekstu, nepaisant tam tikrų jo trūkumų, stiprinamas Europos Parlamento patikimumas, todėl tai nepalyginamai geriau nei neatsakingos besitęsiančios nacionalinio egoizmo grumtynės, kas brangiai kainuotų Sąjungai ir jos piliečiams.
Svarbios Europos Vadovų Tarybos išvakarėse šiame Parlamente, kuriame atstovaujama mūsų piliečiams, nors man ir sunku sutikti su mintimi, kad jame atstovaujama ir valstybėms narėms, į pirmą vietą iškeliami Europos interesai, tikintis, kad valstybių vadovai pasielgs taip pat.
Henrik Lax
(SV) Diskusijoje dėl Europos Parlamento sudėties nebuvo atsižvelgta į didelį piliečių skaičių. Turiu omenyje beveik 50 mln. europiečių, priklausančių regioninėms ar nacionalinėms kalbinėms mažumoms. Šiandien EP yra vos saujelšioms grupėms atstovaujančių narių. Tai nepriimtina ir tenka apgailestauti, kad tuo sudaromas klaidingas Europos Parlamento įvaizdis. Atrodytų, lyg mes nesuprastume kai kurių pažeidžiamos kalbinių mažumų padėties. A. Lamassoure'o ir A. Severino pranešimas pagrįstas mažėjančio proporcingumo principu yra puikus statistinio darbo pavyzdys ir aš taip pat ketinu už jį balsuoti, tačiau dabar turėtume surasti drąsos aptarti kitus esminius klausimus. Kaip padidinsime piliečių pasitikėjimą Europos Sąjunga? Kaip užtikrinsime, kad ES ir Europos Parlamentas sieks tikslų, kurių norime, kad siektų ir kiti, tai yra, kaip užtikrinsime, kad mažumų balsas bus išgirstas?
Ponios ir ponai, ar mes, EP nariai, susitaikysime su tuo, kad regioninės ir nacionalinės kalbinės mažumos paliekamos nacionalinių vyriausybių malonei, o šios gali suteikti joms vietą, ar mes nenorime, kad šioms mažumoms būtų atstovaujama Europos Parlamente? Į šį klausimą turėtume atsakyti kategoriškai neigiamai! Todėl norint užtikrinti įvairovę, atėjo laikas kalbinėms mažumoms palikti vietų skaičių Europos Parlamente. Aš pats kalbu švediškai kalbančios Suomijoje gyvenančios gyventojų dalies ir Åland provincijos gyventojų vardu.
Cristiana Muscardini
(IT) Ponia pirmininke, ponios ir ponai, pranešime dėl vietų Parlamente sudėties esama akivaizdžių prieštaravimų, kuriuos sustiprina vakar pranešėjų išsiųstas raštas, siekiant pateisinti jų poziciją šiais politiškai subtiliais klausimais; be to, juo iškreipiama teisinpilietybės samprata, nes ji visada buvo kodifikuota.
Pranešime pateiktas principas išeina už nacionalinių valstybių ir sutarčių ribų. Kalbant teisiniais terminais, Europos pilietybyra teisinpadėtis, kurią turi tik kurios nors valstybės narės piliečiai, todėl šie asmenys turi visas su šia padėtimi susijusias teise ir pareigas. Būtent pilietybė, o ne gyvenamoji vieta turėtų būti lemiamas kriterijus. Pasiūlymu taip pat iškreipiamas požiūris, taikytas kitos Sutarties projekte, kuriame aiškiai nurodyta, kad pilietybės samprata visiškai nesusijusi su gyvenamąja vieta.
Europos Parlamentas praleido puikią progą parodyti kitoms institucijoms sugebėjimą savarankiškai rasti sprendimą, pagrįstą visuotinai pripažįstamais ir bendrais teisiniais principais. Norėčiau paklausti pranešėjų, kodėl jie net nesvarstgalimybės pasinaudoti valstybių narių piliečių, o ne gyventojų skaičiumi, skirstant vietas.
Galbūt tai buvo naudingiau kai kurioms valstybėms? Pakanka pažvelgti į Jungtinės Karalystės atvejį, kurioje teisbalsuoti Europos Parlamento rinkimuose suteikiama netgi ne ES piliečiams. A. Lamassoure'ui ir A. Severinui: atrodo, kad nurodydami, kad niekas nenukentėjo palyginti su Nicos sutartimi, aiškiai iškraipoma tiesa, o tam bus kreipiamasi pagalbos į kitus.
Dėl šios priežasties negalime paremti šio pranešimo. Ne tik dėl to, kad pranešimas taip pat ir žalingas ir ne tik mūsų šaliai, mano šaliai, bet ir kitoms Sąjungos šalims. Jis taip pat žalingas atstovaujamajai demokratijai ir būsimai sutarčiai, kurioje, kaip patys pripažįstate, esama gairių ir principų, kuriais grįstinas vietų Parlamente paskirstymas. Negalime ignoruoti Europos pilietybės sampratos - mūsų Parlamento demokratinio teisėtumo pagrindo.
Roberto Musacchio
(IT) Ponia pirmininke, ponios ir ponai, pritariu dažnai kritikuojamam sprendžiamajam Europos Parlamento vaidmeniui, tačiau, atrodo, vyriausybės nori pasinaudoti šiuo pasiūlymu šiuo Parlamentu manipuliuoti.
Šis pasiūlymas dėl vietų paskirstymo, mūsų nuomone, yra neapgalvotas. Susirūpinimą kelia pablogėjusi Italijos padėtis, tačiau svarbiausia tai, kad ši padėtis bloginama nepagrįstai.
Naikinamas istorinis paritetas, o blogiausia tai, kad vietų paskirstymas keičiamas gyventojų, kuriems nesuteikiamos pilietybės teisės, vardu. Šalių, pvz., Italijos, kur teisbalsuoti suteikta piliečiams, nuolat negyvenantiems toje šalyje, padėtis pablogėja. Mums reikia kažko visiškai skirtingo: manau, pvz., mums iš tiesų reikalinga gyvenamąja vieta pagrįsta pilietybė, tačiau ji būtų svarbi ne tik kalbant renkamų Europos Parlamento narių skaičiais, bet ir teisės balsuoti ir teisės būti išrinktam.
Turime užtikrinti atstovavimą politinėms mažumoms ir mažoms valstybėms ir tai tiesiogiai nurodyti nacionaliniuose rinkimų įstatymuose įtvirtintuose kriterijuose; turime apgalvoti naują tvarką, kad maksimaliai panaudotume Europos partijas ir jų galimybes prisistatyti tokiomis rinkimuose. Apie visa tai pranešime neužsimenama, todėl balsuosiu prieš.
Jens-Peter Bonde
(DA) Ponia pirmininke, šiuo pranešimu, dėl kurio priėmimo Parlamentas spręs rytoj, bus faktiškai užkirstas kelias Turkijai ir kitoms gyventojų skaičiumi gausioms Europos šalims įstoti į ES. Vokietija įgis dvigubai daugiau narių Taryboje, o mažesnių šalių atstovų skaičius sumažės per pusę. Kartu kai kurios iš didesnių valstybių įgis daugiau vietų Parlamente. Apskritai Vokietijai ir toliau bus kompensuojama už tai, kad jai anksčiau teko tiek pat balsų Taryboje, kaip ir Italijai, Jungtinei Karalystei ir Prancūzijai, nors ji ir dabar maksimaliai išnaudoja kiekvieną Taryboje turimą Vokietijos atstovą. Nemanau, kad didžiosios šalys vėl bus tokios naudingos, o mažesnės negali būti tokios naudingos, jei rinkėjai laiko sprendimus teisėtais: pasiklausykite H. Lax.
Norėčiau kreiptis į didžiąsias šalis su prašymu stabtelti ir pagalvoti. Balsavimas pagal gyventojų skaičių Taryboje ir to paties balsavimo principo Parlamente naudojimas vienu metu negalimas. Jungtinėse Valstijose valstijos Senate lygios. Vokietijoje, Saaro krašte, turinčiame vieną mln. gyventojų, skirti trys balsai aukštesniuose Vokietijos Parlamento rūmuose, o Reino krašte-Pfalce, turinčiame aštuoniolika mln., skirti šeši balsai. Todėl Vokietijos sistema vargiai laikytina teisinga. Kai mano šalis įstojo į EB, Vokietija turėjo tris kartus daugiau balsų Taryboje nei Danija; dabar ji turi 15 kartų daugiau. Anksčiau Vokietija turėjo tris su puse karto daugiau vietų Parlamente nei Danija, dabar ji turės aštuonis kartus daugiau. Tai pernelyg neatitinka lygybės reikalavimo ir rinkėjai neabejotinai tai supranta. Problema tai, kad tai sunaikins ES.
Philip Claeys
(NL) Ponia pirmininke, norėčiau pradžiai išreikšti savo abejones dėl aptariamos rezoliucijos laiko. Birželio mėn. Europos Vadovų Taryboje Parlamento iš tiesų paprašyta pateikti būsimos Parlamento sudėties projektą, tačiau dabar matyti, kad visas pasiūlymas grindžiamas Reformų sutartimi, t. y. tekstu, kuris kol kas neratifikuotas, nekalbant apie įsigaliojimą. Kitaip tariant, viskas daroma atvirkščiai. Panašu, kad taip nutinka jau ne pirmą kartą, ir tai iš tiesų kelia susirūpinimą.
Kalbu ne Tapatybės, tradicijų ir suverenumo frakcijos vardu, bet kaip mažos valstybės narės ar galbūt būsimos valstybės narės atstovas, nes dabar kyla klausimas, ne ar, bet kada Belgija suskils, o Flandrija taps nepriklausoma valstybe.
Manau, kad šiame pranešime palankiai pristatomas mažėjančio proporcingumo principas yra realiausias ir sąžiningiausias atskaitos taškas, jei bent tikima, kad mažesnės valstybės narės ir jų atstovai šiame Parlamente ir toliau turi dirbti prasmingą darbą.
Bet kuriuo atveju pritariu plačiam mažėjančio proporcingumo principo aiškinimui, todėl ketinu paremti atitinkamą J. P. Bonde'o pakeitimą. Mano manymu, Europos Sąjungai būtų naudinga, kad mažesnėms valstybėms narėms būtų kuo labiau atstovaujama Europos Parlamente; priešingu atveju visuomenės parama Europos institucijoms ilgainiui dar labiau sumažės.
Sylwester Chruszcz
(PL) Ponia pirmininke, šiandien Europos Parlamente paeiliui vyksta dvi diskusijos, kuriose bus nurodyta būsima Europos Sąjungos tvarka ir galios paskirstymas. Mane, Lenkijos ir Lenkijos šeimų lygos atstovą, šios diskusijos labai liūdina.
Esu pakankamai kritiškai nusiteikęs dėl šio naujo mėginimo nustatyti Konstitucinę sutartį, pavadintą Reformų sutartimi, ir iš naujo paskirstyti balsus Europos Parlamente, nes taip diskriminuojama mano šalis. Pranešime, kuris pagrįstas ganėtinai abejotinais ir toli siekiančiais argumentais, priimtame Europos Parlamento konstitucinių reikalų komitete, aiškiai jaučiamas palankesnis nusiteikimas kai kurių šalių atžvilgiu; tai anaiptol nėra pirmas kartas. Negaliu su tuo sutikti.
Taip pat raginu Lenkijos prezidentą atmesti šią Sutartį po savaitės Lisabonoje.
Alexander Stubb
Ponia pirmininke, manau, šiandien - viena iš labiausiai liūdėti verčiančių dienų per visą mūsų penkerių metų darbo plenarinių posėdžių metu laikotarpį, nes šiandien pirmą kartą bent jau aš pajutau, kad tapome tarpvyriausybine institucija. Tai man primena vakarus, praleistus Amsterdame 1997 m. ir Nicoje 2000 m. O šiandien frakcijoje ir čia plenariniame posėdyje matome, ką tai reiškia.
Iš tikrųjų, maniau, kad Europos Parlamento vaidmuo - atstovauti visų Europos tautų, o ne siauriems nacionaliniams interesams.
Šiandien galime rinktis iš trijų: pirma - A. Severino ir A. Lamassoure'o pasiūlymas, kuris, mano nuomone, yra Europos lygmens pasiūlymas. Tai puikus pasiūlymas, jie puikiai padirbėjo ir juos reikėtų su tuo pasveikinti.
(Plojimai)
Kitas pasirinkimas - grįžti prie Nicos. Galbūt dalis mūsų to nori, nesu tikras, bet ar iš tiesų taip yra? Ar tai šių diskusijų tikslas? Ar mes iš tiesų norime grįžti prie Nicos sutarties? Ar Ispanija nori prarasti vietų? Ar Lenkija nori prarasti vietų? Nežinau.
Trečiąjį pasirinkimą pavadinčiau provokuojamu dėl dviejų priežasčių: pirma, jis suteiktų didžiosioms valstybėms velniškai daugiau, o mažosioms - velniškai mažiau. Kita provokacija - iš kitos pusės suteikti mažosioms daug, o didžiuosius palikti be nieko. Ar mes to norime? Ar tam esame čia? Nemanau. Bent tikiuosi, kad taip nėra.
Rytojaus diskusijos susijusios su Europos Parlamento patikimumu; čia galėsime atsakyti į klausimą, ar esame pajėgūs priimti protingą, logišką ir sąžiningą sprendimą. Ar esame pajėgūs pateikti pasiūlymą, ar elgiamės kaip valstybės narės?
(Plojimai)
Jo Leinen
(DE) Ponia pirmininke, kolegos Parlamento nariai, Parlamentas šiuo A. Lamassoure'o ir A. Severino pranešimu parodsavo indėlį. Ketiname paskirstyti vietas 2009 m., o nauja balsų Ministrų Taryboje paskirstymo formulbus taikoma tik nuo 2014 m. Dabar esame pasirengę nustatyti darbo ateinantį laikotarpį metodą. Tačiau visas pasiūlymas taikomas tik galiojant naujajai sutarčiai. Nepavykus įgyvendinti naujosios sutarties, Nicos sutartis ir stojimo sutartys išlieka galioti, o tai reiškia, kad visos šalys turės mažiau vietų. Todėl šis pasiūlymas turėtų susilaukti didelio rytoj įvyksiančio plenarinio posėdžio dalyvių pritarimo.
Dėkoju abiem pranešėjams, A. Lamassoure'ui ir A. Severinui už atliktą darbą. Visiems neįtiksi; tai prilygtų stebuklui. Tačiau iš tiesų prieštarauju Lenkijos atstovų pasisakymui, kad kažkas yra diskriminuojamas. Niekas nediskriminuojamas. Priešingai, pateiktas sveikintinas ir objektyvius kriterijus atitinkantis pasiūlymas, pagal kurį galima paskirstyti vietas.
Tačiau privalome tęsti mūsų kolegų iš Italijos pradėtą diskusiją, konkrečiai dėl to, ar pilietybės samprata Europos Sąjungoje sutampa su pilietybės samprata nacionaliniu lygiu. Tautinvalstybpagrįsta skirtingomis sampratomis, ir mes faktiškai plečiame šią diskusiją, kad galėtume atstovauti visiems ES gyventojams, o ne tik tiems, kurie turi valstybės narės pasą. ES 30 mln. gyventojų neturi valstybių narių pasų, bet laikosi mūsų įstatymų.
Prie to dar grįšime kitą kartą. Dėkoju už šį pasiūlymą, kuris priartina mus prie sėkmingos tarpvyriausybinės konferencijos pabaigos ir prie naujos Europos sutarties.
Margarita Starkevičiūt
Ponia pirmininke, norėčiau pasakyti A. Stubbui, kad Lietuva nieko papildomai nelaimi bet kuriuo iš nurodytų atvejų.
Aš noriu pasakyti Aleksandrui, kad visais trimis atvejais Lietuva turės tiek pat vietų: pirmu atveju todėl, kad taip numatyta, antru atveju todėl, kad taip numatyta, o trečiu atveju ... Kai mes čia dabar svarstome, kaip Parlamentas (todėl, kad šitam svarbiam posėdžiui pirmininkauja ne Parlamento Pirmininkas), kai mes svarstome apie Parlamentą, ir aš nematau A. Lamassoure'o. Ar jis yra salėje? Tai kam čia kalbėti? Pagrindiniai žmonės išėjo. Viskas aišku. Aš kalbu dėl to, kad mes iš tiesų turime kalbėti apie bendrus namus, bendrą Europą ir girdėti kiekvieną balsą iš kiekvienos šalies.
Mano šalies problema yra tokia - mes daug metų kovojame už savo išlikimą, mes maža tauta. Dabar daug žmonių gyvena kitose šalyse, dirba jūsų įmonėse ir jie faktiškai neturės teisės dalyvauti sprendžiant Europos reikalus. Mes bandome išlaikyti tuos ryšius, būti kartu, būti tauta, nedingti iš žemėlapio, bet jie negalės balsuoti todėl, kad Europos Parlamento narių skaičius bus nustatomas pagal gyventojų skaičių, o jie gyvena ir pas jus, Aleksandrai, ir Didžiojoje Britanijoje, ir Airijoje ir dirba ten sąžiningai. Jie, aišku, gali rinkti Švedijos, Suomijos, Britanijos, Italijos atstovą, bet kaip tauta mes tiesiog nykstame. Ir tai yra svarbiausias klausimas, kuris jaudina mane, ir aš labai apgailestauju, kad šitoje salėje mes iš tiesų, kaip A. Lamassoure sako, mažai kalbame apie vertybes ir šiandieninės diskusijos yra puikus pavyzdys. Nes aš žiūrėdama į pavardes žinau, kas kiek vietų gavo, ir galiu pasakyti iš anksto, kas kokią nuomonę pasakys.
Bogdan Pęk
(PL) Ponia pirmininke, jau seniai pripratau prie baisios šio Parlamento veidmainystės. Tačiau šiandien norėčiau užduoti vieną klausimą. Tarkime, jūs norite, kaip supratau iš daugelio pasakytų kalbų, pakeisti balsavimo principus ir vietų paskirstymą Europos Parlamente, kad konkrečios šalies pilietybnebebūtų lemiamas kriterijus, kitaip tariant, jūsų manymu, jau siekiame integruotos Europos tautos, vieningų standartų ir vienodais interesais. Vadinasi tai Europos tauta.
Norėčiau paklausti visų jūsų, veidmainiai, kaip senai gerai Lenkijai skiriama tik viena trečioji visų žemės ūkio subsidijų, o vokiečiai, turtingiausi iš visų, nepaisant bendros energetikos politikos, nori už kitų valstybių akių susitarti su Rusija ir jūros dugnu tiesti dujotiekį, kuris kelia grėsmę aplinkos apsaugai? Negi šie du dalykai suderinami? O jei sakau tiesą, ar ne pernelyg anksti kurti Europos valstybės mitą? Turime jos siekti, tačiau iš lėto ir sistemingai, nes tokie skuboti veiksmai gali tik sukelti mūsų siekiams priešingus rezultatus.
Gerardo Galeote
(ES) Ponia pirmininke, suprantu įsipareigojimo sudėtingumą ir pripažįstu ir teigiamai vertinu pranešėjų atliktą darbą.
Tačiau kai kuriais klausimais pasiūlymas dėl vietų paskirstymo yra, mano nuomone, pernelyg diskretiškas ir jame nepakankamai atsižvelgiama į būtiną institucinę pusiausvyrą, perimtą iš dabartinės Nicos sutarties.
Todėl kai kurie EP nariai pasirašpakeitimus, kurie bus pateikti rytojaus plenariniam posėdžiui ir kuriais norėčiau pabrėžti visiškai laikomasi mažėjančio proporcingumo principo; taip pat manome, kad šiais pakeitimais vietų paskirstymas ateityje padaromas objektyvesnis, susiejant jį su aiškiais ir skaidriais kriterijais.
Norėčiau pabrėžti vieną pakeitimą, kuris įsigaliotų per 2009 m. rinkimus ir kuris atitinka vieną iš protingiausių Ispanijos vyriausybės atliktų studijų, kuri buvo išsiųsta Parlamentui ir Tarybai.
Kaip suprantate, ponios ir ponai, neketinu čia ginti dabartinių Ispanijos vyriausybės pasiūlymų dėl partizaninių priežasčių, tačiau neginčytina, kad šiuo atveju labiau atsižvelgiama į demografinį veiksnį, o jis turėtų būti lemiamas formuojant gyventojų interesams atstovaujančią instituciją.
Todėl, ponia pirmininke, norėčiau paprašyti pranešėjų į juos atsižvelgti, o mano kolegas narius už juos balsuoti, tačiau bet kuriuo atveju tikiuosi, kad Europos Vadovų Taryba atėjus laikui priimti sprendimą kitą savaitę juos nagrinės, jiems pritars ir į juos atsižvelgs.
Carlos Carnero González
(ES) Ponia pirmininke, tai anaiptol nebuvo lengvas darbas ir manau, kad Europos liaudies partijos frakcijos narys A. Lamassoure ir socialistų frakcijos narys A. Severin pateikmums puikų pranešimą, nes jis yra europietiškas ir pro-europietiškas.
A. Stubb yra teisus: tai yra vienos iš mane labiausiai liūdinančių diskusijų, kokiose man yra tekę dalyvauti šiame Parlamente, tačiau tikiuosi, kad rytoj balsuojant dėl šio pranešimo gautas rezultatas bus vienas iš labiausiai džiuginančių, nes šiuo pranešimu, kuris pirmiausia yra ne tik jų, bet ir priklauso konstitucinių reikalų komitetui, kuriame jam pritarta 70 proc. dalyvių, pirmiausia atsakoma į Vadovų Tarybos šiame Parlamentui pateiktą prašymą; antra, jame taikomas mažėjančio proporcingumo principas, o trečia, juo užtikrinamas atstovaujamas Parlamentas (tai būtų neįmanoma pagal Nicos sutartį iš dalies dėl to, kad pagal šią sutartį ne pateisinamu būdu kai kurios šalys, pvz., Ispanija susidūrsu jokia proporcingumo logika nepaaiškinamu atstovų skaičiumi).
Laimei, Konstitucinio reikalų komiteto narių A. Lamassoure'o ir A. Severino pasiūlymu tinkamai išsprendžiama problema.
Taigi kyla klausimas: šis pranešimas arba Nica. Arba šis pranešimas su atstovaujamu Parlamentu, arba Nica, kurioje Parlamente nėra visiškai atstovaujama. Galime žadėti kiek norime, tačiau, be abejonės, mums reikalingas realistinis pranešimas, kad Lisabonos aukščiausio lygio susitikime būtų pripažintos Parlamento pastangos ir taip pat paremtas kartu priimant naują Reformų sutartį. Nuoširdžiai dėkoju.
Alexander Lambsdorff
(DE) Ponia pirmininke, pirmiausia norėčiau pasakyti, kad laisvosios demokratijos partijos (FDP) Parlamento nariai rytoj leido balsuoti savo nuožiūra. Nebus taikoma partinlinija. Kodėl taip atsitiko? Tai dilema. Vokietijos padėtis, be abejonės, blogėja. Vietoje 832 000 rinkėjų tenkančių vienam EP nariui šiandien jų bus 858 000. Parlamentas nori tai nustatyti nuo 2009 m. Tai Tarybai bus taikoma tik nuo 2014 m. Be kita ko, ši aplinkybirgi nurodoma.
Net patikimi Vokietijos laikraščiai, pvz., Tagesspiegel rašo, kad rytoj bus perskirstomos vietos. Kai kurie šio Parlamento nariai teigia: rytoj Vokietija neteks trijų vietų. Problema tai, kad šis teiginys klaidingas (kartu peršokama į vietą, kurią asmeniškai remiu). A. Lamassoure'o ir A. Severino pranešimu Vokietijai užtikrinamas didžiausias įmanomas vietų skaičius, kokį tik ji gali gauti pagal sutartį. Jau Nicos sutartyje nurodoma, kad vietų skaičius negali viršyti 96. Pranešimas aiškiai tai patvirtina.
Tuomet dėl ko kyla šios diskusijos? Kam reikalingos provokacijos, pasitelkiant d'Hondt metodą, pagal kurį laimi tik stambesnės šalys, o smulkesnės iš esmės pralaimi. Šį pasiūlymą remia net iniciavo mano kolegos Parlamento nariai iš krikščionių demokratų sąjungos (CDU) (mano didelei nuostabai). Ką tai iš tiesų reiškia? Manau, kad šis pasiūlymas neatitinka Europos dvasios. Jame nebėra teisingos ir sąžiningos pusiausvyros tarp didžiųjų, vidutinių ir mažųjų šalių. Dar daugiau, šiuo pasiūlymu atsisakoma bet kokių vilčių Vadovų Taryboje. Negi mes ir mūsų kolegos Parlamento nariai CDU tikime, kad Belgijoje, Airijoje, Švedijoje ar Estijoje jie negali atlikti analizės ir balsuos už šį pasiūlymą Vadovų Taryboje? Ne! Šis pasiūlymas prilygsta tuščiam burbului, nesilaikant eilės tvarkos pakeičiamam dar viena išimtimi. Dėl šios priežasties Europos politikos atmosfera namuose Vokietijoje dar labiau pablogės.
Turėtume paremti A. Lamassoure'o ir A. Severino pranešimą. Turėtume užtikrinti, kad Europos Parlamentas pasiųs tvirtą politinį signalą Tarybai, kad mes esame pajėgūs spręsti problemas savarankiškai. Šis tvirtas Europos signalas yra geros naujienos visiems ir aš tiesiogiai priskiriu Vokietiją.
Jean-Luc Dehaene
(NL) Ponia pirmininke, kaip buvo pakartotinai sakyta šiame Parlamente, šios diskusijos iš tiesų susijusios su Parlamento patikimumu. Sprendžiamas klausimas dėl jo sugebėjimo atlikti užduotį - pateikti didžiąja balsų dauguma priimtą pasiūlymą, kad Tarybai taptų sudėtingiau į jį neatsižvelgti.
Didžiausias A. Lamassoure'o ir A. Severino paranešimo nuopelnas - tai, kad čia pateikiamas pragmatinis pasiūlymas, atitinkantis visus Sutarties reikalavimus. Nėra keturių alternatyvų, bet faktiškai tik dvi, būtent A. Lamassoure'o ir A. Severino pranešimas arba Nica. Galiausiai, nepavykus užsitikrinti plačios paramos pasiūlymui, jo neparems ir Vadovų Taryba, vadinasi, grįšime prie Nicos.
Iš tiesų nesuprantu daugelio pateiktų pakeitimų. Nors akivaizdu, kad pranešimas dėl kvadratinės šaknies aiškiai palankesnis mažesnėms šalims, tai iš tiesų yra proporcingumo karikatūra. Taip pat nesuprantu daugiausia Vokietijos Parlamento narių pateikto pakeitimo, kuriame visiškai neatsižvelgiama į mažesnių šalių poziciją ir prašoma suteikti didesnėms valstybėms narėms daugiau galimybių Taryboje.
Galbūt reikėtų suprasti, kad tai yra apgaulingas būdas sugrįžti prie Nicos ir sugrąžinti Vokietijai 99 vietas? Šiuo atveju Parlamentui teko labai neparanki užduotis. Tikiuosi, kad rytoj Parlamentas supras, kad sprendžiamas jo patikimumas, kurį galima išlaikyti tik remiant A. Lamassoure'o ir A. Severino pranešimą didžiąja narių dauguma, nes tai vienintelis realistinis pakeitimas.
Genowefa Grabowska
(PL) Ponia pirmininke, man sunku sutikti su pranešimu pagal kurį mano šalis (turėčiau sakyti ir pasakysiu, Lenkijos žmonės, nes būtent jie renka atstovus) praranda galimybę išrinkti tris papildomus EP narius. Būtent tiek mažinamas atstovavimas Lenkijai Europos Parlamente pagal šiandien pateiktą pasiūlymą.
Kažkodėl man atrodo, kad pasiūlymas nesąžiningas, ir manau, kad šiame pranešime taikytais kriterijais neatsižvelgta į tokias akivaizdžias aplinkybes, kurias mano kolega, Parlamento narys iš Lietuvos, šiandien jau minėjo. Tai susiję su darbdaviais, darbuotojais, laikinai užsienyje gyvenančiais lenkais (3 mln. lenkų). Tarkime, jie turi teisę balsuoti Didžiojoje Britanijoje ar Airijoje, tačiau grįžta namo. Man kyla klausimas, kas jiems atstovaus? Jie netenka atstovavimo teisės, net jei ir turėtų teisę balsuoti.
Šiame pranešime (tai - mano antrasis punktas) pabrėžiama iki šiol buvusi institucijų pusiausvyros stoka, nors ir trapi, tarp valstybių padėties Taryboje ir Parlamente. Lenkija Taryboje praranda daugiausia, pereinant prie dvigubo daugumos balsavimo; be to, ji praranda ir narių Parlamente.
Paskutinis momentas susijęs su tam tikra šiandien jau minėta pusiausvyros stoka, įdarbinant darbuotojus ES institucijose, pirmiausia Parlamente. Šis pusiausvyros stygius susijęs su visomis naujomis valstybėmis narėmis galėtų būti pašalintas Parlamento pastangomis. Todėl prašau pataisyti šį pranešimą.
Alfonso Andria
(IT) Ponia pirmininke, ponios ir ponai, aš neabejotinai suprantu, kad mano kolegoms Parlamento nariams A. Lamassoure'ui ir A. Severinui buvo patikėta anaiptol nelengva užduotis, tačiau privalau sutikti su tuo, kad rezultatas, nepaisant įdėtų pastangų, mane gerokai suglumino - tiek teisiniu aspektu, tiek politine prasme.
Pasiūlyme pirmą kartą kalbama apie apskaičiavimo kriterijų, pagrįstą kiekvienos valstybės narės gyventojų skaičiumi, tuo pakeičiant pilietybės kriterijų. Šioje vietoje kyla teisinio ir politinio nuoseklumo problema, susijusi su būsimos Reformų sutarties nuostatomis, pirmiausia su 9A straipsniu, kuriame tiesiogiai nustatomas atstovavimo Europos piliečiams principas. Mano manymu, ši problema taip pat ir politiniš dalies dėl to, kad Parlamentas piliečių balso ir išraiškos funkciją paverčia šiek tiek neaiškia; tuo labiau tai daroma tuo metu, kai Sąjunga siekia atskleisti Europos pilietybės kultūrą, tapatybę ir Europos piliečių teises.
Prašau negrąžinti šios problemos atgal į nacionalinių pretenzijų lygį ar dar blogiau - paversti ją viso labo kiekybine problema. Šis požiūris būtų visiškai supaprastinantis ir vulgarus, faktiškai nenaudingas Italijos reputacijai. Tačiau taip pat pažymiu skirtingą traktavimą. Trūksta dviejų dalykų homogeniškumo; daugeliu atvejų atskaitiniais parametrais nepateisinamas atskirų šalių vietų skaičiaus skirtumas.
Pabaigoje ponia pirmininke, norėčiau paraginti savo kolegas Parlamento narius balsuoti pagal Sutarčių nuostatas ir savo, Parlament narių, vaidmenį, kuris iki šiol reiškir turėtų reikšti ne ką kita kaip pilietybės raišką.
Riccardo Ventre
(IT) Ponia pirmininke, ponios ir ponai, A. Stubb, kuris, deja, jau išėjo, minėjo liūdesį, o tai atitiko ir kitų Parlamento narių savijautą. Tačiau manau, kad iš tiesų liūdna matyti šalių ir EP narių diskriminavimą, pirmiausia tų, kurie siekužtikrinti pagrindinių principų laikymąsi, kaip teisingai pasisakJ. Voggenhuber ir C. Muscardini.
Šiuo atveju svarbiausia nekelti abejonių dėl A. Lamassoure'o ir A. Severino pranešimo; šis pranešimas gerai parengtas, nors ir pastatytas ant smėlio pamatų. Faktiškai vieno teisės principo - pilietybės - svarba visiškai panaikinama. Į tai atkreipdėmesį ir tie, kad parėmpranešimą bei kompromisiniuose A. Lamassoure'o ir A. Severino pasiūlymuose; tai paminėjo ir J. Leinen, o A. Duff taip pat puikiai išreišksavo nuomonę: mes nesame tikri dėl savo rinkėjų!
Tačiau, net nebūdami visiškai tikri dėl savo rinkėjų, norime pagrįsti kriterijų ar pastatyti pilį su savo vidiniu nuoseklumu (be pagrindo ar pamatų), todėl galima sudėtimi visiškai neatsižvelgiama į realią padėtį ar piliečius. Be to, dėl to mes atsidursime (paminėsite mano žodį, nes aš nenoriu būti nelaimės pranašas) Teisingumo Teisme. Asmenims, kurie nukentėjo yra suprantama ir veikiausiai privaloma kreiptis į Teismą kaip extrema ratio, kaip aukščiausią sprendimų priėmimo instituciją tokiu svarbiu klausimu.
Kreipiuosi į savo vyriausybę, savo šalies vyriausybę, kuri kol kas šiame procese pasiroditin silpna, pradedant Berlynu, kad galiausiai iš naujo atrastų savo garbę ir pasinaudotų veto teise dėl šio pasiūlymo.
Libor Rouček
(CS) Ponios ir ponai, šiandien ir rytoj turime istorinę galimybę padaryti įtaką būsimai Europos Parlamento sudėčiai. Tuo tikslu pranešėjų A. Lamassoure'o ir A. Severino parengtas pasiūlymas yra pakankamai kokybiškas, suderintas ir atsakingas. Jame siūlomas pragmatinis sprendimas, kurį be prieštaravimų turėtų priimti Tarpvyriausybinkonferencija, nes tai nėra kliūtis Reformų sutarčiai priimti.
Siūlomas vietų Europos Parlamente paskirstymas grindžiamas mažėjančio proporcingumo principu. Paprasčiausiai šiuo principu išreiškiamas didžiųjų, vidutinių ir mažų šalių solidarumas. Siūlomas sprendimas taip pat pagrįstas demografinės atskirų valstybių narių realybės principu. Vėlgi tai teisingas ir tinkamas principas. Tačiau nepaisant to, kai kurie Parlamento nariai išreišknesutikimą su šiuo sprendimu. Jie įsitikinę, kad jų šalys buvo diskriminuojamos. Tačiau aš nematau jokių diskriminacijos požymių. Diskriminacijos ir nelygybės atveju vienodas skaičius vietų būtų skirtas dviem šalims, kurių gyventojų skaičius skiriasi penkiais mln. Tikiuosi, kad Parlamentas pasinaudos istorine galimybe rytoj ir priims didžiąja balsų dauguma A. Lamassoure'o ir A. Severino pranešimą.
Neparemti pranešimo reikštų grįžti prie Nicos. Tai reikštų grįžimą prie alternatyvos, kuri taip pat reikštų praradimą tiems Parlamento nariams, kurie visai neseniai platino šūkį Nica arba mirtis.
Jacek Protasiewicz
(PL) Ponia pirmininke, šiandien diskutuojame dėl labai svarbaus pranešimo, pagal kurį bus skirstomos vietos ateinančioje Parlamento kadencijoje.
Pranešėjai pateiklabai įdomų pasiūlymą, kuriam, be abejonės, prireikdidžiulio analitinio ir konceptualaus darbo. Už tai norėčiau jiems nuoširdžiai padėkoti. Tačiau, mano nuomone, jis turi du rimtus trūkumus. Pirma, mūsų kolegos Parlamento nariai siūlo iš esmės ad hoc sprendimą viso labo laikino pobūdžio išimtinai kitai kadencijai. Tačiau, kiek pamenu, mums pradėjus darbą ties šiuo pranešimu Konstitucinių reikalų komitete susitarėme ieškosią sisteminių sprendimų, leidžiančių daryti automatinius pokyčius Parlamento sudėtyje į ES įstojus naujoms valstybėms.
Alternatyviame pasiūlyme, kurį pateikmaždaug 80 EP narių, taip pat ir aš, šį sąlyga įvykdyta. Naudojimasis d'Hondt metodu atskirų valstybių balsų skaičiui apskaičiuoti yra objektyvi priemonė, užkertanti kelią politiniam stumdymuisi. Jei Europos Parlamentas pritartų šiam pakeitimui, jis taptų pirmąja institucija, kuriai pavyktų iškilti virš politinių ir nacionalinių ginčų. Sutinku su neutraliu matematiniu metodu atskirų valstybių jėgai pasverti. Tai būtų žingsnis tinkama linkme ir sektinas modelis kitoms daugianacionalinėms Europos institucijoms.
Kitas pateiktos sampratos trūkumas - neatitikimai požiūrio į Europos piliečių teises srityje. Čia patenka teisbūti atstovaujamam šiame forume. Mano manymu, kriterijumi pagal kurį atstovavimo Parlamente dydis apskaičiuojamas pagal gyventojų skaičių, šią teisę susilpnina. Pvz., kaip turėtų jaustis Lenkijos piliečiai, gyvenantys ir dirbantys Airijoje ar Didžiojoje Britanijoje? Skirtingų apskaičiavimų duomenimis, tokių asmenų yra nuo 2 iki 3 mln.
Pagal Lenkijoje privalomus rinkimų teisės aktus, galima balsuoti už kandidatūrą Lenkijoje iškėlusius kandidatus. Tačiau pasirinkus pranešime siūlomą gyventojų kriterijų dėl to, kad asmenys išvyksta iš šalies, mano šalyje renkamų EP narių skaičius mažėja ir atitinkamai didėja salose. Taigi kas jiems atstovaus šiame susirinkime? Airijos, Didžiosios Britanijos ar Lenkijos EP nariai, kurių čia bus mažiausia. Pranešime į šiuos klausimus neatsakoma. Šiame kontekste, manau, būtini tam tikri pranešimo teksto pakeitimai. Todėl kartu su daugeliu kitų kolegų Parlamento narių balsuosime už tam tikrus pakeitimus.
Stavros Lambrinidis
(EL) Ponia pirmininke, visuotinai priimtina tai, kad dabartinis vietų Europos Parlamente paskirstymas netinkamai atspindi demografinę valstybių narių realybę, o santykis yra nepalankus tam tikroms vidutinėms ir mažesnėms šalims.
Teigiamai vertinu tai, kad pranešime nėra mažinamas Nicos sutartimi nustatytas vietų skaičius. Tačiau taip pat turiu pabrėžti, kad Graikijos atveju numatytų vietų padidėjimas nuo 22 iki 23 būtų visiškai teisingas, nes šalies gyventojų skaičius 10 proc. viršija kitų tiek pat vietų Parlamente turinčių šalių gyventojų skaičių.
Tačiau norėčiau daugiausia dėmesio skirti įvairiems pateiktiems pakeitimams, susijusiems su EP narių skaičiaus apskaičiavimo metodu. Viena problema - neįvertinamas visas šalies gyventojų skaičius, apsiribojant piliečiais. Pritariu Europos piliečio sampratai, tačiau visiškai nesutinku su jo taikymu šiuo atveju. Esu EP narys ir, manau, atstovaujantis savo šalies gyventojų daliai: jie nors ir nebūtinai yra Graikijos ar Europos piliečiai, augina mūsų vaikus, prižiūri mūsų senyvo amžiaus žmones, stato mūsų namus, dirba mūsų universitetuose, prisideda prie mūsų draudimo sistemos, o jų vaikai lanko mūsų mokyklas. Mūsų sprendimai aplinkos, paslaugų, migracijos ir draudimo srityse kaip ir daugelyje kitų iš tiesų daro įtaką ir tų mūsų bendrapiliečių gyvenimams, nors šie paprastai turi mažiausiai teisių. Todėl, manau, demokratijos požiūriu būtina EP narių skaičių grįsti bendru šalies gyventojų skaičiumi.
Reinhard Rack
(DE) Ponia pirmininke, tenka apgailestauti, kad šios dienos diskusijos dėl būsimos Europos Parlamento sudėties nebuvo geriausia Europos demokratijos istorijos dalis. Galbūt ir gerai, kad nei Komisija, nei Taryba nerado laiko jų pasiklausyti.
Mums teko klausytis kalbėjusiųjų, kurie pateikprincipus su didžiuliu patosu, tuos principus, kurie mums kol kas visiškai nepadėjo pasistūmėti praktiškai, todėl juose, be patoso, nieko nėra. Iš tiesų girdėjome labai daug kalbėjusiųjų, kurie daugiausia dėmesio skyrsavo nacionaliniams interesams. Žinoma, kad tai nepavyko mums sėkmingai ieškoti Europos sprendimo, todėl jie mūsų nepriartins ir prie sprendimo.
Reikia džiaugtis tuo, kad taip pat teko pasiklausyti narių, pasirinkusių pragmatinį požiūrį ir ieškojusių suprantamų sprendimų. Todėl jiems abiejų pranešėjų Alaino Lamassoure'o ir Adriano Severino parengtas pranešimas pasirodtinkamas pagrindas. Manau, turėtume nuoširdžiai padėkoti abiem pranešėjams už darbą komitete ir vėliau. Paprastai to būtų reikalaujama pagal Viduržemio jūros valstybių mandagumo taisykles, tačiau šiuo konkrečiu atveju abu pranešėjai iš tiesų nusipelno padėkos. Esu kilęs ne iš Viduržemio jūros valstybės, todėl nuoširdžiai jums dėkoju.
Tikiuosi ir taip pat nekantriai laukiu šiam Parlamentui istorinio momento balsuojant rytoj. Tai yra, jei mums pavyks užsitikrinti aiškią ir lemiamą daugumą A. Lamassoure'o ir A. Severino pasiūlymui. Todėl pavyks pasiųsti Tarybai dar vien aiškų signalą. Bet kuriuo atveju Europos Parlamentas parengprotingą pagrindą 2009 m. rinkimams.
Panayiotis Demetriou
(EL) Pone pirmininke, norint teisingai įvertinti dviejų pranešėjų A. Severino ir A. Lamassoure'o pranešimą, turime atsižvelgti į tam tikras aplinkybes ir taikyti tam tikras taisykles.
Pirmiausia pranešimas vertintinas europiniu, o ne nacionalistiniu būdu. Jei to nepadarysime, susidursime su konkurencija šalims varžantis dėl vietų skaičiaus. Antra, privalome atsižvelgti į tam tikras aplinkybes, pvz., tai, kad Europos Parlamente šiandien nėra sprendžiama dėl Parlamento sudėties, bet teikiamas pasiūlymas Tarybai. Taryba turi tam tikrą maržą ir pagrindą, kuriuo ji kuriama, nors tai yra iš ankstesnių laikų, todėl mums gali pasirodyti, kad šis klausimas nėra itin gerai suderintas.
Be to, turime taikyti mums pateiktus aritmetinius faktus. Iš viso yra 750 EP narių, kurių skaičius šaliai gali svyruoti nuo 96 iki 6. Negalime taip pat pradėti derėtis dėl įtraukiamos ir neįtraukiamos gyventojų dalies. Turėtume pasiekti dabartine padėtimi pagrįstą kompromisą pagal gyventojų skaičių ir tai, kas taikoma kitiems sektoriams. Mūsų paskirtis nėra iš naujo įsteigti ES. Todėl turėtume naudotis skirtingais skaičiavimais. Todėl šiandien svarbiausia pasiekti kuo labiau Europos Parlamente remiamą rezultatą, kad išlaikytume savo patikimumą ir kartu atvertume kelią Europos, o ne nacionalistiniams judėjimams. Norėčiau kreiptis į gerbiamus vokiečius, kurie visuomet pasižymėjo dosnumu; be to, jei jie būtų panašiai elgęsi ir praeityje, ES nebūtų. Taip pat kreipiuosi į mano kolegas, Parlamento narius iš kitų valstybių, kad rytoj kuo didesne balsų dauguma galėtume priimti A. Lamassoure'o ir A. Severino pranešimą.
Proinsias De Rossa
Pone pirmininke, perėję nuo griežto proporcingumo principo rinkimų srityje, neišvengiamai susiduriame su politiniu kompromisu, o ne matematika. Demokratinį principą, reikalaujantis, kad visi balsai būtų vienodai svarbūs, galėsime praktiškai įgyvendinti tik Europos Sąjungai tapus visiškai federacine sistema.
Šis A. Severino ir A. Lamassoure'o pasiūlytas politinis kompromisas Tarybos nustatytose ribose yra protingas ir subalansuotas bandymas siekti sąžiningų žaidimo taisyklių ir visos Europos Sąjungos piliečių solidarumo. Aš jam pritariu ir pasisakau prieš siūlomas alternatyvias sistemas, nes jos yra ne tokios sąžiningos ir joms trūksta suderinamumo.
Tačiau atsižvelgiant į tai, kad kai kurie Parlamento nariai sukritikavo šį bandymą ir nurodė, kad tai susiję su nacionaliniu ego, būtina pabrėžti, kad mūsų sprendžiamas klausimas susijęs su tuo, kaip piliečiai renka savo atstovus į šį Parlamentą, atsižvelgdami į jų politinius prioritetus, kad šie lygiais pagrindais su Taryba dalyvautų teisės aktų leidybos procese; būtent Taryboje, o ne šiame Parlamente, atstovaujama valstybėms.
Simon Busuttil
(MT) Europos Konstitucija ir Reformų sutartimi bus nustatytas principas, pagal kurį valstybei narei, kad ir kokia maža ji būtų, būtų tinkamai atstovaujama, todėl jai skiriama ne mažiau kaip šešios vietos Europos Parlamente. Malta, mano šalis, šiuo metu turinti penkias vietas, įgis šešias vietas. Šis padidėjimas užgydys žaizdą, padarytą prieš septynerius metus, kai Nicos sutartimi Maltai skirtos penkios vietos, o ne šešios, kaip Liuksemburgui, turinčiam tiek pat gyventojų.
Šešios vietos vietoje penkių reiškia 20 proc. didesnį atstovavimą ir taip pat reiškia, kad Maltos Europos Parlamento nariai galės geriau vykdyti Parlamento narių pareigas, kurių nuolat daugėjo. Pakanka pasakyti, kad šiame Parlamente veikia daugiau kaip 20 Parlamento komitetų, o turint tik šešis EP narius, yra labai sudėtinga sekti jų darbą. Turint penkis tai visiškai neįmanoma. Šiuo metu šiuose komitetuose rengiami teisės aktai, privalomi visiems (ir Maltos) piliečiams, todėl kiekvienos šalies, net ir mažiausios, piliečiams būtų sudaryta tinkama, gera ir protinga padėtis, kad jiems būtų atstovaujama ir jie būtų išklausyti kiekviename komitete. Be to, pakanka pagalvoti, kad pagal naują Sutartį Europos Parlamento įgaliojimai padidės ir jis taps bendrai su Komisija teisės aktus leidžianti institucija faktiškai visose srityse.
Todėl minimali šešių vietų riba yra teigiamas žingsnis, padidinsiantis mažų šalių pasitikėjimą Europos Sąjunga, todėl manau, kad turėtume paremti A. Lamassoure'o ir A. Severino pranešimą.
Adrian Severin  
pranešėjas. - Pone pirmininke, paaiškinimą suprasti sunkiausia tuomet, kai nenorima jo suprasti. Bijau, kad daugelis mano kolegų dingo, nes jie paaiškinimo paprasčiausiai neieško; jie norėjo pasisakyti ir tiek.
Tačiau norėčiau labai trumpai paaiškinti keletą momentų. Visų pirma nepatvirtinus šio pranešimo mes ne grįžtume ne prie Nicos sutarties, bet į dar blogesnę padėtį, nes, vadovaujantis IGC įgaliojimu, Sutartyje būtų nurodytas maksimalus vienai šaliai tenkančių vietų skaičius - 96, taigi grįšime prie Nicos sutarties ir Vokietijai teks 96 vietos. Jei Vokietija imsis priemonių šiam pranešimui atmesti, jai nepavyks užtikrinti jos turimų 99 vietų; šalis turėtų tai žinoti.
G. Grabowska paklausė, ką manyti apie Lenkijos piliečius, gyvenančius Lenkijoje, o dalį laiko - užsienyje? Tai priklauso nuo jų gyvenamosios vietos: jei jie keliauja ar yra užsienyje trumpai, tai nesvarbu, tačiau jei jie nuolat gyvena užsienyje ir tik aplanko savo Lenkijoje gyvenančias šeimas, į juos bus atsižvelgta jų nuolatinėje gyvenamojoje vietoje, ir jie, be abejonės, galės balsuoti kaip ir kiti Europos Sąjungos piliečiai. G. Grabowska taip pat paklausė, kas jiems atstovaus. Atsakymas į šį klausimą visiškai aiškus - tai EP nariai, už kuriuos šie balsavo. Teisbalsuoti suteikiama visiems Europos Sąjungos piliečiams, o šiems atstovauja jų išrinkti EP nariai.
Nemažai kolegų teigė, o aš pacituosiu tik kolegas iš Italijos: pirmą kartą Sąjungos istorijoje mes atsižvelgiame į gyventojus, o ne piliečius. Tai netiesa! Mes visuomet atsižvelgėme į gyventojus nuo pat Romos sutarties. Norint galime šį paprotį pakeisti, bet prašom susilaikyti nuo klaidingų teiginių.
Leiskite man pabaigti taip: problemų gali kilti tik nepakankamo nacionalinių teisės aktų rinkimų srityje suderinimo. Be jokios abejonės, pasisakau už teisės aktų aproksimaciją šioje srityje, tačiau tai visai kas kita. Tam reikia laiko, o šį klausimą reikia aptarti atskirai. Linkiu sėkmės pranešėjams, ketinantiems pasisakyti teisės aktų rinkimo srityje aproksimacijos klausimu ir tikiuosi, kad jiems pavyks. Tačiau šiuo metu tikiuosi tik vieno: kad rytoj, praleidus vakarą apmąstymams, balsuodami iš tiesų sustiprinsime šios institucijos patikimumą.
Pirmininkas
Mano kolegai Parlamento nariui, pranešėjui, suteikta papildomai laiko. Norėčiau patikinti A. Severiną, kad tai nesusiję su jo pranešimu ar juo pačiu asmeniškai. Iš patirties žinau, kad Parlamento nariams geriau sekasi kalbėti nei klausytis. Būtent taip ir pasirodšiose diskusijose.
Diskusijos baigtos.
Balsavimas vyks rytoj, 2007 m. spalio 11 d.
Rašytiniai pareiškimai (pagal Darbo tvarkos taisyklių 142 straipsnį)
Ilda Figueiredo  
raštu. - (PT) Šis pasiūlymas patenka į Konstitucijos Europai sritį, kurios turi būti pakartotinai imtasi Lisabonos aukščiausio lygio susitikime dėl naujos sutarties, dar kartą patvirtinant spaudimą ir grasinimus prieš ją atmetant visuotiniuose Prancūzijoje ir Nyderlanduose 2005 m. įvykusiuose referendumuose.
Užuot palaikant lygiateisių suverenių valstybių principą, pagal kurį būtų mažiausiai reikalaujama išliaupsinto didžiųjų valstybių solidarumo ir pagarbos įvairių institucijų (Tarybos, Komisijos ir Europos Parlamento) pusiausvyros, ketinama nustatyti minimalų ir maksimalų skaičių ir taikyti gyventojų skaičiumi pagrįstą mažėjantį proporcingumą, taip palenkiant šalis priklausomai nuo jų gyventojų skaičiaus ir nuolat atsitraukiant nuo atstovaujamojo demokratijos požiūrio. Net neatsižvelgiama į pusiausvyros trūkumą, buvusį prieš Nicos sutartį.
Todėl, pavyzdžiui, Portugalija praranda du Parlamento narius, ir jai liekai tik 22, o Ispanija gauna keturiais daugiau; žinoma, kad Vokietija praras tris, todėl jai liks tik 96 Parlamento nariai; be to, Prancūzijai teks 74, Jungtinei Karalystei - 73, Italijai - 72, Ispanijai - 55 ir Lenkijai - 51. Vien tik šešioms didžiosioms Europos valstybėms tenka 420 Parlamento narių, o tai gerokai daugiau nei Europos Parlamento, turinčio 750 narių ir atstovaujančio 27 valstybėms narėms, dauguma.
Todėl balsuosime prieš šį pranešimą.
Eija-Riitta Korhola  
raštu. - (FI) Pone pirmininke,
atstovauju mažai Sąjungos periferijos valstybei narei. Todėl man svarbu suprasti, kaip svarbu kartais yra visomis jėgomis ginti nacionalinius interesus ir pabrėžti mūsų skirtingas aplinkybes. Apskritai Parlamento nariai iš didžiųjų valstybių narių tai jau suprato, bent jau mano frakcijos atveju. Jie stengiasi paprasčiausiai neatmesti mūsų nuomonės, kad didžiosios šalys neužgožtų mažų Sąjungoje.
Rengiant A. Lamassoure'o pranešimą, buvo vienodai įsiklausyta į mažos šalies balsus ir aš, kartu su kitais Suomijos EP nariais, išlaikėme Suomijai skirtas 14 vietų Parlamente.
Galima visiškai pagrįstai pasisakyti už gautą naudą. Tačiau dabar pakeitimai dėl pranešimo, kuriuos pateikSuomijos EP nariai dėl vienos vietos išlaikymo, nepasistūmėjo toliau už komiteto stadiją, todėl jiems nebūtų likę galimybių susilaukti paramos plenarinio posėdžio metu. Pagrindinpriežastis - veikiausiai tai, kad gautos naudos tam tikra prasme jau atsisakyta: derybose dėl Nicos sutarties Suomija sutiko su 13 Parlamento narių.
A. Lamassoure'o pranešime daug kam iškyla grėsmė. Dėl Vokietijos, Ispanijos ir Lenkijos delegatų mano frakcijoje pateiktų pasiūlymų keliamas rimtas pavojus, kad mažos valstybės narės visiškai praras įtaką Europos Parlamente. Pakeitimu, kuriuo kiekvienai valstybei narei skiriama šešios vietos nuo 2014 m. ir kuriame numatoma likusias vietas Parlamente paskirstyti pagal d'Hondt sistemą, visiškai sunaikins dabartinę mažėjančio proporcingumo sistemą, kaip geriausią būdą objektyviam sprendimų priėmimo procesui Sąjungoje užtikrinti. Pakeitimas praktiškai reikštų, kad Suomijai skirtas vietų skaičius vykstant tolesnei plėtrai nukristų iki 10. Su tuo sutikti negalime.
Todėl kreipiuosi į jus visus ir prašau įvertinti, kaip svarbu užtikrinti mažų šalių įtaką mūsų Sąjungoje.
Nils Lundgren  
raštu. - (SV) Vietų valstybėms narėms paskirstymas Europos Parlamente jokiu būdu negali būti savavališkas. Vykstant vėlyvoms deryboms Nicos aukščiausio lygio susitikime, valstybės narės sėkmpaprastai priklausnuo to, kiek išsibudinęs buvo konkretus valstybės ar vyriausybės vadovas vėlyvu laiku.
Švedijai šiuo atveju itin nepasisekė. Nors mūsų gyventojų skaičius apytiksliai vos vienu milijonu mažesnis nei Vengrijos ir Čekijos, mums Europos Parlamente skirta penkioms vietoms mažiau, 19 vietoj 24 vietų.
Svarbu, kad principas dėl vietų paskirstymo būdų įtvirtintas laike, atsižvelgiant į tolesnę narystės Sąjungoje plėtrą. Taip pat svarbu nustatyti principą dėl pernelyg didelio atstovavimo mažesnėms valstybėms, laikantis mažėjančio paskirstymo.
Šiame pranešime siūlomi patobulinimai dabartiniam vietų paskirstymui Europos Parlamente. Todėl mes jį remiame. Tačiau tvirtai prieštaraujame idėjai sukurti vieną ES apimančią rinkimų apygardą. Tai reikštų būtinybę dar labiau sumažinti nacionalines delegacijas. Atskiros ES apygardos kūrimas yra dirbtinis būdas, siekiant sukurti Europos liaudį. Europoje nėra bendros politinės arenos. Bandymas sulaužyti kalbos ir tradicijų barjerus ir sukurti ES rinkimų apygardą pasmerktas nesėkmei.
