2006 m. metinis pranešimas apie BUSP. Metinis pranešimas apie Europos saugumo strategijos ir ESGP įgyvendinimą (diskusijų tęsinys) 
Pirmininkas
Tęsiame bendras diskusijas dėl Jaceko Saryuszo-Wolskio pranešimo dėl 2006 m. metinio pranešimo apie BUSP ir Helmuto Kuhne pranešimo dėl metinio pranešimo apie Europos saugumo strategijos ir ESGP įgyvendinimą.
Ana Maria Gomes
(PT) Norėčiau pasveikinti Helmutą Kuhne'ą dėl jo puikaus pranešimo, ypač dėl primygtinio reikalavimo nustatyti žmonių saugumo ir pareigos apsaugoti principus; apie šiuos principus kalbėjo ir Javier Solana.
Šie principai turi būti du lygiaverčiai Europos krizių valdymo misijų koncepcijos pagrindai. Viena vertus, ESGP sprendimas įsikišti į kitos šalies reikalus turi būti pagrįstas JT chartija, kurioje pabrėžiama pareiga apsaugoti; tai pareiga užkirsti kelią genocidui, karo nusikaltimams, etniniam valymui ir nusikaltimams žmogiškumui.
Kita vertus, jei Sąjunga įsitrauks į konfliktą, per kurį reikės naudoti karines priemones, būtina, kad naudojant jėgą būtų vadovaujamasi žmonių saugumo doktrina. Tai reiškia, kad Europos kariai turėtų labiau stengtis užtikrinti saugų prieglobstį kariniuose veiksmuose nedalyvaujantiems civiliams gyventojams nei sunaikinti priešą ir pasiekti karinę pergalę.
Šie du principai 21-ojo amžiaus pradžioje Europai leidžia sukurti nuoseklią krizių valdymo strategiją. Europos Parlamento Socialistų frakcijos pateiktas 1 pakeitimas atspindi dabartinius moralinius, teisinius ir operatyvinius poreikius, su kuriais dabar susiduriame Afganistane, Čade ir Libane, taip pat su kuriais susidursime ir ateityje.
Dėl šios priežasties apgailestauju, kad Europos liaudies partijos (krikščionių demokratų) ir Europos demokratų frakcija ir Europos vieningųjų kairiųjų jungtinfrakcija ir Šiaurės šalių žalieji kairieji šiam pakeitimui nepritarė. Šis reakcingas aljansas stengiasi nepastebėti ypatingos žmogaus teisių svarbos; žmogaus teisių aspektas sustiprintų ESGP misijų teisėtumą ir padidintų gyventojų paramą joms.
Andrew Duff
Gerb. pirmininke, su šios dienos diskusijomis susijusios dvi problemos. Pirma - kraštutiniai dešinieji apie Lisabonos sutartį šneka pigius niekus. Antra - visi bendros užsienio, saugumo ir gynybos politikos šalininkai, įskaitant mane, yra iš dalies patenkinti. Didžioji Europos saugumo strategija sukurta ne tam, kad būtų garbinama, o tam, kad jos būtų laikomasi; Taryba ir valstybės narės per dažnai nesilaiko šios puikios strategijos.
JK ir Prancūzija neįgyvendino Saint Malo susitarime duotų pažadų. Kai kurie asmenys ragino vadovautis apgailėtinu ir pasmerktu nesėkmei principui, kad karines išlaidas turi prisiimti tas, kas dalyvauja konflikte. Kokia prasmvykdyti tokią politiką, jei siekiama naštą paskirstyti? Tiesa yra ta, kad tik 20 proc. mūsų ginkluotųjų pajėgų iš tikrųjų gali kariauti. Kelioms ESGP misijoms labai trūksta lėšų. Dėl to, kad nėra Europos karinio štabo, vadovavimas yra išskaidytas, ir sunku sutelkti išteklius.
Liūdna yra tai, kad per dažnai nesugebame mokytis iš savo klaidų; nedidelis strategijos patobulinimas naudos neduos.
Mario Borghezio
(IT) Gerb. pirmininke, ponios ir ponai, aš išklausiau informaciją apie BUSP programą; šiek tiek juokinga, kad ją kuria Europa, kuri net nesugeba kontroliuoti savo išorės sienų, kurias kiekvieną dieną kerta tūkstančiai nelegalių imigrantų, kontrabandininkų ir mafijozių. Saugumo politika be pagrindo - o gal pagrindas yra? Javierai Solana, prašau pasakyti, koks tai pagrindas!
Pranešimuose nuolat kalbama apie klimato kaitą, bet ignoruojamas teroristų karinių, biologinių ar ne branduolinių atakų pavojus, nors šis pavojus yra daug rimtesnis ir tikriausiai realesnis - atsižvelgiant į islamistų teroristų grasinimus.
Europa politikos srityje prastai daro išvadas. To pavyzdys - Juodosios jūros regionas; jis panašus į šachmatų lentą, tačiau Europa savo politikos joje nevykdo. Nevykdo - nepaisydama to, kad šioje šachmatų lentoje sprendžiama mūsų energetikos ir saugumo ateitis. Kur šioje lentoje yra Europos politinės nuostatos?
Lisabonos sutartis nesuteikia nieko daugiau nei pasiekta, o pasiekta nedaug - Europa neturi geopolitinės vizijos ir perspektyvų. Javierai Solana, po 10 metų užsienio politikos valdymo susidartuštuma. Viskas, ko pasiekėte per pastaruosius 10 metų, yra tuštuma!
Athanasios Pafilis
(EL) Gerb. pirmininke, abiem pranešimais aiškiai siekiama kurstyti ES agresyvumą ir imperialistinius planus. Juose nustatyti 2008 m. prioritetai, kuriais siekiama ekonominės, politinės ir karinės Europos kapitalo plėtros. ES taip pat siekia apiplėšinėti tautas ir valstybes - savarankiškai ar, kai tai neįmanoma, padedant JAV ir NATO.
Pirmajame pranešime vienas pagrindinių aspektų yra kišimasis ir karo pradėjimas prisidengiant įstatymine priežasčių uždanga, pvz., kova su terorizmu ir žmogaus teisių ir demokratijos apsauga. Javierai Solana, 15 dalyje atskiriamos demokratijos ir ne demokratijos; tai įprasta, nepriimtina ir pavojinga. Kas jums suteikteisę apibrėžti tautas, kaip demokratiškas ir nedemokratiškas. Be to, kaip pretekstą prevenciniams karams, naudojate naują sąvoką "žmonių saugumas".
Be to, abiem pranešimais, ypač antruoju, skatinamas didesnis ES militarizavimas - raginama tobulinti kovines grupes ir sukurti reguliariąsias ES karines pajėgas. Tai padaryti planuojama vystant Eurokorpusus, nuolatinį struktūrinį bendradarbiavimą ir pritaikant valstybių narių ginkluotąsias pajėgas prie ES agresyvių planų. Sekama NATO pavyzdžiu - didinama ES biudžeto dalis, skirta ginklams ir karinėms išlaidoms. Prisidengiant karinėmis misijomis, tariamai civiline policija ir teisine pagalba, stiprinamas ES ir NATO bendradarbiavimas. Būtent jie yra ekspertai, kurie iš tikrųjų rengia ir vykdo ES karines kampanijas. Giriatės, kad įvykdyta 17 karinių misijų, ir raginate vykdyti daugiau.
ES, kurią kuriate, yra karo, agresijos ir imperializmo sąjunga. Dėl to žmonės turi pasukti pasipriešinimo ir nepaklusimo keliu.
Sylwester Chruszcz
(PL) Gerb. pirmininke, šiandien kalbame apie kompetencijos sferą, kuri iki šiol buvo suverenių Europos valstybių kompetencijos sfera. Šiandien ES užsienio ir saugumo politika tampa reali kaip niekad anksčiau, ypač įdiegus naująją Lisabonos Europos konstituciją.
Kaip Lenkijos atstovas, nenoriu ir nesutinku, kad Briuselyje, o ne Varšuvoje būtų sprendžiama dėl Lenkijos užsienio politikos ir kad Vokietijos generolai kariniame štabe, esančiame prie Berlyno ar Briuselio, rūpintųsi mūsų saugumu. Taip pat nenoriu, kad Lenkijos kariai, vilkėdami uniformą su ES vėliava, įvairiose Europos ir pasaulio vietose gintų ne mūsų šalies interesus.
Esama tendencija kurti vieną Europos valstybę ir atvira jos struktūra yra nepriimtinos. Žinome, galite apgauti savo tautas jų neklausdami, ką jos galvoja apie ES supervalstybės kūrimą, tačiau anksčiau ar vėliau šis projektas žlugs.
Tunne Kelam
Gerb. pirmininke, šios dienos žinia turėtų būti tokia: BUSP, daugiau nei bet kada, turėtų būti pagrįsta bendromis Europos vertybėmis. Yra vienas įtikinantis atsakymas į vis didesnius saugumo iššūkius: solidarumas ir didesnis bendros užsienio ir saugumo politikos koordinavimas. Šie vertybėmis pagrįsti tikslai turėti būti svarbesni nei dvišaliai santykiai, ir Javier Solana buvo teisus, sakydamas, kad iš tikrųjų svarbus aspektas yra politinvalia.
Kalbant apie energijos tiekimo saugumą - norėčiau paraginti Komisiją ir Tarybą rimtai įvertinti praėjusį rugsėjo mėn. pateiktą Parlamento poziciją dėl energijos tiekimo iš užsienio saugumo, kurioje siūlomi tam tikri instituciniai pakeitimai.
Šiame pranešime Komisija raginama sutelkti visas pastangas, kad būtų sėkmingai baigtas statyti Nabucco dujotiekis. Manau, kad privalome statyti savo dujotiekį ir ekonomiškai, ir veiksmingai.
Galų gale, kaip minėjo pranešėjas Helmut Kuhne, pats laikas pradėti spręsti naujas kibernetinių išpuolių problemas. Norėčiau vartoti sąvoką "kibernetinis terorizmas". Prieš metus vienas milijonas viso pasaulio kompiuterių buvo panaudoti siekiant blokuoti Estijos valdžios institucijas ir bankus. Manau, kad Europos Parlamentas taip pat turi parengti aiškią poziciją, kaip reaguoti į su naujausiomis technologijomis susijusias grėsmes, kurios pralenkLisabonos strategiją.
Adrian Severin
Gerb. pirmininke, norėčiau panagrinėti principų klausimą - tai yra - neokonservatizmo tendencijas ES užsienio ir saugumo politikoje. Tikriausiai kai kurie iš mūsų mano, kad bet kokios užsienio politikos turinys priklauso nuo ją vykdančio politinio režimo pobūdžio; todėl atrodo, kad mūsų bendras tikslas yra mūsų politinio modelio eksportas. Nelaimei, Europos Sąjunga neturi nei sprendimų priėmimo mechanizmo, nei priemonių, kurios padėtų veiksmingai skatinti kišimosi politiką.
Mes privalome pakeisti šį požiūrį; mūsų išorės politikos pagrindas turi būti realizmas. Tai yra: aiškių mūsų užsienio politikos užmojų nustatymas, derinant juos su bendraisiais Europos piliečių egzistenciniais interesais; užmojų derinimas su ištekliais, pripažįstant, kad šiame pasaulyje yra kitokių nei mes ir kad jų vertybės nebūtinai tokios pačios kaip mūsų; mokymasis veikti su jais ir narcisizmo atsisakymas, siekiant derėtis ir bendrauti ne tik su draugais, bet ir su oponentais.
Aišku, kad turėtume stengtis, kad kuo daugiau užsienio pašnekovų taptų mūsų draugais, tačiau, manau, kad prieš tai darydami ir tai darydami turime išmokti veikti su tais, kurie nėra į mus panašūs. Manau, kad mūsų priemonės turėtų būti labiau susijusios su dialogo siekimu, kad turėtume propaguoti savo tikslus, o ne planines užduotis; savo politinį modelį pasaulyje galėtume propaguoti tokiu būdu.
Paweł Bartłomiej Piskorski
(PL) Gerb. pirmininke, svarstydami Europos Sąjungos bendrą užsienio politiką privalome atsižvelgti į kelis aspektus. Helmuto Kuhne'o ir Jaceko Saryuszo-Wolskio pranešimai iš tikrųjų yra labai geri, bet juose trūksta kelių aspektų.
Norėčiau atkreipti dėmesį į tai, kad daugiau aiškinti Europos užsienio politiką, įskaitant jos gynybos aspektą, visuomenei. Mūsų piliečiai, mūsų visuomenpuikiai žino, kokia yra Europos Sąjungos žemės ūkio politika, infrastruktūros politika, tačiau jiems neaišku, kokia yra Europos užsienio ir gynybos politika ir su kuo ji susijusi. Nepamirškime, kad Europos Sąjungos pradžia susijusi su kitokiomis problemomis nei šios.
Taip pat svarbu aptarti Lisabonos sutartį, kuri, tikiuosi, įsigalios kuo greičiau ir bus naujų ES veiksmų pagrindas, ir užtikrinti, kad vienas jos rezultatų būtų kuo veiksmingesnis priemonių rinkinys. Daugelis čia kalbėjusiųjų daugiausia nagrinėjo karinius klausimus. Be abejo, kovinės grupės ir viskas, kas susiję su Europos gynybos tapatybe, yra labai svarbu, tačiau ne mažiau svarbu diskutuoti apie Europos diplomatijos modelį, tai yra - kaip veiks diplomatintarnyba.
Svarbu, kad pranešime pabrėžiama, jog ES užsienio ir gynybos politika susijusi su daugybe Europos Sąjungos gyvenimo sričių. Svarbu pabrėžti, kad taip pat siekiame į mūsų bendrą europietišką mąstymą įdiegti bendros energetikos politikos ir energijos tiekimo saugumo idėjas.
Svarbu, kad užsienio ir saugumo politiką vertintume kaip saugumo, stabilumo ir demokratijos erdvės tąsą. Šiuo požiūriu labai teigiamai vertinu tai, kad daug dėmesio skiriama Balkanams ir Gruzijai.
Andrzej Tomasz Zapałowski
(PL) Gerb. pirmininke, Europoje gyvenančių žmonių saugumas - viena svarbiausių Europos Sąjungos užduočių. Jei aiškiai įvertintume praėjusių metų Bendrijos politiką, įsitikintume, kad, neskaitant politinių veiksmų, karinėje srityje esame lengvasvoriai. Kai kurios Europos šalys, siekdamos savo tikslų, politiniu ir kariniu požiūriu bando varžytis su NATO, kuriai priklauso. Tai, kad daugiausia dėmesio skiriama bendrų kovinių grupių - ypač išplėstų junginių - kūrimui, o ne atskirų valstybių narių atrinktų dalinių profesionalumo gerinimui, yra klaida. Taip pat klaida tai, kad nepakankamai išnaudojamos esamos NATO struktūros.
Bendrijos stiprybturėtų būti stiprios valstybių narių kariuomenės. Europos Sąjunga turėtų spręsti įšaldytus konfliktus Europoje ne tik deklaracijomis, bet ir realiais politiniais veiksmais. Neseniai atsiradusias problemas Gruzijoje iš dalies išprovokavo ES parama Kosovui.
Francisco José Millán Mon
(ES) Gerb. pirmininke, Jaceko Saryuz-Wolskio pranešimas, kurį tvirtinsime rytoj, yra labai išsamus pranešimas, kuriame nuosaikiai aptariami visi pasaulio regionai, kuriuos veikia Europos Sąjungos užsienio politika. Kadangi turiu tik dvi minutes, paminėsiu tik kelis horizontaliuosius aspektus, kurie pagrįstai įtraukti į pranešimą.
Šiandien užsienio politiką negali lemti tik geografinis aspektas. Yra klausimų, kurie yra pasauliniai, horizontalieji, ir jie tokie svarbūs, kad Sąjungos užsienio politika turėtų būti su jais susieta. Pirmiausia kalbu apie kovą su terorizmu ir organizuotu nusikalstamumu. Šiems klausimams užsienio ir saugumo politikoje turėtų būti skiriamas ypatingas dėmesys.
Kitas labai svarbus klausimas yra migracija ir kova su nelegalia imigracija. Mums reikia užsitikrinti kilmės ir tranzito šalių bendradarbiavimą, ir naudodama išorės veiksmų priemones, jame turi ryžtingai dalyvauti Sąjunga. Trumpai tariant, ir kaip teigiama Jaceko Saryuszo-Wolskio pranešime, saugumo, laisvės ir teisingumo erdvės sukūrimo Europos Sąjungoje požiūriu labai svarbus išorės aspektas. Tai negali būti vien vidaus reikalų ministrų ar už teisingumo klausimus atsakingo Komisijos nario atsakomybės reikalas.
Kitas labai svarbus horizontalusis aspektas yra energijos tiekimo saugumas. Atsižvelgiant į labai didelę valstybių narių priklausomybę nuo išorės energijos, privalome kurti bendrą Sąjungos užsienio energetikos politiką. Be to, dėl aiškiai pasaulinio klimato kaitos pobūdžio, būtini Sąjungos išorės veiksmai, kurie padėtų rasti veiksmingą atsaką į šią grėsmę.
Ponios ir ponai, manau, kad labai svarbu daryti pažangą visais šiais klausimais ir juos įtraukti į Sąjungos užsienio politiką. Šie klausimai svarbūs piliečiams, ir piliečiai mano, kad Europos Sąjunga turi veiksmingai prisidėti juos sprendžiant, nes, siekdamos spręsti globalias problemas, kurios paliečia daug valstybių, valstybės atiduoda dalį savo suvereniteto.
Todėl, darydama pažangą šiose srityse Europos Sąjunga galės geriau pateisinti savo egzistavimą, ir taip sustiprins savo pripažinimą visuomenės nuomonės ir piliečių požiūriu.
Justas Vincas Paleckis
Gerb. pirmininke, sveikinu abu pranešėjus; pritariu pranešime dėl BUSP pateiktiems Lisabonos sutarties vertinimams.
Jei ši diskusija būtų surengta po dešimties dienų, po lemiamo referendumo, tikiu, kad Airija pasakys "taip" - diskusijos būtų dar konkretesnes ir optimistiškos.
Jei šiuo metu, kai grėsmės didėja ir kyla iš visų pusių, ES negali kalbėti vienu balsu, būtina, kad mūsų pozicija būtų bent koordinuojama ir griežtesnė. Visiškai sutinku su Javiero Solanos vertinimu.
Nebus lengva pradėti derybas dėl ES ir Rusijos susitarimo. Jau atidėliojome pusantrų metų; jei neskirsime dėmesio esminiams klausimams, prarasime tiek pat ar dar daugiau laiko. Todėl 27 šalys turi koordinuoti savo interesus ir skirti daugiausia dėmesio tiems interesams, kurie yra bendri ir svarbūs visiems. Jei derybos bus atidėtos ar žlugs, bus intensyvesnės dvišalės Maskvos derybos su Roma ar Vilniumi, Berlynu ar Budapeštu, Paryžiumi ar Sofija. Tai nėra patrauklus variantas naujosioms valstybėms narėms.
Atsižvelgiant į klimato kaitos grėsmę, Komisija ir Taryba laiku šią grėsmę įvardijo pagrindine problema. Europos Parlamentas turėtų nuolat sekti ir prižiūrėti, kaip įgyvendinami kovos su šia grėsme planai ir priemonės.
Anneli Jäätteenmäki
(FI) Gerb. pirmininke, teigiamai vertinu tai, kad šiame pranešime pabrėžiama žmogaus ir piliečių teisių svarba. Taip pat labai svarbiomis laikomis tendencijos energijos tiekimo saugumo srityje. Jame taip pat nepritariama tam, kaip trečiosios šalys, daugiausia Rusija, naudoja energetiką, kaip politinę priemonę, ir valstybės narės pasirašo susitarimus dėl energijos nederindamos jų Europos Sąjungoje.
ES turėtų pažvelgti į veidrodį. Rusija bendradarbiauja tiesiogiai su ES valstybėmis narėmis todėl, kad ES neturi nuoseklios ar koordinuojamos energijos politikos. Darosi įdomu, ar valstybės narės iš viso nori, kad tokia politika būtų. Reikia pripažinti, kad Rusija yra svarbi, galbūt svarbiausia ES partnerenergetikos srityje. Kalbant apie ES ir Rusijos bendradarbiavimą energetikos srityje - privalome siekti abiem pusėms naudingos padėties. Manau, kad, siekiant šios abiem pusėms naudingos padėties, reikia daugiau politinės valios ir mažiau išankstinio nusistatymo.
Rusijos ir ES įgyvendinama energetikos politika turi būti pagrįsta bendradarbiavimu, o ne konfrontacija. Šiuo metu kelios valstybių grupės, įskaitant kelias ES valstybių grupes, bando sukliudyti bendradarbiavimui vykdydamos priešišką politiką. Jau ilgą laiką Rusija nori būti lygiavertEuropos partnerė. Tegul taip ir būna. Mes puikiai žinome, kad su Rusija derėtis nelengva.
ES bendra užsienio ir saugumo politika turi daugiau veikti tarptautinę politiką. Labai pritariu tam, kad Parlamentas ragina Tarybą pritarti sumanymui ES suteikti Jungtinių Tautų Saugumo Tarybos nuolatinės narės statusą. Kol ES tokio statuso neturės, bus sunku kalbėti vienu balsu.
Miroslav Mikolášik
(SK) Aptariamas dokumentas iš esmės pagrįstas 2003 m. gruodžio mėn. Tarybos patvirtinta Europos saugumo strategija ir 2007 m. gegužės mėn. priimta rezoliucija dėl bendros užsienio ir saugumo politikos. Vertinu Užsienio reikalų komiteto pirmininko Jaceko Saryuszo-Wolskio darbą - jis balsavimui pateikišsamų ir kokybišką tekstą.
Norėčiau pabrėžti kelis Europos užsienio politikos aspektus, kuriuos įmanoma įgyvendinti tik bendradarbiaujant su mūsų stipriausiu sąjungininku - JAV. Tai tinkamai išreikšta ES ir JAV transatlantinės partnerystės susitarime, į kurį įtrauktas ir ekonominių santykių aspektas. Šis klausimas taip pat glaudžiai susijęs su kariniu bendradarbiavimu - ne tik su JAV, bet ir su NATO. Žinoma, būtina paaiškinti ir vieną kartą galutinai pasakyti, ar Lenkijoje ir Čekijoje kuriamas saugumo skėtis padės veiksmingai apsaugoti bendrus Europos interesus, ar tai yra vienašaliniciatyva, skirta apsisaugoti nuo iš Azijos kylančių grėsmių. Kalbu apie Irano veiksmus ir visą Artimųjų Rytų regioną.
Visi žinome, kad Iranas teikia karinę ir finansinę paramą Sirijai ir regione veikiančioms teroristų organizacijoms, kurios, pvz., Hezbollah, vykdydamos operacijas pietų Libane ir Sirijoje, kelia nuolatinę grėsmę stabilumui ir taikai. Iranas neslepia savo ketinimų būti stipriausia regiono valstybe, ir jo karinbranduolinprograma skirta padėti šį tikslą pasiekti. Tačiau privalau paklausti, ar šios dienos diskusijose aptariamame dokumente galima remtis Lisabonos sutartimis - kelis kartus tai daroma - atsižvelgiant į tai, kad Sutartis dar neįsigaliojusi, kadangi dar ne visos valstybės narės ją ratifikavo. Turiu dar vieną klausimą: kokiomis teisinėmis nuostatomis remdamasi Europos Sąjunga į Kosovą nusiuntEULEX misiją? Ar tai nėra veiksmas ante legem? Esu tikras, kad JT rezoliucijos, kuri šį veiksmą pateisintų, nėra.
Ioan Mircea Paşcu
Gerb. pirmininke, pasaulis kiekvieną dieną darosi vis sudėtingesnis, ir ES turėtų labiau vienytis, siekdama vykdyti iš tikrųjų bendrą užsienio politiką. Ekonominio nuosmukio tikimybė, kurią didina dabartinfinansinkrizir didėjančios energijos kainos, nepatenkinami transatlantiniai santykiai ir kategoriškai kalbanti Rusija, kuri vis labiau konfrontuoja su Europa ir meta senus laikus primenančius iššūkius, kuriems ji jau nėra pasirengusi - tai dar ne visi dabartinės tarptautinės padėties aspektai.
Šioje situacijoje, didėjant ES priklausomybei nuo Rusijos tiekimo, energijos problemos parodys, ar ES pavyks pasiekti tikslą nustatyti bendrą užsienio politiką; šioje srityje viskas priklauso nuo to, ar Europa sukurs bendrą energijos rinką ir bendraus su tiekėjais - daugiausia Rusija - vienu balsu, ar toliau vykdys nacionalinę politiką ir teiks pirmenybę lengvatinėms dvišalėms tiekimo sutartims, skirtomis patenkinti didėjančius jų energijos poreikius. Šiuo metu pasaulio politika pirmiausia susijusi su dujomis ir nafta.
Colm Burke
Gerb. pirmininke, aš pritariu BUSP ir ESGP vystymui, taip pat Lisabonos sutartimi nustatytus šių politikos sričių pakeitimus. Tokia ir Airijos vyriausybės pozicija. Šie pakeitimai leis ES vystyti savo gebėjimus konfliktų prevencijos ir krizių valdymo srityse; tuo pat metu reikės užtikrinti, kad visi nauji planai būtų suderinti su tradicine Airijos karinio neutraliteto politika.
Kolegoms iš "Sinn Fein", kurie pateikia klaidingą informaciją apie Lisabonos sutartį, galiu pasakyti, kad, kalbant apie karių dislokavimą, Airija turi trijų sąlygų sistemą. Pirma - turi būti atitinkamas JT sprendimas; antra - turi būti vyriausybės sprendimas; trečia - jį turi patvirtinti Airijos parlamentas - Dįil Éireann. Ratifikavus Lisabonos sutarčiai ši sistema nesikeis.
Šiuo metu vykdoma JT sankcionuota ES misija Čade, kurios svarbiausia veikėja yra Airija, yra geriausias ES veiksmų šioje srityje pavyzdys. Aš neseniai lankiausi Čade ir šios šalies rytuose esančioje ES taikos palaikymo misijos bazėje ir esu tikras, kad ši misija užtikrins humanitarinės pagalbos teikimą tūkstančiams pabėgėlių ir perkeltųjų asmenų, taip pat apsaugos šį darbą dirbančius humanitarinių organizacijų darbuotojus. ESGP misija Čade yra pirmas atvejis, kai ES taikos palaikymo operacija pradėta visiškai sutariant su visomis suinteresuotosiomis šalimis.
Kitos misijos, kuriose dalyvauja Airija, yra policijos mokymai Palestinos teritorijose, Indonezijos vyriausybės ir maištininkų taikos proceso stebėjimas ir parama Bosnijos policijos institucijoms.
Nuo 2003 m. buvo daugiau nei 20 tokių misijų. ES vis dažniau prašoma šiose srityse teikti paramą. Pagrindinis visų šių iniciatyvų aspektas - siekis padaryti ES taikos ir krizių valdymo misijas veiksmingesnes.
Nacionaliniu požiūriu mes toliau galime vetuoti visus pakeitimus, kuriems nepritariame, taip pat išlaikome suverenią teisę spręsti dėl dalyvavimo bet kurioje krizės valdymo operacijoje - atsižvelgiant į mūsų teisines nuostatas. Tai viena iš daugelio priežasčių, kodėl birželio 12 d. airiai turėtų pasakyti "taip".
Pirmininkas
Prieš tęsiant mūsų diskusijas, norėčiau pasveikinti visus oficialioje galerijoje esančius svečius, o ypač delegaciją iš mano apygardos - Jorkšyro ir Hamberio.
Anna Záborská
(FR) Gerb. pirmininke, Komisijos nary, kreipiuosi tiesiai į jus, norėdama paklausti apie krikščionių persekiojimą Alžyre. Kokių veiksmų Europos Sąjunga ėmėsi dėl krikščionių persekiojimo valstybėje, su kuria palaikome artimus santykius. Religijos išpažinimo laisvnustatyta Visuotinės žmogaus teisių deklaracijos 18 straipsnyje; be to, deklaracija visas valstybes įpareigoja užtikrinti, kad šios teisės būtų gerbiamos. Alžyras yra Jungtinių Tautų narys, tačiau ignoruoja pagrindinę teisę. Krikščionys yra piliečiai ir turi savo teises; jie turi tą pačią teisę praktikuoti savo religiją kaip ir bet kuri kita religinbendruomenė. Todėl meldžiu jus, Komisijos nary, naudoti visas tiesiogines ir netiesiogines diplomatines priemones, kad būtų nustota persekioti krikščionis. Ant kortos pastatytas ir Europos Sąjungos patikimumas.
Hubert Pirker
(DE) Gerb. pirmininke, Komisijos nary, Javierai Solana, manau, kad diskusijos aiškiai parodė, kad Europos Sąjunga gali būti tikra politinsąjunga tik esant tam tikroms sąlygoms. Pirma - tik jei bus ratifikuota Lisabonos sutartis; antra - tik jei bus vykdoma tikra šio vardo verta Europos saugumo ir gynybos politika, tai yra, jei ji bus patobulinta. Tada Europos Sąjunga turės galimybę iš pasaulinės mokėtojos pavirsti pasauline veikėja.
Neabejotina, kad pradžioje mūsų veiksmai Čade nebuvo labai sėkmingi, tačiau iš šio atvejo Europos Sąjunga galėjo mokytis, nes trūkumai tapo labai akivaizdūs. Tai dar kartą parodė, kad Europos saugumo ir gynybos politikai reikia suderintų sistemų ir naujų ir sparčių karių dislokavimo mechanizmų. Diskusijų laikas baigėsi, dabar laikas veikti!
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Gerb. pirmininke, noriu pasveikinti Helmutą Kuhne'ą dėl jo puikaus pranešimo. Jis visiškai teisus sakydamas, kad 2008 m. bendrai užsienio ir saugumo politikai bus lemtingi metai. Ne tik dėl Lisabonos sutarties, bet ir dėl to, kad Kosovas bus didžiausias patikrinimas, ar ES pasirengusi tinkamai politizuoti Kosovo problemą. Deja, JT ir ES vis dar nepasiekjokio susitarimo, ir mes nesame pasirengę ir intelektualiniu požiūriu, kadangi mes neišmokome pamokų, kurias gavome būdami Bosnijoje ir Hercegovinoje.
Kalbant apie antrąjį pranešimą - manau, kad Jaceko Saryuszo-Wolskio pranešime matoma antirusiškumo tendencija yra apgailėtina. Rusiją kritikuoti galima ir būtina, tačiau ji taip pat yra neišvengiama strateginpartnerė, ir bendradarbiavimo gerinimas yra naudingas abiem pusėms. Neteisinga sakyti, kad bendros energetikos politikos nėra dėl to, kad ES valstybės narės sudaro dvišalius susitarimus; teisingiau sakyti, kad dėl to, jog nėra bendros energetikos politikos, nėra su kuo derinti ar atsižvelgiant į ką vienyti valstybių narių interesus; taigi Jaceko Saryuszo-Wolskio pranešime pateikta kritika yra nepriimtina. Dėkoju už dėmesį.
Monika Beňová
(SK) Kaip ir kiti prieš mane kalbėjusieji, noriu padėkoti Jacekui Saryuszui-Wolskiui ir Helmutui Kuhne'ui už jų darbą; konkrečiau - už socialinių, teisinių ir ekonominių aspektų suderinimą. Tikiuosi, kad ateityje bus labai svarbu teikti daugiau reikšmės ir geriau pasirengti deryboms su dviem didžiausiomis mūsų partnerėmis - JAV ir Rusija. Rusija turi naują prezidentą. Greitai nauja administracija bus ir JAV. Dėl to būtų visiškai teisinga bendroje užsienio politikoje daugiausia dėmesio skirti būtent šioms dviem šalims.
Kalbant apie ekonominę dimensiją - pirmenybę reikėtų teikti energijos tiekimo saugumo Europos Sąjungoje užtikrinimui. Tikiu, kad derybose su Rusijos Federacija šiuo klausimu bus pasiekta pažanga. Kadangi kalbame apie du mūsų partnerius, leiskite pasakyti, kad būtų naudinga, jei su abiem šalimis, nesvarbu, ar tai yra JAV, ar Rusija, bendrautume kaip su lygiomis ir kompetentingomis partnerėmis, ir jei šie politiniai santykiai būtų suderinti. Galiausiai, gerb. pirmininke, norėčiau pasakyti, kad teigiamai vertinu nuorodas į Lisabonos sutartį. Remdamiesi ja pranešimuose parodome, kad Parlamentas tikisi, kad ji bus ratifikuota, ir visiškai jai pritaria.
Miloslav Ransdorf
(CS) Dėkoju, gerb. pirmininke. Javiero Solanos tarp mūsų nemačiau jau ilgą laiką ir nerimavau dėl jo sveikatos. Dabar matau, kad jis sveikas ir puikiai jaučiasi, kad po su Kosovu susijusių įvykių jis nepasikorkaip Judas Iskarijotas. Tai reiškia, kad galiu jo paklausti, ar jis žinojo, kad Hasim Thaci ir jo sėbrai prekiavo serbų belaisvių organais. Jis tai žinojo ar ne?
Mieczysław Edmund Janowski
(PL) Gerb. pirmininke, abu pranešėjus vertinu visiškai teigiamai. Šie dokumentai yra geri. Tačiau norėčiau atkreipti dėmesį į kelis su užsienio ir gynybos politika susijusius aspektus. Kalbu apie Europos galimybes toliau išvardytose srityse.
Demografija - šis potencialas nyksta. Ekonominės galimybės neblogos, tačiau mums graso finansinės krizės. Karinis potencialas yra suskaidytas ir padrikas - matome, koks jis yra. Energijos potencialas, galimybės apsirūpinti vandeniu ir maistu. Mes kalbėjome apie įvairias grėsmes; prie jų norėčiau pridėti, pvz., epidemijų grėsmes ir grėsmes informacijos saugumui. Užsienio politika šiandien, mano požiūriu, reiškia ir sąjungą su šalimis, kurios mums artimos civilizacijos, bendradarbiavimo su visais, kurie nori bendradarbiauti, ir tvirtų nuostatų kitais klausimas prasme.
Csaba Sógor
(HU) Prieš 88 metus didžiausios Europos valstybės priėmkelis sprendimus dėl saugumo politikos - Trianono sutartyje, kuria buvo baigtas pirmasis pasaulinis karas; tautinių mažumų teisės juose buvo ignoruojamos arba užtikrinamos tik formaliai. Po Antrojo pasaulinio karo sudaryta Paryžiaus sutartis problemų taip pat neišsprendė. Saugumo politikos klausimas buvo redukuotas iki sienų neliečiamumo užtikrinimo. Daugelis tada nustatytų sienų nustojo egzistuoti; Čekoslovakija ir Jugoslavija neegzistuoja.
Mažumų klausimas išlieka. Vengrai šiuo metu gyvena aštuoniose šalyse, iš kurių iki šiol tik Slovėnijai pavyko užtikrintai išspręsti vengrų bendruomenės teisių klausimą. Pagal pranešimą pažanga turi būti suderinta su Europos standartais, siekiant užtikrinti tikrą mažumų teisių apsaugą.
Kokie tai standartai? Būtų gerai, kad ir pačioje ES mes siektume to, ko reikalaujame iš Vakarų Balkanų. Lotynų patarlsako: "Jei nori taikos, ruoškis karui". Šiandien norime saugios Europos. Mažumų teisių klausimas ES, ir už jos ribų turi būti išspręstas naudojant regioninės ir kultūrinės autonomijos priemones, kurios pasitvirtino Vakarų Europoje. Dėkoju jums.
Günter Verheugen
Gerb. pirmininke, kaip ir prieš mane kalbėjęs Javier Solana, manau, kad šios diskusijos rodo, kad dėl esminės Europos užsienio ir saugumo politikos krypties yra platus sutarimas, ir labai dėl to džiaugiuosi.
Norėčiau trumpai pakomentuoti tris aspektus. Pirma - grįžtu prie saugumo apibrėžimo klausimo. Visai nemanau, kad jis per platus. Visos pagrindinės globalios problemos, kurias turime spręsti dabar ir artimiausioje ateityje, yra susijusios su saugumo politikos aspektu. Net finansinių rinkų krizturi saugumo politikos aspektą - kaip ir padėtis maisto ir būtiniausių prekių srityje; su šiuo aspektu susiję ir įprastiniai nuogąstavimai.
Vis dėlto nėra jokio pavojaus, kad mūsų užsienio politika taps militarizuota, ar kad Europos Sąjunga taps militarizuota, nes karinis atsakas į šias grėsmes beveik neįmanomas. Jei karinės priemonės apskritai būtų panaudotos, tai būtų daroma tik siekiant sukurti saugią aplinką, kurioje būtų galima pasiekti tikrųjų tikslų, kurie turėtų būti politinio pobūdžio ir susiję su pilietine visuomene. Tačiau turime būti pasirengę abiem atvejams. Privalome pasirengti abiem atvejams - būtent tokia yra Europos politikos kryptis. Be to, mums išskirtinai lemta spręsti krizes pasaulyje, nes mes turime daug mūsų strategijų įgyvendinimo priemonių.
Europos Sąjunga gali naudoti ne tik BUSP ir ESGP priemones, bet ir įvairias Bendrijos priemones, pvz., stabilumo ir vystomojo bendradarbiavimo priemones, taip pat humanitarinės pagalbą ir civilinės saugos mechanizmą.
Privalome užtikrinti, kad visada pasirinksime tinkamas priemones, taip pat logišką įvairių dalyvaujančių šalių sąveiką. Neabejotina, kad vienas didžiausių Lisabonos sutarties - kai ji įsigalios - privalumų yra tai, kad ji labai palengvina šią harmoningą ir veiksmingą sąveiką.
Baigdamas noriu pasakyti, kad svarbiausia - mūsų bendra politinvalia pasinaudoti savo galimybėmis. Galimybės yra, turime tik jomis pasinaudoti. Privalome jomis pasinaudoti veikdami kartu. Realybtokia, kad, atsižvelgiant į esamas aplinkybes, pasirinkimo neturime. Paprasčiausiai negalime sau leisti elgtis nenuosekliai ar neefektyviai skirstyti lėšas. Be to, jei norime, kad ES užsienio politika būtų bendra, patikima ir nuosekli, privalome suvienyti ir sutelkti savo išteklius ir priemones. Tik tada tapsime lygiaverčiai iššūkiams ir galėsime pateisinti pagrįstas mūsų piliečių ir partnerių viltis.
Labai jums dėkoju.
Javier Solana
vyriausiasis įgaliotinis bendrai užsienio ir saugumo politikai. - Gerb. pirmininke, norėčiau atsakyti į du ar tris klausimus, kurie buvo skirti tiesiogiai man. Pirmiausia - į Salafranca Sįnchez-Neyra klausimą.
vyriausiasis įgaliotinis bendrai užsienio ir saugumo politikai. (ES) Salafranca Sįnchez-Neyra, į abu jūsų užduotus klausimus atsakau teigiamai, tačiau norėčiau pasakyti, kad pirmiausia norime sužinoti, ar Sutartis bus patvirtinta. Nuo Sutarties ratifikavimo priklausantys klausimai turės palaukti, o susitarimai tikriausiai turės būti sudaromi vėliau.
vyriausiasis įgaliotinis bendrai užsienio ir saugumo politikai. (FR) Anna Záborská, mes nagrinėjame šį klausimą. Kadangi Annos Záborskos čia nėra, atsakymą pateiksiu vėliau.
vyriausiasis įgaliotinis bendrai užsienio ir saugumo politikai. Agentūroje mes labai rimtai sprendžiame sąveikos klausimus - jūsų klausimas buvo šia tema, ir aš atsakau "taip". Į kitus klausimus atsakiau kalbėdamas anksčiau.
Aš atidžiai užsirašinėjau pastabas apie visas kalbas ir tikiuosi, kad bėgant laikui - artėjant tiesos akimirkai - ratifikavus sutartį, mes galėsime kartu įgyvendinti kai kurias čia pasiūlytas idėjas. Prieš kalbant pranešėjams, norėčiau dar kartą juos viešai pasveikinti.
Galų gale norėčiau pasakyti, kad visiškai sutinku su tuo, ką savo paskutinėje kalboje sakKomisijos narys Günter Verheugen, ir prie to neturiu ką daugiau pridėti.
Jacek Saryusz-Wolski
Gerb. pirmininke, sunku apibendrinti šias diskusijas keliais žodžiais, bet aš patenkintas jų turiniu. Svarbiausia išvada, kurią galima iš jų padaryti - reikalingas Parlamento, Tarybos, Komisijos ir valstybių narių bendradarbiavimas. Antra - dėl turinio sutariama pakankamai plačiai. Trečia - pripažįstame, kad įgyvendinome daug ypač vertingų dalykų. Galiausiai - pabrėžiame, kad turime dėti dvigubai daugiau pastangų.
Komisijos Pirmininko pavaduotojas Günter Verheugen mums visiškai pagrįstai priminapie didžiulį Bendrijos politikos, kurią vykdo Europos Komisija, įnašą. Pritariu šiai nuomonei, nes be Bendrijos politikos rezultatų integruota užsienio politika būtų nepakankama.
Pirmą kartą manau, kad šios diskusijos yra pasirengimas būsimo dvejas pareigas eisiančio ES užsienio reikalų ministro skyrimui.
pranešėjas - Tai verčia mane klausti: ką darysime su šia kūrybine įtampa?
pranešėjas. (FR) ... ateityje, kai bus tik viena institucija. Pritariu minčiai, kad mums reikia stipresnės institucijų užsienio politikos turinio požiūriu. Dažniausiai keliamas klausimas yra energijos tiekimo saugumas. Dažniausiai minima šalis ar geografinvieta - Afganistanas; tai lyg išbandymas Europos Sąjungai ir visai tarptautinei bendruomenei. Keliais klausimais nuomonės išsiskyrė. Jei šių skirtumų, kurie aštrina mūsų diskusijas, nebūtų, jos būtų šiek tiek nuobodžios. Todėl tikiuosi, kad būsimos diskusijos bus tokios pat gyvos ir turtingos kaip šios. Tačiau mes sutarėme dėl pagrindinių principų - tai teikia viltį; taip pat tikiuosi, kad Taryba, vyriausiasis įgaliotinis ir Komisija, žinoma, labai kukliai prisidedant Parlamentui, ateityje sugebės sukurti dar stipresnę, geresnę ir ambicingesnę Sąjungos užsienio politiką.
Helmut Kuhne
pranešėjas. - (DE) Gerb. pirmininke, ši paskutinproga kalbėti yra galimybpadaryti tai, ko neturėjau laiko padaryti anksčiau, tai yra - padėkoti Komisijos nariui Günteriui Verheugenui ir Javierui Solanai už puikų bendradarbiavimą su jų personalu, su kuriais galėjau diskutuoti ir iš kurių daug išmokau. Tai turėjo labai teigiamos įtakos pranešimui.
Taip pat norėčiau padėkoti visiems komiteto nariams, ypač komiteto pirmininkui ir kito pranešimo pranešėjui Jacekui Saryuzui-Wolskiui. Kartais kaip mokiniai mes siuntinėdavome vienas kitam raštelius - kai mūsų pranešimuose nagrinėjami klausimai kartodavosi - kad išvengtume panašaus teksto rašymo. Tai taip pat labai padėjo.
Norėčiau aptarti dar tris klausimus:
pranešėjas. Pradžioje kalbėsiu angliškai, nes kai kurie kalbėtojai kalbėjo apie Airijoje vyksiantį referendumą.
Kalbant apie militarizavimą - mano pranešime pateiktas visas puslapis pasiūlymų dėl ginklų kontrolės ir nusiginklavimo. Antra - Lisabonos sutartyje išlaikoma kiekvienos valstybės teisės nedalyvauti ES misijose - ypač karinėse misijose. Lisabonos sutartis niekaip nepažeidžia šios teisės. Buvo labai įdomu klausyti save vadinančių NATO advokatais asmenų nuogąstavimų, kad, Airijai vykdant ESGP politiką, iškils pavojus jos nepriklausomybei. Manau, tai labai įdomu.
pranešėjas. (DE) Paskutinis aspektas, kurį minėjo Tobias Pflüger, susijęs su parlamentine priežiūra. Nežinau, ar šis nesusipratimas sąmoningas, tačiau ir Jaceko Saryuszo-Wolskio, ir mano pranešimo tekste frakcijoms neuždraudžiama naudotis konfidencialia informacija. Formuluotyra atvira. Parlamentas, siekdamas parengti kokią nors derybų su Taryba poziciją, pirmiausia turi atlikti namų darbus. Kokio lygmens saugumo leidimus norime suteikti ir kiek narių turėtų juos gauti? Gali būti, kad visoms frakcijoms bus suteikti tam tikro lygmens leidimai, o kai kurioms frakcijoms - kito lygmens leidimai ir pan. Šią tvarką pirmiausia turime nustatyti patys, ir mūsų pasiūlymai frakcijoms neužkerta kelio dalyvauti šiame procese.
Nežinau, ar tai sąmoningas nesusipratimas, ar tekstas yra toks nesuprantamas - manau, kad tekstas suprantamas - tačiau pirmiausia turime susėsti čia, Parlamente, ir parengti savo pačių derybų su Taryba poziciją.
Pirmininkas
Diskusijos baigtos.
Balsavimas vyks 2008 m. birželio 5 d., ketvirtadienį.
Raštiški pareiškimai (142 straipsnis)
Roberta Alma Anastase  
Norėčiau pabrėžti šio pranešimo svarbą ir padėkoti pranešėjui už tai, kad į galutinį tekstą jis įtraukvisus mano pasiūlymus. Atsižvelgiant į Lisabonos sutarties ratifikavimą ir būsimą Europos Sąjungos kompetenciją, būtina apibendrinti bendros užsienio ir saugumo politikos operacijas ir nustatyti jos svarbiausius tikslus 2008-2009 m.
Svarbiausias 2008 m. tikslas turėtų būti Europos kaimynystės politikos stiprinimas. Kalbant apie pranešimo apie Juodosios jūros regiono bendradarbiavimą kokybę - norėčiau pabrėžti, kad artimiausioje ateityje ją būtina gerinti. 2007 m. buvo nustatoma šiam regionui skirta ES politika; 2008 m. daugiausia dėmesio reikia skirti praktiniam Juodosios jūros sinergijos politikos taikymui. Taip pat labai svarbu sutelkti visas pastangas ir siekti sėkmingai ir kuo greičiau įgyvendinti Nabucco energijos projektą, taip pat išspręsti regiono konfliktus.
Galiausiai Vakarų Balkanų šalys ir tai, kad jos yra ES kaimynės, turi būti ES užsienio politikos prioritetas. Iš daugelio su šiuo regionu susijusių procesų, kuriuos privalome atidžiai stebėti, norėčiau pabrėžti poreikį veiksmingai apsaugoti mažumų interesus, įskaitant rumuniškai kalbančių gyventojų teises.
Adam Bielan  
raštu. - (PL) Noriu pradėti pasveikindamas Jaceką Saryuszą-Wolskį dėl to, kad parenglabai gerą pranešimą. Norėčiau išskirti kelis šiame pranešime pateiktus klausimus. Didžiausią nerimą iš šių klausimų kelia didėjanti ES priklausomybnuo energijos tiekimo iš nestabilių ir nedemokratinių šalių. Pastebime, kad valstybės narės, pasirašydamos dvišalius susitarimus energetikos srityje, visiškai nekoordinuoja savo veiksmų; tai kelia grėsmę ES strateginiams projektams ir verčia jais abejoti. Tokie tam tikrų valstybių veiksmai labai pablogina Europos Sąjungos derybinius pajėgumus ir jos pastangas nustatyti bendrą užsienio politiką.
Norėčiau dar kartą pabrėžti strateginę Nabucco dujotiekio reikšmę ES energijos saugumui, ir paraginti Europos Komisiją ir Tarybą dėti visas pastangas, kad šis projektas būtų rengiamas sparčiau.
Atkreipdamas dėmesį į šios Parlamento sesijos metu vykstančią dviejų dienų konferenciją, skirtą Europos kaimynystės politikai, kurios vienas organizatorių esu, norėčiau pabrėžti šios politikos stiprinimo veiksmų svarbą. Neišspręsti konfliktai šalyse, kurių atžvilgiu vykdoma EKP, yra didelis iššūkis ES politikai.
Apibendrindamas norėčiau pasakyti, kad ES užsienio politikos prioritetai turėtų būti rytų kaimynystės politikos stiprinimas, konfliktų provokavimo už mūsų rytinių sienų nutraukimas ir energijos tiekimo užtikrinimas.
Alexandra Dobolyi  
raštu. - Pranešime teisingai atspindėtos mūsų nuomonės dėl BUSP raidos ateityje. BUSP yra svarbiausias ES užsienio politikos elementas. Teigiamai vertinu Lisabonos sutartimi išorės veiksmų srityje padarytus pakeitimus. Juos įgyvendinus BUSP taps veiksmingesnir nuoseklesnė. Naujos Sutartimi nustatytos gairės galėtų padaryti ES labiau matomą, tačiau manau, kad būtina nustatyti skirtingus vaidmenis - siekiant užtikrinti, kad skirtingos jų funkcijos prisidėtų prie BUSP nuoseklumo ir veiksmingumo.
Jei norime, kad ES būtų aktyvi jėga tarptautiniuose taikos ir stabilumo procesuose, privalome turėti visas reikalingas priemones; tačiau norint to pasiekti, reikia didesnės valstybių narių politinės valios.
ES vis labiau dalyvauja pasauliniuose procesuose, ir ES misijos veikia visame pasaulyje. Padėdama užtikrinti saugumą ir stabilumą visame pasaulyje, ES daro saugesnį ir savo žmonių gyvenimą. Tai geriausias būdas užtikrinti savo saugumą ir skatinti savo vertybes.
Mano nuomone, šių žingsnių kryptis teisinga.
Genowefa Grabowska  
Pateiktam pranešimui pritariu. Mano nuomone, šis dokumentas yra suderintas ir neskatinantis konfrontacijos.
Šiuo metu labai reikia įvertinti ES užsienio politiką, ypač Lisabonos sutartyje siūlomus šios srities pakeitimus. Neabejoju, kad ši Sutartis, sustiprindama vyriausiojo įgaliotinio vaidmenį, ES užsienio politikos srityje sudarys sąlygas vykdyti toliaregiškesnę ir labiau ilgalaikę politiką. Tai, kad Europos Sąjunga, kaip visuma, yra pagrįsta bendromis vertybėmis, reiškia, kad tos šios vertybės turi atsispindėti jos bendroje užsienio ir saugumo politikoje. Tai vienintelis principas, kuris tarptautinėje arenoje ES suteiks patikimumo. BUSP reikalauja valstybių narių politinės vienybės, taip pat - solidarumo principų laikymosi, ypač rengiant naująsias ES politines strategijas.
Todėl pritardamas pranešimui taip pat turiu apgailestauti ir esu susirūpinęs dėl to, kad pažanga kuriant bendrą Europos energetikos politiką yra nepakankama. Man taip pat nepriimtina, kad kai kurios valstybės narės sudaro atskirus dvišalius susitarimus dėl energijos tiekimo iš Rusijos. Tai labai pablogina Europos Sąjungos, kaip visumos, derybines pozicijas ir kenkia jos pastangoms sukurti bendrą energetikos politiką. Dar liūdniau dėl to, kad šios valstybės narės neseniai kritikavo atskirus susitarimus su JAV dėl vizų, kaltindamos šiuo sutarimus sudariusias Vidurio Europos valstybes bendros Europos vizų politikos silpninimu.
Janusz Lewandowski  
Gerb. pirmininke, Europos Sąjunga tampa pasauline veikėja; geriausias to įrodymas - Bendrijos veiksmų geografija. Jums reikia tik pasidomėti 2007 ir 2008 m. Tarybos sprendimais dėl veiksmų, kurie nurodyti Helmuto Kuhne'o pranešime - dėl policijos misijos Afganistane, karinės operacijos Čade, karinių pajėgų restruktūrizavimo Bosnijoje ir pasirengimo misijoms Kosove ir Bisau Gvinėjoje.
Deja, padėtis šalinant jau kurį laiką pastebimus trūkumus, nėra tokia gera kaip ES misijų geografija - ES trūksta civilinių taikos palaikymo pajėgų, transporto, skirtingos šalys prisideda nevienodai.
Atsižvelgiant į neseniai gautą informaciją, į diskusijas apie Europos saugumą reikia įtraukti naują aspektą. Kalbu apie Europos institucijų Briuselyje Liuksemburge ir Strasbūre saugumą. Tai, kad išaiškintos teroristų grupės, kurios savo taikiniais pasirinko ES institucijas, reiškia, kad saugumo klausimas jau ne teorinis. Tai verčia iš naujo įvertinti dabartinius mūsų principus. Žinome, kad Europos Parlamento pobūdis toks, kad jis yra lengvai pasiekiamas, ir sunku suderinti institucijos atvirumą ir didesnius saugumo poreikius. Vis dėlto saugumas tampa būtinybe, ir tai turi atsispindėti 2009 m. biudžete. Šis klausimas ne toks svarbus kaip kiti pranešime nagrinėjami klausimai, tačiau jis vertas dėmesio.
Marianne Mikko  
raštu. - (ET) Ponios ir ponai, valstybės narės pavieniui negali vykdyti sėkmingos veiksmingos ir saugumo politikos. Dvišalis energetikos ir užsienio politikos klausimų sprendimas verčia abejoti mūsų ketinimų rimtumu. Nepriimtina, kad Europos Sąjungos įtaka tarptautiniuose santykiuose iki šiol mažesnnei tam tikrų valstybių narių. Europos Sąjunga su didelėmis pasaulio valstybėmis, ypač Rusijos Federacija, turi kalbėti vienu balsu, kuris išreikštų visų 27 valstybių narių bendrą interesą. Tik tada Amerikoje ir Azijoje mus laikys lygiaverčiu partneriu.
Teigiamai vertinu tai, kad Jaceko Saryuszo-Wolskio pranešime pabrėžiama, kad svarbiausias 2008 m. tikslas yra Europos kaimynystės politikos stiprinimas. Tai, kad šiandien ir rytoj Europos Parlamente vyksta Europos kaimynystės politikos rytų konferencija, rodo, kad šį tikslą vertiname rimtai. Siekiant Europos Sąjungos saugumo, nedelsiant reikalingi veiksmai kaimyninių šalių demokratizavimo ir konfliktų sprendimo srityse. Privalome padėti Moldovai spręsti Padniestrės konfliktą.
Kaip Moldovos delegacijos pirmininkė, atkreipiu dėmesį ir į tai, kad Moldovai ir Ukrainai labai svarbi narystės Europos Sąjungos perspektyva. Ši galimybskatina ekonomines reformas ir demokratizavimą. Be abejo, kol bus įgyvendinti visi trys Kopenhagos kriterijai, praeis nemažai laiko; vis dėlto Moldova ir Ukraina parodė, kad yra pasirengusios europietiškam vystymuisi. Ketvirtasis Kopenhagos kriterijus - ES pajėgumai priimti naujas nares jokiomis aplinkybėmis neturi kliudyti šioms dviem Europos valstybėms tapti Europos Sąjungos narėmis. Plėtra neabejotinai turi tęstis.
Sirpa Pietikäinen  
raštu. - (FI) Dėkoju pranešėjui už puikų, išsamų pranešimą. Pritariu jam, kad svarbu, kad per ateinančius metus Sąjungos bendroje užsienio ir saugumo politikoje dėmesį reikės nuolat skirti struktūrų ir procedūrų, kurios leis Sąjungai greičiau ir veiksmingiau reaguoti į tarptautines krizes, kūrimui. BUSP kertiniai ramsčiai yra civilinis krizių valdymas ir žmogaus teisių apsauga.
Ratifikavus Lisabonos sutartį ES išorės politikos sričiai vadovaus naujas pareigūnas - Sąjungos vyriausiasis įgaliotinis. Sutartimi nustatyti pakeitimai suteiks galimybę formuoti veiksmingesnę ir nuoseklesnę užsienio ir saugumo politiką. Pasaulio arenoje ES turi kalbėti ir veikti darniau.
Tačiau tikiuosi, kad būsimuose metiniuose pranešimuose Parlamento pozicija dėl nuoseklesnio ir didesnio ES vaidmens Jungtinėse Tautose bus tvirtesnė. ES yra ekonominir politinsupervalstybė. Bėgant laikui Sąjungos tarptautinreikšmdidėjo, ir dabar jos užduotis - sukurti žmones ir aplinką gerbiančią pasaulinę organizaciją.
ES privalo skirti laiką ir energiją Viduržemio, Baltijos ir Juodosios jūros regionams - siekiant ten vystyti ekonominį bendradarbiavimą, politinį stabilumą ir demokratiją. Ateityje daugiau išteklių reikės Baltijos strategijai įgyvendinti - regione siekiant didesnės sanglaudos ir išspręsti regiono aplinkos problemas. Stabilumą ES ir Juodosios jūros regione padidins pagal ES kaimynystės politiką Juodosios jūros regionui teikiama parama ir didesnintegracija su šiuo regionu.
Nicolae Vlad Popa  
Helmuto Kuhne'o pranešimas dėl Europos saugumo strategijos ir ESGP įgyvendinimo yra gerai struktūriškai parengtas - jame nustatomos tikros problemos ir siūlomi galimi sprendimai. Manau, kad tokio pobūdžio "kontrolinis" veiksmų sąrašas bus naudingas pažangos stebėjimo požiūriu. Dėl turinio norėčiau pateikti šias pastabas.
1. Pranešime turėtų būti paminėtas Europos saugumo ir gynybos koledžas, kuris strateginio lygmens mokymų priemonėmis skatina bendrą sutarimą dėl ESGP - ypač atsižvelgiant į SEDE komiteto pirmininko Karlo von Wogau laišką Tarybos generaliniam sekretoriui ir vyriausiajam įgaliotiniui Javierui Solanai, kuriame jis parėmEuropos saugumo ir gynybos koledžo veiklą.
2. Deklaracija dėl ES ir NATO santykių galėtų būti ryžtingesn- atsižvelgiant į Bukarešte vykusiame NATO aukščiausio lygio susitikime priimtą deklaraciją.
3. Pranešime turėjo būti pabrėžta ES ir NATO strateginės partnerystės svarba. Teiginį, kad "stipresnEuropos Sąjunga prisidės prie bendro saugumo" reikia papildyti sąjungininkų saugumo nedalomumo principu, kuris būtų taikomas visai ES.
Toomas Savi  
raštu. - Jaceko Saryuszo-Wolskio pranešimu dar kartą patvirtinamas Europos Sąjungos įsipareigojimas siekti JT tūkstantmečio vystymosi tikslų (TPT); ši fraztapo šiek tiek tuščia, nes nors ji labai dažnai vartojama ES vystymosi politikos diskurse, pažanga labai nedidelė, ir TPT vis dar nepasiekiami.
Iš visų valstybių narių tik Danija, Liuksemburgas, Nyderlandai ir Švedija oficialiai paramai plėtrai skiria daugiau nei 0,7 proc. savo BVP, nors 0,7 proc. dydis buvo patvirtintas dar 1970 m. spalio 24 d., tarptautinio vystymosi strategijoje, skirtoje antrajam Jungtinių Tautų vystymosi dešimtmečiui.
Esu įsitikinęs, kad ES, kaip pasaulinės veikėjos, patikimumas turėtų būti svarbus bendros užsienio ir saugumo politikos aspektas. Prisiimtų įsipareigojimų įgyvendinimas būtų gera pradžia.
ES ir jos valstybių narių įsipareigojimus patvirtinančias daugiažodes deklaracijas turi keisti suderinti ir veiksmingi bendri veiksmai. Mano nuomone, tai galima pasiekti tik sutelkiant išteklius ir įsteigiant vieną ES instituciją, kuri būtų atsakinga už oficialios paramos plėtrai kaupimą, paskirstymą ir išmokėjimą.
Esko Seppänen  
raštu. - (FI) Ratifikavus Lisabonos sutartį ES taps militarizuota, nes į bendrą užsienio ir saugumo politiką bus įtrauktas papildomas komponentas - bendra saugumo ir gynybos politika. Neprisijungusioms šalims bus sunku išlaikyti šį savo statusą. Taip atsitiks, kai valstybės narės bus įpareigotos padidinti savo karines išlaidas. Taip atsitiks, jei bus sukurtas naujas ES karinis branduolys - nuolatinis, struktūrinis bendradarbiavimas. Tai ketinama įgyvendinti per šį Prancūzijos pirmininkavimo Tarybai laikotarpį.
Deja, Jaceko Saryuszo-Wolskio pranešime pritariama ES militarizavimui. Pranešime agresyviai, vadovaujantis vienašališku Lenkijos požiūriu, akcentuojamas energijos tiekimo saugumo klausimas.
