Europos Vadovų Tarybos išvados (2011 m. kovo 24-25 d.) (diskusijos)
Pirmininkas
Kitas klausimas - Europos Vadovų Tarybos pirmininko pareiškimas dėl Europos Vadovų Tarybos išvadų (2011 m. kovo 24-25 d.). Kalbės Europos Vadovų Tarybos pirmininkas H. Van Rompuy.
Herman Van Rompuy
Europos Vadovų Tarybos pirmininkas. - Pone pirmininke, Europos Komisijos pirmininke, gerbiamieji EP nariai, per 49 dienas man teko pirmininkauti trijuose Europos Vadovų Tarybos susitikimuose ir euro zonos šalių valstybių ir vyriausybių vadovų aukščiausiojo lygio susitikime. Šie faktai rodo, kad mūsų Europos Sąjunga susiduria su dideliais ir skubaus atsako reikalaujančiais iššūkiais ir ekonomikos, ir diplomatijos fronte. Tai taip pat aiškiai rodo, kad Europos Vadovų Tarybos susitikimai nėra tik pavieniai renginiai: jie yra proceso dalis. Iš tikrųjų, susitikime, apie kurį šiandien jums kalbėsiu - susitikime, įvykusiame kovo 24-25 d., - mes tinkamai patvirtinome per pastaruosius metus parengtas ir aptartas ekonomines priemones, paspartinome mūsų veiksmus dėl Libijoje vykstančių įvykių ir parodėme iniciatyvą pateikti mūsų atsaką į katastrofiškus įvykius Japonijoje. Leiskite man paeiliui pakalbėti kiekvienu iš šių klausimų.
Dėl ekonominių klausimų tai patvirtinome išsamų priemonių rinkinį. Paskatinti pirmesnių susitikimų, įskaitant kovo 11 d. įvykusį neoficialų euro zonos šalių vadovų aukščiausiojo lygio susitikimą, sugebėjome sujungti beveik visas stipriąsias šio sumanymo puses. Žinoma, kovos su krize priemonių ir procedūrų patvirtinimas savaime dar nereiškia, kad galėsime iš karto įveikti krizę. Tam reikės atkaklumo ir ilgalaikių pastangų. Nekartosiu nuodugniai visų sprendimų, kuriuos priėmėme. Juos rasite išvadose. Tačiau norėčiau apibendrinti šešis svarbiausius klausimus.
Pirma, susitarėme dėl Sutarties pakeitimo, reikalingo siekiant užtikrinti visapusišką nuolatinio stabilumo mechanizmo teisinį tikrumą. Parlamentas savo gruodžio mėn. 15 d. rezoliucijoje paragino priimti nedidelį Sutarties pakeitimą, kuriuo būtų suteiktas tokio mechanizmo teisinis pagrindas, o ne keisti Sutartį iš esmės. Pasekėme šiuo patarimu ir nudžiugau, kai kovo 23 d. Parlamentas patvirtino pasiūlytą Sutarties pakeitimą didžiąja balsų dauguma. Ypač džiaugiuosi, kad sugebėjome įtikinti Parlamentą nenuogąstauti dėl kai kurių šiuo atžvilgiu keltų klausimų. Norėčiau padėkoti pranešėjams E. Brokui ir R. Gualtieri už tai, kad taip glaudžiai su manimi bendradarbiavo siekiant šio rezultato.
Antra, pasiekėme išsamų susitarimą dėl būsimo stabilumo mechanizmo dydžio, taikymo srities ir veikimo būdo ir dėl laikinos priemonės patobulinimo.
Trečia, patvirtinome Tarybos poziciją dėl šešių pasiūlytų teisės aktų, susijusių su biudžeto ir makroekonomine priežiūra, dėl kurių bus deramasi su Parlamentu. Žinau, kad įtemptai šiuo klausimu dirbate. Aš tikrai buvau susitikęs su jūsų pranešėjais ir šiandien po pietų susitiksiu su jūsų koordinatoriais. Visos suinteresuotosios šalys supranta būtinybę išspręsti šį klausimą iki birželio mėn.
Ketvirta, pradėjome Europos semestrą. Tai praktika, padėsianti mums stebėti strategijos "Europa 2020" ir Stabilumo ir augimo pakto įgyvendinimą ir vykdyti makroekonominę priežiūrą. Birželio mėn. Europos Vadovų Taryba padarys būtinas išvadas. Asmeniškai pasirūpinsiu, kad šis klausimas neprasmegtų biurokratinio proceso smėlyje.
Penkta, susitarėme, kad netrukus turės būti atliktas bankų testavimas nepalankiausiomis sąlygomis. Ši užduotis dvejopa: bankai privalo atlikti testavimą, o vyriausybės privalo būti pasiruošusios išnagrinėti testavimo rezultatus.
Šešta, numatėme naujos kokybės ekonominį koordinavimą. Jį vadiname paktu "Euro plius" dėl dviejų priežasčių: pirma, todėl, kad kalbama apie tai, ką euro zonos šalys norėtų padaryti daugiau - jos dalijasi viena valiuta ir be ES įsipareigojimų ir susitarimų dar nori imtis papildomos veiklos; antra, todėl, kad euro zona yra atvira ir kitoms šalims. Todėl džiaugiuosi, kad šešios euro zonai nepriklausančios šalys jau paskelbprisijungsiančios prie pakto. Tai Danija, Lenkija, Latvija, Lietuva, Bulgarija ir Rumunija. Euro zona tebėra atvira bet kuriai iš keturių likusių valstybių narių, kurios galės prie jos prisijungti vėliau.
Norėčiau dar kartą pasakyti, kad politinis įsipareigojimas dėl pakto "Euro plius" papildo visas kitas rinkinio priemones, kuriomis siekiama pagerinti valstybių narių ekonominės veiklos rezultatus: stipresnį Stabilumo ir augimo paktą dėl biudžeto priežiūros, naują makroekonominę priežiūrą ir labai svarbios strategijos "Europa 2020" dėl struktūrinių reformų siekiant ekonominio augimo tikslų įgyvendinimą. Įsipareigojimai dėl konkurencingumo, valstybės finansų ir pensijų, užimtumo ir pan. turi virsti nacionalinėmis reformomis ir stabilumo programomis. Jos taip pat bus vertinamos kasmet aukščiausiu lygmeniu.
Turiu paskutinę pastabą dėl ekonomikos. Kai kas nuogąstauja, kad šis darbas susijęs su gerovės valstybės ir socialinės apsaugos sistemos griovimu. Visiškai ne. Kaip sakiau socialiniams partneriams trišaliame socialinių reikalų aukščiausiojo lygio susitikime, šiuo darbu siekiama išsaugoti šiuos pagrindinius Europos modelio aspektus. Norime užtikrinti, kad mūsų valstybių narių ekonomika būtų pakankamai konkurencinga, kad galėtų būti kuriamos darbo vietos ir išlaikyta visų mūsų piliečių gerovė. Būtent to siekiame savo darbu. Taigi tai yra pagrindiniai elementai, sudarantys mūsų visuotinį ekonomikos priemonių rinkinį, kuris padės mums įveikti krizę. Kaip sakiau, jie yra ilgo proceso, o ne vieno susitikimo rezultatas.
Būtent 2010 m. kovo 25 d. Europos Vadovų Taryba nusprendpatobulinti Europos ekonomikos valdyseną ir įsteigdarbo grupę, kuriai turėjau garbės pirmininkauti. Praėjo metai ir netrukus turėsime naujas taisykles, naujas priemones ir platesnio užmojo politikos sritis. Tai buvo ir tebėra visų institucijų, įskaitant Parlamentą ir visas valstybes nares, pastangos. Šis darbas ne visada lengvas, ne visada pavyksta išvengti dramų, bet mūsų politinvalia nepalaužiama ir aiškiai suvokiame kryptį, kuria einame, taigi pasiekta ir svarių rezultatų.
Ne visos mūsų problemos jau įveiktos. Jos atsirado dėl praeities klaidų ir priemonių neturėjimo ir Europos, ir nacionaliniu lygmeniu. Bet dabar turime galimybę jas išspręsti ir jų nekartoti.
Dabar norėčiau pakalbėti apie padėtį Libijoje, kurią mes kovo 24-25 d., žinoma, aptarėme. Parodėme bendrą ryžtą. Žinau, kad kai kurie iš jūsų turėjo abejonių, bet mes sunkiai dirbome siekdami užtikrinti konkrečius rezultatus. Dviem savaitėmis anksčiau kovo 11 d. įvykusiame neeiliniame Europos Vadovų Tarybos susitikime priėmėme aiškią poziciją dėl Libijos. Be šitos aiškios Europos pozicijos tolesni veiksmai būtų neįmanomi. Nusprendėme, kad, siekiant užtikrinti civilių gyventojų saugumą, valstybės narės galėtų apsvarstyti visas būtinas priemones, kurių galės būti imtasi, jeigu bus akivaizdus poreikis, aiškus teisinis pagrindas ir regiono parama.
Šios trys sąlygos netrukus buvo patenkintos. Poreikis tapo akivaizdus, kai režimas ėmėsi smurto prieš savo žmones. Teisinis pagrindas buvo suteiktas, kai praėjus kelioms dienoms po Europos Vadovų Tarybos susitikimo JT Saugumo Taryba priėmsvarbią rezoliuciją dėl Libijos. Iš karto buvo gauta ir regioninparama iš Arabų Lygos.
Veiksmai, kurių ėmėsi Europos, arabų ir Šiaurės Amerikos šalių koalicija įgyvendindama JT rezoliuciją, padėjo apsaugoti Libijos civilius gyventojus. Išvengta masinio kraujo praliejimo. Išgelbėta tūkstančiai gyvybių. Tai yra svarbiausias rezultatas ir jis vertas didžiausio dėmesio, daug didesnio, nei sprendimų priėmimo procesas. Miškas svarbiau už medžius.
Visi žinome, kad sprendimas imtis karinių veiksmų nebuvo lengvas. Visiškai suprantama, kad yra klausimų ir abejonių. Tai visiškai įprasta, kai sprendžiami karo ir taikos klausimai. Bet jokie sunkumai, kurių patyrėme dėl šio Libijos krizės aspekto, nakimirkai neturėtų paslėpti Europos Sąjungos laimėjimų. Nuo krizės pradžios Europos Sąjunga buvo priešakyje. Ji pirmoji nustatsankcijas, pirmoji nustatdraudimą keliauti režimo vadovams, pirmoji įšaldjų turtą ir pirmoji šio Parlamento reikalavimu pripažino Laikinąją pereinamojo laikotarpio nacionalinę tarybą teisėta Libijos atstove derybose. Europos Sąjunga taip pat koordinavo ES piliečių gelbėjimo veiklą ir teikbei tebeteikia svarbią humanitarinę pagalbą.
Politiniai tikslai, kuriuos nustatėme kovo 11 d., lieka nepakitę. M. Gaddafi privalo pasitraukti. Norime politinės pertvarkos, kuriai vadovautų patys Libijos žmonės ir kuri būtų grindžiama plačiu politiniu dialogu. Esame pasiruošę padėti naujajai Libijai ir ekonomikos srityje, ir steigiant naujas institucijas.
Įdėmiai stebime įvykius ir kitose šio regiono šalyse. Žinodami, kad aplinkybės kiekvienoje šalyje yra skirtingos, reiškiame didžiausią rūpestį dėl padėties Sirijoje, Jemene ir Bahreine. Griežtai smerkiame smurto eskalavimą ir remiame politines bei socialines reformas savo pietinėse kaimyninėse šalyse. Mes taip pat turime pakeisti savo politiką ir šiandien vėliau šį klausimą aptarsiu su keliais už šį regioną atsakingais EP nariais iš Parlamento užsienio reikalų komiteto. Kalbant apie teigiamą pusę, atkreipėme dėmesį į sklandžią prieš dvi savaites įvykusio konstitucinio referendumo Egipte eigą.
Leiskite pasakyti keletą žodžių ir apie Dramblio Kaulo Kranto Respubliką. Ji nebuvo įtraukta į pastarojo Europos Vadovų Tarybos susitikimo darbotvarkę, bet gruodžio mėn. patvirtinome išvadas ir nuo tada įdėmiai sekame įvykius šioje šalyje. Pirma, kuo griežčiausiai smerkiame smurtą, ypač smurtą prieš civilius gyventojus. Visos šalys turi liautis smurtauti. Antra, dabartinpadėtis - akivaizdus nepagarbos demokratijai rezultatas. Demokratija - tai ne tik rinkimai, tai ir jų rezultato paisymas. Tarptautinbendruomenpareišksavo aiškią poziciją dėl praeitais metais Dramblio Kaulo Kranto Respublikoje įvykusių prezidento rinkimų rezultato. Mūsų pozicija turi būti nuosekli.
Galiausiai dėl Japonijos ir ją užgriuvusių tragedijų. Mes, Europos Vadovų Taryba, išreiškėme savo prijautimą šiems Japonijos žmonėms ir solidarumą su jais ir pareiškėme savo užuojautą tūkstančiams aukų. Turime jų nepamiršti, net jei mūsų dėmesį išlaiko kiti dramos Japonijoje aspektai. Mes, kaip valstybių narių sąjunga, esame pasiruošę padėti visais mums prieinamais būdais. Šiomis tragiškomis dienomis mes, kaip tikrieji Japonijos draugai, pabrėžiame strateginę ES ir Japonijos santykių svarbą. Kaip žinome, šie įvykiai paveikne tik Japoniją, todėl Europos Sąjunga daro išvadas iš visų pateiktų pamokų. Skiriame didelį dėmesį šių įvykių poveikiui pasaulio ekonomikai ir branduoliniams aspektams. Tai didžiausias prioritetas.
Todėl nusprendėme, kad turėtų būti skubiai įvertinta visų mūsų branduolinių elektrinių sauga atliekant "testavimą nepalankiausiomis sąlygomis" saugos srityje. Komisija pateiks Europos Vadovų Tarybai šio testavimo nepalankiausiomis sąlygomis rezultatus iki šių metų pabaigos. Komisija peržiūrės galiojančias ES taisykles dėl branduolinių įrenginių saugos ir visais atvejais, kai bus būtina, pateiks pasiūlymų dėl patobulinimų. Europoje norime aukščiausio branduolinės saugos standarto, nes pastangos užtikrinti branduolinę saugą negali liautis prie mūsų sienų. Skatiname savo kaimynines šalis atlikti tokį patį testavimą nepalankiausiomis sąlygomis ir šiuo atžvilgiu jas remiame. Būtų geriausia įvertinti visas pasaulyje veikiančias branduolines elektrines.
Pone pirmininke, gerbiamieji EP nariai, pateikiau jums savo apibendrinimą to, dėl ko susitarėme šiame šių metų trečiajame Europos Vadovų Tarybos susitikime. Daugeliu šių susitarimų paruošiama dirva tolesniam darbui šiame Parlamente, ar jis būtų atliekamas vykdant teisėkūros procedūras, ar Parlamentui pasinaudojus savo bendra teise kruopščiai nagrinėti bendrą užsienio ir saugumo politiką. Nekantriai laukiu išgirsti jūsų nuomones.
José Manuel Barroso
Pone pirmininke, Europos Vadovų Tarybos pirmininke, gerbiamieji EP nariai, Europos Vadovų Tarybos pirmininkas informavo mus apie visus praeitos savaitės susitikime priimtus sprendimus. Norėčiau pasidalyti su jumis savo nuomone apie šiuos sprendimus ir ypač pakalbėti su jumis apie kitus etapus.
Manau, teisinga teigti, kad kai kurie labai svarbūs sprendimai priimti siekiant didesnio euro zonos finansinio stabilumo ir didesnio ekonominio koordinavimo. Tai tikras posūkio taškas europinės ekonomikos valdysenos srityje, ypač atsižvelgiant į kelią, kurį nuėjome prieš pasiekdami šį tašką.
Pagaliau paklojome tinkamus tvirtus pamatus ekonominiam savo ekonominės ir pinigų sąjungos elementui. Manau, dabar ji turės stabilesnį pagrindą.
Dabar turime sistemą, kuri suteiks mums galimybę kartu reaguoti į bet kokias galimas krizes. Ir, galiausiai, bet ne mažiau svarbu, vertindami šio Tarybos susitikimo rezultatus neturėtume pamiršti, kad ši sistema atitinka Sutarčių nuostatas ir Bendrijos požiūrį.
Kaip visi žinome, tai nebuvo išvada, dėl kurios iš anksto nuspręsta. Komisija ypač stengėsi pateikti bendrą atsaką į ekonomikos krizę ir 2020 m. Europos viziją. Komisija gavo gyvybiškai svarbią paramą iš šio Parlamento ir norėtų dar kartą jums už tai padėkoti. Bendra pozicija, kurią priėmParlamentas ir Komisija siekdami apginti Bendrijos požiūrį, buvo pripažinta ir atliko svarbų vaidmenį siekiant rezultatų, kuriuos šiandien turime.
Taigi dabar mūsų naujoji ekonominarchitektūra didžia dalimi sukurta. Tačiau savaime tai nėra garantija: politiniai vadovai dabar turės priimti keletą svarbių sprendimų, kad ji galėtų būti įgyvendinta.
Pagal šią naują sistemą turėsime ryžtingai be jokių tolesnių vilkinimų įgyvendinti būtiną valstybės finansų konsolidavimą ir struktūrinės reformos prioritetus augimui skatinti, kuriuos ši Europos Vadovų Taryba patvirtino remdamasi Komisijos atlikta metine augimo apžvalga.
Esu tikras, kad ateinančiomis savaitėmis ir mėnesiais veiksime taip pat ryžtingai, jei ne ryžtingiau, kaip tai darėme iki šiol darniai ir suderintai nustatydami įvairius savo bendro atsako į krizę elementus: Europos semestrą, paktą "Euro plius", naują sustiprintą ekonomikos valdysenos sistemą ir žingsnius, kurių ėmėmės vadovaudamiesi solidarumo ir atsakomybės už euro zonos finansinį stabilumą principais.
Nenoriu slėpti, kad Komisija būtų norėjusi eiti toliau kai kuriose ekonomikos valdysenos srityse, ypač dėl euro zonai skirto naujo finansinio stabilumo mechanizmo. Norėtume, pvz., didesnio lankstumo. Vis dėlto manau, galime sakyti, kad mums pavyko užtikrinti mechanizmą, įtvirtintą Sutartyje, kartu su stipriu Komisijos vaidmeniu ir Parlamento vykdoma stebėsena. Rezultatas, kurį pasiekėme, yra svarbus ir Parlamentas, taip plačiai parėmęs Sutarties pakeitimą, prie jo prisidėjo.
Gerbiamieji EP nariai, naujos valdymo struktūros elementai dabar turi būti paleisti į darbą sprendžiant ekonomikos problemas. Tiesa tokia, kad mūsų padėtis tebėra sudėtinga. Kamuolys dabar labiau valstybių narių aikštelės pusėje. Jos turės įgyvendinti savo nacionalines reformų programas ir savo stabilumo arba konvergencijos programas.
Komisija lauks iš kiekvienos valstybės narės konkrečių plataus užmojo pasiūlymų, kurie leistų kartu judėti pirmyn siekiant svarbiausių strategijos "Europa 2020" tikslų: daugiau darbo vietų, daugiau investicijų į švietimą, mokymą, mokslinius tyrimus ir inovacijas ir drąsesnio požiūrio į kovą su skurdu ir socialine atskirtimi.
Taip pat laukiame, kad valstybės narės pateiktų priemones, kurių jos ketina imtis siekdamos pašalinti tebesamus makroekonominius netolygumus, padidinti konkurencingumą ir užimtumą skatinantį augimą.
Gavę šiuos dokumentus galėsime parengti kiekvienai valstybei narei skirtą savo nuomonės ir rekomendacijų projektą, kad šie projektai galėtų būti patvirtinti iki birželio mėn. Europos Vadovų Tarybos susitikimo, kuriuo bus užbaigtas pats pirmasis Europos semestras.
Norėčiau pabrėžti, kad mes visi dalijamės bendra atsakomybe, ir labai svarbu, kad visi visapusiškai įsipareigotume už strategijos "Europa 2020" įgyvendinimą. Strategija "Europa 2020" išlieka pagrindiniu Europos reformų, kuriomis siekiama skatinti augimą ir užimtumą, pagrindu. Šiuo atžvilgiu galima būtų paminėti Europos Vadovų Tarybos išvadų 6 skirsnį. Jame labai aiškiai išdėstyta ši mintis: "Vykdant šią politiką ir siekiant užtikrinti visuotinę atsakomybę, bus glaudžiai bendradarbiaujama su Europos Parlamentu, kitomis ES institucijomis ir patariamaisiais organais (Ekonomikos ir socialinių reikalų komitetu, Regionų komitetu), visapusiškai dalyvaujant nacionaliniams parlamentams, socialiniams partneriams, regionams ir kitiems suinteresuotiesiems subjektams." Noriu pabrėžti šią mintį, nes, kaip jums žinoma, vienas iš labiausiai kritikuotų Lisabonos strategijos aspektų susijęs būtent su atsakomybės už Europos ekonomikos reformų programą nebuvimu. Tikiuosi, šį kartą darysime išvadas iš pamokų, kurių galės būti pateikta įgyvendinant šį procesą, ir tikrai sunkiai dirbsime siekdami augimo, skatinančio užimtumą ir Europos, ir nacionaliniu lygmeniu.
Dėl ekonomikos valdysenos reformos tai dabar Parlamentas turės judėti į priekį siekdamas galutinio pasiūlytų šešių teisės aktų rinkinio patvirtinimo ir tikiuosi, kad mes kuo skubiau pasieksime išskirtinį rezultatą. Tai gyvybiškai svarbu, jeigu norime įgyvendinti visą valdysenos sistemą.
Taigi manau, kad yra daug priežasčių būti patenkintiems dėl paskutinio Europos Vadovų Tarybos susitikimo rezultatų, taip pat daug priežasčių toliau sunkiai dirbti, nes ekonominaplinka tebėra sudėtinga ir nenuspėjama, ypač socialinių aspektų, kurie mums visiems labai rūpi, požiūriu.
Per ateinančias kelias savaites Komisija taip pat pateiks savo pasiūlymų dėl Bendrosios rinkos akto. Džiaugiuosi, kad Taryba skyrtiek daug laiko diskusijoms dėl bendrosios rinkos ateities ir pabrėžlabai svarbų bendrosios rinkos vaidmenį skatinant augimą, užimtumą ir konkurencingumą atkreipdama dėmesį, be kitų dalykų, į tai, kad ypač svarbu sumažinti MVĮ tenkančią reguliavimo naštą.
Norime išlaisvinti bendrosios rinkos potencialą skatinti augimą. Šiuo atžvilgiu taip pat norėčiau atkreipti dėmesį į tai, kad valstybės finansų konsolidavimas savaime nėra galutinis tikslas, bet būdas skatinti tinkamą ir tvarų augimą ir darbo vietų kūrimąsi.
Kadangi kalbame apie tinkamą augimą, svarbu pabrėžti, kad Europos Vadovų Taryba taip pat pateiksavo nuomonę dėl galimybės nustatyti tarptautinių finansinių sandorių mokestį. Patvirtinau Komisijos ketinimą pateikti keletą pasiūlymų dėl finansų sektoriaus apmokestinimo. Manome, kad visi sektoriai iš tikrųjų turėtų prisidėti prie pastangų įveikti krizę.
Gerbiamieji EP nariai, kaip žinote, Taryba taip pat aptarpadėtį pietinėse Viduržemio jūros regiono šalyse ir pirmiausia Libijoje. Tarybos pirmininkas pateikmums labai išsamų pranešimą. Tik norėčiau paminėti, kad vakar buvau susitikęs su Tuniso ministru pirmininku. Pakartojau, kad remiame demokratinę revoliuciją ir esame pasirengę padėti Tuniso žmonėms siekti laisvės, teisingumo ir socialinio teisingumo. Šiuo atžvilgiu taip pat paminėjau migracijos kausimą, kurį Tunisas ir ES turi kartu spręsti konstruktyvia ir tikros partnerystės dvasia, nes tai partnerystė, kurią pasiūlėme siekdami demokratijos ir bendros gerovės ir kurią Europos Vadovų Taryba labai teigiamai priėmė.
Yra dar vienas klausimas, kurį Europos Vadovų Taryba sprend- krizJaponijoje, ypač padėtis branduolinės energetikos sektoriuje.
Vakar taip pat įvyko gana svarbus mano pokalbis telefonu su Japonijos ministru pirmininku, kuris padėkojo už Europos Sąjungos veiksmus. Pakartojau, kad esame solidarūs su Japonija, ir pasakiau jam, kad ir toliau teiksime savo pagalbą Japonijai. Taip pat aptarėme branduolinės energetikos klausimą. Ministras pirmininkas N. Kan informavo mane apie padėtį Japonijoje ir naujausius įvykius branduolinės saugos srityje ir davženklą, kad yra pasiruošęs su mumis bendradarbiauti srityje, susijusioje su darbu, kuris turi būti atliktas siekiant užtikrinti branduolinę saugą Europoje ir visose kitose pasaulio dalyse.
Branduolinės energetikos klausimai neabejotinai kelia vis didesnį visuomenės rūpestį. Turime spręsti šiuos nerimą keliančius klausimus ir užtikrinti kuo didesnę branduolinę saugą. Be to, mūsų veiksmai turi būti visiškai skaidrūs. Todėl turi būti atliktas Europos branduolinių elektrinių testavimas nepalankiausiomis sąlygomis, kurio rezultatai bus paviešinti. Taryba taip pat paprašKomisijos ir Europos branduolinės saugos ir atliekų tvarkymo aukšto lygio grupės apsispręsti dėl šio testavimo, kurį turės atlikti nepriklausomos nacionalinės institucijos, apimties ir praktinių klausimų. Komisija taip pat išnagrinės branduolinių elektrinių saugos reguliavimo sistemą ir iki metų pabaigos pateiks pasiūlymų dėl galimų būtinų jos patobulinimų.
Pone pirmininke, gerbiamieji EP nariai, turime pateisinti piliečių viltis dėl mūsų gebėjimo veikti išvien bendram Europos labui. Būtent to Komisija siekia savo kasdieniame darbe žinodama, kad gali pasikliauti Parlamento parama. Tai darysime ir toliau ir visapusiškai vykdysime savo naujas pareigas.
Joseph Daul
Pone pirmininke, Europos Vadovų Tarybos pirmininke, Komisijos pirmininke, ponios ir ponai, paskutiniame Europos Vadovų Tarybos susitikime priimtais sprendimais mūsų šalys nukreiptos tinkamu keliu. Padidinusios Solidarumo fondo pajėgumą ir nusprendusios padaryti jį nuolatine priemone, 27 valstybės narės dar kartą parodė, kad yra įsipareigojusios apsaugoti eurą ir teikia svarbos finansiškai stabilesnių šalių solidarumui su šalimis, patiriančiomis laikinų sunkumų.
Sprendimas patvirtinti euro zonos šalių paktą dėl euro, prie kurio taip pat prisijungia kai kurios euro zonai nepriklausančios valstybės narės, byloja apie Europos vadovų politinę valią padaryti išvadas iš finansų krizės pateiktų pamokų.
Tai, kad turime bendrą valiutą, verčia mus rinktis darnesnius sprendimus ekonomikos ir socialinėje srityse. Laikai, kai šalys galėjo nustatyti netipišką mokesčių normą ar ypatingas socialines normas pirma nepasitarusios su savo socialiniais partneriais, jau seniai praėjo. To priežastis paprasta: visos šalys turėtų gauti naudos iš euro zonos partnerių solidarumo.
Tačiau mūsų piliečiai pritars šiam solidarumui tik tuo atveju, jeigu manys, kad visos šalys deda vienodas pastangas valstybinių fondų valdymo srityje. Šiuo atžvilgiu paktas dėl euro yra svarbus žingsnis pirmyn siekiant mūsų šalių ekonomikos konvergencijos. Mano frakcija tvirtai jį remia, bet reikalauja - ir aš nesiliausiu to reikalavęs, - kad jis būtų įgyvendinamas taikant Bendrijos metodą ir remiant Komisijai, pone Komisijos pirmininke. Imatės tinkamų žingsnių, atlikote tam tikrą tinkamą darbą, bet taikant Bendrijos metodą ir remiant Komisijai turi būti padaryta daugiau. Būtent taip sukursime Europą. Ponios ir ponai, žinote, koks užsispyręs galiu būti, ir tai kartosiu čia tiek kartų, kiek būtina, kad nvienas to nepamirštų.
Europa skiriasi nuo likusio pasaulio savo socialinės rinkos ekonomikos modeliu, kuriuo mūsų piliečiai visiškai pagrįstai didžiuojasi ir kuris yra grindžiamas solidarumo principu, bet globalizacijos sąlygomis jį sudėtinga išlaikyti. Šiuo atžvilgiu svarbu žinoti, kaip užtikrinti tvarią šio modelio ateitį randant aukso vidurį tarp valstybės, per daug globojančios savo piliečius, kurią remia socialistai ir kuri, kaip pamatėme, privedmus beveik prie bankroto, ir pernelyg didelio liberalizmo, kurio keliamus pavojus mums parodfinansų krizė.
Kad tai galėtų būti pasiekta, reikia trijų dalykų. Pirma, visos šalys turi sumažinti savo biudžeto deficitą, antra, jos turi patvirtinti panašias biudžetines, fiskalines ir socialines taisykles ir, trečia, jos turi kartu investuoti į inovacijas siekdamos skatinti augimą, kurio tempas šiandien akivaizdžiai netinkamas. Mes iš tikrųjų galėsime išsaugoti ir išplėtoti savo modelį tik tuo atveju, jeigu investuosime į augimo sektorius: į švarią energiją, nanotechnologijas, biotechnologijas ir kt. Atsižvelgiant į mūsų ribotas finansines manevro galimybes, tinkamiausias būdas susidoroti su augimo iššūkiu ir pasiekti masto ekonomiją - veikti išvien dalijantis įgūdžiais ir kapitalu. Be didelių investicijų į inovacijas ir tikrai europinio plano nebūsime pajėgūs konkuruoti su savo varžovais.
Ponios ir ponai, tuo metu, kai prieš dešimt dienų vyko mūsų valstybių ar vyriausybių vadovų susitikimas, Fukušimos elektrintebekėlvisuotinį rūpestį ir Libijos sukilėliai tebelaukiš Europos tvirtų veiksmų. Šiais klausimais mūsų šalys ir Europos Sąjunga paroddidelį atsakomybės jausmą.
Mes iš tikrųjų pasiūlėme Japonijai savo ekspertų žinias branduolinės energijos srityje nepaprastai sudėtingomis ir tai šaliai bei visai tarptautinei bendruomenei nerimą keliančiomis aplinkybėmis. Nėra abejonių, kad ateityje bus kalbama apie laikotarpį prieš avariją Fukušimos branduolinėje elektrinėje ir laikotarpį po jos. Nors to, deja, dar nėra, mano frakcija nori, kad laikotarpis po avarijos Fukušimos branduolinėje elektrinėje būtų apmąstymų ir veiklos - pirmiausia siekiant užtikrinti, kad taisyklės, kuriomis reglamentuojama branduolinsauga, būtų smarkiai sugriežtintos ir, antra, kad būtų sustiprintos mūsų pastangos švarios energijos srityje - laikotarpis. Pritariu jūsų požiūriui į Dramblio Kaulo Kranto Respubliką, pone Tarybos pirmininke.
Galiausiai dėl Viduržemio jūros regiono. Palankiai vertinu tai, kad Europos Vadovų Taryba dar kartą paragino pulkininką M. Gaddafi atsisakyti valdžios ir leisti šiai šaliai atverti naują savo istorijos puslapį. Noriu, kad visos šalys sueitų kartu ir aptartų kaimynystės politiką, skirtą pietinėms kaimyninėms šalims, kuri būtų tokio pat plataus užmojo ir tokia pat sėkminga, kaip ir rytinėms kaimyninėms šalims skirta politika, kurią sugebėjome įgyvendinti praeito amžiaus paskutiniame dešimtmetyje.
(Plojimai)
Martin Schulz
S&D frakcijos vardu. - (DE) Pone pirmininke, įdėmiai klausantis H. Van Rompuy ir J. M. Barroso kalbų man prisimingarsi vokiečių daina, kurioje skamba apytikriai tokia mintis: "Duodama komanda "visi ant denio", bet laivas skęsta." Nėra problemos - viskas puiku. Įveikėme visus sunkumus visiškai patenkindami visus.
Aš, pvz., negaliu suprasti jūsų pranešimų dėl Europos Vadovų Tarybos. Visiškai suprantu, kad nenorėjote čia kalbėti apie neigiamus dalykus. Jeigu būčiau Europos Vadovų Tarybos pirmininkas, turbūt taip pat norėčiau pateikti šį nuolatinį Vienos kongresą pačiomis gražiausiomis spalvomis.
Minėjote Libiją, tačiau nieko nepasakėte apie tai, kad dviejų didžiausių Europos šalių vyriausybių nuomonės šiuo klausimu išsiskiria. Tarp Prancūzijos ir Vokietijos dėl Libijos nėra jokio sutarimo. Tai, kad Europos Sąjungoje vienas iš svarbiausių tarptautinių klausimų vertinamas skirtingai, rodo, kad ne viskas yra kontroliuojama. Pone H .Van Rompuy, mums būtų geriau, jeigu turėtume šio Tarybos susitikimo rezultatus 2010 m. Jeigu būtume norėję užkirsti kelią ydingam praeitų metų ratui, ypač problemoms euro zonoje, būtume ėmęsi priemonių ir jas įgyvendinę jau 2010 m. pavasarį.
Turime savęs paklausti, kodėl nesiėmėme šių priemonių 2010 m. pavasarį? Taip yra todėl, kad Europos Vadovų Taryboje, institucijoje, kuriai vadovaujate, ne Bendrijos metodas, ne Bendrijos dvasia ir ne bendri tikslai lemia tai, dėl ko yra diskutuojama ir sutariama, bet veikiau nacionaliniai taktiniai interesai galiausiai atlieka svarbesnį vaidmenį, o ne bendri Europos interesai. Tai yra konkreti Europos problema.
Būčiau norėjęs išgirsti iš jūsų, pone J. M. Barroso, kai ką, kas paaiškintų, pvz., kodėl partija, kuriai priklausote ir kadaise vadovavote ir kuri padarjus Portugalijos ministru pirmininku, dabar lėmPortugalijos vyriausybės, įgyvendinusios būtent tas priemones, kurių reikalavote jūs ir šalia jūsų sėdintis Komisijos narys, žlugimą.
(Plojimai)
Negalime kaltinti jūsų už tai, pagaliau jau nesate šios partijos vadovas. Tačiau tikėjausi, kad Komisijos vadovas padarys aiškų pareiškimą dėl apgaulės ir gudravimo nacionaliniu politiniu lygmeniu ir dėl neigiamo tokio elgesio poveikio Europos Sąjungai - pagaliau Portugalijos vyriausybės žlugimas įvyko tiksliai tuo metu, kai vyriausybpasiryžo padaryti būtent tai, kas buvo reikalaujama iš jos pagal stabilumo sistemą. Taip jokiu būdu nepasieksime Europos pažangos.
Kas man kelia didelį nerimą ir ko nvienas iš jūsų nepaminėjo, yra tai, kad prieš Europos Vadovų Tarybos susitikimus visada susiduriame su lygiai tokiu pačiu scenarijumi. Vos tik valstybių ar vyriausybių vadovams pagaliau pavyksta susitarti savo išvadų projekte dėl euro ar konkrečios euro zonos valstybės narės stabilizavimo priemonės, kai kredito reitingų agentūros Londone ar Niujorke sumažina šios šalies reitingą ir rezultatas visada būna tas pats - kyla prieš eurą nukreiptų spekuliacijų banga. Kada pagaliau turėsime drąsos pasakyti, kad Europa daugiau nepakęs šių spekuliantų diktato?
(Plojimai)
Ką pasakysime dėl bankų? Pone J. M. Barroso, man labai malonu girdėti jus sakant, kad turite pasiūlymą dėl finansinių sandorių mokesčio. Šiuo metu Europos Centrinis Bankas skolina pinigus taikydamas 1 proc. palūkanų normą tiems patiems bankams, kurie paskui skolina šiuos pinigus valstybėms narėms taikydami 10 proc. palūkanų normą. Niekas nesikeičia: tie, dėl kurių krizkilo, ir toliau pelnosi iš jos. Todėl mums reikia finansinių sandorių mokesčio, kad galėtume būti tikri, jog šie bankai prisiims dalį atsakomybės už šią finansų krizę.
Pone J. M. Barroso, minėjote strategiją "Europa 2020" - kad reikia daugiau darbo vietų, investicijų, mokslinių tyrimų ir mokymo ir daugiau pastangų aplinkos apsaugos srityje - visa tai skamba tiesiog puikiai, išskyrus tai, kad visa tai numatoma pasiekti panaudojant vis mažiau viešųjų investicijų. Strategija "Europa 2020" ir Lisabonos procesas yra labai teigiami sumanymai, tačiau jie žlugs, jeigu siekdami Europos ekonomikos plėtros mes tik vienašališkai mažinsime biudžetus. Turime drąsiai apsispręsti dėl viešųjų investicijų. Pažiūrėkite, kiek investuojama besiformuojančios ekonomikos šalyse. Pažiūrėkite, koks viešųjų investicijų lygis Indijoje. Pažiūrėkite, kiek investuojama Brazilijoje. Pažiūrėkite, kas daroma kituose žemynuose ir kiek ten investuojama valstybės fondų lėšų.
Europa pražūtingai mažina viešąsias investicijas, todėl turėtume paskelbti būdą siekti mūsų tikslų, būtent strategijos "Europa 2020" tikslų, teisiškai privalomu ekonomikos valdysenai skirto šešių priemonių rinkinio pagrindu. Tuomet vyriausybės galiausiai įsipareigos padaryti tai, ką garsiai žadėjo padaryti tik siekdamos užkirsti kelią plėtrai jų biudžetų ir pačios ES biudžeto mažinimo sąskaita. Todėl, pone J. M. Barroso, tikiuosi, kad jūs ir ypač jūsų Komisijos narys J. Lewandowski, atsakingas už biudžetą, parengsite atsakingą ir plataus užmojo ES biudžeto projektą, kuriuo iš tikrųjų būtų skatinami ES reikalaujami pokyčiai.
Guy Verhofstadt
ALDE frakcijos vardu. - Pone pirmininke, pirmiausia norėčiau padėkoti H. Van Rompuy už šį pranešimą dėl Tarybos, bet būkime atviri: nemanau, kad krizbaigėsi, ir nemanau, kad priemonėmis, kurių imamės dabar, ją galima įveikti. Mus netrukus ištiks didžiulaudra.
Tai, ką iki šiol Europos Sąjungoje padarėme - priėmėme ir taikėme laikinas priemones, kurios galbūt yra būtinos, bet iš tikrųjų nepadės įveikti krizės. Skyrėme 110 mlrd. EUR Graikijai ir 67 mlrd. EUR Airijai, neskaitant 24 mlrd. EUR, skirtų Airijos bankams, kuriuos ką tik nusprendėme suteikti. Šiuo metu turime 67 mlrd. EUR vyriausybės obligacijomis, kurias nupirko ECB. Galiu pasakyti jums, kad jis tai ir toliau darys, nes skubios pagalbos fondo priemonės negali būti platinamos antrinėse rinkose. Tai reiškia, kad ECB ir toliau tai darys. Be to, ECB gavo 100 mlrd. EUR garantiją, skirtą Europos bankų likvidumui užtikrinti. Iš viso susidaro 400 mlrd. EUR, kuriuos pastaraisiais mėnesiais investavome siekdami įveikti šią krizę. Ši suma tris kartus didesnuž Europos Sąjungos biudžeto vertę! O blogiausia dar ateityje. Ketvirtadienį Europoje bus veikiausiai padidintos palūkanų normos (nuo 1 proc. iki 1,25 proc.), o tai gali pabloginti padėtį. Kovoti su infliacija būtina, kita vertus, padėtis dėl to blogėja.
Taigi padėtis tokia: investavome 400 mlrd. EUR. O ar krizę įveikėme? Ne, krizės neįveikėme. Tai, ko mums būtinai reikia - iš tikrųjų drąsus ir nuodugnus požiūris, bet šiuo metu jo neturime. Šiuo atžvilgiu norėčiau pacituoti Nyderlandų nacionalinio banko vadovo Nouto Wellinko mintis, kurias jis išdėstprieš keletą dienų paskelbtame savo metiniame pranešime. Vertindamas mūsų ir Tarybos pastarosiomis savaitėmis priimtų sprendimų rezultatą jis pasaktris dalykus. Jis teigia, kad biudžeto sudarymo taisyklės yra nepakankamai griežtos, ekonomikos valdysenos priemonių rinkinys yra pernelyg mažas ir eurui skirtas paktas iš tikrųjų yra per silpnas, nes nėra numatyta jo įgyvendinimo mechanizmo. Tai sakau ne aš, aš cituoju Noutą Wellinką, Nyderlandų nacionalinio banko vadovą, kuris kartoja būtent tai, ką praeitą savaitę pasakJ. C. Trichet. Trečias dalykas, kurį jis minėjo, yra tai, kad finansinpriežiūra vykdoma pernelyg nacionaliniu pagrindu.
Manau, Nout Wellink yra teisus. Galime net paminėti ir daug kitų elementų, pirmiausia EFSF ir ESM. Nuolatiniai ir laikini gelbėjimo fondai negali duoti rezultatų, nes jų atžvilgiu galioja vieningo sprendimo taisyklė. Jeigu šią taisyklę ir toliau taikysime, tai reikš, kad nuo dabar visą euro zoną valdys euroskeptiškai nusiteikusios vyriausybės ir politinės partijos.
Galiausiai - ir tai yra mano mintis, kurią šiandien noriu išsakyti - dar turime sutvarkyti Europos bankus. Problema neišspręsta ir ekonomikos gaivinimas Europoje neprasidės, jeigu nesiimsime pirmiausia spręsti šios problemos. Bankai ne tik turi savo portfeliuose senų produktų nuo finansų krizės laikų, bet dabar dar ir papildjuos obligacijomis iš probleminių šalių, kurių reitingai kas dieną ar bent kas savaitę krinta.
Prašau, kad J. M. Barroso ir J. C. Trichet kuo skubiau pateiktų visuotinį atsaką į šią problemą, t. y. Stabilumo paktą - ir Parlamentas šiuo klausimu dirba - ir ekonomikos valdysenos priemones. Ar turime tikrą ekonomikos valdyseną? Tai, ką dabar turime, yra tarpvyriausybinis požiūris be sankcijų mechanizmo ir jis nebus veiksmingas. Jis nebuvo veiksmingas praeityje ir nebus veiksmingas ateityje. Privalome pateikti pasiūlymą dėl gelbėjimo fondams taikomos vieningo sprendimo taisyklės panaikinimo, nes ji negali būti veiksminga. Mes, tiesą sakant, suteikiame visą galią šalims ir partijoms, kurios yra nusiteikusios prieš sistemą.
Galiausiai turime pasiūlyti Europos bankininkystės sektoriui skirtą planą. Negalėsime atgaivinti ekonomikos, jeigu prieš tai nepasiūlysite europinio bankų sutvarkymo mechanizmo. Visi žinome, kad tai kainuos. Turime atkurti Europos bankų kapitalą, finansų investicijas Europoje - kaip reikalauja M. Schulz - ir kartu kompensuoti nuvertėjusius kai kurių mūsų valstybių narių valstybės finansus. Kaip tai padarysime? Iš kur gausime lėšų? Vienintelis būdas rasti lėšų ir jį žinome - sukurti tikrą Europos obligacijų rinką. Tik sukūrę Europos obligacijų rinką galėsime įveikti krizę.
Norėčiau pasakyti J. M. Barroso, kad dabar atėjo laikas jam pateikti pasiūlymus. Laikas bėga ir siekiant išspręsti problemas vien pakto dėl euro nepakanka.
Daniel Cohn-Bendit
Pone pirmininke, Europos Vadovų Tarybos pirmininke, Komisijos pirmininke, ponios ir ponai, turiu prisipažinti, pone H. Van Rompuy, kad M. Schulz pacitavo jums vokiečių dainelę. Tiesioginis jos atitikmuo prancūzų kalba skamba taip: "Tout va très bien, Madame la Marquise, il n'y a pas de problème."
Turiu pasakyti, kad esu labai nustebęs dėl to, kaip padėtis čia pateikta. Neturėtume būti laikomi kvailiais. Net jei mums ir patinka klausytis jūsų, mes kartkartėmis vis dėlto skaitome laikraščius, taigi žinome, kas atsitiko šioje Taryboje. Nepasakokite mums gražių nereikšmingų istorijų. Žinome, kokios yra problemos. Mes čia laiko nešvaistome.
Norėčiau jums ir J. M. Barroso pasakyti vieną dalyką. Nuolat kalbate apie būtinybę užtikrinti "stabilumą, augimą, užimtumą, konkurencingumą". Taip, tai tiesa. Bet ar žinote, kaip tai atrodo mūsų piliečiams? Tai, ką jie patiria, yra nelygybė, neteisingumo jausmas ir nesaugumas. Būtent taip jie jaučiasi. Jeigu Europos Sąjunga nepakeis savo metodų, nepasistengs sureaguoti į šį neteisingumo jausmą, šį nelygybės jausmą ar nelygybės tikrovę, nesaugumo tikrovę, girdėdami žodį "konkurencingumas" žmonės manys, kad jiems vėl ketinama smogti.
Būtent tai yra tikroji mūsų problema, nes matydami bankų gelbėjimo mechanizmus, kurie, galėčiau pridurti, yra būtini, piliečiai manys, kad bankams jie tikrai naudingi. Pažiūrėkite, kokį pelną bankai uždirba. Pažiūrėkite, kokios didžiulės sumos bankininkams išmokamos vokuose. Žmonės sakys: "Tai visiška beprotybė! Visi šie pinigai išleisti, bet kentės būtent piliečiai ir nacionaliniai biudžetai, nes nelygybtoliau didėja." Visi pastarųjų metų statistiniai duomenys rodo, kad nelygybdidėja. Jeigu nespręsime šios problemos, piliečiai nuo mūsų nusisuks pakurstydami antieuropinių kraštutinių dešiniųjų nuostatų plitimą visoje Europoje. O taip pasielgti jie turėtų svarių priežasčių, nes nesugebame reaguoti į šį jų patiriamą nelygybės, neteisingumo ir nesaugumo jausmą. Taigi jeigu į tai nereaguosime, mūsų sumanymai nepavyks.
Dėl Europos obligacijų, kurias minėjo G. Verhofstadt. Tai, ką turime pasakyti piliečiams ir ką turime mobilizuoti, iš tikrųjų yra gynybos fondas, bet jeigu neturime jokio investicijų fondo, jeigu negalime pateikti jokių tikrų įrodymų, bylojančių apie mūsų norą padaryti taip, kad mechanizmas vėl veiktų - todėl Europos obligacijų mums reikia ne tik gynybai, bet ir investicijoms, - na, jeigu neisime tuo keliu, piliečiai nesupras nieko ir ypač šios politikos.
Taigi kai kas turi būti pasakyta: dėl nelygybės, kodėl neįmanoma šiandien Europoje priimti kai kurių socialinių priemonių, kurios piliečiams iš tikrųjų suprantamos. Pvz., kodėl neįmanoma nustatyti minimalaus darbo užmokesčio visoje Europoje, nebūtinai to paties lygio, bet tiesiog pateikti minimalaus darbo užmokesčio sąvokos. Neįtikėtina, kad tokioje šalyje kaip Vokietija, kurioje tiek daug kalbama apie ekonomikos pusiausvyros atkūrimą, apie šią problemą visai neužsimenama ir nekalbama. Neįtikėtina, kad Vokietija, viena iš nedaugelio Europos šalių, kurių ekonomika šiandien rentabili, nepajėgi nustatyti savo piliečiams minimalaus darbo užmokesčio. Šis klausimas turėtų būti keliamas aptariant Europos ekonomikos ir socialinės sistemos valdysenos klausimus.
Dabar dėl Libijos. Tai, ką pasakM. Schulz, yra tiesa, nors ir dramatiška. Tokia šalis kaip Vokietija slapstosi, o kitos šalys stengiasi ir randa sprendimų. Dėl to sutinku, bet tik dėl to. Norėčiau, kad dabar aptardami savo kaimynystės politiką įvertintume daugybę klaidų, kurias praeityje padarėme ją įgyvendindami. Kokie buvo mūsų santykiai su M. Gaddafi prieš tai, kai prasidėjo bombardavimai? Kokie buvo Europos šalių santykiai su M. Gaddafi, Ben Ali, H. Mubaraku? Pagaliau turime įvertinti, ką tie asociacijos susitarimų straipsniai dėl žmogaus teisių mums reiškė. Ničnieko nereiškė! Nieko nereiškė! Jeigu neketiname atlikti šio vertinimo, turėtume liautis sau melavę. Ar Europos Vadovų Taryba skyrbent penkias minutes apmąstymams apie tai, ko nepadarėme pirmiau įgyvendindami savo politiką dėl Viduržemio jūros regiono? Ar apie tai susimąstėte? Laikraščiuose nieko apie tai neskaičiau. Negirdėjau nieko apie tai, ką šiuo klausimu pasakėte. Jeigu tik Europos Vadovų Taryba būtų sugebėjusi būti šiek tiek savikritiškesndėl praeities klaidų.
Galiausiai dėl Japonijos. Problema ta, kad geriausia branduolinės saugos forma - laipsniškas branduolinių elektrinių uždarymas. Jeigu kalbėsime apie branduolinę energiją, nulinės rizikos nėra. Per vieną naktį to nepasieksime, bet jeigu laipsniškai neatsisakysime branduolinės energijos, niekada nebūsime saugūs. Ši problema neturi nieko bendra su elektrinių testavimu nepalankiausiomis sąlygomis aiškinantis vienos avarijos tikimybę. Problema, kaip teigia Prancūzijos branduolinės saugos tarnybos vadovas A. C. Lacoste, yra bendras kelių galimų avarijų poveikis. Neįtikėtina, kad tokia tikimybiki šiol niekada nebuvo tirta. Būtent tai įvyko Japonijoje. Tokią padėtį lėmne viena avarija, o keturios ar penkios avarijos ir žmogiškoji klaida.
Matematiškai kalbant, branduolinės saugos užtikrinti neįmanoma. Jeigu mes, europiečiai, garsiai nekalbėsime... branduolinių elektrinių per vieną naktį neuždarysime, bet jeigu laipsniškai to nedarysime, turime liautis kalbėję apie branduolinę saugą. Tokio dalyko kaip branduolinsauga nėra.
Jan Zahradil
Pone pirmininke, svarbiausia tema, aptarta pastarajame Europos Vadovų Tarybos susitikime - ekonomika ir euro zonos stabilumas. Jums puikiai žinoma, kad dauguma EP narių iš Europos konservatorių ir reformistų frakcijos yra iš šalių, nepriklausančių euro zonai ir net neprisijungusių prie eurui skirto pakto. Tačiau tai nereiškia, kad norime euro zonos žlugimo. Priešingai, norime stabilios ir klestinčios Europos Sąjungos, įskaitant euro zoną. Norime, kad valstybių narių vyriausybės būtų atsakingos ir panaikintų valstybės skolas, reformuotų viešųjų išlaidų struktūrą, imtųsi įgyvendinti fiskalines reformas ir taip atkurtų finansinę drausmę, nes manome, kad tai padaryti dera.
Tai, ko nelaikome deramu dalyku ir kas kelia mums nerimą, yra slapta darbotvarkė, kurią čia remia kai kurios valstybės narės ir iš dalies Komisija bei kai kurios EP narių frakcijos. Yra bandoma pasinaudoti krize siekiant tolesnio suvereniteto perdavimo. Bandoma eiti toliau siekiant fiskalinio ir mokesčių suderinimo. Bandoma žengti dar vieną žingsnį kuriant fiskalinę sąjungą, taigi ir visiškai politinę sąjungą. Sakome "ne" tokiai sąjungai. Tokios sąjungos neremiame.
Esu čia nuo 2004 m. ir kiekvieną kartą, kai kyla kokia nors problema, girdžiu tuos pačius žodžius, kad mums reikia daugiau Europos, labiau Bendrija grindžiamo požiūrio. Sakau, kad ne to mums reikia. Bandoma išspręsti visas Europos lygmeniu egzistuojančias problemas, dėl kurių pakliuvome į šią bėdą. Ir kaipgi su ja tvarkysimės? Vėl Europos lygmeniu. Prašau jūsų pagaliau suprasti, kad dabartinis europinės integracijos modelis išsisėmė. Turite liautis gyventi 50 metų senumo svajone apie praeito amžiaus pokarinę Europos integraciją. Europinparadigma pakito ir kuo greičiau su tuo susitaikysite, tuo bus geriau.
Lothar Bisky
GUE/NGL frakcijos vardu. - (DE) Pone pirmininke, Tarybos pirmininke, Komisijos pirmininke, mano frakcija mano, kad Tarybos susitikimo rezultatai yra netinkami.
Pirma, panagrinėkime ekonomikos politiką. Aiškiai išdėstėme savo mintis dėl sutartų gairių ekonomikos politikos srityje per praeitą savaitę įvykusį klausymą. Tai, ką turime padaryti - įveikti neoliberalią pelno ir konkurencijos reguliavimo praktiką, apie kurią akivaizdžiai byloja tokios sąvokos kaip "lankstumo ir užimtumo garantijos", išėjimo į pensiją amžiaus tikslinimas ir pan.
Manome, kad mums reikalingas demokratiškai teisėtas ir kontroliuojamas ekonomikos politikos valdymas, padėsiantis užkirsti kelią mokesčių, darbo užmokesčio ir aplinkosauginio dempingo praktikai taikant tinkamus bendrus būtinuosius standartus, kurie suteiks galimybę veiksmingai reguliuoti finansų rinkas ir uždrausti pelno privatizavimą riziką perduodant visai visuomenei.
Mano antroji pastaba susijusi su mūsų pietinėmis kaimyninėmis šalimis ir pirmiausia su Libija. ES valstybės narės yra susijusios su baisia padėtimi Šiaurės Afrikoje ir pirmiausia Libijoje. Čia jau girdėjome kritikos šiuo klausimu. Norėčiau tik pabrėžti vieną dalyką: diktatorius M. Gaddafi naudoja prieš demonstrantus ir sukilėlius iš mūsų pirktus ginklus. NATO pajėgos yra į jį nukreipusios ugnį akivaizdžiai siekdamos apsaugoti kovotojus už laisvę ir demokratiją, taip pat naudojančius ginklus iš Europos ir JAV.
Norėčiau sužinoti, ar yra koks nors garbės kodeksas prekybos ginklais srityje, jeigu tokia padėtis gali susidaryti? Kur yra parama laisvei, žmogaus teisėms ir kovai su socialiniu neteisingumu konkrečiais atvejais, pvz., Lampedūzos, kur kas dieną atvyksta šimtai pabėgėlių iš Šiaurės Afrikos, atveju? Bijau, kad naujai sukurpta kaimynystės koncepcija labiau susijusi su Europos interesais nei su atitinkamu atsaku į šalių partnerių poreikius.
Mano trečioji mintis susijusi su Japonija. Dar turime laiko aptarti Japonijos klausimą šiandien po pietų ir rytoj. Šiuo atveju taip pat nesugebame pripažinti būtinybės vadovautis suderintu europiniu požiūriu, bent jau saugumo kontrolės priemonių ir vadinamojo testavimo nepalankiausiomis sąlygomis srityse. Manęs nestebina, kad mūsų piliečiai su visiškai pagrįstu skepticizmu klausia, kokia gi yra Europos Sąjungos pozicija šiuo klausimu.
Godfrey Bloom
EFD frakcijos vardu. - Pone pirmininke, jeigu leisite, norėčiau grįžti prie Libijos klausimo.
Kada gi politikų klasė, didieji ir gerieji, staiga suprato, kad pulkininkas M. Gaddafi yra piktadarys? Kadangi matėme tą puikią nuotrauką, kurioje jūs, pone Tarybos pirmininke, esate su M. Gaddafi apsikabinęs, kada staiga suvokėte, kad jis yra "nevidonas"?
Galiu pasakyti jums, kad teroro akto Škotijos Lokerbio mieste aukos ir žiaurių IRA išpuolių mano šalyje aukos puikiai žinojo, koks niekšas yra šis žmogus. Bet jis turi naftos ir pinigų, taigi jūs visi į tai nekreipėte dėmesio, ar ne?
Na, blogis grįžta bumerangu. Absurdiškiausia figūra visoje šioje istorijoje yra Jungtinės Karalystės ministras pirmininkas, kuris stovi ten ir barškina savo tuščia makštimi - išformavęs JK karališkąjį laivyną ir karališkąsias oro pajėgas - ir neturėdamas lėktuvnešių, neturėdamas nieko ir laikydamasis nuošaliai svaidosi grasinimais ir vadina save konservatoriumi, bet yra tik tamsoje švilpaujantis peraugęs mokinukas.
Daug kalbame apie smurtą prieš žmones, daug kalbame apie demokratiją, tačiau jau seniai Zimbabvėje siaučia žmogžudys babuinas ir dėl to nieko nedarome, ar ne taip? Mums tai nerūpi, nes ten nėra pinigų ir nėra naftos. Tai taip būdinga šiai vietai, kurioje vyrauja veidmainystir melas.
Barry Madlener
(NL) Pone J. M. Barroso, jūs pasieksite savo. Bus įsteigtas nuolatinis euro rėmimo fondas, padėsiantis remti valstybes nares, kurios išgrobstsavo nacionalinius valstybės iždus ir perduos riziką toms valstybėms narėms, kurios laiksavo namus tvarkingai.
Dauguma ekonomistų sutinka su mumis, kad šis fondas padės išgelbėti eurą ne daugiau nei susitarimai pagal Stabilumo ir augimo paktą. Tai lengvatinis susitarimas, pagal kurį silpnoms ir nesąžiningoms valstybėms narėms suteikiama galimyblengvai gauti kreditą. Iš kur bus gautos lėšos šiems kreditams? Kaip bus sudarytas šis fondas? Popieriuje įmokas mokės kiekviena valstybnarė, įskaitant Airiją, Graikiją ir Portugaliją. Tačiau šios šalys neturi lėšų.
Vadinasi, galiausiai mokės tos valstybės narės, kurios laiksavo namus tvarkingai. Silpnųjų valstybių narių, pvz., Graikijos ir Portugalijos - jūsų šalies, pone J. M. Barroso - išlaidas galiausiai padengs Nyderlandų piliečiai ir tai, pone pirmininke, nepriimtina. Tai nėra solidarumas, tai atlyginimas silpnoms valstybėms narėms už netinkamą elgesį sunkiai dirbančių Nyderlandų, Vokietijos ir Belgijos piliečių sąskaita.
Taip euro negali būti gelbėjamas. Užuot tai darius, šios šalys turėtų būti pašalintos iš euro zonos. Graikija turi susigrąžinti drachmą ir Portugalija turi iš naujo įvesti eskudą. Kai kurios šalys turi susitaikyti su tuo, kad joms teks palikti euro zoną, ir už tai jos turi kaltinti tik save.
Werner Langen
(DE) Pone pirmininke, aukščiausiojo lygio susitikimo rezultatai yra svarbus tarpinis žingsnis, tačiau tikrasis išbandymas dar laukia. Jeigu su šiais rezultatais bus tvarkomasi taip, kaip ir su viskuo kitu, įskaitant Stabilumo ir augimo paktą, ir jeigu valstybės narės jų nepaisys, jie nebus verti popieriaus, kuriame yra surašyti. Todėl negaliu pritarti abiejų pirmininkų optimizmui dėl krizės pabaigos. Manau, tik dabar mūsų laukia tikras išbandymas.
Nuo banko "Lehmann Brothers" žlugimo praėjo daugiau kaip dveji su puse metų ir kur dabar esame? Mums prireikdvejų su puse metų, kol pasiekėme šį tašką. Paskutinį kartą, kai buvo pateikti pasiūlymai dėl finansų rinkose vykdomų sandorių mokesčio, atsakingas Komisijos narys juos atmetė. Noriu matyti rezultatus. Galvodamas apie praeitą Parlamento kadenciją prisimenu, kad šis Parlamentas priėmdvylika rezoliucijų dėl priemonių, susijusių su finansų rinkomis ir kad už vidaus rinką atsakingas Komisijos narys, kurio, laimei, šiame poste nebėra, visas jas atmetė. Tokia yra tikrovė. Komisija nebuvo priešakyje sprendžiant problemą.
Tačiau supratome, kad ir Tarybos lygmeniu turi būti įveiktas valstybių narių savanaudiškumas ir kad Parlamentas turi sustiprinti Komisijos vaidmenį ir tuo tikslu iš dalies pakeisti Konstituciją. Neturime visiškai jokio pagrindo užmigti ant laurų. Turiu sutikti su G. Verhofstadtu. Biudžeto konsolidavimo procesas per vangus, valdymas pernelyg neįpareigojantis, euro paktas per silpnas, nacionaliniai interesai vis dar per stiprūs. Jeigu neturėsime drąsos pareikalauti iš valstybių narių vyriausybių labiau įsipareigoti Europai, mums niekada nepavyks rasti prasmingo ir ilgalaikio sprendimo.
Pone J. M. Barroso, kritiškai vertinau savo frakcijos narių iš Graikijos sprendimą balsuoti prieš Graikijai skirtą programą. Aš, žinoma, nesutinku su M. Schulzu. Jeigu nubalsuojama už tai, kad vyriausybės vadovas socialistas paliktų savo postą, tai neabejotinai geras dalykas. Tačiau Portugalijos atveju jūsų partija balsavo ir prieš programą. Neturėtų būti leista, kad Europoje vyktų tokie dalykai. Norėčiau paprašyti kiekvieno prisidėti siekiant užtikrinti, kad šis šališkas nacionalinis požiūris neturėtų ateities, nes mes stengiamės išspręsti šią problemą.
Edite Estrela
(PT) Ponia pirmininke, pirmininke H. Van Rompuy, pirmininke J. M. Barroso, ponios ir ponai, Europos visuomennori žinoti, ar Europos Vadovų Taryba ketina pasirinkti ir priimti būtinus sprendimus ir ar tai bus tie sprendimai, kurie padės mums įveikti krizę. Daugelis europiečių turbūt mano, kad sprendimai iš esmės teisingi, bet jų poveikis lėtas ir jie nėra labai plataus užmojo. Tie, kas matdokumentinį filmą "Inside job" ("Savų darbas"), bus papiktinti tokio godumo ir nesąžiningumo ir jiems kils klausimas, ar kredito reitingų agentūros iš tikrųjų taip veikia ir ką Europa daro siekdama įsteigti nepriklausomas ir patikimas kredito reitingų agentūras.
Pirmininkas J. M. Barroso neseniai pasakė, kad jeigu valstybnargali išsiversti be išorės pagalbos, ji taip ir turėtų padaryti, nes išorės pagalba brangiai kainuoja. Tokios pačios nuomonės yra ir Portugalijos vyriausybė. Portugalijai nereikia išorės pagalbos: jai tik reikia jos ekonomikai ir gyventojams skirto finansavimo priimtinomis palūkanų normomis. Tačiau kadangi kredito reitingų agentūros tarnauja spekuliantų interesams, portugalų didžiulio pasiaukojimo rezultatas tiesiogiai patenka į šių spekuliantų kišenes. Ar tai europinis teisingumas? Ar sprendimus priimantys politikai nesupranta, kad patiriame euro zonos, kartoju, euro zonos krizę: išpuoliai prieš kai kurias šalis dėl valstybės skolos galėtų pakenkti eurui ir kelti grėsmę bendrai valiutai bei pačiam Europos projektui? Tai europinproblema, reikalaujanti europinio sprendimo.
Jeigu norime įveikti krizę, mums reikia daugiau, o ne mažiau Europos. Turime pasiekti ankstesnį lygį ir susidoroti su ateities iššūkiais, turime suteikti Europos visuomenei, be kurios negali būti jokio Europos projekto, pasitikėjimo ir vilties.
Sylvie Goulard
(FR) Ponia pirmininke, Europos Vadovų Tarybos pirmininke, Komisijos pirmininke, šias derybas pateikėte rožine spalva. Yra keletas teigiamų aspektų, bet nematau reikalo vėl juos vardyti. Tačiau yra vienas dalykas, neapsiribojantis techniniais klausimais ir susijęs su tuo, ką mums pasakėte, kuris man kelia rūpestį. Kalbu apie Europos Sąjungoje didėjančią Šiaurės ir Pietų takoskyrą. Girdėjome, kaip ir šiandien prieš keletą akimirkų, teigiant, kad vienos šalys yra teisios, o kitos klysta, vienos yra geros, o kitos - blogos, bet, regis, užmirštama apie nepriklausomybę. Tai rimta.
Be to, Pietų šalims daug pamokslaujančių Šiaurės šalių atsisakymą spręsti bankų problemą, kurią minėjo G. Verhofstadt, daugelis vertina kaip atsisakymą pripažinti savo pačių atsakomybę. Todėl manau, kad jeigu ir yra viena užduotis, tenkanti jums, pone Europos Vadovų Tarybos pirmininke, ir jums, pone J. M. Barroso, tai - bet kokia kaina užkirsti kelią šios takoskyros didėjimui ir gilėjimui. Mums reikia sprendimų, kurie būtų priimtini visiems. Turime užtikrinti, kad visi prisiimtų savo atsakomybės dalį.
Viena paskutinpastaba: manau, Europos Vadovų Taryba yra labai susirūpinusi savimi. Visa ši diskusija vyko taip, tarsi euro nebūtų visuotinės svarbos. Nieko nekalbama apie išorės atstovavimą euro zonai TVF. Prancūzija, šiuo metu pirmininkaujanti G20, nori remti visuotinės pinigų reformos idėją, bet pasiūlymo - tokio kaip dėl Europos obligacijų, kurį stengiamės "prastumti", - kuriuo būtų pabandyta padaryti eurą tikrai pasauline valiuta, nėra.
Philippe Lamberts
(FR) Pone H. Van Rompuy, labai gerbiu jus kaip asmenį ir labai vertinu jūsų darbą, bet turiu pasakyti jums, kad manęs iš tikrųjų neįtikinote.
Sakote, kad darbuotojams nereikėtų nerimauti, kad dirbame dėl jų. Skaitydamas pakte "Euro plius" skyrių dėl konkurencingumo suprantu, kad jame kalbama apie darbo užmokesčio mažinimą, apie didesnį lankstumą ir mažesnį saugumą. Nieko nekalbama apie produktyvumą ir nuosavus išteklius. Nieko nekalbama apie energetikos produktyvumą.
Noriu pasakyti, kad, kalbant apie pigią darbo jėgą, niekada nelaimėsime kovos su Kinija. Priešingai, Kinija netrukus pralenks mus pagal energijos vartojimo efektyvumą ir išteklių naudojimo efektyvumą. Kas tuomet bus likę Europai konkurencingumo požiūriu, jeigu negalime konkuruoti šiose srityse?
Sakote, kad tie, kas gyvena iš socialinių išmokų, neturėtų nerimauti. Tačiau sakote, kad siekiant protingo tikslo užtikrinti valstybės finansų balansą turi būti mažinamos išlaidos. 40 proc. valstybės išlaidų tenka socialinei apsaugai, o jūs sakote, kad neturėtume nerimauti. Taip pat sakote, kad rūpinamasi mokesčių įplaukomis. Pakalbėkime apie mokesčius. BKPMB, bendra konsoliduotoji pelno mokesčio bazė, yra tikras pokštas. Kalbėdami apie ją vartojate tariamąją nuosaką, sakote, kad mokesčių požiūriu bet kuriuo atveju ji turėtų būti neutrali. Todėl iš to nebus gauta jokių papildomų lėšų, be to, įmonės vis tiek turės galimybę rinktis. Niekada nemačiau nieko, kas rinktųsi brangiausiai kainuojančią fiskalinę galimybę.
Kita vertus, jeigu kas ir neturėtų nerimauti, tai - bankų akcininkai ir kreditoriai. Kalbate apie bankų testavimą nepalankiausiomis sąlygomis. Praeitais metais atlikti bandymai yra pokštas. Nežinau, ar ir šiais metais tapsime tokio paties netaktiško pokšto liudininkais. Tačiau tai, dėl ko galime būti tikri, net jeigu šis testavimas nepalankiausiomis sąlygomis pagaliau bus rimtas - iš kur bus gauta lėšų bankams. Jų bus gauta iš bankų akcininkų ar iš mūsų, mokesčių mokėtojų? Kalbėkite rimtai! Bet kuriuo atveju bankų akcininkai neabejotinai neturi dėl ko nerimauti.
Galiausiai nieko nepasakyta apie tai, kas akivaizdu, bet į ką niekas nekreipia dėmesio, būtent apie Graikijos ir Airijos skolų netvarumą. Kad ir kaip norėtumėte išvengti šio klausimo, žinote, kad šios šalys jokiu būdu negalės savo skolų grąžinti. Ir kuo vėliau restruktūrizuosime šias skolas, tuo skausmingesnbus ši užduotis. Ši užduotis niekada nebus maloni, bet jeigu delsite, tai mums brangiai kainuos.
(Plojimai)
Martin Callanan
Ponia pirmininke, kiekvieną kartą susidūrusi su konkrečia problema, ES pakliūna į spąstus sugalvojusi sudėtingą, biurokratinį ir diktatorišką sprendimą, kuris dažnai yra visiškai neproporcingas problemos mastui. Dabar darome tą pačią klaidą dėl dabartinės finansų krizės: ji rimta ir iš tikrųjų reikalinga imtis veiksmų, bet daugelis pasiūlytų sprendimų turės toli siekiančių ir, mano nuomone, labai žalingų padarinių ilgalaikei Europos ateičiai.
Daugelis bando pasinaudoti proga ir parengti ilgalaikės ekonomikos valdysenos planus, kurių pagrindiniai principai - intervencija ir kontrolė. Tai, kas mums pateikiama kaip išeitis, pirmiausia reiškia piktnaudžiavimą taisyklėmis, pvz., Sutarties 122 straipsniu, kurio niekada nebuvo numatyta taikyti sanacijos tikslu, kaip kad padaryta dabar - tikiuosi, kuri nors šalis turės drąsos apskųsti tai Europos teismuose, - ir daugiau apribojimų mūsų valstybėms narėms, kuriais iš tikrųjų bus suvaržytos daugelio rinkėjų demokratinės pasirinkimo teisės.
Jeigu panagrinėsite Airijos atvejį, pamatysite, kad ta šalis labai pasistengstabilizuoti savo bankininkystės sistemą - tai, beje, žūtbūt turi atlikti ir kitų valstybių narių bankai ir institucijos, kitaip jos bus labai pažeidžiamos - ir už tai jai atlyginama kitų valstybių narių reikalavimais padidinti pelno mokesčių normas, kad ji galėtų konkuruoti su kitomis šalimis, kur padėtis yra išpūsta. Tai neteisinga ir nedemokratiška.
Bairbre de Brún
(GA) Ponia pirmininke, kuo remdamosi Taryba ir Komisija mano, kad Airijai primesta politika nepaskatins skolos didėjimo ar kad to neatsitiks įgyvendinant tokią pačią ar panašią politiką visoje ES?
Dėl aukščiausiojo lygio susitikime sutartų priemonių visos valstybės narės bus priverstos griežtai laikytis ekonominės logikos, kuri yra žalinga piliečiams - logikos, pagal kurią būtina mažinti išlaidas ir kuria iš valstybių narių atimama galimybskatinti augimą.
Politika, kurią Airijai primeta ES ir Tarptautinis valiutos fondas (TVF), reiškia skausmingą išlaidų mažinimą, darbo vietų praradimą ir didelį viešųjų paslaugų skaičiaus mažinimą. Airijos skola nėra tvari. Jeigu obligacijų turėtojai nebus priversti prisiimti dalies deficito naštos, ateityje Airija taps nemoki.
Niki Tzavela
Ponia pirmininke, paktu "Euro plius" siekiama sustiprinti Europos konkurencingumą, bet kaip pasieksime, kad Europos ekonomika taptų pridėtinės vertės ekonomika, jeigu mūsų darbo rinka yra trikdoma dėl neteisėtos imigracijos ir mūsų Europoje pagamintą produkciją išstumia kontrabandinės prekės, importuojamos iš Rytų šalių, kurių gamyba imli darbui?
Kuo greičiau nustatysime ir apsaugosime savo geografinius ir ekonominius produktus iš Europos Sąjungos, tuo bus geriau. Taigi siūlau įtraukti į paktą "Europa plius" nuostatas dėl ekonominių ir geografinių sienų Europoje nustatymo ir apsaugos. Jeigu to nepadarysime, negalėsime užtikrinti Europos gebėjimo konkuruoti labai veržlioje konkurencingoje pasaulio ekonomikoje.
Frank Vanhecke
(NL) Ponia pirmininke, krizLibijoje, mano nuomone, pirmiausia aiškiai rodo, kad Europa neturi rimtos geopolitinės strategijos, kuri padėtų apsaugoti Europos interesus. Tai, šiaip ar taip, yra liūdna tiesa, kad esame ten daugiausia dėl Prancūzijos vidaus politikos darbotvarkės, kurią įgyvendina prezidentas N. Sarkozy, leidęs sau pakartoti kažką panašaus į Folklando atvejį.
Bet kuriuo atveju tebėra keista, kad tie, įskaitant kai kuriuos EP narius, kurie taip aršiai ir pagrįstai piktinasi visišku piktadariu pulkininku M. Gaddafi, dar visai neseniai buvo tokie patenkinti galėdami nusifotografuoti visi besišypsantys kartu su Libijos diktatoriumi, kurį priėmsu karine pagarba. Noriu tik pasakyti, kad šiandien lengviau šaudyti į M. Gaddafi nei atsakyti į didžiausius klausimus, kurių kils.
Tiesiog paminėsiu vieną iš jų: ar ketiname toliau ginkluoti sukilėlius - jais vadinama skirtingų žmonių, įskaitant kai kuriuos, kurių mąstysena pagal europinius standartus tebėra viduramžių, grup- ir, jeigu taip, kokią garantiją turime, kad šie ginklai nebus naudojami stumiant šalį į didesnį chaosą, kaip atsitiko Irane ištrėmus šachą?
Asmeniškai norėčiau, kad šios Europos pastangos ir jėga taptų šiek tiek matomesnės mūsų pačių išorės sienų karinės apsaugos srityje. Šiuo metu taip pat vyksta tylus karas, grėsmingai pranašaujantis imigrantų invaziją, apie kurį niekas nekalba. Mums reikia Europos jėgos sprendžiant ir šį klausimą.
Corien Wortmann-Kool
(NL) Ponia pirmininke, pastarajame Europos Vadovų Tarybos susitikime priimti sprendimai, kurie dar prieš metus buvo neįmanomi, todėl norėčiau nuoširdžiai už tai padėkoti H. Van Rompuy ir J. M. Barroso.
Tai svarbus žingsnis, bet žengę jį turėsime nueiti labai sudėtingą kelią, kad atkurtume pasitikėjimą euru ir savo ekonomika ir galėtume įveikti krizę skatindami ekonomikos augimą ir darbo vietų kūrimąsi. Šiam Parlamentui - tai pasakėte - tenka vieno iš teisės aktų leidėjų vaidmuo priimant teisės aktų rinkinį, kuriuo siekiama sustiprinti ekonomikos valdyseną. Norime matyti šiame rinkinyje platesnio užmojo priemones ir ateinančiu laikotarpiu šiuo atžvilgiu turėtumėte pradėti diskusijas su Parlamentu. Manome, kad mums reikia stipresnės ir platesnio užmojo finansinės paramos, kuria grindžiami Komisijos pasiūlymai. Jau girdėjote EP narius iš įvairių frakcijų sakant, kad norime matyti stipresnį Stabilumo ir augimo paktą, kuriame būtų numatytas atvirkštinis balsavimo mechanizmas.
Antra, reikia tvirtesnio socialinės ir ekonominės politikos koordinavimo. Tam reikia daugiau nei "įsipareigojimų" pagal paktą "Euro plius", nes mūsų socialinės ekonomikos principai yra įtvirtinti strategijoje "Europa 2020". Tam reikia didesnio įsipareigojimo plėtoti veiklą įgyvendinant šiuos principus, kad mūsų piliečių labui būtų skatinamas augimas ir darbo vietų kūrimasis. Norime įtvirtinti šiuos tikslus nacionalinėse reformų programose - girdėjau J. M. Barroso apie tai kalbant - ir turėtume šioje srityje pateikti pasiūlymų.
Jūs pasakėte ir iš tikrųjų pabrėžėte, kad šie klausimai jau turi būti išspręsti siekiant turėti susitarimą birželio mėn. Mūsų frakcija mano, kad jau galite imtis darbo siekdamas paskatinti Tarybą judėti pirmyn, bent šiais klausimais, kuriuos išsprendus bus įmanoma birželio mėn. sudaryti susitarimą.
Proinsias De Rossa
Ponia pirmininke, turiu pateikti keletą atvirų klausimų Europos ketvertui - trejetui ir Tarybai. Ar rimtai kalbate apie euro zonos ir Europos projekto išgelbėjimą?
Tik ką užbaigtas bankų testavimas nepalankiausiomis sąlygomis remiantis pesimistiškiausiais įvykių raidos Airijoje scenarijais. Naujoji Airijos vyriausybpadėjo tašką Airijos bankininkystės sistemos žlugimo istorijoje. Visų Airijoje nuostabai ji nusprendė, kad bankų "Allied Irish Bank" ir "Bank of Ireland" privilegijuotųjų obligacijų vertnebus sumažinta.
Bet kuo Europa atsilygina už tai? Kodėl Europos Centrinis Bankas tyli dėl būtino Airijos bankų finansavimo vidutiniu laikotarpiu? Kodėl prezidentas N. Sarkozy ir kanclerA. Merkel atkakliai siekia sužlugdyti Airijos pramoninę bazę mainais už sumažintą paskolos palūkanų normą? Kodėl kai kurios valstybės narės priešinasi tam, kad būtų nustatytas europinis finansinių sandorių mokestis ir išleistos Europos obligacijos? Kodėl mažinamas Europos Sąjungos biudžetas?
Glaustai galima atsakyti, kad visa tai lemia siekis laimėti trumpalaikį rinkėjų palankumą ir doktrinieriška ekonomika. Airijos ekonomikos krizyra sudėtinEuropos krizės dalis. Airijos ekonomikos žlugimas reikštų ne tik nesėkmę Europai, bet ir pačios Europos nesėkmę.
Skolos tvarumo klausimas Airijai labai svarbus ir Europa kartu su ketvertu turi nusileisti ant žemės. Dabar mums reikia, kad ketvertas pateiktų savo viziją dėl tolesnės jo derybų su Airija eigos.
Noriu, kad atkreiptumėte dėmesį į mano žodžius. Airija, kaip ir Prancūzija, Vokietija ar Suomija, yra demokratinšalis: valdome šalį atsižvelgdami į piliečių valią. Airijos rinkėjai susitaiksu griežto taupymo priemonėmis sukandę dantis ir virdami pykčiu. Jie nori matyti teisingumą Europoje, kitaip visiškai netrukus šiuo metu Airijos vyriausybei atvertas tolerancijos langas bus užtrenktas.
Carl Haglund
(SV) Ponia pirmininke, pirmiausia norėčiau pasakyti šitą tą teigiamo. Galėčiau sutelkti dėmesį į problemas, kurias sukels jūsų Taryboje priimti sprendimai, o jų tikrai kils, vis dėlto jūsų pažangą ekonomikos valdysenos ir makroekonominio aspekto klausimais vertinu teigiamai. Mano kolega EP narys iš Airijos ką tik minėjo, kaip susirūpinę yra šios šalies gyventojai. Jų problemos susijusios su tuo, kad iki šiol visiškai neatsižvelgiame į makroekonominį aspektą. Šis ekonomikos valdysenos priemonių rinkinys suteikia galimybę ateityje šį aspektą vertinti. Šiuo atžvilgiu, manau, Taryba pasirinko eiti tinkama kryptimi.
Tačiau man šiek tiek kelia nerimą tai, kad Tarybai, regis, stinga valios pakeisti savo sprendimų priėmimo kultūrą. Ji tebenori turėti galimybę griebtis įvairių politinių susitarimų, kuriuos galbūt galėtume pavadinti gudriu politiniu žaidimu. Tačiau jeigu nepakeisite savo sprendimų priėmimo kultūros, bijau, kad ateityje susidūrę su sudėtingomis aplinkybėmis negalėsite priimti būtinų sprendimų remdamiesi rekomendacijomis, kurias vis dėlto, manau, Komisija galės teikti. Šį iššūkį Taryba turi vertinti rimtai ir imtis darbo. Apie tai gana aiškiai byloja ir tendencija, kurią pastebėjome vykstant Tarybos susitikimui, kai Suomija, valstybnarė, iš kurios esu aš pats, taip pat sukėlkeblumų sprendžiant kitą klausimą - šiuo atveju klausimą dėl stabilumo mechanizmo. Kaip suomis dėl to apgailestauju. Ne visi suomiai taip mąsto, bet tai labai geras pavyzdys, rodantis, kad sprendimų priėmimo kultūra Taryboje turi pasikeisti.
Konrad Szymański
(PL) Ponia pirmininke, nauja valstybės finansų Europos Sąjungoje struktūra grindžiama bandymu sustiprinti tinkamas finansines taisykles ir viešąsias išlaidas ir visiškai netinkamu siekiu apriboti valstybių narių suverenumą mokesčių srityje. Labai abejoju, ar valstybės narės, pasirašiusios paktą "Euro plius", sugebės kartu sau nusistatyti griežtas taisykles viešųjų išlaidų srityje, jeigu to nesugebėjo padaryti pavieniui.
Tačiau visiškai neabejoju, kad mokesčių bazės standartizavimas yra veiksmingas žingsnis kuriant mokesčių sąjungą, kuria siekiama tik vieno tikslo - panaikinti Europos Sąjungoje konkurenciją mokesčių srityje. Prancūzijos politikai N. Sarkozy ir C. Lagarde, primygtinai keletą savaičių reikalavę dangstydamiesi kovos su krize pretekstu, kad Airija padidintų savo mokesčių normas, atskleidsavo tikruosius ketinimus. Tačiau mokesčių normų Europos Sąjungoje didinimas iki standartinių lygių neatsižvelgiant į valstybių narių padėtį yra krizės ilginimo, o ne jos švelninimo receptas.
Pirmininkė
Labai dėkoju. Tiems EP nariams, kurie nori pasinaudoti galimybe kalbėti pagal procedūrą "prašau žodžio", noriu pasakyti, kad jau gavome apytikriai 20 prašymų, ir nemanau, kad turėsime pakankamai laiko prieš balsavimą. Tačiau galite pabandyti.
Paul Murphy
Ponia pirmininke, sausio 19 d. atsakydamas į Joe Higginso klausimą J. M. Barroso čia, šioje salėje, pareiškė, kad Europa stengiasi paremti Airiją. Dabar, kai naujoji koalicinpartijos "Fine Gael" ir leiboristų vyriausybgėdingai kapituliavo obligacijų turėtojų naudai, tapo aišku, kad Airiją iš tikrųjų remia ne Taryba ar Komisija, o Airijos ir Europos darbo klasė, verčiama padengti Europos bankų ir spekuliantų nuostolius ir taip juos remti.
Pasiūlymai dėl ekonomikos valdysenos - tai bandymas įtvirtinti galimybę mažinti išlaidas ir darbo užmokestį. Griežto taupymo rezultatų vertinimo sistema ir pasiūlymais nustatyti šimtų milijonų eurų dydžio baudas siekiama užtikrinti, kad, nepaisant visuotinio priešinimosi, krizės padarytus nuostolius padengtų darbo žmonės. Šią europinę šoko doktriną padės įtvirtinti Sutarčių pakeitimai, kuriuos Europos ir Airijos valdžios institucijos pasiryžusios patvirtinti išvengdamos referendumų. Airijos socialistų partija ir kairieji reikalaus surengti referendumą dėl šio pasiūlymo, kuriuo siekiama nustatyti ilgalaikes griežto taupymo priemones.
Oreste Rossi
(IT) Ponia pirmininke, ponios ir ponai, šiame Tarybos susitikime buvo svarstomi trys labai svarbūs klausimai: aplinkos ir branduolinnelaimė, ištikusi Japoniją, visoje Europoje siaučianti finansų krizir padėtis Magrebo šalyse.
Dėl pirmo klausimo. Nors remiame Japonijos žmones, kurie taip smarkiai nukentėjo, negalime pritarti prekybos susitarimų pakeitimui mūsų įmonių nenaudai. Tačiau pasisakome už humanitarinę intervenciją ir už tai, kad į Japoniją būtų nusiųsta reikalinga įranga, žmonių ir šalis būtų paremta finansiškai.
Manyti, kad finansų krizbaigėsi, yra visiška iliuzija. Būtina pasiūlyti pagalbos priemonių paketą siekiant padėti valstybėms narėms įveikti dabartinius sunkumus ir taip užtikrinti stabilumą visoje euro zonoje. Taip pat remiame pastangas sumažinti reguliavimo ir biurokratinę naštą ir skatinti prekybą su trečiosiomis šalimis, jeigu ji yra abipusiškai naudinga.
Manome, kad Europos Sąjunga labai prastai įvertino savo veiksmus sprendžiant Magrebo šalių klausimą, nes kiekviena valstybnarveiksavarankiškai ir baronienC. Ashton, vyriausioji įgaliotinužsienio reikalams ir saugumo politikai, nežinojo, kaip susidoroti su krize. Ypač netinkamai Europos Sąjunga pasielgpalikdama Italiją vieną tvarkytis su nevaldoma neteisėtų migrantų invazija.
Hans-Peter Martin
(DE) Ponia pirmininke, Europos piliečiai jaučia vis didesnį nerimą. Ypač didelį rūpestį jiems kelia du dalykai. Pirmiausia rūpestį jiems kelia tai, kad mes ir toliau laikomės nenuoseklios pozicijos spręsdami ekonomikos krizės ir euro problemas. Tiesa yra ir tai, kad Taryba ir Komisija atsilieka nuo įvykių.
Turime būti pragmatiški: turime sumažinti skolos vertę, bent jau Graikijoje ir galbūt Portugalijoje. To niekaip neišvengsime. Kuo ilgiau delsime tai padaryti, tuo brangiau mums tai kainuos ne tik finansine prasme, bet ir pasitikėjimo Europos projektu prasme. Įvykiai Graikijoje sukels emocijų. Buvome specialios delegacijos, kuri lankėsi šioje šalyje, nariai: šalyje vyrauja nuostata, kad dėl Graikijos problemų atsakinga ES, nes nėra aiškios komunikacijos ir nėra imamasi jau dabar akivaizdžiai būtinų žingsnių.
Antras dalykas, keliantis piliečiams rūpestį - branduolinenergija. Vadinamasis branduolinių elektrinių testavimas nepalankiausiomis sąlygomis bus prasmingas ir pasitikėjimas darnia Europa bus atkurtas tik tuo atveju, jeigu šis testavimas bus atliktas pagal griežtus, o ne švelnius kriterijus, kuriuos nustatIAO, jeigu bus konsultuojamasi su tikrai nepriklausomais ekspertais ir jeigu įvykiai ir visas procesas bus pateikti visuomenei tinkamai ir suprantamai.
Mario Mauro
(IT) Ponia pirmininke, Tarybos pirmininke, Komisijos pirmininke, ponios ir ponai, pagal mano politinę pasaulėžiūrą idealai turi būti derinami su interesais. Galbūt toks požiūris į Europos institucijas šiek tiek idealizuotas ir naivokas, bet manau, kad Europos institucijos atstovauja mūsų idealams, o mūsų vyriausybės dėl daugelio priežasčių atstovauja mūsų interesams.
Taigi turi būti žaidžiamas žaidimas. Keista tik kad kai kuriomis aplinkybėmis komanda, atstovaujanti idealams, regis, atsisako žaisti. Prieš keletą savaičių, kai Parlamentas pasiūlpripažinti ar, tiksliau sakant, pasiūlė, kad Komisija rekomenduotų Tarybai pripažinti Libijos pereinamojo laikotarpio tarybą, baronienC. Ashton pasakė, kad jai nesuteiktas toks įgaliojimas.
Vakar po puikaus pristatymo, pateikto atėjus laikui pasiūlyti Tarybai strategiją, pagal kurią krizė, susijusi su migrantų srautais, taptų Europos klausimu, C. Malmström pasaknepritarianti šiai idėjai, nes mano, kad ji nesulauks daugumos paramos Taryboje.
Kaip "idealų" komanda ketina laimėti žaidimą, jeigu mūsų žaidėjai atsisako spirti kamuolį į vartus manydami, kad vartininkas yra pernelyg geras? Manau, labai svarbu suprasti užduoties, kurią esame pašaukti atlikti, istorinę svarbą.
Taigi kas yra mūsų puolėjai? Tai Europos institucijos: Parlamentas, Komisija ir net jūs, pone H. Van Rompuy, nes manau, kad jūs neatstovaujate Tarybai jos interesų gynimo požiūriu, bet esate tas žmogus, kuris gali priversti Tarybą suprasti, į kokius idealus ji turėtų sutelkti dėmesį.
Todėl tiesiog noriu paklausti, ar esate tie mūsų puolėjai, kurie perduoda kamuolį ratu, puola, įmuša įvarčius ir, kaip sakome kalbėdami apie tokį žaidimą, verčia mus svajoti.
Roberto Gualtieri
(IT) Ponia pirmininke, ponios ir ponai, sukurtas nuolatinio stabilumo mechanizmas neabejotinai yra svarbus laimėjimas, kuriuo suteikiamas pagrindas politiniam įsipareigojimui bet kokia kaina ginti eurą. Todėl, nepaisant nemažų abejonių dėl šio fondo veikimo būdų ir tarpvyriausybinio pobūdžio, Parlamentas parėmšį svarbų sprendimą, kuriuo atveriamas naujas istorijos puslapis, ir sutelkdėmesį į tikslą užtikrinti tvirtą ryšį tarp Europos stabilumo mechanizmo (ESM) ir ES institucijų.
Šiuo požiūriu tai, kad Europos Vadovų Tarybos išvadose minimas reglamentas, kuriuo nustatomos būtinų sąlygų apibrėžimo procedūros, yra svarbu ir dabar laukiame iš Komisijos tinkamo pasiūlymo.
Net jei tai ir teigiamas rezultatas, laikyti jį tinkamu sudėtinga. Problema glūdi pasirinktoje pagrindinėje kryptyje, kuria ketinama eiti įgyvendinant Europos ekonomikos valdysenos sistemą. Ir toliau kovosime su ligos simptomais užuot šalinę jos priežastis. Biudžetų deficitas - tai krizės padarinys, o ne priežastis. Manyti, kad galėsime išgydyti ligą apsiribodami biudžetų deficito mažinimu viena ranka ir bankų refinansavimu kita ranka, yra visiška iliuzija: taip elgdamiesi rizikuojame pagilinti krizę ir padaryti pačią nuolatinio stabilumo mechanizmo veiklą netvarią.
Jeigu norime išgydyti ligą, o ne pašalinti tik jos simptomus, turime išspręsti pagrindines problemas. Kalbame apie Europos konkurencingumo stiprinimą. Taip, tai turime daryti, bet kokiu modeliu grindžiamo konkurencingumo siekiame? Negalime siekti atgaivinti konkurencingumą tik skatindami eksportą į trečiąsias šalis, nes tai padidins disbalansą. Kad būtume konkurencingesni išorės prekybos srityje, taip pat turime skatinti paklausą aukštos kokybės produktams vidaus rinkoje.
Todėl turime spręsti bankų ir kreditų teikimo ūkio subjektams sistemos klausimą, kad sutaupytos Europos lėšos galėtų būti panaudotos ilgalaikėms investicijoms. Turime apsiginkluoti tokiomis priemonėmis kaip Europos obligacijos, finansinių sandorių mokestis ir prideramas biudžetas, kad galėtume daryti plataus masto viešąsias investicijas Europos lygmeniu, kuriomis paskatintume ir privačiąsias investicijas. Galiausiai turime vertinti Europos socialinį modelį kaip turtą, o ne naštą.
Sharon Bowles
Ponia pirmininke, paktas "Euro plius" galėtų būti naudingas, bet jis neturi būti naudojamas kaip pasiteisinimas dėl silpnųjų teisės aktų rinkinio vietų. Būtina tvirtai įsipareigoti plėtoti bendrąją rinką siekiant užtikrinti konkurencingumą Europos Sąjungoje, taigi ir euro zonoje. Tai sveikintina, bet iniciatyvoms dėl bendrosios rinkos turi būti taikomos Sutarties nuostatos ir jas tvirtinant turi būti gautas 27 valstybių narių pritarimas.
Bijau, kad ESM priemonei trūksta lankstumo ir ji nepadės susigrąžinti 2-2,5 proc. rizikos priedo. Suprantu, kad būtina užtikrinti drausmę ir įvertinti riziką, bet šie gelbėjimo mechanizmai neskirti pelnui gauti, ypač atsižvelgiant į tai, kad, be tikslo užtikrinti euro zonos stabilumą, dar siekiama ir savanaudiškų tikslų, pvz., kaip minėta, keletas Airijos bankų yra remiami šios valstybės narės mokesčių mokėtojų lėšomis.
Neįveikėme bankų krizės ir neįveiksime, jeigu nebūsime ryžtingi. Net Vokietija nerestruktūrizavo savo bankų kapitalo ir nepripažino nuvertėjusio turto ir taip pat tikisi, kad visos kitos šalys ES ir pasaulyje bus atlaidžios ir leis pripažinti tylų dalyvavimą kaip pagrindinį kapitalą, kitaip testavimo nepalankiausiomis sąlygomis rezultatai bus neigiami.
Taigi, ponai Komisijos pirmininke, Tarybos pirmininke, būkime toliaregiškesni, kuklesni ir sąžiningesni vertindami save. Turite bent vertinti rizikos priedus kaip užstatą ir kai rizikos nebebus, juos grąžinti. Vadovaudamiesi ribotu požiūriu euro neišgelbėsime ir rinkų dalyviai tai žino.
Gerald Häfner
(DE) Ponia pirmininke, ponios ir ponai, tiesą sakant, politikams nesuteiktas įgaliojimas gelbėti bankus ar dirbtinai palaikyti valstybių likvidumą mokesčių mokėtojų lėšomis. Tikroji politikų užduotis - sukurti teisinę sistemą, kuri padėtų užtikrinti, kad tokia krizdaugiau nepasikartotų. Dabar turite imtis netinkamų priemonių, nes dešimtmečiais nesiėmėte tinkamų. Dabar ketinate spręsti problemą iš esmės ir tai sveikintina. Tačiau atrodo, bent man, kad vėl dirbate netinkamu lygmeniu pasitelkdami netinkamus išteklius ir pagal netinkamą sistemą, nes stengiatės išspręsti problemą nesilaikydami Sutarčių nuostatų.
Laimei, mums pavyko pasiekti, kad dalis klausimų būtų sprendžiami taikant Bendrijos metodą, tačiau klasikinės politikos, grindžiamos principu "iš viršaus apačion", vis dėlto stinga. Ypač šioje srityje labiau nei kitose būtina demokratiškai aptarti, įteisinti ir patikrinti kiekvieną politinį sprendimą. Naudojatės netinkamomis priemonėmis, nes remiate bankus ir tuos, kurie spekuliuoja bankais ir kitais finansiniais produktais, mokesčių mokėtojų pinigais. Vis dėlto nesiėmėte tinkamų žingsnių dėl tų, kurie ilgą laiką pelnosi iš šios padėties. Tai reiškia, kad toliau skatinate atotrūkio Europos visuomenėje didėjimą, dėl kurio pritarimas šiai politikai silpnėja, o ne stiprėja. Siekiate apsaugoti privatų turtą užkraudami naštą valstybės fondams ir biudžetams. Taip tikrųjų problemų neišspręsime, tik pašalinsime kai kuriuos simptomus.
Peter van Dalen
(NL) Ponia pirmininke, metų metais daugelis valstybių narių įgyvendino biudžeto politiką, kuri atrodpernelyg sėkminga, kad tuo būtų galima patikėti. Skolos nebuvo laikomos problema, nes buvo manoma, kad ekonomikai augant jos ištirps kaip ledas saulėje.
Daugelis piliečių mantaip pat. Jie išlaidavo ne pagal kišenę pirkdami brangius namus. Buvo tikimasi, kad didėjanti šio turto vertjuos išgelbės, bet šis kortų namelis sugriuvo. Dabar skolų krizę bandoma įveikti brendant į naujas skolas. Europos Centrinis Bankas pirko milijardų eurų vertės vyriausybės obligacijų, kurias išleido Portugalija, Airija ir Graikija. Šių šalių ekonomika dabar bus griežtai kontroliuojama ir turės daugybę metų nuolat pasiutusiais tempais augti, kad išbristų iš krizės. Ponia pirmininke, tai padaryti nepavyks. Šių šalių ekonomika traukiasi nerimą keliančiais tempais. Tai kelias, vedantis tiesiai į bankrotą.
Todėl atėjo laikas veikti pagal krizės valdymo strategiją 2.0. Turime leisti bankrutuojančioms šalims grįžti prie anksčiau naudotų valiutų, smarkiai sumažinti skolų vertę ir dalį jų nurašyti. Po metų ar dešimties padėtis galėtų būti peržiūrėta.
Ilda Figueiredo
(PT) Ponia pirmininke, tai, kad pagrindinis Tarybos atstovas ir Komisija nekreipdėmesio į didelę socialinę krizę daugelyje Europos Sąjungos šalių, ypač euro zonoje, kelia nuostabą ir kartu rodo, kokiu keliu ši Europos Sąjunga eina. Kur atsakymai skurde gyvenantiems 100 mln. Europos Sąjungos gyventojų, įskaitant daugiau kaip 20 mln. darbuotojų, gaunančių mažus atlyginimus ir neturinčių darbo vietos garantijos, kurių sąskaita stambaus verslo ir finansų sektoriai begėdiškai kraunasi didžiulį pelną? Kur atsakymai beveik 25 mln. bedarbių, kurių dauguma yra moterys ir jaunimas ir kuriems nesuteikiama galimybgyventi oriai dabar ir kurti tokią ateitį, kuria galėtų būti užtikrintas mūsų šalių vystymasis?
Tačiau ir vėl Tarybai rūpi tik apsaugoti stambaus verslo ir finansų sektorių interesus centralizuojant politinę galią ir taip palengvinant ekonominės valdžios stiprinimą ir didesnę jos koncentraciją. Taip dangstantis krize siekiama užginčyti socialines ir darbo teises, labiau išnaudoti tuos, kurie dirba, ir padidinti tokių šalių kaip Portugalija, kurių ekonomika pažeidžiamesnė, priklausomybę.
John Bufton
Ponia pirmininke, Taryba mano, kad siekiant paspartinti ekonomikos atsigavimą būtina centralizuoti nacionalinių biudžeto politikos darbotvarkių reguliavimą. Šio tikslo siekiama pasiūlymu dėl daugiamečių konsolidavimo planų, kuriuose nustatomi kiekybiniai tikslai, susiję su deficitu, pajamomis ir išlaidomis, nurodomas laikas, per kurį jie turi būti pasiekti, ir numatomos atitinkamos baudos, taikytinos įsipareigojimų nevykdymo atveju.
JK biudžeto deficitas didžia dalimi yra struktūrinis ir ši problema turi būti sprendžiama šalies lygmeniu. Atsižvelgdamas į tai, į kokią bėdą yra įstumtos Graikija ir Lenkija, kurioms greičiausiai reikės papildomos finansinės paramos, labai griežtai pasisakau prieš bet kokį Briuselio dalyvavimą sprendžiant mano šalies reikalus. Portugalija mieliau kreiptųsi į Braziliją ir taip parodytų Lisabonos nenorą tapti ekonominiu protektoratu, kuriam primetamos augimą stabdančios griežto taupymo priemonės.
Taryba teigia, kad valstybėse narėse, turinčiose didelį biudžeto deficitą, konsolidavimas turėtų būti pradėtas kuo anksčiau. Kas sustabdys piliečių migraciją į Europos Sąjungos šalis, kuriose ekonomika stipresnė, jeigu pačios ES priimti teisės aktai jiems suteikia tokią galimybę?
Taryba siūlo mažinti reguliavimo naštą. Ar šiuo atveju ji kalba ir apie tokius dešimtmečiais Europos tobulintus teisės aktus, kaip Darbo laiko direktyva ir direktyva, kuria pailginamos apmokamos motinystės atostogos?
Ekonominę gerovę padės užtikrinti decentralizuotos ir lankstesnės rinkos, o ne baudžiamosios reguliavimo priemonės.
Andreas Mölzer
(DE) Ponia pirmininke, kaip žinome, Europos Vadovų Tarybos susitikime buvo aptarti trys prieštaringai vertinami klausimai ir priimti atitinkami sprendimai, kurių padariniai, mano nuomone, bus nepataisomi ir kurie byloja apie ES negebėjimą objektyviai vertinti tikrovę.
Viena vertus, 700 mlrd. EUR vertės pagalbos paketas netrukus bus išsemtas ir tuomet ES valstybės narės donorės taip pat galės būti įstumtos į bankrotą. Užuot pripažinusi stabilumo mechanizmo nesėkmę ir ėmusis veiksmingų krizės valdymo priemonių, ES tiesiog padidino riziką visiems.
Kita vertus, ES yra atvira klausimui, ar buvusių M. Gaddafi ministrų suformuota opozicija iš tikrųjų suinteresuota kurti demokratiją. Man kelia nerimą tai, kad karinis Libijos sukilėlių vadas, kaip nustatyta, yra buvęs ilgalaikis CŽV agentas.
Galiausiai branduolinių elektrinių testavimas nepalankiausiomis sąlygomis, kuris bus atliekamas savanoriškai be jokių padarinių, yra dar vienas įrodymas, bylojantis apie tai, kad Briuselis nutolo nuo tikrovės. Tačiau Komisija iš tikrųjų praleido galimybę, kai nusprendatnaujinti dvidešimties metų senumo reglamento taikymą nesuderinusi maisto produktų radiacinės taršos ribų.
Alain Lamassoure
(FR) Ponia pirmininke, ponai Europos Vadovų Tarybos pirmininke, Komisijos pirmininke, Europos Vadovų Tarybos darbo ekonominės ir pinigų sąjungos klausimu rezultatas daro įspūdį. Puikiai padirbėta! Tačiau turime suprasti, kad teks susidurti su nauja ir sunkiai įveikiama problema, t. y. problema dėl politinio pritarimo taip priimamiems sprendimams dviem lygmenimis.
Pirmasis lygmuo - tai pačios valstybės narės. Pakto "Euro plius" procesas pradėtas remiantis visiškai tarpvyriausybiniu susitarimu didžiausios valstybės narės iniciatyva. Gerai, jeigu tai bus tik pavienis atvejis. Bet jeigu daug metų iš eilės toliau eisime tuo pačiu politiniu keliu, sukelsime įtampos didėjimo tarp valstybių narių pavojų. Vokietijos kanclerjau susidūrsu jos apraiškomis Atėnų ir Dublino gatvėse. Todėl ši tarpvyriausybinprocedūra turi būti laipsniškai pakeista paverčiant ją tikrai europine procedūra, skirta ne tik ES, bet ir visai Europai. To siekiama Parlamento priimtais pakeitimais ir turėtume padėkoti J. C. Junckeriui ir jums, pone H. Van Rompuy, už tai, kad juos patvirtinote.
Antrasis lygmuo - tai kiekvienos valstybės narės piliečiai. Kaip opozicijoje esančios mūsų šalių partijos jaustųsi, jeigu joms reikėtų laikytis politikos krypčių, dėl kurių su jomis niekada nebuvo tariamasi? Pažiūrėkime, kas vyko vakar per rinkimus Airijoje. Pažiūrėkime į šiandien Portugalijoje vykstančius rinkimų debatus. Vienintelis būdas suteikti šioms rekomendacijoms politinį teisėtumą - užtikrinti, kad valstybių narių parlamentai iš pat pradžių būtų įtraukti į visą Europos semestro procesą, tačiau Tarybos išvadose šie parlamentai minimi tik prabėgomis ir priskiriami tai pačiai kategorijai kaip ir regionai, socialiniai partneriai ir NVO. Ant kortos pastatyta gerokai daugiau. Priimti sprendimai reiškia, kad dabar turėsime ištirti naują europinės demokratijos matmenį.
(Plojimai)
Udo Bullmann
(DE) Ponia pirmininke, Taryba ir Komisija yra visiškai teisios teigdamos, kad valstybės biudžetai Europoje turi būti konsoliduoti. Tačiau jeigu pasižiūrėsime, kaip tai daroma dabar ir ketinama daryti ateityje, įsitikinsime, kad nukenčia ne tie, kas turėtų. Uždaromos mokyklos, mokytojai praranda savo darbo vietas, tyrėjai atsiduria gatvėse, o viešosios investicijos mažinamos arba įšaldomos.
Norėčiau paklausti jūsų, ponai H. Van Rompuy ir J. M. Barroso, ar to siekiate? Žinoma, pasakysite, kad ne to norite ir kad kitose srityse išlaidos taip pat turi būti mažinamos. Tuomet noriu paklausti, kokiose srityse tai turi būti daroma? Mano pagrindinis klausimas toks: jeigu manote, kad išlaidos turėtų būti mažinamos visose srityse, tuomet kodėl ekonomikos valdysenai skirtame šešių priemonių rinkinyje jūsų siūlomame sprendimų priėmimo procedūros projekte nėra jokio skirtumo, ar šalis perka karui skirtus tankus ar ginklus, ar investuoja į silpną nacionalinę ekonomiką, į ateitį, galbūt į šiuolaikinę energijos tiekimo sistemą ar į vaikų švietimą ir mokymą? Romano Prodi kartą puikiai pasakė, kad šie projektai nevykę. Tai, ką jis pasakė, tebėra tiesa, nes pagal juos negalima daryti šio skirtumo tarp tinkamų ir netinkamų investicijų. Vienintelpasirinkimo galimybė, kurią turime - patobulinti šiuos projektus, nes Europa negali būti protingai valdoma, jeigu tokių skirtumų nesuprantame.
Mano paskutinis klausimas toks: kur rasime pajamų, reikalingų tam, kad galėtume išbristi iš krizės? Pagaliau negalime tiesiog atidėti šios problemos sprendimo. Pone J. M. Barroso, laukiame jūsų pasiūlymo dėl finansinių sandorių mokesčio Europoje, kurį Parlamentas parėmdidžiąja balsų dauguma. Suteikite Europai galimybę ir nebešvaistykite laiko gražioms kalboms.
Wolf Klinz
(DE) Ponia pirmininke, ponai J. M. Barroso, H. Van Rompuy, įdėmiai išklausius jūsų kalbų susidaro įspūdis, kad viskas gerai: euras apsaugotas, turime naują Stabilumo ir augimo paktą, ESM ir paktą "Euro plius".
Pasakysiu visiškai atvirai: girdėjau žinią, bet nesu tikras, kad ja tikiu. Neturėtume pamiršti visų šių svarstymų ir priemonių pradžios taško - nekontroliuojamai didėjančių kai kurių euro zonai priklausančių valstybių narių skolų, konkurencingumo praradimo, ekonomikos iškraipymų ir dėl jų didėjančio einamųjų sąskaitų deficito, kuris turi būti padengtas.
Jau dabar aišku, kad daugelis valstybių narių net ir labai norėdamos negalės įgyvendinti reikalavimų pagal naująjį Stabilumo ir augimo paktą. ESM nepadės įveikti ekonomikos iškraipymų todėl, kad niekas rimtai nemano, jog euro zonai priklausanti valstybnargalėtų tapti nemoki, ir todėl, kad finansinės paramos ESM lėšomis perspektyva skatins tolesnį aplaidumą.
Manau, kad vadinamosios griežtos taisyklės praktikoje nepasiteisins. Dėl vieningo sprendimo būtinybės bus griebiamasi gudrių politinių žaidimų, kaip kad nuolat buvo daroma praeityje. Galiausiai eurui skirtas paktas yra pernelyg neįpareigojantis, kad juo neturinčios lėšų šalys būtų priverstos įgyvendinti tikrai radikalias ekonomikos reformas.
Taigi kalbant apskritai bijau, kad mums nepavyks išspręsti problemos iš esmės. Turėsime nuolatinį kontokorentinio kredito šaltinį, kurio kreditų parametrai turės būti reguliariai didinami. Taip jis taps bedugne duobe ir piliečiai valstybėse, kurios turės apmokėti sąskaitą, pasijus dar kartą apgauti. Dėl to piliečių pasitikėjimas Europa dar labiau sumažės.
Derk Jan Eppink
(NL) Ponia pirmininke, turiu asmeninį klausimą H. Van Rompuy. Karas Libijoje tęsiasi. Žinome, kad Libijos vadovas ir Europos vadovai kadaise palaikšiltus santykius ir buvo geriausi partneriai.
Praeitą kartą visiems rodžiau nuotraukas, įskaitant jūsų, pone H. Van Rompuy. Manau, esate doras ir sąžiningas žmogus ir toks esate net politikoje. Esate nuoseklus. Todėl parodžiau šias nuotraukas. Šimtai žmonių buvo nužudyti Lokerbyje, įskaitant daugybę europiečių, ir štai matome Europos vadovus susitinkant su šiuo žudiku. Todėl kai pamačiau jus nuotraukoje, pasijutau apviltas. Galbūt būtent todėl, kad einate šias pareigas, buvote tarp ministrų pirmininkų, prezidentų ir kitų išrinktųjų. Tačiau norėčiau patarti jums neprarasti realybės jausmo.
Europa turi remti laisvę. Laisvyra šio projekto esmė, o jūs ir J. M. Barroso, kuris taip pat buvo labai draugiškas su M. Gaddafi, tai užmiršote ir dėl to jaučiuosi apviltas.
Gunnar Hökmark
Ponia pirmininke, iki šiol kovojome su krize, bet dabar turime pradėti spręsti pagrindines problemas, sukėlusias šią krizę, o tai - didelis biudžetų deficitas ir silpni valstybės finansai.
Būtent todėl labai svarbu reformuoti Stabilumo ir augimo paktą ir tai būtina padaryti ne tik tam, kad galėtume pasiekti užsibrėžtus tikslus ir rodiklius, bet ir tam, kad užtikrintume pasitikėjimą Europos šalių ekonomika. Taip pat turime spręsti problemas, susijusias su nepakankamu konkurencingumu ir ekonomikos augimu. Tai pagrindinis uždavinys ne tik kovojant su skurdu ir kuriant darbo vietas, bet ir užtikrinant gerovę.
Žinoma, pagrindinatsakomybšiuo atžvilgiu tenka valstybėms narėms, kurios turi restruktūrizuoti savo biudžetus, prioritetą teikti socialinei apsaugai ir mažindamos deficitą kartu investuoti į augimą. Jos turi reformuoti rinkas, įskaitant darbo rinką, ir suteikti daugiau galimybių mažosioms ir vidutinėms įmonėms.
Būtent šias užduotis - ir dar daugiau - turi atlikti valstybės narės, bet taip pat turime pabrėžti, ką pati Europos Sąjunga turi padaryti. Turime būti pasiruošę padaryti tą patį, ko reikalaujame iš valstybių narių, t. y. restruktūrizuoti Europos Sąjungos biudžetą ir užtikrinti, kad pirmenybbūtų teikiama augimui, investicijoms, mokslinių tyrimų ir mokslo sričiai ir atviroms rinkoms.
Taip pat turime užtikrinti, kad būtų reformuojama Europos rinka. 70 proc. Europos ekonomikos sudaro paslaugų sektorius, bet Paslaugų direktyva šiuo požiūriu yra gana ribota. Europos ekonomikos ateitis priklauso nuo paslaugų sektoriaus ir žinių ekonomikos. Iš Komisijos primygtinai reikalaujama pateikti pasiūlymų, kuriais būtų užtikrinta, kad būtų sukurta vidaus rinka, apimanti visą žinių ekonomikos sektorių. Tai svarbiausia užduotis siekiant užtikrinti, kad Europa taptų pasaulio lydere žinių ekonomikos srityje.
Pervenche Berès
(FR) Ponia pirmininke, ponai H. Van Rompuy, J. M. Barroso, kalbant apie konkurenciją pasaulio mastu pasibaigus krizei, kokį galingiausią ginklą Europos Sąjunga turi? Jūs jį apibrėžėte patys ir tai yra strategija "Europa 2020".
Tačiau matant, ką darote ekonomikos valdysenos srityje, man susidaro įspūdis, kad elgiamasi prieštaringai. Pasinagrinėjus stabilumo paktą ir ekonomikos valdysenos sistemą, iš tikrųjų tampa aišku, kad nuo koordinavimo strategijos pereinate prie priežiūros strategijos ir to rezultatas - Vašingtono konsensusas tampa Briuselio konsensusu. Kalbėdami apie struktūrines reformas kalbate apie atlyginimų mažinimą ir išėjimo į pensiją amžiaus didinimą.
Pasakysiu jums, kokių tikrų struktūrinių reformų mums reikia. Mums reikia viešųjų investicijų, pirmiausia į švietimo sistemą. Ar žinote, kad Lisabonos strategijos įgyvendinimo laikotarpį pusvalstybių narių sumažinto savo biudžetus, skirtus švietimui? Ar nubaudėte jas už tai? Ar suprantate, kad Europos Sąjunga niekada neįgyvendins strategijos "Europa 2020", jeigu nesudarysime ateičiai skirto bendro investicijų fondo, jeigu vienintelišlaidų sritis, kurioje jūs atsižvelgsite į kokybę vertindami valstybių narių viešąsias išlaidas, bus valstybių narių įgyvendintos kapitalo finansuojamos pensijų sistemos reformos, o į pastangas švietimo srityje nekreipsite dėmesio?
Kalbant apie šiandieninę Airijos padėtį, mane stulbina vienas dalykas. Diena po dienos priimate sprendimus siekdami išgelbėti bankus, o Airija skęsta. Ne tokios Europos Sąjungos norime. Norėčiau, kad gelbėtume Airijos žmones, o ne bankus. Dar daugiau, siekdami išgelbėti bankus, sugalvojote "testavimą nepalankiausiomis sąlygomis". Dabar man susidaro įspūdis, kad griebiamės šio testavimo kiekvieną kartą, kai tik iškyla kokia nors problema. Šis testavimas tapo nauja madinga tuščių diskusijų tema. Testuojame nepalankiausiomis sąlygomis branduolines elektrines, bankus, galbūt vieną dieną galėtume atlikti ir Komisijos testavimą nepalankiausiomis sąlygomis. Galbūt pateiksime tokį pasiūlymą. Tačiau asmeniškai mieliau norėčiau matyti, kad Komisija imasi iniciatyvos ir yra ten, kur jai ir derėtų būti.
Kalbant apie šiandieninę Europos Centrinio Banko nuomonę, manau, jam labiau rūpi tai, kas neįtraukta į jo mandatą, t. y. darbo užmokesčio lygis, o ne mūsų bankininkystės sistemos finansinis pajėgumas ir veiksmingumas užtikrinant mums reikalingas viešąsias investicijas. Šis Parlamentas pateikpasiūlymus dėl finansinių sandorių apmokestinimo ir Europos obligacijų, bet jūs atsisakėte juos apsvarstyti.
Ponai H. Van Rompuy, J. M. Barroso, atėjo laikas atsižvelgti į šio Parlamento pateikiamus pasiūlymus siekiant užtikrinti, kad strategija, kurią jūs patys patvirtinote, būtų sėkmingai įgyvendinta.
Lena Ek
(SV) Ponia pirmininke, pastarajame Europos Vadovų Tarybos susitikime taip pat buvo aptartas branduolinių elektrinių saugos ir europinių reaktorių klausimas. Tai klausimas, dėl kurio dabar Parlamente vyksta derybos. Turėsime rezoliuciją, dėl kurios bus balsuojama ketvirtadienį.
Manau, dauguma Europos piliečių tikriausiai tikėjo, kad testavimas nepalankiausiomis sąlygomis branduolinės energijos srityje, kaip savaime suprantama sudėtinsaugos priemonių dalis, jau atliekamas ne vieną dešimtmetį. Tačiau taip nėra. Pasiūlymas, kurį Taryba patvirtino savo išvadose, yra per silpnas. Turime testuoti ne tik technologiją ir geografiją, bet ir saugos kultūrą bei sudėtinius rizikos veiksnius. Turime užtikrinti atvirumą ir skaidrumą. Visiškai nepriimtina, kad vyriausybės ir nacionalinės valdžios institucijos šioje srityje pačios save tikrintų. Akivaizdu, kad turi būti atliekamas nepriklausomas tikrinimas, jo rezultatai turi būti viešinami ir viskas turi būti daroma visiškai skaidriai įdėmiai stebint Komisijai. Tik taip galėsime užtikrinti šios technologijos patikimumą ateityje. Taip pat turime iš naujo susitarti dėl institucinės struktūros, kuri gyvuoja nepakitusi nuo pat Europos Sąjungos įsteigimo. Ji turi būti atnaujinta. Sistemoje turime nustatyti europinius saugos standartus ir galiausiai turime užtikrinti, kad Taryba taip pat pateiktų pasiūlymų dėl efektyvaus energijos vartojimo ir alternatyvių energijos šaltinių ir atitinkamo tvarkaraščio.
Vicky Ford
Ponia pirmininke, svarbiausia Tarybos susitikime priimta išvada nesukėldidelio susidomėjimo. Joje teigiama, kad bendrajai rinkai tenka labai svarbus vaidmuo užtikrinant augimą.
Bet ar visa tai nėra tuščia kalba? Dėl ekonomikos valdysenos tai jau matau, kad kolegos nori susilpninti Stabilumo paktą, kalbant apie paramą verslui, mūsų rezultatai ne ką geresni.
EP nariai labai noriai prisijungia prie kampanijų, skirtų dviratininkams ir gyvūnų gerovei, bet kai buvo surengta kampanija siekiant sumažinti biurokratinę naštą mažosioms įmonėms, pasiraštik trečdalis EP narių ir tame sąraše buvo tik vienas JK leiboristų atstovas. Komisija žada išlaisvinti rizikos kapitalą ir tai pagirtina, bet beveik juokinga atsižvelgiant į tai, kad visus praeitus metus ji stengėsi jį visiškai pašalinti iš rinkos.
Atėjo laikas imtis žingsnių. Devyni valstybių vadovai pasirašlaišką dėl konkrečių verslo, prekybos, inovacijų ir investicijų skatinimo veiksmų. Jie ragina mus pasirinkti augimą. Aš tikrai renkuosi augimą.
Jaime Mayor Oreja
(ES) Ponia pirmininke, Europos Vadovų Taryba patvirtino nemažai priemonių dėl valdysenos, biudžeto racionalizavimo, konkurencingumo ir pan. ir turiu pasakyti, kad jos nukreiptos tinkama linkme.
16 išvadų, kurias patvirtino Europos Vadovų Taryba, yra daugiausia Tarybos pirmininko H. Van Rompuy ir Komisijos pirmininko J. M. Barroso nuopelnas ir norėčiau pirmiausia pasveikinti juos, nes tikrai vertinu - kai kurie iš mūsų tikrai vertina - darbą, kurį jie atliko kaip institucijų vadovai.
Tačiau dalykas tas, kad patiriame ne tik finansų krizę, bet ir pasitikėjimo bei politinę krizes Europoje ir Europos institucijose. Kalbama ne tik apie Europos Vadovų Tarybos atlikto darbo ekonominio ir techninio turinio įvertinimą. Tuo metu, kai vyksta Europos Vadovų Tarybos susitikimai, rengiami nacionaliniai ir regioniniai rinkimai ir jų rezultatai patvirtina mūsų nuogąstavimus. Priimamos kraštutinės pozicijos. Kai kurios iš jų šiuo metu randa prieglobstį nacionalizme. Todėl turite labai gerai suvokti, kad mūsų problema - ne tik pati krizė, bet ir jos politiniai ir socialiniai padariniai.
Tai nėra jau tie laikai, kai mums Europos Sąjungoje tenka spręsti, kaip vienas kolega EP narys visiškai teisingai pasakė, tik šiaurės ir pietų krizę. Atėjo naujieji laikai, o naujiesiems laikams būdinga tai, kad krizės kyla, sparčiai plinta ir nėra sprendžiamos. Krizės ir pačioje Europos Sąjungoje, ir už jos ribų kyla netikėtai. Dar daugiau, šie naujieji laikai iš esmės reikalauja naujo mąstymo ir asmeniniu, ir institucijų lygmeniu ir būtent tai yra mūsų didžiausias politinis iššūkis.
Bet koks asmeninio mąstymo pokytis prasideda nuo paties asmens. Jeigu tas asmuo yra šio Parlamento narys, pirmiausia jis privalo pasakyti, kokių pokyčių reikia Parlamente, kad ši institucija būtų pajėgi spręsti naujųjų laikų iššūkius. Tas pat pasakytina ir apie Komisijos bei Tarybos narius; kiekvienas iš mūsų turi būti pasiruošęs tam.
Tačiau bet kuriuo atveju svarbiausia nenukrypti nuo kurso, nes einate tinkama kryptimi.
Antolín Sánchez Presedo
(ES) Ponia pirmininke, Tarybos pirmininke, Komisijos pirmininke, ponios ir ponai, tai pirmoji euro zoną ištikusi krizė, kuriai prasidėjus mums tapo aišku, kad Europos Sąjunga nepasiruošusi duoti jai atkirtį.
Tokią padėtį lėmprojektiniai trūkumai, pvz., nenumatyta galimybteikti finansinę paramą euro zonos šalims, neveiksmingai įgyvendinami įsipareigojimai valstybės finansų ir konkurencingumo srityse, didėjantis makroekonominis disbalansas ir didėjantys makroekonominiai skirtumai euro zonoje.
Matėme, kad žingsniai, kurių imtasi siekiant vieningumo užsienio politikos ir saugumo srityje, ekonomikos srityje nebuvo paremti nepaisant globalizacijos imperatyvų. Mūsų ekonominis potencialas negalėjo būti paverstas ekonomine lyderyste pasaulio lygmeniu ir disbalansas tarp bendrosios valiutos ramsčio ir tarpvyriausybinių ekonominių ramsčių tapo dar akivaizdesnis.
Jeigu norime pateikti tinkamą atsaką, turime daryti pažangą integracijos srityje. Nėra jokio nacionalinio būdo įveikti krizę, nebent kai kurie mano, kad gyvena kitame amžiuje. Būtent todėl kovo 24-25 d. Europos Vadovų Taryba ėmėsi svarbių, beveik įspūdingų žingsnių tinkama kryptimi. Europos semestro įgyvendinimas, nuolatinio stabilumo mechanizmo patvirtinimas ir pažadai Parlamentui, įskaitant pažadą dėl teisės aktų rinkinio, kurį Parlamentas turės suderinti - visa tai yra žingsniai tinkama kryptimi. Paktas "Euro plius" neabejotinai yra žingsnis pirmyn, bet dar daug ką reikia padaryti. Krizdar neįveikta, yra 23 mln. bedarbių, juodi debesys mūsų horizonte dar neišsklaidyti ir svarbiausi iššūkiai dar neįveikti.
Todėl mums reikia trijų matmenų pakto su Europos piliečiais, nes griežto taupymo politika turi ribas. Turime remti augimo ir užimtumo politiką investuodami į šias sritis, kad galėtume pakeisti savo ekonomikos modelį ir įgyvendinti strategijos "Europa 2020" tikslus.
Fiskalinio ir finansinio tvarumo politikai reikalingas europinis pagrindas ir sprendžiant valstybės garantuotos skolos klausimą, ir restruktūrizuojant finansinių institucijų kapitalą, taip pat mums reikia turėti tikrai europinį socialinį paktą, kad galėtume padidinti produktyvumą ir užtikrinti socialinius standartus, daryti pažangą mokesčių srityje ir padaryti gerovės valstybę šiuolaikiškesnę.
Ivo Strejček
- (CS) Ponia pirmininke, tai, kas įvyko 2011 m. kovo 24-25 d. Europos Vadovų Tarybos susitikime ir kas surašyta šiame susitikime priimtame tekste, yra susiję su bandymu prastumti fiskalinę sąjungą pro užpakalines duris. Euro įvedimas ir šios bendrosios valiutos gyvavimo laikotarpis - tai ekonomikos dėsnių nepaisymo, taisyklių pažeidimo, melo apie valstybės finansų deficito mastą ir nacionalinių statistinių duomenų klastojimo istorija. Sprendimo patvirtinti Stabilumo ir augimo paktą griebtasi kaip paskutinės galimybės pažaboti liūdnai pagarsėjusius taisyklių pažeidėjus ir metų metais jį visi pažeidinėjo. Man įdomu, ar galėtų būti kitaip pakto "Euro plius" atveju atsižvelgiant į skirtingas valstybių narių ekonomikos ypatybes, skirtingus infliacijos lygius ir skirtingus nedarbo lygius? Manau, kad pasiūlymas dėl pelno mokesčių bazės suderinimo yra ypač netinkamas.
Paulo Rangel
(PT) Ponia pirmininke, ponai Tarybos pirmininke, Komisijos pirmininke, pirmiausia, žinoma, norėčiau pasveikinti jus dėl kovo 24-25 d. Tarybos susitikimo rezultatų, ypač dėl Europos semestro, bet dar daugiau dėl Europos stabilumo mechanizmo ir pakto "Euro plius", patvirtinto kovo 11 d. įvykusiame euro zonos valstybių aukščiausiojo lygio susitikime.
Manau, tai Europai labai teigiami rezultatai, tik gaila, kad šis procesas nebuvo galutinai baigtas kovo 24-25 d. Manau, kad jeigu būtume davę šį signalą, jeigu valstybės narės būtų davusios Taryboje signalą dėl galutinio šio fondo reformų rinkinio parengimo, šiandien mūsų padėtis būtų tvirtesnir būtume geriau pasiruošę darbui, kuris mūsų laukia kitą 3-4 mėnesių laikotarpį, taip pat būtume iš dalies sušvelninę krizę kurią šiuo metu patiria mano šalis, Portugalija, ir apie ją taip pat turiu kai ką pasakyti. Portugalijos socialistų demokratų partija (PSD), kuri yra visiškai integruota į Europos liaudies partijos (krikščionių demokratų) frakciją, neabejotinai pasiryžusi įgyvendinti visus reikalavimus, keliamus Portugalijai kaip ES valstybei narei, ir visus jos prisiimtus įsipareigojimus. Tai darome net šiuo metu, kai patiriame sunkumų, susijusių su trumpalaikiu finansavimu. Kitaip nei Portugalijos socialistų partijos vyriausybė, PSD parodė, kad yra visiškai pasiryžusi pateikti Europai visas šios krizės sąlygomis būtinas garantijas. Nenoriu savo šalies vidaus politikos perkelti į Europos Parlamentą, tik noriu pasakyti, kad PSD yra įsipareigojusi ir visiškai užtikrina, kad Portugalija po birželio 5 d. vyksiančių rinkimų griežtai laikysis jai nustatyto tvarkaraščio.
Edit Herczog
(HU) Ponia pirmininke, ponai Komisijos pirmininke, Europos Vadovų Tarybos pirmininke, Europos Vadovų Tarybos aukščiausiojo lygio susitikime pasiektas susitarimas yra pirmasis didelis dabar pirmininkaujančios Vengrijos politinis laimėjimas. Tai pirmiausia konservatorių laimėjimas. Šio susitarimo įgyvendinimas priklausys nuo to, ar būsime vieningi. Todėl tenka apgailestauti, kad keturios šalys, turinčios konservatorių vyriausybes, nepritarpaktui "Euro plius", ir dėl to turi būti pateiktas paaiškinimas. Tenka apgailestauti, kad nelaikome sau priimtinu dalyku to, ką mes, kaip pirmininkaujanti valstybnarė, rekomenduoja kitiems, ir tokį elgesį laikau veidmainišku. Kas laikosi atokiai, praleidžia galimybę. Šalis, kuri nesiekia proveržio, grindžiamo žiniomis ir konkurencingumu, o siekia mažinti darbo užmokestį ir laimėti konkurencinę kovą mokesčių srityje, jau vidutiniu laikotarpiu taps Europos Sąjungos skurdžių ir benamių prieglauda. Kadangi paminėjau konkurenciją mokesčių srityje, norėčiau sužinoti, ponai Komisijos pirmininke, Tarybos pirmininke, kodėl Taryba neaptarklausimo dėl mokesčių rojų? Ar manote, kad jie nekelia jokios problemos Europos piliečiams? Klystate! Tikimės iš Tarybos ir Komisijos daug didesnės pažangos.
Leiskite man taip pat pakalbėti apie Japoniją ištikusią gaivalinę nelaimę, sukėlusią pramoninę nelaimę. Žuvo 12 000 žmonių, 17 000 žmonių laikomi dingusiais be žinios, šimtai tūkstančių gyventojų prarado namus ir milijonai liko be darbo. Europos Sąjunga, laikanti solidarumą vertybe, privalo padėti. Ši nelaimsukrėtpasaulio energijos ir žaliavų rinkas. Būtina padidinti branduolinę saugą pasaulio mastu. Būtina parengti taisykles, kurios suteiktų galimybę tai padaryti. Būtina daugiau investuoti į mokslinių tyrimų ir technologinės plėtros sritį ir įgyvendinant Europos energetikos politiką aktyviau įvairinti energijos šaltinius. Šie tikslai, ponai Komisijos pirmininke, Europos Vadovų Tarybos pirmininke, jau nustatyti strategijoje "Europa 2020". Tarybos ir Komisijos pareiga - nutiesti kelią, kuris nuves mus prie šių tikslų, ir rasti jiems įgyvendinti reikalingų išteklių. Linkime jums visokeriopos sėkmės šiame darbe.
Anni Podimata
(EL) Ponia pirmininke, nenoriu sumenkinti pastaruoju metu Europos Vadovų Tarybos priimtų sprendimų svarbos, tačiau kalbant apie praeitais metais priimtų sprendimų kokybę reikia pasakyti, kad jie per silpni ir pavėluoti. Taip yra ne todėl, kad nesiimta svarbių žingsnių, taip yra todėl, kad nesugebame pasinaudoti tuo, ką padarėme praeityje siekdami sustiprinti ir stabilizuoti savo euro zoną kaip savo etaloną šiandien, etaloną, rodantį, kaip veiksmingai turime tvarkytis su krize. Deja, jeigu kalbėsime apie rinkas, nesame veiksmingi - tik pažiūrėkite, kaip per pastarąsias keletą dienų išaugo skolinimosi kaina šio regiono šalims, ypač Portugalijai. Kalbant apie Europos piliečius, taip pat nesame veiksmingi ir įtikinami, nes piliečiai yra vis labiau linkę manyti, kad Europa yra problemos, o ne sprendimo dalis.
Europos Parlamentas savo dviejose pastaruoju metu priimtose rezoliucijose ir daugybįvairių politinių pažiūrų autoritetingų politikų atkreipia dėmesį į tai, kad turime rimtai apsvarstyti galimybę sukurti Europos obligacijų leidimo sistemą, jeigu norime duoti veiksmingą ir visuotinį atsaką į valstybės skolos krizę. Tačiau dauguma Europos Vadovų Taryboje sako mums, kad tai neįmanoma, nes krizės sąlygomis kiltų moralinrizika šalims, kurių fiskalinpadėtis tvirta. Argumentuodami savo agitacijas prieš Europos obligacijas moraline rizika jie patys ją kelia finansinių problemų patiriančių šalių sąskaita tuo, kad oficialiai ir nesvyruodami siūlo valdomo bankroto ir privačių asmenų dalyvavimo dalijantis išlaidomis perspektyvą ir taip įtvirtina krizę išlaikydami be pagrindo aukštą skolinimosi kainą.
Jeigu iš tikrųjų norime įtraukti privačius asmenis ir užtikrinti, kad išlaidomis būtų dalijamasi sąžiningiau, turėtume rimtai apsvarstyti finansinių sandorių mokesčių klausimą kaip prioritetinį, kad dalis pajamų galėtų būti panaudota nuolatiniam mechanizmui finansuoti.
Andrey Kovatchev
(BG) Ponia pirmininke, ponai J. M. Barroso, H. Van Rompuy, krizė, kurią šiuo metu patiriame, patvirtina, kad Europoje reikia aiškiaregių ir net tik tarp politikų, priimančių sprendimus, bet ir tarp eilinių piliečių.
Liūdna, bet tai tiesa. Augimo laikotarpiu iššvaistėme daug laiko ir praleidome daug galimybių. Įvesta bendra valiuta neabejotinai yra laimėjimas. Tačiau ji atrodo kaip puikus namas su kiauru stogu. Įsikėlėme į jį, kai buvo sausas oras, o dabar prasidėjo lietus ir euro zoną užgriuvo problemos, susijusius su aukštu deficito ir skolos lygiu ir žemu kreditingumo lygiu.
Paktas "Euro plius" ir Tarybos priimti sprendimai - tai žingsnis tinkama kryptimi. Ekonomikos semestro priemonpadės mums geriau koordinuoti valstybių narių ekonomiką ir biudžetus ir užtikrinti didesnį atsparumą krizėms.
Džiaugiuosi ir tai yra tinkamas sprendimas, kad šešios euro zonai nepriklausančios šalys, įskaitant mano šalį, Bulgariją, prisijungprie pakto, kad galėtų aktyviai dalyvauti sprendimų priėmimo procese ekonomikos politikos srityje, o tai suteiks Europai galimybę mažinti skirtumus taikomų standartų ir principų srityje.
Esu tikras, kad Europos ekonomikos politikos sritys anksčiau ar vėliau turės būti grindžiamos Bendrijos, o ne tarpvyriausybiniu metodu, kaip kad dabar. Iš tikrųjų tos dienos galbūt sulauksime gana greitai, kai turėsime naują tarpvyriausybinę konferenciją ar net konvenciją Europos ekonomikos ir politikos valdysenos klausimais.
Palankiai vertinu Tarybos išvadą Libijos klausimu. Europos Sąjunga turi įsipareigoti pasibaigus konfliktui aktyviai remti šios šalies demokratinę pertvarką ir padėti jos gyventojams kurti konstitucinę valstybę ir pilietinę visuomenę. Šiuo įsipareigojimu neabejotinai duosime Libijai ir kitoms regiono šalims ženklą, kad Europa remia teisėtus piliečių reikalavimus.
Europa taip pat turi pasimokyti iš pamokų, kurių pateikkrizLibijoje ir visame arabų pasaulyje. Ką dar galime padaryti dėl savo artimų kaimyninių šalių? Ar galime pasinaudoti patirtimi, kurią sukaupėme įgyvendindami Rytų partnerystės programą Viduržemio jūros regione?
Galiausiai, ponai H. Van Rompuy, J. M. Barroso, Europai reikia turėti operatyvines greitojo reagavimo pajėgas, kurios vykdytų misijas su Europos Sąjungos vėliava. Šiam tikslui pasiekti reikia sustiprinti pajėgumus ir integraciją saugumo ir gynybos srityje, bet, žinoma, tai turi būti daroma nekartojant ir nepakeičiant NATO lygmeniu vykdomos veiklos.
Frédéric Daerden
(FR) Ponia pirmininke, pone H. Van Rompuy, dėl vieno dalyko jūsų išvadose neabejotinai visi sutariame ir tai - griežta valdysena. Niekas negali tam prieštarauti. Tačiau griežtumas neturėtų reikšti nulinio deficito ar griežto taupymo, veikiau jis turėtų reikšti protingą lėšų naudojimą.
Savaime aišku, kad Europos Sąjungai būtinas konkurencingumas turi būti sustiprintas, bet darbo užmokesčio mažinimas ir išlaidų socialinėje srityje mažinimas neturėtų būti vieninteliai reguliuojami kintamieji. Konkurencingumas įgyjamas investuojant į kvalifikaciją, mokslinius tyrimus, kompetenciją ir pagrindinę infrastruktūrą.
Visi čia esantys sutinka, kad šis laikotarpis Europos Sąjungai ir eurui lemiamas. Turime pasirinkti tarp modelio, pagal kurį valstybės narės viena nuo kitos atsiribos ir kiekviena šalis lygins savo konkurencingumą su kaimyninės valstybės konkurencingumu atsižvelgdama į savo reitingą finansų rinkose ir orientuodamasi į mažiausią galimą indėlį į Europos Sąjungos biudžetą, ir modelio, grindžiamo solidarumu - vienintelio priimtino modelio, - kuris suteiks galimybę, pirmiausia atsižvelgiant į dialogo su socialiniais partneriais ir profesinėmis sąjungomis rezultatus nustatyti visoje Europoje taikytinus būtinuosius socialinius reikalavimus, sukurti saugius darbo užmokesčio indeksavimo mechanizmus ir taip kelti socialinių standartų lygį, taip pat užtikrinti solidarumą tarp kartų sukuriant pensijų sistemą, suteikiančią galimybę gyventi oriai, ir apie tai Parlamentas neseniai kalbėjo.
Valstybės narės neturėtų patirti finansinių rinkų spaudimo, todėl turėtume sustiprinti Europos Centrinio Banko vaidmenį, taip pat turėtume įsteigti tinkamiau reguliuojamas kredito reitingų agentūras ir įdiegti solidarumu grindžiamą modelį, kuriuo užtikrinama tikra socialinir teritorinsanglauda Europoje pirmiausia didinat Europos biudžetą, iš esmės reformuojant jos nuosavus išteklius ir pagaliau įvedant finansinių sandorių mokestį.
Jūsų išvados grindžiamos skirtinga ideologija, pagal kurią atsakomybuž ekonomikos nuosmukį priskiriama skolai ir deficitui, tačiau tikroji šio nuosmukio priežastis - neatsakingas finansinių institucijų elgesys. Jeigu Taryba nepakeis savo ideologijos, nuosmukio neįveiksime, nepavyks mums susigrąžinti ir piliečių pasitikėjimo. Šiandien akivaizdžiai trūksta demokratijos ir jeigu Taryba ir Komisija ir toliau teiks pasiūlymus, kuriuose neatsižvelgiama į Parlamento nuomonę, mūsų piliečiai dar priešiškiau vertins mūsų projektą.
Marianne Thyssen
(NL) Ponia pirmininke, praeitais metais buvo dedama daug pastangų ir pradėta daug reformų, kad Europos Sąjunga ir ateityje liktų visuomene, kurioje sudarytos tinkamos ir teisingos sąlygos gyventi ir dirbti. Todėl su džiaugsmu pritariu tam, ką kolegos EP nariai kalbėjo girdami pirmininkavimą Europos Vadovų Tarybai.
Tęsdama mintis, kurias kiti EP nariai jau išsakė, noriu pateikti tris pastabas. Pirmiausia dėl darbo sąnaudų kaip vieno iš veiksnių, susijusių su konkurencijos politika. Finansų krizės sąlygomis dažnai girdėjau Komisijos pirmininką ir Europos Vadovų Tarybos pirmininką giriant automatinius stabilizatorius. Jie padėtų išvengti staigių kraštutinių svyravimų ir užtikrinti stabilesnę ekonomiką ir mažesnį nedarbo lygį, o tai puikiai atitinka mums priimtiną socialinės rinkos modelį. Tačiau kai kurie nuogąstauja, kad pakte "Euro plius" darbo sąnaudų veiksniui teikiamas pernelyg didelis dėmesys ir tai gali pernelyg apriboti šių automatinių stabilizatorių veikimo laisvę. Norėčiau paklausti, pone H. Van Rompuy, kokia jūsų nuomonšiuo klausimu?
Dar vienas dalykas man kelia abejonių dėl darbo sąnaudų veiksnio. Dažnai girdžiu iš profesinių sąjungų, kad sprendžiant darbo užmokesčio klausimą nepaisoma valstybių narių ir jų socialinių partnerių teisės savarankiškai tvarkytis šioje srityje ir kad laikydamiesi tokio kurso mes, galimas dalykas, šiurkščiai pažeisime Sutarties nuostatas, kuriomis reglamentuojamos kompetencijos sritys. Taigi norėčiau sužinoti, ar toks pavojus iš tikrųjų yra, ar šie nuogąstavimai nepagrįsti? Taip pat norėčiau išgirsti jūsų išsamų paaiškinimą, nes jeigu šie dvejopi nuogąstavimai nepagrįsti, iš tikrųjų turime liautis nuogąstavę.
Galiausiai turiu klausimą dėl bendros pelno mokesčio bazės skaičiavimo sistemos. Pavasarį įvykusiame aukščiausiojo lygio susitikime patvirtintose išvadose apie tai radau tik vieną sakinį - tik vieną - ir net jame visiškai nieko nekalbama apie Europos Vadovų Tarybos įsipareigojimą šiuo atžvilgiu. Ar iš to galiu daryti išvadą, kad dar nėra jokios galimybės pasiekti susitarimą dėl bendros pelno mokesčio bazės skaičiavimo sistemos ir kad galime tik svajoti apie didesnį bendradarbiavimą šiuo klausimu? Iš anksto dėkoju už jūsų atsakymus.
Kriton Arsenis
(EL) Ponia pirmininke, norėjau kalbėti finansų klausimu, bet kolegA. Podimata tai jau padaruž mane. Taigi pateiksiu savo pastabas kitu labai svarbiu klausimu - branduolinės energetikos klausimu. Ką mums parodnelaimJaponijoje? Du dalykus: pirma, niekas niekada negali būti pakankamai tinkamai pasiruošęs gaivalinėms nelaimėms, antra, branduolinenergetika niekada nebus visiškai saugi.
Bet ką mes darome? Kaltiname Japoniją aplaidumu. Sakome, kad ne branduolinenergetika nesaugi, o Japonija. Sakome, kad patys patikrinsime branduolines elektrines, kad galėtume išsiaiškinti, kurios jų nėra saugios, ir jas patobulinsime. Tai reiškia, kad nepasimokėme iš pamokų, kurių pateiknelaimJaponijoje. Nesame taip pasiruošę nelaimėms, kaip Japonija; vargu ar mes turime net civilinės saugos politiką, skirtą tarpvalstybinės problemoms, pvz., branduolinėms nelaimėms, spręsti.
Šiandien privalome liautis raginę statyti naujas branduolines elektrines. Turime investuoti ne į branduolinės energetikos plėtojimą, bet į saulės energijos ir kitų atsinaujinančiųjų energijos išteklių plėtojimą ir jų vartojimo efektyvumo didinimą. Branduolinės energetikos poveikis yra tarpvalstybinis ir už tai atsakinga Europos Sąjunga, todėl, ponai J. M. Barroso, H. Van Rompuy, tai bus jūsų didelkaltė, jeigu mes nesiimsime būtinų atsargumo priemonių ir neužkirsime kelio dar vienai nelaimei.
Jacek Saryusz-Wolski
Ponia pirmininke, norėčiau pateikti savo pastabas trimis klausimais. Pirma, atsižvelgiant į padėties sunkumą ir sudėtingas aplinkybes, Tarybos aukščiausiojo lygio susitikime, manau, pasiekta labai svarbių ir teigiamų rezultatų. Palankiai vertinu pasirinktą įtraukų pakto "Euro plius" formatą, kad jis, kaip sakTarybos pirmininkas H. Van Rompuy, yra atviras šalims, kurios dar nėra euro zonos narės.
Tačiau mes kuriame ir Europos stabilumo mechanizmo apsaugos priemones. Ar negalėtume jų numatyti abiejuose mechanizmuose, ir pakte "Euro plius", kuris reiškia privalomą įsipareigojimą laikytis tam tikrų elgesio taisyklių įgyvendinant makroekonominę ir makrofinansinę politiką, ir ESM. Apsaugos priemonės turėtų būti atviros, kad ir konvergencijos elementas, ir solidarumo elementas, o tai yra ESM, galėtų būti įtraukūs.
Mano antroji pastaba susijusi su kaimynystės politika. Atrodo, kad pertvarkome savo kaimynystės politiką. Šią pertvarką paskatino padėtis pietinėse kaimyninėse šalyse, bet ji svarbi visai kaimynystės politikai. Tikiuosi, kad ji bus - jeigu paskaitysime baronienės C. Ashton ir Š. Füle parengtus dokumentus - gerokai labiau socialiai orientuota, dosnesnšių šalių visuomenei ir reiklesnjų valdžios institucijoms ir vyriausybėms. Nebeturėtume vadovautis trumpalaikiais ekonominiais interesais grindžiamu požiūriu, o įgyvendinti politiką, grindžiamą parama žmogaus teisėms ir demokratijai. Turime pereiti nuo status quo politikos prie pereinamojo laikotarpio politikos. Bet ši nauja paradigma, kurią kuriame, turėtų būti taikytina ir rytinėms kaimyninėms šalims. Turėtume būti labiau nei dabar socialiai orientuoti, skirti daugiau dėmesio žmogaus teisėms ir demokratijai, o ne valdžios institucijoms.
Mano trečioji pastaba susijusi su ES ir NATO. ES ir NATO bendradarbiavimas sprendžiant Libijos klausimą - tai nauja patirtis šių santykių srityje, santykiai, kurių dar iki galo nesuprantame. Turime ir senos santykių patirties Afganistane, kuri ne visais atvejais teigiama. Tačiau šie santykiai svarbūs. Tad pasistenkime, kad šį kartą mums pasisektų.
Arturs Krišjānis Kariņš
(LV) Ponia pirmininke, ponios ir ponai, manau, kad turime nubrėžti aiškią skiriamąją liniją tarp praeities ir ateities. Kalbant apie praeitį, turėčiau pasakyti, kad konkretiems Graikijos ir Airijos atvejams turi būti rastas atskiras sprendimas. Manau, turime leisti, kad šie nuostoliai būtų nurašyti pasitelkiant struktūriškai apibrėžtą planą, kad šios visuomenės vėl galėtų atsistoti ant kojų. Neteisinga toliau bausti šių šalių mokesčių mokėtojus už klaidas, kurias padarprivatusis sektorius ir pirmiausia bankai. Kalbant apie ateitį, turime pagaliau išsiaiškinti, ko siekiame. Siekiame Europoje užtikrinti stabilų augimą. Tačiau siekiant užtikrinti stabilų augimą, būtina - apie tai Taryboje taip pat kalbėta - užtikrinti žemą vyriausybių skolos lygį.
Ką žemas vyriausybės skolos lygis padės užtikrinti? Jis padės užtikrinti pasitikėjimą šių šalių finansų rinkomis, o tai savo ruožtu padės užtikrinti mažas palūkanų normas, kad šių šalių įmonės galėtų atsigauti ir plėtotis. Verslo plėtra paskatins investicijas, o investuojant bus kuriamos mums Europoje taip būtinos naujos darbo vietos. Be to, einant šiuo keliu, t. y. kai vyriausybės skolos lygis mažinamas mažinant vyriausybės išlaidas, neatmetama ir galimybinvestuoti.
Keletas EP narių minėjo, kad investicijos būtinos, kad negalime, kaip jie teigia, išbristi iš šios krizės, kad privalome investuoti. Galiu pateikti konkretų pavyzdį, kas daroma mano šalyje, Latvijoje, kuri ne tik ėmėsi svarbių taupymo priemonių per pastaruosius dvejus metus, bet ir šiais metais, 2011 m., skyrtrečdalį savo biudžeto asignavimų viešojo sektoriaus investicijoms. Taigi tai įmanoma. Ateityje turime eiti būtent šiuo keliu, kad išvengtume tokios padėties, kokioje atsidūrėme šiandien. Dėkoju už dėmesį.
Marian-Jean Marinescu
(RO) Ponia pirmininke, Europos Vadovų Taryba, priimdama sprendimą pakeisti Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, žengsvarbų žingsnį Europos stabilumo mechanizmo kūrimo kelyje.
Būsimasis mechanizmas padės užtikrinti ES galimybę visais euro zonos destabilizavimo atvejais pateikti tvirtą ir nuoseklų atsaką. Puiku turėti tokį mechanizmą. Tačiau pageidautina tokių atvejų vengti, o tai reiškia, kad ekonomikos valdysenos sistemoje numatytos drausminamosios priemonės taip pat turėtų būti taikomos nuosekliai. Visos valstybės narės, nesvarbu, ar jos priklauso euro zonai, ar nėra jos narės, privalo padėti palaikyti stabilumą. Todėl paktas "Euro plius", prie kurio prisijungir keletas euro zonai nepriklausančių šalių, yra labai teigiamas žingsnis.
Europos semestro priemonpadės mums koordinuoti Europos ekonomikos politiką didinant konkurencingumą, mažinant biurokratizmą, remiant švietimo sistemą ir stiprinant darbo jėgą. Tačiau šie prioritetai turi labai greitai pavirsti konkrečiomis nacionalinėmis priemonėmis.
Naujų Europos struktūrinių reformų sėkmglaudžiai susijusi su bendrosios rinkos stiprinimu. Europos Sąjungai reikia strategijos, kuri padėtų kurti darbo vietas ir sumažinti ES darbo rinkoje esančias spragas.
Palankiai vertinu Komisijos ketinimą pateikti Bendrosios rinkos aktą, kuris turėtų būti patvirtintas iki 2012 m. pabaigos. Tačiau apgailestaudamas turiu pasakyti, kad prioritetinėse priemonėse, kuriomis bus suteiktas naujas postūmis bendrosios rinkos plėtojimui ir konkurencingumo stiprinimui, kalbama tik apie laisvą paslaugų judėjimą, bet visiškai nieko neminima apie būtinybę užtikrinti laisvą visų Europos darbuotojų judėjimą.
Simon Busuttil
(MT) Ponia pirmininke, tie, kurie bėga nuo karo Libijoje, atvyksta į Europą ir pirmiausia į Lampedūzą ir Maltą. Mano šalies piliečiams rūpestį kelia du dalykai.
Pirma, jie nežino, kiek jų bus. Šių nuogąstavimų negalime išsklaidyti, nes nežinome, kiek žmonių kirs sieną. Antra, piliečiai labai nuogąstauja, nes nėra tikri, ar Europa pasiryžusi šį kartą suteikti pagalbą. Šią problemą galime ir turėtume spręsti, nes solidarumo mechanizmas jau numatytas mūsų teisės aktuose, būtent 2001 m. Direktyvoje Nr. 55. Tad turėtume ją pasitelkti.
Argumentuodama, kodėl šios direktyvos netaiko, Komisija nurodo dvi priežastis. Pirma, nėra daugumos pritarimo Ministrų Taryboje. Prašau Komisijos pirmininko J. M. Barroso nesiremti tuo kaip argumentu. Komisija turėtų parodyti politinę lyderystę, imtis politinės iniciatyvos ir pateikti pasiūlymą dėl šio mechanizmo naudojimo.
Komisija taip pat teigia, kad atvykstančiųjų dar nėra labai daug. Tačiau turėtume būti atsargūs. Visos Europos mastu šis skaičius gal nedidelis, bet vienai šaliai, kuri turės priimti šiuos žmones ir pati jais pasirūpinti, jis gali būti labai didelis.
Todėl tiesiogiai kreipiuosi į Komisijos pirmininką J. M. Barroso prašydamas, kad būtų pradėta naudoti šį solidarumo mechanizmą, o Tarybos pirmininko H. Van Rompuy prašau paraginti Ministrų Tarybą parodyti solidarumą.
Tunne Kelam
Ponia pirmininke, Europos Vadovų Tarybos rezultatai politiniu ir instituciniu požiūriais galėtų būti įvertinti kaip patenkinami, tačiau šiandieninės diskusijos rodo, kad krizdar neįveikta. Komisijos pirmininkas J. M. Barroso pasakė, kad ekonominpadėtis tebėra sudėtinga ir neapibrėžta, G. Verhofstadt patvirtino, kad bandome užpildyti spragas, bet krizės dar neįveikėme, Tarybos pirmininkas H. Van Rompuy pasakė, kad problemos dar neišspręstos.
Tokią padėtį lėmpraeities klaidos ir tinkamų priemonių trūkumas. Turime išanalizuoti praeities klaidas ir priežastis, dėl kurių atsirado stulbinamai didelskolų našta ir deficitai, ir padaryti išvadas. Kas buvo netinkamo valstybių narių ir ES institucijų įgyvendintoje politikoje? Neatlikę šios išsamios analizės ir nepadarę išvadų, o tai turėtų padaryti visos susijusios šalys, tas pačias klaidas neišvengiamai kartosime ir ateityje. Konkurencingumo stiprinimas tebėra pagrindinis klausimas. Tikiuosi, kad Komisijos naujasis Bendrosios rinkos aktas iš tikrųjų bus plataus užmojo. Džiugu, kad bent bendrosios skaitmeninės rinkos klausimas pagaliau įtrauktas į ES prioritetų sąrašą.
Galiausiai, bet ne mažiau svarbu, kad šią savaitę bus patvirtinta naujoji Estijos vyriausybė. Per pastaruosius rinkimus Estijos rinkėjai parodantieuropines tendencijas ir, nepaisant didelių biudžeto karpymų, dauguma jų panorėjo, kad į valdžią grįžtų dabartinvyriausybė...
(Pirmininknutraukkalbėtoją)
Mairead McGuinness
Ponia pirmininke, yra daug dalykų, dėl kurių galima pagirti Tarybos išvadas žvelgiant į ateitį, bet galbūt jų daug mažiau kalbant apie dabartį ir praeitį.
Mano dėmesį atkreippraeitą savaitę Airijoje vyresniosios Komisijos pareigūnės Catherine Day žodžiai, kad Airija liovėsi spindėjusi. Tikiuosi, jie netaikomi kiekvienam iš mūsų asmeniškai, taip pat tikiuosi, atsižvelgdama į testavimo nepalankiausiomis sąlygomis ir tvirtus veiksmus, kurių ėmėsi naujoji vyriausybė, kad Airija susigrąžins buvusį spindesį. Dar tikiuosi, kad jį susigrąžins ir mūsų žmonės, kurie jaučiasi labai prislėgti ir nusivylę dėl to, kad jiems tenka nešti labai sunkią naštą už visus kitus Europos Sąjungoje.
Norėčiau paprašyti tų, kurie piktai grūmoja pirštu dėl netinkamo pavienių šalių ir piliečių elgesio, prisiminti, kad toje grupėje buvo ir kitų - kalbu apie Europos bankus, kurie stengėsi pasipelnyti iš ekonominio pakilimo, kuris buvo ne tik Airijoje, bet ir kitose šalyse.
Tačiau šį rytą Airijos žiniasklaidoje sužibo vilties spindulys. Matau, kad po testavimo nepalankiausiomis sąlygomis pasaulio finansų milžinai pradėjo remti mūsų ekonomiką, ir tikiuosi, kad jie supranta, jog airiai už visus kitus Europos Sąjungoje išsprendproblemą, ir, kalbant apie palūkanų normas, parodys solidarumą, kurio mums labai reikia.
Jörg Leichtfried
(DE) Ponia pirmininke, ponai J. M. Barroso, H. Van Rompuy, norėčiau pateikti jums keletą klausimų. Gerai, kad pasiektas susitarimas. Gerai, kad Europos ekonomika ir Europos valiuta dabar bus geriau apsaugotos. Bet ar vien apsaugos pakanka? Ar nėra būtina eiti toliau? Ar nėra būtina skatinti augimą, kad galėtume išlaikyti tai, ką saugome? Manau, kad to, kas daroma, nepakanka ir kad vadovaujamasi netinkama strategija.
Kodėl Europos Sąjunga investuoja į agurkų, bananų ir galvijų eksportą, o ne į universitetus, mokymo įstaigas ir mokyklas? Turime tai apsvarstyti. Jeigu sakote, kad šioms investicijoms neturime lėšų, galbūt reikia atlikti pertvarką. Turėtume apsvarstyti, ar mums reikia naujų pajamų šaltinių, ir šiuo atveju nereikia toli žvalgytis, o nukreipti žvilgsnį į tuos, kurie visada pelnosi iš šios baisios padėties.
Pone J. M. Barroso, kokia tikroji jūsų vadovaujamos Komisijos priešinimosi finansinių sandorių mokesčiui priežastis? Prašau jūsų atsakyti man į šį klausimą. Turite kartą ir visiems laikams apsispręsti, kieno pusėje esate - finansų pramonės ar mūsų piliečių.
Jean-Pierre Audy
(FR) Ponia pirmininke, ponai H. Van Rompuy, J. M. Barroso, norėčiau padėkoti frakcijų pirmininkams, kurie atidėjo Pirmininkų sueigos susitikimą, kad per plenarinį posėdį pagal 15 straipsnį galėtų būti surengtos šios diskusijos.
Dėl stabilumo mechanizmo, tęsdamas tai, ką pasakA. Lamassoure, norėčiau iškelti klausimą dėl politinės kontrolės ir ypač dėl šio mechanizmo reguliavimo bei sužinoti, kas tvirtins šiai finansinei priemonei skirto biudžeto įvykdymą.
Baigdamas savo kalbą noriu paklausti, ar neatėjo laikas Komisijai pateikti mums išsamios ataskaitos dėl viešojo sektoriaus paramos kredito institucijoms ir pirmiausia dėl visų finansinių srautų ir valstybės garantuotos skolos.
Galiausiai siūlau apsvarstyti galimybę įsteigti europinę viešą kredito reitingų agentūrą siekiant išspręsti dideles problemas dėl privačių agentūrų, su kuriomis susiduriame, nes šalies reitingas ir privačios įmonės reitingas yra du labai skirtingi dalykai.
Enrique Guerrero Salom
(ES) Ponia pirmininke, savo kalbos pradžioje H. Van Rompuy pasakė, kad per 49 dienas įvyko trys Europos Vadovų Tarybos susitikimai, kuriuose priimti svarbūs sprendimai, ir vienas aukščiausiojo lygio susitikimas. Kitaip sakant, susitikimai, pirmiau rengti kartą per tris mėnesius ar kartą per pusmetį, dabar yra įprasta Europos Sąjungos valdymo praktika, taikoma siekiant pateikti skubų atsaką į neatidėliotinus iššūkius.
Tačiau, be šių neatidėliotinų iššūkių, dar yra Europos Sąjungos ateities horizontai, o jie priklauso nuo mūsų gebėjimo konkuruoti. Kokių išteklių, reikalingų žinioms kurti, šiuo metu turime? Turime mažai aukščiausio lygio universitetų, skiriame mažesnę procentinę pajamų dalį moksliniams tyrimams ir technologinei plėtrai nei besiformuojančios ekonomikos ir besivystančios šalys ir mūsų įmonės atlieka labai nedidelį vaidmenį mokslinių tyrimų srityje.
Šioje srityje mums reikia europinio matmens, apimančio Europos universitetų veiklos koordinavimą, mokymo programas, kuriančias kompetenciją, ir bendradarbiavimą.
Graham Watson
Ponia pirmininke, Tarybos pirmininkas ir Komisijos pirmininkas kalbėjo apie paktą "Euro plius" ir bendrąją rinką. Turiu klausimą ir dėl pakto, ir dėl bendrosios rinkos.
Ar jie sutinka su Europos Centrinio Banko vadovu, kad bus reikalingas gerokai didesnis Europos stabilumo mechanizmas? Jeigu jie nesutinka, gal tai tiesiog todėl, kad tikri profesionalai retai viešai pasako teisybę, kurią žino?
Vienintelbendrosios rinkos dalyvė, kuri laikosi taisyklių 100 proc., yra Norvegija. Kadangi tikrasis testavimas nepalankiausiomis sąlygomis esant šiai krizei bus ne kokio nors banko ar branduolinio įrenginio, o Europos Sąjungos valstybių narių solidarumo, ar Komisijos ir Tarybos pirmininkai mano, kad yra tikimybišvysti didesnį nei praeityje solidarumą?
Jaroslav Paška
- (SK) Ponia pirmininke, vienas iš klausimų, dėl kurių derėtasi Europos Vadovų Taryboje - naujo euro zonos krizės valdymo mechanizmo apibrėžtis. Net jeigu vyriausybių vadovai ir pateiks pasiektą susitarimą dėl fiksuotos vertės Europos obligacijos, jiems, regis, vis tiek reikės toliau tartis su savo šalių ekspertais dėl galutinio susitarimo teksto. Grįžusi iš Briuselio Slovakijos ministrpirmininkI. Radičová suprato, kad nacionaliniame parlamente ji neturi pakankamai paramos pozicijai, kurios laikėsi Tarybos derybose.
Jeigu euro zonai skirtas nemokių šalių bankroto reguliavimo mechanizmas nebus tinkamai ir tiksliai apibrėžtas, siūlomas nuolatinis mechanizmas tikrovėje taps nuolatine Europos įsiskolinimo priemone. Todėl joks atsakingas nacionalinis parlamentas nepritars tokiu pavidalu pateiktam mechanizmui. Todėl norėčiau paprašyti jūsų, pone Europos Sąjungos Tarybos pirmininke, kad teikdamas politinius pasiūlymus labiau atsižvelgtumėte į kompetentingų ekspertų nuomonę.
Andrew Henry William Brons
Ponia pirmininke, susitikime priimto dokumento 5 dalyje teigiama, kad bus pateiktos politikos priemonės, skirtos žalingam ir nuolatiniam disbalansui ištaisyti ir konkurencingumui stiprinti, bet įžangoje kalbama apie prekybos su trečiosiomis šalimis skatinimą.
Importas iš trečiųjų šalių, ypač iš vadinamųjų besiformuojančios ekonomikos šalių, yra didžiausia pavienprekybos disbalanso ir negebėjimo konkuruoti priežastis. Išsivysčiusioms šalims būtų neįmanoma konkuruoti su importuojamais šių šalių gaminiais nesumažinus darbo užmokesčio iki jų lygio.
Apie tai iš tikrųjų užsimenama 16 dalyje, kurioje kalbama apie konkurencingumo skatinimą. Joje rašoma, kad "bus vertinami darbo užmokesčio ir darbo našumo pokyčiai ir koregavimo konkurencingumo srityje poreikiai". Ką gi tai galėtų reikšti?
Tai galėtų reikšti tik vieną dalyką: darbo užmokestis turi būti koreguojamas jį sumažinant, kad mūsų gaminiai galėtų konkuruoti su gaminiais iš besiformuojančios ekonomikos šalių. Principai, kaip antai laisvoji prekyba, yra šventi ir neliečiami, o ekonominiai Europos darbuotojų interesai, regis, nėra svarbūs.
Seán Kelly
Ponia pirmininke, man nepatinka būti kam nors skolingu ar įsipareigojusiu, nepatinka tai ir Airijos žmonėms - nepriklausomai tautai. Todėl pastaroji ES ir IMF sanacija labai įžeidAirijos žmones. Tačiau nepritariu nuomonei, kad dėl to kalta Europa. Dėl to daugiausia kalti Airijos akciniai bankai, reguliavimo tarnyba ir vyriausybė, o ne Airijos žmonės, tačiau dabar jie priversti už tai mokėti ir ši našta per didelė.
Todėl norėčiau paprašyti dviejų dalykų. Pirma, kad palūkanų norma būtų sumažinta, ir norėčiau padėkoti Komisijos nariui O. Rehnui ir Komisijos pirmininkui J. M. Barroso už jų pastangas šiuo atžvilgiu. Antra, manau, kad obligacijų turėtojai turės sumokėti kainą - jie nusipelno, kad jų gaunami priedai būtų "nukirpti" ar bent "nuskusti". Asmenys negauna garantuoto neprocentinio finansavimo, neturėtų jo gauti ir obligacijų turėtojai. Jeigu šie du dalykai būtų padaryti, mes galbūt galėtume padaryti pažangą.
Marc Tarabella
(FR) Ponia pirmininke, ponai H. Van Rompuy, J. M. Barroso, ponios ir ponai, Tarybos išvadomis dėl ekonomikos politikos ir pakto "Euro plius" atidaroma tikra europinPandoros skrynia, iš kurios bus išleistos tik problemos ir dėl jų teks kentėti Europos piliečiams. Abejonės dėl socialinės apsaugos ir darbo užmokesčio, našumo ir darbo užmokesčio susiejimas, sumažėjusi perkamoji galia ir padidintas išėjimo į pensiją amžius - tai tik keli pavyzdžiai to, kas mūsų laukia griežto taupymo krizės sąlygomis. Jaučiuosi nemaloniai nustebęs matydamas, kad Taryba nkiek nepasimokiš krizės.
Žinoma, mums reikia biudžetine atsakomybe ir griežtomis taisyklėmis grindžiamos politikos, dėl to niekas nesiginčija, bet neteisinga užkrauti visą šių pastangų naštą piliečiams, kurie yra vienintelis mūsų išsigelbėjimas iš šios krizės. Pernelyg greitai pamiršote finansų ir bankininkystės sektorių, kuris taip pat turėtų prisidėti prie šių būtinų pastangų ir pirmiausia jis turėtų elgtis atsakingiau.
Kada pagaliau bus nustatytas finansinių sandorių mokestis? Tokiu metu, kai Europoje yra 16 mln. bedarbių, kai kainos sparčiai kyla, kai žemyną drebina spekuliaciniai smūgiai, Taryba užkrauna naštą darbo jėgai, o ne kapitalui, ir tai nepriimtina.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Ponia pirmininke, vertindamas paktą "Euro plius" Tarybos pirmininkas H. Van Rompuy pasakė, kad tai naujas būsimo ekonomikos koordinavimo etapas. Jis iš tikrųjų reiškia visiškai naują etapą makroekonominio koordinavimo srityje. Ministras pirmininkas Viktor Orbán, Europos Sąjungos Tarybos pirmininko pavaduotojas, įvertino šį paktą panašiai pavadindamas jį būsimos Europos ekonomikos sistemos ramsčiu. Tačiau tenka apgailestauti, kad tarp šalių, kurias išvardijo Tarybos pirmininkas H. Van Rompuy, Vengrijos nėra, nes ji, deja, neprisijungprie pakto "Euro plius". Labai daug Vengrijos piliečių ir ekonomistų taip pat nesupranta, kodėl Vengrijos vyriausybtaip nusprendė, juk Vengrija yra nedidelšalis ir jos ekonomika yra atvira. Argumentas, kad tai pakenktų konkurencijai mokesčių srityje, nėra pagrįstas, nes kalbama tik apie pelno mokesčio bazės suderinimą. Gaila, kad Vengrija praleido šią galimybę.
Franz Obermayr
(DE) Ponia pirmininke, ES nuolat atsilieka. Dešimtmečiais elgėmės su M. Gaddafi kaip su rimtu partneriu, dešimtmečiais nepaisėme branduolinės energijos keliamo pavojaus, dabar taip pat leidžiame pinigus apsaugos priemonėms, kurios akivaizdžiai neveikia. Kodėl nematome, kad šios apsaugos priemonės negali padėti mums įveikti euro krizės? JAV kredito reitingų agentūros sumažino pirma Graikijos reitingą, dabar Portugalijos, o dabartinis gelbėjimo priemonių rinkinys naudingas tik bankams ir tiems, kurie spekuliuoja euro zonos valstybių narių bankrotu.
Todėl tvirtinu, kad atėjo laikas atsisakyti šių apsaugos priemonių ir pamiršti planus dėl Europos obligacijų. Jeigu bankrutavusios valstybės liks euro zonoje, tai bus euro pabaigos pradžia. Todėl būtų geriau, jeigu patartumėte mums panaudoti gelbėjimo priemonėms skirtus milijardus eurų tam, kad būtų sulaikytas pabėgėlių srautas iš Šiaurės Afrikos įgyvendinant tvarius vietos projektus, ar tam, kad būtų užtikrinta tikra nepriklausomybnuo branduolinės energijos. Tai neabejotinai būtų geresninvesticija nei tiesiog pinigų švaistymas finansuojant tarptautinių kredito reitingų agentūrų lošimo namus.
Ana Gomes
(PT) Ponia pirmininke, tie, kurie perša Portugalijai šią tariamą paramą, iš tikrųjų nenori jai padėti, veikiau jie nori pasipelnyti skandindami mus ir skandindami eurą. Taip yra todėl, kad šioje Europoje, kurioje solidarumas, sanglauda ir Bendrijos metodas tapo tuščiais žodžiais, šia tariama parama siekiama tik naudos bankams, kurie įstūmmus į skolų verpetą, į kurį dabar esame įtraukti, ir visa tai bus daroma piliečių sąskaita, pasitelkiant neoliberalias pakto "Euro plius" priemones, visiškai neinvestuojant į augimą ir užimtumą, be jokių Europos obligacijų, be jokio finansinių sandorių mokesčio ir neįgyvendinant jokių priemonių, kurios padėtų spręsti eurą žlugdančio makroekonominio disbalanso problemą.
Šioje Europoje, kurioje bankai yra pernelyg dideli, kad žlugtų, bet kurioje leidžiama žlugti valstybėms ir žmonėms, tik aklumas arba asmeniniai interesai gali paaiškinti tai, kad Komisija ir Taryba atsisakimtis veiksmų, nukreiptų prieš mokesčių rojus. Ar bus įmanoma sutvarkyti, reguliuoti ir prižiūrėti finansų sistemą, jeigu joje bus paliktos juodos skylės, prisidedančios prie korupcijos, mokestinio sukčiavimo ir mokesčių slėpimo, ir tie, kas vykdo organizuotą nusikalstamą veiką, liks neliečiami?
Monika Flašíková Beňová
- (SK) Ponia pirmininke, pirmiausia norėčiau atkreipti dėmesį į netinkamą Tarybos susitikime patvirtintų išvadų temą, t. y. kad turime skatinti ekonomikos augimą ir kartu taupyti. Beatodairiškas fiskalinis konsolidavimas krizės sąlygomis gali turėti pražūtingų padarinių. Mūsų prioritetas neabejotinai turėtų būti užimtumo ir tvaraus ekonomikos augimo skatinimas.
Ponios ir ponai, pagrindinšios krizės našta tenka būtent piliečiams. Negana to, kad jie praranda darbo vietas ir vyriausybės išlaidų taupymas jiems ypač skaudžiai smogė, dar yra pavojus, kad Europos obligacija bus stiprinama tik jų mokamų mokesčių lėšomis. Finansų sektoriaus veikėjai turėtų atlikti pagrindinį vaidmenį stiprinant Europos obligaciją.
Ponia pirmininke, pone Komisijos nary, tai, ko Europos Sąjungai dabar reikia - ekonomikos ir socialinės politikos koordinavimas siekiant skatinti užimtumą ir įveikti krizę. Mums taip pat reikia tvirto susitarimo dėl euro apsaugos, prie kurios taip pat turi prisidėti privatusis finansų sektorius.
Angelika Werthmann
(DE) Ponia pirmininke, pakeitus Sutartį patvirtintas ESM. Dar kartą raginu visus laikytis tinkamų kriterijų. Galiausiai neatsakinga stumti kitą valstybę narę ir jos piliečius prie ugnies linijos paplitusios ir tebesitęsiančios struktūrinės krizės sąlygomis. ESM pasiteisins tik tuo atveju, jeigu visos valstybės laikysis savo biudžetinių įsipareigojimų ir sutiks įgyvendinti išlaidų efektyvumo didinimo priemones.
KrizJaponijoje parodmums, kokia "saugi" gali būti branduolinenergija. Gamtos jėga yra per stipri, kad žmogus galėtų ją suvaldyti. Prisiminus Černobylio istoriją mums tenka tik tikėtis, kad testavimas nepalankiausiomis sąlygomis bus atliekamas vadovaujantis atsargesniu požiūriu ir taikant griežtesnes nei praeitą savaitę nustatytas ribas. Atėjo laikas atsisakyti branduolinės energijos. Turime pagaliau sutelkti dėmesį į atsinaujinančiuosius energijos išteklius. Pvz., povandeninio kabelio "NorGer" projektas galėtų pakeisti 60 branduolinių elektrinių.
Zigmantas Balčytis
(LT) Gerai, kad Europos Vadovų Taryboje pavyko susitari dėl kai kurių Europai itin svarbių klausimų. Kaip vieną iš prioritetų norėčiau išskirti Europos semestro klausimą ir jo svarbą. Manau, kad prioritetas turėtų būti teikiamas patikimų valstybių narių biudžetų, socialinio teisingumo atkūrimui ir fiskaliniam tvarumui, o tai sudarytų sąlygas greitesniam valstybių narių ekonomikos atsigavimui ir stabilumui. Labai svarbu, kad konsolidavimo pastangos būtų papildomos struktūrinėmis reformomis, ypač Europos Sąjungoje įgyvendinant strategijoje "Europa 2020" numatytus prioritetus. Ypač svarbus vaidmuo taip pat turėtų tekti Komisijai, kuri turėtų itin atsakingai prižiūrėti valstybių narių veiksmus bei sekti konkrečių priemonių įgyvendinimą pagal nacionalines stabilumo ir konvergencijos programas. Be to, didelis susirūpinimas ir toliau išlieka dėl Europos Centrinio Banko, Tarybos ir Europos Komisijos požiūrio į komercinių bankų padėtį, taip pat užsienio reitingų agentūrų veiksmų.
José Manuel Barroso
Ponia pirmininke, dėl paskutinio Europos Vadovų Tarybos susitikimo vertinimo, manau, analizė, kurią pateikiau, yra pakankamai gerai suderinta ir pakankamai pagrįsta.
Manau, dera pripažinti, kad padarėme didelę pažangą struktūros klausimu. Jeigu palyginsime, ką turime dabar ir ką turėjome pirmiau, tai neabejotinai svarbus žingsnis pirmyn. Pvz., sukūrėme nuolatinį stabilumo mechanizmą, kuris net nebuvo numatytas Sutartyje. Be to, šis Parlamentas didžiąja balsų dauguma parėmnedidelį Sutarties pakeitimą, kuris suteikgalimybę sukurti visiškai naują priemonę, kurios pirmiau neturėjome.
Tad būkime objektyvūs vertindami atliktą veiklą. Manau, padaryta didelpažanga reagavimo į krizę požiūriu, padarytos išvados dėl trūkumų, kurių būta praeityje, ar jie būtų susiję su priemonėmis, ar su politika. Tačiau pasakiau - iš tikrųjų labai aiškiai - ir tai, kad to, kas padaryta, galimas dalykas, nepakanka. Nepakanka turėti struktūrą, architektūrą, dar reikia turėti politiką. Iš tikrųjų, tikrasis testavimas bus tas, kuriam pasibaigus galėsime pamatyti, kokį turinį gali pateikti vyriausybės ir mūsų institucijos. Turinys svarbiau už priemones.
Taip pat jums pasakiau, manau, labai atvirai, kad, kalbant apie turinį, Komisija pageidautų, kad kai kuriose srityse jis būtų platesnio užmojo. Pabrėžėme, pvz., kad norėtume lankstesnio nuolatinio stabilumo mechanizmo. Deja, pasiekti susitarimą dėl platesnio užmojo nebuvo įmanoma. Tačiau manau, kad būtų klaidinga atmesti tai, kas pasiekta.
Tęsdamas šią temą norėčiau pabrėžti šį svarbų aspektą, nes keletas kalbėtojų pasiūlė, kad Komisija turėtų pateikti kitų pasiūlymų. Praktiškai viską, apie ką kalbėjote, Komisija jau pasiūlė. 2010 m. gegužės 9 d. Komisija - aš ir Komisijos narys O. Rehn - pateikpasiūlymą dėl teisės akto, susijusį su visapusiškai Bendrijos metodu grindžiamu požiūriu į stabilumo mechanizmą.
Pvz., pasiūlėme bendrą skolos valdymo sistemą, t. y. bendrąsias ir individualiąsias garantijas. Šį pasiūlymą mūsų valstybės narės atmetė. Ne jūs jį atmetėte, bet valstybių narių pritarimas būtinas, pone G. Verhofstadtai. Pateikėme šį pasiūlymą euro zonos šalių aukščiausiojo lygio susitikime. Jį atmetdidžioji valstybių narių dauguma. Tokia yra tikrovė.
Dėl konkretaus klausimo, susijusio su bendro sprendimo ar daugumos taisyklės taikymu nuolatiniam stabilumo mechanizmui, noriu pasakyti, kad aš asmeniškai tai pasiūliau. Atkakliai reikalavau dalyvaujant Europos Vadovų Tarybos pirmininkui ir kai kuriems valstybių ar vyriausybių vadovams, kad būtų patvirtinta kvalifikuotosios daugumos taisyklė. Tačiau ji buvo atmesta.
Taigi, reikalauti visada galima, bet reikalavimai turi būti aiškūs ir reikia žinoti, kam būtent jie skirti. Komisija pateikplataus užmojo pasiūlymų, pvz., dėl testavimo nepalankiausiomis sąlygomis; būtent Europos Komisija ir Europos Centrinis Bankas pasiūlpatikimus ir skaidrius bandymus, skirtus Europos bankams.
Dėl Europos obligacijų, manau, Komisija kalba apie Europos obligacijas bent 30 metų. Kai kurios mūsų valstybės narės atmetšį pasiūlymą. Aš pats šiuo atžvilgiu pasiūliau - ir galiu pasakyti jums, kad tą patį pasiūlysiu perspektyvinio finansinio plano atžvilgiu, - kad dabar galėtume turėti bent projektų obligacijas, skirtas Europos biudžeto projekte numatytoms investicijoms finansuoti. Tuomet pamatysime, kas parems šį požiūrį ir pasisakys už Europos investicijas. Ir galbūt tuomet kai kuriems iš jūsų galėtų pavykti įtikinti mus ir savo pačių europines partijas paremti šį platesnio užmojo požiūrį į perspektyvinį finansinį planą. Tai galės suteikti mums galimybę bendradarbiauti dar glaudžiau. Tai viskas, ką norėjau pasakyti dėl platesnio užmojo veiklos Europos lygmeniu.
(Plojimai)
Net socialiniu klausimu, kuriuo dabar noriu pakalbėti, Komisija labai pasistengužtikrinti, kad strategijoje "Europa 2020" būtų skirtas didesnis dėmesys socialiniams aspektams ir švietimui. Tačiau tai pasiekti nebuvo lengva. Kai kurios vyriausybės tvirtino, kad pagal subsidiarumo principą Europa ar Europos Sąjunga neturi įgaliojimų imtis tiesioginių veiksmų socialinėje ir švietimo srityse.
Tad pasistenkime dabar įgyvendindami strategiją "Europa 2020" - kurią rengiant vis dėlto buvo įmanoma pasiekti susitarimą kai kuriais klausimais, pvz., dėl kovos su skurdu ir socialine atskirtimi įtraukimo į ją - plėtoti šią politiką ir skatinti investicijas, ypač į švietimą ir inovacijas.
Tačiau šiuo atžvilgiu leiskite pasakyti jums kai ką, ko galbūt nežinote. Prieš kažkiek laiko - manau, prieš dvejus metus - Komisija pasiūlė, kad kai kuriems europiečiams, kuriems stinga maisto, būtų suteikta skubi pagalba, nes jie dabar yra tokie pat europiečiai, kaip ir kiti. Neseniai aš kartu su Josephu Dauliu, Europos liaudies partijos (krikščionių demokratų) frakcijos pirmininku, lankiausi čia, Žemutinio Reino departamente, esančiame maisto banke. Europoje yra su skurdu susijusių problemų. Ar žinojote, kad dvi vyriausybės padavKomisiją į Europos Teisingumo Teismą, nes Komisija sukūrskurdžiausiai gyvenantiems europiečiams skirtą pagalbos mechanizmą? Štai tokia padėtis.
Turime išsiaiškinti. Komisija yra už Europą, kuri siekia platesnio užmojo tikslų valdysenos srityje, ji yra už teisingą augimą ir už tai, kad Europos lygmeniu būtų daugiau socialinio teisingumo. Tačiau mums reikia Parlamento ir valstybių narių paramos ir mums tenka dėl jos kovoti. Todėl, mano nuomone, ne Komisiją iš tikrųjų reikėtų kritikuoti, nes ji pradėjo kovą už didesnį socialinį teisingumą Europoje ir už gerokai patikimesnę valdyseną.
Tačiau turime išsiaiškinti ir dėl kito dalyko. Nemanau, kad Europai padedama teigiant, kad dabartinproblema yra Europos problema, tarsi dėl jos nkiek nebūtų kaltos kai kurios vyriausybės, kurios leido savo valstybės skolai pasiekti nepriimtiną lygį ar kurių bankų augimo tempas kelis kartus viršijo bendrojo vidaus produkto augimo tempą. Atsakomybiš dalies tenka ir vyriausybėms. Prisiimti šią atsakomybę būtina. Taigi dabar turime rasti sprendimų, grindžiamų solidarumu, ir veikti atsakingai. Todėl, pvz., didžiuojuosi, kad Komisija ir aš parėmėme pasiūlymus, kuriais siekiama sumažinti Graikijai taikomas palūkanų normas, ir dabar tą patį darome dėl Airijos. Manome, kad tai padaryti dera ne tik siekiant apsaugoti mūsų piliečius iš Graikijos ir Airijos nuo pernelyg didelės naštos, bet ir siekiant užtikrinti skolos tvarumą. Taigi tik vadovaudamiesi šiais solidarumo ir atsakomybės principais galėsime rasti bendrų atsakymų, kurie, tikiuosi, taip pat padės mums išvengti problemos, kurią kai kurie iš jūsų minėjo ir kuri man kelia rūpestį, būtent problemos dėl tam tikro Europos pasidalijimo, ypač dėl pasidalijimo tarp šiaurės ir pietų, tarp centro ir periferijos. Manau, kad Europa, kurią norime sukurti, yra solidarumo Europa, ne pirmarūšir antrarūšEuropa, bet Europa, su kuria visi europiečiai gali save sieti.
Komisijos pirmininkas. - Dėl finansinių sandorių mokesčio tai jau parėmiau šį pasiūlymą žodžiais ir darbais Europos Sąjungos vardu dalyvaudamas G20 procese, bet labai daug mūsų partnerių šiame procese jį atmetė.
Dabar svarstome, ar Europos lygmeniu galime - arba turėtume - nustatyti finansinių sandorių mokestį, ar ne. Šiuo atžvilgiu taip pat turime būti objektyvūs. Keletas valstybių narių jam kategoriškai priešinasi. Jos nesutiks. Paskutiniame Europos Vadovų Tarybos susitikime pasakiau, kad Komisija šiuo metu atlieka įvairių galimų sprendimų, skirtų finansų sektoriui, poveikio vertinimą ir netrukus pateiksime pasiūlymų. Labai svarbu, kad Komisija apie tai pranešEuropos Vadovų Tarybai, nes bent savo išvadose Europos Vadovų Taryba įsipareigoja atsižvelgti į pasiūlymus dėl finansų sektoriaus apmokestinimo, kuriuos Komisija ketina pateikti. Manau, teisingumo požiūriu svarbu, kad finansų sektorius, kuris bent tam tikru savo elgesiu labai prisidėjo prie to, kad mus ištiko ši krizė, taip pat prisidėtų prie atsako į ją. Manau, tai svarbiausias dalykas kalbant apie teisingumą. Tokia mano paties ir, neabejoju, Komisijos pozicija. Šiuo klausimu pateiksiu pasiūlymų.
Tas pat pasakytina ir kalbant apie bendrą konsoliduotą pelno mokesčio bazę (BKPMB). Kai kurios valstybės narės Taryboje jai priešinasi, bet Komisija pateikpasiūlymą ir dėl jo kovosime, nes manome, kad siekiant užbaigti bendrosios rinkos kūrimą turėti BKPMB svarbu. Būtent tokį požiūrį giname.
Diskutavome dėl proceso ir priemonių labai ilgai, dabar mums reikia turinio. Procesas ir priemonės svarbūs, bet turinio negali pakeisti. Mūsų laukia iššūkis atnaujinti savo ekonomiką. Tiesa ta, kad norėdami turėti galimybę investuoti, turime užtikrinti pasitikėjimą mumis. Pasitikėjimas mumis priklauso nuo mūsų gebėjimo modernizuoti savo ekonomiką, diegti inovacijas ir padaryti ją tvaresnę ir konkurencingesnę. Nepainiokime priežasties ir pasekmės. Investicijas mums pavyks pritraukti tuo atveju, jeigu sparčiai ir ryžtingai įgyvendinsime strategiją "Europa 2020" ir jeigu sieksime savo tikslo sukurti Europą, kurios ekonomika būtų tvari ir konkurencinga, vadovaudamiesi solidarumo ir visų valstybių narių, įskaitant Portugaliją, vienybės principais.
, Komisijos pirmininkas. - (FR) Pone M. Schulzai, kaip Komisijos pirmininkas negaliu kištis į Portugalijos vidaus politiką ir jūs puikiai tai žinote. Jeigu vieną dieną jau nebūsite Socialistų ir demokratų pažangiojo aljanso frakcijos pirmininkas ir eisite kitas pareigas, esu tikras, kad vykdysite tas naujas pareigas visiškai nepriklausomai ir nesikišite į savo frakcijos vidaus reikalus.
Tačiau kartu turiu pasakyti jums, kad politinkrizPortugalijoje tikrai nepalengvino reikalų, nes Portugalijos padėtis ir taip jau buvo gana sudėtinga. Nepaisant to, mes, Europos institucijos, taip pat turime gerbti nacionalinę demokratiją ir nacionalinių parlamentų sprendimus. Dabar tikimės, kad Portugalija ras geriausią išeitį iš šios padėties.
Bet kuriuo atveju Komisija padės Portugalijai rasti geriausią sprendimą, suderinamą, žinoma, su Portugalijos prisiimtais įsipareigojimais ir tam tikromis pareigomis jos europinių partnerių atžvilgiu. Manau, kad vadovaudamiesi būtent šiais aktyvaus solidarumo ir atsakomybės principais galėsime įveikti krizę.
Taip, šiandien čia išreikšta gana pesimistinių nuomonių. Be to, kadangi esate europiečių išrinkti atstovai, jūsų nuomonės atspindi Europoje vyraujančias nuotaikas. Visiškai suprantama, kad nuogąstaujame, tačiau manau, kad mums reikėtų turėti politinės drąsos ir nuovokos parodyti pasitikėjimą mūsų europiniu projektu, nes nemanau, kad mums pavyks atkurti pasitikėjimą Europa, jeigu būsime nusiteikę pesimistiškai. Komisija pasiruošusi ir toliau energingai dirbti kartu su jumis, su Europos Vadovų Taryba, su Taryba, su visomis institucijomis kuriant stipresnę, tvaresnę, teisingesnę ir konkurencingesnę Europą.
(Plojimai)
Herman Van Rompuy
Ponia pirmininke, gerbiamieji EP nariai, man malonu, kad šiandien turiu galimybę kalbėti šiame Parlamente tokiai didelei auditorijai, didžiausiai nuo tada, kai tapau Tarybos pirmininku,
(Plojimai)
bet man susidaro įspūdis, kad atvykote čia ne tik išklausyti mano kalbos.
Pirmiausia norėčiau visiems padėkoti už pastabas, ir teigiamas, ir neigiamas. Buvau ypač nustebęs, nes Europos Vadovų Taryboje sprendimai turi būti priimami vienbalsiai ir stengiamės pasiekti vieningą jūsų kolegų iš visų partijų, ministrų pirmininkų ir valstybių vadovų sutarimą. Taryboje yra socialistų, krikščionių demokratų, konservatorių, liberalų, visi jie priklauso jūsų frakcijoms, ir kiekvieną kartą stengiamės užtikrinti jų sutarimą.
Kažkas pirmiau pasakė, kad turiu čia atstovauti idealams, būti svajonių kūrėju. Nemanau, kad tai mano vaidmuo, bet stengiuosi, bent kai tai įmanoma - ir Komisijos pirmininkas gali tai patvirtinti - veikti taip, kad daugeliu atvejų galiausiai pavyktų sujungti Komisijos pasiūlymus ir Europos Vadovų Tarybos rezultatus. Norėčiau pateikti pavyzdį dėl darbo grupės ekonomikos valdysenos klausimu, kurios darbo užduotis parengta remiantis Komisijos pasiūlymais ir kurios pateiktas rezultatas labai artimas tam, ką pasiūlKomisija. Ir aš stengsiuosi, mes stengsimės kartu su Parlamentu dar patobulinti šiuos pasiūlymus. Taigi mano vaidmuo - siekti sutarimo, bet tokio, kuris taip pat būtų kuo labiau paremtas Bendrija, ir manau, kad kai kuriose labai svarbiose srityse man tai pavyko pasiekti.
Dabar dėl pakto "Euro plius" - žinote, kad pradžioje tai buvo trumpas raštas, kurio svarstymu pradėtos mūsų diskusijos, o dabar turime galutinį pakto "Euro plius" dokumentą - daugelis jūsų, net tie, kurie priklausote skeptiškai nusiteikusioms frakcijoms, sakėte, kad jūsų atitinkamos šalys turėtų prisijungti prie pakto "Euro plius". Galbūt taip yra dėl to, kad šis paktas pagaliau nėra toks netinkamas. Mums pavyko pasiekti kompromisą dėl plataus užmojo tikslų, kurių turime siekti, kad išlaikytume mūsų šalių ekonomikos konkurencingumą ir valstybės finansų tvarumą, ir jų įgyvendinimo nacionaliniu lygmeniu, nes daugeliu atvejų sprendimai, kuriuos privalome priimti, yra nacionaliniai.
Antrasis klausimas, dėl kurio, jums leidus, norėčiau pateikti savo pastabų, susijęs su metodologija. Daugelis kritinių pastabų dėl Europos iš esmės yra pagrįstos, bet jose neatsižvelgiama į Sutartį. Pvz., visa branduolinės energetikos politika ir klausimas dėl energijos rūšių derinio priklauso valstybių narių kompetencijai ir aš nieko čia negaliu pakeisti. Valstybių narių kompetencijai priklauso net dauguma klausimų branduolinių įrenginių saugos ir apsaugos srityje. Yra sričių, priklausančių Bendrijos, Europos kompetencijai, ir Europos Vadovų Tarybos išvadose pasistengėme jas kuo labiau paremti. Nemanau, kad Komisija kada nors praeityje atliko tokį svarbų vaidmenį branduolinės saugos srityje, koks jai suteiktas prieš keletą dienų įvykusiame Europos Vadovų Tarybos susitikime. Tačiau turėsime ir toliau dirbti remdamiesi Sutartimi.
Kalbėjote apie minimalų darbo užmokestį kai kuriose šalyse, bet šis klausimas priklauso valstybių narių kompetencijai. Kalbėjote apie nelygybę, darbo vietas be garantijų, neteisingumą, bet daugeliu atvejų tai yra priemonės, kurios sudaro nacionalinės sistemos dalį. Tačiau norėčiau pridurti, kad daug priemonių, kurių turi būti imtasi konkurencingumo ir valstybės finansų srityse, yra priemonės, kurių valstybių narių vyriausybės, tiesą sakant, jau turėjo imtis net Europai nereikalaujant. Europa dabar to griežčiau reikalauja, nes turime Bendrijos valiutą, naudojamą bent 17 šalių, kuri turi būti apsaugota. Tačiau daugelyje šalių reikalaujamų priemonių turi būti imtasi pačių šalių ir jų piliečių labui, kad jos galėtų užtikrinti savo ateitį. Ir Europa dabar daro didesnį spaudimą.
Tad nekaltinkime Europos Sąjungos be pagrindo. Ar mūsų valdysenos priemonės per silpnos? Taryba bendradarbiaus su Europos Parlamentu siekdama patobulinti ekonomikos valdyseną ir esu tikras, kad, kaip ir kitais atvejais, kompromisiniai sprendimai bus rasti. Gali būti, kad daug kritinių pastabų dėl ekonomikos valdysenos turi vienos iš 17 euro zonos šalių centrinio banko valdytojas, bet galiu pasakyti, kad Nyderlandų kaimyninių šalių bankų valdytojai ar vadovai yra visiškai kitokios nuomonės. Jeigu būtina, galiu nurodyti jų vardus ir pateikti citatų - taip dirbti lengviausia.
Kalbant apie dabartinę krizę, gerbiamieji EP nariai, yra ateitis ir yra priemonių, dėl kurių priimti sprendimai, bet, žinoma, yra ir praeitis. Kaip sakiau, turime susitvarkyti su praeitimi. Net ir turėdami geriausias priemones, kokias galime priimti - fondą, stabilumo mechanizmą, Sutarties pakeitimą, ekonomikos valdysenos sistemą, paktą, - neišspręsime sunkumų turinčių šalių ir vis dar spaudimą patiriančių bankų problemų. Taigi yra ateitis ir praeitis.
Dėl praeities tai kai kuriose valstybėse ir Europos lygmeniu stigo politikos. Šiuo atžvilgiu turime būti savikritiški. Tačiau tai, ką turime užtikrinti ir užtikrinsime, ir mes jau ėmėmės būtinų priemonių - kad tokia krizateityje nepasikartotų. Dabar, kaip sakiau, turime susitvarkyti su praeities palikimu, susijusiu ir su kai kuriomis šalimis, apie kurias jums žinoma ir kurios yra įtrauktos į programą, pvz., Graikija ir Airija, ir su kitomis šalimis, kuriose imamės prevencijos priemonių siekdami užkirsti kelią galimybei šioms šalims tapti šios programos dalyvėmis. Ar galėjome priimti šias priemones prieš metus? Ne! Ar praeityje padaryta didelių klaidų? Prieš septynerius ar aštuonerius metus susilpninome Stabilumo ir augimo paktą. Jeigu nebūtume to padarę, turėtume daug veiksmingesnes priemones ir būtume galėję užkirsti kelią daugeliui krizių.
Kalbant apie ekonomikos augimą, gerbiamieji EP nariai, nuo 2010 m. jo vidurkis sudar2 proc., o tai yra 1999-2008 m. dešimtmečio augimo vidurkis. Turėjome ekonomikos augimą 2010 m. ir turime vidutiniškai 2 proc. augimą 2011 m. Ar turėtume padaryti daugiau? Žinoma. Ar viešosios investicijos yra vienintelpriemonė? Anaiptol! Labai svarbi priemonyra vidaus rinka, bendroji rinka. Ji turi būti toliau plėtojama. Komisija pateikpasiūlymų ir po keleto savaičių juos dar kartą aptarsime birželio mėn. Europos Vadovų Tarybos susitikime ir prie šio klausimo dar kartą grįšime rudenį.
Galiausiai dėl Libijos, yra daug dalykų, dėl kurių mus galima kritikuoti, bet be Europos, be europinės lyderystės Libijoje nebūtų išvengta skerdynių. Be Europos ten vyktų žudynės. Kai kas iš jūsų aštriai kritikavo Europos Sąjungą. Tačiau mes ėmėmės veiksmų laiku! Ir be Europos nieko nebūtų padaryta pasauliniu, Jungtinių Tautų lygmeniu. Išklausę visą išsakytą kritiką, manau, taip pat turime teisę išgirsti tokią teisybę. Ar padarėme klaidų praeityje? Ar pasirinkome tinkamą politiką? Ne! Ar ištaisėme savo klaidas? Taip! Ir Europos Sąjunga nusipelno pagarbos už tai, kad jas ištaisė.
(Plojimai)
Baigdamas norėčiau pasakyti vieną dalyką savo gimtąja kalba.
(NL) - Išklausiau D. J. Eppinko, kuris pareiškjautęsis apviltas. Aš taip pat jaučiausi labai nusivylęs dėl tokio neobjektyvumo. Šiuo klausimu nekalbėsiu plačiau, bet D. J. Eppinkui stovėti čia ir mosuoti nuotrauka puikiai žinant, kad buvau ten kaip oficialus asmuo, o ne dėl asmeninių įsitikinimų, na, turiu pasakyti, kad jis labai mane nuvylė.
Martin Schulz
(DE) Pone pirmininke, baigiantis šiai diskusijai norėčiau pateikti asmeninę pastabą. Kalbu ne tik savo, bet ir savo kolegų, kurie buvo čia visą tą laiką ir klausėsi šios diskusijos, vardu. Per visą buvimo Europos Parlamento nariu laiką retai teko jausti tokią nepagarbą, kokią jaučiau šiandien klausydamasis jūsų ir J. M. Barroso tarpusavio dialogo. Tai noriu pasakyti jums labai aiškiai. Pone J. M. Barroso, pasakėte, kad jūsų iniciatyvos, kurias remia didžioji šio Parlamento narių dauguma, žlunga, nes valstybės narės jas atmeta. Leiskite duoti jums patarimą: teikite savo iniciatyvas teisės aktų projektų pavidalu. Taip dauguma šio Parlamento narių jas parems ir Taryba nebeturės kur pasislėpti.
(Plojimai)
Norėčiau paprašyti jūsų nebesislėpti už Tarybos.
Jums, pone H. Van Rompuy, norėčiau pasakyti štai ką: sakote mums, kad jums pavyko pasiekti kompromisų tarp socialistų, liberalų, konservatorių ir krikščionių demokratų Tarybos lygmeniu. Tarybą sudaro suverenių šalių valstybių ir vyriausybių vadovai. Čia matome Tarybos pirmininką bandant apsukti Lisabonos sutartį priešinga kryptimi. Lisabonos sutarties rezultatas yra tas, kad pati Taryba įgyja vis daugiau galios, nors kartu sako, kad jos sprendimai priimami vienbalsiai. Ne to siekiama Lisabonos sutartimi. Lisabonos sutartimi siekiama, kad taikyti daugumos taisyklę priimant sprendimus ES taptų norma. Jūs neteisingai aiškinate Lisabonos sutartį.
(Plojimai)
Todėl atėjo laikas Europos Parlamentui pačiam šio reikalo imtis ir apginti Bendrijos metodą.
(Plojimai)
Pirmininkas
Diskusijos baigtos.
Raštiški pareiškimai (Darbo tvarkos taisyklių 149 straipsnis)
Ivo Belet
raštu. - (NL) Per pastarąsias savaites ekonominės integracijos srityje ES padardidžiulį šuolį pirmyn. Paktu "Euro plius" esame nukreipiami į kelią, kuriuo eidami bendradarbiausime daugiau, bet išlaikydami pagarbą valstybėse narėse gyvuojančioms konsultavimosi su visuomene tradicijoms. Žinoma, darbas šiuo atžvilgiu neturi būti nutrauktas. Dabar turime pereiti prie 2 etapo ir paruošti dirvą europiniams investiciniams projektams, kurie taip pat suteiks mums galimybę įgyvendinti mūsų strategijos "Europa 2020" darbotvarkę.
Komisijos pirmininkas J. M. Barroso pažadėjo pateikti pasiūlymą dėl finansinių sandorių mokesčio nustatymo. Turime nustatyti šį mokestį, kad galėtume investuoti į gyvybiškai svarbius tarpvalstybinius projektus, ypač į energetikos infrastruktūros projektus, remiamus Europos projektų obligacijomis ir viešojo ir privačiojo sektorių partnerystei skirtomis lėšomis. Tik taip galėsime įtikinti Europos piliečius, kad Europa dabar labiau nei bet kada anksčiau pajėgi užtikrinti jų klestinčią ateitį.
Carlos Coelho
Paskutiniame Vadovų Tarybos susitikime, kuris įvyko kovo 24-25 d., dėmesys buvo sutelktas į didžiausius iššūkius ekonomikos ir diplomatijos srityse, su kuriais Europos Sąjunga dabar susiduria, t. y. į klausimus dėl Libijos ir Japonijos. Nepaisant ekonomikos atsigavimo požymių, padėtis tebėra sudėtinga ir ekonomikos krizdar anaiptol nėra įveikta. Tai rodo padėtis Portugalijoje, kuriai galiausiai teko prisijungti prie Airijos ir Portugalijos ir paprašyti ekonominės ir finansinės pagalbos. Todėl būtina priimti būtinas ekonomines ir finansines priemones, kurios padėtų kovoti su krize ir išvengti tokių įsiskolinimo atvejų, kaip Graikijos, Airijos ir Portugalijos, taip pat sustiprinti ES ekonomikos valdyseną ir užtikrinti darbo vietų kūrimąsi. Patvirtintas šešių priemonių rinkinys, kurį vertinu teigiamai ir kuriuo, regis, siekiama plataus užmojo tikslų, pvz., sukurti Europos stabilumo mechanizmą, įgyvendinti paktą "Euro plius" ir t. t. Tikiuosi, kad bus galima įgyvendinti šias priemones kuo skubiau, kad jos pradėtų duoti rezultatų, kurių tikimės ir kurie yra taip būtini.
George Sabin Cutaş
raštu. - (RO) Paktu "Euro plius" ir Europos stabilumo mechanizmu valstybėms narėms bus suteikta joms reikalinga finansinparama mainais už didesnį jų ekonomikos politikos koordinavimą. Taigi abiem pasiūlymais pateikiamos dvi konstruktyvios priemonės, ypač atsižvelgiant į pasiūlymą dėl mokesčių politikos koordinavimo, o tai yra esminreforma bendra valiuta dalytis siekiančių valstybių sąjungoje. Be to, Europos stabilumo mechanizmas dėl savo 500 mlrd. EUR intervencijos fondo veiks kaip Europos valiutos fondas, įgaliotas skolinti pinigus ir pirkti obligacijas tiesiogiai iš valstybių narių ir kartu kovoti su finansine spekuliacija.
Tačiau kai kurie pakte pateikti pasiūlymai nepasiteisins. Dėl fiskalinių ribojamųjų priemonių ir labai lanksčios darbo rinkos ekonomikos augimas bus uždelstas, nedarbo lygis liks aukštas ir darbo jėga bus nestabili. Manau, reikalinga laipsniškai vykdyti fiskalinį konsolidavimą ir apsaugoti Europos socialinį modelį siekiant pakloti pamatą tvirtam ekonomikos augimui.
Diane Dodds
raštu. - Per šį plenarinį posėdį daug kalbėta apie finansinės paramos paketo poveikį Airijos Respublikai. Tačiau turiu pripažinti, kad ši krizturi tokį patį didžiulį poveikį ir Šiaurės Airijoje esančiai mano rinkimų apygardai, kuri dalijasi sausumos siena su Airijos Respublika. Čia vyksta labai didelis finansų, paslaugų ir darbo tikslais keliaujančių žmonių judėjimas. Airijos Respublikos bankai taip pat turi didelę dalį Šiaurės Airijoje. Taigi likvidumo problema, su kuria šie bankai dabar susiduria, daro tiesioginį poveikį Šiaurės Airijos įmonėms, ypač MVĮ, galimybės gauti finansavimą požiūriu. Tokiu metu, kai MVĮ tenka labai stengtis siekiant išsilaikyti jau dabar labai prastomis ekonomikos sąlygomis, dėl šios problemos ir taip sudėtinga padėtis tik blogėja. Šiuo metu 30 proc. visos Šiaurės Airijoje pagaminamos produkcijos tiesiogiai patenka į Airijos Respublikos rinką. Todėl dėl silpnos Airijos Respublikos rinkos verslo ir užimtumo sektoriai mano rinkimų apygardoje patiria rimtų tiesioginių padarinių. Atsižvelgdama į šią sudėtingą padėtį, raginu Komisijos pirmininką J. M. Barroso pripažinti tai ir pasitelkus darbo grupę ištirti galimybes pagerinti padėtį, kurioje dabar atsidūrėme.
João Ferreira
raštu. - (PT) Paskutiniame susitikime Europos Vadovų Taryba priėmsprendimus, kurie, jeigu jie bus įgyvendinti, reikš reto stiprumo ir pavojingumo išpuolį prieš Europos darbuotojus ir piliečius atsižvelgiant į pakto, pervadinto paktu "Euro plius", turinį. Jis neabejotinai pervadintas siekiant nuslėpti jo tikruosius autorius, o tai yra Vokietija ir Prancūzija, nes pirmesnis pavadinimas "konkurencingumo paktas" iš karto būtų jas išdavęs. Tai kartu su vadinamąja "ekonomikos valdysena" yra išpuolis prieš valstybes nares, kurių ekonominir socialinpadėtis pažeidžiamesnė, reiškiantis tikrą jų ekonominės priklausomybės ir ekonominio atsilikimo nuosprendį.
Abi priemonės susijusios su paskelbtu Lisabonos sutarties pakeitimu, patvirtintu pagal supaprastintą procedūrą ir nesurengus jokių referendumų, kuriuo siekta nustatyti vadinamąsias "sąlygas", susijusias su Europos stabilumo mechanizmu. Pagal Tarybos išvadas tai yra "griežtos politikos sąlygos pagal makroekonominio suderinimo programą", procesas, kurį kartu plėtos ir įgyvendins Europos Komisija, Europos Centrinis Bankas ir Tarptautinis valiutos fondas.
Iš tikrųjų dabar vyksta politinės ir ekonominės galios koncentravimo procesas ir dabar ši galia yra ne tik stambaus verslo ir finansų sektoriaus interesus ginančio direktorato, bet ir pačių tarptautinio kapitalo konstitucijų rankose.
Ildikó Gáll-Pelcz
raštu. - (HU) Svarbu, kad visai Europai sudėtingu ir lemiamu laikotarpiu vertiname tikslus, kurių siekiame, ir teigiamus pokyčius, kuriuos kartu įgyvendinome siekdami šių tikslų. Šiuo metu pirmininkaujančiai Vengrijai antrą kartą pavyko pasiekti stulbinamai sėkmingą rezultatą ekonomikos valdysenos, stabilumo mechanizmo ir Europos semestro srityse. Derybose, kurios vyko per paskutinį susitikimą kovo mėn. pabaigoje, Europos Vadovų Tarybai taip pat pavyko susitarti dėl nedidelio Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo pakeitimo siekiant užtikrinti didesnį euro zonos ir euro stabilumą. Tarybos susitikime Vengrija balsavo už racionalią, atsakingą politiką, kurios galima tvirtai laikytis, oficialiai patvirtino Europos semestrą ir sustiprino stabilumo mechanizmą. Tačiau turime atkreipti dėmesį į tai, kad ekonomikos valdysenos elementai jokiu būdu neturi būti painiojami su paktu "Euro plius", kuris dabartiniu pavidalu yra tarpvyriausybinis susitarimas. Paktas, galimas dalykas, yra tinkamas, tačiau bendroji vidaus rinka negali būti reguliuojama nesutartiniais tarpvyriausybiniais susitarimais. Dėl pakte neišaiškinto klausimo, susijusio su mokesčių suderinimu, Vengrija viso susitarimo kol kas nenori taikyti, nes esame suinteresuoti sustiprinti savo konkurencinį pranašumą ir taip ilgalaikėje perspektyvoje užtikrinti, kad Vengrijoje tikrai būtų kuriamos darbo vietos ir jos ekonomika augtų.
Sandra Kalniete
raštu. - (LV) Labai džiaugiuosi, kad 23 ES valstybės narės sugebėjo susitarti dėl priemonių, kuriomis siekiama užtikrinti finansinį stabilumą ir skatinti augimą, rinkinio - pakto "Euro plius". Svarbūs yra ir pasiektas susitarimas dėl struktūrinės reformos bei fiskalinio konsolidavimo ir galutinis sprendimas dėl Lisabonos sutarties pakeitimų, reikalingų tam, kad galėtų būti sukurtas Europos stabilumo mechanizmas. Visos šalys privalo įgyvendinti fiskalinio konsolidavimo priemones ir priemones, kuriomis siekiama užkirsti kelią makroekonominiam nestabilumui. Skatinant užimtumą ir socialinę įtrauktį taip pat turi būti įgyvendintos struktūrinės reformos. Jos turi būti apibrėžtos atsižvelgiant į konkrečią kiekvienos šalies padėtį. 23 Europos šalių dalyvavimas šiame pakte teikia vilties, kad šiomis priemonėmis bus paskatintas ekonomikos augimas. Tai žingsnis tinkama kryptimi ir protingas atsakas į ekonominius iššūkius. Šis paktas puikiai suderinamas su Parlamento ir Komisijos pastangomis patobulinti bendrąją rinką ir su trimis pranešimais, kuriuos šią savaitę Parlamente ketiname patvirtinti. Privalome priimti net drąsesnių sprendimų. Valstybės narės neturi atidėlioti svarbių, bet nepopuliarių sprendimų dangstydamosi rinkimų ciklo pretekstu.
Vilja Savisaar-Toomast
Europos Vadovų Taryba savo susitikime, įvykusiame kovo 24-25 d., priėmdaug sprendimų, kurie, manau, yra svarbūs ir kurių nebuvo galima dar ilgiau atidėlioti. Manau, kad svarbiausias sprendimas, susijęs su Europos ekonomikos politika, yra sprendimas dėl pakto "Euro plius", kuriuo pateikiama bendra darbotvarkir bendri tikslai. Paktu siekiama šių keturių pagrindinių tikslų: skatinti konkurencingumą, skatinti užimtumą, užtikrinti didesnį viešojo sektoriaus finansavimo tvarumą ir atkurti finansinį stabilumą. Šis paktas lėmtai, kad prie euro zonos prisijungkeletas kitų valstybių narių, pvz., Latvija, Lietuva, Lenkija, Danija, Rumunija ir Bulgarija. Manau, šiuo metu labai svarbu pasiekti bendrus susitarimus, susijusius su vienodų taisyklių taikymu ir bendrais mechanizmais, kurie padėtų pasiekti norimus tikslus. Ypač noriu pripažinti tas valstybes nares, kurios nėra euro zonos narės, bet vis dėlto prisijungprie pakto. Reikia tikėtis, kad taikant bendras taisykles taip pat bus suderintos nacionalinės nuostatos, ir tai pirmiausia susiję su viešojo sektoriaus finansavimo tvarumu, kurį būtina užtikrinti siekiant išvengti ateityje tokios padėties, kokioje dabar atsidūrGraikija ir Airija. Tačiau neturime apsiriboti tik šiais sprendimais, nes jie duos tik trumpalaikių rezultatų. Būtina išplėtoti sprendimus, kurie suteiktų mums galimybę ateityje investuoti, ar tai būtų sprendimas dėl Europos obligacijų, ar koks nors kitas sprendimas. Ačiū.
Czesław Adam Siekierski
raštu. - (PL) Pastarasis Europos Vadovų Tarybos aukščiausiojo lygio susitikimas reiškia naujo etapo - didesnio ekonomikos koordinavimo ir didesnės konvergencijos ES ir euro zonoje etapo - pradžią. Valstybių ar vyriausybių vadovų patvirtintas paktas "Euro plius", kurį sudareuro zonos šalys ir Bulgarija, Danija, Lietuva, Latvija, Lenkija ir Rumunija, suteikia mums tikrą galimybę pasiekti jame nustatytus tikslus arba, kitais žodžiais tariant, paremti užimtumą, konkurencingumą, valstybės finansų stabilumą ir finansinį stabilumą apskritai. Verta pabrėžti, kad pakte nenurodoma, kokiomis konkrečiomis politinėmis ar ekonominėmis priemonėmis turi būti siekiama šių tikslų, o tai reiškia, kad pačios valstybės narės turės pasirinkti šiam tikslui siekti tinkamas priemones. Nėra abejonės, kad pakto sėkmę ar nesėkmę lems tai, ar valstybės narės tikrai įsitrauks į veiklą įgyvendinant jį ir ar bus vykdoma veiksminga jų pažangos stebėsena. Kalbant apie ekonomikos koordinavimą, ES nebegali leisti sau nesėkmės, kokią patyrėme dėl Stabilumo ir augimo pakto. Aukščiausiojo lygio sustikime taip pat pritarta tam, kad į Sutartį būtų įtraukta nuostata, kuria sukuriamas nuolatinis Europos stabilumo mechanizmas, mobilizuojamas bendru valstybių narių susitarimu kilus būtinybei užtikrinti visos euro zonos stabilumą. Tai labai svarbus sprendimas, ypač atsižvelgiant į šiuo metu euro zonos šalių patiriamas problemas. Sutartyje įtvirtintas nuolatinis mechanizmas veiks kaip tvirta garantija tuo atveju, jeigu panašių problemų kils ir ateityje, taigi jis taip pat padės sumažinti spekuliacinių išpuolių prieš Europos valiutą pavojų. Taip pat palankiai vertinu tai, kad šis mechanizmas yra atviras euro zonai nepriklausančioms valstybėms narėms.
Rafał Trzaskowski
raštu. - (PL) Galėsime veiksmingai kovoti su krize tik tuo atveju, jeigu dirbsime išvien vengdami bet kokio pasidalijimo į euro zonai priklausančias ir jai nepriklausančias šalis. Sunku įsivaizduoti, kad galima sukurti konkurencingesnę ES nedalyvaujant tokioms šalims, kaip JungtinKaralystė, Švedija ar Lenkija, taigi džiaugiausi išgirdęs žinią, kad paktas "Euro plius" patvirtintas. Pirma mums susidarįspūdis, kad planuojama reformuoti ne tik euro zoną, bet ir padaryti dar daugiau - pradėti reformas ne ES, o tai kai kuriems EP nariams sukėlrūpestį. Tačiau šie nuogąstavimai dabar sėkmingai išsklaidyti ir Parlamento vardu priimta tvirta pozicija. Vienintelis dalykas, dėl kurio tenka apgailestauti - kad valstybės narės nepatvirtino visko, ką siūlParlamentas, ypač dėl Europos stabilumo mechanizmo, kuris, mūsų nuomone, nuo pat pradžių turėtų būti atviras euro zonai nepriklausančioms šalims.
