Darbo tvarkos taisyklių 29 straipsnio ("Frakcijų kūrimas") pakeitimas (diskusijos) 
Pirmininkas
Kitas darbotvarkės klausimas -pranešimas dėl Europos Parlamento Darbo tvarkos taisyklių 29 straipsnio "Frakcijų kūrimas" pakeitimo, kurį Konstitucinių reikalų komiteto vardu parengpranešėjas Richard Corbett.
Richard Corbett
pranešėjas. - Gerb. pirmininke, aš pakilau į tribūną tam, kad pristatyčiau jums Konstitucinių reikalų komiteto vardu parengtą pranešimą dėl mūsų darbo tvarkos taisyklių, kuriame mes nagrinėjome klausimą dėl skaičiaus, t. y. minimalaus narių skaičiaus, būtino mūsų Parlamente sudaryti.
Visi parlamentai, kurie naudoja frakcijų pagal politines pažiūras sistemą, be abejo, turi įvedę nuostatą dėl minimalaus narių skaičiaus. Įprastai neleidžiama sukurti frakcijų vienam arba dviem nariams, todėl visuomet turi būti apibrėžta, koks gali būti minimalus narių skaičius (toliau - slenkstis). Mūsų Parlamentas toliau plečiasi, todėl logiška, kad mes "sustojame", kad apgalvotume ir nuspręstume, kokio slenksčio frakcijai sukurti pakaktų kitos kadencijos Parlamentui.
Mes į tai detaliai apsvarstėme Konstitucinių reikalų komitete, kurio nuomonės buvo pasiskirsčiusios pakankamai vienodai. Komiteto dauguma (vieno balso persvara) buvo prieš slenksčio pakėlimą, nors, be abejo, mes šį klausimą dabar vėl svarstysime šiuose Rūmuose.
Mes taip pat įvertinome jau veikiančias frakcijas, kurios nepatenkina slenksčio reikalavimo, kai vienas arba du jų nariai išvyksta. Ar teisinga, kad tokios frakcijos turi nedelsiant automatiškai nutraukti veiklą, ar tam tikromis aplinkybėmis mes turime leisti tokioms frakcijoms ją tęsti. Šiuo atveju komitetas pritarmano pasiūlymui, kuris buvo pagrįstas pasiūlymu ankstesnio IND/DEM frakcijos lyderio J. Bonde'o, atkreipusio mano dėmesį į tai, su kokiais sunkumais jis, kaip frakcijos lyderis, gali susidurti, vadovaudamas frakcijai, kuri tik vos viršija slenkstį, kai vienas, du arba trys nariai grasintų palikti frakciją, jei nebus patenkinti jų reikalavimai arba jie negaus kažko kito, ir tuo būdu efektyviai šantažuotų frakciją.
Atsižvelgdamas į jo rekomendaciją, komitetas išmintingai priėmmano pasiūlymą, kad tuo atveju, jei frakcija jau veiktam tikrą laikotarpį, mes turime padėti mažesnėms frakcijoms, tokiomis aplinkybėmis suteikdami joms galimybę (šiuo atžvilgiu mes suteiksime Parlamento pirmininkui tam tikros veiksmų laisvės) tęsti veiklą ribotą laiką iki kitos steigiamosios Parlamento sesijos, net jei jos nebepatenkins slenksčio reikalavimo, bet, savaime suprantama, vis dar turi atitinkamą minimalų narių skaičių, kadangi mes negalime leisti, kad veiktų du arba tris narius turinčios frakcijos.
Buvo siekta nustatyti pusiausvyrą dėl pagrįsto slenksčio ir veiklos galimybės mažesnėms frakcijoms, užtikrinant, kad jos nesusidurtų su baisia mažumos narių frakcijos viduje galimo šantažo, kad jie bet kuriuo metu gali nutraukti jos veiklą, perspektyva.
Kaip jau sakiau, komitetas dvejojo dėl slenksčio pakėlimo, kadangi jis buvo patvirtintas vieno balso persvara. Bet dabar mes vėl svarstome šią problemą. Šiuo metu, jei pasidairytumėte po pasaulio parlamentus, pamatytumėte, kad mes turime vieną žemiausių slenksčių frakcijoms pagal politines pažiūras sudaryti. Frakcijai sukurti pakanka jau 2,5 proc. mūsų narių. Kaip jūs žinote, frakcijos sudarymas suteikia šiems nariams papildomų išteklių, viršijančių tuos, kuriuos įprastai gauna EP nariai, t. y. frakcija gauna papildomų finansinių išteklių iš mokesčių mokėtojų pinigų, taip pat darbuotojų ir procedūrinių privilegijų. Tai turėtume labai gerai apsvarstyti.
Ar norime teikti tokius didžiulius išteklius tiems, kurie teatstovauja labai mažam narių skaičiui - 2,55 proc.? Mano nuomone, tai būtų labai žemas slenkstis, dėl kurio kiltų pavojus, kad mes dalintume šiuos išteklius labai mažoms, galbūt niekam neatstovaujančioms ir net ekstremalioms frakcijoms. Kai kurie asmenys atkreipdėmesį į tai, kad, esant tokiam mažam slenksčiui, frakciją turėtų galimybę sukurti net ir pakankamai vietų rinkimuose laimėjusios ekstremaliai dešiniosios jėgos.
Mes turime teisę paklausti. Koks gi turėtų būti minimalus slenkstis?
Aš siūlau pakelti jį iki 4 proc., nors ir tuomet jis vis dar būtų gana žemas lyginant su mūsų Sąjungos nacionaliniais parlamentais, bet galbūt užtikrintų reikiamą pusiausvyrą. Kiek suprantu šįkart kai kurios mažesnės frakcijos, kurios pradžioje buvo prieš šią mintį, linkusios pritarti kompromisiniam variantui, pasirenkant aukso vidurį tarp 30, kaip siūliau aš, ir 20 narių, kaip apibrėžta mūsų galiojančiose taisyklėse, t. y. jie būtų laimingi, jei priimtume kompromisą dėl 25 narių slenksčio.
Dabar, kalbėdamas kaip mano frakcijos koordinatorius, o ne kaip pranešėjas galiu pasakyti kolegoms, kad mano frakcija nori pritarti šiam kompromisui, jei iš tai tikrųjų kompromisas, apie kurį mes visi galime susitelkti. Jei kompromiso nebus, jei jis nebus priimtinas, tuomet mano frakcija toliau pritars pasiūlymą dėl 30, o ne 25 narių slenksčio.
József Szájer
PPE-DE frakcijos vardu. - (HU) Gerb. pirmininke, mano partija ir aš esame vieni iš tų, kurie pritarsiekiui sukurti glaudesnius Parlamento tarpusavio ryšius tuo atveju, jei mes nuspręsime pakelti frakcijai suformuoti nustatytą slenkstį.
Pabrėžiu, kad tai sustiprins Parlamento todėl, kadangi būtent Europos Parlamentui būtų naudingi glaudesni politinių partijų ir frakcijų pagal politines pažiūras tarpusavio ryšiai, taip pat ir pačių Parlamento frakcijų pagal politines pažiūras tarpusavio ryšiai. Jam taip pat naudinga, kad politinių partijos Europos lygmeniu taptų stipresnės.
Kaip ką tik pasakR. Corbett, mes matome, kad šiuo metu slenkstis labai žemas, net ir lyginant su nacionaliniais parlamentais. Dėl šios priežasties Europos liaudies partijos vardu mes pritarėme šiai rekomendacijai, taip pat parėmėme idėją, kad šis slenkstis būtų lankstus, nors norėčiau pridurti, kad nuostatą dėl lankstumo siūlyčiau taikyti leidžiant sukurti tokias frakcijas trumpesniam laikotarpiui.
Be abejo, pamatėme, kad ne kiekvienas pritaršiai nuomonei, tačiau esu įsitikinęs, kad Europos Parlamente, kuriame yra tiek daug skirtingų "spalvų", labai daug rūšių politinių partijų ir labai daug politinio argumentavimo rūšių, visuomet turi būti dedamos pastangos, kad šiuo klausimu būtų pasiektas tam tikros rūšies susitarimas. Dėl to buvau patenkintas, kai atsirado kompromiso galimybė, t. y. galimybnustatyti aukštesnę negu dabar, bet žemesnę negu suplanuota, ribą frakcijai pagal politines pažiūras sukurti.
Viena paskutinpastaba: esu įsitikinęs, kad ir dėl skaičiaus šalių, ir dėl minimalaus frakcijų pagal politines pažiūras skaičiaus, būtų geriau apibrėžti ne konkretų skaičių, bet santykinį procentinį dydį.
Šiuo atveju santykinių dydžių nereikėtų nuolat keisti, ypač atsižvelgiant į faktą, kad dabar, kai dėl Lisabonos sutarties dar abejojama, mes tikrai nežinome, kokio dydžio bus kitas Parlamentas po 2009 m. rinkimų, t. y. ar mums vėl nereikės keisti šios taisyklės. Ačiū už jūsų dėmesį; Liaudies partija pritaria šiai rekomendacijai.
Jo Leinen
PSE frakcijos vardu. - (DE) Gerb. pirmininke, norėčiau ypač padėkoti R. Corbettui už šiuos pranešimus. Nuo pat pradžios ne tik buvo aišku, kad sutarimas šiuo klausimu bus pasiektas, bet ir tai, kad ši tema bus svarstoma su įkarščiu. Vis dėlto mes turime pažymėti, kad šis Parlamentas nuo 626 išsiplėtiki 785 narių, o tuo atveju, jei įsigaliotų nauja Sutartis, labai tikėtina, kad šis skaičius sumažės iki 751. Be abejo, mes turėsime priderinti taisykles, pagal kurias dirbame.
Mes esame įsteigę Parlamentinės reformos darbo grupę, kuri atkreipdėmesį į daugelį sričių, kurias Parlamentas turi keisti, o nestovėti vietoj, kaip buvo prieš daugelį metų. Status quo - visuomet lengviausias pasirinkimas. Siekis išsaugoti acquis communautaire reiškia, kad nereikia tobulinti arba kažką keisti. Vis dėlto šiuo atveju, akivaizdu, kad klausimas dėl frakcijų pagal politines pažiūras dydžio Parlamente turi būti išspręstas nedelsiant.
R. Corbett jau pasakė, kad, lyginant su kitų pasaulio valstybių parlamentais, mes turime vieną žemiausių slenksčių. Gal to buvo siekta (kodėl gi ne)? Kitu atveju (kaip J. Szájer) kiekvienas galėtų taip pat pasakyti: "man atrodo, kad mums reikia daugiau tarpusavio ryšių šiame Parlamente. Mes jau nebesame konsultacinasamblėja; dabar mes esame įstatymų leidžiamoji institucija. Mes priimame įstatymus 500 mln. žmonių. Šiam darbui atlikti reikalinga tam tikro laipsnio veiklos darna."
Dėl to pageidaučiau, kad šiame Parlamente veiktų tikros frakcijos, sudarytos pagal politines pažiūras, o ne tik techninio pobūdžio frakcijos, kurios sudarytos tik dėl pinigų ir iš tikrųjų neturi nieko bendro politika. Pateiktas pasiūlymas, pagal kurį slenkstis turi būti nuo 20 pakeltas iki 30 vis dar per švelnus ir visai nėra nepagrįstas. Be abejo, jam nebuvo pritarta svarstymo komitete metu, tačiau visi turime siekti kompromiso. Nepaisant to, kad paskutinis pasiūlymas tėra dėl 25 narių slenksčio, tai vis dar pažanga ir mažiausias priimtinas žingsnis pirmyn.
Mes turime 10 užregistruotų politinių frakcijų - nuo dešinės iki ekstremalios kairės. Kituose Europos rinkimuose gyventojai turės platų politinių frakcijų pasirinkimą, todėl rinkėjų balsai parodys, kokios Europos jie pageidauja. Dėl to visiškai neabejoju, kad reforma reikalinga. Parlamento įvairovbus išsaugota, bet galbūt mes sugebėsime šiek tiek pagerinti jo tarpusavio ryšius. Mes to ir siekiame. Dėkoju jums, gerb. R. Corbettai.
Andrew Duff
ALDE frakcijos vardu. - Gerb. pirmininke, komitetas, kaip mes žinome, siekia konsensuso, bet šįvakar bendro sutarimo pasiekti nepavyko. Aš taip pat reiškiu tvirtą teorinio ir praktinio pobūdžio prieštaravimą dėl R. Corbetto pasiūlymo.
Aš tiesiog negaliu sutikti, kad dėl septynių Parlamente veikiančių frakcijų gali kilti tam tikrų jo darbo efektyvumo problemų. Mes taip pat galime remtis ir nacionalinių parlamentų patirtimi. Šiuo atveju turėtume atsižvelgti į visapusiškesnę ir plačiau paplitusią 27 šalių viešąją nuomonę. Iš tikrųjų šioje jautrioje integracijos fazėje labai svarbu, kad visos atskirą nuomonę turinčios mažumos galėtų profesionaliai susiburti, kad galėtų šią nuomonę aiškiai išreikšti. Frakcijos netrukdo, o padeda asamblėjai dirbti.
Ir dėl R. Corbetto pasiūlymo ir dėl kompromisinio varianto reikėtų panaikinti UEN ir IND/DEM frakcijas. Labai dažnai, galbūt visada, aš nesutinku su šių frakcijų nuomonėmis, bet jie turi neginčijamą teisę jas išreikšti. Be to, jos tikrai atstovauja tam tikrai viešosios nuomonės pakraipai.
Jei mes šias frakcijas panaikinsime, jų nariai bus priversti prisijungti prie didesnių frakcijų, tuo būdu komplikuodami reikalus ir didindami tų frakcijų nenuoseklumą. Kita vertus, jie gali papildyti nepriklausomų narių gretas.
Taigi, siekdami, kad būtų naudingai taikomi efektyvumo, pliuralizmo, tarpusavio ryšių stiprinimo, sąžiningumo ir liberalizmo principai, pritarkime komiteto pozicijai ir atmeskime pakeitimus.
Johannes Voggenhuber
Verts/ALE frakcijos vardu. - (DE) Gerb. pirmininke, ponios ir ponai, kartais (bet ne dažnai) susidaro įspūdis, kad didelės šių Rūmų frakcijos jaučia sąžinės graužimą. Kartais tai galima nuspėti iš to, kad klausimas nagrinėjamas Strasbūre vėlyvą pirmadienio naktį.
Taip nutiko šiandien, nes kitu atveju visuomengalėtų pasidomėti, kodėl pranešimas, kuris buvo atmestas komiteto sprendimu, buvo pateiktas svarstyti šiame plenariniame posėdyje. Visuomenę taip pat galėtų dominti, kodėl pranešėjas komiteto vardu pristato nebeturintį vertės pranešimą, kadangi jis buvo atmestas ne vieno balso persvara, kaip teigR. Corbett, o komiteto daugumos. Ir ne be pagrindo.
Visuomenę sudomintų ir tai, kad jūs pateikiate šį teisėkūros projektą plenariniame posėdyje pažeisdami darbo tvarkos taisykles, t. y. ne tam, kad už projektą būtų balsuojama, bet tam, kad būtų daroma kažkas visiškai kito.
Aš esu Parlamento narys nuo 1990 m.
Per šį laikotarpį aš susipažinau su vyraujančia nuomone dėl parlamentinės kultūros, tai yra su nuostata, kad Parlamento dauguma nenaudoja savo balso ir svorio Darbo tvarkos taisyklėms keisti taip, kad gautų privilegijų ir išskirtinę padėtį kitų frakcijų atžvilgiu. Būtent tai jūs dabar padarėte. Jūs pažeidėte šį tabu. Tai, apie ką čia kalbama, - apgaulė.
Pagrindinės frakcijos tiesiog nenori leisti formuotis mažesnėms frakcijoms, jos siekia daryti spaudimą nariams iš visų Sąjungos šalių, kad jie prisijungtų prie pagrindinių frakcijų ir sutrukdyti norinčioms nuo jų atskilti frakcijų dalims. Jos nori pakeisti Darbo tvarkos taisykles pagal savo skonį ir pritaikyti jas savo frakcijoms. Tai darydamos jos ignoruoja kitą tabu, t. y. nuostatą, kad nepriimtina naudoti oficialias priemones, kad būtų atsikratyta veikiančių frakcijų, pvz., Nepriklausomybės/demokratijos frakcijos. Politinėje demokratijoje tai nedaroma.
Tai tampa tradicija, gerb. R. Corbettai. Aš įvertinau praėjusių dvejų metų įvykius, apie kuriuos mes turėsime pakalbėti prieš rinkimus, kadangi per šiuos dvejus metus, didesnės šių Rūmų frakcijos pasiūlgana daug pasiūlymų dėl Darbo tvarkos taisyklių dalinių pakeitimų, kurių pagrindinis tikslas sustiprinti didesnių frakcijų valdžią, mažinti įvairovę, sumažinti atskirų narių ir mažesnių frakcijų teises.
Jei tai jūsų būdas populiarinti Parlamentui, gyventojų pasitikėjimo juo krizei įveikti ir pasiruošti kitų metų rinkiminei kampanijai, tai jūs pamanysite, kad mes būsime energingi šios svarstomos problemos priešininkai ir demokratinio Parlamento gynėjai.
Ryszard Czarnecki
UEN frakcijos vardu. - (PL) Gerb. pirmininke, pliuralizmas ir pagarba įvairovei - svarbios Europos Parlamento vertybės, kadangi kaip tik Europos Parlamentas turi atspindėti pagrindinį principą - vienybę įvairovėje. Dėl šios priežasties Europos Parlamentas turi ne tik gerbti, bet iš tikrųjų puoselėti politinio žemėlapio spalvų įvairovę.
Tinkamai gindami etninių, religinių ir seksualinių mažumų teises, mes taip pat turime pagalvoti ir apie politines mažumas. Bet koks manipuliavimas ar politiškai motyvuoti Europos Parlamento darbo tvarkos taisyklių pakeitimai atvirai suvaržys Parlamentino, kaip visos Europos Sąjungos tautų ir bendruomenių atstovo, vaidmenį. Mes nematome jokio reikalo keisti Darbo tvarkos taisyklių punktų dėl šalių atstovų, sudarančių politinę frakciją skaičiaus. Dabartinnuostata yra tinkama. Šiandienos Europos Parlamentas dirba efektyviai, o kinų patarlsako: "gero geriau nepadarysi". Šiuo atžvilgiu pakanka šešių valstybių, todėl nereikėtų apibrėžti nuostatos dėl septynių. Dėl šios priežasties gali padaugėti nepriklausomų narių, kurių pažiūros dažnai labai skiriasi vienas nuo kito arba net yra visiškai priešingos. Pakeitimas dėl slenksčio politinei frakcijai suformuoti pakėlimo iki 30 narių iš tikrųjų galėtų pakenkti pliuralizmo, nuomonės laisvės, Europos įstaigų atstovavimo principams ir sugriauti pasitikėjimą mumis, kaip Europos Parlamento atstovais.
Šie pakeitimai Europos Parlamentui rinkiminiais metais nepridės autoriteto, kuris, mano nuomone, yra ypač svarbus siekiant gerų šių rinkimų rezultatų.
Šie pakeitimai neturėtų įsigalioti nei 2009 m., nei bet kuriuo kitu metu. Aš sakau tai kaip atstovas frakcijos, kuri sugebėtų tinkamai veikti, net jei šie pakeitimai būtų priimti.
Francis Wurtz
Gerb. pirmininke, panagrinėkime faktus. Atsižvelgiant į Europos integracijos istoriją, dominuojančias ideologines sroves, veiklos rūšis, įsitvirtinusias po pusės šimtmečio glaudaus Komisijos, Tarybos ir Parlamento tarpusavio bendradarbiavimo galima būtų teigti, kad Europos įstaigų veiklą visa tai persmelkkrikščionių demokratų arba socialdemokratų dvasia. Aš nieko nekritikuoju, o tik išdėstau faktus.
Šiame Parlamente kvalifikuota dauguma, kuri būtina bet kokiam teisės aktui bendro sutarimo būdu priimti, reiškia nuolatinę paiešką sutarimo tarp dviejų svarbiausių frakcijų, kurios toliau sumenkina skirtingų nuomonių ir prieštaravimų išraišką. Todėl kyla paprastas klausimas: ar mes, vengdami konflikto, norime pabloginti šias sąlygas sugriežtindami nuostatas dėl frakcijų pagal politines pažiūras sudarymo prieš netrukus vyksiančius rinkimus, kurių metu bus sumažintas šaliai atstovaujančių EP narių skaičius, todėl mažumų frakcijos, ypač iš mažiausiai apgyventų šalių, atsidurs dar sunkesnėje padėtyje? Ar tuomet kas nors vis dar tikės pliuralizmo dvasia? Demokratinių diskusijų kokybnepagerės. Be to, padidės nepriklausomų narių gretos.
Dėl šios priežasties mano frakcija vieningai pritaria tam, kad būtų išsaugota galiojanti darbo tvarkos taisyklių nuostata dėl frakcijų pagal politines pažiūras sudarymo, net ir nepaisant to, kad mūsų nuomonskiriasi nuo dviejų svarbiausių frakcijų nuomonės, kurios atsisako pritarti mūsų procedūriniam reikalavimui, t. y. pripažinti nuomonių skirtumą arba priimti kompromisą. Dauguma mano frakcijos (taip pat ir aš) atvirai pritarėme kompromisui, kaip vieninteliam būdui pliuralizmui šiame Parlamente išsaugoti, kad būtų gerbiama kitaip galvojančių nuomonir kad dienos pabaigoje mes vis dar remtumės tais pačiais principais. Šie principai turi vardą; šis vardas - demokratija.
Hanne Dahl
IND/DEM frakcijos vardu. - (DA) Gerb. pirmininke, dabartinės mūsų diskusijos gana keistos. Iš tikrųjų jos tokios pat absurdiškos kaip Kafkos "Procesas". Aš norėčiau atkartoti įvykių eigą, kad paaiškinčiau, kodėl drįstu teikti šį palyginimą, kadangi suprantu, kad jis gana grubus.
Gegužės 27 d. Konstitucinių reikalų komiteto posėdyje svarstytas pranešimo projektas, kuriuo siekiama labiau suvaržyti politinių frakcijų sudarymą. Pranešimą parengęs pranešėjas R. Corbett siekė, kad narių skaičius nuo 20 būtų padidintas iki 30 ir kad tuo pat metu frakcija atstovautų ketvirtadaliui šalių (tuo metu penkioms)
Šis pranešimo projektas buvo atmestas, t. y. bet kokiu atveju tai turėtų reikšti, kad pranešimas išbrauktas iš darbotvarkės. Vis dėto vietoj to komiteto pirmininkas J. Leinen leido komitetui toliau balsuoti dėl taisymuose pranešimo pirminio teksto dalinių pakeitimų, nors pranešimas, kurį reikėtų taisyti, jau nebuvo! Šis manevras suteikgalimybę išlaikyti pranešimą, kuris iš tikrųjų jau buvo palaidotas. Galbūt buvo pažeistos visos taisyklės ir įprastos procedūros, bet atrodo, tai nejaudina R. Corbetto ir komiteto pirmininko. Mes turime paklausti: kodėl? Galų gale, 2004 m. slenkstis buvo pakeltas dėl to, kad Europos Parlamentą sudarnebe 15, o 25 šalių atstovai. Nuo tada prie ES prisijungdar dvi šalys, bet tuo negalima pateisinti drastiško taisyklių keitimo. Jie teigia, kad daugeliu atvejų nacionaliniuose parlamentuose slenkstis yra aukštesnis, bet pamiršta pasakyti, kad Europos Parlamentas turi papildomą suvaržymą - geografinį apribojimą. Mano žiniomis joks nacionalinis parlamentas tokio apribojimo neturi. Kam tuomet reikalingas šis drastiškas taisyklių dėl frakcijų pagal politines pažiūras sudarymo pakeitimas? Tai labiausiai primena nelemtą sąjungą tarp dviejų pagrindinių Parlamento frakcijų, kurios siekia sukurti dviejų partijų sistemą. Be abejo, jei būčiau paranojikas, pasakyčiau, kad tai primena suokalbį, vedamą kelių grėsmingų slaptų motyvų, kurių vienas - opozicijai priklausančių frakcijų pagal politines pažiūras (kurių vienai aš pats priklausau) sudarymo suvaržymas. Parlamentas neturi jokios teisės teisti už politines pažiūras. Tik rinkėjai turi šią teisę. Nariai, išrinkti teisėtų demokratinių rinkimų metu, yra teisėti politinio proceso dalyviai. Šiuo pagrindu jie turi visišką teisę vystyti savo veiklą, todėl nei Socialistų frakcija Europos Parlamente, nei Europos liaudies partijos (krikščionių demokratų) ir Europos demokratų frakcija negali suvaržyti jų teisės jiems suteiktiems įgaliojimams vykdyti.
Aš rekomenduočiau, kad visi nariai balsuotų prieš neegzistuojančių pranešimų dalinius pakeitimus. Tai būtų mano rekomendacija ir šiandien, ir ateityje. Tai tiesiog peržengia bet kokias ribas. To reikėtų vengti, jei mes siekiame, kad kada nors būtume gerbiami kaip rimta įstatymų leidžiamoji institucija.
Frank Vanhecke
(NL) Pranešėjas faktiškai pats pasakė, apie ką šis pranešimas. Jis susijęs su siekiau toliau stiprinti Europos Parlamento, kaip institucijos, atstovaujančios eurokratinį vienmatį mąstymą, vaidmenį, atsikratant trupučio laisvės, kurios dar turi mažesnės politinės frakcijos. Parlamentas turi tenkinti Europos "mandarinų" interesus, o ne atstovauti politinei įvairovei mūsų tautų labui. Kokiame nedemokratiniame farse priversta dalyvauti jūsų Europa!
Garsusis 6 pakeitimas dėl parlamentinių klausimų - dar vienas mūsų teisių apkarpymas. Be to, mums aiškinama, kad ši taisyklįvedama dėl to, kad Europos Komisija (cituoju) "[...] smarkiai skundėsi dėl tokių klausimų skaičiaus ir administracinio darbo krūvio, tenkančio jos tarnyboms, atsakančioms į šiuos klausimus."
Vis dėlto manau, kad EP nariams reikėtų smarkiau skųstis dėl bauginančių būdų, kuriais daugelis Europos Komisijos narių sausai atsako į mūsų raštiškus klausimus, t. y. visiškai neliesdami klausimo esmės, daro tai nekompetentingai, o kartais su matomu, vos užmaskuotu nenoru, suteikti mums teisingos informacijos.
Būtų geriau, jei apibrėžtume drausminę procedūrą Komisijos nariams, o ne dar kartą suvaržytume EP narių darbą, už kurį jiems mokama.
Timothy Kirkhope
Gerb. pirmininke, ši diskusija susijusi Parlamento veiklos praktiniais dalykais, todėl mūsų pareiga išsiaiškinti, ar pasiūlymai dėl frakcijų yra praktiniai. Reikalavimas dėl 30 narių slenksčio turbūt pasiūlytas praktiniais sumetimais, todėl aš pateikiau mano parengtą dalinį pakeitimą (manau, tai buvo mano pakeitimas, gerb. R. Corbettai), kuris suteikgalimybę Parlamento Pirmininkui (pirmininkų sueigai pritarus) tam tikrą ribotą laikotarpį leisti frakcijai tęsti darbą ir tuomet, jei jos narių skaičius nukrito žemiau apibrėžto slenksčio.
Komitete apskritai buvo pritarta siekiui išvengti to, kad kuri nors frakcija galėtų tapti įkaite nario, grasinančio išvykti ir tuo būdu iškart išformuoti šią frakciją. Štai kodėl aš linkęs pritarti naujam kompromisui dėl 25 narių slenksčio. Mano nuomone, tai geras pasiūlymas, kuris padėtų išspręsti vieną iš problemų, dėl kurių aš parengiau anksčiau minėtą pakeitimą.
Vis dėlto turime visada atsiminti, kad mes buvome išrinkti tam, kad atstovautume visų mūsų rinkėjų pažiūroms ir interesams. Faktas, kad Europos rinkėjų pažiūrų spektras apima vis įvairesnes nuomone. Tai gerai demokratijai. Didėja ne tik šio Parlamento narių skaičius, bet ir jų atstovaujamų nuomonių įvairovė. Jei norime sėkmingai įvykdyti mūsų parlamentinius įgaliojimus, mes turime turėti galimybę visapusiškai ginti mūsų valstybių rinkėjų interesus. Maža frakcija Europos Parlamente gali ginti didelio valstybės narės rinkėjų skaičiaus nuomonę. Turime sugebėti dirbti konstruktyviai kaip Parlamentas, bet ir atsižvelgdami į norus žmonių, kuriems mes atstovaujame. Kaip tik ši nuostata susijusi su frakcijų veiklos tvarka ir jų sudėtimi.
Taigi, pritardamas šiam galimam kompromisui, aš pritariu tinkamam ir pragmatiniam šio klausimo sprendimui. Tikiuosi, kad mes nepritarsime klaidingai nuomonei, kad mažiau frakcijų būtinai reikštų daugiau demokratijos.
Kristian Vigenin
(BG) Gerb. pirmininke, kolegos, manau, kad R. Corbetto pranešimo projektas vertas dėmesio, kadangi yra pateiktas pačiu laiku ir kadangi jį priėmę nesukeltume pavojaus šiuo metu egzistuojančioms Europos Parlamento frakcijoms. Aš pritariu minčiai, kad kitos kadencijos (2009-2014 m.) Parlamentas turėtų dirbti daug veiksmingiau. Mes pakartotinai aptarėme šių pakeitimų reikšmę, tačiau niekada nediskutavome klausimų dėl apriboti narių, išrinktų į Europos Parlamentą, galimybių laisvai reikšti savo nuomonę apribojimo.
Kadangi mūsų Parlamentas yra didelis, t. y., mūsų nuomone, didžiausias demokratiškai išrinktas parlamentas pasaulyje, ypač svarbu, kad jo veikla griežtai remtųsi parlamentinėmis frakcijomis, frakcijomis pagal politines pažiūras, kurios atstovauja ne jų narius išrinkusioms tautoms, o bet atstovauja narius vienijančioms politinėms srovėms. Tai taip pat reiškia, kad politinės frakcijos ir jų lyderiai turi daug galimybių ir daro didelę įtaką mūsų Parlamento veiklai.
Štai kodėl manau, kad nebūtų teisinga, jei dabar pradėtume kaltinti socialistus arba krikščionis demokratus nedemokratiškumu. Visiškai priešingai, manau, kad tokiu būdu mes sudarysime sąlygas frakcijoms pagal politines pažiūras daug aiškiau susiformuoti ir tinkamai veikti kito šaukimo Europos Parlamente. Be abejo, suprantu, kad man lengva kalbėti politinės frakcijos, kuriai kitame Parlamente negresia išnykimas dėl nepakankamo narių skaičiaus, vardu. Manau, kad bet kokiu atveju frakcijos, kurios veikia šiandien, sugebės tęsti veiklą kitame Parlamente. Be to, mūsų buvimas čia, šiame Parlamente, didele dalimi priklauso nuo politinių partijų, kurioms mes atstovaujame, valios. Mes neturėtume svarstyti šių klausimų atskirai. Štai kodėl nereikia manyti, kad politinis Europos gyvenimas sukasi tik čia, Parlamente, ir priklauso nuo dviejų frakcijų pagal politines pažiūras, be to, mes neturime užmiršti partijų, kurioms atstovaujame. Šiuo atžvilgiu manau, kad mes iš tikrųjų judėti pasiūlyto kompromiso link ir pritarti R. Corbett pranešimo projektui.
Gerard Batten
Gerb. pirmininke, šis Parlamentas dažnai kalba apie atvirumą, skaidrumą ir demokratiją, bet ne visuomet tuo vadovaujasi.
Šiuo atveju pranešėjas R. Corbett labai atvirai ir skaidriai nurodė, ko jis siekia: jis nori suvaržyti mažų frakcijų formavimąsi ir veiklą; jis nori atimti iš jų išteklius ir privilegijas, kurios joms šiuo metu priklauso ir kurios suteikia joms galimybę atstovauti norams tų, kurie jas išrinko. R. Corbett, jei tik tai įmanoma, nori, kad nutrūktų politinių frakcijų, kurioms jis nepritaria, veikla. Tai visiškai nedemokratiška. Kodėl Europos rinkėjų valios negalėtų reikšti politinės frakcijos, suformuotas tų, kurie jas rinko, kad ir kokios mažos šios frakcijos bebūtų? Kodėl ne? Kadangi R. Corbett nemano, kad tai bus joms leista!
Jei šios taisyklės būtų priimtos iš Parlamento veiklos būtų, pvz., išstumta Nepriklausomybės / demokratijos frakcija, kuriai aš priklausau. Be abejo, IND/DEM frakcija buvo suformuota, kad būtų priešinamasi Europos Konstitucijos priėmimui. Mes pakankamai vaisingai išleidome pinigus "NE" kampanijoms Prancūzijoje ir Olandijoje finansuoti, o šiuo referendumui Airijoje nulemti. Štai kodėl R. Corbett ir kiti eurofilai nori pabandyti (jei tik jiems pavyktų) išguiti iš Parlamento mus ir bet kokią kitą į mus panašią frakciją po 2009 m. Jo visiškai nedemokratinės užmačios yra skaidrios ir gerai visiems matomos.
Maria da Assunção Esteves
(PT) Gerb. pirmininke, Parlamentas turi interpretuoti Demokratiją demokratiniu būdu. Tai reiškia, kad Darbo tvarkos taisyklės neturi būti vertinamos atskirai. Jos turi būti interpretuojamos remiantis moraliniais rinkimų teisės principais ir atstovavimo principu, pabrėžiančiu gyventojų savivaldos ir autonomijos reikšmę. Nagrinėdamas kai kuriuos klausimus šio principo požiūriu, norėčiau štai ką pasakyti: mano požiūriu, pakeitimas, kurį pasiūlR. Corbett yra iš principo teisingas, tačiau dar viena svarbi priežastis, kodėl frakcija, kurios narių skaičius Parlamento kadencijos metu krinta žemiau minimalaus slenksčio, turi tęsti veiklą, susijusi su faktu, kad rinkėjai demokratinio pasirinkimo būdu beveik visuomet balsuoja atsižvelgdami į EP politinę frakciją, kuriai kandidatai priklauso.
Rinkėjams ne tas pats, ar išrinktas kandidatas prisijungs prie Socialistų frakcijos Europos Parlamente ar prie Europos liaudies partijos (krikščionių demokratų) ir Europos demokratų frakcijos. Šiuo atžvilgiu, manau, kad šiuo pakeitimu turėtų būti apibrėžti ne Parlamento pirmininko diskretiniai įgaliojimai, o atitinkama privaloma nuostata (ne paprastas leidimas) arba įpareigojimas. Be to, demokratiniu požiūriu laikotarpis frakcijos veiklai tęsti gali tik tiksliai sutapti su Parlamento kadencijos trukme. Kitaip mes visiškai pamintume laisvės principus, kurie ir apsprendžia, kokie mes esame.
Mano antra pastaba susijusi su pagunda nukopijuoti tai, ką daro nacionaliniai parlamentai. Nacionaliniai parlamentai iš tikrųjų yra mums modelis, bet šiuo atveju mes turime sekti jų pavyzdžiu cum grano salis ypač atsargiai, kadangi frakcijų gausa Europos demokratijoje gali padėti išvengti atstovavimo stokos, dėl kurios Europoje viena po kitos kyla krizės.
Šiuo atveju frakcijų gausa gali kompensuoti nuolatinę Europos gyventojų ir tų, kurie jiems atstovauja, priešpriešą. Be to, kuo daugiau turėsime pliuralizmo, tuo akivaizdesnbus politinkova ir intensyvesnpolitinagitacija, kurios paprastai sudaro sąlygas konsensusui pasiekti, kadangi nuolat siekiant susitarimo neįmanoma išvengti ir prieštaravimų.
Frakcijų įvairovgali padėti Parlamentui įtraukti į politinę veiklą biurokratinę Europą, todėl, kad Demokratija yra Demokratija, o ne tikslas.
Paul Rübig
(DE) Gerb. pirmininke, ponios ir ponai, mes neturėtume teikti jokios papildomos finansinės pagalbos nariams ir jų atstovams, kurie Europos lygmeniu prieštarauja demokratinei tvarkai.
Jim Allister
Gerb. pirmininke, labai paprasta suprasti užmačias tų, kas reikalauja padidinti šių Rūmų frakcijų pagal politines pažiūras sudarymo slenkstį.
Tai gana akivaizdžios pastangos išstumti mažesnes frakcijas, kurios labai dažnai ne taip entuziastingai pritaria ir gana smarkiai abejoja puikiuoju Europos projektu. R. Corbett siekia politikoje panaudoti kelių volo principą. Štai kodėl šįvakar, nepaisant komiteto demokratinio sprendimo, jis pateikšį klausimą.
Buvo gerai pasakyta, kad apie parlamentą, jo vertę ir jo vientisumą galima spręsti iš to, kaip jis elgiasi su savo mažumomis. Pagal šio pranešimo reikalavimus R. Corbett norėtų nublokšti šį Parlamentą į nedemokratines didelių frakcijų rankas, kad sprendimai būtų priimami ne šiuose Rūmuose, o dviejų svarbiausių partijų susitarimu.
Søren Bo Søndergaard
(DA) Gerb. pirmininke, norėčiau panagrinėti svarbiausią prielaidą, t. y. prielaidą, kad susiskirstę į mažiau frakcijų sustiprinsime mūsų politinės sąsajas. Aš galėčiau nueiti ir prisijungti prie Socialistų frakcijos Europos Parlamente, bet tai nesustiprintų frakcijos politinių sąsajų. Taip pat aš galėčiau prisijungti prie Europos liaudies partijos (krikščionių demokratų) ir Europos demokratų frakcijos, bet aš galiu garantuoti, kad tai nepadidintų šios frakcijos politinių sąsajų. Jokiu būdu. Dėl to šis pasiūlymas nėra susijęs su politinių sąsajų stiprinimu. Juo siekiama, kad būtų kuo daugiau nepriklausomų narių, kurie nenori priklausyti bet kuriai iš frakcijų, kurios turi reikalavimus patenkinantį narių skaičių. Tai, savo ruožtu, reikš milijonus europiečių, kuriems Europos Parlamente neatstovautų jokiai politinei frakcijai. Aš nemanau, kad tai gera įvykių raida. Be to, aš nelaikau to demokratine plėtra. Galiausiai norėčiau paklausti R. Corbetto (dabar kalbame apie politines sąsajas), ar pasiūlymui, kurį jis čia pateikė, vieningai pritaria PSE frakcija, ar frakcijos viduje dėl pasiūlymo iš tikrųjų yra gilių nesutarimų.
Íñigo Méndez de Vigo
(ES) Gerb. pirmininke, man šio vakaro diskusijos pasirodįdomios, kadangi išgirdau pranešėją sakant, kad jis parengpranešimą įkvėptas J. Bonde'o, kuris kaip Rodrigo Díaz de Vivar, El Cid Campeador, laimėjo mūšius po savo mirties. Tuomet išėjo kalbėti H. Dahl, kuri pakeitJ. Bonde'ą, ir palygino pranešėją su Kafka (tikrai vykęs palyginimas), t. y. H. Dahl nelabai pritaria J. Bonde'ui. Tada G. Batten prisipažino mums, kad parlamentinės frakcijos pinigai buvo panaudoti kišimuisi į nacionalinį referendumą. Aš manau, gerb. G. Battenai, kvestoriai turės kažką apie tai pasakyti, kadangi draudžiama šiuos pinigus naudoti tokiems dalykams.
Apie J. Voggenhuberį? Ką aš galiu pasakyti apie J. Voggenhuberį, kuris yra iš šalies, kuri taip puikiai suorganizavo Euro 2008, kuria mes, ispanai, taip patenkinti? J. Voggenhuber apkaltino mus manipuliavimu ir kritikavo kompromisinį pakeitimą, tačiau pasirodo, kad jis jį pasirašė.
Trumpai, gerb. pirmininke, pastovumo labui ir pritardama tam, ką pasakJ. Szájer, T. Kirkhope, M. Esteves ir P. Rübig, Europos liaudies partijos (krikščionių demokratų) ir Europos demokratų frakcija ketina balsuoti už pasiūlymą.
Hans-Peter Martin
(DE) Gerb. pirmininke, "Surizikuokime kurti drąsią demokratiją". Taip vadinosi pagrindinio straipsnis, kurį aš parašiau Frankfurter Allgemeine Sonntagszeitung laikraščiui prieš dvi savaites. Būtent socialdemokratinių sluoksnių atstovai atvyko pas mane ir pasak"puiku!". Ne vien todėl, kad pavadinimas atkartojo garsų didžiojo Willy Brandto šūkį. Ką jūs čia dabar darote, gerbiamieji R. Corbettai ir J. Leinenai? Jūs viską apverčiate aukštyn kojom. Be to, jūs žinote, ką jūs darote.
Aš gerai atsimenu, ką jūs pasakėte, kai paskutinį kartą buvo aptariamas klausimas dėl frakcijų kūrimo slenksčio padidinimo. Aš atsimenu J. Leineną nuo tada, kai jis vis dar buvo tvirtas demokratas. Jis turėtų sugrįžti praeitin ir rūpestingai apgalvoti, kam jis tarnauja. Ką jūs čia darote? Jūs naikinate demokratiją. Jūs sekate Haider'iais ir Strach'iais, t. y. radikaliaisiais kairiaisiais, su kuriais lyginant net P. Lafontaine politika atrodo nuosaiki. Kaip jums ne gėda! Sustokite ir pagalvokite. Atsiimkite šį pakeitimą Europos labui. Nebūkite "antieuropiečiai".
Jean-Claude Martinez
(FR) Gerb. pirmininke, turime vieningą rinką, turime bendrą valiutą, tai logiška, kad turėtume turėti ir vieną frakciją, kuri bet kokiu atveju butų daug efektyvesnė. Būtų vienas pranešėjas, ir būtų lengviau dalytis nuomonėmis. R. Corbett siūlo pakelti slenkstį iki 30. Atrodo, kad tai gali būti labai pavojinga, kadangi airiai, prancūzai ir olandai sugeba deleguoti 31 narį, o tai sukeltų mums tikrų problemų. Asmeniškai aš manau, kad mums reikia kintamo slenksčio. Jis būtų 30, bet pirmininkas galėtų savo nuožiūra padidinti jį iki 35 ar 40, jei EP nariai, kurie nori prisijungti, nėra visiškai patikimi.
Ketvirtos respublikos gyvavimo metu buvo naudojama "pašalinimo" praktika. Kadencijos pradžioje įstatymų leidžiamojo organo dauguma nuspręsdavo, ar atnaujinti tam tikro Parlamento nario įgaliojimus ar pašalinti jį arba ją. Tai puikus metodas. R. Corbett galėtų būti atsakingas, pvz., už pašalinimą visų, kas. Mes taip pat galėtume pasielgti taip: tie, kurie nepritaria R. Corbetto pažiūroms atiduoda savo atlyginimą jam ar jo frakcijai. Vis dėlto visa tai neturi jokios reikšmės. Airiai įrodė, kad jūs galite priimti kokias tik norite taisykles. Tai daugiau nebeduoda jums reikiamų rezultatų, gerb. R. Corbettai.
Richard Corbett
pranešėjas. - Gerb. pirmininke, aš gėrėjausi šias diskusijas. Aš gėrėjausi iš piršto laužtais tvirtinimais, susijusiais su šiuo pakeitimu, kad frakcijoms šiame Parlamente sukurti reikalingo slenksčio pakėlimas nuo 20 iki 25 (ar galbūt iki 30) padarytų galą demokratijai ir pliuralizmui Parlamente. Tai visiški niekai! Tai nuosaikus pasiūlymas. Net 30 būtų daug žemiau slenksčio, kuris egzistuoja daugelyje nacionalinių parlamentų, kuriuos mes visi laikome tobulai demokratiniais. Taigi kodėl ne čia?
Mintis, kad tai ataka prieš egzistuojančias frakcijas - niekai.
Man patiko, kad UEN frakcijos atstovas pripažino, kad jo frakcija nebus paveikta. Buvau nustebintas, kad G. Batten manė, kad jo frakcija bus paveikta. Maniau, kad jis tikėjosi iškovoti papildomų vietų per kitus Europos rinkimus. Vis dėlto manau, kad jie greičiausiai praras vietas ir kad nepatenkins net ir galiojančio slenksčio, todėl jie bet kokiu atveju išnyks, t. y. vienaip ar kitaip jie nebus paveikti.
O dėl nuskambėjusios minties, kad tai nukreipta prieš tam tikras pažiūras, pvz., euroskeptikus, galiu pasakyti, jog tai visiški niekai! Šiame Parlamente euroskeptikams visuomet buvo gerai atstovaujama, jie beveik visuomet turėdavo savo politinę frakciją ir aš esu įsitikinęs, kad taip bus ir toliau. Jie atstovauja mažai, bet reikšmingai viešosios nuomonės dalelei; aišku, jie turi dalyvauti mūsų diskusijose. Šis pasiūlymas to nepakeis.
Šis pasiūlymas nėra radikalus. Tai aiškus, sveiku protu paremtas praktinis pasiūlymas, kuriuo bandoma išsiaiškinti, koks slenkstis politinei frakcijai sukurti turėtų būti nustatytas išplėstame Parlamente.
Tai nėra radikalus pasiūlymas, jis prieš nieką nenukreiptas. Esu patenkintas, kad daugelis frakcijų supranta dviejų požiūriu kompromiso reikšmę ir linkusios pritarti nuosaikiam kompromisiniam pasiūlymui dėl 25 narių slenksčio.
Pirmininkas
Diskusijos baigtos.
Balsavimas vyks 2008 m. liepos 9 d. trečiadienį.
