Hatékonyabb európai uniós politika a Dél-Kaukázusban: az ígéretektől a tettekig - A fekete-tengeri regionális politika (vita) 
Elnök
A következő napirendi pont a következő jelentések közös vitája:
Lydie Polfer jelentése a Külügyi Bizottság részéről a hatékonyabb európai uniós politikáról a Dél-Kaukázusban: ígéretektől a tettekig, valamint
Roberta Alma Anastase jelentése a Külügyi Bizottság részéről a fekete-tengeri regionális politikai megközelítésről
Lydie Polfer
előadó. - (FR) Elnök úr, szeretnék köszönetet mondani a Nemzetközi Kereskedelmi Bizottság tagjainak, és mindenekelőtt kollegáimnak a Külügyi Bizottságban, akik aktívan hozzájárultak e jelentés formába öntéséhez, amelyről azt akartuk, hogy kiegyensúlyozott jelentés legyen, és amelyet végülis egyhangúan fogadtak el.
Igen, nagy az érdeklődés a Kaukázus három országában. Örményország, Azerbajdzsán és Grúzia, mindhárman a Szovjetunió összeomlása után tűntek fel, és a mai napig azoknak az időknek az örökségét szenvedik meg, különösen Nagorno-Karabah, Abházia és Oszétia a megoldatlan konfliktusaival, amelyek mérgezik közöttük és szomszédaik között a viszonyt, és súlyos károkat okozó fegyverkezési versenyt indítottak el. Mégis, ez a három ország még a 80-as években úgy döntött, hogy az európai értékeket teszi magáévá, amikor az Európa Tanács tagjaivá váltak, és később, amikor az Európai Unióval partnerségi és együttműködési megállapodásokat írtak alá.
Földrajzi közelségük és az, hogy fekvésük okán Irán, Törökország, Oroszország, a Kaszpi-tenger és a Fekete-tenger között tranzitterületnek számítanak, azt jelenti, hogy érdekünk fűződik ahhoz, hogy segítséget nyújtsunk ezen országoknak a demokrácia és a jogállamiság e régióban történő megerősítéséhez, és a regionális együttműködés és fejlődés politikai stabilitást teremtő életképes keretének létrehozásához. Ez különösen fontos, mert ezen országokban - bár erőteljes növekedést mutattak fel - még mindig magas szintű a szegénység és a munkanélküliség.
Különféle szekciókban elemeztük a cselekvés lehetőségeit, amelyeket röviden összegezni fogok. Először, az európai szomszédságpolitika keretében az egyéni érdemeken alapuló differenciált megközelítéshez ragaszkodunk, miközben a regionális együttműködést tesszük a legfontosabb céllá. Mi arra kérjük a Bizottságot, hogy bővítse ezeket a kapcsolatokat a civil társadalommal, és mi különösen támogatjuk azt a kezdeményezést, hogy készüljön megvalósíthatósági tanulmány a Grúziával és Örményországgal kötendő szabadkereskedelmi megállapodásról, és azt a kezdeményezést, amely támogatja Azerbajdzsánt a WTO-hoz való csatlakozás folyamatában.
A demokrácia, az emberi jogok és a jogállamiság nyilvánvalóan ennek alapvető részei, és mi elismerően nyilatkozunk Örményország erőfeszítéseiről az alkotmányos reform után, ám arra ösztönözzük Örményországot, hogy ezt a független igazságszolgáltatás és közigazgatás létrehozásával folytassa. Ami Azerbajdzsánt illeti, bár nyugtalanít bennünket az emberi jogok helyzetének és a sajtószabadságnak a romlása, ugyanakkor elismerjük az elnöki kegyelmet, amely lehetővé tette számos újságíró szabadon bocsátását, és kérjük, hogy vizsgálják ki a rendőrségi erőszakkal kapcsolatos vádakat. Ami Grúziát illeti, amely 2003 óta széles körben indított el reformokat, és elszenvedte az általunk is ismert zavargásokat, örülünk, hogy az elnökválasztás békésen ment végbe, de a nagyon kiélezett légkör és az emberi jogok megsértésének vádjai miatt arra kérjük a hatóságokat, hogy késedelem nélkül vizsgálják ki a beterjesztett panaszokat. Az ellenzéki erőket is kérjük, hogy viselkedjenek felelős módon, és tartsák tiszteletben a választásokat. Összegzésképpen, arra kérjük ezt a három országot, hogy garantálják a véleménynyilvánítás szabadságát, a gyülekezés szabadságát és a sajtószabadságot, valamint a tisztességes és valódi hozzáférést a sajtóhoz az ellenzék számára, és kérjük őket, hogy fokozzák a korrupció elleni harcot, és hozzanak létre kedvező befektetői légkört. Ami azokat a tárgyalásokat illet, hogy jöjjenek létre a vízumkiadási eljárások Grúzia számára, csak azt tudjuk ajánlani a Bizottságnak és a Tanácsnak, hogy indítsák el ezeket a tárgyalásokat, tekintettel arra, ami Abháziában és Oszétiában történik.
Ami a konfliktusok békés rendezését illeti, ez nyilvánvalóan a régió tartós stabilitásának alapfeltétele. Úgy vélem, mi ezzel a kérdéssel kiegyensúlyozott módon foglalkoztunk. Nem kívánom ismételten részletezni; egyszerűen megemlítem - ahogyan rámutattunk -, hogy az önrendelkezés elve és a területi integritás közötti ellentmondás a régióban mostanáig hozzájárulta konfliktusok állandósulásához, és ez a probléma kizárólag tárgyalások útján, az ENSZ chartája és a Helsinki Záróokmány alapján oldható meg. Reméljük, hogy a Minszk-csoport legutóbbi javaslatai segítenek majd e szakadékok áthidalásában. Ez lenne a legjobb ajándék a helyzetet kegyetlenül megszenvedő több százezernyi menekült és otthonából elűzött személy számára.
Végezetül, ami az energia és szállítás terén történő együttműködést illeti, bár nyilvánvaló, hogy az új kezdeményezések fokozzák a nyitás esélyét, egyre nyilvánvalóvá válik, hogy Örményország elszigeteltsége csak fokozódik.
Befejezésképpen fel szeretném idézni, hogy e jelentés kizárólagos célja, hogy mutassa őszinte érdeklődésünket a dél-kaukázusi régió, annak lakosai, történelme, céljai és reményei iránt, és az, hogy szeretnénk őket jobban megismerni, hogy jobban segíthessünk céljaik elérésében.
Roberta Alma Anastase
előadó. - (RO) Egy évvel ezelőtt, 2007 januárjában ugyanebben a teremben Románia és Bulgária csatlakozását ünnepeltük. Akkor a két új tagállam és az egész Európai Unió számára megnyíló új lehetőségekről elmélkedtünk. Az aktív és következetes részvétel a fekete-tengeri régióban, egy valódi regionális együttműködési politika kialakításával együtt - a földközi-tengeri és az északi dimenzióhoz kapcsolódóakhoz hasonlóan - szükséges és nyilvánvaló követelmények voltak.
Most 2008 januárjában a fekete-tengeri együttműködés előadójaként az én kiváltságom, hogy megnyissam a plenáris vitát a fekete-tengeri szinergia fejlesztésére irányuló parlamenti ajánlásokról, amelyekre áprilisban az Európai Bizottság tett javaslatot. Ezek az ajánlások valamennyi érdekelt kollegával, valamint független szakértőkkel és köztisztviselőkkel folytatott gondolkodás és konzultáció átfogó folyamatának eredményei.
A jelentés hangsúlyozza a Fekete-tenger stratégiai fontosságát az Európai Unió számára, miközben rendkívül világosan fogalmazza meg az együttműködési politika célját ezen a területen: ez a biztonság, a demokrácia és a prosperitás közös terének létrehozása. A jelentés hangsúlyozza a regionális együttműködés fontosságát a tíz szomszédos ország párbeszédre és közös cselekvésre mobilizálásában, összehozva sokszínűségüket és hatalmas potenciáljukat, amelyet nem hagyhatunk figyelmen kívül. Az Európai Unió számára következésképpen az elsődleges feladat, hogy álljon élére az aktív regionális együttműködés előmozdításának a fekete-tengeri régióban.
A legfontosabb kérdés, amit ez a jelentés megpróbál megválaszolni, a következő: hogyan erősíthetjük meg, és hogyan valósíthatjuk meg hatékonyan a regionális együttműködés európai politikáját a fekete-tengeri régióban ahhoz, hogy a biztonság, a demokrácia és a prosperitás közös tere létrehozásának célját elérhessük?
Először is határozott, koherens és eredményorientált cselekvésre van szükség az Európai Unió részéről. E tekintetben a jelentés három alapvető kérdést határoz meg: az összes releváns pénzügyi instrumentum mobilizálása, kibővített együttműködés más intézményekkel és testületekkel e területen, és végül, az intézkedések figyelemmel kísérése, hogy biztosíthassuk azok folytonosságát és hatékonyságát, valamint intézkedési terv készítése.
A jelentés azt ajánlja, hogy az Európai Unió öt elsőbbséget élvező területre összpontosítson. Tartható álláspont, hogy a fekete-tengeri régió stratégiai fontosságú az Európai Unió energiaellátásának biztonsága és diverzifikálása szempontjából, és erre figyelemmel átfogó megközelítést igényel. Alapvető fontosságú azonban, hogy az Európai Unió ne szorítkozzék csak a gazdasági együttműködésre, hanem olyan régió létrehozását célozza meg, amelyet a stabilitás, a demokrácia és a jó kormányzás ural. Az EU fekete-tengeri politikája csak akkor lesz teljes, ha az Európai Unió elkötelezi magát a meglévő konfliktusok megoldása mellett, és e tekintetben a civil társadalom fejlődése, a személyes kapcsolatok és a jószomszédi kapcsolatok alapvető fontosságúak.
Mivel egyben Polfer asszony jelentését is tárgyaljuk a Dél-Kaukázusról, és e régió országai a tágabb fekete-tengeri terület részei, én üdvözlöm ennek a jelentésnek a megalkotását. Fontos, hogy a két jelentés fő gondolatai egybeesnek, és egyaránt hangsúlyozzuk az összes állam közötti együttműködés és párbeszéd fontosságát, mint a fejlődés és a prosperitás előfeltételét, és egyaránt hangsúlyozzuk a következetes részvétel szükségességét az Európai Unió részéről.
Végezetül szeretnék köszönetet mondani mindazoknak, akik hozzájárultak a fekete-tengeri szinergiáról szóló jelentéshez. Nagyra értékelem kollégáim valamennyi képviselőcsoportból biztosított együttműködését és egységes támogatását. Remélem, hogy ugyanez a szellemiség vezeti majd az Európai Uniót és a fekete-tengeri országokat az e területen a regionális együttműködés fejlesztésére irányuló közös erőfeszítéseikben.
Benita Ferrero-Waldner
a Bizottság tagja. - Elnök asszony, mivel két jelentésre válaszolok, ezért valamivel hosszabban beszélek. A mai napirendünkön szereplő mindkét jelentés kitűnő, az egyik a szomszédságpolitika bonyolult kérdésével, míg a másik a Fekete-tenger régiójával foglalkozik. A jelentések olvasása megerősítette meggyőződésemet, miszerint, bár a bilaterális differenciált kapcsolatok maradnak az európai szomszédságpolitika (ESZP) sarokkövei, több előttünk álló kihívás és lehetőség szubregionális vagy regionális választ követel meg, ahogyan az már elhangzott.
Hadd beszéljek előbb a dél-kaukázusi régióról. Egyetértünk azon vélemények nagy részével, amelyeket a Dél-Kaukázusról szóló jelentés tartalmaz. Örményország, Azerbajdzsán és Grúzia szomszédságpolitikánkba való bevonása - a közös európai értékek alapján - lépésről lépésre közelebb hozza majd mindhármukat az Európai Unióhoz.
A Bizottság tavasszal kiadja jelentéseit a három ESZP-cselekvési tervünk végrehajtásáról, közös kötelezettségeink akkori állásáról.
Tudjuk, hogy sokat kell még tenni. A demokrácia, az emberi jogok és a jogállam helyzete még mindig sérülékeny, javítani kell rajta. Ma eszmecserét folytattam Hammarberg úrral, az Európa Tanács emberi jogi biztosával. Továbbra is aggódunk az emberi jogok és a sajtószabadság azerbajdzsáni helyzete miatt. A közelmúlt grúziai politikai eseményei azt mutatják, hogy a politikai nézetek médián keresztüli szabad kifejezése kulcsfontosságú a stabilitás szempontjából, és hogy az örményországbeli javulás ellenére további erőfeszítéseket kell tenni a korrupcióval szembeni küzdelem, és az emberi jogi normáknak való teljes megfelelés érdekében. A gyors gazdasági növekedés dacára a szegénység továbbra is elterjedt a régióban, és változatlanul támogatjuk a gazdasági reformokat, a jó üzleti légkör bevezetése érdekében történő lépéseket és a jogállam erősítését. Egyetértek Polfert asszony jelentésének azon részével is, amelyben a regionális együttműködés szükségességéről ír, különösen az energia, a közlekedés és a környezetvédelem területén. Reméljük, hogy az Európai Unió képes lesz bátrabb és proaktívabb hozzáállást mutatni a régióban mutatkozó konfliktusok rendezésében.
Ahogyan azt az ESZP-ről szóló legújabb tájékoztatás említette, a Európai Unió akár nagyobb segítséget is nyújthatna a konfliktusos kérdésekben az azok kiváltó okainak kezelésével, és a határok mindkét oldalán a bizalom erősítésével.
Ahogyan a jelentés hangsúlyozza, a Bizottságnak a segélyek és az információ elosztásával kapcsolatban tett konkrét lépései legalább e célokat szolgálhatják. Az általam röviden felvázolt kihívásokra adandó válasz tehát elsőbbséget élvez az én Dél-Kaukázussal kapcsolatos biztosságom számára a következő hónapokban.
Hogy ezt megtegyük, továbbra is felhasználjuk az EU megfelelő pénzügyi támogatási programjait. Az örményországi delegációnk bővítése és az azerbajdzsáni delegációnk 2008. eleji kezdése bizonyosan lehetővé fogja tenni számunkra, hogy láthatóbbak legyünk, és hatékonyabban működjünk.
Engedjék meg, hogy tegyek egy külön megjegyzést a mostani grúziai elnökválasztással kapcsolatban. Mint tudják, a nemzetközi választási megfigyelő misszió, amelyet az Európai Parlament is támogat, megerősítette, hogy a választások nagyvonalakban megfeleltek az EBESZ és az Európa Tanács követelményeinek. Ugyanakkor a nemzetközi megfigyelők több szabálytalanságot és hibát is észleltek. A legsürgetőbb feladat most e problémák kezelése: minden választási panasz kivizsgálása, hogy a közelgő törvényhozási választások számára megfelelő körülményeket biztosítsunk. E feladatok gyors és alapos végrehajtása útján készen állunk a Grúziának nyújtott további támogatásokra.
A Fekete-tengerrel kapcsolatban ugyancsak egyetértek az ottani regionális politika megközelítéséről szóló jelentés nagy részével. Értékes politikai késztetéssel szolgál a fekete-tengeri együttműködésről szóló áprilisi tájékoztatásunk számára, és szerintem fontos, hogy a Tanács tavaly májusi megállapításai és a jelenlegi európai parlamenti viták után az összes fontos EU-intézmény megerősíti a regionális és átfogó megközelítés érvényességét a fekete-tengeri politikáinkban.
Nagyon helyes a Parlament jelentésének időzítése. Kezdeményezésünk eredményeképpen az EU külügyminiszterei egy hónapon belül találkoznak fekete-tengeri kollégáikkal a fekete-tengeri szinergiatalálkozón Kijevben. Természetesen személyesen részt veszek ezen a találkozón. Nemzetközi és fekete-tengeri regionális szervezetek ugyancsak részt vesznek majd, és várakozással nézünk a tárgyalások elébe, amelyek üdvözlik és előmozdítják a fekete-tengeri regionális együttműködés fokozódó EU-támogatását, és meghatározzák az összehangolt cselekvés legfontosabb területeit.
Hadd említsek ezek közül néhányat. A Bizottság elősegíti az energiabiztonsággal kapcsolatos fekete-tengeri párbeszédet, az INOGATE-struktúra felhasználásával. A bakui folyamaton keresztül továbbra is ösztönözzük a jogi és szabályozási harmonizációt. Szándékunkban áll folytatni a munkát partnereinkkel szorosan együttműködve új energetikai infrastruktúra kiépítésében és a Fekete-tengeren átmenő energiafolyosó fejlesztésében. A fekete-tengeri együttműködés javítani fogja a TRACECA, a páneurópai közlekedési program és a partnereink közlekedési programjai közötti koordinációt. Hamarosan kezdeményezzük a fekete-tengeri tengeri politikák közötti regionális párbeszédet, és regionális halászati koordináció létrehozását.
A Bizottság dolgozik a Fekete-tenger-Duna-összeköttetés erősítésén, és szeretnénk csatlakozni a Fekete-tengeri Bizottsághoz, amely környezetvédelmi feladatokkal foglalkozik.
A Bizottság tehát javaslatokat tett a klímaváltozással kapcsolatos regionális feladok kapcsán, és hozzákezdünk a határokon átnyúló fekete-tengeri együttműködési programunk megvalósításához, amely a civil társadalomra és a helyi önkormányzatokra fog összpontosítani.
Számos javaslatot tárgyalunk fekete-tengeri partnereinkkel a szervezett bűnözés elleni küzdelem, a kereskedelem és a kultúra területén, és kapcsolatokat alakítottunk ki fekete-tengeri regionális szervezetekkel, nevezetesen a Fekete-tengeri Gazdasági Együttműködés szervezetével.
A fekete-tengeri szinergia pénzügyi forrásaival kapcsolatban a társfinanszírozás lesz a fő szabály. Az Európai Szomszédsági és Partnerségi Eszköz mindenképpen központi része lesz majd az EU pénzügyi hozzájárulásának, de más EU-pénzeszközök, így tematikus eszközök, illetve Törökország esetében az előcsatlakozási segély is felhasználásra kerülnek.
A kijevi miniszteri találkozó fórumot nyújt majd ahhoz, hogy EU-kezdeményezésekről tárgyaljunk, a partnereink szempontjainak figyelembevételével. Azt várjuk, hogy a fekete-tengeri regionális térség nyitott lesz az egyenlő partnerségen alapuló együttműködés új területei iránt, amelyben - az egyenrangú partnerségen alapulva - az ESZP összes keleti állama és a fontos partnerek, például Oroszország és Törökország is részt vesz az .
A fekete-tengeri régióban való elkötelezettségünk hosszú távú erőfeszítéssé válhat, a stabilitás, az előrelépés és a gazdagodás teljes régióban való előmozdításának egyértelmű lehetőségével, és a Parlament támogatása rendkívül fontos e siker eléréséhez.
Marusya Ivanova Lyubcheva
az INTA véleményének előadója. - (BG) Elnök asszony, biztos asszony, kollégáim, a Nemzetközi Kereskedelmi Bizottság gratulál az Európai Bizottságnak és az előadónak az időszerűségükhöz és a Fekete-tenger, illetve a régió kiegyensúlyozott megközelítéséhez.
A Fekete-tenger az Európai Unió határa, geostratégiai keresztút és tranzitrégió, a kereskedelmi, halászati, turisztikai, szállítási együttműködés területe, az európai energiapolitika stratégiai területe.
A Nemzetközi Kereskedelmi Bizottság az együttműködés jobb koordinálását kéri egy önálló fekete-tengeri stratégia révén, és felhívja a figyelmet az Unió részvételére az energiaforrások átviteléhez kapcsolódó infrastrukturális projektekben.
Fontos elősegíteni a befektetéseket a környezetvédelembe, a veszélymegelőzésbe, a katasztrófaelhárításba és mentési műveletekbe olyan esetek, mint például a kercs-szorosi baleset vagy a bolgár hajó, a Vanessa hajótörése esetén.
A régióban a nyílt eljárások és a magas színvonal biztosítása érdekében az Európai Parlamentnek jegyzékbe kell vennie a Burgasz-Alexandropolisz olajvezetéket, együtt a többi gáz- és olajtovábbító hálózattal, mivel az érinti az Európai Unió tagállamait. Gratulálok az Európai Uniónak azért a felelősségteljes módért, ahogyan a "fekete-tengeri kihíváshoz” viszonyul, és a régióban élők felelősségteljes magatartásához.
Eugenijus Maldeikis
Először is szeretnék köszönetet mondani az előadónak, Polfer asszonynak egy olyan érzékeny régió, mint a Dél-Kaukázus problémáinak nagyon pontos elemzéséért, valamint az előadott javaslatokért és intézkedésekért, amelyeket ma vitatunk meg. A dél-kaukázusi régióra vonatkozó hagyományos EU-politikák leginkább gazdasági szempontokra figyelemmel értékelik az energia és a szállítás kérdéseit. Szeretném felhívni a figyelmüket az EU hatékony kereskedelempolitikájának jelentőségére e régióban, mert az teszi lehetővé a gyorsabb szerkezetátalakítást a gazdaság, a fejlődést a vállalkozások számára, továbbá a szegénységi ráta csökkentését, ellenben az energiaprojekteket az országok nem mindig találják hasznosnak. Amikor hatékony EU-politikáról beszélünk, ami nagyon fontos a dél-kaukázusi régióban, két dolgot szeretnék hangsúlyozni. Először, még mindig várunk a Bizottság megvalósíthatósági tanulmányára, amely az Örményországgal, illetve Grúziával kötendő, lehető legátfogóbb szabadkereskedelmi megállapodásokat értékeli, és arra bíztatjuk a Bizottságot és a Tanácsot, hogy vezessenek be olyan intézkedéseket, amelyek segítenének a Dél-Kaukázus országainak az általános preferenciarendszer előnyeinek a lehető legnagyobb fokú kihasználásában.
Silvia-Adriana Ţicău
az Ipari, Kutatási és Energiaügyi Bizottság véleményének előadója. - (RO) Románia és Bulgária csatlakozásával az Unió főszereplővé vált a fekete-tengeri területen. A régió a Kaszpi-tengerhez, a Közel-Kelethez és Közép-Ázsiához való közelsége miatt geostratégiai jelentőséggel bír az Unió energiaellátásának biztonsága és diverzifikálása szempontjából.
Az Unió elveit nem lehet kizárólag politikai értékek alapján előmozdítani. Szükség van a nyitott, átlátható piacok elősegítésére a régióban.
Az Ipari, Kutatási és Energiaügyi Bizottság a Nabucco-projekt fontosságát hangsúlyozza az energiaellátás diverzifikálásához, és felhívja a tagállamokat, hogy partnereikkel együtt biztosítsák annak megvalósítását. Üdvözöljük, hogy koordinátort neveztek ki ehhez az európai érdekek szempontjából prioritást élvező projekthez.
A területen lévő olaj és gáz nemzetközi kereskedelmének és szállításának biztosítása érdekében alapvető fontosságú a fekete-tengeri és a dunai közösségi kikötők infrastruktúrájának fejlesztése. Az Ipari, Kutatási és Energiaügyi Bizottság helyteleníti, hogy az energiaügyi, szállítási és turisztikai projektekbe történő befektetéseknél hiányzik a koordináció e területen, és felhívja a figyelmet a Fekete-tenger szennyezésének veszélyére.
Miközben az Ipari, Kutatási és Energiaügyi Bizottság elismeri a fekete-tengeri fórum és a Fekete-tengeri Gazdasági Együttműködési Szervezet fontosságát, ajánlja, hogy az Északi Dimenzió modellje alapján jöjjön létre a Fekete-tenger európai dimenziója.
Bernd Posselt
a PPE-DE képviselőcsoportja nevében. - (DE) Elnök asszony, nem beszélhetünk a Dél-Kaukázusról a nélkül, hogy ne gondolnánk korábbi képviselőtársunkra, Ursula Schleicherre, aki különleges módon törődött ezzel a régióval, és akinek hálásak lehetünk azért, hogy a kolonialista "Transzkaukázus” kifejezést felváltotta a "Dél-Kaukázus”. A régió három nagyon eltérő, ősi kultúrával rendelkező országból áll, amely a közelmúltban is a gyarmatosítás és az új gyarmatosítás alatt szenvedett. Ehhez a régióhoz emiatt nagy érzékenységgel kell közelednünk.
Nyugat-Örményországban az örmények népirtás áldozatai voltak, ami máig oda vezetett, hogy Törökország máig, mint elfogadhatatlan ostromzárra gondol a mostani Örményországra, azaz Kelet-Örményországra. Grúzia különleges módon Oroszország, majd a Szovjetunió gyarmata volt, ami azt jelenti, hogy Moszkva a mai napig felhasználja a Grúziában lévő szeparatista erőket és visszaél velük, hogy destabilizálja az országot. Azerbajdzsán hasonló helyzetben van.
Mindezen okok miatt nekünk, az Európai Uniónak tartós szerepet kell játszanunk a régióban, mert kivételesen ez olyan régió volt, ahol legalább egyszer nem mi, európaiak álltunk a helytelen irányba vevő fejlődés élén, hanem mások. Ezért itt csak egyszeri lehetőségünk van a közvetítésre a demokratizálás és a stabilizálás érdekében, és nekünk egymásnak ellentmondó elvek és érdekek között kell egyeztetnünk. Ezek közé odatartozik egyfelől a határok stabilitása, másfelől a népek önrendelkezési joga.
A lehető legteljesebb mértékig támogatnunk kell a kisebbségek jogait, ugyanakkor meg kell akadályoznunk a romboló szeparatizmust. Meg kell őriznünk nyersanyag-érdekeltségeinket és geopolitikai érdekeltségeinket, ugyanakkor látnunk kell, hogy ezek nem gyarmatok, hanem partnerek, saját érdekeikkel, és saját méltóságukkal, és e méltóságukban egyszer végre el kell ismerni őket.
Ezért a Polfer-jelentés kiváló módon tesz eleget ennek a nehéz kihívásnak, és én köszönetet mondok a biztosnak is azért a hatalmas erőfeszítésért, amit e régió érdekében tett.
Adrian Severin
a PSE képviselőcsoportja nevében. - Elnök asszony, a Dél-Kaukázus rendkívüli jelentőségű régió, nemcsak az Európai Unió, hanem a legtöbb globális szereplő számára is. Azt hiszem, az Európai Uniónak meg kell határoznia érdekeit a régióban. Alapvetően ezek az érdekek abból állnak, hogy Dél-Kaukázus legyen a béke és stabilitás helye, legyen ott egy kellően nagy, szabad és integrált piac, legyen egy nyitott terület a stratégiai áruk biztonságos tranzitjához, és legyenek olyan intézmények és jogszabályok, amelyek képesek az együttműködésre az Európai Unióéival.
Érdekeink előmozdításához az Európai Uniónak kellően árnyalt és konkrét bilaterális kapcsolatokat kell kiépítenie a régió tagállamaival. A bilaterális kapcsolatok lényegének a regionális stratégiai megközelítésünkből kell származnia, és nem fordítva.
Mivel a Dél-Kaukázus országainak nem tudjuk felajánlani az európai uniós tagságot, fel kell kínálnunk nekik az Európai Unió modelljét, és támogatnunk kell őket annak bővítésében. Az Európai Uniónak habozás nélkül fel kell használnia az összes rendelkezésére álló eszközt, hogy a Dél-Kaukázusban a regionális céljait elérje. Ugyanakkor el kell ismernünk, hogy más nemzetközi szereplőknek is vannak érdekeik a régióban, és már felismertük azt a tényt, hogy az Európai Unió semmiképpen sem érheti el céljait a többi globális szereplővel való együttműködés nélkül.
A terület megoldatlan konfliktusai közül néhány egy tágabb, összefüggő probléma része, ami Oroszország posztszovjet státusához kapcsolódik. Ezért az Európai Uniónak bátran szembe kell néznie a problémával, és meg kell kísérelnie tárgyalásos megoldást találni arra, hogy Oroszország, az Európai Unió és más globális szereplők miként osszák meg a felelősséget a fenntartható regionális és globális stabilitás és biztonság szavatolásában.
Másrészről azonban el kell ismernünk, hogy a Dél-Kaukázusban a területi integritás és az önrendelkezés elvei ütköznek egymással. Az én véleményem az, hogy az elvek ilyen ütközését úgy lehetne meghaladni, ha az Európai Unió közösségi modelljét követő regionális integrációt egyesítjük a belső önrendelkezés, a közigazgatás decentralizálása és az autonómia megfelelő gyakorlatával. Ehhez jóhiszemű tárgyalásokra, politikai akaratra, pragmatikus szellemiségre és a nemzetközi jog rendelkezéseinek tiszteletben tartására van szükség. Ez a megfelelő idő, amikor az Európai Unió áttérhet az ígéretekről a cselekvésre a Dél-Kaukázusban. Remélem, hogy valóban ez fog történni.
Janusz Onyszkiewicz
Elnök asszony, szeretnék az előző felszólaló zárószavaira utalni. Itt arról van szó, hogy valósággá válnak-e a Fekete-tengeren keresztül átvezető gáz- és olajszállítási útvonalak.
Az Európai Unióban mindannyian azt mondjuk, hogy ezek stratégiai projektek, és hogy a Nabucco-projekt stratégiai projekt. Évek óta mondjuk ezt, csak éppen semmi sem történik ezzel kapcsolatban. A kérdés a következő: ha ilyen nehézségek vannak, miért nem használunk valamilyen pénzalapot, mint ahogyan tettük a Galileo-projekt esetében, hogy az valósággá váljon? Ha e tekintetben nem történik gyakorlati és szemmel látható elmozdulás, az oroszok hamarosan megépítik a saját gázvezetékeiket a Fekete-tengeren keresztül, és az eredmény az lesz, hogy a szállítási útvonalak diverzifikálására irányuló kiterjedt programunk összeomlik.
De másról is szó van. Ez a más az, hogy Európa az egész kaszpi-tengeri régióból szerezhessen be szállítmányokat. Azerbajdzsán öt évig önmagában elláthatja Európát annak a gázmennyiségnek a harmadával, amit Európa jelenleg Oroszországtól vesz, de ott van még Kazahsztán és Türkmenisztán is. Ahhoz azonban, hogy ezekről a területekről olyan gázvezetékeket üzemeltessenek, amelyek nem haladnak keresztül orosz területen, meg kell oldanunk a Kaszpi-tenger státusának problémáját is; más szavakkal, végleges döntést kell hoznunk arról, hogy azt tóként vagy tengerként kezeljük. Sokkal ésszerűbb és hasznosabb előremutató lépés lehetne annak általános elismerése, hogy a Kaszpi-tenger tenger, mert ez nagyban megkönnyítené a gázvezetékek vagy más csővezetékek lefektetését a Kaszpi-tenger vizébe akár Türkmenisztánból, akár Kazahsztánból.
Ezzel összefüggésben szeretném arra ösztönözni az Európai Unió hatóságait, hogy hagyjanak fel annak a nyilatkozatnak a folyamatos ismételgetésével, hogy a Nabucco-probléma és az Ogyessza-Brody-Gdańsk csővezeték problémája fontos problémák az Európai Unió számára. Cselekednünk kell, vagy mások jutnak oda előttünk.
Adam Bielan
Elnök asszony, én is szeretnék gratulálni Polfer asszonynak e kiváló jelentés elkészítéséhez.
Ma egy olyan régió témáját tárgyaljuk, amely különösen fontos az egész Európai Unió számára, egy olyan régióról van szó, amely az EU energiabiztonságában kiemelkedő jelentőséggel bír. A jelentés címe - Hatékonyabb európai uniós politika a Dél-Kaukázusban: az ígéretektől a tettekig - világosan mutatja, hogy az Európai Unió szokatlanul passzív volt az utóbbi években e régióval kapcsolatban. Ugyanakkor ez az a régió, amely a legfontosabb nemzetközi szereplők - nem csak az Európai Unió, hanem Oroszország, az Egyesült Államok és Kína - közötti verseny színtere. Ez a régió a szokatlanul gyors gazdasági növekedés régiója is. Elegendő azt mondani, hogy 2006-ban Azerbajdzsánban a gazdaság fejlődése meghaladta a 35 %-ot.
Ez az év azonban vízválasztó lehet; 2008 a válság éve lehet. Ne csapjuk be magunkat: Grúzia északi szomszédja Koszovó példáját használhatja fel ürügyként az ország területi integritásának megsértésére. Én ezért remélem, hogy az Európai Unió nem hagyja majd, hogy Oroszország Abházia és Oszétia szeparatista törekvéseit támogassa.
Marie Anne Isler Béguin
a Verts/ALE képviselőcsoportja nevében. - (FR) Elnök asszony, biztos asszony, gratulálok mindenekelőtt a két előadónak. Polfer asszony jelentése a legjobbkor jön, mert a grúziai események kapcsán első kézből láthatjuk a demokrácia építésének nehézségeit.
A jelentés kiegyensúlyozott, és meghatározza a Dél-Kaukázus fő geostratégiai kihívásait. Fontos emlékezni arra, hogy a szomszédságpolitika kötelez bennünket ezen országok támogatására és kísérésére. Politikai és erkölcsi felelősségünk van velük szemben, de nekik is van velünk szemben, nevezetesen ami az emberi jogokat és a szólás szabadságát illeti, amint ön rá is mutatott, biztos asszony.
E három ország esetében a támogatásunk során jobban kell törődni a konfliktusmegoldással. Jelenleg az EU csak kezeli azokat. Örményország és Azerbajdzsán között a Nagorno-Karabahhal kapcsolatos politikai kompromisszum nélkül, az egyrészről Grúzia, másrészről Dél-Oszétia és Abházia közötti béketerv nélkül ezek az országok nem tudják helyreállítani a bizalmi viszonyt, vagy nem lesznek képesek a tartós stabilitást megteremteni maguk és a nagyobb szomszédaik között.
Ami a demokrácia támogatását illeti, ezt minden nap megtesszük. Sajnálatos, hogy a Grúziát megrázó események az országot politikai válságba taszították, és még mindig nem találta meg a kivezető utat, mivel az ellenzék az utcákra vonult, hogy megkérdőjelezze ez elnökválasztás első fordulójának eredményeit.
Természetesen azzal, ahogyan az elnök a lemondását sürgető felhívásra reagált, Saakashvili úr meglepte az ellenzéket, és nagyon kevés időt hagyott neki a választások megszervezésére. Természetesen ez a választási kampány nem volt tisztességes, mert két jelölt lényegesen több erőforrást tudott bevetni, mint a többiek. Természetesen a kampányt elcsúfította annak vádja és felfedése, hogy egy ellenzéki jelölt a választások után államcsínyt szervezne meg, de akkor is tudomásul kell venni, hogy a választás napján - és mi megfigyelőként ott voltunk - semmilyen súlyos incidensről nem számoltak be a megfigyelők, márpedig ilyen kis országban még soha nem volt ilyen sok választási megfigyelő.
A nemzetközi közösséggel, a nemzeti és a nemzetközi nem kormányzati szervezetekkel együtt, tanúsíthattuk az állampolgárok számára a szólás szabadságát általánosságban, akkor is, ha számos szabálytalanságot és fenyegetést is feljegyeztünk, bár semmi nem módszeresen történt.
Következtetésünkben hangsúlyoztuk a bírósági eljárások folytatásának kötelezettségét, hogy fontolják meg az összes panaszt, és ne tekintsék az eredményeket véglegesnek mindaddig, amíg valamennyi vitás kérdést meg nem vizsgálták, és így szavazóhelyiségek tucatjait törölték.
Ma viszont a helyzet korántsem rendezett, és továbbra is kérnünk kell Grúzia vezetőit minden politikai oldalon, hogy kezdjék újra és folytassák a párbeszédet; fel kell hívnunk a hatóságokat, hogy hallgassák meg az ellenzék követeléseit; és fel kell hívnunk az ellenzéket, amely hitelességet szerzett a választások során, hogy vállalja magára a felelősség egy részét, és javasoljon kompromisszumokat, mert Grúziának vissza kell térnie oda, ahol korábban volt, arra helyre, amit a rózsás forradalom után elfoglalt, olyan országként, amely megfordította az erőszak és az instabilitás lapjait. Ez az, amit Grúzia népe követel, és ez az, amit kérnek ma az Európai Uniótól, és nekünk ki kell tartanunk mellettük.
Athanasios Pafilis
a GUE/NGL képviselőcsoportja nevében. - (EL) Elnök asszony, nagy nyugtalanságunknak szeretnék hangot adni a több tucatnyi különféle nemzetiségű, sokmilliónyi dolgozó ember által lakott régióban kialakuló fejleményekkel kapcsolatban. Ezek a fejlemények nagymértékben veszélyeztetik őket az Amerikai Egyesült Államok, Oroszország és az Európai Unió között az energiaforrások, az energiapiacok és a szállítási útvonalak ellenőrzésével kapcsolatos imperialista összeütközések elmélyülése miatt. A többi retorika.
Sajnálatos módon a NATO terjeszkedése, hogy magában emelje a régió országait is - és Ukrajna és Grúzia közeljövőben várható belépése - további tényezők, amelyek hozzájárulnak a régió destabilizálódásához. A külföldi katonai bázisok, az érzékeny fekvésű csomópontokban állomásoztatott hadseregek - mintha csak súlyos új katonai konfliktusokra készülnének fel - szintén hozzájárulnak az instabilitáshoz.
A közelmúlt híre, hogy várhatóan 3000 amerikai katonát fognak a bulgáriai Burgasz régiójában állomásoztatni, ott ahonnan az új Burgasz-Alexandropolisz olajvezeték indul, megerősíti mindazt, amit mondunk, és súlyos aggályokat kelt.
Hasonlóan nyugtalanító az az információ is, amely szerint a fekete-tengeri és kaszpi-tengeri külföldi tengeri haderő állandó jelenlétének előkészítésére folyik olyan országok által, amelyek nem tartoznak a régióhoz, mint például az Egyesült Államok.
Bizonyos, hogy Koszovó küszöbön álló függetlensége, amit az Egyesült Államok és az Európai Unió támogat, fel fogja nyitni Pandora szelencéjét, és a régióban hasonló kérdések egész sorozata válhat vita tárgyává: Abházia, Dél-Oszétia, a Krím, Transzdnyesztria és Nagorno-Karabah, és más kisebbségi kérdések is, amelyek vagy már léteznek, vagy a viták vetítik őket azokat.
Az önök által elfogadott kettős mérce politikája tönkre fogja tenni a régiót, és csak további vérontáshoz vezet. Önök csak úgy tesznek, mintha érdekeltek lennének Grúzia vagy Azerbajdzsán területi integritásában. Mivel az Európai Unió csak abban érdekelt, hogy miként tudna a régióba beszivárogni, javaslatot tesz egy "három plusz három” konferencia megszervezésére a Dél-Kaukázus biztonságáról és az együttműködésről, amelyen a három plusz három állam venne részt: a három dél-kaukázusi állam, plusz az Európai Unió, az Egyesült Államok és Oroszország. Ez a valóságban csak az Egyesült Államok jelenlétének legalizálására irányuló javaslat.
Mi úgy véljük, önöknek nincs joguk Európa népeit bevonni a multinacionális cégek érdekeit szolgáló opportunista tervekbe, amelyek célja, hogy az olajkitermelésből még nagyobb nyereséget tegyenek zsebre, és így még nagyobb vagyonra tegyenek szert.
Bastiaan Belder
a IND/DEM képviselőcsoportja nevében. - (NL) Elnök asszony, a Dél-Kaukázus fontosságát, mint az Európai Unió energiafolyosóját nem lehet alábecsülni. Mivé lesz különben a mi energiadiverzifikálásra irányuló célunk? Így teljes mértékben egyetértünk Polfer asszony jelentésének irányvonalával.
Vladimir Socor elemző a Dél-Kaukázus ezen folyosófunkcióját nagyon szabatosan fejezte ki, amikor azt mondta, hogy az Azerbajdzsán-Grúzia-Törökország vasútvonal megtörné Oroszország monopóliumát a vasúti szállításban Kazahsztánból és más közép-ázsiai államokból, ugyanolyan módon, ahogyan a Dél-Kaukázuson átvezető csővezetékek megszüntetik Oroszország monopóliumát a Közép-Ázsiából származó olaj és gáz szállításában. Mi hozzátehetjük ehhez a azerbajdzsáni energiaszállítás megvalósításához szükséges Nabucco-projektet.
Ha az Európai Unió maximálisan ki akarja használni a Dél-Kaukázust, mint energiafolyosót, mindenekfelett fontos, hogy Grúziában, Örményországban és Azerbajdzsánban belső politikai stabilitás uralkodjék. Sajnálatos módon, erre vonatkozóan nincs társadalmi konszenzus ezen országokban. Ez az EU-nak közvetlen feladatot ad. A politikai stabilitás iránti igény regionális szintre is vonatkozik. Brüsszel jogosult és egyben köteles bevonni Törökországot, az egyik tagjelölt országot ebbe a kérdésbe, mivel a Nagorno-Karabah-konfliktus során a katonai konfrontáció kirobbanása hosszú távon nagyon is valós lehetőség, tekintettel az azerbajdzsáni katonai képességek megnégyszereződésére, és arra a fokozódó külső támogatásra, amelyet Baku jelenleg kap.
Sylwester Chruszcz
- (PL) Elnök asszony, nagy aggodalommal és érdeklődéssel követjük a kaukázusi helyzetet. Örményország és Grúzia olyan országok, amelyek nagyon közel állnak Európához, nemcsak földrajzilag, hanem civilizációs értelemben is.
Szeretném kifejezni támogatásomat ezen országok valamennyi demokratikus erőnek, és a demokráciát és a Kaukázus népeinek gazdasági fejlődését támogató kezdeményezéseknek. A régió stabilizálása mind a régió valamennyi országának, mind partnereiknek és szomszédaiknak - köztük az Európai Unió országainak - az érdekeit is szolgálja. Érdekünk, hogy támogassuk a régió valamennyi népét, nem utolsósorban az emberi jogok és a sajtószabadság területén. Remélem, hogy a hatóságok Örményországban, Azerbajdzsánban és Grúziában biztosítani fogják a szólásszabadságot és a sajtószabadságot a régióban 2008-ban várható választásokig terjedő időszakban.
Az elmúlt néhány napban a grúz polgároknak lehetőségük volt demokratikus akaratuk kifejezésére az elnökválasztások során. Bár Saakashvili elnök végzett az első helyen a szavazás során, engem zavar az ellenzék nagymértékű tiltakozása, amellyel megpróbálja aláásni a választási eredményeket, és nyugtalanítanak a Grúziában a közelmúltban bekövetkezett események is, amelyek békés tüntetések brutális elfojtásával, a független sajtó bezárásával és a szükségállapot bevezetésével zárultak.
Szeretnék kételyeimnek hangot adni az azerbajdzsáni emberi jogi helyzet és sajtószabadság romlása miatt is. Ne feledkezzünk meg a Kaukázus kicsiny történelmi népeiről, az abházokról és az oszétekről, akiknek az önrendelkezési jogát figyelembe kell venni a grúz hatóságokkal folytatott multilaterális párbeszéd keretében. Kölcsönös megértésre és párbeszédre van szükség Nagorno-Karabah helyzetét illetően is, ahol a társadalom örmény részének függetlenségi törekvéseit figyelembe kell venni, és össze kell egyeztetni az azeri lakosság és nemzetiség elvárásaival.
Valamennyi oldalnak tudomásul kell vennie, hogy jövőjük és jólétük függ attól, hogy megegyezésre tudnak-e jutni, és a béke és a kölcsönös bizalom alapján képesek-e bizalmi kapcsolatokat felépíteni.
Duka-Zólyomi Árpád
(HU) Köszönöm szépen, elnök asszony. A dél-kaukázusi térség helyzetének, illetve fejlesztésének rendszeres figyelmet szentelünk. A parlamentközi együttműködés és az ESZP megerősítéséről szóló dokumentum és a cselekvési tervek fokozatos megvalósítása pozitív fejlődést eredményeznek.
Minden elismerésem Polfer képviselő asszonynak, akinek sikerült jól összefoglalni és tömören, határozottan megfogalmazni az egész bonyolult problémakört. Az előterjesztett jelentés világosan megfogalmazza a célokat: a demokrácia, a jogállamiság, a jólét és a biztonság megteremtése mellett a piacgazdaság kiépítése, a gazdasági fejlődés hatékony támogatása és az energiabiztonság megteremtése.
A gazdasági növekedés évről évre gyorsabb, viszont tény, hogy ma még nem észlelhető a kellő hatás a lakosság gazdasági, illetve szociális állapotára. Hatékony EU-politika kell a térség törékeny demokráciájának megszilárdításához, a valódi gyülekezési, sajtó- és szólásszabadság biztosításához.
A grúziai példa bizonyítja, hogy milyen fontos szerepe van a hatalom és a civil társadalom, illetve az ellenzék közötti rendszeres párbeszédnek. Az alapprobléma a politikai stabilitás megteremtése a három konfliktussal terhelt térségben. Közben szembe kell nézni egy állandó bizonytalanságot jelentő tényezővel, az orosz nagyhatalmi politika bomlasztó törekvésével. Meggyőződésem, hogy ebben a kérdésben határozottabban kellene fellépni az EU-nak az orosz féllel szemben.
Különösen aggasztó a karabahi probléma. A minszki csoport következetes munkát végez, de ennek ellenére nem mozdultunk el a holtpontról. A tárgyalások folyamatát fenn kell tartani, és ezért fontosnak tartom mindkét alapelv, a területi integritás és az önrendelkezési jog egyenértékű kezelését. Első lépésként viszont elkerülhetetlen a Karabah körüli megszállt területek felszabadítása, a menekültek visszatérése és a térség satbilizálása. Csak ez után kerülhet sor Karabah jövőbeni státuszának meghatározására. Köszönöm a figyelmet.
Dobolyi Alexandra
Elnök asszony, először is szeretnék köszönetet mondani Polfer asszonynak kiváló munkájáért és a kiváló együttműködésért. Ezzel a jelentéssel az Európai Parlament hangos és egyértelmű üzeneteket küld: azt az üzenetet, hogy az EU-nak erőteljesen jelen kell lennie a Dél-Kaukázusban, azt az üzenetet, hogy az EU meghatározó szerepet játszhat a régióban, és azt az üzenetet, hogy az EU-nak növelnie kell pénzügyi és technikai támogatását Grúzia, Örményország és Azerbajdzsán számára, hogy megreformálhassák közigazgatásukat, és fejleszthessék demokratikus intézményeiket, hogy bátorítsák a civil társadalmat az aktív párbeszédben, és megerősíthessék e nemzetek elkötelezettségét az emberi jogok, az alapvető szabadságjogok és a jogállamiság tiszteletben tartásának európai értékei mellett.
Ezek az EU alapelvei, de amint én ezt már ismételten elmondtam ebben a házban, el kell fogadnunk, hogy e területeken a fejlődés lépésenként megvalósuló folyamat, ami időbe telik. Én arra a következtetésre jutottam ebben a helyzetben, hogy mindhárom ország, bár lassan és néha visszalépésekkel, a megfelelő irányban indult előre, de továbbra is állítom, hogy a helyzet ma jobb, mint volt néhány évvel ezelőtt.
Ami a grúziai választásokat illeti, nincs mivel kiegészítenem azt, amit kollégáim már elmondtak. A helyzet, amint már mondtam, hogy előrelépés történt, de még mindig sokat kell tenni. Ami a befagyott konfliktusokra adott választ illeti, mindenki egyetért abban, hogy a békés megoldás megtalálása a politikai stabilitás elérésnek záloga. Különösen a Nagorno-Karabah konfliktust illetően, én egyike vagyok azoknak, akik a területi integritás és az önrendelkezés jogának elveire épülő megoldást támogatják. Ugyancsak azok közé tartozom, akik úgy vélik, hogy új biztonsági megoldásokra van szükség a különféle oldalak közötti bizalom építéséhez, és be kell fejezni a régió demilitarizálása lassú, de folyamatos, és ellentétektől terhes folyamatát.
Amint az előbb már mondtam, az EU és a nemzetközi közösség részéről intenzívebb kötelezettségvállalásra van szükség. A "se nem háború, se nem béke” helyzet az instabilitás forrása, és leginkább az EU az, amely képes és köteles közvetíteni a régió felé a béketeremtésben, a gazdasági prosperitásban és a demokráciában szerzett tapasztalatait és elért vívmányait.
Samuli Pohjamo
(FI) Elnök asszony, először is szeretnék gratulálni az előadónak, Polfer asszonynak ehhez a kiváló jelentéshez, amely alapos áttekintést ad a dél-kaukázusi helyzetről, valamint a régióban az európai szomszédságpolitika által kínált lehetőségekről.
Az európai szomszédságpolitika kiterjesztése Örményországra, Azerbajdzsánra és Grúziára fontos előrelépés az Uniónak a régióval fenntartott kapcsolataiban. Már maga a jelentés címe - "Ígéretektől a tettekig” - is elég, hogy arra ösztönözze az Uniót, hogy aktívabban lépjen fel a régióban. Ugyanakkor az európai szomszédságpolitika is lehetőséget ad a Dél-Kaukázus országai számára az Unióval folytatott szorosabb együttműködésre.
A régió számos kihívása azonban hatékonyabb cselekvést igényel az Unió részéről, a Dél-Kaukázus országaitól továbbá azt követeli meg, hogy nagyobb felelősséget mutassanak, és kötelezzék el magukat e partnerség mellett. A fő célok egyike a sok helyi konfliktus békés megoldása. Ez stabilizálná a régiót, és javítaná független fejlődésének esélyeit.
Hangsúlyozni kívánom a civil társadalom támogatásának és a népek közötti kapcsolatok fejlesztésének a demokrácia és a jogállamiság építésében betöltött fontos szerepét. Például az EU által finanszírozott határon átnyúló projektek a felek közötti párbeszéd újrafelvételének és a bizalomépítésnek az eszközei, amelyek azonban megkövetelik, hogy az érintett országok járuljanak hozzá, hogy nem fogják az ezt célzó programokat és projekteket hátráltatni.
Ezen kívül, szorosabb kapcsolatokat csak akkor lehet igazán elérni, ha csökkentik a korlátozásokat a határforgalomban diákcsereprogramokkal, és tudományos munkatársak, kutatók, művészek, vállalkozók és újságírók mozgásának elősegítésével.
A vízumrendszer fejlesztése a dél-kaukázusi országok és az EU között szintén bővíthetné a kereskedelmi és gazdasági együttműködést, amint azt a Nemzetközi Kereskedelmi Bizottság kifejtette.
Inese Vaidere
- (LV) Hölgyeim és uraim, olyan helyzetben, amikor a Dél-Kaukázusban több befolyásos geopolitikai résztvevő érdekei versengenek egymással, fontos megkülönböztetni az ő valódi befolyásukat. Ez a jelentés nagymértékben kerülte, hogy Oroszországnak a régióban betöltött valós szerepét elismerje. A mi Balti-államokban szerzett tapasztalataink azt mutatták, hogy sok probléma oka Oroszország neoimperialista külpolitikája, és az a vágya, hogy visszaszerezze befolyását azokon a területeken, amelyeket elveszített. Én nem tudok egyetérteni azzal a jelentésben kifejtett nézettel, hogy a NATO-tagság elősegítheti a konfliktus kiújulását Abháziában és Dél-Oszétiában. Tudomásul kell vennünk, hogy Grúzia lakosainak több mint 70 %-a a NATO-tagság mellett szavazott, de igazából Oroszország komplikálta a helyzetet azzal, hogy az etnikai összetétel megváltoztatását, és az állampolgárok összetételének megváltoztatását ösztönözte. Nem hagyhatjuk figyelmen kívül a népnek azt a kívánságát, hogy közelebb akar kerülni a nyugati demokráciához. Grúzia demokratikus előrehaladásának bizonyítéka a január 5-i elnökválasztás, amelyet nagyrészt a nemzetközi szabványoknak megfelelően bonyolítottak le. Lehetséges, hogy túlzottan kritikusak voltunk Azerbajdzsánnal kapcsolatban, mivel már jelezték az emberi jogok tisztelete iránti vágyukat - decemberben elnöki dekrétummal 119 foglyot engedtek szabadon, többek között újságírókat is. Az Európai Uniónak aktívabb szerepet kell vállalni az elhúzódó konfliktusok megoldásában, ami a stabilitás és a fejlődés előfeltétele. Az első lépés az lehetne, hogy bátorítsuk: az orosz katonai erőket váltsák fel nemzetközi békefenntartók. Az oroszokkal világosan kell beszélnünk. A tanmesék nyelvének alkalmazása nem a megfelelő út az ígéretektől a cselekvés felé történő elmozdulásra. Köszönöm.
Jiří Maštálka
(CS) Elnök asszony, először is köszönetet szeretnék mondani a biztosnak a kérdésemre adott válaszáért, ami a grúz személyek büntetőjogi felelősségét érintette. Ez egy nagyon érzékeny kérdés, amiről a választást megelőző viták során is szó esett Grúziában. Szeretném megemlíteni, hogy az előző felszólaló kijelentette: Oroszországnak imperialista szándékai vannak. Igen, ez lehetséges. Azt kell azonban mondanom, hogy a Kaukázus sem az Alpok, sem a Pireneusok. A Kaukázus éppen a Kaukázus, és nekünk ezt meg kell értenünk földrajzi összefüggésében. Én hosszabb beszéddel készültem, de hét pontban fogom összegezni a grúziai választási megfigyelői missziómat.
Először, hasonlóan a kaukázusi régió népeinek nagy többségéhez, mi Nyugat-, Közép- és Kelet-Európában is azt szeretnénk, ha a régióban stabilitás lenne. Lehetséges, hogy ezt a stabilitást az Egyesült Államok vagy az Európai Unió támogatásával fogják elérni. Másodszor, az Európai Parlament képviselőiként a mi felelősségünk, hogy megkérdezzük, mire fordították azokat a pénzügyi forrásokat, amelyeket az Európai Unió a vonatkozó programokhoz biztosított. Azokat nem lenne szabad Saakashvili elnök megválasztására felhasználni. Harmadszor, bájos, hogy a régi-új elnök párbeszédet javasol Oroszországgal; a szabály azonban itt is érvényes, éppen úgy, mint egy hivatalos bálban, ha valaki felajánlja a karját egy hölgynek, az nem azt jelenti, hogy úgy fog táncolni, ahogyan ő akarja. Ezzel csak azt akarom mondani: ha Saakashvili elnök párbeszédet javasol Oroszországgal, szükséges, hogy a másik fél is megértse, hogy ez őszinte felkérés a táncra. Negyedszer, minden ország érdekelt a Kaukázusban, beleértve az Egyesült Államokat és az Európai Unió országait is. Sajnálatos módon az Európai Uniót alig jegyzik a Kaukázusban. Biztos asszony, be kell ismernem, hogy az Európai Unió gondoskodása a régióval nem nyilvánvaló, az sem, hogy ez a gondoskodás magában foglalja az ottani szegénység miatt érzett aggodalmat is. Ebben az értelemben közös európai politikánkat jobban kell megfogalmazni; annak nem csak szavakat, hanem cselekvést és pénzt is kell jelentenie.
Derek Roland Clark
Elnök asszony, én nem tudom támogatni a Fekete tengeri politikát. Az hatalmas összegeket emészt fel. Az én országom az EU második legnagyobb befizetője, és a mi kormányunk éppen most döntötte el, hogy évi 1 milliárd fonttal csökkenti az EU-visszatérítést.
Kezdetben e politikának az egyik csapásiránya, hogy elősegítse a Nyugat gáz- és olajellátását. Két évvel ezelőtt láthattuk, hogy Oroszország éppen karácsonykor megszakította Ukrajna gázellátását. Csak az erejüket fitogtatták, de ha Oroszország a Nyugat energiaellátásából még nagyobb arányban részesül, ki mondhatja meg, hogy nem teszik-e meg ezt újra - mindannyiunkkal szemben? Európának nagyobb mértékben önellátóvá kell válnia az energiahordozók tekintetében - és nem a haszontalan szélerőművekkel, és nem a bioüzemanyagokkal. Amikor az egész világon gabonahiány van, őrültség az üzemanyaghiányt élelmiszerhiányra cserélni. A kormányom - majdnem elkésve - programot hirdetett nukleáris erőművek új generációjának felépítésére abban a reményben, hogy utoléri Franciaországot - azaz a villamos energia 70 %-át a nukleáris erőművek állítsák elő. Többet kell tennünk, és a felesleges energiát hidrogén előállítására kell használnunk, és ki kell dolgoznunk azt a technológiát, amely olaj helyett a hidrogént hasznosítja.
Ha az EU valóban eredményt akar elérni, finanszíroznia kellene a nukleáris erőművek építését az egész kontinensen, hogy csökkenjen az instabil rezsimektől és a túlságosan hosszú szállítási útvonalaktól való függőségünk. Akkor, és csak akkor áll majd rendelkezésre pénz, hogy a Fekete-tenger körüli szegényebb régiókat segélyezzük. Ha most pumpálunk oda pénzt, az csak tovább késlelteti a tíz új keleti EU-tagnak ígért finanszírozást - ez olyan ígéret, amit még be kell tartani. Ígéretek - Britanniában nekünk megígérték, hogy az Európai Alkotmányról, a Lisszaboni Szerződésről vagy nevezzék, aminek akarják, népszavazást tartanak. Ebben a teremben én most követelem, hogy az EU valamennyi tagállamban tartson népszavazást a szerződésről, beleértve az Egyesült Királyságot. Kérdezzék meg az embereket.
Georgios Papastamkos
- (EL) Elnök asszony, hölgyeim és uraim, a Fekete-tengeri Gazdasági Együttműködési Szervezet olyan egészen érett regionális szervezet, amely állandó, intenzív és kiterjedt együttműködésben vesz részt. Továbbá az Európa és Ázsia közötti kapcsolat fóruma is. Ez a különféle kultúrák, különféle etnikai identitások és vallások teremtő kifejezésének fóruma.
A Fekete-tengeri Gazdasági Együttműködési Szervezettől azt várjuk, hogy olyan régiókban játsszon fontos szerepet a béke, a stabilitás és a prosperitás biztosításában, amelyek komoly kihívásokkal szembesülnek, ilyen a Balkán és a Kaukázus, valamint az eurázsiai gazdasági térség létrehozása.
A gyorsan fejlődő fekete-tengeri régió geostratégiai és gazdasági fontossága tagadhatatlan. Különösen fontos a tengeri kapcsolatok, a közúti szállítás és a folyosók fejlesztése, valamint az együttműködés az energiaszférában, a fenntartható fejlesztés elősegítésével együtt.
Az EU és a fekete-tengeri régió közötti kapcsolatokban új mozgatóerő jelent meg, a Bizottságnak a fekete-tengeri régióval való együttműködésről szóló közleményének köszönhetően. Ez a közlemény magán viseli Ferrero-Waldner biztos bélyegét. Mégis, én azt hiszem, hogy ezen a területen széles, átfogó stratégiai megközelítésre van szükség. Én az Európai Parlament és a Fekete-tengeri Gazdasági Együttműködési Szervezet parlamenti közgyűlése közötti interparlamentáris együttműködés intézményesítését is támogatom.
Végezetül, engedjék meg, hogy rámutassak hazám, Görögország különösen konstruktív szerepére, mivel Görögország kettős identitású, mivel az EU-nak és a Fekete-tengeri Gazdasági Együttműködési Szervezetnek is tagja, így ez utóbbin belül, illetve régióközi szinten az EU-ban is képes az együttműködés erősítésére.
Azzal fejezem be, hogy gratulálok a két előadónak, különösen Anastase asszonynak, valamint a biztosnak a gyümölcsöző közreműködéséért, hogy rávilágított e két struktúra közös prioritásaira. Biztos asszony, én még mindig azt gondolom, hogy bátrabbnak kellene lennünk, és létre kellene hoznunk az EU és a fekete-tengeri régió közötti intézményesített régióközi együttműködést.
Hannes Swoboda
(DE) Elnök asszony, először is köszönetet szeretnék mondani a két előadónak kiváló és nagyon együttműködő munkájukért. Szeretnék a biztos asszonynak is köszönetet mondani, mert tudom, hogy ő e terület mellett teljes joggal elkötelezett, és úgy vélem, hogy ő még többet kíván tenni, mint amit talán némely tagállamok akarnának. Ebben mi maximális támogatásunkról biztosítjuk őt. Szeretném megragadni ezt az alkalmat arra is, hogy köszönetet mondjak Semneby úrnak, mivel ő képviseli a Tanácsot, és ugyancsak igen aktív ebben a régióban.
Azt hiszem, valami olyasmit kellene elérnünk, ami legalábbis megközelítésében megfelel annak, amit én és kollegáim az EU fekete-tengeri régiójaként említünk. Sarkozy úr ezt másképpen használta a mediterrán régióra, nevezetesen az Európai Unió megosztottságának értelmében. Nem, az egész Európai Uniónak és ennek a Fekete-tengert körülölelő régiónak és a Dél-Kaukázusnak a partnerség szándékával kell együttműködnie - amint mások is kifejtették már -, hogy megoldják a fennálló közös problémákat: a politikai problémákat, például a stabilitás, a migráció kérdéseit, és természetesen a gazdasági problémákat is, és én itt csak az energiatranzitra gondolok.
Aki például Oroszországtól csak egy kissé kevésbé kíván függeni, annak látnia kell, hogy vannak más csatornák, és ezek egyszer áthaladnak ezen a régión, különösen Törökországon. Akármit is gondolnak a tagságról - tudom, hogy ezzel kapcsolatban eltérő vélemények vannak - Törökország az Európai Unió fontos partnere marad ebben a térségben, és ezért be kell vonnunk Törökországot ebbe az ügybe. Igazat adok Severin kollegámnak, aki azt mondta, hogy meg kellene próbálnunk ezeket az ügyeket Oroszországgal együtt megoldani.
Ez azonban nem jelentheti azt, hogy félretolhatnánk a régió országainak függetlenségét, autonómiáját és öngyógyulási képességét azzal, hogy ezeket az ügyeket csak Oroszországgal együtt oldhatjuk meg. Oroszországnak is tudnia kell, hogy mi támogatjuk ezen országokat függetlenségi törekvéseikben és a konfliktusok megoldásában is. Európának partnernek kell lennie, amely egyértelműen ezen országok mellett áll. Ez azt jelenti, hogy a fekete-tengeri régió igen fontos az Európai Unió számára. Nem mondhatunk le arról, hogy ezt a területet együttesen fejlesszük. Csak akkor tudjuk érdekeinket közösen érvényesíteni, ha együtt lépünk fel Oroszországgal szemben.
Henrik Lax
(SV) Elnök asszony, Nagyon szeretnék köszönetet mondani az előadónak, Lydie Polfernek ezért az egészen kiváló jelentésért. Itt az ideje, hogy abbahagyjuk az üres ígérgetést, és e helyett cselekedjünk, hogy biztosíthassuk a Dél-Kaukázus jobb koordinációját az Európai Unióval. A Parlament vízumkódexszel foglalkozó előadójaként szeretném a figyelmet a mozgás szabadságára irányítani, és nyomatékosan sürgetni mind a Bizottságot, mind a tagállamokat, hogy tegyenek meg mindent ennek érdekében.
Ahhoz, hogy az EU-val szomszédos országok és a Kaukázus országai demokratikus társadalmakat építhessenek fel, ahol a jog uralma érvényesül, és működő piacgazdaság van, állampolgáraiknak képesnek kell lenniük az EU-hoz való gördülékeny alkalmazkodásra, hogy hasznot húzhassanak az e téren szerzett tapasztalatainkból. Jelenleg nem ez a helyzet. Általánosan ismert, hogy az EU-tagállamok konzuli szolgálatai szánalmasan inadekvátak a Dél-Kaukázus sok országában. Hiányosságaik vannak mind a szubszidiaritás, mind pedig a hatékonyság tekintetében. Ezért felhívom a tagállamokat, hogy fokozzák a hozzájárulásukat. Én két lehetőséget látok. Az egyiket a most tárgyalt jelentés is említi, ez az a felhívás, amely szerint hozzunk létre közös EU-vízumközpontokat. Sajnálatos módon ez az út túl hosszú. Én ezért egy alternatív megoldásra teszek javaslatot, nevezetesen, hogy a Dél-Kaukázus országainak állampolgárait jogosítsuk fel arra, hogy - útjuk céljától függetlenül - a hozzájuk legközelebb eső EU- vagy Schengen-ország konzulátusán nyújtsanak be vízumkérelmet.
Ryszard Czarnecki
- (PL) Elnök asszony, ez egy fontos vita, és fontos jelentés Polfer asszonytól. Ez a hang az Európai Parlamentből azért küzd, hogy 10-20 évnyi késedelmet hozzon be. Ezen idő alatt az Uniónak gyakorlatilag nem volt valós politikája a Dél-Kaukázus országait illetően.
Most már végre eljutottunk odáig, hogy megértettük: Azerbajdzsán, Örményország és Grúzia nem Oroszország gazdasági és politikai befolyásának természetes övezete. Én ezt pontosan 11 nappal a grúziai választások után mondom, ahol az Európai Parlament hat megfigyelőjének egyikeként figyelemmel kísértem a választásokat, amelyeket ismételten a nyugatbarát opció képviselője, az Unióval való maximális konvergencia és a NATO-tagság támogatója nyert meg. Én a politikai konfliktus összefüggésében mondom, hogy az mindannyiunkat - egész Európát - fenyegeti, és Oszétia és Abházia miatt Grúzia és Oroszország között akár katonai konfliktussá is alakulhat, de Jereván, Baku és Tbiliszi egyaránt jelentős az Unió energiapolitikája és energiaforrásainak diverzifikálása szempontjából. Így lépjünk a szavakról a tettek mezejére, amint a jelentés címe is mondja; tegyünk az átmenetért a hiábavaló szavakról a cselekedetekre.
Nickolay Mladenov
(BG) Elnök asszony, biztos asszony, hadd emlékeztessek arra, amit kis idővel ezelőtt egyesült királyságbeli kollegánk mondott. Ha az Egyesült Királyság visszatérítésének rovására meg tudnánk oldani az emberkereskedelemmel, az energiafüggetlenséggel, a Fekete-tenger biztonságával kapcsolatos problémákat, azt hiszem, egyetlen új tagállamot sem találnánk, amely ne volna hajlandó 1 milliárd eurót megkeresni a kofferjében e kérdések megoldására.
Kollégák, Anastase asszony jelentésének egyetlen központi üzenete van, nevezetesen, hogy Európának szüksége van fekete-tengeri politikára ugyanúgy, ahogyan van északi dimenziója, és ugyanúgy, ahogyan van Földközi-tengeri politikája. Az Európai Bizottság 2007-ben közleményt adott ki, most itt van nekünk az Európai Parlament jelentése is. Hadd emlékeztessem kiváló kollégáimat, hogy a múlt év végén felhívást intéztünk az Európai Bizottsághoz, hogy terjesszen elő konkrét javaslatokat az e politikákat végrehajtó projektekre és programokra 2008. évi éves programjában. Ezért legyen 2008 a fekete-tengeri cselekvés éve.
Európa energiakérdéseinek megvitatása során szeretném elmondani, hogy ennek a jelentésnek van egy nagyon fontos üzenete: a Fekete-tenger stratégiai fontosságú Európa számára, mert az növelheti az egy forrástól való energiafüggőségét, csakúgy, mint szolgálhatja a források diverzifikálását...
a forrásokét és az energiafüggetlenségét. A mi jelentésünk az utóbbira hív fel. Én mindannyiukhoz fordulok, ne hagyjuk, hogy Európa és bizonyos európai uniós országok növeljék egyik vagy másik forrástól való energiafüggőségüket.
A jelentés nagyon lényeges üzenetet hordoz szomszédaink számára, és ha megengedik, ezt angolul idézem. A fekete-tengeri régióban a kapcsolatoknak "mutual respect, territorial integrity, non-interference in each other's internal affairs and the prohibition of the use of force or threat of the use of force" [a kölcsönös tiszteleten, a területi integritáson, az egymás belügyeibe való be nem avatkozáson, és az erő alkalmazásának vagy az erő alkalmazásával való fenyegetésnek a tilalmán] kell alapulnia.
Reményeink szerint ez az üzenet, amelyet az Európai Bizottság és az elnökség sikeresen mutat majd be partnereinknek a Fekete-tenger másik oldalán, mint annak a politikának az alapját, amelyet a régióban folytatni fogunk, és egyben mint felhívást számukra, hogy folytassanak ugyanilyen típusú politikát azokkal az országokkal kapcsolatban, amelyek a Fekete-tenger partjai mentén nyerték el a függetlenségüket. Köszönöm.
Ioan Mircea Paşcu
Elnök asszony, a Fekete-tenger környéke több mint másfél évszázados mellőzés után ismét a nemzetközi gazdaság és politika érdeklődésének középpontjába került.
Ez a terület új egyensúlyt kísérel meg elérni az új szereplők, köztük az EU belépését követően, azután, hogy oly sok éven át a hidegháború idején elzárt tónak tartották.
A "Fekete-tengeri szinergia: új regionális együttműködési kezdeményezés” című bizottsági közlemény után a Parlamentben ez az aktuális első jelentés valóságos lépés a helyes irányba.
Sajnálatos módon azonban ez a kettő sem elég. Magának a területnek az identitáshiánya, és bizonyos EU-országok Oroszországgal szembeni hagyományos érzékenysége mind politikailag (például Ukrajna, Moldova, a Dél-Kaukázus és a befagyott konfliktusok), mind gazdaságilag (az orosz gáztól való európai függőség, és az EU-Törökország tárgyalások törékeny státusa) valószínűleg azok között az indokok között vannak, amelyek miatt az EU stratégia kialakítása helyett a szinergiára korlátozta magát.
Míg a stratégia egyértelműen megfogalmazott célokat, az elérésükhöz konkrét eszközöket és végül részletes napirendet jelent, mind magának a területnek a szempontjaihoz szabva, a szinergia egyszerűen csak az érdeklődésre számot tartó szomszédos területek EU-hoz kapcsolását ajánlja.
A stratégia konkrét intézkedéseket jelent arra vonatkozóan, hogy az EU miként kezeli a helyi szervezetek sokaságát; a területnek a kontinens többi részéhez történő fizikai összekapcsolását, amelyben a Duna folyó kulcsfontosságú szerepet játszik; és a fekete-tengeri terület felé a szomszédságpolitika eszközének megerősítését, ahogyan azt csoportom módosításai javasolják.
Befejezésül még egy szó Moldováról az EU határain kívüli kontinentális latinság utolsó darabjáról. Moldova, bár a második világháború elején ugyanabban a sajnálatos tapasztalatban volt része, mint a három Balti-országnak, a hidegháború után mégsem oszthatta a Balti-országok szerencsés sorsát.
Úgy vélem, Európának kötelessége ezt a helyzetet korrigálni, és így bátorítani Moldovát, és reagálni Moldovának az Unióhoz való csatlakozás érdekében tett erőfeszítéseire. Azt remélem, hogy Moldova ügyét végső soron saját érdeme szerint bírálják el, és nem marad az egyéb EU-kapcsolatok de facto foglya, függetlenül attól, hogy e kapcsolatok mennyire stratégiaiak.
Olle Schmidt
(SV) Elnök asszony, hadd mondjak köszönetet az előadónak egy olyan régióról készült kiváló jelentéséért, amely megérdemli a figyelmünket. A Dél-Kaukázus mind politikai, mind gazdasági szempontból egyre inkább stratégiai pozíciót tölt be. Mindannyian felfigyeltünk a régió iránti növekvő érdeklődésre, nem utolsósorban ebben a Parlamentben.
Sajnálatosan sok ott a potenciális robbanáspont, és számottevő az orosz beavatkozás. Oroszország növelni akarja befolyását, és jelzi az európai olaj- és gázellátás folyamatainak uralására és ellenőrzésére irányuló érdekeit. Az EU-nak látnia kell az Oroszország magatartásában rejlő veszélyt, és ezért meg kell erősítenie kapcsolatait a Dél-Kaukázussal. Ezzel az észak-európai elosztási útvonalakon érkező orosz olaj és gáz hasznos és szükséges kiegészítésére is szert tehetünk. Az EU a nagyobb részvétellel csak nyerhet.
Tagja vagyok egy svéd szervezetnek - valójában én segítettem a megalapításában -, amelynek a Svédország és Azerbajdzsán közötti kapcsolatok erősítése a célja. Ezért ezt barátként mondom. A nagorno-karabahi konfliktus 1991-1994 között egymillió embert késztetett menekülésre, és a konfliktus a mai napig megoldatlan. Az Amnesty International szerint 600 000 belső menekült él borzalmas körülmények között Azerbajdzsánban. Néhány évvel ezelőtt - közel az iráni határhoz - meglátogattam egy azerbajdzsáni menekülttábort. Én még soha nem láttam ennyire nyomorúságos szegénységet. Teljességgel elfogadhatatlan, hogy emberek százezrei ennyi év után még mindig ilyen méltatlan körülmények között éljenek. E tekintetben Azerbajdzsán vezetői, és elsősorban Alijev elnök súlyos kritikát érdemelnek. Az EU-nak és a Bizottságnak is többet kell tennie ezen a területen. Ezek a menekültek nem válhatnak elfelejtett emberekké.
Az is fontos, hogy erővel lépjünk fel annak biztosítására, hogy tiszteletben tartsák az olyan alapjogokat, mint a véleménynyilvánítás szabadsága. Az ellenzéki politikusokat és újságírókat nem szabad fenyegetni, megfélemlíteni vagy börtönbe zárni. Ha Azerbajdzsán Európában is tiszteletnek örvendő nemzet kíván lenni, fenn kell tartania a jog uralmára épülő demokratikus állam alapelveit.
Andrzej Tomasz Zapałowski
. - (PL) Elnök asszony, azok a kérdések, amelyekről ma vitatkozunk - mint ahogyan az előttem szólók már elmondták - rendkívül fontosak. Ezek jelölik ki a közösségi cselekvés irányát, amit a múltban is, és nagyrészt ma is elhanyagoltunk.
Ha az Európai Unió nem akarja elveszíteni az európaiság elemét, természetesen kibővítheti magát, és kiterjesztheti befolyását csak a kelet felé. Azok a végtelenségig nyúló viták azonban, amelyek például a régióban lévő bizonyos országok tagsági kilátásairól szólnak, nem keltenek optimizmust. Nincs szükség elemzésre és dokumentumokban való elmélyedésre ahhoz, hogy kimondhassuk, ezt a régiót - például Afrikával összehasonlítva - kontinensünk távoli tartományaként kezelik.
Valamennyi együttműködési mechanizmus - például az európai szomszédságpolitika - fontos, de ez nem a megcélzott távlat e régió számára, mivel nem ösztönzi a valódi partnerséget a kölcsönös kapcsolatokban. Az Unió számára a komoly részvétel ebben a régióban az Oroszország befolyási övezetébe való belépéshez kapcsolódik, és ez bizonnyal azt jelenti, hogy továbbra is félintézkedéseket alkalmazunk a régióban. Amire emlékeznünk kell azonban, az az, hogy hosszú távon ez a politika nem stabilizálja a területet: éppen az ellenkezőjét éri el, talán új feszültségeket gerjeszt, és azokból már éppen elég van.
Urszula Gacek
Elnök asszony, a fekete-tengeri regionális politika előadója arra emlékeztet bennünket, hogy az Európai Unió támogatja az új energetikai infrastruktúrát és az életképes közlekedési folyosókat, diverzifikálva a szállítókat és az útvonalakat. Egy ilyen vállalkozás elsődleges példája a Nabucco gázvezeték, amelyet már az európai érdekek elsőbbséget élvező projektjeként ismertek el. Sajnálatos ezért, hogy ezt a projektet a Déli Áramlat elnevezésű alternatív orosz-olasz csővezeték veszélyezteti.
Lengyelországi képviselőként én számos párhuzamot látok a Déli Áramlat és a balti Északi Áramlat gázvezeték között. Mindkettő sokkal drágább, mint a szárazföldön át vezető útvonalak. Sőt, a Déli Áramlat 4 milliárd dollárral drágábbnak is bizonyulhat, mint a Nabucco. Mindkettő megzavarhatja az érzékeny tengeri környezetek törékeny ökológiai egyensúlyát. Továbbá, a csővezeték mindkét esetben politikai fegyvernek is tekinthető Oroszország kezében.
Az Északi Áramlat elszigeteli Lengyelországot, a Balti-államokat és Ukrajnát; a Déli Áramlat ugyanezt a szerepet játssza Törökország, a Dél-Kaukázus és esetleg Románia tekintetében, amelyet most kihagyhatnak Szerbia javára. A Déli Áramlat az európai energiabiztonság elve ellen hat, amely a sokféle forrásra és útvonalra épül. Így ha a Déli Áramlat valóban megvalósul, azt semmilyen fázisban sem szabad EU-finanszírozásban részesíteni.
Ha Oroszország gazdaságilag életképtelen és környezetvédelmi szempontból megkérdőjelezhető projekteket erőszakol ki, mert azok a külpolitikája céljait szolgálják, akkor ezt ne a mi költségünkre tegye.
Jan Marinus Wiersma
(NL) Elnök asszony, üdvözlöm azt a tényt, hogy ma este a dél-kaukázusi helyzetet, valamint az Európai Unió és a Parlament fekete-tengeri régióval kapcsolatos szándékait vitatjuk meg. Végtére is olyan régiókról beszélünk, ahol regionális problémák vannak, ahol regionális megoldásokat kell találni a régió részeit képező országok érdekében.
Mi itt biztonságról, energiáról, kereskedelemről, szállításról beszélünk - vagy általánosabban, az EU határán levő régiók stabilitásáról és fejlődéséről, olyan régiókról, ahol komoly érdekeink vannak. Ezek olyan érdekek, amelyeknek véleményem szerint vissza kell tükröződniük az EU és az Európai Bizottság aktívabb politikájában. Lekötelezettek vagyunk a biztosnak az általa a "fekete-tengeri szinergia” ernyője alatt kidolgozott kezdeményezésekért.
Amint más tagok már kifejtették, fontos hangsúlyozni, hogy az ilyenfajta együttműködésben Oroszországnak és Törökországnak is szerepe van. Ezek az országok már vállalták ezt a szerepet, és különösen fontos, hogy az EU biztosítsa, hogy meg is tartsák azt. Végtére is jó kapcsolataink vannak Törökországgal - vele a tagságáról folytatunk tárgyalásokat -, bár Törökországnak a hagyományos szerepe mellett egy tágabb szerepet is el kell játszania a régióban. Oroszország fontos a régión belül, de a vele fennálló kapcsolatok valamelyes bonyolultabbak. Én úgy vélem, ha az EU ebben az együttműködésben partnerként és nem az események mozgatórugójaként pozícionálja magát, Moszkva úgy fogja érezni, hogy osztozunk a régióért viselt felelősségében, és partnerként együttműködhetünk a nélkül, hogy az EU vezető szerepet játszana.
A szinergia jó elgondolás - jó összegzése az EU és a Bizottság egy csokorba kötött politikai tevékenységeinek-, de Swoboda úr és én, hogy kissé strukturáltabbá tegyük azt, javasoltuk, hogy adjunk neki parlamenti dimenziót, miniszteri konzultációkkal a fekete-tengeri régió szintjén. Örömmel vennénk egy kicsivel több struktúrát. Sőt, még egy EU-fekete-tengeri közösségről is beszéltünk, bár Sarkozy úr kezdeményezéseit követően valamelyest szerényebbé váltunk, amikor ilyen jellegű terminológia alkalmazásáról van szó.
Fontos hangsúlyozni, hogy miközben a mi javaslataink és az ön jövőképe nem helyettesíthetik az EU kétoldalú kapcsolatait mindezekkel az országokkal, mégis nagyobb regionális együttműködésre késztethetik keleti szomszédainkat. Azt hiszem, ez is kulcsfontosságú az EU számára.
Siiri Oviir
(ET) Biztos asszony, elnök asszony, hölgyeim és uraim.
Az Európai Unió érdeke és célja a Dél-Kaukázusban, hogy támogassa és ösztönözze a régió három országában jelenleg folyamatban lévő fejlődést, amely békés és stabil országok létrehozása felé vezet. A szomszédságpolitika működik, de szükség van mellette egy regionális politika kidolgozására is. Ugyanakkor nem lehetünk közömbösek a három ország jellegzetességei iránt sem, különben politikánk nem lesz hatékony.
Még egyszer hangsúlyoznám, hogy a Dél-Kaukázus országai - Örményország, Azerbajdzsán és Grúzia - nagyon eltérőek kultúrájukban, szokásaikban, vallásukban és geopolitikai helyzetükben. Ami közös bennük, az a hátterük - mindannyian a szovjet ideológia befolyása alól szabadultak, egy olyan befolyás alól, amely közel száz évig tartott. Még nem sikerült teljes mértékben megszabadulniuk a Szovjetunió utódja, Oroszország katonai jelenlététől.
Ezeknek az országoknak demokratikus reformokra van szükségük, ez az, amit népeik akarnak; valós célzott támogatásra van szükségük az Európai Uniótól. Azt várják, és arra van szükség, hogy a Bizottság jereváni és bakui delegációi azonnal megkezdjék munkájukat.
Ugyanakkor az Európai Unió dél-kaukázusi különleges képviselőjének munkája nem elegendő jelenlegi formájában. Nincs magyarázat arra, hogy az elmúlt évek során a különleges képviselő jelentései miért nem voltak hozzáférhetőek az Európai Parlament számára. Ezen a helyzeten változtatni kell. Mindannyian ugyanazért a célért dolgozunk.
Ne feledjük el, hogy a demokrácia nem egy dolog, az egy gondolkodásmód, és az nem távolítható el egyszerűen az egyik napon, és nem tolható át egyik országból a másikba. A teljes demokrácia nem jelenik meg egyik napról a másikra.
Vannak dolgok, amelyek valamelyest nyugtalanítanak bennünket Örményországban vagy Azerbajdzsánban vagy Grúziában, kapcsolódjanak azok a régióban a korrupcióhoz vagy a bíróságokhoz vagy a sajtó helyzetéhez. Ezek az országok maguk sincsenek megelégedve ezekkel a jelenségekkel. Nekünk azonban hatalmunkban áll, hogy aktív támogatást nyújtsunk intézményeiknek, és szakértők és pénzügyi támogatás formájában segítsünk. A régió manapság minden valós segítséget üdvözöl.
Ezért felhívom a Bizottságot és az Európai Parlamentet, hogy jobban használják ki az Európai Unió azon mai tagállamainak know-how-ját, amelyek a közelmúltban ugyanolyan helyzetben voltak mint a Dél-Kaukázus. Tudjuk, hogy milyenek a helyi feltételek és a problémák, és a jog uralmán és a piacgazdaságon nyugvó államok létrehozásában szerzett tapasztalataink gyakorlati támogatásul szolgálhatnának nekik.
Zbigniew Krzysztof Kuźmiuk
- (PL) Elnök asszony, amikor a Dél-Kaukázus országainak és a Fekete-tenger medencéjével kapcsolatos regionális politikának szánt vitában felszólalok, a következő kérdésekre kívánom felhívni a figyelmet.
Elöljáróban, ez az energiatermelés és -átvitel egy hatalmas területe, egy olyan terület, amely kivételes fontosságú az Unió energiaellátásának diverzifikálása és biztonsága szempontjából. Támogatásra van azonban szükség az energetikai nyersanyagok e területről történő szállítását érintő projektekhez, és nem csak Dél-Európában, mint ahogyan eddig történt, hanem északon - Ukrajnától Lengyelországig - és nyugaton is.
Másodszor, csak az EU-nak a régió politikai stabilitásához és demokratizálódási folyamatához nyújtott támogatása, valamint a szomszédok közötti konfliktusok békés megoldása biztosíthatja a gyors gazdasági fejlődés lehetőségét, és az óriási munkanélküliségi és szegénységi ráta valós csökkentését ezen országokban.
Harmadszor, az egész régióban erőteljes a gazdasági növekedés, amely néhány országban a GDP 30 %-át is meghaladja évente, ami kizárólag a kőolaj és a földgáz kitermelésére és exportjára épül. Amire ezen a területen szükség van, az az alternatív jövedelemforrások támogatása, különös tekintettel a turizmus és a kapcsolódó infrastruktúra fejlesztésére.
Christopher Beazley
Elnök asszony, a Bizottság fekete-tengeri szinergiáról szóló közleményének szerzőjét, Herman Jánost gratuláció illeti meg a kiváló munkájáért. A Parlament előadója, Anastase asszony szintén rendkívül fontos jelentést alkotott.
Biztos asszony e vita elején azt mondta, hogy ön sok tekintetben egyetértett Anastase asszony jelentésével. Vitazáró reakciójában kitérne kifejezetten a jelentés 29. és 36. cikkére? A 29. cikk arra hív fel, hogy segítse elő a kultúrák közötti párbeszédet a fekete-tengeri régióban, a 36. cikk pedig egy NGO-platform létrehozását kéri a civil társadalmi csere érdekében. Biztosítaná Ön a Parlamentet, hogy végre is hajtja ezt a két ajánlást?
Libor Rouček
(CS) Hölgyeim és uraim, biztos asszony, kérem, engedjék meg, hogy rövid beszédemben a mai témánk csak egyetlen aspektusára koncentráljak, és ez a regionális együttműködés. Ha a két területet, a Dél-Kaukázust és a Fekete-tenger környékét vesszük figyelembe, láthatjuk, hogy az országok közötti kölcsönös kapcsolatok rendszerint fejletlenek, függetlenül attól, hogy e kapcsolatok két- vagy többoldalúak. A komolyabb politikai párbeszéd rendszerint hiányzik, az ezen országok közötti kereskedelem szintje nagyon alacsony, és a modern és hatékony szállítási vagy energetikai infrastruktúra szinte mindenütt hiányzik. Ezért üdvözlöm mindkét előadó felhívását, hogy éppen ezt a fontos vonatkozást erősítsük: a kölcsönös regionális együttműködést ezekben a régiókban, az Európai Unióval fennálló bilaterális kapcsolatok mellett. Létfontosságú erősíteni a regionális együttműködést az emberi és állampolgári jogok területén, erősíteni a demokráciát és az oktatási rendszereket; erősíteni a regionális együttműködést a szállítás, az energetika és a környezetvédelem terén; erősíteni a regionális együttműködést a kereskedelem, a turizmus és a beruházások terén. Más szavakkal, létfontosságú, hogy fokozatosan, lépésről-lépésre létrejöjjenek a szilárd emberi, kulturális, gazdasági és politikai kapcsolatok a Dél-Kaukázus és a fekete-tengeri terület nemzetei és államai között. Ha ez sikerül, meg vagyok győződve arról, hogy még ebben a földrajzi térségben is fokozatosan megoldódnak az elhúzódó konfliktusok, és létre fog jönni a stabilitás, a demokrácia és a prosperitás területe.
Anna Ibrisagic
(SV) Elnök asszony, a fekete-tengeri régió egyértelmű geostratégiai helyzete miatt - nem pusztán biztonságpolitikai okok, hanem kulturális sokszínűsége és kulturális gazdagsága okán is - fontos mind az EU, mind a tágabb térség országai számára. Azokat a régiókat azonban, amelyeket sok útvonal keresztez, és amelyeket politikai és egyéb érdekek sokfélesége jellemez, gyakran konfliktusok fenyegetnek.
Én magam a Balkánon születtem, és jól tudom, hogy az elhúzódó és megoldatlan konfliktusok mit jelentenek nemcsak az egész régió biztonsági helyzete, hanem gazdasági potenciálja és az ott élő emberek életének normalizálása szempontjából is. Azt is tudom, hogy az EU-nak fontos szerepet kell betöltenie. Az EU-nak a fekete-tengeri országok népeivel együtt azt kell célul tűznie - és erre képes is -, hogy a régiót stabil és biztonságos területté fejlessze, amelyet a demokrácia elvei és a jogállam uralnak. Ennek a munkának fontos eleme a fokozott együttműködés az energetika területén is. Az új infrastruktúrába történő befektetéssel és a szállítói kör kiterjesztésével hozzá fogunk járulni a régió gazdasági és kereskedelmi fejlődéséhez, ami azután javítja a stabilitás és a biztonság esélyeit.
Az EU és a fekete-tengeri régió közötti kapcsolatok erősítése ezért nemcsak előnyös, hanem szükséges is. Nyilvánvaló, hogy a fekete-tengeri régiónak új és egyértelműbb regionális politikára van szüksége. Hangsúlyoznom kell, hogy a regionális politika nem használható fel az olyan országok EU-tagságának alternatívájaként, amelyek erre alkalmasak lehetnek. Az ugyancsak nem használható fel a régió Európával való integrálási folyamata késleltetésének ürügyeként.
Végül szeretnék köszönetet mondani a két előadónak a kitűnő munkáért, és külön köszönetet mondani Ferrero-Waldner asszonynak személyes érdeklődéséért és bizonyított személyes elkötelezettségéért az e régiót érintő ügyek mellett.
Kristian Vigenin
(BG) Elnök asszony, biztos asszony, kollégák, szeretnék hangot adni elégedettségemnek, hogy a Fekete-tengerről, illetve a Dél-Kaukázusról készült két jelentést a Külügyi Bizottságban az egyetértés légkörében készítettük elő és vitattuk meg, és azokat a bizottság gyakorlatilag egyhangúan fogadta el.
Bíztató jel, hogy tudjuk mennyire fontos egyértelműbb, szisztematikusabb, strukturáltabb és egységesebb politikát kialakítani a fekete-tengeri régióval és a szomszédos országokkal kapcsolatban. Ez nem könnyű feladat. A fekete-tengeri régió eltérő hagyományú, kultúrájú, politikai gyakorlatú, területű és lakosságszámú országokból áll.
Mindezen országok az Európai Unióval folytatott együttműködés különféle fázisában vannak, és ez a tagállamoktól, a tagjelölt országoktól az európai szomszédságpolitikába tartozó országokig, és természetesen Oroszországig terjed, amelynek konstruktív megközelítése kulcsfontosságú lenne e kezdeményezés sikeréhez. Ez az összetétel azonban számos lehetőséget biztosít a különféle politikák kombinációjára a sokkal nagyobb aggregált hatás megteremtése érdekében.
Három megjegyzést szeretnék tenni. Először, a régió rendkívüli stratégiai fontosságú az Európai Unió biztonsága, energiaellátása, a szállítás, a kereskedelem és a környezetvédelem szempontjából. Ezért, bár nagyra értékeljük a Bizottság fekete-tengeri szinergiára irányuló kezdeményezését, ennél ambiciózusabb projektet szeretnénk az északi dimenzión belül vagy az EU földközi-tengeri együttműködésben elért eredményei alapján. Amikor az EU földközi-tengeri uniós elképzelését segítjük elő, nincs természetesebb, mint hogy ambiciózusabb formulát találjunk a fekete-tengeri régióra.
Másodszor, az egész régió szállítási és energiaátviteli infrastruktúrája fejletlen. Ezért azt gondolom, helyénvaló valamennyi, e vonatkozásban tervezett transznacionális projekt támogatása, mert ezek egymást kiegészítik, és nem egymás alternatívái. Ez nagyobb biztonságot jelent, segíti a nyereséges csereüzleteket és a régió országainak az Európai Unióhoz való kötődését. Ez nemcsak a forrásokat, hanem az útvonalakat is diverzifikálja, amelyen keresztül a kőolaj és a földgáz az Európai Unióba jut.
Harmadszor, a régió legtöbb országa súlyos társadalmi problémáktól szenved, és szeretnénk meggyőződni arról, hogy nem szorítják háttérbe a szociális kérdéseket. A Fekete-tenger és a Dél-Kaukázus országainak hosszú távú kilátásai a humánpotenciál fejlesztéséhez, az oktatásba való befektetéshez, a megfelelő egészségügyi szolgáltatások és gyermekellátás biztosításához kapcsolódnak. Köszönöm.
Tunne Kelam
Elnök asszony, szeretném tájékoztatni a biztost, hogy számos más kollégámmal együtt meg vagyok győződve arról, hogy az EU-nak nagyobb kötelezettségvállalást kell demonstrálnia a Dél-Kaukázusban. Végül is már a régió valamennyi állama tagja az Európa Tanácsnak, és mint ilyen, része Európának.
A kiterjesztett szomszédságpolitika értékes eszköz lesz az ilyen valós kötelezettségvállalás alkalmazására. Előttünk álló kihívás és egyben lehetőség, hogy a megbízható stabilizáló szerepét játsszuk, együtt a független mediátor és a demokratikus folyamatok támogatójának szerepével. Ezért magunk mögött kell hagynunk a határozatlanságot és a kétértelműséget. Éppen ideje, hogy az EU politikáit ezen a területen világosabban fogalmazzuk meg.
Az EU képviselője, Peter Semneby kiváló munkát végzett, és én örülök, biztos asszony, hogy ön a régióbeli képviseletek növeléséről és kiszélesítéséről beszélt. Az EU hosszú távú aktív kötelezettségvállalása bizonyára hozzájárul a befagyasztott konfliktusok megoldásának megtalálásához, amelyet a Külügyi Bizottság realisztikusabban "megoldatlan poszt-szovjet konfliktusoknak” nevezett el.
Lényeges ezért, hogy a jelentés elveti bármilyen külföldi hatalom kizárólagos érdekzónák létrehozására irányuló kísérleteit a régióban, és arra ösztönzi Oroszországot, hogy ne ellenezze az EU kötelezettségvállalását a konfliktuskezelésben és a békefenntartó műveletekben.
Hasonlóan fontos lesz azonban az EU szerepe a régióban a demokratikus párbeszéd kultúrájának előmozdításában. Az Európai Parlamentnek fontos szerepe lesz ebben. A parlamenti képviselők közvetíthetnek, és ösztönözhetik a normális politikai párbeszédet az egymással szemben álló felek között.
Végül fontos, hogy a jelentés arra ösztönzi a Bizottságot, hogy mozduljon el egy lehetséges szabadkereskedelmi megállapodás irányába Örményországgal és Grúziával, illetve, hogy tegye meg az előkészületeket az EU és Grúzia közötti mobilitási partnerségi megállapodásra.
Így a Dél-Kaukázus egyre közelebbivé és fontosabb válik számunkra. A régió megérdemli szilárd kötelezettségvállalásunkat.
Justas Vincas Paleckis
Elnök asszony, az EU képes és hajlandó segítetni a stabilitás és a demokrácia megerősítésében és az életszínvonal javításában a fekete-tengeri és a dél-kaukázusi régiójában. Az olyan nagy államok, mint Törökország, Ukrajna és Oroszország bevonása fontos, bár az EU-val fenntartott kapcsolataikat tekintve mindegyik más és más státusszal rendelkezik.
Lengyelország potenciálját és tapasztalatát hozza ebbe a régióba annak ellenére, hogy közvetlenül nem kapcsolódik hozzá a Balti-államokkal közös történelme folytán. Pontosan akkor azonban, amikor oly nagy szükség van a szomszédainkkal folytatott még intenzívebb párbeszédre és együttműködésre, az EU egy újabb függönyt engedett le a kibővített schengeni terület bizonyos vonatkozásain keresztül.
Sok kelet-európai számára 2008. január 1. a szomszédos országokba történő utazáshoz szükséges vízumok négyszeres áremelkedését hozta magával, így Európa leengedte a pénzügyi függönyt. Nem értek egyet a Bizottság tisztviselőinek azon kijelentéseivel, hogy déli és keleti szomszédainkat ebből a szempontból azonos bánásmódban kell részesíteni. Keleti szomszédaink ugyanazon a kontinensen vannak, és nem olyan hosszú idővel ezelőtt néhányan velünk egy országban, határok nélkül éltek.
Kollégáimtól várom a támogatást a PSE csoportja által a fekete-tengeri stratégiai jelentéshez fűzött 10. módosításhoz. Sürgetjük a Tanácsot és a Bizottságot, hogy az EU szomszédsági politikájában résztvevő vagy az EU-val stratégiai partneri kapcsolatban álló országok egyszerű állampolgárai számára elfogadhatóbb szintre csökkentsék a vízumdíjakat.
Maria Petre
(RO) Először is hadd gratuláljak az előadónak, Anastase asszonynak, valamint a tárgyalt jelentésről véleményt adó különféle bizottságokban dolgozó kollégáimnak; ez a jelentés éppen olyan fontos, mint a regionális fekete-tengeri politika létrehozásához kapcsolódó problémák sora. Szeretnék egyúttal köszönetet mondani a Regionális Fejlesztési Bizottságban levő kollégáimnak, hogy támogatták annak a bizottságnak a véleménye alapján javasolt módosításokat, amelynek tagja vagyok. Hivatkozom arra, hogy a fekete-tengeri jelentés végleges változata magában foglalja az európai segélymissziónak a moldovai és az ukrajnai határon történő megerősítésére, valamint e területen az illegális migráció és bevándorlás jobb kezelésének szükségességére irányuló kérésemet.
Úgy vélem, szükségünk van a Bizottság cselekvésben megnyilvánuló bátorítására a régióban mind országos, mind regionális szinten ahhoz, hogy ez a terület valóban demokratikussá és stabillá válhasson. Az aktívabb európai részvétel valós lehetőséget jelentene e hatalmas, nem kellően kiaknázott potenciállal rendelkező területen, tekintettel a befagyott konfliktusokra és az egyes országok közötti feszült kapcsolatokra.
Az intézményekről szólva, én támogatom azt az elképzelést, hogy az e területen levő tagállamok (Románia, Bulgária, Görögország) vállaljanak vezető szerepet, és azt hiszem, hogy az Uniónak és a régióban lévő országoknak meg kell erősíteniük, és koordinálniuk kell a regionális együttműködési tevékenységeket és mechanizmusokat. Az európai szomszédsági instrumentum útján rendelkezésre álló pénzeszközök megkettőzése és a strukturális alapokra irányadó elvek - mint a partnerség, a fenntarthatóság, a hatékonyság, a diszkriminációmentesség és a decentralizáció - csak így fogják azokat a jótékony hatásokat eredményezni, amelyeket mindannyian elvárunk.
Zdzisław Kazimierz Chmielewski
- (PL) Elnök asszony, az előadók nem is tudják elrejteni a felett érzett elégedettségüket, hogy az Európai Parlamentnek bemutatták a fekete-tengeri szinergia megerősítésére irányuló kezdeményezést, ami a német elnökség által előterjesztett javaslat volt, és amit az Európai Bizottság tett kerek egésszé.
Ez az elgondolás megkapta a déli és keleti Baltikum közelmúltban az Európai Unióba integrálódott országainak a támogatását is. Az ő álláspontjuk szintén bizonyítékul szolgál arra a meggyőződésre, hogy szükség van a fekete-tengeri szinergiának az EU keleti dimenziójaként ismertté vált elképzelésével történő szoros összekapcsolására. Ilyen módon a helyi együttműködés általánosabb jelentőségű lesz, és a megvalósítása potenciálisan összhangban áll az alapvető közösségi üzenettel.
Más szavakkal, a fekete-tengeri szinergiának egyszerűen a multilaterális vállalások azonosításában és szintézisében kellene kifejeznie magát, egynek tekintve azokat a fekete-tengeri régió és az integrált Európa teljes keleti részének a legjobb érdekeivel.
Van egy fontos tényező, ami aláhúzza a Fekete-tenger különleges szerepét: az ennek a víztestnek a különleges földrajzi, történelmi és politikai-gazdasági helyzete. Az európai és az ázsiai befolyás évezredek óta itt keresztezi egymást. Az Európai Unió részvételének a Fekete-tenger medencéjében ezért mentesnek kell lennie a felesleges intézményesítéstől és politikai befolyástól, valamint azoktól a korlátozásoktól, amelyek a racionális együttműködés feltételeinek a gyengítésével, sőt akár a régió destabilizálódásával is fenyegetnek mind a biztonság terén, mind pedig a kommunikációs hálózat működésének, a környezetvédelemnek stb. a területén. Az EU részvételének további kedvező feltételeket kell létrehoznia ahhoz, hogy a Fekete-tenger erőteljesebben vegyen részt az energiaellátási útvonalak diverzifikálásának folyamatában, esetleg akár új források bevonásával, különösen az úgynevezett Kaszpi-irányból. Számos EU-országról ismert, hogy érdekelt ebben.
Marian-Jean Marinescu
(RO) Az európai szomszédságpolitika lényege a közös értékeken és érdekeken nyugvó együttműködés, amelyben az Unió osztozik az e politikában részes országokkal.
Szükséges megerősíteni a stabil szomszédsági területet, amelynek pozitív hatása lenne az Unió belső biztonságára, és előfeltétele lenne az érintett országok gazdasági prosperitásának és fejlődésének.
A Dél-Kaukázus országai rendelkeznek bizonyos sajátosságokkal, amelyek szükségesek az olyan kulcsterületeken folyamatban lévő európai projektek sikeréhez, mint az energia és a szállítás. Ezen országok geopolitikai jelentősége a közép-ázsiai energiaforrásokhoz kapcsolódó stratégiai pozíciójukkal függ össze. Ez alapvetően egy tranzitterület, egyike annak a néhány folyosónak, amely lehetővé teheti az Unió számára a Kaszpi-tenger vidékén levő energiaforrásokhoz való hozzáférés diverzifikálását. A gázvezetékek Kaszpi-tengertől vezető lehetséges alternatív tranzitútvonalai és a Fekete-tengeren átvezető csővezetékprojektek nagyrészt a Dél-Kaukázus stabilitásától függenek.
Az Európai Unió nem az egyetlen a térségben stratégiai érdekekkel rendelkező szereplő. A nemzetközi színtér két másik fontos szereplője dolgozott ki erőteljes kezdeményezéseket és hosszú távú stratégiát a területen. Az Egyesült Államok rendelkezik intézkedési tervvel az energiabiztonságról, amely magában foglalja az olaj- és gázszállítás alternatív útvonalainak kialakítását és fejlesztését. Oroszország a saját projektjeit finanszírozza, és erősíti pozícióját a közép-ázsiai piacon.
A jelenlegi összefüggésben, tekintettel az energiakérdés nyilvánvaló fontosságára és az Oroszországtól való függőségre, az Európai Unió erőtlen részvétele a térségben valamennyi tagállam számára negatív következményekhez vezethet. Az Európai Uniónak a lehető legsürgősebben egységes energiabiztonság-politikát kell kidolgoznia, a tagállamoknak le kell mondaniuk egyéni érdekeikről, és szükségszerűen be kell vonni a dél-kaukázusi országokat.
Rumiana Jeleva
(BG) Elnök asszony, biztos asszony, gratulálok az Európai Bizottságnak, hogy közleményével kezdeményezte ezt a vitát a fekete-tengeri régióval való együttműködés megerősítéséről azzal, hogy a meglévő bilaterális politikákat új regionális megközelítéssel egészíti ki.
Szeretnék köszönetet mondani az előadónak, Anastase asszonynak is az igen kiegyensúlyozott és innovatív jelentésért. Én is osztom azt az értelmezést, hogy Bulgária és Románia európai uniós csatlakozásával a Fekete-tenger új stratégiai jelentőségre tett szert - nemcsak a régió országai, hanem valamennyi tagállam számára, és az Unió megvalósítandó politikái és elvei számára is.
Én a Bizottsághoz fordulok, és követelem, intézzen felhívást a nemzeti kormányokhoz, hogy azoknak a nagy infrastrukturális, energetikai és környezeti projekteknek a megvalósítása esetén, amelyek a projektek helyszínein lévő településeken és városokban érintik az ott élő polgárok megélhetését, egészségét és életminőségét, kötelezően lássák el a helyi közösségeket információval az ilyen projektek műszaki paramétereiről, összhangban az ilyen projektek esetében elfogadott legmagasabb világszínvonallal.
Osztom a jelentés mély aggodalmát a fekete-tengeri régió környezeti állapota miatt, és különösen a Fekete-tengernek az állapota miatt, amit ellenőrizetlen szennyezés ér, és súlyosbítja a helyzetet a sok környezeti katasztrófa; ragaszkodom ahhoz, hogy az új olaj- és gázvezeték-infrastruktúra fejlesztésének környezetre és a polgárok szociális körülményeire gyakorolt hatását független értékeléssel vizsgálják ki, és a nemzeti kormányok készítsenek jelentést az ilyen projektek által esetlegesen okozott károkról, és azt bocsássa nyilvános vitára és népszavazásra. Ilyen ügy a Burgasz-Alexandropolisz olajvezeték építési projektje Bulgáriában.
Teljesen egyetértek a fenntartható fejlődés és a környezeti katasztrófák elhárítása elveivel, amint azt a jelentés kimondja, és a közelmúlt két tragikus balesetével összefüggésben - a Kercs-szorosban tavaly novemberben és ez év első hetében történt ilyen - szükségesnek tartom olyan mechanizmus felállítását, amely figyelembe venné a parti települések helyi közösségeinek érdekeit, ahol a Fekete-tenger tiszta vizei vannak veszélyben, és egyúttal az ezekben a városokban és falvakban élő polgárok megélhetése és életminősége is. Köszönöm a figyelmüket.
Alessandro Battilocchio
(IT) Elnök asszony, hölgyeim és uraim, szeretnék köszönetet mondani az előadóknak az átfogó és jól strukturált jelentésekért, és röviden szeretnék egy aspektusról szólni.
Grúziában megtartották a választásokat, amelyeket az EBESZ szabályosnak tartott, és a mandátuma végéhez érő Saakashvili elnököt választották újra, ám ezt Oroszország kétségbe vonta. Számtalan nehézség közepette ő megpróbálta a demokráciát meghonosítani az országban, lebontva a régi posztszovjet diplomáciát, és megnyitva az országot a nyugat, a NATO és az EU felé. Ez a nyitás volt az, ami a putyini Oroszország retorzióját kiváltotta, amely - egyebek között - folyamatosan a Dél-Oszétia és Abházia függetlenségi mozgalmait támogatta.
A geopolitikai helyzettől függetlenül, még egy, Oroszországgal súrlódásra okot adó tényező van, nevezetesen a grúz területen levő olaj- és gázvezetékek, amelyek célja, hogy az azerbajdzsáni olajat és földgázt nyugat felé szállítsák. Azt hiszem, az, hogy a kaukázusi régióban, amelyet - és erre figyelemmel kell lennünk - érint az Örményország és Azerbajdzsán közötti álnok háború, a csecsenkérdés, a Törökország és Örményország közötti konfliktus és számos más probléma is, van egy demokratikus ország, ami a szövetségesünk, és mindenek fölött alternatív energiaforrást kínál Moszkvával szemben, stratégiai fontosságú tényező. Ezért konkrét lépésekkel kell megerősítenünk ezt a szinergiát.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) A tagállamoknak és a Bizottságnak fel kell gyorsítania a transzeurópai szállítás terén a prioritást élvező projektek megvalósítását a 7., 18., 22. és 21. tengelyen, valamint azok fokozatos integrációját a TRACECA-n belül, és a Bizottság 32/2007. számú, a fő transzeurópai szállítási útvonalakat a szomszédos országokig kiterjesztő közleményében meghatározott 5 tengellyel.
Az európai fekete-tengeri dimenziónak hasonlónak kell lennie az északi dimenzióhoz, és annak az egyenlő partnerségre és a prioritást élvező projektek megfelelő infrastruktúrájára kell épülnie a nukleáris energia, a kutatás és a biztonság, a szállítás, a turizmus és a klímaváltozás elleni küzdelem terén.
Hölgyeim és uraim, úgy vélem, hogy a fekete-tengeri országok gazdasági fejlődéséhez nagy sebességű autópályákra és vasutakra van szükség, amelyek összekötik az Európai Unió központi és nyugati részeit a Fekete-tenger partvidékével.
Az Európai Uniónak egységes tengerhajózási politikát kell elősegítenie a fekete-tengeri régióban. Ez biztosítaná a környezetvédelem, a parti területek fejlesztése, a tengeri kutatás és a turizmus integrált megközelítését.
Christopher Beazley
Elnök asszony, én két kérdést tettem fel a biztosnak, és amikor a 29. bekezdés végrehajtásáról, amely a kultúrák közötti párbeszéd előmozdításáról szól, illetve a 36. bekezdés megvalósításáról, a civil társadalmi cserékhez szükséges NGO-platform létrehozásról szól, talán figyelembe veheti azt a precedenst, amellyel már rendelkezünk a Balkánon egy CLIO elnevezésű szervezet formájában. Ez a szervezet független a kormányoktól, és történelemtanárokat tömörít a Balkán valamennyi országából, akik összejönnek a közös történelmi és kulturális háttér megvitatására annak érdekében, hogy nemzeti konfliktusoktól mentes könyveket és kiadványokat készítsenek régiójuk történelméről.
Talán a fekete-tengeri régióban is lehet egy tanulság: a Fekete-tenger környéke valamennyi országának történészei és kutatói kormányzati nyomástól függetlenül üljenek össze, hogy elősegítsék a Fekete-tenger történelmének nemzeti konfliktusoktól mentes közös megértését.
Benita Ferrero-Waldner
a Bizottság tagja. - Elnök asszony, azt kell mondjam, ez volt egyike a legjobb vitáknak, amelyben valaha is részem volt, ráadásul a nap ilyen késői órájában.
Ez az európai szomszédságpolitikáról szólt, amely már itt van. Sokan mondták, hogy az Európai Uniónak rengeteg tennivalója van, de amint mások elmondták, az Európai Unió nagyok sokat tett. Szeretnék köszönetet mondani a két előadónak, Anastase és Polfer asszonyoknak, mert úgy vélem, nagyon érdekes vitát hoztak.
Mi ennek a fekete-tengeri szinergiának az új eleme? Ez a regionális elem, és mint ahogyan néhány képviselőtársunk, akik sajnálatos módon már nincsenek itt, nagyon helyesen mondták; a német elnökség idején, amelynek szeretném tiszteletemet kifejezni, merült fel az az elgondolás, hogy legyen regionális dimenzió. Ez most a keletre irányuló szomszédságpolitika bilaterális részének regionális dimenziója. Ez azt jelenti, hogy a szinergia eléréséhez megpróbáljuk nemcsak a szomszédságpolitikában résztvevő országokat, hanem még két másik, nagyon fontos szereplőt, Törökországot és Oroszországot is összehozni.
Azért nem stratégia, hanem szinergia, mert természetesen eltérő stratégiák vannak. Ha végiggondolják: van szomszédságpolitikánk, van konkrét stratégiánk Oroszország irányába, és természetesen van egy tagjelölt országunk - Törökország. Mégis úgy gondoljuk, nagyon fontos az együttműködés politikája.
A trojka keretében más kollégáimmal együtt hamarosan - azt hiszem, két héten belül - ellátogatok ebbe a régióba, és bizonyos, hogy az itt elmondottak közül sok mindent magammal viszek.
Most rátérek néhány pontra, mert olyan sokat kellene elmondani, hogy akár még egy fél órát beszélhetnék, de ezt nem akarom, mert azt hiszem, nagyon érdekes vitánk volt, és sokat kell még elmondanunk a jövőben is.
A kereskedelem egyike a fontos részeknek. Önök beszéltek az energiáról, a közlekedésről, a klímaváltozásról, mint ahogyan én is. Más vonatkozások is vannak, de a kereskedelem nagyon fontos, és már készül egy megvalósíthatósági tanulmány a kereskedelemről. Van egy bizottsági kezdeményezés. Hogy mi a cél? A cél, hogy értékeljük a további kereskedelmi nyitás kilátásait, például Grúzia esetében, Örményország esetében, de természetesen látnunk kell, hogy a dolgok miként alakulnak. Ez egy dolog.
Másodszor, amikor az egyik utolsó közleményemben - nem a legutolsóban, hanem az azt megelőzőben - bemutattam a szomszédságpolitikát, a személyes elgondolásom az volt, hogy szükségünk van egy gazdasági szomszédsági területre, egy gazdasági térre, és ez az, amit néhány képviselő is említett itt. Tehát az elképzelés az, hogy a jövőben jöjjön létre valamiféle szabadkereskedelem. Természetesen odáig lépésenként kell eljutnunk.
A jövőben létre fog jönni a jogon és a szabadságon alapuló térség, de természetesen ehhez is fokozatos megközelítésre van szükség. Sokan beszéltek a vízumpolitikáról. Elmondhatom önöknek, hogy a Bizottság egészen nyitva áll ez előtt. De önök is tudják, hogy ez a tagállamok kompetenciája, így ha a vízumdíjakról beszélnek, tudják, hogy elvben a tagállamoknak van lehetőségük a vízum megadására, és arra is, hogy kimondják, ők vízumkönnyítésekkel szeretnének előrehaladni. Nyilvánvaló azonban, hogy ez nem tartozik a Bizottság kompetenciájába. Csak meg akartam említeni, mert mindig a Bizottsághoz fordulnak olyan ügyekben, amelyekben a Bizottság már próbálkozott, de a realitások miatt nem haladt előre.
Most áttérnék az energiára. Természetesen az energia szempontjából ez egy nagyon fontos régió, és sok állami és magánszereplő koordinált döntésére van szükségünk a nagy távolságú csővezetékekhez. Önök tudják, hogy a Bizottság a dél-kaukázusi és a fekete-tengeri regionális együttműködést használja fel a döntések elősegítésére, és az energiaforrások és ellátási útvonalak diverzifikálása. Ide tartoznak például a Kaszpi-tengeren átvezető csővezeték, a Nabucco tekintetében a kapcsolatok. Önök tudják, hogy már van egy koordinátor, de ez megint nem csak a Bizottság, hanem a Bizottság és a tagállamok ügye. És néhány tagállam már megint elindult eltérő elképzelések felé, amelyek nem mindig állnak összhangban az egységes megközelítéssel.
Úgy vélem, egy másik nagyon fontos aspektus a kikötőfejlesztés. Ez tengeri sztrádaprogramunk keretében a napirend egyik első helyén áll. Ez tükröződik majd a TRACECA-projekt következő fázisában is.
Most hadd válaszoljak Beazley úrnak. Igen, ebben a vonatkozásban valóban van szerepe a kultúrák közötti párbeszédnek. Például tegnap Madridban voltam, ahol útjára indítottuk a Civilizációk Szövetségét, amely ma már egy globális projekt az Egyesült Nemzetek keretében. Bizonyára ez lesz a helyi és regionális vonatkozások egyike, de azt hiszem, ezt inkább ebben az új globális keretben kell elhelyeznünk.
Majd másrészről ön említette az NGO-cseréket. Ezzel kapcsolatban elmondhatom, hogy a fekete-tengeri határokon átnyúló együttműködési program már támogatja az NGO-k közötti kapcsolatokat. A Bizottság a gazdasági együttműködés és a sajtószabadság témáiban tervez az idén néhány NGO-eseményt, és ezen a területen szorosan együttműködünk a Románia által kezdeményezett fekete-tengeri fórummal.
Végezetül, azt hiszem, hogy amit Beazley úr említett a történelemkönyvekről, bizonyára egyike az érdekes elemeknek. Egyébként természetesen sok itt említett projekthez szükség van létesítményi alapokra. Ezért a szomszédságpolitikában létrehoztuk a Szomszédság Befektetési Alapot, amely elvben a délt és a keletet célozza meg. De a regionális együttműködésen belül is van lehetőség projektek felvetésére.
Azt hiszem, ezek a fő pontok, amelyeket szeretnék ebben a fázisban hangsúlyozni, de bizonyos vagyok benne, hogy még visszatérhetünk erre a témára talán a találkozók létrejötte után. És azt is tudják, hogy megpróbáljuk - legalábbis, mint Bizottság - elősegíteni a befagyott konfliktusok megoldását. Ez természetesen sokkal nehezebb terület, mert minden egyes konfliktus nagyon eltérő, de legalábbis megpróbálunk projektjeinkkel segíteni, hogy létrejöjjön a megfelelő környezet a megállapodások előmozdítására. Reméljük, hogy a tagállamokkal és a Tanáccsal együtt jó megoldást találunk.
Lydie Polfer
előadó. - (FR) Elnök asszony, nagyon röviden szeretnék köszönetet mondani valamennyi képviselőtársamnak, akik felszólaltak, illetve akik együtt dolgoztak velem. Nagy örömmel figyeltem meg, hogy a nézetek széles körben hasonlítanak a tekintetben, hogy szükség van a Dél-Kaukázus országaival való kapcsolataink elmélyítésére, hogy megosszuk velük tapasztalatainkat, és hogy támogassuk őket a politikai és gazdasági reformok felé vezető úton. Külön is szeretnék köszönetet mondani a biztosnak, hogy ma este a rendelkezésünkre állt, és nemkülönben azért, hogy csatlakozott hozzánk és információkat osztott meg velünk, és figyelemmel kísérte ezt az ügyet. Biztosíthatom őt, hogy elnyerte érdeklődésünket, figyelmünket és barátságunkat.
Roberta Alma Anastase
előadó. - (RO) Én is szeretnék köszönetet mondani valamennyi felszólalónak a fekete-tengeri együttműködés fontos vonatkozásaihoz való hasznos hozzájárulásért. Teljesen egyetértek abban, hogy a fekete-tengeri régióra vonatkozóan külön politikát, akár talán stratégiát is ki kell dolgozni, és ismételten szeretném hangsúlyozni ennek fontosságát.
Üdvözlöm a fekete-tengeri politikáról tartandó tárcaközi konferencia szervezését, és remélem, hogy a konferencia egyik eredményeként a fekete-tengeri országok, illetve ezen országok és az Európai Unió közötti együttműködés valamennyi területére vonatkozó konkrét és határozott intézkedések születnek.
Most nem kívánok más témákkal foglalkozni; a vita természetesen igen érdekes volt, de egy fontos gondolat van, amit meg kell ismételni: hogy ez a szinergia és a fekete-tengeri régióra vonatkozó együttműködési politika nem zárhatja ki a csatlakozás új kilátásait.
Nagyon fontos a párbeszéd az intézményesített civil társadalommal, mert az intézményépítés csak akkor valósítható meg, ha az érintett emberek hajlandóak a valódi változásra.
Elnök
A vitát lezárom.
A szavazás holnap, csütörtök déli 12 órakor történik.
Írásbeli nyilatkozatok (142. cikk)
Gyürk András  
írásban. - A fekete-tengeri szinergiát tárgyaló jelentés helyesen világít rá mindazon területekre, amelyeken a párbeszéd megerősítése kölcsönös előnyökkel járhat mind az EU, mind a térség államai számára. Ezek között megkerülhetetlen szerepet játszik az energiapolitika.
Az Unió és a Fekete-tenger országai közötti együttműködés elmélyítése érdemi előrelépéshez vezethet a közösség ellátásbiztonsága terén. Az európai energiafüggőséget nagymértékben enyhítő gázvezetékek megépítése elképzelhetetlen a térségbeli államok tevőleges hozzájárulása nélkül. Az átlátható, megkülönböztetéstől mentes szállítási keretrendszer kialakítása nemcsak az uniós tagországok, hanem a többi térségbeli állam jóléte szempontjából is kulcsfontosságú.
Nem hangsúlyozhatjuk eléggé a Nabucco gázvezeték jelentőségét, hiszen az mind a források és partnerek, mind a szállítási útvonalak tekintetében alternatívát jelentene Európa számára. Ebben a kérdésben különösen fontos, hogy az érintett országok ellenálljanak a rövid távú előnyökkel kecsegtető megosztási kísérleteknek. A Nabucco nemcsak a formálódó közös energiapolitika, hanem a fekete-tengeri együttműködés szimbóluma is lehet.
A téma tárgyalásakor érdemes felhívnunk a figyelmet Oroszország fokozódó aktivitására a régióban. Az Európai Uniónak egyértelművé kell tennie: elfogadhatatlannak tartja az itt fellelhető energiaforrásokra irányuló monopolista törekvéseket. Amint azt a jelentéshez fűzött véleményében az Ipari Bizottság is kijelenti: a forrásokhoz való hozzáférés legitim közösségi érdek. Az erre vonatkozó uniós politika kialakításakor a szabad verseny elveinek kell érvényesülnie.
Katrin Saks  
írásban. - (ET) A jelentés regionális alapon foglalkozik a területtel, és bár ennek a megközelítésnek megvannak a maga előnyei, nem teszi lehetővé a dél-kaukázusi országok közötti eltérések kellő kiemelését. Kérem, hogy az országok közötti különbségeket erőteljesebben hangsúlyozzák, különben olyasmit teszünk velük, amit mi sem szeretnénk, ha velünk tennének.
Másodszor, a jelentés megszövegezése olyan benyomást kelthet, mintha Grúzia lenne a régió legproblematikusabb országa; én már hallottam ezt megfogalmazni különféle parlamenti bizottságok vitái során és a képviselőcsoportokban, amikor maguk a nagykövetek mondták ezt. A közelmúltbeli eseményekre tekintettel azonban ez de facto nem igaz, és mi nagyon jól tudjuk, hogy ez a helyzet. A Tbilisziben történt tüntetések miatti erőszak sajnálatosan sokkal nagyobb figyelmet kapott szerte a világon, mint például az emberi jogok mindennapi megsértése Azerbajdzsánban, amire azért nem hívják fel gyakran a figyelmünket, mert az ország hatalmas energiaforrásokkal rendelkezik.
Amikor a gazdaság vagy az emberi jogok helyzetét, a demokratikus intézmények és a sajtószabadság fejlődését vesszük figyelembe, Grúzia olyan országként teljesít, amely igen egyértelműen a demokrácia felé vezető utat választotta, és azon sikeresebben halad előre, mint a többiek. És ez is nagyobb támogatást érdemel a részünkről.
Toomas Savi  
írásban. - Mint az Európai Parlament észt képviselője, örömmel tájékoztatom önöket, hogy az Észt Parlament képviselőinek egyötöde részt vett választási megfigyelési missziókban Grúziában.
A nemzetközi választási megfigyelő misszió szerint a január 5-én megtartott választások "lényegében összhangban álltak a demokratikus választások legtöbb nemzetközi normájával, de lényeges problémák derültek ki, amelyekkel sürgősen foglalkozni kell.”
Bár bizonyos szabálytalanságokra fény derült, és ezekre rá is mutattak, teljességgel felelőtlen dolog szabad utat adni a további súrlódásnak Grúziában. Különösen azzal, ha a grúz nép szemében veszélyeztetik a választások legitimitását azzal, hogy kétséget ébresztenek, hogy a választások elvben nem voltak szabadok és tisztességesek.
Az a véleményem, hogy a szomszédos országok politikusai, sőt az EU-ban is azok, akik úgy döntöttek, hogy szkeptikusok, és egyben rendkívül hangosak maradnak, nem a további fenntartható fejlődés és a grúziai demokrácia konszolidációjának legjobb érdekében jártak el, amelynek fontosságát ez a jelentés nyilvánvalóan hangsúlyozza.
