A Számvevőszék éves jelentésének ismertetése - 2007
Elnök
A következő napirendi pont a Számvevőszék 2007-es éves jelentésének ismertetése.
Vítor Manuel da Silva Caldeira
az Európai Számvevőszék elnöke. - Elnök úr, nagy megtiszteltetés a számomra, hogy részt vehetek a Számvevőszék 2007-es pénzügyi évről szóló éves jelentésének vitáján, amelyet november 10-én már ismertettem a Költségvetési Ellenőrzési Bizottság előtt.
Összességében a Számvevőszék most fenntartás nélküli - vagy ha úgy jobban tetszik, pozitív - véleményt ad az uniós elszámolásokról, míg az alapul szolgáló tranzakciókról adott véleménye általánosságban hasonló a tavalyihoz.
A Számvevőszék megállapítja, hogy a beszámolók minden lényegi szempontból hű képet adnak az Európai Közösségek év végi pénzügyi helyzetéről és pénzforgalmáról. A tavaly megfogalmazott fenntartásokat - tekintettel az azóta bekövetkezett fejlődésre - már fel lehet oldani.
Ami az alapul szolgáló tranzakciók jogszerűségét és szabályszerűségét illeti, a Számvevőszék fenntartás nélküli véleményt ad a bevételekről, a kötelezettségvállalásokról és a "gazdasági és pénzügyi”, valamint az "igazgatási és egyéb kiadások” kifizetéseiről.
Ami az "igazgatási és egyéb kiadásokat” illeti, amelyeknél 2007-ben 8 milliárd euró került elszámolásra, a Számvevőszék elfogadja az intézményeknek - köztük az Európai Parlamentnek - a Számvevőszék javaslatain alapuló, a pénzügyi irányítás további fejlesztése érdekében meghozott döntéseit és intézkedéseit. Ezek hatását a Számvevőszék a következő években fogja megállapítani.
Azonban a "mezőgazdaság és természeti erőforrások”, a "kohézió”, a "kutatás, energia és közlekedés”, a "külső támogatás, fejlesztés és bővítés”, valamint az "oktatás és uniós polgárság” tekintetében a Számvevőszék úgy ítéli meg, hogy a kifizetéseket továbbra is lényeges hibák terhelik, bár eltérő mértékben. E területek felügyeleti és ellenőrző rendszereit csupán részben ítéltük eredményesnek, bár a "kutatás” és bizottsági szinten a "külső támogatás, fejlesztés és bővítés” területén a Számvevőszék bizonyos fejlődést állapít meg a felügyeleti és ellenőrző rendszerek tekintetében.
A "kohézió” terén, amely a költségvetési kiadásokban 42 milliárd eurót jelentett, a Számvevőszék a tranzakciók egy reprezentatív mintáján végzett ellenőrzés alapján megállapítja, hogy a visszaigényelt összegek legalább 11%-át nem kellett volna visszatéríteni. A téves visszatérítések leggyakrabban nem támogatható költségek elszámolására, a ténylegesnél több kiadás bejelentésére, illetve a közbeszerzési szabályok súlyos megszegésére voltak visszavezethetők.
A "mezőgazdaság és természeti erőforrások” terén, amelynek kiadásai 2007-ban 51 milliárd eurót tettek ki, a Számvevőszék úgy találta, hogy a hibaarány aránytalanul nagy része esik a "vidékfejlesztésre”, míg az Európai Mezőgazdasági Garanciaalap (EMGA) kiadásai esetében a Számvevőszék úgy ítéli meg, hogy a hibaarány valamennyivel a lényegességi küszöb (2%) alatt marad.
De miért áll fenn továbbra is ez a helyzet, és miért hasonlóak összességében az alapul szolgáló tranzakciók a tavalyiakhoz? Nos, a lényegi hibák a felügyelet és ellenőrzés hiányosságai miatt állnak fenn még mindig, valamint azért, mert az Európai Unió kiadásainak sok területéhez eredendő, jelentős kockázati tényezők kapcsolódnak.
A költségvetés nagy része több millió kedvezményezettnek kerül kifizetésre az Európai Unióban - ide tartoznak a megosztott irányítás alá tartozó területek is -, ráadásul gyakran bonyolult szabályok és szabályozások és a kedvezményezettek önbevallása alapján. Ezek az eredendő kockázati tényezők hibákhoz vezetnek mind a kedvezményezettek, mind a pénzeszközök kifizetői részéről.
A kockázatok ellenőrzésére számos felügyeleti és ellenőrzési szint létezik: az első a kedvezményezettek szintje; a második a támogatási kérelmek ellenőrzésére tett intézkedések hatékony tervezése és kivitelezése; végül pedig a bizottsági szinten történő felügyelet annak biztosítására, hogy a rendszer egységes egészként működjék.
Mivel a legtöbb hiba a végső kedvezményezettek szintjén fordul elő, a hibákat gyakran csak részletes helyszíni ellenőrzéssel lehet megbízhatóan felderíteni. Az ilyen ellenőrzések azonban költségesek, így általában az egyéni támogatási kérelmeknek csak kis százalékát fedik le.
A Számvevőszék a 2007-es pénzügyi évre vonatkozó munkája során úgy találta, hogy a tagállamok nem mindig hatékonyak az egyéni támogatási kérelmek ellenőrzésére irányuló intézkedések hiányosságainak felismerésében. A Számvevőszék hiányosságokat talált a Bizottság megfelelőségi vizsgálatában a mezőgazdaság terén.
A költségvetés sok területén léteznek mechanizmusok a helytelenül történt kifizetéseknek a kedvezményezettektől való behajtására, illetve - ha a tagállamok helytelenül adminisztrálták a kifizetéseket - bizonyos kifizetések "megtagadására”, azaz annak megtagadására, hogy az összeg a költségvetésből kifizetésre kerüljön.
Azonban még nincsenek megbízható információk a kiigazító intézkedések hatásairól, a Számvevőszék pedig úgy ítéli meg, hogy a kiigazító intézkedéseket még nem lehet hatékonynak ítélni a hibák csökkentése terén.
El kell ismerni, hogy 2000 óta a Bizottság jelentős erőfeszítéseket tesz, hogy kiküszöbölje a felügyelet és az ellenőrzés hiányosságait: mindenekelőtt kidolgozott és megvalósított egy belső reformprogramot, 2006 elején pedig egy cselekvési tervet is elindított az Unió felügyeleti és ellenőrző rendszerének további fejlesztésére.
A reformprogramban kulcsszerepet játszó éves cselekvési jelentések és nyilatkozatok, köztük a kohézióra és a mezőgazdaságra vonatkozók, jelenleg már olyan képet festenek, amely jobban összhangban van a Számvevőszék értékeléseivel, bár úgy tűnik, hogy bizonyos területeken még mindig alábecsülik a problémákat.
A Bizottság által megállapított fejlődés ellenére a Számvevőszék úgy találja, hogy a 2006-os cselekvési tervet illetően még mindig túl korai lenne arról beszélni, hogy érezhető hatást gyakorolna az alapul szolgáló tranzakciók jogszerűségére és szabályszerűségre. Például 2007 volt az első olyan év, amikor a tagállamoknak éves összefoglalót kellett készíteniük a rendelkezésre álló könyvvizsgálatokról és nyilatkozatokról. Amint a Számvevőszék a 6/2007 sz. véleményében kifejtette, ez elősegítheti az uniós pénzeszközök irányításának és ellenőrzésének fejlesztését. Azonban még nem áll rendelkezésre megbízható értékelés a rendszer működéséről és hatékonyságáról.
Ez a jelenlegi helyzet. De előre kell tekintenünk, és fel kell tennünk a kérdést: mit lehetne még tenni, és milyen intézkedéseket kell a jövőre nézve fontolóra venni? A Számvevőszék azt javasolja, hogy bármiféle intézkedés esetén figyelembe kell venni a következő szempontokat.
Először is, a hibák enyhítésére tett intézkedésekből származó előnyöket össze kell vetni az intézkedések költségeivel.
Másodszor, a költségvetési folyamat összes részvevőjének el kell fogadnia, hogy bizonyos hibakockázat elkerülhetetlen.
Harmadszor, a polgárok nevében a költségvetési és a mentesítésért felelős hatóságoknak politikai szinten meg kell állapodniuk a különböző költségvetési területek elfogadható kockázati szintjéről.
Negyedszer, felül kell vizsgálni az olyan terveket, amelyeket elfogadható költségekből és elfogadható kockázat mellett nem lehet megfelelően végrehajtani.
Végül pedig, megfelelő figyelmet kell fordítani az egyszerűsítésre, főképp a vidékfejlesztés és a kutatás területén, mivel az átgondolt, világosan értelmezhető és egyszerűen alkalmazható szabályok és szabályozások csökkentik a hibakockázatot, és gördülékeny, költséghatékony irányítási és ellenőrzési intézkedéseket tesznek lehetővé.
Ezért a Számvevőszék azt javasolja, hogy a Bizottság készítsen elemzést az ellenőrzés költségeiről, valamint a különböző kiadási területekből eredő kockázati szintekről. A Számvevőszék javasolja továbbá, hogy a Bizottság folytassa a felügyeleti és jelentési rendszer fejlesztését, és közben működjön úgy együtt a tagállamokkal, hogy az éves összefoglalókat hatékonyan fel lehessen használni az éves cselekvési jelentésekben, valamint legyen lehetőség a cselekvések nyomon követésére a visszaigénylési rendszer fejlesztése érdekében.
Az egyszerűsítés és az elfogadható kockázat elve mellett a Számvevőszék "A költségvetés reformja, változások Európában” című bizottsági közleményre adott válaszában javasolja az egyértelmű célkitűzések, a valószerűség, az átláthatóság és az elszámoltathatóság elveinek alkalmazását is az uniós költségvetésre vonatkozó intézkedések megtervezésekor. A Számvevőszék javasolja továbbá, hogy a politikai vezetők gondolják újra a kiadási programokat az eredményeket illetően, valamint kritikusan gondolják át, hogy milyen mérlegelési jogkör maradjon országos, regionális, illetve helyi szinten.
Befejezésképp elmondanám, hogy a Számvevőszék elismeri ugyan a fejlődést, de ugyanakkor hangsúlyozza, hogy az Európai Unió pénzügyi irányításának további fejlődése a jelenlegi és jövőbeli intézkedések sikerétől függ, amelyek a kockázatok elfogadható szintre történő csökkentését és költséghatékony irányítási rendszerek kifejlesztését célozzák.
Most, amikor a pénzügyi és a gazdasági bizonytalanság idejét éljük, a Számvevőszék szerepe még fontosabb és mérvadóbb. Az Európai Unió külső könyvvizsgálójaként kötelességünk, hogy az uniós polgárok pénzügyi érdekeinek független védelmezőjeként lépjünk fel. Éves jelentésünk bemutatásakor is az a cél lebegett a szemünk előtt, hogy hozzájáruljunk az átláthatóság és az elszámoltathatóság javításához. E két tényező elengedhetetlen az uniós polgároknak az Unió intézményeibe vetett bizalma megőrzéséhez - márpedig éppen ez a bizalom az Unió működésének alapja, és egyben jövőjének záloga.
Elnök
Szeretném megköszönni Silva Caldeira úrnak, a Számvevőszék elnökének a jelentését, valamint az Ön, a Számvevőszék és az Európai Parlament közötti, mindig nagyon konstruktív együttműködést.
Siim Kallas
a Bizottság alelnöke. - Elnök úr, a Bizottság üdvözli a Számvevőszék éves jelentését. Szeretném hangsúlyozni, hogy a Számvevőszékkel való együttműködésünk valóban nagyon konstruktív volt. A jelentés tartalmaz egy igazán jó hírt: a Számvevőszék teljesen rendben találta az elszámolásokat, azaz a Számvevőszék tagjai fenntartás nélküli véleményt adtak ki róla. Ez figyelemre méltó eredmény, annál is inkább, mivel még csak három éve került bevezetésre az új elszámolási rendszer.
De van még egy jó hír: a Számvevőszék elismeri, hogy erősödik a felügyeleti rendszer. Most, azaz a 2007-es évről szóló jelentés esetében fordul elő először, hogy az ellenőrző rendszerekről szóló egyetlen fejezet sem kapott piros lapot a külső könyvvizsgálótól. Hatalmas erőfeszítések történnek ezen a területen. Szeretném kiemelni a strukturális alapok meglévő könyvvizsgálatainak a tagállamok által tavaly tavasszal első ízben beadott éves összefoglalóit.
A Számvevőszék elismeri ezeket az erőfeszítéseket még akkor is, ha azok eredményei még nem érzékelhetőek a hibaarányok jelentős csökkenésében. A Bizottságot azonban ösztönzik ezek az eredmények.
Ugyanakkor tény, hogy az egyes tranzakciók még mindig vegyes képet mutatnak. A Számvevőszék elismeri, hogy a mezőgazdasági kiadások legnagyobb tételét jelentő Európai Mezőgazdasági Garanciaalap esetén a hibaarány ebben az évben ismét a lényegességi szint alatt van. Nem igaz ugyanez az egyéb természeti erőforrások esetén, ahol különösen a vidékfejlesztésre jellemző a nagy hibaarány. A Számvevőszék a kohéziós alapok esetében is még mindig túl sok hibát talált.
A Bizottság legfontosabb prioritása ezen hibaarányok csökkentése, és a Bizottság attól sem retten vissza, hogy szükség esetén keményen fellépjen ebben az ügyben. 2008-ban az ERFA és ESZA - a kohéziós alapok - esetén már 843 millió eurós pénzügyi korrekciót hajtottunk végre, és további becsült 1,5 milliárd eurós korrekció már folyamatban van.
Hadd emlékeztessem Önöket arra, hogy az alapul szolgáló kifizetések hibáit illetően nagyon szigorú elvárásokat kell teljesíteni. Legalább 98%-uknak hiba nélkülinek kell lennie. Ennek ellenére egyre közelebb vagyunk ehhez a határhoz: a Számvevőszék szerint most egyetlen költségvetési terület kivételével a kifizetések 95%-a vagy annál magasabb százaléka mentes volt a komoly pénzügyi hibáktól.
A Számvevőszék fejlődést állapított meg a külső támogatás és belső politikák, a közlekedés és energia, valamit az oktatás és uniós polgárság területén. Az igazgatási, valamint a gazdasági és pénzügyek területen még nagyobb a fejlődés. Ezek a területek a Bizottság közvetlen irányítása alatt állnak, részben ez az oka annak, hogy itt a megtett erőfeszítések hatása közvetlenebbül érezhető. Tehát összefoglalva: a Bizottság véleménye szerint a Számvevőszék 2007-es éves jelentése azt mutatja, hogy állandó, fokozatos fejlődés tapasztalható.
Az elmúlt öt évben hosszú utat tettünk meg. A megtett fejlődést látva biztosan állíthatom, hogy a Bizottság semmiképpen nem bánta meg azt a célkitűzését, hogy az alapul szolgáló tranzakciókat illetően pozitív megbízhatósági nyilatkozatot érjen el. Reméljük, hogy az Európai Parlament is elismeri a pozitív fejlődést, és továbbra is támogatni fogja az egyszerűsítésre, a jobb irányításra és a tagállamok nagyobb mértékű elszámoltathatóságára irányuló erőfeszítéseket.
Jean-Pierre Audy
a PPE-DE képviselőcsoport nevében. - (FR) Üdvözlöm az elnök urat, az Európai Bizottság alelnökét és a Számvevőszék elnökét, valamint Önöket, hölgyeim és uraim. Mindenekelőtt szeretném megköszönni a Számvevőszék elnökének azt az óriási munkát, amelyet a Számvevőszékkel együtt véghezvitt; úgy gondolom, hogy fontos dokumentumot hoztak létre, amely nagyon informatív a számunkra.
Mint ismeretes, ez a mentesítés a 2007-2013-as pénzügyi terv első mentesítése. Az első a Bizottság által bevezetett új irányítási, hitelesítési és könyvvizsgálati ellenőrző rendszer mellett. És ugyanakkor ez az utolsó időszak, amikor megvitathatjuk ezt a témát, mivel hat hónapos munkába kezdünk, és még az európai választások előtt, áprilisban szavazni fogunk, amikorra a Bizottság pozitív megbízhatósági nyilatkozatot ígért. Legutóbb 14 éve rendelkeztünk pozitív megbízhatósági nyilatkozattal, ami aggodalomra ad okot az Európai Parlament számára.
Ami az elszámolásokat illeti, azt hallom, hogy fenntartás nélküli véleményt adtak ki. Miért nem sikerült a Galileo projektet megszilárdítani? És nem tudom elhallgatni azt a tényt, hogy soha nem fogok hozzászokni az 58 milliárdos negatív egyenleggel záródó elszámolásokhoz. Ez az egyik dolog, ami aggaszt.
De vannak jó hírek is. Örömmel tölt el, hogy az igazgatási kiadásokról fenntartás nélküli véleményt kaptunk, alacsony hibaaránnyal, és annak alapján, amit hallottunk, csalások nélkül. Azonban a mezőgazdaság, a kohézió és a strukturális alapok terén a tagállamok megosztott irányítása nem megfelelő, itt nagyon nagy a hibaarány - néhány tagállamban 60 % feletti. A Tanács most nincs itt, pedig érdekes lenne tudni, mit gondolnak a tagállamok és a Tanács erről a helyzetről, amikor nem írják alá a nemzeti nyilatkozatokat, ami az államháztartások jelenlegi nehéz helyzetében nagy terheket ró az állampolgárokra.
Azt hiszem, az elnök úrnak igaza van, meg kellene vitatnunk a bizottságokkal, a Bizottsággal, a Tanáccsal, a Parlamenttel, a tagállamok parlamentjeivel és nemzeti számvevőszékeivel a mentesítési eljárást - ők azonban nincsenek jelen ezen a mostani vitán.
Az elnök úr engedélyével előadóként 30 másodperces felszólalási időt szeretnék kérni, hogy kifejezzem, mennyire megdöbbentett engem és képviselőtársaimat az a tény, hogy a Tanács nincs jelen. Azonban az Európai Számvevőszék elnökéhez fordulva szeretném elmondani, hogy megértem, hogy az elnök úr néhány nap múlva fogja a jelentését ismertetni az ECOFIN-Tanács előtt, és így a Tanács nem tud véleményt nyilvánítani, mielőtt nem kerül sor véleménycserére a különböző tagállamok között.
Ez a helyzet, és mivel a megosztott irányítás ügyében a tagállamokra szegeződnek a figyelő szemek, bízom benne, hogy gyorsan megkapjuk a Tanács véleményét, és tisztelt elnök úr, hadd kérjek írásbeli választ igénylő kérdést a kérdések órájában, várva a Tanács gyors véleményét, miután alkalma lesz véleménycserére az Európai Számvevőszék kitűnő jelentésével kapcsolatban.
Herbert Bösch
Elnök úr, szeretnék gratulálni a Számvevőszéknek ahhoz a munkához, amelyet most ismertet a Parlament előtt a 2007-es éves jelentés formájában. A Számvevőszék folyamatosan fejlődő tendenciát mutató éves jelentései közül véleményem szerint ez a legjobb. Informatívabb, de azt is mondhatnám, hogy színesebb és világosabb.
Elégedetten állapítottam meg, hogy a Számvevőszék tagjai ellenálltak annak a kísértésnek, hogy egy cseppnyi populizmussal fűszerezzék az éves jelentést.
Számos különböző jelentés és természetesen különösen ezen jelentés alapján meg kell majd vizsgálnunk, hogy a Bizottság a 2007-es évben megfelelő vagy nem megfelelő módon használta-e fel az európai adófizetők pénzét. Eddig már számos biztató előterjesztésre került sor, főleg a Kohéziós Alapért felelős biztos részéről. A kutatási biztos is utalt rá, hogy a Tisztelt Ház és a Számvevőszék által a tavalyi jelentésről megfogalmazott bírálat termékeny talajra talált.
Az európai költségvetés ellenőrzésére tett közös erőfeszítés, amelytől a tagállamok elzárkóznak, még mindig nem működik megfelelően. Négy tagállam azonban - Dánia, Hollandia, az Egyesült Királyság és Svédország - ösztönző példát mutat az aktív együttműködésre. Elégedetten látjuk, hogy bizonyos nemzeti számvevőszékek - pl. a német számvevőszék - elkezdtek nemzeti szinten foglalkozni a Németországban felhasználásra kerülő európai forrásokkal, és reméljük, hogy ez politikai vita tárgyává is válik majd.
A Wynn- és Mulder-jelentések óta próbáljuk a Szerződés 274. cikke és 5. cikke közötti szakadékot áthidalni a nemzeti megbízhatósági nyilatkozatok követelménye segítségével. Kallas biztos úr, most, amikor ezt a témát vitatjuk meg, elmondom, hogy örülnék, ha a Bizottság segítőkészebb lenne, és aktívabb szerepet vállalna a jelentések szabványosításában. Ezt az Ön pozitív megközelítése nagyban elősegíthetné.
Amikor ítéletet mondunk a Bizottság munkájának minőségéről a mentesítési eljárásban, akkor az adófizetőket arról tájékoztatjuk, hogy ez a munka nagy általánosságban elfogadható-e vagy sem. Ha más intézményektől szakszerűséget várunk el, akkor nekünk magunknak is szakszerűbb megközelítést kell alkalmaznunk. Tűrhetetlen és komikus is, ha a Tisztelt Ház arról vitázik, hogy a bizottság továbbra is úgynevezett semleges bizottságként működhet-e vagy sem. Nem lehet egy ellenőrző bizottságot egyszerűen csak afféle kiegészítő bizottságnak tekinteni, mivel ez nem szakszerű hozzáállás. Már elmúltak azok az idők, amikor hat hónapig az egyik helyen foglalkoztak a költségvetéssel, az év hátralevő részében pedig egy másik bizottság volt felelős a költségvetés ellenőrzéséért.
Még meg sem vizsgáltunk minden szervezetet, és így kellene biztosítani az adófizetőket arról, hogy minden megfelelően működik. A többi intézmény részéről is szakszerűségre van szükségünk, de a Parlamentnek is erőfeszítéseket kell tennie, egyébként nem állhatunk ki az adófizetők elé.
Jan Mulder
az ALDE képviselőcsoport nevében. - (NL) Elnök úr, szeretném megköszönni a Számvevőszéknek a jelentést, és elmondani, hogy én is évről évre tapasztaltam a fejlődést, többek között azt, hogy a jelentés egyre világosabb és könnyebben érhető lett. Valóban évről évre tapasztalható a fejlődés, habár csak csekély mértékben. Most bizonyos fokig kifoghatjuk a szelet az euroszkeptikusok vitorlájából, hiszen elmondhatjuk, hogy az elszámolások most első alkalommal jóváhagyásra kerültek. Azonban ha közelebbről megnézzük az elszámolások fejlődését, láthatjuk, hogy az csekély mértékű. Sikerült átlépnünk egy keskeny határvonalat. Ha megnézzük a 2006-os és a 2007-es jelentést, láthatjuk, hogy valóban nincs olyan nagy különbség, bár tagadhatatlan a fejlődés.
A Bizottság hangsúlyozza, hogy az évek során jelentékeny fejlődésen ment keresztül a költségvetés végrehajtása. Ezt azzal támasztják alá, hogy 2002-ben és 2003-ban csak a kiadások 4%-a került jóváhagyásra a jelenlegi több mint 45%-kal szemben. Ez valóban jelentékeny fejlődés, de attól tartok, hogy nagyrészt az agrárpolitika drasztikus változásainak köszönhető. Ha az agrárpolitikában nem mentek volna végbe változások, akkor nagy valószínűség szerint nem értük volna el a 40% feletti jóváhagyási határt. Ezzel alaposan kell foglalkozni, mivel a Bizottság alapvető eljárásai még nem felelnek meg a nemzetközi szabványoknak, és még mindig jelentős mértékű fejlesztést igényelnek. Véleményem szerint az elmúlt négy év során a fejlődés túl lassú volt.
Sajnos a cselekvési terv eredményeit még nem tudjuk mérni. A Bizottság kezdetben nagy erőfeszítéseket tett ezen a téren. Ahogy mindannyian elismertük, nagyszerű módszer volt, de sajnálatos módon még nem hozott elég eredményt.
Osztom Bösch úr csalódottságát a Bizottságnak a nemzeti nyilatkozatokkal kapcsolatos eljárását illetően. Ez annál is inkább meglepő, mert tavaly a Bizottság teljesen világosan kijelentette, hogy nem szándékozik végrehajtani a megállapodást. Azonban szerencsére a Bizottság újragondolta a lépéseit. Azonban nem felejthetjük el, hogy ezt a megállapodást aláírta a Tanács, a Bizottság és a Parlament. Elfogadhatatlan, hogy az egyik fél ellenérzést fejez ki a megállapodás végrehajtásával kapcsolatban. Alig várom, hogy láthassam a Bizottság által kibocsátott, a megállapodás végrehajtásáról szóló iránymutatásokat. Mik az eddigi eredményei a tagállamokkal a 44. cikk végrehajtásáról folytatott vitáknak? A következő hónapokban sok időt és energiát kell szentelnünk ennek az ügynek. Ez igaz arra is, amikor el kell majd döntenünk, hogy áprilisban megadjuk-e a Bizottságnak a mentesítést, vagy inkább elhalasztjuk hat hónappal.
Bart Staes
a Verts/ALE képviselőcsoport nevében. - (NL) Elnök úr, én is szeretnék köszönetet mondani a Számvevőszék tagjainak. Ismét kiváló munkát végeztek. Szeretném emlékeztetni a biztos urat, hogy mandátuma kezdetén a csalások ellen harcolva megígérte és elkötelezte magát, hogy mandátuma végére az elszámolások megbízhatóságát, valamint jogszerűségét és szabályszerűségét igazoló nyilatkozatot ad ki.
Megvalósult ez a cél? Nyilvánvaló, hogy nem. Ez már a 14. alkalom egymás után, hogy ez a nyilatkozat nem jött létre. A helyes irányba tartunk? A Számvevőszék szerint kétségkívül, és Ön foggal-körömmel védi ezt az álláspontot. Van okunk az aggodalomra? Szerintem igen. Pontosan egy éve maradt, hogy beváltsa az ígéretét, és még rengeteg tennivaló van, ahogy képviselőtársaim is elmondták.
Mit is állapított meg a Számvevőszék? Azt, hogy a könyvviteli rendszerben hiányosságok vannak, amelyek részben a bonyolult jogi és pénzügyi keretnek tulajdoníthatók. A Számvivőszék szerint, ha minőségi és pénzügyi információkról van szó, ez kockázatot jelent. Mit mond a Számvevőszék a kifizetések jogszerűségéről és szabályszerűségéről? Jóváhagyja az igazgatási költségeket? Komoly problémák vannak a költségvetés olyan nagy területein, mint a mezőgazdaság, a Kohéziós Alap, a strukturális alapok, a Regionális Fejlesztési Alap, a szociálpolitika, a vidékfejlesztés, a kutatás és fejlesztés, az energia, a közlekedés, a külső támogatás, a fejlesztés és bővítés, valamint az oktatás és uniós polgárság. Reprezentatív mintát vettek a kohézió területéről, azaz a Kohéziós Alap és a strukturális alapok területéről. Jelentésében a Számvevőszék megállapítja, hogy az esetek 11%-ában a kifizetéseknek nem lett volna szabad megtörténniük. Ez nagyon súlyos felismerés, amelyet nagy mértékben figyelembe kell venni a mentesítési eljárásban.
2007 volt az első olyan év - mint ahogy több képviselőtársam is rámutatott -, amikor a tagállamoknak éves összefoglalót kellett készíteniük a rendelkezésre álló ellenőrzésekről és nyilatkozatokról, de a Számvevőszék szerint ez a módszer nem működött. Az összefoglalókat nem lehet összehasonlítani, ezenkívül nem tartalmazzák az összes szükséges információt. De ennek ellenére, ahogy Mulder úr is jogosan utalt rá, létrejött egy kötelezettségvállalás, egy politikai megállapodás. Ezért keményen megdolgoztunk itt a Parlamentben. És most mit látunk? Tagállamok egész sora vonakodik együttműködni. Érzékelhetően az euroszkeptikus országok azok, amelyek élen járnak ezen a téren: az Egyesült Királyság, Dánia és Hollandia nagy mértékben. Hogy ez biztosan nem lehet? Biztos, hogy emlékeztetnünk kell a Tanácsot az ezzel kapcsolatos felelősségére.
Végül a Zöldek/az Európai Szabad Szövetség Képviselőcsoportja nevében szeretném hangsúlyozni a tagállamokkal kapcsolatos azon politikai követelményt, hogy valóban vállalniuk kellene a politikai felelősséget azokért a kiadásokért, amelyeknek az irányításában részt vesznek. Hiszen ez kötelességük! Ezenkívül nagyobb átláthatóságot szeretnénk a végső kedvezményezetteket illetően. Lehet, hogy van egy szép honlap, de úgy látom, hogy számos tagállam, köztük az én hazám, Belgium is, olyan információkat tesznek fel rá, amelyek szánalmasan oda nem illőek és teljesen átláthatatlanok. Tehát ezen a területen is sok a teendő, és ezért is küzdenünk kell a mentesítési eljárás során.
Esko Seppänen
a GUE/NGL képviselőcsoport nevében. - (FI) Üdvözlöm az elnök urat, a biztos urat és az Európai Számvevőszék elnökét. Siim Kallas, a Bizottság alelnöke általánosságban nézve jó munkát végzett a költségvetés ellenőrzésének fejlesztése és különösen az igazgatás átláthatóságának erősítése terén. Jó példa erre az, hogy a közvélemény tudomást szerzett az agrártámogatásokról.
Részben az Európai Számvevőszék is egyetért ezzel a megállapítással. Természetesen vannak olyan területek, amelyekről több szót kell ejteni, ezek főleg a mezőgazdasági és regionális fejlesztési támogatások. Ezeken a területeken a felelősség nagyrészt a tagállamoké. A Számvevőszék jelentésében felismerhető egyfajta különbségtétel: a kissé korrektebb északi nettó befizetők ellentétben a visszaélésekre hajlamosabb déli kedvezményezettekkel. Nyilvánvaló, hogy a különbség egyik okozója a szóban forgó készpénz összege. Délen többet kell szétosztani és ellenőrizni, mint északon. A helytelen általánosítások elkerülése érdekében fontos, hogy a Számvevőszék jelentéseiből pontosan kiderüljön, hol történtek visszaélések, hogy elkerülhetőek legyenek a félreértések és a helytelen általánosítások.
Szeretném felhívni a figyelmet valamire, amire az Európai Számvevőszék hatásköre nem terjed ki, és ami nemzeti szempontból is fehér terület. Ez a 2004-ben létrehozott Athena Alap, amely a tagállamok hatáskörébe esik, de nem az EU-éba. A tagállamok saját védelmi költségvetésükből fizetnek be az alapba olyan közös katonai műveletekre, amelyek kívül esnek az EK hatáskörén. Ezek a műveletek egyrészt a NATO-elv alapján működnek, azaz "ott kell fedezni a költségeket, ahol felmerülnek”. Másrészt viszont itt van az Athena rendszer, amelynek a finanszírozását titokban tartják. Az EU-országok ilyen jellegű katonai műveleteit demokratikus ellenőrzésnek kell alávetni.
Amikor az Európai Számvevőszék jelentése megvitatásra kerül, képviselőcsoportunk különleges figyelmet fog szentelni a tanácsi költségvetés jogszerűségének, amelyet a Parlament idáig nem vizsgált meg alaposan.
Godfrey Bloom
az IND/DEM képviselőcsoport nevében. - Elnök úr, úgy tűnik, hogy Kallas biztos úr egy teljesen más dokumentumot olvasott. Biztosíthatom róla, hogy egy brit részvénytársaság egyszerűen nem tehetne meg ilyesmit. Ha bármelyik brit részvénytársaság ilyen elfogadhatatlan elszámolásokat mutatott volna fel 14 éven keresztül, és aztán idén ismét - én ugyanis nem úgy értékelem, hogy a Számvevőszék teljesen rendben találta az elszámolást, olvastam ugyanis a dokumentumot -, továbbá ha a Bizottság egy ilyen brit részvénytársaság igazgatótanácsa lenne, akkor azt kell mondanom, hogy már börtönben lennének!
Tehát komoly a helyzet, és közben a Parlament, ha nevezhetjük egyáltalán így, az év nagy részét azzal tölti, hogy a banán görbületéről, a paszternák göcsörtösségéről és az üvegméretek szabványosításáról beszél, sőt kedden a traktorülések szabványosításáról is szavaztunk; szóval ez az abszurd szervezet az év nagy részében semmi értékeset nem csinál. Egyetlen komoly kötelezettségünk van, mégpedig az, hogy végrehajtassuk a Bizottsággal a költségvetési elszámolást. Ez a legkomolyabb dolog, amit tehetünk; és most már 15. alkalommal ismét át fog menni a költségvetés.
Ez hatalmas szégyen, és hadd tudassam a brit képviselőkkel, hogy oda fogok figyelni, hogyan szavaznak. És biztosíthatom őket arról is, hogy el fog jutni az Egyesült Királyságba annak híre, hogy miként cselekedtek itt, miközben otthon az ellenkezőjét mondják.
Ashley Mote
Elnök úr, mindannyian tudjuk, hogy az Európai Bizottság elszámolása nem fejeződhet be mindaddig, amíg végre meg nem oldunk két alapvető problémát. Egyik probléma sem új keletű. Először is: nincs bizonyosság az elszámolási rendszer nyitóegyenlegéről, a rendszert 2005-ben módosították, majd egy évvel később hatalmas kiigazítások történtek, amelyek nyilvánvalóvá tették, hogy nem volt lehetséges és most sem lehetséges az egyeztetés.
És másodszor: itt van a megosztott irányítás problémája, amelyre már történt is utalás, más szóval a közpénzek szétosztása a kedvezményezetteknek, akiket aztán felelőssé tesznek a források felhasználásáért és elszámolásáért. Még a tagállamok belső könyvvizsgálói is elismerik, hogy ez a rendszer nem működik.
Éveken keresztül másról sem hallottunk - akárcsak ma a Számvevőszék és a biztos részéről -, csak a nemsokára bekövetkező fejlődésről, a kockázatkezelésről és a hibaarányokról - tehát részletkérdésekről! A valóság azonban az, hogy semmi lényegi változás nem történik, és a nyilvánosság - teljesen jogosan - kezdi elveszíteni a türelmét. Ha ennek a furcsa Titanicnak a fedélzetén kontárkodunk a nyugágyakkal, attól még a hajófenéken nem lesznek betömve a lyukak.
Ha hihetünk a görög számadatoknak, még mindig vannak olívaültetvények az Égei-tengernél. A forrásokkal való bulgáriai visszaélésről azt jelentették, hogy nincs ellenőrzés alá vonva. A török fennhatóság alatt álló Észak-Ciprus 259 millió eurót kapott közpénzekből gazdasági fejlesztésre, de a nicosai EU-hivatal nyíltan beismeri, hogy ezt az összeget nem tudja nyomon követni vagy ellenőrizni, egész egyszerűen azért, mert nem ismerjük el a török kormányzatot. A pénz egy részét új járdák építésére fordították a virágzó üdülőhelyen, Kyreniában, ahol a kaszinók éjjel-nappal nagy forgalmat bonyolítanak le. A helyi rezsim úgy döntött, hogy nem emelik meg az adókat, mivel úgy gondolják, hogy ha az EU elég ostoba ahhoz, hogy pénzt adjon nekik, akkor ők örömmel elfogadják. Azt a pénzt jó célokra is lehetett volna fordítani.
Nemcsak az elszámolások elfogadhatatlanok, hanem néha annak megítélése is, hogy a közpénzeket miként használják fel.
Christofer Fjellner
(SV) Először is szeretném megköszönni a Számvevőszéknek ezt a konstruktív és szokatlanul könnyen érthető jelentést. Biztos vagyok benne, hogy a jelentés megfelelő alapot fog biztosítani a Költségvetési Ellenőrzési Bizottság munkájához.
Arra gondoltam, hogy főként az EU független hatóságaira korlátozom hozzászólásomat, hiszen ennek a témának vagyok az előadója. Természetesen néhány intézmény egyre növekszik méretét, felelősségét és rendelkezésére álló költségvetést tekintve. Ezért javasolnám, hogy ezen intézményeknek az ellenőrzése is legyen egyre alaposabb.
Amióta itt vagyok az Európai Parlamentben, minden évben megtárgyaltuk a független hatóságoknak a költségvetés tervezésével, végrehajtásával, a közbeszerzésekkel, a jelentésekkel stb. kapcsolatos problémáit, és sajnos úgy tűnik, hogy ez idén sem lesz másként. Ugyanez igaz arra a problémára is, hogy ezek a hatóságok egyre több és több pénzt igényelnek annak ellenére, hogy már az előző években is problémát jelentett számukra a pénz elköltése. Szerintem ez számos fontos kérdést vet fel, mivel visszatérő problémának tűnik. Felveti, legalábbis szerintem, a felelősség és az ellenőrzés kérdéseit. Ezért úgy gondolom, hogy különösen sajnálatos, hogy a Tanács nem vesz részt a mai vitában, mivel úgy vélem, hogy egyetemleges felelősségünk van e decentralizált hatóságok ellenőrzésének és felügyeletének biztosítása terén.
Ezen általános megjegyzéseken túl - amelyek a decentralizált hatóságok nagy részére, ha nem is mindegyikre, igazak - négy hatóság esetén jó okunk van arra, hogy közelebbről is megvizsgáljuk őket. Az első az Európai Rendőrakadémia, a CEPOL, amely az idén ismét észrevételeket kapott a közbeszerzései miatt; ez egy visszatérő probléma, amelyben még nem foglaltunk állást. Ezenkívül még nagyobb figyelmet érdemel az, hogy a Számvevőszék rámutatott arra, hogy a pénzt magánköltségek fedezésére fordították. A második a Galileo, amellyel kapcsolatban a Számvevőszék még nem nyilvánította ki, hogy megkapja-e a megbízhatósági nyilatkozatot vagy nem - egyszerűen azért, mert annyi bizonytalanság van a Galileo, az Európai Űrügynökség és egyéb érintettek kapcsolata körül. Hol kezdődik és végződik a Galileo? És végül, de nem utolsósorban ott van a Frontex és az Európai Vasúti Ügynökség, mindkettő jó példa az olyan hatóságokra, amelyek túlbecsülik a költségeiket, és túl sok pénzt igényelnek, ráadásul évről évre többet. Ezek olyan ügyek, amelyeket közelebbről is meg szándékozom vizsgálni a mentesítési eljárás során. Remélem, hogy folytatódik a konstruktív együttműködés a Számvevőszékkel és a Bizottsággal, és csalódott vagyok, hogy a Tanács nem vesz részt ezen a vitán.
Bogusław Liberadzki
(PL) Elnök úr, Caldeira úr a jelentés ismertetésében úgy beszélt a kockázatról mint jelentős hibatényezőről. Engedjék meg nekem, hogy röviden kitérjek az Európai Fejlesztési Alapra. Az alap afrikai, karibi és csendes-óceáni országoknak nyújt segélyeket. A kockázat más is és nagyobb is, mint a tagállamok esetén. Fontos, hogy a Számvevőszék megállapította, hogy a költségvetési év bevételei és kiadásai alapjául szolgáló tranzakciók jogszerűek és szabályszerűek. Ez az általános következtetés alapot ad arra, hogy összességében jóváhagyólag tekintsünk a jelentésre.
Másrészt viszont a kifizetések alapjául szolgáló tranzakciókban nagy számban fordulnak elő hibák. A Számvevőszék megkérdőjelezte a Bizottságnak a támogathatósági feltételekre vonatkozó dinamikus értelmezését; el kell fogadni a Számvevőszék véleményét, amely szerint ez az értelmezés hibás. A lényeg az, hogy ez az értelmezés nem teszi lehetővé a tagállamok számára, hogy meg tudjanak felelni a megbízható közfinanszírozás normáinak. A Bizottságnak a lehető leghamarabb felül kell vizsgálnia álláspontját. A Parlament tulajdonképpen már foglalkozott ezzel az üggyel.
Egy másik kérdés, amelyet a jelentés felvet, az ENSZ-szel folytatott együttműködés. A jelentés hangsúlyozza, hogy az ENSZ nem hajlandó továbbítani a kifizetéseket igazoló megfelelő dokumentumokat. A Számvevőszék megállapította, hogy három fő területen fordulnak elő lényegi hibák. Ezek a következők: a költségek támogathatósága, az előfinanszírozás, valamint helytelen összegek kifizetése. Ezeket a hibákat már jóval korábban felismerhették és korrigálhatták volna a kifizetéseket jóváhagyó személyek - és így is kellett volna tenniük. Ezért, ha összevetjük a könyvvizsgálati költségek méretét és a könyvvizsgálatok hatékonyságát, nem meggyőző a Bizottság magyarázta, amely szerint a könyvvizsgálati költségek nagyon magasak. Nehéz lenne egyetérteni ezzel a véleménnyel. Ehelyett a Bizottságnak inkább nagyobb hatékonyságra kellene törekednie, és növelnie kellene alkalmazottai számát. Egyébként a Parlament már egy évvel ezelőtt is felvetette ezt a témát.
Összességében elmondhatjuk, hogy a Számvevőszék által rendelkezésünkre bocsátott információk vegyesek. Az általános helyességet elismerve szeretném a figyelmet mégis inkább a lényegi hibákra irányítani. A jelentés tartalmazza a Számvevőszék javaslatait, amelyeket nagy részben figyelembe kell venni.
Jean Marie Beaupuy
(FR) Elnök úr, én is szeretnék köszönetet mondani a Számvevőszéknek kitűnő munkájáért. Volt néhány képviselőtársunk, akik éppen most kezdtek el lázadni az európai pénzeszközök felhasználása ellen.
Remélem, hogy a média nem úgy fogja bemutatni ezt a vitát és a Számvevőszék munkájának eredményeit, mint ahogy általában szokta, azaz remélem, hogy nem azokról a vonatokról fognak beszélni, amelyek késtek, viszont egy szót sem azokról, amelyek időben érkeztek - hiszen az Európai Unió költségvetésének nagy része megfontolt módon került felhasználásra. Nem szabad abba a hibába esni, hogy nem látjuk a fáktól az erdőt.
Észrevettük, hogy a Számvevőszék jelentésének iránya fejlődő tendenciát mutat. Ez nagyon jó hír. Az is elhangzott, hogy milliónyi kedvezményezett van, ami már önmagában is érzékelteti a feladat méretét és nehézségét.
Szeretnék hangsúlyozni két felelősséget. Nem akarok vádolni egy szervezetet sem. Egyszerűen csak azt szeretném mondani, hogy ha a jövőben jobban szeretnénk teljesíteni, akkor azoknak, akik pénzügyi téren felelősséggel bírnak, cselekedniük kell.
Ahogy én látom, a felelős személyek két csoportba sorolhatók. Az egyik a Bizottság - és a Számvevőszék részéről éppen most hallottuk, hogy több milliónyi kedvezményezett van, és hogy az első teendő a szabályok egyszerűsítése. Ezért mielőtt az ellenőrzésekről és nyilatkozatokról beszélnénk, szeretnénk kifejezni azt a reményt, hogy a kedvezményezettek számára egyszerűbbé fog válni a rendszer - különösen a szövetségek, magánszemélyek stb. számára.
A felelős személyek második csoportját természetesen a tagállamok alkotják. Én és munkatársaim a Regionális Fejlesztési Bizottságban továbbra is hangsúlyozni fogjuk a tagállamok felelősségét a strukturális alapok terén. Gyakran a tagállamok maguk is csak még bonyolultabbá teszik az igazgatást, és ahelyett hogy tanácsként működnének, csak még bonyolultabbá teszik és halogatják az ügyeket.
Ezért a Számvevőszék jelentésével összhangban valóban elvárjuk a tagállamoktól, hogy tegyék könnyebbé az európai forrásokhoz való hozzáférést, és természetesen azt is, hogy a következő években megfelelőbb ellenőrzést vezessenek be.
Ingeborg Gräßle
(DE) Üdvözlöm az elnök urat, a Számvevőszék elnökét, a biztost és Önöket, hölgyeim és uraim. Mivel már 14 éve beszélünk a megbízhatósági nyilatkozatokról, jövőre évfordulót ülhetünk. Át kell gondolnunk, hogy mit teszünk akkor ebből az alkalomból.
Azt hiszem, hogy lassanként kezdünk nevetségessé válni. Az egyik fő veszély az, hogy ez rutinná fog válni, és akkor senki sem fog már minket komolyan venni, de még az általunk elért eredményeket sem. A Számvevőszék jelentése érdekes - bebizonyosodott, hogy a "megnevezni és megbélyegezni” elv működik -, és szeretném arra kérni a Számvevőszéket, hogy a továbbiakban is őrizzék meg ezt a fajta egyértelműséget.
Most azonban azzal a kérdéssel kell szembenéznünk, hogy mit tegyünk azokkal a tagállamokkal, amelyek 1981 óta az EU tagjai, de még mindig nem alkalmazzák következetesen az uniós jogszabályokat. Arra szeretném kérni a Bizottságot, hogy vegye észre, hogy minél következetesebben lép fel, annál gyorsabban érhetünk el eredményeket - ez az egyik tanulság, amit az ügyből levontam. Szeretném látni azt is, hogy a Bizottság konzekvens módon lép fel azon a területen is, amelyért saját maga felelős. Csalódottsággal tölt el, hogy olyan kevés fejlődést tapasztalhattunk a közvetlen irányítás terén. Elvártam volna a Bizottságtól, hogy jó példát mutasson, és demonstrálja, hogy megvalósítható a fejlődés, valamint azt is, hogy hogyan.
A jelentésből különösen érdekelt volna az új tagállamok helyzetére vonatkozó rész, de erről nem bocsátottak túl sok információt rendelkezésre. Néhány számot nem értek. Például a Romániára és Bulgáriára, a két új tagállamra vonatkozó megállapításokat, valamint azt, amit ezeken a helyeken 2007-ben az Európai Csalás Elleni Hivatal (OLAF) megállapított. Ebben a két országban az OLAF 76%-os csalási és szabálytalansági arányt állapított meg az összes alap szúrópróbaszerű ellenőrzése során. Ez az arány nagyon magas, ezért itt az ideje, hogy következetesen lépjünk fel, és segítsük ezt a két országot a jobb eredmények elérésében, különben soha nem lesz fejlődés.
Ez az éves jelentés a Barroso-féle Bizottság utolsó jelentése, és az új költségvetési időszak első jelentése. Szeretnék gratulálni Kallas biztos úrnak és a Barroso-féle Bizottságnak a pénzügyi ellenőrzés terén végzett munkájukért. A Bizottságnak sikerült sokkal többet elérnie, mint bármelyik elődjének. El kell gondolkodnunk azon, hogy mindezen munka ellenére sem sikerült jobb vagy gyorsabb eredményeket elérnünk. Sokat várok az új, visszatérítésekre vonatkozó jelentési rendszertől, és remélem, hogy jövőre nem ugyanez lesz a helyzet, hogy majd ismét vállat vonunk, és azt mondjuk, hogy majd jövőre jobb lesz.
Elnök
Kallas biztos úr, ha Gräßle asszonytól kap ennyi dicséretet, arra tényleg büszke lehet!
Dan Jørgensen
(DA) Elnök úr, a vitánk néha kicsit absztrakt, ezért szeretnék mindenkit emlékeztetni arra, hogy miről is beszélünk valójában. Az adófizetők pénzéről. Az uniós polgárok pénzéről. A pénzről, amelyet elég értelmes célokra fordítunk - néha meg nem annyira értelmes célokra. Az EU nevében felhasználásra kerülő valamennyi pénzforrással szemben közös követelmény, hogy ésszerű és becsületes módon kerüljenek felhasználásra. A másik dolog, ami minden uniós pénzre vonatkozik: vannak követendő szabályok, és ha ezeket nem tartják be, akkor büntetést kell fizetni.
Sajnálatos módon az idén is azt kell látnunk, hogy a Számvevőszéknek nem állt módjában jóváhagyni az uniós költségvetés végrehajtását, azaz az elszámolásokat. Ez természetesen nagyon-nagyon elfogadhatatlan. A kérdés az, hogy kit illet a kritika, kire kellene mutogatnunk? Nem kétséges, hogy a legnagyobb probléma a tagállamokban van. Sajnálatos módon nem kétséges, hogy amikor a tagállamok az EU-tól kapnak egy halom pénzt, akkor ezt a pénzt nem ellenőrzik olyan mértékben, nem vetik alá annyi szabálynak, mint a nemzeti források esetén tennék. A Szerződésben világosan szerepel, hogy az Európai Bizottságé a felelősség; az Európai Bizottságnak kell nyomást gyakorolnia a tagállamokra, hogy azok bevezessék a szükséges ellenőrzési eljárásokat. Sajnálatos, hogy a Bizottság nem valósította meg a saját célkitűzését úgy, hogy lehetőséget adjon nekünk, hogy jóváhagyjuk az elszámolásokat e költségvetési időszak vége előtt. Így nem fogjuk tudni elérni ezt a célt.
Azonban én is szeretném hangsúlyozni, hogy nagy előrelépés történt, például az Európai Parlament részéről a nyomásgyakorlás terén. Tavaly bevezettünk egy cselekvési tervet, amely számos speciális kezdeményezést tartalmazott, amelyeknek a hatásait az ez évi jelentésben természetesen még nem fogjuk látni, de a következő éviben már igen. Ennek örülhetünk. Az ez évi eljárásban természetesen nagyon célzottan, azokra a területekre koncentrálva fogunk dolgozni, amelyeken még mindig problémák vannak. Főleg a mezőgazdasági területre gondolok, ahol egyébként pozitív trendek indultak el, de ebben az évben sajnos némileg rosszabb értékelést tapasztalhattunk, mert a vidékfejlesztési alapok terén nem tartjuk kezünkben a dolgokat.
Bill Newton Dunn
Elnök úr, szeretnék köszönetet mondani a Számvevőszéknek a jelentéséért, valamint a biztosnak és munkatársainak a munkájukért.
Ez nagyon fontos terület, mert olyan sok hanyatló és megbukott állam van a világ különböző részein - nem sorolom fel őket, úgyis nyilvánvaló -, amelyekben virágkorát éli a bűnözés, ami hozzánk is begyűrűzik. Tehát foglalkoznunk kell ezekkel a problémákkal, és örülök, hogy lassanként végre kezdünk a helyes irányba elindulni.
Sajnálatos, hogy senki nincs jelen a Tanácsból, mert a tagállamok azok, amelyek nem végzik el a dolgukat ezen a területen. Egyetlen személy sincs itt a Tanácsból - arra kell törekednünk, hogy ez jövőre ne legyen így.
Szeretnék néhány szót szólni távol lévő honfitársamhoz, Bloom úrhoz, aki mondott egy ostoba felszólalást a "répák göcsörtösségéről” vagy valami ilyesmiről, aztán kiment, mert még annyi udvariasság sincs benne, hogy végighallgassa a vitát. Ha Bloom úr itt lenne, szívesen emlékeztetném arra, hogy a nyugdíjakért felelős brit minisztériumnak sem sikerült az elmúlt 14 évben jóváhagyatni az elszámolásait. Tehát Nagy-Britanniában sincs mire büszkének lennünk. Nagy-Britanniával kapcsolatban az is csalódást okoz nekem, hogy a brit kormány nem hajlandó együttműködni az OLAF-fal, ami teljes értelmetlenségnek tűnik és javításra szorul. Szeretnék magyarázatot kapni erre a brit kormánytól.
Az utolsó megjegyzésemet pedig közvetlenül az elnök úrnak címezném: amikor jövőre az új Parlament számára javaslatokat teszünk a bizottságokról, akkor szerintem komolyan fontolóra kell vennünk, hogy hogyan lehetne megerősíteni a Költségvetési Ellenőrzési Bizottságot - úgy, hogy erősebb legyen, és több felelősséggel bírjon, és hogy ezen a problémán továbbra is nagyon keményen dolgozzunk.
Elnök
Köszönöm Bill Newton Dunn úrnak. Az elnök, mint mindig, megpróbál majd minden tőle telhetőt megtenni.
Markus Ferber
(DE) Üdvözlöm az elnök urat, az Európai Számvevőszék elnökét, a Bizottság alelnökét és Önöket, hölgyeim és uraim. Most már kezd hagyománnyá válni, hogy nem lehet megbízhatósági nyilatkozatot adni az uniós kiadások és a nemzeti igazgatás közötti kapcsolatról. Emlékszem a Számvevőszék előző elnökével, Friedmann professzor úrral folytatott beszélgetésekre, aki egyszer azt mondta nekem, hogy a struktúrák miatt egyáltalán nem is lehetséges megbízhatósági nyilatkozatot adni. Ezért át kell gondolnunk, hogyan lehetne ebbe az eszközbe úgy életet lehelni, hogy el lehessen érni a célt, azaz a megbízhatósági nyilatkozatot - már amennyiben az jogos.
Fontos, hogy ebből a szempontból különbséget tegyünk néhány dolog között. Először is: egy olyan költségvetés, amelynek kb. 95%-a támogatás, sokkal inkább ki van téve a csalás veszélyének, mint egy nemzeti, regionális vagy önkormányzati költségvetés. Ez a támogatási költségvetés nagyrészt a tagállamok igazgatása alá tartozik. A tagállamok az új finanszírozási időszakra sokkal nagyobb függetlenséget követeltek, mert az előző finanszírozási időszakban arra panaszkodtak, hogy túl nagy a központi ellenőrzés. Természetesen ez azt is jelenti, hogy a költségvetési forrásokért vállalandó felelősséget is át kell vinni regionális vagy nemzeti szintre.
A harmadik területet éppen csak érinteni akarom. Különbséget kell tennünk a csalás és a pazarlás között. Ezeket gyakran egy kalap alá veszik. Természetesen az is dühítő, amikor uniós pénzekkel támogatnak olyan projekteket, amelyek nem feltétlenül szükségesek. Azonban ez nem csalás, hanem pazarlás. Ezért a projektek felelőseinek, különösen a strukturális intézkedések - a tagállamok - terén, azért is felelősséget kell vállalniuk, hogy a pénzt ne pazarolják el, hanem tényleg csak olyan projekteket támogassanak, amelyek valóban hozzáadott értéket képviselnek a régió számára. Ezért fontolóra kell vennünk, hogy a strukturális intézkedésekre kamatmentes kölcsönöket adjunk. Ha a tagállamoknak vissza kell fizetniük a pénzt, akkor csak olyan projekteket fognak belőlük finanszírozni, amelyekre tényleg szükségük van.
Paulo Casaca
(PT) Elnök úr, először is szeretnék gratulálni a Számvevőszéknek ehhez a nagyszerű munkához, és ahhoz is, hogy mindannyiunk számára és általában az uniós polgárok számára is könnyebben érthetővé tették a jelentést.
Azonban szerettem volna még speciálisabb részleteket látni a Számvevőszék jelentésében - nevekkel és elemzett esetekkel. Ezt én nem nevezném "megnevezésnek és megbélyegzésnek”, mint ahogy néhány tagállam, hanem inkább "megnevezésnek és megértésnek”. Mégpedig azért, mert csak egyedi esetek leírása révén érthetjük meg a problémákat. Amennyire én látom, különösen a strukturális alapok esetén olyan keretszabályozások vannak, amelyek gyakran abszurd követelményeket támasztanak. Ez a tagállamok és a saját felelősségünk is, ezért a lehető legalaposabban meg kell vizsgálnunk ezeket a keretszabályozásokat.
Meg kell vitatnunk az Európai Parlament 2007-es költségvetésének végrehajtását is. A strasbourgi épületek 2007-ben kerültek megvásárlásra, és akkor teljes mértékben biztosítottak minket arról, hogy nincs bennük azbeszt. Csak a beszerzés megtörténte után tudtuk meg, hogy az épület kb. 50 helyiségében van azbeszt. Ez komoly dolog, amelynek nagy figyelmet kell szentelnünk.
Hölgyeim és uraim, ez nem azt jelenti, hogy hadat üzenünk azok ellen, akik akarnak vagy nem akarnak Strasbourgba jönni. Nem használhatunk fel egy egészségügyi kérdést olyan célok érdekében, amelyek ebből a szempontból nem relevánsak, ha szigorúan vesszük. Ettől függetlenül az egészségügyi probléma létezik, és örültem volna, ha a főtitkár egyértelmű biztosítékot ad arra nézve, hogy az előterjesztett azbeszt-eltávolítási terv összeegyeztethető az épületek folyamatos használatával.
Hónapok teltek el, és még mindig csak várok erre a biztosítékra. Több száz oldalnyi jelentést olvastam el, és megszámolhatatlanul sok fotót néztem végig, néhány nagyon érdekes is volt, de még mindig nem kaptam meg a biztosítékot; pedig tényleg szükség van rá, mivel enélkül nem tudunk biztonságban dolgozni itt.
Ezért szeretném hangsúlyozni, hogy ez Európai Parlament költségvetésének mentesítéséhez ezt a kérdést teljes mértékben tisztázni kell, mert egyébként nem tudunk igennel szavazni.
Marian Harkin
Elnök úr, én is szeretnék köszönetet mondani a Számvevőszéknek. A jelentést olvasva és a mai vitát hallgatva a következő kérdés fogalmazódott meg bennem: félig üres vagy félig tele van a pohár?
A Számvevőszék következtetéseinek első mondata azt tartalmazza, hogy a Számvevőszék 2007-re további fejlődést állapított meg a Bizottság felügyeleti és ellenőrző rendszerében, tehát legalább a jó irányba haladunk. Bizonyos területeken van fejlődés, de bizonyos szektorokban még mindig túl magas a hibaarány, és a mai délelőtt folyamán körvonalazódott is, hogy melyek ezek a szektorok.
Nagyon fontos szempont, hogy az OLAF szerint 2000 és 2007 között a strukturális alapok terén a Bizottság kifizetéseinek 0,16%-ában áll fenn a csalás gyanúja - és ez a szám nagyon jelentős. Azonban alapvetően politikus lévén, én a dolog másik oldalát látom. Folyton azt hallom közösségi csoportoktól, önkéntes szervezetektől, nem kormányzati szervezetektől, hogy mennyi nehézséget okoz nekik a források megpályázása, mivel minden egyes lépésnél leragadnak a szigorú megfelelési szabályok miatt. Folyamatosan azzal bombáznak, hogy Brüsszel mennyire bürokratikus. És ugyanakkor itt vannak a tagállamok, amelyek közül soknak komolyan fejleszteni kell a fellépéseit; és itt van még a Bizottság, amelynek szintén van még mit tennie, meg a Parlament és a Számvevőszék.
Hiszem, hogy a Számvevőszék ajánlásai változást hoznak majd, különösen a finanszírozásra jogosult költségek számítási alapjának egyszerűsítésében, valamint az átalányfizetés alkalmazásának elterjedésében. Van fejlődés, csak túl lassú.
Szóval akkor félig üres a pohár vagy félig tele? Figyelembe véve az uniós támogatások összhatását, a jelenleg zajló fejlődést, illetve a remélhetőleg végrehajtásra kerülő ajánlásokat, véleményem szerint a pohár félig tele.
José Javier Pomés Ruiz
(ES) Elnök úr, az EK-Szerződés 274. cikke szerint a Tanács éppen annyira felelős a források felhasználásáért, mint a Bizottság. Mi vagyunk a költségvetési hatóság.
Elnök úr, meghívtuk a Tanácsot erre a vitára? Nem látok itt senkit a Tanácsból. Elnézést kértek a távolmaradásért? Megindokolták, hogy miért nincsenek itt?
Nem értem. Talán azért nincsenek itt, mert nem akarják tizennégyedszerre is hallani, hogy a Számvevőszék szerint van még mit fejleszteni? Hiszen tudjuk, hogy ők költik el az európai pénzek több mint 80%-át. Vagy azért nincsenek itt, mert akárcsak a tagállamok, örülnek az elkölthető forrásoknak? Közben meg mi itt a Parlamentben vagyunk elég orcátlanok ahhoz, hogy megvitassuk egy távol maradt vendég - mert gondolom, meghívták őket is - hibáit.
(FR) Ezt most franciául fogom mondani. Franciaországban vagyunk. Hol van a francia elnökség? Hol van Sarkozy úr? Hol maradnak a képviselőik ebben a vitában?
(ES) Majd meglátjuk, hogy - Molière szavaival élve - megérkeznek-e nemsokára.
Ez elfogadhatatlan. A Költségvetési Ellenőrzési Bizottságban mindenki egyetért velem abban, hogy ez nem történhet meg még egyszer. Azt gondoltam, hogy a kiváló francia elnökség is többet fog tenni azért, hogy vállalja a következményeket. Itt és most kellene vállalniuk a következményeket. Nem tehetik meg, hogy csak költekeznek, aztán meg nem jönnek ide. Hiszen nemcsak a tagállamok, hanem a Tanács is vizsgálatunk tárgyát képezi. De soha nincsenek itt, mert nem akarják ismét ugyanazt hallani.
A megoldást a nemzeti nyilatkozatok jelentenék.
Két dologra szeretnék még kitérni.
Először is szeretnék gratulálni Silva Caldeira úrnak. A parlamenti ciklus utolsó vitájában nagyon jó jelentést készített. Részben az Ön által vezetett Számvevőszéknek köszönhető, hogy a dolgok fejlődnek. Kérem, adja át gratulációmat és számos képviselőtársam gratulációját a Számvevőszék összes tagjának.
Kallas úr, a Bizottság figyelemre méltó fejlődést valósított meg. Sajnálatos módon nem sikerült elérni a végső célt, a pozitív megbízhatósági nyilatkozatot, de azért van fejlődés.
Szeretnék tenni egy javaslatot: egyszerűsítenünk kell. Egyszerűsítenünk kell, és több felelősséget adnunk a tagállamoknak, és akkor majd ide kell jönniük, és vállalniuk kell a következményeket. Az uniós források felhasználásának fejlesztéséhez szükséges az egyszerűsítés és a bürokrácia háttérbe szorítása.
Szabolcs Fazakas
(HU) Köszönöm a szót, elnök úr. Számomra, egy a Frau Gräßle által hiányolt új tagország képviselője számára a mostani discharge két szempontból is fontos. Egyrészt ez a 2007-13-as időszak első éve, tehát amilyen megállapítást most hozunk, az mind kihatással lesz a további felhasználásokra. Másodszor ez az az év, amely az Európai Parlament és a Bizottság számára az utolsó discharge-ot adja, ezért érdemes mérleget készíteni.
Lehet, hogy egyes képviselőtársaim nem fognak egyetérteni velem, én mégis azon az állásponton vagyok, hogy bár a fő célunkat, a pozitív DAS-t nem sikerült elérni, emelt fővel tekinthetünk vissza a közösen elért eredményekre. A Bizottság, élén Siim Kallas alelnök úrral és a Parlament a COCOBU vezetésével nemcsak azt érte el, hogy a saját számláinál, kiadásainál minden rendben van, hanem azt is elérte nagy, szívós munkával, hogy a kiadások 80%-áért felelős tagországok egyre inkább készek az ellenőrzés terén való együttműködésre is.
Tudom, hogy az agrár- és kohéziós alapok területén még komoly feladataink vannak e tekintetben, de ennek végrehajtása során nem hagyhatjuk figyelmen kívül a megváltozott világgazdasági körülményeket. A mostani válságban főleg az új tagországok számára fontos, kiemelkedő jelentőséggel bír, hogy az EU-forrásokat minél gyorsabban, minél kevesebb demokrácia mellett használják fel. Ezt a célt kell elérni anélkül, hogy ezáltal a kifizetések kockázata nőne. Ezért is üdvözlöm, hogy az Európai Számvevőszék is egyszerűsítéseket javasol ezen a területen. Most már a Bizottságon és a tagországokon a sor, hogy ezt megvalósítsák. Köszönöm szépen.
Anneli Jäätteenmäki
(FI) Elnök úr, szeretnék köszönetet mondani az Európai Számvevőszéknek és Siim Kallas biztos úrnak azért a fontos munkáért, amelyet az európai adófizetők érdekében végeztek el.
Az uniós elszámolásokban 2% hibahatár van engedélyezve. Véleményem szerint a fizetésekre, bérleti díjakra és egyéb igazgatási költségekre szánt összegek esetén sokkal nagyobb pontosságnak is lehetségesnek kellene lennie. De ne keverjük össze a dolgokat. Vannak olyan költségcsoportok is, amelyek esetén nehézséget okozhat a 2%-os hibahatáron belül maradni. Például mostanában sokat beszélünk a regionális politika magasabb költségeiről. Talán csak elég határozottnak kell lennünk ahhoz, hogy felismerjük, hogy ezekben a költségcsoportokban nem valószerű a zéró tolerancia megvalósítása.
A jövőben sokkal költséghatékonyabbnak kell lennünk, egyszerűsíteni kell a kérelmezési eljárást, és lehetővé kellene tenni az elszámoltathatóság és felelősség nemzeti szintre történő áthelyezését. Ez az európai adófizetők érdekeit szolgálná, ezért remélem, hogy a Számvevőszék is hatékonyan fog fellépni ebben az ügyben.
Véronique Mathieu
(FR) Elnök úr, nem kívánok az elnökség védelmére kelni, de szeretnék reagálni képviselőtársam, Pomés Ruiz hozzászólására. Gondolom, hogy nem volt itt, amikor az előadó beszélt. A Tanács az ECOFIN-ülés előtt nem kíván jelen lenni a Parlament vitáján. Tehát szándékosan nincsenek itt. Nem hiszem, hogy az ülés előtt eszmecserére lenne szükségük.
Rátérve a jelentésre, azt hiszem, hogy a kulcsszó az egyszerűsítés. Azonban úgy gondolom, hogy az uniós források szintjén a megosztott irányítás a bonyolult ügyintézés egyik oka. Ezenkívül szerintem a bonyolult ügyintézés nem minden esetben a csalást hivatott megelőzni, főleg nem a mezőgazdasági szektorban. Amit ma megtudtunk, az sajnos az uniós források extrém módon bonyolult igazgatásának köszönhető - főleg a vidékfejlesztés terén.
Tegnap szavaztunk a KAP-ról, és látnunk kellett, hogy például a környezetvédelmi kölcsönös megfeleltetés nagyon bonyolult. A Parlament tagjai felszólítanak a környezetvédelmi kölcsönös megfeleltetés egyszerűsítésére, mivel a gazdáknak keményen meg kell dolgozniuk a környezetvédelmi kölcsönös megfeleltetés teljesítése érdekében. Az európai forrásokat - főleg a strukturális alapok igazgatását - egyszerűsíteni kell, és nekünk ezt a politikai üzenetet kell keresztülvinnünk. Az európai források egyszerűsítése a mai kulcsszó, és ezt mindenkinek meg kell hallania.
Marusya Ivanova Lyubcheva
(BG) Gratulálok a jelentéshez, amely használati utasításul szolgálhat az uniós források kifizetésének bonyolult eljárása során. Számos következtetést levontam a jelentésről: egyértelműség és érthetőség - ez a Számvevőszék által bevezetett új munkamódszer hatása; elemzés, amely alapot ad a fontos javaslatokhoz, bár ezek közül néhányról már évek óta beszélünk; és az eredményekre való összpontosítás. Ennyit a jelentés értékeiről. Beszéljünk inkább a jelentés azon eredményeiről, amelyek az Európai Unió kiadásainak szabályszerűségére és megvalósítására vonatkoznak. Ezen a téren ezeket a következtetéseket vonhatjuk le: hiányosságok a tagállamok ellenőrző rendszerében, illetve bizonyos mértékig hatékony felügyelet az Európai Bizottság által; nagy a hibalehetőség ezen a területen a számokban. Bizonyos területeken lényegi hibákkal kell szembesülnünk. Jelentős fejlődés ment végbe, de ez még mindig nem elég. A jelentés fő következtetéseit az ajánlások tartalmazzák, amelyek segítségével fejleszteni lehetne az európai források igazgatási rendszerét: az ellenőrző rendszer fejlesztése különböző szinteken - első, második és harmadik szinten -, illetve a szintek közötti kapcsolat fejlesztése, ami a tagállamok fontos kötelezettsége; ezenkívül az eljárások egyszerűsítése a könnyebb ellenőrzés és a kockázat nélküli végrehajtás érdekében. És mivel a problémák esetén gyakran az új tagállamokról van szó, azt hiszem, hogy szükségük van a jobb együttműködésre és segítségre a világos és pontos nemzeti ellenőrző mechanizmusok létrehozásához.
Mairead McGuinness
Elnök úr, szeretném megköszönni a Számvevőszéknek a jelentés mai ismertetését, amely nagyon részletes és hasznos volt. Igen, a hibaarányok túl magasak - és mindannyian a javításra törekszünk -, de már végbement bizonyos fejlődés, és általában az EU is fejlődött, tehát van okunk örülni.
Arról szeretnék beszélni, hogy a tagállamok talán körültekintőbben bánnak a saját pénzükkel, mint az uniós pénzekkel, és hogy meg kell változtatnunk ezt a hozzáállást. Azonban ahogy azt már mások is elmondták, nem szabad túlbonyolítani a megfelelésre vonatkozó szabályokat és szabályozásokat, mivel ezek nehézséget okoznak az embereknek, különösen azoknak, akiknek valószínűleg tényleg szükségük lenne arra, hogy részesüljenek a forrásokból.
Itt tartom a kezemben - még annyira friss, hogy meleg - a közös agrárpolitikáról szóló állapotfelmérést, amelyről ma délelőtt történt megállapodás. Az egyik dolog, ami nagyon meglepett a ma délelőtti ismertetés során, hogy világosan kiderült, hogy a vidékfejlesztés terén nagy problémák vannak a követelmények teljesítésével, az állapotfelmérés alapján most pedig több forrást veszünk el az egységes támogatásból, hogy átcsoportosítsuk a vidékfejlesztésbe. Ez olyan kérdés, amelyben állást kell foglalnunk. Elméletben nagyon jó ötlet pénzt átcsoportosítani a vidékfejlesztési programokba az éghajlatváltozás, a biodiverzitás és a vízgazdálkodás ügyei miatt - de mi alapján mérjük ezeket az ügyeket, és mi alapján állapítjuk meg, hogy mennyi pénzt érnek? Ezt nagyon alaposan meg kell vizsgálnunk.
Attól tartok, hogy ezt a jelentést is, akárcsak a korábbiakat, az EU ellen fogják felhasználni, hogy a jelentésből negatív következtetéseket vonnak le az EU-ra nézve, ahelyett hogy inkább ezt mondanák: nézzétek, elértünk bizonyos fejlődést, és most azokra a területekre koncentrálunk, ahol további fejlődésre van szükség annak érdekében, hogy az uniós polgárok számára kedvezően költsük el az uniós pénzeket, és hogy elkerüljük a túlbonyolított eljárásokat.
A Tisztelt Házban ma délelőtt az "egyszerűsítés” szó hangzott el a leggyakrabban. Ha ez olyan könnyű lenne, már elkezdtük volna. Nem gondolom, hogy ez könnyű feladat lenne, de talán ha azok, akik az ellenőrzésért és felügyeletért felelősek, jobban tisztában lennének az alapvető problémákkal, az segítene előmozdítani a folyamatot. Szeretném elismerésemet kifejezni a jelentés ismertetésével kapcsolatban, és reméljük, hogy a jövőben megfelelően költjük el a forrásokat.
Jan Olbrycht
(PL) Elnök úr, először is hadd fejezzem ki, mennyire támogatom a Számvevőszék jelentését, amely igazolja a Számvevőszék munkájának következetességét.
Szeretném hangsúlyozni, hogy ezek a jelentések mindig nagyon sajátos kontextusban kerülnek elemzésre. Ez a kontextus most több okból is különösen fontos. Először is azért, mert a 2013 utáni új politikák formálásán dolgozunk. Másodszor pedig azért, mert a politikák hatékonyságának figyelemmel követését és megítélését célzó módszereket is most vitatjuk meg. Harmadszor pedig azért, mert mindannyian az Európai Uniónak a pénzügyi válságra adandó válaszán dolgozunk, azaz eszközeinket és módszereinket megpróbáljuk hozzáigazítani az új kihívásokhoz.
Ha megnézzük a jelentésnek a kohéziós politikára vonatkozó részét, akkor nem kerülheti el a figyelmünket az a tény, hogy a jelentés egyértelmű fejlődést állapított meg azokon a területeken, ahol maga a Bizottság volt felelős az egyedi fellépésekért. Másrészt viszont azokon a területeken, amelyekre a tagállamok részéről többszintű könyvvizsgálat és felelősség jellemző, a jelentés szerint a mai napig kevés változás érezhető, mivel még nem láthatjuk a nemrég bevezetett reformok közvetlen eredményeit.
Hadd jegyezzem meg, hogy amikor kidolgozzuk az új politikákat, egyértelműen különbséget kell tennünk - ahogy azt Ferber úr is megállapította- egyrészt a hibák, a visszaélések és a nem megfelelő irányítás között, másrészt pedig aközött is, hogy hogyan viszonyulnak ezek a politikák hatékonyságához. Véleményem szerint helytelen, ha egy hibát vagy egy hibaszintet egyszerűen egy bizonyos politika hatástalan voltával azonosítunk. Az ilyen leegyszerűsítő következtetések miatt talán éppen azoknak a politikáknak intünk búcsút, amelyek az új helyzetben nélkülözhetetlenek.
Esther de Lange
(NL) Elnök úr, én is szeretném megköszönni a Számvevőszéknek az éves jelentés ismertetését és a Bizottságnak az erre adott válaszát. A könyvelési részről érkező pozitív hangok ellenére tulajdonképpen ugyanazzal a helyzettel kell szembenéznünk, mint tavaly. Igaz, hogy történtek intézkedések a kohézió területén, köztük az Európai Bizottság cselekvési tervének révén is, és a hibaarány csekély mértékben, 12%-ról 11%-ra csökkent, de ez nyilvánvalóan nem elégséges. Ami a mezőgazdaságot és a költségvetés egyéb fő kiadásait illeti, kettős a kép. Az agrárpolitika saját hibaaránya a kritikus 2%-os határ alatt van, nem utolsósorban az integrált ellenőrző rendszernek köszönhetően. Azonban úgy gondolom, hogy szigorúbb büntetéssel kellene sújtanunk azokat az országokat, amelyek több mint tíz éve elmulasztják hatékonyan megvalósítani ezt az integrált ellenőrző rendszert, és hogy ezt progresszív pénzügyi korrekciók révén kellene megtennünk.
A vidékfejlesztés terén kevésbé rózsás a kép. Ahogy már McGuinness úr is rámutatott, ez világos felszólítás volt a nemrégiben ülésező Mezőgazdasági Miniszterek Tanácsának arra nézve, hogy ne döntsenek túl gyorsan a pénzeknek az agrárpolitikából a vidékfejlesztésbe való átcsoportosításáról. Azóta megtudtam, hogy bár a Tanács nem tett olyan gyors lépéseket, mint ahogy azt a Bizottság szerette volna, de a javasolt módosítás ettől nem lesz kevésbé jelentékeny.
Ezek a problémák. Most térjünk át a megoldásokra. A Számvevőszék határozatlanul beszélt az ellenőrzési költségek, az egyszerűsítések és a világos célkitűzések megfontolásáról. Mindezek a tervek jók, de mind az Európai Bizottság, mind a Számvevőszék túlságosan is jól tudja, hogy az alapvető probléma abból a tényből fakad, hogy a kiadások 80%-a a tagállamok megosztott irányítása alá tartozik. Ezért egyértelmű, hogy a megoldást is részben a tagállamoknak kell megtalálniuk. Ezért aztán elképzelhetik, mennyire csodálkoztam, hogy sem a Számvevőszék, sem az Európai Bizottság nem említette a nemzeti irányítási nyilatkozatokat. Szeretném emlékezetni a biztos urat, hogy az előző mentesítési eljárás kapcsán ígéretet tett arra nézve, hogy elkötelezi magát ezen nyilatkozatok mellett. Szeretném tudni, hogy teljesítette-e ezt az ígéretét, és hogy ez miért ilyen nyilvánvaló, mert én nem látok rá bizonyítékot. Mivel ezek a nyilatkozatok egyfajta tanulási folyamatot jelentenek a számunkra, véleményem szerint fontos alaposan megvizsgálni a jelenlegi éves összefoglalók és nemzeti nyilatkozatok minőségét, majd levonni a megfelelő tanulságokat. Én mindenesetre úgy veszem, ahogy le van írva, azaz hogy az Európai Bizottság segíteni fog minket e téren a következő hónapokban.
Rumiana Jeleva
(BG) A Számvevőszék éves jelentésének ismertetése jó alkalom annak elemzésére, hogy mire és hogyan kerül felhasználásra az uniós költségvetés. Az uniós költségvetés elsődleges célja a csaknem ötszázmillió uniós polgár életminőségének javítása. Megszokott, hogy olyan projekteket finanszírozunk, amelyeknek közvetlen hatásuk van a polgárok mindennapi életére, például utak és autópályák építését. Mint tudják, mostanában az eurószkeptikusoknak sikerül üres ígéretekkel és téves állításokkal félrevezetniük az uniós polgárok egy részét. Az egyik módszerük az, hogy mindenért, ami nem működik megfelelően, az EU-t okolják. Nekünk azonban minden tőlünk telhetőt meg kell tennünk annak érdekében, hogy az uniós polgárok élvezhessék az uniós tagsággal járó előnyöket. Azt az erőteljes üzenetet kell az uniós polgárok felé közvetítenünk, hogy mi, Európa jogalkotói, arra törekszünk, hogy az Európai Unió eredményesebben és hatékonyabban működjön. Csak így állíthatjuk meg az euroszkeptikusok diadalmenetét.
Ezzel kapcsolatban szeretnék pár szót ejteni hazámról, Bulgáriáról. A bolgárok hosszú éveken keresztül türelmetlenül várták, hogy végre az Európai Unió egyenrangú polgárainak nevezhessék magukat, és élvezhessék az uniós tagság előnyeit. Most pedig, ahogy az számos különböző tárgyú uniós jelentésből kiderül, az uniós csatlakozás ellenére a kormány helytelen intézkedései és gyengesége miatt sok honfitársam meg van fosztva a közösségi szolidaritás előnyeitől. Ez is szerepelt az Európai Bizottság legutóbbi, 2008. júliusi jelentésében, amely sajnálatos módon az uniós források részleges befagyasztásához vezetett Bulgária számára. Ez a helyzet mélyen elkeserít, mivel legfőbb vágyam, hogy honfitársaim egy virágzó Bulgáriában élhessenek, amely elfoglalta az őt megillető helyet az egyesült Európában, és hogy ne vádolhassanak minket a felsőbb körök korrupciójával és szervezett bűnözéssel.
Ezért arra szólítok fel minden uniós és nemzeti intézményt, hogy folytassák a munkát a Számvevőszék éves jelentésében hangsúlyozott hiányosságok leküzdése érdekében, valamint az uniós polgárok életminőségének javítása érdekében.
Lambert van Nistelrooij
(NL) Elnök úr, a figyelmét kérem. Azt hiszem, ez olyan téma, amire sokan figyelnek. Biztos, hogy a jóváhagyás hiánya bizonyos mértékig a hibáknak tulajdonítható. De ennyi év után bizonyára Önben is felmerül, hogy talán a rendszer hibás, és javításra szorul. Ferber úr hangsúlyozta, hogy az átláthatóságra és saját felelősségre vonatkozó kötelezettségeket rendszeresen nem teljesítő országoknál más típusú finanszírozást kell alkalmazni. Szerinte ezt úgy lehetne megtenni, hogy azzal a feltétellel bocsátjuk rendelkezésükre a forrásokat, ha azokat nem költik el, csak egy későbbi időpontban. Ez ellen tiltakozom. Mindenképpen az országoknak kell választaniuk, ha a strukturális alapokról, a mezőgazdaságról és a vidékfejlesztésről van szó.
Gerard Batten
Elnök úr, ahogy barátom, Bloom úr is nagyon helyesen megjegyezte, egész egyszerűen nem igaz, hogy a Számvevőszék teljes mértékben elfogadta az elszámolásokat. Úgy tűnik, hogy 6 milliárd euróval nem tudnak megfelelően elszámolni. A jelenlegi árfolyamok alapján ez mintegy 4,7 milliárd GBP. 2007-ben Nagy-Britannia nettó befizetése az uniós költségvetésbe 4,3 milliárd GBP volt. A nettó összeg a saját pénzünk, amelyet a saját országunkban költünk el. Természetesen nem létezik olyasmi, hogy "az EU pénze”. Eléggé biztosak lehetünk abban, hogy egy, a brit adófizetők nettó befizetésénél nagyobb összeg csalók zsebébe vándorol.
Ez nagyon találóan összegzi a brit uniós tagságot: tiszta pénzkidobás. Egyre több és több brit polgár jön rá, hogy az Európai Unió...
(Az elnök félbeszakítja a felszólalót)
Dushana Zdravkova
(BG) Én is szeretnék gratulálni a jelentéshez. Számomra nagyon fontos, hogy a jelentés hangsúlyozza az európai források ellenőrző és felügyeleti rendszerének fejlesztését, valamint ezen eljárások egyszerűsítését javasolja. Teljes mértékben egyetértek az Európai Bizottság számára tett javaslatokkal és megállapításokkal, mivel azok nagyon helytállóak. Szeretném megemlíteni a nem hatékony ellenőrző rendszerek sajnálatos példáját, ami Bulgária kapcsán már szóba került. Hazámat számos végrehajtó hivatal részéről folyamatos kritika éri az előcsatlakozási programok forrásainak kezelésében talált szabálytalanságokért. Ez nyilvánvaló bizonyíték arra, hogy a bolgár kormány részéről a helytelen irányítás visszaéléssé fajult, és hogy az előcsatlakozási intézkedések célkitűzései nem valósultak meg. Azonban azt gondolom, hogy amennyiben a Bizottság megtette volna a szükséges és hatékony ellenőrző intézkedéseket, akkor ez nem történt volna meg. Bár ezt a Bizottság is elismeri a jelentés 51. oldalára adott válaszában, számomra nem világos, hogy pontosan milyen egyedi intézkedéseket kell tenni.
Christopher Heaton-Harris
Elnök úr, Kallas úr a mandátuma kezdetén azt a célt tűzte ki, hogy eléri a pozitív megbízhatósági nyilatkozatot, de őszintén szólva a Számvevőszék különböző jelentéseiben nem sok változásról értesülünk. Attól tartok, Kallas úr, hogy beszámolóját és az aktuális jelentésről kialakított értelmezését Peter Mandelson szelleme hatja át. Mintha Mandelsons mondását ismételte volna meg, amely szerint minden a legnagyobb rendben van, pedig azt állítani, hogy az elszámolások rendben vannak, egyszerűen nem igaz.
A tagállamokat okolni nem tisztességes védekezés, mivel a Szerződés 274. cikke kimondja, hogy a felelősség végeredményben a Bizottságé. Hiszen elsősorban ki ad a tagállamoknak pénzt? Ön, ismerve azokat a problémákat, amelyeket az úr, aki Ön mellett ült, évről évre a tudomására hoz, bizonyos programok finanszírozása esetén csökkenthetné a forrásokat, nem igaz? Kallas úr, a felelősség végeredményben az Öné. Attól tartok, hogy kudarcot vallott.
Vítor Manuel da Silva Caldeira
Számvevőszék. - Elnök úr, először is szeretném mindenkinek megköszönni a kedves szavakat a Számvevőszék munkájáról, valamint a vitában való aktív részvételt. A Számvevőszék nevében szeretném megköszönni a képviselőknek, hogy ilyen nagyra értékelik a Szerződés értelmében az Európai Parlament érdekében kifejtett munkánkat. Ez a megbízatásunk. Ez a feladatunk.
Figyelembe fogjuk venni a Számvevőszéknek címzett megjegyzéseket és javaslatokat, amelyek eredményeink és megállapításaink prezentációjának, az Önök és az uniós polgárok felé való kommunikálásának további javítását célozzák. Minden területen törekedni fogunk a szigorú nemzetközi könyvvizsgálati standardok alkalmazására, beleértve azt is, hogy figyelembe vesszük más könyvvizsgálók munkáját is, mégpedig a tagállamokban az uniós források könyvvizsgálatával megbízott könyvvizsgálókét.
Befejezésképpen szeretném még röviden megjegyezni, hogy továbbra is támogatni fogjuk az Európai Parlamentet és a Költségvetési Ellenőrzési Bizottságot a mentesítési eljárás során, valamint ismét teljes együttműködésre fogunk törekedni az intézményekkel. Mint ahogy felszólalásomban is mondtam, végeredményben az a legfontosabb, hogy munkánk eredménye azt jelzi, hogy az uniós intézmények elszámoltathatóak és átláthatóak, és hogy megbízhatunk az Európai Unióban.
Siim Kallas
a Bizottság alelnöke. - Elnök úr, sok észrevételt hallottunk. Előttünk áll a mentesítés és az egyeztetés hosszú folyamata, amelynek során mindezekre a megjegyzésekre választ és/vagy megjegyzést kell adnunk és kapnunk.
Most csak a sokat emlegetett egyszerűsítésről szeretnék elmondani még valamit. Mindenki azt mondja, hogy az egyszerűsítések pártján van, de valójában két különböző mögöttes vélemény létezik. Az első az, hogy a források kedvezményezettjei még szabadabb kezet akarnak kapni, míg a források befizetői nagyon pontosan tudni akarják, hogy hova megy a pénz. Tehát van itt egy folyamatos ellentmondás. Másodszor pedig, mindezidáig - bár nagyjából az elmúlt két év különböző volt- zéró toleranciát feltételeztünk a hibákkal kapcsolatban. Ezért a szabályokat úgy dolgoztuk ki, hogy megelőzzék a hibákat a végbemenő milliónyi tranzakcióban. Ezért a híres megbízhatósági nyilatkozat egyfajta mitológiai színezetet nyert, mondván, hogy az elszámolások alapjául szolgáló tranzakciók mindig tartalmaznak hibákat. Ahogy a Számvevőszék is megállapítja a jelentésében, valójában a kifizetések 95%-a nem tartalmaz hibákat, kivéve a strukturális alapokat, ahol magasabb a hibaarány. Tehát a források túlnyomó többségben a szabályokat betartva kerültek felhasználásra.
Azonban a hibákkal kapcsolatos zéró tolerancia elve hamarosan megvitatásra kerül. Az elfogadható kockázat kérdése is számos alkalommal felmerült, és hamarosan a Parlament elé tárjuk a jelenleg a Bizottságban folyó átfogó egyeztetésekről szóló közleményt. Modelljeink világosan mutatják, hogy ha zéró toleranciát akarunk - azaz 100%-os mentességet a hibáktól -, az hatalmas ellenőrzési költségekkel jár. Van egy pont, ahol a hibák, költségek és kockázatok találkoznak. Ebben nagyon nagyra értékeljük a Számvevőszék álláspontját, főleg az effajta kvantitatív korlátozás bevezetésére nézve, amely sokkal jobb képet ad.
Akkor majd meglátjuk, ahogy az egyik tisztelt képviselő mondta, hogy talán bizonyos területeken alacsonyabb, míg más területeken magasabb lényegességi küszöbre lenne szükség. Akkor majd hitelesebb értelmezést adhatunk a tranzakciók jogszerűségének és szabályszerűségének követelményéről.
Elnök
A vitát lezárom.
