Tervetulotoivotukset
Puhemies.
Haluan parlamentin puolesta toivottaa lämpimästi tervetulleeksi Uuden-Seelannin valtuuskunnan, jota johtaa edustajainhuoneen puhemies Jonathan Hunt ja joka istuu arvovieraille varatulla lehterillä. Arvoisa puhemies, tervetuloa! 

Uuden-Seelannin valtuuskunnassa on viisi jäsentä maan edustajainhuoneesta. Kymmenes parlamenttien välinen konferenssi Euroopan parlamentin ja Uuden-Seelannin välillä alkoi eilen. Useita kokouksia on jo pidetty ja täksi päiväksi on sovittu lisää kokouksia. Uutta-Seelantia ja Euroopan unionia yhdistävät läheisesti toisiinsa yhteiset arvot, usko demokraattisiin instituutioihin sekä parlamentaarisen demokratian ratkaisevan tärkeä asema. Olemme iloisia siitä, että vierailette parlamentissamme täällä Strasbourgissa ja toivomme, että käytte antoisaa vuoropuhelua vierailunne aikana ja että Euroopan ja Uuden-Seelannin väliset ystävyyssuhteet menestyvät jatkossakin.
(Suosionosoituksia)

Puhemies.
Esityslistalla on seuraavana Robert Goebbelsin laatima talous- ja raha-asioiden valiokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A5-0343/2002) neuvoston yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin antamiseksi sisäpiirikaupoista ja markkinoiden manipuloinnista (9359/6/2002 - C5-0384/2002 - 2001/0118(COD)).

Goebbels (PSE)
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, markkinoiden väärinkäyttöä koskeva direktiivi on tärkeä monestakin syystä. Se on ensimmäinen direktiivi, joka on hyväksytty niin kutsutun Lamfalussy-menettelyn mukaisesti. Se kuuluu puitelainsäädäntöön, jota täydennetään täytäntöönpanoasetuksilla. Komissio hyväksyy kyseisen sekundaarilainsäädännön Euroopan arvopaperimarkkinavalvojien komitean (Committee of European Securities Regulators, CESR) ehdotusten perusteella. CESR laatii ehdotuksensa laajan julkisen kuulemismenettelyn pohjalta. Myös komissio toimii avoimesti hyväksyessään täytäntöönpanoasetukset. Ecofin-neuvosto ja Euroopan parlamentti valvovat komissiota. Parlamentin on annettava lausuntonsa kolmen kuukauden määräajassa. Jos parlamentti tuona aikana hyväksyy päätöslauselman, komission on tarkasteltava uudelleen ehdotuksiaan toimenpiteiksi. Näin taataan, että sekundaarilainsäädäntöä valvotaan demokraattisesti. 
Jotta tulevaisuudessa olisi mahdollista sekä sisällyttää sekundaarilainsäädäntöön enemmän teknisiä asetuksia että antaa lainsäätäjille oikeus lopulliseen päätöksentekoon, on ehdottomasti säädettävä takaisinottomenettely, jolla muutetaan perustamissopimuksen 202 artiklaa.
Direktiivin tarkoituksena on, että samat säännöt koskevat kaikkia rahoitustuotteita koko unionissa, jotta voidaan torjua kaikki sisäpiirikaupan ja markkinoiden väärinkäytön muodot.
Ensimmäisessä käsittelyssä parlamentti hyväksyi 77 tarkistusta. Neuvosto hyväksyi niistä 60 kokonaan ja 10 osittain. Parlamentti on siis selvästi onnistunut tehtävässään.
Haluan osoittaa kiitokseni puheenjohtajuutta hoitaneille Belgialle, Espanjalle ja Tanskalle sekä komission henkilöstölle, jotka ovat aina osoittautuneet halukkaiksi saavuttamaan toimivia kompromissiratkaisuja. Kiitän myös kollegoitani talous- ja raha-asioiden valiokunnassa, erityisesti Thomas Mannia. Koska komissio ja neuvosto ovat ilmoittaneet olevansa samaa mieltä viidestä tarkistuksesta, jotka talous- ja raha-asioiden valiokunta hyväksyi toisen käsittelyn jälkeen, direktiivi voidaan panna täytäntöön melko nopeasti. Uudet säännöt auttavat varmasti palauttamaan uskon rahoitusmarkkinoiden luotettavuuteen.
Arvopaperimarkkinoiden keinottelukuplan puhkeamisen sekä Yhdysvaltoja ja Eurooppaa kohdanneiden rahoitusskandaalien jälkeen monet sijoittajat ovat epävarmoja. Vuodesta 2000 alkaen markkinoilta on hävinnyt yli seitsemän biljoonan Yhdysvaltain dollarin arvosta varsinaisia arvopaperipörssivoittoja. Myös Euroopassa useita tuhansia miljardeja euroja on hävinnyt savuna ilmaan. Tällainen tilanne tekee talouksista epävakaita, rankaisee säästäjiä, heikentää sijoitusrahastoja ja laskee eläkerahastojen arvoa. 
Jotta voidaan palauttaa sijoittajien ja piensäästäjien luottamus rahoitusmarkkinoihin, on estettävä rikollisuuden katsominen läpi sormien velvoittamalla yhtiöt toimimaan mahdollisimman avoimesti. Viime kuukausina on tullut ilmi useita tapauksia, jotka ovat paljastaneet yritysjohtajien, tilintarkastusyhtiöiden, investointipankkien ja rahoitusanalyytikoiden keskuudessa toimivan kapitalistisen hyvä-veli -kerhon. Koko tämä päällisin puolin melko kunnialliselta vaikuttava ryhmä toimi siten, että se pystyi lypsämään arvopaperimarkkinoiden runsaudesta itselleen voittoa.
Koska markkinat eivät ole tarpeeksi avoimet, tilintarkastusyhtiöissä on ollut eturistiriitoja. Useat rahoitusanalyytikot ovat olleet sekä tuomarin että syytetyn paikalla. Tilintarkastajat ja analyytikot pettivät heihin luottaneet markkinatoimijat. Syynä tähän oli käytäntö, jonka mukaan osakeoptioita ja muita henkilökohtaisia lisäpalkkioita saatiin työnantajan rahoitustuloksen perusteella.
Kyseessä olevia summia on toisinaan mahdotonta uskoa todeksi. Esimerkiksi viimeisten 18 kuukauden aikana 25 suurimman konkurssiin asetetun yhdysvaltalaisyhtiön pääjohtajat ovat kolmena yhtiönsä konkurssia edeltäneenä vuonna myöntäneet itselleen varoja yhteensä noin 3,3 miljardin dollarin arvosta. Vaikka ei pitäisikään yleistää, rahoitusalan kultaiset vuodet ovat kuitenkin johtaneet jonkinlaiseen rahoitusalan hullun lehmän tautiin - hullun rahoituksen syndroomaan. Aivan kuten lihamarkkinoiden selvittäminen, myös rahoitusmarkkinoiden tarvitsema tiukka seurantajärjestelmä ja sen perustaminen sekä rahoitusmarkkinoiden selvittäminen edellyttävät tarkkoja sääntöjä sisäpiirikauppojen ja markkinoiden manipuloinnin torjumiseksi.
Direktiivin ainoa tarkoitus on parantaa rahoitusmarkkinoiden sääntelyä, eikä sillä pyritä sääntelemään toimittajan ammattia. Valitettavasti varsinkin Yhdistyneessä kuningaskunnassa osa lehdistöä on silloin tällöin käynnistänyt uskomattoman kampanjan komission ehdotuksia vastaan vihjaten, että lehdistön vapaus olisi vaakalaudalla. Lehdistön vapautta ei ole vaarannettu, eikä vaaranneta tulevaisuudessakaan. Ensimmäisessä artiklassa todetaan selvästi, että toimittajat eivät ole vastuussa väärän tai harhaanjohtavan tiedon levittämisestä, ellei toimittaja saa etua tai voittoa kyseisen tiedon levittämisestä.
Lähden siitä olettamuksesta, että kaikki toimittajat yrittävät tehdä työnsä hyvin ja että he tarkistavat lähteensä. Jos toimittaja on väärässä, häntä ei pidetä vastuullisena, ellei hän ole hyötynyt rahallisesti vääristä tiedoista. Niin Daily Mirrorissa kuin Magazine des actionnairesissakin tapahtuneet viimeaikaiset skandaalit osoittavat, ettei mikään ammattikunta ole täysin rehellinen. Parlamentti haluaa edistää toimittajien eettisten normien laatimista sekä toimittajien itsesääntelyä varsinkin mahdollisten eturistiriitojen vuoksi. Parhainkaan itsesääntely ei kuitenkaan vapauta lainsäätäjiä velvollisuudesta olla valppaana ja puuttua asioihin lainsäädännöllä, jos itsesääntely kaikesta huolimatta osoittautuu riittämättömäksi tai toimimattomaksi. Siksi pyydänkin teitä hylkäämään kaksi tästä kysymyksestä käsiteltäväksi jätettyä hämmästyttävän samankaltaista tarkistusta. On yksinkertaisesti mahdotonta hyväksyä sitä, että niinkin kunnioitettava ammattikunta kuin toimittajat yrittäisi vapauttaa itsensä täydellisesti itseään koskevasta yhteisön asetuksesta. Toistan vielä, että sääntöjä ei laadi CESR, vaan komissio neuvoston ja parlamentin demokraattisessa valvonnassa.
Arvoisa puhemies, voin vakuuttaa teille, että olen ensimmäisenä, enkä suinkaan ainoana, vastustamassa hyökkäyksiä lehdistön vapautta vastaan tai ylisääntelyä, jota on mahdoton toteuttaa. Yhteisön lainsäädännön on kuitenkin oltava kaikille sama. Kaikkien demokraattien ja näin ollen myös kaikkien kunnon toimittajien tulisi suhtautua myönteisesti tähän ratkaisevan tärkeään periaatteeseen.

Bolkestein
Aloitan kiittämällä esittelijä Goebbelsia kaikesta hänen vaivannäöstään. Tiedämme kaikki, että hän on työskennellyt kovan paineen alla, sillä kyseessä on hyvin monimutkainen ja herkkä aihe. Olen hyvilläni siitä, että hän on päättäväisesti puolustanut direktiivin tarkoitusta, joka on Euroopan rahoitusmarkkinoiden luotettavuuden lisääminen. Kiitän myös varjoesittelijää ja parlamentin, sekä erityisesti talous- ja raha-asioiden valiokunnan, jäseniä heidän valmiudestaan edetä mahdollisimman nopeasti.
Kaikkien komiteamenettelystä aiemmin käymiemme keskustelujen jälkeen haluan korostaa toimielintemme välistä onnistunutta yhteistyötä tämän direktiivin laatimisen yhteydessä. Se on ensimmäinen direktiivi, jossa Lamfalussy-menettelyä on sovellettu täysimääräisesti. Mielestäni tänään esillä oleva teksti on hyvä pohja Euroopan komission ja Euroopan parlamentin väliselle tehokkaalle yhteistyölle tulevaisuudessa. Kuten esittelijä Goebbels tietää, komissio puoltaa perustamissopimuksen 202 ja 211 artiklan muuttamista, jotta parlamentin ja neuvoston kannat saadaan sopusointuun keskenään. Toivon, että tämä käy vielä selvemmin ilmi komission valmistelukunnalle parhaillaan laatimasta osuudesta, joka toivoakseni valmistuu marraskuun loppuun mennessä. Goebbels, hänen kollegansa ja komissio ovat samaa mieltä kyseisestä aiheesta.
Vakuutan parlamentille, että Euroopan unionilla ei ole mitään tekemistä ahneiden rahoituspetosten kanssa, ei varsinkaan niiden, jotka ovat verrattavissa rahoituksen hulluihin lehmiin, kuten Goebbels niitä nimitti. Sanonta on hyvin värikäs, ja komissio pitää sitä erittäin osuvana. Tavoitteenamme on taata kaikille kuluttajille ja sijoittajille vakaat, avoimet, luotettavat ja tehokkaat eurooppalaiset markkinat.
Direktiivi lisää todellakin sijoittajien suojaa ja tekee Euroopan rahoitusmarkkinoista turvallisemmat ja houkuttelevammat tulevaisuudessa. Se hälventää kansainvälisiä huolenilmauksia, joita on muutamina viime vuosina esitetty Euroopan markkinoilla tapahtuneista sisäpiirikaupoista ja manipuloinnista 
Kuten kaikki tiedämme, viimeaikaiset tapahtumat ovat osoittaneet, miten tärkeitä nämä kysymykset ovat. Enronissa ja muissa tunnetuissa yhtiöissä tapahtuneet skandaalit osoittavat selvästi, että tiukat säännöt ovat välttämättömiä, jotta markkinoista voidaan tehdä avoimemmat ja turvallisemmat ja jotta voidaan varmistaa, ettei niillä tapahdu väärinkäytöksiä ja petoksia. Rahoitusmarkkinoiden joustava toiminta ja yleinen luottamus niihin ovat oleellisia tekijöitä kestävän talouskasvun ja hyvinvoinnin luomisen kannalta. Markkinoiden väärinkäytön vuoksi yhtiöt maksavat enemmän tarvitsemastaan rahoituksesta. Myös sijoittajat pysyvät poissa markkinoilta, ja sen seurauksena talous kärsii.
Meidän on tehtävä kaikkemme tämän torjumiseksi ja yleisen luottamuksen palauttamiseksi markkinoihimme. Juuri tämä on direktiivin tavoite.
Koska direktiivin soveltamisesta toimittajiin - johon Goebbelskin viittasi - on käyty perusteellista keskustelua, haluan sanoa aiheesta muutaman sanan. Haluan ensinnäkin tehdä selväksi, että emme missään olosuhteissa halua lisätä toimittajien taakkaa, eikä direktiivilläkään sitä tehdä. Toimittajan ammatti on vaikea suurien työpaineiden vuoksi, emmekä halua lisätä niitä. Direktiivillä taataan ilmaisunvapaus ja tiedotusvälineiden vapaus. Tämä on selkeästi ilmoitettu johdanto-osan kappaleissa, ja direktiivin tekstissä esitetään useita toimittajia koskevia suojatoimenpiteitä, joihin kuuluu myös mahdollisuus itsesääntelyyn.
Viimeaikaiset skandaalit useissa jäsenvaltioissa ovat kuitenkin osoittaneet, että toimittajien suositukset ostaa tai myydä tiettyä osaketta voivat vaikuttaa osakkeen markkinahintaan heidän edukseen. Emme halua vapauttaa avoimuutta koskevista vaatimuksista pientä pitkälle erikoistuneiden taloustoimittajien ryhmää, joka antaa suosituksia sijoitusstrategioista. Siksi komissio ei voi hyväksyä tarkistuksia 6 ja 7. Ei vaikuttaisi oikeutetulta vapauttaa tätä melko pientä ryhmää markkinoiden luotettavuutta koskevista perusnormeista, joita sovelletaan kaikkiin muihin markkinaosapuoliin.
Toimittajien jättäminen kokonaan tai osittain direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle edellyttäisi toimittajan määritelmän yhdenmukaistamista yhteisössä, mikä ei ole kovinkaan helppo tehtävä, emmekä halua ryhtyä siihen. Siksi talous- ja raha-asioiden valiokunta ehdotti tarkistusta 5 kompromissiratkaisuksi tämän illan täysistunnolle. Se on oikeudenmukainen sekä toimittajia että yleistä etua kohtaan ja siksi hyväksyttävissä. Toivon vahvasti, että parlamentin jäsenet ovat samaa mieltä Goebbelsin ja komission kanssa tästä kysymyksestä. Sijoittajille erityisesti tiettyä strategiaa suosittelevien taloustoimittajien olisi ilmoitettava kaikki mahdolliset eturistiriitansa. Käsittääkseni tämä on hyödyllinen näkökohta direktiivissä.
Komissio on siis samaa mieltä tarkistuksista 1-5, mutta ei voi jo ilmoittamistani syistä hyväksyä tarkistuksia 6 ja 7.
Vetoan siihen, että parlamentti hyväksyisi yhteisen kannan sekä tarkistukset 1-5 ja hylkäisi tarkistukset 6 ja 7. Mikäli näin tapahtuu, toivon, että neuvosto voi vihdoin hyväksyä direktiivin muutaman seuraavan viikon aikana. Direktiivin hyväksyminen ennen vuoden loppua edistäisi suuresti yhteistä pyrkimystämme Euroopan rahoitusmarkkinoiden yhdentämiseksi vuoteen 2005 mennessä.
Suosittelen parlamentille tämän direktiivin hyväksymistä ja toivon, että kaikki keskusteluun osallistuvat ovat samaa mieltä kuin esittelijä Goebbels ja minä.

Puhemies.
Hyvät parlamentin jäsenet, minulla on suuri ilo kutsua paikalle Thomas Mann. Hyvä Mann, ennen kuin käytätte puheenvuoron, haluan onnitella teitä lämpimästi Saksan liittopresidentin teille eilen myöntämästä Saksan liittotasavallan ansiorististä. Onnitteluni!

Haluan käyttää tilaisuutta hyväkseni ja onnitella myös paikalla olevaa ryhmän johtajaa, joka istuu edessäni. Liittopresidentti myönsi hänelle eilen Saksan liittotasavallan suuren ansioristin. Lämpimät onnittelut molemmille parlamentin jäsenille!
(Suosionosoituksia)

Mann, Thomas (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, minulle on erityisen suuri kunnia, että juuri te johdatte puhetta, kun tätä tärkeää mietintöä esitellään. Yhdysvaltojen ja Euroopan rahoitusmarkkinoita ravisuttavat edelleen jatkuvat skandaalit, ja siksi onkin selvää, että markkinoilla toimijoiden joukossa on monia mustia lampaita, joilta puuttuu ammatillista rehellisyyttä. Taseita vääristellään, varoja kavalletaan ja yleisölle annetaan taitavasti väärää tietoa. Arvopapereiden hintaa nostetaan aluksi mainostamalla, sitten ne myydään voitolla ja vähän sen jälkeen hinta laskee nopeasti. Monet piensijoittajat ovat kärsineet markkinoiden väärinkäytöstä ja sisäpiirikaupoista. Tämän vuoksi selkeät säännöt ja luottamusta lisäävät toimet ovat välttämättömiä.
Koska toimin PPE-DE-ryhmän varjoesittelijänä talous- ja raha-asioiden valiokunnassa, osallistuin monien tarkistusten laatimiseen. Ensimmäisessä käsittelyssä parlamentti jätti käsiteltäväksi 77 tarkistusta, joiden laadulle neuvosto antoi tunnustusta hyväksymällä melkein 60 niistä kokonaan ja vielä kymmenen muuta osittain. Onnittelin tuolloin esittelijä Robert Goebbelsia ja haluan onnitella häntä toistamiseen nyt, kun olemme päässeet toiseen käsittelyyn. Olemme saavuttaneet yksimielisyyden tärkeistä kysymyksistä.
Käsiteltäviin kysymyksiin sisältyy 'frontrunning'. Tämä tarkoittaa, että silloin kun asiakas yksinään on riittävän iso vaikuttamaan markkinoihin, pörssimeklarit tekevät kauppoja omaan lukuunsa jo ennen asiakkaan tilauksen täytäntöönpanoa. Tällainen toiminta on sisäpiiritiedon hyväksikäyttöä ja se on jo kielletty. Kiellon tulisi koskea kaikkia direktiivin soveltamisalaan kuuluvia markkinoita.
Komission jäsen Bolkestein viittasi äskettäin kysymykseen siitä, millainen velvoite sijoituksia yleisölle suosittelevilla taloustoimittajilla on ilmoittaa eturistiriitansa. Kysymys antoi runsaasti aihetta keskusteluun. Kyse ei tässä tapauksessa ole puolueettomista rahoitustiedoista, vaan yksinomaan yleisölle annettavista suosituksista. Jotkut toimittajat onnistuvat julkaisuillaan manipuloimaan arvopaperien hintoja omaksi edukseen. Pitäisi kuitenkin olla toimittajien oman edun mukaista tehdä ero arvostettujen ja vähemmän arvostettujen kollegoiden välillä. Ei varmastikaan ole hyväksyttävää, että pienelle osalle yksittäistä ammattikuntaa annettaisiin jonkinlainen poikkeus.
Kompromissiratkaisuksi olen ehdottanut, että teknisiä yksityiskohtia suunniteltaessa toimittajien ammatilliset menettelytapasäännöt, joihin kuuluu myös itsesääntely, otettaisiin huomioon jäsen Kaupin tarkistuksen perusteella. Esittelijä Goebbels ja minä olemme jättäneet käsiteltäväksi tarkistuksen, jolla kyseinen ajatus on mahdollista liittää tätä alaa käsittelevän 6 artiklan 10 kohtaan. Valiokunnassa ajatusta kannatti laaja enemmistö. Olen luonnollisesti perehtynyt CESR:n eli Euroopan arvopaperimarkkinavalvojien komitean esittämään kritiikkiin ja toimittajien yhdistyksen lähettämään avoimeen kirjeeseen, joka koskee sen toimintaa. Haluan kuitenkin huomauttaa, että yhdistyksellä ei ole lainsäädäntävaltaa, eikä se näin ollen voi antaa sitovia sääntöjä toimittajien työskentelytavoista. Komissio vetosi yhdistykseen, että se riippumattomana instituutiona toimisi neuvoa-antavana elimenä. Sen jälkeen komissio laatii asetuksen, joka jätetään muun muassa jäsenvaltioiden valtiovarainministeriöiden edustajista koostuvalle Euroopan arvopaperikomitealle sekä Euroopan parlamentille. En voi uskoa, että komissio jättäisi huomiotta periaatteet lehdistönvapaudesta ja toimittajien oikeudesta ilmaista vapaasti mielipiteensä, sillä niille on esitetty vahvat perusteet direktiivin johdanto-osan kappaleissa.
PPE-DE-ryhmän varjoesittelijänä tavoitteenani on saada tukea talous- ja raha-asioiden valiokunnan lokakuun alussa laatimille päätöslauselmille, joista hieman muutettuina muodostuvat nyt tarkistukset 1-5. Arvoisa komission jäsen, tässä kysymyksessä tuen teitä vilpittömästi. Näissä olosuhteissa on hyvinkin mahdollista, että komissio ja neuvosto antavat suostumuksensa aikaisessa vaiheessa ja että direktiivi voisi tulla voimaan vuoden 2003 alussa. Tämä lisäisi ratkaisevasti Euroopan rahoitusmarkkinoiden luotettavuutta, jolloin sijoittajien suurempi luottamus lisäisi sijoituksia. Mielestäni meillä on hyvä tilaisuus varmistaa, että saamme tälle tärkeälle komiteamenettelylle laajan tuen.
Katiforis (PSE).
Tänään käsittelemämme suositus toiseen käsittelyyn markkinoiden väärinkäyttöä koskevan direktiivin antamiseksi on sekä oikein ajoitettu että asianmukainen. Se on oikein ajoitettu, koska luottamus markkinaosapuolten rehellisyyteen on horjunut vakavasti useiden markkinoiden väärinkäytöstapausten vuoksi, joita on viimeisen kahden vuoden aikana tapahtunut erityisesti Yhdysvalloissa.
Se on asianmukainen, koska yhteisessä kannassa tuodaan esiin, että sääntelyviranomaisilla on oltava riittävän joustavat täytäntöönpanokeinot, jotta ne voivat paljastaa markkinoiden väärinkäytön ja rangaista tekijöitä johdonmukaisesti ja tehokkaasti. Lisäksi siinä tuodaan esiin, että markkinaosapuolilla on oltava kohtuullinen oikeusvarmuus siitä, että niiden toimia pidetään asianmukaisina.
Tärkeintä on voida käsitellä markkinoiden väärinkäyttöä johdonmukaisesti. Markkinoiden väärinkäyttöä suunnittelevia tai siitä tietäviä - tietäminen koskee myös toimittajia - tai piittaamattomasti toimivia rangaistaan. Rangaistukset eivät kuitenkaan koske niitä, joiden toiminta on nuhteetonta, mutta joiden teoilla on tahattomia seuraamuksia.
Alkuperäinen ehdotus tehtiin lähes 18 kuukautta sitten, kun rahoituspalveluala alun alkaen tiedusteli, onko kyseiselle ehdotukselle tarvetta. Se, että tällä hetkellä keskustelemme kuitenkin vain harvoista käsiteltäväksi jätetyistä tarkistuksista, on paljolti esittelijä Goebbelsin taitojen ja kärsivällisyyden ansiota. Haluan onnitella häntä.
Olemme saaneet asianmukaisen määritelmän markkinoiden manipuloinnista ja rahoitusvälineistä, joiden käyttö kuuluu direktiivin soveltamisalaan. Jäsenvaltioiden on kuitenkin lisättävä sääntelyelintensä käytettävissä olevia resursseja, jotta ne voivat tehokkaasti tutkia ja saada kiinni markkinoiden väärinkäyttäjiä.

Huhne (ELDR).
Arvoisa puhemies, aloitan tähän direktiiviin liittyvällä kiistanalaisella kysymyksellä. Taloustoimittajien pitäisi selkeästi kuulua direktiivin soveltamisalaan, ja 1 artiklan mukaan näin onkin. Jos toimittajat hyötyvät tiedon levittämisestä, he kuuluvat direktiivin soveltamisalaan ja heidät voidaan saattaa edesvastuuseen, mikä myös tehdään.
Kiistanalainen kysymys on kuitenkin toinen. Pitäisikö toimittajille asettaa uusia säännöksiä, joita komissio ja rahoitusalan sääntelyelimet voivat laatia, kuten 6 artiklan 10 kohdassa nyt ehdotetaan? Nykyisin jäsenvaltioiden on varmistettava tarvittavat säännökset, jotta tutkimus- tai muuta tietoa levittävät tahot, kuten uutistoimistot, huolehtivat kohtuullisesti tällaisen tiedon asianmukaisesta esittämisestä. Komission jäsen Bolkestein haluaisi meidän uskovan, että tämä koskee toimittajia vain, jos he suosittelevat osakkeita. Direktiivin mukaan näin ei kuitenkaan ole, vaan siinä komission ja rahoitusalan sääntelyelinten tehtäväksi annetaan määritellä, onko tieto asianmukaisesti esitetty.
Ei tarvita paljonkaan mielikuvitusta sen tajuamiseksi, miten kyseinen säännös voisi heikentää lehdistön vapautta. On erikoislaatuista ehdottaa, että rahoitusalan sääntelyelimet auttaisivat määrittelemään, onko tieto esitetty asianmukaisesti. Jäsenvaltioiden julkishallinnollisista elimistä ne saavat kaikkein eniten arvostelua osakseen, sillä syy pankkien epäonnistumisesta vieritetään yleensä niiden niskoille. Siksi Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmä (ELDR) on jättänyt uudelleen käsiteltäväksi valiokunnalle esittämänsä tarkistuksen, jolla se yritti jättää hyvässä uskossa toimivat toimittajat asetuksen kyseisen säännöksen ulkopuolelle, ei koko direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle. Halusimme menetellä niin, ettei syntyisi porsaanreikiä, joiden avulla rahoitusanalyytikot voisivat esiintyä toimittajina. 
Haluammeko tänään todellakin luoda näin erikoisen ennakkotapauksen? Haluammeko todellakin ottaa käyttöön kaikkien aikojen ensimmäisen lehdistöä koskevan yhteisön asetuksen? Haluammeko jättää huomiotta uutisorganisaatioiden, kuten Handelsblattin, Reutersin, Agence France Pressin ja Financial Timesin vastustuksen? Kaikki nämä tahot saavat elantonsa hyvästä maineestaan. Haluammeko todella ottaa hirvittävän ensimmäisen askelen kohti lehdistön sääntelyä keskustelematta kunnolla mahdollisista seurauksista?
Kehotan teitä tukemaan ELDR-ryhmän tarkistusta ja hylkäämään tämän harkitsemattoman yrityksen ottaa salakavalasti käyttöön tiedotusvälineiden sääntelyä.

Herzog (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, mielestäni parlamentti on työskennellyt erittäin hyvin, ja meidän on onniteltava esittelijä Robert Goebbelsia erinomaisesti suoritetusta työstä.
Meidän olisi oltava erityisen tyytyväisiä siihen, että painostus aikomuksen käsitteen sisällyttämiseksi rikkomusten määritelmään torjuttiin, sillä kyseistä käsitettä on yleensä mahdotonta näyttää toteen. Tyytyväisyyteen on syytä myös siksi, että olemme vahvistaneet avoimuutta koskevia velvoitteita sisäpiiritiedon alalla ja markkinoiden valvontaviranomaisten välisessä yhteistyössä. Olemme ottamassa käyttöön Lamfalussy-menettelyä, joka on käynnistynyt hyvin, uskoakseni hyvässä yhteistyössä kolmen toimielimemme kanssa. 
On kuitenkin ehkä valitettavaa, että komissio halusi aloittaa asetuksen täytäntöönpanoa koskevan työnsä klo 18.00, ennen kuin parlamentti ja neuvosto ovat edes hyväksyneet asetusta. Se oli joka tapauksessa vain tekosyy taloustoimittajien eturyhmien harjoittaman painostuksen lisäämiseksi. Itse asiassa taloustoimittajat haluavat saada aikaan itseään hyödyttävän yleisen poikkeuksen komiteamenettelyn alalla. Tarkoitan itsesääntelyn täydellistä lakkauttamista. Mielestämme taloustoimittajien on todellakin noudatettava kaikkia avoimuutta ja tietojen totuudenmukaisuutta koskevia säännöksiä. Sen mukaan miten komiteamenettelyn alalla edistytään, tätä kysymystä käsitellään jossakin 202 artiklan tulevassa tarkistuksessa.
Siksi hylkäämme liberaalipuolueen ryhmän ja PPE-DE-ryhmän esittämät kaksi tarkistusta kokonaisuudessaan ja tuemme talous- ja raha-asioiden valiokunnan hyväksymää tarkistusta 5, jolla vahvistetaan edelleen kyseistä ammattia koskevia vakuuksia.
Lopuksi haluan sanoa, että nykyisten tapahtumien kautta paljastuneiden erittäin vakavien virheiden perusteella yritämme ryhtyä alustaviin toimiin varsinkin sisäpiirikauppojen osalta. Vaakalaudalla on koko rahoitusalaa koskevan suunnitelman laatiminen ja toteuttaminen.
Vetoamme siis Euroopan unioniin ja komissioon, jotta ne laatisivat pikaisesti uusia lainsäädäntöaloitteita varsinkin kirjanpitomenettelyiden yhdenmukaistamisesta, yritysten hallinnon uudistamisesta, tilintarkastusten järjestämisestä ja valvonnasta, rahoitusanalyysista ja luottokelpoisuusluokituksesta.

Blokland (EDD).
 Arvoisa puhemies, luottamus on keskeinen käsite kaikessa taloudesta käytävässä keskustelussa. Koko talousjärjestelmämme perustuu luottamukseen. Talousjärjestelmä toimii odotusten mukaisesti, kunhan luottamusta ei petetä. Rahoitusmarkkinoita koskevat odotukset ovat tiiviisti sidoksissa siihen, miten lainsäädäntöelimet, kuten neuvosto, komissio ja parlamentti käsittelevät yllättäviä tilanteita. Rahoitusmarkkinat odottavat, että niitä säännellään, mutta säädösten tulisi olla yksiselitteisiä siten, ettei niitä voida tulkita monilla eri tavoilla.
Tulkinnan käsite on erityisen merkittävässä asemassa ennakkotietoa koskevassa keskustelussa. Voidaan kysyä, mikä on ennakkotietoa ja milloin kyse on sellaisesta ennakkotiedosta, jolla on todellista vaikutusta. Direktiivin 1 artiklassa mainitaan tieto, joka vaikuttaa merkittävästi rahoitusvälineiden hintoihin. Kyseinen käsite olisi kuitenkin selitettävä sen perusteella, mikä on direktiivin vaikutus käytännössä.
Ei ole mahdollista laatia yhtä yksiselitteistä sääntöä, jota voitaisiin soveltaa kaikkiin tilanteisiin. Asetuksia on laadittu jäsenvaltioissa sattuneiden käytännön tapausten perusteella, jotta voidaan ehkäistä petoksia ja sisäpiirikauppoja tai rangaista niistä. Käytäntö osoittaa, että monissa tapauksissa asioita on arvioitava määrätyn tilanteen perusteella.
Mielestäni toimittajat pystyvät hyvinkin tietyissä käytännön tapauksissa määrittelemään, onko kyse ennakkotiedosta. Hehän joutuvat päivittäisessä työssään arvioimaan, onko jokin asia uutinen tai ennakkotieto. Arvio siitä, onko kyse ennakkotiedosta, perustuu syyhyn, jonka takia tietoa kerätään tai levitetään. Tämän vuoksi en kannata tarkistuksia 6 ja 7.
Ilmoitus siitä, että teknisiä ehtoja ei sovelleta toimittajiin ammatin harjoittamisen yhteydessä ei ole riittävä. Kun otetaan huomioon, että arviointi tehdään tosiasioiden ja tilanteiden perusteella, olisi perusteena käytettävä nykyisiä sääntöjä ja itsesääntelyä kyseisessä ammattiryhmässä. On myös totta, että tähän ammattiryhmään vetoaminen on luottamuskysymys.
Vaikka olenkin sitä mieltä, että joitakin kysymyksiä on säänneltävä jäsenvaltioissa, sääntöjen yhdenmukaistamista yhteisössä on perusteltu vakuuttavasti. Kansallinen lainsäädäntö on riittämätöntä rahoitusmarkkinoiden kansainvälisessä ympäristössä. Sen vuoksi kannatan Goebbelsin laatimaa suositusta toiseen käsittelyyn.

Della Vedova (NI).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, esittelijä Goebbels, talous- ja raha-asioiden valiokunta on tehnyt erinomaista työtä tämän direktiivin osalta. Meidän on kuitenkin pidettävä mielessä joitakin asioita. Tunnemme kaikki melko hyvin Enronin tapauksen ja muita rahoitusalalla tapahtuneita skandaaleja. Tärkeintä kuitenkin on, ettemme kuvittele uuden lain, asetuksen tai viranomaisen ratkaisevan markkinoiden väärinkäyttöön ja sisäpiirikauppoihin liittyviä ongelmia. Tilanne saattaa olla vähitellen paranemassa, mutta toistan, ettemme saa kuvitella uuden lain, direktiivin tai viranomaisen ratkaisevan kerralla avoimuuteen liittyviä kysymyksiä ja tarvetta ennaltaehkäistä väärinkäyttö rahoitusmarkkinoilla.
Joitakin erityisen vakavia huolenaiheita nousee esiin silloin, kun asetus vaikuttaa mekanismeihin, joiden kautta tieto saavuttaa markkinat. Tämä koskee varsinkin tiedotusvälineiden toimintaa. Tässäkin tapauksessa on jo aiemmin osoitettu, että tehokkain keino ennaltaehkäistä luottamuksellisen ja muunlaisen tiedon hyödyntämistä ja manipulointia ovat markkinat, jotka vahvistavat tiedon tuottamiseen ja levittämiseen käytettävien menetelmien luotettavuuden ja laillisuuden.
Olen samaa mieltä siitä, mitä parlamentin jäsen Huhne sanoi ja myös Huhnen ja Villiers'n esittämästä tarkistuksesta. Mielestäni meidän on vältettävä ottamasta käyttöön yksityiskohtaista ja tiukkaa lainsäädäntöä, joka lopulta väistämättä johtaa jonkinlaiseen lehdistön vapauden ja toimittajan ammatin harjoittamisen vapauden sääntelyyn. Sen vuoksi meidän on hylättävä kuvitelmat siitä, että lailla voidaan säännellä taloustieteilijöiden ja taloustoimittajien tarjoaman tiedon totuudellisuutta ja taata se. Saattaa olla, että sääntelyllä olisi ainoastaan vähän tai ei lainkaan vaikutusta. Mikäli joku haluaa antaa hallussaan olevia tietoja käytettäväksi epäasianmukaiseen tarkoitukseen, hän löytää siihen keinot toimistamme ja asiaa ohjaavasta lainsäädännöstä huolimatta.

Villiers (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, on elintärkeää laatia ankarat säännöt sisäpiirikaupan ehkäisemiseksi ja markkinoiden väärinkäyttäjien rankaisemiseksi. Tämä koskee myös toimittajia ja markkinatoimijoita. On välttämätöntä suojella sijoituksia tekeviä kuluttajia markkinoiden sisäpiiritoimijoiden rikkomuksilta. Haluaisin, että pöytäkirjaan merkitään kiitokseni neuvostolle, komissiolle ja esittelijälle siitä, että ne hyväksyivät ensimmäisessä käsittelyssä muutamia hyväksyttyihin markkinatapoihin, hyödykejohdannaisiin ja tietosuojatoimiin (Chinese walls) liittyviä kysymyksiä. Direktiiviluonnokseen jää kuitenkin muutamia huomattavia ongelmia.
Kuten olemme kuulleet, tämä on hyvin suuri huolenaihe monille toimittajille ja viestintäalan organisaatioille koko Euroopan unionissa, sillä viestintäalan organisaatioiden elinehtoja ovat luotettava maine ja korkeat julkisuutta koskevat normit. Olen samaa mieltä siitä, että markkinoiden väärinkäyttöä koskevia sääntöjä tulee soveltaa toimittajiin. Heihin tulee soveltaa myös sääntöjä, joilla estetään eturistiriitojen syntyminen. Meillä tulisi olla vahvat täytäntöönpanomenetelmät noiden sääntöjen täytäntöönpanemiseksi. En kuitenkaan ole esittelijän kanssa samaa mieltä siitä, että Euroopan arvopaperimarkkinavalvojien komitea on tarkoituksenmukainen elin kyseiseen tehtävään.
Toimittajien tapauksessa sääntöjen täytäntöönpanon tulisi tapahtua erityisten tiedotusvälineiden sääntelyelinten avulla, jotka tuntevat tiedotusvälineiden toiminnan ja ymmärtävät toimittajiin liittyvät kysymykset. CESR:llä ei ole asiantuntemusta toimittajia koskevien säännösten laatimiseen. Se on jo osoittanut ettei se ymmärrä, kuinka tiedotusvälineet toimivat. Sen kuulemisasiakirjassa esittämät ehdotukset olisivat olleet epäkäytännöllisiä ja mahdottomia toteuttaa.
Toimittajia koskevat erityiset perustuslailliset kysymykset, koska sananvapauteen liittyy vaatimuksia ja sen merkitys perustuslaillisena kysymyksenä on ratkaisevan tärkeä. On välttämätöntä kunnioittaa perustuslaillisia näkökohtia. Voidaan ainakin väittää, että joissakin maissa kyseisen tehtävän antaminen CESR:lle olisi perustuslain ja sananvapauden periaatteen vastaista.
Markkinoiden väärinkäytön estämiseksi ja sijoituksia tekevien kuluttajien suojelemiseksi on ehdottoman tärkeää, että tieto kulkee markkinoille vapaasti. Jos vapaa tiedonkulku markkinoille katkaistaan, siitä hyötyvät markkinoiden väärinkäyttäjät. Näin käy, jos CESR:n annetaan säännellä toimittajia, sillä se ei ymmärrä toimittajan ammattiin liittyviä näkökohtia.
Ensimmäisen käsittelyn ajan Euroopan parlamentin jäsenet luulivat, ettei 6 artiklan 5 kohta kohdistunut toimittajiin. Tästä käsityksestä huolimatta CESR on osoittanut sääntelevänsä toimittajan ammattia. Tämä on esimerkkitapaus, sillä Lamfalussy-menettelyä on käytetty ensimmäistä kertaa. Meidän on käytettävä valtuuksiamme yhteispäätösmenettelyyn viestittääksemme selkeästi CESR:lle, että puolustamme EU:n ainoan vaaleilla valitun toimielimen oikeuksia ja valtuuksia ja että kannatamme tarkistusta 7.

Kauppi (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, rahoituspalvelujen joustavalle tarjoamiselle valtioiden rajojen yli on edelleenkin liian paljon esteitä. Markkinoiden väärinkäyttöä koskeva direktiiviluonnos, josta tänään keskustelemme, on askel oikeaan suuntaan. Sijoittajien luottamus on erityisen tärkeää rahoituspalvelumarkkinoiden onnistuneen kehittämisen kannalta. Eurooppalaisten markkinoiden luotettavuus on turvattava. Markkinoiden väärinkäyttöä on torjuttava laatimalla yhteiset ja tehokkaat normit ja panemalla ne asianmukaisesti täytäntöön.
Tarkoitukselliset toimet rahoitusmarkkinoiden manipuloimiseksi ovat tietenkin rangaistavia, ja tämä koskee myös toimittajia. Eräiden muiden kollegoiden tavoin olen kuitenkin huolestunut ehdotuksista, joiden tarkoitus saattaa pohjimmiltaan olla hyvä ja kunnioitettava, mutta joiden vaikutukset olisivat tuhoisia. Mielestäni taloustoimittajien eturistiriitojen torjumiseksi tarvitaan tiukkoja sääntöjä, mutta niissä on kuitenkin otettava huomioon tiedotusvälineiden olosuhteet. Sananvapaus on yksi demokratian kulmakivistä. Monissa maissa, kuten esimerkiksi minun maassani ja Skandinaviassa, olisi yksinkertaisesti perustuslain vastaista, että toimittajia koskisi sellainen raskas sääntely, jollaista CESR ehdotti heinäkuussa.
Alustavien suuntaviivojen mukaan toimittajan laatima raportti, jossa oikeastaan kerrotaan sijoitusanalyytikon antama suositus - esimerkiksi, että Merrill Lynch on nostanut Nokian osakkeen arvoa - edellyttäisi, että toimittaja ilmoittaa julkisesti oman etunsa. Tämä olisi epäkäytännöllistä, tarpeetonta ja kohtuutonta. Euroopan parlamentti ei käsitellyt 6 artiklan 5 kohdan esiin nostamia kysymyksiä ensimmäisessä käsittelyssä, koska artiklan käsitettiin yleisesti kohdistuvan niihin rahoitusanalyytikoihin, jotka ovat sellaisten sijoituspalveluyritysten palveluksessa, joissa oli tapahtunut runsaasti julkisuutta saaneita väärinkäytöksiä. CESR:n heinäkuussa julkaisemat alustavat suuntaviivat osoittivat, että sillä on toisenlainen suunnitelma. Tavoitteena on kattaa laaja-alaisesti tavanomainen rahoitusalaa koskeva journalismi, jossa normit ovat pysyneet korkeina ja jonka nykyiset hallintomekanismit ovat osoittautuneet riittäviksi.
Kuten aiemmin selitettiin, talous- ja raha-asioiden valiokunnan 6 artiklan 10 kohtaan hiljattain tekemä tarkistus on riittämätön, sillä CESR pystyisi yhä tekemään tyhjäksi kyseiset mekanismit tai muuttamaan niitä.
Olemme saaneet Euroopan taloustoimittajilta selkeää palautetta. Ehdotukset vaikuttaisivat haitallisesti tiedotusvälineiden vapauteen ja toimittajien riippumattomuuteen. Talousjournalismi edistää osaltaan markkinoiden avoimuutta, joka on yksi direktiivin tärkeimmistä tavoitteista. Tämä on erityisen tärkeää piensijoittajille. He ovat niitä sijoittajia, joita Euroopan parlamentin olisi yritettävä suojella.

Karas (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, aloitan kiittämällä niitä kaikkiin ryhmiin kuuluvia parlamentin jäseniä, mutta erityisesti omaan ryhmääni kuuluvia, jotka työskentelivät tämän kertomuksen parissa valiokunnassamme ja jotka osoittivat sitoutumista, asiantuntemusta ja innostusta tämän tärkeän aiheen käsittelyssä. Edellä mainittuja piirteitä on esiintynyt myös tässä keskustelussa. Direktiivi on tärkeä, tarpeellinen ja sellainen kuin haluamme. Haluamme päästä yhteisymmärrykseen neuvoston kanssa ja haluamme, että direktiivi astuu voimaan vuoden 2003 alussa.
Tämä on ensimmäinen uuden komiteamenettelyn mukainen direktiivi. Mielestäni se perustuu seitsemään kohtaan. Ensinnäkin, sille puitteet antanut sisäpiirikauppoja koskeva direktiivi on 13 vuotta vanha. Sillä välin on tapahtunut paljon. Direktiivi perustuu Lissabonin Eurooppa-neuvoston tuloksiin ja Tukholman huippukokouksen päätelmiin. Se on osa rahoituspalveluita koskevaa toimintasuunnitelmaa. Se on vastaus syyskuun 11. päivän tapahtumiin, koska se on keino, jonka jäsenvaltiot haluavat voidakseen paremmin torjua terroritekoja. Se on vastaus Enronin ja Microsoftin tapauksiin ja EM.TV:n oikeudenkäyntiin. Nykyisessä tietoyhteiskunnassa on entistä helpompi ryhtyä sisäpiirikauppoihin käyttämällä hyväksi lukuisia saatavilla olevia tietolähteitä.
Luottamusta rahoituspalvelualaan, rahoitusmarkkinoihin ja talouteen on vahvistettava. Direktiivi helpottaa tätä tehtävää turvaamalla Euroopan rahoitusmarkkinoiden luotettavuuden, vahvistamalla säännöt markkinoiden väärinkäytön torjumiseksi Euroopassa ja vahvistamalla sijoittajien luottamusta Euroopan rahoitusmarkkinoihin.
Haluaisin kuitenkin sanoa, että emme ole päästäneet itseämme helpolla, kuten tämä keskustelukin osoittaa. Ensimmäisessä käsittelyssä esitellyn Goebbelsin mietinnön ja nykyisen ehdotuksen välissä on kaksi muuta äärimmäistä näkemystä. Korostan, että tämä direktiivi ei koske toimittajia, vaan sisäpiirikauppoja ja markkinoiden manipulointia. Direktiivin tarkoitus ei ole jättää ketään ulkopuolelle, mutta siinä on käsiteltävä laadussa ilmeneviä eroja. Emme saa odottaa, että parlamentti tekisi päätöksen, joka edistää sensuuria ja loukkaa perusoikeuksia ja -vapauksia.

Tämä on poliittisen toimintamme perusta. Koska haluamme yhdistää molemmat puolet liittämällä toisiinsa Huhnen, Villiers'n, Kaupin ja muiden asianosaisten perustelut, valiokunta esitti kompromissiehdotuksen. Kyseisen ehdotuksen ja tarkkanäköisyyden avulla olemme mielestäni pystyneet saavuttamaan erittäin hyvän ja kattavan kompromissiratkaisun, joka perustuu toimittajien erityisasemaan ja itsesääntelymahdollisuuteen.
(Suosionosoituksia)

Ebner (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, monilla kyseiseen liiketoimintaan osallistuvilla oli tapana ihmetellä, tarvitaanko sääntelyä. Tätä he ihmettelevät vieläkin. Mielestäni tähän kysymykseen tulisi vastata yksiselitteisesti 'kyllä', vaikka monien toimijoiden näkemys on päinvastainen.
Vastustan periaatteessa ylenpalttista sääntelyä. Toivon, että tulevaisuudessa poliitikoita, politiikkoja ja jopa komissiota arvioidaan niiden kumoamien tai yhdenmukaistamien sääntöjen ja direktiivien perusteella eikä päinvastoin. Tämä tilanne on kuitenkin melko lailla erilainen. Kyse on rehellisyydestä ja luottamuksesta. Näin halutaan ehkäistä varkauksia, epävarmuutta ja viime kädessä myös petoksia. Olen iloinen siitä, että valvontaa lisätään ja on toivottavaa, että tulevaisuudessa myös rangaistuksia annetaan enemmän.
Palatakseni vielä toimittajia ja tiedotusvälineiden vapautta käsittelevään aiheeseen, en voi muuta kuin yhtyä siihen, mitä Karas sanoi periaatteesta, jonka mukaan puolustamme mielipiteen vapautta ja vastustamme sensuuria. En kuitenkaan pidä riittävänä joidenkin parlamentin jäsenten omaksumaa näkemystä, että tiettyjen täällä mainittujen tiedotusvälineiden tai viestintäalan järjestöjen hyvä maine takaisi väärinkäytösten ennaltaehkäisyn. Olin itse mukana kyseisen alan liiketoiminnassa ja tiedän valitettavasti liiankin hyvin, että kustantajat ja toimittajat ovat vain ihmisiä. Tiedän myös, että raja, joka erottaa toisistaan rehellisyyden ja kunniallisuuden sekä toisaalta kyseenalaiset menettelytavat, on hyvin häilyvä. Siksi hyvä maine ei mielestäni nykyään riitä vakuudeksi ja sääntelyä tarvitaan. Arthur Andersenillakin oli hyvä maine siihen asti kunnes kyseinen liiketoiminta romahti.

Kannatan näiden etujen ilmoittamista. Mielestäni velvollisuutemme yhteiskuntaan kohtaan on käsitellä ongelmia ja löytää toimintamalleja niiden ratkaisemiseksi myös arkaluontoisilla aloilla. Tulevaisuus näyttää, olemmeko pystyneet tekemään sen alusta alkaen kunnolla, kaikkine siihen liittyvine yksityiskohtineen. Sen jälkeen on tehtävä tarvittavat muutokset.
(Suosionosoituksia)

Bolkestein
Arvoisa puhemies, joidenkin Villiers'n, Kaupin ja Huhnen esittämien huomautusten takia olen pyytänyt uuden puheenvuoron tästä aiheesta.
Sekä Villiers että Kauppi sanoivat sananvapauden olevan uhattuna. Kaikella kunnioituksella puheenvuoron käyttäneitä ja juuri mainitsemiani parlamentin jäseniä kohtaan, tämä on direktiivin tavoitteiden vääristelemistä. Taloustoimittajat saavat kirjoittaa mitä ikinä haluavat. Ei ole pienintäkään epäilystä siitä, että he voivat kirjoittaa haluamallaan tavalla. Direktiivissä todetaan ainoastaan, että kun he suosittelevat tiettyjä osakkeita, joihin ovat itse sijoittaneet, heidän on mainittava asiasta. Toisin sanoen, jos taloustoimittajat neuvovat yleisöä ostamaan tietyn yhtiön osakkeita ja jos he itse omistavat kyseisen yhtiön osakkeita, heidän on ilmoitettava omistamiensa osakkeiden määrä.
En käsitä miten tämä uhkaisi lehdistön vapautta tai miksi se olisi lehdistön ja tiedotusvälineiden salakavalaa sääntelyä, kuten Huhne sanoi. Miksi avoimuuden periaatetta tulisi soveltaa joka ikiseen, joka käy kauppaa arvopaperimarkkinoilla, taloustoimittajia lukuun ottamatta? Loppujen lopuksi pyydämme heitä vain kertomaan avoimesti sijoituksistaan osakkeisiin, joiden ostamista he suosittelevat yleisölle.
Puhemies. -
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 11.30.

Puhemies.
Esityslistalla on seuraavana Ward Beysenin laatima teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan mietintö (A5-0324/2002) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi Euroopan laajuisia energiaverkkoja koskevien suuntaviivojen vahvistamisesta tehdyn päätöksen N:o 1254/96/EY muuttamisesta (KOM(2001) 775 - C5-0111/2002 - 2001/0311(COD)).

De Palacio
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, Euroopan komissio ehdottaa Euroopan laajuisia energiaverkkoja koskevien suuntaviivojen tarkistamista Euroopan politiikan saattamiseksi ajan tasalle tällä alalla.
Euroopan energia-alalla on tapahtunut merkittäviä muutoksia vuodesta 1996, jolloin hyväksyttiin ensimmäiset suuntaviivat. Tuon esille vain tärkeimmät kehitysaskeleet eli sisämarkkinoiden ensimmäisen vaiheen, maakaasun lisääntyvän käytön - mikä kuvastaa myös huoltamme paremmasta ympäristönsuojelusta - uusiutuvien energialähteiden käyttöä koskevat kunnianhimoisemmat tavoitteet ja lopuksi sittemmin vahvistetut unionin laajentumisnäkymät. Komission ehdotuksissa nämä kehitysaskeleet on otettu huomioon energiaverkkopolitiikkamme painopisteissä ja suuntaviivojen muissa määräyksissä. 
Ehdotuksemme kaikkein tärkein seikka on 12 ensisijaisen toimintalinjan määrittäminen energiaverkkojen kehittämiseksi, jotta ne voidaan liittää toisiinsa täysimittaisesti Euroopassa. Nämä toimintalinjat määräävät päälinjat, jotka ovat olennaisia energiamarkkinoiden kilpailukyvyn tehostamiseksi sekä energian ja etenkin maakaasun toimitusvarmuuden parantamiseksi.
Olen tyytyväinen siitä, että Barcelonan Eurooppa-neuvosto kannattaa näiden hankkeiden nopeaa täytäntöönpanoa ja tunnustaa selvästi niiden poliittisen merkityksen koko Euroopan unionille.
Haluan muistuttaa teitä siitä, että komissio on liikenne- ja energiaverkkojen suuntaviivojen tarkistamista käsittelevien ehdotusten lisäksi ehdottanut myös työjärjestyksen tiettyjen säännösten mukauttamista näiden verkkojen rahoitustuen osalta.
Komissio on ehdottanut tässä yhteydessä mahdollisuutta rahoitustuen lisäämisestä, tarkemmin sanottuna enintään 20 prosenttia energiaverkkojen ensisijaisten hankkeiden tapauksessa. On selvää, että korotettua rahoitustukea myönnetään vain sitä todella tarvitseviin hankkeisiin, joiden tarkoituksena on selvästi nopeuttaa kehitystä ja tehokasta täytäntöönpanoa sekä antaa lisäarvoa koko unionin alueella.
Energiaverkkoihin varattu talousarvio on rajallinen, alhainen ja vakaa. Siksi meidän ei pitäisi olla ainakaan teoriassa huolissamme rahoitustuen vaikutuksesta kilpailukykyyn tai kustannuksiin, koska - ja toistan tämä asian - sen määrä pysyy samana.
Lopuksi pyytäisin teitä olemaan kärsivällisiä laajentumisen kaikkien vaikutusten osalta. Monet ehdokasvaltioita kiinnostavista hankkeista sisältyvät jo tähän ehdotukseen. Tästä huolimatta komissio on sitä mieltä, että näiden valtioiden kilpailua on lisättävä energiamarkkinoilla ennen ensisijaisten toimintalinjojen soveltamista. Komissio esittää mahdollisuuksien rajoissa tätä asiaa koskevan ehdotuksen.
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, olen tiivistänyt näin lyhyesti tämän ehdotuksen esittämistä koskevat komission tavoitteet ja odotan innokkaasti tätä aihetta koskevaa keskustelua.

Beysen (ELDR)
 Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, tämän mietinnön erityinen merkitys näkyy selvästi suoraan komission jäsenen perusteluista. Tietyt jäsenvaltiot pystyvät ruuhkautumisen ja puutteellisen yhteistoiminnan vuoksi hyötymään vain rajallisesti avointen markkinoiden tarjoamista eduista. Tämä tarkoittaa, että kilpailun kuluttajille mukanaan tuomat edut vähenevät jatkuvasti. Euroopan komissio on siksi oikeassa ehdottaessaan Euroopan laajuisten energiaverkkojen suuntaviivojen uudistamista.
Tarkistetussa ehdotuksessa otetaan huomioon energiamarkkinoiden vapautuminen, lisääntyvä ulkoinen riippuvuus energiasta ja kestävien energialähteiden hyväksymistä koskevat entistä tiukemmat vaatimukset. Nämä ovat tavoitteita, joita poliittiset johtajat korostivat Tukholman ja Barcelonan Eurooppa-neuvostoissa. Ensisijaisia hankkeita koskevan uuden luettelon painottaminen on tämän ehdotuksen ydin. Jäsenvaltiot tukevat erityisesti näitä hankkeita ja kiinnittävät niihin erityistä huomiota. Yhteisrahoituksen osuutta lisätään 10 prosentista 20 prosenttiin, ja kehittämisvaihe asetetaan vastedes etusijalle.
Mieleeni herää välittömästi kysymys siitä, onko tämä paras ratkaisu. Mielestäni massiivisen rahoitustuen myöntäminen energia-alalle ei ole hyvä ratkaisu, koska se poikkeaa nykyisestä vapauttamista ja kilpailukykyisten sisämarkkinoiden luomista koskevasta suuntauksesta. On korostettava, että asiasta ovat vastuussa pääasiassa energia-ala ja teollisuus. Tämän päätöksen perusteella toteutettavat toimenpiteet eivät saa missään nimessä haitata kilpailukykyisiä käytäntöjä energia-alan sisämarkkinoilla. Lisäksi yhteisön tuen olisi koskettava vain suunnitteluvaihetta, ja komission ehdottamien kaltaisia tukia kehittämisvaiheelle olisi myönnettävä vain poikkeustapauksissa. Tässä yhteydessä uusiutuvien energialähteiden integrointi on merkittävä tekijä. Mielestäni tällä tavoin edistetään tulevaisuudessa energialähteiden monipuolistumista ja näin ollen energiatoimitusten jatkuvuutta Euroopan unionissa. Merellä sijaitsevien tuulimyllyjen kaltaisia konkreettisia hankkeita olisi siksi edistettävä.
Tapa, jolla komissio haluaa toteuttaa nämä kaikki toimenpiteet, herättää monia kysymyksiä. Mielestäni ei ole hyvä ajatus, että Euroopan parlamentilla on asiassa toimivaltaa vain, kun aiheet koskevat hankkeiden eritelmien strategisesti tärkeitä muutoksia. On tärkeää löytää tasapaino toisaalta sen välillä, miten nopeasti komissio reagoi uusiin kehityksiin ja toisaalta sen, miten paljon parlamentille todella annetaan valvontavaltaa. Jotta toiminta olisi mahdollisimman avointa, komission on annettava säännöllisiä kertomuksia.
Lopuksi haluan korostaa, että nykyiset toimenpiteet ovat välttämättömiä, jotta voimme hyötyä sisämarkkinoista. Tosiasiassa uudet suuntaviivat saattavat edistää merkittävästi energiatoimitusten jatkuvuutta, uusiutuvien energialähteiden integrointia, syrjäisimpiä alueita ja laajentumista koskevien ongelmien ratkaisemista. Haluan tuoda selkeästi esille, että yhteisön tukea on sovellettava pragmaattisesti ja että energia-alan on itse vastattava ensisijaisesti näistä toimenpiteistä.

Matikainen-Kallström (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, kiitän lämpimästi kollega Beyseniä hänen tekemästään työstä. Hän on esimerkillisesti jo valmisteluvaiheessa ottanut varjoesittelijöiden näkemykset huomioon ja yhteistyö on ollut hedelmällistä.
On huomioitava, että unionissa on reilun vuoden päästä kymmenen uutta jäsenvaltiota. Heidän huolensa ovat myös meidän huoliamme. Ehdokasvaltiot on saatava mahdollisimman nopeasti mukaan TEN-Energian kaltaisiin ohjelmiin. Kaikissa ehdokasvaltioissa on suuria siirtoverkkoihin liittyviä ongelmia. Baltian maissa siirtoverkkoja ei käytännössä ole. Jos ja kun Ignalina suljetaan, ja mitä ratkaisuja palavan kiven suhteen tehdäänkään, Baltian maiden energiastrategiat eivät voi rakentua ainoastaan Venäjä-kortin varaan. Millä aikataululla komissio aikoo ottaa uudet jäsenvaltiot mukaan Euroopan laajuisiin verkkoihin?
Olen painottanut kysymystä, pitääkö EU:n tukea yksityistä sektoria. Perusfilosofiana energiasektorilla on oltava se, että markkinatalous toimii omillaan. Vain poikkeustapauksissa voidaan julkisen sektorin tukea myöntää yksityiselle sektorille. Komission rahoitusosuutta, viime kädessä eurooppalaisten veronmaksajien rahoja, ei pidä nostaa kymmenestä kahteenkymmeneen prosenttiin. Ennen tukea sai vain suunnitteluvaiheen selvitysten tekemiseen. Jos komission uusi ehdotus hyväksytään, tukea myönnettäisiin myös hankkeen kehittämiseen.
On olemassa aina se riski, että hankkeiden toteuttajat vain kasvattavat kustannuksiaan saadakseen komissiolta mahdollisimman paljon tukea.
On hyvä asia, että komissio tukee Euroopan laajuisten verkkojen rakentamista. Tällä ohjelmalla ja rahamäärällä on vain rajallinen vaikutus, eikä tällä ratkaista Euroopan energiainfrastruktuurin ongelmia. Ratkaisu pullonkauloihin löytyy pikemminkin jäsenvaltioista kuin tästä EU-ohjelmasta. Sähkölinjojen rakentamisessa on ollut paljon ongelmia paikallisten ja alueellisten päätöksentekomenetelmien vuoksi. Asukkaat valittavat sähkömagneettisesta säteilystä, ympäristövaikutuksista, maiseman pilaantumisesta ja niiden edelleen. Tästä syystä Euroopan sähköverkkojen suurinta pullonkaulaa Espanjan ja Ranskan rajalla ei ole ratkaistu.
Tähän ohjelmaan ei pidä liittää teknologiaa koskevia kysymyksiä. Päätämme nyt Euroopan laajuisista verkoista ottamatta kantaa siihen, millä tekniikalla tai mistä lähteestä verkossa kulkeva energia on tuotettu. Perustuotantoa täydentävinä uusiutuvat energialähteet kuuluvat eurooppalaiseen energiapalettiin. Tietyissä olosuhteissa ne toimivat mainiosti paikallisina ratkaisuina. Tässä mietinnössä on kyse infrastruktuurista, ei sähkön tuottamisesta. Verkko ja tuotanto on pidettävä erillään.
Erikseen mainitsen tarkistuksen 9. Jos sillä tarkoitetaan, että uusiutuvat energialähteet mahdollistavat halvemmat kuluttajahinnat, se ei ole totta. Kaikkien tutkimusten mukaan ydinvoima tarjoaa kaikista energiamuodoista halvimmat hinnat kuluttajille.
Komissio ehdottaa sähkömarkkinoiden yhteenliityntäkapasiteetin eurooppalaiseksi vähimmäistasoksi vähintään 10 prosentin tasoa. Osalla maista yhteenliityntäaste on jo nyt 20 prosentin tasolla. Komission tulisi asettaa tavoitteensa korkeammalle ja vaatia kaikilta jäsenvaltioilta 20 prosentin tasoa.

Rapkay (PSE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, haluan aloittaa puheenvuoroni kiittämällä Beyseniä. En yleensä aloita puheenvuoroani kiittämällä esittelijää, koska mielestäni esittelijän tehtävänä on nimenomaan laatia hyvä mietintö, kuten yleensä on asian laita.
Mielestäni Beysen ansaitsee kuitenkin erityisen kiitoksen kovasta työstään, koska hän on ottanut heti alusta alkaen yhteyttä muihin ryhmiin, jotta mietintö olisi mahdollisimman yksimielinen ennen sen kirjaamista täysistunnon esityslistalle. Hän on onnistunut tässä ihailtavasti. Kiitän esittelijää siksi siitä, että hän on ottanut meidät mukaan heti alusta alkaen. Tämän ansiosta ryhmäni on sitä mieltä, että mitään tarkistuksia ei tarvitse jättää, koska mielestäni Beysenin nykyinen työ on sinällään riittävää.
Haluan siksi vain kommentoida lyhyesti kolmea tärkeänä pitämääni poliittista kohtaa. Ensiksikin, kuten komission jäsen on selvästi osoittanut, tämä päätös sisältyy energiamarkkinoiden vapauttamista koskevaan yleiseen otsakkeeseen eli toisin sanoen se tukee neuvoston asialistalla jo olevia kohtia. Energiamarkkinoiden avaamista koskevan kokonaispaketin osalta haluan korostaa selvästi, että jätimme kotiläksymme ajoissa. Hyväksyimme sen ensimmäisessä käsittelyssä täällä täysistunnossa 13. maaliskuuta sen jälkeen, kun neuvosto oli kehottanut meitä kiirehtimään asian käsittelyä. Komissio toimi samalla tavoin, ja teki myös kotiläksynsä, toisin kuin neuvosto. Neuvosto toimii kuten aikaisemminkin ja tekee sitä, mitä se osaa parhaiten - eli ei yhtään mitään. Se istuu ja keskustelee, eikä saa aikaan mitään päätöksiä. Tähän voidaan lisätä vielä institutionaalinen epäröinti, ja siksi meidän on todettava tässä vaiheessa: kyse on kokonaispaketista, ja haluamme tuloksia voidaksemme jatkaa eteenpäin.
Toiseksi uskon todellakin, että komissio oli oikeassa tässä yhteydessä ehdottaessaan - ja päätöslauselmamme olisi vastattava tätä ehdotusta - että strategisesti tärkeille hankkeille Euroopan laajuisten energiaverkkojen alalla olisi annettava etusija. Tällä tarkoitamme hankkeita, jotka ovat olennaisia toimitusvarmuudelle, sekä strategisesti tärkeitä hankkeita, joilla on merkitystä markkinoiden avautumisessa, ja etenkin tämän paketin yhden osan hankkeille, joihin jo viittasin eli sääntelylle, jota koskevan mietinnön esittelijänä Mombaur toimi. On harmi, ettei hän ole täällä tänään, koska uskoakseni hän haluaisi myös esittää täällä muutaman kommentin.
Kolmanneksi, toisin kuin liikenneverkot, energiaverkkojen alalla toimivat teollisuushaarat ja yritykset yleensä tuottavat todellista voittoa. Ne takovat rahaa! Tämä tarkoittaa, että pääasiassa teollisuuden on rahoitettava näitä hankkeita. Tehtävänämme on lainsäätäjänä tukea tätä toimintaa luomalla sille puitteet. Tämä palauttaa mieleeni sen, että neuvoston on saatava asiat päätökseen. Haluamme siis toimia asiassa seuraavasti: myönnämme yhteisrahoitusta, mutta yhdessä eturivin yritysten kanssa, kun kyse on rahan laittamisesta yhteiseen pottiin.

Pohjamo (ELDR).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, minäkin haluan ensiksi kiittää herra Beyseniä mietinnön hyvästä valmistelusta. Hän on nostanut esille tärkeitä näkökohtia, ja meidän ryhmämme tukee Herra Beysenin linjauksia. Komissio esittää, että Euroopan laajuisten verkkojen taloudellista tukea on vahvistettava. Tämä on kannatettavaa, jotta sähkön ja kaasun sisämarkkinoita voidaan edistää. Kuten täällä on todettu, tärkeää on myös liittää uudet jäsenvaltiot energian sisämarkkinoihin. Tämä näkökanta sisältyy myös parlamentin hyväksymään mietintöön rajat ylittävästä sähkön kaupasta.
Sekin täällä on jo todettu, että pääasiallinen vastuu riittävien energiaverkkojen rakentamisesta ja ylläpidosta kuuluu EU:n teollisuudelle ja yrityksille. Tässä mielessä energiaverkot eroavat Euroopan laajuisista liikenneverkoista, jotka saavat laajaa julkista tukea. Naapurialueille pääsyä rajoittavien pullonkaulojen poistaminen ei ole kuitenkaan verkko-operaattoreiden etujen mukaista. Siksi valtion puuttuminen asioihin ja myös EU:n tuki kilpailun edistämiseksi on oikeutettua. Luonnollisesti on valvottava myös, että tuki ei vääristä kilpailua ja että se menee oikeaan tarkoitukseen.
Unionin tuen keskittämisellä ensisijaisiin hankkeisiin edistetään pullonkaulojen poistamista ja kilpailua sekä annetaan kuluttajille valinnanmahdollisuuksia. Näin Euroopan omia energiavaroja saadaan tehokkaampaan käyttöön ja edistetään Euroopan talouden kehittymistä.
Euroopan laajuisten energiaverkkojen kehittämisessä on otettava huomioon myös sosiaalinen ja taloudellinen lähentyminen. Verkkojen kehittämisestä on huolehdittava myös saarialueilla, syrjäseuduilla ja etäisillä alueilla. Tarvittaessa on tuettava näiden alueiden verkkojen liittämistä muihin verkkoihin. Unionin päätösten mukaisesti on myös edistettävä energiamuotojen monipuolistamista ja uusiutuvien energialähteiden käytön laajentamista. Hajautetusti tuotetun uusiutuvan energian pääsy verkkoon kohtuullisin kustannuksin on varmistettava.
Viimeaikaiset suuret myrskytuhot ovat muistuttaneet siitä, että yhtiöiltä ja teollisuudelta on myös vaadittava riittävä valmius tuhojen nopeaan korjaamiseen ja verkkojen kunnostamiseen unionin kaikilla alueilla.

Caudron (GUE/NGL).
Hyvät kollegat, arvoisa komission jäsen, haluan aloittaa Euroopan laajuisia energiaverkkoja käsittelevän puheenvuoroni muistuttamalla teitä uudelleen varsin painokkaasti siitä, ettei energia ole mikä tahansa kauppatavara ja ettei sitä voida säännellä pääasiassa markkinoiden avulla.
Energian toimitusvarmuus on maidemme ja Euroopan poliittisen riippumattomuuden edellytys. Tämä toimitusvarmuus edellyttää energialähteiden monipuolistamista sekä merkittäviä sijoituksia pitkällä, ettenkö sanoisi hyvin pitkällä aikavälillä. Energialla on sitä paitsi maankäytön suunnittelussa tärkeä asema, ja se kuuluu täysin julkisten palvelujen alaan sanan varsinaisessa merkityksessä. Lisään vielä, että energiasta ja liikenneverkoista puhuttaessa on aina pidettävä mielessä, että uusien infrastruktuurien luominen edellyttää myös nykyisten infrastruktuurien uudelleenjärjestelyä niiden käytön tehostamiseksi. Lopuksi - ja haluan todella korostaa tätä asiaa - ympäristönsuojelu on otettava huomioon kaikilla aloilla: esteettiset näkökohdat, saastuminen ja luonnonvarojen pilaaminen jätekysymystä unohtamatta.
Näin ollen voin kollegamme Beysenin, jota onnittelen hänen työstään, mietinnön osalta ilmoittaa olevani pitkälti samaa mieltä esitetyistä ehdotuksista. Energian toimitusverkkoja on tosiaankin parannettava ja laajennettava sekä tuettava selvitysten ja sijoitusten avulla vähemmän kannattavien verkkojen luomista siellä, missä niitä tarvitaan.
Energian sisämarkkinat ovat tarpeellisia, mutta ne edellyttävät säännöstelyn purkamisen sijasta pikemminkin sijoituksia koko unionin alueella etenkin kaikkein vaikeapääsyisimmillä ja harvaanasutuimmilla alueilla. Kukaan ei kiistä verkkojen yhteenliittämisen välttämättömyyttä. Meidän ei pidä kuitenkaan unohtaa, että tarvitsemme energiaa näihin verkkoihin, ja meidän on täytettävä useita edellytyksiä tämän päämäärän saavuttamiseksi.
Lopuksi haluan painottaa sitä, että uusiutuvat energialähteet, alaa koskeva tutkimus ja energia-alan kehittämiselle välttämättömät julkiset sijoitukset ovat meille tärkeitä. Minun on myös myönnettävä, etten oikein ymmärrä sitä, miksi jotkut haluavat vetää yhdysviivan tämän uusiutuvien energialähteiden kehittämistä koskevan tavoitteen ja liberaalin lähestymistavan välille, joka johtaa usein halvimpien ratkaisujen tavoitteluun pohtimatta sen vaikutuksia keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä.
Päätän lopuksi puheenvuoroni toteamalla - samalla kun kritisoin liberaaleja periaatteita, jotka uhkaavat mielestäni Euroopan energiansaannin riippumattomuutta ja tavallisia kuluttajia epäsuotuisassa asemassa olevia alueita unohtamatta - että komission Euroopan laajuisia verkkoja koskevat suuntaviivat ovat oikeansuuntaisia, ja kiitän niistä arvoisaa komission jäsentä.

Turmes (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, Euroopan komissio väittää, että kilpailua voidaan tehostaa käyttämällä enemmän julkisia varoja lisäsähkölinjojen rakentamiseen Euroopassa. Tästä ei ole mitään akateemista todistetta. Miten meidän on toimittava, jos haluamme vähentää oligopolistisia suuntauksia Euroopan markkinoilla? Meidän on ensinnäkin hillittävä markkinoiden valta-asemaa ja toteutettava sellaisia toimenpiteitä, kuten yhtiöiden varojen pakkosiirto valtioissa, joissa on määräävässä markkina-asemassa olevia operaattoreita. Toiseksi meidän on lisättävä keskitettyä sähköntuotantoa, koska se on ainoa keino tehostaa alan kilpailukykyä lähitulevaisuudessa.
Riippumattomien tutkimusten mukaan ei ole olemassa mitään taloudellista perussyytä tuhlata miljoonia uuteen sähköverkkoon. Minulla on mukanani näiden selvitysten joitakin tiivistelmiä ja annan ne komission jäsenelle. Miten meidän pitäisi siis käyttää saatavilla olevia julkisia varoja? Meidän olisi sijoitettava ne kaasuputkiin, koska tämä edistää kilpailua ja toimitusvarmuutta. Meidän on käytettävä enemmän rahaa hankkeisiin Pohjanmerellä ja Itämerellä.
Historiallisesti nämä markkinat ja Euroopan nykyinen sähköverkko luotiin keskitetyn fossiilisen polttoaineen ja ydinvoimaloiden käytön edistämiseksi. Jos haluamme reilua kilpailua, meidän on käytettävä hieman julkisia varoja samojen edellytysten varmistamiseksi merellä sijaitseville hankkeille. Meillä on tähän valtavasti voimavaroja.
Tämän ei pitäisi olla joulupukin lahjakauppa. Jos tarkastelemme mietinnön liitteitä, tämä on joulupukin lahjakauppa: se sisältää kaikki ne sähkölinjat, joita kuka tahansa operaattori on aina halunnut rakentaa Eurooppaan. Tämä ei ole eurooppalaisten julkisten varojen hyvää käyttöä.

Segni (UEN).
Arvoisa puhemies, käytän puheenvuoron, koska haluan ilmoittaa puhettani kuunteleville jäsenille jättämäni tarkistuksen eli tarkemmin ottaen tarkistuksen 22 merkityksestä. Siinä nostetaan esille monia kysymyksiä, jotka liittyvät edustamaani alueeseen, Sardiniaan. Ne koskevat kuitenkin myös yhteisön kaikkia saaria ja näin ollen Euroopan kaikille merille hajaantunutta noin 15 miljoonaa kansalaista.
Tässä ehdotuksessa kuvattuun, Euroopan laajuisia verkkoja hallinnoivaan yleiseen kehykseen sisältyy luonnollisesti tahto ja pyrkimys auttaa alikehittyneitä alueita. Jättämässäni tarkistuksessa verrataan saarien tilannetta kehityksestä jälkeen jääneiden alueiden tilanteeseen, koska energia on yksi niistä aloista, joilla saaret ovat kaikkein epäsuotuisammassa asemassa: mantereellamme ei ole yhtäkään saarta, jolla ei olisi kustannuksia, määrää, kehitysvalmiutta tai talouskehitystä koskevaa energiaongelmaa.
Alalla on toteutettu joitakin käytännön toimenpiteitä, koska tärkeitä hankkeita on sisällytetty Euroopan unionin etua koskevien hankkeiden luetteloon. Hankkeet koskevat yhteisön kahta saarta, Sardiniaa ja Korsikaa, ja etenkin kaasuputkea, joka kuljettaa merkittävän määrän metaanikaasua Algeriasta Italiaan, Ranskaan ja Etelä-Saksaan. Hanke on sisällytetty Euroopan unionin etua koskeviin hankkeisiin, mutta ei vielä ensisijaisiin hankkeisiin.
Toivon siksi, että jos Euroopan parlamentti hyväksyy tarkistukseni, tämä hanke, jonka täytäntöönpanoa odotetaan suuressa osassa Eurooppaa, saa uutta vauhtia samoin kuin mahdollisuuksien mukaan muut hankkeet, jotka silloin käytännöllisesti katsoen pannaan täytäntöön.

Kronberger (NI).
Arvoisa puhemies, Beysen on jättänyt erinomaisen ja kauaskatseisen mietinnön, jossa otetaan huomioon tärkeät perusasiakirjat, kuten uusiutuvia energialähteitä käsittelevä valkoinen kirja, energia-alan sisämarkkinoita koskeva direktiivi sekä uusiutuvista energialähteistä saatavan sähkön tuotannon edistämistä koskeva direktiivi. Olemme erityisen tyytyväisiä ehdotettuihin tarkistuksiin, joissa vaaditaan uusiutuvia energialähteitä käyttävien energiayhtiöiden tasa-arvoista pääsyä verkkoon. Odotamme myös luonnollisesti pitkällä aikavälillä, että komissio sisäistää ulkoiset kustannukset, joita on alennettava fossiili- ja atomienergiatuotannon tapauksessa.
Meistä kukaan ei ehkä nykyisin ota riittävästi huomioon toimitusvarmuutta koskevia tulevia ongelmia, ja aliarvioimme yleensäkin primaarienergia-alan odotetut kustannusten nousut. Tässä mielessä olemme tyytyväisiä Claude Turmesin jättämiin ehdotettuihin tarkistuksiin, ja onnittelemme Beyseniä siitä, että hän on vaatinut niin voimakkaasti tuulienergian huomioon ottamista.

Paasilinna (PSE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, kiitän tästä mietinnöstä. Kysehän on logistiikasta Euroopan unionissa, jota me nyt yritämme rakentaa. Näyttää siltä, että sähkön kulutuksen kasvu jatkuu seuraavat kaksikymmentä vuotta, mutta kasvu heikkenee tai loivenee. Samalla sähkön ja myös muun energian tuotanto niukkenee suhteessa kulutukseen.
Me Pohjoismaissa olemme avanneet sähkömarkkinamme, esimerkiksi omassa maassani, Suomessa, kotitaloudet ovat jo useita vuosia voineet valita sähköntoimittajansa. Tämä käytäntö on toiminut Pohjolassa hyvin, mukana on jopa Euroopan unionin ulkopuolinen maa, Norja.
Uusiutuvien lähteiden merkitys kasvaa logistisessa järjestelmässämme, ja niin ikään keskeiseksi kysymykseksi on tullut hiilidioksidipäästöjen rajoittaminen, lisäksi maakaasun merkitys kasvaa.
Meidän on varottava siirtomonopolien syntyä ja riippuvuutta yhdestä toimittajalähteestä, mikä aiheuttaisi suuria ongelmia. Muistelkaamme vain, miten kävi Enronille tai miten on käymässä eräälle suurelle yhtiölle Isossa-Britanniassa. Missä ovat unionin kannalta suurimmat ja lähimmät energiavarat? Nehän ovat Venäjällä. Nyt kun asianomainen komission jäsen tuolla tarkkaavaisesti kuuntelee, ehdotan, että seuraavassa Euroopan unionin ja Venäjän välisessä huippukokouksessa pyrittäisiin saamaan aikaan jonkinlainen konkreettinen päätös energian, niin kaasun kuin sähköenergian, suhteen, sillä näistä molemmista me olemme kovin kiinnostuneita ja kaasun suhteen olemme Venäjästä riippuvaisia parinkymmenen vuoden kuluessa.

Sánchez García (ELDR).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, meidän pitäisi olla tyytyväisiä tämänkaltaisiin ehdotuksiin ja mietintöihin, koska energia-alan suuntaviivojen määrittämiseen on otettu mukaan erittäin syrjäiset alueet. Näiden alueiden energiahuollon puute on nimenomaan yksi niiden vakavimmista haitoista, jota nyt pyrimme korjaamaan.
Käytän hyväkseni tämän puheenvuoron pyytääkseni täsmennystä liitteeseen, jossa säädetään syrjäisimpien alueiden maakaasuverkoista. Liitteessä on erittäin vakava virhe, jonka haluan tuoda esille, vaikka loogisesti Espanjan hallituksen pitäisi tästä asiasta ilmoittaa.
Johdanto-osan kappaleeseen E.07 sisältyy Kanariansaarten kaksi uutta terminaalia. Asiakirjan mukaan toinen niistä sijaitsee Teneriffalla Santa Cruzissa ja toinen Gran Canarialla Las Palmasissa. Mielestämme - ja alan mielestä - tätä tarkoittaa saaren eikä pääkaupungin eli toisin sanoen toisaalta Teneriffan ja toisaalta Gran Canarian maakaasua.

Laguiller (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, kukapa vastustaisi energia-alan infrastruktuurien rakentamista ja ylläpitoa sekä Euroopan unioniin pian liittyvien valtioiden energiaverkkojen integrointia? Ei luonnollisesti kukaan, jos kyse olisi todellakin väestön tarpeiden tyydyttämisestä. Tässä tapauksessa kyse on kuitenkin todellisuudessa - kuten mietinnössä varsin suoraan ilmaistaan - energia-alan infrastruktuurien rakentamisen ja ylläpidon alistamisesta markkinalaeille. Julkisen sektorin yksityiselle sektorille myöntämää rahoitusta korotetaan 10 prosentista 20 prosenttiin kokonaissijoituksista avoimempien ja kilpailukykyisempien energia-alan sisämarkkinoiden luomiseksi. Lutte ouvrière -puolueen kansanedustajat vastustavat julkisten varojen käyttöä yksityisten etujen ruokkimiseksi.
Lisäksi kaasu- ja sähköverkkojen paremman yhteenliitännän tarkoituksena ei ole järkiperäistää energianjakelua EU:ssa, vaan sen sijaan avata kaasu- ja energiamarkkinat täysin kilpailulle. Tämä merkitsee esimerkiksi Ranskan tapauksessa jälleen yhden askeleen ottamista kohti Électricité de France -yhtiön ja Gaz de France -yhtiön yksityistämistä, mitä vastustamme jyrkästi. Vastustamme tätä menettelyä niiden kymmenien tuhansien työntekijöiden tavoin, jotka osoittivat mieltään 3. lokakuuta Pariisissa, jotta Électricité de France ja Gaz de France säilyisivät julkisen palvelun yrityksinä. Vastustamme myös kaikkia tämän alan työntekijöiden palkkojen tai eläkkeiden alennuksia.
Eri jäsenvaltioiden tai Euroopan yhteisön on pystyttävä itse rahoittamaan 2000-luvun vaatimuksia vastaava energiaverkko, jonka hallintaperusteina eivät ole kannattavuus ja harvojen hyödyn tavoittelu, vaan kaikkien energiatarpeiden tyydyttäminen ja tasa-arvoinen energiansaanti. Emme kuitenkaan usko, että Euroopan unionin nykyiset toimielimet saavuttavat tämän tavoitteen sallimalla yksityisten etujen johdattaa niitä.

Puhemies. -
Hyvät parlamentin jäsenet, työjärjestyksen 120 artiklan 5 kohdan mukaisesti komission varapuheenjohtaja de Palacio pitää nyt asiaa käsittelevän viimeisen puheenvuoron.

De Palacio
Arvoisa puhemies, haluan kiittää kaikkia puhujia selvennyksistä sekä heidän esille tuomistaan ongelmista.
Haluan korostaa esittelijä Beysenin erinomaista työtä ja todeta komission ja parlamentin olevan yleisesti ottaen samaa mieltä siitä, että Euroopan laajuiset liikenneverkot ovat olennainen tekijä sisäisten kaasu- ja sähköverkkojen luomisessa.
Komissio hyväksyy valtaosan ehdotetuista tarkistuksista ja muuttaa hieman niiden sanamuotoa tietyissä tapauksissa. Tarkistuksilla täydennetään tai selvennetään komission tekstiä. Laadin tarkan luettelon kaikista tarkistuksista ja ilmoitan myös niistä tarkistuksista, joita emme voi hyväksyä, koska ne sisältävät komission tavoitteisiin kuulumattomia suuntaviivoja.
Selvitän kuitenkin tarkistuksia 8, 10 ja 11, jotka koskevat liitettä III ja etenkin komitologiamenettelyn käyttöä. Komissio ehdottaa avoimuuden ja selkeyden vuoksi, että hankkeiden yksityiskohtaiset kuvaukset olisi sisällytettävä edellä mainitun liitteen III suuntaviivoihin.
Mielestämme näin yksityiskohtaisen selvityksen tapauksessa tätä liitettä olisi pidettävä teknisenä liitteenä, ja sen usein toistuvasta ja välttämättömästä päivittämisestä olisi päätettävä komitologiamenettelyn mukaisesti.
Hyvät parlamentin jäsenet, sallinette minun muistuttaa teitä siitä, että komitologiamenettelyn käyttö ylittää selvästi Euroopan laajuiset verkot ja sitä analysoidaan parhaillaan kolmen toimielimen välisessä sopimuksessa, sekä siitä, että parlamentin mahdollisesti esille tuomat ongelmat on ratkaistava tässä yhteydessä.
Arvoisa puhemies, haluan myös huomauttaa, että komissio esittää joka tapauksessa Euroopan laajuisten verkkojen kehittymistä ja hankkeiden edistymistä koskevan vuosikertomuksen, ja jos mahdollista, niiden tarkistukset liitteessä III.
Haluan vielä kerran kiittää parlamenttia tämän ehdotuksen tukemisesta, Beyseniä hänen työstään sekä kaikkia puhujia ja toivon, että neuvosto pystyy ratkaisemaan asian pikaisesti.

Puhemies.
Esityslistalla on seuraavana äänestys.
Esitys Euroopan unionin yleiseksi talousarvioksi - Varainhoitovuosi 2003 
Tarkistusluonnokset ja muutosehdotukset, jotka koskevat vuoden 2003 yleisen talousarvion pääluokan III (komissio) määrärahoja 
Tarkistusluonnokset, jotka koskevat vuoden 2003 yleisen talousarvion pääluokan I (Euroopan parlamentti), II (neuvosto), IV (tuomioistuin), V (tilintarkastustuomioistuin), VI (talous- ja sosiaalikomitea), VII (alueiden komitea), VIII (A) (oikeusasiamies) ja VIII (B) (Euroopan tietosuojavaltuutettu) määrärahoja

Färm (PSE)
Arvoisa puhemies, ennen kuin äänestämme talousarviosta ja budjettitarkistuksista, haluan esittää muutaman lausunnon, korjauksen ja suullisen tarkistuksen, jotka haluan jättää äänestettäviksi.
Haluan ensiksi ilmoittaa parlamentin kollegoille, että sisäisiä politiikkoja käsittelevän otsakkeen 3 marginaali on hyvin tiukka, vain 2,6 miljoonaa euroa. Jos hyväksymme katon äänestyksessä, minun on pakko ehdottaa muita budjettikohtia koskevia korvaavia lukuja ja lisävähennyksiä. Tämä vain pienenä varoituksena.
Tämän lisäksi on joitakin teknisiä oikaisuja. Ensiksikin budjettikohtaa B53004 (uusi) koskevasta tarkistuksesta 662 ei pitäisi äänestää erikseen, koska kukaan ei ole tätä pyytänyt. Se on sisällytetty erikseen äänestettävien kohtien luetteloon vahingossa. Siitä pitäisi sen sijaan äänestää osassa 4. Tarkistan asian kaikkien poliittisten ryhmien kanssa, mutta käsittääkseni tämän ei pitäisi aiheuttaa ongelmia.
Otsaketta 5 on myös mukautettu teknisesti. Ehdotetut tarkistukset vastaavat Eurostatin 15. lokakuuta antamaa ilmoitusta. Meillä on vuoden 2003 palkkoja koskevia uusia parametrejä: 2,6 prosentin nousu on nyt laskenut 2 prosenttiin. Tämän vuoksi on tehtävä mukautuksia, jotta tulos vastaa vuoden 2002 ennakkojakelua.
Lukaisen luvut nopeasti tiedoksenne. Tarkistuksen 525 lopullisen määrän olisi oltava 1 450 901 000 euroa, eikä mitään muuta. Tarkistuksen 556 lopullinen määrä on 68 890 436 euroa. Budjettikohtaa A360 koskevan tarkistuksen 650 lopullisen määrän olisi oltava 38 219 720 euroa.
Tämän jälkeen on jätetty kaksi uutta tarkistusta, koska eläkkeitä koskevia tarkistuksia ei aikaisemmin ollut jätetty. Nämä koskevat budjettikohtaa A1900, jossa lopullisen määrän olisi oltava 412 887 000 euroa ja budjettikohtaa A6000, jossa lopullisen määrän olisi oltava 124 456 000 euroa. Budjettikohtaa A7000 koskevan tarkistuksen 562 lopullisen määrän olisi oltava 54 916 000 euroa.
Lopuksi budjettikohtaa A200 koskevan tarkistuksen 527 lopullisen määrän olisi oltava 147 529 904 euroa.
Olemme myös esittäneet joitakin virastoja koskevia teknisiä oikaisuja. Viraston laajentumiskustannuksista on esitetty erillinen huomautus. Kohtia on nyt hieman muutettu ja niiden tulisi kuulua seuraavasti: budjettikohtaa B3-4201 koskevan tarkistuksen 583 oikea määrä on 7 150 000 euroa.
Budjettikohtaa B5-3111 koskevan tarkistuksen 589 oikea määrä on 300 000 euroa. Budjettikohtaa B5-8301 koskevan tarkistuksen 596 lopullinen määrä on 3 522 711 euroa. Lopuksi meidän ei tarvitse esittää tarkistusta 593 koskevia lukuja, koska se on peruttu. Tässä tapauksessa ei ole mitään laajentumiskustannuksia.
Yhdestä momentista on vielä äänestettävä. Kyse on budjettikohdasta A-3014, joka on yksi ihmisoikeuksia ja demokratisointia käsitteleviä eurooppalaisia maisterikursseja koskevasta A-30 kohdasta. Tässä yhteydessä oleva viittaus Padovan yliopistoon on väärä. Se olisi korvattava Euroopan yliopistojen välisellä keskuksella. Tämä on tosiasiassa uusi tarkistus talousarvioesitykseen ja siitä olisi äänestettävä alussa.
Jotta olisin johdonmukainen päätöslauselman kanssa, haluan myös kertoa parlamentille, että pyydän istuntopalveluja korvaamaan Afganistania koskevan tarkistuksen 644 perustelujen ensimmäisen kohdan toisen osan päätöslauselman kohdalla 26, jotta päätöslauselman ja tarkistuksen sanamuoto on sama. Mielestäni tämä ei edellytä äänestystä, mutta haluan vain ilmoittaa asiasta parlamentille.
Lopuksi käsittelen poliittisesti tärkeämpää kohtaa, koska se koskee Pohjois-Koreaa sekä KEDOa ja ydinvoimakysymyksiä koskevia keskustelujamme. Pohjois-Korean hallitus ilmoitti äskettäin ydinaseiden mahdollisesta tuotannosta, jonka jälkeen budjettivaliokunta antoi minulle luvan maanantaina pitämässään kokouksessa jättää suullisen tarkistuksen täysistunnossa. Siinä ehdotetaan, että EU:n KEDOlle myöntämä kokonaistuki eli 20 miljoonaa euroa kirjataan vararahastoon sillä perusteella, että Pohjois-Korean hallitus on myöntänyt tutkivansa ja tuottavansa ydinaseita. Tämä on selkeästi EU:n Euratomin ja Korean niemimaan energia-alan kehitysjärjestöön KEDOon osallistumista koskevien yleisten tavoitteiden vastaista. Sen tarkoituksenahan on ?tehostaa kansainvälistä aseiden leviämistä estävää järjestelmää ja säilyttää se sekä edistää asianmukaista yhteistyötä sekä Pohjois-Korean että Etelä-Korean kanssa ydinenergian turvallisen ja rauhanomaisen käytön varmistamiseksi?.
Määrärahat vapautetaan tästä varannosta ensiksikin sillä ehdolla, että Pohjois-Korea osoittaa olevansa halukas noudattamaan kansainvälistä aseiden leviämistä estävää järjestelmää ja toiseksi sillä ehdolla, että Pohjois-Korea osoittaa, että se on keskeyttänyt ydinaseiden tuotanto-ohjelmansa. Tämä on myös uusi tarkistus talousarvioesitykseen ja siitä on mieluummin äänestettävä alussa.
Lopuksi kommentoin vielä ryhmän 4 osalta kahta erityistä näkökohtaa, mutta en halua sanoa tässä vaiheessa tämän enempää.

Stenmarck (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, sallinette minun ennen äänestystä kiinnittää jäsenten huomion otsaketta 5 koskeviin seuraaviin suullisiin tarkistuksiin.
Ensiksikin, koska neuvosto on nyt myöntänyt tukea ns. ennakkojakeluun ja koska parlamentti on myöntänyt tukea lähes 43 miljoonaa euroa 40 miljoonan euron sijasta - josta puhemiehistö ja budjettivaltiokunta päättivät maanantai-iltana - ehdotan, että nämä 35 miljoonaa euroa olisi perittävä takaisin vuonna 2003. Parlamentin nettotuki olisi näin ollen 8 miljoonaa euroa.
Toiseksi Eurostatin uusien palkanmukautuslukujen vuoksi, joita on nyt alennettu 2,6 prosentista 2 prosenttiin, henkilöstökuluja koskeviin eri pääluokkiin kirjattuja määriä on myös mukautettava vastaavasti.
Ehdotan siksi seuraavia mukautuksia seuraaviin tarkistuksiin näiden muutosten huomioimiseksi. Tarkistus 493, Pääluokka - Parlamentti: 1,9 miljoonan euron leikkaaminen momentilta 1100. Tarkistus 715, Pääluokka - Parlamentti: 3,1 miljoonan euron leikkaaminen momentilta 209. Tarkistus 514 - Tuomioistuin: 500 000 euron leikkaaminen momentilta 1100. Tarkistus 516 - Tilintarkastustuomioistuin: 36 000 euron leikkaaminen momentilta 1100. Tarkistus 520 - Talous- ja sosiaalikomitea: 236 000 euron leikkaaminen momentilta 1100. Tarkistus 522 - Alueiden komitea: 102 000 euron leikkaaminen momentilta 1100. Lopuksi tarkistus 523 - Oikeusasiamies: 11 000 euron leikkaaminen.
Minun on vielä annettava päätöslauselmaa koskevia lisähuomautuksia.

Färm (PSE)
Arvoisa puhemies, haluan vain sanoa, että käsittelemme nyt ulkoisia toimia koskevaa ryhmää 4. Tilanne on tältä osin erikoinen, koska olemme luoneet ns. tähdellä merkityn tarkistuksen. Ylitämme 72 miljoonan euron katon. Tämä tähdellä merkitty tarkistus tarkoittaa, että jos korotamme summaa vielä tämän osan 5 jälkeen, Afganistanille myönnettyjä määrärahoja leikataan. Halusin vain varoittaa kaikkia tästä asiasta. Kyse on tietenkin ensimmäisessä käsittelystä hyväksytystä kannasta, mutta haluan kuitenkin ilmoittaa teille tilanteesta.

Färm (PSE)
Arvoisa puhemies, tämä on toivoakseni viimeinen kerta, kun puhun tässä äänestyksessä.

Keskustelimme budjettivaliokunnassa viime maanantaina Itä-Timorista, ja haluan vain selittää, mitä me täällä teemme. Jotta voimme säilyttää Itä-Timoria koskevan erillisen budjettikohdan - mikä on poliittisesti erittäin tärkeää Timorin hallitukselle ja monille muille - on pyydetty erillisen äänestyksen järjestämistä tarkistuksesta 674. Äänestyksen selventämiseksi haluan mainita erillisen äänestyksen tarkoittavan sitä, että rahamäärät sisältyvät ensimmäiseen osaan. Jos äänestämme ensimmäisen osan puolesta, kannatamme korotettua määrää eli 25,5:tä miljoonaa euroa. Tietääkseni kaikki hyväksyvät tämän määrän.
Äänestyksen toinen osa koskee nimikkeistöä. Jos haluatte Itä-Timoria koskevan erillisen budjettikohdan - kuten esittelijä on suositellut ja jonka budjettivaliokunta on hyväksynyt - teidän on hylättävä budjettivaliokunnan tarkistuksen toinen osa.
Stenmarck (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, toivon, että tämä on ainoa asia, joka minun on sanottava päätöslauselmasta. Ensimmäisessä käsittelyssä tarkasteltua päätöslauselmaa on mukautettava vastaamaan äänestystä. Kohtaa 8 on siksi tarkistettava seuraavasti: sana ?aikomuksen? olisi korvattava sanalla ?päätöksen?. Ensimmäisellä rivillä oleva luku 40 miljoonaa olisi korvattava luvulla 42 690 000 ja rivillä kahdeksan oleva luku 40 miljoonaa olisi korvattava luvulla 35 miljoonaa.
Toiseksi kohdassa 19 on muutettava myös hieman verbin aikamuotoja. Rivillä 4 oleva sana ?olisi? on korvattava sanalla ?on?. Rivillä 5 oleva sana ?olisi? on korvattava sanalla ?on?. Rivillä 5 olevat sanat ?olisi käytävä? olisi korvattava sanoilla ?on käytävä?.

Puhemies.
Kiitän teitä näistä selvennyksistä.
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Kinnock, Neil
Arvoisa puhemies, haluan aloittaa puheenvuoroni ilmaisemalla pahoittelut kollegani Schreyerin puolesta, joka ei voi osallistua istuntoon. Hänen on oltava tänä aamuna Brysselissä keskustelemassa puheenjohtajan kanssa epäilemättä laajentumisen rahoittamista koskevista aiheista ja - mikä on myöskin ilmeistä - keskustelu on syytä käydä ennen Brysselin Eurooppa-neuvoston järjestämistä.
Kiitän hyvin lyhyesti komission puolesta parlamenttia siitä, että se on hyväksynyt neuvottelukantansa tässä vuoden 2003 talousarvioesitystä koskevassa ensimmäisessä käsittelyssä.
Esittelijät Färm ja Stenmarck ovat puoltaneet kantaa, joka antaa mielekkään näkymän rakentavasta ja varovaisesta vuoden 2003 talousarviosta toisessa käsittelyssä.
Komissio vastaa nopeasti kaikkiin parlamentin esittämiin erilaisiin pyyntöihin ja tiedusteluihin, jotta se voi kannustaa tärkeimpien kohtien varhaiseen ratkaisuun ennen toista käsittelyä.
Meidän on vielä saatettava laajentumisvalmistelut päätökseen, mutta olemme kiitollisia parlamentille sen vuotta 2002 koskevista tarjouksista. Tämä helpottaa epäilemättä ongelmia vuonna 2003.
Käsittelen kolmea muuta kohtaa hyvin lyhyesti. Ensiksikin meidän on jatkettava voimakkaasti hallinnollisia uudistuksia, ja näin myös teemme. Uudistuksia koskeva kattava edistymiskertomus laaditaan tammikuussa parlamentin tarkastelua varten.
Toiseksi päivitämme unionin maataloutta koskevaa talousarviota ja kalataloussopimuksen tarpeita vuonna 2003. Tarkistuskirjelmä jätetään parlamentin käsiteltäväksi seuraavalla viikolla.
Kolmanneksi komissio panee merkille parlamentin huolen siitä, että kumpikaan toimielimistämme ei osallistu riittävästi mahdollisen yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan yhteisten toimien valmisteluihin tai tällaisten toimien edellyttämän rahoituksen arviointiin.
Ulkoisia toimia koskevassa talousarviossa on selkeästi vielä löydettävä järkevä yleinen tasapaino. Komissio ehdottaa näin ollen realistisia ratkaisuja seuraavilla viikoilla, jotta budjettiviranomaiset voivat laatia tyydyttäviä päätelmiä.

Oostlander (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, ehdotan, että sanat ?Pakistan ja Venäjä? lisätään sanan ?Israel? yhteyteen.

Boudjenah (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, kyse on pelkästään selvennyksestä, koska tarkistus on jo kirjattu normaalisti äänestyslistaanne. Haluan vain huomauttaa, että ryhmäni ehdottaa tämän tarkistuksen 5 alussa olevan sanan ?tuomitsee? korvaamista sanalla ?pahoittelee?.

Hannan (PPE-DE)
Euroopan parlamentti on hyväksynyt EU:n talousarvion ja äänestänyt EDD:n tarkistusta vastaan, jossa vaaditaan Euroopan parlamentin jäsenten kulujen korvaamista todellisten kustannusten perusteella. Tätä tarkoitusta varten esitettyjä tarkistuksia vastaan on äänestetty peräkkäisissä talousarvioissa niin kauan kuin olen ollut tämän parlamentin jäsenenä, ja ne on hylätty kaikissa tapauksissa. Hetkellä, jolloin EU juhlii laajentumista, olisi erittäin tärkeää, että Euroopan parlamentti osoittaisi sitoutumisensa taloudelliseen kurinalaisuuteen ja avoimeen tilinpitoon. Se on tässä jälleen kerran epäonnistunut.

Malmström ja Paulsen (ELDR)
Olemme yleensä äänestäneet talousarviota koskevissa äänestyksissä valiokunnan ehdotuksia vastaan, joiden tarkoituksena on korottaa maatalouskuluja ryhmässä 1. Mielestämme EU:n rahoja voidaan käyttää paremmin toisilla alueilla, joilla niitä todella tarvitaan. On kohtuutonta, että noin puolet EU:n kokonaisbudjetista varataan vuosittain maataloustuotteiden tuotannon ja viennin tukemiseen. Sen lisäksi, että yhteinen maatalouspolitiikka tulee nykyisessä muodossaan kalliiksi EU:lle, se korottaa myös kuluttajahintoja.
Vientituet merkitsevät, että EU:n ylijäämäiset elintarvikkeet asetetaan polkumyyntiin maailmamarkkinoilla alhaiseen hintaan. Näin ollen elintarviketeollisuus kärsii vakavista kilpailuhaitoista esimerkiksi monissa kehitysmaissa. Erityisen turhaa on se, että EU tukee myös tupakan viljelyä. EU:n toimia ja talousarviota olisi tämän sijasta suunnattava rajat ylittäviin ongelmiin, joita jäsenvaltiot eivät pysty itse ratkaisemaan. EU:n maatalouspolitiikassa olisi näin ollen lopetettava vienti- ja tuotantotuet, ja ne olisi korvattava osaksi biologista monimuotoisuutta ja ympäristötoimia edistävillä tuilla.

Queiró (UEN)
. (PT) Äänestin unionin vuoden 2003 talousarvioesitystä koskevan ensimmäisen käsittelyn puolesta. Mielestäni se on tasapainoinen ja jämäkkä asiakirja sekä Berliinissä laadittujen suuntaviivojen mukainen etenkin rakennerahastoissa käytettävän rahoitusnäkymän osalta.
Haluan korostaa ehdotuksen kahta kohtaa. Ensimmäinen koskee sitä, että tämän parlamentin jäsenten enemmistö kieltäytyi leikkaamasta määrärahoja eurooppalaisten puolueiden ja parlamentaaristen ryhmien toiminnan tukemiseksi. Olin myös itse asiasta samaa mieltä. Toinen koskee erityisen budjettikohdan säilyttämistä rahoituksen myöntämiseksi Itä-Timorin jälleenrakentamiseksi sekä tämän summan merkittävää korottamista verrattuna edelliseen vuoteen. Euroopan parlamentti teki tämän päätöksen erittäin suurella enemmistöllä ja täydensi näin budjettivaliokunnan jättämää tarkistusehdotusta, jota myös kannatin.

Sacrédeus ja Wijkman (PPE-DE)
Olemme tyytyväisiä siihen, että HIVin/AIDSin torjuntaan varattuja määrärahoja on nostettu 200 miljoonaan euroon eli 60 prosenttia neuvoston ehdotuksesta. Tämä osoittaa, että parlamentti tosiaan haluaa noudattaa sitoumuksia, jotka teimme Maailmanlaajuisen terveysrahaston perustamisen hetkellä.
Me ruotsalaiset kristillisdemokraatit puollamme yleisesti ottaen budjettikysymystä koskevaa parlamentin neuvottelukantaa. Tästä huolimatta on useita hyvin erilaisia kohtia, joita haluamme erityisesti kommentoida.
Ennen kuin voimme hyväksyä ehdotetun mietinnön kokonaisuudessaan, mielestämme on tärkeää, että komissio pystyy selkiyttämään Israelille ja Palestiinalle myönnetyn tuen käyttöä. Olemme siksi hyväksyneet nykyisessä tilanteessa vain puolet määrärahoista, mikä on mielestäni painostusta oikeaan suuntaan.
On rohkaisevaa, että pyrimme poistamaan elävien eläinten kuljetukseen myönnettävät tuet, vaikka olisimmekin pitäneet parempana sitä, että ne olisi poistettu kokonaan.
Valittelemme kuitenkin Itä-Timorin tuen leikkaamista, koska maan tilanne ei ole vielä täysin vakaa äskettäisen itsenäisyysjulistuksen jälkimainingeissa. Mielestämme on väärin myöntää tukea 7 miljoonaa euroa eurooppalaisille puolueille, ennen kuin tälle on olemassa oikeusperusta. Pahoittelemme, että ehdotus määrärahan poistamisesta hylättiin äänin 393 puolesta ja 76 vastaan. Kannatamme myös siviilirauhanturvajoukkojen toteutettavuustutkimusta, mikä kuitenkin hylättiin.

Sandbæk (EDD)
 - (SV) Jäsenvaltioiden yhteinen ala on kärsinyt jo muutaman vuoden ajan merkittävistä takaiskuista. Tässä yhteydessä on masentavaa nähdä, että EU:n talousarvioon sisältyy uskomattoman paljon käyttämättömiä varoja ja että tietyissä tapauksissa rahaa tuhlataan aivan turhaan.
Haluamme poistaa kokonaan tai osaksi monia EU:n kulubudjetin osia, kuten maataloustuet, tuet elävien eläinten vientiin kolmansiin maihin, suurimman osan aluetuista, tuet tupakan viljelyyn, tuet talous- ja sosiaalikomitean toimintaan sekä tuet eurooppalaisille poliittisille puolueille, federalistisille EU:n järjestöille ja EU:n/EMUn propagandan levitykselle. Mielestämme tätä luetteloa EU:n suorastaan paheksuttavista menoista voidaan vieläkin laajentaa.
Toinen joka vuosi korostamamme yksityiskohta on se, että Euroopan parlamentin jäsenten matkakulut olisi korvattava vain sellaisten todellisten kustannusten osalta, jotka ovat aiheutuneet EU-asioiden hoitoon liittyvistä matkoista. On varsin uskomatonta, että tätä asiaa ei saada koskaan ratkaistua siitä huolimatta, että niin monet väittävät kannattavansa tätä periaatetta.
EU:n tuhlaamia julkisia varoja voidaan käyttää paremmin jäsenvaltioissa. Mielestämme jäsenvaltioiden rahoitusosuuksia Euroopan unionille voidaan vähentää.

Scallon (PPE-DE)
Äänestin budjettikohtia B7-6312, Arndt 605 ja Arndt 361 vastaan. Pian julkaistavan Sandbækin mietinnön mukaan väestölle ja lisääntymistavoitteiseen terveydenhuoltoon tarkoitetun rahoituksen tavoitteena on mahdollistaa raskaudenkeskeytys kehitysmaissa.
Euroopan unionilla ei ole mitään laillista oikeutta tarjota tai edistää raskaudenkeskeytystä. Emme voi hyväksyä sitä, että julkisia varoja käytetään tätä tarkoitusta varten jäsenvaltioissa, ehdokasvaltioissa tai kehitysmaissa, joissa paikallisyhteisöt eivät sitä hyväksy.

Andersson, Hedkvist Petersen, Hulthén ja Karlsson (PSE)
Me ruotsalaiset sosiaalidemokraatit äänestimme tänään tarkistuksia vastaan, joiden tarkoituksena on korottaa maataloustukia. Mielestämme niitä on leikattava. Maatalouden uudistamisen ensimmäisenä vaiheena on oltava varojen siirtäminen maaseudun kehittämiseen. Hieman pidemmällä aikavälillä maatalousalan varojen uudelleenjako ei ole kuitenkaan riittävää. Maataloustukia on sen sijaan myös leikattava rajusti. Tämä pätee etenkin tupakan viljelyyn myönnettävään tukeen. EU:n ei pidä tukea sellaisten viljelykasvien tuotantoa, jotka vaarantavat ihmisten elämän.

Berthu (NI)
. (FR) Allekirjoitin yhdessä Mouvement pour la France -ryhmän kollegojeni kanssa tarkistuksen, jossa poistetaan ?eurooppalaisia puolueita? varten vuoden 2003 talousarvioesitykseen kirjattu 7 miljoonan euron määräraha.
Itse asiassa Nizzan sopimus, jossa määrätään julkisesta rahoituksesta poliittisille puolueille ?Euroopan tasolla?, ei ole vielä tullut voimaan ja puhumattakaan sen olennaisesta täytäntöönpanoasetuksesta. Tiedämme hyvin, että nykyiset ?puolueet? ovat tarvinneet kipeästi rahaa sen jälkeen, kun tilintarkastustuomioistuin julisti laittomaksi sen, että parlamenttimme tietyt ryhmät rahoittivat näitä puolueita. Mielestämme tämä ei kuitenkaan ole riittävä syy suhtautua välinpitämättömästi lain perussäännöksiin.
Lisäksi viime vuonna ennakkoon laaditussa täytäntöönpanoasetuksessa ei noudatettu edellytyksiä, jotka koskevat kansallisten puolueettomuutta koskevien perustuslakien noudattamista kansallisille poliitikoille myönnettävässä rahoituksessa sekä Euroopan parlamentissa edustettuina olevien kaikkien poliittisten ryhmien tasa-arvoista kohtelua Nizzan sopimuksen julistuksen 11 määräysten mukaisesti.
Voimme siksi periaatteessa vain hylätä uudelleen tällaisen rahoituksen, joka tulee veronmaksajille hyvin kalliiksi ja elättää eurooppalaisia poliittisia puolueita vain näennäisesti ilman todellista sisältöä.

Eriksson, Frahm, Herman Schmid ja Sjöstedt (GUE/NGL)
Jäsenvaltioiden yhteinen ala on kärsinyt jo muutaman vuoden ajan merkittävistä takaiskuista. Tässä yhteydessä on masentavaa nähdä, että EU:n talousarvioon sisältyy uskomattoman paljon käyttämättömiä varoja ja että tietyissä tapauksissa rahaa tuhlataan aivan turhaan.
Haluamme kumota kokonaan tai osaksi monia EU:n kulubudjetin osia, kuten maataloustuet, tuet elävien eläinten vientiin kolmansiin maihin, suurimman osan aluetuista, tuet tupakan viljelyyn, tuet talous- ja sosiaalikomitean toimintaan sekä tuet eurooppalaisille poliittisille puolueille, federalistisille EU:n järjestöille ja EU:n/EMUn propagandan levitykselle. Mielestämme tätä luetteloa EU:n suorastaan paheksuttavista menoista voidaan vieläkin laajentaa.
Toinen joka vuosi korostamamme yksityiskohta on se, että Euroopan parlamentin jäsenten matkakulut olisi korvattava vain sellaisten todellisten kustannusten osalta, jotka ovat aiheutuneet EU-asioiden hoitoon liittyvistä matkoista. On varsin uskomatonta, että tätä asiaa ei saada koskaan ratkaistua siitä huolimatta, että niin monet väittävät kannattavansa tätä periaatetta.
EU:n tuhlaamia julkisia varoja voidaan käyttää paremmin jäsenvaltioissa. Mielestämme jäsenvaltioiden rahoitusosuuksia Euroopan unionille voidaan vähentää.
Pasqua (UEN)
. (FR) Ryhmämme tukee luonnollisesti sitä, että Euroopan parlamentti ei ole sallinut ministerineuvoston alentaa yleisesti markkinakustannuksia maatalousalalla ja palauttaa näitä kuluja varainhoitovuoden 2003 alustavan talousarvioesityksen tasolle. Ryhmämme on myös tyytyväinen siihen, että budjettivaliokunta on hyväksynyt ryhmämme tarkistuksen. Tarkistuksen tavoitteena on lisätä 20 miljoonalla eurolla määrärahoja, joilla pyritään helpottamaan nuorten maanviljelijöiden sijoittautumista maaseudulle. Tämä aloite on ollut ilmeisen onnistunut Ranskassa.
Meidän ei kuitenkaan pidä unohtaa YMP:aa rasittavia vakavia uhkia Euroopan unionin uuden historiallisen laajentumisen yhteydessä hetkellä, jolloin käynnistyy 15 jäsenvaltion huippukokous Brysselissä. Euroopan rahoitusnäkymiä koskevaa sopimusta, joka on voimassa vuoteen 2006 ja josta Ranska maksoi niin kalliin hinnan Berliinin huippukokouksessa vuonna 1999, ei voida kyseenalaistaa laajentumisen vuoksi. Nykyisten rahoitusnäkymien viimeisen soveltamisvuoden aikanahan tarkistetaan myös YMP:aa, ja Ranska on vastedes Euroopan unionin talousarvion nettomaksaja. Laajentumiseen liittyvien maatalouskustannusten mekaanista lisäystä ei saa sysätä ranskalaisten maanviljelijöiden harteille. Jos maataloustukia tarkistetaan vuonna 2006, myös rakennerahastoja olisi luonnollisesti tarkistettava, samoin kuin kunkin jäsenvaltion rahoitusosuutta Euroopan unionin talousarviosta.
(Äänestysselityksiä lyhennettiin työjärjestyksen 137 artiklan 1 kohdan mukaisesti.)

Ribeiro e Castro (UEN)
. (PT) Olen erittäin tyytyväinen Euroopan unionin yleisen talousarvion kehyksessä tehtyyn päätökseen säilyttää sekä erityinen budjettikohta tuen myöntämiseksi Itä-Timorin jälleenrakentamiseen että asianmukainen rahoitusmäärä. Tarkistuksen 674 kahden osan erityistä tehtävää koskeva äänestys, kuten vuoroäänestyksestä varsin selvästi käy ilmi, on vain jatkoa sille voimakkaalle yhteistyön ja solidaarisuuden hengelle, jota Euroopan unioni on osoittanut maailman tuoreinta valtiota kohtaan. Sallinette minun palauttaa mieliin, että Euroopan parlamentti myönsi vuoden 1999 Saharovin palkinnon Itä-Timorin nykyiselle presidentille Xanana Gusmãolle ja lupasi tukea uuden valtion vahvistamista, kuten Euroopan parlamentin 4. lokakuuta 2001 antamassa päätöslauselmassa niin hienosti todettiin. Tämän erityisen budjettikohdan käsittely parlamentissa edellyttää tarkkaavaisuutta ja sitkeyttä sekä erinomaista koordinointia niiltä Euroopan parlamentin jäseniltä, jotka ovat parhaiten selvillä Itä-Timorin tilanteesta, eli erityisesti tämän parlamentin eri puolueiden portugalilaisilta jäseniltä. Täysistunnossa saavutettu erittäin laaja enemmistö on kuitenkin myös merkki siitä, että parlamentti kantaa edelleen poliittiset ja moraaliset vastuunsa, eikä riko timorilaisille antamiaan sitoumuksia. Tämä on todellakin erittäin ilahduttavaa.

Marques (PPE-DE)
. (PT) Haluan onnitella Asensiota hänen laatimastaan mietinnöstä. Se koskee parlamentin ja neuvoston ehdotusta, jonka tarkoituksena on laatia yhteiset standardit yhteisön tilastojen yhdistämiseksi tavaroiden ja matkustajien, mukaan lukien turvatiedotus, rautatieliikenteestä. Kannatan täysin tätä mietintöä.
Koska asianomaiset eri toimijat ovat tästä ehdotuksesta laajasti yhtä mieltä, haluan vain korostaa sitä, että tämän lainsäädäntövälineen hyväksyminen helpottaa yhteisen liikennepolitiikan alalla yhteisen rautatieliikennealan arviointia. Tämä mahdollistaa asiantuntevien päätösten tekemisen sekä kannustaa etenkin nopean, miellyttävän ja turvallisen rautatieliikenteen tulevaa käyttöönottoa jäsenvaltioissa ja niiden välillä sekä jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden välillä vaihtoehtona nykypäivän maantie- ja lentoliikenteen ruuhkautumiselle. Tästä on hyötyä sekä käyttäjille että epäilemättä myös ympäristölle.

Ribeiro e Castro (UEN)
. (PT) Rautatieliikenteen edistäminen - samalla tavoin kuin lyhyen matkan merenkulku tai kabotaasi - turvallisempana ja ympäristöystävällisempänä vaihtoehtona tieyhteyksien ylikuormitukselle on jo pitkän aikaa ollut erittäin tärkeä perussuuntaviiva. Jotta ehdotus perustuisi hedelmälliseen ja puolueettomaan keskusteluun, meidän on kuitenkin tiedostettava selkeästi ja varmuudella alan realiteetit, kun määrittelemme sekä strategisten päätösten kiireellisyyttä - erityisesti tärkeimpien matkakohteiden ja matkojen osalta - että toteutettavia toimenpiteitä tieliikenteen vähentämiseksi toivotulle tasolle. Tässä piilee tämän asetusehdotuksen merkitys. Sen tarkoituksena on päivittää ja mukauttaa rautatieliikenteen tilastoja seurannan tehostamiseksi ja alan kehitystä koskevan analyysin tarkentamiseksi ottaen huomioon toimenpiteet, jotka on hyväksyttävä rautatiepaketin mukaisesti. Nyt kun olemme saavuttaneet tämän vaiheen, olen tyytyväinen siihen, että neuvosto on saavuttanut yhteisen kannan ja että parlamentin jättämät tarkistukset on myös hyväksytty. Tämä osoittaa, että tämä aihe yhdistää enemmän kuin erottaa ja että sillä voi olla hyvin myönteinen vaikutus Euroopan kansalaisten tulevaan elämänlaatuun. Tuen näiden syiden vuoksi täysin tätä mietintöä.

Inglewood (PPE-DE)
Toimin hallituksen puheenjohtajana C.N. Groupissa, joka omistaa useita sanomalehtiä. Jotta välttäisin mahdolliset vihjaukset eturistiriitaan, en siksi osallistu tätä mietintöä koskevaan äänestykseen.

Malmström, Paulsen ja Olle Schmidt (ELDR)
Ruotsissa sananvapautta on suojattu perustuslailla vuodesta 1766. Sisäpiirikauppaa ja markkinoiden manipulointia koskeva direktiivi on herättänyt keskustelua ja jossain määrin myös tyytymättömyyttä, koska toimittajan oikeutta sananvapauteen pyritään suojaamaan edelleen jopa direktiivin voimaantulon jälkeenkin.
Mielestämme olemme kuitenkin saaneet sekä riittäviä selvityksiä siitä, miksi direktiivi esimerkiksi on niin tärkeä yksityishenkilöille haitallisten rahoituskeinottelujen estämiseksi, että riittäviä takeita siitä, ettei direktiivi vaikuta mitenkään Ruotsin perustuslakiin. Direktiivi edistää kokonaisuudessaan vapaiden ja tehokkaampien rahoitusmarkkinoiden luomista, mikä edellyttää moitteetonta kuluttajan ja investointien suojaa. Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmän tarkistus sisällyttäisi talousjournalismin direktiivin soveltamisalaan, mutta vastuu sen soveltamisesta säilyisi nykyisillä itsesääntelevillä elimillä. Siksi äänestimme tänään sisäpiirikauppaa ja markkinoiden manipulointia koskevan direktiivin puolesta.

Marques (PPE-DE)
. (PT) Nyt äänestämämme ehdotus, joka käsittelee sisäpiirikauppaa ja markkinoiden manipulointia (markkinoiden väärinkäyttöä), on välttämätön periaatteen tasolla, kuten kollegamme ja esittelijä Goebbels on maininnut.
Tämän direktiivin merkitys ja sen nopean hyväksymisen tarve oikeuttavat mielestäni sen, että voin jättää äänestysselityksen kirjallisesti vaikka en olekaan talous- ja raha-asioiden valiokunnan jäsen. Näin ollen en ole osallistunut erityisemmin tämän asian käsittelyyn. Turvaudun siksi tähän keinoon painottaakseni tarvetta äänestää asianomaisen suosituksen puolesta.
Tällaisista toimintatavoista, jotka ovat aiheuttaneet useita skandaaleja Yhdysvaltain rahoitusmarkkinoilla, sekä direktiivissä mainitusta tietynlaisesta markkinoiden manipuloinnista on rangaistava tehokkaasti. Tämä ei ole välttämätöntä pelkästään periaatteellisista syistä, kuten totesin puheenvuoroni alussa, vaan näin voidaan myös palauttaa luottamus rahoitusmarkkinoihin. Tämä selittää ensimmäisessä käsittelyssä saavutetun yhteisymmärryksen hengen, johon olen tyytyväinen.

Ribeiro e Castro (UEN)
. (PT) Yhdysvaltain rahoitusmarkkinoilla tapahtuneet skandaalit ovat tuoneet päivänvaloon tiettyjen rahoitusalan välittäjien puutteellisen ammatillisen rehellisyyden, kuten esittelijä on todennut. Ne ovat näin ollen tosiasiassa heikentäneet julkisten ja yksityisten sijoittajien luottamusta, heittäneet samalla epäilyksen ja epävarmuuden varjon kaikkien taloudellisten toimijoiden ylle sekä aiheuttaneet laajalle levinnyttä rauhattomuutta maailmantaloudessa. Äänestin mietinnön tarkistusten puolesta, koska ne tukevat tehokkaammin maailmanlaajuistumisen kielteisten ilmiöiden torjumista, jota on sitkeästi jatkettava. Nämä kielteiset ilmiöt ovat myös edesauttaneet uudenlaisen talousrikollisuuden syntymistä, johon liittyy vääristymiä, salailuja ja manipulointia. Mielestäni tämä lähestymistapa on oikea, jos haluamme palauttaa luottamuksen taloudellisiin toimijoihin ja edellytys sille, että pystymme saavuttamaan todellisen vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen. Näin voimme edetä kohti hartaasti toivottua Lissabonin strategiassa määritettyä tavoitetta, jonka mukaan Euroopasta pitäisi tulla ?maailman kilpailukykyisin ja dynaamisin tietopohjainen talous, joka kykenee ylläpitämään kestävää talouskasvua, luomaan uusia ja parempia työpaikkoja ja lisäämään sosiaalista yhteenkuuluvuutta?. Mielestäni esittelijän jättämä tarkistus, jossa vaaditaan rahoitusvälineiden liikkeeseenlaskijan johtohenkilöiden liiketoimia koskevien selvitysten saattamista nopeasti sijoittajien ulottuville, on erityisen tärkeä.

Cauquil and Laguiller (GUE/NGL)
. (FR) On häpeällistä, että esittelijä ehdottaa komission esittämien korvausmäärien alentamista ja on huolestuneempi lentoyhtiöiden taloudellisesta hyvinvoinnista kuin niiden kauppakäytäntöjen uhreiksi joutuneiden matkustajien eduista. Samalla tavoin hän ylistää innokkaasti lentoliikenteen sääntelyn purkamisen ansioita ja esittää sen kaikkien todisteiden vastaisesti hyödyttävän matkustajia, vaikka sen ainoana tarkoituksena on sallia lentoyhtiöiden kasvattaa voittojaan. Sääntelyn purkaminen on myös lisännyt alan sekasortoa, jonka ensisijaisia uhreja ovat alan työntekijät ja lentomatkustajat.
Emme kuitenkaan äänestäneet tätä mietintöä vastaan, vaan sen sijaan pidättäydyimme äänestyksestä. Tähän oli syynä ainoastaan se, että rajoituksistaan huolimatta mietintö voi edesauttaa sitä, että lentomatkustajat voivat saada hieman enemmän korvauksia ylivarausten, peruutusten tai lentojen pitkäaikaisen viivästymisen vuoksi.

Andersson, Färm, Hulthén, Hedkvist Petersen, Karlsson (PSE)
Mielestämme oikeudellisten syiden vuoksi paras ratkaisu olisi maksaa matkustajille kahdensuuruisia korvauksia, joista yhtä sovellettaisiin EU:ssa ja toista EU:n ulkopuolella. Vaihtoehtojen puutteen vuoksi äänestämme kuitenkin Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän tavoin eli kolmensuuruisen korvauksen puolesta.

Piscarreta (PPE-DE)
. (PT) Haluan osoittaa tukeni esittelijä Giorgio Lisin jättämille tarkistuksille Euroopan komission aloitteeksi, jossa määrätään ?ylivarausten?, peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen yhteydessä lentomatkustajille annettavaa korvausta ja apua koskevista säännöistä. Olemme kaikki kokeneet tällaisia matkajärjestelyt sekoittavia käytäntöjä tai joutuneet niiden uhreiksi. Tämän aloitteen mukaan lentoliikenteen harjoittajat etsivät ?vapaaehtoisia?, jotka luopuvat paikastaan. He voivat valita kahdesta vaihtoehdosta eli lipun hinta maksetaan heille takaisin tai heidän matkansa reititetään uudelleen lopulliseen määräpaikkaan. Asiakkaille, joilta on evätty pääsy lennolle ilman heidän suostumustaan, maksetaan rahallinen korvaus suhteessa lennon pituuteen.
Näitä sääntöjä sovelletaan sekä reitti- että tilauslentoyhtiöiden lentojen ?ylivaraukseen?, peruutukseen tai viivästymiseen.

Queiró (UEN)
. (PT) Lentoliikenteen vapauttaminen on tuonut mukanaan selkeitä etuja lentomatkustajille. Tarvitsee vain ajatella lentolippujen merkittäviä hinnanalennuksia, joiden ansiosta matkustajamäärät ovat lisääntyneet huikeasti. Tässä kuluttajille erittäin myönteisessä asiassa on kuitenkin turvallisuusongelmien lisäksi vielä näkökohtia, joihin on kiinnitettävä huomiota. Nimenomaan matkustajat ovat usein valittaneet perustellusti näistä näkökohdista ja etenkin lentojen viivästymisen tai peruutuksen aiheuttamista häiriöistä.
Äänestin siksi kaikkien niiden ehdotusten puolesta, joiden tarkoituksena on ottaa käyttöön asianmukaiset korvaustariffit, kun matkustajat ovat kärsineet lentoyhtiöiden ylivarauksista aiheutuneista häiriöistä. Tämä on osa politiikkaa, jossa määritetään selkeät vastuut lentoliikenteen harjoittajille.

Ribeiro e Castro (UEN)
. (PT) Lentoliikenteen vapauttaminen on tuonut mukaan selkeitä etuja lentomatkustajille. Tarvitsee vain ajatella lentolippujen merkittäviä hinnanalennuksia, jonka ansiosta matkustajamäärät ovat lisääntyneet huikeasti. Tähän voidaan lisätä se, että liikkuvuuden vapaus tukee sisämarkkinoita. Matkustajien ja kuluttajien näkökulmasta katsottuna on kuitenkin olemassa tiettyjä näkökohtia, joita on tarkasteltava uudelleen. Kyse on etenkin aivan liian yleisestä käytännöstä eli lentoyhtiöiden harjoittamasta ns. ylivarauksesta ja niistä tapauksista (jotka eivät sisälly edellä mainittujen säännösten soveltamisalaan), joissa matkustat reititetään muille lennoille, jotka vievät heidät lopulliseen määräpaikkaan, vaikkakin hieman myöhässä. Matkustajat ovat perustellusti valittaneet nykyisestä tilanteesta ja etenkin viivästyneiden tai peruutettujen lentojen aiheuttamasta häiriöstä ja vaivasta. Monet lentoyhtiöt ovat sitoutuneet vastaamaan paremmin matkustajien odotuksiin. Tässä tilanteessa tarvitaan kuitenkin kipeästi uutta sääntelykehystä matkustajien oikeuksien turvaamiseksi. Tämä on komission ehdotuksen ja myös Lisin mietinnön tarkoitus. Äänestin tämän mietinnön puolesta sitäkin suuremmalla syyllä, että siinä harkitaan alan erilaisia etunäkökohtia ja siihen sisältyy kohtuullisia kompromisseja. Aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunta on nimenomaan tästä syystä tukenut laajalti tätä mietintöä.

Vermeer (ELDR)
ELDR-ryhmä tuki Lisin mietintöä. Suhtaudumme kuitenkin hyvin varauksellisesti lentomatkustajille maksettavaa korvausta koskevaan komission ehdotukseen seuraavista syistä:
1) Komission ehdotuksesta ei ole laadittu asianmukaista taloudellista vaikutusarviointia sen määrittämiseksi, miten se vaikuttaa lippujen hintoihin ja kuluttajien valintoihin. Tällainen arviointi on olennainen sen varmistamiseksi, että ehdotettu järjestelmä toimii käytännössä.
2) Ehdotuksessa ja parlamentin kompromississa ei kummassakaan myönnetä lennollepääsyn epäämiseen ja peruutuksiin johtavien tavanomaisten olosuhteiden välistä olennaista eroa. Lennollepääsyn epääminen johtuu usein tarkoituksellisesta ylivarauksesta, kun taas peruutus johtuu hyvin usein sellaisista olosuhteista, joihin lentoyhtiöt eivät pysty vaikuttamaan, kuten ilmatilan valvonnasta. Parlamentin määritelmä force majeure -tilanteesta on tältä osin puutteellinen. Vaikka voidaankin väittää, että lentoyhtiöiden olisi tällaisissa tapauksissa vaadittava hyvitystä tilanteesta tosiasiallisesti vastuussa olevilta tahoilta, tämä on käytännössä hyvin monimutkaista.
3) Lopuksi lentoyhtiöiltä ja etenkin tilauslentoliikenteen harjoittajilta olisi ehkä parempi vaatia sitä, että ne antavat kuluttajille mahdollisuuden erillisen vakuutuspalkkion maksamiseen lippujen hinnan lisäksi. Tämä takaisi kuluttajille korvauksen peruutuksesta tai viivästyksestä, kun tämä johtuu lentoyhtiöstä riippumattomista syistä.

Figueiredo (GUE/NGL)
. (PT) Tämä mietintö on samalla linjalla sähkö- ja maakaasumarkkinoiden vapauttamisprosessin kanssa, ja siinä otetaan huomioon Tukholman ja Barcelonan Eurooppa-neuvostojen päätökset ja vaaditaan näille aloille uusia suuntaviivoja vapauttamispäätöksen jälkeen. Mietinnössä todetaankin, että energia-alan infrastruktuurin rakentamisen ja ylläpidon on tapahduttava yleensä markkinaperiaatteiden mukaisesti. Tämä lisää painostusta alan yksityistämiseen, infrastruktuurit mukaan lukien, mitä emme hyväksy.
Vaikka esittelijä vaatii, että kilpailun ja energian sisämarkkinoiden toteuttamisen tavoitteita pitäisi soveltaa niin, että otetaan huomioon yleispalvelun velvoitteet, mietinnössä kannatetussa vaihtoehdossa tuki ensisijaisten hankkeiden rahoittamiseksi ei edes ongelma-alueilla voi ylittää 20:tä prosenttia kuin poikkeustapauksissa. Mietinnössä mennään kuitenkin komission ehdotusta pidemmälle, jossa tuki oli vain 10 prosenttia. Mietinnössä mainitaan kuitenkin vain rakennusvaihe, johon sovelletaan edelleen yritysten välisen kilpailun vääristämisen kieltoa. Tämä tarkoittaa, että myös tällä alalla vaaditaan vapauttamista ja että siihen sovelletaan yhteiskunnallisen hyödyn sijasta taloudellisia perusteita.

Marques (PPE-DE)
Ehdotuksessa, josta tänään keskustelemme ja äänestämme, tarkistetaan Euroopan laajuisten energiaverkkojen suuntaviivoja, määritetään uudelleen Euroopan laajuisten verkkojen painopisteet ja yksilöidään yleishyödyllisten hankkeiden joukosta Euroopan etua koskevat ensisijaiset hankkeet. Ne asetetaan etusijalle heti, kun rahoituksesta on päätetty Euroopan laajuisille verkoille myönnettävää rahoitustukea koskevien säännösten mukaisesti. Ensisijaisten hankkeiden ryhmään kuuluu erilaisia energiaverkkohankkeita, joilla on varsin merkittävä vaikutus sisämarkkinoiden toteuttamiseen ja joiden tarkoituksena on varmistaa energiahuolto.
Haluan kuitenkin korostaa Euroopan laajuisten verkkojen strategista merkitystä olennaisena välineenä maantieteellisen etäisyyden aiheuttamien esteiden ylittämiseksi Portugalin kaltaisissa maissa. Tämä on vieläkin tärkeämpää syrjäisten alueiden, kuten Madeiran ja Azorien itsehallintoalueiden, tapauksessa. Olen tämän vuoksi vaatinut näiden alueiden erilaista kohtelua, koska ne eivät pysty liittymään Euroopan sähkö- ja kaasuverkkoihin. Mielestäni on siksi olennaista, että tuemme uusiutuviin energialähteisiin perustuvia energiantuotantohankkeita varmistamalla kunkin alueen paikallisen energiahuollon ja niiden kuulumisen ensisijaisiin toimintalinjoihin.

Moreira da Silva (PPE-DE)
On olennaista, että Euroopan laajuisten sähköverkkojen sääntelyyn sovelletaan energiahuollon turvallisuutta ja kilpailun vääristämisen kieltoa koskevien perusteiden lisäksi myös ympäristön kestävyyden perustetta. Ehdotan siksi, että aiheen yhteydessä on käsiteltävä uusiutuvista energialähteistä saatavan energian tuotantoa. Tämä on ala, josta on kaikkein vähiten haittaa ympäristölle. On myös tärkeää painottaa uusien energioiden alan tutkimusta sen varmistamiseksi, että niiden tuotantokustannukset laskevat, sekä hajautettujen lähteiden tutkimusta.

Ribeiro e Castro (UEN)
Äänestin tämän mietinnön puolesta, koska mielestäni komission hyväksymä lähestymistapa rahoitustukivälineiden tehokkaammasta käytöstä Euroopan laajuisiin verkkoihin sähkö- ja kaasualan sisämarkkinoiden toteuttamiseksi on selkeästi oikea. Se vastaa tosiasiassa Euroopan parlamentin 13. maaliskuuta 2002 ensimmäisessä käsittelyssä hyväksymää mietintöä ehdotuksesta rajat ylittävän sähkökaupan sääntelyn edistämiseksi. Koska kehitys on viime vuosina ollut niin hidasta, kuten komissio toteaa - vasta kolme erityishanketta 14:stä on pantu täytäntöön - esittelijän ehdotus määrittää uudenlainen työsarka on täysin asianmukainen. Yleishyödyllisiin hankkeisiin kuuluukin ehdotus määrittää Euroopan etujen mukaisten ensisijaisten hankkeiden ryhmä. Siihen sisältyy rajallinen määrä energiaverkkohankkeita, joilla on erityisen tärkeä vaikutus energiapolitiikan olennaisen perusteen eli sisämarkkinoiden toteuttamisen ja energiahuollon turvallisuuden vahvistamisen kannalta. Olen myös samaa mieltä suositellusta suuntaviivasta, jonka mukaan uusiutuvista energialähteistä tuotetun energian siirtoverkko olisi liitettävä paremmin yhteenliitettyihin energiaverkkoihin, mikä lisää näiden energioiden toivottua tuotantoa ja kulutusta.

Moreira da Silva (PPE-DE)
Mielestäni Euroopan parlamentin jättämät tarkistukset, jotka koskevat vienti-ilmoitusten määräaikoja ja tiheyttä ja niissä vaadittujen tietojen määrää, teknistä apua ja koulutusta ovat olennaisia, jotta voimme paremmin saavuttaa Rotterdamin yleissopimuksessa määrätyt tavoitteet. Toivommekin, että neuvosto ja komissio hyväksyvät nämä tarkistukset. Onnittelen esittelijää hänen erinomaisesta työstään.

Alyssandrakis (GUE/NGL)
Tämä päätöslauselma annetaan maailmanrauhan kannalta ratkaisevalla hetkellä, kun otetaan huomioon uhkaava hyökkäys Irakiin. Euroopan parlamentin mielestä asiaan on jälleen otettava kantaa. Siinä tuetaan täysin EU:n sotilaspolitiikkaa ja asetetaan ?terrorismin vastainen taistelu? Euroopan turvallisuus- ja puolustuspolitiikan päätavoitteeksi. Päätöslauselmassa vaaditaan Euroopan terrorismia koskevan lain täysimittaista ja nopeaa täytäntöönpanoa sekä jäsenvaltioiden muita autokraattisia toimenpiteitä. Siinä kannatetaan myös täysin Yhdysvaltojen tulkintaa 11. syyskuun tapahtumista, tuetaan terrorismin globaalia uhkaa koskevia lausuntoja ja luotetaan julistuksiin hyökkäyksestä Irakiin tai mihin tahansa muualle.
Päätöslauselmassa käsitellään enemmänkin tätä asiaa toteamalla, että ?ato on euroatlanttisen vakauden tärkein takaaja. Siinä tuetaan avoimesti ?aton uutta oppia, jonka tarkoituksena on taistella ";terrorismia"; vastaan. Siinä ei tietenkään unohdeta rinnastaa EU:ta Yhdysvaltoihin maailmanlaajuisena poliisina samalla kun siinä syytetään Yhdysvaltoja yksipuolisesta toiminnasta.
Tätä taustaa vasten oikeusjärjestyksen, vapauden ja demokratian kunnioittamista koskevat lausunnot kaikuvat erittäin tyhjiltä. Mielestämme viittaus YK:n peruskirjaan on sekä erittäin vaarallinen että paljastava, koska sen mukaan 11. syyskuuta tapahtui aseellinen hyökkäys.
Siksi Euroopan parlamentin Kreikan kommunistisen puolueen jäsenet äänestivät tätä päätöslauselmaa vastaan.

Berthu (NI)
. (FR) Kannatin Euroopan parlamentin päätöslauselmaa terrorismin vastaisesta taistelusta osoittaakseni sitoumukseni tähän asiaan. Jos kuitenkin totta puhutaan, olin erittäin tyytymätön mietintöön monesta syystä.
Euroopan parlamentti näyttää katsovan kohdassa 6, että aseellisen hyökkäyksen kohteeksi joutunut maa on oikeutettu puolustautumiseen vain, jos YK:n turvallisuusneuvosto on tämän hyväksynyt, mikä on täysin väärin. Turvallisuusneuvosto voi aseellisen hyökkäyksen tapauksessa vain ilmoittaa kollektiivisesta voimankäytöstä eikä aseellisen hyökkäyksen kohteena olevan jäsenvaltion oikeudesta puolustaa itseään.
Euroopan parlamentti väittää kohdassa 36, että Euroopan toimielinten ns. pilarirakenne saattaa haitata taistelua terrorismia vastaan. Tässä tuskin on mitään järkeä. Unionin käynnistämällä yleisellä ?aseistariisunnalla?, johon kuuluu sisäisten rajatarkastusten kumoaminen ja se, ettei olla huomaavinaankaan ?tunnistamattomien? siirtolaisten virtaa ihmisoikeuksien nimissä, on paljon haitallisempi vaikutus.
Lopuksi, kuten johdanto-osan kappaleessa P todetaan, jos haluamme - kuten meidän on toimittava - välttää terrorismin rinnastamisen islamilaiseen maailmaan, meidän on myös oltava tietoisia tarpeesta tuoda esille jihadin käsitteessä olevat epämääräisyydet, jotka ovat erityisen vaarallinen terrorismin lähde.

Coelho (PPE-DE)
Terrorismin uhalla on selkeitä globaaleja ulottuvuuksia. Siihen on myös vastattava maailmanlaajuisesti, jotta voimme torjua tehokkaasti tätä demokratian ja ihmisoikeuksien vapaan harjoittamisen uhkaa. EU on ylpeä siitä, että se suojelee jatkuvasti näiden perusarvojen kunnioittamista kaikkialla maailmassa ja yhteisön alueella. EU:n nopeaa ja tehokasta toimintaa sen globaalin terrorismin vastaisen strategian (Euroopan toimintasuunnitelma terrorismin torjumiseksi) määrittämiseksi on kehuttava. EU:n ja jäsenvaltioiden globaalin strategian tavoitteena on oltava seuraavat seikat:
1 - Oikeusjärjestyksen periaatteiden lujittaminen.
2 - Demokraattisen valvonnan tehostaminen; on valitettavaa, että sekä Euroopan parlamentille että kansallisille parlamenteille on ilmoitettu vain osittain neuvoston päättämistä toimenpiteistä.
3 - Terroritekojen ehkäisemistä ja poistamista koskevien toimien edistäminen. On olennaista, että jäsenvaltioissa on voimassa tehokas rikoslainsäädäntö ja että ne ovat hyväksyneet poliisi- ja oikeudellista yhteistyötä koskevia toimenpiteitä. Vähitellen rakentamallamme vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueella on merkitystä vain, jos nämä kolme osa-aluetta ovat tasapainossa ilman, että yksikään niistä vaikuttaa toiseen osa-alueeseen. Vuoden 2001 syyskuun 11. päivän traagisilla tapahtumilla ei voida perustella ylireaktioita tai väärinkäytöksiä, kun vapautta ja oikeutta pyritään tukahduttamaan turvallisuuden varjolla.

Figueiredo (GUE/NGL)
Päätöslauselma ?EU:n terrorisminvastaisen strategian arvioinnista ja näkymistä vuosi 11. päivän syyskuuta 2002 jälkeen? sisältää useita ristiriitaisuuksia. Haluan korostaa joitakin sen kaikkein kielteisimpiä näkökohtia:
Siinä kannatetaan ?terrorismin vastaisen taistelun? militarisointia, joka on muuttamassa nykyistä puolustuksen käsitettä. Sitä kutsutaan nyt ?turvallisuuden laajemmaksi käsitteeksi?, mikä sisältää ?ennalta ehkäisevät iskut?. Tästä ovat esimerkkinä George W. Bushin päätösvallassa nykyisin olevat iskut, jotka sekoittavat jäsenvaltioiden sisäiset turvallisuustehtävät puolustuspolitiikkaan.
Siinä vahvistetaan Naton ja Yhdysvaltojen välisen yhteistyökumppanuuden asema viitekehyksenä EU:lle ?terrorismin vastaisessa taistelussa?.
Siinä tuetaan Naton (poliittisten ja sotilaallisten rakenteiden) uudistamista, jotta sen puolustusliittotehtävät voidaan muuttaa hyökkäysliitoksi.
Siinä halutaan kriminalisoida sellaisten järjestöjen ja liikkeiden toiminta, jotka taistelevat toisinaan aseellisesti asianomaisten maiden väestön sortoa vastaan, ja sekoitetaan tämä toiminta ?terrorismiin?.
Siinä kehotetaan käymään sotaa terrorismia vastaan EU:n oikeus- ja sisäasioiden yhteisöllistämiseksi.
Äänestimme siksi tätä mietintöä vastaan.

Lang (NI)
. (FR) Terrorismi kylvää ja herättää kauhua. Yksikään maailman valtio ei ole nykyisin turvassa terrorismin vaikutuksilta. Demokraattisissa valtioissa ei ole olemassa mitään uskonnollista, poliittista tai taloudellista perustetta terrorismiin turvautumiseksi. Meidän on torjuttava kansainvälistä terrorismia aktiivisesti, ja tässä suhteessa tuemme luonnollisesti tätä yhteistä päätöslauselmaesitystä.
Minun on valitettavasti todettava, että 11. syyskuuta 2001 ja äskettäin Balissa tapahtuneet iskut ovat paljastaneet terrorismin vastaisen globaalin taistelun heikot kohdat. Noin 50 nykyisin voimassa olevan eurooppalaisen asiakirjan - Euroopan parlamentin päätöslauselmien, puitepäätösten, yleissopimusten, asetusten, direktiivien - avulla ei ole mitenkään pystytty vähentämään terrorismia.
Kaikki poliittiset ryhmät kiittelivät kuitenkin eilen yksi toisensa jälkeen sitä, miten nopeasti Eurooppa reagoi 11. syyskuuta jälkeen. Kriisitilanteessa laadittiin luonnollisesti yhteinen terrorismin määritelmä, vaikka tämä ei ollutkaan helppoa. Tämän lisäksi Europolille annettiin uusia vastuita alalla ja laadittiin luettelo epävakaista valtioista, jotka antavat suojapaikan fundamentalistien pesäkkeille. Terroristiverkot ovat kuitenkin vuosi tämän jälkeen edelleen hengissä ja terroristi-iskut jatkuvat yhä kiivaampina.
(Äänestysselityksiä lyhennettiin työjärjestyksen 137 artiklan 1 kohdan mukaisesti.)

Meijer (GUE/NGL)
 Vuoden 2001 syyskuun 11. päivän tapahtumien aiheuttama paniikki ei ole vieläkään laantunut. Terrorismin pelon vuoksi on tehty päätöksiä, joita tavanomaisissa olosuhteissa olisi tukenut vain tämän parlamentin vähemmistö. Vaikka EU:n jäsenvaltiot suhtautuvatkin Yhdysvaltoja varauksellisemmin ennalta ehkäisevään sodankäyntiin ja ovat valmiimpia maksamaan kehitysmaille, Bush nuoremman lyhytnäköiset politiikat vaikuttavat meihin yhä voimakkaasti. Ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokuntaa tuki tämän päätöslauselman valmistelussa kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunta. Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmä sai myös pitkälti kantansa läpi Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän ja vihreiden keskuudessa. Tämä merkitsee, että Natoon kiinnitetään enemmän huomiota kuin Yhdistyneisiin Kansakuntiin ja että vapausoikeuksien rajoittamista pidetään tärkeämpänä kuin niiden syiden kitkemistä, joiden vuoksi nöyryytetyistä ihmisistä tulee terroristeja. Nimenomaan tämän vuoksi ihmiset ovat yhä närkästyneempiä nykyiseen vallan, omistajuuden ja tulojen tasapainoon maailmassa. On hyvä asia, että liberaalipuolue haluaa perustella tätä kantaansa hyväntekeväisyydellä, mutta se ei muuta sen vaikutuksia. Olen pettynyt sosiaalidemokraattien ja vihreiden tukeen, jotka nyt osoittavat haluavansa kuulua uuteen parlamentaariseen enemmistöön hinnalla millä hyvänsä.

Ribeiro e Castro (UEN)
Vastustan yhteisen päätöslauselman kahta todella surkeaa kappaletta. Äänestin kuitenkin loppujen lopuksi tämän päätöslauselman puolesta, koska mielestäni terrorismin vastainen taistelu on ratkaisevan tärkeää - onhan se meidän aikamme vakavin globaalinen uhka - ja koska en halua mitenkään edesauttaa heikomman merkin antamista tällä alalla. Pelkästään jo eilinen selkkaus, jossa satoja viattomia kansalaisia otettiin pankkivangeiksi paikallisessa teatterissa Moskovassa - ja joka johti uuteen murhenäytelmään, jonka tulos on vielä täysin epävarma - on tosiasiassa vahvistanut kaikki 11. syyskuuta 2001 sekä Balissa ja monissa muissa maailmankolkissa tapahtuneiden iskujen aiheuttamat pahimmat pelkomme. Tämä säälimätön ja yhä pelottavampi ilmapiiri paljastaa kuitenkin nyky-yhteiskuntamme haavoittuvat kohdat. Juuri tämän vuoksi meidän pitäisi välttää moniselitteisyyksiä ja näennäisperustelun ansoja, joita päätöslauselman teksti on valitettavasti tupaten täynnä. Useiden kompromissien vuoksi asiakirja on liian pitkä. Se muistuttaa kovasti ikävystyttävää valssia tai vetelää tangoa, jossa liikutaan vasemmalta oikealle ja huovataan edestakaisin - jopa siinä määrin, että saatamme unohtaa mihin suuntaan olemme oikein menossa. Siksi emme pääse asiassa kovinkaan pitkälle, ja kaikenkarvaiset terroristit voivat edelleen hymyillen hyökätä viattomia ja puolustuskyvyttömiä siviilejä vastaan sekä kylvää vihaa, julmuutta ja tuhoa. Terrorismin vastainen päättäväinen taistelu on yksi olennaisista poliittisista taisteluista tällä juuri alkaneella vuosisadalla, jos haluamme, että vuosisata päättyy paremmin, kuin mitä sen alkoi. Taistelua on jatkettava ilman mitään poliittista tai moraalista vastuun pallottelua kaikkien käytettävissä olevien poliittisten, diplomaattisten, sotilaallisten, poliisia koskevien ja oikeudellisten välineiden avulla kentän tilanteen ja ennaltaehkäisevän toiminnan tehokkuuden edellyttämällä tavalla. Meidän on hylättävä jahkailu, josta on haittaa uhreille ja etua hyökkääjille.

Tannock (PPE-DE)
Kuten monet brittiläisistä konservatiiviryhmän kollegoista, pidättäydyin tänään äänestämästä lopullisessa äänestyksessä terrorismia käsittelevästä päätöslauselmasta, koska useiden hyväksyttyjen kohtien tarkoituksena oli suoraan horjuttaa YK:n peruskirjan 51 artiklassa vahvistettua luonnollista oikeutta itsepuolustukseen sekä oikeutta ennalta ehkäiseviin toimiin saman luonnollisen lainsäädäntövallan nojalla, kun epäluotettava valtio tai terroristijärjestö uhkaa selkeästi ja välittömästi valtion tai alueen turvallisuutta. Tämän lisäksi päätöslauselmassa viitataan erilaisiin poliittisiin käsitteisiin yhteisestä ulko- ja turvallisuuspolitiikasta Euroopan turvallisuus- ja puolustuspolitiikkaan ja Echelon-hankkeeseen. Meillä on näitä koskevia erilaisia politiikkoja, jotka tunnetaan hyvin ja jotka eroavat tämän parlamentin enemmistön politiikoista. Meidän ei tarvitse sanoa, että tuomitsemme puolueena kaikenlaiset terroriteot kaikkialla ja että olemme valtiona kärsineet jo hyvin kauan aikaa säälimättömän IRAn ja muiden puolisotilaallisten järjestöjen kourissa. Näin olleen äänestyksestä pidättäytymisemme kuvastaa myös päätöslauselman varsin vaisua sävyä. Tuntuu siltä, että siinä ollaan joissakin kohdissa huolestuneempia terroristien kansalaisoikeuksien suojelemisesta kuin siitä, että tuomitaan heidän murhaavat tekonsa viattomia siviilejä kohtaan.

Cauquil and Laguiller (GUE/NGL)
. (FR) Vaikka esittelijä mainitsee, että ?75 prosenttia niistä 1,2 miljardista ihmisestä, jotka elävät alle yhdellä dollarilla päivässä, elää maaseudulla?, hän ei esitä mitään muuta ratkaisua köyhien maiden ruokapulan poistamiseksi kuin ?avaamaan markkinat yhä laajemmin kehitysmaille, jotta ne voivat nauttia yhteisestä hyvinvoinnista ja kasvattaa talouttaan?, yhdessä monien hyväntekeväisyystoimien kanssa.
Kuitenkin nimenomaan markkinatalous on ajanut nämä valtiot hylkäämään elintarvikkeiden tuotantoperinteet maailmanmarkkinoille tarkoitetun yhden viljelykasvin viljelemiseksi. Tämä sama markkinatalous merkitsee myös sitä, että jopa maailmantalouden kasvu lisää yli miljardin ihmisen köyhyyttä ja nälkää.
Esittelijä on lisäksi varsin tietoinen siitä, että kauppamahdit leikkaavat tukeaan köyhille maille ja että tuesta hyötyy tosiasiassa vain pieni osa paikallisesta väestöstä, elleivät siitä sitten määrää vauraiden maiden yritykset.
Joka tapauksessa köyhät maat eivät tarvitse holhoavaa hyväntekeväisyyttä, vaan sen rosvouksen ja hyväksikäytön lopettamista, josta ne ovat aina kärsineet nimenomaan näiden suurten teollisuusryhmittymien ja kauppamahtien kourissa.
(Äänestysselityksiä lyhennettiin työjärjestyksen 137 artiklan 1 kohdan mukaisesti.)

Fruteau (PSE)
. (FR) Eurooppa on jakautunut syvästi kahtia nykyisin käytävässä keskustelussa yhteisen maatalouspolitiikan tulevaisuudesta. Toisella puolella ovat pohjimmiltaan monitoiminnallisen maanviljelyn kannattajat - joihin itse kuulun - ja jotka eivät voi hyväksyä sitä, että 80 prosenttia yhteisön tuesta päätyy 20 prosentille maanviljelijöistä. Toisella puolella ovat taas ne, jotka kannattavat nykyisen tilanteen säilyttämistä.
Tältä osin Khanbhain mietintö antaa minulle tilaisuuden kumota huhun, jota levitetään aivan liian usein ja jota pidän virheellisenä. Huhun mukaan Euroopan unioni on sulkenut ovensa maailman köyhimpien maiden vientituotteilta. Tämän vuoksi olisimme laistamassa velvollisuudestamme solidaarisuuden osoittamisesta kehitysmaille soveltamalla protektionistista maatalouspolitiikkaa, jossa keskitytään pelkästään Euroopan maanviljelijöihin.
Mistäköhän tämä huhu lienee peräisin, kun otetaan huomioon, että Euroopan unioniin tuodaan enemmän maataloustuotteita kehitysmaista kuin Yhdysvalloista, Kanadasta, Japanista, Australiasta ja Uudesta-Seelannista yhteensä? Kyse on uskoakseni pelkistä valheista.
Pitääkö meidän päätellä tämän perusteella, että kaupan vauhdittaminen ja maatalouden sääntelyn purkaminen ovat kehityspolitiikan olennaisia pilareita?
(Äänestysselityksiä lyhennettiin työjärjestyksen 137 artiklan 1 kohdan mukaisesti.)

Meijer (GUE/NGL)
 Khanbhai osoittaa jälleen kerran olevansa todellinen kehitysmaiden mestari. Hän tunnustaa kaikkien valtioiden oikeuden suojella tuotteitaan asettamalla tulliesteitä ja kehottaa tästä huolimatta rikkaita valtioita avaamaan ovensa köyhimpien maiden tuontituotteille. Hän vaatii myös vauraita maita käyttämään vähintään 0,7 prosenttia bruttokansantulostaan kehitysapuun ja tunnustaa tarpeen jakaa uudelleen maaseutualueiden maanomistusta. Toivon, että kristillisdemokraattien ja konservatiiviryhmän kollegat yhtyvät tähän näkemykseen. Valitettavasti he ovat keksineet viime aikoina uuden painopistealueen. He korostavat vapaakauppaa eli tukevat vääränlaista globalisaatiota, kuin mitä Maailman kauppajärjestö kannattaa. Jos vapaakauppa otetaan käyttöön, tämä merkitsee vahvimman eloonjääntiä. Yhtiöt, joiden työvoima- ja ympäristökustannukset ovat kaikkein alhaisimmat, voivat silloin varastaa markkinoita kilpailijoiltaan, vauraista valtioista tulee entistä rikkaampia köyhimpien kustannuksella ja ulkopuolelle sysättyjen määrä kasvaa sekä kansallisesti että kansainvälisesti. On siksi ilahduttavaa nähdä, että enemmistö puoltaa nyt pikemminkin solidaarisuuteen perustuvaa kantaa kuin ajatusta, jonka mukaan ?mitään ei saa ilmaiseksi?. Huomautan myös ohimennen olevani tietoinen siitä, että tämä liittyy muuhun kuin lainsäädäntöaloitetta koskevaan ehdotukseen, jolla on käytännössä vain vähän suoraa vaikutusta.

Bernié (EDD)
. (FR) Emme tue luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston uhanalaisten lajien kansainvälistä kauppaa koskevan yleissopimuksen (CITES) sopimuspuolten 12:tta konferenssia, joka on tarkoitus pitää 3.-15. marraskuuta Santiagossa Chilessä, koskevan päätöslauselman sisältöä.
Kaikkien Afrikan norsujen kantojen palauttaminen liitteestä II (markkinoinnin salliminen) liitteeseen I on yhtä huono ajatus kuin se, että kielletään yleissopimuksen sihteeristön valvonnassa tapahtuva rajallisten nahkojen ja norsunluun määrien vienti ottaen huomioon, että tämä on taas mahdollista laumojen merkittävän lisääntymisen vuoksi monissa eteläisen Afrikan valtioissa.
Norsujen kantojen lisääntyminen näissä valtioissa on varsinainen maanvaiva, koska ne tuhoavat satoja, vahingoittavat paikallisia luontotyyppejä ja aiheuttavat paikallisille maanviljelijöille merkittäviä tulonmenetyksiä.
Jotta norsujen kantoja hallinnoitaisiin paremmin Afrikan eteläosissa (Botswanassa, Namibiassa, Zimbabwessa ja Etelä-Afrikassa), tuimme ryhmämme jättämiä tarkistuksia, joissa vaaditaan liitteeseen I palauttamisen lykkäämistä.
Äänestyksemme ja kantamme heijastavat paikallisten väestöjen ja sukupuuton partaalla olevien villieläinten vastavuoroisia etuja.

Puhemies.
Esityslistalla on seuraavana ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan suullinen kysymys (B5-0492/02) komissiolle komission strategiasta New Delhin ilmastonmuutoksia käsittelevään konferenssiin.

Jackson (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, kysymys koskee Kioton pöytäkirjan sopimuspuolten kahdeksatta konferenssia hiilidioksidipäästöjen vähentämisestä. Asialla on kiire, sillä kysymyksessä tarkoitettu New Delhin konferenssi on alkamassa.
Euroopan parlamentti ja etenkin ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunta ovat erittäin huolissaan Kioton pöytäkirjan toteuttamisen jatkamisesta. Tilanne Euroopan unionissa on huolestuttava, sillä joissakin jäsenvaltioissa, jotka ovat ratifioineet Kioton pöytäkirjan, hiilidioksidipäästöjen määrä on kasvussa. Näin tapahtuu erityisesti Espanjassa.
Hiilidioksidipäästöjen vähentämiseksi on annettu useita direktiivejä, ja komissio on esittää hyödyllistä ohjelmaa, josta selviää komission toteuttamat ja suunnittelemat toimet. Erityisesti meitä kiinnostavat lähiaikoina todennäköisesti esitettävät valvontajärjestelmiä koskevat ehdotukset.
Haluan esittää kolme kysymystä. Ensiksikin kuinka tärkeä New Delhin konferenssi on? Komission jäsen vastaisi sen olevan erittäin tärkeä, mutta jos kerran näin on, niin miksi hän on täällä ja aikooko hän mennä konferenssiin? Jos komission jäsen ei aio mennä konferenssiin, se ei tarkoita sitä, että konferenssi olisi vähempiarvoisempi. Haluamme vain tietää, mitä New Delhin konferenssilta on odotettavissa, sillä olemme kuulleet asiasta ristiriitaisia huhuja.
Toiseksi olisi mielenkiintoista kuulla, millä tavalla komission mielestä muita maita pitäisi rohkaista osallistumaan Kioton prosessiin. Esimerkkinä mainittakoon, että tapasin äskettäin Australian Euroopan unionin suurlähettilään. Australia ei osallistu Kioton prosessiin eikä selvästi aiokaan osallistua. Australia ei ehkä aiheuta paljon hiilidioksidipäästöjä, mutta se voisi toimia esimerkkinä laajalle Kaakkois-Aasian alueelle, jossa nopeutuva teollistuminen lisää hiilidioksidipäästöjä.
Kolmanneksi on selvitettävä, mikä on Euroopan parlamentin jäsenten asema tällaisissa konferensseissa. Kollegoillani kertovat yhä useammin epämiellyttävistä kokemuksista konferensseihin, kuten Johannesburgin kestävän kehityksen konferenssiin, osallistumisesta. Komissio on aina todella avulias ja opastaa parlamentin jäseniä mahdollisimman hyvin, mutta parlamentin valtuuskunnat eivät osallistu varsinaisiin EU:n valtuuskunnan kokouksiin. Emme ymmärrä, miksemme saa tarkkailijan asemaa prosessissa. Euroopan kansalaisten edustajien on järjetöntä matkustaa toiselle puolelle maailmaan vain istumaan yleisönä konferenssissa, jossa toimii neuvottelijoina ja eurooppalaisten edustajina henkilöitä, joilla ei ole eurooppalaisten vaalien valtuutusta. Asetelmaa on muutettava siten, että meille myönnetään vähintäänkin tarkkailijan asema tällaisten konferenssien EU-kokouksissa.

Wallström
Arvoisa puhemies, kiitos COP 8 -kokoukseksi kutsumaamme konferenssia koskevista kysymyksistä. Ne ovat perusteltuja, ja yritän vastata niihin mahdollisimman tarkasti.
Ensiksikin on todettava, että Bonnin ja Marrakechin konferenssien jälkeen COP 8 -kokous on tilaisuus, jossa voimme saada vahvistuksen teollisuusmaiden sitoumuksesta kasvihuonekaasupäästöjen vähentämiseen sekä kehottaa kertaalleen maita, jotka eivät ole ratifioineet Kioton pöytäkirjaa, ratifioimaan sen lähitulevaisuudessa. Intian COP 8 -kokouksessa keskustellaan ensinnäkin täytäntöönpanon edistymisestä yleiskuvan saamiseksi pöytäkirjan tilanteesta. Kehitysmaiden huolenaiheena ovat ilmastonmuutokseen mukautuminen ja vuonna 2012 alkavan toisen sitoumuskauden toimien aloittaminen.
Konferenssin edistymisestä kerrotaan päivittäisellä ilmoituksella. Kysymykseenne siitä, kuinka tärkeä tämä konferenssi on edellisiin verrattuna, vastaan, ettei tärkeitä ydinkysymyksiä koskevia neuvotteluja ole suunnitteilla, ja tässä suhteessa tämänkertainen COP-kokous on erilainen kuin aikaisemmat kokoukset. Tämä ei tarkoita, etteikö kokous olisi tärkeä, vaan että vielä ei ole todellisten neuvottelujen aika.
Kokouksessa kehitysmaat luultavasti muistuttavat teollisuusmaita siitä, että ilmastosopimuksen mukaan teollisuusmailla on velvollisuus auttaa kehitysmaita lisäämään valmiuksia ja mukautumaan ilmastonmuutokseen. Euroopan unionin maat ja muut teollistuneet maat haluavat neuvotella alustavasti siitä, miten toisen sitoumuskauden toimista päätetään, sekä aloittaa kyseisen prosessin New Delhissä. Ympäristöneuvosto pyysi viime viikolla, että muutkin maat osallistuisivat asiasta käytävään vuoropuheluun.
Kokouksessa Euroopan unioni luullakseni pyrkii toimimaan siltana Japanin, Yhdysvaltojen ja muiden sellaisten maiden välillä, jotka haluaisivat, että kehitysmaat sitoutuisivat tästä lähtien toisen sitoumuskauden määrällisiin tavoitteisiin. Kehitysmaat vastustavat määrällisiä tavoitteita ja esittävät poliittisena puolustuksenaan tietenkin, että teollistuneiden maiden olisi näytettävä mallia ja osoitettava, että kasvihuonekaasupäästöjen vähentämiseen suhtaudutaan vakavasti. Ennen tällaisen näytön saamista kehitysmaat eivät suostu mihinkään, mikä voisi estää niiden kehittymistä. Näin ollen tämä keskustelu todennäköisesti aloitetaan, mutta Euroopan unionin kanta on, että neuvotteluissa olisi ensisijaisesti pyrittävä saamaan prosessia eteenpäin, sillä tärkein tavoitteemme on saada Kioton pöytäkirja voimaan. Mikään ei saa estää tämän tavoitteen saavuttamista.
Komissio ja jäsenvaltiot käyttävät COP 8 -kokouksen tarjoamaa tilaisuutta korostaakseen, kuinka tärkeää on panna täytäntöön Kioton pöytäkirja sekä Bonnissa ja Marrakechissa tehdyt sopimukset. Suhtaudumme myönteisesti useisiin kohtiin, joita Euroopan parlamentti esittää 2. lokakuuta antamassaan päätöslauselmassa, ja otamme ne huomioon mahdollisimman tarkasti.
Euroopan unioni perusti Johannesburgissa uusiutuviin energialähteisiin myönteisesti suhtautuvista maista ryhmän, jonka toimien seurantaa jatketaan COP 8 -kokouksessa. Samanhenkisten maiden kanssa keskustellaan tulevista toimista, ja muita maita kehotetaan liittymään ryhmään.
Kuten tiedätte, Kioton pöytäkirja tulee voimaan, kun 55 sopimuspuolta on ratifioinut sen. Näiden maiden yhteenlaskettujen päästöjen on katettava vähintään 55 prosenttia liitteen 1 maiden päästöistä. Tähän mennessä Kioton pöytäkirjan on ratifioinut 95 maata, joiden osuus maailman väestöstä on kaksi kolmasosaa ja päästöistä 37,1 prosenttia. Ratifiointi nopeutui - ja tämä koskee toista Jacksonin esittämää kysymystä - ennen Johannesburgin maailmanlaajuista huippukokousta ja sen aikana. Tällaiset kokoukset usein aiheuttavat vastaavanlaisia reaktioita. Tämähän on hyvä asia, mutta tärkeintä olisi saada maat ratifioimaan pöytäkirja ja edistymään sen täytäntöönpanossa. Kanada ja Venäjä ilmoittivat huippukokouksessa, että ne aikovat ratifioida pöytäkirjan, kun taas suuret kehitysmaat, kuten Kiina, Intia ja Brasilia, ovat sen jo ratifioineet.
Nyt on mielestäni tärkeintä jatkaa Venäjän painostamista, sillä tiedämme, että Kioton pöytäkirjan voimaan tulemiseksi tarvittavan 55 prosentin vähimmäismäärän saavuttaminen edellyttää, että Venäjä, jonka osuus päästöistä on 17,4 prosenttia, ratifioi pöytäkirjan. Olemme luonnollisesti yhteydessä Venäjän vallanpitäjiin ja seuraamme tiiviisti ratifioinnin edistymistä Venäjällä. Muiden osapuolten kanssa pitämissämme kahdenvälisissä kokouksissa olemme kollegani kanssa kannustaneet osapuolia ratifioimaan Kioton pöytäkirjan, ja jatkamme tätä työtä. Olemme tehneet kaikkemme, ja olemme matkustaneet ympäri maailmaa, keskustelleet Australian ja muiden maiden kanssa kahdenvälisissä tapaamisissa sekä kiinnittäneet huomiota tähän asiaan ja Kioton pöytäkirjan ratifioinnin merkitykseen. Pyydämme edelleen, että Yhdysvallat ja Australia osallistuisivat jälleen Kioton prosessiin.
Jacksonin mainitsema eurooppalainen ilmastonmuutosohjelma käynnistettiin 8. maaliskuuta 2000, ja siihen sisältyy perusedellytykset Euroopan unionin kustannusvaikuttavalle strategialle ilmastonmuutoksen torjumiseksi. Viime vuonna antamassamme tiedonannossa esitettiin ensimmäinen kymmenen toimenpiteen paketti, jolla aikaansaatava kustannusvaikuttava vähentämispotentiaali on noin122-178 miljoonaa hiilidioksidiekvivalenttitonnia. Tämä olisi lähes puolet Kioton pöytäkirjan 8 prosentin vähentämistavoitteesta.
Komissio on jo esittänyt useita toimenpide-ehdotuksia, jotka koskevat esimerkiksi EU:n päästökauppajärjestelmää, rakennusten energiatehokkuutta, yhdistettyä sähkön ja lämmön tuottoa sekä strategiaa biopolttoaineiden käytön lisäämiseksi maantieliikenteessä. Valmisteilla on muitakin lainsäädäntöehdotuksia, jotka koskevat esimerkiksi loppukäyttöön tarkoitettujen laitteiden vähimmäistehokkuuteen liittyviä vaatimuksia tai energiapalvelujen edistämistä sekä fluorattuja kaasuja koskevaa lainsäädäntöä. On kuitenkin totta, että joillakin jäsenvaltioilla on edessään runsaasti työtä, jotta ne saavuttavat kasvihuonekaasupäästöjen nykyisen torjunnan tason. Tällä alalla ei ole varaa löysäilyyn.
Liikenneala on osoittautunut yhdeksi hankalammista aloista, sillä liikenteen hiilidioksidipäästöt lisääntyvät nopeimmin, vaikka yhteistyö Euroopan autonvalmistajien yhdistyksen kanssa onkin edistynyt yhdistyksen kanssa tehdyn sopimuksen ansiosta. Komissio on ilmoittanut, että nykyiset liikkumiskäytännöt on asetettava ensisijaisiksi tarkastelun kohteiksi.
Seuraavaksi käsittelen parlamentin jäsenten asemaa. Eilen tapaamani parlamentin jäsenet, jotka ovat Intiaan lähtevän valtuuskunnan jäseniä, pitivät turhauttavana sitä, että heidät laitetaan usein samaan ryhmään kansalaisjärjestöjen kanssa. Tarkkailijoina he eivät voi osallistua New Delhissä käytäviin neuvotteluihin tai pyöreän pöydän keskusteluihin.
Euroopan parlamentin jäseniä on osallistunut yhteisön valtuuskuntaan aikaisemmissa COP-kokouksissa Bonnissa ja Marrakechissa. Molemmissa kokouksissa olin tyytyväinen erinomaisesti toimineeseen yhteistyöhön Euroopan parlamentin valtuuskunnan kanssa. Euroopan parlamentin jäsenten läsnäolosta ja toiminnasta on ollut paljon apua kokouksissa ja muiden parlamentin edustajien kanssa pidetyissä kahdenvälisissä kokouksissa.
Puhemies Coxille äskettäin lähettämässään kirjeessä komission puheenjohtaja Prodi vahvisti, että komissio hyväksyy Euroopan parlamentin ja komission välisistä suhteista tehdyn puitesopimuksen perusteella, että kahdeksan Euroopan parlamentin jäsentä osallistuu tarkkailijoina yhteisön COP 8 -kokouksen valtuuskuntaan. Parlamentin jäsenet otetaan COP-valtuuskuntaan parlamentin jäsenten läsnäolosta kansainvälisten konferenssien valtuuskunnissa laadittujen sääntöjen mukaisesti.
Eilisen keskustelumme perusteella päätimme, että komissio tekee kaikkensa selvittääkseen, voidaanko osa pyöreän pöydän keskusteluista muuttaa julkisiksi tai avoimiksi Euroopan parlamentin jäsenille. Toiminnasta kuitenkin vastaa YK:n järjestö, joten voimme ainoastaan kysyä asiaa. Koordinointikokouksiin osallistumisesta teidän on kysyttävä neuvostolta ja jäsenvaltioilta.
Tätä asiaa on syytä käsitellä laajemmassa yhteydessä, sillä kyse on Euroopan parlamentin jäsenten osallistumisesta sekä tähän ja muihin ilmastonmuutosta koskeviin kokouksiin että muihin kansainvälisiin tapaamisiin. On tärkeää määritellä, millainen asema ja vastuu komissiolla, jäsenvaltioilla ja Euroopan parlamentin jäsenillä on tulevaisuudessa. Nyt ei ehkä kuitenkaan ole sopiva hetki muuttaa kaikkia sopimuksen nykyisiä sääntöjä, mutta jatkossa asiaa olisi käsiteltävä yleisemmin, ja siitä olisi laadittava selkeät säännöt tulevaisuutta varten.
Olen ollut todella tyytyväinen yhteistyöhön Euroopan parlamentin jäsenten kanssa. Toivottavasti yhteistyö jatkuu yhtä hyvänä Intian COP 8 -kokouksessa.

Moreira da Silva (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, neuvotteluiden aika on ohi - nyt on aika ryhtyä toimiin. Mielestäni EU:n uuden poliittisen asialistan perusteella tällä alalla on kolme tavoitetta, jotka on saavutettava pian.
Ensiksikin on varmistettava pöytäkirjan voimaantulo. Tämä edellyttää sitä, että Venäjä ratifioi pöytäkirjan. Ongelmia aiheuttaa kuitenkin se, että Venäjä on jo moneen kertaan luvannut ratifioida pöytäkirjan, mutta näin ei vielä ole tapahtunut. Arvoisa komission jäsen, millaisia poliittisia ja diplomaattisia käytännön toimia toteutetaan tai aiotaan toteuttaa Venäjän hallitusta kohtaan pöytäkirjan pikaisen ratifioinnin varmistamiseksi duumassa?
Toiseksi pidän tärkeänä sitä, ettemme antaisi periksi - ja itse asiassa emme saa antaa periksi - yrityksissä saada Yhdysvaltain hallinto vakuuttuneeksi Kioton pöytäkirjan tukemisesta. Päästökaupasta annettavalla direktiivillä edistetään eurooppalaisten ponnisteluja saada amerikkalaiset taivuteltua tukemaan Kioton pöytäkirjaa, sillä päästökaupan avulla pystymme osoittamaan, ettei Kioton pöytäkirjan noudattaminen edellytä suuria taloudellisia uhrauksia. Mielestäni tässä asiassa ei auta pelkkä mielistely. Kioton pöytäkirjaa on käsiteltävä Maailman kauppajärjestön seuraavalla neuvottelukierroksella. Lisäksi haluan kysyä komissiolta, onko se valmistellut Maailman kauppajärjestön seuraavan neuvottelukierroksen käsittelyä varten aloitetta, jolla varmistetaan, ettei amerikkalaisille tuotteille koidu kilpailullisia ja lainsäädännöllisiä etuja siitä, ettei maan taloutta ole sidottu Kioton pöytäkirjan tavoitteisiin?
Arvoisa puhemies, kolmanneksi mielestäni on tärkeää, että Euroopan unionin kansainvälistä johtavaa asemaa vahvistetaan konkreettisin toimin eikä ainoastaan sanoin. Tämän asian osalta haluan onnitella komission jäsentä Wallströmiä erinomaisesta työstä tämän tavoitteen saavuttamiseksi. Komissio on osoittanut aloitekykynsä ainakin päästökauppaa koskevalla direktiivillä ja eurooppalaisella ilmastonmuutosohjelmalla, mutta mielestäni kyse on kuitenkin vakavasta poliittisesta ongelmasta, sillä jäsenvaltiot vaikuttavat täysin lamaantuneilta. Katson, että johtavan asemamme uskottavuuden kannalta on ensisijaisen tärkeää saada myös jäsenvaltiot tekemään aloitteita. Muistuttaisin vielä valtuuskunnan puheenjohtajan Caroline Jacksonin sanoneen parlamentin valtuuskunnan asemasta New Delhissä, että parlamentin valtuuskunnalle on annettava mahdollisuus osallistua EU:n edustajien päivittäisiin kokouksiin.

Hulthén (PSE).
Arvoisa puhemies, haluan aluksi korostaa sitä, mitä Moreira Da Silva ja Jackson juuri sanoivat. Poliittinen johtajuus on tässä asiassa erittäin tärkeää, ja olen sitä mieltä, että EU on komission välityksellä toiminut asiassa erinomaisesti. Näiden asioiden tärkeys on muistettava myös jatkossa. On täysin sopimatonta, etteivät jotkut jäsenvaltiot suhtaudu asiaan vakavasti ja että ne näyttävät lisäävän päästöjä vähentämisen sijaan. Tilanne on lähes samanlainen ehdokasvaltioissa, jotka pyrkivät EU:n jäseniksi mutta eivät vielä ole ratifioineet sopimusta. Meidän on jatkettava painostusta ja ilmoitettava, että jäsenyys edellyttää sopimuksen ratifiointia. New Delhin konferenssilta odotetaan ensisijaisesti poliittista johtajuutta ja EU:n vahvan poliittisen viestin puolustamista.
Tärkein kysymys koskee seuraavan sitoumuskauden tapahtumia, vaikkakin alamme juuri ymmärtää, ettei asiaan voida todennäköisesti juurikaan syventyä. Mitä tapahtuu vuoden 2012 jälkeen? Mitä me silloin teemme? Mitä tavoitteita meillä on? Haluaisin kysyä näitä asioita myös Wallströmiltä. Mitä tulevalta kaudelta odotetaan? Entä onko komissiolla valmiita etenemissuunnitelmia? Millaisia vaatimuksia aiotaan esittää, ja miten aiomme edetä ilmastonmuutosongelman ratkaisemiseksi?
Samoja kysymyksiä voidaan esittää suhteestamme kehitysmaihin. Korostamme melko usein, että meidän on tuettava kehitysmaita täyttämään Kioton pöytäkirjan edellytykset. Miten tämä aiotaan toteuttaa käytännössä?
EU:n talousarviosta on toimitettu tänään ensimmäisen käsittelyn äänestys. Asiasta järjestetään tietysti myös toinen käsittely, mutta ilmastoon liittyvien asioiden asemasta on vaikea saada selkoa.
Toistan parlamentissa jo esitetyn vaatimuksen siitä, että keskusteluissa olisi jo varmasti aika ottaa huomioon laiva- ja lentoliikenne. Vielä näin ei ole tehty, mutta se on todellakin toivottavaa. Vaikka näistä asioista ei ehkä keskustella New Delhissä, tällaiset vaatimukset ovat kuitenkin tärkeitä.
Lopuksi haluan toistaa periaatteen, jolle keskustelun olisi rakennuttava. Todellisuudessa tuo periaate sai kerrankin aikaan keskustelua ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan viimeisimmässä kokouksessa. Tarkoitan periaatetta, että meidän on tavoiteltava tilannetta, jossa kaikilla maailman kansalaisilla on yhtäläiset oikeudet. Tosin valiokunta lisää, että tämä on pitkän aikavälin tavoite. Kansalaisilla kuitenkin odotetaan olevan yhtäläinen oikeus hyviin uusiutuviin energialähteisiin.

González Álvarez (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, vaikka en ollutkaan paikalla, kun päätöslauselmasta keskusteltiin, haluan aluksi kiittää Jacksonia, sillä hän hyväksyi neljä esittämästämme viidestä tarkistuksesta.
Lisäksi pyydän korjaamaan esittämämme päätöslauselmaluonnoksen C kohdan, sillä siinä mainitaan, että Kioton pöytäkirjan on ratifioinut 83 maata. Lokakuun alussa - kuten komission jäsen perustellusti totesi - pöytäkirjan oli ratifioinut 95 maata, joiden päästöjen osuus on 37,1 prosenttia kaikista hiilidioksidipäästöistä.
Minusta tuntuu, että toistamme itseämme. Olemme varmasti kaikki samaa mieltä siitä, että tietyt asiat ovat ensisijaisia, kuten komission jäsen sanoi. Jos Venäjä saadaan tarvittavin diplomaattisin keinoin ja painostusmenetelmin allekirjoittamaan pöytäkirja, se tarkoittaisi 55 prosentin päästömäärän ylittymistä, ja silloin voisimme pitää Kioton pöytäkirjaa täytäntöönpantuna.
On valitettavasti tunnustettava, ettei oma maani ole millään tavoin esimerkillinen päästöjen vähentämisessä vaan pikemminkin päinvastoin. Asianomaisia maita on painostettava, jotta ne pysyvät sitoumuksissa, joita kaikki maat ovat tehneet. Vaikka Johannesburgin tulokset uusiutuvien energialähteiden osalta jäivät laihoiksi, ei ole epäilystäkään siitä, etteikö uusiutuvilla energialähteillä, kuten myös liikenteellä, olisi suuri vaikutus toimiimme.
New Delhin huippukokouksen kannalta saattaa olla erittäin merkittävää, että siellä on aloitettava keskustelu vuoden 2012 jälkeisistä tavoitteista sekä rangaistusmenetelmistä ja ristiriitojen ratkaisumenetelmistä.
Arvoisa puhemies, viittaan lopuksi Euroopan parlamentin jäsenten asemaan näissä huippukokouksissa. Jäsenillä pitäisi olla - kuten komission jäsen perustellusti totesi - merkittävä asema kokouksissa, mutta tämä ei tarkoita sitä, että haluamme osallistua jokaiseen keskusteluun, vaan sitä, että mielestäni voimme auttaa komissiota ja muita tahoja, joiden mielestä Kioton pöytäkirja on saatava voimaan.

Isler Béguin (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, vaikka Jacksonin esittämään kysymykseen ja päätöslauselmaan voidaan olla aidosti tyytyväisiä, se, että mietintö annettiin näin myöhään, herättää epäilyksiä tekstin todellisesta tavoitteesta.
Hyvät kollegat, kuinka voisimme siis pitää tätä konferenssin avauksen jälkeistä keskustelua muuna kuin osoituksena siitä, ettemme ole poliittisesti emmekä henkisesti valmiita kohtaamaan ilmastonmuutoksen kiihtymisestä aiheutuvia ongelmia? Meidän on kysyttävä itseltämme, jäikö UNEP:n viimeisin kertomus, jossa paljastettiin, että ympäristövahinkojen korjaamiseen käytetään vuosittain 150 miljardia Yhdysvaltain dollaria, huomaamatta eräiltä Euroopan tulevaisuuden suunnittelijoilta. Hyvät kollegat, älkää olko huolissanne, en tarkoita teitä.
Arvoisa komission jäsen, kuinka aiotte vakuuttaa muille komission jäsenille, että käytännön toimia tarvitaan pikaisesti? Oikeastaan meidän pitäisi saada New Delhissä hieman lisättyä ilmastonmuutoksen uhan saamaa kansainvälistä huomiota. Euroopan unioni ryhtyi toimiin, jotta edellisen ympäristö- ja kehityskonferenssin päätelmät saataisiin pantua täytäntöön mahdollisimman täydellisesti, ja toimia on jatkettava, jotta Bonnissa ja Marrakechissa määritelty Kioton pöytäkirja saadaan voimaan.
Euroopan unionin on jatkettava ilmastonmuutoksen torjunnan liikkeellepanevana tahona. Kuten olette todenneet, New Delhissä on aloitettava toisen sitoumuskauden suunnittelu ja valmistauduttava esittämään ankarampia vaatimuksia, sillä tilanne on vakava ja tiedämme, että tässä asiassa on oleellisen tärkeää toimia nopeasti.
New Delhissä on puolustettava kolmea tärkeää asiaa. Ensimmäinen asia koskee hiilinieluja, jotka vääristävät ympäristön todellista tilaa, sillä tieteellisen tarkkuuden ja objektiivisuuden vuoksi tätä yksinkertaista ratkaisua, hätäratkaisua, ei voida hyväksyä. Toiseksi on välttämätöntä aloittaa toimia, jotka liittyvät lentoliikenteen lisääntymiseen ja siitä aiheutuvien kasvihuonekaasupäästöjen lisääntymisen. Mikä on komission nykyinen kanta asiaan? Kolmas ja viimeinen asia on se, että COP 8 -kokouksen on kiellettävä ydinenergian laskeminen uusiutuvaksi energialähteeksi, sillä ydinenergia on rajallista ja jopa vanhentunut energiamuoto. Esimerkiksi päätöslauselmaamme esitetty ydinenergian aseman palauttamiseen liittyvä tarkistus 15 on hylättävä.
Mikään keskustelunaihe ei ole yhtä tärkeä kuin ilmastonmuutoksen mahdolliset vaikutukset. Politiikassa tärkeintä on loppujen lopuksi kuitenkin maapallon säilyvyys ja elinvoimaisuus. Tulevaisuus on meidän käsissämme.

Blokland (EDD).
 Arvoisa puhemies, Kioton ilmastokonferenssin jälkeen on järjestetty jo monta muuta konferenssia, eikä Kioton pöytäkirja ole voimassa vieläkään, kun valmistaudumme New Delhin konferenssiin. Maailmaa ei siis voikaan noin vain määräillä, varsinkaan, jos otamme huomioon, että ihminen voi vaikuttaa vain rajoitetusti hiilidioksidipäästöihin. Muodollisesti hiilidioksidipäästöjen lähteitä ja hiilinieluja on runsaasti, joten voidaan olettaa, että ihmisten aiheuttamien päästöjen osuus kokonaismäärästä on vain pieni. Meidän velvollisuutenamme on kuitenkin rajoittaa hiilidioksidipäästöt mahdollisimman vähiin.
Tarkasteltuani konferenssin ohjelmaa huomasin, että asialistalla on keskusteluja erityisistä täytäntöönpanoon liittyvistä asioista. Myönteistä asialistassa oli se, että ensisijaisia aiheita ovat tuulienergia, yhteistyö yhteisön ulkopuolisten maiden kanssa ja päästökauppajärjestelmät. Mielestäni Euroopan unionilla on mahdollisuus edistää merkittävästi kehitysmaiden puhtaan kehityksen hankkeita.
EU:lla on jo uraauurtava asema päästökauppajärjestelmien osalta. Parlamentti on päättänyt toteuttaa selkeän ja loppuun asti harkitun järjestelmän, jonka soveltaminen on tarkoitus aloittaa vuonna 2005. Säästöjä voidaan tehdä siten, että yritykset ovat tarkempia energiankäytössä, ja järjestelmän yhdistäminen yleiseen energiapolitiikkaan on tietysti erittäin tärkeää.
Hiilinieluista haluaisin huomauttaa, että saatamme yliarvioida esimerkiksi valtameren hiilinielujen merkityksen, sillä kun veden lämpötila nousee, veden kyky sitoa hiilidioksidia heikkenee.
Euroopan unioni ratifioi pöytäkirjan puoli vuotta sitten. Toivotaan, että New Delhin ilmastokonferenssin tuloksena on, että myös Venäjän ja Kanadan hallitukset ratifioivat pöytäkirjan.

Liese (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, kiitän Jacksonia tärkeän kysymyksen esittämisestä ja Wallströmiä rehellisestä vastauksesta. Sääli, ettei New Delhin kokoukselta todellisuudessa kuitenkaan ole odotettavissa merkittäviä poliittisia edistysaskeleita, vaikka kansalaiset tahtoisivat asioiden olevan toisin. Saksan ja sen naapurimaiden hirvittävien tulvien jälkeen ihmiset odottivat, että ilmasto-ongelmaan olisi saatu vihdoin ratkaisu Johannesburgin kokouksessa, mutta kokouksen esityslistalla olikin muita asioita. Näin näyttää käyvän myös New Delhin kokouksessa, mutta meidän on otettava tiukka linja neuvotteluissa, vaikka nopeita kehitystuloksia ei aina saadakaan aikaan.
Meidän on myös muistettava, että Kioton pöytäkirja on tietenkin vasta ensimmäinen askel, ja tämän vuoksi toistamme jälleen selkeästi päätöslauselmassamme, että kaikkien kansalaisten on saatava samat oikeudet. Tämä tarkoittaa periaatteessa sitä, että asukaskohtaisten päästöjen olisi oltava samantasoiset kaikkialla maailmassa. Kehitysmailta tämä edellyttää paljon enemmän toimia kuin mitä Kiotossa lupasimme. Saksassa viimeaikoina käydyn päästökauppakeskustelun perusteella on muistettava, että kaikki Saksan puolueet ovat yhtä mieltä siitä, että päästöjä on vähennettävä pitkällä aikavälillä 80 prosenttia - siis 80 prosenttia vuoteen 2050 mennessä -, ja jos me jo nyt, kun olisi toteutettava ensimmäisiä toimia, vastustamme tätä hanakasti, en suhtautuisi kovinkaan toiveikkaasti tähän pitkän aikavälin tavoitteeseen. Meidän on joka tapauksessa tuettava tavoitetta, ja päätöslauselmamme on osoitus siitä.
On edelleen äärimmäisen tärkeää saada Venäjä, Japani ja Yhdysvallat ratifioimaan pöytäkirja. Kuten meille on jo useasti kerrottu, emme voi kuin esittää pyyntöjä ja varmistaa, että jokaisessa Euroopan unionin komission, ministerineuvoston tai parlamentin edustajien tapaamisissa, EU:n ja Yhdysvaltojen tapaamisissa sekä EU:n ja Venäjän tapaamisissa kaikilla tasoilla käsitellään tätä asiaa. Ratifioinnin on oltava ensisijaisena aiheena, kun olemme tekemisissä näiden maiden kanssa. Meidän on jatkettava toimiamme ratifioinnin toteutumiseksi, ja annan täyden tukeni sille, mitä Moreira Da Silva sanoi Maailman kauppajärjestöstä. Järjestö on saatava suostumaan siihen, että saamme pitää sellaiset tuotteet poissa eurooppalaisilta markkinoilta, joiden valmistuksessa käytetyt menetelmät lisäävät ilmastonmuutosta.
Euroopan unionin uskottavuudella on myös paljon merkitystä. Meidän on parannettava omat tapamme. Parlamentti on suurella äänten enemmistöllä esittänyt selkeästi kantansa päästökauppaan. Mielestäni on valitettavaa, että ministerineuvosto on jälleen lykännyt päätöstään ja että ensimmäiset reaktiot tarkistuksiin, jotka olemme antaneet esimerkiksi yhteisestä maatalouspolitiikasta tai vuodesta 1990 vertailuvuotena, olivat sen suuntaisia, että neuvosto ei hyväksy tarkistuksia. Neuvoston on esitettävä nopeasti selkeä kanta asiaan, ja meidän on oltava tiukkoja neuvotteluissa. Tässä olikin kaikki, mitä halusin sanoa. Kolme minuuttia on liian lyhyt aika koko asian käsittelyyn, mutta mielestäni on tärkeää, että tarkennamme edelleen parlamentin kantaa asiaan.
Linkohr (PSE).
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, ilmastopoliittiset suuntaukset tulevat leimaamaan kaikkea toimintaamme 2000-luvulla, ja toivon, että Eurooppa säilyttää johtavan asemansa alalla. Seuraava asia koskee parlamenttien jäseniä. Maailmanlaajuisia menettelyjä on käynnissä yhä enemmän, eikä ainoastaan Kioton yhteydessä, vaan muillakin aloilla. Tarkoitan esimerkiksi Kansainvälistä valuuttarahastoa, rahoitusalaa, maailmanlaajuista luotonantopolitiikkaa, ympäristöpolitiikkaa ja kauppapolitiikka, joista toimeenpanevat elimet itse asiassa päättävät yksinään. Parlamentit toimivat automaattisina kumileimasimina, eikä niillä ole muuta mahdollisuutta. Kysyisinkin parlamenteilta nyt, kun maailmanlaajuistuminen kiihtyy, että eivätkö parlamentit voisi osallistua laajemmin mielipiteiden muokkaamiseen? Kysymys on tarkoitettu sekä tämän parlamentin jäsenille että jäsenvaltioiden kansallisten parlamenttien jäsenille. Meidän on luotava uusia yhteystyömuotoja eikä luotettava vain toimeenpanevan elimen - meidän tapauksessamme komission - toimintaan.
Toiseksi Kioton pöytäkirja on ratifioitava, ja tämä on päätavoitteemme New Delhissä. Meidän on vakuutettava etenkin venäläisille kollegoillemme, että ratifiointi on järkevää.
Kolmantena asiana haluan ottaa esille sen, että puhuessamme etenkin hiilidioksidipäästöjen - sekä muidenkin kasvihuonepäästöjen - vähentämisestä mainitsemme samaan hengenvetoon myös uusiutuvat energialähteet. Näin pitääkin tehdä, eikä tarkoituksenani olekaan kiistää tätä. On kuitenkin otettava huomioon, että New Delhi sijaitsee maassa, jonka sähköstä runsaasti yli puolet tuotetaan hiilellä. Jos maa saisi kehitettyä hiiliteknologiansa nykyisten eurooppalaisten normien tasolle, koko maailman hiilidioksidipäästöt vähenisivät paljon ja paljon enemmän kuin kaikilla muilla erittäin kalliilla vähennysmenetelmillä yhteensä. Meidän on hyväksyttävä tämä tosiasia, sillä jos haluamme toimivan ilmastopolitiikan, meidän on kehitettävä hiilipolitiikkaa aktiivisesti. Se olisi mainittava samaan hengenvetoon uusiutuvien energialähteiden kanssa, koska 80 prosenttia maailman energiasta tuotetaan edelleen fossiilisilla polttoaineilla.
Lisäksi olen sitä mieltä, että ilmastopolitiikka antaa päästökaupan myötä mahdollisuuden uudistaa suhteitamme kehitysmaihin. Komissio on tehnyt Sevillan tutkimuslaitoksessa mielenkiintoisen tutkimuksen, jonka kohdeajanjakso ulottui vuoteen 2030 saakka. Tutkimuksensa perusteella komissio toteaa, että Aasian kanssa käytävän päästökaupan arvoksi voidaan arvioida noin 80 miljardia euroa. Tämä tarkoittaisi siis 80 miljardin euron lisäystä näiden maiden pääomaan. Näihin maihin viedään taitotietoa, ja päästöjen vähentyminen koituu meidän eduksemme, jolloin molemmat osapuolet hyötyvät vaihtokaupasta. Meidän olisi enemmän keskityttävä tällaiseen ajattelutapaan.

de Roo (Verts/ALE).
 Arvoisa puhemies, Venäjä aikoo ratifioida Kioton pöytäkirjan pian, ja silloin pöytäkirja tulee voimaan. Siitä muodostuu välittömästi maailmanlaajuinen puheenaihe, ja tuolloin kysytään, milloin Yhdysvallat ja kehitysmaat osallistuvat prosessiin. Euroopan on otettava tässäkin keskustelussa johtava asema. Euroopassa on vähennettävä päästöjä huomattavasti enemmän vuoden 2012 jälkeen, sillä esimerkiksi Saksan hallitus on ehdottanut päästöjen vähentämistä 30 prosenttia vuoteen 2020 mennessä. Mitä mieltä komission jäsenet ovat tästä tai siitä parlamentin päätöslauselmassa jo esitetystä ajatuksesta, että jokaisella maailman kansalaisella olisi yhtäläinen oikeus tuottaa kestävän kehityksen rajoissa hiilidioksidia? Tämä tarkoittaa, että Intia saa tuottaa kaksinkertaisen määrän päästöjä nykyiseen verrattuna, Kiinan on pidettävä päästömäärä ennallaan, Euroopan on vähennettävä päästöjään 80 prosenttia ja Yhdysvaltojen 90 prosenttia. Päästötaakasta selviäminen edellyttää, että kaikki maat osallistuvat taakan keventämiseen, jos todella haluamme edistää ilmastonmuutoksen torjuntaa.

Scheele (PSE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, olemme jo kuulleet useasti, että New Delhissä Intiassa järjestettävän COP 8 -kokouksen asialistan tärkeimpiä asioita on Kioton pöytäkirjan lopullisesta voimaantulopäivästä sopiminen ja Venäjän ratifioinnin menestyksen korostaminen. Haluaisin toistaa, mitä Anneli Hulthén sanoi, eli sen, että meidän on varmistettava, että Euroopan unioniin liittyvät uudet valtiot ymmärtävät asian olevan meille ensisijaisen tärkeä.
Toinen tärkeä tarkastelun kohde on se, kuinka lukuisat kehitysmaat saadaan liittymään ilmastonmuutoksen torjuntaan, mutta näinä aikoina ja New Delhin konferenssissa, jota ei kuuluisi edes järjestää, keskitytään varmasti aihekohtaisten neuvottelujen sijaan enemmänkin toimintamallin ja sen piirteiden laatimiseen. Se, että onnistumme vakuuttamaan kehitysmaat torjuntatoimien kannattavuudesta edellyttää, että olemme itse uskottavia ilmastonmuutoksen torjunnassa, eli Euroopan ja Euroopan unionin on tuotettava esimerkillisiä tuloksia. Arvoisa komission jäsen, torjunnan aloittaminen ei käsittääkseni ole helppoa kehitysmaiden kumppaneillemme, eikä se, että onnistummeko osoittamaan uskottavuutemme vai emme, edellytä ainoastaan toimivaa ympäristöpolitiikkaa vaan yhtenäisiä käytäntöjä muillakin aloilla, kuten Euroopan maatalousalalla.
Yksi mielestäni tärkeä asia, jota ei ole vielä tänään käsitelty, liittyy valvontaan. Jos haluamme, että Kioton pöytäkirjasta tulee menestyksekäs ja että sillä saadaan aikaan todistettavissa olevia tuloksia, tarvitsemme hyvän ja luotettavan valvontajärjestelmän. Meidän on siis varmistettava, että jäsenvaltiot toimittavat luotettavia lukuja päästöistään ja joustavista järjestelmistään.
Tarvitsemme myös luotettavaa tietoa siitä, mitä kielteistä Eurooppa näkee istutuksissa, eli metsityksissä ja vastaavissa toimenpiteissä.
Lopuksi haluan esittää saman kysymyksen, jonka monet jäsenet ovat esittäneet, eli mitä tapahtuu vuoden 2012 jälkeen tämän sitoumuskauden päätyttyä. Tätä varten COP 8 -kokous saattaa olla erittäin hyödyllinen, jos vältymme yksityiskohtien tarkastelulta sekä asian esittämistä koskevilta neuvotteluilta ja ryhdymme tarkastelemaan, mitä täytyy tapahtua ja tapahtuu vuonna 2012.

Wallström
Arvoisa puhemies, kiitos arvokkaasta panoksestanne keskusteluun. Haluaisin kommentoida joitakin esille tulleista asioista.
Ensiksikin mitä voimme tehdä Venäjän suhteen ja miten saamme Venäjän ratifioimaan pöytäkirjan? Venäläisten kanssa on vaikea keskustella. Olemme jo jonkin aikaa suunnitelleet Venäjälle lähetettävää troikaa, ja tapaamisen järjestelyjä jatketaan, sillä haluamme tavata asiasta tietävät henkilöt. Toivomme tapaamisesta poliittisesti korkean tason tapaamista, jotta keskusteluilla on painoarvoa. Ilmastonmuutos on ollut kaikkien kahdenvälisten keskustelujen sekä komission puheenjohtajan Prodin ja pääministeri Putinin keskustelujen asialistalla. Asia on otettu tietysti esille kaikissa kahdenvälisissä tapaamisissamme.
Venäjän hallitus on juuri myös julkaissut tutkimuksen Kioton pöytäkirjan ratifioinnista. Tarkastelemme tuloksia parhaillaan, ja toivottavasti voimme hyödyntää niitä näissä keskusteluissa. Seuraamme tiiviisti Venäjän toimia, jotta myönteisiä suuntauksia voidaan hyödyntää. Luulen, että ratifioinnista päättää loppujen lopuksi pääministeri Putin.
Entä WTO-aloite? Sitä ei ole vielä lainkaan sisällytetty suunnitelmiimme. Se saattaa olla hyvä ajatus. En ole tarkastellut sitä riittävästi voidakseni antaa teille tänään viimeistellyn vastauksen asiasta, mutta olen huolissani kaikesta sellaisesta, mikä saattaa vaikeuttaa tai keskeyttää Kioton pöytäkirjan täytäntöönpanon. Asia on esitettävä varoen, jotta vältymme uusien kompastuskivien muodostumiselta Kioton pöytäkirjan täytäntöönpanoa koskevassa keskustelussa. Tulen mielelläni myöhemmin keskustelemaan WTO:sta ja näiden asioiden yhtymäkohdista.
Entä mitä tapahtuu toisella sitoumuskaudella? Ensiksikin meidän on tarkoitus laatia sitä koskevat menettelyt New Delhissä COP 8 -kokouksessa. Asiaa on liian aikaista käsitellä, ja varmistaaksemme, ettei Kioton pöytäkirjan voimaantulo mutkistu, haluamme ensin päättää menettelystä ja toisen sitoumuskauden aloitustoimista. Mielestäni sitoumuskauden yksityiskohtia on melko turha käsitellä ennen kuin Kioton pöytäkirja on edes tullut voimaan. Asiat on pidettävä tärkeysjärjestyksessä, ja tämä koskee myös COP 8 -kokousta.
Lentoliikenteestä esitettiin yksi kysymys. Komissio ja Euroopan unioni osallistuvat ICAO:n toimintaan, sillä asiahan on selvästi kansainvälinen. Olemme varmastikin kaikki samaa mieltä siitä, että ICAO:n toiminta ei ole vastannut odotuksia nopeudeltaan eikä tehokkuudeltaan, mutta ilmastonmuutosta koskeva YK:n puitesopimus velvoittaa sitä käsittelemään myös ilmastonmuutosasiaa. Tällä alalla on vielä varmasti paljon tehtävissä, mutta työtä on jatkettava kansainvälisissä yhteyksissä.
Lopuksi vielä kysymys maailman kansalaisten yhtäläisistä oikeuksista. Päätavoitteena on vakiinnuttaa ilmakehän pitoisuudet vaarattomille tasoille. Tämä on syytä pitää mielessä. Päästöjä on siksi vähennettävä. Luulen, että tämän ansiosta asukaskohtaiset päästömäärät muuttuvat kansainvälisellä tasolla samantasoisiksi. En osaa sanoa, ovatko yhtäläiset oikeudet tässä asiassa oikea tavoite. En halua sanoa Euroopan parlamentille, että tämä on naurettava ajatus, mutta itse olen sitä mieltä, ettei se välttämättä ole järkevin lähestymistapa. Oikeus on enemmänkin moraalinen käsite kuin ympäristöaisoissa käytettävä mittausväline.
Tärkein tavoitteemme on ympäristönsuojelu. Tällä tavoin asia on mielestäni esitettävä. Eurooppalaiset aiheuttavat keskimärin kahdeksankertaisen määrän päästöjä verrattuna intialaisiin. Kuinka voimme myöntää yhtäläiset oikeudet kaikille maailman kansalaisille? Haluaisin, että asiaa ajateltaisiin ympäristön kannalta ja että varmistaisimme ilmakehän pitoisuuksien vakiintumisen vaarattomille tasoille. Toivottavasti ymmärrätte perusteluni. Tästä asiasta on ehkä keskusteltava tarkemmin. Meillä on tärkeä asema New Delhissä COP 8 -kokouksen neuvotteluissa, sillä voimme varmasti auttaa kehitysmaita. Me todennäköisesti toimimme ilmastonmuutoksen torjumista koskevassa keskustelussa siltana G77-maiden, Kiinan ja teollistuneiden maiden välillä.

Puhemies.
Keskustelun lopuksi haluan mainita, että olen vastaanottanut työjärjestyksen 42 artiklan mukaisesti ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan ehdotuksen päätöslauselmaksi B5-0531/2002.
Äänestys toimitetaan klo 17.30.

Puhemies.
Esityslistalla on seuraavana keskustelu Vihre?t/Euroopan vapaa allianssi -ryhm?n suullisesta kysymyksest? komissiolle siementen satunnaisesti sis?lt?mist? geneettisesti muunnetuista organismeista (B5-0497/2002).
Graefe zu Baringdorf (Verts/ALE).
 Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, kun keskustelimme täällä parlamentissa siemendirektiivistä 1990-luvun puolivälissä, toimin maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan esittelijänä. Tuolloin pyysimme ja onnistuimme lykkäämään GMO:eja koskevaa lopullista äänestystä. Sen jälkeen neuvottelin kahden vuoden ajan maatalouden valiokunnan puolesta. Silloin ei ollut kyse siitä, pitäisikö geenitekniikkaa käyttää vai ei, vaan pakkausmerkinnöistä ja siemendirektiivin ja sen menetelmien sisällyttämisestä GMO:ien tarkoituksellisesta levitt?misest? ymp?rist??n annettuun direktiiviin, joka tuolloin oli viel? direktiivi N:o 220/90/ETY.
Tässä onnistuimme. Tuolloin tutkijat olivat vielä vakaasti sitä mieltä, että geneettisesti muunnettuja ja geneettisesti muuntamattomia kasveja voidaan viljellä rinnakkain ilman, että saastumista tapahtuu. Sekä kehitys että tiedeyhteisön mielipide ovat nyt osoittaneet tämän kannan vääräksi. Nyt ei-toivottu saastuminen on niiden ongelmana, jotka haluavat tai joiden on maataloustuotteiden luonnonmukaista tuotantotapaa koskevan asetuksen N:o 2092/91/EY mukaisesti pakko viljellä - joko perinteisesti tai luonnonmukaisesti - ilman geneettistä muuntelua.
Komissio haluaa nyt asettaa raja-arvon, jonka alittuessa merkintää ei edellytetä. Tässä kohdassa luvut alkavat käydä hämmentäviksi. Aikoinaan puhuttiin yhden prosentin saastumisesta, nyt luvut ovat laskeneet 0,3 ja 0,5 prosenttiin. Kuitenkin tosiasiassa GMO:eja leviää ympäristöön tahattomasti valtavia määriä. Kun rapsin ja maissin viljelyala on seitsemän ja puoli tai kahdeksan miljoonaa hehtaaria, tämä merkitsee, että seitsemän miljoonaa kasvia siementää joka vuosi. Tästä ei neuvotella parlamentin kanssa, ei edes nyt muutettua, tarkoituksellista levittämistä koskevaa direktiiviä varten perustetussa pysyvässä komiteassa. Asiasta päätetään siemeniä käsittelevässä pysyvässä komiteassa, jossa komiteamenettelyn mukaisesti tehdään päätös, joka nykyisessä muodossaan toteutuessaan on ristiriidassa 0,5 prosentin kanssa, jota parlamentti esittää elintarvikkeiden tuotemerkintöjä koskevaan direktiiviin.
Jos hyväksymme sen, että tällainen siemmenysmäärä ei edellytä merkintää, meidän on oletettava, että toinen arvo ylittyy siemennyksen aikana ja että nekin, jotka eivät käytä minkäänlaisia GMO:eja, joutuvat noudattamaan merkintä- ja testausvaatimuksia. Tarvitsemme päätöksen, joka lopullisesti selventää, että rinnakkaiselon on oltava mahdollista - tämä on myös maatalousvaliokunnan juuri hyväksymä kanta. GMO:ien käyttäjien on taattava, että ne, jotka eivät halua joutua kosketuksiin GMO:ien kanssa, voivat sen välttää. Tämä koskee sekä niitä 70 prosenttia Saksan viljelijöistä että noin samaa osuutta kuluttajista, jotka eivät halua GMO:eja.
Näin ollen ei ole mitään järkeä lähteä tietystä raja-arvosta, sillä jos se ylittyy, riski ja yksittäiset kustannukset kasvavat niin suuriksi, etteivät korvaussäännökset kata niitä. Tarvitsemme siis päätöksen, jonka perusteella syylliset voidaan saattaa vastuuseen saastuttaja maksaa -periaatteen nojalla. Arvoisa komission jäsen, tämä prosessi tai nämä päätökset eivät ole helppoja, eikä niistä voida päättää komiteamenettelyssä tai pysyvässä komiteassa ja teknisissä liitteissä. Ne edellyttävät lisäkeskusteluja ja uutta äänestystä, yhteispäätösmenettelyä, johon parlamentti osallistuu. Meidän olisi myös saatettava tiedeyhteisö vastuuseen ja järjestettävä kuulemisia sen selvittämiseksi, miten todella nimensä veroinen rinnakkaiselo voidaan käytännössä toteuttaa. Tämä vie aikaa, eikä prosessia pidä missään nimessä kiirehtiä. Siihen asti säännön on oltava se, että niille, jotka eivät halua käyttää GMO:eja, on voitava taata GMO:eista puhtaat siemenet. 
Wallström
. Arvoisa puhemies, nämä kysymykset ovat hyvin keskeisiä geneettisesti muunnetuista organismeista Euroopassa tällä hetkellä käytävässä keskustelussa. Meillä ei edelleenkään ole yksiselitteisiä vastauksia kaikkiin jäsen Graefe zu Baringdorfin esittämiin kysymyksiin. Sallinette siis, että vastaukseni ovat osittain alustavia ja edellyttävät lisäpohdintaa ja -tarkastelua sekä komissiossa että jäsenvaltioiden ja eri sidosryhmien kanssa parhaillaan käytävissä keskusteluissa. 
Haluan aloittaa kuvailemalla lyhyesti ongelman, jonka tavanomaisten tuotteiden satunnaisesti sisältämät geneettisesti muunnetut siemenet muodostavat. Tämäkin on tärkeää kaikille, jotka ovat seuranneet aiheesta käytävää keskustelua. 
GMO:ien viljely on lisääntynyt maailmassa dramaattisesti viime vuosina. Vuonna 2001 5,5 miljoonaa maanviljelijää 13 maassa kasvatti noin 52,6 miljoonaa eekkeriä muuntogeenisiä viljelykasveja. Vuonna 2001 maa-ala, jolla muuntogeenisiä viljelykasveja kasvatettiin, oli lähes 20 prosenttia suurempi kuin edellisenä vuonna. Joidenkin viljelykasvilajien kohdalla lisäys oli erityisen suuri. Yhdysvalloissa muuntogeenisen maissin osuus kokonaisviljelyalasta lisääntyi vuosina 1996-2002 4,4 prosentista 32 prosenttiin. Muuntogeenisen soijapavun osuus kokonaisviljelyalasta lisääntyi samana aikana 7,4 prosentista 74 prosenttiin. 
Tähän saakka GMO:ien viljely on ollut maantieteellisesti keskittynyttä, sillä 99 prosenttia kaikista muuntogeenisistä viljelykasveista tuotetaan neljässä valtiossa: Yhdysvalloissa, Argentiinassa, Kanadassa ja Kiinassa. On kuitenkin todennäköistä, että GMO:ien viljely leviää lähivuosina muihin maihin. Toistaiseksi Eurooppa on pysynyt tästä kehityksestä syrjässä, sillä muuntogeenisten kasvien viljelyala on täällä alle 20 000 eekkeriä, ja niitä viljellään etupäässä Espanjassa ja Ranskassa. Tämä on noin 0,03 prosenttia koko maailman viljelyalasta. 
Eurooppa käy runsaasti kauppaa suurten GMO-tuottajien kanssa, mutta muuntogeenisten tuotteiden kauppa on koskenut lähinnä eläinten rehuja. Maissin ja muiden ihmisravinnoksi tarkoitettujen muuntogeenisten tuotteiden tuonti on käytännössä loppunut, sillä viejät eivät ole kyenneet takaamaan, että kaikki toimitusten sisältämät GMO:t voidaan tunnistaa. 
Muutaman viime vuoden aikana on käynyt ilmi, että satunnaiset GMO:ien jäämät perinteisissä tuotteissa ovat väistämättömiä. Kasvien ristipölytys on luonnollinen ilmiö, ja sitä tapahtuu myös muiden siementen välillä. Näitä mekanismeja on yksinkertaisesti mahdotonta hallita, sillä niihin vaikuttavat muun muassa tuulet ja hyönteisten liikkeet. Pieniä GMO:ien jäämiä siirtyy siis lähes vääjäämättä perinteisiin viljelykasveihin ja niistä saataviin satoihin. 
Myös varastointi- ja kuljetuskäytännöt saattavat tehdä täydellisen erottelun vaikeaksi tai erittäin kalliiksi. Tavanomaiset siemenerät sisältävät siten väistämättä muuntogeenisten siementen jäämiä.
Ainoa tapa ratkaista ongelma tässä nimenomaisessa tapauksessa on vahvistaa muuntogeenisten siementen epäpuhtauksia koskevat toleranssirajat. Markkinoidemme täydellinen sulkeminen ei ole mahdollista.
Komissio valmistelee näistä lähtökohdista parhaillaan ehdotusta komission direktiiviksi, jolla muutetaan siemendirektiivien liitteitä. Ehdotus sisältää lisäehtoja ja -vaatimuksia, jotka koskevat tavanomaisten siemenerien satunnaisesti sisältämiä muuntogeenisiä siemeniä.
Maatalousvaliokunnalle on tiedotettu kahdesti ehdotuksen etenemisestä. Komission jäsen Byrne on ilmoittanut valiokunnan puheenjohtajalle Jacksonille kirjallisesti, että ehdotus toimitetaan virallisesti Euroopan parlamentille, joka saa silloin tilaisuuden perehtyä siihen. 
Direktiivin N:o 18/2001/EY 21 artiklan 2 kohdassa säädetään mahdollisuudesta vahvistaa luvallisten GMO:ien vähimmäismäärä, jonka alittuessa tuotteita ei tarvitse merkitä. Tällöin tavanomaisia tuotteita, jotka sisältävät tällaisten siementen satunnaisia jäämiä tätä raja-arvoa vähemmän, ei tarvitsisi merkitä.
Seuraavaksi vastaan joihinkin jäsen Graefe zu Baringdorfin esittämiin kysymyksiin. Direktiivin N:o 18/2001/EY mukainen sääntelykomitea on toimivaltainen tekemään direktiivin 21 artiklan 2 kohdassa säädettyjä raja-arvoja koskevia päätöksiä, jotka koskevat vapautusta merkintävelvollisuudesta. Se ei kuitenkaan ole toimivaltainen tekemään alakohtaisten siemendirektiivien mukaisia päätöksiä, sillä niissä raja-arvot liittyvät nimenomaisesti siementen markkinoille saattamista koskeviin perusteisiin. Siemeniä käsittelevä pysyvä komitea on oikeutetusti toimivaltainen tekemään tällaiset päätökset. On syytä säilyttää johdonmukaisuus eri säädösten välillä. 
Riskeistä, että huomattava määrä muuntogeenisiä siemeniä leviää hallitsemattomasti ympäristöön, sanoisin ensinnäkin, että oli raja-arvo mikä hyvänsä, siinä on ehdottomasti otettava huomioon ihmisten terveyden suojelu ja erityisesti siementen kohdalla ympäristö. Huomannette, että tähän sisältyy kattava potentiaalisten riskien vapaita markkinoita koskeva arvio. 
Toiseksi, raja-arvojen on oltava toimivia ja niiden noudattamista on voitava valvoa. Ehdotetut raja-arvot perustuvat suoraan kasveja käsittelevän tiedekomitean lausuntoon, ja niillä on tieteellinen, viljelykasvilajien ominaisuudet huomioon ottava perusta. 
Kolmanneksi, jäsenvaltioiden on 31 artiklan 3 kohdan b alakohdan mukaisesti luotava rekisterit pitääkseen kirjaa kaupallisiin tarkoituksiin viljeltyjen GMO:ien viljelypaikoista. Artiklassa täsmennetään, että rekisterien tarkoituksena on mahdollistaa kyseisten GMO:ien ympäristövaikutusten seuraaminen. 
Direktiivin N:o 18/2001/EY soveltamisala kattaa selvästi geneettisesti muunnettujen siementen viljelyn, mutta ei sellaisten tavanomaisten siementen viljelyä, jotka sisältävät geneettisesti muunnettujen siementen jäämiä. 
Muuntogeeninen siementuote on merkittävä ja voitava jäljittää, jotta viljelijät tietävät, mitä kylvävät. Näin jäsenvaltiot kykenevät pitämään kirjaa syntyvien satojen viljelypaikoista. 
Vankkaan tieteelliseen arviointiin perustuvien raja-arvojen tavoitteena olisi kuitenkin oltava, että tavanomaisten siementen viljelyssä säilyvät perinteisen viljelyn tunnusmerkit. 
Rinnakkaiselo on keskeinen käsite komission tiedonannossa ?Biotekniikka ja biotieteet - strategia Euroopalle?. Komissio on tilannut useita tätä koskevia tutkimuksia. Päätavoitteena on arvioida seuraukset, joita syntyy kun perinteisen viljelyn rinnalle Euroopan unionissa tulee yhä laajempi GMO-viljely. Toistaiseksi meillä on vain oletettuihin skenaarioihin perustuvia alustavia tietoja, ja tarvitsemme lisää kokeisiin perustuvaa tietoa saadaksemme asiasta selkeämmän käsityksen.
Komissio toimii aktiivisesti saadakseen tätä tietoa ennen kuin se harkitsee eri vaihtoehtoja, joilla taataan perinteisen ja luonnonmukaisen viljelyn elinkelpoisuus ja kestävä rinnakkaiselo muuntogeenisten viljelmien kanssa. 
Prosessin jouduttamiseksi komissio on aloittanut keskustelut jäsenvaltioiden, maanviljelijöiden ja muiden yksityisten toimijoiden kanssa löytääkseen soveliaimmat ratkaisut. On tärkeää todeta, että rinnakkaiselo ei sinänsä muodosta riskiä. Se kuitenkin tuo esiin sen, että eri viljelykasvityypeille on kenties luotava omat maatalouden hallintajärjestelmänsä ja -käytäntönsä, jotta taataan niiden rinnakkaiselo ja kuluttajien valinnanvapaus.
Tämä on ensimmäinen vastaukseni kysymyksiinne, ja lausun mielelläni lisäkommentteja keskustelun päätteeksi.

Graefe zu Baringdorf (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, sallikaa minun esittää vielä lyhyt lisäkysymys. Komission jäsen sanoi, että maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunta on saanut asiasta tiedon. Tämä pitää paikkansa. Hän sanoi, että parlamentille tiedotetaan asiasta. Näin on myös luvattu. Mutta arvoisa komission jäsen, me emme halua saada tietoa sen jälkeen, kun olette tehneet päätöksen - me haluamme osallistua päätöksentekoon. Valituksemme aihe on se, että asiaa säännellään teknisellä liitteellä. Mielestämme kyse on keskeisen seikan muuttamisesta direktiivissä, ja haluamme olla mukana päättämässä asiasta. Olisin kiitollinen, jos voisitte kommentoida tätä tai edes esittää asian komissiolle.

Wallström
Arvoisa puhemies, tämä on usein toistuva toimielinten välistä työnjakoa koskeva kiistakysymys. Olisiko käytettävä yhteispäätösmenettelyä vai komiteamenettelyä? Siemendirektiivien liitteissä säädetään puhtauskriteereistä. Niitä voidaan direktiivin mukaisen komiteamenettelyn puitteissa soveltaa tieteellisesti ja teknisesti. Näin ollen komiteamenettelyssä voidaan asettaa raja-arvot geneettisesti muunnettujen siementen jäämille perinteisissä lajikkeissa. 
Neuvoston asetuksessa säädetty yhden prosentin merkintäraja-arvo on vahvistettu elintarvikkeiden pakkausmerkintöjä koskevan lainsäädännön mukaisessa komiteamenettelyssä. Direktiivin N:o 18/2001/EY 21 artiklan 2 kohdassa säädetään myös, että merkintäraja-arvot voidaan asettaa direktiivin mukaisessa komiteamenettelyssä. Asiaan vaikuttavat myös aikataululliset seikat ja menettelyn käytännöllisyys.

Sommer (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, minäkin olen useasti pahoitellut ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnassa sitä, että siemenasetukset halutaan väkisin alistaa komiteamenettelyyn. Olen sanonut, että mielestäni komission kannattaisi pidättäytyä siementen sisältämiä GMO:eja koskevaa asetusta ja komiteamenettelyä koskevista toimista kunnes parlamentti on saanut nykyisen menettelyn päätökseen. Uusien siemenasetusten on oltava yhdenmukaisia elintarvikkeiden ja rehun sisältämiä GMO:eja sekä GMO:ien jäljitettävyyttä ja pakkausmerkintöjä koskevien asetusten kanssa. 
Näistä kysymyksistä käytiin kiihkeä keskustelu parlamentin ensimmäisen käsittelyn yhteydessä vasta viime kesänä. Päätöslauselma oli erittäin tiukka monelta osin ja erityisesti raja-arvojen osalta. Odotamme nyt neuvoston päätöstä, jonka tekemistä viime viikolla jälleen lykättiin joulukuuhun. Lopullinen neuvoston päätös on siis odotettavissa vasta ensi vuoden puolivälissä. Mielestäni komission olisi paljon parempi jättää paperinsa lepäämään vielä vuodeksi, jotta raja-arvot voidaan sovittaa yhteen tällä hetkellä esityslistalla olevien asetusten kanssa. Tämä menettelystä. 
Seuraavaksi lyhyt sisällöllinen kommentti. Emme tänään keskustele siitä, ovatko GMO:t hyvä vai paha asia. Mutta koska jäsen Graefe zu Baringdorf viittaa kysymyksessään GMO:eja koskeviin kantoihin, minä haluan tehdä samoin. Kaikista jäsenen kysymyksistä käy ilmi, että hän ei ole ymmärtänyt tai ei halua myöntää seuraavaa seikkaa: direktiivissä N:o 18/2001/EY tarkoitettu GMO:ien levittäminen ja se, että perinteisten siementen sisältämien GMO:ien pitoisuutta koskeva tekninen raja-arvo asetetaan siemendirektiivien liitteitä muuttamalla, ovat kaksi eri asiaa.
Direktiivit sisältävät suuren joukon teknisiä sääntöjä ja vaatimuksia, jotka koskevat siementen laatua ja markkinoille saattamista EU:ssa. Jäsen Graefe zu Baringdorf sanoi itse, että varsinaiset direktiivit annettiin tavanomaisen menettelyn mukaisesti parlamentin kuulemisen jälkeen ja että menettelyn aikana päätettiin, että joitakin teknisiä yksityiskohtia säännellään sääntelykomiteamenettelyssä. Komitea ei tietenkään päätä GMO:ien levittämisestä, vaan siitä, miten tavanomaisia siemeniä koskeva uusi laatunormi määritetään. Se on tähän toimivaltainen nykyisen EU:n lainsäädännön mukaisesti, minkä komission jäsenkin totesi. 
Tiedekomitea on puolestaan vahvistanut lukemattomien muiden tieteellisten selvitysten tavoin, että alle 0,1 prosentin arvot eivät ole tilastollisesti mitenkään luotettavia. Tämä on todellinen mittausraja. Nolla-pitoisuutta ei ole olemassa, eikä mikään ole täysin puhdas GMO:eista. Komission ehdotukseen sisältyvät GMO:ien raja-arvot ovat ympäristölle ja kuluttajille vaarattomia, ja tällaisia kasveja voidaan siksi viljellä EU:ssa kaupallisiin tarkoituksiin. Direktiivin N:o 18/2001/EY sisältämillä kirjaamista koskevilla vaatimuksilla ei ole mitään tekemistä tavanomaisten siementen markkinoille saattamisen kanssa. 
Kylvösiemenet, joita viljelijät itse tuottavat, ovat toisinaan paljon suurempi ongelma. Niitä eivät koske mitkään laatutestausvaatimukset, eikä niitä näin ollen testata GMO:ien havaitsemiseksi. Jäsen Graefe zu Baringdorf kannattaa itsekin näiden lisäysaineistoa koskevien asetusten vapauttamista. 
Ja vielä eräs asia. Mitä alemmaksi siementen satunnaisesti sisältämien GMO:ien raja-arvot asetetaan, sitä useammat tavanomaiset ja luonnonmukaiset tuotteet on merkittävä. Tästä syystä komissio ja monet jäsenvaltiot sekä Euroopan parlamentin suuri enemmistö vaativat, että uusiin GMO-asetuksiin tulee realistinen yhden prosentin raja-arvo. 
Lopuksi haluan sanoa, että ammatissa toimivien viljelijöiden on ymmärrettävä se yksinkertainen biologinen ja teknisesti väistämätön tosiasia, että siemenet A sisältävät satunnaisesti siemeniä B. Jäsen Graefe zu Baringdorf on ammatissa toimiva viljelijä. Emme voi estää luonnon tapahtumia. GMO:eja tulee aina olemaan.

Scheele (PSE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, kaiken tämän arvostelun jälkeen haluan kiittää sydämellisesti jäsen Graefe zu Baringdorfia hänen komissiolle esittämästään suullisesta kysymyksestä. Se ei ole ainoastaan ryhmäni mielessä vaan tietenkin myös jäsen Sommerin mielessä. Kuten hän sanoi, käsittelimme tätä asiaa ylivoimaisella enemmistöllä ympäristövaliokunnassa juuri siksi, että oikeudellisesta tilanteesta riippumatta yhteispäätösoikeuttamme tunnuttiin rajoitettavan. Uskon meidän kaikkien tietävän tämän, jäsen Sommer. Olemme moneen kertaan pyytäneet komissiolta ja tämän direktiivin valmisteluun osallistuvilta asian lykkäämistä, sillä kaikki merkit viittaavat siihen, että nämä säännökset pyritään runnomaan läpi vielä tämän vuoden puolella. Alan lainsäädäntö, jota käsitellään parhaillaan neuvostossa mutta joka oli heinäkuuhun asti parlamentin ensimmäisessä käsittelyssä, osoittaa, että suhtaudumme asiaan vakavasti. 
En aio langeta kiusaukseen ja toistaa keskustelua, jota kävimme heinäkuuhun asti, mutta haluan kommentoida erästä asiaa, joka tietenkin otetaan huomioon myös lainsäädännössä ja jonka esittelijänä tunnen, nimittäin asetusta geneettisesti muunnetuista elintarvikkeista ja rehuista. Haluamme tietää, mitä ollaan tekemässä sellaisen ei-toivotun saastumisen estämiseksi, jota ei teknisistä syistä voida välttää? Mitä komissio ehdottaa tämän kysymyksen tutkimiseksi? Huhut kertovat, että Euroopan tasoista lainsäädäntöä ollaan todellakin laatimassa. Olemme asettamassa raja-arvoja, kynnysarvoja satunnaiselle saastumiselle, jota on teknisesti mahdotonta välttää. Olemme kaikki yhtä mieltä siitä, että tällaisia raja-arvoja tarvitaan ja ettei täysin ?GMO-puhdasta? ole olemassakaan. Emme kuitenkaan sano, että valmistelemme lainsäädäntöä, vaan että valmistelemme suosituksia siitä, miten tämä voidaan tulevaisuudessa välttää. 
Jos tavoitteenamme on tällaisen saastumisen kieltäminen - ja tästä olemme komission kanssa yhtä mieltä - ja erilaisten viljelytapojen, kuten perinteisen ja luonnonmukaisen viljelyn rinnakkaiselo, meidän olisi nimenomaan asetettava itsellemme tämä kysymys. Jos komission jäsen sanoo, ettei näihin kysymyksiin ole selkeitä vastauksia, mikä on täysin ymmärrettävää, minun on vielä vaikeampi käsittää, miksi asia ollaan viemässä väkisin komiteamenettelyyn.

González Álvarez (GUE/NGL).
Arvoisa puheenjohtaja, puhun poistumaan joutuneen kollegani, jäsen Figueiredon puolesta. Olen kääntänyt hänen portugalinkieliset muistiinpanonsa etukäteen valmistamatta, joten toivon pystyväni esittämään asian selkeästi.
GMO:ien tarkoituksellista levittämistä ympäristöön koskevan komission direktiivin N:o 18/2001/EY antaminen aiheutti vakavaa huolta terveydestä, ympäristöstä ja maanviljelijöiden eduista. Kuten tiedämme, GMO:ien yhteydessä joudutaan pohtimaan elämän ja luonnonperinnön kaupallistamista ja patentoitavuutta koskevia kysymyksiä. Myös GMO:ien levittäminen ympäristöön on peruuttamatonta ja vaikeasti hallittavissa, ja sillä voi olla välittömiä, tavanomaisen maatalouden saastumiseen ja biologisen monimuotoisuuden köyhtymiseen liittyviä seurauksia.
Käytännössä nekin maanviljelijät, jotka eivät viljele geneettisesti muunnettuja kasveja, joutuvat ristipölytyksen tai muiden sen kaltaisten ilmiöiden vuoksi merkitsemään tuotteensa. Tämä voi johtaa siihen, ettei tavanomaista tai luonnonmukaista viljelyä harjoittavilla viljelijöillä ole valinnanvaraa.
Eikö komissio katso, että perinpohjaisten tutkimusten puuttuessa olisi syytä noudattaa ennalta varautumisen periaatetta ja pitää myyntikielto edelleen voimassa? Miten meidän tulisi suhtautua sellaisten tuotteiden merkitsemiseen, jotka sisältävät GMO:eja satunnaisten tai vaikeasti vältettävien olosuhteiden vuoksi?

Breyer (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, vastauksenne todella järkyttää minua, sillä ette maininnut sanallakaan erästä keskeistä seikkaa eli keinoja, joilla saavutetaan tai voidaan taata kuluttajien valinnanvapaus. Ette sanonut sanaakaan siitä, miten parlamentin ensimmäisessä käsittelyssä hyväksymään päätöslauselmaan, jossa merkintärajaksi ehdotetaan 0,5 prosenttia, tulisi suhtautua. Neuvostossa neuvotellaan parhaillaan juuri tästä. Jos teidän suunnittelemanne siementen raja-arvo hyväksytään, tähän arvoon ei voida päästä. Te tiedätte tämän, ja siksi haluankin nyt pyytää teitä kertomaan, mitä johtopäätöksiä aiotte tehdä parlamentin äänestystuloksesta. Onko niin, että te haluatte itse asiassa viedä asian väkisin päätökseen, saattaa meidät tapahtuneen tosiasian eteen, ikään kuin antaa siementeollisuudelle joululahjan? Mielestäni teidän tulisi ilmoittaa täällä tänään, miten aiotte suhtautua parlamentin ensimmäisessä käsittelyssä hyväksymään, tätä asetusta koskevaan päätöslauselmaan. 
Sanoitte juuri, että saastuminen on väistämätöntä. Tämä ei pidä paikkaansa, enkä voi hyväksyä sitä! Sanoessanne näin toimitte geenitekniikkateollisuuden äänitorvena, sillä juuri näin sen lobbaajat väittävät, mutta se ei ole totta. Euroopassa tehdyt kokeet ovat osoittaneet, että siemenet eivät saastu sanottavasti, ja Itävallassa siemenille on asetettu puhtausvaatimukset. Mielestäni EU:nkin on toimittava näin. Kuluttajille on annettava valinnanvapaus, ja sen takaamiseksi on asetettava puhtausvaatimukset. Me emme saa antaa periksi saastumiselle, kun oikealla politiikalla saastuminen voidaan estää, sillä silloin näin laajaa saastumista aiheuttavia tuotteita tai siemeniä ei saa levittää ympäristöön. EU:n kuluttajien on siis voitava valita vapaasti. Pyydän myös, ettette ojenna siementeollisuudelle joululahjaa vaan kerrotte meille tänään aikataulun. Me haluamme tietää, mitä komissio aikoo tehdä ja onko se todella valmis hyväksymään parlamentin demokraattisen päätöslauselman ja odottamaan kunnes olemme tehneet päätöksen Scheelen mietinnöstä.

Trakatellis (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, olen kanssanne yhtä mieltä siitä, että GMO:eja koskevien direktiivien ja asetusten olisi kuuluttava samoihin lainsäädäntöpuitteisiin eivätkä ne saisi olla keskenään ristiriidassa. Ymmärrän senkin, että komissio valitsee määrään perustuvat havaitsemistekniikat satunnaisten GMO-jäämien määrittämiseksi. Ymmärrän tämän täysin. Itse asiassa te sivuutatte toisinaan yhden prosentin GMO-satunnaisjäämät, koska - ja tässä olen yhtä mieltä kanssanne - luvan myöntäminen jonkin tietyn GMO:n saattamiseen markkinoille kuuluu toisen sellaisen direktiivin soveltamisalaan, jossa otetaan huomioon riskit ihmisten terveydelle ja ympäristölle. Jollei ihmisten terveydelle tai ympäristölle aiheudu riskiä, lupa myönnetään. 
Jäljitettävyyttä koskevissa direktiiveissä ette kuitenkaan jostakin omituisesta syystä noudata samaa havaittavuusperiaatetta kuin muissa direktiiveissä. Tämä aiheuttaa ongelmia myös maailman kauppajärjestölle (WTO), sillä jos olette sitä mieltä, että yhden prosentin GMO-jäämä ei ole terveysongelma, miksei mielestänne havaittavuutta pidä sisällyttää kaikkiin jäljitettävyyttä koskeviin direktiiveihin? Jos GMO:eja sisältyy tuotteisiin joko satunnaisesti tai muuten, siitä olisi ilmoitettava.
Olette ehdottomasti sitä mieltä, että havaittavuutta ei tarvitse sisällyttää jäljitettävyyttä koskeviin direktiiveihin. Teidän on pidettävä kiinni siitä mitä sanoitte, eli että kaikkien direktiivien on oltava osa samoja lainsäädäntöpuitteita. Olen kiinnostunut kuulemaan, mitä teillä on sanottavana havaittavuudesta, joka on tärkeä asia myös kaupan kannalta.

Müller, Emilia Franziska (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, jäsen Graefe zu Baringdorfin kysymyksen valossa on tärkeää muistaa, että keskustelemme Euroopan unionissa luvallisten GMO:ien satunnaisesta esiintymisestä. Emme keskustele GMO:ien levittämisestä vaan tavanomaisten siemenien markkinoille saattamista koskevan uuden laatunormin määrittelemisestä. 
Parlamentti hyväksyi kesäkuussa ensimmäisessä käsittelyssä ehdotuksen GMO:ien tai geneettisesti muunnettujen elintarvikkeiden ja rehujen jäljitettävyyttä ja merkintöjä koskevaksi asetukseksi, ja vaati silloin raja-arvoksi 0,5 prosenttia. Olen komission kanssa yhtä mieltä siitä, että tämä arvo on liian alhainen ja mahdoton toteuttaa. Yhden prosentin raja-arvo geneettisesti muuntamattomien tuotteiden satunnaisesti sisältämille GMO:eille on realistinen. 
Vahvistaessaan siemeniä koskevia raja-arvoja, mistä täällä keskustelemme, komission on otettava mainitussa menettelyssä asianmukaisesti huomioon parlamentin ja neuvoston ehdottamat raja-arvot. GMO:ien satunnaista esiintymistä koskevat raja-arvot on yhdenmukaistettava näissä kahdessa säädöksessä. 
Haluan myös tähdentää, että valvomaton lisäys muodostaa toisen mahdollisen yksittäisen lähteen elintarvikkeissa ja rehuissa esiintyville GMO:eille. Kylvösiemeniä eivät koske pakolliset laatutestaukset, eikä niitä siksi testata GMO:ien havaitsemiseksi. Tämä on tehtävä tässä täysin selväksi. 
Komission biotekniikkastrategiassa eräänä tärkeänä painopisteenä on erityyppisten viljelykäytäntöjen rinnakkaiselo. Rinnakkaiselo on mahdollista vain, jos asetamme kohtuulliset raja-arvot, sillä luonnossa on pelkästään teknisistä syistä tuulen kuljettama siitepöly aina otettava huomioon. Sataprosenttista puhtautta ei biologisista syistä ole koskaan voitu eikä voida tulevaisuudessakaan saavuttaa. Tuotteiden puhtautta koskevat raja-arvot ovat normaali käytäntö ja välttämättömiä monilla aloilla. Esimerkiksi luonnonmukaisesti viljelyjen tuotteiden raja-arvo on viisi prosenttia. Se tarkoittaa, että luonnonmukaisiksi merkityt tuotteet voivat sisältää enintään viisi prosenttia tiettyjä muita kuin luonnonmukaisia ainesosia. Sanon tämän erityisesti vihreitä ajatellen. 
Tärkeimpänä kriteerinä olisi pidettävä sitä, että lainsäädännölliset puitteet ovat täytäntöönpanokelpoiset. Vielä tärkeämpää on, että ne ovat yhdenmukaiset WTO:n sääntöjen kanssa eivätkä haittaa eurooppalaisen biotekniikan kehitystä rasittamalla sitä turhalla byrokratialla.

Purvis (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, vihreiden kollegojemme kysymykset ja tilastot ovat tietenkin arvoväritteisiä ja valikoivia. Voinko siis kysyä, vahvistaako komissio sen, että Eurobarometrin mukaan 75 prosenttia eurooppalaisista kannattaa perustutkimusta, joka koskee tietoa lisääviä uusia tekniikoita? Onko totta, että Eurobarometrin mukaan 48 prosenttia eurooppalaisista on sitä mieltä tai voimakkaasti sitä mieltä, että elintarviketuotannossa geneettinen muuntelu on hyödyllistä ja lisää ravintoarvoja ja säilyvyyttä tai parantaa makua, vaikka vihreät ovat käynnistäneet tunteisiin vetoavan kampanjan vakuuttaakseen, ettei näin ole? 
Nämä kampanjat eivät ainoastaan vetoa tunteisiin, vaan niissä myös käytetään vääristeltyä ja harhaanjohtavaa tietoa, jolla perustellaan muuntogeenisten viljelykasvien pohjimmiltaan kestämätöntä ja järjenvastaista vastustamista. Toivoisin vihreiden olevan riittävän rehellisiä myöntääkseen, että GMO:eista on edes jotakin hyötyä. 
Itse uskon, että jo nyt nähtävät hyödyt, puhumattakaan mahdollisista hyödyistä, ovat huomattavasti merkittävämmät kuin mitkään riskit. On totta, että uuteen tekniikkaan perustuvissa tuotteissa ja prosesseissa on aina riskinsä. Olemme uuden tiedon rajamailla, mutta olemme suojautuneet. Edellytämme laajoja kokeita sekä laboratorio- että kenttäoloissa. Mutta vastustajat eivät halua näyttöä. He suvaitsevat kokeiden estämisen ja tuhoamisen. Kieltävätkö he, että muuntogeenisillä viljelykasveilla on merkittäviä ympäristöä hyödyttäviä vaikutuksia? Ne alentavat tuotantokustannuksia, mutta vähentävät myös energiankulutusta ja hyönteis- ja rikkaruohomyrkkyjen käyttöä ja pienentävät hiilidioksidipäästöjä. Vaikka vastustajat tarttuvat yhä oljenkorsiin, kokemukset Yhdysvalloissa ja muualla osoittavat selvästi, että ympäristön kannalta GMO:t ovat hyödyllisiä. 
Meillä eurooppalaisilla on ehkä varaa siihen ylellisyyteen, että kieltäydymme elintarvikkeiden tuotantoon liittyvistä eduista, joita muuntogeeniset viljelykasvit tarjoavat, mutta eivätkö vihreät kollegamme lainkaan ajattele Saharan eteläpuolisessa Afrikassa tai Itä-Aasiassa asuvien kanssaihmistemme etua? Heille muuntogeeniset viljelykasvit merkitsevät parempaa ravintoa ja terveyttä ja saattavat jopa auttaa heitä selviämään hengissä. Ovatko he tulleet ajatelleeksi, mitä tämän edistysaskeleen kieltäminen merkitsee tieteellemme ja tutkijoillemme, maanviljelijöillemme ja maatalouden työpaikoillemme? Tai elintarvikkeiden jalostusteollisuuden työpaikoille? Ruuan hinnalle ja kuluttajien saatavilla olevalle laadulle ja valinnanvaralle? 
Kyllä, eurooppalaisilla kuluttajilla on oikeus valita, mitä ruokaa he ostavat ja syövät. Meidän on suojeltava ympäristöämme parhaamme mukaan, mutta olemme myös velvollisia kertomaan äänestäjillemme suoraan ja rehellisesti, mitkä ovat riskit ja hyödyt. On hyväksytty, että luonnonmukainen merkintä tarkoittaa 95-prosenttisesti luonnonmukaista, eli korkeintaan viisiprosenttisesti ei-luonnonmukaista. Miksi GMO:eja sisältämättömien tuotteiden merkistä tehdään lähes saavuttamaton määrittelemällä puhtaustaso niin korkeaksi, ettei siihen voi päästä? Voisin hyväksyä tämän lähtökohdan ilkeämielisenä tarkoituksenani tehdä GMO:eja sisältämättömät tuotteet niin harvinaisiksi, ettei kenelläkään ole niihin varaa. Silloin kaikkien olisi kyettävä hyväksymään tosiasiat ja se, että tavanomaisiin tuotteisiin voi aina sisältyä satunnaisia muuntogeenisiä jäämiä.

Wallström
Arvoisa puhemies ja jäsen Purvis, yhdestä asiasta olen varma: siitä, että GMO-kysymys aiheuttaa minulle harmaita hiuksia. Tiedämme Eurobarometrin mielipidemittausten perusteella, että kansalaiset ovat enimmäkseen huolissaan GMO:eista. He myös sanovat, etteivät tiedä niistä tarpeeksi. Ehkä näillä asioilla on jokin yhteys. 
Haluan sanoa jäsen Breyerille, että olemme perehtyneet näihin huolenaiheisiin erittäin tarkasti varmistaaksemme, että luomme GMO:ien mahdollisten etujen ja haittojen hallitsemiseksi selkeän lainsäädännön - selkeät puitteet. Siksi olemme muuttaneet direktiiviä N:o 18/2001/EY siten, että siihen sisältyy entistä parempi riskien arviointi ja tietojen antaminen yleisölle tarkoituksena antaa kuluttajille mahdollisuus tehdä tietoon perustua valinta. Siksi olemme ehdottaneet jäljitettävyyttä ja pakkausmerkintöjä koskevaa lisälainsäädäntöä. Ei kuitenkaan olisi rehellistä sanoa, että jos jatkamme esimerkiksi siementen tuontia, voimme taata niiden täydellisen puhtauden ja sen, ettei niihin sisälly satunnaisia GMO:eja. 

Tiedämme, että luonnossa kaikki leviää - esimerkiksi ristipölytyksen kautta - joten rajojen sulkeminen ei ole kestävä ratkaisu. Käytännöllisyyden vuoksi meidän on määriteltävä tasoja ja raja-arvoja, joiden avulla voimme käsitellä luonnon ilmiöitä. Meidän on tarkasteltava tilannetta sellaisena kuin se todellisuudessa on ja tuotteita, joita tuomme. 
Tästä pääsenkin jäsen Trakatellisin jäljitettävyyttä koskevaan kysymykseen. Jäljitettävyyttä ja pakkausmerkintöjä samoin kuin elintarvikkeita ja rehuja koskevat ehdotukset eivät perustu pelkästään GMO:ien havaittavuuteen. Vaikka niitä ei voisi havaita, kuluttajilla on oikeus tietää. Nykyinen uuselintarvikkeita koskeva asetus korvataan näillä ehdotuksilla ja soveltamisalaa laajennetaan, jotta kuluttajille taattaisiin valinnanvapaus siinäkin tapauksessa, että GMO:eja ei voida havaita. Kuluttajilla on oikeus saada tietää, että heidän ostamansa tuotteet sisältävät GMO:eja, vaikka GMO-pitoisuus ei ole määritettävissä. 
Kommentoin myös kahta muuta esiin tullutta seikkaa: merkintärajoja ja rinnakkaiseloa. Komissio voi ottaa huomioon vain voimassa olevan lainsäädännön, ja toistaiseksi elintarvikkeita koskee yhden prosentin raja-arvo. Yhden prosentin raja-arvo vahvistetaan neuvoston asetuksessa sellaisena kuin se on muutettuna komission asetuksella N:o 49/2000/EY. Jos yhden prosentin raja-arvo ylittyy, pakkausmerkinnässä on ilmoitettava, että elintarvike sisältää GMO:eja. Kuten asetuksen johdanto-osassa todetaan, yhden prosentin raja-arvo soveltuu parhaiten toleranssipitoisuuden vahvistamiseen, sillä se on samalla tarpeeksi pieni ja siinä otetaan riittävästi huomioon myös sen toteutettavuus tuotantoketjun eri vaiheissa. Kaikki tuotantoketjun eri tekijät otetaan tässä huomioon. Siementen raja-arvot perustuvat tähän yhden prosentin raja-arvoon. On siis laskettava taaksepäin, jotta päästään tähän yhteen prosenttiin. 
Komission siemendirektiiviä koskevan ehdotuksen johdanto-osassa säädetään, että jos elintarvikkeita koskeva raja-arvo muuttuu, on siemeniä koskevia raja-arvoja myös tarkistettava vastaavasti. 
Tekniikan tulevaisuudentutkimuksen laitoksessa tehdään parhaillaan maatalouden pääosaston tilaamaa ja Yhteisen tutkimuskeskuksen koordinoimaa tutkimusta, jonka nimi on ?Scenarios for Coexistence of Genetically Modified, Conventional and Organic Crops in European Agriculture? (Skenaarioita geneettisesti muunnettujen, perinteisten ja luonnonmukaisten viljelykasvien rinnakkaiselosta Euroopan maataloudessa). Tutkimuksen päätavoitteena on arvioida vaikutukset, joita syntyy kun perinteisen viljelyn rinnalle Euroopan unionissa tulee yhä laajempi GMO-viljely. Tutkimuksessa pyritään tunnistamaan muuntogeenisen aineksen lähde ja arvioimaan sen pitoisuus ei-muuntogeenisissä viljelykasveissa maatilalla, löytämään ja arvioimaan viljelykäytäntöjen muutoksia, joilla satunnaisesti esiintyvän muuntogeenisen aineksen pitoisuus voitaisiin laskea toimintalinjan mukaisten raja-arvojen alapuolelle, sekä arvioimaan kustannuksia, joita muutokset viljelykäytännöissä, valvontajärjestelmissä ja mahdollisissa vakuutusjärjestelmissä aiheuttaisivat. Tutkimus vahvistaa, että ristipölytystä ja rinnakkaiseloa on tarkasteltava suhteessa maataloustuotantoon yleensä. 
Tutkimuksen tuloksia on syytä tulkita varoen. Tutkimus koskee vain kolmea viljelykasvia: rapsia, jota käytetään siemententuotannossa, maissia, jota käytetään rehussa, ja perunaa, jota käytetään elintarvikkeissa. Tulokset johdetaan malleista, eikä niitä ole vahvistettu kenttätutkimustuloksilla. Siksi tämä tutkimus tuottaa vain alustavia johtopäätöksiä, ja oletukset on vielä vahvistettava. Tutkimukset siis jatkuvat.
Komissiossa keskustellaan asiasta, ja sitä koordinoidaan pääosastojen kesken. Keskustelu aiheesta siis varmasti jatkuu.
Kysymys on oikeudellisesti, teknisesti ja poliittisesti mutkikas ja arkaluontoinen. Kuten jo sanoin, myönnämme avoimesti, ettei meillä vielä ole kaikkia vastauksia. Voimme kuitenkin tehdä sen, minkä olemme tehneet muiden uusien tekniikoiden kohdalla: laatia lainsäädännölliset puitteet, jotta voimme käsitellä sekä mahdollisia hyötyjä että riskejä. Tähän olemme pyrkineet muutetulla direktiivillä N:o 18/2001/EY, jäljitettävyydellä ja pakkausmerkinnöillä. Näin ollen lainsäädäntö vaikuttaa esimerkiksi siemendirektiivien sisältämiin raja-arvoihin. 
Kiitän teitä keskustelusta ja olen varma, että jatkamme sitä tulevaisuudessa.

Puhemies. -
Kiitos, arvoisa komission jäsen.

Puhemies. -
Esityslistalla ovat seuraavana keskustelut ihmisoikeuksien sekä demokratian ja oikeusvaltion periaatteiden loukkauksia koskevista tapauksista.
Puhemies. -
Esityslistalla on seuraavana keskustelu seuraavista päätöslauselmaesityksistä, jotka koskevat Kansainvälistä rikostuomioistuinta (ICC):
B5-0546/2002 Sakellariou ja muut PSE-ryhmän puolesta: Kansainvälistä rikostuomioistuinta koskeva yleisten asioiden neuvoston kanta, 
B5-0549/2002 Wurtz ja muut GUE/NGL-ryhmän puolesta: Kansainvälinen rikostuomioistuin, 
B5-0553/2002 Oostlander PPE-DE-ryhmän puolesta: Kansainvälinen rikostuomioistuin,
B5-0557/2002 Van den Bos ELDR-ryhmän puolesta: Kansainvälinen rikostuomioistuin,
B5-0561/2002 Frassoni ja Wuori Verts/ALE-ryhmän puolesta: Kansainvälinen rikostuomioistuin.

Napoletano (PSE).
Arvoisa puhemies, tämän mietinnön tarkoituksena on kehottaa Euroopan unionin neuvostoa toteuttamaan Kansainvälisen rikostuomioistuimen ratifiointia ja tosiasiallista perustamista koskevat sitoumuksensa.
Puheenjohtajavaltio Tanska ansaitsee kiitoksen siitä, että se on kaikin tavoin pyrkinyt turvaamaan unionin yhtenäisyyden. Yleisten asioiden neuvosto on kuitenkin omaksunut epäselvän kannan kahdenvälisten sopimusten tekemiseen sen jälkeen, kun nykyinen Yhdysvaltain hallinto aloitti hyökkäyksen, jolla pyritään kaikkien Yhdysvaltain kansalaisten koskemattomuuteen, ja eräät Euroopan maat osoittivat olevansa halukkaita hyväksymään tämän pyynnön. Erityisesti minua surettaa se, että näiden maiden joukossa on Italia, joka on paitsi synnyinmaani, myös ensimmäinen Rooman sopimuksen ratifioinut maa. 
Siksi haluan tähdentää, miten häpeällistä on, että Yhdysvallat on turvautunut peräti uhkaamaan pakotteilla maita, jotka ovat ratifioineet tai aikovat ratifioida Kansainvälisen rikostuomioistuimen perussäännön. Korostan myös, etteivät sellaiset sopimukset ole mahdollisia, jotka sallivat rikoksiin ihmisyyttä vastaan tai kansanmurhiin syyllistymällä itsensä alentaneiden välttää rangaistuksen. Koska Rooman perussääntö ei salli poikkeuksia tästä vaatimuksesta, kaikkia tätä tarkoittavia sopimuksia on pidettävä yhteensopimattomina sen kanssa. Tämä koskee Euroopan unionin 15 jäsenvaltiota, mutta myös maita, jotka liittyvät unioniin tulevaisuudessa tai joihin unionilla on suhteet. Neuvoston on siten tehtävä kaikkensa käydäkseen rehellistä vuoropuhelua Yhdysvaltain hallinnon kanssa ja esittääkseen ennen Kööpenhaminan Eurooppa-neuvostoa parlamentille kertomuksen, jossa ilmaistaan selkeästi, ovatko erilaiset kahdenväliset sopimukset yhteensopivia Rooman perussäännön kanssa.

Cauquil (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, se että Yhdysvallat torjuu Kansainvälisen rikostuomioistuimeen, on osoitus sen ylimielisyydestä, mutta myös tuomioistuimen naurettavuudesta ja tekopyhyydestä. Sen tarkoituksena on konkretisoida se ajatus, että on olemassa kansainvälinen oikeus, joka kykenee ainakin rankaisemaan, jollei estämään, kansanmurhat ja rikokset ihmisyyttä vastaan. 
Mutta vaikka yksi tuomioistuin tutkii eräiden sellaisten roistojen tekoja, jotka ovat suurelta osin vastuussa entisessä Jugoslaviassa tapahtuneista joukkomurhista, ja toisessa tuomioistuimessa käsitellään Ruandan kansanmurhaa, mikään ei viittaa siihen, että kaikki, jotka ovat vastuussa vähintään yhtä suurista rikoksista, saatetaan oikeuden eteen. Kuka uskoo, että entisen siirtomaavallan Belgian poliitikot ja keinottelijat, jotka tietoisesti yllyttivät tutsit ja hutut toisiaan vastaan, saatetaan oikeuden eteen? Nostetaanko niitä ranskalaisia johtajia vastaan syyte, joiden joukot olivat paikalla, mutta eivät tarttuneet aseisiin, kun Ruandan silloinen hallitus käynnisti joukkomurhat, tai pahensivat tilannetta toimittamalla aseita?
Nostetaanko Yhdistynyttä kuningaskuntaa vastaan syyte sen osuudesta niihin poliittisiin juoniin, jotka vaikuttivat niin merkittävästi Sierra Leonen etnisiin joukkomurhiin? Onko ajateltavissa, että George Bush, joka avoimesti ja julkisesti suunnittelee kymmenien tuhansien irakilaisten siviilien pommittamista verukkeenaan heidän diktaattorinsa rankaiseminen, tuodaan Kansainväliseen rikostuomioistuimeen syytettynä rikoksista ihmisyyttä vastaan? Miten todennäköistä on, että ne teollisuusyhtymät saavat syytteen, jotka poliitikkojen sodanlietsonnan ansiosta voivat kerätä huomattavia voittoja valmistamalla ja myymällä joukkotuhoaseita?
Niinpä Kansainvälinen rikostuomioistuin lisää vain ripauksen tekopyhyyttä imperialistiseen maailmaan, jossa voimakkaimmat saavat viimeisen sanan.

Andreasen (ELDR).
Arvoisa puhemies, meidän on säilytettävä Rooman perussäännön loukkaamattomuus ja toimittava sen hyväksi, että Kansainvälinen rikostuomioistuin perustetaan ja ryhtyy toimimaan mahdollisimman pian. Siksi emme mitenkään voi hyväksyä, että Yhdysvaltain hallitus heikentää rikostuomioistuinta yrittämällä tehdä kahdenvälisiä sopimuksia EU-maiden tai ehdokasmaiden kanssa. 
Olen iloinen, että puheenjohtajavaltio Tanska on tehnyt paljon työtä turvatakseen EU:n yhtenäisen kannan, ja pahoillani siitä, että tällaista kantaa ei ole syntynyt. Neuvosto on paljolti taipunut Yhdysvaltojen painostuksen edessä, ja haluan Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmän puolesta kehottaa EU-maiden ja ehdokasvaltioiden kansallisia parlamentteja pitämään tarkasti silmällä hallitustensa toimia, jottei Rooman perussääntöä heikennetä. 
Kuten kaikki hyvin tiedämme, Yhdysvallat allekirjoitti perussäännön, mutta on perunut allekirjoituksensa. Toivon neuvoston aloittavan uuden vuoropuhelun Yhdysvaltain hallituksen kanssa kaikkien jäsenvaltioiden ja lähes kaikkien ehdokasvaltioiden nyt ratifioiman Kansainvälisen rikostuomioistuimen tunnustamisesta. 
EU:lla ja Yhdysvalloilla on samat perusarvot. Molemmat pitävät keskeisinä vapautta ja demokratiaa, ihmisoikeuksien puolustamista ja oikeusvaltion periaatteita. Tästä syystä Yhdysvaltojen, joka voi vaikuttaa erityisen myönteisesti tuomioistuimeen ja sen toimintaan, olisi syytä kuulua Rooman perussäännön allekirjoittajiin. EU on vuodesta 1998 alkaen yrittänyt hälventää Yhdysvaltojen eräitä perussäännön määräyksiä kohtaan tuntemia epäluuloja, mutta valitettavasti tuloksetta.
Lisäksi on valitettavaa, että Yhdysvallat ei nyt aio liittyä perussääntöön, jonka se, kuten sanoin, allekirjoitti Clintonin hallituskaudella. Yhdysvaltojen päätös on väärä, ja meidän kaikkien on syytä pahoitella amerikkalaisten toimia. Meidän on syytä toivoa, että Yhdysvallat voidaan saada suhtautumaan myönteisemmin, kun Kansainvälinen rikostuomioistuin on saanut tilaisuuden käytännössä osoittaa, että se noudattaa korkeimpia oikeusvaltion normeja eikä salli itseään väärinkäytettävän tarkoituksiin, joilla on poliittiset vaikuttimet.

Posselt (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, tämä keskustelu Kansainvälisestä rikostuomioistuimesta on vellonut äärimmäisyydestä toiseen. Yksi äärimmäinen kanta sisältyi jäsen Cauquilin puheenvuoroon. Jäsen Cauquil, minun on sanottava teille täysin rehellisesti, että me emme kaipaa kansainvälistä vallankumoustuomioistuinta. Tuollaisten väitteiden esittäminen johtaa vuorenvarmasti koko rikostuomioistuin-ajatuksen romuttumiseen. Toisaalta olen kanssanne yhtä mieltä siitä, että emme halua rikostuomioistuimesta pelkkää suurvaltojen käytössä olevaa kumileimasinta. On todella ikävää, että voimat, jotka eivät halua tai kykene kokonaan estämään rikostuomioistuimen toimintaa mutta pyrkivät alentamaan sen jonkinlaiseksi kumileimasimeksi, voittavat alaa Yhdysvalloissa, Kiinassa, Venäjällä ja muissa maissa. 
Me Euroopan unionissa noudatamme lakeja, ja mielestäni se on osa hyvää ja tärkeää perinnettä. Euroopan neuvosto perustettiin ihmisoikeusyhteisöksi täällä Strasbourgissa yli 50 vuotta sitten. Euroopan ihmisoikeussopimus hyväksyttiin täällä Strasbourgissa ja Euroopan ihmisoikeustuomioistuin perustettiin tänne. Viimeiset 50 vuotta Euroopan parlamentti on kokoontunut Strasbourgiin edustamaan kansojen ääntä, eurooppalaisen oikeusvaltion ääntä. Koska haluamme ulottaa oikeusvaltion periaatteen koskemaan koko maanosaa, asetimme tarkoituksella huipennustaan lähestyvän historiallisen laajentumisprosessin johtoajatukseksi Kööpenhaminan kriteerit: demokratian ja oikeusvaltion. 
Tämä on seurausta historiastamme, johon on siihenkin valitettavasti kuulunut kansanmurhia, karkotuksia, kansalaisoikeuksien riistoa, sorrettuja vähemmistöjä ja rikoksia ihmisyyttä vastaan. Meillä ei ole oikeutta esiintyä muun maailman opettajana, niin kuin joskus teemme, ellemme suhtaudu omaan oikeusvaltioomme vakavasti. Tämä ei tarkoita pelkästään oikeusvaltion periaatteen noudattamista sisäisesti, vaan myös toimimista vahvana osapuolena muille kaikkialla maailmassa, kun kyse on maailmanlaajuisesta oikeusvaltiosta. Kansainvälinen rikostuomioistuin syntyi Roomassa, kuten perustamissopimuksemmekin, ja Rooma liittyy jollakin tavoin lain käsitteeseen. Rikostuomioistuimen pohjana olevaa Rooman perussääntöä ei pidä kyseenalaistaa, heikentää eikä vesittää. Jos emme halua, että kansanmurhien ja ihmisyyttä vastaan tehtävien, toistuvien rikosten käsittelyyn tarvittavat tuomioistuimet leimataan voittajien oikeudeksi tai kertakäyttöoikeudeksi, meidän on saatava pysyvä rikostuomioistuin, jonka alaisia ovat kaikki, niin suuret kuin pienetkin valtiot, tekijän tai rikollisen kansallisuudesta riippumatta. 
Tästä syystä haluamme säilyttää perussäännön sellaisenaan. Arvostelemme Euroopan unionin neuvostoa ankarasti siitä, että se on kitsastellut selkeydessä ja arvokkuudessa, pyrkinyt toistuvasti selviytymään tilanteista juonimalla ja antanut periksi valtaapitäville. Jos Eurooppa haluaa suhtautua itseensä vakavasti, sen on taisteltava Kansainvälisen rikostuomioistuimen puolesta ja sanottava Yhdysvalloille, että se tosiaan on tärkein liittolaisemme, mutta että juuri sellaisen liittolaisen velvollisuus on vapaassa maailmassa suhtautua lakiin vakavasti vaikka se ei niin mukavalta tuntuisikaan. 
Emme kaipaa lisää yksipuolisia toimia vastauksena syyskuun 11. päivän tapahtumiin. Meidän on lujitettava oikeusvaltion periaatetta kaikkialla maailmassa, ja siksi vaadimme, että Rooman perussääntö ratifioidaan nopeasti ja vesittämättömänä. 
Titley (PSE).
Arvoisa puhemies, viimeksi tätä asiaa käsitellessämme tehtävää hoitava neuvoston puheenjohtaja vahvisti vastauksena kysymykseeni, että 98 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut sopimukset ovat Rooman perussäännön hengen ja kirjaimen mukaisia ja jopa osa Rooman perussääntöä. Siksi minua hieman hämmästyttävät edessämme olevan päätöslauselman negatiivinen sävy ja eräät puheenvuorot, sillä yleisten asioiden neuvoston työn tulos oli toki erinomainen: Euroopan solidaarisuus vahvistettiin. 
Se on hyvä esimerkki siitä, miten yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka yhdistää jäsenvaltioita, eikä siinä puututa Kansainvälisen rikostuomioistuimen perussääntöön. Oikeastaan meidän pitäisi siis olla tyytyväisiä tähän sopimukseen, erityisesti koska siinä vahvistetaan kaikkia mahdollisesti tehtäviä sopimuksia koskevat pääperiaatteet, myös se, että syyttämättä jättämistä koskevat sopimukset eivät ole hyväksyttäviä, minkä eräät kollegat jo mainitsivat. Ne nimenomaan kielletään. 
Meidän on tunnustettava tosiasiat: Yhdysvallat on taivuteltava lempeästi mukaan ja saatava vakuuttuneeksi siitä, että kyseessä ei ole Yhdysvaltojen joukkoja vastaan suunnattu noitavaino, vaan pyrkimys saada aikaan kansainvälinen oikeus, joka koskee kaikkea maailmanlaajuista politiikkaa.
Kinnock, Neil
Arvoisa puhemies, vastauksena tähän mielenkiintoiseen vaikkakin lyhyeen keskusteluun, haluan sanoa komission puolesta, että Euroopan unioni on, kuten jo olemme kuulleet, vahvasti sitoutunut Kansainväliseen rikostuomioistuimeen, jonka se katsoo edustavan ratkaisevaa askelta kohti kansainvälistä suojelua ja ihmisoikeuksia. Rooman perussäännön periaatteet ja tuomioistuimen toimintaa ohjaavat periaatteet ovat selvästi sopusoinnussa unionin periaatteiden ja tavoitteiden kanssa. 
Sitoumuksemme ilmaistaan, kuten jäsen Titley juuri muistutti, Kansainvälistä rikostuomioistuinta koskevassa yhteisessä kannassa, joka hyväksyttiin kesäkuussa 2001 ja jota tarkistettiin kesäkuussa 2002. Se kuvastuu myös Kansainvälistä rikostuomioistuinta koskevassa toimintasuunnitelmassa, joka hyväksyttiin tämän vuoden toukokuussa, sekä päätelmissä ja yleisperiaatteissa, jotka neuvosto hyväksyi niinkin hiljattain kuin 20. syyskuuta. Kaikki nämä päätökset todistavat selvästi, että Euroopan unioni kannattaa edelleen Rooman perussääntöä ja tehokasta Kansainvälistä rikostuomioistuinta. 
Tämän mukaisesti Euroopan unioni on aktiivisesti sitoutunut varmistamaan, että mahdollisimman moni valtio allekirjoittaa, ratifioi ja panee täytäntöön Rooman perussäännön. Tätä varten komission demokratiaa ja ihmisoikeuksia koskevan eurooppalaisen aloitteen yhteydessä käytettiin vuosina 1995-2001 lähes seitsemän miljoonaa euroa tähän tähtääviin hankkeisiin eri puolilla maailmaa. Tällaisiin hankkeisiin on vuosina 2002-2003 varattu vielä kuusi miljoonaa euroa. 
Sen lisäksi, että rohkaisemme kaikkia valtioita, jotka eivät ole sitä vielä tehneet, allekirjoittamaan ja ratifioimaan Rooman perussäännön ja antamaan sen täytäntöönpanoa koskevat lait, rohkaisemme myös kaikki valtioita vastaamaan Rooman perussäännön kanssa yhteensopivalla tavalla Washingtonin pyyntöön tehdä sopimuksia syyttämättä jättämisestä. 
Neuvoston 30. syyskuuta hyväksymät päätelmät ja pääperiaatteet sisältävät suuntaviivoja siitä, miten vastauksissa voidaan säilyttää Kansainvälisen rikostuomioistuimen ehdottoman olennainen ja välttämätön loukkaamattomuus.
Euroopan unioni haluaa myös, että kaikki Rooman perussäännön ratifioineet valtiot ovat aktiivisesti mukana asettamassa ehdokkaita ja valitsemassa Kansainvälisen rikostuomioistuimen pääsyyttäjää ja tuomareita. Tämän tulisi tapahtua tavalla, joka on yhdenmukainen Rooman perussäännössä määrätyn menettelyn ja vaatimusten sekä sopimusvaltioiden ensimmäisen kokouksen päätöksen kanssa. 
Kiitän tästä mahdollisuudesta saada esittää komission ja Euroopan unionin kanta.

Casaca (PSE).
Arvoisa puhemies, viitaten 142 artiklaan haluan kysyä puhemiehistöltä, miten voimme keskustella työjärjestyksemme 50 artiklan mukaisesti ihmisoikeusvuoropuhelusta Iranin kanssa. Mitä tekemistä sillä on kiireellisten ihmisoikeusloukkaustapausten kanssa? Sillä ei ole mitään tekemistä 50 artiklan 1 kohdan kanssa. Sosialistisen ryhmän käsiteltäväksi jättämä esitys, joka koskee naisten kivittämistä, Iranissa yleistä, jopa yhdeksänvuotiaisiin tyttöihin kohdistuvaa käytäntöä, oli täysin järkevä. Tätä en ymmärrä lainkaan, arvoisa puhemies. 
Haluan kuitenkin esittää puhemiehistölle toisenkin kysymyksen. Jos keskustelemme Iranin ja Euroopan unionin välisestä ihmisoikeusvuoropuhelusta, toivoisin puhemiehistön ilmoittavan selkeästi, mihin keskustelulla tarkkaan ottaen pyritään ja mitä se kattaa, sillä Internetissä olevien, tätä vuoropuhelua koskevien tietojen mukaan Iranin viranomaiset katsovat, että islamia vainotaan Euroopassa, erityisesti Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Tämän voi lukea Internetistä. Haluaisin selvityksen tähän asiaan.

Puhemies
. Arvoisa jäsen Casaca, muistutan, että esityslistamme vahvistaa puheenjohtajakokous ja se hyväksytään täysistunnossa ja että silloin ja vain silloin parlamentin jäsenet voivat esittää vastalauseensa. Teidän vastalauseenne tulee valitettavasti liian myöhään. Kehotan teitä esittämään sen ensi kerralla aikaisemmassa vaiheessa. 
Keskustelu on päättynyt. 
Äänestys toimitetaan heti keskustelujen päätyttyä noin kello 17.30.

Puhemies. -
Esityslistalla on seuraavana keskustelu seuraavista päätöslauselmaesityksistä, jotka koskevat ihmisoikeusvuoropuhelua Iranin kanssa:
B5-0548/2002 Ford ja muut PSE-ryhmän puolesta: kivityskuolema, 
B5-0551/2002 Frahm ja muut GUE/NGL-ryhmän puolesta: ihmisoikeusvuoropuhelu Iranin kanssa,
B5-0552/2002 Belder EDD-ryhmän puolesta: ihmisoikeusvuoropuhelu Iranin kanssa,
B5-0554/2002 Maij-Weggen ja Gahler PPE-DE-ryhmän puolesta: ihmisoikeusvuoropuhelu Iranin kanssa,
B5-0556/2002 Van den Bos ELDR-ryhmän puolesta: Iran,
B5-0559/2002 Boumediene-Thiery ja muut Verts/ALE-ryhmän puolesta: kivittämällä suoritettavista teloituksista Iranissa. 
Ennen kuin annan puheenvuoron esitysten laatijoille, ilmoitan arvoisille kollegoille, että olemme esityslistan käsittelyssä pahasti myöhässä. Jos haluatte kollegoidenne voivan ilmaista äänestämällä kantansa säkenöiviin puheenvuoroihinne, pyydän teitä todella olemaan ylittämättä teille myönnettyä puheaikaa.

Ford (PSE).
Arvoisa puhemies, puhun tässä keskustelussa sosialistisen ryhmän puolesta päätöslauselmasta, jonka viisi ryhmää ovat yhdessä jättäneet käsiteltäväksi. Tämä osoittaa selvästi, että olemme kaikki huolissamme siitä, että Iranissa on käytössä julma ja raakalaismainen tapa teloittaa kivittämällä naisia ja joskus myös miehiä, sekä siitä, että kuolemanrangaistuksen käyttö on jyrkästi lisääntynyt Iranissa viimeisten kahden vuoden aikana. 
Vuonna 2000 kuoli 75 ihmistä, vuonna 2001 139, ja tänä vuonna jo 250. Panemme merkille Iranin suurlähettilään 23. lokakuuta päivätyn, EU:lle osoitetun kirjeen, jossa vakuutetaan, että viime kuukausina kivityksiä ei ole tapahtunut, että toimivaltaiset viranomaiset ovat ohjeillaan kieltäneet tämän tavan ja että ohjeita noudatetaan. Emme kuitenkaan ole täysin vakuuttuneita asiasta, sillä kivittämällä täytäntöönpantavia kuolemantuomioita langetetaan edelleen ja kuolemanrangaistuksen käyttö kaikkiaan lisääntyy. 
Euroopan parlamentti ja koko EU vastustavat kuolemanrangaistuksen käyttöä kaikkialla maailmassa, niin Yhdysvalloissa, Kiinassa, Japanissa kuin kaikkialla muuallakin, eikä Iran ole poikkeus. Tiedämme kuitenkin, että osa Iranin yhteiskunnasta pyrkii eteenpäin. Maassa on edistyksellisiä voimia, jotka pyrkivät vähemmän julmaan islamilaiseen yhteiskuntaan ja joiden kannatus lisääntyy.
Päätöslauselma ei uhkaa EU:n ja Iranin välisiä keskusteluja tulevista kauppa- ja yhteistyösopimuksista, mutta on selvää, että niihin sisältyy ihmisoikeuslauseke. Euroopan parlamentti, jonka on hyväksyttävä tällaiset sopimukset, seuraa tilannetta tarkasti

Markov (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, hallitus, jonka aikana on tammikuun 2002 jälkeen teloitettu yli 250 ihmistä, joista 27 syyskuun 30. päivän jälkeen, päivän, jolloin EU:n ja Iranin väliset neuvottelut pidettiin; hallitus, johon kuuluu presidentti Khatamin neuvonantajan kaltainen nainen, joka on sanonut kivittämisen olevan laillinen ja oikeutettu perhearvojen suojelukeino; hallitus, joka tuomitsee Nasser Zarafshanin kaltaiset ihmisoikeusaktivistit vuosiksi vankilaan, ansaitsee tulla leimatuksi ?epäinhimilliseksi hallitukseksi? ja on tuomittava ankarasti. 
Olen tietenkin sitä mieltä, että Euroopan unionin ja Iranin välinen vuoropuhelu on aiheellinen. En vain voi ymmärtää, miksi neuvottelut EU:n ja Iranin välisestä yhteistyö- ja kauppasopimuksesta on aloitettava 29. lokakuuta. Parlamentti on monta kertaa vaatinut keskeyttämään tai jäädyttämään yhteistyösopimukset tai taloudellisen tuen, kun ihmisoikeuksia on loukattu. Miksi tällainen kaksinaismoraali? 
Neuvosto päätti 22. lokakuuta, vain kaksi päivää sitten, ettei se jätä käsiteltäväksi Irania koskevaa ihmisoikeuspäätöslauselmaa YK:n ihmisoikeustoimikunnan seuraavassa istunnossa. Tätä en voi mitenkään hyväksyä. Mieleeni tulee epäilys, että haluttomuus paljastaa Iranin hallitus juuri nyt johtuu siitä, ettei se sovi yhteen Irakia koskevan politiikan kanssa. Me Euroopan yhtyneen vasemmiston konfederaatioryhmä/Pohjoismaiden vihreä vasemmisto kannatamme yhteistä esitystä, vaikka se onkin muuttunut alkuperäisestä ihmisoikeuksia koskevasta päätöslauselmasta yhdistelmäksi, jossa käsitellään sekä ihmisoikeuksia että Euroopan unionin ja Irakin välistä yhteistyötä. Katsomme kuitenkin, että 4 ja 5 kohdat ovat osittain väärin edellä mainitsemistani syistä, ja olemme siksi pyytäneet kohta kohdalta -äänestystä. 
Minua ilahduttaisi kovasti, jos tässä yhteisessä esityksessä kuvastuva toive täyttyisi, millä tarkoitan sitä, että ihmisoikeusloukkausten loppuminen Iranissa antaisi syytä optimismiin. Nykyinen tilanne ei kuitenkaan millään tavoin oikeuta tähän, ja siksi meidän on korotettava äänemme, ainakin täällä parlamentissa. 
Belder (EDD).
 Arvoisa puhemies, ensinnäkin lienee paikallaan pieni parlamentaarinen itsekritiikki. Mielestäni päätöslauselmaluonnos näyttää sisältävän erään toimituksellisen huolimattomuusvirheen. 3 kohdan lopussa mainitaan neljä kivitystuomion saanutta naista, mutta heidän etu- ja sukunimiään ei anneta täydellisinä. Neljästä nimestä ainakin kahta käytetään yleisesti etuniminä. Ehdotan siksi, että tekstiin tehdään näiden tuomittujen naisten tapauksen vuoksi korjaus. 
Vertausta käyttääkseni ihmisoikeusvuoropuhelu Iranin islamilaisen tasavallan kanssa on varsinaista vastamäkeen kulkemista. Eurooppalaisesta näkökulmasta meidän on varottava, ettemme itse asetu poikkiteloin. Mikä tahansa Iranin ele on siis otettava tyytyväisenä vastaan. Olemme erityisen tyytyväisiä Iranin ulkoministeri Kharrazin arvokkaaseen eleeseen 20. heinäkuuta, kun tämän parlamentin tilapäinen valtuuskunta vieraili Iranissa luodakseen suoran yhteyden Iranin oikeudellisen järjestelmän ja EU:n lakimiesten välille. Toivon, että neuvosto ja komissio tarttuvat tähän tilaisuuteen mahdollisimman nopeasti. Tämä päätöslauselmaesityshän on loppujen lopuksi oikea ja ratkaiseva tapa ottaa kantaa Iranin oikeutetusti kyseenalaistettuihin tuomioihin. Tämän tapaisen kontaktin mahdollisuuteen tulisi tarttua myös barbaarisen sharia-kivitystuomion vastustamiseksi. Sillä Euroopan kanta Iraniin ei saa jäädä epäselväksi: me emme voi emmekä aio suvaita järjestelmää, joka hyväksyy kanssaihmisten kivittämisen kuoliaaksi, tapahtui se missä hyvänsä.

Gahler (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, Irania koskevien asioiden esittelijänä kannatan yhteistä päätöslauselmaesitystä. Vuoropuhelu Iranin kanssa on tärkeää, mutta Euroopan parlamenttina painotamme eniten ihmisoikeusvuoropuhelua. Parlamentin jäseninä meitä eivät sido diplomaattiset rajoitukset, vaan voimme vapaasti vaatia tämän yleismaailmallisen periaatteen noudattamista. Siksi ilmoitamme selvästi kaikille asianomaisille maille, että vastustamme yleisesti kuolemantuomiota. 
Haluan tässä esittää oman arvioni tilanteesta, joka koskee Iranissa täytäntöönpantujen kuolemantuomioiden lisääntymistä aikaisemmista vuosista. Vanhoilliset voimat sekä virallisissa että epävirallisissa rakenteissa käyttävät selvästi kuolemantuomioiden ja ruumiillisten rangaistusten täytäntöönpanoa sekä kansan että parlamentin ja muiden yhteiskunnallisten instituutioiden vapaamielisten voimien pelottelemiseksi. Sillä ei ole mitään tekemistä islamin tai koraanin kanssa. Koska sisäinen paine kasvaa, myös sorto lisääntyy. 
Siksi meidän on kritiikissämme pitäydyttävä seikkoihin, jotka voidaan näyttää toteen, ja tarkistettava kaikki väitteet lähteestä riippumatta. Siksi vastustan päätöslauselman rasittamista väitteillä, joita emme loppujen lopuksi voi todistaa. Ne vain heikentävät uskottavuuttamme. 
Ihmisiä on tuomittu kuolemaan kivittämällä. Meillä on todisteet kahden tällaisen tuomion täytäntöönpanosta vuoden 2001 alkupuolella, mutta ei 25. syyskuuta 2002. Ottakaamme siis vaarin Iranin valmiudesta keskustella kaikista ihmisoikeuskysymyksistä, myös yksittäisistä tapauksista, sellaisena kuin se ilmaistiin Euroopan unionin ja Iranin ihmisoikeuksia tutkivan asiantuntijaryhmän lokakuun alussa tapahtuneen vierailun aikana. 
Pelkään yhä, että neuvosto valitsi väärin päättäessään olla esittämättä vuosittaista ihmisoikeuksia koskevaa päätöslauselmaa Iranista Yhdistyneissä Kansakunnissa. Tästä ei pidä syyttää puheenjohtajavaltiota, vaan tavanomaisia epäiltyjä, jotka pelkäävät suunnitelmiensa häiriintyvän. 
Mielestämme on hyvä, että iranilaiset haluavat keskustella. Käykäämme kokonaisvaltaista vuoropuhelua, mutta pidättäytykäämme uusien päätöslauselmien esittämisestä vasta kun näemme parannuksia tapahtuvan. Ihmisoikeuksien kustannuksella ei voida tehdä ennakkomyönnytyksiä. Tässä tilanteessa meidän tulisi muistuttaa Iranin kyseisiä instituutioita - ja mielestäni myös neuvostoa ja komissiota - eräästä asiasta. Neuvoteltu sopimus tulee voimaan vain, jos parlamentti hyväksyy sen, ja tulemme kiinnittämään erityistä huomiota seikkoihin, jotka juuri mainitsin.

van den Bos (ELDR).
 Iranissa parhaillaan käynnissä oleva nykyaikaistuminen ei vieläkään johda ihmisoikeustilanteen paranemiseen. Barbaarisia rangaistuksia pannaan yhä täytäntöön. Takapajuinen ja keskiaikainen kivitys on edelleen osa oikeusjärjestelmää. Ihmisiä hirtetään julkisesti, käsiä hakataan irti pikkurikoksista ja jopa silmiä puhkotaan ilman puudutusta. Tämän epäinhimillisen oikeusjärjestelmän uhrit ovat enimmäkseen naisia. Jos Iran todella haluaa avautua länteen, jos se todella haluaa käydä vuoropuhelua Euroopan unionin kanssa, näiden ihmisoikeusrikkomusten on loputtava. Sharian äärimmäisyys on normaalien suhteiden ylitsepääsemätön este. Kauppa- ja yhteistyösopimus Euroopan kanssa ei tule kysymykseenkään ennen kuin ihmisoikeustilanne on ratkaistu. Euroopan unionin neuvottelijoiden on tehtävä tämä erittäin selväksi heti alusta lähtien. Onko komission jäsen Kinnock tästä kanssani samaa mieltä?
Emme tietenkään voi jättää esittämättä tuomitsevaa päätöslauselmaa YK:ssa, jos Iran jatkaa yleismaailmallisten periaatteiden julmaa rikkomista. Tässä ei ole kyse onnistuneesta ihmisoikeusvuoropuhelusta EU:n kanssa, kuten on sanottu, vaan barbaaristen käytäntöjen onnistuneesta lakkauttamisesta. Euroopan unionilla ei ole varaa eristää Irania. On tärkeää tukea uudistusmielisiä heidän taistelussaan demokraattisemman ja inhimillisemmän Iranin puolesta. Nuorempi sukupolvi haluaa muutosta ja tarjoaa toivoa. Valitettavasti Iranin viranomaiset eivät osaa toimia tässä tilanteessa. Mutta mikään ei korvaa avoimuutta ja demokratisoitumista. Modernisaatio voi onnistua vain, jos barbaariset käytännöt ja julma menneisyys jäävät taakse.

Maes (Verts/ALE).
 Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, valitettavasti jäsen van den Bosin esittämiä asioita ei sanota selkeästi yhteisessä päätöslauselmaesityksessä. Siksi emme ole allekirjoittaneet sitä. Niin kauan kuin presidentti Khatamin neuvonantaja naisia koskevissa asioissa katsoo, että kivitys on perheen asemaa lujittava toimi, voimme pitää tilannetta yksinomaan kauhistuttavana. 
Sen jälkeen kun annoimme päätöslauselman 13. joulukuuta 2001, Iranissa on teloitettu 250 ihmistä. Edellisenä vuonna teloitettiin 75. Miten he voivat puhua edistyksestä? Ihmisoikeustilanne ei näytä kohenevan. Mielestäni päätöslauselmaesitys, josta meidän on tarkoitus äänestää, ei ole kyllin selvä. Euroopan unionin ihmisoikeusvaltuuskunnan vierailusta huolimatta 30. syyskuuta järjestettiin viisi julkista teloitusta. Siksi tuomitsemme neuvoston päätöksen olla esittämättä Iranin ihmisoikeustilannetta koskevaa päätöslauselmaa ennen Yhdistyneiden Kansakuntien ihmisoikeustoimikunnan seuraavaa, Genevessä pidettävää istuntoa. Haluamme todeta selvästi ja yksiselitteisesti, että tämä päätöslauselma on esitettävä ennen seuraavaa istuntoa. Haluamme selkeästi ilmaista, että Euroopan parlamentti ei voi olettaa, että voimme keskustella yhteistyösopimuksista, jollei Iranin ihmisoikeustilanteessa tapahdu todellista parannusta, ja siksi emme ole allekirjoittaneet.
Tannock (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, Iran on suuri ja merkittävä maa, jonka kulttuuri ja oppineisuus periytyvät islamia edeltävältä zarathustralaiselta aikakaudelta. Se on myös maa, jonka suhteet länteen ovat olleet vaikeat jo usean vuoden ajan. Hylätessään länsimaiset markkina-arvot Iran radikalisoitui ja ryhtyi tukemaan islamilaisia ääriryhmiä Libanonissa, esimerkiksi Hitzbollahia. Tilanteen tekee vielä monimutkaisemmaksi se, että konfliktit lännen kanssa ovat liittyneet maan sisäisiin ristiriitoihin. Viime vuosina iranilaiset ovat alkaneet tiedostaa yhä selvemmin, että eristyneisyys ei ollut Iranin etujen mukaista eikä johtanut mihinkään. Tämän seurauksena suhteet ovat lientyneet, mistä EU:n on syytä olla iloinen. 
Maidemme väliset suhteet riippuvat siitä, tapahtuuko ihmisoikeuksien, laittoman maahanmuuton, joukkotuhoaseiden, erityisesti maan ydinaseohjelman, huumeiden, Lähi-idän, Afganistanin ja terrorismin vastaisen taistelun alalla perustavanlaatuisia muutoksia. 
Irania, jonka oma huumeongelma on erittäin vakava, on syytä onnitella sen huumekaupan vastaisista toimista ja yhteistyöstä. Se ei liioin ole langennut kiusaukseen horjuttaa Afganistanin tilannetta, ja se on ilmoittanut, ettei se aio lietsoa levottomuuksia Irakissa, jos Saddam Hussein poistuu näyttämöltä. On Iranin edun mukaista, että alue säilyy vakaana, ja maan johto on tunnustanut sen. 
Lähi-idän kysymyksessä Iran on yhtynyt Saudi-Arabiaan hyväksymällä ?maata rauhan vastineeksi? -periaatteen, jos palestiinalaiset sitä haluavat. Kaikki nämä edistysaskeleet ovat merkittäviä ja hyvin myönteisiä. Iranin on ymmärrettävä, että Eurooppa tarjoaa ystävyyden kättä ja että rinnakkaiselo on mahdollinen ilman, että Iran menettää identiteettiään tai antaa periksi pahimmille länsimaisille arvoille. Euroopan unioni tekee väärin, jos se ylikorostaa kuolemantuomiota sinänsä, sillä se on edelleen asianmukaisesti käytettynä kansainvälisen oikeuden mukainen rangaistus. Sitä käytetään maailman suurimmissa demokratioissa, muun muassa Yhdysvalloissa, Japanissa ja Intiassa, ja omassa maassani Yhdistyneessä kuningaskunnassa sitä kannattavat kymmenet miljoonat kansalaiset. 
Iranin johtajien on kuitenkin oltava ehdottoman tietoisia siitä, että kaikki eurooppalaiset tuomitsevat kauhistuttavana julman ja keskiaikaisen sharia-rangaistuksen, jossa ihminen kivitetään kuoliaaksi. Kehotan voimakkaasti Iranin johtoa pohtimaan asiaa ja etsimään ratkaisuja, jotka ovat Iranin arvon ja historian mukaisia.

Paciotti (PSE).
Arvoisa puhemies, valitettavasti on totta, että teloitukset ovat Iranissa lisääntyneet ennennäkemättömästi viimeisen vuoden aikana. Miesten ja erityisesti naisten kivittäminen sallitaan edelleen laissa, mutta sitä myös toteutetaan käytännössä usein, kuten jo langetetut monet kuolemantuomiot osoittavat. Kuten tiedämme, lähikuukausina neljä naista kivitetään taas kuoliaaksi sellaisen oikeusjärjestelmän puitteissa, joka pakottaa naiset elämään epäoikeudenmukaisessa ja syrjivässä valtajärjestelmässä. 
Ihmisoikeustilanteen huononemiseen Iranissa ovat kiinnittäneet huomiota ja sitä ovat korostaneet useat järjestöt. Näin tehdään myös YK:n yleiskokouksen päätöslauselmassa ja Yhdistyneiden Kansakuntien Iranin ihmisoikeustoimikunnan erityisedustajan viimeisimmässä raportissa.
Euroopan unionin ja Iranin välisessä vuoropuhelussa unionin tunnusteleva valtuuskunta pani merkille Iranin hallituksen valmiuden keskustella ihmisoikeuskysymyksistä, myös yksittäisistä tapauksista, mutta tätä suullista hyvän tahdon ilmausta ei ole toteutettu käytännössä. Päinvastoin: tilanne näyttää pahenevan. Vaikka on totta, että meidän on syytä suhtautua myönteisesti Iranin hallituksen osoittamiin yhteistyön merkkeihin, meidän on syytä myös ymmärtää, että teloitusten lisääntyminen ja kivitysten jatkuminen ovat unionille kielteinen viesti. Unioni ei voi hyväksyä niitä, jos se haluaa noudattaa perusoikeuskirjaa ja kansainvälisiä yleissopimuksia. Siksi on välttämätöntä, että unioni tekee käynnissä olevan vuoropuhelun kaikissa vaiheissa selväksi, että Iranin on ehdottomasti taattava perusoikeuksien ja erityisesti naisten perusoikeuksien kunnioittaminen, ja toistettava, että Iranin on lakkautettava kuolemanrangaistus, kivitys ja kaikki muut epäinhimilliset tai halventavat käytännöt.

Malmström (ELDR).
Monet meistä täällä Euroopassa ja kaikkialla maailmassa luottivat presidentti Khatamiin. Ennen kaikkea tämä koski tietenkin Iranin kansaa. Toivoimme kaikki, että hän kykenisi luotsaamaan Iranin demokraattisemmalle, avoimemmalle ja suvaitsevammalle tielle. Valitettavasti olemme kaikki saaneet pettyä kerran toisensa jälkeen. Viimeisimmät raportit ovat pelottavia. Toimittajia, älymystön edustajia ja hallinnon vastustajia katoaa, kidutetaan, vangitaan ja heitä vastaan nostetaan syytteitä mitättömistä asioista. Kuolemanrangaistusta käytetään ahkerasti. Tässä mielessä Iran on maailman suurimpia rikollisia. 
Viimeisimmät raportit naisista, jotka on kivitetty kuoliaaksi vanhojen sharia-lakien perusteella, ovat kerta kaikkiaan karmeita. Emme voi hyväksyä, että tällaista tapahtuu vuonna 2002. Koko maailma kääntää inhoten selkänsä Iranille.
EU:n ja Iranin väliset suhteet ovat varovaiset, mikä on hyvä asia. Jotta ne voisivat kehittyä merkittäviksi, on ihmisoikeuskysymyksen kuitenkin aina oltava esityslistan kärjessä. Haluan myös muistuttaa, että parlamentilla on veto-oikeus, kun mahdollisia sopimuksia hyväksytään, ja se aikoo käyttää sitä, jollei tilanne parane.

Cauquil (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, yhdymme kaikkiin vastalauseisiin, jotka koskevat moniin iranilaisnaisiin kohdistuvia tuomioita, häpeällistä kivityskuolemantuomiota ja kaksinkertaista sortoa, jota uskonnollisten johtajien diktatuuri naisille merkitsee. 
Äänestämme päätöslauselmaesityksen puolesta toivoen, että näin voitaisiin painostaa Iranin johtajia lopettamaan nämä barbaariset käytännöt. Mutta naisia ei kohtele raa'asti vain uskonnollisten johtajien diktatuuri. Niin tekevät myös monet maat, esimerkiksi Saudi-Arabia ja eräät alueen öljyemiraatit, joita suurvallat pitävät liittolaisinaan ja joita ne voisivat tehokkaasti painostaa. 
Vastustan myös barbaarista kuolemantuomiota ja valistuksen puutetta, vaikka niihin eivät syyllistyisi alkukantaiset uskonnot vaan maailman tärkeimmän suurvallan johtajat, suurvallan, joka kehtaa esiintyä sivistyksen puolestapuhujana.

Sandbæk (EDD).
Arvoisa puhemies, on totta, että presidentti Khatami antoi Iranin ihmisoikeuksista toivoa, jonka hän itse kuitenkin murskasi jo kauan sitten. Nyt kun kyseessä on kauppasopimus EU:n kanssa, hän esittää hyvän tahdon elkeitä. Me emme kuitenkaan kaipaa hyvän tahdon elkeitä vaan tuloksia. Olen muiden parlamentin jäsenten kanssa samaa mieltä siitä, että emme voi tehdä kauppasopimusta Iranin kanssa. Olisi täysin skitsofreenista sanoa yhtäältä, että haluamme YK:n antavan voimakassanaisen ja tuomitsevan päätöslauselman, ja toisaalta tehdä kauppasopimus saman maan kanssa. Pysähtykäämme hetkeksi miettimään asiaa. Meidän on tietenkin ryhdyttävä kriittiseen vuoropuheluun Iranin kanssa, ja jos sen tuloksena kivitykset tai barbaariset kuolemantuomiot Iranissa päättyvät, voimme luonnollisesti aloittaa kauppasopimusten valmistelut. Mutta ei hetkeäkään aikaisemmin.

Kratsa-Tsagaropoulou (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, toivon, että Irania koskevat keskustelut parlamentin valiokuntien välisenä vuoropuheluna alkavat pian ja että niiden seurauksena tehdään ja pannaan täytäntöön assosiaatiosopimus. 
Molempien osapuolten on tehtävä kaikkensa, jotta pääsemme tähän tavoitteeseen. Meidän on osoitettava valmiutemme tunnustaa tämän valtavan maan historia ja nykytilanne sekä luonnosta johtuvat ja sosioekonomiset tekijät, jotka muovaavat sitä sekä sisältä että ulkoa. Meidän on oltava esimerkkinä ja osoitettava luottavamme Iranin johtajiin ja kansaan, Iranin viehättäviin, arvokkaisiin ja lahjakkaisiin kansalaisiin, jotka kaipaavat demokratiaa ja uudistuksia. Meidän on omin silmin todettava, että he luottavat yhä presidentti Khatamiin, joka todella yrittää saada aikaan muutoksia Iranin teokraattisessa hallinnossa. 
Iranin johtajien on puolestaan ymmärrettävä, että länsi ja erityisesti Euroopan unioni avautuvat kehitysmaille ja työskentelevät niiden kanssa vain, jos niissä kunnioitetaan ihmisoikeuksia. Nämä eivät ole arvoja, joita Eurooppa haluaa tyrkyttää muille; ne ovat ekumeenisia arvoja. Niihin kuuluvat myös naisten oikeudet, joita erityisen herkästi poljetaan.
Tässä ovat apuna kommunikointi ja vuoropuhelu. Jatkakaamme ja vahvistakaamme siis tätä vuoropuhelua ja viestittäkäämme tällä päätöslauselmalla jälleen kerran, että noudatamme määrätietoisesti periaatteitamme ja arvojamme ja että tämä heijastuu assosiaatiosopimuksen valmisteluissa ja lopullisessa sanamuodossa. 
Sallikaa minun myös todeta Euroopan kansanpuolueen koordinaattorina naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunnassa, että kiinnitämme asiaan vakavaa huomiota. Suunnittelemme iranilaisten kollegojemme ja kansalaisyhteiskunnan edustajien kanssa tiedonhankintamatkaa ja aiomme pyrkiä vaikuttamaan sopimuksen lopulliseen sanamuotoon ja tarvittaessa siihen, että siihen sisältyy naisten oikeuksia koskeva lauseke.

Kinnock, Neil
Arvoisa puhemies, haluan ilmaista kiitollisuuteni arvoisille parlamentin jäsenille siitä, että he ovat ottaneet käsiteltäväksi tämän päätöslauselmaesityksen. Komissio on luonnollisesti edelleen huolestunut Iranin ihmisoikeustilanteesta ja erityisesti demokraattisiin instituutioihin, kansalaisyhteiskuntaan ja tiedotusvälineisiin kohdistuvista sortotoimista.
Sattumanvaraiset pidätykset, kidutukset, vähemmistöjen syrjintä ja oikeusvaltion ilmeinen puuttuminen ovat kaikki syvästi huolestuttavia. Sivistysvaltion tunnusmerkkien vähäisyydestä kertovat aivan liian runsaat todisteet siitä, että maassa käytetään yhä julmia, epäinhimillisiä ja halventavia rangaistuksia, kuten lasten, naisten ja miesten kauhistuttavaa kivittämistä. 
Tehokkaimmin nämä huolenaiheet otetaan käsiteltäviksi puolivuosittaisten kokonaisvaltaisten vuoropuhelukokousten, kahdenvälisten ministeritason tapaamisten ja muiden sen kaltaisten jatkuvien toimien yhteydessä. Lisäksi troikka on äskettäin tunnustellut uusia suoremman ja yksityiskohtaisemman vuoropuhelun mahdollisuuksia, kuten useat jäsenet totesivat. 
Yleisten asioiden ja ulkosuhteiden neuvosto vahvisti 21. lokakuuta strategian, joka koskee ihmisoikeusvuoropuhelun aloittamista Iranin kanssa troikan Teheraniin viime syyskuun 30. päivän ja lokakuun 1. päivän välisenä aikana tekemän tunnustelevan vierailun tuloksena syntyneiden suositusten perusteella. Näiden selventävien keskustelujen aikana Iranin hallitus ilmaisi poliittisen tahtonsa aloittaa ihmisoikeusvuoropuhelu ja noudattaa siinä paljolti EU:n ehtoja. Se ei pyytänyt millään tavoin rajoittamaan luetteloa keskusteltaviksi otettavista ihmisoikeuskysymyksistä, ja vuoropuhelua arvioidaan säännöllisesti erityisten ja realististen kriteerien perusteella. Tällaisia ovat muun muassa YK:n erityistarkkailijoiden käynneistään laatimat raportit. 
Vuoropuhelun on tarkoitus alkaa tämän vuoden joulukuussa, jolloin Teheranissa järjestetään koeluonteinen pyöreän pöydän tapaaminen. Vuoropuhelun muotoa arvioidaan heti ensimmäisen istunnon jälkeen, ja sitä voidaan tarvittaessa muuttaa keväällä 2003.
Neuvottelujen aloittaminen Iranin kanssa kauppa- ja yhteistyösopimuksesta, joka liittyy erottamattomasti poliittisen vuoropuhelun ja terrorismin torjunnan välineisiin, antaa Euroopan unionille huomattavasti vaikutusvaltaa, sillä edistyminen näissä neuvotteluissa riippuu suoraan muun muassa ihmisoikeuskysymyksen samanaikaisesta edistymisestä. Tämä kytkentä on kesäkuussa pidetyn neuvoston istunnon hyväksymän ja heinäkuun 12. päivänä virallisesti hyväksytyn poliittisen paketin ydinkysymys.
EU:n ja Iranin välisen rakenteellisen vuoropuhelun käynnistäminen ei tietenkään ratkaise täydellisesti kaikkia syviä ja vakavia ongelmia. Tässä vaiheessa se näyttää kuitenkin olevan tehokkain käytettävissä oleva keino saada aikaan konkreettisia parannuksia Iranin vakavaan ihmisoikeustilanteeseen. 
Korostan, että huolemme liittyy tässä yhteydessä ihmisten perusoikeuksiin ja hyvinvointiin heidän uskontoonsa ja tapoihinsa katsomatta. Tämä on meitä ohjaava perusarvo, johon Euroopan unioni perustuu. Aiomme tulevaisuudessakin toimia näiden perusarvojen mukaisesti.

Gahler (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, vielä pieni lisäkysymys. Onko komissio halukas ottamaan Euroopan parlamentin mukaan mainittuun, joulukuussa järjestettävään pyöreän pöydän tapaamiseen?

Kinnock, Neil
Arvoisa puhemies, voin tietenkin tiedustella asiaa kollegoiltani, joiden salkut liittyvät suoraan tähän asiaan. Riippumatta siitä, onko parlamentti suoranaisesti mukana työssä vai ei, olen varma, että komissio ilahtuu kaikesta tuesta sen pyrkiessä johdonmukaisesti ja väsymättömästi tavoitteisiin, joita tiedämme parlamentinkin tinkimättä kannattavan.

Puhemies. -
Kiitos, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 17.30 - ainakin, jos kollegat, jotka aikovat käyttää puheenvuoron esityslistan viimeisestä aiheesta, tekevät parhaansa puhuakseen lyhyesti.

Puhemies. -
Esityslistalla on seuraavana keskustelu seuraavista, Nepalin tilannetta koskevista päätöslauselmaesityksistä:
B5-0545/2002 Collins UEN-ryhmän puolesta: Nepalin tilanne, 
B5-0547/2002 Carrilho ja muut PSE-ryhmän puolesta: Nepalin tilanne,
B5-0550/2002 Vinci GUE/NGL-ryhmän puolesta: Nepalin tilanne,
B5-0555/2002 Thomas Mann PPE-DE-ryhmän puolesta: Nepalin tilanne,
B5-0558/2002 Van den Bos ELDR-ryhmän puolesta: Nepalin poliittinen tilanne,
B5-0560/2002 Messner ja muut Verts/ALE-ryhmän puolesta: Nepal.

Fruteau (PSE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, haluan aluksi ilmaista myötätuntomme Nepalin kansaa kohtaan. Nepalin kansa on muutaman viime vuoden aikana elänyt maan historian vaikeimpia hetkiä. Sen nuori demokratia horjuu, ja oikeusvaltio joutuu jatkuvasti väistymään mielivallan ja väkivallan tieltä. Alle vuodessa armeijan ja maolaisen sissiliikkeen väliset väkivaltaiset yhteenotot ovat vaatineet yli 3 000 kuolonuhria, mikä on hirvittävää. Sissien tavoitteena on kaataa monarkia ilmeisesti vastoin kansan tahtoa. 
Nepalin kansa on itse asiassa joutunut kärsimään täydestä sisällissodasta jo yli kuuden vuoden ajan kansainvälisen yhteisön suhtautuessa asiaan lähes täysin välinpitämättömästi. Vaikea tilanne muuttui äskettäin entistä vaikeammaksi tämän kuun alun tapahtumien seurauksena. Ilmoittaessaan pääministerin erottamisesta ja ottaessaan itselleen väliaikaisesti toimeenpanovallan, mitä ei ole tapahtunut absoluuttisen monarkian päättymisen jälkeen vuonna 1990, kuningas Gyanendra aloitti itse asiassa suuren poliittisen kriisin, sillä vaikka hän sittemmin nimittikin uuden pääministerin, tällä ei ole minkäänlaista edustuksellista oikeutusta. Tosiasiassa vaikuttaakin siltä, että kuninkaalla on suuri kiusaus käyttää hyväkseen maolaisten sissien vastaista taistelua lakkauttaakseen oikeusvaltion ja 12 vuotta kestäneen parlamentaarisen demokratian.
Nämä tapahtumat ovat horjuttaneet Nepalia ja lisänneet samalla koko alueen levottomuutta ja epävakautta. Euroopan unioni ei voi tässä tilanteessa enää tyytyä hurskaisiin toiveisiin. Meidän on kehotettava mitä voimakkaimmin uutta pääministeriä käynnistämään uudelleen ja ehdoitta vuoropuhelu maolaisten kapinallisten kanssa. Toivon myös, että neuvosto nimittää pikaisesti Nepaliin erityisedustajan, joka voisi tarvittaessa toimia välittäjänä osapuolten välillä. 
Lisäksi meidän on ennen kaikkea - koska tiedämme konfliktin johtuvan suurelta osin taloudellisista ja yhteiskunnallisista ongelmista - varattava määrärahoja huomattavaa taloudellista tukea varten, jotta kykenemme aikanaan tehokkaasti avustamaan tätä pientä kuningaskuntaa sen palatessa rauhaan ja demokratiaan.

Mann, Thomas (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, väkivallan asteittainen lisääntyminen Nepalissa on uhkaa koko Himalajan alueen vakautta tavalla, jota ei voida hyväksyä. Maolaississien tuhotyöt eivät laannu. Monissa osissa Nepalia ei enää ole kouluja eikä sairaaloita, ja infrastruktuuri on vuosiksi tuhottu. Viikottain saamme kuulla uusista murhien uhreiksi joutuneista poliiseista ja siviileistä. Viimeisin aallonpohja saavutettiin, kun keskellä minulle hyvin tuttua Patanin aluetta sijaitseva kuuluisa kuningas Gyanendran patsas räjäytettiin. Yksi ohikulkija kuoli ja yhdeksän loukkaantui. 
Sissit haluavat lakkauttaa perustuslaillisen monarkian päinvastoin kuin kansan enemmistö, joka kannattaa kuningasta varauksetta. Vuodesta 1996 väkivallan uhreina on kuollut yli 5 000 henkeä. Euroopan parlamentti keskusteli pääministeri Deuban kanssa juuri viime toukokuussa Brysselissä. Nyt kuningas on erottanut hänet, koska toisin kuin hän oli julkisesti ilmoittanut, hän kannatti marraskuun vaalien siirtämistä vuodella. Bahadur Khadka, jonka kuningas nimitti hänen seuraajakseen ja joka on toiminut pääministerinä kahdesti aiemmin, johtaa nyt siirtymähallitusta ja on ilmoittanut aikovansa palauttaa maahan rauhan ja vakauden ja aloittaa neuvottelut kapinallisten kanssa. 
PPE-DE-ryhmän kanta on täysin selvä. Nepaliin on palautettava oikeusvaltio, moniarvoisuus ja pysyvä parlamentaarinen demokratia. Korruption ja nepotismin torjuntaa on tehostettava ja lykättyihin vaaleihin on liitettävä tehokkaat turvatoimet, jotta ne voidaan pitää mahdollisimman pian. 
Kehotamme koko Euroopan unionia puoluerajoihin katsomatta tarjoutumaan välittäjäksi. Neuvoston olisi nimitettävä erityisedustaja Nepaliin. Toivon komission olevan tästä yhtä mieltä kanssani. Olen toiminut Etelä-Aasian alueellisen yhteistyön järjestön (SAARC) valtuuskunnan varapuheenjohtajana monen vuoden ajan ja tiedän säännöllisten yhteyksieni perusteella, että eurooppalaisia arvostetaan Nepalissa. Voisimme alkaa heti toimia rehellisinä välittäjinä ja myötävaikuttaa merkittävästi nepalilaisten jo kauan sitten ansaitseman rauhan syntyyn.

Maes (Verts/ALE).
 Arvoisa puhemies, näyttää siltä, että kuningas Birendran myötä murhattiin myös Nepalin demokratia heti sen synnyttyä. Nykyinen hallitsija on keskittänyt kaiken vallan itselleen. Hätätila on korvattu pysyvällä absoluuttisella vallalla, eikä toivoa paremmasta ole. Kapinallisliike laajenee päivittäin, koska toivottomuuden tunne lisääntyy tasaisesti maaseudulla, ja nuoret liittyvät kapinallisiin. He taistelevat korruptoitunutta hallintoa vastaan, joka hallinnoi 95:tä prosenttia maan varoista. Jotkut jäsenvaltioistamme, mukaan lukien omani, Belgia, vieläpä toimittavat tähän maahan aseita. 
Aiemmissa päätöslauselmissaan Euroopan parlamentti on perustellusti kehottanut Eurooppaa tukemaan demokratiaa mutta samalla varmistamaan, että poliittinen ratkaisu voidaan saada aikaan ja neuvottelut voidaan aloittaa. Se ei ole kehottanut toimittamaan maahan entistä voimakkaampia aseita, jotka mahdollistavat vielä laajemmat sortotoimet. Tämä on vastoin EU:n omia käytännesääntöjä. Pelkästään kuutena viime vuonna Nepalissa on kuollut viisi tuhatta ihmistä. Eilen eri yhteenotoissa kuoli 25 henkeä. Minusta on samantekevää, kumpaa puolta uhrit edustavat; minua kiinnostaa vain se, että meidän on pyrittävä rauhanomaiseen ratkaisuun, ja se, että ainoa toivo, jonka voimme tarjota tälle kansalle, on maan kehittäminen ja mahdollisuuksien tarjoaminen sen kansalaisille. Siksi toivonkin, että kannatatte esittämiämme, näihin kohtiin liittyviä tarkistuksia, sillä eihän voi olla mahdollista, ettei ole muuta ratkaisua kuin ampuminen ja tappaminen. Me emme voi tätä hyväksyä, ja pyydämme tukeanne, sillä ilman sitä emme voi, tai ainakaan minä en voi kannattaa tätä päätöslauselmaa.

Staes (Verts/ALE).
 Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät naiset ja herrat, on yleisesti tiedossa, että Nepalissa loukataan ihmisoikeuksia. Tässä päätöslauselmassa tuomitaan oikeutetusti kaikki väkivallanteot, olivatpa niiden suorittajia turvallisuusjoukot tai maolaiskapinalliset. Siinä vaaditaan oikeutetusti välitystoimia ja poliittista neuvonpitoa. Siinä pyydetään kuitenkin myös oikeutetusti puuttumaan konfliktin taustalla oleviin syihin eli köyhyyteen, yhteiskunnalliseen eriarvoisuuteen ja syrjäytyneisiin väestöryhmiin. Euroopan komissio myönsi elokuussa 615 000 euroa kiistan rauhanomaiseen ratkaisuun. Tässä tilanteessa ei ole viisasta toimittaa Nepaliin murha-aseita, koska silloin rikottaisiin selvästi myös aseiden vientiä koskevia Euroopan unionin käytännesääntöjä. Flaaminkieliset vihreät toteavat selvästi, että aseiden toimittamisen ehdot eivät täyty, ja puolueemme aikoo edelleen kysyä Belgian parlamentissa ulkoasiain ministeriltä, voiko suunnitellut asetoimitukset vielä keskeyttää. Tässä mielessä tämä päätöslauselma on ulkoministeri Michelille enemmän kuin selvä viesti huonosta ja epäjohdonmukaisesta asiakirjasta. Nepalilaiset tarvitsevat maatalouden työvälineitä, eivät aseita, ulkoministeri Michel.
Kinnock, Neil
Arvoisa puhemies, komissio pahoittelee parlamentin jäsenten tavoin sitä, että maolaisten ja Nepalin hallituksen joukkojen välisissä selkkauksissa tulee jatkuvasti enemmän uhreja. Komissio on erityisen huolissaan ihmisoikeusrikkomuksista, joihin ovat syyllistyneet niin vallankumoukselliset kuin niiden vastaiset joukotkin Nepalissa ja sen ympäristössä. 
Tarkkailijat uskovat, ettei tilanteeseen ole kestävää sotilaallista ratkaisua ja että poliittisten puolueiden johtajien välisten jatkuvien kärhämien aiheuttama poliittisen epävakauden kausi on saatava nopeasti päättymään. Komissio toivoo, että kuninkaan nimittämä uusi pääministeri Chand ja hänen johtamansa väliaikainen virkamiesministeriö kykenevät herättämään kansallisen yksimielisyyden, joka johtaa hallinnon parantamistoimiin, vapaisiin ja oikeudenmukaisiin vaaleihin mahdollisimman pian ja vuoropuhelun uudelleenkäynnistymiseen maolaiskapinallisten kanssa. 
Poliittisten puolueiden kanssa käytävien neuvottelujen ansiosta uusi hallitus saataneen muodostettua. Odotamme sen tekevän konkreettisia aloitteita puolueiden välisen vuoropuhelun edistämiseksi ja sellaisten kiireellisten toimien toteuttamiseksi, joilla voidaan poistaa ristiriitoja aiheuttavat sosioekonomiset taustasyyt, joihin jäsen Staes ja hänen kollegansa perustellusti viittasivat. 
Komissio on valmis tukemaan pitkän aikavälin kehitystoimia, erityisesti köyhyyden lievittämistä Nepalin keski- ja länsiosissa sijaitsevilla kriisialueilla, ja paikallisia hallintoelimiä, jotka pyrkivät vahvistamaan oikeusvaltiota ja ihmisoikeuksien suojelua. 
Komissio kehottaa viranomaisia luomaan olosuhteet, joissa voidaan käydä rauhalliset ja demokraattiset vaalit, ja ilmoittamaan pian uudet paikallis- ja parlamenttivaalien päivämäärät. Komissio vahvistaa, että suunniteltujen EU:n vaalitarkkailijoiden rahoitus on varma joulukuuhun 2003 saakka. Tällä hetkellä nämä ovat ainoat mahdolliset käytännön toimet, joihin voimme ryhtyä pyrkiäksemme ratkaisemaan kauhistuttavan ja pitkään kestäneen verisen tilanteen.

Puhemies. -
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen. 
Keskustelu on päättynyt.
Siirrymme välittömästi äänestykseen.
Jacksonin ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan puolesta esittämä päätöslauselmaesitys (B5-0531/2002) Euroopan unionin strategiasta New Delhin ilmastokokouksessa (COP-8)

(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)

Puhemies -
Julistan Euroopan parlamentin istuntokauden keskeytetyksi.
(Istunto päättyi klo 17.40.)

