
Puhemies.
   Julistan Euroopan parlamentin 1. huhtikuuta 2004 keskeytetyn istuntokauden uudelleen avatuksi. 
Puhemies.
   Surullisena velvollisuutena on ilmoittaa tänään, että terroristit murhasivat raukkamaisesti Italian kansalaisen Fabrizio Quattrocchin Irakissa.
Haluan Euroopan parlamentin puolesta todeta, että tuomitsemme varauksettomasti tämän halveksittavan rikoksen ja ilmaisemme syvimmän myötätuntomme ja osanottomme uhrin perheelle sekä Italian kansalle ja hallitukselle.
Parlamentti vetoaa kidnappaajiin – eri puolilla Irakia – jotta nämä vapauttaisivat välittömästi kaikki vielä vangittuina olevat panttivangit. Tämä ei palvele päämäärää, joka on luovuttaa Irak takaisin irakilaisille kaikkien osapuolten kannalta kestävällä tavalla. Pyydän parlamenttia viettämään minuutin hiljaisuuden.
Roth-Behrendt (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, Saksan tiedotusvälineissä esitetään minua ja joitakin kollegojani vastaan erittelemättömiä syytöksiä, joiden mukaan olisimme toimineet sopimattomasti. Olemme jo keskustelleet tästä asiasta parlamentissa. Arvostelu ei valitettavasti kohdistu työhöni, vaan käyttäytymisessäni väitetään olevan jotakin moitittavaa. Koska en kuitenkaan pysty selvittämään, mistä minua syytetään, pyydän, arvoisa puhemies, että te tutkitte asiaa.
Saksan tiedotusvälineissä väitetään lisäksi, että te tapaatte tällä viikolla erään parlamentin jäsenen, joka toimittaa teille joitakin luetteloita. Arvoisa puhemies, mikäli näin on, pyydän teitä ottamaan välittömästi selville, voidaanko minua tai kollegojani syyttää jostakin. Jos voidaan, pyydän teitä toimittamaan kaikki asiakirjat välittömästi Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelle tai Euroopan tilintarkastustuomioistuimelle ja OLAFille. Olisi luonnollisesti ystävällisestä, jos ilmoittaisitte niille, joita vastaan tiedotusvälineissä esitetään todella ikäviä, likaisia ja epämiellyttäviä syytöksiä, mistä heitä tarkkaan ottaen syytetään eli ovatko he epäonnistuneet työssään tai ovatko he rikkoneet lakia.
Puhemies.
   Jäsen Roth-Behrendt, on mielestäni erittäin valitettavaa, että teidän täytyy puolustaa itseänne, vaikka teillä on erittäin hyvä asema täällä parlamentissa juuri siinä tehtävässä, mitä teidät on tänne vaaleilla valittu tekemään, ja toimitte erinomaisena johtajana valiokunnassanne ja hoidatte muutenkin parlamenttityönne erinomaisesti.
Kuten edellisessä istuntojaksossa antamani lausunnon perusteella tiedätte, olen pyytänyt saksankielisessä lehdistössä sekä radiossa ja televisiossa esillä ollutta parlamentin jäsentä esittämään minulle mahdolliset täsmälliset väitteet, jotta voin velvollisuuteni mukaisesti huolehtia tästä toimielimestä, sen jäsenistä ja heidän maineestaan. En ole tähän mennessä saanut mitään kirjallisena. En ole saanut yhtäkään puhelinsoittoa tai sähköpostia, ja vaikka olen saanut lehdistöstä tietoa erilaisista aikeista, kukaan ei ole kohteliaasti ilmoittanut minulle henkilökohtaisesti, mitä nämä aikeet ovat. Puhuitte tapaamisista, jotka eivät sisälly kalenteriini, koska kukaan ei ole pyytänyt järjestämään tällaisia tapaamisia. Näissä oloissa joudun valitettavasti toteamaan, että parlamentille ja minulle – kun otetaan huomioon velvollisuuteni huolehtia sekä parlamentista että sen jäsenistä – käy mahdottomaksi toimia järkevästi tai oikeudenmukaisesti, kun käsittääkseni toistaiseksi on esitetty ainoastaan merkittäviä mutta perustelemattomia työjärjestykseen liittyviä syytöksiä, jotka ovat eri asia kuin syytökset niitä henkilöitä kohtaan, joiden velvollisuutena on noudattaa työjärjestystä.
Vetoan, kuten tein viime kuussakin, niihin, joilla on näyttöä mahdollisista rikkomuksista, jotta he toimittaisivat todisteet minulle ja jotta voisin siten tehdä velvollisuuteni tätä parlamenttia, sen jäseniä ja Euroopan kansalaisia kohtaan. Lopettakaa verhottujen syytösten esittäminen: tulkaa esiin ja antakaa minun käsitellä asia avoimesti perusteltujen ja avointen väitteiden pohjalta.
Leinen (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, olen teille hyvin kiitollinen siitä, mitä juuri sanoitte. Jäsen Roth-Behrendt puhui niiden väitteiden sisällöstä, joiden mukaan parlamentin jäsenet ovat syyllistyneet varojen väärinkäyttöön. Tämän jälkeen te kommentoitte asiaa. Haluan muistuttaa parlamentille, miten nämä syytökset ovat syntyneet viimeisten kolmen vuoden aikana. Kyseinen jäsen käytti piilokameraa vakoillakseen muiden jäsenten työskentelyä. Näin tehdessään hän rikkoi kaikkia mahdollisia rehellisyyden, luottamuksen ja kollegiaalisuuden sääntöjä.
En voi kuvitella, että Euroopan parlamentti hyväksyy nöyrästi tällaisen toiminnan kritisoimatta sitä mitenkään. Työskentelymme vakoilemisesta eivät kärsi yksittäiset ihmiset vaan koko parlamentti. Pyydän teitä tuomitsemaan tämän yksiselitteisesti kaikkien parlamentin jäsenten edun nimissä.
Puhemies.
   Puheenjohtajakokouksen torstaina 15. huhtikuuta 2004 pitämässään kokouksessa työjärjestyksen 110 ja 110 a artiklan mukaisesti laatima lopullinen esityslista on jaettu. Onko huomautettavaa?(1) 
Podestà (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, viittaan Boogerd-Quaakin mietintöön, jota varten myös kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunta on kutsuttu koolle tänään klo 19.00.
Arvoisa puhemies, kirjoitin teille ennen pääsiäistä tuodakseni esiin useita seikkoja, jotka eivät vaikuta olevan työjärjestyksemme mukaisia menettelyyn ja sääntelyyn liittyvien näkökohtien osalta. Viittasin työjärjestyksen 19 artiklan 2 kohdan mukaiseen velvollisuuteenne puheenjohtajana varmistaa, että mietinnöt ovat yhdenmukaisia työjärjestyksen kanssa. Erityisesti mainitsen – puhun nyt myös jäsen Gemellin puolesta; hän ei päässyt tänne tänään, mutta tiedän hänen kirjoittaneen teille viime viikolla – että vetoomusvaliokuntaa ei edes kuultu. Siltä ei toisin sanoen pyydetty lausuntoa mietinnöstä. Olemme vakuuttuneita oikeusperustan puutteellisuudesta, ja tilanne on muutenkin ainutlaatuinen siltä osin kuin tässä mietinnössä käytetään keskeisenä lähteenä sellaista kolmannen osapuolen laatimaa tutkimusraporttia, johon ei ole annettu valtuuksia parlamentin tavallisesti noudattaman käytännön mukaisesti. Raportin väitetään lisäksi olevan täysin alustava, koska tilannetta on tutkittu ainoastaan kahdeksassa maassa 25:stä ja koska vertailuja, jotka on tarkoitus tehdä heinäkuun lopulla, ei ole vielä saatu päätökseen.
Arvoisa puhemies, tämän vuoksi ihmettelen, kuinka tästä mietinnöstä voidaan keskustella tässä istunnossa. Pyydänkin teitä palauttamaan sen toimivaltaiseen valiokuntaan, jotta vetoomusvaliokunta voi antaa keskusteluun merkittävän panoksensa.
Haluan todeta, ettei tämä kuulu parlamentin velvollisuuksiin. Toimielimen puheenjohtajana toimivan henkilön on varmistettava työjärjestyksen noudattaminen, eikä siihen ei missään muodossa sovelleta enemmistöäänestystä. Ymmärrätte, että demokratian näkökulmasta ja erityisesti demokratian korkeimpana ilmentymänä toimivan parlamentin näkökulmasta on käsittämätöntä, että työjärjestyksen velvollisuuksista laistettaisiin enemmistöäänestyksellä.
Puhemies.
   Kiitos huomautuksistanne, jäsen Podestà. Viime viikolla pitämämme puheenjohtajakokouksen – jossa tekin olitte mukana – perusteella tiedätte, että olen pyytänyt yksiköitä tutkimaan hyvin yksityiskohtaisen kirjeenvaihdon, jota me kaksi olemme käyneet työjärjestyksestä ja sen soveltamisesta. Tänne tänään saavuttuani – matkaan menee aina jonkin aikaa, vaikka lähtisikin ajoissa – en ole saanut mahdollisuutta tutustua tätä asiaa koskevaan muistioon, joka on valmisteltu asiasta vastaavan valiokunnan tämäniltaista kokousta varten. Minulla ei ole tällä hetkellä edellytyksiä päättää siitä, voidaanko asia ottaa käsiteltäväksi. Saamani alustavan neuvon perusteella – joka annettiin, ennen kuin yksiköillä oli mahdollisuus tutkia tarkemmin minulle osoittamaanne pitkää kirjettä – näyttää siltä, että mietintö voidaan ottaa käsiteltäväksi, vaikka joitakin seikkoja onkin tutkittava huolellisesti.
Olemme kutsuneet kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan koolle täksi illaksi tarkastelemaan työjärjestyksestä esittämiinne huomautuksiin liittyviä kysymyksiä ja noin 350:tä tarkistusta. Haluan tehdä täysin selväksi, että työjärjestyksen nojalla meillä ei ole tällä viikolla aikaa käsitellä näin paljon tarkistuksia sisältävää mietintöä. Tämän vuoksi haluankin, että valiokunta kokoontuu tarkastelemaan tätä asiaa.
Mikäli ymmärsin oikein, pyysitte asian palauttamista valiokuntaan ja siten sen poistamista esityslistalta. Jos todellakin pyydätte sitä, annan käyttää yhden puheenvuoron puolesta ja yhden vastaan, minkä jälkeen äänestämme asiasta. Jäsen Podestà, jos kuitenkin olette valmis odottamaan, että valiokunta kokoontuu tänä iltana ja tarkastelee kysymystä siltä osin kuin se koskee työjärjestystä ja asian käsiteltäväksi ottamista, sekä harkitsee tarkistusten lukumäärää, voimme nyt vain kehottaa valiokuntamme kollegoja keskustelemaan näistä kysymyksistä myöhemmin tänään.
Jäsen Podestà, haluatteko pyytää asian palauttamista valiokuntaan vai tyydyttekö siihen, että sitä on tarkoitus käsitellä tänään valiokunnassa? 
Podestà (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, olen kanssanne samaa mieltä. Mielestäni on tarkoituksenmukaista, että valiokunta tarkastelee tätä asiaa ja ennen kaikkea että – ja sanon tämän kollegani Gemellin puolesta – ratkaisut perustuvat arvioon, jonka te, arvoisa puhemies, teette yksiköiden teille toimittamien yksityiskohtaisten tietojen perusteella. 
Puhemies.
   Esitän arvioni kirjallisena sen jälkeen, kun olen saanut lopullisen kantanne. Minun on onniteltava teitä työjärjestyksemme perinpohjaisesta tuntemuksestanne: tunnette sen paljon paremmin kuin minä, minkä vuoksi tarvitsen kipeästi neuvoja tässä asiassa! 
Frassoni (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, teidän on vastattava tästä tärkeästä tarkastuksesta, minkä vuoksi pyydän, että siinä kunnioitetaan mitä suurimmassa määrin toimivaltaisen valiokunnan toiveita; meillä on itse asiassa jo nyt käsittelytoimiston (tabling office) kanssa huomattavia ongelmia, jotka koskevat erityisesti kollegani Voggenhuberin laatimaa mietintöä, josta keskustellaan pian. Harkintavallan ja aiheiden käsiteltäviksi ottamisen osalta vetoan näin ollen teihin vilpittömästi, jotta mutkikkaan keskustelun jälkeen ottaisitte tarkoin huomioon asiasta vastaavan valiokunnan ilmaiseman poliittisen tahdon.
Haluan lisäksi todeta tarkistusten lukumäärästä, että suurin osa tarkistuksista on peräisin yhdeltä poliittiselta ryhmältä. Siksi epäilenkin, että tämä poliittinen ryhmä syyllistyy asian viivästyttämiseen, ja siihen aiomme puuttua tänään.
Boogerd-Quaak (ELDR ),
   .  Arvoisa puhemies, minun on myönnettävä olleeni esittelijänä äärimmäisen hämmästynyt täysistunnossa jätetyistä 350 tarkistuksesta, sillä valiokunnassa kävimme asiasta erinomaisen keskustelun ja tarkistuksia jätettiin paljon vähemmän kuin nyt. Olen kuitenkin lukenut tarkistukset läpi ja pohdimme tänä iltana asiasta vastaavassa valiokunnassa, mitä voimme kaikille tarkistuksille tehdä, ja varmistamme, että parlamentille annetaan asiasta lausunto.
Olen kuitenkin hyvin ymmälläni siitä, että näytämme nyt tekevämme täysistunnossa sen työn, jota ei ole tehty asiasta vastaavassa valiokunnassa. Haluan lisäksi huomauttaa, että tämän mietinnön sisällölle on Euroopan laajuinen tuki. Jos katsotte, että jotkin mietinnön osat eivät ole työjärjestyksen mukaisia, toivon, että yksilöitte ne, jotta me voimme vielä tarvittaessa poistaa kyseiset osat.
Mietintö on lähtökohtaisesti erinomainen, ainakin maailman tiedotusvälineissä esiintyneiden, sitä kannattavien ja vastustavien tahojen mukaan. Tämän vuoksi en ymmärrä, miksi meidän olisi nyt peruutettava se tällaisista syistä. Olisin toivonut, että asia olisi ratkaistu ja kaikkia osapuolia olisi kuultu etukäteen. 
Puhemies.
   Monet muutkin kollegat ovat pyytäneet puheenvuoroa, mutta en halua, että teemme nyt sitä työtä, jonka valiokunta tekee puolestamme tänä iltana. Jos valiokunnan tämäniltaisessa työskentelyssä nousee esiin joitakin muita työjärjestykseen liittyviä seikkoja, käsittelemme niitä myöhemmin.
Haluaisin nyt julistaa tämän asian käsittelyn päättyneeksi ja vakuuttaa esittelijälle ja valiokunnalle, että he saavat parlamentissa ensimmäisinä tietoonsa työjärjestystä koskevat neuvot, joita mahdollisesti saan tässä asiassa. Arvioimme valiokunnan lausunnon perusteella, miten etenemme asiassa.
Antakaamme siis asia nyt käsiteltäväksi valiokunnan tämäniltaiseen kokoukseen ja katsokaamme, mitä siitä seuraa. 
Fiori (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, haluaisin päättää Boogerd-Quaakin mietinnöstä käytävän keskustelun.
Kyse ei ole siitä, antaako valiokunta poliittisen arvionsa vai ei, vaan siitä, onko työjärjestystä rikottu. Koska sananvapaus on merkittävä asia ja hyvin tärkeä meille, haluaisimme, että tätä asiaa käsitellään vakavasti ja että keskustelua siitä jatketaan. Katson näin ollen – ja puhun luonnollisesti ryhmäni puolesta – että mietintö olisi palautettava valiokuntaan. 
Puhemies.
   Jäsen Fiori, luulin, että pyysitte ainoastaan, että valiokunta tarkastelisi uudelleen Boogerd-Quaakin mietintöä. Jos te pyydätte PPE-DE-ryhmän puolesta virallisesti mietinnön palauttamista valiokuntaan, annan käyttää yhden puheenvuoron puolesta ja yhden vastaan, minkä jälkeen voimme äänestää asiasta. 
Paciotti (PSE ).
    Arvoisa puhemies, jäsen Podestàn ja jäsen Fiorin esittämät väitteet vaikuttavat täysin perusteettomilta. He väittävät, että työjärjestystä on rikottu, koska vetoomusvaliokunta ei antanut asiasta lausuntoa. Väite on täysin perusteeton. Vetoomusvaliokunta nimenomaan toimitti meille EY:n perustamissopimuksen 7 artiklaan perustuvan ensimmäisen vetoomuksen, jotta voisimme tarkastella sitä.
Puheenjohtajakokous antoi kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnalle valtuudet laatia tämän oma-aloitteisen mietinnön, joka on poliittinen eikä lainsäädännöllinen mietintö. Meille toimitettiin kaksi muuta vetoomusta tiedoksi, mutta me emme päätä niistä. Teemme päätöksen itsenäisesti. Puheenjohtajakokous on määritellyt asiasta kuultavat valiokunnat ja pyytänyt kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokuntaa laatimaan tämän mietinnön. Puheenjohtajakokous totesi: "laatikaa tämä mietintö ja kuulkaa valiokuntia x, y ja z", ei vetoomusvaliokuntaa. Tässä on kyse enintään epäasianmukaisesti lähetettyjen vetoomusten hyväksynnän peruuttamisesta. Asiassa ei kuitenkaan toimittu työjärjestyksen vastaisesti. Uskon, että puheenjohtaja voisi todeta tämän ilman, että mitään tarvitsee palauttaa takaisin valiokuntaan.
Kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan tehtäväksi annettiin ainoastaan tarkastaa työjärjestyksen 130 a artiklan mukaisesti asia, joka on ilmeinen: tukeeko kymmenesosa valiokunnan jäsenistä kutakin asian viivyttämiseksi jätettyä 330 tarkistusta. Koska tarkistukset on jättänyt Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmä, on selvää, että ne saavat kymmenesosan jäsenistä taakseen, ja näin ollen tämän tarkistuksen tehtyämme olemme täyttäneet puhemiehen meille antaman tehtävän.
Puhemies.
   Jäsen Fiori, olen tutkinut työjärjestyksen 144 artiklaa valiokuntakäsittelyyn palauttamisesta. Haluan kertoa, että teillä on oikeus palauttaa asia valiokuntakäsittelyyn, mutta siitä olisi pitänyt ilmoittaa minulle kaksikymmentäneljä tuntia etukäteen. Koska niin ei ole tapahtunut, ette voi käyttää tätä oikeuttanne tänään. Jos haluatte, teillä on oikeus pyytää valiokuntakäsittelyyn palauttamista mietinnöstä äänestettäessä, jos todellakin pääsemme sinne asti tällä viikolla ja jos valiokunta luo sille edellytykset tänä iltana. Ette näin ollen menetä mahdollisuutta palauttaa asia valiokuntakäsittelyyn mutta ette voi käyttää tätä oikeuttanne nyt.
Valiokunta kokoontuu tänä iltana klo 19.00 ja valaisee toivottavasti asiaa lisää – ja epäilemättä lisää siitä käytävää kiivasta keskustelua – minkä jälkeen palaamme asiaan uudelleen.
GUE/NGL-ryhmä on pyytänyt minua sisällyttämään tiistain esityslistalle Erikssonin laatiman naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunnan mietinnön (A5-0274/2004) seksiteollisuuden vaikutuksista Euroopan unionissa. 
Eriksson (GUE/NGL ),
    Kiitos arvoisa puhemies. Ymmärtääkseni puheenjohtajakokous on päättänyt peruuttaa tämän mietinnön, jota aiemmin käsiteltiin naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunnassa. Tämä tapahtui Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän sekä Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän pyynnöstä. Nämä ryhmät ovat väittäneet vilpillisesti, että mietintö olisi palautettava valiokuntaan.
Valiokunta on pitänyt viimeisen kokouksensa, ja koska en itse enää asetu ehdokkaaksi, valiokuntakäsittelyyn palauttaminen merkitsisi kuoliniskua tälle oma-aloitteiselle mietinnölle. Mietinnössä käsitellään esimerkiksi ihmiskauppaan ja seksuaaliseen hyväksikäyttöön liittyviä kysynnän näkökohtia. Jos parlamentti ei keskustele mietinnöstä ja aseta tätä kysymystä oikeaan asiayhteyteensä, en näe mitään syytä keskustella ylipäänsä seksuaalisesta hyväksikäytöstä.
Vaadin sen vuoksi työjärjestyksen 111 artiklan nojalla mietinnön palauttamista esityslistalle aiemmin suunnitellun mukaisesti. 
Wurtz (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, haluan tukea jäsen Erikssonin pyyntöä kolmesta syystä. Ensinnäkin, kuten hän totesi, tämä on viimeinen mahdollisuutemme tarkastella tätä mietintöä. Ellei sitä oteta tämän istunnon esityslistalle, se raukeaa.
Toiseksi valiokunnassa on tehty paljon työtä mietinnön eteen. Me kaikki tiedämme, että mietintö on aiheuttanut paljon epäsopua, mutta valiokunta on onnistunut löytämään kompromissin. Kaikki on näin ollen valmista, ja olisi mielestäni reilua, että kaikki tämä työ johtaisi myönteiseen lopputulokseen.
Kolmanneksi tämä yhteiskunnallinen kysymys on hyvin arka aihe monissa valtioissa. Me saatamme kannattaa tai vastustaa tätä mietintöä tai saatamme haluta tarkistaa sitä, mutta pahinta, mitä mielestäni voisimme tehdä, on antaa sellainen vaikutelma, ettemme tahdo käsitellä koko aihetta.
Arvoisa puhemies, tämän vuoksi vaadin ryhmäni puolesta, että tämä kysymys sisällytetään tämän istuntojakson esityslistaan, vaikka tiedänkin sen olevan melko täyteen ahdettu. 
Pack (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, haluan ryhmäni puolesta todeta, että vaikka kannatammekin voimakkaasti suurta osaa mietinnön sisällöstä, mietintö on kokonaisuudessaan epätasapainoinen: jotkin sen osat eivät ole järkeviä tai ovat ristiriidassa keskenään, minkä lisäksi samat asiat toistetaan moneen kertaan. Pyydän vakavasti, että suhtautuisimme pidättyväisesti tähän mietintöön, ja palaisimme syksyllä sen sisältämiin tärkeisiin asioihin, jotka ansaitsevat mielestäni perusteellisen, vakavan ja asianmukaisen tarkastelun. 

 – PPE-DE-ryhmä on pyytänyt, että varainhoitovuoden 2002 vastuuvapaudesta käytävään yhteiskeskusteluun liitetään komission julkilausuma Eurostatista. 
Poettering (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, olemme useiden viikkojen ja kuukausien ajan omistaneet huomiomme Eurostatille, ja tiedätte, että suuri osa parlamentin jäsenistä halusi jopa antaa epäluottamuslauseen komissiolle. Vaikka olenkin aina vastustanut epäluottamuslauseen antamista komissiolle, parlamentti on perustellusti vaatinut saada kuulla, mitä komissiolla on sanottavaa aiheesta ja kuinka se arvioi Eurostatin tapahtumia. Se, että kuuntelemme komission lausunnon ja keskustelemme siitä, on osoitus reiluudesta, avoimuudesta ja läpinäkyvyydestä. 
Kuhne (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, vaalien lähestyessä poliitikot ovat aina hyvin taitavia löytämään keinoja hyödyntää parlamentin menettelyjä omissa vaalikampanjoissaan. Muistutan jäsen Poetteringille, että käsittelemme huomisessa vastuuvapauskeskustelussa hänen ryhmänsä jäsenen Bayona de Perogordon mietintöä, joka sisältää kokonaisen luvun Eurostatista. Haluan lisäksi muistuttaa häntä siitä, että kaikki parlamentin jäsenet luonnollisesti odottavat komission kommentoivan asiaa huomenna. Mielestäni ei ole mitään järkeä kuormittaa parlamenttia menettelyllä, jonka tarkoituksena on ainoastaan edistää sopua Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmässä sen jälkeen, kun Yhdistyneen kuningaskunnan konservatiivit eivät onnistuneet saamaan riittävästi allekirjoituksia komissiolle annettavan epäluottamuslauseen tueksi.
Monet tempuista, joilla pyritään vauhdittamaan vaalikampanjoita, ovat aivan liian ilmeisiä jäädäkseen huomaamatta, ja kun me sellaisia havaitsemme, meidän on äänestettävä niitä vastaan.

(2)
Verts/ALE-ryhmä on pyytänyt ottamaan esityslistalle komission ja neuvoston julkilausumat Lähi-idän tilanteesta. 
Frassoni (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, tämä istunto on erityisen monimutkainen mutta myös maailma on valitettavasti monimutkainen. Tehtävämme kansainvälisen yhteisön "valvovana silmänä" tarkoittaa, että meidän on oltava läsnä ja arvioitava Lähi-idän verisiä tapahtumia, koska jäsenvaltioidensa edustama Euroopan unioni ei pysty tekemään niin riittävän terävästi ja voimakkaasti.
Pyydämme, että Lähi-itää koskeva julkilausuma otetaan esityslistalle, koska haluamme tietää, miten neuvosto ja komissio toimivat tilanteessa, jossa muutamat hallitukset epäilemättä edelleenkin kaatavat öljyä liekkeihin tämän konfliktin lietsomiseksi.
Arvoisa puhemies, haluan lisäksi kiinnittää huomionne siihen, että hyväksyimme äskettäin tästä asiasta päätöslauselman, ja erityisesti tämän päätöslauselman yhteen kohtaan, jossa pyydämme neuvostoa ja komissiota harkitsemaan mahdollisuutta panna täytäntöön Israelin kanssa tehdyn assosiaatiosopimuksen 2 artikla, mikäli Israel jatkaa laitonta tappamista. Uskomme, että nyt on oikea aika avata parlamentissa keskustelu ja tehdä päätös mutta ennen kaikkea kuulla, mitä komissiolla ja neuvostolla on meille sanottavaa. 
Swoboda (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, mielestäni tämä todellakin edustaa hyvin merkittävää muutosta Yhdysvaltojen kannassa tai ainakin sen kannan täsmennystä, ja tämänkaltainen kanta saattaa todellakin työntää uuden kiilan Yhdysvaltojen ja Euroopan välisiin suhteisiin. Tämän vuoksi on tärkeää keskustella asiasta. Jos väitetään, että aikaa on käytettävissä liian vähän, asiasta voitaisiin tietenkin keskustella samalla, kun keskustellaan transatlanttisista suhteista, joissa Lähi-itä muodostaa merkittävän ongelman. Se, että on myös muita ongelmia, ei ole mikään tekosyy; jos se todella siitä kiikastaa, Lähi-idästä voitaisiin keskustella transatlanttisten suhteiden yhteydessä. Tämä kysymys on kuitenkin tärkeä, ja siitä olisi annettava erillinen julkilausuma. 

 Kuten tiedätte, keskustelemme kyseisenä päivänä Kyproksesta ja transatlanttisista suhteista. Nämä keskustelut saattavat venyä kyselytunnin ajalle. Haluan tuoda tämän esiin siksi, että Kypros tarvitsee paikkansa esityslistallamme. Lähi-idän ohella on myös monia muita transatlanttisia kysymyksiä, jotka myös tarvitsevat paikkansa esityslistalla. Huomautan näin ollen, että tässä tapauksessa – ja pyydän jo ennakolta anteeksi jäsen Posseltilta sekä varapuhemieheltämme, jäsen Puertalta, joka muistuttaa meille jatkuvasti, ettei tällaista pitäisi tehdä – saatamme poikkeuksellisesti jatkaa keskustelua keskustelutunnille varatulla ajalla.(3) 

Puhemies.
   Sain 14. huhtikuuta 2004 kirjeen oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan puheenjohtajalta Garganilta, joka ilmoitti minulle kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan pyynnöstä, että oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunta suosittelee lausunnon pyytämistä Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta siitä, onko PNR-tietojen käsittelemistä ja siirtämistä koskeva Euroopan unionin ja Yhdysvaltojen välinen sopimus sopusoinnussa perustamissopimuksen kanssa ja voiko sopimuksen sisältö vaarantaa perustamissopimuksessa ja useissa Euroopan yhteisön direktiiveissä taatun oikeuden tietosuojaan.
Kuten tiedätte, parlamentti keskustelee huomisiltana Boogerd-Quaakin mietinnöstä, jossa käsitellään PNR-tietoja koskevaa EY:n ja Yhdysvaltojen välistä sopimusta. En halua, että siitä keskustellaan nyt. Haluan kuulla parlamentin kannan nyt siksi, että työjärjestyksemme on asian suhteen selkeä: jos noudatan oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan neuvoa, toimin eräänlaisena välittäjänä, joka toimittaa pyynnön eteenpäin yhteisöjen tuomioistuimelle. Kun otetaan huomioon, mistä tässä on kyse, minusta olisi hyödyllistä saada neuvoa ja opastusta asiassa parlamentilta. Tämän vuoksi katsoin työjärjestyksen nojalla parhaaksi pysähtyä miettimään ja tuoda asia esiin tämänpäiväisen istunnon alussa, jotta kuulisin lyhyen lausunnon asiasta komissiolta ja poliittisilta ryhmiltä; sen jälkeen tarkoituksenani on pyytää ryhmiä neuvomaan minua huomenna puoliltapäivin, saatanko asian yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi.
Komission jäsen Bolkestein on odottanut täällä kärsivällisesti, että saamme käsittelyjärjestyksen selväksi. Pyydän häntä antamaan lyhyen lausunnon tästä asiasta. 
Bolkestein,
   . Arvoisa puhemies, kiitos, että annoitte minulle puheenvuoron tässä paljon keskustelua herättäneessä asiassa. Komissiolle esitetty kysymys on varsin selkeä: onko komissio valmis peruuttamaan neuvostolle tekemänsä ehdotuksen, joka koskee Yhdysvaltoihin lentävien lentoyhtiöiden matkustajatietojen käsittelystä ja siirtämisestä Amerikan yhdysvaltojen kanssa tehtävää kansainvälistä sopimusta?
Kysymyksen asiayhteys on myös selkeä. Jos komissio ei ilmaise aikovansa noudattaa 31. maaliskuuta laaditussa parlamentin päätöslauselmassa esitettyä parlamentin tahtoa – eikä toisin sanoen korvaa nykyistä "kevyttä" sopimusta ja siihen liittyvää suojan riittävää tasoa koskevaa päätöstä (adequacy finding) vahvemmalla kansainvälisellä sopimuksella – parlamentti äänestää lausunnon pyytämisestä Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta siitä, onko parhaillaan parlamentin käsiteltävänä oleva sopimus lainmukainen.
Komissio on kiitollinen saadessaan esittää kantansa ennen äänestystä. Ymmärrän, että parlamentti pyytää tässä yhteydessä komissiolta vastausta kahteen kysymykseen. Ensinnäkin parlamentti haluaa tietää, muutetaanko ehdotetulla kansainvälisellä sopimuksella tietosuojadirektiiviä Yhdysvaltojen kanssa tehtävän tietojenvaihdon osalta ja näin ollen onko sopimus perusteltu perusoikeuksien suojelun ja Euroopan parlamentin etuoikeuksien kannalta. Toiseksi parlamentti haluaa komission selvittävän, mikä on tilanne Yhdysvalloista kolmansien maiden hallituksille tapahtuvien tietojensiirtojen osalta.
Ensimmäisen kysymyksen osalta komissio katsoo, että kansainvälisellä sopimuksella ei muuteta tietosuojadirektiiviä, eikä näin ollen ole mitään perusteita sille, että sen perustana olisi perustamissopimuksen 300 artiklan 3 kohdan toinen alakohta. Jos sopimuksella olisi muutettu direktiiviä, komissio olisi ehdottanut sille jotakin toista oikeusperustaa ja pyytänyt sille parlamentin hyväksynnän. Toistan kuitenkin, että meidän mielestämme sopimuksella ei muuteta direktiiviä.
Sopimuksessa ei puututa direktiivin tarjoamaan suojaan eikä etenkään oikeasuhtaisuuden vaatimukseen ja velvollisuuteen käsitellä henkilötietoja oikeudenmukaisesti ja laillisesti. Kansainvälinen sopimus on kuitenkin tarpeen, jotta voidaan varmistaa oikeudellinen perusta sille, että lentoyhtiöt ja tietokonevarausjärjestelmät voivat laillisesti käsitellä PNR-tietoja Yhdysvaltojen pyytämällä tavalla edellyttäen, että suojan riittävää tasoa koskeva päätös on voimassa.
Tämän lisäksi kansainväliseen sopimukseen sisältyy useita Euroopan unionille tärkeitä takeita: Yhdysvallat sitoutuu erityisesti syrjimättömyyteen ja vastavuoroisuuteen sekä arvioimaan EU:n kanssa yhteisesti sopimuksen täytäntöönpanoa.
Mitä tulee toiseen kysymykseen tietojensiirroista kolmansiin maihin, se on uusi asia, joka tuli esiin vasta äskettäin neuvotteluissa, joita käymme Yhdysvaltojen kanssa. Se koskee takeita, joita sovelletaan siihen, jos Yhdysvallat toimittaa PNR-tietoja kolmansien maiden lainvalvontaviranomaisille.
Kuten huomautin parlamentille 29. maaliskuuta antamassani lausunnossa, komissio keskustelee edelleen tästä asiasta Yhdysvaltojen kanssa. Keskusteluja on itse asiassa käyty tänäänkin ja niitä jatketaan vielä. Ymmärtääkseni parlamentti kuulisi mielellään lisätietoja tästä asiasta. Erityisesti esittelijä esittikin kysymyksen siitä, onko komissio täysin varma, että suojan taso on riittävä, vai merkitsevätkö nämä jatkoneuvottelut sitä, että kysymys on vielä auki.
Yhdysvaltojen kanssa käymiämme keskusteluja kolmansiin maihin tehtävistä tietojen siirroista ei ole vielä saatu päätökseen. Kuten aiemmin totesin, keskusteluja on jatkettu tänään ja jatketaan mahdollisesti taas huomisaamuna. En näin ollen voi tällä hetkellä kertoa parlamentille niiden tuloksista riittävän yksityiskohtaisesti. Sisämarkkinoiden pääosaston pääjohtaja Alex Schaub neuvottelee parhaillaan henkilöstönsä tuella tästä asiasta Yhdysvaltojen kanssa.
Näissä neuvotteluissa ei ole tarkoitus muuttaa teille esitettyjä asiakirjoja vaan selkiyttää sitä, miten sitoumuksia sovelletaan PNR-tietojen siirroissa kolmansiin maihin. Neuvotteluissa pyritään varmistamaan erityisesti, että 3 kohdassa sovittua vaatimusta, jonka mukaan sitoumuksia voidaan soveltaa vain rajoitettuihin tarkoituksiin, noudatetaan siinäkin tapauksessa, että tietoja siirretään kolmansiin maihin. Komissio luonnollisesti painostaa Yhdysvaltoja antamaan mahdollisimman vahvat takeet. Tästä asiasta keskustellaan huomisessa komission kokouksessa.
Kollegani Chris Patten puhuu täällä parlamentissa huomenna kansainvälisestä sopimuksesta. Hän kertoo parlamentille Yhdysvaltojen kanssa käytyjen keskustelujen tulokset ja muun keskeisen kehityksen asiassa.
Minusta näyttää näin ollen siltä, että olisi parasta, että komission jäsen Patten tiedottaisi parlamentille huomenna iltapäivällä pidettävän komission kokouksen jälkeen ja parlamentti tekisi sen jälkeen parhaaksi katsomansa päätöksen. 
Puhemies.
   Haluaisin nyt kuulla poliittisten ryhmien kannan asian saattamiseen yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi. Komission jäsenen äskeinen puheenvuoro ehkä valaisi asiaa, mutta haluan muistuttaa, että varsinainen keskustelu PNR-tiedoista käydään huomenna. 
Lehne (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät kuulijat, Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmä on valinnut täysin käytännönläheisen lähestymistavan asian saattamiseen Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi.
Meitä huolestuttaa se, että siitä, ettei komission kuvaaman kaltaiseen sopimukseen päästä, aiheutuu huomattavia hankaluuksia Yhdysvaltoihin matkustaville EU:n kansalaisille. Jos Yhdysvallat ei saa haluamiaan tietoja tällä tavalla, se hankkii ne muilla keinoin, joko rajalla tehtävien kuulustelujen, pakollisten viisumien tai konsulaateissa tehtävien haastattelujen avulla.
Lisäksi jos emme onnistu tekemään tätä sopimusta, kansalaisillamme ei ole yhtään sen parempi oikeudellinen asema tietosuojan suhteen vaan pikemminkin heidän asemansa on heikompi, koska emme voi vaikuttaa mitenkään siihen, miten Yhdysvallat käyttää saamiaan tietoja.
Tämän vuoksi kiitämme komissiota sen toimista, ja ryhmäni on ilmaissut vastustavansa asian saattamista yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi paitsi kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnassa käydyissä keskusteluissa myös oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan päätöslauselman yhteydessä. 
Paciotti (PSE ).
    Arvoisa puhemies, yli vuoden ajan parlamentin enemmistö on – Euroopan kansapuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän vastustuksesta huolimatta – väittänyt, että vaatimus, jonka mukaan kaikkien eurooppalaisten lentoyhtiöiden on käsiteltävä tietokonevarausjärjestelmiinsä sisältyviä Euroopan kansalaisia koskevia tietoja Yhdysvaltojen sisäisen turvallisuuden ministeriön alaisen tulli- ja rajavalvontalaitoksen sekä Yhdysvaltojen lainsäädännön vaatimalla tavalla, loukkaa vakavasti Euroopan kansalaisten tietosuojaa koskevaa perusoikeutta. Kaiken lisäksi yhdysvaltalaista lainsäädäntöä ei edes ole, koska Yhdysvaltojen lainsäädännössä ei tunneta yksityishenkilöjen tietojen suojelua.
Me joudumme näin ollen käsittelemään tietojamme, kansalaistemme tietoja, kolmannen maan hallintoelimen vaatimusten mukaisesti. Sen vuoksi haluamme kansainvälisen sopimuksen, jossa taataan oikeudet. Tästä on kiistelty vuoden ajan, ja komissio väittää vieläkin jatkuvasti, ettei direktiiviä ole muutettu, vaikka tämän perusteella direktiiviä on rikottu. Tämä on parlamentin enemmistön mielipide.
Tämän vuoksi vaadimme asiasta ennakkopäätöstä yhteisöjen tuomioistuimelta. En usko, että meidän tarvitsee edes odottaa huomenna saatavia lisätietoja, koska, toistan, tätä on jatkunut jo ainakin vuoden ajan. Asia – eli se, onko perustamissopimuksen mukaista oikeutta todella rikottu vai ei – voidaan ratkaista ainoastaan pyytämällä asiasta ennakkopäätöstä yhteisöjen tuomioistuimelta ennen sopimuksen allekirjoittamista, jolloin emme päädy mitätöimään jo laadittua sopimusta, sillä se vahingoittaisi suhteitamme.
Watson (ELDR ).
    Arvoisa puhemies, haluan kiittää ELDR-ryhmän puolesta komissiota ja erityisesti komission jäsentä Bolkesteinia toimista, joilla on pyritty pääsemään sopimukseen Yhdysvaltojen kanssa tässä vaikeassa asiassa. Ryhmäni on pahoillaan siitä, ettei komission jäsen ole onnistunut vakuuttamaan Yhdysvaltoja paremmin tietosuojaa koskevista huolistamme. Ryhmäni ei voi hyväksyä oikeusperustan valintaa., Sopimuksella ei muodollisesti muuteta tietosuojadirektiiviä, kuten komission jäsen Bolkenstein sanoo, mutta sillä selvästikin muutetaan lainsäädäntöä sellaisena kuin sitä sovelletaan Euroopan yhteisön kansalaisiin, koska sen seurauksena meihin aletaan soveltaa Yhdysvaltojen lainsäädäntöä tällä alalla, ja nimenomaan suojelun puuttuminen Yhdysvaltain lainsäädännöstä huolestuttaa meitä.
Muodostuu suuri demokratiavaje, kun komissio esittää tällaisen ehdotuksen eikä anna Euroopan parlamentille tai kansallisille parlamenteille mahdollisuutta hyväksyä tai hylätä sitä. Nyt kun Yhdysvaltojen viranomaisille toimitetut tiedot voidaan välittää kolmansien maiden viranomaisille, kuten komission jäsen Bolkestein meille kertoi, meidän on syytä olla hyvin huolissamme.
Tästä asiasta on keskusteltu ja äänestetty parlamentissa kolme kertaa. Kolme valiokuntaa on tutkinut asiaa ja kaikki suosittelivat sen saattamista yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi. Ryhmäni ei haasta riitaa komission kanssa. Olemme pyytäneet, että komissio peruuttaisi tämän ehdotuksen ja yrittäisi neuvotella siitä Yhdysvaltojen kanssa ja esittäisi sen jälkeen meille ja Yhdysvaltojen kongressille täysin valmiin kansainvälisen sopimuksen, joka kattaisi nämä asiat, jotta voisimme todellakin torjua terrorismia yhdessä ja noudattaa samalla tietosuojaa koskevia sitoumuksiamme. Haluaisimme, että komissio tekisi niin, mutta jollei komissio voi niin tehdä, ehkäpä se voisi ainakin huomisessa kokouksessa sopia siitä, että asia saatetaan yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi sen selvittämiseksi, onko tietosuojan taso riittävä. 
Di Lello Finuoli (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, en halua toistaa niitä asioita, jotka minua aikaisemmin puhuneet kollegani ovat jo niin hyvin ilmaisseet.
Komissio on useaan otteeseen todennut, että tämä on paras sopimus, johon se voi Yhdysvaltojen hallituksen kanssa päästä, mutta on kuitenkin todettava, että mitä enemmän me asiasta keskustelemme, sitä pahemmaksi tilanne muodostuu Euroopan kansalaisten kannalta. Nyt me nimittäin tiedämme, että tämä sopimus johtaa paitsi perustamissopimusten rikkomiseen myös mahdollisesti siihen, että nämä tiedot välitetään kolmansiin maihin ja niitä käsitellään myös kolmansissa maissa, mikä vaikeutti entisestään keskustelujen aloittamista sopimuksen ensimmäisestä osasta.
Kuten on jo todettu, parlamentti on kertonut useaan otteeseen vastustavansa tätä sopimusta. Se ei ole tietenkään nimenomaisesti äänestänyt asian saattamisesta yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi, mutta se seuraa tästä väistämättä. Pyydämme näin ollen parlamenttia kuulemaan kolmannen, hyvin arvostetun ja vaikutusvaltaisen viranomaisen, kuten yhteisöjen tuomioistuimen, kannan asiasta ja sen jälkeen vapaasti päättämään, hyväksyykö se tämän sopimuksen. 
Frassoni (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, minäkään en halua toistaa niitä asioita, jotka on jo sanottu, koska ryhmäni kannattaa sitä, mitä jäsenet Watson, Paciotti ja Di Lello Finuoli sanoivat. Olemme samaa mieltä siitä, että meidän olisi jatkettava tällä tiellä, koska en pidä komission jäsenen Bolkesteinin puheita riittävinä ja olen todellakin myös hieman yllättynyt, ettei hän ottanut huomioon parlamentille niinkin epätavallista äänestystulosta kuin edellisellä istuntojaksolla toimitetun äänestyksen tulos oli.
Komission jäsen Bolkestein, on kiistatonta, että koska komissio ei ole tehnyt todellista kansainvälistä sopimusta Yhdysvaltojen kanssa, se on päättänyt sivuuttaa parlamentin kannan. Se, että olette valinneet muun kuin oikeudellisesti sitovan välineen todellisen sopimuksen sijasta, puhuu jo paljon komission aikomuksista jättää demokraattinen valvonta tämän sopimuksen ulkopuolelle, ja tämä on mielestäni erityisen huolestuttavaa.
Emme pyri kiistelemään teidän kanssanne – mutta jos kuitenkin aiotte tehdä sopimuksen väkisin, meillä ei ole muuta mahdollisuutta kuin taistella sitä vastaan – mutta mielestämme on äärimmäisen tärkeää saada asiasta yhteisöjen tuomioistuimen lausunto. Arvoisa komission jäsen, teidän puheenvuoronne ei riittänyt estämään meitä tekemästä niin, ja katsomme, että tämä kanta on hyödyksi myös komissiolle, jottei se enää vastaisuudessa tee tällaisia virheitä kansalaisten kustannuksella. 
Boogerd-Quaak (ELDR ),
   .  Arvoisa puhemies, joudun toteamaan, etten ole kovin tyytyväinen komission jäsenen lausuntoon, jonka mukaan asetusta (EY) N:o 95/46 ei ole rikottu. Sopimuksen 4 artiklassa nimenomaisesti todetaan, että kaikki eurooppalaisia matkustajia koskevat tiedot käsitellään Yhdysvaltojen perustuslain vaatimusten mukaisesti. Yksi laeista, joita olisi tällaisessa tapauksessa sovellettava, on esimerkiksi yksityisyydestä annettu laki (Privacy Act), mutta tätä lakia ei sovelleta muiden maiden kansalaisiin. Sopimuksen 6 artiklassa todetaan, että vastavuoroisuuden periaatetta sovelletaan mahdollisuuksien mukaan ja että sitä sovelletaan tiukasti. En halua keskustella tästä nyt, mutta voin antaa teille helposti kymmenen muuta esimerkkiä asioista, jotka eivät ole kunnossa ja jotka ovat mielestäni tietosuojalainsäädäntömme vastaisia. Jo pelkästään tästä syystä meidän olisi saatettava tämä asia yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi.
Aikaisemmin käydyssä keskustelussa komission jäsen totesi tietojen luovuttamisesta kolmansille osapuolille, että asiasta neuvotellaan edelleen Yhdysvaltojen kanssa. Kuulin tämän hyvin viime kerralla niin kuin nytkin. Tämä on tietenkin aivan liian hullua sen kannalta, mitä minun on esiteltävä parlamentille suojan riittävän tason toteamista koskevassa mietinnössä, samalla kun komissio on itsekin vielä sitä mieltä, että koko asia on keskeneräinen. Tästä en todellakaan halua keskustella.
Haluan kiittää kaikkia jäseniä, jotka ovat puhuneet sen puolesta, että asia saatettaisiin yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi. Mielestäni tuomioistuimelle esitettävä kysymys siitä, voimmeko tehdä kansainvälisiä sopimuksia, joissa sekä Euroopan parlamentti että Yhdysvaltojen kongressi ohitetaan, on hyvin mielenkiintoinen. Kongressin jäsenten kanssa käymistäni keskusteluista olen saanut sen käsityksen, että mikäli tällainen sopimus annettaisiin Yhdysvaltojen kongressin käsiteltäväksi, se ei missään tapauksessa hyväksyisi sitä.
Myös meidän parlamentin jäsenten olisi nyt osoitettava, että osaamme puolustaa kansalaisiamme ja ettei kukaan pysty painostamaan meitä. Vain me voimme tehdä sen. Suhtaudun näin ollen toiveikkaasti siihen, että parlamentti noudattaa oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan kantaa. 
Hernández Mollar (PPE-DE ),
   .  Arvoisa puhemies, olemme luonnollisesti jo keskustelleet kaikista seikoista, jotka liittyvät Yhdysvaltojen kanssa tehtävään sopimukseen EU:n alueelta Yhdysvaltoihin matkustavien henkilöiden henkilötietojen käsittelystä.
Kuten poliittisen ryhmäni jäsen Lehne aivan oikein totesi, ennakkopäätöksen pyytäminen asiasta yhteisöjen tuomioistuimelta ainoastaan lykkää sopimuksen allekirjoittamista ja jättää oikeudellisen tyhjiön sen suhteen, miten Yhdysvaltojen viranomaiset käsittelevät henkilötietoja, ja aiheuttaa siten vakavaa vahinkoa Euroopan kansalaisille ja lentoyhtiöille.
Näin ollen ei ole tarpeen toistaa kantaamme, joka jo tunnetaan hyvin. Katsomme lisäksi, että tätä sopimusta voidaan luonnollisesti parantaa mutta että terrorismin torjunta ja sillä alalla kolmansien maiden kanssa – ja tässä tapauksessa Yhdysvaltojen kanssa – tehtävä yhteistyö on ensisijaisen tärkeä asia Euroopan unionille. Arvoisa puhemies, me myös tarvitsemme tätä sopimusta nyt, ja joka tapauksessa asia on aina mahdollista saattaa myöhemmin yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi.
Arvoisa puhemies, haluan myös ottaa esille komission jäsenen ehdotuksen siitä, että kuuntelisimme, mitä komission jäsen Patten sanoo meille huomenna iltapäivällä sopimuksesta, ja siirtäisimme huomisaamuksi suunniteltua äänestystä. Pyytäisin, että otatte huomioon tämän pyynnön, koska pidän sitä varsin kohtuullisena, ja pyydän joka tapauksessa, että äänestystä, joka meidän on tarkoitus toimittaa huomenna ennakkopäätöksen pyytämisestä yhteisöjen tuomioistuimelta, lykätään ylihuomiseen, jolloin olemme kuulleet komission jäsenen puheenvuoron. 
Puhemies.
   Kiitän kaikkia kollegoita, jotka ovat osallistuneet tähän keskusteluun. Monet teistä ovat muistuttaneet, että viime viikkoina ja kuukausina useissa eri valiokunnissa ja päätöslauselmissa on ilmaistu, että asia todennäköisesti saatetaan yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi, mistä olen ollut tietoinen, koska olen seurannut tarkoin asian kehitystä. Varsinaisen sysäyksen asian saattamiselle yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi antoi kuitenkin kirje, jonka sain eilen iltapäivällä jäsen Garganilta oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan puolesta. Tämä on ensimmäinen kerta, kun minulla on velvollisuus ja mahdollisuus tutkia asiaa puhemiehenä.
Nyt käydyn keskustelun perusteella ehdotan, että keskustelemme asian pääkohdista huomenna. Kuulemme silloin, mitä komission jäsenellä Pattenilla on sanottavanaan, ja kuulemme myös muiden kollegojen kannat. Kaikkien saatavilla olevien tietojen perusteella näyttää siltä, että äänestys toimitetaan keskiviikkona klo 12.00. Näin meillä on 24 tuntia aikaa ennen lopullista määräaikaa, jolloin voimme käyttää oikeuttamme saattaa asia yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi, ja noudatamme näin ollen edelleen tähän asiaan sovellettavia aikarajoja.
Tällä viikolla käsiteltävinä olevien asioiden suuren määrän vuoksi olemme lisänneet ylimääräisen istunnon täksi illaksi. Ehdotan, että ne kollegat, jotka haluavat pitää poliittisesti tärkeitä asioita koskevan puheenvuoron, toimittavat sanottavansa kirjallisesti, ja pyrin ottamaan heidän huomautuksensa huomioon. Jos joku haluaa välttämättä käyttää puheenvuoron, asiaa voidaan työjärjestyksen mukaan käsitellä myöhemmin istunnossa. Ehdotan näin ollen, että poliittisesti tärkeitä asioita koskevia puheenvuoroja ei pidetä nyt vaan tänä iltana keskustelujen päätyttyä.(1) 

Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana Johannes Voggenhuberin laatima perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan mietintö (A5-0227/2004) unionin perusarvojen kunnioittamisesta ja edistämisestä. 
Voggenhuber (Verts/ALE ),
   . – Kiitos, arvoisa puhemies. Hyvät kollegat, voidaan luultavasti sanoa, että aiemmat keskustelut jäsen Boogerd-Quaakin mietinnöistä, joissa käsiteltiin tiedotusvälineiden vapautta ja lentomatkustajia koskevien tietojen vaihtoa, ovat selvästi osoittaneet, kuinka tärkeää on varautua ajoissa kriiseihin, kuinka vaikeaa voi tosiasiassa olla puolustaa Euroopan unionin perusarvoja painostuksen alla tai kriisitilanteissa ja kuinka tärkeää on, että luomme yhteiset periaatteet ja menettelyt. Olen näin ollen iloinen, että valiokunta hyväksyi murskaavalla enemmistöllä unionin perusarvojen kunnioittamisesta ja edistämisestä laaditun mietinnön, jonka esittelen teille tänään.
Näin tehdessään kaikki poliittisiin ryhmiin kuuluvat jäsenet ilmaisivat yksimielisen tahtonsa puolustaa perusarvoja ja Euroopan unionissa noudatettavia demokratian ja oikeusvaltion periaatteita eli arvoja, joita vastaan kansainvälinen terrorismi on julistanut taistelevansa mutta jotka saattavat johtaa konflikteihin myös terrorismin torjunnassa ja jotka ovat uhattuina muukalaisvihan, rasismin ja antisemitismin sekä poliittisten äärisuuntausten lisääntyessä Euroopassa. Meidän ei ole mitään järkeä sulkea tältä silmiämme. Mielestäni tämä aika sen sijaan vaatii, että valmistaudumme näihin uhkiin.
Olen kiitollinen komissiolle siitä, että se on tiedonannollaan vaikuttanut merkittävästi toimielinten väliseen vuoropuheluun ja yhteistyöhön, joita pidän välttämättöminä 7 artiklan 1 ja 2 kohdan soveltamisen kannalta. Vaikka sekä esittelijällä että valiokunnalla oli huomautettavaa komission tiedonannosta, uskon, että olemme onnistuneet tänään tekemään joitakin ehdotuksia tämän kannan parantamiseksi edelleen.
Sekä minusta että valiokunnasta näyttää siltä, että komission ehdotusta suurempi suojelun taso on välttämätön erityisesti tehtäessä eroa 7 artiklan 1 kohdan mukaisen selvän vaaran ja vakavan loukkaamisen välillä. Mielestämme myös perusoikeuskirjan sisällyttäminen perustuslakiin oli välttämätöntä. Vaikka toimielinten ja jäsenvaltioiden hallitusten hyväksyntä ei tee tästä sitovaa lainsäädäntöä, se on poliittisesti sitovaa siten, että 7 artiklan mukaisesti tehdyt päätökset ovat harkittuja ja poliittisia ja niitä voidaan näin ollen tehdä ainoastaan perusoikeuskirjan nojalla ja sitä täysimääräisesti noudattaen.
Valiokunta oli melko hämmästynyt – kuten olin minäkin – siitä, ettei parlamentin erityisvastuita ole otettu asianmukaisesti huomioon vaan ne käytännössä puuttuvat komission tiedonannosta. Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 7 artiklan 1 kohdan mukaan parlamentilla on aloiteoikeus, ja molempien kohtien mukaan hyväksyntäoikeus. Tämä tarkoittaa, että kaikki riippuu olennaisesti siitä, tunnustavatko muut toimielimet tosiasiassa ne perusteet ja periaatteet, jotka parlamentti valitsee tätä menettelyä varten. Ehdotin mietinnössäni alun perin toimielintenvälistä sopimusta, joka sisältäisi nämä periaatteet ja velvoittaisi myös muut toimielimet soveltamaan niitä, mutta hyväksyn täysin valiokunnan päätöksen aloittaa toimielinten väliset neuvottelut tästä asiasta.
Mietinnössä ehdotetaan hyvin selkeitä periaatteita, jotka ovat toivoakseni myös hyvin kauaskantoisia, ja niillä on tarkoitus vastata parlamentin jäsenten ja muiden valiokuntien pelkoihin ja epäilyihin.
Luottamusperiaatteen mukaisesti jäsenvaltioittemme on perustuslakiensa ja hallintoelintensä avulla puolustettava aktiivisesti Euroopan unionin perusoikeuksia ja perusarvoja loukkaamiselta ja sen uhalta. Olemme myös vakuuttuneita, että jäsenvaltiot ovat halukkaita ja kykeneviä siihen. Parlamentti toistaa ja vakuuttaa luottavansa tähän. Lisäksi mitä tulee moniarvoisuuden periaatteeseen, joka perustuu demokratiaan ja oikeusvaltioon, vahvistamme, ettei parlamentti aio koskaan käyttää 7 artiklaa poliittisen vastarinnan välineenä. Laajoista epäilyksistä huolimatta myös tasa-arvon periaatetta sovelletaan, ja se on tarkoitus vakiinnuttaa. Toisin sanoen jäsenvaltioita on kohdeltava tasa-arvoisesti riippumatta niiden koosta, taloudellisesta panoksesta unionin talousarvioon tai jäsenyyden kestosta. Totean lopuksi pitäväni julkisuuden periaatetta erityisen tärkeänä.
Vaikken minä eikä kukaan muukaan täällä halua asioiden menevän niin pitkälle, siinä tapauksessa, että tällaiseen menettelyyn päädytään, se synnyttää kuitenkin huomattavia jännitteitä. Istunnon alussa käydyt keskustelut osoittivat meille, että kriisitilanteessa on äärimmäisen vaikeaa panna tällaista menettelyä täytäntöön luotettavasti, järkevästi ja oikeudenmukaisesti. Uskon, että parlamentti tarvitsee tällaisessa menettelyssä paljon julkista uskottavuutta, ja siten tällaiset olosuhteet eivät vaadi erillistä menettelyä – toisin kuin komissio ehdottaa – vaan kaikkien menettelyjen täydellistä avoimuutta etenkin mahdollisten seuraamusten vuoksi.
Arvoisa puhemies, tästä tullaankin loppupäätelmääni. Parlamentti katsoo, että seuraamusasiaa on todellakin käsiteltävä ja ettei se voi olla spekulointien kohteena, koska missään – ei EU:ssa eikä sen ulkopuolella – ei saa olla pienintäkään epäilystä siitä, etteikö Euroopan unioni käytä määrätietoisesti kaikkia sen käytettävissä olevia keinoja perusoikeuksien, demokratian ja oikeusvaltion puolustamiseksi. 

Byrne,
   . Arvoisa puhemies, haluan ensinnäkin kiittää esittelijää mietinnöstä, jolla vastataan komission tiedonantoon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 7 artiklasta. Tiedonanto oli osoitettu Euroopan parlamentille ja neuvostolle, ja komission tarkoituksena oli laatia sen avulla kehys Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 7 artiklan soveltamisedellytysten arvioinnille, jotta vuoropuhelu kyseisen tärkeän määräyksen täytäntöönpanosta vastaavien kahden muun toimielimen kanssa voidaan aloittaa.
Komissio on iloinen, että parlamentti suhtautuu periaatteessa myönteisesti komission aloitteeseen. Perusoikeudet ja oikeusvaltio ovat Euroopan unionin perusta, ja mikäli jokin jäsenvaltio poikkeaa näistä arvoista, vaarana on, että Euroopan unionin perustana olevat yhteiset arvot joutuvat kyseenalaisiksi. Tämän vuoksi komission tiedonannossa korostettiin ennaltaehkäisyn merkitystä, jotta 7 artiklaan ei tarvitsisi vedota tai jotta ainakaan tässä artiklassa tarkoitettuja rangaistuksia ei tarvitsisi määrätä. Tietenkin rangaistuksia olisi edelleenkin tarpeen mukaan sovellettava – tämä nimenomainen asia on syytä tuoda selkeästi esiin.
Kuten päätöslauselmaluonnoksessa perustellusti korostettiin, Euroopan unionin on ennen kaikkea luotettava jäsenvaltioihin ja niiden omiin hallintoelimiin, esimerkiksi perustuslaillisiin tuomioistuimiin. Osana ennaltaehkäisevää lähestymistapaa on kuitenkin epäilemättä välttämätöntä – niin kuin itse asiassa parlamenttikin on pyytänyt – että Euroopan unioni valvoo perusoikeuksien noudattamista ja että tälle alalle kehittyy riippumaton eurooppalainen asiantuntemus. Kuten tiedätte, olemme perustaneet riippumattomien asiantuntijoiden verkoston, josta kollegani Vitorino puhui pitkään edellisellä istuntojaksolla Euroopan unionin perusoikeuksista käydyssä keskustelussa. Ennaltaehkäisy edellyttää myös toimielinten ja jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä, vuoropuhelua kansalaisten kanssa sekä yleisölle suunnattua tiedotusta ja koulutusta.
Erityistä huomiota vaativassa kohdassa, josta komissio on täysin samaa mieltä, viitataan periaatteisiin, joita on noudatettava harkittaessa, sovelletaanko 7 artiklaa. Näihin periaatteisiin perustuu luottamus, jonka olisi hallittava EU:n ja sen jäsenvaltioiden välisiä suhteita, moniarvoisuuden kunnioittamista, jäsenvaltioiden tasa-arvon periaatteen noudattamista ja 7 artiklan mukaisesti tehtyihin päätöksiin sovellettavan avoimuuden periaatteen noudattamista.
Panen lisäksi merkille, että mietinnön mukaan Wienissä sijaitsevaa Euroopan rasismin ja muukalaisvihan seurantakeskuksen tehtäviä olisi mahdollista muuttaa siten, että voidaan taata "riippumaton ja objektiivinen näkökulma ja laajempi tavoite". Tämä on sopusoinnussa Eurooppa-neuvoston joulukuussa 2003 tekemän päätöksen kanssa. Päätöksellä laajennetaan seurantakeskuksen tehtäviä siten, että virastosta tulee perusoikeuksien virasto, mitä myös komissio tukee.
Haluan hyödyntää tätä tilaisuutta vahvistaakseni, että komissio tutkii parhaillaan parlamentin toiveiden mukaisesti, kuinka kansalaisjärjestöjen tukiohjelman valmistelevia toimia voitaisiin toteuttaa uusissa jäsenvaltioissa lainsäädännön, demokratian ja perusoikeuksien noudattamisen alalla. Tämä osoittaa, että komissio ja parlamentti ovat yhdessä sitoutuneet kannustamaan kansalaisyhteiskuntaa tukemaan aktiivisesti perusoikeuksia ennaltaehkäisevän, myönteisen ja rakentavan lähestymistavan avulla.
Komissio on tyytyväinen siihen, että toimielinten välisen vuoropuhelun merkitys on tunnustettu 7 artiklan mukaisten menettelyjen käyttöönotossa. Kuten aiemmin totesin, tämä on sopusoinnussa komission tiedonannon tavoitteen kanssa. Tiedonannon tavoitteena on perustaa vuoropuhelu näiden kahden toimielimen välille yhteisen lähestymistavan kehittämiseksi. 
Oreja Arburúa (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, haluan aluksi kiittää esittelijää mietinnöstä ja huomauttaa, että puhun sekä Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän puolesta että erään kollegani puolesta, joka ei ole voinut käyttää puheenvuoroa.
Ei ole epäilystäkään siitä, etteikö PPE-DE-ryhmä olisi aina puolustanut perusoikeuksia ja perusarvoja, joita Euroopan unioni edustaa. Perustajaisien 1950-luvulla ajaman Euroopan unionin tarkoituksena ei ollut muodostaa talousliittoa vaan unioni, joka perustuu tiettyihin perusarvoihin, joiden noudattaminen meidän on taattava, kuten esittelijä on todennut. Ryhmäni tukee pääosin esittelijän mietintöä, ja vaikka mietintöön onkin jätetty useita tarkistuksia, äänestämme sen ehdotuksen puolesta, jonka esittelijä on mietinnössään esittänyt.
Olen iloinen, että Nizzassa osa näistä arvoista sisällytettiin perustuslakiin ja samalla päätettiin 7 artiklan mukaisen menettelyn perustamisesta sen takaamiseksi, että näitä arvoja kunnioitetaan Euroopan unionissa. Olen kotoisin maasta, jossa terroristit ovat tehneet iskuja 30 vuoden ajan ja jonne hyökättiin julmasti 11. maaliskuuta. Kuten esittelijä puheenvuorossaan totesi, terrorismiin voidaan puuttua ainoastaan lisäämällä arvoja, demokratiaa ja perusoikeuksia, ja sen vuoksi Euroopan unionin on kyettävä takaamaan näiden arvojen kunnioittaminen voidakseen tehokkaammin torjua terrorismia sekä arvoihimme ja eurooppalaisiin arvoihin kohdistuvia hyökkäyksiä.
Lopuksi haluan todeta esittelijän mietinnöstä, että olemme yhtä mieltä siinä ilmaistuista periaatteista, jotka ovat luottamus, moniarvoisuus, tasa-arvo ja avoimuus ja joiden ansiosta voimme edistyä sellaisen menettelyn käyttöön ottamisessa, jolla estetään joitakin valtioita laiminlyömästä arvoja, joiden puolustaminen on niin kovin tärkeää Euroopan unionissa ja erityisesti täällä parlamentissa. Tuemme myös esittelijän ehdotusta sellaisen toimielinten välisen menettelyn perustamisesta, jolla edistetään parlamentin ja neuvoston välistä vuoropuhelua ensi lainsäädäntökaudelta alkaen. 
Leinen (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, myös Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmä, jonka puolesta minulla on kunnia tänään puhua, kiittää esittelijää hyvin tärkeästä mietinnöstä, joka on ratkaiseva muodostettaessa Euroopan unionista demokratiaa, joka kykenee puolustamaan itse itseään. Ryhmämme puolusti molemmissa valmistelukunnissa – sekä perusoikeuskirjaa että perustuslakia käsitelleissä valmistelukunnissa – hyvin aktiivisesti näkemystä, jonka mukaan EU ei ole pelkästään taloudellinen yhteisö vaan myös arvoyhteisö, jonka perusta on muovautunut vuosisatojen kuluessa ja joka on valmis puolustamaan demokratiaa, vapautta, ihmisoikeuksia ja oikeusvaltiota koko alueellaan.
Unionimme on erinomainen asia. Se ulottuu Virosta Portugaliin, ja meidän onkin syytä pohtia, mikä sen pitää koossa. Eurooppa ei missään tapauksessa muodostu markkinoista vaan pikemminkin arvoihimme perustuvasta yhteisvastuullisuudesta. Tällainen on Eurooppa ja meidän identiteettimme, jota meidän ei pidä kadottaa.
Tarvitsemme tietenkin menettelyn, jolla varmistetaan näiden arvojen noudattaminen. Kansa ei ymmärtäisi, jos tilanne jossakin jäsenvaltiossa riistäytyisi käsistä ilman, että EU:lla olisi mitään sananvaltaa. Emme tietenkään halua puuttua valtion sisäisiin asioihin – muodostamme hyvin moniarvoisen ja moninaisen unionin – mutta jos on näyttöä selkeästä vaarasta ja näiden arvojen ja periaatteiden jatkuvasta loukkaamisesta, EU:n on aika toimia. Olin hyvin iloinen kuullessani komission jäsenen sanovan, että EU:n toimiin voi kuulua myös seuraamuksia. Brysselin rahahanojen tyrehdyttäminen ja etenkin päätöksentekoelimiin osallistumista koskevan oikeuden peruminen ovat tietenkin voimakkaimpia käytössämme olevia seuraamuksia, mutta meidän on ilmaistava selkeästi, että olemme tarvittaessa myös valmiit turvautumaan niihin.
Mielestäni parlamentilla on tässä asiassa erityinen tehtävä, jota on korostettu mietinnössä, josta haluan vielä kerran kiittää jäsen Voggenhuberia. 
Kaufmann (GUE/NGL ).
   – Arvoisa puhemies, täsmälleen seitsemän vuotta on kulunut, eivätkä neuvosto ja komissio ole osoittaneet pystyvänsä laatimaan menettelyä 7 artiklan täytäntöönpanemiseksi. Amsterdamin sopimuksen aikoihin tätä artiklaa toitotettiin kaikkialla EU:n perustamissopimukseen sisältyvänä ratkaisevana poliittisena innovaationa. Täsmällisten menettelysääntöjen puuttuminen merkitsee kuitenkin, että EU:n arvoja puolustavan asiakirjan on oltava maltillinen. Ilman tällaista menettelyä koko artikla jää pelkäksi sanahelinäksi. Tällainen tilanne ei ole oikein omiaan lisäämään Euroopan unionin luottamusta kansalaistensa silmissä; te kaikki varmasti tiedätte, millaisiin pohjalukemiin luottamus on painunut kaikissa jäsenvaltioissamme. Kohteliaasti ilmaistuna minun on todettava, että minua häiritsee tämän mietinnön lähtökohtana oleva komission tiedonanto. On äärimmäisen häiritsevää, ettei komissio selvästikään halua määrätä rangaistuksia jäsenvaltioille tapauksissa, joissa perussopimuksia on selkeästi rikottu. Komissio selvästikin haluaa huijata meidät uskomaan, että ruusukedollamme on kaikki hyvin nyt ja myös tulevaisuudessa.
Mitä muuta se voi tarkoittaa, kun komissio toteaa suoraan tiedonantonsa sivulla 14 – siteeraan – että "ei tulla tarvitsemaan Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 7 artiklassa ja Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 309 artiklassa tarkoitettua rangaistusten täytäntöönpanoa"? Tällainen vastuusta vapauttaminen heikentää merkittävästi yhteisiä arvoja koskevia suuria odotuksiamme ja viime kädessä perusoikeuksien ja perusarvojen suojelun tasoa EU:ssa. Se tuo myös mieleen kansan tyynnyttelemiseen usein käytetyn väitteen, jonka mukaan sellaista, mikä ei ole sallittua, ei voi tapahtua.
Sitäkin vakavampaa on, että komissio laittaa päänsä pensaaseen ja suhtautuu välinpitämättömästi perusoikeuksien suojeluun sodan aikana. Tämä on todellinen skandaali. Todellinen skandaali on se, millä tavoin komissio sodan aikana käytännössä tarjoilee perusoikeuksia EU:ssa hopealautaselta. Lainaan komission tiedonannon sivua 8: "Sitä vastoin vakavalla loukkaamisella tarkoitetaan vaaran toteutumista." Jos esimerkiksi hyväksytään laki, jossa sallitaan menettelyjä koskevien takeiden poistaminen sodan aikana, muodostuu selvä vaara. Sitä vastoin kyseisen lain todellinen soveltaminen sotatilanteessa muodostaisi vakavan loukkaamisen.
Tätä on todellakin pohdiskeltava tarkemmin. Komissio pitää jäsenvaltion lakia, jolla kumotaan perusoikeudet selvänä vaarana pikemminkin kuin vakavana loukkaamisena, eikä se edes mainitse seuraamuksia. Ei, tämä ei käy. Viimeistään tässä vaiheessa parlamentin on estettävä komissiota heikentämästä perusoikeuksia, ja siksi olenkin iloinen, että parlamentti on tehnyt Voggenhuberin mietinnössä aloitteen, jonka ansiosta nyt, seitsemän vuotta Amsterdamin jälkeen, lopultakin tehdään jotakin.
Olen ehdottanut tässä yhteydessä joitakin tarkistuksia, joilla pyritään täsmentämään tekstiluonnosta. Tarkistukset koskevat erityisesti velvoitetta, josta määrätään valmistelukunnan laatiman Euroopan perustuslakisopimusehdotuksen I osan 3 artiklan 4 kohdassa ja III osan 193 artiklan 1 kohdassa ja jonka mukaan komission on noudatettava kansainvälistä oikeutta. Olen sitä mieltä, että Irakin sota, joka oli kansainvälisen oikeuden vastainen, ja kaikki ne kärsimykset, joita miehittäjäjoukot ovat aiheuttaneet kyseisessä maassa, ovat osoituksena tarpeesta tiukentaa mietinnön päätöslauselmaesitystä. 
Berthu (NI ).
    Arvoisa puhemies, Voggenhuberin mietintö ja sen perustana oleva komission tiedonanto osoittavat liiankin hyvin, että Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 7 artiklasta voi tulla helvetillinen kone, jonka avulla unioni voi perusoikeuksien todellisten ja väitettyjen loukkaamisten ennaltaehkäisyn nimissä kohdistaa jäsenvaltioihin aiempaa laajempaa ulkoista valvontaa. Voimme toisin sanoen havaita, että hahmottumassa on keskusjohtoinen kurinpitojärjestelmä, jossa kansallisten demokratioiden velvoitteita voidaan määritellä kauaskantoisesti tai mielivaltaisesti.
Mietinnön 3 kohdassa on tästä oiva esimerkki. Siinä todetaan, että jäsenvaltiot, jotka sallivat – tämä on suora lainaus – "sellaisen ilmapiirin tai yhteiskunnallisten olojen edistämistä, joissa ihmiset tuntevat itsensä – –uhatuiksi," voidaan tuomita. Tämänkaltainen määritelmä voi olla hyvin kauaskantoinen erityisesti siksi, että 7 artiklaa sovelletaan paitsi unionin myöntämiin oikeuksiin, joita saatetaan lisätä myöhemmin perusoikeuskirjassa, myös puhtaasti kansalliseen toimivaltaan, kuten komission tiedonannossa selkeästi todetaan.
Ristiriitaista kyllä, tämän vuoksi on vaarana, että ihmisoikeuksien noudattamisen nimissä muodostetaan hyvin epädemokraattinen valvontajärjestelmä. Oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunta on antanut mietinnöstä hyvin kielteisen lausunnon, ja sillä oli siihen täysi oikeus. Omaksuin samanlaisen näkemyksen omassa vähemmistöön jääneessä kannassani, jonka ilmaisin perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan äänestyksen jälkeen. 
Martin, Hans-Peter (NI ).
   – Arvoisa puhemies, jäsen Voggenhuber on juuri korostanut avoimuuden periaatetta, ja haluaisin vielä kommentoida sitä lyhyesti. Haluan tämän aiheen yhteydessä kertoa muistavani vielä hyvin, miten mielivaltaisesti kotimaatani Itävaltaa kohdeltiin vastaavanlaisessa tilanteessa. Itävallan sosialistit, jotka ovat jo jonkin aikaa kutsuneet itseään sosiaalidemokraateiksi, osallistuivat kaikin tavoin kähmintään, jota tuolloin harjoitettiin. Muistan hyvin tarkoin myös puhelinsoiton, jonka sain Itävallan tuolloiselta liittokanslerilta Viktor Klimalta, joka on sosialisti, joka oli täysimääräisesti mukana toimissa; hän sanoi pyytävänsä minulta vain, ettei mitään tietoja anneta ulkopuolisille. Tämäntyyppisiä periaatteita ei pidä koskaan enää soveltaa tällä tavoin puoluepolitiikassa tai valtion asioissa, sillä ilman avoimuutta ei ole demokratiaakaan. Juuri siksi tällaisten tapahtumakulkujen selvittäminen ja saattaminen yleisön tietoisuuteen on hyvin tärkeää. 
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tiistaina klo 12.00. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu
- Evelyne Gebhardtin laatimasta oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan mietinnöstä (A5-0191/2004) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi kuluttajansuojalainsäädännön täytäntöönpanosta vastaavien kansallisten viranomaisten yhteistyöstä ("asetus kuluttajansuojaa koskevasta yhteistyöstä")
- Joachim Wuermelingin laatimasta oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan toisesta mietinnöstä (A5-0224/2004) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi kuluttajille myönnettäviä luottoja koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhdenmukaistamisesta
ja
- Fiorella Ghilardottin laatimasta oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan mietinnöstä (A5-0188/2004) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi sopimattomista elinkeinonharjoittajien ja kuluttajien välisistä kaupallisista menettelyistä sisämarkkinoilla ja direktiivien 84/450/ETY, 97/7/EY ja 98/27/EY muuttamisesta (sopimattomia kaupallisia menettelyitä koskeva direktiivi). 
Byrne,
   . Arvoisa puhemies, vain vuosi sitten parlamentti hyväksyi päätöslauselman komission uudesta kuluttajapoliittisesta strategiasta seuraaviksi viideksi vuodeksi. Keskustelemme tänään kolmesta tärkeästä tähän strategiaan liittyvästä ehdotuksesta. Olen erityisen ilahtunut siitä, että parlamentti on päättänyt keskustella kaikista kolmesta ehdotuksesta yhdessä, koska niiden yhteisenä tavoitteena on vahvistaa kuluttajien luottamusta sisämarkkinoihin.
Kuluttajahankinnat muodostavat lähes 60 prosenttia EU:n BKT:sta. Kuluttajien luottamuksen menettäminen – tai vaikkapa vain sen heikentyminen – voi vaikuttaa merkittävästi talouteemme ja yhteiseen vaurauteemme. Viime kuussa pidetyssä kevään Eurooppa-neuvostossa valtion ja hallitusten päämiehet tekivät tilannearvion Lissabonin ohjelman jatkosta. Ohjelmalla pyritään lisäämään taloutemme kilpailukykyä. Ei ole liioiteltua sanoa, että tällä alalla on paljon parantamisen varaa. Kuluttajien luottamus on tärkeää liiketoiminnalle, ja sen avulla voidaan lisätä kilpailukykyämme.
Euroopan unioni on tehnyt pitkään töitä yhteismarkkinoiden esteiden poistamiseksi. Lainsäädännöllisiä esteitä poistaessamme meidän on kuitenkin ymmärrettävä, että myös kuluttajat – markkinoiden kysyntäpuoli – kohtaavat esteitä, jotka liittyvät luottamukseen. Se, ettei näitä luottamuksen esteitä poistettaisi, olisi paitsi vastuuntunnotonta myös hyvin vahingollista sekä kuluttajien että liike-elämän etujen kannalta. Se heikentäisi myös huomattavasti mahdollisuuksiamme saavuttaa Lissabonin ohjelmassa asetetut kilpailukykyä koskevat tavoitteet.
Tänään keskusteltavien ehdotusten avulla voimme maksimoida yhteismarkkinoiden kuluttajille tuomat edut. Haluan kiittää kolmea oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan esittelijää kovasta työstä, jota he ovat tehneet näiden ehdotusten parissa, sekä lausunnon antaneiden valiokuntien esittelijöitä heidän ajastaan ja toimistaan.
Käsittelen ensiksi asetusehdotusta, joka koskee yhteistyötä kuluttajasuojalainsäädännön täytäntöönpanossa. Siinä puututaan asiaan, joka on aina ollut kuluttajansuojan heikko kohta: lainsäädännön tosiasiallinen soveltaminen. Rajat ylittävissä tapauksissa ongelmat lisääntyvät, koska kansallisia täytäntöönpanomekanismeja ei ole suunniteltu niiden käsittelemiseen. Vilpillisesti toimivat elinkeinonharjoittajat, jotka pyrkivät huijaamaan kuluttajia, ovat havainneet tämän ja toimivat enemmän rajat ylittävästi kuin kotimaan sisällä ja kohdistavat toimintansa ulkomaisiin kuluttajiin postin, sähköpostin tai Internet-sivujen kautta. Tähän ongelmaan puuttumiseksi ehdotetussa asetuksessa perustetaan täytäntöönpanoviranomaisten verkosto, johon kuuluu vähintään yksi täytäntöönpanoviranomainen kustakin jäsenvaltiosta. Ehdotuksen ansiosta kansalliset viranomaiset voivat tehdä nopeaa ja tehokasta yhteistyötä, jotta vilpillisesti toimivat elinkeinonharjoittajat voidaan paljastaa ja jotta näitä voidaan estää vahingoittamasta kuluttajia ja laillisesti toimivia yrityksiä.
Tämä asetus lähettää vahvan viestin Euroopan kansalaisille kertomalla heille, että EU:lla on merkitystä heidän jokapäiväisessä elämässään ja että he voivat tehdä ostoksia kaikkialla Euroopassa aiempaa luottavaisemmin mielin.
Haluan kiittää jäsen Gebhardtia ja kollegoja, jotka työskentelivät hänen kanssaan tämän kompromissisopimuksen muodostamiseksi, jonka ansiosta ehdotus voidaan hyväksyä yhdessä käsittelyssä. Toimielinten välille neuvotellulla kompromissilla varmistetaan, että täytäntöönpanoviranomaisilla ainakin on käytettävissään tarvittavat välineet, jotta ne voivat todella tehdä yhteistyötä rajat ylittävissä tapauksissa. Samalla kompromississa kunnioitetaan eri jäsenvaltioiden moninaisia perinteitä, sillä joissakin jäsenvaltioissa painotetaan pääosin julkista täytäntöönpanoa ja toisissa yksityisiä toimia.
Tiedän ja olen huolissani siitä, että jotkut teistä pitäisivät tarkistuksessa 29 esitettyä päävastuussa olevan valiokunnan ehdotusta parempana kuin tarkistukseen 76 sisältyvää kompromissiratkaisua, joka on laadittu neuvoston kanssa. Tämän lähestymistavan soveltaminen uhkaa kuitenkin pitkittää neuvoston kanssa käytäviä keskusteluja ja johtaa toiseen käsittelyyn, jolloin sellaisen tehokkaan täytäntöönpanomekanismin käyttöönotto, jolla pystytään puuttumaan vilpillisesti toimivien elinkeinonharjoittajien toimiin, viivästyy entisestään.
En näe mitään perusteita sille, että yrityksemme ja kuluttajamme jollain tavalla hyötyisivät tällaisista viivästyksistä. Joidenkin jäsenten esittämät ja tukemat tarkistukset eivät millään tavalla lisää mekanismin tehokkuutta eikä niillä vaikuteta tarkoituksenmukaisesti jo perustettujen kansallisten mekanismien ja perinteiden säilyttämiseen. Kehotan näin ollen kaikkia parlamentin jäseniä pitämään kiinni kompromissiratkaisusta.
Meneillään on tämän parlamentin lainsäädäntötyön viimeinen istuntojakso ennen vaaleja. Nyt on näin ollen viimeinen mahdollisuutenne varmistaa, että kun teidän on kerrottava äänestäjillenne, mitä te tarkkaan ottaen olette tehneet kuluttajien etujen ja lainsäädännön täytäntöönpanon parantamiseksi, teillä on esittää heille konkreettinen esimerkki.
Toinen tänään käsiteltävänä oleva ehdotus koskee direktiiviehdotusta kuluttajille myönnettävistä luotoista. Siitä, että uusi direktiivi kulutusluotoista on sekä tarpeellinen että toivottava, vallitsee laaja yksimielisyys. Markkinat ja tuotteet ovat kehittyneet huomattavasti 1980-luvun puolivälin jälkeen, eikä nykyinen direktiivi enää sovellu uudenlaisiin luottoihin. Uutta direktiiviä tarvitaan, jotta todelliset kuluttajaluottojen yhteismarkkinat voivat muodostua. Se on toivottavaa, jotta voidaan taata korkeatasoinen kuluttajansuoja Euroopan parlamentin tukeman kuluttajapolitiikan toimintasuunnitelman mukaisesti.
Tämän vuoksi katson täydellisen yhdenmukaistamisen olevan ainoa keino varmistaa, että lainantarjoajat voivat toimia samoissa oloissa kaikkialla EU:ssa. Monet teistä ovat vaatineet ja vaativat vastaisuudessakin mahdollisimman alhaista yhdenmukaistamisen tasoa, jotta jäsenvaltiot voivat täydentää sääntöjä kansallisella tasolla. Tämä merkitsisi kuitenkin kansallisten lainsäädäntöjen välisten erojen säilyttämistä. Se takaisi jatkossakin, että luottomarkkinat pysyisivät edelleenkin kotimaisina ja paikallisina, ja kuluttajat jäisivät paitsi kaikista niistä eduista, joita yhteismarkkinat voisivat heille tarjota. Näin ei parannettaisi rajat ylittäviä sopimuksia tekevien luotonantajien ja kuluttajien oikeusvarmuutta. Näin ei edistettäisi kuluttajaluottojen aitojen sisämarkkinoiden kehittämistä. Täydellisen yhdenmukaistamisen lähestymistapa ei johda kuluttajansuojavaatimusten laskemiseen, koska olemme perustellusti valinneet yhteiseksi lähtökohdaksi korkean suojelun tason. Lisäksi korostaisin, että yhdenmukaistamista sovelletaan ainoastaan niillä aloilla, jotka direktiivi tosiasiassa käsittää. Direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle jäävillä aloilla jäsenvaltiot voivat edelleen vapaasti säilyttää omat kansalliset sääntönsä. Täydellisen yhdenmukaistamisen avulla parannetaan kuluttajansuojan yleistä tasoa EU:ssa ja helpotetaan rajat ylittävien luottojen tarjoamista.
Käsittelen viimeisenä vaan ei vähäisimpänä asiana puitedirektiiviä elinkeinonharjoittajien ja kuluttajien välisistä sopimattomista kaupallisista menettelyistä. Ehdotuksen tarkoituksena on muodostaa korkeatasoinen yhteinen kuluttajansuoja elinkeinonharjoittajien ja kuluttajien välisten sopimattomien kaupallisten menettelyjen torjumiseksi. Tällä tavoin se edistää kuluttajien luottamusta ja varmistaa, että vilpillisiin käytäntöihin voidaan puuttua kaikkialla EU:ssa. Yhtä tärkeää on, että ehdotuksella vähennetään esteitä, jotka estävät laillisesti toimivia yrityksiä hyödyntämästä täysimääräisesti sisämarkkinoita ja saavuttamasta uusia kuluttajia. Sekä yritykset että kuluttajat hyötyvät siitä, että sääntökokonaisuuksia on yksi 15:n sijaan tai 1. toukokuuta alkaen 25:n sijaan. Sekä yritykset että kuluttajat pystyvät siten paremmin hyödyntämään laajentuneita sisämarkkinoita. Tämä puolestaan vaikuttaa myönteisesti koko EU:n talouden kilpailukykyyn.
Jätän tämän asian käsittelyn tähän toistaiseksi ja jään odottamaan teidän näkemyksiänne. 
Gebhardt (PSE ),
   . – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, kuulemme aina silloin tällöin uusista ahneiden liikemiesten kähminnöistä ja siitä, että kansalaiset ovat jääneen kiinni heidän verkkoihinsa, joista heidät kuitenkin voidaan usein vapauttaa. Kaikissa jäsenvaltioissa on käytössä varotoimia kuluttajien suojelemiseksi joko julkisten viranomaisten, kuten Yhdistyneen kuningaskunnan tai Ranskan kautta, tai Alankomaiden tai Saksan kaltaisten elinten kautta.
Kaikki nämä tulevat apuun esimerkiksi silloin, kun sinulle saapuu kirje, jossa sinun kerrotaan voittaneen arvonnassa, ja palkinnon saadaksesi sinun täytyy ainoastaan allekirjoittaa ja postittaa kaavake. Siispä teet niin. Viikkoa myöhemmin saat tavaroita, joita et ole tilannut mutta joista sinulta vaaditaan maksua. Vaihtoehtoisesti sorrut johonkin tarjolla olevaan laihdutusvalmisteeseen – joita mainostetaan nykyään hyvin usein nuorten aikakauslehdissä – jonka vaikutukset ovat selkeästi liioiteltua ja jonka sivuvaikutuksia kaunistellaan. Tai sitten sinua on saattanut houkutella tarjous, joka on osoittautunut "modeemikaappaukseksi", jossa sinulle tarjotaan mahdollisuutta ladata Internet-sivulla ilmaiseksi musiikkia, sinä hyväksyt tarjouksen, ja latauksen aikana sinun, siis asiakkaan, yhteys tavanomaiseen Internet-palveluntarjoajaasi katkaistaan, ja yhteys muodostetaan toiseen palveluntarjoajaan, joka on huomattavasti kalliimpi. Laskun saat vasta myöhemmin.
Kansalliset viranomaiset voivat auttaa useimmissa petostapauksissa. Ongelmia syntyy noin 20 prosentissa tapauksista, jolloin ainoa tiedossa oleva osoite on ulkomaalainen postilokero. Tällaisissa tilanteissa hyvät neuvot ovat kalliita.
Tämä lainsäädäntöluonnos on hyvin tärkeä tällaisten tapausten käsittelyssä. Lainsäädäntöä tarvitaan kiireellisesti ongelmien kasautuessa, eikä meidän pidä jättää kuluttajia oman onnensa nojaan. Tämän vuoksi yhdyin esittelijänänne puheenjohtajavaltio Irlannin neuvostolle esittämään toiveeseen siitä, että lainsäädäntö olisi hyväksyttävä, jos suinkin mahdollista, jo ensimmäisessä käsittelyssä. Käsiteltävänämme oleva asiakirja on syntynyt neuvottelujen tuloksena. Haluan lisäksi kirjata pöytäkirjaan kiitokseni komissiolle sen aktiivisesta avusta tämän tuloksen aikaansaamisessa.
Tämä lainsäädäntö koskee pääasiassa vastavuoroista apua kuluttajien oikeuksien täytäntöönpanossa, jota varten kunkin jäsenvaltion on perustettava julkinen virasto, joka toimii yhteyspisteenä muiden jäsenvaltioiden viranomaisille. Haluan kuitenkin korostaa, ettei mitään jäsenvaltiota pakoteta perustamaan uutta viranomaista. Jäsenvaltiot saavat päättää, miten ne jakavat asetuksessa kuvatut tehtävät nykyisten viranomaisten kesken. Kyse ei ole byrokratian lisäämisestä vaan siitä, että muutamien harvojen vilpillistä toimintaa harjoittavien ja rajat ylittävää liiketoimintaa kulissina käyttävien kauppiaiden petoshankkeet estetään onnistuneesti.
Tätä tarkoitusta varten julkiset viranomaiset voivat yhteisellä sopimuksella antaa tapausten käsittelyn valtioista riippumattomille elimille, mikä on perinteisesti ollut käytäntönä Saksassa, Itävallassa ja Alankomaissa. Lähden siitä olettamuksesta, että näissä valtioissa sääntönä on, että tehtävät annetaan hyväksi havaituille elimille, kuten kuluttajajärjestöille tai liike-elämän itsesääntelyelimille. Esittelijänä pidän tätä edellytyksenä sille, että voin suositella kollegoilleni, että he äänestäisivät tämän kompromissitekstin hyväksymisen puolesta. Ainoat poikkeukset, joita voin ajatella, ovat tapaukset, joissa lakisääteisten elinten on vaihdettava keskenään erityisen luottamuksellisia tietoja, mutta olemme tehneet asiakirjassa selkeät järjestelyt tätä varten.
Hyväksymällä tämän lainsäädäntöluonnoksen voimme lunastaa meidän kaikkien parlamentin jäsenten tekemän lupauksen siitä, että sitoudumme käsittelemään kansalaisten huolenaiheita. Toivon, että lunastamme tämän lupauksen äänestämällä painokkaasti kyllä.
Wuermeling (PPE-DE ),
   . – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, arvoisat vieraat, haluan aluksi kiittää lämpimästi kaikkia niitä, jotka ovat osallistuneet tämän mietinnön laadintaan. Mietintö on hyvin monitahoinen ja kattava. Saimme valitettavasti tutkittavaksemme komission ehdotuksen, joka ei ollut kokonaisuudessaan täysin johdonmukainen, jonka sanamuoto oli huolimaton ja jossa ei ollut otettu huomioon etenkään vakavia vaikutuksia, joita siitä saattaisi koitua kuluttajille esimerkiksi luotonsaannissa. Meidän oli näin ollen valiokunnassamme ehdotettava mittavia muutoksia direktiiviin ja saavutimme kyseenalaisen ennätyksen 650 tarkistuksellamme tähänastisiin 38 artiklaan. Keskitetyn yhteistyönne ansiosta kaikki on nyt kuitenkin voitu koota yhteen aidosti johdonmukaiseksi kokonaisuudeksi.
En myöskään halua jättää käyttämättä tätä mahdollisuutta kiittää hyvin lämpimästi parlamentin sihteeristöä, poliittisten ryhmien sihteeristöjä ja erityisesti omaa henkilöstöäni niistä monista työtunneista, joita tälle hankkeelle on omistettu.
Voin kertoa parlamentille, että oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunta pyrkii välittämään tällä ehdotuksella kolme viestiä. Yksi niistä on, että Euroopan sisämarkkinoille tarvitaan paras mahdollinen kuluttajansuoja. Saavutamme sen, jos yhdistämme Euroopan unionin vähimmäisvaatimukset yksittäisten jäsenvaltioiden lainsäädäntöön, mutta jos toisaalta otamme lähestymistavaksemme täydellisen tai mahdollisimman laajan yhdenmukaistamisen, se johtaa kuluttajien vähimmäissuojaan. Tässä asiassa haluan ilmaista olevani eri mieltä komission jäsenen Byrnen kanssa.
Itse asiassa sain sellaisen vaikutelman, että komissiolle on kaikkein tärkeintä tämän alan kuluttajalainsäädännön täydellinen keskittäminen, jolloin ainoastaan Euroopan unionilla olisi oikeus toimia haluamallaan tavalla kuluttajansuojan alalla. Tämä ei kuitenkaan olisi puolueettomasti tarkasteltuna kohtuullista, koska kansalliset markkinat ovat yhä hyvin erilaisia, ja juuri kansallisilla markkinoilla on pystyttävä toimimaan nopeasti ja joustavasti epäasianmukaisten liike-elämän käytäntöjen paljastuessa.
Toinen viestimme on, että rahoitusmarkkinat on avattava myös yksittäisille kuluttajille. Haluamme suojeluvaatimuksia paitsi kuluttajien luottamuksen lisäämiseksi sähköiseen kaupankäyntiin ja postimyyntiin myös kansalaisten kannustamiseksi hakemaan tarjouksia kaikkialta sisämarkkinoilta löytääkseen lopulta luottoa suotuisin ehdoin.
Kolmanneksi viestitämme vastustavamme liiallista sääntelyä ja byrokratiaa, koska ei yksinkertaisesti ole mitään järkeä hukuttaa tavallisia kuluttajia – vaikka he ovatkin varmasti vastuullisia aikuisia – tietotulvaan, josta he eivät saa selvää saatikka ymmärrä. Tästä syystä olemme ehdottaneet selkeää teknistä tiedostusta, jossa kuluttajille tiedotetaan tiivistetysti heidän luottojensa keskeisestä sisällöstä.
Olemme myös ottaneet huolehdittavaksemme sen, että säilytämme erityisesti matti- ja maijameikäläisten ja yhteiskunnassa heikossa asemassa olevien henkilöiden mahdollisuuden saada luottoa. Nämä väestönosat tarvitsevat lyhytaikaisia luottoja pelkästään jokapäiväiseen elämäänsä. Komission ehdotus olisi johtanut siihen, että luottoa saisivat ainoastaan ne ihmiset, jotka eivät sitä tarvitse.
Haluan käsitellä vielä lyhyesti kahta erityiskohtaa, joista keskustellaan vielä poliittisten ryhmien kesken. Ensimmäinen koskee oikeutta maksaa luotto takaisin ennenaikaisesti. Yksi kanta siihen on, että sen olisi oltava yleisesti sallittua ilman mitään lisäkustannuksia, kun taas toisen kannan mukaan kuluttajille olisi annettava mahdollisuus valita määräaikaisten luottojen ja luottojen, jotka voidaan maksaa takaisin ennenaikaisesti, välillä. Koska emme ole vielä päässeet tästä asiasta sopimukseen, haluan vielä lähentyä Euroopan sosiaalidemokraattisen ryhmän kantaa; olette nähneet, että olen jo jättänyt kompromissitarkistuksen 173, jossa ehdotan, että yli kolmeksi vuodeksi otetut lainat olisi voitava maksaa takaisin milloin tahansa. Haluaisin vielä yhdistää tämän tarkistuksen valiokunnan suositusten mukaisesti tarkistukseen 96, minkä ansiosta kustannukset vähenevät vastaavasti.
Vaikka halusinkin mainita vielä joitakin kohtia tämänpäiväisestä keskustelusta, aion nyt päättää tämän puheenvuoron. Pidän tätä mietintöpakettia – jäsen Gebhardtin, jäsen Ghilardottin ja minun mietintöjä – kuluttajalainsäädännön alalla tekemämme työn huipentumana ja päätepisteenä. Olemme aina onnistuneet täyttämään velvollisuutemme sisämarkkinoiden kysynnän ja kuluttajansuojan vaatimusten välisessä jännitystilassa, ja olemme esitelleet teille mielestäni yhtenäisen ja viimeistellyn lainsäädäntökokonaisuuden. Toivon, että asialle saadaan parlamentin yleinen tuki kaikista mahdollisista yksityiskohtia koskevista näkemyseroista huolimatta. 
Ghilardotti (PSE ),
   . Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Byrne, hyvät kollegat, ehdotus sopimattomia kaupallisia menettelyjä koskevaksi direktiiviksi käsittää suuren osan kuluttajansuojaa koskevasta vihreästä kirjasta, johon komission jäsen viittasi kertomuksessaan.
Direktiivin tarkoituksena on lisätä kuluttajansuojaa, ja sen taustalla olevat syyt ovat taloudellisia ja liittyvät näin ollen sisämarkkinoiden loppuun saattamiseen ja moitteettomaan toimintaan. Jotta nämä yleiset taloudelliset tavoitteet saavutetaan, tarvitaan kuluttajansuojapolitiikkaa eurooppalaisten kuluttajien luottamuksen vahvistamiseksi sekä kansainvälisen ja eurooppalaisen kaupan edistämiseksi. Sisämarkkinoiden talouskasvun hyötyjen olisi tarkoitus lisätä yritysten voittoja ja parantaa kuluttajien suojaa ja taloudellisia etuja. Kuluttajia ja sisämarkkinoiden yhdenmukaistamista koskevalla yhdistetyllä politiikalla voidaan myös lähentää hintoja. Sopimattomat kaupalliset menettelyt sen sijaan johtavat kuluttajien irrationaaliseen rahoituskäyttäytymiseen, vääristävät kilpailua ja muodostavat esteitä sisämarkkinoiden asianmukaiselle toiminnalle.
Tämän vuoksi kannatan komission lähestymistapaa, joka perustuu yhdenmukaistamiseen, alkuperämaan vastavuoroiseen tunnustamiseen, sopimattomien kaupallisten menettelyjen kieltämiseen, erityisten perusteiden ja esimerkkien yksilöimiseen sekä soveltamisalan rajoittamiseen elinkeinonharjoittajien ja kuluttajien välisiin suhteisiin perustuvaan puitedirektiiviin. Sellaisen sopimattomat kaupalliset käytännöt kattavan eurooppalaisen lainsäädännön luominen, joka perustuu asianmukaiseen yhdenmukaistamisen tasoon ja jonka tarkoituksena on suojella selkeästi ja tehokkaasti kuluttajia Euroopan unionissa, lisää kuluttajien luottamusta, lisää kansainvälistä kauppaa ja mahdollistaa yritysten kilpailun oikeudellisesti selvässä tilanteessa.
Vaikka parlamentti kannattaa direktiivin peruslähestymistapaa ja keskeisiä tavoitteita, se kuitenkin esittää lukuisia tarkistuksia, jotka meidän mielestämme selkiyttävät useita määritelmiä ja vaihtoehtoja ja vähentävät niiden moniselitteisyyttä. Tämän vuoksi olemme jättäneet oikeusperustaa koskevan tarkistuksen, jonka mukaisesti ehdotukseen olisi sisällyttävä komission esittämän sisämarkkinoita koskevan oikeusperustan lisäksi 153 artiklan mukainen kuluttajansuojaa koskeva oikeusperusta, jotta voimme sovittaa yhdenmukaistamisen ja sisämarkkinoiden vastavuoroisen tunnustamisen tavoitteen yhteen sen mahdollisuuden kanssa, että jäsenvaltiot voivat pitää voimassa lainsäädäntöä, jossa on tätä tiukemmat kuluttajansuojan vaatimukset. Uskon, että voimme tällä tavoin vastata niiden pelkoihin, jotka katsovat, että yhdenmukaistamisen lisääminen saattaa johtaa kuluttajansuojan heikkenemiseen tai merkitä takaiskua suhteessa monien jäsenvaltioiden nykyiseen lainsäädäntöön. Katsomme lisäksi, että kuluttajien määrittelyssä on tärkeää viitata tiettyyn kuluttajaryhmään ja erityisesti suojattomiin kuluttajiin, jotka tarvitsevat monien tekijöiden, kuten iän, fyysisten tai henkisten kykyjen, lukutaidon puutteellisuuden tai vammaisuuden, vuoksi muita suurempaa suojaa. Direktiivin 2 artiklaan sisältyvien määritelmien osalta on edelleenkin tärkeää muuttaa ammatinharjoittamisen vaatimuksia, mitä koskevan tarkistuksen esitän uudelleen täysistunnossa.
Tuemme pohjimmiltaan komission lähestymistapaa harhaanjohtavien ja aggressiivisten menettelyjen sääntelyyn mutta korostamme kuitenkin, että tieto, jota kuluttajille on annettava sopimattomista kaupallisista menettelyistä ja käytännesäännöistä, on erittäin tärkeää. Katsomme lisäksi, että käytännesääntöjen jaottelu jäsenvaltioiden ja yhteisöjen sääntöihin on jokseenkin keinotekoinen, ja korostamme näin ollen tarvetta tarjota asianmukaiset ja tehokkaat mekanismit käytännesääntöjen noudattamisen valvomiseksi ja näiden sääntöjen panemiseksi täytäntöön.
Toinen tärkeä seikka, joka koskee käytännesääntöjä elinkeinonharjoittajien ja kuluttajien välisten kiistojen sääntely- ja ratkaisumenetelmänä, on sovittelu, joka ei voi ja jonka ei pidä korvata tai estää vetoamista hallintoelimiin mutta joka voi olla tässä yhteydessä keskeisessä asemassa.
Kuten kollegani ja komission jäsen Byrne ovat myös todenneet, tämän direktiivin ja huomisen mietinnön hyväksyminen on näin ollen äärimmäisen tärkeää paitsi sisämarkkinoiden kehittymisen myös kuluttajansuojan kannalta.
Kiitän lopuksi kollegoitani, jotka yrittivät parantaa tätä asiakirjaa ja löytää ratkaisun puheenvuoroissaan. Haluan erityisesti kiittää jäsen Paciottia, joka toimi sijaisenani, kun jouduin olemaan poissa sairauden vuoksi, ja joka teki erinomaista työtä puolestani. 
Berès (PSE ),
   .  Arvoisa puhemies, on vaikeaa puhua vain minuutissa mietinnöstä, joka on ollut mielissämme hyvin kauan. Kiitoksia komission jäsen ehdotuksestanne; se tarjoaa perustan, jonka pohjalta työtä voidaan jatkaa. Onneksi parlamentti lähtee eri teille tästä lähtökohdasta. Tiedätte meidän kannattavan lähtökohtananne ollutta kunnianhimoista tavoitetta täydellisestä yhdenmukaistamisesta, mutta näemme, kuinka vaikeaa se on toteuttaa. Meidän olisi ehkä työskenneltävä voimakkaammin tämän asian parissa saavuttaaksemme tosiasiallisen kuluttajansuojan, joka on meidän etujemme mukaista.
Mitä tulee tekstin selkeyteen ja tehokkuuteen, meistä näyttää siltä, että parlamentin ehdotus yhdenmukaistetuista koroista on hyödyllinen. Säilytämme ainoastaan yhden korkotason, tosiasiallisen kokonaisvuosikoron. Se yksinkertaistaa asioita kaikkien kannalta. Pitäkäämme kuitenkin mielessä, että kulutustavarat ovat tavaroita, joita koskevat luotot ovat erityislaatuisia siinä mielessä, että heti kun luottosopimus on tehty, tavarat eivät ole enää luoton vaan pikemminkin tavallaan velan kohteena, koska tavarat menettävät arvonsa heti kun ne ostetaan.
Olen kiinnittänyt huomiota erityisesti kahteen kohtaan. Arvoisa komission jäsen, nämä kohdat koskevat tietenkin direktiivin soveltamisalaa. Kuten tiedätte, käytännöt ja tavat vaihtelevat Euroopan unionissa, minkä vuoksi kiinnelainojen, henkilökohtaisten lainojen ja myönnettyjen luottojen välillä vallitsee hyvin erilainen tasapaino eri jäsenvaltioissa, ja meidän on pystyttävä vastaamaan näiden erilaisten kansallisten käytäntöjen synnyttämien mekanismien ja polkumyyntiuhkien muodostamaan todellisuuteen.
Jos siirrätte kiinnelainat tämän direktiivin soveltamisalasta johonkin muuhun direktiiviin, avaatte selkeästi toimintakentän pankeille, jotka voivat sen jälkeen hyödyntää kiinnelainoja hyökätäkseen muille kuluttajaluottojen markkinoille. En usko, että tämä on direktiivin tavoitteena; sen ensisijaisena tarkoituksenahan on suojella kaikentyyppisiä kulutusluottoja. 
Patrie (PSE ),
   .  Arvoisa puhemies, kuten arvoisa komission jäsen huomautti, kuluttajien luottamuksen vahvistaminen on todellakin olennaista sisämarkkinoiden kehittämisen kannalta. Tämä luottamus kuitenkin perustuu siihen, että kuluttajilla on mahdollisuus suorittaa erityisesti uusien sähköisen kaupan menettelyjen avulla kaikenlaisia kaupallisia toimia ilman oikeudellista ja taloudellista riskiä.
Jäsenvaltioissa nykyisin voimassa olevat kuluttajalainsäädännön rikkomista koskevat ennaltaehkäisy- ja seuraamusmenettelyt toimivat yleensä kansallisilla markkinoilla mutta eivät sovellu yhteisön tasolle. Tämä puute hyödyttää selvästikin häikäilemättömiä toimijoita kuluttajien ja rehellisten kaupanharjoittajien kustannuksella.
Voimme tämän vuoksi olla tyytyväisiä komission aloitteeseen, jonka mukaisesti perustetaan viranomaisverkosto, joka pystyy tekemään keskinäistä yhteistyötä arveluttavien menettelyjen poistamiseksi sisämarkkinoilta. Itse kuitenkin olisin toivonut, että olisimme perustaneet valiokunnan alkuperäisen ehdotuksen mukaisesti verkoston, joka olisi luonteeltaan täysin julkinen.
Koska yhteisön käytänteiden moninaisuus on otettava huomioon ja koska tämä väline on saatava pikaisesti käyttöön, on mielestäni kuitenkin kohtuullista hyväksyä kompromissiratkaisu, joka on saatu aikaan erityisesti esittelijämme työn ansiosta. Haluan näin ollen ilmaista toiveeni siitä, että jäsenvaltioiden välisessä yhteistyössä vallitsee todellinen vastavuoroisen avun henki. 
Whitehead (PSE ),
   . Arvoisa puhemies, haluan kertoa, että olemme hyvin iloisia siitä, että jäsen Ghilardotti on parantunut ja on meidän parissamme täällä tänään.
Tässä keskustelussa käsitellään kansalaisia ja heitä koskevia huolenaiheitamme. Haluaisin todeta ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan puolesta, että kannatamme voimakkaasti sitä, mitä esittelijä on sanonut sopimattomista kaupallisista menettelyistä eli että suojattomia kuluttajia koskeva periaate on hyväksyttävä ja tunnustettava, että meidän on otettava huomioon kansallisten kuluttajansuojasääntöjen erot, että meidän on vaadittava kaksinkertaista oikeusperustaa ja että parhaimman mahdollisen yhdenmukaistamisen periaatetta olisi sovellettava kaikkiin kolmeen direktiiviin.
Vielä käytettävissäni olevina sekunteina haluan kertoa olevani täytäntöönpanokysymyksen osalta hyvin kiitollinen esittelijä Gebhardtille siitä, että hän suostui siihen, että kunkin jäsenvaltion olisi voitava päättää, miten julkiset viranomaiset panevat asetuksen täytäntöön samalla, kun tarkistuksen 76 mukaan täytäntöönpanosta vastaavat julkiset viranomaiset suorittavat tehtävän muiden julkisten tahojen ja kansalaisjärjestöjen avustuksella, mutta kuitenkin niin, että viimeksi mainittujen tahojen toimilla ei voida korvata julkisen viranomaisen toimia. Tämä on hyvä päivä kuluttajille, ja käymästämme melko niukasta keskustelusta huolimatta meidän olisi vietävä tätä sanomaa koko maailmalle. 

Thyssen (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, se, että voimme päättää tämän istuntojakson kolmesta kuluttajia koskevasta tärkeästä aiheesta käytävään keskusteluun, ei ole pelkästään symbolinen seikka vaan se myös tarjoaa meille mahdollisuuden korostaa jälleen kerran aitoa tahtoamme vahvistaa sisämarkkinoiden inhimillistä ulottuvuutta. Se tarjoaa meille myös mahdollisuuden selventää, että sisämarkkinat ovat olemassa myös kuluttajia varten ja että me haluamme, ja meidän pitää, lisätä kuluttajien luottamusta.
Puitedirektiivin osalta ryhmäni pääperiaatteena on, että korkeatasoinen kuluttajansuoja on edellytyksenä vastavuoroisen tunnustamisen tosiasialliselle soveltamiselle. Hyväksymme soveltamisalan supistamisen teollisuuden ja kuluttajien välisissä suhteissa. Jotta puitedirektiivin ja kilpailunäkökohtien välinen yhteys olisi kuitenkin entistä selvempi kaikille, haluamme esittää tarkistuksia.
Ryhmällemme viitekohtana on keskimääräinen kuluttaja. Hyväksymme sen, että tarkistuksia esitetään vielä lisää, mutta näissä tarkistuksissa ei pidä mennä niin pitkälle, että lopputulos poikkeaa olennaisesti peruslähtökohdasta. Olemme lisäksi järkkymättömästi sitä mieltä, että tekstissä olisi nimenomaisesti todettava, että mustat listat aggressiivista ja harhaanjohtavista kaupallisista menettelyistä ovat tyhjentäviä ja että direktiivin yhdenmukaistamistavoitetta ei pidä heikentää. Jos mustia listoja muutetaan, se olisi mielestämme tehtävä yhteispäätösmenettelyssä. Olemme myös vakuuttuneita siitä, ettei puitedirektiivin kaksinkertainen oikeusperusta ole perusteltu, eikä tarpeellinen ja että se on turha vaatimus. Noudatamme tämän vuoksi oikeudellisen yksikkömme suositusta ja kannatamme perusteita, jotka olemme aikaisemmin tuoneet selvästi esiin eri valiokunnissa.
Kuten aiempienkin istuntojaksojen aikana, olemme tälläkin kertaa säätäneet paljon hyvää kuluttajansuojalainsäädäntöä, ja se on ollut komission ehdotusten ansiota. Haluan tämän vuoksi kiittää tänään kaikkien halukkaiden puolesta komission jäsentä saamistamme ehdotuksista, koska ilman komission ehdotuksia emme olisi voineet tehdä omaa työtämme. On tietenkin niin, että vaikka me laadimme kuinka paljon hienoja säädöksiä, lainsäädäntö on kuitenkin täysin riippuvainen sen tehokkaasta täytäntöönpanosta ja sen noudattamisen tehokkaasta valvonnasta. Tämän vuoksi olen erittäin tyytyväinen komission ehdotukseen kehittää verkosto, joka koostuu kaikkien kuluttajansuojadirektiivien soveltamisesta vastaavista hallintoelimistä. Suhtaudun hyvin myönteisesti tähän komission ehdotukseen.
Toivon, että parlamentin jäsenet harkitsevat uudelleen tarkistuksia, koska tiedän, että jotkut ryhmäni jäsenet ovat hyvin pahoillaan, jos päädymme antamaan lainsäädäntöä, joka on aivan liian byrokraattista ja täynnä muodollisuuksia. Pitäisimme sitä anteeksiantamattomana. Meidän olisi näin ollen varmistettava, että saamme verkostoja koskevan ehdotuksen tueksi mahdollisimman suuren äänimäärän. Meidän olisi pyydettävä neuvostoa tutkimaan uudelleen tätä asiaa. Meidän ei nimittäin pitäisi aina joutua mukautumaan neuvoston kantaan. Olemme samaa mieltä hyvin monista kohdista. Meidän olisi kerrankin pyydettävä neuvostoa mukautumaan parlamentin kantaan ja noudattamaan demokratian periaatetta. 
Medina Ortega (PSE ).
    Arvoisa puhemies, olen jäsen McCarthyn kanssa jättänyt sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän puolesta yhteensä 25 tarkistusta kuluttajille myönnettäviä luottoja koskevaan direktiivin, jonka esittelijänä jäsen Wuermeling toimii.
Kuten tiedämme, alkuvaiheessa vallitsi päättämättömyys, ja tällöin esittelijä ajatteli, että direktiiviä muutetaan valiokunnassa, mikä johti siihen, että direktiivi palautettiin oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokuntaan. Onneksi kuitenkin pystyimme ratkaisemaan asian, ja esittelijä lopulta päätti yhteisymmärryksessä meidän kanssamme esitellä mietinnön uudelleen lukuisten tarkistusten kera.
Ongelmanamme on ajan puute. Tämä vaalikausi on päättymässä. Parlamentti ei ole pystynyt tällä vaalikaudella saattamaan direktiiviehdotuksen käsittelyä päätökseen, ja meillä on mahdollisuus vain yhteen käsittelyyn. Seuraavalla parlamentilla on kuitenkin mahdollisuus tarkastella asiaa perinpohjaisesti.
Aikomuksenamme ei tietenkään ole tehdä loppua kuluttajaluotoista – joista on tullut olennainen osa elämäämme niin hyvässä kuin pahassakin – vaan tarjota takeet siitä, etteivät kuluttajat päädy niiden vuoksi löyhään hirteen.
Tarkistuksemme ovat erilaisia. Jotkut niistä liittyvät esimerkiksi oikeusperustaan. Mielestämme on tärkeää ottaa 153 artikla käyttöön kuluttajansuojaa koskevaksi täydentäväksi oikeusperustaksi. Katsomme lisäksi, että on tärkeää kiinnittää huomiota joihinkin määritelmien osiin ja ennen kaikkea tiettyjen perusperiaatteiden noudattamiseen. Yksi esimerkki tällaisesta periaatteesta on todellinen vuosikorko, joka on itse kehittämämme käsite. Meidän on pidettävä huolta siitä, ettei todellisen vuosikoron periaatetta korvata muilla perusteilla, jotka ovat paljon vaikeaselkoisempia.
Toivomme, että huomisen äänestyksen perusteella laaditaan direktiivi, joka on kuluttajien kannalta entistä selkeämpi, ja että seuraava parlamentti voi siltä perustalta helposti hyväksyä tämän direktiivin, joka on hyvin tärkeä kaikille Euroopan unionin kuluttajille. 
Thors (ELDR ).
    Arvoisa puhemies, arvoisat komission jäsenet, haluan ensiksi mainita kuluttajaviranomaisten yhteistyötä koskevan ehdotuksen, joka on hyvin tervetullut. Mielestäni esittelijä on tehnyt sen parissa erittäin hyvää työtä. On sekä hämmästyttävää että masentavaa nähdä, kuinka paljon energiaa jotkut jäsenet ovat käyttäneet tämän ehdotuksen vesittämiseksi. Minusta on mahdotonta kuvitella, että kaikilla muilla olisi sisämarkkinoilla oikeuksia paitsi kuluttajilla. Tämä on ollut todella masentavaa, mutta olen tyytyväinen tähän ehdotukseen ja toivon, että parlamentin selkeä enemmistö tukee jäsen Gebhardtin laatimaa kompromissiehdotusta.
Kuluttajille myönnettäviä luottoja käsittelevästä jäsen Wuermelingin mietinnöstä minun on todettava, että olen tyytyväinen siihen, että keskustelemme asiasta tänään ja että olemme onnistuneet edistymään siinä merkittävästi. Kuten aikaisemmat puhujat ovat todenneet, parannuksia kuitenkin tarvitaan, koska muuten on vaarana, että direktiiveillä vesitetään kuluttajien nykyiset oikeudet.
Eräs puhuja mainitsi aikaisemmin todellisen vuosikoron, ja myös tässä asiassa kannatan Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmän kanssa laajempaa määritelmää. Myös oikeutta maksaa takaisin ennenaikaisesti olisi parannettava. Esittelijän kompromissiehdotuksessa ei mennä mielestäni tältä osin riittävän pitkälle. Kuten usein näissä keskusteluissa, haluan nytkin vain mainita numeron siirrettävyyden matkaviestinnän alalla, mikä on antanut kuluttajille merkittäviä oikeuksia. Kotimaassani kustannukset ovat laskeneet 7 prosenttia viime vuoden aikana. Uskon, että ennenaikaista takaisinmaksua koskeva oikeus on vaikuttanut tähän merkittävästi.
Katson myös, että luottokorteista tarvitaan parempia tietoja ja että joissakin tarkistuksissa ehdotetut soveltamisalan ulkopuolelle jättämiset eivät ole toivottavia.
Lisäksi olen sitä mieltä, että yhteisvastuuta todellakin tarvitaan, jotta sisämarkkinoita voidaan kehittää ja jotta kuluttajia voidaan suojella uusien tuotteiden tullessa markkinoille. Haluan myös mainita erään kotimaassani tapahtuneen asian. Uusi halpayhtiö meni konkurssiin, ja ainoastaan ne asiakkaat, jotka olivat maksaneet luottokortilla, nauttivat jonkinlaisesta suojelusta. Myös tämä osoittaa, että kuluttajat tarvitsevat suojelua markkinoiden kehittyessä. 
MacCormick (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, käsittelen asiaa ensiksi paikallisnäkökulmasta. Vierailin viime perjantaina vaalipiirissäni Blantyressä, jossa puhuin Skotlannin tuolla alueella toimivalle Credit Union -luotto-osuuskuntien liitolle. Kuten komission jäsen hyvin tietää, luotto-osuuskunnat tarjoavat joillakin Euroopan unionin alueilla halpoja ja kohtuuhintaisia turvallisia luottoja kuluttajille vapaaehtoisuuden pohjalta toimivien voittoa tavoittelemattomien järjestöjen kautta.
Nämä järjestöt olivat prosessin alussa hyvin huolissaan siitä, että jotkin direktiivin tekniset seikat saattaisivat estää niiden toiminnan. Olen hyvin kiitollinen jäsen Wuermelingille tavasta, jolla hän on yrittänyt tarkistuksissa 4 ja 62 muodostaa poikkeuksen tämänkaltaista toimintaa varten. Se on todellakin hyvin tärkeää, ja valitsijani olivat hyvin kiitollisia kuullessaan, kuinka paljon tämän asian eteen on tehty työtä.
Vaikka välillämme voi olla vielä joitakin erimielisyyksiä kuluttajien ja lainanantajien saamasta painoarvosta Wuermelingin mietinnössä, olemme kaikki samaa mieltä siitä, että on hyvin tärkeää tehdä sisämarkkinoista turvalliset, jotta niillä käytävää kauppaa voidaan laajentaa muutoin kuin siten, että kuluttajat joutuvat kärsimään epärehellisyydestä.
Kiitän esittelijää vilpittömästi hänen tekemästään työstä. Vaikka tuemmekin huomenna joitakin häntä vastaan esitettyjä tarkistuksia, se ei tapahdu koko hankkeelle antamamme tuen kustannuksella.
Sama pätee jäsen Gebhardtin ehdotukseen. Kysymys on kuluttajan oikeuksista. Ei oikeuksia ilman seuraamuksia on vanha hyvä sanonta, ja katson, että sillä uudella säädöksen kohdalla, josta komission jäsen ja esittelijä Gebhardt ovat puhuneet, on pääasiassa tarkoitus varmistaa, että meidän kaikkien tukemille oikeuksille on asianmukaiset ja vakuuttavat seuraamukset.
Samoin haluaisin sanoa jäsen Ghilardottille, että ajatus siitä, että meidän olisi aloitettava kehittämään reilua kaupankäyntiä koskevaa oikeuskäytäntöä Euroopan unionissa, on suurenmoinen. Tämä toteutuu tietenkin kielteisessä mielessä luomalla yleinen velvollisuus olla käymättä epäoikeudenmukaista kauppaa. Kiitän jäsen Ghilardottia kaikesta hänen tekemästään työstä. Saatamme olla huomisessa äänestyksessä eri mieltä muutamasta yksittäisestä kohdasta, mutta tärkeintä on kuitenkin se, että me kaikki olemme kulkemassa samaan suuntaan. 
Van Dam (EDD ).
    Arvoisa puhemies, parlamentti on työskennellyt jo yli puolentoista vuoden ajan kuluttajille myönnettäviä luottoja koskevien säännösten ja määräysten yhdenmukaistamisesta laaditun komission ehdotuksen parissa. Mielestämme aikaa on kulunut aivan liikaa erityisesti siksi, että neuvoa-antavan valiokunnan kanta oli pääosin vahvistettu jo ennen kesää 2003. Näyttää melko lailla siltä, että Euroopan komissio, joka ehdottaa yhdenmukaistamisen viemistä mahdollisimman pitkälle, on arvioinut väärin sen poliittisen toteutettavuuden. Minun ryhmäni sen sijaan kannattaa kuluttajille myönnettäviä luottoja koskevien säännösten ja määräysten mahdollisimman vähäistä yhdenmukaistamista niin, että jäsenvaltioissa saavutetut oikeudet pysyvät ennallaan. Yksi kotimaassani Alankomaissa kuluttajille myönnetty oikeus on, että he saavat pankista lyhytaikaisen käyttötililuoton ilman monimutkaisia luottosopimuksia. Sanomme, että kuluttajan tili on tuolloin miinuksen puolella. Tarkistuksessa 52 on perustellusti ehdotettu 3 artiklan 2 kohdan c alakohdan poistamista. Haluaisin kuulla, hyväksyykö komission jäsen tämän tarkistuksen. Voidaanko nykyinen tililuottokäytäntö säilyttää uuden direktiivin nojalla ilman ylimääräisiä hallinnollisia toimia?
Toiseksi haluan kiinnittää huomiota sopimattomista kaupallisista menettelyistä laadittuun komission ehdotukseen. Ehdotuksen 4 artiklassa todetaan, että elinkeinonharjoittajien on noudatettava ainoastaan sijoittumisjäsenvaltionsa lakeja. Kuluttajat eivät ymmärrä tätä, sillä he haluavat samanlaisen suojan kuin kotimaissaan. Kyseinen artikla on todellinen kompastuskivi tehokkaan kuluttajansuojan kannalta. Elinkeinonharjoittajien on yksinkertaisesti noudatettava sen maan lakeja, joiden markkinoille ne tuovat tuotteensa. Tästä syystä ryhmämme esitti tarkistuksen 95, jolla ongelma ratkaistaan. Toivon, että parlamentti hyväksyy tarkistuksen. Haluaisin kuulla komission jäseneltä, voidaanko tämäkin tarkistus hyväksyä. 
Sornosa Martínez (PSE ),
   . Arvoisa puhemies, mielestäni tämä direktiivi on tarpeellinen. Selvää on ainakin se, ettei direktiivi 87/102/ETY enää vastaa luottomarkkinoiden tilannetta. Voisimme sanoa, että me kaikki eurooppalaiset olemme tällä hetkellä veloissa. Tarvitsemme näin ollen direktiivin, jolla estetään sellaisen käsityksen syntyminen, että kun kuluttajille tarjotaan luottoa, heidän ei tarvitse koskaan maksaa rahoja takaisin. Tämä on tärkeää kahdesta olennaisesta syystä. Ensinnäkin on yhdenmukaistettava ne ehdot, joiden nojalla kulutusluottoja myönnetään, ja ennen kaikkea on varmistettava korkeatasoinen kuluttajansuoja – mitä Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmä sattumoisin ehdotti.
Valitettavasti minulla ei ole tarpeeksi aikaa esittää komission jäsenelle kantaamme niistä tarkistuksista, joita pidämme keskeisinä ainakin näiden kahden tavoitteen saavuttamiseksi. Toivon kuitenkin, että jotkut kollegani voivat tehdä sen puolestani, sillä kuluttajia on suojeltava näinä päivinä, jolloin vaikuttaa siltä, ettei mitään velkoja makseta takaisin. Meidän kansalaisten on maksettava velkamme, mutta ne ovat niin suuret, ettei meillä ole siihen varaa. 
Bartolozzi (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, kuluttajansuoja on tärkeä tavoite, ja meidän on estettävä vilpillisiä elinkeinonharjoittajia hyötymästä sisämarkkinoista siten, että nämä johtavat kuluttajia harhaan tarjoamalla heille viallisia tuotteita. Vilpilliset elinkeinonharjoittajat käyttävät lisäksi hyväkseen tietoyhteiskunnan uutta tekniikkaa ja heikentävät näin kuluttajien luottamusta sähköiseen kaupankäyntiin.
Nämä ongelmat eivät liity läheisesti ainoastaan kuluttajiin vaan myös yrityksiin ja koko talouselämään. Kuluttajien suojelemiseksi meidän on näin ollen laadittava selkeät ja toimivat säännöt sekä tiivistettävä kansallisten kuluttajansuojaviranomaisten välistä yhteistyötä lisäämällä tietojenvaihtoa ja antamalla niille viranomaisille, joihin kuluttajat ottavat yhteyttä, mahdollisuuden pyytää apua toisen maan viranomaisilta. Parlamentissa tällä viikolla keskusteltavana ja äänestettävänä olevalla ehdotuksella pyritään varmistamaan juuri tämän jälkimmäisen tärkeän tavoitteen saavuttaminen.
Nykyisillä kansallisilla järjestelmillä ei pystytä estämään tai lopettamaan rajatylittävää vilpillistä elinkeinonharjoittamista, ja nykyisten epävirallisten verkostojen toimintaa haittaavat oikeudelliset esteet, jotka liittyvät erityisesti viranomaisten väliseen tietojenvaihtoon, eikä joissakin jäsenvaltioissa edes ole kuluttajansuojaviranomaisia.
Asetuksessa säädetään nimenomaisesti jäsenvaltioiden velvollisuudesta nimetä kuluttajansuojaviranomainen, joka osallistuu eurooppalaisen verkoston toimintaan. Yhden jäsenvaltion viranomainen voi pyytää apua muilta verkoston jäseniltä tutkiessaan mahdollisia rikkomistapauksia, pyytää niiltä tietoja ja estää näin vilpillisten elinkeinonharjoittajien toiminnan jatkumisen.
Oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunta on lisännyt joitakin takeita asetusehdotukseen, jotta voitaisiin välttää kansallisten viranomaisten mahdollinen vallan väärinkäyttö, suojella yritysten hallussa olevien sellaisten tietojen luottamuksellisuutta, jotka eivät ole välttämättömiä tutkimusten kannalta, ja varmistaa, että yhteistyöpyynnöt ovat riittävän perusteltuja eivätkä aiheuta turhia esteitä elinkeinonharjoittajille.
Asetusehdotuksessa esitetään lisäksi menettelyitä, jotka voivat olla hieman raskaita ja vaivalloisia kuluttajien ja julkishallinnon kannalta ja joista on vaarana aiheutua suhteettoman suuria kustannuksia verrattuna kuluttajan kärsimään tappioon tai vahinkoon. Tästä syystä vastustamme joitakin neuvoston ja komission esittämiä säännöksiä, jotka tekisivät järjestelmästä huomattavasti monimutkaisemman. Jos tämä asetus hyväksytään viimeisessä laajentumista edeltävässä käsittelyssä, samalla on kuitenkin varmistettava, että sitä tarkistetaan saatujen kokemusten perusteella viiden vuoden jälkeen sen voimaantulosta. 
McCarthy (PSE ).
    Arvoisa puhemies, Yhdistyneessä kuningaskunnassa toteutettiin tutkimus kulutusluottoja koskevasta tietämyksestä, ja siitä kävi selvästi ilmi, että kuluttajat tarvitsevat selkeitä ja johdonmukaisia tietoja, jotta he voivat vertailla tarjolla olevia tuotteita asianmukaisin perustein. On totta, että innovaation ja tuotekehityksen ansiosta useat nykypäivän tuotteet tarjoavat kuluttajille enemmän valinnanvaraa ja joustavuutta, mutta kuluttajien on vaikea ymmärtää monia niistä. Yhteensä 56 prosenttia kuluttajista ei ymmärrä luottosopimuksissa käytettyjä termejä, 77 prosentin mielestä mainostuksessa käytetty kieli on sekavaa ja 68 prosenttia tietää, etteivät luotonantajat laske todellista vuosikorkoa samalla tavalla, muttei tiedä, kuinka järjestelmä toimii, ja pitää luottojen vertailua hankalana, mikä vaikeuttaa parhaiden luottotarjousten löytämistä. Ennen kaikkea tämä tarkoittaa sitä, että luotonantajiin kohdistuu vähemmän paineita pitää hinnat ja tarjoukset kilpailukykyisinä. Jos näin on ainoastaan yhdessä jäsenvaltiossa, voitte kuvitella, millainen tilanne on kaikissa 25 jäsenvaltiossa. Tästä syystä direktiivillä on varmistettava mahdollisimman korkeatasoinen kuluttajansuoja mainonnan, tiedotuksen ja todellisen vuosikoron laskemista koskevien sääntöjen osalta ja muutenkin sekä tehokkaat muutoksenhakukeinot.
Haluaisin korostaa kahta alaa, joita komission pitäisi tarkastella tarkemmin. Ensinnäkin yhteisvastuuperiaate. Yhdistyneessä kuningaskunnassa kulutusluottoja koskevan lain 75 §:ssä säädetään oikaisukeinoista ja muutoksenhausta. Ymmärrän, mitä komission jäsen tarkoittaa: jäsenvaltiot voivat mennä pidemmälle. En kuitenkaan halua, että luotonantajat käyttävät direktiiviä tekosyynä sille, että ne päättävät olla noudattamatta muissa jäsenvaltioissa tarjottua korkeatasoista kuluttajansuojaa.
Lisäksi mainittiin keskinäiset avustusjärjestelmät ja osuuskassat. Olen tyytyväinen siihen, että esittelijä on sisällyttänyt ehdotukseen jäsen Crowleyn ja itseni laatiman tarkistuksen. On totta, että osuuskassojen palvelut ovat tärkeitä, sillä ne tarjoavat edullisia lainoja ja auttavat lisäksi yhteiskunnan vähäosaisia – köyhiä ja matalapalkkaisia – jotteivät he joudu koronkiskurien uhreiksi. Pelkäänpä, että jos direktiivissä ehdotettuja säännöksiä sovelletaan, köyhimpien alueiden kuluttajat jäävät ilman osuuskassoja ja joutuvat kääntymään koronkiskurien puoleen. PSE-ryhmän äänestysluettelosta käy huomenna ilmi, että haluamme alan kulutusluottomarkkinoita avattavan niin, että samalla taataan mahdollisimman korkeatasoinen kuluttajansuoja kaikkialla Euroopassa. 
Wallis (ELDR ).
    Arvoisa puhemies, vaikuttaa siltä, että tämäniltainen yhteiskeskustelu on sopiva päätös oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan työlle tällä vaalikaudella. Vaalikauden alussa oletimme, että euron käyttöönotto ja sähköisen kaupankäynnin toteutuminen vauhdittaisivat olennaisesti Euroopan talouskehitystä ja sisämarkkinoiden toimintaa. Valitettavasti totuus on ollut toisenlainen, ja pettymyksen on aiheuttanut erityisesti kuluttajien osallistuminen rajatylittävään kaupankäyntiin.
Kuluttajien tarpeista hyvin selvillä olevat EU-kuluttajaneuvontakeskukset laativat mielenkiintoisen raportin, joka julkistettiin kuluvan vuoden kuluttajapäivänä. Yhteensä 114 rajatylittävästä kaupasta ainoastaan 75 johti tavaran toimittamiseen. Ongelmia oli maksujen ja palautusten kanssa. Nämä tuskin ovat ne turvalliset ja toimivat markkinat, jotka tarkoituksenamme oli luoda, emmekä ole pystyneet aikaansaamaan tarvittavaa luottamusta.
Vaikuttaa siltä, että näillä kolmella toimenpiteellä pystytään parantamaan tilannetta usealla toisiaan täydentävällä tavalla. Sopimattomia kaupallisia menettelyjä koskevalla lainsäädännöllä on tarkoitus varmistaa korkeatasoinen kuluttajansuoja kaikilla aloilla. Kyseiseen lainsäädäntöön sisältyvillä toimenpiteillä saadaan ehkä varmistettua kaikilla markkinoilla tehokkaat muutoksenhakukeinot, joiden pitäisi jo olla kuluttajien käytössä. Ne muodostavat eräänlaiset käytännesäännöt, joita noudatetaan vaihtoehtoisissa riitojenratkaisutoimissa, samalla kun asianmukainen täytäntöönpano varmistetaan täytäntöönpanodirektiivillä.
Lisäksi olisi laadittava kulutusluottoja koskeva säännös, jolla varmistetaan, että luotonantaja tukee kuluttajia. Tällainen säännös on voimassa omassa maassani ja muissakin maissa, ja se olisi laajennettava koskemaan koko Eurooppaa. Valiokunnassa hyväksyttiinkin yksi tämänsuuntaisista tarkistuksistamme. Tulevaisuudessa pyrkimyksenä on herättää kuluttajissa luottamusta, jota todella tarvitaan markkinoiden toimivuuden takaamiseksi. 
Lehne (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, koska aikaa on vain vähän, haluan puhua ainoastaan jäsen Gebhardtin mietinnöstä. Kiitän esittelijää ja komissiota halusta valita oikeat vaihtoehdot rajatylittävän yhteistyön tapauksessa. Vaikka asian tärkeydestä ei ole epäilystäkään, epäilen kuitenkin sitä, vastaako puheenjohtajavaltio Irlannin käsiteltäväksemme antama ehdotus todellakin hyväksyttävää kantaa vai olemmeko ehkä luomassa byrokraattista hirviötä. Ensinnäkin mielestäni on väärin, että pyrimme nyt ensimmäistä kertaa Euroopan unionin lainsäädännän historiassa puuttumaan jäsenvaltioiden oikeuteen päättää tavasta, jolla ne saattavat asetukset ja direktiivit osaksi kansallista lainsäädäntöään. Tässä yhteydessä määräämme, etteivät jäsenvaltiot voi siirtää tiettyjä toimintoja yksityisille elimille, vaan että viranomaisten on oltava vastuussa niistä. Olemme siis tarkkaan ottaen sotkeutumassa asioihin, jotka kuuluvat jäsenvaltioiden päätäntävaltaan, mikä voi hyvin tarkoittaa sitä, että koko asetuksesta tulee perustamissopimuksen vastainen.
Lisäksi olen huolissani riita-asioihin liittyvän päätöksenteon järkyttävästä byrokraattisuudesta. Tätä voidaan kuvata ainoastaan tosielämän satiiriksi. Tilanne on sellainen, että tehtävästä luopuvan jäsenvaltion on suostuttava siihen, että tehtävän vastaanottava jäsenvaltio siirtää toiminnon yksityiselle elimelle. Jos jäsenvaltio ei suostu tähän ja jos ei päästä yhteiseen sopimukseen perusteiden tarkistamisesta, aloitetaan komitologiamenettely, jossa päätöksen tekee komissio. Jäsenten on siis matkattava 25 jäsenvaltion pääkaupungeista Brysseliin päättääkseen, voidaanko toiminto siirtää yksityiselle elimelle tämän direktiivin tai jonkin asetuksen nojalla. Mielestäni tämä on melko suhteeton menettely verrattuna käsiteltävänä olevaan asiaan.
Meidän on kunnioitettava jäsenvaltioiden vallankäyttöoikeutta ja tunnustettava, että ne hoitavat asiansa tehokkaasti. Siksi ehdotan, että pitäydymme oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan tekemässä päätöksessä. Neuvostokin tekee näin, kunhan se tulee järkiinsä. Jäsen Thyssen korosti aiemmin, ettei meillä ole mitään syytä antaa periksi tässä asiassa; sen sijaan neuvoston on annettava periksi meille, jotta asiasta saadaan päätettyä pikaisesti yhdessä käsittelyssä. Perustana on kuitenkin oltava oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden laatima päätöslauselmaesitys eikä puheenjohtajavaltio Irlannin ehdottama kompromissiratkaisu. 
Karas (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Byrne, hyvät kollegat, minä käsittelen jäsen Wuermelingin mietintöä kulutusluottodirektiivistä. Haluan erityisesti kiittää esittelijää hänen erinomaisesta työstään ja valiokuntia sujuvasta yhteistyöstä. Esittelijän tehtävä ei ollut helppo, sillä komission luonnos oli lievästi sanottuna huono. Komission ehdotuksen taustalla ovat virheelliset olettamukset. Siinä asetetaan vastakkain kuluttajien ja pankkien edut ja useissa kohdissa siinä itse asiassa yllytetään osapuolia asettumaan toisiaan vastaan, vaikka Euroopassa tarvitaan lisää yhteistyötä keskinäisen syyttelyn sijaan ja vakavamielisyyttä populistisen pinnallisuuden sijaan.
Kannatamme vahvasti kuluttajansuojaa, avoimuuden lisäämistä, keskinäistä tietojenvaihtoa sekä direktiivin soveltamisalan ylä- ja alarajoja. Sen sijaan kieltäydymme kulutusluottoja koskevan byrokratian lisäämisestä, kulutusluottojen hinnan nostamisesta ja tilinylitysten sisällyttämisestä direktiiviin.
Toivon, että esittelijän ehdotusten perusteella laaditussa parlamentin luonnoksessa korostetaan direktiivin todellisia tarkoitusperiä eli kuluttajansuojan parantamista byrokratiaa vähentämällä, avoimuuden, keskinäisen luottamuksen ja huomaavaisuuden lisäämistä sekä sitä, että direktiivillä tällä tavoin edistetään kuluttajan etuja ja rajatylittävää luotonantoa.
Pyydän teitä kaikkia äänestämään parlamentin ja esittelijän esittämien tarkistusten puolesta, sillä se on ainoa tapa lisätä yhteistyötä konfliktien sijaan. 
Doyle (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, haluan puhua ainoastaan jäsen Wuermelingin kulutusluottoja koskevasta mietinnöstä. Tämä on hänen toinen yrityksensä päästä kompromissiin kuluttajalle myönnettäviä luottoja koskevasta direktiivistä, sillä parlamentti vastusti useita aiemman direktiiviehdotuksen kohtia ja palautti sen takaisin valiokuntaan marraskuussa 2003.
Direktiivin tavoitteena on yhdenmukaistaa kuluttajille myönnettäviä luottoja ja kuluttajien tekemiä vakuussopimuksia koskevia jäsenvaltioiden lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä. Vastustin aiemmin useita näkökohtia, mutta nyt voin ilokseni kannattaa jäsen Wuermelingin mietintöä edellyttäen, että kaikki niin sanotusta vastuullisesta luotonannosta, luottotietoja koskevien tietokantojen pakollisesta käytöstä ja kiinnityksiä koskevasta poikkeuksesta esitetyt tarkistukset hyväksytään ja että parlamentti kannattaa niin sanottuja osuuskassatarkistuksia 4 ja 61.
Irlannin ja Yhdistyneen kuningaskunnan osuuskassaliikkeet ovat ainutlaatuisia. Useimpien rahaa lainaavien rahoituslaitosten toiminta perustuu voittojen maksimointiin. Osuuskassat ovat siinä mielessä erilaisia, että niiden jäsenet omistavat ne ja vastaavat niiden hallinnosta. Kaikki osuuskassojen johtokuntien ja tärkeimpien komiteoiden jäsenet ovat vapaaehtoisia – kotimaassani heitä on 15 000 – kuten suurin osa osuuskassojen henkilöstöstäkin lukuun ottamatta suuria osuuskassoja, joilla on jopa 2 000 palkattua työntekijää. Osuuskassat toimivat ainoastaan omalla maantieteellisellä alueellaan ja tarjoavat pääasiassa pienluottoja matalapalkkaisille ja rahoitusvaikeuksissa oleville jäsenilleen. Osuuskassat tarjoavat Irlannin talous- ja rahankäytön neuvontapalvelun (Money Advice and Budgeting Service, MABS) kautta luottoja henkilöille, jotka ovat usein vaikeasti velkaantuneita tai muuten vaarassa joutua todella suurella korolla luottoa tarjoavien laittomien rahanlainaajien uhreiksi.
Kotimaassani on alle neljä miljoonaa asukasta, ja heistä 2,5 miljoonaa on osuuskassojen jäseniä, ja heidän säästönsä ylittävät 9 miljardia euroa. Osuuskassojen myöntämistä lainoista 37 prosenttia on enintään 750 euron suuruisia. Keskimääräinen lainamäärä on 7 000 euroa. Lainoja on tällä hetkellä yhteensä 5 miljardia euroa. Kaikkien Irlannin osuuskassojen hallinnosta vastaa Irlannin osuuskassaliitto (Irish League of Credit Unions).
Lopuksi totean, että yhdenmukaistamista tarvitaan ja että samalla on otettava huomioon rahoitustuotteiden laaja valikoima ja kunkin jäsenvaltion rahoituspalveluiden kulttuurierot. On pyrittävä tasapuoliseen ratkaisuun, jossa kuluttajaa suojellaan luotonantajalta ja luotonantajaa kuluttajalta. 
Harbour (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, kuten useat kollegat ovat todenneet kulutusluotoista, kunnollinen sääntely piristää markkinoita, lisää kuluttajien luottamusta sekä edistää innovaatiota ja kehitystä koko yhteismarkkinoilla. Komission alkuperäisessä ehdotuksessa nämä kaikki seikat jäivät huomiotta, kun taas jäsen Wuermelingin mietintö, joka saa meiltä myönteisen vastaanoton, on merkittävä askel oikeaan suuntaan ja huomattava parannus komission ehdotukseen verrattuna.
Useat kollegat ovat kuitenkin todenneet, että kuluttajien oikeuksien täytäntöön panemiseksi tarvitaan kunnon mekanismit. Tämä on yhdistävä tekijä myös kahdessa muussa ehdotuksessa, joista tänään keskustellaan. Kiitämme lämpimästi jäsen Gebhardtia erittäin tärkeästä kompromissiratkaisusta, jota tuemme.
Olemme lisäksi edistyneet merkittävästi sopimattomia kaupallisia menettelyjä koskevan toteuttamiskelpoisen ehdotuksen laatimisessa, ja tälläkin alalla täytäntöönpano ja sen valvominen on ratkaisevaa. Ei ole järkeä määrätä uusia sääntöjä kuluttajille, ellei niiden noudattamista pystytä valvomaan. Yritysten on tiedettävä, mikä niiden asema on kansallisessa lainsäädännössä, ja niitä on myös kannustettava laatimaan parhaita käytäntöjä käytännesääntöjen muodossa. Olemme edenneet melkoisesti tähän suuntaan. Keskinäistä tunnustamista koskeva tärkeä ehdotus on myös täysin välttämätön, jos haluamme kaiken toimivan hyvin.
Lopuksi totean, että ehdotuspaketti on kuluttajien ja sisämarkkinoiden edun mukainen ja että kaikki kolme ehdotusta saavat vahvan tukemme. 
Byrne,
   .  Arvoisa puhemies, kiitän kaikkia puhujia näitä kolmea asiaa koskevista arvokkaista puheenvuoroista. Tiedän, että parlamentti ja komissio ovat pitkälti samoilla linjoilla. Haluaisin vastata muutamiin keskustelun aikana esitettyihin kysymyksiin ja ilmoittaa komission kannan keskeisistä tarkistuksista.
Ensinnäkin täytäntöönpanoyhteistyö. Tässä asetuksessa komissio voi hyväksyä kaikki esittelijän täysistunnossa esittämät tarkistukset, sillä ne noudattavat neuvoston kanssa sovittua kompromissiratkaisua, jonka tarkoituksena on saada asetus hyväksytyksi ensimmäisessä käsittelyssä. Komissio ei tue tarkistuksia, jotka eivät sisälly kompromissipakettiin. Keskustelujen jatkaminen niistä asioista, jotka eivät sisälly neuvoston kanssa sovittuun kompromissiin, ei parantaisi merkittävästi valmiuksiamme panna tehokkaammin täytäntöön kuluttajansuojaa koskevia sääntöjä. Sen sijaan se antaisi vilpillisille elinkeinonharjoittajille lisää aikaa hyötyä jäsenvaltioiden lainvalvontaviranomaisten välisen tehokkaan yhteistyön puuttumisesta. Kompromississa on saavutettu kohtuullinen tasapaino jäsenvaltioiden perinteisten järjestelmien välille.
Tärkein asia näissä keskusteluissa on ollut ehdotetun verkoston julkinen luonne. Komission ehdotus perustui siihen, että ainoastaan viranomaiset voivat riittävällä tavalla taata toiminnan tehokkuuden ja luottamuksellisuuden. Harvemmissa jäsenvaltioissa tehokas täytäntöönpano on pystytty varmistamaan rahoittamalla yksityisiä kuluttajajärjestöjä, jotta ne toteuttaisivat yhteisen edun mukaisia toimia.
Tarkistuksessa 76 sovitetaan onnistuneesti yhteen molemmat perinteiset järjestelmät. Ne jäsenvaltiot, joissa on perinteisesti paljon yksityisiä kuluttajajärjestöjä, voivat siirtää merkittävän osan rajatylittävien tapausten käsittelystä niille. Tapauksissa, joihin liittyy luottamuksellisia tietoja tai joissa on tehtävä perusteellisia tutkimuksia, kuten erittäin vilpillisesti toimivien elinkeinonharjoittajien tapauksissa, tarvittaisiin sen sijaan viranomaistoimintaa.
Komitologiamenettelyä koskeva viite sisällytettiin tekstiin niiden parlamentin jäsenten pyynnöstä, jotka tukevat jäsenvaltioiden toteuttamaa tehtävien siirtoa. Menettely tarjoaa tarpeellisen mahdollisuuden tuoda julki epäkohtia tapauksissa, joissa jokin jäsenvaltio estää toista jäsenvaltiota siirtämästä tehtäviä yksityiselle elimelle.
Neuvosto ja komissio eivät missään tapauksessa voi hyväksyä tarkistusta 29, jolla poistettaisiin 8 artiklan 2 kohdan b ja c alakohta. Molemmat ovat sitä mieltä, että 8 artiklan 2 kohta on kokonaisuus, eikä siihen pidä koskea. Tästä syystä suosittelen, ettei myöskään parlamentti tee näin.
Olen tyytyväinen, että voimme tänään keskustella kuluttajille myönnettäviä luottoja koskevasta direktiivistä. Komissio toimitti ehdotuksensa parlamentille hieman yli 19 kuukautta sitten, mikä on vain muutaman viikon elefantin tiineysaikaa lyhyempi aika, eikä liene yllättävää, että olemme saaneet esittelijältä nyt tämän paksuhkon mietinnön. Olen varma, että esittelijä ymmärtää, jos en hyväksy kaikkia hänen esittämistään tarkistuksista, vaikka yritänkin omaksua kompromissilähestymistavan tarkastellessani hänen kantaansa ja mietintöänsä.
Komissio voi hyväksyä useita oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan ehdottamia ja tänään keskusteltavana olevia tarkistuksia. Jotkin voidaan hyväksyä osittain tai pienin muutoksin. Huomautan lisäksi, että tälle täysistunnolle esitettiin yli 200 tarkistusta, mikä osoittaa, että asiasta on hyvin eriäviä mielipiteitä, kuten käy ilmi myös lukuisten puhujien kommenteista. Tämä osoittaa, että kulutusluottoja koskevat toimintatavat ovat hyvin erilaisia Euroopan unionin eri maissa. Minua rohkaisee kuitenkin se, että kahdesta tärkeimmästä tavoitteesta eli korkeatasoisen suojan varmistamisesta ja todellisten kulutusluottoa koskevien sisämarkkinoiden luomisesta ollaan laajalti yksimielisiä.
Koska teknisiä seikkoja on otettu esille useita, joutuisin melkoisesti sivuraiteille, jos kommentoisin kaikkia niistä. Keskitynkin muutamaan pääasiaan. Haluan toistaa, että täysi yhdenmukaistaminen ei heikennä kuluttajansuojaa. Täysi yhdenmukaistaminen koskee niitä aloja, joiden yhdenmukaistamisesta säädetään direktiivissä ja jotka ovat olennaisimpia sisämarkkinoiden toiminnan kannalta. Komissio on halukas pohtimaan sellaisten alojen sulkemista pois ehdotuksen soveltamisalasta, jotka eivät vaikuta yhteismarkkinoihin. Näillä aloilla jäsenvaltiot voivat jatkaa kansallisten säädösten ja määräysten soveltamista.
Luotonvälittäjiin pitäisi soveltaa ainoastaan kansallista valvontaa, eikä rekisteröintivaatimuksia enää asetettaisi. Voimassa olevaan lainsäädäntöön sisältyvät, esimerkiksi ovelta ovelle -myyntiä koskevat säännökset ja määräykset voidaan yleisesti ottaen poistaa. Sama koskee kansalliseen siviililainsäädäntöön sisältyviä seikkoja, kuten takaisinottoa ja seuraamuksia koskevia sääntöjä. Kuten aiemmin totesin, direktiivin tarkoituksena on kuitenkin lisäksi taata korkeatasoinen kuluttajansuoja luotonannon alalla. Näin ollen en voi hyväksyä tarkistuksia, joiden vuoksi kuluttajansuojan taso heikkenisi.
Pienlainojen ja tilinylitysten osalta osuuskassoihin on mahdollista soveltaa keveämpää järjestelmää, joka perustuu pääosin tietojenvaihtoon. Jäsen Neil MacCormickin juttuja äänestäjistään ja vaalipiirinsä viimeaikaisista tapahtumista on aina ilo kuunnella. Häntä ilahduttaisi varmasti kuulla, että minut on kutsuttu parin viikon päästä pieneen kotikaupunkiini, Kildaren maakunnassa sijaitsevaan Monastereviniin, avaamaan osuuskassa. Otan tuolloin esille nämä seikat.
Kiinnityksistä komissio toteaa, että niihin liittyy useita merkittäviä käytännön ongelmia ja oikeudellisia ongelmia erityisesti siltä osin, että tällaisten lainojen vakuutena on kiinteistökiinnitys. Meidän ei kuitenkaan pitäisi unohtaa, että yhä useammin yksityinen kulutus ja kulutusluottojärjestelyt rahoitetaan lainoilla, joiden vakuutena on kiinteistökiinnitys, niin sanotussa vakuudellisten lainojen mekanismissa.
Tällaisiin sopimuksiin liittyvät oikeudelliset seikat ovat todellakin monimutkaisia, mutta lainsäätäjien on perusteltua kiinnittää huomiota asiaan. Kuluttajansuojaa koskevia sääntöjä todella tarvitaan, kun otetaan huomioon riskit, jotka liittyvät siihen, että kuluttajat antavat kotinsa pantiksi kulutusluottoja varten. Luotoista, joiden vakuutena on kiinnitys, ja niihin liittyvistä asioista keskustellaan kiinnitysluottoja koskevassa työryhmässä, jonka on tarkoitus laatia alustava selvitys aiheesta kesäkuussa 2004.
Komissio ottaa huomioon myös ryhmän keskustelut laatiessaan muutettua ehdotusta. Tässä yhteydessä haluan muistuttaa, että komissio on valmis hyväksymään ehdotetun enimmäismäärän. Tätä suuremmat lainat eivät enää kuuluisi direktiivin soveltamisalaan, sillä näin suuriin lainoihin on tyypillistä antaa vakuudeksi kiinnitys. Jotkin tahot ovat ilmaisseet huolensa siitä, että komission ehdottama yhteisvastuujärjestelmä johtaisi kuluttajansuojan merkittävään heikentymiseen useissa jäsenvaltioissa. Komissio vakuuttaa, ettei se pyri tähän, vaan katsoo, ettei direktiivillä pidä heikentää kansallisia järjestelmiä.
Sopimattomista kaupallisista menettelyistä annettavasta direktiivistä voin ilokseni todeta, että komissio voi hyväksyä useita jäsen Ghilardottin mietinnössä esitetyistä tarkistuksista ja osan niistä pienin muutoksin. Käsittelen nyt pääasiassa niitä aloja, joilla on suurimpia ongelmia. Ehdotuksen mukaisesti kaikki harhaanjohtavat ja aggressiiviset menettelyt täyttävät automaattisesti yleisesti kielletyn sopimattoman menettelyn kriteerit. Näin ollen komissio ei voi hyväksyä tarkistusta 32, koska sen perusteella yleisen kiellon edellytysten täyttyminen olisi tarkastettava uudelleen harhaanjohtavien ja aggressiivisten menettelyjen osalta. Tämä taas vähentäisi oikeudellista varmuutta. Myöskään tarkistusta 58 ei voida hyväksyä, sillä sillä poistetaan aggressiivisia menettelyjä koskevan artiklan ja yleisen kiellon edellytysten täyttymistä koskevan testin välinen yhteys.
Komissio on valmis mukauttamaan keskivertokuluttajan määritelmää, jonka perusteella arvioitaisiin kaupallisten menettelyjen vaikutuksia.
Kuulemisten perusteella komissio suhtautuu tietojen julkistamiseen harkiten. Ehdotuksessa keskitytään olennaisiin tietoihin, joista on ilmoitettava kuluttajalle tai joiden on käytävä ilmi asiayhteydestä, tai muuten kuluttaja joutuu todennäköisesti harhaanjohdetuksi. Jotkin ehdotetuista mukautuksista voidaan hyväksyä, mutta toiset niistä horjuttaisivat saavutettua tasapainoa joko niin, että keskeiset tiedot jäisivät ilmoittamatta tai käyttöön otettaisiin uusia vaatimuksia, joista aiheutuisi kustannuksia mutta joista ei olisi mitään todellista hyötyä kuluttajille. Näin ollen tarkistuksia 46 ja 49–57 ei voida hyväksyä.
Liitteeseen sisältyvät toimenpiteet on valittu siksi, että ne eivät ole kaikissa tilanteissa sopimattomia ja ne voidaan näin ollen kieltää suoraan. Menettely todetaan kuitenkin sopimattomaksi sovellettaessa yleislausekkeen edellytysten täyttymistä koskevia testejä, joten niiden on kuuluttava ehdotuksen soveltamisalaan.
Lisäksi vastustan kaksinkertaista oikeusperustaa, jota jotkut ovat ehdottaneet. Tiedän, että jotkut puhujat toivovat, että tekstiin sisällytettäisiin maininta 153 artiklasta. Kyseisen artiklan 1 kohdassa viitataan kuitenkin 95 artiklaan, joka on tämän säädöksen oikeusperusta, ja 153 artiklan 4 kohdassa viitataan lainsäädäntöön, jota voidaan noudattaa ainoastaan aloilla, joilla yhdenmukaistaminen on hyvin vähäistä. Tähän emme pyri. Näin ollen kehotan parlamenttia noudattamaan luonnosta ja parlamentin oikeudellisen yksikön neuvoa, joka on käsittääkseni oman kantani mukainen.
Totean lopuksi, että käsittelin vain muutamia yksittäisiä tarkistuksia tai aiheita. Parlamentin sihteeristölle toimitetaan täydellinen luettelo komission kannoista, jotka koskevat kutakin tässä yhteiskeskustelussa käsiteltyyn kolmeen mietintöön esitettyä tarkistusta. Tämä varmasti kirjataan yhteiskeskustelun sanatarkkaan istuntoselostukseen.(1) 
Puhemies.
   Paljon kiitoksia, komission jäsen.
Yhteiskeskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00. 

Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana Sturdyn laatima ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan mietintö (A5-0260/2004) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi torjunta-ainejäämien enimmäismääristä kasvi- ja eläinperäisissä tuotteissa (KOM(2003) 117 – C5-0108/2003 – 2003/0052(COD)). 
Byrne,
   . Arvoisa puhemies, olen hyvin iloinen saatuani tilaisuuden keskustella ehdotuksesta teidän kanssanne, ja haluan kiittää esittelijöitä, jäsen Redondo Jiménezia maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnasta ja jäsen Sturdya ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnasta, siitä, miten paljon aikaa he ovat uhranneet ja miten paljon työtä he ovat tehneet, jotta tekstistä päästäisiin yhteisymmärrykseen. 
Ehdotus koskee elintarvikkeiden ja rehujen torjunta-ainejäämien enimmäismäärien vahvistamista. Aihe on arkaluonteinen, koska en tunne ketään, joka haluaisi aktiivisesti saada ravintoonsa kasvinsuojeluainejäämiä. Nykyaikaisessa maataloudessa ne ovat kuitenkin maatalouden tuotantomenetelmien väistämätön sivutuote. Tehtävänämme on laatia oikeudellinen ja hallinnollinen kehys, jotta kuluttajia voidaan suojella sellaiselta jäämätasolta, jota on mahdoton hyväksyä, samalla kun mahdollistetaan maataloustuotteiden kauppa. 
On tärkeää panna merkille, että lainsäädännön tarkoituksena ei ole säännellä kasvinsuojeluaineiden käyttöä, enkä halua ryhtyä keskustelemaan siitä tänään laajemmin. Asiaa käsitellään neuvoston direktiivissä 91/414/ETY, joka koskee kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamista ja johon komissio esittää tarkistuksia vuoden loppupuolella. Tarkastelkaamme ennemminkin käsiteltävänä olevaa ehdotusta. Sillä on useita tavoitteita. 
Ensinnäkin yksinkertaistaminen: ehdotus kuului osana vuosien 2001 ja 2002 SLIM-aloitteisiin (sisämarkkinoiden lainsäädännön yksinkertaistaminen), joihin ryhdyttiin asianosaisten tahojen kanssa; ehdotuksessa lujitetaan neljää olemassa olevaa direktiiviä, ja ne korvataan yhdellä yhtenäisellä asetuksella. 
Toiseksi ehdotuksen tavoitteena on yhdenmukaistaa kertaheitolla yhteisössä noudatettavat torjunta-ainejäämien enimmäismäärät. Yhteisössä on vahvistettu torjunta-aineiden jäämien enimmäismäärät vuodesta 1976 alkaen, emmekä vielä ole päässeet edes puoleenväliin. Tämä tarkoittaa sitä, että useimpiin aineisiin ja hyödykkeisiin sovelletaan 15:tä ja pian 25:tä erilaista kansallista sääntökokonaisuutta. Tämä ei todellakaan ole yhteismarkkinaperiaatteen mukaista. Ryhtymällä soveltamaan yhteisössä noudatettavia väliaikaisia torjunta-ainejäämien enimmäismääriä voimme yhdenmukaistaa kaiken lyhyessä ajassa, odotellessamme tehoaineiden arviointien valmistumista direktiivin 91/414/ETY mukaisesti. 
Kolmanneksi annamme Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaiselle tehtäväksi arvioida torjunta-ainejäämien enimmäismääriin liittyviä riskejä. 
Neljänneksi otamme käyttöön selvät ja avoimet menettelyt, joita kaikki osapuolet voivat hyödyntää torjunta-ainejäämien enimmäismääriä vahvistettaessa tai muutettaessa. 
Viidenneksi, kun otamme käyttöön oletusarvoiset "nollatason" torjunta-ainejäämien enimmäismäärät, ehdotamme ratkaisua ongelmaan, joka aiheutuu niiden 400 aineen jäämistä, jotka on jo poistettu markkinoilta ja joiden jäämiä emme halua ravintoon. Joitakin näistä aineista on mahdoton hyväksyä; monet ovat aineita, joita teollisuus ei halunnut tukea direktiivin 91/414/ETY arviointiohjelman yhteydessä, eikä meillä ole niistä minkäänlaista tietoa. 
Pyrimme lopuksi vahvistamaan seuranta- ja valvontatoimia koskevia määräyksiä. 
Nämä ovat ehdotuksen päätavoitteet. Toivon, että ehdotus tulee voimaan vuoteen 2006 mennessä, 30 vuotta sen jälkeen, kun aloitimme asian käsittelemisen. Tänä aikana on tapahtunut suuria muutoksia tieteen, kaupan, politiikan ja kuluttajien suojelun alalla. Suosittelen teille ehdotusta, joka edistää kuluttajien suojelua merkittävällä tavalla, ja odotan innolla tulevaa keskustelua. 
Sturdy (PPE-DE ),
   . – Arvoisa puhemies, komission jäsen ennätti edelleni ja sanoi käytännössä kaiken, minkä olin aikonut sanoa. Olemme hänen kanssaan hyvin suurelta osin samaa mieltä asiasta. 
Ennen kuin aloitan, haluan lisätä siihen, mitä komission jäsen sanoi perustavan tärkeästä elintarviketurvallisuusviranomaisesta, että vetoan parlamenttiin, komissioon ja kaikkiin asianosaisiin tahoihin, jotta ne varmistaisivat, että elintarviketurvallisuusviranomaiselle myönnetään tehtävän hoitamisen edellyttämät varat. Valiokunta piti tätä erityisen tärkeänä.
Suhtaudun hyvin myönteisesti ehdotuksiin, jotka koskevat elintarvikkeiden jäämien enimmäistason yhdenmukaistamista koko Euroopan unionissa. Enimmäistaso on vaihdellut maittain jo liian kauan. Kuten komission jäsen sanoi, on hyvin tärkeää, että tuote, jota käytetään yhdessä maassa, on yhtä turvallinen jossakin toisessa maassa. Tässä tarkoituksessa olen tehnyt tiivistä yhteistyötä komission ja neuvoston kanssa. 
Haluan myös kiittää sosialistiryhmän varjoesittelijää, jäsen El Khadraouita, koska onnistuimme esittämään niin hänen tuellaan kuin muiden ryhmien tuella kompromissitarkistuksia, jotka lievittivät eräitä ongelmia; joistakin asioista oltiin nimittäin erimielisiä. Kuten sanoin, tavoitteenani oli tuottaa jotakin sellaista, joka edistäisi turvallisuutta, mutta joka olisi myös toimivaa ja jossa asetettaisiin toimivia normeja. Kuten komission jäsen sanoi, olen ottanut paljon asioita direktiivistä 91/414/ETY, joka kattaa kasvinsuojeluaineet. Haluan lisätä, että olen varma siitä, että valiokunta tuntee – mahdollisuuksien mukaan, kun esitämme uudelleen joitakin tarkistuksia – olevansa ratkaisevassa asemassa lain toimimisen kannalta. Sanoin, että esitämme uudelleen joitakin tarkistuksia: emme esitä uudelleen kaikkia tarkistuksia, jotka ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunta torjui, koska se olisi aivan turhaa.
Käyn nyt läpi tarkistukset, jotka esitämme uudelleen, jotta kollegat ymmärtävät, miksi teemme niin. Tarkistuksissa 74–78, joissa käsitellään väliaikaisia torjunta-ainejäämien enimmäismääriä, lähennetään tätä lakia ja direktiiviä 91/414/ETY. Olen varma siitä, että emme näin tehdessämme vaarantaneet kansanterveyttä, koska tässä laissa pyritään nimenomaan edistämään kansanterveyttä. Tarkistuksessa 74 selitetään, miksi väliaikaisia torjunta-ainejäämien enimmäismääriä tarvitaan. Tuottajilla on neljä vuotta aikaa rekisteröityä uudelleen sen jälkeen, kun täydennetyt tuoteasiakirjat on esitetty. Tarkistuksessa 77 käsitellään käytännön asioita. Nelivuotista menettelyä noudatetaan vain, kun jäsenvaltiot pyytävät sitä, ja niiden on tällöin osoitettava, että tuotetta on tutkittu asian edellyttämällä tavalla. Tarkistus hylättiin valiokunnassa kolmen äänen enemmistöllä, mutta jos parlamentti hyväksyy sen, se todella lisäisi lain merkittävyyttä. 
Todettakoon tarkistuksista, joita kollegat ovat esittäneet uudelleen, että tarkistus 67, joka koskee jäämien enimmäismäärien vahvistamista, kattaa herkät ryhmät. Tiedämme kaikki, että herkkiä ryhmiä on suojeltava, mutta niin tehdään olemassa olevassa lainsäädännössä, ja tästä syystä ei ole syytä hyväksyä tarkistusta, vaikka olenkin varma siitä, että kollegani ovat asiasta eri mieltä. Parlamentti ei missään tapauksessa poistaisi lakia, jossa tuetaan herkkien ryhmien suojelemista. 
Tarkistus 69 koskee integroidun torjunnan järjestelmää. Ei ole olemassa normikokonaisuutta, joka koskisi kyseistä järjestelmää. Maatalouskäytäntöjä on kuitenkin monenlaisia, ja tästä syystä olisi harhaanjohtavaa sanoa, että järjestelmä suosii muita kuin kemiallisia menetelmiä, koska maatalous on maataloutta. Yksikään maanviljelijä – ja totean tämän maanviljelijänä – ei halua käyttää kemiallisia aineita turhaan. 
Lisään vielä erityisen tärkeän seikan. Eräs jäsen Lannoyen esittämistä tarkistuksista koskee tuonnissa sallittavia enimmäismääriä. Tämä on erityisen tärkeää, koska järkeni sanoo, ettei meidän pitäisi hyväksyä tarkistusta. Maanviljelijän sydämeni sanoo kuitenkin, että tarkistus pitäisi hyväksyä, koska se on laillinen keino pysäyttää Euroopan unioniin suuntautuva tuonti. Käytän tervettä järkeä ja suosittelen, että äänestämme Lannoyen tarkistusta vastaan. 
Osoitan viimeisen huomautukseni komission jäsenelle: niillä, joilla on ruokaa, on paljon ongelmia, mutta niillä, joilla ei ole ruokaa, on vain yksi ongelma. 
El Khadraoui (PSE ).
    Arvoisa puhemies, haluan ensinnäkin kiittää jäsen Sturdya hyvästä yhteistyöstä, jonka ansiosta olemme päässeet tärkeisiin kompromisseihin eräissä ratkaisevissa asioissa. Vaikka suhtaudunkin myönteisesti lainsäädännön yhteensovittamiseen, yksinkertaistamiseen ja yhdenmukaistamiseen kasvinsuojeluaineiden jäämien alalla, olisi vielä parempi käyttää tilaisuutta hyväksi ja parantaa kuluttajien suojelua. 
Puolet tuoretuotteista sisältää kasvinsuojeluaineiden jäämiä, ja yhdessä ainoassa tuotteessa voi olla entistä enemmän erilaisten aineiden jäämiä, jopa 14 aineen jäämiä. Tästä syystä, kun jäämien enimmäismäärät vahvistetaan, herkät ryhmät otetaan paremmin huomioon ottamalla käyttöön täydentäviä turvallisuustekijöitä ja määrittelemällä kokonaismuuttujat kumulatiivisia vaikutuksia tai synergiavaikutuksia varten. Tässä yhteydessä olemme esittäneet jäämien enimmäismäärien vahvistamista parhaiden maatalouskäytäntöjen ja erityisesti integroitujen maatalouskäytäntöjen perusteella; niissä edellytetään mahdollisimman alhaisten annostelumäärien ja ruiskutustiheyden käyttämistä. Sen lisäksi, että jäämien enimmäismäärät on vahvistettava eri tavalla, jäämiä on tutkittava enemmän ja paremmin. Jos jäämien enimmäismäärät ylittyvät, taloudellisten rangaistuksien avulla pitäisi tehostaa enimmäismäärien noudattamista. 
Olen lopuksi sitä mieltä, että kuluttajilla on oikeus saada tietoa eri ainesosista, jolloin heillä on oikeus saada tietää, miten monille kasvinsuojeluaineiden jäämille heidät on altistettu. Tällaisten toimien avulla kaikkien on mahdollista saada korkealaatuisempaa, terveellisempää ravintoa. 
McKenna (Verts/ALE ).
   – Arvoisa puhemies, haluan myös onnitella jäsen Sturdya hänen mietinnöstään. Olemme tehneet siihen runsaasti parannuksia: jäämiä koskevia sääntöjä on tiukennettu ja hyvät maatalouskäytännöt on määritelty paremmin. Oli kiinnostavaa kuulla, mitä komissio sanoi uudenaikaisesta maanviljelystä, eli että tällaisia jäämiä on mahdoton välttää. Tarkastellessamme ehdotuksia toteamme kuitenkin, että muihin kuin kemiallisiin menetelmiin perustuva viljely on asetettava etusijalle, mihin kaikkien pitäisi suhtautua myönteisesti. 
Jäämien kokonaismääristä todettakoon, että jos jokin tuote sisältää kahta tai kolmea erilaista kasvinsuojeluainetta ja jos niitä kaikkia on alle sallitun enimmäismäärän, yhdistelmän pitäisi johtaa tuotteen poistamiseen markkinoilta. Samaa ajatusmallia olemme tuputtaneet jo vuosien ajan juomaveden osalta. Olemme iloisia nähdessämme, että asia on nyt hyväksytty. Kasvinsuojeluaineita on paljon, mutta niitä ei ole analysoitu asianmukaisesti. Jos hyväksyttäviä laboratorioanalyysejä ei ole tehty ja jos jäämien havaitsemismenetelmiä ei ole, kasvinsuojeluaineet on vedettävä pois markkinoilta. Kasvinsuojeluaineiden luvat on evättävä. Sama pätee tilanteeseen, jossa uudet tieteelliset todisteet osoittavat riskien olemassaolon.
Joissakin tarkistuksissa, jotka esitimme valiokuntakäsittelyssä, vaadittiin nollatoleranssia maahantuoduille tuotteille. Tarkistukset hylättiin, koska enemmistö oli sitä mieltä, että maahantuodut tuotteet, kuten trooppiset hedelmät, joita ei ole viljelty EU:ssa, edellyttävät erityisten enimmäismäärien vahvistamista. Olemme esittäneet tarkistuksen uudelleen. Sanon jäsen Sturdylle, että Lannoyen tarkistuksen tarkoituksena ei ole pysäyttää tuontia vaan suojella kuluttajia. 
Tarkistusta, jossa vaaditaan väliaikaisten enimmäismäärien vahvistamista ehdotetuista tasoista alimmalle tasolle, ei hyväksytty valiokunnassa, koska tarkistuksen oletettiin sisältyvän kompromissiin. Olemme esittäneet joitakin tarkistuksia uudelleen. Toivomme, että niitä tuetaan, koska ne parantaisivat lopullista kokonaistulosta. 
Corbey (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, haluan ensinnäkin ilmaista arvostavani jäsen Sturdyn tekemää työtä ja hänen haluaan pyrkiä kompromissiratkaisuun. Kasvinsuojeluaineiden jäämien tasot vaihtelevat huomattavasti jäsenvaltiosta toiseen, ja tästä syystä on hyvä ajatus vahvistaa jäämien sallitut enimmäismäärät. 
Tekstiin esitetyt tarkistukset ovat mielestämme kuitenkin olennaisen tärkeitä. Komission ehdotuksessa keskitytään aivan liian vähän kuluttajien suojelemiseen ja aivan liikaa maatalouden etujen suojelemiseen. Haluaisin kiinnittää huomionne kolmeen seikkaan. 
Jäämien enimmäismäärät on ensinnäkin pidettävä mahdollisimman alhaisina. Kansanterveyden ja parhaiden maatalouskäytäntöjen pitäisi tässä yhteydessä toimia normeina. Arvoisa komission jäsen, sanon suoraan, että muihin kuin kemiallisiin aineisiin perustuva valvonta on asetettava etusijalle kemiallisiin aineisiin perustuvaan valvontaan nähden. 
Totean toiseksi, että lapset ovat erityisen herkässä asemassa, koska heidän maksansa ei vielä ole täysin kehittynyt. Amsterdamin Emma-lastensairaalassa tehty tutkimus osoittaa, että jotkin jäämät voivat haitata vakavasti lasten kehitystä. Tästä syystä on erittäin tärkeää suojella lapsia asianmukaisella tavalla, ja pyydänkin teitä kaikkia tukemaan tarkistusta 67. 
Kolmanneksi selvät ja tiukat määräykset poistaisivat nykyiset kilpailun vääristymät, jotka johtuvat siitä, että kasviensuojeluaineita saa käyttää. Se olisi myönteinen kehityssuunta. 
Byrne,
   .  Arvoisa puhemies, kiitän teitä tätä tärkeää alaa koskevan komission ehdotuksen laaja-alaisesta tukemisesta. Saanen vielä kerran kiittää esittelijä Sturdya sekä varjoesittelijöitä siitä, että he pyrkivät sinnikkäästi saattamaan asian päätökseen. Olen innostunut siitä, että olemme samaa mieltä tavoitteista, jotka on tarkoitus saavuttaa ehdotuksen avulla ja joita ovat yksinkertaistaminen, kuluttajien suojeleminen ja yhtenäismarkkinoiden saattaminen päätökseen yhdenmukaistamisen kautta. Huomautan myös, että parlamentin pohdinnat ja keskustelut heijastelevat monia aiheita ja asioita, joita käsiteltiin neuvoston keskusteluissa. Olen ymmärtänyt, että neuvosto pyrkii poliittiseen sopimukseen ensi viikon aikana ja yhteiseen kantaan ennen kesälomia. 
Parlamentin ja neuvoston kantojen – joista komissio on myös samaa mieltä – yhteneväisyys huomioon ottaen luotan siihen, että pääsemme nyt nopeasti hyväksymään ehdotuksen varhaisessa vaiheessa. 
Olemme edistyneet hyvin sellaisen oikeudellisen ja hallinnollisen kehyksen laatimisessa, jonka avulla kuluttajia suojellaan jäämien tasoilta, joita on mahdoton hyväksyä, samalla kun varmistamme yhtenäismarkkinoiden toteutumisen sallimalla maataloustuotteilla käytävän kaupan. Keskusteluissa nousi esiin seitsemän erityistä asiaa, joihin haluan keskittyä. 
Ensimmäinen on oletusarvoisen määritysrajan vahvistaminen jäämien enimmäismääriä varten. Tämä on hyvin tärkeää. Oletusarvoisten "nollatason" torjunta-ainejäämien enimmäismäärien avulla voimme ratkaista ongelman, joka aiheutuu niiden 400 aineen jäämistä, jotka poistettiin markkinoilta vuonna 2003 ja joiden jäljellä olevien jäämien pitäisi poistua ravintoketjusta vuoteen 2005 mennessä. Tämä tarkoittaa sitä, että jos emme vahvista erityistä yhteisön enimmäismäärää, oletamme, että minkäänlaisia jäämiä ei löydy. Näin meidän pitäisi välttyä tulevaisuudessa ikäviltä yllätyksiltä ja saada oikeudellinen väline, jonka avulla voidaan torjua kasvinsuojeluaineiden väärinkäyttöä. 
Oletusarvoisen enimmäismäärän noudattaminen aiheuttaa kuitenkin ongelmia: mitä tehdään kaikille kansallisille enimmäismäärille, jotka ovat jo olemassa ja joita ei ole vielä yhdenmukaistettu? Olemme ottamassa käyttöön väliaikaiset enimmäismäärät. Myönnän, että ne voivat aiheuttaa huolta, mutta voin vakuuttaa teille, että Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen osallistuu prosessiin. Se ei tarkoita sitä, että lisäämme yhtäkkiä kuluttajien altistumista jäämille. On myönteistä, että yhdenmukaistaminen saatetaan vihdoin päätökseen ja enimmäismääriin liittyvä prosessi saa keskeisen aseman väliaikaisten enimmäismäärien vahvistamisen myötä. Näin varmistetaan korkeatasoisten normien asettaminen ja niiden noudattaminen tulevaisuudessa. 
Myönteisistä asioista mainittakoon myös, että ehdotuksemme tavoitteena on seuloa nämä väliaikaiset enimmäismäärät ja poistaa ne, joita on selvästi mahdoton hyväksyä, samalla kun nykyisen tilanteen annetaan jatkua odotellessa yksityiskohtaisia arviointeja, joita on ryhdytty tekemään direktiivin 91/414/ETY mukaisesti. On muistettava, että emme ole muuttamassa maatalouskäytäntöjä. Kaikki jäämät, jotka ovat kiertäneet viimeisten kymmenen tai kahdenkymmenen vuoden aikana, kiertävät vastaisuudessakin samalla tai alemmalla tasolla, mutta eivät korkeammalla tasolla. 
Maatalouskäytännöistä todettakoon, että ymmärrän, miksi muihin kuin kemiallisiin aineisiin perustuva maataloustuotanto halutaan asettaa etusijalle kemiallisiin aineisiin perustuviin menetelmiin nähden. Tämä ei kuitenkaan ole sellainen teksti, jolla asiaa voidaan säännellä. Direktiivissä 91/414/ETY, joka koskee kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamista, säännellään maataloustuotantoa, ja aion esittää myöhemmin tänä vuonna tarkistuksia direktiiviin. Ehdotukset ovat osa kokonaispakettia, samoin kuin ne ehdotuksemme, jotka koskevat kasvinsuojeluaineiden kestävää hyödyntämistä. Olen varma siitä, että saamme siinä vaiheessa monta tilaisuutta keskustella kemiallisiin aineisiin ja muihin kuin kemiallisiin aineisiin perustuviin menetelmiin liittyvästä laajemmasta kysymyksestä. 
On myös tärkeää tunnustaa Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen EFSA:n uusi merkitys. Olen varma siitä, että se parantaa kuluttajien suojelua ja tieteellistä perustaa, johon tehdyt päätökset pohjautuvat. Tiedän, mitä jäsen Sturdy sanoi rahoituksellisesta ja muusta tuesta, joka on tarkoitettu Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaiselle. Sillä pitäisi myös olla tärkeä tehtävä riskeistä tiedotettaessa ja perusteltaessa mahdollisten riskien hyväksyttävyyttä. Sen lisäksi, että kuluttajia suojellaan, heitä suojellaan näkyvästi.
EFSA osallistuu tiiviisti myös tieteellisten kysymysten käsittelemiseen. Immunotoksisuus, hormonaaliset haittavaikutukset ja kumulatiiviset riskien arvioinnit ovat uusia asioita, joissa sääntelyala yrittää edelleen päästä ajan tasalle tutkimusalan uusimmista havainnoista. Odotamme, että elintarviketurvallisuusviranomainen auttaa meitä edistymään tällä alalla, ei ainoastaan, kun on kyse enimmäisarvojen vahvistamisesta, vaan myös tieteellisen tiedon osalta. Edellytämme teollisuuden alojen antavan meille nämä tiedot asiakirjoissa, jotka niiden on annettava käsiteltäväksemme direktiivin 91/414/ETY mukaisesti.
Olen jo viitannut siihen, että väliaikaisten enimmäisarvojen vahvistaminen johtaa lopulta yhtenäismarkkinoiden toteuttamiseen tällä alalla. Meidän ei pidä kuitenkaan unohtaa maailmanlaajuista näkökulmaa. Yhteisö on eräs maailman suurimmista ravinnon maahantuojista. Näin ollen tuomme myös paljon jäämiä. Ehdotuksessa vahvistetaan ensimmäistä kertaa selvä toimintatapa, joka koskee tuonnissa sallittavia enimmäismääriä, jäämien arvioimista ja sen varmistamista, että vain hyväksyttävät jäämät sallitaan. Tämä on tärkeä velvoite Maailman kauppajärjestöön nähden: kaikki päätökset, jotka liittyvät maahantuotujen tuotteiden hyväksyttävyyteen tai siihen, että ne eivät ole hyväksyttäviä, perustuvat selvään toimintatapaan ja järkevään tieteelliseen riskien arviointiin. 
Seuranta- ja valvontatoimia koskevien tiukennettujen määräysten pitäisi lisätä kaikkien osapuolten luottamusta ja taata, että pystymme tarvittaessa oikeuttamaan luottamuksen ja ylläpitämään sitä. 
Parlamentille on annettu täydellinen luettelo komission kannasta jokaiseen esitettyyn tarkistukseen. Luotan siihen, että luettelo sisällytetään tämän istunnon sanatarkkaan istuntoselostukseen.(1) 
Puhemies.
   Kiitoksia paljon, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00. 


Puhemies.
   – Esityslistalla on seuraavana Ghilardottin laatima oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan mietintö (Α5-0253/2004) komission tiedonannosta neuvostolle ja Euroopan parlamentille: Yhtiöoikeuden uudistaminen ja omistajaohjauksen (corporate governance) parantaminen Euroopan unionissa – etenemissuunnitelma (KΟΜ(2003) 284 – C5-0378/2003 – 2003/2150(ΙΝΙ)). 
Ghilardotti (PSE ),
   . – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Bolkestein, hyvät parlamentin jäsenet, Euroopan komissio esitti neuvostolle ja Euroopan parlamentille tiedonannon yhtiöoikeuden uudistamisesta ja omistajaohjauksen parantamisesta Euroopan unionissa. Tiedonanto on vastaus yhtiöoikeuden korkean tason asiantuntijaryhmän kertomukseen, joka julkaistiin 4. marraskuuta 2002. Komission jäsen Bolkestein nimitti asiantuntijaryhmän nimenomaan sitä varten, että se antaisi suosituksia uudenaikaiseksi sääntelykehykseksi eurooppalaiselle yhtiöoikeudelle. 
Tiedonannossa esitellään suuret poliittiset tavoitteet, joiden pitäisi ohjata kaikkia tulevia aloitteitamme. Tiedonantoon sisältyy toimintasuunnitelma, jossa esitellään aikajana, jonka perusteella on tarkoitus ottaa käyttöön niin sääntelyvälineitä kuin muitakin välineitä lyhyellä, keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä, sekä ruudukko, joka havainnollistaa toimien prioriteetin. Komissio on ottanut ehdotuksessa huomioon tarpeen noudattaa toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteita. Komission oma lähestymistapa sääntelyyn perustuu vaiheittaiseen täytäntöönpanoon, unohtamatta kuitenkaan sääntelyalan kehittymistä kansainvälisellä tasolla. 
Komissio pyrkii kahteen perustavoitteeseen uudistaessaan eurooppalaista yhtiöoikeutta. Tavoitteita ovat asianosaisten tahojen oikeuksien ja kolmansien osapuolien suojelun vahvistaminen sekä yritysten tehokkuuden ja kilpailukyvyn edistäminen. 
Aloitteen laatimisen perusteina voidaan pitää yhdenmukaisemman viitekehyksen laatimista yhtiöoikeutta varten. Tarkoituksena on helpottaa rajatylittävää yritysten asettautumista ja niiden rakenteiden uudistamista, sellaisten edellytyksien luomista, jotta voidaan estää konserneihin liittyneiden äskettäisten skandaalien toistuminen – mainittakoon näistä -skandaali, joka tapahtui kotimaassani ja joka erottuu joukosta laajuutensa vuoksi – sillä niiden seuraukset kohdistuvat ankarina miljoonien ihmisten toimeentuloon, eläkkeisiin, työpaikkoihin, säästöihin ja sijoituksiin, sekä sisämarkkinoiden tarjoamien etujen hyödyntämistä parhaalla mahdollisella tavalla. 
Toimintasuunnitelmassa esitetyn ensimmäisen tavoitteen saavuttaminen edellyttää tehokkaan, ajan tasalla olevan järjestelmän luomista, jotta voidaan suojella osakkeenomistajia ja heidän oikeuksiaan. Meidän on myös otettava huomioon eräät kolmannet osapuolet, jotka ovat etujensa vuoksi erityisasemassa, eli velkojat ja työntekijät. Tältä kannalta komission suhtautuminen omistuskysymykseen tuntuu liian yksinkertaistetulta ja sopimattomalta. Omistusohjaus esitetään ongelmana, joka kohdistuu ainoastaan osakkeenomistajien ja johdon välisiin suhteisiin, aivan kuin yritys olisi elin, joka keskittyy ajamaan yksinomaan osakkeenomistajien etuja. Tällaista pidetään toimintasuunnitelmassa todellisena yritystoimintana. Siinä ei tunnusteta työntekijöiden merkitystä eikä muiden sellaisten osapuolien velvollisuuksia, jotka osallistuvat yrityksen toimintaan, kuten velkojat ja muut osakkeenomistajat. 
Todettakoon toisesta tavoitteesta, että yritysten kilpailukykyä voidaan parantaa eri osatekijöiden avulla, kuten siten, että luodaan tarkoituksenmukaiset sääntelypuitteet yhtiöoikeutta varten, puitteet, joilla luodaan vakaa tasapaino kansallisten ja yhteisön toimien välille. Haaste, johon meidän on vastattava tällä hetkellä, on käsittääkseni se, että eurooppalaisen kapitalismin ominaispiirteitä on mukautettava maailmanlaajuistumisen aikakauteen. Meidän on toisin sanoen varmistettava, onko olemassa todellista eurooppalaista mallia, joka eroaa merkittävästi pohjoisamerikkalaisesta mallista; ei vain siksi, että eurooppalainen malli vastaa kehystä – ja perustuu samaiseen kehykseen – joka muodostuu haasteista ja kysymyksistä, jotka eivät tyypillisesti huolestuta kaikkia taloudellisen maailmanlaajuistumisen yhteydessä, kuten yhteiskunnalliset seuraukset ja vaikutukset, mikä tekee mallista tasapuolisemman ja inhimillisemmän. Mallilla pyritään tästä syystä kehittämään yritysmallin – jota edustavat yrityksen edut, ei vain jäsenien ja osakkeenomistajien yhteisenä etuna, vaan itse yrityksen etuna – ydinajatukseen perustuva yritys, joka on riippumattomana taloudellisena tekijänä myös vastuussa kaikkien yrityksen ulkopuolisten ja sen sisällä toimivien osapuolien erityiseduista. Näitä osapuolia ovat työntekijät, asiakkaat, toimittajat, velkojat, julkinen hallinto hyvinvoinnin ja verotulojen jakelijana, sekä koko kansalaisyhteiskunta, joka on rakenteellisesti ja yleisen ja yhteisen edun välityksellä liitoksissa yrityksen vaurauteen ja sen toiminnan jatkuvuuteen. 
Esitän lopuksi yleisen huomautuksen: meidän on luotava oikeanlainen tasapaino itsesääntelyn ja oikeudellisen sääntelyn välille, kun eurooppalaisia ohjauspuitteita laaditaan. Tällä hetkellä yleisenä suuntauksena on täyttää lainsäädännölliset aukot itsesääntelyllä. Tämä on myönteistä mutta ei riittävän perinpohjaista. Meidän on ylläpidettävä oikeudellisesti sitovien sääntöjen järjestelmää, joka mahdollistaa tehokkaiden rangaistusten langettamisen ja jota sovelletaan julkisissa elimissä, joiden tehtävänä on ohjata ja valvoa. On pyrittävä nimenomaan globalisoimaan hallintoon liittyvät säännöt ja verkostoimaan julkiset valvontaviranomaiset.
Olemme tältä pohjalta keskittyneet eräisiin tärkeisiin asioihin, jotka tyydyn vain mainitsemaan. Niitä ovat avoimuus ja osakkeenomistajien oikeudet, yhteisösijoittajien asema, riippumattomien johtajien merkityksen kasvattaminen, yrityspyramideihin liittyvä erityiskysymys, työntekijöiden oikeudet yrityksen erityisasemassa olevina velkojina sekä tilintarkastustoimen julkisen valvontajärjestelmän keskeinen asema. 
Bolkestein,
   .  Arvoisa puhemies, komissio suhtautuu hyvin myönteisesti tähän keskusteluun yhtiöoikeudesta ja omistajaohjauksesta sekä asiaan liittyvään toimintasuunnitelmaan, jonka komissio hyväksyi lähes vuosi sitten. Tuemme laajalti parlamentin käsiteltäväksi annetun päätöslauselman sisältöä. Kiitämme lämpimästi jäsen Ghilardottia hänen laadukkaasta mietinnöstään. 
Toimintasuunnitelma perustuu vakaaseen uskoon siitä, että lähestymistapa, jonka mukaan markkinat sääntelevät itse itseään ja joka perustuu yksinomaan muihin kuin sitoviin suosituksiin, ei selvästikään aina riitä varmistamaan järkevien omistajaohjaukseen liittyvien käytäntöjen omaksumista. Markkinat toimivat kurinpitäjinä ja takaavat tunnollisen liiketoiminnan vain, jos on olemassa varta vasten räätälöityjä sääntöjä. Tästä syystä ja kun otetaan huomioon, että Euroopan pääomamarkkinat ovat enenevässä määrin yhdentymässä, on syytä ryhtyä noudattamaan EU:n tasolla yhteistä lähestymistapaa, jossa vahvistetaan tietyt perussäännöt ja omistajaohjausta koskevien lakien asianmukainen yhteensovittaminen. 
Viimeaikaiset skandaalit ovatkin lujittaneet komission päätöstä panna toimintasuunnitelma täytäntöön. Yksikköni työskentelevät aktiivisesti viidellä alalla, jotta ne voisivat esittää ehdotuksia vuoden loppupuolella, mikäli mahdollista. Nämä viisi alaa ovat ensinnäkin muun kuin liikkeenjohtoon osallistuvan yritysjohdon merkitys, toiseksi, johtajien palkkiot, kolmanneksi, johtajien vastuu yrityksen tileistä, neljänneksi, täydellisten tietojen ja selvityksien antaminen yrityksen rakenteesta ja sisäisistä suhteista sekä ulkomailla toimivien erillisyhtiöiden tilitietojen avoimuuden lisääminen, ja viidenneksi, eurooppalaisista omistajaohjauskäytännöistä tiedottaminen. 
Tavoitteena ei siis ole tarkastella uudelleen toimintasuunnitelmaa viimeaikaisten tapahtumien valossa, kuten päätöslauselmaesityksessä edellytetään, vaan ottaa näistä tapahtumista opiksi ja ottaa ne huomioon, kun valmistelemme päätöslauselmaesitykseen sisältyviä aloitteita. 
Kun toimintasuunnitelma pannaan täytäntöön, komissio ottaa myös huomioon eri asianosaisten tahojen edut – mihin jäsen Ghilardotti viittasi – ja tekee tarvittaessa eron pörssiyritysten ja pörssin ulkopuolisten yritysten sekä pien- ja suurosakkeenomistajien välillä, kuten päätöslauselmaesityksessäkin edellytetään.
On erittäin tärkeää palauttaa usko ja luottamus tilintarkastustoimeen. Olen tästä syystä tyytyväinen huomatessani, että esittelijä on samaa mieltä uudistuksen pääkohdista. Esittelin uudistuksen kahdeksannessa direktiiviehdotuksessa lakisääteisestä tilintarkastuksesta. Näin meidän pitäisi voida edetä nopeasti, ja toivon, että neuvosto ja parlamentti pääsevät asiasta yhteisymmärrykseen yhdellä käsittelyllä. 
Tiedän, että tilintarkastukseen liittymättömien tehtävien suorittaminen tarkastuksen kohteena olevalle yksikölle on erityisen arkaluonteinen kysymys. Komissio on antanut suosituksen, joka koskee tilintarkastajien riippumattomuutta ja jossa luetellaan edellytykset, joiden vallitessa mainitut tehtävät sallitaan. On vielä nähtävä, miten suositusta sovelletaan käytännössä. Monet jäsenvaltiot muuntavat parhaillaan suositusta osaksi kansallista lainsäädäntöään. 
Tästä syystä olisi epätarkoituksenmukaista muuttaa tässä vaiheessa perustavasti lähestymistapaamme. Toukokuussa 2003 antamassamme suosituksessa ilmoitimme kuitenkin aikovamme tutkia, onko alalla ryhdyttävä lisämuutoksiin. Tutkimuksen tulokset valmistuvat ensi vuonna. Päätämme tuolloin, onko tarpeen ryhtyä uusiin aloitteisiin.
Euroopassa on parannettava sijoittajien organisoitumista ja puhuttava ponnekkaammin yhtiöissä tehtävien uudistusten puolesta. Järkevää omistajaohjausta ei kuitenkaan saavuteta siten, että markkinat toimivat vain omalla painollaan, eikä myöskään siten, että toimitaan liian ohjailevien oikeudellisten perusrakenteiden puitteissa. Haasteena on löytää oikea tasapainotila sääntelevien ja markkinaperusteisten kannustimien ja rangaistusten välille. Tästä syystä tuemme päätöslauselman yleistä lähestymistapaa ja työskentelemme päättäväisesti näitä suuntaviivoja noudattaen. 
Berès (PSE ),
   . – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, haluan ensinnäkin kiittää esittelijäämme, koska tämä on mielestäni hyvä ehdotus parlamentin kannaksi. Myönnän, että olemme vielä viestintävaiheessa. Tämä on vasta alkua, ja vaikea osuus seuraa myöhemmin. Kenties ihmisten kannat kovenevat siinä vaiheessa. Lähtöasetelma on kuitenkin hyvä, ja voimme ryhtyä neuvottelemaan asiasta. 
Arvoisa komission jäsen, olen samaa mieltä kanssanne siitä, että itsesääntely on osoittanut rajallisuutensa. Itsesääntely ei riitä, kun pyritään määrittelemään uusi tasapainotila, jotta yrityksen sisälle saadaan vastapainoa, koska osakkeenomistajat eivät voi itse toimia vastapainona. Todellisen vastapainon aikaansaaminen edellyttää kaikkien osapuolien huomioon ottamista. Tähän ajattelutapaan perustuu kanta, jota esittelijämme ehdottaa parlamentille ja jota talous- ja raha-asioiden valiokunta tukee hyvin määrätietoisesti. 
Minusta näyttää siltä, että ainoana ongelmana on ensinnäkin varmistaa, että tilannetta halutaan tasoittaa saavuttamalla tasapainotila eri osapuolien välillä, mutta on myös suojeltava mahdollista yritysmallia, joka vastaa Euroopassa saadun kokemuksemme avulla saavutettua tasapainoa. Tällöin ei jouduta turhaan matkimaan muita malleja. 
Totean lopuksi, että olemme edistyneet lainsäädännön osalta, jota tulee olemaan hyvin vaikea panna täytäntöön, samalla, kun näistä samoista asioista keskustellaan jokaisessa jäsenvaltiossa. Se on mielestäni todellinen ongelma, joka teidän tai teidän seuraajanne on ratkaistava. Miten saamme edistysvauhtimme sovitettua yhteen, jotta sitä, mitä Brysselissä päätetään, ei heti tehtäisi tyhjäksi sen myötä, mitä jäsenvaltiot ovat päättäneet kansallisen lainsäädäntönsä puitteissa? 
Arvidsson (PPE-DE ),
   .  Arvoisa puhemies, teollisuusvaliokunnan lausunnossa korostetaan tarvetta varmistaa joustavat ja dynaamiset omistajaohjauksen periaatteet. Toissijaisuusperiaatetta on noudatettava, jotta alaan liittyville kansallisille erityispiirteille ja perinteille jää tilaa, ja keskitettyä omistajaohjausta on vältettävä mahdollisimman pitkälle. Meidän ei pidä pyrkiä yhdenmukaistamaan omistajaohjauksen eri säännöksiä. Osakkeiden määrästä riippuva äänivalta on jälleen uusi esimerkki siitä, mistä ei pitäisi päättää EU:n tasolla, koska se aiheuttaisi ongelmia pienille ja keskisuurille yrityksille tai tuleville yrityksille joissakin EU-maissa. 
Euroopan teollisuus tarvitsee sen sijaan yritysten hallinnon ja tilinpäätösten avoimuuden ja läpinäkyvyyden lisäämistä entisestään. Tämä lisää tulevia pääomavirtoja ja parantaa markkina-asemaa. Totean, että jotkin esittelijän näkökulmat ovat ristiriidassa valiokunnan lausunnon kanssa, mutta haluan huomauttaa, että lausunnon hyväksymisestä vallitsi laaja yhteisymmärrys ja että se sopii hyvin yhteen komission tiedonannon kanssa. 
Koukiadis (PSE ),
   . – Arvoisa puhemies, onnistunut omistajaohjaus heikentää turvallisuutta rajatylittävässä sijoitustoiminnassa ja lisää pääoman liikkuvuutta. 
Euroopassa, jossa on 25 jäsenvaltiota, tämä edellyttää, että annamme liike-elämälle kaikenkattavan identiteetin, jonka avulla se voi vaikuttaa kansainvälisellä tasolla. Tällaista eurooppalaista identiteettiä ei voida irrottaa käytännöistä, jotka ovat tärkeitä yhteiskunnallisten ja ympäristöön liittyvien kysymysten kannalta. Tästä syystä pahoittelen sitä, että Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmä torjui tarkistetun ehdotukseni, jonka esitin oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnassa. Esitin tarkistuksessa, että kaikkiin omistajaohjausta koskeviin direktiiveihin on sisällytettävä velvoite, jonka mukaan työntekijöiden edustajille on tiedotettava ja heitä on kuultava, aina kun tehdään tärkeitä päätöksiä, jotka vaikuttavat yritysten ja työpaikkojen olemassaoloon. 
On sääli, että aina kun yritämme yhdistää voimamme tuotantojärjestelmän ja työllisyyden etujen kanssa, tämän suuntaiset ehdotukset torjutaan, aivan kuin ne edustaisivat kuolemanvaarallista uhkaa.
Katson vastaavasti, kun on kyse osakkeenomistajien suojelemisesta, että heidän oikeuksiensa suojelua pitäisi eittämättä parantaa. Olen kuitenkin tyytyväinen siihen, että komission jäsen myönsi, että meidän on joka tapauksessa hyväksyttävä suur- ja pienosakkeenomistajien välinen ero, erityisesti, kun hyödynnetään nykyaikaista tekniikkaa osakkeenomistajien käyttäessä äänioikeuksiaan; on otettava huomioon, että pienet osakkeenomistajat ovat riskeille alttiimpia. Olen ilahtunut siitä, että oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunta hyväksyi kyseisen tarkistuksen. 
Totean lopuksi, että samoista syistä on pidettävä erityistä huolta sellaisten menettelyjen torjumisesta, jotka johtavat osakkeenomistajien äänten anastamiseen esimerkiksi määräyksillä, jotka mahdollistavat mekanismien epämuodollisen organisoinnin ja sen, että suuret nimettömät ryhmittymät toimivat osakkeenomistajien edustajina.
Haluan lopuksi kiittää esittelijää, jonka peruskannasta olen samaa mieltä. 
Lehne (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, aloitan kiittämällä jäsen Ghilardottia hänen erinomaisesta valiokuntatyöskentelystään tämän mietinnön laatimisen yhteydessä. Samalla haluan kiittää Jaap Winterin asiantuntijaryhmää ja Euroopan komissiota tästä erittäin hyvästä toimintasuunnitelmasta. Se on hyvin maltillinen ja tarkoituksenmukainen asiakirja, jossa ei tieten tahtoen pyritä yltiöpäisyyksiin. Mielestäni emme tarvitse eurooppalaisia omistajaohjauksen sääntöjä. Riittää, että toimintaa on sovitettu yhteen ja yhdenmukaistettu järkevästi jäsenvaltioissa. On päivänselvää, että yhtiöoikeuteen liittyvät järjestelmämme vaihtelevat suuresti ja että yhdenmukaistaminen ei ole vielä edennyt kovin pitkälle. Neuvosto on arkistoinut hyvin tärkeitä direktiivejä, kuten viidennen direktiivin, eikä niitä ole sen jälkeen nähty. 
Tätä taustaa vasten on tietenkin oikein, ettei eurooppalaisia omistajaohjauksen sääntöjä haluta kehittää pidemmälle, koska ne eivät toimisi ilman yhteistä, yhdenmukaista yhtiöoikeusjärjestelmää. Tästä syystä katson, ja Ghilardottin mietinnössä vahvistetaan, että komissio on esittänyt erittäin hyvän asiakirjan ja kaiken kaikkiaan hyvän toimintasuunnitelman. Poliittisten ryhmien mielipiteet erosivat tietenkin jonkin verran toisistaan, kun oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnassa käytiin sisäistä keskustelua. Haluan kuitenkin tehdä selväksi, että kyse ei ollut periaate-eroista, vaan ne liittyivät asioiden ilmaisemiseen ja tarkasteltavien yksityiskohtien määrään.
Esimerkiksi jäsen Ghilardotti ehdotti erityisesti ammattijärjestöjen henkilöstön ja sosiaalisten oikeuksien sisällyttämistä mietintöön. Ryhmäni katsoi, ettei tällaisiin yksityiskohtiin pitäisi mennä, koska asiakirjassa käsitellään yhtiöoikeutta koskevaa toimintasuunnitelmaa, eikä kyse ole sosiaalialan mietinnöstä tai asiakirjasta. Tästä syystä ryhmäni tyytyi tarkoituksellisesti antamaan yleisen lausunnon sosiaalisista syistä, joiden vuoksi omistusoikeutta pitäisi rajoittaa. Se riittää mielestämme, eikä mietinnössä tarvitse mainita muita sosiaalisia näkökulmia.
Mietintö on mielestämme kaikilta muilta osin hyvä mietintö. Ryhmämme äänestää yhdellä tarkistuksella muutetun mietinnön puolesta sellaisena kuin oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunta antoi sen käsiteltäväksemme. 
Inglewood (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, ilmoitan, että olen Yhdistyneessä kuningaskunnassa sijaitsevan keskisuuren tiedotusvälineryhmittymän puheenjohtaja, joka ei osallistu liikkeenjohtoon. 
Aloitan toteamalla lyhyesti, mitä omistajaohjauksella ei mielestäni saavuteta. Se ei välttämättä paranna yritysten suorituskykyä tai lisää niiden tuottavuutta, eikä se välttämättä poista rikollista tai epäeettistä käyttäytymistä, mutta sen avulla vahvistetaan yritystoiminnan kriteerit, joilla edistetään todennäköisesti läpinäkyvyyttä, luotettavuutta ja liiketoiminnan järjestelmiä; kriteerit antavat puolestaan muulle maailmalle, osakkeenomistajille, asianosaisille ja muille tahoille käsityksen siitä, mitä tapahtuu. Se on poliittisesti olennaisen tärkeää 2000-luvun eurooppalaisen kapitalismin kannalta, joka on sijoitettu sosiaaliseen markkinatalouteen. 
On mielenkiintoista havaita, että yhtiöoikeuden perusteella on luotu eri jäsenvaltioihin yrityksiä, jotka eroavat toisistaan laadullisesti. Eurooppalaisen yhtiöoikeuden nojalla voidaan joko säätää lakeja tilanteen yhdenmukaistamiseksi tai olla tekemättä mitään ja antaa markkinoiden ohjata väistämätöntä lähentymisprosessia, mikäli mitään tiettyä mallia ei syrjitä. Lisään, että olen tietoinen eräistä pisteliäistä huomautuksista, jotka liittyvät kotimaani tapahtumiin. Tätä taustaa vasten "mukaudu tai selitä" -periaate on oikea lähtökohta. 
Ei pidä lopuksi unohtaa, että maailmanlaajuisella markkinatorilla, jota Maailman kauppajärjestö on parhaillaan kehittämässä, huono kilpailukyky on taloudellisen epäonnistumisen varma edelläkävijä. Jos emme ymmärrä tätä olennaisen tärkeää asiaa, tuhoamme itsemme, teemme lapsemme perinnöttömiksi ja petämme Euroopan ja kotimaamme. 
Bolkestein,
   .  Arvoisa puhemies, haluan korostaa vain yhtä asiaa keskustelun päättyessä: osakkeenomistajiin liittyvää kysymystä ja yritysten sosiaalista vastuuta. 
Komission toimintasuunnitelma on osa kokonaisstrategiaa, jonka avulla on tarkoitus edistää yritysten tehokkuutta ja kilpailukykyä sekä vahvistaa osakkeenomistajien oikeuksia ja kolmansien osapuolien suojelemista. Asiaan liittyy kuitenkin myös aloitteita, jotka ovat osa kokonaisstrategiaa. Niihin sisältyvät komission toimet, jotka koskevat yritysten sosiaalista vastuuta ja erityisesti sidosryhmien välisen foorumin työtä; foorumi perustettiin entisen kollegani Anna Diamantopouloun aloitteesta. Tästä syystä olisi epätarkoituksenmukaista ottaa tässä toimintasuunnitelmassa käyttöön muita poliittisia puitteita, jotka koskevat yritysten sosiaalista vastuuta. 
Sillä, mitä jäsen Berès pyysi komissiota tekemään, on myös merkitystä, eli komission on otettava asianmukaisesti ja täysimääräisesti huomioon kaikkien asianosaisten tahojen edut toimissa, joihin se aikoo ryhtyä. Tämä tarve tunnustetaan toimintasuunnitelmassa selvästi, ja komissio on tästä syystä sitoutunut toimimaan sen mukaisesti. 
Puhemies.
   – Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00. 
Puhemies.
   – Esityslistalla on seuraavana Radwanin laatima talous- ja raha-asioiden valiokunnan mietintö (Α5-0192/2004) yhtenäistä maksualuetta koskevista oikeudellisista puitteista (2003/2101(ΙΝΙ)). 
Radwan (PPE-DE ),
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Bolkestein, Euroopan parlamentti ja talous- ja raha-asioiden valiokunta tukevat täysin tavoitetta yhtenäisen maksualueen luomisesta Euroopan unioniin. Merkittäviä kansallisia esteitä ovat edelleen erilaiset kansalliset säännökset, kansallinen lainsäädäntö ja kansallinen valvonta. Ne vaikeuttavat tälläkin hetkellä yhtenäisten sisämarkkinoiden luomista tavanomaisia maksutapahtumia varten, mikä hyödyttäisi viime kädessä kansalaisia. Otimme jokin aika sitten ensimmäiset tämän suuntaiset askeleet rajatylittävien siirtomaksujen osalta. Sekin edellytti ryhtymistä aloitteeseen Euroopan tasolla. 
Tuemme myös esimerkiksi yhtenäisen suoraveloitusjärjestelmän käyttöön ottamista, mikä ei ole tähän mennessä vielä onnistunut. Kuvitelkaa, kansalaiset voivat nyt matkustaa muihin valtioihin, mutta he eivät voi maksaa laskujaan niissä; se on tehtävä kotimaan pankissa. 
Kysymys kuuluu, miten tavoite saavutetaan? Tuen voimakkaasti lähestymistapaa, jonka mukaan lakeja säädettäessä on noudatettava toissijaisuusperiaatetta sekä asetettava etusijalle itsesääntely, toisin sanoen pankkien itsesääntely. Euroopan maksuneuvosto voi, sen pitäisi, ja sen itse asiassa täytyy vahvistaa parametrit, jotta voidaan luoda teknisiä rajapintoja esimerkiksi rajatylittävää toimintaa varten. 
Toissijaisuutta silmällä pitäen olisi parempi antaa seuraavaksi direktiivejä ja säännellä asetuksissa vain sitä, mitä todella tarvitaan toimien yhdenmukaistamiseksi. Haluan myös varoittaa teollisuudenaloja, koska ne puhuvat aina itsesääntelystä. Näitä vaatimuksia on noudatettava, ja vastaavat normit on otettava viipymättä käyttöön. 
Kuluttajien suojelu on suurempi ongelma tässä komission asiakirjassa. Siinä tehdään ehdotuksia, jotka menevät mielestäni tavoitteemme ohi, ja minusta tuntuu siltä, että komissiossa on henkilöitä – haluan tehdä selväksi, että en tarkoita teitä, arvoisa komission jäsen Bolkestein – jotka ovat unohtaneet, että kansalaiset osaavat kantaa vastuun itsestään. Nämä henkilöt ehdottavat, että pankkien pitäisi olla tulevaisuudessa vastuussa perussiirroista. Jos asiakkaat esimerkiksi ostavat jotakin Internetin kautta ja kauppa raukeaa, he haluavat rahansa takaisin. Jos he eivät voi kääntyä myyjän puoleen, heidän pitäisi voida kääntyä pankin puoleen, vaikka sillä ei ollut mitään tekemistä perussiirron kanssa. Olen varma siitä, että tällaiset asiat voidaan hoitaa markkinoilla – ja tehän olette markkinoiden puolestapuhuja – siten, että tuotteisiin liitetään takuu. On kuitenkin torjuttava ajatus pankkien perusvastuusta tällaisissa tapauksissa, samoin kuin ehdotus, jonka mukaan kortinhaltijan vastuu rajoittuu 150 euroon, kun kortti häviää, riippumatta siitä, mitä kortinhaltija on tehnyt. Jos kortinhaltija lähtee lomalle, huomaa kadottaneensa korttinsa ja ilmoittaa siitä kolmen viikon kuluttua, hänen vastuunsa on edelleen rajoitettu 150 euroon. Meidän pitäisi mielestäni suojella hieman paremmin vastuullisesti kuin vastuuttomasti toimivia ihmisiä. 
Suhtaudun kuitenkin myönteisesti siihen, että komissio on tarttunut ajatukseen yhteisen EU:n laajuisen puhelinnumeropalvelun käyttöön ottamisesta, numeron, johon voi soittaa, jos kortti häviää – lyhyen numeron, joka on helppo muistaa ja jonka kansalaiset voivat näppäillä nopeasti. 
Haluan myös korostaa sitä, että yhtenäisen maksualueen luomisen ei pitäisi johtaa siihen, että hyvin ja tehokkaasti toimivista kansallisista rakenteista tulee vähemmän taloudellisia. Asiaa ei pidä hoitaa tavalla, joka vahingoittaa toimivia kansallisia järjestelmiä. Arvoisa komission jäsen Bolkestein, palaan kuluttajien suojeluun: saanen vedota teihin, jotta puhuisitte komissiossa käytävissä keskusteluissa kypsien ja vastuuntuntoisten kansalaisten puolesta ja pitäisitte huolen siitä, että vastuu jää heidän käsiinsä. Meille toistetaan jatkuvasti Lissabonin tavoitteita, joiden mukaan unionista on tultava maailman innovatiivisin ja nopeimmin kasvava alue. Kaikki vaativat byrokratian vähentämistä. Arvoisa komission jäsen Bolkestein, käsiteltävänämme olevaa tekstiä pitäisi arvioida sen perusteella, luoko se enemmän byrokratiaa vai helpottaako se pankkien ja kansalaisten toimimista yhtenäisessä Euroopan unionissa. 

Bolkestein,
   .  Arvoisa puhemies, tulen kolmatta kertaa täysistuntoon käsittelemään maksukysymyksiä. Tehokas ja turvallinen maksujärjestelmä täydentää oleellisesti tavaroiden ja palvelujen vapaata liikkuvuutta Euroopan unionissa. Mainitsen erään luvun havainnollistaakseni asiaa: jokainen EU:n kansalainen tekee vuosittain keskimäärin 138 siirtoa, jotka perustuvat muihin maksuvälineisiin kuin käteisrahaan. Tehokkaan järjestelmän on perustuttava lujaan ja dynaamiseen sääntelykehykseen, jonka avulla taataan kilpailu, kuluttajien suojelu ja maksutapahtumien turvallisuus. Euroopan laajuinen kaupankäynti edellyttää tehokasta maksujärjestelmää, jos kaupan halutaan kasvavan. 
Rajatylittäviä maksuja koskeva asetus, joka hyväksyttiin vuonna 2001, on tehnyt monenlaisten euromääräisten maksujen suorittamisen sisämarkkinoilla helpommaksi ja halvemmaksi. Emme kuitenkaan ole vielä niin pitkällä kuin haluamme olla ja mihin meidän on päästävä. Merkittäviä esteitä on edelleen, kuten tiedonannossamme korostetaan. Maksusuorituksien sääntely-ympäristön parantaminen edellyttää jäljelle jääneiden oikeudellisten ja teknisten esteiden havaitsemista ja poistamista, esteiden, jotka kohdistuvat EU:n sisäisiin maksutapahtumiin. Koko sisämarkkinat pitäisi toisin sanoen muuttaa yhdeksi tehokkaaksi kotimaiseksi maksualueeksi. Se on päätavoitteemme. 
EU:n lainsäädäntöä tarvitaan tällä alalla. Joissakin tapauksissa itse- tai yhteissääntely voisi olla paras ratkaisu. Se täyttää myös jäsen Radwanin toiveen toissijaisuuden lisäämisestä. Kuten yleensäkin, ratkaisun pitäisi olla suhteessa ongelmaan, joka sen on tarkoitus ratkaista.
Komission tulevaa lainsäädäntöehdotusta ohjaavien neljän periaatteen pitäisi olla seuraavat: on ensinnäkin uudistettava maksutapahtumia koskevaa EU:n lainsäädäntöä. Toiseksi, on parannettava markkinoiden kilpailukykyä, mikä hyödyttää viime kädessä kansalaisia. Perusajatuksena on, että kaikkien asianmukaisten palvelujen tuottajien pitäisi voida tuottaa maksupalveluja kuluttajien suojelusta tinkimättä. Tästä syystä on kehitettävä tarkoituksenmukainen valvontakehys, joka sopii kaikenlaisiin maksupalvelujen tuottajiin. Ohjaavana periaatteena on pidettävä "sama ala, samat riskit, samat säännöt" -periaatetta. 
Kolmanneksi on kehitettävä luotettava Euroopan laajuinen maksualue, jolla kuluttajat tuntevat nauttivansa samasta suojasta riippumatta siitä, missä he ovat ja minkälaista maksuvälinettä he käyttävät. Yhtenäisessä ja tasapuolisessa säännöstössä on määriteltävä osapuolien oikeudet ja velvoitteet, jotka liittyvät esimerkiksi jonkin maksuvälineen väärinkäyttöön ja maksumääräyksien peruuttamiseen. 
Neljänneksi, EU:n lainsäädäntöön on sisällytettävä asianmukaisen kansainvälisen rahoitustoimintaryhmän erityissuositukset, jotta rikollisen toiminnan rahoittamista voidaan torjua. 
Saanen korostaa, että kun otetaan huomioon maksutapahtumien ratkaiseva vaikutus talouden kilpailukykyyn, ne ovat korkealla sijalla komission työohjelmassa. Tarvitsemme parlamentilta voimakasta tukea, ja tässä yhteydessä pidän jäsen Radwanin päätöslauselman ehtoja kannustavina. Suhtaudun myönteisesti kaikkiin parlamentin jäsenten esittämiin tarkistuksiin. 
Päätän puheenvuoroni kiittämällä jäsen Radwania hänen esittelemästään mietinnöstä ja vakuutan hänelle, että aivan kuin hänkin, tämä komission jäsen ja koko komissio haluavat myös vähentää byrokratian määrää. 
Torres Marques (PSE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, euro otettiin käyttöön edellisellä vaalikaudella tilivaluuttana (eli valuuttana, joka perustuu muihin maksuvälineisiin kuin käteisrahaan). Siitä on tällä vaalikaudella tullut Euroopan unioniin kuuluvien 12 maan valuutta. Yhtenäisvaluutan luominen ei tarkoita kuitenkaan automaattisesti sitä, että on olemassa yhtenäinen maksualue, jolla noudatetaan samoja sääntöjä kautta linjan. Tämä on eräs tärkeimmistä tehtävistä, jotka Euroopan unionin on hoidettava seuraavalla vaalikaudella. 
Komissio odotti viimeiseen asti, että pankkijärjestelmässä otettaisiin käyttöön itsesääntely yhtenäisvaluutan luomisen seurauksena. Sen jälkeen, kun euro sai alkunsa vuonna 1999, maksutapahtumia varten perustettiin kahdet markkinat – kansalliset markkinat ja kansainväliset markkinat. Ei ollut olemassa kansallisilla säännöillä ohjattavia sisämarkkinoita; kansallisilla säännöillä säänneltiin uudessa valuutassa suoritettavia maksuja. Vaikka uusi valuutta olikin yhtenäisvaluutta, se toimi kuin ulkomainen valuutta, eli siitä maksettiin välityspalkkio ja suoritettiin muita valuutanvaihtoon liittyviä maksuja. 
Tilanne ratkesi osittain joulukuussa 2001 julkaistussa asetuksessa N:o 2560, joka koskee sähköisiä siirtoja ja maksuja. Sen jälkeenkään itsesääntely ei näytä toimivan, eivätkä direktiivitkään ole toimineet, koska ne on muunnettava osaksi kansallista lainsäädäntöä, eikä sitä ole tehty samaan aikaan tai samalla tavalla. Tämä ala edellyttää ankarien sääntöjen soveltamista samanaikaisesti ja yhdenmukaisesti koko sisämarkkina-alueella. Olen näin ollen sitä mieltä, että vain asetuksien avulla kansalaisille ja yrityksille luodaan turvallisuutta, jota maksujärjestelmä edellyttää. 
Herzog (GUE/NGL ).
   – Arvoisa puhemies, on sääli, että emme yhdistäneet kuluttajaluottoja ja yhtenäistä maksualuetta koskevia keskusteluja, koska molemmissa on kyse samasta asiasta, eli siitä, haluammeko luoda kuluttajille tarjottavien rahoituspalvelujen eurooppalaiset markkinat. Tähän asti etusijalle on asetettu tukkukauppa ja sijoituspalvelut. Tämän lainsäädäntökauden aikana ainoa missään mielessä tärkeä – tosin merkittävä – aloite koski sääntöjä, joilla vahvistetaan rajatylittävien maksutapahtumien hinta euroalueella.
Tästä syystä keskustelu on tärkeä, ja meidän on nyt mielestäni asetettava selvä poliittinen tavoite. Sitä komissio käsittääkseni haluaa. Euro ei ole täydellinen menestys, ellemme tee euroalueesta sisäistä aluetta eri maksumenetelmiä varten. Se edellyttää, että pankkien välinen yhteistyö sisällytetään perusrakenteisiin. Maksupalvelujen tarjoaminen edellyttää tosin kansallisten esteiden poistamista, mutta samalla myös harkittua valvontaa. 
Tältä pohjalta voidaan kehittää sisäisiä yksityisasiakassektorin markkinoita ja erityisesti kuluttajaluottomarkkinoita, mikä puolestaan edistää eurooppalaista pankkitoimintaa. Tällä yhdentyneellä alueella on tietenkin otettava huomioon asianosaisten toimijoiden moninaisuus ja varsinkin säästöpankkien ja keskinäisten yhtiöiden erityislaatuisuus. 
Mikä sitten on paras tapa edetä? Alkuperämaata koskevan säännön soveltaminen siten, että yhdenmukaistaminen on mahdollisimman vähäistä, ei tunnu hyvältä asialta, sen enempää kuluttajien suojelun kuin oikeudenmukaisen kilpailunkaan kannalta. Radwanin mietinnössä, jossa kallistutaan tälle kannalle, itsesääntelylle annetaan aivan liian suuri merkitys. Toisaalta mahdollisimman laaja yhdenmukaistaminen ei kuitenkaan jättäisi tilaa moninaisuudelle ja aiheuttaisi sen vuoksi ongelmia. 
Tästä syystä olen sitä mieltä, että on parasta hyväksyä yleisen edun mukaiset yhteiset periaatteet, yleiskäsitteet, jotka liittyvät etenkin hyvin turvallisten maksumenetelmien yleiseen saatavuuteen ja edullisiin palveluihin, jotka ovat hyvin luotettavia. Rajatylittäviä siirtoja ohjaavien sääntöjen on oltava täsmällisiä, ja kansallisten lainsäätäjien on tehtävä tiivistä yhteistyötä. 
Tämä huomioon ottaen Radwanin mietinnössä on useita kohtia, joita on mielestäni tarkistettava. Niinpä 17 kohdassa on palautettava komission suosittelema sääntö, eli sääntö, jonka mukaan asiakkaan vastuu rajoittuu 150 euroon, jos tililtä tehdään luvattomia siirtoja ja jos asiakas ei ole tehnyt ilmoitusta. Todettakoon Euroopan laajuisista suoraveloituksista, että tilinomistajien on voitava kieltäytyä maksusta, ennen kuin se veloitetaan heidän tililtään. Jos hinnat muuttuvat merkittävästi, tili on voitava sulkea tai siirtää ilmaiseksi asiakkaan pyynnöstä. Maksupalvelujen tuottajien on myös otettava uudelleen vastuu koko maksuketjusta.
Totean lopuksi, että yhteisön sääntöjä on vahvistettava, jotta terrorismin rahoittamista voidaan torjua. Täydellisen tiedottamisen järjestelmää on tästä syystä sovellettava niin yhteisön ulkopuolisiin kuin sisäisiin maksutapahtumiin. 
Bolkestein,
   . Arvoisa puhemies, komissio on kiitollinen keskustelussa saamastaan yleisestä tuesta. En näe syytä pyytää parlamentilta lisää puheaikaa. 
Puhemies.
   – Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00. 
Puhemies. –
   Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista mietinnöistä:
– Mombaurin laatima teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan mietintö (A5-0213/2004) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi maakaasun toimitusvarmuuden takaavista toimenpiteistä: oikeusperustan muuttaminen ja neuvoston yleisnäkemys,
– Seppäsen laatima teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan mietintö (A5-0254/2004) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi kaasunsiirtoverkkoihin pääsyä koskevista edellytyksistä. 
De Palacio,
   .  Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, jäsen Seppäsen mietinnössä käsiteltävä asetus on Euroopan lainsäädännön erittäin tärkeä osa, jolla on tarkoitus saattaa päätökseen täysin toimintakykyisten ja kilpailukykyisten eurooppalaisten kaasumarkkinoiden luominen. Uusi asetus on tärkeä ja sillä täydennetään toista kaasun sisämarkkinoita koskevaa direktiiviä, koska siinä säädetään energiamarkkinoiden vapauttamiseen sovellettavan lähestymistavan tärkeintä kohtaa eli kolmansien osapuolten verkkoon pääsyä koskevista vähimmäisvaatimuksista.
Olen täysin tietoinen siitä, että kaasunsiirtoverkkoihin pääsyä koskevista edellytyksistä annettu asetusehdotus on herättänyt viimeisen parin viikon aikana paljon mielenkiintoista keskustelua. Haluaisin tästä syystä hyödyntää tätä tilaisuutta ja selventää joitakin kohtia, joiden osalta tarvitaan mielestäni vielä lisäselvityksiä.
On tärkeää pohtia ensinnäkin, mitä asetusehdotuksella on tarkoitus saavuttaa, ja toiseksi, miksi sitä tarvitaan ja mitä merkitystä sillä on?
Asetuksella selvästi täydennetään sisämarkkinadirektiiviä ja korjataan direktiivin puutteet. Sekä toinen sähkön sisämarkkinoita koskeva direktiivi sekä ehdotettu asetus perustuvat syrjimättömyyden, avoimuuden ja kilpailun periaatteisiin. Molemmissa säädöksissä tunnustetaan selvästi, että kolmansien osapuolten on erittäin tärkeää päästä verkkoon. Direktiivissä kuitenkin vain määritetään tavoitteet, kun taas asetuksessa säädetään useista vähimmäisvaatimuksista, jotka on täytettävä, jotta kolmannet osapuolet pääsevät verkkoon. Direktiivin säädösten noudattamiseksi ja tavoitteiden saavuttamiseksi on luonnollisesti täytettävä monia edellytyksiä, koska markkinoiden avaamiseen liittyy määrällisten vaikutusten lisäksi myös laadullisia vaikutuksia. Näitä edellytyksiä tarvitaan myös sen varmistamiseksi, että markkinat ovat kilpailukykyiset ja että niitä voidaan täysimääräisesti hyödyntää.
Tämä keskustelu koskee kokemuksia, jotka on saatu kaasumarkkinoiden vapauttamisen aikana. Kokemukset ovat osoittaneet, että epäonnistuminen näiden vaatimusten täyttämisessä tarkoittaa, että Euroopan markkinoille pääsyn edellytykset eivät kohtaa kaasumarkkinoiden avaamisen tarvetta. Kilpailukykyä ja näiden markkinoiden kitkatonta toimivuutta ei myöskään voida varmistaa.
Kaikesta tästä on keskusteltu vuoden ajan Madridin foorumissa. Foorumin osanottajat pääasiassa vahvistivat vähimmäisvaatimukset, jotka kaikki Madridin foorumiin osallistuneet hyväksyivät. Tavoitteena on luoda ja taata tasa-arvoinen pääsy näille markkinoille.
Yhteenvetona voidaan todeta, että jos tämä asetus tulee voimaan komission ehdottamassa muodossa, voimme luottaa täysin siihen, että meillä on tarvittavat välineet ja järjestelmät asetuksen käyttöönoton varmistamiseksi. Minun on muistutettava parlamenttia siitä, että yhteinen tavoitteemme on luoda Euroopan unionille kaasun sisämarkkinat. Kaasun pitäisi voida virrata vapaasti kaikissa unionin verkoissa. Tämä tarkoittaa sitä, että kaasun pitäisi saada virrata rajojen yli rajoituksetta. Se tarkoittaa myös sitä, ettei rajoituksia voida asettaa kaasun liikkumiselle unionin eri jäsenvaltioiden välillä. Tästä syystä ehdotetussa asetuksessa on erityisesti mainittu, että se kattaa kaikki kuljetusverkot eikä pelkästään rajatylittäviä verkkoja.
Siitä ei ole epäilystäkään, etteikö kaasuteollisuuden ja komission välinen läheinen yhteistyö tulevina vuosina olisi kaasualalla tärkeää. Tämä pitäisi pitää mielessä määritellessä tulevaisuutta varten kaasumarkkinoiden yleisiä standardeja.
Ilmeisistä syistä komissio ehdotti komiteamenettelyä, jolla ei ole kuitenkaan mitään vaikutusta tähän asiaan. Komiteamenettelyn tarkoituksena ei ole rajoittaa alan merkitystä eikä varmastikaan olla ottamatta alaa mukaan tulevien toimenpiteiden määrittelyyn, pikemminkin päinvastoin. Komissio on avoin ehdotuksille, joissa korostetaan alan merkitystä sekä nyt että tulevaisuudessa.
Haluaisin nyt käsitellä jäsen Mombaurin mietintöä. Keskityn niihin osiin, jotka koskevat toimenpiteitä maakaasuntoimitusten turvallisuuden takaamiseksi.
Muistatte varmaan, että viime joulukuussa neuvosto hyväksyi yksimielisesti poliittiset suuntaviivat. Neuvosto tarkisti myös komission ehdotuksen oikeusperustaa niin, että 95 artiklan sijasta oikeusperusta on vastedes 100 artikla. Euroopan parlamentin mietinnössä, josta tänään keskustelemme, tuetaan oikeusperustan muutosta.
Parlamentti on tietoinen siitä, ettei komissio kannata tällaista oikeusperustan muutosta. Neuvoston 15. joulukuuta 2003 pidetyssä kokouksessa komissio esitti lausunnon, jossa se ilmaisi varauksensa oikeusperustan muuttamiseen. Aiomme seistä lausuntomme ja kantamme takana, kun neuvosto lopulta hyväksyy kyseisen direktiivin.
Haluan korostaa syitä kantamme säilyttämiseen. Puhun lyhyesti.
Arvostamme sitä osaa direktiiviehdotuksen tekstistä, jossa käsitellään toimitusvarmuutta. Tekstissä viitataan kuitenkin myös sisämarkkinoiden toimintaan. Komissio uskoo, että viittauksilla sisämarkkinoihin on eniten merkitystä ja että tästä syystä direktiivin oikeusperusta pitäisi määritellä niiden perusteella.
Lisäksi komissio on sitä mieltä, että neuvoston hyväksymä teksti sisältää joukon standardeja, joilla on tarkoitus yhdenmukaistaa jonkin verran Euroopan maakaasun kilpailukykyisiä sisämarkkinoita. Jäsenvaltiot ovat vastuussa sellaisen politiikan luomisesta, jolla varmistetaan maakaasun toimitusvarmuus. Jäsenvaltioiden on myös määritettävä kaasumarkkinoille osallistuvien tehtävät ja vastuut toimitusvarmuuden osalta. Lisäksi jäsenvaltiot ovat vastuussa tiettyjen vähimmäisvaatimusten käyttöön ottamisesta. Jokaisen valtion on määritettävä omat standardinsa. Jonkinasteista yhdenmukaistamista kuitenkin on oltava, koska standardit liittyvät eräisiin kaasua koskeviin erityisvaatimuksiin.
Sitä vastoin säännökset, joilla on pelkästään tarkoitus varmistaa toimitusvarmuus, laaditaan pääasiassa koskemaan niitä tilanteita, joiden emme koskaan toivo syntyvän. Tarkoitan esimerkiksi vakavaa poliittista kriisiä tai pitkäaikaista kaasutoimituksiin liittyvää epävarmuutta.
Kaiken tämän perusteella komissio on yhä vakuuttunut siitä, että 95 artikla on oikea oikeusperusta. Tästä syystä komissio on pahoillaan siitä, että neuvosto päätyi erilaiseen johtopäätökseen ja että parlamentti näyttäisi tekevän samoin.
Arvoisa puhemies, haluan lopettaa puheenvuoroni kiittämällä jäsen Seppästä ja jäsen Mombauria heidän työstään ja ponnisteluistaan näiden mietintöjen laatimisessa. Sen perusteella, mitä tarkistuksissa ja puheenvuoroissa esitetään, puhun myöhemmin lisää avainkysymyksestä, nimittäin verkkoihin pääsystä. Komissio ei voi hyväksyä kaasumarkkinoiden kehittämisen kannalta kaikkein tärkeimmän osa-alueen tuottavuuden ja tämän alan kehittämiseksi tehtävien tulevien investointien vaarantamista. Tärkeimmällä osa-alueella tarkoitan kaasuverkkojen rakentamista ja ylläpitoa kaikkialla yhteisön alueella. Tätä linjaa tuetaan Euroopan laajuisia energiaverkkoja koskevassa ehdotuksessa. Monet jo hyväksytyistä keskeisistä tulevaisuuden hankkeista liittyvät kaasuverkkoihin.
Ensimmäisestä ehdotuksesta, josta on keskusteltu ennen laajentumista, komissio hyväksyy ja tukee useita hankkeita, jotka koskevat kaasuverkkojen suuria liitoskohtia. 
Mombaur (PPE-DE ),
   Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen de Palacio, hyvät kollegat, haluan aluksi puhua kaasunsiirtoverkkoihin pääsyn sääntelyä koskevasta ehdotuksesta. On tärkeää, että meillä on luotettavat verkkoihin pääsyä koskevat säännöt. Tajusimme tämän laatiessamme kaasudirektiiviä viime vuonna. Ryhmäni on sitä mieltä, että sekä ehdotuksesta että teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan esittämistä tarkistuksista pitäisi keskustella vielä lisää.
Arvoisa komission jäsen, pyydän teitä kiinnittämään nykyistä tarkemmin huomiota neljään kohtaan neuvoston keskusteluissa. Ensimmäinen kohta koskee investointitukia. Voimme puhua täällä markkinoista vaikka kuinka kauan. Jos meillä ei ole sijoittajia, lopulta meillä ei ole myöskään markkinoita. Komissio on usein puhunut suurista riskeistä, joita kaasualalle sijoittajat joutuvat ottamaan ja jotka liittyvät muun muassa tutkimukseen ja putkien rakentamiseen. Putkien alalla on kilpailua; sitä oli jo silloin kun monopolit olivat olemassa. Näin markkinat syntyivät ja jatkossakin on pidettävä mielessä, että pelkästään kustannuksiin perustuvat tariffit voivat saada investoinnit loppumaan.
Toiseksi haluaisin pyytää teitä ystävällisesti pohtimaan, pitäisikö kaasun kuljettamiseen rajojen yli kiinnittää nykyistä enemmän huomiota . Kolmanneksi haluan ottaa esiin komiteamenettelyn. Ongelma ei ole itse komiteamenettely, vaan kysymys on siitä, onko 9 artikla asianmukaisessa suhteessa 3–8 artiklaan, eli ovatko tärkeimmät kohdat todella 3–8 artiklassa. Tämä tilanne voidaan kenties korjata, kun siitä keskustellaan neuvostossa. Arvoisa komission jäsen de Palacio, neljäs kommenttini on se, että totta kai kaikki, joilla on jotain sanottavaa markkinoista, ovat tärkeitä – sääntelijät, verkon haltijat ja ennen kaikkea sijoittajat – ja on aivan selvää, että keskustelette heidän kansaan ennen kuin esitätte ehdotuksia parlamentille ja neuvostolle; olette aina tehneet niin. Nyt ne haluavat kaikki tulla mainituksi lainsäädännössä. Henkilökohtaisesti en näe, miksi ne pitäisi mainita, koska mielestäni komissio tietää, kuinka sen pitää tehdä työnsä, mutta jos se soisi edellä mainitulle ryhmälle ilon tulla mainituksi johdanto-osassa, en todellakaan pane pahakseni.
Lisäksi haluaisin sanoa jotain toisesta, maakaasun toimitusvarmuutta koskevasta mietinnöstä. On totta, että olemme erittäin riippuvaisia tuonnista. Tästä syystä on aivan totta, että meidän pitäisi kiinnittää huomiota tähän asiaan ja pakottaa jäsenvaltiot ottamaan käyttöön asianmukaisia toimenpiteitä. Parlamentti on nyt ensimmäisessä käsittelyssä hyväksynyt komission esittämästä tekstistä eroavan tekstin ja neuvosto on tukenut parlamenttia tässä asiassa. Tästä syystä puhumme nyt eri tekstistä kuin siitä, jonka komissio alun perin esitti, ja meidän mielestämme tämä teksti ei enää sisällä sääntöjä sisämarkkinoita varten. Tämä tarkoittaa sitä, että Euroopan unionilla on vain yksi tapa perustella tämä asia, nimittäin perustamissopimuksen 100 artikla, ja oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan äänestyksen perusteella se näin ollen suosittelee, että parlamentti seuraa neuvostoa tässä asiassa. 
Seppänen (GUE/NGL ),
   . Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, komissio on antanut parlamentille ja neuvostolle yhteispäätösmenettelyn asetusluonnoksen, jolla halutaan turvata vapaa pääsy kaasunsiirtoverkkoihin koko EU:n alueella. Eräillä jäsenmailla on ollut ongelmia aikaisempien päätösten toimeenpanossa, ja siksi komissio on käyttänyt tällaista järeää asetta eli asetusta kaasuverkkoihin pääsyn turvaamiseksi kaikissa maissa, varsinkin siirrettäessä kaasua yli rajojen maasta toiseen mutta myös maiden sisällä.
Asetusluonnos perustuu pääosin niin sanotun Madridin foorumin työhön, johon osallistuivat erilaiset markkinaosapuolet. Ne luulivat valmistelevansa foorumissa suositusta, jonka perusteella turvattaisiin vapaaehtoisuuden pohjalta pääsy kaasunsiirtoverkkoihin. Jotkut foorumin osanottajat saattavat kokea itsensä petetyiksi, kun vapaaehtoinen sitoutuminen muuttui komission käsittelyssä pakolliseksi asetukseksi.
Madridin foorumissa ei ehditty käsitellä kaikkia verkkoihin pääsyn yksityiskohtia, ja uudet lainvoimaiset säädökset valmistellaan tulevaisuudessa komiteamenettelyllä ilman Madridin foorumin osanottajien kuulemismenettelyä. Niin ollen on ymmärrettävää, jos jotkut markkinaosapuolet ovat huolestuneita siitä, miten niiden edut otetaan huomioon tulevaisuudessa.
Valiokuntakäsittelyn aikana komission edustajat ilmaisivat komission kantana, että Madridin foorumin osapuolia on tarkoitus kuulla myös tulevaisuudessa valmisteltaessa asetuksen täytäntöönpanon yksityiskohtaisia määräyksiä. Koska Madridin foorumi ei ole oikeudellinen yksikkö, komission mielestä sen kuulemista ei voida kirjata asetustekstiin. Asian esittelijänä minusta olisi asianmukaista, että tällainen sitoutuminen eri osapuolten kuulemiseen kirjataan myös parlamentin täysistunnon pöytäkirjaan. Sen odotan tapahtuvan komission jäsenen seuraavan puheenvuoron yhteydessä tai ennen lopullisia äänestyksiä.
Valiokuntamme on monen äänestyksen jälkeen hyväksynyt sen kannan, että asetuksen säätäminen on perusteltua ja että komission esitys pitää periaatteessa hyväksyä vielä tässä parlamentissa. Äänestyksissä hyväksyttiin yli 40 tarkistusta ensimmäisen käsittelyn pohjaksi, ja niiden osalta parlamentti haluaa käydä jatkossa neuvotteluja komission ja neuvoston edustajien kanssa hyväksyttäessä asetusluonnos lopullisesti. Kiitän kollegoitani hyvästä yhteistyöstä asian valmistelun aikana. Vaikka me olimme erimielisiä ja vaikka meillä oli ajettavana erilaisia etuja, onnistuimme mielestäni toimimaan hyvin asiallisesti ja saavuttamaan hyvän lopputuloksen.
Jään odottamaan komission jäsenen puheenvuoroa, jossa toivottavasti vahvistetaan komission sitoutuminen Madridin foorumin osapuolten kuulemiseen myös tulevaisuudessa. 
Chichester (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, haluan aluksi kiittää esittelijää siitä, että hän on yhdistänyt mietintöönsä erilaisia mielipiteitä, joita olemme esittäneet keskustelussa.
On merkille pantavaa, että valiokunnassa käydyn pitkän keskustelun jälkeen esitettiin vain yksi lisätarkistus valiokunnassa hyväksyttyjen lisäksi. Olen yksi niistä, jotka hyväksyivät sääntelyn tarvetta koskevan perusteen, jotta Madridin foorumin hyväksymiä hyviä toimintatapoja koskevia vapaaehtoisia ohjeita voitaisiin tehostaa ja jotta ne voitaisiin saada sitoviksi, ja tästä syystä ryhmäni ja minä tuemme tätä asetusehdotusta.
Esittelijä tuo tosiasiat erittäin hyvin esiin mietinnön perusteluissa, ja voin vain kehua kollegoilleni hänen analyysiaan ja esittää suosituksen mietinnön hyväksymisestä. Meidän on myönnettävä, ettei teollisuus ole yhtä mieltä tästä asiasta, sillä vakiintuneet verkon haltijat ja siirtoverkko-operaattorit vastustavat muutosta kun taas useimmat muut toimijat sekä tuotannon alkuvaiheessa että loppuvaiheessa kannattavat voimakkaasti komission ehdotukseen sisällytettyä perusperiaatetta. Tällä toimenpiteellä on tarkoitus tukea uusia markkinoille tulijoita.
Jotta kilpailu voisi kukoistaa ja näin parantaa kuluttajapalveluja ja energiatehokkuutta, tehostaa markkinoita, parantaa toimitusvarmuutta ja joustavuutta sekä lisätä innovaatiotoimia, meillä on oltava selkeä sääntelykehys. Tämä toimenpide on meille pitkä askel kohti todellista ja täydellistä vapauttamista ja kiitän esittelijää ja komission jäsentä heidän tämän asian eteen tekemästään työstä. 

Rapkay (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, haluan aluksi jatkaa siitä, mihin jäsen Chichester jäi, eli siitä, ettemme voi avata energiamarkkinoita riittävän nopeasti. Olemme täällä parlamentissa olleet mielestäni yksimielisiä siitä jo jonkin aikaa. Haluaisin muistuttaa teitä siitä, että viime vuonna yli kahden vuoden tiiviin työn jälkeen hyväksyimme direktiivejä nopeuttaaksemme sekä Euroopan sähkömarkkinoiden että kaasumarkkinoiden avaamista.
Minun on kuitenkin todettava, että minä ja myös jotkut muut olimme silloin melko yllättyneitä siitä, kuinka nopeasti tämä jatkoehdotus kaasun siirtoverkkoja koskevaksi asetukseksi laadittiin. Olemme yllättyneitä, koska jäsenvaltioille myönnetty aika direktiivin täytäntöönpanemiseksi ei ole vielä umpeutunut – se umpeutuu muutaman viikon kuluttua – ja koska olemme asettaneet komissiolle erittäin kunnianhimoisen aikataulun direktiivin soveltamista ja täytäntöönpanoa koskevan arviointikertomuksen esittämiselle; se on tarkoitus esittää vuonna 2006. Tämä asian taustasta.
Haluan ottaa esiin kolme kohtaa, joihin – myönnän sen täysin – suhtaudun skeptisesti. Ensimmäinen kohta koskee tämän asetuksen ja hyväksymämme direktiivin yhteensopivuutta. Toinen kohta liittyy komission esittämään perusteluun, jota en tarkkaan ottaen löytänyt tekstistä ja jonka mukaan rajatylittävä kauppa pitäisi asettaa etusijalle. Kolmas kohta, josta olen melko skeptinen, on ehdotus erittäin laaja-alaisen komiteamenettelyn soveltamisesta.
Nyt pitkän keskustelun jälkeen, kuten esittelijä sanoi, olemme sopineet jatkavamme komission lähestymistavan työstämistä. Tästä syystä olemme ehdottaneet useita tarkistuksia, jotka koskevat juuri mainitsemiani asioita. Ryhmäni puolesta voin todeta, että olemme näin ollen päätyneet tukemaan pakettia kokonaisuudessaan. Tämä ei ole kuitenkaan ryhmäni työn loppu. Haluamme nähdä, mitä neuvosto tekee, ja vielä on toinen käsittely. Tuemme kuitenkin täällä täysistunnossa edelleen näitä 42 tarkistusta, jotka hyväksyimme valiokunnassa, ja toivomme, että tämä auttaa meitä hieman energiamarkkinoiden avaamisessa. 
Blokland (EDD ).
    Arvoisa puhemies, ensinnäkin haluan kiittää jäsen Mombauria hänen työstään esittelijänä tässä vaikeassa asiassa. Kun oikeusperusta on epäluotettava, kun jäsenvaltioiden oikeuksia loukataan prosessissa ja kun nykyisessä tekstissä on parannettavaa, ei ole helppoa laatia järkevää mietintöä. On ilahduttavaa nähdä, että neuvosto on kuitenkin päässyt poliittiseen yhteisymmärrykseen, johon parlamentin varaukset on asianmukaisesti sisällytetty.
Viime vuonna käydyissä kaasutoimitusten varmuutta koskevissa keskusteluissa toimin talous- ja raha-asioiden valiokunnan lausunnon valmistelijana. Kerroin silloin, miksi komission ehdotus oli monilta osin epätyydyttävä. On ilahduttavaa huomata, että neuvosto on hyväksynyt monet tärkeimmistä suosituksista, jotka näiden keskustelujen aikana esitettiin.
Ensimmäinen suositus koski komission ehdotuksen oikeusperustaa. Komissio valitsi perustaksi 95 artiklan – sisämarkkinat. Keskustelimme silloin siitä, että olisi suositeltavampaa käyttää 100 artiklaa, jossa käsitellään kriisitilanteita. Mielestäni komissio on väärässä siinä, että 100 artiklaa sovelletaan vain talous- ja rahapolitiikkaan, sillä laajemmassa mielessä talouspolitiikka voi sisältää myös energiapolitiikan. Arvoisa komission jäsen, totesitte, ettei komissio voinut olla täysin samaa mieltä kuin neuvosto ja parlamentti. Aiotteko jälleen viedä asian yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi?
Toinen suositukseni on seuraavanlainen. Kaasudirektiivi, josta neuvosto vahvisti yhteisen kannan, kiersi viime vuonna neuvostossa, komissiossa ja parlamentissa. Toimitusvarmuutta koskeva ehdotus ei näytä olevan sopusoinnussa tämän direktiivin kanssa. Päinvastoin ehdotus näyttää olevan kaasudirektiivin vastainen. On yllättävää, että kaasudirektiiviä koskevan menettelyn aikana parlamentille esitettiin kaasun toimitusvarmuuden turvaamista koskeva ehdotus. Haluan komission jäsenen kertovan, perustuuko kaasun toimitusvarmuuden turvaamista koskeva tarkistettu ehdotus kaasudirektiiviin ja jos perustuu, miten. 
Kronberger (NI ).
   – Arvoisa puhemies, teidän on pohdittava kahta maakaasuun liittyvää asiaa. Ensimmäinen asia on sen saatavuus ja toinen sen hinta. Mielestäni olemme oikeassa ottaessamme nyt oikeusperustaksi 100 artiklan, vaikka jäsen Blokland onkin oikeassa sanoessaan, että meidän on tulkittava sitä erittäin laajasti. Aina kun keskustellaan toimitusvarmuudesta, on houkutus tarkoittaa oikeasti sitä, että kyse on tilaisuudesta ottaa käyttöön epäsuora hintojen valvonta. Mielestäni epäonnistumme siinä kokonaisuudessaan, koska se ei toimi ja valittu aikaväli on aivan liian lyhyt.
Yleisesti ottaen emme saa myöskään unohtaa, että kaasu on riippuvainen hinnasta, joka on puolestaan sidottu öljyn hintaan, ja että petymme kenties suuresti sen saatavuuteen. Paras tapa varmistaa toimitusvarmuus on varmasti omien varastojen hankkiminen, ja tästä syystä meidän on oltava tyytyväisiä siihen, että töitä on asteittain tehty (a) korkealaatuisen kaasun tuottamiseksi Euroopan unionissa ja (b) tämän kaasun käyttämiseksi omissa käytettävissämme olevissa verkoissa. 
Adam (PSE ).
    Arvoisa puhemies, vietettyäni lähes 25 vuotta tässä parlamentissa jättäydyn nyt pois vaaleista. Tämä voi olla viimeinen puheenvuoroni täällä. Koska toimin aiemmin kaivosinsinöörinä, energiapolitiikka on ollut yksi keskeisistä mielenkiinnon kohteistani, ja tästä syystä olen tyytyväinen, että viimeinen puheenvuoroni käsittelee energia-asioita.
Toivon, että parlamentti tukee voimakkaasti tätä ehdotusta, koska sillä on merkittävä rooli energian sisämarkkinoiden päätökseen saattamisessa. Ehdotuksen tarkoituksena on varmistaa kaikille markkinatoimijoille tasapuolinen pääsy verkkoihin sekä aidosti kilpailukykyiset kaasumarkkinat EU:ssa.
Jäsenvaltiot, sääntelyviranomaiset, siirtoverkon haltijat ja järjestelmän käyttäjät ovat hyväksyneet liitteessä esitetyt, kolmansien osapuolten pääsyä verkkoon koskevat suuntaviivat. Tästä syystä on asianmukaista, että valiokunnan hyväksymä sääntelyteksti olisi mahdollisimman yhdenmukainen Madridin foorumin hyväksymien suuntaviivojen kanssa. Kaikkien teollisuuden toimijoiden kuuleminen on ensisijaisen tärkeää, jos sääntelystä halutaan tehokasta. Tästä syystä niitä kaikkia on kuultava uusien suuntaviivojen vahvistamisesta. Kansallisilla sääntelijöillä on erittäin tärkeä rooli suuntaviivojen noudattamisen valvonnassa jäsenvaltioissa, kuten kaasudirektiivin nojalla oli tarkoituskin.
Tässä ehdotetussa kaasuasetuksessa käsitellään samanlaisia asioita kuin neuvoston ja parlamentin viime vuonna hyväksymässä sähköasetuksessa. On asianmukaista, että niihin molempiin sovelletaan samoja toimielinjärjestelyjä ja toimielinmenettelyjä.
Kehotan parlamenttia voimakkaasti hyväksymään tämän asetusehdotuksen. 
Della Vedova (NI ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen De Palacio, jäsen Mombaur, jäsen Seppänen, Euroopan unioni hyväksyi viime kesäkuussa – nipin napin ja huomattavasti myöhässä verrattuna eurooppalaisten kuluttajien ja yritysten tarpeisiin – direktiivin 2003/55/EY, jolla edetään ratkaisevasti kohti kaasumarkkinoiden vapauttamisen päätökseen saattamista.
Sisämarkkinoiden päätökseen saattamisen edessä vielä olevien esteiden voittamiseksi jäsenvaltiot ovat kehittäneet epävirallisen koordinointijärjestelmän yhtäältä yhteisön ja kansallisten elinten ja toisaalta kaasualan yhtiöiden ja sääntelyviranomaisten välille. Tarkoituksena vahvistaa suuntaviivat kolmansien maiden pääsylle kaasunsiirtoverkkoihin. Tällä epävirallisella koordinoinnilla ei ole kuitenkaan pystytty estämään niitä pahoja viivästymisiä, joita on tähän mennessä tapahtunut. Eri maiden yritysten edut sekä etuoikeutettu asema, josta monet kaasuntoimittajat yhä nauttivat, ovat vaarantaneet vakavasti mahdollisuuden saattaa kaasuntoimituksen yhtenäismarkkinat päätökseen.
Tästä syystä meidän pitäisi olla tyytyväisiä komission asetusehdotukseen, josta meidän on keskusteltava tänään, jolla tehdään toimintasäännöistä selvempiä sekä sitovampia ja joka vastaa kuluttajien ja yritysten tarpeita varmuuden ja nopeuden osalta. Teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan esittämällä tekstillä vahvistetaan entisestään tätä ehdotusta ja tästä syystä sitä pitäisi mielestäni tukea sellaisenaan.
Joillakin sellaisella mailla – joissa maakaasun kulutus on suurta, joiden kansallinen tuotanto on riittämätöntä ja joilla on suuri ja kasvava riippuvuus tuonnista, minkä vuoksi kaasua on kuljetettava monien maiden kautta – ja varsinkin Italialla on intressi saattaa voimaan sääntöjä, jotka tarjoavat operatiiviselta kannalta todellisen mahdollisuuden luoda vapaita verkkoja koskevat markkinat ja näin ollen järjestelmä, jonka avulla yhtiöt ja kuluttajat saavat haluamansa määrän kaasua ja jossa niillä on valinnan vapaus. 
Linkohr (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, olisin kiinnostunut tietämään, kuinka me, tai meidän jälkeen tulevat, puhuvat tästä ongelmasta kymmenen vuoden kuluttua, olemme sitten nykyistä viisaampia tai emme. En voi vastata tähän kysymykseen tänään.
Yksi asia on varma: toimitusvarmuus paranee kilpailua lisäämällä; olemme aina sanoneet tämän aivan selvästi. Edes kilpailu ei kuitenkaan voi tehdä sitä ilman toimituksia, mikä tarkoittaa uskoakseni sitä, että toimitusvarmuus ja erityisesti maakaasun toimitusvarmuus, riippuvat suuresti Euroopan energia-alan ulkopolitiikasta, toisin sanoen energialähteiden monipuolistamisesta ja kaasun saatavuuden mukanaan tuomasta toimitusvarmuudesta.
Monien muiden tapaan minäkin kannatan etenemistä asteittain. Mielestäni vastuu tässä asiassa kuuluu ensisijaisesti yhtiöille, aivan kuten öljynkin tapauksessa. Luulen, että kahden vuoden päästä asiaa voidaan tarkastella uudelleen ja saatamme pohtia tilannetta uudelleen. En usko, että meillä on mikään kiire. 
Paasilinna (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, kilpailuhan se vääristyy, jos esimerkiksi sähkömarkkinoille päästään mutta kaasumarkkinoille ei. Ja vielä enemmän se vääristyy, jos suojellaan monopoleja, jotka sitten ostavat pienempiä yhtiöitä toisaalla toisissa maissa.
Me tarvitsemme yhteisiä sääntöjä, ja kilpailun esteitä on syytä vyöryttää pois, mikä koskee tietysti kaikkia jäsenmaita. Kannatan myös kollega Seppäsen pyyntöä, että Madridin osapuolia tullaan kuulemaan. Olen myös sitä mieltä, että oikea oikeusperusta onkin 95 artikla niin kuin komission esityksessä. Minä ihmettelen tätä käännöstä 100 artiklaan, jota pidänkin ylimääräisenä kiemurana, ja toivoisin, että palattaisiin 95 artiklaan. 
De Palacio,
    Arvoisa puhemies, seison yhä oikeusperustaa koskevan edellisen lausuntoni takana. Näin ollen keskityn erilaisiin täällä esitettyihin näkökantoihin ja jäsen Seppäsen mietintöön esitettyihin tarkistuksiin.
Haluan aloittaa kiittämällä parlamenttia tästä keskustelusta, jonka olemme saaneet aikaan näinkin tärkeästä asiasta, ja 43 tarkistuksen laadusta. Tämä ei kuitenkaan tarkoita, että voimme hyväksyä ne kaikki. Erityisesti haluan kiittää esittelijää hänen erinomaisesta työstään. Kiitokset kuuluvat myös jäsen Mombaurille, joka ei enää ole paikalla. En ole hänen kanssaan samaa mieltä oikeusperustan vaihtamisesta, mutta myös hän on aivan varmasti työskennellyt mitä rakentavimmalla tavalla.
Minun on sanottava, ettei komissio voi tukea tarkistuksia, joilla rajoitetaan direktiivin täytäntöönpanon soveltamisala koskemaan vain rajatylittävää kauppaa. Tämä rajoittaisi merkittävästi ehdotuksen tavoitteita. Näin tapahtuisi myös sen tarjoamille mahdollisuuksille. Kaasun kauppaaminen maasta toiseen ei olisi vaikeaa, mutta sisäistä kilpailua rajoitettaisiin merkittävästi. Monissa valtioissa, myös useissa uusissa jäsenvaltioissa, kaasu kulkee monia verkkoja pitkin. Joillakin verkoista ei ole yhteyttä tiettyyn tuontipisteeseen eikä niillä näin ollen ole yhteyttä myöskään rajanylityspisteseen.
Soveltamisalan rajoittaminen tarkoittaisi sitä, että kaikki nämä liikenneverkot ja asianomaiset yhtiöt suljettaisiin ehdotetun asetuksen täytäntöönpanon soveltamisalan ulkopuolelle. Tämä vaikeuttaisi ja haittaisi sisämarkkinoiden joustavaa toimintaa. Lisäksi täytäntöönpanon soveltamisala on sama kuin kauttakulkudirektiiville suunniteltu soveltamisala ja sama kuin toisessa kaasun sisämarkkinoita koskevassa direktiivissä.
Kysymys on kilpailun helpottamisesta, ei pelkästään eri maiden välisen kilpailun helpottamisesta vaan maiden sisäisen kilpailun helpottamisesta. Tämän asetuksen täytäntöönpanon soveltamisalan rajoittaminen johtaisi siihen, että asetuksen tavoitteet supistuisivat merkittävästi, ja mahdollisuudet kilpailukykyisten kaasumarkkinoiden luomiseen Euroopassa pienenisivät.
On otettava kuitenkin myös huomioon, että useat puhujat ja erityisesti jäsen Mombaur ovat ottaneet esiin kysymyksen sellaisen tuottavuuden takaamisesta, jonka avulla varojen sijoittamisesta kaasuverkkojen perustamiseen, rakentamiseen ja ylläpitoon tehtäisiin houkuttelevaa. Tässä yhteydessä voin sanoa, että voimme hyväksyä tarkistuksen 12. Mielestämme se selventää tekstiämme ja parantaa sen laatua. Mielestämme tarkistuksessa otetaan huomioon eri verkkojen välinen kilpailu. Tätä ei erityisesti mainittu tekstissämme. Tästä syystä olemme sitä mieltä, että tarkistus auttaa lieventämään niiden ihmisten pelkoja, jotka ovat huolissaan riittämättömästä tuottavuudesta. Näin ollen tarkistuksella lievennetään myös huolia, jotka koskevat uuteen investointiin liittyviä ongelmia.
Minun on korostettava, että on siirtoverkkoon pääsyä varten on ehdottomasti otettava käyttöön vähimmäisvaatimukset. Ne ovat välttämättömiä uusien kilpailijoiden markkinoille pääsyn helpottamiseksi, ja näin ollen myös kaasun todellisten sisämarkkinoiden luomiseksi. En voi korostaa tätä asiaa liikaa.
Myös Madridin foorumia koskeva kysymys on otettu esiin. On ehdotettu, että meidän pitäisi viedä asiaa jonkin verran eteenpäin. Lisäksi on esitetty huoli siitä, korvaako komiteamenettely tulevaisuudessa foorumin vai alan, eli alan toimijat.
Haluan tehdä parlamentille selväksi, että olen vuosien ajan korostanut tarvetta kuunnella säännöllisesti tärkeimpiä sidosryhmiä. Tästä syystä haluamme pohtia ratkaisua, jolla taataan, että alan toimijoita kuunnellaan Madridin foorumissa yhdessä muiden asianosaisten kanssa.
Tarkistus 3 voisi osoittautua tältä osin hyödylliseksi. Miten asiat sitten kehittyvätkään meillä ei ole aikomusta jättää alan toimijoita keskustelujen ulkopuolelle. Päinvastoin toivomme, että ne ovat mukana keskusteluissa. Tulevaisuutta ajatellen aiomme tukea Madridin foorumia.
Komissio ei halua mennä Madridin foorumin ehdotuksia pidemmälle. Uskomme kuitenkin, että yksi Eurogasin foorumille esittämä ehdotus, joka koskee -periaatetta, on sopimuksissa keskeinen. Muuten -sopimukset estäisivät suoraan kolmansien osapuolten todellisen pääsyn verkkoon. Tämä tarkoittaisi kilpailun rajoittamista. Tulevien käyttäjäsopimusten on näin ollen perustuttava -periaatteeseen. Tämä on ainoa tapa varmistaa, että ne ovat aitoja sopimuksia eivätkä sopimuksia, joiden avulla on tarkoitus ainoastaan käyttää nykyistä kapasiteettia ja tyydyttää markkinat sillä. Verkkojen keinotekoisen ruuhkauttamisen kautta tällaisilla sopimuksilla estettäisiin kolmansien osapuolten pääsy verkkoihin.
Yleisesti ottaen asetusehdotus on Madridin foorumin suuntaviivojen mukainen, kuten te arvoisat parlamentin jäsenet olette tuoneet esiin ja myöntäneet. Tarkistukset, joissa selvennetään tai tuetaan tämän asetusehdotuksen säännöksiä, voidaan hyväksyä ainakin osittain tai niiden tekstin mukauttamisen jälkeen. Tämä pätee tarkistuksiin 1 ja 22 sekä moniin muihin, joita en erikseen mainitse. Yksityiskohtaisen luettelo niistä toimitetaan myöhemmin.
Eräiden teknisten kysymysten, kuten tarkistuksessa 14 ja 16 käsiteltyjen kysymysten osalta, haluan todeta, että niitä käsitellään European Association for Gas Exchange -järjestössä, joka perustettiin Madridin foorumin pyynnöstä. Minun on sanottava, että näiden kysymysten erittäin spesifisen, monitahoisen ja teknisen luonteen takia jätämme niiden käsittelyn jatkossakin edellä mainitulle järjestölle. Se on edistynyt asioiden käsittelyssä jo merkittävästi ja se raportoi säännöllisesti Madridin foorumille. Meidän mielestämme tämä on paras tapa käsitellä tällaisia kysymyksiä.
On käytännöllisiä ja oikeudellisia syitä, miksi emme voi hyväksyä esimerkiksi tarkistuksia 8, 17, 22, 27, 30, 35, 37 ja 42. Emme loppujen lopuksi voi myöskään hyväksyä uusien suuntaviivojen esittämistä määrätyn ajan kuluessa niistä käsittelemättä olevista asioista, joita asetusehdotus koskee. Jotkin näistä kysymyksistä saattavat edellyttää tutkimusten tekemistä. Keskustelut ja neuvottelut joistakin toisista kysymyksistä saattavat vaatia suunniteltua pidemmän ajan. Näin ollen emme voi hyväksyä tarkistusta 31.
Hyvät parlamentin jäsenet, tämä on viimeinen tässä parlamentissa käytävä keskustelu energiaa koskevista peruskysymyksistä. Myöhemmin käydään luonnollisesti keskustelu ekologisesta suunnittelusta. Se on kuitenkin jossain määrin erillinen kysymys, jossa teollisuus ja energia yhdistyvät. Tuntuu siltä, että näihin keskusteluihin osallistuvat aina samat ihmiset, ja olemme oppineet tuntemaan toisemme melko hyvin. Haluan kiittää esittelijä Seppästä sekä kiittää kaikkia paikalla olevia arvoisia jäseniä heidän panoksestaan ja tuestaan näiden vuosien aikana. Heidän panoksensa on ollut äärimmäisen tervetullut ja heidän kantansa on sisällytetty moniin tämän jakson aikana esitettyihin ehdotuksiin. Mielestäni parlamentin rakentava asenne ja hyödyllinen mielipiteiden vaihto ovat parantaneet merkittävästi useimpia parlamentille esiteltyjä ehdotuksia. Arvoisat jäsenet, henkilökohtaisesti olen arvostanut apuanne sekä komission uskollista tukea.
On syytä muistuttaa, että tämän rakentavan asenteen ansiosta viimeisten vuosien aikana on voitu edistyä merkittävästi. Se, että komissio hyväksyi vihreän kirjan, oli käännekohta. Vihreää kirjaa koskeva parlamentin mietintö oli niin ikään erittäin tärkeä, kuten myös päätelmät, joihin se johti. Voisin mainita myös kaasun ja sähkön vapauttamisen. Lisäksi käsiteltiin tärkeitä liitännäistoimenpiteitä, kuten verkoihin pääsyä, jota koskevaa työtä ollaan juuri saattamassa päätökseen. Kuten jäsen Linkohr, jäsen Rapkay ja monet muut ovat todenneet, olisimme halunneet saada tämän päätökseen jo aiemmin. Päämäärämme on kuitenkin näkyvissä ja etenemme hitaasti mutta varmasti sitä kohti.
Kaasu- ja sähkömarkkinoiden vapauttamisen lisäksi myös Euroopan laajuisia verkkoja koskeva ehdotus on tärkeä, jotta Euroopan energia-alan sisämarkkinat voisivat toteutua infrastruktuurien osalta. Nykyiseen unioniin liittyvät asianmukaiset toimenpiteet on jo toteutettu. Laajentunutta unionia koskevien vastaavien järjestelyiden suunnittelussa on edistytty hyvin.
Olemme työskennelleet ahkerammin kuin koskaan keskustellaksemme energiaan ja ympäristöön liittyvistä asioista ja edistääksemme niiden käsittelyä. Aiemmin ja muissa parlamenteissa suuntauksena oli yksinkertaisesti tavoitteiden asettaminen tällä avainalueella. Monia hyviä aikomuksia esitettiin mutta puutetta oli täsmällisistä ehdotuksista, joiden avulla asetetut tavoitteet oli tarkoitus saavuttaa. Olemme onnistuneet muuttamaan nämä hyvää tarkoittavat lausunnot ja hyvät aikomukset teksteiksi, velvoitteiksi ja vastuiksi. Esimerkkinä voisin mainita uusiutuvien energiavarojen edistämisen, rakennusten energiatehokkuuden, biopolttoaineisiin liittyvät kysymykset, älykkääseen energiaan liittyvät kysymykset, ekologisen suunnittelun sekä energiatehokkuuden. Myös yhteisön politiikka on alkanut vaikuttaa. Tämä on ollut kaikkein tärkeintä. Merkittävää edistystä on saavutettu ydinturvallisuutta koskevan yhteisön politiikan alalla. Työtä ei ole vielä saatu päätökseen, mutta paljon on saatu aikaan. Toinen asia, joka liittyy Euroopan energiamarkkinoihin ja jossa on saavutettu merkittävää edistystä, koskee energiatoimitusten varmuutta koskevan eurooppalaisen tavoitteen vahvistamista. Jäsen Linkohr viittasi puheenvuorossaan tähän asiaan. Lisäksi unionin sisäisen toimitusvarmuuden merkitys on tunnustettu.
Merkittävää edistystä on saavutettu. Olemme tehneet hyvää yhteistyötä. Arvoisa puhemies, minun täytyy kiittää parlamenttia vielä kerran yhteistyöstä sekä kaikista sen ponnisteluista ja arvokkaasta panoksesta. Erityisesti haluan kiittää arvoisia jäseniä älykkyydestä ja tietomäärästä, jota he ovat osoittaneet käsitellessään näitä tekstejä, jotka ovat paikoin olleet erittäin monimutkaisia ja teknisiä. He ovat osoittaneet ymmärtävänsä asiat erittäin hyvin, ja mielestäni onnittelut ovat paikallaan. 
Puhemies. –
   Kiitoksia arvoisa komission jäsen. Olitte ystävällinen kertoessanne, kuinka paljon arvostitte erinomaista yhteistyötä Euroopan parlamentin kanssa ja erityisesti teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan jäsenten kanssa. Uskon, että voin kyseisen valiokunnan jäsenten ja koko Euroopan parlamentin puolesta sanoa, kuinka paljon myös me olemme arvostaneet sitä, että olemme saaneet tehdä teidän kanssa yhteistyötä energia-alalla ja muilla aloilla. Uskon, että parlamentin jäsenet jakavat tuntemuksenne.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00. 
Puhemies. –
   Esityslistalla on seuraavana Thorsin laatima ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan mietintö (A5-0171/2004) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi puitteiden säätämisestä energiaa käyttäviä tuotteita koskevien ekologisen suunnittelun vaatimusten asettamista varten ja neuvoston direktiivin 92/42/ETY muuttamisesta. 
De Palacio,
   . Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, direktiiviehdotus, jossa vahvistetaan puitteet ympäristöystävällisten vaatimusten asettamiselle energiaa käyttäviä tuotteita varten, on melko innovatiivinen. Haluan kiittää jäsen Thorsia ja jäsen Turmesia erinomaisesta työstä heidän omissa valiokunnissaan, ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnassa sekä teollisuus-, ulkomaakauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnassa.
Tavoitteena on löytää kahden asian välille oikea tasapaino. Yhtäältä kyseessä ovat kilpailukyky, ympäristönsuojelu ja kuluttajansuoja kestävän kehityksen puitteissa ja toisaalta erilaiset tuotteisiin liittyvät ympäristökysymykset. On tärkeää välttää se, että siirrämme yhden alan ongelmia toiselle alalle. Meillä on oltava yhdentynyt lähestymistapa kysymykseen. Kaikkien yhteisön toimielinten on myös työskenneltävä yhdessä. Näin varmistamme, että yhteislainsäätäjät voivat sopia antavansa komissiolle toimivaltuudet hyväksyä erityistuotteisiin sovellettavat toimenpiteet.
Haluan korostaa tämän ehdotuksen keskeisiä piirteitä. Kuten sen otsikossa sanotaan, sen tavoitteena on parantaa energiaa käyttävien tuotteiden ympäristöystävällisyyttä, ja tätä voitaisiin kutsua myös ekologiseksi suunnitteluksi. Vaatimukset täyttävien tuotteiden vapaa liikkuvuus, kuluttajien etujen suojaaminen sekä taloutemme kilpailukyky ovat kuitenkin keskeisiä asioita.
Katsomme, että näiden ehdotusten asianmukainen täytäntöönpano voisi osoittautua äärimmäisen hyödylliseksi kaikille osapuolille. On monia syitä, miksi näin voisi olla. Teollisuus motivoituisi kehittämään tuotteiden ympäristöominaisuuksia, jos sillä olisi merkittävät itsesääntelyvaltuudet. Koska suunnittelun parantamiseksi tehtävillä investoinneilla on laajat markkinat, vältämme markkinoiden pirstoutumisen ja investoinnit ovat kannattavia. Lisäksi toimenpiteillä on tarkoitus varmistaa, että kuluttajille voidaan maksaa nopeasti korvauksia, sekä ottaa huomioon markkinoiden luonne laajentuneessa unionissa.
Tämä on luultavasti ensimmäinen kerta, kun jokin ehdotus sisältää sellaiset johdonmukaiset ja kattavat oikeudelliset puitteet, joilla vältetään aihekohtaisen lainsäädännön antaminen. Aihekohtainen lainsäädäntö voi joissain tapauksessa osoittautua ristiriitaiseksi. Yhdennetyn tuotepolitiikan tavoitteena on välttää tämänkaltaisia riskejä.
Energiankulutus on yksi keskeisistä tavoista, joilla tuotteet ovat vuorovaikutuksessa ympäristön kanssa. Olen iloinen, että tätä asiaa on korostettu keskusteluissa, joita on käyty ehdotusta käsittelevissä valiokunnissa.
Asian institutionaalisen ulottuvuuden osalta ehdotamme, että siirrymme yhteispäätösmenettelystä komiteamenettelyyn joidenkin erityistuotteiden osalta, koska mielestämme se on joustava tapa käsitellä teknisiä asioita. Tarkoitan esimerkiksi nopeasti muuttuvaa tekniikkaa ja sidosryhmien kuulemista. Lisäksi ehdotamme itsesääntelyvaihtoehtojen suunnittelemista sellaisia tuotevalikoimia varten, jotka ovat mielestämme liian laajoja käsiteltäväksi yhteispäätösmenettelyssä. Yhteispäätösmenettely olisi liian hidas ja tästä syystä tehoton.
Kommentoin myöhemmin yksityiskohtaisesti tarkistuksia, jotka parlamentti aikoo esittää. Tässä vaiheessa haluaisin kuitenkin kertoa, kuinka rakentaviksi keskustelut ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnassa sekä teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnassa ovat mielestäni osoittautuneet. Erityisesti haluan kiittää jäsen Thorsia, jäsen Turmesia ja kaikkia esittelijöitä yrityksestä päästä sopimukseen ensimmäisessä käsittelyssä. 
Thors (ELDR ),
    Arvoisa puhemies, arvoisat komission jäsenet, tämä ilta näyttää olevan parlamentissa naisten ilta.
Ekologisen suunnittelun tarkoituksena on yhdentää tekniset mahdollisuudet silloin kun siitä on eniten hyötyä. Yli 80 prosenttia ympäristövahingoista aiheutuu tuotteen valmistusvaiheessa. Opimme tämän direktiiviä laatiessamme. Tiedämme myös, että EU on antanut monia sääntöjä vaarallisten aineiden käytön kieltämiseksi. Meillä on jätehuoltoa koskevia sääntöjä, jotka sisältävät määrällisiä tavoitteita jätteiden hyödyntämiselle ja uudelleenkäytölle. Näin oli melko luonnollista, että valiokunta painottaa tietyllä tavalla energian kulutusta erityisesti ehdotuksen käsittelyn aikana.
Haluan tuoda esiin yhden asian, koska työtämme kohtaan on esitetty ankaraa kritiikkiä, ja korostaa energianäkökohtaa. On syytä muistaa, että energiankulutuksen merkittävä kasvu on jatkunut useimmissa Euroopan maissa, ja monilla jäsenvaltioilla on vaikeuksia täyttää Kioton tavoitteet. Tästä syystä tarvitsemme uusia energiansäästövälineitä. Viimeisten kotimaassani laadittujen raporttien mukaan hiilidioksidipäästöjen määrä kasvaa 14 prosenttia vuosina 2005–2007.
Kritiikkiä on myös esitetty "top-runner" -lähestymistavasta, jota olemme soveltaneet tässä asiassa. Uskon kuitenkin, että kyse on suurelta osin väärinkäsityksestä, joka koskee sitä, mitä me tällä tarkoitamme. Haluamme, että tulevien toimenpiteiden toteuttamisessa käytetään mittaperusteena johtavaa ja parasta teknologiaa. Tämä muodostaa kehyksen päätöksille, mutta ei sulje ketään pois markkinoilta. Päinvastoin meillä on mielestäni järjestelmä, joka jättää tilaa jatkuvalle kehittämiselle.
Mietintöä on arvosteltu siitä, ettei siinä ole otettu huomioon kolmea kestävän kehityksen pilaria. On sanottu, että olemme asettaneet ympäristön etusijalle sosiaalisten ja taloudellisten kysymysten kustannuksella. Tämä kritiikki on virheellistä, ja mielestäni tämä on itsestään selvää, kun otetaan huomioon, mitä me sanomme elinkaarilähestymistavasta, ja tukemme pienille ja keskisuurille yrityksille. Olemme tietoisia taloudellisista kysymyksistä sekä sosiaalisista kysymyksistä ja mahdollisuuksista mutta myös riskeistä.
Kaiken kaikkiaan aikainen huomion kiinnittäminen ympäristökysymyksiin, kuten myös komission jäsen sanoi, on valitettavasti taloudellisempaa kuin moni muu ympäristöhallintomenetelmä, esimerkiksi tukien myöntäminen taikka pakkausmerkinnät. On osoittautunut ilmeiseksi, että saamme tukiin käytetyillä rahoilla erittäin vähän vastinetta interventiovaiheessa.
Haluaisin myös korostaa, että – aivan kuten teimme yhdennettyä tuotepolitiikkaa koskevaa vihreää kirjaa laatiessamme – olemme myös tässä ilmaisseet tukemme pk-yrityksiin sovellettaville toimenpiteille. Vetoamme myös komissioon, että se laatisi tietokannan, jonka avulla elinkaarilähestymistavan ja ekologisen suunnittelun sisällyttäminen yritysten kaikkiin toimiin helpottuisi. Tämä on innovatiivinen konsepti. Soveltamisala on laaja, mutta itse asiassa meillä on järjestelmällinen oikeuskehys sille, kuinka toimimme, kuinka teemme valinnat, mikä on tärkeää ja kuinka asetamme vaatimuksia tulevaisuudessa: toisin sanoen meillä on hyvän hallintotavan malli.
Parlamentti ei ole ilmaissut vastustavansa sitä, ettei se enää tulevaisuudessa saa määrittää, kuinka paljon energiaa jonkin tuotteen pitäisi kuluttaa. Päinvastoin meidän mielestämme tämä asia pitäisi päättää siellä, missä on asiantuntemusta. Mielestäni ehdotamme merkittävää yksinkertaistamista.
Itsesääntelyllä on myös oma roolinsa parlamentin mielestä, mutta vain jos sillä saadaan parempia ja nopeampia tuloksia kuin sääntelymenettelyllä.
Vaikka en täysin ymmärtänytkään, mitä komission jäsen sanoi lopussa, en valitettavasti kuitenkaan usko, että parlamentti kykenee missään tapauksessa pääsemään neuvoston kanssa sopimukseen tässä käsittelyssä, ja tämä tarkoittaa sitä, että menetämme paljon aikaa. Halusimme edistyä nopeammin, ja haluamme, että direktiivissä määritellään toimintasuunnitelma myös niitä tuotteita varten, joiden osuus hiilidioksidipäästöistä on 40 prosenttia. Haluamme toimia nopeasti, sillä olemme sitä mieltä, että paljon aikaa on jo hukattu.
Haluan kiittää kollegojani rakentavasta yhteistyöstä tämän mietinnön laatimisessa. Haluan kiittää teitä ymmärryksestä minua kohtaan, kun otin tämän mietinnön laatimistehtävän jäsen Riesiltä, josta tuli Belgian Eurooppa-asioista vastaava ministeri. Haluan kiittää myös komissiota sen hyvästä tahdosta päästä nopeasti sopimukseen neuvoston kanssa.
Olen myös sitä mieltä, että olemme olleet erittäin yhtenäisiä, minkä ansiosta olemme olleet hyvin vahvoja. Näkökantamme eroaa yhä monissa pikkuasioissa, esimerkiksi oikeusperustan ja vaatimustenmukaisuuden arvioinnissa, mutta emme aio antaa yksityiskohtien hämärtää sitä asiaa, että olemme olleet yhtenäisiä. Parlamentti haluaa edistyä nopeasti ja panna nopeasti täytäntöön tarvittavat toimenpiteet. Toivon, että neuvosto ja meidän jälkeemme valittava uusi parlamentti pääsevät nopeasti sopimukseen tästä, jottei näiden tärkeiden toimenpiteiden täytäntöönpano enää viivästyisi. 
Turmes (Verts/ALE ),
   .  Arvoisa puhemies, kodinkoneiden, tietojenkäsittelyjärjestelmien ja teollisuusmoottoreiden suunnittelu on erittäin tärkeää paitsi ilmastonmuutoksen ja toimitusvarmuuden takia myös Euroopan kokonaistalouden kannalta. Ekologinen suunnittelu on ilmastonmuutoksen kannalta suurin yksittäinen tekijä ja myös nopeimmin vaikuttava tekijä, koska näiden laitteiden vaihtuvuusaika on joissain tapauksessa 2–3 vuotta ja korkeintaan 10–15 vuotta eli huomattavasti lyhyempi aika kuin energian infrastruktuureilla. Ekologinen suunnittelu on myös halvin vaihtoehto, koska mallin parantamiseen käytetyt rahat saadaan vähintäänkin takaisin tuotteen elinkaaren aikana sähkökustannusten pienenemisen ansiosta.
Valitettavasti Euroopan unioni on muita talouksia, kuten Australiaa, Yhdysvaltoja ja Japania jäljessä. Jopa Kiina menestyy standardien määrittelemisessä EU:ta paremmin. Tästä syystä olemme tyytyväisiä siihen, että EU:n komissio on esittänyt tämän ehdotuksen ja että parlamentti on pystynyt parantamaan sitä. Ekologista suunnittelua koskeva hyvä direktiivi on tärkeä paitsi Euroopalle myös koko maailmalle. Pian Intiassa, Kiinassa ja muissa samankaltaisissa maissa on yhteensä 500–700 miljoonaa uutta keskiluokkaista kansalaista, joten maailman talouden suurin yksittäinen haaste on tarjota tehokkaita ja kysyntää vastaavia tuotteita, kuten kodinkoneita ja tietokoneita. Muussa tapauksessa voimme yksinkertaisesti unohtaa ilmastonmuutoksen. Ekologinen suunnittelu on myös valtava mahdollisuus Euroopan teollisuudelle, koska se avaa valtavia markkinoita. Valitettavasti osa Euroopan teollisuudesta on lobannut heikon direktiivin puolesta. Miksi? Tämä sama teollisuuden sektori haluaa siirtää tuotantoa Intiaan Kiinaan ja muihin samankaltaisiin maihin. Tämä osoittaa, että samat yritysjohtajat, jotka eivät välitä ympäristön yleisestä tilasta, eivät myöskään ole kiinnostuneita luomaan lisäarvoa ja työpaikkoja Eurooppaan. Toivon, ettei neuvosto taivu näiden lobbareiden edessä. 
Liese (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen de Palacio, hyvät kollegat, kodinkoneiden energiankulutuksen pienentäminen hyödyttää kaikkia. Se hyödyttää ympäristöä ja antaa meille mahdollisuuden saavuttaa Kioton sopimuksessa vahvistetut tavoitteet nopeammin ja halvemmalla. Se hyödyttää myös kuluttajaa, koska energiaa säästyy ja sähkölasku pienenee. Se antaa myös teollisuudelle mahdollisuuden tuoda markkinoille innovatiivisia tuotteita, erityisesti jos meillä on käytössä yhdenmukaiset standardit kaikkialla Euroopassa. Tästä syystä Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja eurooppalaisten demokraattien ryhmä on erittäin tyytyväinen Euroopan komission ehdotukseen, ja haluamme erityisesti kiittää komission jäsentä de Palaciota hänen sitoutumisestaan tähän asiaan.
Muiden ryhmien tavoin haluamme kuitenkin joitakin muutoksia komission ehdotukseen. Haluamme, että siinä esitettäisiin selvemmin, mitä komissio itse asiassa tekee näiden valtuuksien perusteella seuraavien muutaman vuoden aikana. Tästä syystä haluamme luettelon tuotteista, joihin sovelletaan täytäntöönpanotoimia seuraavien vuosien aikana, jos vapaaehtoisia sopimuksia saman tavoitteen saavuttamiseksi nopeammin ei ole. Haluamme, ettei ehdotustekstissä ole niin monia epämääräisiä oikeudellisia termejä, ja ennen kaikkea haluamme, että markkinoita valvotaan erittäin tarkasti; tämä on erittäin tärkeää PPE-DE-ryhmälle. Emme tämän tai muidenkaan asioiden osalta halua tilannetta, jossa rehelliset ihmiset häviävät ja jossa henkilöä, joka käyttää CE-merkintää vain silloin, kun sääntöjä todella noudatetaan, rangaistaan, samalla kun muut käyttävät CE-merkintää noudattamatta mitään sääntöjä. Tästä syystä on oltava erittäin ankaria rangaistuksia. Meidän valvontamme on oltava parempaa ja vaatimusten on oltava sellaisia, että niiden noudattamista voidaan todella valvoa.
Meidän on oltava kunnianhimoisia, koska vain siten yksittäiset jäsenvaltiot ovat motivoituneita noudattamaan vähimmäisvaatimuksia. Tästä syystä olemme olleet joustavia ja äänestämme huomenna kahden oikeusperustan puolesta, jos tavoite on kunnianhimoinen, mutta neuvosto reaktio masentaa minua jonkin verran. Olen erittäin pettynyt siihen, että puheenjohtajavaltio Irlanti ja neuvosto kokonaisuudessaan ovat niin epäröiviä. Tämä kannustaa yksittäisiä valtioita toimimaan yksin, mikä ei mielestäni ole hyvä asia. Tarvitsemme yhteisiä eurooppalaisia standardeja, ja minun on henkilökohtaisesti sanottava, että Euroopan parlamentin jäsenenä viettämieni kymmenen vuoden aikana en ole usein nähnyt neuvoston käyttäytyvän näin tuhoisasti enkä puheenjohtajavaltion käsittelevän asiaa näin huonosti.
Vetoan neuvostoon ja ennen kaikkea puheenjohtajavaltio Irlantiin – joka valitettavasti ei ole tänään täällä edustettuna, mutta kenties joku voi välittää tämän viestin eteenpäin – että ne noudattaisivat parlamentin tarkistuksia, ainakin silloin, kun ne työstävät kesäkuussa yhteistä kantaa. Jos ne eivät tee näin ja jos neuvosto yksinkertaisesti jättää nämä tarkistukset huomioimatta, tuloksena on kansallisten sääntöjen sillisalaatti, emme saavuta Kioton tavoitteita ja kuluttajat kuluttavat jatkossakin turhaan rahaa energiaan. Tällöin puheenjohtajavaltio Irlanti on tällöin epäonnistunut tässä asiassa. Sen viimeinen mahdollisuus on todella noudattaa parlamentin tarkistuksia, ja vetoan voimakkaasti sen puolesta, että se myös tekee niin. 
Scheele (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen de Palacio, hyvät kollegat, haluaisin onnitella ja kiittää vilpittömästi esittelijää. Hän on suhteellisen lyhyellä varoitusajalla ottanut hoitaakseen erittäin vaikean ja huomattavan monitahoisen asiakokonaisuuden. Tästä huolimatta koordinointi Euroopan parlamentissa ei ole lainkaan kärsinyt.
Olemme tänä iltana kuulleet jo monia hyviä perusteluja sille, miksi ympäristömme kannalta ja teollisuuden kannustimien luomisen kannalta on tärkeää, että hyväksymme tämän direktiivin nopeasti. Tästä syystä olen kollegojeni tavoin pettynyt siihen, ettei neuvosto ole päässyt sopimukseen ensimmäisessä käsittelyssä. Ymmärrän, että kyse on jäsenvaltioille luonnollisesti erittäin vaikeasta asiakokonaisuudesta, mutta olemme Euroopan parlamentissa osoittaneet, että huolimatta siitä, että kannat ovat aluksi hyvinkin erilaisia, erittäin tärkeissä asioissa on mahdollista lähentyä.
Yksi asia, josta emme ole päässeet sopimukseen ja josta Euroopan parlamentin kanta ratkaistaan huomisessa äänestyksessä, on oikeusperusta. Minulle on direktiivin otsikon perusteella selvää, että ympäristönsuojelu on yksi sen keskeisistä tavoitteista. Tästä syystä en pidä tyydyttävänä vaihtoehtoa, jonka mukaan oikeusperustaksi otetaan pelkästään 95 artikla, eli sisämarkkinoita koskeva artikla.
Jos haluamme hyvän ympäristö- ja energiapolitiikan, ei ole järkeä panna talutushihnaan ja kahlitaan niitä jäsenvaltioita, jotka ovat edistyneet muita paremmin tai joilla on tiukemmat vaatimukset jossain tietyssä asiassa. Tiedän, että paikalla olijoiden välinen keskustelu on jo päättynyt, mutta haluaisin korostaa täällä jälleen sitä, että ryhmäni ja minä pidämme erittäin tärkeänä, että meillä on kaksi oikeusperustaa, jotta voimme parantaa jäsenvaltioiden ympäristö- ja energiapolitiikkaa. 
Davies (ELDR ).
    Arvoisa puhemies, teollisuus valittaa Brysselin harjoittamasta sääntelystä ja asioihin puuttumisesta. Minun on vaikea kuvitella lainsäädäntöä, joka todennäköisemmin aiheuttaa huolta joillekin tuottajille kuin sellainen lainsäädäntö, jossa näin yksityiskohtaisesti määritellään, miten niiden on valmistettava tuotteensa ja millaiset energiankulutusvaatimukset tuotteiden on täytettävä, ja jossa annetaan vielä valmisteilla olevia perusteellisia laitekohtaisia täsmennyksiä, jotka vahvistetaan komiteamenettelyssä ja täysin salassa julkisuudelta.
Miten perustelemme yksityisiin markkinoihin puuttumisen näinkin laajassa mittakaavassa – sellaisen puuttumisen ja standardien vahvistamisen, joka menee paljon terveys- ja turvallisuusvaatimuksia pidemmälle? Mielestäni mahdolliset energiansäästöstä saatavat hyödyt, tehokkaampien tuotteiden valmistamisesta saatavat hyödyt ja hiilidioksidipäästöjen vähentämisestä saatavat hyödyt puhuvat puolestaan. Olen huolestunut siitä, että yrittäessään yhdistää eri jäsenvaltioiden, kylmässä ilmastossa sijaitsevien jäsenvaltioiden ja lämpimässä ilmastossa sijaitsevien jäsenvaltioiden väliset vaatimukset, komissio voi päätyä kompromisseihin, joilla vahvistetaan parhaita saavutettavissa olevia standardeja höllemmät standardit. Kehotan komissiota olemaan kunnianhimoinen.
Tämä on myönteinen askel. Sen markkinoimisella sekä kansalaisille että kuluttajille annetaan yksinkertainen viesti: vähentämällä energiankulutusta voimme auttaa heitä säästämään rahaa ja voimme omalta osaltamme edistää maapallomme suojelua. 
Bowe (PSE ).
    Arvoisa puhemies, haluaisin keskittyä yhteen kysymykseen. Olemme keskustelleet yleisin termein tämän mietinnön merkityksestä ja sen mahdollisesti aikaansaamien maailmanlaajuisten vaikutusten merkityksestä. Tutkikaamme kuitenkin yhtä pientä asiaa ja sitä, miten tämä mietintö voi tähän asiaan vaikuttaa: otetaan esimerkiksi mustesuihkukirjoittimen kasetti, todennäköisesti yksi maailman laajimmin käytettävistä tuotteista. Tilanne on se, että kaikki suuret valmistajat käyttävät kaikki mahdolliset keinot estääkseen kuluttajia tekemästä hyviä kauppoja ja samanaikaisesti vähättelevät tarvetta parantaa energiatehokkuutta, joka on ympäristönsuojelun keskeinen osa.
Valmistajat tarvitsevat tätä lainsäädäntöä, jotta ne saataisiin tekemään asiat oikein. Tässä on kyse isoista rahoista. Täytettävä mustekasetti voidaan myydä keskimäärin puoleen hintaan verrattuna uuteen tuotteeseen, ja kuluttajilla pitäisi olla mahdollisuus saada osakseen tästä koituva hyöty. Tarvitsemme tähän mietintöön tarkistuksia sen varmistamiseksi, että mustekasetit voidaan täyttää uudelleen.
Consumers' Associationin kaltaisten järjestöjen tekemissä tutkimuksissa on korostunut, minkälaisia taktiikkoja jotkin näistä yrityksistä ovat omaksuneet. Ne ovat esimerkiksi asentaneet sellaisen mikrosirun, joka väittää, että mustekasetti on tyhjä ja joissain tapauksessa jopa estää tulostimen toimimisen, vaikka mustetta on itse asiassa vielä runsaasti jäljellä. Tämä on luonnonvarojen ja energian tuhlaamista.
Tutkimukset osoittavat aivan selvästi useita erilaisia tulostimien toimintajärjestelmiin liittyviä kustannuksia, jotka ovat sellaisten valmistajien aikaan saamia, jotka käyttävät järjestelmiä, joilla pakotetaan kuluttajat ostamaan jatkuvasti uusia mustekasetteja sen sijaan, että mustekasetteja kierrätettäisiin ja täytettäisiin uudelleen.
Jos voimme liittää uuteen ekologista suunnittelua koskevaan lainsäädäntöön vaatimuksen, jonka mukaan mustekasettien pitää olla uudelleentäytettäviä ja kierrätettäviä, se olisi suuri askel eteenpäin sekä kuluttajien oikeuksien suojelun että ympäristönsuojelun alalla. 
De Palacio,
    Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, haluaisin toistaa kiitokseni esittelijä Thorsille. Kiitokset ansaitsee myös teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan lausunnon valmistelija Turmes. Haluan kiittää molempia arvoisia jäseniä heidän työstään ja panoksestaan tähän keskusteluun.
Uskon todellakin, että meillä on edessämme merkittävä aloite, jolla voisi olla todellista vaikutusta energiankulutuksen kasvun pysäyttämistä koskevan tavoitteen saavuttamisessa. Energiankulutuksessa voidaan saavuttaa merkittäviä säästöjä. Olen samaa mieltä sen jäsenen kanssa, joka korosti, että yleiskatsauksen esittäminen koko prosessista on paras tapa välttää itsemme pettäminen. Ei nimittäin ole mitään järkeä säästää prosessin yhdessä vaiheessa tai jonkin tuotteen elinkaaren yhdessä vaiheessa, jos lopputulos on kokonaisuudessaan kielteinen.
Yksityiskohtainen luettelo eri tarkistuksia koskevista komission kannoista toimitetaan puheenjohtajistolle.(1) Haluaisin kuitenkin lausua muutaman sanan joistakin kysymyksistä, jotka on otettu esiin ja joita on käsitelty tässä tämän keskustelun aikana.
Käsittelen ensin neuvoston hyväksyntää koskevaa kysymystä. Haluan tehdä selväksi parlamentille, että olisin toivonut, että tekstistä olisi päästy yksimielisyyteen neuvoston kanssa, ja tein parhaani yhteisymmärryksen varmistamiseksi, koska tämä olisi mahdollistanut sen, että teksti hyväksytään ensimmäisessä käsittelyssä. Tosiasia on, että kun teksti toimitettiin puheenjohtajavaltio Irlannille, sillä oli suuria vaikeuksia saavuttaa alkuperäinen tavoitteemme. Pidän kuitenkin erittäin todennäköisenä sitä, että teksti hyväksytään toisessa käsittelyssä, jos sen hyväksyminen ensimmäisessä käsittelyssä osoittautuu mahdottomaksi. Kuten monet arvoisat jäsenet ovat korostaneet, asia on kiireinen. On kerta kaikkiaan tärkeää saattaa tämä yhteisön uusi asetus voimaan. Lisäksi on käynnistettävä komiteamenettely. Menettelyn on oltava tarpeeksi joustava, jotta siinä voidaan mukautua tuleviin muutoksiin ja tekniikan kehitykseen. Menettelyn avulla on myös kyettävä antamaan asianmukainen vastaus yksityiskohtaisiin kysymyksiin.
Komiteamenettelystä ja parlamentin harjoittaman valvonnan puutteesta haluan muistuttaa teitä hyvät parlamentin jäsenet, että olemme sopimuspuolena yleisissä maailmanlaajuisissa sopimuksissa, jotka koskevat hyvää hallintoa ja toimielinten kykyä luoda keskinäisiä suhteita. Mielestäni nämä sopimukset antavat riittävät vakuudet siitä, että nämä toimenpiteet pannaan täytäntöön oikeansuuntaisesti ja ettei niiden täytäntöönpanossa ole todellisia vaikeuksia.
Oikeusperustan osalta parlamentin oikeudellisten ja sisäasioiden valiokunta on vahvistanut, että perustamissopimuksen 95 artikla on tämän ehdotuksen ainoa asianmukainen oikeusperusta. Hyväksyn tämän kannan ja toivon, että myös te hyväksytte sen.
Nämä olivat ne keskeiset asiat, jotka halusin tuoda esiin. Minun on korostettava, että tämän toimenpiteen toteuttamisella on kiire. Toivon todella, että siihen mennessä, kun kesäkuussa taas tapaamme, neuvoston yhteinen kanta on mahdollisimman lähellä parlamentin esittämää ehdotusta. Tekstin hyväksyminen toisessa käsittelyssä pitäisi tämän jälkeen olla helppoa edellyttäen, että sitä ei hyväksytä jo ensimmäisessä käsittelyssä. Toivon, että teksti voidaan hyväksyä heti, kun uusi parlamentti kokoontuu. Teksti on ilman muuta hyväksyttävä ennen tämän vuoden loppua. 
Puhemies. –
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.(2) 

Puhemies.
   – Esityslistalla on seuraavana de Roon laatima ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan mietintö (A5-0154/2004) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmän toteuttamisesta yhteisössä annetun direktiivin muuttamisesta Kioton pöytäkirjan hankemekanismien osalta. 
Wallström,
   .  Arvoisa puhemies, haluan ensinnäkin kiittää Euroopan parlamenttia ja erityisesti esittelijä de Roota mietinnön parissa tehdystä työstä ja erityisesti hyvin rakentavasta suhtautumisesta kompromissipaketista käydyissä neuvotteluissa. Sen avulla meidän pitäisi päästä ensimmäisessä käsittelyssä yhteisymmärrykseen tästä tärkeästä ehdotuksesta. 
Niin sanotusta "linkkidirektiivistä" on päästy yhteisymmärrykseen vain 10 kuukaudessa, mikä vahvistaa, että Euroopan unioni on sitoutunut lujasti Kioton pöytäkirjaan ja sen joustaviin järjestelmiin. Ensimmäisessä käsittelyssä saavutettu yhteisymmärrys on jälleen vakuutus siitä, että Euroopan unioni pitää hyvin tärkeänä ryhtyä konkreettisiin toimiin ilmastonmuutoksen vuoksi. Annamme näin tärkeän merkin kumppaneillemme, erityisesti kehitysmaissa ja siirtymätalouden maissa, kuten Venäjällä, siitä, että tuemme edelleen Kioton pöytäkirjaa ja että aiomme vakaasti ryhtyä monenkeskisiin toimiin ilmastonmuutoksen vuoksi. Näin autamme kumppaneitamme kohti kestävää kehitystä siirtämällä ympäristöä säästävää teknologiaa ja taitotietoa. 
Parlamentin käsiteltävänä oleva kompromissipaketti antaa merkittävästi pontta Kioton pöytäkirjalle ja sen hankemekanismeille, eli yhteistoteutukselle (Joint Implementation, JI) ja puhtaan kehityksen mekanismille (Clean Development Mechanism, CDM). JI- ja CDM-hankemekanismien määrärahoille luodaan kysyntää myöntämällä noin 12 000 eurooppalaiselle yritykselle varoja näistä hankemekanismeista, jotta yritykset voisivat hoitaa velvoitteensa EU:n kasvihuonekaasujen päästökauppajärjestelmän mukaisesti. Näin parannetaan EU:n kasvihuonekaasujen päästökauppajärjestelmän kustannustehokkuutta, tavalla, joka hyödyttää myös kehitysmaita ja siirtymätalouden maita. 
Haluan korostaa, että sopimus, josta keskustellaan tänään, on täysin yhdenmukainen Kioton pöytäkirjan täytäntöönpanoa koskevien määräysten kanssa; niihin viitataan yleensä Marrakeshin sopimuksena. Kuten tiedätte, Kioton pöytäkirjaan ei sisälly määräyksiä siitä, miten JI- ja CDM-hankkeiden varat on käytettävä. Tässä direktiivissä selvennetään sitä, miten Euroopan unioni aikoo toimia asiassa. 
Käsiteltävänänne olevan kompromissipaketin tasapaino on hyvin herkkä. Siinä vastataan parlamentin huolenaiheisiin asettamalla yhteistoteutuksen ja puhtaan kehityksen mekanismien varojen – joita on tarkoitus käyttää EU:n kasvihuonekaasujen päästökauppajärjestelmää noudattaen – laatu ja määrä tarkasti tasapainoon. Samalla suojellaan järjestelmän lujuutta ja yksinkertaisuutta. 
Komissio pyytää teitä nyt tukemaan tätä kompromissipakettia ja niin tehdessänne ottamaan toisen määrätietoisen askeleen, jotta vahvistetaan Euroopan unionin vastausta ilmastonmuutoksen asettamaan haasteeseen. 

De Roo (Verts/ALE ),
   . – Arvoisa puhemies, haluan aloittaa kiittämällä varjoesittelijöitä: liberaalipuolueen jäsentä Daviesia, sosialistipuolueen jäsentä Bowea, kristillisdemokraattien jäsentä Garcia-Orcoyen Tormoa ja EDD-ryhmän jäsentä Bloklandia. Olen heille kiitollisuudenvelassa yhteisymmärryksestä ja tuesta. Kiitän puheenjohtajavaltio Irlantia sen rakentavasta neuvottelutavasta. Haluan myös kiittää komissiota, jonka kanssa teimme hyvää yhteistyötä, vaikka siihen ei ollutkaan muodollista pakkoa. Olen myös kiitollisuudenvelassa komission jäsenelle Wallströmille. Pääsimme yhteisymmärrykseen ensimmäisessä käsittelyssä. Otan esille yhdeksän kohtaa. Lopputulos on mielestäni järkevä.
Kohta 1: tämä linkkidirektiivi tulee voimaan jo vuonna 2005. Yritykset voivat aloittaa, ne saavat nyt oikeusvarmuuden. 
Kohta 2: linkkidirektiivi on riippumaton Kioton pöytäkirjan voimaantulosta, samoin kuin päästöoikeuksien kauppaa koskeva laki. Unionin jäsenten kannalta Kioton pöytäkirjan noudattaminen alkaa nyt. Emme jää odottamaan sitä, että Venäjä ratifioi pöytäkirjan. Yhteensä 120 maata, kaksi kolmasosaa maailman väestöstä, on jo ratifioinut pöytäkirjan. 
Kohta 3: energiayhtiöt ja suuryritykset voivat nyt ansaita päästöoikeuksia sijoittamalla Kiinan hiilivoimaloiden siirtymiseen kaasuun, hiilivoimaloiden toiminnan tehostamiseen, Indonesian aurinkovoimaloihin, kehitysmaiden rannikoilla sijaitseviin tuulivoimaloihin tai käytettyjen kaasujen palauttamiseen jätteenkaatopaikoilla. Hiilidioksidin ja muiden kasvihuonekaasujen päästöjä voidaan vähentää monella muullakin tavalla.
Kohta 4: olemme noudattaneet Kioton pöytäkirjaa ja päättäneet, että ydinvoimaloiden rakentamiselle ei myönnetä lupia. 
Kohta 5: hiilinielut eivät tule kysymykseen, koska – tai niin parlamentti katsoo – kasvavat puut ovat vain väliaikainen ratkaisu. Puut voivat kaatua tai palaa. Vaikka ne kokisivatkin luonnollisen kuoleman, absorboitu hiili poistuu niistä. Biomassa ja biopolttoaineet ovat sitä vastoin hyvin varteenotettavia vaihtoehtoja. Hallitukset saavat myös kokemusta nieluista.
Kohta 6: suuria vesivoimaloita voidaan rakentaa vain, jos Maailman patokomission kriteerit otetaan huomioon. Vaikka vesivoima auttaakin meitä torjumaan ilmastonmuutosta, ekologiset ja sosiaaliset kriteerit on myös huomioitava. Tässäkin asiassa olemme tarkempia kuin Kioton pöytäkirjassa edellytetään. 
Kohta 7: on vahvistettu uudelleen sopimusta, jonka mukaan 50 prosenttia Kioton pöytäkirjan mukaisista ponnisteluista tapahtuisi kotimaassa ja 50 prosenttia EU:n ulkopuolella. On turha sitouttaa teollisuudenaloja ylärajaan, koska se johtaa siihen, että hallitusten, tai ainakin joidenkin hallitusten, sijoitustoiminta suuntautuu 50-prosenttisesti ulkomaille, samalla, kun teollisuudenalat suuntaavat maan sijoitustoiminnan 25-prosenttisesti ulkomaille. Loppujen lopuksi vain 25 prosenttia sijoitetaan kotimaahan ja 75 prosenttia ulkomaille. Tällä tavalla kyseenalaistamme oman ekologisen uskottavuutemme. 
Kohta 8: Euroopan ulkopuolella suhtaudutaan mielenkiinnolla päästöoikeuksien kaupan järjestelmään ja tähän linkkidirektiiviin. Viidessätoista Yhdysvaltain osavaltiossa ja neljässä Australian provinssissa aiotaan ottaa käyttöön samanlaiset päästöoikeuksien kaupan järjestelmät. Komissio tutkii, voivatko nämä osavaltiot ja provinssit liittyä eurooppalaiseen järjestelmäämme. Sama koskee Kanadaa ja tulevaisuudessa toivottavasti myös Japania. Näin Kioton pöytäkirjaa aletaan panna täytäntöön jo ennen kuin se tulee virallisesti voimaan. 
Kohta 9: päästöoikeuksien kaupan järjestelmän ulottuvuutta on laajennettava siten, että se kattaa myös ilmailualan ja myöhemmin myös tieliikenteen. Tämä on parempi vaihtoehto kuin kansalliset yhteistoteutushankkeet, joita jotkut ovat ehdottaneet. 
Totean lopuksi, että Ranskan hallitus ja teollisuus eivät usko tähän linkkidirektiiviin, kuten ei Greenpeace-yhdistyskään. Se on vanhanaikaista ahdasmielisyyttä. Olen tyytyväinen siihen, että kaikki poliittiset ryhmät, ministerineuvosto ja komissio ovat avarakatseisempia ja valmiit tukemaan tätä kompromissia. Ilmastonmuutos pahenee päivä päivältä, joten meidän on toimittava yhteisymmärryksessä. Sillä ei ole ilmastonmuutoksen kannalta merkitystä, missä kasvihuonekaasut syntyvät. Tämän linkkidirektiivin avulla käymme nyt maailmanlaajuiseen taistoon ilmasto-ongelman ratkaisemiseksi. 
Linkohr (PSE ),
   Arvoisa puhemies, haluan myös kiittää esittelijää hänen erinomaisesta työstään, ja toivon, että yksi käsittely riittää. 
Keskityn tarkastelemaan vain yhtä asiaa, eli nieluja. Olen tästä asiasta eri mieltä. Olen juuri palannut Etelä-Amerikasta, jossa osallistuin virallisen valtuuskunnan tekemään vierailuun. Siellä oli, hämmästyttävää kyllä, tarkasteltu hyvin tiiviisti tätä linkkidirektiiviä, ainakin eräissä ministeriöissä, ja minulle toistettiin, että heistä on tärkeää ottaa mukaan nielut, toisin sanoen metsäala. Ymmärrän kyllä, miksi. Metsäalan mukaan ottaminen edistäisi todella paljon köyhyyden torjumista näissä maissa tai vaihtoehtojen kehittämistä huumausaineille alueilla, joilla niitä viljellään. 
Haluan mainita myös, että Ranska teki vajaa vuosi sitten Kolumbian kanssa sopimuksen, joka koski myös metsäalaa. Parlamentin ja ministerineuvoston välillä vallitsee näin ollen ristiriita, joka on pitkällä aikavälillä kestämätön. 
García-Orcoyen Tormo (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, on kulunut lähes kaksi vuotta siitä, kun päästökauppadirektiivi avasi uusia näkymiä kaikkein saastuttavimmille teollisuudenaloille. Näiden alojen oli määrä osallistua ilmakehän hiilidioksidipäästöjen vähentämiseen. Tämä monimutkainen ensimmäinen askel otettiin vasta hiljattain. Se on todella tarpeen, mikäli Euroopan unioni aikoo saavuttaa ilmastonmuutokseen liittyvät sitoumuksensa. On kuitenkin totta, että käytännön toteutus on herättänyt pelkoa ja epäilystä. 
Tästä syystä tähän linkkidirektiiviin sisältyvät muutokset ovat niin merkittäviä. Sen avulla voidaan toteuttaa puhtaan kehityksen hankkeet. Direktiivissä määrätään myös sertifioitujen päästövähennyksien tunnustamisesta. Linkkidirektiivin myötä Euroopan unioni lähettää tärkeän poliittisen viestin kehitysmaihin, viestin, jossa todetaan, että kehitysmaat saavat näiden hankkeiden myötä todennäköisesti paljon enemmän tukea ympäristöystävällisen kehityksen edistämiseksi kuin tällä hetkellä. Asianomaisille aloille lähetetään myös viesti, jossa tehdään selväksi, että Euroopan unioni aikoo tosiaan ryhtyä toimiin päästöoikeuksien kauppaan osallistumisen helpottamiseksi. 
Esittelijä de Roo on mielestäni ymmärtänyt tarpeen varmistaa, että linkkidirektiivi on hyvin joustava. Hän teki tästä syystä ihailtavaa työtä kaikkien poliittisten ryhmien kanssa. Lisäksi hän ohjasi neuvoston kanssa käytyjä erinomaisia neuvotteluja. Luotan siihen, että tämä kaikki kantaa huomenna hedelmää ja että parlamentin enemmistö äänestää esityksen puolesta ensimmäisessä käsittelyssä. 
Näyttää kuitenkin siltä, että joihinkin tilaisuuksiin ei tartuttu tai ettei niitä pidetty tilaisuuksina. Edistys on myös ollut osittain liian horjuvaa. Joustava mekanismi ei tästä syystä ole niin joustava kuin sen pitäisi olla. Esittelijä on tietoinen tästä; keskustelimme nimittäin asiasta yhdessä. 
Tarkoitan ensinnäkin kotimaisia tai kansallisia hankkeita, joiden täytäntöön paneminen on rajoittunut koskemaan rataverkostoja. Mukaan olisi voitu mielestäni hyväksyä paljon muitakin hankkeita, ilman, että direktiivin henkeä olisi vahingoitettu. 
Vesivoimahankkeiden hyväksyttävyyttä ja täytäntöönpanoa pohdittaessa noudatettiin mielestäni myös liian varovaista lähestymistapaa. Näissä maissa tarvitaan tällaisia hankkeita, ja niistä on määrättävä asianmukaisesti Marrakeshin sopimuksissa. Olen lisäksi samaa mieltä jäsen Linkohrin kanssa siitä, että nieluja tarvitaan näissäkin maissa, ja että myös tähän asiaan on suhtauduttu liian varovaisesti.
Kannattaa kuitenkin panna merkille, että hyvin myönteistäkin edistystä on tapahtunut. Mainittakoon esimerkiksi täydentävyyteen liittyvän ongelman ratkaiseminen. Voisin myös mainita jäsenvaltioiden kyvyn organisoida omaa toimintaansa, jakaa yhteiset tavoitteet ja määritellä tarkoituksenmukaiset politiikat, joiden avulla tavoitteet voidaan saavuttaa.
Tulos on mielestäni erinomainen, ja haluan vielä kerran onnitella esittelijää. 
Bowe (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, suhtaudun sopimukseen myönteisesti. On ensiarvoisen tärkeää varmistaa, että päästöoikeuksien kaupan järjestelmä toimii, kun se käynnistetään tammikuussa 2005. Haluan onnitella esittelijää hänen tekemästään työstä. Olen nähnyt monenlaisia esittelijöitä, ja hän on tehnyt todella hyvää työtä. Hän on varmistanut, että neuvoston kanssa tehdään sopimus, joka on käytännöllinen kompromissi ja joka tulee saamaan paljon kiitosta ympäristöalalta, samalla, kun siinä taataan teollisuudelle paljon varmemmat olot kuin alkuperäisessä ehdotuksessa. 
Olen tyytyväinen siihen, että olemme onnistuneet pitämään myönnettyjen lainojen määrän kurissa. Se on järkevä ratkaisu, jonka myötä jäsenvaltiot voivat seurata ja valvoa markkinoita sekä varmistaa, etteivät ne tulvi yli. Tiettyjen kysymysten osalta olemme mielestäni saaneet neuvoston vakuuttuneeksi siitä, että kansallisten hankkeiden mukaan ottamista on vielä harkittava. Asian yhteydessä laatimistamme suuntaviivoista on hyötyä. 
Nielujen osalta olemme tehneet parhaan mahdollisen sopimuksen: yrityksiä kielletään hyödyntämästä maankäyttöhankkeita ja metsien hiilinieluja ainakin vuoteen 2008 asti. Tätä on hyvin vaikea arvioida laskennallisesti, joten tarvitsemme lisäaikaa voidaksemme tarkastella sitä lähemmin. 
Suurten vesi- ja ydinvoimahankkeiden osalta tuottaisi pettymyksen, jos tällaisille hankkeille myönnettävät varat poistettaisiin suunnitelmasta pysyvästi, mutta todellisuudessa parlamentti on onnistunut varmistamaan, että hankkeet ja niiden sisällyttäminen eurooppalaiseen järjestelmään ovat ainakin Kioton pöytäkirjan, Maailman patokomission edellytysten ja Marrakeshin sopimuksen mukaisia. Lopputulos ei todellakaan ole huono. 
Viestimme EU:n hallituksille on selvä. Ympäristöä on parannettava tosiasiallisesti vähentämällä päästöjä pitkän aikavälin kestävillä ponnistuksilla kotimaissa, ei ryhtymällä edullisiin, harkitsemattomiin ja mahdollisesti tuhoisiin hankkeisiin köyhemmissä maissa. Jäsenvaltiot, me tarkkailemme teitä! 
Davies (ELDR ).
   – Arvoisa puhemies, juuri kun neuvoston kanssa oli päästy sopimukseen, Greenpeace, Maailman luonnonsäätiö WWF ja RSPB (Ison-Britannian kuninkaallinen lintujensuojeluyhdistys) tuomitsivat sen epätarkoituksenmukaiseksi ja vetosivat jäseniin, jotta sopimus hylättäisiin. Jotkut jäsenet saattavat äänestää sopimusta vastaan, mutta he ovat todennäköisesti jäseniä, jotka asettavat teollisuuden edut ympäristön etujen edelle. En ole aivan varma, laskeeko WWF heidät ystäviensä joukkoon. 
Sain eräänlaista pahansuopaa mielihyvää – varsinkin näin vaalien lähestyessä – siitä, että Greenpeace tuomitsi vihreään puolueeseen kuuluvan esittelijämme, mutta itse onnittelen häntä. Hän on tehnyt suuren työn pitäessään parlamentin kaikki osapuolet yhdessä. Sopimus on tosin heikko, mutta jostakin on aloitettava. Tosiasia on, että tiedämme, että näiden toimien täytäntöön panemista vastustettiin jopa eräissä jäsenvaltioissa.
Olen iloinen siitä, että EU yrittää edelleen johtaa maailmaa koko ilmastonmuutokseen liittyvässä asiassa. Todellinen ongelma on kuitenkin ensinnäkin se, että meidän on saatava jonkinlainen sopimus toimimaan, ja toiseksi se, että meidän on jatkettava eteenpäin. Olen huolestunut siitä, mitä tapahtuu, jos Kioton pöytäkirja ei tule voimaan. Se on avainasemassa oleva kysymys, jota komission jäsen pyrkii tarkastelemaan tällä viikolla eräiden kollegojen kanssa. Saammeko Venäjän – joka on yhtälön tärkeä osatekijä – vakuuttuneeksi Kioton pöytäkirjaan liittymisestä ja sen voimaan saattamisesta? En pidä siitä, että joudumme antamaan periksi kiristykselle. Se voisi kuitenkin tämän kerran olla maksamisen arvoinen hinta. 
Oomen-Ruijten (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, Jorge Moreira da Silva teki viime vuonna sopimuksen neuvoston kanssa; hän oli tuolloin parlamentin jäsen. Sopimus koski kasvihuonekaasuilla käytävää kauppaa. Se ei ollut helppoa, koska sopimukset, joita oli jo tehty teollisuuden kanssa monessa maassa kasvihuonekaasupäästöjen vähentämiseksi, piti sisällyttää eurooppalaiseen politiikkaan. Nyt, tai itse asiassa huomenna äänestyksen jälkeen, ryhdytään noudattamaan tuoretta sopimusta, ja otetaan käyttöön uudet järjestelyt, jolloin päästökauppaa laajennetaan kolmansiin maihin. Olen ylpeä siitä, että me, Euroopan unioni, olemme osoittaneet suhtautuvamme vakavasti Kioton pöytäkirjaan, ja että emme vain tee sopimuksia, vaan myös noudatamme niitä. 
Olemme Euroopassa harjoittaneet jo liian kauan puolustuspolitiikkaa ympäristöalalla. Uuden CDM-välineen – puhtaan kehityksen mekanismin – ja yhteistoteutuksen avulla voimme jälleen kerran tarttua ohjiin maailmanlaajuisella tasolla. Puhdastekniikan kehittämisen ja viennin ansiosta voimme luoda uudet markkinat puhtaammille tuotantoprosesseille. Se hyödyttää Euroopan teollisuutta. Odotan kuitenkin, että ympäristöystävällisen tekniikan siirtäminen auttaa myös kehitysmaita noudattamaan kestävää kehitystä ja edistää niiden vaurastumista. Vaihto-ohjelmat, jotka voidaan nyt toteuttaa kehitysmaiden tai niiden maiden kanssa, jotka ovat siirtymässä kohti markkinataloutta, laajentavat markkinoita, joilla käydään kauppaa päästöoikeuksilla. Näin alennetaan kasvihuonekaasujen hintaa tonnilta, eli saadaan hyvä ympäristöllinen tuotto mahdollisimman alhaiseen hintaan. 
Ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokunnassa sekä keskusteluissa, joihin esittelijä on osallistunut, on puhuttu paljon riskeistä, jotka voivat aiheutua vähennyksien sijoittamisesta oman jäsenvaltion ulkopuolelle. Koska olemme nyt sopineet Euroopan tasolla, että yhteistoteutus ja puhtaan kehityksen mekanismi ovat aivan liian täydentäviä, meidän on tyydyttävä järjestettyyn tarkistustoimeen. 
Teollisuuden on nyt hyväksyttävä se, mitä sille tarjotaan. Jäsen de Roo on tehnyt parhaansa, mistä haluan onnitella häntä lämpimästi. Hän on mahdollistanut järkevät neuvottelut, ja haluan kiittää häntä siitä. 
Liese (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Wallström, ennen kuin ryhdyn tarkastelemaan de Roon mietintöä, haluan sanoa pari sanaa päästökaupasta yleensä ja Moreira da Silvan mietinnöstä, jonka jäsen Oomen-Ruijten mainitsi myös. Moreira da Silvan mietinnössä parlamentti ehdotti ylärajan, kannen, käyttöön ottamista kansallista jakosuunnitelmaa varten, ja halusimme, että kunkin maan kansallisille jakosuunnitelmille asetetaan samat rajat. Neuvosto hylkäsi valitettavasti tuolloin tarkistuksen. Se on yksi syy siihen, miksi olemme nyt joutuneet tilanteeseen, jossa kansallisten jakosuunnitelmien sekamelskasta ei löydy toistensa kanssa yhteensopivia suunnitelmia. Monet jäsenvaltiot eivät ilmoittaneet suunnitelmistaan 31. maaliskuuta mennessä, ja jotkin jäsenvaltiot ovat esittäneet suunnitelmia, jotka ovat kaukana kunnianhimoisista. Arvoisa komission jäsen Wallström, haluan nimenomaan tukea teitä: olette sitoutunut kannustamaan jäsenvaltioita panemaan täytäntöön tämän direktiivin hengen ja sisällön ja tarvittaessa haastamaan jäsenvaltiot Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen, jotta niiden olisi pakko ryhtyä toimiin. Vaikka parlamentin tarkistusta ei hyväksyttykään sanatarkassa muodossa, liitteen III vaatimukset eivät itse asiassa salli teollisuudelle tehtäviä myönnytyksiä eli päästömäärien laajamittaista nostamista. Tästä syystä on hyvin tärkeää seurata tilannetta. Olemme myös kirjoittaneet asiasta komission puheenjohtajalle, Romano Prodille. 
Emme voi hyväksyä sitä, että suhteellisen kunnianhimoisten jäsenvaltioiden teollisuus kärsii, koska muutamat jäsenvaltiot uskovat edelleen, ettei niiden tarvitse tehdä mitään. Jotakin on myös tehtävä kotimaissa, vaikka yhteistoteutus ja puhtaan kehityksen mekanismi ovatkin tärkeitä. 
Tästä pääsen de Roon mietintöön. Se on mielestäni tärkeä edistysaskel kansainvälisen ilmastopolitiikan kannalta. Olemme lujittaneet Kioton prosessia, ja olemme myös osoittaneet, että tälläkin asialla on rajoituksensa. Olen kuitenkin sitä mieltä – toisin kuin jäsen Linkohr – että olimme oikeassa pitäytyessämme kannassa, jonka mukaan nieluja ei sisällytetä ehdotukseen. Hyvä jäsen Linkohr, olette melkein aina oikeassa, mutta tässä olette mielestäni tehnyt virhearvioinnin, vaikka olettekin fyysikko. Päästökaupassa biomassan päästökerroin on nolla, mikä tarkoittaa siitä, että biomassan polttaminen ei edellytä minkäänlaisia todistuksia. Tämä kannustaa polttamaan biomassaa. Jos joudumme nyt myös maksamaan puiden istuttamisesta, olemme pettäneet itsemme, emmekä suojele ilmastoa. 
Wallström,
   .  Arvoisa puhemies, ensinnäkin – ja tämän olette kuulleet minun sanovan aiemminkin – meidän on elettävä ilmastonmuutoksen kanssa pitkän aikaa, ehkä sukupolvien ajan. Se asettaa haasteen ihmiskunnan tuleville sukupolville. 
On tärkeää, että Euroopan unioni pitää edelleen ohjat käsissään. Meidän on yhä osoitettava, että haluamme ryhtyä toimiin niin kotimaissamme kuin kansainvälisestikin, että uskomme todella maailmanlaajuisen ongelman edellyttävän maailmanlaajuista ratkaisua. Meidän on myös toimittava kustannustehokkaasti. Uskottavuutemme edellyttää, että tarkastelemme kaikkein kustannustehokkaimpia ratkaisuja. Se on osa prosessia, ja siten voimme osallistaa kaikki asianomaiset ryhmät. Tämä auttaa meitä siinä. Kiitän tästä jälleen sekä esittelijää että koko Euroopan parlamenttia. 
Otan kantaa kahteen asiaan, jotka mainittiin keskustelussa. Aloitan Venäjästä. Kuten keskustelussa mainittiin, muutamista komission jäsenistä muodostuva ryhmä matkustaa Venäjälle myöhemmin tällä viikolla keskustellakseen eräistä asioista, kuten monista aloista, joilla teemme yhteistyötä Venäjän kanssa. On totta, että meidän ei pidä odottaa Venäjää, mutta sopimuksen ratifioineet 120 maata eivät odota: ne ovat itse asiassa jo ryhtyneet toimiin, jotka liittyvät ilmastonmuutokseen. Meidän pitää tietenkin jatkaa Venäjän painostamista ja tehdä venäläisille selväksi, että Kioton pöytäkirjan voimaantulo riippuu heistä, että se, mitä he tekevät, on tärkeää, ja että me luotamme heihin. Tästä syystä jatkamme asian käsittelyä.
Toinen asia on tärkeä: väite, joka koskee nieluja, ja meidän kantamme niihin. Olen edelleen tyytyväinen siihen, että olemme yhtä mieltä nieluista, koska olemme suhtautuneet niihin varsin epäluuloisesti kaikissa Kioton pöytäkirjaan liittyvissä neuvotteluissa, ainakin siihen asti, kunnes voimme seurata ja valvoa nieluja ja laskea luotettavasti niiden määrän.
Se oli yksi väite, ja toinen liittyy nielujen väliaikaiseen luonteeseen ja niistä aiheutuviin päästömäärien vähennyksiin. Olemme myös noudattaneet omaa linjaamme ehdotuksen osalta, ja suhtaudun siihen myönteisesti. Nämä olivat väitteet. Epävarmuustekijöitä on vielä liikaa, ja niitä on selvitettävä, mutta ne sisältyvät kuitenkin Kioton pöytäkirjaan. Toivon, että Brasilia ja muut maat saavat jonakin päivänä tämän ansiosta uusia tilaisuuksia. Meidän on kuitenkin oltava varovaisia, niin kauan kuin emme tunne kaikkia asian yksityiskohtia.
Tästä tulee jälleen yksi tehokas väline ilmastonmuutospolitiikkamme kannalta. 
Puhemies.
   Kiitos, komission jäsen Wallström.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.
Bonde (EDD ).
   – Arvoisa puhemies, yli 63 parlamentin jäsentä esitti komissiolle epäluottamuslauseen, ei siksi, että emme luota komission jäseniin, vaan siksi, että se on ainoa keino saada komissio kantamaan vastuu Eurostatiin liittyvästä skandaalista. Vaadimme komissiota kantamaan vastuun asiasta, ja jos se ei tee niin, joudumme esittämään epäluottamuslauseen, joka koskee kaikkia. 
Pari tuntia sitten tarkistettiin 67 allekirjoituksesta 60:n oikeellisuus. Yksiköt ovat tarkistaneet vielä kahden allekirjoituksen oikeellisuuden ja kieltäytyneet tarkistamasta kahta allekirjoitusta. Niistä olemme antaneet kirjallisen vakuutuksen. Yksikköjen tiedossa pitäisi nyt olla joka tapauksessa 64 allekirjoitusta, eikä puhemiehistö voi näin ollen muuta kuin merkitä muistiin, että on esitetty epäluottamuslause, jonka on allekirjoittanut 63 jäsentä, mikä on toisin sanoen tarvittava määrä. Tieto on siis merkittävä esityslistaan 24 tunnin sisällä, ja äänestys on toimitettava 48 tunnin sisällä. 
Toivon puhemiehen merkitsevän muistiin, että 63 allekirjoitusta on nyt saatu kokoon ja että yksiköt eivät tulkitse työjärjestystä oikein, koska ne yrittävät saada ihmisiä poistamaan allekirjoituksensa. 
Puhemies.
   Merkitsimme muistiin, mitä sanoitte. Tarkastelemme tietenkin asiaa lähemmin, tarkistamme nimet ja palaamme asiaan huomenna. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana Bloklandin laatima ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan mietintö (A5-0265/2004) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi paristoista ja akuista sekä käytetyistä paristoista ja akuista.
Wallström,
     Arvoisa puhemies, haluan ensiksi kiittää Euroopan parlamenttia, ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokuntaa ja erityisesti esittelijä Bloklandia hänen mietinnöstään.
Komission ehdotuksella uudeksi paristodirektiiviksi pyritään laajentamaan tiettyjä vaarallisia aineita sisältävistä paristoista ja akuista annetun voimassa olevan yhteisön lainsäädännön soveltamisalaa siten, että se kattaisi kaikki yhteisön markkinoille saatetut paristot ja akut. Tällä hetkellä voimassa oleva lainsäädäntö kattaa ainoastaan 7 prosenttia kaikista Euroopan unionissa vuosittain myytävistä kannettavista paristoista. Tämä seikka on hankaloittanut tehokkaiden kansallisten keräys- ja kierrätysjärjestelmien perustamista. Kuluttajat eivät myöskään ole olleet selvillä siitä, mitä on tarkoitus kerätä ja mitä ei, minkä vuoksi osallistuminen kansallisiin keräysjärjestelmiin on jäänyt tehottomaksi. Vielä nykyäänkin suuri osa paristoista päätyy ympäristöön. Esimerkiksi vuonna 2002 noin 45 prosenttia kaikista EU:n 15 jäsenvaltiossa myydyistä kannettavista paristoista sijoitettiin kaatopaikoille tai poltettiin.
Esitetyn ehdotuksen tavoitteena on saavuttaa ympäristönsuojelun korkea taso ja samalla sujuvoittaa paristojen sisämarkkinoiden toimintaa. Tältä osin komission ehdotuksessa on kaksi päätavoitetta: kaikkiin paristoihin ja akkuihin sovellettavan suljetun tuotekierron järjestelmän perustaminen sekä tuottajien vastuujärjestelmän käyttöön ottaminen. Ehdotetun suljetun tuotekierron järjestelmän mukaisesti jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet käytettyjen paristojen ja akkujen loppukäsittelyn välttämiseksi sekä paristojen korkean käsittely- ja keräystason saavuttamiseksi. Olen varma, että ehdotetut kannettavien paristojen keräystavoitteet ja ehdotetut korkeat kierrätystavoitteet suojaavat ympäristöämme tällaisten paristojen loppukäsittelyn aiheuttamilta vaaroilta. Lisäksi ehdotuksessa puututaan elohopeaa, kadmiumia tai lyijyä sisältävien vaarallisten paristojen hallitsemattoman käsittelyn ongelmaan. Tältä osin direktiivissä säädetään toimenpiteitä, joilla täydennetään romuajoneuvodirektiivissä asetettuja kyseisten aineiden käyttörajoituksia: kaikkien teollisuusparistojen ja ajoneuvojen paristojen sijoittaminen kaatopaikoille ja polttaminen kielletään. Määritelmä kattaa useimmat lyijyä tai kadmiumia sisältävät paristot. Myös kannettaville nikkelikadmiumparistoille asetetaan keräystavoite, mikä edellyttää jätevirran seurantaa pois heitettyjen kannettavien nikkelikadmiumparistojen määrän selvittämiseksi. Laajassa vaikutustenarvioinnissa nämä toimenpidevaihtoehdot ovat osoittautuneet taloudellisesti, sosiaalisesti ja ympäristölliseksi kestävimmiksi.
Käyttöön otettavassa tuottajien vastuujärjestelmässä tuottajan vastuun periaatteen soveltaminen on merkittävä askel kohti ulkoisten ympäristökustannusten sisällyttämistä tuotantovaiheeseen, ja samalla tuottajia kannustetaan saattamaan markkinoille ympäristöä vähemmän kuormittavia tuotteita.
Kaikki paristot ja akut on ohjattava pois jätevirrasta ja kierrätettävä ympäristövahinkojen välttämiseksi ja niiden sisältämien metallien hyödyntämiseksi. Tämän tavoitteen saavuttamiseksi meidän on perustettava suljetun tuotekierron järjestelmä ja saatava paristojen tuottajat kantamaan vastuu valmistamistaan tuotteista. 
Blokland (EDD ),
   .  Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan puolesta haluaisin valaista mietintöäni paristoista ja akuista. Euroopan komissio on vihdoinkin esittänyt ehdotuksen, mikä on Euroopan parlamentin painokkaiden vaatimusten ansiota. Komission ehdotuksessa on moniakin hyviä puolia.
Ensinnäkin direktiivi kattaa kaikki paristot. Toiseksi siinä asetetaan sitovat keräystavoitteet. Kolmanneksi kierrätystä koskevat prosenttiosuudet ja kierrätystehokkuuden tavoitteet ovat sitovia, ja neljänneksi tuottajien vastuulla on rahoitusjärjestelmässä merkittävä sija.
Ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnassa on keskusteltu paljon paristoista, tarkemmin ottaen raskasmetallien käytön välttämisestä ja keräystavoitteista. Ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnassa on päästy sopuun useimmista kysymyksistä kaikkien ryhmien kesken. Jopa paristojen keräystavoitteista on päästy laajasti kannatettuun kompromissiin. Koska paristojen myyntiluvut – etenkin toukokuun 1. päivän jälkeen – vaihtelevat jäsenvaltioittain huomattavasti, olemme ehdottaneet, että keräystavoitteeksi asetettaisiin prosenttiosuus myytyjen paristojen määrästä.
Raskasmetallien käyttöä on pyritty välttämään jo vuosia. Nyt EU:n lainsäädännön mukaan raskasmetallit elohopea, lyijy ja kadmium ovat kiellettyjä 1. heinäkuuta 2003 jälkeen markkinoille tuotujen ajoneuvojen materiaaleissa ja osissa, sekä 1. heinäkuuta 2006 jälkeen markkinoille tuotavissa uusissa sähkö- ja elektroniikkalaitteissa.
Paristoissa ja akuissa huolta aiheuttaa nimenomaan se, että ne sisältävät elohopeaa, lyijyä ja kadmiumia, jotka ovat raskasmetalleja. Komission ehdotukseen liitettyjen perustelujen sivuilla 9–12 kuvataan selkeästi elohopean, kadmiumin ja lyijyn haitallisia ympäristö- ja terveysvaikutuksia. Tästä syystä useimmat elohopeaa sisältävät paristot olivat kiellon piirissä jo vuonna 1998. Komission tarkistetun paristodirektiivin ohjaavana taustaperiaatteena on aina ollut nikkelikadmiumparistojen kielto. Onkin hämmästyttävää, että nyt esitetyssä komission ehdotuksessa näille aineille ei ehdoteta kieltoa vaan niin kutsuttua kadmiumin suljetun tuotekierron järjestelmää. Tuotekierron järjestelmä ei kuitenkaan vaikuta suljetulta, koska vain 80 prosenttia kannettavista nikkelikadmiumparistoista on kerättävä. Tästä seuraa, että 20 prosenttia kannettavista nikkelikadmiumparistoista sijoitetaan kaatopaikalle tai poltetaan. Koska kadmium on haihtuva metalli, jätteenpoltossa sitä vääjäämättä päätyy ilmakehään. Tämän vuoksi ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunta esittää elohopean, kadmiumin ja lyijyn kieltämistä. Lisäksi se on sisällyttänyt ehdotukseen laajan poikkeuksia koskevan luettelon tapauksista, joissa tehokkaita vaihtoehtoja ei ole saatavilla. Tähän luetteloon kuuluvat kuulokojeet, hätävalot, teollisuuslaitteiden paristot, lyijyakut ja johdottomat työkalut. Viimeinen poikkeuksista ei mielestäni ole tarpeellinen, mutta olen kuitenkin lisännyt sen luetteloon ottaakseni huomioon joidenkin jäsenten esittämät vastalauseet.
Nikkelikadmiumparistojen vaihtoehdot, nikkeli/metallihybridiparistot, toimivat –20° C:n ja +60° C:n välisissä lämpötiloissa. Näitä paristoja voidaankin käyttää kaikkialla Euroopan unionissa.
Lopuksi haluaisin ottaa kantaa European Portable Battery Associationin naurettavaan kannanottoon, jossa se virheellisesti väittää, että ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan mietinnön hyväksyminen johtaisi kaikenlaisten sovellusten kieltämiseen.
Minulla on vanha – neljä ja puoli vuotta vanha – matkapuhelin, jossa on litiumioniparisto. Olen miltei varma, että paristot teidän kaikkien matkapuhelimissa ovat nikkeli/metallihybridi- tai litiumioniparistoja. Lyhyesti sanottuna nikkelikadmiumparistojen kieltäminen näiden laitteiden osalta ei johda mihinkään ongelmiin. Toinen osoitus naurettavuudesta ovat autojen lyijyakut, jotka romuajoneuvodirektiivissä sallitaan. Niitä ei kielletä myöskään paristodirektiivissä, koska ne sisältyvät poikkeusluetteloon, kuten hetki sitten kuulitte. Sama koskee kuulokojeiden ja rannekellojen nappikennoja, johdottomia työkaluja, hätävaloja ja kaikkia teollisia sovelluksia.
Jopa Euroopan kuluttajaliitto BEUC kannattaa nikkelikadmiumparistojen kieltämistä kuluttajasovelluksissa. Vaikka vaihtoehtoja tunnetusti on paljon, olen havainnut yritysten periaatteessa vastustavan kieltoa siinä määrin, että ne ovat vastustaneet sitä tähän päivään asti, vaikka kaikki niiden vaatimat poikkeukset on tehty. Tällaisia perusteluja ei mielestäni pitäisi ottaa päätöksenteossa huomioon. Arvelen niiden taustalta löytyvän vaarallista vehkeilyä. Tältä osin on syytä huomata, että alan teollisuus, joka niin kovin vastustaa nikkelikadmiumparistojen kieltämistä, pyrkii edistämään vaihtoehtojen käyttöä omilla verkkosivuillaan. Niinpä meidänkin pitäisi edistää niiden käyttöä ennen kaikkea poistamalla haitalliset raskasmetallit paristoista mahdollisimman kattavasti. 
Linkohr (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, minun on myönnettävä, että ennen liittymistäni Euroopan parlamenttiin työskentelin kymmenen vuotta nikkelikadmiumparistojen parissa. Rakensimme jopa tehtaan, ja minä hankin muutaman patentin, jotka nyt ovat sammuneet. Minulla ei siis ole asiassa mitään taloudellisia intressejä. Minun on lisäksi myönnettävä, että tuohon aikaan emme juurikaan ajatelleet sitä, mitä myöhemmin pitäisi tehdä. Teemmekin mielestämme oikein pohtiessamme, miten tällaiset paristot voitaisiin kierrättää.
En kuitenkaan neuvoisi asettamaan kieltoja, vaan tuomaan markkinoille nopeammin vaihtoehtoja, joita teoriassa on. Pienet polttoainekennot saatetaan hyvinkin saada markkinoille tänä tai ensi vuonna, eivätkä ne sisällä raskasmetalleja. Lisäksi ne tulevat samoista yrityksistä, jotka valmistavat nikkelikadmiumparistoja, ja joka tapauksessa monilla on niistä kokemusta. Tätä minä suosittelisin hätiköidyn kiellon sijaan. 
Goodwill (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, paristot ovat osa jokapäiväistä elämäämme. Voidaan sanoa, että kannettavien ja etenkin ladattavien virtalähteiden kehittäminen on mullistanut elämämme.
Luultavasti jokaisella meistä on mukanaan pari patteria – niitä on puhelimissamme, rannekelloissamme, autojemme avaimenperissä – ja ehkäpä täällä parlamentissa on jopa jokunen sydämentahdistin. Paristot ovat lisänneet turvallisuutta. Johdottomat virtalähteet ovat tehneet rakennustyömaista paljon turvallisempia, ja sähkökatkoksen sattuessa paristot turvaavat varavalaistuksen tai varavirran. Kävin hiljattain ydinvoimalassa, jossa näin talonkokoisen pariston, joka antaa voimalalle varavirtaa sähkökatkoksen sattuessa.
Haluan kiittää komissiota sen tekemästä ehdotuksesta, joka on tasapainoinen ja oikeassa suhteessa ongelmaan. Erityisesti kiitän komissiota tavasta, jolla se puuttuu jäteongelmaan.
Muutamat maat, kuten Belgia, ovat onnistuneet poistamaan paristot jätevirrasta. Meidän pitäisi tutkia huolellisesti, mitä tämä maksaa. Belgiassa paristojen kierrätyksen kustannukset ovat ainakin kaksi kertaa pariston alkuperäistä arvoa suuremmat. Tarvitsemme markkinajohtoisen ratkaisun, jottemme yhtäkkiä huomaa keräävämme paristoja vain keräämisen itsensä tähden.
Kotimaani Yhdistynyt kuningaskunta on suoriutunut surkeasti, kuten monissa muissakin jätekysymyksissä. Kun komission tavoitteet hyväksytään, toivon, että ne saavutetaan emmekä luo uudelleen tilannetta, jossa olimme vanhojen jääkaappien kanssa. Silloin direktiivi vain keräsi pölyä hyllyllä, kunnes sen täytäntöönpano ajoissa oli liian myöhäistä. Toivon myös Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen myöntävän asianmukaista rahoitusta niille paikallisviranomaisille, joiden vastuualaan näiden paristojen keräys kuuluu.
Kannatan joitakin tarkistuksista. Ennen kaikkea ryhmäni tukee sitä, ettei keräystavoitteita perustettaisi mielivaltaiseen grammamäärään eli 160 grammaan maata kohden. Tällainen yhden koon toimenpide olisi kummallinen ratkaisu esimerkiksi Baltian maissa, joissa koko markkinoilla syntyvä määrä ei yllä puoleenkaan 160 grammasta. Prosenttimääräiset keräystavoitteet olisivat paljon järkevämpi ratkaisu.
Ryhmäni ei kuitenkaan kannata 4 artiklaan liittyviä tarkistuksia raskasmetalleja koskevista kielloista. Ensinnäkään aivan kaikilla aloilla ei ole kehitetty vaihtoehtoja. Etenkään työkaluissa vaihtoehtoiset paristot eivät ole toimineet yhtä hyvin. Tarkistuksen myötä työkalujen käyttöikä lyhenisi huomattavasti ja ne heitettäisiin pois nykyistä nopeammin.
Toiseksi Yhdistyneessä kuningaskunnassa on julkaistu useita tutkimuksia kaatopaikkojen ja polttamisen aiheuttamasta pilaantumisesta. Ympäristössä on toki kadmiumia, mutta pattereista sitä ei vapaudu merkittäviä määriä. Jos haluaisimme vähentää päästöjä, meidän pitäisi ottaa tarkasteluun fossiiliset polttoaineet, lannoitteet ja metalliteollisuus.
Viimeiseksi huomauttaisin aikataulusta. Nyt myytävät paristot tulevat jätevirtaan vasta 16 vuoden kuluttua. Niinpä raskasmetallien kieltäminen ei ratkaise ongelmaa lyhyellä aikavälillä. 
Lange (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Wallström, paristojen käyttö toden totta lisääntyy, mistä aiheutuu ongelmia. Ensinnäkin haluamme tehdä paristoista ympäristöystävällisiä, ja toiseksi emme halua, että ne pahentavat jäteongelmaamme entisestään. Tämä tarkoittaa perimmältään sitä, että tarvitsemme strategian, jolla varmistetaan, että mahdollisimman pieni osuus paristoista sijoitetaan kaatopaikalle. Toiseksi meidän on huolehdittava paristonvalmistuksen innovatiivisuudesta.
Kannatan näin ollen myös komission lähestymistapaa, jossa lainsääntö ulotetaan kattamaan kaikki paristot ja jossa varmistetaan paristojentuottajien valmistusvastuu. Kannatan myös niitä monia kompromisseja, joihin olemme yhteisesti päässeet ja joiden tavoitteena on järjestää paristojen keräys ja kierrätys paremmin, jotta jäteongelmamme todellakin vähenee.
Parlamentissa on monia eriäviä kantoja siitä, miten innovointia voitaisiin edistää ja raskasmetalleja välttää. Tärkeää on lähettää signaali, jonka mukaan haluamme paristoja, jotka eivät vahingoita ympäristöä, eivät sisällä raskasmetalleja ja ovat helppoja kierrättää. Parlamentin on lähetettävä tämä signaali selkeästi, jotta paristoalalla ryhdytään innovointiin. Tähän voidaan toki päästä myös monenlaisilla keräysjärjestelmillä, joissa vaarallisista paristoista peritään muita korkeampi jätemaksu. Viime kädessä on kuitenkin myös kuluttajan tehtävä osuutensa. 
Davies (ELDR ).
    Arvoisa puhemies, toivon, ettei komission jäsen peruuta lentolippuaan Moskovaan saamastaan uhkaavasta epäluottamuslauseesta huolimatta.
Lobbaus tämän aiheen osalta on ollut tehokasta ja vakuuttavaa. Myönnän, että näkemykseni yksityiskohdista ovat muuttuneet moneen kertaan, mutta olen tullut siihen tulokseen, että vaikka tuemmekin kadmiumparistojen suljetun tuotekierron järjestelmää keskipitkällä aikavälillä, pitemmällä aikavälillä meidän pitäisi miettiä näiden paristojen korvaamista, koska ne ovat myrkyllisiä. Monet poikkeukset, joita aion kannattaa, osoittavat lähestymistavan oikein mitoitetuksi ja tasapainoiseksi.
Meidän pitää huolehtia siitä, ettemme aseta lyijyn tasoa niin alhaiseksi, että se käytännössä estää hivenenkin lyijyä sisältävien paristojen käytön tärkeissä laitteissa, kuten kuulokojeissa. Nämä kysymykset onnistutaan taatusti ratkaisemaan, kun lainsäädäntöä tarkastellaan lähemmin.
Haluaisin ottaa esiin kysymyksen kannettavien paristojen keräystavoitteesta. Tältä osin kantani on kyyninen. Minua on painostanut asiassa British Local Government Association, joka haluaa minun kannattavan paljon tiukempia tavoitteita – ja näin sanoo yhdistys, jonka edustamat paikallisviranomaiset keräävät tällä haavaa ainoastaan 12 prosenttia talousjätteestä. Tämä kaikki vaikuttaa naurettavalta. Kuten tiedämme, jäsenvaltiot suostuvat aivan liian usein muka lakisääteisiin sitoviin tavoitteisiin, koska ne tietävät, että komission käytettävissä olevien surkean kömpelöiden täytäntöönpanotoimien vuoksi niiden ei tosiasiassa ikinä tarvitse päästä näihin tavoitteisiin eikä lähimainkaan noudattaa ehdotettuja määräaikoja. Kuten olen sanonut jo viiden vuoden ajan, meidän on löydettävä parempia keinoja sen varmistamiseksi, että ministerit, jotka sopimuksia allekirjoittavat, myös pitävät sanansa. 
De Roo (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, kadmium on äärimmäisen vaarallista. Vesipolitiikan puitedirektiivissä me – eli neuvosto, parlamentti ja komissio – päätimme asettaa kadmiumille asteittaisen kiellon. Miksi emme nyt toimisi samoin?
Komissio on ehdottanut suljetun tuotekierron järjestelmää, mutta esittelijä on jo huomauttanut, että vain 80 prosenttia saadaan kierrätettyä, mikä tarkoittaa sitä, että 20 prosenttia katoaa ympäristöön. Komission esityksessä on toinenkin epäkohta, nimittäin kadmiumin – tai murto-osan siitä – poistaminen jätevirrasta, joka on valtava. Tämä menettelytapa on äärimmäisen tehoton, joten olisi parempi työstää kieltoa ja tehdä siihen myöhemmin muutamia poikkeuksia.
Markkinoilla on jo litiumioni- ja nikkelihybridiparistoja. Tulevaisuudessa saatavilla on myös polttokennoja. Vaihtoehtoja siis on. Lisäksi vaihtoehtojen markkinaosuus kasvaa jo. Tämän vuoksi on kovin valitettavaa, että komissio on taipunut teollisuuden painostukseen. Unionin päätöksentekijöiden olisi palkittava teollisuuden alan tiennäyttäjät eikä jäljessä laahaajat, kuten komissio nyt tekee. Valitettavasti komissio ja kristillisdemokraatit nimenomaan palkitsevat nämä jäljessä laahaajat. Toivon, että parlamentin enemmistö tietäisi paremmin.
McKenna (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, kadmium on vaarallinen kemikaali. Se aiheuttaa syöpää ja voi vaurioittaa keskushermostoa vakavasti. Se on myös bioakkumuloituva, eli se pysyy elimistössä ja kertyy sinne ajan mittaan. Korkeat altistustasot voivat aiheuttaa keuhko-, eturauhas- ja munuaissyöpää. Tämän vuoksi kadmiumin käyttö pitäisi kieltää. Ainakin sen kieltäminen talouskäyttöön tarkoitetuissa paristoissa auttaisi vähentämään kadmiummääriä ja edistäisi ajan mittaan vaihtoehtojen käyttöä pattereissa. Näitä vaihtoehtoja kadmiumille me nimenomaan tarvitsemme, ja niitä on jo olemassa.
Kadmiumin aiheuttama ympäristön pilaantuminen synnyttää suuria terveydenhuolto- ja talouskustannuksia, kuten vedenpuhdistuskustannuksia. Nämä kustannukset – tai oikeammin nämä mahdolliset säästöt – on otettava huomioon tarkasteltaessa kadmiumparistokiellon kustannuksia. Kadmiumin aiheuttamat vaarat huomioon ottaen vaihtoehtoja on etsittävä. Vaihtoehtoja on, ja ainoa keino niiden käyttöön ottamiseksi on asettaa kielto. Pitkällä aikavälillä tämä on kansanterveyden, kuluttajansuojan ja ympäristön kannalta oikea lähestymistapa. Kuulemamme propaganda, joka on aivan liiaksi yksinkertaistettua ja täysin virheellistä, ei edistä keskustelua yhtään, vaan se haaskaa vastakkaista lähestymistapaa kannattavien rahat eikä toimi. Toivon, etteivät parlamentin jäsenet anna tämän yksinkertaistetun höpinän vaikuttaa itseensä. 
Wallström,
     Arvoisa puhemies, sihteeristölle antamastani luettelosta käy ilmi, mitkä tarkistukset komissio voi hyväksyä(1). Tarkastelen nyt ainoastaan kahta keskustelussa esiin nostettua kysymystä ja selitän vielä kerran, miksi komissio ei ehdottanut kieltoa.
Kuten tiedätte, komissio suoritti ehdotusta laadittaessa laajennetun vaikutustenarvioinnin. Se arvioi eri toimenpidevaihtoehtojen, kuten ainekiellon, kestävyyttä. On tärkeää muistaa, että tässä ehdotuksessa komissio on säilyttänyt voimassa olevan paristodirektiivin mukaisesti elohopean käyttöä paristoissa koskevan yleiskiellon. Samoin voimassa pysyvät romuajoneuvodirektiivin rajoitukset, joten säännöksiä on.
Vaikutustenarvioinnin perusteella päätettiin kuitenkin olla esittämättä ainekieltoa muille paristoille, koska ainekieltoa voidaan harkita vain, jos aineelle on kestäviä vaihtoehtoja. Tällä hetkellä näitä ei kaikissa sovelluksissa ole. Kiellon soveltamisala olisi joka tapauksessa rajallinen, eikä se koskaan kattaisi kaikkia vaarallisia paristoja. Kuten olemme jo kuulleet, ainekielto ei ehkä kattaisi kaikkia johdottomia työkaluja, hätävalaistusta eikä teollisia sovelluksia. Itse asiassa kielto käsittäisi vain noin 16 prosenttia nikkelikadmiumparistojen kokonaismarkkinoista ja alle 6 prosenttia lyijyparistojen markkinoista.
Suuri osuus näistä vaarallisista paristoista on parhaillaan käytössä tai kotitalouksien varastoissa. Arviolta 60:tä prosenttia ladattavista kannettavista paristoista joko "hamstrataan" tai varastoidaan kotona. Niitä kielto ei kattaisi, ja ne voisivat yhtä kaikki päätyä ympäristöön. Vaihtoehtoisten paristojen käyttöikä on kadmiumparistoja lyhyempi ja ne ovat kalliimpia, joten ne synnyttäisivät enemmän jätettä ja aiheuttaisivat kuluttajille lisäkustannuksia. Pääasiassa näistä syistä päädyimme suljetun tuotekierron ratkaisuun.
Ehdotamme tätä suljetun tuotekierron järjestelmää kaikille paristoille. Tämän pitäisi taata, etteivät paristot enää päädy jätevirtaan vaan ne kerätään ja kierrätetään. Teollisten nikkelikadmiumparistojen osalta suljetun tuotekierron järjestelmä varmistetaan ehdotuksessa kieltämällä kaatopaikalle sijoittaminen ja polttaminen.
Tässä ovat tärkeimmät perustelumme. Olettaakseni keskustelu jatkuu, mutta ymmärtääkseni olemme kaikki yhtä mieltä siitä, että kehitystä on tärkeä seurata ja että on tärkeää löytää parhaat ratkaisut sen varmistamiseksi, etteivät nämä vaaralliset aineet ja paristot päädy jätevirtaan. Niistä on huolehdittava.
Kiitän teitä mietinnön parissa tekemästänne työstä ja keskustelusta. 
Puhemies.
   Kiitoksia, komission jäsen Wallström.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00. 

Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana Wijkmanin laatima ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan mietintö (A5-0261/2004) komission tiedonannosta neuvostolle ja Euroopan parlamentille – Yhdennetty tuotepolitiikka – Elinkaariajattelu politiikan perustana. 
Wijkman (PPE-DE ),
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Wallström, toistaiseksi ympäristöpolitiikalla on onnistuttu puuttumaan muun muassa tehtaiden ja voimaloiden pistekuormituspäästöihin melko hyvin. Hajakuormituspäästöjen eli hyödykkeiden ja palveluiden kulutuksen aiheuttamien vaikutusten kohdalla on toisin. Ongelmanamme on, että yhteiskunnassa havaittava kokonaispilaantuminen kiihtyy koko ajan ennen kaikkea kulutustottumustemme vuoksi. Euroopan ympäristövirasto osoitti hiljattain, että vuodesta 1990 viidentoista jäsenvaltion kokonaisjätemäärä on lisääntynyt 15 prosenttia. Olemme toki vähentäneet pilaantumista ja käytämme energiaa ja materiaaleja aiempaa tehokkaammin, mutta kiihtyvä kasvu tekee tämän edistyksen nopeasti tyhjäksi. Maailman bruttokasantuotteen odotetaan kolmin- tai nelinkertaistuvan seuraavien 30–40 vuoden aikana, joten meidän on tehtävä jotakin perinpohjaista, jos emme halua kirjaimellisesti joutua alati kasvavan jätevuoren ja saasteiden hautaamaksi.
Parlamentin tämänpäiväinen keskustelunaihe, yhdennetty tuotepolitiikka, antaa erinomaisen mahdollisuuden luoda kannustinjärjestelmä, jonka avulla pääsemme irtautumaan tuotanto- ja kulutusmalleista, joille on tunnusomaista konsumeristinen suhtautuminen lineaarisiin materiaalivirtoihin. Niiden sijaan pyrimme resurssien käytön tehokkuuteen, jätteiden määrän minimointiin, vaarallisten aineiden hallittuun käyttöön ja luonnonvaravarastojen lisäämiseen. Jos tähän halutaan päästä, yhdennetty tuotepolitiikka on kuitenkin perustettava pitkän aikavälin näkemykseen siitä, miten aiomme muuttaa teollisen tuotannon malliamme.
Nähdäkseni olemme oppineet, ettei riitä, että pilaamme ympäristöä vain hiukan vähemmän. Meidän on pyrittävä vakiinnuttamaan itsessään puhtaat tuotanto- ja kulutustottumukset.
Yhdennetyn tuotepolitiikan etuna on se, että siihen sisältyy kattava lähestymistapa, eli sen avulla voidaan käsitellä koko tuoteketjua aina luonnonvarojen hankinnasta tuotesuunnittelun ja itse tuotantovaiheen kautta siihen vaiheeseen, jossa tuotteen käyttöaika päättyy. Komission ehdotuksessa on monia hyviä piirteitä, mutta se ei ole vieläkään riittävän ennakoiva. Komissio näyttää luopuneen yhdennetystä tuotepolitiikasta ja suosivan sen sijaan teemakohtaisia strategioita. Minusta nämä eivät sulje toisiaan pois. Tarvitsemme teemakohtaisia strategioita, mutta tarvitsemme myös kehystä yhdennetylle tuotepolitiikalle, jotta politiikka pysyy yhtenäisenä ja jotta sen varsinaista toimeenpanoa voidaan vauhdittaa. Ympäristöpolitiikasta ja myös energiapolitiikasta on saatava koko lailla yhtenäisempää ja johdonmukaisempaa. Meillä on liuta direktiivejä ja asetuksia, mutta kokonaiskuva jää liian vähäiselle huomiolle.
Ehdotuksessaan komissio puhuu vapaaehtoisten ohjauskeinojen mahdollisimman laajasta hyödyntämisestä. EMAS- ja ISO-järjestelmät ovat ilmeisen rakentavia, mutta tutkimus osoittaa, etteivät ne riitä. Komission mallissa vapaaehtoisuus on myös kytketty markkinavoimiin eli yhteistyöhön markkinoiden kanssa. Markkinat eivät kuitenkaan toimi tyydyttävästi, koska ympäristökustannukset voidaan pulverisoida hintoihin vain äärimmäisen harvoin. Yrityksille on tarjottava suoria kannustimia eli niiden on voitava ansaita tuloja kehittämällä ympäristövaatimukset täyttäviä tuotteita. Nyt näin käy vain harvoin, joten mietinkin, miten markkinoiden tässä oletetaan auttavan.
Tiedonannossaan komissio puhuu kuluttajatiedotuksen parantamisesta. Tämä on hyvä asia, mutta on lapsellista kuvitella, että ongelma voidaan ratkaista paremmilla merkinnöillä ja paremmalla ympäristötiedotuksella. Olen itse ollut mukana kehittämässä pohjoismaista ympäristömerkintää, joten tiedän, miten vaikeaa kattava käyttöönotto on.
Meidän on sijoitettava yhdennetty tuotepolitiikka dynaamiseen kehykseen, jossa asetetaan politiikan yleiset suuntaviivat ja tarjotaan tukea teemakohtaisille strategioille. Tämän kehyksen olisi ilmennettävä selkeää näkemystä, joka osaksi perustuu seuraaviin periaatteisiin.
Ensimmäinen niistä on järjestelmäperusteinen lähestymistapa, jonka ytimessä on elinkaariajattelu. Toinen on parempi ymmärtämys siitä, miten luonnonjärjestelmät ja ekosysteemit toimivat, jotta yritysten tuote- ja liiketoimintamalleja voitaisiin mukauttaa biologisten suuntaviivojen mukaisiksi. Kolmas on tuotesuunnitteluprosessien optimointi valitsemalla materiaaleja, joista aiheutuu mahdollisimman vähän ympäristövaikutuksia. Neljännen periaatteen mukaisesti elinkaarensa loppuun tulleet tuotteet on purettava rakenneosiinsa ja joko käytettävä uudelleen tai, jos ne koostuvat luonnossa hajoavista materiaaleista, palautettava asteittain luonnon kiertoon. Lisäksi lisääntyvää tiedotusta on hyödynnettävä paljon perusteellisemmin energia- ja materiaalitehokkuuden sekä dematerialisoinnin edistämiseksi.
Erityisen tärkeää on ottaa huomioon mahdollisuudet, joita voidaan saada luontoa tarkkailemalla ja sitä jäljittelemällä. Nyt aikani ei riitä tämän tarkasteluun, mutta on monia esimerkkejä siitä, miten yritykset nykyisin hyödyntävät näitä periaatteita, valitsevat täysin puhtaita ratkaisuja ja sitä paitsi tekevät näin tulosta.
Arvoisa puhemies, valiokunnassa käydyssä keskustelussa komission edustaja huomautti, ettei puitedirektiivi ole ensisijainen tavoite. Minusta tämä on valitettavaa. Olen vakuuttunut siitä, että puitedirektiiviä tarvitaan, ja toivon, että komission jäsenen Wallströmin johdolla komissio harkitsee asiaa rauhassa ja tajuaa, että pitkällä aikavälillä tarvitaan monialainen, poliittinen kehys, josta on ympäristöalan toimille kokonaisvaltaista etua. 
Wallström,
     Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, parlamentin mietintöluonnos edistää elinkaariajattelua ja antaa hyvää osviittaa siitä, miten komission kannattaisi kehittää yhdennettyä tuotepolitiikkaa tulevina vuosina. Olemme kovasti yrittäneet löytää paremman nimen, joka kertoisi asiaan vihkiytymättömille paremmin, mistä tässä on kyse, tai edes sen, että tehtävä on tärkeä. Annan suurta arvoa mietinnön parissa tehdylle työlle ja erityisesti esittelijä Wijkmanille.
Tiedonannossaan komissio korostaa, että on tarpeen osoittaa, miten yhdennetty tuotepolitiikka voi toimia käytännössä, ja se on myös todennut haluavansa käyttää tässä kahta menetelmää. Ensinnäkin aiomme toteuttaa muutaman kokeiluhankkeen, joilla erilaiset toimijat tuodaan saman neuvottelupöydän ääreen ja joilla ne myös toivottavasti saadaan ryhtymään toimiin näiden erityistuotteiden aiheuttamien ympäristövaikutusten vähentämiseksi. Toiseksi olemme laatimassa eurooppalaista luetteloa tuotteista, joiden avulla ympäristön tilaa voidaan parantaa eniten. Tällainen luettelo auttaa meitä kohdentamaan toimemme tärkeimpiin tuotteisiin.
Mietinnössä on monia kiintoisia näkemyksiä. Kommentoin niistä tärkeimpiä eli niitä, jotka tuovat esiin teemakohtaisten strategioiden ja tämän ehdotuksen välisen liitynnän, jonka esittelijäkin mainitsi. Haluaisin myös kuvailla, millaisena näen yhdennetyn tuotepolitiikan liitynnän muihin mietinnössä mainittuihin aloitteisiin, ennen kaikkea kahteen teemakohtaiseen strategiaan, joista toinen koskee luonnonvarojen kestävää käyttöä, toinen jätteiden ehkäisyä ja kierrätystä.
Pitkän aikavälin näkemykseni näistä kolmesta alasta on itse asiassa varsin selväpiirteinen. Nähdäkseni luonnonvarastrategiaan olisi sisällytettävä ne yleisluonteiset ongelmat, jotka koskevat talouskasvun ja ympäristölle aiheutuvien vahinkojen välisen liitynnän katkaisemista. Strategiassa on ilmoitettava, mitä on tehtävissä tämän liitynnän katkaisemiseksi, sekä asetettava yleiset tavoitteet sille, miten luonnonvaroja suojellaan riistokäytöltä ja pilaantumiselta. Tämän jälkeen yhdennetyn tuotepolitiikan on muunnettava nämä luonnonvaraperusteiset tavoitteet – on muistettava, että luonnonvaroja ovat myös käyttämämme kivennäiset, elintarvikkeet, vesi ja puhdas ilma – käytännön toimenpiteiksi, joilla vähennetään tuotteiden ja palveluiden vaikutuksia ympäristöön samalla, kun luodaan mahdollisuuksia liiketoiminnalle.
Se ei haittaa mitään, että olemme aloittaneet yhdennetyn tuotepolitiikan suunnittelun jo ennen kuin luonnonvarastrategia on valmis. Kuten totesimme ehdotuksessamme, paljon voidaan tehdä heti. Olen myös sitä mieltä, että jäte- ja kierrätysstrategiassa huomio olisi kiinnitettävä selkeämmin kyseisessä elinkaaren vaiheessa ilmeneviin ympäristö- ja markkinaongelmiin. Tämä ei tarkoita sitä, että tuotteen elinkaari jätettäisiin joiltakin osin huomiotta. Yhdennetyn tuotepolitiikan toimenpiteissä on päinvastoin otettava huomioon tuotteen ympäristövaikutukset sen koko elinkaaren ajalta.
Tämän vuoksi en myöskään katso, että yhdennetyssä tuotepolitiikassa pitäisi pyrkiä luonnonvaraperusteisiin tavoitteisiin. Mielestäni ne sopivat paremmin luonnonvarastrategiaan. En myöskään ole sitä mieltä, että yhdennetyssä tuotepolitiikassa pitäisi tukea joidenkin materiaalien käyttöä, olivat ne sitten biopohjaisia, komposiittimateriaaleja tai muita materiaaleja, koska tällöin elinkaariulottuvuus saattaisi jäädä huomiotta.
Toiseksi haluan korostaa, ettei tämä ole mielestäni oikea hetki valmistella puitedirektiiviä yhdennetystä tuotepolitiikasta. Ensinnäkin olisi selvitettävä, mitä tällaiseen direktiiviin voitaisiin realistisesti sisällyttää – sen pitäisi käsittää todella monia välineitä ja käsitteitä sekä lisäksi keinot vaatimusten noudattamisen seurantaan. Olen yksinkertaisesti sitä mieltä, että on liian aikaista päättää, tarvitaanko tällaista puitedirektiiviä. Olimmepa miten kärsimättömiä tahansa, mielestäni meidän on odotettava hetki ja katsottava, miten erilaiset toimijat soveltavat yhdennettyä tuotepolitiikkaa käytännössä. Tämä koskee niin teollisuutta, hallituksia kuin kuluttajiakin. Jos nämä toimijat eivät hyödynnä tämän politiikan tarjoamia mahdollisuuksia, voimme harkita hiukan sitovampaa strategiaa, mutta päätelmien teko tässä vaiheessa on mielestäni liian aikaista.
Vuonna 2007 komissio tarkastelee uudelleen mainitsemiani kahta näkökohtaa ja koko yhdennettyä tuotepolitiikkaa. Teemme muutoksia, jos se näyttää tarpeelliselta. Voimme esimerkiksi panna enemmän painoa palveluille, suosittaa puitedirektiiviä tai muuttaa yhdennettyä tuotepolitiikkaa teemakohtaisista strategioista käytävien keskustelujen perusteella. Sinänsä esittelijän mietinnössä on mielestäni monia tärkeitä näkökohtia, jotka taatusti ohjaavat näkemyksiämme tulevaisuudessa. 
Lange (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Wallström, kannatan jäsen Wijkmanin näkemyksiä voimakkaasti. Jos todella haluamme saada tuotannosta kestävää, meidän on otettava huomiomme kohteeksi yksittäisten tuotteiden sijasta tuotteiden elinkaari. Arvoisa komission jäsen Wallström, tämän vuoksi tarvitsemme rakennushankkeellemme myös perustan. Nyt meillä on tontti, jolla on sikin sokin erilaisia elementtejä. Meillä EMAS-järjestelmä, meillä on ympäristömerkit, ja paristojen osalta olemme puolestaan tehneet päätöksen ympäristömerkinnöistä. Meillä on päästörajat ja autoalalla parannetut ympäristöystävälliset ajoneuvot. Meillä on julkisten hankintojen järjestelmä, mutta kaikki nämä toimenpiteet jäävät irrallisiksi. Tämän vuoksi toiminnanharjoittajat ja kuluttajat eivät ole oikein selvillä siitä, miten tämän yhdennetyn tuotepolitiikan on heitä tarkoitus hyödyttää, ja näin ollen minun on annettava jäsen Wijkmanille painokas tukeni. Tarvitsemme tontillemme puitteet, jotta elementit saadaan sopimaan toisiinsa ja syntyy järkevä rakennus. Nähdäkseni vain tällä tavalla voimme suostutella tuotevalmistajat muuttamaan tuotantomenetelmiään ja vihdoinkin tehdä tuotannosta ympäristöystävällistä ja kestävää. 
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A5-0234/2004) neuvoston yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen antamiseksi sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamisesta (Esittelijä: Lambert). 
Lambert (Verts/ALE ),
    Arvoisa puhemies, on valitettavaa, että tästä asiasta, joka itse asiassa vaikuttaa monien kansalaistemme elämään, keskustellaan näin myöhään. Asetuksen N:o 1408 ystävien ydinjoukko on kuitenkin yhä täällä ja tunnustaa sen merkityksen.
Tätä sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamista – ei siis yhdenmukaistamista, kuten jotkut kollegoistani haluaisivat meidän uskovan – on työstetty jo pitkään. Työt aloitettiin edellisen parlamentin aikana, ja sitten vuonna 1999 menettelyksi tuli yhteispäätösmenettely ja yksimielisyys neuvostossa. Uskon, että yksinkertaistamalla ja uudistamalla tätä lukemattomia kertoja muutettua asetusta voimme antaa laajentuneelle unionille hyödyllisen ja hyvin rakentavan perustan.
Haluan kiittää vilpittömästi kaikkia varjoesittelijöitä ja muita jäseniä vastuuntuntoisesta työskentelystä ja loppujen lopuksi rakentavasta suhtautumisesta tähän asetukseen. Haluan myös esittää kiitokset komissiolle sen halukkuudesta tukea työskentelyämme – sen antamasta ajasta, tiedoista ja selityksistä. Myös neuvosto on viime aikoina alkanut enenevässä määrin kannattaa tätä uudistusta. Tiedän, ettei tämä ollut kaikkien jäsenten kanta vuonna 1999, jolloin ensi kertaa tapasin jäsenvaltioiden edustajat Helsingissä.
Haluaisin muistuttaa jäseniä siitä, että neuvosto ilmoitti työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan puheenjohtajalle ja sen jäsenille – kirjallisesti 31. maaliskuuta päivätyllä kirjeellä ja itse asiassa myös suullisesti sen jälkeen – hyväksyvänsä, että tarkistukset, joita tekstissä ehdotetaan yhteiseen kantaan ja verotusta koskevaan neuvoston julkilausumaan, sisällytetään neuvoston pöytäkirjaan, jos asetuksen antamisesta päästään sopuun. Luotan siihen, että huomenna vahvistamme kannan, jonka työllisyys- ja sosiaaliasioiden valiokunta omaksui viime kokouksessaan.
Kuten tiedämme, asetukseen liittyvät rajoitukset ovat aiheuttaneet meille joitakin ongelmia. Se, ettei asetuksessa voida käsitellä verokysymyksiä, on ongelmallista ennen kaikkea joidenkin rajatyöntekijöiden kannalta erityisesti sen vuoksi, että joissakin jäsenvaltioissa verojärjestelmät ja sosiaalisen suojelun järjestelmät kietoutuvat koko ajan enemmän toisiinsa.
Se, ettei järjestelmiä voida liittää yhteen, johtaa siihen, ettei joidenkin mielestä vapaata liikkuvuutta vieläkään tueta riittävästi, ja tämä ainakin lisää vetoomusvaliokunnan työmäärää. Ratkaisematta on edelleen esimerkiksi perheen tai vammaisen aseman vastavuoroinen tunnustaminen.
Myönnämme parlamentissa myös, ettei rajatyöntekijöiden ja heidän perheenjäsentensä oikeudesta luontoisetuuksiin saatu niin joustavaa kuin olisimme toivoneet. Vaatimus, jonka mukaan jäsenvaltioiden on nyt nimenomaisesti ilmoitettava liitteessä 3, jos ne eivät halua tarjota tällaisia palveluita, osoittaa, että kyseessä on poikkeus normista. Ymmärrämme tämän, mutta tällainen kieltäytyminen on meistä silti huolestuttavaa. Tämä aihe otetaan varmasti käsiteltäväksi seuraavassa parlamentissa, kun komissio esittää ehdotukset liitteiksi 2, 10 ja 11, jotka nyt ovat tyhjiä, ja ehdotuksensa täytäntöönpanoasetukseksi. Luotamme siihen, että työssä edetään mahdollisimman nopeasti, niin että täysipainoinen tarkistettu ehdotus voi tulla voimaan seuraavien kahden vuoden kuluessa.
Olemme kuitenkin sitä mieltä, että yhteinen kanta, sellaisena kuin se on valiokunnassa muutettuna, on askel eteenpäin. Vallitsevasta tilanteesta ei ole taannuttu: asetus kattaa nyt kaikki sosiaaliturvajärjestelmiin kuuluvat henkilöt eikä vain palkattuja työntekijöitä. Mukana ovat myös kolmansien maiden kansalaisia koskevat edistysaskeleet – viittaan jäsen Oomen-Ruijtenin mietintöön – aivan kuin komission alkuperäisessä ehdotuksessa. Rajat ylittävää terveydenhuoltoa koskeva sääntely on selkeytynyt, ja mukana ovat myös Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen päätökset sairaanhoidon tarpeellisuutta koskevista perusteista. Seikkojen ja tapahtumien rinnastaminen hyödyttää erityisesti rajatyöntekijöitä, ja poikkeuksia on vähennetty, vaikka liitteiden tuleva kehitys antaakin aihetta huoleen. Maksuihin perustumattomille erityisetuuksille on nyt selkeät kriteerit, ja tekstiin on sisällytetty myös hyvän hallinnon periaate.
Kyseessä on monimutkainen mutta tarpeellinen aikaansaannos, joka auttaa meitä vastaamaan kysymykseen siitä, mitä Euroopan parlamentti tekee kansalaisten hyväksi. Monienkin parlamentin jäsenten esittämistä varauksista huolimatta suosittelen parlamentille yhteistä kantaa, sellaisena kuin se on muutettuna, ja toivon aihetta käsittelevien tulevien esittelijöiden osaksi yhtä vankkaa tukea ja kiinnostusta kuin itse olen esittelijänä saanut.
Lopuksi toteaisin, että tämä kokemus on jollakin oudolla tavalla ollut mielestäni mielenkiintoinen ja haastava, ja toisinaan hauskakin. 
Dimas,
   . Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, olen erittäin tyytyväinen huomattavaan edistykseen, jota ehdotuksen parissa on saavutettu sekä neuvostossa että parlamentissa, sekä siihen, että pääsemme hyväksymismenettelyn viimeiseen vaiheeseen.
Se, että neuvosto ja parlamentti saavat tavoitteen mukaisesti asetuksen virallisesti hyväksyttyä ennen 1. toukokuuta, on äärimmäisen tärkeää monestakin syystä. Tärkeintä on, että näin sekä nykyisten että uusien jäsenvaltioiden kansalaisille lähetetään selkeä viesti, joka osoittaa, että Euroopan unioni sekä haluaa että pystyy luomaan asianmukaiset edellytykset henkilöiden todelliselle vapaalle liikkuvuudelle, jonka kulmakivi sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittaminen on.
Haluan kiittää esittelijä Lambertia todella erinomaisesta mietinnöstä, etenkin kun kyseessä on sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamisen kaltainen teknisesti vaikea aihe. Haluan kiittää myös työllisyys- ja sosiaaliasioiden valiokuntaa sen tekemästä työstä.
Kuten tiedätte, Euroopan komissio otti viime lokakuussa esittämässään muutetussa ehdotuksessa useimmat parlamentin ensimmäisessä käsittelyssä hyväksymät tarkistukset huomioon kokonaan tai osittain. Toisessa käsittelyssä esitetyt kaksi tarkistusta parantavat tekstin laatua selkeästi, ja komissio voikin hyväksyä ne kokonaan.
Voin myös vakuuttaa teille, että komissio voi hyväksyä myös työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan joidenkin jäsenten toisessa käsittelyssä esittämät loput huolenaiheet ja näkökohdat ja ottaa ne huomioon ehdotuksessa uudeksi täytäntöönpanoasetukseksi, jonka se esittää tämän vuoden loppuun mennessä. Toivon jäsen Lambertin tavoin, että niin asetus kuin kolme liitettäkin voidaan hyväksyä vuoteen 2006 mennessä.
Neuvoston yhteisellä kannalla vastataan komission ehdotuksen päätavoitteisiin eli unionin alueella liikkuvia Euroopan kansalaisia hyödyttävään sosiaaliturvajärjestelmien koordinoinnin yksinkertaistamiseen ja parantamiseen. Nykyisen asetuksen yksinkertaistaminen ja uudenaikaistaminen ovat välttämätön ehto unionin työvoiman liikkuvuuden edistämiselle. Näin ollen ne liittyvät tiiviisti kilpailukyvyn, työpaikkojen lisäämisen ja parantamisen sekä sosiaalisen yhteenkuuluvuuden yleisiin tavoitteisiin. Nykyinen asetus todellakin takaa jäsenvaltiosta toiseen liikkuville henkilöille sosiaaliturvan siitä riippumatta, tapahtuuko muutto henkilökohtaisesta tai ammatillisesta syystä. Tämän vuoksi se on tärkeä useimmille Euroopan kansalaisille.
En aio luetella kaikkia parannuksia, joita uudet säännöt tuovat nykyiseen asetukseen. Haluan kuitenkin kiinnittää huomiota lyhyesti kolmeen kysymykseen.
Uudet säännöt kattavat kaikki Euroopan unionin kansalaiset, jotka kuuluvat jäsenvaltioiden sosiaaliturvajärjestelmiin. Soveltamalla yhteensovittamissäännöksiä kaikkiin vakuutettuihin vastataan tarpeeseen mukauttaa asetus N:o 1408 Euroopan unionissa tapahtuneeseen vapaan liikkuvuuden kehitykseen. Vapaa liikkuvuus ei nimittäin ole vain työntekijöiden vaan kaikkien eurooppalaisten oikeus.
Uusilla säännöillä lujitetaan Euroopan unionin jäsenvaltioiden kansalaisten yhdenmukaisen kohtelun periaatetta, koska niihin sisältyy säännös seikkojen ja tapahtumien rajat ylittävästä tunnustamisesta. Säännöksellä on merkitystä ennen kaikkea rajatyöntekijöille.
Nykyisessä asetuksessa ei ole selkeitä säännöksiä hyvästä hallinnosta. Tämä puute korjataan uusilla säännöillä. Itse asiassa uudet säännöt edellyttävät jäsenvaltioiden laitoksilta tiiviimpää yhteistyötä ja vastavuoroista avunantoa kansalaisten hyväksi. Lisäksi laitoksilla on velvollisuus vastata kohtuullisessa ajassa kaikkiin kysymyksiin ja antaa kansalaisille kaikki tiedot, joita he pyytävät käyttääkseen oikeuksiaan.
Lopuksi haluaisin todeta, että olemme käyneet läpi pitkällisen ja vaikean prosessin, joka on päättymässä onnistuneesti. Haluankin vielä kerran kiittää parlamenttia siitä, että se on vienyt tämän työlään tehtävän ripeästi päätökseen lainsäädäntömenettelyyn osallistuvan toimielimen ominaisuudessa. 
Oomen-Ruijten (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, hyväksyn käsiteltävän ehdotuksen pitkin hampain. Toivoin enemmän ja parempia ehdotuksia moneltakin osin. Olen kuitenkin huomannut, että parannuksia on saatu aikaan, ja haluan kiittää komission jäsentä Dimasia hänen vastauksestaan.
Käsiteltävänämme olevaa ehdotusta sovelletaan kaikkiin EU:n kansalaisiin. Tämä on edistystä. Asetuksen soveltamisalan laajentamisen lisäksi asetusta on yksinkertaistettu. Tämäkin on edistystä. Nähdäkseni paperilla on ilmaistu selkeästi, mitä rahallisia etuuksia voidaan suorittaa toiseen jäsenvaltioon ja mitä ei. Toisaalta olen sitä mieltä, että liitteiden täsmennykset saattavat hyvinkin johtaa ongelmiin. Pahoittelen edelleen sitä, miten viime kerralla jäsen Gillig ja hänen sosialistikollegansa kieltäytyivät ottamasta tätä näkökohtaa edes demokraattiseen äänestykseen. Pelkään siis, että liitteiden täydentäminen johtaa ongelmiin.
Rajatyöntekijöiden osalta asetuksessa on huomattavia parannuksia. Saavutuksemme oikeusvaikutukset voidaan jo nähdä. Esimerkiksi asuinmaan on kohdeltava toisessa jäsenvaltiossa sattuneita tapahtumia samoin, kuin jos ne olisivat tapahtuneet maan omalla alueella. Tämä on edistystä. Myös rajatyöntekijöiden perheenjäsenten asemaa on muutettu, ja nyt myös heillä on oikeudet. Liitteessä nämä samaiset oikeudet kuitenkin mitätöidään, joten asetuksessa saavutettu edistys tehdään liitteessä tyhjäksi.
Olen sitä mieltä, että olisimme voineet saada aikaan enemmän, jos olisimme tarkastelleet esimerkiksi kaikkia vero- ja sosiaalimaksuista tehtyjä pöytäkirjoja. Tiedän neuvoston vastustavan tätä, mutta näin olisimme voineet pitää kaiken koossa. Mielestäni yhteisöjen tuomioistuimen antamat tuomiot on monessakin suhteessa sisällytetty asetukseen paljon selkeämmin. Nähdäkseni myös yhteisöjen tuomioistuimen terveydenhuoltoalalla tekemät ratkaisut ovat välittyneet tekstiin hyvin. Ongelmana on mielestäni kuitenkin se, että avohoidon käsittely on ristiriidassa yhteisöjen tuomioistuimen kannan kanssa. Työttömyys on tuotu myös paremmin esiin, vaikkakaan ei niin hyvin, kuin olisin toivonut. Nyt soveltamisalaan on sisällytetty myös kolmansien maiden kansalaiset, mutta tätä ehdotin jo omassa mietinnössäni.
Olen suositellut ryhmälleni, että se äänestäisi mietinnön puolesta sillä edellytyksellä, että minulle annetaan tilaisuus esittää tarvittaessa parannuksia niin asetuksen johdanto-osaan kuin myös liitteisiin. Haluan kiittää esittelijää mitä lämpimimmin. 
Van den Burg (PSE ).
    Arvoisa puhemies, asetuksen yksinkertaistaminen ja uudenaikaistaminen on osoittautunut työlääksi. Haluan onnitella tästä saavutuksesta kaikkia asianomaisia, ennen kaikkea parlamentin esittelijää, yksikönpäällikkö Cornelissenia ja hänen yksikköään, puheenjohtajavaltio Irlantia ja aiempia puheenjohtajavaltioita. Ryhmäni mielestä aikaan on saatu tukeva perusta, ja se pitää myös suuressa arvossa pyrkimystä ensi sijassa varmistaa, että ensimmäinen vaihe valmistuu 1. toukokuuta mennessä.
Lienee tuskin tarpeen sanoa, ettemme ole aivan valmiita emmekä täysin tyytyväisiäkään. Liitteiden laadintaa samoin kuin täytäntöönpanoasetuksen kehitysvaiheita on äärimmäisen tärkeää tarkastella kriittisesti myös seuraavalla vaalikaudella, jolloin jäsenvaltioita on 25. Emme siis saisikaan tutkia ainoastaan järjestelmää, jolle nyt on annettu perusta, vaan myös siitä aiheutuvien muutosten seurauksia, koska ne voivat saattaa jotkut henkilöt pahasti pulaan. Näihin ongelmiin meidän on etsittävä ratkaisuja.
Kaikkia ongelmia ei kuitenkaan voida ratkaista itse asetuksessa, ja niistä onkin jo mainittu muutamia, kuten verojen kytkeminen sosiaaliturvajärjestelmiin tai sosiaaliturvajärjestelmiä täydentäviin yksityisen sektorin työehtosopimusperusteisiin järjestelmiin. Näillä näkökohdilla on merkitystä lähinnä rajatyöntekijöillemme.
Parlamentissa on useaan otteeseen vaadittu rajatyöntekijöiden testiä, kansallisten sääntöjen muuttamista ja huomattavasti nykyistä parempaa, jäsenneltyä yhteistyötä sellaisten jäsenvaltioiden välillä, joissa rajatyö on yleistä. Vastaavasti kehotan puheenjohtajavaltio Alankomaita ryhtymään ensi puolivuotiskauden aikana välittömästi töihin, kun uudelleentarkastelu saadaan päätökseen. Alankomaiden olisi sen naapurimaiden Saksan ja Belgian kanssa näytettävä esimerkkiä muille jäsenvaltioille aloilla, joilla vaaditaan vielä paljon kahdenvälisiä neuvotteluita, ja sen olisi mahdollisuuksien mukaan pyrittävä tekemään myös nykyistä kunnianhimoisemmat yhteistyösopimukset 25 jäsenvaltiolle, koska tulevaisuudessa työvoiman liikkuvuus lisääntyy.
Ajan puutteen vuoksi en voi toistaa kaikkia näkökohtia, mutta haluaisin yhtä kaikki todeta, että parlamentin, neuvoston ja komission välistä yhteistyötä pitäisi jatkaa samalta pohjalta ja rakentavaan sävyyn. Tämä voisi hyvinkin tapahtua erityisessä työryhmässä, jolle jäsen Lambert jo ehdotti nimeä: asetuksen N:o 1408 ystävät. 
Boogerd-Quaak (ELDR ).
    Arvoisa puhemies, aivan ensiksi haluaisin onnitella komission jäsentä äskettäisestä nimityksestä. Toivoakseni hän on samaa mieltä kanssamme siitä, että jäsenvaltioiden välinen liikkuvuus on enemmän kuin tarpeellista, jos haluamme saada Lissabonin strategian toteutetuksi. Tässä mielessä Lambertin mietintö ja sen perustana oleva asetus N:o 1408/71 ovat ilmeisen tärkeitä välineitä.
Olen äärimmäisen huolestunut siitä, miten varovaisesti jäsenvaltiot suhtautuvat niiden omiin vero- ja sosiaaliturvajärjestelmiin kohdistuviin vaikutuksiin. Tältä osin olisi mielestäni aihetta ohjata niitä tulevaisuudessa oikeaan suuntaan. Tämä ei välttämättä edellytä parlamentin tukea, vaan lähinnä sitä, että tukea tarvitaan jäsenvaltioilta. Haluan kuitenkin kiittää esittelijää ja kaikkia työhön osallistuneita. Huomenna ryhmäni äänestää Lambertin mietinnön puolesta.
Minun on pakko sanoa ihailevani suuresti jäsen Lambertia. Asetuksessa on muutamia hyviä puolia. Rajatyöntekijöiden määritelmä on hyväksytty, eläkealalla on saatu aikaan parannuksia ja myös rajatyöntekijöiden perheet on otettu huomioon. Tässä ei kuitenkaan ole kaikki. Esimerkiksi kotimaani Alankomaat on jälleen kerran pyytänyt poikkeusta joistakin asetuksen osista, kuten rajatyöntekijöiden perheiden sairaanhoidosta. Tämä sisältyy asetukseemme, mutta Alankomaat pyytää silti poikkeusta. Mielestäni tätä ei voida hyväksyä. Jäsenvaltion harkitsemattomasta toiminnasta huomauttamisen pitäisi minusta kuulua aina ensi sijassa sen omille kansalaisille. Tämä koskee toki myös niitä muita jäsenvaltioita, jotka ovat äärimmäisen huolissaan siitä, että EU:n lähestyvä laajentuminen rasittaa niiden sosiaaliturvajärjestelmää raskaasti.
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, toivon, että voimme yhdessä tehdä jäsenvaltioiden välisen liikkuvuuden tavoitteesta totta ja että ensimmäisen sukupolven rajatyöntekijät saavat asianmukaisen sosiaaliturvan eikä heidän aina tarvitse taistella oikeuksistaan. Puhemies näyttää olevan sitä mieltä, että olen ylittänyt puheaikani, mutta minusta olisi erittäin mukavaa käydä kunnon pitkä keskustelu komission uuden jäsenen kanssa siitä, miten me saisimme aiheelle lisää näkyvyyttä. Mielestäni tähän tarvitaan pysyvää seurantakomiteaa. 
Crowley (UEN ).
    Arvoisa puhemies, haluaisin kollegoideni tavoin onnitella jäsen Lambertia upeasta suorituksesta tässä todella vaativassa tehtävässä. Tämä osoittaa muun muassa, että yhdistämällä kollektiivisen älykkyytensä EU:n toimielimet voivat saavuttaa mahtavia tuloksia.
Esittelijä on osoittanut suurta mielen lujuutta ohjatessaan hankalaa prosessia eri näkemysten ristivedossa ja päässyt parhaaseen mahdolliseen ratkaisuun. Toivoakseni kaikki jäsenet kannattavat tätä mietintöä ja sen kahta tarkistusta huomenna, koska tarvitsemme enemmistön.
Esitellessämme tätä asetusta kansalaisille meidän pitäisi myös korostaa, että kyseessä on luultavasti merkittävin tämän parlamentin aikaansaama yksittäinen sosiaalilainsäädännön alaan kuuluva säädös. Sillä on tosiasiallista merkitystä kansalaisten elämälle, koska se ilmentää niitä oloja, joissa Euroopan unionin kansalainen nykypäivänä työskentelee. Kansalaiset liikkuvat työn perässä rajojen yli, jotkut viettävät eläkepäivänsä toisen jäsenvaltion alueella, ja yhä useammat menevät määräajaksi töihin toiseen jäsenvaltioon. Meidän on varmistettava, että näiden henkilöiden oikeudet ulottuvat myös rajojen yli.
Neuvostolle kuuluu suuri kiitos siitä, että se hyväksyi niin monta niistä tarkistuksista, joita parlamentti esitti ensimmäisen käsittelyn jälkeen. Isänmaalliseen sävyyn haluan kiittää Irlannin pysyvää edustustoa sen hienosta työstä. Salin toisella puolella istuvat, valtavan työn tehneet kollegani ovat kunniaksi Irlannille ja sen hallitukselle.
Huolenaiheita on joitakin. Jotkin niistä on poistettu, mutta haluaisin korostaa niitä uudelleen. Verotuskysymyksen pitäisi kuulua yksinomaan jäsenvaltioille. Meidän ei pitäisi liittää sitä muihin asioihin, koska näin vain ohjaamme huomion pois niiltä aloilta, joilla voidaan todella työskennellä. Olen samaa mieltä esittelijän kanssa siitä, ettei mietinnössä ole kyse yhdenmukaistamisesta vaan jäsenvaltioiden sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamisen parantamisesta.
Tämä asetus merkitsee valtavaa muutosta. Aiemman asetuksen säännöksiä sovellettiin ainoastaan työelämässä oleviin, mutta tätä asetusta sovelletaan kaikkiin etuuksiin oikeutettuihin. Uudella asetuksella myös lujitetaan kaikkien EU:n kansalaisten yhtäläistä kohtelua.
Sitten on vielä tyhjien liitteiden ongelma. Vaadimme, että komissio ja neuvosto esittävät lähitulevaisuudessa ehdotuksen täytäntöönpanoasetukseksi sen varmistamiseksi, että kollegoideni – ennen kaikkea jäsen Oomen-Ruijtenin – esittämät aiheelliset ja todelliset huolenaiheet otetaan huomioon ja poistetaan. Jäsen Oomen-Ruijten otti esiin kysymyksiä, jotka eivät liity abstrakteihin lukuihin eivätkä abstrakteihin yksilöihin, vaan oikeisiin ihmisiin – heihin, jotka kohtaavat tämänkaltaista syrjintää joka päivä. Nyt on komission ja neuvoston tehtävänä tehdä osuutensa ja esittää tätä koskeva ehdotus sen luottamuksen turvin, jota parlamentti huomenna osoittaa. Niiden on oltava sanansa mittaisia ja varmistettava, että tyhjät liitteet täydennetään. 
Gillig (PSE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, tänä iltana olen muiden jäsenten tavoin ilahtunut siitä, miten paljon sosiaaliturvasta annetun asetuksen N:o 1408/71 uudenaikaistamisessa on edistytty. Tämä edistys kiistatta parantaa niiden EU:n kansalaisten asemaa, joiden on ennen kaikkea työn vuoksi matkustettava rajojen yli. Tähän voimme olla tyytyväisiä, vaikka minulla on samoja epäilyksiä kuin muillakin jäsenillä.
Asia on tekninen ja monimutkainen. Käsittely on vienyt paljon aikaa, eikä työ ole vieläkään päätöksessä. Juuri saimme kuulla, että liitteet ovat tyhjät, joten jonkin verran tehtävää on vielä. Haluaisin kuitenkin ensiksi kiittää myös kollegani puolesta esittelijä Lambertia sitkeydestä ja lujuudesta. Lisäksi haluaisin antaa tunnustusta kaikille niille komission ja neuvoston henkilöille, jotka ovat olleet tässä hankkeessa mukana.
Vaikka kaiken kaikkiaan voimme olla tyytyväisiä, meidän pitäisi kuitenkin myöntää, että tässä asiassa lisäparannukset ovat paitsi mahdollisia myös tarpeellisia. Haluan kohdistaa päähuomion niihin välineisiin, joita meillä on käytettävissämme asian ratkaisemiseksi. Jotkin jäsenvaltiot pyrkivät tässä yhteydessä pitämään kiinni protektionismia muistuttavista erioikeuksistaan, ja nämä varaukset ja asenteet meidän on saatava kitkettyä.
Toivon, että yhteensovittamisperiaate, joka pohjimmiltaan rajoittaa meitä ja vie meiltä mahdollisuuden vastata jäsenten esittämiin kysymyksiin, antaisi pian tilaa sosiaalisen suojelun todelliselle yhdenmukaistamiselle, joka on Euroopan sosiaalimallin keskeinen piirre.
Arvoisa puhemies, olen vakuuttunut siitä, että Euroopan kansalaisten ilmaisema vaatimus todellisesta sosiaalisesta Euroopasta, josta kaikki kuulemme paljon lähitulevaisuudessa, edellyttää toimielinjärjestelmän perinpohjaista muutosta. Saavutettu edistys on hyvä asia. Edistys on huomattavaa, mutta tavoitteisiin nähden vielä kuitenkin vaatimatonta.
Lopuksi toteaisin, että tämä edistys ei etenkään saisi peittää näkyvistä sitä tuomittavaa epäsuhtaa, joka vallitsee käytössämme olevien todella tehokkaiden talousalan menettelyjen ja sosiaalialan paljon heiveröisempien menettelyjen välillä. Sosiaalisen lähentymisen ehtoja tarvitaan välttämättä, jotta Euroopan kansalaisten liikkuvuuteen kytkeytyvää sosiaalista suojelua voidaan edistää asianmukaisesti, ja ne antavat perustan Euroopan yhdentymisen uskottavuudelle. 
Dimas,
   .  Arvoisa puhemies, komissio voi ottaa huomioon joitakin niistä huolenaiheista, joita työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan jäsenet ovat esittäneet käsiteltäessä uutta ehdotusta täytäntöönpanoasetukseksi. Parlamentti osallistuu lainsäätäjän ominaisuudessa komission molempien ehdotusten eli uuden täytäntöönpanoasetuksen ja kolmen liitteen sisällön käsittelyyn. 
Puhemies.
   Kiitos, arvoisa komission jäsen Dimas.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.
(1) 

Ahern, Nuala (Verts/ALE ),
    Haluaisin kiinnittää parlamentin huomion Mordechai Vanunun tilanteeseen. Hänet vapautetaan tällä viikolla israelilaisesta vankilasta, jossa hän on ollut vangittuna 18 vuotta Israelin ydinaseohjelmia koskevien yksityistietojen paljastamisen johdosta. Vaikka hän on kärsinyt tuomionsa, nyt häneen sovelletaan poikkeustilasäännöksiä eli julmaa ja epätavallista rangaistusta, koska hän on sattunut paljastamaan tietoja aseista, joita Yhdysvallat etsii Irakista.
Poikkeustilasäännösten mukaisesti hän ei saa lähteä maasta kuuteen kuukauteen eikä olla yhteydessä ulkomaalaisiin henkilöihin edes sähköpostitse tai puhelimitse. Muussa tapauksessa hänet pidätetään uudelleen. Hän ei saa puhua toimittajille, ja hänen on pysyteltävä vähintään sadan metrin etäisyydellä ulkomaiden suurlähetystöistä. Parlamentin pitäisi tuomita tämä käytäntö oikeusvaltion periaatteiden vastaisena. 
Alyssandrakis (GUE/NGL ),
   .– Kyproslaisessa sanomalehdessä on julkaistu haastattelu, jossa Euroopan parlamentin puhemies on ilmeisesti kommentoinut Kyproksen johtajia sanomalla, että hän oli henkilökohtaisesti pettynyt epäonnistuneisiin neuvotteluihin, joissa ei hänen mukaansa osoitettu mielikuvitusta eikä rohkeutta, joita kuitenkin olisi tarvittu. Lopuksi hän kehotti Kyproksen kansalaisia tarttumaan tilaisuuteen.
Mielestäni ei voida hyväksyä eikä suvaita sitä, että Euroopan parlamentin puhemies yksityishenkilönäkään asettuu koko painoarvollaan tukemaan sitä sietämätöntä painostusta, pakkoa ja uhkailua, joita YK:n pääsihteeri ja hänen lähipiirinsä, Yhdysvaltojen hallitus, Euroopan komissio ja neuvosto, Turkki ja monet muut, kuten Kreikan poliittiset voimat, kohdistavat Kyproksen kansalaisiin. Hänen puheenvuoronsa on loukkaus ja niin sanoakseni sopimaton Kyproksen poliittisia voimia samoin kuin Kyproksen kaikkia kansalaisia kohtaan. He eivät tarvitse hyvän käytöksen oppitunteja Euroopan parlamentin puhemieheltä eivätkä keltään muultakaan.
Lisäksi hänen kommenttinsa ovat ristiriidassa sen kanssa, että hän haastattelun aluksi toteaa Kyproksen yhteisöjen valinnan kahdessa kansanäänestyksessä olevan vapaiden ja suvereenien kansalaisten valinta. Ajattelevatko puhemies ja muut kenties, että Kyproksen kansalaisten vapaa valinta tarkoittaa sitä, että he sanovat kansanäänestyksessä "kyllä"?
Claeys (NI ),
   . Arvoisa puhemies, seuraavien päivien aikana eri puolilla maailmaa vietetään juhlallisuuksia, joissa muistetaan Turkin armenialaisiin kohdistamaa kansanmurhaa, jossa surmansa sai yli miljoona henkeä. Vuosina 1915–1918 Turkin armeija evakuoi miltei kaikki osmanien valtakunnan alueen armenialaiskylät. Tässä yhteydessä teloitettiin välittömästi tuhansia kansalaisia, ja lisää kuoli myöhemmin karmeissa oloissa Syyriaan kohdistuneilla nälkämarsseilla. Tämä oli 1900-luvun ensimmäinen kansanmurha.
Tähän päivään mennessä Turkki ei ole myöntänyt tätä kansanmurhaa.
Tämä seikka tahraa ehdokasvaltion mainetta kovin ikävällä tavalla. Se kuvastaa Turkin nykyhallituksen ihmisoikeusnäkemystä.
Muistuttaisin teitä oman parlamenttimme vuonna 1987 antamasta päätöslauselmasta, jossa todetaan selkeästi, ettei Turkilla ole mahdollisuutta vaatia EU:n jäsenyyttä niin kauan, kuin se ei tunnusta armenialaisiin kohdistunutta kansanmurhaa. Vaadin, että tämä sama päätöslauselma, joka on yhä ajankohtainen, tuodaan komission ja neuvoston tietoisuuteen. 
Enric Morera i Català (Verts/ALE ),
   . Tänään 19. huhtikuuta vietetään Sant Vicent Ferrerin juhlaa. Kyseessä on merkittävä juhlapäivä kotiseudullani Valenciassa. Sattumalta juuri tänään otan myös vastaan tehtäväni Bloc Nacionalista Valenciaa edustavana Euroopan parlamentin jäsenenä. Haluan käyttää tätä tilaisuutta hyväkseni ja kertoa vakavasta ongelmasta, joka Valenciassa on kohdannut appelsiinien ja muiden sitrushedelmien viljelyä.
Euroopan unioni ei ole onnistunut toteuttamaan ennakoivia kasvinsuojelutoimia torjuakseen tuhohyönteisiä ja kasvitauteja, joita Argentiinan tai Brasilian kaltaisista kolmansista maista tuodut sitrushedelmät saattavat tuoda mukanaan. Tilanne on äärimmäisen vakava. Aiemmin tilanne on johtanut sitruunanmiinaajakärpäsen kaltaisten tuhohyönteisten leviämiseen. Lähitulevaisuudessa tämä saattaa vaikuttaa vakavalla tavalla sitrushedelmien viljelyyn Valencian maakunnassa ja koko Euroopassa. pv. voi tunkeutua unionin alueelle. Tämän kasvitaudin aiheuttama sitrushedelmien syöpä näkyy appelsiinien kuoressa mustina läikkinä.
Euroopan unioni ei saa vältellä vastuutaan. Sen on säädettävä kiireesti kasvien terveyden suojaavia lausekkeita. Toisenlaiset lausekkeet sopivat muille aloille, kuten tekstiilialalle. Meidän on ehkäistävä tuhohyönteisten ja tautien leviäminen alalle, joka on Valencian ja myös koko unionin talouden kannalta keskeinen.
Korakas (GUE/NGL ),
   . – Arvoisa puhemies, pari viikkoa Hamas-johtaja seikki Jassinin murhan jälkeen pääministeri Sharonin hallitus murhasi liikkeen uuden johtajan Abdel Ratissin. Näin se osoitti ensinnäkin, ettei se halua rauhanprosessin etenevän eikä itsenäisen palestiinalaisvaltion syntyvän, ja lisäksi yllytti kiistaa ja kiristi tilannetta tahallaan.
EU:n viimeaikainen suhtautumistapa osoittaa sen perimmältään noudattelevan Yhdysvaltojen linjaa eli tyytyvän ilmaisemaan vastalauseensa näiden Israelin hallituksen tekemien murhien ja hyökkäysten johdosta. Samaan aikaan se kuitenkin Javier Solanan välityksellä puhuu Israelin oikeudesta suojautua ja tutkii Gazan alueen siirtokuntien purkamiseen tähtääviä Sharonin toimia. Näin se tekee hyökkääjästä uhrin.
Me Kreikan kommunistisen puolueen jäsenet tuomitsemme Sharonin hallituksen rikokset ja EU:n tekopyhän politiikan, jolla se tekee itsestään tosiasiallisen rikostoverin. Ilmaisemme painokkaasti solidaarisuutemme Palestiinan kansalaisille ja pyydämme Euroopan parlamenttia vaatimaan, että ΕU lopettaa Israelin aseistamisen ja keskeyttää sen kanssa tehdyn assosiaatiosopimuksen soveltamisen.
Arvoisa puhemies, tänään Euroopan parlamentti vietti jälleen kerran pyynnöstänne minuutin hiljaisuuden nuoren, Irakissa teloitetun puolisotilasjärjestön italialaisjäsenen muistoksi, mutta se ei ole milloinkaan pyytänyt samaa tuhansille Afganistanin, Irakin ja aiemmin Jugoslavian miehitysten aiheuttamille uhreille. Kreikan kommunistista puoluetta edustavat Euroopan parlamentin jäsenet ovat pyytäneet tätä teiltä toistamiseen. Voisitteko siis kertoa meille, milloin aiotte tehdä näin?
Mastorakis (PSE ),
   . –Arvoisa puhemies, pyysin puheenvuoroa ilmoittaakseni parlamentille, että Pakistanin viranomaiset ovat antaneet miehistölle luvan palata kotiin Kreikkaan ja Filippiineille.
Toivottuun tulokseen on nyt päästy, mutta se on edellyttänyt useiden kuukausien mittaisia – ja toki näihin päiviin jatkuneita – ponnisteluja Kreikan hallitukselta ja maan tuolloiselta ulkoministeriltä Georgios Papandreosilta. Lisäksi on tarvittu maan hallituksen myöntämiä takuita, Euroopan parlamentin reaktiota ja sen aiheesta antamaa päätöslauselmaa, troikan ja komission jäsenen Chris Pattenin toimenpiteitä samoin kuin hänen vierailuaan Pakistaniin.
Panemme näin ollen merkille, miten tuloksekasta Euroopan unionin toimielinten ja sen jäsenvaltioiden toiminta voi olla, kun se koordinoidaan asianmukaisesti, ja kiitämme vastuutahoja asian hoitamisesta. 
Patakis (GUE/NGL ),
   .– Arvoisa puhemies, haluan kiinnittää huomionne äärimmäisen tärkeään asiaan, johon pyydän teitä puuttumaan välittömästi. Asia koskee Kreikan maanviljelijöitä, jotka ovat kirjaimellisesti tuhon partaalla.
Kreikkaa muutama kuukausi sitten koetelleet purevan kylmät säät aiheuttivat laajoja vahinkoja maatiloille (muun muassa kasveille ja maaperälle) koko maassa. Asianomaisten maanviljelijöiden toimeentulo on vaakalaudalla, ja he joutuvat hakeutumaan konkurssiin, ellei erityistoimenpiteisiin ryhdytä välittömästi. 
Arvoisa puhemies, pyydän teiltä väliintuloa, jotta voisimme nopeuttaa Kreikan maanviljelijöille myönnettäviin korvaus- ja rahoitustukiin sovellettavaa yhteisön hyväksymismenettelyä samalla tavoin kuin meneteltiin Ranskan, Italian ja Maltan kanssa. Näin voitaisiin välttää konkurssit ja antaa asianomaisille maanviljelijöille mahdollisuus jatkaa tuotantotoimintaansa. 
Rousseaux (ELDR ),
   – Euroopan väestö kärsii vakavasti Alzheimerin taudista ja muista keskushermostoa rappeuttavista sairauksista. Tämänhetkisten arvioiden mukaan niistä kärsii 5 prosenttia 50–60-vuotiaista, 8–10 prosenttia 60–70-vuotiaista ja 10–20 prosenttia 70–80-vuotiaista.
Nämä aivoja vaurioittavat taudit ovat tautien murheellisella suosituimmuuslistalla kolmannella sijalla. Kärkisijaa pitävät sydän- ja verisuonitaudit ja toista sijaa syöpä.
Alzheimerin taudista ja sen kaltaisista sairauksista kärsivät miljoonat Euroopan kansalaiset, jotka niiden edetessä eivät enää kykene huolehtimaan itsestään. Aivan samoin kärsivät heidän perheensä, jotka ottaessaan vastuun tällaisten potilaiden hoidosta joutuvat joko vähentämään ammatillista toimintaansa huomattavasti tai jopa luopumaan siitä kokonaan.
Näiden sairauksien inhimilliset, taloudelliset ja yhteiskunnalliset vaikutukset ovat tuhoisat. Niiden aiheuttamaa henkistä kärsimystä pahentaa se, ettei tämän alan hoitokoteja juuri ole. Muutamat harvat hoitokodit ovat sitä paitsi monissa tapauksissa liian kalliita potilaalle tai hänen perheelleen, eivätkä nämä kustannukset kuulu sosiaaliturvajärjestelmien tai sairausvakuutusten korvauspiiriin. Meidän onkin kiireen vilkkaa laadittava kaikki tahot kattava kunnollinen suunnitelma, jonka avulla tätä meitä kaikkia suoraan tai välillisesti koskettavaa vitsausta voidaan jäsennellysti torjua.
Aivosairauksien aiheuttamien taloudellisten ja yhteiskunnallisten kustannusten osuus on 35 prosenttia Euroopan kaikkien sairauksien aiheuttamista kustannuksista, ja seuraavien parinkymmenen vuoden aikana tämän osuuden odotetaan kasvavan. Tämän havainnon on johdettava siihen, että tutkimuksen, koulutuksen, terveydenhuollon, ennaltaehkäisyn ja sosiaaliturvan alalla noudatettavat toimintatavat määritellään uudelleen.
Koska kolmannes kaikkien sairauksien aiheuttamista kokonaiskustannuksista johtuu aivosairauksista, tarvitaan seuraavia toimenpiteitä. Huomattava osa biotieteiden tutkimukseen varatusta rahoituksesta olisi osoitettava aivojen ja niiden sairauksien, ennen kaikkea Alzheimerin taudin, tutkimukseen, ja tämä olisi otettava huomioon meneillään olevissa neuvotteluissa seitsemännestä puiteohjelmasta. Huomattava osa terveydenhuollon määrärahoista (ennaltaehkäisy, diagnosointi ja hoito) olisi kohdistettava näihin sairauksiin. Lääketieteelliset tutkimusohjelmat olisi suunnattava sopivassa suhteessa näiden sairauksien torjuntaan, ja pitäisi perustaa sosiaaliturvajärjestelmä, josta tarjottaisiin aineellista tukea (hoitokodit) ja rahallista tukea tästä sairaudesta kärsiville potilaille ja heidän perheilleen. Lisäksi Eurooppaan olisi perustettava aivosairauksien seurantakeskus.
Tämä vitsaus on niin laajalle levinnyt ja sen vaikutukset yhteiskuntaamme niin vakavat, että unionin toimielinten, kuten komission, Euroopan parlamentin ja neuvoston, sekä jäsenvaltioiden velvollisuutena on ryhtyä toimivaltansa rajoissa kaikkiin aiheellisiin toimenpiteisiin Alzheimerin taudin kaltaisten keskushermostoa rappeuttavien sairauksien torjumiseksi, valvomiseksi ja ehkäisemiseksi sekä niistä kärsivien auttamiseksi. 

Komission kanta vastaa neuvoston ja esittelijän välistä kompromissia, jonka tarkoituksena on päästä sopimukseen ensimmäisessä käsittelyssä.
Komissio voi hyväksyä kaikki kompromissitarkistukset 60-94.
Komissio ei voi hyväksyä tarkistuksia 1-59. 

Komissio voi hyväksyä seuraavat tarkistukset: 5, 8, 12, 13, 15, 16, 24, 25, 39, 42, 43, 46, 50, 51, 63, 64, 67, 68, 69, 70, 71, 72, 74, 75, 78, 86, 100, 102, 103, 104, 110, 112, 114, 117, 124, 126, 127, 128, 133, 134, 135, 136, 137, 139, 145, 147, 149, 174, 191, 199 ja 201.
Komissio voi hyväksyä seuraavat tarkistukset uudelleen muotoiltuina: 2, 3, 9, 11, 14, 18, 20, 26, 29, 34, 35, 37, 38, 53, 54, 55, 56, 57, 58, 60, 61, 66, 73, 79, 81, 87, 91, 92, 101, 105, 107, 108, 109, 118, 121, 140, 144, 146, 148, 150, 151, 156, 159, 162, 165, 168, 176, 179, 180, 184, 185, 186, 187, 192, 194, 197, 198 ja 205.
Komissio voi hyväksyä seuraavat tarkistukset osittain, uudelleen muotoiltuina: 1, 6, 7, 23, 36, 40, 62, 65, 84, 95, 130, 131, 155, 164, 166, 167, 169, 172, 177, 188 ja 195.
Komissio voi hyväksyä seuraavat tarkistukset osittain: 17, 27, 59, 142 ja 158.
Komissio ei voi hyväksyä seuraavia tarkistuksia: 4, 10, 19, 21, 22, 28, 30, 31, 32, 33, 41, 44, 45, 47, 48, 49, 52, 76, 77, 80, 82, 83, 85, 88, 89, 90, 93, 94, 96, 97, 98, 99, 106, 111, 113, 115, 116, 119, 120, 122, 123, 125, 129, 132, 138, 141, 143, 152, 153, 154, 157, 160, 161, 163, 170, 171, 173, 175, 178, 181, 182, 183, 189, 190, 193, 196, 200, 202, 203, 204 ja 206. 

Komissio voi hyväksyä seuraavat tarkistukset: 1, 5, 10, 19, 23, 41, 59, 60, 62, 68, 71, 88, 90, 96, 104, 107, 108, 109, 111 ja 112 – yhteensä 20 tarkistusta.
Komissio voi hyväksyä seuraavat tarkistukset osittain tai uudelleen muotoiltuina: 2, 4, 6, 7, 8, 9, 13, 14, 17, 21, 24, 25, 27, 28, 29, 31, 33, 34, 37, 38, 39, 40, 42, 44, 45, 47, 61, 65, 67, 69, 72, 73, 76, 80, 84, 85, 87, 89, 92, 98, 99, 100, 103, 105 ja 106 – yhteensä 45 tarkistusta.
Komissio ei voi hyväksyä seuraavia tarkistuksia: 3, 11, 12, 15, 16, 18, 20, 22, 26, 30, 32, 35, 36, 43, 46, 48, 49, 50, 51, 52, 53, 54, 55, 56, 57, 58, 63, 64, 66, 70, 74, 75, 77, 78, 79, 81, 82, 83, 86, 91, 93, 94, 95, 97, 101, 102 ja 110 – näitä on yhteensä 47. 

Komissio voi hyväksyä seuraavat tarkistukset: 1, 5, 6, 8, 9 (vain jos myös 12 hyväksytään), 12, 16, 17, 18, 19, 20, 22, 24, 28, 29, 30, 32, 33, 34, 37, 39, 40, 41, 42, 44, 45, 50, 51, 52, 53, 54, 57, 58, 60, 61, 62, 63, 64, 66, 76, 77 ja 78.
Komissio voi hyväksyä seuraavat tarkistukset uudelleen muotoiltuina: 2, 3, 4, 43, 74 ja 75.
Komissio voi hyväksyä seuraavat tarkistukset osana kompromissipakettia: 7, 15, 23 (uudelleen muotoiltuina), 25, 36, 38, 46, 47, 48, 59 ja 65.
Komissio ei voi hyväksyä seuraavia tarkistuksia: 10, 11, 14, 21, 26, 27, 31, 35, 49, 55, 56, 67, 68, 69, 70, 71, 72 ja 73. 

Komissio voi hyväksyä seuraavat tarkistukset uudelleen muotoiltuina: 5, 10, 13, 16, 23, 24, 25, 26 ja 35.
Komissio voi hyväksyä seuraavat tarkistukset periaatteessa: 6, 7, 8, 9 ja 73.
Komissio voi hyväksyä seuraavat tarkistukset osittain: 17, 20, 47, 48, 59, 60, 63, 65, 66 ja 69.
Komissio ei voi hyväksyä seuraavia tarkistuksia: 1, 2, 3, 4, 11, 12, 14, 15, 18, 19, 21, 22, 27–34, 36–46, 42–46, 49–58, 61–62, 64, 67–68, 70–72 ja 74–81. 

Komissio voi hyväksyä kompromissipaketin, joka koostuu ryhmän 1 tarkistuksista (tarkistukset 11, 12 ja 18–46).
Komissio ei voi hyväksyä ryhmän 2 tarkistuksia kokonaan.
Ryhmän 2 tarkistuksista komissio ei voi hyväksyä tarkistuksia 2, 3, 5, 10, 11, 12, 13 ja 18. Tarkistus 6 voidaan hyväksyä periaatteessa. Komissio ei voi hyväksyä tarkistuksia 1, 7, 9, 15 ja 16. Tarkistukset 4, 8, 14 ja 17 voidaan hyväksyä osittain. 

Komissio voi hyväksyä seuraavat tarkistukset: 4, 5, 11, 12, 13, 14, 21, 24, 31, 46, 47, 50, 51, 52, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 64, 78, 79, 80 – yhteensä 26 tarkistusta.
Tarkistukset 10, 16, 17, 20, 22, 23, 27, 28, 29, 35, 40, 42, 43, 44, 48 ja 53 voidaan hyväksyä periaatteessa ja/tai osittain – yhteensä 16 tarkistusta.
Komissio ei voi hyväksyä tarkistuksia 1, 2, 3, 6, 7, 8, 9, 15, 18, 19, 25, 26, 30, 32, 33, 34, 36, 37, 38, 39, 41, 45, 49, 54, 55, 63, 65, 66, 67, 68, 69, 70, 71, 72, 73, 74, 75, 76, 77 ja 82 – näitä on yhteensä 40. 
