Pöytäkirjan hyväksyminen
Puhemies
Eilisen istunnon pöytäkirja on jaettu.
Onko huomautettavaa?

Needle
Arvoisa puhemies, käytän puheenvuoron sen kollegani herra Evansin eilen esittämän huomautuksen vuoksi, joka koski vastaanottamiemme asiakirjojen määrää. Mielestäni hän on täysin oikeassa. Kun otetaan huomioon tänään vastaanottamiemme asiakirjojen määrä, ja jos nämä äänestykset vielä jatkuvat, huolehtiiko arvoisa puhemies siitä, että jäsenet saavat tulevaisuudessa käyttöönsä ylimääräiset arkut, jotta voisimme viedä tulokset mukanamme Brysselin toimistoihimme?

Puhemies
Pyydän yksiköitä tarkastelemaan tätä asiaa.
Parlamentti hyväksyi pöytäkirjan.

Äänestykset
Souchet
 Riippumattomat kansakuntien Euroopan puolesta -ryhmä tukee sekä mietintöä kokonaisuudessaan että talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevän valiokunnan hyväksymiä tarkistuksia. Komission ehdotuksessa kyseenalaistetaan yhteisön tullikoodeksi sellaisena kuin se oli määritelty alkuperäisessä asetuksessa (ETY) N: o 2913/92.
Haluan muistuttaa tullikoodeksin merkityksestä kolmansille maille ja erityisesti entisille Keski- ja Itä-Euroopan maille. Tullikoodeksi toimii viitteenä ja mallina niille monille valtioille, joiden on nopeasti luotava toimiva tullilainsäädäntö, jotta ne voivat integroitua kansainväliseen kauppaan. Kauppapoliittisesti tullitariffit ovat yhä harvemmin väline tiettyjen teollisuudenalojen suojelemiseksi, mutta niiden avulla tuetaan edelleen kilpailupolitiikkaa. Polkumyyntitulleja ja tasausmaksuja sovelletaan yhteisön tullikoodeksin sääntöjen ja menettelyjen mukaisesti. Maatalouspolitiikan osalta vientitukijärjestelmä perustuu tullausmenettelyihin, jotka ovat osa tullikoodeksia. WTO: n uudet säännöt keskittyvät edelleen tullikoodeksiin. Lopuksi ulkomaankaupan tilastojen osalta yhtenäisasiakirja, josta säädetään koodeksin soveltamismääräyksissä, on perusväline, johon tilastotietojen kerääminen edelleen perustuu.
Kun otetaan huomioon yhteisön tullikoodeksin olennainen asema, ryhmämme ei ymmärrä komission ehdotusta, jonka tarkoituksena on tukahduttaa tai supistaa minimiin jäsenvaltioiden asema yhteisön tullikoodeksin soveltamismenettelyssä.
Sanottakoon esimerkkinä, että nykyisten sääntöjen mukaan jäsenvaltiot voivat varata oikeuden tulli-ilmoitusten tekemiseen alueellaan suoralla tai epäsuoralla edustuksella tulliasioitsijan asemaa suojellakseen. Komissio rajaa uudessa ehdotuksessaan tämän oikeuden ainoastaan epäsuoran edustuksen menettelyyn. Jos tällainen toimenpide hyväksyttäisiin, tulliasioitsijoiden asema heikentyisi voimakkaasti ja merkittävä osa heistä jäisi vaille töitä. Uudet säännökset näyttävät näin ollen suosivan erittäin kielteistä kehitystä: jäsenvaltioiden suorittama tullivalvonta heikentyisi, tulliasioitsijat menettäisivät työpaikkoja ja siten petosten mahdollisuus kasvaisi ja yhteisön tullietuusjärjestelmä heikkenisi.
Tavaroiden tullijärjestelmän osaksi saattamisen suhteen komissio ehdottaa meille poikkeusjärjestelmää, joka koskee kaikkia niitä yrityksiä, jotka tekevät tulli-ilmoituksia sähköisessä muodossa. Tällöin jo itse periaate jäsenvaltioiden suorittamasta suojelusta heikentyisi, sillä sähköisessä muodossa toimitetut asiakirjat tullaan ennen pitkää välittämään suoraan yhteisön toimielimille.
Johtopäätöksenä sanoisin, arvoisa puhemies, että näiden kahden teille juuri antamani esimerkin perusteella ymmärtänette, että ryhmämme tulee äänestyksessä vastustamaan kaikkia niitä yhteisön tullikoodeksin muutoksia, joista olisi seurauksena yhteisön tullietuusjärjestelmän, yritysten ja kansallisten viranomaisten aseman heikentyminen tullijärjestelmässä. Pidän yllättävänä sitä, että muka hallintoa yksinkertaistaakseen komissio tekee meille ehdotuksen - Maailman kauppajärjestön uusien neuvottelujen lähestyessä -, joka heikentäisi yhteisön tullietuusjärjestelmän periaatetta ja vähentäisi lisäksi tullivalvontaa, mikä saattaisi johtaa petosten lisääntymiseen.

Van Dam
Paasilinnan mietinnössä esitetään ainakin yksi välttämätön korjaus komission ehdotukseen yhteisön tullikoodeksista. Neuvosto sanoi toukokuussa 1998, että on asetettava rajat niille kaupallisille riskeille, joita EU: n maahantuojilla on. Neuvosto antoi komission tehtäväksi tehdä asialle jotakin. On outoa, että komissio ei ole tehnyt mitään, tai niin käy ainakin ilmi siitä ehdotuksesta, jonka se on jättänyt neuvoston ja parlamentin käsiteltäväksi.
Tuimme tarkistusta 13, jolla muutetaan 220 artiklan 2 kohtaa meidän toivomaamme suuntaan. Olisimme toivoneet tekstiin mainintaa siitä, että maahantuojaa, joka on toiminut " hyvässä uskossa" ei voida asettaa vastuuseen vientikauppiaiden ja tulliviranomaisten tekemien petosten tai hallinnollisten virheiden aiheuttamista seurauksista. Me kannatamme tämän asian harkitsemista päätöksenteon myöhäisemmässä vaiheessa.
Emme pidä realistisena pelkoa siitä, että yhteisön tullikoodeksin muuttaminen saa aikaan halpojen tuotteiden virran Euroopan markkinoille. Lopuksi olemme sitä mieltä, että Euroopan yhtenäismarkkinoista ei saa tulla " suljettua linnaketta" , ei etenkään vähemmän kehittyneille maille. Omien etujen suojaaminen on moraalisesti hylättävä periaate ulkomaankauppapolitiikassa. Meidän on otettava päätöksenteossa huomioon myös ne ongelmat, joiden kanssa kehitysmaat kamppailevat.
Añoveros Trias de Besin mietintö (A4-0096/99)
Sjöstedt ja Svensson
 Olemme äänestäneet mietintöä vastaan, koska vastustamme tätä käytettyä lainsäädäntömallia.
Mielestämme parlamentin olisi pitänyt sen sijasta tukea talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevän valiokunnan ehdottamaa periaatetta. Tämä periaate merkitsee sitä, että kansalliset lainsäädännöt tunnustetaan molemminpuolisesti ja että yhdenmukaistamista tehdään vain silloin, kun päätökset vahingoittavat suoraan sisämarkkinoiden toimintaa.
André-Léonardin suositus (A4-0071/99)
Schroedter
Arvoisa puhemies, haluaisin perustella sitä, miksi pidättäydyimme äänestämästä rouva André-Léonardin mietinnöstä, jota tarkasteltiin eilen samanaikaisesti herra Truscottin mietinnön kanssa yhteisessä keskustelussa. Syy on yksinkertaisesti se, että meistä ihmisoikeuksien loukkaukset ovat ongelma Uzbekistanissa, ja mielestämme se ei ole sopusoinnussa sopimuksen johdanto-osan sen lausekkeen kanssa, jonka mukaan sopimuksen edellytyksenä on ihmisoikeuksien suojelu ja demokratian periaatteiden kunnioittaminen. Tämän vuoksi pidättäydyimme äänestämästä. Haluamme läheiset suhteet, mutta olemme sitä mieltä, että kumppanuus- ja yhteistyösopimus voi toimia tehokkaasti vain, jos Uzbekistanissa todellakin onnistutaan saamaan aikaan vakaa demokratia. Komissio ei pystynyt vakuuttamaan meitä eilen siitä, että tämä voidaan saavuttaa yksinomaan tällä taloudellisella sopimuksella. Lisätietojen pyytäminen sai aikaan epätietoisuutta myös komissiossa, ja siksi olemme sitä mieltä, että nyt ei ole oikea ajankohta ratifioida tätä sopimusta.
Myös se on meille ongelma, että Uzbekistanin tunnustamista turvalliseksi kolmanneksi maaksi koskevassa tärkeässä kysymyksessä ei oteta huomioon sitä, että Uzbekistanissa oikeuskäsittelyt eivät ole avoimia, minkä vuoksi yksi tämän tunnustamisen perusedellytyksistä puuttuu. Tämä edellytys on yksinkertaisesti sisällytetty sopimukseen, eikä maa ole täyttänyt perusedellytyksiä. Siksi emme voineet kannattaa tältä osin ratifiointia.
Truscottin mietintö (A4-0069/99)
Souchet
 Keskustelut, joita olemme juuri käyneet uusien Keski-Aasian maiden kanssa tehtävistä kumppanuussopimuksista, ilmentävät niitä suuria vaikeuksia, joita liittyy ulkopolitiikan eri osa-alueiden keinotekoiseen jaotteluun. Yhtäältä kaupallisia suhteita ja ihmisoikeuksia ja toisaalta muita näkökohtia ei ole mahdollista erottaa toisistaan. Näin ollen on siis välttämätöntä, että neuvosto ottaa jonakin päivänä, mitä pikemmin sen parempi, yksinomaisen vastuun siitä, että se takaa kaikkien Euroopan unionin ulkopolitiikan toimien johdonmukaisuuden, onpa sitten kyse yhteisestä ulko- ja turvallisuuspolitiikasta, ulkomaankauppapolitiikasta, ihmisoikeuksista tai avustustoimista.
Totean lisäksi, ettei meillä edelleenkään ole mitään menetelmää, jolla voisimme arvioida Tacis-ohjelman yhteydessä toteutettujen toimien tehokkuutta. Ohjelmaa ei voida pitää tehokkaana vain sen vuoksi, että siihen on käytetty huomattavan paljon määrärahoja. Tehokkuutta voidaan mitata ainoastaan tulosten arvioinnin perusteella, ja arviointeja me odotammekin koko ajan.
Pronkin mietintö (A4-0099/99)
Sjöstedt ja Svensson
Mietinnössä käsitellään useita sosiaalikysymyksiä, jotka jäävät EU: n päätöksentekoon liittyvän toimivallan ulkopuolelle. Mielestämme EU: n sosiaalialaa koskevat poliittiset puitteet on keskitettävä vähimmäistoimiin, joiden tarkoituksena on vastustaa sosiaalista polkemista. Sosiaalipolitiikan muut osat on hoidettava kansallisella ja paikallisella tasolla.
Tässä mietinnössä mennään huomattavasti pitemmälle yhdenmukaistamispyrkimyksissä ja ehdotuksissa, jotka koskevat sellaisia aloja kuin lastenhoidon järjestäminen ja eläkkeet. Olemme sen vuoksi äänestäneet mietintöä vastaan.

Theonas
 Yhä avoimemmin tulee esille EU: n ja jäsenvaltioiden vakaa poliittinen valinta jatkaa paitsi sosiaaliturvan myös laajemmassa mielessä sosiaalisen suojelun järjestelmän purkamista, järjestelmän, joka on ollut vallalla sodan jälkeisessä Euroopassa ja joka on tulosta työväenliikkeen tuloksellisesta taistelusta.
Euroopan sosiaalista suojelua koskevassa komission kertomuksessa vaaditaan jäsenvaltioita vahvistamaan niiden ponnistuksia työllistettävyyden edistämiseksi, siinä suhtaudutaan terveydenhuollon tarjoamiseen pelkkänä kaupallisena hyödykkeenä ja vakuutettuihin pelkkinä kuluttajina, joiden pitäisi rajoittaa kysyntäänsä, ja esitetään toimenpiteitä sosiaalisen suojelun ajanmukaistamiseksi ja järjestelmän sopeuttamiseksi muutoksiin yksityistämällä terveyspalveluita ja eläketurvaa.
Vaikka työllisyys- ja sosiaaliasiain valiokunnan mietintö sisältää joitakin myönteisiä toteamuksia ja vaikka siinä ehdotetaan joitakin osatoimenpiteitä, siinä hyväksytään kokonaisuudessaan uusi valmisteilla oleva sosiaalisen suojelun kehys ja tarkastellaan sosiaalisen suojelun järjestelmien nykyisiä rahoitusongelmia siitä näkökulmasta, miten ne vaikuttavat Euroopan talouden kilpailukykyyn, ja tuetaan tällä tavoin niitä, jotka vaativat menojen pienentämistä ja yksityistämistä.
Haluamme huomauttaa sen mietintöön sisältyvän arvion osalta, että " markkinamekanismien vahvistaminen terveys- ja sairaalapalvelujen alalla ei saa johtaa kaksitasoiseen terveyspalvelujärjestelmään" , että terveys- ja sairaalapalvelujen osittainen yksityistäminen ja alan markkinamekanismien vahvistaminen johtavat tosiasiassa kaksitasoisen terveyspalvelujärjestelmän syntymiseen. Tähän on syynä se, että hyvin toimeentulevat voivat helposti maksaa korkeita palkkioita yksityisille voittoa tavoitteleville tahoille, kun taas työväestön valtaisa enemmistö joutuu tyytymään vähimmäistason palveluihin. Tyypillinen tilanne on esimerkiksi Kreikassa, jossa kansallista terveysjärjestelmää tietoisesti heikennetään ja harvennetaan ja yksityistä sektoria tuetaan skandaalimaisella tavalla.
Vastustamme jyrkästi sitä pyrkimystä, että kustannusleikkausten nimissä alennetaan julkisten vakuutusjärjestelmien eläke-etuuksien tasoa ja rajoitetaan vähimmäiseläkkeitä, mikä hyödyttää yksityisiä voittoa tavoittelevia eläkelaitoksia, joihin joutuvat turvautumaan ne, jotka haluavat parannusta julkisiin, todella pieniin eläkkeisiin. Kreikan sosiaaliturvalaitoksen uusi puheenjohtaja ilmoitti hiljattain, että tutkitaan sellaisen uuden lisärahaston perustamista, joka toimisi puhtaasti yksityistaloudellisten periaatteiden mukaan ja joka perustuisi tulojen ja etuuksien tason välittömän yhteyden periaatteeseen sekä mahdollisesti myös yksityisten vakuutuspääomien välittömään osallistumiseen. Tämä huolestuttaa meitä suuresti.
Hylkäämme valmisteilla olevan uuden sosiaalisen suojelun mallin. Me tiedämme jo, että nämä valinnat ovat suoraa seurausta kansanvastaisesta säästöpolitiikasta, joka määrää lähentymisen ja vakautussopimuksen kriteerit, joka moninkertaistaa julkisen sosiaaliturvajärjestelmän rahoitusongelmat ja joka johtaa järjestelmän heikentymiseen.
Mielestämme lyhyellä aikavälillä julkisen sosiaalisen suojelun järjestelmän ongelmien hoitamisessa peruskeino on täyden ja vakaan työllisyyden päättäväinen tukeminen erityisesti työvoimavaltaisiin aloihin kohdistuvilla tuotannollisilla sijoituksilla, tukemalla rahoituksellisilla ja verotuksellisilla kannustimilla pk-yrityksiä, jotka työllistävät eniten, sekä lyhentämällä työaikaa palkkojen pienentymättä.
Lisäksi olemme sitä mieltä, että on olemassa ratkaisuja - muita kuin ehdotettuja - sosiaalisen suojelun järjestelmien välittömiin rahoitusongelmiin, kuten vakuutuslainsäädännön nykyisten tuloja koskevien määräysten ankara soveltaminen, taistelu veronkiertoa ja pimeää työvoimaa vastaan, pääoman keinotteluliikkeiden verottaminen sekä arvopapereita ja johdannaisia koskevien verohelpotusten poistaminen.
Yhdessä työntekijöiden kanssa kamppailemme säilyttääksemme sosiaalisen suojelun julkisen vakuutusjärjestelmän ja tukeaksemme sitä, laajentaaksemme etuuksia ja parantaaksemme niiden laatua, jotta ne vastaisivat tavoitetta, joka on korkeatasoinen ja yhtenäinen julkinen sosiaalinen suojelu.

Vanhecke
Tässä mietinnössä sanotaan oikeutetusti, että eurolla poistetaan jäsenvaltioilta kaikki rahapolitiikan välineet, joita voitaisiin käyttää taloudellisten jännitteiden välttämiseen, jolloin syntyy nykyistä enemmän kilpailua palkkakustannusten, verorahojen ja sosiaaliturvan maksun aloilla, myös Euroopan unionin sisällä.
Tämä on vain yksi niistä valtavista ongelmista, joita euron käyttöönotto aiheuttaa, ongelmista, jotka on lakaistu pöydän alle puhtaasti ideologisista syistä aitoa keskustelua käymättä. Oli miten oli, haluan esittää tässä tiukan vastalauseeni Euroopan tasolla yhdenmukaistettua sosiaaliturvajärjestelmää kohtaan.
Olemme saaneet kokea Belgiassa, mitä merkitsee, kun kaksi kansaa on pakotettu saman sosiaaliturvajärjestelmän piiriin. Se johtaa automaattisten rahoitusmekanismien vuoksi järjestäytyneeseen varkauteen, joka on solidaarisuuden vastakohta. Tämä voi kuulostaa karulta, mutta se on totta.
Euroopan tasolla mennään samaan suuntaan ja asia vain pahenee, koska rakenne- ja koheesiorahastoista saadut kokemukset osoittavat, että paikalliset ja kansalliset hallitukset eivät käytä eurooppalaista rahaa kovin huolellisesti. Säästäkää meidät siis eurooppalaiselta yhtenäistämispakolta. Ymmärtäkää, että sosiaaliturvan edistäminen parhaalla mahdollisella tavalla ja sen parhaat muodot voidaan toteuttaa tarkoin määriteltyjen rajojen sisällä. Sen lisäksi voidaan kehittää yhteisöllisiä tai yhteisön ulkopuolisia solidaarisuuden muotoja, mutta se on jo toinen asia.

Meriliikenteen kabotaasi, matkustajalaiva- ja lauttaliikenteen miehistö
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana McIntoshin laatima liikenne- ja matkailuvaliokunnan mietintö (A4-0075/99) I. ehdotuksesta neuvoston asetukseksi (EY) palvelujen tarjoamisen vapauden periaatteen soveltamisesta meriliikenteeseen jäsenvaltioissa (meriliikenteen kabotaasi) annetun asetuksen (ETY) N: o 3577/92 muuttamisesta (KOM(98)0251 - C4-0423/98-98/0158(SYN)) ja II. ehdotuksesta neuvoston direktiiviksi jäsenvaltioiden välisen säännöllisen matkustajalaiva-ja lauttaliikenteen miehistöä koskevista edellytyksistä (KOM(98)0251 - C4-0424/98-98/0159(SYN)) (KOM(98)0251 - C4-0423/98-98/0158(SYN)).

Stenmarck
 Arvoisa puhemies, esittelijä McIntosh, joka on tehnyt paljon merkittävää työtä tämän mietinnön parissa, ei voi valitettavasti olla läsnä tänään. Hän on sen vuoksi pyytänyt minua esittelemään aiheen.
Uskon, että itse lähtökohta ja asia, josta on oltava selvillä tämän kaltaisia asioita käsiteltäessä, on se, että EU: n merenkulkuelinkeino on tällä hetkellä suurissa vaikeuksissa. Kilpailu muiden maiden kanssa kovenee entisestään. Esimerkiksi varustamojen osalta tilanne on nyt se, että verovapaa myynti lakkautetaan joko jo heti kesään mennessä tai muutaman vuoden kuluttua, ja varustamot menettävät siten merkittävän osan tuloistaan.
Komissio korostaa ehdotuksessaan sen tärkeyttä, että merenkulkumarkkinoille on vapaa pääsy koko maailmassa, sekä tarvetta korottaa kansainvälisen merenkulun laatuvaatimuksia, samalla kun on varmistettava runsas valikoima korkeatasoisia merenkulkupalveluita. Komissio voi myös osoittaa, että näissä asioissa on edistytty huomattavasti. Unionissa toimivien merenkulkijoiden työllisyystilanne on kuitenkin samanaikaisesti heikentynyt ja työpaikkojen määrän suunta on jatkuvasti laskeva. Kaikki tämä johtuu pääasiassa ulosliputuksesta, työvoimakustannusten säästöistä ja kolmansista maista peräisin olevasta halvemmasta työvoimasta. Kehitys on tähän asti vaikuttanut eniten rahtialaan, mutta suuntaus saattaa levitä myös matkustajaliikenteeseen.
Komission puolelta kyse on sekä sellaisesta yhteisön politiikasta, jonka tavoitteena on toisaalta poistaa yllyke ulosliputukseen ja toisaalta yhdenmukaistaa merenkulkijoiden markkinaolot. Sen vuoksi komissio ehdottaa ensimmäisessä ehdotuksessaan, että annettua asetusta meriliikenteen kabotaasista muutetaan, jotta voidaan varmistua siitä, että kolmansista maista peräisin olevia merenkulkijoita kohdellaan samoin kuin yhteisön merenkulkijoita.
Toinen ehdotus käsittelee edellytyksiä, jotka koskevat säännöllisen matkustajalaiva- ja lauttaliikenteen miehistöä. Silloinkin, kun kyse on työehdoista, komission tavoitteena on taata yhtenäinen kohtelu kaikille merenkulkijoille, olivatpa he jäsenvaltioiden kansalaisia tai eivät.
Osaan komission tekemistä ehdotuksista on syytä suhtautua varauksellisesti. Erityisesti voidaan kyseenalaistaa, onko ehdotusten ajankohta oikea, kun otetaan huomioon tämänhetkiset EU: n merenkulkuun liittyvät ongelmat. Ehdotetut meriliikenteen kabotaasia koskevat direktiivit ovat aiheuttaneet levottomuutta teollisuudessa, koska ne merkitsevät suoraa puuttumista työmarkkinoihin, mikä monien mielestä on kauppaa ja palveluita koskevan vapaakaupan vastaista.
Eräs komission tavoitteista on luoda yhtäläiset mahdollisuudet EU: n sisällä toimiville kilpailijoille. Eri jäsenvaltioiden työehdoissa on todellisuudessa suuria eroja. Sen vuoksi on vaikea arvioida, miten ehdotetut toimet vaikuttavat.
Johtopäätöksenä on se, että on vaikea nähdä mitään hyväksyttävää syytä muuttaa matkustajaliikennettä koskevaa asetusta. Nykyinen asetus on voimassa vuoteen 2001 asti. Tähän on lisättävä, että komissio on jo aikaisemmin ehdottanut vapaaehtoisten muutosten tekemistä asetukseen; niin tapahtui esimerkiksi vuonna 1995 tehdyssä kertomuksessa. Esittelijä ehdottaa sen vuoksi, että ei tehdä mitään muutoksia tämän asian osalta ennen kuin komissio on tarkemmin tutkinut, mitä vaikutuksia matkustajalaiva- ja lauttaliikenteen vapauttamisella on.
Tarkistuksessa 4 ehdotetaan, että komissio tarkastaa, mitä kabotaasiliikenteen vapauttaminen vaikuttaa taloudellisesti ja sosiaalisesti, ja toimittaa neuvostolle ja Euroopan parlamentille kertomuksen viimeistään 1. tammikuuta 2001 mennessä. Tämän kertomuksen perusteella komissio antaa ehdotuksen lopullisen järjestelmän luomiseksi.
Miehistöä koskevasta direktiivistä on todettava, että voimakkaampia toimia olisi toteutettava osaksi eri aloilla kuin komissio ehdottaa. Jos haluamme lisätä koko alan kilpailukykyä, kyse on lähinnä siitä, että edistetään koulutusta ja merenkulun taitotietoa, minkä liikennevaliokunta on ottanut esiin muissakin yhteyksissä. Tätä ehdotusta esittelijä on kehitellyt edelleen tarkistuksessa 8.
Sallikaa minun lopuksi vain sanoa, että esittelijä suhtautuu myönteisesti kaikkiin muihin tarkistuksiin paitsi tarkistukseen 7.

Simpson
Arvoisa puhemies, aikaisemmin tällä viikolla parlamentti keskusteli yksityiskohtaisesti Euroopan rautateiden tulevaisuudesta, ja tänään meillä on mahdollisuus käydä samanlainen keskustelu Euroopan unionin sisäisestä merenkulusta.
Kiitän esittelijää, rouva McIntoshia, hänen työstään. Olen pahoillani, että hän ei voi olla läsnä tänään - mikä johtuu epäilemättä hänen muista sitoumuksistaan toisessa parlamentissa. Haluaisin myös sanoa, että hänen alkuperäiset ajatuksensa, jotka perustuvat konservatiivipuolueen opinkappaleisiin, eivät olleet merkityksellisiä aiheen kannalta eikä niistä ollut mitään apua. Hän on kuitenkin muuttanut mieltään asiasta, ja olemme saaneet tulokseksi tasapainoisemman, Euroopalle myönteisemmän mietinnön.
Mietinnössä tarkastellaan EU: n sisäisen matkustajalaiva- ja lauttaliikenteen ja kabotaasiliikenteen miehistön tasoa. Aion rajata huomautukseni miehistöä koskeviin ehdotuksiin, sillä näyttää valitettavasti siltä, että neuvosto on unohtanut ja haudannut kabotaasia koskevan kysymyksen.
Ensinnäkin on sanottava, että nämä ehdotukset koskevat EU: n sisäistä liikennettä eikä avomeriliikennettä. Toiseksi ryhmäni katsoo, että meidän olisi pitänyt toimia jo kauan sitten, sillä EU: n ulkopuolisia merenkulkijoita on alettu hiljattain palkata entistä enemmän alusten miehistöön, ja heidän palkkansa ja työolonsa ovat selvästi EU: n hyväksymien vaatimusten alapuolella. Lyhyesti sanottuna EU: n laivanvarustajat ovat alkaneet käyttää mukavuuslippuja tällä alalla aivan kuten ne ovat tehneet aiemmin avomeriliikenteessä.
Komissiota olisi onniteltava siitä, että se on ryhtynyt jo varhaisessa vaiheessa toimenpiteisiin tällä alalla, jotta varmistetaan, että jos kolmansien maiden kansalaisia palkataan EU: n sisäisen liikenteen palvelukseen, heihin sovelletaan samoja työehtoja kuin EU: n merenkulkijoihin.
Haluan olla täysin rehellinen parlamentille tänä aamuna. Haluaisin, että käyttöön otettaisiin direktiivi, jolla säädetään, että EU: n sisäisessä liikenteessä on käytettävä vain EU: n merenkävijöitä. Ymmärrän kuitenkin, että se ei ole mahdollista, minkä vuoksi ryhmämme kannattaa periaatetta, jonka mukaan EU: n ulkopuolisten maiden merenkävijöihin sovelletaan samoja työehtoja. Emme voi antaa etenkään lauttaliikenteenharjoittajien muuttua halpaa työvoimaa ja alhaisia standardeja käyttäviksi työnantajiksi. Jos sallimme sen, sinetöimme lopullisesti Euroopan unionin merenkulkijoiden kohtalon.
Tämän vuoksi tämä mietintö on tärkeä; tämän vuoksi on tärkeää, että Euroopan unioni ja Euroopan parlamentti lähettävät hyvin selvän ja äänekkään viestin Euroopan lauttaliikenteenharjoittajille: emme siedä sitä, että EU: n ulkopuolisten maiden merenkulkijoihin sovelletaan huonompia palkkoja ja työehtoja kuin omiin kansalaisiimme.

Hatzidakis
 Arvoisa puhemies, komissio on oikeassa korostaessaan, että yhteisön merenkulkualalla on olemassa ongelma, joka liittyy merimiehen ammatin heikentymiseen ja alalla havaittavaan työttömyyteen. Tämä tilanne johtuu pääasiassa ulosliputuksesta, säästötoimenpiteistä ja kolmansien maiden halvemmasta työvoimasta. Näyttää siltä, että nämä muutokset ovat vaikuttaneet etenkin rahtialaan, mutta sama suuntaus vaikuttaa mahdollisesti myös matkustajalaiva- ja lauttaliikenteeseen. Tästä syystä käsittelyssä olevissa kahdessa direktiivissä ehdotetaan joukkoa toimenpiteitä, joilla yritetään hoitaa tämä ongelma.
Komission lähtökohdat ovat hyvät, mutta me olemme eri mieltä kahdesta asiasta. Ensiksi herää paljon kysymyksiä siitä, kuinka hyvin direktiivi soveltuu yhteen sekä Euroopan unionin ja jäsenvaltioiden kansainvälisten sitoumusten että kansainvälisen oikeuden ja kansainvälisten sopimusten kanssa, koska direktiivit kattavat myös kaikki alukset, jotka kuuluvat Euroopan unioniin, mutta jotka on rekisteröity yhteisön ulkopuolelle, ja koska jäsenvaltioiden välillä on merialueita, joita pidetään kansainvälisinä vesinä. Tässä asiassa pitää olla hyvin varovainen. Toinen erimielisyys koskee sitä, että vaikka direktiivin tavoite on työllisyyden suojaaminen, ei ole ollenkaan varmaa, että direktiivi lopulta palvelee tätä tavoitetta, koska lauttaliikenteen ennustettuja vaikeuksia tullivapaan myynnin lakkauttamisen johdosta ei voida korvata vahvistamalla epäyhtenäisiä työehtoja. Ehdotus saattaisi lopettaa halvan työvoiman palkkaamisen, mutta sillä ei voida turvata palvelujen tai työllisyyden jatkumista. Lopulta voikin olla, että ehdotus ei auta merimiehiämme, minkä pitäisi olla perustavoitteemme. Älkäämme unohtako, että monilla varustamoilla on laaja omistuspohja; tämän johdosta ajattelumme lähtökohtana pitäisi olla se, miten me vahvistamme yritysten kilpailukykyä, sillä tällä tavoin ajamme myös merimiesten etuja.

Wijsenbeek
Arvoisa puhemies, saanen aloittaa sanomalla, että vaikka herra Stenmarck toimi erinomaisella tavalla rouva McIntoshin sijaisena, minusta on kuitenkin ikävää, että viimeksi mainittu ei voinut itse esitellä viimeistä mietintöä, jonka hän on laatinut parlamentissa, jossa olemme edenneet niin hitaasti. Seuraavaksi haluan sanoa esittelijän tavoin, että meriliikenteellä menee tosiaan huonosti, mikä ei johdu ainoastaan kovasta kilpailusta, vaan myös siitä, että meriliikenne on ala, joka on oikeastaan itse tehnyt vahinkoa itselleen noudattamalla liian kauan vanhaa kurssia. Verovapaan myynnin lopettamisella ei ole mitään tekemistä sen kanssa, herra Stenmarck. Tehkäämme se myös selväksi. On lopetettava valitus verovapaan myynnin lopettamisesta. Näiden ihmisten on käyttäydyttävä muiden tavoin. Kun tullaan yhteisön ulkopuolelta, verovapaus on voimassa. Se on jo tarpeeksi paha asia.
Mutta mistä tässä sitten on kyse? Siitä, että meillä on suuri sosiaalialaan liittyvä ongelma. Päinvastoin kuin kaikki luulevat, laivojen kapteenit ja miehistö eivät saa valtavia palkkoja eikä kukaan ole enää nykyään valmis olemaan niin pitkiä aikoja yhtäjaksoisesti pois kotoa. Siksi laivoille ei ole mahdollista saada enää eurooppalaisia miehistöjä. Tämä tarkoittaa sitä, että infrastruktuuri hajoaa. Merenkulkuoppilaitokset häviävät. Tämä tarkoittaa sitä, että turvallisuus merellä joutuu uhatuksi. Tästä on olemassa monta esimerkkiä, arvoisa puhemies, omassa kotimaassanne ainoa saatavilla oleva hinaaja oli kiinalainen ja paikalle piti hakea kiinalainen ravintoloitsija ennen kuin pystyttiin keskustelemaan laivan miehistön kanssa. Tässä on yksinkertaisesti kyse siitä, että eurooppalaista miehistöä ei ole riittävästi ja meidän on tehtävä asialle jotakin. Tämä tarkoittaa sitä, että meidän on parannettava koko miehistön, ja ennen kaikkea päällystön, sosiaalisia oloja.

Theonas
 Arvoisa puhemies, nyt kun keskustellaan asetuksen 3577/92 muuttamisesta, pidämme välttämättömänä tuoda esiin, miten erityisen kielteisiä seurauksia kabotaasin vapauttamisella on ollut yhteisön merenkulkualan työntekijöille.
Erityisesti sellaisissa maissa kuin oma maani, Kreikka, kabotaasin vapauttaminen sisäisissä matkustajalaiva- ja lauttapalveluissa liittyy tiiviisti maan suvereniteettiin ja puolustuskykyyn sellaisella erityisen herkällä alueella kuin Egeanmerellä, mutta kärjistää myös voimakkaasti sellaisia sosiaalisia ongelmia kuin huoltoa, pienten ja syrjäisten saaristoalueiden kehitystä tai saarien väestön säilyttämistä alueillaan, tai aiheuttaa vakavaa huolta uusista välittömistä uhkista menettää kymmeniä tuhansia työpaikkoja.
Komissio ei kuitenkaan pelkästään kieltäydy tekemästä tarvittavia johtopäätöksiä kabotaasin vapauttamista koskevan asetuksen tähänastisesta soveltamisesta, vaan ryhtyy muuttamaan asetusta ilman tarvittavia ja oleellisia selvityksiä sen vaikutuksista ja huonontaa näin tilannetta entisestään. Ehdotuksellaan komissio pyrkii rajoittamaan isäntämaan toimivallan vain vaadittuun yhteisön kansalaisten osuuteen miehistöstä, kun taas kaikissa muissa kysymyksissä sovelletaan lippumaan säännöksiä. Tällä ehdotuksella varsinaiseen miehistöön, työehtoihin ja palkkaan liittyvät kriittiset kysymykset määritellään lippumaan lainsäädännön pohjalta. Tämä tarkoittaa sitä, että henkilöstö jaetaan niihin, jotka sisältyvät varsinaiseen miehistöön, ja niihin, jotka eivät, tällä sallitaan polkumyynti ja tällä on tuhoisat seuraukset työllisyydelle. Esimerkiksi joissakin Euroopan maissa hotellihenkilökunta, stuertit, kokit ja niin edelleen eivät kuulu varsinaiseen miehistöön, ja näin ollen yhtäläisten kilpailuehtojen nimissä Kreikan laivanvarustajat vaativat tämän menettelyn ulottamista myös Kreikan lipun alla purjehtiviin laivoihin. Kaikki miehistöön liittyvät kysymykset pitää määritellä yhtenäisesti isäntämaassa. Näissä puitteissa tuemme liikennevaliokunnan mietintöä, jossa vaaditaan asiaa koskevien ehdotusten hylkäämistä. Tuemme myös vaatimusta kabotaasin vapauttamisen taloudellisten ja sosiaalisten seurausten tutkimisesta.
Tämän direktiiviehdotuksen yhteydessä, joka liittyy miehistöä koskeviin edellytyksiin, tarvitaan kaikkien merimiesten tasa-arvoista kohtelua kansalaisuudesta riippumatta. Vastustamme kuitenkin jyrkästi ehdotettuja poikkeussäännöksiä, jotka käytännössä jättäisivät tien auki näiden määräysten kiertämiselle siten, että käytettäisiin hyväksi 3 artiklan edellyttämiä poikkeuksia, jotka valitettavasti mietinnössä hyväksytään. Lisäksi katsomme, että tasa-arvoiseen kohteluun pitää sisältyä paitsi työllistämisen ehtojen ja edellytysten myös kaikkien työ- ja sosiaaliehtojen, palkan ja työehtojen soveltamisen koko miehistöön. Näin ollen pitää siis tietenkin panna loppu kaikille poikkeussäännöksille, joita kahdenvälisissä sopimuksissa kolmansien maiden kanssa usein laaditaan.
Vaikka liikennevaliokunnan mietinnössä hyväksytään tämä ehdotus, siinä ei vaadita niiden artiklojen muuttamista, jotka johtavat säännösten kiertämiseen, ja mietinnössä esitetty kritiikki perustuu yritykseen puuttua tarpeettomalla tavalla työmarkkinoihin, mikä ei lainkaan lievitä huolta kolmansien maiden halvan työvoiman käytön yleistymisestä. Kun määritellään kolmansien maiden kansalaisten työllistämisedellytyksiä - joiden pitää olla, kuten sanottua, samoja kuin niiden ehtojen, jotka pätevät niihin, jotka oleskelevat jäsenmaassa, joka on lippumaa - tällä ei hoideta vailla sosiaaliturvaa olevan pimeän työvoiman ongelmaa. Esittelijän ponnistelut ansaitsevat yleisellä tasolla kiitoksen, mutta tässä asiassa emme voi olla samaa mieltä hänen kanssaan. Määräysten heikentäminen johtaa pimeän työvoiman käyttöön ja yhteisön merenkulun työntekijöiden työttömyyteen.

Van Dam
Arvoisa puhemies, McIntoshin mietintö sai aikaan perinpohjaisen keskustelun parlamentin liikenne- ja matkailuvaliokunnassa. Ehdotuksiin liittyvät edut näyttävät olevan hyvin merkittäviä. Ensimmäisessä osassa, jossa käsitellään meriliikenteen kabotaasia jäsenvaltion sisällä, ehdotetaan, että jokaiselle miehistön jäsenelle maksetaan sama palkka alkuperästä huolimatta. Tällä pyritään estämään sosiaalinen polkumyynti, eli halvan henkilökunnan käyttäminen eurooppalaisten työntekijöiden tilalla. En ole kuitenkaan sitä mieltä, että tämä tapahtuisi huomattavassa määrin EU: n jäsenvaltioiden kansalaisten työllisyyden kustannuksella. Onhan 95 % asianomaisten alusten henkilökunnasta EU: n jäsenvaltioiden kansalaisia. Nämä työntekijät toimivat ennen kaikkea merenkulkuun liittyvissä tehtävissä. Ihmiset, jotka eivät ole EU: n kansalaisia ja työskentelevät samoilla aluksilla, toimivat ennen kaikkea muissa kuin merenkulkuun liittyvissä tehtävissä. Siksi ei juurikaan voida puhua kilpailusta molempien ryhmien välillä.
Tämä merkitsee myös sitä, että laivanvarustajien kulujen lisääntyminen koskee vain pientä ryhmää. Kun verrataan tästä toimenpiteestä aiheutuvien henkilökuntakulujen nousua tuloihin, joita saadaan verovapaasta myynnistä, nähdään, että se on mitätöntä. En ymmärrä, miksi samaa työtä tekeville ihmisille voidaan maksaa eri palkkaa, vain siksi, että he ovat eri kansallisuutta. Onkin olemassa kaikki syyt hyväksyä komission ehdotus.
Toinen ehdotus, joka koskee jäsenvaltioiden välisessä lauttaliikenteessä työskentelevien henkilöiden työehtoja, laajentaa työehdot koskemaan varustamoita, joiden toimipaikka on Euroopan unionin ulkopuolella. Kansainvälisten sopimusten nojalla satamavaltiolla on valtuudet vain turvallisuuden ylläpitoon laivalla ja etenkin sen lähistöllä. Komission ehdotuksessa mennään nähdäkseni pitemmälle kuin tällä hetkellä on mahdollista.
Arvoisa puhemies, lopuksi sanoisin, että olen samaa mieltä arvoisan esittelijän esittämän tarkistuksen 4 sisällöstä, mutta en katso tämän direktiivin olevan oikea foorumi tämän aiheen käsittelyyn.

Paasio
Arvoisa puhemies, on syytä kiittää komissiota siitä, että se on esityksensä tehnyt ja mietinnön esittelijää siitä, että hän on nähnyt asian tärkeyden ja merkityksen niin työllisyyden kuin merenkulun turvallisuudenkin kannalta. Euroopan unionin jäsenmaiden matkustajalaiva- ja lauttaliikenteessä kulkee päivittäin valtava määrä ihmisiä, joiden turvallisuuden kannalta on äärimmäisen tärkeää, että alusten erilaisissa työtehtävissä on ammattinsa osaavia työntekijöitä, joille merkittävä vastuu voidaan uskoa. Tämä edellyttää, että merenkulun piirissä työskentelevien palkkaus ja muut työehdot ovat ajantasalla. Komission ehdotukset pyrkivät juuri tähän, ja Euroopan parlamentilla on tilaisuus tänään viedä oma merkittävä osuutensa päätökseen. Ammattitaidottoman ja alipalkatun työvoiman käyttäminen merenkulun kilpailukeinona on uhkana sekä Euroopan unionin työllisyyspolitiikalle että liikenteen turvallisuudelle. Oikeutta juuri tämän kelvottoman kilpailukeinon käyttämiseen kuitenkin laajalti vaaditaan. Nyt käsiteltävänä oleva asia osoittaa Euroopan unionin päättäväisyyttä vastustaa tällaista kielteistä kehitystä.
Työllisyyden turvaaminen ja parantaminen on Euroopan unionin itselleen ottamista velvoitteista tärkeimpiä, monessa mielessä tärkein. Kaikki toimielimet ovat vankan tahtonsa ilmaisseet. Ongelmaksi on usein noussut se, että on ollut vaikeuksia löytää käytännön keinoja tavoitteen realisoimiseksi unionin tasolla. Niinpä onkin jouduttu ristiriitaan, kun yhtäältä korostetaan työllisyystavoitteen tärkeyttä ja toisaalta sitä, että vastuu työllisyydestä on viime kädessä jäsenvaltioilla. Nyt päätettävänä oleva asia on käytännön esimerkki EU: n tasolla harjoitettavasta työllisyyspolitiikasta, sen lisäksi että siihen sisältyy huomattava turvallisuuselementti.
Meidän on syytä huolehtia siitä, että Euroopan unioni kehittyy ja laajenee yhteisönä, jossa markkinavoimilla on niille kuuluva paikka kansalaisten palvelijana, ei kaiken määräävänä isäntänä. Markkinoiden globalisoituessa Euroopan unioni on kenties merkittävin toimija, joka voi vaikuttaa siihen suuntaan, että demokraattisen päätöksenteon puitteissa voidaan asettaa ehdot markkinavoimille. Meidän on omassa työssämme huolehdittava siitä, että unioni tuon tehtävän täyttää. Markkinataloutta tarvitaan, mutta ei markkinavoimien diktatuuria.
On syytä toivoa, että komissio ja sen aloitteesta koko lainsäädäntökoneisto jatkossakin tuottaa säännöksiä, joiden vaikutuksesta voimme elää ja liikkua turvallisesti Euroopassa, jossa kansalaiset saavat toimeentulonsa modernin työehtosopimusjärjestelmän suojassa. Tässä yhteydessä haluan korostaa ammatillisten järjestöjen merkitystä, joiden tehtävä kansalaisten turvallisuuden lisäämisessä korostuu erityisesti juuri merenkulun alalla.

Seppänen
Arvoisa puhemies, meillä Suomessa on sellainen sanonta, että ennen olivat laivat puuta ja merimiehet rautaa, mutta nyt ovat laivat rautaa ja merimiehet puuta. Tästä on kysymys silloin, jos halpatyövoimaa voidaan vapaasti käyttää EU: n merenkulussa. Niin kuin edellinen puhuja sanoi, kysymys on myös turvallisuudesta. Meillä on lukuisia esimerkkejä ongelmista: laivat kaatuvat, muun muassa Estonia-laiva Itämerellä, ja toisia syttyy palamaan. Näissä tilanteissa tarvitaan kielitaitoista henkilökuntaa, joka tuntee paikalliset olosuhteet ja joka voi pelastaa ihmisiä täystuholta. Tämän takia me emme voi lähteä siitä, että halpatyövoiman vuoksi voitaisiin uhrata merenkulun turvallisuus. Kaikki tällaiset määräykset ovat myönteisiä, samoin tax free -kaupan jatkaminen palvelisi Pohjoismaissa tätä tarkoitusta.

Monti
 Arvoisa puhemies, suhtaudun myönteisesti rouva McIntoshin mietintöön, jossa kehotetaan hyväksymään ehdotus neuvoston direktiiviksi jäsenvaltioiden välisen säännöllisen matkustajalaiva- ja lauttaliikenteen miehistöä koskevista edellytyksistä. Käytän tilaisuuden hyväkseni ja onnittelen esittelijää, vaikka hän ei olekaan paikalla, erinomaisesta työstä, joka liittyy näin tärkeään ja monimutkaiseen aiheeseen.
Esitetyistä tarkistuksista komissio voi hyväksyä kaksi. Komissio voi hyväksyä tarkistuksen 1, joka koskee pelkästään rahtia kuljettavien alusten jättämistä direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle, sillä ehdolla, että se liitetään asianmukaiseen määritelmiä koskevaan artiklaan. Haluaisin tässä yhteydessä kertoa, että komissio tekee tässä asiassa parhaillaan selvitystä direktiivin taloudellisista vaikutuksista, aivan kuten useat valtuuskunnat ovat neuvostossa vaatineet. Direktiivin soveltamisalaa voitaneen siksi vielä tarkistaa selvityksen tulosten perusteella, jotka esitellään ensi huhtikuussa neuvostolle.
Tarkistuksen 5 komissio voi hyväksyä sillä ehdolla, että ensin määritellään määräaika, johon mennessä kertomus pitää antaa.
Siirtykäämme nyt tarkistuksiin, joita komissio ei voi hyväksyä. Tarkistusta 2 ei voida hyväksyä, koska työsopimukset ovat luonteeltaan henkilökohtaisia sopimuksia, eikä niitä siis voida sisällyttää mainittuun artiklaan, jossa ne joutuisivat yleisesti sovellettavien välineiden joukkoon.
Tarkistusta 3 ei voida hyväksyä, koska oikeudesta myöntää tai olla myöntämättä merenkulkijoille lupa asua pysyvästi aluksilla ei ole säädetty kansainvälisellä tasolla. Pelkästään se, että on linjaliikenteen palveluksessa, ei anna merenkulkijoille oikeutta asua jossakin jäsenvaltiossa, eikä komissio aio puuttua kysymykseen, joka nostaisi esiin ongelmia, jotka liittyvät oikeuteen oleskella Euroopan unionissa. Tämä ei tietenkään koske niitä mahdollisia päätöksiä, jotka hyväksytään toisen ja kolmannen pilarin yhteydessä.
Tarkistusta 4 ei voida hyväksyä, koska direktiivi koskee pelkästään sitä, kuinka kohdellaan kolmansien maiden merenkulkijoita, jotka työskentelevät jäsenvaltioiden välisessä säännöllisessä linjaliikenteessä toimivien matkustajalaivojen tai -lauttojen palveluksessa, eikä se siksi ole sopiva väline tällaisen ehdotuksen tekemiseksi. Komissio valmistelee parhaillaan neuvostolle ja parlamentille tiedonantoa merenkulkijoiden palvelukseen ottamisesta ja koulutuksesta Euroopan unionissa. Asiakirjassa komissio arvioi, mitä toimia voitaisiin käynnistää nuorten kannustamiseksi merenkulkuammatteihin ja laadukkaan koulutuksen edistämiseksi. Asiakirjassa käsitellään lisäksi merenkulkijoiden koulutusjärjestelmien rahoitusta jäsenvaltioissa.
Neuvoston asetusehdotuksen osalta panen valitettavasti merkille, että esittelijä ei pitäytynyt komission ehdotuksessa, vaan valitsi sen sijaan toisen tekstin, jonka mukaan komission olisi pitänyt 1. tammikuuta 2003 mennessä esittää ehdotus miehistöjä koskevista lopullisista määräyksistä. Tämän ehdotuksen pitäisi perustua saarikabotaasin vapauttamisen taloudellisia ja sosiaalisia vaikutuksia koskevaan mietintöön, joka esitellään neuvostolle ja parlamentille 1. tammikuuta 2001 mennessä. Komissio ei voi hyväksyä tällaisia tarkistuksia.
17.kesäkuuta 1997 komissio hyväksyi kertomuksen, joka käsittelee mm. saarikabotaasin vapauttamisen taloudellisia ja sosiaalisia vaikutuksia. Kertomuksessa tehdään se johtopäätös, että linjaliikenteen matkustajalaivojen ja -lauttojen kaltaisella työvoimavaltaisella alalla riittäisi ehdotus, joka antaisi jäsenvaltioille oikeuden määrätä yhteisön kansalaisten osuus miehistöstä, jotta voitaisiin tarpeeksi hyvin suojella Euroopan unionin merenkulkijoiden työpaikkoja. Samanlainen ehdotus mahdollistaisi lisäksi sisämarkkinoille toiminnan Euroopan unionin sosiaalisten sääntöjen perusteella. Kertomuksen johtopäätöksissä sanotaan lisäksi, ettei tavarakabotaasin alalla, joka liittyy kansainväliseen liikenteeseen ja jolle on tyypillistä vähäinen työvoiman tarve, ole riittäviä syitä jatkaa vastaanottavan maan voimassa olevien asetusten soveltamista. Asetusehdotukseen on liitetty lisälauseke, jolla velvoitetaan vastaanottava maa soveltamaan omia määräyksiään niiden kolmansista maista olevien merenkulkijoiden työehtoihin, jotka tarjoavat tällaisia palveluita ja jotka ovat maan lipun alla purjehtivien alusten palveluksessa. Euroopan parlamentti pyytää, ettei asetusta muutettaisi ennen kuin arvio saarikabotaasin vaikutuksista on valmistunut. On muistettava, että miehistön osalta kuljetusyhtiöihin sovelletaan yleensä sen maan määräyksiä, jonka lipun alla laivat purjehtivat. Nykymuotoisen asetuksen perusteella vastaanottavat jäsenvaltiot voivat soveltaa kaikkia miehistöä koskevia omia määräyksiään, myös merenkulkijoiden minimipalkkaa, pätevyysvaatimuksia ja vähimmäissosiaaliturvaa sekä lisäksi työaikaa, lepoaikaa ja lomia ja niin edelleen koskevia määräyksiä. Tämä rajoittaa merkittävällä ja epäoikeudenmukaisella tavalla palveluiden vapaata tarjontaa, koska muiden jäsenvaltioiden kuljetusyhtiöiden on noudatettava eri vaatimuksia, vaikka vain yksittäisen kabotaasitoimen osalta. Useat kuljetusyhtiöt ovat jo kirjoittaneet komissiolle ilmaistakseen huolensa tästä asiasta. Nyt voimassa olevien määräysten perusteella voidaankin siksi olettaa, että vapauttamisen vaikutukset jäävät äärimmäisen vähäisiksi.Komission mielestä sen oma ehdotus olisi tasapainoinen ratkaisu, jolla voitaisiin tehokkaasti turvata palveluiden vapaa tarjonta ja yhteisön merenkulkijoiden työpaikat Etelä-Euroopan jäsenvaltioiden välisissä matkustajaliikennepalveluissa, joille on ominaista suuri työvoimavaltaisuus. Tämä antaa samalla mahdollisuuden välttää rajoituksia, joita syntyisi vastaanottavan maan kaikkien määräysten soveltamisesta.
Lopuksi haluan kiittää lämpimästi parlamenttia siitä, että se edesauttoi tämän yhteisen kannan nopeaa hyväksymistä, joka koskee näitä tärkeitä toimenpiteitä, joiden avulla sosiaalinen polkumyynti voidaan poistaa siten, että sovelletaan yhteisön työllisyyttä koskevia sääntöjä myös kolmansien maiden kansalaisiin, jotka työskentelevät linjaliikenteessä, jolle, kuten olen jo sanonut, on ominaista suuri työvoimavaltaisuus.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Siirrymme äänestykseen.
Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselmat peräkkäisissä äänestyksissä.

EU: n ja Intian kumppanuuden laajentaminen
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana André-Léonardin laatima ulko- ja turvallisuusasiain sekä puolustuspolitiikan valiokunnan mietintö (A4-0066/99) komission tiedonannosta: EU: n ja Intian kumppanuuden laajentaminen ((KOM(96)0275 - C4-0407/96).

André-Léonard
Arvoisa puhemies, lainaan: " Huonon onnen aikakausi loppuu tähän, ja Intia löytää oikean tien. Tänään juhlimamme tapahtuma - se, että Intialle on avautunut mahdollisuuksia, jotka sen on hyödynnettävä - on itse asiassa vasta eräs vaihe maassamme." Näin sanoi Nehru Intian liiton perustuslaillisessa kansankongressissa hieman ennen Intian julistautumista itsenäiseksi 14. elokuuta 1947. Hän jatkoi seuraavin sanoin (kuinka hyvin se sopiikaan Intian nykyhetkeen!): " Intian palveleminen merkitsee miljoonien kärsivien ihmisten palvelemista, se merkitsee köyhyyden, tietämättömyyden, sairauksien ja epätasa-arvoisten mahdollisuuksien loppua."
Intia on jatkanut näitä tavoitteita päättäväisesti 50 vuoden ajan. Vaikka onkin totta, ettei luku- ja kirjoitustaidottomuutta, köyhyyttä ja sairauksia ole kyetty poistamaan itsenäisyysjulistuksen jälkeen, Intian kulkema tie on valtavan pitkä. Kolme neljäsosaa väestöstä eli köyhyysrajan alapuolella vuonna 1947. Elinajan odote syntymähetkellä oli 32 vuotta; nykyään se on lähes kaksinkertaistunut ja noussut 62 vuoteen. Luku- ja kirjoitustaidottomien osuus väestöstä oli 84 %; nykyään yli puolet väestöstä osaa lukea ja kirjoittaa. Maan maataloustuotanto oli riippuvainen ulkomaiden tuesta; 1960-luvun vihreän vallankumouksen ansiosta Intia on nyt omavarainen elintarvikkeiden osalta. Suuret nälänhädät ovat enää vain huono muisto, vaikka paljon on vielä tehtävää, jotta lukuisien lasten aliravitsemus saadaan loppumaan.
Väestönkasvun osalta todellisuus on osoittanut niiden kaikkien pessimistisimpien asiantuntijoiden olleen väärässä, jotka luulivat, ettei Intia pysty hallitsemaan väestönkasvuaan. Väestöluvut kuitenkin osoittavat, että maan väkiluku on 970 miljoonaa, kun se vuonna 1947 oli 350 miljoonaa, ja Maailmanpankin arvioiden mukaan Intian väkiluku nousee 1, 3 miljardiin vuoteen 2050 mennessä, ja se ylittää näin jopa Kiinan väkiluvun. Väestökysymys on siis pakostakin otettava huomioon sosiaaliselta ja taloudelliselta kannalta.
Vuosikymmenen alusta lähtien Intia on lähtenyt suoraa päätä mukaan vapauttamiseen, ja se on tarjonnut täten valtavat markkinat sekä itse odottanut ulkomaisia investointeja, jotka eivät ole toteutuneet protektionistisen kauppapolitiikan ja sen myötä määrättyjen korkeiden tullien ja määrällisten rajoitusten vuoksi. Talous- ja kauppauudistukset ovat tehneet mahdolliseksi sen, että Intia on voinut lisätä osallistumistaan maailmantalouteen.
Poliittisessa mielessä Intia voi kehua edustavansa maailman suurinta parlamentaarista demokratiaa. Bharatiya Janata -puolueen (BJP) johtama uusi hallitus muodostettiin edellisten, maaliskuussa 1998 pidettyjen vaalien tuloksena. Hallituksen pääministeri, Attal Vajpayee, ilmoitti heti virkaan astuttuaan olevansa halukas tekemään Intiasta ydinasevallan. Tehdessään viime vuoden toukokuussa useita ydinkokeita BJP: n kansallismieliset hindut pyrkivät harjoittamaan itsenäistä ydinpolitiikkaa, mikä teki lopun 24 vuoden ajan harjoitetusta pidättyväisestä ydinpolitiikasta. Yleinen mielipide tätä ehkä hämmästeli, mutta kansainväliset tarkkailijat eivät olleet yllättyneitä.
Mietintöni laatiminen keskeytyi muutamiksi kuukausiksi näiden tapahtumien vuoksi. Mietinnön lopullisessa tekstissä Intiaa vaaditaan allekirjoittamaan ja ratifioimaan laaja ydinkoekieltosopimus (CTBT) ja ydinsulkusopimus (NPT). Vaadimme myös Intian ja Pakistanin välisen vuoropuhelun elvyttämistä, jotta Kashmirin kysymykseen löytyisi rauhanomainen ratkaisu; vaadimme lisäksi aseistariisuntaa koskevan vuoropuhelun jatkamista molemmissa valtioissa.
Kumppanuussopimusta on esittänyt uusi sukupolvi, joka pyrkii määrittelemään uudelleen Euroopan unionin ulkoisia toimia. Intia oli niiden ensimmäisten maiden joukossa, jotka muodostivat suhteet unioniin. Vuoden 1973 jälkeen on allekirjoitettu kolme sopimusta, joissa ensinnäkin määritellään kauppasuhteet unioniin ja joiden avulla luotiin institutionaalinen kehys taloudellista yhteistyötä ja kehitystä varten. Nykyisessä kumppanuudessa mennään paljon pidemmälle: siinä esitetään poliittisen vuoropuhelun tehostamista molempien osapuolten välillä, investointiesteiden ja kaupan esteiden kumoamista sekä sellaisia toimenpiteitä, joilla edistetään kulttuurikontakteja ja pysyvää vuoropuhelua kansalaisyhteiskunnan kanssa. Kumppanuuteen liitetään myös muita osa-alueita, tässä tapauksessa biologisen monimuotoisuuden suojelu sekä huumeiden ja rahanpesun torjunta.
Olen keskittynyt mietinnössäni myös kehitysapuun, joka edustaa 95 %: a Intialle osoitetusta eurooppalaisesta tuesta. Ensisijaisiin tavoitteisiin kuuluu myös lapsityövoiman käytön lopettaminen, ja jos siltä ei voida välttyä, mietinnössä suositetaan vapaaehtoisia menettelyohjeita yrityksille. Vuosisataisten ennakkoluulojen uhreina naiset joutuvat kaikenlaisen hyväksikäytön kohteiksi. Intia on muuten niitä harvoja valtioita, joissa on enemmän miehiä kuin naisia. Tämän vuoksi perusterveydenhuollon määrärahoja on lisätty. Tyttöjen kouluttaminen on ratkaisevan tärkeää, koska tosiseikkojen perusteella voidaan todeta, että koulutettujen naisten äiti- ja lapsikuolleisuusriski on pienempi.
Liian monet kliseet pitävät edelleen pintansa: se, että Intia yhdistetään hökkelikyliin, äärimmäiseen köyhyyteen eikä mihinkään muuhun, edustaa todella suppeata ajattelua. Toivokaamme, että Euroopan ja Intian välinen vuoropuhelu johtaisi siihen, että Intia pääsisi ansaitsemaansa asemaan kansainvälisellä näyttämöllä ja että me tarkistaisimme Aasian-politiikkamme, jottemme keskittyisi siinä ainoastaan Kiinaan.
Suosionosoituksia

Van Bladel
 Arvoisa puhemies, Intia on yhdessä Kiinan kanssa yksi suurista ja tärkeistä maista Aasian mantereella. Siksi olen tyytyväinen siihen, että esittelijä on omistautunut niin erinomaisella tavalla tehtävälleen edistää kumppanuuden vahvistamista Intian kanssa. Intia on kasvava taloudellinen mahti, joka houkuttelee yksityisiä investointeja ja maa, jossa esimerkiksi kotimaani Alankomaiden suuret yritykset jo teettävät suuren osan hallinnollisista toimistaan intialaisten teknisen asiantuntemuksen ja toistaiseksi alhaisen palkkatason vuoksi. Silti Intia ja sen valtava väestö tarvitsevat paljon kehitysapua. Intian tekee mielenkiintoiseksi se, että se on niemimaa, jolla on vaikuttava kulttuuri ja juuri tämä kulttuuri vaikuttaa siihen, että Intia ei ole luovuttanut määräysvaltaa kehitysyhteistyön yhteydessä avun antajille, kuten esimerkiksi Bangladesh ja Sri Lanka ovat tehneet. Intia pitää tämän politiikan ohjat käsissään. Se on hyvä asia. Valitettavasti tämä mentaliteetti myös jarruttaa maan kehitystä, etenkin sen kauppajärjestelmän vapauttamista. Komission ehdottama kiinteämmän yhteyden rakentaminen, johon sisältyy korkean tason vuoropuhelu, voi antaa sysäyksen oikeaan suuntaan, jolloin tämä demokraattinen maa voi olla tärkeässä osassa myös WTO: n puitteissa. Intia on kärsinyt kaiken kaikkiaan oletettua vähemmän Aasian talouskriisistä. Financial Times -lehdessä kirjoitettiin tällä viikolla, että Intian puhelinyhtiö on alentanut ulkomaan puheluiden hintaa jopa yli 10 %. Tämä on mielestäni erikoinen asia.
Maassa on muuten vielä paljon huolestuttavia asioita, kuten esittelijäkin jo sanoi. Näitä ovat lapsityövoiman käyttö, lisääntyvät uskonnolliset vastakkainasettelut, jotka johtuvat osittain tietynlaisesta hindunationalismista, Kashmirin konflikti ja tietenkin, arvoisa puhemies, ydinasekehitys. Huolestuttavaa kehitystä tapahtuu myös Intian rajanaapurissa Kiinassa, jolle Intia voi ehkä tulevaisuudessa olla vastapainona. Intia voisi toimia vastapainona ASEAN-maille, Kiinalle ja Japanille. Se olisi hyvä asia. Intian ja Pakistanin viimekertainen tapaaminen oli myös hyvä asia. Kaikkia näitä aiheita voidaan käsitellä EU: n ja Intian välisen vahvistetun kumppanuuden puitteissa.
Arvoisa puhemies, entisenä toimittajana ja ihmisoikeuksia käsittelevän alivaliokunnan varapuheenjohtajana sekä Intian ystävyysseuran jäsenenä käytän tilaisuutta hyväkseni pyytääkseni kiinnittämään huomiota kadonneen intialaisen toimittajan, Ram Singhin, tapaukseen. Intia lupasi antaa tietoja tästä kadonneesta miehestä jo vuonna 1997. Emme ole kuulleet hänestä vielä mitään. Toivon, että intialaiset diplomaatit ovat läsnä, jolloin he voivat antaa tietoja. Ryhmäni tukee kumppanuutta ja me haluamme onnitella esittelijää.

Holm
Arvoisa puhemies, mielestäni Intialla on mahdollisuuksia tulevaisuudessa. Olen iloinen siitä, että EU haluaa jatkaa ja vahvistaa pitkäaikaista ja toivottavasti jatkuvaa kumppanuuttaan Intian kanssa.
Monien mielestä Intia on omituinen maa, jota on vaikea ymmärtää. Sitä se onkin, jos asiaa katselee länsimaisin silmin. Niin ei kuitenkaan pidä tehdä, vaan Intiaa on tarkasteltava sisältäpäin ja toisella tavalla. Silloin voi myös huomata, että Intia on ainutlaatuinen maa. Ainakin minä olen lukuisten matkojeni aikana saanut kokea uskomatonta myötätuntoa ja avokätisyyttä, jolla ei tunnu olevan rajoja.
Kaikki asiat eivät kuitenkaan ole vain myönteisiä, vaan Intian kehitykseen liittyy myös joitakin ongelmia. Meidän on tietenkin kaikin mahdollisin tavoin yritettävä auttaa Intiaa kulkemaan oikeaa tietä, ei siksi, että pyrkisimme ohjaamaan maata vaan siksi, että onnistuisimme estämään sitä tekemästä niitä samoja virheitä, joita useissa Euroopan maissa on tehty.
Haluan nyt kommentoida joitakin kohtia - en aio ottaa esiin niitä kaikkia, koska André-Léonard on jo ottanut esiin useita tärkeitä kohtia, joita tietenkin tuen täysin. Haluan kommentoida muun muassa alueellista yhteistyötä, jota tehdään Intian ja Intiaa ympäröivien maiden kanssa. Alueellisen yhteistyön merkitys on suuri koko sen alueen kannalta, jossa Intialla suurimpana maana on erityisasema. Mikään näistä maista ei voi eristäytyä täysin. Alueellinen yhteistyö on erittäin tärkeää, jos useat alueella vallitsevat ongelmat halutaan ratkaista, muun muassa Pakistaniin liittyvät ongelmat ja Kashmirin kysymys. Uskon, että myös Intia on aina vain tietoisempi siitä ja ymmärtää sen. Valtioiden välisen yhteistyön lisääminen on edellytys sille, että alue voi kehittyä myönteiseen suuntaan niin rauhan näkökulmasta kuin ympäristönkin kannalta ja että alueen taloudelliset ja sosiaaliset erot saadaan tasoitettua.
Seuraavaksi ydinkokeet: me kaikki järkytyimme suuresti kuullessamme, että Intia ja pian sen jälkeen Pakistan tekivät ydinkokeita. Se on typerimpiä asioita, mitä Intiassa on pitkään aikaan tehty. Tämä ei ole oikea tapa tehdä yhteistyötä ja lisätä luottamusta. Se on lisäksi ristiriidassa sen kuvan kanssa, jonka Intiasta olen saanut, ja se on ristiriidassa sen maan kanssa, jonka olen oppinut vuosien kuluessa tuntemaan. Tuomitsen luonnollisesti puolueryhmäni kanssa nämä ydinkokeet. Kehotamme tietenkin Intiaa mahdollisimman pian allekirjoittamaan ja ratifioimaan ydinkoekieltosopimuksen ja ydinsulkusopimuksen ja tietenkin myös maamiinat kieltävän sopimuksen.
Myös Kashmirin kysymys on tärkeä. Jälleen kerran on kyse alueellisesta yhteistyöstä, koska uskon, että sillä on suuri merkitys. Toivomme tietenkin, että asiaan voitaisiin löytää rauhanomainen ratkaisu. Siinä onkin edistytty viime aikoina. Intian ja Pakistanin pääministerit tapasivat äskettäin Pakistanissa keskustellakseen kysymyksestä. Ensimmäistä kertaa moneen vuoteen Intian pääministeri astui Pakistanin maaperälle. Olemme myös jättäneet tätä asiaa koskevan tarkistuksen André-Léonardin mietintöön ja toivomme, että voitte tukea sitä.
Parlamentissa on useaan otteeseen keskusteltu uskonnonvapaudesta, viimeksi siitä keskusteltiin helmikuun istuntojaksolla. Valitettavasti Intiassa uskonnollisiin vähemmistöihin kohdistuneiden hyökkäysten ja väkivaltaisuuksien luettelosta saadaan todella pitkä. Valitettavasti iskuja tapahtuu edelleen, vaikka Intian perustuslaki nimenomaan takaa uskonnonvapauden. Ihmisoikeuksien turvaamiseksi on myös annettu useita määräyksiä.
Puhuessamme ihmisoikeuksista emme saa unohtaa, että Intiassa on edelleenkin käytössä kuolemanrangaistus, mikä ei sovi demokratialle. Toivon sen vuoksi todella, että Intiassa luovutaan kuolemanrangaistuksesta mahdollisimman pian.
Intia ei myöskään ole allekirjoittanut kidutusta koskevaa sopimusta. On tietenkin tärkeää, että sekin tapahtuu mahdollisimman pian. Saamme muun muassa Amnesty International -järjestöltä edelleen raportteja Intiassa tapahtuvasta kidutuksesta. Myös poliisi harjoittaa raakaa kidutusta. Toivon, että Intia voi allekirjoittaa tämän sopimuksen ja että maa pyrkii ratkaisemaan nämä ongelmat mahdollisimman pian.
V-ryhmä on tehnyt nimenomaan ihmisoikeuksia koskevan tarkistuksen, erityisesti ajatellen useita Kashimiriin liittyviä selvittämättömäksi jääneitä tapauksia; arvioiden mukaan yli 800 tapausta on jäänyt selvittämättä vuoden 1990 jälkeen. Intian on tietenkin edistyttävä näiden asioiden selvittämisessä.
Ja jos ympäristöä ajatellaan, Intiassahan käytetään ydinvoimaa. Ydinvoimalat ovat peräisin Neuvostoliitosta, mikä ei lainkaan lisää turvallisuutta tulevaisuudessa. Toivon sen vuoksi, että voimme ryhtyä tekemään laajempaa yhteistyötä uusiutuvien energialähteiden osalta, jotta ydinvoiman käyttö voitaisiin lopettaa Intiassa, aivan kuten haluamme lopettaa ydinvoiman käytön EU-maissakin. Uusiutuvien energialähteiden käytöllä on hyvät mahdollisuudet Intiassa, erityisesti mitä tulee tuuli-ja aurinkoenergiaan.
Lopuksi V-ryhmä tukee tietenkin tätä kumppanuutta ja äänestää André-Léonardin erinomaisen mietinnön puolesta.

Dupuis
 Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, hyvät kollegat, Sir Leon Brittanhan sanoo meille aina, ettei hänen Pekingiä pokkuroivalle ja myötäilevälle politiikalleen ole vaihtoehtoja, ettei ole olemassa vaihtoehtoja hänen politiikalleen, joka perustuu demokratian ja oikeusvaltion uhraamiseen sekä tiibetiläisten, mongolialaisten ja Turkestanin asukkaiden vapauden uhraamiseen, ettei ihmisoikeuksien kieltämiselle ole vaihtoehtoa ja ettei ole vaihtoehtoa laogaïs-nimisille kiinalaisille keskitysleireille.
Vaihtoehtoja kuitenkin on. Meillä on rouva André-Léonardin mietintö, jossa otetaan joitakin askelia hyvään suuntaan. Meidän vaihtoehtomme onkin juuri siinä. Intia on vaihtoehto Euroopan unionille, sen Aasian politiikalle. On syytä luoda todellinen strateginen kumppanuus tuon valtavan, miljardin asukkaan maan kanssa - Kiinassa väkiluku on 1, 2 miljardia. Intia on maailman suurin demokratia, se on maa, jossa ei Raon hallituksen aikana saatu aikaan huomattavia muutoksia, kunnes Vajpayeen hallituksen myötä ryhdyttiin merkittäviin talousuudistuksiin - joissa myös on edetty yhtä huomattavasti - ja se on maa, jossa on ryhdytty avautumaan, tosin vielä liian hitaasti, maailmanlaajuisiin markkinoihin ja alettu vahvistaa suhteita maailman muihin maihin.
Onko meidän näin ollen pakko edelleen uskoa herra Brittania, kun hän väittää, ettei meillä ole vaihtoehtoa? Vai pitäisikö meidän, komission, neuvoston ja parlamentin, pohtia ahkerasti ja laatia sellainen ohjelma, jonka avulla voisimme nopeasti luoda strategiset suhteet tuon maan kanssa?
Olemme vielä kaukana siitä. Komissiolla on New Delhissä yksi edustusto, mikä on täysin riittämätöntä. Ei edes parlamentilla ole väliaikaista edustustoa Intiassa, vaikka sillä on sellainen Kiinan kommunistisessa suurvallassa, eikä Euroopan ja Intian välillä järjestetä vuosittaista huippukokousta. Parlamentilta, mutta ennen kaikkea neuvostolta ja komissiolta, siis puuttuu todellinen strategia, niiltä kaikilta puuttuvat toimenpiteet, joiden avulla voisimme - sopivin välinein - kohdata suuren haasteen, eli sen, että Intian kehitys johtaisi tuonnempana demokratian syvenemiseen.
Olen sitä mieltä - jotkut kollegat ovat uhmanneet ongelmaa -, ettei meidän pidä hakea tekosyitä ja ettei meidän tarvitse sepitellä juttuja Intian ydinkokeita koskevasta ongelmasta. Intia on täydellä syyllä varustautunut - aivan kuten me toimimme neuvostoimperiumia vastaan - voidakseen vastustaa vihollisiaan. Miksi meidän pitäisi suhtautua niin sallivasti Kiinan kommunistisen suurvallan ydiniskuvoimaan ja pitää suurta ääntä siitä, että Intia - jolla itse asiassa ei ole suuria ongelmia Pakistanin kanssa, vaan todellinen ongelma naapurinsa, kommunistisen suurvallan, kanssa - turvautuu pelotteluun, niin kuin mekin teimme neuvostoimperiumin edessä. Ja kun tilanteemme neuvostoimperiumin hajoamisen seurauksena muuttui ja uhka väistyi, saatoimme ryhtyä aseistariisuntaan.
Olen sitä mieltä, että niin kauan kuin Intian naapurina on Kiinan kokoinen maa, sillä on laillinen oikeus hankkia sellaiset puolustuskeinot, joiden avulla se voi puolustautua Kiinaa vastaan.
Hyvä kollegat, onnittelen rouva André-Léonardia hänen mietinnöstään, jossa yhdistyvät monet eri osa-alueet, mutta pallo on nyt komissiolla ja neuvostolla, joiden on laadittava strateginen aikataulu Intian parlamentin kanssa ja Intian hallituksen kanssa, jotta Intiasta tulisi todellinen etuoikeutettu kumppanimme Aasiassa.

Souchet
Arvoisa puhemies, sallinette minun kollegamme André-Léonardin mielenkiintoisen mietinnön yhteydessä ihmetellä parlamentin taipumusta varata vain vähän aikaa Intian suhteitamme koskevan kysymyksen käsittelylle - vaikka Intia on maailman väkirikkain demokraattinen valtio - verrattuna esimerkiksi siihen, kuinka paljon Kiinan suhteemme hyötyvät siitä, että korostamme Kiinan politiikkaa. Eikö tämän mietinnön sysääminen istuntojakson loppuun ole merkki tietynlaisesta huolettomasta asenteesta kuitenkin näinkin tärkeään aiheeseen?
Meille esitetyssä mietinnössä annetaan melko täydellinen yleiskuva Intian nykytilanteesta, tuosta nuoresta demokraattisesta valtiosta, jossa talouskasvu on jo useita vuosia ollut tasaista, mutta jossa demokratian toteutuminen näyttää juuttuneen äärimmäisen epätasa-arvoisiin sosiaalisiin rakenteisiin. Kastijärjestelmän - jota valtion viranomaiset eivät ole kyenneet kyseenalaistamaan - säilymisestä juontaa juurensa talouskasvusta saadun hyödyn epätasainen jakautuminen. Viimeaikaiset ihmisoikeusloukkaukset ja varsinkin kristillisiä yhteisöjä vahingoittavat uskonnonvapauden loukkaukset, joita on tapahtunut myös naapurimaassa Pakistanissa, ovat niin ikään huolestuttavia asioita, joita esittelijämme ei ehkä ole kyennyt tarpeeksi korostamaan. Lisäksi Intian talouskasvu perustuu edelleen aivan liian suureksi osaksi alipalkattuun, työvoimavaltaiseen ja riistävään teollisuuteen, jossa on aina käytetty paljon lapsityövoimaa.
Euroopan unionin ulkomaankauppapolitiikan on edistettävä näiden ongelmien korjaamista siten, että hankitaan tarpeellisia välineitä tasa-arvoisen kaupan edistämiseksi. Politiikassa on suosittava Intian tuotantostandardien yleisen tason nostamista ja pyrittävä rajoittamaan mahdollisimman paljon sellaisten tuotteiden epämääräistä kauppaa, joiden kilpailukyky saavutetaan vain sosiaalisissa ja terveydellisissä oloissa, joita ei voida hyväksyä. Sellainen politiikka, jossa rajoituttaisiin menettelyohjeiden laatimiseen, johtaisi tehottomuuteen. Euroopan toiminnan WTO: ssa on tähdättävä samoihin tavoitteisiin.
Esittelijän suositukset, jotka koskevat tukiohjelmiemme välttämätöntä monipuolistamista, niiden hajauttamista, parempaa joustavuutta ja mikroluottojen laajentamista, tuntuvat meistä tarkoituksenmukaisilta, sillä ne soveltuvat hyvin Intian sosiaalisiin ja maantieteellisiin rakenteisiin. Jos nuo suositukset hyväksytään, niiden avulla varmasti edistettäisiin näiden rakenteiden tehokkuuden parantamista

Lukas
 Arvoisa puhemies, Intia on melkein jokaisesta näkökulmasta suurvaltio, mikä tekee maasta Euroopan unionin tärkeän ja kehittymiskykyisen, mutta myös ongelmallisen kumppanin. Tarkasteltavana olevassa mietinnössä osoitetaan selvästi ensisijaiset tavoitteet, akuutit ja myös syvälle juurtuneet ongelmat. Ydinkokeista on jo sanottu paljon ja aivan oikeutetusti. Uskon kuitenkin, että kumppanuuden rakentamisessa on tukeuduttava tätä asiaa koskeviin päätöksiin. On myös tärkeää, että Intia allekirjoittaa henkilömiinat kieltävän Ottawan sopimuksen.
Mielestäni on erityisen tärkeää, että EU: lla olisi suurempi merkitys taistelussa lasten hyväksikäyttöä vastaan EU: n kumppanuuspolitiikan puitteissa yleensä mutta myös suhteissaan Intiaan. Tätä alaa koskevien lakien ja käytännön täytäntöönpanon väliset ristiriidat ovat Intiassa aivan liian suuret. Myös se tosiasia on järkyttävä, että kansa, jolla on keskimääräistä paremmat teknologiset taidot - esimerkiksi ohjelmistoalalla - sallii pöyristyttävän laajan lasten sosiaalisen ja seksuaalisen hyväksikäytön. Keskushallinnon tähänastiset kampanjat ovat epäonnistuneet ammattirikollisten, lahjonnan ja puutteellisten korvaavien toimenpiteiden vuoksi. Emme saa yksinkertaisesti hyväksyä sitä äärimmäistä hätää, josta kärsivät etenkin Nepalista kotoisin olevat lapset, jotka on pakotettu prostituutioon.
Tämän vuoksi pidän rakentavana ratkaisuna 44 kohdassa esitettyä ehdotusta, joka perustuu presidentti Clintonin aloitteeseen ja joka olisi vastaus Euroopan pyrkimykseen estää lasten hyväksikäyttö. Yritysten olisi sitouduttava vapaaehtoisesti tietyn korvauksen tai palkkion avulla noudattamaan vähimmäisvaatimuksia. Toteutus ja valvonta edellyttävät kuitenkin jonkin verran poliittista tahtoa ja hallintokustannuksia, mutta se olisi konkreettinen viesti, joka herättää toiveita edistyksestä.

Hardstaff
Arvoisa puhemies, haluan aloittaa puhumalla Intiasta etenkin Britannian näkökulmasta. Yksi vastaväite, joka aina esitettiin Britannian Euroopan unionin jäsenyyttä vastaan, oli se, että unioniin liittyminen olisi merkinnyt selän kääntämistä kansainyhteisölle ja että Eurooppa on rikkaiden maiden sisäänpäin suuntautunut pieni kerho, joka ei välitä muusta maailmasta. Vastustin aina hyvin voimakkaasti tätä näkökantaa 1960- ja 1970-luvuilla, sillä mielestäni yksi Britannian Euroopan unionin jäsenyyden suurista eduista on juuri se, että jäsenyyden ansiosta kansainyhteisöön kuuluvat maat voisivat solmia suhteen muun Euroopan kanssa kaikkine siihen kuuluvine etuineen.
Mietintö, jota tarkastelemme tänään, on erinomainen esimerkki siitä, mitä todella tapahtui. Sen lisäksi, että kansanyhteisö on hyötynyt Lomén sopimuksen jäsenyydestä, se on solminut useita yksittäisiä kumppanuuksia, kuten tänään keskustelun aiheena olevan kumppanuuden.
Haluaisin onnitella suuresti rouva André-Léonardia hänen erinomaisesta mietinnöstään, jossa on tarkasteltu hyvin yksityiskohtaisesti useita Intian sosiaalisia ja poliittisia kysymyksiä. Tiedämme, että maalla on ongelmia. Intian niemimaalla on valtavat mahdollisuudet mutta, kuten on jo korostettu, maalla on useita ongelmia ja jännitteitä, etenkin suhteissa lähinaapureiden kanssa, ja ne on ratkaistava.
Kuten tässä päätöslauselmaesityksessä on osoitettu, Euroopan unioni voi luoda hyvin rakentavat suhteet Intiaan, joka on maailman suurin demokratia ja joka, kaikista ongelmista huolimatta, on yhä hyvin vahva ja elinvoimainen demokratia oltuaan itsenäinen yli 50 vuotta. Haluaisin kiittää kaikkia kollegoja, jotka ovat osallistuneet tähän keskusteluun.

Günther
 Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, hyvä esittelijä, minäkin kiitän omasta puolestani siitä mittavasta työstä, jonka te olette meille esittänyt. Esittelijä viittaa aivan oikeutetusti siihen, että Intia on vakiintunut demokratia, ja on vaikea edes kuvitella, millaiselta koko alue näyttäisi, jos sieltä puuttuisi tällainen vakauttava tekijä.
Mielestäni mietinnössä jaetaan kuitenkin liian paljon hyviä neuvoja. On selvää, että meidän on tuomittava esimerkiksi uskonnollisten fanaatikkojen hyökkäykset, mutta myös Intian hallitus tuomitsee ne, emmekä saa unohtaa, että muutamat Intian johtavat poliitikot ovat jo joutuneet tällaisten fanaatikkojen uhreiksi. Siksi meidän olisi suhtauduttava täysin myönteisesti etenkin Intialle annettavaan tukeen.
Haluaisin vielä huomauttaa kahdesta seikasta. Ensinnäkin: yhdessä tarkistusehdotuksessa vaaditaan oikeutetusti, että meidän on vahvistettava myös Intian edustustoa. Se on kuitenkin vain mitalin toinen puoli. Myös komission ja edustuston välistä yhteistyötä olisi parannettava, sillä on järjetöntä, että auttajien on odotettava paikan päällä jopa kolme neljäsosa vuotta hankkeidensa ensirahoitusta ja lainattava rahaa muista hankkeista tai muilta avustusjärjestöiltä, kunnes Euroopan unionista alkaa vihdoin virrata rahaa. Etenkin, jos kyse on yhteisrahoituksesta, kumppanille on vaikea selittää, miksi tämän pitäisi antaa panoksensa, vaikka eurooppalainen osapuoli viivyttelee.
Toiseksi haluaisin sanoa, että suhtaudun erityisen myönteisesti siihen, että muutamat puhujat ovat vaatineet yhteistyön parantamista huipputeknologian alalla, sillä se on todellakin luultavasti tulevaisuuden tekniikkaa myös Intian kannalta, mutta tällöin meidän pitäisi ehkä kuitenkin luopua vaatimasta komissiota laatimaan menettelyohjeet, sillä mielestäni se ei ole komission tehtävä, vaan sitä varten on muita järjestöjä.

Mann, Thomas
Arvoisa puhemies, Intia, maailman suurin demokratia, osoittaa päivästä toiseen, että poliittisten, taloudellisten ja sosiaalisten rakenteiden lujittamisessa on tapahtunut huomattavaa edistystä. Kuten on kirjattu uuteen vuoden 1995 ulkosuhteiden strategiaamme, meille eurooppalaisille on ensisijaisen tärkeää luoda läheiset suhteet, jotka perustuvat yhteisiin arvoihin, oikeudenmukaiseen kumppanuuteen, taloudelliseen yhteistyöhön, joka välittömästi vaikuttaa työpaikkoihin, ja ihmisoikeuksien puolustamiseen.
Paikan päällä järjestetyissä tapaamisissa, joihin olen osallistunut muun muassa Euroopan parlamentin Etelä-Aasian yhteistyön liiton (SAARC) valtuuskunnan varapuheenjohtajana, olen voinut vakuuttua uudistusten laadusta. On huomion arvoista, miten vakaasti Intia kykeni pitämään puolensa Aasian talouskriisissä taloudellisen suorituskyvyn ja innovaatiokyvyn ansiosta. Pankkijärjestelmien ja rahoituspalvelujen rakenteen uudistaminen ja Etelä-Aasian vapaakauppa-alueen muodostaminen ovat muut tulevaisuuden tärkeät rakenneosat. Kuten rouva André-Léonard on jo esittänyt tasapainoisessa mietinnössään, vuoropuhelumme ei tulisi kuitenkaan rajoittua vain taloudellisiin näkökohtiin. Kaikkien Euroopan unionin sopimusten perustana on ehdottomasti oltava ihmisoikeuksien kunnioittaminen.
Lapsityövoiman käytön vastustamisessa voidaan onnistua vain, jos valtion elimet osallistuvat aktiivisesti toimintaan, jos vähimmäistulot turvataan ja jos vanhemmat vaikuttavat siihen, ettei heidän lapsiaan alenneta halvoiksi ja auliiksi työkoneiksi. Lasten on voitava käydä koulua, jotta opetus ja koulutus antaisivat heille mahdollisuuden tulevaisuuteen. Kylien välinen yhteistyö, naisia varten myönnetyt pienlainat ja kansalaisjärjestöjen, kuten Rugmark -säätiön, aloitteet tarvitsevat tukeamme. Myös yritysten on annettava panoksensa sitoutumalla itse turvaamaan sosiaalistandardit. Rakastettuun demokratiaan kuuluu myös toisenlaisten uskonnollisten suuntausten kunnioittaminen. Totalitaarista ajattelua on rajoitettava. Rakennuksia, joissa ihmiset harjoittavat uskontoaan, on suojeltava samoin kuin etnisiä vähemmistöjä on suojeltava väkivallalta ja henkeen kohdistuvalta uhkailulta. Pääministeri Vajpayeen sanoja on seurattava enemmän tekoja.
Etelä-Aasian taloudellisen yhteistyön liiton suurimman jäsenvaltion ja Euroopan unionin välinen kumppanuus on saatettava korkealle tasolle vaihtamalla nuoria ihmisiä, tietoja, luonnollisesti myös huipputeknologiaa, verkkoja ja paljon kokemuksia myös ryhmien ja parlamentin tasolla.
Suosionosoituksia

Monti
 Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää komission ja etenkin varapuheenjohtaja Marínin puolesta parlamenttia lämpimästi siitä, että se on jatkanut hellittämättä ja huolimatta kaikista kohtaamistaan vaikeuksista työtään, joka koskee komission kesäkuussa 1996 antamaa tiedonantoa EU: n ja Intian kumppanuuden laajentamisesta. Haluaisin onnitella etenkin rouva André-Léonardia, joka ei koskaan väsynyt pyrkimyksissään saada aikaan myönteinen lopputulos tässä hankkeessa. Kiitän myös hänen kollegoitaan herra Rocardia ja herra Malerbaa sekä useita arvoisia jäseniä, jotka ovat myötävaikuttaneet sekä kattavan että laadukkaan lopputuloksen varmistamiseen esittämällä kysymyksiä, osallistumalla keskusteluun ja tekemällä huomautuksia ja tarkistusehdotuksia.
Tiedämme kaikki viime vuoden toukokuun valitettavista tapahtumista, jolloin Intia yllätti maailman ja päätti tehdä jälleen ydinkokeita melkein neljännesvuosisadan tauon jälkeen. Euroopan unionilla, ja etenkin Euroopan parlamentilla, oli tarve seurata kiinteästi tapahtumia niiden kehittyessä ja ottaa ne kaikilta osin huomioon EU: n ja Intian suhteiden analyysissa. Tämä on viivyttänyt mietinnön valmistumista.
Mielestämme kaikki Euroopan unionin toimielimet suhtautuivat näihin tapahtumiin tasapainoisesti. Intialle ja Pakistanille annettiin selvä ja yksinkertainen viesti, jonka mukaan Euroopan unioni ei neuvottele ydinsulkuperiaatteesta. Se on myös tehty hyvin selväksi tarkasteltavana olevassa päätöslauselmaehdotuksessa. Siinä korostetaan periaatteita, mutta ensisijaisiin tavoitteisiin, toisin sanoen jännitteiden helpottamiseen ja niemimaan asevarustelukilvan estämiseen, pyrkimiselle ei ole vaihtoehtoa. Pitkällä aikavälillä meidän on tehtävä kaikkemme, jotta Intia ja Pakistan voidaan liittää uudelleen osaksi ydinsulkujärjestelmää.
Etenkään Intian tapauksessa vuoropuhelulle ei ole vaihtoehtoa. Intia on väkiluvultaan maapallon toiseksi suurin maa, jolla on ylväs ja koeteltu demokraattinen perinne. Demokratian ansiosta Intia on onnistunut säilyttämään yhtenäisyytensä huolimatta etnisistä, kielellisistä ja uskonnollisista eroista, jotka ovat jopa suuremmat kuin Euroopan unionissa. Pakotteilla olisi todennäköisesti lisätty turhautumista, vahvistettu Intian yhteiskunnan ääriryhmiä ja eristetty maa yhä voimakkaammin kansainvälisistä pyrkimyksistä rakentaa maailmanlaajuinen turvallisuusjärjestelmä.
Mietinnössä korostetaan aiheellisesti, että Intian esittämä pyyntö tulla tunnustetuksi kansainvälisenä toimijana on oikeutettu. Harvat kehitysmaat tai edes teollisuusmaat voisivat kestää painetta säilyttää vastaavaa demokraattista järjestelmää, jos ne kohtaisivat yhtä lannistavia haasteita kuin Intia. Ydinkokeet ovat epäilemättä tuoneet Intialle huomiota maailmanlaajuisesti, mutta vääristä syistä. Ne ovat itse asiassa voineet hidastaa Intian yleisiä pyrkimyksiä. Toisaalta joitakin maailmanlaajuisia huolenaiheita ei voi ratkaista onnistuneesti ilman jättiläismäisen Intian myötävaikutusta. En aio mainita niitä tässä yhteydessä, koska ne on osoitettu niin selvästi mietinnössä.
EU: n ja Intian poliittisten suhteiden nykyinen taso ja syvyys eivät vieläkään heijasta sitä tosiasiaa, että Euroopan unioni on Intian tärkein ja ainoa kasvava vientimarkkina, sen tärkein investointi- ja teknologialähde ja sen pääasiallinen avunantaja. Korkean tason kokouksissa sekä meidän ja kumppaneidemme välisten päivittäisten yhteydenottojen perusteella olemme havainneet, että Intia ymmärtää huonosti Euroopan unionia ja sen tehtävää. Tämä koskee Intian yhteiskunnan kaikkia tasoja, myös hallitusta.
Jotta voisimme saattaa EU: n ja Intian poliittiset suhteet sellaiselle perustalle, joka ei heijasta ainoastaan taloudellisten suhteidemme tärkeyttä vaan myös sekä EU: n että Intian asemaa kansainvälisinä toimijoina, on välttämätöntä, että pyrimme lisäämään näkyvyyttämme Intiassa. Sen vuoksi olen tyytyväinen, että tuette ehdotusta perustaa komission New Delhin edustuston yhteyteen lehdistö- ja tiedotusyksikkö, jollainen muissa suurissa pääkaupungeissa jo on. Näyttää siltä, että saamme jo nyt kannatusta tälle ajatukselle. Päätöksellämme ylläpitää vuoropuhelua ydinkokeiden jälkeen ja laajentaa vuoropuhelua uusille aloille parannetaan osaltaan julkista kuvaamme. Intian tiedotusvälineissä on käsitelty ja käsitellään jatkossakin laajasti euroa. Siksi suhtaudun hyvin myönteisesti päätöslauselmassa esitettyyn ehdotukseen, jonka mukaan Euroopan parlamentilla on oltava aktiivisempi osa Intian hallituksen kanssa käytävän säännöllisen vuoropuhelun ylläpitämisessä ja että parlamentille olisi annettava tehokkaan toteutuksen edellyttämät resurssit.
Intia ei ole demokratia ainoastaan nimellisesti, vaan se on myös elävä ja elinvoimainen maa, jossa sovelletaan demokraattista politiikkaa ja jossa on vapaa ja erittäin kilpailukykyinen lehdistö, jonka yhteenlaskettu levikki on maailman suurin.
Intialaiset ovat ylpeitä perinteistään ja erityisen tarkkoja demokraattisesta mandaatistaan. Nämä arkaluonteiset aiheet on otettava huomioon, kun annamme julkilausumia, etenkin kun patistamme Intiaa vähemmistöjen oikeuksiin tai ihmisoikeuksiin yleensä liittyvissä asioissa.
Tämä ei tarkoita sitä, että Intian kanssa ei voisi käydä vuoropuhelua ihmisoikeuksista. Se ei ole ainoastaan mahdollista, vaan se on myös erittäin toivottavaa. Komissio ei välttele, eikä se ole koskaan vältellyt, velvollisuuksiaan tällä alalla. Komissio on vakuuttunut siitä, että kaikilla tasoilla käytävät vuoropuhelut, myös Intian kansalaisyhteiskunnan ja EU: n ja sen asiasta vastaavien toimielinten välinen perusteellinen vuoropuhelu, johon myös parlamentin on osallistuttava, on ainoa tapa edetä. Emme ole kuitenkaan vakuuttuneita siitä, etteikö yleisillä julkilausumilla olisi päinvastainen vaikutus; toisin sanoen niillä vaikeutetaan tällaista vuoropuhelua, ainakin lyhyellä aikavälillä.
EU: n ja Intian sekakomitean kokous pidettiin Brysselissä 10. tammikuuta. Käynnistimme kokouksessa virallisesti korkean tason talouden alan vuoropuhelun Intian ja EU: n välillä. Olemme vakuuttuneita siitä, että tämä on oikea tapa edetä luottamuksen ja uskon rakentamiseksi.
Äänestys parlamentin mietinnöstä, joka koskee EU: n ja Intian kumppanuuden laajentamista, on hyvin ajankohtainen. Haluaisin kiittää parlamenttia sen suunnattomista ponnisteluista. On rauhoittavaa tietää, että meillä on parlamentin tuki tässä erityisessä pyrkimyksessä kehittää suhteitamme tähän suureen maahan.
Lopuksi olen kiinnostunut niiden henkilöiden, myös herra Dupuis'n, ajatuksista, jotka korostivat voimakkaasti tarvetta järjestää vuosittain EU: n ja Intian välinen huippukokous. Mielestämme tätä ehdotusta on harkittava vakavasti rakentavassa hengessä. Uskon, että tämän ajatuksen olisi tukeuduttava etenkin kahteen tekijään: yhtäältä jo käyttöön otettuihin mekanismeihin, joihin kuuluvat troikan ja Intian välinen ministerikokous, johtavien virkamiesten kokous, strategian suunnittelijoiden kokous, monenvälisten foorumien yhteydessä järjestettävät neuvottelut ja eri työryhmät. Huolimatta ydinkokeiden aiheuttamasta keskeytyksestä olemme tehneet ankarasti töitä, jotta nämä mekanismit saadaan toimimaan kaikilta osin. Toisaalta EU: n ja Intian välistä vuotuista huippukokousta koskevaa ehdotusta olisi tarkasteltava myös Amsterdamin sopimuksella hyvin pian voimaan saatettavaa yhteistä ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa koskevien rakenteiden kehittämisen kannalta.
Suosionosoituksia

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komissaari.
Keskustelu on päättynyt.
Ennen kuin siirrymme äänestykseen, herra Wibe pyytää puheenvuoroa.

Wibe
Arvoisa puhemies, työjärjestyksen 112 artiklan 2 kohdan mukaan parlamentti on päätösvaltainen, kun yksi kolmasosa parlamentin jäsenistä on läsnä istuntosalissa. Tämä tarkoittaa 209 jäsentä. Kun katson ympärilleni, voisin arvioida, että täällä on noin 60-70 jäsentä. En usko, että parlamentissa on läsnä yli 100 jäsentä. Loput ovat lähteneet kotiin. Olen istunut täällä neljä vuotta. Minään perjantaina emme ole täyttäneet päätösvaltaisuuden vaatimusta.
Olemme nyt tekemässä tärkeää sopimusta. Mielestäni meidän on kunnioitettava maailman suurinta demokratiaa, Intiaa, näyttämällä, että olemme päätösvaltaisia tehdessämme tätä sopimusta koskevia päätöksiä. Sen vuoksi haluan, että laskemme, onko istuntosalissa 209 jäsentä vai ei.

Puhemies
Herra Wibe, juuri mainitsemanne työjärjestyksen artiklan mukaisesti, nimittäin 112 artiklan, jonka tiettyyn kohtaan te viittasitte, puhemies voi todeta pyynnöstä, onko parlamentti päätösvaltainen, vain jos vähintään 29 parlamentin jäsentä tukee teidän pyyntöänne.
Puhemies totesi, ettei pyyntö päätösvaltaisuuden toteamisesta saanut taakseen työjärjestyksen edellyttämää tukea.

Puhemies
Rouva Oomen-Ruijten, tästä kysymyksestä ei keskustella. Tämä asia on loppuun käsitelty. Jos asianne koskee jotakin muuta kysymystä, teillä on puheenvuoro.

Oomen-Ruijten
 Arvoisa puhemies, haluaisin tehdä yhden huomautuksen. Haluaisin sanoa herra Wibelle, että eilen, kun äänestettiin hyvin tärkeistä kysymyksistä, hänen ryhmästään ei myöskään ollut paikalla 29: ä jäsentä. Kun teette tällaisia huomautuksia, teidän on huolehdittava siitä, että teillä on kannattajia, ainakin oman poliittisen ryhmänne piirissä.

Puhemies
Rouva Oomen-Ruijten, te petitte luottamukseni, koska olin jo sanonut teille, ettei tästä kysymyksestä aloiteta mitään keskustelua. Puhemiehellä on viimeinen sana, ja te, rouva Oomen-Ruijten, ette antanut sitä minulle. Joka tapauksessa emme jatka tästä kysymyksestä.
Siirrymme äänestykseen.
Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.

Puhemies
Sallikaa minun, hyvät jäsenet, yhtyä onnitteluihinne ja lausua rouva André-Léonardille onnitteluni ja kiitokseni hänen työstään.

Lindqvist
EU: n on kaikin tavoin tehtävä yhteistyötä Intian kanssa, jotta maan ydinaseita ei käytettäisi ja jotta ydinvoimaan ja ydinaseisiin tarvittavaa fissiokelpoista materiaalia ei levitettäisi.
EU: n on myös asetettava Intialle tiukkoja vaatimuksia, jotta se selvittäisi ja käsittelisi Kashmirissa tapahtuneet selvittämättä jääneet katoamiset, sekä vaadittava ihmisoikeusloukkauksien lopettamista.

Makrotaloudellinen apu Bosnialle ja Hertsegovinalle
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Schwaigerin laatima ulko- ja turvallisuusasiain sekä puolustuspolitiikan valiokunnan mietintö (A4-0097/99) ehdotuksesta neuvoston päätökseksi makrotaloudellisen rahoitusavun myöntämisestä Bosnialle ja Hertsegovinalle (KOM(98)0652 - C4-0704/98-98/0311(CNS)).

Schwaiger
 Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, hyvät kollegat, viime keskiviikkona meillä oli täällä Strasbourgissa ensimmäistä kertaa mahdollisuus käydä vuoropuhelua Bosnian ja Hertsegovinan vaaleilla valitun yhteisparlamentin eri puolueiden edustajien kanssa Etelä- ja Kaakkois-Euroopan valtuuskunnassamme, ja vuoropuhelua johti hyvin toimelias puheenjohtajamme Doris Pack.
Tämä poliittinen vuoropuhelu on osoittanut meille, että voimme luottaa siihen, että Bosnian ja Hertsegovinan parlamentaarikkojen ja meidän välisemme yhteistyö perustuu lujaan tahtoon ja että meihin Euroopan parlamentin ja Euroopan unionin edustajina luotetaan suuresti. Meidän on oltava tämän luottamuksen arvoisia, ja meidän olisi toteutettava Euroopan parlamentin konkreettiset toimet ja muotoiltava politiikkamme niin, että pyritään rauhaan, sovintoon ja jälleenrakentamiseen, ja meidän olisi harjoitettava tätä politiikkaa johdonmukaisesti.
Bosnia ja Hertsegovina ovat olleet viime päivinä kansainvälisen lehdistön otsikoissa, mikä ei johdu yksinomaan siitä, että Br&#x010D;kon kaupungin asemasta on vihdoin tehty päätös. Tästä alkaen kaikkien väestön osien on voitava osallistua kaupungin ja sen ympäristön yhteiseen hallintoon, jotta lopetetaan riidat ja vastapuolen eristäminen. Korkean tason edustajan toimisto on ottanut tässä yhteydessä tärkeän tehtävän saadakseen aikaan sopusoinnun, taatakseen pakolaisten paluun ja lopuksi saavuttaakseen rauhanomaisen rinnakkaiselon Br&#x010D;kon alueella.
Tämän lisäksi korkean tason edustaja on, ja tämä oli välttämätön toimenpide, erottanut serbitasavallan presidentin, herra Poplasenin, ja estänyt näin Miloseviin takana olevia tuhoavia voimia hidastamasta serbitasavallan jo alkanutta jälleenrakennusta. Kansainvälinen yhteisö on siis päättänyt vakaasti jatkaa johdonmukaisesti Bosnian ja Hertsegovinan ja sen osien, toisin sanoen osavaltioiden, jälleenrakennusta, ja tehdä lopun niiden toimista, jotka asettuvat Daytonin rauhanprosessia vastaan.
Bosnian ja Hertsegovinan makrotaloudellinen jälleenrakennusapu, jota tarkastelemme tänään, on tärkeä osa Euroopan unionin pyrkiessä myötävaikuttamaan osaltaan Bosnian ja Hertsegovinan jälleenrakentamiseen ja antamaan tarvittavaa apua, jotta se voi auttaa itseään. Rahoitusavun tavoitteena on tukea Kansainvälisen valuuttarahaston ja Maailmanpankin sopimia Bosnian ja Hertsegovinan talouden uudistus- ja jälleenrakennusohjelmia vakain rahoitusjärjestelyin. IMF ja Maailmanpankki päättivät jo maaliskuussa 1998 Bosnian ja Hertsegovinan makrotaloudellisen ohjelman pääpiirteistä. Sen jälkeen kun Ecofin-neuvostomme antoi huhtikuussa 1998 suostumuksensa tälle EU: n rahoitusavulle, komissio ilmoitti rahoittajien neljännessä konferenssissa - ja annoin komissiolle tuolloin tukeni Euroopan parlamentin edustajana - periaatteellisen valmiutensa myöntää Bosnialle ja Hertsegovinalle makrotaloudellista apua, joka on noin 50 % kansainvälisen yhteisön kokonaisavusta. Tämä määrä koostuu 30 miljoonan euron lainasta ja 30 miljoonan euron avustuksesta.
Tällä ehdotetulla rahoitusavulla Euroopan unioni haluaisi tukea talouden uudistusohjelman täytäntöönpanoa. Tämä ohjelma sisältää paljon makrotaloudellisia ja institutionaalisia velvoitteita, jotka koskevat sekä Bosnian ja Hertsegovinan yhteisiä toimielimiä että molempien alueellisten yhteisöjen toimielimiä. Vaikka Bosniassa ja Hertsegovinassa solmittaisiin pysyvä rauha, sen rakenteet ovat yhä hauraat ja riippuvaisia kansainvälisestä tuesta. Tärkeimpiin toteutettaviin rakenteellisiin toimiin kuuluvat pankkiuudistus, yritysten yksityistäminen ja uudelleenorganisointi, eläke- ja terveydenhuoltojärjestelmän uudistaminen, yksinkertaistetun tullitariffijärjestelmän luominen ja valuutan vaihdon ja kaupan vapauttaminen.
Kaikkein tärkeintä on se, että Bosnian ja Hertsegovinan on saatava omia tuloja, etenkin tulleista. Verohallinnon lahjonta, järjestäytyneen rikollisuuden kasvu ja useat petokset osoittavat, että valtiollisten elinten eli hallituksen, parlamentin, tuomioistuimen ja menoja valvovan viranomaisen luotettavaa toimintaa ei ole kuitenkaan vielä taattu moitteettomasti. Ulko-ja turvallisuusasiain sekä puolustuspolitiikan valiokunnan tarkistusehdotuksilla, jotka tässä nyt esitän, tuetaan komission toimia, ja pyydän, että kannatatte tätä mietintöä.

Hardstaff
Arvoisa puhemies, haluaisin onnitella herra Schwaigeria Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen puolesta hänen erinomaisesta ja erittäin selvästä mietinnöstään. Mietinnössä esitetään hyvin kattava yhteenveto Bosniassa ja Hertsegovinassa yhä vallitsevasta äärimmäisen arkaluonteisesta tilanteesta ja keinoista, joilla Euroopan unioni voi auttaa ylläpitämään yhä hyvin haurasta rauhaa ja auttaa etenemään kohti demokraattisen ja rauhanomaisen yhteistyön luomista näiden eri etnisten ryhmien välillä, minkä me kaikki haluamme nähdä.
Tarkasteltavana oleva 60 miljoonan euron rahoitusapu on suhteellisen pieni summa mutta, kuten esittelijä korostaa, Bosnia ja Hertsegovina on saanut hyvin suuria summia rahaa tuhoisan kansalaissodan seurauksena, ja on epätodennäköistä, että tämän suuruista rahoitusapua jatketaan. Siksi on tärkeää, että nämä rahat kohdistetaan hyvin tarkkaan ja että niitä valvotaan niin, että varmistetaan, että rahoja käytetään välttämättömiin uudistuksiin, jotta maa voi tulla toimeen omillaan.
Parempi infrastruktuuri, tehokkaasti toimiva julkinen hallinto, jolla tuetaan demokraattisia rakenteita, ja jatkuva siirtyminen markkinatalouteen, ovat ensisijaisen tärkeitä tämän tavoitteen saavuttamiseksi. PSE kannattaa komission ehdotuksiin esitettyjä tarkistuksia, joilla vahvistetaan rahojen käytön valvontaa maassa, jossa petokset, lahjonta ja järjestäytynyt rikollisuus ovat valitettavasti yhä osa sisällissodan perintöä. On kaikkien eurooppalaisten edun mukaista auttaa parantamaan turvallisuutta, työllisyyttä ja elintasoa ja sijoittaa pakolaiset ja asuinsijoiltaan siirtymään joutuneet johonkin Euroopan osaan.
On moraalisesti ja taloudellisesti välttämätöntä varmistaa, että tämä makrotaloudellinen rahoitusapu kohdistetaan mahdollisimman tehokkaasti niin, että nämä tavoitteet saavutetaan yhteistyössä IMF: n ja Maailmanpankin kanssa. PSE suhtautuu myönteisesti siihen, että Euroopan parlamentti osallistuu täysimääräisesti tähän menettelyyn.

Puhemies
Paljon kiitoksia, rouva Hardstaff.
Hyvät jäsenet, nyt puheenvuoron käyttää Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän puolesta viiden minuutin ajan... anteeksi... Pyydän parlamentin yksiköitä korjaamaan sen, mitä äsken sanoin, koska olen todellakin varma siitä, että herra von Habsburg voisi puhua kenen tahansa meistä puolesta, mutta tässä tapauksessa hän puhuu Euroopan kansanpuolueen ryhmän puolesta, ja teillä, herra von Habsburg, on puheenvuoro viiden minuutin ajan.

Von Habsburg
 Arvoisa puhemies, paljon kiitoksia siitä kunniasta, että esittelitte minut oman puolueenne jäsenenä. Ystävyytemme on niin läheinen, ettei välillämme ole puoluerajoja.
Arvoisa puhemies, herra Schwaiger on jälleen kerran tehnyt erinomaista työtä. Hän on huolehtinut monista ongelmista. Siksi rohkenen puhua niin sanoakseni tämän ongelman poliittisesta puolesta. Asiahan on yksinkertaisesti niin, että se on eräs vaikeimmista ongelmista. Tämä on muuten meidän paras todisteemme siitä, että perjantain istuntoihin kannattaa osallistua. Kun kuuntelen, mitä joutavuuksia edellisinä päivinä on kerrottu, minun on sanottava, että tämä kysymys on huomattavasti tärkeämpi aihe kuin useimmat muut aiheet, joista on keskusteltu.
Meidän on ymmärrettävä yksi asia, nimittäin se, että Bosnian ongelma on meille ehkä yksi kaikkein vaikeimmista ongelmista, sillä ensinnäkään Bosnian kriisi ei ollut ennustettavissa. Kyse oli äkillisestä kriisistä, joka levisi maahan ilman, että siihen oli varauduttu, ja maa joutui kohtaamaan ulkoisen hyökkäyksen, jota johdettiin Serbiasta. Lisäksi maassa oli muita vaikeuksia, kuten Br&#x010D;kon tapahtumat ovat nyt osoittaneet, sillä ongelmien ratkaisussa on jälleen kerran viivytelty. On kerrassaan mahtavaa sanoa, että Br&#x010D;kosta tehdään puolueeton vyöhyke. Oli kuitenkin luvattu jotain muuta, oli nimittäin luvattu toimia väestön tahdon mukaan. On täysin selvää, että muutoin Br&#x010D;kosta olisi varmasti tullut osa Bosnian liittovaltiota eikä puolueeton vyöhyke, vaikka sekin olisi ollut parempi kuin luovuttaa alue heti serbeille, sillä Br&#x010D;kossa on vain vähän serbejä. Enemmistö oli muslimeja ja kroaatteja, jotka eivät varmastikaan halunneet elää Serbian vallan alaisina.
Sitä paitsi meidän on vielä otettava huomioon se, että serbitasavallan presidentin Poplasenin erottaminen on jälleen kerran osoittanut, että serbitasavallassa ei ole vielä toteutettu puhdistusta, joka olisi ollut ehdottoman tarpeellinen yhteistyön luomiseksi yleensäkin. Se, että herra Karad&#x017E;iin vanhat ystävät ovat jossain mielessä yhä vallassa, myrkyttää tilanteen täysin. Siksi tehtävämme on ensinnäkin auttaa nykyistä laillistettua hallitusta. Se merkitsee tietenkin myös sitä, että meidän on autettava tätä laillistettua hallitusta esimerkillisesti. On hyvin valitettavaa, että muutamat vakavat lahjontatapaukset komissiossamme tapahtuivat nimenomaan tällä alalla, ja vieläkään ei ehkä ole tehty tarpeeksi näiden tapausten korjaamiseksi. Emme ole nimittäin saaneet komission asioita likimainkaan järjestykseen. On jo korkea aika toimia, etenkin kun otetaan huomioon tämä tilanne.
Lopuksi ja vihdoin meidän on tunnustettava jotain, nimittäin se, että useat niistä ongelmista, joita täällä korostetaan, kuten lahjonta, petokset ja rikollisuus, ovat oikeastaan aina serbitasavallan liittovaltion alueelle aiheuttamia. Liittovaltiossa, jossa olen vieraillut usein, vallitsee tosiaankin suhteellisen vakaa rauha ja järjestys. Serbitasavalta aiheuttaa yhä uudelleen epäjärjestystä, ja maassa vallitsee yhä edelleen totalitaarinen valta, kun taas Bosnian nykyinen hallitus, kuten myös muslimit, kroaatit mutta myös serbit, uskoo todella demokratiaan. Demokratiahan on olemassa! Emme vain ole koskaan tukeneet sitä riittävästi. Olisimme hyvinkin voineet tehdä yhteistyötä näiden serbien kanssa, jos vain olisimme päättäneet, että emme leiki yhä uudelleen sellaisten henkilöiden kanssa, kuten Karad&#x017E;i, Vladi&#x010D; ja mitkä heidän kaikkien nimensä nyt ovatkaan.
Tämä on hyvin merkittävä poliittinen ongelma. On välttämätöntä vaatia unionia noudattamaan selvää ja yksiselitteistä politiikkaa ei ainostaan Bosnian serbitasavallassa vaan myös Serbiassa. Meidän on ymmärrettävä tässä yhteydessä eräs asia: niin kauan kuin Milosevi hallitsee maata, rauhaa ei voi saavuttaa, kuten Saksassakaan ei olisi koskaan saavutettu rauhaa, jos Hitlerin olisi annettu hallita edelleen! Nämä henkilöt edustavat suurin piirtein samaa ihmistyyppiä. Meidän on lopultakin päätettävä tukea tehokkaasti niitä voimia, jotka löytyvät Serbiasta - sillä me olemme myös nähneet nämä voimat muutaman kerran. Vasta sen jälkeen voimme saavuttaa rauhan!

Lindqvist
Arvoisa puhemies, haluan ensiksi kiittää esittelijää hyvästä mietinnöstä. En yleensä tee niin, teen sen vain silloin, kun siihen on aihetta, kuten nyt. Yhdynmielelläni von Habsburgin kuvaukseen näiden maiden poliittisesta tilanteesta - hän tuntee asian paljon paremmin kuin minä.
Kyse on siitä, että luodaan demokratia maahan, jossa jälleenrakennus aloitetaan sellaisen sodan ja terrorin jälkeen, joka on pitkään tuhonnut ihmisiä niin fyysisesti kuin sosiaalisestikin. Kyse on siitä, että luodaan poliittisia uudistuksia demokratian, vakauden, markkinatalouden ja kestävän kasvun lisäämiseksi. Kyse on siitä, että luodaan elinolosuhteet näillä alueilla asuville ihmisille, joiden on selviydyttävä omasta arjesta sekä huolehdittava pakolaisista ja paluumuuttajista.
Kaikkien niiden komissiota ravistelleiden kriisien, kuten vilppien, petosten ja huonon taloudenhoidon jälkeen, joita parlamentissa on usein käsitelty, etenkin sellaisten kysymysten yhteydessä, jotka koskevat jälleenrakennusohjelmia, on hyvin tärkeää tai pikemminkin välttämätöntä, että ohjelmien antamat varat todellakin käytetään oikeaan tarkoitukseen ja että luodaan panoksia ohjelman ehdotusten mukaan. Se vaatii silloin, että rahojen käyttöä valvotaan tarkasti. Koska käydyn sodan seurauksena vastaanottajamaissa esiintyy rikollisuutta ja petokset ja lahjonta ovat osa arkea, on entistä tärkeämpää, että niihin varoihin, jotka sijoitamme, ei liity huonoa taloudenhoitoa. Meidän poliitikkojen ja parlamentin jäsenten uskottavuuden kannalta on erittäin tärkeää, että nyt toimitaan hyväksyttävien sääntöjen mukaan.
On myös tärkeää, että yhteistyötä tehdään muiden lainan- ja tuenantajien kuten IMF: n ja Euroopan investointipankin kanssa ja että yhteistyöhön otetaan mukaan myös Bosnian ja Hertsegovinan uudet toimielimet, pankkilaitokset, keskuspankki ja niin edelleen.
Raportointi ja tapahtumien valvonta ovat erittäin ratkaisevia, jotta me, jotka myönnämme varoja, saamme tietää, mitä todella tapahtuu, ja jotta voimme korjata mahdolliset väärinkäytökset. On myös hyvä, että annetaan tarkka päivämäärä siitä, milloin kertomukset ynnä muut on annettava.
Tämä on hyvä ehdotus. Uudistuksesta voi myös tulla hyvä - kaikki riippuu siitä, kuinka se otetaan käyttöön ja kuinka sitä toteutetaan ja valvotaan.

Posselt
 Arvoisa puhemies, voimme todeta myös rauhanomaisissa Keski- ja Itä-Euroopan maissa, että talous-ja rahoitusavusta ei ole hyötyä, jos oikeusvaltio ja hallinto eivät toimi. Tämä pätee tietysti ennen kaikkea maassa, joka on tuhoutunut sodassa ja jossa ei tosin enää nykyään vallitse sota, mutta ei myöskään rauha. Joka puolella on lahjontaa tai rikollisuutta, myös täällä meillä, mutta tietenkin paljon suuremmassa määrin maassa, jonka tulevaisuuteen harvat ihmiset uskovat, minkä vuoksi monet katsovat, että heidän on tehtävä nopeasti suuret voitot, ennen kuin kaikki romahtaa.
Tuemme lahjontaa ja talouden väärinkäyttöä lordi Owenin lausuntojen kaltaisilla toimilla, sillä hän totesi, että serbitasavalta voitaisiin määrätä Serbialle. Näin tuhotaan luottamus siihen, että Bosnia ja Hertsegovina säilyvät myös tulevaisuudessa, ja se on vaarallista, sillä se voi tehdä tyhjäksi taloudelliset ja rahoitukselliset ponnistelumme. Siksi katson, että me tarvitsemme poliittista vakautta, ja siihen kuuluu ennen kaikkea asuinsijoiltaan siirtymään joutuneiden ja pakolaisten paluu.
Pahoittelen sitä, että komissio ja neuvosto eivät ole kyenneet esittämään minulle tähän päivään mennessä tilastoa siitä, miten monta asuinsijoiltaan siirtymään joutunutta tai pakolaista on palannut yhteisöönsä, jotta voisimme kerrankin vertailla asianmukaisesti, montako on voinut palata Bosnian ja Kroatian liittovaltioon ja montako - tai pikemminkin, kuinka vähän - on voinut palata serbitasavaltaan. Näitä nimittäin on tuskin yhtäkään. Tällöin näkisimme selvästi lukujen perusteella, minkälaiset olosuhteet ovat. Siksi vaadin ehdottomasti, että meille annetaan kerrankin tällaiset tilastot tilanteen arvioimiseksi.
Br&#x010D;kon puolueettomuus on varmastikin parempi vaihtoehto kuin se, että alue olisi liitetty Serbiaan vastoin väestön tahtoa, mutta tällainen puolueettomuus voi olla vain väliaikainen ratkaisu. Puolueettomuus on turvattava kansainvälisesti. Se tuo väistämättä mieleen ennen toista maailmansotaa tehdyt ratkaisut Itämeren maiden käytävistä. Meidän on ymmärrettävä, että tämän maan todellinen rauha on yhä kaukana. Meidän on pyrittävä askel askeleelta varmistamaan vakaus, mutta meidän on toki tunnustettava, että kestää vielä vuosia tai mahdollisesti vuosikymmeniä, ennen kuin alueella vakiintuvat taas normaalit eurooppalaiset olot.
Tämän vuoksi olen tyytyväinen Schwaigerin mietintöön ja sen konkreettiseen ja kriittiseen suhtautumistapaan ja myös sen pyrkimykseen antaa ihmisille konkreettista apua ja vahvistaa tosiaan alueen hallintoa ja oikeusvaltiota, sillä muutoin seuraa uusia pakolaisvirtoja, ja kaikki se työ, jonka olemme tehneet pakolaisten paluun ja jälleenrakentamisen hyväksi ja josta monet ovat niin ylpeitä - ja osittain aivan oikeutetusti -, on äkkiä taas vaarassa, jos alueen hyvin hauras rauha rikotaan jälleen. Daytonin rauhansopimus oli vain ensimmäinen askel, ja se oli hyvin puutteellinen sopimus, joten meidän on tehtävä alalla vielä huomattavia parannuksia.

Monti
Arvoisa puhemies, komissio onnittelee esittelijää, herra Schwaigeria, tästä laadukkaasta asiakirjasta, josta parlamentin on määrä tänään äänestää, ja kiittää häntä myös tuesta komission ehdotukselle.
Komissio ehdottaa, että Bosnialle ja Hertsegovinalle myönnetään enintään 60 miljoonaa euroa makrotaloudellista rahoitusapua enintään 30 miljoonan euron suuruisena lainana ja enintään 30 miljoonan euron suuruisena täydentävänä avustusosuutena. Rahoitusavun myöntäminen on perusteltua maan kehitystason vuoksi, ja se edellyttää budjettivallan käyttäjän erityispäätöstä. Taatakseen tämän rahoitusavun käytön oikeaan aikaan ja heti oikeudellisen perustan hyväksymisen jälkeen komissio pyytää budjettivallan käyttäjää käsittelemään tämän päätöksen kiireellisesti. Tämä toimi on osa strategiaa, jota kansainvälinen lahjoittajayhteisö - erityisesti Euroopan unioni - on noudattanut Bosnian ja Hertsegovinan valtion perustamisen ja joulukuussa 1995 solmitun Daytonin rauhansopimuksen jälkeen. Sen tarkoituksena on integroida aivan erityiseltä pohjalta Phare- ja Obnova-ohjelmissa määritellyt toimet. Ehdotetun toimen erityispäämääränä on tukea makrotaloudellisia vakauttamispyrkimyksiä sekä Bosnian ja Hertsegovinan rakenneuudistusta Kansainvälisen valuuttarahaston kanssa sovitun ohjelman puitteissa. Lisäksi neuvoston viimeisessä rauhan toteutusta käsitelleessä kokouksessa, joka pidettiin 15. 16. tammikuuta 1998 Madridissa, ministerit myönsivät, että yhteisten toimielinten vahvistamisen ohella taloudelliset uudistukset ovat ensisijaisia tavoitteita Bosnian ja Hertsegovinan itsenäisen kehityksen takaamisessa.
Sen jälkeen, kun Bosnian ja Hertsegovinan viranomaiset solmivat Kansainvälisen valuuttarahaston kanssa stand-by -sopimuksen toukokuussa 1998, jotakin edistystä on jo tapahtunut perustavien talousuudistusten osalta. On otettu käyttöön yhteinen valuutta, vaihdettava markka, laadittu yhteinen valtion talousarvio, ja maan kummankin osan budjettimenot ovat pysyneet tarkasti käytettävissä olevien varojen puitteissa.
1.tammikuuta 1999 astui voimaan yhteinen tullikoodeksi, joka on yhdenmukainen Euroopan unionin sääntöjen kanssa, ja maan kahden osan talousjärjestelmien yhdenmukaistaminen on edistynyt. Lisäksi on saatettu päätökseen Maailmanpankin ohjelma julkisten varojen käytön parantamiseksi. Jäljellä on kuitenkin pitkä lista tehtäviä, jotka on tehtävä. Bruttokansantuotteen taso asukasta kohden arvioidaan hieman alemmaksi kuin ennen sotaa. Yleinen työttömyysaste arvioidaan 35-40 %: ksi. Bosnian ja Hertsegovinan ulkoinen rahoitustilanne on edelleen epävarma, eikä keskeisillä aloilla, kuten yksityistämisessä, pankki- ja maksujärjestelmän sekä verotuksen uudistamisessa, ole vielä edistytty riittävästi.Arvoisa puhemies, haluaisin lopuksi tehdä joitakin huomautuksia esittelijän ehdottamista tarkistuksista. Komissio tukee tarkistuksia 1, 4 ja 5. Lisäksi komissio ymmärtää monissa hylätyissä tarkistuksissa esitettyjä huolenaiheita. Samalla se pitää tärkeänä varjella rahoitusavun tehokasta toimeenpanoa, tavoiteltujen päämäärien yhdenmukaisuutta sekä tämän rahoitusvälineen poikkeuksellista luonnetta. Täytäntöönpanomenettelyt ovat osoittaneet oman arvonsa lukuisissa vastaavanlaisissa komission yksiköiden toteuttamissa toimissa. Näiden menettelyjen tekeminen liian raskaiksi voisi heikentää toimien tehokkuutta.
Haluaisin korostaa, että komissio aikoo taata, että makrotaloudellinen rahoitusapu on täysin johdonmukaista ja täydentää yhteisön muunlaista apua Bosnialle ja Hertsegovinalle. Komissio käyttää tukenaan erityisesti tulli- ja veroasioissa avustavaa EU: n rahoittamaa virastoa (CAFAO), ja pitää erityisen tärkeinä tämän viraston suosittelemia toimia petosten ja lahjonnan kitkemiseksi. Haluaisin huomauttaa tässä yhteydessä, että makrotaloudellinen rahoitusapu, jota myönnetään täydentävänä avustusosuutena ja lainana, maksetaan keskuspankissa olevalle tilille sen valuuttavarannon kasvattamiseksi ja maksutasetilanteen vahvistamiseksi. Varojen huolimaton tai lainvastainen käyttö olisi näissä olosuhteissa hyvin vaikeaa, sillä julkisten varantojen käyttö on Kansainvälisen valuuttarahaston jatkuvan valvonnan alaista.
Komissio ottaa myös tarkasti huomioon parlamentin toiveen pysyä jatkuvasti ajan tasalla tämän avun toimittamiselle asetetuista ehdoista ja antaa siksi hyvissä ajoin kertomuksen, kuten ehdotuksessa muutenkin edellytetään. Kuitenkin neuvoteltaessa näistä ehdoista, jotka ovat toimen olennainen osa, vaaditaan jonkinlaista joustavuutta ja niiden luottamuksellisuutta koskevien vaatimusten huomioon ottamista, joita avun vastaanottajavaltio saattaa asettaa uudistusten sisällölle ja aikataululle. Komissio on kuitenkin valmis vastaamaan kaikkiin parlamentin tekemiin kysymyksiin toimen aikana ja sen jälkeen.
Komission mielestä on tärkeää turvata tämän toimen päämäärät, jolla pyritään tukemaan makrotaloudellista vakautta ja talousuudistuksia, ja siksi onkin välttämätöntä koordinoida apu Bosniassa ja Hertsegovinassa toimivien kansainvälisten rahoituslaitosten kanssa. Alueen nykyisten erityisolosuhteiden vuoksi komissio aikoo kuitenkin vastakin olla tiiviissä yhteydessä Bosnian ja Hertsegovinan korkean tason edustajan toimistoon.
Lopuksi, kuten missä tahansa yhteisön taloudellisluonteisessa toiminnassa, tässäkin toimessa tietysti noudatetaan moitteettoman ja tehokkaan hallinnoinnin periaatteita sekä talousarvion tiukkaa valvontaa. Komissio tukee näitä periaatteita neuvostossa taatakseen, että niitä sovelletaan asianmukaisesti lopullisessa päätöksessä.

Schwaiger
 Arvoisa puhemies, tulkitsin teidän puheestanne, arvoisa komissaari, että hyväksytte kokonaisuudessaan ulko- ja turvallisuusasiain sekä puolustuspolitiikan valiokunnan ja nyt myös Euroopan parlamentin ehdotukset. Minulla on vielä yksi kysymys, joka liittyy 5 artiklan 1 kohtaan (uusi) tehtyyn tarkistukseen 11: koskeeko tämä myös Euroopan parlamentille etukäteen annettavaa ilmoitusta rahoitusavun toisen erän vapauttamisesta? Mielestämme olisi järkevää tehdä ensin pieni välitase ja jatkaa vasta sitten, kun olemme saaneet teiltä tietoa, minkä jälkeen voisimme taata teille lisätukemme.

Monti
Arvoisa puhemies, kuten jo sanoin, komissio tukee tarkistuksia 1, 4 ja 5. Korostin myös, että komissio yhtyy moniin niistä huolenaiheista, jotka on ilmaistu tarkistuksissa, joita se vastustaa, ja aikoo pitää nämä huolenaiheet mielessään. Erityisesti tarkistusta 11, johon herra Schwaiger nyt viittaa, komissio ei voi hyväksyä sellaisenaan, mutta aikoo ottaa sen huomioon ministerineuvostolle antamassaan julkilausumassaan, joka tietenkin julkaistaan. Syy, miksi epäröimme hyväksyä tarkistuksen sellaisenaan, on se, että ehdotettu menettely saattaisi vaarantaa toimen tehokkuuden. Bosniassa ja Hertsegovinassa tällä hetkellä vallitsevien poikkeuksellisten poliittisten ja sosiaalisten olojen vuoksi komissio pitää kuitenkin sekä neuvoston että parlamentin toimivaltaisia elimiä jatkuvasti ajan tasalla, myös avustusohjelman käytännön toteutuksen osalta, kuten te herra Schwaiger, taisitte jo korostaakin. Enempää en voi tässä vaiheessa sanoa tästä erityisestä aiheesta.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komissaari.
Keskustelu on päättynyt.
Siirrymme äänestykseen.
Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.

Puhemies
Hyvät jäsenet, parlamentti on käynyt läpi esityslistan. Tämän istunnon pöytäkirja annetaan parlamentin hyväksyttäväksi seuraavan istuntojakson alussa.
Hyvät jäsenet, te tiedätte, miten paljon arvostan teidän kaikkien yhteistyötä näiden perjantaiaamujen istuntojen hyvän kulun ja hyvän, hedelmällisen työn varmistamiseksi. Sallikaa minun myös, hyvät jäsenet, vilpittömästi - kuten todella tärkeät asiat sanotaan - ilmaista parlamentin puolesta kiitollisuuteni kaikille yhteistyökumppaneillemme, joilla on ollut hyvin tiivis työviikko.
Hyvät jäsenet, olemme tällä viikolla hyväksyneet erittäin laajan yksimielisyyden vallitessa työjärjestystämme koskevan tarkistuksen. Tämä tarkistus tulee voimaan vasta sitten, kun kaikki jäsenvaltiot ovat hyväksyneet Amsterdamissa tehdyt perustamissopimusten muutokset. Tämä tarkoittaa sitä, hyvät jäsenet, että koska parlamentin vaalikausi on lopuillaan, olemme käytännöllisesti katsoen laatineet parlamenttimme työjärjestyksen tulevaksi vaalikaudeksi. Sallikaa minun sanoa teille, että minusta on tuntunut siltä kuin olisimme istuttaneet puun; siltä kuin olisimme hetkeksi unohtaneet jokapäiväisen työn ja katsahtaneet vastuullisina myös tulevaisuuteen.
Toivon - olen siitä varma, kuten te kaikki - että tämä puu kantaisi hedelmää ja että se tarjoaisi suojan niille parlamentin jäsenille, jotka Euroopan kansalaisten edustajina osallistuvat parlamentin istuntoihin ensi vaalikaudella.
Ennen kuin päätämme istunnon, herra Rübig on pyytänyt minulta puheenvuoroa menettelyä koskevaa esitystä varten.

Rübig
Arvoisa puhemies, haluaisin vain kiittää Ranskan viranomaisia siitä tavasta, jolla ne hoitivat esimerkillisesti kurdien ja maanviljelijöiden mielenosoituksen ja että parlamentin turvallisuus otettiin kaikilta osin huomioon. Kiitos Ranskan viranomaisille!

Lulling
 Arvoisa puhemies, minä en halua kiittää Ranskan viranomaisia. Minun luonani kävi itse asiassa kaksi vierailijaryhmää, joille hallinto aiheutti valtavasti harmia. He joutuivat tarkastettaviksi. He joutuivat maksamaan sakkoja. Se, mitä vierailijaryhmäni tänä aamuna kokivat, antaa todellakin surkean kuvan Euroopasta, ja mielestäni Ranskan viranomaisten pitäisi kunnioittaa Schengenin aluetta eikä ryhtyä virkaintoisiksi. Ranskan viranomaiset todellakin hidastivat asioiden kulkua. Vastustan tapaa, jolla tänne Strasbourgiin saapuvia vierailijaryhmiä kohdellaan.

Puhemies
Hyvät jäsenet, ehdotan teille, ettemme aloittaisi nyt keskustelua tästä kysymyksestä. Herra Rübigin ja rouva Lullingin puheenvuorot merkitään muistiin.

Istuntokauden keskeyttäminen
Puhemies
Julistan Euroopan parlamentin istuntokauden keskeytetyksi.
Istunto päättyi klo 11.35.

