

Puhemies.
   Esityslistalla ovat seuraavana neuvoston ja komission julkilausumat Eurooppa-neuvoston valmistelusta (17. joulukuuta 2004). 
Nicolaï,
   .  Arvoisa puhemies, olemme kaikki tietoisia siitä, että tulevassa Eurooppa-neuvoston kokouksessa on tehtävä tärkeitä päätöksiä. Näillä päätöksillä valmistellaan Euroopan unionin tulevaa laajentumista ja vahvistetaan entisestään niitä toimia, jotka ovat ratkaisevan tärkeitä, jotta Euroopan unioni voi vastata tehokkaasti nykyisiin ja tuleviin maailmanlaajuisiin haasteisiin.
Viides laajentumiskierros ei päättynyt 1. toukokuuta 2004. Kuten Eurooppa-neuvosto on kesäkuussa pitämässään kokouksessa toistanut, Bulgaria ja Romania ovat erottamaton osa unionia. Komissio totesi lokakuussa julkaisemissaan määräaikaiskertomuksissa, että molemmat maat täyttänevät kaikki jäsenyysvelvoitteet 1. tammikuuta 2007 mennessä, jolloin ne voivat allekirjoittaa liittymissopimuksen alkuvuodesta 2005. Eurooppa-neuvoston odotetaan yhtyvän näihin toteamuksiin. Kummankin maan kanssa käydyt liittymisneuvottelut saatettiin muodollisesti päätökseen eilisessä liittymiskonferenssissa. Samalla Bulgariaa ja Romaniaa kehotetaan jatkamaan uudistuksia entiseen tahtiin liittymiseen saakka. Liittymisvalmisteluissa niillä on tukenaan komission tarkka seuranta.
Seuraavaksi puhun viidennen laajentumiskierroksen viimeisistä vaiheista. Eurooppa-neuvostossa on määrä käsitellä tulevien liittymisneuvottelujen puitteita sekä EU:hun pyrkivien maiden, Kroatian ja Turkin, ehdokkuutta. Kunkin maan kanssa käytävissä tulevissa erityisneuvotteluissa otetaan huomioon aiemmasta laajentumisesta saatu kokemus sekä kunkin ehdokasvaltion omat ansiot.
Kroatiasta todettakoon, että Eurooppa-neuvosto suhtautunee myönteisesti sen edistymiseen liittymisneuvottelujen aloittamisen valmistelussa, mutta Eurooppa-neuvosto myös kehottanee Kroatiaa toteuttamaan toimet, joita täydellinen yhteistyö entisen Jugoslavian alueen kansainvälisen rikostuomioistuimen kanssa edellyttää. Jäljellä olevan syytetyn oleskelupaikka on selvitettävä, ja hänet on siirrettävä Haagiin mahdollisimman pian.
Turkista todettakoon, että Eurooppa-neuvosto aikoo arvioida, täyttääkö Turkki Kööpenhaminan poliittiset kriteerit. Eurooppa-neuvoston otaksutaan tekevän tämän arvion perusteella päätöksen liittymisneuvottelujen aloittamisesta Turkin kanssa. Samalla Eurooppa-neuvoston on tarkoitus sopia näitä neuvotteluja koskevasta kehyksestä.
Kuten sangen hyvin tiedämme, terrorismi on yhteiskuntiemme suurimpia uhkia sekä nyt että tulevaisuudessa. Tämän vuoksi puheenjohtajavaltio Alankomaat on asettanut turvallisuuden yhdeksi puheenjohtajakautensa painopistealueeksi. Kesäkuun kokouksessaan Eurooppa-neuvosto sopi uudesta terrorismin torjuntaa koskevasta EU:n toimintasuunnitelmasta. Nyt se aikoo arvioida toteutunutta kehitystä. Itsetyytyväisyyteen ei ole aihetta, mutta yleisesti ottaen voimme olla tyytyväisiä: kehitys on ollut huomattavaa sekä EU:n sisällä että ulkosuhteissamme. Tämä ilmenee ajan tasalle saatetusta EU:n toimintasuunnitelmasta ja useista selvityksistä, joissa käsitellään terrorismin torjuntatoimiin liittyviä erityiskysymyksiä.
Neuvosto on sopinut rajavalvontaviraston perustamisesta. Passien turvallisuus lisääntyy biometriikan käyttöönoton myötä. Terrorismin torjuntaan erikoistuneiden kansallisten yksiköiden valmiuksia vahvistetaan, ja lisäksi on sovittu unioniin saapuvan käteisen rahan ja sieltä poistuvan käteisen rahan valvonnan tiukentamisesta, jotta terrorismin rahoitus voitaisiin estää. Tilannekeskusta on laajennettu neuvoston tiedusteluvalmiuksien tukemiseksi, ja lisäksi on luotu turvallinen viestintäyhteys Europoliin. Jatkossa jäsenvaltiot vaihtavat rikosrekisteritietojaan ja tiedottavat aiempaa paremmin Europolille ja Eurojustille terrorismirikoksista, ja yhteistyötä tiivistetään tiettyjen kolmansien maiden kanssa.
Mainitsen myös vapautta, turvallisuutta ja oikeudenmukaisuutta koskevan Haagin ohjelman, jonka Eurooppa-neuvosto hyväksyi 5. marraskuuta pitämässään kokouksessa ja jolla terrorismin torjuntaa tehostetaan huomattavasti lähivuosina. Tämä ei kuitenkaan tarkoita, että voisimme hellittää hetkeksi, päinvastoin! EU on edelleen haavoittuvainen, ja EU:n toimintasuunnitelman toteuttamiseksi on yhä tehtävä paljon työtä. Näin ollen EU jatkaa ponnistelujaan seuraavalla puolivuotiskaudella.
Monivuotisessa strategisessa ohjelmassa vuosille 2004–2006 puheenjohtajavaltio Alankomaille annettiin selkeä valtuutus tehdä periaatteita ja suuntaviivoja koskeva päätös, jotta EU pääsee poliittiseen yhteisymmärrykseen rahoitusnäkymistä kesäkuuhun 2005 mennessä. Alankomaiden puolivuotisella puheenjohtajakaudella käydyt tiiviit keskustelut ovat johtaneet selkeiden periaatteiden ja suuntaviivojen syntymiseen. Näistä periaatteista ja suuntaviivoista muodostuu kehys, jonka puitteissa neuvostossa voidaan saavuttaa yleinen poliittinen yhteisymmärrys. Periaatteiden ja suuntaviivojen ohessa laaditaan edistymistä käsittelevä tarkka selonteko, joka on komission lakiehdotuksiin, komission tiedonantoihin ja komission muihin teknisiin lisäselvityksiin perustuva yleisarvio jäsenvaltioiden kannoista. Tässä selonteossa merkittävässä asemassa ovat niin sanotut "rakennuspalikat", jotka ovat olleet hyödyllinen runko keskusteluille ja jotka ovat myötävaikuttaneet siihen, että yhteisymmärrystä kohti on edetty sovitussa aikataulussa. Tämän strategian tuloksia ovat analyysi ja selkeä kuva jäsenvaltioiden kannoista siltä osin kuin ne liittyvät politiikan sisältöön ja rahoitusvaikutuksiin. Kun otetaan huomioon Alankomaiden puheenjohtajakaudella tehty työ ja sen aikana saavutetut tulokset, on hyvin mahdollista, että kehitys etenee aikataulussa. Nyt luovutamme tahtipuikon Luxemburgille, joka jatkaa keskustelua keskinäisen yhteisymmärryksen hengessä tavoitteenaan kaikkia jäsenvaltioita tyydyttävän yhteisymmärryksen syntyminen. Tältä osin haluan toistaa vielä, että me kaikki ymmärrämme, että Euroopan parlamentilla on tärkeä rooli pyrittäessä saavuttamaan neuvoston kanssa yhteisymmärrys seuraavasta monivuotisesta rahoituskehyksestä, ja tämä otetaan huomioon neuvoston päätelmien muotoilussa.
Eurooppa-neuvoston kokouksessa on määrä hyväksyä EU:n huumausainestrategia kaudelle 2005–2012. Tämä strategia on keskeinen väline pyrittäessä huumausaineiden käytön ja huumekaupan tehokkaaseen torjuntaan siten, että varmistetaan korkeatasoinen terveyden suojelu, hyvinvointi, sosiaalinen yhteenkuuluvuus ja kansalaisten turvallisuuden korkea taso. Tämän strategian perustana on tasapainoinen lähestymistapa tarjonnan ja kysynnän alentamiseen. Komissiota pyydetään esittämään neuvostolle ja Euroopan parlamentille mahdollisimman pian tähän strategiaan perustuva toimintasuunnitelma vuosille 2005–2008. Toivon, että tällä alalla yhteistyö parlamentin kanssa jatkuu tiiviinä.
Eurooppa-neuvosto ilmaisee tyytyväisyytensä kehitykseen, jota Alankomaiden puheenjohtajakaudella on saavutettu maahanmuuton ja kotouttamisen alalla. Olemme laatineet Euroopan unionille maahanmuuttajien kotouttamispolitiikkaa koskevat yhteiset perusperiaatteet. Myös Haagin ohjelmassa painotetaan, että tarvitaan kotouttamista koskevia yhteisiä perusperiaatteita, selkeitä tavoitteita sekä arviointimekanismeja ja että kansallisia kotouttamistoimia ja tähän alaan liittyviä EU:n aloitteita on koordinoitava aiempaa paremmin.
Ulkosuhteiden osalta Eurooppa-neuvostossa on määrä keskustella neljästä asiasta. Ensinnäkin käsittelemme Ukrainan tilannetta. Olen tyytyväinen siihen, että asianosaiset ovat päässeet yhteisymmärrykseen vaalilainsäädännön uudistamisesta ja perustuslain muuttamisesta. Olemme havainneet, että nämä muutokset ovat lähentäneet ukrainalaisia toisiinsa. Nyt meidän on kohdistettava huomiomme vaaliprosessiin, koska tavoitteenamme ovat vapaat ja oikeudenmukaiset vaalit ilman ulkoista painostusta, jotta ukrainalaiset voivat olla varmoja siitä, että vaalien tulos kuvastaa heidän tahtoaan. Tämä on myös paras tapa taata väkivallattomuus ja säilyttää Ukrainan alueen koskemattomuus.
Toinen keskustelunaihe on Lähi-idän rauhanprosessi. Lyhyen aikavälin huomio kohdistuu tietenkin lähinnä Palestiinan presidentinvaalien valmisteluun. On kuitenkin pidettävä mielessä myös pitkän aikavälin näkökulma. Tämän vuoksi meidän on varmistettava, että lyhyen aikavälin toimet ovat Lähi-idän rauhansuunnitelman mukaisia, koska sekä israelilaisten että palestiinalaisten on otettava rauhansuunnitelma jälleen lähtökohdakseen, jotta voidaan toteuttaa pitkän aikavälin lopullinen tavoite kahteen valtioon perustuvasta ratkaisusta.
Kolmanneksi totean, että EU:n turvallisuusstrategia laadittiin vuosi sitten, ja Eurooppa-neuvosto aikoo ottaa sen huomioon. EU on edistynyt huomattavasti keskeisten uhkien torjunnassa ja turvallisuuden lisäämisessä yhteisillä lähialueillamme. Mainitsen esimerkkeinä toimemme Iranin ydinasesuunnitelmien estämiseksi ja myös Irakia koskevan tukipaketin, joka meillä oli mahdollisuus esitellä pääministeri Allawille Eurooppa-neuvoston marraskuun kokouksessa. Meillä on muitakin haasteita, esimerkiksi Darfurin tilanne. Turvallisuusstrategian toteuttamisessa suhteet Yhdysvaltoihin ovat aina olennaisen tärkeitä, ja tämän vuoksi ministerit aikovat keskustella siitä, kuinka voimme entisestään lujittaa transatlanttisia suhteitamme.
Neljänneksi mainitsen Eurooppa-neuvostossa Kofi Annanin kanssa käytävät keskustelut. Annanin on tarkoitus eräiltä osin kommentoida korkean tason paneelin laatimaa raporttia. Tämän jälkeen hallitusten päämiehet vaihtavat hänen kanssaan näkemyksiä erityisesti nykyhetken uhkista ja haasteista sekä vuosituhattavoitteista. Taustalla on tietenkin myös vuonna 2005 pidettävä YK:n huippukokous.
Eurooppa-neuvosto tukee monia niistä päätelmistä, jotka kehitysyhteistyöstä vastaavat ministerit tekivät marraskuussa. Yleisesti ottaen Eurooppa-neuvosto korostaa, että Euroopan yhteisön virallisella kehitysavulla on pyrittävä johdonmukaisesti vähentämään köyhyyttä kaikissa kehitysmaissa. Lisäksi Eurooppa-neuvosto painottaa, että etenkin Afrikassa apu on osoitettava entistä selvemmin kaikkein köyhimmille.
Lisäksi Eurooppa-neuvostossa on määrä keskustella syyskuussa 2005 pidettävästä YK:n huippukokouksesta, jossa kansainvälinen yhteisö arvioi vuosituhattavoitteiden saavuttamisen edistymistä.
Näiden pääteemojen lisäksi Eurooppa-neuvoston esityslistalla on muitakin aiheita, kuten yhteiset arvot, konsulaattien yhteistyö, EU:n perusoikeuksien virasto ja Euroopan ulkoisen toiminnan yksikkö.
Yhteisten arvojen osalta Eurooppa-neuvosto panee tyytyväisenä merkille puheenjohtajavaltio Alankomaiden johdolla käydyt useat julkiset keskustelut, joihin osallistuneilla on hyvin erilaiset lähtökohdat ja hyvin erilaisia kokemuksia Euroopan yhdentymisen ja yhteistyön perustana olevasta eurooppalaisesta identiteetistä ja yhteisistä arvoista.
Konsulaattien yhteistyön osalta Eurooppa-neuvosto vahvistaa Euroopan unionin sitoutumisen jäsenvaltioiden välisen konsulaattiyhteistyön tehostamiseen. Tiiviimpi konsulaattiyhteistyö vahvistaa Euroopan kansalaisuutta ja auttaa jäsenvaltioita vastaamaan aiempaa tehokkaammin kasvavaan konsulaattipalvelujen kysyntään ja kohtaamaan uusia haasteita, kuten lisääntyvän terrorismitoiminnan, muun muassa pommi-iskujen ja panttivankikaappausten, seuraukset.
EU:n ihmisoikeuspolitiikan johdonmukaisuuden ja yhtenäisyyden parantamiseksi Eurooppa-neuvoston odotetaan vaativan jatkoa EU:n perusoikeuksien viraston perustamisesta joulukuussa 2003 tehdyn päätöksen toteuttamiselle.
Euroopan ulkoisen toiminnan yksikön osalta Eurooppa-neuvosto kehottaa pääsihteeriä / YUTP:n korkeaa edustajaa laatimaan yhdessä komission kanssa raportin valmistelujen edistymisestä ja ryhtymään asianmukaisiin toimiin Euroopan parlamentin pitämiseksi ajan tasalla.
Puheenjohtajavaltio Alankomaat on tehnyt oman osansa sujuvan ja tehokkaan yhteistyön varmistamiseksi komission, neuvoston ja parlamentin välillä, jotta Eurooppa-neuvoston kokouksessa keskusteltavista kysymyksistä on mahdollista päättää. Pääministeri Balkenende raportoi teille 21. joulukuuta kokouksen tuloksista.
Barroso,
   .  Arvoisa puhemies, Brysselissä pidettävä Eurooppa-neuvoston kokous on uuden komission ensimmäinen kokous. Se on tärkeä kokous, joka viitoittaa tietä entistä laajemman, vauraamman ja turvallisemman Euroopan unionin rakentamiselle. Kokous on osoitus siitä, että tavoitteenamme on dynaaminen ja vireä unioni, joka on valmis jakamaan tulevaisuutensa eurooppalaisen perheensä kanssa ja joka on kiinnostunut kansalaistensa turvallisuudesta.
Toivon, että myöhemmin tällä viikolla pidettävän Eurooppa-neuvoston henki enteilee yhteistyötä. Kuinka muutoin voisimmekaan valaa luottamusta Euroopan toimielimiin ja poliitikkoihin, mitä perustuslakisopimuksen ongelmaton ratifiointi edellyttää?
Olemme kuulleet puheenjohtajavaltion kertovan odotuksistaan ja huippukokouksessa käsiteltävistä aiheista. Haluaisin kommentoida lyhyesti kolmea kysymystä: laajentumista, terrorismin torjuntaa ja rahoitusnäkymiä.
Ensinnäkin unionin laajentumispolitiikka on ollut keskeinen tekijä vapautumisessamme kylmän sodan menneisyydestä. EU-jäsenyyden vetovoima on muuttanut ja uudistanut monia kommunismista irtautuneita yhteiskuntia. Tämä on muokannut Eurooppaa uuteen uskoon. Tämä oli ja on edelleen historiallinen saavutus, jota emme saa aliarvioida. Euroopan parlamentti on ollut mukana tukemassa prosessia, mutta laajentumisemme on yhä kesken. Tulevassa Eurooppa-neuvoston kokouksessa ryhdytään jatkotoimiin neljän maan kohdalla. Niille annetaan mahdollisuus laajentumisen kautta liittyä eurooppalaiseen valtavirtaan.
Viime lokakuussa komissio teki selväksi, että Bulgarian ja Romanian kanssa käytävät liittymisneuvottelut on mahdollista saattaa päätökseen vuonna 2004. Euroopan unionin ja kummankin ehdokasvaltion loppukirin ansiosta neuvotteluprosessi saatettiin eilen päätökseen. Onnittelen puheenjohtajavaltio Alankomaita siitä, että se on tehnyt erinomaista työtä ja tiivistä yhteistyötä komission kanssa tässä asiassa. Seuraavaksi on viimeisteltävä kummankin valtion liittymissopimus, ja toivomme, että sopimus voidaan allekirjoittaa sen jälkeen, kun parlamentti on antanut sille ensi kevään kuluessa hyväksyntänsä. Ennen liittymistä komissio valvoo tarkasti, että kummatkin maat täyttävät neuvotteluissa tekemänsä sitoumukset, ja joissakin tapauksissa tämä tarkoittaa, että niiden on tehostettava toimiaan.
Eurooppa-neuvoston pyynnöstä komissio antoi 6. lokakuuta Turkkia koskevan kertomuksen ja selvän suosituksen. Komission arvion tärkein viesti on, että Turkki on täyttänyt riittävän hyvin Kööpenhaminan poliittiset kriteerit ja että liittymisneuvottelut on nyt aloitettava. Pidämme tätä huolellisesti laadittua suositusta hyvin tasapainoisena ja hyvänä perustana neuvoston päätökselle. Toivon voivani luottaa siihen, että parlamentti tekee tässä asiassa myöhemmin tänään hyvän päätöksen.
Turkissa on tapahtunut viime viikkoina lisää edistystä. Se on antanut viisi tai kuusi lakia, joihin komissio viittaa kertomuksessaan. Kuudes laki eli laki tuomioiden täytäntöönpanosta on parhaillaan Turkin parlamentin käsiteltävänä.
Eurooppa-neuvoston on nyt aika täyttää Turkille tekemänsä sitoumus ja ilmoittaa liittymisneuvottelujen aloittamisesta. Sen on ilmoitettava tarkka päivämäärä.
Katsomme, että äsken mainitsemieni seikkojen lisäksi mitään muita ehtoja ei pidä asettaa. Eurooppa-neuvosto varmasti muistuttaa, että poliittisten uudistusten on jatkuttava neuvottelujen ajan, ja pyytää komissiota seuraamaan edistymistä tarkasti.
Meidän on myös esitettävä turkkilaisille ystävillemme rehellinen kysymys: jos haluatte kerhon jäseneksi, eikö olekin asiallista, että tunnustatte muut kerhon jäsenet? Luotan siihen, että tämä asia otetaan esiin sopivalla hetkellä tämän vaikean prosessin aikana ja mieluummin ennemmin kuin myöhemmin.
Neuvottelujen aloittamisen tarkoitus ei voi olla muu kuin liittyminen, mutta hyväksymme sen, että liittymisprosessi on avoin ja ettei sen lopputulos ole etukäteen varma. Kuten menneinä vuosina, väliaikaisjärjestelyjen ja tiettyjen erityisehtojen harkitseminen voi olla tarpeen. Haluan kuitenkin todeta, että perimmäinen haasteemme on seuraava: viime kädessä voitettavanamme ei ole pelkästään diplomaattisia esteitä, vaan meidän on saatava myös Euroopan kansalaisten sydän ja mieli lämpenemään tälle asialle.
Kroatia on ensimmäinen Länsi-Balkanin kansakunta, joka valmistautuu aloittamaan unionin jäsenyyteen johtavan prosessin. Komissio on valmis tukemaan tällaisten neuvottelujen aloittamista, mutta katsoo kaiken edistymisen edellyttävän, että Kroatian hallitus lisää yhteistyötään entisen Jugoslavian alueen kansainvälisen rikostuomioistuimen kanssa. Jos tällainen yhteistyö toteutuu, neuvottelut voidaan aloittaa vuonna 2005. 

 Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, seuraavaksi haluan käsitellä yhtä alkaneen vuosisadan suurimmista haasteista – aihetta, jota aiomme käsitellä myös tällä viikolla pidettävässä neuvoston huippukokouksessa – eli kansainvälisen terrorismin uhkaa.
Kyseessä on maailmanlaajuistumisen nurja puoli. Kansainvälinen terrorismi käyttää hyväkseen moniarvoisten yhteiskuntien tarjoamia mahdollisuuksia näiden yhteiskuntien perustan eli vapauksiemme murentamiseen. Toivon, että loppuviikosta teemme lisää päätöksiä siitä, kuinka terrorismia voidaan torjua.
Meidän on osoitettava vankkumatonta päättäväisyyttä, mutta emme saa koskaan kadottaa näköpiiristä yhteiskuntamme ja vaurautemme perustana olevia demokraattisia ja oikeudellisia periaatteita.
Euroopan komissiolla on ollut aktiivinen rooli kansainvälisen terrorismin torjuntaa koskevan ajanmukaisen EU:n toimintasuunnitelman edistämisessä ja valmistelussa, ja haluan tehdä täysin selväksi, millaisia tuloksia odotamme viikonloppuna tehtäviltä päätöksiltä. Näiden päätösten on autettava meitä parantamaan EU:n valmiuksia ehkäistä terrori-iskuja ja vastata näihin iskuihin. Näiden päätösten avulla meidän on pystyttävä aiempaa paremmin tukkimaan terroristien rahoituslähteet ja kohentamaan kykyämme hallita terrori-iskujen seurauksia, ja näiden päätösten avulla on lisäksi pystyttävä suojaamaan keskeiset infrastruktuurimme entistä paremmin.
Emme saa yksinomaan torjua terrorismia voimakeinoin. Meidän on myös iskettävä sen kieroutuneeseen toimintaperiaatteeseen puuttumalla niihin ideologisiin ja sosiaalisiin tekijöihin, jotka saavat yksittäiset ihmiset tekemään tällaisia tekoja. Tämän vitsauksen voittaminen edellyttää pitkäaikaista sitoutumista ja vahvaa poliittista tahtoa. 

 Huippukokouksessa käytävissä keskusteluissa arvioidaan lisäksi vuosien 2007–2013 rahoitusnäkymien tilannetta.
Pidän komission ehdotuksia edelleen hyvinä. Nehän perustuvat laajaan poliittiseen yhteisymmärrykseen siitä, mitä EU:n kuuluu tehdä. Tosiasiassa se poliittinen hanke, johon komission ehdotukset perustuvat, ei ollut uhattuna. Komission ehdotukset ovat siten pätevä lähtökohta työskentelylle. Nykyinen omien varojen yläraja pysyy ennallaan, vaikka unionille onkin esitetty uusia vaatimuksia laajentumisen ja uusien menettelytapojen kehittämisen vuoksi. Näin ollen nämä ehdotukset ovat järkeviä ehdotuksia.
Haluamme tarjota todellista eurooppalaista lisäarvoa sen lisäksi, mitä kansallisella tasolla tarjotaan. Meidän on tietenkin varmistettava talousarviomenettelyn kurinalaisuus, mutta siinä ei voida onnistua asettamalla sattumanvaraisia rajoja, joilla ei ole yhtymäkohtaa talousarvion tavoitteisiin. Tiedän joidenkin jäsenvaltioiden olevan edelleen vakaasti sitä mieltä, että EU:n budjetti olisi rajattava 1 prosenttiin bruttokansantulosta. En itse usko, että tällainen prosenttimäärä voisi olla EU:n poliittisten tavoitteiden tasalla.
Olemmeko valmiit hylkäämään sosiaalisen ja taloudellisen yhteenkuuluvuuden tavoitteet, jotka ovat laajentumisen jälkeen entistä ajankohtaisempia? Aiommeko todellakin vakavasti panostaa Euroopan laajuisia suuria liikenneverkkoja koskevaan hankkeeseen? Aiommeko todellakin tosissamme kehittää eurooppalaista tutkimuspolitiikkaa? Kuinka pystymme takaamaan EU:n osallistumisen terrorismin torjuntaan ja kansalaistemme turvallisuudesta huolehtimiseen? Haluaisin sanoa teille suoraan, ettemme pysty odottamaan unionilta enemmän vähentämällä sen rahoitusta, ja unioni lakkaa olemasta unioni, jos yhteenkuuluvuutta koskeva tavoite unohdetaan.
Asettaessamme rajan yhteen prosenttiin meidän olisi pakko tinkiä poliittisista tavoitteistamme ja arvioida uudelleen jo tehtyjä sitoumuksia. Komission kanta on näin ollen selvä: lähtökohtanamme on viime helmikuussa esitetty paketti.
Puheenjohtajavaltio Alankomaiden ankarista ponnisteluista huolimatta neuvottelut ovat kuitenkin vasta alussa. Toivon vilpittömästi, että puheenjohtajavaltio Luxemburg pystyy viemään tätä prosessia eteenpäin ja varmistamaan neuvottelujen jatkumisen tehokkaina, koska on tärkeää, että noudatamme neuvoston monivuotisessa strategisessa ohjelmassa asetettua aikataulua. Meidän on varmistettava, että ohjelmat ovat täydessä vauhdissa 1. tammikuuta 2007 mennessä. Tämä tarkoittaa, että meidän on päästävä poliittiseen yhteisymmärrykseen ensi vuoden kesäkuussa.
Voin luvata yhden asian: komissio ei ole esteenä neuvottelujen onnistumiselle. Aiomme myötävaikuttaa siihen, että jäsenvaltiot pääsevät sopimukseen, mutta emme hinnalla millä hyvänsä. 

Uuden komission kokoonpanon vahvistamisen ja seuraavan Eurooppa-neuvoston kokouksen välisenä lyhyenä ajanjaksona on tapahtunut tärkeitä edistysaskelia niin kansainvälisesti – esimerkkinä Ukraina – kuin unioninkin kannalta. Kun Eurooppa-neuvosto päättää tällä viikolla laajentumisesta ja turvallisuudesta, osoitamme käytännössä, että luotamme maanosamme tulevaisuuteen. Osoitamme, että pystymme välittämään meille tärkeitä arvoja kansainväliseen toimintaan ja laajentamaan vaurauden, solidaarisuuden ja turvallisuuden piiriä kattamaan maanosamme ja koko maailman yhä laajemmin.
Pinheiro, João de Deus (PPE-DE ),
   . – Arvoisa puhemies, seuraavassa Eurooppa-neuvoston kokouksessa on hyvin mielenkiintoisia aiheita, kuten kaikissa muissakin Eurooppa-neuvoston kokouksissa. Rohkenen jopa väittää, että ne eivät ole pelkästään mielenkiintoisia vaan kenties ratkaisevia unionimme kollektiivisen turvallisuuden kannalta. Kokoukseen eivät osallistu siis ainoastaan valtioiden tai hallitusten päämiehet vaan myös parlamentin puhemies ja komission puheenjohtaja. Tällä kertaa meidän on vaadittava kolmea elintärkeää asiaa: kunnianhimoa, asianmukaisia resursseja ja käytännön ideoita.
Tarkastellaanpa, mitä tämä tarkoittaa kunkin aiheen kohdalla. Vaikka Bulgarian ja Romanian liittymisprosessi näyttää etenevän hienosti ja kumpikin maa näyttää aidosti ponnistelevan liittymisensä hyväksi, tiedämme kuitenkin varsin hyvin, että loppusuoralla Romanialta edellytetään kunnon loppukiriä. Meidänkin mielestämme Kroatia on selvä tapaus: pelkkä Zagrebin ja Dubrovnikin näkeminen riittää osoittamaan, kuinka syvästi eurooppalaisesta kulttuurista on kyse. Turkki on erityistapaus, ei pelkästään maantieteensä vuoksi vaan myös omintakeisten kulttuuristen ja taloudellisten piirteiden vuoksi.
Kyproksen kysymystä ei pidä lakaista maton alle neuvotteluista keskustellessamme. On ilmeistä, että neuvottelujen aloittaminen auttaa kumpaakin osapuolta selkiyttämään monia tällä hetkellä epäselviä kysymyksiä, ja tällöin lienee vihdoin mahdollista arvioida tarkemmin, millaisen unionin kumpikin osapuoli haluaa. Loppujen lopuksihan on mahdollista harkita muunlaisiakin liittoja eikä vain täyttä sulautumista.
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission puheenjohtaja, terrorismi on neuvostolle epäilemättä yksi tärkeimmistä aiheista, ja meidän on torjuttava sitä maailmanlaajuisesti ja lakkaamatta. Euroopan unionin on viipymättä rangaistava pakotteilla kansainvälistä terrorismia laillisesti tai vähemmän laillisesti suojelevia rosvovaltioita. Lisäksi on ryhdyttävä välittömästi tekemään kansainvälistä yhteistyötä eri tasoilla – politiikan, talouden tai toiminnan tasolla. Tällä alalla ei pidä viivytellä, eikä resursseista saa olla pulaa. Tulenkin näin rahoitusnäkymiin eli aiheeseen, joka mielestämme ilmentää sitä, missä määrin Eurooppa haluaa syventää unioniaan. Resurssien on oltava tavoitteiden mukaiset. Jacques Delors totesi tämän aikanaan erittäin perustellusti. Emme voi pettää äskettäin Euroopan unioniin liittyneitä maita tai niitä maita, jotka katsovat toiveikkaina EU:n suuntaan, jotta EU toimisi niissä demokratian ja kehityksen veturina.
Puhukaamme suoraan. On harhaa kuvitella, että Eurooppaa – uutta Eurooppaa, meidän Eurooppaamme – voitaisiin rakentaa menneiden vuosien resursseilla, ja on todettava, että meidän on syytä hävetä nykyisiä johtajiamme, jos tavoitteet ja solidaarisuus eivät kulje käsi kädessä tässä huippukokouksessa tai niissä suuntaviivoissa ja ohjenuorissa, jotka kokouksessa hyväksytään.
Arvoisa puhemies, tästä pääsenkin ulkoasioihin. Neuvoston yksiköt ovat kertoneet meille, että neuvostossa on määrä keskustella Lähi-idästä, Iranista, Irakista, Afganistanista ja Välimeren kumppanuudesta mutta uskoakseni myös Ukrainan ja Darfurin tilanteesta, suhteista Kiinaan ja Venäjään ja jopa transatlanttisista suhteista. Kun otetaan huomioon esityslista, jonka aiheista olen maininnut vain muutamia, ja tahto perustaa yhteinen, EU:n tason ulkoasioiden yksikkö, ihmettelen, mitä voimavaroja aiomme käyttää saadaksemme kansainvälistä vaikutusvaltaa. Aiommeko jatkossakin olla pehmeä valta ja pyrkiä monenvälisyyteen olematta millään tavoin aktiivinen maailmanpolitiikassa vai aiommeko hankkia sellaiset tarkoituksenmukaiset resurssit, joiden avulla lakkaamme vihdoin olemasta poliittinen kääpiö kansainvälisissä yhteyksissä?
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, lopuksi toistan sen, mitä aluksi sanoin. On olennaisen tärkeää, että keskustelemme Lissabonin strategiasta, huumausaineiden tai aidsin torjunnasta, uudesta naapuruuspolitiikasta ja kestävästä kehityksestä. Jos meiltä kuitenkin puuttuu jokin kolmesta mainitsemastani tekijästä, joita ovat tavoitteet, riittävät resurssit ja käytännön ideat, puheemme kaikuvat ikään kuin kuuroille korville.
Schulz (PSE ),
   .  Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, olisin erittäin mielelläni osallistunut Portugalin sosiaalidemokraattien kokoukseen. Komission puheenjohtaja Barroso on usein kertonut meille sokkotreffeistään, jotka ovat saaneet parlamenttimme mielenkiinnon heräämään. Tänä aamuna olen kuullut jäsen Pinheirolta, että hän pitää enemmän avoliitosta kuin avioliitosta. Portugalissa tapahtuu mielenkiintoisia asioita. Arvoisa Pinheiro, tässä tapauksessa emme suinkaan kannata vapaata liittoa EU:n ja Turkin välillä. Haluamme EU:n ja Turkin välille vahvat, lujat ja kestävät suhteet, kuten kunnon kristillisdemokraattisessa liitossa ikään.
Hyvä jäsen Pinheiro, älkää suotta korostako kulttuurieroja. Zagreb saattaa näyttää eurooppalaiselta, mutta niin näyttää Istanbulkin. Tästä ei ole kuitenkaan kyse. Haluan toistaa, että tärkeää on, pystymmekö määrittelemään sen, mitä jäsen Eurlings kuvasi osuvasti mietinnössään, ja tarkoitan tällä sitä, että Euroopan unioni on arvoyhteisö – poliittinen arvoyhteisö – joka perustuu perustuslaista tehtyyn sopimukseen, johon olemme sitoutuneet, ja perusoikeuskirjaan, jonka olemme vahvistaneet perustuslakisopimuksessa. Tämä arvoyhteisö on avoin kaikille niille, joilla on samat arvot ilman minkäänlaista kulttuurirelativismia, ja tämän seikan haluan toistaa vielä kerran. Tämä on itsestään selvää ryhmällemme, ja teimme eilen päätöksen – mielestäni 99 prosenttia ryhmästämme äänesti puolesta…
äänestyksessä, joka oli avoin eikä salainen – että tuemme esittelijä Eurlingsia ja hänen käsitystään siitä, että jos tämän arvojärjestelmä onnistutaan vakiinnuttamaan islamilaisessa yhteiskunnassa, se on osoitus tämän arvojärjestelmän sopivuudesta koskemaan kaikkia ihmisiä heidän uskonnostaan, ihonväristään ja kulttuurisesta tai etnisestä taustastaan riippumatta. Hyvä jäsen Pinheiro, tämä on erittäin tärkeä kysymys, koska Eurooppa-neuvoston huippukokouksessa ja valmistelevissa keskusteluissa keskustelun aiheena on myös terrorismin torjunta. Katson, että tämän asia liittyy suoraan siihen, pystymmekö osoittamaan vääräksi käsityksen, jonka mukaan islam, jota kaikkein vaarallisimmat tällä hetkellä aktiiviset terroristit – islamiaan ainoana oikeana pitävät islamilaiset fundamentalistit – edustavat, ja äsken mainitsemani arvoyhteisö ovat toisensa pois sulkevia. Mielestäni pelkkä neuvottelujen aloittaminen Turkin kanssa – mikä tarkoittaa myös sitä, että Turkki on valmis hyväksymään perustuslakisopimuksen ja sen määräykset – todistaa, ettei maallisen yhteiskunnallisen todellisuuden täytäntöönpano riipu millään tavoin uskonnosta vaan kansan poliittisesta tahdosta. Tämä on olennainen asia ja tärkeä osa terrorismin torjuntaa.
Näin ollen katson, että Turkkia koskeva keskustelu ja terrorismin torjunnasta käytävä keskustelu ovat mitalin kaksi eri puolta.
Valmistellessamme eilen tämänpäiväistä keskustelua mekin keskustelimme Romaniasta ja Bulgariasta sekä kummankin maan kehityksestä. En kiellä sitä, että olemme pahoillamme ystävämme Adrian Nastasen presidentinvaaleissa kärsimästä tappiosta. Päätös oli rehellinen, ja haluamme onnitella Traian Basescua. Toivomme vain, että Basescu on niin vastuuntuntoinen – mitä hän ei ollut vaalikampanjan aikana – että hän ei muodosta maassaan koalitiota niiden puolueiden kanssa, jotka vastustavat Romaniassa Euroopan unionia ja jotka viittaavat kintaalla perusarvoillemme. Hyvä jäsen Watson, voitte olla varma, että aiomme jatkossakin seurata Romaniaa yhtä tarkasti kuin te olette sitä tähän asti seurannut erityisesti siltä osin, muodostaako Romanian tuleva presidentti koalition äärioikeiston kanssa. Tästä voitte olla varma, ja aiomme seurata tätä asiaa erityisen tarkasti.
Katsomme, että neuvoston esityslistalle merkityssä keskustelussa…
olisi vahvistettava, mitä Euroopan unioni on saavuttanut toimiessaan Alankomaiden puheenjohtajakaudella välittäjänä Ukrainan asiassa. Haluan ryhmämme puolesta sanoa – ja osoitan nämä sanat myös puheenjohtajavaltio Alankomaille – että Euroopan unioni on tukenut Ukrainaa erittäin voimakkaasti näiden viimeviikkoisten tapahtumien aikana, jotka ovat merkinneet sisäpoliittisen tilanteen perinpohjaista kohentumista demokratian, vapauden ja ihmisoikeuksien kunnioittamisen kannalta. EU toimi Ukrainassa välittäjänä, ja mielestäni kaikkien asianosaisten, muun muassa puheenjohtajavaltio Alankomaiden, voimakas tuki on mahdollistanut kehityksen kohti entistä vahvempaa demokratiaa. Lisäksi on käynyt ilmi, että yhdistynyt Euroopan unioni voi yhteisvoimin ja yksituumaisesti todella vaikuttaa kansainväliseen politiikkaan. Tästä olemme kiitollisia, ja haluamme vielä kerran kiittää kaikkia asianosaisia, muun muassa Javier Solanaa, Aleksander Kwaśniewskiä ja myös puheenjohtajavaltio Alankomaita. Arvoisa puheenjohtaja Nicolaï, pyydän teitä välittämään ryhmämme kiitoksen neuvostolle.
Watson (ALDE ),
   .  Arvoisa puhemies, Alankomaiden puheenjohtajakausi todennäköisesti muistetaan Turkkia koskevasta päätöksestä. Euroopan liberaalidemokraattien liiton jäsenten enemmistö katsoo Turkin täyttävän poliittiset kriteerit, joten neuvottelut on aloitettava. Pidämme tärkeänä, ettei Eurooppa määrittele itseään kristittyjen kerhoksi. Meidän on kuitenkin samalla kartettava hyökkäävää maallisuutta, joka saattaisi karkottaa monia yhteisömme jäseniä. Arvostan suuresti työtä, jota esittelijä Eurlings on tehnyt laatiessaan parlamentille Turkkia koskevan mietinnön. Mielestäni tämä mietintö ansaitsee laajan tuen.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, neuvosto keskustelee Turkista suljettujen ovien takana. On tärkeää, että keskustellessamme ja äänestäessämme Turkista parlamentti toimii avoimesti ja julkisesti eikä salassa.
Lisäksi suosittelen neuvostolle, että unionissamme keskustellaan Euroopan unionin kyvystä sulauttaa unioniin uudet jäsenvaltiot ja etenkin ne maat, jotka eivät ole vielä ehdokasvaltioita. Suosittelen, että keskustelemme Euroopan unionin luonteesta, koska Euroopan unionin rajat määräytyvät ennen kaikkea sen perusteella, mikä on näkemyksemme Euroopan unionista, eikä sen perusteella, minkä maiden haluaisimme liittyvän siihen.
Neuvosto aikoo keskustella myös Bulgariasta ja Romaniasta. Ryhmäni on ollut kauan sitä mieltä, että näille kahdelle maalle – ja myös muille maille – olisi laadittava erilliset liittymissopimukset. Bulgarian kanssa kaikki sitä koskevat neuvottelukohdat saatiin päätökseen aiemmin tänä vuonna, ja maa on edistynyt vauhdilla. Romaniassa edistystä ei ole ollut yhtä selvästi havaittavissa. Tämänviikkoinen vaalitulos on mielestäni rohkaiseva. Luulen, että monien tuntema huolestuneisuus ei ole enää aiheellinen ja että voimme päättäväisesti ja myötämielisesti ottaa Romanian Euroopan unionin tosiasialliseksi jäseneksi vuonna 2007.
Totean ystävälleni jäsen Schulzille, että lakatkaa jo hyvänen aika puolustamasta korruptoituneita sosialistisia hallintoja, toimivatpa ne sitten Malediiveilla, Seychelleillä tai Romaniassa. Luulin, että Traian Basescu oli itse asiassa sosialistisen internationaalin jäsen, mutta saatan olla väärässä.
Ette saisi puolustaa hallintoja, jotka toimivat tavalla, joka ei ole puolueellenne kunniaksi.
Mielestäni meillä on nyt mahdollisuus päästä Romanian kanssa eteenpäin, ja meidän on myös tehtävä niin.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, Kroatian kohdalla suosittelen, että pidätte oven avoimena mutta vaaditte täysimääräistä yhteistyötä entisen Jugoslavian alueen kansainvälisen rikostuomioistuimen kanssa.
Esityslistallanne kärkisijoilla on myös terrorismi, ja arvostan suuresti terrorismin torjunnasta vastaavan neuvoston koordinaattorin työtä. Teidän on pikaisesti toteutettava käytännössä toimet, joista sovittiin terrorismin torjuntaa koskevassa Haagin ohjelmassa. Näitä toimia ovat erityisesti jäsenvaltioiden väliseen tietojen vaihtoon liittyvät toimet. Terrorismin torjunnassa on kunnioitettava ihmisoikeuksia ja perusvapauksia, ja neuvoston on korostettava, että on tärkeää edistää yleispäteviin arvoihin, suvaitsevaisuuteen, vuoropuheluun ja demokraattiseen osallistumiseen perustuvaa toisten kunnioittamista. Se, miten olemme unionissa pyrkineet luomaan vapauteen, turvallisuuteen ja oikeudenmukaisuuteen perustuvan alueen, on kovin usein tarkoittanut turvallisuuden ja oikeusasioiden asettamista vapauksien edelle. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, toivon, että puheenjohtajavaltio Alankomaat varmistaa oikean tasapainon. Meidän on saatava poliisi- ja oikeusviranomaisemme tekemään yhteistyötä. Meidän on saatava Euroopan unioni muuttumaan pelkästä taloudellisesta yhteisöstä arvojen yhteisöksi. Jotta tälle saadaan kansalaistemme tuki, on tunnustettava Euroopan unionin perusoikeuskirjassa vahvistamiemme arvojen olennainen tärkeys.
Asianmukaisesta rahoituskehyksestä keskustellaan rakennuksessa, joka on saanut nimensä sopivasti alankomaalaisen Justus Lipsiuksen mukaan. Ryhmäni on tyytyväinen siihen, että puheenjohtajavaltiolla on ollut järjestelmällinen strategia unionin vuosien 2007–2013 talousarvion valmistelussa, mutta emme ole varmoja, ovatko "rakennuspalikkanne" itsenäisiä rakennuspalikoita vai Rubikin kuutio. Onko 1 prosentti ainoa mahdollisuus? Teidän maannehan oli yksi puheenjohtaja Prodille lähetetyn tätä koskevan kirjeen allekirjoittajista? Ryhmäni on sitä mieltä, että Euroopan unionille on annettava sen tarvitsemat voimavarat. On parempi käyttää 1,2 prosenttia hyvin kuin 1 prosentti huonosti. Vaikka olenkin skottina tyytyväinen siihen, miten alankomaalaiset hengenheimolaiseni haluavat rahoittaa unionin toiminnan, neuvoston on mielestäni annettava unionille sen tarvitsemat voimavarat. Teidän on myös otettava huomioon tilintarkastustuomioistuimen kertomus ja puututtava siihen, että jäsenvaltiomme eivät kykene valvomaan riittävän hyvin Euroopan unionin varojen käyttöä.
Lopuksi totean vielä, että neuvoston on määrä keskustella Euroopan yhteisestä turvallisuus- ja puolustuspolitiikasta. Operaatio Althea toimii hienosti, ja kolme muuta käynnissä olevaa operaatiota ovat esimerkkejä varmasta edistymisestä. Annetaan unionin äänen kuulua naapuruuspolitiikassamme ja suhteissamme Kiinaan, Yhdysvaltoihin ja Venäjään.
Vaikka tulevassa Eurooppa-neuvoston kokouksessa näkyvin puheenaihe lienee Turkki – emmekä voi muuta odottaakaan, kun kyse on eurooppalaisen sivilisaation kehdosta – julkisuuden valokeilan ulkopuolelle jää paljon tärkeitä ulko- ja turvallisuuspoliittisia tehtäviä.
Schulz (PSE ).
    Arvoisa puhemies, en ole koskaan aiemmin turvautunut tähän artiklaan, mutta pyydän saada esittää seuraavan täsmennyksen. En koskaan puolustaisi korruptoitunutta hallintoa, olipa se sosiaalidemokraattien tai minkä tahansa muun ryhmän johtama, ja tämän haluan tuoda esiin tässä puheenvuorossani. En suinkaan puolustanut ketään, vaan pelkästään vetosin Traian Basescuun. En ole viitannut kehenkään korruptoituneeseen poliitikkoon missään maassa, ja haluan tässä ja nyt sanoa, että korruptoitunutta henkilöä on aina rankaistava, eikä sellainen henkilö saa johtaa hallitusta. Yhtä lailla väärin on kuitenkin myös se, että henkilöitä pidetään yleisesti epäilyttävinä pelkästään sen vuoksi, että he kuuluvat johonkin tiettyyn poliittiseen perheeseen. 
Puhemies.
   On selvää, että jäsen Schulz puhui työjärjestyksen 145 artiklan nojalla. Tämän artiklan mukaisesti jäsenet voivat käyttää kolmen minuutin puheenvuoron vastatakseen keskustelun aikana heille osoitettuihin henkilökohtaisiin huomautuksiin. 
Cohn-Bendit (Verts/ALE ),
   .  Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, käytän kaksi minuuttia jäsen Schulzin puheajasta, jolloin minulla on viisi minuuttia puheaikaa.
Tämänpäiväinen keskustelumme koskee kulttuuria ja sitä, mikä on eurooppalaista kulttuuria ja mikä ei. Haluaisin hieman kommentoida asiaa. Suhtaudun aina epäilevästi niihin, jotka väittävät minulle, etteivät asiat ole kulttuurin vuoksi yhteensopivia. Tämä saattaa johtua perheestäni. Me kaikki tiedämme, että juutalaisia on vainottu, kun he ovat menneet naimisiin muun kuin juutalaisen kanssa, ja valkoihoisia on vainottu, kun he ovat menneet naimisiin mustaihoisten kanssa, ja tällaista vainoa on aina harjoitettu kulttuurisen yhteensopimattomuuden perusteella.
Minua hämmästyttää myös tunteiden palo tai toisinaan jopa poliittinen sokeus Turkkiin liittyvissä keskusteluissa. Tiedän myös, että monet asiantuntevat ihmiset vastustavat Turkin liittymistä EU:hun asiallisin perustein. On täysin normaalia, että tällaiselle liittymiselle voidaan esittää asiallisia perusteita sekä puolesta että vastaan. Minua hämmentää silti Turkin EU-jäsenyyden vastustajien aggressiivisuus. Rasismin perustana on aina epärationaalisuus, enkä voi olla ajattelematta, että eräät perusteet, joilla Turkin liittymistä vastustetaan, ovat puhtaasti kulttuurisia tai toisin sanoen rasistisia eivätkä poliittisia. Tällaista ei voida hyväksyä.
Millaista esimerkkiä näytämme Turkille ja maailmalle? Jäsen Poettering sanoi parlamentille, että kyseessä on Euroopan parlamentin ja Euroopan viime vuosien tärkein päätös, ja koska päätös on niin tärkeä, meidän on tehtävä se mahdollisimman salaa, jotta kukaan ei voi saada tietoonsa, kuinka olemme muodostaneet kantamme tässä tärkeässä asiassa. Parlamentissa on toimitettava salainen äänestys.
Pysykääpä rauhallisina! Puheenvuoroni jälkeen voitte pitää kolmen minuutin puheen, kuten jäsen Schulz. Aion sanoa, mitä halusin sanoa, ja te voitte sanoa, mitä haluatte. Voitte puhua sen jälkeen, kun olen lopettanut.
Jos parlamentin jäsenet vaativat salaista äänestystä, se johtuu siitä, etteivät he halua kaikkien eurooppalaisten äänestäjien kaikkialla Euroopassa tietävän, mitä mieltä me yksittäiset jäsenet olemme tästä keskeisestä kysymyksestä. On demokratialle häpeäksi, että äänestys halutaan toimittaa tällä tavalla. Tämä on skandaali.
Teidän on otettava huomioon, mitä turkkilaiset ajattelisivat. On täysin mahdollista vastustaa Turkin liittymistä, mutta mitä turkkilaiset ajattelisivat, jos heille kerrottaisiin, etteivät he voi saada tietoa tästä asiasta? Haluavatko eurooppalaiset todella, että pidämme julkisia istuntoja ja että äänestyspöytäkirjat ovat julkisia, kuten tavan takaa väitetään ja kuten Poettering itse antaa ymmärtää neuvostoa lakkaamatta nuhdellessaan? Tämän haluamme tietää! Tämä on vahvistettu perustuslakisopimuksessa! Euroopan parlamentti, hyvän käytöksen moraalinen auktoriteetti, on yhtäkkiä päättänyt toimia mahdollisimman käsittämättömällä ja epädemokraattisella tavalla. Tätä minun on mahdoton ymmärtää.
Haluan vielä puhua hieman Romaniasta. Toisinaan kulttuurieroja on myös EU:n ja EU:hun piakkoin liittyvien yhteiskuntien välillä. Tästä on esimerkkinä Romaniassa kaikkialla rehottava korruptio, mikä on yksinkertainen tosiasia. Tämän vuoksi kehotamme Romanian parlamenttia suhtautumaan meihin vakavasti. Romania olisi otettava EU jäseneksi vasta sen jälkeen, kun se täyttää Kööpenhaminan kriteerit. Tätä nykyä Romania ei vielä täytä niitä, ja tämä tosiasia on tuotava julki, emmekä saa ottaa maata jäseneksi, ennen kuin kriteerit täyttyvät. Romania otetaan jäseneksi...
Poettering (PPE-DE ).
    ...turvautua artiklaan, jota muutkin ovat käyttäneet hyväkseen, mitä en lainkaan epäile. Vaikka jäsen Cohn-Bendit väitti muuta, minä en liity mitenkään tähän asiaan, ja paheksun sitä, että hän on turvautunut näennäisiin väitteisiin, jotka eivät pidä paikkaansa.
Uca (GUE/NGL ),
   .  Arvoisa puhemies, joulukuun 17. päivänä on tehtävä päätös siitä, aloitetaanko Turkin kanssa liittymisneuvottelut. EU:hun liittyminen on Turkille merkittävä mahdollisuus, koska EU:n edustamien arvojen – oikeusvaltion, demokratian ja ihmisoikeuksien – on vielä vakiinnutettava asemansa Turkissa. On näin ollen ehdottoman tarpeellista, että neuvottelut käydään avoimesti ja että tuodaan julki ne demokraattiset muutokset, jotka ovat Turkissa välttämättömiä.
Tämä pätee erityisen hyvin väkivaltaisiin yhteenottoihin kurdialueilla, ja kehotankin kurdeja ja Turkin armeijaa sopimaan tulitauosta poliittisen ratkaisun löytämiseksi. Olen erittäin huolestunut ihmisoikeusloukkauksien ja surmien lisääntymisestä. Mainitsen esimerkkinä 12-vuotiaan Urudin ja hänen isänsä tapauksen sekä äskettäin vireille pannut oikeustoimet opetus- ja tiedealan työntekijöiden liiton kieltämiseksi.
Jos liittymisneuvottelut on määrä aloittaa, Turkin olisi osoitettava uudistussuunnitelmiensa tosiasiallisella täytäntöönpanolla, että kaikilla Turkin kansalaisilla on heidän alkuperästään huolimatta samat oikeudet, että sukupuolet ovat yhdenvertaisia ja ettei eräitä uskontoja enää syrjitä suhteessa toisiin uskontoihin.
On ratkaisevan tärkeää, että Turkin hallitus antaa lakeja, joilla Kööpenhaminan kriteerit täytetään, mutta nämä lait on pantava myös täytäntöön. Turkissa asuvat 20 miljoonaa kurdia toivovat, että liittymisneuvottelujen alkaessa heidänkin oikeutensa taataan, että he voivat ilmaista identiteettiään vapaasti, että heidät tunnustetaan ja että he voivat palata kotikyliinsä. Kylävahtijärjestelmä on poistettava ja 10 prosentin vaalikynnystä on alennettava. Viime viikolla tuhannet ihmiset osoittivat mieltään Diyarbakirissa liittymisneuvottelujen aloittamisen puolesta.
Kurdialkuperää olevana saksalaisena Euroopan parlamentin jäsenenä haluan yhtyä ryhmäni vetoomukseen liittymisneuvottelujen aloittamisesta Turkin kanssa. Ryhmämme kehottaa kaikkia hallitusten päämiehiä kannattamaan 17. joulukuuta liittymisneuvottelujen aloittamista. Euroopan unionin ei pidä pelätä Ankaraa, eikä Ankaran pidä pelätä Diyarbakiria. Turkki voi toimia siltana EU:n ja islamilaisten maiden välillä. 
Knapman (IND/DEM ).
    Arvoisa puhemies, haluan käyttää työjärjestyspuheenvuoron jäsen Schulzin tavoin. Viime kuussa epäsitte minulta työjärjestyspuheenvuoron, koska en maininnut työjärjestyksen artiklan numeroa. Äsken jäsen Schulz sai käyttää työjärjestyspuheenvuoron mainitsematta työjärjestyksen artiklan numeroa. Voisitteko kertoa minulle säännöt ja sen, miksi häntä ja minua koskevat eri säännöt? 
Puhemies.
   Vetoatte ilmeisesti työjärjestyksen 145 artiklaan. 
Knapman (IND/DEM ).
    Kysyn vain sitä, miksi häntä koskee eri sääntö kuin minua. Te olitte puhemiehenä kummallakin kerralla. Eikö teidän kuulu ymmärtää säännöt? 
Puhemies.
   Hyvä jäsen Knapman, pyydän teitä käyttäytymään asianmukaisesti. Jos haluatte käyttää puheenvuoron, kertokaa minulle, minkä artiklan nojalla haluatte puhua. Jos sanotte, ettette halua puhua minkään tietyn artiklan perusteella, teillä ei ole oikeutta puheenvuoroon. 
Coûteaux (IND/DEM ),
   .  Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, seuraavassa neuvoston huippukokouksessa käsitellään pääasiassa Turkkia, ja minä aion tehdä samoin puheessani, vaikka valtioiden suvereenisuutta puolustavat ranskalaiset parlamentin jäsenet ovat jo kertoneet, mistä syystä he vastustavat asiaa – puhuin asiasta toissapäivänä.
Tällä kertaa haluan tarkastella asiaa eri näkökulmasta ja kehottaa neuvostoa olemaan tekemättä aikomaansa päätöstä. Olen sitä mieltä, että tällä päätöksellä on äärettömän vakavia seurauksia, jotka eivät johdu pelkästään Turkin liittymisestä vaan koskevat myös sitä kuvaa, joka Euroopan kansoilla on Euroopan unionista.
Ensinnäkin kansalaiset ovat yhä epävarmempia siitä, mitä pidämme rajoinamme. Jos Turkki voi liittyä unioniin, rajat hämärtyvät, ja ovi olisi avoinna monille turkinkielisille maille ja lisäksi Kaukasian maille, kuten Georgialle. Tämä tarkoittaa lyhyesti sanottuna sitä, että liu'umme kohti eräänlaista maailmanvaltiota, jonka perustana on pelkästään epämääräinen litania "ihmisoikeuksien" otsikon alle niputettuja hyviä aikomuksia. Monet eurooppalaiset eivät pysty ymmärtämään tällaista kehitystä varsinkaan siksi, että – ja tämä on minun toinen näkökohtani – käännämme selkäämme sille, mitä eurooppalaiset pitävät Euroopan olemuksena ja mitä on löyhästi ja kenties kömpelöstikin kutsuttu kristillisiksi juuriksi. Kaikesta huolimatta on olemassa hyvinkin tarkka käsitys siitä, millaisen elämäntavan ja minkä sivilisaatioiden varaan Eurooppa rakentuu. Etäännymme yhä kauemmaksi niistä, ja on selvää, ettemme käsitä, missä määrin loukkaamme ja järkytämme kansalaisia, koska olemme globaalin eliitin haihattelun vankeja.
Kolmanneksi haluan muistuttaa, että ensimmäiset seuraukset ovat pian havaittavissa. Tulevan kansanäänestyksen vuoksi ranskalaiset ovat alkaneet ymmärtää, että Turkin ja perustuslakisopimuksen välillä on yhteys, ja he aikovat äänestää sen mukaisesti. Tämän vuoksi muistutan neuvostoa siitä, että sillä on vastuu ensi perjantaina tekemänsä päätöksen tuloksesta. 
Crowley (UEN ),
   .  Arvoisa puhemies, vaikka kuinka pyöritätte asiaa, Turkin kysymys jakaa meidät eri leireihin. Asian tiimoilta syntyy pakostakin sen kaltaisia jännitteitä ja intohimoja, joita olemme nähneet täällä tänä aamuna ja myös eilisessä keskustelussamme.
Yksi tärkeimmistä asioista, joihin meidän on parlamenttina ja unionina perehdyttävä, on seuraava: minkä viestin lähetämme, jos viikonloppuna kieltäydymme aloittamasta neuvotteluja Turkin kanssa? Asetimme tietyt säännöt ja kriteerit, jotka Turkin oli täytettävä, ennen kuin neuvottelut voidaan aloittaa. Komissio on laatinut hyvin selkeän asiakirjan siitä, mikä on tähän mennessä täytetty, ja siitä, mikä on vielä ennen loppusuoraa täyttämättä. Olemme lisäksi vaatineet, että Turkin on muistettava vastuunsa ja velvollisuutensa. Tärkeitä kysymyksiä ovat esimerkiksi Kyproksen tunnustaminen sekä Kyproksen riippumattomuus ja koskemattomuus. Tärkeitä ovat myös tietyt ihmisoikeuskysymykset, jotka edellinen puhuja, jäsen Coûteaux mainitsi.
On mielenkiintoista kuulla kurdin puhuvan siitä, että Turkki kuuluu Euroopan unioniin. Tämä on tärkeä viesti, joka meidän on pantava merkille ja joka meidän on otettava huomioon. Meidän äänemme ja viestimme ratkaisevat, kuunnellaanko Turkissa maltillisten muslimien ääntä vai ajammeko kansan takaisin fundamentalismin syliin. Tämän vuoksi meidän on sanottava suoraan, jos vastustamme Turkin liittymistä Euroopan unioniin siksi, että pelkäämme sen vaikutuksia talouksiimme tai toimielinten tasapainoon. Emme saa tukeutua sellaisiin tekosyihin, että Turkin liittyminen muuttaisi Euroopan unionin toimintatapaa pysyvästi.
Nykypäivän Euroopan unioni on muuttunut hyvin paljon siitä, millainen unioni oli vuonna 1973. Nykypäivän Euroopan unionista puuttuu muun muassa se näkemys ja inspiraatio, joka oli sen perustajilla, jotka saivat rauhan, vaurauden ja solidaarisuuden feeniks-linnun nousemaan tuhkasta. Tämän sukupolven vastuu ja taakka muiden maiden auttamisesta on yhtä suuri kuin vastaava vastuu ja taakka olivat 1940- ja 1950-luvuilla. 
Dillen (NI ).
    Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, joidenkin Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän jäsenten pyyntö siitä, että Eurlingsin mietinnöstä toimitetaan salainen äänestys, osoittaa musertavasti, kuinka röyhkeästi ja kuuliaisesti Turkin EU-jäsenyyden puolestapuhujat, muun muassa jäsenvaltioiden hallitukset Lontoossa, Berliinissä, Roomassa sekä myös Belgian hallitus Brysselissä, toteuttavat Washingtonin tavoitteita ja painostavat parlamentin jäseniä ja poliitikoita kansalaisten suuren enemmistön tahdon vastaisesti tekemään sellaisen päätöksen, jolla on kohtalokkaita historiallisia ja sosiaalisia seurauksia Euroopalle. Itse asiassa melko moni Euroopan kansanpuolueen jäsen haluaa äänestää Eurlingsin mietintöä vastaan, koska he vastustavat ehdottomasti Turkin liittymistä, mutta he uskaltavat toimia tämän mukaisesti ainoastaan, jos heidän äänestyskäyttäytymisensä ei tule julkiseen tietoon. Koska he pelkäävät mahdollista arvostelua ja kaikkia niitä seurauksia, joita tästä voi aiheutua heidän uralleen kotimaassa, jossa hallitus nauraa ylimielisesti rahvaan mielipiteille halutessaan ylihuomenna näyttää vihreää valoa Ankaralle, he eivät aio äänestää vastaan, jos äänestys on julkinen eikä salainen. Tämä sama pätenee myös melko moniin sosialidemokraattisen ryhmän jäseniin. Muistutan teitä siitä, kuinka rohkeasti Robert Badinter, Hubert Védrine ja entinen sosiaalidemokraattinen opetusministeri Claude Allègre ovat Ranskassa ottaneet kantaa Turkin kysymykseen. He kaikki ovat varoittaneet meitä Turkin mahdollisen liittymisen tuhoisista seurauksista. Tämä osoittaa, kuinka epädemokraattisesti tätä kysymystä on jo vuosien ajan käsitelty.
Helsingissä keskusteltiin vain kolmen minuutin ajan siitä, olisiko Turkille annettava ehdokasvaltion asema. Näin kertoo edellinen sisämarkkinoista vastaava komission jäsen Frits Bolkestein, jolla yksin oli kanttia kertoa puheenjohtaja Prodille, ettei hän voinut hyväksyä komission 6. lokakuuta antamaa myönteistä suositusta.
Kolme minuuttia aikaa päättää, olisiko Kaukasuksen ja Lähi-idän konfliktipesäkkeet tuotava Euroopan rajoille. Kolme minuuttia aikaa päättää, olisiko meidän tulevaisuudessa tarjottava miljoonille maahanmuuttajille uusi tilaisuus vyöryä maanosaamme. Kolme minuuttia aikaa päättää, olisiko meidän hyväksyttävä unioniimme niin sanottuna esimerkillisenä maallisena valtiona maa, jossa yleensä ihmisoikeuksia ja erityisesti naisten oikeuksia loukataan laajasti, ja annettava sille heti eniten ääniä neuvostossa. Kolme minuuttia aikaa päättää, olisiko sellaiselle maalle näytettävä vihreää valoa, joka kieltäytyy tunnustamasta toista jäsenvaltiota ja miehittää osaa tästä jäsenvaltiosta 30 000 miehen vahvuisilla joukoilla syyllistyttyään sitä ennen lukemattomiin rikoksiin ihmisyyttä vastaan. Kolme minuuttia aikaa päättää, olisiko vihreää valoa näytettävä sellaiselle maalle, jossa opetusministeriö huolehtii siitä, että valtio kieltäytyy tunnustamasta Armenian kansanmurhaa samalla, kun kaikki Euroopassa vaikenevat asiasta. Eurooppa, missä ovatkaan suuret periaatteesi? 
Eurlings (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, parlamenttimme on merkittävässä tienhaarassa, ja lähipäivinä keskeisin kysymys on niin politiikassa kuin kansalaistenkin mielissä tietenkin se, aloitetaanko Turkin kanssa mahdollisesti liittymisneuvottelut. Esittelijänä haluan sanoa, kuten olen sanonut ennenkin, että vierailuni Turkkiin ovat herättäneet minussa kahdenlaista mieltä. Yhtäältä kehitys on ollut nopeaa, jopa huimaa, mutta toisaalta Turkki on edelleen jäljessä, jos vertaamme sitä maahan, joka todella haluaa Euroopan unionin jäseneksi. Tämän vuoksi uudistusten on jatkuttava ihmisoikeuksien, naisten oikeuksien ja uskonnonvapauden aloilla. Tuskin pystyn edes tarpeeksi korostamaan, kuinka lakkaamatonta painostuksen on näillä aloilla oltava. Turkin tiedotusvälineet ja toimittajat kehottavat meitä käyttämään keppiä ja porkkanaa ja jatkamaan painostusta.
Ihmisoikeudet on pantava aiempaa paremmin täytäntöön. Uskonnollisiin vähemmistöihin suhtautumisen on muututtava, jotta ihmiset olisivat ylpeitä vähemmistöuskonnoistaan eivätkä yrittäisi peitellä niitä. Esimerkiksi säätiölakiin on tehtävä lisää muutoksia, jotta vähemmistöuskonnoille ja –kulttuureille saataisiin lisää liikkumatilaa. Tämän vuoksi – ja riippumatta kuukausien ajan parlamentissamme ja muuallakin käydystä tärkeästä keskustelusta – haluan painottaa, että neuvoston päätelmiin olisi hyvä sisällyttää eräs tärkeä kohta, joka sisältyy asiaa koskevaan mietintöön, josta toimitamme pian lopullisen äänestyksen. Tarkoitan seuraavaa kohtaa. Luen muutaman lauseen englanniksi, koska minulla on englanninkielinen teksti edessäni. 

"Considers that the opening of accession negotiations is to be recommended so long as it is agreed that, in the first phase of the negotiations, priority is given to the full implementation of the political criteria; that therefore the agenda of negotiations at ministerial level will start with the assessment of the fulfilment of the political criteria, especially in the area of human rights and full fundamental freedoms in both theory and practice, in the meantime opening up the opportunity to put other chapters on the agenda of the negotiations;" ("Katsoo, että neuvottelujen käynnistäminen on suositeltavaa, kunhan sovitaan että neuvottelujen ensi vaiheessa etusijalle asetetaan poliittisten kriteerien täysimittainen täytäntöönpano; ministeritason neuvottelujen esityslistan kärjessä on siten poliittisten kriteerien täyttäminen teoriassa ja käytännössä, etenkin ihmisoikeuksien ja täysimääräisten perusvapauksien suhteen, jolloin neuvottelujen esityslistalle voidaan sillä välin asettaa muita neuvottelulukuja;") 

 Mielestäni tällaista poliittisten kriteerien painottamista tarvitaan, koska kaikki eivät ole Turkissa ymmärtäneet, että uudistukset on toteutettava johdonmukaisesti, jos maa todella haluaa, että se voidaan ottaa Euroopan unionin jäseneksi. Näistä tulevista uudistuksista mielestäni riippuu, pystyykö Turkki tähän vain ei.
Esitän vielä toisenkin lyhyen huomion. Keskusteltaessa poliittisista kriteereistä haluan sanoa, että jos vertaan Turkkia esimerkiksi Romaniaan ja otan huomioon huonon kohtelun vankiloissa, tutkiviin journalisteihin kohdistuvan fyysisen väkivallan ja korruption, olen sitä mieltä, että neuvoston olisi lähetettävä viesti ja painostettava Turkkia voimakkaasti näiden ongelmien ratkaisemiseksi. Nämä käytännöt eivät mielestäni ole peräänkuuluttamiemme poliittisten kriteerien mukaisia.
Viimeinen huomioni liittyy terrorismiin. Olen iloinen, että neuvoston puheenjohtaja on ottanut sen keskeiseksi asiaksi. Olen iloinen myös siitä, että Alankomaat aikoo vihdoin – ollakseen puheidensa mittainen – ryhtyä kieltämään Euroopan terroristilistalla olevien järjestöjen toiminnan. Pyydän neuvoston puheenjohtajaa välittämään muille jäsenvaltioille viestin, että meidän on puhallettava yhteen hiileen. Näin ollen otan esiin vain yhden käytännön esimerkin: ETA olisi kiellettävä kaikissa maissa eikä ainoastaan Espanjassa ja Ranskassa. Voiko neuvoston puheenjohtaja nyt taata, että tietojenvaihtosopimuksen ansiosta yksi maa ei enää voi pitää hallussaan tietoja toiseen maahan tehtävistä iskuista, ilman että näitä tietoja automaattisesti vaihdetaan? 
Napoletano (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, toivon, että Euroopan parlamentti hyväksyy Turkkia koskevan Eurlingsin mietinnön sellaisena kuin ulkoasioiden valiokunta sen hyväksyi ja toivon myös, että mietintö hyväksytään salaisessa äänestyksessä. Mielestäni kollegani ovat väärässä katsoessaan, että salainen äänestys edistäisi tämän kannan muuttumista. Otaksun parlamentin jäsenten päinvastoin osoittavan, ettei heitä painosteta heidän hoitaessaan edustajantoimeaan itsenäisesti.
Muiden ulkosuhteiden kohdalla yhdyn pitkälti siihen, mitä neuvoston puheenjohtaja Nicolaï totesi, ja haluan ilmaista, että kannatamme kaikkia niitä toimia, joilla edistetään perustuslakia koskevia uudistuksia. Korkean edustajan toiminta Ukrainassa on jo enteillyt tämänsuuntaisen aloitteen vahvistamista. Tätä aloitetta olisi kuitenkin tuettava aiempaa tehokkaammin välinein, jotka sisältyvät perustuslakisopimukseen mutta joita olisi kenties mahdollista käyttää.
Rohkaisemme komissiota ja neuvostoa jatkamaan naapuruuspolitiikkaa koskevaa työtään. Varoitamme kuitenkin, että muut toimet ovat vaarassa jäädä vapaakauppa-alueen perustamiseen tähtäävien toimien jalkoihin. Korostan, ettemme pyri yksinomaan perustamaan vapaakauppa-aluetta, ja meidän olisi siksi varottava heikentämästä tämän politiikan alueellista ja osa-alueellista ulottuvuutta.
Ihmisoikeuksien ja demokratian osalta suositan, että neuvottelemme naapurimaidemme kanssa asianmukaisesta yleissopimuksesta. Tällaisessa yleissopimuksessa vahvistettaisiin vihdoinkin ne yhteiset arvot, joihin niin usein vetoamme, ja määriteltäisiin ne huolellisesti ja muodollisesti erityisesti Välimeren maita varten. Tämän yleissopimuksen avulla kansalaiset, joille nämä arvot on tarkoitettu, olisi saatava tietoisiksi niistä, ja sen nojalla olisi perustettava sellaiset toimielimet, jotka voivat taata nämä arvot.
Lähi-idän osalta meidän on huolehdittava siitä, että Palestiinan presidentinvaalit vauhdittavat rauhansuunnitelman toteutumista ja että Israelin hallituksen yksipuoliset päätökset, kuten Gazan alueelta vetäytyminen, sisällytetään kvartettiryhmän kanssa käytäviin neuvotteluihin, jotta Palestiinan valtio voidaan perustaa sovitussa aikataulussa. Tämän vuoksi kyseisen asian on oltava keskeisessä asemassa Euroopan unionin ja Yhdysvaltojen välisissä suhteissa.
Irakin kysymyksestä toteamme, ettei toivottua käännettä ole tapahtunut edes Sharm el-Sheikhin konferenssin jälkeen ja että tavoite vaalien järjestämisestä voi vaarantua maassa riehuvan väkivallan vuoksi.
Lopuksi kehotan neuvostoa ja komissiota kiinnittämään huomiota myös Kambodžan tilanteeseen, koska maassa vallitsee lasten kannalta humanitaarinen hätätila. 
Maaten (ALDE ).
    Arvoisa puhemies, Alankomaiden puheenjohtajakausi lähenee loppuaan. Ensinnäkin haluan arvioida toimia, joita on toteutettu Euroopan tasoisen sääntelyn purkamiseksi. Tavoitteena on ollut päästä eroon Brysselin byrokratiasta ja vähentää siellä tuotettavan lainsäädännön määrää 25 prosenttia. On päivänselvää, ettemme ole lähelläkään tätä prosenttimäärää, mutta tavoite on olemassa, ja pidän tätä sinänsä hienona asiana. Loppujen lopuksi juuri sääntelyä vähentämällä tehdään tilaa yrittäjyydelle, ja Euroopan talouden pelastaminenhan on yrittäjien harteilla. Pidän kuitenkin edelleen suotavana ainoastaan tarpeettomien ja aikansa eläneiden sääntöjen poistamisesta vastaavan komission jäsenen nimittämistä.
Toinen Alankomaiden puheenjohtajakaudella käsitelty aihe ovat niin sanotut terrorismia ja rikollisuuden torjuntaa koskevat Haagin päätökset. Haagissa tehdyt sopimukset tarkoittavat, että vihdoinkin Euroopan unioni ja myös neuvosto pitävät terrorismin ja rikollisuuden torjuntaa yhtenä painopistealueenaan. Samalla on pystytty löytämään tasapaino yhtäältä tehokkaan lähestymistavan ja täydentävien oikeudellisten välineiden ja toisaalta henkilötietojen ja perusvapauksien suojan välille. Loppujen lopuksi meidän on yhä näytettävä kyntemme tässä asiassa, ja mielestäni neuvosto on tehnyt kohtalaisen hyvää työtä.
Ihmisoikeuskysymys ei ole saanut osakseen paljoakaan huomiota, mutta sen alalla on tehty hyvää työtä. Haluan erityisesti mainita ihmisoikeuksien puolustajien suojelun. Ihmisoikeuksien puolustajia koskevien EU:n direktiivien täytäntöönpano on edennyt askeleen verran Alankomaiden puheenjohtajakaudella. Eri puolilla maailmaa sijaitseville EU:n lähetystöille laaditaan käsikirja, jossa annetaan ohjeet siitä, kuinka EU voi reagoida nopeasti, joustavasti ja johdonmukaisesti silloin, kun ihmisoikeuksien puolustajat ovat hengenvaarassa tai vaarassa joutua kohdelluiksi kaltoin.
Onnittelen puheenjohtaja Nicolaïta siitä, että esityslistalle on otettu tarve tiedottaa Euroopan yhdentymisestä asianmukaisesti. Kansalaiset katsovat Euroopan unionin olevan yhä kovin kaukana omasta elinpiiristään ja kääntävät sille liian helposti selkänsä. Tämä välimatka voidaan kuroa umpeen ainoastaan siten, että Euroopan parlamentin jäsenet sekä myös komission ja neuvoston jäsenet huolehtivat tiheästä tiedottamisesta ja käyvät jatkuvasti vuoropuhelua kansalaisten kanssa.
Haluan lopuksi kommentoida keskustelua niistä normeista ja arvoista, joiden merkeissä tämä puheenjohtajakausi alkoi. Yleisesti ottaen olen liberaalina suhtautunut varauksellisesti tähän keskusteluun ja erityisesti siihen puhtaasti kristilliseen luonteeseen, jonka kristillisdemokraatit ovat olleet taipuvaisia antamaan keskustelulle. Minua arveluttaa myös vasemmiston vähättelevä suhtautuminen käsitteisiin "normit" ja "arvot". On tärkeää, että tämä keskustelu aloitetaan. Tässä keskustelussa on nimittäin loppujen lopuksi kyse siitä, mitä Eurooppa on, mihin suuntaan sen olisi mentävä, mitkä rajamme ovat ja mitä aiomme ja mitä emme aio tehdä. Lyhyesti sanoen keskustelussa etsitään omia perustuksiamme. EU:n olemassaolon syynä ei ole ainoastaan raha. Pidän –lehdessä 7. joulukuuta julkaistua pääministeri Balkenenden artikkelia erinomaisena artikkelina. Yksi hänen päätelmistään oli, että unionissa on kyse dynaamisista arvoista. Katson kunnioittamisen, vastuullisuuden ja luottamuksen sisältyvän niihin. Olemme joka tapauksessa aloittaneet keskustelun, ja vaikka määränpää on vielä pitkän matkan päässä, puheenjohtajavaltiota on kuitenkin syytä onnitella.
Esitän vielä yhden huomautuksen. Puheenjohtajakausi on ehdottomasti tuonut Euroopan unionin entistä lähemmäksi Alankomaiden kansaa ja jopa lähemmäksi Alankomaiden parlamentin jäseniä. Tiedän, että tämä on pääministeri Nicolaïn oma ristiretki, ja se on ollut menestyksekäs. Alankomaalaisena Euroopan parlamentin jäsenenä minäkin olen tästä iloinen. 

Buitenweg (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, haluan käsitellä ensimmäiseksi rahoitusnäkymiä. Toivon, että otatte huippukokouksessa asiaksenne keskustella perusteellisesti siitä, millaista Eurooppaa tavoittelette, ennen kuin siirrätte tämän aiheen takaisin siitä nimenomaisesti vastaaville ministereille.
Jotkin jäsenvaltiot haluavat nykyistä pienemmän talousarvion, joka olisi vain vähän yli 1 prosenttia bruttokansantulosta. Neuvosto edellyttää, ettei maatalousbudjettiin tehdä leikkauksia, ja on epätodennäköistä, että rakennerahastoihin tehtävistä leikkauksista päästään yhteisymmärrykseen. Mistä teidän mielestänne olisi tingittävä? Leikkaukset tehdään tutkimuksen ja kehityksen, ihmisoikeuksien, ympäristön, ulkosuhteiden, nuorisovaihdon ja kulttuurin aloihin, jotka ovat lähimpänä kansalaisten sydäntä ja joilla saavutetaan selvästi Euroopan laajuista lisäarvoa. Sellaisella talousarviolla, jonka moottorina on euroskeptisyys, luodaan vain lisää euroskeptisyyttä.
Terrorismin osalta tulevan huippukokouksen alustavissa päätelmissä todetaan, että meidän on terrorismia torjuessamme kunnioitettava ihmisoikeuksia ja perusvapauksia. Vaikka olenkin näistä edellytyksistä samaa mieltä, pelkään, että ne ovat silmänlumetta. Viittaan tällä keskusteluun, jota käydään kaikkien puhelimen ja Internetin käyttäjien tietoliikennetietojen tallentamisesta tai passeihin sisällytettävistä biometrisistä tiedoista. Mottona on, että on oltava ankaraakin ankarampia. Tuntuu lähestulkoon sopimattomalta esittää kriittisiä kysymyksiä terrorismia torjuvien toimien tehosta tai lainmukaisuudesta. Kaikkien armeijan kenraalien tavoin myös ne, jotka torjuvat Euroopassa terrorismia, haluavat aina huippuluokan välineitä. Ainakin puolustushankintoja tehtäessä poliitikot punnitsevat aina itsenäisesti kustannuksia ja hyötyjä. Tuskin kukaan uskaltaa esittää kriittisiä arvioita terrorismin torjuntaa koskevista toimista. Kehotan teitä kuitenkin tekemään juuri näin tulevassa huippukokouksessa, koska tällä menolla vaarannamme oikeusvaltiomme, ja terroristit pitävät loppujen lopuksi kuitenkin päänsä.
Lopuksi haluan kommentoida lyhyesti avoimuutta. Puheenjohtajavaltio Alankomaat on sitoutunut edistämään sellaisen lausekkeen sisällyttämistä perustuslakisopimukseen, jonka perusteella jäsenvaltiot pitävät vastedes kokoukset julkisesti – loppujen lopuksi kaikki jäsenvaltiot olivat tästä asiasta samaa mieltä, kun perustuslakisopimus allekirjoitettiin – tai että ne pitävät julkisia kokouksia ainakin aiempaa useammin. Haluaisin kysyä puheenjohtaja Nicolaïlta, mitä hän on tässä asiassa saavuttanut. Toivon, että Luxemburgin puheenjohtajakaudella ministerineuvoston ovet todella ovat avoinna. Tällöin voimme täysin avoimesti seurata, mitä tapahtuu, ja tämän jälkeen ministereitä voidaan pitää vastuullisina tehdyistä päätöksistä, kuten me tänään haluamme olla vastuullisia Turkkia koskevasta päätöksestämme. 
Adamou (GUE/NGL ).
   – Hyvät parlamentin jäsenet, 16. ja 17. päivänä joulukuuta pidettävän Euroopan unionin huippukokouksen päätelmät ovat niin merkittäviä, että Euroopan unionin olemus määräytyy pitkälti niiden perusteella. Laajentuminen ja mahdollinen neuvottelujen aloittaminen Turkin kanssa edellyttävät päätöksiä, joiden seuraukset ovat ratkaisevia.
Meidän on heti aluksi tehtävä selväksi, ettemme vastusta Turkin mahdollisuutta liittyä EU:hun. Oletamme tällaisen mahdollisuuden velvoittavan minkä tahansa valtion noudattamaan ilman mitään harhakuvitelmia niitä vähimmäisvelvoitteita, jotka koskevat muihin jäsenvaltioihin sovellettavia perussääntöjä esimerkiksi perusvapauksien, kansalaisoikeuksien ja työntekijöiden oikeuksien alalla.
Nämä velvoitteet on kuitenkin asetettava alusta alkaen, ja Turkin on hyväksyttävä ne. Kuinka voisi ylipäänsä olla mahdollista, ettei ehdokasvaltion tarvitse tunnustaa toisen jäsenvaltion olemassaoloa ja ettei tätä kysymystä selkeästi tuoda julki huippukokouksessa? Kuinka tähän kysymykseen vastataan, jos jäsenvaltiot ovat tosiasiallisesti yhdenvertaisia keskenään tai jos loppujen lopuksi onkin olemassa kahdenlaisia normeja ja mittapuita?
Mielestäni tämä on ehdottomana edellytyksenä sekä vastavuoroiselle tunnustamiselle että Kyproksen ja Turkin suhteiden normalisoimiselle. Tämä ei johdu pelkästään siitä, että Euroopan unioni ja sen toimintaa ohjaavat periaatteet näin määräävät, vaan myös siitä, että Kyproksen ongelma on ratkaistava, jotta oikeus toteutuisi kansalaistemme, sekä Kyproksen kreikkalaisten että Kyproksen turkkilaisten, edun mukaisesti. Yksikään kansakunta maailmassa ei halua laitonta miehitystä, vihaa ja kotimaansa jakoa, eikä tällainen voi jatkua. Euroopan unionin on oltava valmis turvaamaan oman olemassaolonsa perusperiaatteet, vaadittava näiden vähimmäisvaatimusten soveltamista ja oltava avoinna myös tavallisille kansalaisille osoittamalla, ettei EU tee päätöksiä soveltamalla kahdenlaisia normeja ja mittapuita.
Lopuksi haluan tuomita Turkin johtajien ja sen hallituksen röyhkeän käytöksen, kun se lausuntoja antaessaan antaa vaikutelman, ettei Turkki suinkaan hae Euroopan unionin jäsenyyttä, vaan Euroopan unioni pyytää Turkkia liittymään. 
Knapman (IND/DEM ).
    Arvoisa puhemies, mikään ei osoita puheenjohtaja Barroson ylimielisyyttä parlamenttia kohtaan selvemmin kuin se, että hän kuunteli tätä keskustelua vain pari minuuttia ennen katoamistaan. Ukrainan osalta sanon heti, että nähtyämme, kuinka hän runnoi läpi rikollisten komission jäsentensä valinnan, emme voi todellakaan väittää, että meillä on varaa opettaa Ukrainalle demokratiaa.
Turkista on sanottava, ettemme aio puoltaa sen jäsenyyshakemusta, kuten emme puoltaneet sitä edellisessäkään parlamentissa, sekä jäsenyyden kustannusten että todennäköisten muuttoliikkeiden vuoksi. Jos paikalla olisi ollut joku auktoriteetti, olisin pyytänyt häntä vahvistamaan, että kustannukset voisivat olla noin 19 miljardin Englannin punnan tai 28 miljoonan euron luokkaa. Tämä tarkoittaa, että Turkin jäsenyys maksaa meille yhtä paljon kuin kymmenen tänä vuonna unioniin liittyneen maan jäsenyys.
Haluaisimme kovasti saada tietää todelliset kustannukset, koska ensimmäisen kerran kuulemme kansakuntaa, joka on todellinen maksaja. Kun Yhdistyneen kuningaskunnan Labour-puolue haluaa sijoittaa hankkeeseen 5 miljardia puntaa, konservatiivinen puolue katsoo, että siitä kannattaa maksaa 5 miljardia puntaa ja että samalla jää varaa veroleikkauksiinkin. Luultavasti kyseisen puolueen mielestä myös siat osaavat lentää. Voisiko joku todella vahvistaa meille kustannusten olevan 19 miljardia? Onko lisäksi tarkoituksena käyttää 700 miljoonaa euroa noin 60:een eri koulutushankkeeseen Turkissa? Onko tämä todellinen kustannus vai vastaako jokin muu luku paremmin tämänhetkistä arviota?
Tiedämme, että Turkin väestö kasvaa ennätystahtia ja että sillä on vakavia taloudellisia ongelmia, muun muassa 70 prosentin inflaatiovauhti. Maastrichtin sopimuksen hyväksymisen yhteydessä 70 prosentin inflaatio olisi saanut monien ilmeet vakaviksi, mutta tässähän on kyse poliittisesta hankkeesta vai mitä? Varsinkin niiden mielestä, jotka eivät ole maksajia. Tiedämme myös, että ihmisoikeuksista ollaan laajalti huolestuneita.
Tällä perusteella haluan Yhdistyneen kuningaskunnan itsenäisyyspuolueen puolesta sanoa, että tarjoamme Turkille ystävyyttä ja vapaakauppaa, mutta emme tarjoa sille poliittista liittoa – varsinkaan kun otetaan huomioon maalle ominaiset petokset ja korruptio.
Foglietta (UEN ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, tuleva Eurooppa-neuvoston kokous on erityisen merkittävä, koska, kuten kummankin toimielimen edustajat ovat ilmoittaneet, kokouksessa käsitellään vuorenvarmasti erityisen tärkeitä kysymyksiä, esimerkiksi unionin laajentumista Bulgariaan ja Romaniaan, mahdollista neuvottelujen aloittamista Kroatian ja Turkin kanssa, arviointia terrorismin torjunnassa tapahtuneesta edistyksestä sekä erityisesti neuvoston pääsihteeristön tiedotusvalmiuksien lisäämistä ja kauden 2007–2013 rahoituskehyksen valmistelua.
Olemme usein sanoneet, että Bulgarian ja Romanian olisi liityttävä unioniin, vaikka olemmekin erityisen huolestuneita niistä aloista, joilla erot ovat edelleen suuria verrattaessa toisiinsa nykytilannetta näissä kahdessa maassa ja Euroopan unionin maissa keskimäärin. Tältä osin muistutamme, että näiden maiden ihmisoikeuksia, työntekijöiden sosiaaliturvaa ja taloudellista kehittämistä koskevan lainsäädännön tasoa olisi nostettava huomattavasti vuosikymmenen loppuun mennessä.
Vaikka periaatteessa kannatamme neuvottelujen aloittamista Turkin kanssa – painotan kuitenkin, että se on aivan eri asia kuin liittyminen – emme saa unohtaa, että Armenian kansanmurha on tunnustettava ja Kyproksen ongelmaan on löydettävä kestävä ratkaisu. Jokaisen järkevän ihmisen mielestä on käsittämätöntä, että maa, joka haluaa liittyä unioniin, voi miehittää sotilaallisesti osaa sellaisen maan alueesta, joka on jo unionin jäsen.
Emme ole lainkaan huolestuneita siitä, millaista äänestysjärjestelmää olisi käytettävä. Uskomme kaikkien jäsenten vapauteen tehdä oma ratkaisunsa, ilman että äänestyksen avoimuus tai salaisuus vaikuttaa siihen. Pidämme tätä pelkästään muodollisuutena emmekä missään tapauksessa olennaisena kysymyksenä.
Terrorismin torjunta liittyy läheisesti Lähi-idän rauhanprosessin edistymiseen ja tilanteeseen niissä maissa, joissa konfliktit ovat yhä ratkaisematta. Katsomme kuitenkin, että unionin olisi lisättävä läsnäoloaan politiikkansa ja tukiensa avulla toisinaan hyvin murheellisten konfliktitilanteiden näyttämönä olevilla unionin lähialueilla. Näin toimiessaan unioni voi käyttää vakauttavaa vaikutusvaltaansa niiden yhteiskunnan osien tukemiseen, jotka hyväksyvät demokratiallemme luonteenomaiset arvot. 
Czarnecki, Ryszard (NI ).
      Arvoisa puhemies, arvoisa puheenjohtaja Nicolaï, hyvät parlamentin jäsenet, toivon, ettei puheenjohtaja Nicolaï tällä kertaa poistu istuntosalista, kuten hän poistui edellisessä keskustelussa, jossa käsiteltiin EU:n ja Venäjän suhteita. Puheenjohtaja Barroso, joka on jo poistunut, totesi, että joulukuun Eurooppa-neuvosto on varsin merkittävä askel aiempaa vauraamman Euroopan rakentamisessa. Puheenjohtaja Nicolaïn kommenteista on kuitenkin pääteltävissä, että askel on todennäköisemmin pieni ja vaatimaton eikä mikään harppaus.
En ole ainoa, jonka mielestä neuvosto toimii ilman kunnollista näkemystä ja ilman pitkän aikavälin strategiaa poukkoillen yhdestä tilaisuudesta toiseen ja vain reagoiden ongelmiin vailla pitkän aikavälin suunnitelmaa siitä, kuinka neuvoston olisi toimittava ongelmien välttämiseksi. Tämä strategian puute on perustavanlaatuinen virhe, ja siitä aiheutuu kaikenlaisia ongelmia. Neuvosto on esittänyt nyt paljon Ukrainaan liittyviä kannanottoja, ja monet niistä ovat olleet täysin asianmukaisia. Jos neuvosto olisi kuitenkin pari kuukautta sitten ilmoittanut selkeästi tulevaisuuden strategiansa yhteydessä, että Ukraina voi liittyä Euroopan unioniin – ei tänään, eikä huomenna, eikä ylihuomennakaan, mutta ehkäpä samaan aikaan kuin Turkki – Ukrainassa ei olisi syntynyt tällaista tilannetta, koska Ukrainan hallituksella ei olisi ollut varaa manipuloida vaalitulosta niin suuresti kuin se teki.
Haluan kiittää poissa olevaa puheenjohtaja Barrosoa yhdestä asiasta eli siitä, että hän kannattaa aiempaa suuremman talousarvion laatimista Euroopan unionille. Seitsemän seuraavan vuoden aikana tehtävällä 114 miljardin euron suuruisella lisäyksellä edistetään kehitystä sekä EU:n vanhoissa että uusissa jäsenvaltioissa. 
Kirkhope (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, myöhemmin tällä viikolla pidettävä Eurooppa-neuvoston kokous on historiallinen kokous erityisesti sen vuoksi, että käsiteltävänä on kysymys Turkin kanssa maan tulevasta EU-jäsenyydestä käytävien neuvottelujen aloittamisesta. Tästä asiasta on parlamentissamme ja muuallakin hyvin vahvoja mielipiteitä. Tämä on totta. Oman puolueeni linja on kuitenkin selvä: uskomme, että oikeissa olosuhteissa Turkin liittyminen unionin jäseneksi voi olla hyväksi Euroopalle, Turkille ja yhteiskuntarauhallemme sekä suhteillemme islamilaiseen maailmaan.
Myönnän, että Turkin kanssa käytävät neuvottelut kestävät todennäköisesti kauan ja niissä ilmennee ongelmia, mutta tällä viikolla neuvoston olisi otettava ensimmäinen askel tässä prosessissa. Kuten kaikkien muidenkin hakijavaltioiden, myös Turkin on täytettävä kaikki ihmisoikeuksia sekä taloudellisia ja poliittisia uudistuksia koskevat kriteerit. Tämä voi olla hyvin vaikeaa, mutta päättäessään neuvottelujen muodollisesta aloittamisesta Turkin kanssa neuvosto lähettää selkeän viestin Turkin hallitukselle siitä, että odotamme sen tekevän työtä ahkerasti niiden virstanpylväiden saavuttamiseksi, jotka ovat mahdollisen jäsenyyden edellytyksenä.
Kokouksen esityslistalla on myös Bulgarian ja Romanian EU-jäsenyys. Tavoitteena on oltava kummankin maan liittymisen vahvistaminen, vaikka samalla on tunnustettava, että on tehtävä vielä paljon työtä, jotta nämä maat pysyvät mukana vauhdissa, ja erityisen paljon työtä vaaditaan Romanialta.
Marraskuussa pidetyssä edellisessä neuvoston kokouksessa keskusteltiin unionin taloudellisista uudistuksista. Toivon puheenjohtajavaltio Alankomaiden ja hallitusten päämiesten kuitenkin vahvistavan sitoutumisensa Lissabonin ohjelman vauhdittamiseen.
Aiemmin tällä viikolla sosialidemokraattinen ryhmä ilmaisi huolestuneisuutensa uuden komission uusliberalistisuudesta. Haluan tehdä selväksi, että odotamme puheenjohtaja Barroson ja hänen komissionsa pitävän kiinni aikaisemmista puheistaan: Euroopan talouteen on saatava lisäpuhtia, ja byrokratiaa ja sääntelyä on karsittava. Vasemmiston sydämenasiakseen ottama aikansa elänyt sosiaalinen malli on korvattava elinvoimaisella, dynaamisella ja radikaalilla uudistusohjelmalla. Vain siten voidaan lisätä työllisyyttä ja piristää verkkaista kasvuvauhtia, joka on saanut Euroopan putoamaan Yhdysvaltojen sekä kehittyvien talouksien, Kiinan ja Intian, kelkasta. Jos komissio toimii tällä tavoin, se saa Yhdistyneen kuningaskunnan konservatiivien täyden tuen. 
Dührkop Dührkop (PSE ).
    Arvoisa puhemies, seuraavassa Eurooppa-neuvoston kokouksessa ei pelkästään oteta kantaa Turkin ehdokkuuteen ynnä muihin kysymyksiin, vaan myös seuraavien rahoitusnäkymien yleisiin suuntaviivoihin, kuten neuvoston puheenjohtaja Nicolaï mainitsi.
Haluan vielä kerran korostaa, että rahoitusnäkymät ovat väline budjettikurin saavuttamiseksi eivätkä suinkaan kirjanpidollinen väline. Kyse on pääasiassa välineestä, jolla luodaan vakautta ja jolla mahdollistetaan unionin politiikkojen järkevä keskipitkän aikavälin suunnittelu. Tämä väline on niin tärkeä, että siitä määrätään tulevassa perustuslakisopimuksessa.
Eilen komissio ja tänään komission puheenjohtaja Barroso vahvistivat hyväksyvänsä täysin edellisen komission ehdotuksen. Puheenjohtaja Barroso totesi äsken, että komission ehdotus on pohjana rahoitusnäkymistä käytäville neuvotteluille. Kehotan komissiota kuitenkin pyrkimään tähän tavoitteeseen tarmokkaasti. Tällä tavoin kyseinen alkupiste voisi olla myös päätepiste, ja komissio voisi siten toimia sen mukaisesti, mitä usein toistamme: unionilta ei voida odottaa enemmän vähemmillä resursseilla.
Myös neuvoston ja parlamentin on kannettava oma vastuunsa ja vastattava edessämme oleviin haasteisiin.
Ensinnäkään taloudellinen ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus eivät ole pelkästään perussopimuksissa ja tulevassa perustuslakisopimuksessa vahvistettu periaate vaan Euroopan sosiaalinen mallin säilymisen ja turvaamisen edellytys.
Toiseksi, äskeisestä laajentumisestamme on sanottava, että meidän on tehtävä kaikkemme unionin uusien kansalaisten hyväksi.
Kolmanneksi otan esiin viisi vuotta sitten asettamamme hyvin kunnianhimoiset tavoitteet. Olemme ajallisesti puolivälissä mutta varsin kaukana siitä, että vuoteen 2010 mennessä olisimme kilpailukykyinen osaamisyhteiskunta, jossa vallitsee täystyöllisyys, kuten Lissabonissa ja Göteborgissa sovimme.
Neljänneksi mainitsen meneillään olevan Euroopan perustuslakisopimuksen ratifiointiprosessin ja sen, että toisinaan kansalaiset ovat edustajiaankin innostuneempia asiasta.
Näiden haasteiden edessä emme voi olla kitsaita kansalaisiamme kohtaan. Tekisimme suuren virheen, jos yrittäisimme innostaa heidät mukaan tähän Euroopan yhdentymiseksi kutsumaamme hankkeeseen – ja kaikkeen siihen, mitä se edustaa – jos samalla vähentäisimme unionin resursseja. Meidän on jatkossakin rakennettava Eurooppaa riittävillä resursseilla, jotka on kirjattu perustamissopimukseen, ja käytettävä niitä tehokkaasti. Tämä on varmasti paras mahdollinen tapa taata jälkipolville rauhallinen, vapaa ja vauras tulevaisuus.
Malmström (ALDE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, teillä on ollut rankka puheenjohtajakausi, jota ovat mutkistaneet monet kiistakysymykset, dramaattiset tapahtumat ympäröivässä maailmassa, komission valintaprosessi ja erityisesti Theo van Goghin kauhistuttavan murhan aiheuttama sisäpoliittinen myllerrys. Tämä on varmasti vaikuttanut turvallisuutta ja terrorismin torjuntaa koskeviin tavoitteisiinne ja toimiinne. Toimintasuunnitelmat ja toimintaohjelmat ovat hienoja asioita, mutta toistaiseksi ei ole tapahtunut kovinkaan paljon. Jos Eurooppa-neuvosto pystyy edistymään huippukokouksessa, se on hyvä asia. Ei saa unohtaa, että terrorismin torjunta ja turvallisuus eivät saa koskaan vahingoittaa yksilöiden koskemattomuuden suojaa.
Useimmista esityslistalla olevista kysymyksistä olemme keskustelleet täällä yhdessä. Olitte täällä maanantai-iltana kuuntelemassa Turkista käytyä keskustelua. Parin tunnin kuluttua äänestämme Eurlingin mietinnöstä. Uskoakseni jäsenten selvä enemmistö äänestää sen puolesta, että Turkille annetaan päivämäärä. Tässä yhteydessä haluaisin sanoa, että on harmillista, että eräät ovat ajaneet parlamentissa sellaista linjaa, että lopullinen äänestys olisi salainen. Parlamenttimme on aina eturintamassa puolustamassa avoimuutta ja läpinäkyvyyttä, ja ne poliitikot, jotka eivät uskalla kohdata äänestäjiään tässä kysymyksessä, eivät kuulu tänne.
Kaikesta huolimatta odotamme teiltä rohkeutta tehdä tämä historiallinen päätös ja antaa Turkille kaikista vaikeuksista huolimatta aloituspäivämäärä täysjäsenyyttä silmällä pitäen. Vain tällä tavalla demokratisoitumisprosessi voi jatkua. Tämä on myös selkeä signaali niille kymmenilletuhansille Diyarbakirin kurdeille, jotka viime viikonloppuna osoittivat mieltään Turkin EU-jäsenyyden puolesta.
Te mainitsitte EU:n turvallisuuspolitiikan ja aseidenriisunnan. Oletan teidän keskustelevan sopimuksesta, jonka Iran on tehnyt kolmen jäsenvaltion kanssa. On tietenkin pelkästään hienoa, että Teheran aikoo keskeyttää uraanin rikastamisen. Epäuskoisuus on kuitenkin yhä suurta sen suhteen, mitä tämä päätös todella tarkoittaa. Meidän on oltava hyvin valppaita, ennen kuin suostumme tekemään myönnytyksiä Iranin hallinnolle. Sen on osoitettava olevansa tosissaan, eikä se saa vain pelata strategista peliä, kuten usein tapahtuu. Teheranin mullahit pitävät rautaisessa otteessaan maata, jossa ihmisoikeudet ovat aivan lapsipuolen asemassa. Ei ole mitään syytä palkita tällaista maata, ennen kuin olemme havainneet tällä alalla käytännön parannuksia.
Maani sosiaalidemokraattinen hallitus haluaa – vaikka se voi olla väärässä, kuten usein ennenkin – että perjantaina käsitellään Kiinaa koskevaa asevientikielto. Jos näin tehdään, haluan muistuttaa, että parlamentissa vastustetaan voimakkaasti vientikiellon poistamista. Tällainen olisi aivan vääränlainen signaali Kiinan hallinnolle. 
Harms (Verts/ALE ).
      Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, tietyt Ukrainaa koskevat puheet, erityisesti jäsen Schulzin puheet, ovat hämmentäneet minua. Viime viikkoina tiettyjen parlamentin jäsenten puheita kuunnellessamme on voinut syntyä sellainen käsitys, että Euroopan unioni johdonmukaisesti rakensi, tuki ja ohjasi Ukrainan demokratialiikettä. Olisi hienoa, jos näin olisi, mutta tosiasiassa aika ajoin näytti siltä, että EU:n korkeat edustajat lähestulkoon kavahtivat liikehdinnän laajuutta ja tällaista elävän demokratian paljoutta, jopa joukkomielenosoitusten aikana. Katson, että Ukrainan kokemuksista on viisastuttava, eikä tämä koske ainoastaan Euroopan parlamentin jäseniä vaan myös Euroopan unionin ja kansallisvaltioiden diplomaatteja.
Euroopan turvallisuus on riippuvainen myös naapurimaidemme tilanteesta. Olen viime viikkoina kuullut usein puhuttavan tästä, vaikka kyseessä ei olekaan vain oma turvallisuutemme ja oma hyvinvointimme. Jos suhtaudumme vakavasti niihin eurooppalaisiin arvoihin, joihin usein vetoamme, emme voi suvaita tai hyväksyä ympärillämme olevia autoritaarisia ja diktatorisia järjestelmiä omista eduistamme riippumatta. Samalla, kun Ukrainassa monet asiat ovat muuttuneet parempaan suuntaan – mihin mekin olemme saattaneet loppua kohden hieman vaikuttaa, vaikka teimmekin aivan liian vähän – meidän on oltava tietoisia Valko-Venäjän kansan tilanteeseen ja heidän vapauteensa liittyvistä ongelmista ja meidän on lisäksi keskusteltava Venäjästä. Ei pidä väittää, että presidentti Putin ja Venäjä ovat yksi ja sama asia, koska Venäjällä toimii Memorial-liike ja hyvin vahva vapausliike, ja tämänkin on vaikutettava diplomaattisiin suhteisiimme Venäjän kanssa ja Venäjän politiikkaamme.
Figueiredo (GUE/NGL ).
   – Arvoisa puhemies, parin päivän kuluttua kansainvälistä tekstiili- ja vaatetuskauppaa koskevat kiintiöt poistuvat, ja tämä on aiheuttanut suurta huolta pääasiassa Etelä-Eurooppaan sijoittuneiden tuhansien alan yritysten ja yli 2,5 miljoonan työntekijän tulevaisuudesta. Tältä alalta on 10 viime vuoden aikana kadonnut jo yli miljoona työpaikkaa.
Olen pahoillani siitä, että tästä erittäin tärkeästä aiheesta, josta olemme halunneet parlamentin keskustelevan, ei ole täällä keskusteltu. On ratkaisevan tärkeää ehdottaa toimia, joilla voidaan estää yrityksiä lopettamasta toimintaansa ja miljoonia työntekijöitä menettämästä työpaikkaansa. Lisäksi on ratkaisevan tärkeää ehdottaa toimia, joilla voidaan torjua köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen uhkaa, joka varjostaa sellaisia Portugalin kaltaisia laajoja alueita, joilla nämä yritykset pääasiassa sijaitsevat. Ratkaisevan tärkeää on myös näiden toimien täytäntöönpano. Tämän vuoksi esitän jälleen kysymyksen: kuinka kiintiöjärjestelmän poistamisen vaikutukset maissa, joissa on eniten tekstiili- ja vaatetusteollisuutta, otetaan huomioon siten, että työttömyyden paheneminen estetään ja että tätä erittäin tärkeää teollisuuden alaa puolustetaan? Arvoisa komission jäsen, pyydän teitä huolehtimaan siitä, että tämä kysymys välitetään komission puheenjohtajalle, joka ei suvainnut kuunnella kysymystämme. 
Bonde (IND/DEM ).
    Arvoisa puhemies, EU:n perustuslakisopimus ja Turkki eivät sovi yhteen. Yhteinen kansalaisuus ja väestömäärään perustuva äänimäärä ovat EU:n tuho ja johtavat suurvaltojen ylivaltaan. Haluan sellaisen Euroopan, jossa suuret ja runsasväkiset kansakunnat pystyvät toimimaan paremmin pienten maiden kanssa. En ymmärrä sitä, kuinka puheenjohtajavaltio Alankomaat voi allekirjoittaa sellaisen viestintästrategian, jolla rahaa siirretään perustuslakisopimuksen vastustajilta sen kannattajien propagandaa varten. Tämä on yhdenvertaisuuden periaatteen vastaista ja siten lainvastaista. Tämä on pöyristyttävää. Propagandarahoilla tuputetaan epädemokraattista perustuslakisopimusta äänestäjille. Olisi parempi varmistaa, että vaikka demokratia vähenisikin jäsenvaltioissamme, vastapainona on kuitenkin avoin ja demokraattinen EU, joka on lähellä kansalaisiaan.
EU:n perustuslakisopimuksen vuoksi lainsäädännön sisällön muuttamisesta tulee tavattoman vaikeaa. Jos halutaan muuttaa yhtäkin sopimukseen kirjatuista monista politiikan aloista, Brysselissä toimivan komission jäsenen – jota ei valita vaaleilla – on ensin ehdotettava muutosta, joka on sen jälkeen hyväksyttävä ministerineuvoston määräenemmistöllä tai, mikäli mahdollista, perustuslain yksimielisellä muutoksella. Tämä ei ole demokratiaa. Epädemokraattinen perustuslakisopimus aiotaan näin hyväksyttää jakamalla tiedottamiseen tarkoitettua rahaa epädemokraattisesti siten, etteivät ihmiset huomaa, että he pääsääntöisesti menettävät sen, mikä on demokratialle olennaista: oikeuden äänestämiseen ja oikeuden uuden enemmistön muodostamiseen ja sitä kautta uuden politiikan aloittamiseen.
Kansalaisten olisi keskusteltava ja päätettävä kaikissa jäsenvaltioissa pidettävissä vapaissa ja oikeudenmukaisissa kansanäänestyksissä siitä, onko ratkaisu demokratiavajeeseen liittovaltiomallinen kaksikamarinen järjestelmä vai vaihtoehtoisesti meidän näkemyksemme demokratioiden Euroopasta. Vaadimme oikeutetusti, että Ukrainassa on pidettävä vapaat ja oikeudenmukaiset vaalit. Eikö tämän vaatimuksen olisi koskettava meitäkin? 
Libicki (UEN ).
   –  Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, arvoisa puheenjohtaja Barroso, me kaikki viittaamme usein eurooppalaiseen identiteettiin. Arvoisa Barroso, erityisesti te olette puhunut parlamentissa paljon tästä asiasta. Sanottakoon kuitenkin, että eurooppalaista identiteettiä on rakennettava ennen kaikkea yhteisen turvallisuuden ja yhteisen talousalueen varaan. Eurooppalaisesta identiteetistä on turha puhua, jos solidaarisuus puuttuu, ja tämä solidaarisuuden puute paljastuu aina taloudellisia päätöksiä tehtäessä. Muistutan teitä siitä, että viittasitte parlamentin keskeiseen rooliin rahoitusnäkymien laatimisessa. Ihmettelenpä vain, mitä taloudelliselle solidaarisuudelle ja periaatteelle eurooppalaisen identiteetin rakentamisesta tapahtuu, jos parlamentin ehdotus 111 miljardin euron suuruisesta talousarviosta kutistetaan 106 miljardin euron suuruiseksi? Jos haluamme rakentaa eurooppalaista identiteettiä yhteisen turvallisuus- tai talousalueen muodossa, meille on oltava selvää, missä kulkee EU:n laajentumisen raja. Koska Turkin liittymistä on ehdotettu ja koska joku saattaa piakkoin ehdottaa Marokon liittymistä – Ukraina kuitenkin sivuutetaan – tulevaisuudessa on todennäköisesti mahdotonta puhua eurooppalaisesta identiteetistä, koska sellaista ei enää ole.
Allister (NI ).
    Arvoisa puhemies, haluan tässä keskustelussa ottaa esiin neuvostossa käynnissä olevat toimet, joilla valmistellaan ja luodaan ulkosuhteista vastaavaa yksikköä ennen perustuslakisopimuksen ratifiointia ja hyväksymistä, sillä tämä yksikkö vahvistetaan vasta perustuslakisopimuksella. Minulla on hallussani komission varapuheenjohtajalta Wallströmiltä – joka on tänä aamuna läsnä – saatu kirje, jossa hän vahvistaa, ettei perustuslakisopimuksesta käytävän keskustelun tulosta pidä missään nimessä pitää ennalta arvattavana tai itsestään selvänä. Juuri näin kuitenkin tapahtuu tässä valmistelutyössä, jota parhaillaan tehdään uuden ulkosuhteista vastaavan yksikön osalta. Tämä on väärin. Yksittäisenä parlamentin jäsenenä vastustan tällaista. Joko tunnustamme ja hyväksymme sen, että kansallisvaltioilla on oikeus päättää perustuslakisopimuksen kohtalosta, siihen sisältyvistä uusista toimielimistä ja työskentelyelimistä, kuten ulkosuhteista vastaavasta yksiköstä, tai sitten emme.
Sekä neuvosto että komissio jatkavat ylimielisesti työskentelyään siltä pohjalta, että perustuslakisopimus olisi muka hyväksytty. Tällä loukataan ja poljetaan vakavasti kansakuntien oikeuksia eli kansalaisten oikeuksia. 
Grossetête (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, ei ole epäilystäkään siitä, että 17. joulukuuta pidettävästä neuvoston kokouksesta tulee ikimuistoinen kokous Euroopan rakentamisen historiassa. Haluan kuitenkin kertoa neuvoston puheenjohtajalle, että kansalaiset ovat huolissaan tulevista laajentumisista ja ennen kaikkea siitä, ettei koskaan vastata tärkeään kysymykseen siitä, missä Euroopan rajat kulkevat. Me tuemme tietenkin Bulgarian ja Romanian liittymistä EU:hun, vaikka näitä maita on vielä autettava liittymisvalmisteluissa, ja tuemme myös Kroatian liittymistä, koska samalla lähetämme vahvan signaalin Balkanin suuntaan.
Tilanne on kuitenkin täysin toisenlainen Turkin kohdalla. Turkki ei tunnusta Kyproksen tasavaltaa, Euroopan unionin jäsenvaltiota, jota Turkki on miehittänyt 30 vuoden ajan. Turkki rankaisee jokaista, joka viittaa Armenian kansanmurhaan, ja 97 prosenttia maan alueesta on Euroopan ulkopuolella, mikä tarkoittaa, ettei Turkilla ole edes oikeutta liittyä Euroopan unioniin. Edellä esitetyn tähden toivomme neuvoston puoltavan Ranskan esittämää ajatusta etuoikeutetusta kumppanuudesta. Turkin liittyminen EU:hun tarkoittaisi suoralta kädeltä poliittisen Euroopan hylkäämistä, ennen kuin se on ehtinyt syntyäkään, ja sen iskostamista mieliin, että Eurooppaa voidaan kiristää ja painostaa. Onko tämä järkevä tapa toimia?
Seuraavaksi puhun toisesta yhtä tärkeästä kysymyksestä ja onnittelen puheenjohtaja Barrosoa hänen EU:n rahoitusnäkymiä koskevista osuvista huomioistaan. Tästä huolimatta olen huolestunut Euroopan tulevaisuudesta. Ilman riittäviä resursseja EU ei voi pyrkiä lujittamaan sosiaalista yhteenkuuluvuutta eikä tukemaan kilpailukykyä, työllisyyttä, tutkimusta ja ympäristöpolitiikkaa, eikä se pysty myöskään ottamaan asianmukaisesti huomioon väestön ikääntymistä, toisin sanoen toteuttamaan Lissabonin strategiaa, tai jatkamaan terrorismin, huumausaineiden ja rikollisuuden torjuntaa. Jos jatkuvasti pidämme kiinni vanhoista talousarvioista, emme pysty kohtaamaan edessä olevia haasteita, esimerkiksi räjähdysmäisesti kiihtyvää kilpailua Kiinan kanssa.
Näin ollen neuvoston olisi luovuttava vaatimuksistaan EU:n talousarvion asettamisesta yhteen prosenttiin, koska tällöin EU ei enää pysty takaamaan kansalaisia lähellä olevan aluepolitiikan rahoitusta. Odotamme neuvoston ottavan huomioon aiemmin mainitsemani prioriteetit ja lisäksi määrittelevän resurssit siten, että niillä voidaan saavuttaa tavoitteet. Emme saa unohtaa, ettei Eurooppaa voida rakentaa ilman jokaisen yksittäisen Euroopan kansalaisen panosta. Euroopan olisi vietävä arvojaan muuhun maailmaan, mutta sen olisi myös kunnioitettava ihmisiä, joiden ansiosta se on olemassa. Valitettavasti pelkään, että 17. joulukuuta tehdään päätös, jota monet kansalaiset eivät voi käsittää. 
Van den Berg (PSE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, neuvosto keskustelee parhaillaan Kroatian, Bulgarian, Romanian ja Turkin liittymisestä. Kehotan teitä Kroatiaa käsitellessänne olemaan tiukkoja vaatiessanne yhteistyötä kansainvälisen rikostuomioistuimen kanssa, koska ilman tätä yhteistyötä olisi vastuutonta aloittaa Kroatian kanssa neuvottelut toden teolla. Älkää hellittäkö! Voitteko Romanian kohdalla taata, että pidämme kiinni maalle asetetuista tiukoista edellytyksistä? Voitteko toisin sanoen taata, ettei Romania voi liittyä unioniin, ennen kuin se täyttää muun muassa ihmisoikeuksia ja korruptiota koskevat kriteerit, vaikka tämä tarkoittaisi sitä, että Romania liittyy EU:hun Bulgarian jälkeen.
Seuraavaksi käsittelen Turkkia. Siteeraanko neuvoston puheenjohtajaa Balkenendea oikein, jos väitän hänen sanoneen: ei toisen luokan asemaa, kuten etuoikeutettua kumppanuutta, ei päättymispäivää? Onko tämä edelleen teidän kantanne? Oletteko myös valmis toteamaan: ei jäsenyyttä neuvottelujen päätteeksi, jos ihmisoikeusloukkaukset jatkuvat? Aiotteko soveltaa "nollatoleranssia"? Mitä tulee salaiseen äänestykseen, jota me olemme tänään uhanneet käyttää Turkin osalta, en voi välttyä siltä ajatukselta, että se tarkoittaa kansalaisten pettämistä. Toivottavasti meidän ei tarvitse turvautua tällaiseen.
Viime kuukausina olette keskustelleet normeista ja arvoista. Eikö teidän olisi pitänyt toteuttaa tätä käytännössä soveltamalla arvoja esimerkiksi Romanian tai Turkin kysymykseen sen ranskalaisen filosofin hengessä, joka aikanaan totesi: (etsikää totuus tilanteesta)? Mikä ettei?Muutoin asiat jäävät lähinnä teorian tasolle. Eikö Kiinan asevientikielto sovi täydellisesti normeista ja arvoista käytävän keskustelun yhteyteen? Kyse ei ole islamista tai kristinuskosta vaan myös oikeusvaltion ja demokratian yhteisyydestä, ja tässä valtavassa erilaisuudessa kyse on niistä arvoista, jotka olemme vahvistaneet uudessa perustuslakisopimuksessamme. Toivon tämän pysyvän yhteisenä nimittäjänä keskustelussa.
Olen kertonut teille ennenkin, että toistaiseksi minusta on vaikuttanut siltä, etteivät puheenjohtajavaltio Alankomaiden pyrkimykset ja tavoitteet ole olleet niin selkeitä kuin niiden olisi pitänyt olla. Kysymykseni kuuluu: onko tämä merkki epävarmuudesta vai Alankomaiden hallituksen sisäpoliittisista ristiriidoista vai odotammeko yhä suurta valaistusta? Tässä mielessä neuvosto on useinkin sujauttanut työpöydillemme hyvin visaisia kysymyksiä. Aion kuitenkin hetkeksi unohtaa tämän Strasbourgin tapaamispaikan ja puhua riittämättömästä Nizzan sopimuksesta ja maatalousmenoja koskeneista päätöksistä, jotka olivat liian kalliita ja muuttivat tilannetta liian vähän.
Lissabonia ja Kiotoa tai Eurooppaa ja maailmaa koskevat tavoitteenne ovat hienoja, ja tuemme teitä niissä, mutta niihin varaamanne määrärahat ovat säälittäviä. Tämä ristiriita ei jää tietenkään kansalaisilta huomaamatta. Terrorismi on jälleen kerran korkealla tasolla käytävän kiihkeän keskustelun kohteena. Vasta viime viikolla kaikki EU:n poliisilaitosten päämiehet kokoontuivat tänne kertomaan meille, että useiden erilaisten kansallisten käytäntöjen vuoksi todellinen tietojen vaihtaminen ei ole vieläkään alkanut suunnitelmien mukaisesti. Europolissa ei edelleenkään ole asiasta vastaavaa henkilöä, terroristit pääsevät edelleen lainsäädännöllisen verkon lävitse eikä rikostutkinnan alalla toteuteta yhdenmukaistamistoimia. Kysymys kuuluu: annetaanko Gijs de Vriesin vain kurvailla vai annatteko hänen tehdä työnsä kunnolla?
Lopuksi toivotan onnea ja menestystä Turkkia koskevalle kannallenne. Olen itse seuraavalla kannalla: ei toisen luokan asemaa eikä vaihtoehtoja, sillä olemme valmiit käymään todellisia neuvotteluja. Toivon, että tältä pohjalta pystytte yhdessä pääministeri Balkenenden kanssa antamaan jäsen Poetteringin ryhmälle asianmukaisen vastauksen. 
Joan i Marí (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, mielestäni Turkin on ryhdyttävä niihin toimiin, jotka ovat edellytyksenä maan hyväksymiselle EU:n jäseneksi. Tämä tarkoittaa, että tiettyjen edellytysten täyttäminen on välttämätöntä. Yksi kaikkein tärkeimmistä on Turkin sisäisen monimuotoisuuden tunnustaminen. On erittäin tärkeää, että jalustalle nostettu kemalistinen perusperiaate murretaan. Kurdistanin ja muiden valtiottomien kansallisten yhteisöjen kielellisten, kulttuuristen ja poliittisten oikeuksien tunnustaminen on erittäin tärkeää.
On loogista, että me eurooppalaiset haluamme Turkin täyttävän nämä vaatimukset, mutta olisiko meidän kenties aloitettava oman sisäisen monimuotoisuutemme tunnustamisesta. Onhan muitakin eri kansallisuuksista koostuvia oman monimuotoisuutensa kieltäviä valtioita. Esimerkiksi Espanjassa – valtiossa, joka teoriassa tunnustaa oman monimuotoisuutensa mutta jossa ei kuitenkaan aina taata tasaveroista asemaa kaikille niille eri kansakunnille, joista Espanjan valtio muodostuu – olisi vielä paljon parannettavaa tässä asiassa.
Espanjan hallituksen ulkoministeri Miguel Angel Moratinos esitteli 13. joulukuuta muistion autonomisten alueiden virallisista kielistä. Tämä ehdotus ei tarkoita katalaanin, baskin ja galegon kielen aseman täyttä tunnustamista, kuten halusimme. Tässä ehdotuksessa ei tunnusteta Asturiasin tai Aragonian kielten asemaa. Tässä muistiossa annetaan mahdollisuus puhua Euroopan parlamentissa katalaaniksi, mutta aina 15 päivän varoitusajalla. Kuinka puhuminen voi onnistua, jos saan tietää vasta edellisenä päivänä, saanko puheenvuoron?
Se, että jäsenvaltioidenne hallitukset vilpittömin mielin tunnustaisivat moninaisuutensa, olisi kaikkein tehokkain keino lisätä Turkin demokratiaa ja vaatia sitä muuttamaan perinpohjaisesti tapaa, jolla se hakee Euroopan unionin jäsenyyttä. 
Sjöstedt (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, puolueeni ja poliittinen ryhmäni toivovat, että Eurooppa-neuvosto päättää aloittaa Turkin kanssa neuvottelut maan EU-jäsenyydestä. Yhtä tärkeää on korostaa, että Turkilla on edessään hyvin pitkä tie, ennen kuin erityisesti ihmisoikeudet, vähemmistöjen tilanne, Kyproksen kysymys ja ammattiyhdistysoikeudet ovat kunnossa.
Turkin lainsäädäntöön on tehty paljon muutoksia, mutta on muistettava, että tämä on eri asia kuin ruohonjuuritason todellisuus ja käytännön muutokset. Myös Turkin nykyisessä lainsäädännössä on suuria puutteita. Voin mainita esimerkiksi uuden rikoslain, jonka mukaan Turkissa tapahtuneen armenialaisten kansanmurhan mainitseminen on käytännössä edelleen rikos. Tätä ei voida missään nimessä hyväksyä, ja on häpeäksi Turkille, että se edelleen kieltää tämän historiallisen tosiasian. Kansanmurhan tunnustaminen olisi tie Turkissa asuvien armenialaisten aseman ja myös Turkin ja Armenian suhteiden normalisoimiseen, mikä on edellytyksenä Turkin EU-jäsenyydelle. 
Martin, Hans-Peter (NI ).
    Arvoisa puhemies, Euroopan parlamentissa viitataan usein Turkin jatkuvaan demokratisoitumiseen, ja tästä huolimatta me, joiden on määrä äänestää tästä asiasta, aiomme hylätä demokratian ja avoimuuden. Euroopan parlamentissa salaisia äänestyksiä toimitetaan yleensä ainoastaan jäseniä koskevissa asioissa, ja on täysin käsittämätöntä, että tällainen äänestys pidettäisiin periaatteita koskevista tärkeistä poliittisista päätöksistä. Kuka haluaa piileskellä ja keneltä? Halutaanko piiloutua jäsenvaltioiden kansalaisilta, joiden enemmistö vastustaa – järkisyistä – Turkin liittymistä, vai ryhmien puheenjohtajilta, koska jäsenet pelkäävät paljastaa heille näkemyksensä, mitä nämä näkemykset sitten ovatkaan? Tämä tarkoittaisi sitä, että parlamentti jäljittelisi neuvoston käyttäytymistä, ja viime kädessä jäisimme niiden vangeiksi, jotka sanovat, että nyt on liian myöhäistä kieltäytyä. Kieltäytyminen ei ole missään nimessä liian myöhäistä. Jos Turkki liittyy EU:hun, Eurooppa ajautuu kaaokseen. Tämä voidaan estää, jos äänestämme tänään avoimesti ja läpinäkyvästi ehdokkuutta vastaan. 
Oomen-Ruijten (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa puheenjohtaja Nicolaï, Alankomaiden puheenjohtajakausi on lähes lopuillaan. Aika ei ole tietenkään ollut kaikkein auvoisin Euroopan johtamiselle, mutta vaihtoehtoja ei ollut. Puheenjohtajakausi pääsi myöhään käyntiin loman jälkeen. Sen jälkeen vasta valittu parlamentti otti hapuilevia ensiaskeleitaan, ja sitten alkoi komission tulitanssi. Näiden ei kovinkaan suosiollisten tähtien alla Alankomaat yritti silti ryhtyä toimeen. Tämän vuoksi Alankomaiden olisi mielestäni oltava tyytyväinen, koska lyhyestä ajanjaksosta huolimatta tavattoman paljon saatiin tehdyksi, esimerkiksi sisäistä turvallisuutta koskevan Haagin ohjelman – kansalaistemme turvallisuuden – edistämiseksi. Tässä mielessä ministeri Donner, joka on varsin usein Alankomaissa tulilinjalla, on yhdessä kollegojensa kanssa tehnyt erinomaista työtä.
Jäsen Eurlings on jo ottanut esiin monia Turkkia koskevia seikkoja, enkä aio toistaa niitä. Sen sijaan Romanian ja Bulgarian EU:hun liittymisen tosiasiallista hyväksymistä minun on vaikea ymmärtää, ja mielestäni tätä asiaa on syytä pohtia. Mielestäni meidän on saatettava neuvoston ja huippukokouksen tietoon, että erityisesti Romanian tilanne ei ole missään nimessä valmis ja selvä, koska tässä maassa ihmisoikeuksia, naisten oikeuksia ja lasten oikeuksia loukataan edelleen ja korruptio rehottaa yhä. Joka tapauksessa en pidä tilanteen pysyessä samana parlamentin myönteistä kantaa lainkaan varmana. Samanlaisin ajatuksin haluaisin kommentoida myös Kroatian tapausta. Vaikuttaa siltä, että Kroatiaan suhtaudutaan paljon varautuneemmin, ja haluan kysyä puheenjohtaja Alankomailta, eikö tällainen asennoituminen hyydytä aloitteellisuutta.
Lopuksi käsittelen vielä Lissabonin ohjelmaa, jonka tavoitteita olisi tietenkin arvioitava suhteessa tähän tarkoitukseen varattuihin määrärahoihin. Huippukokouksessa 1 prosentin kerhon olisi mielestäni joka tapauksessa varmistettava aiempaa parempi perehtyminen Lissabonin vaatimuksiin ja siihen, kuinka sosiaalinen yhteenkuuluvuus parhaiten saavutetaan unionissa, jossa on 10 uutta jäsenvaltiota. Tavoitteiden ja rahoituksen on oltava samalla tasolla. 
Roure (PSE ).
    Arvoisa puhemies, loppuviikolla pidettävässä neuvoston huippukokouksessa puheenjohtajavaltio Alankomaat aikoo esitellä Euroopan unionin terrorismin torjuntapolitiikkaa ja huumausaineiden torjuntastrategiaa koskevat päätelmänsä. Terrorismin torjuntaa koskevan Euroopan unionin politiikan avulla jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden välistä yhteistyötä on pystyttävä lisäämään tehokkaasti.
Olemme erityisesti sitä mieltä, että jäsenvaltioiden olisi tehtävä tarvittavat sitoumukset terrorismin torjuntaa koskevan toimintasuunnitelman toteuttamisesta ja noudatettava toimintasuunnitelman aikataulua sekä sitouduttava lisäksi poistamaan esteet, joita eräät kansalliset hallinnot asettavat tietojen vaihdolle. Meidän on myös huolehdittava siitä, että Europolin ja Eurojustin avulla saavutetaan eurooppalaista lisäarvoa terrorismin torjunnassa keskittämällä niihin jäsenvaltioiden välinen yhteistyö ja tietojen vaihto. Huomautamme kuitenkin, että terrorismin torjunnassa on säilytettävä tasapaino tarpeellisten turvallisuustoimien ja toisaalta perusoikeuksien kunnioittamisen välillä.
Neuvostossa on jo saavutettu poliittinen yhteisymmärrys EU:n huumausaineiden vastaisesta strategiasta, ja 16. ja 17. joulukuuta pidettävässä neuvoston huippukokouksessa strategia on enää vain hyväksyttävä virallisesti. On mielestäni mahdotonta hyväksyä sitä, ettei neuvosto taaskaan odottanut Euroopan parlamentin kantaa ja että se kieltäytyi tiedottamasta kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnalle omissa neuvotteluissaan saavuttamastaan edistyksestä parlamentin valiokunnan keskustellessa aivan samasta asiasta.
Lisäksi toivomme, että turvapaikka- ja maahanmuuttokysymyksissä omaksutaan aiempaa oikeudenmukaisempi strategia, jotta voidaan ennen kaikkea varmistaa, että jokaisen yksilön oikeuksia kunnioitetaan ja että vastuu jaetaan. Lopuksi käytän tilaisuutta hyväkseni pahoitellakseni sitä, ettei Haagin ohjelmassa sovittu toimista, joihin ryhdytään, kun jäsenvaltiot jättävät saattamasta oikeus- ja sisäasioihin liittyvää lainsäädäntöä tai niihin liittyviä välineitä osaksi kansallista lainsäädäntöään. Tämä on yksi uusimman monivuotisen ohjelman puutteista. 
Dimitrakopoulos (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission varapuheenjohtaja, haluan aluksi onnitella puheenjohtajavaltio Alankomaita sen tekemästä työstä. Minulla on käsissäni lopullinen päätelmäluonnos, ja minun on myönnettävä teidän tehneen hyvää työtä.
Laajentumisen osalta haluan aluksi myönteisessä mielessä kiinnittää huomiota Romanian ja Bulgarian lähestyvää liittymistä koskeviin päätelmien kohtiin korostaakseni, että näiden kahden maan liittyminen luo uudenlaisen geopoliittisen tilanteen. Pidän näin ollen hyvin tärkeänä, että liittymisasiakirjat ja -sopimukset allekirjoitetaan alkuvuodesta 2005, kuten tekin totesitte päätelmissänne.
Turkista on tietenkin puhuttu jo paljon. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, minä pidän tärkeänä edessäni olevan päätelmäluonnoksen 20 kohdan säilyttämistä, koska se koskee naapurimaiden erimielisyyksien rauhanomaista ratkaisemista. Kehotan teitä harkitsemaan hyvin vakavasti Kyprosta koskevan kohdan sisällyttämistä, millä tarkoitan vaatimusta Turkin joukkojen vetäytymisestä ja tietenkin Kyproksen tasavallan tunnustamista.
Lisäksi haluaisin kommentoida myönteisesti sitä, mitä teillä on sanottavananne rahoitusnäkymistä. On hyvin tärkeää, että ratkaisemme rahoitusnäkymiä koskevan ongelman, koska kuten totesitte, rahoitusnäkymät ja se, miten niitä käsitellään, ovat laajentuneelle Euroopan unionille väline, jolla voidaan vastata tulevaisuuden haasteisiin, ja olen tyytyväinen, että puhutte varovaisuuden tarpeellisuudesta.
Lopuksi totean, että vaikka terrorismista on puhuttu paljon, haluan neuvoston puheenjohtajan kiinnittävän huomiota siihen, ettei terrorismi lopu muutamien kohtien laatimisella. Asia on mutkikas ja hyvin vakava. Terrorismi on tullut jäädäkseen. Joudumme koko ajan uusien haasteiden eteen, ja siksi neuvoston, Euroopan parlamentin ja Euroopan komission on tehtävä tiiviisti yhteistyötä tämän ilmiön nujertamiseksi. 
Titley (PSE ).
    Arvoisa puhemies, tämä on ollut vaikea vuosi. Oma vuoteni alkoi siten, että joku räjäytti kirjepommin toimistossani. Sen jälkeen on räjähtänyt Madridissa. Toivon, että tässä vaiheessa vuotta tunnemme myötätuntoa uhreja ja heidän perheitään kohtaan. Euroopan unionin ulkopuolisista tapahtumista mainitsen Beslanin murhenäytelmän ja tämän hetken tapahtumista Kreikan tämänpäiväisen bussikaappauksen. Tämä kaikki tukee sitä tosiasiaa, että kansalaistemme turvallisuuden on oltava EU:lle ehdoton prioriteetti, mutta nyt tarvitaan käytännön toimia, kuten useat kollegat ovat jo todenneet. Valitettavan usein poliisi-, oikeus- ja tiedusteluviranomaisten yhteistyö on vain nimellistä. Tämä käy ilmi kenen tahansa Europolin työntekijän kanssa käydystä lyhyestäkin keskustelusta. Jäsenvaltioiden on pidettävä lupauksensa. Tarvitsemme toimia emmekä sanoja.
Tämä koskee myös talousalan toimintaohjelmaa. Puheenjohtajavaltion on arvioitava, ovatko jäsenvaltiot täyttäneet lupauksensa. Ennen kaikkea tarvitaan lisää investointeja ihmisiin. Erityisesti on panostettava aktiiviseen työmarkkinapolitiikkaan, johon Wim Kok on raportissaan perehtynyt. Liian moni on Euroopan unionissa työelämän ulkopuolella. Olemme aivan liian valmiita maksamaan siitä, että ihmiset kituuttavat avustusten varassa. Tarvitaan paljon aktiivisempia toimia, joilla tehdään työnteosta kannattavaa, ja tämä tarkoittaa lasten päivähoidon ja koulutuksen lisäämistä. On järjetöntä, että ihmisiä syrjäytetään työelämästä työllistymiskelvottomina.
Moitteeton taloudenhoito on toimivan talouden perusta, ja tämän vuoksi meidän kuuluu tarkistaa talousarvio. Kuten kollegani Dührkop Dührkop totesi, kyseessä ei saa olla eräänlainen matemaattinen toimenpide. On mietittävä sitä, mitä teemme. Mitä lisäarvoa saavutetaan sillä, että toimitaan Euroopan tasolla? Millä tavalla kansalaisemme saavat kaikkein parhaiten vastinetta rahoilleen? Samalla on aina muistettava, että solidaarisuus on Euroopan unionin peruspilari. Jos tätä peruspilaria horjutetaan, unionin perusta horjuu. Tästä syystä tämä talouskeskustelu on Euroopan unionin tulevaisuuden kannalta niin olennaisen tärkeää. 
Becsey (PPE-DE ).
    Haluan kommentoida kahden naapurimaan liittymisprosessia. Kroatia on hyvin valmistautunut kansakunta ja eurooppalaisia perinteitä noudattava maa, joka pyrkii kohti Euroopan unionin jäsenyyttä. Kroatialaiset elivät saman hallinnon alaisina kuin unkarilaiset yli 800 vuoden ajan, josta 400 vuotta osana Habsburgien monarkiaa, joten heidän sitoutumisensa oikeusjärjestelmään ja heidän yhteiskunta- ja talousjärjestelmänsä muistuttavat paljon Unkarin vastaavia. Kävin 1990-luvulla usein Zagrebissa ja olen käynyt siellä myös viime aikoina, ja olen tullut siihen tulokseen, että Kroatian hallinnolliset, taloudelliset ja parlamentaariset instituutiot ovat niin valmiita, että sen neuvotteluihin kohdistamat toiveet ovat yhtä oikeutettuja kuin Unkarin toiveet olivat neuvottelujen alkaessa vuonna 1998. Kroatian taloudellisen ja sosiaalisen valmiuden vuoksi liittymisneuvottelut voidaan paitsi aloittaa keväällä 2005, myös saattaa päätökseen riippumatta muista tekijöistä ja maista, esimerkiksi Turkista. Tämä voisi myös toimia positiivisena viestinä muille Länsi-Balkanin kansoille ja hallituksille, jotka tavoittelevat Euroopan unionin jäsenyyttä.
Romanian liittyminen on suuri askel Euroopan unionin kehityksessä, koska tuolloin yhteisöön liittyy monista eurooppalaisista kansoista koostuva eurooppalainen kansakunta, johon kuuluu myös kaksi miljoonaa unkarilaista. Sekä ulkopoliittisesti että sisämarkkinoiden kannalta voimme vain voittaa. Romanian hyväksyminen Euroopan unionin jäsenvaltioksi toivottavasti auttaa sitä paitsi huomaamaan moninaisuutensa tuomat edut, myös säilyttämään ne, toisin kuin nykyisen politiikan vallitessa. Eurooppalaisen solidaarisuuden säilyttämiseen kuuluu myös huomion kiinnittäminen siihen, miten laajentuminen vaikuttaa Euroopan unionin ulkorajoilla sijaitseviin jäsenvaltioihin, kuten Itävaltaan tänä vuonna. On perustettava järjestelmä, jolla sitoumusten noudattamista seurataan säännöllisemmin, toisin sanoen puolivuosittain. Romanian tapauksessa yhteisön järjestelmän toiminta on avainasemassa, mikä käy ilmi esimerkiksi ympäristönsuojelusta, kilpailupolitiikasta tai aloista, jotka ovat sisäisistä syistä arkaluonteisia, kuten eläinten terveys, tulli tai valmisteverot. Jos analyyttisessä tarkastelussa, johon Euroopan parlamentti osallistuu, paljastuu puutteita näillä aloilla muutama vuosi ennen tai jälkeen liittymisen, EU:n varoja on käytettävä tarvittavaan instituutioiden kehittämiseen jopa muiden tavoitteiden kustannuksella. Jos tämäkin epäonnistuu – sanotaan se nyt suoraan – on määrättävä erityisiä seuraamuksia. Koska Bulgarian (joka on edistynyt lupaavasti) ja Romanian liittymistä on tarkasteltava erikseen, mielestäni on syytä erottaa niiden liittymisprosessit ja määrätä tarvittaessa joustava liittymisajankohta Romanialle, jonka jäsenyyttä odotan kiinnostuneena. 
Swoboda (PSE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, Kroatian esittelijänä haluaisin tänään sanoa muutaman sanan maasta, joka on vain harvoin mainittu, vaikka toivomme Eurooppa-neuvoston tekevän sitä koskevan tärkeän, myönteisen päätöksen. 
Vaikka onkin totta, että kaikki esittelijät kohtelevat vastuullaan olevaa maata hieman kuin omaa lastaan, mielestäni tässä ei ole kyse pelkästään Kroatiaa vaan kokonaista aluetta koskevan päätöksen tekemisestä. Erityisesti täälläkin mainituista vakaus- ja turvallisuussyistä on ratkaisevan tärkeää, että neuvosto tekee myönteisen päätöksen. Se osoittaisi, että kaikki Balkanin maat voivat päästä Euroopan unionin jäseniksi, jos ne ryhtyvät asianmukaisiin toimenpiteisiin ja täyttävät kriteerit. Tämä luvattiin jokin aika sitten Thessalonikissa. Nähdäkseni sekä entinen että nykyinen Kroatian hallitus, jotka ovat poliittisilta suuntauksiltaan erilaiset, ovat nähneet paljon vaivaa valmistellakseen maata ja täyttääkseen kriteerit, jotka meidän on aina pidettävä tarkasti mielessä. 
On kuitenkin eräs epäilemättä merkittävä este, nimittäin yhteistyö Haagissa toimivan entisen Jugoslavian alueen kansainvälinen rikostuomioistuimen kanssa. Väitetään, että yhteistyötä kyllä on, mutta se ei ole ehdotonta eikä riittävää. On vaadittu – oikeutetusti – kiinnittämään erityistä huomiota siihen, tekevätkö kaikki maat – sekä Kroatia että muut maat, etenkin Serbia – yhteistyötä Haagin tuomioistuimen kanssa tässä asiassa. Katson kuitenkin, että neuvoston tulisi periaatteessa ja ensisijaisesti tunnustaa Kroatian edistysaskeleet ja että tämän pitäisi myös kuvastua neuvoston päätöksessä. 
Toivon myös, että hallitus ei tyydy pelkkiin julkilausumiin, vaan toteuttaa todella kaikki mahdolliset toimenpiteet tuodakseen syytteeseen asetetun kenraali Ante Gotovinan Haagin tuomioistuimen eteen. Lisäksi sen tulisi tuhota mahdollisesti vielä jäljellä olevat, Ante Gotovinaa tukevat verkostot, ja varmistaa, että ne todella tuhotaan. 
Lopuksi haluan sanoa, että jos Ante Gotovina on sellainen isänmaan ystävä kuin väittää olevansa, hän ei mielestäni saisi pitää maataan panttivankina. Hänen on antauduttava Haagin tuomioistuimelle, sillä olisi todella sääli, jos niin tärkeän maan kuin Kroatian kohtalo riippuisi yhden miehen päätöksestä olla antautumatta oikeusviranomaisille. Siksi toivonkin, että kaikki olosuhteet huomioon ottaen Haagille annetaan positiivinen signaali. 
Kratsa-Τsagaropoulou (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, mielestäni me kaikki – sekä kansalaiset että poliitikot – elämme historiallisia hetkiä, sillä päätös, jonka Eurooppa-neuvoston odotetaan tekevän Turkin liittymisneuvotteluista, on virstanpylväs sekä Turkille itselleen, Euroopan unionille että koko alueellemme. 
Yleinen mielipide ei ole ollut näin kiinnostunut mistään muusta ehdokasmaasta. Jäsenvaltiot tai poliittiset puolueet eivät aiemmin ole olleet näin erimielisiä, Yhdysvallat ei ole aiemmin painostanut samalla lailla, samanlaisia huolia tai pelkoja ei ole aiemmin ilmaistu eikä niin monia kysymyksiä ole aiemmin esitetty näin vakavasti kaikissa keskusteluissa. Euroopan parlamentin on vaikea löytää poliittista kantaa tähän asiaan, ei siksi, että se olisi heikko, vaan asian monimutkaisuuden ja vakavuuden vuoksi. 
Viime päivinä on esitetty kyllästymiseen asti perusteluja Turkin liittymisen puolesta ja sitä vastaan. Meillä on yksi yhteinen nimittäjä: pyydämme Eurooppa-neuvostoa puolustamaan Euroopan unionin arvokkuutta, kunnioittamaan Turkkia ja kunnioittamaan myös arvoja, jotka ovat yhteisiä Euroopan kansoille. Mikään reaalipolitiikka ei kelpaa tekosyyksi arvojemme sivuuttamiselle tai niiden mukauttamiselle Turkin vaatimuksiin, olipa kyseessä Kööpenhaminan kriteerien henki tai kirjain, tai kaikkien Euroopan unionin 25 jäsenvaltion tunnustaminen, millä ymmärrätte minun tarkoittavan Kyproksen tasavallan tunnustamista. Tämä ei ole vain moraalinen valinta, vaan myös paras perusta kestävälle politiikalle, joka turvaa yhteenkuuluvuutemme ja herättää kansalaisten kunnioituksen ja luottamuksen unioniin. Kansalaiset odottavat joka tapauksessa selkeitä perusteluja Eurooppa-neuvoston päätöksille ja yleistä, EU:n ja Turkin välisiä suhteita koskevaa, sisällökästä ja syvällistä keskustelua, joka on valitettavasti vielä käymättä. 
Toisena asiana haluan ottaa esille sen, että neuvoston pitäisi vihdoinkin laatia määrätietoinen ja yhtenäinen ulkosuhteitamme koskeva pitkän aikavälin suunnitelma, joka sisältäisi hyvin koordinoidut tavoitteet ja luotettavan rahoituksen. Viittaan erityisesti suhteisiimme Balkanin maihin ja Välimeren alueen kumppanuusmaihin, jotka muodostavat elintilamme. Tähän sisältyy rooli, joka meidän on otettava Lähi-idän kriisin ratkaisemisessa uudella aikakaudella, joka lopultakin on alkamassa tällä alueella. Näyttää siltä, että maalitolpat ovat siirtymässä ja että väliintulolle ja muutoksille on tilaa. 
Hegyi (PSE ).
    Arvoisa puhemies, unkarilaiset äänestivät Euroopan unioniin liittymisen puolesta ylivoimaisella 83 prosentin äänten enemmistöllä. He tekivät niin, koska uskoivat Unkarin yhteiskunnan voivan monien kadotettujen vuosikymmenten jälkeen olla jälleen osa Euroopan yhteistä sosiaalista mallia, johon kuuluvat kaikkia koskeva vahva sosiaalipolitiikka, todelliset parannukset ympäristöasioissa, työvoiman vapaa liikkuminen ja 25 kansakunnan yhteisiä vaatimuksia koskeva solidaarisuus. Siinä on tämän suunnattoman Eurooppa-hankkeen tavoite. 
Emme saa unohtaa, että jatkuvan ja lähes loputtoman laajentumisen rinnalla on myös toteutettava alkuperäistä ajatusta unionin syventämisestä lähentämällä ja yhdenmukaistamalla elintasoja, infrastruktuureja ja työmarkkinoita. Jos kerran olemme niin kovin huolissamme ikääntyvästä väestöstä ja työvoiman puutteesta, miksi jotkut jäsenvaltiot sulkevat työmarkkinansa jopa toisten EU-maiden koulutetuilta työntekijöiltä? Uusi rahoituskehys ei näytä vastaavan kaikkiin peruskysymyksiin, ei ainakaan minun mielestäni.
Riittääkö 1,24 prosenttia jäsenvaltioiden kansantulosta luomaan yhteisen sosiaalisen mallin? Riittääkö se kustantamaan rohkean Natura 2000 -ympäristöhankkeen, jonka on määrä pelastaa luontomme ja biologinen monimuotoisuutemme? Jos kerran olemme kulttuuriarvoistamme niin ylpeitä, kuin tässä keskustelussa on annettu ymmärtää, miksi käytämme vain prosentin budjetistamme kulttuuriin, koulutukseen ja muuhun vastaavaan? Jos 1,24 prosenttia kansantulosta on niin pieni summa Euroopan yhteisen sosiaalisen, ympäristöllisen ja kulttuurisen mallin luomiseksi, miksi jotkut jäsenvaltiot edes harkitsevat summan pienentämistä? 
Ja vielä lopuksi: uskooko neuvosto vahvaan sosiaaliseen ja kulttuuriseen unioniin ja onko se valmis myöntämään sen luomista varten tarvittavan perusrahoituksen? 
Hökmark (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, keskustelussa rahoitusnäkymistä käsitellään monia aiheita. Keskustelu siitä, kuinka suuria EU:n tulojen pitäisi olla, ei saisi koskaan peittää alleen menojemme kohdistamisen tärkeyttä. Meidän on painotettava enemmän menoja, joilla tuetaan uuden osaamisyhteiskunnan kehittämistä, ja uskallettava tukea vähemmän taloutemme niitä osia, jotka ovat liian suuria ja kuuluvat toisen aikakauden talouteen. 
Lissabonin prosessi on tietenkin tärkein osa-alue. Komission ja neuvoston on ylevistä tavoitteista puhumisen lisäksi ehdotettava käytännön toimia, jotka lisäävät kilpailua erityisesti osaamisyhteiskuntaan liittyvillä aloilla. Kyse on siitä, miten laajennamme kilpailua paitsi koulutuksen ja terveydenhuollon aloilla, myös muualla yhteiskunnassamme siten, että Eurooppaan saadaan parhaat yritykset. 
Yksi asia tekee tulevan huippukokouksen erityisen historialliseksi: Turkin kysymys. Kielteisellä päätöksellä tai jäsenyysprosessin lykkäämisellä on tietenkin monenlaisia seurauksia. Jättäisimme silloin kentän vapaaksi muille kuin EU:n edustamille voimille ja ihanteille. EU:n perustehtävä on luoda varmuutta ja turvallisuutta ja tasoittaa erimielisyyksiä eikä luoda uusia erottavia rajoja. 
Tämä merkitsee, että meidän on esitettävä itsellemme seuraava kysymys: tunnemmeko olomme varmemmaksi ja turvallisemmaksi, jos Turkki on vakaasti sitoutunut EU:n ja Euroopan perusarvoihin, aivan kuten tunnemme olomme varmemmaksi ja turvallisemmaksi tänä vuonna tapahtuneen laajentumisen jälkeen ja aivan kuten tunnemme olomme varmemmaksi ja turvallisemmaksi jos EU voidaan laajentaa Balkanille? Kysymys liittyy ennen kaikkea siihen, kunnioitammeko EU:n tekemää työtä. Muut maat haluavat liittyä EU:hun, koska se on onnistunut lisäämään varmuutta ja turvallisuutta. Tämä on tärkeä peruste sille, että neuvoston on tehtävä historiallinen päätös aloittaa liittymisneuvottelut. 
Rouček (PSE ).
   Käsittelen lyhyessä puheenvuorossani vain yhtä aihetta: laajentumista. Olemme todistaneet EU:n ennennäkemätöntä, historiallista laajentumista kymmeneen uuteen maahan. Olen itse kotoisin yhdestä noista maista, ja luullakseni olemme kaikki yhtä mieltä siitä, että jo seitsemän ensimmäisen kuukauden jälkeen tämän laajentumisen voidaan sanoa olleen menestys. Se on ollut menestys Euroopalle, sekä "vanhoille jäsenvaltioille" että uusille maille. 
Euroopan historiallinen laajentuminen ei kuitenkaan ole vielä päättynyt. Olemme puhuneet täällä Romaniasta ja Bulgariasta, ja puhumme niistä jälleen tänään iltapäivällä. Uskon vakaasti, että sekä Bulgaria että Romania ovat jo edenneet hyvän matkaa kohti Euroopan unionin jäsenyyttä ja luotan siihen, että Euroopan unionin avulla ne voivat liittyä menestyksekkäästi yhteisöömme vuonna 2007. 
Puhumme myöhemmin myös Kroatiasta, jolla on epäilemättä tärkeä rooli Länsi-Balkanilla. Toivoisin neuvoston antavan Kroatialle selvän signaalin siitä, että liittymisneuvottelut sen kanssa on tarkoitus aloittaa edellyttäen tietenkin, että asianmukaiset Kööpenhaminan kriteerit ja Haagin kansainvälisen rikostuomioistuimen vaatimukset täyttyvät. Uskoakseni Kroatialla voi olla merkittävä asema Länsi-Balkanilla ja se voisi toimia esimerkkinä Serbialle, Bosnialle, Montenegrolle, Makedonialle ja muille Länsi-Balkanin maille.
Puhuimme täällä eilen Turkista, ja puhumme siitä uudestaan tänään. Toivoisin neuvoston muistavan velvoitteensa ja Euroopan lupaukset aloittaa liittymisneuvottelut Turkin kanssa. Koska olemme suoneet Turkille ehdokasvaltion aseman, mielestäni velvollisuutemme on aloittaa neuvottelut sen kanssa. Se tukisi myös Turkissa kahden vuoden ajan käynnissä ollutta uudistusprosessia. 
Sommer (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, haluaisin muistuttaa kokoontuville valtionpäämiehille ja hallitusten päämiehille, että he ovat kansan valitsemia. Heidät on valittu edustamaan EU:ssa oman kansansa etuja ja siten omia kansallisvaltioitaan. He ovat vain ensimmäiset tasavertaisten joukossa, eivät enempää, ja heillä on valtava vastuu yhteisestä tulevaisuudestamme. 
Voisi kuvitella, että nämä valtionpäämiehet ja hallitusten päämiehet edustavat kansan tahtoa, mutta juuri nyt, kun on kyse EU:n olemassaolosta, näin ei selvästikään ole. Ottakaamme esimerkiksi oma maani Saksan liittotasavalta. Siellä on tehty uusi Turkkia koskeva kyselytutkimus. Vain 15 prosenttia saksalaisista kannattaa Turkille täyttä Euroopan unionin jäsenyyttä, 60 prosenttia saksalaisista kannattaa erityistä yhteistyömuotoa, jota kutsumme etuoikeutetuksi kumppanuudeksi, 22 prosenttia vastustaa Euroopan unionin ja Turkin yhteistyötä ylipäänsä ja vain kolmella prosentilla ei ole mielipidettä asiasta. Tästä huolimatta kanslerimme esitti neuvostolle oman puoluepoliittisen näkemyksensä. Hän kannattaa voimakkaasti Turkin jäsenyyttä, tätä hullutusta. Onko se oikein? Onko se vastuullista? Ei ole. Tilanne on täsmälleen sama muissa jäsenvaltioissa. Neuvoston on oltava tietoinen siitä, että päätös, joka sen on määrä tehdä Turkin kanssa aloitettavista liittymisneuvotteluista, ei liity vain EU:n laajentumisen jatkamiseen. Se on Euroopan unionille – poliittiselle unionille – eksistentiaalinen kysymys, jonka merkitys meille ja rauhan säilymiselle tulevaisuudessa on äärimmäisen suuri. 
Historiammehan vastaa Euroopan historiaa ja osoittaa, kuinka vaikeaa on tulla toimeen kaikkien näiden pienten, jääräpäisten eurooppalaisten valtioiden kanssa. Historia osoittaa myös, että jos nyt laajennumme liikaa, kuten niin monet aiemmat, liian nopeasti kasvaneet imperiumit, olemme vaarassa kurkottaa liian korkealle ja aiheuttaa oman tuhomme ja joutua perikatoon. Jos omat valtionpäämiehemme ja hallitustemme päämiehet nyt ilmoittavat Turkille neuvottelujen aloittamisajankohdan, vaikka kriteerit eivät vielä ole täyttyneet ja vaikka tiedämme, ettemme kykene integroimaan tätä valtavaa maata, he pelaavat uhkapeliä tulevaisuudellamme. Niin kovalta kuin se kuulostaakin, Turkki on liian suuri, liian heterogeeninen, liian köyhä ja liian väkirikas. Me emme saa ottaa tätä askelta. Olemme kuluneena vuotena laajentuneet paljon, ja kolme maata on vielä liittymättä. Meidän on ensin vakiinnutettava asemamme. Meidän on opittava ymmärtämään toisiamme, ja Saksan yhdistymisen esimerkki osoittaa, kuinka vaikeaa se on. Prosessia ei ole saatu vieläkään päätökseen.
Vetoan valtionpäämiehiin ja hallitusten päämiehiin, jotta he tiedostaisivat edustavansa kansan tahtoa ja olevansa vastuussa kansan tahdon välittämisestä ulkomaailmalle. Olen täysin vakuuttunut siitä, että valtaosa Euroopan kansoista ajattelee: "Olkaa varovaisia antaessanne lupauksia Turkille. Meillä ei ole varaa siihen!" 
Leinen (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, en olisi oikeastaan enää halunnut puhua Turkista, koska kaikki mitä siitä on sanottavaa, on jo sanottu, mutta jäsen Sommer sai minut muuttamaan mieleni. Kaikki tuovat esiin kyselytutkimuksia, jotka puoltavat heidän kantaansa. Tiedän tutkimuksia, joiden mukaan saksalaisilla ei ole mitään sitä vastaan, että Turkista tulee EU:n jäsenvaltio. Voin vain todeta, että tilannetta ei pidä ylidramatisoida ja liioitella, niin kuin te juuri teitte. On täysin väärin ja asiatonta kytkeä Euroopan olemassaolo ja Euroopan unionin säilyminen Turkin liittymiseen. Kunhan 10 vuotta kuluu ja neuvottelut on käyty, niin ehkä Turkista silloin tulee valtavan 500 miljoonan asukkaan unionin kolmaskymmenes jäsenvaltio. Pysykäämme siis rauhallisina, pitäkäämme päämme kylmänä ja välttäkäämme tässä keskustelussa dramatiikkaa ja tunnekuohuja. 
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, minäkin halusin itse asiassa puhua laajentuneesta Euroopan unionista. Halusin onnitella teitä siitä, että järjestitte sarjan julkisia keskusteluja Euroopan unionin identiteetistä. Se oli erittäin hyvä ja tarpeellinen teko. Meidän on kysyttävä itseltämme, mikä pitää meitä 450 miljoonaa eurooppalaista yhdessä, mikä yhdistää meitä kaikkia Virosta Portugaliin, Skotlannista Kreikkaan. Kuten kaikki tiedämme, vastaus on eurooppalaiset arvot. Toisen yhdistävän tekijä muodostavat Euroopan unionin itselleen asettamat myönteiset tavoitteet: sitoutuminen rauhaan, vapauteen ja oikeudenmukaisuuteen. Nämä asiat yhdistävät meitä eurooppalaisia. Kahden seuraavan vuoden ajan, kun perustuslakia ratifioidaan, on erityisen tärkeää tuoda julki nämä asiat eikä harhautua pikkuseikkoihin. 
Olen siksi erityisen iloinen, että puheenjohtajan päätelmien 66 ja 67 kohdan mukaisesti pyydätte perjantain huippukokouksessa komissiota nostamaan nämä asiat viestintästrategiassaan etualalle. Uskon, että näin saamme kansan puolellemme – myös komission jäsen Wallström on tehnyt tässä asiassa hyvää työtä – ja haluaisin rohkaista teitä tekemään tässä myönteisen päätöksen, sillä se on todella tarpeen. 
Tässä mielessä myös 69 ja 52 kohta, joissa vahvistetaan ihmisoikeuksien tärkeys, ovat erittäin ilahduttavat. Koska Euroopan ihmisoikeusvirastosta on jo päätetty, se on nyt perustettava. Eurooppa tarvitsee tätä virastoa, ja arvomme ovat tärkeitä paitsi omalle identiteetillemme unionin sisällä, myös maailmanlaajuisen auktoriteettimme kannalta. En siksi halua vain onnitella teitä, vaan myös rohkaista teitä jatkamaan näiden asioiden ajamista. 
Jałowiecki (PPE-DE ).
   –  Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, monta kuukautta kestänyt keskustelu Turkin liittymisestä Euroopan unioniin on pian päättymässä. Haluaisin onnitella kaikkia parlamentin jäseniä, myös itseäni, keskustelun laaja-alaisuudesta ja ilmaista toiveen, että vastedes kaikkia muitakin tärkeitä päätöksiä edeltäisi yhtä korkeatasoinen keskustelu. 
Keskustelun aikana tuli esiin peräti neljä eri tyyppistä kantaa, jotka koskevat Turkin liittymistä Euroopan unioniin. Ensimmäinen on perinteinen kanta, jonka mukaan neuvottelut pitäisi aloittaa todennäköisesti jo ensi vuonna mutta ne pitäisi voida keskeyttää, jos käy ilmeiseksi, että Turkki aiheuttaa ongelmia tai esteitä. Toinen kanta on se, että aloitetaan neuvottelut mutta tarjotaan Turkille vaihtoehtoista ratkaisua eli erityistä etuoikeutettua kumppanuutta, jos neuvotteluissa ilmenee edellä mainittuja vaikeuksia. Kolmannen kannan mukaan odotetaan, kunnes Turkki täyttää Kööpenhaminan kriteerit täysin, mikä käytännössä merkitsee lisäehtojen asettamista, koska kriteerejä ei ole täysin täytetty. Neljättä kantaa edustaa erityinen, etuoikeutettu kumppanuus. 
Käsittääkseni parlamentti on päättänyt omaksua ensimmäisen kannan, jonka mukaan neuvottelut aloitetaan ensi vuonna ilman lisäehtoja, ja käsittääkseni tämä on todennäköisesti myös neuvoston päätös. Päätöksestä tulee uraauurtava, ja sen myötä jäsenvaltioille, EU:lle ja neuvostolle lankeaa suuri vastuu. Se merkitsee ensimmäistä askelta erittäin vaativalla tiellä. Ehtoja ei ole asetettu ainoastaan Turkille, vaan myös jäsenvaltioille, komissiolle, neuvostolle ja parlamentille. Ehdot ovat sitäkin haastavampia ja vastuumme sitäkin vaikeampi kantaa, koska olemme niin sanoakseni tekemisissä lapsen kanssa. On jo puhuttu avioliitosta, mutta käyttäisin mieluummin vertausta perheestä, johon on adoptoitu lapsi. Eräässä mielessä Turkki on adoptoitu lapsi, emmekä saa unohtaa, että perheen ja vanhempien tehtävä on erityisen haastava, kun kyseessä on lapsen adoptio. Toivon, että olemme tästä täysin tietoisia ja että alamme järjestellä eurooppalaista kotiamme kuntoon. 
Queiró (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, tulevan Eurooppa-neuvoston monista keskustelunaiheista terrorismin torjunta on myös erittäin tärkeä – lukuisia kertoja jo käsittelemämme Turkin lisäksi. Tätä kuvastaa puheenjohtajavaltio Alankomaiden arvio kesäkuun 2004 toimintaohjelmasta. 
Koska terrorismi uhkaa meitä kaikkia, paras strategia on sellainen, jossa toimimme yhdessä ohittaen kansallisen tason ja jopa sisäisen oikeuden ja turvallisuuden alat. Terrorismiin on suhtauduttava nykyään aivan eri lailla kuin 1970- ja 1980-luvuilla. Syyskuun 11. päivän 2001 tapahtumat muuttivat täysin turvallisuuskäsityksemme. Euroopan mailla on nyt uusia tehtäviä ja uusia haasteita, joiden kiireellisyys ja vakavuus vahvistuivat 11. maaliskuuta.
Globalisoituneessa maailmassa uudenlaisiin uhkiin on vastattava yhdistämällä politiikan, diplomatian, sisäisen turvallisuuden ja puolustuksen keinot. Turvallisuudesta on tullut maailmanlaajuinen, jakamaton käsite, joka käsittää tänään sisäisen ja ulkoisen turvallisuuden sekä kolmansille maille annettavan tuen terrorismin torjunnassa. EU:n ja sen jäsenvaltioiden on rationalisoitava puolustusvalmiuksiaan ja vahvistettava diplomaattisen yhteistyön kanaviaan, tiedustelupalvelujaan, oikeudellista koordinointiaan ja lainvalvontakoordinointiaan siten, että saadaan aikaan aitoa kansallisen ja kansainvälisen politiikan synergiaa.
Portugalilaisena Euroopan parlamentin jäsenenä haluan huomauttaa, että hallitukseni – silloisen pääministerinsä, nykyisen komission puheenjohtajan Durão Barroson johdolla – saattoi osaksi kansallista lainsäädäntöä kaiken terrorismin torjuntaa koskevan yhteisön lainsäädännön ja ryhtyi tarvittaviin operatiivisiin toimiin. Samassa yhteydessä haluan korostaa seikkaa, josta parlamentti vasta äskettäin teki päätöksen, eli biometristen tietojen käyttöönottoa passeissa. Edellyttäen, että välttämättömiin varotoimiin ryhdytään, tämä toimenpide on omiaan vahvistamaan rikosten ehkäisyä ja siten myös lisäämään kansalaisten turvallisuutta, mikä on ensisijainen tavoitteemme. 
Parlamentin lukuisat puheenvuorot tästä aiheesta juuri ennen Eurooppa-neuvostoa ovat osoittaneet parlamentin haluavan viestiä selvästi, että juuri tähän suuntaan meidän on yhdessä horjumatta edelleen kuljettava. 
Kelam, Tunne (PPE-DE ). –
   Edustan Viroa, joka sekin on viimeisen laajentumisen satoa, ja olen tyytyväinen Bulgarian ja Romanian liittymisneuvottelujen päättymiseen eilen sekä valmiuteen aloittaa neuvottelut Kroatian kanssa. On silti tärkeää kohdella kutakin maata erikseen edistymisen perusteella eikä tarkastella kaikkia yhtenä pakettina. 
Toiseksi, periaate, jonka mukaan jokaista EU:n laajentumista on tasapainotettava sisäisen dynamiikan ja yhtenäisyyden vahvistamisella, on tärkeä. Kuten kollegani Pinheiro totesi: "Turkki on laajentumisen kannalta erityistapaus." Neuvottelujen aloittaminen voidaan hyväksyä, jos kaikki Kööpenhaminan kriteerit selvästi täyttyvät, aivan kuten liittymisneuvotteluja käyvien valtioiden kohdalla neuvottelujen viimeisellä kierroksella. Näin ei vielä ole. Hallitusten kannalta olennainen asia on kuitenkin se, että neuvotteluja ei voida kuvitella aloitettavan sellaisen ehdokasvaltion kanssa, jonka joukot miehittävät EU:n jäsenvaltion aluetta ja joka ei edes tunnusta tuon valtion olemassaoloa. Tämä kanta on tehtävä yksiselitteisen selväksi ennen neuvottelujen aloittamista. Kysymys on olennainen, eikä se voi olla vain suosituksen luonteinen; muussa tapauksessa tämänhetkinen kriteerien epäselvyys luo ennakkotapauksen, jonka perusteella suurten ehdokasmaiden kohdalla tällaiset mukautukset voivat alkaa toistua. Tämä kuitenkin murentaisi tulevaisuudessa muiden, pienempien maiden turvallisuudentunnetta. 
Kehotan komissiota myös harkitsemaan Ukrainan tulevaisuudennäkymiä, sillä juuri Ukrainassa päätetään tänään EU:n itäisestä rajasta. Eilen täällä kävi Ukrainan kansan edustaja, Eurovision laulukilpailun ukrainalainen voittaja Ruslana, jolla on todennäköisesti enemmän kannattajia kuin yhdelläkään ukrainalaisella poliitikolla. Hänen viestinsä oli tämä: "Näyttäkää minulle tässä talossa huone, jossa voimme ojentaa teille Ukrainan liittymishakemuksen." Nyt sellaista huonetta ei täällä ole, mutta me, jotka kannatamme Ukrainan demokraattista uudelleensyntymistä, pidämme asianamme tämän viestin noudattamista ja sen varmistamista, että tuo huone löytyy ja on valmiina käyttöön lähitulevaisuudessa. 
Rack (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, viikonlopun Eurooppa-neuvostoa koskeva tämänpäiväinen keskustelumme on muodostunut jatkoksi Turkista käymällemme keskustelulle, joka alkoi maanantai-iltana ja päättyy heti tämän keskustelun jälkeen äänestäessämme Eurlingsin mietinnöstä. 
On hyvä, että parlamentti käyttää paljon aikaa keskusteluun Turkin valmiudesta liittyä Euroopan unioniin. Sitä yleisö meiltä odottaa. Suuri yleisö odottaa keskustelujemme ja päätöstemme kuitenkin myös perustuvan tosiasioiden vakavaan tarkasteluun, ja tässä minua hieman arveluttaa. Sillä, mitä täällä on tänään sanottu Turkin liittymisestä, on hyvin vähän tekemistä Turkin todellisuuden kanssa. Puheenjohtajavaltio Alankomaat ilmoitti alkupuheenvuorossaan nimenomaisesti, että Turkki täyttää poliittiset liittymiskriteerit ja on siten demokraattinen valtio, jossa noudatetaan oikeusvaltion periaatetta ja kunnioitetaan perusoikeuksia, erityisesti vähemmistöjen oikeuksia.
Komission puheenjohtaja on selvästikin lukenut viimeisimmän komission määräaikaiskertomuksen tarkemmin. Hän toteaa Turkin täyttävän poliittiset kriteerit . Tämä ilmeisesti tarkoittaa, että Turkin vankiloissa ei enää käytetä järjestelmällisesti kidutusta ja että naiset voivat toivoa jonakin päivänä saavansa samat oikeudet kuin miehet turkkilaisessa yhteiskunnassa. Vaikuttaa siltä, että monet kollegani perustavat mielipiteensä tähän toivon periaatteeseen – erityisesti ne, jotka sijoittuvat keskustasta vasemmalle ja joiden arvelen olevan enemmistönä. 
Muiden muassa jäsenet Schulz ja Cohn-Bendit ovat sanoneet maallistuneen ja oikeusvaltion periaatetta kunnioittavan Turkin vahvistavan Euroopan arvoyhteisöä. Tämä on totta. Maallistunut ja oikeusvaltion periaatetta kunnioittava Turkki todella vahvistaisi Euroopan arvoyhteisöä. Tämän päivän Turkki ei kuitenkaan ole lähelläkään näitä arvoja. Jos emme myönnä tätä itsellemme, emme ole vain epärehellisiä kansalaisia kohtaan, vaan vaarannamme myös Euroopan unionissa tähän mennessä saavutetun vakauden ja turvallisuuden. 
Älkäämme enää edetkö automaattisen liittymisen hyväksymisen tiellä tai älkäämme ainakaan silloin, kun tosiasiat eivät sitä puolla. 
Nicolaï,
   .  Arvoisa puhemies, kiitän monien esittämistä huomioista, jotka olen pannut tarkkaan merkille torstaina ja perjantaina pidettävää Eurooppa-neuvostoa silmällä pitäen. Aluksi kommentoin joidenkin parlamentin jäsenten käynnistämää perusluonteista keskustelua siitä, mikä Euroopan unioni on, mikä Eurooppa on. Olen vahvasti samaa mieltä kuin ne monet parlamentin jäsenet – jäsen Watson ensimmäisenä ja suorapuheisimpana – jotka totesivat, ettei Euroopan unioni ole uskonnollinen yhteisö. Olen myös yhtä mieltä jäsen Cohn-Benditin kanssa siitä, ettei Eurooppa liioin ole kulttuuriyhteisö. Kuten jäsen Schulz ja muut totesivat, Eurooppa, Euroopan unioni, on arvoyhteisö. Euroopan yhdentyminen ei ole uskonnollinen, vaan poliittinen hanke. Siinä yhteydessä jäsen Uca huomautti selventävästi Turkkiin viitaten, että liittymisneuvottelujen aloittaminen voi myös olla silta islamiin, ja voimmekin näin osoittaa Euroopan olevan poliittinen, ei uskonnollinen hanke. Turkki voi puolestaan käyttää sitä osoittaakseen, että valtaosaltaan islamilainen maa voi myös olla demokraattinen ja toimiva oikeusvaltio. 
Jotkut teistä, esimerkiksi jäsenet Maaten ja Lehne, mainitsivat erityisesti arvostavansa keskustelujen sarjaa, joka käsitteli Euroopan unionin luonnetta ja yhteisten arvojemme perusolemusta. Eurooppalaisia arvoja ja identiteettiä käsittelevästä keskustelusta voidaan tehdä se tärkeä johtopäätös, että meidän on itse asiassa oltava varovaisia puhuessamme eurooppalaisesta identiteetistä. Viime vuosisadan kokemukset opettivat meille kaikille, minkälaisia negatiivisia vaikutuksia ylhäältä päin annetulla identiteetillä voi olla. Ymmärrämme myös, että monet yhteisistä eurooppalaisista arvoista ovat itse asiassa universaaleja arvoja, ja juuri sellaisia haluammekin niiden olevan. Tästä huolimatta tavassa, jolla sovellamme näitä arvoja, vetoamme niihin ja järjestämme ne, on havaittavissa selviä eurooppalaisia piirteitä. Niissä on kiistatta nähtävissä eurooppalaisia korostuksia, joista yksi keskeinen esimerkki on suvaitsevaisuus. 
Tästä pääsenkin laajentumiskeskusteluun, johon monet puhujat osallistuivat, ja aloitan Turkista. Turkkia koskeva keskustelu käytiin eilen, ja siinä päädyttiin toteamaan, että asian herättämän huolen vuoksi meidän on ennemmin tai myöhemmin selvästi osoitettava, mitä valtavia etuja Turkin mahdollisesta liittymisestä on. Jäsen Schulz mainitsi turvallisuuden yhtenä näistä eduista. Jäsen Watson totesi Turkin täyttävän kriteerit riittävässä määrin, ja se on myös komission päätelmien mukaisesti neuvoston kanta sen jälkeen, kun komission kertomuksessa mainitut kuusi lakia ovat tulleet voimaan. Jäsen Eurlings ja muut huomauttivat jälleen kerran, että on tärkeää jatkuvasti painostaa Turkkia kohentamaan ihmisoikeuksien ja uskonnonvapauden kunnioittamista ja muita poliittisia kriteerejä. Juuri tästä syystä puheenjohtajavaltio on päättänyt komission ehdotusten mukaisesti ottaa käyttöön uudet neuvottelukehykset tulevia liittymisneuvotteluja varten. Niihin sisältyy mahdollisuus lisätä painostusta, ja ne tarjoavat enemmän takeita sujuvasta etenemisestä. Tämä niin kutsuttu "hätäpysäytysvaihtoehto" eli mahdollisuus keskeyttää neuvottelut on tae suhteessa arkaluonteisiin poliittisiin kriteereihin. 
Jotkut parlamentin jäsenet ottivat ymmärrettävästi jälleen kerran esille Kyproksen kysymyksen. Se sisältyi komission puheenjohtajan Barroson alkupuheenvuoroon, ja siihen viittasivat myös jäsenet Adamou ja Dimitrakopoulos. Haluan toistaa puheenjohtajavaltio Alankomaiden keskeisen kannan tähän asiaan valmisteltaessa loppuviikolla pidettävää Eurooppa-neuvostoa. Me todella haluamme Turkin tunnustavan Kyproksen Euroopan unionin jäsenvaltioksi ja yhdeksi sen muodostavista 25 valtiosta. Tähän aiomme päästä saamalla Turkin allekirjoittamaan assosiaatiosopimuksen pöytäkirjan. 
Jäsen van den Berg kysyi nimenomaisesti, voiko puheenjohtajavaltio vahvistaa, ettei aikomuksena ole määrätä liittymisajankohtaa. Voin erittäin painokkaasti vahvistaa, että puheenjohtajavaltiolla ei todellakaan ole tällaista aikomusta. Toisessa, poliittisiin kriteereihin liittyvässä kysymyksessä puheenjohtajavaltiota pyydettiin vahvistamaan, ettei Turkki liity ellei se ole valmis. Tämänkin voin ehdottomasti vahvistaa. 
Haluaisin ottaa vielä esille Turkkia koskevan arkaluonteisen kysymyksen, josta keskustellaan pian parlamentissa – nimittäin sen, että neuvottelut ovat avoin prosessi, jonka lopputulosta ei voida taata etukäteen. Tässäkin jäsen van den Berg kysyi nimenomaisesti, mikä puheenjohtajavaltion aikomus on. Haluan jälleen kerran sanoa asian aivan selvästi: puheenjohtajavaltio lähtee siitä, että neuvottelujen tavoitteena on Turkin EU-jäsenyys. Tämä on ensimmäinen kohta. Toinen on se, että, kuten komissionkin puheenvuorossa mainittiin, prosessi on avoin eli lopputulosta ei voida taata. Kolmas kohta on se, että Euroopan yhtenäisyys on joka tapauksessa taattava riittävällä varmuudella, mutta puheenjohtajavaltio Alankomaiden kanta torstain ja perjantain päätelmiä silmällä pitäen on se, että mitään varasuunnitelmaa ei ole. 
Koska keskustelemme Romaniasta ja Bulgariasta myöhemmin, pitäydyn nyt muutamissa perusasioissa vastatessani niitä koskeviin kysymyksiin. Muiden muassa jäsenet Watson ja Becsey ovat vaatineet sekä Bulgarialle että Romanialle erillistä kohtelua. Tässä yhteydessä on hyvä huomauttaa, että, kuten tiedätte, sopimuksessa mitään eroa ei voida tehdä, mutta liittymisajankohtaan voidaan tarvittaessa tehdä poikkeus, koska on otettu käyttöön ja hyväksytty vaihtoehto, jonka mukaan maan liittymistä voidaan päättää lykätä korkeintaan vuodella, jos siihen on syytä. Tämä on myös vastaukseni jäsenten Eurlings, Oomen-Ruijten ja Kirkhope kysymyksiin, joissa ilmaistiin syvä huoli Romanian tilanteesta ja korostettiin, että on tärkeää jatkaa voimakasta painostamista. Olen samaa mieltä, ja siksi puheenjohtajavaltio on ehdottanut, että neuvosto päättäisi EU:n haluavan Romanialle seurantaa ja erityisiä vertailukohtia koskevia lisämääräyksiä, joihin liittyy tarvittaessa seuraamuksena liittymisen lykkääminen yhdellä vuodella. 
Jotkut parlamentin jäsenet ovat viitanneet Kroatiaan, ja koska se ei esiinny esityslistalla omana kohtanaan, voisi olla hyvä vastata tähän täsmällisesti hälinästä huolimatta. Jäsenet Pinheiro ja Becsey totesivat Kroatian lähentyneen huomattavasti Euroopan unionia ja olevan eurooppalainen maa. Haluan vahvistaa molemmat seikat painokkaasti. Edistystä on tapahtunut runsaasti, ja maa sijaitsee keskellä Eurooppaa. Lisäksi jäsenet Watson, van den Berg ja Swoboda huomauttivat oikeutetusti, että yhteistyö entisen Jugoslavian alueen kansainvälisen rikostuomioistuimen kanssa on olennaisen tärkeää. Sanoisin jäsen Swobodalle ja jäsen Becseylle, että olisi tietenkin mainiota, jos voisimme ottaa tämän askelen siksikin, että Kroatia voisi toimia esimerkkinä muille Balkanin maille. Olen samaa mieltä jäsen Swobodan kanssa siitä, että meidän on pyrittävä pääsemään positiiviseen ratkaisuun. Se on puheenjohtajavaltion tavoite ja merkitsee, että todellakin voimme päättää käynnistää neuvottelut ensi vuoden alussa edellyttäen, että ne kytketään nimenomaisesti ehdottomaan yhteistyöhön entisen Jugoslavian alueen kansainvälisen rikostuomioistuimen kanssa. 
Monet teistä ovat ottaneet esille myös toisen tärkeän asian, nimittäin terrorismin torjunnan, jonka suurta merkitystä myös muiden muassa puheenjohtaja Barroso ja jäsen Pinheiro korostivat. Lisäksi jäsenet Watson, Malmström ja Buitenweg olivat mielestäni oikeassa huomauttaessaan, kuinka tärkeää on löytää tasapaino terrorismin torjunnan ja perusoikeuksien välillä. Yhdyn heihin, ja mielestäni jäsen Maarten oli oikeassa todetessaan, että olemme Haagin ohjelmassa osoittaneet neuvoston haluavan säilyttää tuon tasapainon. Jäsen Eurlings kysyi erityisesti järjestöjen kieltämisestä. Hän tietänee, että se on jäsenvaltioiden tehtävä ja kuuluu niiden toimivaltaan, mutta aiomme ehdottomasti varmistaa, että niiden välillä vaihdetaan asiasta tietoja. Sekä jäsen Eurlings että monet muut pitävät tiedonvaihtoa välttämättömänä osan terrorismin torjuntaa. Se on puheenjohtajavaltio Alankomaiden kulmakiviä ja sisältyy myös neuvoston asialistalle torstaina ja perjantaina. Kuuden viime kuukauden aikana olemme edenneet konkreettisesti tekemällä rikosrekisterien vaihdon ja tiedustelutiedon kokoamisen helpommaksi, kohentamalla tilannekeskuksia ja uhka-analyysejä, joita näissä keskuksissa voidaan tehdä. Kuten tiedätte, pyydämme Haagin ohjelman mukaisesti lähitulevaisuudessa komissiota antamaan tiedonvaihtoa koskevan tarkemman ehdotuksen.
Olen iloinen voidessani useiden parlamentin jäsenten pyynnöstä ilmoittaa Eurooppa-neuvoston aikovan ensi torstaina tai perjantaina päättää periaatteessa siitä, nimitetäänkö EU:lle ihmisoikeuslähettiläs.
Monet puhujat ovat käsitelleet rahoitusnäkymiä. Alkupuheenvuorossaan puheenjohtaja Barroso huomautti – hyvällä syyllä – kuinka tärkeä seikka eurooppalainen lisäarvo on monivuotisen talousarvion ja budjettikurin kannalta, mutta hän sanoi myös olevansa huolissaan yhden prosentin lähestymistavasta sekä rahoituksen riittävyydestä EU:n painopistealueille. Tätä painottivat myöhemmin myös muut puhujat. Siksi onkin hyvä ilmaista neuvoston kanta tähän asiaan. Kannatamme useita täällä mainittuja painopistealueita, mutta jokaisessa rahoituskeskustelussa on hyvä määritellä painopistealueiden lisäksi alueet, jotka eivät ole ensisijaisia. Juuri näin puheenjohtajavaltio Alankomaat on tehnyt niin kutsuttua "building blocks" -menetelmää käyttäen. Siinä pyritään laatimaan yhteenveto ja kokoamaan luettelo vähemmän tärkeistä alueista painopistealueiden lisäksi. Voin rauhoitella niitä parlamentin jäseniä, jotka ovat huolissaan siitä, mitä torstaina ja perjantaina tapahtuu. Jäsen Grossetête pelkäsi, että yhdestä prosentista tehdään päätös, jota kansalaiset eivät ymmärrä. Tehtäköön täysin selväksi, että neuvostolla ei ole kantaa yhden prosentin kokonaistavoitteeseen. Neuvosto on vain hahmotellut niin painopistealueita kuin vähemmän tärkeitäkin alueita koskevat jäsenvaltioiden kannat käyttäen ohjenuoranaan komission ehdotuksia – sillä uusi parlamenttihan aivan oikeutetusti arvostaa niitä suuresti – ja teemme päätöksemme aikanaan niiden perusteella. 
Olen ehdottomasti yhtä huolissani kuin jäsen Watson taloudellisesta vastuusta ja siitä, että tilintarkastustuomioistuin on jo kymmenennen kerran jättänyt antamatta lausuman tilien luotettavuudesta. Olemme ryhtyneet toimenpiteisiin parantaaksemme tilannetta yhtenäisen tarkastusmallin avulla, ja keskustelemme tästä yksityiskohtaisemmin keväällä. 
EU:n ulkopolitiikassa olemme mielestäni kokeneet historiallisen hetken, jonka monet mainitsivat. Jäsen Schulz mainitsi sen ensin hyvin suorapuheisesti, kuten jäsen Napoletanokin. Hetki koski Ukrainaa. Mielestäni linja, jonka me – Euroopan parlamentti, komissio ja neuvosto – olemme omaksuneet, on osoittanut, että kykenemme puhumaan ulkopolitiikasta yhdellä äänellä. Pidän sitä tärkeänä askelena edistyksessä, jonka olemme saaneet aikaan Ukrainan demokratisoitumisprosessissa. Se on myös tärkeä askel kohti yhdellä äänellä puhumista ulkopolitiikasta. Se on ensimmäinen askel, ja aiomme ottaa niitä lisää uuden perussopimuksen myötä. 
Seuraavasta aiheesta eli Lissabonin strategiasta voin puhua lyhyesti. Sen ottivat esille useat parlamentin jäsenet, mukaan lukien jäsenet Maaten, Kirkhope ja Titley. Tiedätte, että aihe ei ole tämän neuvoston asialistalla, sillä se otetaan esille keväällä. Emme kuitenkaan aio antaa periksi, ja on totta, että Lissabonin strategian täytäntöönpano on keskeisiä osa-alueita. Kuten jäsenet Maaten ja Kirkhope totesivat, on myös totta, että sääntelyn purkaminen ja hallinnollisen rasituksen keventäminen ovat ratkaisevia maailmanlaajuisen kilpailukykymme kannalta. 
Puheenvuoroni päätteeksi käsittelen yleisön osallistumista ja avoimuuden tärkeyttä. Haluaisin sanoa jäsen Buitenwegille, että olemme puheenjohtajakaudellamme yrittäneet lisätä neuvoston istuntojen avoimuutta aina kun se on ollut mahdollista. Lisäksi Amsterdamissa pidettiin ainutlaatuinen kokous, jossa olivat läsnä kaikki Eurooppa-ministerit. Tämä kokous oli täysin julkinen, kuten myös yksi epävirallinen teollisuuskokous. 
Haluaisin lopettaa optimistiseen sävyyn. Jäsen Maaten onnitteli puheenjohtajavaltiota yleisön aktiivisuuden lisäämisestä hyvän viestinnän avulla. En ole varma, onko sillä mitään tekemistä tämän asian kanssa, mutta viimeisimmän Eurobarometri-selvityksen mukaan yleisön positiivinen osallistuminen on lisääntynyt. EU:n jäsenyyttä hyvänä asiana pitävien osuus kansalaisista on noussut 48 prosentista 56 prosenttiin. Se ei vielä riitä, mutta on kuitenkin suuri askel eteenpäin, ja haluaisin päättää puheenvuoroni tähän myönteiseen tietoon. 
Haluan joka tapauksessa kiittää teitä tarkkaavaisuudestanne. 
Wallström,
     Arvoisa puhemies, haluan puheenjohtaja Barroson ja koko komission puolesta kiittää teitä tästä keskustelusta, joka on tarjonnut meille monia arvokkaita ja rakentavia ehdotuksia ja näkemyksiä. Keskustelussa on myös kuvastunut EU:n kunnianhimoinen ja vaativa asialista seuraaville vuosille. 
Minulla on vain yksi asia lisättävänä siihen, mitä puheenjohtaja Barroso ja neuvoston puheenjohtajavaltio ovat jo sanoneet. Se liittyy komission Turkkia koskevaan ehdotukseen. Niiden neuvottelujen rinnalla, jotka komissio haluaa aloittaa Turkin kanssa, ehdotetaan käytäväksi myös kulttuuridialogia. Se toimisi pelkojen ja ennakkoluulojen, mutta myös EU:n ja Turkin välisten todellisten erimielisyyksien välityskanavana ja varmistaisi, että ne voidaan kaikki voittaa käymällä kahdenvälistä vuoropuhelua myös kansalaisyhteiskunnassa. 
Pidän tätä erittäin tärkeänä keinona perehtyä moniin parlamentissa esitettyihin väitteisiin ja ratkaista ne. Ne liittyvät usein tuntematonta tai pelottavaa kohtaan tuntemaamme pelkoon. On syytä muistaa, että pelkoa tunnetaan molemmin puolin. Katson tämän olevan tärkeä väline vuoropuhelussa. Nämä Turkkiin liittyvät huolenaiheethan juontavat 10 vuoden taakse.
On tärkeää myös esittää itsellemme joitakin peruskysymyksiä valmistautuessamme tähän tärkeään päätökseen. Mikä synnyttäisi voimakkaimmat kannustimet luoda maallistunut Turkki, jossa vallitsee oikeusvarmuus? Mitä riskejä ja vaikutuksia syntyisi, jos EU ilmoittaisi muuttaneensa Turkin liittymisneuvottelujen aloittamista koskevaa politiikkaansa? Toivon – olen itse asiassa varma – että täällä tänään käyty keskustelu muodostaa vakaan pohjan neuvostossa käytäville ja komissiossa jatkuville keskusteluille. 
Puhemies. –
   Keskustelu on päättynyt.
Siirrymme äänestykseen. 

Puhemies.
   Esityslistalla ovat seuraavana äänestykset.
Jäsen Watson käyttää työjärjestyspuheenvuoron. Jäsen Watson, mihin työjärjestyksen artiklaan viittaatte? 
Watson (ALDE ).
    Arvoisa puhemies, käytän puheenvuoron, koska toimittuani kymmenen vuotta parlamentin jäsenenä en muista toista tapausta, joka muistuttaisi Eurlingsin mietinnöstä tänään toimitettavaa äänestystä…
Puhemies.
   Pyydän teitä noudattamaan työjärjestystä ja ilmoittamaan, mihin artiklaan viittaatte.
Watson (ALDE ).
    Arvoisa puhemies, suokaa anteeksi. Käytän työjärjestyspuheenvuoron 162 artiklan mukaisesti. Kuten sanoin, olen toiminut kymmenen vuotta parlamentin jäsenenä, enkä muista toista tapausta, joka muistuttaisi tämänpäiväistä tilannetta. Vaadimme neuvostolta ja komissiolta jatkuvasti avoimuutta ja läpinäkyvyyttä poliittisia päätöksiä tehtäessä...
… ja on uskomatonta, että tämän parlamentin jäsenet pyytävät salaisen äänestyksen toimittamista poliittisesta päätöksestä 162 artiklan mukaisesti, jolla on tarkoitus säännellä nimitysmenettelyjä. Miten voimme kantaa vastuumme äänestäjiimme nähden? Miten voimme puolustautua häpeällisiltä tekopyhyyssyytöksiltä? 
Arvoisa puhemies, vaadin teitä nujertamaan tämän pelkureiden ja itsevaltiaiden muodostaman hataran yhteenliittymän…
… ja ilmoittamaan, että salaista äänestystä ei voida toimittaa, koska se on parlamentin arvolle sopimatonta, sekä tarkistamaan työjärjestystä artiklan selventämiseksi. 
Cohn-Bendit (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, käytän puheenvuoron työjärjestyksen 162 artiklan 2 ja 3 perusteella.
Kuten jäsen Watson juuri huomautti – ja viittaan myös jäsen Poetteringin huomautuksiin – Euroopan unionin on tehtävä historiallinen päätös siitä, käynnistetäänkö liittymisneuvottelut Turkin kanssa.
Jotkut vastustavat Turkin liittymistä, ja suhtaudun heihin hyvin kunnioittavasti. Toiset taas kannattavat liittymistä, ja suhtaudun heihinkin hyvin kunnioittavasti. En kuitenkaan tunne yhtään ihmistä, jota kunnioittaisin ja joka uskaltaisi lausua mielipiteensä Turkista. 
Kehotan jäsen Poetteringia ottamaan julkisesti kantaa siihen, kannattaako vai vastustaako hän salaista äänestystä, joka toimitetaan tänään parlamentissa. Kannattaako vai vastustaako hän salaista äänestystä? 
Puhemies.
   Hyvä jäsen Cohn-Bendit, voitte pyytää parlamentin jäseniä rauhoittumaan, mutta minun on muistutettava, että käytätte työjärjestyspuheenvuoron. Pitäytykää siis siinä.
Cohn-Bendit (Verts/ALE ).
    Pyydän, että ne jäsenet, jotka ovat allekirjoittaneet tämän päätöslauselman äärioikeiston kanssa, peruvat allekirjoituksensa, koska päätöslauselma ylittää heidän ajattelu- ja käsityskykynsä. Vetoan kaikkiin niihin, joilla on vähänkään omanarvontuntoa, jotta he peruisivat allekirjoituksensa ja äänestäisivät... 
Schulz (PSE ).
    Arvoisa puhemies, tunnemme 162 artiklan, ja äänestyslistasta käy ilmi, että 147 jäsentä on ilmeisesti vedonnut 162 artiklaan perustellakseen, miksi esitetyistä eri tarkistuksista ja lopullisessa äänestyksessä on syytä toimittaa salainen äänestys. Tästä syystä haluan tehdä selväksi, mitä mieltä ryhmäni on 162 artiklasta: Euroopan parlamentin sosialistiryhmä suosittelee nimenhuutoäänestyksen toimittamista, koska Euroopan kansalaisilla on mielestämme oikeus saada tietää, miten Euroopan parlamentin jäsenet ovat äänestäneet tässä ratkaisevan tärkeässä asiassa. 
Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmä ei kykene mielestämme noudattamaan johdonmukaista ja yhtenäistä linjaa. Suurin osa 147 allekirjoittajasta kuuluu tähän ryhmään, ja haluaisin kiittää Belgian entistä pääministeriä Jean-Luc Dehaenea siitä, että hän ilmoitti ryhmän jäsenille yksiselitteisesti, että vaikka ratkaisu voidaankin hyväksyä oikeudelliselta kannalta, sitä on mahdoton hyväksyä poliittiselta kannalta. 
Puhemies.
   On entistä selvempää, että työjärjestystä koskeva huomautus liittyy 162 artiklan soveltamiseen salaisiin äänestyksiin, esitetyn pyynnön mukaisesti. 
Corbett (PSE ).
    Arvoisa puhemies, totean ensinnäkin, että en osallistunut tämän artiklan laatimiseen. Saanen toiseksi korostaa, ennen kuin teette päätöksenne, sanojen "voidaan toimittaa" merkitystä. Työjärjestyksen 162 artiklan 2 kohdan mukaan äänestys voidaan toimittaa salaisena äänestyksenä myös, jos vähintään yksi viidesosa parlamentin jäsenistä sitä pyytää. Siinä ei lausuta, että niin pitää tehdä. Edellisessä kohdassa käytetään sanaa "toimitetaan" nimityksien yhteydessä. Näillä kahdella tapauksella on selvä ero…
Puhemies.
   Hyvä jäsen Corbett, meidän on noudatettava työjärjestystä. Ymmärrän, että olette hyvin perillä aiheesta, mutta en ole pyytänyt teiltä neuvoa. Panen mielipiteenne kyllä merkille ja otan sen huomioon. 
Hyvät parlamentin jäsenet, käyttäkää vain todellisia työjärjestyspuheenvuoroja. Muuten keskustelu kestää ikuisesti. 
Wurtz (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, en halua tarjota neuvoja, joita ei kaivata, vaan haluan ehdottaa, että useiden jäsenien esittämä pyyntö annetaan parlamentin käsiteltäväksi. Parlamentti voi sitten päättää, kannattaako se salaisen äänestyksen toimittamista. 
Puhemies.
   Olette tehnyt ehdotuksen, joka liittyy työskentelytapojemme organisoimiseen. Puhemiehistö panee ehdotuksen merkille, mutta työskentelytapojamme säännellään työjärjestyksessä, ja siinä on meille riittävästi ohjeistusta. 
Landsbergis (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, haluan vain sanoa, että vastustan järkeni ja jopa työjärjestyksen perusteella salaisen äänestyksen toimittamista, ja kehotan ryhmäni kollegoja – tai ainakin joitakin heistä – perumaan allekirjoituksensa. 
Puhemies.
   Hyvät parlamentin jäsenet, tässä keskustelussa ei ole tarkoitus käsitellä sitä, olivatko pyyntöjen allekirjoittajat oikeassa eikä sitä, olisiko heidän pitänyt pidättäytyä allekirjoittamasta. Annan puheenvuoron vain puhujille, jotka käyttävät työjärjestyspuheenvuoron, ja pyydän teitä kunnioittamaan tätä. Kannanotot, joissa pohditaan, oliko oikein vai väärin allekirjoittaa pyyntö tai jättää se allekirjoittamatta, ja pitäisikö jäsenien äänestää niin tai näin, voivat olla hyvin mielenkiintoisia, mutta ne eivät kuulu tähän kohtaan. 
Niinpä, jos käy ilmi, että työjärjestyspuheenvuoro ei olekaan sellainen, puhemies keskeyttää puhujan. 
Speroni (IND/DEM ).
   – Arvoisa puhemies, en aio tehdä työtänne puolestanne enkä antaa teille neuvoja. Työjärjestyksen 162 artiklan 3 kohdassa lausutaan kuitenkin, että vaikka nimenhuutoäänestyksen toimittamisesta on esitetty pyyntö, salaista äänestystä koskeva pyyntö on etusijalla nimenhuutoäänestystä koskevaan pyyntöön nähden. 
Toubon (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, pyydän vain, että noudatatte 162 artiklan 3 kohtaa, jonka mukaan viidesosa parlamentin jäsenistä voi pyytää salaisen äänestyksen toimittamista. Haluan muistuttaa jäsen Cohn-Benditille, Euroopan parlamentin sosialistiryhmälle ja teille, arvoisa puhemies, että tavoitteena on suojella tärkeintä prioriteettiamme eli ajattelun ja ilmaisun vapautta. Arvoisa puhemies, keskustelu… 
Posselt (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, vetoan samaan artiklaan kuin jäsen Wurtz. Oikeus toimittaa salainen äänestys on perinteinen vähemmistöjen oikeus, jota puolustan, vaikka en salaakaan sitä, että äänestän Turkin liittymistä vastaan. 
Puhemies.
   On päivänselvää, että nämä eivät ole työjärjestyspuheenvuoroja vaan selontekoja, joissa selvitetään, miten kukin jäsen suhtautuu käsiteltävänämme olevaan asiaan. Minusta ei näin ollen ole enää tarvetta eikä järkeä myöntää työjärjestyspuheenvuoroja. 
Työskentelytapojamme on kuitenkin organisoitava, ja tällöin on tietysti noudatettava työjärjestystä. Siinä on toisinaan tulkinnan varaa, ja jokainen tapaus on selvitettävä, niin kuin tämäkin. 
Puhemiehistö on vastaanottanut kolme pyyntöä salaisen äänestyksen toimittamisesta työjärjestyksen 162 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Lainaan kohtaa espanjaksi, joten se täytyy tietysti kääntää. Siinä lausutaan: "Äänestys voidaan toimittaa salaisena äänestyksenä myös, jos vähintään yksi viidesosa parlamentin jäsenistä sitä pyytää. Pyyntö on esitettävä ennen äänestyksen aloittamista." 
Koska tässä tapauksessa tarkastellaan säännöksen täytäntöön panemista, totean ensinnäkin, kuultuani jäseniä, jotka ovat pitäneet niin sanottuja työjärjestyspuheenvuoroja, ja pyydettyäni tietysti lausuntoa parlamentin oikeudelliselta yksiköltä ja pääsihteeristöltä – näin minun on pakko toimia – toimivaltaisten yksikköjen vakuuttaneen minulle, että pyynnöt on esittänyt riittävä määrä jäseniä ja että ne on esitetty ajoissa. Toiseksi, on tarkasteltava kysymystä, jonka jotkut teistä esittivät, eli sitä, onko meidän toimitettava salainen äänestys. 162 artiklan 2 kohdassa, joka on mainittu usein tänä aamuna, lausutaan nimittäin, että "äänestys voidaan toimittaa salaisena äänestyksenä" sen sijaan, että siinä lausuttaisiin "äänestys on toimitettava". Työjärjestys on näin ollen tulkinnanvarainen. 
Koska puhemiehistö tiesi, että asiasta keskusteltaisiin, se tarkasteli asiaan liittyviä yhteisöjen tuomioistuimen ennakkotapauksia ja päätöksiä. Riippumatta siitä, mitä mieltä olen asioiden hoitamistavasta, minun on pyrittävä tulkitsemaan työjärjestystä mahdollisimman lainmukaisesti. Niinpä ilmoitan parlamentille, että on olemassa ennakkotapaus: puhemies Cox katsoi 12. kesäkuuta 2002 pidetyssä istunnossa, että sanat "voidaan toimittaa salaisena" tarkoittavat, että ehdotus on hyväksyttävä automaattisesti ja että jos riittävän moni jäsen esittää pyynnön, se on hyväksyttävä. 
Totean lisäksi, että Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin teki lokakuussa 2001 päätöksen, jossa myös katsottiin, että sana "voidaan" muodosti velvoittavan ehdon työjärjestyksessä, joka on samanlainen työjärjestys kuin tämä, jota nyt tarkastelemme.
Näiden ennakkotapauksien perusteella ja – korostan – riippumatta siitä, miten asiat pitäisi hoitaa yksittäisten ihmisten mielestä, puhemiehistö katsoo, että koska pyyntö on esitetty ajoissa ja asianmukaisella tavalla, meidän on toimitettava salainen äänestys... 
... vaikka työjärjestykseen liittyvistä asioista vastaavan parlamentin valiokunnan onkin käsiteltävä asiaa vastaisuudessa. Joudumme todennäköisesti selvittämään, onko puhemiehistön tulkinta oikea, mutta tässä menettelyn vaiheessa puhemiehistön on kannettava vastuu päätöksestä, vaikka puhemiehistö ei olekaan voinut kuulla toimivaltaisia valiokuntia. Kuultuani kaikkia jäseniä ja oikeudellista yksikköä minusta tuntuu siltä, että työjärjestyksen oikean tulkinnan perusteella meidän on toimitettava pyydetty salainen äänestys, ja niin me teemmekin. 
Äänestyksen toimittamisesta puheen ollen ilmoitan parlamentin jäsenille, että olen päättänyt, että toimitamme koneäänestyksen 161 artiklan 1 kohdan mukaisesti, eikä näin ollen ole tarpeen nimittää ääntenlaskijoita. Äänestys on salainen, mutta se toimitetaan koneäänestyksenä. 
Siirrymme näin ollen äänestyksiin. 
Rocard (PSE ).
    Arvoisa puhemies, haluan esittää suullisen tarkistuksen tarkistukseen 71, koska siinä mainitaan eräitä seikkoja, jotka eivät ole kaikkien tiedossa. Ryhmäni puolesta ehdotan lauseen "armenialaisten kansallisen hautamuistomerkin avaaminen pyhiinvaeltajille Pohjois-Anatoliassa" – jossa sana "hautamuistomerkki" on epätarkka käännös – korvaamista lauseella "tuhoutuneiden armenialaisten kirkkojen avaaminen pyhiinvaeltajille Anissa, lähellä Karsia, Itä-Anatoliassa." Yksikään armenialainen ystävämme ei tuntenut paikkaa eikä tiennyt sen avaamisesta pyhiinvaeltajille. 
Sama pätee toiseen suulliseen tarkistukseen, jota haluan ehdottaa. On epäselvää, haluavatko turkkilaiset historiantutkijat todella tutkia kansanmurhaa, ja tästä syystä ehdotan, että poistamme viittauksen "turkkilaisiin historiantutkijoihin" monikossa ja että korvaamme sen historiantutkijoiden johtajan nimellä. Viittaan tässä Halil Berktayhin, turkkilaiseen historiantutkijaan, joka on tehnyt suuren työn pyrkiessään lisäämään tietämystämme armenialaisten kansanmurhasta. Hyvät parlamentin jäsenet, monet teistä ovat sanoneet, että ette tunne hänen nimeään, ja että tarkistus oli sopimaton, mutta teidän on syytä tietää, että siinä viitataan Halil Berktayhin. Loppuosa ei muutu, koska nämä olivat vain selvennyksiä. 




Coelho (PPE-DE ),
   . – Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, autovarkauksien lukumäärä kasvaa Euroopassa, mikä lisää kansalaistemme turvattomuuden tunnetta. Europolin tilastoista käy ilmi, että niistä yli miljoonasta ajoneuvosta, jotka varastettiin vuonna 2002, alle 39 prosenttia saatiin takaisin. 
Olemme parlamentissa ryhtyneet ja suositelleet ryhtymistä monenlaisiin toimiin. Teimme näin viimeksi maaliskuussa, ja onnittelen neuvostoa siitä, että se ryhtyi vihdoinkin toimiin. Alankomaiden meille esittämä ehdotus on tehty hyvässä tarkoituksessa mutta väärässä muodossa. Meille esitetyn tekstin olisi pitänyt kuulua ensimmäisen pilarin, ei kolmannen pilarin soveltamisalaan. Komissio tuki tätä kantaamme. Eräiden parlamentin jäsenien mielestä teksti olisi pitänyt hylätä tästä syystä. Suhtauduimme asiaan toisin kansalaisvapauksien valiokunnassa. Olemme poistaneet tekstistä kaiken sen, jonka pitäisi kuulua yksinomaan yhteisön pilariin, ja sisällyttäneet siihen kaiken sen, mikä voidaan kattaa hallitustenvälisellä pilarilla. Arvoisa puhemies, olemme todistaneet, että parlamentti on toiminut hyvässä uskossa ja että se suhtautuu tarkkaavaisesti autovarkauksien ja siihen liittyvän rikollisuuden aiheuttamaan pahenevaan ongelmaan. Haluamme sanoa neuvostolle yhden asian: olisi hyvä, että neuvosto ja jäsenvaltiot suhtautuisivat kunnioittavammin parlamentin valtaoikeuksiin. 
Kiitän vielä kaikkia niitä parlamentin jäseniä, jotka osallistuivat työhön tekemällä ehdotuksia ja antamalla neuvoja, erityisesti liikennevaliokunnan jäseniä sekä jäsen Jardim Fernandesia ja jäsen Wortmann-Koolia. 

Díaz de Mera García Consuegra (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, suullisen tarkistuksemme 28 tarkoituksena on parantaa ja tehostaa niiden oikeuksien suojelemista, joita haluamme varjella, ja tehdä se realistisella tavalla, ei utopististen ehdotuksien kautta. 
Arvoisa puhemies, pyydämme kokemusperäisen realismin nimissä, että ilmaisu "hakijan omalla kielellä" korvataan ilmaisulla "kielellä, jota hakija ymmärtää".

Díaz de Mera García Consuegra (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, jotta en kävisi ikävystyttäväksi, totean vain, että esitän samaa kuin suullisen tarkistuksen 28 yhteydessä. 

Äänestykset ovat päättyneet. 

Fatuzzo (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, annan mielihyvin selvityksen siitä, miten äänestin mietinnöstä, joka koskee Turkin liittymistä Euroopan unioniin. 
Aloitan toteamalla, että äänestin Turkin liittymistä vastaan, mutta haluaisin selittää, miten päädyin tähän päätökseen. Vierailin viime viikolla, 9. joulukuuta, Reggio Calabriassa, jonne Carlo Rositani, eläkeläisten puolueen toimihenkilö, oli kutsunut minut luennoimaan Tommaso Gulli -opettajankoulutuslaitokseen. Pyysin erään luokan noin 120:ä tyttöä, jotka olivat iältään 16–19-vuotiaita, äänestämään Turkin liittymistä vastaan tai sen puolesta. Äänestystulos oli: 100 tyttöä 120:stä äänesti vastaan ja muut 20 äänestivät tyhjää. Noudatin näin ollen mieluusti näiden nuorten äänestyskäyttäytymistä. 
Konrad (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, vastustin liittymisneuvottelujen käynnistämistä Turkin kanssa. Kyse on kannaltani periaatteesta. Euroopan unioni, joka perustettiin Roomassa vuonna 1957, on aina määritellyt itsensä kristillisin ja demokraattisin määrein, jotka perustuvat kreikkalaiseen filosofiaan, roomalaiseen oikeuteen ja kristilliseen uskoon. 
Olemme nyt hylkäämässä Rooman hengen Euroopan parlamentin tekemän täysin väärän päätöksen seurauksena. Ranskan entinen presidentti, Valéry Giscard d'Estaing, on aivan oikeassa: tämä merkitsisi tosiaan EU:n loppua sellaisena kuin me sen tunnemme. Luoja varjelkoon länsimaiden muodostamaa kristillistä sivilisaatiota.
Martin, David (PSE ).
    Arvoisa puhemies, äänestin Turkkia koskevan mietinnön puolesta ja olen sitä mieltä, että teimme tänään hyvää työtä. Olemme kannustaneet niin Turkin sisäpuolella kuin sen ulkopuolellakin toimivia tahoja, jotka ovat kampanjoineet ja ponnistelleet maallisen Turkin valtion puolesta, Turkin valtion, joka perustuu demokratiaan ja jossa kunnioitetaan ihmisoikeuksia. 
Olemme myös tehneet hyvin selväksi niille 15 miljoonalle muslimille, jotka jo elävät Euroopan unionissa, ettei tämä ole mikään valikoiva kristillinen kerho. Olen siis kaiken kaikkiaan hyvin tyytyväinen työhön, jonka olemme tehneet tänä aamupäivänä. 
Czarnecki, Ryszard (NI ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, haluan muistuttaa kaikille jäsenille – sekä niille, jotka äänestivät ehdotuksen puolesta, että niille, jotka äänestivät sitä vastaan – että emme äänestäneet siitä, pitäisikö Turkki hyväksyä Euroopan unioniin vai ei. Tämä voi olla hyväkin asia. Parlamentti äänesti Turkin kanssa käytävien neuvottelujen käynnistämisen puolesta. Se, liittyykö Turkki Euroopan unioniin, riippuu näiden neuvottelujen edistymisestä ja niiden lopputuloksesta. Minusta tuntuu, että kaikki parlamentin jäsenet eivät vielä tienneet tätä. 
Borghezio (IND/DEM ).
   – Arvoisa puhemies, vastustan parlamentin tekemää päätöstä Turkin liittymisneuvottelujen käynnistämisestä, koska Turkki ei kuulu Eurooppaan! Totean lisäksi, että saatamme vielä joskus joutua näkemään näiden toimielimien yllä liehuvan lipun, Turkin lipun, joka on edelleen armenialaisten vuodattaman veren tahraama. Turkki ei ole vielä tunnustanut armenialaisten kansanmurhaa. 
Olemme pettäneet Lepanton hengen, sellaisen Euroopan tuhatvuotisen perinteen, joka on ja joka haluaa vastedeskin olla sitoutunut kristillisiin juuriinsa. Turkkilainen yhteiskunta on sitä paitsi tiiviisti nivoutunut islamilaisen fundamentalismin periaatteisiin, ja se on vakava uhka, joka pitäisi tiedostaa Euroopassa. 
Tästä syystä olemme ylpeitä siitä, että vastustimme äänestyksessä niiden menettelyjen käynnistämistä, joiden avulla Turkki voi liittyä Eurooppaan. Katsomme myös, että ne eurooppalaiset poliitikot, jotka tukivat päätöstä vastuuttomasti, saisivat hävetä, koska päätös on useimpien ihmisten toiveiden vastainen. Vaadimme, että kaikissa Euroopan unionin maissa pidetään kansanäänestys, jotta ihmiset saisivat äänensä kuuluviin, koska Euroopan kansat vastustavat Turkin liittymistä. 
Claeys (NI ).
    Arvoisa puhemies, Turkin pääministeri Erdogan toteaa 8. joulukuuta ilmestyneessä -lehdessä, että jos EU ei ole kristillinen kerho, Turkin kaltaisen islamilaisen maan pitäisi voida liittyä siihen. Tämä tarkoittaa, että Euroopan pitäisi luopua persoonallisuudestaan, tai ainakin osasta siitä, kun taas Turkki saa edelleen muodostaa islamilaisen kerhon. Pari päivää myöhemmin pääministeri Erdogan varoitti -lehdessä Euroopan maiden johtajia siitä, että ääri-islamilaiset tahot saattavat koventaa väkivaltaisia iskujaan, jos Eurooppa ei hyväksy Turkkia ehdokasvaltioksi. Koska pääministeri Erdoganin taustakin on ääri-islamilainen, tätä voidaan pitää suoranaisena uhkauksena ja aivan yksinkertaisesti kiristyksenä. 
Euroopan parlamentilla ei ole enää senkään vertaa itsekunnioitusta, että ryhtyisimme toimiin tällaisen kiristyksen torjumiseksi. Entä miten voimme tulevaisuudessa torjua esimerkiksi Marokon hakemuksen, jos hyväksymme Turkin kaltaisen maan, joka ei kuulu Eurooppaan? Ihmisiä vedetään nenästä: meille väitetään, että Turkkia arvioidaan Kööpenhaminan kriteerien mukaan, mutta niin ei ilmeisestikään ole. Sillä ei ole mitään väliä, että Turkissa harjoitetaan laajamittaista kidutusta, saati sillä, että Turkin sotajoukot miehittävät osittain erästä nykyistä jäsenvaltiota, eikä Turkki ole edes tunnustanut kyseistä valtiota. Voin vain todeta, että meistä parlamentin jäsenistä on tullut liian arkoja suojelemaan omia etujamme eurooppalaisina. 
Posselt (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, tarkastelen ensinnäkin myönteisiä näkökohtia. Olemme tiivistäneet hyökkäystämme – joka kohdistuu Turkin hallitukseen, ei sen kansaan – ihmisoikeusasioissa vaatimalla oikeuksia ja vapauksia kurdeille sekä armenialaisten kansanmurhan tunnustamista ja perinpohjaista selvittämistä. 
Toinen myönteinen seikka on, että emme ole vaatineet Turkin liittymistä, vaan vasta sen liittymisneuvottelujen käynnistämistä, mitä vastaan äänestin. Ottaen huomioon, että liittymisneuvotteluja kannattaviin jäseniin kuuluu monia, jotka vastustavat viime kädessä Turkin liittymistä, näytämme olevan oikealla tiellä. Olimme ensin vähemmistönä, mutta nyt meitä tukee parlamentin suurin ryhmä, Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmä. Tarvitaan vielä toiset 40 jäsentä, jotka omaksuvat selvän kannan tulevina vuosina. Siten tässä parlamentissa ei enää ole enemmistöä, joka kannattaisi Turkin liittymistä Euroopan unioniin, kun toimitamme vihdoin sitovan äänestyksen asiasta.
Tämän lisäksi on todettava, että PPE-DE-puolueeseen kuuluvien hallituksien päämiesten tehtävänä on pysäyttää kahden päivän kuluttua pidettävässä Brysselin huippukokouksessa sopulien etenevä aalto, joka päättyy väistämättä tuhoon. 
Brepoels (PPE-DE ),
   . Eurooppamme on avoin Eurooppa, joka perustuu eurooppalaiseen kansankulttuuriin, joka puolestaan polveutuu yhteisistä arvoistamme ja normeistamme. Tällainen "yhtenäisyys erilaisuudessa" on sekä Euroopan tärkein ominaispiirre että sen suurin valtti. 
Tällaisella poliittisella hankkeella on rajansa. Unionin laajentumisen ei pitäisi estää sen syventymistä. Turkin jäsenyys uhkaa muuttaa unionin pelkäksi taloudelliseksi yhtymäksi, joka ei voi enää hoitaa tärkeitä ylikansallisia tehtäviä yhteensovitetulla tavalla. 
Sisäisten pakotteiden halvaannuttama unioni vailla voimaa ja henkeä – sellaiseen lopputulokseen ei ole pyritty eikä siitä ole haaveiltu. On selvää, että Turkki on edistynyt suuresti viime vuosien aikana. Näitä uudistuksia ja syväluotaavaa taloudellista yhteistyötä on eittämättä jatkettava. 
Näin ollen unionin ja Turkin välinen erityinen kumppanuussuhde vaikuttaisi tarkoituksenmukaiselta ratkaisulta, johon voidaan sisällyttää kauaskantoisen taloudellisen yhteistyön lisäksi näkökulmia, jotka liittyvät kurdeihin, naisten oikeuksiin ja yleensä ihmisoikeuksiin. Koska tätä viimeistä osatekijää ei ole sisällytetty mietintöön, äänestän mietintöä ja päätöslauselmaa vastaan. 
Carlotti (PSE ),
   . Vaikka komission kertomus olikin perusteltu, 6. lokakuuta annetuissa suosituksissa ei enää vaadittu Turkkia tunnustamaan armenialaisten kansanmurhaa, joka tapahtui vuonna 1915. 
Kansanmurhassa kuoli yli miljoona ihmistä, mikä vastasi lähes kahta kolmannesta maan suurimmasta vähemmistökansasta. 
Rikos, joka oli tarkoituksellinen ja joka johti laajamittaiseen ja järjestelmälliseen tuhoamiseen, oli 1900-luvun ensimmäinen kansanmurha, eikä Turkin valtio vieläkään hyväksy sen mainitsemista. 
Pahinta, mitä nyt voimme tehdä, on pysyä hiljaa. Komission vaitiolo voi antaa sen vaikutelman, ettei tämä murhenäytelmä koske sitä mitenkään, ja että se on vain turkkilaisten ja armenialaisten ongelma. 
Pidän tätä huolestuttavana, en uskonnollisista, historiallisista tai yhteiskunnallisista syistä, vaan siksi, että kysymys on poliittinen, ja se vaikuttaa suoraan demokratiaan ja ihmisoikeuksiin. 
Kysymys juontaa juurensa Euroopan unionin perustuksiin, jotka luotiin toisen maailmansodan jälkeen, kun Ranska ja Saksa vakuuttivat haluaan tuoda rauha Eurooppaan. Tämä tarkoitti sitä, että maanosamme surullisimmat ajat oli ohitettu, vaikka juutalaisten tuhoamisen koko laajuutta ei tunnustettu kuin vasta myöhemmin. 
Tästä syystä Armenian kysymys on ratkaisevan tärkeä Euroopalle, sillä se pyrkii vapauden ja totalitarismin vastaiseksi alueeksi, jossa uudenaikainen ja maallinen kansalaisuus kukoistaa. 
Castex (PSE ),
   . Äänestin tyhjää, kun äänestimme Euroopan komission suosituksesta ja määräaikaiskertomuksesta vuodelta 2004 Turkin edistymisestä liittymisvalmisteluissa, seuraavista syistä.
Se, että Euroopan unioni ei kykene muotoilemaan, hyväksymään ja rakentamaan johdonmukaista poliittista hanketta, on mielestäni suuri este Turkin hyväksymiselle yhteisöön. 
On mielestäni kyseenalaista, ellei peräti vastuutonta, harjoittaa loputtoman laajentumisen politiikkaa aikana, jolloin Euroopan unionin poliittisesta ulottuvuudesta ja sosiaalisten etujen ja verotuksen yhteensovittamisesta ei ole vielä tietoakaan. Euroopan unioni ei pysty tällä hetkellä tekemään poliittisia ehdotuksia todellisesta yhdentymisestä Turkin kokoiselle maalle. 
Huomautan, että kantamme ei perustu maantieteellisiin, historiallisiin, uskonnollisiin tai kulttuurisiin näkökulmiin. Kantaani ei vaikuta se, täyttääkö Turkki tietyt vaatimukset, vaan se, että Euroopan unioni ei pysty luomaan yhteisen tulevaisuuden edellyttämiä puitteita. 
Ferber (PPE-DE ),
   . – Haluan vielä kerran selventää CSU-puolueeseen kuuluvien Euroopan parlamentin jäsenien puolesta kantaamme Turkin kanssa käytävien liittymisneuvottelujen mahdolliseen käynnistämiseen. Tänään toimitettu äänestys on osoittanut, että monet kollegamme, edustivatpa he mitä EU:n jäsenvaltiota ja poliittista ryhmää hyvänsä, tukevat etuoikeutetun kumppanuuden mallia. Tämä kumoaa erityisesti niiden tahojen väitteet, joiden mukaan CDU- ja CSU-puolueet ovat Euroopassa yksin tällä kannalla. Toivon, että Eurooppa-neuvosto ottaa tämän myös huomioon käsitellessään asiaa perjantaina. Olemme edelleen sitä mieltä, että Turkin liittyminen Euroopan unioniin vaikuttaisi hyvin haitallisesti unionin suoritustasoon. Jos joku pitää tavoitteena Euroopan heikentämistä vapaakauppa-alueeksi, siihen päästään liittämällä Turkki EU:hun. Jos toisaalta haluamme vahvan Euroopan, jolla on kykyä toimia, etuoikeutettuun kumppanuussuhteeseen perustuva erityinen kumppanuus on sopiva keino saavuttaa tämä tavoite. Eurooppa-neuvoston on huomioitava tämä vastuu perjantaina pidettävässä kokouksessaan. 
Ferreira, Anne (PSE ),
   . Äänestin tyhjää, kun äänestimme Euroopan komission suosituksesta ja määräaikaiskertomuksesta vuodelta 2004 Turkin edistymisestä liittymisvalmisteluissa, seuraavista syistä.
Se, että Euroopan unioni ei kykene muotoilemaan, hyväksymään ja rakentamaan johdonmukaista poliittista hanketta, on mielestäni suuri este Turkin hyväksymiselle yhteisöön. 
On mielestäni kyseenalaista, ellei peräti vastuutonta, harjoittaa loputtoman laajentumisen politiikkaa aikana, jolloin Euroopan unionin poliittisesta ulottuvuudesta ja sosiaalisten etujen ja verotuksen yhteensovittamisesta ei ole vielä tietoakaan. Euroopan unioni ei pysty tällä hetkellä tekemään poliittisia ehdotuksia todellisesta yhdentymisestä Turkin kokoiselle maalle. 
Huomautan, että kantamme ei perustu maantieteellisiin, historiallisiin, uskonnollisiin tai kulttuurisiin näkökulmiin. Kantaani ei vaikuta se, täyttääkö Turkki tietyt vaatimukset, vaan se, että Euroopan unioni ei pysty luomaan yhteisen tulevaisuuden edellyttämiä puitteita. 
Ford (PSE ),
   . Äänestän Turkin EU-jäsenyysneuvottelujen käynnistämisen puolesta. Turkki ei vielä tällä hetkellä täytä jäsenyysedellytyksiä. Sen saavutukset kurdi- ja assyrialaisvähemmistöihin liittyvissä ihmisoikeusasioissa ovat varsin vähäiset. Ammattiyhdistyksien oikeuksiin liittyvät saavutukset ovat heikot. Se ei ole onnistunut hyväksymään armenialaisten kansanmurhaa. Minkään näistä tekijöistä ei pitäisi kuitenkaan estää sellaisen prosessin käynnistämistä, jonka avulla komissio ja parlamentti voivat painostaa Turkkia oikaisemaan nämä epäkohdat. Myönteisellä äänestystuloksella tuetaan kaikkien turkkilaisten edistyksellisten tahojen kampanjoja, joilla pyritään eroon Turkin autoritaarisen menneisyyden viimeisistä jäänteistä. Jos saavutamme yhdessä nämä muutokset, tuen Turkin liittymistä unioniin, koska minun Eurooppani perustuu yhteisiin arvoihin, joita ei rajata tiettyyn uskonnollisten arvojen ja vakaumuksien kokonaisuuteen. Jos emme onnistu siinä, äänestän kielteisesti, vaikka taloudelliset edellytykset onkin saavutettu. 
Gomes (PSE ),
   . Äänestin Turkin EU-jäsenyysneuvottelujen käynnistämisen puolesta. Tämä ei merkitse lopullisen päätöksen tekemistä, koska päätöksestä on neuvoteltava vuosia. Äänestin myös kumppanin aseman myöntämistä vastaan, koska se tarkoittaisi sitä, että EU ei ole pitänyt lupauksiaan. 
Äänestin neuvottelujen käynnistämisen puolesta erityisesti monien turkkilaisten ihmisoikeusaktivistien kertomuksien valossa. He ovat vahvistaneet, että Turkissa on tapahtunut myönteistä kehitystä. Se ei tietenkään vielä riitä: Turkissa on edelleen poliittisia vankeja, vankeja kidutetaan vankiloissa, ja tekemistä riittää edelleenkin. Neuvottelujen käynnistysprosessin pysäyttäminen tässä vaiheessa vaikuttaisi hyvin haitallisesti Turkin ihmisoikeustilanteeseen. Äänestin puolesta, vaikka emme olekaan vielä ehtineet pohtia vakavasti sitä, mihin asti Euroopan pitäisi ulottua, ja koska en hyväksy "kristillisen Eurooppa-kerhon" poliittisia ja kulttuurisia rajoja sen enempää kuin kulttuurien yhteentörmäykseen liittyviä ennusteita. Äänestin puolesta, kunhan Turkki tunnustaa viipymättä EU-valtio Kyproksen ja vetäytyy viipymättä siitä osasta Kyprosta, jota se miehittää sotilaallisesti. Äänestin sen puolesta, että Turkki tunnustaa armenialaisten kansanmurhan, koska olen sitä mieltä, että se on olennaisen tärkeää sovinnon tekemiseksi Turkin naapureiden ja sen historian kanssa. 
Goudin, Lundgren ja Wohlin (IND/DEM ),
    Kesäkuun lista ei pidä Turkin maantieteellistä asemaa tai islaminuskoa esteinä Turkin EU-jäsenyydelle. Suhtaudumme myönteisesti siihen, että Turkki lähestyy EU:ta. Meidän ei pidä kuitenkaan unohtaa sitä, että sekä Turkin että EU:n on muututtava, ennen kuin on mahdollista saavuttaa täysimääräinen EU-jäsenyys.
Turkin on tunnustettava armenialaisten kansanmurha. Turkin on myönnettävä täydet ihmisoikeudet vähemmistöilleen. Sen on saavutettava sellainen taloudellisen kehityksen taso, että sen jäsenyys ei aiheuta sisämarkkinoita uhkaavia jännitteitä. EU:n on myös muututtava. Yhteinen maatalouspolitiikka on lakkautettava, ja rakennepolitiikkaa on tarkistettava, ennen kuin suuri ja köyhä Turkki voidaan ottaa mukaan. 
Toteamme lisäksi, että ruohonjuuritason tuen varmistamiseksi jäsenyysneuvottelut on käynnistettävä vasta, kun asiasta on keskusteltu jäsenvaltioiden vaalikampanjoissa vuoteen 2008 saakka. EU:n perustuslakiin liittyvät ongelmat on myös ratkaistava ennen kuin EU omaksuu kannan Turkin jäsenyysneuvotteluihin. 
Grossetête (PPE-DE ),
   . Äänestin mietintöä vastaan. 
Kansalaiset ovat huolestuneita tulevista laajentumisista ja ennen kaikkea siitä, että edelleenkään ei ole vastattu ratkaisevan tärkeään kysymykseen: missä Euroopan rajat kulkevat? 
Turkki ei tunnusta Kyproksen tasavaltaa, joka on Euroopan unionin jäsenvaltio. Turkki on miehittänyt Kyprosta lähes 30 vuoden ajan ja rankaisee kaikkia, jotka mainitsevat armenialaisten kansanmurhan. 97 prosenttia Turkin pinta-alasta sijaitsee Euroopan ulkopuolella, eikä Turkilla näin ollen ole oikeutta liittyä Euroopan unioniin. Turkin liittyminen EU:hun merkitsisi sitä, että hylkäämme poliittisen Euroopan suoralta kädeltä, jo ennen kuin siitä on edes tullut totta, ja että ylläpidämme käsitystä, jonka mukaan Eurooppa on altis kiristämiselle ja painostamiselle. Olisiko näin järkevää toimia? 
Ne, jotka kannattavat Turkin liittymistä, piileskelevät Kööpenhaminan kriteerien takana sillä tekosyyllä, että Turkki voi jonakin päivänä täyttää ne, mutta se on huiputusta. Ei riitä, että korostamme vain näiden kriteerien täyttämistä välttämättömänä edellytyksenä uusien maiden liittymiselle unioniin, koska se tarkoittaa, että kaikki kriteerit täyttävät maat voisivat vuorostaan liittyvä Euroopan unioniin. 
Tästä syystä toivon, että neuvosto hyväksyy Ranskan esittämän ajatuksen etuoikeutetusta kumppanuudesta. 
Hortefeux (PPE-DE ),
   . Parlamentti on tänään tehnyt vihdoin päätöksen Turkin EU-jäsenyydestä. Euroopan kansalaiset, jotka ponnistelevat ymmärtääkseen hallituksiensa kannat tässä asiassa, odottivat äänestystä innokkaasti. 
Äänestin Eurlingsin mietintöluonnosta vastaan, koska siinä kehotetaan "Euroopan unionin neuvostoa aloittamaan viivyttelemättä neuvottelut Turkin kanssa" ja todetaan, että "neuvottelujen tavoitteena on Turkin EU-jäsenyys". 
Eurooppalainen hanke on hyvin määritelty, ja sen tavoitteena on jakaa toimivaltuuksia naapurimaiden ja toisiaan muistuttavien maiden kesken, jotta voidaan rakentaa uusi poliittinen kokonaisuus. Turkin sisällyttäminen tähän kokonaisuuteen aiheuttaisi ongelmia tietyistä syistä. 
Turkki ei ole ensinnäkään maantieteellinen osa Euroopan mannerta, koska yli 90 prosenttia sen alueesta sijaitsee Aasiassa, ja 90 prosenttia Turkin rajoista on Aasian maiden vastaisia. 
Toiseksi, meillä ei ole koko Turkin historian aikana ollut yhteisiä arvoja. Niiden avulla on pyritty varmistamaan, että nykyinen Eurooppa perustuu yhteisiin perinteisiin, joita me kaikki pidämme yllä. 
Haluan lopuksi esittää painavan väitteen, joka vaikuttaa suoraan institutionaaliseen rakenteeseemme: jos Turkki liittyy Euroopan unioniin, siitä tulee väestömäärältään suurin jäsenvaltio, mikä tarkoittaa… 
Howitt (PSE ),
   . Euroopan parlamentin Labour-puolue suhtautuu hyvin myönteisesti selvään suositukseen, joka sisältyy tähän päätöslauselmaan, eli siihen, että EU:n johtajien pitäisi ilmoittaa Turkin kanssa käytävien liittymisneuvottelujen käynnistämisestä viivyttelemättä.
Myönnämme, että Turkin ja Armenian välisiin suhteisiin liittyy arkaluonteisia asioita, mutta niitä on tarkoitus käsitellä neuvotteluprosessin aikana. Mietinnössä ei anneta ymmärtää, että neuvottelujen käynnistäminen edellyttäisi näiden ongelmien ratkaisemista. 
Ilmoitamme myös vastustavamme pysyviä turvalausekkeita, jotka vaikuttavat työntekijöiden vapaaseen liikkuvuuteen. Turkkia on kohdeltava tasa-arvoisesti, oikeudenmukaisesti ja asianmukaisesti neuvottelujen aikana. 
Isler Béguin (Verts/ALE ),
    – Euroopan parlamentin Etelä-Kaukasian maiden valtuuskunnan puheenjohtajana suhtaudun myönteisesti siihen, että Turkin liittymisneuvottelujen käynnistämistä koskeva Eurlingsin mietintö hyväksyttiin suurella äänten enemmistöllä. Haluan toistaa, miten tärkeää on Euroopan kansoille ja kokonaisen maanosan vakaudelle, että avaamme Euroopan unionin ovet tälle maalle. 
Pahoittelen sitä, että Euroopan unioni ei ottanut alusta alkaen saarron lakkauttamista ja Turkin naapurin, Armenian, vastaisen rajan avaamista osaksi keskusteluja Turkin mahdollisesta liittymisestä, ja sitä, että Turkki ei ole hyödyntänyt tätä historiallista tilaisuutta osoittaakseen hyvää tahtoa ja avannut Armenian vastaista rajaansa. 
On kuitenkin mahdoton hyväksyä sitä, että rajakiistaa ja armenialaisten kansanmurhaa käytetään syinä kieltäytyä avaamasta ovia Turkille, kuten etenkin ranskalaiset oikeistopuolueet ovat tehneet. Ne ovat toimineet väärin uhkaillessaan tällä väitteellä juuri ennen kuin neuvosto päätti käynnistää neuvottelut, ja puolueiden ainoana tavoitteena on ollut peittää todelliset syynsä, joiden vuoksi ne haluavat torjua Turkin yhdentymisen unioniin. 
Lang (NI ),
    – Entistä useammat eurooppalaiset kansakunnat seuraavat ranskalaisten, saksalaisten, kreikkalaisten ja itävaltalaisten esimerkkiä ja osoittavat vastustavansa Turkin – Aasian maan, joka kuuluu islamilaiseen maailmaan – liittymistä Eurooppaan. Brysselin Euroopan johtajat, erityisesti presidentti Chirac, ovat tästä hyvin tietoisia. 
Tästä syystä he väittävät, että liittymisneuvottelujen käynnistäminen ei johtaisi automaattisesti Turkin liittymiseen. Tämä väite, jota toistetaan Eurlingsin mietinnössä, ei pidä paikkaansa: vuonna 1972 tapahtuneesta ensimmäisestä laajentumisesta alkaen jokainen neuvotteluprosessi on johtanut ehdokasvaltion liittymiseen. Sama pätee Turkkiin, etenkin, koska sen islamilaiset johtajat ovat varoittaneet meitä siitä, että he eivät aio tehdä minkäänlaisia myönnytyksiä. 
Jos Eurooppa-neuvosto päättää 17. joulukuuta käynnistää kansan tahdon vastaisesti liittymisneuvottelut Turkin hallituksen kanssa, unionin perustuslaista pidettävä kansanäänestys on Ranskan viimeinen mahdollisuus pelastautua unionilta, joka on eurooppalainen vain nimeltään ja jossa Turkki, väestömäärältään suurin maa, on merkittävässä asemassa. 
Lienemann (PSE ),
    – Vastustan kaikkia tulevia laajentumisia, kunnes unioni on syventänyt poliittista integraatiota, ja kunnes on luotu voimakas, sosiaalinen Eurooppa. Euroopan liittovaltioon liittyvät näkymät haalistuvat jokaisen laajentumisen myötä. Turkin liittyminen heikentää eurooppalaista hanketta entisestään, eikä Turkin ole toivottavaa yhdentyä EU:hun sen nykyisessä muodossa. Jokaista koskettava kysymys ei liity mitenkään uskontoon eikä maantietoon; Euroopan unionin on oltava poliittinen hanke. 
Hanke on nyt uhattuna, koska se on typistynyt vapaakauppa-alueeksi, jota säännellään aina vain vähemmän. Meidän on tarkistettava Euroopan rakennetta ja luotava liittovaltiolle ydin, sitten 27 maan unioni. Sen jälkeen on otettava käyttöön vahvistetun yhteistyön alue sellaisten naapurimaiden kuin Turkin kanssa, samoin kuin muiden maiden, kuten Maghreb-maiden kanssa. Meillä on niihin tiiviit yhteydet. Neuvottelujen käynnistämisen hyväksyminen tekee edellä mainitusta vaihtoehdosta etäisemmän ja on jatkoa laajentumispolitiikalle. Turkille on asetettu perustellut vaatimukset, mutta on ilman muuta selvää, että jos maa onnistuu täyttämään ne, siltä ei voida evätä pääsyä unioniin. Meidän on määriteltävä Euroopan tuleva muoto ennen mahdollisia laajentumisneuvotteluja. Meidän pitäisi hylätä laajentumisajatukset ja ryhtyä tekemään erilaista yhteistyötä Turkin kanssa. 
Lulling (PPE-DE ),
   . Olen kuulunut parlamentin jäsenenä parlamentin Turkin-ystävyysryhmään niin kauan kuin se on ollut olemassa. Niinpä kukaan ei voi syyttää minua siitä, että en suhtautuisi hyväntahtoisesti Turkkiin.
Nykyisessä tilanteessa on mielestäni syytä kysyä, onko kaikki vaatimukset – etenkin ne, jotka liittyvät ihmisoikeuksiin – todellakin täytetty. Myönnän mielihyvin, että esimerkiksi naisten oikeuksia on uudistettu enemmän sen jälkeen, kun Turkille myönnettiin mahdollisuus liittymiseen, kuin aikaisempina vuosikymmeninä. Uudistukset ovat kuitenkin toteutuneet yleisesti lähinnä paperilla, ja todellisuus laahaa edelleen perässä. Olin todella tyrmistynyt saadessani tietää, että kurdinaisia oli steriloitu Turkissa. 
Kun allekirjoitimme vuonna 1963 Turkin kanssa assosiaatiosopimuksen, jossa väläyteltiin mahdollisuutta jäsenyyteen, Euroopan unionia ei ollut vielä olemassa. Muodostimme edelleen Euroopan talousyhteisön. Koska Turkin kanssa perustettiin tulliliitto vuonna 1996, nykyinen tilanne vastaa hyvin tarkasti taloudellista yhteisöä, jossa jäljellä olevat kaupan esteet voidaan helposti poistaa. 
Tämä huomioon ottaen, ja koska on selvää, että Turkin on pysyttävä sidoksissa Euroopan rakenteisiin, mittojen mukaan räätälöity erityisasema tuntuisi Turkin kannalta helpommalta ja kunniakkaammalta vaihtoehdolta kuin syrjivä jäsenyyssopimus, jota komissio ehdottaa, sen lisäksi, että on syytä suhtautua epäilevästi...
Matsis (PPE-DE ),
   . – Äänestin Eurlingsin mietinnön puolesta, mietinnön, joka koskee Turkin edistymistä kohti Euroopan unionin jäsenyyttä. Mietintö on Euroopan parlamentin poliittisten ryhmien välisen kompromissin tulos. En kuitenkaan yhdy 38 kohtaan, jossa ehdotetaan Annanin suunnitelman käyttämistä perustana Kyproksen kysymystä ratkaistaessa, koska 76 prosenttia kyproksenkreikkalaisista ja 67 prosenttia kaikista kyproslaisista torjui suunnitelman. Kuten 38 kohdassa aivan oikein todetaan, ratkaisuun voidaan päästä niiden periaatteiden pohjalta, joihin EU perustuu. 
Suhtaudun myös varautuneesti 39 kohdan tarkkaan sisältöön; se ei mielestäni sovi yhteen Mechtild Rothen mietinnön kanssa, jonka Euroopan parlamentti hyväksyi noin kuukausi sitten (ks. Rothen mietintö, tarkistus 2, johdanto-osan kappale 4 a (uusi) (4 a) sivu 6/15). 
Meijer (GUE/NGL ),
   . Sen jälkeen, kun Atatürk kaappasi vallan vuonna 1923, Turkki on ollut tyypillinen eurooppalainen valtio, vaikkakin vanhanaikainen ja autoritaarinen valtio, jollaisia emme nykyään enää halua Eurooppaan. Armeijan valta on suunnaton, vankiloissa on poliittisia vankeja, puolueita ja sanomalehtiä kielletään usein ja 10 prosentin äänestyskynnys pitää jopa kaikkein lainmukaisimmatkin puolueet parlamentin ulkopuolella. Kurdit, armenialaiset ja assyrialaiset saavat valita sen välillä, muuttavatko he maasta vai mukautuvatko he turkkilaisen enemmistön kieleen, kulttuuriin ja uskontoon. Turkin on muututtava suuresti niin lainsäädäntönsä kuin jokapäiväisen elämänsäkin kannalta, ennen kuin voimme toivottaa sen tervetulleeksi. Nyt, yli 40 vuotta myöhemmin, ehdotetaan neuvottelujen pikaista käynnistämistä, jotta siitä tulisi EU:n täysimääräinen jäsen. Tätä haluavat myös miljoonat turkkilaista alkuperää olevat eurooppalaiset. Siitä, voiko Turkki liittyä yhteisöön, ei päätetä ennen neuvotteluja vaan niiden aikana. Vaarana on, että Turkin hallitus katsoo, että Turkki ansaitsee EU:n jäsenyyden kolme tai viisi vuotta kestäneiden neuvottelujen jälkeen, vaikka demokratiaan, ihmisoikeuksiin ja etnisiin vähemmistöihin liittyviä ongelmia ei olisikaan vielä siihen mennessä ratkaistu, mikä voi aiheuttaa selkkauksia ja EU:n ja Turkin ajautumisen erilleen. Kööpenhaminan kriteerejä ei pidä korvata Ankaran kriteereillä. 
Morgan (PSE ),
   . Äänestin sen puolesta, että Turkki edistyisi kohti unionin jäsenyyttä, vakavista varaumista huolimatta. 
Korostan äänestäneeni sen puolesta, että Turkki edistyisi kohti unionin jäsenyyttä, koska se on islamilainen maa ja koska se toimisi tällöin tärkeänä siltana Euroopan ja erityisesti Lähi-idän välillä. 
Olen kuitenkin huolestunut siitä, että Turkissa syyllistytään edelleen laajamittaisiin ihmisoikeusrikkomuksiin. Olen myös huolestunut siitä, että maa, jossa niin monet ihmiset elävät köyhyydessä, ei voi saavuttaa yhteisön säännöstössä vaadittuja tasoja, ja pelkään, että on korostettu enemmänkin Turkin markkinoille pääsemistä kuin sitä, että Turkin on mukauduttava EU:n sosiaalisiin ja ympäristöön liittyviin normeihin. En ole kiinnostunut Euroopan laajentumisesta vain markkinoiden laajentumisen vuoksi. Sosiaalisia ja ympäristöön liittyviä näkökulmia on korostettava yhtä lailla. 
Muscardini (UEN ),
   . –  -puolueen valtuuskunta on äänestänyt Eurlingsin mietinnön puolesta, mietinnön, joka koskee Turkin liittymisprosessin käynnistämistä. Prosessi kestää useamman vuoden verran. Prosessin käynnistäminen enteilee yksiselitteisesti muutosta Turkin hallituksen noudattamassa poliittisessa linjassa, ei pelkästään yhteisön säännöstön ja Kööpenhaminan kriteerien osalta, vaan myös ja varsinkin, kun on kyse armenialaisiin ja kurdeihin liittyvien kysymyksien ratkaisemisesta. 
 -puolue katsoo, että neuvoston 17. joulukuuta tekemästä päätöksestä pitäisi käydä yksiselitteisesti ilmi, että Turkin kanssa käytävien neuvottelujen käynnistäminen edellyttää, että Turkin hallitus tunnustaa Kyproksen valtion, Euroopan unionin täysimääräisen jäsenen, ja näin ollen Kyproksen kysymyksen ratkaisemista. Se tarkoittaa 35 000 turkkilaisen sotilaan vetämistä pois Kyproksesta. Kyprosta miehittäessään ne miehittävät myös Euroopan unionin aluetta.
 -puolue haluaa varmistaa, että mietintöön sisältyviä takuita ja ehtoja noudatetaan, koska Turkin matka kohti jäsenyyttä ei pääty onnellisesti, ellei niitä noudateta. 
Musumeci (UEN ),
   . – Turkin mahdollisella liittymisellä Euroopan unioniin on monta hyvää ja pari huonoa puolta. Hyvät puolet ovat enemmänkin poliittisia kuin taloudellisia, koska Turkki, joka on Naton jäsen, on allekirjoittanut Euroopan unionin kanssa tulliliittosopimuksen, jossa vapaakauppa jo sallitaan. 
Sen lisäksi, että Turkin liittyminen olisi miljoonien kansalaisten unelmien täyttymys – kansalaisten, jotka haluavat kuulua täysimääräisesti maalliseen länsimaiseen maailmaan – se siirtäisi poliittisen ja taloudellisen vaikutusvallan painopistettä kohti Välimeren allasta, mikä vahvistaisi Euroopan asemaa maailmanvaltana, joka ei enää olisi geopoliittisten rajojensa eristämä. 
Huomioon otettavia uhkatekijöitä ovat toisaalta ensinnäkin se, että on entistä epätodennäköisempää, että syntyy Eurooppa, jolla on oma yhteinen ulkopolitiikkansa, samoin kuin se, että voi olla vaikeaa saada kaksi eri uskontoa ja kulttuuri-identiteettiä elämään rinnakkain. Voiko Turkki jo kuvailla itseään demokraattiseksi valtioksi, jossa kunnioitetaan etnisiä vähemmistöjä? 
Toiseksi, Turkin liittyminen vaikuttaisi kielteisesti unionin varojen myöntämiseen alueille, joita pidetään tällä hetkellä kehityksestä jälkeenjääneinä, kuten Sisilialle, ainakin lyhyellä aikavälillä. 
Totean lopuksi, että Turkin pitäisi vetäytyä siitä osasta Kyprosta, jota miehitetään sotilasvoimin, ja on sanomattakin selvää, että Turkin on ilmaistava halukkuutensa tehdä tilinsä selviksi historian kanssa ja tunnustaa viimeisten sadan vuoden aikana tekemänsä virheet… 
Patrie (PSE ),
    – Äänestin tyhjää Eurlingsin mietinnöstä toimitetussa lopullisessa äänestyksessä. 
Olisi ensinnäkin järkevää olla harkitsematta enempiä laajentumisia ennen kuin on päätetty, missä Euroopan rajat kulkevat. Niiden loputon laajentaminen uhkaa muuttaa Euroopan pelkäksi laajaksi vapaakauppa-alueeksi. Tällainen periksi antaminen on myrkkyä piintyneille liittovaltion kannattajille. 
Toiseksi, olemme saaneet kokea, että kun neuvottelut on käynnistetty, unioniin liittyminen on väistämätön seuraus, kunhan ehdokasvaltio on täyttänyt esitetyt vaatimukset, erityisesti Kööpenhaminan kriteerit. Vaikka toivommekin syystä, että Turkki edistyy viitoittamallaan tiellä, erityisesti demokratiaan ja ihmisoikeuksiin liittyvissä kysymyksissä, ei ole kuitenkaan takeita siitä, että Eurooppa on valmis tukemaan tällaista laajentumista molempia osapuolia tyydyttävällä tavalla, varsinkaan talousarviosta saatavilla varoilla. 
Haluan näin, äänestämällä tyhjää, varoittaa unionin huippukokousta, joka pidetään 17. joulukuuta: unionin ei pidä enää laajentua, jollei integraatiota syvennetä! Meidän on lakattava esittämästä tapahtuneita tosiasioita Euroopan kansalaisille ja kehottamasta heitä ratifioimaan päätöksiä, joita valtioiden tai hallituksien päämiehet ovat tehneet vuosia aikaisemmin kansalaisten tietämättä. 
Ribeiro e Castro (PPE-DE ),
   . Tässä mietinnössä annetaan uusinta tietoa Turkin kehittymisestä kohti mahdollista liittymistä EU:hun. Näin tehtiin myös Oostlanderin mietinnössä, joka hyväksyttiin 1. huhtikuuta. 
Kuten minulla oli tuolloin tilaisuus kirjoittaa, neuvosto myönsi mielestäni hieman hätiköiden Turkin jäsenyysehdokkuuden. Olen samoin sitä mieltä, että komissio teki hiljattain saman virheen todetessaan, että Kööpenhaminan kriteerit on jo täytetty. On nimittäin edelleen asioita, jotka on eritelty päätöslauselmaesityksessä yksityiskohtaisesti ja jotka ovat räikeässä ristiriidassa komission kannan kanssa. 
Tuen esittelijän kantaa sikäli, että prosessin lopputulos on pidettävä avoimena eikä sitä pidä määritellä ennalta, vaikka prosessi johtaakin liittymiseen. Ymmärrän myös hänen halunsa nähdä, että Turkki jatkaa lopputuloksesta huolimatta myönteisiä uudistuksia, joihin se on ryhtynyt. Näin se lisää uskottavuuttaan täysin demokraattisena ja vastuuntuntoisena maana, jossa kunnioitetaan ihmisoikeuksia. 
Ries (ALDE ),
    – Kannatin Turkin kanssa käytävien liittymisneuvottelujen käynnistämistä yhdestä muita tärkeämmästä syystä: haluan paremman maailman, jota leimaavat vakaus ja turvallisuus. Kukaan ei pysty ennustamaan tulevaisuutta, mutta tiedän, että jakaessamme tämän rauhan ja demokratian alueen, johon unioni perustuu, saamme ainutlaatuisen tilaisuuden, jonka emme saa antaa karata käsistämme. 
Kyllä, meidän on pysyttävä lujina historiallisen totuuden nimissä, ja siksi vaadin edelleen, kuten olen tehnyt aiemminkin, että Turkin viranomaiset myöntävät osallisuutensa armenialaisten kansanmurhaan. On yksi totuus ja yksi historia: olemme tälle samalle historialle sen velkaa, että muistamme, että Turkki on toiminut 50 vuoden ajan uskollisena liittolaisena Euroopan porteilla. 
Lujina pysyminen merkitsee voimakkaan viestin lähettämistä. Liitto onnistuu vain, jos vähemmistöjen ja sukupuolien tasa-arvon kunnioittamista edistetään merkittävästi. Olen tyytyväinen siihen, että Euroopan parlamentti tuki 26 kohtaan esittämääni tarkistusta, joka koskee nollatoleranssia kunniarikoksia kohtaan. 
Pyydän lopuksi, että ihmiset saisivat vaikuttaa lopulliseen päätökseen: kansanäänestys tai kuulemismahdollisuudet… 
Szymański (UEN ),
   . Turkin liittymisestä Euroopan unioniin voi aiheutua monenlaisia etuja, kuten ennen kaikkea yhteismarkkinoiden laajentuminen ja transatlanttisten yhteyksien vahvistuminen. Molemmat tavoitteet ovat tosin saavutettavissa, vaikka Turkki ei liittyisikään Euroopan unioniin. 
Euroopan talousalue on erinomainen esimerkki jalustasta, jolle EU:n kanssa tehtävä hyvä taloudellinen yhteistyö perustuu. Kannattaisi myös ehdottaa Turkille turvallisuuspolitiikan uudistamista, koska Turkki on yksi Euroopan tärkeimmistä strategisista kumppaneista turvallisuusalalla. 
Tällainen etuoikeutettu kumppanuussuhde Turkin kanssa antaisi meille mahdollisuuden välttyä maatalous- ja koheesiopolitiikan kriisiltä. 
Jos haluamme välttää maahanmuuttoon liittyviä selkkauksia, meidän ei pidä suhtautua laskelmoiden siihen, että islamilaisesta maasta tulee lähitulevaisuudessa Euroopan unionin laajin jäsenvaltio. On arvioitu, että Turkin väkiluku on vuonna 2020 noin 90 miljoonaa asukasta. 
Tiiviimpien Turkin-suhteiden kehittämistä pitäisi myös tarkastella suhteessa siihen, millaista avoimuuspolitiikkaa Eurooppa harjoittaa Ukrainaan nähden. 
Nämä ovat kaikki hyviä syitä, joiden vuoksi emme voi äänestää Eurlingsin mietinnön puolesta. Pidämme sitä harkitsemattomana, koska siinä tuetaan edelleen Turkin EU-jäsenyyttä, vaikka sitä olisi syytä vakavasti vastustaa. Keskustelu, jota käymme Turkin mahdollisuuksista liittyä Euroopan unioniin, lietsoo kasvavaa tyytymättömyyttä Turkissa. 
Thyssen (PPE-DE ),
   . Tuin Eurlingsin mietintöä, ja haluan onnitella esittelijää hänen tekemästään erinomaisesta työstä. Sanon tämän julkisesti, koska emme valitettavasti voineet ilmaista kantaamme muulla tavalla salaisen äänestyksen vuoksi. Se, että äänestin neuvottelujen käynnistämisen puolesta, ei todellakaan tarkoita, että odotan malttamattomasti niiden alkamista. 
Ryhmäni on perustellusti sitä mieltä, että ajankohta on liian aikainen, ja olen samalla kannalla. Haluamme kuitenkin samalla suhtautua asiaan realistisesti, koska pyöräthän pantiin pyörimään vuonna 1999 ja vuonna 2002. Odotamme lisäksi, että Eurooppa-neuvosto näyttää neuvotteluille vihreää valoa. Meille on äänestyksessä tärkeää se, että unioni säilyttää uskottavuutensa, ja että teemme selväksi, minkä edellytyksien vallitessa näitä lopputulokseltaan avoimia neuvotteluja voidaan jatkaa. Mietinnössä asetetut ehdot ovat ankarat mutta oikeudenmukaiset. Tuemme niitä täysin, ja tästä syystä äänestin mietinnön puolesta. 

Queiró (PPE-DE ),
   . Äänestin tämän mietinnön puolesta, sillä kyseisessä aloitteessa, jonka tarkoituksena on rajat ylittävän ajoneuvorikollisuuden torjuntaa käsittelevän neuvoston päätöksen hyväksyminen, puututaan meille kaikille tärkeään kysymykseen, rikollisuuden torjuntaan.
Vaikka saattaisikin näyttää siltä, että suoran pääsyn myöntäminen SIS-järjestelmään on ristiriidassa sen säännön kanssa, jonka mukaan "kielletään tietojen käyttäminen hallinnollisiin tarkoituksiin", käytännössä on kuitenkin varauduttu suojatoimiin, jotta sellaista ei tapahtuisi. 
Ribeiro e Castro (PPE-DE ),
   . Merkittävä osa rikollisesta toiminnasta koostuu ajoneuvovarkauksista, joilla on unionissa maiden rajojen yli ulottuvia vaikutuksia, joten tämä ongelma vaatii välittömästi toimia.
On myös huomattava, että tämä rikollisuuden muoto on yleensä vain osa laajempaa rikollista toimintaa, johon kuuluu erityyppisiä, valtavan suurelle alueelle ulottuvia rikoksia.
Siksi on äärimmäisen tärkeätä, että muista jäsenvaltioista samoin kuin kolmansista maista lähtöisin olevien ajoneuvojen liikkeitä ja rekisteröintimenettelyjä seurataan erittäin tarkkaan.
Esittelijä huomautti aiheellisesti, että Hollannin esityksessä ehdotetaan uutena toimena kansallisia yhteyspisteitä. Käsittääkseni olisi syytä tarkkailla yhteyspisteiden toiminnan tehokkuutta ja arvioida käytettyjä menetelmiä ja noudatettuja käytäntöjä säännöllisesti.
Kuten esittelijä ehdottaakin, komissio voisi tarkastella tätä kysymystä perusteellisemmin laatimalla aiheesta valkoisen kirjan. 

Figueiredo (GUE/NGL ),
   . Kannatamme tarkistuksia, jotka on tehty huhtikuussa esitetyn ehdotuksen toista käsittelyä koskevaan suositukseen, sillä ne vastaavat suurelta osin omia ehdotuksiamme, jotka ovat seuraavat: kansanterveys ja herkimpien ryhmien, kuten lasten ja sikiöiden, suojeleminen on asetettava etusijalle; tuotteille on asetettava parhaiden tunnettujen maanviljelykäytäntöjen mukaisesti torjunta-ainejäämien enimmäispitoisuudet (MRL-arvot), joissa otetaan huomioon vaihtelevat ilmasto-olosuhteet; terveysriskeistä on tiedotettava kansalaisille; kuluttajille aiheutuvat terveysriskit on selvitettävä; jäsenvaltioiden harjoittaman jäämien tarkkailun tulokset on julkaistava Internetissä; tuontituotteet olisi lisättävä ehdotetun asetuksen soveltamisalaan; kansalaisjärjestöjen olisi myös saatava osallistua MRL-arvojen asettamiseen.
On kuitenkin huomattava, että tässä kysymyksessä on vielä paljon selvitettävää, jotta voitaisiin harjoittaa nimenomaan sellaista yhteistä maatalouspolitiikkaa, jossa otetaan huomioon nykyinen kulttuurien monimuotoisuus ja tehdään pienten ja keskisuurten tilojen toimintaa edistäviä ratkaisuja. Jos sen sijaan nykyiset toimenpiteet johtavat niille asetettuihin tavoitteisiin, siitä joutuvat kärsimään ne viljelijät, joilla on vähäiset resurssit.
MRL-arvojen asettaminen elintarvikkeissa esiintyville torjunta-aineille...
Martin, David (PSE ),
   . Kannatan mietintöä ja siinä esitettyjä tavoitteita.
On kuitenkin muistettava, että kun asetus torjunta-ainejäämien enimmäismääristä kasvi- ja eläinperäisissä elintarvikkeissa ja rehuissa on annettu, tärkeintä on panna se asianmukaisesti täytäntöön ja valvoa sen noudattamista. Kuluttajia on suojeltava, ja heidän oikeutensa voidaan turvata asetuksen tunnollisella täytäntöönpanolla. 
Queiró (PPE-DE ),
   . Kannatan mietintöä varauksettomasti, sillä yhteisön lainsäädännön tarkistaminen ja yhtenäistäminen tällä alalla edistää kauppaa sisämarkkinoilla ja kolmansien maiden kanssa, eikä siitä aiheudu Portugalin näkökulmasta haittaa. 
Ribeiro e Castro (PPE-DE ),
   . Tarkasteltavana olevan ehdotuksen tarkoituksena on muuttaa torjunta-aineita koskevia yhteisön säädöksiä korvaamalla voimassa olevat neljä direktiiviä yhdellä asetuksella. Ehdotuksessa halutaan myös varmistaa tiettyjen perustavoitteiden saavuttaminen, kuten kuluttajien suojelun yhtenäisen tason luominen kaikkialle yhteisössä määrittelemällä Euroopan elintarvikeviranomaisen tehtävät ja lisäämällä elintarvikkeiden kauppaa unionin alueella.
Ensimmäisen käsittelyn jälkeen on mielestäni saatu paljon aikaan: neuvosto hyväksyi parlamentin molemmat tarkistukset ja sisällytti ne aloitteeseensa. Ne paransivat selvästi komission alkuperäistä ehdotusta.
Joitain seikkoja voitaisiin nähdäkseni kuitenkin vielä selventää, kuten ero jäämien (MRL-arvojen rajoissa) ja torjunta-aineiden välillä. Olen esittelijän kanssa samaa mieltä siitä, että on määrättävä seuraamuksista vastuullisille, jos MRL-arvot ylittyvät, ja suojeltava tarkoin sellaisia erityisryhmiä, jotka mahdollisesti nauttivat jotain tiettyä tuotetta suuria määriä. 

Posselt (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, olen tyytyväinen, että olemme ilmoittaneet Venäjälle selvästi kantamme. Turkin tavoin Venäjä on vain osittain eurooppalainen valtio, joka ei tulevaisuudessa liity EU:hun, mutta on silti erittäin tärkeä yhteistyökumppani. Juuri sen vuoksi meidän on vankkumatta vastustettava demokratian ja oikeusvaltion järjestelmällisiä lakkauttamispyrkimyksiä Venäjällä ja Tšetšenian kansaan kohdistuvaa kansanmurhaa, joka yhä jatkuu siirtomaasodassa. Haluan siksi saattaa Euroopan parlamentin puolesta presidentti Putinin tietoon selvin sanoin seuraavaa: pidämme Venäjää tärkeänä kumppanina, mutta hänen lausuntonsa, jossa kritisoitiin Ukrainaa, sen vapautusliikettä sekä Keski- ja Itä-Euroopan vapauttamista, on vapaaseen Eurooppaan kohdistuva hyökkäys. Toivomme, että näissä asioissa voitaisiin tehdä yhteistyötä, jottei tällainen epämieluisa törmäyskurssi jatkuisi. 
Queiró (PPE-DE ),
   . Äänestin yhteisen päätöslauselmaesityksen puolesta, sillä kysymys EU:n ja Venäjän keskinäisistä suhteista on mielestäni äärimmäisen tärkeä koko Euroopan mantereen käsittävällä yhteisellä alueellamme, ja sillä on vaikutusta myös tiettyihin maailmanlaajuisesti tärkeisiin asioihin. Venäjän kansainvälinen asema on merkittävä, ja se on monien EU:n naapuruuspolitiikan piiriin kuuluvien maiden naapuri.
Varauksellisista äänenpainoistani huolimatta korostan kuitenkin olevani samaa mieltä siitä, että Venäjän puuttuminen sen vaikutuspiiriin aiemmin kuuluneiden maiden asioihin on vakava ongelma. 
Ribeiro e Castro (PPE-DE ),
   . EU:n ja Venäjän federaation välisillä suhteilla on kiistämätön strateginen merkitys, ja pidän myönteisinä vireillä olevia aloitteita suhteiden kehittämiseksi ja vakiinnuttamiseksi.
Yhteiset rajat ja edut muodostavat yhteisymmärryksen laajan alueen, sillä on yhteisen edun mukaista jatkaa pysyvää vuoropuhelua aloilla, joita on ehdotettu neljäksi yhteiseksi alueeksi: yhteinen talousalue, vapauden, turvallisuuden ja oikeuden yhteinen alue, ulkoisen turvallisuuden alan yhteistyön yhteinen alue sekä tutkimuksen, koulutuksen ja kulttuuriasioiden yhteinen alue.
Tämä ei tarkoita sitä, että painaisimme villaisella ihmisoikeuksien ja kansalaisvapauksien alalla Venäjällä ilmenneet huolestuttavat merkit poliittisissa menettelyissä ja käytännöissä Tšetšenian kysymyksessä. Tämä koskee myös Moskovan pahaenteistä puuttumista asioihin hiljattain Ukrainassa ja aiemmin Georgiassa ja Valko-Venäjällä, mikä ei todellakaan ole edistänyt kyseisten maiden poliittista kehitystä.
Panen merkille, että Venäjä on osoittanut haluavansa kunnioittaa toisen maailmansodan päättymisen 60-vuotisjuhlaa, ja vaikka pidänkin arvossa tätä, olen ehdottomasti sitä vastaan, kuinka demokratian ja vapauden voitto on rinnastettu rautaesiripun itäpuolelle jääneiden kansojen rikolliseen totalitaariseen alistamiseen. 

Coelho (PPE-DE ),
   . Komission kaksi tiedonantoa yhteisestä turvapaikkapolitiikasta ovat erittäin hyödyllisiä. Niiden tarkoituksena on tehostaa nykyisten direktiivien soveltamista unionissa esittämällä mahdollisuutta niiden tarkistamiseen ja parantaa pakolaisten valtaosan olosuhteita alueilla, joille he asettuvat.
Suhtaudun myönteisesti näihin komission ehdotuksiin, joiden tarkoituksena on tehostaa hakemusten arviointia perustamalla yhteinen menettely, jolloin käsittely yksinkertaistuu niin hakijan kuin viranomaistenkin kannalta. Tarkoituksena on kehittää koulutusta, arviointia turvapaikkamaassa, siihen liittyviä tietoja sekä oikeudellisia menettelyjä.
Aiheellisia ovat myös muut ehdotetut toimet, joiden avulla voidaan hallinnoida laillista pääsyä EU:n alueelle, etenkin jos niillä voidaan vähentää ihmiskauppaa ja pyritään luomaan vastaanottajamaihin laadukkaat suojelujärjestelmät.
Aion kuitenkin äänestää Lambertin mietintöä vastaan, sillä en ole samaa mieltä muutamista hänen esittämistään ehdotuksista, varsinkaan aikomuksesta laajentaa vähimmäisvaatimusdirektiivin soveltamisalaa…
de Brún (GUE/NGL )
   , .  Kannatin Jean Denise Lambertin mietintöä turvapaikkajärjestelmästä ja suojelusta lähtöalueilla (2004/2121(INI)), puhuin sen puolesta ja äänestin sen puolesta. Mietintö oli pääosin myönteinen ja oman puolueeni kannan mukainen. Suhtaudun kuitenkin erittäin varauksellisesti kohtaan 19, jossa katsotaan, että "selkeä yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka, joka ensisijaisesti merkitsee EU:n sitoutumista konfliktien ehkäisemiseen ja pitkäaikaisten konfliktien ratkaisemiseen, on olennaisen tärkeää…".
Sinn Féinin mukaan EU:n on osallistuttava jäsenvaltioidensa välityksellä aktiivisemmin konfliktien estämiseen ja ratkaisemiseen sekä vuoropuhelun ja neuvotteluiden edistämiseen aseellisen väliintulon vaihtoehtoina. Olemme kuitenkin kyllästyneitä EU:ssa esiintyviin pyrkimyksiin kehittää yhteistä ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa, sillä se heikentäisi kansallista itsemääräämisoikeutta. Näitä kysymyksiä voitaisiin parhaiten käsitellä jäsenvaltioiden yhteistyön avulla ja YK:n yhteydessä. EU:n olisi tässä tilanteessa toimittava aloitteellisemmin konfliktien estämisessä ja ratkaisemisessa. 
Figueiredo (GUE/NGL ),
   . Emme voi hyväksyä tämän valiokunta-aloitteisen mietinnön joitain kohtia, kuten sen ylikansallista lähestymistapaa ja yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan kannattamista, vaan suhtaudumme niihin itse asiassa kriittisesti. Arvostamme kuitenkin mietinnön myönteisiä puolia.
Päätöslauselma on osa unionin politiikan nykysuuntausta, ja siinä arvostellaan mielestämme hyvin vaimeasti unionin tämänhetkisen pakolaispolitiikan vaikutuksia tuomitsematta niitä selkeästi. Päätöslauselmassa kuitenkin korostetaan muun muassa tätä "Euroopan humanitaariseen perintöön" kohdistuvaa uhkaa ja arvostellaan sitä, että "asioiden käsittely siirretään muualle" lähettämällä pakolaisasemaa hakevat henkilöt kolmanteen maahan, sekä tuomitaan turvapaikkahakemusten pitkät käsittelyajat.
Päätöslauselma sisältää paljon myönteisiä ehdotuksia, kuten vaatimuksen kansainvälisten standardien ehdottomasta noudattamisesta. Niitä ovat periaate siitä, että pakolaisia ei saa karkottaa (turvapaikanhakija on siis päästettävä maahan, jossa hakemus on tehty); kielto rahoituksen myöntämisestä säilöönottokeskuksia tai muita sellaisia tiloja varten, joissa turvapaikanhakijoiden henkilökohtaista vapautta rajoitetaan; sellaisen palauttamis- ja takaisinottopolitiikan lakkauttaminen, jonka tarkoituksena on maahanmuuttajien lähettäminen takaisin lähtömaihinsa, kuten ryhmämme on esittänyt. Siksi äänestimme mietinnön puolesta. 
Goudin, Lundgren ja Wohlin (IND/DEM ),
    Tämä mietintö, joka käsittelee turvapaikkamenettelyjä ja suojelua lähtöalueilla, kuuluu yhteisen eurooppalaisen turvapaikkajärjestelmän luomisen ensimmäiseen vaiheeseen. Päämääränä on, että kaikissa jäsenvaltioissa sovellettaisiin yhteistä menettelyä päätettäessä kansainvälisestä suojelusta. ei kuitenkaan halua suosia linnake-Euroopan luomista, vaan jäsenvaltioiden pitää halutessaan saada harjoittaa suvaitsevaista pakolaispolitiikkaa. Emme siksi voi kannattaa mietintöä. 
Lang (NI ),
    – Mietintö on uusi askel kohti yhteisen turvapaikkamenettelyn käyttöönottoa. On erikoista, että se ei koskisi yksinomaan poliittisia pakolaisia, jotka kuitenkin ovat Geneven yleissopimuksen nojalla ainoa ryhmä, joka voi hakea turvapaikkaa. Menettely koskisi myös kaikkia niitä, jotka voisivat saada "toissijaista suojelua", koska eivät voi palata koteihinsa lähtömaansa yleisen tilanteen vuoksi. Tulevan eurooppalaisen turvapaikanhakumenettelyn piiriin kuuluisivat siis kaikki ne, jotka haluavat muuttaa unionin alueelle. Brysselin edistämässä rajattomassa Euroopassa on toki ollut poliittisena perinteenä maahanmuuton järjestelmällinen rohkaiseminen. Mietinnön kohdassa 25 todetaan myös, että tarvitaan "EU:n yhteinen turvapaikkapolitiikka, joka perustuu sen toimivuuden korkeaan tasoon".
Tässä maahanmuuttajien oikeuksia käsittelevässä mietinnössä ei kuitenkaan mainita lainkaan laittomia maahanmuuttajia. Myös palauttamista koskevat periaatteet on määritelty ankarasti: turvapaikan epääminen on perusteltava kirjallisesti hakijan omalla kielellä laaditulla "vahvistetulla asiakirjalla", ja tilauslentojen käyttäminen on kiellettyä. Lisäksi mietinnössä suljetaan pois mahdollisuus säilöönottokeskusten perustamiseen kauttakulkumaissa. 
Marques (PPE-DE ),
   . Haluan kiittää jäsen Lambertia hänen merkittävästä ja ajankohtaisesta mietinnöstään, jonka aiheena ovat turvapaikkajärjestelmä ja suojelu lähtöalueilla. Kannatan mietintöä, varsinkin ehdotusta siitä, että nykyisen yhteisen eurooppalaisen turvapaikkapolitiikan lisäksi luotaisiin keinoja, joilla voitaisiin edistää kansainvälistä suojelua tarvitsevien henkilöiden hyvin organisoitua ja paremmin ohjattua tuloa EU:hun ja samalla lisätä suojeluvalmiuksia lähtöalueilla.
Tarkoituksena onkin suojella mahdollisimman hyvissä ajoin poliittisen turvapaikan hakijoita ja pakolaisia, jotka saattavat turvapaikkahakemusten pitkien käsittelyaikojen vuoksi erityisesti kriisitilanteissa käyttää henkilökohtaisen turvallisuutensa mahdollisesti vaarantavia laittomia matkustuskeinoja.
Tilastojen mukaan vuonna 2003 maailman pakolaisista noin 70 prosenttia jäi lähtöalueelle. Siksi on erittäin tärkeätä tarjota tehokkaampaa ja tasokkaampaa suojelua noilla alueilla, mutta on oltava selvää, että se täydentää unionin nykyisiä, kansainvälisiin sopimuksiin perustuvia velvoitteita tarjota suojelua. 
Martin, David (PSE ),
   . Kannatan mietintöä, sillä siinä painotetaan tarvetta luoda tasokas turvapaikkamenettely, joka on toissijainen Geneven yleissopimukseen nähden, mutta sopusoinnussa sen sekä muiden voimassa olevien kansainvälisoikeudellisten asiakirjojen kanssa.
Yhdyn mietintöön siinä, että nopeus ja hallinnollinen tehokkuus ovat tärkeitä kaikkien järjestelmien arvioinnissa, mutta ne eivät voi olla ainoita kriteereitä silloin kun on kysymys ihmisten tulevaisuudesta.
Mietinnössä on ansiokkaasti huomautettu, että vaikka aikomusta kehittää korkeatasoisen suojelun järjestelmiä vastaanottajamaissaon pidettävä myönteisenä, ne eivät saa muodostua keinoksi tehostaa rajavalvontaa siten, että tavoitteena on estää ihmisiä jatkamasta matkaansa tai välttää oma vastuumme suojelun tarjoamisessa. 
McDonald (GUE/NGL ),
   . Kannatin Jean Denise Lambertin mietintöä turvapaikkajärjestelmästä ja suojelusta lähtöalueilla (2004/2121(INI)), puhuin sen puolesta ja äänestin sen puolesta. Mietintö oli pääosin myönteinen ja oman puolueeni kannan mukainen. Suhtaudun kuitenkin erittäin varauksellisesti kohtaan 19, jossa katsotaan, että "selkeä yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka, joka ensisijaisesti merkitsee EU:n sitoutumista konfliktien ehkäisemiseen ja pitkäaikaisten konfliktien ratkaisemiseen, on olennaisen tärkeää…".
Sinn Féinin mukaan EU:n on osallistuttava jäsenvaltioidensa välityksellä aktiivisemmin konfliktien estämiseen ja ratkaisemiseen sekä vuoropuhelun ja neuvotteluiden edistämiseen aseellisen väliintulon vaihtoehtoina. Olemme kuitenkin kyllästyneitä EU:ssa esiintyviin pyrkimyksiin kehittää yhteistä ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa, sillä se heikentäisi kansallista itsemääräämisoikeutta. Näitä kysymyksiä voitaisiin parhaiten käsitellä jäsenvaltioiden yhteistyön avulla ja YK:n yhteydessä. EU:n olisi tässä tilanteessa toimittava aloitteellisemmin konfliktien estämisessä ja ratkaisemisessa.
Queiró (PPE-DE ),
   . Käsitykseni mietinnöstä perustuu pääasiassa seuraaviin tekijöihin:
Olen ensinnäkin samaa mieltä muutamista siinä esiin tuoduista keskeisistä kysymyksistä, erityisesti ehdotuksesta laatia voimassa olevien direktiivien soveltamista koskevat yleispätevät säännöt sekä siitä, että pakolaisten valtaosan olosuhteita on parannettava lähtömaissa.
Toisaalta olen eri mieltä yhdestä tärkeästä kysymyksestä: turvapaikkamenettelyjen soveltamisesta muihin tilanteisiin, joissa tarvitaan toissijaista suojelua.
Äänestin loppujen lopuksi mietintöä vastaan muutamia äärimmäisen tärkeinä pitämiäni tarkistuksia koskevan äänestystuloksen vuoksi. 
Ribeiro e Castro (PPE-DE ),
   . Suhtautuminen turvapaikan myöntämiseen liittyviin kysymyksiin on vaihdellut kahden äärivaihtoehdon välillä, joista kumpikaan ei ole käytännössä tarjonnut toimivia keinoja ongelman ratkaisemiseksi.
Linnake-Euroopan sen paremmin kuin turvapaikka-Euroopan käsitteillä ei valitettavasti ole paljonkaan tekemistä todellisuuden kanssa. Noilla irvikuvilla vääristellään monimutkaista kysymystä, joka liittyy olennaisesti ihmisten oikeuksiin ja odotuksiin ja siihen, että on välttämätöntä taata kollektiivinen turvallisuus ja turvata yleinen järjestys.
Nyt kun ollaan parhaillaan vahvistamassa vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvaa aluetta, mielestäni on sopiva hetki tarkastella tätä kysymystä ja lähtö- ja kauttakulkumaiden osuutta ongelman ratkaisemisessa.
Vaikka ymmärränkin, että mietinnön taustalla on avarakatseinen suhtautuminen, en voi äänestää ehdotuksen hyväksymisen puolesta, sillä siinä ei tarkastella vain pakolaisaseman myöntämistä yksittäisille hakijoille, vaan soveltamisalaa on laajennettu toissijaiseen suojeluun, mikä herättää epäilyksen ehdotuksen asianmukaisuudesta ja oikeasuhteisuudesta.
Toussas (GUE/NGL ),
   . – Εuroopan unioni pyrkii kaikin keinoin poistamaan alueeltaan ne, jotka ovat joutuneet kärsimään interventiopolitiikasta, jota se harjoittaa Yhdysvaltojen rinnalla useissa maissa.
Unionille eivät ole riittäneet turvapaikan myöntämisen vastainen lainsäädäntö, kielteisten turvapaikkapäätösten epäinhimillisen suuri määrä ja säilöönottokeskusten keskiaikaiset olosuhteet. Lisäksi se pyrkii nyt pitämään kaikki turvapaikkaa ja siis kansainvälistä suojelua hakevat pois unionin alueelta. Tänne päästetään vain kuuliaiset ja järjestäytyneesti toimivat ihmiset, jotka tarpeen tullen uhrataan eurooppalaisten monopolien "kilpailukyvyn" alttarilla.
Ehdotettu "yhteisönlaajuinen uudelleensijoittamista koskeva ohjelma" on vain peittelykeino, jolla yleinen mielipide saadaan hyväksymään sellaisten leirien perustaminen, joihin voidaan koota maahanmuuttajia unionin alueen ulkopuolella. On myös huomattava, että "suojattua maahantuloa koskeva menettely" vähentää mahdollisuuksia päästä unionin alueelle, sillä turvapaikkahakemukset täytetään unioniin kuulumattomassa maassa. Unionin ja kolmansien maiden välisen "jaetun vastuun" mukaisesti päävastuu maahanmuuttajien pitämisestä maassa ennen lopullisen karkottamispäätöksen virallista saamista siirtyy kolmansille maille. Teksti vilisee viittauksia ihmisoikeuksiin, mutta samalla siinä esitetään niiden vastaisia ehdotuksia ja toimintapolitiikkoja.
Ehdotuksessa kannatetaan pakollisten takaisinottolausekkeiden sisällyttämistä kolmansien maiden kanssa tehtäviin sopimuksiin. Sanallakaan ei mainita sitä, kuinka voitaisiin puuttua suurten pakolaismäärien syihin. Tekstissä puhutaan sellaisen yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan puolesta, jossa kiinnitetään aiempaa enemmän huomiota "konfliktinestoon" ja joka toisin sanoen siis lietsoo imperialismin sytyttämiä liekkejä. 

Goudin, Lundgren ja Wohlin (IND/DEM ),
    Mietintö sisältää ehdotuksia ja ilmaisuja, jotka kertovat vapaamielisestä suhtautumisesta huumausaineisiin. Äänestämme siksi ehdotusta vastaan.
Vastustamme huumeiden luokittelua "pehmeisiin" ja "koviin" ja sitä, että "pehmeiksi" määriteltyjen huumeiden ei katsota aiheuttavan riippuvuutta. Mietinnössä esitetty "vaihtoehtoinen politiikka" tarkoittaa aiempaa vapaamielisempää suhtautumista huumeisiin, ja siinä painotetaan huumausaineiden väärinkäytön vastaisena toimenpiteenä haittojen vähentämistä eikä niinkään ehkäisytyötä.
Vastustamme EU:n yhteistä huumausainepolitiikkaa, sillä rajoittavan huumausainepolitiikan maat, kuten Ruotsi, joutuisivat sen myötä harjoittamaan suvaitsevampaa ja vapaamielisempää politiikkaa. Jokaisen jäsenvaltion kansanedustuslaitoksen on saatava päättää maan omasta huumausainepolitiikasta. 
Le Pen, Marine (NI ),
    – Huumeiden väärinkäyttö lisääntyy kaikkialla Euroopassa. Noin 7 000 ihmistä kuolee vuosittain yliannostukseen Euroopan unionissa ja kolminkertainen määrä kuolee huumeiden väärinkäytön välillisiin seurauksiin (esimerkkeinä itsemurhat, väkivalta, aids ja liikenneonnettomuudet).
Näyttää siltä, että Brysselissä halutaan puuttua tähän vitsaukseen. Tämä on periaatteessa hyvä asia, mutta nyt ei esitetäkään sellaisia torjuntatoimia, joilla saataisiin estettyä nuoria ryhtymästä käyttämään huumeita tai autettaisiin väärinkäyttäjiä pääsemään kuiville, vaan tarkoituksena on vain tehdä huumeiden väärinkäytöstä hygieenisempää. On ehdotettu esimerkiksi selviytymistiloja ja sellaisia tiloja, joissa voi ottaa heroiinipiikin valvotusti, sekä neulanvaihto-ohjelmia.
Emme voi hyväksyä tällaista politiikkaa. Ehkäisytoiminta on tietysti keskeistä huumeiden väärinkäytön torjunnassa, mutta niin ovat rankaisutoimetkin. Huumekauppiaille langetettavia rangaistuksia on tiukennettava ja huumeiden väärinkäyttäjien terveydentilan seuraamiseen on voitava saada tuomioistuimen päätös.
Lopuksi haluan todeta, ettei pehmeitä ja kovia huumeita ole syytä erottaa toisistaan, sillä kummatkaan eivät ole vaarattomia. Tämän liian yksinkertaistetun luokittelun vuoksi myös kannabiksen käyttö on lisääntynyt huomattavasti. On myös muistettava, että tutkimustulosten mukaan tällaisten huumausaineiden käytöllä on yhteyttä mielenterveyteen: skitsofrenian esiintymisaste on 30–50 prosenttia korkeampi kannabiksen käyttäjillä.
Maaten (ALDE ),
   . Olen sitä mieltä, että Turkin kanssa käytävät neuvottelut pitäisi aloittaa niin pian kuin Turkki täyttää poliittiset Kööpenhaminan kriteerit, esimerkiksi ne, jotka liittyvät ihmisoikeuksien ja naisten oikeuksien suojeluun, lahjonnan torjumiseen, kiduttamisen rangaistavuuteen ja lapsityövoiman kieltämiseen. Turkki on edistynyt näillä aloilla merkittävästi, mutta kansalaisjärjestöjen selonteoista on käynyt ilmi, ettei se ole vielä saavuttanut näitä tavoitteita. Neuvottelut aloitetaan jäsenvaltion aseman saavuttamiseksi, mutta jos näyttää siltä, että jäsenyyttä ei voida myöntää, muut yhteistyön muodot ovat mahdollisia. 
Martin, David (PSE ),
   .  Tämä on kiitettävä yritys kiinnittää huomiota unionissa kasvavaan huumausaineongelmaan ja löytää siihen käytännöllisiä ratkaisuja tutkimustulosten pohjalta.
Huumekaupan torjuntapyrkimykset asettavat vaakalaudalle yhden järjestäytyneen rikollisuuden ja terroristijärjestöjen tärkeimmistä tulonlähteistä. Järjestäytynyttä rikollisuutta käsittelevän Europolin selvityksen mukaan huumausaineiden tuotanto ja laiton kauppa ovat edelleen EU:n alueella toimivien rikollisjärjestöjen ensisijaista toimintaa. Mistään muusta järjestäytyneen rikollisuuden lajista ei saada yhtä suuria voittoja.
Pidän hyödyllisenä näkemystä siitä, että on vietävä eteenpäin yhteisön suunnitelmaa vaihtoehtoisista rangaistuksista, jotta huumausaineiden torjunta ei rajoittuisi pelkästään vankilatuomioihin. Huumausainestrategia olisi nähtävä osana yhteiskuntapolitiikkaa, jossa puututaan sosiaalisten ongelmien syihin huumausaineiden väärinkäytön estämiseksi tehostamalla rangaistuskäytäntöjä, jotka nykyisellään kohdistuvat ainoastaan huumeiden väärinkäyttäjiin. 
Moraes (PSE ),
   . EPLP äänesti EU:n huumausainestrategiaa koskevan Catanian mietinnön puolesta, sillä mielestämme siinä käsitellään laajasti sitä, kuinka voitaisiin puuttua ihmisille tietyistä huumeista aiheutuviin haittoihin ja saada katkaistua tiettyjen aineiden kaupittelusta aiheutuva rikollisuuden, väkivallan ja laittoman kaupan kierre. Mietinnössä käsitellään haittojen vähentämistä, huumausaineriippuvuutta ja rikollisuutta.
EPLP äänesti tiettyjen aineiden jakelua valvotuissa oloissa koskevan tarkistuksen 2 molempia osioita vastaan, sillä tämä tarkistus ei mielestämme paranna mietinnön sisältöä eikä ole Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen huumausainestrategian mukainen. EPLP kannattaa tuota strategiaa varauksettomasti. 
Queiró (PPE-DE ),
   . Tarkasteltavanamme on neuvoston kesäkuussa 2004 laatima EU:n huumausainestrategia, joka on tarkoitus hyväksyä seuraavassa Eurooppa-neuvostossa. Mietintö on EU:n perusperiaatteiden vastainen, sillä siinä omaksutun näkemyksen mukaan nykyinen strategia on ollut tulokseton ja se on joissain tapauksissa loukannut kansalaisten oikeuksia, minkä vuoksi nyt olisi lähdettävä toiselle tielle. Siinä jopa ehdotetaan joidenkin huumeiden laillistamista. Lisäksi siinä esitetään, ettei toissijaisuusperiaate olisi tällä alalla kovin tärkeä, mikä onkin täysin mietinnön yleisen linjan mukaista.
Käsitykseni huumausainestrategiasta ei ole tällainen, ja äänestin siksi mietintöä vastaan. 
Ribeiro e Castro (PPE-DE ),
   . Mietinnön täpärä hyväksyminen asianomaisessa valiokunnassa kertoo siitä, että esittelijä on poikennut unionin huumausainestrategiasta esittäessään ratkaisua, joka minun mielestäni ei ratkaise ongelmaa, vaan paremminkin pahentaa sitä.
Täällä parlamentissa on nähty aiemminkin, että jäsenet yrittävät ehdottaa ratkaisuksi liberalisointia, pitävät haittojen vähentämistä kaikkein tärkeimpänä asiana ja ilmaisevat puheissaan antaneensa periksi laittomalle huumekaupalle. Tästä käytännöstä on jo kertynyt paljon esimerkkejä, joiden yhteisenä piirteenä on, että sen toteuttaminen on jätetty jäsenvaltioille, vaikka huumausaineiden torjunnassa tarvitaan koordinointia. Tämä on täysin ristiriidassa toissijaisuusperiaatteen kanssa, jota on edelleen sovellettava näissä kysymyksissä.
Ehdotettu löyhäkätisyys ja laillistaminen tunnetaan keinoina vapauttaa viranomaiset vastuusta, ja ne ovat petollisia toimia niiden kannalta, joiden tarmo ja arvostelukyky ovat heikentyneet huumausaineiden vaikutuksesta. Tällainen suhtautuminen synnyttääkin nuorisossa täysin virheellisiä käsityksiä.
On ristiriitaista, että esittelijä vetoaa perusoikeuksiin ja väittää vastustavansa "ideologista suhtautumistapaa" tähän asiaan perustellessaan varsin ideologista kantaansa, joka itse asiassa on keskeisten perusoikeuksien vastainen. 
Roure (PSE ),
    – Neuvosto tekee 16. ja 17. joulukuuta päätöksensä EU:n uudesta huumausainestrategiasta vuosiksi 2005–2012. Neuvostossa on jo päästy poliittiseen yhteisymmärrykseen, mutta asiassa ei ole noudatettu avoimuutta eikä Euroopan parlamentilla ole ollut tilaisuutta tarkastella esitystä. Neuvosto onkin ollut hyvin haluton vastaamaan toistuvasti esittämiimme pyyntöihin saada tietoja neuvottelujen etenemisestä, vaikka sama asia olikin pohdittavana kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnassa.
Äänestin tänään Catanian mietinnön puolesta, sillä Euroopan parlamentin on osoitettava neuvostolle lähivuosien tilannetta koskeva näkemyksensä huumausainestrategiasta.
Huomautamme myös, että unionin strategian tulokset ovat toistaiseksi olleet melko laihat ja huumeiden väärinkäyttö on koko ajan lisääntynyt Euroopassa. Haluamme siksi tehostaa koordinointia ja yhteistyötä Euroopassa, jotta se voisi puolestaan edistää kiperän huumausaineongelman torjumista toissijaisuusperiaatetta noudattaen.
Lopuksi muistutan, että kaikkein tärkeintä on väärinkäyttäjien suojeleminen ja terveys. Siksi onkin tehostettava ehkäisytoimia, järjestettävä paremmat hoitomahdollisuudet ja kehitettävä terveyspolitiikkaa traagisten ihmiskohtaloiden välttämiseksi ja syrjäytyneisyyden vähentämiseksi. 
Toussas (GUE/NGL ),
   . – Euroopan parlamentin suosituksessa ei ole otettu huomioon Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskuksen tuoreinta vuosikertomusta, jossa kiistetään niin sanotun Hollannin kokeilun tulokset ja väite kannabiksen vaarattomuudesta.
Kyseisessä suosituksessa tämän ongelman ydin vääristetään näennäisen realismin nimissä yhteiskunnallisesta lääketieteelliseksi, mikä aiheuttaa alistuvuutta ja tappiomielialaa. Esittelijä yrittää vaivihkaa saada Hollannin kokeilua sovellettavaksi yleisesti unionissa kannattamalla vaarallista periaatetta huumeiden jakamisesta koviin ja pehmeisiin. Hän käyttää "kuluttajat"-sanaa "uhrien" tai "käyttäjien" sijasta ja ehdottaa virallisten huumeidenjakelukeskusten perustamista. Tämän vaarallisen suhtautumistavan vuoksi kaikissa hänen ehdotuksissaan, jotka vain johtavat huomion pois tärkeimmästä asiasta eli ehkäisytoiminnasta, painotetaan haittojen vähentämistä (korvaavat ohjelmat) ja haetaan ratkaisuja turvautumalla EU:n omiin toimintarakenteisiin ja voimavaroihin. Laittoman huumausainekaupan kytkeytymistä niin sanotun terrorismin rahoitukseen käytetään perusteena imperialistisessa propagandassa, ja siitä on tulossa tekosyy, jolla tätä toimintaa perustellaan kansalaisille.
Emme osoita pienintäkään suvaitsevaisuutta huumekulttuuria kohtaan. Huumeriippuvuuden syitä ei voi jakaa "koviin" ja "pehmeisiin". Tarvitaan ehkäisy-, hoito- ja sopeuttamistoimia sekä liikettä, joka pyrkii poistamaan ongelman yhteiskunnalliset syyt ja kumoamaan huumeiden väärinkäyttöön johtavan raakalaismaisen kapitalistisen politiikan. 
Puhemies.
   Äänestysselitykset päättyvät tähän. 
Puhemies.
   Istunto keskeytetään.

Kristovskis (UEN ).
    Arvoisa puhemies, haluan antaa 145 artiklan määräysten mukaisen henkilökohtaisen lausuman.
Koska Euroopan parlamentin jäsentä on loukattu karkeasti, olen esittänyt Euroopan parlamentin puhemiehelle selvityspyynnön toimiani täällä Euroopan parlamentissa koskevista tiedoista, joita on levitetty tarkoituksellisesti kotimaassani Latviassa. Virheellistä tietoa on levittänyt eräs vihreän ryhmän sihteeristön työntekijä. Hän on levittänyt tiedotusvälineissä väitettä, jonka mukaan toimintani on herättänyt Euroopan parlamentin jäsenissä niin suurta närkästystä, että he poistuivat istuntosalista vastalauseeksi minua ja henkilökohtaisia näkemyksiäni kohtaan. Tämä henkilö kuvaili selvityksiäni toiminnastani Euroopan parlamentissa valheiksi. Arvoisa puhemies, mikään näistä tiedoista ei ole totta. Tämän vuoksi pyydän Euroopan parlamentin johtoa tutkimaan tätä tapausta ja oikaisemaan tiedot toiminnastani Euroopan parlamentissa.
Euroopan parlamentin jäsenen työ ja tehtävä on edistää eurooppalaista demokratiaa, totuutta ja kehitystä koskevia yhteisiä etuja. Kaikilla työntekijöillä on samat velvollisuudet riippumatta heidän poliittisista vakaumuksistaan. Valheiden levittäminen tai se, että niiden annetaan levitä, ei edistä laillisuusperiaatetta, ihmisoikeuksia ja oikeutta, vaan häpäisee Euroopan parlamentin ja sen jäsenet. Tätä ei voida sallia. Pyydän, että näitä tapauksia tutkitaan. 
Puhemies.
   Kiitän teitä, Kristovskis, tästä henkilökohtaisesta lausumasta. Parlamentin yksiköt tutkivat esiin ottamaanne asiaa ja selvittävät, onko tarpeen aloittaa tutkimus. 
Puhemies.
   – Esityslistalla on seuraavana Van Ordenin laatima mietintö (A6-0065/2004) Bulgarian edistymisestä liittymisen valmistelussa (KOM(2004)0657 – C6-0150/2004 – 2004/2183(INI)). 
Van Orden (PPE-DE ),
    Arvoisa puhemies, siitä päivästä, jona Bulgaria haki Euroopan unionin jäsenyyttä virallisesti, on lähes yhdeksän vuotta. Sen jälkeen maa on läpikäynyt valtavia poliittisia ja taloudellisia muutoksia: siitä tuli NATOn jäsen aikaisemmin tänä vuonna, ja se liittyy Euroopan unioniin 1. tammikuuta 2007. En näe liittymiselle mitään merkittäviä esteitä, ja luotan siihen, että tämän viikon lopulla kokoontuva Eurooppa-neuvosto sekä hyväksyy tämän näkemyksen että määrittää päivämäärän liittymissopimuksen allekirjoittamiseksi aikaisessa vaiheessa tulevaa vuotta. Bulgariaa on arvioitava sen omien ansioiden perusteella, eikä sen edistymistä tarvitse välttämättä yhdistää minkään muun ehdokasmaan edistymiseen. Tämän vuoksi Bulgariaa varten saatetaan tarvita erillinen liittymissopimus.
Tarkastelkaamme joitakin Bulgariassa tapahtuneita muutoksia. Voimme toisaalta todeta, että Euroopan komission määrittämät liittymiskriteerit ja määräajat ovat vauhdittaneet muutosta ulkoa päin. Toisaalta kuitenkin sisäiset tapahtumat ovat muuttaneet paljon Bulgarian poliittista ja sosiaalista maisemaa sen luovuttua vanhasta manttelistaan kommunismin romahdettua vuonna 1990. Nämä muutokset eivät tapahdu ainoastaan sen vuoksi, että Euroopan unioni vaatii niitä, vaan koska ne ovat hyväksi Bulgarialle ja koska bulgarialaiset haluavat niitä itse.
Bulgaria on tällä hetkellä täysin toimiva markkinatalous, ja se on tunnustettu sellaiseksi vuodesta 2002 lähtien. Makrotaloudellista vakautta on pidetty yllä huolehtimalla muun muassa riittävästä hintavakaudesta ja kestävästä julkisesta taloudesta ja maksutaseesta. Tarkastellaksemme vain muutamaa tärkeintä taloudellista indikaattoria, Bulgarian BKT kasvoi 6 prosenttia vuoden 2004 ensimmäisellä neljänneksellä vuoden 2003 4,3 prosentista ja kuuluu EU:n ehdokasvaltioiden ja uusien jäsenvaltioiden korkeimpiin. Työttömyysaste on laskenut jatkuvasti vuodesta 2002: 12 prosentin työttömyysaste on edelleen liian korkea, mutta se on laskussa. Suorat ulkomaan investoinnit ovat ennätysmäisen korkealla tasolla tänä vuonna. Myös yksityistämisen alalla on tapahtunut valtavaa edistystä: 80 prosenttia taloudesta on tällä hetkellä yksityissektorilla.
Tuen voimakkaasti Bulgarian julkishallinnon käynnissä olevaa uudistusta, jonka yhteydessä hyväksytään muutokset virkamieslakiin. Parannuksia on tehty myös oikeusjärjestelmään: tuomarien työhönoton ja virkaan nimittämisen osalta on tapahtunut myönteistä kehitystä. Enemmän on kuitenkin tehtävä, erityisesti oikeudenkäyntiä edeltävien menettelyjen ja valtakunnansyyttäjän aseman osalta.
Kaikki ei ole tällä hetkellä kuitenkaan pelkkää tyyntä purjehdusta. Tietyt alat, joita olen korostanut vuodesta 1999 lähtien, herättävät edelleen huolta. Järjestäytynyt rikollisuus ja lahjonta ovat uudistusten esteenä Bulgariassa ja vaikuttavat kaikkiin talouden ja yhteiskunnan sektoreihin. Olen kiinnittänyt erityistä huomiota siihen, että inhimillisiä ja taloudellisia resursseja on kohdistettava aiempaa enemmän lasten hyvinvoinnin ja lastenkotien merkittäviin parannuksiin. Olen vaatinut sellaista yhtä vakavaraista valtiollista hallintoelintä, jolla on valta taata, että lasten hyvinvointia koskeva uudistus toteutuu.
Samaa strategista lähestymistapaa on noudatettava romanien integroimiseksi bulgarialaiseen yhteiskuntaan. Bulgarian on Euroopan komission avustamana ponnisteltava aikaisempaakin määrätietoisemmin romanien integroitumisen nopeuttamiseksi valtaväestöön, erityisesti tarjoamalla heille koulutus- ja työllisyysmahdollisuuksia ja parantamalla heidän elinolojaan ja mahdollisuuksiaan päästä osallisiksi terveydenhuollosta ja perhesuunnittelusta. Ongelmassa on myös toinen puoli: myös romanien itsensä on sopeuduttava. Tätä puolta asiasta ei ehkä hyväksytä helposti joissakin piireissä, mutta se on ainoa keino saada maassa aikaan romaneihin vaikuttava todellinen muutos. Neljän viime vuoden kuluessa romanikysymysten käsittelyyn on myönnetty yli 160 miljoonaa euroa yhteisön rahoitusta. Muutoksen on kuitenkin tapahduttava sisältä käsin sekä hallituksen taholta.
Euroopan unionin laajentuminen itään ja kaakkoon on merkityksellinen muutos Euroopassa. Olemme viimeinkin tehneet lopun kylmän sodan aikaisista vihamielisyyksistä ja jaoista. Historiaa kirjoitetaan samanaikaisesti kuin puhumme – esimerkiksi Ukrainassa – ja parlamentti näytti tänä aamuna vihreää valoa Turkin kanssa käytävien liittymisneuvottelujen aloittamiselle. Maanosassamme tapahtuu suuria muutoksia. Elämme siirtymävaihetta, ja meidän kaikkien on työskenneltävä kovasti taataksemme, että muutokset alkavat viedä kehitystä oikeaan suuntaan. Euroopassa tämä tarkoittaa Euroopan unionin luonteen ja tavoitteiden kohdentamista uudelleen. Tämä tarkoittaa sitä, että EU tekee vähemmän mutta paremmin.
Kiitän kollegojani parlamentissa tuesta ja avusta, jonka he antoivat minulle toimiessani esittelijänä. Kattavampi mietintö Bulgarian liittymisestä voidaan laatia aikaisin tulevana vuonna. Oma mietintöni on tällä kertaa tarkoituksellisesti suppea. Joitakin tarkistuksia sisällytettiin komiteavaiheessa, mutta en tunne voivani tukea mitään nyt ehdotetuista tarkistuksista.
Lopuksi tartun tilaisuuteen tuoda esiin Libyassa vangittujen ja tällä hetkellä kuolemanrangaistuksen uhan alla elävien bulgarialaisten sairaanhoitajien surkean tilan. Kehotan kaikkia jäseniä allekirjoittamaan kirjallisen julistuksen n:o 61, jossa vaaditaan hoitajien pikaista vapauttamista.
Bulgaria tietää edessä olevat haasteet. Luotan siihen, että Eurooppa-neuvosto saattaa Bulgariaa koskevat neuvottelut virallisesti päätökseen 17. joulukuuta ja määrää päivän liittymissopimuksen allekirjoittamiseksi keväällä 2005. Tämä on merkittävä saavutus, mutta uudistusten ja muutoksen on jatkuttava sekä Bulgariassa että EU:ssa. 
Nicolaï,
    Arvoisa puhemies, minulla on ilo ilmoittaa teille virallisesti, että yleisten asiain neuvosto päätti Bulgarian kanssa käytävät neuvottelut 13. joulukuuta 2004. Aloitamme nyt viimeisen hyvin tärkeän vaiheen ennen EU:hun liittymistä. Jäljellä olevat kaksi vuotta on käytettävä jäsenyyden perusteelliseen valmistelemiseen.
EU onnittelee Bulgariaa tämän myönteisen tuloksen johdosta, joka on vaatinut paljon ponnisteluja ja energiaa. Se on uusi askel kohti todella yhdistynyttä Eurooppaa, joka perustuu keskinäisesti hyväksyttyihin demokratia- ja oikeusvaltioperiaatteisiin.
Neuvottelut Bulgarian kanssa päättyivät teknisesti kesäkuussa 2004. Tämä on osoitus Bulgarian hallituksen viime vuosien edistymisestä, josta on seurauksena kaikkien asianomaisten luja luottamus ja jonka ansiosta kaikki jäsenyysvelvoitteet voidaan taata tammikuuhun 2007 mennessä. Kuten myös ulkoasioiden valiokunta toteaa selkeästi esityksessään Euroopan parlamentin päätöslauselmaksi Bulgarian edistymisestä liittymisen valmistelussa, meidän on kuitenkin seurattava tiiviisti sitä kehitystä, jota Bulgarialta vielä edellytetään. Luvun ”Oikeus- ja sisäasiat” osalta tehdyt sitoumukset saattavat edellyttää perustuslain tarkistusta, mikä on pitkä ja vaikea prosessi.
Kuten ulkoasioiden valiokunta toteaa, muita tärkeitä aloja ovat rajavalvonnan laatu, korruptiontorjunta ja toimet, joilla estetään viranomaisia käyttämästä väärin toimivaltuuksiaan Bulgariaan tuleviin tai maan kautta kulkeviin henkilöihin. Uusi rikoslaki on vielä hyväksyttävä. Hallinnollista kapasiteettia olisi parannettava monilla aloilla, muun muassa liittymisvalmisteluihin myönnettyjen varojen käytöstä vastaavissa virastoissa.
Elintason parantaminen olisi asetettava etusijalle sekä Bulgariassa että Romaniassa. Bulgarian ja Romanian viime vuosien talouskasvulla on ollut myönteinen vaikutus ostovoimaan, mutta vaikutukset ruohonjuuritasolla erityisesti ikääntyvään väestöön ovat olleet edelleen vähäisiä. Liittyminen on mahdollista aikaisintaan kahden vuoden kuluttua.
Historiallinen askel otetaan 17. joulukuuta, kun viidettä laajentumista koskevat neuvottelut on saatettu päätökseen. Viidennen laajentumisen viimeisen osan seuranta jatkuu vuoteen 2007 asti, jotta kaksi uutta kauan odotettua jäsentä, jotka ovat silloin valmiita liittymään Euroopan unioniin, voidaan toivottaa tervetulleiksi. Kuten Kuneva totesi lokakuussa, hän haluaisi kiinnittää seurantakertomuksen suureen muuriin Sofiassa prosessin käynnissä pitämiseksi. Mielestäni Bulgaria on edistynyt hyvin, mikä antaa meille luottamusta moniin vielä jäljellä oleviin tehtäviin.
Neuvosto odottaa liittymissopimuksen viimeistelyä, jotta se voidaan allekirjoittaa keväällä 2005 sen jälkeen kun sopimus on toimitettu Euroopan parlamentille. 
Rehn,
   . Arvoisa puhemies, olemme edenneet paljon sen jälkeen kun Bulgaria haki EU:n jäsenyyttä vuonna 1995 ja aloitti neuvottelut vuonna 2000. EU saattoi eilen päätökseen liittymisneuvottelut Bulgarian kanssa liittymistä käsittelevässä konferenssissa; liittymisajankohdaksi on suunniteltu 1. tammikuuta 2007 ja liittymissopimus on tarkoitus allekirjoittaa ensi vuoden keväällä.
Kiitän Euroopan parlamenttia jatkuvasta ja tasapainoisesta tuesta Bulgarian pyrkimykselle liittyä Euroopan unioniin, ja onnittelen esittelijä Van Ordenia hänen laatimansa hyvän ja tasapuolisen mietinnön johdosta.
Muutamana viime vuotena Bulgaria on edistynyt vakaasti kaikilla aloilla valmistellessaan liittymistään ja Kööpenhaminan kriteerien täyttämiseksi. Tältä osin on tehty tärkeitä ja välttämättömiä päätöksiä. Kozloduyn ydinvoimalan neljä yksikköä suljetaan vähitellen ja poistetaan käytöstä lopullisesti sovitun aikataulun mukaisesti, mikä osoittaa Bulgarian päättäväisyyttä sitoumusten noudattamiseksi. Unioni avustaa sitä näissä pyrkimyksissä myöntämällä merkittävää tukea.
Bulgaria on kaiken kaikkiaan lujittanut ja syventänyt instituutioidensa vakautta. Tämänhetkisellä uudistusten tiellä jatkaminen mahdollistaa todennäköisesti sen, että maa selviytyy Euroopan unionin kilpailupaineista ja markkinavoimista. Meidän on kuitenkin seurattava joitakin aloja tarkkaan. Tarkoituksemme on tällä hetkellä tehostaa tehtyjen sitoumusten ja yleensäkin valmistelujen jatkamisen seurantaa sen takaamiseksi, että kehitys jatkuu myös neuvottelujen päätyttyä ja että Bulgaria on todella valmis jäsenyyteen vuonna 2007.
Tältä osin voimakkaat ponnistelut oikeuslaitoksen uudistamiseksi sekä järjestäytyneen rikollisuuden ja korruption torjumiseksi ovat edelleen tarpeen. Bulgaria on edistynyt luodessaan asteittain hallinnollista kapasiteettia, mutta tältä osin lisäponnistelut ovat edelleen tarpeen monilla aloilla.
Komissio antaa marraskuusta 2005 alkaen vuosittaisia kokonaisvaltaisia seurantakertomuksia neuvostolle ja parlamentille käyttäen samoja menetelmiä kuin ne, joita sovellettiin unioniin toukokuussa 2004 liittyneisiin uusiin jäsenvaltioihin. Kertomuksissa tarkastellaan erityisesti julkishallintoa, oikeuslaitosta ja korruptiontorjuntaa sekä edistymistä talousuudistuksissa.
Lisäksi neuvottelujen päättämisen ja tosiasiallisen liittymisajankohdan välinen ajanjakso on otettava huomioon pidemmällä tarkasteluvälillä kuin aikaisempien liittymisaaltojen yhteydessä. Erityisestä suojalausekkeesta sovittiin. Sen nojalla komissio voi suositella neuvostolle milloin tahansa, että se päättää yksimielisesti lykätä EU:hun liittymisen päivää vuodella tammikuuhun 2008, jos on olemassa selvä näyttö ilmeisestä vaarasta, että Bulgaria ei ole valmis täyttämään velvoitteitaan.
Yhdyn esittelijä Van Ordenin mietinnön päätelmiin, jotka ovat suurin piirtein vuoden 2004 määräaikaiskertomuksen mukaisia. Komissio tiedottaa edelleen Euroopan parlamentille Bulgarian edistymisestä liittymisen valmistelussa.
Bulgarian tavoitteena on liittyä EU:hun 1. tammikuuta 2007. Bulgarian ja Romanian liittyessä EU:n viides laajentumiskierros päättyy. Mustastamerestä tulee siten uusi rannikkolinja laajentuneelle ja yhdistyneelle Euroopalle. 
Dührkop Dührkop (PSE ),
   . Arvoisa puhemies, budjettivaliokunnan lausunnon valmistelijana huomautan ensin, että Bulgarialle vuosina 2000–2004 Phare-ohjelmasta sekä Sapard- ja ISPA-välineistä myönnetyn liittymistä edeltävän taloudellisen tuen määrä oli noin 178 miljoonaa euroa vuodessa.
Budjettivaliokunta tukee myös Kozloduyn ydinvoimalan sulkemiseksi Phare-ohjelmasta vuosina 2000–2006 myönnettävää 200 miljoonan euron lisäsummaa.
Lisäksi on myönteistä, että Bulgariaa varten perustettiin uusi rahoituskehys keväällä 2004 ja että komissio on ottanut käyttöön johdonmukaisen lähestymistavan rajaamalla tukipaketin kolmen vuoden ajanjaksoon Bulgarian vuonna 2007 tapahtuvasta liittymisestä, niin että voimme mukauttaa sen mahdollisiin tuleviin politiikan alojen uudistuksiin, joita uudet rahoitusnäkymät saattavat edellyttää.
Budjettivaliokunta korostaa jälleen kerran, että taloudellisen tuen määräytymisperusteena ovat uudet rahoitusnäkymät sekä vuotuisen budjetin mukauttaminen niiden edellyttämällä tavalla. 
Posselt (PPE-DE ),
   .  Arvoisa puhemies, toisin kuin Turkki, Bulgaria on aivan selvästi eurooppalainen maa, joka on edistynyt valtavasti. Olin Bulgariassa vuonna 1990, jolloin maa yritti ensimmäisen kerran pitää vapaat vaalit. Vaalivilppiä oli edelleen jonkin verran, mutta demokratialiike oli vaikuttava. Se muistutti monin tavoin Ukrainan tämänhetkistä tilannetta.
Bulgaria on onnistunut vähitellen selviytymään näistä kriisitilanteista, ja se on otettava nyt vakavasti hyvin lupaavana Euroopan unionin jäsenehdokkaana. Sillä on rikas kulttuuri ja merkittävä vakauttava vaikutus koko Balkanin niemimaahan. Tehtävää on vielä paljon erityisesti oikeusvaltioperiaatteen, oikeuden ja hallinnon aloilla, joilla tarvitaan vielä uudistuksia. Siitä huolimatta Bulgaria on – Kroatian ohella, jota emme saisi koskaan unohtaa – ehdottomasti kehittynein kaikista ehdokasvaltioista.
Vetoan myös neuvoston puheenjohtajaan, että Kroatia hyväksytään tulevassa huippukokouksessa ilman mitään välttelyä tai erityisehtoja. Olisi myös pyrittävä kaikin tavoin takaamaan, että neuvottelut Kroatian kanssa aloitetaan viipymättä. Kummastakin maasta on tarkoitus tulla Euroopan unionin jäseniä ennen vuosikymmenen päättymistä, ja Van Ordenin erinomainen mietintö edistää tätä prosessia merkittävästi. Yksi Bulgarian erityisistä saavutuksista on puolueiden välinen yhteistyö, joka on syntynyt pääministeri Saxe-Coburg-Gothan ja Bulgarian presidentin välille. Tämä yhteistyö on välttämätöntä, jotta Bulgarian edistyminen kohti EU:n jäsenyyttä voi johtaa menestyksekkääseen lopputulokseen lähivuosina. Bulgariassa vallitsee sisäinen demokraattinen vakaus, ja maa on edelleen määrätietoinen huolimatta monien alojen, erityisesti talouden, kriiseistä. Olen hyvin iloinen tästä kehityksestä ja siitä että Bulgaria on pysynyt hyvin tavoitteissaan. Voin tiivistää puheeni yhteen sanaan: ”kyllä” Bulgarialle. 
Dobolyi (PSE ),
   .  Onnittelen van Ordenia hänen merkittävän mietintönsä johdosta, jonka uskon olevan pitkän ja huolellisen työn tulos. Kiitän myös komissiota ehdokasmaiden hyväksi tehdystä erinomaisesta työstä. Teknisesti Bulgaria on saattanut päätökseen kaikki liittymisneuvottelujen luvut, ja siitä on selvästi tulossa Euroopan unionin täysivaltainen jäsen tammikuussa 2007. Mietinnön mukaan Bulgaria täyttää edelleen Kööpenhaminan kriteerit, ja toimenpiteet, jotka on toteutettu niiden täyttämiseksi menestyksekkäästi, ovat olleet tehokkaita. Mietinnössä korostetaan kuitenkin myös, että edelleen on olemassa puutteita, jotka on väistämättä korjattava. Uskomme, että Bulgaria on tiellä kohti jäsenyyttä ja ponnistelee edelleen saattaakseen menestyksekkäästi päätökseen uudistukset, joihin se on sitoutunut lähitulevaisuudessa. Niihin kuuluvat erityisesti oikeuslaitoksen uudistaminen ja ponnistelujen jatkaminen ja lisääminen järjestäytyneen rikollisuuden ja korruption torjumiseksi.
Mietinnössä pannaan merkille vähemmistöjen oikeuksien alalla toteutetut myönteiset muutokset, joiden tuloksena niin sanottu syrjinnän torjuntaa koskeva lainsäädäntö hyväksyttiin 1. tammikuuta 2004. Mietinnössä korostetaan myös lainsäädännön laajentamisen tärkeyttä, koska romanien syrjintä Bulgariassa on edelleen laaja-alaista. Mietinnössä todetaan, että Bulgaria täyttää taloudelliset kriteerit, on toimiva markkinatalous ja selviytyy liittymisajankohtana Euroopan unionin kilpailupaineista ja markkinavoimista. Euroopan parlamentti ja sosialistiryhmä jatkavat järjestelmän seurantaa samalla kun taataan, että asioita hoidetaan tehokkaasti ja että velvoitteet täytetään. Sosialistiryhmä toivoo Bulgarian uudistustoimien ja edistyksen perusteella, että Bulgaria allekirjoittaa ja ratifioi liittymissopimuksen mahdollisimman pian ja että siitä tulee Euroopan unionin jäsen vuonna 2007. 
Lambsdorff (ALDE ),
   . Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, hyvät kollegat, myös minun ryhmäni katsoo, että Bulgaria on edistynyt menestyksekkäästi liittymisen valmistelussa, vaikkakin joidenkin yksityiskohtien osalta on huomautettavaa. Katsomme tämän vuoksi, että parlamentti voi hyvällä omallatunnolla äänestää sen puolesta, että Bulgaria liittyy Euroopan unioniin vuonna 2007.
Tuemme Van Ordenin mietintöä, ja minä henkilökohtaisesti kiitän häntä ja Euroopan parlamentin sosialistiryhmään kuuluvaa Dobolyitä hyvästä yhteistyöstä. Kuten Van Orden totesi, hän on tarkoituksellisesti laatinut lyhyen mietinnön. Ehdotan tämän vuoksi, että keskustelemme kaikista muista ehdotetuista tarkistuksista, joista jotkin ovat hyvin yksityiskohtaisia, ensi vuonna tarkastellessamme pidempää mietintöä, joka on silloin tarpeen.
Bulgaria on pysynyt hyvin aikataulussa voidakseen liittyä Euroopan unioniin vuonna 2007. Tartun tämän vuoksi tilaisuuteen ja tuon esiin perustavanlaatuisen ongelman, joka koskee ansiokkuuden periaatteen täysimääräistä noudattamista. Komissio ja neuvosto ovat molemmat todenneet, että kunkin ehdokkaan liittymisen on perustuttava kunkin ehdokkaan ansioihin. Tämä on kuitenkin ristiriidassa sen tilanteen kanssa, jossa kriteerit täyttävän ehdokasvaltion esteenä on muiden maiden hitaampi edistyminen. Nopeammin edistyvät maat liittyvät näin ollen liian myöhään EU:hun, kun taas hitaammin edistyvät ehdokkaat liittyvät liian aikaisin. Hyviä suoriutujia toisin sanoen rangaistaan, kun taas vitkastelijoita palkitaan. Tilanteen on muututtava.
Koko unionin uskottavuus kärsii, jos sen toiminta on ristiriidassa ansiokkuuden periaatteen kanssa. Komission jäsen Verheugen havainnollisti tätä seikkaa laajasti viitaten tämän vuoden toukokuussa kertaheitolla tapahtuneeseen laajentumiseen, joka vahingoitti unionia. Parempi vaihtoehto olisi ollut, jos Eestin ja Slovenian kaltaiset hyvin suoriutuneet ehdokkaat olisivat voineet liittyä paljon aikaisemmin. Pelkästään tästä syystä, nimittäin Euroopan unionin uskottavuuden säilyttämiseksi – ei sen vuoksi, että kummankaan ehdokkaan EU-näkymien osalta olisi epäilyjä – ryhmäni on aina kannattanut erillisiä liittymissopimuksia Bulgarialle ja Romanialle. Watson vahvisti tämän kannan tänä aamuna tässä istuntosalissa.
Kehotan tämän vuoksi komissiota ja neuvostoa sekä kollegojani parlamentissa takaamaan tällä ja tulevilla laajentumiskierroksilla, ettei ansiokkuuden periaatetta pelkästään julisteta mahtipontisesti ja juhlallisesti samalla kun se sivuutetaan pakettiratkaisujen aikaansaamiseksi, vaan että sitä noudatetaan tosiasiallisesti käytännössä. Tältä osin neuvoston päätös soveltaa Bulgariaan ja Romaniaan eriytyneitä lähestymistapoja kilpailua ja oikeutta koskevien lukujen osalta on myönteinen merkki. Mekanismin yksinkertaistaminen suojalausekkeeseen vetoamiseksi Romanian tapauksessa parantaa liittymisprosessin uskottavuutta ja siten Euroopan unionin uskottavuutta. Yleisemmin totean, että mielestäni meidän ei pitäisi käydä tätä keskustelua Strasbourgissa vaan Brysselissä. 
Meijer (GUE/NGL ),
   .  Arvoisa puhemies, Bulgariasta tulee jäsenvaltio, vaikka moni kysymys on ratkaisematta. Vanhoja ympäristöongelmia, jotka ovat seurausta kaivos- ja ydinjätteistä, ei ole vieläkään ratkaistu. Paljon vahinkoa saadaan aikaan rakentamalla uusia teitä suojeltujen luonnonalueiden läpi ja laajentamalla suurinta lentokenttää. Nykyään huono kunnossapito, rappeutuminen ja köyhyys ovat havaittavissa kaikkialla Bulgariassa. Romaniväestö on edelleen jäljessä kehityksestä ja heikossa asemassa. Tämän ihmisryhmän hyväksi toteutettavia hankkeita koskevan EU:n rahoituksen jakaminen ja käyttäminen on kiistanalaista.
Monien bulgarialaisten mielissä lähistöllä sijaitsevat Kreikan ja Romanian rannikot kuuluvat itse asiassa Bulgarialle, kuten suuri osa Makedonian tasavallasta ja muutama alue Serbian rajalla. Kun otetaan huomioon tärkeimmän poliittisen puolueen nopeat sisäiset muutokset ja ennen kaikkea se, että uusi tulokas viimeisimmissä yleisissä vaaleissa sai lähes enemmistön äänistä, on ilmeistä, etteivät bulgarialaiset äänestäjät ole tehneet vielä mitään varmoja valintoja. Pian sen jälkeen, kun maan entinen kuningas oli yllättäen valittu pääministeriksi, kommunistien seuraajien ehdokas valittiin presidentiksi. Tämän epävakauden myönteinen vaikutus on, että turkkilainen vähemmistö, jota syrjittiin menneisyydessä, on alkanut osallistua aikaisempaa enemmän poliittiseen päätöksentekoon.
Toisin kuin Romanian, Bulgarian ongelmat eivät ole EU:n monien nykyisten jäsenvaltioiden ongelmia suurempia. Tämän vuoksi on perusteltua myöntää Bulgarialle EU:n täysjäsenyys vuodesta 2007 alkaen. Bulgarian ja Makedonian slaavinkielisen osan välillä on voimakas historiallinen ja kielellinen side. Vuonna 1878 viime hetkellä tapahtunut Länsi-Euroopan väliintulo esti näitä kahta maata yhdistymästä. Olisi hyödyllistä, jos neuvottelut Makedonian liittymisestä – joiden osalta ulkoasioiden valiokunta on nimennyt minut esittelijäksi – käytäisiin samanaikaisesti Kroatian kanssa, jonka juuret myös ovat entisessä Jugoslaviassa. Siten voisimme toivottaa bulgarialaiset ja makedonialaiset samanaikaisesti tervetulleiksi Euroopan unioniin. 
Czarnecki, Ryszard (NI ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, toivon, että Posselt kiittää lyhyesti minuakin. En ole erityisen ilahtunut Euroopan komission esittämästä mustavalkoisesta elokuvasta "Romania the bad and Bulgaria the good". Mustavalkoiset elokuvat eivät ole suosittuja politiikassa eivätkä tosielämässä. Kaikki ei ole niin huonosti Romaniassa ja niin hyvin Bulgariassa kuin mitä Euroopan komission harrastelijataiteilijoiden antamasta kuvasta voisi päätellä.
On totta, että Bulgaria on edistynyt ja että sen on tarkoitus liittyä Euroopan unioniin 1. tammikuuta 2007. Samanaikaisesti Bulgaria on kuitenkin jättänyt tekemättä monia niistä asioista, joita sen olisi pitänyt tehdä. Viittaan moniin erityisiin näkökohtiin. Ensiksikin mitä hyötyä on siitä, että Bulgarian lainsäädäntö on EU:n lainsäädännön mukaista, jos sen täytäntöönpano viivästyy edelleen? Toiseksi ihmiskauppa, erityisesti nais- ja lapsikauppa, on edelleen vakava ongelma. Kolmanneksi adoptiojärjestelmä ja sen avoimuuden puute, samoin kuin tilanne Bulgarian lastenkodeissa ja erityiskouluissa, ovat edelleen huolenaiheena. Neljänneksi psykiatristen sairaaloiden aikuispotilaiden tilanne herättää huolestuneisuutta, ja tämä mainitaan parlamentin päätöslauselmaesityksessä. Viidenneksi se, ettei eurooppalaisista standardeista vakavasti jäljessä olevaa oikeusjärjestelmää ole vieläkään uudistettu, muodostaa Sofiassa varsinaisen Akilleen kantapään. Kuudenneksi viittaan laajalle levinneeseen korruptioon, joka on piikki lihassa Bulgarian puolella sen liittyessä EU:hun, koska se vaikuttaa moniin aloihin ja hallinnon tasoihin ja tulee esiin kaikissa yhteyksissä. Olen käynyt Bulgariassa kahdesti kahden viime viikon aikana, eivätkä huomautukseni ole pelkästään lainauksia joistakin selonteoista, vaan tuon esiin asioita, jotka ovat kaikkien nähtävillä. Seitsemänneksi on mainittava järjestäytynyt rikollisuus. Bulgarian hallitus toimii kuin kiinalaisen oopperan kuoro, joka laulaa ”juoskaamme pois, juoskaamme pois” kolmen näytöksen ajan, mutta pysyttelee koko ajan samassa paikassa. Bulgarian hallitus hokee jatkuvasti, että se toteuttaa toimia mafian torjumiseksi, mutta vaikuttaa siltä, että se käy pääasiassa sanasotaa. Mafia on edelleen vakava ongelma. Samanaikaisesti EU toteuttaa kuitenkin toisinaan toimenpiteitä, joita bulgarialainen kansa ei voi ymmärtää lainkaan. Se pyysi esimerkiksi äskettäin sulkemaan Kozloduyn ydinvoimalan, vaikka bulgarialaisten veronmaksajien rahoja on käytetty viime vuosina runsaasti sen nykyaikaistamiseen.
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, näistä varauksista huolimatta meidän on suhtauduttava myönteisesti siihen, että eurooppalaiseen perheeseemme liittyy kansa, jonka historia on yli 1 300 vuoden pituinen. Bulgarian historia on pidempi kuin monen EU:n nykyisen jäsenvaltion historia. Toivotan Bulgarian tervetulleeksi yhteisöön, johon sen olisi pitänyt kuulua jo vuosia. Olen varma siitä, että Bulgaria voi tuntea EU:n kodikseen, joka on koti niin monille valtioille. 
Papastamkos (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, haluan ensin tehdä Euroopan parlamentin jäsenet tietoisiksi siitä, että Ateenassa otettiin tänään panttivankeja. Siellä kaapattiin bussi, jossa oli viattomia kansalaisia työmatkalla. Mainitsen tämän tuodakseni esiin tarpeen laatia kaupunkien turvallisuutta koskeva tehokas Euroopan tason politiikka.
Siirryn esillä olevaan aiheeseen. Bulgaria edistyi merkittävästi siirtyessään moniarvoiseen demokratiaan ja tehokkaaseen markkinatalouteen samalla kun se pitäytyi EU:n ohjeissa sekä poliittisesti että taloudellisesti. Bulgarian liittyminen Euroopan unioniin vuonna 2007 ja sille äskettäin myönnetty ΝΑΤΟ-jäsenyys ovat osoitus erittäin myönteisestä kehityksestä sekä Bulgarian itsensä että koko Kaakkois-Euroopan kannalta. Luotan siihen, että Bulgaria on myös esimerkkinä Länsi-Balkanin maille niiden lähentyessä Eurooppaa.
Huomattakoon kuitenkin, että Bulgarian viranomaisten taholta tarvitaan jatkuvia ja tietoista ponnistelua kunnes täydellinen integraatio saavutetaan. Lisätoimien on kohdistuttava erityisesti korruption lopettamiseen ja järjestäytyneen rikollisuuden tehokkaaseen torjuntaan.
Kehotan tässä vaiheessa Euroopan komissiota osana ehdokasmaiden rajojen läheisyydessä sijaitsevia alueita koskevaa politiikkaansa suorittamaan uuden tutkimuksen niistä vaikutuksista, joita Bulgarian ja Romanian integraatiolla on jäsenvaltioiden rajoilla sijaitseviin alueisiin. Muistutan teitä tässä yhteydessä, että Euroopan komission toimivaltainen jäsen Verheugen totesi, että Euroopassa kaikkein vaikeimmassa asemassa ovat Koillis-Kreikan kaltaiset alueet, joilla on kaksi rajanaapuria.
Euroopan unionin politiikkoja ja toimia kansojen- ja alueidenvälisen sekä rajatylittävän yhteistyön edistämiseksi ja niiden vaikutusten torjumiseksi, joita laajentumisella on raja-alueiden kehitykseen ja työllisyyteen, on jatkettava ja lujitettava. Samanaikaisesti uuden ohjelmakauden 2007–2013 osalta on kiinnitettävä erityistä huomiota resurssien jakamiseen ja alueellisen yhteistyön ohjelmien valmisteluun. 
Riera Madurell (PSE ).
    Arvoisa puhemies, Bulgarian valmiudet noudattaa yhteisön säännöstöä ovat parantuneet huomattavasti ja parantuvat edelleen.
Teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokunta korostaa kuitenkin sitä, että koska liittymisajankohta on jo hyvin lähellä, tutkimuksen ja kehittämisen, energian, teollisuuspolitiikan ja televiestintäpolitiikan aloilla tarvitaan lisätoimia Bulgarian juohevan liittymisen takaamiseksi.
Arvioidaksemme asianmukaisesti tähänastista kehitystä ja voidaksemme ehdottaa vielä tehtäviä muutoksia meidän on lisäksi otettava huomioon sekä Euroopan komission kertomus että eri kansainvälisten elinten ja muiden riippumattomien tutkimuskeskusten esittämät arviot, jotka saattavat olla merkittävä apu eriteltäessä ja arvioitaessa Bulgarian valmiuksia näillä aloilla samalla kun otetaan huomioon sen tuleva liittyminen Euroopan unioniin.
Tämänhetkiset näkemyksemme kustakin valiokuntamme vastuualueesta ovat joka tapauksessa seuraavanlaiset: energiapolitiikan osalta Bulgaria on – kuten on jo todettu – tällä hetkellä riippuvainen ydinenergiasta voidakseen kattaa sisäiset tarpeensa, mutta sen ydinvoimalat ovat totta puhuen teknisesti vanhentuneita, ja osassa niistä purkaminen on tullut hyvin kalliiksi.
Kuten myös on jo todettu, nyt on ehdotettu Kozloduyn ydinvoimalan yksiköiden 5 ja 6 uudenaikaistamista, ja tätä varten tarvitaan lisärahoitusta, koska Euroopan unionin tuet ovat selvästi riittämättömiä. Varoja on saatava kansainvälisiltä lahjoittajilta. Hallituskaan ei ole asettanut tätä kysymystä etusijalle kuten pitäisi.
Televiestintäalan sääntelyviranomaisen riippumattomuus olisi taattava, ja sillä olisi oltava valta ratkaista kaupallisia riitoja ja taata yhteisön lainsäädännön mukainen yleiskatteisuusperiaate.
Lisäksi teollisuus- ja yritystoimintapolitiikka on laadittava uudelleen, ja hallinnollisia valmiuksia on parannettava pienten ja keskisuurten yritysten toiminnan helpottamiseksi, sillä juuri ne luovat työpaikkoja ja ovat teknologisen innovaation tärkeä lähde. Tutkimusalan toiminta on ollut hyvin vähäistä siitä huolimatta, että Bulgaria osallistui kuudenteen puiteohjelmaan.
Arvoisa puhemies, tämä on sen tarkistuksen pääsisältö, jonka valiokuntamme esittää tarkasteltavana olevaan mietintöön. 
Kacin, Jelko (ALDE ),
   – Arvoisa puhemies, arvoisa ministeri, arvoisa komission jäsen, onnittelut esittelijälle ja onnittelut myös Bulgarialle. Se on päättänyt kaikki luvut ja on esimerkki ja rohkaisija kaikille naapureilleen. Toistan: kaikille naapureilleen. Se olisi vieläkin parempi esimerkki, jos se ottaisi vielä yhden askeleen suhteessaan vähemmistöihinsä ja tekisi muiden Bulgariassa asuvien vähemmistöjen kohdalla saman kuin se on jo tehnyt turkkilaiselle vähemmistölle. ”Balkanit, vanha vuorijono”, kuten Bulgarian kansallishymnissä mainitaan, ja sana ”Balkanit” poliittisena ongelmana eivät kuvaa Bulgariaa. Bulgaria kuuluu jo Länsi-Eurooppaan, ja tulevaisuudessa meidän on puututtava Länsi-Balkanin asioihin.
Tämän vuoksi mielestäni on tärkeää, että puhuessamme Bulgariasta kiinnitämme jonkin verran huomiota myös Makedoniaan, joka on jo anonut Euroopan unionin jäsenyyttä, ja että myös Euroopan unioni ottaa askeleen eteenpäin. USA on tunnustanut Makedonian sen itselleen valitsemalla nimellä. Me käytämme edelleen nimeä entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia, ja meidän on korkea aika ottaa jälleen askel eteenpäin, koska se olisi myös tärkeä askel kohti kyseisen alueen eurooppalaistumista. Arvoisa komission jäsen, puolentoista tunnin kuluttua tapaatte Serbia ja Montenegrosta saapuvan valtuuskunnan. Tämä on valtuuskunnan ensimmäinen vierailu Euroopan parlamenttiin, ja uskon, että Bulgarian esimerkki kannustaa kaikkia sen naapureita tekemään enemmän kyseisen alueen tulevaisuudennäkymien ja vakauden hyväksi.
Tämän vuoksi minusta vaikuttaa siltä, että me kaikki voisimme oppia enemmän Bulgarialta ja että Bulgarian tärkein naapuri voisi oppia paljon. Tarkoitan Turkkia – maata, jota olemme kaikki tukeneet sanomalla tänään ”kyllä” neuvottelujen aloittamiselle. Bulgaria on viimeinen maa ennen kuin tulee Turkin vuoro, ja mielestäni on oikein ja asianmukaista, että me kaikki, joilla on tehtävä suoritettavana tältä osin, tuemme kaikkia näitä maita niin, että ne voivat osallistua täysimääräisesti sekä taloudellisesti että poliittisesti ja edistää Euroopan unionin laajentumista edelleen. 
Pafilis (GUE/NGL ).
   –Arvoisa puhemies, komission ja neuvoston päätöslauselmissa ja lausunnoissa, joissa kannatetaan Bulgarian ja Romanian integraatiota lähivuosina, esitetään selvästi eurooppalaisen pääoman parhaillaankin toteutettavat tavoitteet liittää nämä maat EU:hun, ryöstää niiden rikkauksia ja varallisuutta sekä käyttää häikäilemättä hyväksi niiden työntekijöitä ja tehdä niistä osa NATOn koneistoa, jotta ne voivat hyötyä sen aggressiivisesta politiikasta. Päätöslauselmissa mainitaan näiden maiden työntekijäväestön hirveät ja epäinhimilliset elinolosuhteet ja köyhä maaseutuväestö, mutta nämä seikat ovat tulosta kapitalismin voimistumisesta. Kapitalismi heikentää kaikkia saavutettuja sosiaalisia oikeuksia ja keskittää toisaalta vaurauden uudelle rahaylimystölle ja ulkomaisille monopoleille.
Itse asiassa on olemassa kaksi Bulgariaa ja kaksi Romaniaa: toisaalta uusille Bulgarian ja Romanian raharuhtinaille ja näitä maita kirjaimellisesti ryöstäville ulkomaalaisille ylellisyyttä tarjoavat maat, ja toisaalta maat, joissa asuu kaksi kansaa, joita kirjaimellisesti vedetään kurjuuteen ja nöyryytykseen.
Integraatioprosessin ja näiden maiden hallitusten hyväksymien nöyryyttävien ehtojen seuraukset ovat jo nähtävissä. Puhuitte meille onnistumisista. Kuunnelkaa siis onnistumisia: Bulgariassa vähimmäispalkka on 61 euroa ja Romaniassa 69 euroa; Ranskassa se on 1 173 euroa ja Kreikassa 605 euroa. Tuonnin nopea kasvu ja viennin romahtaminen ovat johtaneet alijäämän kasvuun. Ostovoima Romaniassa on 60 prosenttia siitä mitä se oli vuonna 1989. Teollisuus on tuhottu, eikä maataloustuotanto ole tyydyttävällä tasolla.
Päätöslauselmissa ehdotetun uuden suunnan ja uusien toimenpiteiden tarkoituksena on luoda aikaisempaa paremmat olosuhteet, institutionaalinen kehys ja infrastruktuureja pääoman käsittämätöntä toimintaa varten, myydä valtion omaisuus ja maa pois kokonaan ja lakkauttaa kaikki saavutetut sosiaaliset oikeudet. Näiden maiden samoin kuin Kreikan ja muiden Euroopan maiden työntekijät joutuvat vastatusten Euroopan unionin politiikan kanssa, ja – mikä tärkeämpää – niiden jännitteiden kanssa, joita alueelle todennäköisesti syntyy muotoutumassa olevan vakavan kilpailutilanteen vuoksi. 
Maat (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, tämä keskustelu tuo esiin Bulgarian menestyksen, vaikka on ilman muuta selvää, että sillä on edelleen monia ongelmia, ja paljon on vielä tehtävä. Ihmisoikeuksien ja ihmiskaupan alalla on tietenkin vielä paljon tehtävää, mutta asiat pyritään ratkaisemaan parhain päin, mikä ei ollut ilmeistä aikaisemmin. Tämän vuoksi Bulgaria voi ymmärtääkseni liittyä Euroopan unioniin vuonna 2007. Bulgaria kuuluu joukkoomme. Haluaisin myös, että huomiota kiinnitetään enemmän Bulgarian kuin Turkin liittymistä koskevaan keskusteluun. Loppujen lopuksi Bulgaria on todella eurooppalainen maa, jossa yhdistyvät vanha ja uusi Eurooppa, ja se ansaitsee kaiken huomiomme.
Sen liittymisen osalta saattaa olla odotettavissa joitakin ongelmia. Vaikka ongelmat johtuvat osittain Bulgariasta, suurin ongelma saattaa hyvin liittyä Euroopan unioniin. Bulgarian liittymisen rahoitus ei ole vielä täysin järjestynyt. Vuoden 2007 jälkeen keskustelemme rahoitusnäkymästä vuoteen 2013, ja olen hämmästynyt neuvostossa ja muualla käytävästä keskustelusta, jonka mukaan voisimme pystyä järjestämään määrän, joka on 1 prosentti BKT:stä. Mikäli silmäilette tehtyjä ennusteita, missään ei mainita Bulgarian liittymistä varten myönnettävää rahoitusta.
Haluan lisäksi esittää kriittisen huomautuksen komissiolle, joka oli oikeassa todetessaan, että 1 prosentti ei riitä. Mikäli kuitenkin tarkastelemme esimerkiksi maataloutta koskevia ehdotuksia, voimme todeta, ettei niihin sisälly Bulgariaa koskevaa maatalousbudjettia, vaikka Bulgarian maaseudun kehittäminen on avainasemassa maan kehityksessä. Kuka tahansa maaseudusta pitävä pitää myös itse maasta ja tekee jotain sen tulevaisuuden hyväksi. Tämän vuoksi olen kiinnostunut kuulemaan, kuinka neuvosto aikoo rahoittaa tämän liittymisen ja kuinka voimme taata oikein ja asianmukaisesti, että Bulgariasta todella tulee EU-maa vuonna 2007.
Lopuksi tuon esiin erään toisen näkökohdan. Euroopan yhtyneen vasemmiston konfederaatioryhmän/Pohjoismaiden vihreän vasemmiston – joka loppujen lopuksi sisältää vain vähän entisiä kommunisteja – antamissa vastauksissa minua hämmästytti se, että ihmisten on hieman vaikea suhtautua merkittäviin poliittisiin muutoksiin Bulgariassa. Haluan sanoa jotain näille ihmisille. Bulgarialaiset ymmärtävät politiikkaa paremmin kuin teidän ryhmänne, ja tiedättekö miksi näin on? He arvioivat poliitikkoja näiden tekojen perusteella, mikä saattaa johtaa merkittäviin muutoksiin. Olen iloinen voidessani todeta, että bulgarialaiset ovat demokraattisessa ajattelussa paljon pidemmällä kuin GUE/NGL-ryhmän jäsenet. 
Beglitis (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, nyt kun liittymisneuvottelut Bulgarian kanssa ovat päättyneet, haluan ihaillen tuoda esiin bulgarialaisten ja maan poliittisten voimien valtavat ponnistelut saada aikaan muutoksia ja uudistuksia ja omaksua yhteisön säännöstö. Bulgarian ja Romanian liittyminen sulkee sen ympyrän, jonka kymmenen uuden maan liittyminen EU:hun aloitti. Kyseessä on strategisesti tärkeä kehitys, joka yhdistää Balkanit ja Euroopan toisiinsa ja edistää koko alueen rauhaa, vakautta, yhteistyötä ja kehitystä.
Korostan kuitenkin joitakin ratkaisevia seikkoja sekä komissiolle että puheenjohtajavaltiolle. Seuraavassa vaiheessa Bulgarian on tehostettava ponnistelujaan yhteisön säännöstön soveltamiseksi seuraavalla neljällä alalla, jotka ovat erittäin tärkeitä Euroopan unionille ja Kreikalle:
Ensimmäiseen niistä kuuluvat ympäristönsuojelu, ydinturvallisuus, ydinjätteiden käsittely ja jokiveden laatu. Kozloduyn ydinvoimalan reaktorit 3 ja 4 on suljettava vuonna 2006 Bulgarian viranomaisten tekemän sitoumuksen mukaisesti, ja ydinvoimaloiden nykyaikaistaimista Phare-ohjelmasta myönnettävän sekä Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankin myöntämän yhteisön rahoituksen turvin on jatkettava tavanomaiseen tapaan.
Työsuhteiden ja työvoiman alalla tarvitaan lisäuudistuksia, jotta Bulgaria voisi lähestyä eurooppalaisia standardeja ja luopua sosiaalisen syrjäytymisen käytännöistä, jotka vaikuttavat yhteisön – ja erityisesti kreikkalaisiin – yrityksiin raja-alueilla, joilla uudelleen sijoittaminen on vakava ongelma.
Lisäksi puutteita on todettu kolmella alalla, joihin kuuluvat järjestäytyneen rikollisuuden torjunta, ihmiskauppa ja ulkorajojen valvonta sekä laittoman siirtolaisuuden torjunta.
Lopuksi haluan kiinnittää erityistä huomiota siihen, että julkisten hankintojen ja julkisten urakoiden alalla tarvitaan menettelyjen tehostamista ja avoimuuden lisäämistä, kuten yhdenvertaisen kohtelun takaamista kaikkien yhteisön yritysten osalta kreikkalaiset yritykset mukaan luettuina.
Euroopan komission on käytettävä niitä mekanismeja, muun muassa vuosiarviointikertomuksia ja suojalausekkeita, joiden tarkoituksena on seurata tiiviisti yhteisön säännöstön tehokasta soveltamista ja turvata yhteisön edut myös 1. tammikuuta 2007 tapahtuvan Bulgarian liittymisen jälkeen. 
Nicolaï,
    Arvoisa puhemies, olen iloinen parlamentin jäsenten esittämistä myönteisistä huomautuksista, jotka koskevat Bulgarian liittymistä EU:hun. Posselt, Maat, Dobolyi ja muut parlamentin jäsenet toivat näkemyksensä esiin selkeästi. He totesivat, että huolenaiheita on edelleen paljon. Se on totta. Juuri sen vuoksi meillä on kehys, menettely, johon sisältyy ylimääräistä valvontaa, ylimääräinen kriteeri ja tarvittaessa sovellettava ylimääräinen seuraamus – mahdollisuus lykätä liittymistä vuodella.
Maatin ja muiden jäsenten esiin ottaman taloudellisen kysymyksen osalta en usko, että meillä on syytä huoleen. Liittymisen taloudelliset vaikutukset on jo katettu niin sanotulla vuosia 2007–2009 koskevalla rahoituspaketilla. Se ei liity mitenkään uuteen rahoitusnäkymään.
Toinen jälleen tänään esiin otettu tärkeä kysymys on eri maita koskevan maakohtaisen lähestymistavan tärkeys. Tiedätte virallisen kannan: yksi sopimus Romanialle ja Bulgarialle. Eriyttäminen on tärkeää ja välttämätöntä. Juuri sen haluamme ottaa huomioon laatiessamme päätelmien sanamuotoa neuvostossa ensi torstaina tai perjantaina tarkasteltaessa eri lukuja. Tarvittaessa voimme toteuttaa eriyttämisen tosiasiallisen liittymisen ajankohtana, koska liittymisajankohtaa voidaan lykätä enintään vuodella.
Kiitän esittelijä Van Ordenia hänen asianmukaisesta ja tasapainoisesta mietinnöstään. Suhtaudun erittäin myönteisesti siinä esitettyihin päätelmiin. 
Rehn,
    Arvoisa puhemies, lupaan puhua hitaasti ja hötkyilemättä. Kiitos asiallisesta keskustelusta ja näkökohdista, jotka pääosin tukevat komission suosituksia. Vastaan vain pariin keskeisimpään seikkaan.
Puhun ensin Romanian ja Bulgarian koplauksesta. On totta, että näille maille valmistellaan yhteinen liittymissopimus, mutta toisaalta kuten herra Nicolaï hyvin kuvasi, kumpaakin käsitellään ansioidensa mukaan, varsinkin nyt prosessin loppusuoralla, jossa seurantajärjestelmä ja turvalauseke toimivat niin, että kumpaakin maata arvioidaan sen mukaan, miten ne pystyvät toteuttamaan niitä reformeja ja sitoumuksia, jotka on täytettävä ennen kuin maat voivat liittyä unionin jäseniksi.
Korostan myös sitä, että Bulgariakaan ei ole vielä valmis jäsenyyteen, vaan siltä vaaditaan vielä paljon työtä, mutta samalla Bulgarialla on kaikki mahdollisuudet täyttää nämä sitoumuksensa, niin että se voi liittyä unionin jäseneksi 1. tammikuuta 2007.
Puhun seuraavaksi korruptiosta, johon kiinnitettiin paljon huomiota puheenvuoroissa. Se on aivan oikein ja yhdyn näihin näkemyksiin. Bulgaria on äskettäin laatinut määrätietoisen strategian toimia korruptiota vastaan. Se kohdistuu erityisesti rajavalvonnan ja liikennepoliisin ja ylipäänsä instituutioiden toiminnan kehittämiseen ja korruption vastustamiseen Bulgarian hallinnossa. Tämä on itse asiassa neljän Phare-ohjelman alaisen alaohjelman painopiste ja se tulee olemaan myös painopiste entistä vahvemmin tulevan kahden vuoden aikana, vuosina 2005 ja 2006.
Ja kolmanneksi ja viimeiseksi käsittelen vähemmistöjen asemaa ja erityisesti romanien asemaa. Bulgariassa on äskettäin hyväksytty ja astunut voimaan uusi syrjinnän vastainen lainsäädäntö. Se astui voimaan tämän vuoden tammikuussa, ja sitä pannaan toimeen tällä hetkellä yhdessä syrjinnänvastaisen ja vähemmistöjen asemaa parantavan toimintaohjelman kanssa. Me monitoroimme hyvin tarkasti tämän uuden lainsäädännön ja sitä tukevan toimintaohjelman täytäntöönpanoa. Olen myös iloinen siitä, että muut eurooppalaiset organisaatiot, kuten Euroopan neuvosto, naapuritalomme, kiinnittää huomiota tähän kysymykseen ja työskentelee romanien aseman vahvistamiseksi. Olisimme varmasti kaikki tänään osallistuneet kello 12 Euroopan neuvoston Rooma-foorumin avaustilaisuuteen, mutta olimme samaan aikaan keskustelemassa ja te äänestämässä hyvin tärkeästä Turkki-raportista, joten emme valitettavasti päässeet sinne paikalle.
Kiitän Euroopan parlamenttia tuesta ja evästyksestä ja onnittelen esittelijää Van Ordenia sekä Bulgariaa, josta toivottavasti tulee esimerkki koko Balkanin alueelle. 
Puhemies. –
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.30. 

Puhemies. –
   Esityslistalla on seuraavana Moscovicin laatima ulkoasiainvaliokunnan mietintö (A6-0061/2004) Romanian edistymisestä Euroopan unioniin liittymisen valmisteluissa (2004/2184(INI)). Annan nyt puheenvuoron Moscovicille ja ilmoitan, että hänen puheenvuoronsa saa kestää viisi minuuttia. 
Moscovici (PSE ),
   – Arvoisa puhemies, esittelen mietintöni tilanteessa, joka on selkiytynyt poliittisesti viime viikkoina. Komissio sai viime viikolla päätökseen kahta viimeistä lukua eli oikeus- ja sisäasioita sekä kilpailua käsitelleet liittymisneuvottelut Romanian kanssa. Lisäksi viime viikkojen aikana on pidetty ensin parlamenttivaalit ja sitten presidentinvaalit, joissa on noussut valtaan uusi puolue kaikkien osapuolten tunnustamalla tavalla. Tämä tieto ei tietenkään anna aihetta muuttaa mietinnössä esitettyjä näkemyksiä tai yleisiä suuntauksia.
Halusin laatia ja antaa täysistunnon käsiteltäväksi tasapainoisen mietinnön, joka on toisaalta tiukka ja selkeä, koska Romanian tilanteeseen liittyy monia ongelmia, mutta toisaalta ystävällinen, koska toivomme kaikki Romanian ja Bulgarian liittymistä ja koska Romania on tehnyt paljon työtä liittymisen valmistelemiseksi.
Kehotankin siksi, että yhtäältä panemme merkille Romanian edistymisen liittymisvalmisteluissa, mutta toisaalta tiedostamme sen rajat ja puutteet ja muistamme, kuinka paljon työtä on vielä tehtävänä. Nämä kaksi puolta, rajat ja edistys, toistuvat itse asiassa kaikilla aloilla.
Ne esitetään ensin poliittisten kriteerien osalta, ja ongelmat poliittisten kriteerien suhteen ovatkin epäilemättä suurimmat. Edistystä rajoittavat esimerkiksi se, ettei julkishallinnon uudistus ole ollut riittävä, että poikkeussäännöksiä on käytetty liikaa, vaikka ne eivät ole toivottavia, ja että lainsäädäntömenettelyt ovat, kuten kaikki tiedämme, jääneet vajaiksi.
Näiden puutteiden lisäksi maassa on kuitenkin myös erinäisiä vapauksiin liittyviä vakavia ongelmia. Tarkoitan tällä ensinnäkin tiedonvälityksen vapautta ja sananvapautta, jotka on evätty lukuisilta toimittajilta. Tarkoitan oikeusjärjestelmää, jossa on alkuvaiheen paranteluista huolimatta kiistatta edelleen kehittämisen varaa. Tarkoitan tietysti myös korruptiota, joka on edelleen hyvin yleistä Romaniassa jopa korkealla tasolla. Euroopan parlamentin on mielestäni oltava ehdottoman tinkimätön kaikkien näiden ongelmien – sananvapaus, korruptio, oikeus- ja poliisilaitos – suhteen.
Samanaikaisesti on muistettava, että edistystäkin on todistetusti tapahtunut. Komissio on tunnustanut, että Romania täyttää Kööpenhaminan poliittiset kriteerit, maa on käynnistänyt julkishallinnon uudistuksen ja myös perustuslain uudistaminen on aloitettu. Oikeuslaitos alkaa kehittyä, kuten mainitsin, ja myös lastensuojelun alalla on havaittavissa edistystä – jota juuri parlamentti muuten on vaatinut – vaikka parantamisen varaa on vielä siinäkin. Uskonkin kaiken kaikkiaan, että Romania on ottanut huomioon komission ja parlamentin suositukset ja erityisesti edellisen esittelijän Nicholsonin aloitteesta esitetyt suositukset.
Taloudellisten kriteerien kohdalla ongelma on sama: edistys on rajallista, makrotaloudellista vakautta ei voida vielä taata ja köyhyyttä esiintyy edelleen liian paljon. Samanaikaisesti sosiaalisen syrjäytymisen torjunnassa, köyhyyden torjunnassa ja sosiaaliturvalainsäädännön laatimisessa on edistytty.
Kolmas ala on kaikki se, mikä liittyy yhteisön säännöstöön. Kuten aluksi sanoin, neuvottelut on nyt saatu päätökseen, enkä usko, että niitä kannattaa aloittaa uudelleen, vaikka olen lukenut, että se on vasta valitun presidentin aikomus. Mielestäni sopimus on ensin ratifioitava ja allekirjoitettava ennen kuin siitä aletaan neuvotella uudelleen.
Hyväksytty lainsäädäntö, joka koskee erityisesti tavaroiden ja pääoman vapaata liikkumista, varainhoidon valvontaa, ympäristöä, teollisuutta, aluepolitiikkaa ja sisä- ja oikeusasioita, on kuitenkin vielä pantava täytäntöön. Tämä arvio, jonka toivon olevan tasapainoinen, on perusta johtopäätöksille, joiden noudattamista suosittelen: mikään ei tässä vaiheessa estä allekirjoittamasta Romanian ja Bulgarian yhteistä liittymissopimusta – toistan: yhteistä liittymissopimusta – vuoden 2005 alussa, jotta ne voivat liittyä EU:hun vuonna 2007. Tämä on selkeästi poliittinen päätös. Parlamentin ja komission on kuitenkin seurattava kehitystä tarkasti kaikkien seurantatoimien ja muiden täällä esitettävien raporttien avulla.
Vielä muutama sana jätetyistä tarkistuksista. Teimme mielestäni ulkoasiainvaliokunnassa hyvää työtä, ja sen ansiosta mietintö sai suuren enemmistön kannatuksen. Jäljellä olevat mietintöön esitetyt tarkistukset voidaan jakaa kahteen ryhmään. Toiset niistä parantavat mietinnön sisältöä erityisesti sosiaaliturvan, ihmisoikeuksien, vammaisten, lasten ja nuorten suojelun sekä teollisuuspolitiikkaa koskevien suositusten osalta, ja luonnollisesti kannatan niitä. Toiset niistä sen sijaan kyseenalaistavat yhteisen liittymissopimuksen tai muuttavat mietinnön luonnetta ja tasapainoa, enkä ymmärrettävästi kannata niitä.
Teimme tänä aamuna historiallisen päätöksen neuvottelujen aloittamisesta Turkin kanssa. Mielestäni neuvottelujen saaminen päätökseen Romanian ja Bulgarian – ja erityisesti Romanian kanssa – on päinvastoin looginen päätös, eikä meitä ymmärrettäisi, jos emme tekisi näitä kahta asiaa yhdessä. 
Nicolaï,
   .  Arvoisa puhemies, minulla on ilo ilmoittaa teille virallisesti, että myös yleisten asioiden neuvosto sai neuvottelut Romanian kanssa päätökseen 14. joulukuuta 2004. Kuten sanoin Bulgariasta puhuttaessa, tämä on uusi askel kohti aidosti yhdentynyttä Eurooppaa, joka perustuu vastavuoroisesti hyväksytyille demokratian ja oikeusvaltion periaatteille.
Käsittelen lyhyesti viimeisiä haastavia lukuja koskevaa neuvotteluprosessia Romanian kanssa ja keskityn sitten seurantajärjestelmään, joka on kehitetty varmistamaan, että Romanian ensiaskeleet Euroopan unionin jäsenenä sujuvat asianmukaisesti.
Yleisten asioiden neuvosto päätti 14. joulukuuta 2004 muodollisesti kaksi viimeistä lukua, joita pidettiin kaikkien vaikeimpina – kilpailupolitiikka sekä oikeus- ja sisäasiat. Uskon, että olemme löytäneet kaikkiin viimeisten viikkojen aikana esiin tulleisiin kysymyksiin oikeat ratkaisut komission ja neuvoston tiiviin ja rakentavan yhteistyön ansiosta.
Näiden kahden luvun päättäminen merkitsee kuitenkin sitä, että käytännön työ Romaniassa jatkuu. Romanian on seuraavien kahden vuoden aikana tehtävä konkreettista ja pitkäjänteistä työtä voidakseen todella olla valmis jäsenyyteen. Hyvät aikomukset eivät riitä, vaan niiden lisäksi tarvitaan käytännön tasolla tapahtuvaa edistystä ja erityisesti sitoumusten noudattamista.
EU tukee tietysti jatkossakin liittymisvalmisteluja kaikilla tasoilla: komissio seuraa yhä tarkemmin edistymistä kaikilla yhteisön säännöstön aloilla tehtyjen sitoumusten noudattamisessa. Saimme kuulla molempien valtioiden edustajilta, että seurantajärjestelmät ovat helpottaneet suuresti tarvittavien uudistusten jatkamista ja jopa tehostamista.
Kilpailupolitiikkaa käsittelevä luku on keskeinen sisämarkkinoiden ja Euroopan taloudellisen yhdentymisen kannalta. EU:n kilpailulainsäädännön asianmukainen täytäntöönpano on ennakkoedellytys luotettavien liiketoimintaolosuhteiden luomiselle ja vaatii asianmukaiset hallinnolliset valmiudet. Prosessi on pitkäaikainen.
Näistä syistä myös kilpailukuri on tärkeä osa Eurooppa-sopimusta. Muita keskeisiä asioita ovat lainsäädännön yhdenmukaistaminen sekä Romanian toimielin- ja hallintorakenteet. Mitä pitäisi vielä tehdä, jotta koko lainsäädäntö ja myös johdettu lainsäädäntö saataisiin yhdenmukaiseksi kaikkien kartelleihin ja valtiontukeen, erityisesti verotukeen, sovellettavien vaatimusten kanssa?
Romanian kilpailuneuvoston käyttöön tulisi asettaa ne valtuudet, resurssit ja koulutettu henkilöstö, jotka se tarvitsee tehtävänsä hoitamiseksi. Kyseisen neuvoston tulisi kieltää kaikki sellaiset toimenpiteet, jotka ovat ristiriidassa valtiontukea koskevan yhteisön säännöstön ja Eurooppa-sopimuksen kanssa.
Teräsala on vaihteluille altis ala kaikkialla EU:ssa. Romania on pyytänyt Eurooppa-sopimukseen perustuvan niin kutsutun armonajan pidentämistä terästeollisuuden rakennemuutoksen toteuttamiseksi. Suostuimme siihen vain, koska nyt on selvää, että Romania noudattaa kaikkia sitoumuksiaan ja EU:n kannassa esitettyjä ehtoja. Sitoumuksiin sisältyy myös kansallisen rakenneuudistusohjelman laatiminen sekä laitosten omat liiketoimintasuunnitelmat, kapasiteetin vähennykset ja lakkauttamiset.
Euroopan unioni odottaa, että Romania noudattaa kaikkia sitoumuksiaan ja ryhtyy kaikkiin tarvittaviin toimiin EU:n kannassa asetettujen määräaikojen puitteissa. Muistutan tässä yhteydessä suojatoimenpiteistä, jotka meillä on käytettävissämme. Komissio esittelee neuvostolle lokakuussa 2005 kirjallisen kertomuksen Romanian edistymisestä kilpailupolitiikan alalla. Jos kertomuksessa havaitaan vakavia puutteita Romanialle Eurooppa-sopimuksen nojalla kuuluvien velvoitteiden noudattamisessa ja/tai sitoumusten täytäntöönpanossa, komissio voi suositella turvautumista suojatoimenpiteisiin ja erityisesti lausekkeeseen, jonka mukaisesti Romanian liittymistä voidaan lykätä vuodella. Neuvosto päättää asiasta määräenemmistöllä.
Tämän yhteisymmärryksen pohjalta olen päätynyt siihen johtopäätökseen, ettei luvusta tarvitse neuvotella enempää. Romanian käsissä on nyt sen varmistaminen, että kaikkia lukuun liittyviä sitoumuksia noudatetaan, jotta Romanian liittyminen Euroopan unioniin voi tapahtua ongelmitta.
Oikeus- ja sisäasiat puolestaan muodostavat sekä laajan että monimutkaisen neuvotteluluvun. Ne ovat keskeisellä sijalla ajatellen tavoitettamme ylläpitää ja kehittää Euroopan unionia vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvana alueena. Ne vaikuttavat suoraan kaikkien EU:n kansalaisten arkielämään ja ovat siksi ehdottoman tärkeä osa sitovaa yhteisön säännöstöä.
Lukua käsittelevät neuvottelut ovat olleet pitkät ja yksityiskohtaiset. Romania on tehnyt huomattavan määrän vakaita sitoumuksia kaikilla oikeus- ja sisäasioihin liittyvillä yhteisön säännöstön aloilla. Erityistä huomiota on kiinnitettävä useisiin asioihin, kuten Schengenin toimintasuunnitelman täytäntöönpanoon, korkeatasoisen valvonnan takaamiseen unionin ulkorajoilla, oikeuslaitoksen uudistuksen toteuttamiseen, korruption torjunnan tehostamiseen sen varmistamiseksi, että korruptiotapaukset käsitellään ripeästi ja avoimesti, poliisivoimissa olevien lukuisten avoimien virkojen täyttämisessä tapahtuvaan edistykseen sekä johdonmukaisen monivuotisen rikollisuuden vastaisen strategian laatimiseen ja toteuttamiseen. Näitä asioita on käsitelty myös Moscovicin Romaniaa koskevassa mietinnössä.
Unioni seuraa tarkasti oikeus- ja sisäasioihin liittyvien sitoumusten noudattamista ja EU:n vaatimusten täyttymistä Romaniassa aina liittymishetkeen asti. Tähän sisältyvät suunnitelman mukaisen lainsäädäntöaikataulun noudattaminen ja jatkotoimiin ryhtyminen kaikkien Romanian lainvalvontaviranomaisten ja oikeuslaitoksen toimielin- ja hallintovalmiuksien kehittämiseksi.
Uskomme, että se on mahdollista, jos siihen osoitetaan tarvittava poliittinen tahto sekä riittävästi taloudellisia ja inhimillisiä resursseja. Jos kuitenkin havaitaan vakavia puutteita sitoumusten ja erityisesti EU:n kannassa lueteltujen erityisten sitoumusten noudattamisessa, voidaan turvautua suojalausekkeeseen, jonka mukaan Romanian liittymistä lykätään vuodella. Neuvosto päättää jälleen asiasta määräenemmistöllä.
Euroopan unioni seuraa jatkossakin tarkasti Romanian valmisteluja ja saavutuksia ja valvoo kaikilla yhteisön säännöstön aloilla ja erityisesti oikeus- ja sisäasioiden, kilpailun ja ympäristön aloilla tehtyjen sitoumusten noudattamista käytännössä. Tätä varten komissio antaa jatkossakin vuosikertomuksen Romanian edistymisestä liittymisvalmisteluissa ja esittää tarvittaessa suosituksia.
Pidän tervetulleena Moscovicin laatimaan mietintöön sisältyvää toteamusta, jonka mukaan myös Euroopan parlamentti seuraa Romanian edistystä ja kannustaa Romanian uutta hallitusta täyttämään kaikki neuvottelujen aikana tehdyt sitoumukset.
On selvää, että Euroopan parlamentin maaliskuussa 2004 hyväksymä mietintö täytti tehtävänsä Romanian hallituksen herättelijänä. Näin Romanian hallitus asian on nähnyt. Mietintö sai sen tehostamaan liittymisstrategiaansa ja -politiikkojaan. Olin iloinen nähdessäni, että parlamentti yhtyi komission määräaikaiskertomuksessa esitettyihin suosituksiin uusimmassa Romaniaa käsittelevässä mietinnössään.
Sen jälkeen – mukailen komission sanoja – olemme kaikki tehneet kaiken voitavamme sen eteen, että Eurooppa-neuvoston tavoite saada liittymisneuvottelut Bulgarian ja Romanian kanssa vuonna 2004 onnistuneeseen päätökseen niiden omien ansioiden pohjalta toteutuisi, jotta liittymissopimus voitaisiin allekirjoittaa mahdollisimman pian vuonna 2005, ja odotamme kaikki Bulgarian ja Romanian täyttävän taloudelliset kriteerit ja yhteisön säännöstöön liittyvät kriteerit ja olevan valmiit jäsenyyteen 1. tammikuuta 2007. 
Rehn,
    – Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, kiitän aluksi Moscovicia hänen tasapainoisesta ja perusteellisesta mietinnöstään. Komissio on aina pitänyt tervetulleena Euroopan parlamentin rakentavaa sitoutumista prosessiin, jonka päämääränä on Romanian liittyminen Euroopan unioniin. Kiitän myös neuvostoa tuloksellisesta yhteistyöstä. 

Arvoisa puhemies, maaliskuun 2004 mietintönne oli todellinen herätys Romanialle. Se oli tiukka ja erittäin vaativa ja auttoi lopulta edistymään liittymisneuvotteluissa. Se johti komission vauhdittamana uudistuksiin, jotka oli lueteltu Romanian kuuluisassa tehtäväluettelossa, ja sai Romanian viranomaiset keskittymään poliittisen ja taloudellisen hallinnon parantamiseen.
Kuten Nicolaï totesi, unioni päättää liittymisneuvottelut Romanian kanssa perjantaina. Korostan kuitenkin sitä, ettei neuvottelujen päättäminen merkitse työn päättymistä. Päinvastoin: Romanian on käytettävä kahden vuoden kausi ennen vuotta 2007 sen varmistamiseen, että siitä tulee täysin valmis jäsenvaltio. Siihen tarvitaan paljon kovaa työtä, sitoumuksia ja etenkin tuloksia. Me seuraamme entistä tarkemmin tehtyjen sitoumusten noudattamista ja valmisteluja yleensä.
Olemme sopineet Romaniaa ja Bulgariaa koskevasta uudesta suojalausekkeesta, joka kattaa neuvottelujen päättymisen ja varsinaisen liittymisen välisen ajanjakson. Lausekkeen nojalla liittymistä voidaan lykätä yhdellä vuodella, jos on olemassa selviä osoituksia siitä, ettei Romania selvästikään ole valmis täyttämään jäsenyysvaatimuksia. Jäsenvaltiot voivat komission suosituksesta yksimielisellä päätöksellä panna lykkäävän lausekkeen täytäntöön.
Huomautan vielä, ettei komissio voinut ehdottaa kilpailua ja valtiontukia koskevaan lukuun liittyvien neuvottelujen väliaikaista päättämistä. Neuvosto päätti kuitenkin lopettaa neuvottelut vuoden 2004 loppuun mennessä aiempien poliittisten sitoumusten vuoksi. Oikeus- ja sisäasioiden osalta neuvosto vaati vakuuttavampia täytäntöönpanomekanismeja. Komissio laatikin läheisessä yhteistyössä puheenjohtajavaltio Alankomaiden kanssa ehdotuksen suojalausekkeisiin liittyvien seurantamekanismien vahvistamisesta näillä kahdella alalla eli oikeus- ja sisäasioissa sekä kilpailun ja valtiontukien alalla.
Näillä aloilla lykkäävää lauseketta voidaan soveltaa, mikäli jäsenvaltioiden määräenemmistö sitä kannattaa. Näin se on uskottavampi kuin jos sen soveltaminen olisi mahdollista vain yksimielisellä päätöksellä.
Haluan korostaa, että kannatan täysin tätä lauseketta koskevia säännöksiä. Jos komission seurannassa käy ilmi, että Romania ei ole asianmukaisesti valmistautunut jäsenyyteen, emme saisi epäröidä suositella, että neuvosto käyttäisi lykkäävää lauseketta. Ollakseni täysin avoin: lausekkeen tarkoituksena ei ole rankaista Romaniaa, vaan suojella Romaniaa ja EU:n jäsenvaltioita mahdollisilta kielteisiltä vaikutuksilta, joita voisi aiheuttaa Romanian mahdollinen selvä valmistautumattomuus jäsenyyteen.
Käsittelen vielä lyhyesti Romanian poliittista tilannetta. Tiedän, että parlamentti on huolestunut väitetyistä sääntöjenvastaisuuksista Romaniassa hiljattain järjestetyissä parlamentti- ja presidentinvaaleissa. Olen myös tutustunut useiden romanialaisten kansalaisjärjestöjen esittämiin arvioihin. Haluaisin kuitenkin muistuttaa, että Etyjin vaalitarkkailijaryhmän mukaan Romanian vaalien yleinen hallinto vaikutti ammattimaiselta ja tehokkaasti järjestetyltä. Huomautan myös, että Etyj piti vaalien järjestelyjä kaiken kaikkiaan tyydyttävinä toisella kierroksella. Lisäksi molemmat presidenttiehdokkaat hyväksyivät presidentinvaalien lopulliset tulokset. Luotan siihen – ja tämä on tärkeää yhtä lailla Euroopan unionille kuin Romaniallekin – että vasta valittu presidentti ja tuleva hallitus jatkavat päättäväisesti uudistuksia, jotka tarvitaan, jotta Romania voi liittyä Euroopan unioniin. Se on Romanian ja romanialaisten etujen mukaista.
Totean lopuksi, että yhdyn esittelijänne Moscovicin mietinnössään esittämiin johtopäätöksiin, jotka ovat pääpiirteittäin vuoden 2004 määräaikaiskertomuksen kanssa yhdenmukaisia. Komissio pitää jatkossakin parlamentin ajan tasalla Romanian edistymisestä liittymisvalmisteluissa. 
Dührkop Dührkop (PSE ),
   . Arvoisa puhemies, budjettivaliokunta haluaa tuoda esiin sen, että Romania on vuonna 2004 saanut liittymistä valmistelevaa taloudellista tukea yhteensä noin 825 miljoonaa euroa kansallisesta Phare-ohjelmasta sekä Sapard- ja Ispa-ohjelmista. Haluan myös todeta, että tuen kokonaismäärä on noin 1,4 prosenttia maan BKT:sta.
Kuten Bulgariankin kohdalla, budjettivaliokunta pitää myönteisenä keväällä 2004 määriteltyjä uusia puitteita Romanian liittymisen rahoittamiseksi. Se on myös tyytyväinen siihen, että komissio on ehdottanut sekä Romanian että Bulgarian osalta tämän rahoituspaketin rajoittamista kolmen vuoden kauteen, jotta se voidaan mukauttaa tuleviin poliittisiin tarpeisiin, jotka aiheutuvat lähiaikoina hyväksyttävistä uusista rahoitusnäkymistä. Tuen kokonaismäärä riippuu näistä uusista rahoitusnäkymistä, mutta vasta vuodesta 2009 eteenpäin.
Toisin kuin Bulgariaa käsitelleen mietinnön yhteydessä kävi, tässä tapauksessa budjettivaliokunta haluaa korostaa tarvetta jatkuviin ponnisteluihin, joiden avulla vahvistetaan Romanian hallinnollisia valmiuksia keskeisten alojen eli tullin, arvonlisäveron ja bruttokansantuotetilastojen suhteen. Tämä edellyttää riittäviä valmiuksia kerätä ja valvoa arvonlisäveroa ja tullimaksuja sekä laskea bruttokansantuote uskottavasti, täsmällisesti ja tyhjentävästi EKT 95:n sääntöjen mukaisesti. 
Millán Mon (PPE-DE ),
   . Arvoisa puhemies, haluan ensin onnitella esittelijä Moscovicia erinomaisesta työstä Romaniaa käsittelevän mietinnön laatimisessa. Haluan myös kiittää häntä avoimesta suhtautumisesta ja kompromissihengestä.
Arvoisa puhemies, Romania on edistynyt viimeisten kahden vuoden aikana merkittävästi valmistautumisessa Euroopan unionin jäsenyyteen. Olen luonnollisesti tyytyväinen tähän kehitykseen.
Ratkaiseva askel oli neuvottelujen päättäminen eilen pidetyssä liittymiskokouksessa. Eurooppa-neuvoston odotetaan vahvistavan neuvottelujen päättäminen tällä viikolla. On kuitenkin selvää, ettei työ ole ohi.
Romanialla on tärkeitä tehtäviä hoidettavanaan ennen kuin vuodeksi 2007 kaavailtu liittyminen voi tapahtua. En tarkoita pelkästään menettelyjä, jotka tarvitaan EY:n perustamissopimuksen täysimääräiseen ratifiointiin, vaan sen on myös tehostettava toimiaan monilla keskeisen tärkeillä aloilla. Tätä varten sen on toteutettava julkishallinnon uudistukset, kehitettävä oikeuslaitostaan ja varmistettava sen riippumattomuus – tällä alalla Romania hyväksyi tärkeän lainsäädäntöpaketin muutama kuukausi sitten −ja tehostettava korruption torjuntaa, sillä tämä vakava ongelma vaivaa maata edelleen. Myös ympäristönsuojelun alalla tarvitaan toimia.
Huomenna täysistunnolle esiteltävässä mietinnössä kuvataan siis yksityiskohtaisesti monia aloja, joilla Romanian viranomaisten on jatkettava ponnisteluja.
Arvoisa puhemies, oma kantani ja mietintö pitävät sisällään pääasiassa seuraavaa: toisaalta avoin ja myönteinen suhtautuminen Romanian mahdollisuuksiin liittyä Euroopan unioniin suunnitellun aikataulun mukaisesti, toisaalta vaativa kanta sen suhteen, mitä Romanian on vielä tehtävä. Se edellyttää päättäväisyyttä ja sinnikkyyttä.
Uskon, että tämä on se selkeä kahtalainen viesti, joka viime päivinä pidettyjen vaalien jälkeen virkaan asetetuille Romanian viranomaisille on välitettävä. Euroopan parlamentti vastaa tässä mietinnössä myönteisesti Romanian jäsenyyteen, mutta seuraa tarkasti, että maa noudattaa kaikkia sitoumuksiaan.
Parlamentin on seurattava Romanian viranomaisten tehtävänä olevia toimia hyvin tarkasti. Luotamme myös siihen tietoon, että komissio pitää meidät säännöllisesti ajan tasalla asian suhteen, kuten komission jäsen totesi.
Romania voi luottaa siihen, että toisaalta valvomme valppaana, mutta toisaalta myös autamme ja innostamme sitä jäljellä olevalla taipaleella kohti jäsenyyttä. 
Rouček (PSE ),
   . Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, minäkin haluan aivan aluksi onnitella esittelijää hänen erinomaisesta ja tasapainoisesta mietinnöstään. Mietinnössä tuodaan esiin sekä myönteiset että kielteiset näkökohdat ja sekä hyvät puolet että ne huonot puolet, joihin Romanian on vielä kiinnitettävä huomiota.
Myönteisinä asioina mietinnössä todetaan selvästi, että Romania täyttää Kööpenhaminan poliittiset kriteerit, että valtion demokraattisuuden ja ihmisoikeudet takaavien toimielinten vakaus on parantunut ja että tilanne sekä unkarilaisvähemmistön että romanivähemmistön ihmisoikeuksien ja etnisten oikeuksien suhteen on kohentunut. Myönteistä on myös se, että Romania täyttää toimivan markkinatalouden kriteerit ja on lisäksi toteuttanut ja toteuttaa parhaillaan rakenneuudistusohjelmaa. Romanian taloudellinen tulos ja taloudelliset tilastot kertovat, että Romanian kasvuaste on yksi koko Itä-Euroopan suurimmista.
Romanian on kuitenkin luonnollisesti vielä ponnisteltava huomattavasti ja saavutettava merkittävää edistystä ennen kuin se voidaan hyväksyä Euroopan unioniin. Sekä Nicolaï että Rehn kuvasivat tiettyjä asioita yksityiskohtaisesti. Mainitsen niistä muutaman: sisä- ja oikeusasiat, kuten kaikkialla Itä-Euroopassa, korruption ja järjestäytyneen rikollisuuden torjunta sekä rajatarkastukset. Ongelmia on myös taloudellisen kilpailun, valtiontuen ja tietenkin ympäristönsuojelun aloilla.
Uskon kaikesta huolimatta, että Romania on hyvin lähellä liittymistä. Nyt on Romaniasta ja yksin Romaniasta kiinni, pystyykö se korjaamaan kaikki puutteensa tulevien kuukausien aikana. Jos se onnistuu, olen sitä mieltä, että sopimus olisi allekirjoitettava vuonna 2005, jotta Romania voitaisiin ottaa yhdessä Bulgarian kanssa Euroopan unionin jäseneksi vuonna 2007. 
Nicholson of Winterbourne (ALDE )
   .  Arvoisa puhemies, on ollut ilo työskennellä Moscovicin kanssa tämän erinomaisen mietinnön parissa. Ihailin ja arvostin hänen työtään jo aiemmin hänen ollessaan ministerinä, ja oli yhtä suuri onni saada nyt työskennellä hänen kanssaan hänen toimiessaan esittelijänä. Kiitän Moscovicia erinomaisesta yhteistyöstä.
Uskon, että presidentti Iliescu – joka päättää toisen ja viimeisen virkakautensa – ja hänen hallituksensa, pääministeri Nastase mukaan luettuna, ovat päättäneet työnsä hyvillä mielin. He saavat olla ylpeitä Romanian laajentumisprosessin viemisestä onnistuneeseen päätökseen.
Romaniaa on nyt helppo arvostella kehuen vain puolittain, että onhan se edistynyt hyvin, mutta valtavasti enemmän työtä on vielä tehtävänä. Se voi hyvinkin olla totta, mutta haluamme muistuttaa heikosta asemasta, josta se on noussut ja edistynyt niinkin nopeasti. Kukaan meistä ei olisi uskonut viisi vuotta sitten, kun Helsingin Eurooppa-neuvosto julisti Romanian yhdeksi niin kutsutun regattaperiaatteen maaksi, että se voisi saada neuvotteluluvut hoidettua näin nopeasti ja hyvin.
Kaikki neuvotteluluvut on nyt päätetty. Täytäntöönpanon on toki oltava uuden hallituksen toiminnan keskeisenä painopisteenä ja se tarvitsee erittäin päteviä ihmisiä hoitamaan asioita. Heidän on sovellettava yhteisön säännöstöä asianmukaisesti ja noudatettava määräaikoja. Valmiuksia on vahvistettava huomattavasti. Hallinnolliset valmiudet ovat keskeinen tekijä sovellettaessa yhteisön säännöstöä, samoin kuin jatkuva henkilöstön kouluttaminenkin.
Haluamme kuitenkin muistuttaa, miten valtavan paljon on jo saavutettu. Yksi tapa auttaa olisi pyrkiä pysäyttämään aivovienti. Romania tarvitsee kipeästi nuoria ihmisiään. Meidän pitäisi tehdä kaikkemme auttaaksemme vahvistamaan Romanian korkeakouluopetuksen asemaa ja nuorille suunnattujen työpaikkojen, harjoittelupaikkojen ja työryhmien tarjoamista. Meistä voisi hyvin helposti tulla magneetti, joka vetää Romanian nuoret pois kotimaastaan Romanian tullessa yhä lähemmäksi unionia. Se olisi sääli. Kyseiset nuoret auttavat Romaniaa panemaan yhteisön säännöstön asianmukaisesti täytäntöön ja parantamaan komission maksaman rahoituksen käyttövalmiutta.
Onnittelen myös komissiota hyvin asialleen omistautuneesta työskentelystä, jota kollegani ja minä olemme saaneet seurata viimeisten vuosien ajan.
Olen esittänyt yhden tarkistuksen, jota pyydän Moscovicia ja muita kollegoja pohtimaan huolellisesti. He ovat tietoisia siitä, että olen keskittynyt erityisesti lapsia koskevaan kysymykseen. Vaikka ymmärsinkin Moscovicin tuen pääministeri Raffarinin pyynnölle perustaa kansainvälinen komitea tutkimaan uudelleen humanitaarisin perustein joitakin vaikeita tapauksia, joissa kansainvälinen adoptio on aiheuttanut ongelmia, ja kunnioitin sitä, pyydän kuitenkin kollegoitani harkitsemaan 17 kohtaan ehdottamani tarkistuksen hyväksymistä.
Moscovicin mietinnössä vaaditaan kansainvälisen komitean perustamista. Se tarkoittaa siis Euroopan unionin ulkopuolista komiteaa. Omassa tarkistuksessani kehotetaan komissiota ottamaan asia esille Romanian hallituksen kanssa – mikä on oikein ja asianmukaista – ja myös raportoimaan tuloksista Romanian hallitukselle ja lisäksi Euroopan parlamentille, sillä tiedän asian huolettavan joitakin kollegoitamme. Ehkä voisin keskustella asiasta Moscovicin kanssa. Olen varma, että hän katsoisi tämän olevan enemmän perussopimusten hengen mukaista. 
Lagendijk (Verts/ALE ),
   .  Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, teen heti selväksi, ettei tässä ole kyse väittelystä Romanian liittymistä Euroopan unioniin kannattavien ja vastustavien osapuolten välillä. Ryhmälläni ei ole mitään perustavanluonteisia syitä vastustaa Romanian jäsenyyttä, edes vaikka se toteutuisi 1. tammikuuta 2007.
Tässä keskustelussa ovat kuitenkin osapuolina ne, joiden mielestä muutamia ratkaisemattomia yksityiskohtia lukuun ottamatta Romania on valmis, ja ne, joihin minäkin kuulun, joiden mielestä se ei vielä ole valmis ja jotka katsovat siksi, ettei vihreää valoa voida juuri nyt näyttää. Olen rehellisesti sanottuna hämmästynyt joidenkin ryhmien valitsemasta kannasta. Samat jäsenet, jotka neuvottelujen kynnyksellä olevaa maata, Turkkia, käsitelleen äänestyksen ja keskustelujen aikana kiinnittivät perustellusti suurta huomiota ihmisoikeuksiin, ovat valmiita katsomaan läpi sormien lähes kaikkea Kööpenhaminan kriteereihin liittyvää neuvotteluja päättävän maan, Romanian, osalta. Sitten on niitä jäseniä, joiden todellisuuskuvaa on suoraan sanottuna hämärtänyt jonkin verran se seikka, että heidän puolueidensa jäsenet ovat luultavasti sekaantuneet tuomittavaan toimintaan, tai jotka toivovat, että kaikki muuttuu yhdessä yössä Romanian viimeaikaisten vaalien ansiosta. Toivo asioiden kehittymisestä on hyvä asia, mutta naiiveja emme saisi olla. Romanian ongelmat ovat niin valtavia, että on mielestäni täysin selvää, ettei vihreää valoa voida näyttää.
Annan kaksi esimerkkiä. Toimittajien ja tiedotusvälineiden tilanne Romaniassa ei ole viime vuosien aikana parantunut, vaan se on itse asiassa heikentynyt. Kriittisiin toimittajiin kohdistuneet hyökkäykset ovat lisääntyneet ja heihin suunnattu arvostelu liittyi usein korruptiotapauksiin. Kaikki kansalaisjärjestöt, kaikki järjestöt, joita aina kehumme – Transparency International, Open Society Institute, OECD – välittävät samaa viestiä: korruptio on edelleen täysin yleistä Romaniassa, eikä sitä saisi aliarvioida. Kaikki läsnäolijat tietysti toteavat, että korruptio on tarkoitus kitkeä, mutta kuinka vakavasti voimme suhtautua puolueeseen, jolla on enemmistö Romanian parlamentissa ja jonka jäsen – myös entinen ministeri – joutui muutama vuosi sitten luopumaan asemastaan korruption vuoksi ja on nyt saman puoleen varapuheenjohtaja ja senaattoriehdokas?
Mielestäni tästä ja Amnesty Internationalin raporteista, joissa kerrotaan psykiatristen potilaiden todella karmeasta kohtelusta, voidaan tehdä vain yksi johtopäätös: Romanian pitää odottaa vielä vähän pidempään. Kysyn tästä syystä komissiolta, eikö olisi aiheellista laatia esimerkiksi ensi keväänä erillinen kertomus asioista, jotka huolettavat kaikkia ja myös esittelijää, eli lehdistön sananvapaudesta, korruptiosta, oikeuslaitoksen riippumattomuudesta? Komissio laatii kyllä kertomuksen mahdollisista kilpailuun liittyvistä ongelmista, mutta ei halua uhrata aikaa ihmisoikeuksia käsittelevän tuoreen kertomuksen laatimiseen. Miksi valtiontuki on kompastuskivi mutta ihmisoikeudet eivät?
Niille, jotka sanovat – tämä kommentti on tarkoitettu myös komissiolle ja puheenjohtajavaltiolle – että meillä on vielä käytössämme lykkäävä lauseke, jonka nojalla voimme lykätä Romanian liittymistä yhdellä vuodella, haluan selvästi tuoda ilmi, että tähän lykkäävään lausekkeeseen voidaan turvautua ainoastaan, jos se saa yksimielisen kannatuksen. Toisin sanoen jos yksikin maa neuvostossa kieltäytyy yhteistyöstä, sitä ei voida soveltaa. Entä määräenemmistö? Sitä voidaan valitettavasti soveltaa vain joihinkin erityisaloihin, joihin lehdistön sananvapaus ei kuulu.
Mielestäni parlamentti ei saisi luopua vallastaan näyttämällä nyt vihreää valoa ja loogisesti tekemällä samoin myös maaliskuussa. Parlamentin on otettava tehtävänsä vakavasti. Lainaan otteen suuresta alankomaalaisesta sanomalehdestä: ”Ystävällisyys ilman rehellisyyttä on keino, jolla Euroopasta voi tulla suuri, mutta kasvulla ei ole sisältöä eikä suuruudella sisäistä vahvuutta.” Euroopan unionin vahvuus on kaikkiin, siis myös poliittisiin liittolaisiin, sovellettavissa periaatteissa. 
Meijer (GUE/NGL ),
   .  Arvoisa puhemies, Romanialla on pitkä autoritaarinen ja epädemokraattinen hallitusperinne, jota ovat vuorotellen pitäneet yllä vasen ja oikea laita. Perinteeseen on aina liittynyt suvaitsematon suhtautuminen maan etnisiin vähemmistöihin – unkarilaisiin, romaneihin ja saksalaisiin. Suurta huomiota kiinnitetään aina tärkeisiin patohankkeisiin, valtaviin tehtaisiin ja monumentaalisiin rakennuksiin, mutta ei irtolaislapsiin, joiden kohtaloksi koituu imppaaminen tai prostituutio tai jotka joutuvat alttiiksi vakaville ympäristösaasteille. Rosia Montanassa on edelleen vaarana, että käynnistetään kullanrikastushanke, jossa käytetään kemikaaleja, jotka saastuttavat pitkällä aikavälillä pahasti maaperän ja joen veden. Kaupungeissa rappio, laiminlyönnit ja köyhyys piilotetaan monumentaalisten julkisivujen taakse. Lehdistön sananvapaus ja oikeuslaitoksen riippumattomuus eivät vastaa eurooppalaisia vaatimuksia. Naapurimaassa Moldovassa, joka siirtyi Venäjän vallan alle vuonna 1940, uudelleenyhdistämishanke sai aluksi kannatusta, mutta kannatus on nyt heikentynyt, koska Romanialla ei tällä hetkellä ole juuri mitään tarjottavaa.
Tällä hetkellä monet romanialaiset ihailevat ennen kaikkea Amerikkaa ja dollaria, ja toiseksi Turkkia, jota pidetään tärkeänä kauppakumppanina ja esimerkkinä itsevarmasta maasta. Kansainvälisellä tasolla Romania on tällä hetkellä Turkin tavoin Yhdysvaltain läheinen liittolainen, jopa siinä määrin, että se haittaa yhteistyötä Haagin kansainvälisen rikostuomioistuimen kanssa.
Taas hiljattain on jätetty valituksia vaalivilpistä. En odota, että parlamentaarisen demokratian suurpiirteinen tulkinta väistyisi sen seurauksena, että viime viikonloppuna valittiin presidentiksi poliittisen kartan toisen äärilaidan ehdokas, joka todennäköisesti myös määrittää uuden hallituksen kokoonpanon. Uusi hallitus luultavasti katsoo, että edellinen hallitus oli liian alistuva neuvotteluissa Euroopan unionin kanssa ja että se antoi nöyryyttää itseään.
Aiempi parlamentti suhtautui erittäin kriittisesti Romanian mahdollisuuksiin täyttää lyhyellä aikavälillä EU:n vaatimukset demokratian, ihmisoikeuksien ja ympäristön suhteen. Tästä syystä näytti varmalta, että Romania liittyy jäseneksi myöhemmin kuin Bulgaria eli aikaisintaan yhdessä Kroatian kanssa. Olen yllättynyt ulkoasiainvaliokunnan vasta hiljattain tekemästä täyskäännöksestä ja useiden kriittisten tarkistusten hylkäämisestä. Pelko siitä, että Romaniaa saatetaan nöyryyttää, ja EU:n tavoite laajentaa aluettaan nopeasti vaikuttavat nyt tekijöiltä, joilla on enemmän käskevä kuin ongelmia sovitteluun pyrkivä sävy. Euroopan yhtyneen vasemmiston konfederaatioryhmä/Pohjoismaiden vihreä vasemmisto haluaa toivottaa Romanian tervetulleeksi Euroopan unioniin niin pian kuin mahdollista, edellyttäen että demokratiaan, ihmisoikeuksiin ja ympäristöön liittyviin ongelmiin on löydetty ratkaisut, kuten Turkiltakin edellytetään, ja tässä vaiheessa tämä on vielä valtaisa este. 
Belder (IND/DEM ),
   .  Arvoisa puhemies, Romanian vasta valittu presidentti Traian Basescu, joka on entinen laivan kapteeni, tietää jotakin ristiaallokosta. Se on erittäin tarpeellinen taito, sillä hänen kotivaltionsa, jonka peräsimeen hän siirtyy, on parhaillaan myrskyisellä merellä. Basescu on myös ensimmäinen, joka on myöntänyt tämän avoimesti. -lehden 26. marraskuuta julkaisemassa haastattelussa Basescu, joka on toistaiseksi Bukarestin kaupunginjohtaja, antoi tämän vastauksen siihen, miksi hän pyrkii kääntämään maansa poliittisesti toiseen suuntaan: ”Ongelma on korruptio, joka on tässä maassa noussut hallintotavaksi.”
Moscovicin mietinnössä tuodaan yhtä selvästi esiin Bukarestin puutteet kuin avataan tietä Brysseliin, ja arvostamme vilpittömästi tapaa, jolla hän on esittänyt asian ja kuvaillut varsin osuvasti Romanian puutteet kaikkien liittymiskriteerien osalta, poliittiset ehdot mukaan luettuina. Pyysin Romanian ehdokkuutta koskevia aiempia mietintöjä käsittelevissä parlamentin keskusteluissa kiinnittämään huomiota lehdistön sanavapauden loukkauksiin. Valitettavasti tässäkin mietinnössä mainitaan nämä loukkaukset uudelleen 8 kohdassa. On päivänselvää, että tutkiviin toimittajiin kohdistetaan fyysisiä hyökkäyksiä ja että hallitus painostaa taloudellisesti heikkoja tiedotusvälineitä.
Kirjailija ja toimittaja Malin Bot vahvisti tämän masentavan kuvan äskettäin julkaistussa kirjassaan ”Threatened journalists, beaten journalists”. Kirjassa syytetään Romaniaa suoraan vallitsevista lehdistön vapauden rajoituksista. Basesculla ja hänen poliittisella lähipiirillään on siten työsarka valmiina. Ohimennen sanoen, meidänkin tulisi Länsi-Euroopassa panna merkille, mitä Malin Botilla on sanottavana länsimaisten kustantajien arveluttavasta asemasta: ne ovat ostaneet monia romanialaisia sanomalehtiä eivätkä hänen mukaansa ole tulleet Romaniaan puolustamaan demokratiaa, vaan tekemään rahaa.
Toivon, että uusi Romanian hallitus ottaa Euroopan unionin liittymiskriteerit täysin vakavasti heti alusta pitäen. Loppuarviossa ei ole reilua syyttää heitä sitoumuksista, joita Nastasen hallitus ei ole noudattanut. Luettelo on pitkä ja painava. Kaiken lisäksi aika kuluu koko ajan. Onneksi tuleva presidentti Basescu on kaikesta tästä liiankin tietoinen, kun muistetaan, että toivottu liittymispäivä on 1. tammikuuta 2007. Hän ansaitsee siksi täyden huomiomme ja tukemme tämän varmasti vaikean kauden aikana. Parlamenttimme toivoo, että komissio noudattaa tiukasti suojamekanismia, josta on sovittu Bukarestin kanssa.
Haluan lopuksi kiinnittää Bukarestin huomion yhteen Moscovicin mietinnön kohtaan: ”kehottaa Romaniaa nopeuttamaan omaisuuden palauttamista ja antamaan lainsäädäntöä kirkkojen palauttamisesta”. Kehotan samalla neuvostoa ja komissiota seuraamaan tarkasti tämän pitkään venyneen asian täytäntöönpanoa. Puheenjohtajavaltio Alankomaat on jo luvannut omalle parlamentilleen tehdä niin. Luin eilen eräästä saksalaisesta laatulehdestä erinomaisen arvostelun, jossa esitettiin veitsenterävä satiiri Romanian poliittisesta rappiosta kommunistien jälkeisen vallan aikana. Kirjoittaja parodioi osuvasti pääministeri Nastasen kampanja-asiakirjaa, jonka nimi oli ”Karl Marxista Coca-Colaan” väittäen, että asiakirja nimeltä ”Karl Marxista Al Caponeen” olisi yhtä totuudenmukainen. Toivomme suuresti, että Romania rikkoo presidentti Basescun johdolla tämän itsepintaisen poliittisen kirouksen. Presidentinvaalien toisen kierroksen yllättävä tulos näyttää olevan rohkaiseva merkki tästä. 
Battilocchio (NI ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, Italian uusi sosialistipuolue toivottaa presidentti Basesculle kaikkea hyvää hänen työhönsä.
Lukemattomat nuoret romanialaiset, jotka ovat tukeneet häntä viimeisten kuukausien aikana ja täyttävät nyt riemuitsevina Bukarestin ja muiden kaupunkien aukiot ja kadut, panevat häneen toivonsa muutoksesta ja erilaisesta, uudesta ja paremmasta tulevaisuudesta, riippumatta siitä, mikä on heidän poliittinen värinsä.
Basesculla on edessään vaikea, mutta myös melko lailla jännittävä tehtävä: johdattaa maansa uuteen modernisaatioon, toteuttaa korruption vastaisia toimenpiteitä ja varmistaa ihmis- ja kansalaisoikeuksien täysimittainen noudattaminen sekä ottaa pysyvästi käyttöön demokraattiset rakenteet. Toivomme −tai pikemminkin olemme varmoja siitä – että matkan ainoana päätepisteenä voi olla Romanian täydellinen liittäminen Euroopan unionin poliittiseen ja sosioekonomiseen yhteyteen.
Samalla kun panemme tyytyväisenä merkille saavutetut tavoitteet, tehtävänämme on jäljellä olevien kahden vuoden aikana varmistaa, että konkreettisia, todellisia ja merkittäviä parannuksia tapahtuu niillä monilla aloilla, joilla ei vielä noudateta eurooppalaisia vaatimuksia.
Tarkoitan erityisesti laadullista harppausta, joka on kiireellisesti tehtävä ihmisoikeuksien alalla erityisesti romanivähemmistön pyyntöjen suhteen, sillä romanivähemmistö kärsii usein valtion viranomaisten hiljaisesti hyväksymästä syrjinnästä. Romaneja, jotka asuvat yhteiskunnan reunamilla täysin kelvottomissa oloissa, on yhteensä 2,5 miljoonaa.
Tarkoitan myös 1,5 miljoonasta unkarilaisesta koostuvan vähemmistön pyyntöjä ja toiveita, vammaisten kohtelua, terveydenhoitoinfrastruktuurin ja erityisesti psyykkisistä ongelmista kärsivien potilaiden asuintilojen häpeällistä tilaa, järjestysvallan käyttämiä väkivaltaisia menetelmiä ja varsinaista fyysistä pahoinpitelyä, oikeuslaitosta, joka ei täytä tehokkuuden ja riippumattomuuden vaatimuksia, sekä tiedotusvälineitä, jotka eivät ole vieläkään täysin vapaita.
Vieraillessani Romaniassa kauhistuin ja järkytyin nähdessäni monia −liian monia −lapsia, jotka kuljeksivat kaduilla yksin. Meidän on pyydettävä hallitukselta konkreettista sitoumusta tämän asian suhteen. Se on oikeudellinen ja moraalinen velvoitteemme, ei mikään vaihtoehto. Kaikki mahdollinen on sen jälkeen tehtävä, jotta jokainen Romanian kuten Euroopankin ja koko maailman lapsi saa oikeuden rauhalliseen, onnelliseen lapsuuteen ja oikeuden hymyillä ja suhtautua tulevaisuuteen toiveikkaasti. 
Tannock (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, olen ollut Romanian tarkkailija nyt viisi vuotta siitä lähtien, kun otin käsiteltäväkseni lontoolaisen valitsijani prinssi Carol Mircean tapauksen. Hän osoitti minulle selvästi, että Romanian hallitus oli yleisen syyttäjänsä välityksellä toistuvasti puuttunut toisen osapuolen toimintaan −väitteiden mukaan presidentti Iliescun käskystä − siviilioikeusjutussa, joka oli nostettu Carolin velipuolta, entistä Romanian kuningas Michaelia vastaan.
Olin siksi erityisen iloinen nähdessäni Romanian oikeuslaitoksen riippumattomuuden. Romania on ensinnäkin kumonnut neuvostoajalta peräisin olleen valtion oikeuden puuttua siviilioikeusjuttuihin, mutta lisäksi senaatti hylkäsi hiljattain korvauslakialoitteen, jonka edellinen hallitus oli esittänyt parlamentille kiertääkseen kuninkaallisen palatsin omaisuusvaadetta koskevan riita-asian, sillä perusteella, että se oli parhaillaan käsiteltävänä korkeimmassa oikeudessa. Romanian oikeuslaitoksen riippumattomuus on siis kehittymässä parempaan suuntaan. Basescun voitto presidentinvaaleissa kertoo selkeästi siitä, että Romania edistyy nopeasti myös uudistuksissaan. Yllätystulos katkaisi lopullisesti siivet kaikilta niiltä väitteiltä, joiden mukaan vaalit jäisivät torsoksi viranomaisten vilpin vuoksi.
Romania on kaukana täydellisestä, ja uuden hallituksen on otettava korruption ja järjestäytyneen rikollisuuden torjunta ensisijaiseksi painopisteekseen. Työtä on tehtävä myös vähemmistöjen oikeuksien alalla, suuri romaniväestö ja unkarilaisväestö mukaan luettuina. Haluan myös vedota sitä vastaan, että lasten adoptioita ulkomaille rajoitetaan asettamalla tiukka moratorio, sillä monet perheet niinkin erilaisista maista kuin Italiasta ja Israelista ovat luoneet siteitä orpokodeissa oleviin lapsiin. Olisi julmaa ja epäinhimillistä katkaista prosessi mielivaltaisesti tässä myöhäisessä vaiheessa. Pidän hyvänä Romanian hallituksen päätöstä perustaa kansainvälinen komitea selvittämään tätä vaikeaa kysymystä.
Ukrainasta vastaavan valtuuskunnan varapuheenjohtajana katson, että ratkaisemattomat riidat, kuten tällä hetkellä Ukrainan hallussa olevaa pienen pientä Mustassameressä sijaitsevaa Zmejnijn saarta koskevat Romanian alueelliset vaatimukset, on ratkaistava vuoteen 2007 mennessä. Keskeinen kysymys tässä on yksinomaisen talousvyöhykkeen omistajuus, sillä alueelta uskotaan löytyvän öljyä. Hyvät suhteet Ukrainaan, joka on nyt kehittymässä täysimittaiseksi eurooppalaiseksi demokratiaksi, ovat tärkeät tulevaisuutta ajatellen.
Toisen ongelman muodostaa Tonavan suiston raja-alue, jossa huolenaiheena on se, että Ukrainan rakentama kauttakulkukanava järkyttää ympäröivien kosteikkojen tasapainoa ja sitä kautta myös ainoaa paikallista harvinaisten lintulajien elinympäristöä. Kaukaisempia kysymyksiä ovat yhteistyö Moldovan kanssa ja sen tilanteen vakiinnuttaminen sekä siihen liittyvä Transnistrian kysymys. Kiinnostavaa kyllä, jos Juštšenko astuu Kiovassa valtaan 26. joulukuuta, Tiraspolin hallinnon päivät Transnistriassa ovat luetut, mistä syystä venäläiset haluavat kieltää Juštšenkon voiton. Onko kukaan tutkinut, onko Tiraspolin hallinnolla mitään osuutta Juštšenkon myrkytystapauksessa?
Uskon, että Romania on valmis liittymään Euroopan unioniin 1. tammikuuta 2007 yhdessä Bulgarian kanssa. Toivotan molemmat tervetulleiksi EU:hun, vaikkakaan en pidä näitä kahta maata automaattisesti kronologisesti yhteen kytkettyinä.
Tietenkin meillä on suojalausekkeet, joilla voidaan luistaa sovituista päivämääristä, jos Romania ei täytä yhteisön säännöstön mukaan sille kuuluvia vaatimuksia, mutta annan siitä huolimatta täyden tukeni Moscovicin mietinnölle ja odotan, että Romania liittyy joukkoomme 25 jäsenvaltion unioniin vuoteen 2007 mennessä. 
Tabajdi (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, onnittelen Moscovicia erittäin objektiivisesta ja tasapainoisesta mietinnöstä. Yhdyn täysin Rehnin ja Nicolaïn näkemyksiin, jotka olivat mielestäni hyvin puolueettomia.
Romanian jäsenyys hyödyttää Unkaria kahdesta syystä: ensinnäkin hyvien naapuruussuhteiden vuoksi ja toiseksi Romaniassa vähemmistönä elävän yli puolimiljoonaisen unkarilaisyhteisön vuoksi. Tästä syystä voin todeta, että on kansallisen etumme mukaista, että Romania liittyy EU:hun kahden vuoden kuluttua.
Hyvät kollegat, haluan kiittää Nastasen hallitusta, joka on tehnyt paljon työtä mahdollistaakseen historiallisen sovinnon Romanian ja Unkarin välillä. Nyt olemme strategisia kumppaneita. On totta, että rehellisesti sanottuna tekemistä on vielä paljon, mutta huomattavaa edistystä on myös tapahtunut viimeisten kymmenen vuoden aikana.
Haluan tuoda esiin kolme keskeistä kysymystä, jotka on ratkaistava. Ensimmäinen on aito hajauttaminen ja vallan siirtäminen alueille. Toinen on ympäristönsuojelu, sillä jokien puhtaus on rajat ylittävä asia. Kolmas on romani- ja unkarilaisvähemmistöjen ongelma.
En halua asettaa erilaisten itsehallintomuotojen toteutumista Romanian liittymisen ennakkoehdoksi, mutta neuvottelujen avaaminen uuden hallituksen kanssa ja nimenomaan kolmikantaneuvottelut Romanian hallituksen, Unkarin parlamenttipuolueen ja Unkarin hallituksen välillä voisivat auttaa asiaa, samaan tapaan kuin Etelä-Tirolin tapauksessa ja Ahvenanmaan tapauksessa Suomessa. Euroopan unionissa on tätä varten hyödyllisiä ennakkotapauksia. Olisikin toivottavaa aloittaa neuvottelut, ja annan täyden tukeni sille, että Romania liittyy EU:hun viipymättä. 
Szent-Iványi (ALDE ).
    Romania on ehkä saanut kaikista entisistä kommunistimaista kurjimman perinnön. Ceaucescu ja hänen liittolaisensa tuhosivat maan, raunioittivat sen talouden, pilkkoivat yhteiskunnan ja pelottelivat sen kansalaiset. Viimeiset viisitoista vuotta eivät suinkaan ole olleet menestystarinaa, sillä uudistusten lykkäämiseen hukkui seitsemän arvokasta vuotta. Toivonkin, että vasta valitut johtajat, Romanian presidentti ja hallitus, kohtaavat heidän vastassaan olevat haasteet aiempaa tehokkain ottein. Haluan mainita erityisesti kaksi tehtävää. Ensimmäinen, jonka alalla puutteet ovat huomattavia, on yli kahdesta miljoonasta romanista muodostuvan erittäin vaikeassa tilanteessa elävän Romanian romanivähemmistön integroiminen yhteiskuntaan. Toinen on ympäristöasioiden nostaminen tärkeämmälle sijalle, sillä ympäristön tila Romaniassa on kaukana siitä, mitä se on muissa ehdokasvaltioissa. Lainsäädännön antamisen lisäksi se on myös pantava täytäntöön. Muistutan teitä erittäin vaarallisesta Rosia Montanan kaivoshankkeesta, jossa meitä uhkaa vakava ympäristökatastrofi.
Neuvottelujen päättämiseen johtava tie on pitkä ja hankala, ja onnittelen Romanian johtajia onnistumisen johdosta. Tästä eteenpäin sen tulisi keskittyä omaksumaan yhteisön säännöstöä. Toivon, että Romania täyttää velvoitteensa ja liittyy EU:n jäseneksi vuonna 2007. Se on meidän etujemme ja Romanian edun mukaista. Katsonkin siksi, että Basescun pyyntö aloittaa uudelleen neuvottelut kahdesta luvusta on erittäin riskialtis. Se vaarantaa Romanian liittymisen vuonna 2007, eikä viivästyminen ole Romanian eikä Euroopan unionin etujen mukaista. Romania on tehnyt suuria uhrauksia voidakseen valmistella unionin jäsenyyttä. Uskon vakaasti, että meille kaikille on hyväksi, että Romania liittyy EU:hun jo vuonna 2007, ja Romanian on vain tiedostettava, että sillä on useita velvoitteita noudatettavanaan ennen sitä. Pidän tästä syystä tätä asiaa ratkaisevan tärkeänä ja kehotan komission jäsentä ja komissiota seuraamaan jatkuvasti Romanian edistymistä asiassa, sillä se on paitsi meidän etujemme, myös Romanian kansalaisten etujen mukaista. 
Sjöstedt (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, Romania on ympäristöasioissa tällä hetkellä selvästi jäljessä siitä, mitä EU:n lainsäädännössä vaaditaan. Huolimatta erittäin pitkistä siirtymäajoista, jotka sille on annettu tärkeiden ympäristösäädösten osalta, se ei ole pannut lainsäädäntöä täytäntöön. Niillä muutamilla aloilla, joilla lainsäädäntöä on konkreettisesti annettu, se on toteutettu paperilla muttei käytännössä.
Lähetimme viime vuonna ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan valtuuskunnan vierailulle Bukarestin ympäristöministeriöön. Valtuuskunta tarkasti useita kiistanalaisia hankkeita ja vahvisti näkemyksemme: ympäristöalan uudistuksia on vauhditettava kiireellisesti.
Mielestäni komission pitäisi tarkkailla erityisesti yhtä hanketta seuraavien vuosien aikana. Se koskee Rosia Montanaa, ehdotusta rakentaa Euroopan suurin kultakaivos Romaniaan. Hankkeesta on valtavat vaikutukset ympäristöön. Tällä haavoittuvalla alueella on tarkoitus muun muassa käyttää suuria määriä syanidia. Kyse on siitä, noudattaako Romania voimassa olevaa EU:n lainsäädäntöä eli esimerkiksi ympäristövaikutusten arviointeja koskevia säädöksiä ja vesidirektiiviä. Kyse on myös siitä, noudattaako Romania täysimääräisesti tulevaa uutta direktiiviä, joka koskee kaivosjätettä ja sen ympäristövaikutuksia. Kehotan komissiota tutkimaan Rosia Montanan hanketta erityisen huolellisesti sen määrittämiseksi, noudatetaanko siellä todella täysimääräisesti EU:n ympäristövaatimuksia, joita pidän vähimmäisvaatimuksina ja joiden noudattamista myös alueen paikallisväestö vaatii. 
Borghezio (IND/DEM ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, yhdyn niihin moniin myönteisiin kommentteihin, joita on esitetty esittelijä Moscovicille hänen mietintönsä tasapainoisuudesta. Mietinnössä ei jätetä mainitsematta mitään Romanian EU-jäsenyyden liittymisvalmistelujen kriittistä aluetta, mutta arvostetaan kuitenkin huomattavia ponnisteluja, joita on tehty, ja tuloksia −vaikkakin vielä osittaisia −joita Romania on prosessin aikana saavuttanut.
Tämä parlamentti näytti tänä aamuna erittäin itsevarmasti vihreää valoa Turkin pyynnölle aloittaa Euroopan unioniin liittymisen valmistelu. Kannatan Romanian liittymistä täsmälleen samoista syistä, joiden vuoksi vastustan voimakkaasti Turkin jäsenyyttä. Romania on Eurooppaa; Romaniassa on kansalaisyhteiskunta ja poliittinen yhteiskunta, joka pohjautuu sellaisille arvoille, joiden voidaan katsoa niiden kiistattomista hyvistä ja huonoista hetkistä huolimatta olevan täysin verrattavissa Euroopan unionin perusarvoihin.
Tietyillä aloilla, joilla tarvitaan vielä perustoimenpiteitä, kaivataan varmasti kannustusta ja tukea. Niitä ovat monivuotinen rikollisuuden vastainen strategia, valtiontukikysymys (meitä liberaaleja erityisen lähellä oleva asia), vaikea kysymys omaisuuden ja kirkkojen palauttamisesta sekä oikeuslaitoksen uudistaminen siten, että se soveltuu Euroopan kaltaiseen yhteiskuntaan, jolle ominaisiin järjestelmiin ei kohdistu suoria vaikutuksia tai valtion valvontaa.
Kuuntelin juuri Turkin liittymisen puolesta äänestäneen puolueen edustajan puhetta, jossa tämä toisteli kansalaisjärjestöjen esittämiä ankaria huomioita Romanian ihmisoikeustilanteesta. Olisin halunnut kuulla samat huomiot Turkinkin osalta: ne olisivat siinä yhteydessä olleet ehdottomasti oikeutetumpia.
On joka tapauksessa ehdottoman välttämätöntä kehottaa Romanian viranomaisia kiinnittämään huomiota kiireelliseen laittoman maahanmuuton kysymykseen. Yksi jäsen on puhunut lapsista, jotka ymmärrettävästi liikuttivat hänen tunteitaan hänen Romanian-matkansa aikana. Minun ei tarvitse mennä Romaniaan, sillä riittää, kun ajelee ympäri Torinon, Milanon, Genovan ja Rooman katuja nähdäkseen romanialaisia lapsia, joita rikollisjärjestöt käyttävät hyväkseen. Meidän on pysäytettävä laiton maahanmuutto, ja Romanian on turvattava ulkorajansa ja tehtävä aktiivista yhteistyötä tämän toiminnan kitkemiseksi, sillä se ei tee kunniaa Eugen Ionescun, Mircea Eliaden ja monen muun suuren kirjailijan ja ajattelijan kulttuurille, joka on meille läheinen ja jonka me jaamme. 
Gál (PPE-DE ).
    Romanian kansalaisilla on paikkansa Euroopan unionissa; siitä ei enää ole kysymys. Yksi syistä, joiden vuoksi me tarvitsemme toinen toisiamme, on se, että jäsenyyden kautta unionin perusperiaatteet, hajauttaminen ja paikallinen itsehallinto, voivat auttaa parantamaan Romaniassa asuvan puolitoista miljoonaa ihmistä käsittävän unkarilaisvähemmistön tulevaisuudennäkymiä. Kyse on sitoumusten noudattamisesta: pystyykö Romania omaksumaan yhteisön säännöstön, jota kaikkien jäsenvaltioiden on noudatettava? Unioni näyttää olevan lempeämpi Romaniaa kuin toukokuussa liittyneitä maita kohtaan. Moscovicin mietinnössä tarkastellaan kriittisesti sitä, missä määrin Romania on tähän mennessä täyttänyt kriteerit. Haluan onnitella häntä hänen kompromissitaidostaan, sillä hän sisällytti monia ehdottamistani tarkistuksista mietintöön ja lujitti niiden avulla perustelujaan. Mietinnössä tarkastellaan aloja, joilla on vakavia puutteita: oikeudenkäyntien riippumattomuus, vaalioikeuksia koskeva syrjivä lainsäädäntö ja kirkon omaisuuden palauttaminen.
Vien tämän vielä askeleen pidemmälle ja osoitan joitakin sellaisia puutteita Kööpenhaminan kriteerien noudattamisessa, jotka nousivat esiin Romanian vaaleihin liittyvissä väärinkäytöksissä marraskuun 28. päivänä. Unkarilaisena valtuutettuna katson velvollisuuteni olevan pitää kirjaa väliaikaisista erivapauksista, joita Romania on pyytänyt ympäristöasioissa. Unkarilaiset ovat huolissaan näistä erivapauksista, sillä ne vaikuttaisivat suoraan Unkarin vedenlaatuun, ja ovat siksi pyytäneet, että Unkarin hallitus jatkaisi hiljattain päätettyjä neuvotteluja ympäristönsuojeluun liittyvistä luvuista. Korostan nimenomaan näihin sitoumuksiin liittyvien epävarmuustekijöiden vuoksi sitä, miten tärkeää on seurata tiukasti toimia liittymissopimuksen allekirjoittamisen ja todellisen liittymishetken välisenä aikana. Tarvittaessa kahden ehdokasvaltion prosessit on erotettava toisistaan ja ne on arvioitava erikseen kummankin oman suoriutumisen pohjalta. Säännölliset edistymistä koskevat tarkastukset ovat hyvin tärkeitä, ja myös parlamentin on osallistuttava tähän prosessiin, jotta voimme olla Romanian liittymisen hetkellä varmoja ja vakuuttuneita siitä, että se on valmis. Kuulun niihin, jotka vilpittömästi toivovat, että Romanian myönteiset saavutukset haihduttavat epäilyksemme lähitulevaisuudessa.
Leinen (PSE ).
    Arvoisa puhemies, mielestäni viime sunnuntaina pidetyt presidentinvaalit osoittivat todellakin, että demokratia on Romaniassa hyvin elinvoimaista ja toimii myös hyvin. Näin ei ole aina ollut, joten meillä on hyvä syy olla tyytyväisiä. Toivokaamme, että nyt vapautuneet demokraattiset voimat todella kanavoidaan uudistusten edistämiseen ja että poliittista kehitystä Bukarestissa ei jarruteta. Voimme vain toivoa.
Olin EU:n ja Romanian parlamentaarisen sekakomitean valtuuskunnan jäsen vuosina 1999–2004. Jos vertaamme vuotta 1999 tähän päivään, on ilmeistä, että maa on kehittynyt huomattavasti. On sanottava, että Anastasen johtama edellinen hallitus teki paljon Romanian hyväksi, vaikka tiettyjä asioita onkin paljon arvosteltu. Monissa asioissa on todellakin edistytty huomattavasti. Emme kuitenkaan voi jättää huomiotta sitä, että romanialaisilla on vielä paljon tehtävää. Koko Euroopan unionissa sovellettavien normien saavuttamiseksi ei ole tehty tarpeeksi. Voin vain toistaa, mitä monet parlamentin jäsenet ovat sanoneet: riippumaton tuomiovalta, joka tarkoittaa, että tuomiovalta on riippumaton täytäntöönpanovallasta ja yksittäisestä poliittisesta vallasta, on itse asiassa Romanian ja EU:n yhteistyön välttämätön edellytys. Tässä asiassa on vielä jonkin verran tehtävää. Toivon myös, että korruptiota voidaan torjua tehokkaammin. Korruptio on Romanian kansalaisten kustannuksella tapahtuvaa rosvousta, ja uusi presidentti on luvannut merkittäviä korruption vastaisia toimia, joilla pyydystetään toivottavasti "pienten kalojen" lisäksi myös "isot kalat". Korruptioon on puututtava välittämättä asemasta tai statuksesta, sillä korruptio on Romanian kansaan kohdistuva varkaus.
Mielestäni olisi hyvin väärin Romaniaa tai EU:ta kohtaan asettaa uusia esteitä ajallisesti tässä vaiheessa. Neuvottelut olisi saatettava päätökseen, ja haluaisin kiittää esittelijä Moscovicia tästä loistavasta mietinnöstä. Meidän on otettava Romania Euroopan perheen jäseneksi vuonna 2007 ja näin ollen myös sopeutettava se eurooppalaisiin normeihin. 
Hennis-Plasschaert (ALDE ).
    Arvoisa puhemies, haluan sanoa asiani selvästi. Kannatan Romanian jäsenyyttä hyvin paljon, mutta kaiken on tapahduttava ajallaan ja mieluiten tehtyjen sopimusten mukaisesti. Neuvottelujen päätökseen saattamiseksi Romanian on vain täytettävä ennalta määrätyt ehdot ja kriteerit, joten ylittää täysin käsityskykyni, kuinka komissio voi vakavissaan vakuuttaa Romanian täyttävän Kööpenhaminan poliittiset kriteerit, kun se samaan aikaan raportoi laajasti täytäntöönpanovallan vaikutuksesta oikeustapausten tuloksiin ja vahvistaa, että korruptiota on yhä kaikkialla ja että muun muassa romanien vastainen syrjintä on vieläkin hyvin yleistä.
Parlamentin esittelijääkään ei ilmeisesti arveluta todeta mietinnön ensimmäisessä kappaleessa Romanian täyttävän poliittiset kriteerit ja kuitenkin esittää myöhemmin mietinnössä aivan oikein huolestumisensa muutamasta ratkaisevasta kohdasta. Jatkossa esittelijä tekee johtopäätöksen, jonka mukaan neuvottelujen saaminen tyydyttävästi päätökseen ennen vuoden 2004 loppua on sekä toivottavaa että toteutettavissa, mikä ei mielestäni ole todennäköistä.
Terveen järjen avulla olen päätynyt aivan toisenlaiseen johtopäätökseen, nimittäin siihen, että Romania ei ole päässyt vielä niin pitkälle ja että neuvotteluja ei näin ollen saada tyydyttävästi päätökseen ennen vuoden 2004 loppua. Olemme jättäneet tätä koskevan tarkistuksen 7. Tarkistuksemme 6 ja 25 ovat myös merkittäviä. Tarkistuksessa 6 korostetaan, että ehdokasmaiden edistyminen riippuu kunkin maan omien ansioiden arvioinnista, ja että juuri tämän vuoksi on suositeltavaa, että Romanian ja Bulgarian liittymisen perusteena käytetään yksittäisiä liittymissopimuksia. Tarkistus 25 on välttämätön, jotta mietinnön 1 kohta saadaan todellisuutta vastaavaksi.
Toivon vilpittömästi, että voimme luottaa tukeenne saadaksemme Eurooppa-neuvoston ymmärtämään ennen kuin on liian myöhäistä, koska on juuri varmistettu jälleen kerran, että neuvosto on nyt saanut viralliset neuvottelut Romanian kanssa päätökseen. Tämä keskustelu ja huominen äänestys ovat sen vuoksi pelkkää teatteria. Parlamentin on kuitenkin annettava nimenomainen suostumuksensa ennen liittymissopimuksen allekirjoittamista keväällä 2005, enkä pidä sitä missään tapauksessa vielä ratkaistuna. Mielestäni olisi hyvä asia, jos parlamentissa puhuttaisiin suoraan Romanian kanssa käytävien neuvotteluiden ennenaikaisesta ja keinotekoisesta päättämisestä, pystyttäisiin lopettamaan laajentumisprosessin huomattava mielivaltaisuus ja voitaisiin pitää kiinni tehdyistä sopimuksista. Romanian prosessissa nyt näkemämme työskentelymenetelmä johtaa ennemmin tai myöhemmin oikeusvaltioon perustuvan yhteisömme luhistumiseen ja unionin heikkenemiseen. 
Lundgren (IND/DEM ).
    Arvoisa puhemies, Junilistan-ryhmä toivottaa Romanian ja Bulgarian tervetulleiksi Euroopan unionin jäseniksi, aivan kuten toivotamme tulevaisuudessa tervetulleiksi Turkin, Länsi-Balkanin maat sekä aikanaan Ukrainan ja toivottavasti Valko-Venäjän.
Samalla haluamme varoittaa ongelmista, joita Euroopan unioni kohtaa, jos hyväksymme jäsenvaltioiksi nopeassa tahdissa suuren määrän maita – köyhiä ja taloudellisesti kehittymättömiä maita, joissa on vain vähän kokemusta demokratiasta ja oikeusvaltiosta ja suuria korruptioon liittyviä ongelmia. EU on suunniteltu taloudellisesti kehittyneille valtioille, joissa on vakaa demokratia ja vain kohtuullisesti korruptio-ongelmia.
Äskettäin toteutettu kymmentä valtiota koskeva laajentuminen, jota Junilistan vilpittömästi tuki, aiheuttaa jo omalta osaltaan ongelmia. Köyhien maiden kuten Romanian hyväksyminen EU:hun, jossa jatketaan järjetöntä maatalouspolitiikkaa ja kehnosti hoidettua rakennepolitiikkaa ja joka itsekin on vaikeuksissa pyrkiessään estämään tuhlausta ja korruptiota oman järjestelmänsä sisällä, olisi vaarallista Eurooppa-hankkeen tulevaisuudelle.
Se voi osoittautua vaaralliseksi myös Romanialle. Aivoviennin vaara olisi merkittävä. EU:n maatalousjärjestelmään siirtyminen ja kiinnittyminen lujasti talousjärjestelmään, jolla ei ole tulevaisuutta, olisi myös suuri haitta. Juuri käydyt vaalit olivat kuitenkin suuri menestys Romanian demokratialle. Sekä Romanialla että unionin jäsenvaltioilla on kuitenkin syynsä odottaa ja katsoa sen sijaan, että kiirehditään ennenaikaista liittymistä. Saattaa olla molemmille osapuolille eduksi, ettei täysjäsenyyteen pyritä liian kiireisesti. 
Podestà (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, kiitän esittelijä Moscovicia tasapuolisesta mietinnöstä, jossa kiinnitetään huomiota Romanian kehittymiseen viime vuosina. Jäsen Nicholson of Winterbourne teki oikein muistuttaessaan mieliin Romanian aloitustilanteen ja syyt, joiden johdosta edistyminen on ollut maalle niin vaikeaa. Kuitenkin myös Moscovici on kiinnittänyt huomiota puutteisiin ja heikkouksiin, jotka ovat tunnusomaisia Romanian tilanteelle tällä hetkellä.
Jotkut tämän vuoden toukokuun 1. päivänä Euroopan unioniin liittyneiden valtioiden edustajat ovat vaatineet tiukempaa suhtautumista. Heidän pitäisi lukea uudelleen puheet, joita tässä salissa pidettiin ennen heidän kotivaltionsa liittymistä unioniin, kun tarkastelimme niiden edistymistä unioniin liittymisen tiellä. Hyvin todennäköisesti niillä oli vielä huomattavia puutteita tuossa vaiheessa, mutta siitä huolimatta pidettiin tarkoituksenmukaisena sallia niiden liittyminen sovittuna ajankohtana.
Romanian tapauksessa meillä on lisäksi suojalauseke, jota ei ollut tarjolla muissa tapauksissa. Siksi minusta on vain oikeudenmukaista antaa Romanialle mahdollisuus tehdä kaikkensa kahden seuraavan vuoden aikana, jotta se on valmis, kun tulee aika todella liittyä unioniimme.
Epäilemättä on olemassa EU-kansalaisia huolestuttavia asioita, joista tärkein on riittämätön järjestäytyneen rikollisuuden torjunta. Jos kysyisimme EU-valtioiden ihmisiltä kaduilla, pelkäävätkö he usein rikollisliigoja, olisimme varmaan taipuvaisia kannustamaan Romanian hallitusta toimimaan paremmin tässä suhteessa. Kuten jäsen Leinen aivan oikein muistutti, taistelu korruptiota vastaan on laajaa unioniin liittyvissä valtioissa.
Haluaisin myös käsitellä aihetta, joka liittyy lapsiin. Tätä aihetta olen käsitellyt laajalti viime vuosina Baroness Nicholson of Winterbournen kanssa. Meidän on asetettava lastensuojelukysymykset etusijalle ajatuksissamme. Mielestäni esittelijän tekemä ehdotus kansainvälisen komitean perustamisesta on kuitenkin hyvä ratkaisu. Jos haluamme estää sen, että nämä lapset viettävät nuoruutensa kaupunkiemme kaduilla tai suljettuna laitoksiin, meidän on otettava huomioon ne kymmenet perheet, jotka jo ovat olleet heihin yhteydessä ja toivoisivat kovasti voivansa osoittaa heille kiintymystään. Suhtautukaamme siis myönteisesti Moscovicin tähän tähtäävään ehdotukseen.
Arvoisa puhemies, lopuksi haluan todeta, että meidän on otettava huomioon vakauden merkitys. Nähtäväksemme jää, johtaako Bukarestin äskettäisten vaalien tulos poliittiseen vakauteen. Juuri sitä uskoakseni kaikki toivomme, koska vain vakauden avulla voidaan toivoa Romanian pystyvän vastaamaan sitoumuksiinsa. 
Neyts-Uyttebroeck, Annemie (ALDE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisa neuvoston puheenjohtaja Nicolaï, hyvät parlamentin jäsenet, haluaisin ensin onnitella esittelijä Moscovicia loistavasta mietinnöstä, joka todella on, kuten hän sanoi, sekä rehellinen että selkeä, ja jossa ei jätetä huomiotta puutteita ja heikkouksia, joita kaikki voimme vielä nähdä Romanian tapauksessa. Esimerkiksi lehdistön vapauteen liittyy lievästi sanottuna vakavia puutteita, tuomiovallan ja poliisin riippumattoman toiminnan varmistaminen on viivästynyt ja korruptio on vieläkin liian yleistä.
Hyvät kuulijat, aloitin urani nykykielten opettajana, ja korjatessani kokeita tai kotitehtäviä huomasin, että tulin ankarammaksi työn edistyessä – arvostelin paljon ankarammin viimeisiä papereita kuin ensimmäisiä – siinä määrin, että otin tavakseni tarkastaa ensimmäiset paperit uudestaan varmistaakseni, että olin ollut riittävän oikeudenmukainen. Kuunnellessani tätä keskustelua ja joidenkin parlamentin jäsenten mielipiteitä sekä muistellessani tänä aamupäivänä käytyä keskustelua olen alkanut miettiä, onko meille käymässä vähän samoin täällä, koska minusta tuntuu, että muutumme ankarammiksi jokaisen laajentumisen myötä.
Haluanko tällä siis sanoa, että ongelmia ei ole? En tietenkään. Mainitsin ongelmat – esittelijä on todennut selkeästi, missä ongelmia on – ja sanoin, että huomattavat parannukset ovat oleellisen tärkeitä.
Hyvät kollegat, tunnen Romaniaa melko hyvin ja olen voinut monta kertaa kiirehtiä eri poliittisten puolueiden valtaapitäviä nopeuttamaan uudistusten täytäntöönpanoa sekä tarvittavan lainsäädännön ja sääntelyn saattamista osaksi kansallista lainsäädäntöä.
Äänestän Moscovicin mietinnön suositusten puolesta, kuten suurin osa ryhmäni jäsenistä. En tee sitä ainoastaan siksi, että tunnen myötätuntoa Romaniaa kohtaan, koska minulla on siellä paljon erinomaisia ystäviä, vaan myös siksi, että vierailtuani maassa jo vuoden 1990 helmikuussa ja nähtyäni vielä tuoreita merkkejä edellisen vuoden lopun väkivallasta, osaan antaa täyden arvon sille, miten pitkälle maa on jo tähän mennessä kehittynyt.
Meidän on osoitettava ystävillemme ymmärrystä ja myötätuntoa mutta ei voimatonta tai lähes välinpitämätöntä lempeyttä. Asenteeni Romaniaa kohtaan on aina ollut tämä ja se pysyy samana nytkin. Myönteinen asenteeni on yhä pohjimmiltaan valveilla olevaa ystävyyttä. Toivon, että parlamentti omaksuu saman ajattelutavan. 
Ferber (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, mielestäni tarvitaan lisää rehellisyyttä. Olen erittäin kiitollinen jäsen Lagendijkille, että hänkin vaati sitä, vaikka olemmekin tulleet erilaisiin johtopäätöksiin Turkin suhteen. Hän on ehdottomasti oikeassa, meidän on vaadittava rehellisyyttä myös suhteessa Romaniaan.
Mielestäni tämä aivan ilmeisesti tarkoittaa, että meidän on luovuttava muutamasta opinkappaleestamme. Ensimmäinen niistä on, että jossakin vaiheessa aiemmin asettamiamme määräaikoja pidetään nyt pyhempinä kuin saavutettua edistystä tai todellisia olosuhteita. Sanon nyt aivan suoraan: emme tee itsellemme palvelusta, jos pidämme kiinni siitä, että Romanian liittymispäivän on oltava 1. tammikuuta 2007.
Toiseksi – ja osoitan nämä kommentit erityisesti teille, neuvoston puheenjohtaja, koska meillä oli ilo keskustella kanssanne muun muassa talousarviosta – puhumme ajanjaksosta, jolle ei vielä ole talousarviota, koska uudet rahoitusnäkymät 1. tammikuuta 2007 alkavalle ajanjaksolle ovat vielä hyväksymättä. Jos pidätte kiinni toisesta opinkappaleestanne, nimittäin yhdestä prosentista, emme selviydy tästä rahoitustaakasta. Emme voi keskustella Euroopan jatkuvasta laajentumisesta ja sen tehtävien lisääntymisestä, kun raha on aina vain tiukemmalla. Pyydän teitä olemaan rehellinen ja sanomaan selvästi, että rahoitusta ei ole. Meidän on neuvoteltava rahoitusnäkymät ensin ja katsottava sitten, riittävätkö rahat.
Kolmanneksi – ja sanon taas suoraan – olen kuullut jokaisen puhujan puhuvan ongelmista, joita meillä vielä on voitettavana, tai ei siis meillä, vaan Romanialla, nimittäin korruptio, demokratia ja oikeusvaltio. Mitä me oikeastaan mahdamme tarkoittaa, kun puhumme Euroopan unionin jäsenyydestä? Eikö tämä ole ehto, kuten kuulimme tänään puolenpäivän aikaan? Parlamentin jäsenten enemmistön mukaan tämä ei ole ehtona neuvotteluiden aloittamiselle. Näen asian toisin. Viime kädessä, ennen kuin meille ojennetaan liittymissopimus – meille on kerrottu sen tapahtuvan seuraavan puolen vuoden kuluessa – kaiken on oltava kuitenkin kohdallaan. Petämme itseämme, jos etenemme uskoen ja luottaen, että kaikki sujuu hienosti, kunhan meillä on sisäänrakennetut seurantajärjestelmät ja lausekkeet, jotka eivät kuitenkaan koskaan tule voimaan, koska ne vaativat neuvoston yksimielisyyden.
Juuri tämän vuoksi vetoan teihin, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, kun perjantaina laaditte puheenjohtajavaltion päätelmät. Ymmärrän ongelmanne olevan, ettei teillä ole paljon näyttöä puheenjohtajakaudeltanne. Kukaan ei kuitenkaan moiti teitä, sillä niiden kuuden kuukauden aikana, jolloin olitte puheenjohtajavaltiona, Eurooppa ei toiminut normaalisti. Meillä oli EU-vaalit, ja komission nimitys ja virkaan asettaminen kesti sitten jonkin aikaa. Kukaan ei voi syyttää siitä puheenjohtajavaltiota. Teidän vastuullanne on kuitenkin varmistaa, ettemme petä itseämme kuuden kuukauden välein. Tarkoitan, että meidän ei pitäisi vakuuttaa neuvoston asiakirjoissa, että on edistytty merkittävästi ja että parannuksia on taas kerran saavutettu, kun niin ei ole asianlaita.
Pyydän siksi teitä olemaan rehellinen, kun laaditte puheenjohtajavaltion päätelmät perjantaina. Vetoan myös parlamenttiin: äänestäkäämme asiasta rehellisesti huomenna. 
Davies (ALDE ).
    Arvoisa puhemies, puhumme mielellämme eurooppalaisista arvoista. Miten tämä sopii yhteen sen päätöksen kanssa, että Romania hyväksyttäisiin Euroopan unioniin jo kahden vuoden sisällä – ellei sitä sitten jostakin syystä lykätä vuodella, mikä ei todella tunnu todennäköiseltä saatuamme tänään kuulla neuvoston jättäneen huomioimatta komission huolet lukujen päättämisestä. Tällainen toiminta on valitettava esimerkki periaatteet ohittavasta -tyyppisestä politiikasta, jota puheenjohtajavaltio Alankomaat saisi hävetä.
Yksi kollegoistani sanoi, että olemme liian ankaria Romaniaa kohtaan. Miten lempeitä hän haluaisi meidän olevan? Komissio on itse myöntänyt, että Romania kärsii vakavasta ja laajalle levinneestä korruptiosta. Siellä on tuomiovalta, joka ei ole tehokas eikä riippumaton, siellä ei ole todellista viestimien vapautta, se ei pysty panemaan täytäntöön yhteisön säännöstöä paikallisesti ja alueellisesti eikä estämään rahanpesua, se sallii vangittujen pahoinpitelyn, se ei pysty saattamaan voimaan lakeja, jotka estävät lapsi- ja muun ihmiskaupan. Kuitenkin tämä maa on ilmeisesti nyt niin lähellä EU:n arvojen täyttymistä, että sille annetaan suora kurssi liittymiseen. Ei ole yllätys, jos EU:ta syytetään siitä, ettei se osaa sanoa "ei" kenellekään, kun se asettaa tavoitteensa näin alas.
Komission jäsen toteaa parlamentissa äskettäin antamassaan vastauksessa olevan todennäköistä, että liittyminen EU:hun nopeuttaa Romanian tulevaa kehitystä. Kuitenkaan hän sen paremmin kuin kukaan meistä ei voi tietää, osoittautuuko se todeksi. Meillä on toistaiseksi ollut onnea: Euroopan unionin jäsenyydellä on ollut taipumus tehdä pilaantuneista omenista syötäviä. Saattaa kuitenkin olla, että jossain vaiheessa pilaantuneet omenat turmelevat muut. Tarvitsee vain katsoa Liettuaa, jonka korruptoituminen on lähes maailman huippuluokkaa, tai Yhdistynyttä kuningaskuntaa, jossa ihmiset suljetaan lukkojen taakse ilman pidätysmääräystä tai oikeudenkäyntiä, ymmärtääkseen, että Eurooppa voi aivan hyvin sallia arvojensa loukkaamisen sisältä käsin.
Meillä ei ole käytössä tehokasta mekanismia niiden nykyisten jäsenvaltioiden käsittelemiseksi, jotka kaikessa hiljaisuudessa hylkäävät hyvän hallintotavan periaatteet. Ehkä komission jäsen voi ottaa asiakseen sellaisen mekanismin laatimisen.
Toivon Romanian uudelle hallitukselle kaikkea hyvää. Viime sunnuntain vaalien tulokset antavat toivoa uudistuksista, vaikka tulos ei ollut komission eikä neuvoston ansiota, jotka pelasivat kumpikin suoraan entisen kyynisen hallituksen pussiin.
Romanian ongelmat ovat syvällä. Kun hakijavaltiot on päästetty EU:n ovesta sisään, komissiolla ei ole enää käytössä parhaita aseitaan muutoksen varmistamiseksi. Sen sijaan, että käyttäisimme hyväksi tilaisuutta painostaa Romaniaa uudistuksiin mahdollisimman paljon, olemme nähtävästi päättäneet nostaa sen liukuhihnalle, joka johtaa automaattisesti jäsenyyteen. Romanian olisi liityttävä Euroopan unioniin, mutta vasta sitten, kun se on EU:n arvojen mukainen. Olisi vakava virhe määrätä liittymispäivä jo nyt. 
Papastamkos (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, ehkä Bulgaria ja Romania ovat joutuneet huonoon valoon niiden keskustelujen johdosta, joita olemme käyneet Turkin liittymisaikeista viime päivinä Euroopan parlamentissa – ja joita käydään muutaman päivän kuluttua myös Euroopan unionissa, Eurooppa-neuvostossa. Luulen, että Turkin liittymisestä annetut ennakkoarviot heikentävät sekä poliittisen sanomamme ilmaisua että sen painoarvoa.
Haluaisin aluksi käsitellä ajankohtaista aihetta eli eilen julistettua Romanian vaalitulosta. Uusi presidentti on nimitetty virkaansa ja toinen ehdokas on hyväksynyt vaalituloksen, joten erimielisyydet vaalimenettelystä ovat päättyneet.
Uuden presidentin on kuitenkin saatava parlamentin voimakas tuki, jos hän aikoo heti täyttää Romanian Euroopan unionille antamat sitoumukset. Tärkeimmät poliittiset voimat ovat Romanian parlamentissa lähes tasapuolisesti edustettuina, joten Eurooppaan yhdentymisen menestyksekäs jatkaminen vaatii yhteistyötä kaikkien kesken ja vakavaa yhteistä pyrkimystä.
Hyvät ollegat, lukemani perusteella ja erityisesti ottaen huomioon kyseessä olevan lyhyen ajanjakson Romania on edistynyt merkittävästi pyrkiessään täyttämään poliittiset ja taloudelliset liittymiskriteerit. Emme saisi kuitenkaan unohtaa, että todella riippumattoman oikeuslaitoksen varmistamiseksi tarvitaan lisää korruption tehokkaaseen torjuntaan sekä julkisen hallinnon ja oikeusjärjestelmän muutoksiin kohdistuvia radikaaleja uudistuksia. Myös rajavalvonta sekä turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikka vaativat lisätoimia, ja toimia järjestäytyneen rikollisuuden ja korruption torjumiseksi on tehostettava voimakkaasti.
Talouselämässä pidetään välttämättömänä muun muassa, että makrotaloudellinen vakaus turvataan, valtion roolia talouselämässä järkeistetään ja otetaan käyttöön tehokkaita alueiden ja maaseudun kehittämistoimia sekä toimia alueellisen yhdentymisen ja yhteistyön parantamiseksi Kaakkois-Euroopan valtioiden kanssa. Oma arvioni on, että Euroopan komission tuella – ja tietysti sillä ehdolla, että toimia vielä tehostetaan – on mahdollista, että Romania pystyy mukautumaan perusteellisemmin unionin kriteereihin, arvoihin ja periaatteisiin ja allekirjoittamaan liittymissopimuksen samaan aikaan kuin Bulgaria. 
Jäätteenmäki (ALDE ).
    Arvoisa puheenjohtaja, aluksi haluan kiittää kollega Moscovicia erittäin hyvästä ja eri näkökulmat huomioonottavasta mietinnöstä. Jäsenehdokkaita on kohdeltava keskenään samalla tavalla ja oikeudenmukaisesti. Romanian tulee täyttää sille asetetut ehdot, kuten muutkin ovat täyttäneet liittyessään unioniin. Täydellisyyteen ei olla pyrkimässä, yksikään unionin nykyinenkään jäsenvaltio ei ole täydellinen.
Täällä on tänään tuotu esille ongelmia Romanian sisä- ja oikeusasioissa. Romanian presidentinvaalit voittanut Basescu lupasi voittopuheessaan romanialaisille puhdasta hallintoa ja riippumatonta virkamiehistöä. Tämä lupaus on otettava vakavasti ja se lupaus on täytettävä. On kannustettava Romaniaa uudistusten aikaansaamiseksi.
Haluan korostaa ihmisoikeuksien edistämisen tärkeyttä jatkossakin. Huomio ei saa kohdistua ainoastaan julkisen hallinnon toimivuuteen, vaan ihmisoikeusasiat ovat ainakin yhtä tärkeitä, tärkeämpiäkin. Ihmiskauppa on asia, jossa tulee olla nollatoleranssi niin Romaniassa kuin muuallakin Euroopassa. Tässä asiassa valitettavasti nykyisetkään jäsenvaltiot eivät voi katsoa kunniakkaasti peiliin. Ihmiskaupalle ei voi määritellä siedettävyyden rajaa, se tulee kieltää täydellisesti. Romaniaa tulee tukea myös uuden lastensuojelulain täytäntöönpanossa.
Lopuksi haluan lausua kiitokset komissaari Rehnille, kun hän lupasi pitää parlamentin hyvin informoituna. Se on mielestäni erittäin tärkeä näkökohta. Romanian tulee olla valmis jäsenyyteen, mutta myös nykyisten jäsenvaltioiden on oltava valmiita ottamaan Romania jäseneksi ja siinä edesauttaa komission ja parlamentin vuoropuhelu. 
Hennicot-Schoepges (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, Romanian kansa vaihtoi äskettäin pidetyissä vaaleissa toisen kerran vallankumouksen jälkeen vallanpitäjäksi uuden poliittisen puolueen. Eikö tämä todista, että demokratia toimii tässä sekä diktatuurista että kommunismista kärsimään joutuneessa maassa?
Romaniaa ei voikaan verrata muihin valtioihin, koska kaksinkertaisen sorron jälkivaikutukset tuntuvat yhä. Kestää vielä monta sukupolvea, ennen kuin diktaattorin ja salaisen poliisin, , järjettömät päätökset lakkaavat vaikuttamasta ihmisten käyttäytymiseen.
Mietinnössä ei mainita , joka kuitenkin on merkittävä ongelma inhimillisten voimavarojen kannalta. Romania ei ole itse asiassa vielä toipunut tuosta vaikeasta ajasta. Arvoisa puhemies, olemmeko ottaneet huomioon, että diktatuurin jälkeen syntyneet nuoret eivät ole vielä täysi-ikäisiä? Mistä tämä kansakunta voisi löytää näihin hallinnon virkoihin tahrattomia, riippumattomia henkilöitä, jotka eivät olisi olleet lähellä diktaattoria tai kuuluneet kommunistiseen tai , jotta voitaisiin taata meidän vaatimamme riippumattomuus?
Euroopan unionin jäsenyyteen tähtäävää jo toteutunutta edistystä olisi tarkasteltava kahdesta eri näkökulmasta: poliittisten ryhmien muutoshalukkuuden ja kyvyn toteuttaa muutos käytännössä kannalta.
Minua arveluttaa, että samat ihmiset, jotka olivat Turkin liittymisen puolesta aamupäivällä, ehdottivat Romanian liittymisen lykkäämistä; itse asiassa se on minusta hyvin röyhkeää. Romanian vallankumouksesta, joka olisi aivan hyvin voinut johtaa sisällissotaan, on vasta 15 vuotta. Onkin toivottava, että presidentti Basescu onnistuu muodostamaan kokoomushallituksen, joka ajaa kansallista etua eikä vain huolehdi poliittisten puolueiden profiilista. Vaikka presidentti Iliescu ja Euroopan kansanpuolueen jäsenenäkin aikoinaan ollut presidentti Constantinescu eivät ole onnistuneet toteuttamaan kaikkia tarvittavia uudistuksia, meidän on kuitenkin myönnettävä, että he ovat saaneet aikaan sen, että valtio on institutionaalisesti suhteellisen vakaa.
Älkäämme siis leikkikö koulumestaria, vaan antakaamme edes vähän arvoa jo tehdyille toimille ja arvioikaamme oikein jäljellä oleva työ.
Arvoisa puhemies, vuosi 2007 on joka tapauksessa tärkeä vuosi Romanialle, koska romanialainen kaupunki Sibiu on vuonna 2007 yhdessä Luxemburgin kanssa Euroopan kulttuuripääkaupunki. Luxemburgin hallitus teki tästä ehdotuksen, jonka ministerineuvosto ja komissio hyväksyivät yhteisellä päätöksellä.
Romanian rikas monikulttuurinen ja etnisesti monipuolinen perintö rikastuttaa varmasti Euroopan kulttuurielämää. Romaniasta olisikin nähtävä myös sen rikas kulttuuri ja väestöpotentiaali, vaikka väestö onkin diktaattorin järjettömyyden ja totalitaarisen ideologian vahingollisten vaikutusten pahasti ruhjoma.
Arvoisa puhemies, äänestin aamupäivällä Turkin kanssa käytävien neuvottelujen aloittamisen puolesta. Kannatan myös Romanian liittymistä ja aion pyrkiä varmistamaan, että teemme kaikkemme sen toteuttamiseksi. Mielestäni esittelijä on tehnyt mietinnössään oikeat johtopäätökset ja kiitän häntä siitä. 
Sbarbati (ALDE ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, kiitän Moscovicia hänen erinomaisesta mietinnöstään.
Viides laajentumiskierros toteutuu, kun Romania ja Bulgaria liittyvät unioniin, ja tällöin syntyy suurempi, demokraattinen Eurooppa, joka sijoittuu maailman poliittiselle näyttämölle paljon toiveita mutta myös vakavia huolenaiheita tarjoavana paikkana erottuen muista kansalaisten Eurooppana. Näin ollen Eurooppa ei ole vain vapaa markkina-alue ja yhteistä valuuttaa käyttävä vapaakauppa-alue, vaan ennen kaikkea sillä on kykyä ja tahtoa viedä rauhanomaisesti muihin maihin mallia, joka koostuu oikeusvaltiosta, vähemmistöjen ja ihmisoikeuksien suojelusta, kestävästä kehityksestä sekä tehokkaasta talouselämästä ja rahataloudesta, jotka on suunniteltu edistämään yhteenkuuluvuutta.
Juuri tätä vakuuttavat perustuslakisopimuksen ja Nizzan perusoikeuskirjan henki ja kirjain. Suhtaudummekin myönteisesti Romanian onnistumisiin ja tasaiseen edistykseen sen pyrkiessä täyttämään Kööpenhaminan kriteerejä eri aloilla, kuten Moscovici on osoittanut. Hän korostaa muun muassa, että Romania ottaa huomioon vähemmistönsä, sekä unkarilaiset että romanit. Romanian on kuitenkin edistyttävä nopeasti, jotta se täyttäisi kaikki, erityisesti yhteisön säännöksiä koskevat liittymissitoumukset.
Rakennetoimet eivät yksin riitä köyhyyden torjunnassa. Myös korruptiota vastaan on taisteltava ennalta ehkäisevillä toimilla ja kaikki lait on pantava täytäntöön. Viimeisenä mainitsen vielä lastensuojelua ja kansainvälistä adoptiota koskevan lainsäädännön parantamisen, joka on mielestämme myönteinen askel. Kehottaisin kuitenkin Romanian viranomaisia etsimään pikaisen ratkaisun adoptoinnin ongelmana olevaan hitauteen, koska se estää lapsia pääsemästä perheisiin, joihin heillä on oikeus.
Vedoten tähän yleismaailmalliseen oikeuteen, joka on yksi perustuslakisopimuksen vahvoista puolista, pyydän, että perustettu kansainvälinen komitea aloittaisi työnsä heti ja että Romanian vastavalitut viranomaiset eivät tuhlaisi kallista aikaa, vaan antaisivat näille lapsille jouluksi vanhemmat, jotka jo rakastavat heitä ja joiden kanssa he voivat rakentaa parempaa tulevaisuutta rauhallisessa Euroopassa. 
Nicolaï,
   . Arvoisa puhemies, esitän asiani lyhyesti. Olen kuullut useita myönteisiä kommentteja, joista useimpiin voin yhtyä. Myös monia huolenaiheita tietenkin esitettiin, ja useista niistä voin myös olla samaa mieltä.
En ole samaa mieltä joistakin kriittisistä kommenteista, joita esittivät jäsen Ferber, jäsen Lagendijk ja eräät muut. Niiden mukaan Romania ei ole valmis neuvottelujen päättämiseen. Korostan, että toimimme puheenjohtajavaltiona ja neuvoston puheenjohtajana, ja siksi kantamme pohjautuu Euroopan komission arviointiin.
Romania ei ole valmis jäsenyyteen, ja siksi on mielestämme tärkeää, että ylimääräisiä vakuuksia ja suojalausekkeita sovelletaan vielä kaksi vuotta kaikkien neuvottelupuitteiden täyttämiseksi, kuten aiemmin puhuimme.
Vastauksena jäsen Lagendijkin kommentteihin haluan sanoa, että emme tarvitse neuvoston yksimielisyyttä käyttääksemme lisäsuojalauseketta eli mahdollisuutta lykätä liittymistä enintään vuodella. Hänen ja monen muun jäsenen mainitsemissa oikeus- ja sisäasioissa samoin kuin kilpailun arkaluontoisella alalla tarvitsemme tarkkaan ottaen vain määräenemmistön lisäsuojalausekkeen käyttöön.
Esittelijä Moscovici, jäsen Meijer sekä eräät muut esittivät joitakin huomioita Romaniasta tulleista viesteistä, joiden mukaan vastavalittu presidentti haluaa neuvotella uudelleen tuloksista. Ilmeisesti vastavalittu presidentti on huomannut kriittiset kommentit, jotka koskevat ajatusta ottaa jotkut luvut uudelleen käsiteltäviksi. Saimme Bukarestista tietää Basescun korostavan toiminnan tärkeyttä ennen vuoden 2007 tammikuuta, mikä ei jätä tilaa neuvottelujen lopputuloksen uudelleen käsittelylle.
Toistan lyhyesti jäsen Ferberille liittymisen taloudellisista seurauksista sen, mitä sanoin Bulgariasta. Taloudelliset seuraukset on järjestetty jo vuosien 2007–2009 rahoituspaketissa, rahoitusnäkymistä erillään.
Haluan päättää puheenvuoroni kiittämällä esittelijä Moscovicia. Hänen mietinnössään käsitellään kaikki tärkeät asiat rakentavasti ja tasapuolisesti. 
Rehn,
   . Arvoisa puhemies, haluan yhtyä näihin kiitoksiin, joita neuvoston puheenjohtaja esitti esittelijä Moscovicille, ja haluan esittää pari kommenttia ja vastausta niihin keskeisiin kysymyksiin, joita tässä keskustelussa nostettiin esiin.
Ensinnäkin jäsen Tabajdi sanoi arvostavansa komission objektiivista ja puolueetonta toimintaa. Kiitän häntä tästä ja korostan, että tämän pitää olla jatkossakin johtava periaate koko laajenemispolitiikassa. Näen asian niin, että viime kevään suuren rysäyksen jälkeen me etenemme nyt jatkossa asteittain ja maltillisesti Euroopan rauhan ja demokratian vyöhykkeen laajentamisessa. Neuvottelemme jäsenehdokkaiden kanssa asteittain ja maltillisesti, tarkasti ja huolellisesti.
Tältä kannalta ymmärrän yleisesti jäsen Ferberin esittämiä näkökohtia. Ikävää, että hänellä ei ollut aikaa kuunnella vastaustani. Kun Ferber vaati EU:lta, siis meiltä itseltämme, rehellisyyttä, olen samaa mieltä siitä, että meidän pitää arvioida kaikkien laajentumisratkaisujen vaikutukset ja meidän on pidettävä kriteereistä kiinni. Juuri sen takia olemme esittäneet turvalauseketta oikeus- ja sisäasioita sekä kilpailua koskeviin lukuihin. Tämä turvalauseke voidaan ottaa käyttöön määräenemmistöllä, mikä tekee siitä uskottavan, ja se kannustaa Romaniaa työskentelemään ja ponnistelemaan tulosten saavuttamiseksi.
Useat puhujat ovat myös kiinnittäneet huomiota aivan oikein niihin haasteisiin, joita Romanialla on edessään, muun muassa ympäristön ja vähemmistöjen aseman parantamiseksi samoin kuin korruption ja rikollisuuden vastaisen taistelun edistämiseksi. Näitä alueita me seuraamme jatkuvasti ja näihin palaamme perusteellisesti ensi syksyn seurantaraportin yhteydessä. Silloin arvioimme edistystä, jota tulevien kuukausien kuluessa on saatu aikaan. Tässä Romanian uudella hallituksella on tuhannen euron paikka näyttää, että se kykenee todellakin täyttämään sitoumukset ja uudistamaan Romanian yhteiskuntaa ja instituutioita.
Jäsenet Davies ja Jäätteenmäki korostivat sitä, että myös nykyisillä jäsenvaltioilla on paljon tekemistä oikeusvaltion kehittämiseksi. Tähän ei ole vaikea yhtyä. Ne eivät kuitenkaan kuulu laajenemiskomissaarin toimialaan, vaan paremminkin näihin kysymyksiin on puututtava rikkomusmenettelyjen kautta tai ajamalla asiaa Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen välineistöä käyttäen.
Päätteeksi kiitän esittelijä Moscovicia, yhdyn hänen samoin kuin jäsen Szent-Iványin esittämiin näkemyksiin siitä, että on sekä Euroopan unionin että Romanian edun mukaista, että Romania on valmis vuonna 2007. Tämä on ensi kädessä kiinni Romanian halusta ja kyvystä uudistaa valtiota ja yhteiskuntaa. Komissio osaltaan antaa kaiken tukensa, mitä se kykenee sille, että Romania voi voimistaa ponnistelujaan, jotta näitä äsken kuvattuja turvalausekkeita ei tarvitsisi käyttää. 
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt. Äänestys toimitetaan huomenna kello 11.30. 

Puhemies.
   Esityslistalla ovat seuraavana neuvostolle esitetyt kysymykset (B6-0136/2004).
Tarkastelemme monia kysymyksiä.
Teen ensin seuraavan täsmennyksen: parlamentin työjärjestyksen mukaan silloin, kun jäsen ei voi saapua paikalle esittääkseen kysymyksen, hänen on henkilökohtaisesti pyydettävä sijainen puhumaan puolestaan. Tämän vuoksi puhemiehistö ei voi hyväksyä sijaisiksi kolmansia osapuolia, kuten poliittisten ryhmien pääsihteereitä. Tämän vuoksi kysymykset nro 4 ja 7 esittäneiden jäsenten Aylwardin ja Ryanin sijaisuutta koskevia pyyntöjä ei voida hyväksyä, ja jos kyseiset jäsenet eivät ole täällä asianomaisena ajankohtana, kysymysten katsotaan jääneen väliin.
Arvoisa neuvoston jäsen Nicolaï, ennen kuin vastaatte ensimmäiseen kysymykseen, muistutan parlamenttia siitä, että Vidal-Quadras ilmoitti meille tänä aamuna, että sellaisten sitoumusten vuoksi, joita neuvoston edustaja ei voi siirtää myöhemmäksi, tämänpäiväisen istuntomme on päätyttävä klo 18.30. 
Puhemies.
Monet uusien jäsenmaiden yritykset, jotka tuovat alumiinia Venäjältä tai IVY-maista, ovat kääntyneet parlamentin jäsenten puoleen pyytäen heitä ryhtymään toimiin 6 prosentin tullimaksun perimisen lopettamiseksi tai sen minimoimiseksi. Tämän tullirajoituksen takia taloudellinen tilanne on merkittävästi huonontunut Puolassa tällä sektorilla, tuotantokustannukset ja tuotteiden hinnat ovat nousseet ja samalla puolalaisten yritysten kilpailukyky vaikeilla eurooppalaisilla markkinoilla on heikentynyt. Pienten ja keskisuurten firmojen ei ole kannattavaa käyttää mahdollisuutta ostaa alumiinia ilman tullia maista, joilla on asiaa koskevat sopimukset Euroopan unionin kanssa.
Aikooko neuvosto tehdä pikaisia päätöksiä suojellakseen konkurssin partaalla olevia puolalaisia yrityksiä? 
Nicolaï,
    Neuvosto pyytää parlamentin jäsentä tutustumaan vastaukseen, jonka se antoi Ryszard Czarneckin esittämään kysymykseen H-0399/04 17. marraskuuta 2004 pidetyllä kyselytunnilla. Se ehdotti tuolloin, että parlamentin jäsen esittää tämän kysymyksen komissiolle. 
Tomczak (IND/DEM ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston jäsen Nicolaï, ilmoitan teille, että esitin kysymykseni Euroopan komissiolle, mutta valitettavasti en saanut tyydyttävää vastausta. Haluan ilmaista tyytymättömyyteni tämän kysymyksen osalta vallitsevan huolestuttavan hämmennyksen ja sen yhteydessä esiin tulleiden byrokraattisten vaikeuksien johdosta, jotka saattavat hyvin olla tarkoituksellisia. Ei ole helppoa määrittää täsmällisesti, mikä elin on toimivaltainen tekemään päätöksiä, jotka koskevat alumiinin tuontia Venäjältä ja Itsenäisten valtioiden yhteisöön kuuluvista maista. Puola on toistuvasti pyytänyt Euroopan komissiolta näiden tullien alentamista, mutta valitettavasti sen pyynnöt on hylätty esittämättä mitään selkeitä tai konkreettisia syitä. Arvoisa neuvoston jäsen Nicolaï, tämän vuoksi vetoan teihin ja pyydän teitä toteuttamaan toimia tämän kysymyksen ratkaisemiseksi sekä puolalaisten että muiden maiden yrittäjien auttamiseksi. 
Nicolaï,
    Toistan, että tämä kysymys kuuluu todellakin komission yksinomaiseen toimivaltaan, minkä vuoksi en voi vastata kysymykseen. 
Puhemies.
Lokakuun 29. päivänä 2004 perustettiin Pyreneiden ja Välimeren Euroregio-alue (Katalonia, Aragonia, Baleaarit, Midi-Pyrénées ja Languedoc-Roussillon), jolla alueiden välistä yhteistyötä tehdään erityisesti rautateiden, ilmailun ja logistiikan infrastruktuureiden sekä innovaation ja tutkimuksen alalla ja joka haluaa avata ovensa uusille alueille.
Euroregio-alueessa ei ole nyt eikä tulevaisuudessakaan mitään poliittista, sillä politiikka ei kuulu perustetun uuden oikeudellisen rakennelman perusteisiin, vaan se keskittää ponnistelunsa edellä mainittuun yhteistyöhön.
Tässä mielessä haluaisin tietää, minkälaisen aseman Euroopan unioni tunnustaa kyseiselle Euroregio-alueelle ja erityisesti miten se ottaa alueen mukaan yhteisön politiikkojen suunnitteluun sekä minkälaiset hallinto- ja valvontatehtävät sille uskotaan, kun yhteisön varoja myönnetään nyt ja tulevaisuudessa alueiden ja aluekehityksen edistämiseen erityisesti Pyreneiden ja Välimeren Euroregio-alueella. 
Nicolaï,
    Neuvosto muistuttaa, että rakennerahastoja koskevista yleisistä säännöksistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1260/1999 mukaan yhteisöaloitteet ovat rakennerahastoihin liittyvä aluepolitiikan väline.
Nykyiseen ohjelmakauteen 2000–2006 sisältyy neljä yhteisöaloitetta. Yksi niistä on Interreg. Se kattaa rajatylittävän valtioiden välisen ja alueiden välisen yhteistyön, jonka tarkoituksena on kannustaa koko yhteisön alueen sopusointuista, tasapainoista ja kestävää kehittämistä. Interreg III jakautuu kolmeen osaan, jotka koskevat rajatylittävää yhteistyötä: integroidun alueellisen kehittämisen edistäminen raja-alueiden välillä, valtioiden välinen yhteistyö sekä integroituneen ja sopusointuisen alueen kehittäminen kaikkialla Euroopan unionissa ja alueiden välinen yhteistyö alueiden välisen taloudellisen kehityksen toimintatapojen ja menettelyjen parantamiseksi. Tämän vuoksi Pyreneiden ja Välimeren Euroregio-alue voisi hyötyä tämän yhteisöaloitteen tukemisesta, johon sovelletaan komission vahvistamia menettelyjä.
Neuvosto muistuttaa myös, että komissio on ehdottanut ”eurooppalaiset rajaseutuyhteistyöyhtymät” -nimisen välineen luomista. Sille annettaisiin oikeushenkilöllisyys rajatylittävää yhteistyötä haittaavien esteiden voittamiseksi. Neuvoston valmistelevat elimet tutkivat ehdotusta parhaillaan, ja myös Euroopan parlamentin on tarkasteltava sitä yhteispäätösmenettelyn yhteydessä. 
Ayala Sender (PSE ).
    Haluan tuoda esiin, että Euroopassa on yli sata Euroregio-aluetta ja että itse asiassa Interreg-yhteisöaloitteen, josta on tulossa nyt myös tavoite, vaikutuksesta ne ovat erittäin kiinnostavia.
Katsooko neuvoston puheenjohtaja, että Euroregio-alueet, kuten Pyreneiden ja Välimeren alue, ovat ratkaisevassa asemassa sekä niiden rajojen poistamiseksi, jotka ovat esteitä taloudelliselle ja sosiaaliselle kehitykselle, että Euroopan perustuslakiin sisältyvän alueellisen yhteenkuuluvuuden periaatteen lujittamiseksi? Jäsenvaltioiden hallitusten 25 edustajaa ovat allekirjoittaneet kyseisen periaatteen, minkä vuoksi se ansaitsee kaiken mahdollisen tuen unionilta. 
Ortuondo Larrea (ALDE ).
    Arvoisa puhemies, olemme toisinaan vastaanottaneet valituksia Euroopan alueilta, toisin sanoen valtioiden hallituksilta, jotka jakavat koheesiovaroja sekä rakennevarojen alueellista osaa. Alueet, jotka ovat poliittisesti samoin suuntautuneita kuin maan hallitus, saavat toisinaan osakseen suotuisaa kohtelua.
Aluepolitiikasta tuolloin vastannut komission jäsen Barnier ilmoitti meille välineen, johon alueet voivat liittyä suoraan ilman, että niiden tarvitsee kääntyä valtioiden hallitusten puoleen. En tiedä, oliko Barnier’n tarkoittama väline eurooppalaisia rajaseutuyhteistyöyhtymiä koskeva aloite, joka on käsiteltävänä neuvostossa ja joka tulee myös parlamentin käsiteltäväksi.
Onko neuvosto yhtä mieltä siitä, että alueiden olisi voitava käyttää varoja suoraan ilman, että niiden tarvitsee kääntyä valtioiden hallitusten puoleen? 
Nicolaï,
    Yritin käsitellä asioita laajasti alustavissa huomautuksissani, mutta lisään, että jäsenvaltiot ja alue- ja paikallisviranomaiset ovat kokeneet huomattavia vaikeuksia rajaseutuyhteistyön, valtioiden välisen yhteistyön ja alueiden välisen yhteistyön hallinnoinnissa kansallisten lakien ja menettelyjen keskinäisen poikkeavuuden vuoksi. Tämän vuoksi olisi toteutettava EU:n tai yhteisön tason asianmukaisia toimenpiteitä vaikeuksien vähentämiseksi. Koko yhteisön alueen sopusointuinen kehittäminen ja taloudellisen, sosiaalisen ja alueellisen yhteenkuuluvuuden lujittaminen edellyttää rajaseutuyhteistyön tehostamista ja tarvittavien toimenpiteiden toteuttamista rajaseutuyhteistyön toteutusedellytysten parantamiseksi. 
Puhemies.
Heti presidentinvaalien jälkeen Yhdysvaltain hallitus tunnusti yksipuolisesti ja odottamatta EJTM:n (Entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia) Makedonian tasavallan nimellä, välittämättä vähääkään Euroopan unionista ja Kreikasta.
Tämän seurauksena YK:n pääsihteerin suojeluksessa tehtyyn väliaikaiseen sopimukseen perustuva vuoropuhelu molempia osapuolia tyydyttävän nimen löytämiseksi EJTM:lle on vaakalaudalla.
Koska Euroopan unioni tukee väliaikaiseen sopimukseen perustuvaa vuoropuhelua, miten neuvosto aikoo kannustaa jatkamaan vuoropuhelua molempia osapuolia tyydyttävän ratkaisun löytämiseksi?
Nicolaï,
    Vastauksessaan parlamentin jäsenelle neuvosto korostaa sitä, että se ei ole muuttanut kantaansa sen jälkeen kun Yhdysvallat päätti tunnustaa entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian sen perustuslaissa olevalla nimellä.
Neuvosto totesi EU:n ja entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian välisessä syyskuussa 2004 pidetyssä ensimmäisessä vakautus- ja assosiaationeuvoston kokouksessa, että nimeä "entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia" koskevat erimielisyydet jatkuivat, ja kannusti etsimään YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselmien 817/93 ja 845/93 pohjalta ratkaisua, jonka sekä Kreikka että entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia voisivat hyväksyä. Euroopan unionin ja Länsi-Balkanin foorumin marraskuussa 2004 annetussa yhteisessä lehdistötiedotteessa sekä EU:n että entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian ulkoministerit muistuttivat, että kaikkien osallistujien on tärkeää päästä yksimielisyyteen yhteisesti hyväksyttävissä olevien ratkaisujen löytämisestä ja ratkaisemattomia kysymyksiä koskevien sopimusten tekemisestä naapurimaiden kanssa. 
Papadimoulis (GUE/NGL ).
   – Arvoisa ministeri, vastaan lisäkysymyksellä: katsooko neuvosto, että tämä pitkään ratkaisematta ollut nimikysymys saattaa vaikeuttaa tämän maan toivottua lähentymistä EU:n toimielimiin? Mitä muita toimia neuvosto aikoo toteuttaa taivutellakseen EJTM:n hallitusta ylläpitämään New Yorkissa käytävien keskustelujen aikana rakentavampaa neuvotteluasennetta yhteisesti hyväksyttävissä olevan ratkaisun löytämiseksi? 
Nicolaï,
    Tämä on jossain määrin eri asia, eikä minulla ole mitään lisättävää siihen, mitä juuri sanoin. 
Puhemies.
   Koska kysymyksen esittäjä ei ole paikalla, kysymys nro 4 jätetään väliin.
Voiko neuvosto kertoa selkeästi, miten Euroopan unioni aikoo yrittää tulevina kuukausina vaikuttaa epävirallisesti Yhdysvaltojen hallitukseen, jotta tämä noudattaisi kaikkia Kioton pöytäkirjan poliittisia velvoitteita?
Voiko neuvosto ilmoittaa selkeästi, mihin kansainvälisen tason ponnisteluihin Euroopan unioni aikoo ryhtyä varmistaakseen sen, että kaikki maailman valtiot noudattavat Kioton sopimuksen selkeitä ja yksiselitteisiä sitoumuksia?
Jos halutaan, että Euroopan unionista tulee kilpailukykyisempi, kaikilla yhteisöillä Euroopassa on oltava mahdollisuus käyttää uusia teknologioita. Euroopan unioni on sitoutunut panemaan täytäntöön niin sanotun IDABC-ohjelman, jonka tarkoituksena on edistää Internetin käyttöä julkisissa ja hallitusten palveluissa. Se on osta yleiseurooppalaista eGovernment Services -aloitetta.
Voiko Eurooppa-neuvosto ilmoittaa selvästi, mitä edistystä on saavutettu tämän ohjelman täytäntöönpanossa, joka ohjelma on hyvin tärkeässä asemassa informaatiotekniikan saatavuuden parantamisessa Euroopassa? 
Nicolaï,
    Neuvosto ilmoittaa parlamentin jäsenelle, että HVTYK-ohjelman täytäntöönpano kuuluu komission vastuualueeseen. Tässä tehtävässä komissiota avustaa yleiseurooppalaisia sähköisiä viranomaispalveluja käsittelevä komitea. Neuvosto muistuttaa parlamentin jäsentä myös siitä, että HVTYK-ohjelmaa koskeva päätös tulee voimaan 1. tammikuuta 2005, eikä ohjelman täytäntöönpano ole siten vielä alkanut.
Neuvosto kehottaa parlamentin jäsentä kääntymään tässä asiassa komission puoleen yksityiskohtaisemman käsityksen saamiseksi ohjelman valmistelusta. Neuvosto on tietoinen kahdesta tutkimuksesta, jotka komissio käynnisti HVT-ohjelman mukaisesti. Toisen tutkimuksen tarkoituksena on kartoittaa tarpeita ja yleiseurooppalaisista sähköisistä viranomaispalveluista yrityksille ja kansalaisille koituvia hyötyjä yleiseurooppalaisen palvelun toimittamista koskevan asianmukaisesti suuntautuvan lähestymistavan lujittamiseksi. Toisen tutkimuksen tarkoituksena on määrittää yleiseurooppalaisten sähköisten viranomaispalvelujen tukemiseen tarvittavat tulevat infrastruktuuripalvelut.
Lisäksi neuvosto kiittää komissiota HVTYK-ohjelman valmistelun osalta 17. ja 18. helmikuuta 2005 pidettävän konferenssin organisoinnista. Konferenssissa keskitytään yleiseurooppalaisia sähköisiä viranomaispalveluja koskeviin vaatimuksiin kansalaisten ja yritysten kannalta sekä niiden toteuttamisen edellyttämiin asioihin. 
Crowley (UEN ).
    Kiitän neuvoston puheenjohtajaa vastauksesta. Esitin kysymyksen hänelle, koska kun aihetta koskevasta ohjelmasta keskusteltiin ensimmäisen kerran, juuri neuvosto otti sen esiin, ja Alankomaiden hallitus, samoin kuin Irlannin, Luxemburgin ja Italian hallitukset, esittivät ohjelmaa koskevan ehdotuksen, jota olisi kehitettävä komissiossa.
Sen osalta, mitä olette sanonut ja mitä tiedätte komission tekevän, onko mitään sellaisia erityisiä aloitteita, jotka puheenjohtajavaltio haluaa siirrettävän omalta kaudeltaan Luxemburgin puheenjohtajakaudelle sen takaamiseksi, että tämän ohjelman tehtävä toteutetaan kokonaan? 
Nicolaï,
    Näiden tärkeiden toimien lisäksi HVT-ohjelmasta vastaava komission yksikkö valmistautuu käynnistämään ohjelman täysimittaisesti vuoden 2005 ensimmäisen puoliskon aikana. Tätä varten tarkastellaan suunniteltuja toimia ja kehitellään malleja työohjelman kohdiksi, hankkeiden toteutussuunnitelmia jne. 
Puhemies.
Voiko neuvosto esittää pääpiirteissään, mihin toimiin on ryhdytty meriturvallisuuden ja varmuuden parantamiseksi Euroopassa Erika-onnettomuuden jälkeen? Voiko neuvosto myös hahmotella selkeästi, mitä toimia se aikoo toteuttaa meriturvallisuuden ja varmuuden parantamiseksi tulevina vuosina? 
Nicolaï,
    Kuten neuvosto on todennut toistuvasti, turvallisuus ja varmuus ovat Euroopan unionin meripolitiikan keskeisiä aiheita. Toimenpiteet niiden parantamiseksi sekä meriympäristön suojelemiseksi muodostavat pääosan viiden onnettomuutta seuraavan vuoden jälkeen annetusta lainsäädännöstä.
Vastauksissaan tähän ja muihin vastaaviin tapauksiin neuvosto on kannattanut jatkuvasti kaksiosaista lähestymistapaa: toisaalta kansainvälisten sopimusten määräysten sisällyttämistä yhteisön lainsäädäntöön ja siten ankarimpien maailmanlaajuisten standardien täsmällisempää noudattamista ja toisaalta erityisten yhteisön määräysten antamista aina kun IMO-standardeja ei ole tai kun ne ovat riittämättömiä. Tällä tavalla on laadittu laaja ja edelleen laajentuva meriturvallisuuslainsäädäntö.
Heti onnettomuuden jälkeen toteutettuihin erityisiin toimenpiteisiin kuuluvat ensiksikin Erika I -toimenpidekokonaisuuden mukaiset toimenpiteet, joiden tarkoituksena oli satamavaltion suorittama laajennettu tarkastus alikuntoisten alusten käytön estämiseksi sekä niiden luokittelujen ankarampi seuranta, joita yritykset käyttävät aluksia koskevien turvallisuustarkastusten suorittamiseksi, ja yksirunkoisten säiliöalusten käytöstä poistamisen nopeuttaminen. Toiseksi Erika II -toimenpidekokonaisuuden mukaisten toimenpiteiden tarkoituksena oli alusliikennettä koskevan yhteisön seuranta- ja tietojärjestelmän luominen ja Euroopan meriturvallisuusviraston perustaminen, jonka päätehtävänä on seurata EU:n meriturvallisuussääntöjen tehokkuutta yleensä.
Muihin toimenpiteisiin sisältyvät toimenpiteet, joiden tarkoituksena on parantaa muiden alusten kun öljytankkereiden, muun muassa matkustaja-alusten, turvallisuutta merenkulkijoiden koulutuksen vähimmäistason takaamiseksi ja alusten aiheuttaman ympäristön pilaantumisen vähentämiseksi. Monien terroritekojen seurauksena turvallisuutta on pyritty parantamaan alusten ja satamarakenteiden turvatoimien parantamisesta aikaisemmin tänä vuonna annetulla asetuksella, jossa SOLAS ISPS -toimenpiteet sisällytetään EU:n lainsäädäntöön ja laajennetaan ne koskemaan yhteisön sisäistä liikennettä.
Neuvosto harkitsee parhaillaan toimenpiteitä IMO:n kansainvälisen turvallisuusjohtamissäännöstön täytäntöönpanemiseksi yhteisössä, jotta seuraamuksia voidaan määrätä tietyistä pilaamisrikoksista, ja satamien turvallisuutta parantaa.
Tulevaisuuden osalta todettakoon lopuksi, että uusi meriturvallisuustoimenpiteitä koskeva toimenpidekokonaisuus on tarkoitus jättää neuvoston tarkasteltavaksi keväällä 2005. 
Ó Neachtain (UEN ).
    Kiitän neuvoston puheenjohtajaa hänen vastauksestaan. Voiko hän vakuuttaa, että unioni toteuttaa rahoitusnäkymien sallimissa rajoissa meriturvallisuutta koskevia toimia lähivuosina? 
Papadimoulis (GUE/NGL ).
   – Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, ehdotus direktiiviksi, jossa määrätään seuraamuksia meren pilaamisesta, on edelleen vireillä Alankomaiden puheenjohtajakaudella, koska tietyt maat, muun muassa Kreikka, ilmaisivat eriävän kantansa. Olen tietoinen siitä, että Kreikka ehdotti tiettyjä tarkistuksia tämän direktiivin hyväksymiseksi. Voiko neuvosto kuvailla meille näiden Kreikan hallituksen esittämien tarkistusten sisältöä? 
Nicolaï,
    Viimeisin kysymys on kutakuinkin uusi. Tämä ensimmäinen kysymys liittyy myös erääseen toiseen kysymykseen. Meidän on tarkoitus käydä monia keskusteluja rahoitusnäkymistä, ja yksi monista kysymyksistä, joista aiomme keskustella, on juuri tämä. Kuten tiedätte, neuvosto ei ole päättänyt mitään uusista rahoitusnäkymistä. Olemme ainoastaan esittäneet yleiskatsauksen niin sanotuista peruselementeistä, joista käy ilmi eri jäsenvaltioiden erilaiset kannat komission ehdotuksiin. 
Puhemies.
   Koska kysymyksen esittäjä ei ole paikalla, kysymys nro 7 jää väliin.
Voiko neuvosto ilmoittaa, kuinka paljon varoja Euroopan unioni on käyttänyt huumeiden viljelyn lopettamiseen Afganistanissa vuonna 2004 ja kuinka paljon varoja Eurooppa-neuvosto suunnittelee käyttävänsä tähän tarkoitukseen seuraavien kahden vuoden aikana?
Neuvosto on hyväksynyt kuluttajan suojelun yhteydessä tehtävästä hallinnollisesta ja oikeudellisesta yhteistyöstä annetun asetuksen. Onko neuvostolla tämän myönteisen kehityksen jälkeen suunnitelmia edistää jäsenvaltioiden tekemää yhteistyötä, jolla rajojen yli toimivien, olemattomia palkkioita lupaavien ja harhaanjohtavaa markkinointia harrastavien huijareiden ja kaupustelijoiden toiminta sekä muu vastaava rajat ylittävä rikollisuus saadaan loppumaan? 
Nicolaï,
    Arvoisa puhemies, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen antaminen kuluttajansuojalainsäädännön täytäntöönpanosta vastaavien kansallisten viranomaisten yhteistyöstä – niin sanottu asetus kuluttajansuojaa koskevasta yhteistyöstä – ei sinänsä vaikuta millään tavoin jäsenvaltioiden väliseen lainvalvonta-alan yhteistyöhön. Jäsenvaltioiden poliisi- ja oikeusviranomaiset tekevät jo aktiivisesti yhteistyötä kaikenlaisen rikollisuuden torjumiseksi. Neuvosto on hyväksynyt erilaisia rajaseutuyhteistyövälineitä rikollisuuden torjumiseksi, erityisesti vastavuoroisen tunnustamisen ja täytäntöönpanon alalla. Näillä välineillä on periaatteessa yleinen soveltamisala, eivätkä ne rajoitu mihinkään tietyntyyppiseen rikollisuuteen. 
Moraes (PSE ).
    Tämä vastaus havainnollistaa sitä, minkä vuoksi esitin kysymyksen. Tällainen rikollisuus vaikuttaa kansalaisiin kaikkialla Euroopan unionissa; se on nopeasti kasvava rikollisuuden muoto. Parlamentin jäsenet tietävät, että EU:n kansalaisia – hyvin usein haavoittuvia ihmisiä, kuten vanhuksia – on johdettu harhaan. Ymmärtääkö puheenjohtajavaltio, että tietyt rikollisuuden muodot ovat luonnostaan rajatylittäviä kysymyksiä? Minä esimerkiksi edustan Lontoota, jossa tällaista rikollisuutta on paljon, mutta ihmisiä huiputetaan kaikkialla EU:ssa. Pyydän neuvostoa suhtautumaan vakavasti tähän rikollisuuden muotoon, jota ei käsitellä rajatylittävänä kysymyksenä. Jäsenvaltioiden välillä on liian vähän tämän kasvavan rikollisuuden muodon alaa koskevaa yhteistyötä, ja tiedämme, että EU:n kansalaiset odottavat meidän parlamentin jäsenten kysyvän teiltä, kuinka tehokkaasti voitte ratkaista tällaisen rajatylittävän kysymyksen. 
Martin, David (PSE ).
    Haluan korostaa kollegani juuri esiin ottamia näkökohtia. Euroopan parlamentin jäsenenä saan paljon kirjeitä huolestuneilta äänestäjiltä, joita Euroopan unionin muissa jäsenvaltioissa toimivat henkilöt ovat pettäneet erityisesti fakseilla, lähettämällä vilpillisiä sopimuksia ja ilmoittamalla virheellisesti arpajaisvoittajia. Monet niistä ovat peräisin Luxemburgista, joka on EU:n seuraava puheenjohtajavaltio. EU saa huonoa mainetta, jos meille ilmoitetaan, ettei tilanteelle ole tehtävissä mitään. Jos kansalaisten halutaan hyötyvän mitenkään EU:n yhteistyöstä, juuri tämänkaltaisia ongelmia olisi voitava ratkaista. 
Nicolaï,
    Ymmärrämme ongelman ja panen merkille huomautuksenne. Valitettavasti minulla ei ole mitään lisättävää siihen, mitä sanoin aikaisemmin. 
Puhemies.
Darfurin alueella kuolee päivittäin satoja ihmisiä nälän, tautien ja jatkuvien väkivaltaisuuksien seurauksena. Kuolonuhreja on tähän mennessä jo 70 000, ja sadat tuhannet ovat yhä vaarassa. Hyökkäykset viattomia siviilejä vastaan jatkuvat, ja pakolaisten määrä lisääntyy ihmisten paetessa väkivaltaisuuksia. Siviilien elämää leimaa jatkuva hyökkäysten pelko, ja he ovat elintarvikkeista, vedestä ja eloonjäämispakkauksista koostuvan humanitaarisen avun varassa.
Jatkuvat väkivaltaisuudet ja turvattomuus haittaavat vakavasti humanitaarista avustustoimintaa, sillä ne estävät pääsyn monille alueille. Kärsimys lisääntyy ja viattomat ihmishenget ovat uhattuina.
Mihin toimiin neuvosto on ryhtynyt löytääkseen ratkaisun Darfurin kriisiin ja varmistaakseen, että Euroopan unioni jatkaa ponnistelujaan kyseisen vakavan tilanteen ratkaisemiseksi? Miten neuvosto pyrkii vaikuttamaan Sudanin hallitukseen, että se kunnioittaisi kansainvälistä oikeutta ja Yhdistyneiden Kansakuntien eri virastojen kanssa allekirjoittamiaan sopimuksia? 
Nicolaï,
    Darfurin kriisi on ollut alusta alkaen, jo vuoden alusta, yksi EU:n työlistan ehdottomasti tärkeimmistä kohteista. Euroopan unioni on ollut koko vuoden etulinjan toimija kansainvälisissä ponnisteluissa Darfurin kriisin hillitsemiseksi ja ratkaisemiseksi, siellä tapahtuvien massiivisten ihmisoikeusrikkomusten lopettamiseksi ja sen estämiseksi, että jo nyt hyvin vakava ihmisoikeustilanne heikkenee edelleen.
Jäsenvaltiot ja yhteisö ovat edistäneet humanitaarista hätäapua yli 325 miljoonalla eurolla. Unioni on myös tukenut voimakkaasti Afrikan unionin johtoasemaa kriisin käsittelyssä. EU on siten ollut avainasemassa tuettaessa AU-johtoista aselevon seurantatehtävää, ja se tukee tällä hetkellä laajennetun operaation kehittämistä aktiivisesti.
Lähes 60 prosenttia laajennetun AU:n operaation kokonaiskustannuksista rahoitetaan rauhan alan välineestä myönnettävistä noin 80 miljoonan euron määrärahoista, ja useat jäsenvaltiot tarjoavat tehtävään lisärahoitusta ja logistiikkatukea samoin kuin suunnittelijoita ja sotilastarkkailijoita.
Neuvosto on toistuvasti – viimeksi kokouksessaan 22. marraskuuta – vahvistanut valmiutensa jatkaa tukeaan operaation kehittämiseksi tarjoamalla rahoitusta, logistiikkaa ja tarvikkeita sekä tarvittaessa henkilöstöä.
Neuvosto katsoo, että AU:n laajennetun operaation kehittäminen Darfurissa samoin kuin EU-johtoiset neuvottelut osapuolten välillä Darfuria koskevan poliittisen ratkaisun löytämiseksi tarjoavat tilaisuuden Darfurin konfliktin laaja-alaiseen ratkaisuun.
Samanaikaisesti näiden ponnistelujen kanssa EU on osallistunut kansainvälisen yhteisön kaikkiin osapuoliin kohdistamaan painostukseen vapaasti ja ilman ehtoja myönnettävän humanitaarisen avun ja siviiliväestön turvallisuuden takaamiseksi. Neuvosto seuraa tiiviisti, että kaikki osapuolet noudattavat EU:n ja kansainvälisen yhteisön esittämiä vaatimuksia ja sen YK:n kanssa tekemiä sitoumuksia. Tässä tarkoituksessa EU tekee tiivistä yhteistyötä YK:n pääsihteerin Sudanin-erityisedustajan kanssa ja osallistuu aktiivisesti yhteistoteutusmekanismin työhön; kyseinen mekanismi arvioi sekä Sudanin hallituksen että YK:n sitoumuksista muodostuvan yhteisen julkilausuman täytäntöönpanoa.
YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselmien 1556 ja 1564 mukaisesti neuvosto on myös useaan otteeseen toistanut halukkuutensa toteuttaa tarvittavat toimenpiteet ja rangaistusseuraamukset, jos edistystä Sudanin hallituksen tekemien sitoumusten osalta ei tapahdu. 
McGuinness (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, kiitän teitä Sudanin tilannetta koskevasta yhteenvedosta. Juuri tänään saimme uutisia Ireljan ulkopuolella toimivilta humanitaarisilta järjestöiltä; niiden mukaan tilanne on huonompi, ei parempi.
Pyydän teitä kertomaan, milloin voimme todella ryhtyä rangaistustoimiin niillä uhkailujen sijaan. Tällä hetkellä Sudanissa elää yli puoli miljoonaa ihmistä erittäin huonoissa olosuhteissa. Asia ei ole ehkä enää otsikoissa, mutta ongelma ei ole kadonnut. 
Nicolaï,
    Olen samaa mieltä. Kuten ehkä tiedätte, neuvosto keskusteli Sudanin tilanteesta myös viime maanantaina, ja olemme vakavasti huolestuneita turvallisuus- ja humanitaarisen tilanteen heikkenemisestä Darfurissa. Tämän vuoksi neuvosto kehotti kaikkia osapuolia noudattamaan sitoumuksiaan kaikilta osin. Kannustimme niitä myös saattamaan päätökseen Sudanin hallituksen ja Sudanin kansan vapautusliikkeen ja -armeijan (SPLMA) väliset neuvottelut ennen vuoden loppua.
Neuvosto seuraa Darfurin tilannetta edelleen ja harkitsee tarvittavia toimenpiteitä, kuten mahdollisesti YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselmien 1556 ja 1565 mukaisia rangaistustoimia, mikäli mitään konkreettista edistystä ei tapahdu tältä osin. Tämän vuoksi tilanne on nyt ja myöhemmin yksi Euroopan unionin työlistan tärkeimmistä kysymyksistä. 
Puhemies.
Ruotsissa tapahtui äskettäin traaginen onnettomuus, jossa Trelleborgin lautalta tullut vahvasti alkoholin vaikutuksen alaisena ollut rekka-autonkuljettaja ajoi kiellettyyn ajosuuntaan ja viisi ihmistä vastaantulevissa kahdessa autossa kuoli. Euroopan eri maissa vallitseva erilainen suhtautuminen alkoholiin ja erilaiset promillerajat vaikeuttavat alkoholin vaikutuksen alaisina ajavien kuljettajien kuriin saamista ja heidän syytteeseen asettamistaan.
Neuvosto antoi vuonna 2001 komission ehdotuksesta suosituksen, jonka mukaan kaikkien EU:n jäsenvaltioiden olisi ryhdyttävä soveltamaan 0,2 promillen enimmäisrajaa ammattikuljettajiin. Suositus hyväksyttiin tieliikenteeseen sovellettavaa yhteistä promillerajaa koskevan direktiivin sijasta. Mitkä maat ovat tähän mennessä ottaneet käyttöön tämän promillerajan? Arvioiko neuvosto antamansa suosituksen vaikutukset ja mitkä ovat suositukseen sisältyvän seurannan tulokset yhteisön tasolla? 
Nicolaï,
    Neuvosto korostaa, että yleisesti ottaen päätelmissä, jotka neuvosto antoi 4. ja 5. huhtikuuta 2001 pitämänsä kokouksen jälkeen moottorikäyttöisten ajoneuvojen kuljettajia koskevasta suurimmasta sallitusta veren alkoholipitoisuudesta annetun Euroopan komission suosituksen perusteella, neuvosto kannusti komissiota seuraamaan tiiviisti ja arvioimaan suosituksensa vaikutuksia kolmen vuoden ajan kiinnittäen erityistä huomiota suosituksessa oleviin ehdotuksiin sallitusta veren alkoholipitoisuudesta ja esittämään tarvittaessa aihetta koskevaa uutta lainsäädäntöä. Neuvostolle ei ole tähän mennessä ilmoitettu sellaisen arvioinnin tuloksesta.
Tämän vuoksi neuvosto korostaa, että näissä päätelmissä ei erityisesti edellytetä veren alkoholipitoisuuden 0,2 mg:n sallitun enimmäismäärän käyttöönottoa ammattikuljettajilla. Lisäksi neuvosto tiedottaa parlamentin jäsenelle, että sillä ei ole minkäänlaisia tietoja siitä, kuinka moni jäsenvaltio on tähän mennessä ottanut käyttöön mainitut veren alkoholipitoisuusrajat.
Neuvosto kehottaa parlamentin jäsentä kuitenkin kiinnittämään huomiota sääntöjen noudattamisen valvonnasta tieliikenneturvallisuuden alalla 6 päivänä huhtikuuta 2004 annettuun komission suositukseen, jossa suosituksessa 6 kehotetaan varmistamaan, että rattijuopumusvalvonnan johtavana periaatteena on tehdä satunnaisia puhalluskokeita alkometrien avulla.
Neuvosto vakuuttaa parlamentin jäsenelle, että se on edelleen voimakkaasti sitoutunut parantamaan tieliikenneturvallisuutta ja poistamaan kaikki mahdolliset tieliikennekuolemiin johtavat syyt. Se viittaa tältä osin viime vuoden kesä- ja joulukuussa tieturvallisuudesta annettuihin neuvoston päätelmiin, joissa molemmissa viitataan nimenomaisesti valvonnan tehostamiseen erityisesti turvavyön käytön, ylinopeuden ja rattijuopumusongelman osalta.
Tämän voimassa olevan sitoumuksen pohjalta neuvosto keskusteli eri näkemyksistä kokouksessaan 9. ja 10. joulukuuta 2004 ja antoi tieliikenteen turvallisuutta koskevat päätelmät, joissa se totesi olevansa yhtä mieltä siitä, että tieliikenneturvallisuuspolitiikassa on keskityttävä seuraaviin neljään tärkeään tieliikenneturvallisuuden alaan: valvonta ja parhaat käytännöt, ajoneuvojen turvallisuus, turvallisuuden parantaminen Euroopan teillä ja tieliikenteen turvallisuuden rahoittaminen.
Neuvosto korosti tässä yhteydessä, että tieliikenneturvallisuuden valvonnassa olisi kiinnitettävä ensisijaisesti huomiota niihin kuljettajien käyttäytymismuotoihin, joihin liittyy korkea onnettomuusriski tai joilla saattaa olla vakavia seurauksia, kuten ajaminen alkoholin vaikutuksen alaisena. 
Hedkvist Petersen (PSE ).
    Arvoisa puhemies, kiitän neuvostoa vastauksesta, mutta olen hyvin pahoillani siitä, että kysymys on putoamassa komission ja neuvoston väliseen mustaan aukkoon. Neuvosto voisi aivan hyvin tehdä aloitteen asiassa. Tiedämme, että noin 10 000 ihmistä kuolee teillä vuosittain rattijuoppouden uhreina. Tiedämme myös, että rattijuoppouden käsittelemiseksi on tärkeää tarkastella kaupallista ajamista. Tämän vuoksi tämä suositus on tärkeä, enkä näe mitään syytä, minkä vuoksi jäsenvaltioiden ei pitäisi tehdä tällaisia aloitteita.
Päätelmiin sisältyy myös kappale seurannasta, joka mahdollistaa lisäkeskustelut siitä, kuinka autoihin asetettavat alkometrit voidaan ottaa käyttöön. Tämä on tekninen keksintö, jonka parissa myös teollisuus työskentelee. Kuulisin mielelläni, keskustellaanko neuvostossa mahdollisuudesta ottaa käyttöön ajoneuvoihin asetettavat alkometrit. 
Nicolaï,
    Olen pahoillani siitä, ettei vastaukseni tyydyttänyt parlamentin jäsentä. Arvelin selostaneeni ne monet toimet ja asiat, jotka ovat osoituksena neuvoston sitoutumisesta asiaan. Meidän on saatettava voimaan virallinen kantamme, samoin kuin yksittäisiä jäsenvaltioita koskeva neuvoston virallinen kanta. Kuten yritin selostaa aikaisemmin, asia on nyt komission käsissä, ja odotamme sen arviointia ja ehdotuksia. 
Puhemies.
Euroopan unionin kunnianhimoinen tavoite tulla maailman kilpailukykyisimmäksi taloudeksi (Lissabonin strategia) edellyttää EU:n tutkimuspolitiikan määrärahojen tuntuvaa lisäämistä. Tutkimusmäärärahoilla on EU:lle strategista merkitystä, koska niillä investoidaan EU:n selviytymiseen ympäristössä, jossa kansainvälinen kilpailu on äärimmäisen tiukkaa. EU:n kunnianhimoista tutkimuspolitiikkaa koskevat lausumat ovat kuitenkin ristiriidassa vakaus- ja kasvusopimuksen rajoitusten kanssa, koska niissä jäsenvaltioilta kielletään julkiset menot, jotka nostavat julkisen vajeen yli kolmeen prosenttiin bruttokansantuotteesta.
Jäsenvaltioita voidaan mielestäni kannustaa säilyttämään tutkimuspolitiikan julkinen rahoitus yhdessä prosentissa bruttokansantuotteesta vain, jos tätä osuutta ei lueta mukaan vakaus- ja kasvusopimuksen kolmen prosentin raja-arvoon. Eivätkö julkiset tutkimusmenot ole neuvostonkin mielestä EU:lle strategisesti ensiarvoisen tärkeitä ja eikö ne olisi perusteltua jättää sopimuksen ehtojen ulkopuolelle? Perustelu, jonka mukaan tällainen päätös tarjoaa mahdollisuuden joukolle muita poikkeuksia (esim. sotilasmenoissa), on väärä, kun otetaan huomioon, että tutkimuksen tukeminen on EU:n vahvistettu strateginen tavoite, jota ei voi rinnastaa muihin kansallisiin tai eurooppalaisiin tavoitteisiin.
Nicolaï,
    Neuvosto toteaa, että tutkimuksen kasvavat kokonaismenot ovat todellakin keskeinen tekijä Lissabonin strategiassa ja yksi tärkeimmistä keinoista, joiden avulla EU:n kilpailukykyä maailmantalouden toimijana voidaan parantaa.
Neuvosto ja jäsenvaltiot ovat toistuvasti sitoutuneet saavuttamaan vuoteen 2010 mennessä tutkimus- ja kehittämiskulujen tason, joka on keskimäärin 3 prosenttia BKT:stä. Äskettäisessä Kokin mietinnössä korostettiin jälleen kerran tarvetta korjata tilannetta tämän tavoitteen saavuttamiseksi.
Tästä yleisestä lausunnosta huolimatta neuvosto ei yhdy parlamentin jäsenen näkemykseen siitä, että vakaus- ja kasvusopimus estää jäsenvaltioita saavuttamasta Lissabonin tavoitetta. Vakaus- ja kasvusopimus on ehkä pikemminkin väline, jonka avulla jäsenvaltioita voidaan kannustaa sellaisissa asioissa, joista aiheutuvat kulut rahoitetaan yksittäisistä budjettikohdista.
Ensiksikin on täysin mahdollista rahoittaa tutkimusta ja noudattaa samalla sopimusta. Tämä on hyvin tärkeä näkökohta, jonka perusteella voidaan todeta, ettei sopimus ole tutkimusinvestointeja rajoittava tekijä. Tutkimusrahoituksessa on kyse pikemminkin kansallisista prioriteeteista.
Kolmanneksi huomautan, että T[amp]K-kulujen taso ei ole yksinomaan julkisen rahoituksen varassa. Tavoite kattaa myös yksityistä rahoitusta saavan T[amp]K:n, jota voidaan kannustaa monin julkisista kuluista riippumattomin keinoin. Tärkeintä 3 prosentin tavoitteen saavuttamisessa ovat ne kaksi kolmasosaa T[amp]K-kuluista, jotka on katettava yksityisellä rahoituksella, ei se kolmasosa, joka on katettava julkisin varoin.
Lopuksi muistutan, että vakaus- ja kasvusopimus on kehys, jonka avulla budjettipolitiikkaa ohjataan laaja-alaisesti julkisen rahoituksen kestävyyden takaamiseksi pitkällä aikavälillä. Kaikki kulut on maksettava, vaikka toivomme, että investoinnit tuottavat ajan mittaan voittoa. Kun Ecofin-neuvosto keskusteli sopimuksesta 16. marraskuuta 2004 ja tämä kysymys otettiin esiin, jäsenvaltioiden valtaenemmistö vastusti turvautumista jäsenen ehdottamaan mahdollisuuteen ja tiettyjen menoluokkien poissulkemista vajelaskelmista.
Liiallisen vajeen syitä koskevassa erittelevässä arvioinnissa neuvosto ottaa aina huomioon menotyypin ja todennäköiset pitkäaikaiset vaikutukset. Neuvosto ei ole kuitenkaan samaa mieltä parlamentin jäsenen arvioinnista, joka koskee T[amp]K-kulujen poissulkemista vajelaskelmista. 
Vakalis (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, olisin saattanut hyväksyä kaiken mitä neuvoston jäsen Nicolaï esitti, jollen uskoisi, ettemme voi saavuttaa Lissabonin tavoitteita, ellei tutkimuksessa edetä merkittävästi. Yhtyisin siten näkemykseen, jos vastaus koskisi mitä tahansa muuta aihetta. Valitettavasti en voi olla kuitenkaan samaa mieltä, koska tutkimus on yksi Lissabonin kulmakivistä. 
Nicolaï,
    Ainoastaan kaksi EU:n jäsenvaltiota – Suomi ja Ruotsi – ovat jo saavuttaneet sen Lissabonin päämäärän, jonka mukaan 3 prosenttia BKT:stä käytetään T[amp]K:hon. Ne onnistuivat asiassa saavuttamalla julkisen talouden ylijäämän. On täysin mahdollista rahoittaa tutkimusta ja noudattaa samalla sopimusta. Tämä on tärkeä näkökohta.
Toiseksi jopa Saksa ja Ranska ovat tunnetuista budjettiongelmistaan huolimatta jo saavuttaneet seuraavat lukemat: Saksa 2,5 prosenttia ja Ranska 2,2 prosenttia. Myös tämän vuoksi vaikuttaa siltä, ettei sopimus ole tutkimusinvestointeja rajoittava tekijä. Vaikuttaa siltä, että kyse on kansallisista prioriteeteista. 
Puhemies.
   Kyselytunti on päättynyt. Myös Alankomaiden puheenjohtajakausi on päättymässä. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja Nikolaï, tämä on todennäköisesti viimeinen kerta, jolloin olette täällä kanssamme neuvostolle esitettävien kysymysten johdosta, ja toivotan teille kaikkea hyvää ja kiitän teitä puheenjohtajakautenne aikana parlamentin kanssa tekemästänne työstä. Toivotan teille menestystä tämän kauden lopussa, erityisesti viiden seuraavan päivän ajan, joista tulee epäilemättä hyvin vaativat.
Kysymyksiin nro 12 ja 31 vastataan kirjallisesti.

Puhemies.
   Minun on aluksi ilmoitettava, että olen vastaanottanut neljä nimitysehdotusta oikeusasiamiehen virkaan virallisessa lehdessä julkaistun ilmoituksen johdosta. Määräaika päättyi 30. syyskuuta. Kaksi ehdokasta, Nikiforos Diamandouros ja Giuseppe Fortunato on hyväksytty ehdokkaiksi. Ehdokkaita on kuultu 29. marraskuuta 2004 asianomaisessa valiokunnassa, ja valinta tapahtuu 11. tammikuuta 2005 työjärjestyksessä säädetyn menettelyn mukaisesti. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana keskustelu McMillan-Scottin laatimasta mietinnöstä ehdotuksesta neuvoston asetukseksi demokratian ja oikeusvaltion kehittämisen ja lujittamisen sekä ihmisoikeuksien ja perusvapauksien kunnioittamisen yleistavoitetta kolmansissa maissa yhteisön yhteistyöpolitiikan puitteissa edistävien yhteisön toimien, jotka ovat muita kuin kehitysyhteistyötoimia, täytäntöönpanoa koskevista vaatimuksista annetun asetuksen (EY) N:o 976/1999 muuttamisesta. 
Ferrero-Waldner,
   .  Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, joitakin viikkoja sitten pidetyssä kuulemistilaisuudessani Euroopan parlamentissa kerroin kannattavani mahdollisimman läheisten työsuhteiden kehittämistä komission ja Euroopan parlamentin välille, mitä tulee ihmisoikeuksiin ja demokratisoitumiseen. Haluan koko sydämestäni toistaa tämän vapaaehtoisen sitoutumiseni tänään.
Euroopan parlamentti on hyvin merkittävä kumppani komissiolle tällä työalalla, joten haluan jatkaa edeltäjäni Pattenin jalanjäljillä jatkaen laaja-alaista ja säännöllistä vuoropuhelua kanssanne yhteisistä asioista ja huolenaiheista.
Tämän päivän päätöksen tarkoituksena on turvata oikeusperusta demokratiaa ja ihmisoikeuksia koskevalle eurooppalaiselle aloitteelle tämän vuoden jälkeenkin. Tämä edellyttää parlamentin toivoakseni myönteistä kantaa komission pitkäaikaiseen ehdotukseen asetuksen (EY) N:o 976/1999 jatkamisesta kahdella vuodella. Asetuksen voimassaoloaika päättyy kahden viikon kuluttua, ja vaarana on, että eurooppalaiseen aloitteeseen liittyville hankkeille ja ohjelmille ei tulevana vuonna ole rahoitusta.
Neuvosto voi tehdä myönteisen päätöksen ennen asetuksen voimassaolon päättymistä vain, jos Euroopan parlamentti äänestää tänään ulkoasiainvaliokunnan mietintöluonnoksen puolesta. Minusta tämä on kaikkien etujen mukaista; se on myös kolmen lainsäädäntömenettelyyn osallistuvan toimielimen poliittisten intressien mukaista, ja ennen kaikkea niiden käytännön intressien mukaista, joita demokratiaa ja ihmisoikeuksia koskevasta eurooppalaisesta aloitteesta tuettavien aloitteiden on määrä auttaa, nimittäin kansalaisyhteiskuntaa ja kansalaisia lukuisissa valtioissa kaikkialla maailmassa.
Eurooppalainen aloite on hyvin toimiva väline: tämän todistavat tilastot talousarvion varojen käytöstä sekä lähes kaikki ihmisoikeusjärjestöt, jotka arvostavat aloitetta ja siihen liittyvää arvokasta työtä. Sitä pidetään laajalti menestyksekkäänä välineenä, josta myönnetään suoraa tukea kansalaisyhteiskunnalle monissa kolmansissa maissa, joissa ihmisoikeusrikkomukset ja ennen kaikkea demokraattisen kehityksen puute ovat yleisiä.
Aloitteesta tuetaan monia innovatiivisia ja merkityksellisiä hankkeita, kuten kuolemanrangaistuksen poistamista, kidutuksen estämistä ja kidutuksen uhrien kuntoutusta, naisten oikeuksien edistämistä – mikä on minulle erityisen rakas aihe – lasten, alkuperäisväestön ja muiden marginalisoituneiden ryhmien oikeuksien ja etujen puolustamista sekä kansainvälisen lainsäädännön vahvistamista. Tämä koskee esimerkiksi kansainvälistä rikostuomioistuinta. Tavoitteena on myös ilmaisunvapauden vaaliminen ja demokraattisen kehityksen edistäminen vaalitarkkailijoiden avulla.
Katson, että demokratiaa ja ihmisoikeuksia koskeva eurooppalainen aloite on elävä ilmaus yhteisistä arvoistamme ja ennen kaikkea Euroopan unionin identiteetistä maailmassa. Arvoisa puhemies, olen parlamentin kanssa samaa mieltä siitä, että aloitteen on oltava tehokas ja hyvin hallinnoitu. Komissio aikoo tämän vuoksi tutkia huolellisesti ja mielenkiinnolla kaikki parlamentin esittämät ehdotukset, joilla pyritään lisäämään tehokkuutta, yksinkertaistamaan menettelyjä ja tehostamaan resurssien käyttöä.
Tältä osin vakuutan teille, että parlamentin ja komission kesken käydään mielekästä, avointa ja ennen kaikkea säännöllistä vuoropuhelua. Uskon vuoropuhelun tarjoavan meille mahdollisuuden yhteiseen keskusteluun demokratiaa ja ihmisoikeuksia koskevan eurooppalaisen aloitteen poliittisista ja objektiivisista tavoitteista. Parlamentin ja komission ensisijaiset tavoitteet ovat kuitenkin laajalti samanlaiset; niihin sisältyy esimerkiksi tarve tukea Euroopan unionin naapuruuspolitiikkaa aloitteen avulla ja vahvistaa demokratian kehitystä useissa valtioissa. Minusta on tämän vuoksi tärkeää – tämä koskee omaa kantaani sekä asian parissa työskentelevien kantaa – että keskitymme samoihin ensisijaisiin tavoitteisiin, tarkastelemme yhdessä naapuruuspolitiikkamme yhteydessä ilmeneviä tarpeita ja määrittelemme yhdessä parhaat mahdolliset ensisijaiset tavoitteet.
Parlamentaarikkoina olette hankkineet erityistä asiantuntemusta, johon haluaisin tukeutua. Tukenne Ukrainan demokraattiselle liikkeelle ja EU:n tulevalle vaalitarkkailuryhmälle Palestiinassa, Länsirannalla ja Gazassa ovat erinomaisia esimerkkejä, ja voin vain sanoa, että uskon erinomaiseen yhteistyöhömme.
Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, lopuksi haluan esittää toiveeni, että parlamentti ja komissio pääsevät sopimukseen yksityiskohtaisista säännöistä vuoropuhelun jatkamiseksi mahdollisimman pian, jotta hedelmällistä yhteistyötä tällä alalla voidaan aidosti kehittää kaikkien etujen mukaisesti. Odotan innolla myönteistä yhteistyötämme ja tarjoan ilolla palvelukseni käyttöönne. 
McMillan-Scott (PPE-DE ),
   .  Arvoisa puhemies, kiitän komission jäsentä avauspuheenvuorosta. Olen iloinen nähdessäni salissa kehitysyhteistyövaliokunnan puheenjohtajan Morgantinin, ihmisoikeuksien alivaliokunnan puheenjohtajan Flautren, varjoesittelijän ja kehitysyhteistyövaliokunnan yhteisesittelijän Fernández Martínin.
Oli kaksi asetusta, joista toisen parlamentti on jo hyväksynyt. Käsittelemme nyt kolmansia maita koskevaa asetusta.
Kaksitoista vuotta sitten toimin esittelijänä ja, kuten Patten minua kutsui, demokratiaa ja ihmisoikeuksia koskevan eurooppalaisen aloitteen "isänä". Aloite osoittautui hyödylliseksi autettaessa entisen Neuvostoliiton alueen valtioita. Monet pitivät sitä Euroopan unionin demokratian edistämisen lippulaivana. Se antoi sisällön Maastrichtin sopimuksen EU:n ulkopolitiikan ensisijaisia tavoitteita koskevalle johdanto-osalle.
Alkuvaiheessa aloitetta hallinnoi pieni Brysselissä toimiva säätiö, ja Euroopan parlamentti ja komissio osallistuivat aktiivisesti hankkeiden valintaan ja seurantaan. Huippuvuonna 1997 aloitteesta rahoitettiin ja hallinnoitiin noin 1 200:a hanketta. Tutustuin joihinkin niistä vuonna 1999 Belgradissa, muun muassa merkittäviin demokratiaa edistäviin tiedotusvälineisiin, kuten Radio B92:een. Samana vuonna komissio otti aloitteen omakseen.
Olen pitkään ollut huolissani siitä, että aloitteesta on tullut byrokraattinen ja turvallinen, ja Euroopan parlamentin olisi ainoana demokraattisesti valittuna toimielimenä saatava jälleen merkittävä asema sen ohjaamisessa.
Vaikka aloitteeseen osoitetut määrärahat ovat nykyisin noin 137 miljoonaa euroa, siltä puuttuu näkyvyyttä ja tehokkuutta. Olen tästä sitäkin vakuuttuneempi osallistuttuani tapaamisiin paikan päällä ja keskusteltuani yli 30 järjestön kanssa. Viimeksi puhuin Valko-Venäjän toimittajien liiton kanssa – joka on täällä edustettuna vastaanottamassa Saharov-palkintoa – sekä yhdysvaltalaisen demokratiaa edistävän yhdistyksen Euraasian johtajan kanssa. He eivät olleet edes tietoisia demokratiaa koskevan eurooppalaisen aloitteen olemassaolosta.
Tämä on hyvin arvokas ohjelma, ja siitä on tehtävä entistä tehokkaampi. On korostettava, että toisin kuin EU:n rutiininomaisessa tuessa, eurooppalaisessa aloitteessa ei edellytetä valtion hallituksen suostumusta. Valko-Venäjän kaltaisessa valtiossa, Tunisiasta tai Iranista puhumattakaan, jossa toimiminen hallituksen kanavien kautta on vaikeaa ja usein mahdotonta, tätä ei pidä aliarvioida.
Asiakirjassa EU:n turvallisuusstrategiasta Javier Solana korosti vuonna 2003 Euroopan uuden naapuruuden merkitystä ja haavoittuvuutta. Sen seurauksena laaditussa politiikassa kehotetaan naapureitamme idässä ja etelässä jakamaan Euroopan unionin kanssa rauha, vakaus ja vauraus. Sillä pyritään luomaan ystävärinki laajentuneen Euroopan unionin rajoille. Valitettavasti ainoa EU:n demokraattisen toiminnan näkyvä piirre on Euroopan parlamentin jäsenien vaalitarkkailutehtävät, kuten hiljattain Ukrainan tilanteessa. Minusta kaikki merkittävät vaalit uudessa naapurustossa edellyttäisivät täysimääräisten EU:n tarkkailuryhmien lähettämistä.
Brysselissä tuntuu siltä, että demokratiaa ei voida viedä ja että muutoksen on synnyttävä sisältäpäin. Yhdysvaltojen National Endowment for Democracy -järjestö on kuitenkin osoittanut jo vuodesta 1982, että nämä asiat voidaan yhdistää. Järjestö toimii riippumattomana asiantuntijana, käyttää apunaan paikallisia kansalaisjärjestöjä, ja sen ohjelmia ja menetelmiä arvostetaan suuresti. Yhdysvaltojen lisäksi myös esimerkiksi Westminster Foundation, saksalainen ja muut kansalaisjärjestöt toimivat näkyvästi, eivätkä ne ole niin byrokraattisia kuin eurooppalainen aloite.
Laadin hiljattain asiakirjan, jossa kuvailtiin Euroopan parlamentin demokratiaa edistäviä toimia EU:ssa ja sen ulkopuolella. Parlamentin jäseninä me osallistumme lukemattomiin parlamenttien välisiin valtuuskuntiin, neuvoa-antaviin valiokuntiin ja epävirallisiin ryhmiin. Teemme arvokasta työtä, mutta se on sirpaleista. Samaa voidaan sanoa eurooppalaisesta aloitteesta. Minusta toimintaamme olisi koordinoitava demokratiakeskuksesta, joka toimisi täällä parlamentissa ja joka voisi toimia tutkimusyksikkönä ja valvovana elimenä kaikkien EU:n demokratiaa edistävien toimien yhteydessä. Esimerkiksi Yhdysvaltojen ulkoministeriön demokratiaa, ihmisoikeuksia ja työllisyyttä käsittelevä virasto kehuu Internet-sivustollaan, että Yhdysvallat on valvonut 87 valtion siirtymistä demokratiaan. Ovatko nämä sellaisia tilastoja, jotka EU haluaa jättää yksin Yhdysvaltojen käsiin? Viime viikonloppuna Rabatissa pidetyssä G8-maiden konferenssissa, jota Euroopan unioni oli mukana rahoittamassa – ja olen iloinen, että komission jäsen oli paikalla – esitettiin lisäsuunnitelmia tulevaisuusfoorumille, joka perustettiin Sea Islandin huippukokouksessa kesäkuussa 2004 edistämään demokratiaa Lähi-idässä ja Pohjois-Afrikassa. Huolimatta Euroopan unionin rahoituksesta tälle merkittävälle tapahtumalle toimintaa johtavat Euroopan unionin sijaan pikemminkin amerikkalaiset. Havaitsemme, että Yhdysvaltojen ohjelmassa toistetaan Barcelonan prosessin ja sittemmin myös Euroopan naapuruuspolitiikan yhteydessä vahvistetut periaatteet.
Yhdistynyt kuningaskunta ottaa vuonna 2005 vastaan sekä G8-maiden että Euroopan unionin puheenjohtajan tehtävät. Toivon todellakin, että silloin keskitytään enemmän niihin 250 miljoonaan arabiin, jotka toivovat demokratiaa, kuten Yhdistyneiden Kansakuntien kehitysraportissa esitetään, sekä itäpuolellamme sijaitseviin selvästi horjuviin valtioihin.
Lopuksi, vaikka en ehdota, että Euroopan parlamentin olisi lykättävä asetusta tai siihen liittyviä budjettikohtia enää yhtään pidempään kuin on välttämätöntä, katson, että komission vastaus – komission jäsenen toimittama ohjelman uusia järjestelyjä koskeva kirje, jossa ei viitata yhteyksiin työskentelyn tasolla – ja neuvoston vastaus – neuvosto edelleen käyttää kehitysministereistä koostuvaa työryhmää – minun ja muiden esittämiin huoliin demokratia-aloitteesta ovat substanssia vailla ja täysin sopimattomia aikamme tarpeisiin sekä ovellamme jonottavien vapautta kaipaavien miljoonien ihmisten tarpeisiin. 
Fernández Martín (PPE-DE ),
   . Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, onnittelen teitä ensimmäisen puheenvuoronne johdosta ihmisoikeuksia koskevassa keskustelussa. Olette aina tervetullut tänne.
Esittelijä McMillan-Scott on käsitellyt asetusta, joka ilmentää monia avujamme – todella lukuisia avujamme – ja monia ongelmiamme. Talousarvioltaan asetus on vaatimaton, mutta tavoitteiden kannalta se on hyvin kunnianhimoinen. Olemme kaikki yhtä mieltä asetuksen hyväksymisen tarpeesta, mutta olemme kuitenkin käyttäneet puolitoista vuotta – kenties paljon enemmänkin – menettelyä koskevien asioiden ja byrokratian käsittelemiseen, vaikka niillä ei ole mitään tekemistä sen perusajatuksen kanssa, että asetus on hyväksyttävä ajallaan ja asianmukaisesti, jotta komissio saa välineen asetuksen säilyttämiseksi.
Prosessi on ollut hyvin monimutkainen. Edellisen toimikauden lopussa hyväksyimme yhteispäätösmenettelyssä tätä vastaavan asetuksen, joka koski kolmansia maita. Nyt käsiteltävänä on tarvittava jatko, joka alkaa 1. tammikuuta ja päättyy vuoden 2006 lopussa.
Komissio ja neuvosto ovat täysin tietoisia siitä, kuinka tärkeänä parlamentti pitää tätä asetusta. Korostan, että sen rahoitukseen tarkoitettu budjettikohta – kuten esittelijä McMillan-Scott juuri totesi – otsakkeella "demokratiaa ja ihmisoikeuksia koskeva eurooppalainen aloite" luotiin parlamentin aloitteesta – monet meistä, jotka olivat silloin läsnä, ovat täällä edelleen. Komissio korostaa perusteluissaan vaikutustenarvioinnin tukevan perusteltavuutta ja asianmukaista soveltamista, ja vaikutustenarvioinnissa korostetaan, että aloitteella on yleinen myönteinen vaikutus valtiosta riippumattomien ihmisoikeusjärjestöjen ja kansalaisjärjestöjen valmiuksien kehittämiseen.
Esittelijä on katsonut asianmukaiseksi tuottaa pelkästään mietinnön, jossa ilmaistaan tuki komission ehdotukselle, jota neuvosto on muuttanut asianmukaisiksi katsomillaan selvennyksillä ja selityksillä. Haluan kuitenkin korostaa, että samansisältöinen ja samaan tarkoitukseen laadittu asetus, jonka esittelijänä itse toimin, hyväksyttiin ensimmäisessä käsittelyssä yhteispäätösmenettelyssä ja että me olimme kehitysyhteistyövaliokunnassa täysin joustavia ja esitimme tiettyjä kohtuullisia ja yksinkertaisia seikkoja, jotta asetus olisi voitu hyväksyä edellisen toimikauden lopussa.
Olemme nyt toistaneet tarkistuksissa, joista lopulta ei äänestetty, hyvin yksinkertaisia seikkoja, jotka silloin katsoimme vaikeiksi tehdä ymmärrettäviksi. Parlamentti toivoo saavansa tietoa ja kuulevansa hankkeen tuloksista ja soveltamisen edistymisestä ja haluaa, että ohjelmista tarjotaan rahoitusta, kuten komission jäsen totesi, rauhanturvaoperaatioihin ja vaalitarkkailutehtäviin. Lisäksi parlamentti toivoo komission esittävän vuosittain tai sopivaksi katsominsa väliajoin analyysin hankkeen edistymisestä ja sen soveltamisen tuloksista.
Epäilen, että viime toimikauden lopussa yhteispäätösmenettelyssä aikaan saatua sopimusta, jossa kehitysyhteistyövaliokunta vastasi pääasiallisesta mietinnöstä, on muutettu yksipuolisesti. Toivon, että tämä tilanne nyt korjataan soveltamalla tätä asetusta, joka tarjoaa komissiolle tarvittavat varat tehokkaan välineen soveltamiseen demokratian ja ihmisoikeuksien edistämiseksi. 
Ribeiro e Castro (PPE-DE ),
   . – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, demokratian ja ihmisoikeuksien edistämisen maailmassa olisi oltava yksi EU:n ulkosuhteiden ensisijaisista tavoitteista.
Koemme olevamme valtuutettuja oman ihmiskuntaa ja jokaista ihmistä koskevan käsitteen laaja-alaisen ymmärryksemme vuoksi sekä sen tiedon vuoksi, että demokraattinen maailma on myös vapaampi maailma, oikeudenmukaisempi maailma, maailma, joka kykenee rakentamaan oikeutta vapauden perustalle, ja näin ollen se on myös rauhanomaisempi ja turvallisempi maailma. Sitoutumalla tiukasti demokratiaa ja ihmisoikeuksia koskevaan eurooppalaiseen aloitteeseen me edistämme demokratiaa, rauhaa, ihmiskunnan säilymistä ja turvallisuutta, kaikkia yhtä aikaa. Meidän ei pidä koskaan unohtaa tätä huolehtiessamme luomiemme välineiden hienosäädöstä ja hallinnoidessamme suoraan tälle toiminnalle osoittamiamme varoja.
Usean vuoden kokemuksen jälkeen haluan esittää joitakin huomioita. Ensinnäkin parlamentin olisi osallistuttava enemmän erityisesti tällä alalla kehitettyihin ja tuettuihin ohjelmiin. Asetukseen esitetyt tarkistukset käsittelevät riittävästi tätä seikkaa, luonnollisesti olettaen, että komission hyväksyy ne oikeassa hengessä ja tulkitsee uusia suuntaviivoja laaja-alaisesti ja saattaa suhteet parlamenttiin entistä avoimemmalle ja läheisemmälle tasolle. Tätä me vaadimme. Meidän on kuitenkin myös ilmaistava kantamme muistakin, meitä enemmän huolettavista asioista.
Ensinnäkin, aiommeko laimentaa nämä välineet kattamaan yhä useampia aloja, yhä useampia budjettikohtia ja aiheita, vai aiommeko ensin laatia selkeän strategian ja sitten keskittyä eteenpäin ohjaavaan suuntaviivaan ja perusperiaatteisiin? Katson, että viimeksi mainittu on parempi tapa. Ihmisoikeuksien käsite on hyvin laaja ja toisinaan epäselvä. On myös houkuttelevaa käyttää näitä välineitä kaikkeen ja mihin tahansa. Tämä olisi mielestäni väärä tapa; näin toimiemme tehokkuus vähenisi ja niukkoja varoja menisi hukkaan, tai välineet olisivat päällekkäisiä.
Kehitysyhteistyöhön kolmansien maiden kanssa on paljon muita välineitä, mutta nämä demokratiaa ja ihmisoikeuksia koskevan eurooppalaisen aloitteen välineet ovat hyvin poliittisia ja niiden olisi keskityttävä ensisijaisesti demokratian sekä kansalaisoikeuksien ja poliittisten oikeuksien ytimen, omantunnon- ja uskonnonvapauden, ilmaisu- ja keskusteluvapauden, vallan ja oikeusvaltion erottamisen, järjestäytymisvapauden ja poliittisen toiminnan sekä kansalaisyhteiskuntaan osallistumisen vapauden, mahdollisuuden vapaisiin ja oikeudenmukaisiin vaaleihin sekä avoimen ja moniarvoisen yhteiskunnan elinkelpoisuuden edistämiseen.
Meidän on kuitenkin kyettävä myös asettamaan ensisijaiset tavoitteet, mitä tulee niihin maailman alueisiin tai valtioihin, joilla on erityistä strategista vaikutusta tukemiimme toimiin, monestakin syystä: ensinnäkin, koska kyseinen valtio on lähinaapurimme ja näin ollen kyseessä on oma turvallisuutemme; toiseksi, koska tällaisilla tilanteilla voi olla myönteinen lumipallovaikutus paikallisella tasolla demokratian ja vakauden luomiseksi; kolmanneksi, koska näillä maailman alueilla, joilla on erityisen visaisia ongelmia, me voimme löytää ne heikot kohdat, jotka voidaan valjastaa demokraattiseen muutokseen; neljänneksi, koska meitä yhdistävät erityiset historialliset yhteydet ja kulttuuriset siteet ja viidenneksi, koska avullamme on todella merkitystä lyhyellä aikavälillä välittömän myönteisen vaikutuksen aikaansaamiseksi.
Lopuksi meidän on myös kysyttävä itseltämme, valitsemmeko yhä lisääntyvän byrokratian noudattaessamme tätä politiikkaa vai pystymmekö tekemään näistä välineistä ripeäliikkeisempiä. Juuri tätä minä ennen kaikkea pyydän komissiolta; että se kykenee ottamaan riskejä ja valitsemaan uskaliaita, rohkeita ja teräviä toimintalinjoja. Byrokratia johtaisi siihen, että välineet jäisivät täysin hyödyntämättä yhdestä yksinkertaisesta ja intuitiivisesta syystä. Emme voi luottaa siihen, että diktaattorit tukisivat ja edistäisivät demokratiaa omissa valtioissaan. Meidän on siis toimittava ripeämmin ja osattava kohdentaa apumme juuri sinne, missä sitä tarvitaan, juuri sinne, mistä se puuttuu ja juuri sinne, missä sillä on merkitystä. 
Fava (PSE ),
   . – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, haluan toivottaa ryhmäni puolesta komission jäsenen tervetulleeksi.
Käyn suoraan asiaan. Parlamenttia pyydetään tänä iltana hyväksymään erityisen ihmisoikeuksia ja demokratiaa koskevan ohjelman jatkaminen kahdella vuodella. Ryhmämme ei vastusta tätä periaatteessa. Viime kuukausien aikana komission kanssa käydyssä keskustelussa olemme kuitenkin asettaneet suostumuksellemme joitakin poliittisia ehtoja: toisin sanoen haluamme edustamaltanne komissiolta selvän merkin siitä, että se sitoutuu rakentavaan vuoropuheluun parlamentin kanssa.
Ei ole kyse siitä, että vaatisimme hallintovastuuta, joka ei kuulu parlamentin toimivaltaan, vaan pikemminkin siitä, että vaadimme oikeutta toimenpiteen poliittiseen arviointiin ja yleisemmin kaikkien demokratian kehittämiseen ja ihmisoikeustoimiin liittyvien aloitteiden arviointiin. Pyydämme mahdollisuutta toteuttaa ennakkoarvioinnin aloitteiden ensisijaisista tavoitteista ja niiden laadusta sekä siitä asteesta, missä määrin niiden myötä on onnistuttu tosiasiassa edistämään demokratiaa. Arvoisa komission jäsen, parlamentti pyytää siis toisin sanoen saada osallistua toimintamme suuntaviivojen määrittämiseen ja saavutettujen tulosten tehokkuuden arvioimiseen.
Viime vuosina monet kysymykset ovat jääneet ilman vastausta ja suuri määrä tietoa on jäänyt saapumatta tai toimitettu hyvin tiivistettynä. Me emme tiedä missä määrin varoja on todellisuudessa käytetty tässä ohjelmassa, mitä hankkeita on saatettu päätökseen, missä ne on toteutettu ja mitä konkreettisia tuloksia niistä on saatu – sillä joissakin valtioissa varat on jäädytetty – tai edes mitä tehdään jäädytettyjen varojen vapauttamiseksi.
Emme halua rikkoa komitologian pyhiä sääntöjä, mutta on kyse toimintatavan löytämisestä suhteessa, joka ei perustu vain hyvän tahdon ilmaisemiseen sanallisesti. Arvoisa komission jäsen, arvostamme yhteistyötarjoustanne, ja halukkuutemme jatkaa tätä ohjelmaa on tulkittava luottamuseleeksi. On tärkeää tehdä selväksi, että parlamenttia ei pidä katsoa notaariksi, joka kutsutaan virallisesti hyväksymään tilit mutta joka saa paneutua siihen yksinään, kuten usein tapahtuu. Tämä ei ole parlamentin tai yhteisön toimielinten edun mukaista.
Tältä osin katsomme, että ohjelmaa olisi kevennettävä ja nopeutettava mahdollisimman paljon. Paikan päällä toimiville paikallisille hallituksista riippumattomille järjestöille olisi annettava enemmän vastuuta, ja olisi korostettava enemmän mikrohankkeita ja tiettyjä kampanjoita, jotka aiemmin ovat edistäneet demokratiaa joissakin valtioissa. Meidän on työskenneltävä hieman kovemmin demokratian edistämiseksi, sillä olemme laiminlyöneet sitä keskittäessämme toimintamme tähän asti ihmisoikeusalaan.
On luonnollisesti myös kehitettävä kykyä vuoropuheluun, ja tässä, arvoisa komission jäsen, parlamentti luottaa teihin ja antaa teille äänensä. Toivomme kuitenkin, että huomisesta alkaen alamme käydä päivittäistä vuoropuhelua – ei muodollista vaan asiapitoista vuoropuhelua – jossa arvioidaan tehtyjä päätöksiä ja määritetään itse asettamamme tavoitteet. 
Flautre (Verts/ALE ),
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, voimme kenties aloittaa jäsen Favan esittämällä oikea-aikaisella kysymyksellä toimielintemme välisestä vuoropuhelusta. Aihe toistuu säännöllisesti ja sitä paitsi se tekee tästä vuoden loppupuolen myöhäiseen ajankohtaan sijoittuvasta istunnosta hyödyllisen. Arvoisa komission jäsen, olemme kuulleet ja lukeneet teidän sanoneen tästä aiheesta – sanoitte tämän myös kuulemistilaisuudessanne – että haluatte jatkaa vuoropuhelua, jota ihmiset voivat kuvata haluamallaan tavalla mutta jonka käsitän kuitenkin olevan säännöllistä, asianmukaista, avointa ja jatkuvaa, lyhyesti sanottuna rakentavaa.
Tämä ehdotus, vuoropuhelutarjous, on selvästi sellainen, johon parlamentti tarttuu, sillä kuten tiedätte, parlamentin jäsenet ovat halukkaita ryhtymään syvälliseen keskusteluun aloitteen suunnasta ja jatkuvasta seurannasta sekä saamaan tietoja ohjelman suunnittelusta. Hyvät kollegat, pallo on nyt meillä, ja olen varma, että komissio olisi iloinen nähdessään meidän riveistämme, meidän valiokunnistamme ja ryhmistämme, lyhyesti sanottuna parlamentista lähtöisin olevan ehdotuksen,, jotta vuoropuhelu voi käynnistyä nopeasti. Sitä nimittäin tarvitaan kipeästi hyvin motivoituneiden ja asiaa jonkin verran tuntevien parlamentin jäsenten kanssa, eikä tällaisista henkilöistä ole pulaa toimielimessämme.
Palatkaamme aloitteeseen. Minusta meidän on toistettava, missä määrin se tuo lisäarvoa kaikille Euroopan unionin toimille demokratian ja ihmisoikeuksien alalla. Kenties ei ole sanottu riittävän usein, että se on ainoa käytössämme oleva tukikeino usein yksinvaltaisten tai diktatoristen hallitusten tahtoa vastaan, kun kansalaisyhteiskunta, aktivistit ja kansalaisjärjestöt toimivat hyvin monimutkaisissa olosuhteissa. Se on ainoa väline, joka antaa meille mahdollisuuden toimia tällä tavalla, ja siksi se on hyvin arvokas.
Haluan vielä lisätä, että kansalaisjärjestöille tällä tavalla annettu tuki mielletään paikan päällä puolueettomaksi. Toisin sanoen Euroopan unioni ei anna tukea hallitakseen tai käyttääkseen valtaa, eikä sitä sellaiseksi mielletäkään, toisin kuin mitä amerikkalaisista virastoista paikan päällä väitetään, sillä tällaisia väitteitä kuulee usein Maghreb-maissa. Tämä on arvokas valtti, jonka mahdollistaa Euroopan unionin toiminnan laatu.
Tietysti on vielä parantamisen varaa. Yhtenä ongelmana on, kuten kaikki lukuisista esimerkeistä tiedämme, että aloitteesta ei syystä tai toisesta voida tukea tiettyjä kansalaisjärjestöjä. Niiltä kolmansien maiden hallituksilta, jotka eivät halua nähdä demokraattisten liikkeiden kehittyvän, ei puutu voimia ja mielikuvitusta. On tapauksia, joissa laillisille kansalaisjärjestöille on myönnetty aloitteesta tukea, ja sitten niiltä on aivan yksinkertaisesti kielletty sen vastaanottaminen poliittisella päätöksellä tai suoralla sensuurilla. Kaikki päätökset on tehty, mutta näitä kansalaisjärjestöjä estetään hyödyntämästä niille osoitettuja varoja. On muita esimerkkejä, joissa yhdistyksiä ei yksinkertaisesti ole laillisesti olemassa. Tällaisissa tapauksissa meidän on turvauduttava verukkeisiin, joten meillä on oltava joustovaraa ja on löydettävä neuvokkaita ratkaisuja paikan päällä tavoitteiden saavuttamiseksi.
Lopuksi haluan sanoa, että tämä keskustelu olisi tarpeeton, ellemme jo ajattelisi vuoden 2007 jälkeistä aikaa. Tässä haluan kiinnittää huomiota, kuten eräät jäsenet jo aivan oikein ovat tehneetkin, siihen, että meidän on parlamentissa tehtävä töitä sen varmistamiseksi, että tämä arvokas aloite, jota aina voimme parantaa entisestään, voi jatkua vuoden 2006 jälkeenkin. Siitä on kyse niissä keskusteluissa, joita aiotaan käydä parlamentin eri tasoilla. 
Morgantini (GUE/NGL ),
   . – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, minäkin haluan toivottaa komission jäsenen tervetulleeksi ja arvostan erityisesti sitä, että hän on nainen.
Olen täysin samaa mieltä tarpeesta jatkaa ihmisoikeuksia, kehitystä ja demokratiaa koskevien järjestelyjen soveltamista. Onnittelen esittelijä McMillan-Scottia ja olen samaa mieltä valmistelija Fernández Martínin kanssa – valiokuntaäänestykseni mukaisesti – erityisesti siitä tarkistuksesta, jossa nimenomaan vaaditaan komissiota antamaan vuosittain kertomus, jossa vahvistetaan ohjelmasuunnittelu, ja raportoimaan myöhemmin täytäntöönpanosta Euroopan parlamentille.
Olen kuitenkin havainnut komission jäsenen Ferrero-Waldnerin sanoista komission halukkuuden yhteistyöhön ja vakavaan syvälliseen vuoropuheluun niin yleisistä suuntaviivoista kuin myös hankkeiden toteuttamisesta. Toivon todella muun muassa sitä, että vuoropuhelu toteutuu myös suoraan kehitysyhteistyövaliokunnan kanssa, jonka puheenjohtajana toimin, sillä ihmisoikeuksiin, naisten aseman kohentamiseen ja demokratiaan liittyvät asiat ovat itse asiassa läheisesti yhteydessä kehitykseen.
Haluan sanoa myös miellyttävälle kollegalleni McMillan-Scottille, että ymmärrän hänen turhautumisensa ja olen samaa mieltä tästä arvokkaasta hankkeesta, kuten jäsen Flautre sitä kutsui. Itse asiassa vanhemmat eivät aina kestä nähdä lastensa kasvavan.
Rehellisesti sanottuna en halua matkia Yhdysvaltoja, sillä heidän toimintansa on usein johtanut diktatuurien syntymiseen – ajattelen esimerkiksi Pinochetin hallintoa. Uskon, että monet ovat Lähi-idässä jo hylänneet Lähi-idän demokraattista kehitystä koskevan loistavan suunnitelman, koska se nähdään vallan käyttönä eikä aitona apuna.
Haluaisin tämän vuoksi, että säilyttäisimme omat ominaispiirteemme ja arvostaisimme merkittävää työtämme. Emme me itse asiassa halua viedä demokratiaa, toivomme sen kasvavan ja saavan kasvun mahdollisuudet, ja voimme tarjota välineitä tähän tarkoitukseen. Vierailtuani konfliktialueilla ja tutustuttuani lukuisiin hankkeisiin olen ymmärtänyt, että on hyvin tärkeää pystyä toimimaan ilman viranomaisiin tukeutumista.
Kidutukseen, koulutukseen ja kuntoutukseen sekä naisten aseman parantamiseen liittyvät seikat ovat olleet hyvin merkittäviä. Minusta meidän on todellakin jatkettava tällä tiellä, mutta luonnollisesti tietoisina siitä, että on paljon rajoituksia ja puutteita, myös rahoituksen alalla. Toivoisin, ettemme keskity vain vaalitarkkailutehtäviin, sillä niitä ei voida ottaa kovin vakavasti, koska ne kestävät vain yhden päivän. Toivon todella, että jatkamme toimintaa niillä linjoilla, joilla apumme ja toimemme voivat aidosti auttaa demokratiaa kasvamaan eikä niinkään siirtämään omia arvojamme. 
Czarnecki, Ryszard (NI ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, olen iloinen voidessani todeta, että komission jäsen Ferrero-Waldner on oikea henkilö oikeassa paikassa. Samaa ei voida sanoa kaikista hänen kollegoistaan, mutta se ei ole hänen syynsä.
Euroopan parlamentin asema EU:n toimielinten joukossa on yhä merkittävämpi, ja sen vaikutusvalta jäsenvaltioiden kansalaisten parissa kasvaa. Parlamentti on 25 vuoden ajan ollut suorilla vaaleilla valittu elin, ja se on nyt merkityksensä huipulla. Meidän ei kuitenkaan pitäisi olla tyytyväisiä siihen, että parlamentin aseman vahvistuminen on seurausta toimivaltaa tai menettelyjä koskevista kamppailuista Euroopan unionissa. Euroopan parlamentin tehtävän on entistäkin laajemmin oltava demokratian edistäminen maailmassa sekä arvoja ja normeja koskevien tietojen tuottaminen. Arvomme ja normimme takaavat sen, että vaikka yhteiskuntamme ja poliittiset järjestelmämme eivät olekaan ihanteellisia, maanosassamme on vähemmän sotia ja enemmän vuoropuhelua, vähemmän väkivaltaa ja enemmän kompromisseja, vähemmän institutionaalista aggressiota ja enemmän kansainvälistä ja institutionaalista yhteistyötä.
Ei ole kyse eurooppalaisten arvojen edistämisestä. Kyse on siitä, että ihmisille kerrotaan politiikasta, joka perustuu yhteisen hyvän tavoitteluun ja hallinnon pohjan laajentamiseen kaikilla tasoilla. Tämä on nyt sekä Euroopan unionin että Euroopan parlamentin tehtävä. Onko 100 miljoonaa euroa liian paljon käytettäväksi demokratian edistämiseen maailmassa? Se ei selvästikään ole riittävästi, ja kuitenkin vielä viisinkertaisenakin tämä määrä olisi vähemmän kuin demokratian puutteiden korjaamiseen kuluvat menot. Tulisi paljon kalliimmaksi antaa tukea niiden kansallisten ja kansainvälisten sotien uhreille, joita syttyy sen vuoksi, että monissa valtioissa poliitikot eivät ymmärrä demokratian merkitystä. He tuntevat sen vain vieraskielisistä sanakirjoista löytyneenä käsitteenä. Jos toimintaan myönnettäisiin yli 100 miljoonaa euroa, olisi luonnollisesti tarpeen valvoa sekä omia toimielimiämme että rahoitusta saavia organisaatioita.
Lopuksi haluan vilpittömästi kiittää esittelijä McMillan-Scottia hänen työstään. Toivon parlamentin jatkavan yhteistyötä tässä asiassa poliittisesta jakautumisesta huolimatta ja pyrkivän komission jäsenen Ferrero-Waldnerin ja esittelijän mainitsemiin tavoitteisiin. 
Howitt (PSE ).
    Arvoisa puhemies, haluan muiden mukana toivottaa uuden komissioin jäsenen tervetulleeksi tähän keskusteluun. Odotamme yhteistyötä hänen kanssaan ja odotamme todella komission suunnitelmia vuosiksi 2005 ja 2006 tämän budjettikohdan osalta, jonka oikeusperustan vahvistamme huomenna. Kannatan sitä, että tämä budjettikohta tavoittaa ruohonjuuritason ja että varat suunnataan ensisijaisesti valtioiden kansalaisyhteiskunnalle. Kannatan myös sitä, että komissio suunnittelee tekevänsä konfliktien ehkäisemisestä tämän budjettikohdan pysyvän ensisijaisen tavoitteen. Demokratia on varmasti paras väline konfliktien ehkäisemiseen maailmassa.
Kannatan sitä, mitä komissio on tehnyt yhteyksien parantamiseksi ja omien valtuuskuntiensa antaman tuen parantamiseksi kolmansissa maissa tämän budjettikohdan mukaisille hankkeille, sekä komission suunnitelmia laajentaa rahoitusta kattamaan myös mikrohankkeita, erityisesti parlamentin merkittäviksi katsomien kolmansien maiden paikallisten kansalaisjärjestöjen osalta.
Jos saan esittää kritiikkiä, niin komission jäsenen edeltäjällä oli tapana vuosittain puhua ihmisoikeuksista ja sitten esittää talousarvioesitys, jossa tätä kohtaa leikattiin – viime vuonna 127 miljoonasta eurosta 105 miljoonaan euroon. Ehkäpä komission jäsen päättää olla toimimatta näin tulevina vuosina. Toivon todellakin jäsen Flautren tavoin, että vaikka talousarvion yksinkertaistamiseen liittyy asianmukaisia tavoitteita, tämä erityinen budjettikohta katsotaan merkitykseltään symboliseksi ja säilytetään niin keskipitkällä kuin pitkällä aikavälillä.
Kiinnitän komission jäsenen huomion myös kansainvälisten järjestöjen, kuten Jugoslavian ja Ruandan tilapäisten tuomioistuinten sekä kansainvälisen rikostuomioistuimen kasvaviin tarpeisiin. Jos näille kuitenkin myönnetään rahoitusta tästä budjettikohdasta, on määrärahoja lisättävä merkittävästi, tai kansalaisjärjestöt menettävät varoja. Vastustan pyrkimystä vähentää koko maailmassa toteutettavien hankkeiden ensisijaisuutta budjettikohdassa ja keskittymistä Euroopan lähialueisiin. Tämä olisi virhe: ihmisoikeudet ovat maailmassa universaaleja.
Lopuksi ilmaisen kunnioitukseni esittelijä McMillan-Scottia kohtaan ja hänen vilpittömälle kiinnostukselleen tätä budjettikohtaa kohtaan. Olen kuitenkin iloinen siitä, että hän perui esittämänsä tarkistukset, jotka koskivat käsittääkseni budjettikohdan liian yksityiskohtaista valvontaa. Komission sitoutuminen rakentavaan vuoropuheluun, kuten se on esittänyt, on kiitettävää, ja odotan innolla ihmisoikeuksien alivaliokunnan kollegojeni kanssa yhteistyötä uuden komission jäsenen kanssa. 
Ferrero-Waldner,
   .  Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, paljon kiitoksia tästä keskustelusta. Ensinnäkin haluan sanoa varapuhemies McMillan-Scottille, että jos hän ei olisi jo keksinyt tätä mielenkiintoista menettelyä, meidän olisi pitänyt keksiä se nyt. Olen täysin vakuuttunut siitä, että tämä on hyvä asia, sillä olen aina ollut hyvin sitoutunut ihmisoikeuksien edistämiseen. Voitte toisin sanoen luottaa siihen, että olette tekemisissä sellaisen henkilön kanssa, joka todella uskoo tähän toimintaan.
Toistan vielä, että vuoropuhelu tulee olemaan aitoa niin minun tasollani kuin työskentelyn tasolla. Haluan tehdä tämän yksiselitteisen selväksi. En ole sitä mieltä, että olemme vain tarkkailleet vaaleja. Voin esittää lukuisia esimerkkejä todistaakseni, ettei näin ole. Tarvitsee ajatella vain Ukrainaa, jossa on useita hankkeita meneillään. Mainitsen joitakin esimerkkejä osoittaakseni, ettei kyse ole kapea-alaisesta toiminnasta. Komissio tukee jo toimintaa: se on esimerkiksi myöntänyt 300 000 euroa European Centre for Common Ground -järjestölle, 334 000 euroa Kansainväliselle Helsinki-liitolle (Ukrainan ihmisoikeustilanteen parantamiseen kansalaisjärjestöjen tarjoaman oikeusavun kautta), 787 000 euroa Euroopan romanien oikeuksien keskukselle (Romanien oikeuksien puolustamiseen Ukrainassa), 685 000 euroa Kharkivin ihmisoikeuksien turvaamisryhmälle, ja niin edelleen. Tässä oli vain muutamia hankkeita. Kerron nyt toisesta maailmakolkasta, joka on teille ja luonnollisesti myös minulle hyvin tärkeä, nimittäin Välimeren eteläpuolesta, arabialueesta, vaikka tämä ei tarkoita pelkästään arabivaltioita vaan luonnollisesti myös Israelia. Yksi esimerkki on hanke nimeltä Palestiina: demokratisoituminen ruohonjuuritasolla, tiedotusvälineet ja verkostoituminen yhteisön kehityksessä, joka on sikäli merkittävä hanke, että se keskittyy erityisesti kansalaisyhteiskuntaan.
Toistan vielä: olen erityisen tyytyväinen siihen – ja katson tämän olevan onnekasta sattumaa – että sain hiljattain esitellä komissiolle ja nyt maanantaina parlamentille seitsemän toimintasuunnitelmaa. Komissio ja neuvosto ovat hyväksyneet ehdotukset ja kaikki ovat puhuneet niistä hyvin myönteiseen sävyyn. Miksikö? Koska nämä toimintasuunnitelmat antavat meille mahdollisuuden tuoda arvomme, erityisesti ihmisoikeudet ja kaikki niihin liittyvä – oikeusvaltio, ihmisoikeudet ja demokratia – Ukrainan kaltaisiin valtioihin heti, kun siellä on pidetty vapaat ja oikeudenmukaiset vaalit. Tämän jälkeen alkaa täytäntöönpano. Toimintasuunnitelmat koskevat myös köyhää mutta merkittävää Moldovaa, jossa myös tarvittiin toimia. Valko-Venäjä on erillinen tapaus, johon palaan myöhemmin. On tietenkin myös suuria Lähi-idän valtioita, jotka ovat valmiita tähän prosessiin, erityisesti Jordania, Marokko, Tunisia, Palestiina ja Israel. Näiden seitsemän toimintasuunnitelman esitteleminen tässä vaiheessa tarjoaa minusta oivallisen mahdollisuuden yhteistyöhön näiden valtioiden kanssa. Luonnollisesti toimintasuunnitelmat tarjoavat meille myös mahdollisuuden esittää ensisijaiset tavoitteemme yhdessä kyseisen valtion omien ensisijaisten tavoitteiden kanssa sekä edistää demokratiaa ja ihmisoikeuksia.
Haluaisin korostaa joitakin kampanjoita, joita toteutamme ihmisoikeuksia koskevassa ohjelmassamme. Myönnän, etteivät niiden määrärahat ole valtavan suuria, mutta ne ovat silti huomattavia, ja uskon, että on paljon, mistä voimme keskustella yksityiskohtaisesti. 

Kampanja 1 on nimeltään "oikeuden ja ihmisarvon edistäminen". Kampanja kohdistuu rikosoikeuteen, ja siinä tuetaan kuolemanrangaistuksen yleistä poistamista ja niitä kansainvälisiä mekanismeja, joiden avulla seurataan ihmisoikeuksien ja niihin liittyvien kansainvälisten sopimusten velvoitteiden noudattamista ja raportoidaan niistä.
Minulle erityisen rakas kampanja 2 on nimeltään "ihmisoikeuskulttuurin vaaliminen": ihmisoikeusopetus, koulutus, seuranta ja tietoisuuden lisääminen kohdennettuna marginalisoituneiden tai haavoittuvien ryhmien oikeuksien edistämiseen – tämä tarkoittaa naisten ja lasten oikeuksia – mukaan luettuna naisten sukuelinten silpominen, naiskauppa, ihmisoikeuksien puolustajat, kidutuksen estäminen ja kidutuksen uhrien kuntouttaminen, ammattilaisille suunnattu korkeakouluopetus ja koulutus, ihmisoikeuksia koskevan vuoropuhelun tukeminen. Kokonaisuudessaan kampanja on hyvin merkittävä.
Kampanja 3 on nimeltään "demokraattisen prosessin edistäminen". Tällä on suuri merkitys kaikissa näissä yhteiskunnissa ja varsinkin Lähi-idässä tai laajemmassa Lähi-idässä, johon palaan myöhemmin. Tähän liittyy siis paljon osallistuvan demokratian kehittämistä, tietoihin perustuvan moniarvoisen vuoropuhelun vaalimista kansalaisyhteiskunnan kanssa keskittyen kokoontumisvapauden, ilmaisunvapauden, riippumattoman lehdistön, yleisradiotoiminnan, esteettömän Internetiin pääsyn ja vaalitarkkailutehtävien edistämiseen.
Kampanja 4 on nimeltään "tasa-arvon, suvaitsevaisuuden ja rauhan edistäminen", ja se koskee rotusyrjinnän, muukalaisvihan, vähemmistöjen oikeuksien ja alkuperäkansojen kaltaisia seikkoja.
Sitten on alueiden ja valtioiden valinta ja niiden yhdistäminen kaikkiin neljään kampanjaan. Kaikkea tätä suunnitellaan vuodelle 2007, ja seuraavissa rahoitusnäkymissä tulee olemaan vain kuusi varainhoitoasetusta, joista neljä on hyvin merkittäviä: laajentuminen, kehitys, hyvä naapuruuspolitiikka ja vakaus. Kaikissa näissä ihmisoikeudet ovat keskeisiä teemoja, mikä on todellinen saavutus, jonka pohjalta voimme tehdä työtä. Tämä on temaattista ohjelmasuunnittelua.
Palatakseni Valko-Venäjään, josta hiljattain puhuimme neuvostossa, selitin haluavani tehdä yhteistyötä erityisesti kansalaisjärjestöjen kanssa. Sittemmin meidät kutsuttiin Liettuaan pitämään siellä työpaja. Tässä on siis kolme vaihetta: ensin kaksi vaihetta komissiossa ja sitten luovutamme asian parlamentille. Sitten on myös kutsu Liettuasta, sillä Liettua, Puola ja monet muut valtiot tietävät, mistä kansalaisjärjestöjen kanssa on aloitettava. Olette oikeassa: voimme tehdä yhteistyötä vain kansalaisjärjestöjen kanssa, sillä tässä vaiheessa emme voi tehdä yhteistyötä näiden hallitusten kanssa.
Laajemman Lähi-idän osalta olin hyvin kiinnostunut uudesta yhteistyömahdollisuudesta. On totta, että olemme tehneet kymmenen vuotta yhteistyötä Lähi-idän valtioiden kanssa Välimeren eteläpuolisella alueella. Nyt myös Yhdysvallat tekee vastaavalla tavalla. Aloite on hyvä, koska mitä enemmän voimme tehdä rinnakkaista työtä ja tuoda alueelle enemmän demokratiaa ja helpottaa demokratian soveltamista, sitä parempi.
Käsittelen nyt joitakin muodollisempia seikkoja. Saamieni tietojen mukaan neuvosto on oikeudellisen johdonmukaisuuden vuoksi nyt ottanut mukaan tarkistuksia, joita parlamentti esitti asetusten (EY) N:o 975/1999 ja 976/1999 laatimisvaiheessa. Toivon, että tämä tieto ilahduttaa asiaa käsitelleitä parlamentin jäseniä.
Jotta voisimme paremmin tehdä yhteistyötä kansalaisjärjestöjen kanssa, tarvittiin niin kutsuttua hajauttamista. Tämä tarkoittaa, että olemme antaneet valtuuskunnille paljon vastuuta, sillä niillä on myös paremmat mahdollisuudet tutkia, mitä kansalaisjärjestöt tekevät. Näin voimme myös seurata kehitystä paljon paremmin. Toivon valvonnan paranevan entisestään, sillä tiedän, että meillä olisi toisaalta oltava nopean toiminnan välineitä ja toisaalta meidän on oltava hyvin varovaisia ja valvottava asioita asianmukaisesti. Tämän halusin teille kertoa. Se on luonnollisesti vuoropuhelutarjous osaltani. Kiitos siitä, että otitte sen vastaan. Emme ole täydellisiä, mutta pyrkimys on myönteinen, ja toivon parlamentin asennoituvan myönteisesti yhteistyöhön Euroopan unionin merkittävien arvojen puolesta – toisin sanoen ihmisoikeuksien puolesta. 
McMillan-Scott (PPE-DE ),
   .  Arvoisa puhemies, kuten komission jäsen tulee havaitsemaan, Euroopan parlamentilla on aina viimeinen puheenvuoro.
Olen iloinen siitä, että komissio alkaa tutkia mahdollisuutta tehdä jotain Valko-Venäjän tilanteelle. Mainitsin Valko-Venäjän lisäksi Tunisian ja Iranin, jotka myös ovat valtioita, joissa mitään ei tapahdu. Olen kiitollinen komission jäsenen hyvästä tahdosta ja sitoutumisesta uudessa virassaan ja toivotan hänet tervetulleeksi. Olen iloinen myös hänen pyrkimyksestään luoda yhteistyötä käytännön tasolla parlamentin ja komission välille.
Ilmoitan komissiolle, että Euroopan parlamentti tilaa tällä viikolla ihmisoikeuksien alivaliokunnan myötävaikutuksella riippumattomilta asiantuntijoilta ohjelman toimintaa koskevan selvityksen. Pyysin sitä komissiolta viime vuonna, mutta tämä oli haluton antamaan sellaista. Selvitys tehdään helmikuun aikana.
Lopuksi haluan esittää yhden huomautuksen, sillä tiedän, että komission jäsen oli viikonloppuna Rabatissa, ja me käsittelemme laajaa ja merkittävää tavoiteohjelmaa eli Lähi-idän uudistusprosessia. Aloittaessani tämän mietinnön valmistelun demokratiaa ja ihmisoikeuksia koskevasta eurooppalaisesta aloitteesta koko Lähi-idälle osoitetut varat olivat neljä prosenttia kokonaismäärästä. Ottaen huomioon viimeisten kolmen vuoden olosuhteet määrä oli poikkeuksellisen alhainen. Olen iloinen siitä, että komissio nyt mukauttaa määriä, ja meidän on keskitettävä ohjelma uudelleen. Huolimatta siitä, mitä jäsen Howitt sanoi, meillä on strategisia tavoitteita ja strategisia ensisijaisia tavoitteita. Olen iloinen nähdessäni komission nyt alkavan keskittyä niihin.
Kiitän komission jäsentä hänen puheenvuorostaan ja sitoutumisestaan. Odotamme rakentavaa käytännön yhteistyötä hänen kanssaan, mutta sen on perustuttava yhtäläisiin intresseihin demokratian kehittämiseksi erityisesti naapurimaissamme. 
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.30. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana keskustelu Papadimoulisin mietinnöstä ehdotuksesta neuvoston päätökseksi päätöksen 1999/847/EY muuttamisesta yhteisön pelastuspalvelun alan toimintaohjelman jatkamisen osalta. 
Ferrero-Waldner,
   .  Arvoisa puhemies, olen iloinen siitä, että parlamentti kannattaa komission ehdotusta jatkaa yhteisön pelastuspalvelun alan toimintaohjelmaa vuosina 2005 ja 2006. Arvostan suuresti mietinnön eteen tehtyä työtä, erityisesti esittelijä Papadimoulisin tekemää työtä.
Ennen kuin käsittelen mietintöä yksityiskohtaisesti, katson olevan hyödyllistä palauttaa mieliin ne työt, joita on tehty toimintasuunnitelman mukaisesti sen hyväksymisestä joulukuussa 1999 alkaen. Toimintaohjelman tarkoituksena on henkilöiden, ympäristön ja omaisuuden tehokkaamman suojelun varmistaminen luonnon ja teknologian aiheuttamissa suuronnettomuuksissa yhteisön alueella. Toimintaohjelmasta on rahoitettu erilaisia hankkeita, asiantuntijavaihtoja, työpajoja ja muita toimia, joilla edistetään yhteistyötä ja keskinäistä avunantoa jäsenvaltioiden pelastuspalvelujen välillä.
Toimintaohjelma tukee ja täydentää jäsenvaltioiden kansallisen, alueellisen ja paikallisen tason pyrkimyksiä. Ohjelmassa on painotettu hankkeita, jotka koskevat onnettomuuksien ehkäisemistä, yleisölle tiedottamista, kriisinhallintaa, lääketieteellistä apua suuronnettomuuksissa ja erilaisten paikan päällä toimivien vapaaehtoisjärjestöjen verkottamista.
Viime vuosina olemme kokeneet suuria katastrofeja. Muistanette Keski- ja Itä-Euroopan tulvat kesällä 2002, -säiliöalusonnettomuuden samana vuonna, kesän 2003 poikkeuksellisen helleaallon ja tuhoisat metsäpalot eteläisessä Euroopassa. Tänä vuonna meitä järkyttivät Madridin väkivaltaiset terrori-iskut ja surimme Iranin ja Marokon maanjäristyksiä. Nämä tapahtumat osoittivat selvästi lisätoimien tarpeen ennaltaehkäisevien toimenpiteiden ja hätävalmiuksien lujittamiseksi sekä nopean ja solidaarisen toimintakyvyn lisäämiseksi Euroopan unionissa.
Komissio katsoo, että EU:n panosta ja asemaa pelastuspalvelussa on viime vuosina kehitetty merkittävästi. Esittelijä on perustellusti korostanut mietinnössään joitakin seikkoja, ja nämä ovat arvokkaita ja rakentavia huomautuksia, jotka otamme huomioon työssämme tulevaisuudessa.
Haluan vastata välittömästi useisiin kohtiin. Mietinnössä esitetään, että tiedonvaihtoa saatavilla olevista voimavaroista, ammattitaidosta ja kansallisen tason parhaista strategioista sekä käytännöistä on parannettava. Komissio on samaa mieltä siitä, että voimavaroja koskevaa tietokantaamme on päivitettävä ja sen olisi sisällettävä enemmän tietoja hätävalmiuksista, niihin liittyvistä kustannuksista ja käytettävissä olevista välineistä. Komissio tekee parhaillaan yhteistyötä jäsenvaltioiden kanssa tämän osalta.
Mietinnössä vaaditaan vapaaehtoisten toimintaympäristön kehittämistä ja suuntaviivoja heidän työlleen. Tämä on hyödyllinen ehdotus ja se vastaa komission tälle seikalle antamaa painoarvoa, joka oli ja on edelleen rahoituksen ensisijainen kohde vuonna 2005.
Seuraavaksi käsittelen rahoitusta hätätilanteissa. Tämä on meille huolenaihe, mutta se edellyttää riittävää käytettävissä olevaa rahoitusta. Tällä hetkellä käytettävissä olevat määrärahat mahdollistavat vain katastrofialueelle avun tarvetta arvioimaan matkustavien asiantuntijoiden rahoittamisen. Lisärahoitus riippuu tällä hetkellä rahoitusta lahjoittavista ja sitä vastaanottavista jäsenvaltioista. Haluan lisätä, että kuten tiedätte, on myös mahdollista turvautua EU:n solidaarisuusrahastoon katastrofin vakavista haitoista kärsivien valtioiden tukemiseksi.
Lopuksi mietinnössä pyydetään komissiota toimittamaan raportti toimintaohjelmasta vuonna 2006. Meillä ei ole ongelmia tämän pyynnön hyväksymisessä.
Näiden huomioiden myötä kiitän vielä kerran esittelijää ja koko parlamenttia huomaavaisesta ja rakentavasta kannasta.
Sallinette minun lisätä, että kollegani komission jäsen Dimas esitti pahoittelunsa siitä, ettei päässyt tänne. Hän on Buenos Airesissa ja pyysi minua edustamaan itseään. 
Papadimoulis (GUE/NGL ),
   . – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, mietintöä koskeva keskustelu toteutuu, kuten komission jäsen totesi, lukuisten viime vuosina tapahtuneiden luonnonkatastrofien jälkeen. Nämä tuovat esille tarpeen vahvistaa yhteisön toimintaohjelmaa: tulvat, helleaallot, metsäpalot, maanjäristykset, myrkyllisten jätteiden tai öljyvuotojen aiheuttama vakava saastuminen, kuten tapauksessa, sekä vakavat teollisuusonnettomuudet ja terrori-iskut.
Kotimaassani Kreikassa ollaan parhaillaan valtavan ahdistuneita linja-auton kaappauksesta. Useiden panttivankien henki on vaarassa. Kaikki nämä katastrofit vaativat lukemattomia uhreja ja aiheuttavat yhä merkittävämpiä taloudellisia vahinkoja. Ne sekoittavat katastrofeista kärsineiden valtioiden talouden iskien erityisesti köyhimpiin ja haavoittuvimpiin väestökerroksiin. Juuri tämän vuoksi hallitusten on tehostettava ennalta ehkäiseviä toimenpiteitä ja hätävalmiuksia.
Yhteisön vastaus tähän ongelmaan on yhteisön pelastuspalvelun alan toimintaohjelma. Ohjelma päättyy 31. joulukuuta 2004, ja meidän on hyväksyttävä valmistelemani ehdotus, jotta nykyisen toimintaohjelman päättymisen ja uuden ohjelman käyttöönoton väliseltä tauolta vältyttäisiin. Kannatan tämän vuoksi komission ehdotusta jatkaa ohjelmaa kahtena seuraavan vuotena sekä komission pyyntöä yhteisön pelastuspalvelun alan toimintaohjelman talousarvioon tehtävästä lisäyksestä, joka vaihtelisi vuosikohtaisen 1,5 miljoonan euron (vuonna 2004) ja 2,4 miljoonan euron (2005 ja 2006) välillä. Sanotte kenties, ettei lisäys ole suuri. Olen samaa mieltä, mutta se on aivan ehdottoman tärkeä, jotta voidaan rahoittaa laajentumisesta johtuva kasvanut tarve, ja tällä välin tehdystä päätöksestä meren saastumisen toimintaohjelman talousarvion lisäyksestä johtuen.
Valitettavasti vaikuttaa siltä, että ministerineuvosto ei ole Euroopan parlamentin ja neuvoston kanssa samaa mieltä, ja neuvoston on myös ymmärrettävä, että tiettyjä asioita koskevat päätöksemme edellyttävät myös niiden täytäntöönpanoon tarvittavia rahoja. Muutoin emme ole johdonmukaisia velvoitteissamme kansalaisia kohtaan, ja juuri luonnonkatastrofien yhteydessä meitä äänestäneet ja meidät tänne lähettäneet haluavat nähdä Euroopan unionin ja Euroopan parlamentin olevan heidän puolellaan. Ohjelmaa on tämän vuoksi jatkettava ja samalla tiettyjä kohtia on parannettava tähän mennessä saatujen kokemusten mukaisesti.
Tutkiessani ongelmaa olen määrittänyt seitsemän alaa, joilla parannuksia tarvitaan käytännössä, sillä paperilla järjestelmä näyttää hyvältä, mutta käytännön tasolla tähän mennessä saadut kokemukset osoittavat siinä merkittäviä puutteita.
Ensinnäkin tiedonvaihtoa saatavilla olevista voimavaroista, ammattitaidosta ja kansallisen tason parhaista strategioista on parannettava. Tietokantaa, sen sisältämiä tietoja ja kykyä nopeaan viestintään ja koordinointiin on parannettava, toisin sanoen tietokantaa on päivitettävä.
Toiseksi pelastusyksiköiden koulutusta on lisättävä. Kokemus on osoittanut, että parempi yhteistyö ja yhteentoimivuus edellyttävät säännöllisempää koulutusta.
Kolmanneksi viestintää, koordinointia ja ajantasaisia tietojärjestelmiä on parannettava, jotta varmistettaisiin nopea yleisölle tiedottaminen sekä paremmat yhteydet muihin verkkoihin.
Neljänneksi on rahoitus, eikä pelkästään rahoituksen lisääminen vaan myös nopeamman toiminnan turvaaminen nopeasti käyttöön otettavan rahoituslähteen avulla ja keskittämällä tarvittavat määrärahat yhteen otsakkeeseen.
Viidenneksi sosiaalista kumppanuutta on vahvistettava lisäämällä kansalaisyhteiskunnan ja paikallisten viranomaisten aktiivista osallistumista. Vapaaehtoisten määrää on lisättävä.
Kuudenneksi hätäjärjestelmien tutkimusta ja kehittämistä on lisättävä suuronnettomuushallinnan tehostamiseksi.
Seitsemäntenä on toissijaisuusperiaatteen täytäntöönpano ja kansallisten hätäkoordinointisuunnitelmien laatiminen, sillä tällä alalla monissa jäsenvaltioissa on vakavia puutteita.
Teille esittämistäni syistä ja pitemmittä puheitta, koska on jo myöhä, kehotan Euroopan parlamenttia hyväksymään tämän mietinnön mahdollisimman laajalla kannatuksella, kuten ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunta teki, sillä se hyväksyi mietintöni lähes yksimielisesti. 
Vernola (PPE-DE ),
   . – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, olen samaa mieltä jäsen Papadimoulisin mietinnöstä, mitä tulee ehdottomaan tarpeeseen jatkaa yhteisön toimintaohjelmaa kahden vuoden ajanjaksolle 2005–2006 yhteistyön helpottamiseksi, varsinkin rajat ylittävän yhteistyön, ja jäsenvaltioiden asiantuntemuksen ja vastavuoroisen tuen vaihtamiseksi tällä alalla.
Rajat ylittävä yhteistyö ja yhteistyökulttuuri ovat keskeisiä, sillä Euroopan unionin jäsenvaltioiden turvallisuus on tiiviissä yhteydessä siihen, mitä sen ulkorajoilla tapahtuu. Tämän vuoksi meidän on panostettava voimakkaasti vapaaehtoisiin. Lisäksi olemme samaa mieltä seitsemästä lujittamista tarvitsevasta alasta, mitä tulee yksittäisten valtioiden tasolla paljastuneisiin puutteisiin. Euroopan kansanpuolueen ryhmä katsoo myös, että komission olisi arvioitava nykyisen ohjelman täytäntöönpanoa ennen sen päättymistä ja laadittava Euroopan parlamentille ja neuvostolle toimitettava raportti.
Haluan korostaa, että yhteisön toimintaohjelmaa ollaan jatkamassa vuosiksi 2005–2006 ilman että parlamentille on toimitettu kertomusta ohjelman puolivälin arvioinnista, mistä säädetään yhteisön pelastuspalvelun alan toimintaohjelman perustamisesta alkaen 1 päivänä tammikuuta 2000 ja päättyen 31 päivänä joulukuuta 2004 tehdyssä päätöksessä 1999/847/EY. Tähän päivään mennessä meille ei ole edes esitetty mitään perusteluja viivästymiselle. Tämä on hyvin vakava laiminlyönti, sillä se rikkoo parlamentin oikeutta esittää kantansa ja pakottaa sen tekemään päätöksen ilman minkäänlaista laadullista tai määrällistä tietoa toteutetuista toimista tai saavutetuista tuloksista.
Luottamuksemme uuteen komissioon antaa meille kuitenkin toivoa siitä, että nämä kertomukset toimitetaan esitettyyn ajankohtaan, 30. kesäkuuta 2006 mennessä, tarkoituksena nimenomaan – toivottavasti – edistää Euroopan parlamentin ja komission täysimääräistä yhteistyötä. Näistä asiakirjoista on käytävä ilmi yhteisön pelastuspalvelun alan toimintaohjelman laajuuden arviointi sekä yhdessä kahden muun meneillään olevan yhteisön ohjelman yhteydessä suunnitellut toimet. Parlamentin ympäristövaliokunnalle on esitettävä hyödyllisiä ehdotuksia sisällytettäväksi yhtenäiseen toimintaohjelmaan, jonka toivomme komission käynnistävän ajanjaksolle 2007–2013. 
Estrela (PSE ),
   . – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, olemme onneksi kaikki yhtä mieltä tästä asiasta, ja minäkin olen siis samaa mieltä edellisten puhujien kanssa.
Katsomme, että on hyvin tärkeää jatkaa toimintaohjelmaa, ja pidämme myös hyvin tärkeänä sitä, että kyseisten kahden vuoden aikana, vuosina 2005–2006, komissio voi arvioida asianmukaisesti nykyistä ohjelmaa ja valmistella uusia ja entistä kunnianhimoisempia toimintavälineitä ottaen huomioon rahoitusnäkymät ajanjaksolle 2007–2013 ja siihen mennessä mahdollisesti ilmenevät tarpeet. Uudet ongelmat edellyttävät uusia ratkaisuja.
Kannatamme näin ollen esittelijä Papadimoulisin mietintöä – ja onnittelen häntä työnsä tuloksista – ja tuemme luonnollisesti komission ehdotusta jatkaa ohjelmaa. Katsomme kuitenkin, että ottaen huomioon ohjelman tavoitteet ja sen laajentumisen kymmeneen uuteen jäsenvaltioon rahoitusta olisi lisättävä vielä enemmän. Pelastuspalvelun merkitys kasvaa jatkuvasti. Ihmisiä ja omaisuutta on suojeltava ja ala edellyttää entistä enemmän varoja.
Kuten parlamentissa on todettu, viime vuosina on ilmennyt lukuisia luonnonkatastrofeja ja rikollisten aiheuttamia katastrofeja, jotka ovat vaikuttaneet kyseisten valtioiden kansalaisiin ja talouksiin. Tällaisia olivat onnettomuus, Etelä-Ranskan tulvat, Madridin terrori-iskut sekä Espanjan ja Portugalin metsäpalot. Portugalilaisena koen tämän asian hyvin läheiseksi, kuten ymmärrätte.
Kuten sanoin, olisi suotavaa saada lisärahoitusta, jotta voisimme entistä paremmin ehkäistä ja korjata tällaisia tilanteita. Esimerkiksi pelkästään Portugalissa paloi 400 000 hehtaaria metsää vuonna 2003 ja noin 170 000 hehtaaria vuonna 2004. Tämän vuoksi on hyvin tärkeää, että seuraavaan toimintavälineeseen sisältyy enemmän rahoitustukea. Ympäristö on korvaamaton, eivätkä metsämme saa vain hävitä. Velvollisuutemme on säilyttää ne tuleville sukupolville. Emme saa unohtaa sitä, ettei maapallo ole meidän omaisuuttamme, se on vain lainassa lapsiamme varten. Meidän on siis lisättävä ehkäisemiseen ja hoitoon tarkoitettuja toimenpiteitä. Mitä ehkäisemiseen tulee, EU:n on teknisen tuen ja rahoitustuen antamisen lisäksi osallistuttava entistä laajemmin yhdessä kansallisen, alueellisen ja paikallisen hallinnon kanssa näiden vuosi toisensa jälkeen ilmenevien katastrofien ehkäisemiseen.
Ehkäiseminen on parempaa ja todellakin tehokkaampaa ja halvempaa kuin hoitaminen. Mitä tulee palauttamistoimenpiteisiin, on koordinointia ja seurantaa lisättävä, erityisesti metsäpalojen tuhoamien alueiden metsittämistä. On muistettava, että Välimeren alueen metsien palauttaminen on kestänyt lähes sata vuotta. On aloja, joilla säästöjä ei voida tehdä. Pelastuspalvelun alalla säästöt voivat merkitä lopullista köyhtymistä ja vakavaa uhkaa yhteiselle tulevaisuudellemme. 
Musumeci (UEN ),
   . – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, sanon välittömästi, että kannatan yhteisön pelastuspalvelun alan toimintaohjelman jatkamista kahdella vuodella. Minusta tämä ei ole vapaaehtoinen valinta vaan pakollinen ratkaisu, jolle ei ole vaihtoehtoja.
Nykyinen ohjelma on päättymässä, emmekä ole löytäneet kestävää ja konkreettista ratkaisua ongelmaan. Tämä osoittaa, kuinka marginaalinen aihe pelastuspalvelu Euroopassa on. Katson kehittäneeni jonkin verran vaatimatonta asiantuntemusta alalla, koska toimin Catanian pelastuspalveluvaliokunnan puheenjohtajana. Tämä Italian maakunta on kaikkein eniten alttiina seismisille ja vulkaanisille riskeille. Olen myös koordinoinut Italian hallituksen hätäaputoimia Etnan kauhean purkauksen aikaan kesällä 2001.
Olen vuosien myötä tullut siihen lopputulokseen, että pelastuspalvelu ei ole vain hauska aihe pyöreän pöydän neuvotteluissa tai miellyttävissä yhteisissä tapaamisissa, vaan aihe, joka liittyy erottamattomasti ihmisten turvallisuuteen, ja kuten tiedätte, turvallisuus on ennen kaikkea fysiologinen oikeus ja sen jälkeen myös perustuslaillinen oikeus.
Katson voivani sanoa, että Euroopan unioni on vakavasti ja häpeämättömästi jäljessä tällä alalla. Aihetta käsiteltiin ensimmäisen kerran vasta viisi vuotta sitten. Esitettiin lukuisia aloitteita, jotka teoriassa vaikuttavat hyviltä, mutta joihin sisältyy käytännössä vakavia puutteita – kuten esittelijä, jonka työtä ihailen, totesi. Itse asiassa lähestymistapa vaikuttaa skitsofreeniselta sekä logistisella tasolla että riittämättömien rahavarojen vuoksi.
Arvoisa komission jäsen, mitä tuloksia tietojen seurantakeskus, solidaarisuusrahasto ja yhteisön mekanismi ovat saaneet aikaan riskien ennakoinnissa ja ehkäisemisessä ennemmin kuin hätätilan ja sen jälkeisen tilanteen hallinnoinnissa? Mitä laadullisia tuloksia ne ovat saaneet aikaan Euroopan unionin alueella? Voidaanko selvittää, mikä niiden vaikutus on ollut? Voimmeko saada yksityiskohtaisen kertomuksen? Ymmärtävätkö ihmiset, että katastrofi ei aina noudata yksittäisen valtion rajoja, vaan siitä voi tulla monikansallinen ongelma, kuten öljyvuoto osoitti? Kuinka pelastuspalveluvalmiuksien voidaan antaa Euroopassa hajaantua ympäristön, terveydenhuollon, aluehallinnon, maatalouden ja sisäasioiden vastuualoille?
On perustettava eurooppalainen pelastuspalveluvirasto, mitä pyysin komissiolta kaksi vuotta sitten. Sen lisäksi, että toiminnallinen rakenne epäilemättä lisäisi osallistumista, varsinkin ongelmalle vähemmän altistuvissa jäsenvaltioissa, tällaiseen ratkaisuun liittyisi se etu, että toimittaisiin alueellisen tason yläpuolella luonnonkatastrofien ja teknologian aiheuttamien suuronnettomuuksien analysointiin ja lieventämiseen sovellettavien menettelyjen kehittämiseksi ja yhdenmukaistamiseksi, ja perustettaisiin asianmukainen työryhmä.
Lopuksi katson, että meidän on edistettävä pelastuspalvelun vapaaehtoisten toimintaa ja tuettava sitä rakenteellisella koulutuksella, välineillä ja varoilla, jotta siitä voi tulla olennainen voimavara hätätilojen sekä luonnon tai muiden aiheuttamien katastrofien käsittelemisessä. Toivon, että komissiolla on tarpeeksi voimaa, tahtoa ja rohkeutta yhteistyöhön parlamentin kanssa. 
Kratsa-Τsagaropoulou (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, kiitän esittelijää hänen selkeistä ja tarkoista huomautuksistaan, jotka koskivat yhteisön pelastuspalvelun alan toimintaohjelmaa. Hänen ehdotuksensa integroinnin hallinnasta, asiaa koskevien välineiden entistä tehokkaammasta toiminnasta ja ohjelman jatkamisesta, jota kannatamme, ovat asianmukaisia.
Viime vuosina me kaikki Euroopan unionissa ja koko maailmassa olemme kokeneet katastrofeja, joilla on ollut laajat ja välittömät vaikutukset lukuisiin kanssaihmisiin ja yhteisöön ja talouteen kokonaisuudessaan. Vastauksena näihin tapahtumiin me hyväksyimme yhteisön toimintaohjelman. Kuten kaikki muistamme, olimme järkyttyneitä tapahtumista ja reagoimme niihin. Nyt meidän on arvioitava tilannetta asianmukaisesti, laadullisesti ja määrällisesti ja tarkasteltava hankkimamme kokemuksen mukaan sitä, kuinka nykyistä mekanismia voidaan parantaa kaikissa sen toiminnoissa ja kaikilla tasoilla aina katastrofien ehkäisemisestä niiden jälkien korjaamiseen ja yhteiskuntaelämään palaamiseen. Tämä koskee sekä seurantamekanismia että solidaarisuusrahastoa.
Esittelijä ehdottaa tietojen ja parhaiden käytäntöjen vaihdon parantamista, pelastusyksiköiden lisäkoulutusta, vapaaehtoisten värväämistä ja eurooppalaisen, kansallisen, alueellisen ja paikallisen tason toimintaan osallistuvien elinten parempaa koordinointia. Mitä tulee määrärahojen lisäämiseen, se on tarpeen, mutta samalla menettelyä on myös yksinkertaistettava.
Uskon, että tänään tarkastelemamme aihe saa myös neuvoston kannatuksen, sillä se on hyvin tärkeä aihe. Sillä ratkaistaan jokapäiväisiä ongelmia, mutta sillä on myös suuri symbolinen merkitys. Kansalaiset kokevat Euroopan unionin merkityksen elämässään juuri tällaisissa toimenpiteissä. Tämä antaa Euroopan kansalaisuudelle erityisen ja syvemmän merkityksen. Tällainen ohjelma kokoaa eurooppalaiset toimielimet, kansalliset ja paikalliset virastot sekä paikallisviranomaiset välittömään yhteistyöhön, ja tässä me olemme jääneet jälkeen niin kansallisella tasolla kuin Euroopan unionin ja kansallisten virastojen toiminnan koordinoinnissa.
Muualla maailmassa tällainen ohjelma tekee Euroopan unionin näkyväksi ja, mikä tärkeintä, antaa siitä tehokkaan ja inhimillisen kuvan. Arvoisa komission jäsen, kuunnellessani puheenvuoroanne edellisestä mietinnöstä, katson, että aiotte tehdä tästä totta. 
Higgins (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, haluan aluksi ilmaista kannatukseni esittelijä Papadimoulisin ehdotukselle jatkaa pelastuspalvelun alan toimintaohjelmaa.
Koska kotimaani on aiemmin hyötynyt EU:n rahoituksesta selvitäkseen luonnonkatastrofeista, ymmärrän täysin ohjelman merkityksen. Kotimaani hallituksen entisenä ministerinä vierailin Brysselissä vuonna 1995 hakeakseni tukea koko Irlantia vaivanneiden suurten tulvien aiheuttamien vahinkojen lieventämiseksi. Onnistuin saamaan merkittävää rahoitustukea.
Olen havainnut pelastuspalvelun alan toimintaohjelman määrärahojen kasvun vuosina 2005 ja 2006, mutta muiden keskusteluun osallistuneiden tavoin olen todennut, että lisäys on ollut vain 0,9 miljoonaa euroa vuosina 2005 ja 2006. Luin mietinnön tarkkaan, ja määrärahojen kasvua perustellaan EU:n laajentumisella. Kun otetaan huomioon, että yhteisö on kasvanut ja että siihen on liittynyt kymmenen uutta jäsenvaltiota, on määrärahojen kasvu tosiasiassa niiden vähentymistä, jopa ilman inflaatiota.
Toivoisin, että luonnonkatastrofeja varten perustettaisiin hätärahasto – tiedän teidän maininneen solidaarisuusrahaston – josta voitaisiin myöntää suoraa tukea uusien jäsenvaltioiden alueille, kuten Irlannille aikaisemmin. Nämä valtiot ovat vapautuneet Moskovan rautaisesta otteesta. Niiden kaikkien tilanne vastaa tavoitetta 1, sillä niiden taloudet ovat vasta kehittymässä. Aivan kuten Irlanti joutui katastrofitilanteeseen, nämä uudet jäsenvaltiot joutuvat väistämättä tilanteisiin, joissa ne kohtaavat luonnonkatastrofeja. Olen vankasti sitä mieltä, että meidän olisi pantava vuosittain syrjään merkittäviä varoja näiden valtioiden auttamiseksi suoralla tuella.
Kiitän esittelijää hänen järjestelmällisestä lähestymistavastaan ja suosituksistaan. Hän kävi yksityiskohtaisesti läpi kaikki alat. Ehkäiseminen on suotavaa, kun se on mahdollista, valmistautuminen on hyvin tärkeää, suojelu, hätätoimenpiteet ja toipuminen ovat olennaisia. Katson, että esittelijän laatima suunnitelma on erinomainen, mutta rahoitus on täysin riittämätöntä. Emme voi ennustaa maanjäristyksiä, tulvia tai metsäpaloja – ne ovat luonnonkatastrofeja.
Lopuksi,
En puhu swahilia, käytin äidinkieltäni iiriä, joka on valitettavasti ainoa virallinen kieli, jota yhteisössä ei käytetä.
Hauskaa joulua ja onnellista uutta vuotta teille kaikille. 
Ferrero-Waldner,
   .  Arvoisa puhemies, olen kuunnellut puheenvuoroja hyvin tarkkaavaisesti. Haluan aluksi kiittää teitä kaikkia – esittelijää sekä puheenvuoron käyttäneitä parlamentin jäseniä – tuestanne pelastuspalvelun alan ohjelmalle, jonka kaikki katsomme olevan tärkeä. Kiitän teitä myös yhteistyöstä.
Vastauksena kysymykseen siitä, kuinka tästä edetään, voin kertoa teille, ettei ongelmia ole, ohjelmaa jatketaan. Coreper käsitteli komission ehdotusta 15. joulukuuta, ja se etenee A-kohtana – toisin sanoen ongelmattomana aiheena – ympäristöasioiden neuvostolle ennen joulua.
Saanen todeta, että sillä välin komissio aikoo esittää ehdotuksen uudeksi lailliseksi välineeksi, joka tulisi voimaan tammikuussa 2007. Tämä tarkoittaa, että uusi ehdotus perustuu uuden perustuslakisopimuksen määräyksiin, jotka antavat enemmän mahdollisuuksia kehittää eurooppalaista yhteistyötä pelastuspalvelualalla. Tulemme siis toimimaan erityisesti katastrofien ehkäisemisen alalla, jonka te kaikki mainitsitte, mutta myös niihin vastaamisen alalla.
Seuraavien kahden vuoden jakso on siirtymävaihe, jonka aikana valmistellaan parhaalla mahdollisella tavalla uuden perussopimuksen voimaantuloa, ja siihen sisältyy useita täällä mainittuja aiheita ja tekijöitä. Puhuitte kaikki ehkäisemisestä ja lähes kaikki teistä mainitsivat vapaaehtoisten panoksen merkityksen, sosiaalisen kumppanuuden ja rahoitusongelman, joka perustuu varainhoitoasetuksiin. Olemme jälleen valmiita valmistelutöihin, ja komissio esittää parin seuraavan kuukauden kuluessa ehdotuksen. Toivon, että kollegani Dimas voi silloin keskustella asiasta kanssanne. 
Puhemies.
   Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.30. 

